cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rebala kihelkond (Virumaa)
Rebala, võib-olla aga kogu Virumaa keskne linnus, oli Rakvere Vallimäel asunud Tarvanpää linnus. See paiknes Revalast Vadjamaale ja Toolse sadamakohast lõunasse viiva tee ristumiskohas ning linnuse juures oli tõenäoliselt ka kaubitsemiskoht. Seda kinnitavad Rakvere lähikonna suured aardeleiud. Rakvere piirkonna kõrval olid tihedamalt asustatud ka Kadrina-Neeruti ja Varangu-Haljala ümbrus. Rebala lääne ja loodeosa asustus oli hõre.
Kirjalikest allikatest mainivad Rebalat Taani hindamisraamat, mis annab ülevaate 13. sajandi alguse Virumaa kihelkondadest ja küladest ning mille andmetel oli Rebala põllumajandusliku maa suuruseks 1262 adramaad, ning Henriku Liivimaa kroonika, mis kirjeldab Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu juhtimisel toimunud 1219. aasta sõjakäiku Virumaale, kus Rebala kihelkond anti sakalastele rüüstata.
1220. aastatel, kui Rebala läks Taani võimu alla, loodi selle territooriumil ilmselt eri asustuskeskustest lähtudes kaks kirikukihelkonda – Kadrina ja Haljala, millele hiljem lisandus Rakvere kirikukihelkond, mis hõlmas samuti osaliselt endise Rebala maid.
Sooru mõis
Sooru mõis (saksa keeles Soorhof) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Luke kihelkonnas.
Elmar Loodus
Elmar Loodus (4. detsember 1916 – 1. aprill 2001) oli eesti haridustegelane.
Ta oli aastatel 1948–1950 Põlva Mittetäieliku Keskkooli direktor ja seejärel lühikest aega 1950. aastal loodud Põlva Keskkooli direktor.
Sooru mõis
Ajalugu
Selle valduse andis Robin von Eltz augustis 1388 Diedrich (Tidert) Ringenstedtile ja tema suguvõsale. Aastal 1431 andis Cisse von dem Rutenberg sealsed valdused Tile Berendele, Bernd von der Borch läänistas mõisa aastal 1480 aga Goswin Anrepile. Aastal 1522 sai Johann Anrep Wolter von Plettenbergilt adramaa jagu varem Schlippenbachdele kuulunud maad juurde. Aastal 1599 oli mõisa omanikuks Reinhold Anrep, aastal 1637 aga Johann Anrep. Aastal 1646 andis Kristiina mõisa Joachim Barneckenile, tingimusel, et too surnud Johanni tütrele 500 taalrit maksab. Joachimit hakati aga süüdistama vaenus Rootsi riigi vastu.
Nii läks aastal 1656 Sooru Heinrich von Albendeli (Albedyll) valdusse, aastal 1682 päris mõisa aga tema poeg Otto Reinhold von Albedyll. Seejärel sai mõisast reduktsiooniprotsessi käigus riigimõis, ent aastal 1725 tagastati mõis Reinhold Wilhelm von Albedyllile. Aastal 1740 müüsid tolle lesk Margaretha ja poeg Wilhelm mõisa 8000 taalri eest Hermann von Reuternile. Aastal 1748 loovutas too mõisa oma vennale Johann Reuternile. Andreas August Römer ostis aastal 1785 mõisa 30 000 rubla eest Christoph Hermann Reuternilt ära.
Elmar Loodus
1950. aasta novembris edutati ta Põlva Linna RSN Täitevkomitee haridusosakonna juhatajaks.
Sooru mõis
Ajalugu
Mõisa järgmiseks omanikuks sai Andreas Augusti tütar Auguste Sophie Smitten, kes aastal 1809 mõisa 30 000 rubla eest ära ostis. Aastal 1862 päris mõisa tema tütar Elise von Wrangell.
Elmar Loodus
Ta lõpetas 1953. aastal Tartu Õpetajate Instituudi ja oli seejärel aastatel 1953–1956 Tartu I Keskkooli direktor.
Ta oli ka Tartu Linna RSN Täitevkomitee haridusosakonna juhataja, inspektor ja metoodik.
Sooru mõis
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 6,25 adramaad, sellele allus 174 mees- ja 193 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus 1 ja 1/4 adramaad. Aastail 1688 ja 1734 oli adramaid5 ja 3/4, aastal 1758 aga 6 ja 1/4 adramaad. Aastal 1823 oli mõisa suurus 5 ja 11/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 5 ja 17/20, aastal 1881 oli neid aga 3 ja 9/80, lisaks allus mõisale 6 ja 34/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
Mõisaansambel
Mõisa hoonestus püstitati valdavas osas 19. sajandi teisel poolel Wrangelite ajal. Väike ühekorruseline härrastemaja on tänaseks hävinud. Kõrvalhoonetest tähelepandavaimad on postidele toetuva ulualusega aidahoone ja hilisklassitsistliku fassaadiga tall-tõllakuur. Mõisakompleks asub Valga maakonnas Valga vallas Soorul.
Linksys
Linksys on kodu- ja kontorivõrgutoodete kaubamärk, mida tänapäeval valmistab Cisco Systems.
2008. aastast alates on kõiki Linksysi tooteid müüdud "Linksys by Cisco" märgi all ning mõnd Linksysi toodet müüakse märgi all Valet. Endine Linksysi koduleht suunab nüüd külastajad Cisco kodulehele.
Chlorococcales
Chlorococcales on selts klorofüütide klassis rohevetiktaimede hõimkonnas.
Sellesse seltsi kuulub mitmesuguse ehitusega organisme. Rakke ümbritseb polüsahhariididest sein, mis koosneb tselluloosist. See eristab neid Volvocales 'i seltsist, mille liikide rakuseinad on moodustunud glükoproteiinidest. Esineb nii viburitega kui ka viburiteta liike, kuid kuna viimased sisaldavad basaalkehi ja nende juurde kuuluvaid struktuure, on põhjust arvata, et terve selts on arenenud viburitega eellasest.
Paljunemine toimub viburiteta vormidel sugutult, tavaliselt autospooride moodustamise teel. Need sarnanevad morfoloogiliselt neid moodustanud vegetatiivsete rakkudega. Kolooniaid moodustavatel liikidel ühinevad ühes vanemrakus moodustunud spoorid uueks kolooniaks ja kohe ka vabanevad ning rakkude arv seega kolooniates ei suurene.
Madona piirkond
Madona piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Madona, Cesvaine, Lubāna ja Ērgļi piirkonnad ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Madona piirkonna pindala on 3354,8 km². Piirkonna halduskeskuseks on Madona linn.
Rohe leiud
Rohe leiud on arheoloogilised leiud, mis on leitud Jõgeva maakonna Jõgeva valla Rohe külast.
I leid sisaldas söetükikesi, kõdunenud luid, kaht kuljustega kaunistatud noatuppe ja kaht lainjat raudtraadist ripatsikandjat koos kuljustega. I leid dateeritakse 13. sajandisse.
II leid koosnes 154 anglosaksi mündist, mis olid vermitud 11.-12. sajandil.
Kohila (tantsurühm)
Hermes on Kohilas tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhib Mare Sarapuu.
Rühm alustas tegevust 1980.
Rühm esines 1999 ja 2004 festivalil Europeade.
Braunlage
Braunlage on linn ja tervisekeskus Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Goslari kreisis.
