cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sami Niku
2015. aastal valis Winnipeg Jets ta NHL-i draft'is 198. valikuna. 2017. aasta mais sõlmis ta Jetsiga kolmeaastase lepingu. Peaaegu kogu esimese hooaja mängis ta American Hockey League'is (AHL) Jetsi tütarklubis Manitoba Moose. Hooaeg 2017/18 oli tema jaoks AHL-is väga resultatiivne (16+38). Hooaja lõpus pälvis ta AHL-i hooaja parimale kaitsemängijale antava Eddie Shore Award'i, lisaks valiti ta liigahooaja sümboolsesse koosseisu ja uustulnukate sümboolsesse koosseisu. NHL-is debüteeris Niku 3. aprillil 2018 mängus Montreal Canadiensi vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava.
2021. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Montreal Canadiensiga.
Allan Kiil
Ta oli aastatel 1989–1991 Eesti Eriolümpia spordidirektor ning 1991–2013 Eesti Paraolümpiakomitee peasekretär. Kiil oli 2000–2014 Harjumaa Spordiliidu juhatuse esimees, kuulus 1998–2001 Eesti Ujumisliidu juhatusse. Ta oli 1990–1991 Kalevi ujumiskoolis treener.
Sami Niku
2022. aasta juulis naasis ta JYP-i, kellega sõlmis üheaastase lepingu.
Allan Kiil
Kiil oli aastatel 1997–2013 Harku vallavolikogu liige ja 1997–2007 volikogu esimees. Ta oli 1998. aastast Rahvaerakonna Mõõdukad liige. 2003. aastal astus Kiil Reformierakonda, kust ta 4. septembril 2015 välja heideti.
Sami Niku
2016. aastal tuli Niku Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.
Allan Kiil
Ta oli 2004–2015 AS-i Tallinna Sadam juhatuse liige. 28. augustil 2015 võeti Kiil koos Tallinna Sadama juhatuse esimehe Ain Kaljurannaga vahi alla kahtlustatuna altkäemaksu võtmises miljonite eurode ulatuses. Harju maakohus otsustas 28. oktoobril 2020 Kiili üle kohtupidamise lõpetada, kuna ta oli parandamatult haigestunud.
2015. aastast oli ta MTÜ Triton Klubi juhatuse liige.
Eesti kõrgeimad puud
Eesti kõrgeimad puud on loodusrekordid Eesti puude kõrguskasvu osas. Loodusrekordina käsitletakse puuliikide lõikes avalikkusele teadaolevaid kõrgemaid puid, seetõttu pole välistatud, et looduses võib leiduda teadaolevaist veelgi kõrgemaid puid, mille kõrgusi lihtsalt pole mõõdetud ja teadaolevate kõrgeimate puude kõrgusega võrreldud.
Pihlaku
Pihlaku oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Viru küla alale.
Ääremõrd
Ääremõrd on mõrd, mille suu kõrgus ei ületa 3 m. Mõrra suu kõrguseks loetakse mõrra suus kere külge ühendatud tiiva või kariaia rakendatud osa pikkust. Ääremõrd on lõkspüünis. Ääremõrd sobib rannalähipüügiks, seda nimetatakse tavaliselt püütava kala järgi: angerjamõrd, lõhemõrd, siiamõrd. Ääremõrra suu on loogakujuline või neljakandiline raam.
Pihlaku
Külast on teateid hiljemalt alates 1945 (Vanalaane).
1832. aasta Venemaa evangeelse luterliku kiriku seadus
28. detsembril 1832 kinnitas tsaar Nikolai I Venemaa evangeelse luterliku kiriku seaduse koos selle juurde kuuluvate vaimulikkonnale ja kirikuasutustele suunatud instruktsioonidega, millega kõik varasemad luterlikku kirikukorraldust reguleerinud seadused ja korraldused kuulutati kehtetuks. Praostkondade pastorid valisid endi keskelt kaks kandidaati, kellest ühe kinnitas Venemaa Keisririigi Siseministeerium kohaliku konsistooriumi ettepanekul praostiks. Praost allus otseselt kubermangu ülemsuperintendendile. Ametissemääratud praosti kohustuseks oli edastada praostkonna pastoritele kõrgemalt tulnud ettekirjutusi, koguda pastorite aruandeid, külastada vähemalt kord aastas praostkonna kirikuid ja saata igal aastal ülemsuperintendendile enda ja pastorite teenistuskirjad. Kirikuseaduse kohaselt oli nii Eesti- kui ka Liivimaa jaotatud kaheksasse praostkonda.
Johannes Üts
Johannes Üts (1. november 1931 – 12. juuni 1981 Põlva) oli Eesti majandustegelane.
Johannes Üts lõpetas Elva Keskkooli 1950. aastal.
Aastal 1955 lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia ning asus 1955. aastal tööle Põlvamaal Ühenduse kolhoosis masina-traktorijaama agronoomina. 1956. aastal määrati ta Ühenduse kolhoosi esimeheks.
Martensi klausel
Martensi klausel (inglise keeles Martens’ Clause) on rahvusvahelises õiguses tuntud põhimõte, mis on nime saanud õigusteadlase Friedrich Fromhold Martensi järgi.
Johannes Üts
Kolhooside liitmise ajal määrati ta Võidu kolhoosi esimeheks, kellena töötas 1971. aastani, seejärel oli ta aastatel 1971–1981 Põlva kolhoosi juhatuse esimees.
1974 anti talle aunimetus Eesti NSV teeneline agronoom.
Martensi klausel
Taust ja klausli sisu
Klausli sõnastas Friedrich Fromhold Martens Haagi rahukonverentsil 1899. aastal ning klausel lisati Haagi II konventsiooni preambulisse.
Johannes Üts
Johannes Üts oli aastail 1959–1963 Eesti NSV Ülemnõukogu V ja 1980–1981 X koosseisu saadik, aastatel 1962–1966 lisaks veel NSVL Ülemnõukogu liige.
Martensi klausel
Taust ja klausli sisu
Haagi rahukonverentsil 1899. aastal tekkis väikeriikide vastasseis, kui arutati okupatsioonijõudude õigusi ja kohustusi reguleerivat sätet. Väikeriigid leidsid, et see annab eelised suurriikidele ning kahjustab väikeriike. Samuti ei olnud väikeriigid nõus punktiga, mis piiras okupeeritud piirkonna elanike vastupanuvõitluse võimalusi, leides, et see on kõigi okupeeritud piirkonna elanike põhiõigus. Sellest probleemist ajendatuna tegi Friedrich Fromhold Martens 20. juunil 1899 ettepaneku lisada konventsiooni preambulisse säte, mida tänapäeval tuntakse Martensi klauslina: "„Kuni sõjaõiguse terviklikuma kodifikatsiooni väljaandmiseni peavad Kõrged Lepinguosalised õigeks deklareerida, et nende poolt vastuvõetud regulatsioonis mittesisalduvate juhtumite korral jäävad nii elanikkond kui võitlejad rahvusvahelise õiguse põhimõtete kaitse ja valitsemise alla, nii nagu need tulenevad tsiviliseeritud rahvaste vahel juurdunud tavadest, humaansusseadustest ja avaliku südametunnistuse nõudmistest.“" Haagi konventsiooni preambulis on klausel sõnastatud järgmiselt: „Praegu ei ole siiski olnud võimalik kooskõlastada sätteid, mis kataks kõiki praktikas tekkivaid olukordi“. See tähendab, et olukordades, mida konventsioon ei reguleeri, tuleb arvestada rahvusvahelise tavaga.
