cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nordregio
Juhtkond
Nordregio juhtkonnas on üks Põhjamaade (Island, Norra, Rootsi, Soome, Taani) liikmesriigi esindaja, üks vaatleja liige igast autonoomsest piirkonnast (Gröönimaa, Fääri saared ja Ahvenamaa). Lisaks valib Nordregio meeskond määramata hulga liikmeid juhtkonda. Juhtkonna kinnitab Põhjamaade Ministrite Nõukogu. Juhtkond vastutab pikaajalise strateegilise planeerimise eest. Juhtkonna juurde kuulub nõustavat funktsiooni omav ekspertide volikogu, milles on 21 liiget: 3 liiget igast liikmesriigist ja 2 isevalitsevast autonoomiast.
Tegevus
Instituudi põhiliseks ülesandeks on hallata andmebaasi- ja maakaarte, mis sisaldavad informatsiooni majandusest, demograafiast, energeetikast, keskkonnast, tööjõust, rahvarändest jm. Nordregiol on Nordregio Akadeemia, ilmuvad perioodilised väljaanded: Nordregio ajakiri The Journal of Nordregio ja Euroopa ruumilise planeerimise ajakiri European Journal of Spatial Development (EJSD). Avaldatakse ka erialaseid trükiseid, aruandeid ja õppematerjale.
Rahastus
Põhjamaade Ministrite Nõukogu finantseerib 40–50% ulatuses Nordregiot, mis katab tegevuse põhiosa käibest. Ülejäänud kulud katab lepinguline koostöö riiklike ja regionaalsete ametivõimudega, osavõtt kohaliku ja Euroopa tasandi konkurssidest, näiteks "EPSON 2013".
Vanaaseme mõis
Vanaaseme mõis (saksa keeles Friedrichsberg) oli Vorbuse mõisa karjamõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. .
Teet Lindma
Teet Lindma (4. novembril 1948 Ida-Virumaal Sondas) on eesti kunstnik ja karikaturist.
Ta on sündinud Ida-Virumaal, kuid kasvanud Tarvastus. Õppis Sonda 7-klassilises koolis ja Holstre Põhikoolis, mille lõpetas 1964. aastal. Tallinna Linnakutsekooli nr. 12 lõpetas ta 1967. aastal ehitustisleri erialal.
Ehituse asemel läks tööle hoopis auto- ja bussijuhiks. Hiljem töötas Viljandi Metsakombinaadis ja Viljandi kultuurimajas, kus ta on alates 1989. aastast ka Viljandi kunstiklubi president. Lisaks maalimisele joonistas karikatuure, mida avaldati 1970.–1980. aastatel ajalehes Tee Kommunismile. 1988. aastast on osalenud oma maalidega kunstinäitustel nii kodu- kui ka välismaal. Lisaks on ta kirjutanud ka haikusid, mida avaldati 2007. aastal eesti autorite haikude kogumikus.
Teet Lindma korraldab alates 2001. aastast ka Edmund Valtmani nimelist karikatuurivõistlust.
Posey maakond
Posey maakond (Posey County) on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Mount Vernon.
Ajalugu
Maakond moodustati 11. novembril 1814.
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Kivikupitsa maastikukaitseala
Kivikupitsa maastikukaitseala on maastikukaitseala Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas. Kaitseala kaitse-eesmärk on kaitsta kivikülvi, kaitsealuste liikide elupaikade ja kõrge looduskaitseväärtusega metsakoosluste terviklikkust. Kaitseala pindala on 135,6 ha.
Kiigumõisa maastikukaitseala
Kiigumõisa maastikukaitseala on maastikukaitseala Järva maakonnas Kihme, Kaalepi ja Oeti külas. Kaitseala kaitse-eesmärk on kaitsta sealseid lamminiite, allikaid ja allikasoid, samuti soometsasid. Kaitseala pindala on 170,0 ha.
Kaitseala moodustati 1981.
Bad Godesberg
Mehlem, Bad Godesberg|pisi Bad Godesberg on Saksamaa Bonni linna osa. 1935–1969 oli Bad Godesbergil linna staatus.
Bad Godesberg on jaotatud 13 rajooniks.
Skandaal Böömimaal
"Skandaal Böömimaal" (inglise keeles A Scandal in Bohemia) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Algselt ilmus jutustus ajakirja Strand Magazine külgedel 1891. aastal. "Skandaal Böömimaal" kuulub kogumiku "Sherlock Holmesi seiklused".
Bad Godesberg
Bad Godesbergi pindala on 31,97 km². Bad Godesbergi rahvaarv on umbes 71 000 inimest (2009).
Skandaal Böömimaal
Sisututvustus
Sherlock Holmes'i konsultatsioonile saabub Böömimaa kuningas. Peagi abielluvat riigipead on hakanud šantažeerima Irene Adler, endine ooperilaulja New Jerseyst, kellega von Ormsteinil oli nooruses salasuhe. Nüüd ähvardab naine kõik avalikustada, selle tõestuseks on mõned fotod. Kuningas palub Holmes'il need tagasi tuua enne laulatust. Detektiivil õnnestub leida fotod. Kui Irene Adler taipab, kes on ta vastane, põgeneb ta koos abikaasaga mandrile. Tasuks tehtud töö eest sai Sherlock Holmes endale Adleri foto koos naise kirjutatud pühendusega "Sherlock Holmesile isiklikult".
Bad Godesberg
Bad Godesbergi on esimest korda kirjalikult mainitud 722 (Woudensberg).
Skandaal Böömimaal
Sisututvustus
Sealtpeale nimetab kuulus detektiiv Irene Adlerit alati austavalt Naiseks suure algustähega.
Bad Godesberg
Aastatel 1949-1990, kui Bonn oli Lääne-Saksamaa pealinnas, paiknesid Bad Godesbergis enamus välisriikide saatkondi Lääne-Saksamaal. Täna tegutsevad endiselt mõned nendest harukontorite või konsulaatidena.
Torkav ruskus
Torkav ruskus (Ruscus aculeatus) on igihaljas põõsas, mis kuulub ruskuse perekonda aspariliste sugukonnas. Pärineb peamiselt Vahemere, Lääne- ja Lõuna-Euroopa ning Põhja-Aafrika piirkonnast.
Kasvutingimused metsas ja toataimena
Metsas kasvab torkav ruskus pigem segametsades, kuna talub väga hästi pimedust ja niiskust. Sama peab paika ka toataimena kasvatamisel – ta eelistab jahedat ja varjulist ruumi, kuna nii on taimel kergem säilitada lehtede rohelist värvust. Suvel võib taime viia ka välja, sest ta talub hästi tuult.
Marcos Rojo
Faustino Marcos Alberto Rojo (sündinud 20. märtsil 1990 La Platas) on Argentina jalgpallur, kes mängib Argentina rahvuskoondises ja Argentina Primera División klubis Boca Juniors kaitsjana.
Klubikarjäär
Rojo alustas klubikarjääri Argentina klubis Estudiantes LP. 2009. aastal mängis ta klubide maailma karikavõistluste finaalis Barcelonaga. Samal aastal tuli ta klubiga Copa Libertadorese võitjaks.
2010. aastal liitus ta Venemaa klubiga Moskva Spartak ja 2012. aastal suundus Portugali klubisse Lissaboni Sporting. Pärast edukat esinemist 2014. aasta maailmameistrivõistlustel siirdus ta 20 miljoni euro eest Manchester Unitedisse, kellega sõlmis viieaastase lepingu. 2020. aasta jaanuaris liitus ta laenulepingu alusel Estudiantesega.
