cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti Punane Kari
Asutamise ajast aastani 1947 kandis ühendus nime Balti Angli Karja Kasvatajate Ühing. Aastatel 1947–1964 tegutses nime all Riiklik Eesti Punase Karja Tõulava, aastatel 1964–1993 tegutses tõuaretusnõukoguna. Aastast 1993 kandis nime Aretusühistu "Eesti Punane Kari". Aastal 2002 (teistel andmetel 2003 ) ühines Eesti Tõuloomakasvatajate Ühistuga.
Nukleofiilne asendusreaktsioon
Nukleofiilne asendusreaktsioon on keemiline reaktsioon, mille käigus vaba elektronpaari omav reagent – nukleofiil – atakeerib substraadi molekuli, millel on elektronodefitsiitne tsenter, ning tulemusena substraadi molekulis mingi aatom või aatomite rühm asendub mõne teise aatomi või rühmaga. Protsessi üldvalem on: kus Nu: on vaba elektronpaari omav nukleofiil, R-X on substraat ja X on lahkuv rühm. Nukleofiil võib olla molekul või anioon ja substraat on molekul või katioon.
Orgaanilises keemias on polaarse Cδ+-Xδ- sidemega (C-Hlg, C-OH, C-OR, C-NH2 jt) ühendite nukleofiilsed asendusreaktsioonid laialt kasutatavad keemilise ühendi funktsionaalrühma asendamiseks mingi teise aatomi või rühmaga.
Substraadi keemilise olemuse ja reaktsiooni mehhanismi põhjal jagunevad nukleofiilsed asendusreaktsioonid kahte rühma: SN1 ja SN2 on põhimõtteliselt konkureerivad reaktsioonimehhanismid ja tulemus sõltub substraadi ning nukleofiili keemilisest olemusest, aga ka tingimustest. SN2 reaktsioon on eelistatud, kui süsinikuaatom reaktsioonitsentris on nukleofiilile kergesti juurdepääsetav, s.t. ilma oluliste steeriliste takistusteta. SN1 reaktsioon seevastu realiseerub, kui reaktsioonitsentri süsinikuaatom on seotud (mahukate) asendusrühmadega, eriti kui need stabiliseerivad moodustuvat karbokatiooni.
Družne (Hmilnõki rajoon)
Družne (ukraina keeles Дружне) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Hmilnõki rajoonis (varem Kalõnivka rajoonis). Elanike arv on 789.
Jojo
300px|pisi|Poiss mängimas terrakotajojoga. Atika [[küüliks, umbes 440 eKr]] Jojo (eesti keeles varem ka yo-yo) on mänguasi, mis koosneb kahest kokkupandud ümmargusest kettakesest, mille keskel on nöör. Nöörist tõmmates hakkab ketas keerlema ja kerib nööri ümber oma telje, venides pikaks ja tulles kätte tagasi.
Jojo oli tuntud juba Vana-Kreekas. Tänapäeval sai see populaarseks 1920. aastatel. Eestis sai jojo (yo-yo) populaarseks 1930. aastatel. Väga populaarne on see Jaapanis.
Jojos toimuvad ka võistlused.
Šternberk
Šternberk (saksa keeles Sternberg) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Olomouci ringkonnas. Šternberk asub Olomoucist umbes 45 km põhjas.
Šternberki lossi on ürikutes esmamainitud 1269. aastal. Linnaks on Šternberki ürikutes esimest korda nimetatud 1296. aastal. 1538. aastal hävis peaaegu kogu linn tulekahjus, kuid see ehitati uuest üles.
Šternberk on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Kugarnja
Kugarnja (mari keeles Кугарня, 'reede') on Mari Eli Vabariigis Joškar-Olas ilmuv marikeelne noorteleht.
Johnny Gaudreau
John Michael Gaudreau (sündinud 13. augustil 1993 Salemis New Jersey osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Columbus Blue Jackets ründajana vasakäärel.
Eesti meistrivõistlused temposõidus
Eesti meistrivõistlused temposõidus on Eesti meistrivõistlused temposõidus, mida korraldatakse 1997. aastast. Meistrivõistlused toimuvad ürituse Eesti meistrivõistlused jalgrattasõidus raames.
Johnny Gaudreau
2011. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i draft'is 104. valikuna. Aastatel 2011–2014 mängis ta Boston College'i meeskonnas. Hooaegadel 2012–13 ja 2013–14 oli suurim skoorija Hockey Easti konverentsis ning valiti samal hooajal ka Hockey Easti hooaja parimaks mängijaks. 2014. aastal pälvis ta Hobey Baker Awardi, kui valiti NCAA hooaja parimaks jäähokimängijaks.
Kugarnja
Ajalehe tiraaž on 3200 eksemplari.
Johnny Gaudreau
Debüüdi NHL-is tegi Gaudreau hooaja 2013–14 viimases mängus Vancouver Canucksi vastu. Ta lõi selles mängus oma esimese NHL-i värava. Värav tuli kohe esimest pealeviskest.
Alates hooajast 2014–15 kuulus Gaudreau Flamesi põhikoosseisu. Hooajal 2014/15 lõi ta liigas 24 väravat ja kogus 64 punkti. Ta nimetati kahel kuul liiga parimaks uustulnukaks ning valiti hooaja lõpus uustulnukate sümboolsesse koosseisu ja nomineeriti hooaja parimale uustulnukale antavale auhinnale Calder Memorial Trophy. Hooajal 2016–2017 pälvis ta Lady Byng Memorial Trophy. Tema resultatiivseim hooaeg NHL-is on olnud 2021/22 (40+75), mil oli ta liigas Jonathan Huberdeau kõrval resultatiivsuselt teine mängija.
2022. aasta juulis sõlmis ta seitsmeaastase lepingu Columbus Blue Jacketsiga.
NHL-i tähtede mängule on Gaudreau valitud kokku kuus korda (2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022). Hooajal 2021/22 valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu (NHL First All-Star Team).
2013. aastal tuli ta USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. USA jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2018. aasta maailmameistrivõistlustelt pronksmedali.
Oskar Lind
Oskar Lind (vene keeles Оскар Оттович Линд; 15. juuni 1904 Peterburi – 6. veebruar 1976 Leningrad) oli Nõukogude Liidu teatri- ja filminäitleja. Ta on tuntud filmidest "Mister X" (1958), "713 palub maandumisluba" (1962) ja "Ring" (1972).
Norwegian Air Argentina
pisi|244x244px Norwegian Air Argentina on Argentina lennukompanii, mis on Norwegian Air Shuttle'i tütarettevõte. Jaanuaris 2017 asutatud ettevõte kasutab lennukeid Boeing 737-800 ja selle kodulennujaamad on Buenos Aireses ja Córdobas. Kõik õhusõidukid on registreeritud Argentinas.
Eesti meistrivõistlused jalgratturite maanteesõidus
Eesti meistrivõistlused jalgratturite maanteesõidus on Eesti meistrivõistlused maanteesõidus, mida korraldatakse 1997. aastast. Meistrivõistlused toimuvad ürituse Eesti meistrivõistlused jalgrattasõidus raames.
