cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Üliõpilaskond
Üliõpilaskonna tähendus
Eestis on praegu aktiivselt tegutsevaid üliõpilaskondi umbes 25, kes on enamasti Eesti Üliõpilaskondade Liidu liikmed.
Üliõpilaskonna õigused
Üliõpilaskonnal on õigus:
Üliõpilaskonna ülesehitus
Üliõpilaskonna ja selle kogude tegevuse aluseks on üliõpilaskonna põhikiri, kus sätestatakse üliõpilaskonna esindus- ja täitevorganite moodustamise kord, nende õigused, töökorralduse alused, kohustused ja vastutus. Üliõpilaskonna põhikirja võtab vastu ja muudab üliõpilasesindus. Üliõpilaskonna põhikirja kinnitab kõrgkooli nõukogu, kui see vastab seadustele, seaduse alusel antud õigusaktidele ja rahvusvaheliselt tunnustatud demokraatlikele põhimõtetele.
Üliõpilaskonna parlament ehk üliõpilasesindus
Vastavalt ülikooliseadusele ja rakenduskõrgkooli seadusele on üliõpilaskonna vastutav ja korraldav esindusorgan demokraatlikult valitud üliõpilasesindus, mille valimise õigus on kõikidel kõrgkooli üliõpilastel. Üliõpilasesinduste valimised toimuvad igal aastal enamasti kevaditi (märtsis või aprillis).
Üliõpilasesinduse pädevuses on reeglina:
Üliõpilasesindus on seaduse järgi üliõpilaskonna esindusorgani nimetus (nagu Eesti parlamendi nimetus on riigikogu). Samas on sõnal „üliõpilasesindus“ ka teine tähendus: nii kutsuvad üliõpilasesindajad ja üliõpilased üliõpilasesinduseks kohta, kus esindajad tegutsevad (üliõpilasesinduse kontor/ruum) ja kust saab üliõpilaspileti osta.
Üliõpilaskonna valitsus ehk juhatus
Enamasti valib üliõpilasesindus kui tudengiparlament endale ka valitsuse ehk üliõpilaskonna juhatuse, mis korraldab üliõpilaskonna igapäevategevust ning suunab üliõpilaskonna toimkondade, komisjonide ja töörühmade tegevust. Juhatus vastutab esinduse otsustuste elluviimise eest.
Juhatuse pädevuses on reeglina:
Üliõpilaskonna ajalugu
Omavalitsuslik üliõpilaskond alustas Eestis tegevust Tartu Ülikoolis veidi pärast rahvusülikooli loomist. Just üliõpilaste endi algatusel loodi üliõpilaskond kui kõiki tudengeid hõlmav organisatsioon vastandina üliõpilaskonnale kui korporatsioonide ja üliõpilasseltside katusühendusele.
Eesti vabariigi iseseisvuse esimene periood
Kuni 1930. aastate teise pooleni sai Tartu Ülikooli üliõpilaskond tegutseda omavalitsuslikuna, hallates üliõpilaskohvikut, andes välja Üliõpilaslehte ning korraldades üliõpilaselu küsimusi. Üliõpilaskonna esindus ja juhatus olid ühiskondlikult ja ka poliitiliselt mõjukateks kogudeks, kelle arvamust võeti arvesse.
1936. aastal kehtestas toonane riigihoidja Konstantin Päts ülikooliseaduse uue refaktsiooni, millega muudeti üliõpilaskond õppejõududest ja vilistlastest sõltuvaks ühenduseks kõrgkooli juures ja sellest sai üliõpilasorganisatsioonide katusühendus. Sisuliselt muudeti üliõpilaskond korporatsioonidest ja seltsidest kujundatud üliõpilaskonventide koostöökojaks, mille tegevusse üksikul üliõpilasel enam ligipääsu ei olnud.
Okupatsioonide periood
Nõukogude võimu tulekuga kaotati ka üliõpilaskond ning see asendati üliõpilasametiühingu ja kommunistliku partei noorsooühinguga (komsomoliga). Taas ei saanud iga üliõpilane otse enda esindajate valimisel osaleda ja oma esindusorganisatsiooni tööd mõjutada. Eeltingimuseks oli kuulumine kas ametiühingusse või komsomoli.
Vaatamata kommunistliku partei kontrollile tekkis osades kõrgkoolides komsomoli sees ka rahvuslikku meelsust ning nii mõnedki Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva suvised koosviibimised väljusid Nõukogude võimu ettenähtud formaadist.
Laulev revolutsioon ja taasiseseisvumisjärgne periood
1980. aastate lõpus hakkas Eestis kujunema kodanikuühiskond, mis suundus vabama ja õiglasema ühiskonnakorralduse poole. Hakati taotlema Eesti Vabariigi taastamist. Rahvusliku liikumise tuumas hakkasid tegutsema ka üliõpilased ja tasapisi taastatavad tudengiühendused.
1990. aasta teisel poolel loodi enamikus toonastes kõrgkoolides kõigi üliõpilaste osalemist ja kaasamist võimaldavad omavalitsuslikud üliõpilaskonnad. 1990. aasta detsembriks olid toimunud ka demokraatlikud valimised ja moodustatud üliõpilaskonna esindused (üliõpilasesindused). Kõrgkooli tasandil asuti muutma õppekorraldust ja õppekavu ning taotleti üliõpilaste laiemat osalusvõimalust kõrgkooli juhtimises ja õppetöö korraldamises. Riiklikul tasandil hakati võitlema üliõpilaste sotsiaalsete garantiide eest, sest 1990. aastate alguses asuti kaotama näiteks üliõpilaste ühistranspordisoodustust, õppestipendiumeid jms.
Üliõpilaskondade koostöö parandamiseks ning riiklikul ja rahvusvahelisel tasandil tegutsemise tõhustamiseks asutati 23. novembril 1991 Eesti Üliõpilaskondade Liit, mis tegutseb tänaseni.
Aabel
pisi|Kain Aabelit tapmas. Pilt 15. sajandi käsikirjast pisi|[[Jacques Joseph Tissot. Kain viib Aabeli surma]] Aabel oli Vanas Testamendis Aadama ja Eeva teine poeg, esimene inimene, kes suri, ja esimene mõrvaohver.
Üliõpilaskond
Laulev revolutsioon ja taasiseseisvumisjärgne periood
1994. aastal sai Eesti üliõpilasliikumine aga tagasilöögi – omavalitsusliku üliõpilaskonna aluseks olnud kodanikuühenduste seadus tühistati ning üliõpilaskonnad muudeti vabaühendusteks. Mittetulundusühingu vorm tähendas seda, et kõik tudengid ei olnud selle liikmeks, mistap vähesed said osaleda üliõpilasesinduse valimistel. Samuti vähenes selle reformiga kõrgkoolide usaldus üliõpilaskondade suhtes.
Aabel
Nimi
Aabeli nimi on heebrea keeles הבל (Hevel või Hebhel), araabia keeles هابيل (Hābīl), kreeka keeles Abel. Selle sõna algne tähendus ei ole teada. Rahvaetümoloogias seostati seda sõnaga, mis tähendab 'hingust, hõngu' või 'kaduvust'. See ei vasta heebreakeelsele nimekujule, sest הבל ei ole analüüsitav sõnadeks אב ja אל.
