cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Amatöörraadio
Amatöörraadio Eestis
Eestis toimus esimene amatööride raadiosaade 11. mail 1924 Haapsalu linnas paiknevast raadiojaamast. Saate viisid läbi kolm koolipoissi: Eugen Tumma, Vitali Aleksandrov-Suigussaar ja Karl Olof Leesment. Viimane poiss konstrueeris 5. augustiks 1924 lühikeste lainete vastuvõtja, mis võimaldas tal kuulata pealt Euroopas olevaid raadiosaateid. Seda päeva peetakse ka Eesti raadioamatörismi alguspäevaks.
1. jaanuaril 1929 sai Eesti raadio eesliite ES.
Aado Lintrop
Lintrop laulab Tartu setu meestelaulukooris Liinatśuraq.
Amatöörraadio
Amatöörraadio Eestis
Taasiseseisvumisel sai Eesti oma eesliite ES tagasi. Ka tänapäeval on Eestis raadioamatööre.
Raadioamatööride tegevus
Raadioamatööril on lubatud eetrisse minna litsentsi olemasolul ning eetris kasutatakse isiklikku kutsungit. Litsentsi saamiseks läbitakse eksam, milles kontrollitakse järgmisi teadmisi: eetris käitumine ja töötamine, raadiotehnika alused, ohutuse alused, mõnikord ka Morse kasutamise oskused. Amatöörraadiojaamad jagunevad klassideks ja kategooriateks. Nendest sõltuvad aparatuuri võimsus, sagedus ning kiirguste liigid, mida amatöör tohib kasutada. Tavaliselt saab algaja kõige madalama kategooria ning seda saab tõsta vastavalt konkreetses riigis kehtestatud normidele. Kategooriate arvu ja omavahelisi erinevusi kehtestab samuti riik.
On olemas ka kollektiivsed raadiojaamad, mida on lubatud kasutama inimesed, kel ei ole personaalset litsentsi. Selliseid raadiojaamu luuakse ülikoolides, koolides, noortekeskustes ja muudes taolistes asutustes.
Aado Lintrop
Teoseid
Valik teaduslikke publikatsioone
Kurt Rudolf Schultz
Kurt Rudolf Schultz (16. juuli 1901 Pärnu-Jaagupi – 26. detsember 1979 Heiligenstadt) oli Eesti vaimulik.
Aado Lintrop
Teoseid
Luuleraamatud
Amatöörraadio
Raadioamatööride tegevus
Raadioamatöör, kes omab vaid vastuvõtjat ja ei oma raadiosaatjat, võib taotleda kuulaja litsentsi (SWL, ingl short wave listener). Kuulaja saab omale erilise kutsungi, mille järgi on ta äratuntav. Samuti võib kuulaja saada QSL kaarte ja diplomeid, osaleda mõningates võistlustes.
Amatöörid kasutavad amatöörraadiosidet mitte üksnes häälsõnumite saatmiseks. Saadetakse ka teksti, pilte, nende kombinatsioone ning ka muid andmeid. Huvilistel on lubatud ka andmete saatmisega (ning ka üldiselt raadiotehnikaga) eksperimenteerida, kuid selline tegevus tuleb kooskõlastada riigiga. Andmeid saadetakse krüpteerimata ehk kaitsmata kujul, krüpteerimine ei ole üldiselt amatöörraadiosides lubatud.
Aado Lintrop
Teoseid
Esseed ja reisikirjad
Amatöörraadio
Litsentseerimine
Raadioaparatuuri kasutamiseks ja eetris olekuks peab amatöör läbima eksami, mille viivad läbi eksaminaatorid, litsentsiga raadioamatöörid või riigiesindajad. Eksami läbimisel saadud litsents kehtib vaid kõnealuses riigis, välja arvatud juhtudel, kus riigil on sõlmitud vastav leping mõne teise riigiga. Eksamineeritav amatöör peab tundma raadiotehnika ja elektroonika aluseid, ohutustehnikat, eksami läbiviiva riigi raadiosidega seotud seadusi. Eksami sisu erineb olenevalt riigist. Samuti erineb ka litsentsi pikendamise kord.
Praegu ei väljasta amatööridele litsentsi kaks riiki, Jeemen ja Põhja-Korea. See on seotud nende riikide korraga.
Tehniline osa
Iga raadiojaama kohustuslikeks osadeks on saatja/vastuvõtja koos vooluallikaga ning antenn. Raadioamatörismi algusaastadel oli enamik amatööre ise enda aparatuuri konstruktoriteks. 1920.–1930. aastatel hakati tootma ka vastavaid saatjaid, vastuvõtjaid, antenne ja lisatarvikuid. Tänapäeval on amatöörtehnika valik suur ning kõik vajalik aparatuur on kättesaadav. Vaatamata sellele on ka tänapäeval palju entusiaste, kes arendavad oma tehnikat.
Madala sagedusega aparatuuri võimsus on kuni paarsada vatti, mis on piisav, et ühendust luua maakera iga paigaga.
Kõige keerulisemaks osaks amatööride jaoks osutub antenn. See peab olema piisavalt suur, tugev ja võimas. Linnaoludes aga tuleb ette väga palju piiranguid. Seega paljud amatöörid lepivad tavalise juhtmega, mis ulatub aknast välja ja kinnitub näiteks, puu või maja katuse külge. Kuid kasutatakse ka nn varjatud antenne. See tähendab, et antennina kasutatakse hoonete metallkonstruktsioone.
Aado Lintrop
Teoseid
Tõlkeraamatud
Kurt Rudolf Schultz
Õppis aastatel 1912–1919 Tallinna Toomkoolis ja 1920–1925 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Pärnu-Jaagupis ja Pärnus. Ordineeriti 11. juunil 1926 Viljandis õpetajaametisse.
Põgenes aastal 1939 Saksamaale. Oli 1940–1945 vaimulik Eichstädtis (praegu Dąbie Suur-Poola vojevoodkonnas) ja 1945–1947 Dingelstädtis (Eichsfeldi maakonnas Tüüringi liidumaal). 1947–1949 teenis vaimulikuna Helbras (Eislebeni lähedal Mansfeld-Südharzi maakonnas Saksi-Anhalti liidumaal). 1949–1969 oli õpetaja Heilbad Heiligenstadtis (Eichsfeldi maakonnas Tüüringi liidumaal), olles samaaegselt Eichsfeldi kirikuringkonna superintendent. Emerituuri jäi ta 1. septembril 1969. Heiligenstadtis ta ka suri.
Stipendium "Ela ja sära"
Stipendium "Ela ja sära" on Eesti Kultuurikapitali 2000. aastast välja antav stipendium, et luua loomeinimestele tingimusi erialaseks pühendumiseks.
DeepFlight Super Falcon
pisi|240px| DeepFlight Super Falcon
Stipendium "Ela ja sära"
Stipendiumi makstakse välja kord kvartalis alates jooksva aasta oktoobrist. Aastatel 2000-2010 oli stipendiumi suurus 180 000 krooni, 2011. aastal 11 511 eurot, aastatel 2012-2020 aga 15 600 eurot (3900 eurot kvartalis). 2021. aastal on stipendiumi suurus 18 000 eurot (4500 eurot kvartalis). 2023. aasta oktoobrist alates on stipendiumi suurus 20 000 eurot aastas ning summat indekseeritakse vastavalt kultuuritöötaja miinimumpalga tõusuga (muudetud 7.02.2023).