Johannes Üts
Ta on maetud Põlva kalmistule.
Martensi klausel
Taust ja klausli sisu
Kuna konventsioonil tekkis konflikt väike- ja suurriikide vahel, sõnastas Martens klausli nii, et väikeriigid oleks nõus konventsiooni vastu võtma. Klausel oli esialgu mõeldud täiendava kaitsena okupeeritud territooriumite elanikele ning vastupanuliikumiste liikmetele.
Klausli vastuvõtmise ajal ei peetud seda märkimisväärseks vaid pigem osavaks diplomaatiliseks käiguks, kuna seda on võimalik tõlgendada mitmel viisil.
Klausli tähtsus ja tõlgendamisvõimalused
Klausel ühendab moraalse sisu ja juriidilise vormi. Klausli olulisus väljendub asjaolus, et esimest korda läheneti humaansusseadustele positivistlikut vaatenurgast. Õiguskirjanduses on leitud, et Martensi klauslis on esmakordselt sõnastatud, et sõjalisest ja poliitilisest vajadusest lähtuvad reeglid pole ainsad ning nendega samaväärselt siduvad on ka humanitaarseid kaalutlusi väljendavad õiguslikud normid. Klauslist leiab viiteid rahvusvahelisele tavaõigusele, humaansuse põhimõttele ja avalikule moraalile.
Klauslil pole üldtunnustatud tõlgendamisviisi, tehakse vahet kitsal ja laial tõlgendusel. Kitsas tõlgendus sätestab, et rahvusvaheline tavaõigus kehtib ka peale rahulepingu või muu sarnase dokumendi allkirjastamist. Lai tõlgendus möönab, et rahvusvahelised lepingud ei suuda kunagi kõiki olukordi reguleerida, ning sätestab, et isegi kui midagi pole rahvusvahelise lepinguga keelatud ei tähenda see ka seda, et see oleks lubatud. On olemas ka kõige laiem tõlgendus, mis sätestab, et rahvusvahelisi konflikte tuleb hinnata lisaks lepingutele, kokkulepetele ja tavaõigusele ka laiemalt rahvusvahelise õiguse printsiipide alusel.
Vladimir Sorokin
pisi|Vladimir Sorokin, 2006 Vladimir Georgievitš Sorokin (Владимир Георгиевич Сорокин) (sündinud 7. augustil 1955 Bõkovos Moskva oblastis) on vene postmodernne proosa- ja näitekirjanik, üks populaarsemaid tänapäeva vene kirjanikke.
Ialtris
Klassifikatsioon
Perekonda Ialtris klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need maod elavad Haiti saarel.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Ialtris seisuga 04.05.2014.
Jeremija (Matvijevitš)
Jeremija (Jakov Vinaljevitš Matvijevitš; 27. november 1883 Svirbõ küla – 17. juuni 1969 Novozõbkov, Brjanski oblast) oli Venemaa vanausu (Novozõbkovi hierarhia) kirikupea (Novozõbkovi, Moskva ja kogu Venemaa peapiiskop) aastail 1963–1969.
Sergei Kolesnikov
Sergei Vladimirovitš Kolesnikov (Сергей Владимирович Колесников, sündis 1948 Leningradis) on endine Venemaa suurärimees, kes avalikustas nn Putini paleega seotu.
Elukäik ja tegevus
1972 lõpetas biofüüsika erialal Leningradi Polütehnilise Instituudi ja töötas järgnevad 20 aastat teadlasena. 1992. aastal osales koos Vladimir Putiniga meditsiiniseadmete importimisega tegeleva ettevõtte Petromed loomises, mis alates 1996. aastast on erastruktuur, mis kuulus Kolesnikovile ja Dmitri Gorelovile, 50/50. Täites Venemaa riiklikke meditsiinitellimusi kanti Putini korraldusel 35 % tehingu maksumusest välismaal asuvatesse offshore-firmadesse, millest hiljem rahastati Idokopase neeme residentsi ehk nn Putini palee ehitust. Selle vastu protesteerides kirjutas Kolesnikov septembris 2010 avaliku kirja Venemaa president Dmitri Medvedevile, millele viimane ei vastanud. Kiri avaldati 23. detsembril 2010 ajalehes Washington Post (David Ignatius, Washington Posti personalikolumnist, avaldas artikli K.-st, tema kirjast Medvedevile ja paleest 23. detsembril 2010). 2010. aasta sügisel põgenes Kolesnikov Venemaalt. Ta ostis ühe suuna pileti Türki, kust jätkas teekonda Ameerika Ühendriikidesse. Hiljem asus elama Eestisse, kus tegeleb kinnisvarainvesteeringute ja taaskasutatavate materjalide kasutamise tehnoloogiatega.
Hagudi põhikool
Hagudi põhikool on põhikool Rapla maakonnas Rapla vallas Hagudi asulas.
Kool asutati 1870.
Kooli nimed:
Prandsumõtsa
Prandsumõtsa (varem Prantsumetsa) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Holsta küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Holsta külaga.
Aristarh (Kalinin)
Aristarh (Afanassi Spiridonovitš Kalinin; 9. märts 1907 – 4. mai 2000 Novozõbkov) oli Venemaa vanausu (Novozõbkovi hierarhia) kirikupea (Novozõbkovi, Moskva ja kogu Venemaa peapiiskop) aastail 1996–2000.
Peapiiskop Joann (Kalinin)i poeg.
Pakri Hansu Jüri
Pakri Hansu Jüri (? – ?) oli Harju-Madise kihelkonnast pärit eesti soost õpilane.
Ta käis 1686 Bengt Gottfried Forseliuse eestvedamisel koos kaasõpilase Ignatsi Jaaguga oma teadmisi demonstreerimas Rootsi kuningas Karl XI-le, kuid erinevalt Ignatsi Jaagust, kes tegutses hiljem mitmes paigas kooliõpetajana ja köstrina, pole Pakri Hansu Jüri edasise elukäigu kohta palju teada.
Krakówi dominiiklaste kirik
Krakówi dominiiklaste kirik ehk Krakówi Püha Kolmainu basiilika (poola keeles Kościół Św. Trójcy) on 13.–14. sajandist pärinev gooti telliskirik Krakówis, üks suuremaid katoliku kirikuid linnas. Pühale kolmainsusele pühitsetud kirik kuulus dominiiklaste kloostri juurde, mis tegutses Krakówis alates 1222. aastast.
Ajaloost
Dominiiklased asusid Krakówisse 1222. aastal piiskop Iwo Odrowążi kutsel. Juba 1241. aastal oli püstitatud esimene Kolmainu kirik, mis aga hävis mongolite invasioonis. Järgmine kirik ehitati juba gooti vormides. Ehitust alustati kooriruumist, kuhu oli pääs kloostri põhjatiivast. Kavatiselt oli see hilisematele kloostrikirikutele väga iseloomulik pikendatud koor, ühtlasi üks esimesi omataolisi Euroopas. Kooriruum valmis aastail 1248–1251. Ehitustööd olid lõppenud kindlasti 1289. aastaks, mil sinna maeti vürst Leszek Must. Algselt kodakiriku või pseudobasiilika ruumivormiga pikihoone ehitus lõppes 14. sajandi alguseks.
17. sajandi esimeses pooles ehitati baroksed kuppelkabelid. Kogu kiriku ehitamise aja jooksul dominiiklaste saabumisest kuni 17. sajandini kujunes järk-järgult kiriku naabrusse muu kloostrikompleks.
