cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pál Ábrahám
Elulugu
Eriti menukad olid Ábrahámi operetid just Saksamaal, kus nende põhjal hakati looma muusikafilme. Nii asus ta 1931. aastal elama Berliini, kus valmisid tema järgmised tuntud operetid "Havai lill" (1931) ja "Savoy ball" (1932). Poliitiliste sündmuste tõttu jäi tema tähelend Saksamaal siiski lühikeseks. Natsionaalsotsialistide võimuletulek 1933. aastal sundis teda naasma Ungarisse, tema muusika pandi Saksamaal keelu alla ja vajus unustusse. Järgmistel aastatel tegutses ta Viinis ja Budapestis, kuid natsionaalsotsialismi ja antisemitismi levik sundis teda sealtki lahkuma. Ta põgenes esmalt Pariisi ja sõitis sealt Kuubale, kus ta teenis elatist klaverimängijana.
Mais 1956 pöördus ta Hamburgis moodustatud Paul Abrahami komitee rahalisel toetusel Saksamaale tagasi, kuid vajas sealgi ravi ja suunati Hamburg-Eppendorfi ülikooli psühhiaatriahaiglasse. Neli aastat hiljem suri ta vaese ja avalikkuse poolt unustatud mehena Hamburgis vähki ning maeti Ohlsdorfi kalmistule.
Operetid ja muusikalid
18. veebruaril 1978 kanti Salzburgis postuumselt ette pastišš, mis sisaldas meloodiaid Pál Ábrahámi operettidest "Zenebona", "Preili abikaasa" ja "Es geschehen noch Wunder".
Mitmetest tema operettidest on loodud ka filmiversioonid. Populaarseimad muusikafilmide aluseks olnud operetid on "Viktoria ja tema husaar", "Savoy ball" ja "Havai lill".
Georg Wilhelm Pabst
Georg Wilhelm Pabst (G. W. Pabst; 25. august 1885 Roudnice nad Labem, Böömimaa, Austria-Ungari – 29. mai 1967 Viin) oli filmilavastaja.
The Black Parade
"The Black Parade" on My Chemical Romance'i kolmas stuudioalbum, mis ilmus 2006. aasta oktoobris. Albumi produtsent oli Rob Cavallo, kes on produtseerinud ka Green Day'le. Intervjuus MTV'ga selgitas bändiliige Gerard Way albumi pealkirja öeldes, et sõnad "black" ('must') ja "parade" ('paraad') panevad surmale mõtlema, aga samuti ka tähistamisele ning et tema jaoks oligi album elu ja surma tähistamine. Esimesed viis singlit albumilt on "Welcome To The Black Parade", "Famous Last Words", "I Don't Love You", "Teenagers" ja "Mama".
Vanemallohvitser
Vanemallohvitser on allohvitseride kategooria mitmes riigis, sh Eestis.
Eripedagoog
Eripedagoog on pedagoog, kes on saanud eripedagoogika-alase hariduse puuetega laste õpetamiseks.
Eripedagoogi põhitegevus on erimetoodikat kasutades suunata hariduslike erivajadustega lapse arengut, et soodustada psüühiliste protsesside ja isiksuse arengut.
Eripedagoog võib anda parandusõppe tunde, anda logopeedilist abi, õpetada abikoolis, toimetulekukoolis ja tasandusklassis ning nõustada lapsevanemaid ja õpetajaid hariduslike erivajaduste asjus.
Eestis õpetatakse eripedagoogikat Tartu Ülikoolis ja Tallinna Ülikoolis. Tartu Ülikoolis jaguneb eripedagoogika õpetamine logopeediaks, erivajadustepedagoogikaks ja viipekeele tõlgi erialaks. Kitsamalt spetsialiseerunud eripedagoogid on veel surdopedagoog (kurtide ja nürmikute õpetaja) ning tüflopedagoog (pimedate ja nörbikute õpetaja).
Origami
pisi|350px|Traditsioonilised paberist volditud kured Origami (jaapani 折り紙) on paberi voltimise kunst.
Sõna origami pärineb jaapani keelest, kus ori tähendab voltimist, murdmist ja kami paberit. Origamis kasutatakse väheseid voltimise viise, kuid neid kombineerides on võimalik valmistada mitmesuguseid kujundeid. Voltimist alustatakse tavaliselt ruudukujulisest paberist, mille pooled võivad olla eri värvi või mustriga.
Ajalugu
Euroopas, Hiinas ja Jaapanis tekkisid erinevad paberivoltimise traditsioonid, mida ajaloolased on hästi dokumenteerinud. Tundub, et need olid enamasti eraldi traditsioonid, kuni 20. sajandini.
Hiinas hõlmavad traditsioonilised matused sageli volditud paberi põletamist, kõige sagedamini kullakamakate (yuanbao) kujutisi. Täismõõtmetes puidu- või savikoopiate asemel paberkujutiste põletamise tava pärineb Songi dünastia ajast (905–1125 pKr), ehkki pole selge, kui palju voltimist see hõlmas.
Jaapanis on kõige varasem üheselt mõistetav viide pabermudelile Ihara Saikaku 1680. aasta lühiluuletuses, kus mainitakse šinto pulmade ajal kasutatavat traditsioonilist liblikadisaini. Voltimine täitis Edo perioodil Jaapani kultuuri mõningaid tseremoniaalseid funktsioone; noshit lisati kinkidele, sarnaselt õnnitluskaartide kasutusele tänapäeval. See kujunes meelelahutuse vormiks; kaks esimest Jaapanis avaldatud käsiraamatut on selgelt meelelahutuslikud.
Euroopas oli hästi arenenud salvrätiku voltimise žanr, mis õitses 17. ja 18. sajandil. Pärast seda perioodi žanri kasutus vähenes ja enamasti unustati; ajaloolane Joan Sallas omistab selle portselani kasutuselevõtule, mis asendas keerulised volditud salvrätikud õhtusöögilaua staatuse sümbolina aadlike seas. Siiski mõned töövõtted ja alused, mis on seotud selle traditsiooniga olid jätkuvalt osa Euroopa kultuurist; voltimine oli oluline osa Friedrich Fröbeli "lasteaia" meetodist, ja tema õppekavaga seotud avaldatud disainid on stilistiliselt sarnased salvrätiku voltimise repertuaariga. Veel üks näide varajase origami kohta Euroopas on "parajita", stiliseeritud lind, mis pärineb vähemalt 19. sajandist.
Kui Jaapan avas oma piirid 1860ndatel seoses moderniseerumisstrateegiaga, importisid nad Fröbeli lasteaedade süsteemi ja koos sellega ka saksa põhimõtted paberivoltimisest. See hõlmas lõigete tegemise ja kahevärvilise ruudu algkuju kasutamise keeldu. Need põhimõtted ja osa euroopa voltimise repertuaarist integreeriti jaapani traditsiooni. Enne seda kasutasid traditsioonilised jaapani allikad mitmesuguseid algkujusid, sageli kasutasid lõikeid; ja kui neil oli värve või märgised, siis lisati need pärast mudeli voltimist.
1900ndate alguses hakkasid Akira Yoshizawa, Kosho Uchiyama ja teised originaalsete origamiteoste loomist ja kirjapanemist. Eelkõige Akira Yoshizawa vastutas mitmete uuenduste eest, nagu märg-voltimine ja Yoshizawa–Randletti skeemisüsteem, ning tema töö inspireeris kunstivormi renessanssi. 1980ndatel hakkasid mitmed voltijad süstemaatiliselt uurima volditud kujude matemaatilisi omadusi, mis tõi kaasa origamimudelite keerukuse kiire kasvu.