Catedral Metropolitana de la Asunción de María
Metropolitani Püha Neitsi Maarja Taevasse võtmise katedraal México taevasse on peapiiskopkonna Primada de México peakorter ja asub Plaza de la Constitucióni põhjaküljel Mehhiko pealinna México ajaloolises keskuses. See kuulub maailmapärandi nimistusse alates 1987. aastast.
Templi mõõtmed on ligikaudu 59 x 128 meetrit, kõrgus 67 meetrit. See on üks hispaania Ameerika arhitektuuri silmapaistvamaid teoseid. See ehitati Hispaania katedraalidest inspireeritud Hispaania arhitekti Claudio de Arciniega plaanide kohaselt ümber kiriku, mis püstitati pärast Hispaania Tenochtitláni vallutamist. Tööd algasid 1573. aastal. Sisetööd lõpetati 1667. aastal, välistööd kestsid kuni 1813. aastani.
Helene Michelson
Helene Michelson (8. detsember 1906 Tallinn – ) oli Eesti iluuisutaja. Ta osales paarissõidus (koos Eduard Hiopiga) 1936. aasta taliolümpiamängudel.
Tema ja Karin Peckert-Forsman olid esimesed Eesti naised, kes võistlesid olümpiamängudel. Mäesuusataja Peckert-Forsman tegi oma võistluse esimesena.
Rootsi-Poola sõda (1617–1618)
Rootsi-Poola sõda oli sõjaline konflikt Rootsi ja Poola vahel aastail 1617–1618. Seda on käsitletud ka 1600–1629 kestnud Rootsi-Poola sõja osana.
Eellugu
Poola-Rootsi sõda (1600–1611) oli katkenud 1611. aasta aprillis sõlmitud relvarahuga, mida hiljem pikendati. Rootsi kuningriigi ja Moskva tsaaririigi vahel sõlmitud Stolbovo rahu lõpetas aastatel 1613–1617 toimunud Rootsi vägede osaluse Venemaa pärilussõjas. Poola kuninga Zygmunt III Waza väed jätkuvalt seotud sõjategevusega 1618. aastani, mil rahulepinguga sai Poola endale mõningaid piiriäärseid alasid.
Lisaks oodatavale toetusele Kuramaal lubas Rzeczpospolita valduste Liivimaa kuberner Wolmar Farensbach mängida rootslaste kätte Daugavgriva kindluse ja abistada neid Riia vallutamisel.
Sõjategevus
1617. aasta juunis saabusid Rootsi väed nelja Rootsi sõjalaevaga Väina jõe suudmesse ning võtsid Farensbachilt üle Väina jõe suudmes asunud Daugavgriva kindluse. Juuli lõpul saabus laevadega umbes 2000-meheline Rootsi vägi, kes ei julgenud aga hästi kindlustatud Riia kindlust rünnata, vaid purjetas Pärnu alla ja sundis linna mõnepäevase piiramise järel 11. augustil kapituleeruma. Rootsi väed okupeerisid Liivimaa ranniku Grobinast Pärnuni. 18. augustil vallutati Salatsi ning hilissuvel oli Rootsi vägede kontrolli all peaaegu kogu Liivimaa, välja arvatud Riia linn.
Farensbackiga peetud läbirääkimiste tulemusel pöördus ta tagasi Poola leeri, viies endaga kaasa ka Daugavgriva ja Kuramaal rootslaste poolt vallutatud kindlused, kuid Rootsi vägede valdusse Pärnu.
Poola väed tegid pärast vägede koondamist Viljandi lähistele, rüüsteretki Paide lähedusse ja Läänemaale ning Rootsi väed ei suutnud nende pidurdamiseks ja rüüsteretkede takistamiseks midagi ette võtta.
Raske majandusliku olukorra ja toiduainete puuduse tõttu (kuna maa oli suures ulatuses rüüstatud) muutus sõjaväe toitlustamine raskeks ka Poola poolel ning nad tõmbusid Eestimaalt tagasi Liivimaale.
1618. aasta novembris sõlmiti Rootsi ja Poola vahel kaheks aastaks vaherahu.
Lorraine Schembri Orland
Lorraine Schembri Orland (sündinud 21. juunil 1959 Maltal) on Malta jurist.
20. septembrist 2019 on ta Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Cegłów
1. jaanuaril 2022 sai Cegłów linnaõigused tagasi.
Big Bang (Lõuna-Korea bänd)
Big Bang (BIGBANG) on Lõuna-Korea ansambel. Nad on tegutsenud alates 2006. aasta 19. augustist. Liikmed on Daesung, Seungri, Taeyang, G-Dragon, T.O.P. Ansambel on lepingusuhetes YG Entertainmentiga
Grupp on teeninud austust sellega, et nad kirjutavad ka ise omale laule (eriti G-Dragon).
Bändi edu saabus lauluga "Lies", mis oli Korea edetabelites esimesel kohal rekordilised seitse nädalat. Big Bang võitis aastatel 2007 ja 2008 palju auhindu, mille hulgas olid näiteks "Aasta laul" ja "Aasta artist".
2009–2010 keskendus grupp Jaapani turule. Ka Jaapanis võideti mitu auhinda, näiteks aasta uustulnuka ja parima uue artistina. Kõige selle keskel tegelesid nad ka oma sooloalbumitega (G-Dragon, Taeyang ja Seungri).
Aastal 2011 avaldasid nad albumi ja muusikavideo "Tonight", mis oli samuti edukas.
BIGBANG on avaldanud tänaseks kuus stuudioalbumit: "Big Bang Vol.1" (2006), "Remember" (2008), "Number 1" (2008), "Big Bang" (2009), "Big Bang 2" (2011), "Alive" (2012)
Big Bang'i fänniklubi nimi on V.I.P.
Rataslüüra
Rataslüüra ehk hurdy gurdy on keskaegne keelpill, mille keeled paneb helisema nahaga ületõmmatud ja vändaga pööratav ratas. Ratas funktsioneerib viiulipoognasarnaselt ning pilli kõla on lähedane viiuli omale. Meloodiat mängitakse klahvide abil, mis suruvad kiilukujulisi puitdetaile keelte vastu, muutes nende kõrgust.
Enamikul rataslüüradel on mitu burdoonkeelt, mis saadavad meloodiat samal helikõrgusel. See muudab heli torupilli heli sarnaseks ning tihti ongi rataslüürat mängitud koos torupillidega, eriti prantsuse rahvamuusikas ja tänapäeva ungari rahvamuusikas.
Rataslüüra varajasemaid eelkäijaid oli organistrum, mida mängiti kahekesi.
Vilno leping (1559)
Vilno leping ehk Vilniuse leping sõlmiti 1559. aasta 31. augustil, Liivi sõja ajal, Liivi ordu ja Rzeczpospolita vahel Vilnius (selleaegne poolapärane nimetus Vilna, Wilna, Wilno). pisi|[[Poola kuningas ja Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi suurvürst Zygmunt II August]] Liivi ordu maameister Gotthard Kettler andis lepinguga Saksa ordu Liivi ordu maad Poola kuninga ja Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigi suurvürsti Zygmunt II Augusti kaitse alla, maad ähvardava Moskva tsaaririigi eest.
Liivi ordu poolne kaitse ja protektsiooni saavutamise eesmärgiks oli neutraliseerida 16. sajandi Euroopa suurriigi Rzeczpospolita poolse kaitsega Moskva tsaaririigi tsaari Ivan Julma vallutusi Vana-Liivimaal.