Suur tulekahju linnas 1850. aastal andis hoobi kiriku hiilgusele. Hävis kogu sisustus, erandiks vaid mõned kabelid, ja pikihoone võlvid varisesid. Hoolimata suurtest purustustest otsustasid dominiiklased kiriku taastada. Uuesti ehitati nii piilarid kui ka pikihoone võlvid, 1872. aastaks oli töö lõpetatud, neli aastat hiljem lisati vaid uusgooti portaal.
1957. aastal andis paavst Pius XII Krakówi dominiiklaste kirikule basilica minor ' i staatuse.
Arhitektuur
Kirik on kolmelööviline täisnurkse koorilõpmikuga tellisbasiilika, millel on kõrged valgmikuaknad ja tähtvõlvidega kaetud kesklööv. Nii lääne- kui idafassaad lõpevad teravkaarsete niššidega kaunistatud sakmelise astmikviiluga. Kirikul puudub massiivne torn, vaid kõrgel järsu kaldega katusel on umbes hoone keskel väike haritornike. Peasissekäik läänes on raamitud uusgooti ehisviiludega eeskojaga, mis kahjuks varjab osaliselt ära kiriku varasema fassaadidekoori, ent eeskoja varjus on 14. sajandi lõpust pärinev raidportaal, mida kaunistab rikkalik kivist nikerdatud taimemotiivistik.
Külglööve ja kooriruumi piiravad mõlemalt poolt enamjaolt 14.–15. sajandist pärinevad arvukad perekondade ja gildide ehitatud kabelid. 17. sajandil ehitatud kabelid on juurdeehitistest kõige esinduslikumad: Gonzaga-Myszkowski, Lubomirski ja Zbaraski perekondade kabelid, samuti 13. sajandi dominiiklasest pühaku säilmete puhkepaik Püha Hyacinthuse kabel, mis on kujundatud Waweli katedraali Sigismundi kabeli eeskujul. 17. sajandi lõpust pärineb Roosipärja Neitsi kabel, mis püstitati ex voto ' na võidu auks Viini all.
Kirikust põhja poole jääb kolme ristikäigu ümber koonduv kloostrikompleks, mis on kujunenud alates 13. sajandist. Tähelepanuväärsemad hooned on romaani refektoorium, kapiitlisaal, 13. sajandist pärinev endine väravaehitis ja endine raamatukogu. Ristikäigus on hulgana hauamälestusmärke ja epitaafe, enamik neist pärineb 16. ja 17. sajandist.
Henn Ojaveer
Henn Ojaveer (sündinud 10. juunil 1965 Tallinnas) on eesti bioloog.
Elulugu
Ta lõpetas 1983. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1991. aastal Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna. Kaitses 1997. aastal ihtüoloogia ja kalanduse alal Tartu Ülikoolis väitekirja "Composition and dynamics of fish stocks in the Gulf of Riga ecosystem" ja sai doktorikraadi.
Oli 1991–1992 Eesti TA Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudi insener, 1992–1993 Eesti Mereinstituudi insener ja assistent, 1993–1997 nooremteadur, 1998 teadur, aastast 1998 TÜ Eesti Mereinstituudi vanemteadur, ühtlasi 1997–2002 ka Eesti Mereakadeemia lektor ja dotsent, 2006–2008 TÜ Pärnu Kolledži erakorraline professor.
Turrachi järv
Turrachi järv (saksa: Turracher See) on mägijärv Turracher Höhe kurul, Austria Kärnteni ja Steiermargi liidumaade piiril.
Henn Ojaveer
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: Läänemere kirdeosa toiduahela keskmistel ja kõrgematel astmetel olevate organismide ajalis-ruumiline muutlikkus ning selle seos looduse ja inimtegevusega, mere-võõrliikide levik ning nende mõju ökosüsteemi struktuurile ja funktsioneerimisele, jääaja jäänukliikide bioloogia ja ökoloogia Läänemeres.
Turrachi järv
thumb|left|Turrachi järv talvel
Henn Ojaveer
Teoseid
Üle 50 teadustrükise.
Turrachi järv
Järv asub Gurktali Alpides (Nocki mäed) 1763 m kõrgusel merepinnast. Kõrguse tõttu külmub talvel sageli. Suviti võib vee temperatuur tõusta kuni 18 °C; seetõttu ei kasutata veekogu suplemiseks peaaegu üldse, väljaarvatud lõunakaldal asuv hotellirand, mis on varustatud termopumpadega.
Henn Ojaveer
Isiklikku
Tema isa on Evald ja ema on Helle-Maire Ojaveer. Tema kaksikvend Ott Ojaveer on aastast 2001 Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor.
Turrachi järv
2012. aastast kuulub järve Kärnteni osa UNESCO Salzburgi Lungau ja Nocki mägede biosfääri kaitsealasse.
Theodor Lackschewitz
Ta sündis Põltsamaal arsti pojana. Esmast privaatkoolitust sai ta Põlva pastoraadis ja lõpetas seejärel kroonugümnaasiumi Tartus. Tartu Ülikooli arstiteaduskonda astus ta aastal 1886, mille lõpetas aastal 1892 arstina. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Livonia. 29. mail 1892 kaitses ta Tartu Ülikooli juures teemal "Über die Wasseraufnahmefähigkeit der rothen Plutkörperchen nebst einigen Analysen pathologischen Blutes" dr. med. kraadi.
Ta oli aastatel 1893–1894 arst Tartu Ülikooli kliinikutes. Aastatel 1895–1896 täiendas ta end Saksamaal Berliinis ja Halles silmahaiguste erialal. Aastast 1896 töötas ta erapraktiseeriva kopsuarstina Tartus. Osales arstina nii Esimeses maailmasõjas kui ka Vabadussõjas (olles Tartu II sõjaväehaiglas vanemarstiks). Aastast 1921 töötas ta silmaarstina Kuressaares.
Ta kuulus aastatel 1901–1904 Tartu Saksa Meditsiini Seltsi ja aastast 1921 Kuressaare Arstide Selts. Lisaks oli ta aastast 1934 Kuressaare Saksa Kultuuriseltsi liige.
26. aprillil 1940 asus ta koos abikaasaga Saksamaale, kus ta 22. septembril 1940 Wongrowitzis (praegu Wągrowiec, asub Wągrowieci maakonnas, Suur-Poola vojevoodkonnas) suri.
Isiklikku
Ta abiellus aastal 1897 Margarethe Auguste von Middendorfiga ja neil oli 7 last.
Viljar Ansko
Elulugu
Viljar Ansko lapsepõlv möödus Kaareperes, koolipõlv ja noorusaastad töölisasulas Sompas Kohtla-Järvel. Alates 1970. aastast elas ta Läänemaal Risti alevikus.
Ta õppis (vaheaegadega) aastatel 1970–1993 Tartu Riiklikus Ülikoolis psühholoogiat ja lõpetas 1985. aastal sealsamas arstiteaduskonna.
Ansko töömehetee algas juba 15-aastaselt põlevkivikaevanduses, algul lihttöölisena, hiljem elektrilukksepana ja kaevurina (läbindajana). Järgnes sõjaväeteenistus Nõukogude armees Kaliningradis autojuhina. Ülikooliajal tuli õpingute kõrvalt elatist teenida öösiti: elektrikuna, öövalvurina ja meditsiinivennana. Ülikooliõpingute vahepeal oli ta kuus aastat energeetik TK Vasar Risti metallitoodete tsehhis.
