cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Princess Maria
Finlandia
Finlandia ehitati 1980 Soomes Turus Wärtsilä Turu ja Perno laevatehastes. See oli esimene moodne ja suur reisilaev, mis ehitati Silja Line'i jaoks. Valmimise ajal oli ta maailma suurim reisilaev nii reisijakohtade arvult, voodikohtade arvult kui ruumala poolest.
Finlandia oli mitmel viisil seotud Soome peaministri ja presidendi Mauno Koivistoga. Laevale andis nime tema abikaasa Tellervo ning nad sõitsid laeval kaks korda: 1984 Wärtsilä 150. aastapäeva reisil ja 1985 Soome presidendi ametlikul visiidil Rootsi.
Finlandia ja Silvia Regina ehitati algul väga "paksudena". Nende vöör oli kaardus, et mahutada rohkem autosid. Kuid see muutis laeva juhtimise raskeks, eriti talvel. Seetõttu saadeti Finlandia juba 1982. aasta jaanuaris, kõigest 8 kuud pärast kasutuselevõtmist, tagasi Wärtsilässe, kus ta kitsamaks ümber ehitati. Ühtlasi lisati laevale kajuteid ja tehti muudatusi laeva restoranides.
1985 ehitati laeva sisemus Wärtsiläs taas tublisti ümber.
Queen of Scandinavia
Aastail 1988–1990 müüdi laeva kahe aasta jooksul kolm korda, viimaks Soomest väljapoole Taani laevaettevõttele DFDS. 6. mail 1990 tegi ta viimase reisi vanal liinil ja lahkus samal päeval Göteborgi. Juba 11. mail sai ta uue nime Queen of Scandinavia. Juunis hakkas ta sõitma liinil Kopenhaagen–Helsingborg–Oslo. Teine DFDS-i laev, mis sama liini sõitis, oli King of Scandinavia.
2000. aasta jaanuarist aprillini oli laev Poolas Gdynias remondis. Laeva vöör ehitati taas kitsamaks ja selle eest kaotati visiir. Seetõttu sai autosid nüüdsest laevale ja maha laadida üksnes ahtrist.
2001. aasta juunis asendati Queen of Scandinavia Kopenhaageni–Oslo liinil laevaga Pearl of Scandinavia ja ta viidi üle liinile Newcastle–IJmuiden.
Suurbritannia–Norra liin oli kahjumis ja seetõttu DFDS sulges selle pärast 1. septembril 2008 toimunud viimast reisi.
Seejärel sõitis laev Taani sadamasse Korsørisse, kuhu jäi ootama uusi pakkumisi. 2009. aasta veebruaris üüris selle rahvusvaheline energeetikaettevõte Alstom, mille peakorter on Pariisis. Laev viidi Rootsi Oskarshamni sadamasse, kus ta muudeti 800 töötaja elupaigaks, kes Oskarshamni tuumaelektrijaama 3. reaktorit ümber ehitasid.
Pärast üürilepingu lõppu teatas DFDS laeva müümisest Soome ettevõttele Nordic Sea Line, kes soovis laeva muuta ujuvhotelliks ja konverentsikeskuseks, mis sõidaks Põhjamaade vahet. Kuid müügitehing tühistati pärast seda, kui 15. mail ei saabunud esimest osamakset.
2009. aasta lõpus üüris Taani politsei laeva selleks, et selles Kopenhaagenis inimesi majutada.
Princess Maria
Princess Maria hakkas alates aprillist 2010 sõitma Peterburi ettevõtte Inflot Worldwide liinil Peterburi–Helsingi St. Peter Line'i kaubamärgi all. St. Peter Line asutati 2010 ja 2011 alustas ta reise veel laevaga SPL Princess Anastasia. Ettevõte kasutab võimalust, mille lõi sügisel 2008 vastu võetud seadus, mis võimaldab kruiisireisijail viibida Venemaal kuni 72 tundi ilma viisata.
Laeva kodusadam on Valletta Maltal. Malta lipu alla läks laev 10. aprillil 2010. 21. aprillil lahkus ta Kopenhaagenist Helsingisse.
1. ja 15. augustil 2010 korraldas St. Peter Line prooviks kruiise Peterburi–Helsingi–Stockholm–Tallinn–Peterburi. 4. augustil saabus laev esimest korda Tallinna. Alates 30. oktoobrist 2011 sõitis kava "Kolme Läänemere pealinna" raames Peterburi–Helsingi–Tallinn, väljudes Peterburist pühapäeviti.
21. aprillist 2010 kuni 11. novembrini 2016 sõitis Princess Maria liinil Peterburi–Helsingi.
Moby Dada
17. novembril väljus laev Peterburi sadamast ja jõudis 26. novembril Livorno sadamasse, kus laev läbib uuenduskuuri. Uus nimi on Moby Dada ja laev hakkab sõitma mõnel Moby Lines'i liinil.
Princess Maria lõige
[[Pilt:Princess Maria cut.png|pisi|tühi|600px|Princess Maria.
Märkused: Палуба = Tekk, Выход = Väljapääs, Каюты = Kajutid, Автомобильная палуба = Autotekk]]
Gudrun Sjödén
Gudrun Sjödén (neiupõlvenimi Rådevik; sündinud 5. juuni 1941) on rootsi moekunstnik ja ettevõtja, omanimelise kaubamärgi looja.
Sjödéni firmapoed tegutsevad Rootsis, Norras, Taanis, Soomes Suurbritannias, Ameerika Ühendriikides ja Saksamaal, lisaks müüakse firma rõivaid rahvusvaheliste postimüügikataloogide ja veebikaupluste kaudu. Sjödénile meeldivad erksad värvid, oma loomingus kasutab ta looduslikke materjale, rõivaid toodetakse ka suurematele suurustele. Looming on suunatud naistele.
Noorpõlv
Sjödén on pärit Södermanlandist, väiksest Julita kihelkonnast. Tema vanemad tegelesid talupidamise ja ettevõtlusega. Gudrun oli kuuest lapsest kolmas. Sjödéni juured ulatuvad Koola poolsaareni, juba varakult puutus ta kokku käsitöö ja saami folklooriga.
Aastatel 1958–1963 õppis ta Stockholmis Konstfacki disainikõrgkoolis tekstiili- ja moekunsti.
1959. aastal tutvus ta fotograaf Björn Sjödéniga ja järgmisel aastal nad abiellusid. 1964. aastal sündis paari ainus laps, poeg Tobias.
Sjödéni esimeseks töökohaks oli noorteleht Bildjournalen, kus ta kirjutas käsitööst. Hiljem töötas ta rõivaste hulgimüügiga tegelevas ettevõttes Ivar Wahl AB.
1969. aastal hakkas ta vabakutseliseks.
Kaubamärgi ajalugu
1976. aastal avas ta Stockholmis Regeringsgatanil oma esimese rõivapoe, kus müüs enda disainitud rõivaid. Algusest peale pani Sjödén suurt rõhku värvidele ja looduslikele materjalidele (puuvill, vill, siid, linane kangas). Tooted said populaarseks raamatukoguhoidjate, sotsiaaltöötajate, kultuuritöötajate ja lasteaiakasvatajate seas, moeinimestele need muljet ei avaldanud.
1978. aastal alustati postimüüki. Fotograafist Björn pildistas kõik vajalikud moefotod ja Gudrun kirjutas oma käega kõik tootetutvustused.
