cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hailey Baldwin
Isiklikku
Ta on näitleja Stephen Baldwini tütar. Ta abiellus 2018. aastal Justin Bieberiga.
Maria Silvere
Maria Silvere (neiupõlves Maria Ruusmann; 29. oktoober 1884 Haani, Valguta vald, Tartumaa – 1965 Tallinn) oli Eesti naisliikumise tegelane.
Silvere tegutses juhtivatel kohtadel Tartu Naiskodukaitses ja Tartu Naisseltsis. Ta küüditati 14. juunil 1941 Jõgevalt Siberisse, kust naasis kodumaale 1956. aastal.
Maria Silvere oli abielus ettevõtja Ants Silverega, nende tütar oli Laine Silvere-Pant (1911–2013).
Ulrika Jonsson
Eva Ulrika Jonsson (sündinud 16. augustil 1967 Sollentuna vallas) on rootsi päritolu Suurbritannia telesaatejuht.
Aastal 1998 Birminghamis toimunud Eurovisiooni lauluvõistlusel oli Jonsson koos Terry Woganiga õhtujuht.
Eduardo Campos
pisi|Eduardo Campos Eduardo Henrique Accioly Campos (10. august 1965 Recife, Pernambuco osariik – 13. august 2014 Santos, São Paulo osariik) oli Brasiilia ökonomist ja poliitik.
Ta lõpetas Pernambuco Föderaalse Ülikooli ökonomistina.
Ta oli aastatel 2004–2005 Brasiilia teadus- ja tehnoloogiaminister. Aastatel 2007–2014 oli ta Pernambuco osariigi kuberner. Lisaks oli ta aastast 2005 kuni surmani Brasiilia Sotsialistliku Partei president. Aastal 2014 kandideeris ta Brasiilia presidendivalimistel.
Eduardo Campos hukkus 13. augustil 2014 São Paulo osariigis Santoses lennuõnnetuse tagajärjel.
Isiklikku
Tema vanaisa Miguel Arraes (1916–2005) oli Pernambuco osariigi kuberner, ema Ana Arraes on advokaat ja poliitik ning isa Maximiano Campos (1941–1998) oli luuletaja.
Ants Silvere
Ants Silvere (1935. aastani Hans Silbergleich; 12. detsember 1873 Paasvere vald, Virumaa – 11. märts 1943 Assino, Tomski oblast) oli Eesti ettevõtja.
Silvere sündis Paasvere vallas Aru talus Virumaal talumehe pojana. 1916. aastal omandas ta Tartus Kalda tänaval asuva õlletööstuse Livonia (loodud 1863, moderniseeritud auruõlletehaseks 1910). 1930 võttis ettevõtte juhtimise üle tema poeg Albert Silvere, kes oli õppinud õlletehnoloogiat Tšehhoslovakkias ja Saksamaal. Ants Silvere ise juhtis Jõgeval Uku jahu-, vilja- ja saeveskeid. 30. novembril 1937 valiti Ants Silvere Kaubandus-Tööstuskoja kesk- ja väiketööstuse sektsiooni liikmeks.
1939. aastal reorganiseeriti perekonnale kuuluvad äriettevõtted aktsiaseltsiks A. Silvere & Ko. 1940. aastal Livonia natsionaliseeriti ja liideti aprillis 1941 Tartu Õlletehasega (endine A. Le Coq), Livoniast sai selle Kalda tänava osakond. Tehas sai sõjasuvel 1941 tõsiselt kannatada, tootmishooned hävisid lõplikult 1944. 14. juunil 1941 küüditati Silvere Jõgevalt Siberisse, kus Ants Silvere 1943. aastal suri.
Ants Silvere oli abielus Maria Silverega (neiuna Ruusmann), nende tütred on Laine Silvere-Pant (1911–2013) ja Aino Assor, pojad Udo Silvere ja Albert Silvere.
Ants ja Maria Silvere ning Siegfried Panti mälestuseks asutas Tartu Ülikooli auliige Laine Silvere-Pant 1995. aastal Tartu Ülikooli Sihtasutuse kaudu Tartu Ülikooli juures mälestusfondi eesti haritlaste õppetegevuse toetamiseks ning edutamiseks. Fond annab välja Ants ja Maria Silvere ning Sigfried Panti mälestusstipendiumit majanduslikku abi vajavate Tartu Ülikooli üliõpilaste ja edasiõppijate toetuseks.
Dekanool
Kasutamine
Dekanooli kasutatakse plastifikaatorite, surfaktantide, määrete ja lahustite valmistamisel.
Mürgisus
Dekanool on nahale ja silmadele tugevalt ärritav. Silma sattumisel võib tekitada jäädavaid kahjustusi. Dekanool võib toimida ka narkootiliselt. Keskkonnale on see aine ohtlik.
Vipera darevskii
Vipera darevskii on maoliik. Väliselt, seljal paikneva tumeda siksak triibu järgi, meenutavad nad Eestis levinud harilikku rästikut.
Levila
Nad elavad Gruusias, Türgis ja Armeenias. Levila hulka Armeenias arvatakse haldusüksus Širak.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Vipera darevskii seisuga 18.12.2013.
Congaree rahvuspark
Congaree rahvuspark (Congaree National Park) on Ameerika Ühendriikide rahvuspark, mis asub Lõuna-Carolina osariigis.
Park asub osariigi pealinnast Columbiast 29 km kagus. Congaree rahvuspargi pindala on 108 ruutkilomeetrit ning seal kaitstakse ürgmetsi. Pargist voolab läbi Congaree jõgi.
Leemet Onno
Leemet Onno (sündinud 5. juunil 1990 ) on eesti laulja. Ta saavutas telesaate "Eesti otsib superstaari" neljandal hooajal 7. koha.
Congaree rahvuspark
Congaree rahvuspark sai rahvuspargiks 2003. aastal ning 2018. aastal oli see Ameerika Ühendriikide rahvusparkidest kümnes kõige vähem külastatud rahvuspark.
Leemet Onno
Leemet pääses finaali 3. aprillil 2011 toimunud "noormeeste nädala" teisest stuudiovoorust, kus ta esitas Chris Medina laulu "What Are Words".
Onno lõpetas 2007. aastal Emmaste Põhikooli.
Muusikaline tegevus
Leemet Onno valiti 2002. aastal "Hiiumaa laste lauluvõistlusel" parimaks laulupoisiks (juhendaja Heli Lindmäe), millele lisandus ka parima merelaulu preemia. Esinenud kahel korral Eesti Televisiooni "Laulukarusselli" finaalis ning tegutsenud solistina Emmaste puhkpilliorkestris.
Alates 2007. aastast on ta bändi The Filler solist.
Ta osales 2017. aasta Eesti Laulul lauluga "Hurricane".
Volmari kihelkond
Volmari kihelkond ehk Valmiera kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Wolmar-Wolmarshof, varem Kirchspiel Wolmar, läti keeles Valmieras draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Volmari kreisis. 300px|pisi|right|Volmari kreis [[Ludwig August Mellini kaardil Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel (1798)]]
Ajalugu
Volmari kirikukihelkond on tõenäoliselt sama vana kui Volmari Püha Siimoni kihelkonnakirik. See jagunes linna- ja maakoguduseks. 1674. aastast oli pastori kõrval ametis diakon; 1883. aastal eraldati diakonaat iseseisvaks Veide kihelkonnaks. Patronaadiõigus kuulus kihelkonna rüütlimõisatele.