Suurema osa elust töötas Viljar Ansko arstina: psühhiaatrina Taageperas, kiirabiarstina, terapeudina ja vaestearstina Tallinnas ning aastatel 2010–2013 Padise perearstina.
Ta oli Tallinna Arstide Liidu ja Eesti Psühhiaatrite Seltsi liige alates 1989. aastast.
Kirjanduslik tegevus
Viljar Ansko toimetas seitse aastat (1990–1996) ajalehte Memento, asutas kirjastusühistu Anamnesia, kus koostas, toimetas ja andis välja üle 30 raamatu. Suurem osa raamatutest ja Memento ajalehest olid pühendatud represseeritute luulele. Tema enda sulest ilmus kolm luuleraamatut. Ta tõlkis Vladimir Võssotski, Lev Konovalovi jt luulet, avaldas kultuuriloolisi artikleid ajakirjanduses, koostas Tallinna kiirabi ajaloo ja karikatuurinäituse kataloogi NAKS-72.
Viljar Ansko oli Eesti Ajakirjanike Liidu ja Eesti Kirjanduse Seltsi liige.
Ühiskondlik-poliitiline tegevus
pisi|Viljar Ansko kujundatud mälestusmärk "Raudteerööpad mäletavad…" Viljar Ansko on Risti raudteejaama juures asuva Lääne-Eesti küüditatute mälestusmärgi "Raudteerööpad mäletavad..." autor (1999). Teda autasustati mitmel korral ning temast tehti dokumentaalfilm "Unistaja" (ETV, 2004).
Jaan Pärnat
Jaan Pärnat (18. jaanuar 1940 Saarde vald Pärnumaa – oktoober 2022) oli Eesti arstiteadlane ja spordiarst.
Viljar Ansko
Tegevus karikaturistina
Karikatuure hakkas Viljar Ansko tõsisemalt joonistama ülikooliõpingute ajal Tartus 1970. aastate alguses. Ta oli NAKS-i (Noorte Andekate Karikaturistide Sõpruskond) asutajaliige. Antud rühmitusse kuulusid Heiki Raudla, Viljar Ansko, Raul Kilgas ja Andres Ader. 1972. aastast osales ta paljudel karikatuurinäitustel Eestis, korraldas isikunäitusi Ristil, Haapsalus, Tartus, Kohtla-Järvel ja mitmel pool Tallinnas. Tema karikatuure avaldati aeg-ajalt ka ajakirjanduses, tõsi küll, enamasti suure ajanihkega. Ta andis välja karikatuurikogumiku "Hippocratitis dolorosa" (2008). Alates 1972. aastast osales ta ligikaudu 40 karikatuurinäitusel Eestis ja korraldas 18 isikunäitust.
Jaan Pärnat
Elulugu
Lõpetas 1959 Kilingi-Nõmme Keskkooli, 1967 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna spordimeditsiini osakonna, meditsiinikandidaat (1971, TRÜ), väitekiri "Vereringe ja hingamissüsteemi talitlus ning happe-leeliselise tasakaalu muutused kasvavate koormuste tingimustes", meditsiinidoktor (1985, Moskva Kehakultuuri Keskinstituut), väitekiri "Возрастно-половые стандарты (10–50 лет) аэробной способности человека". Stažeeris 1974–75 teadurina Prahas Karli Ülikoolis.
Oli 1967. aastast Tartu Riikliku Ülikooli biofüüsika ja elektrofüsioloogia labori vanemlaborant, 1968–1969 spordimeditsiini kateedri õpetaja, 1969–1976 spordifüsioloogia kateedri vanemõpetaja, 1977–1985 dotsent, 1985–1991 professor, 1991–1992 lihastalitluse labori vanemteadur. Aastatel 1994–1999 oli Sisekaitse Akadeemia biomeditsiini õppetooli juhataja.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: spordimeditsiin ja -füsioloogia. Töötas välja eestlaste kehalise töövõime standardid, uuris treenituse määramist. Üle 130 teadustrükise, sh monograafiad.
Spenceri maakond (Kentucky)
thumb|Asend Kentucky osariigis Spenceri maakond (Spencer County) on maakond USA-s Kentucky osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°03' N, 85°32' W.
Maakonna halduskeskus on Taylorsville.
Maakonna pindala on 497 km², millest 15 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 17 061. Aastal 2000 oli elanikke 11 766.
Ajalugu
Spenceri maakond moodustati 7. jaanuaril 1824. aastal 77. Kentucky osariigi maakonnana Bullitti, Nelsoni ja Shelby maakonna osast. Maakond on nime saanud kapten Spier Spenceri järgi, kes hukkus Tippecanoe lahingus 1811. aastal.
Sundra
Sundra on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Nkangala ringkonnas Victor Khanye vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sundra elanikest valgeid 67,98%, mustanahalisi aafriklasi 27,95%, värvilisi 2,48%, India või Aasia päritolu inimesi 0,99% ja teisi 0,57%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 62,55% inimesi, suulu keelt 11,30%, inglise keelt 8,34%, ndebele keelt 3,77%, pedi keelt 2,19% ja tsonga keelt 2,16%.
Pruusa
Pruusa oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Tüütsmäe küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tüütsmäe külaga.
Külast on teateid hiljemalt alates 1922.
Călan
Călan (saksa keeles Klandorf, ungari keeles Pusztakalán või Kalán) on linn Rumeenias Transilvaanias Hunedoara maakonnas. Călan asub Hunedoarast umbes 8 km idas ja maakonnakeskusest Devast ligikaudu 16 km lõunakagus.
Linna haldusalasse kuulub 12 küla: Batiz (Batiz), Călanu Mic (Kiskalán), Grid, Nădăștia de Jos (Alsónádasd), Nădăștia de Sus (Felsőnádasd), Ohaba Streiului (Sztrigyohába), Sâncrai (Szentkirály), Sântămăria de Piatră (Kőboldogfalva), Strei (Zeikdorf, Zeykfalva), Strei-Săcel (Sztrigyszacsal), Streisângeorgiu (Sztrigyszentgyörgy) ja Valea Sângeorgiului (Szentgyörgyválya).
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Călani elanikest rumeenlasi 85,42%, ungarlasi 4,66%, mustlasi ja teistest rahvustest inimesi 0,88%. Rahvus oli teadmata 7,6%-l elanikest.
Asulat on esmamainitud 1387. aastal. Călan sai linnaõigused 1961. aastal.
Linnas asus Călani terasetehas, mis läks pankrotti ja lõpetas 2005. aastal tegevuse.
Tallinna Kopli Ametikool
Kool asub aadressil Kopli tänav 98.
Surnud 6. veebruaril
Siin loetletakse 6. veebruaril surnud tuntud isikuid.
Nothing's Gonna Stop Us Now
"Nothing's Gonna Stop Us Now" on Ameerika rokkansambli Starship lauljate Mickey Thomas ja Grace Slicki esitatud ja salvestatud laul, mille tarvis on tehtud ka muusikavideo.
Videod
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Nothing's Gonna Stop Us Now seisuga 19.04.2015.
María Ólafsdóttir
pisi|María Ólafsdóttir (2015) María Ólafsdottir (sündinud 21. märtsil 1993 Blönduósis) on Islandi laulja.
Ta esindas Islandit 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis lauluga "Unbroken". Oma poolfinaalis sai ta 14 punktiga 15. koha ega pääsenud edasi finaali.
Otto Friedrich Ignatius
Otto Friedrich Ignatius (28. aprill 1794 Hageri – 7. september 1824 Peterburi) oli eesti maalikunstnik.
