cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Katlakook
Katlakook pandi läbi katlapuu pilust, milles sai teda ka paremale või vasakule nihutada. Koogu varresse tehti augud, millesse käis koogupulk, millega kook katlapuule toetus. Koogupulga ümbertõstmisega eri aukudesse sai muuta katla kõrgust kolde kohal.
Elsfleth
Elsfleth on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wesermarschi kreisis. Linna pindala on 115,15 km². 31. detsembril 2017 elas seal 9117 inimest. Linn asub Hunte ja Weseri ühinemiskohas, Weseri vasakkaldal, Hude-Nordenhami raudtee ääres. Seal on evangeelne kirik, merekool (rakenduskõrgkool), sadam ja dokid.
pisi|Elsfleth
Elsfleth pakub palju vaba aja veetmise võimalusi, kuigi see on väike linn. See on ideaalne koht peredele, kes soovivad pääseda suurtest linnadest ja armastavad vabaõhutegevusi, mis ei piirdu ainult tennise ja jalgrattasõiduga. Läheduses asuv rannapiirkond ja purjetamise klubi "SWE" aitavad kaasa Elsflethi merelisele iseloomule. Nii teeb ka suurte laevade klubi "Großherzogin Elisabeth", sõbralikult nimega "Lissi". Suuremad naaberlinnad on Brake, Nordenham, Oldenburg ja Bremen.
Junya Tanaka
Junya Tanaka (jaapani keeles 田中 順也 Tanaka Jun’ya; sündinud 15. juunil 1987 Itabashis) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Himmiste kihid
Himmiste kihid (inglise Himmiste Beds) on siluri ajastu Paadla lademe kihid. Neid hakkas esimesena eristama Einar Klaamann aastal 1970.
Junya Tanaka
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2012–2014 4 mängu.
Ruesnes
Ruesnes on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
pisi|tühi|Ruesnesi kirik
Leigri looduskaitseala
Leigri looduskaitseala on looduskaitseala Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas. Kaitseala pindala on 459 ha.
Kaitseala moodustati 1998, kui kaitse alla võeti seal elavad kaitsealused liigid (sookurg, must-toonekurg, vööthuul-sõrmkäpp, suur käopõll, harilik porss, kahelehine käokeel) ja nende elupaigad. Kaitseala piiresse jääb Leigri soo.
Haljava kool
Haljava kool oli kool Harjumaal Haljava asulas.
Kooli asutamise otsus tehti 1864. Kool avati 1867.
Marstrand
Marstrand on linn Rootsi läänerannikul asuvatel Marstrandsö ja Koö saarel. Linn asub Göteborgist umbes 30 kilomeetrit loodes ning kuulub Kungälvi valda, mis omakorda kuulub Västra Götalandi lääni.
Marstrandi on esmamainitud 1291. aastal ühes frantsisklaste dokumendis. 1313. aastast on teada privileegikiri ühele Marstrandi kodanikule. Kuni 1658. aastani kuulus linn Norrale, seejärel liideti see Rootsiga ning 1689. aastaks ehitati sinna Carlsteni linnus. 1775. aastal sai linn vabasadamaks (Marstrandi vabasadam).
19. sajandist on Marstrand tuntud puhkusekohana. 1980. aastal salvestas ansambel ABBA Marstrandis oma loo "The Winner Takes It All" video.
104 eKr
Aasta 104 eKr ehk ab urbe condita DCL (650).
Carl Hehn
Elulugu
Ta sündis Otepää pastori Bernhard Gottlieb Hehni (1776−1856) ja tema abikaasa Karoline Körberi (1785−1878) pojana. Sai koduhariduse. 1833−1838 õppis Tartu gümnaasiumis. 1838−1842 tudeeris Tartu ülikoolis ökonoomiat ja sai 1843. aastal ökonoomiakandidaadi kraadi. Seejärel oli Peterburis ja Pihkva kubermangus koduõpetaja. Naasis Tartusse, kus õpetas 1850–1852 veterinaariainstituudis põllumajandust. Seejärel töötas kuni 1857. aastani Tartu ülikooli raamatukogu raamatukoguhoidja abina. 1858. aastal kaitses ta ülikoolis magistrikraadi. 1860. aastal sai temast Liivimaa sotsieteedi alaline sekretär, kellena oli tegev 1868. aastani. Sellesse perioodi langeb tema töö põllumajandusliku aastaraamatu Livländische Jahrbücher der Landwirtschaft ja nädalakirja Baltische Wochenschrift für Landwirtschaft, Gewerbefleiß und Handel toimetajana. 1868−1873 oli ta Riia Polütehnikumi põllumajandusprofessor ja põllumajandusosakonna direktor (dekaan). 1873. aastal valiti Tartu ülikooli korraliseks põllumajandusprofessoriks, kellena töötas surmani.
Carl Hehni tähtsus
Ta oli üks esimesi, kes hakkas uurima Liivimaa mõisaid ja talusid; oli üks sellealase statistika rajajaid. Ta andis esimesena teadusliku ülevaate Liivimaa põllumajandusest (eriti mullast) ja uuris kliima mõju põllumajandusele. Tema initsiatiivil korraldati (teostus alles pärast tema surma) 1881. aastal Riias esimene Balti kubermangude põllumajanduskongress, samuti organiseeris ta esimesi põllumajanduskesknäitusi. Hehn oli 1865. aastal ka üks Balti Metsaseltsi asutajatest.
Austria jäähokikoondis
pisi|150px|Austria koondise võistlusriietus [[2022. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused|2022. aasta maailmameistrivõistlustel]] Austria meeste jäähokikoondis esindab Austriat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel.
Põllumajanduslike Ühistute Keskliit
Põllumajanduslike Ühistute Keskliit oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägede poolt okupeeritud Eestis 1942. aastal moodustatud põllumajandusliitude ja toiduainetootmisseltsingute keskasutus.
Põllumajanduslike Ühistute Keskliitu kuulusid järgmised ühingud ja seltsid:
Sushīl Koīrālā
Sushīl Koīrālā (nepali keeles सुशील कोइराला; 12. august 1939 – 9. veebruar 2016) oli Nepali poliitik. Ta oli 11. veebruarist 2014 12. oktoobrini 2015 Nepali peaminister.
Ta oli alates 2010. aastast Nepali Kongressi president.
Enne teda oli peaministri ametis olnud kolm tema nõbu: Mātrikā Prasād Koīrālā, Girijā Prasād Koīrālā ja Bishweshwar Prasād Koīrālā.
2. oktoobril 2015 astus ta seoses uue põhiseaduse vastuvõtmisega peaministri ametist tagasi, kuid jäi peaministri kohusetäitjaks kuni uue peaministri valimisteni. 11. oktoobril 2015 parlamendis toimunud peaministri valimistel kandideeris ta ka ise, kuid kaotas Khadga Prasād Sharma Olīle, kes järgmisel päeval uue valitsusjuhina ametisse astus.
Hans Ryssenberg
Hans Ryssenberg (Ryssenberch) (suri 1499) oli Tallinna kullassepp.
Eveli Habakuk
pisi|Eveli Habakuk 2004. aastal. Eveli Habakuk (sündinud 3. juunil 1978) on eesti matkaja ja alpinist.
Hans Ryssenberg
Aastast 1450 oli ta Tallinna kodanik. 1450–1499 oli ta kullassepaameti meister, 1492–1496 vanem. 1467–1470 ja 1499 oli ta Kanuti Gildi vanem. 1488–1492 töötas ta Moskvas suurvürsti Ivan III teenistuses.
