cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uriah Heep
Ansambel on saanud nime Charles Dickensi teosest "David Copperfield" pärit tegelaskuju järgi.
Ansambel on kokku andnud välja 25 stuudioalbumit, mis kõik koosnevad originaalmaterjalist. Ansambli 13 stuudioalbumit on jõudnud Briti plaadimüügiedetabelisse, edukaim on olnud 1975. aasta "Return to Fantasy", mis jõudis seitsmendale kohale. USA plaadimüügiedetabelis Billboard 200 on olnud 15 Uriah Heepi stuudioalbumit, millest edukaim on olnud 1972. aasta "Demons and Wizards", mis jõudis 23. kohale. Ansambli suurimate hittlugude hulka kuuluvad "Lady in Black" (1971), "The Wizard" (1972), "Easy Livin'" (1972) ja "Stealin'" (1973). 1970. aastatel saavutas ansambel silmapaistvat edu Saksamaal.
Uriah Heep on esinenud mitmel korral Eestis, esimest korda 1989. aastal Tallinna Linnahallis.
Snēpele mõis
Snēpele mõis rajati XIX sajandi alguses Hahnide perekonna jahilossina. Selle suguvõsa kätte jäi mõis ka võõrandamiseni.
Mõisa peahoone on heas korras, aastast 1924 asub seal Snēpele põhikool.
Peahoone juures asub 4 hektari suurune park 22 erineva puuliigiga. Põhiliselt kasvavad pargis tammed, nende seas on ka mitmed põlispuud.
Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)
Atis Slakteris
Atis Slakteris (sündinud 21. novembril 1956 Code vallas (tänapäeval Bauska piirkond)) on Läti endine poliitik (Roheliste ja Talurahva Liit, Rahvapartei).
Atis Slakteris lõpetas 1980. aastal Läti Põllumajanduse Akadeemia mehhaniseerimisteaduskonna. Töötas aastatel 1980–1989 Bauska rajoonis "Code" kolhoosis mehhaaniku ja peainsenerina. 1989–1990 oli ta riigiettevõtte "Bauskas Lauktehnika" juhataja esimene asetäitja. 1990–1994 oli ta Bauska rajooni põllumajandusosakonna peainsener ja 1994–1996 Bauska rajooni põllumajanduse konsultatsioonibüroo juhataja. Aastatel 1996–1997 oli ta kooperatsiooniminister. Alates 1998. aastast oli Atis Slakteris Läti Seimi liige. Aastatel 2000–2002 oli ta Läti põllumajandusminister.
Aastatel 2002–2006 oli Atis Slakteris Rahvapartei esimees.
Slakteris oli kahel korral Läti kaitseminister: 9. märtsis 2004 kuni 2. detsembrini 2004 ja 7. aprillist 2006 kuni 20. detsembrini 2007.
20. detsembrist 2007 kuni 12. märtsini 2009 oli Atis Slakteris Läti rahandusminister.
Kasutusvaldus Rooma õiguses
Kasutusvaldus ehk ususfructus oli isiklik servituut Rooma eraõiguses, mis andis isikule eluaegse õiguse kasutada võõrast asja ning omandada selle vilju.
Kasutusvalduse olemus
Kasutusvalduseks õigustatud isiku kohta kasutati terminit ususfructarius või fructarius. Kasutusvalduses olev asi oli res fructaria. Tulenevalt kasutusvalduse instituudi olemusest, jäi kasutatava asja omandiõigus endisele omanikule, mistõttu ei tohtinud õigustatud isik kasutatavat asja kuidagi muuta. Seda põhimõtet iseloomustab termin salva rerum substantia (asja olemust säilitades).
Kasutusvalduse olemus on sõnastatud ka Justinianuse "Institutsioonides":
Inst. 2.4.pr: „''Kasutusvaldus on õigus võõrast asja kasutada ja sellest tulu saada, säilitades sealjuures asja olemuse. See on nimelt kehalise asja kohta käiv õigus: kui asi kaob, siis on paratamatu, et ka õigus kaob.''”
(„Usus fructus est iuris alienis rebus utendi fruendi salva rerum substantia. est enim ius in corpore: quo sublato et ipsum tolli necesse est.“)
Kasutusvalduse ja omandiõiguse eristamine on samamoodi väljendatud Justinianuse "Institutsioonides":
Inst. 2.4.1: „Kasutusvaldus on omandist eraldiseisev ja tekib veel mitmel viisil. /.../”
Inst. 2.4.1: „Usus fructus a proprietate separationem recipit idque plurimis modis addicit. /.../“
Kasutusvaldust sai seada kinnisasjadele (maatükid, hooned) ja sellistele vallasasjadele, mis ei ole äratarvitatavad. Siiski oli tehniliselt võimalik seada kasutusvaldust ka rahale, tehes seda legaadi teel. Nimelt anti legataarile (legaadi saaja) raha omandisse ning legataar pidi omakorda andma pärijale tagatise üleantud rahasumma osas, juhuks kui ta sureb või tema õigusvõime muutub (capitis deminutio). Sellist metoodikat kirjeldas seadus kvaasikasutusvalduse andmisena. Sellise võimaluse seadustas senatusconsultum.
Kasutusvalduse lõppemine
Kasutusvalduse lõppemisega sai asja omanik asja üle jälle täieliku võimu:
Inst. 2.4.4: „Aga kui kasutusvaldus on lõppenud, läheb see [asi] tagasi omaniku omandisse ja sellest hetkest saab palja omandiõiguse omanik jälle täieliku võimu asja üle.“
(„Cum autem finitus fuerit usus fructus, revertitur scilicet ad proprietatem et ex eo tempore nudae proprietatis dominus incipit plenam habere in re potestatem.“)
Kasutusvaldus lõpeb järgmistel juhtudel:
Inst. 2.4.3: „''Kasutusvaldus lõpeb kasutusvaldaja surma ning õigusvõime kahesuguse – suurima ja keskmise – vähenemise korral; samuti lõpeb see laadist ja ajast sõltuvalt, kui seda ei kasutata. See kõik on sätestatud meie [Justinianuse] korralduses. Kasutusvaldus lõpeb ka siis, kui kasutusvaldaja loovutab [oma õiguse] [teeniva] asja omanikule (sest loovutamine kolmandale isikule ei too kaasa midagi), või vastupidi, kui kasutusvaldaja omandab [kasutusvalduses oleva] asja omandiõiguse, mida nimetatakse consolidatio [’omandiõiguse loovutamine’]. Lisaks on kindel, et kasutusvaldus lõpeb ja ei kesta edasi maatüki puhul, kui maja maha põleb või maavärina või oma puuduste tõttu kokku variseb''.“
(„Finitur autem usus fructus morte fructuarii et duabus capitis deminutionibus maxima et media, et non utendo per modum et tempus. Quae omnia nostria stauit constitutio. Item finitur usus fructus, si domino proprietatis ab usufructuario cedatur (nam extraneo cedendo nibil agitur): vel ex contrario si fructuarius proprietatem rei adquisierit, quae res consolidatio appellatur. Eo amplius constat, si aedes incendio consumptae fuerint vel etiam terrae motu aut vitio suo corruerint, extingui usum fructum et ne areae quidem usum fructum deberi.“)
Lea Prunsvelt
Lea Prunsvelt (varem Lea Kukk; 19. november 1931 – 31. detsember 2020) oli eesti alpinist.
Ta oli esimesi eesti alpiniste, kes tõusis kuuetuhandelise mäe tippu (1960).
