cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mõtsavaht
"Mõtsavaht" on eesti muinasjutt, mille on Rannu kihelkonnast Valguta vallast kogunud 1890. aastal Johan Peterson.
Muinasjututüübiliselt paigutatakse ta mitmesse tüüpi: ATU 302C, ATU 518, ATU 400, ATU 826, ATU 556F ja ATU 554.
Göriach
Göriach on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Göriach asub u. 6 km Tamswegist loodes ja u. 80 km Salzburgist kagus. See asub Göriachi orus Schladminger Tauerni lõunaküljel.
Anthony Tether
Anthony Tether on Ameerika Ühendriikide teadlane.
Töökäik
Ta oli 2001–2009 DARPA juht. 2018. aastal sai temast Ukraina riigiettevõtte Ukroboronprom järelevalvenõukogu liige.
Valgejärve maastikukaitseala
pisi|Sookured Valgejärvel. pisi|[[Orkjärve looduskaitseala ja Valgejärve maastikukaitseala.]] pisi|Allikas Valgejärve maastikukaitsealal pisi|[[Turvaste Valgejärv]] Valgejärve maastikukaitseala on kaitseala Läänemaal Lääne-Nigula vallas Piirsalu külas ja Harjumaal Saue vallas Siimika külas.
Kaitseala pindala on 719,4 ha. Kaitsealale jääb Turvaste Valgejärv. Kaitseala geograafilised koordinaadid on. Kaitsealal on moodustatud üks piiranguvöönd – Valgejärve sihtkaitsevöönd (719,4 ha). Kaitseala kuulub ka Natura-ala Valgejärve loodusala koosseisu.
Aastal 1981 loodi Turvaste Valgejärve-nimeline kaitseala. Oma praeguse nime ja piiridega on aastast 1999. Eesmärgiks on Valgejärve ja seda ümbritseva maastiku kaitse. Valgejärv on Eestis unikaalne. Valgejärv on kõigest 0,5–1 m sügavune, kuid selle põhja katab 2–3 m paksuselt järvelubi. Lubi tekib ilmselt sinna voolavate lubjarikase allikate mõjul. Järv kuulub lubja- ja segatoiteliste järvede rühma. Vesi on hele ja põhjani läbipaistev. Elustik on vaene. Valgejärve ja selle ümbrus on toitumis- ja pesitsusalaks paljudele linnuliikidele.
Valgejärve maastikukaitseala kaitse-eesmärk on elupaigatüüpide – vähe- kuni kesktoiteliste kalgiveeliste järvede, rabade, siirde- ja õõtsiksoode, lääne-mõõkrohuga lubjarikaste madalsoode, nõrglubja-allikate, liigirikaste madalsoode, vanade loodusmetsade ning rohunditerikaste kuusikute kaitse.
Valgejärve maastikukaitseala keskkonnaregistri kood on KLO1000142.
Looduse tänav (Rakvere)
Looduse tänav on tänav Rakvere linna loodeosas, Moonaküla linnaosas.
Tänav saab alguse Koidu tänavalt. Suundudes lõuna poole, lõpeb tänav tupikuga enne Tallinna–Narva raudteeliini maa-ala linnaosast eraldavat kõrghaljastust. Tänava pikkus on vaid 63 meetrit pikk ja ta on Rakvere linna üks lühimaid.
Tänava ääres paikneb neli ühepereelamut, mis on ehitatud 20. sajandi teises pooles.
Meie Tee
Meie Tee oli aastatel 1931–1983 USA-s New Yorgis ilmunud väliseestlaste ajakiri. Ajakiri ilmus üks kord kuus. Ajakiri ei ilmunud 1981. aastal. Ajakirja andis aastatel 1931–1935 välja New Yorgi Eesti Haridusseltsi Kirjandus-Kunsti osakond, seejärel kuni 1940. aastani New Yorgi Eesti Haridusselts. Aastal 1941–1960 Eesti Haridusselts ja Ülemaailmne Eesti Ühing ja seejärel kuni 1983. aastani Ülemaailmne Eesti Ühing.
Oliver Laas
pisi|Oliver Laas (keskel) 2020. aastal Arvamusfestivali teadusalal (vasemal [[Rainis Haller, paremal Kalevi Kull]] Oliver Laas (sündinud 6. oktoobril 1985) on eesti filosoof.
Ta töötab õppejõuna Eesti Kunstiakadeemias ja Tallinna Ülikoolis, neis kõrgkoolides on ta varem ise ka õppinud.
Ta tegevusaladeks on metafüüsika, informatsioonifilosoofia, loogika, semiootika, tehnoloogiafilosoofia ja mängu-uuringud.
Jaan Akenpärg
Jaan Akenpärg (kuni 10. mai 1935 Jaan Akerberg; 14. (vkj)/26. veebruar 1874 Penuja vald, Halliste kihelkond, Pärnumaa – 1952 Krasnojarski krai, Vene NFSV) oli eesti põllumees.
Ta oli aastatel 1894–1897 Kaarli valla sekretär Viljandimaal ja 1897–1901 vabrikuametnik Nižni Novgorodi kubermangus Venemaal.
Alates 1901. aastast pidas isatalu. Ta lõpetas 1902. aastal Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi korraldatud 6-kuulised põllumajanduskursused ning oli ühe aasta Soome eeskujulikes taludes põllumajanduspraktikal. Oli Penuja vallavolikogu ja Abja põllumeeste konvendi liige.
Küüditati 1949. aastal Abja vallast Siberisse.
Kuundra
Kuundra oli küla Läänemaal, ajalooliselt Kuundra mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Kirimäe küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Ridala kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kirimäe külaga.
Külast võib olla teateid juba alates 1341 (Kunevere).
Tavakühmik
Tavakühmik (Melanoleuca polioleuca) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Seen on söödav.
Friedrich Anton Palm
Friedrich Anton Palm (17. juuli 1886 Tartu – 20. veebruar 1973 Tartu) oli Eesti sporditegelane.
1901. aastal asutas ta koos vend Aleksei Palmiga, August Lagastikuga ja Oskar Assoga spordiringi, millest 1907. aastal kujunes välja spordiselts Aberg.
Kaunase lennujaam
pisi|Kaunase lennujaam (aprill 2008) Kaunase lennujaam (leedu keeles Kauno oro uostas; IATA: KUN, ICAO: EYKA) on lennujaam Leedus Kaunases.
Lennujaam asub Kaunase kesklinnast 13 km kirdes. Lennujaam avati 1988. aastal.
See on reisijate arvult Leedu teine (esimene on Vilniuse lennujaam) ja kaubaveo arvestuses Leedu suurim lennujaam.
2014. aastal teenindas lennujaam 0,724 miljonit reisijat.
EiK
Eik Erik Sikk (artistinimega EiK, endise artistinimega EIXD, sündinud 25. septembril 2000) on eesti muusik ja luuletaja.
Rovenkõ rajoon
Rovenkõ rajoon (ukraina keeles Ровеньківський район) on rajoon Ukrainas Luhanski oblastis. See loodi ametlikult juulis 2020 Ukraina haldusjaotuse reformi käigus.
EiK
Elulugu
Ta õppis aastatel 2007-2019 Vanalinna Hariduskolleegiumi (VHK) algkoolis, põhikoolis ja keskkoolis (teatriharus). Pärast lõpetamist suundus ta Balti filmi- ja meediakooli bakalaureuseõppesse.
Rovenkõ rajoon
Rajooni keskus on Rovenkõ linnas. Rahvaarv oli 2022. aastal hinnanguliselt 527 367. Rajooni kontrollib Venemaa okupatsioonivõim Luhanski Rahvavabariigi nime all, mis kasutab jätkuvalt Ukraina vana, 2020. aasta eelset haldusjaotust.
Heliraamat
pisi|[[Eno Raud|Eno Raua versioon "Kalevipojast", mille luges Eesti Üliõpilaste Seltsi 150. aastapäevaks sisse Oskar Punga]] Heliraamat ehk audioraamat on helisalvestis, milles on talletatud (kirjanduslik) tekst. Heliraamatuid levitatakse helifailina veebis, e-kirjaga (ZIP-failina) või helikandjal, näiteks lintkassetil või heliplaadil. pisi|Heliraamatukoolitus Esimesed heliraamatud anti välja 1932. aastal Ameerika Ühendriikides Kongressi algatatud täiskasvanud pimedate raamatuprojekti raames. 1960. aastate lõpuks tekkisid raamatukogudesse tasuta heliraamatud, mis olid salvestatud peamiselt vinüülplaatidele ja kassettidele. Raamatute salvestamine CD-dele ei läinud muusikatööstusega võrreldes niisama kiirelt, sest kassetimängijatel oli eelis algsete CD-mängijate ees – neid sai kuulata edasi täpselt sealt, kus pala eelmisel korral pooleli jäi. Nüüd on heliraamatud digitaalsetes vormingutes (näiteks MP3, WMA jm) saada nii tasuta kui ka tasulistena. pisi|Heliraamat [[Helikassett|helikassetil]] Eestis salvestati esimesed kirjandustekstid 1947. aastal. Samal aastal asutati Tallinnas pimedate raamatukogu, kus hakati koguma ja laenutama heliraamatuid. 1968. aastal loodi pimedate ühingus spetsiaalne helistuudio, kus hakati salvestama heliraamatuid. Kahe aasta pärast anti välja esimene nägemispuudega inimeste elu käsitlev heliajakiri Epüfon. 1964. aastal asutati üleliiduline heliplaadifirma Melodija ja tasapisi käivitus selle Tallinna heliplaadistuudio. Edaspidi salvestati tekst ja muusika ning kujundati plaadiümbris Tallinnas, plaat tehti enamasti aga Riia vabrikus.
EiK
Loominguline tegevus
Esimesed luuletused kirjutas Sikk umbes 6-aastasena, avalikult tuntuks sai ta 2014. aastal ilmunud singliga "Balti jaam". Peagi andis ta välja albumi "Melomaniakk" ja EP "Pudistaja EP". Ta on maininud, et nimetab neid pigem esimesteks katsetusteks, mida ta praegu kellelegi näidata ei tahaks. Eik Erik Sikk jõudis 2016. aasta Noortebändi võistlusel finaali.
Heliraamat
Digikultuuriaasta korraldajad koos Kultuuriministeeriumiga võtsid 2020. aastal eesmärgiks toetada heliraamatute turu kujunemist Eestis. Eesti näitlejatel lasti sisse lugeda 50 eesti autori raamatud. Mujal ilmas on heliraamatud olnud võrdlemisi populaarsed ja oletatakse, et heliraamatute müük möödub 2023. aastal e-raamatute müügist, kuid Eestis on nende levik seni olnud üsna tagasihoidlik.
EiK
Loominguline tegevus
2017. aastal ilmusid albumid "uinak" ja "äratuskell". 2018. aasta sügisel ilmus tema kolmas album "unerohi", järgnevatel aastatel plaadid "EiK", "TIKS 097" ja "uduvaip".
Heliraamat
Kõige suurem heliraamatute turg on USA-s, kuid elanikkonna suhtarvuna võib Skandinaavia kuulajaskond suuremgi olla. Enamik, 74% USA heliraamatute kuulajatest kuulab raamatut autosõidu ajal, mis võib ka selgitada, miks väiksemates riikides on heliraamatud vähem populaarsed.
EiK
Loominguline tegevus
Viimastel aastatel esineb EiK koos bändiga koosseisus Maris Pihlap (taustalaul ja elektroonika) ning Mattias Tirmaste (kitarr). EiK kuulub plaadifirmasse TIKS rekords.
Heliraamat
Suurbritannias kuulas 2019. aastal heliraamatuid 15% elanikkonnast, samal aastal moodustasid Soomes heliraamatud 10% müüdud teostest, kuid Rootsis juba 50%.
Eestis tuli esimesena uue heliraamatute keskkonnaga välja kirjastuste Pegasus, Eesti Raamat ja Hea Lugu loodud Eesti Audioraamatute Keskus, mis toodab ja turustab heliraamatuid platvormil Digiread.
Penn Badgley
Penn Dayton Badgley (sündinud 1. novembril 1986) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja muusik.
Tema tuntuimad rollid on Dan Humphrey CW sarjas "Gossip Girl" (2007–12) ja Joe Goldberg Netflixi trillersarjas "You" (2018– ...).
Ta on ka Brooklynis tegutseva indie-bändi MOTHXR laulja. Nende stuudioalbum "Centerfold" ilmus 2016. aastal.
Lapsepõlv ja noorus
Badgley on sündinud Marylandi osariigis Baltimore'is. Ta on Lynne Murphy ja Duff Badgley poeg. Badgley isa töötas ajalehereporteri ja ka puusepana, 2008. aastal oli ta Washingtoni kuberneri rohelise partei kandidaat. Badgley vanemad lahutasid, kui poiss oli 12-aastane, mistõttu elas Badgley oma lapsepõlves vaheldumisi nii Woodlake'is, Virginias kui ka Seattle'is, Washingtoni osariigis.
Ta õppis Woolridge Elementarys, kus tema ema oli PTA president, ent hiljem jätkas haridusteed Püha Kristuse koolis. Ta nautis jalgpalli mängimist. Badgley käis ka Charles Wright Academys Washingtonis Tacomas ja osales Seattle'i lasteteateris. Peagi hakkas ta dubleerima kuuldemänge laste raadiojaamades.
11-aastaselt kolis Badgley Hollywoodi ja hakkas tegutsema näitlejana. Tal oli ka soov saada lauljaks ning 1998. aastal õnnestus tal salvestada popmuusikasingel. 14-aastaselt lõpetas Badgley California keskkooli ja hakkas õppima Santa Monica kolledžis. Hiljem võeti ta vastu Lõuna-California ülikooli, millest ta siiski loobus, kuid õppis siis kaks aastat hoopis Lewis & Clark College'is Oregoni osariigis Portlandis.
1999–2006. Karjääri algus
Badgley esimesed tööd näitlemisalal olid videomängude "Mario Golf 64" ja "Mario Tennis 64" dubleerimine aastatel 1999 ja 2000. Tema esimene roll ekraanil oli sarja "Will & Grace" episoodis, hiljem osales ta näiteks sarjades "Daddio", "Brothers García" ja "What I Like About You". Tema esimene suurem roll oli Phillip Chancellor IV seebiooperis "The Young ja Restless" aastatel 2000–2001. Ta oli 2001. aasta noore kunstniku auhinna kandidaat parimate tulemuste eest igapäevaseriaalides.
Aastal 2002 mängis ta WB komöödia-draamasarjas "Do Over" 34-aastast meest Joel Larsenit, kes saab teise võimaluse seada oma elu õigeks läbi õnnetuse, mis viib ta tagasi 1980. aastasse, mil ta oli 14-aastane. Badgley näitles veel kahes WB sarjas: "The Mountain" (2004–2005) ja "The Bedford Diaries" (2006).
Badgley esimene suur filmiroll oli 2006. aastal filmis "John Tucker Must Die", kus ta mängis Scott Tuckerit. Film teenis esilinastuste nädalavahetusel 14,3 miljonit dollarit. Badgleyl osales ka "Drive-Thrus", kus ta mängis koos oma tulevase tööpartneri Leighton Meesteriga.
2007–2012. "Gossip Girl" ja filmirollid
paremal|pisi| Badgley 2010. aasta Toronto rahvusvahelisel filmifestivalil 2007. aastal sai Badgley Dan Humphrey rolli noorte draamasarjas "Gossip Girl", mis põhineb Cecily von Ziegesari samanimelisel raamatusarjal. Esialgu ta rollist küll keeldus, kuid võttis selle ikkagi vastu pärast seda, kui produtsendid ei suutnud kedagi teist sellesse rolli saada.
Aastal 2009 mängis ta trilleris "The Stepfather" (1987. aasta filmi uusversioonis) sarimõrvari kasupoega. Seejärel mängis Badgley 2010. aasta teismeliste romantilises komöödias "Easy A" tegelast nimega Todd, kes oli peategelase Olive'i (Emma Stone) armsam.
2011. aastal asetas ajakirja People ta 25 kõige ilusaima ja kuumema 25-aastase hulka ning BuddyTV seadis ta oma 2011. aasta 100 seksikaima mehe edetabelis 75. kohale.
Ta osales ka finantstrilleris "Margin Call" (2011). 2011. aasta juuni lõpus teatas Badgley, et võtab rolli Jeff Buckley filmis "Greetings from Tim Buckley". Badgley on öelnud, et võttis rolli jaoks kitarri- ja vokaalitunde.
2012. aasta detsembris liitus Badgley filmi "Parts per Billion" meeskonnaga, mängides koos Alexis Bledeli ja Teresa Palmeriga. Film esilinastus 2014. aastal.
2013 – olevik. Jätkuv edu ja MOTHXR
2013. aastal tegi Badgley kaasa filmis "Cymbeline". 2014. aasta alguses avaldasid Badgley ja tema bändikaaslased SoundCloudis M O T H E R nime all loo pealkirjaga "Easy". Laul sai kiiresti populaarseks ja sellest kirjutati arvukates blogides. Kuu aega hiljem muutis bänd oma nime MOTHXR-iks, viidates nimemuutuse põhjuseks teise liialt sarnase nimega bändi olemasolu. 2015. aastal sõlmis bänd lepingud firmadega Kitsuné ja Washington Square Music ning New Yorgis asuva Razor & Tie'ga. Bänd on olnud soojendajaks sellistele artistidele nagu Streets of Laredo, San Cisco, Sir Sly, Har Mar Superstar, The Neighborhood ja Miami Horror. Nende debüütalbum "Centerfold" ilmus 26. veebruaril 2016.
Badgleyl oli roll NBC 2015. aasta minisarjas "The Slap", mis põhineb samanimelisel Austraalia sarjal. Väikse rolli tegi ta filmis "Adam Green's Aladdin" ja peaosa Joe Goldbergina telekanali Lifetime sarjas "You". Sari esilinastus 9. septembril 2018. 3. detsembril 2018 kuulutati, et sarja "You" hakatakse näitama Netflixis "Netflix Originali" tiitliga.
Isiklik elu
Ameerika Ühendriikide 2008. aasta presidendivalimiste ajal avaldas Badgley toetust Barack Obamale. Noorte hääletusprogrammi raames loodi Obama reklaam, kus osales ka Badgley koos Blake Livelyga ning mida näidati "Gossip Girli" ajal telekanalites CW, MTV ja Comedy Central. 2010. aasta märtsis teatas Ameerika Punane Rist, et Penn Badgley on nende National Celebrity Cabineti liige, kuuludes kuulsate toetajate rühma, et edendada Punase Risti teenuseid. Jalgpallihuvilisena ühendas Badgley jõud Brad Pittiga, et tuua FIFA maailmameistrivõistlused 2018. või 2022. aastal Ameerika Ühendriikidesse.
Badgley on Baltimore'i aktivisti DeRay McKessoni sõber, keda ta kohtas Wall Streeti liikumise ajal. Badgley peab ennast liikumise Black Lives Matter liitlaseks. Badgley toetab ka LGBT-õigusi. Ta on bahá’í usu liige.
2014. aastal algas Badgley suhe laulja Domino Kirkega. Nad abiellusid 27. veebruaril 2017 New Yorgi kohtumajas.
Kanepi Vabadussõja mälestussammas
pisi|Kanepi Vabadussõja mälestussammas (mai, 2011) Kanepi Vabadussõja mälestussammas on mälestussammas Põlva maakonnas Kanepi vallas Kanepis Kanepi kirikuaias. Mälestussammas on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Mälestussamba kavandas ja raius kivist välja Vana-Piigastest pärinev skulptor Aleksander Jannes. Sammas otsustati valmistada kohalikust materjalist ja selleks valiti välja suur lame kivirahn kirikumõisa niidul. Vabadussõja mälestussammas on Kanepi kihelkonnast pärinevate I maailmasõja, Vabadussõja ja punase terrori ohvrite mälestamiseks.
Benedetto Antelami
pisi|Benedetto Antelami "[[Ristiltvõtmine", 1178]] pisi|Parma baptisteerium, 1196–1270 pisi|Püha Andrease märtrisurm. Vercelli Sant'Andrea kiriku keskportaali tümpanon pisi|Fidenza toomkiriku sambakandja Benedetto Antelami (u 1150 – u 1230 Parma ) oli itaalia arhitekt ja skulptor. Tema looming loetakse romaanika perioodi kuuluvaks ning teda ennast peetakse oma aja väljapaistvamaks skulptoriks.
Looming
Üks varaseim tema signeeritud töödest on marmorist skulptuurreljeef "Ristiltvõtmine" (1178) Parma toomkiriku transepti parempoolses osas. Reljeefil on raidkiri ANTELAMI DICTUS SCULPTOR FUIT HIC BENEDICTUS. Aastail 1188–1218 töötas Antelami Parma lähedal asuva Borgo San Donnino kiriku (nüüd Fidenza) juures.
1196. aastal hakkas Benedetto Antelami looma Parma baptisteeriumi skulptuure, ka ehitis ise oli tema kavandatud. Aastail 1196–1214 lõi ta kolme portaali tümpanonid. Hoone väliskülje dekooris esinevad mitmed piibli- aga ka apokrüüfilised süžeed, näiteks "Viimne kohtupäev", "Barlaami legend" ja "Kuningate kummardamine", siseruumis on "Põgenemine Egiptusse", "Jeesuse esitamine templis" ja "Taavet harfi mängimas". Tema loodud on ka kõrgreljeefsed figuraalsed kompositsioonid, mis kujutavad allegooriliselt kalendrikuid ja aastaaegu. Parma baptisteerium valmis lõplikult 1270. aastal.
Antelami viimaseks tööks peetakse Vercelli Sant’Andrea kiriku skulptuurdekoori, samuti (vähemalt osaliselt) kiriku enda kavandit ja ehitust. Kiriku kavatis ühendab Toscana romaanika omapära ja gootipärased jooned, nagu tugikaared, roidvõlvid ja roosaknad.
Stiil
Antelami stiilis on mõjutusi antiigist ja bütsantsi kunstist. Reljeefide peen ja sujuva joonega voldikäsitlus reedab, et kunstnik oli näinud ja uurinud antiikskulptuure, mis tol ajal Itaalias nagu tänapäevalgi olid kuskil nähtaval. Rõivavoldistiku jooned lisavad muidu staatilistele kompositsioonidele teatava liikuvuse aktsendi. Kujude proportsioonid pole alati loomulikud, käed ja pead võivad näida suuremana ja robustsena, aga harmoonilises kompositsioonis annab see sageli juurde vaid väärtust lisava maise elemendi.
Heitkeha
Heitkeha (projectile) on jõuga ruumi paisatud, kineetilise energia abil vabalt pasiivset liikumist jätkav keha, millele mõjuvad gravitatsioon ja õhutakistus. Heitkehad on üldiselt tulirelvast tulistatud kuulid, mürsud, miinid jne, lendu heidetud kivi, pall, ketas, oda, sõjakirves ja veel.
Kayseri
Kayseri on linn Türgis Kesk-Anatoolia piirkonnas, Kayseri provintsi pealinn. Linn asub kustunud vulkaani Erciyes jalamil.
Linnas elab 1 061 942 inimest (2014).
Stetškini automaatpüstol
1970. ja 1980. aastatel oli APS Nõukogude armees rühma granaadipildurite relvastuses. Püstolist sai tulistada valangutega, 700–750 lasku minutis. Püstoli salv mahutab 20 padrunit 9 x 18 mm. Kuuli algkiirus väljumisel raua suudmest on 340 m/s. Püstoli kaal on padruniteta 1020 g, raua pikkus 140 mm.
Nikita Hruštšov kinkis Stetškini automaatpüstoli isiklikult sellistele "oma liiga" kaasvõitlejatele nagu Ernesto Che Guevarale ja Fidel Castrole.
Esimestel mudelitel oli kabuur-kaba valmistatud puidust, hilisematel plastist.
Heathens
"Heathens" on USA dueti Twenty One Pilots laul. Laulu autor on Tyler Joseph.
USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 jõudis see teisele kohale.
Laul oli 2017. aastal nomineeritud kolmele Grammy auhinnale.
Bassum
thumb|Raekoda
Bassum on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Diepholzi kreisis.
See asub umbes 35 km Diepholzist kirdes ja 25 km Bremenist lõunas. Linna pindala on 169 km². 31. detsembril 2015 elas seal 15 768 inimest.
Valksi
Valksi oli küla Läänemaal, ajalooliselt Piirsalu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Piirsalu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kullamaa kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Piirsalu külaga.
Külast on teateid alates 1726 (Walcksi).
Vibulaskmise maailmameistrivõistlused
Vibulaskmise maailmameistrivõistlused on maailmameistrivõistlused vibulaskmises. Võistlusi korraldab Rahvusvaheline Vibulaskmise Föderatsioon (WA).
Esimesed võistlused toimusid 1931 Poolas Lvovis.
Tiiu Saava
Tiiu Saava (5. veebruar 1935 – 27. veebruar 2021) oli eesti õpetaja.
Ta töötas Tallinna 44. Keskkoolis (hiljem Tallinna Mustamäe Gümnaasium) bioloogiaõpetajana.
2012. aastast oli ta Eesti Bioloogiaõpetajate Ühingu auliige.
Trahhüüt
pisi|Trahhüüt pisi|[[TAS-diagramm]] pisi|Trahhüüt on [[QAPF-diagrammil keskel vasakul]]
Trahhüüt on afaniitne kuni porfüüriline vulkaaniline kivim.
Keemiline koostis
TAS-diagrammi alusel jääb trahhüüt rüoliidi ja datsiidi vahele, sisaldades vähem SiO2 kui rüoliit ja rohkem SiO2 kui datsiit.
Mineraloogiline koostis
Tänapäevane trahhüüdi definitsioon on sarnaselt teiste tardkivimite definitsiooniga rahvusvahelise geoloogiaühingu (IUGS) tardkivimite süstemaatika alakomisjoni (Subcommission on the Systematics of Igneous Rocks) poolt välja töötatud. Kui kivimi modaalne mineraloogiline koostis on määratud, siis klassifitseeritakse trahhüüti QAPF-diagrammi kasutades järgmiselt: Q/(Q+A+P) on vahemikus 0–20%, F/(F+A+P) on vahemikus 0–10%, P/(A+P) on 10–35%. Q, A, P ja F on vastavalt kvarts, leelispäevakivi, plagioklass, feldšpatoidid.
Trahhüüt koosneb peamiselt sanidiinpäevakivist. Trahhüüdi struktuur on afaniitne või peeneteraline vedela magma kiire jahtumise tõttu. Koostises leidub sageli fenokristalle ja klaste. Fenokristallid on moodustunud vedelast magmast kristalliseerumise tulemusena ajal, kui magma polnud veel laavana maapinnale jõudnud. Klastid on teiste kivimite fragmendid, mis on sattunud laava või magma koostisse kas maa-alustes tingimustes magmakambri või vulkaanilõõri seintest või siis maapinnal, olles näiteks liikuva laavavoolu poolt kaasa haaratud. Trahhüüdi süvakivimiline analoog on süeniit. Päevakividest on ülekaalus leelispäevakivid. Kvartsisisaldus ei ületa 5% kolmnurkdiagrammil, mille tipud moodustavad plagioklass, leelispäevakivi ja kvarts.
Kvartsi puudumisel võib trahhüüt kui ka süeniit sisaldada feldšpatoide, näiteks nefeliini. Kvartsi feldšpatoididega koos trahhüüdis olla ei saa. Värvilistest mineraalidest võivad esineda biotiit, pürokseenid ja amfiboolid. Nende osatähtsus ehk värviindeks võib ulatuda kuni 40%. Sarnane, kuid suurema kvartsisisaldusega kivim on rüoliit. Värvuselt on nii trahhüüt kui ka süeniit enamasti punakad või hallid. Võib olla seotud granitoidsete kivimitega või minna järk-järgult üle rüoliidiks.
Trahhüüdi leiukohti maailmas
Trahhüüdid on enim esindatud tertsiaaris ja Euroopas viimasest vulkaanilise aktiivsuse perioodist. Suurbritannias on trahhüüdid Skye saarel (laavavooludena, daikidena ja intrusioonidena). Mandri-Euroopas on trahhüüdid levinud Reini piirkonnas, Eifeli piirkonnas, Auvergne'i piirkonnas, Čechy piirkonnas, Colli Euganei mägedes, Rooma naabruses, Napolis ja Ischia saarel.
Frédéric-Auguste Bartholdi
Frédéric-Auguste Bartholdi (2. august 1834 Colmar, Prantsusmaa – 4. oktoober 1904 Pariis, Prantsusmaa) oli prantsuse skulptor, kelle tuntuim töö on New Yorgis asuv Vabadussammas.
Elukäik
Frédéric-Auguste Bartholdi sündis Ida-Prantsusmaal Alsace’is Colmari linnas 2. aprillil 1834 Itaalia ja Saksa päritolu protestantide peres. Perekonnanimi Bartholdi oli tõenäoliselt 17. sajandi lõpus ladinapärastatud versioon nimest Barthold. Ta oli isa, maaomaniku ja prefektuuri nõuniku Jean Charles Bartholdi (1791–1836) ning ema, Ribeauvillé linnapea tütre Augusta Charlotte Bartholdi (1801–1891) neljast lapsest noorim ning koos vanima venna Jean Charlesiga ainuke, kes elas imikueast kauem.
Bartholdi isa suri 1836. aastal, kui noorim poeg oli kaheaastane. Pärast seda kolis ema koos kahe pojaga Pariisi, kus elasid nende sugulased. Pariisis olles hoidsid nad alal Colmaris asuvat kodu ning tegid sinna pikki külaskäike.
1843.–1852. aastani omandas Bartholdi keskhariduse Pariisis Louis-le-Grandi lütseumis (ka Louis XIV lütseum). Colmaris viibimise ajal õppis ta maalima kunstnik Martin Rossbachi juures. Pariisis õppis ta paralleelselt skulptuuri Antoine Étexi ning arhitektuuri Henri Labrouste'i ja Eugène Emmanuel Viollet-le-Duci käe all. Pärast kooli lõppu suunduski ta École Nationale Supérieure des Beaux-Artsi õppima arhitektuuri ja maalimist, aga alustas ka maaliõpinguid Ary Schefferi käe all tema stuudios. Hiljem otsustas ta keskenduda skulptuurile ning sellest kujuneski ta põhiala.
Loomingulise õitsengu algus
1853. aastal esitas Bartholdi Pariisi Salongi näitusele hea samariitlase teemalise skulptuurigrupi, mis on hiljem valatud ka pronksi.
1855. ja 1856. aastal reisis Bartholdi oma sõprade, maalikunstniku ja maailmaränduri Édouard-Auguste Imeri ning maalikunstniku ja skulptori Jean-Léon Gérôme’iga Egiptuses, tutvumaks kohalike kolossaalsete arhitektuuriteostega, ning seejärel Jeemenis. Reisilt tõi ta kaasa joonistusi ja fotosid ning reisil kogetu mõjutas ka ta hilisemat loomingut.
1855. aastal kutsuti Bartholdi kodulinna Colmari kavandama sealt pärit sõjaväelase Jean Rappi mälestuseks ausammast. Monument valmis 1856. aastal ja püstitati Champ-de-Marsi parki. Sellest ajast saati hakkas Bartholdi skulptorina laiemat tuntust koguma. pisi|Frédéric-Auguste Bartholdi "Belforti lõvi" (1880) 1869. aastal naasis Bartholdi Egiptusse, et esitada Suessi kanali sissepääsu uue tuletorni kavand. Uusklassitsistlikus stiilis töö "Egiptlane tõrvikut kandmas" (L’Égypte éclairant l’Orient) kujutas 26 meetri kõrgust naist tõrvikut hoidmas. Bartholdi oli selle loomiseks saanud inspiratsiooni Abu Simbeli templitest ja Rhodose kolossist. Ta kavand lükati aga kõrge hinna tõttu tagasi ning Port Saidi majakas ehitati hoopis François Coignet’ projekti järgi.
1870. aastal osales Bartholdi Prantsuse-Preisi sõjas. Ohvitserina võttis ta osa Colmari kaitselahingutest. Prantsusmaa kaotusest lööduna kavandas ta järgmistel aastatel mitu monumenti, kus kujutatakse Prantsusmaa kangelaslikkust võitluses Saksamaaga. Nende seas oli ka "Belforti lõvi" (Lion de Belfort), mille loomist alustas ta 1871. aastal, kuid mille lõpetas pärast tööde katkemist alles 1880. aastal. Möirgavat lõvi kujutav punasest liivakivist monument asub Prantsusmaal Belforti departemangus.
Vabadussammas
1875. aastal järgnes avalik kampaania ning avalikustati massiivse ausamba idee: skulptuuri kõrgus oli 45,05 meetrit ja monumendi kõrgus maapinnast tõrvikuni 93 meetrit. Selline suurejooneline plaan tekitas vastuolulisi reaktsioone, kuid võeti üldiselt mõlemal pool Atlandi ookeani hästi vastu. Franko-ameerika liit kogus kuju ehitamiseks üle miljoni frangi. 1879. aastal sai Bartholdi Vabadussamba eest USA disainipatendi. 1886. aasta oktoobris avati kuju Liberty Islandil, sissesõiduteel New Yorgi sadamasse ametlikult kui Prantsuse ja Ameerika inimeste kingitus. Praeguseks on sellest saanud New Yorgi üks populaarsemaid turismiatraktsioone.
Vabadussammas (algselt "Vabadust valgustav sammas", pr La Liberté éclairant le monde, ingl Statue of Liberty) on uusklassitsistlik varase art nouveau tunnustega mälestusmärk, mis kujutab purustatud ahelatest välja astuvat naist, kes hoiab paremas käes vabadustõrvikut ja vasakus käes tahvlit kirjaga "JULY IV MDCCLXXVI" (Ameerika Ühendriikide iseseisvuspäev). Ta kannab seitsme kiirega krooni, mille kiired sümboliseerivad seitset maailmajagu ja mandrit ning ühtlasi seitset merd. Prantsusmaal liikusid kuulujutud, et naise nägu on tehtud Bartholdi ema järgi, ning selles on leitud palju sarnast ka Bartholdi varasema tuletornikavandiga, mis kujutas Egiptuse talunaist. 1984. aastal arvati Vabadussammas UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Hilisem elu
1875. aastal liitus Bartholdi vabamüürlaste Alsace’i-Lorraine’i loožiga Pariisis. 1876. aastal abiellus ta Ameerika Ühendriikides Rhode Islandil alsaslase Jeanne-Émilie Baheux’ga. Abielu oli õnnelik, kuid lastetu. pisi|Frédéric-Auguste Bartholdi nn Bartholdi purskkaev (1878) Ameerikas viibimise ajal kavandas Bartholdi mitu kuju ka kohalikesse linnadesse, nendest tuntuim on nn Bartholdi purskkaev (Fontaine Bartholdi, 1878), mis asub praegu Washingtonis Kapitooliumi juures botaanikaaias. 1876. aastal valiti ta Philadelphias Ameerika Ühendriikide iseseisvuse 100 aasta täitumise tähistamiseks korraldatud maailmanäituse Prantsusmaa esindajate sekka. Näitusel eksponeeris ta pronkskujusid "Noor viinamarjakasvataja" (Le Petit vigneron, 1869), "Geenius leinas" (Le Génie funèbre, 1866), "Rahu ja vabadus" (Paix et Liberté) ning "Geenius meeleheite kammitsais" (Le Génie dans les griffes de la misère, 1859). Viimase eest pälvis ta pronksmedali.
Bartholdi astus viljaka kujude, monumentide ja portreede loojana Pariisi Salongis üles oma surmani. Ta tegeles ka õlimaali, akvarelli, fotograafia ja joonistamisega.
4. oktoobril 1904 suri Bartholdi 70 aasta vanuses oma kodus Pariisis tuberkuloosi tagajärjel. Ta on maetud Montparnasse’i kalmistule Pariisis.
1922. aastal avati Bartholdide pere kodus Colmaris Bartholdi kodumuuseum.
Sankt Michael im Lungau
Vald asub ajaloolises Lungau piirkonnas Muri jõe ülemises orus Katschbergi kurust põhjas Kärnteni liidumaa piiril. Rahvaarvult on Sankt Michael suuruselt teine omavalitsus Tamswegi ringkonnas. Vallaosad on Höf, Oberweissburg, Sankt Martin im Lungau, Sankt Michael im Lungau ja Unterweissburg.
Sankt Michaelil on juurdepääs Tauern Autobahnile (A10), mis kulgeb Salzburgist Villachisse, ja on suure teemaksukioski asukoht. Paralleelne Katschberg Straße (B99) maantee viib Radstadtist ja Radstadti Tauerni kurult põhjas Katschbergi kuru kaudu Spittal an der Drausse Kärntenis lõunas. Murtal Straße (B96) haru viib ida suunas alla Muri orgu ringkonna keskusse Tamswegi ja Murausse Steiermargi liidumaal.
Ajalugu
thumb|left|Sankt Michaeli kihelkonnakirik
Lungau piirkond on olnud pidevalt asustatud vähemalt pronksiajast; kohaliku Hallstatti kultuuri omandasid järk-järgult u 450. aastal eKr keldi sisserändajad. Pärast keldi kuningriigi Noricumi saamist Rooma provintsiks 15. aastal eKr rajati üle Katschbergi kuru tee, mis viis Teurnia linna lõunas. 6. sajandil pKr liikusid piirkonda slaavi hõimud, 200 aastat hiljem asendasid neid baieri asunikud.
Gooti stiilis pühale Miikaelile pühitsetud kihelkonnakirikut on esmamainitud 1147. aasta dokumendis. Koos Lungau piirkonnaga sai sellest 13. sajandi lõpus Salzburgi peapiiskopkonna osa, mida valitseti Mauterndorfi, hiljem Mooshami lossist.
Heihsgut mõisahoone Sankt Martini külas, mida on esmamainitud 1478. aastal, on üks vanemaid säilinud eluhooneid Salzburgi Alpides.
Lühijalg-kühmik
Lühijalg-kühmik (Melanoleuca brevipes) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Seen on söödav.
Peeter Põllu plats
Peeter Põllu plats (varem Politsei plats, ka Politseiplats, ka Oktoobri väljak ) on park Tartu kesklinnas. pisi|Peeter Põllu platsi edelanurk Peeter Põllu platsi kirdenurk.jpg|pisi|Peeter Põllu platsi kirdenurk Park asub Vabaduse puiestee, Munga tänava, Kompanii tänava ja Gildi tänava vahel.
1. detsembril 2008 avati platsil Haridus- ja Teadusministeeriumi ees Eesti Vabariigi esimese haridusministri Peeter Põllu monument. 2015. aastal anti pargile Peeter Põllu nimi.
Samal aastal hakati parki paigaldama mälestuspinke Tartuga seotud inimestele. Peeter Põllu platsile on paigaldatud järgmised nimelised pingid:
Ajalugu
Politseiplatsi nimi võeti kasutusele tõenäoliselt juba 19. sajandi lõpus, mil selle platsi äärsesse hoonesse asus Liivimaa kubermangu Tartu linna politseivalitsus. Teine Politseiplatsist vanem ajalooline nimetus, mis on olnud sellega ka paralleelselt kasutusel, on Lihaturg, Lihaturg oli osa Söögiturust. Lihaturgu piiritles muust Söögiturust pangamaja ehitamine Raekoja platsi ehk Suurturu serva. Hiljem jäi Lihaturu nimi üle Gildi tänava, praeguse Tartu Linnaraamatukogu Emajõe-poolse külje pool olevale platsile, kus lihaturgu kuni praeguse Tartu turuhoone valmimiseni 1938. aastal edasi peeti.1973.aastal paigaldati sinna mälestuskivi 48le Suures Isamaasõjas teenistuskohustuste täitmisel hukkunud miilitsatöötajale.
Vanamaa
Vanamaa oli küla Läänemaal, ajalooliselt Piirsalu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Piirsalu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kullamaa kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Piirsalu külaga.
1725 on esimest korda mainitud nime Wannama, seejärel 1913 Ванамэ.
Saviecki rajoon
pisi|left|Valgevene Teaduste Akadeemia hoone Saviecki rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski linna koosseisus Valgevenes. Rajooni pindala on 13,7 km². 2015. aasta seisuga elas seal 161 572 inimest.
Nissi Vabadussõja mälestussammas
pisi|Nissi Vabadussõja mälestussammas (september 2011). Samba taga on [[Nissi kirik]] Nissi Vabadussõja mälestussammas on mälestusmärk Harju maakonnas Saue vallas Riisipere aleviku Nissi asumis. Mälestussammas on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Saviecki rajoon
Rajoon loodi aastal 1938, mil see oli üks kolmest esimesest Minski rajoonist. Algselt kandis see Vorošilovi nime, ent aastal 1961 sai see praeguse nime. Tänapäevastes piirides on rajoon aastast 1977.
Nissi Vabadussõja mälestussammas
Sambast vasakule ja paremale on hiljem paigaldatud nimeloenditega lisatahvlid Teises maailmasõjas ja aastatel 1940-1985 vastupanuliikumises langenud ja poliitilise vägivalla läbi hukkunud nissilastele.
Saviecki rajoon
Aastal 1940 avati Saviecki rajooni territooriumil Minski raadiotehas. Aastal 1956 hakkas sinna sõitma tramm. Aastal 1964 avati Valgevene Riiklik Informaatika ja Raadioelektroonika ülikool (enne rajooni moodustamist asutati selle territooriumil veel Valgevene Riiklik tehnikaülikool. Kino hakkas rajoonis tegutsema aastal 1975. Aastal 1984 avati rajoonis esimene metroojaam. Täitevkomitee hoone asub aadressil вул. Дарашэвіча, 8, rajooni juhib Juryj Uładzimiravič Truščanka. Raamatukogusid on Saviecki rajoonis viis.
Nissi Vabadussõja mälestussammas
Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas Nissi kihelkonnast pärit langenute vabadussammas avati 18. juunil 1933 Nissi kirikuaias. Sammas lõhuti 1945. aasta sügisel. Samba taasavamine toimus 30. juunil 2000. Samba taastasid Ars Monumentaali skulptorid.
Saviecki rajoon
Rajooni territooriumile jääb Kamaroŭka linnaosa. Osaliselt asub seal ka Zialony Łuh, kuid see linnaosa asub osaliselt ka Pieršamajski rajoonis.
Kõrtsioja
Kõrtsioja on kolme Eesti veekogu nimi:
Jakov Sverdlov (hävitaja)
pisi|Hävitaja Novik 1913. a Novik (vene keeles Новик) oli Venemaal enne Esimest maailmasõda ehitatud (hävitaja).
Ajalugu
Laeva ehitus algas 19. juulil (vkj)/ 1. augustil 1910 Putilovi tehases Peterburis. Laev lasti vette 21. juunil (vkj)/ 4. juulil 1911. Novik võeti pärast katsetusi ja parandusi 1913. aastal Venemaa mereväe Balti laevastiku teenistusse. Samal aastal külastas laeva ka keiser Nikolai II.
37 (Tallinna bussiliin)
37 on Tallinna bussiliin, mida teenindab Tallinna Linnatranspordi AS liinil Mustamäe – Zoo.
Jakov Sverdlov (hävitaja)
Ajalugu
Oli valmides üks parimaid hävitajaid ning kiiremaid laevu maailmas.
Esimese maailmasõja ajal osales Novik mitmes tulevahetuses, merelahingus ja muus operatsioonis. Sattus ka Naissaare lähistel madalikule. Alates septembrist 1918–1925 oli laev teenistusest välja arvatud ja seisis.
37 (Tallinna bussiliin)
Bussiliin rajati 6. juulil 2013. Liin ühendas Mustamäe asumit Rocca al Mare keskuse ja loomaaiaga. Algul oli liin käigus vaid laupäeviti ja pühapäeviti. 2016. aasta veebruarist oli liin käigus ka tööpäeviti.
Marsruut
Bussiliin 37 peatub 18 peatuses ning ühe suuna sõitmiseks kulub keskmiselt ligi 29 minutit. Tööpäeviti on busside intervall 17 minutit ja paus kella 11–14 vahel. Nädalavahetusel sõidab buss liini 3 korda tunnis. Marsruut suunal Mustamäe – Zoo hõlmab järgmisi tänavaid: Akadeemia tee, Ehitajate tee, Keskuse tn, Mustamäe tee, E. Vilde tee, Sõpruse pst, A. H. Tammsaare tee, Mustamäe tee, E. Vilde tee, Ehitajate tee, Paldiski mnt.
Jakov Sverdlov (hävitaja)
Tüübi alglaevana
Noviku edasiarendustena valmistati Venemaal 4 põhimodifikatsiooni-laevaklassi ühtekokku 53 laevaga. Kõik arendatud modifikatsioonid eristuvad algsest Novikust silueti poolest eesmise kitsa korstna puudumisega.
Kirjeldus
Laeva pikkus oli 102,43 m, laius 9,53 m. Makismaalne kiirus oli 36 sõlme. Laeval olid Vene laevastikus uudsena jõuallikad auruturbiinid, mille katelde kütmiseks kasutati söe asemel vedelkütust.
Relvastuses oli algselt 4 102 mm kahurit, 4 2-torulist 457 mm torpeedoaparaati, 4 7,62 mm kuulipildujat ja 50 miini. Hiljem lisati õhutõrjerelvastust ja vahetati torpeedoaparaadid 3-torulisteks.
Edasine teenistus
pisi|Jakov Sverdlov 13. juulil 1926 nimetati laev Nõukogude Vene riigitegelase Jakov Sverdlovi järgi. Samuti ehitati 1925–1929 ümber hävitajate juhtlaevaks (liidriks), tugevdades relvastust ja suurendades veeväljasurvet. 1937–1940 ehitati uuesti ümber tavaliseks hävitajaks.
Laev hukkus Nõukogude vägede evakueerumisel Tallinnast 28. augustil 1941, kui sattus ristleja Kirovi kõrval sõites miinile. Väidetavalt hukkus koos laevaga ka pardal viibinud Eesti juhtivaid kommuniste Johannes Lauristin.
Vinni vanadekodu
pisi|Vinni vanadekodu 1910. a Vinni vanadekodu (saksa keeles Stift Finn) oli ajalooline vanadekodu Vinni alevikus.
Vanadekoduhoonet on kasutatud ka aadlidaamide koolina. Vabariigi valitsuse 7. mai 1937 otsuse järgi anti endise Viljandi aadlipreilide varjupaiga Fräuleinstift’i kinnisvara Viljandis, Tallinna ja Jakobsoni tänavate nurgal asunud Stifti hoone sõjaministeeriumi valdusse. Hoolealused paigutati ümber saksa vähemusrahvuse kultuuromavalitsusele kuulunud Johann Diedrichsteini Vinni sihtasutuse Vinni majapidamiskooli hoone vasakpoolsesse tiiba. Sihtasutuse vallasvara anti samuti üle Johann Diedrichsteini Vinni sihtasutusele.
1939. aastal Vinni saksa kodumajanduskool likvideeriti, 63 naisõpilast viidi üle Tallinna, samuti kooli juures asunud vanadekodu 11 hoolealust.
Nysa
Nysa (saksa Neisse) on linn Poolas Opole vojevoodkonnas, Nysa maakonna ja Nysa valla halduskeskus. Nysa asub Tšehhi piirist umbes 14 km kaugusel.
Nysa sai linnaõigused 1223. aastal. Linnast kujunes tähtis kaubanduskeskus ja hiljem ka Sileesia kultuurikeskus (1521. aastal alustas tööd trükikoda, 1624. aastal avati jesuiitide kolleegium). Kolmekümneaastase sõja ajal hävis linn peaaegu täielikult, kuid ehitati 18. sajandil uuesti üles. Raudteeühenduse sai linn 1847. aastal. 19. sajandi viimasel veerandil hakkas arenema tööstus. Teises maailmasõjas hävis umbes 50% linnast. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Roosna-Alliku Vanaveski järv
Roosna-Alliku Vanaveski järv (ka Vanaveski järv, Roosna-Alliku veskijärv, Vanaveski pais, Eipre paisjärv) on järv Järva maakonnas Paide linna halduspiirkonnas Roosna-Alliku alevikus. Veekogu pindala on 3,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 2044 m. Järves on üks saar.
Ketassaag
Ajalugu
Saeveskid kasutasid algul selleks, et saagida saelauad, prussid ja liistud õigesse mõõtu, väiksema diameetriga ketassaage. Tehnoloogia arenedes hakati põhisaagidena kasutama suurema diameetriga saage, millega on otstarbekas lõigata näiteks seinalaudu.
Väited ketassae leiutamise kohta
Kes täpselt ketassae leiutas, pole kindlalt teada – variante on päris mitu.
Ketassaetüübid
Lisaks käes hoitavatele ketassaagidele on olemas ka teistsuguseid saage, mis kasutavad lõikamiseks ketast:
Kreissaag
Kreissaagidel on sarnase suurusega terad nagu saeveskisaagidel. Kui aga saeveskisaag lõikab piki puusüüd, siis kreissaag lõikab risti süüd. Kreissae terad võivad olla kuni 90 cm läbimõõduga, olenevalt jõuallikast ja eesmärgist. Kreissaed on mõeldud küttepuude lõikamiseks puunottidest.
USA-s ja Kanadas on standardne puidumõõtühik süld – cord. Cordwood tähendab inglise keeles puunotti, mis on lõhkumata ja neli jalga (121,92 cm) pikk. 19. ja 20. sajandi alguses varustasid farmerid majaomanikke cordwood 'iga, mis hiljem saeti ja lõhuti ahjude jaoks parajaks. Peaaegu kõik küttekolded olid ehitatud 16-tolliste (40,64 cm) puude jaoks, mille sai täpselt cordwood 'ist, mis on lõigatud kolmeks jupiks. Kui cordwood oli kolmeks jupiks lõigatud, oli hiljem seda lihtne kirve abil halgudeks lõhkuda.
Enamik kreissaage koosneb raamist, terast, spindlist, künast ja jõuallikast. Küna on kallutatav või libistatav suunaja, mis hoiab notte lõikamise ajal kinni. Mõned kreissaed toimivad ka rihmajamiga traktori jõuvõtuvõllilt või siis on traktori haakeseade küljes ja ühendud otse jõuvõtu võlliga. Iseseisvatel kreissaagidel võib olla ka bensiini mootor või elektrimootor. Spindel on laagritel võll, mis nii toetab, kui ka käitab lõiketera. Raam toetab küna ja tera mugaval kõrgusel töö tegemiseks.
Kreissaed olid Ameerika maapiirkondades kunagi väga populaarsed. Neid kasutati küttepuude lõikamisel, ajal mil käsisaed oli ainuke teine variant. Notid, mis olid liiga suured kreissaele, lõigati ikkagi käsitsi. Tänapäeval kasutatakse küttepuude lõikamisel kreissaagide asemel enamasti mootorsaage. Sellest hoolimata mõned ettevõtted ja inimesed kasutavad kreissaage, et säästa mootorsaage. Enamik inimesi arvab, et kreissaed on ohtlikud ja oma aja ära elanud.
Käsiketassaed puidu töötlemiseks
Ketassaag puidutööstuses on tavaliselt elektriajamiga ümmarguse saeteraga saag, mis on mõeldud puidu lõikamiseks, kuid millega on võimalik lõigata ka teisi materjale olenevalt terast.
Mihkel Neelus
Mihkel Neelus (19. november 1868 Viru-Jaagupi kihelkond – 28. september 1904) oli Eesti tõstja ja maadleja.
Ketassaag
Käsiketassaed puidu töötlemiseks
Ketassaed võivad olla nii parema- kui ka vasakukäelised olenevalt sellest, kummal pool asub tera mootor. Vasakukäesaage on tavaliselt lihtsam kasutada, kui saage hoida paremas käes ja vastupidi, sest kasutaja ei pea lõikejoone nägemiseks kummarduma üle sae. Puidulõiketerad on tavaliselt volframkarbiidist teradega, kuid kiirlõiketerasest terad on samuti saadaval. Sae alust on võimalik reguleerida sügavuse määramiseks ja on võimalik ka kallutada tera suhtes kuni 45-kraadise, vahel ka 50-kraadise nurga alla. Lõike sügavuse seadistamine aitab vähendada tagasilööke saeteralt. Eri läbimõõduga terad sobivad erinevatele saagidele ning seetõttu on teri 14–61-sentimeetrise läbimõõduga. Saag on võimalik ka ehitada nii, et tera kinnitub otse mootori võllile. Tera on võimalik käitada ka kaudselt paralleelselt asetseva mootoriga tiguratta abil, mille toimel tekib sael suurem väändemoment.
Mihkel Neelus
Neelus sai Venemaa 1902. aasta tõstemeistrivõistlustel 2. koha, kusjuures ta tõukas seal parema käega 81,9 ja kahe käega 110,3, rebis paremaga 77,8 ja vasakuga 65,5, surus kahe käega 102,3 ning vasaku käega 73,7 kg.
Ketassaag
Käsiketassaed puidu töötlemiseks
Tigurattaga teisaldatava ketassae leiutas 1923. aastal Edmond Michel. 1924. aastal lõi Michel koos Joseph Sullivaniga firma Michel Electric Handsaw Company, mille eesmärk oli Micheli leiutatud sae tootmine ja müümine. Hiljem võttis firma endale nimeks Skilsaw Inc. Teisaldatavaid ketassaage kutsutakse sageli skilsaagideks või Skil-saagideks. Selle sae järeltulijaid valmistab Skil tänapäevalgi. Et pääseda mööda Skili patentidest, leiutas Art Emmons 1928. aastal otseajamiga sae.
Tänapäeval on levinud juhtmeta akutoitel ketassaed.
Metalli külmlõikesaag
Külmlõikesaed on ketassaed, mida kasutatakse metalli lõikamiseks. Terad, mida neil kasutatakse, on üsna suure läbimõõduga, väikese pöörlemiskiiruse ja lineaarse vooga. Neil saagidel on kolme tüüpi terasid: täishammastega, segmenthammastega ja karbiidist vahetatavate hammastega terad. Ketassaele söödetakse tavaliselt materjali horisontaalselt ja see lõikab materjali kitsa lõikepiluga. Materjali hoitakse lõikamise ajal paigal pitskruvi või kruustangidega. Lõiketera hambad ja jahutusvedelik viivad eemale ka lõikamise ajal tekkiva puru.
Abrasiivsaed
Abrasiivsaag on ketassaag, millel on teemanttera asfaldi ja betooni lõikamiseks. Pöörlevalt liikuv ketassaag on olemuselt juba hea vahend kõvade materjalide, betooni, asfaldi, metalli, kahhelkivide, telliste ja kivide lõikamiseks abrasiivkettaga. Selliste materjalide lõikamiseks kasutatakse tavaliselt ka teemantterasid.
Pilve tänav (Rakvere)
Pilve tänav on tänav Rakvere linna loodeosas Moonaküla linnaosas.
Tänav saab alguse Koidu tänavalt. Suundudes lõuna poole, lõpeb tänav tupikuga enne Tallinn–Narva raudteeliini maa-ala linnaosast eraldavat kõrghaljastust. Tänava pikkus on vaid 80 meetrit.
Tänava ääres paikneb viis ühepereelamut, mis on ehitatud 20. sajandi teises pooles.
Alan Turingi mälestusmärk
pisi|Alan Turingi [[mälestusmärk Sackville'i pargis Manchesteris]] Alan Turingi mälestusmärk (Alan Turing Memorial) asub Sackville'i pargis Manchesteri Ülikooli Whitworthi tänava hoone ja Canal Streeti geipiirkonna vahel. Mälestusmärk kujutab arvutiteaduse isa istumas pargipingil pargis. See on rajatud Alan Turingi – matemaatiku, krüptoloogi ja tänapäevase arvutiteaduse ühe rajaja – mälestuseks. Alan Turing mõisteti 1952. aastal süüdi homoseksuaalsuses (see oli Inglismaal kuni 1967. aastani kriminaalkuritegu) ja 1954. aastal sooritas ta enesetapu.
Mälestusmärk avati Turingi sünniaastapäeval 23. juunil 2001. Mälestusmärgi loomise ideele tuli Stockporti advokaat Richard Humphry, kes asutas raha kogumiseks Alan Turingi mälestusmärgi fondi. Humphryt inspireeris Hugh Whitemore'i näidend "Breaking the Code" Sir Derek Jacobiga peaosas. Jacobist sai fondi patroon. Kuju telliti Glyn Hughesilt.
Turingit on kujutatud hoidmas õuna – klassikalist keelatud armastuse sümbolit, objekti, mis inspireeris legendi kohaselt Isaac Newtonit gravitatsiooniteooriat looma ja vahendit, mida Turing enesetapu sooritamiseks kasutas. Pingil on pronksist reljeef kirjaga: "Alan Mathison Turing 1912–1954" ja sõnad: "Founder of Computer Science" ('arvutiteaduse rajaja') – just nagu see oleks Enigmaga kodeeritud: "IEKYF ROMSI ADXUO KVKZC GUBJ".
Tahvlil kuju jalge ees on kiri: "Arvutiteaduse isa, matemaatik, loogik, sõjaaegne koodimurdja, eelarvamuste ohver." Tahvlil on ka Bertrand Russelli tsitaat: "Matemaatika, kui seda õigesti vaadata, ei sisalda mitte ainult tõde, vaid ka ülimat ilu – ilu mis on külm ja askeetlik nagu see kuju."
Wang Thonglang
Wang Thonglang (tai วังทองหลาง) on Bangkoki linnaosa (khet).
Linnaosa koosneb neljast asumist (khwaeng): Wang Thonglang, Saphan Song, Khlong Chaokhun Sing ja Phlapphla.
Wang Thonglangi linnaosa on moodustatud 1997. aastal.
Klassikatähed 2014
9. märtsil 2014 alustasid võistlemist klarnetist Taavi Orro, flötist Anni Ruugla, pianist Jakob Teppo, saksofonist Rene Laur, viiuldaja Katariina Maria Kits, akordionist Henri Zibo (noorim osaleja, 17-aastane), flötist Pipilota Neostus ja sopran Elina Netšajeva.
Võistlus "Klassikatähed 2014" koosnes kuuest televooru otsesaatest Eesti Televisioonis ja 26. märtsil Estonia kontserdisaalis toimunud kontserdivoorust. Võistluse lõpetas 16. aprillil Estonia kontserdisaalis toimunud finalistide galakontsert.
13. aprillil toimunud finaalsaatesse jõudsid Katariina Maria Kits, Henri Zibo ja Elina Netšajeva. Žürii hääletuse võitis Henri Zibo, publiku häälte lisamisel võitis võistluse Katariina Maria Kits.