cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antiferromagnetism
Antiferromagneetikute rakendusi
Kuna antiferromagneetikutel puudub spontaanne magneetumine, pole neil kuigi palju rakendusalasid. Samas on nad struktuuriliselt väga sarnased spontaanse magneetuvusega ferrimagnetiliste materjalidega ning omavad tähtsust mõneti lihtsama süsteemina, mille peal katsetada ferrimagnetismi seletavaid teoreetilisi mudeleid.
Vahetusmõjutusliku sidestatuse (ingl exchange-bias coupling) esinemine võimaldab antiferromagneetikud kasutada spinnventiilides. Neis kasutatakse antiferromagneetiku kihti, et fikseerida magneetumussuund antiferromagneetiku kihiga kontaktis oleva ferromagneetiku kihis.
Lisaks on rakenduste seisukohast uurimise all aniferromagnetilised materjalid, milles üleminek antiferromagnetilisest olekust ferromagnetilisse toob endaga kaasa faasimuutuse materjalis. Selle faasimutuusega käivad kaasas muutused struktuuri- ja magnetomadustes. Sel viisil käituvad materjalid, milles esineb kolossaalne magnetotakistus.
Antiferromagnetiliste materjalide näiteid
Järgmises tabelis on näiteid antiferromagnetiliste materjalide kohta ja nende Néeli temperatuurid T_N. [
Lindner
Lindner on saksa perekonnanimi.
Tiit Rebane
Tiit Rebane (sündinud 15. jaanuaril 1950 Põlvas) on eesti arstiteadlane ja kardioloog.
Elulugu
Tiit Rebane on metsateadlase Harald Rebase poeg.
Lõpetas 1968 Tartu 2. Keskkooli, 1974 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ja 1985 samas aspirantuuri; meditsiinikandidaat (1986, TRÜ), väitekiri "Kиноангиографическая оценка аортокоронарного шунтирования у больных ишемической болезнью сердца."
Oli 1975–1978 Viljandi Rajooni Keskhaigla kirurg, 1978–1979 TRÜ meditsiini kesklabori veresoontekirurgia labori vanemteadur, 1980–1983 ja 1986–1989 Tartu Riikliku Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi röntgenangiokardiograafia labori (Tallinnas) teadur, 1989–1993 Tartu Ülikooli Eesti Südamekeskuses Tallinnas vanemteadurina, aastast 1994 Põhja-Eesti Regionaalhaigla intensiivkardioloogia osakonna vanemarst.
Liidunõukogu (täpsustus)
Samuti on Liidunõukogu olnud parlamendi nimetus mitmes ajaloolises riigis:
Smart-ID
Sertifitseerimise tulemusel on Smart-ID tunnustatud QSCD tasemel, mis on kõrgeim võimalik tase Euroopa Liidus. Smart-ID kasutajatel on võimalik anda QES tasemel digitaalallkirju.
Seisuga 27. august 2022 kasutavad Smart-ID-d 3 283 280 kasutajat kolmes riigis (Eesti, Läti, Leedu), kellest 662 287 on Eesti kasutajad.
Ajalugu
SK ID Solutions tutvustas Smart-ID lahendust 2016. aasta novembris. Veebruaris 2017 võtsid Smart-ID autentimisvahendina kasutusele eKool, Starman ja Tallinna Kaubamaja Grupp. 2017. aasta märtsist alates oli võimalik Smart-ID-ga siseneda SEB Panga ja Swedbanki e-kanalitesse. Samast ajast alates oli võimalik Smart-IDga kasutada ka Läti ja Leedu SEB ja Swedbanki e-teenuseid. Aprillist 2017 tunnustas Smart-ID-d ka DigiDoci portaal. 2019. novembriks oli Smart-ID-ga seotud teenuseid üle 100.
8. novembril 2018 teatas SK ID Solutions oma iga-aastasel SK Aastakonverentsil, et Smart-ID saavutas põhjaliku sertifitseerimisprotsessi järel QSCD (Qualified Signature Creation Device) tasemel tunnustuse, mis on kõrgeim võimalik tase Euroopa Liidus ning mille tagajärjel said alates samast kuupäevast Smart-ID-ga liitunud kasutajad hakata Smart-ID-ga andma QES (Qualified Electronic Signature) tasemel digitaalallkirju, mis on võrdväärsed käsitsi antud allkirjadega ning mida on kohustus aktsepteerida kõikides Euroopa Liidu liikmesriikides.
26. augustil 2019 läbis Smart-ID Riigi Infosüsteemi Ameti poolt kokku kutsutud ekspertrühma poolt läbi viidud hinnangu, mille tulemusena otsustati, et vastavalt eIDASE määruses kirjeldatud metoodikale vastab Smart-ID elektroonilise isikutuvastuse tasemele „kõrge“.
2019. aasta septembris sõlmisid SK ID Solutions ja Riigi Infosüsteemi Amet lepingu, mille raames hakkas Riigi Infosüsteemi Amet pakkuma oma autentimisteenuses Smart-ID-ga autentimisvõimalust riiklikesse e-teenustesse sisselogimisel. Riigi Infosüsteemi Ameti poolt pakutavat autentimisteenust kasutavad enam kui 60 avaliku sektori asutust ning avalike ülesannete täitjat.
2020. aasta jaanuaris said kolmeaastaseks kõige esimesed Smart-ID kontod, mistõttu need aegusid ning neid pidi kohustuslikus korras uuendama hakkama.
6. veebruaril 2020 andis SK ID Solutions teada, et Smart-ID-ga on võimalik ka riiklikus allkirjastamise tarkvaras DigiDoc4 dokumente allkirjastada, mida selle ajani sai teha vaid ID-kaardi või Mobiil-ID-ga. Funktsiooni kasutamiseks peab kasutajatel olema arvutisse paigaldatud vähemalt versioon 4.2.4.71 DigiDoc4 tarkvarast.
Sama kuu teises pooles, 26. veebruaril, teatati ka uuest Smart-ID registreerimismeetodist biomeetria vahendusel. Senisele ID-kaardile, Mobiil-ID-le ja füüsilisele tuvastamisele pangakontoris lisandus võimalus luua Smart-ID konto biomeetrilise passiga. Uus võimalus rakendus kõigile kasutajatele, kes on varem Smart-ID-d kasutanud. Biomeetrilise passiga registreerimise lahendus valmis SK ID Solutionsi, Suurbritannia ettevõtte iProov ja Hollandi ettevõtte InnoValor koostöös. Uut lahendust hindas Saksamaa sertifitseerimisasutus TÜV Informationstechnik GmbH.
Alates 2022. aasta oktoobrist on Leedus 13–17-aastastel alaealistel võimalik luua Smart-ID konto ainult biomeetriliste andmete abil. Vanem või seaduslik eestkostja peab registreerimise kinnitama.
2022. aasta juunis avaldatud Kantar Emori uuringutulemuste järgi kuulub Smart-ID Eesti elanike kõige meeldivamate brändide hulka jagades Swedbankiga 5-6. kohta. Eriti kõrgelt hindasid Smart-ID brändi 25–34-aastased Eesti inimesed.
Kasutamine
Smart-ID kasutamiseks on vaja internetiühendust (Wi-Fi või mobiil-Internet).
Smart-ID kasutab kaheastmelise autentimise põhimõtet: autentimiseks on vaja nutiseadet (asi, mis kuulub kasutajale) ning PIN-koode (asi, mida kasutaja teab).