Mašakali keel
Mašakali keel on Brasiilias Minas Geraisi osariigis kõneldav keel, mis kuulub koos väljasurnud malali ja patašo keelega mašakali keelkonda.
Mašakali keel on ohustatud. Selle oskajaid loendati 2006. aastal 1270. Teistel andmetel on kõnelejaid alla 800.
Kartitsch
thumb|Kartitsch
Kartitsch on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Lienzi ringkonnas. Vald asub 1353 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 58,91 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 808 inimest.
Avarsoo
Avarsoo on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti perekonnanime Avarsoo isikutele, kelle senine perekonnanimi oli Tats. Hendrik Avarsoo palvel kanti Avarsoo perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 72 all (Siseministeeriumi teadaanne 26. aprillist 1935).
Kartitsch
Vapp
Kartitschi vapp on tõusev kuldne kuusirp sinisel väljal. 1465. aastal kinkis keiser Friedrich III vapi Hans ja Jacob Wiserile, vallajuhtidele.
Suur nälg
Ajalugu
pisi|Näljakangur [[Palmse külas]]
1694. aastal tabas Eestit ikaldus. Viljakasvuks oli ilm ebasoodne, järgmisel aastal sadas suvi läbi külma vihma, nii et heina ei saanud teha. Rukis ei õitsenud ega valminud. Suvivilja hävitas sügisel varajane külm. 1696. aasta kevad oli jälle väga külm ja suvel sadas taas vihma. Ikaldus oli veel suurem kui eelmisel aastal. 1696. aastal hakkasid esimesed inimesed nälga surema. Paljud inimesed lahkusid kodudest, et toitu otsida. Suure näljaga proovisid inimesed süüa kõike, mis kätte sattus. Söödi isegi õlgi, puukoort, sõnnikut. Paljud inimesed läksid linnadesse, kus oli aga samuti toidupuudus.
1696. aastal oli linnades siiski veel piisavalt toiduvarusid. 1696. aasta kevadel lubab Liivimaa kuberner Erik Soop Liivimaa majandusasehaldur Strömfeldtil Tartu sõja­väe moonalaost laenata talunikele 700 tündrit vilja ja teeb korralduse ka Pärnumaa rentnike varustamiseks viljaga. Vilja veeti Eestist ka Rootsi ja Soome, kus näljahäda oli suurem. 1697. aastal oli heategevuslik üritus näljahädaliste aitamiseks ka Tartus (kindralkuberner Erik Dahlbergi korraldusel).
1697. aasta kevadel, kui teede ja asulate ümber hakkas lumi sulama, leiti palju laipu, kes olid talvel surnud. Kõige vähem lootust oli orbudel ja vanuritel. Levis tüüfus ja düsenteeria. Näljahäda lõppes alles 1698. aastal. On arvatud, et suri umbes 70 000 – 75 000 inimest, seega 20% rahvastikust ehk iga viies inimene. 1701-1703. aasta nekrutivõtu ajaks oli keskklassi talupoegadel veel küllalt raha, et oma antud nekrutitele palka ja riietust osta. See näitab, et löögi alla oli sattunud eeskätt sulasrahvas ja popsid, keskklass suutis näljahädast välja tulla.
Ilukirjanduses
Suurt nälga on kujutatud Mait Metsanurga romaanis "Tuli tuha all", Aristarh Sinkeli romaanis "Mõõgaga mõõdetud maa" ja Meelis Friedenthali romaanis "Mesilased".
Yasin Ehliz
Yasin Ehliz (sündinud 30. detsembril 1992 Bad Tölzis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliigaklubis EHC München ründajana paremäärel.
Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2010–11 Thomas Sabo Ice Tigersi meeskonnas. Seal mängis ta kuni hooaja 2017–18 lõpuni.
2018. aasta novembris naasis Ehliz Saksamaa kõrgliigas, sõlmides lepingu EHC Müncheniga. 2023. aastal tuli ta klubiga Saksamaa meistriks. 2022/23. põhihooajal oli Ehliz Kölner Haie mängija Andreas Thuressoni kõrval resultatiivseim mängija (21+39) ning valiti hooaja parimaks mängijaks.
2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Ehliz Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Jäähoki maailmameistrivõistlustel osales Ehliz esmakordselt 2013. aastal.
Villanders
thumb|Vaade kirdest thumb|Villandersi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Villanders (itaalia: Villandro) on küla ja vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, elanikke 1875 (12.31.2013). See paikneb Eisacki orus (itaalia: Valle Isarco; saksa: Eisacktal) Klauseni (itaalia: Chiusa) kohal.
Nimekujud
Villandersit on dokumendis esmamainitud 1070. aastal Filandresi nime all; 1085. aastal Filandersi nime all, hiljem kui Filanders või Vylanders.
Villandersi nime päritolu, mida sageli usutakse tulevat mõistest viel anders tähendusega "palju erinev", pole siiani selge. Mõnikord usutakse, et nimi on Rooma-eelset päritolu (sarnaselt naaberküladega Verdings/Verdignes ja Feldthurns/Velturno). Ühed keeleteadlased on püüdnud otsida Rooma juuri (näiteks "villa antrorum" või "valles antri"), samas kui teised kahtlustavad isegi ühendust Flandriaga Belgias. Kuid ükski neist ettepanekutest ei ole veenev. Legendi järgi on mõned Villandersi inimesed veendunud, et küla sai nimeks Schönberg, mis tähendab ilusat mäge, ja kui see maalihkes hävines, nägi pärast kõik välja "palju erinev" (saksa: viel anders).
Eel- ja esiajalugu
Võib oletada, et kauges aegade hämaruses avastasid inimesed, et elu oli Villandersi päikeseliste nõlvade viljakal moreenpinnasel meeldiv ja nii nad asusid sinna elama. On tõendeid, et külgnevat Sarntali orgu ja ümbritsevaid mägesid, sealhulgas Villandersi mäge ja alpi rohumaid on inimese poolt uuritud ja majanduslikult kasutatud vähemalt mesoliitikumist saati. Need leiud ja Villandersi alpi rohumaa maastiku omadused, mis on ideaalsed karjatamiseks kaljukitsedele, mesoliitiliste jahimeeste eelistatud saagile, näitavad, et kogu rohumaa oli sel ajal suvine jahimaa. Villandersi küla piirkonnas ja selle ümbruses asuvas Plunackeri arheoloogilises piirkonnas tehtud kaevamiste käigus avastati katmata mesoliitikumi kultuurkiht, mis sisaldas ränikivist tehtud tööriistu 8. ja 7. sajandist eKr.
Neoliitikumi alguses 5000 eKr maa harimine ja koduloomade pidamine näitab, et inimesed elasid Lõuna-Tiroolis nüüd püsivalt. Villandersi madal mägine maastik pakkus selle jaoks soodsaid tingimusi. Leiud Plunackeri arheoloogilises piirkonnas Villandersis on kõige olulisemate seas sellest ajastust kogu Alpides. Neoliitikumi leiud Villandersi alpi rohumaadel annavad ka tõendeid inimese kohalolust kõrgemal tasemel, kuid ei võimalda järeldada alpi rohumaade kasutamist põllumajanduses selle mõiste kitsamas tähenduses.
