cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teoloogia summa Ia q. 23
Artikkel 3
Seega nõnda nagu predestinatsioon on osa ettehooldest nende suhtes, kes korrastatakse igavese pääste poole; nii ka reprobatsioon on ettehoolde osa nende suhtes, kes sellest eesmärgist ära langevad. Mistõttu predestinatsioon ei nimeta üksnes etteteadmist, vaid lisab midagi logose poolest, nii nagu ka ettehoole, nagu ülal [(22, 1)]  on öeldud. Sest nii nagu predestinatsioon sisaldab tahet anda armu ja kirkust, nõnda sisaldab reprobatsioon tahet lubada kellelgi langeda süüsse, ja peale panna süüdimõistmise karistus süü eest. Ia q. 23 a. 3 ad 1 Esimese puhul tuleb niisiis öelda, et Jumal armastab kõiki inimesi, ja ka kõiki looduid, kuivõrd ta tahab midagi head, ometi ei taha ta kõikidele mis tahes head. Kuivõrd ta seega mõnedele ei taha seda head, mis on igavene elu, öeldakse, et ta neid vihkab, ehk reprobeerib.
Ia q. 23 a. 3 ad 2 Teise puhul peab ütlema, et põhjustamisel on reprobatsioon teistsuguses suhtes kui predestinatsioon. Sest predestinatsioon on nii selle põhjus, mida predestineeritud ootavad tulevasest elust, nimelt kirkuse põhjus; kui ka selle põhjus, mida tajutakse praegu, nimelt armu põhjus. Reprobatsioon ei ole aga selle põhjus, mis on olevikus, nimelt süü põhjus; on aga Jumalast hooletusse jäetuse põhjus. Siiski on ta selle põhjus, mis saab tulevikus, nimelt igavese karistuse põhjus. Aga süü tuleb selle vabast tahtest, kes reprobeeritakse ja armust ilma jäetakse. Ja selle poolest saab tõeks prohveti ütlus: sinu hukatus, Iisrael, on sinust.
Ia q. 23 a. 3 ad 3 Kolmanda puhul tuleb öelda, et Jumala reprobatsioon ei võta midagi ära reprobeeritava väest (potentia). Mistõttu, kui öeldakse, et reprobeeritu ei saa saavutada armu, siis sellest ei tule aru saada absoluutse võimatuse kohaselt, vaid tingimusliku võimatuse kohaselt, nii nagu ülal [(19, 3)] on öeldud, et predestineeritul on paratamatu pääseda, tingimusliku paratamatuse kohaselt, mis ei võta ära vaba tahet. Mistõttu, kuigi keegi, kelle Jumal reprobeerib, ei saa armu saavutada, ometi juhtub patt või muu komistus temas tema vabast tahtest. Mistõttu seda pannaksegi talle teenitult süüks.
Artikkel 4
Kas predestineeritud valitakse Jumalast ära
Ia q. 23 a. 4 arg. 1 Neljanda juurde minnakse nii. Näib, et predestineerituid ei valita Jumalast ära. Ütleb ju Dionysios raamatu "Jumala nimedest" IV peatükis [(1)], et nii nagu kehaline päike valimatult kõikidele kehadele valgust saadab, nõnda ka Jumal oma headust. Aga jumalikku headust antakse osaks iseäranis mõnedele, armust ja kirkusest osasaamise poolest. Järelikult annab Jumal armu ja kirkust osaks valimatult. Mis kuulub predestinatsiooni juurde.
Ia q. 23 a. 4 arg. 2 Peale selle, valimine puudutab seda, mis on. Aga predestinatsioon igavikust puudutab ka seda, mis ei ole. Järelikult mõnesid predestineeritakse valimatult.
Ia q. 23 a. 4 arg. 3 Peale selle, valimine toob kaasa mingi vahetegemise. Aga Jumal tahab, et kõik inimesed pääseksid, nagu öeldakse Pauluse teises kirjas Timoteosele 2[:4]. Järelikult predestinatsioon, mis määrab inimesed ette päästele, on valimatu.
Ia q. 23 a. 4 s. c. Aga vastu on see, mida öeldakse Pauluse kirjas efeslastele 1[:4]: tema on meid Kristuses valinud enne maailma rajamist.
I q. 23 a. 4 co. Vastan: peab ütlema, et predestinatsioon eeldab logose poolest äravalimist; ja äravalimine armastust. Mille põhjend on, et predestinatsioon on, nagu öeldud ([artikkel 1]), osa ettehooldest. Ettehoole aga, nagu ka elutarkus, on arus olemasolev logos, mis kirjutab ette mõnede asjade korrastamise eesmärgi poole, nagu ülal [(22, 2)] on öeldud. Aga millegi korrastamist eesmärgi poole ei kirjutata ette, kui ei preeksisteeri eesmärgi tahe. Seetõttu eeldab mõnede predestineerimine igavesele päästele, et Jumal tahab nende päästet. Mille juurde kuulub äravalimine ja armastus. Armastus niivõrd, kui ta tahab neile seda igavese pääste head, sest armastamine on kellelegi hea tahtmine, nagu ülal [(20, 2, 3)] on öeldud. Äravalimine niivõrd, kui ta tahab mõnedele head enne teisi, sest mõned ta reprobeerib, nagu ülal [(artikkel 3)] öeldud.
Äravalimine ja armastus korrastatakse siiski erinevalt meie puhul ja Jumala puhul, sest meie puhul ei põhjusta tahe armastamisel head; vaid preeksisteeriv hea õhutab meid armastama. Ja sellepärast me valime kellegi, keda me armastame, ja nõnda meie puhul valimine eelneb armastusele. Jumala puhul aga on ümberpöördult. Sest tema tahe, millega ta armastamisel tahab kellelegi head, on põhjus, miks tollel see hea on enne teisi. Ja nõnda on ilmne, et armastus eelneb äravalimisele logose poolest: ja äravalimine predestinatsioonile. Seetõttu kõiki predestineerituid valitakse ära ja armastatakse.
Ia q. 23 a. 4 ad 1 Esimese puhul peab niisiis ütlema, et kui vaadelda jumaliku headuse osaks saada laskmist üldse, siis ta laseb oma headust osaks saada valimatult; kuivõrd nimelt ei ole midagi, mis ei saaks osa tema headusest, nagu ülal [(6, 4)] on öeldud. Aga kui vaadelda ühe või teise hea osaks saada laskmist, siis ta ei jaga valimatult, sest mingid head ta annab mõnedele, mida ta ei anna kõigile. Ja nii on armu ja kirkuse andmisel täheldatav äravalimine.
Ia q. 23 a. 4 ad 2 Teise puhul peab ütlema, et kui valija tahet õhutab valima asjas eeleksisteeriv hea, siis peab valimine puudutama seda, mis on; nii nagu toimub meie valimise puhul. Aga Jumala puhul on teistmoodi, nagu öeldud. Ja sellepärast, nagu ütleb Augustinus, valitakse Jumalast ära need, kes ei ole, ja ometi valija ei eksi. [(De verbis apostoli sermo 11)]
Ia q. 23 a. 4 ad 3 Kolmanda puhul tuleb öelda, et nii nagu ülal on öeldud, tahab jumal eelnevalt, et kõik inimesed pääseksid, mis ei ole lihtsalt tahtmine, vaid millegi poolest tahtmine, mitte aga järgnevalt, mis on lihtsalt tahtmine.