E-teenustesse sisenemisel peab kasutaja sisestama teenuse veebilehel kasutajatunnuse ning valima autentimismeetodiks Smart-ID. Seejärel kuvatakse e-teenuse leheküljel kontrollkood, mis peab olema sama Smart-ID rakenduses kuvatava kontrollkoodiga. Teenusesse sisenemiseks on vaja Smart-ID PIN1-koodi ning tehingute kinnitamiseks ja digitaalallkirjade andmiseks Smart-ID PIN2-koodi.
Pärast registreerumist on Smart-ID konto aktiivne kolm aastat. Kontot on võimalik uuendada, muuta, kustutada igal ajal tasuta.
Smart-ID on lisaks eestikeelsele kasutajaliidesele saadaval ka läti, leedu, vene ja inglise keeles.
Turvalisus
Smart-ID kasutab Cybernetica AS poolt välja töötatud SplitKey Authentication and Digital Signature Platform tehnoloogiat, mille osas on Cybernetica AS esitanud patenditaotluse. Antud tehnoloogia tugineb avaliku võtme krüptograafia, digitaalallkirja skeemide ning PKI põhimõtetel. Smart-ID turvalisus on tagatud jagatud võtmehalduse tehnoloogiaga ja PIN-koodidega. Kasutaja genereeritud PIN-koode ei salvestata kasutaja seadmesse ning neid kasutatakse ainult rakenduses asuva privaatvõtme dekrüpteerimiseks. Kui kasutaja sisestab PIN-koodi, dekrüpteeritakse privaatvõti ning saadud vastus saadetakse Smart-ID serverisse, kus lisatakse rakendusest tulnud võtmeosale serveripoolne krüpteeritud võti.
5 Seconds of Summer
Algus
Michael kutsus oma Facebooki-sõbra Ashton Irwini 2011. aasta septembris "Year 3000" kaveri jaoks tausta tegema. 2011. aasta detsembris sai asi ametlikus ja Ashton Irwin liitus bändiga. Algselt saavutasid nad tuntuse Youtube'is, esitates tuntud laulude kavereid. 2011. aastal oli neil üsna väikene kuulajaskond, kuid see muutus, kui One Directioni liige Louis Tomlinson nad avastas. One Direction kutsus nad endaga kaasa turneele "Take Me Home". Nüüdseks on 5 Seconds of Summer tuntud kogu maailmas. Nad said kuulsaks ja võitsid juurde austajaid 2014. aasta suvel välja antud singliga "She Looks So Perfect". Seni on nad andnud välja neli stuudioalbumit.
Smart-ID
2019. aasta õngitsemispettus
Riigi infosüsteemi ameti (RIA) aprillikuu 2019 raportis kirjutatakse, et kõige tõsisemad juhtumid, mille osas alustas politsei kriminaalmenetlust, said alguse veebruaris ning võimendusid aprillis, mil kurjategijad üritasid õngitsussõnumeid ja -lehti ära kasutades luua võõra inimese nimel uut Smart-ID kontot. Petuskeem seisnes selles, et inimestele saadeti mobiiltelefoni tuntud panga nimelt sõnum, mis suunas näiliselt panga sisselogimisleheküljele ja sealt edasi õngitsuslehele mobiil-ID-ga sisse logima. Kui ohver oli sisestanud oma kasutajatunnuse, isikukoodi ja PIN1 koodi, alustasid kurjategijad samal ajal uue Smart-ID konto loomist. Inimeste tähelepanematust kasutades suunati teda tegema järgmisi vajalikke samme, näiteks sisestama PIN2 koodi, et Smart-ID konto loomine taustal lõpetada. Niimoodi said kurjategijad luua uue Smart-ID konto ja logida ohvri andmetega ning tema teadmata sisse erinevatesse e-teenustesse, kus on kasutusel Smart-ID, sealhulgas internetipanka. RIA-le teadaolevalt on seeläbi rahalist kahju kannatanud mitu inimest.
5 Seconds of Summer
Algus
4. juunil 2016 jõudis bänd oma turneega "Sounds Live Feels Live" esmakordselt ka Tallinna, Saku Suurhalli.
Smart-ID
2019. aasta õngitsemispettus
RIA hindas pärast rünnakuid siiski Smart-ID-d turvaliseks vaatamata sellele, et kurjategijatel õnnestus selle abil varastada paljude inimeste identiteet. Ka pangad jätkasid teenuse kasutamist klientide autentimiseks.
5 Seconds of Summer
Diskograafia
Sulgudes on väljaandmisaasta
Smart-ID
2019. aasta õngitsemispettus
Hiljem, 2019 septembris SK ID Solutionsi ja RIA vahel sõlmitud lepingu üheks sõlmimise eelduseks oli, et Smart-ID oleks läbinud hindamisprotsessi, mille käigus oleks selgeks tehtud autentimisvahendi usaldustase. Hindamise läbis Smart-ID juba eelnevalt, 26. augustil (vt. eespool). Lepingu allkirjastamise järel võeti Smart-ID muuhulgas kasutusele ka riigi keskportaalis eesti.ee.
Hyper-V
Hyper-V, koodnimega Viridian, varem Windows Server Virtualization, on esimese taseme hüperviisor. Hyper-V-ga on võimalik teha virtuaalmasinaid x86-64 süsteemides. Alates Windows 8-st asendas Hyper-V varem kasutusel olnud virtualiseerimistarkvara Windows Virtual PC.
Versioonid
Hyper-V-l on kaks versiooni:
Ülesehitus
pisi|450x450px|Hyper-V ülesehitus Hyper-V eraldab virtuaalmasinad partitsioonidesse. Partitsioon on loogiline üksus, milles virtualiseeritud operatsioonisüsteem jookseb. Hüperviisoril peab olema vähemalt üks peapartitsioon, millele on paigaldatud kas Windows Server (2008, 2008 R2 või 2012) või Windows 8 Pro. Peapartitsioonil on otsene ligipääs riistvarale. Peapartitsioon tekitab igale virtuaalmasinale alampartitsiooni, kasutades Hypercall rakendusliidest.
Alampartitsioonidel ei ole protsessorile otsest ligipääsu ning need ei juhi selle katkestusi. Hüperviisor juhib protsessori katkestusi ning suunab need vastavale partitsioonile. Virtuaalmasin võib kasutada kas kõiki protsessoreid (protsessori tuumasid) või ainult osa nendest, vastavalt virtuaalmasina konfiguratsioonile. Iga virtuaalmasin kasutab sellele ette nähtud mäluosa. Hyper-V suudab kiirendada mälu aadresside teisendamist, kasutades protsessorisse ehitatud tehnoloogiat. Inteli protsessorites on kasutusel Extended Page Table (EPT) ja AMD kasutab Rapid Virtualization Indexing (RVI) tehnoloogiat.
Alampartitsioonid ei saa riistvarale otse ligi, vaid näevad virtuaalseid seadmeid. Info virtuaalmasina ja riistvara vahel käib läbi virtuaalse siini (VMBus). Peapartitsioon kasutab virtualiseerimisteenuse pakkujat (ingl Virtualization Service Provider, lühendina VSP), mis on ühendatud virtuaalse siiniga ning juhib alampartitsioonide pöördumisi. Alampartitsioonide virtuaalseadmed kasutavad virtualiseerimisteenuse klienti (ingl Virtualization Service Client, lühendina VSC), mis suunab pöördumised VSP-le läbi virtuaalse siini.