Braunlage paikneb Warme Bode ääres, mis on Bode jõe ülemjooks, piiri lähedal Elendiga Saksi-Anhalti liidumaal. Omavalitsus ulatub piki Harzi rahvuspargi kaguserva kõrguselt 550 m kuni kõrguseni 971 m Wurmbergi tipus. Teised tipud lähikonnas on Achtermannshöhe ja Hahnenkleeklippen.
Ajalugu
thumb|Braunlage rauatehas, 1654. aasta gravüür, [[Matthäus Merian]]
Asulat on esmamainitud 1227. aastal kui Brunla, roona toimis linn kaevandusasulana Harzi metsades. See ilmus 1253. aastal Saksimaa Regensteini krahvide registrisse kui Brunenlo ja taaselustati, kui nende järglased Blankenburgi krahvid rajasid 1561. aastal sinna rauatehase. Blankenburgi dünastia väljasuremisega 1599. aastal läks Braunlage Braunschweig-Wolfenbütteli hertsogitele.
17. sajandil oli see väike Braunschweigi alev, mis paiknes endiste Blankenburgi maade lääneosas. Turism arenes 19. sajandi lõpust alates, teised äriharud olid metsandus ja suur graniidikarjäär Wurmbergil. 1910. aasta paiku sõitis üks esimestest linnalähedastest bussiliinidest Bad Harzburgist üles Braunlagesse, seda teenindasid Büssingi sõidukid. Wurmbergi suusahüppemägi püstitati 1922. aastal (lammutati 2014. aastal). 1934. aastal sai Braunlage linnaõigused ja omavalitsusstaatuse kui tervisekeskus.
Pärast Teist maailmasõda paiknes Braunlage kindlustatud Saksamaa sisepiiri lähedal, mis jooksis üle Harzi mägede. 1963. aastal rajati sinna Wurmbergi gondeltõstuk, täna pikkusega 2,8 km ja kõrguste vahega 400 m tipujaama, pikim Põhja-Saksamaa. 7. mail 1964 demonstreeris Gerhard Zucker Hasselkopfi künkal postirakettide lendu. Üks rakett plahvatas, tappes kaks pealtvaatajat.
Saksamaa taasühinemisest saati 1990. aastal paikneb Braunlage taas Harzi turismipiirkonna keskmes, siiski peab see toime tulema naaberkuurortide kasvava konkurentsiga Saksi-Anhaltis.
thumb|Wurmberg umbes 1900. aastal
Kultuur ja vaatamisväärsused
Kohaliku ajaloo muuseum hõlmab Braunlage traditsiooni tervisekeskuse ja Rahvusvahelise Suusaföderatsiooni (FIS) ametliku toimumiskohana. Linnas on ulatuslikud spaa-aiad.
Sport
Kohalik hokimeeskond Harzer Wölfe on oluline osa Põhja-Saksa jäähokikultuurist.
Wurmbergil on olnud mitu suusahüppemäge, mis on võõrustanud rahvusvahelisi võistlusi nagu FIS-i suusahüpete kontinentaalkarikavõistlused 2011. aastani.
Vaatamisväärsused
Silberteich ja Hahnenkleeklippen Sankt Andreasbergi teel on populaarsed turismisihtkohad.
Dicke Tannen on hiiglaslike kuusepuude kaitseala Hohegeißi lähedal.
Floydi maakond (Texas)
Floydi maakond (Floyd County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Floydada.
Maakond moodustati 1876. aastal.
Lejas (Rumba vald)
Lejas (vanasti ka Griķi) on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rumba vallas. Küla asub merepinnast 20 meetri kõrgusel, valla keskusest Mežvaldest 13,5, piirkonna keskusest Kuldīgast 14 ja Riiast 143 kilomeetri kaugusel.
Küla tekkis endise Griķi mõisa (Grükken) keskuse juurde.
pisi|tühi
Okaskroon
pisi|[[Jörg Breu vanem. Okaskroonimine, Melki altar. 1502]] pisi|Kujutis [[San Lorenzo di Sebatos (2003)]] pisi|[[Carl Bloch. Kristus okaskrooniga. 19. sajand]] Okaskroon (vanakreeka keeles στέφανος ἐξ ἀκανθῶν) on okkaline pärg, mille Rooma riigi sõdurid evangeeliumide järgi (Mt 27:29, Mk 15:17 ja Jh 19:2) enne ristilöömist Jeesusele pähe panid. See oli osa Kristuse pilkamisest. Lisaks okaskroonile anti talle "kuninglike" sümbolitena skeptriks pilliroog kätte ja heideti punane rüü ülle ning teda piinati ja pilgati (Mt 27:27–31, Mk 15:16–20, Jh 19:2–3.
Taim
Evangeeliumides ei mainita, millistest taimedest okaskroon punuti. Oletatud on järgmisi taimi: Kui 1999 leiti Torino surilinalt söödava gundeelia jälgi, hakkasid mõned botaanikud seda okaskrooni taimeks pidama.
Kujutamine kunstis
pisi|Okastega kroonitud Kristus [[Valentin Maleri medalil. Nürnberg, 16. sajand]] Gooti stiilis hakati ristlöödud Kristuse atribuudina kasutama kuningakrooni asemel okaskrooni. Algul kujutati seda tanukujulisena, hiljem kujunes pärjakujuline okaskroon.
Kesk-Euroopas oli kroon võrukujuline, Lähis-Idas tanukujuline. Ristilöödu kujutised tanukujulise okaskrooniga pärinevad valdavalt idast.
Kapamaa
Algselt oli kapamaa maatükk, kuhu sai külvata ühe kapa (1/24 Riia vakka) vilja.
Eestis hakati kapamaad (võrdus 1/32 tündrimaaga) pinnaühikuna kasutama 17. sajandil. Põhja-Eestis oli kapamaa kasutusel lühikest aega, ent Lõuna-Eestis kasutati seda veel ka 19. sajandil.
Metamodernsus
Metamodernsus on postmodernsuse järel esilekerkiv dominantne tundestruktuur, mida postuleerisid Timotheus Vermeulen ja Robin van den Akker oma 2010. aasta essees "Märkmeid metamodernismist".
Tērvete vald
pisi|Vallamaja Tērvete vald (läti keeles Tērvetes pagasts) on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Augstkalne, Bukaiši, Auri, Penkule ja Krimūnase vallaga ning Jelgava piirkonna Zaļenieki vallaga.
Valla pindala on 92,5 km². 2011. aastal oli seal 2036 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 1883 inimest. 2011. aastal elas vallas 1742 lätlast, 99 venelast, 65 valgevenelast, 9 ukrainlast, 20 poolakat ja 91 leedulast. Valla keskus on Zelmeņi küla. Vallavanem on Māris Berlands.
Ajalugu
Valla tänapäevane territoorium on kujunenud semgalite Tērvete muinasmaakonna aladele. Selle aladel asusid Auce (Autzhof), Bite (Bittenhof), Kalnamuiža (Hofzumberg) ja Steguli (Stehgulen) mõisade maad. Algselt kandis vald nime Kalnamuiža vald, Tērvete nime kannab see aastast 1925. 1935. aastal oli valla pindala 103,7 km².
1990. aastal moodustati külanõukogust vald. 2002. aastal liideti vald Tērvete piirkonnaga, 2021. aastast kuulub see aga Dobele piirkonda.
