cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erakorraline meditsiin
Erakorralise meditsiini kujunemine Euroopas
Euroopas on vähemalt50 riiki, mistõttu on erakorralise meditsiini valdkonna kujunemine seotud aastakümnetepikkuse tervishoiukorralduslike vaidluste jadaga. Teise maailmasõja lõpust kuni 1980. aastateni oli erakorralise meditsiiniabi andmine jaotatud mitme eriala arstide vahel. Ravimisel tegid meeskonnatööd kardioloogid, kirurgid, ortopeedid, anestesioloogid ja muude erialade spetsialistid. Koostöö vajab juhtimist, mistõttu haaras elukohtlikus seisundis patsiendi ravimise juhtohjad kord ühe, kord teise eriala arst. Kuivõrd arstide väljaõpe on seotud oma erialaste piiridega, tekkis sageli olukordi, kus juhirolli võtnud kitsalt spetsialiseerunud arst ei osanud edasi tegutseda. Seejärel läks juhtimine mõne teise eriala arsti kätte, misjärel tsükkel kordus. Selline töökorraldus oli veaaldis ja süsteemitu.
Haapsalu Õpetajate Seminar
Seminar tegutses 1938. aastal valminud Haapsalu algkooli hoones. . Aastast 1950 kandis seminar nime Haapsalu Pedagoogiline Kool (harvemini Haapsalu Pedagoogika Kool).
Erakorraline meditsiin
Erakorralise meditsiini kujunemine Euroopas
Üldiselt võib erakorralise meditsiini pioneerideks Euroopas lugeda inglasi, kes korraldasid 1967 esimese erialaseltsi kogunemise. Samuti tunnustasid Inglismaa, Šotimaa ja Iirimaa kümnendijagu varem erakorralise meditsiini eriala. Samas tunnustas Island seda eriala alles 1992. Erakorralise meditsiini kui arstliku eriala vajadust tunnetati selgelt, kuid takistuseks olid riikide erinevad tervishoiusüsteemid, millest osa takistasid erakorralise meditsiini kui eriala teket. Selle tõttu oli erakorralise meditsiini kui eriala kujunemisel suur roll Euroopa Liidul. Euroopa Liidu üheks eesmärgiks on liikmete toodete ja teenuste harmoneerimine, mis on hädavajalik liidusiseseks kaubavahetuseks. Muu hulgas standardiseeriti meditsiinihariduse miinimumnõuded ning 1993 kehtestati kõigile liikmesriikidele kohustuslik arstlike erialade nimekiri, mis sisaldas ka erakorralise meditsiini arsti kutsenimetust. 1990. aastad on märgilised veel selle poolest, et Euroopa haiglates hakati looma spetsiaalseid erakorralise meditsiini osakondi. Enne seda perioodi saabus eluohtlikus seisundis haige tavaliselt vastuvõtutuppa, kus abi andmas oli sageli vaid meditsiiniõde. Vastuvõtutuba ise oli väheväärtustatud osa mingist teisest osakonnast. Euroopa Erakorralise Meditsiini Arstide Selts loodi 1994.
Piombino
Piombino on 33 855 elanikuga linn Itaalias Livorno provintsis (31. detsembri 2017 seisuga). See asub Liguuria mere ja Türreeni mere piiril, Elba saare ees ja Maremma põhjaküljel.
Erakorraline meditsiin
Erakorralise meditsiini kujunemine Põhja-Ameerikas
1960. aastale eelnenud perioodil iseloomustas USA haiglaid erakorralise haigusseisundi käsitlemise süsteemitus. Haiglates olid küll traumapunktid (inglise accident room), kuid need keskendusid haava- ja luumurdude (st teatud traumade) ravimisele. Personali oli vähe ning see oli alakvalifitseeritud (üliõpilased, residendid jne). Erakorralist abi ei saanud ööpäevaringselt. 1961. aastal avati Alexandra haiglas esimene erakorralise meditsiini osakond, kus arst oli ööpäev läbi osakonnas olemas. Samal ajaperioodil üritasid arstid luua ühtset erakorralise meditsiiniabisüsteemi Pontiaci linnas. Nimetatud kahte initsiatiivi nähakse tavaliselt Põhja-Ameerikas toimunud erakorralise meditsiini arengu lähtepunktina. 1966. aastat loetakse USA-s erakorralise meditsiini teetähiseks teadusliku uurimistöö kontekstis. Sellel aastal avaldati nn valge raamat (The White Paper), mis viis ühiskonna kollektiivsesse teadvusse ebakõlad erakorralises meditsiiniabi andmises. Kanada liikus protsessi kestel mõned aastad tagapool, kuid ka seal jõuti 1971. aastal erakorralise meditsiini eriala ideede, väljaõppe jmt dokumentide esitamiseni.
Piombino
Kesklinn on tervikliku ansamblina säilinud kesklinna koos ajalooliste elementidega keskajast tänapäevani peaaegu täielikult. Mitmed kindlustuselemendid, näiteks linnavärav koos barbikaaniga, on osaliselt hästi säilinud. Eemalt vaadates jätab Piombino tänapäevase mulje, kuna seal asub suur osa tööstusharusid. Eelkõige on vaates eriti mugavalt asuv sadam mere ääres. Lucchini rauatehas koos koksitehasega, kaks kõrgahju (millest ainult üks on aktiivne), Oxygenstahlwerk ja erinevad valtsimistehased domineerivad.
Erakorraline meditsiin
Inglise keel erakorralise meditsiini arengumõjurina
Ühise keeleruumi tõttu on maailmas jälgitav erakorralise meditsiiniabi kiirem areng inglise keelt kõnelevates riikides.
Piombino
Piompinol on iidne ajalooline keskus, mis pärineb ajast, mil see oli etruskide sadam, Populonia ümbruses. Keskajal oli see hoopis Pisa Vabariigi oluline sadam.
Beretta M1918
Beretta Mudel 1918 on Itaalia püstolkuulipilduja, mis võeti Itaalia relvajõududes kasutusele aastal 1918. Relv konstrueeriti algselt poolautomaatvintpüssiks. M1918 salv on relva peal, ebatavalise kujunduse loogika on, et nii saab ümberlaadimisel kasutada gravitatsiooni abi. Relva ehitusel kasutati pooleldi Villar Perosa õhuki püstolkuulipilduja osi. M1918 on Itaalia sõjaväe esimene püstolkuulipilduja ning tõenäoliselt esimene mõnes sõjaväes üldkasutusse võetud püstolkuulipilduja. Mõnede allikate järgi võeti M1918 kasutusse mõned nädalad enne Saksa püstolkuulipildujat MP 18, kuid täpsed kuupäevad pole teada.
Variandil Mudel 1918/30 sisestati salv altpoolt ning sellele oli kinnitatud tääk. Mudelit 1918/30 toodeti ka Argentinas Hafdasa tehases nime C-1 all, sellest sai alguse sama ettevõtte püstolkuulipilduja Ballester-Riguard.
Eesti regilaulude andmebaas
Eesti regilaulude andmebaas on eesti regilaulude digiteeritud tekstide kogu internetis, mis sisaldab üle saja tuhande teksti. See moodustab ligi kaks kolmandikku kõigist arhiivides leiduvatest regilaulutekstidest.
Andmebaasi on Eesti Kirjandusmuuseumi Eesti Rahvaluule Arhiivis ette valmistatud aastast 2003. Edaspidi lisanduvad teiste rahvaluulekogude digiteeritud laulutekstid, mida juba praegu saab kasutada Eesti Rahvaluule Arhiivis.