2021. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Boca Juniorsiga.
Koondisekarjäär
Debüüdi Argentina rahvuskoondises tegi Rojo 9. veebruaril 2011 sõprusmängus Portugaliga.
2014. aasta maailmameistrivõistlustel lõi ta viimases alagrupimängus Nigeeriaga oma esimese värava rahvuskoondises. Ta on esindanud Argentinat koondises ka 2011. ja 2015. aasta Copa Américal ning Copa América Centenariol.
2018. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus, mil kohtuti taas Nigeeriaga, lõi Rojo 86. minutil Argentina 2:1 võiduvärava, kindlustades sellega Argentina edasipääsu kaheksandikfinaali.
Tõrva JK
Tõrva JK on Eesti jalgpalliklubi, mis peab kodumänge Karksi-Nuia Gümnaasiumi staadionil.
Praegune koosseis
13. aprill 2018 seisuga.
Autod (film)
"Autod" ("Cars") on Disney ja Pixari animastuudiote täispikk joonisfilm, mis valmis aastal 2006.
Ungheni
Asulat on esmamainitud 1462. aastal. Unghenit on ürikutes praeguse nimega esimest korda mainitud 1645. aastal. Linnaõigused sai Ungheni 26. augustil 1940.
Moldova 2004. aasta rahvaloenduse andmetel oli Unghenielanikest moldovlasi/rumeenlasi 84,90%, ukrainlasi 7,66%, venelasi 6,41%, bulgaarlasi 0,19% ja gagauuse 0,12%.
Taigapässik (perekond)
Taigapässik (Inonotopsis) on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente perekond.
Erich Jaakson
Erich Jaakson (ka Jakson; 7. juuni 1891 Koonga vald, Pärnumaa – 7. juuli 1950 Stockholm) oli eesti keemik.
Teaduskraad ja kutse
''Cand. chem.'' 1923 (Tartu Ülikool). (Kaltsiumbikarbonaadi lagunemise ja süsihappe eraldumise kiirus veest Kanko aparaadis. Uus meetod vaba süsihappe ja bikarbonaat-süsihappe määramiseks huumushappeid sisaldavais vetes).
Sojuz (telekanal)
Sojuz (Союз) on kristlik Vene televisioonikanal, mis alustas tegevust 2005. aastal.
Erich Jaakson
Teenistuskäik
Üliõpilasaastail töötas matemaatika-, füüsika- ja keemiaõpetajana Viljandi ja Tallinna koolides, Tartu Õpetajate Seminaris, Tartu Ülikooli Füsioloogia Instituudis; Tallinna Linna Keskhaigla mikrokeemia laboratooriumi juhataja 1924–1936, keemik-konsultant 1936–1943.
Tallinna Tehnikaülikoolis 1923–1928, 1936–1944: TT õppejõud (õppeaine: analüütiline keemia) 1923–1928; anorgaanilise ja analüütilise keemia erakorraline professor 1936–1940, laboratooriumi juhataja 1936–1940; füüsikalise keemia laboratooriumi juhataja kt 1937–1938; anorgaanilise ja füüsikalise keemia kateedri professor 1940/1941; orgaanilise ja biokeemia laboratooriumi juhataja 1941–1944; keemia-mäeteaduskonna sekretär 1938/1939, dekaan 1940/1941–1944.
Põgenes 1944. aastal Rootsi, töötas Stockholmi Kuninglikus Tehnikaülikoolis ning Tsemendi ja Betooni Instituudis 1944–1950.
Teadustöö põhisuunad
Kohaliku mineraal- ja allikavee keemilise koostise uurimine, Kopli–Paljassaare savide omadused ja tööstuslik kasutamine, algatas ja juhendas diatomiidiuuringuid. Avaldas artikleid ja raamatu "Anorgaanilise keemia põhijooni" (1937).
Teadusorganisatoorne ja erialane tegevus
Oli Eesti Keemia Seltsi asutajaid 1919, esimees 1924–1928, 1933; Loodusvarade Instituudi anorgaanilis-keemilise tehnoloogia sektsiooni juhataja 1937–1940; Eesti Loodusuurijate Seltsi liige 1939–1940, 1942–1944; Geoloogilise Komitee liige; Insenerikoja nõukogu ja keemiasektsiooni liige. Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis asutajaid; korp! Sakala vilistlane.
Kristjan Bachman
Kristjan Bachman, kunstnikunimega Bach Babach, (sündinud 25. juulil 1977 Helmes Valgamaal ) on eesti tänavakunstnik, kaitseliitlane ja restauraator.
Ta lõpetas 1992. aastal Laupa kooli, 1996. aastal Tartu Kunstikooli ja 2009. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli. 2015. aastal sai ta pärandtehnoloogia erialal magistrikraadi Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias. Tema magistritöö valmis teemal "Ruhnu talutoa mööbel - kaardistamine ja uuendamise võimalused".
Alates 1995. aastast on ta Kaitseliidu liige ning 2013. aastal nimetati ta aasta katseliitlaseks. Alates 2020. aastast on ta Kaitseliidu Tartu maleva pealiku abi.
2015 – 2022 oli ta ühtlasi Tartu maleva esimese malevkonna pealik.
Oma esimesed pildid joonistas ta seintele 1995. aastal olles sellega üks esimesi Tartu ja üldse Eesti grafitikunstnikke. Tema tänavakunstiteostel on autorimärgiks väikesed mustad mehesiluetid.
Tema teoste kujutisi kasutati ka näiteks ansambli Kõrsikud 2013. aasta CD-l "Heli jälgedes".
Ta kuulub Tartu Kunstnike Liitu ja Eesti Konservaatorite Ühingusse.
Ta juhib osaühingut Babach, millel on muinsuskaitse luba restaureerida väga väärtuslikku mööblit ja ehitiste puitdetaile.
Bachman töötab ka Kõrgemas Kunstikoolis Pallas osakonnajuhataja abi ja lektorina.
Koigi maastikukaitseala
Kaitseala moodustati 2005.
Pulaski maakond (Indiana)
Pulaski maakond (Pulaski County) on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Winamac.
Ajalugu
Maakond moodustati 7. veebruaril 1835.
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Traksi mõis
Traksi mõis (saksa keeles Traksi) oli Maramaa mõisa karjamõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. .
Kristina Škuleta-Gromova
Kristina Škuleta-Gromova (sündinud 15. septembril 2000) on Eesti iluuisutaja.
Tema endised treenerid olid Irina Kononova ja Alina Škuleta-Gromova. Praegu treenib Liina-Grete Lilenderiga.
Hüperviisor
Hüperviisor, mida tuntakse ka virtuaalmasinate monitorina, on tarkvaraprogramm, mis võimaldab mitmel operatsioonisüsteemil jagada ühte riistvara host'i.
See loob füüsilises arvutis virtuaalse keskkonna, mis võimaldab mitut virtuaalset masinat ühel füüsilisel hostil käivitada.
Iga virtuaalmasin töötab oma operatsioonisüsteemiga ja seda saab iseseisvalt taaskäivitada, sulgeda või peatada, ilma et see mõjutaks teisi virtuaalmasinaid või host-süsteemi.