Sõlmitud leping ei kaitsenud Vana-Liivimaad Moskva tsaaririigi rünnakute eest, 1560. aasta algusest algasid taas Vene vägede rüüsteretked, millele orduväed ei suutnud piiri panna. Protektsioonilepinguga anti Rzeczpospolita vägede ja Mikołaj Radziwiłł Rudy kaitse alla mitu lossi Liivimaa lõuna- ja idapiiri lähistel, kuid poolakad ei kiirustanud abivägede saatmisega ning vältisid täielikult konflikti venelastega (sel ajal kehtis veel Vene-Leedu rahu, mida Zygmunt II August murda ei tahtnud).
1660. aasta aprillis Eestimaale saabunud Moskva tsaari vasallkuningas hertsog Magnus tegi asja veelgi keerulisemaks, kuna asus taotlema endale ka Eestimaa hertsogkonda, Maasilinna foogtkonda, Lihula linnust ning Uus-Pärnut, mis kõik kuulusid ordule. Nii puhkes Kettleri ja Magnuse konflikt, mis saatuslikult nõrgendas Liivimaa kaitsetahet ning tegi Vene vägedele maa hõivamise märksa hõlpsamaks. Nii langes Vene vägede kätte tugev Alūksne (Marienburgi) kindlus ning seejärel ka mitmeid teisi linnuseid, seda peamiselt ordu suutmatuse tõttu saata abivägesid, moona ja palgaraha.
2. augustil toimus Härgmäe lahing, kus ordu tippjuhtkond eesotsas Philip Schall von Belliga ründas vaid 500 mehega umbes 14 000-mehelist Vene väge. Peaaegu kõik sakslased kas tapeti või langesid vangi.
1561. aastal kujunenud olukorras sõlmis Gotthard Kettler 1561. aastal Vilnos, uue Vilno lepingu (1561), millega andis tema võimu all olevad territooriumid Poola kuninga ja Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi suurvürsti Zygmunt II Augusti valdusse, saades enda valitseda ilmaliku Kuramaa hertsogiriigi ning tunnistas end Zygmunt II Augusti vasalliks.
Shazam
Shazam Entertainment Limited on Suurbritannia rakenduste arendamise ettevõte, mis asutati 1999. aastal Chris Barton, Philip Inghelbrecht, Avery Wang ja Dhiraj Mukherjee poolt. Ettevõte põhineb rakendusel, mis võimaldab tuvastada muusikat, filme, reklaame ja telesaateid, mis põhinevad lühikesel proovil ja seadmes oleval mikrofonil. 11. detsembril 2017. aastal omandas Shazami ettevõte Apple Inc. See tarkvara on saadaval Androidile, MacOS-ile, iOS-ile, WatchOS-ile ja tvOS-ile.
Shazam oli oma tegevjuhi sõnul 2013. aasta detsembris kümne kõige populaarsema rakenduse seas maailmas. 2014. aasta augustis oli Shazami rakendusel rohkem kui 100 miljonit igakuist aktiivset kasutajat ja seda kasutati üle 500 miljonis mobiiliseadmes. 2016. aasta oktoobris teatas Shazam, et tema mobiilirakendusi on alla laaditud rohkem kui 1 miljardit korda ning kasutajad on pärast käivitamist kasutanud rakendust rohkem kui 30 miljardi laulu või muu meediaväljundi tuvastamiseks. 2017. aasta detsembris ostis Apple Inc. Shazami teadaolevalt 400 miljoni dollari eest.
Shazami kasutamine
Shazam kasutab nutitelefoni või arvuti sisseehitatud mikrofoni, et koguda ja analüüsida lühidalt heli esitatavat näidikut. See loob valimis põhineva akustilise sõrmejälje ja võrdleb seda mängu keskandmebaasi suhtes. Kui see leiab mängu, saadab ta kasutajale selle põhiteabe: esitaja, loo pealkiri ja album. Mõni Shazami rakendus sisaldab asjakohaseid linke sellistele teenustele nagu iTunes, Spotify, YouTube või Groove Music. Shazam töötab, analüüsides püütud heli ja otsides matemaatilist sõrmejälge. Rakenduse andmebaasis on miljoneid muusikapalu. Analüüsi käigus leitud vaste kuvatakse Shazami kasutaja ekraanile koos loo pealkirja ja esitaja nimega.
Shazam identifitseerib laulu, mis põhineb helisignaali tuvastusel, mis omakorda põhineb spektrogrammil põhineval aja sagedusgraafikul. Shazam salvestab andmebaasi heli sõrmejälgede kataloogi. Kasutaja "märgib" laulu 10 sekundiks ja rakendus loob heli sõrmejälje. Kui heli sõrmejälg on loodud, algab Shazami andmebaasis otsing. Kui on olemas vastavus, tagastab see teabe kasutajale. Kui andmebaasis vastavat heli ei suudeta tuvastada, teavitab see kasutajat laulu mitte äratundmisest. Shazam suudab tuvastada muusikat, mis edastatakse rakenduse andmebaasi mistahes allikast (raadio, televisioon, kino, kontsert) tingimusel, et taustmüra ei ole liiga tugev, sest see takistab akustilise sõrmejälje võtmist. Samuti on tingimuseks loomulikult laulu olemasolu tarkvara andmebaasis.
Shazam pakub kahte tüüpi rakendusi: tasuta rakendust Shazam ja tasulist rakendust Shazam Encore.
Ühilduvad seadmed
Shazami rakendus töötab Androidis, iOS-is, BlackBerry OS-is ja Windows Phone'i seadmetes. Rakendus on enamikus telefonides sarnane ja tulemused kuvatakse ekraanil selliste andmetena nagu esitaja, album, pealkiri, žanr, sõnad, pisipilt laulu- või albumi kujundusest. Samuti on lisatud lingid laulu allalaadimiseks Amazon MP3 või iTunesi poest ja rakendus annab vajadusel võimaluse mängida muusikat Rdiost või Spotifyst ning võimaluse näidata YouTube'is olevat laulu videot. Shazam on saadaval nii Macile kui ka teistele tuntud lauaarvutirakendusele.
Ajalugu
Ettevõte asutati 1999. aastal Bartoni ja Inghelbrechti, kes olid üliõpilased California Ülikoolis, ja Berkeley ning Mukherjee poolt, kes töötasid Londonis asuvas Interneti-konsultatsioonifirmas Viant. Kui tekkis vajadus digitaalse signaali töötlemisega tegeleva spetsialisti järele, palgati tööle Wang, kes oli saanud oma doktorikraadi Stanfordi ülikoolist. Alates 2012. aasta septembrist on Wang ainus algse meeskonna liige, kes siiani tegeleb ettevõttega otseselt, juhtivteadurina. Rich Rileyst sai Shazami tegevjuht 2013. aasta aprillis. Riley asendas Andrew Fisheri, kellest on nüüdseks saanud ettevõte juhatuse esimees.