Üliõpilaskond
Laulev revolutsioon ja taasiseseisvumisjärgne periood
1999. aastal muudeti Eesti Üliõpilaskondade Liidu eestvedamisel ülikooliseadust ja rakenduskõrgkooli seadust, mille tulemusena taastati kõrgkoolide juures omavalitsuslikud üliõpilaskonnad, mille liikmeks sai üliõpilane automaatselt kõrgkooli immatrikuleerimise kaudu. 1990. aastate teisel poolel asusid üliõpilaskonnad taas aktiivselt tegutsema kõrgkooli õppekvaliteedi ja üliõpilaste sotsiaalküsimustega. Võideldi selle nimel, et tudeng saaks ennast üliõpilaselamusse sisse kirjutada. Samuti taaskäivitati riiklikul tasandil arutelu üliõpilaste sotsiaalsete garantiide üle.
Aabel
Nimi
Josephus Flaviuse tõlgenduse järgi tähendab see nimi 'häda' ( 'abhel).
Üliõpilaskond
Sajandivahetusel ja hiljem
2001. aastal korraldati Eesti Üliõpilaskondade Liidu eestvedamisel õppetoetuste seaduse muutmiseks meeleavaldus. 2004. aastal korraldati kõrgkooli kvaliteedikindlustamise konverents, milles nõuti õppijakeskset õppekorraldust ja -kavu. Samuti elavnes üliõpilaselu kõrgkoolikampustel.
Samas hakkasid 21. sajandi alguses valusalt väljenduma üliõpilaseks olemise sotsiaalsed küsimused – eluasemehinnad, õppemaksutõusud, sissetuleku tagamiseks töötamine, mis viib õpingute pikenemise või katkemiseni. Sotsiaalsed tegurid mõjutasid ka üliõpilaskondi. 6. aprillil 2006 korraldasid Tallinna üliõpilaskonnad meeleavalduse Toompeal Stenbocki maja lähistel, nõudes valitsuse panust Tallinna üliõpilaselamute renoveerimisse.
Harald I
Harald I nime all võidakse tunda järgmisi monarhe:
Aabel
Vana Testament
Vanem poeg, põlluharija Kain, tappis Aabeli kadedusest, sest Jumal eelistas karjakasvataja Aabeli ohvreid Kaini pakutud põlluviljaohvritele. Lugu on kirjas Piiblis 1. Moosese raamatus 4:1–16:
''Ja Aadam sai ühte oma naise Eevaga, kes jäi lapseootele ja tõi Kaini ilmale ning ütles: "Ma olen Issanda abiga mehe ilmale toonud." Ja tema sünnitas taas: ta venna Aabeli. Ja Aabel oli lambakarjane, Kain aga oli põllumees. Ja mõne aja pärast juhtus, et Kain tõi Issandale roaohvri maaviljast, ja ka Aabel tõi oma lammaste esimesest soost ning nende rasvast, ja Jehoova vaatas Aabeli ja tema roaohvri peale, aga Kaini ja tema roaohvri peale Ta ei vaadanud. Siis Kain vihastus väga ja lõi pilgu maha. Ja Issand küsis Kainilt: "Mispärast sa vihastud? Ja mispärast sa pilgu maha lööd? Eks ole: kui sa head teed, siis on su pilk tõstetud üles? Aga kui sa head ei tee, siis luurab patt ukse ees ja himustab sind. Kuid sina pead tema üle valitsema!" Ja Kain ütles oma vennale Aabelile: "Lähme väljale!" Ja kui nad väljal olid, tungis Kain oma venna Aabeli kallale ja tappis tema. Aga Issand küsis Kainilt: "Kus on su vend Aabel?" Ja tema vastas: "Ei mina tea. Kas ma olen oma venna hoidja?" Ja tema ütles: "Mis sa oled teinud? Sinu venna vere hääl kisendab maa pealt minu poole! Aga nüüd ole sa neetud siit maa pealt, mis oma suu on avanud, su venna verd sinu käest vastu võttes! Kui sa harid maad, siis see ei anna sulle enam oma rammu. Sa pead maa peal olema hulkur ja põgenik!" Ja Kain ütles Issandale: "Mu karistus on suurem, kui ma suudan kanda! Vaata, sa oled mind täna ära ajanud siit maalt ja ma pean varjule minema Su palge eest ning maa peal olema hulkur ja põgenik. Ja igaüks, kes mind leiab, tapab mu." Ja Issand ütles temale: "Ei, sugugi mitte, vaid igaühele, kes Kaini tapab, peab seitsmekordselt kätte makstama!" Ja Issand pani Kainile märgi, et leidja teda maha ei lööks. Ja Kain läks ära Issanda palge eest ning elas Noodimaal, hommiku pool Eedenit.
Pole öeldud, miks Aabeli ohver vastu võeti ja Kaini oma mitte.
Rohkem Vanas Testamendis Aabelit ei mainita.
Vendadevahelise tüli motiiv esineb siin esimest korda ning kordub hilisemas kirjanduses (näiteks Eesavi loos).
Seda teksti peetakse üheks kõige vanema päritoluga fragmendiks Piiblis nende järel, mille tegevus toimub Eedeni aias.
Uus Testament
Matteuse evangeeliumis (23:35) nimetab Jeesus Aabelit õigeks.
Kirjas heebrealastele öeldakse: Usus tõi Aabel Jumalale parema ohvri kui Kain, mille tõttu ta sai tunnistuse, et tema on õige, kuna Jumal andis tema andide kohta tunnistuse, ja usu kaudu räägib ta veel surnunagi. (11:4)
Johannese esimeses kirjas öeldakse: ''Jah, see ongi sõnum, mida te olete kuulnud algusest peale, et me peame üksteist armastama. Mitte nii nagu Kain, kes oli kurjast ja lõi maha oma venna. Ja mispärast ta lõi tema maha? Sellepärast, et tema teod olid kurjad, aga ta venna omad õiged.'' (3:11–12)
Islam
''Ja jutusta neile tõega lugu Aadama kahest pojast, kui nad mõlemad ohverdasid ohvri, kuid see võeti vastu ühelt neist ja teiselt seda vastu ei võetud. Ta ütles: ma löön päris kindlasti su maha. [Teine] ütles: Allah võtab vastu ainult nendelt, kes on valvsad [kurja eest]. Kui sa sirutad käe minu poole välja, et mind tappa, siis ei ole mina see, kes sirutab sinu poole kätt välja, et sind tappa, ma kardan Allahit, maailmade Isandat; ma soovin kindlasti, et sa kannaksid patu, mis on tehtud minu vastu, ja sinu enda patu, ja nii satud sa tule elanike sekka, ja see on õelate tasu. Siis kergendas tema meel tal oma venna tapmist, nii et ta tappis ta; siis sai temast üks kaotajatest. Siis saatis Allah varese, kes maa üles kaevas, nii et vares saaks talle näidata, kuidas oma venna surnukeha katta. Ta ütles: Häda mulle! Kas mul pole jõudu olla nagu see vares ja oma venna surnukeha kinni katta? Nii sai temast üks neist, kes kahetsevad."
Pärimused
Juudi pärimuse järgi sünnitas Eeva juba Eedeni aias Kaini koos kaksikõega ja Aabeli koos kahe õega. Eedeni aias oli sünnitamine kerge ja puudus pikk rasedus.
Juudi, kristlike ja araabia pärimuste ja legendide järgi laskis Jumal Aabeli ohvri vastuvõtmise märgiks tulel selle ära põletada. Seepeale otsustas Kain venna tappa, arvates, et viimane tõrjub ta kõrvale nagu hiljem Jaakob Eesavi. Teise versiooni järgi arvas Kain, et Aabeli seeme saab endale mao pea purustamise (Esimene Moosese raamat 3:15) au.