Aastas antakse välja tavaliselt 16 stipendiumi, iga Eesti Kultuurkapitali valdkonna kohta kaks.
DeepFlight Super Falcon
DeepFlight Super Falcon on kahekohaline tiiballveeliikur, mida on liigitatud ka eraallveelaevaks.
Akupatareideil töötava tiiballveeliikuri projekteeris Graham Hawkes ja ehitas San Franciscos asuv meretehnika insenerinduse ettevõte Hawkes Ocean Technologies.
Super Falconi mudelid: Mark I ja Mark II. Mark I lasti vette 2009. aastal.
Super Falconiga võib liikuda kuni 30 m sügavuses.
Mark 2 mõõtmed: pikkus 5,9 m, laius 1,4 m (tiibadega 2,7 m) ja kõrgus 1,6 m. Liigub kiirusega kuni 6 sõlme.
Liisuvõtmine
Liisuvõtmine (ka liisutõmbamine, liisuheitmine, liisk, loos) on kokkulepitud toiming mingi otsuse langetamiseks kellegi kasuks või kahjuks.
Tapa linnavolinike loend 1939
Tapa linnavolinike loend 1939 on 15. ja 16. oktoobril 1939 valitud ja Järva maavanema poolt 28. oktoobril 1939 kinnitatud Tapa linnavolinike loetelu :
2121 hääleõiguslikust kodanikust võtsid valimistest osa 1216 (55,8%), 12 kohale oli 17 kandidaati.
7. detsembril 1939 valis volikogu Tapa linnapeaks 12 häälega poolt senise linnavanema Jaan Maidre.
Mitsugu Nomura
Mitsugu Nomura (jaapani keeles 野村 貢 Nomura Mitsugu; sündinud 21. novembril 1956 Muroranis) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Ta sündis aastal 1956 Muroranis (asub Hokkaidō prefektuuri Iburi allprefektuuris).
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1981–1982 12 mängu.
Sanna Aaslav-Kaasik
Sanna Aaslav-Kaasik (sündinud 11. jaanuaril 2001 Tallinnas) on eesti veemootorisportlane.
Ta lõpetas 2019. aastal Kuusalu Keskkooli. Harrastas kooliajal kergejõustikku ja jalgpalli.
Veemotospordiga hakkas ta tegelema 2012. aastal Tallinna Veemotoklubis oma isa Uku Aaslav-Kaasiku juhendamisel.
Sanna on tulnud paadiklassis F-125 kolmel korral (2018, 2019 ja 2021) Eesti meistriks ja ühel korral (2018) Balti meistriks.
Euroopameistrivõistlustel sai F-125 klassis 2019. aastal hõbemedali.
Maailmameistrivõistlustel võitis Sanna F-125 klassis 2021. aastal kuldmedali ning 2019. aastal hõbeda. Juunioride paadiklassis GT-15 sai 2016. aastal pronksmedali.
Äio (Metsatöll)
"Äio" on ansambli Metsatöll neljas stuudioalbum. See ilmus 2010. aastal.
Albumi kaanekujundusel on kasutatud Jüri Arraku maali "Kuju kujuga".
Indrek Vainu
Indrek Vainu (sündinud 18. detsembril 1980) on eesti keskkonnaaktivist.
Ta juhib sihtasutust Keskkonnateabe Ühendus.
Ta on korraldanud metsade ja randade prügist koristamist, metsakaitse protestiaktsioone ja meeleavalduskontserti "Meeleavardus", looduskaitselisi koosviibimisi, arutelusid, seminare, konverentse ning korraldab "Metsalaulupidu" Soomaa rahvuspargis.
Ants Künnapuu
Ants Künnapuu (26. november 1928 Viimsi – 20. september 1988 Tallinn) oli eesti purilendur, langevarjur, lennunduse ajaloo ja lennuspordi populariseerija ajakirjanduses, ta on ka mitme lennundusteemalise raamatu autor. A.Künnapuu on teinud hinnatava panuse eestikeelse lennundusalase sõnavara korrastamisel ning terminoloogia väljatöötamisel. 1954. aastast alates töötas Künnapuu ALMAVÜ Tallinna Lennuspordiklubis instruktorina. Künnapuu lõpetas insenerina Kiievi Tsiviillennunduse Inseneride Instituudi aastal 1964, aastani 1973 töötas ta Tallinna lennukiremonditehases, kuni selle sulgemiseni. Ta on töötanud ka Eesti Tsiviillennunduse Tootmiskoondises Tallinna lennujaamas. Ta oli üks Eesti langevarjuspordi edendajaid, sooritas ise sadakond hüpet ja harrastas ka purilendu
Zgorzelec
Zgorzelec (saksa Görlitz, ülemsorbi Zhorjelc, alamsorbi Zgórjelc) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas, Zgorzeleci maakonna keskus. Asub Neisse idakaldal.
Linn moodustati Görlitzi jagamisega Saksamaa ja Poola vahel 1945. aastal. 6. juulil 1950 sõlmiti Saksa DV ja Poola Rahvavabariigi vahel Görlitzi (Zgorzeleci) leping, millega kinnistati sõjajärgne riigipiir (Oder-Neisse liin).
Viilork
Viilork (ka tuulamishark, küüsik) on kühvlitaoline 5–9 laia puupiiga hark teravilja tuulamiseks.
Viilorki kasutati 19. sajandil peamiselt Saaremaal ja Muhus, aga ka Lätis Kuramaal. Mandril oli tuulamiseks kasutusel hõreda põhjaga sari. Viilorgiga visati vili rehealuse avatud värava kohale üles - tuul kandis aganad eemale, terad langesid alla. Lõuna-Eestis tõsteti sarnase kujuga (rehe)käpa abil vilja tuulamise ajaks sarja sisse.
Causus bilineatus
Causus bilineatus on rästiklaste sugukonda kuuluv maoliik.
Levila
Neid võib kohata roomamas Angolas, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Rwandas, Tansaanias ja Sambias.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Causus bilineatus seisuga 8.05.2015.
Mets-ristirohi
Mets-ristirohi (Senecio sylvaticus) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik.
Mets-ristirohi on ebameeldiva lõhnaga üheaastane rohttaim. Taim meenutab harilikku ristirohtu, ent erinevalt sellest on korvõisikud väikeste, väljapoole rulluvate keelõitega. Üldkatise välimisi lehekesi on 3-5, moodustavad sisemiste üldkatiste lehtede pikkusest kuuendiku, pole tipust tumedad. Taime tavaline kõrgus on 15–60 cm.
Mets-ristirohi on looduslikult levinud Euroopas. Eestis hajusalt, kasvades Eesti eelkõige lääne-, lõuna- ja põhjaosa liivastel kuivematel niitudel, raiesmikel, sihtidel ja hõredates metsades.
Taim on kantud Eesti ohustatud liikide punasesse nimestikku kategoorias "soodsas seisundis".
Tiit Kärner
Ta lõpetas 1960. aastal Kingissepa Keskkooli ja 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal. 1979. aastal kaitses ENSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi juures füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi tahkisefüüsika alal (väitekiri "Rekombinatsioonluminestsents ja paramagnetilised tsentrid kiiritatud MgO kristallides"; juhendaja Tšeslav Luštšik).
Kärner töötas aastatel 1974–1997 Füüsika Instituudis (1985. aastast vanemteadurina). Pärast Füüsika Instituudi liitumist Tartu Ülikooliga jätkas ta 1997–2007 tööd vanemteadurina Tartu ülikoolis.