Elukäik
Õppis Hageris, isa asutatud pansionaadis koos Gustav Adolf Hippiusega (Nissi Maarja koguduse õpetaja Thomas Hippiuse pojaga) Carl Sigismund Waltheri (kes oli Vardi mõisas August von Kotzebue laste koduõpetaja) juhendamisel. Kuna David Friedrich Ignatiuse ja August von Kotzebue naised olid õed, siis suheldi perekondlikul pinnal ja ka laste õpetamisel-kasvatamisel kasutati samade inimeste teeneid.
Aastatel 1812–1813 õppis Peterburi Kunstide Akadeemias ja seejärel mõnda aega Berliinis Preisi Kunstide Akadeemias. Siirdus aastal 1815 koos Gustav Adolf Hippiuse ja August Georg Wilhelm Pezoldiga Dresdenisse, sealt Praha kaudu Viini, oli lühikest aega Viini Kunstiakadeemias Heinrich Friedrich Fügeri õpilane. Läks aastal 1817 Itaaliasse, tegutses kaks aastat Roomas, oli tihedas suhtluses natsareenlastega. Naasis aastal 1819 kodumaale, elas Hageris ja Tallinnas. Asus aastal 1820 Peterburi, oli Ermitaažis õukonnamaalija.
Looming
Loonud usuteemalisi kompositsioone ning portreid. Abikaasa Adelheidi portrees (1819) on märgata otsest natsareenlaste mõju. Realistlikumad on erubrigadir Otto Wilhelm von Krusensterni ja ta abikaasa portree (1820). Suurim teos – Tsarskoje Selo lossikiriku keisrilooži laemaal – jäi lõpetamata (u. 1822, lõpetas 1825 Gustav Adolf Hippius, hävis 1941).
Kirjutanud naljamänge ja sentimentaalseid luuletusi, komponeerinud laule. Aastatel 1829 ja 1830 avaldas väljaanne "Esthona" tema Itaalia-reisi päevaraamatu katkendeid, milles kirjeldab oma kunstimuljeid.
Isiklikku
Tema vanaisa Michael Ignatius oli eesti hernhuutlik kirjamees, koolmeister ja köster, isa David Friedrich Ignatius oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja. Tema ema onupoeg Adam Johann von Krusenstern oli baltisaksa päritolu Vene meresõitja, admiral (1842).
Izmajil
Izmajil (aastail 1812–1856 Tutškov) on linn Ukrainas Odessa oblastis, Izmajili rajooni keskus. Asub Doonau ääres.
Ajalugu
Izmajili kindluse rajasid Genova kaupmehed 12. sajandil. 1484–1809 kuulus Osmanite riigile. 1790 toimus Vene-Türgi sõja käigus Izmajili piiramine, mille tulemusena Vene väed Aleksandr Suvorovi juhtimisel vallutasid linna. Hukkusid peaaegu kõik linna kaitsjad, kokku umbes 26 000 meest.
Aastatel 1918–1940 kuulus linn Rumeeniale. Linna elanikest oli 2008. aastal venelasi 43,7%, ukrainlasi 38,0%, bulgaarlasi 10,0% ja rumeenlasi 4,3%.
2022. aasta detsembri alguses eemaldati Izmajilis Aleksandr Suvorovi skulptuur.
Graaff-Reinet
Graaff-Reinet on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas, Dr Beyers Naudé valla halduskeskus.
Graaff-Reinet asutati 1786. aastal ja on üks Lõuna-Aafrika Vabariigi vanemaid linnu.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Graaff-Reineti elanikest värvilisi 62,2%, mustanahalisi aafriklasi 28,2%, valgeid 8,7%, India või Aasia päritolu inimesi 0,5% ja teisi 0,4%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 76,0% inimestest, koosa keelt 18,9% ja inglise keelt 3,6%.
Keelehooldekeskus
Keelehooldekeskus oli 17. oktoobril 2007 Haridus- ja Teadusministeeriumi, Tartu linnavalitsuse, Eesti Keele Instituudi ja Tartu Ülikooli koostöös loodud asutus, mille ülesanne oli parandada avalikku keelekasutust. 2020. aastal võttis keelehooldekeskuse ülesanded üle Eesti Keele Instituudi koolituskeskus.
Keelehooldekeskus korraldas keelekoolitusi ja andis välja keelehooldebrošüüre, mis on tasuta allalaaditavad Eesti Keele Instituudi koolituskeskuse lehelt ja leitavad ka DIGARist.
Juhtimine
Keelehooldekeskuse tööd juhtis nõukogu, kuhu kuulus igast partnerasutusest kaks liiget. Nõukogu esimees oli Peeter Päll.
Keelehooldekeskuse tööd koordineerisid
Ülle Kell
Ülle Kell (sündinud 29. augustil 1965 Tallinnas) on eesti loomaarst ja vibulaskja.
Ta on lõpetanud 1983. aastal Tallinna 4. Keskkooli, 1989. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia (õppis veterinaariateaduskonnas) ning 2013. aastal Tallinna Tervishoiu Kõrgkooli optometristina.
Osvald Ojaveer
Osvald Ojaveer (aastani 1935 Osvald Klimberg, 24. jaanuar 1906 Meeksi vald, Võrumaa – 20. veebruar 1966 Tallinn) oli eesti põllumajandusteadlane.
Ülle Kell
Töötanud 1992. aastast Tiina Toometi Kliinikus loomaarstina.
Osvald Ojaveer
Elulugu
Osvald Ojaveer oli talupidaja poeg.
Ülle Kell
Sportlasena
Hakkas vibusporti (pikkvibu) harrastama 2011. aastal Katrin Virula juhendamisel. Tuli aastatel 2014–2018 üksikvõistluses 9 korda (sh 4 korda maastikuvibulaskmises) Eesti meistriks. Alates 2012. aastast kuulub Eesti koondisse.
Osvald Ojaveer
Teadustöö
Uurinud vaskväetiste tähtsust sookultuuride kasvatamisel, samuti heintaimede saagikuse suurendamise võimalusi.
Ülle Kell
Sportlasena
Saanud aastatel 2013–2018 mitme vibulaskeorganisatsiooni ja mitmel distantsil maailma- ja Euroopa meistrivõistlustel medaleid.
2014. aastast on ta treener Tallinna Vibukoolis.
Tegevus poliitikas
Kell kuulub alates 2022. aastast erakonda Parempoolsed. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 59 häält ning ei osutunud valituks.
Granitne
Granitne on kohanimi.
Aleksandr (Kalinin)
Aleksandr (Avdei Domidovitš Kalinin; sündinud 25. novembril 1957 Volgogradis) on Venemaa vanausu (Novozõbkovi hierarhia) kirikupea alates 2000. aastast (Moskva ja kogu Venemaa patriarh, kuni 2002. aastani peapiiskop).
S-400
pisi|S-400 Triumf 2015. aastal S-400 Triumf (vene keeles С-400 «Триумф») on Venemaa õhutõrjeraketisüsteem. GRAU koodnimetus 40Р6, NATO koodnimetus SA-21 Growler.
See on ametlikult kasutusel alates 2007. aastast.
Tillamuki keel
Tillamuki keel on väljasurnud rannikusališi rühma kuulunud sališi keel, mida räägiti Ameerika Ühendriikide Oregoni osariigi loodeosas.
Viimased tillamuki keele valdajad surid 1970. aastate alguses.
Häälikusüsteem koosnes 28 konsonandist ja 4 vokaalist. Keeles oli 3 rõhuastet ja 6 intonatsioonikontuuri.