Hieronymus ütleb oma kommentaarides Hesekieli raamatule juudi pärimust järgides, et mõrv leidis aset Damaskuse väljal Süürias. Linna nime tähenduseks tõlgendab ta 'verd joov'. Ühe versiooni järgi oli mõrvapaik Hebroni lähedal, kuid kohalik pärimus selle kohta puudub.
Juudi pärimuse järgi õpetas Aadamale ronk, kuidas poega matta, ja Jumal andis rongale tasuks kolm asja:
Tõlgendused
pisi|"Aadam ja Eeva koos Kaini ja Aabeliga." [[Louise von der Pfalzi maal 17. sajandist]] Vennatapu tõlgendused on väga mitmekihilised.
Kristlikus tõlgenduses teevad Aabeli karjaseelu, ohver, pühadus ja traagiline surm ta sarnaseks Jeesuse Kristusega. Ta oli prohvet, kes ei ennustanud sõnaga, vaid oma ohvri ja surmaga.
Aabelit peavad kirikuisad esimeseks märtriks. Johannes Kuldsuu seostab teda Ristija Johannesega. Martüroloogiumidesse ilmus ta läänekirikus 10. sajandil.
Kiri heebrealastele 12:24 räägib piserdamisverest, mis kõneleb paremini Aabeli verest. Mõnikord tõlgendatakse seda nii, et erinevalt Aabeli verest ei karju Kristuse veri kättemaksu, vaid halastuse ja andeksandmise järele. Teise tõlgenduse järgi võrreldakse Kristuse ohvrit ja Aabeli ohvrit ning peetakse silmas, et Aabeli vereohver ainult ennustab ette Jeesuse tõelist vereohvrit.
Augustinus ütleb teose "De civitate Dei" XV raamatu 1. peatükis: "Nii et neist kahest inimsoost vanemast sündis esimesena Kain, kes kuulus inimeste linna, teisena Aabel, kes kuulus Jumala linna. Sest nii nagu me ühe inimese puhul – nagu ütles apostel – kogeme: "Kuid esmalt ei ole vaimne, vaid maine, siis alles tuleb vaimne," [(Pauluse esimene kiri korintlastele 15:46)] (mistõttu igaüks, pärinedes hukkamõistetud istikust, on paratamatult alguses Aadamast kuri ja lihalik; aga juhul kui ta taassündides pookub Kristusesse, on ta pärast hea ja vaimne), nii ka inimsoo puhul üldiselt, niipea kui need kaks linna hakkasid sündides ja surres kulgema, sündis esimesena selle maailma  kodanik, teisena aga võõras selles maailmas, kes kuulus Jumala linna, armust predestineeritu, armust äravalitu, armust võõras all, armust kodanik ülal. Sest mis temasse endasse puutub, siis ta on pärit sellestsamast segust, mis on algselt tervenisti hukka mõistetud; aga nagu pottsepp valmistas Jumal (sest seda võrdlust ei võta apostel [(Pauluse kiri roomlastele 9:21)] kasutusele sündsusetult, vaid targalt) samast segust ühe nõu auliseks, teise aga autuks otstarbeks. Aga kõigepealt valmistati nõu autuks, pärast aga teine auliseks otstarbeks, sest ka ühes inimeses, nagu ma juba ütlesin, on kõigepealt see, mis on petlik, millest me peame alustama ja millesse me ei pea jääma, pärast aga on see, mis on aus, milleni me edenedes jõuame ja millesse me kohale jõudes jääme. Nii et mitte iga kuri inimene ei saa heaks, kuid ometi ei saa heaks keegi, kes ei ole olnud kuri; aga mida kiiremini keegi muutub paremaks, seda kiiremini teeb ta end vastavaks hea inimese nimele ja katab siis varasema sõna kinni. Ja nii on Kaini kohta kirjutatud, et ta rajas linna; Aabel aga kui võõras linna ei rajanud. Sest pühade linn on üleval, kuigi ta siin sünnitab kodanikke, kelles ta viibib, kuni tuleb tema riigi aeg, mil kutsutakse kokku kõik oma ülestõusvates ihudes, kui neile antakse tõotatud kuningriik, kus nad hakkavad valitsema koos oma vürsti, ajastute kuningaga, ilma et ajal oleks mingit lõppu." Samas ütleb ta 7. peatükis, et Kain (erinevalt Aabelist) andis Jumalale midagi, mis oli tema oma, kuid endale iseenda.
Samuti on leitud, et selles loo kajastub võimalik neoliitikumiaegne konflikt tärkavate põlluharijate kultuuride ning vanema, nomaadliku eluviisiga rahvaste vahel. Juutide naabruses asunud põlluharijarahvad olid paganad, kes pidasid au sees viljakuskultust.
Josephus Flaviuse järgi pidas Jumal rohkem lugu sellest, mis ise kasvas, kui sellest, mis ahne inimene oli leiutanud maapinna sundimise teel.
Juudi kultuuris on arvatud, et Kain, erinevalt Aabelist, sündis enne, kui Aadam oma pattu kahetses. Aabel ei tahtnud maad harida, sest maa oli ära neetud, Kain aga arvas, et needus käib ainult Aadama kohta.
Kainis on nähtud ka taimetoitlast, kes loomade ohverdamist ei poolda.
Léo Taxil juhib ateistlikus propagandaraamatus "Lustakas piibel" tähelepanu kirjakohtadele 1. Moosese raamat 1:29 (Ja Jumal ütles: "Vaata, mina annan teile kõik seemet kandvad taimed kogu maal, ja kõik puud, mis kannavad vilja, milles on nende seeme; need olgu teile roaks!") ja 3:18 (...ja põllutaimed olgu sulle toiduks!), tõlgendades neid nii, et Jumal oli käskinud inimestel elada taimetoidust, mistõttu Kain oli maad harides käitunud õigesti, aga Aabel loomi kasvatades vääralt. Sellest teeb ta järelduse: "... issandat tuleks kinni pidada mitte kloostrikambrites, vaid vastavas raviasutuses."
Jumalateenistus
Missa kaanonis mainitakse Aabeli ohvrit koos Melhisedeki ja Aabrahami ohvriga.
Aabeli nimi on esimene, keda nimetatakse, kui surijatele pühakuid appi kutsutakse.
Kirjandus
Aabeli motiivi kasutab John Steinbeck raamatus "East of Eden" (eesti keeles "Hommiku pool Eedenit", ilmunud 2001 Pille Runtali tõlkes).
Lima
Lima ehk mutsiin (mucus) on paks kleepuv eritis loomadel ja taimedel.
Limad jagunevad mitmeks tüübiks.
Beppu
Beppu (jaapani 別府) on Jaapani kuulsaim kuurortlinn Ōita prefektuuris Kyūshū saare kirderannikul.
Igal aastal külastab linna umbes 12 miljonit turisti, keda tõmbavad ligi 3000 kuumaveeallikat ja ravimudabasseini.
Elanike arv on 124 500 (2011).
Linnas asub seksimuuseum Beppu Hihokan.
Kõrgislandi keel
Kõrgislandi keel (Háfrónska) on tehiskeel, mille on loonud belglane Jozef Braekmans ning mille eesmärk on kaotada kaasaegsest islandi keelest laensõnad.
Selle keele looja kirjeldab keele sõnavara kui juba olemasolevate islandi neologismide ja Braekmansi enda loodud neologismide “ultrapuristlikku” kompilatsiooni. Kuigi keelel ei ole Islandil ametlikku staatust ja see on peaasjalikult ühe väikese inimgrupi – nýyrðaskáld – projekt, millega püütakse luua välismõjudest vaba islandi keelevormi, on keel saavutanud mõningast tähelepanu Islandi avalikkuse seas tänu massiteabevahenditele.