1960. aastal töötas ta Kontrollmõõteriistade tehases.
Alpinism
1960. aastal võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiris Taga-Alai ahelikus. Selle käigus 30. juulil esmavallutati Hillar Kaalu juhtimisel 6211 meetri kõrgune seni veel vallutamata mäetipp. Tipp nimetati Estonia mäetipuks. Esmatõusjate seas tõusis tippu ka Lea Kukk. See oli eestlaste esimene kõrgtõus.
Ristlemmel
Ristlemmel (Lemna trisulca) on ujulehtedega veetaim (nümfeiid) lemleliste sugukonnast.
Taim kasvab seisvas või aeglaselt voolavas vees. Taime leidub Eestis hajusalt.
Hebbel-Theater
Ligikaudu 800 istekohaga teatrihoone projekteeris Berliinis tegutsenud ungari päritolu arhitekt Oskar Kaufmann. Juugendstiilis hoone ehitati 1907–1908. See oli arhitekti varajane töö, mis tõi talle kuulsust teatrihoonete loojana; tema käe all valmis Berliinis pärast seda veel viis teatrit.
Hebbeli teater oli väga edukas 1920. aastatel. See oli ka ainus Berliini näitemänguteater, mis elas II maailmasõja üle peaaegu ilma kahjustusteta.
Hebbeli teater, Schaubühne am Halleschen Ufer ja Theater am Ufer on HAU hallatavad teatripaigad.
Sandra Daškova
Sandra Daškova (sündinud 14. novembril 1991 Tallinnas) on Eesti 2011. aasta iluduskuninganna.
Ta esindas Eestit 2011. aastal võistlusel Miss International.
Ta osales telesaate "Eesti parim pagar" neljanda hooaja saadetes ja tunnistati hooaja lõppedes Eesti parimaks pagariks 2018.
Lawrence Ati-Zigi
Lawrence Ati-Zigi (sündinud 29. novembril 1996 Accras) on Ghana jalgpallur, kes mängib väravavahina Šveitsi kõrgliigaklubis St. Gallen ja Ghana jalgpallikoondises.
Aastatel 2015–2017 mängis ta Austria esiliigas Salzburgi Red Bulli reservmeeskonnas FC Liefering.
Aastatel 2017–2020 kuulus ta Prantsusmaa esiliigaklubisse Sochaux.
Hooaja 2019/20 keskel liitus Ati-Zigi St. Galleniga ning on alates sellest ajast olnud klubi esiväravavaht.
Ghana jalgpallikoondises tegi Ati-Zigi debüüdi 10. oktoobril 2017 sõprusmängus Saudi Araabia vastu. Ta on kuulunud Ghana koondisse 2019. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Motiiv
Motiiv on teo sooritamise otsene põhjus, ajend.
Motiive tekitavad vajadused. Vajadus on organismi või psüühika toimimise jaoks olulise omaduse puudumine. Vajadus on seega eeltingimuseks, mille baasilt tekivad motiivid.
Motivatsioon on kõikide asjaolude ehk üksikute motiivide kogum, mis hoiab isikut tegutsemas. Motivatsioon avaldub tegevuses, tegevuse käivitavad aga motiivid ja vajadused.
Henry Bacon
pisi|240px|Henry Baconi projekteeritud [[Lincolni memoriaal]] Henry Bacon (28. november 1866 Watseka, Illinois – 16. veebruar 1924 New York) oli ameerika arhitekt.
Motiiv
Motiiv eetikas on kas egoistlik, altruistlik või neutraalne.
Henry Bacon
Bacon projekteeris Washingtoni tsentrumis püstitatud Lincolni memoriaali (ehitatud 1914–1922).
Motiiv
Psühholoogias koosneb motivatsioon ühest või mitmest motiivist.
Vajadused tekitavad motiive
Inimese käitumine ei ole juhuslik ega põhjendamatu. Inimese paneb teatud viisil tegutsema vajaduste rahuldamise püüdlus. Konkreetse vajaduse rahuldamiseks rakendab inimene tegevusi, mis kas loovad sobilikud tingimused vajaduse rahuldamiseks või viivad vajaduse rahuldamiseni. Vajadused avaldavad inimese käitumisele tsüklilist mõju – vajadus aktualiseerub, vajadust hakatakse rahuldama ja kui see on rahuldatud, siis ei ole vajadus enam akuutne, kuni see mõne aja pärast muutub jälle aktuaalseks.
Motivatsioon kui motiivide kogum
Vajaduste rahuldamine on võimalik vaid sihipäraste tegevuste kaudu. Kui mingi vajadus aktualiseerub, kutsub see esile motivatsiooniseisundi – aju loob nn mudeli võimalikest tegevustest ja vahenditest, mis võimaldavad vajadust rahuldada, luuakse programmid. Programmid võivad olla sünnipärased, instinktiivsed, isiklikul kogemusel põhinevad või teoreetilised. Vajaduse rahuldamine on etapiline protsess, sest vahetulemusi võrreldakse nn programmis esitatud ideaaliga seni kuni saavutatakse lõplik eesmärk ja kaob ka motivatsiooniline pinge (vajadus saab rahuldatud).
Vajaduste rahuldamise käigus tekivad emotsioonid, mis tekivad kas eesmärgi saavutamisest või tegevusest ise. Kui emotsioon on positiivne, siis vastav käitumine kinnistub. Kui eesmärk jäi aga saavutamata või tulemus oli oodatust halvem, tekivad negatiivsed seosed, mistõttu vastavat tegevust või eesmärki pärsitakse. Seega varem edule viinud programmid kinnistuvad, mistõttu käivituvad need kergemini ja kiiremini. Edutud programmid käivituvad aeglasemalt ja väiksema tõenäosusega.
Motiivide eri liiki konfliktid
Kui inimene tegutseb eesmärgipäraselt, siis saab eristada motiivide eri konflikte. Motiivide konflikt tähendab, et inimene on valiksituatsioonis, kus valiku tegemine on keeruline ja sellega kaasneb psüühiline pinge.
Kurt Lewini koolkonnast pärineb motiivide konflikti väljateoreetiline käsitlus. Eristada saab kolme konfliktitüüpi :
Me and Bobby McGee
"Me and Bobby McGee" on Kris Kristoffersoni ja Fred Fosteri kirjutatud laul. Laulu originaalesitaja oli Roger Miller.
Motiiv
Motiivide eri liiki konfliktid
a. valik kahe võrdselt meeldiva alternatiivi vahel, kus saavutada saab vaid ühe ja teisest tuleb loobuda, mistõttu on otsusega kaasnev ebameeldivus minimaalne;
Me and Bobby McGee
Lisaks Kristoffersoni esitusele on tuntuim Janis Joplini versioon koos ansambliga Full Tilt Boogie Band. Ansambel hakkas albumit salvestama 1970. aasta septembris, kuid Joplin suri oktoobris enne albumi valmimist. Siiski oli selleks ajaks jõutud salvestada piisavalt materjali, et kolm kuud hiljem jaanuaris 1971 anti välja Joplini teine stuudioalbum "Pearl". Selle albumi esimese singlina anti välja just "Me and Bobby McGee" ja sellest singlist sai USA-s edetabeli Billboard Hot 100 läbi aegade teine singel, mis pärast laulja surma 1971. aastal jõudis selles edetabelis esikohale (esimene oli Otis Reddingi "(Sittin' On) The Dock of the Bay"). Laulu algses versioonis on Bobby naine, Joplini versioonis ja ka hilisemates naislauljate esitatud versioonides aga mees.