Svandís Svavarsdóttir
Svandís Svavarsdóttir (sündinud 24. augustil 1964 Selfossis) on Islandi poliitik (Vasak-Roheline Liikumine).
Ta omandas 1989. aastal Islandi Ülikoolis bakalaueusekraadi islandi keele ja üldkeeleteaduse alal. Aastatel 1989–1993 õppis ta Islandi Ülikoolis islandi keele grammatikat. 2005–2006 oli ta Vasak-Rohelise Liikumise tegevjuht. Aastatel 2006–2009 oli ta Reykjavíki linnavolikogu liige. Ta oli Islandi Omavalitsuste Liidu aseesimees aastatel 2007–2009. Alþingi liige on ta alates 2009. aastast.
Alates 10. maist 2009 kuni 1. septembrini 2012 oli ta Islandi keskkonnaminister. 1. septembrist 2012 kuni 23. maini 2013 oli Svandís Svavarsdóttir Islandi keskkonna- ja loodusvarade minister. Alates 30. novembrist 2017 kuni 28. novembrini 2021 oli ta Islandi tervishoiuminister.
Ülo Ojaveer
Ülo Ojaveer (8. juuli 1931 Tartu – 4. august 2019) oli eesti põllumajandusteadlane.
Elulugu
Ojaveer lõpetas 1950 Tartu 1. Keskkooli, 1955 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna, 1965 samas aspirantuuri, põllumajanduskandidaat (1969, EPA), väitekiri "Mõningate maisisortide kasv ja areng Eesti NSV tingimustes". Ta oli 1962–66 EMMI Antsla katsegrupi vanemteadur ja grupijuht, 1966–88 Antsla katsejaama juhataja, 1988–94 EMMI maaviljelussektori mullakaitse grupi vanemteadur ja grupijuht.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: maisi kasvatamise võimalused Eestis; viljavaheldus; põllukultuuride saagikus kergetel muldadel; eelviljade ja kesa osa saagi kujunemisel; kuppelalade kasutamine. Umbes 30 teadustrükist.
Jahipidamisvahendid
Jahipidamisvahendid (ka: jahiriistad) on vahendid, mille abil püütakse ja surmatakse jahiloomi. Nendeks on nt tulirelvad, piigid, noad, püünised, lõksud.
Ernesto Araújo
Ernesto Henrique Fraga Araújo (sündinud 15. mail 1967 Porto Alegres) on Brasiilia diplomaat ja poliitik.
Ernesto Araújo on lõpetanud 1988. aastal Brasília ülikooli kirjanduse erialal. Brasiilia Välisministeeriumisse asus ta tööle 1990. aastal. 1990–1991 õppis ta Rio Branco Instituudis diplomaatilise karjääri ettevalmistamise kursustel. 1991–1995 oli ta Mercosuri osakonnanõunik. 1995–1999 töötas ta Brüsselis Brasiilia esinduses Euroopa Liidu juures kolmanda ja teise sekretärina. Aastatel 1999–2003 oli ta Brasiilia saatkonnas Saksamaal teine ja esimene sekretär. 2003–2005 oli ta Brasiilia Vaälisministeeriumi teenuste, investeeringute ja rahanduse osakonna juhataja, aastatel 2005–2007 aga Mercosuri piirkondadeväliste läbirääkimiste osakonna juhataja. 2007–2010 töötas ta Brasiilia suursaatkonnas Kanadas Ottawas nõunikuna. 2010–2015 oli ta nõunik Brasiilia saatkonnas Ameerika Ühendriikides. Aastatel 2015–2016 oli ta Brasiilia välisministri asetäitja. Alates 2016. aasta oktoobrist kuni 2018. aasta lõpuni oli ta Brasiilia Välisministeeriumi Ameerika Ühendriikide, Kanada ja Ameerika asjade osakonna juhataja.
Alates 1. jaanuarist 2019 kuni 29. märtsini 2021 oli Ernesto Araújo Brasiilia välisminister.
Lender
Lender on eesti perekonnanimi.
Arvi
Arvi on eesti ja soome mehenimi.
Imantodes
Imantodes on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Imantodes klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Arvi
Eestis oli 2020. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Arvi 1153 mehel. Arvi oli populaarsuselt 148. mehenimi. Nime Arvi kandja oli keskmiselt 58 aasta vanune (mediaanvanus oli 58). Kõige populaarsem oli eesnimi Arvi vanuserühmas 80–84, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 22,53.
Ocean Star Pacific
Ocean Star Pacific on ristluslaev, mis kuulub firmale Corporacion de Cruceros Nacionales SA de CV ja mida aastail 1971–1995 käitas Royal Caribbean Cruise Line ja alates 2011. aastast käitab Mehhiko laevakompanii Ocean Star Cruises.
Imantodes
Levila
Need maod elavad Kesk- ja Lõuna-Ameerikas.
Ocean Star Pacific
Laev tehasenumbriga 393 ehitati Oy Wärtsilä Ab laevatehases Helsingis Soomes 1971. aastal ja sai nimeks Nordic Prince. Aastail 1995–2005 kandis laev nime Carousel, 2005–2006 Aquamarine, 2006–2008 Ariele ning 2008–2010 Aquamarine.
Imantodes
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Imantodes seisuga 04.05.2014.
Ocean Star Pacific
Panama lipu all Ocean Star Pacificut kasutatakse kruiisidel Acapulcost.
Białowody
Białowody on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Hrubieszówi maakonnas Uchanie vallas. Białowody asub Hrubieszówist umbes 21 km lääneloodes ja Lublinist ligikaudu 85 km kagus.
Vabaõhumuuseumi tee
pisi|Vabaõhumuuseumi tee (märts, 2014) Vabaõhumuuseumi tee on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas.
Tänav algab Paldiski maanteelt ja kulgeb peaaegu rööbiti Kopli lahega, siis Nooda tee juures pöörab täisnurkselt Kakumäe tee suunas, millega ristudes ka lõppeb. Tänava pikkus on 5,091 km.
Vabaõhumuuseumi tee sai nime 13. juunil 1958. Tänav on saanud nime Eesti Vabaõhumuuseumi järgi.
Vožõk
pisi|1941. aasta agitatsiooniplakat "Lömastame fašistliku mao" Vožõk (valgevene keeles Во́жык – 'siil') on Valgevenes ilmuv valgevenekeelne huumori- ja satiiriajakiri. Toimetus asub Minskis. Ajakiri ilmub alates 1941. aastast kuukirjana. Ajalehe tiraaž on 5000 eksemplari.
Ajalugu
Ajakiri hakkas ilmuma 1941. aasta juulis, kui kommunistliku partei keskkomitee (bolševike) agitatsiooniplakat pealkirjaga "Lömastame fašistliku mao" (valgevene keeles "«Раздавім фашысцкую гадзіну»") (alates 1942. aasta märtsist hakkas ilmuma ajaleht-plakatina).
Eesti NSV külanõukogude loend
See on loend Eesti NSV külanõukogudest.
Dartmoor
pisi|[[Inglismaa ja Walesi rahvusparkide kaardil on number 4 Dartmoori rahvuspark]] Dartmoor on Edela-Inglismaal Cornwalli poolsaarel Devoni krahvkonnas asuv piirkond, mis on peamiselt kaetud nõmmega.
Dartmoorile on iseloomulikud metsatud künkad, rabad ja sood.
