cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chubuti provints
Provints on nime saanud Chubuti jõe järgi, mis voolab umbes 800 km pikkusena provintsi keskosas.
Meloodiline minoor
pisi|Meloodiline minoor Meloodiline minoor ehk meloodilismoll on minoorne altereeritud helirida, mille tunnuseks on võrreldes loomuliku minooriga tõusvas suunas kõrgendatud VI ja VII aste. Laskuvas suunas astmeid ei kõrgendata ja laskuv helirida on identne loomuliku minooriga.
Chubuti provints
Provints jaguneb 15 departemanguks ja 47 kohalikuks omavalitsuseks. Suurim linn on Comodoro Rivadavia.
Meloodiline minoor
Meloodilise minoori kõrgusastmik on toonide vahekaugustega terve - pool - terve - terve - terve - terve - pool.
Chubuti provints
Välislingid
🇦🇷
Meloodiline minoor
1 - ½ - 1 - 1 - 1 - 1 - ½ meloodiline minoor c-st (c-moll) c  d   es  f   g   a   h   c   meloodiline minoor a-st (a-moll) a   h   c   d   e  fis gis  a
Helirea moodustab viiest kõrvutiasetsevast astmest koosnev pentahord (a, h, c, d, e) ja sellega ühise heliga (e) seotud neljast astmest koosnev tetrahord (e, fis, gis, a).
pisi|left|400px|Meloodiline minoor tõusvas suunas pisi|left|400px|Meloodiline minoor = [[loomulik minoor]]
21. september
21. september on Gregoriuse kalendri 264. (liigaastal 265.) päev. Juliuse kalendri järgi 8. september (1901–2099).
Tabasco osariik
Tabasco on osariik Mehhiko idaosas Guatemala ja Mehhiko lahe osa Campeche lahe vahel. Kirdesse jääb Yucatáni poolsaar. Suurem osa Tabascost paikneb Mehhiko lahe äärsel rannikumadalikul.
Osariigi pindala on 25 267 km², teistel andmetel 24 661 km².
Rahvaarv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2 238 603. 2000. aasta rahvaloenduse järgi oli rahvaarv 1 891 829.
Loodus
Maastik on troopiline soo.
Kliima on soe ja niiske. Piirkond on sademeterohke; 2007. aasta sügisel jäi paduvihmadest tingitud üleujutuses vee alla umbes 70–80% osariigi alast.
Haldus
Pealinn on Villahermosa.
Jens Jeremies
Jens Jeremies (sündinud 5. märtsil 1974 Görlitzis) on saksa endine jalgpallur. Ta oli Saksamaa jalgpallikoondise poolkaitsja.
Tabasco osariik
Haldus
Tabasco osariik on jagatud 17 vallaks.
Jens Jeremies
Saksamaa rahvuskoondises tegi Jeremies debüüdi 15. novembril 1997, kui Düsseldorfis mängiti Lõuna-Aafrika Vabariigiga ning võideti 3:0. Aastatel 1997–2004 mängis Jeremies rahvuskoondises kokku 55 korda ja lõi 1 värava.
Tabasco osariik
Majandus
Kasvatatakse kakaopuud, banaani, kookospalmi ja suhkruroogu.
Jens Jeremies
Isiklikku
Jens Jeremies on 176 cm pikk ja kaalub 76 kg.
Tabasco osariik
Majandus
Tabasco tähtsaim majandusharu on naftatööstus. Toodetakse suures koguses naftat ja maagaasi ning töödeldakse naftat. Pärast nafta- ja gaasivarude avastamist 1960ndatel on Tabasco üks Mehhiko tähtsamaid naftaosariike.
Osariiki külastavad ka turistid.
Ajalugu
Tabasco osariik loodi 1824. aastal.
Vaatamisväärsused
Osariigi tuntumad turismiobjektid on olmeekide ja maiade asustuse varemed La Ventas ja Comalcalcos.
Välislingid
🇲🇽
Autonoomne piirkond
Autonoomne piirkond on mitme riigi haldusüksuse tüüp:
Pühalaul
Pühalaul ehk proosatekstiline kirikulaul on kolme prosoodilise parameetri: (1) kestuse ehk temporaalsuse, (2) valjuse ehk dünaamilisuse ja (3) kõrguse ehk intonatsiooni tähelepanelik vaatlemine Piibli ja liturgiliste tekstide lausumisel ja nende parameetrite märkamine ning nendega arvestamine meloodiajoonise kujunemisel ning selle esitamisel.
Vagadusliku määratluse kohaselt võib öelda, et pühalaul on põhiosas Piibli (valdavalt muutmata kujul) tekstide keskendunud või pühaliku veendumusega palvemeelne, enamjaolt ühehäälne ja üldjuhul instrumentaalsaateta (a cappella) muusikaline lausumine, püüdes alluda täielikult ja igakülgselt Jumala Sõna autoriteedile ning arvestades kasutatava keele eripärasid.
Carl Gustav Stein
Isiklikku
Tema poeg Alfred Gustav Stein oli Urvaste Püha Urbanuse koguduse õpetaja, Rakvere Kolmainu koguduse abiõpetaja ning hiljem luterlik vaimulik Stendellis (praegu Oderi-äärse Schwedti linnaosa Uckermarki kreisis Brandenburgi liidumaal) ja Passowis (Uckermarki kreisis Brandenburgi liidumaal).
Boriss Škitkin
Boriss Škitkin (vene keeles Борис Васильевич Шкиткин; 29. veebruar 1936 – 1. mai 2015 Moskva) oli Venemaa kabetaja, rahvusvaheline meister.
1965. aastal jõudis ta NSV Liidu meistrivõistlustel hõbemedalini. Ta on kolmekordne Moskva ja Relvajõudude meister. Rohkem tuntust on aga pälvinud ta kabekompositsioonid, milles ta tuli kahel korral (1976 ja 1976) miniatuuride vallas ka NSV Liidu meistriks.
Koos Vladimir Matusi ja Sergei Juškevitšiga oli ta raamatu "Мир миниатюр" (1994) kaasautor.
Taimõri poolsaar
pisi|Taimõri poolsaare asukoht thumb|Ekspeditsioon poolsaarel Taimõri saar kahe laevadel hõljuk Hivus-10 aprill 2013 Taimõri poolsaar (vene keeles Таймырский полуостров) on poolsaar Euraasia põhjaosas Venemaal. Ta paikneb Kara mere Jenissei lahe ja Laptevite mere Hatanga lahe vahel. Poolsaare põhjaosa on Tšeljuskini poolsaar, mille kõige põhjapoolsem osa on Tšeljuskini neem.
Pinnamoe järgi saab seda jaotada kolmeks osaks: Põhja-Siberi madalikuks, edelast kirdesse kulgevaks Bõrranga mäestikuks kõrgusega kuni 1146 m (Lednikovaja mägi) ja Kara mere rannikul paiknevaks rannikumadalikuks.
Taimõri poolsaare suurimad jõed on Pjassina, Ülem- ja Alam-Taimõra, Hatanga. Suuremad järved on Taimõri järv, Pjassino järv, Lama järv ja Melkoje järv.
Poolsaare rannajoon on üsna liigestatud. Seal on palju lahtesid: Middendorffi laht, Pjassina laht, Simsa laht, Taimõri laht, Tereza Klavenesi laht, Faddei laht, Marija Prontšištševa laht.
Poolsaare territoorium kuulub Krasnojarski krai Taimõri rajooni koosseisu. Poolsaare lääneosas asub Dickson.