Nimi ja sümbolism
Keelt on hakatud nimetama høgnorsk 'i (kõrgnorra keele) järgi, mis on nynorsk 'i (uusnorra keele) konservatiivne vorm. Teine element frónska on tuletatud sõnast frón, mis on Islandi luuleline nimi ja seda kasutati Maa ühe nimena "Nooremas Eddas". Braekmans mainis seda nimetust esimest korda 23. novembril 2003 uudistegrupis is.islenska. Enne seda viitas ta sellele, kasutades sõnu frónska või Hyper-Icelandic.
Kajastamine massiteabevahendites
Projekt on pälvinud Islandil mõõdukat meediatähelepanu. Mõnes Islandi ajalehes on keele kohta ilmunud artikleid, 1999. aastal avaldas ajaleht DV terve külje suuruse intervjuu Braekmansiga tema keele teemal. 2005. aasta novembris oli Islandi telekanalis Stöð 2 selle projekti kohta väike lõik. Islandi raadiokanalil Rás 2 on iganädalane saade, mis tutvustab haruldasi islandi sõnu ning mõnikord on sõnade tähenduse mõistatamise mängu abil toodud keelde kõrgislandi keele sõnu.
Sietz von Friemersheim
Sietz von Friemersheim oli Vasknarva foogt.
Sietzi vanemad olid Wilhelm von Friemersheim ja Elisabeth von Horrich. Tema vend Johann oli samuti Liivi ordu liige. Tema suguvõsa pärines Werdeni kloostri juurest ning oli ametites Kölni peapiiskopi juures. Sietz sündis Odilienbergis Roermundi lähedal.
1536. aastal sai Sietzist Vasknarva foogt ja ta pidas seda ametit seitse aastat. Pärast seda pole temast rohkem midagi teada.
Omaani lipp
thumb|200px|[[Pilt:FIAV 111110.svg|23px Omaani lipp Lipu proportsioonid: 1:2]]
Omaani lipp võeti kasutusele 18. oktoobril 1995.
Omaani esimene rahvuslipp heisati 17. detsembril 1970.
Valge sümboliseerib lipul omaanlaste rahusoovi ja õiglustunnet. Punane, mida on lipul kõige rohkem (ka vanad Omaani lipud olid punased), sümboliseerib sõdu, mida omaanlased on pidanud oma riiki sissetungijate vastu kaitstes. Roheline sümboliseerib maa viljakust ja rohelust.
Pärast 25. rahvuspäeva 1995. aastal võeti vastu uued õigusaktid, millega muudeti lipu kolme värvitriibu proportsioone. Enne oli punane horisontaalne triip kitsam kui valge ja roheline triip.
Karjaoru joastik
pisi|Karjaoru joastik Karjaoru joastik asub Saka külas Toila vallas Ida-Viru maakonnas.
Joastik saab veed Ontika peakraavi veest. Joastikul on kaks astangut, millest kraavi voolusuunas esimese kõrgus on 3,5 ja teise 5,5 meetrit. Kokku on joastiku kogukõrgus 12 meetrit. Pärast astanguid jätkab kraavi vesi teed kosena, mille kõrgus on peaaegu 20 meetrit. Kraav on veevaene vaid väga kuivadel suvedel.
Joastiku paljand on Toila kihistu Saka kihistiku stratotüüp. Ülemised kuus meetrit moodustab lubjakivi (Loobu kihistu ja Aseri kihistu). Selle all on 15 cm Sillaoru kihistu savikat ooide sisaldavat lubjakivi. Selle all on 130 cm Kalvi ja Künnapõhja kihistike glaukoniiti sisaldavat lubjakivi ja paljandi alumine osa koosneb Saka kihistiku kollakast paksukihilisest dolomiidistunud lubjakivist.
Aaderdamine
pisi|Lapiga aaderdamine Aaderdamine ehk aaderdus on värvitud pinnale eseme vääristamiseks puidu- või marmorisarnase  tekstuuri andmine. pisi|Okaspuidust sahtel mille esipaneel on aaderdatud [[Väärispuit|väärispuidu sarnaseks]] Aaderdatakse tavaliselt seinu, uksi, aknaid ja mööblit.
Tehnoloogia
Aaderdatakse sel ajal, kui värv ei ole veel kuivanud. Aaderdamisel kasutatakse aaderduskammi, -harja või muud -riista.
Aaderdatav aluspind peab olema sile ja krunditud. Kõigepealt see alusvärvitakse. Seejuures võib erinevaid värve kombineerida. Alusvärv ei tohi olla vett imav ega vett hülgav, samuti ei tohi ta olla täismatt.
Alusvärvile kantakse kujuteldavate puitdetailide praod ja liitekohad. Seejärel joonistatakse muster ning lakitakse pind üle.
Vajab täiendamist ja täpsustamist
Ōita prefektuur
Ōita prefektuur on Jaapani prefektuur Kyūshū saarel Vaikse ookeani kaldal.
Haldusjaotus
Ōita prefektuur on jaotatud 18 omavalitsusüksuseks, neist 14 linna (市, shi).
Sümbolid
Ōita prefektuuri tunnuslind on (Zosterops japonica), tunnuspuu on ploomipuu (Prunus mume var. bungo) ja tunnuslill ploomipuu õis.
Saalomoni Saarte lipp
Saalomoni Saarte lipp on Saalomoni Saarte ametlik lipp.
Riigi- ja rahvuslipp
Iseseisvunud Saalomoni Saared said endale lipu kavandivõistlusega. Lipp kuulutati riigi- ja rahvuslipuks 18. novembril 1977. Lipu sinise ja rohelise välja jagab pooleks diagonaalne kollane laid, mis algab vardapoolsest alanurgast ja lõppeb lehvipoolses ülanurgas. Sinisele väljale on paigutatud viis viisnurkset tähte (ülemises ja alumises reas kummaski kaks ja keskmises üks).
Lipu värvid viitavad loodusele: sinisele merele, kollasele päikesepaistele ja looduse lopsakale rohelusele. Viis algset provintsi said igaüks lipule oma tähe. Kuigi riigi haldusjaotus on muutunud, on tähtede arv samaks jäänud.
Merelipp
Saalomoni Saartel on merelipud nii tsiviil-, riigi- kui ka sõjalaevadel.
Tsiviillaevade lipp on punane plagu, mille vardapoolses ülanurgas on rahvuslipp. Riigilaevade lipp on sinine kangas, mille vardapoolses ülanurgas on rahvuslipp. Ka sõjalaevade lipu vardapoolses ülanurgas on rahvuslipp, kuid lipu väli on valge, punase Püha Jüri ristiga. Kõikide lippude proportsioonid on 1:2.
Saalomoni Saarte ajaloolised lipud
Enne iseseisvumist olid Saalomoni Saared Suurbritannia asumaa ja kasutusel oli koloniaallipp. Aastatel 1906–1947 kasutatud lipp oli sinine kangas, mille vardapoolses ülanurgas oli Suurbritannia lipp, lehvil aga valge sõõr, mille sees oli Suurbritannia kuninga kroon ning ümber selle kiri "British Solomon Islands".
Aastatel 1956–1966 oli kasutusel eelmise lipuga sarnane lipp, mille valge sõõri sees oli Saalomoni Saarte koloniaalvapp. Lipu proportsioonid olid nii sellel kui ka eelmisel lipul 1:2.