Egļupe raudteepeatus
Egļupe raudteepeatus on raudteepeatus Valga–Riia raudteeliinil Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas.
Iga päev peatub seal kuusteist reisirongi, tööpäeviti kaheksateist rongi. Peatus asub Riiast 44 km kaugusel. Egļupe raudteepeatuse juures on Valga–Riia raudtee kaheteeline. Piletihinnalt kuulub peatus C-tsooni.
Peatus avati aastal 1981. Aastani 2019 järgnes sellele Silciemsi raudteepeatus.
Karedakarvane luudpõõsas
Karedakarvane luudpõõsas (Cytisus hirsutus) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Ülekuumenemine
pisi|426x426px|Hävinud IC sülearvutis. Ebasobiv pinge põhjustas kiibi ülekuumenemise ja sulatas plastkorpuse Ülekuumenemine on nähtus, kus temperatuur vooluahelas tõuseb. Ülekuumenemine võib põhjustada kahju vooluahela komponentidele, põhjustada tulekahju või plahvatust. Ülekuumenemise tagajärjel tehtud kahju on pöördumatu, s.t et ainus viis parandamiseks on vooluahela komponentide väljavahetamine.
Põhjused
Soojuse kogunemise tõttu, süsteem jõuab soojuse kogunemise ja hajumise tasakaaluni palju kõrgemal temperatuuril kui oodatud.
Sulavkaitsme või automaatkaitselüliti kasutus
Automaatkaitselülitit pannakse vooluringi erinevatele osadele. Kui oodatust rohkem voolu läbib seda, "avab" automaatkaitselüliti vooluringi ning peatab kogu voolu. Sulavkaitse on laialdlaselt levinud automaatkaitselüliti, mis sisaldab otsest Joule-ülekuumenemise mõju. Sulavkaitse asetatakse vooluringis kohta, mille pinget ta peab mõjutama. Olenevalt tööst, sulavkaitsme sees on kitsas on kitsas kindla materialiga traat. Kui oodatust rohkem voolu läbib kaitset; kaitsetraat sulab ja "avab" vooluringi.
Soojust hajutava süsteemi kasutamine
Selleks võivad olla masina keres ventilatsiooniavad või pilud. Rohkesti soojust eraldavate vooluringiosade külge kinnitatakse radiaatorid, et vähendada nende osade ülekuumenemise riski. Tihti kasutatakse ka ventilaatorite abi. Mõnda kõrgepingekomponenti hoitakse täielikult õlis. Mõningatel juhtudel on üleliigse soojus eemaldamiseks vaja jahutussüsteemi, nagu näiteks õhu konditsioneer või jahutus-soojuspump.
Koolimajade ehitusfond
Koolimajade ehitusfond oli Eesti fond, mis andis kohalikele omavalitsustele soodsat laenu koolimajade ehitamiseks.
Fond asutati 1922.
Fondi tegevus toimus "Koolimajade ehitusfondi seaduse" alusel.
Kairi Himanen
Kairi Himanen (sündinud 11. novembril 1992) on eesti jalgpallur.
Ta mängis aastatel 2007–2019 Naiste Meistriliigas osalevas klubis JK Pärnu.
Ta mängib aastast 2009 Eesti naiste jalgpallikoondises.
Korrus
pisi|Punasega on värvitud hoone üks korrus Korrus on hoone osa, mille moodustavad ühel rõhttasandil paiknevad ruumid.
Maapinnaga samal tasandil asuvat korrust nimetatakse eesti keeles esimeseks korruseks, kõrguselt järgmist teiseks korruseks jne. Teistes keeltes ja maades võidakse korruseid nummerdata teisiti, nt maapinnakorrust nimetada nullkorruseks ning kõrguselt järgmist esimeseks korruseks jne.
24 eKr
Aasta 24 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist.
Naissaare kalmistu
pisi|Naissaare kalmistu sissepääs Naissaare kalmistu asub Viimsi vallas Harju maakonnas Naissaarel Tagakülas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Imbi Hoop
Imbi Hoop (sündinud 15. detsembril 1988) on eesti jalgpallur (väravavaht).
Ta mängib aastast 2013 Naiste Meistriliigas osalevas klubis FC Levadia.
Soome Sõjaveteranide Eesti Ühendus
Soome Sõjaveteranide Eesti Ühendus (lühend SSEÜ) on aastal 1992 Tallinnas asutatud veteraniorganisatsioon, mis ühendab Teises maailmasõjas Soome eest sõdinud eestlasi (soomepoisse).
SSEÜ eesmärgid on nt soomepoiste omavaheliste kontaktide hoidmine ja koordineerimine, samuti tehakse koostööd teiste organisatsioonidega.
Eestis elab praegu 179 ja välismaal 145 (2008. a seisuga) soomepoissi.
Imbi Hoop
Ta mängib aastast 2010 Eesti naiste jalgpallikoondises.
Jäävhambad
Jäävhambad on tavaliselt tugevamad piimahammasdest, kuna need peavad kestma terve elu pärast piimahambaid.
Aeg (singel)
"Aeg" on Ott Leplandi singel. Laulu autor on Ott Lepland. Loo on produtseerinud Bert Prikenfeld.
Mäe-Puide järv
Mäe-Puide järv on järv Valga maakonnas Tõrva vallas Puide külas. Veekogu pindala on 0,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 513 m.
Kare hanerohi
Kare hanerohi (Arabis hirsuta) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Ala-Puide järv
Ala-Puide järv on järv Valga maakonnas Tõrva vallas Puide külas. Veekogu pindala on 3,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1103 m.
Meelis Maiste
Meelis Maiste (sündinud 18. aprillil 1976 Tallinnas) on eesti sulgpallur.
Aastatel 1997–2008 võitis ta Eesti meistrivõistlustel 8 kuldmedalit: 5 meespaaris- ja 3 segapaarismängus.
Radužnõi
thumb|270px|Linnasilt
Radužnõi on linn Venemaal Handi-Mansi autonoomses ringkonnas.
Ajalugu
Linn tekkis nafta ja maagaasi leiukohas. 1973. aastal algasid puurimistööd. 1985. aastal sai Radužnõi linnaõigused.
Moraaliantirealism
Moraalne antirealism on moraalifilosoofias moraalirealismile vastanduv vaade, mille järgi ei ole olemas moraalifakte.
Osa antirealiste eeldab nagu moraalirealistidki, et moraal eeldab moraalifakte. Nad väidavad, et moraalimõtlemine ja moraalipraktika põhinevad eksitusel, sest moraalifakte pole olemas. Seda seisukohta nimetatakse moraalseks veateooriaks.
Teiste antirealistide järgi moraalimõtlemine ja moraalipraktika üldse ei eeldagi moraalifakte: moraaliotsustused ei väljenda uskumusi, mis võiksid moraalifaktide põhjal tõesed või väärad olla. Kuigi moraaliotsustuste tõesusest ja moraalifaktidest räägitakse, siis ei räägita tegelikult tõsiasjadest maailmas ega eeldata moraalifaktide tegelikku olemasolu, vaid lihtsalt väljendatakse oma seisukohti moraaliasjades, kasutades sõnastust, mida ei tule võtta sõna-sõnalt. Sellist vaadet nimetatakse moraalseks mittekognitivismiks.