Dekarboksüülimine
Dekarboksüülimine ehk dekarboksüülumine on keemiline reaktsioon, milles karboksüülrühma (-COOH) lõhustamisel eraldub CO2.
Tüüpiline biokeemiline reaktsioon, kus toimub dekarboksüülimine, on püruvaadi oksüdeerumine atsetüül-CoA-ks.
Enamasti vahendavad dekarboksüülimist ensüümid dekarboksülaasid.
Absoluutne vanus
Absoluutne vanus on ajaühikutes väljendatav kivistise, kivimi, mineraali, arheoloogilise leiu vms vanus.
Absoluutse vanuse sünonüümidena kasutatakse mõnikord ka termineid "radiomeetriline vanus" ja "isotoopvanus", kuid absoluutset vanust saab mõnikord määrata ka näiteks dendro- või varvokronoloogiat kasutades.
Absoluutset vanust mõõdetakse enamasti aastates. Tavaliselt on absoluutse vanuse määramine seotud arvestatava mõõtmisveaga, mistõttu esitatakse absoluutne vanus tavaliselt kujul vanus ± mõõtmisviga. Mõõtmisviga on reeglina seda suurem, mida vanema uurimisobjektiga on tegemist. Absoluutse vanuse määramiseks kasutatakse enamasti isotoopmeetodeid.
Termini kasutamise suhtes on teatav vastasseis, sest absoluutse vanuse aasta võib olla küllalt erinev tavalisest kalendriaastast. Mõnikord võivad näiteks ühe plutooni eri osadest võetud proovid anda sadade miljonite aastate võrra erineva absoluutse vanuse.
Helipilt
Helipilt ehk kõlapilt, ka saund (ingliskeelesest sõnast sound) on helile, pillile, helisalvestisele või ansamblile iseloomulik kõla.
Köisi
Külas asub Köisi tuuleveski.
Küti (Järva)
Küti on küla Järva maakonnas Järva vallas.
Vene värav
Vene värav oli Vene silla juures asunud linnavärav Tartus. Linna kindlustusvöönd rajati 13. sajandil ja 16. sajandil tegid venelased ulatuslikke täiendusi ja parandusi.
Küti (Järva)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kareda valda.
Vene värav
Värav koosnes kitsast eelkaitseõuest ja neljatahulisest tornist, mida viimati kohendati 1690. aastail. Kavandatud põhjabastioni ei jõutud valmis ehitada, väravast kagusse suundunud linnamüüri osa on vallina säilinud tänini. Värava õhkis Vene armee koos teiste Tartu kindlustustega 1708. aastal.
Vene värava juures oli ka vangla. Värav asus linna ühel tähtsamal liikumissoonel Laia tänava lõpul praeguse botaanikaaia sissekäigust veidi jõe pool. Sealt siirdus tee üle silla vene agulisse, millest ilmselt tulenes ka värava nimi.
Ilmenau jõgi
Ilmenau on jõgi Saksamaal Alam-Saksimaal. See on üks Elbe vasakpoolsetest lisajõgedest.
Jõgi saab alguse Lüneburgi nõmmelt Uelzenist lõunas. See suubub Elbesse Winseni juures. Ilmenau on 107 km pikk.
Suured linnad Ilmenau ääres on Uelzen ja Lüneburg. Ilmenau linn Tüüringis ei ole Ilmenau jõe ääres, vaid Ilmi jõe ääres.
Püsikude
Püsikoed on taime algkoest diferentseerunud koed.
Tavaliselt jagatakse püsikude järgmiselt: katte-, juht-, tugi- ehk mehaanilised koed, eristuskoed, säilituskoed ja toite- ehk assimilatsioonikoed; mõnikord nimetatakse viimast kahte ka põhikoeks ehk parenhüümiks.
Milano provintsi vapp
Milano provintsi vapp on Itaalia Vabariigi Lombardia maakonna Milano provintsi vapp.
Vapi ülaosas on kujutatud Milano lippu, Püha Jüri risti. Päikese ja kuu kujutis on Milano lähedase Mirasole kloostri sümbolid. Sinine taust valiti sellepärast, et see on Euroopa ja tuleviku värvus.
Määramatus (õigusteadus)
Määramatuse kontseptsiooni kohaselt ei ole õiguslikel küsimustel üheseid vastuseid ning seetõttu ei ole õigusreeglite kohaldamise (näiteks kohtumenetluse) tulemusi võimalik ennustada.
Määramatuse kontseptsioon on vastuolus Ronald Dworkini õigusekäsitlusega, mille kohaselt kõigil õiguslikel küsimustel on ühesed õiged vastused.
Cranzahl
Cranzahl on umbes 2300 elanikuga asula Maagimäestiku kreisis Saksimaal, Sehmatali valla keskus.
1999. aastani moodustas Cranzahl eraldi Cranzahli valla.
Jenissei laht
thumb|Jenissei lahe asukoht Jenissei laht (vene keeles Енисейский залив) on laht Euraasia põhjaosas Venemaal, Kara mere osa. Ta ümbritseb Gõda poolsaare rannikut läänes ja Taimõri poolsaare rannikut idas. Lahe pikkus on umbes 225 km, laius kuni 150 km, sügavus 6...20 m.
Lahte suubub Jenissei jõgi. Lahe suudmes asub Sibirjakovi saar. Lahe idarannikul suudmepiirkonnas asub Dicksoni sadam.
Bassklarnet
pisi|Kaks tüüpilist bassklarnetit: Buffet Crampon ja Yamaha
Bassklarnet on klarnetite perekonda kuuluv puupuhkpill.
Kusti
Kusti on eesti ja soome mehenimi, mugandus Augustist.
Eestikeelse kalendri järgi on sellenimelistel meestel nimepäev 28. augustil.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Kusti 76 mehel. Kusti oli populaarsuselt 733. mehenimi. Kusti oli keskmiselt 21 aasta vanune (mediaanvanus oli 12).
Minu onu Benjamin
"Minu onu Benjamin" (Mon oncle Benjamin) on prantsuse film 1969. aastast.
Režissöör oli Édouard Molinaro.
Aleksander Pürge
Aleksander Ernst Pürge (aastani 1936 Aleksander Ernst Bürger; 28. august 1887 Tallinn – 2. jaanuar 1940 Tallinn) oli eesti poliitik, tehnikateadlane, ohvitser (leitnant) ja insener.
Elulugu
Ta oli töölise (masinisti ) poeg.
Ta lõpetas 1906 Tallinna Reaalkooli, õppis 1906–1907 Darmstadti Tehnikaülikoolis, lõpetas 1912 Riia Polütehnilise Instituudi tehnoloogiainseneri I järgu diplomiga.
Ta oli Üliõpilasselts Liivika asutajaliige 1909.
Ta teenis 1912 Wiegandi vabrikus, 1913–1918 Peeter Suure merekindluse ehitusvalitsuses. 1918 oli ta Tallinna Linnagümnaasiumi füüsikaõpetaja, 1918–1919 Tallinna sadamatehaste inspektor ja abijuhataja ning Vabadussõja ajal mereväe varustusameti juhataja.
28. juulist 26. oktoobrini 1920 oli ta Ado Birki valitsuses ja Jaan Tõnissoni teises valitsuses teedeminister.
1919–1921 ja 1922–1924 oli ta Tallinna linnanõunik, 1921–1922 firma K. Jürgens ja Co insener, 1922–1924 Tallinna Tänavaraudteekomisjoni esimees, 1925–1927 Tallinna filterveevärgi ehitustööde järelevalveinsener, alates 1927 kuni surmani Tallinna Linna Trammi direktor.