Motiiv
Motiivide eri liiki konfliktid
b. valik kahe võrdselt ebameeldiva alternatiivi vahel, kus peab vailima ühe neist, mistõttu on otsusega kaasnev ebameeldivus vältimatu;
Me and Bobby McGee
1971. aastal avaldati laul ka Jerry Lee Lewise esituses kahe poolega singlil koos lauluga "Would You Take Another Chance". Singel ise jõudis Billboardi kantrimuusika edetabelis esikohale, popmuusika edetabelis jäi "Me and Bobby McGee" laeks 40. koht.
Motiiv
Motiivide eri liiki konfliktid
c. valik selle vahel, kas omandada objekt või asuda tegutsema mingis kindlas suunas või siiski loobuda sellest, sest objekt või tegevus sisaldab nii positiivset kui ka negatiivset.
Me and Bobby McGee
Laulu on salvestanud ja/või esitanud veel väga paljud artistid, näiteks: Gordon Lightfoot, Kenny Rogers & The First Edition, Bill Haley & His Comets, Jerry Lee Lewis, The Grateful Dead, Waylon Jennings, Willie Nelson, Johnny Cash, The Platters, Chet Atkins, Olivia Newton-John, Gianna Nannini ("Io e Bobby McGee"), Joan Baez, Melissa Etheridge, LeAnn Rimes, Jennifer Love Hewitt, Pink, Dolly Parton ja Tori Amos. Kontsertidel koos Kristoffersoniga on seda esitanud näiteks Rita Coolidge ja Sheryl Crow.
Motiiv
Motiiv kui õigustermin
Motivatsiooniga ja motiividega seotud küsimused on olulised õigusalal, eriti kriminaalõiguses. Mitteõiguspärase teo puhul tuleb selgitada välja teo motiivid. Motiividest sõltub teo kvalifitseerimine kergema või raskema õigusrikkumisena. Võimalike ja tõenäoliste motiivide väljaselgitamine on oluline komponent uurimistegevuses ja kohtumenetluses. Alati ei ole eesmärgiks mitte kindla isiku motiivide väljaselgitamine, vaid uurida, kes võiks olla see isik, kellel on motiiv vastav tegu toime panna – qui prodest? (kellele on see kasulik?).
Me and Bobby McGee
Janis Joplini esitatud versioon jõudis 2004. aastal koostatud Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema laulu edetabelis 148. kohale.
Motiiv
Motiiv Feuerbachi psühholoogilise sunni teoorias
Feuerbachi psühholoogilise sunni teooria kohaselt avaldavad isikule, kes on tegemas kuriteo toimepanemise otsust, mõju mitmesugused motiivid – nii kuriteo sooritamise poolt kui vasturääkivad motiivid. Otsus kujuneb seega vastandlike motiivide koosmõju tulemusena. Selle teooria kohaselt on kriminaalõiguse ülesanne avaldada mõju isiku motiivide kogumile, kes ei ole veel kuriteo kasuks otsustanud. Karistusähvardus on seega täiendav vastumotiiv. Feuerbachi teooria kohaselt on esikohal seega karistusähvardus ja seeläbi karistusseadus. Kriminaalprotsessil ja karistuste täideviimisel on sekundaarne roll, oluline on vaid, et need tagaksid karistusähvarduse usutavuse. Tänapäeval sellest teooriast ei lähtuta, sest kurjategijad ei kalkuleeri karistusähvardusega mitteõiguspärase teo kasuks otsustades. Kuriteo elluviimise otsus langetatakse eeldades, et vahelejäämise oht on minimaalne. Karistusähvardus ei loo seega kuriteo toimepanemise vastu rääkivat motiivi.
Autonoomsed ja heteronoomsed motiivid
Autonoomsed motiivid tekivad iseseisvalt. Sellist tüüpi motiividest räägitakse, kui teo toimepanijal on kontroll oma otsuste üle. Heteronoomsed motiivid on kutsutud esile välistest asjaoludest.
Motiivi mõiste karistusõiguses
Karistusseadustiku § 12 käsitleb süüteokoosseisu tunnuseid. Süüteokoosseis on karistatava teo kirjeldus (KarS § 12 lg 1). Süüteokoosseisu objektiivseteks tunnusteks on tegu (tegevus või tegevusetus), tagajärg, põhjuslik seos teo ja tagajärje vahel (KarS § 12 lg 2). Süüteokoosseisu subjektiivseteks tunnusteks on tahtlus ja ettevaatamatus ning motiiv ja eesmärk (KarS § 12 lg 3). Eesti karistusseadustikus kasutatakse kolmeastmelist finalistlikku süüteomõistet, mille järgi saab karistada teo eest, mis vastab süüteokoosseisule (on koosseisupärane), on õigusvastane ja isik on selle toimepanemises süüdi (KarS § 2 lg 2).
Motiiv on inimest süüteo toimepanemisele viinud sisemine põhjus (süüteokoosseisu osa), tegutsemisele või tegevusetuks jäämisele ergutav impulss.
Motiiv kui subjektiivne süüteokoosseisu tunnus
Süüpõhimõte on karistuse kohaldamise alus – isikut saab karistada, kui tema teos ilmneb lisaks koosseisupärasusele ja õigusvastasusele ka süü. Süü suurus sõltub süüteo toimepanemise asjaoludest ning kohus peab karistust mõistes andma hinnangu süü suurusele. Süü suurust mõjutavad asjaolud võivad olla objektiivsed või subjektiivsed (motiiv ja eesmärk).
Õigusvastase teo kvalifitseerimine kergema või raskema õigusrikkumisena sõltub konkreetse teo motiividest. Karistusseadustiku järgi on süü suurus mõõdetav eelkõige karistust kergendavate (KarS § 57) ja raskendavate asjaolude (KarS § 58) abil. Nimetatud asjaolud iseloomustavad teo toimepanemise viise, motiive, isiku käitumist pärast kuritegu või suhtumist oma teosse.
Karistust raskendavaks asjaoluks on omakasu või muu madal motiiv (KarS § 58 lg 1 p 1). Omakasu motiivi all mõeldakse soovi saada mis tahes ainelist kasu raha, asja, vara, varalisest kohustusest vabanemise vms näol. Omakasu iseenesest ei ole madal motiiv, kuid taunitav on omakasu eesmärgil nimetatud kasu saamine kuriteoga. Muu madal motiiv on üldinimlikult hukkamõistetav motiiv (kadedus, ihnus jne). Muu madala motiivi seletamiseks kasutatakse kategooriat "üldinimlikult hukkamõistetav". Eesti karistusseadus lähtub normatiivsest süümõistest, mis tähendab teo etteheidetavust. See põhineb arusaamal, et inimesel on võime aru saada ühiskonnas kehtivatest normidest ja ka nende normide kohaselt käituda. Süü käsitlemine etteheitena eeldab inimese tahtevabadust ja võimet ise oma käitumise üle otsustada. Millal ei ole motiiv oluline? Vastavalt KarS § 57 lg 1 p-le 3 on karistust kergendavaks asjaoluks süü ülestunnistamine, seejuures ei ole oluline, millisel motiivil isik süü ülestunnistamisele ilmus ning kas ta kahetseb oma tegu või mitte.