Raskeveohobune
Välimus
Välimuselt on nad massiivsed, lihaselised ning tavaliselt keskmist kasvu (150–165 cm). Erandiks on siin Šairi hobune, kelle turjakõrgus on keskmisest suurem ning võib küündida kuni 190 sentimeetrini. Tavaliselt on raskeveohobused lühikese ja lihaselise kaelaga, keskmise suuruse peaga, lühikeste jalgadega, madala turja ning lühemapoolse seljaga. Värvustest esinevad enim kimmel, raudjas ja kõrb. Iseloomult on nad rahulikud, sõnakuulelikud, sõbralikud ja visad.
Heaolu
Heaolu on näitaja, mille abil väljendatakse kokkuvõtlikult inimeste vaimset, füüsilist ja sotsiaalset tervist või seda, kas tal on hea olla.
Heaolu lihtsustatud skeemideks on näiteks Maslow' või Lumarda vajaduste hierarhiad. Maslow' järgi on inimesele vaja kõigepealt toitu/soojust ja muude füüsiliste vajaduste täitmist, seejärel hakkab ta otsima turvalisust, seejärel sotsiaalset positsiooni ja siis lugupidamist. Kui need on saavutatud, hakkab inimene tegelema eneseteostusega. Tegemist on statistiliste üldistustega, mis ei pruugi täies mahus kehtida üksikjuhtudel, ent tavaliselt siiski kehtib üldjoontes. Vajaduste püramiidi rakendatakse kaasaegses motivatsiooniteoorias. Maslow' vajaduste püramiidist võib järeldada näiteks, et ühiskondades ja firmades, kus ei suudeta tagada vastastikust lugupidamist (mõistlikkuse piires), ei teki naljalt ka sisulist arengut ja elu piirdub toidu (raha), turvalisuse ja positsioonide pärast jagelemisega.
Heaolu filosoofilised käsitused
Filosoofias mõistetakse heaolu selle järgi, mis on seesmine hüve. Heaolu on püütud määratleda põhiliselt naudingu või soovide täitumise kaudu.
Positiivse hedonismi järgi on seesmiseks hüveks nauding ning inimese heaolu seda suurem, mida rohkem naudingut ja vähem kannatust tal on. John Stuart Mill püüdis selle kriteeriumi abil üle saada erinevat laadi hüvede ühismõõdutusest. Ent tundub, et heaolu ei taandu naudingule, sest enamik inimesi ei pea heaks näiteks olukorda, kus meil on küll nauding tagatud, kuid me jääme väikelapse tasemele, ja olukorda, kus naine põlgab mind, kuid teeskleb, et armastab mind, nii et ma ei saa sellest kunagi teada. Isegi naudingumasinast, mis tagaks meile eluks ajaks rohkem naudingut ja vähem kannatust kui mis tahes loomulik elu, me keelduksime.
Seda raskust väldib preferentsialism, mille järgi seesmine hüve on soovide täitumine ning heaolu on seda suurem, mida rohkem ja mida tugevamaid oma soove on täidetud ning mida vähem ja mida nõrgemaid oma soove on täitmata. Sellisel kujul on sel vaatel raskusi. Tundub, et võidakse soovida asju, mis heaolule kaasa ei aita. John Rawls tõi näiteks soovi loendada rohuliblesid. Seda arvestades formuleeris ta kriitilise preferentsialismi, mis räägib soovide asemel mõistuspärastest eesmärkidest. Ent ka mõistuspäraste eesmärkide täidetus ei pruugi iseenda heaolule kaasa aidata. Derek Parfit toob näiteks soovi, et keegi võõras saaks terveks. Seda arvestades on sõnastatud egotsentriline preferentsialism, mis võtab arvesse ainult neid soove, mis käivad soovija enese kohta Saavutuspreferentsialismi järgi saab heaolu määratleda selle kaudu, kuivõrd iseenda eesmärke saavutatakse või ei saavutata.
Pluralism tunnistab nii naudingu kui ka soovide täitumise tähtsust heaolule, kuid ei taanda heaolu sellele. Peale naudingu ja soovide täitumise on seesmised hüved ka näiteks tarkus, sõprus, armastus, au ja enesemääramine.
Bobisõit 2002. aasta taliolümpiamängudel
Bobisõit 2002. aasta taliolümpiamängudel toimus 16.–23. veebruarini Utah' Olympic Parkis, Salt Lake Cityst idas.
Võistlusalasid oli kolm: meeste kahe- ja neljabobi ning esmakordselt naiste kahebobi.
Rada
Bobisõiduvõistlused toimusid 1335 meetri pikkusel 15 kurviga rajal, mille kõrguste vahe oli 103,5 meetrit. Raja ehitus algas 3. juunil 1994 ja lõppes 28. detsembril 1996 ning läks maksma 25 miljonit USA dollarit.
Võistlust jälgis 74 187 pealtvaatajat.
Meeste kahebobi
Võistlused toimusid 16.–17. veebruaril Utah' Olympic Parkis.
Osales 38 ekipaaži 28 riigist.
Puerto Rico võistkond osales treeningsõitudel (toimusid 13.–14. veebruaril) saavutades esimeses kolmes sõidus 33. ja neljandas 34. koha. Enne esimest võistluslaskumist võttis Puerto Rico Olümpiakomitee võistkonna maha, sest Michael Gonzales oli elanud riigis kaks aastat ja ühe kuu. Kuigi ROKile ja FIBTle sobiks kaks aastat, nõuab Puerto Rico paraku ise kolme.
Meeste neljabobi
Võistlused toimusid 22.–23. veebruaril Utah' Olympic Parkis.
Osales 33 ekipaaži 26 riigist.
Saksamaa I võistkond ei saanud Christophe Langeni jalavigastuse tõttu kolmandal laskumisel startida.
Norra diskvalifitseeriti, kuna võistlejad hilinesid neljanda laskumise starti.
Naiste kahebobi
Võistlused toimusid 19. veebruaril Utah' Olympic Parkis
Naughty but Nice
"Naughty but Nice" on Sarah Connori neljas stuudioalbum, mis ilmus 21. märts 2005.
Bobisõit 2002. aasta taliolümpiamängudel
Naiste kahebobi
Osales 15 ekipaaži 11 riigist.
Naiste bobisõit oli olümpiakavas esmakordselt. Võitjanaiskonna pidurdaja Vonetta Flowers sai esimeseks mustanahaliseks sportlaseks, kes on võitnud taliolümpiamängudelt kuldmedali.
Prees
Prees on väike lame sakiliste servadega sõlg, mille teatud etnograafilistel tüüpidel võivad olla kaunistuseks ripatsid või lihvitud klaasist "silmad" (silmadega preesil).
Baarium
Baarium on keemiline element Mendelejevi tabelis aatomnumbriga 56 ja sümboliga Ba.
Omadustelt on baarium leelismuldmetall.