Artikkel 5
Kas teened on predestinatsiooni, reprobatsiooni, ja äravalimise põhjus, või põhjend?
Ia q. 23 a. 5 arg. 1 Viienda juurde minnakse nii. Näib, et teenete etteteadmine on ettenägemise põhjus. Ütleb ju apostel, Rm. 8[:29]: need, keda ta on ette ära tundnud, need ta on ka ette määranud. Ja Ambrosiuse gloss Rm 9[:15] kohta (Ma halastan, kellele ma halastan jne) ütleb: halastan sellele, kellest ette tean, et ta on kõigest südamest minu poole pöördunud. Sellepärast näib, et teenete etteteadmine on predestinatsiooni põhjus.
I q. 23 a. 5 arg. 2 Peale selle, jumalik predestinatsioon sisaldab jumalikku tahet, mis irratsionaalne [(põhjendita)] olla ei saa, sest predestinatsioon on halastamise kavatsus, nagu Augustinus ütleb (De praedestinatione sanctorum II, 17). Aga mingit muud põhjendit ei saa predestinatsioonil olla kui teenete etteteadmine. Järelikult on teenete etteteadmine predestinatsiooni põhjus või põhjend.
I q. 23 a. 5 arg. 3 Peale selle, Jumala juures ei ole ülekohut, nagu öeldakse Rm. 9[:14]: ''Kas Jumala juures on ebaõiglust? Mitte sugugi!''". Aga näib, et on ülekohtune, et võrdsetele antakse ebavõrdsed asjad. Aga kõik inimesed on võrdsed nii loomuse poolest, kui ka algpatu poolest, aga nende puhul on täheldatav ebavõrdsus omaenda tegude teenete või süüde poolest. Seega valmistab Jumal predestineerides ja reprobeerides inimestele ette ebavõrdseid asju üksnes erinevate teenete etteteadmise pärast.
I q. 23 a. 5 s. c. Aga vastu on see, mida ütleb apostel [(Paulus)] Tiitusele 3[:5]: siis ta päästis meid – mitte õiguse tegude pärast, mida  meie nagu oleksime teinud, vaid oma halastust mööda. Aga nii nagu ta meid päästis, nii ta ka predestineeris meid pääsema. Järelikult ei ole teenete etteteadmine predestinatsiooni põhjus või põhjend.
Ia q. 23 a. 5 co. Vastan: peab ütlema, et kuna predestinatsioon sisaldab tahet, nagu ülal [Artikkel 4] on öeldud, tuleb predestinatsiooni põhjendit otsida nõnda, nagu otsitakse jumaliku tahte põhjendit. On aga ülal [(19, 5)] öeldud, et jumalikule tahtele ei saa omistada põhjust tahtmise akti poolelt; vaid saab omistada põhjendit tahetava poolelt, kuivõrd nimelt Jumal tahab millegi olemist millegi muu pärast. Keegi ei ole seetõttu olnud nii hullumeelne, et ütleks, et teened on jumaliku predestinatsiooni põhjus predestineerija akti poolelt. Vaid küsimus on selles, kas tagajärje poolest predestinatsioonil on mingi põhjus. Ja küsimus on, kas Jumal on ette määranud, et ta annab kellelegi predestinatsiooni tagajärje mingite teenete pärast.
On olnud seega mõned, kes on öelnud, et predestinatsiooni tagajärg määratakse kellelegi ette teises elus preeksisteerivate teenete pärast. Ja see oli Origenese positsioon, kes väitis, et inimeste hinged loodi algusest peale, ja vastavalt nende tegude mitmekesisusele anti neile selles maailmas erinevad olekud, kui nad kehadega ühendati. Aga selle arvamuse välistab apostel [(Paulus)] (Rm 9[:11, 12]), öeldes: sest kui kaksikud veel ei olnud sündinud ega teinud midagi head ega halba, siis – et valikule põhinev Jumala kavatsus jääks püsima mitte tegude, vaid kutsuja pärast – öeldi talle: "Suurem orjab vähemat".
On olnud niisiis teised, kes ütlesid, et preeksisteerivad teened selles elus on predestinatsiooni tagajärje põhjus ja põhjend. Sest pelagiaanid väitsid, et heategemise algus on meist, lõpuleviimine aga Jumalast. Ja nõnda, sellest tuleb, et kellelegi antakse predestinatsiooni tagajärg, ja mitte kellelegi teisele, sest üks andis ette valmistades alguse, ja teine mitte. Aga selle vastu on see, mida ütles apostel [(Paulus)] (2Kr 3[:5]): Meie ei ole ju iseendast kõlblikud midagi lugema oma teeneks, just nagu see oleks meist endist (me ei ole võimelised mõtlema midagi iseenesest just nagu iseenesest). Aga mingit varasemat printsiipi ei saa välja mõelda kui mõtlemine. Mispärast ei saa öelda, et meis oleks olemas mingi algus, mis oleks predestinatsiooni tagajärje põhjend.
Mistõttu on olnud teised, kes on öelnud, et predestinatsiooni tagajärjele järgnevad teened on predestinatsiooni põhjus, et saadaks aru, et sellepärast Jumal annab armu kellelegi, ja on ette määranud, et ta seda annab, et ta on ette teadnud, et too armu hästi kasutab; nii nagu kuningas annab hobuse mingile sõdurile, kellest ta teab, et too seda hästi kasutab. Kuid nemad tegid nähtavasti vahe sisse selle vahele, mis on armust, ja selle vahele, mis on vabast tahtest, just nagu sama asi ei võiks olla mõlemast. Ilmne on aga, et see, mis on armust, on predestinatsiooni tagajärg, ja seda ei saa väita predestinatsiooni põhjendiks, sest see arvatakse predestinatsiooni sisse. Kui seega miski muu meie poolt on predestinatsiooni põhjend, siis see on väljaspool predestinatsiooni tagajärge. Ei ole aga erinevust selle vahel, mis on vabast tahtest, ja selle vahel, mis on predestinatsioonist; nii nagu ei ole erinevust selle vahel, mis on teisest põhjusest, ja selle vahel, mis on esimesest põhjusest, sest jumalik ettehoole kutsub tagajärgi esile teiseste põhjuste läbi, nagu ülal [(22, 3)] öeldud. Mispärast ka see, mis on vaba tahte läbi, on predestinatsioonist.
Peab seega ütlema, et me võime predestinatsiooni tagajärge vaadelda kahte moodi. Ühtmoodi – üksikult. Ja nõnda ei keela miski, et predestinatsiooni mingi tagajärg oleks teise tagajärje põhjus ja põhjend; mingi järgnev eelneva põhjus, lõpp-põhjuse logose järgi; eelnev järgneva põhjus, teenepõhjuse logose järgi, mis taandub mateeria dispositsioonile. Nii nagu me ütleksime, et Jumal on ette määranud, et annab kellelegi kirkuse teenete pärast; ja on ette määranud, et annab kellelegi armu, et ta kirkuse ära teeniks. Teistmoodi võib vaadelda predestinatsiooni tagajärge üldiselt. Ja nõnda on võimatu, et predestinatsiooni kogu tagajärjel üldiselt oleks mingi põhjus meie poolt. Sest mis tahes on inimeses, mis korrastab teda pääste poole, see kõik sisaldub predestinatsiooni tagajärje all, ka armuks ettevalmistamine ise, sest ka see toimub üksnes Jumala abiga, nagu ütleb prohvet Jeremija (Nutulaul 5:21): Too meid, Issand, tagasi enese juurde, siis me pöördume!. Siiski on predestinatsioonil sel moel tagajärje poolelt põhjendiks Jumala headus, mille poole predestinatsiooni kogu tagajärg korrastatakse kui eesmärgi poole, ja millest ta tuleneb kui esimesest liikumapanevast põhjusest.