Virtuaalseadmed võivad kasutada Enlightened I/O funktsiooni, mis on spetsiaalne virtualiseeritud süsteemide jaoks mõeldud protokoll. Enlightened I/O muudab virtuaalmasinate ja riistvara vahelise suhtluse kiiremaks. Funktsiooni kasutamiseks on vajalik, et virtuaalmasina operatsioonisüsteem toetaks seda. Praegu on Enlightened I/O toetus järgmistel operatsioonisüsteemidel: Windows Server 2008 R2, Windows Server 2008, Windows 7, Windows Vista, Red Hat Enterprise Linux ja SUSE Linux.
Microsoft Hyper-V Server
Eraldiseisev Hyper-V Server versioon ei vaja varasemat Windows Server 2008 või Windows Server 2008 R2 paigaldust. Eraldiseisva versiooni nimi on Microsoft Hyper-V Server või Microsoft Hyper-V Server 2008 R2. Need versioonid toetavad kuni 64 virtuaalmasinat ühes süsteemis. Süsteemi nõuded riistvarale on samad mis guest-süsteemile, kuid süsteem vajab vähemalt:
Hyper-V Server 2012 R2-l on sama võimekus kui Hyper-V rollil Windows Server 2012 R2-s ning see toetab kuni 1024 aktiivset virtuaalmasinat.
Toetatud guest-operatsioonisüsteemid
Tabelis on välja toodud toetatud guest-operatsioonisüsteemid, mis on toetatud Windows Server 2008 ja Windows Server 2008 R2 Hyper-V versioonides.
Fedora 8 ja 9 ei ole toetatud, kuid neid on võimalik paigaldada.
Kolmandate osapoolte töölaua virtualiseerimisega on võimalik andmekeskuse keskkonnas tekitada kasutajatele samasuguse töökeskkond, nagu oleks neil oma arvuti.
VHD ühilduvus Virtual Server 2005 ja Virtual PC 2004/2007-ga
Nagu Microsoft Virtual Server ja Windows Virtual PC, salvestab ka Hyper-V virtuaalmasinad virtuaalkõvaketta faili, millel on laiendiks .vhd. Windows 8 ja Windows Server 2012 versioonis saab valida ka faililaiendiks .vhdx.
Vanemaid VHD-faile Virtual Server 2005 ja Virtual PC 2004/2007 versioonidest on võimalik kopeerida ja kasutada Hyper-V-ga. Virtuaalmasinate integratsiooni tarkvara varasemad versioonid tuleb desinstallida. Installides Hyper-V Integration Services, paigaldatakse viis teenust, mis parandavad virtuaalmasina jõudlust. Samuti lisatakse uued video- ja võrgukaardidraiverid. Windowsi virtuaalmasinad võivad nõuda taasaktiveerimist.
USB-seadmete virtualiseerimine
Hyper-V toetab USB-seadmete virtualiseerimist, kasutades virtuaalmasinaga ühendamiseks Enhanced Session Mode'i. Kui virtuaalmasin töötab Windowsi operatsioonisüsteemiga, saab kaugtöölaua ühendust jagada USB-seadmeid kasutades.
Optiliste seadmete virtualiseerimine
Optilised seadmed on virtuaalmasinates kirjutuskaitstud. Seega ei ole võimalik virtuaalmasinates kirjutada optilisi andmekandjaid.
NIC-teaming
NIC-teaming ehk võrgukaardi ühenduste aheldamine on toetatud ainult siis, kui võrgukaardi tootja draiver toetab seda. Windows Server 2012 ja selle Hyper-V versioon toetab tarkvaralist NIC teaming'ut.
Vecdaugava
pisi|Vecdaugava asendikaart Vecdaugava (allikates ka Vana-Väina) on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 3,066 km². Asub Daugava jõe vana voolusängi kaldal, sellest ka asumi nimi. Asum piirneb idas Trīsciemsi asumiga, lõunas Vecmīlgrāvisega, põhjas aga Vecāķiga. 1366 elanikku (2010).
Hyper-V
Haldustööriistad
Hyper-V haldusriistad ei ole ühilduvad Windows Vista Home Basicu ja Home Premiumi, Windows 7 Home Premiumi, Home Basicu ja Starteri operatsioonisüsteemidega.
Vecdaugava
Vecdaugava asub üldiselt madalal ja tasasel alal, mida piirab läänest Daugava jõe vana voolusäng. Asumi alal on mitmeid vanu soote, neist üks piirab ka Skanstnieki nime kandvat piirkonda, mis asus kunagi Daugava vasakul kaldal. Aastast 1984 paikneb asumis 236 hektari suurune linnustiku kaitseks loodud Vecdaugava looduspark.
Hyper-V
Haldustööriistad
Hyper-V 2012 versiooni saab hallata ainult Windows 8, Windows Server 2012 või uuemate operatsioonisüsteemidega.
Vecdaugava
Ajalugu
Daugava suudme piirkonnas elasid 13. sajandil liivlased.
Piiskop Alberti ajal rajati sinna Dünamünde klooster (lätipäraselt Daugavgrīva klooster), mille esimeseks abtiks oli hilisem Lihula piiskop Theoderich.
20. augustil 1228 rüüstati Daugavgrīva klooster kohalike elanike poolt.
Daugavgrīva abtid:
pisi|Rootsi armee pommitamas [[Dünamünde ordulinnus|Dünamünde linnust.]] 1305. aastal ostis Dünamünde Liivi ordu, kes rajas sinna linnuse ja komtuurkonna.
Vecdaugava asus vanasti Daugava paremal kaldal, kuid aastal 1567 murdis Daugava endale läbi rannaluidete uue tee merre. Kuni aastani 1681 kasutati Riiga sõitmiseks jõe vana sängi, kuid tasahilju see ummistus ja tänapäeval ei ulatu jõe vana säng enam mereni. Asukohast vana jõesängi kaldal on asum ka nime saanud (vec tähendab läti keeles 'vana'). Ka õgvendas Daugava XVI sajandil oma sängi, jättes Dünamünde ordulinnuse, mis seni oli asunud jõe vasakul kaldal, algul saarele, seejärel aga jõe paremale kaldale.
Liivi sõja ajal otsene sõjategevus Daugavgrīva linnuseni ei ulatunud ning see kuulus 1562. aastast Rzeczpospolita, aastatel 1600–1605 ja siis jälle 1621. aastast aga Rootsi kuningriigi võimu alla. 1710. aastal langes piirkond ja kindlus Põhjasõjas koos Riiaga Venemaa keisririigi valdusse.
Riiaga liideti Vecdaugava aastal 1960. Toona algas asumi aladel ka suurem ehitustegevus, sinna kerkisid suvilad, aga ka kahekorruselised individuaalelamud. Aastal 1964 avati Vecdaugava raudteepeatus.
Antanavas
pisi|left|Antanavase kabel Antanavas (poola keeles Antonowo) on küla Leedus Kazlų Rūda omavalitsuses, Antanavase valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu. Antanavas asub Pilvė jõe kaldal. Külas tegutseb piiritusevabrik, seal ammutatakse mineraalvett. Vaatamisväärsusteks on mõisa park ja XVIII sajandil ehitatud puidust kabel.