Koostööpartnerid
Esimeseks koostööpartneriks oli Entertainment UK, millele Shazam tegi ettepaneku digiteerida nende 1,5 miljoni loo suurune muusikakogu ja luua üks suur andmebaas. Siiamaani laiendatakse seda andmebaasi, mis nüüdseks on kasvanud pea 11 miljoni loo suuruseks. Koostööd leping on sõlmitud muusikapoe Beatportiga, mis lisas nende teenusele elektroonilise muusika raamatukogu. Samuti on sõlmitud partnerlus voogesituse teenust pakkuva India firma Saavniga, mis lisas andmebaasi ligi miljon hindikeelset laulu. Hiljuti sõlmiti partnerlus Sun Broadcast Group Radioga, mis võimaldab üle 8000-l USA samasse gruppi kuuluval raadiojaamal suunata raadiokuulajateni kohandatud sisu.
Shazam ei ole seotud EFT võrguga SHAZAM, Inc.
10. mail 2016 teatas äriühing, et Sandra Bullock, Bryce Dallas Howard, Rachel Weisz, Emma Watson ja Kate Winslet tegutsevad globaalselt brändi suursaadikutena.
Propagandist
275px|pisi|[[Kolmas riik|Natsi-Saksamaa rahvavalgustuse ja propaganda riigiminister Joseph Goebbels,1937]] Propagandist on isik, rühmitus või organisatsioon, mis loob või levitab propagandat. Propagandist võib olla näiteks poliitik, kirjanik, filmiprodutsent, muusik või fotograaf.
1934. aasta riigipööre
1934. aasta riigipöördeks nimetatakse sama aasta aprilli kuusse plaanitud riigivanema valimistel kandideerinud Johan Laidoneri, Konstantin Pätsi ja August Rei poolt 12. märtsil 1934 korraldatud veretut sõjaväelist riigipööret, mille käigus kindralleitnant Laidoner ning ajutine riigivanema kohusetäitja Päts lasid arreteerida konkureerivat neljandat kandidaati Andres Larkat toetanud vabadussõjalaste mitusada juhti ning aktivisti. Päts nimetas põhiseadust rikkudes Laidoneri kaitsevägede ülemjuhatajaks ning peatas oma dekreediga riigivanema ja riigikogu valimiste protsessi.
Propagandist
Üldistatult võttes on propagandisti roll näidata oma objekti valguses, mis kutsub esile sihtrühma soovitud käitumise. Tema eesmärk on saavutada võimalikult väheste vahenditega avalikkuse võimalikult suur tähelepanu vajalikele sümbolitele. Ühtlasi on propagandisti ülesanne koordineerida kogu tegevust lähtuvalt tagasisidest.
Tuntud propagandistide hulka kuuluvad ajalooliselt Aleksander Suur, Julius Caesar, Adolf Hitler ja Joseph Goebbels.
1934. aasta riigipööre
Riigipööret peetakse Eesti Vabariigi demokraatliku järjepidevuse hävitamiseks ning sisenemiseks Pätsi autoritaarvõimu ajastusse. Alanud perioodi on hakatud tagantjärele nimetama vaikivaks ajastuks.
Eellugu ja uus põhiseadus
1930. aastate alguse ülemaailmne majanduskriis tabas raskelt ka Eestit ja tõi riigikorralduse nõrgad kohad teravalt esile. Kriisi kõige raskemal ajal, 1932. ja 1933. aastatel aastal vahetus viis valitsust ning kodanike enamus leidis, et riik vajab stabiilsemat täitevvõimu. Seda loodeti saavutada seni puudunud riigipea institutsiooni sisse seadmisega.
Eesti 1920. aasta põhiseadus oli demokraatlik, pakkudes mh Šveitsi eeskujul rahvale võimalust seaduste muutmiseks ning uute kehtestamiseks: kui 25 tuhat kodanikku andsid oma allkirjad vastava eelnõu seadmiseks rahvahääletusele, pidi referendum ka toimuma ja muudatused kuulusid ellurakendamisele.
Vabadussõjalaste Keskliit esitas 1933. aastal põhiseaduse muutmise eelnõu, mis nägi ette suure võimuga riigivanema ametikoha loomist, st Eestist pidi saama presidentaalne vabariik. Põhiseaduse muudatusettepanekud tegi ka Riigikogu, need tulid rahvahääletusele varem, ent ei leidnud heakskiitu ja 1933. aasta 14.–16. oktoobril toimunud referendumil kiideti heaks vabadussõjalaste poolt koostatud põhiseaduse muudatused.
Uue konstitutsiooni kohaselt tuli otse rahva poolt valida nii riigivanem kui 50 liikmeline Riigikogu. Suure häälteenamusega heakskiidetud konstitutsioonis säilisid kõik varasemad kodaniku- ja poliitilised vabadused ning ka rahvaalgatuse õigus.
Uus põhiseadus jõustus 24. jaanuaril 1934, Jaan Tõnissoni neljas valitsus astus 17. oktoobril 1933 tagasi ning "peaministriks riigivanema ülesannetes" sai Konstantin Päts.
Riigivanema valimiste esimene voor pidi toimuma 22. ja 23. aprillil 1934.
Valimiskampaania ja otsus korraldada riigipööre
Rahva seas oli vapside populaarsus järjest kasvanud ning veebruarikuus algas terav valimisvõitlus. Üles oli seatud neli kandidaati – Johan Laidoner, Andres Larka, August Rei ning ka kuni valimisteni riigivanema kohuseid täitma pidav Konstantin Päts. Riigipea kandidaatidele toetusallkirjade kogumise käigus selgus, et August Rei on ebapopulaarne, ning pole välistatud, et vabadussõjalaste kandidaat Andres Larka saab juba valimiste esimeses voorus absoluutse häälteenamuse.
Valimiskampaania käigus avalikustasid vabadussõjalased seiku Johan Laidoneri äridest, mis teda kuigi positiivsest küljest ei näidanud, ning koostasid ülevaadet ka Pätsi majandustegevusest.
Kartes võimalikku lüüasaamist aprilliks väljakuulutatud VI Riigikogu ja Riigivanema valimistel, korraldasid Riigivanema kandidaadid Johan Laidoner ja Konstantin Päts koos August Reiga riigipöörde.
Millal Päts, Laidoner ja Rei riigipöörde kasuks otsustasid, pole teada. Pätsi 28. veebruaril 1934 toimunud jutuajamisest Suurbritannia saadiku Hugh Knatchbull-Hugesseniga võib järeldada, et otsus oli juba tehtud. Vabadussõjalaste juhte oli plaanitava aktsiooni eest hoiatatud, ent nad ei osanud prognoosida, et põhiseadust nõnda jõhkralt rikutakse ning valimised hoopis ära jäetakse.
2011. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus
2011. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlused kergejõustikus toimusid 21.–24. juulini Tallinnas Kadrioru staadionil. Need olid 21. Euroopa juunioride meistrivõistlused kergejõustikus.
1934. aasta riigipööre
Riigipöörde elluviimine ja vabadussõjalaste arreteerimine
Riigipöörde täpne aeg lepiti tõenäoliselt kokku alles 11. märtsi õhtul Pätsi, Laidoneri ja Rei kohtumisel. 12. märtsi päeval kella kahe paiku anti Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste Tondil paiknenud kasarmutes häire. Õppeplatsile rivistus kokku umbes 400 meest. Õppeasutuste ülem kolonel Aleksander Jaakson teatas, et minnakse eriülesandele. Meestele jagati relvad ning lahinglaskemoon ning kolm kompaniid liikusid kesklinna.