Tema tuntuim teos on Niguliste kiriku kullatud hõbemonstrants (tehtud 1474–1477).
Pottenstein (Alam-Austria)
Pottenstein on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas.
Eveli Habakuk
Haridus- ja töökäik
Habakuk lõpetas 2002. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna füsioteraapia erialal ja 2015. aastal Tallinna Ülikooli magistriõppe molekulaarse biokeemia ja ökoloogia erialal.
Ta on osaühingu 7 versta juhatuse liige. OÜ 7 versta, mille kaubamärk on "Kulgejate klubi", korraldab Eesti-siseseid matku.
Sport ja matkamine
Habakuk harrastab kestvussporti, suusatamist ja matkamist. Mägimatkamise ja mägironimisega hakkas ta tegelema 1998. aastal. Samast aastast on ta Alpiklubi Firn liige. Ta viljeleb kõrgtõusude kõrval ka tehnilist alpinismi, suusaalpinismi ja kaljuronimist (eelistab ronida lubjakivil).
Ta on matkanud ja roninud Suur-Kaukasuses, Väike-Kaukasuses (Bordžomi piirkonnas), Pamiiris, Tian Shanis, Alaska ahelikus (Denali), Andides, Himaalajas, Draakonimägedes, Skandinaavia mägedes (Halti, Kebnekaise), Grampiani mägedes (Ben Nevis). Mõned aastad pärast ülikooli lõpetamist elas ta Alpide jalamil, kus mägedes käimine oli veelgi lihtsam.
2008. aastal võttis ta osa veematkast Eestis, sõites koos kaaslastega kajakitel 7 päevaga ümber Saaremaa.
Alpinistlikud tõusud
pisi|Evel Habakuk tõusis [[Aiguille du Moine tippu 2005. aastal]]
1997. aastal käis ta Elbruse (5642 m) tipul. 1999. aastal ronis ta Alpides Mont Blanci (4808 m) tippu.
1999. aasta juulis-augustis (pärast ronimisi Alpides) võttis ta osa eestlaste ekspeditsioonist Lenini mäetippu (7134 m) Pamiiris. Klassikalise marsruudi läbimisel, mida klassifitseertakse raskuskategooriasse 5A (Vene süsteemis "raske"), jäi tal seekord tipp võtmata, kuid Lenini nõlval 7000 meetri kõrgusele jõudmine tähistas isiklikku kõrgusrekordit.
3. juulil 2005 tõusis ta koos prantslase Jean-Marie Renaud'ga Aiguille du Moine (3412 m) tippu mööda idaseina keskmise raskusastmega marsruudil.
2006. aastal ronis ta Andides koos prantslase Pierre-Jean Dauphant'ga kahe kuuetuhandelise mäe tippu keskmise raskuskategooria marsruutidel: 19. septembril Illimani (6438 m) ja 30. augustil Huayna Potosí (6088 m) tippu.
25. mail 2007 tõusis ta esimese eestlannana Prantsuse ekspeditsiooni koosseisus Põhja-Ameerika kõrgeima mäe Mount McKinley (6168 m) tippu. 30. detsembril 2007 tõusis ta Lõuna-Ameerika kõrgeima mäe Aconcagua (6960 m) tippu mööda marsruuti "False Polish Glacier".
2009. aastal ronis ta koos prantslase Michel Adamiga Penniini Alpides kahe mäe tippu keskmise raskusastmega marsruutidel. 14. juulil tõusti Lagginhorni (4010 m) tippu mööda lõunaharja (raskuskategooria Alpide süsteemis AD-) ja 15. juulil Weissmiesi (4017 m) tippu mööda klassikalist marsruuti (raskuskategooria AD).
Tunnustus
Ta on korduvalt tunnistatud Alpiklubi Firn hooaja parimate konkurssidel parima naisalpinisti vääriliseks: tehnilise alpinismi (2003, 2004, 2005, 2006, 2009) ja kõrgalpinismi kategoorias (2006, 2007, 2008, 2009).
Pottenstein (Alam-Austria)
Pottensteinis sündis ooperisopran Daniela Fally.
thumb|left|Maria Trost im Elendi kihelkonnakirik
Alexei von Wahl
Alexei von Wahl (27. juuni/9. juuli 1808 Põltsamaa – 21. juuli 1866 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Vene riigiametnik, kes pani aluse Wahlide Päinurme liinile.
Ta õppis Tartu ülikoolis riigiteadusi. Hiljem töötas ta Londoni Vene saatkonnas assessorina.
Wahl oli Taevere mõisa rentnik ja ostis 1837 Päinurme mõisa.
Isiklikku
Ta abiellus 1831 Kopenhaagenis Kornelia Elisabeth Knirschiga, kes oli ema poolt inglise päritolu. Nad said kaheksa last. Alexei von Wahli üks lastelastest oli keeleteadlane Edgar von Wahl.
Lembitu (Rakvere kino)
Lembitu oli kino, mis tegutses 1913–1991 aastatel Rakveres Võidu tänaval.
See oli Rakveres esimene kinoks projekteeritud hoone. Algselt oli kino nimetus Union ja ehitamist alustati 1912 aastal Rakveres (sellel ajal Vaksali) tänava äärde. Kino ehitajates olid ettevõtlikud rakverlased Jaan Siirak (oli ametilt köösner), Jaan Kuus ja Pakkassar, kes otsustasid ehitada uue hoone spetsiaalselt filmide näitamise jaoks. Maja asupaigaks sobis Kukeküla keskel asuv Jaan Kuusile kuuluv “Kuke-kõrtsi” krunt (Võidu tänav 19). 7. aprillil 1912 esitas Jaan Siirak kubermanguvalitsusele palvekirja ja uue, rajatava kino plaanid. Projektiga oldigi nõus, kuid ainult hoonet ei lubatud ehitada mitte puidust, vaid see pidi tulema kivist. Juba sama aasta suvel valmisid juba uued kivimaja plaanid ja need kinnitati 7. septembril 1912. Kuid Rakvere teise kino "Illusioon" omanik Meier Rogovski, kes kartes konkurentsi, tahtis Unioni kino ehitamise seisma panna. Ta koostas Kukekõrtsi krundi naabrite nimel kubermanguvalitsusele ja kreisiülemale palvekirja, milles kirjutas: "«Palume, et ei avataks Kukekülas J. Siiraki kino meie naabri Jaan Kuusi majas. Meil on puumajad, need võivad kinomootori tõttu põlema minna. Peale selle on meie seas haigeid, kes vajavad värsket õhku, naftamootor aga rikub õhku.»"See palvekiri kandis juba viie Kukekõrtsi ümber asuva krundi omaniku allkirju ja oleks seega olnud küllalt tõsiseks takistuseks. (Sel ajal kehtivate seaduste alusel võis naftamootoril töötavat kinoaparatuuri sisse seada ainult kõigi naaberkruntide omanike kirjalikul nõusolekul.) Hiljem kohtulikul juurdlusel selgus, et Jaan Kuusi naabrid ei olnud sellisest palvekirjast kuulnudki. Selle oli koostanud "Illusiooni" omanik Rogovski, kes oli allkirjad kas võltsinud või saanud pettusega.