Ta oli Tallinna Tehnikumi rajajaid ja 1920–1925 üldmasinaõpetuse, mehaanilise tehnoloogia ja soojusõpetuse õppejõud, ühtlasi õpetas laevamehaanikute koolis soojusõpetust. Oli Eesti Tehnika Seltsi Ajakirja abitoimetaja (1921–1922).
Tema matusetalitus toimus 4. jaanuaril 1940. aastal Jaani kirikus ja ta maeti Rahumäe kalmistule.
Ühiskondlik tegevus
Ta oli Tallinna Jaani koguduse juhatuse liige ja Tallinna Majaomanikkude Seltsi liige.
Isiklikku
Tema tütar oli arstiteadlane ja neurokirurg Aino Pürge.
Laguahel
Laguahel ehk lagunemisahel ehk detriitahel on ökosüsteemis funktsioneeriv toiduahel, mis baseerub detriidi ehk pudeme olemasolul ja ühtlasi algab sellest. Laguahelatel on eriti tähtis osakaal metsaökosüsteemides.
Laguahela moodustavad organismid (detritovoorid) tarbivad detriiti. Laguahela võiks välja näha selline: mingile, enamasti raskesti lagundatavale orgaanilisele osakesele (näiteks okka tükk) kogunevad esmased selle tarbijad (näiteks bakterid, mikroseened), kes omakorda süüakse ära neist toituva organismi poolt. Viimase baktereist toituva organismi väljaheited on mõnevõrra degradeerunumad kui algne aine ning väljaheidet hakkavad uuesti sööma bakterid jt, kes võivad taas sattuda sama organismi seedekulglasse ehk kes sööb sisuliselt ära siis jälle oma mikroorganismidega kaetud väljaheiteid. Protsess kestab seni, kuni orgaaniline aine on mineraliseerunud anorgaanilisteks ja taaskasutatav primaarprodutsentidele.
Jälgelement
Jälgelement on geokeemias keemiline element, mis moodustab kivimi koostisest vähem kui 0,1% ehk 1000 ppm.
Keemilisi elemente, mille kontsentratsioon kivimis on 1000...10 000 ppm (0,1...1%), nimetatakse kõrvalelementideks. Elemendid, mille kontsentratsioon kivimis ületab 1% ehk 10 000 ppm, on kivimit moodustavad elemendid.
Jälgelemendid on olulised näiteks kivimi päritolu, radioaktiivsed jälgelemendid ka kivimi vanuse selgitamisel.
Õle
Õle on küla Järva maakonnas Järva vallas.
Bregenzi ringkond
Bregenzi ringkond on ringkond Austrias Vorarlbergis. See koosneb Bregenzerwaldi piirkonnast, Leiblachi orust ja Bodeni järve Austria osast.
Ringkonna halduskeskus on Bregenz.
Akraasia
Akraasia (kreeka keeles άκρασία 'segipaisatus') ehk tahtenõrkuse või taltsutamatuse mõiste põlvneb antiikeetika aruteludest. Ladina vaste, incontinentia, puhul näib mõiste haare kitsenduvat sugulisele ja verbaalsele pidamatusele. Incontinentia vastandub voorusele mõõdukus. Seega sisu poolest on akraasia puhul tegemist ebamõõdukusega. Akraatiline isik on ebamõõdukas kõnes ja sugulises läbikäimises. Ebamõõdukas kõne: ropendamine, lobisemine, siivutuste kõnelemine, väljalobisemine. Ebamõõdukus seksuaalsuses ehk kasimatus: seksisõltuvus, pornograafia, liiderdamine, paarisuhete eitamine (perenihilism või promiskuiteet) jne.
Alates antiigist on tahtenõrkusse kahesugust suhtumist. Platonil, läbi Sokratese suu, oli akraasia võimatu, kuivõrd kaasteadmise korral, variantide A ja B puhul, kui teatakse, et üks on etem kui teine, pole võimalik valida viletsamat. Halva valiku taga on nõmedus või puudus (inimene võib olla puudulik, näiteks ta võib olla pime või mõne muu tajudefektiga).
Aristoteles esindab teist suundumust, mille puhul kuulub inimese juurde kalduvus nõrgalt tahta. Stoikutest alates on akraasia küsimus transformeerunud mõistuse ja tunnete (passioonide) vastasseisuks: akraasia kui taltsutamatus on emotsioonide juhtimise ja valdamise küsimus. Selleks tuleb leida vaid retseptuur, teadmiste kogum, mille varal inimliku heaolu saavutamine – tee voorusteni – on distsipliinist ja harjutamisest sõltuv. Kristlikus moralismis on akraatilisust muuhulgas seostatud algpatuga ehk pärispatt (peccatum originale).
Alates Donald Davidsonist kuulub akraasiatemaatika analüütilise filosoofia baasdiskursusse.
Lisalugemist
Kaasaegsest arutelust kultuuriajakiri Akadeemia 1/2005:
Marco Materazzi
thumb|right|Marco Materazzi Marco Materazzi (sündinud 19. augustil 1973 Lecces) on endine Itaalia jalgpallur, kaitsja.
Materazzi tõusis tippu suhteliselt hilja. 1990. aastatel mängis ta mitmes madalama liiga meeskonnas, Tor di Quintos (1991–1992), Marsala Calcios (1993–1994) ja AS Trapanis (1994–1995), enne kui siirdus tol ajal Serie B-s mänginud AC Perugiasse 1995. aastal. Osa 1996–1997 hooajast veetis ta Serie C-s Carpi Calcio rivistuses enne naasmist Perugiasse. 1998–1999 hooajal mängis ta Inglismaal Evertonis, enne naasmist Perugiasse, kes oli tõusnud Serie A-sse. 2000–2001 hooajal lõi ta 12 väravat, mis oli Itaalia kaitsjate väravalöömisrekord, ja siirdus järgmiseks hooajaks Milano Interisse, kus kindlustas endale koha põhirivistuses. Interiga sai Materazzi viiekordseks Serie A meistriks.
Dramamama (album)
"Dramamama" on Dramamama 2009. aastal välja antud ingliskeelne debüütalbum.
Album on salvestatud stuudiotes Sinusoid, Rockhouse ja Musicworks.
Sehmatal
Sehmatali vald on vald Saksamaal Saksimaa Maagimäestiku kreisis.
Naabriteks on põhjas Annaberg-Buchholz, idas Königswalde vald ja Bärenstein, lõunas Oberwiesenthal ja läänes Crottendorfi vald Sehma jõe ääres.
Vald on põhja-lõunasihis piklik.
Kõrgemad tipud on Bärensteini mägi ja Kuhbrückenberg, mõlemad kõrgusega 898 m.
Vald loodi aastal 1999, kui liideti kolm omaette valla moodustanud asulat: Neudorf (põhjas), Cranzahl (keskel) ja Sehma (lõunas).
Esna
Esna on küla Järva maakonnas Järva vallas.
Järvamaa viljakate põldude keskel asuvat Kareda küla (Carethen) on esmamainitud 1212. aastal Läti Henriku kroonikas. Ilmselt asus seal üks Järvamaa omaaegseid keskusi. Asulakohana pärineb küla tõenäoliselt juba I aastatuhandest. 19. sajandi keskpaigani püsis Kareda sumbkülana (taluhooned kobaras üksteise lähedal), talude päriseksostmise ja maadekruntimise käigus kujunes sellest 19. sajandi lõpuks ridaküla.