Hüperviisoreid kasutatakse tavaliselt pilvandmetöötlus- ja virtualiseerimiskeskkondades, kus need võimaldavad luua virtuaalservereid, lauaarvuteid ja muid ressursse, millele on võimalik kaugjuurdepääs.
Samuti võimaldavad nad administraatoritel tõhusalt ja paindlikult hallata ja jaotada erinevatele virtuaalmasinatele ressursse, näiteks protsessorit, mälu ja salvestusruumi.
On olemas kahte peamist tüüpi hüperviisoreid: 1. tüüpi (ehk natiivsed, paljas metallist) hüperviisorid, mis töötavad otse vastuvõtva riistvara peal, ja 2. tüüpi (ehk hostitud) hüperviisorid, mis töötavad vastuvõtva operatsioonisüsteemi peal.
Mõlemal tüübil on omad eelised ja puudused ning valik, millist tüüpi kasutada, sõltub keskkonna erinõuetest.
Näited hüperviisoritehnoloogiatest on Microsoft Hyper-V, Oracle VirtualBox.
Hyper-V on Microsoft Hyper-V, koodnimega Viridian, on emakeelne hüperviisor; sellega saab luua virtuaalmasinaid 32 &-64 bitise Windowsiga töötavatel süsteemidel. VirtualBox on platvormideülene virtualiseerimisrakendus. Sellel on väga modulaarne disain, millel on hästi määratletud sisemised programmeerimisliidesed.
Elmo Tempel
Elmo Tempel (sündinud 16. juunil 1980) on eesti astronoom (astrofüüsik) ja kosmoloog, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2021).
Tema peamised uurimisvaldkonnad on astrofüüsika ja kosmoloogia. Tema uurimistöö keskmes on matemaatiliste meetodite arendamine ja nende rakendamine kosmoloogiliste vaatlusandmete suhtes.
Haridus
Tempel on lõpetanud Türi majandusgümnaasiumi. Juulis 1999 osales ta Padovas XXX rahvusvahelisel füüsikaolümpiaadil, kus tuli auhinnalisele kohale. Sama aasta sügisel astus ta Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonda füüsika erialal.
Pärast bakalaureuseõppe lõpetamist 2003. aastal (bakalaureusetöö käsitles Andromeeda galaktika modelleerimist) jätkas ta õpinguid magistriõppes (sai juunis 2005 teadusmagistri kraadi astrofüüsikas; magistritöö käsitles Sombreero galaktika hüdrodünaamilist mudelit).
Aastatel 2005–2011 oli Elmo Tempel Tartu Ülikooli doktoriõppes. Juunis 2011 kaitses ta Tartu Ülikooli füüsika instituudis doktoritöö "Tracing galaxy evolution by their present-day luminosity function" ('galaktikate evolutsiooni mõistmine nende heledusfunktsiooni abil'; juhendajad Enn Saar ja Peeter Tenjes). Talle anti filosoofiadoktori (PhD) kraad astrofüüsikas.
Töökäik
Alates 2007. aastast töötab Elmo Tempel Tartu Observatooriumis (mis on alates 2018. aastast Tartu Ülikooli struktuuriüksus). Tempel töötas seal algul teadurina, aastatel 2015–2018 vanemteadurina ja alates 2018. aastast juhib ta observatooriumis galaktikate füüsika ja kosmoloogia osakonda. Ühtlasi on ta 1. oktoobrist 2018 Tartu Ülikooli astronoomiaprofessor. 17. aprillil 2019 pidas ta Tartu ülikooli aulas inauguratsiooniloengu "Universum astronoomi pilgu läbi".
Aastatel 2011–2014 oli ta järeldoktor Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis (uurimisteema "Dark Matter search using astrophysical sources") ja hiljem järeldoktor Potsdamis asuvas Leibnizi Astrofüüsika Instituudis (2016–2018).
2021. aastal valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks astronoomia ja astrofüüsika alal, ta kuulub akadeemia astronoomia ja füüsika osakonda. Ta on Eesti Vabariigi teaduspreemiate komisjoni liige (alates 2022).
Teadus
Tempel analüüsib universumi kesksete struktuurielementide – galaktiliste filamentide – ruumilise jaotuse ja nendesse kuuluvate tähesüsteemide omaduste seoseid. Ta on koostanud filamentide esimese avalikult kättesaadava kataloogi ja näidanud, et nende keskkond mõjutab erinevat tüüpi (spiraalseid ja elliptilisi) galaktikaid erinevalt ning on oluline komponent satelliitgalaktikate tekkimises. Teisisõnu, galaktikate paigutus filamentides määrab nende tekke ja arengu põhijooned.
Gisela Stuart
Gisela Gschaider Stuart (sündinud 26. novembril 1955 Veldenis) on Saksamaal sündinud Suurbritannia leiboristlik poliitik. Ta on aastast 1997 Suurbritannia parlamendi alamkoja liige. 9. juunil 2016 kutsus ta ITV telesaates Referendumist Suurbritannia lahkumisest Euroliidust (koos endise Londoni linnapea Boris Johnsoni ja konservatiivse poliitiku Andrea Leadsomiga) üles hääletama Suurbritannia Euroliidust lahkumise poolt.
Ta sündis aastal 1955 Veldenis Landshuti kreisis Alam-Baieris Saksamaal, ta lõpetas Vilsbiburgis reaalkooli. Aastal 1974 asus ta Suurbritanniasse. Ta asus õppima ärikursustele Manchesteri Polütehnilisse Instituuti. Aastal 1993 lõpetas ta Londoni Ülikooli õigusteaduse bakalaureusena. Ta asus õppima ka Birminghami Ülikooli, kuid seaösed õpingud jäid lõpetamata, kuna tast sai elukutseline poliitik.
Tila mõis
Tila mõis (saksa keeles Tilla) oli Raadi mõisa karjamõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. .
Stana Katic
Stana Katic (hääldus /ˈstɑːnə ˈkætɨk/; sündinud 26. aprillil 1978 Hamiltonis Ontario provintsis Kanadas) on Kanada-USA näitleja. Tema vanemad on Horvaatiast Kanadasse emigreerunud serblased.
Ta on tuntust kogunud teleseriaalis "Castle" detektiiv Kate Becketti rollis, kuid samuti on ta väiksemaid rolle mänginud seriaalides "Kiirabihaigla", "Heroes" ja "CSI: Miami".
Ta mängis vampiir Simone'i teletriloogia "Raamatukoguhoidja" kolmandas osas.
Ta räägib inglise, horvaadi, serbia, sloveeni, prantsuse ja itaalia keelt.
Nõukogude Liidu õigussüsteem
Nõukogude Liit
Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liit (NSV Liit) või lihtsalt Nõukogude Liit on 22. detsembril 1922 loodud bolševike (Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei suurim fraktsioon alates aastast 1903) valitsetud liiduriikide ühinemisest (ühendamisest) sündinud riik. Nõukogude Liit lagunes 26. detsembril 1991. aastal pärast külma sõja lõppu ja Mihhail Gorbatšovi ametist lahkumisega. Nõukogude Liit oli totalitaarse diktatuuriga riikide kogum, mida valitses Kommunistlik Partei.
Nõukogude Liidu õigussüsteemi taust
Nõukogude Liidu õigus hakkas kehtima bolševike võimuletulekuga 1917. aastal ning see lähtus suuresti Karl Marxi ja Friedrich Engelsi töödest. Vaieldakse aga, kas Nõukogude Liidu õigussüsteemi võib käsitleda eraldiseisva õigussüsteemina, sest olemuselt sarnanes see Euroopa õigussüsteemidega, kuid sinna lisandusid marksistlikud-leninistlikud klauslid.