Ajalugu
pisi|Baarium Baariumi nimi pärineb kreeka sõnast barys, mis tähendab "rasket", kirjeldades ka mõne laiemalt tuntud baariumi sisaldava kivi tihedust. Varajasel keskajal tundsid alkeemikud mitmeid baariumi sisaldavaid mineraale. Siledad mineraalbarüüdist klibu-sarnased kivid, mida on leitud Bolognas, Itaalias olid tuntud kui "Bologna-kivid". Peale paljastamist valgusele, võisid nad helendada aastaid, see oli eriliselt ligitõmbav nõidadele ja alkeemikutele. Carl Scheele tuvastas barüüdis oleva uue elemendi 1774, aga ei suutnud seda eraldada. Oksüdeerunud baariumi kutsus baroteks Guyton de Morveau, mis muudeti hiljem barytaks. Baariumi eraldas baariumisooladest esmakordselt Sir Humphry Davy Inglismaal 1808. aastal, kasutades selleks elektrolüüsi. Davy nimetas selle kaltsiumi analoogia põhjal baariumiks baryta järgi, kus "-ium" lõpp tähistab metallilist elementi.
Füüsikalised omadused
Baariumi tihedus normaaltingimustel on 3,51 g/cm³ ja sulamistemperatuur on 725 ° C, keemistemperatuur 1640 ° C. Baarium on pehme ja painduv metall. Selle lihtsad ühendid on erilised nendele omase kindla erikaalu tõttu (leelismetalli kohta). See on tõsi ka enamiku tavaliste baariumi sisaldavate metallide kohta, selle sulfiidi on kutsutud ka raskeks paguks (metall) oma suure tiheduse tõttu (4,5 g/cm3). Baariumil on 7 stabiilset isotoopi, massiarvudega 130, 132, 134, 135, 136, 137 ja 138.
Keemilised omadused
Keemiliselt on baarium väga aktiivne – kattub õhus oksiidi-, nitriidi- ja peroksiidikihiga, tõrjub veest ja hapetest energiliselt välja vesiniku, reageerib fosfori, väävli, halogeenide jt mittemetallidega, kuumutamisel süttib. Baariumi oksüdatsiooniaste ühendeis on 2. Looduses leidub baariumi vaid ühendeina, millest tavalisemad on baariumsulfaat (BaSO4) ja baariumkarbonaat (BaCO3). Baarium reageerib hapnikuga eksotermiliselt toatemperatuuril, et moodustada baariumoksiid ja peroksiid. Reaktsioon on tormiline kui baarium on peenestatud. See reageerib tormiliselt ka lahjendatud hapete, alkoholide ja veega. Suurematel temperatuuridel reageerib baarium kloori, lämmastiku ja vesinikuga. Baarium redutseerib vähem reageerivate metallide oksiide, kloriide ja sulfiide. Kui seda kuumutada lämmastiku ja süsinikuga, moodustab see tsüaniidi. Baariumi saab kombineerida mitmete metallidega, sealhulgas alumiiniumi, tsingi ja tinaga.
Esinemine ja valmistamine
Baariumi sisaldus maakoores on 0,0425% ja merevees 13 µg/L. Seda esineb mineraalides, bariitides või rasketes sparides (sulfaat) ja veriitides (karbonaat). Kuna baarium oksüdeerub õhus kiiresti, on raske omandada puhast metalli ja looduses ei leidu seda kunagi puhtalt. Kuna barüüt on lahustumatu, ei saa seda kasutada otseselt teiste ühendite ja baariumi valmistamiseks. Selle asemel kuumutatakse seda süsinikuga, et saada baariumsulfiidi. Seejärel baariumsulfiid hüdrolüüsitakse või hapestatakse, et valmistada teisi baariumi ühendeid nagu kloriid, nitriit jne. Baariumi valmistatakse kaubanduses elektrolüüsi abil sulanud baariumkloriidist. Tööstuslikult saadakse baariumi barüüdist või viteriidist toodetud baariumoksiidi (BaO) vaakumis alumiiniumi või räni manulusel temperatuuril 1100–1200 °C redutseerides või sulatatud baariumisooli elektrolüüsides.
Rohkesti leidub seda Hiinas, Saksamaal, Indias, Marokos ja USAs.
Kasutusalad
Baariumi kasutatakse peamiselt sulamite valmistamiseks ning getterina, kuid teda lisatakse ka materjalidele, millest tehakse radioaktiiv- ja röntgenikiirguse vastaseid kaitsevahendeid. Baariumisooli kasutatakse värvides, klaasi-, tekstiili- ja paberitööstuses, pürotehnikas, meditsiinis ja ka analüütilises keemias.
Wine
Wine (rekursiivne lühend Wine Is Not an Emulator) on vaba tarkvara, mis võimaldab käivitada Microsoft Windowsile mõeldud programme teistes operatsioonisüsteemides. Näiteks Linuxi, FreeBSD ning Mac OSi keskkonnas.
Wine'iga tuleb kaasa tarkvarateek Winelib, millega arendajad saavad kompileerida Windowsi programme, et lihtsustada nende tööd Unix-tüüpi süsteemides.
Nagu nimigi ütleb (inglise keeles "Wine ei ole emulaator") pole Wine emulaator. Täieliku emuleerimise asemel pakub Wine alternatiivse implementatsiooni DLL-idest, mida Windowsi programmid kasutavad, ja protsessi, mis asendab Windows NT kernelit.
2018. aasta 21. augustil tegi Valve avalikuks enda Wine versiooni nimega Proton. Proton erineb tavalisest Wine-st sellega, et sisaldab veaparandusi ja täiendusi, mis ei ole veel, või mida sootukski ei soovita ülemjooksus vastu võtta, nagu näiteks Vulkanil-põhinev Direct3D 9-11 ühilduvuskiht DXVK.
Vilina
Vilina on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Külas asub Laiuse Siniallikas.
Külas paikneb Laiuse kalmistu.
Kodijärv
Kodijärv on mitme järve nimi ja nimevariant:
Vana-Jõgeva
Vana-Jõgeva on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Vana-Jõgeva nime kannab küla alates 1977. aastast, varem oli Jõgeva küla.
Viruvere
Viruvere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Eesti Korvpalliliit
Eesti Korvpalliliit on juriidiliste isikute vabatahtlikkuse alusel moodustatud mittetulundusühing, mis tegeleb korvpalli arendamisega, juhib korvpallialast tegevust Eesti Vabariigis, on Eesti korvpallispordi kõrgeimaks esindusorganiks Eesti Vabariigis, kuulub vastavasse rahvusvahelisse spordialaliitu (Rahvusvaheline Korvpalliliit – FIBA) ning on sellest tulenevalt Eesti korvpallisporti ainuesindav üleriigiline ühendus.
Korvpalliliidu president on alates 17. detsembrist 2020 Priit Sarapuu.
Ajalugu
Eesti Korvpalliliidu eelkäijaks on 14. detsembril 1923 asutatud Eesti Käsipalli Liit (ühendas korv- ja võrkpalli ning edendas ka teisi pallimänge), milles 1924. aastal oli 6 liikmesorganisatsiooni(klubi). 23. novembril 1934. aastal tegi EKL Rahvusvahelisele Korvpalliliidule avalduse föderatsiooni liikmeks astumise kohta.
Eesti Käsipalli Liidu töö katkes Eesti okupeerimisega Nõukogude Liidu poolt. Okupatsiooniaastatel juhtisid korvpallialast tegevust Eestis ENSV Spordikomitee ja ENSV Korvpalliföderatsioon.