Näiteid Riigikohtu kohtulahenditest
Riigikohtu kriminaalkolleegiumi kogu koosseis on leidnud, et karistust raskendava asjaoluna peab kuriteo toimepanemise motiivi käsitamine madalana kätkema endas igal üksikul juhul selle motiivi erilist hukkamõistetavust. Teo toimepanemise motiivi klassifitseerimine madalaks ei sõltu ainult sellest, kas see on nö üldinimlikult hukkamõistetav.
Riigikohus on kohtuasjas nr 3-1-1-129-13 (13.01.2014) muuhulgas leidnud, et omakasu motiiv mõrva toimepanemisel tähendab üldjuhul seda, et teo toimepanija tegutseb ainelise kasu saamiseks, mis võib väljenduda tema vara suurenemises, sh varalistest kohustustest vabanemise teel. Omakasu motiiviga ei ole tegemist olukorras, kus tapmine on tingitud süüdistatava ja kannatanu vahelistest pingelistest suhetest seoses ühise äritegevusega.
Riigikohus on kohtuasjas nr 3-1-1-36-09 (15.06.2009) leidnud, et omakasu motiiviga KarS § 114 p 5 tähenduses on tegemist ka juhul, kui teo toimepanija tegutsemise ajendiks on võlast vabanemine, sõltumata sellest, kas see ka tegelikult aset leiab. Samas ei võimalda pelgalt fakt, et isik on kellelegi võlgu, teha järeldust selle kohta, et see isik tegutseb omakasu motiivil.
Tallinna Ringkonnakohus on kriminaalasjas nr 1-09-3703 märkinud, et tuleb eristada teo õiguslikku kvalifikatsiooni ning teo toimepanemisega kaasnevaid sisemisi täiendavaid motiive, mis viivad isiku kuriteo toimepanemiseni. Süü suuruse hindamiseks võetakse uuesti kaalumisele teo esile kutsunud sisemised motiivid. Kui isik mõistetakse nt süüdi omakasu motiivil toimepandud mõrvas, siis saab karistuse mõistmisel täiendavalt arvestada raskendava asjaoluga, et raha sooviti saada narkootikumide omandamiseks või hasartmänguvõlgade tasumiseks. Maakohus luges eriti taunitavaks, et isiku tegu oli kantud nimetatud soovist ja isik suunas teo omaenda lähedase vastu. Maakohus leidis, et see on asjaolu, millel on oluline tähendus karistuse mõistmisel.
Eino Baskin
Eino Baskin (17. juuni 1929 Tallinn – 11. märts 2015 Tallinn) oli Eesti näitleja ja lavastaja.
Baskin oli Eesti Draamateatri näitleja, osales seitse aastat raadiosaate "Meelejahutaja" tegemises, asutas Vanalinnastuudio, Vana Baskini teatri ning andis välja mitu anekdoodiraamatut.
Vanemad
Eesti juutide perekonda sündinud Baskini isa oli rätsep Hirsch Baskin (1900–1978) ja ema Maria Baskin (1905–1984, neiuna Raage), juuksuriäri omanik. Nad abiellusid 1926. aastal, abielu lõppes 1944. aastal.
Haridus
Baskin õppis aastatel 1935–1940 Tallinna Prantsuse Lütseumis, 1941–1944 Tšeljabinski 1. Keskkoolis ja 1944–1945 Tallinna Õhtukeskkoolis. Ta lõpetas 1951. aastal Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi. Keskkooli lõputunnistuse puudumise tõttu ta diplomit ei saanud, kuid pääses ainsana oma kursuselt tööle Draamateatrisse.
Töökäik
Menukas konferansjeeaeg 1960. aastate lõpul möödus Baskinil Eesti ja Venemaa mitmetes teatrites. 1973. aastal hakkas Baskin juhtima igapühapäevase raadiosaate "Meelejahutaja" näitetruppi, mida tegi ta peaaegu seitse aastat. . 1995. aastal, kui saade lõpetati, oli valminud tuhatkond saadet. pisi|Eino Baskin 1994. aastal 1980. aastal asutas Baskin Vanalinnastuudio ja oli aastani 2001 selle kunstiline juht (1997–2000 ka direktor) ning aastatel 2001–2004 lavastaja. Teater suleti 2004. aastal ning trupp koondati, nende hulgas olid Kadri Adamson, Väino Laes, Marika Korolev, Anne Paluver jpt. Baskin jätkas trupi ja tehnilise personaliga, asutades koos Aarne Valmisega 2005. aastal uue teatri – Vana Baskini Teatri.
Poliitiline tegevus
Baskin oli 1998. aastast alates Eesti Keskerakonna liige. Ta kandideeris 1993., 1996., 2002., 2005., 2009. ja 2013. aastal kohalike omavalitsuste volikogude valimistel Tallinnas ning osutus valituks 1996. ja 2002. aastal. Samuti kandideeris Baskin 1999., 2003. ja 2007. aastal Riigikogu valimistel, kuid ei osutunud valituks.
Isiklikku
Eino Baskin abiellus 1954. aastal Ita Everiga ning nende kooselust sündis poeg Roman Baskin. Abielu purunes paar aastat hiljem.
Teist korda abiellus ta 1961. aastal Galina Dõrdinaga. Neil sündis tütar Nora, kes suri väikelapseeas. Abielu kestis 38 aastat, kuni Galina surmani.
Kolmanda abielu sõlmis ta 2000. aastal Veera Tolliga. Nende vanusevahe oli 28 aastat.
Eino Baskinil ja Malle Pärnal on tütar Katrin Pärn.
Eino Baskin elas üle kaks südameinfarkti ja istus kahel korral vanglas.
1987. aastal valmis temast dokumentaalfilm "Lend üle mägede" (režissöör Heini Drui) ning 2012. aastal dokumentaalfilm "Baskin" (režissöör Manfred Vainokivi). Ivar Põllu on kirjutanud näidendi "Baskin ehk Nalja põhivormid" (2015).
Tartu Mill Triathlon 2014
Tartu Mill Triathlon 2014 oli 12.–13. juulil 2014 Tartu linnas toimunud triatlonivõistlus.
Triatloni käigus ujuti Emajões, rattatrass läbis kesklinna ning jooksudistants kulges Emajõe kaldapealsel. Võistlus toimus samal ajal Tartu hansapäevadega.
Tartu Mill Triathlon 2014 oli Tartu kolmas linnatriatlon, esimest korda toimus triatlon Tartus 21.–22. juulil 2012 (Tartu Mill Triathlon 2012).
Indeks (kood)
Indeks on numbritest, tähtedest või mõlemaist koosnev leppemärk, kood, sihtnumber.
Hortõtsja
Hortõtsja (ukraina keeles Хортиця) on Dnepri jõe suurim saar, mille pikkus on 12,5 km ja laius kuni 2,5 km. Saar on osa Hortõtsja riiklikust loodusreservaadist. See ajalooline koht asub Zaporižžja linna piirides Ukrainas.
Saarel on olnud oluline roll Ukraina ajaloos, eriti Zaporižžja kasakate ajaloos. Saarel on ainulaadne taimestik ja loomastik, sealhulgas tammesalud, kuusemetsad, niidud ja stepid. Saare põhjaosa on väga kivine ja kõrge (tõuseb 30 meetrit üle jõesängi). Lõunaosa on madal ja sageli üleujutatud Dnepri veest.