Vase- ja pronksiaja leiud on tõepoolest haruldased; kuid leiud ümbritsevates kogukondades (Brixen/Bressanone, Saubach ja Barbian/Barbiano) viitavad sellele, et seal oli katkematu asustusajalugu. On tõenäoline, et kaevandamine oli juba alanud ja kaevandatud vask müüdi lõunas asuvatele kogukondadele Garda järve ääres ja Po madalikul (Pianura Padana). Vahemere mõju Lõuna-Alpides võib näha ka intellekti maailmas: viidi sisse etruski mudelis kirjutamine ja jumalate kujutamine sarnanes kreeka, itaalia või etruski stiiliga.
Rooma aeg
Rooma aeg tänapäevases Lõuna-Tiroolis algas alles keiser Augustusega (31 eKr – 14 pKr) ning kestis 5. ja 6. sajandini pKr. Villandersi ümbruskond oli sel ajal pidevalt asustatud, kuid ikkagi hõredalt. Ainsad seni avastatud leiud on leitud Plunackeris. Siin avastati suure ja suurepärase Rooma villa jäänused. Tol ajal asus Ritteni/Renoni ja Villandersi vaheline ala Trento/Tridentumi, Noricumi ja Rhaetia vahelisel piiril, kuid arheoloogiliste tõendite puudusel on võimatu täpsem olla.
Vilandersi isandad
Tiitel "Vilandersi isandad" tähistab üht kõige võimsamat aadliklanni keskaegses Tiroolis, koduga Villandersis. Nad olid jõukad talupojad, kes elasid suures talumajas, rohkem nagu mõisamajas, ja kes varsti soovisid laiendada oma vara ja saada poliitilist mõjukust.
Esimese viite Vilandersi isandatele võib leida kirikuraamatutest 12. sajandi esimesest poolest. Lisand "von Vilanders" (Vilandersist) muutus üha tavalisemaks 13. sajandi jooksul ja seda kasutasid mitmed perekonnad, kes ei olnud üksteisega suguluses. Vilandersi isandate genealoogia algab Ekkehard I-ga Vilandersist (1176-1183), siis jaguneb 12 haruks.
Esialgu kehtestasid Vilandersi isandad end Brixeni ja Trento piiskoppide ministeriaalidena ning Villandersi kohtus, mis moodustas oma õigusliku ringkonna Bozeni krahvkonnas. Nad pandi vastutama kindlustatud lossidesse strateegiliselt tähtsate punktide kontrollimiseks, nagu Trostburg, mille krahv Meinhard andis Villandersi kohtunikule Randold von Vilanders zu Pradellile, kes sai seejärel Wolkensteini krahvide eelkäijaks ja seega ka suure keskaegse menestreli Oswald von Wolkensteini esiisa.
Völs (Tirool)
Völs on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald paikneb Innsbrucki läänepiiril, 574 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 5,62 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 6691 inimest.
Villanders
Vilandersi isandad
Tülides mäekurude maa pärast, nimelt Tiroolis, Hapsburgide, Baieri hertsogkonna Wittelsbachide perekonna ja Luxemburgide vahel mängis Engelmar von Vilanders hämarat rolli, mis tõi kaasa Vilandersi isandate languse. Engelmar von Vilanders, kes oli vahepeal kuberneriks saanud, arvas, et suudab vaenust teenida. Kuid tema poliitilise arukuse puudumine pitseeris tema saatuse. Esiteks pidas ta riigireetmiseni viinud läbirääkimisi Luxemburgide ja nende liitlase Trento piiskopiga, siis tegi tagasipöörde, kui Luxemburgide lüüasaamine silmapiiril terendus. 1347. aasta aprilli alguses vandus ta taas kord truudust Tirooli suveräänile. Talle anti andeks, kuid pidi taanduma kuberneriametist ja kaotas palju oma valdusi. Pärast lüüasaamisi sõdades püüdsid Luxemburgid Tirooli aadlimehi enda poole võitmiseks taas ära osta. Vilandersi isandad ei suutnud vastu panna ja lubasid endile veel kord läbirääkimisi oma riigi vaenlasega. Lisaks sõlmis Engelmar von Vilanders 1347. aasta oktoobris lepingu Trento piiskopiga, milles lubati vastastikust toetust rünnaku korral.
Völs (Tirool)
Kohta on esmamainitud 1188. aastal.
Villanders
Vilandersi isandad
1347. aasta sügisel pidas keiser Ludwig "Baierlane" otsustava kampaania oma vaenlaste vastu, võitis Trento piiskoppi ja maksis kätte endisele kubernerile Engelmar von Vilandersile, keda süüdistati riigireetmises, mõisteti süüdi ja surma. Seejärel löödi tal oma venna lossi ees pea maha. Selle tulemusena kaotas von Vilanders enamuse oma valdustest. Ekkehard von Vilanders-Trostburg oli ainus perekonna liige, et taastada mingigi poliitiline mõjuvõim, kuid ta ei suutnud ära hoida kord võimsa Vilandersi isandate liini väljasuremist aastal 1547.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse andmetel kõneleb 98,46% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,15% itaalia keelt ja 0,38% ladiini keelt.
Kultuur ja vaatamisväärsused
Villanders on üks kõige populaarsemaid puhkusekohti Isarco orus. Ümbrus sobib ideaalselt matkamiseks, olgu siis orus või Alpi rohumaadel. Villanders on tuntud ka kaevanduste poolest, mis on avatud ka külastajatele. Keskajal olid kaevandused kõige olulisemad Tiroolis. Eriti 16. sajandil oli kaevandustel suur mõju Villandersi ja Klauseni elule.
Tuntud on ka kalmistu Püha Stefanuse kihelkonnakiriku juures oma sepisrauast ristidega haudadel. See on üks ilusamaid kalmistuid Lõuna-Tiroolis.
Törggeleni traditsioon, mis hõlmab uue veini maitsmist ja tüüpiliste talutoitude söömist, on samuti laialt levinud.
Lõuna-Tirooli geograafiline keskpunkt asub samuti Villandersi vallas, täpsemalt alpi rohumaal Villanderer Alm, just Villandersi mäe all.
Eris-parbelind
Eris-parbelind (Eubucco richardsoni) on Lõuna-Ameerikas elutsev parbelindlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Alamliigid
Eris-parbelinnul on kirjeldatud kahte alamliiki:
Kirjeldus
Eris-parbelinnud on tavaliselt umbes 15,5 cm pikad ja kaalult 24,5–34 g.
Levila
Liik elutseb Lõuna-Ameerikas, täpsemalt põhiliselt selle loodeosas. Levila ulatub Boliivia kaguosast kuni Kesk- ja Edela-Colombiani, piirdudes külgedelt Ida- ja Kirde-Peruu, Lääne-Ecuadori ning Lääne-Brasiiliaga.
Seisund
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimistu järgi on liik soodsas seisundis.