30. novembril 1989. aastal moodustati Eesti Korvpalliliit, mis oli Eesti Käsipalli Liidu töö üheks jätkajaks. Presidendiks valiti Aadu Kana.
Rahvusvaheline Korvpalliliit FIBA tegi 1991. aasta septembris otsuse taastada Eesti liikmestaatus, mis kinnitati 21. detsembril FIBA täiskogul.
Ruhja piirkond
Ruhja piirkond (läti keeles Rūjienas novads) oli 2009–2021 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes põhjas Eestiga.
Piirkonna keskuseks oli Ruhja linn.
Eesti Korvpalliliit
Võistlused
EKL-i korraldatavad võistlused jagunevad järgmiselt
Ruhja piirkond
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Ruhja piirkonna elanikest lätlasi 90,52%, venelasi 4,14%, valgevenelasi 1,34%, ukrainlasi 1,04% ja teistest rahvustest inimesi 2,96%.
Eesti Korvpalliliit
2008–2012
JUHATUSE ESIMEES
Ruhja piirkond
Piirkond asus Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Piirkond moodustati 2009. aastal Valmiera rajooni Ipiku, Jeri, Loodi ja Vilpulka vallast. 2021. aastal liideti Ruhja piirkond Valmiera piirkonnaga.
Eesti Korvpalliliit
2008–2012
LIIKMED
Alaliselt kutsutud osalejad:
2012–2016
KORVPALLILIIDU PRESIDENT
KORVPALLILIIDU JUHATUS
Alaliselt kutsutud osalejad:
2016–2020
KORVPALLILIIDU PRESIDENT
KORVPALLILIIDU JUHATUS
Alaliselt kutsutud osalejad:
Kortermeister
pisi|Kortermeister Poola kunstniku [[Wojciech Kossaki maalil (umbes 1893)]] Kortermeister (saksa sõnast Quartiermeister) on endisaegne ohvitser, kes algselt (kuni 16. sajandini) tegeles vägede majutuse, toidu ja hobusemoona küsimustega, hiljem (kuni 20. sajandini) aga eelkõige operatiivküsimustega.
Eesti Korvpalliliit
17.12.2020-2024
KORVPALLILIIDU PRESIDENT
Alaliselt kutsutud osalejad:
Three Cheers for Sweet Revenge
"Three Cheers for Sweet Revenge" on My Chemical Romance'i teine stuudioalbum.
Album ilmus 2004. aastal ja on bändi esimene album Reprise Recordsi all. Üldiselt peetakse seda kontseptalbumiks, aga bändiliige Gerard Way on öelnud, et umbes pool albumist ei ole niivõrd süžeega seotud, vaid pigem tulenevad tema enda kogemustest seoses armastuse ja kaotusega. "Life on the Murder Scene" DVD-l räägib Gerard "Three Cheers for Sweet Revenge'ist" ja ütleb, et see on peamiselt "hirmust kedagi kaotada". Albumi kaanekujunduse tegi Gerard Way.
Singlid
מיי כמיקל רומנס
Hannes Varblane
Hannes Varblane (18. juuni 1949 – 5. juuli 2022) oli eesti luuletaja.
Ta lõpetas 1967. aastal Nõo Keskkooli ja 1974. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna.
Tallinn põleb
"Tallinn põleb" on ansambli Velikije Luki 2002. aastal ilmunud album ja lugu sellel albumil.
Puitlaastplaat
pisi|624x624px|Puitlaastplaat Puitlaastplaat on plaatmaterjal, mis on valmistatud kokkupressitud puiduosakestest ja sideainest kõrgel temperatuuril ja survel.
Juha Hakola
pisi|Juha Hakola (2018) Juha Pekka Hakola (sündinud 27. oktoobril 1987 Espoos) on Soome jalgpallur, kes 2009. aasta kevadest mängib Hollandi klubis Almelo Heracles. Aastail 2006–2008 kuulus FC Flora ridadesse ja oli sel ajal Meistriliiga paremaid mängijaid.
Puitlaastplaat
Enamasti kasutatakse valmistamisel purustatud okaspuidu laastu. Plaate on nii ühe- kui ka mitmekihilisi.
Peamiseks sideaineks on liim, mille põhikomponent on vaik (tavaliselt karbamiidformaldehüüdvaik). Vaigule lisatakse lisaks veel parafiini, karbamiidi ja kõvendit. Lisaks kuuluvad samasse kategooriasse vahvelplaat (ingl k waferboard) ja orienteeritud laastuga plaat ehk OSB (ingl k oriented strand board)
Maailma tootmismaht 2007. aastal oli 90 miljonit m3.
Valmistamine ja kasutamine
Puitlaastplaat on väga levinud materjal ehituses ja mööblitööstuses, kuid ka näiteks pakendite valmistamisel. Ehituses kasutatakse puitlaastplaati peamiselt vooderdus- ja alusmaterjalina. Mööblitööstuses on puitlaastplaat juba pikka aega olnud üks levinumaid puiduasendajaid nii korpusmööbli kui ka pehme mööbli konstruktsioonielemendina. Nähtavate pindade puhul kasutatakse puitlaastplaati lamineerituna või spoonituna. Lamineeritud puitlaastplaat saadakse termokõveneva vaiguga immutatud paberi pressimisel plaadi pinnale kõrgel temperatuuril ja survel. Spoonitud puitlaastplaat saadakse enam-vähem sarnasel meetodil, kuid paberi asemel on naturaalne puiduspoon (tavaliselt lehtpuit), kuna see on kõvem kui okaspuit ja samuti ilusama tekstuuriga.
Üks eriliik on vahvelplaat, mis on suurte, õhukeste ja lamedate laastudega plaat, mis töötati välja Kanadas. Tootmisel kasutatakse tangentsiaalsuunaliselt lõigatud haavapuidu laastu. Kasutatakse välisseina seinavoodris, aluspõrandatel (sh muldlaed) ja konstruktsioonmaterjalina.
OSB-plaat
pisi|OSB-plaat enne pressimist OSB-plaat (inglise keeles oriented strand board) ehk suunatud laastuga plaat valmistatakse spetsiaalse kujuga laastudest, mis on orienteeritud samas suunas.
Plaat on kergesti töödeldav, ühtlase struktuuriga, mõlemalt küljelt võrdse kvaliteediga. Valmistatakse ka niiskus- ja veekindlaid plaate.
Unbelievable
"Unbelievable" on EMFi laul, mis ilmus nende debüütalbumil Schubert Dip 1991. aastal.
Puitlaastplaat
OSB-plaat
OSB standardsuurus on 1250 × 2500 mm, paksus jääb vahemikku 6–25 mm.
OSB-plaati kasutatakse peamiselt ehitusplaadina.
Unbelievable
20. juulil 1991 tõusis Unbelievable USAs Billboardi edetabeli tippu.
Puitlaastplaat
Tsementpuitlaastplaat
Tsementpuitlaastplaat saadakse, kui sideainele lisatakse tsementi. Plaat on sileda pinnaga, löögikindel, niiskuskindel, raskestisüttiv ning vastupidav seen- ja putukakahjustustele. Plaadi standardmõõdud on 3200x1250 ja 2800x1250 ning paksus 8–40 mm.
Viited
Madera
Johann Georg Eisen von Schwarzenberg
Johann Georg Eisen von Schwarzenberg (19. jaanuar 1717 Polsingen – veebruar 1779 Jaropoltš) oli Eesti vaimulik ja kameralist.