Nimelt kadus erinevalt Mandri-Euroopa õigussüsteemist eraomandi väärtustamine ning selle asemele tuli kollektiivne omand. Samuti pooldas marksisim ateismi, internatsionalismi, kodanluse likvideerimist jne. Sellest lähtuvalt hakkas toimima ka sotsialistlik õigussüsteem, mis pooldas privaatsuse ja eraelu kadumist, erinevate vaadete ja väärtuste vähenemist ja ideaalis kaotamist ja eraomandi kaotamist. pisi|424x424px|Sotsialist Karl Marxi teos, sotsialistlike põhimõtete alus Nõukogude Liidu õigussüsteemi kontekstis tuleb vahet teha kahel aspektil: Nõukogude Liidu kodanike vahelistel õigussuhetel ja Nõukogude Liidu võimu realiseerimisel kodanike üle.
Nõukogude Liidu õigussüsteem algusaegadel
Nõukogude Liidu võimuletulekuga võtsid ametnikud üle varem tsaaridele kuulunud õigused, mis tõstis nad seadusest kõrgemale, seega tavanormid ja reeglid valitsusametnikele ei kehtinud. Samuti vahetati välja vandekohtud, mis olid enne Nõukogude Liitu võrdlemisi autonoomsed. Vandekohtute asemele tulid tavalised kohtud, mille liikmed määras Ülemnõukogu, mis kontrollis kogu riigi legislatiivsüsteemi (kõik otsused võttis vastu ülemkohus, kes teatas alamatele kohtutele oma otsuse telefoni teel).
Nõukogude Liidu kodanikel oli võimalus oma õiguste realiseerimiseks pöörduda kohtusse. Hoolimata võimalusest pöörduda kohtusse, ei saanud nõuda õigust lihtsalt konstitutsioonile (kuhu olid kirja pandud kõikide õigused ja kohustused), vaid tuli viidata konkreetsetele legislatiivaktidele, mistõttu kohtusüsteem oli tavakodaniku jaoks vaid illusioon.
Põhiseadused
Põhiseadused aastate kaupa, 1918, 1924, 1936, 1977.
Inimõigused
Nõukogude Liidu valitsusajal puudusid enamus inimõigused, sest isiku asemele tuli kollektiiv. Kaotati sõnavabadus, kehtestati tsensuur ning kõik inimõiguste rikkumised olid lubatud, kui need teenisid Nõukogude Liidu huve. Inimestele olid määratud normid, mille järgi nad elama pidid, ning nende rikkumine tõi kaasa kohese karistuse.
Moaid
Moaid on hiigelsuured vulkaanilisest kivimist raiutud inimeste kujutised, mis asuvad Polüneesia saarestikus Lihavõttesaarel. Suured inimkujud on kivisse raiutud Rapa Nui elanike poolt aastatel 1250–1500 ning on rapanuilaste esivanemate sümbolid. Peaaegu pooled kujudest on siiani Rano Raraku jalamil, kuid enamik on viidud saare eri paikadesse kiviplatvormidele (tseremooniapaikadele), mida kutsutakse ahudeks.
Arvatakse, et saarel on umbes 900 inimkuju ja umbes 300 tseremooniapaika.
Kruubid
pisi|Kruubid pakendis Kruubid on teravilja (näiteks odra, nisu või hirsi) kooritud ja lihvitud terad.
Moaid
Kirjeldus
Moaide kõrgus varieerub 2 meetrist kuni 20 meetrini ning kaal võib ulatuda kuni 90 tonnini. Enamasti koosnevad hiigelkujud kollakaspruunist kivimist, mida nimetatakse tufiks. Kivimi raiumiseks kasutati käsitsi valmistatud kirkasid, mida kutsutakse tokideks. Moaisid on erinevaid: sellised, mis on jäänud pooleli, ning sellised, mida viiakse saarele laiali kiviplatvormidele ehk ahudele. Lisaks on palju neid, mis on maha võetud ning püstitatakse uuesti.
Rauna piiskopilinnus
Rauna piiskopilinnus (saksa keeles Schloß Ronneburg, eesti keeles ka Raune) oli Riia peapiiskopi lätlaste alade residentslinnus. Linnuse varemad asuvad Lätis Vidzemes Smiltene piirkonnas Rauna alevis, väikeste ojadega ümbritsetud järsul mäeseljakul, Riia tänava (Rīgas iela) kõrval, 500 m Rauna jõe ääres asuvast Tanīsa linnamäest idas, Rauna pargis laululava kõrval. Muinasajal jäi see asukoht tõenäoliselt Tālava maakonna edelaossa, Autine linnusepiirkonna piiri lähedale.
Kruubid
Kasutamine
Kruupe kasutatakse toidu (peamiselt pudru) valmistamisel või lisandina suppides ja ühepajatoitudes.
Rauna piiskopilinnus
pisi|Vaade pealinnusele ja eeslinnuse poolümarale tornile loodest, linna poolt 2013. aastal
Moaid
Kirjeldus
Enamjaolt lebavad kujud karjäärides või on asetatud sinna-tänna muistsete teede äärde – osaliselt viimistletuna, just nagu oleks töö pooleli jäetud. Arvatakse, et kujude transportimiseks vajaliku puitmaterjali hankimise tõttu hävitati metsa. Kui puit otsa lõppes, jäi pooleli ka kujude vedamine ning paljud alustatud tööd jäid lõpetamata kujul karjääri vedelema. Püstiolevatest raidkujudest seisavad mõned üksikuna, teised aga kujude reana, kus neid võib olla kuni 15. Usutakse, et niimoodi austasid rapanuilased enda saare elanikke.
Madukotkas
Välimus
Madukotkas on pisut suurem kui kalakotkas. Kehapikkus on 62–67 cm ja tiivaulatus 170–185 cm, kaal 1,8–2,3 kg.
Moaid
Kirjeldus
Kuigi inimestele on nähtavad ainult moaide pead, on igal kujul maa all olemas torso. Enamikule tuleb üllatusena, et neil on kehad, mis ulatuvad mitme meetri sügavusele maapinna sisse. Lihavõttesaare kujude uurimisprojekti raames on hoolikalt välja kaevatud kaks (enam kui tuhandest) saarel asuvatest kujudest, et avastada nende mõistatuslike kivide ja need püstitanud inimeste saladus. Kujusid osaliselt katnud muld ja settekihid on sinna kuhjunud kõrgemalt maapinnalt.
Madukotkas
Toitumine
Madukotkas toitub madudest (vähemasti 75% ulatuses ) ja teistest roomajatest. Eestis on tema toiduks peamiselt rästikud ja arusisalikud.
Moaid
Välimus
Moaid on tuntud suurte ninade ja tugevate lõuajoonte poolest. Kõrvad on piklikud ning silmade pilud on sügavale kivimisse raiutud, piludes asetsesid eraldi tükkidena silmad. Moaidel puuduvad jalad ja nende käed puhkavad alakõhul. Kujud tehti erinevate omadustega, kuna nad pidid meenutama inimesi, keda nad esindasid.
Madukotkas
Toitumine
Madukotkas tapab saagi küünistega või purustab nokaga tema kolju.
Kaitse
Madukotkas kuulub Eesti I kategooria looduskaitsealuste liikide hulka ja on Eesti punases raamatus.