Ajalooliselt oli Kareda küla tihedalt seotud Esna mõisa ja selle omanikega ning hiljem 1920. aastatel väljakujunenud uue keskusega, Esna alevikuga, kus oli ka raudteejaam Tamsalu-Türi liinil.
Külas on mitu arhitektuuriväärtuslikku hoonet ja üksikobjekti – Esna vallamaja (1896), koolimaja (1867–1869), endine külapood, hästisäilinud 19. sajandi rehemajad ja aidad, kroonu- ja linnaarhitektuuri elementidega elamud, maa- ja paekivist kõrvalhooned. 1988. aastal püstitati Kareda külla mälestuskivi.
Esna raudteejaama läbis aastatel 1920–1972 Türi–Paide–Tamsalu raudtee.
Külas asub arheoloogiamälestisena kaitse alla võetud Villismägi.
Esnas on filmitud suur osa telesarjast "Naabriplika".
Teesuuoja
Teesuuoja on oja Tallinnas Pirita linnaosas.
Oja saab alguse Kloostrimetsas, kulgeb läbi Mähe asumi lõunaosa ning suubub Tallinna reidi Pirita asumis Pirita rannas.
Oja ametlik nimi kinnitati 2011. aastal. Nimi tuleneb asjaolust, et oja suudme läheduses ristuvad kaks teed – Randvere tee ja Merivälja tee.
Ibeeria mäed
pisi|Mäestiku asukoht Ibeeria mäed asuvad Hispaanias. Nad piiravad kirdest Meseta kiltmaad ja eraldavad Kastiiliat Aragónist. Ibeeria mägede suurim kõrgus on 2313 meetrit.
Margo Pajula
Margo Pajula on eesti trummar. Mänginud ansamblites Zahir, Lippajad, Phlox, Rumor is News, Beggar's Farm, Kwing-Kungks.
Dramamama
Dramamama on Eesti ansambel, mis alustas tegevust Tallinnas aastal 2008. Laulja Mikk Tammepõld ja basskitarrist Viljar Norman on varem tuntud ansamblist Brides in Bloom. Kitarri mängib Laur Joamets, trumme Ott Adamson.
Dramamama omanimeline debüütalbum ilmus 16. oktoobril 2009. 2009. aastal valiti kitarrist Laur Joamets R2 Unistuste Bändi.
Ester Liblik
Ester Liblik (sündinud 25. septembril 1957) on eesti muusikapedagoog.
Ta on ka Põlva Jakobi Kooli muusikaõpetuse õpetaja ja Maarja Kammerkoori koorijuht.
Ämbra
Ämbra (ka: Embra) on küla Järva maakonnas Järva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kareda valda.
Küla on esimest korda mainitud 1253. aastal (Embere). 17. sajandil kuulus ta Roosna-Alliku ja 18. sajandil Kodasema mõisa koosseisu.
Fabian Ernst
Fabian Ernst (snd 30. mai 1979, Hannover) on Saksamaa jalgpallur.
Hooajal 2003–2004 tuli ta Bremeni Werderi koosseisus Saksamaa meistriks ja võitis DFB-Pokali.
Saksamaa koondises tegi Ernst poolkaitsjana debüüdi 9. mail 2002 Kaiserslauternis Kuveidi vastu (7 : 0). Aastail 2002–2006 mängis ta koondises 24 korda ja lõi ühe värava.
Reopalu jõgi
Reopalu jõgi (ka Järva jõgi) on jõgi Järvamaal, Pärnu jõe parempoolne lisajõgi.
Jõe pikkus on 26,8 km ja valgla pindala 142,1 km². Suubub Pärnu jõkke 114 km suudmest.
Nguyễn Huệ
pisi|Nguyễn Huệ Quang Trung (sünninimi Nguyễn Huệ; 1753 – 1792) oli Annami keiser (esimene Tây Sơni dünastiast) aastast 1788 kuni surmani.
Terese Adele Mugasto
Isiklikku
Aastatel 1934–1937 oli ta abielus Hando Mugastoga, sellest abielust on sündinud tütar Krista (Mugasto) Murumägi (1935). Aastatel 1938–1957 oli ta abielus Leonid Volmeriga, sellest abielust on sündinud poeg Peeter Volmer (1940). 1957. aastal abiellus ta Viktor Taimrega.
Wādī Ḩalfā
Ajalooline linn jäi pärast Aswāni paisu valmimist 1976. aastal vee alla ning elanikud olid sunnitud vee eest taganedes linna uude kohta asutama.
Wādī Ḩalfās on kalatöötlemistehas. Linnal on raudteeühendus Hartumiga.
Laagri
Laagri on alevik Harju maakonnas Saue vallas. Aastail 1991–2017 oli Laagri Saue valla keskus. Laagris elas 1. jaanuari 2022. aasta seisuga 5947 inimest.
Asulast voolab läbi Pääsküla jõgi, mis on kohati Tallinna ja Laagri aleviku piiriks.
Huviväärseimad objektid Laagris on Pääsküla jõe vana kivisild (ehitatud 1860. aasta paiku, arhitektuurimälestis), väike veskijärv ning Laagrist Tänassilma külla ulatuvad Esimese maailmasõja aegsed kindlustused.
Ajalugu
Laagri aleviku eellaseks võib pidada Pääsküla küla, mida on esmamainitud Taani hindamisraamatus (1241). Suure tõenäosusega on Laagri juba muinasaegne küla.
Esimese maailmasõja ajal oli Pääskülas Venemaa keisririigi kinnipidamisasutuste vangilaager, mille asukad olid seotud Peeter Suure merekindluse Pääsküla maarindepositsiooni ehitusega. Vangilaagri juurde kujunes Tallinn–Keila raudteel mitteametlik nõudepeatus, mida hakati kutsuma Laagriks.
Kuigi Venemaa keisririigi kokkukukkumisega vangilaager likvideeriti, rajati ametlik Laagri-nimeline raudteepeatus 1928. aasta suvel. See peatus asus praegusega võrreldes teisel pool Pääsküla jõge ja rong peatus endiselt vaid nõudmisel. Ametlikult avati peatus 10. mail 1932.
Et Pääsküla raudteejaam oma alevikuga asus veidi Tallinna pool, hakati vana Pääsküla küla tuumikut rahva suus üha enam kutsuma Laagriks. Uute eramute rajooni rajamisega Laagri asumisse nihutati Teise maailmasõja järel Laagri raudteepeatus teisele poole Pääsküla jõge umbes 300 m Tallinna poole Pääsküla raudteepeatusele lähemale. Seda tingis ka asjaolu, et raudtee elektrifitseeriti ja vajati kõrget perrooni. 1958. aastal ehitati Paplite puiestee otsa raudteeplatvorm koos varikatuse ja piletimüügipaviljoniga.
1968. aastal liideti Pääsküla jõest põhja poole jääv küla osa Tallinnaga. Seda osa hakati kutsuma Laagri linnaosaks ja sinna jäi ka Laagri raudteepeatus. Tänapäeva Laagri keskuse juurde oli tekkinud uus tihehoonestusala, mis oli Saue köögiviljakasvatuse näidissovhoosi keskus. 1970. aastatel Pääsküla küla likvideeriti ning asutati Laagri alevik. 1975. aastal toodi Saue külanõukogu keskus Laagri alevikku.
Pärast Eesti taasiseseisvumist tekkisid Saue külanõukogust kaks uut omavalitsusüksust: Saue vald ja Saue linn. Saue valla keskuseks sai Laagri alevik.