Loodus
Valla suuremad jõed on Tērvete jõgi, Skujaine ja Auce jõgi.
Looduskaitse all on Pasiļase Suur künnapuu, Klūnase paljandid, Gravenieki mets-pirnipuu, Nameji tamm, Vadoņise tamm, Tērvete nõmme männid, Tērvete nõmme kuused, Amatnieki toomingas, Iļļēni pärn, Annele pärn, Ķesteri männid, Pļavenieki Väike mänd, Pļavenieki Suur mänd, Auziņase tamm, Auziņase männid, Kalnamuiža tammed, Kalnamuiža männid, Sanatooriumi tamm, Sanatooriumi männid, Tērvete Nõokuusk, Tērvete "Sprīdīši" dendraarium, Rootsi mäe männid, Mezmalieši suur tamm, Mezmalieši aasatamm, Tukumieši Pikk künnapuu, Tukumieši Vana künnapuu, Vecgaviļase tamm, Stēguli tamm ja Steguli Kalmistutamm. Lisaks kasvab vallas arvukalt looduskaitsealuseid nimetuid põlispuid. Valda jäävad osaliselt Skujaine ja Svētaine oru kaitseala ning Tērvete looduspark.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Tērvete sanatoorium ja selle park ning bareljeefid, Pahlenite suguvõsa kabel, kirjandustegelase Jānis Rapa kodumaja Ķipi, keskaegne kindlus Rootsi mägi ehk Pühamägi, Kloostrimäe linnamägi, Tērvete Suhkrumäe linnaägi ja selle juures asuv linnaase, Stūri muinaskalmed, Maztišase muinaskalmed, kirjanik Anna Brigadere elupaik, Pļavnieki asulakoht ning muinaskalmed, ja Kalnamuiža luteri kirik. Kohaliku kaitse all on Ķesteri muinaskalmed, Sapņi muinaskalmed, Līgase muinaskalmed ja sealne hiiepaik, ohvrikivi, Tērvete sanatooriumi aia keskaegne kalmistu ning Vecstēgule mõisa häärber.
Asustus
Vallas on kuus küla. Valla keskus Zelmeņi on staatusega vidējciems ja aastal 2022 oli seal 304 elanikku. Sama staatusega on veel Tērvete 331 elanikuga aastal 2022. Kroņauce on staatusega lielciems ja aastal 2022 oli seal 468 elanikku. Veel kolm küla on staatusega mazciems: Jūles muiža, Klūnas 60 elanikuga aastal 2018 ja Mezmalieši 88 elanikuga aastal 2015.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Avinurme mõis
Avinurme mõis (saksa keeles Awwinorm) oli riigimõis Torma kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõisa territoorium Jõgeva maakonda Mustvee valda.
Mordvinov
Mordvinov (saksa keeles Mordwinow) oli mordva päritolu Venemaa aadlisuguvõsa. Mordvinovite krahviharu kustus meesliinis aastal 1950, naisliinis 1993. aastal.
Mordvinovid rüütelkonna matriklis
Riiginõukogu liige Nikolai Semjonovitš Mordvinov (1754−1845) võeti 1824. aasta 15. märtsil (vkj) Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Lisaks oli suguvõsa võetud Jaroslavi, Kurski (1813), Moskva, Novgorodi, Pihkva, Peterburi (1791) ja Rjazani (1883, 1895) kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.
Suguvõsa liikmeid
[[File:Portrait of admiral N.S.Mordvinov by Alexander Varnek, 1810s-1820s.jpg|pisi|Venemaa keisririigi merejõudude minister admiral krahv
Stridsvagn 103
Stridsvagn 103 (STRV 103) on Rootsi lahingutank.
1990. aastate teises pooles vahetati STRV 103 Stridsvagn 122 vastu välja.
Lõvilipp
pisi|[[Pilt:FIAV historical.svg|23pxLõvilipp]] Lõvilipp oli äsja iseseisvunud Soome riigilipp 5. jaanuarist 1918 kuni 29. maini samal aastal, mil võeti kasutusele Soome praegune riigilipp.
Lõvilipu ametlik kasutamine lõpetati täielikult 1920. aastal, kuid Soome Rootsi Rahvapartei kasutas seda oma valimisreklaamides Soome lipu asemel kuni 1966. aastani.
Gösta Brunow
Gösta Brunow (Carl Gustav Gösta; 1936 Hamburg – 10. juuli 2013) oli soome keemik.
Ta kaitses Helsingi Ülikoolis doktoriväitekirja "Lignan groups in lignin: A study with model compounds".
Pärast seda töötas keemiaprofessorina Helsingi Ülikoolis.
Pere
Tema emapoolne vanaisa oli Jakob von Uexküll.
Uusi Suomi
Uusi Suomi oli ajaleht, mis ilmus Soomes aastatel 1919–1991.
Osmo Sipari
Üks tema esimesi töid oli koostöös Eero Eerikäisega 1950. aastal valminud Salla kirik. Sipari ja Eerikäise kavand võitis 1947. aastal korraldatud arhitektuurivõistluse Lapi sõjas hävinud kiriku taastamiseks.
Uusi Suomi
Kuni 1976. aastani oli Uusi Suomi Rahvusliku Koonderakonna häälekandja, seejärel sõltumatu parempoolne ajaleht.
Lehe viimane peatoimetaja oli Jarmo Virmavirta.
Osmo Sipari
Koos Aimo Tukiaisega kujundas Sipari Marssal Mannerheimi ratsamonumendi graniitpostamendi ja samba ümbruse.
Karantaania
Karantaania, ka Karentaania (sloveeni Karantanija, saksa Karantanien, vanaslaavi *Korǫtanъ) oli slaavi vürstkond, mis tekkis 7. sajandi teisel poolel tänapäeva Lõuna-Austria ja Kirde-Sloveenia territooriumil. See oli Kärnteni margi eelkäija, mis loodi 889. aastal Karolingide impeeriumis.
Nime päritolu
Nimi Karantaania on eelslaavi päritolu. Sellel on kaks võimalikku etümoloogiat. See võib olla tuletatud kohanime tüvest carant-, mis lõppkokkuvõttes tuleneb eelindoeuroopa tüvest *karra, mis tähendab 'kivi või kalju', või see võib olla keldi päritolu ja tuleneb sõnast *karantos, mis tähendab 'sõber, liitlane'.
Selle slaavi nimi *korǫtanъ võeti ladina sõnast *carantanum. Kohanime Kärnten (sloveeni: Koroška < algslaavi *korǫt’ьsko) on ka väidetud olevat etümoloogiliselt seotud, tulenedes eelslaavi sõnast *carantia.
Territoorium
Hilisema Karantaania riigi piirid, mis oli Karolingide ja selle järglase (Kärnteni margi 826–976), samuti hilisema Kärnteni hertsogkonna (aastast 976) feodaalse ülemvõimu all, ulatusid ajaloolisest Karantaaniast kaugemale.
Ajalugu
pisi|vasakul|Karantaania [[Frangi riik|Frangi riigis (788–843)]]
4. sajandil sai Chur esimese kristliku piiskopkonna asupaigaks Alpidest põhjas. Vaatamata legendile, mis omistab selle asutamise väidetavale brittide kuningale, St. Luciusele, on esimene teadaolev piiskop keegi Asinio aastal 451.