25. septembril 1913 toimus Unionis esimene kinoseanss. Kinos oli 240 istekohta. See oli kõige avarama ja moodsama sisustusega kino Rakveres. Peale II maailmasõda nimetati Union kino ümber Lembituks. Hiljem ehitati hoone kõrvale külastajate ootesaal ja puhvet. 1991. aastal kino tegevus lõpetati. 2001. aastast alates tegutseb hoones bowlingisaal.
Karl Jõgi
Karl Jõgi (vene keeles Карл Эгги; 30. mai 1893 Imara, Abruka vald – 28. jaanuar 1957 Leningrad) oli eesti päritolu Nõukogude Liidu laevakapten (polaarkapten). Juhtis 1928. aastal jäämurdjat Krassin Umberto Nobile polaarekspeditsiooni päästmisel.
Elukäik
Saaremaa Sõrve säärelt pärit hilisem tuntud polaarkapten Karl Jõgi sündis Imara rannakülas kaluri pojana 30. mail 1893. Nagu rannapoistel ikka õppis ta varakult paadiga aerutama, kala püüdma ning ka karjas käima. Juba 14-aastaselt õppis ta talvel Tiirimetsa apostliku õigeusu kiriku kihelkonna koolis ja suvel sõitis merd purjelaeval Ella kokapoisina. 1907. aasta sügisel astus ta Kuressaare merekooli, mille juhataja oli liivlane Johan Prinz, kes õpetas vene, saksa ja liivi keeles. Üldaineid õpetas Ants Piip, hilisem välisminister ja Tartu Ülikooli professor.
Merekooli praktika ajal 1913. aastal sõitis Jõgi Liepaja-New Yorgii liini reisilaeval Tsar madrusena. 9. oktoobril 1913 osales Tsar Põhja-Atlandil põlema läinud Kanada auriku Volturno reisijate päästmisel. Madrus Karl Jõgi sai 1. novembril 1913 Vene-Aasia laevaseltsi tänukirja ennastsalgavuse ja mehisuse eest, mida ta ilmutas tormile ja eluohtlikule olukorrale vaatamata, osaledes 102 reisija päästmisel põlevast aurikust ja Tsarile toomisel.
1914. aastal alanud Esimese maailmasõja puhul kutsuti Karl Jõgi teenistuseks mereväkke. Ta sattus Arhangelskis sõjalaevale pootsmaniks. Peagi sai ta jätkata õppimist kohalikus, kõrgema astme merekoolis. 1918 aastal sooritas ta kaugsõidu tüürimehe eksami ja alustas Arktika alistamist jäämurdjatel (1990. aastani venepäraselt jäälõhkujatel). Need olid tugeva kere ja võimsate aurumasinatega, erikonstruktsiooniga alused iseseisvalt töötamaks rasketes Põhja-Jäämere oludes. 1922. aastal määrati Jõgi jäämurdja Lenin kapteniks.
Jäämurdja Krassin kapten
pisi|300px|1916. aastal [[Inglismaal Venemaa tellimusel ehitatud maailma võimsaim jäämurdja Svjatogor (1927. aastast Krassin). 1950. aastatel moderniseeriti laeva välisilmet. Tänapäeval Peterburis paiknev muuseumlaev]] Mais 1928, kui sai teatavaks Umberto Nobile juhitud dirižaabli Italia katastroof, valiti Karl Jõgi kui otsustusvõimeline ja hea analüüsivõimega laevajuht korda seadma juba ligi kaks aastat konserveerituna sadamas seisnud endist jäämurdjat Svjatogor (valmistatud Inglismaal), millele anti nimeks Krassin. Neli päeva, seitse tundi ja nelikümmend minutit kulus laeva dekonserveerimiseks, auru alla panemiseks, 136 meeskonnaliikme valimiseks ja 3000 tonni kütmiseks vajaliku söe laadimiseks. Võeti veel suured tagavarad provianti ja magedat vett ja 1. juulil 1928 murdis Krassin juba Karl Jõgi juhtimise all jääd. See keeruline ja ohtlik reis, mis edukalt lõppes, tegi Karl Jõgi laiemalt tuntuks. Päästmisoperatsiooni õnnestumine ja tagasiteel veel jääväljas ohtlikke kerevigastusi saanud Saksa luksusauriku Monte Servantese reisijate ja meeskonna päästmisel ülesnäidatud mehisus tegid Karl Jõgi kuulsaks kui väljapaistva meremehe ja otsustusvõimelise laevajuhi.
Sama aasta septembris osales jäämurdja Krassin Jõgi juhtimise all maadeuurija Roald Amundseni (1872–1928) otsingul. See oli tol ajal tugevdatud kerega aurulaeva tippsaavutus selles püsijää piirkonnas.
Hilisem elukäik
15. juulil 1929 õnnestus Jõgil läbisõidul Tallinnast sünnipaika põigates ka veel vanemaid tervitada. Oli möödunud 14 aastat kodust lahkumisest (1944. aasta sügisel hävis tema kodu sõjategevuse käigus).
1951. aastal oli ta pikemalt haige. Enne surma jaanuaris 1957 töötas ta Leningradi kaubasadamas ülevaatajana.
Mälestuse jäädvustamine
Oktoobris 2008 avati polaarkapten Karl Jõgile Saaremaa Merekultuuri Seltsi eestvõtmisel Anseküla kalmistu lähistel ilusa, laevatäävi meenutava rannamänni juures graniitkivist alusel mälestustahvel. Avamisel viibinud huvilistele rääkis Karl Jõgi teenistuskäigust polaarkapteni elu-olu uurinud mereajaloolane Bruno Pao.
Film
1969. aastal Mosfilmis valminud mängufilmis Punane telk kehastas polaarkapten Karl Jõgit Rein Aren.
Nedrema looduskaitseala
pisi|Nedrema puisniit
Nedrema looduskaitseala (ka: Nedremaa looduskaitseala) on looduskaitseala Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. Kaitseala pindala on 2441,9 ha.
Kaitseala ajalugu ulatub aastasse 1991, mil kaitse alla võeti Nedrema puisniit, ühtlasi moodustati Nedrema-Kalli kaitseala.
Maputšed
pisi Maputšed (Mapuche) on rühm tänapäeva Lõuna-Kesk-Tšiili ja Edela-Argentina põliselanikke.
Siidikedrik
pisi|400px|Munevad siidikedrikud. Siidikedrik ehk siidiliblikas (Bombyx mori) on siidikedriklaste (Bombycidae) sugukonda kuuluv liblikaliik.
Siidiliblika röövikud ehk siidiussid valmistavad siidniidist kookoni, milles nukkuvad. Kookoni niit on lahtiharutatav, seda on kasutatud siidriide valmistamiseks.
Siidikedrikud on tänapäeval säilinud kasvandustes, aretuse käigus on valmikud kaotanud lennuvõime.
Lõuna-Korea jäähokikoondis
pisi|150px|Lõuna-Korea koondise võistlusriietus [[2018. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused|2018. aasta maailmameistrivõistlustel]] Lõuna-Korea meeste jäähokikoondis esindab Lõuna-Koreat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel.
Lukkum
Lukkum ehk raamatulukk ehk raamatuhaak on metallist kinnis raamatu kaante eesservade küljes, iseloomulik peamiselt vanaaegsetele köidetele. Lukkum võib olla ka nahast või tekstiilist. Nagu agraff, koosneb ka lukkum haagist ja sellele vastavast aasast.