Tänapäeval on Laagri kiiresti arenev ja laienev Tallinnaga tihedalt seotud asula, mille elanike arv kasvab pidevalt. 2008. aastal avati Laagri ja Saue raudteepeatuse vahel Urda ja Padula raudteepeatus.
2019. aastal asutati Eesti haridus- ja teadusministri käskkirjaga Laagrisse riigigümnaasium, mis alustas tööd 1. septembril 2022. Kooli ametlik nimi on Saue Riigigümnaasium.
Laagri alevikus asub 1989. aastal loodud Laagri nahkhiirte talvitumispaiga kaitseala.
Tännapere
Tännapere (1798. aasta atlases Tennaper) on küla Järva maakonnas Paide linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Roosna-Alliku valda.
Nora Callebout
Nora Eveline Callebout (29. aprill 1895 – 1995) oli Briti jooksja.
20. augustil 1922 naiste olümpiamängudel tuli ta 100 jardi jooksus esimeseks (12,0) ja 60 m jooksus kolmandaks (7,8). 4×110 jardi teatejooksus võitis Suurbritannia võistkond koosseisus Mary Lines, Nora Callebout, Daisy Leach ja Muriel Porter ajaga 51,8. See oli maailmarekord. Sama jooksu vaheaeg 51,4 oli naiste 4×100 m teatejooksu maailmarekord.
Nora Callebout oli 1922. aasta WAAA meister 100 meetri jooksus (12,2).
Nora Callebouti nimel olid ka Belgia rekordid (parimad Belgias saavutatud tulemused) 80 m jooksus (10,6) ja 300 m jooksus (45,4).
Vedruka (Paide)
Vedruka on küla Järva maakonnas Paide linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Roosna-Alliku valda.
Külas asub Vedruka hiiemägi ja Ukukivi.
Sorid
pisi|Hoburakend soridega Sorid on laia rinnarihmaga rihm  rakmed, mida kasutatakse rangide ja loogata.
Bernd Schneider
Bernd Schneider (sündinud 17. novembril 1973 Jenas) on Saksamaa jalgpallikoondise endine poolkaitsja.
Saksamaa rahvuskoondises tegi Schneider debüüdi 28. juulil 1999, kui Guadalajaras mängiti Uus-Meremaaga ja võideti 2:0. Esimese värava lõi Schneider 2002. aasta jalgpalli MM-il Saudi Araabia vastu, kus ta 90. minutil lõi Saksamaa kasuks värava; Saksamaa võitis selle kohtumise 8:0. Koondisekarjääri lõpetas ta 2008. aastal. Kokku mängis ta koondises 81 korda ja lõi neli väravat.
Isiklikku
Bernd Schneider on 176 cm pikk.
NSV Liidu riiklik preemia
thumb|150px|Riikliku preemia rinnamärk NSV Liidu riiklik preemia (vene keeles Государственная премия СССР) oli Nõukogude Liidu riiklik autasu (preemia), mis võeti kasutusele 9. septembril 1966.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist hakati välja andma Venemaa Föderatsiooni riiklikku preemiat. Enne 1966 anti välja Stalini preemiat (1941–1954), kusjuures Stalini preemia laureaadid võisid oma preemia ja dokumendid välja vahetada NSV Liidu riikliku preemia vastu.
Preemia väljaandmise määruse kinnitasid 9. septembril 1966 NLKP Keskkomitee ja NSV Liidu Ministrite Nõukogu. Esimene preemia anti välja 1967. aastal ja preemiate väljaandmine lõpetati 1991. aastal. Preemiat anti välja Oktoobrirevolutsiooni aastapäeval silmapaistvate loominguliste saavutuste eest teaduses, tehnoloogias, kirjanduses ja kunstis.
Tuntud kultuuritegelastest on selle preemia saanud:
1967
Irakli Andronikov, Donatas Banionis, Tihhon Hrennikov, Kaarel Ird, Sergei Jutkevitš, Bruno Oja, Andrei Petrov, Viktor Rozov, Oleg Tabakov, Galina Voltšek
Tšingiz Aitmatov, Jevgeni Lebedev, Georg Ots, Georgi Sviridov, Dmitri Šostakovitš, Sergei Zalõgin, Georgi Tovstonogov
1969
1970
Vjatšeslav Tihhonov, Zurab Tsereteli
1971
Natalja Belohvostikova, Sergei Gerassimov, Aram Hatšaturjan, Voldemar Herkel, Bela Rudenko, Aleksandr Tvardovski, Vassili Šukšin
1972
Rodion Štšedrin
1974
Maria Biešu, Jevgeni Jevstignejev, Veljo Tormis
Boriss Oleinik, Juri Guljajev, Aleksandra Pahmutova, Boriss Vassiljev
1976
Andrei Ešpai, Daniil Granin, Gia Kantšeli, Andrei Petrov, Juri Temirkanov
1977
Viktor Astafjev, Oleg Borissov, Georgi Danelia, Neeme Järvi, Vahtang Kikabidze, Maria Knebel, Kirill Lavrov, Sergei Mihhalkov
1979
Mark Fradkin, Juri Jakovlev, Imants Kokars, Robert Roždestvenski
1980
Dmitri Kabalevski, Jaak Soans, Rein Luup
1981
Veera Alentova, Aleksei Batalov, Peep Jänes, Jüri Järvet, Jekaterina Maksimova, Irina Muravjova, Bruno Saul, Henno Sepmann, Boriss Štokolov, Vladimir Šainski
1982
Jan Frenkel, Nikolai Dobronravov, Oless Gontšar, Nikolai Ozerov, Aleksandra Pahmutova, Rostislav Pljatt, Ojars Vacietis
1983
Tšingiz Ajtmatov, Juri Bondarev, Aleksandr Kaljagin, Lilita Ozolinja, Mati Palm, Ia Savvina, Mihhail Šatrov, Jevgeni Svetlanov, Aleksandr Tšakovski, Mihhail Uljanov
1984
Irina Bogatšova, Jevgeni Doga, Jevgeni Jevtušenko, Raine Karp, Eduard Kolmanovski, Jossif Kobzon
1985
Natalja Belohvostikova, Arkadi Hait, Sergei Leiferkus, Igor Moissejev, Juri Temirkanov, Eldar Šengelaja
1986
Juri Bašmet, Rolan Bõkov, Malle Meelak, Mart Port
1987
Arvo Iho, Oleg Jankovski, Leida Laius, Enn Põldroos, Valentin Rasputin, Nikolai Slitšenko, Mark Zahharov, Vladimir Võssotski (postuumselt)
1988
Aleksei German, Mikk Mikiver, Dmitri Pokrovski, Anatoli Pristavkin, David Samoilov
1989
Bella Ahmadulina, Vladimir Fedossejev, Fazil Iskander, Anatoli Papanov, Vladimir Spivakov
1991
Viktor Astafjev, Oleg Borissov, Bulat Okudžava.
Vodja
Vodja on küla Järva maakonnas Järva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kareda valda.
Osa Eesti Vabadussõja järel Vodja mõisa südamest välja mõõdetud asunikutaludest ning kunagine Vodja raudteejaama hoone asuvad nüüdsel ajal Paide linna piires.
Pärisorjuse kaotamise eel asus küla Vodja mõisa maadel; küla lähistel on Vodja soo, mõisa lähistelt voolab läbi Vodja jõgi.
Vodja mõisa peahoones tegutseb alates 2005. aasta septembrist Rocca al Mare Kooli Vodja Individuaalõppekeskus.
Oskarshamn
Oskarshamn on väike rannikulinn Rootsis Kalmari läänis, Oskarshamni valla keskus.