Eisen von Schwarzenberg sündis Polsingenis (Kesk-Frangimaal Baieris) kirikuõpetaja pojana. Algõpetuse sai koduõpetajalt, hilisema haridustee eest võlgneb tänu oma vanaonule Döderleinile (Weissenburgist Kesk-Frangimaalt). Õppis aastatel 1737–1740 Jena Ülikoolis usuteadust, arstiteadust, ravimtaimeteadust ja kameralistikat. Oli aastatel 1741–1744 Avinurmes koduõpetaja. Ordineeriti 11. veebruaril 1746 õpetajaks.
Moodul (algebra)
Mooduliks üle ringi nimetatakse üldalgebras vektorruumi üldistust, mille puhul "skalaarideks" ei võeta mitte korpuse, vaid ringi elemendid.
Johann Georg Eisen von Schwarzenberg
1764. aastal ilmus tema varem kirjutatud teos "Ühe Liivimaa patrioodi kirjeldus pärisorjusest, kuidas see on Liivimaal talupoegade üle sisse seatud" (Eines Liefländischen Patrioten Beschreibung der Leibeigenschaft).
Moodul (algebra)
Moodul on ka Abeli rühma üldistus, sest Abeli rühm on moodul üle täisarvude ringi \mathbb Z.
Moodulitel on tihe seos rühmade esituste teooriaga. Neil on keskne koht kommutatiivses algebras ja homoloogilises algebras ning nad on laialt kasutusel algebralises geomeetrias ja algebralises topoloogias.
Definitsioon
Olgu R mis tahes (mitte tingimata kommutatiivne) ring. Tavaliselt eeldatakse, et ring on assotsiatiivne.
Üldjuhul eristatakse vasakpoolseid ja parempoolseid R-mooduleid.
Vasakpoolne R-moodul on Abeli rühm M koos kujutusega mille puhul mis tahes elementide korral tingimused
Parempoolne R-moodul on Abeli rühm M koos kujutusega mille puhul mis tahes korral tingimused
Mis tahes parempoolset R-moodulit saab vaadelda vasakpoolse R0-moodulina üle ringi R0, mis on antiisomorfne ringiga R (ja ümberpöördult). Seetõttu võib üldisust kaotamata piirduda kas vasakpoolsete või parempoolsete R-moodulitega (erinevust võib vaadelda tähistusviisi erinevusena).
Kui ring R on kommutatiivne, siis taandub erinevus vasakpoolse ja parempoolse R-mooduli vahel täielikult kirjutusviisile, mistõttu räägitakse lihtsalt R-moodulist.
Unitaarsed moodulid
Kui R on ühikelemendiga assotsiatiivne ring (mida enamasti eeldatakse), siis sageli lisatakse veel üks tingimus:
või
Kui see tingimus on täidetud, siis on tegemist vastavalt vasakpoolse või parempoolse unitaarse R-mooduliga.
Ajalugu
Moodulite teooria arenes välja ringiteooria üldistusena rühmade esituste teooriast, ringide esituste teooriast ja algebrate esituste teooriast.
Algselt uuriti ideaale, mis lõpuks üldistati mooduliteks.
Marie-Adélaïde (Savoia printsess)
thumb|right|Marie-Adélaïde (Savoia printsess) Marie-Adélaïde (Maria Adelaide; 6. detsember 1685 – 12. veebruar 1712) oli Savoia hertsogi Vittorio Amedeo II ja Orléansi Anne Marie tütar.
Abielu ja lapsed
7. detsembril 1697 abiellus Marie Adélaide Burgundia hertsogi Louis'ga, kes oli Prantsuse troonipärimisjärjekorras oma vanaisa Louis XIV järel teisel kohal. Kuigi abielu oli poliitiline, armusid abikaasad teineteisesse.
Elu lõpuaastad
14. aprillil 1711 pärast Louis XIV surma sai Louis'st dofään, kuid abikaasad surid 1712. aasta alguses punetistesse. Samal aastal suri punetistesse ka nende teine poeg ning troonile tõusis kolmas poeg.
Newcastle United FC
Newcastle United Football Club on Inglismaa jalgpalliklubi. Klubi loodi 1892. aastal Newcastle upon Tyne'i linnas klubide Newcastle East End F.C. ja Newcastle West End F.C. liitumisel. Klubi kodustaadion on alates 1892. aastast olnud St James' Park, mis mahutab 52 354 mängijat.
Newcastle United pole alates 1893. aastal Inglismaa jalgpalli liiga Football League'iga liitumisest saadik kunagi langenud esiliigast madalamale. Klubi tõusis pärast võitu 2016.–2017. aasta hooajal Inglismaa esiliigas hooajaks 2017–2018 Premier League'isse.
Newcastle United on tulnud neli korda Football League First Divisioni meistriks ning võitnud kuus FA Cupi, 1 Inter-Cities Fairs Cupi ja 1 UEFA Intertoto Cupi. Klubi edukaim periood oli aastatel 1904–1910, mil võideti Inglismaa karikavõistlused ja kolm neljast Inglismaa meistritiitlist.
Newcastle Unitedi suurim rivaal on Sunderland A.F.C. ja klubide vahelisi mänge tuntakse Tyne–Wear derby'na.
Praegune meeskond
''Seisuga 3. veebruar 2022''
Endiseid mängijaid
Alan Shearer - James Milner - Shay Given - Michael Owen - Obafemi Martins - Damien Duff - Nicky Butt - Alan Smith - Kevin Nolan - José Enrique - Joey Barton - Andy Carroll - Sol Campbell- Peter Lövenkrands - Demba Ba - Yohan Cabaye
Peatreenerid
pisi|Newcastle Unitedi praegune peatreener [[Eddie Howe]]
Statistika
''Seisuga 12. august 2019''
Võikvere
Võikvere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Virtsu Harrastusmuuseum
Virtsu Harrastusmuuseum on muuseum Virtsus. See on asutatud 1996. aastal.
Muuseumi juhataja on Jüri Mõniste.
Muuseumi ekspositsioon asub Virtsu seltsimajas (Tööstuse 11).
Kõnnumaa
Kõnnumaa (ka kõnd ja puustusmaa) on maa-ala, mille floora ja fauna on inimtegevusest puutumata.
Kaitseala, mis asub vastaval territooriumil, nimetatakse kõnnu(maa)kaitsealaks.
Johannes XXIII
Johannes XXIII, ladinapäraselt Ioannes XXIII (Angelo Giuseppe Roncalli, 25. november 1881 – 3. juuni 1963) oli paavst 1958–1963. Ta oli 261. paavst. Ajakiri Time valis ta 1962. aasta inimeseks.
27. aprillil 2014 kuulutas paavst Franciscus ta pühakuks.
Angelo Giuseppe Roncalli sündis 25. novembril 1881 kella 10.15 paiku hommikul Sotto il Montes talupoja (mezzadria) Giovanni Battista Roncalli ja Marianna Giulia Mazzolla 13-lapselises peres kolmanda lapsena. Ta ristiti samal päeval Santa Maria di Brusicco kirikus preester Francesco Rebuzzini poolt, tema ristiisaks oli vanaonu Zaverio Roncalli. Roncalli võttis esimese armulaua vastu 1888 ja konfirmeeriti 13. veebruaril 1889 Cavicos Bergamo piiskopi poolt.