Hoiustamine
Hoiustamine on majandusliku vahendi loomine eesmärgiga kas oma raha kõrvale panna ja sellelt intressitulu teenida või majandusliku turvalisuse loomise vahend säästude või tagatisena.
See on võimalus juhuks, kui on soovi raha koguda, aga ei ole valmidust riskide võtmiseks. Hoiusele paigutatud raha ei teeni küll kõrgeid intresse, kuid siiski rohkem kui arvelduskontol hoitav raha. Hoiustamise poolt räägib ka asjaolu, et hoiusel olevat raha ei saa nii kergelt igapäevaostude peale ära kulutada kui arvelduskontol olevat raha.
Hoiustamine aitab rahaliselt kallimaid eesmärke täita ilma laenu võtmiseta. Lisaks on hoiustest abi rahavoogude ootamatu vähenemise korral.
Eestis saab hoiustada pangas või hoiu-laenuühistus.
Hoiustamine pangas
Pank on krediidiasutus, mille peamine tegevus on avalikkuselt hoiuseid vastu võtta ja oma arvel laene anda. Krediidiasutuse asutamiseks kehtivad ranged nõuded ning tegutsemiseks tuleb saada Finantsinspektsioonilt tegevusluba. Hoiustama ei pea samas pangas, kus tehakse igapäevaarveldusi. Hoiuse võib avada ka mõnes teises pangas. Pangas hoiustamiseks peab olema küll arvelduskonto, kuid selle avamine on reeglina tasuta.
Pank maksab hoiustatud rahale intressi ning tulu sõltub hoiustatud summa suurusest, hoiustamise ajast, valuutast ning intressimäärast.
Pangahoiusele paigutatud raha säilimine on tagatud ka panga pankroti või tegevusloa tühistamise korral. Pankades olevad hoiused hüvitatakse koos hoiuste peatamise päevaks kogunenud intressiga 100% ulatuses, kuid mitte rohkem kui 100 000 euro suuruses summas iga hoiustaja kohta ühes pangas. Mõningatel juhtudel, kui hoiustatud on isiklikuks kasutamiseks mõeldud elamukinnisvara võõrandamisest saadud raha, tõuseb tagatava ja hüvitatava summa lagi veel 70 000 euro võrra.
Hoiustamine hoiu-laenuühistus
Hoiu-laenuühistu on ühistuline rahaasutus, mille peamine tegevus on pakkuda hoiuseid ja laene oma liikmetele. Üks erinevusi pangaga on selles, et kui pank võtab hoiuseid vastu eelnevalt kindlaks määramata isikute ringilt, siis hoiu-laenuühistu teenuseid saavad tarbida ainult liikmed ja kindlaks on määratud ka see, kes võivad liikmeskonna moodustada. Hoiu-laenuühistud võivad olla moodustatud territoriaalsel põhimõttel, kus tegevuspiirkonnaks on ühe või mitme kohaliku omavalitsuse territoorium. Samuti saab hoiu-laenuühistu moodustada kutsealasel põhimõttel. Tegevusluba hoiu-laenuühistu asutamiseks vaja ei ole, samuti puudub riiklik tagatisskeem hoiustajatele raha tagasi maksmiseks hoiu-laenuühistu pankroti korral.
Hoiu-laenuühistu liikmeks astudes tuleb tasuda sisseastumismaks ja osakapitali sissemaks. Hoiustelt makstav intress on hoiu-laenuühistus reeglina kõrgem kui pankades, aga erinevalt pangahoiustest tuleb intressilt maksta tulumaksu. Selle peab hoiustaja eest kinni hoiu-laenuühistu, nii et Maksu- ja Tolliametile ise midagi maksma ei pea, kätte saab lihtsalt tulumaksu võrra väiksema intressimakse ning hoiustatud summa. Lisaks peab arvestama ka liikmemaksu tasumise kuluga.
Valikud hoiustamiseks
Nii kommertspangad kui ka hoiu-laenuühistud pakuvad klientidele erinevaid hoiustamise võimalusi, mille valik sõltub hoiustaja eesmärgist. Eesmärk võib jaguneda mitmeks: kas on soov raha koguda või kasvatada; kas ollakse valmis võtma riske; kas on soov raha hoiuse perioodi jooksul kasutada või hoiusele lisada. Kui on plaan raha kasvatada ja mitte lähiaastatel kasutada, tasub uurida ka investeerimisvõimalusi.
Kui on soov iga kuu teatud summa kõrvale panna, näiteks mõne suurema ostu jaoks koguda, siis sobivad selleks säästuhoius, kasvuhoius või kogumishoius – täpne nimi, intressi suurus ja muud tingimused sõltuvad konkreetsest pangast või hoiu-laenuühistust. Juba kogunenud säästude hoidmiseks kindla perioodi jooksul, näiteks paarist kuust mitme aastani, saab kasutada tähtajalist hoiust.
2016. aastal olid Eesti pankades populaarseimad nõudmiseni ja üleööhoiused. Enne hoiustamist tuleks võrrelda erinevate pankade poolt pakutavaid intresse ja muid tingimusi, näiteks intresside väljamaksmise intervalle, kuna pangad pakuvad hoiustamisel väga erinevaid tingimusi ning näiteks intresside erinevused võivad olla mitmekordsed. Hoiuse võib avada ükskõik, millises pangas, mitte tingimata seal, kus igapäevaelus arveldatakse.
Koos sissetuleku kasvuga on paranenud ka majapidamiste võimalused raha kõrvale panna, nii et nende säästud suurenesid. Kuna lisandunud rahast kulutati ära väiksem osa kui varem, siis säästmismäär suurenes ja majapidamiste hoiused kasvasid 2016. aastal jätkuvalt kiiresti, 7%. Hoiused kasvavad endiselt eeskätt tänu suuremahulistele hoiustele, aga ka sääste omavate majapidamiste arv suurenes. Hoiuste kiiret ja suuremate hoiuste veelgi hoogsamat suurenemist toetab muu hulgas viimastel aastatel märgatavalt tõusnud dividenditulu.
Nõudmiseni hoius ehk arvelduskonto
Nõudmiseni hoius on põhimõtteliselt sama, mis arvelduskonto. Nõudmiseni hoius on ette nähtud arveldusteks ja ta on tähtajatu. Mõnedel juhtudel on hoiustatud vahendite kasutamiseks vaja ette teatamist (kuni 24 tundi).
Hoiustamine äriühingute jaoks
Ettevõtete puhul ei peeta tavaliselt suurema summa vaba raha hoidmist mõistlikuks. Pigem püütakse investeerida ja selleks isegi laenu võtta, kuid 2008. aasta finantskriis näitas, et hoiustamine on riskide maandamiseks rahavoogude ettearvamatu vähenemise korral siiski teataval määral õigustatud.
Madalate intressimäärade tingimustes eelistavad äriühingud peamiselt nõudmiseni ja üleööhoiuseid. Vähem kasutatakse tähtajalisi ja säästuhoiuseid. 2016. aastal oli Eestis 90% äriühingute hoiustest nõudmiseni ja üleööhoiused, ülejäänud 10% olid tähtajalised ja säästuhoiused. Võrdlusena, eraisikute kohta olid need numbrid 70% ja 29%. Vaid 19% kogu hoiustatavast rahast Eesti pankades oli siis paigutatud kindla tähtajaga hoiustele. Hoiu-laenuühistute kohta andmed hoiuste protsendilise jaotuse suhtes puuduvad.