2011. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus
Võistlustest võttis osa 954 kergejõustiklast 47 riigist.
Eesti sportlastest oli edukaim odaviskaja Liina Laasma, kes võitis tulemusega 55.99 kuldmedali.
1934. aasta riigipööre
Riigipöörde elluviimine ja vabadussõjalaste arreteerimine
Tingimustes, kus vabadussõjalastel oli õnnestunud enda vastu häälestada kogu poliitiline eliit ja ka ajakirjandus, ning eeldusel, et nad vastupanu ei osuta, ning demokraatiameelsed poliitikud ei oska karta, et tegemist on ühtlasi ka demokraatia lõpliku hävitamisega, oli vabadussõjalaste mahasurumine hõlbus: vaja oli vaid mõne sõjaväeosa ja politsei lojaalsust valitsusele. Selles polnud aga põhjust kahelda, sest tegemist oli seadusliku valitsusega.
Londonis ilmuv ajaleht Daily Express avaldas sündmuste kirjelduse 13. märtsil 1934 oma esileheküljel, pealkirja all "Kodusõda Eestis":
Register (arvutitehnika)
Register arvutitehnikas tähistab väikesemahulist mälu arvuti keskprotsessoris, millega andmevahetus toimub väga kiirelt, ühe protsessoritakti jooksul. Võrdluseks, ligipääs põhimälule võib aega nõuda mitmesaja takti jagu. Registrid on realiseeritud trigeritel, mistõttu voolukatkestusel neis info hävib. Kõik arvutused toimuvad reaalselt protsessori registrites, mitte põhimälus asuvate andmetega.
Protsessori registrid
Protsessoris on terve hulk arhitektuurist tingitud spetsiifiliste ülesannetega registreid. Osa neist on "avalikud" (user-accessible), programmeerijale masinkoodi vahendusel vabalt manipuleeritavad; teine osa on "peidetud" (internal), ainult riistvara toimimiseks tarvilikud registrid.
Mitmetuumalistel protsessoritel on iga tuuma jaoks oma komplekt registreid. Hyper-threading tehnoloogia puhul on ühe füüsilise protsessorituuma kohta kaks komplekti registreid, mis võimaldab ühel virtuaalsel tuumal tööd poolelijäänud kohast jätkata, niipea kui teine virtuaalne tuum pausi teeb.
AVR 8-bit
pisi|AVR protsessori registrid Tasub tähele panna, et protsessoril jooksev programm programmiloendurist lugeda ei saa; ning käsuregistri sisuga ei ole üldse pistmist. Atmeli AVR mikroprotsessorid on odavuse, lihtsuse ja madala voolutarbe tõttu väga laialt levinud, ja muuhulgas kasutusel Arduino platvormil. AVR RISC arhitektuur rakendab 32tk 8-bitist universaalset registrit (R0-R31). Neist viimased kolm registripaari (X, Y ja Z vastavalt R26:R27, R28:R29, R30:R31) on paralleelselt tarvitatavad 16-bitiste aadressiregistritena. R0 ja R1 on mõne käsu jaoks reserveeritud sihtregistriteks. Ujukomaregistreid ei ole.
Lisaks on tarvitusel
x86-64 arhitektuur
on tänapäeval levinud süle- ja lauaarvutites. Siin on aadressiregistrid ja universaalsed registrid 64-bitised. Kasutatav aadressiruum on praegustes implementatsioonides kuni 2^48 = 256 TB.
Võrreldes AVRiga on x86 CISC arhitektuuris suhteliselt rohkem spetsiifilise ülesandega registreid ja vähem üldotstarbelisi registreid (16 tk – mida omakorda on 2x rohkem kui eelnevas x86 32-bitises arhitektuuris).
Olekuregister (RFLAGS) on samuti 64 bitti lai, ent suurem osa bittidest ei ole tarvitusel. Äramärkimist väärivad suunalipp (direction flag), mis määrab stringioperatsioonidel alguspunktist lähtuva suuna; mitu virtuaalmoodi kirjeldavat lippu ja CPUID lipp.
Lisaks on kasutusel on mitu kontrollregistrit (control register), mis reguleerivad protsessori töömoodi; mitu veahaldusregistrit (debug register) jm spetsiifilisi registreid.
Ujukoma arvutusteks on 8 tk 80-bitist ujukoma-registrit (FPR). Vektoroperatsioonideks on eraldatud 16 tk 128-bitist registrit (XMM), või ka 256-bitist registrit (YMM).
1934. aasta riigipööre
Riigipöörde elluviimine ja vabadussõjalaste arreteerimine
Eestis puhkes täna kodusõda. Politsei ja sõjavägi tegevuses. Sõdurid arvasid, et neid viiakse nende vana vaenlase ja naabri Nõukogude Venemaa vastu, kellega nad võitlesid 1918. aastal.
Kurt Gielov
Kurt Gielov (30. oktoober 1895 Pagari mõis – 5. jaanuar 1957 Sydney) oli eesti vaimulik Austraalias.
1934. aasta riigipööre
Riigipöörde elluviimine ja vabadussõjalaste arreteerimine
Välisilmast äralõigatud.
Kurt Gielov
Kurt Gielov sündis Virumaal Pagari mõisavalitseja Karl Gielovi pojana, isa oli rootslane, ema sakslanna. Koolihariduse sai ta Narva gümnaasiumis. Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vene kodusõjas. Ta saabus abikaasaga Austraaliasse 1927. aastal. Aastal 1929 lõpetas ta Adelaide'i Luterliku Vaimuliku Seminari, ordineeriti õpetajaks 9. jaanuaril 1930 Melbourne'is.
Tööle suunati ta Sydneysse. Pühapäeval, 17. juunil 1934 peetud jumalateenistusele järgnes umbes 120 osalejaga koosolek, kus otsustati asutada eesti luteriusu kogudus. Kurt Gielov valiti vaimulikuks. Esimeseks E.E.L.K. Sydney Jaani koguduse vaimulikuks. Ta oli vaimulikuks aastani 1939, mil puhkenud ilmasõja olukorras ta kui "sakslane" ootamatult interneeriti. Viis aastat hiljem vabanenuna, ei jätkanud ta enam õpetajana. Kurt Gielov suri aastal 1957 61 aastaselt.
1934. aasta riigipööre
Riigipöörde elluviimine ja vabadussõjalaste arreteerimine
Tund tunni järele kestis vihane võitlus ja alles siis, kui saabus öö, lõppes see heitlus – valitsusvägede võiduga.
Paljud inimesed said selles võitluses surma ja haavata. Surmasaanute täpne arv pole veel teada.
Pandi maksma karm sõjaväeline tsensuur, mis lõikas Eesti muust maailmast ära.
Lugesin praegu, et on vangistatud 150 isikut, kes kutsusid välja selle kodusõja. Homme seisavad nad sõjakohtu ees.
Sõjaseisukord on kuulutatud üle kogu riigi välja, ja on suletud kõik sõjalise iseloomuga organisatsioonid.
Mees, kes juhatas armeed 1918. aastal venelaste vastases võitluses – kindral Ledner – juhatas nüüd vägesid. Nii oli ta sunnitud võitlema oma endiste sõjakaaslaste vastu. Ta nimetati diktaatoriks, volitustega, et võib igasuguse vastupanu suruda maha raudse käega.