Roncalli omandas alghariduse kohalikus külakoolis ja jätkas 1892–1900 õpinguid Bergamo seminarides. Ta asus 1901 õppima Roomas San Appolinare instituudis ja omandas 13. juulil 1904 teoloogiadoktori kraadi. Aastast 1902 oli ta Bergamos uute seminaristide prefekt. Pärast õpinguid pidas ta Bergamo seminaris loenguid kiriku ajaloost. Roncalli pühendus Carlo Borromeo tegevuse uurimisele ja avaldas 1958 oma uurimistööst viimase kogumiku. Oma uurimistöö käigus külastas ta Milano raamatukogu Biblioteca Ambrosianat, kus ta tutvus Achille Rattiga. Roncalli uuris ka Salesi Franciscuse tegevust.
Roncalli pidas nooruses vaimulike harjutuste kohta päevikut, mis on hiljem avaldatud. Ta võttis 24. juunil 1895 vastu tonsuuri. 1896 ühines ta frantsiskaanide kolmanda orduga ja andis 23. mail 1897 oma vaimulikud tõotused. 3. juulil 1898 ja 25. juunil 1899 sai Roncalli madalamad vaimulikupühitsused. 11. aprillil 1903 sai ta alamdiakoniks ja 18. detsembril 1903 diakoniks. 10. augustil 1904 ordineeriti Roncalli Roomas Santa Maria in Monte Santo kirikus preestriks. Ta oli 26.–28. aprillil 1910 toimunud Bergamo sinodi sekretär. 24.–25. märtsil 1958 pühitses ta Prantsusmaal Lourdesis kiriku.
Roncalli asus 30. novembril 1901 omandama sõjalist väljaõpet Itaalia 73. jalaväebrigaadis. Ta sai 31. mail 1902 kapraliks ja 30. novembril 1902 seersandiks, kuid lahkus samal aastal tegevteenistusest. Roncalli mobiliseeriti Esimese maailmasõja ajal Itaalia armeesse, kus ta esmalt tegutses sanitarina ja alates 24. maist 1915 kaplanina.
Roncalli osales 1928 Bulgaariat tabanud maavärina järel abitööde koordineerimisel. Töötades diplomaadina Kreekas ja Türgis suhtles ta pidevalt kohalike võimudega. Kui Kreeka oli 1941–1944 okupeeritud, püüdis ta takistada juutide deporteerimist.
Nuntsiusena Prantsusmaal tuli Roncallil tegeleda süüdistustega piiskoppide vastu, kes olid teinud koostööd Vichy valitsusega. Ta korraldas Chartresis katoliiklastest Saksa sõjavangide jaoks teoloogiakursusi, kuid keeldus 2005 ajalehes Corriere della Sera avaldatud andmete alusel 20. novembril 1946 Pius XII poolt talle ja Prantsuse katoliku kirikule dateeritud dokumendi alusel ellu viimast paavsti korraldust orvuks jäänud juudi laste ristimise osas. Ta tunnustas töölispreestrite tegevust. Roncalli sai kardinalina Prantsusmaal tegutseva vaimulikuna traditsioonilise kombe järgi kardinalikübara Prantsusmaa presidendi Vincent Aurioli käest. Ta oli paavstlik delegaat 30. septembril 1954 Rahvusvahelisel armulauakongressil Liibanonis.
1958. aasta konklaav
25.–28. oktoobrini 1958 toimunud konklaavil osales 51 kardinali. Soositumad kandidaadid olid kardinal Krikor Bedros XV Aghajanian ja kardinal Giuseppe Siri. Johannes XXIII valiti kompromisskandidaadina paavstiks 11 voorus. Ta oli paavstiks saades 76 aastat ja 11 kuud vana, olles vanim paavstiks saanud isik pärast Clemens XII. Hiljem on veel vanemalt paavstiks valitud vaid Benedictus XVI.
Kinnitamata versiooni järgi valiti 3. voorus paavstiks Siri, kes aga ei tunnustanud kardinalide valikut ja loobus või kohustati loobuma paavstiametist, kuid selle versiooni tõestamiseks puuduvad kindlad allikad.
Vatikani II kirikukogu
Johannes XXIII rõhutas 25. jaanuaril 1959 tehtud läkituses vajadust oikumeenilise kirikukogu kokkukutsumiseks. 5. juunil 1960 määras ta ametisse kirikukogu komisjonid ja sekretariaadid. Ta kutsus 25. detsembril 1961 avaldatud bulla "Humanae salutis" alusel kokku oikumeenilise kirikukogu, mis avati Vatikanis 11. oktoobril 1962 ja sulges selle esimese sessiooni 8. detsembril 1962. Ta otsustas 21. novembril 1962 sekkuda jumaliku ilmutuse üle tekkinud vaidlusse ja kohustas kirikukogule kogunenud vaimulikke seda teemat uuesti läbi arutama.
Kuuba kriis
3. jaanuaril 1962 ekskommunitseeris Johannes XXIII Kuuba liidri Fidel Castro. 1962 Kuuba kriisi ajal kutsus Johannes XXIII mõlemat osapoolt saavutama rahu. Tunnustusena tema tegevuse eest anti paavstile 11. mail 1963 üle Balzani fondi rahupreemia, kuid see jäi Johannes XXIII viimaseks avalikuks viibimiseks avalikul üritusel.
Suhted Nõukogude Liiduga
6. märtsil 1963 kohtus Johannes XXIII Nikita Hruštšovi väimehe Aleksei Adžubeiga.
Suhted Ameerika Ühendriikidega
6. detsembril 1959 kohtus paavstiga Ameerika Ühendriikide president Dwight Eisenhower. 11. märtsil 1962 kohtus paavstiga Jacqueline Kennedy. Ameerika Ühendriikide president Lyndon Johnson autasustas paavsti postuumselt 6. detsembril 1963 Presidendi Vabadusmedaliga.
Suhted kiriku institutsioonidega
Johannes XXIII rõhutas 25. jaanuaril 1959 tehtud avalduses vajadust pidada Rooma piiskoppide sinod. See toimus 24.–31. jaanuaril 1960 Lateraani basiilikas. Johannes XXIII tunnustas 9. detsembril 1958 Püha Patricku välismisjonäride seltsi (S.P.S.).
Liturgilised otsused
Johannes XXIII sätestas 25. jaanuaril 1959 tehtud avalduses kanoonilise õiguse koodeksi revideerimise vajadust. Selle ülesande täitmiseks moodustas ta 28. märtsil 1962 paavstliku komisjoni.
19. märtsil 1959 kuulutas ta Laurentius Brindisist Kiriku doktoriks.
25. juulil 1960 avaldatud motu proprio ' s "Rubricarum instructum" rõhutas ta breviaariumi ja missaraamatu revideerimist.
Ta lubas uniaadikirikutel pidada liturgiat rahvakeelsena.
Ta lisas 13. novembril 1962 püha Joosepi nime missakaanonisse.
Ta eemaldas suure reede liturgiast juute solvavad sõnad. Ta keelas 5. mail 1961 ühes Austria kirikus oleva märtristseeni ning freskode eksponeerimise, mis olid juudivaenulikud ja seotud Andreas Rinni martüüriumiga. Kohalikud inimesed oli paavsti otsusele vastu.