George Eastman
George Eastman (12. juuli 1854 – 14. märts 1932) oli Ameerika leiutaja ja filantroop, kes mängis juhtivat rolli fotograafia arenguloos.
Ta asutas Eastman Kodak Company ja leiutas rullfilmi. Ta oli eeskujuks Léon Boulyle, Thomas Alva Edisonile, Georges Méliès'le ning Auguste ja Louis Lumière'ile.
Lapsepõlv ja noorusaeg
George Eastman sündis New Yorgi osariigis Waterville'i külas. Ta oli kolmest lapsest noorim. Esimesed eluaastad veetis ta isa talukohas. Kui ta oli viiene, kolis pere Rochesteri. George'i isa suri aga peagi, mistõttu jäi George'il kolledž lõpetamata. Ta käis koolis 14. eluaastani, kuid oli seejärel sunnitud tööle minema, sest perel olid suured rahamured. Tema esimene töö oli kindlustusfirmas, kus maksti palka kolm dollarit nädalas. Aasta hiljem siirdus ta teise kindlustusfirmasse, kus tema palk suurenes viie dollarini nädalas, aga isegi sellest palgakasvust ei piisanud perekonna võlgade tasumiseks. 1874. aastal, pärast viit aastat kindlustustegevust, asus ta sekretärina tööle panka Rochester Savings Bank, kus teenis 15 dollarit nädalas.
Fotograafia arendamine
24-aastaselt tahtis Eastman fotograafia keerukat protsessi lihtsustada. Talle ei meeldinud, et fotoaparaat on kohmakalt suur ja pildistamiseks vajalikud statiivid rasked ning fotondusega käisid kaasas kemikaalid (lahus COLLODON ja valgustundlik sool) ja vesi. Pildistati märgplaatidele.
Ta luges ühest Briti ajakirjast, et fotograafid kasutasid fotoplaatide katmiseks želatiini emulsiooni. Algul olid plaadid väga tundlikud ja hiljem kuivad. George Eastman otsustas välja töötada kuivplaatemulsiooni. Ta võttis ajakirjast emulsiooni valemi ja hakkas želatiinemulsiooniga tegelema. Ta mõistis, et see valem vähendaks fotokaamera suurust ja kaalu. Toona oli fotograafia kallis professionaalide pärusmaa. Eastmani eesmärk oli muuta fotograafia sama mugavaks kui pliiats ning kättesaadavaks ka amatööridele.
1880. aastaks oli ta leiutanud kuivplaadi ja patenteerinud masina suurema hulga plaatide valmistamiseks. Kuivplaat oli oma eelkäijast kvaliteetsem ja säilis paremini. Eastman uuris kuivplaadi müügi võimalusi teistele fotograafidele. Aprillis 1880 rentis ta State Street Rochesteril asunud maja kolmanda korruse, kus hakkas müügiks tootma täiustatud kuivplaate. Tema tootmine laienes ja eksperimendid foto alal jätkusid. Ta leiutas veel karvfotoemulsioonpaberi, mis oli painduvam kui klaasplaat. Aga saavutatu teda ei rahuldanud, ta jätkas leiutamist. 1893. aastal teatas Eastman, et leiutas filmirulli. See oli kuiv, läbipaistev, painduv ja purunematu fotofilm, mis oli lõigatud kokkurullitavateks kitsasteks ribadeks. Lisaks valmistas ta filmirullihoidja.
1888. aastal registreeris ta nime "Kodak" kaubamärgina. Kodaki loosungiks sai: "Teie vajutate nuppu, meie teeme ülejäänu." Samal aastal tegi ta tarbijatele kättesaadavaks esimese lihtsa kompaktfotokaamera. See oli spetsiaalselt kavandatud rullfilmile, ristkülikukujuline, käes hoitav ja lihtsasti kasutatav algajate kaamera. See maksis 25 dollarit, mis oli odav (näiteks Ford Motor Company lihttöölistele maksti päevas 2,5 dollarit, hiljem 5 dollarit).
Heategevus
Eastman annetas oma eluajal üle 75 miljoni dollari erinevatele projektidele, peamiselt Rochesteri Ülikoolile ja Massachusettsi Tehnoloogiainstituudile. Ta tegi olulisi kingitusi Tuskegee ja Hamptoni Instituudile. Kingitusi üle andes ütles ta: "Edu maailmas sõltub peaaegu täielikult haridusest." ("The progress of the world depends almost entirely upon education. I selected a limited number of recipients because I wanted to cover certain kinds of education, and felt I could get results with those named quicker and more directly than if the money were spread." ) Ta annetas, sest tundis siirast muret hariduse ja afroameeriklaste käekäigu pärast. Samas tundis ta sisemist rahulolu, sest sai teha midagi head. Kui ta 1924. aastal annetas Rochesteri Ülikoolile, MIT-ile, Tuskegee- ja Hamptoni Instituudile 30 miljonit dollarit, siis ta ütles: "Nüüd ma tunnen end paremini."
II liiga 2020
II liiga 2020 oli Eesti jalgpalli tugevuselt neljanda liiga II liiga 2020. aasta hooaeg, mis jagunes kahte tsooni - ida/põhi ja lõuna/lääs.
George Eastman
Heategevus
Eastman tundis suurt huvi hambakliiniku rajamise vastu. Ta töötas välja täieliku rahastamisprogrammi ja annetas selle najal 2,5 miljonit dollarit Rochesteri hambakliiniku jaoks. Seejärel algas ulatuslik tasuta hambaravi programm lastele. Ta põhjendas seda sellega, et laste hammaste, nina, kurgu ja suu eest tuleb hoolt kanda varakult, et nad oleksid terved ja tugevad. Eastman rahastas veel Londoni, Pariisi, Rooma, Brüsseli ja Stockholmi hambakliinikute projekte. Näiteks Eastmani hambakliinik Londonis valmis 1931. aastal.
II liiga 2020
Hooaeg oli algselt planeeritud alustama 28. märtsil 2020, kuid lükati COVID-19 pandeemia tõttu edasi.
George Eastman
Heategevus
Kuna Eastman armastas muusikat, siis asutas ta Eastmani muusikakooli, mis keskendus teatrile ja sümfooniaorkestrile. Ta tahtis niiviisi nautida muusika ilu ja rõõmu, tuua inimesed muusikale lähemale.
II liiga 2020
II liiga ida/põhi üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad II liiga ida/põhi 12. koht ja III liiga ida ning põhja tsoonide 2. kohad üleminekumängudel, mille võitja mängib järgmisel hooajal II liigas ning kaotajad III liigas. Kõigepealt mängivad omavahel III liiga ida ning põhja tsoonide 2. ning seejärel mängib nende mängude võitja II liiga ida/põhi 12. kohaga.
George Eastman
Surm
Viimastel eluaastatel kannatas Eastman valusa lülisambahaiguse käes. Ta langes depressiooni ning 14. märtsil 1932 võttis endalt elu püstolilasuga südamesse, jättes maha sõnumi: "Mu töö on tehtud. Miks oodata?"
II liiga 2020
II liiga lõuna/lääs üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad II liiga lõuna/lääs 12. koht ja III liiga lõuna ning lääne tsoonide 2. kohad üleminekumängudel, mille võitja mängib järgmisel hooajal II liigas ning kaotajad III liigas. Kõigepealt mängivad omavahel III liiga lõuna ning lääne tsoonide 2. ning seejärel mängib nende mängude võitja II liiga lõuna/lääs 12. kohaga.