Geograafia ja asukoht
Zaporižžja (otsetõlkes "peale kärestiku") on oma nime saanud geograafilisest piirkonnast, mis asub Dnepri jõest allavoolu pärast üheksandat kärestikku (vt Dnepri kärestikud). 1930. aastatel, kui ehitati Dnepri hüdroelektrijaam, olid need kärestikud üle ujutatud. Ainult graniidist kaljud, mis tõusevad 50-meetri kõrgusele, annavad tunnistust piirkonna algsest kivisest maastikust.
Hortõtsjas Savutõni tipus samanimelise kuristiku lähedal on kolm 74,5 meetri kõrgust elektriülekandetorni, mida nimetatakse Zaporižžja kolmiktorniks ja mis on osa Dnepri jõge ületavast 150 kV elektriliinist.
Ajalugu
Hortõtsja on olnud pidevalt asustatud viimase viie aastatuhande jooksul. Ka teistel vahetus läheduses asuvatel saartel on märke intensiivsest okupatsioonist protoindoeuroopa ja sküütide perioodil. Väike Hortõtsja saar on tuntud oma sküütide jäänuste ja mahajäetud kasakate kindluse poolest. 1927. aastal hüdroelektrijaama ehitamise ajal kaevatud Srednõ Stihi saar (Hortõtsjast kirdes) andis oma nime Serednõ Stohi kultuurile.
Varakeskajal oli Hortõtsja varjaagide juurest kreeklasteni kulgeva kaubatee võtmekeskus. Keiser Konstantinos VII mainib oma traktaadis De Administrando Imperio "Püha Jüri" saart, mis on vahetult kärestikust allavoolu. Ta teatab, et kärestikku läbides on venelased rändavatele petšeneegidele kerge saak. Kiievi-Vene vürsti Svjatoslav I rünnati ja hukkus tema katsel 972. aastal kärestikku ületada.
Varaseim teade Sitšina tuntud linnusest viitab sellele, et see asus Väikese Hortõtsja saarel (Mala Hortõtsja saar) ja selle asutas Volõõnia vürst Dmõtro Võšnevetskõi. Väike Hortõtsja saar on 20 korda väiksem kui Hortõtsja ise. Esimene Hortõtsja Sitš eksisteeris kuus aastat (1552–1558). Kärestikust (Zaporižžja piirkond) mööda allavoolu on veel mõned kohad kus Zaporižžja Sitš asus.
Neid kohti on kaheksa: Bazavluk (1593–1630), Mõkõtõn (1628–1652), Tšortomlõkk (1652–1709), Kamõn (1709–1711), Oleškiv (1711–1734), Pidpilna (1734–1775). Kõik need kohad olid jõeületuskohtades. Bohdan Hmelnõtskõi juhitud ülestõus algas Mõkõtõni Sitšis 1648. aastal. Legendide kohaselt kirjutasid kasakad kurikuulsa Zaporižžja kasakate vastuse Osmani impeeriumi sultan Mehmed IV-le just Hortõtsjas.
1775. aastal hävitati Sitš Vene kindral Tekhely poolt Katariina II käsul, mille tulemusena hakkasid Zaporižžja kasakad ümber asuma. Paljud asusid lõpuks elama Kubani jõe äärde Kaukaasia piirkonda. Need kasakad said tuntuks kui Kubani kasakad. Osa Zaporižžja kasakatest põgenes Doonau taha, et saada Osmanite sultani vasallideks. Nad elasid Doonau jõe suudmes.
1789. aastal kutsus tsaar Balti sadamalinnast Gdańskist (Danzigist) pärit mennoniite asulaid asutama Vene impeeriumi laiadele steppidele. Üks neist asulatest asus Hortõtsja saarel. Nad pidasid põllutööd rikkalikul saarepinnal. Osa nende tulusast äritegevusest oli Hortõtsja saludest ja metsadest pärit saematerjaliga kauplemine. 1916. aastal müüsid mennoniitide kolonistid Hortõtsja saare Oleksandrovski linnavolikogule.
1965. aastal kuulutati Hortõtsja saar "ajalooliseks ja kultuuriliseks kaitsealaks". Dnepri kärestiku riiklik ajaloo- ja kultuurikaitseala asutati 1974. aastal; see hõlmas nii Hortõtsja saart, külgnevaid saari ja kaljusid kui ka osa Dnepri paremkallast. Kaitseala kogupindala on 2359 hektarit. Kaitseala sai riikliku staatuse 1993. aastal.
Riiklik kaitseala
Suurem osa kaitsealast hõlmab Zaporižžja kasakate muuseumit, sealhulgas kasakahobuste näitust. Muuseumihoone on kaasaegne ja asub madalal maastikul, kust avaneb vaade põhja pool asuvale Dnepri hüdroelektrijaamale. Muuseum avati 1983. aasta oktoobris Zaporižžja ajaloomuuseumina. Muuseumiprojekti kiitsid heaks Ukraina Kultuuri- ja Deržbudiministeerium detsembris 1970. Muuseumi ekspositsioonipind oli 1600 m² ja see kajastas järgmisi teemasid: Hortõtsja iidsetel aegadel, Zaporižžja kasakate ajalugu ja Zaporižžja ajalugu sotsialismi ehitamise aegadel.
Dioraamasid oli neli: "Svjatoslavi lahing kärestikus" (autor M. Ovitškin), "Vaesunud kasakate ülestõus Zaporižžja Sitšis 1768" (M. Ovitškin), "Dnepri HESi ehitamine" (V. Trotšenko), " Zaporižžja linna öine torm 1943. aasta oktoobris" (M. Ovitškin). Muuseumi osaks sai Ülem-Hortõtsjas asuv Zaporižžja tamm. 1992. aastal kujundati muuseumi ekspositsioon ümber.
Muuseumis on eksponaate, mis pärinevad kiviajast kuni sküütide perioodini (umbes 750–250 e.m.a.) kuni 20. sajandini.
Indeks (majandus)
Indeks on majanduses suhtarv, mis näitab kas majandusliku nähtuse keskmist muutumist või mingi teguri mõju suurust majanduslikule resultaadile.
Gap Inc.
pisi|Gapi logo Gap, Inc., üldtuntud kui Gap Inc. või Gap (stiliseeritud kui GAP), on Ameerika Ühendriikide rõivaste ja rõivaaksessuaaride jaemüügiettevõte.
Gapi asutasid 1969. aastal Donald Fisher ja Doris F. Fisher. Ettevõtte peakontor asub California osariigis San Franciscos.
2008. aasta septembri seisuga on ettevõttel umbes 135 000 töötajat ja 3727 kauplust kogu maailmas, millest 2406 asub USA-s.
Ettevõttel on kuus peamist divisjoni: Gap, Banana Republic, Old Navy, Intermix, Hill City ja Athleta.
Gap Inc. on Ameerika Ühendriikide suurim spetsialiseeritud rõivaste jaemüüja ning see on rahvusvaheliste asukohtade lõikes Inditex Groupi ja H&M järel 3. kohal.
Ruse piirkond
Ruse piirkond on 1. järgu haldusüksus Bulgaarias. Piirneb põhjas Rumeeniaga.
Piirkond jaguneb 8 vallaks.
Välislingid
🇧🇬
Levi Strauss & Co.
pisi|Levi Strauss & Co. silt teksadel Levi Strauss & Co. on Ameerika Ühendriikide rõivaettevõte, mis on kogu maailmas tuntud kaubamärgi Levi's all ja mis on spetsialiseerunud teksarõivaste tootmisele.
Ettevõte asutati 1853. aasta mais, kui saksa immigrant Levi Strauss kolis Saksamaa Baieri liidumaal asuvast Buttenheimist Ameerika Ühendriikides California osariigis asuvasse San Franciscosse, et avada oma vendade New Yorgi kuivkaupade äri läänerannikul.