Hoiustamise maht ärisektoris ja erasektoris oli 2016. aastal enam vähem võrdne: kõigist hoiustest olid ärisektori hoiused 42% ja erasektori hoiused 41%.
Hoiuste intressid
Hoiuste intressitase sõltub kolmest tegurist. Nendeks on rahapoliitiline keskkond ehk Euroopa Keskpanga intressitase, riigis tegutsevate pankade võime laenata turult lisaraha ning säästmise tase riigis, kuna see määrab hoiuste pakkumise. Hoiuste kasv ja laenuportfelli vähenemine alandavad laenu-hoiuste suhet ning see omakorda vähendab hoiustelt makstavat intressi. Hoiuste vähenemisel makstakse aga suuremat intressi. Mida pikem on hoiustamise tähtaeg, seda kõrgem on ka hoiustamisel intressimäär.
Pangasaladus
Pangasaladus on andmete kogum, mis on krediidiasutusele teada tema või teise krediidiasutuse kliendi varandusliku seisundi, isikuandmete, tehingute toimingute, majandustegevuse, äri- või ametisaladuste ning omaniku- või ärisuhete kohta. Krediidiasutustel on keelatud avaldada pangasaladust kolmandatele isikutele ning pangasaladust peab hoidma tähtajatult, kui seaduses ei ole muud moodi ette nähtud.
Ladustamine
Kui on soov hoiustada aktsiisikaupu, hooajakaupu või ka isiklikke asju, siis on selleks olemas ladustamise võimalus. Ladustamisteenust saavad kasutada nii ettevõtted kui eraisikud. Ladustamine on teenus, mis hõlmab üljuhul transporti, pakkimist ning asjade pikaajalist või lühiajalist ladustamist. Ladustamiseks on olemas erinevaid võimalusi, alates päeva kaupa ladustamisest kuni kuu või aasta kaupa ladustamiseni. On olemas ka teenuseid mis pakuvad ladustamist näiteks alustel või ladustamiskastides.
Ungari jäähokikoondis
pisi|150px|Ungari koondise võistlusriietus [[2022. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused|2022. aasta maailmameistrivõistlustel]] Ungari meeste jäähokikoondis esindab Ungarit jäähokis rahvusvahelistel võistlustel.
Taishi Taguchi
Taishi Taguchi (jaapani keeles 田口 泰士 Taguchi Taishi; sündinud 16. märtsil 1991 Nahas) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Schwarzautal
Schwarzautal on 2015. aastast vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas.
thumb|right |upright=1.3 |Kihelkonnakirik ja kalmistu Wolfsberg im Schwarzautalis
Vald loodi vallareformi osana 2014. aasta lõpus, kui ühendati järgmised vallad: Schwarzau im Schwarzautal, Wolfsberg im Schwarzautal, Breitenfeld am Tannenriegel, Hainsdorf im Schwarzautal ja Mitterlabill.
2012. aasta lõpuni kuulusid endised vallad Mitterlabill ja Schwarzau im Schwarzautal Feldbachi ringkonda.
Kultuur ja vaatamisväärsused
thumb|upright |Kabel Schwarzau im Schwarzautalis
Lümanda Leedri Kabeliväli
Lümanda Leedri Kabeliväli on muistne kalmistu Saare maakonnas Saaremaa vallas (varem Lümanda vald) Leedri külas.
Kabeliväli paikneb kadakasel kivisel karjamaal. Kabelivälja on aegade jooksul tugevasti rikutud. Kabeliväljalt on leitud umbes 300 leidu (arheoloogiakirjanduses nimetatud Lümanda kalmeleiud). Vanimaid leiud on dateeritud 5.-6. sajandisse.
Torgu kihistu
Torgu kihistu (inglise Torgu Formation) on siluri ladestu Paadla lademe kihistu.
Kihistut hakkasid esimesena eristama Ago Aaloe jt 1976. aastal. Kihistu stratotüübiks on Ohesaare puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 95,1–118,4 meetril. Kihistu nimi on võetud endise Torgu küla järgi.
Kihistu on ligi 24 meetri paksune ja esineb Sõrve poolsaarel. Selle moodustab savikas muguljas lubjakivi. Kihistule on omane rikkalik karploomade fauna, samas kui korallid ja stromatopoorid on selles haruldased.
Saint-Aubin (Nord)
pisi|tühi|Saint-Aubini kirik
Straß in Steiermark
Straß in Steiermark on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas.
thumb|Straßi linnus
Lemmikloomade toortoitlus
pisi|Koerte hammaste ehitus viitab selgelt lihasöömisele pisi|Kass kütib pisiimetajaid Koerte ja kasside toortoitmine põhineb nende metsikute sugulaste toitumise analüüsil ja seeläbi püütakse rahuldada nende evolutsioonilisi vajadusi. Metsikute kasside ja koerte söödav saak on toitaineliselt loomulikult tasakaalus. Sisuliselt on toortoidu tasakaalustamine lihasööjate saagi taas kokku panemine. Tervislik toortoit peab olema mitmekesine, see aitab vältida puudushaiguste teket.
Rootsi Eestlaste Esinduse esinduskogu valimised 1959
Valimistest võttis osa 3870 Eesti Vabariigi kodanikku, neist mehi 53% ja naisi 47%.
Rahvusliku Koostöö Grupp sai 25,9, Eesti Vabadusliit 23, 0, Rahvuslik Parempoolne Rühm 23,5, Parlamentaarne Rühm 12,7 ja erapooletud 14,9% häältest.
Valituks osutusid:
Mai-Ndombe järv
thumb|Satelliidipilt järvest Mai-Ndombe järv on järv Kongo Demokraatliku Vabariigi lääneosas Mai-Ndombe provintsis.
Järve geograafilised koordinaadid on.
Kuni 1972. aastani kandis ta Belgia kuninga Léopold II auks nime Léopoldi järv.
Mai-Ndombe on põhja-lõuna suunas väljavenitatud kujuga ning sopiline. Tema ulatus põhjast lõunasse on umbes 130 km. Järve pindala on umbes 2300 km², kuid vihmaperioodil võib see kahe- või kolmekordistuda.
Järve lõunatipust voolab välja Fimi jõgi.
Suurim linn Mai-Ndombe kaldal on Inongo järve idakaldal.
Järve elustikku on suhteliselt vähe uuritud ning sealt leitakse järjest uusi kalaliike. Aastal 1984 leiti ahvenaline Nanochromis transvestitus ja 2006 Nanochromis wickleri. Aastal 2008 avastati järvest Chrysichthys praecox.
Mustvee kirik
Mustvee kirik on uusgooti stiilis luteri kirik Mustvees. Kirikut kasutab EELK Mustvee kogudus.
Sloveenia jäähokikoondis
pisi|150px|Sloveenia koondise võistlusriietus [[2018. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused|2018. aasta maailmameistrivõistlustel]] Sloveenia meeste jäähokikoondis esindab Sloveeniat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel.
Paraspõllu looduskaitseala
pisi|300px|Paraspõllu looduskaitseala kaart.