Rauna piiskopilinnus
Nimekujud
August Wilhelm Hupeli teateil 1789. aastast on lossile ja kihelkonnale nime andnud Raunaise oja ja Rauna jõgi. Kohanimel võib olla ka seos Rönnede perekonnanimega, kelle esivanemad olevat Liivimaale tulnud Mecklenburgi piirkonnast. 1336. aastast teatakse Tartu toomhärrana Johann Rennet.
Ajalugu
pisi|vasakul|Vaade Raunale 1866 põhja poolt Rauna jõe orust pisi|Vaade pealinnuse kunagisele tornile läänest
Linnuse rajamisest Liivi sõjani
pisi|vasakul|Vaade pealinnuse hoovile. Vasakul kagupoolse hoonetiiva seinad pisi|Vaade eeslinnuse läänepoolsele väliskaitsemüürile vallikraavist 2013
1201–1253 asus Riia piiskopkonna peamine tugipunkt Riia linnas. Seoses Riia peapiiskopkonna moodustamisega paavsti poolt 1251 ja Suerbeeri saamisega peapiiskopiks 1253 hakati peapiiskopile välja ehitama 3 halduskeskust: Lemsalu liivlaste alade, Raunat lätlaste alade ja Kokneset kogu uue piiskopkonna pealinnusena endise Semigallia piiskopkonna alade valitsemise tarvis. Riia jäi tagaplaanile. Pärast Rauna linnusemüüride kerkimist kaotasid Taniskalnsi linnamäel (Vana-Rauna, Alt-Ronnenburg) olevad vanad piiskopi vasallilinnuse puitkindlustused oma tähtsuse. XV sajandiks vana linnamägi hüljati. Taniskalnsi nimi tuleb XV sajandil neid maid vallanud Tonies Reneni (Rönne) nimest.
1262. aasta talvekuudel rajati baltisaksa ajaloolaste andmetel Rauna linnus ja kirik peapiiskopi Suerbeeri poolt. Teise versiooni kohaselt alustas ehitust järgmine peapiiskop Johann von Lunen, kelle portree alt linnuses leiti epigramm, kus teatatakse, et ehitustööd viidi läbi Johannes I valitsusajal 1273–1284 – "tema ajal sai loss Raunas alguse". Neil versioonidel ei ole dokumentaalset kinnitust, kuid vajadus lätlaste aladel olevate piiskopkonna valduste haldamiseks pidi tekkima üsna varsti pärast 1220. aastaid, kui saksa feodaalid oma vallutused Vana-Liivimaal suuremalt jaolt lõpule olid viinud.
Moaid
Pukao
Pukaodeks nimetatakse "mütse", mis moaidel peas on. Need koosnevad punakast kivimist – räbust. Tegelikult ei olegi need mütsid, vaid hoopis juuksed, mis on pea peale kinni seotud. Juustel usuti olevat üleloomulikud võimed, mistõttu kohalikud pealikud ei lõiganud kunagi juukseid.
Rauna piiskopilinnus
Linnuse rajamisest Liivi sõjani
1325. aasta veebruaris peapiiskop Friedrich von Pernsteini poolt Riias välja antud ürikus on juttu Rauna kihelkonda kuuluva Alteni mõisa (hilisem Stürtzenhof, läti Starti) läänistamisest. Mõis on piirkonnas üks vanemaid, selle kinkis selsamal aastal peapiiskopkonnale Saare-Lääne piiskopi Jakobi venna/õepoeg. Raunast jäi mõis 10 km loodesse.
Moaid
Pukao
Pukaod asetati moaidele pea peale pärast püstitamist ning need pandi ainult suuremate kujude pähe kõige tähtsamatel ahudel. Peakatetega on leitud vähem kui 100 moaid.
Ante Rebić
Ante Rebić (sündinud 21. septembril 1993 Splitis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib ääremängijana Türi kõrgliiga meeskonnas Beşiktaş.
Bučiai
Bučiai (žemaidi Botē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Ylakiai vallas. Külas on Bučiai kalmistu ja Skysčiai kalmistu.
Esrumi järv
pisi|Vaade Esrumi järvele Fredensborgist
Esrumi järv on järv Taanis Sjællandi saare põhjaosas.
Ante Rebić
Tema täiskasvanukarjäär algas kodumaa klubis RNK Split. 2013. aastal liitus ta avalikustamata summa eest Itaalia kõrgliiga meeskonnaga Fiorentinaga. Suurema osa Fiorentina hingekirjas veedetud ajast oli Rebić laenul RB Leipzigis, Hellas Veronas ja Eintracht Frankfurdis. Viimased aitas ta 2018. aastal DFB-Pokali võidule, lüües finaalmängus kaks väravat. Samal aastal sõlmis ta klubiga ka liitumislepingu. Septembrist 2019 suveni 2023 mängis ta AC Milanis. Suvel 2023 tema leping Milaniga lõppes ning ta liitus Besiktasiga.
Esrumi järv
Esrumi järv on Taani veerohkeim järv ning veepeegli pindalalt suuruselt kolmas.
Esrumi järve ääres asub barokkstiilis parkidega ümbritsetud Fredensborgi loss.
Rauna piiskopilinnus
Linnuse rajamisest Liivi sõjani
9. detsembrist 1381 pärinevas kirjas on esmamainitud linnust (in castro nostro Ronneborgh) peapiiskopi Johann IV von Zinteni ajal. Linnusteuurija Armin Tuulse arvamusel ehitati linnus millalgi XIV sajandi keskel. XIII–XIV sajandil tekkis linnuse külje alla ka 3 km pikkune kaitsemüürideta linnake, milles olid mõned tänavad, nunnaklooster, paar kirikut ja kabel. Linnake elavnes oluliselt peapiiskopi ja tema õukonna sealviibimise ajal. Rauna linnusepiirkonda kuulusid keskajal ka Smiltene, Dzerbene, Piebalga ja Cesvaine linnused.
Ante Rebić
Debüüdi Horvaatia jalgpallikoondises tegi Rebić 2013. aastal, samal aastal valiti ta Horvaatia aasta jalgpallilootuseks. Ta on esindas oma kodumaad maailmameistrivõistlustel nii 2014. kui ka 2018. aastal.
Moaid
Pukao
Pukaosid on eri suuruses. Paljud neist on 2 meetrit laiad ja 2 meetrit kõrged, kaaludes umbes 11 tonni.
Rauna piiskopilinnus
Linnuse rajamisest Liivi sõjani
31. mail 1410 on Liivi ordu meistri poolt Riias välja antud uuendatud läänikiri Alteni mõisa kohta. 1405–1418 oli peapiiskopkond ja Rauna ordule panditud ja selle valduses. 1419 andis peapiiskop Johannes IV välja omakorda uuendatud läänikirja.
1420. aastast alates elas linnuses 29. septembrist (mihklipäev) kuni 2. veebruarini (küünlapäev) igal aastal peapiiskop koos oma õukonnaga. Linnus osales pidevalt Riia peapiiskopkonna ja Liivi ordu vahelises vaenutegevuses.
1430 on Rauna pealikuna "traditsiooniliselt" mainitud Johann Rennet (Johann von Rönne), kellele peapiiskop Henning von Scharffenberg 1439 läänistas Rauna kihelkonna Serbeni ametkonnas Taureni koha. Keskaja lõpul omas perekond kihelkonnas mitut mõisat. Johanni nimetati ka foogtiks.