Suhtumine moraalisse
Moraalne antirealism on ühitatav vaatega, et moraal on hea asi.
Austria-Ungari kompromiss
pisi|371x371px|Austria-Ungari vapp (alates 1915. aastast) Austria-Ungari kompromiss (saksa keeles Ausgleich, ungari keeles Kiegyezés) oli 1867. aastal allkirjastatud leping, millega loodi Austria-Ungari kaksikmonarhia. Kompromiss taastas Ungari kuningriigi suveräänsuse, eraldades selle Austria keisririigist. Kompromissi alusel valitsesid riigi Tsisleitaania (Austria) ja Transleitaania (Ungari) alasid eraldi parlamendid ja peaministrid. Ühtsus säilitati ühe riigipea võimuga mõlema maa ja valitsuse üle. Sõjavägi allus keiser-kuningale kui ülemjuhatajale. Mõned võtmeministrid olid otse krooni alluvuses ja teenisid nii keisririiki kui ka kuningriiki.
Ajalugu
Keskajal oli Austria peaaegu sõltumatu riik Habsburgide valitsetavas Saksa-Rooma keisririigis. Ungari kuningriik oli siis suveräänne riik väljaspool keisririiki. 1526. aastal kaotas Ungari Mohácsi lahingu ja langes suures osas Osmanite impeeriumi võimu alla. Habsburgid pärisid Ungari krooni koos kuningriigi selle osaga, mis ei langenud osmanitele, kes hiljem, 1699. aastal, Ungarist välja aeti. Aastail 1526–1806 olid Austria ja Ungari "kroonide liidus", neil oli sama valitseja, kuid riigid olid eraldatud. 18. sajandil oli Ungari nime poolest sõltumatu, kuid õiguslikult Austriale allutatud.
Ebaõnnestunud Ungari revolutsiooniga üritasid ungarlased taastada sõltumatust, kuid kaotasid ainult Venemaa sekkumise tõttu Austria poolel. Pärast 1848. aastat algatas keisririik probleemi lahendamiseks mitu põhiseaduslikku reformi, kuid eduta.
Riik pidi end uuesti defineerima, et rahvuslusega silmitsi olles ühtsus säilitada.
Kompromissi sünd
Ent Ungari riigimees Ferenc Deák tahtis kompromissi taha intellektuaalset jõudu. Esialgu tahtis Deák Ungarile sõltumatust ja toetas 1848. aasta revolutsiooni. Kuid ta eraldus marurahvuslastest ja propageeris muundatud liitu Habsburgide alluvuses. Deák ütles, et kui Ungaril oleks täielik sisemine sõltumatus, oleksid kaitse- ja välisasjade küsimused nii Austriale kui ka Ungarile ühised lähtuvalt pragmaatilisest sanktsioonist. Talle tundus ka, et Ungari lõikaks kasu jätkuvast liidust rikkama, enam industrialiseeritud Austriaga. Deák uskus pealegi, et kompromiss lõpetaks surve Austriale, kes jätkuvalt valis Ungari kuningriigi ungari ja slaavi rahvastiku vahel.
Keiserlik kantsler Beust arutas kompromissi kiiresti Ungari juhtidega ning oli eriti innukas uuendama konflikti Preisimaaga ja mõtles, et kiire lahendus Ungariga võiks selle võimalikuks teha.
Kuid Beusti soovitud kättemaksu Preisimaale ei tulnud. Kui aastal 1870 tahtis Beust, et Austria-Ungari toetaks Prantsusmaad Preisimaa vastu, oli Ungari peaminister Gyula Andrássy sellele jõuliselt vastu, vetostades tõhusalt Austria interventsiooni.
Franz Joseph ja Deák allkirjastasid kompromissi, mille Országgyűlés (taastatud Ungari parlament) ratifitseeris 30. märtsil 1867.
Saaremaa sadam
Saaremaa sadam on reisisadam Saaremaal Ninase külas Küdema lahe ääres. Sadama omanik on AS Tallinna Sadam.
Austria-Ungari kompromiss
Tingimused
Kompromissi järgi oli nii Austrial kui ka Ungaril oma parlament, mis kogunes vastavalt Viinis ja Budas (hiljem Budapest) ja võttis vastu eraldi seadusi. Kummalgi poolel oli oma valitsus, mida juhtis oma peaminister. "Ühismonarhia" koosnes keiser-kuningast ning välis-, kaitse- ja rahanduse ühisministreist Viinis. Kompromissi tingimused kinnitati iga kümne aasta tagant üle.
Saaremaa sadam
Sadama geograafilised koordinaadid on.
Austria-Ungari kompromiss
Jätkuv surve
1867. aasta kompromiss pidi olema riigi ees seisvate probleemide ajutine lahendus. Ent see süsteem säilis kuni riigi sunnitud lõpetamiseni esimese maailmasõja järel. Austria sakslaste järel suuruselt teise rahvuse (ungarlaste) soosimine põhjustas rahulolematust muude rahvuste (nagu tšehhid ja rumeenlased) seas. Hoolimata sellest, et vastu võetud rahvuste seadusega loodeti säilitada rahvusvähemuste õigusi, lähenesid kaks parlamenti sellele probleemile praktikas väga erinevalt.
Põhiprobleem hilisemail aastail oli, et kompromiss Ungariga ainult kasvatas ajaloos varasema Ungari riigi piirides olnud mitteungari vähemusrahvuste ja piirkondade isu. Sellega tundis ungarlaste enamus, et nad olid vastumeelselt ja ainult sunniviisiliselt kompromissiga nõustunud. Oluline hoiatus, et Ungari aadel, magnaadid (suurmaaomanikud), ja linnade ülemklassid olid kompromissiga nõus, oli, et Austria ertshertsog – kes oli eraldi Ungari kuningaks kroonitud – pidi kroonimisel vanduma, et ei muuda või vähenda ajaloolisi kuninglikke volitusi nimetada riigi valitsus, mille valisid välja Ungari aadel (magnaadid) ja ülemklassid. Need Ungari grupid ei nõustunud kunagi andma “oma” vähemustele tunnustust ja kohalikku autonoomiat, mida austerlased olid lubanud kompromissiga anda.
Ungari kuningriigis tundsid mitmed rahvusvähemused kasvavat ungariseerimise survet. Läbirääkimised, mis toimusid iga kümne aasta järel, viisid sageli põhiseadusliku kriisini. Lõpuks, kuigi kompromissiga loodeti lahendada paljurahvuselise riigi probleeme, säilitades samas suurriigi eeliseid, oli uus süsteem silmitsi sama sisemise survega kui vanagi. Mil määral kaksikmonarhia stabiliseeris riiki, olles silmitsi rahvuslike ärkamistega, ja mil määral see ärkamisi leevendas või süvendas, seda arutatakse isegi tänapäeval, eriti rahvusgruppide poolt piirkondades, kus veel ehitatakse rahvusriike.
Saaremaa sadam
Sadama rajamiseks kulus umbes 100 miljonit krooni (üle 6 miljoni euro).
Esimese kümne aasta jooksul peatus sadamas 66 kruiisilaeva, mis jääb plaanitule alla. Seepärast on AS Tallinna Sadam Saaremaa sadama väärtust alla hinnanud ja plaanib tulevikus tuua sadamasse rohkem kaubalaevu.
