cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Loomeprotsess
Loomeprotsessi atribuudid
Seega on kujutlus loome "pooltoode" mille alusel midagi kujutada püütakse. Kujutleda võib nii pilti, helindit, süžeed, kontseptsiooni, hüpoteesi kui ka matemaatilist avaldist, algoritmi ja tõestuskäiku, kuni nad välja kujunevad ehk kujundiks vormuvad. Seega loomeprotsess algab kujutluse tekkimisega ja lõpeb kujutamisega.
Kujund on mitmetähenduslik mõiste. Siin huvitugem selle üldisest tunnetuslikust (st ~image, Gestalt) tähendusest kui loome olulisest atribuudist, mis toob esile kunsti ja teaduse ideaalse ning peegeldusliku seose oma objektiga (objektiivse maailma subjektiivne kujund). Eritatakse järgmisi kujundeid: 1)	Visuaalne ehk "kunstiline" kujund (peegeldus) on kunstiloomele eriomane tegelikkuse taas- ning ümberloomise, tunnetamise ja hindamise viis ning vorm, kõigile kunstiliikidele ühine üldkategooria. Kujutav kunst peegeldab tunnetatavat ja kunstniku elamusi nägemismeelega tajutavate kujundite kaudu. 2)	Auditiivne ehk muusikaline kujund (peegeldus) kujutab endast midagi kuulmismeelega tajutavat. Väidetakse, et muusika on intoneeritud mõtte kunst. 3)	Kirjanduslik kujund (peegeldus) tähendab vormi ja stiili. See on sõnakunsti võte, mis taotleb sõnavaliku, sõnade erilise tähendusliku seostatuse, lausestuse või häälikulise suhestuse kaudu keele väljendusrikkust, piltlikkust ja mõjukust. Kirjanduslik kujund on eelkõige sensoorne ehk meeleline, eriti poeesias. Selle aktsepteerimiseks viiest tuntud meelest ei piisa. Ka teaduslik looming kujutab midagi. Määratlegem see: 4)	Teaduslik kujund (peegeldus) on eelkõige mentaalne ehk mõtestatud ning avaldub sõnade ja/või märkide erilise tähendusliku seostatuse näol. Kõige selle taga võib esineda ka materiaalne toode. Teaduslikeks kujunditeks on, näiteks ''teooria, kontseptsioon, hüpotees, teoreem, võrrand, valemvalem, … ning seade ja toode.
Salme soon
Kraav on tehislik mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Salme soone keskkonnaregistri kood on VEE1118700.
Loomeprotsess
Loomeprotsessi atribuudid
Nii kunsti, helindite, kirjanduse kui ka inseneri ja teaduse loomeprotsess hõlmab aistinguid, taju, mõtlemist, assotsiatsioone, intuitsiooni, inspiratsiooni, kujutlust, probleemide lahendamist ja produtseerimist. Igasugune loomeprotsess on heuristiline. Selle "algoritm" kätkeb endas peale tunnetusatribuutide veel looja (tegija) individuaalseid omadusi ja tema "maitset", mitmesuguseid omaksvõetud reegleid ja tõekspidamisi. Selle teostus on piiratud tegija võimetega. Selle tulemus peaks kandma "kvalitatiivselt uut materiaalset või vaimset väärtust". Vahetevahel on selle väärtust hinnata raske, siis tegelevad sellega valitud subjektid.
Janusz Małłek
Janusz Marcin Michał Małłek (sündinud 24. mail 1937 Działdowos) on Poola ajaloolane, kelle põhiliseks uurimisvaldkonnaks on varauusaegse Preisimaa ajalugu.
Ta on pärit Masuuriast; õppis Toruńi ülikoolis, kus kaitses 1965 doktoritöö. Alates 1988. aastast kuni pensionile minekuni 2008 oli Toruńi ülikooli professor.
Remigratsioon
Remigratsioon on varem emigreerunud inimese, perekonna või inimeste rühma tagasiränne endisesse elupaika. Näiteks remigreerusid 19. sajandi esimesel poolel paljud kreeklased pärast töötamist ja rahaliste vahendite kogumist Ameerika Ühendriikidest tagasi kodumaale Kreekasse.
Suitsik
Suitsik (Bjerkandera) on kandseente perekond. Sellesse kuulub kaks liiki seeni. Need seened on laialt levinud põhjapoolkera parasvöötmes.
Tome vald
Valla pindala on 110,4 km². Aastal 2021 oli elanikke 666. 2011. aasta seisuga elas vallas 617 inimest. Nende seas oli 519 lätlast, 44 venelast, 14 valgevenelast, 3 ukrainlast, 6 poolakat ja 3 leedulast. Valla keskuseks on Tome küla. Vallavanem on Ilona Ofmane.
Suitsik
Teaduslikult kirjeldas suitsikut esimesena soome mükoloog Petter Adolf Karsten 1879.
Tome vald
Valla suurim jõgi on selle põhjapiiril voolav Daugava, teine tähtsam jõgi on selle lisajõgi Ogre jõgi.
Tome vald kuulus aastani 1924 Bauska kreisi, seejärel Riia kreisi. Aastal 1935 oli Tome valla pindala 73 km² ja seal oli 763 elanikku.
Una Bomba
Una Bomba on 1996. aastal asutatud Eesti ansambel.
Tome vald
Aastal 1945 moodustati vallas Tome külanõukogu, mis likvideeriti aastal 1947. Külanõukogu moodustai taas ja vald ise likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 likvideeriti külanõukogu taas ja selle maad liideti Strēlnieki külanõukoguga. Aastal 1960 likvideeriti Strēlnieki külanõukogu ja selle Tome kolhoosi kuulunud alad liideti Ķegumsi töölisasulaga, kus need moodustasid Ķegumsi maaterritooriumi.
Aastal 1993 sai Ķegums linnaõigused, selle maaterritooriumist moodustati aga Tome vald. Aastal 1994 likvideeriti Tome vald taas, selle alad ühendati aga Ķegumsi linnaga kui selle maaterritoorium. Aastal 2002 moodustati Ķegumsi linnast ja selle maaterritooriumist Ķegumsi piirkond. Aastal 2010 moodustati piirkonnas taas Tome vald. Aastal 2021 ühendati vald ja piirkond Ogre piirkonnaga.
Kultuurimälestistest on kohaliku kaitse all Tome keskuse hoonetekompleks, sealhulgas rahvamaja, kool ja vallamaja. Riikliku kaitse all on Nariņi muinaskalmed, Grīvase muinaskalmed ja Tome kantsi keskaegsed kindlustised.
Looduskaitse all on Ķirši männid ja veel neli nimetut põlispuud.
Vallas on kümme küla. Valla keskus Tome on staatusega vidējciems ja aastal 2022 oli seal 149 elanikku. Sala on staatusega skrajciems ja aastal 2008 oli seal 61 elanikku. Staatusega mazciems on kaheksa küla: Arāji 53 elanikuga aastal 2022, Bekuciems 45 elanikuga aastal 2022, Berkava 20 elanikuga aastal 2022, Latgaļi 30 elanikuga aastal 2008, Līdakas, Nariņi, Rutki 55 elanikuga aastal 2022 ja Tomes zivjaudzētava 16 elanikuga aastal 2008. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kõnnu vald (Torma kihelkond)
Kõnnu vald (saksa keeles Gemeinde Kondo) oli vald Torma kihelkonnas Tartumaal aastatel 1866–1892.