Ettevõtte peakontor asub Levi's Plazas San Franciscos.
Egon Erwin Kisch
pisi|Egon Erwin Kisch [[Melbourne'is (1934)]] Egon Erwin Kisch (tegelik nimi Egon Kisch; 29. aprill 1885 Praha – 31. märts 1948 Praha) oli juudi rahvusest saksakeelne Austria ja Tšehhoslovakkia ajakirjanik ja kirjanik.
Egon Erwin Kisch oli pärit jõukast saksakeelsest sefardijuudi kaupmeheperekonnast. Pärast reaalkooli lõpetamist õppis ta 1903. aastal ühe semestri Praha Tehnikaülikoolis, seejärel kuulas loenguid Praha Karl Ferdinandi Ülikoolis. 1904. aastal kutsuti ta aastasesse sõjaväeteenistusse Austria-Ungari armeesse.
1906. aastast tegi ta kaastööd Prahas ilmuvatele saksakeelsetele ajalehtedele Bohemia ja Prager Tagblatt. 1913. aastal kirjutas Kisch uuriva ajakirjanikuna Alfred Redli enesetapust ja avalikustas, et Redl oli olnud Vene spioon.
1913. aasta juunis kolis Kisch Berliini, kus ta töötas ajalehe Berliner Tageblatt toimetuses. Juba 31. juulil 1914 mobiliseeriti ta Austria-Ungari armeesse. 1915. aasta märtsis sai ta rindel raskesti haavata. Haiglast vabanemise järel kuulutati ta sõjaväeteenistuseks kõlbmatuks ning ta töötas Ungaris tsensorina.
1917. aastal suunati Kisch Viini sõjaväe käsutusse ajakirjanduslikule tööle. Ta astus aga kontakti vasakpoolsetega. 1918. aasta novembris võttis ta osa Punakaardi loomisest ja töötas ajalehes Der Freie Arbeiter. 1919. aasta märtsis astus Kisch Austria Kommunistlikku Parteisse. 1919. aasta märtsist kuni juunini töötas ta Viini vasakpoolse ajalehe Der Neue Tag toimetuses. Kui olukord Austrias stabiliseerus, kuulutati Kisch soovimatuks isikuks ning ta pöördus Prahasse tagasi.
Aastatel 1921–1933 oli Kischi põhielukoht Berliin. Tema peamine sissetulekuallikas oli töö Brno ajalehe Lidové noviny Berliini korrespondendina, kuid tema artikleid ilmus ka muudes väljaannetes. Sel perioodil reisis Kisch palju ning temalt ilmus reportaažiraamatuid, mis äratasid küllalt suurt tähelepanu. 1925. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse.
1933. aasta märtsis saatsid natsionaalsotsialistlikud võimud Kischi Saksamaalt välja Tšehhoslovakkiasse. Aastatel 1934–1939 elas ta põhiliselt Pariisis ja Versailles's. Ta viibis reporterina ka kodusõja ajal Hispaanias. 1939. aasta septembris panid Prantsuse võimud Kischi koduaresti. 1939. aasta lõpus õnnestus tal siiski sõita Ameerika Ühendriikidesse. 1940. aasta lõpul asus Kisch elama Mehhikosse. 1946. aasta märtsis pöördus Kisch Prahasse tagasi.
Eesti keeles on ilmunud 1961. aastal Egon Erwin Kischi reportaaživalimik "Pöörane reporter".
Trabzoni provints
Välislingid
🇹🇷
Punatäpp-lemmel
Punatäpp-lemmel (Lemna turionifera) on ujulehtedega veetaim (nümfeiid) lemleliste sugukonnast.
Taim kasvab valdavalt seisvas vees. Taime leidub Eestis paiguti.
Eesti Lennundusmuuseum
pisi|300px|Eesti Lennundusmuuseum linnulennult 2012. aastal pisi|[[Politsei- ja Piirivalveameti lennusalga helikopter AgustaWestland AW139 esitluslennul. Eesti Lennupäevad 2016]] pisi|Muuseumi sissepääs Eesti Lennundusmuuseum (varem ka Tartu Lennundusmuuseum) on eraalgatusel loodud lennundusmuuseum Tartumaal Kastre vallas Lange külas, umbes 16 km Tartust lõuna pool. Muuseumi asutaja ja juht on Mati Meos.
Lennundusmuuseum avati ametlikult 14. juunil 2002, kuigi tegutseti juba 1999. aasta detsembrist.
Link (perekonnanimi)
Link on perekonnanimi.
Eesti Lennundusmuuseum
Muuseumi haldab samanimeline sihtasutus. Muuseumi väljaarendamisel on abi saadud EAS-ist ja Euroopa Liidu tugirahastusest. Abi on osutanud Kultuuriministeerium ja Kaitseministeerium, avalik sektor ja kohalikud ettevõtted.
Link (perekonnanimi)
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Link 434 inimesel: 229 mehel ja 205 naisel. Perekonnanimede levikult on Link meeste puhul 235. kohal ja naiste puhul 329. kohal. Nimi Link on levinuim Pärnu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 9,44.
Eesti Lennundusmuuseum
Muuseumil on oma lennuplats (450 m). Tugilennuväli on 4 km kaugusel asuv Tartu Ülenurme lennujaam ja lennuväli.
Suvisel perioodil (23. aprillist kuni novembrini) on muuseum avatud iga päev. Talvisel perioodil on muuseum külastajatele suletud.
Muuseum korraldab Eesti Lennupäevi.
Kollektsioon
pisi|Antonov An-2 Muuseumi kolmekorruselises hoones on umbes 450 m² näitusepinda, kus on lennundusajaloos olulise 400 lennuki vähendatud mõõtkavas koopiamudelid. Välisväljakul on varikatuste all sõjalennukid, helikopterid, reisilennukid, mitmed väikelennukid, purilennukid, lennukimootorid, mitmesugused lennundusagregaadid, õhutõrjerelvad ja täiendavat lennundusega seotud atribuutikat. Samuti on muuseumis piloteerimis- ja langevarjuhüppe simulaatorid.
Hävituslennukid
pisi|Saab 35 Draken pisi|Harrier GR3
Hävitus-luurelennukid
pisi|[[Mikojan-Gurevitš MiG-25|MiG-25 RPS esmaesitlus 2016. aasta Eesti Lennupäevade ajal]]
Reisilennukid
pisi|[[Eesti Lennukompanii ELK Lennuliinid|Eesti Lennukompaniile kuulunud Tu-134A Lennundusmuuseumis]] pisi|Let L-410
Helikopterid
pisi|Kamov Ka-26
Eesti Lennupäevad
pisi|Lennuetendus. Eesti Lennupäevad 2016
Alates 2006. aastast korraldatakse muuseumi territooriumil iga-aastaseid Eesti Lennupäevi, mis on Baltikumi suurim lennundusetendus. 2016. aastal oli Lennupäevadel 13 000 pealtvaatajat.