Nils Mattias Steinberg
Nils Mattias Steinberg (sündinud 4. novembril 1994) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 2014. aastal Vanalinna Hariduskolleegiumi ja 2018. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli 28. lennu. Töötab alates 2018. aasta sügisest Pärnu Endla teatris näitlejana.
Tudeng TV
Tudeng TV on 2013. aastal Tallinna Ülikooli Balti Filmi, Meedia, Kunstide ja Kommunikatsiooni instituudi üliõpilaste mittetulundusühinguna asutatud veebitelevisoon.
Tudeng TV saateid saab vaadata veebikanalilt tudeng.tv ja Youtube’ist. Organisatsiooni liikmed on nii tudengid kui ka kogenumad oma ala tegijad erinevatelt erialadelt. Organisatsiooni eesmärk on erinevate erialade integreerimise kaudu arendada liikmeid meeskonnatöös, juhtimises, televisiooni produktsioonis ja selle turundamises. Tudeng TV algatajad on Jaan Kalmus Jr ja Elisa Avik.
Refleks
"Refleks" on päevakajaline meelelahutuslik uudistesaade, kus lahatakse viimaste nädalate kõige olulisemaid teemasid noorte vaatenurgast. Esimene saade läks eetrisse 02.12.2018. Refleksi saatejuhid on Anete Hela Pulk, Jana Liisa Johannson, Hilary Karu, Kärolin Liik, Taavi Libe ja Ann Trummal.
"Vali mind" intervjuud
2015. aastal tegi Tudeng TV koostöös Eesti Rahvusringhäälinguga intervjuud Riigikokku kandideerijatega.
Reporterid Rauno Kuusik, Stinne Loo, Birgit Rae, Helle Rudi, Taavi Teder, Kerli Kivistu ja Adeele Tähemaa panid kandidaadid proovile viie minuti jooksul, mil küsimuse alla tulid paljud kandidaatide põnevamad väljaütlemised ning valimisprogrammi osad.
43 intervjueeritava seas oli 7 üksikkandidaati ning 36 erakondade nimekirjades kandideerijat, kes soovisid intervjuusid anda ning olid end varem registreerinud. Intervjuudele registreerumise võimalus anti kõigile üksikkandidaatidele ning kõigi kandideerivate erakondade esindajatele. Kõigil erakondadel oli võimalus registreerida kuni neli neid esindavat kandidaati.
Uudised
"Uudised" olid igas vanuses inimestele mõeldud veebipõhine uudistesaade, mis ilmus igal teisipäeval. "Uudiste" pikkus oli keskmiselt 25 minutit ning saadet juhtisid nais- ja meessaatejuht. Saates olid enamasti neli eelsalvestatud lugu ning stuudiointervjuu, üle nädala oli külas ka bänd, kes esitas lisaks ka kaks lugu. Uudistesaate stuudio koosnes kahest lavast: A-laval toimus uudislugude tutvustus ning B-lava oli mõeldud saatekülaliste tegevuse eksponeerimiseks.
Esimesed Uudised olid eetris 3. novembril 2013. 2015. aastal saate tootmist ei jätkatud.
Saatejuhtideks olid: Rasmus Raidla, Mariliis Martin, Mai-Liis Mägi, Kerli Kivistu, Adeele Tähemaa, Karel Reisenbuk, Anni Tedremaa, Rauno Kuusik ja Indrek Kaine.
Fookus
"Fookus" on arutelusaade, kus iga kord on saatekülalisteks 4 tuntud inimest ning oma ala spetsialisti. Arutatakse Eesti inimeste jaoks olulistel teemadel ning proovitakse jõuda probleemi tuumani ning leida ka võimalike lahendusi. Esimene saade oli eetris 26. märtsil 2014. Saate autor ja saatejuht on Marian Võsumets.
Tule TV
Tule TV oli 2014. aastal laulu- ja tantsupeo tule liikumise teekonda kajastav ajutine telekanal. Kanali sisu eest vastutas Tudeng TV meeskond. Saatejuhte oli iga päev kaks: üks juba telest tuntud nägu ja teine noor Tudeng TV reporter. Tule TV programmi produtsent oli Elisa Avik, peatoimetaja oli Liis Ilves, toimetajad ja reporterid olid Birgit Rae, Stinne Loo, Kerli Kivistu, Hanne-Loore Pajusoo, Rauno Kuusik, Kätlin Hallik, Adeele Tähemaa, Helle Rudi ning operaatorid olid Matilde Matvere, Jaan Kalmus Jr, Tõnis Peeter Kull.
Elektripaigaldise projekt
Väiksema konkreetsema tugevvoolu elektritööde tegemiseks ei ole elektriprojekt möödapääsmatu, kui selle kohta auditi (endise nõuetekohasuse tunnistuse) väljaandja piirdub pädevusega elektritööde teostaja teostusdokumentatsiooniga, deklaratsiooni, teostusjooniste jm dokumentatsiooniga.
Komplitseeritud, keskmiste ja suurte ehitiste eritööde projekteerimisel läheb suhteliselt keeruliseks, kui plaanitakse hakkama saada elektriprojektita, kui ehituse üldnõuded näevad ette turvavalgustuse, tuleohutussüsteemide toimimise (suitsueemaldusventilatsioon, suitsueemaldusluugid, ventilatsiooniseadmete seiskamine ATS-i häire korral jne), jätavad elektripaigaldise ilma projektita rajamise tööde mahud ning korralduse ja maksumuse ebaselgeks.
Per Unckel
Ta õppis Uppsala Ülikoolis 1968–1971 õigusteadust.
1971–76 oli ta mõõdukate noorteorganisatsiooni esimees. 21. sajandi alguses valiti ta mõõdukate noorteorganisatsiooni auesimeheks.
Aastatel 1976–86 ja 1994–2003 oli ta Riksdagi liige, 1986–91 mõõdukate erakonna peasekretär ja 1991–94 Rootsi haridusminister. 1994–98 oli ta mõõdukate kõneisik tööhõivepoliitika alal, 1998 sai põhiseaduskomisjoni esimeheks ja 1999 mõõdukate parlamendifraktsiooni juhiks.
Tema karjäär parlamendis lõppes siis, kui mõõdukate esindus parlamendis vähenes 2002. aasta parlamendivalimiste järel 82 kohalt 55-le. Suur osa mõõdukate juhtkonnast astus siis tagasi ja Unckel oli üks neist, keda peeti vana suuna esindajaks koos näiteks Anders Björki ja Gunnar Hökmarkiga. Kuid mõõdukate noorteorganisatsioon valis Unckeli oma auesimeheks.
2003–2006 oli Per Unckel Põhjamaade Ministrite Nõukogu peasekretär. Seejärel juhtis ta Valgevene Euroopa Humanitaarülikooli.
Alates 2007. aastast kuni surmani oli ta Stockholmi lääni maavanem.
Malle Mõistlik
Malle Mõistlik (11. juuni 1943 Tallinn – 12. jaanuar 2005 Tallinn) oli eesti võrkpallur, sulgpallur ja sporditegelane.
Ta lõpetas aastal 1966 ehitusinsenerina Tallinna Polütehnilise Instituudi.
Ta võitis 1965. aastal paarismängus Eesti meistrivõistlused sulgpallis.
Kadri Muischnek
Kadri Muischnek (sündinud 15. jaanuaril 1965) on eesti keeleteadlane.
Ta lõpetas 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti keele ja kirjanduse erialal. 1998. aastal kaitses Tartu Ülikoolis magistritööd üldkeeleteaduse alal (juhendaja Haldur Õim).