Kõnnu vald liideti aastal 1892 Võtikvere vald vallaga.
Karusmarja-tähnikvaksik
Karusmarja-tähnikvaksik (Abraxas grossulariata) on vaksiklaste sugukonda tähnikvaksiku perekonda kuuluv liblikas.
Giovanni Faber
püsti=0.75|pisi|Portree Giovanni Faber püsti=0.75|pisi|Giovanni Faberi autogramm (Joannes Faber) Giovanni Faber (ka Joannes Faber; 1574–1629) oli Saksa päritolu Rooma kuurias tegutsev arst, botaanik ja kunstikoguja.
Ta oli pärit Bambergist Baieris, kuid elas 1598. aastast Roomas. Ta oli Vatikani botaanikaaia kuraator ning Accademia dei Lincei liige ja sekretär.
Faber tegutses kogu oma karjääri vältel poliitilise vahendajana Baieri kuurvürsti Maximilian I ja Rooma vahel. Ta sõbrustas Lincei-kaaslase Galileo Galileiga, samuti Roomas resideerivate Saksa kunstnike Johann Rottenhammeri ja Adam Elsheimeriga. Faberit peetakse ka termini "mikroskoop" loojaks.
Viited
''Selle artikli kirjutamisel on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Giovanni Faber seisuga 23. september 2011.''
Tome
Piirkond on vana liivi asuala. Vanemad talunimed on külas liivi päritolu. Asula nime kohta räägib kohalik legend, et tõbi tapnud kõik sealsed elanikud, ellu jäi vaid üks Tomsi-nimeline mees.
XVII sajandil rajasid rootslased Daugava kaldale kantsi, millel olid vallikraavid ja bastionid. Tol perioodil läks kaubatee Leedust Riiga läbi Vecumnieki ja Tome. Tomes asus toona suur sadam, sinna ehitati ka kirik. Tomesse rajati ka vabrik, kus toodeti salpeetrit. Külas asusid paberivabrik ja lubjaahi, seal toodeti tõrva. Pulverķi talu kohal asus püssirohuvabrik.
Aastal 1907 valmis Hermann Hilbigi projekti järgi Tomesse uus kirikuhoone, mis aga hävis aastal 1916. Uus kirik ehitati Tomesse aastail 1999–2003. Aastatel 2002–2021 jäi asula Ķegumsi piirkonda.
2022. aastal oli külas 149 elanikku.
Samuil Salzmann
Samuil Salzmann (eesnime rööpkuju: Schmuel, 2. september 1906 Jaunjelgava, Kuramaa – USA, surmaaeg teadmata) oli Eesti arstiteadlane.
Elulugu
Samuil Salzmann oli juut ja kaupmehe poeg.
Lõpetas 1924 Tartu Vene Eraühisgümnaasiumi, 1934 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1957, TÜ), väitekiri "Пневмокониоз у рабочих сланцевой промышленности". Oli 1934–1937 TÜ 1. sisehaiguste kliiniku arst, 1937–1940 Paide ja Rakvere ühishaigekassade arst ja Rakke jaoskonnaarst, 1940–1941 Rakvere polikliiniku terapeut, 1941–1942 Fergana arst, 1942–1945 Nõukogude armees Eesti Laskurkorpuse sanitaarroodu komandör, 1945–1947 Tallinnas sõjaväearst. 1947–1961 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi kutsepatoloogilise osakonna noorem- ja vanemteadur, 1955–1976 Tervishoiuministeeriumi pearadioloog-röntgenoloog. 1976–1991 Tallinna Pelgulinna Haigla röntgenoloog, 1991 emigreerus USA-sse.
Teadustöö
Töid rindkereorganite haiguste kohta. Üle 30 teadustrükise.
Thélus
pisi|Théluse keskus
Thélus on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
pisi|tühi|
Tjomkino rajoon
Tjomkino rajoon (vene keeles Тёмкинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Smolenski oblasti idaosas. Rajooni keskus on Tjomkino küla.
Munandid
Munandid ehk testised (ladina keeles ainsuses testis, mitmuses testes, vanakreeka keeles όρχις orchis, inglise keeles mitmuses testicles) on paljude selgroogsete isasloomade endokriinsüsteemi sugunäärmed ja kuse-suguelundkonna paarilised suguelundid.
Tjomkino rajoon
Rajoon piirneb põhjas Gagarini rajooniga, idas Kaluga oblastiga, edelas Ugra rajooniga ja läänes Vjazma rajooniga.
Munandid
Munandite areng, anatoomia, asend, närvid, sooned (arterid, veenid, lümfisooned), morfoloogia, funktsioonid, hormoonid ja histoloogia ning patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Tjomkino rajoon
Rajooni pindala on 1324,25 km². Elanike arv oli 2007. aastal 6932.
Munandid
Maolistel
Isastel madudel on kaks munandit: parem ja vasak munand, mille asend võib erineda olenedes neerude asendist, kuid harilikult neerupealiste läheduses. Munandeid varustavad verega munandiarterid ja vere äravoolu tagavad munandiveenid. Munanditest toimub lümfi äravool. Kummastki munandist väljub seemnejuha.
Välisehitus
Munandil eristatakse:
Tjomkino rajoon
Rajooni tähtsamad jõed on Ugra ja Vorja.
Munandid
Siseehitus
Munand koosneb stroomast ja munandiparenhüümist.
California kummituslinnade loend
Siin on mittetäielik Californias asuvate kummituslinnade loend.
Munandid
Mehel
Mehel on munandid paarilised sisesuguelundid (harilikult kaks), mis paiknevad munandikotis ja on teineteisest eraldatud munandikoti-vaheseinaga. Munandist tuleb välja seemnejuha, mille eesmärk on sperma transportimine peenisesse.
Munandisagarikes paiknevad seemnetorukeste vahemikes leidub hulgaliselt meessuguhormoone (androgeenid) ja väheses koguses emassuguhormoone komplekteerivaid näärmerakke.
Patoloogia
Munanditega seotult ja elundi talitluses võib esineda mõningaid häireid ja haiguslikke seisundeid või väärarenguid, mille diagnoosiks võivad olla näiteks kõhuõõnde pidama jäänud munand, ektoopiline munand, munandikeerdumus, munandilaskumatus, munandipõletik, munandikasvaja jt.
Suuk
Suuk oli aastal 1968 asutatud eesti rokkansambel, mis kandis esialgu nime Müstikud. 1969. aasta algusest tegutseti Tartu Kultuurihoones Raekoja platsil. Mängiti tantsuks Deep Purple'i, Uriah Heepi, Jethro Tulli muusikat, kontsertidel klassikalise muusika töötlusi (Grieg, Čiurlionis), omaloomingut. Ansambli klahvpillimängija Jaan Rässa tunnistati Eesti Televisiooni korraldatud instrumentaalansamblite konkursil parimaks orelimängijaks. 1973. aasta suvel oli ansambel sunnitud kultuurihoone juhtkonna ettepanekul nime vahetama, kuna varasema nime kasutamine oli keelatud. Uus nimi tuletati sellest, et ansamblis oli kuus liiget – Suuk on tagurpidi kuus. Suuk tegi 1976/1977. aastal kaasa Jaan Toominga lavastuse "Polonees 1945" muusikalises kujunduses teatris Vanemuine. Ansambel lagunes 1979. aastal.