Teoloogilised vaidlused
20. juunil 1961 rõhutas Johannes XXIII, et Uue Testamendi eksegeesil tuleb olla ettevaatlikum.
30. juunil 1962 hoiatas ta katoliiklikke teolooge Pierre Teilhard de Chardini vaadete eest.
Ideoloogilised otsused
Aprillis 1959 keelas Johannes XXIII katoliiklastel hääletada kommunistliku partei poolt.
11. aprillil 1963 avaldatud entsüklikas "Pacem in terris" kutsus ta austama inimõigusi, et rajada rahumaailm.
Katoliku kiriku sotsiaaldoktriin
Johannes XXIII käsitles 15. mail 1961 avaldatud entsüklikas "Mater et Magistra" katoliku kiriku sotsiaaldoktriini, kutsudes rikkaid riike abistama vaesemaid.
Uued piiskopkonnad
pisi|250 px| Nagasaki katedraal. Johannes XXIII taasrajas 1959 Nagasaki peapiiskopkonna.
Kanoniseerimised
Johannes XXIII kanoniseeris 10 isikut ja kuulutas õndsaks 5 isikut.
Kristlik eetika ja moraal
Johannes XXIII taastas 1958. aastal 1870. aasta jõulude ajal soiku jäetud kombe, külastades Roomas Bambino Gesu ja Santo Spirito haiglat ning Regina Coeli vanglat.
17. augustil 2003 avaldas BBC artikli, mille järgi olevat Johannes XXIII saatnud 1962 piiskoppidele dokumendi, milles kohustati vaimulike toime pandud seksuaalkuritegusid varjama või riskima ekskommunikatsiooniga.
Oikumeenia
5. juunil 1960 moodustas ta Kristliku ühtsuse sekretariaadi.
Ta kutsus 1960 oktoobris enda juurde juhtivad juudi liidrid, keda ta tervitas sõnadega: "Mina olen Joosep, teie vend."
20. detsembril 1960 kohtus ta Vatikanis anglikaani kiriku peapiiskopi Geoffrey Francis Fisheriga.
Ta saatis 27. juunil 1961 saadikud Konstantinoopoli patriarhi Athenagoras I juurde. Ta õnnitles Moskva patriarhi Aleksius I-st.
Novembris 1961 saatis ta viis vaatlejat Maailma Kirikute kontsiilile.
Protestandid peavad teda reformeerijaks.
Ta kohtus shinto ülempreestriga.
Johannes XXIII kultuuriloos
Johannes XXIII moodustas 22. veebruaril 1959 komisjoni, mille ülesandeks oli tegeleda usu levitamisega kino, raadio ja televisiooni vahendusel.
Bulgaarias Sofias ja Portugalis Lourinhãs asuvad Johannes XXIII mälestuseks püstitatud monumendid. Poolas Wrocławis püstitati 1968. aastal skulptor Ludwika Nitschowa loodud monument paavstist.
Ametisse nimetatud kardinalid
Johannes XXIII nimetas ametisse 52 kardinali 5 konsistooriumil. Tema ajal sai kardinaliks hilisem paavst Paulus VI. 18. märtsil 1960 määras ta ametisse kolm kardinali in pectore, kuid nende nimesid ei avalikustatud kunagi.
Johannes XXIII tühistas Sixtus V kehtestatud kardinalide maksimaalse piirarvu, tõstes selle oma ametiajal 87-ni ja laiendas kardinalide rahvuslikku koosseisu. 10. märtsil 1960 avaldatud motu proprio ' s "Ad suburbicarias" rõhutas ta, et kardinalpiiskoppidel pole jurisdiktsiooniõigust nende titulaarkirikute juurde kuuluvate abikirikute üle ja nende surma järel pole vanematel kardinalpreestritel ja kardinaldiakonitel õigust omandada neid abikirikuid muidu kui paavsti loal. 11. aprillil 1962 avaldatud motu proprio ' s "Suburbicariis sedibus" reguleeris ta kardinalpiiskoppide kohustusi. 15. aprillil 1962 avaldatud motu proprio ' s "Cum gravissima" kohustas ta kõigi kardinalide pühitsemist piiskoppideks. 5. septembril 1962 avaldatud motu proprio ' s "Summi pontificis" reguleeris ta Pius XII poolt kehtestatud süsteemi, mille järgi tuleb konklaavil „kaks kolmandikku pluss üks hääl” süsteemi rakendada vaid juhul, kui hääletamisest osavõtjate arv ei jagune kolmega.
Surm
Johannes XXIII kannatas 27. novembril 1961 ja 25. mail 1963 hemorroididest põhjustatud vaevuste käes. Ta suri 3. juunil 1963 kella 19.49 ajal kohaliku aja järgi Vatikanis vähi ja hemorroidide tagajärjel tekkinud kõhukelmepõletikku, olles valitsenud 4 aastat 7 kuud ja 6 päeva. Ta maeti 6. juunil Rooma Peetri kirikusse. Tema matustel peeti viimane paavsti reekviemimissa Rooma Peetri kirikus. Tema säilmed viidi 3. juunil 2001 üle samas kirikus asuvasse San Girolamo kabelisse.
Johannes XXIII kanoniseerimine
Johannes XXIII õndsakskuulutamise protsessi alustati 18. novembril 1965. Ta kuulutati õndsaks 3. septembril 2000 Johannes Paulus II poolt ja tema mälestuspäeva tähistatakse katoliku kirikus 11. oktoobril, Ameerika Ühendriikide evangeelses kirikus 3. juunil ja Kanada anglikaani kirikus 5. juunil. Ta on paavstlike delegaatide patroon. Paavst Franciscus kuulutas ta 27. aprillil 2014 pühakuks.
Jean-Pierre Léaud
thumb|right|Jean-Pierre Léaud [[Césari auhind|Césari auhinna tseremoonial 2000]] Jean-Pierre Léaud (sündinud 5. mail 1944) on prantsuse filminäitleja.
Ta on mänginud filmides:
Selli
pisi|Vidriku talu eluhoone (tänapäeval [[Vägeva küla territooriumil)]]
Selli on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Selli küla läbib Onga jõgi.
Ajalugu
Selli rüütlimõis kuulus Virumaa Simuna kihelkonna Salla mõisa alla. Simuna kihelkonna Selli vallas oli 1867. aastal 85 meeshinge. 1893 liideti Salla vallaga.
Selli mõisast eemal paiknes Selli asundus (18. sajandi Ludwig August Mellini kaardil Sellikülla) ehk Kalalinn.
1929. aasta 1. aprillist eraldati Selli küla Virumaa Salla vallast ja liideti Järvamaa Liigvalla vallaga.
Sügisel 1936 esitasid Järvamaa Liigvalla valla alla kuulunud Selli küla ja Vägeva aleviku elanikud palve, et neid Tartumaa Vaimastvere valla alla kuuluvaks arvataks.
1933 ja 1934 toimusid Vidriku talus (tänapäeval Vägeva külas) piiblinädalad. Piiblinädalaid juhatas Berliini linnamisjoni inspektor Erich Schnepel. Vidriku talu õuel tähistati 17. oktoobril 2009 Jõgeva valla ja Rapla linna aukodaniku Linda Rausi sajandat sünniaastapäeva. Vidriku talule kuuluva eluhoone ühes ruumis tegutses ka raamatukogu, mis koliti 1957. aastal Vägevale.