Antanavase mõis rajati XVIII sajandil, samast ajast pärinevad ka piiritusevabrik ja kabel. Algselt kuulus küla Jan Antoni Chrapowickile. Tema teise nime järgi on küla ka nime saanud. Küla elanikud osalesid Jaanuariülestõusus. 1923. aastal tükeldati suurem osa mõisa maadest talukruntideks. Teise maailmasõja järel tegutsesid küla ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Antanavas nii kohaliku kolhoosi kui ka sovhoosi keskasula.
Jaan Mahlapuu
Jaan Mahlapuu (vene keeles Ян Махлапу; 11. november (teistel andmetel 9. november) 1894 Valga – 2. august (20. juuli vkj) 1917 Riia) oli eesti soost Venemaa lendur Esimese maailmasõja ajal. Teda peetakse esimeseks eestlasest lennuässaks.
Jaan Mahlapuu lõpetas 1915. aastal Pihkva lennukooli. Saadeti Esimese maailmasõja ajal Riia rindele, kus tulistas õhuvõitluses alla 5–6 sakslaste lennukit. Olles otse Riia linna kohal peetud õhulahingus tulistanud alla Saksa sõjalennuki, autasustati teda Georgi risti III järguga ja nimetati ka Riia linna aukodanikuks.
Hukkus 1917. aastal lennuõnnetuses. Maetud Valkasse Luke kalmistule.
AIDAluna
AIDAluna on kolmas Sphinx-klassi ristluslaev (projekti nimetus oli aga mitte AIDA SPHINX III, vaid II), mis kuulub firmale Costa Crociere S.p.A. ja mida käitab laevakompanii Aida Cruises German Branch of Costa Crociere S.p.A.. Laev ehitati Meyer Werfti laevatehases Papenburgis Saksamaal 2009. aastal ja laeva ristis Palma de Mallorcas 4. aprillil 2009 Franziska Knuppe. Laeva kodusadam on Genova Itaalias.
Pavel Grigorjev
Pavel Grigorjev (sündinud 3. aprillil 1941 Kotlõs Kingissepa rajoonis Leningradi oblastis) on Eesti insener ja poliitik.
Ta lõpetas aastal 1964 Leningradi Merekooli, aastal 1966 Leningradi Külmutusseadmete tehnikumi ja aastal 1976 Kaliningradi Kalatöötlemisinstituudi.
Ta töötas aastatel 1964–1967 Murmanskis laevamehaanikuna ja aastatel 1967–1990 kalurikolhoosis Oktoober peainsenerina.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige. Ta on olnud ka Kohtla-Järve Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee liige.
Arthur Wellesley, esimene Wellingtoni hertsog
Arthur Wellesley, esimene Wellingtoni hertsog KG, GCB, GCH, PC, FRS (1. mai 1769 – 14. september 1852) oli inglise-iiri väejuht ja riigimees ning üks olulisemaid sõjaväe ja poliitikategelasi 19. sajandi Suurbritannias, muu hulgas ka Suurbritannia peaminister. Tema võit Napoleoni üle 1815. aastal toimunud Waterloo lahingus on teinud temast ühe Briti ajaloo suurima kangelase.
Wellesley sündis Iiri kuningriigis Dublinis protestantide peres. 1787. aastal võeti ta lipnikuna Briti armeesse, kus ta teenis aide-de-camp-ina järjest kahe Iirimaa lordleitnandi alluvuses. Hiljem valiti ta Iiri saadikutekoja liikmeks. 1796. aastaks oli ta armees saanud koloneliks ja osales Prantsuse revolutsioonisõdade raames Hollandis toimunud Flandria kampaanias ning Indias võideldud Neljanda Inglise-Mysore'i sõja ajal asetleidnud Seringapatami lahingus. 1799. aastal määrati ta Seringapatami ja Mysore'i kuberneriks ning saanuna 1802. aastal kindralmajori auaste, saavutas ta 1803. aastal Assaye lahingus Maratha konföderatsiooni vägede üle otsustava võidu.
Wellesley hakkas väejuhina tuntust koguma Napoleoni sõdade osana toimunud Poolsaare sõja käigus ja ülendati seetõttu 1813. aastal Prantsuse keisririigi vägede vastu võidetud Vitoria lahingu järel välimarssaliks. Pärast Napoleoni pagendamist 1814. aastal teenis ta suursaadikuna Prantsusmaal ning sai tänuna oma sõjaväeliste teenete eest Wellingtoni hertsogi tiitli. 1815. aastal nn Napoleoni saja päeva ajal juhtis ta Napoleoni vastu moodustatud seitsmenda koalitsiooni vägesid, alistades ta viimaks otsustavalt Waterloo lahingus koostöös Gebhard Leberecht von Blücheri juhitud Preisi armeega. Wellington osales oma eeskujuliku sõjaväekarjääri jooksul kokku umbes kuuekümnes lahingus.
Wellington on tuntud oma kaitsepositsiooni eelistava ja kohanemisvõimelise sõdimisstiili poolest, mille tõttu õnnestus tal mitmeid kordi väheste kaotustega võita ülekaalukate vaenuvägede vastu. Teda peetakse üheks ajaloo parimaks kaitsestrateegiks ning paljusid tema kasutatud lahinguplaane uuritakse sõjaväeakadeemiates ka kaasajal.
Pärast oma sõjaväekarjääri naasis Wellington poliitikasse. Toori partei liikmena teenis ta kaks ametiaega Suurbritannia peaministrina, vahemikus 1828–1830 ja seejärel peaministri kohusetäitjana vähem kui kuu aega 1834. aastal. Peaministriks oleku järel oli ta kuni pensionile jäämiseni üks Suurbritannia parlamendi lordide koja juhtivtegelasi ning kuni surmani Briti armee ülemjuhataja.
Lapsepõlv ja haridus
pisi|vasakul|Wellesley veetis suure osa oma lapsepõlvest perekonna traditsioonilises residentsis [[Dangan Castle'is]] Wellesley sündis Iirimaa kuningriigis elavas aristokraatlikus inglise-iiri peres, saades sellega sünnijärgse tiitli Auväärne Arthur Wesley, kolmandana viiest Anne'i ja Garret Wesley, 1. Morningtoni krahvi lapsest. Ta ema Anne oli iiri poliitiku Vikont Dungannoni vanim tütar. Tema sünnikoht pole üheselt teada, kuid tõenäoliselt sündis ta oma vanemate Dublini linnamajas.
Nikolai Pikalev
Nikolai Pikalev (13. detsember 1928 Narva – 23. mai 2004) oli Eesti tehnikateadlane.
Elulugu
Nikolai Pikalev oli hüdrotehniku poeg, rahvuselt venelane.
Arthur Wellesley, esimene Wellingtoni hertsog
Autasud
pisi|Wellingtoni hertsog kandmas mitmeid oma autasudest
Nikolai Pikalev
Elulugu
Lõpetas 1948 Tallinna 32. Keskkooli, 1954 Balti Sõjalaevastiku Leningradi Kõrgema Insener-Ehitusliku Instituudi, 1971 samas aspirantuuri, tehnikakandidaat (1982, samas). Oli 1954–1967 Murmanskis Põhjamere Sõjalaevastiku Ehitusvalitsuse töödejuhataja ja tehnikaosakonna juhataja, 1967–68 ja 1971–76 Balti Sõjalaevastiku Ehitusvalitsuse tehnikaosakonna juhataja asetäitja ja juhataja, 1976–1980 Balti Sõjalaevastiku Tallinna Ehitusvalitsuse peainsener, 1980–1983 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadur, 1983–1991 tehnikaprogressi ja ehitusökonoomika labori juhataja, 1991. aastast oli ta tehnilise arengu osakonna juhataja.