Mustvee kirik
Kiriku ehitus
19. sajandi alguses kasvas Mustvee rahvaarvu poolest kiiresti. Kuigi enamiku elanikest moodustasid vene rahvusest elanikud, oli seal ka mitusada luterlast, kelle jaoks Torma kirikus käimine oli kauge vahemaa tõttu raske. Arutati, kuidas kohalikku kirikuelu paremale järjele tõsta ning ainsaks lahenduseks peeti oma kiriku ehitamist. pisi|püsti|Mustvee kirik
Juba 1864. aastal oli koostatud ehituskulude eelarve, kuid 1866. aastal oli Mustvees suur tulekahju, mis eestlaste külaosa peaaegu täielikult hävitas. Majanduse taastumiseks ning kiriku ehitamise mõtete edasi arendamiseks läks mitu aastat. 1873. aastal moodustati Mustvee kiriku nõukogu ning umbes sada luteri usku talupoega teatas soovist ehitust toetada. Konsistooriumile esitati samal aastal kivikiriku ehitamise projekt ja kulude eelarve ning ehitust loodeti alustada järgmisel aastal. 1873. aastal saadeti ka riigi varanduste ministeeriumile palve kirikuplatsi saamise asjus (vastav palve oli saadetud ka juba 1867. aastal Liivimaa kubermanguvalitsusele). 1876. aastaks saadi kätte vajalikud load, ehitusplats ning kinnitatud kirikuplaan. Kiriku projekti arhitekt oli Johann Maas (1825–1892).
Taevaminemise pühal 1877. aastal pandi Mustvee kirikule pidulikult nurgakivi. Kiriku ehitamine edenes Riiast pärit ehitusmeistri juhatusel jõudsasti, kuid vaatamata abikassast saadud rahale oli tulekahjust ja näljahädadest koormatud külal raskusi ehituseks vajaliku raha kokkusaamisega. Loodeti siiski, et kirik saab valmis juba 1877. aasta augustiks. 1. septembril teatatigi, et kirik on valmis, kuid jutlustaja jaoks polnud veel maja ega ka maid sissetulekuks. Hoolimata paljudest pöördumistest ja palvetest ei õnnestunud Mustvee kogudusel siiski oma jutlustajat ega maid saada.
Kuigi 1877. aastaks oli kirik juba katuse all, juhtus 1878. aastal õnnetus ja kirikutorn varises kokku. Kogudusel tuli uuesti pöörduda abikassa poole, kust oldi 1879. aastal nõus andma täiendavat toetust kiriku ehituse jätkamiseks. Suurema osa väljaminekutest kattis siiski Mustvee väike kogudus ise. Ümberkukkunud torn ehitati uuesti üles ja tehti ka siseviimistlustööd. 1880. aastaks oli kirik täielikult valmis. Hermann Stahlberg tellis kirikule Tallinnast C. Jürgensilt kirikukella, mis oli kaunistatud risti löödud Kristuse kujuga, risti all olid nutvad naised ja kiri: "Igga üks kel öhk on se kiitko Jehowat. Halleluja". Kiriku istekohtade valmistamisel peeti silmas seisusi, kuna Mustvees oli olemas ka oma "aadel", nagu kaupmehed ja ametmehed, kes varanduse ja saksa keele oskuse tõttu lihtrahvast kõrgemal seisid. 1880. aastal anti tislermeister Josep Sõberile pinkide valmistamise töö koos muude töödega (nagu põranda, treppide ja muu valmistamine) järgmiselt: "Sakste pinkit ukstega, lenit taggast toflitega ja ramato pult ette. 5. rubl. pingi pealt. Rahva pingit leniga ja ees ramato pult - 2 rubla pink.". Vana kalendri järgi 27. juulil 1880 toimus kiriku pidulik õnnistamine, mille talitust pidas Torma koguduse õpetaja Robert Carl Landesen.
Kiriku õnnistamisest 1939. aasta tulekahjuni
pisi|Mustvee kirik leekides. Foto ajalehest Uus Eesti, nr 129, 13. mai 1939 Tööd Mustvee esimeses luteri kirikus ei lõppenud 1880. aastaga. 1881. aastal muretseti kirikule esimene orel ning 1904. aastal osteti uus orel. 1883. aastal osteti kaks lühtrit ja üks kroonlühter. 1908. aastal korraldati suur heategevusmüük, millest saadud tulusid kasutati kiriku ja oreli parandamiseks. 1922. aastal kinnitati Mustvee kirik ka konsistooriumi poolt ning tunnistati Torma abikirikuks.
1926. aastal sai Mustvee kogudus lõpuks iseseisvaks koguduseks ning hakkas Tormast eraldi koguduseraamatuid pidama. Mustvee kirikul oli oma köster ning Torma koguduse õpetaja käis kord kuus ja suurte kirikupühade ajal teenistust pidamas. 1927. aastal ehitati kirikusse ahjud. 10. augustil 1930 pühitseti pidulikult kiriku 50. juubelit ning enne seda viidi kirikus läbi põhjalik remont. Arutati ka Mustvee kogudusele iseseisva õpetaja palkamist, kuid idee jäi majanduslike raskuste taha. 1933. aastal paigaldati kirikusse elektrivalgustus. 1936. aastal sai Mustvee kogudus lõpuks endale esimese iseseisva õpetaja. Valituks osutus Edgar Hark.
1939. aastal telliti kohalikult plekksepalt vana laastukatuse asendamine uue plekk-katusega. Plekksepp töötas kiriku katusel paari töölisega. 11. mai õhtul sai katustel töötanud Nikolai Orlovi põlevast paberossist alguse tulekahju. Katuselt levis tuli suure kiirusega ning tuld võttis ka kiriku torn.
Kirikust suudeti päästa Woldemar Friedrich Krügeri maalitud altaripilt, üks kroonlühter ja Kristuse kuju. Kustutamistööde alguses püüti päästa ka orelit, kuid see ei õnnestunud. Osaliselt säilis kooripealne, kuid altariosa ja kantsel hävisid täielikult. Sisse põles osa kirikuriistu, kõik puitosad, nagu katus, lagi ja pingid, ning hinnaline Tallinnast tellitud kirikukell. Püsti jäid ainult kiriku kivimüürid. Põlengu kahju hinnati 45 000 kroonile.
Kiriku taastamine
1939. aasta juuniks sai kiriku interjööri ehitus valmis, seejärel hoone krohviti. Uus kirik loodeti pühitseda augustis. Kiriku taastamiseks kulus vähem kui aasta ning 1939. aasta jõululaupäeva hommikul pühitses õpetaja Hark Mustvee kiriku taas kasutamiseks. 1940. aastal osteti Nikolai õigeusu koguduselt kirikule uus 19. sajandist pärinev pronksist valatud tornikell. 1963. aastal määras EELK Konsistoorium Mustvee koguduse uueks õpetajaks Eenok Haameri, kes töötab Mustvee koguduse õpetajana siiani.
Uus orel telliti kirikule juba 1939. aastal Soomest, kuid Nõukogude okupatsiooni tõttu polnud tellitud pilli enam võimalik Soomest kätte saada. Selle asemel osteti 1940. aastal kirikusse pruugitud harmoonium. 1964. aastal toodi kirikusse Võrumaalt Lasvalt Pindi koguduse leerisaalist Tartu meistri Müllverstedti tehtud nelja registriga orel. Tänapäeval Mustvee kirikus kasutatav 1926. aastal Dresdenis ehitatud Joutjärvi kiriku vana orel jõudis Soome Lahti linna lähedalt Mustveesse alles 2014. aastal.