Teadlasena on ta uurinud ioonkristallide elektronergastusi ja defektide teket lihtsates oksiidides (MgO jt).
Harilik kassinaeris
Kassinaeris (Malva neglecta) on kassinaeriliste perekonda kuuluv taimeliik.
Perekonda kuulub umbes 25–30 liiki ühe-, kahe- ja mitmeaastaseid rohttaimi. Perekonna levikualaks on Aafrika, Aasia ja Euroopa paras- ja lähistroopiline ning troopikavööde.
Kirjeldus
Vars: tõusev või lamav, vahel punakas, karedakarvane, alusel sageli puitunud.
Lehed: 4–7 cm suurused, ümarad, lamedalt hõlmised, pikarootsulised ja täkilised, karvakestega altpoolt. Abilehed on munakujulised.
Õied: kroonlehed 1–1,5 cm pikad, tupest 1,5 korda pikemad, tipud pügaldunud, karvaturoosad või valged. Need arenevad lehekaenlas 3–4 kaupa. Tolmukatetorud on paljad.
Vili: 6–7 mm läbimõõduga kettakujuline karbike. Viljad koosnevad 11–15 karpiidist.
Levik
Harilik kassinaeris on levinud Euraasias lähistroopika- ja paraskliimas ning eelistab lämmastikurikast mulda. Põhja-Ameerikas leidub invasiivseid liike. Taim kasvab prahipaikades, teeservadel ja aedades.
Keemiline koostis
Kogu taim sisaldab lima- ja parkaineid. Lehed sisaldavad askorbiinhapet, tokoferooli ja karoteeni. Seemnete sees leidub triglütseriide (kuni 17,7%).
Kasutamine
Kõik osad on põletikuvastase, uriinieritust suurendava, röga lahtistava ja pehmendava toimega. Rahvameditsiinis kasutatakse kopsukatarri ja mao haiguste korral.
Ravimi valmistamisel kasutatakse lehti või maapealset osa, mis varutakse taime õitsemise ajal. Välispidisel kasutamisel tarvitatakse nahahaiguste, aga samuti angiini ja hemorroidi korral.
Lyon-Saint-Exupéry lennujaam
pisi|Lennujaama Terminal 1B Lyon-Saint Exupéry lennujaam (prantsuse keeles: Aéroport de Lyon-Saint Exupéry), varem tuntud kui Lyon Satolase lennujaam (IATA: LYS, ICAO: LFLL), on rahvusvaheline lennujaam Lyonis. Lennujaam asub umbes 11 kilomeetrit Lyoni kesklinnast. Lennujaama läbis 2016. aastal rohkem kui 9,5 miljonit reisijat.
UC3 Nautilus
UC3 Nautilus oli Taanis eraiviisiliselt Peter Madseni eestvõttel ehitatud ja 2008. aastal vette lastud kahe diiselmootoriga miniallveelaev.
Nautiluse sukeldumissügavus piirdus tavaliselt 100 meetriga, kuigi arvutuslik piirsügavus oli 400–500 m.
Nautilusel oli 16 illuminaatorit. Vee all sai meeskond olla vaid neljaliikmeline, vee peal liikudes võis liikmete arv ulatuda kaheksani.
Nautiluse mõõtmed: pikkus 17,8 m ja laius 2,0 m. Veeväljasurve (vee all) oli 48 tonni. Allveelaev võis liikuda kiirusega kuni 6 sõlme.
Augustis 2017 uppus Nautilus Taani vetes. Hiljem sai allveelaev laiemalt tuntuks tänu mõrvajuhtumile vahetult enne uppumist.
Frey
Frey on mitme suguvõsa nimi:
Freyr (ka Frey) on jumal Skandinaavia mütoloogias
Heino Hindre
Heino Hindre (12. jaanuar 1927 Pärnu – 27. juuli 1965 Tallinn) oli eesti maletaja, problemist, maleajaloolane ning male- ja kabekohtunik. Hindre lõpetas 1946. aastal Pärnu 1. Keskkooli. 1946. aastal asus ta õppima Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonda, kuid haigestus tuberkuloosi ja naasis Pärnusse. Tuberkuloosiga võitles ta elu lõpuni.
Ta töötas aastatel 1950–1965 Tallinnas vabariikliku spordiklubi maleosakonna juhatajana. Oli Kehakultuuri maletoimetajaid.
Maletajana sai Hindre 1954. aastal meistrikandidaadiks. Osales aastatel 1947–1956 kaheksal korral Eesti NSV meistrivõistlustel, kus parimaks tulemuseks jäi 1954. aastal saadud seitsmes koht. 1953. aastal tuli ta Eesti NSV I kirimale meistrivõistlustel Paul Kerese järel teiseks.
Hindre tegutses male- ja kabekohtunikuna. Sai males 1953. aastal vabariikliku kategooria kohtunikuks. Probleemmaletajana võitis ta Nõukogude Liidus ja välismaal auhindu kompositsioonmales ning kuulus NSV Liidu probleemmale II meistrivõistlustel viiendaks tulnud Eesti NSV koondisse.
Tema elutööks oli põhjaliku koguteose "Male Eestis" koostamine, raamat ilmus pärast autori surma (tiitellehel kirjas olev Eduard Lukk ei ole tegelik autor). Hindre oli ka 1955. aastal ilmunud "Maleõpiku" autoreid.
Lõuna 2a
Lõuna 2a on eluhoone Pärnus aadressil Lõuna tänav 2a.
1936. aastal valminud funktsionalistlikus stiilis villa on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Ajalugu
Elamu projekteerisid aastatel 1933–1936 Olev Siinmaa ja Anton Soans. Hoone esimene omanik oli jõukas ärimees, seltskonnategelane ja diplomaat Jaak Jakobson. Ehitus toimus aastatel 1935–1936.
Nõukogude ajal asus villas lasteaed.
1990. aastal alustas hoones tööd puuetega laste ja noorte tugikodu Maarja, mis tegutses seal 2007. aastani.
2008. aastal müüs Pärnu linn villa Port Artur Grupi omanikule Viljo Vetikule 7 miljoni krooni eest (0,45 miljonit eurot).
Tantsutehnika
Tantsutehnika on kõikide tantsude esitamise põhialus.
Tantsutehnikat õpitakse tantsukoolides, tantsustuudiotes ja tantsuringides. Tantsutehnika tundides keskendutakse tantsija keha ettevalmistamisele keerulisemateks tantsuelementideks. Iga tantsustiil läheneb kehale erinevalt. Mõned tantsutehnikad võtavad tugevaks aluseks inimese anatoomia (näiteks ballett, peotants jne), teised aga inimese vaimu või psüühika, kus emotsioon annab liigutusele tähenduse (näiteks Limoni tehnika, contemporary dance jne). Tähelepanu pööratakse õigele kehajoondumisele, tasakaalule, jõule, vastupidavusele, painduvusele jne. Lisaks õpitakse hüppeid, pöördeid ja teisi tantsutehnilisi elemente ning lihvitakse nende sooritamist. Tantsutehnika arendab üleüldist kehalist intelligentsust ja on kehale väga oluline, ennetamaks vigastuste teket.
Enamasti on tantsutehnikad seotud lavatantsudega, sinna alla kuuluvad klassikaline ballett, karaktertantsud, estraaditantsud, rahvatantsud, vabatantsud, plastilised tantsud jne. Lavatantsudes kasutatakse tihti palju keerulisi elemente, mis tähendab, et tantsutehnika on väga olulisel kohal. Tantsutehnika abil õpib tantsija oma keha paremini tundma ja valitsema ning arendab oma füüsilist ja tehnilist võimekust.
Tehnika poolest erinevaid tantsustiile
Tantsutehnikat on võimalik õppida tantsukoolides, tantsustuudiotes ja tantsuringides sõltuvalt tantsustiilist. Tänapäeval on võimalik tantsutehnilisi elemente õppida ka omal käel, õppevideote abil, mis on kättesaadavad internetis. Tantsutehnika tunnid algavad klassikalises mõttes kehasoojendusega, mis hõlmab üldfüüsilisi jõu-, venitus- ja vastupidavusharjutusi, mille tagajärjel saavad lihased soojaks ja pulss kiireneb. Seejärel algab tantsutehnika õppimise osa, kus tantsijad õpivad tunnetama oma keha ning selle valitsemist ja kasutamist ruumis. Tund lõpetatakse olenevalt tantsutehnikast ja tantsustiilist, kuid põhieesmärk on tuua pulss tagasi alla, venitada treenitud lihasgruppe ja anda kehale rahu taastumiseks.
Stadion Miejski
Stadion Miejski (Linnastaadion) on mitme Poola jalgpallistaadioni nimi:
Vastuhakk (film 2008)
"Vastuhakk" on 2008. aastal valminud film, mis kirjeldab Bielski partisanide tegutsemist II maailmasõja ajal. Bielski partisanid oli sõja ajal Valgevene territooriumil tegutsenud rühmitus, mida juhtisid vennad Bielskid ning mis päästis ja värbas juute Natsi-Saksamaa vastaseks võitluseks.
Viktor Botškov
Viktor Botškov (11. november 1900 – 2. august 1981) oli vene jurist, NSV Liidu prokurör 1940–1943.
Vastuhakk (film 2008)
Sisu
1941. aasta augustis on olukord Ida-Euroopas halb. Wehrmacht on alad vallutanud ja Einsatzgruppe A tapab süstemaatiliselt juute. Ellujäänute hulgas, keda ei saadetud koonduslaagrisse või getosse on ka Poola juutidest Bielski vennad: Tuvia, Zus, Asael ja Aron. Nende vanemad hukati natside käsul kohalike politseinike poolt ja vennad otsustavad varjuda Naliboki metsas vandudes, et maksavad vanemate surma eest kätte.
Metsas satuvad vennad kokku teiste juutidest põgenikega ja Bielskid otsustavad nad oma kaitse ja juhtimise alla võtta. Järgneva aasta jooksul saab nende juures kaitset aina rohkem põgenikke. Bielskid hakkavad kohalikest taludest toitu röövima ja kolivad laagri uude asukohta kohe, kui natsidega koostööd tegev kohalik politsei nende vana paiga avastab. Ühel päeval tapab Tuvia politseiülema, kes korraldas tema vanemate mõrva. Bielski vennad hakkavad pärast seda kohalike politseinike ja natsidega arveid õiendama, aga peab oma tegevuse üle järgi mõtlema, kui mõistab, et oma rünnakutega ohustab ta põgenikke ja rünnakutes hukkub liialt palju ta enda mehi. Pärast seda, kui talve tulekul kaks vanemat venda tülli lähevad, otsustab Zus liituda Nõukogude partisanidega. Tuvia seevastu jääb laagrit juhtima. Tuvia lepib Nõukogude partisanidega kokku, et viimased kaitsevad neid ja vastutasuks saavad nemad varustust.
Pärast talve, mis möödus haiguste, nälja, mässukatse ja pideva varjamise tähe all, saavad Bielskid teada, et sakslased on partisanide vastu rünnakule asumas ja Nõukogude partisanid ei kavatsegi neid aidata. Tuvia annab laagrile evakuatsioonikäsu ja laager asub evakueeruma, kui Saksa söösthävitajad ründavad. Osa võitlejaid jäävad viivituslahinguid pidama, et jalaväelasi aeglustada ja nii põgenejatele rohkem aega anda. Vastupanu ei kesta kaua ja maha jäänud võitlejatest pääsevad eluga ainult Asael ja laagriline Sofia.
Põgenejad jäävad varsti kotti ja pärast seda, kui Isaac hukkub, tundub Tuviale, et kõik on läbi, aga ootamatult ründavad sakslasi selja tagant rühm Nõukogude partisane Zusi juhtimisel, kes otsustas taganemisest loobuda ja vennale appi tulla.
Põgenikud pääsevad sakslaste tule alt metsa ja film lõpeb kirjaga, et Bielski partisanid elasid veel kaks aastat metsas ja lõpuks koosnes Bielski salk 1200 inimesest. Seejärel näidatakse Bielskite portreesid ja lisatakse ka nende saatused: Asael astus Nõukogude armeesse ja sai varsti lahingus surma, aga ülejäänud elasid sõja üle ja asutasid New Yorgis veofirma. Veel lisatakse, et keegi Bielski vendadest ei soovinud kunagi oma tegude eest tunnustust.
Yahiro Kazama
Yahiro Kazama (jaapani keeles 風間 八宏 Kazama Yahiro; sündinud 16. oktoobril 1961 Shizuokas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1980–1983 19 mängu.
Anthering
Anthering on vald (Gemeinde) Salzburg-Umgebungi ringkonnas Austria Salzburgi liidumaal.
Geograafia
Anthering asub Salzburgi nõost põhja pool. Salzach moodustab läänepiiri, mis on ka piir Baieriga. Idas on väike linn Seekirchen am Wallersee.
Juri Trifonov
pisi Juri Trifonov (vene keeles Юрий Валентинович Трифонов; 28. august 1925 Moskva – 28. märts 1981 Moskva) oli vene nõukogude kirjanik.
Ta sündis aastal 1925 Moskvas. Tema isa Valentin Trifonov (1888–1938) oli revolutsionäär ja NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi esimees; ema Jevgenia Lurje (1904–1975) oli zootehnik, hiljem insener-ökonomist; ta tegutses ka lastekirjanikuna (pseudonüümi E. Tajurina all). Aastatel 1937–1938 vanemad represseeriti, Juri koos õega jäi vanaema Tatjana Lurje kasvatada.
Tõrva linnavolinike loend 1939
15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Valga maavanema poolt 3. novembril 1939 kinnitati Tõrva linnavolinikeks:
Herennius Etruscus
Elulugu
Herennius Etruscus sündis 227. aastal Pannoonias. Tema isa oli tulevane Rooma keiser Decius ja ema Herennia Cupressenia Etruscilla. Tal oli veel noorem vend Hostilianus, kes oli ka lühikest aega Rooma keiser.
250. aastal alustasid goodid Cniva juhtimisel rünnakut Rooma vastu. Herennius läks neile avangardiga vastu, Decius tuli peaarmeega järgi. Võideldi paar lahingut. Nikopolise lahingus saavutasid võidu roomlased, Beroe lahingus goodid. Decius ja Herennius otsustasid siis Möösias armee reorganiseerida ning valmistuda järgmiseks rünnakuks gootide vastu.
251. aasta juunis kohtusid mõlemad armeed Abrituse lahingus. Herennius suri võitluse alguses vibunoole tabamusse. Oma poja surmast kuuldes pidas Decius sõduritele kõne, öeldes: "Ärge leinake. Ühe sõduri surm pole suur kaotus vabariigile." Decius asus rünnakule ning goodid taganesid soisele pinnale. Rooma sõdurid takerdusid muda sisse, goodid piirasid roomlased ümber ja hävitasid nad. Lahingus suri ka Decius. pisi|Rooma keiser Herennius Etruscus
Tagajärjed
Peale lahingut pidi ohvitser Trebonianus Gallus gootidega häbistava rahulepingu sõlmima. Ta kuulutati 251. aasta juunis keisriks. Hostilianus, kes oli Rooma jäänud, adopteeriti Galluse poolt, kuid suri samal aastal katku.
Rooma Senat andis Herenniusele ja Deciusele peale surma jumala staatuse.
Pihkane ristirohi
Pihkane ristirohi (Senecio viscosus) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik.
Pihkasel ristirohul on hambulise servaga lihtlehed. Taim meenutab harilikku ristirohtu, ent sellest erinevalt on taim näärmekarvane ja kleepuv, nõrga lõhnaga. Keelõied enamasti silmapaistvad, väljapoole rulluva helekollase naastuga.
Pihkane ristirohi on looduslikult levinud Euroopas. Eestis on levinud paiguti, peamiselt ranniku ning asulates, raudteejaamades.
Phnom Penhi rahvusvaheline lennujaam
pisi|Lennujaama terminali esine Phnom Penhi rahvusvaheline lennujaam (IATA: PNH, ICAO: VDPP) (khmeeri keeles:អាកាសយានដ្ឋានអន្តរជាតិភ្នំពេញ, prantsuse keeles: Aéroport International Phnom Penh) on rahvusvaheline lennujaam Phnom Penhis, Kambodža pealinnas. Lennujaam asub umbes 10 kilomeetrit Phnom Penhi kesklinnast. Lennujaama läbis 2017. aastal rohkem kui 4 miljonit reisijat.
Türi linnavolinike loend 1939
15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Järva maavanema poolt 28. oktoobril kinnitati Türi linnavolinikeks (RTL 1939, 101):
1830 hääleõiguslikust kodanikust käis valimas 1509, kehtetuks tunnistati 14. Kandidaate oli kokku 19.
Grigori Safonov
Grigori Nikolajevitš Safonov (26. oktoober 1904 – 1972) oli vene jurist, NSV Liidu peaprokurör 1948–1953.
Innespace Seabreacher
pisi|240px|Innespace Seabreacher Innespace Seabreacher on kahekohaline peal- ja allveesõiduk, mida võib pidada ka skuutriks. Seda on liigitatud ka eraallveelaevaks.
Vankelmootoriga Mazda 13B Seabreacheri projekteerisid insenerid Rob Innes ja Dan Piazza ning ehitas Californias asuv Innespace Productions.
Seabreacheri mõõtmed: pikkus 5,3 m ja laius 1,0 m. Liigub vee all kiirusega kuni 21 sõlme ja vee pinnal kuni 47 sõlme.
Newcastle'i lennujaam
pisi|259x259px|[[KLM|KLMi, Easyjeti ja TUI Airwaysi lennukid lennujaamas.]] Newcastle'i rahvusvaheline lennujaam (IATA: NCL, ICAO: EGNT) on rahvusvaheline lennujaam Newcastle upon Tyne´is Inglismaal. Lennujaam asub umbes 10,5 kilomeetrit Newcastle upon Tyne´i kesklinnast. Lennujaama läbis 2017. aastal rohkem kui 5,3 miljonit reisijat.
Otsustusmets
Otsustusmetsa (Inglise keeles random forest) algoritm kuulub ansambelõppe meetodite hulka. Ansambelmeetodi mõte on kasutada koos paljusid "nõrku õppijaid" (siinkohal otsustuspuu), et moodustada nendest üks "tugev õppija". Nagu ka teised masinõppe meetodid, kasutab otsustusmets õppimiseks ja väärtuste ennustamiseks treeningandmeid.
Klassifikatsiooni algoritmide täpsus suurenes, kui esmakordselt loodi eri puudest koosnev ansambel, sellise algoritmi väljundiks on puude poolt kõige enam ennustatud klass. Selliste ansamblite kasvatamiseks kasutatakse tavaliselt juhuslikke vektoreid, mis juhivad iga puu kasvu ansamblis.
Varajane näide sellisest algoritmist on bagging-algoritm, mille koostas Breiman aastal 1996. Bagging-meetodi puhul kasutatakse puu kasvatamiseks juhuslikku hulka treeningandmete hulgast.
Algoritm
Otsustusmetsa algoritmil on kaks staadiumi. Üks on otsustusmetsa loomine ja teine on loodud otsustusmetsa põhjal ennustuste tegemine.
Kaitseministeeriumi teeneterist
Kaitseministeeriumi teeneterist on Eesti Kaitseministeeriumi aastast 1998 välja antav tunnustus (teeneterist), et tunnustada inimesi silmapaistva tegevuse eest Eesti riigikaitse arendamisel. Teeneterist võidakse anda Kaitseministeeriumi ametnikule või Eesti ja välisriikide kodanikule. Teeneteriste antakse välja harilikult kaks korda aastas: 24. veebruaril ja 23. juunil. Teeneteristil on kolm klassi.
Otsustusmets
Algoritm
Otsustusmetsa loomise pseudokood:
Viru ralli
Võistluse ajalugu ulatub aastasse 1977, kui Virumaal toimus autorallivõistlus "Estonia 77".
Neoliitikumi pikkmaja
Neoliitikumi pikkmaja on neoliitikumis ehk 4.–2. aastatuhandel eKr Euroopa esimeste talupidajate seas populaarne olnud elamutüüp. Hoone olemasolu on kindlaks tehtud siiani maapinnas olevate vundamendiaukude põhjal.
Ehitus
Pikkmaja oli ühekorruseline ning selle laius oli 5,5–7 meetrit ning pikkus 20–48 meetrit. Elamu põhiplaan oli alati ristkülikukujuline. Tihtipeale ehitati majad põhja-lõuna suunal. Hoone oli jaotatud üheks kuni kolmeks eraldi otstarbega osaks, olenevalt pikkusest. Teadaolevalt on tegemist ühe esimese puitsõrestikule ehitatud konstruktsiooniga. Välisseinad olid segust, mis koosnes savist, murust ja õlgedest, katus oli kaetud puidust laastude, puidu koore või õlgedega. Aknaid pikal majal ei olnud ning sissepääsuks oli vaid üks uks, enamasti lõunapoolses otsas.
Kasutus
Eeldatavasti asusid lõunapoolses otsas tööruumid, kuna see oli kõige suurema valgusega ruum, keskel eluruumid koos küttekehadega ning põhjapoolne ots oli kasutusel aidana. Ühe kogukonna moodustasid viis kuni kaheksa pikka maja, elanike arv oli kuni 250. Ühes majapidamises elas kaks või kolm põlvkonda, 20–30 inimest.
Brylevičy
pisi|left Brylevičy (vene keeles Brilevitši, transkribeerituna Brõlevitsõ) on Minski linnaosa, mis asub linna lõunaosas Maskoŭski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad bussid ja trollid, seal asub ka esimese metrooliini Malinaŭka peatus ja raudteel Kurasoŭščyna raudteepeatus.