Selli külas (Vägeva raudteejaama lähedal, tänapäeva Luige karjääri lähedal asuva "Sopi kinnistu" kirdenurgas ) oli vesiveski kuhu pääses Selli kooli juurde viivat teed pidi. Samas veskis töötas 20. sajandi algul ka saeveski kus lõigati palkidest laudu.
13. septembril 1945 moodustati Vaimastvere valla koosseisus Kõola külanõukogu ja Selli külanõukogu, mis 1954 liideti Pedja külanõukoguga. 1979. aastal Pedja külanõukogu likvideeriti.
Dami Im
Dami Im (sündinud 17. oktoobril 1988 Seoulis) on Lõuna-Korea päritolu Austraalia laulja ja laulukirjutaja.
Üheksa-aastaselt emigreerus ta perega Austraaliasse.
Ta võitis telesaate "X-Factor" Austraalia versiooni viienda hooaja ja sõlmis lepingu plaadifirmaga Sony Music Australia.
Ta esindas Austraaliat 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis lauluga "Sound of Silence", mis sai lauluvõistlusel 511 punktiga teise koha. Žürii punktidega läks ta juhtima, aga pärast telehääletuse tulemusi jäi ta Ukraina järel teiseks.
Theodor Saar
Theodor Saar ehk Kaerametsa Veeda (20. märts 1906 – 26. märts 1984) oli Kihnu õpetaja, koduloolane, Kihnu Meremuuseumi asutaja ja muusik.
Aadress
Aadress on inimese elukoha, asutuse asukoha, maaüksuse või muu koha määrang haldusüksuste nimede ja muude nimede ning sageli ka numbrite abil.
Theodor Saar
Saar uuris põhjalikult nii Kihnu kui ka teiste Lääne-Eesti väikesaarte, aga ka Pärnu- ja Läänemaa folkloori. Ta on Enn Uuetoa (Kihnu Jõnnu) ja Virve Kösteri (Kihnu Virve) kõrval tuntuim kihnlane.
Aadress
Aadressil on mitu funktsiooni:
Postiaadress
Eestis on postiaadressis saaja (inimese või asutuse) nimi või nimetus, tänav, maja- ja korterinumber (maakohas küla ja vald), sihtnumber, linn või maakond, riik. Eesti-sisesel saadetisel pole riiki vaja märkida.
KGB esimeeste loend
Käesolevas artiklis on loetletud Nõukogude Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee, üldtuntud kui KGB, esimehi ja nende asetäitjaid.
I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love
"I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love" on My Chemical Romance'i debüütalbum. See ilmus 23. juulil 2002.
KGB esimeeste loend
NSVL Riikliku Julgeoleku Komitee juht oli NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee esimees, kellel oli läbi aegade 1–2 esimest asetäitjat ja paar täiendavat asetäitjat, kes kureerisid eri töösuundi. Peale selle olid veel RJK tähtsamate struktuuriüksuste (Esimene peavalitsus, Teine peavalitsus, 8. peavalitsus jne) ülemad ka vastavalt töökorraldusele RJK esimehe asetäitjad.
I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love
Matt Pelissier, kes oli sel ajal bändi trummar, aitas Gerard Wayl kirjutada lugu "Skylines and Turnstiles". Tänu sellele albumile kogunes bändile suur underground-pooldajaskond, kuid mainstream-edu ei saavutatud enne nende teist albumit "Three Cheers for Sweet Revenge", mis ilmus kaks aastat hiljem.
KGB esimeeste loend
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee esimehe juures asus nõuandva organina RJK Kolleegium ning RJK parteikomitee ja komsomolikomitee.
I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love
Albumit müüdi esialgu üle 37 000 eksemplari. 2009. aastal anti album uuesti välja vinüülina. Seda on müüdud USA-s üle 300 000 eksemplari ning ka Suurbritannias ületati kuldplaadiks vajaliku 100 000 müüdud eksemplari piir.
KGB esimeeste loend
NSVL Riikliku Julgeoleku Komitee esimees kinnitati NLKP Keskkomitee poolt ja määrati oma ametikohale NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi poolt. RJK esimehe asetäitjad määrati oma ametikohale samuti NLKP Keskkomitee ja NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi poolt, RJK Kolleegiumi liikmete kandidatuurid kinnitati NLKP Keskkomitee ja NSV Liidu Ministrite Nõukogu poolt.
María Luisa (Hispaania kuninganna)
thumb|right|María Luisa (Hispaania kuninganna) María Luisa (Maria Luisa; 17. september 1688 – 14. veebruar 1714) oli Savoia hertsogi Vittorio Amedeo  II ja Orléansi Anne Marie tütar.
Abielu ja lapsed
2. novembril 1701 abiellus Maria Luisa oma õemehe noorima venna, Hispaania kuninga Felipe V-ga. María Luisa oli kuningannana väga populaarne ja armastatud.
Sergei Kirov
Sergei Kirov (tegelikult Sergei Mironovitš Kostrikov; 27. märts (15. märts vkj) 1886 Uržum, Vjatka kubermang – 1. detsember 1934 Leningrad) oli Nõukogude Liidu poliitik, ÜK(b)P Leningradi oblastikomitee 1. sekretär ja ÜK(b)P Keskkomitee sekretär.
Sergei Kirov oli 1930ndate alguses üks Stalini peamisi soosikuid ning sai ÜK(b)P Leningradi oblastikomitee parteijuhiks – keskkomitee 1. sekretäriks.
Kuid siis muutus ta juba liiga populaarseks, hakates koguni ohustama Stalini juhtrolli parteis, (1934. aastal toimunud ÜK(b)P Kongressil, nn Võitjate kongressil sai ta rohkem saadikute hääli kui Jossif Stalin) ja seega kogu riigis. Aastal 1934 valitigi ta koos Staliniga kommunistliku partei keskkomitee sekretäriks.
1934. aastal, vaid mõni kuu hiljem, lasti NKVD Leningradi oblastivalitsuse poolt kaitstav Kirov kolmandal katsel maha. Võimalik, et mõrv oli sooritatud Stalini soovil, kuid kindlaid tõendeid selle kohta pole säilinud.
Tahkuna nina
Tahkuna nina on neem, mis asub Tahkuna poolsaare põhjatipus.
Sergei Kirov
Igal juhul sai Stalin sellest ettekäände suure terrori alustamiseks. Kirovi surmas süüdistati Grigori Zinovjevit ja Lev Kamenevi, kes ka kohe süüdi mõisteti (esialgu vangi, 1936. aastal surma), hiljem järgnesid tunduvalt mastaapsemad ja verisemad "puhastused".
Eestis tegutses tema järgi nimetatud kalurikolhoos.
Sompa linnaosa
thumb|Tänav Sompas pisi|Sompa linnaosa (4) Kohtla-Järve kaardil Sompa on Kohtla-Järve lahuslinnaosa, mis asub Jõhvist 8 km edelas. Piirneb Jõhvi, Toila ja Alutaguse vallaga. Koordinaadid on 59°20' N, 27°17' E.
Sompa on endine kaevandusasula. Sompa alev moodustati 1948 ja see liideti 1960 Kohtla-Järvega. Sealne põlevkivikaevandus oli kasutusel 1948–1999.
Elanikke oli 2003. aastal umbes 1600. 2010. aastaks oli elanike arv vähenenud 1136-ni. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Sompas 958 inimest. Eestlasi oli neist 172 (17,95%).