Arhitektuur
pisi|püsti|Lõunaeeskoda
Tegu on ajastule tüüpilise uusgooti stiilis kivist saalkirikuga. Põhiplaanilt on kirik ristkülikukujuline, ühelöövilise pikihoonega liituvad põhja ja lõuna suunas keskelt ühe meetri jagu väljaulatuvad eeskojad. Kooriruum on pikihoonest kitsam ja polügonaalse lõpmikuga. Koori põhja seina külge on ehitatud käärkamber. Pikihoone läänefassaadil on eenduv nelinurkne telkkiivriga uusgooti torn. Tornikiiver moodustub neljalt viilult tõusvaist tahkudest ning on kogu pikkuses kaheksakandiline.
Fassaad
Fassaadi dekoratiivseteks elementideks on maasvärgiga ehk ehisraamistikuga aknad ja uksed, petikaknad torni läänefassaadil ja eeskodade viiluväljadel. Nii pikihoone, tornikehandi kui ka eeskodade nurki markeerivad kaheastmelised tugipiilarid, mille külgpindu katab nurgakvaadreid imiteeriv reljeefne krohv. Need astmelised pseudopiilarid on ehitatud nii arhitektuurseks kui ka dekoratiivseks otstarbeks.
Pikihoone põhja- ja lõunakülgedel on neli teravakaarset gootipärase ehisraamistikuga akent. Tegu on sihvaka ja lihtsa geomeetrilise ehisraamistikuga. Ainult lõunaseina aknaid kaunistab profiilraamistus, põhjaseina aknad on veidi seinapinnast eenduvas krohvraamistuses. Lisaks on mõlemal küljel ka profiilpalenditega portaalid, mille ustele on nikerdatud ehisraamistik. Lõunaeeskoja portaali kaunistab sarnaselt akendega profiilraamistus. Põhjaeeskoja portaal, nagu ka põhjaseina aknad, on teravkaarses seinapinnast eenduvas krohvraamistuses.
Koori osa valgustavad kaks gootipärast ehisraamistikuga akent, nagu ka põhja- ja lõunaküljel.
Interjöör
pisi|Interjöör
Pikihoone on võlvitud kivist segmentvõlviga ning kooriruumi eraldab võidukaar. Võidukaarel on tekst "Rahu olgu teile".
Sisustuses väärivad ära märkimist uusbarokne altariretaabel, mis pärineb Viljandi Jaani kirikust koos altarimaaliga, ning barokne pingistik Tallinna Rootsi-Mihkli kirikust. Kiriku polügonaalne kantsel on ilmselt 1939. aasta tulekahjujärgne. Kantsli igat tahku kaunistab keskel rosett.
Altar
Kooriosas asuva altari valmimisajaks on 19. sajand. Altar pärineb Viljandi Jaani kirikust, kust ta 1950. aastate alguses on üle toodud. Algne altar põles 1939. aastal tulekahjus. Altarikapp ja -aed on valmistatud puidust tisleritööna, kaunistatud nikerdustega ning kaetud valge ja kollase õli- ja pronksvärviga. Altarikapi kujundamisel on jäljendatud varaklassitsistlikku stiili. Altarimaali piiravad mõlemalt küljelt kaks Korintose kapiteeliga sammast. Altari nelinurkse põhikujuga ülaosa ehivad nikerdatud voluudid, simsid ja nupud. Altarit kroonib lihtsa kujuga ladina rist. Altari päisosas on tekst: "Isa, ma tahan, et kus mina olen, ka nemad minu juures on, keda sa mulle oled annud. Joh. 17,24". Maali all on tekst: "Mina olen eluleib: kes minu juure tuleb, see ei pea nälga nägema. Joh 6.35". Altarit piirab altariaed, mis koosneb geomeetrilise ornamendiga täidetud rattamotiividest.
A. Lucase altarimaal "Taevaminek"
Maal kuulub muinsuskaitse alla seoses selle ajaloolise väärtusega.
W. F. Krügeri altarimaal "Ülestõusmine"
Pikihoone põhjaseina ääres asuv Tartu kunstniku Woldemar Friedrich Krügeri maal "Ülestõusmine" on tellitud 1880. aastal valminud Mustvee kiriku jaoks. Maali kinkisid kirikule Abram ja Mihkel Koppel. Altarimaal on kujult teravatipuline, maalitud õlivärvidega lõuendile ja raamitud kitsa valgeks värvitud puitliistuga, mille servad on kaetud pronksvärviga. "Ülestõusmise" stseen on inspireeritud Uuest Testamendist. Maalil kujutatakse hauakoopa taustal ülestõusnud valges surirüüs helendava nimbusega Kristust, kelle jalge ees lebavad kaks hirmu tõttu maha kukkunud sõdurit. Valdavalt pruunides toonides maalitud Krügeri teos kaldub stiililt realismi. Maal kuulub muinsuskaitse alla seoses selle ajaloolise- ja kunstiväärtusega.
Tillmitsch
Tillmitsch on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas.
thumb|Vaade Tillmitschile
Artišokk
Harilik artišokk (Cynara cardunculus var. scolymus) on korvõieliste sugukonda kuuluv mitmeaastane taim.
Ainukesed söödavad osad artišoki juures on tema puhkemata õiepung ja seda ümbritsevad lihakad kandelehed ning õieraag. Artišokk on rikas bioaktiivsete ühendite poolest ning seda on kasutatud ka ravimtaimena näiteks kollatõve, seedehäirete ning neeru- ja maksahaiguste raviks. Arvatakse, et artišokk pärineb Vahemere piirkonnast.
Kirjeldus
Artišokk on diploidse kromosoomistikuga (2n = 34) mitmeaastane püstine rohttaim, mis võib kasvada kuni 2 m pikkuseks. Väliselt sarnaneb ta takja või ohakaga.
Vars on püstine ja võib kasvada üle ühe meetri pikaks.
Hallikasrohelised kaardus sulglõhised lehed võivad kasvada üle 70 cm pikaks. Eri sortide lehed võivad erineda üksteisest kuju, värvi kui ka pikkuse poolest.
Õievarre tipus asub ümar korvõisik, mille läbimõõt on 8–15 cm. Õieraag on laienenud nõgusaks või kumeraks lihakaks õiepõhjaks, millele kinnitub suur arv sinakaslillasid üksikõisi. Õisikut ümbritsevad rohekaslillad soomuseid meenutavad kandelehed, mis on alumises osas paksemad ja lihakamad ning peenemad tipu osas. Artišokk on putuktolmleja.
Viljadeks on lendkarvadega varustatud seemnised, mis levivad tuule abil.
pisi|Artišoki õisik|alt=|204x204px pisi|Artišoki seemnis|alt=|ääris|147x147px
Ajalugu
Artišokki kasutati nii toiduks kui ka ravimtaimena juba vanade egiptlaste ja kreeklaste poolt. Pilte ja kujutisi artišokist on leitud egiptlaste savitahvlitelt kui ka altaritelt. Esimest korda kirjeldati artišokki 4. sajandil eKr Kreeka kirjaniku Theophrastose poolt. Rooma impeeriumis kasutati artišokki tema seedimist turgutava toime pärast ja delikatesstoiduna. Alates 16. sajandist arvati, et artišokist võib kasu olla ka maksahaiguste nagu kollatõve ravi puhul, lisaks peeti seda delikatessiks ning artišokki võis leida aadlike ja rikaste toidulaualt. Botaaniline nimi pärineb sõnadest Kinara, mis on Kreekas asuv saar ning sõnast "skolymos", mis tähenab Kreeka keeles ohakat.