2006. aastal sai doktorikraadi Tartu Ülikoolis väitekirjaga "Verbi ja noomeni püsiühendid eesti keeles" (juhendaja Mati Erelt).
NOËP
thumb|NOËP esinemas Intsikurmu muusikafestivalil 2016. aastal pisi|NOËP esinemas 2020. aastal pisi|NOËP 2020. aastal Meremäel Lõuna-Eestis (Ühiskontsert sinu koolis) NOËP on Andres Kõpperi muusikaprojekt ja esinejanimi. NOËP viljeleb elektroonilist indie-pop muusikat.
Aastal 2022 valiti NOËP Eesti Muusikaauhindadel aasta popartistiks ning aasta meesartistiks.
Diskograafia
Singlid
EP-d
Pär Stenbäck
pisi|Pär Stenbäck (2009)
Pär Olav Mikael Stenbäck (sündinud 12. augustil 1941 Porvoos) on Soome poliitik.
Enne poliitikasse siirdumist oli ta Yleisradio ja ajalehe Studentbladet toimetaja. Ta lõpetas 1973 Helsingi ülikooli magistrikraadiga haldusjuhtimise alal.
Stenbäck oli Espoo linnanõukogu liige, 1970–1985 oli ta Eduskunna liige. 1979–82 oli Pär Stenbäck haridusminister, 1982–1983 välisminister ja 1977–85 Rootsi Rahvapartei esimees.
1988–92 oli Stenbäck Genfis asuva Rahvusvahelise Punase Risti ja Punase Poolkuu Ühingute Föderatsiooni peasekretär. 2009 pälvis ta Punase Risti väljaantava Henri Duranti ordeni.
1992–96 oli ta Kopenhaagenis asuva Põhjamaade Ministrite Nõukogu peasekretär. 1996–2002 oli ta Rootsi kultuurifondi esimees.
Rotalia Fond
Rotalia Fond on korporatsioon Rotaliaga seotud fond, õiguslikult sihtasutus. Fondi eesmärk on muu hulgas toetada korporatsiooni Rotalia tegevusi, samuti toetada stipendiumite abil üliõpilasi.
Fondi asutas 2007 Rotalia Vilistlaskogu. Fondi ajalugu ulatub aga aastasse 2002, kui Rotalia Vilistlaskogu juurde asutati Rotalia arengufond. Iseseisev sihtasutus otsustati luua, kui sihtkapitali maht oli ületanud 2 miljonit krooni.
Sihtasutuse eesmärgid:
Sihtasutust juhib kümneliikmeline nõukogu, kus on esindajad kõigist Rotalia koondistest. Sihtasutuse igapäevast tööd korraldab kolmeliikmeline juhatus.
Peamised fondi toetajad on Kaarel (Karl) Martin, Taimo Leete, Rein Grabbi, Karl Laantee, Gunnar Hiis ja Ernst Hiis ja paljud teised. .
2018. aastal sõlmitud koostöölepingu põhjal koordineerib Rotalia Fond igal aastal välja antavaid Rotalia Foundationi stipendiumeid.
Armen Džigarhanjan
Armen Džigarhanjan (armeenia keeles Արմեն Ջիգարխանյան, vene keeles Арме́н Бори́сович Джигарханя́н; 3. oktoober 1935 Jerevan, Armeenia – 14. november 2020 Moskva) oli üks populaarsemaid Armeenia, Nõukogude Liidu ja Venemaa näitlejaid.
Ta mängis peaosa kümnetes Nõukogude Liidu filmides (nt "Tabamatud tasujad"), dubleeris paljude multifilmitegelaste teksti ning asutas Moskvas Moskva Draamateatri.
1953–1954 töötas Džigarhanjan operaatori assistendina filmistuudios Armenfilm. Näitlejakarjääri alustas ta 1955. aastal Stanislavski-nimelises Vene draamateatris Jerevanis, 1967. aastal siirdus aga Lenkomi teatrisse Moskvas.
Anthony Modeste
Anthony Mbu Agogo Modeste (sündinud 14. aprillil 1988 Cannes'is) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliigaklubis Dortmundi Borussia.
Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2007/08 Nice'i meeskonnas. Hooajal 2009/10 mängis ta laenul Prantsusmaa esiliigaklubis Angers. 20 väravaga oli Modeste Olivier Giroudi järel liigas paremuselt teine väravakütt ning ta valiti liigahooaja sümboolsesse koosseisu.
Armen Džigarhanjan
1981. aastal mängis ta peaosa nats Max Richardina rahvusvahelise trupiga (Claude Jade, Alain Delon ja Curd Jürgens) Vene-Prantsuse filmis "Teheran 43".
Anthony Modeste
2010. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Bordeaux' Girondins. Hooajal 2010/11 lõi Modeste Prantsusmaa kõrgliigas 10 väravat. 2012. aasta jaanuaris läks ta hooaja lõpuni laenule Inglismaa kõrgliigaklubisse Blackburn Rovers, kuid seal ta üheksa mänguga ühtegi väravat ei löönud. Hooajal 2012/13 oli ta laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Bastia ning lõi 15 väravat.
Armen Džigarhanjan
1985. aastal anti Džigarhanjanile NSV Liidu rahvakunstniku aunimetus.
Anthony Modeste
2013. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Hoffenheim. Hooajal 2013/14 lõi Modeste Saksamaa kõrgliigas 12 väravat.
Aastatel 2015–2017 mängis ta Saksamaa kõrgliigas kaks hooaega 1. FC Kölni särgis. Esimesel hooajal lõi ta 15 väravat. Hooajal 2016/17 lõi ta Saksamaa kõrgliigas 25 väravat ega ligi pooled Kölni väravatest sel hooajal Saksamaa kõrgliigas ja aitas Kölni UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniirile. Saksamaa kõrgliigas oli Modeste sel hooajal Pierre-Emerick Aubameyangi ja Robert Lewandowski järel paremuselt kolmas väravalööja.
Aastatel 2017–2018 mängis ta Hiina kõrgliigaklubis Tianjin Quanjian.
Armen Džigarhanjan
Ta on mänginud ligi 200 filmis, samuti paljudes teleseriaalides, kuuldemängudes ja helindustes.
Anthony Modeste
2018. aasta augustis naasis ta 1. FC Kölni. Hooaja 2020/21 teises pooles oli ta Kölnist laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Saint-Étienne. Hooajal 2021/22 tegi Modeste Saksamaa kõrgliigas oma paremuselt teise hooaja, kui lõi 20 väravat.
2022. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Dortmundi Borussiaga.
Aastatel 2008–2010 mängis Modeste Prantsusmaa kuni 21-aastaste koondises.
Tema isa Guy Modeste oli samuti jalgpallur. Ta oli pärit Martinique'i saarelt.
Ilmari Karro
Ilmari Karro (20. mai 1932 Tartu – 6. august 2011 Jõgeva) oli eesti müstik, astroloog ja filmikriitik.
Kare kõrvik
Kare kõrvik (Galeopsis tetrahit) on huulõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Äniniidü lump
Äniniidü lump (ka Piiroja paisjärv) on järv Valga maakonnas Valga vallas Lüllemäe külas. Veekogu pindala on 1,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 478 m.
Silvi Tenjes
Silvi Tenjes on eesti keeleteadlane ja multimodaalse suhtluse uurija.