Ia q. 23 a. 5 ad 1 Esimese puhul peab niisiis ütlema, et ette teada olev armu kasutamine ei ole armu andmise põhjend, ka mitte lõpp-põhjuse logose järgi, nagu öeldud.
Nõnda siis kogu inimsugu, nii nagu kogu asjade kogusust. Nii et Jumal on tahtnud inimestes mõnede puhul, keda ta on predestineerinud, esitada oma headust halastuse kaudu, armu heites; ja teiste suhtes, keda ta reprobeerib, õigluse kaudu, karistades. Ja see on põhjend, mille pärast Jumal mõnesid välja valib ja mõnesid reprobeerib. Ja selle põhjuse omistab apostel (Paulus) Pauluse kirjas roomlastele 9[:22, 23], öeldes: Eks Jumal, tahtes näidata oma viha (see on õigluse kättemaksuks) ja teha tuntavaks oma väge, ole suure pikameelsusega talunud (see on lubanud) vihanõusid, mis olid valmistatud hukatuseks, ja teinud seda selleks, et ilmutada oma kirkuse rikkust armunõude vastu, mis ta oli juba ette valmistanud kirkuseks?   Ja 2Tm 2:[20] ütleb: Aga suures majas ei ole üksnes kuld- ja hõbeastjaid, vaid neid on ka puust ja savist – osa auliseks, osa autuks tarbeks.
Aga sellel, miks ta ühed valib välja kirkuseks ja teised reprobeerib, ei ole muud põhjendit peale jumaliku tahte. Millepärast Augustinus ütleb (Johannese evangeeliumi kommentaaris): Miks ta ühte tõmbab ja teist ei tõmba, ära taha otsustada, kui sa ei taha eksida. Nagu ka looduslike asjade puhul võib omistada põhjendi, miks algmateerial, mis iseeneses on ühtlane, on Jumala poolt algusest peale rajatuna üks osa tule vormi all, teine maa vormi all, nimelt selleks, et looduslikes asjades oleks liikide mitmekesisus. Aga miks see mateeria osa on selle vormi all ja teine teise vormi all, see oleneb lihtsast jumalikust tahtest. Nii nagu käsitöölise lihtsast tahtest oleneb, et see kivi on müüri selles osas ja teine teises,  kuigi kunsti logos nõuab, et mõned oleks ühes ja mõned teises. Ja selle pärast ei ole ometi Jumala juures ebaõiglust, kui ta valmistab ette ebavõrdsed asjad nendele, kes ei ole ebavõrdsed. Sest see oleks õigluse logose vastane, kui predestinatsiooni tagajärgi antaks kohuse pärast ega antaks armust. Sest asjades, mis antakse armust, võib keegi anda oma suva järgi kellele tahab, rohkem või vähem, kui ainult ta ei jäta kellelegi andmata mis kohus,  ilma õiglust kahjustamata. Ja seda ütlebki majaisand Matteuse evangeeliumis 20[:14, 15]: ''Võta oma palk ja mine oma teed, aga sellele viimasele tahan ma anda nagu sullegi! Kas ma ei tohi enese omaga teha, mida tahan? Või on sinu silm kade, et mina olen hea?''
Artikkel 6
Kas predestineeritud eksimatult pääsevad
Ia q. 23 a. 6 arg. 1 Kuuenda juurde minnakse nii. Näib, et predestinatsioon ei ole kindel. Sest selle kohta Johannese ilmutuses 3[:11]: Pea kinni, mis sul on, et ükski sinu pärga ei võtaks! ütleb Augustinus [(De correptione et gratia 15)], et "teine ei võta, kui üks ei kaota". Järelikult saab pärga, mis on predestinatsiooni tagajärg, nii võtta kui ka kaotada. Seega predestinatsioon ei ole kindel.
Ia q. 23 a. 6 arg. 2 Peale selle, eeldusest, mis on võimalik, ei järeldu midagi võimatut. On aga võimalik, et keegi predestineeritu, nagu näiteks Peeter, teeb pattu ja siis tapetakse. Aga kui seda eeldada, siis sellest järeldub, et predestinatsiooni tagajärg nurjub. Niisiis ei ole see võimatu. Järelikult predestinatsioon ei ole kindel.
Ia q. 23 a. 6 arg. 3 Peale selle, mida iganes Jumal võis, seda ta võib. Aga ta võis mitte predestineerida seda, keda ta on predestineerinud. Järelikult võib ta praegu mitte predestineerida. Järelikult predestinatsioon ei ole kindel.
Ia q. 23 a. 6 s. c. Aga vastu on see, mida selle kohta on öeldud Pauluse kirjas roomlastele 8[:29]: need, keda ta on ette ära tundnud, need on ta ka ette määranud jne ütleb gloss: predestinatsioon on Jumala heategude etteteadmine ja ettevalmistamine, millega ülikindlalt vabastatakse kes tahes, kes vabastatakse.
Sel puhul tuleb arvestada seda, mis ülal [(14, 13); 19, 4)] on öeldud jumalikust teadmisest ja jumalikust tahtest, mis ei võta asjadelt kontingentsust ära, kuigi nad on ülikindlad ja eksimatud.
Ia q. 23 a. 6 ad 1 Esimese puhul peab niisiis ütlema, et pärg öeldakse kellelgi olevat kaht moodi. Üht moodi jumalikust predestinatsioonist, ja nõnda ei jää keegi oma pärjast ilma. Teist moodi, armu teenest, sest mille me ära teenime, see on mingil moel meie oma. Ja nõnda võib keegi oma pärjast ilma jääda järgneva surmapatu läbi. Teine aga võtab selle kaotatud pärja, kuivõrd ta asub esimese kohale. Sest Jumal ei luba kellelgi langeda, ilma et ta teisi üles tõstaks, nagu on öeldud Iiobi raamatus 34[:24]: ta peksab vägevad üle kuulamata puruks ja paneb teised nende asemele. Nõnda on ju langevate inglite asemele pandud inimesed; ja juutide asemele paganad. Aga see, kes on asemele pandud armu olekusse, võtab ka langeja pärja, milles ta  hea üle, mis teine on teinud, rõõmustab igaveses elus, milles kes tahes tunneb rõõmu heast, mis on teinud nii tema ise kui ka teised.
Ia q. 23 a. 6 ad 2 Teise puhul peab ütlema, et kuigi iseenese poolest vaadelduna on võimalik, et see, kes on predestineeritud, sureb surmapatus; on see ometi võimatu eeldusel (nagu nimelt eeldatakse), et ta on predestineeritud. Mistõttu ei järeldu, et predestinatsioon võiks nurjuda.