1993. aastal hakkas ettevõte lisaks naisterõivastele müüma ka kodutekstiili (linikuid, kardinaid, vaipu, käterätte). Juba alates 1997. aastast saab Sjödéni rõivaid tellida tema veebipoest. Sjödén oli üks esimesi Rootsi ettevõtjaid, kes hakkas oma kaupu müüma interneti vahendusel. Nüüd ongi internet Sjödéni jaoks tähtsaim müügikanal, kõige olulisem turg on Saksamaa.
2011. aastal ulatusid müüginumbrid poole miljardi Rootsi kroonini (~ 52 miljonit euroni) ja ettevõttes töötas 230 inimest.
2015. aastal oli ettevõtte käive 715 miljonit Rootsi krooni (~ 75 miljonit eurot).
2016. aastal ilmus raamat "Mina mönster" / "My Portfolio", milles on juttu Sjödéni brändi ajaloost. Raamatut kaunistavad Sjödéni maalitud akvarellmaalid, teos on saadaval nii rootsi kui ka inglise keeles.
pisi|Gudrun Sjödéni kauplus Stockholmi vanalinnas Facebookis jälgivad Sjödéni loomingu austajad lehte Kulturtanten ('kultuuritädi'). Seda hüüdnime kasutatakse nii Sjödéni enda kui ka naiste kohta, kes kannavad tema disainitud, tihti lillelisi, triibulisi ja täpilisi rõivaid. Sjödén on öelnud, et on tänulik noorematele moekunstnikele, kes ei pööra kuigi palju tähelepanu vanematele naistele – nii saab tema üle neljakümneaastaste naiste riietamisega tegeleda. Sjödéni klientide hulka kuuluvad näiteks Taani näitleja Ghita NØrby ja Soome endine president Tarja Halonen.
2018. aasta märtsis ütles Sjödén intervjuus ajalehele Svenska Dagbladet, et madalapalgalised naised on oma madalas palgas ja madalas pensionis ise süüdi. Sjödéni sõnad põhjustasid skandaali ning mitmed varasemad kliendid otsustasid pärast seda arvamusavaldust Sjödéni loomingut boikoteerima hakata.
Muhu kollektsioon
Aastate jooksul on Sjödén loomingus kasutanud eri rahvastele omaseid elemente, teda on mõjutanud reisid Indiasse, Aafrika riikidesse ja Lõuna-Ameerikasse. 2013. aasta talvekollektsioon oli inspireeritud Muhu rahvarõivastest. Muhu rahvariided avastas Sjödén 2012. aasta sügisel New Yorgis, kui tema kätte sattus üks Eesti saari ja Muhut tutvustav ohtra pildimaterjaliga raamat. 2014. aasta 28. augustist kuni 7. septembrini said huvilised kollektsiooni näha Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis.
Tunnustus
pisi|Kuningas [[Karl XVI Gustav Sjödéni medaliga autasustamas (2007)]] Sjödén on muuhulgas pälvinud:
Hautes-Pyrénées' departemangu haldusüksuste loend
Hautes-Pyrénées' haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. Vallad Lourdes ja Tarbes on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Argelès-Gazost
Argelès-Gazosti kanton Aucuni kanton Lourdes-Ida kanton Lourdes-Lääne kanton Luz-Saint-Sauveuri kanton Saint-Pé-de-Bigorre'i kanton
Bagnères-de-Bigorre
Arreau' kanton Bagnères-de-Bigorre'i kanton La Barthe-de-Neste'i kanton Bordères-Louroni kanton Campani kanton Lannemezani kanton Mauléon-Barousse'i kanton Saint-Laurent-de-Neste'i kanton Vielle-Aure'i kanton
Tarbes
Aureilhani kanton Bordères-sur-l'Échez' kanton Castelnau-Magnoaci kanton Castelnau-Rivière-Basse'i kanton Galani kanton Laloubère'i kanton Maubourguet' kanton Ossuni kanton Pouyastruci kanton Rabastens-de-Bigorre'i kanton Séméaci kanton Tarbes'i 1. kanton Tarbes'i 2. kanton Tarbes'i 3. kanton Tarbes'i 4. kanton Tarbes'i 5. kanton Tournay kanton Trie-sur-Baïse'i kanton Vic-en-Bigorre'i kanton
Piper PA-46 Malibu lennuõnnetus
Piper PA-46 Malibu lennuõnnetus juhtus 2019. aasta 21. jaanuari öösel, kui La Manche'i väina kukkus väikelennuk Piper PA-46 Malibu, mille pardal oli argentina jalgpallur Emiliano Sala.
Lennukit juhtis David Ibbotson, kelle keha pole ikka üles leitud. Rohkem kedagi pardal ei olnud. Lennuk startis Prantsusmaa linnast Nantes’ist ja suundus Walesi pealinna Cardiffi poole, sest Walesi klubi Cardiff City FC oli lennuki just 18 miljoni naela eest ostnud. Klubi jaoks oli see rekordost. Lennuki vrakk leiti 3. veebruaril 2019 Kanalisaarte ligidalt merepõhjast. Paar päeva hiljem, 7. veebruaril toodi lennukist välja Sala surnukeha.
Õnnetuse kulg
Lennuk lahkus kell 19.15 Nantes’ist, mis asub Loode-Prantsusmaal, ja suundus Suurbritanniasse Cardiffisse. Õhusõiduk oli parajasti lendamas umbes 1500 m kõrgusel, kui piloot küsis Jersey lennuliiklusteeninduselt luba madalamale laskuda. Lennukiga kaotati kontakt umbes 700 m kõrgusel, radarilt kadus ta 13 km kaugusel Alderneyst Casquetsi majaka ligidal. Kuna õnnetus oli talvel, siis kellegi elusalt leidmise võimalused kahanesid iga hetkega. Briti võimud palusid, et oletatavast õnnetuspaigast mööda sõitvad piloodid vaataksid, kas nad ei märka midagi, kuid tulutult. Cardiffi lennujaam kinnitas, et Ibbotsoni lennuk pidi saabuma kell 20.45, kuid see ei jõudnudki sinna.
Otsimine
Ametlikult lennuki otsimise käigus ei leitud midagi, mistõttu lõpetati otsingud juba paar päeva pärast õnnetust. Paljud jalgpallistaarid, nagu Lionel Messi ja Diego Maradona, ning Argentina president palusid otsinguid jätkata. Seepeale loodi kampaania GoFundMe, et rahastada privaatne otsing, ning üsna kiiresti saavutatagi püstitatud 300 000-eurone eesmärk. Selle rahaga palgati allveelaev ja David Mearns, kes oli laevavrakkide otsimise spetsialist. Hiljem, 30. jaanuaril ühinesid nendega Briti militaaruurijad, sest samal päeval leiti Prantsusmaa rannikult kaks sinist istmejuppi, mis suure tõenäosusega kuulusid Sala lennukile. Lennuki teekonna järgi määrati kindlaks otsingupiirkond, kuid sellega sai alustada halva ilmastiku tõttu paar päeva hiljem. 7. veebruaril leiti alla kukkunud lennukist inimese keha ning hiljem kinnitati, et tegu on jalgpallur Emiliano Salaga. Pilooti pole ikka veel leitud. Kuigi lennuk leiti juba 3. veebruaril ja uurijad ütlesid üsna pea, et nad nägid surnukeha, muutsid selle kättesaamise keeruliseks kehvad ilmaolud, mille tõttu otsustati lennukit mitte veest välja tuua. Uurijad lubasid, et hoolimata ilmast "tuuakse keha välja nii väärikalt kui võimalik".