Otsustusmets
Muutujate tähtsus
Otsustusmetsa saab kasutada selleks, et hinnata erinevate muutujate tähtsust klassifikatsiooni- või regressiooniprobleemis. Tähtsamad muutujad mõjutavad väljastatavaid väärtuseid rohkem. Seevastu vähetähtsad tunnused avaldavad mudeli ennustustele väiksemat mõju ja seega võib need tunnused otsustusmetsa mudelist välja jätta, tehes nii mudeli lihtsamaks ja kiiremaks.
Brylevičy
Brylevičy koosneb kolmest mikrorajoonist. Haridust annavad kaks keskkooli, seal on ka üks raamatukogu.
Otsustusmets
Muutujate tähtsus
Muutujate tähtsuse hindamiseks on kaks mõõdet. Esimene mõõde põhineb sellel, kui palju väheneb täpsus, kui tunnus mudelist välja jäetakse. Teine mõõde põhineb sellel, kui palju väheneb andmete ebapuhtus Gini indeksiga, kui muutujat kasutatakse puutipu lahknemiseks.
Otsustusmetsa eelised ja puudused
Otsustusmetsa eelised:
Otsustusmetsa puudused:
Brylevičy
Ajalugu
Brylevičy eraldati Ryłaŭščyna külast 1577. aastal, mil sellest sai iseseisev maavaldus. Hiljem kujunes see taas Ryłaŭščyna küla osaks, mis hakkas 1964. aastal kandma nime Družba.
1989. aastal arvati Družba küla Minski koosseisu. 2005. aastal hakati uut linnaosa rajama; ühtlasi kavandati ka vanade külahoonete lammutamist, mis lõpetati 2015. aastal.
Algul plaaniti uus linnaosa nimetada Družbaks, ent 2006. aastal võeti Minski linnanõukogus vastu otsus, et uue linnaosa nimeks saab Brylevičy.
Vilfredo Pareto
Vilfredo Pareto (15. juuli 1848 Pariis – 19. august 1923) oli itaalia majandusteadlane ja sotsioloog.
Ta uuris loogilise ja mitteloogilise vahekorda inimese käitumises, samuti majanduslikku tasakaalu. Ta oli marginalistliku Lausanne'i koolkonna liidreid.
Nn 80/20 reegel ehk Pareto printsiip pärineb tema tööst.
Teosed
Tema peateos on "Trattato di sociologia generale" (1916), mis ilmus esimest korda inglise keeles 1935. aastal pealkirjaga "The Mind and Society".
Harilik punavärvik
Kirjeldus
Harilik punavärvik on suvihaljas mitmeaastane rohttaim, kasvab 50–100 cm kõrguseks. Taim on hemikrüptofüüt ehk teisisõnu elab ta ebasoodsa aastaaja üle vahetult maapinna lähedal asuvate pungade najal, samas kui taime maapealne osa närbub ja kasvab hiljem uuesti. Munajaselliptilised kuni munajassüstjad lehed on 3–11 cm pikad ja 0,8–2,5 cm laiad, paiknevad männaseliselt 4–7-kaupa varre ümber. Taim ronib varrekantidel ja lehtedel asuvate allasuunatud karvakeste abil. Risoom võib olla enam kui meetripikkune ja kuni 12 mm jäme.
Õied on väikesed, 3–5 mm läbimõõduga, viie kahvatukollase kroonlehega ja koos tihedates kobarates. Õitseb juunist augustini, viljad on väikesed 4–6-millimeetrise läbimõõduga punased kuni mustad marjad. Kromosoomiarv on 2n = 66.
Orlando rahvusvaheline lennujaam
pisi|Orlando rahvusvahelise lennujaama terminal Orlando rahvusvaheline lennujaam (IATA: MCO, ICAO: KMCO, FAA LID: MCO) on rahvusvaheline lennujaam, mis teenindab Orlando linna Floridas USAs. Lennujaam asub umbes 10 kilomeetrit Orlando kesklinnast. Lennujaama läbis 2017. aastal 44 611 265 reisijat. Lennujaam on Florida osariigi kõige aktiivsem lennujaam. Lennujaam on Silver Airwaysi kodulennujaam.
Loomkatse
pisi|Mälestusmärk katseloomadena hukkunud merisigadele Riemsis pisi|Wistari laborirott|288x288px Loomkatse (loomsed uuringud, in vivo katsed) on inimeste asemel loomade peal tehtav uuring. Loomkatseid hõlmavaid uurimusi viiakse läbi ülikoolide teadusasutustes, meditsiinikoolides, farmaatsiafirmades, kaitseasutustes ja ka kommertsettevõtetes, mis pakuvad loomkatsete võimalust. Loomkatsed võivad olla nii alusuuringuteks (geneetika, arengubioloogia, käitumisuuringud) kui ka rakendusuuringuteks (biomeditsiinilised uuringud, ravimiuuringud, toksikoloogia, kosmeetika).
Loomi kasutatakse ka hariduses, tõuaretuses ja kaitseuuringutes. Katsetuste regulatsioonide rangus erineb riigiti. Kasutatavate loomade allikad erinevad riigiti ja olenevad loomaliigist. Enamik loomi on spetsiaalselt aretatud, kuid teised on kas püütud metsikust loodusest või vahendatud edasimüüjate kaudu varjupaikadest või oksjonitelt.
Loomkatsete tulemusi ei saa alati inimestele üle kanda, nii näiteks väidetakse loomkatsete põhjal, et kanep ravib vähki, kuid käimasolevad kanepi toime inimuuringud ei ole seda adekvaatselt tõestanud.
Voergaardi piiskopilinnus
Voergaardi piiskopilinnus (taani keeles Voergaard Slot) on linnus, loss ja mõis Taanis Jüüti poolsaare põhjaosas Vendsyssel-Thy saarel Brønderslevi vallas.
Loomkatse
Ajalugu
Toksikoloogia katsed said tähtsaks 20. sajandil. Enne seda, 19. sajandil, olid ravimite tootmist reguleerivad seadused palju vabamad. Kuid pärast mitut traagilist ravimikatastroofi võtsid paljud riigid vastu seadused, mis nõudsid ravimite katsetamist loomade peal, enne kui neid võis müüa.
Voergaardi piiskopilinnus
Aadress: Voergaard Slot – Voergaard 6 – DK-9330 Dronninglund – Tel: +45 98 86 71 08 – info@voergaardslot.dk
Loomkatse
Loomade tingimused ja kasutamine
Kolm R-i (ingl The Three Rs) on kolm juhtivat põhimõtet katseloomade eetilisema kasutamise ja kohtlemise tarbeks. Põhimõtted pakkusid välja W.M.S. Russel ja R. L. Burch 1959. aastal. Kolm R-i tähendavad:
Voergaardi piiskopilinnus
Asukoht
Linnus jääb E45 kiirtee 14 mahasõidust 800 m kagusse ja asetseb Voeri jõe kahe parempoolse ojaharu vahel. Linnusest umbes 1 km idakagus asub Voeri kirik.
Ajalugu
1481 on kirjalikult mainitud talu või mõisat. Sellest ajast võib pärineda linnuse esimene, kõige vanem ehitusetapp. 1509. aastani valdas linnust Anders Pedersen. 1510 andis tema poeg, vasall ja rüütel Jakob Andersen, linnuselääni üle Børglumi piiskopile Niels Styggele.
Vendsyssel pole mitte tavaline saar, vaid on tegelikult Jüüti poolsaare põhjaosa, mida lõunapoolsest mandriosast eraldab pikk ja kitsas väin. Saarel asub Børglumi klooster, mis oli tervet saart hõlmava piiskopkonna halduskeskus.