Vodja
Mõisa peahoones paiknes kool ka varem. Aastatel 1849–1958 tegutses asulas ka Vodja algkool, mis paiknes eraldi koolimajaks ehitatud hoones.
Oskarshamn
Aastal 2010 elas seal 17258 inimest.
Vodja
Küla territooriumil asus Kuhjavere kõrts, mille asupaika märgib mälestuskivi.
Oskarshamn
Oskarshamnis on sündinud arst ja kirjanik Axel Munthe.
pisi|tühi|Oskarshamni sõpruslinnade viit
Braille kiri
Braille kiri tähistab kõnesolevaid häälikuid, numbreid, häälikuühendeid jne punktide abil. Häälikuid tähistab kuni kuus paberist välja pressitud punkti. Kirja lugemiseks kasutavad pimedad taktiilset tundlikkust ehk loevad sõrmedega.
Braille kirjasüsteem on teadaolevalt kasutusel vähemalt 133 keeles üle maailma. Braille kirja punktmärgid võivad keeleti erineda. Punktkirjaga on võimalik tähistada kuni 64 eri märki. Märkidega on peale häälikute võimalik tähistada ka numbreid, häälikuühendeid, noote, keemia sümboleid jpm.
Eestis õpetatakse pimedatele Braille kirja aastast 1883, kui asutati Tallinna pimedate kool. Tänapäeval õpetatakse Braille kirja Tartu Emajõe Koolis.
Muid sümboleid
* tähendus sõltub märgi asukohast
Kriminaalromaan
Kriminaalromaan on romaaniliik, mille traditsioonilised osad on kuritegu, selle uurimine ja lahendus ning traditsioonilised tegelaskujud on ohver, kuriteo uurija ja kurjategija.
Ajalugu
Esimeseks tänapäevaseks kriminaaljutuks peetakse Edgar Allan Poe teost "Mõrvad Rue Morgue'il" (1841). Seda on nimetatud ka romaaniks, ehkki see ei vasta pikkuselt romaani nõuetele. Esimene kriminaalromaan oli Wilkie Collinsi "Kuukivi". Tuntud klassikaliste detektiivromaanide autorid on Arthur Conan Doyle (tegelased Sherlock Holmes ja doktor Watson), Agatha Christie (Hercule Poirot ja Arthur Hastings), Georges Simenon (inspektor Maigret), John Dickson Carr (ka pseudonüümi all Carter Dickson), Erle Stanley Gardner (advokaat Perry Mason, tema erasekretär Della Street ja neid abistav detektiiv Paul Drake) jt.
Süžee ja selle komponendid
Detektiivromaanis, mis on kriminaalromaani tüüpidest kõige levinum, on peategelaseks enamasti kuriteo uurija. Uurija on traditsiooniliselt detektiiv, kes peab detektiivibürood, töötab vabakutselisena või siis teeb detektiivitööd muu tegevuse kõrvalt, kuid võib olla ka politseiametnik või advokaat. Traditsiooniliselt vastandub detektiiv muudele tegelastele oma intellektuaalse võimekuse ning suutlikkuse poolest näha läbi kurjategija plaane.
Kuigi enamasti rajatakse tegevus kõige äärmuslikumale kuriteole inimese vastu, mõrvale, pole klassikalises detektiivromaanis niivõrd tähtis kuritegu kui ebamoraalne akt. Olulisem on selle lahenduskäik, millele lugeja saab kaasa elada. Kurjategija on kriminaalromaanis tavaliselt antikangelane, kes püüab kuriteo avastamist takistada, peites asitõendeid ja jälgi, lavastades süüta isikuid süüdi ja tekitades valejälgi. Lugeja ülesandeks on püüda kurjategijale siiski narratiivi arenedes jälile saada. Detektiiv on käsitletav kurjategija jälgedes orienteeruva ideaalse lugejana, kelle poole reaalne lugeja püüdleb.
Tavaline tegelaskuju on ka detektiivi abiline, kes püüab detektiivi meetodit ja mõtlemisviisi mõista, kuid ei suuda seda lõpuni, ja on mingis mõttes lugeja alter ego. Tihti on vabakutseline ja oma iseäralikest meetoditest lähtuv detektiiv vastandatud ka politseiuurijale, kelle tavapärastest meetoditest kõigi kuritegude lahendamiseks ei piisa. Vastavalt sellele on nt Sherlock Holmesil enda väljatöötatud "deduktiivne meetod", Hercule Poirot rõhutab salapäraselt, et kasutab kuriteo lahendamiseks "oma halle ajurakke" jne.
Araabia-Iisraeli konflikt
''NB! See artikkel on kirjutatud Iisraeli-vastastele allikatele tuginedes. Artikkel ei anna tegelikku ülevaadet araabia-Iisraeli konfliktist, selle põhjustest ega arengust.''
Iisraeli-araabia konflikt või araabia-Iisraeli konflikt on kestnud alates Iisraeli riigi loomisest 1948. aastal.
Müncheni olümpiamängud
, Must September
Yom Kippuri sõda 1973
Egiptuse ja Süüria juhitud koalitsioon ründas 6. oktoobril ootamatult Iisraeli, aga hoolimata esialgsest edust suutis Iisrael vastaseid võita.
Kalle Klein
Kalle Klein (sündinud 30. aprillil 1968) on eesti saksofonimängija ja tõlkija.
Klein on mänginud ansamblites Eriti Kurva Muusika Ansambel, Lippajad, Phlox, Too Saxy, Meggan, Pööriöö ja A.P.A.
Oskarshamni tuumaelektrijaam
Oskarshamni tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam, mis asub Rootsis, Oskarshamni linnast 30 km põhja pool.
Jaam käivitati aastal 1972. 2000ndatel aastatel on jaamaga olnud palju probleeme ning teda on järk-järgkult hakatud sulgema.
Palagoniit
Palagoniit on hüdrotermaalselt muutunud tahhüliit.
Tahhüliit ehk basaltse koostisega vulkaaniline klaas moodustub ookeani põhjas basaltse laava kokkupuutel mereveega. Palagoniidiks muutub ta läbi reaktsiooni mereveega. Palagoniit on oranžikas kuni pruun peamiselt hematiidi, savimineraalide ning tseoliitide segu.
Kodasema
Kodasema (1798. aasta atlases Koddasim) on küla Järva maakonnas Paide linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Roosna-Alliku valda.
Gifhorn
thumb|Vana raekoda
Gifhorn on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaa idaosas.
Vanim kontrollitav allikas tõendab linna olemasolu aastal 1196.
Gifhornis asub Rahvusvaheline Tuule- ja Vesiveskite Muuseum, kuhu kuulub ulatuslik kogu ja töötavad koopiad maailma kõige levinumatest tuulikutest. Gifhornis asub Gifhorni loss. Gifhorni raudteejaam on linna lõunaosas.
Asukoht
Gifhorn asub Ise ja Alleri jõe kohtumiskohas. Gifhorn asub umbes 20 km Braunschweigi linnast põhjas ja umbes 15 km Wolfsburgist läänes. Linnas kohtuvad Bundesstraße 4 ja 188. Linna põhjaservast algab Lüneburgi nõmm.