Õnnetuse põhjused
pisi|373x373px|Emiliano Salat vedanud lennuki vrakk Lennuki vrakk leiti merepõhjast 30 meetri kauguselt sealt, kus seda viimati radaril nähti. Uuringu järgi võib oletada, et sõiduk tegi vahetult enne õnnetust 180-kraadise pöörde ning kukkus oma viimastel hetkedel vertikaalselt. Neli minutit enne avariid küsis piloot pilvede vältimise ja parema nähtavuse nimel luba madalamale laskumiseks. On kaheldav, kas piloot oli lennu sooritamiseks pädev, samuti ei vastanud Piper PA-46 Malibu Briti ega Ameerika lennuameti nõuetele rahvusvahelisel lennul. Võib öelda, et see lend oli ebaseaduslik.
Peningi vald (Harju-Jaani kihelkond)
Peningi vald (saksa keeles Gemeinde Penningby) oli vald Harju-Jaani kihelkonnas Harjumaal. Vallamaja asus tänapäeva Peningi küla aladel. pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]] Vald moodustati 1866. aastal.
Palo tiik
Palo tiik (ka Härmä tiik) on järv Põlva maakonnas Räpina vallas Parapalu külas. Veekogu pindala on 1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 523 m.
Peningi vald (Harju-Jaani kihelkond)
Vallas on sündinud Mait Püümets ja Gustav Ernesaks.
1939. aasta valdade reformiga läks valla maa-ala uue Peningi valla koosseisu, välja arvatud Kiviloo mõisa järgi oleva Soo-otsa talu ja metsakvartaalide nr. 25, 26, 29, 30 ja 31 maa-alad, mis läksid Anija valda, ning Kurgla küla piirkond, seniste Raasiku ja Rae valdade vahel oleva osa maa-ala kuni Nõmme nr. 28 ja Kaasiku nr. 28 taludeni, vimased kaasa arvatud.
Kabjao keel
Kabjao keelt räägib Hiinas umbes 50 ja Vietnamis üle 300 inimese.
Heidi Soosalu
Heidi Elisabet Soosalu (sündinud 30. aprillil 1967 Soomes Joroinenis) on Eesti seismoloog ja vulkanoloog.
Ta on üles kasvanud Soomes ja lõpetanud Helsingi Ülikooli. Teadustööd on ta teinud Soomes, Islandil ja Suurbritannias. Alates aastast 2008 töötab ta Eesti Geoloogiakeskuses juhtivteadurina ning Tallinna Tehnikaülikoolis dotsendina.
1985–2004 õppis Soosalu Helsingi Ülikoolis.
Metsa uuenemine
Metsa uuenemine on protsess, mille tulemusena tekib uus puistu.
Purtsi jõgi
Purtsi jõgi on Väikese Emajõe parempoolne lisajõgi. Selle pikkus on 36,7 km ja valgla (jõgikonna) suurus 104,8 km².
Metsa uuenemine
Metsa uuenemine hõlmab nii metsauuendust kui ka looduslikku metsa uuenemist.
Purtsi jõgi
Jõe lähe on Otepää kõrgustikul, jõgi voolab läbi Ugandi lavamaa, alamjooks on Emajõe orundis.
Jões elab vääriskala jõeforelli.
Okaspuu-komuseen
Okaspuu-komuseen (Nectria fuckeliana, sünonüüm Neonectria fuckeliana) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Seen on mittesöödav.
Sika lomp
Sika lomp (ka Sikakurmu tiik) on järv Põlva maakonnas Räpina vallas Sikakurmu külas. Veekogu pindala on 0,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 660 m.
Jerantut
Jerantut on linn Malaisias Pahangi osariigis. Jerantut on samanimelise ringkonna keskus.
2000. aastal oli elanike arv 24 700.
Jerantutist pääseb Taman Negara rahvusparki.
Linna läbib raudtee.
Munateadus
thumb|Erinevaid munasid Munateadus ehk ooloogia on ornitoloogia haru, mis uurib lindude mune: kuju, suurust, massi, värvust ja värvikirja.
Eesti tuntuim linnumunade kollektsioon asub Loodusmuuseumis.
U.S. Steel Tower
See on 256 meetrit kõrge ja sellel on 64 korrust. See on Pittsburghi kõrgeim hoone ja osariigis viies kõrgeim hoone. See on maailma kõrgeim hoone, millel on täielikult tasane katus.
Hoone ehitust alustati 1967. aastal ja see valmis 30. septembril 1971. U.S. Steel Tower oli osariigi kõrgeim hoone kuni 1987. aastani, mil Philadelphias valmis Liberty Place.
Turu Eestlaste Klubi
Turu Eestlaste Klubi on Soome eestlaste organisatsioon, mis tegutseb Soomes Turu linnas.
Klubi loodi 2013. aastal.
Klubil on üle 200 liikme. Klubi on osa Turu Eesti keskuse tegevustest (ühingu ametlik nimi on Varsinais-Suomen Viro-keskus ry).
Klubi juures tegutsevad rahvatantsurühm Nopsajalad, laste laulurühm Laululapsed ja meeste korvpallimeeskond. Eestlaste klubi algatatud Urmas Sisaski koor harjutas ja esines Turus 2014-2018.
Moodpuistu
Moodpuistu on enamesinev puistu samatüübiliste puistute kogumis. Erinevalt normaalpuistust ei pea olema täius 100% ja ei pea olema liht- puhtpuistu.
Lääne-Nigula valla vapp
pisi|Lääne-Nigula valla vapp Lääne-Nigula valla vapp on Lääne maakonnas asuva Lääne-Nigula valla vapp.
Vapp võeti kasutusele 25. märtsil 2014. Autor on Ülo Leis.
Rohelisel kilbil asub hõbedane nelileht, punane lainelõikes piit ning hõbedane lainelõikes varras.
Nelileht viitab ristikule ja põllumajanduslikule tegevusele; tähtrist haridusele ja märgib Lääne-Nigula kihelkonna kirikut; lainelõikes varras tähistab merd ja jõgesid. Hõbe tähistab vaimsust, puhtust ja sihikindlust; punane viitab Läänemaale; roheline kaunist loodust.
Nur Luke
Dr. Nur Luke oli Hotanist pärit uiguuri rahvusest piiblitõlkija, kes pöördus islamist kristlusesse. Ta põgenes 1930. aastatel Xinjiangist ja lõpetas Indias koos Gustaf Ahlberti ja Oskar Hermannsoniga uiguurikeelse piibli tõlkimise. Selle avaldas British and Foreign Bible Society 1946. aastal. Luke kirjutas ka uiguuride sotsiaalse struktuuri kohta, märkides 97–98 protsendilist kirjaoskamatust rahva seas.
Kerli Nõu
Kerli Nõu (sündinud 2. novembril 1983 Tartus) on maailmarändur, kirjanik ja kirjastaja.
2017. aasta seisuga oli 33-aastane Kerli Nõu külastanud tavalise turistina 102 riiki ja kõiki maailmajagusid, sealhulgas Antarktikat. Reisikirjade kogumik "Mina ja maailm. Valitud lugusid 102 riigist" ilmus 2017. aasta augustis. Raamatus on juttu 55 riigist. "Mina ja maailm. Valitud lugusid 102 riigist. II osa" valmis 2020. aasta detsembris ja räägib 40 maast. Fookuses reis ümber maailma, seiklused vulkaani sees ja luksus-kruiisilaevadel. Mõlemad teosed on mahukad: üle 360 lehekülje.
Kerli Nõu lõpetas aastal 2002 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Seejärel õppis ta 2002–2005 Tallinna Ülikoolis, mille lõpetas bakalaureusekraadiga andragoogikas (lisaerialaks kommunikatsiooni- ja suhtlemispsühholoogia). Keskkooliaastatel oli Kerli Nõu juhatuse liikmena tegus Eesti Õpilasesinduste Liidus.
Charlie Brown
"Charlie Brown" (ka "Meu amigo Charlie Brown", eestikeelse pealkirjaga "Sõber Charlie Brown") on Brasiilia pianisti, laulja ja laulukirjutaja Benito di Paula laul. Lugu ilmus tema 1974. aasta plaadil "Gravado ao Vivo". Euroopas sai populaarseks aga hoopis Belgia ansambli Two Man Sound hispaaniakeelne versioon (1975).
Kerli Nõu
2002–2004 töötas Nõu vabakutselise ajakirjanikuna, 2003 projektijuhina kindlustusfirmas Seesam (Seesam Rahvusvaheline Kindlustuse Aktsiaselts) ning 2005–2007 ajakirjanikuna Eesti Päevalehes, kirjutades teaduse ohtlikkuse ja majanduse teemadel. 2010. aasta septembris avaldas Nõu oma kulu ja kirjadega eluloolise töövihiku "Minu parimad aastad".
Charlie Brown
Eesti keeles on seda laulu esitatud kahes tõlkes. Heldur Karmo tekstiga esitas seda Els Himma, Marju Kuut ja Kuldsed Lindid. Teiste sõnadega versiooni esitas Vello Orumets koos ansambliga Laine, nende sõnade autor on Maire Juurikas.
Õpilasmalev
Õpilasmalev on koolinoortele (peamiselt suvist) tööpraktikat võimaldav organisatsioon, milles noortel on piiratud autonoomia. Selle analoogi, mis tegeleb noorte täiskasvanutega, nimetatakse üliõpilasmalevaks. Töö õpilasmalevas on enamasti tasustatud.
Õpilasmalevad said alguse Nõukogude Eestis ning on sellisena Eestile üsna ainuomased, ehkki sarnaseid organisatsioone, mis pakuvad lastele tööpraktikat, esineb mujalgi. Samas on ka Eesti praegustel õpilasmalevatel olulisi erinevusi nõukogudeaegsetest - oli ju tollal noorsootöö aluseks ideoloogiline kasvatustöö kommunismiehitajate kasvatamise vaimus.
Eesti Õpilasmalev
Esimene õpilasmalev Eestis oli Eesti Õpilasmalev (EÕM), mis loodi 1967. aastal - kolm aastat pärast seda, kui Eestimaa Leninlik Kommunistlik Noorsooühing (ELKNÜ) asutas 1964. aastal Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva. Ka EÕM kuulus ELKNÜ struktuuri. See oli ettenähtud 15-18-aastastele, kes said malevarühmadena teha suviti rahalise tasu eest majandustöid Eestis ja vahetusgruppidena ka välismaal (teistes sotsialismimaades).
Nagu EÜE-st, on ka EÕM-ist võrsunud rida tuntud ühiskonna- ja kultuuritegelasi. Aastatel 1976–1977 oli EÕMi komissar hilisem Eesti peaminister Edgar Savisaar.
Eesti taasiseseisvumisega lõppes ka noortemaleva tegevus, kuna ühes nõukogude režiimiga lagunesid ka suuremad ja peamised tööandjad - ühismajandid ja kolhoosid. Omandivormi muutumisega kadus huvi maleva vastu. Maakonniti lõpetasid malevarühmad tegevuse erinevalt.
Õpilasmalevad taasiseseisvunud Eestis
2000. aastate alguses hakati Eestis taas õpilasmalevaid korraldama, 2003. aastaks olid need juba aktiviseerunud.
Tuntuim praegustest õpilasmalevatest on Eesti Õpilasmaleva nime all tegutsev Tallinna linna sihtasutus Õpilasmalev, mis võtab vastu vaid 13-18-aastaseid Tallinna sissekirjutusega noori. Malevaid on organiseeritud ka teistes omavalitsustes ja regioonides, näiteks tegutsevad või on tegutsenud Põlvamaa Õpilasmalev, Lõuna-Järvamaa Õpilasmalev, Pärnumaa Õpilasmalev jts.
Paljud õpilasmalevad saavad toetust Hasartmängumaksu Nõukogult üleriigilise koondprojekti kaudu, mida koordineerib Eesti Noorsootöö Keskus.
Kenni lomp
Kenni lomp on järv Põlva maakonnas Räpina vallas Jõepera külas. Veekogu pindala on 2,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 997 m.
Mudelpuu
Mudelpuu (sampletree) on puistust kas juhuslikkuse meetodil või subjektiivselt väljavalitud puu, mille mõõtmisandmeid statistiliselt töödeldes leitakse puistu vajalikud takseertunnused puistu tüvemahu määramiseks. Tuntakse mitmeid mudelpuude valimismeetodeid (keskmise mudelpuu, Draudti jne.). Määrangud mudelpuude juures tuleb teha suure täpsusega, et võimalikult vähendada üldistuses tehtavat viga.
Heart
Heart on Ameerika Ühendriikide rock-ansambel, mis sai alguse 1967. aastal Washingtoni osariigis Seattle'is.
Algul kandis ansambel nime The Army. Kaks aastat hiljem võeti ansambli nimeks Hocus Pocus. Veel aasta hiljem muudeti nimeks White Heart, millest sai lõpuks 1973. aastal lihtsalt Heart. 1970. aastate keskpaigaks oli kahe algliikme Roger Fisheri (kitarr) ja Steve Fosseniga (basskitarr) liitunud õed Ann Wilson (laul ja flööt) ja Nancy Wilson (rütmikitarr, laul), Michael Derosier (trummid) ja Howard Leese (kitarr, klahvpillid, taustalaul) – need liikmed moodustasid ansambli esimese eduka perioodi, 1970. aastate teise poole koosseisu.
Heart sai tuntuks muusikaga, milles oli mõjutusi hard rockist ja heavy metalist, samuti folkmuusikast. Alates 1970. aastate lõpus ja 1980. aastate algkoosseis läbis Heart koosseisu muutumise ning 1982. aastaks oli Fisheri, Fosseni ja Derosieri asemele saabunud Mark Andes (basskitarr) ja Denny Carmassi (trummid). Kuigi Hearti menu oli võrreldes esimese edukaga perioodiga vähenenud, saavutas Heart veel olulisemalt laiema rahvusvahelise tuntuse 1980. aastate teises pooles. Heartil oli hittlugusid ka 1990. aastate esimeses pooles. Ansambel läks laiali 1998. aastal, kuid pärast seda on uuesti kokku tuldud ning osaletud kontsertturneedel ja antud välja veel mitu albumit. Alates 1970. aastatest on Wilsoni õed olnud ainsad püsivad koosseisuliikmed. Hearti suurimate hittlugude hulka kuuluvad "Magic Man" (1975), "Crazy on You" (1976), "Barracuda" (1977), "What About Love" (1985), "Never" (1985) ja "All I Wanna Do Is Make Love to You" (1990), lisaks "These Dreams" (1986) ja "Alone" (1987), mis mõlemad jõudsid USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 esikohale..
Hearti plaate on maailmas ostetud üle 35 miljoni eksemplari, millest umbes 22,5 miljonit USA-s. Ansamblil on olnud USA plaadimüügiedetabelis Billboard 200 vähemalt üks esikümnealbum nii 1970., 1980., 1990. kui ka 2010. aastatel. 2013. aastal võeti ansambli 1970. aastate koosseis Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. VH1 on valinud Hearti saja parima hard rock'i artisti seas 57. kohale ja Ultimate Classic Rock saja parima klassikalise rokkartisti seas 49. kohale.
Ruhnu valla vapp
pisi|Ruhnu valla vapp Ruhnu valla vapp on Saare maakonnas asuva Ruhnu valla vapp.
Vapp võeti kasutusele 12. aprillil 2015.
Vapi valgel kilbil on kujutatud sinise lipuga ühemastiline must laev, mis ujub sinisel lainelõikelisel alusel.
Vapi autor on Ado Tuuga.
Haapsalu lossipark ja Krahviaed
Haapsalu lossipark ja Krahviaed on kaitsealune park Läänemaal Haapsalu linnas. Haapsalu lossipargi piir kulgeb mööda katastriüksuse 'Linnus' piiri. Pargi pindala on 7,4 ha. Pargis kasvab Eesti kõrgeim läänepärn (kõrgus 34,5 m, ).
Haapsalu lossipargi ja Krahviaia keskkonnaregistri kood on KLO1200517.
Ajalugu
19. sajandi 20. aastatel perekond von Stenbock rajasid Haapsalu piiskopilinnuse taha, Uuemõisa mõisa maadele linnamõisa. Linnamõis müüdi 1828. aastal De la Gardie perekonnale ja sellest ajast kuni siiani nimetatakse mõishäärberit nende järgi De la Gardie lossiks. Mõisaansambli peahoone on siiani enam-vähem autentse välimusega säilinud. Linnamõisa parki nimetati Krahviaiaks ja see nimi on pargil säilinus siiani, pargi põhiosa moodustas endine piiskopilinnus aed.
Karl Arthur Woldemar von Hunniuse (1825–1893) juhtimisel, Haapsalu Lossivaremete Haljastamise Komisjoni initsiatiivil istutati 1858. aastal lossiõuele ja muldvallidele puud, tasandati lossihoovi ja toimetati arheoloogilisi uurimisi. Linnusest kujunes romantiline varemete park, kus jalutamas käia.
American Airlinesi lend 77
American Airlinesi lend 77 oli üks neljast, mis kaaperdati 11. septembril 2001. aastal. Lend tehti kahemootorilise lennukiga Boeing-757, milles viibis 58 reisijat ja 6 meeskonnaliiget. See algas Waschington Dullesi rahvusvahelisest lennujaamast ja pidi maanduma Los Angelese rahvusvahelisel lennujaamal.
Õnnetuse kulg
11. septembril kaaperdasid 19 sõdurit neli lennukit ja ründasid nendega Ameerika Ühendriike. Kõik terroristid olid seotud islami äärmuslastega ja kuulusid rühmitusse Al-Qā‘idah. Kaks lennukit sõitsid sisse New Yorgis asuvatesse kaksiktornidesse ja kolmas Pentagoni. Neljas kukkus alla põllul, mis asub Pennsylvanias.
Reisijate hulgas olid National Geographicu väljasõidul olnud lapsed, ühe California firma president ja tuntud konservatiivne telekommentaator Barbara Olson.
Pool tundi peale õhkutõusu kaaperdasid viis meest American Airlinesi lennu 77. Pool tundi pärast seda lülitasid nad välja lennuki transponderi. Indianapolise lennuamet püüdis lennukiga ühendust saada, kuid tulutult. Juhtunust saadi teada tänu reisija Renee Mayle, kes helistas oma emale ja palus tal teavitada American Airlinesi lennuki kaaperdamisest. Umbes samal ajal sai Indianapolise lennuamet aru, et on veel teisigi kaaperdatud lennukeid. Kell 9.32 tuvastas Dullesi lennujuht identifitseerimata õhusõiduki, mis lendas väga suurel kiirusel. Kell 9.34 oli lennuk Pentagonist 8 km kaugusel, tegi järsu pöörde ja kiire laskumise ning sõitis sisse Pentagoni sõjaväe peakorterisse. Lennuk tabas esimese ja teise korruse vahel olevat välisseina ning purustas viiest Pentagoni kontsentrilisest rõngast kolm.
Kell 9.38 saadi sõjaväe lastilennuki raadiosaatjate kaudu Ronald Reagani Washingtoni riiklikus lennujaamas teada, et American Airlinesi lend 77 on sõitnud sisse Pentagoni.
Olchawa
Olchawa on asutatud 1340. aasta paiku.
Haapsalu Vanasadam
Haapsalu Vanasadam (sadama kood: EE HAA) on väikelaevasadam Bürgermeistri holmil, Haapsalus Holmi linnaosas Sadama tänav 32a, Väinamere ääres. pisi|300px|Vaade Haapsalule mere poolt. [[Bürgermeistri holm keskel ja Krimmi holm asub pildi paremas servas keskel]] Sadama geograafilised koordinaadid on 58°57'21.83"N ; 23°31'42.88"E ning see võib vastu võtta kuni 12 m pikkusi ja kuni 4 m laiusi väikelaevu, mille süvis ei ületa 0.6 m. Sadamas ei osutata tasulisi sadamateenuseid.
Sadamat haldab Sihtasutus Rannarootsi Muuseum ning selle navigatsioonihooaeg kestab 1. aprillist - 30. novembrini.
Yaqup Istipan
Yaqup Istipan (uiguuri keeles:ﻳﺎﻗﯘﭖ ﺋﯩﺴﺘﯩﭙﺎﻥ) oli uiguuri rahvusest kirjanik. Kuna Yaqup oli kristlane, oli ta sunnitud Xinjiangist põgenema. Hiljem kirjutas ta autobiograafia oma lapsepõlvest ja sellest, miks ta pidi olema  põgenik kristuse  jaoks.
Tokaj
Tokaj on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis, Tokaji kreisi halduskeskus. Tokaj asub Tisza jõe ääres, Miskolcist ligikaudu 47 km idas.
Haapsalu Vanasadam
Bürgermeistri holmil, Tagalahes asuvad ka Haapsalu Veskiviigi sadam, Grand Holm Marina ehk Suur-Holmi sadam ehk ajalooline Haapsalu jahisadam, Westmeri Jahisadam, Westmeri sadam
Tokaj
Tokaj on Tokaj-Hegyalja veinipiirkonna keskus, kus valmistatakse Tokai veine.
Tokaj veinipiirkonda on esmakordselt mainitud 1067. aastal ja linna 1353. aastal.
Linnaõigused sai Tokaj 1986. aastal.
Saarepeedi valla vapp
pisi Saarepeedi valla vapp on Viljandi maakonnas asuva endise Saarepeedi valla vapp.
Reinuwader
Reinuwader (Reinuvader) oli pilke- ja satiirileht, mis ilmus 1906. aastal Tallinnas.
Toimetaja oli Juhan Lilienbach. Kaastöölised olid Ants Laikmaa, Eduard Vilde, Hans Pöögelmann , Karl Merilaid-Schnell. Ajalehte trükiti Tallinnas "M. Antje" trükikojas tiraažiga 3500 eksemplari. Numbri hind oli 15 kopikat.
Recherche'i saarestik
pisi Recherche'i saarestik (inglise Archipelago of the Recherche) on 105 saarest ja üle 1000 kaljulaiust koosnev saarestik Austraalia mandri lõunarannikul.
Saarestiku kogupindala on 97,2 km² (24,019 aakrit). Saarestiku ulatus läänest itta on 230 km ja kaugus rannikust kuni 50 km. Saarte läänerühm asub Esperance'i linna lähedal ja idarühm Israelite Bay juures.
Eurooplastest nägid esimesena saari hollandi meresõitjad Francois Thijssen ja Pieter Nuyts 1627. aastal. Saarestik sai nime 1792 saari külastanud prantsuse meresõitja Joseph Bruny d’Entrecasteaux' laeva järgi.
14. veebruaril 1991 vajus Recherche'i saarestikus põhja Sanko Harvesti puistlastilaev, mis kokku kaalus 33 024 tonni. See oli maailmas suuruselt teine vrakk, millele saab sukelduda.
Saared koosnevad peamiselt graniidist, vähemal määral gneisist.
Saared on looduskaitse all. Suurim saar on Middle Island (10,8 km²). Külastajatele on avatud vaid 2,4 km² suurune Woody Island.
Saartel elavad kängurud, harilik nosubandikut, merilõvid ja hülged.
Saared loetakse tavaliselt Lääne-rühmaks (Esperance, Woody Island ja Cabo Le Grand rahvuspark) ja Ida-rühmaks (Middle Island)
Erkki Truve
pisi|Erkki Truve [[TeadusTeave|teadus.ee suvekoolis Käsmus 2012. aastal]] Erkki Truve (23. veebruar 1965 – 7. aprill 2020) oli eesti molekulaarbioloog, aastatel 2010–2015 Tallinna Tehnikaülikooli teadusprorektor.
Haridus
Aastatel 1972–1983 õppis ta Tallinna 21. Keskkoolis, 1983–1988 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonnas, mille lõpetas cum laude geneetikuna. Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi aspirant 1988–1991. Doktoritöö kaitses ta 1996 TÜ molekulaar- ja rakubioloogia instituudis Mart Saarma juhendamisel väitekirjaga "Studies on specific and broad spectrum virus resistance in transgenic plants".
Täiendusõpe
Helsingi Ülikooli geneetikainstituut 1989; Helsingi Ülikooli biotehnoloogia instituut 1991–95; EMBO kursused (Zürich, Šveits) 1991; EMBO kursused (Gent, Belgia) 1992; Norra taimekaitse instituut (Ås, Norra) 1993; Heraklioni molekulaarbioloogia ja biotehnoloogia instituut (Kreeka) 1994; NATO/EMBO/FEBSi suvekool 1995.
Teenistuskäik
Eesti NSV/Eesti TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi vaneminsener 1988, nooremteadur 1991–1996, teadur 1996, vanemteadur 1996–2006; TPÜ matemaatika-loodusteaduskonna bioloogia õppetooli dotsent (0,25 koormusega) 1997–1998.
TTÜs 1997–2020: keemiateaduskonna geenitehnoloogia keskuse professor ja juhataja, geenitehnoloogia õppetooli juhataja 1997–2002; matemaatika-loodusteaduskonna geenitehnoloogia instituudi direktor 2002–2006, geenitehnoloogia professor ja õppetooli juhataja 2002–2016; teadusprorektor 2010-2015; loodusteaduskonna keemia ja biotehnoloogia instituudi professor 2017-2019.
Teadustöö põhisuunad
Taimede viirusresistentsus; taimede sobemoviiruste molekulaarne iseloomustamine; RNA vaigistamine ja selle supressioon; mikrofilamentide süsteemi valkude iseloomustamine taimedes.
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Ajakirjade Journal of Virology, Virology, Virus Genes, Nucleic Acids Research, Plant Molecular Biology, Plant Biology, Transgenic Research, Molecular Breeding jne anonüümne referent. SA Eesti Geenikeskus asutajaliige (1999–...), Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse Tehnoloogiaagentuuri taotluste ning aruannete hindamise ekspert (2001–...), Eesti Teadusfondi taotluste ning lõpparuannete retsensent (2002–...), TTÜ nõukogu liige (v.a. 2005–2009) (2003–...), Foundation for Public Research and Regulation asutajaliige (2004–...), Tervise Arengu Instituudi nõukogu liige (2004–...), Biomeditsiini ja biotehnoloogia doktorikooli juhtkomitee liige (2005–...), AS Vähiuuringute Tehnoloogia Arenduskeskuse nõukogu esimees (2005–...), TTÜ geenitehnoloogia instituudi nõukogu liige (2007–...), Rahvuslik ekspert Euroopa Komisjoni 7. raamprogrammi 2. valdkonnas "Food, agriculture and fisheries and biotechnology" (2007–...), Tartu Ülikooli Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituudi nõukogu liige (2007–...), TTÜ kliinilise meditsiini instituudi nõukogu esimees (2007–...), Eesti Biotehnoloogia Programmi nõuandva koja liige (2008–...), BMC Biotechnology, toimetuskolleegiumi liige (2009–...), TTÜ Sertifitseerimisasutuse nõukogu liige (2010–...), TTÜ raamatukogu nõukogu liige (2010–...), TTÜ kirjastuse nõukogu esimees (2010–...), Innovatsioonipoliitika komisjoni liige Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumis (2010–...), Tallinna Teadus- ja Tehnoloogiakeskuse nõukogu liige (2011–...), Doktoriõppe ja rahvusvahelikustumise programmi DoRa nõukogu liige (2011–...), TTÜ muuseumi nõuandva koja liige (2011–...), TTÜ Küberneetika Instituudi nõukogu liige (2011–...).
2006. aastal oli ta Tallinna Linnateatri lavastuse "Genoom" konsultant.
Isiklikku
Tema isa on arstiteadlane Rando Truve.
Harrastused ja huvialadː matkamine, varem korvpall.
Queen Mary
pisi|RMS Queen Mary Long Beachi sadamas (2011) pisi|RMS Queen Mary New Yorgis Queen Mary (prefiksiga RMS ehk Royal Mail Steamer, 'kuninglik postiaurik') on endine Briti ookeaniliinilaev, mis sõitis aastatel 1936–1967 peamiselt Põhja-Atlandi ookeanil Southamptoni ja New Yorgi vahel. Queen Mary oli koos RMS Queen Elizabethiga Cunard Line'i kõige esinduslikum ja kiirem laev.
Queen Mary alustas esimest reisi 27. mail 1936. Juba sama aasta augustis pälvis ta lühikeseks ajaks Sinise Lindi, ületades senise rekordiomaniku, Prantsuse auriku Normandie, kiirust. 1938. aastal saavutas ta sama tiitli uuesti, ületades Atlandi ookeani läänest itta kõigest 3 päeva, 20 tunni ja 42 minutiga. Laev hoidis seda rekordit järgnevad 14 aastat.
Laev oli ehitatud küllaltki konservatiivses ja traditsioonilises vaimus. Sisekujunduses andsid tugevat tooni art déco suuna mõjud.
Kaitseliidu peastaap
Kaitseliidu peastaap on Kaitseliidu ülema tööorgan.
Queen Mary
Aluse veeväljasurve oli 77 400 t, kogupikkus 310,7 m, laius 36 m ja süvis 11,8 m.
Kaitseliidu peastaap
Ajalugu
Eesti esimesel iseseisvusperioodil tegutses Kaitseliidu Staap.
Queen Mary
Teise maailmasõja ajal teenis alus mereväe transpordilaevana.
Kaitseliidu peastaap
Peastaabi osakonnad
Peastaabil on järgmised osakonnad:
Queen Mary
1967. aastal otsustati lõpetada Queen Mary ekspluatatsioon reisilaevana. 31. oktoobril 1967 lahkus alus viimast korda Southamptonist Long Beachi sadamasse, kus ta muudeti restorani, hotelli ja muuseumiga turismikeskuseks.
Kaitseliidu peastaap
Kaitseliidu staabi ja peastaabi ülemad
thumb|Kaitseliidu peastaabi ülema ametikoha tunnus
Queen Mary
2004. aastal valmis endise Queen Mary eeskujul ja ookeaniliinilaevade traditsiooni jätkamiseks uus laev, Queen Mary 2.
Vastemõisa valla vapp
pisi|Endise Vastemõisa valla vapp Vastemõisa valla vapp oli Viljandi maakonna Vastemõisa valla vapp.
Karula Jumalaema Kaitsmise kirik
Karula Jumalaema Kaitsmise kirik on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Valga maakonnas Valga vallas Pikkjärve külas. Kirik on pühitsetud Jumalaema kaitsmisele.
Koguduse ajaloost
Karula õigeusu kogudus avati toonasel Võrumaal 1846. aastal. Kogudusse kuulus 1850. aastal 2369 liiget. Teenistusi peeti algul Karula mõisa vanas puumajas, hiljem ka heinaküünides või vabas õhus. 1896. aastal eraldus Karula kogudusest Kaika õigeusu kogudus. 1938. aastal oli Karula Jumalaema kaitsmise koguduses 2090 liiget. Karula Jumalaema kaitsmise kogudus likvideeriti Nõukogude okupatsiooni ajal 1963. aastal ja taastati Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku poolt 21. sajandi algusaastail.
Karula kirik
1847. aastal ehitati puukirik Vissi kõrtsi juurde (Vissi kirik). Kirik lammutati 1875. aastal ja sinna hakati ehitama kivikirikut koos selle kõrval asuva kivist koolimaja ja kogudusemajaga. Ehitust rahastas Venemaa Pühim Valitsev Sinod. Maakivist ja punastest tellistest, ladina risti kujulise põhiplaaniga, kellatorni ja massiivse kesk-kupli ja nelja kupliga kirik valmis 1878. aastal. Karula õigeusu kirik pühitseti Riia ja Miitavi piiskopi Filareti poolt Jumalaema kaitsmise auks 1878. aastal. Pärast koguduse sulgemist kasutati Karula Jumalaema Kaitsmise kirikut kolhoosi laona. Kolhoosiaja viimastel päevadel tehti kirikus remonti, mille käigus paigaldati uued plekk-katused, parkettpõrand ja vitraažid.
Õigeusu koolid
Juba usuvahetusliikumise algjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette usuvahetajatele õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide asutamist. Konfessionaalne koolikorraldus kinnitati 1849. aasta talurahvaseadusega. Karula õigeusu kiriku juures tegutses kihelkonnakool ja mitmed abikoolid.
Sobolów
Sobolów on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Bochnia maakonnas Łapanówi vallas. Sobolów asub Bochniast ligikaudu 9 km edelas.
Sobolówi on esmamainitud 1105. aastal.
Città metropolitana di Sassari
Città metropolitana di Sassari on 2. järgu haldusüksus (città metropolitana) Itaalias Sardiinia maakonnas.
Haldusüksus moodustati 2021. aasta 12. aprilli seadusega ning on territoriaalselt ja ajalooliselt seotud aastatel 2005–2016 kujunenud Sassari provintsiga.
Haldusjaotus
Città metropolitana di Sassari haldusalas on järgmised omavalitsusüksused (comuni):
Nurmenukulibliklased
Nurmenukulibliklased (Riodinidae) on päevaliblikate hulka kuuluv sugukond liblikalisi.
Sugukonda kuulub 146 perekonda kokku 1532 liigiga.
Eesti liblikatest kuulub sellesse sugukonda üks liik – nurmenukuliblikas (Hamearis lucina).
Reinu tiigid
Reinu tiigid on tiigid Tartu maakonnas Kambja vallas Visnapuu külas. Veekogude pindala on 0,5 ha. Veekogude kaldajoone pikkus on 380 m.
Liituv padjandsüsik
Liituv padjandsüsik (Hypoxylon cohaerens, sünonüüm Annulohypoxylon cohaerens) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Seen on mittesöödav.
Bibliotheca Anthropologica
"Bibliotheca Anthropologica" on Tallinna Ülikooli Kirjastuses välja antav raamatusari, mis ilmub Bibliotheca alasarjana.
Sarjas ilmuvad ainult eelretsenseeritud tekstid. Sarja esimene raamat anti välja 2012. aastal – selleks sai Claude Lévi-Straussi esseekogumik "Strukturaalantropoloogia".
Sarja ühtse kujunduse maketi autor on disainibüroo Rakett. Valdkondlikku kuuluvust annab edasi värvilahendus, mis järgib ülikooli kodulehel kasutatavat värvide jaotust.
Sarjakolleegium
"Bibliotheca Anthropologica" sarja toimetuskolleegiumi kuuluvad :
Alamsaksa laenud eesti keeles
Alamsaksa laenud on alamsaksa, täpsemalt peamiselt keskalamsaksa keelest eesti keelde laenatud sõnatüved. Eesti keeles on palju alamsaksa päritoluga sõnu. Keelt vahendasid eestlastele 13. sajandil Eesti ala vallutanud ristisõdijad ja seejärel saabunud vaimulikud, ametnikud, kaupmehed, käsitöölised. Pikaks ajaks sai alamsaksa keel ametliku keele staatuse, kuni 16. sajandi teisel poolel ülemsaksa keel teda välja tõrjuma hakkas.
Dryophiops
Dryophiops on maoperekond.
Alamsaksa laenud eesti keeles
Alamsaksa laenud on eesti kirjakeele suurim laenurühm: Huno Rätsepa järgi on neid 771–850, 2012. aasta Eesti etümoloogiasõnaraamatu andmetel 477–656. Laensõnade iseloom peegeldab keskaegse Euroopa elukorralduse tulekut Eesti alale, nende hulgas on esemete, tööriistade, elukutsete jm nimetusi. Alamsaksa laene on palju juba 16.–17. sajandi eesti kirjakeeles.
Dryophiops
Levila
Need maod on levinud Filipiinidel ja Luzoni, Mindoroli ja Sibuyani saarel.
Alamsaksa laenud eesti keeles
Alamsaksa laenud on nt järgmised sõnad (tüved): arst, haamer, ingel, kool, köök, naaber, püss, õli, üür.
Dryophiops
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dryophiops philippina seisuga 06.01.2014.
Alamsaksa laenud eesti keeles
Kategoriseerimine
Eesti keeles olevate alamsaksa laensõnade hulgas on palju sõnavara seoses nii usu-, haridus- ja linnaelu uuendustega kui ka ühiskonna ja majandusega. Alamsaksa keelest on eesti keelde juurde tulnud ka taimede, loomade, toiduainete, töövahendite, ametite ja tarbeesemete nimetusi. Eesti keelde on lisandunud nii palju alamsaksa laensõnu, et neid esitatakse tavaliselt teemade kaupa. Mõned kategooriad on näiteks :
Tulekuaeg
Alamsaksa laensõnade tulekut eesti keelde saab dateerida, kui vaadata vana kirjakeelt, vana käsikirjakeelt ja arhiivisäilikuid.
Vana kirjakeel
Eesti kirjakeele kõige vanemad trükised annavad konkreetse ajalise orientiiri. Paljud laenatud sõnad olid eesti keeles olemas hiljemalt 16. või 17. sajandil, sest neid leiab sellel ajal välja tulnud tekstidest, näiteks Wanradti ja Koelli katekismusest (1535), Joachim Rossihniuse kirikukäsiraamatust (1632), Heinrich Stahli (1637), Johannes Gutslaffi (1648) või Heinrich Gösekeni grammatikast (1660). Kuigi Johannes Gutslaff ja Joachim Rossihnius kasutavad tolleaegset Tartu kirjakeelt ning ülejäänud autorid omaaegset Tallinna kirjakeelt, tunduvad tänapäeval nende tekstid üldkirjakeelsed.
Vana käsikirjakeel
Valdav osa varasematest laensõnadest on arvatavasti eesti keelde jõudnud suuliste laenudena ning enamik nendest on ka püsima jäänud. Alamsaksa keelest hakati sõnu eesti keelde laenama sajandeid enne nende kirjapanemist, kuna eesti kirjakeel on suhteliselt uus. Selle tõttu saab vana käsikirjakeele põhjal määrata laenatud sõna esimese kasutuskorra eesti trükisõnas. Enamik vanu kirjutisi pole aga trükikirjas avaldatud. Üha enam tekstolooge ja leksikograafe on hakanud avalikkusele kättesaadavaks tegema arhiivis olnud kirjutisi.
Arhiivisäilikud
Kuigi osa tekste on avaldatud, on enamik arhiivides olevat kirjasõna avalikuks tegemata. Selle tõttu tuleb otsida andmeid avaldamata materjalide kohta arhiividest või uurimustest, kus on arhiiviandmed juba kasutusele võetud.
Nulldiameetri vanus
Nulldiameetri vanus (breast height age) on vanus, mil puu saavutab 1,3-meetrise kõrguse.
Queen Elizabeth (laev 1938)
pisi|Queen Elizabeth pisi|Ainult üks kord, 1940. aasta märtsis, juhtus nii, et kolm oma ajastu suurimat ookeaniliinilaeva, vasakult: [[Normandie, Queen Mary ja Queen Elizabeth seisid New Yorgi sadamas kõrvuti. Kaks viimast on sõjalistel eesmärkidel juba ka halliks värvitud]] Queen Elizabeth (prefiksiga RMS – Royal Mail Steamer – 'kuninglik postiaurik') oli Briti ookeaniliinilaev.
27. septembril 1938 ristis George VI abikaasa kuninganna Elizabeth laeva enda järgi ning maailma suurim reisilaev libises ellingult vette.
314,25 m pikkune ja 36 m laiune Queen Elizabeth oli 3,65 m pikem kui tema nn vanem õde Queen Mary. Oma 83 673 t veeväljasurvega ületas uus laev Prantsuse Normandied tervelt 250 tonni võrra. Laev oli ehitatud liiniveoks Southamptoni ja New Yorgi vahel.
Ehkki laeva masinate koguvõimsus ulatus 200 000 hobujõuni, ei jätkunud laeval kiirust Queen Mary või Normandiega ookeaniületusrekordites võistlemiseks.
Never Change Lovers In The Middle Of The Night
"Never Change Lovers In The Middle Of The Night" (eestikeelse pealkirjaga "Olen unustanud kõik") on Mats Björklundi, Keith Forsey ja Fred Jay kirjutatud laul, mis avaldati ansambli Boney M. 1978. aasta albumil "Nightflight to Venus". Järgmisel aastal avaldas selle laulu kaveri Millie Jackson oma albumil "A Moment's Pleasure" ning andis laulu välja ka singlina.
Queen Elizabeth (laev 1938)
Liinilennukite ajastu saabudes muutus Queen Elizabethi ja Queen Mary kasutamine ebarentaabliks. 1960. aastate lõpus müüs Cunard Line laeva Hiina ärimehele, kes toimetas aluse Hongkongi sadamasse remonti, et muuta see ujuvaks ülikooliks.
Never Change Lovers In The Middle Of The Night
Eestikeelsed sõnad kirjutas laulule Reet Linna ning loo salvestasid Ele ja Kaja Kõlar, Silvi Johanson ja ansambel Psycho.
Queen Elizabeth (laev 1938)
9. jaanuaril 1972 puhkes aga laeva ümberehitustööde käigus tulekahju. Tuli levis väga kiiresti ja juba viie tunni pärast oli laeva kreen 17°. Tuli lõõmas üle ööpäeva ning see, mis maailmakuulsast aurikust alles jäi, vajus 10. jaanuaril osaliselt vee alla. Järgnevail aastail laev lammutati.
1969. aastal valmis samal laevakompaniil uus laev Queen Elizabeth 2, mis jätkas ookeaniliinilaevade traditsiooni kuni 2008. aastani.
Lilly Muik
Lilly Muik (2. oktoober 1906 Palmse vald – 23. märts 1983 Tallinn) oli eesti luuletaja.
Õpingud
Lilly Muigi eesnimi esineb ka kujul Lilli ja Lili. Ta sündis Palmse valla Palmse külas, kuid võimalik, et hoopis Eru külas. Õppis Võhma ja Vihula algkoolis, seejärel lühikest aega Rakvere Gümnaasiumis, kuid lõpetas 1927. aastal Tapa Gümnaasiumi.
Nicolas Grenon
Nicolas Grenon (u 1375 – 17. oktoober 1456) oli prantsuse helilooja, kelle muusikalooming kuulub vararenessanssi.
Lilly Muik
Õpingud
Samal aastal astus Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda, kuid lahkus peatselt ülikoolist.
Nicolas Grenon
Esimesed teated tema kohta pärinevad Pariisist, kus ta töötas Notre-Dame'i katedraalis. 1403. aastal läks ta Laoni ja 1408. aastal Cambraisse. 1409. aastal asus ta tööle Bourges'is kooripoiste õpetajana ning 1412. aastal liitus Burgundia hertsogi Jean Kartmatu õukonnaga. 1419 naasis ta Cambraisse. Aastatel 1425–1427 töötas ta Roomas kooripoiste juhina. Pärast seda elas ta Cambrais, kus 1440. aastatel revideeris koos Guillaume Dufayga katedraali liturgilise muusika kogu.
Lilly Muik
Töö
Alates märtsist 1928 töötas Lilly Muik oma isa juhitava Sagadi Tarvitajate Ühisuse kaupluse juhataja-müüjana ning jätkas hiljem tööd raamatupidajana ühistukaubanduses kuni 54-aastaselt pensionile jäämiseni. Pensionipõlves töötas vahel samuti raamatupidajana.
Nicolas Grenon
Ta lõi muusikat kõikides tolle aja tähtsamates žanrites. Ta oli üks vähestest pikaealistest heliloojatest, kes kujunes heliloojaks juba 14. sajandi lõpus, kuid kelle peamine tegutsemisaeg jäi perioodi, mil arenes välja uus renessanssmuusika stiil. Tema muusikas võib seetöttu märgata nii keskaja kui vararenessansi iseloomulikke jooni.