Nõukogude Vene aga on mobiliseerinud 12-tuhande-mehelise brigaadi ja saatnud selle Eesti-Vene piirile – kaitsma Leningraadi.
Valimiste edasilükkamine ja vaikiva ajastu algus
Riigivanema ülesannetes peaministri Konstantin Pätsi ning kohtu- ja siseministri Johan Mülleri otsusega nr 173 kehtestati alates kella viiest, st mitu tundi peale aktsiooni tegelikku algust kogu vabariigis kuueks kuuks kaitseseisukord, ning Johan Laidoner nimetati kaitsevägede ülemjuhatajaks ja sisekaitse ülemaks.
Kohe sulges Laidoner oma otsusega Eesti Vabadussõjalaste Liidu ja keelas kõigi eraisikute ja organisatsioonide koosolekud "nii kinnistes ruumides kui ka lahtise taeva all" ja meeleavaldused. Kohe keelustatigi kümne perioodilise väljaande ilmumine ning tühistati kolme ajalehe ilmumisluba. Kella kümneks õhtul kutsus valitsus ajakirjanikud Toompeale jutuajamisele. Päts rääkis, et valitsus on ametisse seadnud kaitsevägede ülemjuhataja. Poliitiline võitlus lõpetatakse ja kõikidele erakondadele keelatakse poliitiline agitatsioon. Hädaohtlike ürituste vastu võetakse tarvitusele kõige karmimad abinõud. "Igasugune vastuhakkamine ülemjuhataja korraldustele surutakse maha kõige otsustavusega."
Register (arvutitehnika)
CUDA arhitektuur
NVIDIA CUDA arhitektuuriga graafikaprotsessoris võib olla tuhandeid täitmisüksusi, mis omavad ainult ühte 32/64-bitilist täisarvuregistrit ja kuni 128 tk kuni 512 biti laiust vektorregistrit (Maxwelli mikroarhitektuuris).
Neoantrodia
Neoantrodia on Fomitopsidaceae sugukonda kuuluv seeneperekond.
Register (arvutitehnika)
Vaata ka
Register (elektroonika)
Aluseks on võetud artikkel ingliskeelses Wikipedias
1934. aasta riigipööre
Valimiste edasilükkamine ja vaikiva ajastu algus
Põhiseaduse § 80 kohaselt sai aga riigivanem kaitsevägede ülemjuhataja määrata ainult mobilisatsiooni väljakuulutamise või sõja alguse korral. Nii olid Laidoneri kui kaitsevägede ülemjuhataja otsused ebaseaduslikud.
19. märtsil antud dekreediga teatas Päts, et riigivanema ja Riigikogu valimised on edasi lükatud. See dekreet ei olnud legitiimne, sest põhiseaduse § 60 keelas ühemõtteliselt valimisseaduse muutmise dekreediga.
1933. aasta põhiseaduses ette nähtud valimisi ei toimunud Eestis kunagi ja poliitilisi vabadusi ei taastatud. Eesti sisenes Konstantin Pätsi autoritaarvõimu perioodi.
Litovel
Litovelit on ürikutes esmamainitud 1297. aastal, kuid asula oli olemas juba aastakümneid varem.
Väärikuse ja vabaduse päev (Ukraina)
Väärikuse ja vabaduse päev (ukraina keeles День Гідності та Свободи) on tähtpäev Ukrainas, mida tähistatakse 21. novembril ning sellega meenutatakse oranži revolutsiooni (22. novembril 2004) ja Väärikuse revolutsiooni (21. novembril 2013) algust.
Torsten Nilsson
Harald Torsten Leonard Nilsson (1. aprill 1905 Nevishög – 14. detsember 1997 Stockholm) oli Rootsi poliitik (Rootsi Sotsiaaldemokraatlik Töölispartei).
Aastatel 1945–1951 oli ta Rootsi sideminister.
Alates 1. oktoobrist 1951 kuni 22. märtsini 1957 oli ta Rootsi kaitseminister. Alates 22. märtsist 1957 kuni 19. septembrini 1962 oli ta Rootsi sotsiaalminister. Alates 19. septembrist 1962 kuni 30. juunini 1971 oli ta Rootsi välisminister.
Sekvents (luule)
Ajaloost
Sekvents arenes varakristlikest hümnidest (alleluia vokaliisidele kujunenud troobid olid sekventside alged) ning selle ülesehitusele olid eeskujuks rahvalikud tantsulaulud (nt estampii). Tekstid olid tihti pühendatud kohaliku kiriku, kloostri või linna kaitsepühakule ja seetõttu kujunes paikkonniti välja väga erinev sekventsirepertuaar. Eriti palju sekventsitekste loodi teise aastatuhande algul, hiliskeskajal oli arvatavasti käibel ligi 5000 seda tüüpi laulu.
16. sajandi keskel pidas Trento kirikukogu seda traditsiooni liialt vabaks ja liiga ilmaliku laulu sarnaseks ning kaotas enamiku sekventsidest käibelt, jättes alles vaid neli: 1727. aastal lisati neile viiendana Stabat Mater (Maarja mälestuspäeva sekvents).
Kunstmuusika kaudu on tuntuimaks saanud sekvents "Dies irae", mille autor on Tommaso da Celano. Teised tuntumad sekventsid on näiteks "Ave maris stella" ja "Stabat mater".
Einar Ágústsson
Einar Ágústsson (23. september 1922 – 12. aprill 1986) oli Islandi poliitik, pangandustegelane ja diplomaat.
Einar Ágústsson lõpetas Islandi Ülikooli õigusteaduse erialal 1947. aastal. 1947–1954 töötas ta ametnikuna Islandi Finantsnõukogus. Aastatel 1954–1957 töötas ta Islandi rahandusministeeriumis. 1957–1963 oli ta panga Samvinnubankinn tegevjuht, aastatel 1963–1971 direktor. Aastatel 1963–1978 oli ta Alþingi liige. Aastatel 1968–1980 oli ta Progressipartei aseesimees. Alates 14. juulist 1971 kuni 1. septembrini 1978 oli ta Islandi välisminister. 1978–1980 oli ta Islandi suursaadik Taanis. Alates 1980. aastast oli ta Islandi suursaadik Iisraelis, Itaalias ja Türgis.
Chemicum
Chemicum on Tartu Ülikooli õppehoone Tartus Ravila tänaval.
Michael De Santa
Michael De Santa, sünninimega Michael Townley on üks kolmest videomängu "Grand Theft Auto V" peategelasest, teised tegelased on Franklin Clinton ja Trevor Philips.
Tegelasele on hääle andnud näitleja Ned Luke.
De Santa on endine pangaröövel, kes liitus tunnistajakaitseprogrammiga ja asus seejärel tegutsema filmiprodutsendina. Mängu jooksul asub ta siiski koos Clintoni ja Philipsiga uuesti kuritegelikule teele. Tal on naine Amanda, poeg Jimmy ja tütar Tracey.
AOTK Twiga Cup
AOTK Twiga Cup on juunioride tennisevõistlus. Võistlus on üks ITF Junior Circuiti turniire.
Aastal 2011 toimus Twiga Cup Tallinnas.