Mõne aja pärast läks piiskop Stygge elama Voergaardi koos oma armukese, rüütel Bonde Duelt röövitud Elsebeth Gyldenstjerniga, kuna Voergaard "tundus mõnusam ja mugavam olevat, kui suur ja kõle klooster". Piiskoppi peeti üsna egotsentriliseks meheks, kes suure usklikuna samas ei hoolinud eriti abielukeelust ja tsölibaadist.
1534 vallutas Skipper Clementi talupoegade vägi krahvi (kuninga) lipu all linnuse. Pärast reformatsiooni otsustati 1536, et valdus koos muu piiskopkonnaga läheb üle Taani kuningale.
1539 piiskop Stygge Krumpen vahistati, süüdistatuna vanade seaduste ja tavade järgimises ning pärast reformatsiooni välja antud uute määruste tõrjumises. Siiski on teada, et piiskop oli oma range usuga piiskopkonnas väljapaistev preester ja austusväärne juht, kuulus premonstraatide ordusse (augustiinlastele lähedased norbertiinid) ning oli sellega viimane "katoliikluse kants" terves Taani kuningriigis. Kuna altkäemaksu talle anda ei saanud, siis tõsteti tema vastu üles fabritseeritud süüdistusi ja apellatsioonist keelduti. Piiskopkonna varad ja maad läksid ametlikult kuningale, linnused jaotati mõisateks ja piiskopkond sekulariseeriti. Stygge Krumpen jäi viimaseks Børglumi piiskopiks.
1578 andis Taani kuningas Frederik II linnuse Karen Krabbele. Tema tütar Ingeborg Skeel hakkas linnust muutma. Ta lasi hollandi ehitusmeistri Phillip Brandini juhatusel linnust ehitada ümber nii, et selle idatiiva kohale kerkis renessanss-stiilis loss (praegune peahoone). 1588 on ümberehitus valmis. Frederik II kinkis Ingeborgile suursuguse liivakivist tahutud värava, mis on algselt mõeldud kaunistama tema enda Frederiksborgi lossi Hillerødis. See lisati nüüd uuele idatiivale.
1579 ehitasid Otto Banner ja Ingeborg Skeel ümber linnuse lähedal asuvat Voeri külakirikut.
17. sajandil toimunud Taani-Rootsi sõdade ajal piirasid rootslased linnust ja vallutasid selle mitu korda (näiteks 1627–1629 ja 1643–1645). Seal on asunud ka Rootsi väe peastaap. Näiteks 1644. aastal vallutas kolonel Vogn Vognseni vabatahtlike talupoegade vägi linnuse rootslaste käest tagasi.
1686–1791 oli loss perekond Reetzi omandis. 19. sajandil vahetusid omanikud mitu korda ja ka loss lagunes tasapisi. 1872 võttis lossi üle Peter Brønnum-Scavenius, kes lasi lossi ulatuslikult korrastada ja restaureerida. Ta ostis ka osaliselt tagasi vanu, vahepeal juba maha müüdud põllumaid ja lahustükke. 1914, kui vana mõisnik suri, ulatus maavaldus 2000 hektarini ja oli sellega üks suurimaid Taanis. 1933 viidi läbi maakorraldus, millega paljud lahusmaatükid liideti ja eraldati lossi valdustest.
1955 müüdi järelejäänud kinnistu prantsuse-taani krahvile Ejnar Oberbech-Clausenile, kes algatas ka ulatuslikud restaureerimistööd. Krahv oli oma varanduse kogunud ja teeninud Prantsusmaal ning abiellus seal tuntud kirurgi Péani tütre, krahv Chenu-Lafitte lesega. Nende kahe perekonna varadest moodustatigi suurem osa lossi kunstikogust.
1963 vana krahv suri ja lossivaldus läks perekonnafondi kätte, kes on seadnud oma ülesandeks pärandi säilitamise oma järglastele ja kunstikogu demonstreerimise avalikkusele.
Ehitus
Linnus on ruudukujulise põhiplaaniga laagerkastell, mille küljed asuvad põhiilmakaartes. Algselt oli majalinnus ja hilisem suurem hoonetiib ainult põhjaküljel, mujal pidi hoovi ümbritsema ainult ringmüür. Linnuse põhjatiiva seinad on meetripaksused ja ehitatud suurtest punastest tellistest. Linnuse põhjatiivas on ka kabel, mis on pühitsetud Malta ordule, mille liige ka krahv Oberbech-Clausen oli.
Arvatavasti oli sissepääs linnusesse koos väravaehitise ja tõstesilla ida pool nagu praegugi. Idatiiva keskel on praegu väravakäik-kangialune sissepääsuga linnusehoovi. Suletud õue siseküljel vastu müüri võis asetseda majandushooneid. Tiibade all on tünnvõlvidega keldrid. Tiibade nurgas on hoovi pool väike trepikojatorn. Kambrikestega tornid on ehitatud juba uusajal idatiiva välisnurkades.
Täielikult on neljas küljes alles võimas vallikraav, mis sai vett kahest Voeri jõe harust, mille vahel linnus asub.
Praegune seisukord
Kogu kompleks on enamjaolt täielikult ja ümberehitatuna säilinud Põhjamaade renessanss-stiilis ning L-tähe kujuline. Lõuna- ja lääneküljel ei ole näha algset linnusemüüri. Varasemad kraaviäärsed vallid on tasandatud ja ei ole ka algset tõstesilda. Ida pool on mõisa majandushooneid. Linnuse lääne- ja lõunaküljel teisel pool vallikraavi on umbes 10 ha suurune vana lossiaed, mis nüüd on tasapisi metsastunud. Sinna viib linnuseala lääneküljelt üle vallikraavi väike puusild.
Mitu juba keskaega ulatuvat kummituslegendi on lisanud linnusele salapära.
Praegu on linnuses ka muuseum, kus on vana lossiaegset mööblit, samuti kunstikogus olevate maalikunstnike Goya, Rubensi, Raffaeli ja El Greco maale ja Hiina Mingi dünastia keraamikat. Linnuses korraldatakse keskaja päevi ja detsembris toimuvad advendiaja üritused.
Loomkatse
Loomade tingimused ja kasutamine
asendamine (ingl replacement), mis viitab sellele, et võimalusel asendataks ja eelistataks meetodeid, mis ei vaja loomade kasutamist saavutamaks samu teaduslikke väljundeid;
vähendamine (ingl reduction), mis tähendab, et tuleks rakendada meetodeid, kus vähema arvu loomadega saaks piisava koguse informatsiooni või saada rohkem informatsiooni sama arvu loomadega.;
Nelk (vürts)
pisi| Nelk on vürts, mis koosneb nelgipuu kuivatatud õiepungadest.
Loomkatse
Loomade tingimused ja kasutamine
täiustamine (ingl refinement), mis viitab sellele, et loomkatsete puhul peaks püüdma tekitada neile võimalikult vähe valu, piinlemist ja stressi ning parandama loomade üldisi elutingimusi.
Nelk (vürts)
Vürtsiks mõeldud nelgipuu õiepungad korjatakse enne puhkemist, kui nad on punaka värvusega. Õienuppude kogumine on käsitsitöö, kõige väärtuslikumaks hinnatakse taime tipmistelt õisikutelt saadud pungi. Saaki kogutakse kaks korda aastas. Ühelt suurelt puult võib aastas saada 2–4 kilo õiepungi.