Arthur Wellesley, esimene Wellingtoni hertsog
Sõjaväelised auastmed
Wellingtonile andsid oma kõrgeima sõjaväelise auastme Austria, Hannoveri kuningriik, Holland, Portugali k, Preisimaa, Venemaa ja Hispaania. Iga riik andis talle koos auastmega ka oma marssalikepi.
Nikolai Pikalev
Teadustöö
Uurimisvaldkond: ehitustehnoloogia – monoliitbetooni ja raudbetooni paigaldamise meetodid (survebetoon), ehitussegude füüsilised, reoloogilised ja struktuuriomadused ning kohalike ehitusmaterjalide kasutamine, ehituse tehniline areng, ehituse normdokumendid. 16 teadustrükist.
Arthur Wellesley, esimene Wellingtoni hertsog
Sõjaväelised auastmed
Wellington sai auastmed kuni kolonelleitnandini, kasutades Briti armees 17. kuni 19. sajandini kehtinud auastmete ostmise süsteemi. Auastmeid oli võimalik osta kuni kolonelleitnandi aukraadini, kõrgemaid oli võimalik omandada vaid ülendamise teel.
Mälestuse jäädvustamine
Tema järgi on nimetatud kohti Suurbritannias, Iirimaal, Hongkongis, Austraalias, Uus-Meremaal, Kanadas ja Indias. Tähelepanuväärseim neist on Uus-Meremaa pealinn Wellington. Talle on püstitatud ka hulgaliselt ausambaid ja monumente.
1853. aastal nimetas kuninganna Victoria tema auks ringi 33. jalaväerügemendi, kus Wellington oli varem ohvitserina teeninud, misjärel sai uueks nimeks Wellingtoni hertsogi rügement.
Lisaks on talle pühendatud Suurbritannia kuningliku mereväe sõjalaevad HMS Duke of Wellington (1852) ja HMS Iron Duke (1912), mis osales esimese maailmasõja ajal toimunud Jüüti merelahingus. Wellington on ka ainuke inimene, kelle järgi on nimetatud rohkem kui üks Suurbritannia kuningliku õhuväe pommitaja – Vickers Wellesley ja Vickers Wellington. Märkimisväärne on asjaolu, et sel ajal oli tavaks nimetada pommitajaid ainult Suurbritannia sisemaa linnade järgi.
Inglise keeles on tema järgi nimetatud veel Wellingtoni saapad (wellington boots), tuntud ka kui wellingtonid ehk eestipäraselt kummikud. Nimetus tuleneb sellest, et ta lasi oma nahksaabaste kontsa madalamaks teha ja sääre kitsamaks kujundada, et need paremini jalga sobiks. Uuenduskuuri järel läksid Wellingtoni saapad tema populaarsuse tõttu Inglismaal moodi ning ka tänapäevaste kummikute tegumoes on nende põhimõtteid järgitud.
Lukarn
Lukarn (prantsuse keeles lucarne 'katuseaken' ) on rikkaliku raamistusega viilukujuliselt katusest eenduv katuseaken.
Võib paikneda katuses nii vintskapi kui uukakna moodi. Sage Prantsusmaa hilisgootikas ja renessansis.
Pará (jalgpallur)
pisi|250px|Pará (vasakul) 2012. aastal [[Grêmio särgis]] Marcos Rogério Ricci Lopes (enam tuntud lihtsalt kui Pará; sündinud 14. veebruaril 1986 São João do Araguaias) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Brasiilia esiliiga klubis Brusque.
Ta alustas klubikarjääri Santo Andrés, millega liitus 2002. aastal. Ta mängis kolmel hooajal klubi põhimeeskonnas Brasiilia esiliigas. 2008. aastal liitus ta esimest korda Santosega. Ta mängis Santoses neli hooaega ning võitis sel ajal klubiga Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadorese, Brasiilia karikavõistlused ja kaks korda São Paulo osariigi meistrivõistlused. 2012. aastal suundus ta laenule Grêmiosse, kellega sõlmis 2013. aasta jaanuaris püsiva lepingu.
Alates 2015. aasta jaanuarist mängis ta Flamengos. Esimese hooaja mängis ta Grêmiost laenul. Aastatel 2017 ja 2019 tuli ta Flamengoga tulnud Rio de Janeiro osariigi meistriks.
2019. aasta augustis naasis ta Santosesse.
2022. aasta aprillis liitus ta Brusquega.
Peeter Meriläinen
Peeter Meriläinen (20. detsember 1929 – 28. juuni 2009 Pisisaare) oli eesti põllumajandustegelane ja majandijuht.
1964. aastal lõpetas ta kaugõppes Olustvere Sovhoostehnikumi.
1950. aastate alguses oli ta Otepää rajooni põllumajandusosakonna juhataja. 1953. aastast Otepää rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu liige.
Soo-pajulill
Soo-pajulill (Epilobium palustre) on pajulilleliste sugukonda pajulille perekonda kuuluv rohttaim.
Peeter Meriläinen
1954. aastast oli ta Põltsamaa rajooni "Punalipu" kolhoosi esimees, hiljem pikka aega Jõgeva rajooni Pajusi kolhoosi esimees.
Soo-pajulill
Kirjeldus
Kõrgus 6–65 cm. Vars lihtne või harunenud. Lehed terveservalised, süstjad, servadest veidi alla käändunud, 2–9 cm pikkused. Õied kahvatulillad, 5–8 mm pikkused. Õitseb juunist augustini.
Kasvukoht
Eelistab kasvukohana soid ja veekogude kaldapealseid. Eestis sage.
Gaussi hägu
pisi|Erineva intensiivsusega Gaussi hägususe näide|599x599px Gaussi hägu (inglise Gaussian blur) on pildi hägususe filter, mis arvutab igale pildi pikslile rakendatud teisenduse. Filter kasutab normaaljaotust, mida nimetatakse ka Gaussi jaotuseks, mis on saanud nime saksa matemaatiku Carl Friedrich Gaussi järgi.
Ühisgümnaasium
Ühisgümnaasium on gümnaasium, milles rakendatakse ühishariduse põhimõtet.
Eelkõige peetakse ühishariduse all silmas poeglaste ja tütarlaste ühist koolitust, võidakse silmas pidada aga ka eri rassist inimeste ühist koolitust.
Gaussi hägu
Seda efekti kasutatakse laialdaselt pilditöötluses, pildi pehmendamiseks ja hägususe efekti tekitamiseks. Sageli kasutatakse seda ka lamedate ja langevate objektidele varjude loomiseks.
Ühisgümnaasium
Eestis muutus ühisharidus valdavaks 1920. aastate alul, ja samast ajast on olemas ka ühisgümnaasiume.
Gaussi hägu
Gaussi hägusust kasutatakse ka arvutinägemis algoritmide eeltöötlusetapina, et parandada pildi struktuuri erinevates skaalades.
Matemaatiline kirjeldus
Gaussi hägususe efekti saavutamiseks tuleks kujutist konvoleerida Gaussi funktsiooniga.
Unity (moodul)
pisi|Unity moodul detsembris 1998 Unity on Rahvusvahelise kosmosejaama ühendusmoodul ja jaama esimene Ameerika Ühendriikides valmistatud moodul. Mooduli viis missiooni STS-88 raames jaama kosmosesüstik Endeavour.