Raimonds Lapiņš
Rogaini maailmameistrivõistlustel on ta tulnud segavõistkondade arvestuses koos Anita Liepiņa ja Guntars Mankusega kaks korda (2002 ja 2006) maailmameistriks ja võitnud 2004. aastal pronksmedali.
Rogaini Euroopa meistrivõistlustel 2005. aastal Nõval võitis ta meeskondade arvestuses koos Kaspars Kursinskisega hõbemedali.
Välislingid
‏‎
Tarkvararaamistik
Teekidest eristuvad raamistikud järgmiselt:
Põhjendatus
Tarkvararaamistike loojate eesmärgiks on hõlbustada mingile arendusele esitatud spetsiifiliste talitusnõuete täitmist seeläbi, et "reaprogrammeerija" ei pea enam tegelema süsteemi üldise töötamise pisiasjadega. Näiteks võiks meeskonnal kuluda oluliselt vähem aega pangandustarkvara arendamiseks, kui nad saavad maksimaalselt tegeleda valdkonnaspetsiifilistele nõuetele vastava koodi loomisega, selle asemel, et süveneda HTTP päringute vastuvõtmise detailidesse.
Tarkvararaamistikust saadav töötundide võit võiks olla seda suurem, mida rohkem seda erinevates projektides taaskasutatakse ja mida levinum see arendajate seas on. On levinud kriitika, et programmeerija peab lisaks oma tavalistele töövahenditele õppima ka veel raamistiku eripärasid tundma ja seetõttu tarnitakse tarkvara just ebaefektiivsemalt, kui seda oleks tehtud rätseplahendusena.
Kõige paremini on ajahambale vastu pidanud tarkvararaamistikud, millel on teatud 'elegants' - nende peale ehitatud rakenduse kood on lühidam, loetavam ja lihtsamini muudetav, kui see oleks ilma raamistikuta.
Näited
Tarkvararaamistikud sisaldavad tihti suurt osa erinevat abikoodi, et alglaadida lõppkasutajani jõudev rakendus, kuid on lõpuks ise kindla fookusega, näiteks:
Siegfried Pant
Siegfried Pant (29. apr. 1905 Viljandis – 9. juuli 1960 Toronto) oli Eesti pangandustegelane.
Ta õppis aastail 1925–1930 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas, 1943. aastal lõpetas samas majandusteaduskonna cum laude, hiljem lõpetas Toronto Ülikooli majandusteaduskonna. Siegfried Pant kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Alates 1926. aastast oli ta Viljandi linnavalitsuse, hiljem Tartu Eesti Laenu ja Hoiu Ühisuse ametnik ja pearaamatupidaja, 1938-1940 Tallinna Linnapanga pearaamatupidaja.
Sõdurina viidi ta 1944 Saksamaale, sealt emigreerus 1948. aastal Kanadasse. Seal lõpetas ta vannutatud raamatupidajate kursused ning töötas vannutatud raamatupidajana kuni surmani 1960. aastal.
1936. aastal abiellus ta Laine Silverega.
Siegfried Panti ning Ants ja Maria Silvere mälestuseks asutas Tartu Ülikooli auliige Laine Silvere-Pant 1995. aastal Tartu Ülikooli Sihtasutusi kaudu Tartu Ülikooli juures mälestusfondi eesti haritlaste õppetegevuse toetamiseks ning edutamiseks. Fond annab välja Ants ja Maria Silvere ning Sigfried Panti mälestusstipendiumit majanduslikku abi vajavate Tartu Ülikooli üliõpilaste ja edasiõppijate toetuseks.
Pakri kihistu
pisi|Pakri kihistu stratotüübiks oon Pakri neeme pank Pakri kihistu (inglise keeles Pakri Formation) on ordoviitsiumi ladestu Kunda lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Armin Öpik aastal 1927.
Kihistu stratotüüp on Pakri neeme pank ja see on nime saanud Pakri saarte järgi. Kihistu on kõige paksem Tareste F-352 puuraugus (3,8 m).
Kihistu koosneb suure liivasisaldusega lubjakividest ja suure lubjasisaldusega liivakividest. Need sisaldavad vahekihtidena kerogeenset merglit (põlevkivi). Kihistu läänepoolsemas osas valdavad liivakivid, seal eristatakse Suurupi ja Osmussaare kihistikke. Tallinna ümbruskonnas hakkavad domineerima Kallaste ja Jägala kihistike lubjakivid, kus esineb ka konglomeraati. Osmussaarel ja vähemal määral ka sealse ümbruskonna mandrialadel sisaldab kihistu daike.
Hanila Laulu- ja Mänguselts
alt=|pisi|Hanila Laulu- ja Mänguselts 15. aastapäeval Salevere Loovkojas alt=|pisi|Tallinnas [[Folkloorifestival Baltica|Folkloorifestivalil Baltica]] pisi|Hanila Laulu- ja Mänguselts Vatla EV 100 juubeliüritusel Hanila Laulu- ja Mänguselts on Pärnumaal Lääneranna vallas Kõmsi külas tegutsev rahvakunstiansambel ja selts, mis tegeleb peamiselt vanade rahvalike ja folkloorsete tantsude ja laulude uurimise, otsimise ja esitamisega. Seltsi kavadesse kuulub folkloorivaramu laule ja tantse nii Lääne-Eestist kui ka mujalt.
Selts on asutatud 14. veebruaril 2004, MTÜ-ks sai 2007. aasta veebruaris, alates 19. aprillist 2010 on selts ka Kodukant Läänemaa liige.
Hanila Laulu- ja Mänguseltsi kuulub seisuga 1. juuli 2018 kokku 26 inimest, kes jagunevad kolme rühma: lauljad, tantsijad ja pillimängijad (kapell).
Hanila Laulu- ja Mänguselts on osalenud üritustel jaanituledest kuni folkloorifestivalideni. Esinetud on pulmas ja selts on ise läbi mänginud ühe pulma, mis kujutas endast aastatetaguse Lääne-Eesti pulmakommete tutvustamist just nii, nagu see kunagi välja nägi. Samuti on nad korraldanud simmaneid.
Selts tähistas oma 15. aastapäeva 18. augustil 2019 Pärnumaal Lääneranna vallas Salevere loovkojas.
Katrin Kumpan
Katrin Kumpan (aastatel 1970–1986 Katrin Sang; sündinud 4. juulil 1947 Pärnus) on eesti endine näitleja ja kultuuritöötaja.
Ta lõpetas 1965. aastal Pärnu 2. Keskkooli ja 1972. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (5.lend).
Pärast keskkooli lõpetamist töötas ta aastatel 1965–1967 Kihnus kooliõpetajana. Pärast kõrgkooli lõpetamist töötas ta aastatel 1972–1992 teatris Estonia.
Ta on juhendanud aastast 1979 Kihnu folklooriansamblit Kihnumua ja pärast teatris töötamist on olnud kuni 2001. aastani Kihnu rahvamaja juhataja.
Isiklikku
Aastatel 1970–1986 oli abielus luuletaja ja kirjandusteadlase Joel Sangaga.