1448–1479, peapiiskop Silvester Stodewescheri ajal asus linnuses ka läänimeeste hulgast nimetatud foogti residents.
1479 tungis Liivi ordu meister Bernd von der Borchi juhtimisel peapiiskopkonda ja hõivas kahe nädala jooksul ilma otsese sõjategevuseta mitmed linnused, nagu Toreida, Lemsalu, Rauna ja Smiltene. Järgmine peapiiskop Michael Hildebrand oli valmis orduga koostööd tegema ja sai linnused tagasi.
6. veebruaril 1509 suri oma residentsis Raunas peapiiskop Hildebrand, kes oli olnud ordumeelne vaimulik ja saavutanud eriti hea koostöö ordumeister Wolter von Plettenbergiga.
Moaid
Legend
Hiigelkujutiste transport on siiani jäänud müsteeriumiks. Põliselanike legendid räägivad, et kujud «kõndisid» oma praegustele kohtadele. Moaide kehakuju on selline, et võimaldas vertikaalasendis transportimisel tasakaalu säilitada. Teadlased tegid moai kujude vertikaalse liigutamise katse. 18 inimestest koosnenud meeskond liigutas kujusid edasi-tagasi, küljelt-küljele kõigutades ning see osutus efektiivseks. Kujude katseks tehti paari kuju täpne koopia ning katse toimus USAs Hawaiil.
Rauna piiskopilinnus
Linnuse rajamisest Liivi sõjani
1514 on linnuses foogt Asmus Hintze.
Moaid
Legend
Uurijad rõhutasid, et nende katse ei kinnita veel, et kujusid just sellisel viisil liigutati. Samas aga sobib see Lihavõttesaare legendides olevate «kõndivate» kujudega. Ka võivad kõndimisteooriat kinnitada Lihavõttesaare teeäärsetest leitud kivimid, mis eraldusid kujust selle kõigutamisel.
Hilisem versioon
Teine versioon kujude liigutamisest eeldab, et Lihavõttesaare elanikud transportisid suured moai kujud kohale maha võetud puudest tehtud rullikute abil, milleks oli vaja inimeste jõudu, nööre ja köisi, puidust kelke, rulle ning organiseeritud koostööd. Uurimiste tulemusena pakuti, et kujud paigutati puupalkidele ning rulliti need mööda maad sihtkohta. Teadlaste sõnul on saarel alles need teed ja rajad, mida mööda kujusid on transporditud. Siiski on jäänud müsteeriumiks asjaolu, miks neid üldse algsest kohast, Rano Raraku jalamilt, saarele laiali transporditi.
Kujud asuvad igal pool saare ranniku ääres. Iga moai on suunatud näoga saare poole, mitte ükski pole suunatud pilguga ookeani poole. Ainult Ahu Akivi moai kujud on pandud seisma pilguga mere suunas. Usutakse, et niimoodi austasid rapanuilased enda saare elanikke.
Rauna piiskopilinnus
Linnuse rajamisest Liivi sõjani
1536 piirasid orduväed uuesti linnuse ümber, vallutasid selle ja rüüstasid.. Linnusefoogtiks oli Kersten Han.
Ante Rebić
Välislingid
​
Rauna piiskopilinnus
Linnuse rajamisest Liivi sõjani
1550. aasta paiku oli foogti ametipostil Andreas Koskull.
Moaid
Hilisem versioon
Eurooplased saabusid Lihavõttesaarele 18. sajandil leides eest kummalised kujud. Kohalikud olid valmistanud neid kujusid juba ammu ning selle tõttu ei saadud ka teada, kuidas need oma asupaika jõudsid.
Rano Raraku
Saare külastajatele on Rano Raraku mäe jalamil avatud omamoodi moaide vabrik ehk mäe see külg, kus kujusid ilmselt valmistati ning hiljem mööda saart laiali viidi. Mäenõlval võib tänini näha vaatepilti sellest, kuidas kivikujud on mere poole teel. Mõni on justkui põlvili vajunud, mõni ninali kukkunud, paljud aga vapralt poolel teel.
Ajalugu
Kujud olid nikerdatud Polüneesia kolonistide poolt aastatel 1250–1500. Lisaks surnud esivanemate mälestamisele võib pidada moaisid võimsate elavate või endiste juhtide kehastuseks ja tähtsate perekonna staatuse sümboliteks. Mida suurem on ahule paigutatud kuju, seda rohkem oli võimu selle tellinud ülemal. Lihavõttesaarlaste kultuuris oli tihti domineeriv võistlus, mille tõestuseks on eri suuruses megaliitilised kujud. Esimeste moaide vanuseks hinnatakse enam kui tuhat aastat. Arvatavasti moaisid ei kummardatud, kuid neil oli oma roll matmis- ja maaviljelusriitustes. Ilmselt arvati, et neis elavad vaimud. Näib, et nad sümboliseerisid ka oma ehitaja võimu, positsiooni ja päritolu.
Moaid asetsevad ahudel – need on hauaplatsid, kuhu alla maeti klanni pealikud. Suurima moaide arvuga ahu asub Tongarikil, kus on püstitatud moaid 15 klannipealiku auks. Moaide ehitamine kestis 8.–16. sajandini. Kõigepealt ehitati väikeseid, kuni meetriseid kujusid, seejärel hakati looma üha suuremaid. Kõrgeim valmis ehitatud moai on 10 meetrit kõrgune ning kõrgeim skulptuur, mida hakati looma, aga mis ei jõudnud oma kohale, oli 22 meetrit pikk.
Tukuturi
Tukuturi on ainus moai, mis erineb teistest kujudest silmnähtavalt. Tema valmistamiseks on erinevalt teistest kasutatud punast räbu – punakat vulkaanilist kivimit. Teda kutsutakse ka "põlvitavaks moaiks", kuna on ainus, millel on jalad ning mis põlvitab. Tukuturi avastati arheoloogide poolt 1955. aastal ning huvitaval kombel ei olnud tema kõrval rohkem ühtegi kuju.
Tukuturi erineb kõikidest teistest saarel olevatest moaidest. Tema nägu on ümaram, paljuski inimese oma sarnane. Külje pealt vaadatuna võib näha habet. Kuju käed on asetatud põlvitavatele jalgadele.
Ei teata, kas Tukuturi oli raiutud enne traditsioonilisi moaisid või pärineb ta hoopis hilisemast ajast. Teadlaste sõnul oli ta siiski esimene moai, nii-öelda eelkäija traditsioonilistele moaidele.
Põlvitava moai asendi kohta on mitmeid seletusi. Ühe legendi kohaselt valvab kuju tulevasi põlvesid ja käsitöölisi. Teiste sõnul põlvitab ta jumalate poole, et näidata oma pühendumust ja austust. On ka neid, kes arvavad, et kuju palub andestust ja halastust.
Rauna piiskopilinnus
Linnuse rajamisest Liivi sõjani
pisi|Pealinnuse loodetiivas asuva torni edelakülg 2013
1552. aastast on säilinud suur hulk peapiiskop Wilhelmi poolt Raunas koostatud kirjavahetust tema ja Preisi hertsogi Albrechti vahel, kes omavahel nõu pidasid ja Liivi ordut sekulariseerida püüdsid. Milline tegevus oluliselt Vana-Liivimaad nõrgestas. Rauna linnusepealik oli sellal Salomon Canitz. Peapiiskopkonna kaheks kõige tugevamaks linnuseks on peetud Raunat ja Kokneset.