Kulinaarias
Artišokki peetakse delikatess-köögiviljaks. Söödavaks osaks artišoki juures on tema õiepung koos lihakate kandelehtedega. Õiepunga sisemist osa kutsutakse ka artišoki südameks. Tavaliselt artišokki praetakse, küpsetatakse ahjus või kuumutatakse muul viisil, aga võib süüa ka toorelt või marineeritult. Artišokki võib tarvitada niisama või lisada näiteks salatitesse, pastadesse või pitsadesse.
Meditsiinis
On leitud, et artišokk omab antioksüdantset, antimikroobset ja põletikuvastast toimet. Artišokist võib kasu olla südame-veresoonkonna haiguste riskitegurite (näiteks kolesterooli), diabeedi, seedektrakti haiguste ja maksahaiguste ravis. Usutakse ka, et artišokk indutseerib apoptoosi ja vähendab vähirakkude proliferatsiooni.
Keemiline koostis
Artišoki õisik sisaldab rasvu, süsivesikuid ja valke. Samuti sisaldab see kiudaineid (inuliini), kaltsiumi, fosforit, kaaliumi, foolhapet, C-vitamiini, niatsiini, tiamiini, mikroelemente ja karotenoide. Artišokis leidub ka olulisi polüküllastumata rasvhappeid nagu näiteks steariin-, palmitiin-, oleiin- ja linoolhappeid. Lisaks on artišokk rikas antotsüaniinipigmentide ja paljude ensüümide poolest, sealhulgast leidub oksüdaasi, peroksidaasi, tsüanaasi ja askorbinaasi.
Kihnu kihistu
Kihnu kihistu (inglise keeles Kihnu Formation) on siluri ladestu Paadla lademe kihistu.
Kihistut hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1976. Kihistu stratotüübiks on Kihnu 526 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 85.8..101.4 meetril. Kihistule on nime andnud Kihnu saar.
Kihistu on ligi 8 meetri paksune ja esineb Tõstamaa poolsaarel ning Kihnu ja Ruhnu saartel. Selle moodustab ühtlane kollakashall dolomiit.Fossiilide põhjal võib oletada, et kihistu nooremad kihid kuuluvad Kuressaare lademesse.
Lutheri tänav (täpsustus)
Lutheri tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis.
Lutheri tänava nime on varem kandnud Tallinnas asuvad:
Svobodnõi
Linna läbib Amuuri raudtee. Svobodnõi on elanike arvult kolmas linn Amuuri oblastis.
Linn rajati 1912. aastal seoses Amuuri raudtee ehitusega. Troonipärija Aleksei Nikolajevitši auks anti linnale nimeks Aleksejevsk. 1917. aasta aprillis sai Svobodnõi praeguse nime.
Svobodnõis on sündinud filmirežissöör, stsenarist ja filminäitleja Leonid Gaidai (1923–1993).
Stadler
Stadler võib tähendada järgmist:
Gerardo Martino
pisi|Gerardo Martino [[Atlanta Unitedi peatreenerina]] Gerardo Daniel Martino (ka Tata Martino; sündinud 20. novembril 1962 Rosarios) on Argentina jalgpallitreener ja endine jalgpallur (ründav poolkaitsja).
Jalgpallurikarjääri jooksul (1980–1996) mängis ta peamiselt Argentina klubis Newell's Old Boys, kellega tuli kolm korda Argentina meistriks, lisaks lühikest aega Hispaania klubis Tenerife, Argentina klubis Lanús, Tšiili klubis O'Higgins ja Ecuadori klubis Barcelona S.C.. 1991. aastal mängis ta ühel korral ka Argentina jalgpallikoondises.
Alates 2023. aasta juunist on Martino Major League Socceri (MLS) klubi Inter Miami peatreener.
Ta on varem juhendanud muuhulgas Hispaania kõrgliiga klubi Barcelonat (2013–2014), MLS-i klubi Atlanta Unitedi (2016–2018) ning Paraguay (2007–2011), Argentina (2014–2016) ja Mehhiko jalgpallikoondist (2019–2022). 2007. aastal valiti Martino Paraguay koondise peatreenerina Lõuna-Ameerika aasta jalgpallitreeneriks. 2018. aastal valiti ta Atlanta Unitedi peatreenerina MLS-i aasta parimaks peatreeneriks.
Ryōta Morioka
Ryōta Morioka (jaapani keeles 森岡 亮太 Morioka Ryōta; sündinud 12. aprillil 1991 Jōyōs) on Jaapani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Belgia kõrgliiga klubis Charleroi.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises debüteeris ta 2014. aastal.
Outi Mäenpää
Outi Kirsti Johanna Mäenpää (õieti Nordberg; sündinud 24. veebruaril 1962 Helsingis) on soome näitleja.
Aastatel 1984–1988 töötas ta teatrinäitlejana. 1989. aastast mängib ta enamasti televisiooni draamasarjades.
Andres Ambühl
Andres Ambühl (sündinud 14. septembril 1983 Davosis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis HC Davos ründajana paremäärel.
Hooajal 2009–10 mängis ta American Hockey League'i klubis Hartford Wolf Pack.
Aastatel 2010–2013 mängis ta Šveitsi kõrgliigas ZSC Lionsi ridades. 2012. aastal tuli ta Lionsiga Šveitsi meistriks. Alates hooajast 2013–14 on ta mänginud taas Davosis. 2015. aastal tuli Ambühl Davosiga viiendat korda oma karjääri jooksul Šveitsi meistriks. Hooajal 2014–15 valiti Ambühl lisaks Šveitsi kõrgliiga hooaja väärtuslikumaks mängijaks.
Šveitsi jäähokikoondise koosseisus osales Ambühl esmakordselt maailmameistrivõistlustel 2004. aastal. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Šveitsi koondisega hõbemedali. Ta on kuulunud Šveitsi koondisse ka neljadel taliolümpiamängudel.
Christoph Bertschy
Šveitsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2011–12 SC Berni meeskonnas. 2013. aastal tuli ta Berniga Šveitsi meistriks.
2018. aasta aprillis naasis ta Šveitsi kõrgliigasse, sõlmides nelja-aastase lepingu Lausanne'iga.
Šveitsi jäähokikoondise koosseisus osales Bertschy esmakordselt maailmameistrivõistlustel 2019. aastal.
Joe Natuman
Joe Natuman (sündinud 24. novembril 1952) on Vanuatu poliitik, kes oli 15. maist 2014 11. juunini 2015 Vanuatu peaminister.
Ta on sotsialistliku Vanua'aku Pati liige. Ta kuulub parlamenti alates 1995. aastast. Aastatel 1996–2008 oli ta mitmes ministriametis.
Martin Marietta X-24
pisi|X-24B Martian Marietta X-24 oli USA tiibadeta mehitamata eksperimentaalne kosmoselennuk, mida USA õhujõud ja NASA katsetasid aastatel 1969–1975. Tulemusi kasutati Space Shuttle'i väljatöötamisel. Valmistaja oli ettevõte Martin Marietta.
Ulla (eesnimi)
Ulla on naisenimi. See on saksa keeleruumis tekkinud lühivariant nimest Ursula või Skandinaavias nimest Ulrika.
2021. aasta seisuga oli Ulla Eestis esinemissageduselt 734. naisenimi. 1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Ulla 108 naisel. Ulla oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 45). Kõige populaarsem oli eesnimi Ulla vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,75.