Koosseis
Põhikoosseis (august 1972 – 1977. aasta lõpp): Lisajõud: 1974. aasta mais ühines ansambliga Silvi Vrait (lahkus 1975. aastal). 1974. aasta sügisest 1976. aasta märtsini olid Jaan Rässa ja Hain Salujärv ära, neid asendasid Arvo Lepik (klahvpillid), Toivo Lepik (basskitarr), Toomas Taul ja Rein Soontak. 1976. aastal toimunud noorte muusika festivalil Viljandis olid ansambli külalissolistid Anne Maasik ja Aleksander Müller Vanemuisest. 1977. aasta kevadel tulid ansamblisse Eve Vares ja Seidi Kudu ning tegid kaasa ka suvised ringreisid. Teine solist oli Fjodor Tint.
Baselga di Piné
thumb| thumb|Baselga di Piné valla paiknemine Trento provintsis
Baselga di Piné (saksa: Wasilig-Pineid) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 12 km Trentost kirdes.
Margus Tamm
pisi|Margus Tamm esinemas kirjandusfestivalil [[HeadRead Foto: Ave Maria Mõistlik, 31. mai 2012 ]] Margus Tamm (sündinud 15. mail 1977) on eesti kunstnik ja kirjanik.
Randel (perekonnanimi)
Randel on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Randel uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Johannson, Johanson, Kuuskman ja Kuuskmann. Feliks-Karl Randeli palvel kanti Randel perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 231 all (Siseministeeriumi teadaanne 18. maist 1936).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Randel Eestis alla viiel mehel ja 6 naisel.
Tagel
Tagel (Trametes) on torikulaadsete seltsi torikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.
Taglad on laialt levinud ja neid on poolsada liiki.
Esimesena kirjeldas takla teaduslikult rootsi mükoloog ja botaanik Elias Magnus Fries 1835.
House of Games
House of Games on 1993. aastal asutatud Eesti ansambel.
Jõessaare rändrahn
Jõessaare rändrahn (ka Paaksima kivi, Oore kivi) on gneissgraniidist rändrahn Viljandimaal Põhja-Sakala vallas Paaksima külas. Rahnu ümbermõõt on 23,1 meetrit. Pikkus 9,2; laius 5,1 ja kõrgus 2,5 meetrit.
Messier 105
Messier 105 (ka M105 ja NGC 3379) on elliptiline galaktika, mis asub Lõvi tähtkujus.
Messier 105 tuumas asub ülimassiivne must auk, mille mass arvatakse olevat vahemikus 1,4×108 kuni 2×108 Päikese massi. Galaktikas asuvad ka mõned noored tähed ja täheparved, mis viitab, et mõnedes elliptilistes galaktikates toimub täheteke, kuid see protsess on väga aeglane.
Kuniharu Nakamoto
Kuniharu Nakamoto (jaapani keeles 中本 邦治 Nakamoto Kuniharu; sündinud 29. oktoobril 1959 Hiroshimas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1987 5 mängu.
Duumarubla
thumb|250-rublane thumb|1000-rublane Duumarubla oli 1917. aastal emiteeritud Vene rubla liik.
Saksa okupatsioonivõimu poolt Eestis 1918. aastal kehtestatud duumarubla ametlik kurss oli 1 mark.
Rumeenia Õigeusu Kirik
Rumeenia Õigeusu Kirik (rumeenia keeles Biserica Ortodoxă Română) ehk Rumeenia patriarhaat on üks autokefaalsetest õigeusu kirikutest. Autokefaalia ehk kirikliku iseseisvuse kuulutas Rumeenia Õigeusu Kirik välja 1872. aastal, Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh tunnustas seda 1885. aastal.
Friedrich (ertshertsog)
Friedrich Maria Albrecht Wilhelm Karl (4. juuni 1856, Židlochovice–30. detsember 1936, Mosonmagyaróvár) oli Habsburg-Lotringi dünastiast pärinev Austria-Ungari ertshertsog, Tescheni hertsog ja feldmarssal. Ta oli Esimese maailmasõja ajal Austria-Ungari vägede ülemjuhataja.
Rumeenia Õigeusu Kirik
Rumeenia Õigeusu Kirik on maailma õigeusu kirikute seas Vene Õigeusu Kiriku järel suuruselt teine. Rumeenia Õigeusu Kirikuga peab ennast seotuks hinnanguliselt üle 20 miljoni inimese.
Friedrich (ertshertsog)
Varajane elu
vasakul|pisi|Ertshertsog Friedrich 1900. aastal. Ertshertsog Friedrich sündis 4. juunil 1856. aastal Gross Seelowitzi lossis (tänapäeval Židlochovice). Tema vanemad oli Karl Ferdinand ja Elisabeth Franziska Maria. Friedrichi vanaisa oli kuulus Austria väejuht ertshertsog Karl.
Rumeenia Õigeusu Kirik
Rumeenia Õigeusu Kirik on ainus õigeusu kirik maailmas, mille ametlikuks ja liturgiliseks keeleks on romaani keelte hulka kuuluv keel – rumeenia keel.
Kirikupea kannab alates 1925. aastast patriarhi tiitlit ja tema residents asub Rumeenia pealinnas Bukarestis. Alates 2007. aastast on Rumeenia patriarhiks Daniel.
Friedrich (ertshertsog)
Varajane elu
Friedrich oli Viini sõjaväemuuseumi suur toetaja. Peale ertshertsog Rudolfi 1889. aastal enesetappu muuseumi loomise komitee esimehe koha üle. Muuseum avati 1891. aastal, avamisel osales ka keiser Franz Joseph I.
Rumeenia Õigeusu Kirik
Ajalugu
Kristluse ajalugu Rumeenia aladel ulatub tagasi vähemalt 3. sajandisse. Sealsed kristlikud kogudused allusid hiljemalt 6. sajandi alguses Konstantinoopoli patriarhile. Kaasaegse Rumeenia kirikustruktuuri alused ulatuvad tagasi 1359. aastasse, mil Konstantinoopoli patriarh andis toonase Vicina sadamalinna piiskopile Valahhia metropoliidi tiitli. 1517. aastal viidi metropoolia keskus üle Târgoviște linna ja sealt 1688. aastal Bukaresti, kus see asub tänaseni. 14. sajandil moodustati ka Moldova metropoolia, mis sai patriarhi kanoonilise tunnustuse 1401. aastal.
Friedrich (ertshertsog)
Varajane elu
1895. aastal ehitati Cieszyni linna sõjaväekasarmud, mis said endale Friedrichi auks nimeks "Ertshertsog Friedrichi kasarmud." Sellel ajal alustas Friedrich ka oma äritegevust. Ta omas oma eluajal nii kaevandus-, brändi, suhkru- kui ka piimaettevõtteid. Väidetavalt sai tema järgi nime võitoode "Teschener Erzherzogliche Butter."
Rumeenia Õigeusu Kirik
Ajalugu
1859. aastal ühendati Valahhia ja Moldova vürstiriigid Alexandru Ioan Cuza valitsemise alla ning 1862. aastal kuulutati välja kahe riigi ametlik liit, mida loetakse kaasaegse Rumeenia riigi alguseks. Koos poliitilise ühinemisega toimus ka kahe metropoolia ühinemine uueks rahvuskirikuks, mille peaks kuulutati 11. jaanuaril 1865 Bukarestis resideeriv Valahhia metropoliit. Alexandru Ioan Cuza ajal viidi läbi mitmeid kirikuvastaseid reforme, millest tähtsaim oli õigeusu kiriku ja kloostrite vara riigistamine 1863. aastal, kuid kiriku rolli Rumeenia ühiskonnas see ei kahandanud.
Friedrich (ertshertsog)
Varajane elu
1905. aastast alates oli ta Austria-Ungari vägede kindralinspektor ning 1907. aastast Austria sõjaväe ülemjuhataja. 1910. aastal sai ta armee inspektoriks.
Tegevus Esimeses maailmasõjas
pisi|Ertshertsog Friedrich 1916. aasta septembris 3. armee juhatajat, Theodor Konopickyt külastamas. vasakul|pisi|Ertshertsog Friedrichi kohtumine Bulgaaria tsaari Ferdinand I ja peaminister Vassili Radoslavovi ning Baierimaa kuninga Ludwig III-ga 1916. aastal. Ertshertsog Franz Ferdinandi mõrva järel määrati Friedrich juulis 1914 ametlikult Austria-Ungari vägede ülemjuhatajaks. Oma positsiooni poolest oli Friedrich armee ja mereväe ülem, kuid tõeline võim oli staabiülem Franz Conrad von Hötzendorfi käes (nad olid ka koos 11. jäägripataljonis teeninud). Franz Joseph oligi just tema sellisele ametikohale määranud, kuna teadis, et Friedrich ei sekku Hötzendorfi plaanidesse. 8. detsembril 1914 ülendati Friedrich feldmarssaliks. Ta uskus, et tavasõdurid peaksid tundma, et nende juhid on nendega. Kuna keiser Franz Joseph oli rinde külastamiseks liiga vana, tegi seda Friedrich. Nii käis ta tihti rindel sõdureid üle vaatamas. Sellise tegevuse eest sai ta tunnistust ka Saksa keiser Wilhelm II-lt.
Rumeenia Õigeusu Kirik
Ajalugu
1872. aastal kuulutas Rumeenia Õigeusu Kirik riigi õhutusel ühepoolselt välja autokefaalia, mille kohta anti välja ka riiklik seadus. Läbirääkimised Konstantinoopoli patriarhaadiga Rumeenia kiriku autokefaalia tunnustamise küsimuses kestsid üle kümne aasta. Alles 25. aprillil 1885 andis oikumeeniline patriarh Ioakim IV välja tomose, millega tunnustas Rumeenia Õigeusu Kiriku kanoonilist iseseisvust.
Friedrich (ertshertsog)
Tegevus Esimeses maailmasõjas
Karl I troonile tulekuga kuulutas ta, et võtab keisririigi vägede ülemjuhataja koha endale. Levisid kuulujutud, et Friedrich polnud sellega nõus ning hoidis keisri peale vimma. See aga eriti tõsi ei olnud, kuna ta oli juba varem tahtnud armeest erru minna, et oma eraeluga tegeleda. Siiski olevat uudis ülemjuhatajakoha kaotusest Friedrichile meelehärmi tekitanud.
11. veebruaril 1917 vabastati Friedrich ka oma armee ülemjuhataja asetäitjakohalt. Siiski oli Friedrich armee jaoks tähtis, kuna oli oma eduka äritegevuse tõttu üks sõjaväe suurimaid varustajaid ja toetajaid.
Hilisem elu
Ertshertsog Ferdinand suri 80. aastaselt 30. detsmebril 1936 südamerikke tõttu. Ta maeti Mosonmagyaróvári Püha Gottharti kirikusse. Tema matustele tuli peale ertshertsog Eugeni ka mitmeid välismaa valitsejaid, näiteks Hispaania Alfonso XIII, Preisimaa prints Oskar, Baierimaa kroonprints Rupprecht, Austria valitsuse esindaja Wilhelm Zehner, Miklos Horthy ja Gerd von Rundstedt (Adolf Hitleri esindaja).
Perekond
8. oktoobril 1878 abiellus Friedrich Isabelle de Croÿga. Abielust sündis kümme last: Maria Christina (sünd. 1879), Maria Anna (sünd. 1882), Maria Henrietta (sünd. 1883), Natalie (sünd. 1884), Stephanie (sünd. 1886), Gabriele (sünd. 1887), Isabella (sünd. 1888), Maria Alice (sünd. 1893) ja Albrecht Franz (sünd. 1897).
UNESCO maailmapärand Roheneemesaartel
Roheneemesaarte alal on UNESCO maailmapärandi nimistus üks objekt ja kaheksa objekti kandidaati.
Nimistusse on kantud:
Georg Oselein
Georg Oselein lõpetas 1913. aastal Valga reaalkooli ja asus õppima Riia Polütehnikumi põllumajandusteaduskonnas. 1918. aasta sügisel lahkus polütehnikumist ning asus Võru alampõllutöökooli talvekursuse õpetajaks. Enamlaste pealetungi tõttu oli sunnitud Võrust lahkuma. 22. detsembril 1918 astus Tallinnas vabatahtlikult Kalevlaste Malevasse ja sõitis juba 8. jaanuaril 1919 rindele, võttes osa maleva kõigist lahingutest kuni 20. veebruarini 1919.
Vabanes eriteadlasena sõjaväeteenistusest ja määrati põllutööministri käskkirjaga 20. märtsist 1919 põllutööministeeriumi maakorralduse osakonna mõisade kontroll- ja hoolekande toimkonna juhatajaks. 12. maist 1920 määrati Viljandimaa riigimaade ülemaks. 12. maist 1924 maakorralduse peavalitsuse juhataja abiks riigimaade valitsemise alal. 8. mail 1925 nimetati riigimaade ameti juhatajaks (ühtlasi direktori asetäitjaks). Teenis sel ametikohal kuni surmani. Oli üks maareformi läbiviimise tegelikke juhte.
Vesiravi
Kümblusravi ehk balneoteraapia puhul kasutatakse mineraalvett. Merevee kasutamise korral räägitakse talassoteraapiast ehk mereravist.
Tikste järv
Tikste järv (mõnikord Tikste paisjärv) on tehislik paisjärv, mis asub Lõuna-Eestis, Tõrva linna loodeserval, Tikste ürgorus, Tikste oja alamjooksul. Järv on tugevalt pikliku kujuga ja selle kogupindala on umbes 1,7 ha. Järve pikkus on ligikaudu 500 m ja suurim laius 50 m, kaldajoone pikkus umbes 1 223 m.
Elustik
Kalaliikidest on järves esindatud haug, särg, roosärg ja ahven. Järve suubuva Tikste oja poolses servas elutsevad koprad, nirgid ja vesirotid. Järve mudane põhi on kaetud tiheda taimestikuga ja selle Tikste oja poolne serv on osaliselt kinni kasvanud.
Kõnnu vald (Kuusalu kihelkond)
pisi|Virumaa valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi, kus on näha ka Kõnnu valla piiride muutumine, millega koos muutus Harjumaa ja Virumaa piir]] Kõnnu vald (saksa keeles Gemeinde Könda) oli vald Kuusalu kihelkonnas Harjumaal. Vallamaja asus Kolgakülas.
Vald loodi 1867. aastal.
1939. aasta valdade reformi käigus läksid Kõnnu valla talude nr. A-23, A-57, A-59–A-61, A-63, A-64 ja A-171 lahus-heinamaatükkide ning Kolga metskonna Suru metsandiku kvartaali nr. 66 maa-alad Vohnja valla koosseisu. Ülejäänud valla alad läksid uue Kõnnu valla koosseisu.
Vallas on sündinud riigimees, diplomaat ja sõjaväelane Aleksander Warma, poliitik ja Nõmme linnapea Ludvig Ojaveski, põllumajandusteadlane Aarne Pung, vaimulik Kustav Viise.
Koroonapandeemia Ühendkuningriigis
Koroonapandeemia Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigis on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimesed kaks nakatunut tuvastati North Yorkshire'i krahvkonnas Yorkis 31. jaanuaril 2020.
2020. aasta 12. septembri seisuga oli riigis ametlikel andmetel nakatunud 365 174 inimest, kellest 41 623 jaoks oli haigestumine lõppenud surmaga.
31. oktoobril avaldatud andmete kohaselt ületas nakatunute arv 1 miljoni piiri (1 011 660), ametlikel andmetel oli selleks ajaks haiguse läbi surnud 46 555 inimest. Haiguse läbi surnute arv ületas poolesaja tuhande piiri 11. novembril.
Ühendkuningriigis alustati elanike vaktsineerimist koroonavaktsiiniga 8. detsembril. Esimesena vaktsineeriti Pfizer/BioNTechi vaktsiiniga järgmisel nädalal 91 aastaseks saav vanaproua. Kuu lõpuks on kavas vaktsineerida kuni 4 miljonit inimest.
30. detsembril 2020 anti Ühendkuningriigis esimese riigina maailmas kasutusluba teisele koroonavaktsiinile, AstraZeneca ja Oxfordi Ülikooli koostöös valminud koroonavastasele vaktsiinile; vaktsineerimist alustati esmaspäeval, 4. jaanuaril 2021.
26. jaanuaril 2021 avaldatud andmete kohaselt oli 15. jaanuari seisuga koroonahaiguse läbi surnute arv ületanud saja tuhande piiri.
2021. aasta veebruaris anti Ühendkuningriigis maailmas esimese riigina luba inimkatsete läbiviimiseks, mille käigus nakatatakse ligi sada 18 kuni 30 aastast tervet vabatahtlikku inimest koroonaviirusega ja jälgitakse seejärel juhitud keskkonnas viiruse toimet inimorganismile.
2021. aasta juuni esimene päev oli 2020. aasta märtsist alates esimene päev, kui Ühendkuningriigis ei teatatud ametlikult ühestki koroonasurmast.
Andmestik
<br style="clear:left;" />
Tõlvlehik
pisi|Õiekas tõlvlehik Tõlvlehik (Spathiphyllum) on toataim, mis kuulub võhaliste (Araceae) sugukonda ning on looduslikult levinud Costa Ricas, Panamas, Colombias ja Venezuelas.
Taime nimetus olevat tulnud sellest, et tema valged õied meenutavad valget vaherahulippu. Ladinakeelne nimi tuleneb kahest kreekakeelsest sõnast: spathe (σπάθη), mis viitab modifitseeritud lehele, mida sageli nimetatakse ka braktiks, ja sõnast füllum (φύλλον), mis tähendab lehte.
Ajalugu
Tõlvlehikul pole pikka ajalugu, aga taim toodi Euroopasse aastal 1870 ning see oli ilmselt toataimede hulgas, mida Victoria ajastu inimesed kodustasid.
Iseloomustus
Need on püsililled, mille suured lehed on 12–65 cm pikad ja 3–25 cm laiad. Õisi toodetakse spadiksis, mida ümbritseb 10–30 cm pikkune, valge, kollakas või rohekas spathe.
Hooldus
Suvel, kui arenevad õiepungad, väetatakse ettevaatlikult. Kevadel võib tõlvlehiku uude huumus- või toataimede mulda ümber istutada. Kuni augustini antakse regulaarselt lahjat väetise lahust, kuid tuleb jälgida, et mullapall ei oleks väetamisel kuiv. Pott ei tohi olla liiga suur. Paljundamine õnnestub jagamise teel või seemnetega.
Toksilisus
Tõlvlehik on kergelt toksiline inimestele ja loomadele, kui see on alla neelatud. Tõlvlehik ei ole nagu liilia, see kuulub Liliacea perekonda. Liiliad on rohkem toksilised kassidele ja koertele. Tõlvlehik koosneb lahustumatu kaltsiumoksalaadi kristallidest, mis ärritavad nahka, ning tekitab suus kõrvetavat tunnet, iiveldust ja raskendab neelamist.
Järvamaa Kutsehariduskeskus
Järvamaa Kutsehariduskeskus on Paides, Tallinna tänav 46 asuv kutsehariduskeskus.
Kool moodustati 2008, kui ühinesid Paide Kutsekeskkool ja Türi Tehnika- ja maamajanduskool.
Gran Sasso e Monti della Laga rahvuspark
paremal|pisi| Apollo liblikas Gran Sasso mäel paremal|pisi| Gran Sasso rahvuspargi Abruzzo metssead Gran Sasso ja Monti della Laga rahvuspark on 1991. aastal asutatud looduspark, mis asub peamiselt Itaalia Abruzzo maakonnas. Selle pindala on 2014 km² ja see asub peamiselt Teramo, L'Aquila ja Pescara provintsides ja väiksemal määral ka Rieti ja Ascoli Piceno provintsis. Maastik on valdavalt mägine ja kõrgete tasandikega.
Seda haldab Ente Parco Nazionale Gran Sasso e Monti della Laga, mille peakorter asub Assergis, L'Aquila provintsis.
Geograafia
Park on üks suurimaid kaitsealasid Euroopas, mis on koondunud ümbritsevat maastikku domineeriva Gran Sasso mäemassiivi ümber ja tõuseb vertikaalselt Campo Imperatore tohutute karjamaadeni. Calderone liustik asub just kõrgeima tipu Corno Grande all, seda peetakse Euroopa kõige lõunapoolsemaks liustikuks.
Matti Helminen
Matti Olavi Helminen (14. oktoober 1931 Helsingi – 9. oktoober 2015 Hyvinkää) oli Soome zooloog, looduskaitsetegelane ning Eesti-Soome koostöö edendaja.
Ta oli Soome Metsaameti (Metsähallitus) Loodusteenuste, mis on Soome kaitsealade valitseja, looja ja esimene juhataja. Tema ametisoleku ajal asutati Soomes 19 uut rahvusparki.
Ta oli ka tuntud looduse ja looduskaitse populariseerija, olles 1975–2007 populaarses Soome televisiooni- ja raadiosaates "Luontoilta" zooloogiaekspert.
Matti Helminen avastas esimesena Soomes, et merikotkaste arvukus väheneb keskkonnamürkide tõttu.
Eesti-Soome koostöö
Ta oli Eesti ja Soome looduskaitsekoostöö üks eestvedajaist kaitsealade vahel, pannes rõhku looduskaitsjate isiklikele kontaktidele ning looduskaitsemõtte vahendamisele. Tänu Matti Helmineni aktiivsele tegevusele sai Lahemaa rahvuspargist 1989. aastal EUROPARCi (Euroopa Loodus- ja Rahvusparkide Föderatsioon) liige.
Matti Helminen oli esimese Matsalu Loodusfilmide Festivali žürii liige (2003).
Jõesaare kadakas
pisi|2011 pisi|Jõesaare kadakas 2015 pisi|2015 Jõessaare kadakas on kadakas Viljandimaal Põhja-Sakala vallas Paaksima küla lähedal.
1998. aasta andmetel oli see Eesti jämedaim kadakas. Puu ümbermõõt oli 223 cm ja kõrgus 9 meetrit.
Long Loff
Long Loff on 1990. aastal asutatud Eesti ansambel.
Hengsberg
Hengsberg on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas.
Hengsberg asub Grazist lõuna pool Buchkogeli jalamil.
Kitzeck im Sausal
Kitzeck on keskne asula Austrias Lõuna-Steiermargis Sausali mäestikus. See on Austria kõrgeimalasuv viinamarjakasvatuskogukond.
Hengsberg
Ajalugu
Esimene ajalooline sissekanne pärineb 892. aastast (Hengistburg/Hengistfeldon), mis tähendab "Hengisti linnus".
Kitzeck im Sausal
thumb|
Kitzeck im Sausal asub Koralpe (läänes), Väikese Ungari tasandiku (idas), Ülem-Steiermargi mägede (põhjas) ja Sloveenia mägede (lõunas) vahel.
Hengsberg
Ajalugu
1045. aastal annetas kuningas Heinrich III Gottfriedsi markkrahvkonnas ja Sausali metsas asuva kuningliku domeeni Leitersdorf an der Laßnitz peapiiskop Balduinile (predium quale visi sumus Liutoldasdorf habere, in comitatu Gotefridi marchionis et foresto Susel iuxta litus Losnicae fluminis situm). Mõisakorra kaotamine toimus 1848. aastal. Sel ajal tekkis vald autonoomse organina. See oli 1850. aastal. Pärast Austria annekteerimist 1938. aastal kuulus vald "Reichsgau Steiermarki" koosseisu. Aastatel 1945–1955 kuulus see Suurbritannia okupatsioonitsooni Austrias.
right|thumb|upright=1.15|"Hengstberg": Josephinici mõõdistus, u 1790. right|thumb|Franzisco-Josephinici mõõdistus, u 1910.
Kitzeck im Sausal
Kitzeckis asub esimene Steiermargi veinimuuseum (1979). Lisaks veinikultuurile on turismist saanud kohaliku majanduse tugisammas ja ilmselt aetakse mõlemat tihedalt koos.
Hengsberg
Religioonid
Hengsberg oli algne kihelkond umbes 9. sajandi esimesest poolest, seejärel emakihelkond alates umbes 13. sajandist koos Wundschuh', Wildoni, Predingi, Langi ja Sankt Margaretheni kihelkonnaga. Hengsbergi kihelkond hõlmab nüüd kõiki Hengsbergi valla külasid ning ka Lichendorfi küla Weitendorfi vallas ja Lambergi küla Zwaring-Pölsi vallas.
Pärast protestantliku kalmistu rajamist ja kellatorniga surnud maja ehitamist rajati protestantlik kabel Christus-Kirchleins ja pühitseti sisse 5. juunil 1933.
Sport
USV Hengsberg: Hengsbergis on üks ametlik jalgpalliklubi. Selle asutasid 1968. aastal endine president Hans Oswald ja sektsiooni juht Anton Thomann.
Henn Salum
Henn Salum (22. juuli 1932 Võhma vald, Järvamaa – 25. jaanuar 2006 Rakke vald, Lääne-Virumaa) oli eesti arvutiteadlane.
Silakrogs
Silakrogs on küla (lielciems) Lätis Ropaži piirkonna Ropaži vallas. Küla asub valla lääneosas merepinnast 12 meetri kõrgusel ning jääb valla keskusest Ropažist 15 ja Riiast 29 kilomeetri kaugusele.
Külas asub bussipeatus Silakrogs (ciems). Silakrogsi lõunaosas asub Silezersi järv pindalaga 4,5 ha. Üks külas kasvavatest mändidest on looduskaitse all.
Henn Salum
Elulugu
Henn Salum oli metsniku poeg.
Silakrogs
Silakrogs tekkis Teise maailmasõja järgsetel aastatel Punaarmee sõjaväelinnakuna. Sinna on rajatud paneelelamuid ja teenindusasutusi. Külas paikneb Läti Rahvusraamatukogu raamatuhoidla.
2009. aastal oli külas 890 elanikku, 2020. aastal 1162. pisi|tühi
Henn Salum
Elulugu
Lõpetas 1950 Tallinna 7. Keskkooli, 1955 Leningradi Bontš-Brujevitši-nimelise Sideinstituudi, 1966 Ukraina Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudi (Kiievis) aspirantuuri, tehnikakandidaat (1967, samas), väitekiri "Вопросы временного моделирования цифровых блок-схем". Täiendas end 1967–68 (6 kuud) Londoni Ülikooli arvutiteaduste instituudis. Töötas 1955–57 Raadiokeskuses, 1957–60 Eesti NSV TA Energeetika Instituudis, oli 1960–63 ja 1966–92 Küberneetika Instituudi teadur ja vanemteadur. Alates 1960-ndatest kirjastuse Springer kauaaegne retsensent. Aastast 1992 elas Rakke vallas, jätkates Springer'ile töötamist.
Küberolümpia
Küberolümpia on Eesti küberkaitsest huvituvate noorte talentide harimise programm. Programmi alla kuuluvad võistlus KüberNaaskel ja uuring-test KüberPähkel. Programmi tegevusi on korraldatud alates 2015. aastast. Küberolümpia idee autor, ellukutsuja ja suurtoetaja on Kaitseministeerium.
Henn Salum
Teadustöö
Uurimisvaldkond: arvutitehnika teoreetilised probleemid, numbriliste skeemide süntees, süsteemide teooria.
Küberolümpia
2015
pisi|Pilt võistlusolukorrast. Võistluse korraldas küberturbeettevõte Vequrity 2015. aastal korraldas võistluse tehnilise osa Eesti Infotehnoloogia Kolledž ja küberturbeettevõte Vequrity. See oli esimene individuaalne küberkaitsevõistlus, mille eesmärk oli suurendada küberkaitse oskusi ja teadmisi tudengite hulgas ning suurendada huvi valdkonna vastu. Kaheksatunnise võistluse jooksul pandi proovile võistlejate tehnilised teadmised ja praktilised oskused arvutisüsteemide kaitsmisel. Võistluse lõpetas 21 osalejat ja võitis IT Kolledži teise kursuse tudeng Jaanus Kääp.
2016
2016. aastal korraldas võistluse Kehtna Kutsehariduskeskus ja Eesti NATO Ühing. Eesti eelvoorust pääses edasi Tartu Kutsehariduskeskuse, Viljandi Kutseõppekeskuse, Pärnumaa Kutsehariduskeskuse, Tallinna Polütehnikumi ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi võistkond. Võitjad pääsesid edasi rahvusvahelisele võistlusele European Cyber Security Challenge 2016, mis toimus Saksamaal.
Eesti esindajad: Mikk-Markus Metsis, Kristjan Leotoots, Mari-Ly Vaher, Laura Naber, Reini Tammeorg, Gen Lee, Andre Litvin, Taavi Eomäe, Jürgen Laks, Tauri Toel.
Mentorid: Triin Muulmann ja Erko Pärna Kehtna Kutsehariduskeskusest.
Vaatlejad: Marily Hendrikson Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutusest ja žüriiliige Krista Mulenok Eesti NATO Ühingust. pisi|Parimad võistlusel, kes kutsuti edasi KüberOlümpia koolitusprogrammi ja toetajad/korraldajad (TTÜ, Kaitseministeerium, Eesti Interneti SA) Aastatel 2015‒2016 viis programmi tegevusi läbi Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutus ja suurvõistlus kandis nime "Küberolümpia".
2017
Aastatel 2017–2021 viib programmi läbi tegevusi Tallinna Tehnikaülikooli küberkriminalistika ja küberjulgeoleku keskus ning suurvõistlus kannab nime KüberNaaskel/CyberSpike.
2017. aastal korraldas võistluse tehnilise osa Eesti Infotehnoloogia Kolledž ja küberturbe ettevõte Vequrity ja võistlus viidi läbi rahvusvahelise võistluse European Cyber Security Challenge Eesti eelvooruna. Eelvoorus osales 101 huvilist, põhivõistluses 28. Koolitusprogrammis osales 16 inimest, kellest 10 esindasid Eestit ECSC-l Hispaanias Malagas.
Eesti esindajad: kaptenid Kristjan Leotoots ja Artur Luik; meeskonnaliikmed: Heino Sass Hallik, Gregor Eesmaa, Tauri Toel, Taavi Eomäe, Kert Ojasoo, Jürgen Laks, Markkus Olaf Millend ja Tanel Peep.
Treener: Triin Muulmann, Kehtna Kutsehariduskeskus.
Žürii liikmed: Birgy Lorenz TTÜst ja vaatleja Krista Mulenok, Eesti NATO Ühing. pisi|2017. aasta: Eesti suurima kübertehnoloogia võistluse “Küberolümpia 2017” võitis Heino Sass, kellele tõi võidu järjepidevus, tehniline taip ja hea kirjalik eneseväljendusoskus. Teiseks tuli Gregor Eesmaa ja kolmandaks Kert Ojasoo Eesti saavutas European Cyber Security Challenge võistlustel 5. koha, tehnilises 3. koha. Rahvusvahelise võistluse peatoetaja oli Eesti Interneti Sihtasutus.
2018
Eesti esindajad: selgusid juulis.
Treener: Triin Muulmann, Kehtna Kutsehariduskeskus.
Žürii liikmed: Birgy Lorenz TTÜst ja vaatleja Krista Mulenok Eesti NATO Ühingust.
Rahvusvahelise võistlusele minemise peatoetaja on Eesti Interneti Sihtasutus.
Žürii
Žürii (prantsuse sõnast jury) on võistluse, näituse vms auhinnasaajate väljaselgitamiseks mingite tööde hindamise tarvis, nt näitusele valitavate tööde väljaselgitamiseks, moodustatud komisjon.
Hiromi Hara
Hiromi Hara (jaapani keeles 原 博実 Hara Hiromi; sündinud 19. oktoobril 1958 Nasushiobaras) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Ta sündis aastal 1958 Nasushiobaras (asub Tochigi prefektuuris). Ta lõpetas aastal 1981 Waseda ülikooli.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1978–1988 75 mängu ja lõi 37 väravat.
Wolf 359
pisi|Lõvi tähtkuju kaart. Wolf 359 on all keskel Wolf 359 on punane kääbus, mis asub Lõvi tähtkujus.
See asub Maast 7,9 valgusaasta kaugusel ja üks lähimaid tähti Maale. Wolf 359 tähesuurus on 13,54 ja selle vaatlemiseks on vaja suurt teleskoopi. See on muutliku heledusega täht, mille heledus võib järsult suureneda mitmeks minutiks. Heleduse muutumisega kaasnevad röntgeni- ja gammakiirte pursked, mida on jälginud kosmoseteleskoobid. Wolf 359 on üsna noor täht ja see on alla miljardi aasta vana.
Kuna Wolf 359 on Maale üsna lähedal on seda kasutatud mitmetes ulmelugudes.
Urečča
Urečča (poola keeles Urzecze, valgevene-eesti transkriptsioonis Urettša) on alev Valgevenes Minski oblastis Lubańi rajoonis, Urečča külanõukogu halduskeskus. Alevit läbib Asipovičy ja Baranavičy vaheline raudtee. Urečča asub riigi pealinnast Minskist 177 kilomeetri kaugusel.
Ureččas on kaks keskkooli, kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Seal on ka leivatehas ja piiritusevabrik. Suurimad vaatamisväärsused on õigeusu kirik aastast 1951 ja XIX sajandi lõpus ehitatud piiritusevabriku hoone.
Ajalugu
left|thumb|Alevis valmistatud peeglite eskiisid Asulat on esmamainitud 1635. aastal. Urečča oli toona osa Słucki vürstiriigist, mis kuulus Olelkowiczitele, seejärel aga Radziwillidele. 1734. aastal rajas Anna Katarzyna Radziwiłłowa (sündinud Sanguszko) alevisse klaasivabriku.
Poola jagamisel läks Urečča aastal 1793 Venemaa koosseisu. Seal kuulus alev Minski kubermangu ja Babrujski kreisi. Alev läks koos ümbruskonna asulatega XIX sajandi alguses Wittgensteinide valdusse. Aastal 1830 rajati sinna pruulikoda, mille seadmeid panid tööle aurumasin ja vesiratas. Aastast 1841 on teada, et alevis oli kaks manufaktuuri, kus toodeti peegleid, lehtklaasi ja klaasist sööginõusid. XIX sajandi lõpus ehitati nende asemele töökoda, kus valmistati keraamikat.
Aastal 1915 avati raudteejaam. 1919. aastal hakkas Urečča kuuluma Valgevene NSV koosseisu. Algul oli alev Słucki rajooni koosseisus, aastast 1964 kuulub Lubańi rajooni.
Randes
Randes on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Randes on pandud Väike-Rõude mõisas Martna kihelkonnas Läänemaal. Nimede eestistamisel määrati Randes uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Blum, Breitenbach, Brenner, Fischer, Fisher, Kleesmann, Kurg, Magnuson, Roseblatt ja Rothberg. Linda Randese palvel kanti Randes perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 200 all.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Randes 11 mehel ja 14 naisel.
Kombain (täpsustus)
Kombain on mitmest korraga töötavast, kuid eri operatsioone sooritavast masinast koosnev keeruline liitmasin. Kõige rohkem kasutatakse kombaine põllumajanduses.
Kuninglik Ballett
pisi|260px| Kuningliku Balleti etenduses [[Alexandra Ansanelli esinemas nimiosalisena Hans Werner Henze balletis "Ondine". Koreograaf Frederick Ashton (2008)]]
Kuninglik Ballett (inglise keeles Royal Ballet) on Briti balletikompanii, mille koduteater on 1946. aastast Londoni kesklinnas Covent Gardenis asuv Royal Opera House. Kuninglik Ballett viljeleb peamiselt klassikalist balleti.
Kuninglik Balleti asutamisaastaks loetakse 1931. aastat, kui Ninette de Valois lõi balletikompanii Vic-Wells Ballet (1939. aastast Sadler's Wells Ballet), millest 1946. aastal sai Royal Opera House'i püsitrupp. Kompanii sai 1956. aastal kuningliku hartaga (Royal Charter) kuninglikuks balletiks.
Neli Kuningliku Balleti tantsijat on pälvinud austava nimetuse prima ballerina assoluta (teiste seas Margot Fonteyn).
Tuntud Kuningliku Balleti tantsijaid
Kuningliku Balleti esitantsijaid on olnud näiteks Alexandra Ansanelli, John Cranko, Sarah Lamb, Natalija Makarova, Vadim Muntagirov, Marianela Núñez, Rudolf Nurejev, Natalja Ossipova, Merle Park, Sergei Polunin ja Tamara Rojo.
Külalissolistina on Kuninglikus Balletis tantsinud teiste seas Ethan Stiefel, Igor Zelenski ja Nino Ananiašvili.