Rodney Mullen
pisi|Rodney Mullen Johnny Rodney Mullen (sündinud 17. augustil 1966 Gainesville'is Floridas USA-s) on elukutseline rulasõitja.
Rodney Mullen on üks rulaajaloo legende.
Trikke, mida Rodney Mullen on leiutanud: ... ja palju muid.
Arvatavasti kõik flip-trikid ongi tema leiutatud.
Leonid Arbusow vanem
Leonid Arbusow vanem (7. jaanuar 1848 Jelgava – 1. jaanuar 1912 Zasulauks) oli baltisaksa ajaloolane, Leonid Arbusow noorema isa.
Leonid Arbusow pärines vene perekonnast, kuid kasvas üles baltisaksa keskkonnas, mistõttu teda on loetud baltisakslaseks.
Arbusow õppis Göttingenis Georg Waitzi juures ning uuris peamiselt Liivimaa keskaega. Tema suurimaks panuseks ajalooteadusesse oli allikapublikatsiooni Liv-, est- und kurländisches Urkundenbuch toimetamise ja väljaandmise jätkamine. Samuti andis ta välja publikatsiooni Akten und Rezesse der livländischen Ständetage kolmanda köite (1910).
Arbusow on peamiselt tuntud oma Liivimaa ajaloo üldkäsitlusega "Grundriss der Geschichte Liv, Est- und Kurlands" (1. trükk aastast 1889), mis saavutas suure populaarsuse ja anti viimati välja veel 1967. aastal (vene keelde tõlgituna 2009). Lisaks uuris Arbusow keskaegse Liivimaa vaimulikkonda ja hariduslugu, selle töö võttis ta kokku 4-osalises uurimuses "Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert" (ilmus aastaraamatus Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik, aastakäigud 1900 (ilmus 1902), 1901 (1902), 1902 (1904) ja 1911–1913 (1914)). Peale selle alustas Arbusow ka Liivi ordu rüütelvendade isikuloolist uurimist, mis ilmus kahes osas pealkirja all: "Die im Deutschen Orden in Livland vertretenen Geschlechter" (samuti aastaraamatus Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik, aastakäigud 1899 (1901) ja 1907–1908 (1910)).
Arbusow suri Zasulauksis (praegu Riia linnaosa).
LT vz.34
Torn
Torn paiknes korpuse keskosas ning moodustas koos sellega tanki lahingusektsiooni. Torn, nagu ka korpus koosnes karkassile neetidega kinnitatud soomuslehtedest, mille paksus oli kuni 15 mm. Torni katusel asus komandöritorn nelja vaatepiluga ning torni esiseina olid kõrvuti paigutatud suurtükk ja kuulipilduja.
Relvastus
Tankile oli paigutatud 37 mm kahur vz.34UV (tehasetähisega A3), mis oli tankitõrjekahuri KPUV vz.34 tankivariant. Relv oli varustatud poolautomaatse kiilulukuga, mis tagas kahurile laskekiiruse 12–15 lasku minutis. Raua pikkus oli 39 kaliibrit (1448 mm) ja kahuri kaal 235 kg. Tankile oli paigutatud ka kaks firmas Ceskoslovenska Zbrojovka Brno valmistatud raskekuulipildujat ZB. vz.35 kaliibriga 7,92 mm, millest üks paiknes korpuse esiseinas ja teine tornis, suurtükist paremal. Lahinguvarusse kuulus 60 mürsku ja 2000 padrunit.
Mootor
Tankile oli paigutatud 4-silindriline, 4-taktiline vedelikjahutusega karburaatormootor Praga, mille võimsus oli 62,5 hobujõudu (46 kWh), see arendas 1350 pööret minutis ning mootori töömahuks oli 8620 cm³.
Sideaparatuur
LT-34-le oli paigaldatud raadiojaam vz.35, mille tegevusraadius oli 2 km, ning see oli võimeline töötama ainult telegraafina.
LT vz.34 relvastuses ja sõjategevuses
1936. aasta jaanuariks oli Tšehhoslovakkia armees moodustatud kolm tankipolku, mis olid relvastatud LT-34-ega. Tol ajal peeti neid masinaid maailma parimateks tankideks, kuid 1936. aasta lõpuks ei vastanud nende soomus ega manööverdusvõime enam nõuetele. 1938. aasta novembris plaanis Tšehhoslovakkia kindralstaap moodustada 27-st LT vz.34-st 3. tankipolk mis saadeti Slovakkiasse. Selle plaani lõpetas 1939. aasta märtsis alanud Saksa okupatsioon.
Need 27 tanki sai endale värskelt loodud Slovakkia riik, ülejäänud 23 hävitati sakslaste poolt. Slovakkia armee kasutuses olid need kuni 1944. aastani ning hiljem kasutasid neid Slovakkia natsionalistid sakslaste vastu kindlustatud punktidena.
DVD
DVD (inglise Digital Versatile Disc – digitaaluniversaalplaat; Digital Video Disc – digitaalvideoketas) on tavalist CD-d meenutav optiline andmekandja, mis on võimeline salvestama rohkem andmeid kui tavaline CD, kuna ta kasutab lühema lainepikkusega laserit.
Ajalugu
1993. aastal töötati välja kaks optiliste andmekandjate standardit. Üks neist oli Multimedia Compact Disc (MMCD), mida arendasid sellised firmad nagu Philips ja Sony, teist – Super Density Disc (SD) – toetasid 8 suurt korporatsiooni: Toshiba, Time Warner, Matsushita Electric, Hitachi, Mitsubishi Electric, Pioneer Corporation, Thomson ja JVC.
Hiljem läksid standardite arendajate jõupingutused IBM-i alluvusse, mis ei tahtnud, et korduks formaatide sõda (sõda VHS-i ja Betamax-i videokassettide vahel 1980. aastatel). Seetõttu lõi Alan E. Bell, IBM-i Almaden Research Center’i teadlane, arvutitööstuse ekspertidest koosneva grupi, kuhu kuulusid nimekamatest ka Apple'i, Microsofti, Suni ja Delli esindajad. Selle grupi nimeks sai Technical Working Group ehk TWG. TWG survel jõudsid kaks leeri üksmeelele ja leppisid kokku ühes standardis, milleks saigi DVD. TWG tegi koostööd ka Optical Storage Technology Association’iga (OSTA), et võtta uuele DVD-le kasutusele ka selle ISO-13346 failisüsteemi standard (tuntud kui UDF).
Uus ketas sisaldas kahte tüüpi tehnoloogiaid: enamasti oli ta tehtud SD ketta alusel, kuid kahekihilisus (MMCD oli ühepoolne, kuid kahekihiline; SD oli kahepoolne ja ühekihiline) ja EFMPlus modulatsioonid olid võetud MMC ketta tehnoloogiast. EFMPlus osutus valituks, kuna ta oli üpris vastupidav kahjustustele nagu kriimustused ja sõrmejäljed.
Esimesed DVD-kettad ja –mängijad ilmusid Jaapanis 1996. aasta novembris ja USAs 1997. aasta märtsis.