Ajalugu
Gifhorni on esmamainitud 1196. aastal. See paiknes kahe siis tähtsa kaubatee ristumiskohas: soolatee (saksa: Salzstraße) oli peamine soola kaubatee Lüneburgi ja Braunschweigi vahel ning teraviljateel (saksa: Kornstraße) veeti teravilja Celle ja Magdeburgi vahel.
thumb|Gifhorni vana raekoda pisi|Cavalier maja 1546
Haridus
Gifhornis on järgmised koolid: Humboldt-Gymnasium, Otto-Hahn-Gymnasium, Fritz-Reuter-Realschule, Dietrich-Bonhoeffer-Realschule, Albert-Schweitzer-Hauptschule ja Berufsbildenden Schulen I ja II. Alfred-Teves-Schule, mida aastatel 1954 kuni 1958 kutsuti Volksschule Süd, oli avatud aastatel 1954 kuni 2010.
Novosibirsk
Novosibirsk on elanike arvult Venemaa kolmas linn, Novosibirski oblasti keskus. Asub Lääne-Siberi lauskmaa kaguosas, Obi jõe kaldal.
Gifhorn
Rahvusvahelised suhted
Gifhorni sõpruslinnad on:
Kelladepalee
Glocken-Palast (Kelladepalee) on mälestusmärk ja suur ehitis Gifhornis. Seda ehitati 16 aastat, kombineerides Vene puitehitiste stiile. Sellele pani nurgakivi Nõukogude Liidu ekspresident Mihhail Gorbatšov 1996. aastal.
See ehitati keskusena kultuurivahetuse edendamiseks kogu Euroopas pärast raudse eesriide langemist.
Kelladepalee korraldab üritusi ja näitusi, mis tähistavad rahu, vabadust ja kultuurilist mitmekesisust.
Novosibirsk
Kliima
Mandrilise kliimaga linnas on talvel väga külm (jaanuaris keskmiselt −16 °C) ja suvel soe (juulis keskmiselt 20 °C). Õhutemperatuuri absoluutne maksimum on 38 °C, absoluutne miinimum oli 1915. aasta jaanuaris, kui õhutemperatuur langes kuni −51,1 °C.
Sademetehulk on keskmiselt 442 mm aastas.
thumb|250px|right|[[Vladimir Lenini ausammas Novosibirski ooperiteatri ees]]
Ajavöönd
Alates 24. juulist 2016 on Novosibirskis kasutusel Krasnojarski aeg (UTC+7:00 ehk Venemaal MSK+4).
Kuni 1958. aastani oli linn kahes eri ajavööndis. Obi parem- ja vasakkaldal oli tunniajaline kellavahe. Pärast on linn olnud nii Krasnojarski kui ka Omski ajavööndis (UTC+6).
Ajalugu
Linn asutati 1893. aastal kohta, kus Siberi raudtee ületas Obi jõge.
Aastatel 1895–1926 kandis asula keiser Nikolai II järgi ametlikult nime Novo-Nikolajevsk (sidekriipsu aga enamasti ei kasutatud). 1926. aastal sai linna nimeks ametlikult Novo-Sibirsk, kuid samuti on sidekriips aja jooksul kaotsi läinud.
Aastal 1903. aastal sai ta linnaõigused.
Rahvastik
Novosibirsk on elanike arvult Venemaa kolmas linn. 2010. aasta rahvaloenduse esialgsetel andmetel elab linnas 1 473 730 inimest, mis on 4,6% võrra rohkem kui rahvastikuregistris.
Novosibirskis elab üle 80 rahvuse esindajat. Enamik on venelased (93,8%), rahvusvähemustest paistavad silma sakslased, ukrainlased, siberi tatarlased, juudid ja valgevenelased. Linnas elavad ka poolakad, korealased, soomlased, burjaadid, armeenlased, aserbaidžaanid, tadžikid ja muud.
Teadus ja haridus
thumb|right|Vaade Akademgorodokile
Novosibirski linnaosas Akademgorodokis asub Novosibirski Riiklik Ülikool ja kümneid teaduslikke instituute, sealhulgas Hristianovitši Teoreetilise ja Rakendusmehaanika Instituut. Kokku on linnas 47 kõrgemat õppeasutust.
Transport
thumb|right|Tolmatšovo lennujaam
Novosibirsk oli Moskva ja Peterburi järel kolmas linn Venemaal, kus avati metroo (1985). Lisaks bussiliinidele töötab 20 trolli- ja 18 trammiliini.
Sport
Tuntuim Novosibirskis tegutsev spordiklubi on jäähokiklubi Novosibirski HK Sibir, mis mängib KHL-is.
Konsulaadid
Novosibirskis asub Venemaa Välisministeeriumi Esindus.
Välismaade konsulaadid Novosibirskis:
Vodja jõgi
Jõe pikkus on 18,6 km ja valgla pindala 79,7 km². Jõe lähe asub Roosna-Allikust 3,5 km kagus Tondisaare soo põhjaservas. Vodja jõgi voolab valdavalt õgvendatud sängis, läbib Mäo ja suubub Paide idaservas Pärnu jõkke 119,8 km kaugusel selle suudmest.
Vodja jõkke suubuvad Vodja peakraav, Lasputre peakraav, Viisumõisa oja, Vodjamõisa oja, Jõekalda kraav.
Püügikaladest esineb jõeforelli ja haugi.
Vodja jõgi on lõheliste elupaigana kaitstav veekogu ja kuulub "Lõhe, jõeforelli, meriforelli ja harjuse kudemis- ja elupaikade nimistusse" Olliküla maantee sillast kuni suubumiseni Pärnu jõkke.
Hohenems
Hohenems on linn Austria Vorarlbergi liidumaal Dornbirni ringkonnas. See asub Reini oru Austria osa keskel. Rahvaarvult on see suuruselt viies omavalitsus Vorarlbergis. Hohenemsi vaatamisväärsuste hulka kuuluvad muu hulgas renessansspalee 16. sajandist, juudi muuseum ja liiklust rahustav vanalinna keskus.
Asend
Linn paikneb 432 m üle merepinna, umbes 16 km Bodeni järvest lõunas. Hohenems laiub 5,5 km põhjast lõunasse ja 8,2 km läänest itta. Selle pindalast 42% on kaetud metsaga. Reini jõe soot läänes moodustab Austria, samuti EL piiri Šveitsiga, ning mäekülg idas on Austria Reini oru kitsaimas kohas. Schlossberg ('lossimägi'), kõrgusel 740 m, pakub kesklinnale omapärast tausta.
Hohenems jaguneb Markti (keskel), Oberklieni ja Unterklieni (põhjas), Hohenems-Reute (idas), Schwefeli (lõunas) ja Herrenriedi (läänes) naabruskondadeks. Seda ümbritseb kuus valda: Lustenau ja Dornbirn Dornbirni ringkonnas (põhjas ja idas), Fraxern, Götzis ja Altach Feldkirchi ringkonnas (lõunas) ning Diepoldsau Šveitsi Sankt Galleni kantonis (läänes).
Ajalugu
thumb|left|Raekoda, ehitatud 1567. aastal härrandlikuks külalistemajaks
Schlossbergi kalju tippu, mis asub 45-minutilise jalutuskäigu kaugusel kesklinnast, kroonivad Alt-Emsi varemed, mis on 9. sajandist pärit loss. Alates 12. sajandist oli see Saksamaa kuningriigi lõunaosa suuremate kindluste hulgas. Linnus oli väga ulatuslik, pikkusega kuni 800 m ja laiusega 85 m. See jõudis oma kuulsuse tippu 13.–16. sajandil paljude Hohenemsi isandate ja rüütlite elukohana. Kuna nad olid Hohenstaufenite dünastia lojaalsed ministeriaalid, teenis loss tähtsate vangide vanglana, nagu Normanni kuningas Wilhelm III, kes tõenäoliselt seal 1198. aastal suri.