Air Lithuania
Air Lithuania (leedu Aviakompanija Lietuva) oli Leedu kohalik lennufirma, mis baseerus Kaunases. Lennufirma opereeris liini-, tšarter- ja kaubalende ning rentis lennukeid. Pealennujaamadeks olid Kaunase rahvusvaheline lennujaam ja Palanga rahvusvaheline lennujaam Leedus.
Jugo
Jugo (ka Ussova Gora; vene keeles Усова Гора) on küla Setumaal. Praegu asub küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Ajalooliselt jäi küla Petserimaale. Küla kuulub Seeritsä nulka.
Unity (moodul)
Rahvusvahelises kosmosejaamas on peale Unity veel kaks ühendusmoodulit, milleks on Harmony ja Tranquility.
Jugo
Külas elas 2000. aastal 14 inimest ja 2010. aastal 4 inimest.
Air Lithuania
Oktoobris 2004 opereeris Air Lihtuania lende Kaunasest ja Palangast Billundisse, Hamburgi, Malmösse ja Oslosse.
Gaussi hägu
Matemaatiline kirjeldus
Ühemõõtmeline Gaussi jaotusvõrrand omab järgmist kuju:Kahes mõõtmes on see kahe Gaussi funktsiooni korrutis, üks iga mõõtme jaoks:kus x, y on punkti koordinaadid ja \sigma on Gaussi jaotuse standardhälve. Kahe mõõtme korral määratleb see valem pinna, millel on keskpunktist Gaussi jaotusega kontsentrilised objektid.
Piksleid, mille jaotus on nullist erinev, kasutatakse algkujutisele rakendatava konvolutsioonimaatriksi koostamiseks. Iga piksli väärtusest saab naabruskonna kaalutud keskmine. Algne piksliväärtus omandab kõige suurema kaalu (sellel on kõrgeim Gaussi väärtus), sõltuvalt naaberpikslite kaugusest on nendel kaal väiksem.
Lisaks on Gaussi jaotusel väärtuslik omadus, mis võimaldab kahemõõtmelist jaotust jagada ühemõõtmelisteks paarideks – seda omadust nimetatakse lineaarseks eraldatavuseks (inglise linearly separable). Seetõttu võib väljendi kirjutada järgmiselt:
Selle omaduse rakendamisel piisab, kui filtreerida pildi horisontaalsuunas ühemõõtmelise filtriga ja seejärel filtreerida tulemus sama filtriga vertikaalsuunas, andes hiljem kahemõõtmelise Gaussi jaotuse efekti. Kuna toiming on kommutatiivne, pole rakendatud filtrite järjekord oluline.
Rakendamine
Gaussi hägususe efekt luuakse tavaliselt pildi konvoleerimisel Gaussi funktsiooni väärtuste tuumaga (inglise kernel).
Praktikas on kõige parem kasutada Gaussi hägususe eraldatavuse omadust, viies protsessi läbi kahe käiguga. Esimesel läbimisel kasutatakse ühemõõtmelist tuuma, et hägustada pilti ainult horisontaal- või vertikaalsuunas. Teisel käigul kasutatakse sama ühemõõtmelist tuuma pildi hägustamiseks teises suunas. Lõppefekt on sama, mis konvolutsioonil kahemõõtmelise tuumaga ühe käiguga, kuid see nõuab vähem arvutusi.
Diskreetsus saavutatakse tavaliselt diskreetsete punktide valimisega, tavaliselt iga piksli keskpunktidele vastavates kohtades. See vähendab arvutuskulusid, kuid väga väikeste filtrituumade puhul põhjustab Gaussi funktsiooni punktproovide võtmine väga väikese arvu valimitega suure vea.
Kui teisendada Gaussi funktsiooni pidevad väärtused tuuma jaoks vajalikeks diskreetseteks väärtusteks, erineb väärtuste summa 1-st. See muudab pildi tumedamaks või heledamaks. Selle efekti parandamiseks saab väärtusi normaliseerida, jagades tuuma iga elemendi kõigi elementide summaga.
Kasutusalad
pisi|Hägu mõju serva tuvastamisele. Mida rohkem hägu, seda vähem servi määratletakse|300x300px
Ääretuvastus
Gaussi hägusust saab kasutada ka pildi müra vähendamiseks enne servatuvastusalgoritmi rakendamist. See meetod võimaldab vähendada müra hulka, parandades servatuvastusalgoritmi järgneva töö tulemust.
Fotograafia
Gaussi hägusust kasutatakse sageli fotode järeltöötluses teravate kohtade tasandamiseks, suunates seeläbi vaataja pilgu pildi kindlale osale. Filtrit saab kasutada ka vähese valguse põhjustatud müra vähendamiseks.
Teenistusaste (Venemaa)
Teenistusaste (vene keeles классный чин) on Venemaal föderaalseaduse või muu õigusaktiga kehtestatud riigiteenistuse süsteemis ametisikute kvalifikatsiooni ja ametikohale vastavust tähistav aste (klass).
Teenistusastet antakse:
Arno Pikamäe
Elulugu
Arno Pikamäe oli maatöölise poeg.
Lõpetas 1948. aastal Viljandi 2. Keskkooli, 1953 Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse osakonna soome-ugri keelte erialal, 1956 aspirantuuri, filoloogiakandidaat (1957, TRÜ), väitekiri "Tüveline astmevaheldus läänemeresoome keeltes ja lapi keeles". Oli 1957–1989 Eesti NSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudi (KKI) sõnaraamatute (leksikoloogia) sektori noorem- ja vanemteadur.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: eesti keele leksikograafia. Olnud seotud peamiselt "Eesti kirjakeele seletussõnaraamatuga" – oli üks koostamispõhimõtete väljatöötajaid, koostamisjuhendi (mille kohta avaldas ka artikleid teadusväljaannetes) loojaid ning sõnaraamatute autoreid ja sõnaraamatu toimetajaid. Osales ka soome-eesti ja eesti-soome tõlkesõnaraamatute koostamisel. Üle 10 teadustrükise.
Lutsu tänav (Viljandi)
pisi Lutsu tänav on tänav Viljandi kesklinnas.
Tänav algab Johan Laidoneri platsilt, kulgeb lõunakirde suunas ja lõpeb Pikal tänaval. Tänava pikkus on 117 m.
Lutsu tänaval asub Viljandi Vaba Waldorfkool (Lutsu 3) ja ehitismälestis Villa Engelhardt (Lutsu 5).
Ajalugu
Lutsu tänav on linnaplaanidel alates 18. sajandi lõpust. Veel 19. sajandi keskel paiknesid tänava alal aiad. Nõukogude okupatsiooni perioodil kandis nime Säde tänav.
Arheoloogia
Praeguse Lutsu tänava alal säilinud varaseim kultuurkiht sisaldab leide 13. sajandi teisest poolest kuni 15. ja 16. sajandini. Peetakse võimalikuks, et tänavat on mainitud ka Poola revisjonis, milles räägitakse kruntidest tänava ja linnamüüri vahel.
Arvutigraafika
pisi|Rakenduse Blender 2.45 kuvatõmmis, milles töödeldakse 3D-testimismudelit Suzanne pisi|Arvuti abil loodud kujutis [[ESTCube-1 nanosatelliidist]] Arvutigraafika (ka raalgraafika) on graafika, mille arvuti tekitab pildifailide põhjal, kasutades sellekohast tarkvara ja riistvara.