18. juunil 1556 alustas Liivi ordu sõjategevust Riia peapiiskopi vastu. Kõigepealt rünnati üht piiskopi pealinnust – Raunat Järva foogti Bernd von Smerteni poolt 19. juunil. Linnuse külje all põletati maha alev. Linnusest avati tuli, aga ebatäpselt. 21. juunil toodi orduvägedele Võnnust neli suurtükki – kaks poolkartauni ja kaks hädamadu – ja samal õhtul linnus alistus. Kolm päeva viibisid orduisandad Raunas, 24. juunil liikusid orduväed edasi Dzerbenesse ja Vana-Piebalgale. Need väikelinnused alistusid ja edasi liiguti piiskopi järgmise pealinnuse Koknese suunas. Rauna linnust rüüstati ja ordumehed, olles hiljem sunnitud lossi maha jätma, süütasid selle. Septembris hõivas ordu uuesti linnuse ja sinna määrati pealikuks Gotthard von Fürstenberg. Enne orduvägede rünnakut Raunale laseb peapiiskop maha lõhkuda palverännakukohana kuulsa linnuse külje all asuva Püha Risti kabeli ja sellest linnusele uue kaitsetorni ehitada.
Liivi sõda (1558–1582)
1558. aasta septembri keskel toimusid Riia peapiiskopkonna vägede, mis koosnes 600 vasallist-ratsanikust ja 3000 talupojast, ning Vene väesalkade vahel Kulna piiskopilinnuse lähedal kokkupõrked, kus sakslased purustati, osa vangistati ja viidi Pihkvasse, järelejäänud põgenesid Raunasse.
6. septembril 1559 kogunesid Saare-Lääne piiskopkonna vasallid Pärnusse, kust läksid 300 ratsaniku ja 300 talupojaga sõjakäigule Raunasse. Läänlased ei soovinud ordu ja peapiiskopkonna meestega venelaste vastu võidelda, vaid üritasid sõjast kõrvale jääda.
1577. aasta septembris (juulis–augustis) vallutasid Rauna linnuse venelased Ivan IV Vassiljevitš Groznõi juhtimisel. 1582. aastaks on venelased sunnitud Vana-Liivimaalt lahkuma.
Poola ja Rootsi võimu all
pisi|[[Jan Karol Chodkiewicz, tundmatu poola kunstniku õlimaal 1620. aastatest]]
1583 oli Poola kuninga Stefan Bathory määratuna Rauna staarostiks Prokop Pieniążeki.
1584 inspekteeris läbisõidul Üleväina hertsogkonnast teel Smiltenest Võndu Rauna linnust ka kardinal Radziwill, kes märkis, et linnus on väga ilus, jäetud venelaste poolt purustamata ja linnuses on kõigi piiskoppide kujutised.
1590 sai Rauna alevik linnaõigused.
1601. aasta veebruari algul saadab rootsi kuningas Karl IX oma sõjaväe Carl Carlsson Gyllenhielmi juhtimisel pärast Volmari linnuse ja Võnnu linnuse vallutamist edasi Rauna peale. Linnusesse sõjategevuse eest varjule tulnud saksa aadlikud, keda poola linnusepealik, leedu aadlik alamstaarost Maciej Wiesiolowski (Matthias Wiossolovsky) usaldas ja lootis kasutada kaitses rootslaste vastu, röövivad tema käest hoopis linnusevõtmed ja hõivavad linnuse. Wiesiolowski saadetakse sõjavangina Pärnu kaudu Rootsi ja sakslased vannuvad Karlile truudust. Rootsi peavägi liigub vallutama Koknese linnust. Linnuse võtmise au langeb rootsi admiralile Joachim Scheelile.
Pärast Koknese lahingut 27. juunil (17. juuni) läksid Poola väed Krzysztof Radziwiłłi ja Jan Karol Chodkiewiczi juhtimisel Rauna alla, piirasid linnuse sisse ja hakkasid seda 23. juulil ründama. Rootslased on seal linnuseülemaks määranud Rauna piirkonna aadliku Johann von Roseni, kes olles samuti Poola kuningale vannet murdnud, kaitses linnust kaua ja edukalt, kuni hakkasid lähenema Rootsi abiväed 14 000 mehega Nassau-Katzenellenbogeni krahvi Johanni juhtimisel. Poolakad põgenesid Riiga. 29. septembril jõudis Riiga 15 000-meheline ja 50 suurtükiga varustatud poolakate abivägi Jan Zamoyski juhtimisel ja vabastas linna piiramisrõngast.
1602. aasta alguses langes Rauna linnus Zamoyski vägede kätte pärast seda, kui need olid vallutanud Volmari.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond
thumb|Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfondi horisontaalne logo, mille kasutamine on kohustuslik fondist toetust saanud projektide tähistamisel
Rauna piiskopilinnus
Poola ja Rootsi võimu all
1625. aasta juulis vallutasid rootslased taas alanud sõjas poolakatega de la Barre juhtimisel uuesti linnuse. Samal aastal läänistas kuningas Gustav II Adolf Rauna linnuselääni, mis koosnes sealhulgas Kukkaini, Wilke, Same, Marsneni, Lauseni ja Knetze vallast, Rootsi riiginõunikule, kindral Swante Bannerile. Hiljem võeti lään uuesti kroonile tagasi suure mõisate reduktsiooniga 1681. aastal.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond (lühend ÜF; inglise keeles The Cohesion Fund ehk CF) pakub toetust Euroopa Liidu liikmesriikidele, mille rahvuslik kogutoodang on vähem kui 90% Euroopa Liidu keskmisest. Lisaks Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfondile pakuvad struktuuritoetusi Euroopa Sotsiaalfond (ESF) ja Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF). Toetuse eesmärgiks on Euroopa Liidu riikide arengu ühtlustamine ja seeläbi majanduspiirkonna konkurentsivõime tõstmine maailmaturul ning säästva arengu soodustamine.
Rauna piiskopilinnus
Poola ja Rootsi võimu all
1657 vallutasid II Põhjasõja ajal (1655–1660) Rzeczpospolita vägede koosseisus linnuse leedulased eesotsas Gonsievskiga. Õige pea lõid rootslased nad sealt välja.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond
Toetust saavad projektid jagunevad kahte valdkonda:
Rauna piiskopilinnus
Poola ja Rootsi võimu all
1658 alistasid poolakad Rauna korraks uuesti, kuid taas hõivasid rootslased tänu reetmisele kaitsjate hulgas krahv Douglase juhatusel Rauna linnuse ja loss kannatas märkimisväärselt. Enam seda üles ei ehitatud. Lossi terveksjäänud ruume kasutasid elupaigana ühe rootsi nõuniku sugulased, kuid üldiselt oli linnus mahajäetud ja muutus aegamööda varemeteks.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond
Ajalugu
Ühtekuuluvusfond loodi 1993. aastal Maastrichti lepinguga. Fondi abil viiakse ellu Euroopa Liidu regionaalpoliitikat ning aidatakse järele majanduslikult vähem arenenud piirkondi.
Rauna piiskopilinnus
Poola ja Rootsi võimu all
1665 andis Rootsi kuningas korralduse Rauna taastada, kuid seda ei tehtud.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond
1994–1999
Toetusi said 4 liikmesriiki: Kreeka, Hispaania, Iirimaa ja Portugal. Kogu perioodi eelarve oli 15,15 miljardit eurot.