6. sajandil asustasid alpislaavlased, keda peetakse tänapäeva sloveenide eelkäijateks, Friuli regiooni idaosa. Nad asusid Friuli idapoolsetesse mägedesse, tuntud kui Friuli Sloveenia, samuti Krasi platoole ja alale Goriziast põhjas ja lõunas.
Pärast Idagootide kuningriigi langust aastal 553 tungis Friuli kaudu Itaaliasse germaani hõim langobardid ja asutas Langobardide Itaalia kuningriigi, mis ei hõlmanud enam kogu Tirooli, vaid ainult selle lõunaosa. Tirooli põhjaosa läks bajuvaaride mõju alla, samas lääneosa oli arvatavasti Alemannia osa.
Aastal 568 taandusid langobardid Põhja-Itaaliasse. Nende järel asusid slaavlased oma avaaridest isandate abiga 6. sajandi viimastel kümnenditel rahvast tühjaks jäänud territooriumile. Aastal 588 jõudsid nad Sava ülemjooksule ja aastal 591 saabusid nad Ülem-Drava piirkonda, kus nad varsti võitlesid hertsog Tassilo I juhitud baierlastega. Aastal 592 baierlased võitsid, kuid kolm aastat hiljem, aastal 595 saavutas slaavi-avaari armee võidu ja kindlustas seega piiri frankide ja avaaride territooriumide vahel. Selleks ajaks said tänapäeva Ida-Tirool ja Kärnten ajaloolistes ürikutes tuntuks kui Provincia Sclaborum (slaavlaste maa).
6. sajandil asustasid alpislaavlased, keda peetakse tänapäeva sloveenide eelkäijateks, Friuli regiooni idaosa. Nad asusid Friuli idapoolsetesse mägedesse, tuntud kui Friuli Sloveenia, samuti Krasi platoole ja alale Goriziast põhjas ja lõunas. 6. sajandil vallutati ka Chur frankide poolt.
Slaavi asustus Ida-Alpide piirkonnas on tõendatud kohalike piiskopkondade kokkukukkumisega 6. sajandi lõpul, muudatustega rahvastikus ja materiaalses kultuuris, ja mis kõige tähtsam, slaavi keelegrupiloomises piirkonnas. Slaavlastega asustatud territoorium oli siiski asustatud ka põliste romaniseerunud rahvaste riismetega, mis säilitasid kristluse.
Slaavlased nii Ida-Alpides kui ka Pannoonias olid algselt avaaride valitsejate (kagaanid) alamad. Pärast avaaride võimu nõrgenemist umbes aastal 610 kujunes 7. sajandi algul Lõuna-Kärntenis suhteliselt sõltumatu slaavlaste mark (marca Vinedorum), mida valitses hertsog. Ajaloolistes ürikutes on üles tähendatud Valuk kui slaavlaste hertsog (Wallux dux Winedorum).
Aastal 623 ühinesid Ida-Alpide slaavlased arvatavasti slaavlaste hõimuliiduga, mida juhtis Frangi kaupmees Samo. Aastal 626 lõppes avaaride domineerimine slaavlaste üle, kui avaarid said Konstantinoopoli all kaotuse osaliseks. Aastal 658 Samo suri ja tema hõimuliit lagunes. Väiksem osa algsest slaavlaste margist, keskusega tänapäeva Klagenfurtist põhjas, säilitas iseseisvuse ja sai tuntuks kui Karantaania. Nimi Karantaania ise hakkab ajalooürikutesse ilmuma varsti pärast 660. aastat. Esimese selge viite kindlale etnilisele identiteedile ja poliitilisele organisatsioonile võib tuvastada geograafilises mõistes Carantanum, mida Paulus Diaconus kasutas viitena aastal 664 ja ühenduses millega märkis ta ka kindlat slaavi rahvast (gens Sclavorum) seal elamas.
Aastal 745 kaotas Karantaania oma sõltumatuse ja sai poolfeodaalse Frangi riigi osaks (mida valitses keiser Karl Suur aastatel 771–814), seoses idast avaaridest tulenevast ohust. Avaarid hõivasid Karantaania idaosa aastatel 745–795.
Aastal 828 sai Karantaaniast Frangi riigi markkrahvkond. Kohalikud vürstid kukutati pärast Ljudevit Posavski frankidevastast mässu ja asendati germaani (peamiselt Baierist) järglastega. Aastal 843 läks see Ludwig Sakslase (804–876) kätte. Aastal 887 omandas Ludwig Sakslase poja vallaspoeg Arnulf Kärntenist (850–899) tiitli Ida-Frangi kuningas ja sai esimeseks Kärnteni hertsogiks.
Churi linn kannatas mitmes madjarite sissetungis aastatel 925–926, kui katedraal purustati.
Hertsogi ametissepühitsemine
püsti|vasakul|pisi|[[Maria Saali (Gospa Sveta) kirik]]
Karantaania vürstkond on eriti tähelepanuväärne iidse rituaali poolest Karantaania hertsogite (või vürstide) ametissemääramisel, millist praktikat jätkati pärast Karantaania liidendamist hilisemasse Kärnteni hertsogkonda. Viimati viidi see läbi aastal 1414, kui Habsburg Ernst Raudne krooniti Kärnteni hertsogiks. Rituaal leidis aset Vürsti kivi (sloveeni Knežji kamen, saksa Fürstenstein) juures, mis oli iidne rooma postikapiteel Krnski gradi (nüüd Karnburg) juures ja teostati sloveeni keeles kolme vaba, omasuguste poolt valitud talupoja poolt, kes maa rahva nimel küsisid uuelt vürstilt tema terviklikkuse kohta ja meenutasid talle tema ülesandeid. Hiljem, kui Kärnteni hertsogkond langes Habsburgide kätte, oli idee, et see oli tegelikult rahvas, kellelt Kärnteni hertsog oma seaduslikkuse sai, aluseks Habsburgide nõuetele erilisele tiitlile ertshertsog.
Kärnteni hertsogite kroonimine koosnes kolmest osast: esiteks teostati Vürsti kivi juures sloveeni keeles rituaal; siis peeti missa Maria Saali (sloveeni Gospa Sveta) katedraalis; ja seejärel leidis aset tseremoonia Hertsogi tooli (sloveeni Vojvodski stol, saksa Herzogsstuhl) juures, kus uus hertsog andis saksa keeles vande ja kus ta sai ka seisuste poolt austusavaldusi. Hertsogi tool asub Austrias, tänapäeva Kärntenis, Zollfeldi orus, Klagenfurtist põhjas.
Tseremooniat kirjeldas esimesena kroonik Johannes Victorensis Meinhard II kroonimisel aastal 1286. Sellest on räägitud ka Jean Bodini raamatus Six livres de la République aastal 1576.
Ülestähendused hiliskeskaegses kirjanduses
Kroonik Fredegar märgib Karantaaniat kui Sclauviniat, Dante Alighieri (1265–1321) märgib Karantaaniat kui Chiarentanat. Sama nime kasutasid ka firenzelased, nagu poeet Fazio degli Uberti (u. 1309–1367), kuulus kroonik Giovanni Villani (u. 1275–1348) ja Giovanni Boccaccio (1313–1375), kes kirjutas, et Brenta jõgi algab Karantaania mägedest, maalt Alpides, mis eraldab Itaalia Saksamaast.