Ia q. 23 a. 6 ad 3 Kolmanda puhul peab ütlema, et kuna predestinatsioon sisaldab jumalikku tahet, nii nagu ülal (Artikkel 4) öeldud, ning see, et Jumal tahab midagi loodut, on paratamatu tingimuslikult, jumaliku tahte muutumatuse pärast, ometi mitte absoluutselt; siis peab siin nõndasamuti ütlema predestinatsiooni kohta. Mistõttu kokkupandud mõttes võttes ei tule öelda, et Jumal võib mitte predestineerida seda, keda ta on predestineerinud; kuigi absoluutselt vaadeldes võib Jumal predestineerida või mitte predestineerida. Aga sellest ei tühistu predestinatsiooni kindlus.
Artikkel 7
Kas predestineeritute arv on kindel
Ia q. 23 a. 7 arg. 1 Seitsmenda juurde minnakse nii. Näib, et predestineeritute arv ei ole kindel. Sest arv, mis võib suureneda, ei ole kindel. Aga predestineeritute arv võib suureneda, nagu näib, öeldakse ju 5. Moosese raamatus 1[:11]: Issand, teie vanemate Jumal, tehku teid veel tuhat korda rohkemaks; gloss: see on määratud kindlaks Jumala juures, kes on teadnud, kes on tema omad. Järelikult ei ole predestineeritute arv kindel.
Ia q. 23 a. 7 arg. 2 Peale selle, ei saa omistada põhjendit, miks Jumal määrab ette päästele pigem sellel arvul kui teisel. Aga Jumal ei korralda midagi ilma põhjendita. Järelikult nende arv, kelle Jumal on ette määranud pääsemisele, ei ole kindel.
Ia q. 23 a. 7 arg. 3 Peale selle, Jumala tegevus on täiuslikum kui looduse tegevus. Aga looduse tegudes leidub hea enamikus asjades, puudus ja kuri vähemikus asjades. Nii et kui Jumal määraks päästetavate arvu, oleks päästetavaid rohkem kui äraneetavaid. Millele vastupidine nähtub Matteuse evangeeliumist 7[;13, 14], kus öeldakse: ''lai on värav ja avar on tee, mis viib hukatusse, ja palju on neid, kes astuvad sealt sisse! Kuid kitsas on värav ja ahtake on tee, mis viib ellu, ja pisut on neid, kes selle leiavad.'' Järelikult ei ole Jumal päästetavate armu ette määranud.
Ia q. 23 a. 7 s. c. Aga vastu on see, mis Augustinus ütleb raamatus De correptione et gratia 13: predestineeritute arv on kindel ega saa ei kasvada ega kahaneda.
Ia q. 23 a. 7 co. Vastan: peab ütlema, et predestineeritute arv on kindel. Aga mõned on öelnud, et see on kindel formaalselt, mitte materiaalselt, nagu me ütleksime, et on kindel, et sada või tuhat pääsevad, aga mitte et need või need. Aga see tühistab predestinatsiooni kindluse, mille kohta me juba ütlesime (Artikkel 6). Ja sellepärast peab ütlema, et predestineeritute arv on Jumalale kindel mitte üksnes    formaalselt, vaid ka materiaalselt.
Tuleb aga tähelepanu pöörata sellele, et predestineeritute arvu ei öelda Jumalale kindlaks mitte üksnes teadmise poolest, sellepärast et ta nimelt teab, kui paljud pääsevad (nõnda on Jumalale kindel ju ka vihmapiiskade arv ja liivaterade arv meres); vaid mingi väljavalimise ja määratlemise poolest. Mille tõenduseks tuleb teada, et iga toimija kavatseb teha midagi lõplikku, nagu on näha sellest, mis on ülal [(7, 2, 3)] öeldud lõpmatu kohta. Nimelt, kes tahes kavatseb oma tagajärjes mingit kindlaks määratud mõõtu, mõtleb välja mingi arvu selle olemuslikes osades, mis on iseenesest nõutav terviku täiuse jaoks. Ta ei vali ju iseenesest mingit arvu nendes osades, mis ei ole nõutavad otseselt, vaid ainult muu pärast, vaid sellistes asjades võtab arvu nii, nagu on nõutav muu pärast. Nii nagu ehitaja mõtleb välja maja kindlaks määratud mõõdu, ning ka kindla tubade arvu, mis ta majja tahab teha, ja seina või katuse kindlaks määratud mõõtude arvu, ent ei vali kindlaks määratud kivide arvu, vaid võtab nii palju, kui piisab seina sellise mõõdu täitmiseks.
Nõnda tuleb seega vaadelda Jumala puhul, kogu kogumuse puhul, mis on tema tagajärg. Sest ta on ette määranud, millises mõõdus peab olema kogu universum, ja milline arv on sobiv universumi olemuslikele osadele, millel nimelt on mingil moel korrastatus jäävusele; nimelt kui palju sfääre, kui palju taevakehi, kui palju asjade liike. Aga hävivaid indiviide ei korrastata universumi heaks just nagu algselt, vaid just nagu teiseselt, niivõrd kui neis päästetakse liigi hea. Mistõttu, kuigi Jumal teab kõikide indiviidide arvu, ei ole ometi härgade või sääskede või muu sarnase arv iseenesest Jumala poolt ette määratud, vaid nii palju neid on jumalik ettehoole esile kutsunud, kui palju piisab liikide säilitamiseks.
Aga kõikide liikide seas kõige algsemalt korrastatakse universumi hüve poole mõistusega olendid, kes, kui niisugused, on hävimatud; ja kõige ennemini need, kes jõuavad õndsuseni, kes kõige vahetumalt saavutavad lõppeesmärgi. Mistõttu Jumalale on predestineeritute arv kindel mitte üksnes teadmise poolest, vaid ka mingi algse ettemääramise poolest. Aga päris nii ei ole reprobeeritute arvuga; näib, et nemad on Jumal ettemääranud, äravalitute heaks, kellele kõik tuleb heaks.
Aga selle kohta, mis on kõikide predestineeritud inimeste arv, ütlevad mõned, et nii paljud inimestest pääsevad, kui palju ingleid on langenud. Mõned aga, et nii paljud pääsevad, kui palju ingleid on järele jäänud. Mõned aga ütlevad, et nii paljud inimestest pääsevad, kui palju ingleid on langenud, ja lisaks nii palju, kui palju ingleid on loodud. Aga kõige paremini öeldakse, et ainuüksi Jumalale on teada nende arv, kes on ära valitud ülemise õnne asetamiseks.
Ia q. 23 a. 7 ad 1 Esimese kohta peab niisiis ütlema, et sellest 5. Moosese raamatu sõnast tuleb aru saada käivana nende kohta, kelle Jumal on ette tähistanud praeguse õigluse suhtes. Sest nende arv nii kasvab kui ka kahaneb, mitte aga predestineeritute arv.
Ia q. 23 a. 7 ad 2 Teise puhul peab ütlema, et mingi osa suuruse põhjend tuleb võtta selle osa proportsioonist terviku suhtes. Nõnda on ju Jumala juures põhjend, miks ta on teinud nii palju taevakehi, või nii palju asjade liike, või miks ta on nii palju ette määranud, algsete osade proportsioonist universumi heaks.