Arvutigraafika areng on lihtsustanud arvutite kasutamist, andes operatsioonisüsteemidele graafilise liidese. See on tugevalt mõjutanud meediakanaleid, animatsiooni, filmindust ja videomängude tööstust ning sellel on suur roll tänapäeva reklaamides.
Ülevaade
Mõistet "arvutigraafika" on kasutatud, kirjeldamaks arvutites "peaaegu kõike, mis pole tekst ega heli". Terminit mõistetakse tavaliselt järgmiselt:
Loodud on palju vahendeid, millega andmeid visualiseerida. Arvutiga loodud graafikat liigitatakse 2D-, 3D- ja animeeritud graafikaks. Tehnika arenedes saab 3D-graafika aina argisemaks, kuid ka 2D (ehk tavalised graafikud ja muu sarnane) on veel laialt kasutusel.
1950. aastad
pisi|Esimene arvutimäng maailmas – "Spacewar!" pisi|SAGE-i juhtimisruum Mõiste "arvutigraafika" võttis kasutusele lennukeid tootva ettevõtte Boeing disainer William Fetter 1950. aastal. Arvutigraafika hakkas valdkonnana arenema graafikaga tegeleva riistvara ilmumisel. Projektid "Whirlwind" ja SAGE tutvustasid elektronkiirekuvarit ekraanina ja esitlesid ka erilist pliiatsit, mida sai ekraanil kasutada sarnaselt tänapäevaste puutetundlike ekraanidega, kuid see oli mitu korda täpsem.
1958. aastal töötati Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis välja arvuti TX-2, millega sai erilise pliiatsiga ekraanile kujutisi visandada, kasutades Ivan Sutherlandi revolutsioonilist tarkvara Sketchpad. Visandeid sai isegi salvestada ja hiljem taasesitada.
1962. aastal lõi Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi tudeng Steve Russell arvutile DEC PDP-1 esimese videomängu "Spacewar". Mäng sai hitiks ja levis kiirelt PDP-1 omanike seas. DEC-i insenerid kasutasid "Spacewari" ka uute PDP-1 mudelite testimiseks, enne kui arvuti müüki läks.
1970. aastad
1970. aastatel toimus läbimurre arvutigraafika vallas Utah' Ülikoolis. Üliõpilane Edwin Catmull alustas Utah’s õpinguid aastal 1970 ja registreeris end Sutherlandi arvutigraafika aine õppijaks. Lapsepõlves Disney filme näinud Catmullile meeldis väga animatsioon, kuid ta avastas kiiresti, et tal pole joonistamisannet. Hiljem hakkas ta nägema arvuteid loomuliku järjena animatsiooni arengule ja tal tekkis soov olla osa sellest revolutsioonist. Esimene Catmulli animatsioon oligi tema enda käe liikumine, misjärel üheks tema suureks eesmärgiks sai täispika filmi produtseerimine, mis kasutaks arvutigraafikat. Niisiis läks Catmull Utah' Ülikooli õppima 3D-animatsiooni.
Esimese suure sammu 3D-arvutigraafikas, milleks oli varjatud pinna eemaldamise algoritmi loomine, astusid Utah' Ülikoolis tudengid Edwin Catmull, Fred Parke ja John Warnock. Et 3D-pilti ekraanil kujutada, peab arvuti enne kindlaks määrama, millised kujundi pinnad on objekti taga vaataja perspektiivist ja seega need "varjama", kui arvuti joonistab ekraanile pilti.
1980. aastad
1980. aastatel hakkasid kunstnikud ja disainerid nägema personaalarvutit töövahendina, mis aitaks aega kokku hoida ja joonistada täpsemalt kui teised meetodid seda sel ajal lubasid. Eriti jäid tähelepanu alla arvutid Commodore Amiga ja Macintosh. 1980-ndate lõpus loodi Pixaris juba arvuteid kasutades esimesed täielikult arvutiga tehtud lühifilmid. Macintoshi arvutid on siiani populaarsed arvutigraafikaga tegelevates stuudiotes ja firmades.
Tänapäeva arvutid kasutavad graafilist kasutajaliidest andmete ja informatsiooni kuvamiseks sümbolite, ikoonide ja piltide kaudu. Graafika on multimeedia võtmeelemendiks.
1990. aastad
1990. aastatel sai 3D-graafika populaarseks arvutimängutööstuses, multimeedias ja animatsioonis. 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses tehti Prantsusmaal esimesed arvutigraafikaga loodud teleseriaalid "La Vie des bêtes" (Mac Guff Ligne, 1988) ja "Les Fables Géométriques" (J.-Y. Grall, Georg Lacroix ja Renato, 1991–1993). Aastal 1995 tuli kinno esimene täispikk arvutiga tehtud animafilm "Lelulugu". 1996 tuli välja üks esimesi 3D-mänge "Quake". Sellest ajast alates on arvutigraafika läinud detailsemaks ja realistlikumaks tänu võimsamatele graafikakaartidele ning muule graafikat puudutavale riistvarale ja tarkvarale.
Arvutigraafika pioneerid
Charles Csuri (sündinud 4. juulil 1922) hakkas 1964. aastal tegema arvutikunsti. Teda on tunnustatud digitaalse kunsti ja animatsiooni isana. Ta harrastas ka Ameerika jalgpalli ja arvati isegi Ameerika jalgpalli kuulsuste hai. Lisaks on ta teise maailmasõja veteran ja saanud teenistuse eest Pronkstähe.
Donald P. Greenberg on arvutigraafika innovatsiooniliider, kes on kirjutanud sadu artikleid ning olnud õpetaja ja mentor paljudele arvutigraafikaga tegelevatele kunstnikele, animaatoritele ja uurijatele, kelle hulgas on Robert L. Cook, Marc Levoy ja Wayne Lytle. Paljud ta õpilastest on võitnud Oscari tehniliste saavutuste eest.
Novovolžski sild
Silla omapära on see, et kasutati ära 1930. aastatel Leitnant Schmidti silla rekonstrueerimisel väljavahetatud malmist kaarkandurid. Üle saja aasta vanused insener Stanisław Kierbedźi projekteeritud malmkaared toodi Leningradist Kalininisse.
Silla üldpikkus koos pealesõitudega on 485 m ja laius 19,6 m. Igasse avasse monteeriti 9 malmkaart (kokku viis kaarava). Äärmised, kaldale jäävad avaehitised, on tehtud raudbetoonist.
1994. aastal sild rekonstrueeriti.
Arvutigraafika
Arvutigraafika pioneerid
A. Michael Noll oli üks esimesi uurijaid, kes kasutas 1962. aastal arvutit visuaalkunsti loomiseks. 1965. aastal koostasid A. Michael Noll, Frieder Nake ja Georg Nees esimese kunstinäituse, mis sisaldas ainult nende arvutiga tehtud kunsti. Sama aasta aprillis näidati tema töid ka Howard Wise'i galeriis.
Kahemõõtmelised
2D-arvutigraafika on pildi esitamine digitaalsete kahemõõtmeliste mudelitena, näiteks tasandilise geomeetria ja teksti abil.