Kõik muudatused ja täiendused spetsifikatsioonidesse lisatakse DVD Forumi poolt (mille endine nimi oli DVD Consortium), mille liikmeteks on 10 firmat-asutajat ja veel 98 teist firmat.
pisi|DVD ikoon
Nimetus
Tähekombinatsiooni "DVD" tõlgendati algul lühendina inglise keele sõnadest digital video disc (eesti keeles digitaalvideoketas), sest algul kasutati seda videokassettide asendajana. Hiljem hakati DVD-d kasutama ka suvaliste andmete talletamiseks ja "DVD" tõlgenduseks sai digital versatile disc (eesti keeles digitaalne universaalketas). Aastal 1999 teatas DVD Consortium (praeguse nimega DVD Forum) aga, et tähekombinatsiooni "DVD" ei tule võtta lühendina, vaid iseseisva sõnana.
pisi|DVD sooned jd
Identifikatsioon (MID)
DVD koosneb spiraalsoontest, mida loetakse või "kirjutatakse" alustades ketta "keskpunktist".
Soone kuju sisse kodeeritakse muutumatud identifitseeritud andmed, tuntud ka kui Media Identification Code (MID).
MID sisaldab andmeid tootja, mudeli, andmete edastuskiiruse, mahutavuse (baitides) jms. kohta.
Tehnoloogia
DVD lugemiseks ja kirjutamiseks kasutatakse punast laserit, mille lainepikkus on 650 nm (CD jaoks kasutatakse laserit lainepikkusega 780 nm). See võimaldab võrreldes CD-ga väiksemat süvendit DVD pinnale graveerida. Seega on ka DVD mahutavus suurem.
Kui vaadata Blu-ray Disci, DVD formaadi järeltulijat, siis see kasutab laserit lainepikkusega 405 nm ja ühe kahekihilise ketta mahutavus on 50 GB.
500px|pisi|Kahte tüüpi DVD-d: vasakul on ühekihiline ja paremal kahekihiline DVD
Fukuoka prefektuur
Fukuoka prefektuur on Jaapani prefektuur Kyūshū saare põhjaosas.
DVD
Tehniline informatsioon
Andmestruktuuri järgi saab DVD-sid jaotada neljaks:
Iga tüüpi DVD võib kasutada ükskõik millist andmestruktuuri.
Fukuoka prefektuur
Haldusjaotus
Fukuoka prefektuuris on 15 ajaloolist maakonda (郡, gun).
Sümbolid
Fukuoka prefektuuri tunnuslind on jaapani rädilind (Cettia diphone), tunnuspuu on rododendron Rhododendron tsutsusi ja tunnuslill ploomiõis (Prunus mume).
DVD
Tehniline informatsioon
Füüsiliselt võib DVD olla ühe- või kahepoolne ja ühe- või kahekihiline (ketta mõlemal poolel). DVD poolte ja kihide arvust sõltub selle mahutavus (seetõttu 8-cm (ehk MiniDVD) kettad said nimeks DVD-1,-2,-3,-4 aga 12-cm (standardne DVD) kettad – DVD-5,-9,-10,-14,-18 – kus need arvud näitavad, kui suur on selle ketta ligikaudne mahutavus gigabaitides).
DVD mahutavus ja nomenklatuur
SS-ühepoolne, DS-kahepoolne, SL-ühekihiline, DL-kahekihiline.
(Kõik arvud on ligikaudsed)
DVD peale kirjutatakse andmeid sektorite kaupa; üks sektor sisaldab 2418 baiti andmeid, millest 2048 on "kasulikele" andmetele, ülejäänud on struktuuriandmed. Seega ketta "kasuliku" info mahutavuse arvutamiseks tuleb 2048 korrutada ketta sektorite arvuga. Erinevate DVD-de sektorite arvud on järgmised:
NB! GB on gigabait, võrdne 109 (või 1 000 000 000) baidiga. Paljud operatsioonisüsteemidid näitavad mahutavust gibibaitides (GiB), võrdne 230 (või 1 073 741 824) baidiga.
DVD kirjutamise kiirus
Esimeste DVD ajurite kirjutamise kiirus oli 1×, võrdne 1350 kB/s (1318 KiB/s); tänapäevaste aga – 18× või 20×. Märkusena tähendab CD ajurite korral 1× 153,6 kB/s (150 KiB/s), mis on umbes üks üheksandik DVD ajuri kirjutamise kiirusest.
300px|pisi|DVD-RAM-i pinnal on iseloomulikult palju tillukesi ristkülikuid pisi|Kuidas avada DVD-RAM kassetti
DVD-R/RW, DVD+R/RW ja DVD-RAM formaadid
DVD-sid kasutatakse mitmesuguste andmete salvestamiseks. Kirjutatavaid DVD-sid on kahte tüüpi: DVD-R ja DVD+R. DVD-R-e toodetakse kahes formaadis: General (650 nm) ja Authoring (635 nm), Authoring kettad saavad salvestada ka krüpteeritud sisu, aga General kettad mitte. "Pluss" ja "miinus" formaadid kasutavad erinevaid kirjutamis-spetsifikatsioone.
DVD-RAM on ülekirjutatav (~100 000 korda) andmekandja. Andmete ülekirjutamiseks kasutatakse faasi muutmise tehnoloogiat, mistõttu saab DVD-RAM-i võrrelda eemaldatava kõvakettaga. 2000. aastaks töötati välja DVD-RAM ketas (DS SL), mille mahutavus on 9,40 GB. Enamik DVD-RAM-ketastest kasutab kaitsekassette.
Herman Simm
Herman Simm (sündinud 29. mail 1947 Suure-Jaanis) on endine Eesti riigiametnik, süüdi mõistetud riigireetur.
Vahistamine ja süüdimõistmine
21. septembril 2008 vahistas Harju maakohus Herman Simmi. Teda kahtlustati salastatud teabe ebaseaduslikus kogumises ja selle edastamises välisriigile.
Sündinud 23. septembril
''Siin on loetletud 23. septembril sündinud tuntud inimesi.
Herman Simm
Vahistamine ja süüdimõistmine
25. veebruaril 2009 tunnistas Harju maakohus Herman Simmi süüdi riigireetmises ning asutusesisese teabe edastamises ja mõistis talle kokkuleppemenetluse tulemusena liitkaristuseks 12 aasta ja 6 kuu pikkuse vangistuse ning Simmilt mõisteti välja kaitseministeeriumi esitatud tsiviilhagi kuriteoga tekitatud kahju osas 20 155 000 krooni.
Lepiku mõis (Kadrina)
Lepiku mõis (saksa keeles Leppiku) oli Kolu mõisa karjamõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeval jääb kunagine mõisasüda Lääne-Virumaale Kadrina valda Vaiatu küla  territooriumile.
Herman Simm
Vahistamine ja süüdimõistmine
Tartu Maakohtu otsuse põhjal vabastati Herman Simm 23. detsembril 2019 ennetähtaegselt vanglast.
Tegevuse kajastus filmipublitsistikas
Aastal 2009 valmis Herman Simmi elust dokumentaalfilm "Riigireetur".
Haridus
Herman Simm on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi 1970. aastal ja NSV Liidu Siseministeeriumi Akadeemia 1978. aastal. Tal on magistrikraad ärijuhtimise alal.
Edgar Ætheling
Edgar Ætheling (umbes 1051 – umbes 1126) oli Inglismaa viimane anglosaksist kuningas.
Edgar oli kuningas Edmund II pojapoeg, kes sündis eksiilis Ungaris. 1057. aastal nimetas tema vanaonu Edward Usutunnistaja ta troonipärijaks, kuid kui viimane 1066. aasta alguses suri, loeti Edgarit veel liialt nooreks ning troon anti Harold Godwinssonile. Kui too aga Hastingsi lahingus langes, nimetati ta Londonis kuningaks. Edgarit ei kroonitud siiski kunagi, sest aasta lõpus oli ta sunnitud William Vallutajale alistuma.