Dartmooris on 625 km² suurune piirkond, kus aluspõhi koosneb graniidist, ja see on suurim selline koht Suurbritannia saarel. Enamasti katavad graniiti turbalademed. Graniit tungis seal maapinnale kivisöeajastul 309 miljonit aastat tagasi. Graniidiga on seotud gravitatsiooniline anomaalia. Anomaalia uurimine on aidanud kindlaks määrata graniidimassi kuju, suurust ja ulatust.
Dartmoorist algab hulk jõgesid. Pikim neist on Taw, mis voolab põhjakaarde ja suubub Barnstaple'i lahte.
Cornwalli kliima on Suurbritannia saare kõige pehmem. Püsivat lumikatet ei moodustu. Vegetatsiooniperiood on kõrgeimatel tippudel 175 päeva aastas ja see on tüüpiline näiteks Eestilegi, seevastu rannikul kestab vegetatsiooniperiood 300 päeva. Kliima on mereline, suvelgi ei tõuse temperatuur õieti üle +20 °C.
Sademeid on väga palju, suvel pisut vähem, talvel rohkem. Keset Dartmoori Princetownis 453 m kõrgusel merepinnast sajab aastas 1975 mm, kõige rohkem detsembris (251 mm) ja novembris (234 mm), kõige vähem mais (100 mm) ja aprillis (109 mm).
Dartmooris on Briti armee enam kui 200 aastat korraldanud laskeharjutusi.
Välislingid
center|pisi|800px|Vaade Dartmoori mägedele talvel
Aliwal North
Aliwal North (afrikaani keeles Aliwal-Noord) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Joe Gqabi ringkonnas, Maletswai valla halduskeskus. Linn asub Oranje jõe ääres.
Aliwal North on asutatud 1849. aastal ja sai linnaõigused 1852. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Aliwal North'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 85,2%, värvilisi 8,5%, valgeid 5,7%, India või Aasia päritolu inimesi 0,2% ja teisi 0,3%. Koosa keelt pidas emakeeleks 58,1% inimesi, sotho keelt 23,0%, afrikaani keelt 14,8% ja inglise keelt 2,3%.
Ühendatud Madalmaade suveräänne vürstkond
Ühendatud Madalmaade suveräänne vürstiriik (hollandi Souvereine Vorstendom der Verëenigde Nederlanden) oli lühiealine suveräänne vürstkond ja Madalmaade ühendkuningriigi eelkäija, milles see aastal 1815 Lõuna-Madalmaadega taasühendati. Vürstkond kuulutati välja aastal 1813, kui Napoleoni sõdade võitjad asusid Euroopat poliitiliselt ümber korraldama, mille lõpuks kinnitas Viini kongress.
Väljakuulutamine
pisi|vasakul|Driemanschap võtab võimu, 21. november 1813 Pärast Madalmaade vabastamist Preisi ja Vene sõjaväe poolt aastal 1813 moodustati triumviraat kolmest Hollandi aadlimehest, Frans Adam van der Duyn van Maasdam, Leopold van Limburg Stirum ja Gijsbert Karel van Hogendorp. See Driemanschap moodustas 20. novembril vabastatud maal ajutise valitsuse ja kuulutas päev hiljem välja Ühendatud Madalmaade vürstkonna. Oli iseenesestmõistetav, et mistahes uut režiimi juhib Willem Frederik, viimase Hollandi Vabariigi asehalduri Willem V poeg. Olles saanud Driemanschapi kutse, tuli Willem Frederik oma maapaost Inglismaal tagasi. Ta tuli laevaga HMS Warrior ja randus Scheveningeni rannal 30. novembril 1813, ja nõustus suveräniteediga vürstkonna üle 2. detsembril, kuulutades end Ühendatud Madalmaade "suveräänseks vürstiks".
Põhiseadus
Hiljem samal aastal kutsus Gijsbert Karel van Hogendorp kokku komisjoni ja tegi sellele ülesandeks koostada põhiseadus. 29. märtsil 1814 kogunes Amsterdamis niinimetatud "Auväärsete kogu" hääletama lõppversiooni. 474 liiget 600-st selle kogu liikmest võtsid hääletusest osa ja nendest vaid 26 liiget, peamiselt katoliiklased, hääletasid vastu, põhjustades eelnõu suure enamusega vastuvõtmise. Põhiseadus, mis hakkas kehtima aasta pärast, tekitas tsentraalse monarhia, milles vürstil oli palju võimu, kuigi see sisaldas demokraatia elemente. Loodi ühekojaline Generaalstaadid, mille 55 liiget valiti Provintsistaatide poolt. Nood Staadid valiti omakorda linnade, maakohtade ja aadli poolt. Generaalstaadid olid algatusõigusega ja said võtta vastu või lükata tagasi kõiki kavandatud õigusakte. Lisaks sai vürst palju asju lahendada dekreetidega, piirates oluliselt Generaalstaatide vabadust. Provintside ja linnade võimu piirati märkimisväärselt võrreldes Hollandi Vabariigi ajaga. Mitmed põhiõigused võeti Prantsuse ajast. Põhiseadus sisaldas usuvabadust ning seal olid õigusemõistmise ja kriminaalprotseduuri sätted. Willem Frederik pühitseti kogu poolt ametlikult ametisse kui suveräänne vürst Amsterdami Uues kirikus 30. märtsil.
Taasühendamine
Endises Austria Madalmaades, mille Prantsusmaa vallutas aastal 1794 ja annekteeris aastal 1795, saavutasid liitlased samuti kiiret edu. See esitas probleemi, et mida teha selle riigiga. Kolmkümmend kõige tähtsamat Brüsseli perekonda väljendasid soovi taastada vana Austria kindralkubernaat ja seda liitlased veebruaris 1814 ka oma sõjaväevalitsusega kavatsesid. Siiski väljendas Austria ise vähe huvi oma võimu taastamise suhtes. Seetõttu lubasid liitlased Chaumont'i lepingu salajastes lisades riigi ajutiselt uuele Hollandi riigile. Teemat lahendati edasi Pariisi rahuga 30. maist 1814, milles Belgia Maasi jõe vasakkaldal lubati (tulevasele) Hollandile (samas paremkalda ala saatus pidi määratama hiljem). Kuidas see tuli üles ehitada, tuli siiski veel otsustada, samas tõstatati Belgia rahva esindajate poolt Chaumont'is veebruaris teatud ootusi, mida tuli samuti mingil viisil austada. Need "lahtised otsad" pandi protokolli, mis sai tuntuks kui "Londoni Kaheksa Artiklit". Selle 21. juunil 1814 sõlmitud lepingu järgi anti Willemile endised Austria Madalmaad. Temast sai 1. augustil Belgia kindralkuberner, mis viis personaalunioonini Põhja- ja Lõuna-Madalmaade vahel. Järgnevalt püüdis ta saada nõusolekut (hoolikalt valitud) Belgia rahva esindajatelt Hollandi põhiseadusele, kuid kohtas vastuseisu nende poolt, kes kahtlesid kavas õõnestada katoliku kiriku positsiooni nendes provintsides. Taasühendamine viidi lõpule 16. märtsil 1815, kui Willem krooniti Brüsselis Madalmaade ühendkuningriigi kuningaks Willem I.
Joel Ward
pisi|Joel Ward (2012) Joel Edward Philip Ward (sündinud 29. oktoobril 1989 Emsworthis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis Crystal Palace. Tema on tavaliselt paremkaitsja, kuid võib mängida ka keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana.
Ta alustas klubikarjääri Portsmouthis, millega liitus 2006. aastal. Hooajal 2008–09 mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Bournemouth. Järgmisel hooajal tegi ta Portsmouthi meeskonnas debüüdi Inglismaa kõrgliigas.