Ta lõpetas aastal 1991 Tartu Ülikooli filoloogina, eesti keele ja kirjanduse õpetajana.
Ta sai doktorikraadi 2001. aastal Tartu Ülikoolis tööga "Nonverbal Means as Regulators in Communication: Sociocultural Perspectives" (juhendaja Haldur Õim).
Ta on töötanud Tartu Ülikoolis teadurina, vanemteadurina ja dotsendina ning Kaitseväe Akadeemias lektori ja teadurina.
Tema teadustöö põhiteemad on keel, suhtluslikud kehaliigutused (nt Kristiina Jokineni, Silvi Tenjese ja Ingrid Rummo artikkel "Embodied interaction and semiotic categorization: communicative gestures of a girl with Patau syndrome", artikkel "Gestures and spatial relationships in Estonian" või artikkel "Gestures as pre-positions in communication" ), õppimis- ja juhtimisprotsessid, semantika (nt raamat "Semantika" või artikkel "Spatial suffixes and their metaphorical uses: concept HAND" ), biokäitumuslikud ja sotsiokultuurilised protsessid liigutustes ja suhtluses (nt artikkel "Mitmeviisiline suhtlus ja teiste käitumise mõistmine sõjaväelistel juhtidel" või Dmitri Kulakovi ja Silvi Tenjese artikkel "Multimodaalse suhtlusakti struktuur ja tähenduse kujunemine mitme osalejaga suhtlussituatsioonis" ).
Tunnustus
1995 – Eesti Teaduste Akadeemia I preemia magistritöö "Žestid eestikeelses dialoogis" eest.
Teaduse populariseerimine
On avaldanud populaarteaduslikke artikleid, nt "Kaugeltki mitte kogu teadlik teadmine pole sõnaline", "Kuidas mõjub meile teise inimese puudutus?" või "Suhelda saab vaid multimodaalselt"
Välislingid
Silvi Tenjes Eesti Teadusinfosüsteem
Finistère'i departemang
Finistère (bretooni Penn-ar-Bed) on departemang Prantsusmaal Bretagne'i piirkonnas.
Nimi
Departemangu nimi tuleneb ladinakeelsest nimest Finis Terrae ('maa lõpp'), mis viitab selle asukohale Bretagne'i poolsaare tipus. Bretoonikeelne nimi Penn-ar-Bed tähendab maailma pead või tippu.
Asend
Departemangus asub Prantsusmaa mandriosa läänepoolseim punkt Pointe de Corsen. Sellest veidi lõuna pool asub Pointe du Raz.
Finistère'is asub ka Ouessanti saar.
Asustus
Suurim linn on Brest. Suuremad asulad on veel Quimper (departemangu halduskeskus), Morlaix, Carhaix ja Douarnenez.
Kultuur
Departemangus räägitakse bretooni keelt. Quimperis toimub igal aastal bretooni muusika ja kultuuri festival. Carhaix-Plouguer' vallas toimub Prantsusmaa suurim muusikafestival Vieilles Charrues Festival.
Helsingborgi lahing (1710)
Helsingborgi lahing on 10. märtsil 1710 (Juliuse kalendri järgi 27. veebruaril, Rootsi kalendri järgi 28. veebruaril) toimunud Põhjasõja lahing Taani ja Rootsi vägede vahel Skånelandi alade üle. Rootsi väed alistasid taani väed ja säilitasid Skånelandi piirkonna.
Rootsi vägesid juhatas krahv Magnus Stenbock. Taani väejuht oli Jørgen Rantzau. Mõlemas väes võitles umbes 14 000 meest.
Rootslaste poolel langes lahingus 897 meest, taanlaste poolel 1500.
Eellugu
1700. aasta Travendali rahuga taandus Taani Põhjasõjast ja tagastas Schleswigi maakonna Rootsi liitlasele Holstein-Gottorpi hertsogile. See ei pannud Taanit aga loobuma pikaaegsest plaanist tagasi vallutada 1658. aastal Roskilde rahuga kaotatud Skåne, Hallandi ja Blekinge maakonda. Pärast Rootsi kaotust Poltava lahingus nägid taanlased selleks võimalust ja kuulutasid Rootsile sõja. 28. oktoobril 1709 jõudis Rootsi valitsuse kätte sõjadeklaratsioon, kus taanlased süüdistasid Rootsit tollipettustes ning Skåne, Hallandi ja Blekinge inimeste väärkohtlemises.
Lahing
10. märtsi hommikul jõudis Stenbock oma vägedega Helsingborgi lähistele. Tihe udu kattis linna ümbrust ja varjas vägesid üksteise eest. Pärast udu hajumist nägi Rantzau, et tema läänepoolne, vasak tiib on vähemuses, ja pidi vägesid kiiresti ümber paigutama. Pärastlõunal alustasid taanlased lahingut, andes Ringstorpi kindluse otsast suurtükkidega Rootsi vägede pihta tuld.
Nõrga vasaku tiiva ründamise asemel suunas Stenbock oma väed idapoolsele paremale tiivale. Taanlased arvasid, et Stenbock üritab paremat tiiba ümber piirata, ja liikusid lahingukeskmest kaugemale itta. Sellega tekitasid nad oma liinide vahele augu, kuid saavutasid siiski edu, vangistades Rootsi väejuhi Burenskiöldi. Taani väejuht Rantzau astus ise lahingusse, mõtlemata vägede juhatamisele, ja sai lõpuks haavata. Samal ajal hakkasid Taani paremal tiival levima kuulujutud, et nad on ümber piiratud ja neid rünnatakse tagant. Rivi lagunes laiali ja paljud taanlased põgenesid Helsingborgi suunas.
Inčukalnsi raudteejaam
Inčukalnsi raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas Inčukalnsis.
Helsingborgi lahing (1710)
Lahing
Nüüd ilma väejuhita jäänud Taani väed olid suurtes raskustes. Lisaks idapoolsele paremale tiivale lagunes peagi ka vägede keskosa. Gardettide ja grenaderide eliitväeüksused hoidsid rootslasi tagasi, kuni ülejäänud väed üritasid taanduda. Peagi taandusid ka gardetid ja grenaderid jäid üksi võitlema. Samal ajal asusid Rootsi väed otsustavalt rünnakule, liikudes varem tekkinud auku Taani liinide vahel. Taanlased loobusid võitlusest ja taganesid Helsingborgi müüride vahele.
Taavi Varm
pisi|Taavi Varm Taavi Varm (sündinud 2. juunil 1979 Tallinnas) on eesti kunstnik.
Saessaare
Saessaare oli küla Pärnumaal. Küla jääb tänapäeval Kikepera küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kikepera külaga.
Taavi Varm
Haridus
Taavi Varm õppis aastatel 1991–1997 endises Tallinna Kopli Kunstikeskkoolis, 1997–1998 Norras Sogndali Rahvaülikoolis traditsioonilise graafika erialal ning 1999–2012 Tartu Kõrgemas Kunstikoolis meedia- ja reklaamikunsti erialal, mille lõputööna valmis uue meedia lavastus "FUNK KON". 2013. aastal astus ta Soomes Aalto Ülikooli uue meedia eriala magistrantuuri.
Töö
Taavi Varm on vabakutseline videokunstnik, disainer ja interdistsiplinaarne kunstnik. 2001. aastast on ta pidanud video, kunsti, teatri, interaktiivsuse ja eriefektide teemal loenguid ning korraldanud õpitube Eesti ülikoolides (Tartu Kõrgemas Kunstikoolis, Eesti Kunstiakadeemias, Balti Filmi- ja Meediakoolis, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias). Teatri videokunstnikuna on kaastegev olnud üle 30 lavastuses.