Etniline ja sotsiaalne struktuur
Iidse Karantaania rahvastik omas paljurahvuselist struktuuri. Tuumikut esindasid kaks gruppi slaavlasi, kes asusid Ida-Alpidesse 6. sajandi lõpul. Teised etnilised elemendid olid horvaadid, duleebid ja romaniseerunud põlisrahvaste (tauriskid) järglased, viimane on tõendatav arvukate kohanimede põhjal. On ka võimalik, et karantaanialaste seas on esindatud avaaride, bulgaaride ja germaanlaste jäljed.
Karantaania rahvas arvatakse olevat tänapäeva sloveenide esivanemad.
Keel
pisi|Kärnteni hertsogi ametissepühitsemine vastavalt keskaegsele kroonikale
Algstaadiumis oli Karantaania slaavlaste keel sisuliselt ühisslaavi algkeel. Sloveeni keeleraamatutes ja teatmeteostes räägitakse mõnikord alpislaavi keelest (alpska slovanščina). Selle ühisslaavi iseloomu võib järeldada alpislaavlaste keelekontaktidest romaniseerunud põlisrahva riismetega, hiljem ka baierlastega. Omandatud eelslaavi kohanimed ja jõenimed ning nende järgnev foneetiline areng alpislaavi keeles, samuti baieri ülestähendused alpislaavi nimedest, ilmestasid alpislaavi keele iseloomu.
Alates 8. sajandist läbis alpislaavi keel rea järkjärgulisi muudatusi ja uuendusi, mis olid iseloomulikud lõunaslaavi keeltele. Jämedalt võttes 13. sajandil tekitasid need arengud sloveeni keele.
Foardi maakond
Foardi maakond (Foard County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Asotini maakond
Asotini maakond (Asotin County) on maakond USA-s Washingtoni osariigis.
Foardi maakond
Maakonna halduskeskus on Crowell.
Maakond moodustati 1891. aastal.
Asotini maakond
2010. aasta rahvaloenduse järgi elas maakonnas 21 623 inimest.
Maakonna halduskeskus on Asotin ja suurim linn on Clarkston.
Multimodaalne vedu
Multimodaalne vedu on logistikas veoviis, mille puhul toimub vedu ühe vedajaga sõlmitud lepingu alusel, kuid mitut eri veoliiki kasutades. Veetav kaup ei ole kogu veoprotsessi jooksul samas veoühikus, vaid võidakse ümber laadida ühelt veoühikult või veovahendilt teisele.
Kanatool
Kanatool on endisaegne ruum rehetoa tagaseinas magamisaseme all ja hiljem seina ääres paiknev puur, kus talvel hoiti kanasid.
Kanatoolisid kasutati eelkõige Põhja- ja Lääne-Eestis. Kanatoolid kadusid kasutusest 19. ja 20. sajandi vahetusel, kui loomi enam rehetoas ei hoitud.
Kavalik
Kavalik on Elva vallas Annikoru külas tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhib Kaie Tali.
Rühm alustas tegevust 1989.
Rühm esines 1997, 1999, 2001, 2003 ja 2005 festivalil Europeade.
Oktofoonia
Oktofoonia kasutamine
Oktofooniat on oma loomingus kasutanud näiteks heliloojad John Cage, Karlheinz Stockhausen ja teised. Tähelepanuväärseks oktofooniliseks teoseks peetakse saksa helilooja Karlheinz Stockhauseni suurvormi "Oktophonie" (1991).
Kirjeldus
Oktofoonilist esitust kasutatakse salvestatud elektroakustiliste heliteoste esitamisel, elektroonilise muusika improviseerimisel ja muusikalise heliruumi loomisel interpreedi poolt ja/või algoritmi abil. Tänaseni pole oktofoonia leidnud laialdast kommertskasutust, jäädes peamiselt eksperimentaalse muusika pärusmaaks. Kuna puuduvad edastust reguleerivad kokkulepped ning kaheksa kanaliga salvestis pole toetatud levinud helikandjate poolt, sõltub oktofoonilise heliteose esitamine palju interpreedi tegevusest heliruumi loomisel. Oktofooniline esitus annab edasi informatsiooni heliruumi kohta heli suuna, kõrguse ja tugevuse, helivõnkumise faasi ja tämbri abil, sarnaselt stereofoonilise ja kvadrofoonilise esitusega. Ka kõlarite paarisarvuline sümmeetriline paigutus viitab oktofoonia sarnasusele stereofoonilise edastusega. Kui kõlarid paiknevad ühel tasapinnal, moodustavad need mõttelise kaheksanurkse kujundi. Kahel tasapinnal asetsevad kõlarid moodustavad ruumilise kujundi – kuubi või risttahuka. Suurendades heliallikate ja -kanalite hulka, on võimalik luua veelgi detailsemaid heliruume ning sarnaselt oktofooniaga võib ette kujutada ka 16 ja 32 heliallikaga ruumi jne. Helilooja Karlheinz Stockhausen on loonud muusikat nii nelja- ja kaheksakanalisele kui ka suuremale heliruumile.
Puudused
Oktofoonilise esituse puuduseks on selle tehniline keerukus. Oktofoonia puhul on keeruline algset heliteost detailselt edasi anda, kuna kuulaja poolt vastu võetud informatsioon sõltub palju tema asukohast ja paiknemisest kolmemõõtmelises heliruumis. Lihtsustatult võib öelda, et heliruumi on võimalik detailselt häälestada ühe kuulaja jaoks, kes kuulamise käigus oma asukohta ei muuda, kuid praktiliselt võimatu ühtlaselt terve ruumi jaoks.
Baltimaade Külmavereliste Hobuste Kasvatajate Selts
Baltimaade Külmavereliste Hobuste Kasvatajate Selts oli hobusekasvatajate selts, mille eesmärk oli koordineerida ardenni hobuse aretamist. Selts asutati 1911 ja seltsi tegevus lõppes seoses I maailmasõja puhkemisega.
Kehik
Kehik on külimitust suurem teravilja ja jahu mõõduvakk Põhja- ja Kesk-Eestis. Kehiku maht oli 18 toopi ehk 1/2 Tallinna vakka; mõnikord oli maht ka natuke suurem või väiksem.
Park Jung-yang
pisi|Park Jung-yang
Park Jung-yang (Hangul: 박중양; Hanja: 朴重陽; 3. mai 1872 Gyonggi-do Yangju – 23. aprill 1959 Daegu Lõuna-Korea) oli Korea poliitik ja ametnik ning liberaalne filosoof. Tema kirjanikunimi oli Haeak (해악;海岳), Ilso (일소;一笑), jaapan nimi oli Hochu Sigeyo (朴忠重陽), Yamamoto Shin (山本信).
Ķūķciems
Ķūķciems on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Kuldīga piirkonnas Rumba vallas. Küla asub merepinnast 24 meetri kõrgusel, valla keskusest Mežvaldest 10, piirkonna keskusest Kuldīgast 11 ja Riiast 158 kilomeetri kaugusel.
Ofir Akunis
Ofir Akunis (heebrea keeles אופיר אקוניס; sündinud 28. mail 1973 Tel Avivis) on Iisraeli poliitik, ta kuulub aastast 1996 erakonda Likud.
Jine keel
Jine keel ehk piro keel on Peruus räägitav keel, mis kuulub aravaki keelkonda. Lähemad sugulaskeeled on apurinani ja injapari keel.
Ofir Akunis
Ta on aastast 2015 Iisraeli teadus- ja tehnoloogiaminister.
Ta sündis aastal 1973 Tel Avivis. Õppis Theodor Herzli Heebrea Gümnaasiumis.
Ta on töötanud ajakirja Maariv reporterina. Armeeteenistuse ajal oli ta sõjaväe ajakirjanik. Ta on olnud Binyamin Netanyahu ja Meir Sheetriti meedianõunik.
Ta on aastast 2009 Knesseti liige (Likudi nimekirjas).
Isiklikku
Ofir Akunis on abielus ja tal on kaks last.
Fort Bendi maakond
Fort Bendi maakond (Fort Bend County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Richmond.
Maakond moodustati 1837. aastal.
Värkssepad
Värkssepad on Saaremaa vallas Leisi asulas tegutsev rahvamuusika- ja rahvatantsurühm. Rühma juhivad Irja Aardam ja Tiina Oks.
Rühm alustas tegevust 2003.
Rühm esines 2005 festivalil Europeade.
Boose mõis
Boose mõis (saksa keeles Bosenhof) oli Vana-Antsla mõisa kõrvalmõis Urvaste kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Võru maakonda Antsla valda, mõisasüda asub Kobela alevikus.
Graši
Graši on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Cesvaine vallas.
Graši asub valla keskosas Riiast 166 kilomeetri kaugusel. Seal asub Graši bussipeatus. Aastail 2009-2021 kuulus küla Cesvaine piirkonda.
Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 5,19 ja kõrgusega 19 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,97 meetrit ning kõrgusega 14 meetrit, ja tamm ümbermõõduga 5,86 ning kõrgusega 19 meetrit.
Aastal 2018 oli külas 30 elanikku, aastal 2021 oli elanikke 38.
Kanada Kuninglik Selts
pisi|Seltsi logo Kanada Kuninglik Selts (inglise Royal Society of Canada, lühend RSC) on Kanadas tegutsev riiklik organisatsioon (teaduste akadeemia), millel on Kanadas juhtiv roll teaduse ja hariduse toetamisel ja nendega seotu uurimisel.
RSC kuulub umbes 2000 akadeemikut (koos välisriikide ja auakadeemikutega).
RSC asutati 1882 John Douglas Sutherland Campbelli eestvõttel.
Ķīkciems
Ķīkciems on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Kuldīga piirkonnas Rumba vallas. Küla asub valla lõunaosas merepinnast 49 meetri kõrgusel, valla keskusest Mežvaldest 14, piirkonna keskusest Kuldīgast 14 ja Riiast 149 kilomeetri kaugusel.
League of Ireland Premier Division
League of Ireland Premier Division (iiri keeles Príomhroinn Sraith na hÉireann, sponsori järgi tuntud kui SSE Airtricity League Premier Division) on Iirimaa jalgpalli kõrgeim liiga.
Enim kordi on liiga võitnud Dundalk FC ja Shamrock Rovers (mõlemad kokku kaheksa korda). Kokku on liiga võitnud üheksa klubi.
Klubid
2023. aasta hooajal mängivad liigas järgmised kümme klubi:
Kloodi mõis
pisi|Mõisa peahoone (august 2012) Kloodi mõis (saksa keeles Peuth) oli rüütlimõis Rakvere kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Rakvere valda Lääne-Viru maakonda. .
Mõis rajati 17. sajandil.
Mõisa omanikud olid pikka aega Clodt von Jürgensburgid, kelle järgi mõis sai ka nime. Mõisa viimane (enne 1919. aastat) omanik oli Gustav von Derfelden.
Steamboat Willie
"Steamboat Willie" ("Aurupaat Willie") on Walt Disney joonisfilm ja esimene joonisfilm, millel on sünkroonitud heliriba.
Filmi esilinastus toimus 18. novembril 1928.
See oli Miki-Hiire kolmas film ja esimene laiema leviku saavutanud Miki-Hiire film.
Ruhnu Püha Magdaleena kogudus
EELK Ruhnu Püha Magdaleena kogudus on luterlik kogudus Ruhnu saarel.
Kogudus kuulub Saarte praostkonda ja kasutab Ruhnu Püha Magdaleena kirikut.
Koguduse hooldajaõpetaja on Anti Toplaan ja diakon Jaanus Torrim. Juhatuse esimees on Jaan Urvet.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 10.00.
Ruhnu koguduse õpetajate loend
Loend on mittetäielik:
Ptychophis
Ptychophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Ptychophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Need maod elavad Lõuna-Ameerikas - Brasiilias: Santa Catarina, Paraná ja Rio Grande do Suli osariigis.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Ptychophis flavovirgatus seisuga 03.06.2014.
Hernehirmutis
pisi|Hernehirmutised [[riisipõld|riisipõllul (Jaapan, enne 2005)]] Hernehirmutis on vanadest rõivastest või muust materjalist tehtud inimest meenutav kuju, mille eesmärk on aiast või põllult linde või metsloomi eemale peletada.
Võõrtäht
Võõrtäht on täht, mida kasutatakse ainult võõrnimedes ja tsitaatsõnades.
Eesti keel
Eesti keele seisukohalt nimetatakse võõrtähtedeks ladina kirja tähti, mida ei kasutata oma- ja võõrsõnades, küll aga eestikeelses tekstis kasutatavates võõrkeelsetes nimedes ja sõnades. Sellised tähed on näiteks c, č, q, w, x, y.
Võõrtähed nime andmisel
Eesti nimeseaduse järgi peab eestikeelse isikunime kirjapilt vastama eesti õigekirjutuse reeglitele, võõrkeelse isikunime kirjapilt aga asjaomase võõrkeele õigekirjutuse reeglitele. Lapsele pandav Eestis haruldane nimi peab olema kas mingis võõrkeeles sellisena kasutusel, mispuhul nime kirjapilt vastab selle keele reeglitele, või täiesti väljamõeldud nime puhul vastama eesti õigekirjareeglitele ehk mitte sisaldama võõrtähti.
Automaatreguleerimine
Automaatreguleerimine on automaatjuhtimine, mille puhul füüsikalis-tehnoloogiliste protsesside parameetreid hoitakse automaatregulaatori (kontrolleri) abil jäävatena (stabiliseeriv reguleerimine) või muudetakse selle abil soovitud viisil (programm- ja järgivreguleerimine). Lihtsaim, ühekontuuriline automaatreguleerimissüsteem koosneb reguleerimisobjektist (nt elektriahjust, turbiinist, segistist vms seadmest koos reguleerimisseadisega) ja automaatregulaatorist. Viimane saab mõõteseadme kaudu objektist teateid reguleeritava suuruse tegeliku väärtuse kohta, võrdleb seda nõutava väärtusega (seadeväärtusega) ja väljastab täiturseadme kaudu juhttoime, mis reguleerimisseadise (ventiili, klapi vm) abil muudab objekti töörežiimi (kas juurdeantavat energiat või aine hulka muutes) selliseks, et reguleeritava suuruse tegeliku väärtuse erinevus nõutavast väärtusest (seadeväärtusest) on võimalikult väike.
Automaatreguleerimine võib olla pidev, katkev ehk diskreetne (positsioon- ja impulssreguleerimine) või numbriline (digitaalne). Numbrilise automaatreguleerimise korral töödeldakse mõõtesignaale ja moodustatakse juhttoimeid digitaallülituste, mikroprotsessori, mikro- või miniarvuti (juhtimisarvuti) abil.