Ia q. 23 a. 7 ad 3 Kolmanda puhul peab ütlema, et hüve, mis on proportsionaalne looduse tavalisele olekule, on nagu enamikus asjades; ja selle hüve puudus nagu vähemikus asjades. Aga hüve, mis ületab looduse üldise oleku, leidub nii nagu vähemikus asjades; ja selle hüve puudus nii nagu enamikus asjades. Nii nagu on ilmne, et enamikul inimestel on piisav teadmine oma elu juhtimiseks, vähemikul aga, keda öeldakse toladeks või tobudeks, see teadmine puudub, aga teistega võrreldes on väga väike vähemik neid, kes jõuavad arusaadavate asjade sügava teadmiseni. Seega, kuna igavene õndsus, mis seisneb Jumala kaemuse, ületab looduse tavalise oleku, ja eriti niivõrd kui algpatu rikkumine on selle armust ilma jätnud, on vähemik neid, kes päästetakse. Ja selles ilmneb ka üliväga Jumala arm, et ta tõstab mõned sellesse päästesse, milleni enamik ei jõua looduse tavalise kulu ja kalduvuse poolest.
Artikkel 8
Kas predestinatsioonile võivad kaasa aidata pühakute palved
Ia q. 23 a. 8 arg. 1 Kaheksanda juurde minnakse nii. Näib, et oühakute palved ei saa predestinatsioonile kaasa aidata. Millelegi igavesele ei eelne ju miski ajalik, ning järelikult ei saa ajalik kaasa aidata sellele, mis on midagi igavest. Aga predestinatsioon on igavene. Niisiis, kuna pühakute palved on ajalikud, siis nad ei saa kaasa aidata sellele, et keegi predestineeritakse. Järelikult ei aita predestinatsioonile kaasa pühakute palved.
Ia q. 23 a. 8 arg. 2 Peale selle, nii nagu miski vajab nõu ainult teadmise puuduse pärast, nõnda ka miski vajab abi ainult jõu puuduse pärast. Aga kumbagi neist pole predestineerival Jumalal, mistõttu öeldakse Pauluse kirjas roomlastele 11[:34]: ''Sest kes on ära tundnud Issanda meele? [Kes on aidanud Issanda vaimu?] Või kes on olnud talle nõuandjaks?'' Järelikult predestinatsioonile ei aita kaasa pühakute palved.
Ia q. 23 a. 8 arg. 3 Peale selle, üks ja sama asi on aidatav ja takistatav. Aga predestinatsiooni ei saa keegi takistada. Järelikult ei saa keegi sellele kaasa aidata.
Ia q. 23 a. 8 s. c. Aga vastu on see, mida öeldakse 1. Moosese raamatu 25. peatükis [21. salmis]: Ja Iisak palus Issandat oma naise pärast, sest see oli viljatu; ja Issand kuulis ta palvet ja ta naine Rebeka jäi lapseootele. Aga sellest eostamisest sündis Jaakob, kes predestineeriti. Aga predestinatsioon ei oleks teoks saanud, kui sündi poleks olnud. Järelikult aitavad predestinatsioonile kaasa pühakute palved.
Teised aga on öelnud, et palvete läbi muutub jumalik predestinatsioon. Ja see öeldakse olevat olnud egiptlaste arvamus, kes väitsid, et jumalikku määramist, mida nad nimetasid saatuseks, saab mingite ohverduste ja palvetega takistada. Aga ka selle vastu on Pühakirja autoriteet. Öeldakse ju 1. Kuningate raamatus 15[:29]: edaspidi võitja Iisraelis ei halasta ega kahetse. Ja Pauluse kirjas roomlastele 11[:29] öeldakse: Jumal ei kahetse ju oma armuande ega kutsumist.
Ja sellepärast peab ütlema teisiti, et predestinatsiooni puhul tuleb arvesse võtta kahte asja, nimelt jumalikku ettemääramist ennast ja selle tagajärgi. Niisiis, mis puudutab esimest, siis pühakute palved ei aita predestinatsioonile kuidagi kaasa, sest mitte pühakute palvete läbi ei predestineeri jumal kedagi. Mis aga puutub teise, siis öeldakse, et predestinatsioonile aitavad kaasa pühakute palved ja teised head teod, sest ettehoole, mille osa on predestinatsioon, ei jäta ära teiseseid põhjusi, vaid näeb tagajärjed ette nii, et ka teiseste põhjuste kord oleks ettehoolde võimu all. Niisiis, nii nagu looduslikud tagajärjed nähakse ette nii, et ka need looduslikud põhjused korrastatakse nende looduslike tagajärgede poole, ilma milleta need tagajärjed aset ei leiaks; nõnda ka Jumal predestineerib kellegi pääste nii, et predestinatsiooni korra alla langeb ka see, et miski edendab inimest pääste poole, kas enda või teiste palved või muu hea või miski niisugune, ilma milleta keegi päästeni ei jõua. Mistõttu predestineeritud peavad püüdma hästi tegutseda ja palvetada, sest niisuguste asjade läbi saab predestinatsiooni tagajärg kindlusega teoks. Mille pärast öeldakse Peetruse teises kirjas 1[:10]: olge veelgi innukamad kindlustama oma kutsumist ja äravalimist.
Ia q. 23 a. 8 ad 1 Esimese puhul peab niisiis ütlema, et see põhjend näitab, et pühakute palved ei saa predestinatsioonile kaasa aidata ettemääramise enese suhtes.
Ia q. 23 a. 8 ad 2 Teise puhul peab ütlema, et kedagi öeldakse kedagi aitavat kahte moodi. Ühtemoodi niivõrd kui teine võtab talt vastu jõudu, ja niimoodi aidatakse nõrku, mistõttu Jumalat niimoodi ei aidata. Ja nii saadakse aru sellest: Kes aitab Issanda vaimu? Teistmoodi öeldakse kedagi aitavat kedagi, kui ta sooritab oma töö, nagu teener aitab isandat. Ka niimoodi aitame meie Jumalat, kuivõrd me sooritame oma määratuse, nii nagu on öeldud Pauluse esimeses kirjas korintlastele 3[:9]: Sest Jumala kaastöölised oleme meie. Ja see ei ole jumaliku jõu puuduse pärast, vaid sellepärast, et ta kasutab vahepealseid põhjusi, et korra ilu universumis säiliks, ja et ta ka loodutele edasi annaks põhjuslikkuse väärikuse.
Élisabeth Depardieu
Élisabeth Depardieu (neiupõlvenimega Élisabeth Guignot; sündinud 5. augustil 1941 Pariisi XIV linnaosas) on prantsuse näitleja ja laulusõnade kirjutaja.
Ta abiellus 11. aprillil 1970 Gérard Depardieuga. Paar läks lahku 1990ndate alguses, kuid nende lahutus jõustus alles 2006. aastal. Ta on Guillaume'i (1971–2008) ja Julie Depardieu (1973) ema.
Vendôme'i hertsog
Vendôme'i hertsog on Prantsuse aadlitiitel.
Hertsogi tiitlit on kandnud järgmised isikud:
Moskva vürstiriik
Moskva vürstiriik (Княжество Московское) oli osastisvürsti ja hiljem vürstiriik, mis asutati oletatavasti 1276. aastal ja eksisteeris sellisena aastani 1340, mil Semjon Uhke sai Moskva suurvürstiks ning riik muundus Moskva Suurvürstiriigiks.
Usulahk
Peavoolust eraldunud religioosne liikumine. Eraldumise põhjused on õpetuslikud või vastuolu koguduse võimukorraldusega. Rahvusvaheline määratlus on sektid.