Forgotten Sunrise
Forgotten Sunrise on 1992. aastal loodud Eesti outdustrial ' i bänd."Algselt death metal ' it viljeleva bändi asutajaliikmed olid laulja Anders Melts ja basskitarrist Jan Talts. 1993. aastal sõlmiti leping plaadifirmaga Rising Realm Records ning järgmisel aastal andis bänd välja debüütplaadi Forever Sleeping Greystones. 1996. aastal võttis Forgotten Sunrise muusikategemisel kasutusele arvutid ning hakati mängima varasemast oluliselt erinevat muusikat — deathbeat ' i."
Gerth Kulemann
Gerth (Gerhard) Kulemann (Culemann) (sünniaeg teadmata, surnud 28. novembril 1550) oli Tallinna köitemeister ja kaplan. Ta vannutati 1537. aasta 2. mail köitemeistriks ja Tallinna kodanikuks. Gerth Kulemanni pitser on ühel 1549. aasta 25. septembril koostatud testamendil.
Kastna Püha Arsenius Suure kogudus
Kastna Püha Arseniuse (Suure) kogudus asus Pärnumaal Tõstamaa vallas Kastna külas aastatel 1896–1986.
Koguduse ajaloost
Pärnumaa Seli-Tõstamaa Püha Vassilius Suure õigeusu kogudusest eraldati 1896. aastal Kastna kogudus ja pühitseti Vaga Arseni Suure auks Riia ja Miitavi ülempiiskop Arseni (Brjantsev) poolt. Kastna Püha Arseniuse koguduse esimeseks preestriks pühitseti 29. juunil 1896 Riia Vaimuliku Seminari kasvandik Pavel Tšetõrkin. Kastna kogudusel oli annetajaliikmeid 1909. aastal 862, 1920. aastal 301 ja 1939. aastal 469.
Kastna Vaga Arseni Suure kirik
Puust kirik ehitati 1896. aastal ja pühitseti Vaga Arseni Suure auks Riia ja Miitavi ülempiiskop Arseni (Brjantsev) poolt. Uus kivikirik ehitati Kastnasse 1904. aastal. Kirik ehitati maakividest ja Tõstamaa kollastest tellistest.
Kastna Vaga Arseni Suure kirikut kasutas Kastna Püha Arsenius Suure kogudus. Tänapäeval on pühakoda varemeis.
Õigeusu koolid
Usuvahetusliikumise algjärgus 25. aprillil 1845 andis Vene keiser välja määruse (ukaas), mis nägi ette õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide loomist. Kastna Püha Arsenius Suure koguduse kihelkonnakool avati 1896. aastal. Kogudusel oli ka kaks abikooli. Koolid suleti 1918. aastal.
== Koguduses teeninud preestrid == · pr Pavel Tšetõrkin
· pr Viktor Kümmel
· pr Feodor/Theodor Troitski
· pr Mihail/Mihkel Pops
· pr Mihail/Mihkel Raab
· pr Joann Tamm
· pr Elmar/Johannes Vaher
· pr Joann Prikman
· pr Nikolai Leisman
· üpr Karp Noppel
· pr Arkadi Nael
· pr Aleksander Uudelepp/Beztsennõi
· mpr Laatsar (Sarv)
· pr Vladimir Olter
· pr Mihail Tapp
· pr Aleksander Toom/Toompuu
· pr Joann Uibokand/Beztsennõi
· pr Artemi Pops
· üpr Mihail Tapp
Koguduses teeninud köstreid
· Jakob Sikk
· Nikita Almazov
· Viktor Rajevski
· Martin Tolli
· Georgi Pottsepp
· Andrei Vestman
· Viktor Kümmel
· Artemi Pops
Ole valmis!
Ole valmis! on nutiseadmete rakendusprogramm (kriisiäpp), milles on infot pere ja kodu kaitseks, matkajale ning suuremate ja väiksemate kriiside puhuks. Rakendus loodi Naiskodukaitse (NKK) algatusel 2018. aastal.
Łaszczów
Łaszczów on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Tomaszów Lubelski maakonnas, Łaszczówi valla halduskeskus. Linn asub Ukraina piirist ligikaudu 14 km kaugusel, Tomaszów Lubelskist umbes 24 km idakirdes.
Linn on rajatud 1549. aastal ja kandis kuni 1578. aastani nime Prawda. 1578. aastal sai Łaszczów Magdeburgi linnaõigused. Łaszczów kaotas linnaõigused 1870. aastal ja sai need tagasi 2010. aastal.
1897. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid juudid 90,3% Łaszczówi elanikest.
544 eKr
See on Buddha surma-aasta, ja sellest hakkab aastaid lugema budistlik kalender.
Soojusvaheti
pisi|Soojusvaheti
Soojusvaheti on seade soojuse ülekandmiseks kõrgema temperatuuriga keskkonnast madalama temperatuuriga keskkonda. Olenevalt keskkonnast kandub soojus üle soojusjuhtivuse, konvektsiooni või kiirguse teel. Soojusvahetites toimuvad mitmesugused soojuslikud protsessid: temperatuuri muutus, aurustumine, keemine, kondenseerumine, sulamine, tahkumine jm.
Soojusvahetite liigitus
Eristatakse rekuperatiivseid ehk pindsoojusvaheteid, regeneratiivseid ja küttepinnata soojusvaheteid.
Rekuperatiivses soojusvahetis liigub soojus ühest keskkonnast teise läbi soojusvahetus- ehk küttepinna ainult ühes suunas. Rekuperatiivne soojusvaheti on näiteks pindkondensaator, auruülekuumendi, aurusti ja rekupuraator. Vesi-vesi tüüpi soojusvaheteid kasutatakse soojussõlmedes, õhk-õhk ja vesi-õhk tüüpi ventilatsioosüsteemide soojustagastites või kalorifeeridena. Küttepinnata soojusvahetid on näiteks gradiir ja jugaelevaator. .
Schlern
thumb|Schlern
Schlern (itaalia: Sciliar; ladiini: Sciliër) (2563 m) on mägi Dolomiitides Lõuna-Tiroolis Itaalias. Tippu mäe loodeosas jõudis esimesena 1880. aasta juulis Johann Santner. Tema auks on nimetatud Santner Spitze.
Schlern valitseb Seis am Schlerni ja Völs am Schlerni külasid ja tippu võib mõlemast külast jõuda numbriga 1 tähistatud tsirkulaarset rada pidi.
1700 m kõrgusel on võõrastemaja Schlernboden ja tipuplatool 2457 m kõrgusel on võõrastemaja Schlernhaus, mõlemad avatud 1. juunist 15. oktoobrini. Kõrgeim tipp on Petz (2564 m).
Schlern on laulus Bozner Bergsteigerlied kui üks Lõuna-Tirooli maamärke. Selle iseloomulik profiil ilmub ajakirjas Der Schlern - Zeitschrift für Südtiroler Landeskunde (Lõuna-Tirooli piirkondlike uuringute ajakiri) ja logo on pressitud Loackeri vahvliküpsistele.