Raissa Bogatõrjova
pisi|Raissa Bogatõrjova 2012. aastal
Raissa Bogatõrjova (ukraina keeles Раїса Василівна Богатирьова; sündinud 6. jaanuaril 1953) on Ukraina poliitik ja riigiametnik.
Türi tehnika- ja maamajanduskool
Türi tehnika- ja maamajanduskool oli kutsekool.
Aastal 2008 ühinesid maamajanduskool ja Paide Kutsekeskkool ning nende baasil moodustati Järvamaa Kutsehariduskeskus.
Ajalugu
Kooli ajalugu ulatus 1924. aastasse, kui moodustati Türi aiamajandusgümnaasium.
1972–1988 kandis kool nime Türi näidissovhoostehnikum.
1990–2000 kandis kool nime Türi kõrgem põllumajanduskool, kui 1. juunil moodustati Türi Näidissovhoostehnikumi varade baasil Laupa Põllmajandusühistu ja Türi Kõrgem Põllumajanduskool koos õppemajandiga.
2000 - kannab kool nime Järvamaa Kutsehariduskeskus
Riho Lilje
Riho Lilje (sündinud 10. juunil 1953 Valgas) on eesti kitarrist ja muusikapedagoog.
Ta on lõpetanud Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli löökpillide erialal ja 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi puhkpilliorkestri dirigeerimise erialal. Ta on täiendanud end Moskvas Aleksandr Tšehhovi ja Peterburis Igor Klimenkovi juures (kitarri erialal) ning õppinud 1995. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli Õpetajate Täiendusinstituudi kursustel.
Töötanud 1974. aastast kitarripedagoogina, õpetanud kontsertmeistrina ja lauluõpetajana Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadistuudios, Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis (1983–1996), Kehra Kaunite Kunstide Koolis ja Lasnamäe Muusikakoolis.
Õpilasi: Toomas Vanem, Toomas Tang, Margus Jürimaa, Margus Ainsalu, Mart Soo.
Ta on mänginud 1983–1985 ETV ja Eesti Raadio estraadiorkestris, tegutsenud ansamblites Fix, Laine (laulude arranžeerija ja muusikaline juht siiani) ja Radar (1977–1981), Anne Veski ja ansambliga Nemo, ansambliga Armaada, olnud ansambli Viru Trio muusikaline juht ja arranžeerija (1986–1991), esinenud ansamblitega Venemaal, Rootsis, Soomes, Saksamaal jm.
Saanud ansambli Laine koosseisus Eesti NSV teenelise kollektiivi aunimetuse (1980). Teinud koostööd teiste seas Tõnu Naissoo, Lembit Saarsalu, Ain Vartsu, Riho Sibula ja Tiit Paulusega.
Osalenud kitarristina Arvo Pärdi, Erkki-Sven Tüüri jmt helilooja teoste ettekannetel ning orkestrandina mitmes muusikaliprojektis, millest esimene oli Eesti Riiklikus Draamateatris "Väike õuduste pood" (2001) ja siiani Vanemuise teatri muusikalietendustes saateansambli koosseisus kitarristina.
Isiklikku
Tema abikaasa on (19. maist 1978) laulja ja ettevõtja Merle Lilje. Tema vend oli dirigent Peeter Lilje.
Luarvik Luarvik
Luarvik Luarvik on 1998. aastal asutatud Eesti ansambel.
Günther Domenig
pisi|[[Grazi ülikooli ReSoWi-Zentrum]] pisi|Büroohoone [[T-Center Viinis]] pisi|Pangahoone Viinis pisi|Domenigi maja (Steinhaus) [[Ossiachi järve ääres]] Günther Domenig (6. juuli 1934 Klagenfurt – 15. juuni 2012 Graz) oli Austria arhitekt.
Domenigi loomingu hulgas on büroohooneid, panku, haridusasutusi, spordirajatisi.
Ta oli 1980. aastast alates Grazi tehnikaülikooli professor.
Viljandi hotellihoone
Hoone valmis 1938. aastal ja kandis siis nime Esimene Viljandi Esinduslokaal (lühend EVE).
Hoones on mitmeid kunstimälestisteks tunnistatud maale, mis pärinevad 1950ndatest.
Ajalugu
pisi|Hotellihoone krundil asunud puithooned Viljandi linn omandas krundi 1935. aastal ja lammutas sellel asunud puithooned. Hotelli projekti valmistas 1937. aastal Eugen Sacharias. Hotell valmis 1939. aastal, selle igas numbritoas olid telefon ning vannituba koos sooja ja külma veega. Hoone maksumuseks oli 252 500 krooni ja sellele lisandus sisustuse maksumus 27 765 krooni. Hoone esimene korrus renditi välja apteegile ja riidepoele, teisele korrusele tulid restoran ja Eesti Panga ruumid ning kolmas ja neljas korrus anti hotelli käsutusse.
Pärast teist maailmasõda oli hoone nõukogude võimuorganite käsutuses. 1960. aastal avati esimesel korrusel apteek ja raamatukauplus, teisel riigipank ja restoran ning ülemistel korrustel hotell Viljandi. 1995. aastal müüs Viljandi linn EVE maja Tallinna Pangale, kes lubas hotelli korda teha. Müümisel on kunstiteosed uuele omanikule üle antud, välja arvatud kolm maali, mis on 1995. aasta 13. jaanuaril koostatud aktis ka eraldi ära märgitud. Tallinna Pank müüs kinnistu 1997. aastal edasi aktsiaseltsile Real Reisid.
1990-ndatel oli hotell ajutiselt suletud ja avati renoveerituna 2002. aastal.
Terminal (transport)
Terminal võib olla iga koht, kuhu reisijad koonduvad ja lähevad laiali või kus last laaditakse maha või peale. Kumbki ei saa liikuda eraldi, vaid kompleksina. Reisijad peavad minema näiteks bussiterminalidesse või lennujaamadesse, et neid saaks vedada bussi- või lennukoormana sihtpunkti, kuhu nad peavad jõudma.
Terminalid võivad olla ümberpaigutuskohad. Reisijad, kes soovivad sõita näiteks Pariisist Rotterdami, peavad ümber istuma Brüsselis, ja reisijad, kes lendavad Montréalist Los Angelesse, peavad ümber istuma uuele lennukile Torontos. Üldiselt võib terminale pidada keskusteks ja vahelülideks reisijate ja lastide liikumises.
Transporditerminalide kolm põhilist tunnust, mis on olulised:
Lennujaama terminal
Lennujaamas on terminal hoone, kus reisijad viibivad enne lennukile minemist või sealt maha tulles. Eestis tegeleb ettevõttele kuuluvate lennujaamade käitamise ja arendamisega AS Tallinna Lennujaam, et tagada õhusõidukite, reisijate ja kauba maapealne teenindamine. Lisaks Lennart Meri Tallinna lennujaamale haldab ettevõte teisigi Eestis asuvaid lennujaamu Tartus, Pärnus, Kuressaares, Kärdlas, Kihnus ja Ruhnus.
Akihiro Nishimura
Akihiro Nishimura (jaapani keeles 西村 昭宏 Nishimura Akihiro; sündinud 8. augustil 1958 Osakas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Terminal (transport)
Lennujaama terminal
Reisijate arvu järgi maailmas 10 esimest lennujaama 2013. aasta seisuga:
Akihiro Nishimura
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1980–1988 49 mängu ja lõi 2 väravat.