Moskva vürstiriik
Ajalugu
Linna asustuse esmamainimise aastaks loetakse 1147. aastat (Baj 6655. aastal), kui Kiievi suurvürst Juri Dolgoruki pärast piirkonna vallutamist Novgorodi vürstiriigilt kutsus sinna oma venna Novgorod-Severski vürsti Svjatoslav Vladimirovitši kohtumisele, et tähistada nende edukat sõjakäiku Moskva ja Smolenski piirkonnas. 1156. alustati Moskva ja Neglinnaja jõe ühinemiskohale ühele seitsmest Moskva kõrgendikust – Borovitski kõrgendikule kindlustatud linnuse ehitamist, millest kujunes aja jooksul välja Moskva vürstide residents – Moskva Kreml. Vaatamata linnuse rajamisele ei omandanud Moskva asustatud punktina suurt tähendust ning oli vaid üks kindlustatud punktidest Vladimiri-Suzdali vürstiriigis, mida juhtisid suurvürsti asehaldurid. Moskvat kui haldusüksuse keskust on esmamainitud 1276. aastal, kui see eraldati Kuldhordi khaani poolt valitsemiseks 1. Moskva vürstile Daniil Aleksandrovitšile, Vladimiri suurvürsti Aleksander Jaroslavitši pojale.
Usulahk
Ketserlus ja hereesia Euroopas
Arianism - Montanism - Donatism (donatistid) - Monofüsiidid - Paulikiaanlus - Katarlus (katarid) - Albilased - Pelagism (pelagistid) - Apostoolia ?(apostoolikud) - Lollardid - Anabaptism (anabaptistid) Flagellandid - adamiidid - Valdeslased - Hussiidid (kariklased ja taboriidid) - Böömi vennad - Kalvinism - Taboriidid - Valdeslased - jansenistid - Pietism - Baptism - Vt mõisteid: Antitrinitaarid - Protestantism - priilased
Moskva vürstiriik
Ajalugu
Moskva vürstiriigi tähtsus tõusis alles pärast Vladimiri-Suzdali vürstiriigi osalisvürstiriigi vürsti Daniil Aleksandrovitši, Aleksander Jaroslavitši poja valitsemisajal (1263–1303), kui 1277. aastal Kuldhordi khaan kinnitas Moskva vürsti õigusi vürstiriigi valitsemisele. Moskva vürsti Juri Danilovitši (Юрий Данилович Московский) valitsemisajal (1303–1325), liitis Moskva vürstiriigiga 14. sajandi algul pärast järglasteta onupoja Joann Dmitrevitši surma ühe vanima ning suuremat tähtsust omava Põhja-Venemaa linna Pereslavl-Zalesski ja Perejaslavli vürstiriigi, vallutas Rjazani vürstiriigilt Kolomna, saavutades nii kogu kontrolli üle kogu Moskva jõe. Daniili poeg Juri Danilovitš (Juri III Danilovitš) vallutas 1303. aastal juba Smolenski vürstiriigilt Možaiski piirkonna ja 1306. aastal Rjazani vürstiriigilt Kolomna.
Usulahk
Venemaal
Bobogomiilid - Vanausulised - Hlõstid - Molokaanid - Võglased - Filipplased - jooksikud - Skopetsid - Fedossejevlased - Artamonovlased - strigolnikud - Juuditsemine (juuditsejad)
Uued: Vissarionlased
Ameerika (uued) usulahud:
Mormoonid - Jehoova tunnistajad - Kristuse Kogudus
Vaata ka
Denominace Religious denomination Kirkkokunta Dénomination religieuse Denominationes christian Denominasi Kristen Kościoły chrześcijańskie Denominação cristã Деноминация (религия) Деномінація (релігія)
Moskva vürstiriik
Ajalugu
Uue suurvürstiriigi (Moskva suurvürstiriik) pealinnaks määras Ivan I Moskva linna, samuti sai ka Vene Õigeusu Kiriku metropoliidi asukohaks Vladimiri linna asemel Moskva, kui metropoliit Pjotr viis 1326. aastal Kiievi ja kogu Venemaa metropoliidi residentsi lõplikult üle Moskva suurvürstiriiki, Moskva suurvürsti kaitse alla.
1391
1391. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad - 1390. aastad - 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad
Aastad: 1386 1387 1388 1389 1390 - 1391 - 1392 1393 1394 1395 1396
Beloretsk
Beloretsk (baškiiri Белорет) on linn Venemaal Baškortostani Vabariigis, Beloretski rajooni keskus. Linn asub Belaja jõe ääres, 245 km Ufast kagu pool.
Beloretsk on asutatud 1762. aastal, linnaõigused sai 1923. aastal.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Beloretskis 68 806 elanikku, neist venelasi 69,6%, baškiire 18,9%, tatarlasi 8,6% ja muudest rahvustest inimesi 2,9%.
Brandon Hardesty
pisi|Hardesty, [[27. veebruar 2008]] Brandon Allan Hardesty (sündinud 13. aprillil 1987 USA Marylandi osariigis Baltimore'is) on Ameerika näitleja ja juutuuber.
YouTube
Ta pani oma kuulsusele aluse sellega, et hakkas YouTube'i postitama enda uuslavastatud stseene tuntud filmidest, kus mängib kõiki rolle ise; samuti etendas seal enda originaalloomingut. Brandoni loomingut on nimetatud "veebikultuuriks selle parimas mõttes".
YouTube'is alustas Hardesty tegevust 2006. aastal kasutajanimega ArtieTSMITW, mis oli lühend sõnadest "Artie: The Storngest Man in the World" (Artie: maailma tugevaim mees). Tema postitustest pälvisid suuremat tähelepanu uuslavastatud stseenid tuntud filmidest, kus ta mängib kõiki rolle ise. Üks tema populaarsemaid videoid on uuslavastus "Full Metal Jacketi" avastseen, kus ta kehastab sadistlikku mereväedrilli instruktorit, keda originaalis mängis legendaarne R. Lee Ermey.
Filmikarjäär
2008. aastal tegi Hardesty näitlejana filmidebüüdi filmis "Bart Got a Room", kus teiste kõrval mängisid veel William H. Macy, Cheryl Hines ja Alia Shawkat. Märtsis 2009 valiti Brandon nn kuuma piruka seitsmendasse filmi "American Pie Presents: Book of Love" peaossa.
Isiklikku
Hardesty on sündinud Baltimore'is pere noorima lapsena. Hardesty vanemad on teda kirjeldanud kui armsa iseloomuga ja rõõmsameelset, kuid väga introvertset last.
Zastavna
Zastavna (ukraina Заставна) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis, Zastavna rajooni halduskeskus. Zastavna asub Tšernivtsist umbes 27 km põhjas.
Zastavna on rajatud 1589. aastal. Linnaõigused sai 1940. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Zastavna elanikest ukrainlasi 98,33%, venelasi 1,04%, poolakaid 0,25% ja moldaavlasi 0,15%.
Naistejärv
Järve ümbritseb lage raba. Kaldad on turbased, enamasti järsud, loodesopis õõtsikulised. Järv on umbjärv, selle veevahetus on väga aeglane.
Vesi on punakaspruun, nõrgalt läbipaistev.
1390
1390. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad - 1390. aastad - 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad
Aastad: 1385 1386 1387 1388 1389 - 1390 - 1391 1392 1393 1394 1395
Moldaavia ANSV lipp
thumb|Moldaavia ANSV lipp Moldaavia ANSV lipp on Moldaavia ANSV lipp aastatel 1938–1940. Seda kasutati ka 1940–1941 Moldaavia NSV-s. Lipu aluseks on Ukraina NSV 1937. aasta lipp. Lipule lisati rumeeniakeelne Ukraina NSV lühend ja Moldaavia ANSV nimi ukraina ja rumeenia keeles.
PVL-110
PVL-110 on Eesti Piirivalve endine dessantpraam. Laev on ehitatud 1992. aastal Liepājas Lätis. Eesti Piirivalves sai laev nimeks PVL-110.
2006. aasta lõpus taotles Viimsi vald Prangli Saarte Seltsi soovil Siseministeeriumilt laeva tasuta enda kasutusse. 2007. aastal oli Riigikogu majanduskomisjon laeva tasuta võõrandamisega ka nõus, sest piirivalvel laeva enam vaja polnud ning laeva mootoriressurss oli ammendunud.
Prangli Saarte Seltsil oli plaanis hakata laevaga vedama prügi ja muud kaupa, kuid Viimsi vald ja Prangli Saarte Selts ei jõudnud kokkuleppele laevaga seotud kulude katmises.
2009. aastal pani Viimsi vald laeva 190 000-kroonise alghinnaga müüki, kuid määratud tähtajaks ei laekunud ühtegi pakkumist. Seejärel pani vald laeva müüki 90 000-kroonise alghinnaga.
Valuutaturg
Valuutaturg (inglise currency market) on turg, kus kaubeldakse valuutaga.
Valuutaturud:
Valuutaturul osalevad:
Pitkjärv
Pitkjärv (ka: Pikkjärv, Koigi Pitkjärv, Koigi Pikkjärv) on järv Koigi rabas Koigi järvestikus Saaremaa vallas Saaremaal.
Kõige sügavam on järve keskosa. Kaldad on järsud, turbased, põhi kaetud turbamudaga. Järv on nõrga läbivooluga. Kaldajoone pikkus 2425 m. Kõrgus merepinnast 9,7 meetrit.
Predella
Predella on altariretaabli alumine osa, mis toetub otse altarilauale ehk mensale ja on aluseks retaabli põhikorpusele. Reeglina on predella maalitud või skulptuuridega kaunistatud, see võib olla ka avatava kapi kujuline, milles on skulptuurid või reliikviad.
Predella laius ületab enamasti kõrguse väga mitmekordselt ja predellamaaligute kompositsioon on selle formaadiga kohandatud. Näiteks on tänapäeval Baseli kunstimuuseumis asuv Hans Holbein noorema "Kristuse surnukeha hauas" (1521/1522) loodud predellamaalinguks, kuigi pildirüüste tõttu seda kunagi altarisse ei paigutatud.
Välislingid
[http://blog.stephens.edu/arh101glossary/?glossary=predella Predella. – Art History Glossary (inglise keeles, illustratsioon)]
FIFA
''
FIFA (lühend prantsuskeelsest nimest Fédération internationale de football association 'Rahvusvaheline Jalgpalliassotsiatsioonide Föderatsioon'; eesti keeles Rahvusvaheline Jalgpalliliit, Rahvusvaheline Jalgpalliliitude Föderatsioon) on rahvusvaheline jalgpalliföderatsioon.
FIFA peakorter asub Zürichis.
FIFA-l on 211 liiget.
2022. aasta 28. veebruaril teatasid FIFA ja UEFA Venemaa klubide ja rahvuskoondise osalemise peatamisest kõigil rahvusvahelistel võistlustel.
Asutamine
FIFA asutati 21. mail 1904 FIFA esimesel kongressil Pariisis.
FIFA esimeseks presidendiks valiti 23. mail 1904 prantslane Robert Guérin ning asepresidentideks hollandlane Carl Anton Wilhelm Hirschman ja šveitslane Victor E. Schneider.
Jalgpalli maailmameistrivõistlused
Aastal 1905 Londonis toimunud FIFA II kongressil arutati esimest korda jalgpalli maailmameistrivõistluste korraldamist. Plaani kohaselt pidi esimene MM toimuma 1906. aastal Šveitsis. Kui jõudis kätte võistluste registreerumise viimane päev 13. august 1905, selgus, et ei ilmunud ühtegi sooviavaldust.
1924. aasta olümpiamängudel jalgpallis võidu saanud Uruguay esindus tegi avalduse, milles soovis korraldada MM-võistlused juba 1925. aastal. Kuigi FIFA ütles neile ära, ei laitnud maailmaorganisatsiooni esindajad mõtet ja asusid MM-finaalturniiri korraldamisega seotud probleeme lahendama.
15.–26. mail 1928 Amsterdamis toimunud FIFA kongressil võeti häältega 27:5 vastu otsus korraldada jalgpalli maailmameistrivõistlused esimest korda 1930. aastal ning seejärel iga nelja aasta tagant. Veel jäi lahtiseks korraldajamaa, kuid 17.–18. mail 1929 Barcelonas toimunud 18. kongressil anti see õigus Uruguayle.
François Fillon
François Fillon (sündinud 4. märtsil 1954 Le Mansis) on Prantsusmaa poliitik.
Ta oli Prantsusmaa peaminister 17. maist 2007 kuni 15. maini 2012. Ta on erakonna Vabariiklased (varasema nimega Rahvaliikumise Liit) liige.
Prantsusmaa president Nicolas Sarkozy nimetas Filloni valitsuse ametisse 18. mail 2007. Filloni valitsuses oli 15 liiget, lisaks parempoolsetele ka tsentriste ja vasakpoolseid. Välisministriks oli seni sotsialistide hulka kuulunud Bernard Kouchner. Valitsuses oli 3 moslemit, üks neist neeger.
13. novembril 2010 saatis president Sarkozy Filloni valitsuse laiali. Järgmisel päeval määras ta Filloni uue valitsuse peaministriks.
Filloni peetakse mõõdukalt parempoolseks ja tema tagasihoidlikkust meeldivaks vastukaaluks Sarkozy üliaktiivsele, kohati isegi agressiivsele mainele.
Seoses François Hollande'i võiduga 2012. aasta presidendivalimistel esitas Filloni valitsus 10. mail 2012 tagasiastumispalve.
Novembris 2012 toimunud Rahvaliikumise Liidu sisevalimistel kandideeris Fillon edutult erakonna esimeheks, kaotades 0,06 protsendiga erakonna parlamendifraktsiooni esimehele Jean-François Copéle. Fillon keeldus oma kaotust valimistel tunnistamast, nõudis kordusvalimiste läbiviimist ja moodustas protestiks 27. novembril koos oma toetajatega uue parlamendifraktsiooni.
27. novembril 2016 valiti Fillon erakonna Vabariiklased eelvalimiste teises voorus erakonna presidendikandidaadiks 2017. aasta presidendivalimistel, edestades teist endist peaministrit Alain Juppéd.
Drobeta-Turnu Severin
Drobeta-Turnu Severin (kuni 1972. aastani Turnu Severin; ungari keeles Szörényvár, Szörénytornya, saksa keeles Turm Severin) on linn Rumeenias, Mehedinți maakonna halduskeskus. Drobeta-Turnu Severin asub ajaloolises Olteenia piirkonnas, Doonau jõe ääres.
Linna lähedal asub Doonaul Raudvärav.
Mirjam Weichselbraun
pisi|Mirjam Weichselbraun (2016) Mirjam Weichselbraun (sündinud 27. septembril 1981 Innsbruckis) on Austria televisiooni saatejuht ja näitleja.
Väljaspool Austriat on ta tuntud 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse saatejuhina.
Amme jõgi
Amme jõgi on jõgi Eestis, millest valdav osa asub Vooremaal ning lühike suudme-eelne osa Kagu-Eesti lavamaal.
Amme jõge tuntakse ka muude nimede järgi, näiteks Aame, Ame või Amedi jõena. Jõelõik Kaiavere ja Elistvere järve vahel on Kõlajõgi või Kaiavere jõgi.
Amme jõgi saab alguse Kuremaa järvest ja suubub Emajõkke. Jõe pikkus on 58,4 km ja valgla pindala 511,1 km².
Lisajõgedeks on Kõla oja, Nava oja, Kirjasoo peakraav, Vara oja, Preedi oja, Lubja oja, Vedu peakraav, Kõrveküla kraav ja Mudajõgi.
Jõe suudme lähedal asus tsistertslaste Kärkna klooster, mis asutati 1220. aastatel ning purustati 1559.
Jõe alamjooks oli XX sajandi alguses veetee, mis suurema veega sobis puidu parvetamiseks.
Kalastik
Jõest on püütud haugi, angerjat, särge, turba, rünti, tippviidikat, trullingut, lutsu, ahvenat ja võldast. Levinuim ja arvukaim kalaliik on särg.
Jules Rimet
pisi| Jules Rimet (24. oktoober 1873 Theuley-les-Lavoncourt – 16. oktoober 1956 Suresnes) oli Prantsusmaa spordiorganisaator ja FIFA president.
Aastal 1897 alustas Jules Rimet' eestvedamisel tegevust jalgpalliklubi Red Star Club Français (võitis 1920. aastatel neli korda Prantsusmaa karika). Aasta hiljem valiti ta Prantsusmaa kergejõustikukomitee sekretäriks. Kui 1910. aastal pandi alus Prantsusmaa Jalgpalliliigade Assotsiatsioonile, sai Jules Rimet'st organisatsiooni esimene president.
Aastatel 1914–1919 viibis ta mobiliseerituna Prantsusmaa sõjaväes.
Pärast Esimest maailmasõda, 7. aprillil 1919, asutati Prantsusmaa Jalgpalliföderatsioon (FFFA), mille presidenditoolile istus Jules Rimet. Samas töötas ta ka Prantsusmaa Spordiliidu presidendina ja oli riigi olümpiakomitee asepresident.
Juba Rimet' valitsusajal hindasid FIFA liikmed tema tegemisi sedavõrd kõrgelt, et nimetasid 1949. aastal MM-i auhinna Jules Rimet' karikaks.
1921. aastal, kui Rimet alustas tööd FIFA presidendina, kuulus föderatsiooni 20 riiki, kuid 1954. aastal, tema viimasel valitsusaastal, oli FIFA-s juba 85 liiget.
Vaher (perekond)
Vaher (Acer L.) on heitlehiste (mõned on igihaljad) puude ja põõsaste perekond. Sõna Acer tuleneb ladina keelest ning tähendab 'terav', vihjates vahtralehtedele iseloomulikele teravatele tippudele. Perekonna nimetamisel kasutas esimesena sõna Acer prantsuse botaanik Joseph Pitton de Tournefort aastal 1700.
Perekonda liigitatakse mitmesuguselt: kas koos hobukastanilistega (Hippocastanaceae) sugukonda seebipuulised (Sapindaceae) või eraldi enda sugukonda vahtralised (Aceraceae). Kaasaegne, 2009. aastal avaldatud, peamiselt molekulaar-fülogeneetilistel uuringutel põhinev taimede klassifitseerimissüsteem APG III soosib vahtrate perekonna liigitamist seebipuuliste sugukonda. Perekonna tüüpliigiks on mägivaher (Acer pseudoplatanus).
Esimene teadaolev vahtra fossiil Acer alaskense, mis leiti Alaskast, pärineb hilis-paleotseenist ning seda kirjeldasid 1987. aastal paleobotaanikud Jack A. Wolfe ja Toshimasa Tanai.
Botaanilised tunnused
pisi|[[Harilik vaher|Hariliku vahtra (Acer platanoides) tunnused]] Enamik vahtrapuid kasvab 10–45 m kõrguseks, Eestis keskmiselt 25 m. Esimestel aastakümnetel on puu kasv kiire, siis aga aeglustub. Vahtra eluiga on 100–150 (harva 300) aastat. Enamik vahtraliike on heitlehised, kuid mõned Lõuna-Aasia ja Vahemere regiooni liigid on igihaljad. Noores eas sirgub vaher meelsamini varjus, kuid vanemas eas vajab päikest. Siiski on paljud liigid suhteliselt varjutaluvad, mistõttu kasvavad edukalt teises puurindes või alusmetsana.
Vahtrat võrreldakse tammega tema tugevasti harunenud juurestiku tõttu ning seepärast peetakse teda suhteliselt tormikindlaks. Samas on ka vahtral nõrk koht: tüve korduva kaksikharunemise ning puidu hea lõhestatuse tõttu tuleb vanadel vahtrapuudel sageli ette tüveharude murdumist või isegi tormimurdu.
Vahtralehed on vastakud, enamikul liikidel sõrmjad lihtlehed, üksikutel liikidel ka sõrmjad või sulgjad liitlehed, abilehed puuduvad. Alati esineb külgpungadest suurem ladvapung. Külgpungi ümbritsevad lehearmid on ühendatud renni abil või otseselt.
Enamik liike on kahesuguste õitega ühekojalised taimed. Õied on korrapärased, tupp- ja kroonlehti esineb 5 (4–9), tolmukaid on 8 (4–10) ja nad kinnituvad meenäärmetega varustatud diskusele. Emakaid on üks, kahe- harva ühepesalise sigimikuga, igas pesas on kaks seemnealget. Vahtral esineb üks emakakael, mis on kaheks jagunenud emakasuudmega.
Vahtra õievalem:.
Vaher õitseb maikuus, tavaliselt veidi enne lehtimist. Rohelised, kollased, oranžid või punased õied, mis meenutavad tähti on koondunud pöörisjaks, kobarjaks või kännasjaks õisikuks. Propelleri moodi kokkukasvanud kaksiktiibviljad hakkavad puult alla kukkudes keerlema ja kanduvad nii tuulega puust üsna kaugele. Teise maailmasõja ajal arendas USA armee vahtra kaksiktiibvilja põhjal erilised õhusõidukist väljavisatavad varustusekandjad.
Vahtra kromosoomide arv on 2n=26.
Katsetega on näidatud, et ühekojalistel taimedel soodustab emasõite teket jahedus ja lühipäev. Keskkonnatingimuste mõjul võib mõnel populatsiooni isendil areneda peale isas- või emasõite ka hermafrodiitseid ja/või lausa vastassoost õisi. Sellist nähtust on täheldatud ka vahtra eri liikidel.