Hohenemsile anti linnaõigused ja -vabadused (saksa: Stadtrecht) 1333. aastal, kuid linn ei kasutanud neid õigusi 650 aastat, kuni Vorarlbergi valitsus andis 1983. aastal Hohenemsile täieliku omavalitsusstaatuse.
Neu-Emsi loss (ka "Schloss Glopper"), ehitatud 1343. aastal, asub Alt-Emsi lähedal mäeseljandikul. 1407. aastal purustati mõlemad lossid Appenzelli sõdade ajal, kuid ehitati varsti pärast seda üles. Neu-Emsi loss on tänapäeval puutumatu ja on Waldburg-Zeili perekonna eravaldus.
thumb|Renessansspalee Hohenemsi kesklinnas
Renessansspalee seisab Schlossbergi jalamil domineerib linna peaväljakul Schlossplatzil. See ehitati aastatel 1562–1567 arhitekt Martino Longhi Vanema plaanide järgi. Ususõjad ja katk hävitasid elanikkonna ja laastasid seda piirkonda järgmise sajandi jooksul, irooniliselt ajal, mil (protestantlikel) Hohenemsi krahvidel oli suurim võim, kui nad omandasid Vaduzi lossi, millest hiljem sai Liechtenstein. 1755. ja 1779. aastal leiti Hohenemsist palee raamatukogust kaks Nibelungide laulu käsikirja.
Juudi pärand
Hohenemsi juudi kogukond sai alguse hartaga 1617. aastal. Varsti pärast seda ehitati sünagoog, rituaalne bassein (mikva), kool ja vaestemaja. Kalmistu rajati linna lõunaservale. Juutide majandustegevuse tulemusel sündis 1797. aastal linnas esimene kohvimaja ning 1841. aastal esimene pank ja kindlustuskompanii Vorarlbergis. Hohenemsi juudi kogukond tähistas oma kuldajastut 1862. aasta paiku, ligikaudu 600 juudi kodanikuga, 12% rahvastikust. Juutide kohalolek linnas lõpetati 1942. aastal koos viimase allesjäänud juudi Frieda Nagelbergi küüditamisega Viini ja lõpuks Izbicasse. Hiljuti on Hohenemsisse kolinud kolm juuti.
thumb|left|Juudi kvartali osa endise sünagoogiga
Sünagoog elas Kristalliöö üle kahjustusteta. Vald omandas selle pärast sõda ja see muudeti tuletõrjedepooks. Kõik sünagoogina kasutamisega seotud objektid eemaldati või hävitati. 2001. aastal sünagoog renoveeriti ja nüüd kasutatakse seda kultuurikeskusena. Juudi kvartal, millel on ajalooline säilitusstaatus 1996. aastast, koosneb arvukatest sünagoogi ümbritsevatest linnamajadest ja häärberitest. Koos endise Christengassega ("Kristlik rada"), nüüd Marktstrasse (Turu tänav), moodustab see Hohenemsi linnasüdamiku.
1991. aastal avati Hohenemsi juudi muuseum häärberis juudi kvartali keskel. Muuseum mälestab Hohenemsis asunud juudi kogukonna ajalugu. Paljud allesjäänud objektid, mida see esitab, on tunnistajaks endisele õitsvale juudi kogukonnale Hohenemsis. Oma mälestuskultuuri osana on muuseumi sektsioon pühendatud Vorarlbergi ajaloo pimedama peatüki – natsionaalsotsialistliku perioodi – mälestusele ja selle katsetele kõrvaldada kõik juudi kultuuri jäljed Vorarlbergis ja väljaspool seda. Juudi kalmistu linnast lõunas pärineb esimesest juudi asustusest 1617. aastal ja on tänini kasutusel. Seal on rohkem kui 500 hauda, millest 370 hauakivi on säilinud.
Taristu
thumb|Näitus "Stoffeli saeveskis" thumb|Kesk-Hohenems, raudteejaamast ida pool
Lisaks ajaloolistele paikadele areneb kesklinnas kiiresti tagasihoidlik linnakeskkond, kus on hotelle, poode ja restorane. Linna servas tegutsevad suured ettevõtted, koos rahvusvaheliste jaemüügikettide harudega ja kümne ekraaniga multiplex. Teel Reute mägikülasse kõrgel Hohenemsi kohal on ainulaadne muuseum – Stoffels Säge-Mühle ('Stoffeli saeveski'), mis tutvustab saeveski ja veskilihvimistehnoloogiate ajalugu.
Hohenemsis on mitmeid vaba aja veetmise võimalusi. Mägialal on väike suusakuurort (Schuttannen) ja Löwenzähne ('õvihambad') nimega kaljuronimisala, mille seinte pikkus on kuni 150 m ja tase 10. Lähedal on ka lai valik matka- ja mägirattasõidu marsruute. Linn kiitleb suurima puhkekeskusega (13 ha) Vorarlbergis, asub Reini jõe soodi kallastel.
thumb|right|Altes Krankenhaus (vana haigla)
Hohenemsis asuva haigla üks osa ehitati algselt 1908. aastal ja nüüd on see täielikult renoveeritud. Kaiserin-Elisabeth-Krankenhaus (Keisrinna Elisabethi haigla) on suurepärane juugendarhitektuuri näide. Seal töötab palliatiivravi osakond. Kaasaegne üldhaigla ehitati 1972. aastal.
VI Riigikogu
VI Riigikoguks on nimetatud 1938. aastal valitud I Riigivolikogu ja kujundatud I Riiginõukogu koos. Koosseis sai sellise nimetuse alles pärast Eesti Vabariigi taastamist 1991. aastal.
Algselt pidi VI Riigikogu olema parlament, mille valimine oli määratud 29. ja 30. aprillile 1934. 19. märtsil 1934 dekreedina antud seadusega lükati Riigikogu VI koosseisu valimine kogu riigis kaitseseisukorra kehtimise lõpuni edasi ja jäi viimaks toimumata, kuna kaitseseisukorda pikendati regulaarselt ja hiljem võeti vastu uus põhiseadus. Dekreedi aluseks oli 1934. aasta põhiseaduse §§ 26 ja 60.
Seaduse seletuskirjas on öeldud:
V Riigikogu jäi kuni 1937. aasta lõpuni ametisse, kuna tema volituste lõpetamiseks ilma uusi valimisi korraldamata puudus seaduslik alus.
1934. aasta valimiste komiteed
31. jaanuaril 1934 määras Kohtu- ja siseminister Riigivanema ja Riigikogu valimiste ringkonnakomiteed järgmises koosseisus (RT 1934, 10, 71):
Kandidaadid
582 "kolmikus" seati üles kokku 1746 kandidaati. Vapsid seadsid üles 96, ühinenud põllumehed 95, sotsialistid 83, keskerakond 81, põllumeestekogud 72, majandusliit 37, pahempoolsed töölised 35, rahvakiriku liit 31, sakslased 29 ja venelased 23 kolmikut. Riigivanema kandidaatidest kandideerisid VI Riigikogusse Konstantin Päts Pärnumaal ja August Rei Tallinnas. Vabariigi Valitsuse liikmetest kandideeris veel ainult Nikolai Kann. Vaimulikke oli üles seatud rohkem kui kunagi varem, kuid hajutatuna eri nimekirjades. Keskerakonna 23 V Riigikogu liikmest kandideeris samas nimekirjas ainult 11. Eesti sotsialistide juht Mihkel Martna ei kandideerinud.
Koordi
Koordi on küla Järva maakonnas Paide linnas. Külas asus Koordi mõis, küla lähistel on Koordi raba.