Artois
pisi|Artois (purpur) tänapäeva [[Pas-de-Calais' departemangus]] pisi|Artois' krahvkonna lipp Artois (hollandi Artesië) on endine Põhja-Prantsusmaa provints. Selle territooriumi pindala on umbes 4000 km² ja rahvaarv umbes 1 miljon. Selle peamised linnad on Arras (hollandi Atrecht), Saint-Omer, Lens ja Béthune.
Paiknemine
Artois' territoorium hõlmab siseosa Pas-de-Calais' departemangust, mille lääneosa moodustab endine Boulonnais. Artois' territoorium kattub laias laastus Arrasi, Béthune'i, Saint-Omeri ja Lensi ringkonnaga ning Montreuil' ringkonna idaosaga. See hõlmab söevälja lääneosa, mis ulatub itta läbi Nordi departemangu ja üle Kesk-Belgia.
Ajalugu
pisi|Artois' krahvkonna paiknemine 15. sajandil Algselt annekteeris feodaalse Artois' krahvkonna Flandria krahvkond. See läks aastal 1180 Prantsusmaale kui Flaami printsessi Isabelle de Hainaut kaasavara ning tehti aastal 1237 taas eraldi krahvkonnaks Isabelle'i lapselapse Roberti jaoks. Pärandi kaudu läks Artois aastal 1384 Burgundia hertsogite võimu alla. Neljanda hertsogi Charles Südi surmaga pärisid Artois Habsburgid ja see läks dünastia Hispaania harule. Pärast 1566. aasta usurahutusi Madalmaades liitus Artois aastal 1576 lühidalt Hollandi mässuga, osaledes Genti rahustamises kuni Arrasi uniooni moodustamiseni aastal 1579.
Pärast Arrasi uniooni jõudsid Artois ja Hainaut (hollandi Henegouwen) eraldi kokkuleppele Felipe II-ga. Artois jäi Hispaania Madalmaadesse kuni prantslased vallutasid selle Kolmekümneaastase sõja käigus. Anneksiooni tunnistati Püreneede rahuga aastal 1659 ja sellest sai Prantsuse provints. Artois oli alati olnud suuresti prantsuskeelne, kuid see oli Prantsuse anneksioonini Lõuna-Madalmaade osa.
Artois koges 19. sajandi teisel poolel kiiret tööstuslikku arengut, tuginedes suurtele söevarudele. Esimese maailmasõja ajal jooksis rindejoon läbi provintsi, põhjustades tohutuid purustusi. 20. sajandi teisest poolest kannatas Artois koos naaberaladega söetööstuse languse tõttu.
Renato Guttuso
Renato Guttuso (26. detsember 1911 – 18. jaanuar 1987) oli Itaalia maalikunstnik ja kultuuritegelane. Guttuso maalid on tuntud sotsiaalkriitilise sisu, jõuliste kirgaste värvide ning realistliku, aga samas ka äärmiselt ekspressiivse väljenduslaadi poolest.
Elulugu
Renato Guttuso sündis 26. detsembril 1911 Bagherias Sitsiilias, kuid vastuolude tõttu kohaliku linnavalitsusega registreerisid vanemad sünni 2. jaanuaril 1912 Palermos. Guttuso isa Gioacchino Guttuso töötas maamõõtjana ning oli üks kohaliku kultuurielu juhtivaid tegelasi. Renato vanemad tutvusid, kui ema Giuseppina D'Amico pakkus oma luuletust avaldamiseks Gioacchino Guttuso juhitud ajakirjas L'Alba Soluntina. Vanemate liberaalsed ideed, avalikult fašismivastased vaated ning sellest tingitud pere raske majanduslik olukord avaldasid mõju ka Renato Guttuso hoiakute kujunemisele.
Guttuso huvi kunsti vastu avaldus juba varajases eas kohalike kunstnike stuudioid külastades. Tänu isa julgustusele, kes muuhulgas oli ka kirglik diletandist maalikunstnik, valmisid Renato Guttuso esimesed maalid juba 13-aastaselt. Kooliaastatel Palermos oli Guttuso tihe külaline futurist Pippo Rizzo ateljees, kus ta tutvus teiste Sitsiilia kunstnikega ning sai nende kaudu ka oma esimesed tellimused. 1928. aastal osales Renato Guttuso oma esimesel grupinäitusel Palermos.
1931. aastal võeti kaks Guttuso maali vastu prestiižsele näitusele Quadriennale Nazionale D'Arte Italiana Roomas, mis andis talle võimaluse kohtuda paljude teiste kunstnikega ning tutvuda nende teostega. Rooma jättis Guttusole nii tugeva mulje, et ta otsustas katkestada õpingud Palermos ning jääda elama pealinna. Roomas asus ta tööle restauraatorina kunstigaleriis Galleria Borghese ning hakkas osalema ka kohalikus kultuurielus. Lisaraha teenimiseks, aga ka enda ja oma lähikonna kunstnike vaadete avaldamiseks tegi Guttuso kaastööd sellistele ajakirjadele ja ajalehtedele nagu L'Ora Palermos, Il Giornale d'Arte Milanos, Il Vecchio e Nuovo Lecces ja Il Selvaggio e Primato. Juba Guttuso esimestest artiklitest võis välja lugeda poolehoidu ühiskondlikke teemasid käsitleva kunsti suhtes, mistõttu näiteks 1933. aastal kirjutatud artikkel Picassost ei läbinud fašistlikku tsensuuri ning Guttuso kõrvaldati ajakirja L'Ora kaasautorite seast.
1932. aastal osales Guttuso teiste Sitsiilia kunstnikega grupinäitusel Milanos Galleria del Milliones. Järgneval näitusel Milanos osales Guttuso koos Giovanni Barbera, Nino Franchina ja Lia Pasqualinoga ühenduse Gruppo dei 4 koosseisus, mille eesmärk oli avalikult vastanduda sel ajal domineeriva Novecento primitivismile. 1935. aastal naasis Guttuso sõjaväeteenistuse tõttu Milanosse, sõlmides seekord olulisi tutvusi kunstnike ja kultuuritegelastega nagu Birolli, Sassu, Mansü, Fontana, Raffaele de Grada, Elio Vittorini, Raffaele Carrieri, Eduardo Persico, Salvatore Quasimodo ja Antonio Banfi. Sõjaväeteenistuse lõppedes otsustas Guttuso jääda Milanosse, mis tänu uutele tutvustele pakkus talle Roomast rohkem stiimuleid, kuid majanduslike raskuste tõttu langes ta sügavasse depressiooni, nagu võis välja lugeda ka tema sel perioodil kirjutatud luuletustest.
1937. aastal kolis Guttuso lõplikult Rooma, kus juba tema esimene stuudio piazza Molozzo da Forlil kujunes pealinna kultuuritegelaste kogunemiskohaks. 1938. aastal liitus ta kunstnikke, skulptoreid, kriitikuid ja luuletajaid ühendava liikumisega Corrente, mille eesmärgiks oli reageerida kunstis domineerivale idealismile ja formalismile ning väljendada selle asemel tegelikku reaalsust. Järgnevad aastad kujunesid Guttuso jaoks sündmusterohkeks: esimene isikunäitus Roomas, Bergamo auhind maali "Põgenemine Etnalt" eest, tutvumine tulevase elukaaslase Mimise Dottiga, teine Bergamo auhind maali "Ristilöömine" eest ja 1940. aastal kommunistlikku parteisse astumine.
1943. aastal lahkus Guttuso poliitilistel põhjustel Roomast ning osales fašismivastases vastupanuliikumises. Pärast fašistliku režiimi langemist läks ta tagasi Rooma. 1946. aastal reisis Guttuso Pariisi ja tutvus oma kauaaegse eeskuju Picassoga, kellega nad jäid sõpradeks kogu eluks. Itaaliasse naastes asutas Guttuso koos teiste kunstnikega (Renato Birolli, Emilio Vedova, Giuseppe Marchiori) liikumise Fronte Nuova delle Arti eesmärgiga tuua Itaaliasse Euroopa kunstilised kogemused, mis seni fašistliku režiimi tõttu kättesaamatuks olid jäänud.
1950. aastal sai Guttuso Varssavis World Council of Peace'i auhinna. Samal aastal toimus tema esimene isikunäitus Londonis. Aastatel 1952, 1954 ja 1956 osales Guttuso Veneetsia biennaalil suuremõõtmeliste maalidega, mis pälvisid rohket tähelepanu. Alates 1950. aastate lõpust toimusid Guttuso näitused juba paljudes olulistes kunstimuuseumides nagu ACA Gallery, Heller Gallery New Yorgis, A. Puškini nimeline Kujutava Kunsti Muuseum Moskvas ja Stedelijk Museum Amsterdamis. Sitsiilia vastas kunstniku rahvusvahelisele edule, andes Guttusole Palermo Ülikooli audoktori kraadi ning korraldades tema auks näituse Palazzo dei Normannis Palermos.
Renato Guttuso suri 18. jaanuaril 1987, jättes oma tähtsamad teosed Galleria Nazionale d'Arte Modernale Roomas. Kõige suurem kollektsioon Guttuso maalidest, joonistustest ja graafikast asub tema muuseumis sünnilinnas Bagherias.
Looming
Renato Guttuso loomingus peegeldus hukkamõist sotsiaalse ebaõigluse ja võimu kuritarvitamise suhtes, mida ta väljendas oma isikupärases ekspressionistlikus stiilis. Guttuso ekspressionism erines aga sajandi algusel levinud jõulisest eneseväljendusest, mis oma liialdustega kippus sageli kalduma abstraktsionismini ja kaotama igasugust sarnasust kujutatavaga. Guttusole ei piisanud oma sisemiste emotsioonide edasiandmisest, vaid ta soovis kujutada reaalsust kogu selle intensiivsuses ja värvikülluses koos kõigi üksikasjadega. Guttuso tahtis oma maalidega jäädvustada teda ümbritsevaid olusid viisil, mis oleks kõigile mõistatav. Kuigi Guttuso kuulus kommunistlikku parteisse ning tema maal "Togliatti matused" sai isegi partei manifestiks, kinnitas ta ise alati, et tema kunsti ideoloogia tulenes sügavatest sisemistest veendumustest, mis ei olnud allutatud ühelegi poliitilisele diktaadile.
Kujunemisaastad
Kuigi isa ja teised kunstnikud tutvustasid noorele Guttusole paljusid maalimistehnikaid, oli ta enamjaolt iseõppija. Esialgu kopeeris Guttuso peamiselt 18. sajandi Sitsiilia maastikumaalijate teoseid, aga ka moodsate Itaalia kunstnike, näiteks Carlo Carrà maale. Lisaks õppis ta reproduktsioonide kaudu tundma väljaspool Itaaliat tegutsevaid kunstnikke ning tema suurimateks eeskujudeks nii ideoloogiliselt kui ka stiililiselt kujunesid juba varakult Pablo Picasso, Vincent van Gogh, Eugène Delacroix ja Gustave Courbet.
14-aastaselt sai Guttuso Pippo Rizzo kaudu oma esimese tellimuse sitsiillase Castrense Civello raamatu illustreerimiseks. Järgmiseks tööks oli üks altarimaal ning seejärel sai ta tellimuse freskode maalimiseks väikese kaluriküla Aspra kirikusse. Kui teos valmis sai, andis kardinal Lavitrano käsu freskode kinnikatmiseks, kuna Guttuso oli apostlite maalimiseks kasutanud modellidena kohalikke kalureid, kes olid jumalateenistusel osalejate jaoks selgelt äratuntavad. See oli Guttuso esimene vastuolu kirikuringkondadega, millele järgnesid karjääri jooksul veel mitmed.
Kui Guttuso algusaastate maalid olid lihtsameelselt naturalistlikud ja kujutasid peamiselt müütilist Vahemere olustikku, nagu näiteks "Palinuro" (1932), "Meremehe naine" (1932) ja "Merehädalised" (1932), siis 1930. aastatel ilmusid tema loomingusse tõsisemad teemad. Guttuso peamiseks inspiratsiooniallikaks sai teda ümbritsev maailm, mida ta kujutas ülima väljendusrikkusega, sageli ka sümboolseid viiteid lisades.
Küpsusaastad
1938. aastal maalis Guttuso ühe oma tuntuma teose "Mahalaskmine maakohas", mis näitas selgelt kunstniku vastandumist valitsevale Mussolini režiimile ning selle ilu ja vaatemängulisust ülistavatele kaanonitele. Maal kujutas Frederico García Lorca hukkamist ja oli inspireeritud Francisco Goya maalist "Ülestõusnute mahalaskmine (3. mail 1808)", järgides otseselt ka selle kompositsiooni. Järgnes "Põgenemine Etnalt" (1938/39), esimene suureformaadiline Guttuso küpset stiili esindav maal, mis tõi talle 1940. aastal tähtsa Bergamo preemia. Teose eeskujuks oli Pablo Picasso "Guernica", mille reproduktsiooni nägi Guttuso Pariisist saadud postkaardil ning kust ta võttis otseselt üle mitmed elemendid, näiteks ehmunud poolalasti naised, hirmunud hobused ja vasakult ilmuv härg.
1940. aastal maalis Guttuso oma kuulsaima teose "Ristilöömine". Guttuso enda selgituse kohaselt soovis ta kujutada Kristust kaasaegses kontekstis kõigi nende inimeste sümbolina, kes oma ideede eest seismise tõttu pidid kannatama solvanguid, vangistust ja piinamisi. Teos šokeeris avalikkust kujutatavate tegelaste alastiolekuga ning kirikuringkondi kristliku teema vaba käsitluslaadi tõttu, kuid sellest hoolimata võitis maal 1942. aastal teise Bergamo preemia. "Ristilöömine" oli selgelt ekspressionistlik maal kontrastsete ja tugevate värvidega, moonutatud perspektiiviga ning nurgeliste deformeerunud figuuridega. Vaataja pilgule avanes erinevate vaadetega ruumiline kaos, kus ristilöödud Kristust varjas pooleldi teise hukatava rist. Maalis oli aimata ka Picasso kubismi mõju, eriti aga seotust "Guernicaga" oma taotluse poolest väljendada kõigi sõdade ja inimliku ebaõigluse üleüldist traagikat. Nagu Guttuso ise kriitikutele selgitas, maaliski ta tegelased alasti selleks, et asetada nad ajatusse konteksti, mitte skandaali esilekutsumise eesmärgil. Vatikan keelas siiski usklikel maali vaatamise.