Klõpsusööt
pisi|250px|"7 klõpsusöödaga reklaami, mida te ei suuda uskuda!". Ajakirja [[Wired (ajakiri)|Wired näide veebireklaamist, mis rakendab kahte levinud klõpsusööda taktikat: nummerdatud loendeid ja lugeja uudishimu õhutamiseks infolünga ärakasutamist. ]] Klõpsusööt, vahel ka klikisööt (inglise keeles clickbait), on üks eksitava reklaami vorme. Selleks kasutatakse kas hüperlingi teksti või pisipildiga hüperlinki, mille eesmärk on tähelepanu tõmmata ja kasutajaid linki avama ahvatleda. Klõpsusöödaga soovitakse, et kasutajad loeksid, vaataksid või kuulaksid lingitud online-sisu, mis on oma olemuselt petlik, tavaliselt sensatsiooniline või eksitav. "Õrritaja" eesmärk on kasutada ära niinimetatud "uudishimu lünka", pakkudes piisavalt teavet selleks, et tekitada uudiste veebilehtede lugejates uudishimu, kuid mitte nii palju, et nende uudishimu ilma lingitud sisule klõpsamata rahuldada. Klõpsusöödu tüüpi pealkirjad lisavad veel ka ebaaususe momendi, kasutades ahvatlemiseks teksti, mis ei peegelda pakutavat sisu täpselt. Termini lõpuosa "sööt" kasutatakse analoogiliselt kalapüügile, mille puhul konks meelitava sööda abil maskeeritakse.
Juba kaua aega enne interneti kasutuselevõttu kasutati turunduses praktikat "sööt ja ümberlülitus" (inglise keeles bait-and-switch), mis tähendas inimeste "konksu otsa saamiseks" sarnaste ebaausate meetodite kasutamist. Samamoodi on ka klõpsusööda näol tegemist pettuse ühe vormiga. Veel üks veebis kasutatavaid klõpsusööda tüüpe on klikipettus, mis rakendab veelgi äärmuslikumat erinevust selle vahel, mida lingi esiküljel kujutatakse, ja mis lingile klõpsamisel avaneb (sisaldades ka pahavara koodi).
Mõiste "klõpsusööt" ei hõlma samas kõiki juhtumeid, kus kasutaja jõuab sihtkohta, mida ta klõpsatud lingi põhjal ei eeldanud. Kui manipuleerimise eesmärk on huumor ja ekspluateerimise element puudub, ei kvalifitseeru selline tüssamine klõpsusöödaks. Mõistet võidakse kasutada valesti ka siis, kui kasutajad kaebavad ülimalt ahvatleva pisipildi või pealkirja üle (näiteks seksuaalselt provokatiivse kujutise korral). Ent kui kujutis või pealkiri peegeldab täpselt klõpsamisel pakutavat sisu, on tegemist lihtsalt ahvatlemisega ja kuna seal puudub pettuse element, ei kvalifitseeru see klõpsusöödaks.
Esineb ka piiripealseid juhtumeid, kui sisu looja lisab provokatiivse pisipildi kasutamise õigustamiseks sisusse väga lühikese lõigu – samas kui enamikul sisust ei ole selle lühikese osa või pisipildiga mingit seost. Sellisel juhul võib kindlalt väita klõpsusööda kasutamist, kuna seda võib valdavalt iseloomustada kui pettust kasutaja ära kasutamise eesmärgiga.
Definitsioon
Klõpsusööda defineeriv omadus on eksitamine kasutajale esitatud ahvatluses, mille eesmärk on manipuleerida kasutajat lingile klõpsama. Samas ei ole ühtegi üldiselt kokkulepitud klõpsusööda definitsiooni. Merriam-Webster defineerib klõpsusööta järgmiselt: "miski, mis on loodud selleks, et lugejad tahaksid hüperlingile klõpsata, ja seda eriti siis, kui link viib sisuni, mille väärtus või huvitavus on kaheldava väärtusega". Dictionary.com sõnastik sedastab otsekoheselt, et klõpsusööt on "internetis leiduv sensatsiooniliseks muudetud pealkiri või tekstilõik, mis on loodud ahvatlema inimesi järgima artiklini või teise veebileheni viivat linki".
Meediakanali BuzzFeed toimetaja Ben Smith on öelnud, et tema väljaanne klõpsusööta ei kasuta – lähtudes aga seejuures klõpsusööda kitsamast definitsioonist, mille järgi on tegemist artikli sisu suhtes ebaausa pealkirjaga. Smith märgib, et sellised BuzzFeedi pealkirjad nagu "Viieaastane tüdruk kogus piisavalt raha, et viia oma peagi vähki surev isa Disney Worldi" (A 5-Year-Old Girl Raised Enough Money To Take Her Father Who Has Terminal Cancer To Disney World) pakuvad täpselt seda, mida pealkiri lubab. Asjaolu, et pealkiri on kirjutatud pilkupüüdvalt, on Smithi arvates ebaoluline, kuna pealkiri kirjeldab artiklit täpselt.
Kuigi Facebook püüab vähendada kasutajatele kuvatavaid klõpsusöödaga artikleid, on nad defineerinud klõpsusööta kui pealkirja, mis julgustab kasutajaid klikkima, kuid ei ütle neile seda, mida nad seal näevad. Ent see definitsioon välistab suure hulga sisu, mida üldiselt peetakse samuti klõpsusöödaks.
Mõnikord kasutatakse terminit "klõpsusööt" mistahes artikli kohta, mis on mõne isiku suhtes kriitiline. Ent sellisel juhul ei ole ühegi põhjendatud definitsiooni järgi tegemist klõpsusöödaga.
Taust
Ajaloolisest perspektiivist lähtuvalt võib klõpsusööta kasutavate autorite poolt rakendatud tehnikaid pidada kollase ajakirjanduse tuletiseks. Kollane ajakirjandus kas pakkus vähe või ei pakkunud üldse põhjendatud ja hästi uuritud uudiseid, vaid kasutas selle asemel pilkupüüdvaid pealkirju, mis hõlmasid uudisväärsete sündmuste liialdamisi, skandaalide tekitamist ja sensatsionalismi. Üks viis selliste sensatsiooniliste lugude loomiseks on vastuoluline praktika nimega "tšekiraamatu ajakirjandus", mille puhul ajakirjanikud maksavad allikatele nende andmete eest ilma, et nad andmete tõelevastavust kontrolliksid. Ameerika Ühendriikides peetakse seda üldiselt ebaeetiliseks praktikaks, kuna see muudab sageli kuulsused ja poliitikud tõestamata süüdistuste tulutoovateks sihtmärkideks. Ajalehe Washington Post ajakirjaniku Howard Kurtzi järgi on "see õitsev tabloidajakirjanduse kultuur kustutanud uudiste vanad definitsioonid, kaasates kasumi nimel labased ja sensatsioonilised lood kuulsustest".
Kasutamine
Nende veebisaitide puhul, mille õitsengu aluseks on tuhanded sisu juurde viivad klikid, näevad paljud autorid klõpsusööda kasutamises vahendit inimese psüühika ärakasutamiseks, luues pilkupüüdvaid pealkirju. Leidub ka neid, kes kasutavad seda meetodit andmepüügiga seotud rünnakute jaoks, mille eesmärgiks on kas levitada pahatahtlikke faile või varastada kasutaja andmeid. Rünnak leiab aset siis, kui kasutaja avab oma uudishimu rahuldamiseks talle esitatud lingi.