Galerii
<Gallery> Pilt:Schlern in winter.jpg Pilt:Schlern in der Abendsonne.jpg Pilt:Schlern_pano.jpg Pilt:Schlern-seiseralm.jpg Pilt:Schlern - Knüppelsteig 01.jpg </Gallery>
VASAB
VASAB-Vision and Strategies Around the Baltic Sea on Läänemere riikide planeeringuvaldkonda koordineerivate ministrite koostööprojekt. Läänemere maade planeeringualane koostöö algas 1992. aastal. Koostöös osalevad Soome, Rootsi, Norra, Taani, Saksamaa, Poola, Valgevene, Venemaa (Peterburi linn, Kaliningradi ja Leningradi oblastid), Leedu, Läti ja Eesti. 2009. aasta oktoobris valmis VASAB koostöö raames uus pikaajalise arengu perspektiiv Läänemere regioonile – VASAB Läänemere maade ruumilise arengu perspektiiv 2030 („VASAB Long-Term Perspective for the Territorial Development of the Baltic Sea Region 2030“). Selles on sõnastatud Läänemere regiooni pika-ajalise arengu perspektiiv aastani 2030. Tegu on rahvusvaheline strateegilise planeerimise dokumendiga, mille eesmärk on parandada Läänemere ruumilist ühtekuuluvust ja koostööd. Dokumendis kirjeldatakse piirkonna territoriaalse arengu hetkeolukorda ning probleeme ning tutvustatakse arengut pikemas perspektiivis. Esmajärjekorras soovitakse panna rõhku linnade koostööle, maa- ja linnapiirkondadevahelistele suhete parandamisele ning Läänemere piirkonna kättesaadavuse parandamisele ülemaailmselt. Dokument toob välja nimekirja tegevustest, mis aitavad kiirendada piirkonna arengut ning üle saada olemasolevatest puudustest.
Dokumendis on peatükkide kaupa toodud piirkonna arengu trendid ja probleemid, jätkusuutliku arengu peamised ohud ning poliitiline tegevuskava eesmärkide saavutamiseks. Originaaldokumendiga saab lähemalt tutvuda | siin.
Piirkonna peamised ohud
Läänemere piirkond on üks kiiremini arenevam ala Euroopas, samas jätkusuutliku arengu peamiste ohtude seas nimetatakse riikide tugevat omavahelist majanduslikku sõltuvust, raskendatud ligipääsu energiale, demograafilisi muutusi (sealhulgas migratsiooni) ning transpordiprobleeme (nii piirkonna siseseselt kui globaalselt).
Tegevuskava meetmed
Tegevuskavas pakutakse välja konkreetseid arengusuundi ja tegevusi eesmärkide saavutamiseks. Dokumendis pannakse rõhk on piirkonnasisesele koostööle (nii linnadevahelisele kui ka ääremaa-asula vahelisele koostööle). Samuti tähtsustatakse suuremate linnade rolli piirkonna rahvusvahelistamises ja antakse juhtnöörid, kuidas linnadevahelise koostööga saaks vähendada ääremaastumist piirkonnas. Majandusliku kasvu ühe võtmetegevuseks peetakse Peterburi majandusliku rolli tõstmist, kuna tegu on suure majandusliku potentsiaaliga linnaga piirkonnas. Rõhutatakse probleemi ja sõnastatakse soovitused piirkonna transpordiprobleemide leevendamiseks.
Eesti osalusega VASABi koostööprojektid
VASABi koostöö raames on käivitatud rida planeeringualaseid koostööprojekte, millest võtab osa ka Eesti. Kõige edukamaks neist oli kindlasti Via-Baltica arengukoridori (Via-Baltica Spatial Development Zone) projekt, millest võtsid partneritena osa kõigi Via-Baltica äärde jäävate maade maakonnad/regioonid Soome Hämeenlinnast kuni Berliinini. Eestist osalesid projektis partneritena Harju, Rapla, ja Pärnu maavalitsus ja Tallinna linn ning vaatlejatena Teede- ja Sideministeerium, Majandusministeerium, Siseministeerium ja Keskkonnaministeerium. Kogu projekti juhtpartner oli Riia rajoon, Eesti-poolne juhtpartner oli Rapla maavalitsus (projektijuht Tavo Kikas).
Lisaks eelmainitule on Eesti osalusega VASABi koostööprojektid järgmised: Urban System and Urban Networking in the Baltic Sea Region (Linnade süsteem ja asustuse võrgustumine Läänemere regioonis). Projekti Eesti-poolne partner oli Keskkonnaministeerium, konsultant Rivo Noorkõiv. Projekt lõppes 2001. aastal (| lisateave).
Development of Maritime Transportation System in the Baltic Sea region from a spatial development perspective (Läänemere maade meretranspordi ruumiline areng), lühinimega MATROS. Projekti Eesti-poolsed partnerid olid Teede- ja Sideministeerium ja Keskkonnaministeerium. Projekt lõppes 2001. aastal (| lisateave). The Baltic Palette, mis tegeleb Läänemere suurlinnade koostöö arendamisega. Eesti-poolsed partnerid on Tallinna linn ja Harju maavalitsus (| lisateave).
VASAB-i viimane valminud koostööprojekt on Compendium of Spatial Planning Systems in the Baltic Sea Region Countries (Läänemere maade planeeringusüsteemide võrdlus), mille juhtriik oli Eesti ning töö initsiaator ja juht oli Jüri Lass. | Lisateave
Võhksa Nõiakivi
Võhksa Nõiakivi on ohvrikivi Saaremaal Valjala kihelkonna ja Saaremaa valla Laevaranna külas.
Võhksa Nõiakivi kuulutati kultuurimälestiseks kultuuriministri määrusega 1997. aasta 1. septembril
Capelle-Fermont
pisi|Häärber
Capelle-Fermont on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike küla asub 16 km Arrasist loodes tee D49 ääres Scarpe orus.
pisi|tühi|
Huviväärsused
thumb|300px|left|Häärberi sissepääs
Galaktika Vabariik
pisi|Galaktika Vabariigi logo Galaktiline vabariik on vabariik George Lucase "Star Warsi" filmisaagast.
Eenok Haamer
1960. aastal lõpetas ta Tartu Kaugõppe Keskkooli, 1971 EELK Usuteaduse Instituudi ja 1972 sai ta magistrikraadi. Ordineeriti 26. detsembril 1963 Tallinna Toomkirikus peapiiskop Jaan Kiiviti (assisteerisid Edgar Hark ja Harri Haamer) poolt (koos Juhan Jõgiga) aseõpetajaks. Õpetajaõigused sai ta aastal 1971.
Alates aastast 1963 on Eenok Haamer Mustvee koguduse õpetaja, samuti teenib ta aastast 1964 Lohusuu kogudust, teenis aastatel 1976–2013 Maarja-Magdaleena kogudust ja teenib aastast 1990 Tartu Soome kogudust.
Aastatel 1977–1992 õpetas ta Usuteaduse Instituudis. 1987–1989 osales Eenok Haamer Eesti muinsuskaitse liikumises. 1989–1991 oli ta Eesti Haridusnõukogu juhatuse liige, 1990–1992 Eesti Kongressi saadik.
1991–1992 töötas Haamer Eesti Vabariigi Ülemnõukogu presiidiumi esimehe Arnold Rüütli nõunikuna. Alates 2002. aastast on ta Eesti Evangeelse Vennastekoguduse peavanem.