Edgar vangistati ning mõnda aega oli ta Normandias. Ent peagi asus ta William I vastaste leeri ning sõlmis liidu Šotimaa kuninga Malcolm III-ga. 1069 püüdis ta Malcolmi ja Taani palgasõdurite abiga troonile tagasi saada, kuid William I maksis viimased üle ning Edfgar pidi Šotimaale põgenema. Hiljem sõlmis ta Williamiga rahu, kuid pärast tolle surma üritas ta taas troonile lähemale jõuda, toetades Robert Curthose'i tema venna William II vastu. Need katsed lõppesid taas läbikukkumisega ning Edgar pidi uuesti Šotimaale pagema. 1098. aastal läks Edgar Konstantinoopolisse, kus aitas korraldada Esimest Ristisõda. 1106. aastal langes ta aga Roberti poolel võideldes Henry I kätte vangi ning loobus lõplikult oma ambitsioonidest troonile. Henry vabastas ta peagi ning Edgar tõmbus tagasi oma maamõisasse. Umbes 1120. aasta paiku lahkus ta Šotimaale, kus ta pärast 1125. aastat suri.
Viis lehte
Viis lehte on kaardimäng. Kaardipaki kaartide arv ei ole oluline.
Igale mängijale jagatakse viis kaarti. Lauale pannakse trump ja alguskaart. Alguskaardi peale laotakse kaarte kordamööda, tappes üksteise kaarte. Kui kaart on tapetud, pannakse järgmisele mängijale käest veel üks kaart tapmiseks. Pakist võetakse juurde nii palju kaarte, et kõigil oleks neid käes alati viis. Kui mängija ei suuda talle suunatud kaarti tappa, peab ta tapetud kaartide hulgast võtma viis kaarti. Mängitakse nii kaua, kuni algsest virnast on kaardid otsa saanud, kaasa arvatud trump. Kes esimesena kaartidest vabaneb, on võitja.
Jaagup Kreem
Jaagup Kreem (sündinud 28. märtsil 1973 Tallinnas ) on eesti muusik, ansambli Terminaator solist.
Jaagup Kreemi koolitee algas 1979. aastal Helsingis Nõukogude Liidu saatkonna koolis. 1991. aastal lõpetas ta Tallinna 10. Keskkooli ja 1994. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli näitejuhtimise ja režii eriala.
Aastatel 2000–2013 töötas Eesti Nukuteatris, kus oli kuni 2010. aastani välissuhete juht, 2010–2011 turundusjuht ja 2011–2013 nõunik.
Alates 1987. aastast on Jaagup Kreem ansambli Terminaator solist ja laulukirjutaja.
"Laula mu laulu"
"Laula mu laulu" teise hooaja saates osales ka Jaagup Kreem. Saatesari algas oktoobris. Jaagupi lugusid esitati 3. saates, mis oli Kanal 2 eetris 16. oktoobril 2014.
Isiklikku
Jaagup Kreemi isa on Antarktika uurija ja ajakirjanik Enn Kreem, tema ema on näitleja Anni Kreem. Tema vend on ajaloolane Juhan Kreem.
Osakestefüüsika standardmudel
pisi|300px|Standardmudeli elementaarosakesed (peale Higgsi bosoni) Standardmudel ehk elementaarosakeste füüsika standardmudel on kvantfüüsika teooria, mis kirjeldab tugevat, nõrka ja elektromagnetilist jõudu ning neid vahendavaid või nendega interakteeruvaid elementaarosakesi. See on relativistlik kvantväljateooria, mis püüab ühendada kvantmehaanikat ja erirelatiivsusteooriat.
Jaagup Kreem
Isiklikku
Tema vanaisa oli Paul Viiding, vanaema Linda Viiding. Tema tädi oli Mari Tarand, tädimees on Andres Tarand, tema onu oli luuletaja Juhan Viiding. Indrek Tarand ja Kaarel Tarand on tema tädipojad, Elo Viiding on tema onutütar.
Osakestefüüsika standardmudel
Teooria loodi ning seda arendati 20. sajandi teisel poolel paljude füüsikute ühistööna. . Teooria arengut on toetanud nii eksperimentaalsed kui teoreetilised avastused. Praeguse kuju omandas teooria 1970ndate keskpaigas, kui eksperimentaalselt kinnitati kvarkide olemasolu.
Ordu
Ordu (ladina sõnast ordo – 'kord, seisus') on teatud põhimõtete järgi korrastatud organisatsioon, mis luuakse teatud eesmärkide või ideede saavutamise kaitseks, säilitamiseks ja ordu idee edasiviimiseks.
Osakestefüüsika standardmudel
Hiljem on teooriat kinnitanud ka b-kvargi (1977), t-kvargi (1995) ja tauneutriino (2000) eksperimentaalne avastamine.
Ordu
Vanemad kristlik/katoliiklikud ordud olid peamisteks kiriku misjonitegevuse tugipunktideks. Katoliiklike ordude kohta kasutatakse pärast Teist Vatikani kirikukogu ka sõna "kongregatsioon".
Osakestefüüsika standardmudel
Hiljaaegu (2011–2012) avastatud uus boson on kandidaat Higgsi bosonile, mis on viimane teooria poolt ennustatud, kuid eksperimentaalselt avastamata osake.
Ordu
Ordut iseloomustab liikmete koherentsus oma ideede elluviimisel ning väliselt teatud regaaliate ning ainult neile omaste riietuse ja väljendite kasutamine. Ajaloost on teada erisuunalise arenguga ning eesmärkidega ordusid. Enamus neist on olnud avalikud nii oma eesmärkides kui ka ideoloogias. On teada ordusid, mis on moodustatud lühiajaliste eesmärkide saavutamiseks (ristisõjad), kui ka neid, mis on püsinud sajandeid ning on sekulaarse põhjaga hariduse, tervishoiu ja religiooni edendamisel pikkade traditsioonidega.
Osakestefüüsika standardmudel
Tänu võimele seletada suurt hulka eksperimentaalseid tulemusi kutsutakse standardmudelit ka "peaaegu kõige teooriaks".
Ordu
Mõned ordud on aga tuntud oma varjatud eesmärkide ja tegutsemismoodustega, mis on tekitanud ajaloos ja ka tänapäeval palju poleemikat ning nende liikmete vastu ka otseseid repressioone.
Osakestefüüsika standardmudel
Mudel ei ole siiski täiuslik kõikide fundamentaalsete interaktsioonide teooria, sest see ei kirjelda gravitatsioonijõudu ega ennusta universumi kiirenevat paisumist. Teoorias puuduvad võimalikud tumeaine ja tumeenergia osakesed, millel oleksid kõik nõutud omadused, mida kosmoloogilised vaatlused ennustavad. Ka ei ennusta standardmudel neutriinode ostsillatsioone ega nende nullist erinevaid masse.
Ordu
Kristlikke ordusid on kutsutud ka kiriku sõjaväeks ja nende liikmeid Kristuse sõdalasteks. Varajasel keskajal olid paljud ordud militaarseks jõuks, mis ületasid isegi mõnede riikide sõjalise jõu. Tänapäevani eksisteerivate ordude otsene eesmärk ja tegevus on jäänud meediast praktiliselt välja, ehkki on teada, et paljud haiglad ja isegi koolid kuuluvad tegelikult juba keskajast tuntud ordude õiglusjärglastele. Tunduvalt spekulatiivsemad andmed on aga niinimetatud salajaste ordude edasikestmise ja tegevuse kohta tänapäeval.