cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nicodemus Tessin vanem
Elukäik ja töö Rootsis
1636. aastal töötas Tessin kaitserajatiste töödejuhatajana kindral Örnehufwudhi teenistuses. 1641 sai ta ülesandeks koos sekretär Daniel Behmiga koostada kaart Põhja-Rootsis asuva Norrlandi piirkonna linnadest ning koguda andmeid sealsete jõgede ja ojade kohta. 1646. aastal sai Tessin kuningliku tiitli "arhitekt ja ehitusmeister", mille järel asus ta projekteerima kuningakoja ehitisi. Pärast reise Lääne-Euroopas nimetati Tessin 1660. aastal koos Jean de la Valléega Stockholmi linnaarhitektiks. 1667. aastal sai temast ringkonnakohtunik, seejärel olevat ta lahkunud linnaarhitekti ametikohalt. 1674 sai Tessin aadlitiitli ning 1676. aastal nimetati ta kuninglikuks arhitektiks. Aasta enne surma, 1680. aastal, lahkus Tessin oma ametikohtadelt.
Tidö ja Fiholmi loss
1640. aastal võttis Tessin üle Kesk-Rootsis asuvate Tidö ja Fiholmi lossi ehituse lõpetamise, mille mõlemad algsed projektid olid Tessini mentori Simon de la Vallée poja Jean de la Vallée tehtud. Tidö loss on planeeritud Hollandi barokkstiilis, mida iseloomustab askeetlikkus ja sümmeetrilisus, mis rõhutab hoone keskosa. Tessin projekteeris Fiholmi lossi tiivad samuti Hollandi barokkstiilis, ning nende ehitus lõppes 1642. aastal. Lossi peahoone projekteerimist alustas samal aastal arhitekt Simon de la Vallée, kuid seda ei ehitatud. alt=|pisi|Tidö loss Västeråsis
Borgholmi loss
Borgholmi lossi on esimest korda mainitud 12. sajandil. 16. sajandil ehitati see suurte ümberehituste ajal renessansistiilis lossiks. Kalmari sõja ajal hävines loss täielikult. Karl X Gustav lasi Tessinil projekteerida hävinenud lossi asukohale barokkstiilis palee. Palee ehitati vaid osaliselt valmis, Karl XI valitsemisajal aeglustus lossi ehitamise tempo ning 1709. aastal, keset Karl XII sõjakäiku Venemaal, lõpetati ehitustööd täielikult. 1806. aastal puhkes lossis tulekahju, tänapäeval on lossist alles vaid varemed.
Malevlane
Malevlane oli aastatel 1943–1944 Soomes ilmunud eestikeelne ajaleht.
Nicodemus Tessin vanem
Wrangeli palee
Pärast kolmekümneaastast sõda tasustati kindral Carl Gustaf Wrangelit rikkalikult, sõja lõpus ostis kuninganna Kristiina Wrangelile Riddarholmeni saarel asuva tühjaks jäänud Lars Sparre palee. Wrangel otsustas selle ümber ehitada. Algul soovis Wrangel arhitektiks Jean de la Vallée'd. Kuna Valleé oli erinevate projektidega hõivatud, valiti arhitektiks Tessin. Paleed laiendati, olemasoleva ehitise täiendamiseks ehitati lisaks lõunatornile ka samasugune põhjatorn, millele mõlemale ehitati juurde ka tiivad. Kogu hoonel oli algselt rikkalik barokkfassaad, mis hävines 1690. aastate alguses tulekahju käigus.
Malevlane
Malevlane hakkas ilmuma Helsingis 9. detsembril 1943.
Nicodemus Tessin vanem
Drottningholmi loss
alt=|pisi|307x307px|Drottningholmi loss pisi|Tessini loss Stockholmis Tessini tähtsaim teos on Stockholmi lähistel Lovöni saarel olev Drottningholmi loss. Algselt asus samal kohal 16. sajandi lõpus ehitatud kahekorruseline loss, mille tellis kuningas Johan III oma abikaasale Katarina Jagellonikale. 1661. aastal ostis selle kuninganna Hedvig Eleonora, ning samal aastal hävines see tulekahjus. Seejärel telliti Tessinilt uue palee projekt, milles väljenduks Rootsi Kuningriigi tolleaegne võimsus. Lossi ehitus algas 1662. aastal. Tessin projekteeris lossi Prantsuse ja Itaalia barokkstiilis ehitatud paleede järgi. Pärast Tessini surma jätkas tema poeg Nicodemus Tessin noorem lossi ehitust. Drottningholmi loss on alates 1981. aastast kuningapere ametlik residents, nüüdisajal elavad Drottningholmis kuningas Carl XVI Gustav ja kuninganna Silvia.
Malevlane
Vastutav toimetaja ja peatoimetaja oli Eino Parikka. Toimetuse koosseisus olid Heinrich Mark, Arvo Horm, Voldemar Kures, veidi hiljem ka Valev Uibopuu.
Nicodemus Tessin vanem
Kalmari katedraal
1660. aastal alustati Kalmari katedraali ehitust. Selleks sai Tessin inspiratsiooni barokk-kirikutest, mida ta Roomas näinud oli. Katedraal on ehitatud Rootsi Suurvõimu ajastu stiilis, mida iseloomustavad rikkalikult kaunistatud hauad, epitaafid ja rikkusest särav altar. Kalmari katedraal on üks tähtsamaid barokinäiteid Rootsis. Katedraali interjöör on ehitatud üles luteri usu põhimõtetel, kus altar on interjööri fookuspunkt. Altari projekteeris Tessini poeg Nicodemus Tessin noorem 1704. aastal. 1681. aastal peeti katedraalis esimene matusetalitus, sinna maeti šoti päritolu kaupmees ja kantsler David Heijock. Sel ajal oli kiriku ehitus veel pooleli. Valmis olid ehitatud vaid esimese korruse seinad ja kirikuruumi kattis ajutine katus. Kiriku ehitus katkestati Skåne sõja ajal kolmeks aastaks. Pärast sõda jätkati ehitust, kirik valmis aastal 1703. Kalmari katedraal on üks parimini säilinud barokk-kirikuid Põhja-Euroopas.
Malevlane
Malevlane tõi informatsiooni Eestist ja andis rindeteateid. Viimane number (nr 33) ilmus 16. septembril 1944.
Nicodemus Tessin vanem
Perekond
pisi|Nicodemus Tessin noorem|295x295px pisi|Kalmari katedraal Kalmari keskväljakul Tessini poeg Nicodemus Tessin noorem oli samuti arhitekt, ta õppis oma isa käe all ja täiendas teadmisi ka Roomas ja Pariisis. Tessin noorem võttis üle isa ameti Stockholmi linnaarhitektina ning Drottningholmi lossi arhitektina. Ta ehitas aastatel 1692–1700 Stockholmi Itaalia renessansi stiilis Tessini lossi, millega to soovis demonstreerida oma jõukust, haridust ja staatust. Pärast kuningalossi mahapõlemist projekteeris Tessin noorem praeguse barokkstiilis Stockholmi kuningalossi.
Priit Nigula
Priit Nigula (Priit Nigula on pseudonüüm, sünninimega Friedrich Nikolai; 21. november 1899 Peterburi – 9. juuni 1962 Tallinn) oli eesti dirigent.
1918. aastal lõpetas ta Jekaterinburgi muusikakooli, seejärel õppis Moskva konservatooriumis klaverit.
Aastatel 1916–1923 oli ta Jekaterinburgi, Irkutski ja Moskva ooperiteatri kontsertmeister.
Aastatel 1942–1962 oli ta Estonia teatri dirigent (1944–1951 peadirigent). Aastatel 1942–1944 oli ta ka üks Ringhäälingu orkestri dirigente.
Ta on maetud Tallinna Siselinna kalmistule.
Hjalmar Collin
Hjalmar Collin (1891–1987) oli Taani diplomaat.
Ta teenis Taani täievolilise ministrina Hiina Vabariigi juures. Kuigi ta oli alguses akrediteeritud rahvuslaste Kuomintangi valitsuse juurde, mida juhtis Chiang Kai-shek ja mis asus siis Chongqingis, sundisid Taanit okupeerinud Saksa võimud teda 1941. aasta augustis tunnustama Nanjingis asunud Jaapani-meelset nukuvalitsust Hiina Reorganiseeritud Rahvuslik Valitsus. Seega töötas Collin Taani esindajana Wang Jingwei režiimi juures Nanjingis kuni Teise maailmasõja lõpuni septembris 1945.
Pergine Valsugana
thumb| thumb|Pergine Valsugana valla paiknemine Trento provintsis thumb|Raekoda
Pergine Valsugana (saksa: Fersen im Suganertal; kohalikus murdes: Pèrzen) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 9 km Trentost idas. 2010. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 20 474 inimest ja valla pindala on 54,4 km².
Geograafia
Pergine Valsugana vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Assizzi, Brazzaniga, Buss, Canale, Canezza, Canzolino, Casalino, Centrale, Ciré, Costa, Costasavina, Fontanabotte, Fratte, Guarda, Ischia, Madrano, Masetti, Masi Alti, Masi di Mezzo, Maso Canela, Maso Frizzi, Maso Gretter, Maso Grillo, Maso Pianezza, Maso Poper, Maso Puller, Maso Toldi, Maso Ungherle, Maso Vigabona, Nogaré, Pissol, Pozza, Riposo, Roncogno, Santa Caterina, San Cristoforo al Lago, San Vito, Serso, Susà, Valar, Valcanover, Valle, