cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sõjaline maskeering
Digimustri eripära
pisi|CADPATi digimuster Laialdaselt on kasutusel digimuster. Selle vormi kangale ei kanta värvitoone suurte laikudena, vaid väikeste kandiliste täppidena, mis välimuselt meenutavad arvutigraafika elemente – piksleid. Digimuster põhineb pseudotoonimise efektil, kus maskeeringu loomiseks kasutatakse eri suurusega pikslitest moodustatud mustreid. Nendest luuakse eri suurusega sulanduvaid välju, millel on ebaühtlased ja suure kontrastiga piirjooned. See jätab eemalt vaadates mulje, et tegu on mingi suvalise ühetoonilise välja või koguga. Pikslite asetust ja mustrite suurust reguleerides aitab see välja selgitada, millise vahemaa peal on muster kõige tõhusam. Paljudel digimustriga vormidel kasutatakse siksakilist jäljendit, mis on loodud selleks, et kauguses värve hajutada. Sõna "digitaalne" viitab mustri koordinaatidele, mis on määratud kindlate numbrikombinatsioonidega.
Esimest korda loodi sellised mustrid teise maailmasõja ajal, kui saksa professor Johann Georg Otto Schick disainis Saksa üksuse, Waffen-SS-i (saksa keeles Waffen Schutzstaffel ehk relvastatud kaitsegrupp) vormide jaoks mikro- ja makromustritest koosneva struktuuri. 1970. aastatel arendati sama ideed edasi ning töötati välja täpiline kamuflaaž ehk Flecktarn. Pikslitel põhinev kujundite loomine edastas paljude aastatega tänapäevast raalprojekteerimist. Sellist põhimõtet kasutati juba Nõukogude Liidu maskeeringu väljatöötamise eksperimentides 1944. aastal, kui loodi TTsMKK muster. Ka Ameerika Ühendriikide armee ohvitser Timothy R. O'Neill tegi 1970. aastatel ettepaneku, et ruutudest koosnevad struktuurid toimiksid efektiivselt moondusena. 2000. aastaks kombineeriti O'Neilli idee sakslaste Flecktarniga ning loodi esimesed tänapäevased mustrid, nagu MARPAT ja CADPAT. Päris esimese digikamuflaaži kujundasid Kanada relvajõud. Eestlastest said esimese digimustervormi – kõrbevormi – 2005. aasta lõpul Iraaki rahumissioonile suundunud jalaväerühma ESTPLA-12 sõdurid. Seda tüüpi vormi kasutasid ainult väga vähesed riigid. Vorm koosnes kollakast taustast, mille peal olid tumehallid ja tumepruunid täpid, et jäljendada kiviklibu ja selle varje. Eesti digilaigu väljatöötamiseks võeti eeskujuks Kanada relvajõudude muster. Kõrbevormiks vajalik kangas osteti Leedust ning riided õmmeldi Eestis. Enne uute vormide kasutamist katsetas neid Põhja-Afganistanis tegutsev kuueliikmeline sõjavaatlejate grupp – MOT-1. 2006. aasta teisest poolest võeti digimustriga vormid kasutusele ka Eesti kaitseväes. Selleks töötati välja nelja värviga rohekas rõivastus, mis on mõeldud kasutamiseks nii Eesti kliimas kui ka troopilistes metsades. Enne uut riietust oli Eesti kaitseväe rohelaiguline muster püsinud 1992. aastast muutumatuna.
ESTDCU
Roheline (Callista Green) on tavavälivormi põhivärv, millele lisatakse ülejäänud toonid. Kõrbevorm on kolmevärvilise digimustriga, mille värvused on vastavalt Pantone tekstiili värvikaardile (PANTONE FASHION + HOME paberformaat) järgmised:
Mittevisuaalne maskeering
pisi|vasakul| Kaja summutavad plaadid allveelaeval Triumph 1 Radari, sonari ja muu sõjatehnika tuvastusseadmete leiutamisega loodi võimalused tehnoloogia varjamiseks. Üldiselt nimetatakse sellist tehnoloogilist meetodit peitetehnoloogiaks. Laevu ja lennukeid on võimalik konstrueerida sellise kujuga, et nad peegeldaksid radarimpulsse saatjast eemale. Lisaks on olemas impulsse neelavad materjalid, mis vähendavad radarite efektiivsust. Soojustundlike rakettide vältimiseks on muudetud lennukite väljalaskesüsteeme nii, et nad segaksid kuumi reaktiivmootoritest väljuvaid heitgaase ümbritseva külma õhuga. Infrapuna, radarite ja ülikõrgesagedus seadmete eest peitumiseks kasutatakse multispektraalset kamuflaaži.
Masinate ja seadmete heli aitab varjata auditoorne maskeering. Näiteks veealuse rasketehnika kere kummeeritakse, et sonarite laineid neelata.
Meremiinide ja teiste magnetiliste relvade eest märkamatuks jäämiseks kasutatakse alates teisest maailmasõjast laevadel mähiseid, mida magnetvälja loomiseks keerutatakse horisontaalselt ümber terve laevakere. Sellega kaotatakse laevale Maa külgetõmbejõu tekitatud magnetväli.
Bankim Chandra Chattopadhyay
pisi Bankim Chandra Chattopadhyay ehk Bankim Chandra Chatterjee ehk Bankim Chandra Chatterji (bengali keeles বঙ্কিম চন্দ্র চট্টোপাধ্যায, Baṅkima Candra Caṭṭopādhyāẏa; 27. juuni 1838 Naihati, praegune Lääne-Bengal – 8. aprill 1894 Kolkata) oli India bengalikeelne kirjanik.
Ta arendas bengali proosastiili ja teda peetakse bengalikeelse romaani isaks. Tema ajaloolised romaanid on mõjutatud Walter Scottist. Ta kirjutas ka ühiskonnakriitilisi romaane ja India vabadusvõitlust inspireerinud rahvuslikke romaane. Tema tuntuim romaan on "Anandamath" (আনন্দমঠ, Anondomôţh 'Õndsuse klooster'; 1882), mis sisaldab ka sanskritikeelset luuletust "Vande Mātaram", millest sai vabadusvõitlejate võitluslaul.
Kurdlehine rabarber
Kurdlehine rabarber (Rheum rhabarbarum) on tatraliste sugukonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Talvitub maa-aluste risoomide abil. Rabarberilehed on suured ja südamekujuliselt kolmnurksed.
Kasvatamine
Rabarber kasvab väga laialdaselt, kasvuhoones saab teda kasvatada aasta läbi. Rabarberit, mida kasvatatakse soojendusega kasvuhoones, nimetatakse „kasvuhoonerabarberiks“; see on tavaliselt kättesaadav tarbijale varakevadel, enne avamaal kasvavat rabarberit.
Kasvuhoones kasvatatud rabarber on tavaliselt heledam punane, pehmem ja magusama maitsega kui avamaarabarber. Mõõduka kliima juures hakkab rabarber kasvama juba kevadel (aprill, mai) ja kasvab kuni sügiseni.
USA Oregoni ja Washingtoni osariigis saab rabarberilt tavaliselt kaks saaki, alates aprilli lõpust kuni juuli lõpuni. Rabarber on valmis siis, kui ta vars on tugev ja läikiv. Ühendkuningriigis korjatakse esimene saak küünlavalgel, siis pidavat olema rabarber magusam ja õrnema varrega.
Maheaianduse propageerija Lawrens D Hills peab oma lemmikrabarberisortideks Champagne'i, Victoriat, Timperley Earlyt ja Early Albertit, samuti soovitab ta Gaskin Perpetuali, sest see sort sisaldab tavalisest vähem oblikhapet. Teda saab korjata pikemal perioodil, ilma et ta muutuks hapuks. Kuna rabarber on hooajaline taim, siis värsket taime väljaspool hooaega on raske saada külmema kliimaga maades, nagu seda on Inglismaa, Iirimaa, Venemaa jpt. Rabarber tahab heaks kasvamiseks palju päikesevalgust.
Külmakahjustusega rabarberit ei tohi süüa, kuna ta võib sisaldada oksaalhapet, mis võib põhjustada erinevaid haigusi.
Rabarberivarte värv võib erineda tumedamast punasest kuni heleroheliseni. Värvus varieerub sorditi ja sõltub ka kasvatustehnoloogiast. Rohelise varrega rabarber on tugevam ja tavaliselt ka saagirikkam kui punane. Samas aga on punast värvi varrega rabarber populaarsem just tarbijate hulgas.
Toiduna
Rabarberile kasvavad tugevad ja mahlased varred, tehniliselt nimetatakse neid leherootsudeks. Varte kasutamine toiduna on suhteliselt uus nähtus. Esmakordselt kasutati neid 17. sajandil Inglismaal.
Tavaliselt kasutatakse rabarberit kas ahjukookides või muude magustoitude valmistamisel. Palju kasutatakse koos maasikatega, nii kookides kui ka mahlades. Rabarberilehtedest võib valmistada ka teed.
Meditsiinis
Rabarber esines ka keskaja Araabia ja Euroopa arstiretseptides. See oli üks esimesi Hiinast toodavaid ravimtaimi.
Rabarberis leiduv pigment, mida kutsutakse parietiiniks, võib tappa inimesel leukeemiarakud juba kahe päevaga. Seda on testitud laboris hiirte peal.
Rabarberi juurtes ja vartes on rikkalikult emodiini ja reiini. Need ained on lahtistava toimega ja seega kasutatakse neid ka kaalulangetusravimina. Risoomid sisaldavad ühendeid, mis vähendavad veresuhkru sisaldust diabeeti põdevatel hiirtel.
Mürgisus
Rabarberilehed sisaldavad oblikhapet, mis on inimesele mürgine. Oblikhapet leidub vähesel määral ka rabarberi vartes, aga väikese koguse tõttu ei ole see inimesele kahjulik. Mürgiseid lehti on kasutatud maitseainena, kui nendest on enne seda kahjulik oblikhape eemaldatud.
Fāyaz aţ-Ţarāwnah
pisi|Fāyaz aţ-Ţarāwnah Fāyaz aţ-Ţarāwnah (araabia keeles فايز الطراونة‎; 1. mai 1949 ‘Ammān – 15. detsember 2021 ‘Ammān) oli Jordaania poliitik ja diplomaat.
Ta oli 2. maist 11. oktoobrini 2012 Jordaania peaminister ja ühtlasi kaitseminister.
Ta õppis Lõuna-California ülikoolis majandusteadust.
Aastatel 1993–1997 oli ta Jordaania suursaadik USAs ja Mehhikos.
Ta oli peaminister ka 20. augustist 1998 kuni 4. märtsini 1999. Pärast seda oli ta kuningliku kohtu esimees.
Orbteos
Orbteos on teos, mille autoriõiguste omanikku ei ole ka hoolika otsimise korral võimalik leida. Mõne riigi autoriõiguses on orbteostel eriline seisund. Eesti autoriõiguses polnud orbteoseid määratletud kuni muudatusteni autoriõiguse seaduses, mis hakkasid kehtima 30. oktoobrist 2014.
Eesti autoriõiguse seaduses käsitleb orbteoseid peatükk 4. Selles on orbteos määratletud kitsamalt, andes õiguse orbteoste kasutamiseks vaid mäluasutustele ja Eesti Rahvusringhäälingule järgnevatel tingimustel: "...hoolimata sellest, et käesoleva seaduse § 273 kohaselt on tehtud ja dokumenteeritud autori või autoriõigusega kaasnevate õiguste omaja hoolikas otsing, ei ole tuvastatud ühtegi teosele või fonogrammile õigusi omavat isikut või ei ole ühtegi õiguste omajat leitud." (§ 272 lg 3) Hoolika otsingu määratlemise näeb seadus ette valdkonniti: "Teose või fonogrammi orbteoseks tunnistamisele eelneva hoolika otsingu tegemiseks kohased allikad kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega." (§ 273. Hoolikas otsing)
Šeremetjevo rahvusvaheline lennujaam
Šeremetjevo rahvusvaheline lennujaam (Международный аэропорт Шереметьево) on Moskvast 29 kilomeetrit loodes asuv lennujaam, Aerofloti reisilendude keskus, üks kolmest suurest Moskvat teenindavast lennujaamast.
Šeremetjevo on Domodedovo järel Venemaa suuruselt teine lennujaam.
2009. aastal teenindas Šeremetjevo 14 764 000 lennureisijat ja 158 606 lendu.
Aastail 1991-2015 teenindas liini Estonian Air, alates 2012. aastast ka Aeroflot.
Claudio Magris
Claudio Magris (sündinud 10. aprillil 1939 Triestes) on itaalia kirjanik, ajakirjanik, esseist ning austria ja saksa kultuuri uurija. Ta oli aastatel 1994–1996 Itaalia Senati liige.
Ta lõpetas aastal 1962 Torino ülikooli germanistika alal.
Ta on esseist ja kolumnist ajalehe Corriere della Sera juures. Ta on kirjutanud esseid paljude kirjanike, sealhulgas E. T. A. Hoffmanni, Henrik Ibseni, Italo Svevo, Robert Musili, Joseph Rothi, Arthur Schnitzleri, Jorge Luis Borgese, Hermann Hesse ja teiste loomingust. Ta on tõlkinud Henrik Ibseni, Heinrich von Kleisti, Georg Büchneri, Franz Grillparzeri, Arthur Schnitzleri ja teiste loomingut.
Ta on aastast 1978 Trieste ülikooli saksa kirjanduse õppejõud.
Eesti keeles on Margise loomingust ilmunud aastal 2019 Loomingu Raamatukogus Eda Ahi tõlkes "Teine meri" (originaalis ilmus aastal 1991 pealkirja "Un altro mare" all).
William Bardeen
William Allan Bardeen (sündinud 15. septembril 1941 Washingtonis Pennsylvanias) on ameerika füüsik, Rahvusliku Teaduste Akadeemia liige.
Ta on kahekordse nobelisti John Bardeeni poeg. Ta on tuntud oma töödega osakestefüüsika alalt. Panuse eest häirituskvantkromodünaamikasse pälvis ta 1996. aastal Ameerika Füüsikaseltsi Sakuray auhinna.
Bardeen lõpetas 1962. aastal Cornelli Ülikooli bakalaureusekraadiga. Sai 1968. aastal Minnesota Ülikoolist doktorikraadi (PhD) füüsika alal. Seejärel töötas ta Stony Brooki ülikoolis, Institute for Advanced Studys ja Stanfordi Ülikoolis (kaasprofessorina). Aastatel 1975–2010 oli ta Illinoisi osariigis asuva Fermi Riikliku Osakestekiirendi Laboratooriumi töötaja (edutati seal teoreetilise füüsika osakonna juhatajaks). Vahepeal, 1993–1994, töötas ta kuni uurimisasutuse sulgemiseni Texase osariigis asuvas ülijuhtivas superpõrgutis.
Bardeeni vanem vend James Bardeen on samuti füüsik.
Columbanus Luxeuil'st
Columbanus Luxeuil'st ehk Columbanus Bobbiost (*sündinud Leinsteris Iirimaal, surnud 23. novembril 615 Bobbios Itaalias) oli iiri munk ja rändav misjonär, kes tegutses 7. sajandil Prantsusmaal ja Itaalias. Teda austatakse pühakuna nii katoliku kui ka õigeusu kirikus.
Tema mälestuspäev on 23. novembril.
Asutas mitu kloostrit, millest kuulsaimad on Annegray (tänapäeval säilinud vaid alusmüürid) ja Luxeuil' kloostrid Prantsusmaal ja Bobbio klooster Itaalias, kuhu maeti tema põrm. Kolm aastat pärast tema surma kirjutas Bobbio munk Jonas püha Columbanuse eluloo, milles kirjeldab abti õpetlasena, luuletajana ja müstikuna. On arvatud, et pärimus Columbanuse austusest ja armastusest looduse kui jumala loomingu vastu mõjutas ka Franciscust Assisist.
Kirjandus
[https://www.jstor.org/stable/41698667 A. Breen. Columbanus' Monastic Life and Education in Ireland. - Seanchas Ardmhacha: Journal of the Armagh Diocesan Historical Society; Vol. 23, No. 2 (2011), pp. 1-21]
Atractaspis congica
Atractaspis congica on Lamprophiidae sugukonna maoliik.
Levila
Neid peamiselt kaevuva eluviisiga madusid võib kohata Namiibias, Botswanas, Angolas, Sambias, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Kongo Vabariigis ja Kamerunis.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Atractaspis congica seisuga 8.05.2015.
Kelechi Iheanacho
Kelechi Promise Iheanacho (sündinud 3. oktoobril 1996) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa kõrgliiga klubis Leicester City ja Nigeeria jalgpallikoondises.
Klubikarjäär
Aastatel 2015–2017 mängis Iheanacho Inglismaa kõrgliiga klubis Manchester City. Cityga tuli ta hooajal 2015–16 Football League Cupi võitjaks.
2017. aasta suvel liitus ta 25 miljoni naela eest Leicester Cityga.
Koondisekarjäär
Nigeeria särgis võitis Iheanacho 2013. aasta noorte jalgpalli maailmameistrivõistlused.
Koondises on ta seisuga 10. juuni 2017 mänginud 10 mängu ja löönud kuus väravat.
Jõgeva linnapea
Jõgeva linnapea on Jõgeva linnavalitsuse juht.
Jõgeva linnapead, täitevkomitee esimehed
...
Kollajuure juurikas
Kollajuure juurikas ehk kurkumajuurikas (Curcumae rhizoma) on hariliku kollajuure risoom, mida kasutatakse peamiselt toiduvürtsina ja -värvina. pisi|Kollajuure risoom ja maapealne osa Risoomi värvus on kollakashall kuni kollakasoranž ja meenutab hariliku ingveri risoomi.
Kollajuure juurikad sisaldavad 2,5–5% värvaineid kurkuminoide: kurkumiini, monodesmetoksükurkumiini, dimetoksükurkumiini, bidesmetoksükurkumiini. (Raal, 259:2010b)
Farmakoloogilised toimed (osaline)
Kollajuure juurika ja selle osade teaduslike uuringute kohaselt evib taim põletiku-, vähi-, seene- ja bakterivastaseid toimeid.
Ühes uuringus võrreldi kollajuure, ingverijuure ja mittesteroidse põletikuvastase ravimi indometatsiini põletikuvastaseid toimeid rottidel indutseeritud artriidi korral. Kurkumajuurika artriidivastased toimed ületasid ingverijuure ja indometatsiini omi.
Suukaudselt manustatud kurkumajuurika pulber (kurkum) kiirendab maohaavandite paranemist. Vähendab kõhuvalu, toimib põletikuvastaselt ja maksa kaitsvalt (eriti maomürgi korral), vähendab allergilisust ja vere kolesteroolisisaldust.
Liivakast
Liivakast on madala piirdega ümbritsetud ning liivaga täidetud mängupaik eelkooliealistele lastele.
Lembit Rägo
Lembit Rägo (sündinud 19. veebruaril 1955 Tartus) on eesti arstiteadlane ja farmakoloog.
Elulugu
Lembit Rägo lõpetas aastal 1973 Tartu 2. Keskkooli, 1979 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ja 1982 farmakoloogia kateedri aspirantuuri; meditsiinikandidaat (1983, TÜ), väitekiri "Сравнительная фармакологическая характеристика некоторых производных гамма-аминомасляной кислоты"; meditsiinidoktor (1991, Kuopio Ülikool), väitekiri "Regulation and location of peripheral benzodiazepine binding sites". Täiendanud end Itaalias, Soomes, Rootsis ja Norras, lektorina USA-s, Soomes ja Rootsis. Oli 1982–1984 TÜ farmakoloogia kateedri assistent, 1984–1986 vanemõpetaja, 1986–1992 dotsent, 1994–1997 erakorraline professor, 1992–1994 ja 1997–1999 farmakoloogia instituudi kliinilise farmakoloogia korraline professor, 1991–1993 Eesti Ravimikeskuse direktor, 1993–1999 Ravimiameti peadirektor, 1989–1999 ka sotsiaalministeeriumi farmakoloogianõunik, 1999-2013 Genfis Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) ravimite kvaliteedi ja ohutuse koordinaator ning aastast 2013 kuni 2016 samas uue suure ravimite ja tervishoiutehnoloogiate regulatsiooni allüksuse (Regulation of Medicines and other Health Technologies) esimene juht (direktor). 2016 Genfis Rahvusvaheliste Meditsiiniteaduste Organisatsioonide Nõukogu (inglise keeles Council for International Organizations of Medical Sciences (CIOMS - https://cioms.ch/ )) peasekretär. Eesti Farmakoloogia Seltsi liige, esimees 1996–2000. 2000-2016 WHO esindaja rahvusvahelisel inimesel kasutatavate ravimite registreerimise tehniliste nõuete harmoneerimise konverentsil (The International Council for Harmonisation of Technical Requirements for Pharmaceuticals for Human Use - ICH), aastast 2016 CIOMS esindajana.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: stressi- ja psühhotroopsed ravimid, ängistust vähendavate ja rahustavate ühendite toimed, ravimite regulatsioon ja ravimipoliitika. Üle 120 teadustrükise, neist 10 monograafiat.
Ameerika karmiinleevike
Ameerika karmiinleevike (Haemorhous purpureus) on Põhja-Ameerikas elutsev vintlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Alamliigid
Ameerika karmiinleevikesel on kirjeldatud kahte alamliiki:
Välimus
Täiskasvanud ameerika karmiinleevikesed on 12–16 cm pikad, kaalult 18–32 g ja tiivaulatuselt 22–26 cm.