Isiklikku
Tema isa oli vaimulik ja skaudijuht Harri Haamer, emapoolne vanaisa August Maramaa oli Viljandi linnapea. Ta onud olid kunstnik Eerik Haamer ja arhitekt Eugen Haamer, õde Maarja Haamer-Renter oli ooperilaulja, vend Andres Haamer (1942–2014) oli skaudijuht ja firma "Overall" nõukogu esimees. Eenok Haamer on üle poole sajandi olnud abielus Eha Haameriga (sündinud 26. detsembril 1941).
Eenok ja Eha Haameri pojad on vaimulikud Naatan Haamer ja Markus Haamer ning teoloog Siimon Haamer ning tütar on organist Maarja Haamer.
Jieznase mõis
Jieznase mõisat on esmamainitud 1492. aastal. Toona oli see Leedu suurvürstidele kuuluv riigimõis. 1507. aastal läks see eraomandusse, kuuludes algul Hołowczyńskitele. Hiljem abiellus selle soo viimane esindaja vürstinna Hołowczyński Pacide peresse, abielu tagajärjel läksid nii Jieznas kui ka Hałoŭčyn üle Pacidele. Jieznasest sai selle magnaatide suguvõsa residents ning sealne mõisakompleks ehitati uhkesti välja – tegemist oli ühe uhkema lossikompleksiga Rzeczpospolita aladel.
Aastal 1837 hävis suures tulekahjus koos Jieznase aleviga ka suur osa sealsest mõisakompleksist; sealjuures põles maha ka selle uhke peahoone ja seda hiljem enam ei taastatud. Korda tehti vaid tules vähem kannatada saanud üks veel barokne tiib, kus asusid teenijate eluurumid, pesuköök ja köök. Hiljem oli see kasutusel kontorihoonena. XX sajandil läks see tiib kohaliku internaatkooli kasutusse.
Lisaks peahoonele on säilinud veel üks teenijatemaja ja üks põllumajanduslik tootmishoone. Lisaks asub mõisakompleksi juures veel park, kus asub ka tiik.
Bruno Julie
Julie võitis kukk-kaalus (kuni 54 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Yankiel Leónile (Kuuba). Ta osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 14. maailmameistrivõistlustel (Chicago, 2007), kuid kaotas oma kohtumise veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Joseph Murrayle (Inglismaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Patkuli vaateplats
pisi|Patkuli vaateplats (november 2011) pisi|Patkuli vaateplats (juuli 2017) Patkuli vaateplats (ka Patkuli vaateplatvorm) on vaateplatvorm Tallinna vanalinnas aadressil Rahukohtu tänav 5.
Plats oli minevikus aed. Platsil kasvab neli pärna, millest mõni on üle 100 aasta vana.
Platsi servas on Patkuli trepi ülemine ots.
Õgvendamine
pisi|Õgvendatud [[Roter Maini jõgi Saksamaal]] Õgvendamine ehk õgvendus on vooluveekogude sirgestamine, et vesi kiiremini ära voolaks.
Õgvendamist koos süvendamisega rakendatakse eriti maaparandussüsteemide suublais. Õgvendamise käigus ja selle tagajärjel muutub elukeskkond: nii vees kui kaldal väheneb liikide arv.
Õgvendamise tagajärjel vooluveekogust eraldatud (eraldunud) meandreist moodustuvad seisva veega soodid.
Rumba kihistu
Rumba kihistu (inglise keeles Rumba Formation) on siluri ajastu Adavere lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Erika Jürgenson aastal 1966.
Kihistu stratotüübiks oli Rumba jõe (Velise) süvend, mis on praeguseks hävinenud. Uueks stratotüübiks on Päri paemurd, laiendatud statotüübiks aga Kirikuküla puurauk. Kihistu on kõige paksem Paatsalu 527. puuraugus (19.6 m). Kihistu on nime saanud Rumba küla järgi.
Kihistu koosneb peeneteralisest lubjakivist, milles esinevad vahekihtidena rohekas savine mergel ning kollakasroheline metabentoniit. Kihistu moodustavad kaksteist settetsüklit, mis algavad merglite ja kildataoliste lubjakividega, mis lähevad üle puhta ja kõva lubjakivi kihtideks. Lääne pool kasvab kihistus savisisaldus, nii et Saaremaal moodustab kihistu põhiosa mergel. Kihistu on 15-19 meetri paksune. Kõige paksem on see keskosas, läänes ning idaosas muutub see õhemaks.
Viljandi vald
Viljandi vald on kohaliku omavalitsuse üksus Viljandi maakonnas. See ümbritseb Viljandi linna.
Viljandi vald moodustati 2013. aasta sügisel Paistu, Pärsti, Saarepeedi ja Viiratsi vallast. 2017. aasta sügisel liitusid sellega ka Kolga-Jaani ja Tarvastu vald.
Vallamaja asub aadressil Kauba 9, Viljandi linn, 71020 Viljandimaa.
Ajalugu
pisi|Viljandi valla kaart 2013. aastal Viljandi vald tekkis 2013. aasta kohalike valimiste järel 6. novembril Paistu, Pärsti, Saarepeedi ja Viiratsi valla liitumisel. Valla pindala oli 651 km² ja sellega oli see maakonnas pindalalt teine vald. Viljandi järel oli see ka suuruselt teise rahvaarvuga omavalitsus maakonnas. Vallas oli 2 alevikku ja 75 küla.
Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus liitusid pärast 2017. aasta kohalikke valimisi vallaga ka Kolga-Jaani ja Tarvastu vald. Valla halduskeskus asub liitumislepingu järgi Viljandi linnas ning teeninduskeskused Kolga-Jaanis ja Mustlas. Pärast seda laienemist on Viljandi vallas 4 alevikku ja 126 küla, kus elab kokku ligi 14 000 inimest. Valla pindala on 1371,64 km².
Asustusjaotus
Külad: Aidu, Aindu, Alustre, Anikatsi, Auksi, Eesnurga, Heimtali, Hendrikumõisa, Holstre, Intsu, Jakobimõisa, Jõeküla, Jämejala, Järtsaare, Järveküla, Kaavere, Kalbuse, Kannuküla, Karula, Kassi, Kibeküla, Kiini, Kiisa, Kingu, Kivilõppe, Koidu, Kokaviidika, Kookla, Kuudeküla, Kuressaare, Kärstna, Laanekuru, Lalsi, Leemeti, Leie, Loime, Lolu, Loodi, Luiga, Lätkalu, Maltsa, Marjamäe, Marna, Matapera, Meleski, Metsla, Moori, Muksi, Mustapali, Mustivere, Mõnnaste, Mäeltküla, Mähma, Odiste, Oiu, Oorgu, Otiküla, Pahuvere, Paistu, Parika, Peetrimõisa, Pikru, Pinska, Pirmastu, Porsa, Puiatu, Pulleritsu, Põrga, Päri, Pärsti, Raassilla, Raudna, Rebase, Rebaste, Ridaküla, Rihkama, Riuma, Roosilla, Ruudiküla, Saareküla, Saarepeedi, Savikoti, Sinialliku, Soe, Sooviku, Suislepa, Sultsi, Surva, Taari, Tagamõisa, Taganurga, Tarvastu, Tinnikuru, Tobraselja, Tohvri, Turva, Tusti, Tõnissaare, Tõnuküla, Tõrreküla, Tänassilma, Tömbi, Unametsa, Uusna, Vaibla, Valma, Vanamõisa, Vanausse, Vanavälja, Vana-Võidu, Vardi, Vardja, Vasara, Veisjärve, Verilaske, Viisuküla, Vilimeeste, Villa, Vissuvere, Vooru, Võistre, Väike-Kõpu, Välgita, Väluste, Ämmuste, Ülensi
Vallavanemad
2013–2017 oli Viljandi vallavanem Ene Saar.
Alates 2017. aastast on Viljandi vallavanem Alar Karu.
I Don't Care
"I Don't Care" on Briti laulja Cheryli esitatud ja kirjutatud (kaasautor) laul, mis anti välja singli ja muusikavideona.
Videod
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:https://en.wikipedia.org/wiki/I_Don%27t_Care_(Cheryl_Cole_song) seisuga 25.03.2015.
Süvauuringute instituut
Eesti Teaduste Akadeemia Süvauuringute Instituut (ametlik ingliskeelne nimetus Institute for Advanced Study, Estonian Academy of Sciences; akronüüm SUI) on Eesti Teaduste Akadeemia juurde loodud akadeemiline asutus.
Eesti Teaduste Akadeemia Süvauuringute Instituut asutati 24. aprillil 2013 Eesti TA üldkogu otsusega.
SUI põhiülesandeks on läbi viia kõrgekvaliteedilist teadustööd, et tugevdada Eesti TA koostöövõimet riigi ja ühiskonnaga ning toetada akadeemiat tema seadusest tulenevate nõustamis- ja analüüsiülesannete täitmisel.
Süvauuringute instituut lähtub oma tegevuses rahvusvahelise süvauuringute instituutide konsortsiumi (Some Institutes for Advanced Study) põhimõtetest: tagab uuringute kõrge teadusliku taseme; loob konkurentsipõhise liikmete valiku süsteemi; püüab saavutada stabiilse rahastamise ja on sõltumatu akadeemiline asutus.
Teadusnõukogu
Süvauuringute instituudi teadusnõukogu kinniti Eesti TA juhatuse otsusega 7. juunil 2013.
Teadusnõukogu koosseisu kuuluvad akadeemikud Mart Ustav (esimees), Jüri Engelbrecht, Ene Ergma, Mati Karelson, Ilmar Koppel, Enn Lust, Enn Mellikov, Leo Mõtus, Tarmo Soomere, Martin Zobel, Urmas Varblane, Eero Vasar ja Jaak Vilo.
Juhtimine
Süvauuringute instituut kuulub Eesti TA juhatuse alluvusse ja tegutseb selle kureerimisel. SUI direktori kinnitab tähtajaliselt (kuni viieks aastaks) ametisse akadeemia juhatus instituudi teadusnõukogu poolt läbi viidud avaliku konkursi tulemuste põhjal. SUI direktoril on õigus osaleda akadeemia juhatuse koosolekutel.
Töörühmad
Süvauuringute Instituudi juurde loodi neli töörühma :
Instituudi töö käivitamine
2014. aasta oktoobris toimunud Eesti Teaduste Akadeemia presidendivalimistel lubas presidendikandidaat Mart Ustav, et valituks osutumisel tahab ta olulise osa oma energiast pühendada akadeemia süvauuringute instituudi käivitamisele.
Hüdroenergia Eestis
pisi|Vetla saekaater ja hüdroelektrijaam Anija vallas Hüdroenergia Eestis on Eestis mehaanilise energia liik, mis saadakse vee langemisel Maa raskusjõu mõjul. Hüdroenergiat on Eestis taastuvenergia liikides kõige pikemalt kasutatud elektri tootmiseks.
Hüdroelektrijaamu on Eestis praegu 50. Kõige suurem on Jägala jõel asuv jaam, mis toodab kogu Eesti hüdroelektrijaamade toodetavast energiast poole. Kõige suuremad Eesti hüdroelektrijaamad asuvad Jägala jõe peal ning toodavad ligi poole hüdroelektrijaamade kogutoodangust. 2014. aastal tootsid hüdroelektrijaamad kokku 27 GWh elektrienergiat.
Eestis on veel paiku, kus saab hüdroenergiat toota, aga energia hind ei kaalu suurt investeeringut üle ja seega pole mõtet neid kulutusi teha. Hüdroenergiast elektrienergia tootmise kasvuks ei ole Eestis kuigi suurt potentsiaali. Eestis on küll palju jõgesid, kuid enamiku jõgede pikkus ei ületa 10 kilomeetrit ja vähem kui 50 jõe vooluhulk ületab 2 m³/sek. Eesti reljeef on tasane ning jõevee langus hüdroenergia rakendamiseks liiga väike. Geograafilise omapära tõttu pinnavormide suhtelised kõrgused ei ületa enamasti 20 meetrit ning ei ulatu 50 meetrini. Samuti kehtib palju looduskaitse ettekirjutusi, mis välistavad mõningad võimalikud asukohad.
Hüdroenergia liigid
Eestis on võimalik arendada või kasutada kolme liiki hüdroenergiat:
Pumphüdroelektrijaamad
Maailmas kasutatakse näiteks vee-aku hüdroenergiat, kui nõudlus on suur. Eestis on vee-aku hüdroenergia kasutusel pumphüdroelektrijaamades. Neid jaamu veel arendatakse. Pumphüdroelektrijaam on kahel tasandil veereservuaarina, mille vahele on paigaldatud pumpturbiin. Pumphüdroelektrijaama tööpõhimõte on järgmine: alumisest ülemisse reservuaari vee pumpamisel see tarbib ise elektrit, näiteks kui odavat tuuleenergiat toodetakse üle, aga vett alla lastes hakkab jaam energiat tootma. Seega on tegu akuga, kus on võimalik energiat talletada.
Lainejaamad
Hüdroenergiat toodetakse ka hoovusegeneraatoritega, ent Eesti väikeste hoovuste tõttu pole neid kasutusele võetud. Aga tehnoloogia arenedes võivad need kasutusse tulla lainejaamadena, mis muundavad laineenergia elektrienergiaks. Praegu pole lainejaamad veel nii tasuvad, et suudaksid teiste taastuvate energialiikidega konkureerida.
Liikuva või langeva vee energiajaamad
Eesti jõgede liikuva või langeva vee energia potentsiaal on umbes 30 MW, millest reaalselt saaks kasutada 10 MW.
Linnamäe hüdroelektrijaam
pisi|270x270px|Linnamäe hüdroelektrijaam Jägala jõel Linnamäe hüdroelektrijaam asub Jägala jõel ja on Eesti suurim hüdroelektrijaam. See alustas tootmist 1924. aastal. Teise maailmasõja ajal jaam purustati. Hüdroelektrijaam taastati 2002. aastal ja hakati uuesti elektrit tootma. Aastas toodab jaam 5000 MWh elektrit, jaama võimsus on 1,15 MW. Keskkonna eest võitlevad asutused soovivad paisutuse lõpetada, et kalad saaksid liikuda ülesvoolu.
Hüdroelektrijaamade rajamisega kaasnevad keskkonnaprobleemid
Pikapeale paisud ebastabiliseeruvad ja võivad purunemisel tekitada katastroofilisi üleujutusi.