The Tulip
Tulip on 305 m kõrgune vaatetorn Londonis Suurbritannias, mille ehitamine oleks pidanud algama 2020. aastal ja mis oleks pidanud kerkima aadressil 20 Bury Street, hoone 30 St Mary Axe kõrvale, mis on tuntud hüüdnimega Gherkin.
Joel Ward
Ward on enim mänge Premier League'is pidanud Crystal Palace'i mängija. 2018. aasta juulis pikendas ta Crystal Palace'iga lepingut 2021. aastani.
The Tulip
Ajalugu
Ehituse eest vastutas arhitektuuri- ja projekteerimisfirma Foster+Partners. Torni korrustele ei planeeritud kontoriruume, peamine eesmärk oli turismiatraktsioon. Tulip sai ehitusloa 2. aprillil 2019. Plaanikohaselt pidi algama ehitamine 2020. aastal ja torn valmima 2025. aastaks.
Planeeringu algatamise taotlus esitati City of Londoni planeerimisasutusele 2018. aasta 19. novembril. 2018. aasta detsembris läbi viidud küsitluse tulemused näitasid, et kaks kolmandikku Londoni elanikest arvasid, et Tulip on atraktiivne täiendus Londoni vaatamisväärsustele. Küsitlus viidi läbi 1011 Londoni elaniku seas.
Torni vastu võtsid sõna Historic England, Historic Royal Palaces ja Suur-Londoni Administratsioon.
2019. aasta juulis anti teada planeeringu taotluse tagasilükkamisest.
EBÜ
EBÜ on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Vesjolõi rajoon
Vesjolõi rajoon (vene keeles Весёловский район on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Vesjolõi alev.
Rajoon piirneb põhjas Semikarakorski rajooniga, idas Proletarski rajooniga, kagus Salski rajooniga, lõunas Zernogradi rajooniga ja läänes Bagajevskaja rajooniga.
Rajooni tähtsaim jõgi on Manõtš.
Jahisarv
Jahisarv (ka: püssirohusarv) on ventiilideta metallpuhkpill, millega antakse jahisignaale.
EEL
EEL on lühend, mis võib tähendada järgmist:
BASF
pisi|BASF-i logo, mis on kasutusel 1. jaanuarist 2015 pisi|BASF-i logo aastast 1873
BASF on maailma suurim keemiatööstusettevõte. Firma peakorter asub Saksamaal Ludwigshafenis. Firma algne nimi oli Badische Anilin- und Soda-Fabrik, kuid tänapäeval kasutatakse üksnes lühendit.
BASF-i kuulub tütar- ja sidusettevõtteid rohkem kui 80 riigis ning BASF tegutseb kuuel integreeritud tootmisalal. Lisaks on ettevõttel 390 muud tootmiskohta Euroopas, Aasias, Austraalias, Ameerikas ja Aafrikas. BASF-il on kliente rohkem kui 200 riigis ja ta varustab oma toodetega paljusid tööstusharusid. Vaatamata ettevõtte suurusele ja ülemaailmsele esindatusele on BASF saanud suhteliselt vähe avalikku tähelepanu, kuna 1990. aastast loobus ettevõte olmetoodete gruppidest.
Ardo
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Ardo 481 mehel. Ardo on Eestis populaarsuselt 273. mehenimi. Ardo oli keskmiselt 36 aasta vanune (mediaanvanus oli 37).
Kõige populaarsem oli eesnimi Ardo vanuserühmas 35–39, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,25 ning Rapla maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 7,16.
BASF
Ajalugu
pisi|BASF Ludwigshafenis pisi|BASF, 1866 BASF-i asutas 6. aprillil 1865 Mannheimis Friedrich Engelhorn. 1861. aastal loodi Mannheimi linna gaasitehased ning paigaldati ka tänavavalgustus. Gaasitehastes kõrvalsaadusena toodetud tõrva kasutas Engelhorn värvainete tootmiseks. BASF loodi 1865. aastal muude kemikaalide tootmiseks, mis on vajalikud värvi valmistamiseks, eriti kasutades soodat ja hapet. Ettevõte ehitati aga teisele poole Reini jõge, sest tollane linnavalitsus kartis, et keemiatehase tõttu tekkiv õhusaaste võib hakata linnaelanikke häirima. 1886. aastal viidi ka värvitootmisprotsess BASF-i ettevõttesse Ludwigshafenis.
Ettevõtte valdkonnad
pisi|BASF-i ettevõte pisi|BASF peakorteri asukoht Saksamaal Ludwigshafenis
BASF tegutseb mitmesugustel turgudel. Ettevõte kasutab aeg-ajalt oma reklaamitegevuses motot "Me ei tee BASF-is paljusid tooteid, mida te võiksite osta. Me teeme paljusid tooteid, mida te kindlasti ostate." Loosungina kasutatakse "BASF-i keemiatööstus".
Kemikaalid
BASF toodab mitmesuguseid kemikaale, näiteks lahusteid, amiine, vaike, liime, elektroonilise puhastusastmega kemikaale, tööstusgaase, põhilisi naftakeemiatooteid ja anorgaanilisi kemikaale. Suuremad kliendid selles segmendis on farmaatsia-, ehitus-, tekstiili- ja autotööstus.
Funktsionaalsed lahendused
BASF-i funktsionaalseteks lahendusteks on katalüsaatorid, ehituslikud kemikaalid ja kattesektsioonid. Funktsionaalsete lahenduste allüksuste tähtsuseks on arendada uuenduslikke, kliendispetsiifilisi tooteid ja lahendusi, mida eriti kasutatakse auto- ja ehitustööstuses.
Põllumajandus
BASF-i pestitsiidide osakonnas toodetakse põllumajandustooteid ja kemikaale. Ettevõte toodab fungitsiide, herbitsiide jms. BASF aitab põllumajandustootjal suurendada säästvalt oma saagikust ja parandada oma saagi kvaliteeti. Tehnoloogiate eesmärgiks on tagada, et taimed kasvaksid tervemate, tugevamate ja vastupidavamatena (näiteks liigniiskusele, põuale). BASF pakub ka nutikaid lahendusi kahjuriprobleemidele linna- ja maapiirkondades. Ettevõte uurib ka nutrigenoomikat. BASF-i tütarettevõte toodab Amflorat, mis on geneetiliselt muundatud kartul.
Biotehnoloogia
BASF teeb koostööd Monsanto ettevõttega biotehnoloogia arendus-, teadus- ja turundustegevuses.
Õli ja gaas
BASF uurib ja toodab õli ning gaasi oma tütarettevõtte Wintershall Holding AG kaudu. Kesk- ja Ida-Euroopas töötab Wintershall koos oma Venemaa partneri Gazpromiga.
Investorid
75% BASF-i aktsiatest kuulub institutsionaalsetele investoritele (BlackRockil üle 5%). 36% aktsiatest on Saksamaal, 11% Inglismaal ja 17% USAs.
Keskkonnakaitse
BASF on paigaldanud reoveepuhastitele filtrid, tänu millele pääseb keskkonda vähem saasteaineid.
Valga aukodanik
Valga aukodanik on aunimetus, Valga linna kõrgeim tunnustus, mis antakse isikule Valga linnale osutatud eriliste teenete eest.
Valga aukodaniku aunimetust antakse välja 2005. aastast. Aunimetusega kaasneb Valga Raemedal ja rahaline preemia.
Kook (perekonnanimi)
Kook on eesti perekonnanimi.