Isaslinnud on vaarikapunase peaga ja punakasvalge rinnaga. Nende seljapoolne sulestik on üldiselt pruunjas, kõhualune valge. Emaslindude sulestik on pigem pruunikas, kõhu- ja lõuaalune on valge-pruunivöödiline. Emaslindudele on omased ka valged silmatriibud.
Toitumine
Nad toituvad peamiselt okaspuude, jalakate, hariliku tulbipuu ja vahtrapuu seemnetest, pungadest ja nektarist, viljadest ja marjadest. Samuti söövad nad putukaid, näiteks põrnikaid, tõuke, lehetäisid ja rohutirtse.
Levila ja ränne
Ameerika karmiinleevike elutseb põhiliselt Põhja-Ameerikas, täpsemalt Kesk- ja Lõuna-Kanadas ning Ameerika Ühendriikide kirdeosas. Kanadas elutsevad linnud rändavad talvitumiseks Ameerika Ühendriikide kesk- ja idaossa, kuid USA kirdeosas ja Vaikse ookeani kaldal elutsevad linnud elavad seal üldiselt aastaringselt.
Nad eelistavaid niiskeid okaspuu- ja segametsi.
Pesitsemine
Ameerika karmiinleevikesed pesitsevad 1–2 korda aastas. Kurnas on enamasti 2–7 muna ja haudeperiood kestab 12–13 päeva. Munad on valkjad, rohesinakat tooni, pruunide ja mustade tähnidega. Poegi toidavad mõlemad vanemad. Pojad lahkuvad pesast umbes 13–16 päeva pärast.
Seisund
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimistu järgi on liik soodsas seisundis.
Filippuse evangeelium
Filippuse evangeelium on 1945/46. aastal Nag Hammadist leitud Uue Testamendi väline (apokrüüfne) evangeelium. Tekst on säilinud koptikeelse käsikirjana ja selle loomise ajaks peetakse 2. sajandi lõppu. Autorsus omistati apostel Filippusele ilmselt pärimuse põhjal, mille järgi Filippus oli Jeesuse salajase ilmutuse vastuvõtja ja kirjapanija.
Nimetus "evangeelium" on eksitav, sest tekst ei sisalda Jeesuse sõnu, jutustusi tema elust või kõnelusi õpilastega, vaid ütlusi Jeesuse kohta. Filippuse evangeelium on õpetus- ja manitsusteos, kogumik mõtteteri erinevate teoloogiliste küsimuste kohta (ülestõusmine, sakramendid jms) ning ei ole kirjanduslikult ega teoloogiliselt ühtne tervik.
Filippuse evangeeliumi autor mõistab end ise kristlasena ja ta kirjutab kristlastele (vt ütlused 6, 59, 67, 95 ja 102). Need keda tänapäeval gnostikuteks nimetatakse, pidasid end ise kristlasteks. Filippuse evangeeliumi kuulumine gnostilise kristluse kirjanduse hulka on tunnustatud enamiku teadlaste poolt. Teksti seostatakse gnostilise valentiaanide koolkonna õpetusega.
Mitsunori Fujiguchi
Mitsunori Fujiguchi (jaapani keeles 藤口 光紀 Fujiguchi Mitsunori; sündinud 17. augustil 1949 Maebashis) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1972–1978 26 mängu ja lõi 2 väravat.
Lielvārde vasallilinnus
Lielvārde vasallilinnus (saksa keeles Alt-Lennewarden) oli Riia piiskopkonna vasallilinnus tänapäeva Lielvārde linna territooriumil Daugava jõe ääres. Suhteliselt väike kompleksi põhiosa oli 2 m kõrguse müüri vastu ehitatud 35 m² suurune hoone, mida ümbritses 3–6 m sügav ja kuni 10 m lai vallikraav.
1248. aastal on linnust mainitud juba Riia piiskopile ja 1255. aastal Riia peapiiskopile kuuluvana. Linnus oli kasutusel ilmselt kuni 14. sajandini, mil kunagise Lielvārde muinaslinnuse asukohale ehitati Lielvārde piiskopilinnus.
Dokumentaalfilmiklubid Eestis
Dokumentaalfilmiklubide ajalugu
MTÜ Mondo õpilasfilmiklubide projekt kasvas välja Prahas toimunud "One Worldi" inimõiguste temaatilisest dokumentaalfilmifestivalist. MTÜ Mondo on pühendunud arengukoostööle, maailmaharidusele ja humanitaarabile. Tšehhis toimunud festivali loomulik jätk oli projekt "One World in Schools", mille eesmärk oli noorte ühine dokumentaalfilmide vaatamine, arutelud selleks, et teavitada noori inimesi rahvusvahelistest arenguküsimustest, läbi selle kasvatada noori aktiivseteks ja mõtlevateks kodanikeks.
Projekt "Vaata ja muuda"
Eesti projekti "Vaata ja muuda" eeskujuks on projekt "One World in Schools". Samuti olid eeskujuks "People in Need" projektist väljatöötatud metoodikad ja kogemused dokumentaalfilmide kasutamisel. Sihtrühmaks olid noored vanuses 12–20 eluaastat, kelle väärtussüsteem on kujunemas. Kolme aasta pikkuse maailmaharidusprojekti "Vaata ja muuda" käivitasid 2008. aastal MTÜ Mondo ja Jaan Tõnissoni Instituut. Projekti koostööpartnerid olid Tšehhi, Slovakkia ja Poola ning seda rahastas Euroopa Komisjon.
Dokumentaalfilmiklubidega liitumine andis noortele inimestele ja koolidele võimaluse tellida tasuta dokumentaalfilme, kutsuda külalisi filmilinastustele ja kasutada ka valmis töölehti teemade kinnistamiseks. Tegemist oli rahvusvahelise noorteliikumisega, luua läbi huvitavate dokumentaalfilmide õiglasemat, keskkonnasõbralikumat ja teadlikumat maailma. Kolmele tegusale aastale järgnes 2011. aastal alanud kaheaastane projekt, mille käigus alustati koostööd ka Rumeeniaga.
Linastusi korraldasid aktiivsed noored ise. Filmiklubide juhid moodustasid võrgustiku, kus jagati kogemusi ja saadi ka uusi teadmisi filmide montaažist režissööride tegevuseni. Uusi teadmisi pakuti koolitustel nii kodu- kui ka partnerriikides.
Filmikataloog
2008. aastal oli kataloogis 30 filmi. 2018. aasta seisuga on valikus juba 180 filmi. Filmid on enamasti tõlgitud eesti keelde. 2018. aasta seisuga pole filmiklubid enam nii populaarsed, kuid ühisvaatamised koolides, noortekeskustes, õppetundides toimuvad endiselt. Maailmakooli kodulehel olevast filmikataloogist tellivad filme paljud õpetajad, noortejuhid nii erinevate teemade selgitamiseks või silmaringi laiendamiseks.
Filmikataloogis on saadaval 180 dokumentaalfilmi, mis keskenduvad üleilmsetele probleemidele ja säästva arengu eesmärkidele. Vaatluse all on keskkonnateemad, arenguprobleemid, vaesus, laste õigused, tarbimine, jne. Filmid pakuvad otsest ja vahetut lähenemist ning keskenduvad lahenduste otsimisele. Kõikidele filmidele on taotletud litsents, mis lubab neid hariduslikul eesmärgil näidata.
Dokumentaalfilmi eesmärgid
Dokumentaalfilmidel on mitmesuguseid eesmärke:
Filmide laenutamine MTÜ Mondo filmikataloogist
Filme saavad laenutada noored, õpetajad, noorsootöötajad kui ka noortevaldkonna organisatsioonide esindajad, kes on huvitatud globaalsetest teemadest. Filmide vaatamiseks või laenutamiseks on vaja ennast Maailmakooli lehel kasutajana registreerida. Mondo filmikogu on tasuta tingimusel, et filme kasutatakse hariduslikel eesmärkidel. Tellida saab filme Mondo filmikogust pärast kasutaja registreerimist ja sobiva filmi leidmist internetist, selleks saadetakse vastava filmi parool ja link. Filmikataloogist sai varem tellida filme CD-l, hiljem DVD-l ning postiga jõudis film mälupulgal laenutajani. Täna on kõige mugavam ja kiirem viis saada sobiva filmi link ja parool. Mondo filmikogust laenutavate filmide näitamisel on vaja kasutada MTÜ Mondo või vajadusel ka rahastajate logo. Logo on võimalik kätte saada filmikogu koordinaatori käest sobivas formaadis. Lisanduda võib ka osavõtuleht, kui on suurem linastus, üritus ning selle saab koordinaatorilt. Filmide laenutamist korraldab Mondo dokumentaalfilmide koordinaator Terje Tamm.
DKF klubi liikmed
Klubiliikmed korraldavad pärast linastust veel tegevusi, näiteks arutelusid külalisesinejatega, näitusi jne.
Filmiesitluste korraldamine
Filmiesitluste korraldamisel tuleb lähtuda järgnevatest punktidest:
Filmiklubid koolides
Valga Gümnaasiumis sai õpilaste initsiatiivil ja teostusel 2018. aastal valmis kinoklass. Kinoklass valmis õpilase Kristiina Saaroni praktilise tööna. Kooli keldrikorrusel remonti vajanud ruum sai hubase ja mugava sisustuse taaskasutusvõtteid kasutades. Mööbel tehti euroalustest ja tekstiilsisustus sõpradelt saadud kangaid kasutades. Praktilise töö autoril olid ruumi remontimisel abiks koolikaaslased. Valga Gümnaasiumis on ka varem olnud dokumentaalfilmiklubi 2011–2013, aktiivsete eestvedajate õpilaste puudumisel jäi filmiklubi töö soiku. Nüüd Kinoklassi valmimisel sai ka ühised filmivaatamised hoogu juurde ja uue dokumentaalfilmiklubi nimeks sai Valga DFK Avasilm. pisi|330x330px|Valga Gümnaasiumi DFK Avasilma esimene filmiõhtu Mõned näited sarnastest filmiklubidest koolides:
Filmiõhtu korraldamine annab noorele nii ürituse korraldamise kui ka vajaliku meeskonnatöö oskusi. Huvi ja võimaluste korral võib filmiklubist välja kasvada ka festival.
Filmifestivalid Eestis
Eestis toimub igal aastal filmifestivale eri sihtrühmadele ning nende žanrivalik on väga lai. Põhilised festivalid leiavad aset Haapsalus, Tartus, Tallinnas ja Pärnus. Aga oma dokumentaalfilmifestival on ka väiksemates linnades nagu Tõrva. Palju harivaid ja silmaringi laiendavaid dokumentaalfilme on suunatud noortele. Tõrva kinomajas toimub Tõrva Dokfest. 2014. aasta kevadel loodi Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia kultuurikorralduse tudengite poolt dokumentaalfilmiklubi MTÜ Rabarebased, kes on Tõrva Dokfesti korraldajad. Dokfest toob vaatajateni dokumentaalfilme nii Eestist kui ka kaugemalt.
Tuntud on mõtlemapanevaid dokumentaalfilme näitav Pärnu rahvusvaheline dokumentaal- ja antropoloogiafilmide festival, mis toimus 2018. aastal juba 32. korda.
Üle-eestiline on Tallinna Pimedate Ööde Filmifestival (PÖFF). Festivalil on unikaalne kärgstruktuur, mille juurde kuuluvad alafestivalid ja üritused toimuvad festivali võistlusprogrammiga samal ajal.
Dokumentaalfilmide ühine vaatamine ei jäta vaatajat nähtu tekitatud emotsioonidega üksi, pärast filmi toimuvad arutelud ja diskussioonid filmi teemal.
Toivo Räim
Toivo Räim (sündinud 4. oktoobril 1949 Tallinnas) on eesti molekulaarbioloog.
Elulugu
Lõpetas 1967 Tallinna 16. Keskkooli, 1972 TÜ füüsikaosakonna ja 1978 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis (EBI) aspirantuuri; bioloogiakandidaat (1990, TÜ), väitekiri "Избирательность взаимодействия и структурные характеристики некоторых комплексов низкомолекулярных соединений с ДНК". Oli 1979–98 EBI-s (nooremteadur, teadur, vanemteadur, teadussekretär). 1994–97 Eesti Teadusfondi peaspetsialist, 1999–2001 EV Haridusministeeriumi teaduse ja kõrghariduse osakonna nõunik, 2001–2002 poliitikaosakonna teadustalituse juhataja, aastast 2002 EV eriatašee teadusküsimustes Brüsselis asuvas Eesti alalises esinduses Euroopa Liidu juures.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: nukleiinhapete ja valkude interaktsiooni modelleerimine madalmolekulaarsete ühendite ja nukleiinhapete kompleksidel; teadus- ja arendustegevuse poliitika, bibliomeetria, teadus- ja arendustegevuse indikaatorid. 30 teadustrükist.
Mstislav Mstislavitš
Mstislav Mstislavitš (hüüdnimega Udaloi, vene keeles Мстислав Мстиславич Удатный, vene õigeusu ristinimi Fjodor; surnud 1228) oli Toropetsi vürst alates 1206. aastast, Novgorodi vürst aastatel 1209–1215 ja 1216–1218 (või 1217), olles vahepeal sealt ära aetud, ja Galiitsia-Volõõnia vürst 1219–1226. Mstislav oli Rjurikovitšite dünastia, Kiievi suurvürsti (1113–1125) Vladimir Monomahhi poja, Kiievi suurvürst (1125–1132) Mstislav Vladimirovitš Suure poja, Rjurikovitšite Smolenski liini Smolenski vürsti (1127–1167) ja Kiievi suurvürsti (1154–1155, 1159–1161, 1161–1167) Rostislav Mstislavitši poja, Msistlav Rostislavitši Vapra (Мстислав Ростиславич Храбрый) kes oli Smolenski vürst (1175–1177) ja Novgorodi vürst (1179–1180) järglane. Tema vend Vladimir Mstislavitš oli Pihkva vürst. ja teine vend David Mstislavitš, Toropetsi vürst.