Helsingborgi lahing (1710)
Järellugu
Taani kaotused ulatusid 7500 meheni, kes surid, said haavata või vangistati. Rootsi poolel suri ja vangistati 3000 meest.
Helsingborgi linn sai pommitamise käigus tugevasti kannatada ja pärast lahingut hakkas linnas levima katk, tappes suure osa linnaelanikest. Helsingborg taastus lahingu tagajärgedest alles 19. sajandi keskpaigaks.
Inčukalnsi raudteejaam
Jaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed, ooteplatvorme on seal kolm. Iga päev peatub seal 17 reisirongi, tööpäeviti 19. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 40,6 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam C-tsooni.
Jaam avati aastal 1889. Raudtee valmimisajal jäi see Riia kreisi Allaži kihelkonda Inčukalnsi mõisa maadele. Algselt kandis see nime Hinzenberg, tänapäevase nime sai see aastal 1919. Aastail 1932-1933 hargnes sealt Allažisse viiv metsaveoks mõeldud kitsarööpmeline raudtee. Aastail 1931–1932 ehitati sinna uus jaamahoone.
Inčukalnsi raudteejaama juures on Valga-Riia raudtee kaheteeline.
Kaia Kask
pisi|Kaia Kask 22. juunil 2013 Tartu botaanikaaias Olevi Kulli mälestusstipendiumi üleandmisel Kaia Kask on eesti bioloog.
Ta on Eesti Maaülikooli doktorant. Ta on spetsialist taimede stressi mehhanismide alal Ülo Niinemetsa töörühmas. Ta on uurinud ka marjataimede mahekasvatust.
Lembit Rajala
Lembit Rajala (sündinud 1. detsembril 1970) on endine eesti jalgpallur.
Isiklikku
Peale karjääri lõppu on elanud ja töötanud Soomes Ahvenamaal.
Tallinna Tantsuakadeemia
Tallinna Tantsuakadeemia on Tallinnas aadressil Pärnu maantee 139E tegutsev tantsu õpetav õppeasutus. Asutuse asutas 2009 Märt Agu ja Agu on ka asutuse kunstiline juht.
Asutuse juures tegutseb rahvatantsurühm Uppsar.
TTÜ Arengufond
TTÜ Arengufond on Tallinna Tehnikaülikooliga (TTÜ) seotud fond, õiguslikult sihtasutus. Fondi eesmärk on "koguda ja vahendada toetusi Tallinna Tehnikaülikoolile ning kaasata Eesti ettevõtjaid koostöösse Tehnikaülikooliga".
Fond asutati 1998. See fond on samanimelise fondi (asutatud 1991) õigusjärglane.
Mare Pedanik
Mare Pedanik (kuni 1989 Mare Reinberg; sündinud 11. juulil 1962 Tallinnas) on endine eesti sulgpallur ning kunstiajaloolane ja -kuraator.
Ta lõpetas 1980. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1986. aastal TRÜ ajalooteaduskonna kunstiajaloolasena.
Aastatel 1979–1997 võitis ta Eesti meistrivõistlustel 21 kulda: 7 üksik-, 6 naispaaris- ja 8 segapaarismängus.
Ta töötab 2005. aastast Eesti Kunstimuuseumi auditooriumi programmijuhina.
Tallinna Metsakalmistu kabel
pisi| Tallinna Metsakalmistu kabel on kabeli hoone Tallinna Metsakalmistu territooriumil Kloostrimetsa asumis Pirita linnaosas Tallinnas Harju maakonnas.
1936. aastal ehitatud kabeli on projekteerinud arhitekt Herbert Johanson. Paefunktsionalismi stiilis kabel on arvele võetud ehitismälestisena.
Kare magun
Kare magun (Papaver strigosum) on magunaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Liplas
Liplas on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Wieliczka maakonnas Gdówi vallas. Liplas asub Wieliczkast umbes 12 km idakagus ja Krakówi kesklinnast ligikaudu 24 km kagus.
Eurasien
Euraas(ia)lane on Saksamaalt pärinev koeratõug.
1988. aasta Spitaki maavärin
pisi|7. detsembri maavärina kaart pisi|Kokkuvarisenud hoone Leninakanis Spitaki maavärin (armeenia keeles Սպիտակի երկրաշարժ) toimus Armeenia (tollal Armeenia NSV) põhjaosas kolmapäeval, 7. detsembril 1988, kohaliku aja järgi kell 11.41. Maavärina magnituud oli 6,8 ja selle maksimaalne intensiivsus Medvedevi-Sponheueri-Karniku skaalal oli X ("laastav"). Hukkus 25 000 – 50 000, vigastada sai 31 000 – 130 000 inimest.
Selles piirkonnas esineb suuri purustavaid maavärinaid, see kuulub suurde seismilise aktiivsuse vööndisse, mis ulatub Alpidest Himaalajani. Piirkonna seismilist aktiivsust seostatakse tektooniliste laamade vastasmõjuga nende piiril ning antud maavärina põhjuseks oli seismiline tegevus Spitakist veidi põhja pool.
Seismoloogid uurisid sündmuse mõju põhjalikult, sealhulgas põhi- ja järelvärinaid, ning paigaldasid piirkonda ajutised seismomeetrid enne 1988. aasta lõppu.
Maavärinakindla ehituse eksperdid, kes uurisid kohalikke ehitisi, leidsid vigu halvasti ehitatud kortermajades ja teistes hoonetes, mis olid ehitatud Brežnevi stagnatsiooniajal. Eriti palju purunes ehitisi ja hukkus inimesi Spitakis, Leninakanis (nüüdne Gjumri) ja Kirovakanis (nüüdne Vanadzor). Tugevaid purustusi oli ka paljudes külades.
Vaatamata külma sõja pingetele palus NSV Liidu juht Mihhail Gorbatšov Ameerika Ühendriikidelt ametlikult humanitaarabi juba mõni päev pärast maavärinat. See oli esimene niisugune abipalve NSV Liidult pärast Teist maailmasõda. NSV Liidule saatsid olulises koguses humanitaarabi, sealhulgas päästevarustust, otsingurühmi ja meditsiinitarbeid, 113 riiki. Päästetöödel osales 20 000 sõdurit ja 85 000 tsiviilkaitsetöötajat, üle 2000 vabatahtliku päästja ning nelikümmend tuletõrjujat ja parameedikut USA-st. Üle maailma koguti eraannetusi, abistasid ka valitsusvälised organisatsioonid. Abi kohaletoimetamisel juhtus kaks lennuõnnetust: hukkusid Nõukogude lennuk, mille pardal oli 78 päästetöötajat Aserbaidžaani NSV-st, ja transpordilennuk Jugoslaaviast.
Ülesehitustööde heaks annetasid saadud tulud laulu "Pour toi Arménie" (eesti keeles 'Sulle, Armeenia') singli müümisest Prantsuse armeenia päritolu heliloojad Charles Aznavour ja Georges Garvarentz ning Suurbritannias vabatahtlike annetuste kogumiseks organiseeritud projekti Rock Aid Armenia tehtud Pink Floydi kaveri "Smoke on the Water" ja kogumikplaadi "The Earthquake Album" müümisest autorid Pink Floyd, Bon Jovi, Iron Maiden, Led Zeppelin, Emerson, Lake & Palmer, Gary Moore, Black Sabbath, Asia, Mike + The Mechanics, Rush, Deep Purple, Foreigner, Yes, Whitesnake ja teised.