Viterbo lennujaam
Viterbo lennujaam, tuntud ka kui Rooma Viterbo lennujaam, on tsiviilliikluseks avatud sõjaväelennuväli Itaalias Lazio maakonnas Viterbo provintsis, 3 km kaugusel Viterbost loodes. Lennujaamale on antud Tommaso Fabbri nimi.
Arvutigraafika
Kahemõõtmelised
2D-arvutigraafikat kasutatakse peamiselt niisugustes rakendustes, mis arenesid traditsioonilisest joonistamise ja printimise tehnikatest, näiteks tüpograafiast, kartograafiast, joonestamisest ja reklaamidest. Nendes rakendustes pole kahemõõtmeline pilt lihtsalt reaalse objekti esitus, vaid iseseisev objekt. Seetõttu eelistatakse 2D-mudeleid, kuna need annavad kolmemõõtmelise arvutigraafikaga võrreldes rohkem otsest kontrolli pildi üle.
Viterbo lennujaam
Roomast 107 km loodes asuvat lennuvälja kasutab lisaks Itaalia õhujõududele ka kohalik lennuklubi.
Arvutigraafika
Kolmemõõtmelised
3D-arvutigraafika on pildi esitamine digitaalsete kolmemõõtmeliste mudelitena, näiteks ruumilise geomeetria abil.
3D-mudel on kolmemõõtmelise objekti matemaatiline esitus. Mudelit saab kuvada kahemõõtmelisena 3D-renderdamise kaudu või kasutada mittevisuaalse arvutisimulatsiooni või arvutuste jaoks. On olemas ka 3D-arvutigraafika tarkvara.
Arvutianimatsioon
pisi|Arvutianimatsiooni loomine liikumisanduritega Arvutianimatsioon on arvutiga loodud liikuvate piltide kunst. Arvutianimatsiooni loetakse arvutigraafika ja animatsiooni alajaotuseks. Tänapäeval mõeldakse selle all rohkem 3D-graafikat, kuid ka 2D-graafika on laialdaselt kasutusel seal, kus on tarvis kiiremat renderdamist reaalajas. Arvutianimatsioone luuakse arvutis endas kasutamiseks või näiteks filmi loomiseks. Viimasel juhul öeldakse selle kohta CGI (inglise keeles Computer Generated Imagery).
Mõisted ja põhimõtted
Pilte tehakse üldiselt selliste optiliste seadmetega nagu kaamerad, peeglid, läätsed, teleskoobid ja mikroskoobid ning looduslikult näiteks silmaga või veepindadega. Digitaalpilt on seevastu kahemõõtmeline pilt kahendkoodis. Kasutatakse nii vektorgraafikat kui rastergraafikat, kuid rastergraafikaga tehtud pildid on levinumad.
pisi|Pikslite näide Piksel on üks kindel punkt rasterpildis. Tavaliselt paigutatakse pikslid kahemõõtmelisse võrgustikku ja esitatakse siis punktide või ruutudena. Iga piksel koosneb värviproovidest, mis esitavad kindla värvi. Piksel on kõige väiksem adresseeritav ekraanielement, kõige väiksem üksus, mida saab esitada või kontrollida.
Graafika on visuaalne esitus mingil pinnal, näiteks seinal, arvutiekraanil või paberil. Graafika kombineerib tihti teksti, illustratsiooni ja värvi. Graafika võib olla nii funktsionaalne kui ka kunstiline.
pisi|4D-pentahoora 3D-projektsiooni kahemõõtmeline renderdus Renderdamine on protsess, mille käigus mudelist saadakse pilt. Lähtefailis on geomeetrilised aspektid, tekstuur, valgustus ja varjutus. Kõik need andmed saadetakse renderdusrakendusse, mis väljastab digitaalse või rasterpildifaili. Renderdusrakendus on tavaliselt osa tarkvarast, kuid on ka olemas eraldi pluginaid ja täiesti iseseisvaid rakendusi. Termin "renderdamine" on analoogiline kunstniku renderdamisega, kuna põhimõte on neil sama: kahemõõtmelise pildi loomine kolmemõõtmelisest originaalist.
Renderdamine on videokaardi tähtis ülesanne.
Videokaardid
Kuna 3D-modelleerimine on arvuti jaoks üsna nõudlik ülesanne, eriti suurte pildifailide ja graafikat nõudvate protsesside korral, on videokaardil graafika kuvamisel suurt tähtsus. Videokaart (ka graafikakaart, graafikakiirendi, kuvaadapter, videoadapter, graafikaadapter) on laienduskaart ja seade, mis muundab arvuti mälus oleva kujutise kuvarile arusaadavaks signaaliks. Videokaart võtab protsessorilt kahendsüsteemi kujul olevad andmed ja töötleb need mitmesuguste protsesside (renderdamine, modelleerimine, varjutamine) kaudu pildiks, mida kasutaja kuvarilt näha võib. Ruumilise kujutise loomiseks peab videokaart esmalt looma juhtraamistiku sirgjoontest, seejärel kujutis rasterdatakse ehk täidetakse järelejäänud pikslid, mille järel lisab videokaart valgustuse, tekstuuri ja värvid. Nõudlikes rakendustes, näiteks arvutimängudes, tuleb seda teha reaalajas. Videokaartidel on ka lisaülesandeid, näiteks kolme- ja kahemõõtmelise arvutigraafika kiirendatud renderdamine.
Arvutigraafika kui teadus
Arvutigraafikateadust loetakse arvutiteaduse haruks, mis uurib visuaalse materjali digitaalseks sünteesimise ja töötlemise meetodeid. Kuigi selle all mõeldakse tihti kolmemõõtmelisest arvutigraafikat, siis tegelikult lähevad selle alla ka 2D-arvutigraafika ja pilditöötlus.
Akadeemilise teadusharuna uurib arvutigraafika geomeetrilise ja visuaalse teabe digitaalset töötlemist. Arvutigraafikateadus keskendub pigem matemaatilistele ja arvutuslikele alustele kui esteetilistele.
Rakendused
Arvutigraafikat kasutatakse peamiselt järgmistes valdkondades:
Nõmme kõrts
pisi|Nõmme kõrtsihoone (september 2011) pisi|Nõmme kõrtsi kõrvalhoone Nõmme kõrts on endisaegne kõrts Rapla maakonnas Rapla vallas Nõmme külas. Kõrtsihoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Kõrtsihoone asub Rapla–Juuru ja Tallinna–Hõreda maantee ristil.
Kõrts on märgitud Ludwig August Mellini "Liivimaa atlases" (1796).
Praegune kõrtsihoone ehitati tõenäoliselt 19. sajandi I poolel.
Joachim Madeyka
Joachim Madeyka (1660 Stradaunen, Ida-Preisimaa – 1710) oli Eesti vaimulik.
Madeyka sündis Stradaunenis (praegu Straduny Ełki maakonnas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Poolas). Õppis usuteadust (immatrikuleeriti 9. oktoobril 1680) Königsbergi ülikoolis.
Kutsuti Martna Püha Martini koguduse õpetajaks 5. oktoobril 1692. Ordineeriti 10. veebruaril 1692. Oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja aastatel 1693–1710. Osales Eestimaa piiskopi valimisel Tallinnas 28. märtsil 1710. Suri sama aasta sügisel ning maeti 24. septembril 1710 Oleviste kirikusse.
Isiklikku
Tema äi Johann Heinrich Heerwagen oli ka Martna Püha Martini koguduse õpetaja.
Marquay (Pas-de-Calais)
pisi|Marquay kirik
Marquay on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.