Keerulisemad automaatreguleerimissüsteemid on mitmekontuurilised, sisaldavad mitut täiturseadet ja mitut regulaatorit (või viimaste asemel üht või mitut juhtarvutit) ning juhivad kooskõlastatult paljude reguleeritavate suurustega ja mitmest agregaadist koosnevaid komplekse.
Rahvuslik Teaduste Akadeemia
Riiklik Teaduste Akadeemia (inglise keeles National Academy of Sciences, lühend NAS) on Ameerika Ühendriikide juhtiv teadusorganisatsioon (teaduste akadeemia).
NAS moodustati 3. märtsil 1863.
Tänapäeval on NAS-is umbes 2200 tegevakadeemikut ja üle 400 välisriigi akadeemiku.
Lemsalu kirikumõis
Lemsalu kirikumõis ehk Limbaži kirikumõis (saksa keeles Pastorat Lemsal, läti keeles Limbažu mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Lemsalu kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Limbaži piirkonnas Limbažis.
Kullaaru mõis
Kullaaru mõis (saksa keeles Kullaarro) oli poolmõis Rakvere kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Rakvere valda.
Lemsalu kirikumõis
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal kaks adramaad, sellele allus 42 mees- ja 54 naishinge. 1688. aastal oli mõisa suurus 1 ja 3/4 adramaad, samuti ka aastal 1734. Aastal 1757 oli adramaid kaks. Aastal 1823 oli mõisa suurus 1 ja 19/20 adramaad. Sama suur oli mõis ka aastal 1832. 1881. aastal oli 2 ja 16/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Kullaaru mõis
Poolmõis moodustati 1855. aastal Kloodi mõisast eraldatud osast.
Kullaaru mõisas sündis kirjanik Eduard Bornhöhe.
Pargi tänav (Räpina)
Pargi tänav on tänav Räpina linnas, paikneb linna keskosas, on ida-läänesuunaline ja ületab Võhandu jõe.
Tänav on 810 meetrit pikk ja põhiosas 16 meetri laiune, lääne pool on kitsam 8–13 meetrit. Võhandu tänav saab alguse linna keskväljakult, mis külgneb Võõpsu maanteega (Tartu–Räpina–Värska maantee). Lääne poole suundudes ristub Hariduse tänava, Rahu tänava ja Võhandu tänavaga. Ületab seejärel Võhandu jõel Räpina Paberivabriku tammi, ristub Jõe tänavaga ning lõpeb lühikese (70 m) Pargi põik tänava kohal.
Tänava alguses paiknevad kauplused Maxima X (Pargi 1) ja Räpina A ja O / Meister (Pargi 3). Tänava ääres asuvad põhiliselt korterelamud ja ühepereelamud. Võhandu ja Pargi tänava ristmikul aadressil Pargi 23 paikneb Räpina Paberivabrik. Tänava lõpus (Pargi 28), Võhandu jõe poolsaarel, asub klassitsistlikus stiilis Sillapää loss, mis oli kunagise Räpina mõisa peahoone. Tänapäeval tegutsevad lossis Räpina Koduloo- ja Aiandusmuuseum ja Räpina Muusikakool.
Tenno Vironi
Tenno Vironi (pseudonüüm, kodanikunimega Jaan Tenno; 4. juuli 1887 Kõlleste vald, Võrumaa – 5. detsember 1951 Tallinn) oli eesti laulja (tenor) ja pedagoog.
Haridus
Õppis 1898–1899 Krootuse vallakoolis, 1899–1903 Kanepi kihelkonnakoolis, 1903–1906 Tartu Linnakoolis, 1906–1908 Hugo Treffneri Gümnaasiumis.
Aastatel 1908–1913 õppis Tallinna Nikolai Gümnaasiumis, mille lõpetas eksternina.
1913–1918 õppis Moskva Ülikoolis matemaatikat ja astronoomiat, kuid ülikooli ei lõpetanud, loobudes laulmise kasuks. Paralleelselt ülikooliga õppis Moskvas Alexander Schoori muusikakursustel laulmist. Vokaaltehnika alal täiendas end 1919–1921 Itaalias, 1921 Rootsis ja 1924–1925 Prantsusmaal Pariisis.
Töö
1920. aastatel laulis ta külalisesinejana Estonia teatris. Aastast 1922 tegutses laulupedagoogina Tallinnas, 1930. aastatel asutas Tallinnas oma laulustuudio.
Isiklikku
Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Vladimir Luht
Vladimir Luht (8. mai 1912 Tallinn – 18. detsember 1969) oli eesti kontrabassimängija.
Sündis maalritöölise Johannes Luhti perekonnas.
Alghariduse omandas Tallinna 8. algkoolis, mille lõpetas 1926. aastal.1928 – 1939 õppis Luht katkestustega Tallinna Konservatooriumi prof. Julius Vaksi trompetiklassis. Kutselise muusikuna alustas ta tööd kohvikus Marcelle.
1937. aastal algas teenistus Tallinna Garnisoni orkestris, mis 1940. aasta pöördelistel päevadel reorganiseeriti Balti Eri-sõjaväeringkonna Staabi orkestriks. Orkestrist saadeti ta rindele, sealt aga 1942. aastal Eesti Riiklike Kunstiansamblite puhkpilliorkestrisse. Arenev kopsutuberkuloos sundis maha jätma trompeti ja alustama kontrabassimänguga, mida juhendas kunstiansamblite päevil kolleeg Kalju Viluoja.
Pärast sõda jätkas Vladimir Luht kontrabassimängu õppimist Tallinna Riiklikus Konservatooriumis algul Johannes Kuusemetsa, hiljem Paul Sarve kontrabassiklassis, mille keskastme kursuse lõpetas ta 1951. aasta kevadel. Samaaegselt õppimisega konservatooriumis töötas ta ka Eesti Raadio Sümfooniaorkestris.
1957. aastal kutsuti Luht Estonia Teatri Sümfooniaorkestri kontrabassirühma kontsertmeistri ametikohale, kus ta töötas kuni surmani 1969. aastal.
Pedagoogilist tööd alustas Luht 1954. aastal Tallinna Muusikakoolis, aasta hiljem ka Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. Tema klassis õppis aastatel 1955 – 1969 üheksa üliõpilast. Tuntumad tema õpilased on Peeter Paemurru, Meeme Saareväli, Aare Suss, Kaupo Olt.
Vladimir Luht viis kontrabassimängu õpetuse teistele alustele kui see seni oli olnud. Kõige silmatorkavam oli saksa poogna vahetamine prantsuse poogna vastu. Suure väärtusega olid aga pisitasa omandatud ja igapäevases pedagoogilises töös rakendamist leidnud Moskva Gnessinite-nimelise Muusikapedagoogika Instituudi prof. Vladimir Homenko pedagoogilised ja metoodilised vaated. Luhti õhutamisel ja aktiivsel kaasabil hakkas täienema ka kontrabassiklassi repertuaar.
Manchesteri laevakanal
pisi|Kanali kaart Manchesteri laevakanal (inglise keeles Manchester Ship Canal) on inimtekkeline veetee, mis ühendab Manchesteri linna Iiri merega. See järgib enamasti Mersey ja Irwelli jõgede algseid sänge.
pisi|250px|vasakul|[[Stolt Kittiwake läbimas kanalit aastal 2005]]
Ajalugu
Kanal avati 1. jaanuaril 1894.
Kārkli
Kārkli on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Cesvaine vallas.
Looduskaitse all on külas kasvav tamm.
Aastal 2018 oli külas 17 elanikku, ka aastal 2021 oli elanikke 17.
Luminestsentskuvar
Luminestsentskuvar (inglise field emission display, lühend FED) on lamekuvari tüüp, mis põhineb CRT-tehnoloogial, mida on muudetud töötama lameekraani korral. FED koosneb elektronkiiretorude maatriksist, milles iga alampiksli taga on oma elektronide allikas. Luminestsentskuvarites on kombineeritud CRT eeliseid, näiteks suur kontrastsus ja väga kiire reaktsiooniaeg, lameekraanide ruumisäästlikkus ja väike voolutarve – umbes pool LCD-ekraani voolutarbest.
Tööpõhimõte
Tavaline elektronkiiretoru (CRT) töötab elektronikahuri jõul. Selle ühes otsas eraldatakse elektrone metallelemendi "keetmisel", mis vajab suuri voolutugevusi ja võtab põhilise osa CRT voolutarbest. Neid elektrone kiirendatakse ja fokuseeritakse tihedaks kimbuks, mis liiguvad ekraanipinna poole. Elektromagnetite abil, mis asuvad elektronikahuri teise otsa pool, juhitakse elektronid kindlatesse punktidesse ekraanil, mis tekitab kahemõõtmelise pildi. Kiiresti liikuvad elektronid tabavad ekraani tagaosal olevaid fosforeid, mis hakkavad helendama ja tekitavad valgust. Värviliste piltide saamiseks on ekraanile kantud 3 erinevat fosforikomponenti triipude või punktidena: punase, rohelise ja sinise värvi jaoks. Kaugelt vaadatuna need värvid tekitavad inimsilmas tajutavad värvid.
FED asendab CRT-s leiduva ühe elektronikahuri võrgustiku nanosuurusel emitteritega, mis on paigutatud iga piksli alla. Emitterite kohale on paigutatud metallvõrgustik, millele rakendatav pinge tõmbab elektrone emitterite tippudesse, kus elektronide üleküllastuse tõttu hakkavad need emitteritest eralduma. See protsess on väga eksponentsiaalne, mis tähendab, et alles kindlast pingest suurema rakendamisel hakkab protsess toimuma. See võimaldab valida kindlaid emittereid horisontaalsete ja vertikaalsete ühenduste ristumise abil. Ainult ühte telge pidi saabuv vool pole piisav, et emitterit tööle panna ja juba töötavat emitterit üleliigne vool ei sega. Mistõttu pole tarvis kasutada aktiivmaatriksi süsteeme, mida vajavad LCD- ja muud sarnased ekraanid, mis vähendab tehnoloogia keerukust. Samas tähendab see, et ei saa kasutada pinge muutmist piksli heleduse kontrollimisel. Seetõttu kasutatakse pulsilaiusmodulatsiooni sarnaselt plasmaekraanidega, mille käigus emittereid lülitatakse töötavast asendist puhkavasse kiiretel sagedustel, mille muutmisel saab kontrollida, kui palju elektrone eraldatakse, ja selle läbi piksli heledust.
Eraldunud elektronid satuvad vabasse piirkonda emitterite ja ekraani esikülje vahel, millele on rakendatud lisapinge elektrivälja tekitamiseks, mille mõjul vabanenud elektronid hakkavad kiirendama ekraani esikülje poole, kuhu on kaetud luminofoor. Kiirenduse jooksul saavad elektronid piisava energia, et luminofooril tekitada helendusreaktsioon. Kuna iga piksli taga on oma emitterid, siis pole vaja rakendada suunda konfigureerivaid elektromagneteid.
Ehitus
FED koosneb kahest klaasplaadist, mis on üksteisest mõne millimeetri kaugusel. Tagumisel plaadil asuvad emitterid ja eesmisel fosforid. Esiplaadi tootmisel saab kasutada üldiselt samu tehnoloogiaid, mida CRT puhul: fosforid trükitakse plaadile, mis seejärel kaetakse õhukese kihi alumiiniumiga, et muuta ekraan läbipaistmatuks ja tekitada elektronidele tagasitee, kui nad on juba kord ekraanile jõudnud. See kiht on ka elektrone kiirendavaks anoodiks, mistõttu on see pidevalt pinge all. Enne fosforite trükkimist kaetakse klaasile ka tume võrgustik, mis jääb pikslite vahele, et parandada kontrasti ja anda väljalülitatud ekraanile must värvus.
Tagumisele plaadile kantakse emitterid ja nende juhtimissüsteem. Esimesed FED-ekraanid kasutasid "spindt-tip" tüüpi emittereid, mis on praktiliselt väikesed teravad molübdeenist koonused, mis tekitavad väga tugevaid elektrivälju suhteliselt väikeste pingete korral (100 V). Taolised emitterid aga olid väga vastuvõtlikud kahjustustele ning nende asemele võeti süsiniknanotorud, millega saab luua ka efektiivsemaid emittereid.
Plaatide vahel peab olema vaakum, et kõrge energiaga elektronide liikumisel ei jääks teele takistusi, seega mõjub klaasplaatidele tugev rõhk väljastpoolt. Kuna emitterid ja fosforid on asetatud plaatidele täpselt pikslite kohtadele, siis on nende vahel natuke ruumi, mida saab kasutada väikeste tugistruktuuride jaoks, enamjaolt õhukesed klaasribad või pulgad. Seetõttu ei pea ekraani klaas olema väga paks nagu CRT-ekraanidel ning FED tuleb kergem ja õhem. Samas vajalik vaakum peab olema kvaliteetsem kui CRT korral, sest elektronide kokkupõrgetel allesjäänud molekulidega tekivad ioonid, mis võivad lõhkuda emittereid või muul moel kahjulikult mõjuda.
SED
FED tehnoloogiaga väga sarnane on SED. Kasutatakse samasuguseid luminofoore ning nende ergastamist kiirete elektronide abil. Erinevuseks on elektronide emitterite ehitus. SED korral on emitteri kohal pingestatud ava suurusjärgus 5 nm, mille ühelt otsalt teisele elektrone eralduma hakkab. Need elektronid pöörduvad välises elektriväljas, ning tabavad luminofoori. SED-ekraane loetakse FED variandiks, mida on võimalik masstootmisse lasta, kuid siiamaani pole veel ükski tootja selleni jõudnud.
Ajalugu
Esimesed püüdlused välja arendada FED-süsteeme algasid 1991. aastal Silicon Video Corporation1 poolt, mis hiljem nimetati ümber Candescent Technologies. Nende ThinCRT-ekraanid kasutasid Spindt-tip emittereid, mille eluiga oli suhteliselt lühike, tugevate pingete tõttu, mis olid kasutusel elektronide kiirendamiseks. Üritati alandada kiirendamiseks vajalikke pingeid ja leida fosforeid, mis helendaksid madalamate pingete korral, kuid lahendusi ei leitud.
Franklini maakond (Texas)
Franklini maakond (Franklin County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Luminestsentskuvar
Ajalugu
1998. aastal hakkas Candescent koostöös Sonyga ehitama tootmishoonet Silicon Valleysse. Vabrik ei valminud kunagi ning pärast 600 miljonit dollarit arendusele kulutamist kuulutas 2004. aastal firma välja pankroti ja müüs kõik oma vara Canonile.