Maavärinajärgses ülesehitustöös osales ka Eesti NSV. Muuhulgas projekteerisid Armeeniasse uusi hooneid Eesti arhitektid, näiteks ehitati Raul Vaiksoo projekti järgi Leninakani peaväljaku äärde kultuurikeskus.
1990. aastal avati USA pealinnas Washingtonis mälestusmärk tänutäheks Armeeniale osutatud abi eest.
Georges de Chambray
pisi|240px|Georges de Chambray 1837. aastal
Georges de Chambray (23. oktoober 1783 Pariis – 7. august 1848 Pariis) oli prantsuse sõjaväelane (brigaadikindral) ja literaat.
Georges de Chambray oli pärit aadliperekonnast. Osales Napoleoni 1812. aasta sõjakäigus Venemaale suurtükiväekapteni auastmes. Novembris 1812 võeti Berezina lahingu käigus venelaste poolt vangi.
Aastatel 1821–1823 töötas vahepeal koloneli auastmesse ülendatud markii de Chambray Prantsusmaa sõjaministri loal sõjaministeeriumi arhiivis 1812. aasta sõjakäigu dokumentidega. 1823. aastal ilmus tal "Histoire de l'Expédition de Russie" kahes köites. Aasta hiljem Preisi sõjaajaloolane Johann Ludwig Urban Blesson tõlkis selle saksa keelde. Sellele de Chambray tööle viidatakse paljudes Napoleoni sõdu käsitletavais teostes.
1827. aastal ilmus Georges de Chambray'lt "Philosophie de la guerre" ('sõja filosoofia').
Seoses 1829. aastal sõjaväeteenistusest erru minekuga anti talle brigaadikindrali auaste.
Märdi järv
Märdi järv (ka Otepää Märdi järv, Märdi paisjärv) on järv Valga maakonnas Otepää vallas Märdi külas. Veekogu pindala on 1,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1055 m.
Vladimir Degtjar
Vladimir Grigorjevitš Degtjar (vene keeles Владимир Григорьевич Дегтярь; sündinud 13. septembril 1948 Majakis Orenburgi oblastis) on vene raketitehnikakonstruktor.
Hella Keem
Hella Keem (6. aprill 1915 – 27. detsember 1997) oli eesti keeleteadlane, folklorist ning Võru murde ja Tartu murde uurija.
Vladimir Degtjar
Vladimir Degtjar lõpetas 1972. aastal Tšeljabinski Polütehnilise Instituudi mootorite, aparaatide ja automaatide teaduskonna lennuaparaatide erialal.
Pärast lõpetamist suunati ta insenerina tööle Miassis asunud masinaehituse konstrueerimisbüroosse (tänapäeval on see Akadeemik Makejevi Riiklik Raketikeskus).
Hella Keem
Hella Keem oli viljakas murdeuurija, kes pani kirja 229 615 sõnasedelit ning 3930 lehekülge murdetekste.
Ta oli pärit Urvaste Kihelkonnast Vaabinast. 1936. aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli.
Vladimir Degtjar
2002. aastal kaitses ta tehnikadoktori väitekirja.
Tema juhtimisel ja otsesel osalusel on loodud allveelaevade ballistiliste rakettide komplekse (sealhulgas Sineva, mis võeti relvastusse 2007. aastal).
Makejevi raketikeskuse juhtimise kõrval tegutseb Degtjar ka õppejõuna. Ta juhib Lõuna-Uurali Riikliku Ülikooli aerokosmose õppesuuna lennuaparaatide kateedrit.
Paul Kondas
Paul Kondas (31. märts 1900 Uue-Põltsamaa vald, Pauastvere – 7. august 1985 Viljandi) oli eesti maalikunstnik, naivist.
Ta lõpetas Põltsamaa ühisgümnaasiumi. Osales Vabadussõjas. 1921–1923 õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust ja kaubandust. 1924. aastal omandas Valgas õpetajate kursustel pedagoogikutse ning alates 1925. aastast töötas Suure-Jaani 6-klassilisse algkooli õpetajana, hiljem juhatajana kuni 1941. aastani, mil asus elama Viljandisse, kus töötas kooliõpetajana.
Suurem osa tema maalidest sündisid pensionieas. Kondase eluajal ei toimunud ühtegi tema tööde näitust.
Viljandis asub Kondase Keskus, kus on 36 Kondase õlimaali.
Mark Soosaare 1979. aastal valminud dokumentaalfilmi "Pühapäevamaalijad" üks lõik on pühendatud Paul Kondasele.
Paul Kondas elas Viljandis Hiire ja Oru tänava nurga peal asuvas suures kivimajas teisel korrusel. See maja hävis 1943. või 1944. aastal. Ta töötas Viljandis Valuoja koolis. Oskas mängida viiulit. Andis eratunde oma kodus, kus käisid peale tunde õpilased õppimas lisaks koolikursusele veel lisateadmisi joonistamisest ja viiulist. Olevat olnud lahke, pakkus teed ja võileiba. Peale 50. aastat asus elama Tartu tänavale, Koidu tänava nurgast vasakut kätt teise majja, kus ta elas surmani. Armastas fotografeerida. Välimuselt oli keskmise kasvuga, tumedapäine, hiljem hallipäine. Elas üksi.
Kondase järgi kutsutakse Kondase majaks Suure-Jaani kooli kunagist hoonet, kus ta oli koolijuhataja. Tänapäeval asub hoones Suure-Jaani kultuurimaja.
Koźminek
Koźminek on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas 	Kaliszi maakonnas, Koźmineki valla halduskeskus. Koźminek asub Kaliszist umbes 18 km idakirdes.
1. jaanuaril 2021 sai Koźminek linnaõigused tagasi.
Valdis Mintals
Valdis Mintals (sündinud 11. detsembril 1979 Tallinnas) on Eesti iluuisutaja.
1995–2002 kuulus ta Eesti iluuisutamiskoondisse.
Herbert Haljaspõld
Herbert Haljaspõld (kuni 1921. aastani Herbert Grünfeldt; 7. veebruar 1896 – 5. mai 1963 Austraalia ) oli eesti keeleteadlane. "Entsüklopeedilise võõrsõnastiku" autor.
Kaidi Jekimova
Kaidi Jekimova (sündinud 28. juunil 1979) on eesti jalgpallur.
Ta mängib 2006. aastast Naiste Meistriliigas osalevas klubis FC Levadia.
Ta mängib Eesti naiste jalgpallikoondises.
Fehérgyarmat
Fehérgyarmat on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis, Fehérgyarmati kreisi halduskeskus. Fehérgyarmat asub Ukraina piirist 15 km ja Rumeenia piirist 21 km kaugusel.
Asulat on ürikutes esmamainitud 14. sajandi alguses. Aleviks sai Fehérgyarmat 1418. aastal. Fehérgyarmatile anti linnaõigused 1978. aastal.
Sanga
Kuiaru oli küla Pärnumaal. Küla jääb tänapäeval Kuiaru küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kuiaru külaga.
Külast on teateid alates 1936.
Romantika (singel)
"Romantika" on teine singel Islandi ansambli Apparat Organ Quartet debüütalbumilt "Apparat Organ Quartet".