Kogutud pungad kuivatatakse kas lehtedega kaetult päikesesoojuses või nõrgas kuumuses. Oluline on kuivatustemperatuuri ja -tingimuste täpne jälgimine, sest liigne soojus põhjustab eeterlike õlide lendumist ja vürtsi kvaliteedi halvenemist. Kuivatamine kestab seni, kuni pungade painutamine viib nende murdumisele iseloomuliku praksatusega. Kuivanult muutuvad õiepungad kas punakaspruuniks või suisa mustaks ning nende elastsus taastub.
Loomkatse
Loomade tingimused ja kasutamine
Kolm R-i ei toeta ainult alternatiivide kasutamist, vaid rõhub ka üldise teadusliku töö täiustamisele ja parandamisele loomadega ning nende elutingimuste parandamisele.
Statistika
Täpsete andmete saamine ülemaailmselt kasutavate loomanumbrite kohta on väga keeruline. Assotsiatsiooni Suurbritannia Ühing Vivisektsiooni Tühistamiseks (BUAV) hinnangu kohaselt kasutatakse loomkatsetes ligi 100 miljonit selgroogset iga aasta.
Nelk (vürts)
Nelki lisatakse mitmetele alkohoolsetele jookidele, eeskätt likööridele, samuti Aasia regioonis levinud karastusjookidele, näiteks nelgilimonaadile. Et alkoholis lahustuvad hästi just nelgi mõrumaitselised ühendid, annab nelgilisand likööridele omapärase mõrkja meki. Ergutava toimega jookidest on maailmas tuntud nii nelgilisandiga kohv kui ka tee.
Loomkatse
Statistika
2011. aastal andmete kohaselt on Euroopa Liidus (edaspidi EL) katsetes ja muudel teaduslikel eesmärkidel kasutatud selgroogsete koguarv peaaegu 11,5 miljonit. Närilised koos küülikutega moodustavad 80% kõikidest ELis katseteks kasutatud loomadest. Kõige tavalisem katseloomade liik on hiired, kes moodustavad 61% katseloomade koguarvust, neile järgnevad rotid (14%). Nagu varasematelgi aastatel, oli teine enim kasutatud loomade rühm kõigusoojased loomad (peaaegu 12,5%). ELis ei ole alates 1999. aastast kasutatud katsetes inimahvlasi.
Nelk (vürts)
Nelk kuulub kohustusliku osana mitmete rahvuslike vürtsisegude hulka, näiteks India karri, Prantsuse neljavürtsisegu, Hiina viievürtsisegu või Maroko maitseainete koostises. Suur kogus nelki leiab kasutamist ka tubaka lisandina, eriti just Indoneesias, kus nelgilisandiga sigarette tuntakse nimetusega "kretek".
Loomkatse
Kasutatavate loomade päritolu
Euroopa liidus on kasutatavate loomade päritolu reguleeritud direktiivi 2010/63/EL järgi, mille kohaselt peavad laboriloomad olema spetsiaalselt aretatud, välja arvatud juhul, kui loom on seaduslikult imporditud ega ole metsik ega hulkuv loom (erikorralise leppega võib ka sellel olla erandeid). Enamus 2011. aastal kasutatud loomaliike pärineb ELi loomakasvatuskeskustest. Teatavad liigid, näiteks kassid, koerad, tuhkrud ja Vana Maailma ahvid pärinesid nii ELis kui ka väljaspool ELi asuvatest kasvatuskeskustest. Katseloomad pärinevad eri kohtadest. Erinevad selgrootute loomaliinid paljundatakse laboris koha peal. Selgroogsed loomad ostetakse enamasti sisse kasvatuskeskustest, kuid osade loomade puhul kasutatakse ka loodusest püütud või oksjonilt ja varjupaigast ostetud isendeid.
Selgrootud
pisi|Drosophilia melanogaster ehk äädikakärbes Kuigi selgrootuid kasutatakse palju rohkem kui selgroogseid, on nendega seotud uuringud palju vähem reguleeritud. Enim kasutatud selgrootud liigid on Drosophilia melanogaster, puuviljakärbes ja Caenorhabditis elegans, varbuss''. C. elegans''i puhul on tegemist ümarussiga, kelle keha on üleni läbipaistev ja kelle keharakkude täpne järjekord on teada. D. melanogasteri puhul on võimalik kasutada väga suurt valikut geneetilisi tööriistu. Selgrootute eelisteks selgroogsete ees on lühikene elutsükkel ja lihtsam suure hulga isendite uurimine ja hoiustamine. Samas putukatel puuduv omandatud immuunsus ei võimalda neid kasutada mitmesugustes meditsiinilistes uuringutes nagu näiteks vaktsiini väljaarendamine.
Selgroogsed
vasakul|pisi|Lahatud hiire preparaat Närilised koos küülikutega moodustavad 80% kõikidest ELis katseteks kasutatud loomadest. Kõige tavalisem katseloomade liik on hiired, kes moodustavad 61% (u 7 miljonit) katseloomade koguarvust, neile järgnevad rotid (14% ehk umbes 1,6 miljonit). Hiiri kasutatakse katseloomadena enim nende väikese suuruse, madala hinna, kerge käsitlemise ja kiire reproduktsiooniaja pärast. Hiire geenid on 99% ulatuses inimese omadega sarnased ja neid peetakse parimaks inimese geneetiliste haiguste mudeliks. Geeniteholoogia abil on võimalik luua erinevaid geneetiliselt muundatud hiiri, kes oleksid mudeliks laiale valikule inimese haigustest. Rotte kasutatakse samuti palju füsioloogilistes, toksikoloogilistes ja vähiuuringutes, kuid rottide puhul on geneetiline manipulatsioon palju raskemini teostatav, mis limiteerib nende kasutamist.
Teine enim kasutatud loomade rühm ELis (2011. aastal) on kõigusoojased loomad (peaaegu 12,5%). Kolmas enim kasutatud loomade rühm olid linnud, kes moodustasid üldkasutusest 5,9%.
Primaadid (v.a inimesed)
pisi|Šimpans Ham, esimene inimlane kosmoses Primaate kasutatakse toksikoloogiatestides, AIDSi- ja hepatiidiuuringutes, neuroloogia-, käitumis- ja kognitsiooniuuringutes, reproduktsiooniuuringutes, geneetilistes uuringutes ja ksenotransplantatsiooni uurimisel. Primaadid kasvatatakse uuringu otstarbeks või püütakse metsikust loodusest. Kokku kasutatakse Euroopa liidus ja USAs loomkatseteks ligi 70 000 primaati aastas. Enamus katseid tehakse makaakide peal, kuid kasutatakse ka marmosette ning perekondade Ateles ja Saimiri ahve. USAs kasutatakse ka šimpanse ja paaviane. Kasutades primaate, loodetakse leida ravi Huntingtoni tõve vastu, luuakse paremaid AIDSi mudeleid.
Uuringute klassifikatsioon
Alusuuringuid tehakse selleks, et avastada, kuidas organismid arenevad, talitlevad ja käituvad. Loomkatsete vastased protesteerivad, et alusuuringutel on väike praktiline otstarve, kui üldse. Kuid teadlaste sõnul pakuvad just alusuuringud vajalikke teadmisi rakendusuuringute teostamiseks ja arenemiseks.
Ksenotransplantatsiooni uuringud hõlmavad ühe liigi kudede või elundite transplantatsiooni teisele liigile. Seda tehakse eelkõige selleks, et lahendada doonorelundite puudus.