Sõjakäigud Muinas-Eestisse
Novgorodi ja Pihkva kroonikate ning Henriku Liivimaa kroonika kohaselt käis Mstislav 1210. aastal koos oma venna Pihkva vürsti Vladimiriga sõjaretkel Otepää vastu, alistas linnuse, nõudis neilt andamit (400 nogaatat, umbes 80 kg hõbedat) ja ristis ugalasi õigeusku, andes nii aluse Novgorodi ja Pihkva vürstiriikide hilisematele võimupretensioonidele Ugandi suhtes. Veidi enne Otepää ründamist käis ta retkel Virumaal Tõrmas (alternatiivse tõlgenduse kohaselt Tormas). Novgorodi ja Pihkva allikates on need sõjakäigud dateeritud küll paar aastat hilisemaks, kuid Läti Henriku teateid peetakse usaldusväärsemateks.
1212. aastal, kuuldes, et Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu väed on rüüsteretkel Eestimaal, siirdus ka Mstislav oma väega sinna. Kuna need olid aga juba Liivimaale lahkunud, otsustas vürst edasi liikuda Harjumaale, kus ta piiras Varbola linnust niikaua, kuni seesolijad end 700 marga nogaatade eest piiramisest vabaks ostsid. Vene kroonikad paigutavad Mstislavi retke Varbola alla 1214. aastasse. Kohati on arvatud, et tegu oligi kahe erineva sündmusega. Kas Mstislav läks Eestimaale piiskopi ja ordu liitlase või vastasena, pole selge. Arvatakse, et 1210. aastal Otepääd rünnates tegutses ta pigem Riia piiskopi liitlasena. 1212. sõjakäiku on mõned autorid tõlgendanud ordu ja piiskopi vastasena, mõned mitte.
Isiklikku ja järglased
Mstislav Mstislavitš oli abielus kumaanide khaani Köteni ehk Kotyani tütre Mariaga, kellega neil olid järglased:
Deklaratiivne programmeerimine
Deklaratiivne programmeerimine on arvutiteaduses kasutatav programmeerimise paradigma, kus programmide struktuur ja elemendid, mis väljendavad arvutuste loogikat, ei kirjelda programmi juhtimisvoogu. Deklaratiivne programmeerimine defineeritakse sageli kui kõik mitteimperatiivsed programmeerimise stiilid. Leidub ka definitsioone, mis ei defineeri seda imperatiivse programmeerimise kaudu.
Arthur Headlam
1945. aastal nimetas ta balti rahvaste hävitamist häbiks Inglismaale ja Ameerika Ühendriikidele.
Deklaratiivne programmeerimine
Näiteks:
Deklaratiivne programmeerimine
Deklaratiivne keel, erinevalt imperatiivsest keelest, kirjeldab otseselt matemaatilisi objekte ja abstraktseid seoseid nende vahel. Deklaratiivne programm koosnebki deklaratsioonidest. Deklaratiivses keeles ei kasutada tavapäraseid silmuseid (loops) ja if/then tingimusi. Deklaratiivses programmeerimises pole küll vaja arvutuslike protsesse kirjeldada, kuid siiski tuleb nendega programmeerimisel arvestada ja seega nõuab deklaratiivse keele õppimine rohkem aega ja mõttetööd.
Deklaratiivne ja imperatiivne programmeerimine tekkisid üsna samal ajal – aastal 1936. Tänapäeval on populaarsemad imperatiivsed keeled. Tehisintellekti ringkonnas ja akadeemilises arvutiteaduses on deklaratiivsete keelte kasutamine näidanud häid tulemusi.
Paljud programmeerimiskeeled võimaldavad ka imperatiivse ja deklaratiivse paradigma kombineerimist. Näiteks võib tuua Javas kasutavad märkused (inglise k annotations), mis lisavad imperatiivsele koodile deklaratiivse võimekuse.
Heikko Rämma
Heikko Rämma (sündinud 30. märtsil 1953 Paides) on eesti bioloog.
Elulugu
Lõpetas 1971. aastal Rakvere 1. Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloog-ihtüoloogina.
Deklaratiivne programmeerimine
Alamparadigmad
Deklaratiivse programmeerimise kaks põhiklassi on funktsionaalsed keeled ja loogilised keeled. Deklaratiivsete keelte hulka kuuluvad ka relatsioonikeeled.
Heikko Rämma
Elulugu
Aastatel 1981–1985 töötas ta Põlva kolhoosi kalakasvatajana. 1985–1991 töötas Eesti NSV TA Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudi biofüüsikalaboris, 1992– Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudis Agu Laiski töörühmas töötas välja taimede fotosünteesi uurimisaparatuuri. Neli teadustrükist.
Isiklikku
Heikko Rämma on teenistuja poeg ja Bellis Kullmani abikaasa.
Deklaratiivne programmeerimine
Loogilised programmeerimiskeeled
Loogilised programmeerimiskeeled põhinevad formaalsetel loogikareeglitel. Kõige kasutatavam loogilise programmeerimise keel on Prolog.
Funktsionaalsed programmeerimiskeeled
Funktsionaalses keeles esitatakse arvutused avaldisena ja masina töö on selle väärtustamine ja täitmine. Funktsionaalsed programmid koosnevadki suuremal hulgal definitsioonidest, mis kirjeldavad seoseid andmete vahel.
Funktsionaalsetest programmeerimiskeeltest on tuntuimad Sisal, Concurrent ML ja Haskell. On tõestatud, et Sisal on väga efektiivne paralleelprogrammeerimiseks.
Relatsioonikeeled
Andmebaasi päringukeeli võib pidada deklaratiivseks, kuna päringutes kirjeldatakse, mis ülesandeid on vaja täita, kuid ei anta täpseid juhiseid, kuidas neid täita. Andmebaasi päringud keskenduvad rohkem tulemusele ja vähem täpsetele ülesannete täitmise detailidele. Kuigi päringukeeltel on ka imperatiivseid lisafunktsioone, loetakse neid siiski deklaratiivse programmeerimisstiili alla. Näiteks on deklaratiivsed päringukeeled Cypher, SPARQL ja Gremlin.
Deklaratiivseid päringukeeli peetakse lihtsasti arusaadavateks ja kergelt kasutatavateks, kuna nad keskenduvad tulemuse leidmisele ja jõuavad vastuseni kiirelt.
Zinder
pisi|Minarett Suure mošee ja sultanipalee juures Zinder on linn Nigeris, Zinderi piirkonna ja Zinderi departemangu keskus. Asub riigi lõunaosas Nigeeria piiri lähedal. Umbes 323 000 elanikuga on see riigi suuruselt teine linn. 1926. aastani oli Zinder Nigeri pealinn.
Zinder on Nigeri tähtis kultuuriline ja majanduslik keskus. Linnas asub Zinderi André Salifou ülikool.
James P. Allison
James Patrick Allison (sündinud 7. augustil 1948) on Ameerika Ühendriikide immunoloog ja Nobeli auhinna laureaat, kes on Texase ülikooli Andersoni vähikeskuse immunoloogia professor.
2018. aastal jagas ta koos Tasuku Honjoga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinda.
Vello Volt
Vello Volt (18. oktoober 1928 Tartu – 26. oktoober 2014) oli eesti majandusteadlane, spordiajakirjanik ja sporditegelane.
Ta õppis Tartu 5. algkoolis. Ta lõpetas 1948. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1952. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna. Aastal 1964 kaitses ta majanduskandidaadi väitekirja.
Sportimist alustas ta isa innustusel. Tartu 5. algkoolis hakkas ta mängima korvpalli. Tallinnas olles mängis ta korvpalli Joann Lõssovi juhendamisel ja jäähokit Albert Leichneri juhendamisel. Ta oli Nõukogude Liidu noorte korvpallimeistrivõistlustel Tallinna 2. Keskkooli võistkonna koosseisus pronksmedali võitjaid, tennisistina on ta paarismängus tulnud Eesti noortemeistriks (üksikmängus pälvis ta aastal 1943 hõbemedali), jäähokis kuulus ta aastal 1948 Eesti koolinoorte meistermeeskonda ja aastal 1949 Tallinna meistermeeskonda. Eesti täiskasvanute meistrivõistlustel sai ta korvpallis aastal 1948 hõbemedali ja jäähokis 1950 pronksmedali.
Aastatel 1951–1959 ajalehe Noorte Hääl spordiosakonnas, sealhulgas ka juhatajana. Ta oli aastatel 1956–1960 Eesti Korvpalliföderatsiooni presiidiumi liige. Aastast 1959 oli ta TPI korvpalliklubi "Kapa" liige.
Aastatel 1959–1982 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna õppejõud (aastast 1967 dotsent); ta oli ka kateedrijuhataja. Aastatel 1983–1998 töötas ta Eesti Majandusjuhtide Instituudi majandusteaduskonnas, seejuures aastast 1991 professorina.
Isiklikku
Tema isa oli maadleja Rein Volt.
Jaan Eslon
Eslon võitis 1968. aastal Biel Openi.
Ta oli alates 1977. aastast elukutseline maletaja ja elas Hispaanias.
Pistis Sophia
Pistis Sophia on 3. sajandist m.a.j pärinev koptikeelne gnostiline teos, mille 1770. aastal avastas Egiptuses viibinud inglise arst Anthony Askew. Koodeksit säilitatakse Briti Muuseumis.
Jim Holt
Jim Holt (sündinud 30. oktoobril 1954) on ameerika filosoof, esseist ja teaduskirjanik.
Ta sai Virginia Ülikoolist bakalaureuse- ja magistrikraadi matemaatikas ja töötas hiljem Columbia Ülikoolis New Yorgis filosoofiaosakonnas õppejõuna.
Ta on teinud kaastööd väljaannetele The New York Times, The New York Times Magazine, The New York Review of Books, The New Yorker ja The American Scholar. Ta kirjutab erinevatel teemadel, sealhulgas stringiteooriast, ajast, lõpmatusest, arvudest, loogikast, huumorist ning tõelaadsusest ja jamast. Holt on seotud New Yorgi Humanitaarinstituudiga, mille fellow ta on.
Tunnustus
Holti raamat "Why Does the World Exist?" ('Miks eksisteerib meie maailm?') kuulus 2012. aastal New York Timesi bestsellerite nimekirja ja sai National Book Critics Circle Awardi nominatsiooni kategoorias "Mitteilukirjandus". See raamat tõlgiti 18 keelde.
Hugh McLeod
thumb|Prof. Hugh McLeod konverentsil Tartu Ülikoolis 12. juunil 2012
Hugh McLeod (sündinud 1944) on Suurbritannia ajaloolane, kes on spetsialiseerunud kirikuloo ja religiooni sotsiaalajaloo uurimisele.
McLeod omandas ajalooalase hariduse Cambridge'i Ülikoolis, sama ülikooli juures kaitses ta ka doktorikraadi.
Butcher Babies
Butcher Babies on Ameerika heavy metal ' i ansambel Los Angelesest Californiast.
Hugh McLeod
Õppejõu karjääri alustas McLeod Warwicki Ülikoolis. Alates 1973. aastast on ta olnud Birminghami Ülikooli õppejõud, töötades esialgu teoloogia (2004. aastani) ja hiljem lähiajaloo osakonnas. Aastatel 1994–2011 oli ta Birminghami Ülikooli kirikuloo professor ja 1995–1997 teoloogiaosakonna juhataja. Alates 2011. aastast on ta sama ülikooli emeriitprofessor.
Butcher Babies
Ansambli koosseisu kuuluvad solistid Heidi Shepherd ja Carla Harvey, kitarrist Henry Flury (Amen), bassist Jason Klein ja trummar Chase Brickenden (Scars of Tomorrow). Nende debüütalbum "Goliath" anti välja 9. juulil 2013 Century Media Recordsi plaadifirmas. Seda müüdi USA-s ühe nädalaga pärast ilmumist 3300 eksemplari ning see jõudis 3. kohale Billboard Heatseeker charti edetabelis ning 112. kohale edetabelis Billboard 200.
Hugh McLeod
Külalisõppejõuna on professor McLeod õpetanud Uppsala Ülikoolis ja Amsterdami Ülikoolis.
Aastatel 2002–2003 oli ta Briti Kirikuloo Seltsi esimees ja aastatel 2005–2010 rahvusvahelise kirikuloolaste ühenduse Commission Internationale d'Histoire et d'Etudes du Christianisme president.
Roman (Bulgaaria)
Roman on linn Bulgaarias Vraca piirkonnas, Romani valla keskus. Asub 70 km Sofiast kirdes.
Linna on esmamainitud 1430. aastal.
Vana-Pärnu maantee
pisi|Elamu aadressil Vana-Pärnu maantee 15
Vana-Pärnu maantee on tänav Tallinnas Nõmmel.
Vana-Pärnu maantee algab Nõmme keskuses Nõmme Kultuurikeskuse kõrval Pärnu maantee ja Turu platsi ristilt, jookseb kirde suunas ning lõpeb Mustamäe nõlva ääres Piiri tänava ja Kristjan Raua tänava ristmikul. Tänava pikkus on umbes 450 meetrit.
Nõmme keskuse poolne lõik kuni nimetu põiktänavani on ühesuunaline. Suurim majanumber on 27.
Edgar Gibson
Edgar Charles Sumner Gibson (1848 Fawley, Hampshire – 1924) oli 31. Gloucesteri piiskop aastail 1905–1924.
Hilläkeste järv
Hilläkeste järv (ka Meremäe järv, Meremäe paisjärv, Tsirgu paisjärv) on järv Võrumaal Meremäe küla lähedal. Kaldajoone pikkus on 625 m ja valgala pindala 1 km².
Hilläkeste järv on Meremäe piirkonna inimeste puhkekoht, kus käiakse ujumas ja kalastamas. Järve rannas on väike liivarand, varem oli seal ka ujumissild, mis on nüüdseks hävinud. Meremäe vallavalitsus on algatanud menetluse, taotlemaks järve munitsipaalomandisse.
Jonas Holøs
pisi|Jonas Holøs (2022) Jonas Holøs (sündinud 27. augustil 1987 Sarpsborgis) on Norra jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Rootsi kõrgliiga klubis Linköping HC.
Norra kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2003–04 Sparta Warriorsi meeskonnas. Aastatel 2008–2010 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Färjestad BK. 2009. aastal tuli ta Färjestadiga Rootsi meistriks.
2008. aastal valis Colorado Avalanche ta NHL-i draft'is 170. valikuna. 2010. aasta mais sõlmis ta Avalanche'iga kaheaastase lepingu. Avalanche'i meeskonnas mängis ta NHL-is ainult hooajal 2010–11, saades 39 liigamänguga kirja kuus väravasöötu.
2011. aastal naasis ta Rootsi kõrgliigasse, liitudes Växjö Lakersiga. Aastatel 2013–2015 mängis ta KHL-is Jaroslavli Lokomotivi ridades. Aastatel 2015–2017 mängis ta taas Färjestadis.
2017. aasta mais sõlmis Holøs kaheaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga HC Fribourg-Gottéron. 2019. aasta juunis naasis ta jällegi Rootsi kõrgliigasse, sõlmides kaheaastase lepingu Linköpingiga.
Norra jäähokikoondise koosseisus osales Holøs maailmameistrivõistlustel esmakordselt 2006. aastal. Norra koondises osales ta ka 2010., 2014. ja 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Smiltene mõis
Ajalugu
Mõis kujunes ajaloolise Smiltene lossi asemele. Põhjasõja käigus vallutasid Vene väed linnuse ja lõhkusid rootslaste remonditu ning hävitasid ka selle juures asunud asula. Rüüstatud ja mahajäetud linnust enam ei taastatud, lossi ümber asuvad maad kuulusid riigile, moodustades riigimõisa. Aastal 1730 püstitati lossivaremete juurde mõisa puidust häärber.
Aastal 1759 andis vene keisrinna Jelizaveta I Liivimaa kindralkubernerile krahv George Brownele Smiltenest 20 ha maad rendile ja keisrinna Katariina II lisas 1780 ümbruskonnast veel 10 ha. Tema rajas ka tänapäevase Smiltene mõisa peahoone. Seejärel rentisid ligi 100 aastat mõisa Riiast pärit Bandau suguvõsa kaupmehed.
XIX sajandil ehitati linnuse kaitsemüüri sisse mõisale kuuluvad elu- ja majandushooned. Aastal 1893 sai mõisa omanikuks hiilguslik vürst Paul von Lieven, kes lasi osa mõisa maadest elamukruntideks tükeldada. Ka lasi ta mõisa ja Smiltene linna tarvis ehitada haigla, rajas mõisa juurde Baltimaade esimese hüdroelektrijaama, Ainaži-Valmiera-Smiltene kitsarööpmelise raudtee ja saekaatri.
Sakrebulo
pisi|[[Thbilisi sakrebulo hoone]] Sakrebulo (gruusia keeles საკრებულო) on Gruusias kohaliku omavalitsuse esindusorgan.
Smiltene mõis
Ajalugu
Aastal 1919 sai mõisa uueks omanikuks Läti Põllumajandusministeerium. Aastal 1922 rajati Smiltene mõisa peahoonesse piimanduskool, millest hiljem kasvas välja sovhoostehnikum, selle ümber kujunenud Kalnamuiža külast kujunes aga selle keskasula. Aastast 1990 kannab kool nime Smiltene tehnikum.
Sakrebulo
Sakrebulod loodi Gruusias 1991. aasta reformide käigus Nõukogude Liidust iseseisvumise järel.
Smiltene mõis
Mõisaansambel
Mõisa hooned järgivad veel XVIII sajandist pärinevat jaotust. Hooned paiknevad Abulsi jõe oru nõlvadel, paiknedes kahe osana. Ühe osa sellest moodustab esinduskompleks, kuhu kuuluvad häärber, ait ja veel mõned hooned. Teine osa hoonetest asub piiskopilinnuse varemete vahel ja oli mõeldud tootmiskompleksiks, seal asuvad laudad ja mõisateenijate majad. Abulsi orus asub tiik, mille juures seisis varem vesiveski-jõujaam, mis on nüüdseks aga varemetes. XVIII sajandi teisel poolel rajati mõisa juurde ka vabakujundusega ja romantismist mõjustatud park.
Mõisa suurus
Aastal 1641 oli mõisa suurus 25 ja 1/4 adramaad, aastail 1688 aga 30 ja 1/2 adramaad. Aastal 1734 oli selle suurus 27 ja 3/8 adramaad. Aastal 1758 kuulus mõisale kolmkümmend viis adramaad, aastal 1823 oli adramaid 48 ja 1/2. Aastal 1832 kuulus mõisale adramaid 40 ja 2/5, aastal 1881 oli neid aga 16 ja 52/80, lisaks allus mõisale 48 ja 44/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Aastal 1920 mõis likvideeriti, sel hetkel kuulus sellele 2840 hektarit maad.
Karjamõisad
Mõisa koosseisus oli aastal 1816 mitu karjamõisa: Grothus, Johansshof, Neu-Smilten, Ruhsul, Lembe, Rausenhof, Schöning ja Pelnanz.
Demokratiseerimine
Demokratiseerimine on demokraatlike väärtuste ja demokraatlikule ühiskonnakorraldusele iseloomulike joonte tahtlik ja sihipärane juurutamine.
Demokratiseerimine toimus näiteks pärast teist maailmasõda Lääne-Saksamaal.
Bitis caudalis
Levila
Neid madusid võib kohata roomamas Lõuna-Aafrika Vabariigis, Zimbabwes, Namiibias, Botswanas, Sambias ja Angolas.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Bitis caudalis seisuga 8.05.2015.
Ichirō Hosotani
Ichirō Hosotani (jaapani keeles 細谷 一郎 Hosotani Ichirō; sündinud 21. jaanuaril 1946 Hyōgo-kus) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Ta sündis aastal 1946 Hyōgo-kus (praegu Kobe linnaosa; asub Hyōgo prefektuuris).
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1978 4 mängu ja lõi 1 värava.
PERTi diagramm
PERTi diagramm (inglise keeles PERT – Project/program Evaluation Review Technique, 'projekti/programmi hindamise tehnika') on graafiline joonis, mis aitab projektijuhtidel projektiplaani koostada. Tänu sellele oskavad projektijuhid arvestada, kui palju aega või ressursse eri tegevusteks vaja läheb.
Pilvetöötlus
Pilvandmetöötlus (ingl cloud computing) on IT ressursside nõudekohane kättesaadavus interneti vahendusel pilveteenuse pakkujatelt, näiteks andmete talletus või arvuti töötlusvõime kasutamine. Sõna "pilv" kasutatakse üldiselt informaatikas arvutikeskuste kohta, mis pakuvad eelnevalt nimetatud teenuseid. Tänapäeval koosnevad suured pilved paljudest arvutikeskustest üle terve maailma.pisi|Pilvandmetöötluse teenusemudelid ja seadmed, mis seda kasutavad|288x288pxPilvandmetöötlus võimaldab ettevõtetel efektiivselt luua tooteid või süsteeme ja alandada kulusid mastaabisäästu tõttu. Ettevõtted saavad võrreldes seniste kulutustega kokku hoida, sest neil pole vaja soetada ega seadistada vajalikku IT-taristut, samuti säästavad pikas perspektiivis käituskulude pealt, st hooldamistasudelt või elektrikulult. Tänu pilvandmetöötluse paindlikule loomusele on võimalik ettevõtetel kergemini kohanduda prognoosimatule turunõudlusele, võimaldades pilvteenuseid suurendada või vähendada vastavalt arvutialalistele vajadustele. Laialdase virtualiseerimise kasutuselevõtuga ja võrgutehnoloogia ning riistvara arenguga on pilvandmetöötlus muutunud palju odavamaks, mille tõttu on pilvandmetöötlus populaarne.