Klõpsusööta on kasutatud ka poliitilistel eesmärkidel ja seda on süüdistatud tõejärgse poliitika esiletõusus. Päevalehe The Guardian peatoimetaja Katherine Viner on kirjutanud, et "odavate klikkide jahtimine täpsuse ja tõepärasuse hinnaga" õõnestas ajakirjanduse ja tõe väärtust. Karmide pealkirjadega emotsionaalseid teemasid jagatakse ja klõpsatakse laialdaselt. Selle tulemuseks on see, mida ajakiri Slate kirjeldas kui "ülekohtu kuhjumist" (inglise keeles aggregation of outrage). Üle kogu poliitilise spektri hakkasid levima veebilehed, mis said tulu selliste jagatavate ja lühikeste kirjatükkide tootmisest, mis pakkusid lihtsaid moraalseid hinnanguid poliitilistele ning kultuurilistele teemadele (sealhulgas Breitbart News, Huffington Post, Salon, Townhall ja Gawker Media blogid).
Klõpsusööda kasutamise strateegiaid on erinevaid – sealhulgas uudistele ja veebiartiklitele selliste pealkirjade koostamine, mis loovad põnevust ja sensatsiooni, ahvatledes ja õrritades kasutajaid neil klõpsama. Mõned populaarsed lähenemised nende eesmärkide saavutamiseks hõlmavad kasutaja jaoks huvitava lingi ja piltide esitamist, kasutades seejuures ära kas saamahimu või seksuaalse sisuga seotud uudishimu. Ei ole ebatavaline, et vastav klõpsusööt sisaldab vulgaarset pilti või viidet "teeni kiiresti raha" tüüpi skeemile.
Tagasilöök
Aastaks 2014 oli kõikjal veebis esinev klõpsusööda kasutamine hakanud viima vastureaktsioonini. Satiiriline ajaleht The Onion tegi uue veebilehe ClickHole, mis parodeeris selliseid klõpsusöödaga tegelevaid veebilehti nagu Upworthy ja BuzzFeed. Augustis 2014 teatas Facebook, et nad rakendavad tehnilisi meetmeid klõpsusööda mõju vähendamiseks oma sotsiaalvõrgustikus , kasutades andmete leidmiseks muude vihjete kõrval ka aega, kui kaua kasutajad lingitud leheküljel viibisid (eristamaks klõpsusööta teist tüüpi sisust). Klõpsusööda mudelit hakkas mõjutama ka reklaamide blokeerimise tarkvara kasutuselevõtt ja reklaamidel klõpsamise üldine vähenemine, kuna veebilehed liikusid sponsoreeritud reklaami ja sulanduva reklaami suunas, mille puhul oli artikli sisu olulisem kui klikkide hulk.
Kuna probleem äratas suurt huvi, töötati välja ka vahendeid klõpsusööda probleemiga tegelemiseks. Näiteks on veebibrauserisse ehitatud sisse klõpsusööda tuvastamise funktsioone. Sisu jagamise digitaalsed platvormid, näiteks Twitter, on uuendanud oma vastavaid algoritme, et klõpsusöödaga sisu välja filtreerida. Sotsiaalmeedias leidub mitmeid klõpsusööda vastu võitlemisega tegelevaid gruppe – näiteks "Stop Clickbait". Need grupid on pühendunud sellele, et toovad ära klõpsusööda kahtlusega artiklite lühikokkuvõtted, kõrvaldades nii "uudishimu lünga". Välja on töötatud ka veebilehitsejatele mõeldud klõpsusöödast teavitamise pistikprogramme, mille eesmärgiks on juhendatud õppimise algoritmidel põhinevad edasised edusammud klõpsusööda vastu võitlemisel.
Eesti ja Euroopa Liit
Väärinfo levitamise vastaseid samme on astutud ka Euroopa tasandil. Euroopa Komisjon korraldas seoses 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistega koos audiovisuaalmeedia teenuste Euroopa regulaatorasutuste rühmaga platvormide Facebook, Google ja Twitter tegevuse sihtseire. Seire põhines platvormide poolt esitatud aruannetel ja sellega leiti, et need digitaalsed platvormid olid parandanud kontrolli reklaami paigutamise üle. Tegevuse üks eesmärke oli piirata klõpsusööta kasutavate väärinfo postitajate reklaamitulusid. Seire tulemusel jõuti järeldusele, et reklaamimajutusega tegelevate veebisaitide läbipaistvust ja usaldusväärsust suurendavate vahendite väljatöötamisel ei ole saavutatud piisavat edu. Muuhulgas soovitatakse seire kokkuvõttes platvormidel faktikontrollijatega tihedamat koostööd teha.
Kordon
Kordon (prantsuse sõnast cordon) on piirivalvepunkt või piirivalveallüksus või selle allüksuse asukoht (allüksust ja selle asukohta nimetatakse ka piirivalvekordoniks).
Bruņene mõis
pisi|Bruņene mõis Bruņene mõis (läti keeles Bruņenes muiža, ka Bruņas muiža, saksa keeles Brunnen) oli mõis Kuramaal Aizlauce kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisasüda Lätis Augšdaugava piirkonnas Skrudaliena vallas Bruņenes.
Bruņene mõis kuulus kuni võõrandamiseni aastal 1920 Lievenite perekonnale. klassitsistlikus stiilis häärber ehitati 18. sajandil. Hiljem lisandusid sellele veel uusgooti elemendid. Kõrvalhooned ehitati 19. sajandil.
Peale võõrandamist jagati mõisakompleksi hooned laiali. Peahoones asus kool. Nõukogude ajal kuulusid hooned kohalikule sovhoosile. Tänapäeval on hoonetest alles mõisa tallid ja maakivist tootmishoonete müürid.
Rasskazovo rajoon
Rasskazovo rajoon (vene keeles Рассказовский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tambovi oblasti keskosas. Rajooni keskus on Rasskazovo (ei kuulu rajooni koosseisu).
Rajoon piirneb põhjas Bondari rajooniga, idas Kirsanovi rajooniga, kagus Inžavino rajooniga, lõunas Ržaksa rajooniga, edelas Sampuri rajooniga, läänes Znamenka rajooniga ja loodes Tambovi rajooniga.
Rajooni pindala on 1802,08 km². Elanike arv oli 2012. aastal 22 456, 2009. aastal 22 306 ja 2002. aastal 24 984.
Rasskazovo rajoonis on 47 asulat, mis kuuluvad kolmeteistkümne külaasunduse koosseisu.
Buckminster Fuller
pisi|Buckminster Fuller (1973) Richard Buckminster Fuller (12. juuli 1895 Milton, Massachusetts – 1. juuli 1983 Los Angeles) oli ameerika arhitekt, disainer, leiutaja ja futuroloog.
Rasskazovo rajoon
Rajooni tähtsaim jõgi on Bolšoi Lomoviss.
Buckminster Fuller
Fuller sai rahvusvaheliselt tuntuks 1967. aastal Montrealis näitusel EXPO-67 Ameerika Ühendriikide paviljonis püstitatud geodeetilise kupliga (Montreali biosfäär).
Vaherahu
Vaherahu (inglise keeles armistice, mis on tuletatud ladinakeelsest sõnast arma 'relvad' ja -stitium 'peatus') on sõdivate poolte formaalne juriidiline kokkulepe, mille kohaselt sõjategevus lõpetatakse teatud tähtajaks või tähtajatult kas kogu rindel (üldine) või mingis rindelõigus (osaline). Kui on sõlmitud tähtajatu vaherahu, siis on sõdivatel pooltel õigus alustada uuesti sõjategevust mis tahes ajal, kuid tingimusel, et sellest hoiatatakse vastaspoolt ette. Igasugune ühe poole vaherahu tingimuste rikkumine annab teisele poolele õiguse loobuda vaherahulepingust ja alustada omapoolseid vastuaktsioone.