2000–2006
Fondi eelarve sellel perioodil oli 18 miljardit eurot. Peaaegu pool (8,5 miljardit eurot) sellest oli reserveeritud uute liikmesriikide jaoks. Ühtekuuluvusfond ei toetanud regionaalset tasandit ja seetõttu ei olnud see üks struktuurifondidest. Kui liikmesriigil tekkis liiga suur eelarvepuudujääk vähendati väljamakseid fondist. Ühtekuuluvusfondist saadav toetuste maht koos teistest struktuurifondidest saadavate toetustega ei tohtinud ületada 4% riigi SKPst. Enne Euroopa Liidu laienemist 2004. aastal olid toetuste saajad samad, mis eelneval eelarveperioodil.
Rauna piiskopilinnus
Poola ja Rootsi võimu all
1683 kustutati Rauna kindluste nimekirjast ja Rootsi kuningas Karl XI käskis lossi ümbert maha lõhkuda kõik, mis linnust meenutab ja kuna kõik eeslinnuste tornid olid halvas seisukorras, otsustati ka need lammutada. Alles pidi jääma vaid pealinnus.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond
2007–2013
Ühtekuuluvusfond lisati struktuurifondide hulka, et tagada paremaid tulemusi. Näiteks keskkonnaprojektid võisid saada toetust nii Ühtekuuluvusfondist kui Regionaalarengu Fondist. Lõplik otsus tehti olenevalt projekti fookusest. See tõi kaasa fondide tulemuslikkuse paranemise.
Toetused
Eelarveperioodil 2014–2020 saavad Ühtekuuluvusfondist toetusi Bulgaaria, Eesti, Horvaatia, Kreeka, Küpros, Leedu, Läti, Malta, Poola, Portugal, Rumeenia, Slovakkia, Sloveenia, Tšehhi ja Ungari. Toetuste kogumahuks on ette nähtud 63,4 miljardit eurot. Projekte toetatakse 80–85% ulatuses. Rahastatava projekti minimaalseks maksumuseks on kümme miljonit eurot. Toetust makstakse ka projekti teostamiseks vajalike eeluuringute tarbeks. Ühtekuuluvusfondist saadavatele toetustele kehtivad samad kavandamis-, haldus- ja järelevalvemeetmed nagu ERFile ja ESFile. Kui toetust saavas liikmesriigis tekib liiga suur avaliku sektori puudujääk ning probleeme ei lahendata või lahendamiseks sobivaid meetmeid ei rakendata, võidakse nõukogu otsusega (häälteenamusega) peatada Ühtekuuluvusfondi rahaline abi. See kehtib nii uute projektide kohta kui ka käigus olevate mitmeetapiliste projektide uute etappide kohta.
Rauna piiskopilinnus
Põhjasõjast tänapäevani
pisi|Rauna kirik ja piiskopilinnus, 1772. aastal. [[Johann Christoph Brotze]] 1702. ja 1708. aasta lahingute järel Vene ja Rootsi vägede vahel Põhjasõjas jäi linnus lõplikult varemetesse. Maa pealt pühiti ka Rauna linnake.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond
Toetused
Kaasfinantseerimise saamiseks peab toetust taotlev projekt kohustuslikus korras aitama kaasa EL keskkonnaeesmärkide saavutamisele. Olulisel kohal projekti ellu viimisel on piisavalt suutliku institutsiooni olemasolu, mis suudaks tagada projekti majandusliku ja sotsiaalse kasulikkuse. Eelduseks ei peeta mitte ainult ehitushanke ja ehitustööde läbiviimist, vaid ka hilisemat haldamist. Rahalisi makseid ei teostata enne kui pole teada kasusaaja isik ja varade lõplik omandisuhe.
Rauna piiskopilinnus
Põhjasõjast tänapäevani
1762 läänistas vene keisrinna Katariina II Rauna lossimõisa oma salanõunikule krahv Kayserlingile. Siitmaalt vahetas mõis pidevalt omanikke, kuni jõudis 1821. aastal rittmeister Adolf von Wulffi kätte.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond
ISPA
ISPA on Euroopa Liidu liitumiseelne finantsinstrument (inglise Instrument for Structural Policies for Pre-Accession). Selle eesmärgid ühtivad Ühtekuuluvusfondi omadega. Peale Euroopa Liiduga liitumist rahastatakse pooleliolevaid ISPA investeeringuid Ühtekuuluvusfondist.
Rauna piiskopilinnus
Põhjasõjast tänapäevani
1772 joonistas varemeid üles Johann Christoph Brotze. Hooned olid ilma katusteta. Tornil on 3 korrust ja sellel on siiski katus peal.
1805. aastast pärineval ülesjoonistusel on kõik varemetes, valdustorni kolmas korrus on varisenud.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond
Eesti
ISPA käivitus Eestis 2000. aastal. See valmistas ametkondi ette toetuste vastuvõtmiseks Ühtekuuluvusfondist.
2004–2006
Ühtekuuluvusfondist hakkas Eesti toetusi saama ISPA asemel peale Euroopa Liiduga liitumist. Toetusi maksti projektipõhiselt teistest struktuurifondidest eraldi. Minimaalseks toetuskõlbuliku projekti maksumuseks oli 10 miljonit eurot. Eesti toetussumma oli 431 miljonit eurot.
Rauna piiskopilinnus
Põhjasõjast tänapäevani
1855. aasta paiku oli ühe kunagise suure saali müürinišši krohvil veel näha punase liiliaga Riia stiftivappi.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond
Eelarveperiood 2007–2013
Ühtekuuluvusfondi toetusi kavandati ja rakendati ERFi ja ESFga samadel alustel. Peamiselt keskenduti infrastruktuuri korrastamisele. Projektidele ei olnud seatud maksumuse alampiiri. Transpordi valdkonnas oli kehtestatud transpordi infrastruktuuri projektide kogumaksumuse alampiiriks 1,9 miljonit eurot. Eesti toetussumma Ühtekuuluvusfondist eelarveperioodil 2007–2013 oli kokku 1,15 miljardit eurot.
Eelarveperiood 2014–2020
Praegusel eelarveperioodil keskendutakse targale majanduskasvule, inimeste heaolule, ning töö- ja elukvaliteedi tõstmisele. Kolmandik eurotoetustest on kavas suunata haridusse, tööhõivesse ja sotsiaalse turvalisuse tõstmisse. Sama suur hulk teadus- ja arendustegevuseks ning ettevõtluse arendamiseks. Kinnitatakse kolm rakenduskava: ühtekuuluvuspoliitika fondide arengukava, maaelu arengukava ning merendus- ja kalandusfondi arengukava. Eesti toetuste maht Ühtekuuluvusfondist on 1,073 miljardit eurot.
Rauna piiskopilinnus
Põhjasõjast tänapäevani
19. sajandi lõpuks oli pealinnuse lühike kirdenurk varisenud. Selle ees asetses suur eeslinnus, pealinnuse kolmel küljel asusid väiksemad eeslinnused.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond
Eelarveperiood 2014–2020
Olulisemad investeeringud:
Rauna piiskopilinnus
Põhjasõjast tänapäevani
1919 juunis sai Rauna tugevalt kannatada Eesti Vabadussõjas toimunud lahingute ajal Eesti ja Läti vägede ning Landeswehri vahel.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfond
Eelarveperiood 2014–2020
Eesti konkurentsivõime kasvu eesmärgid: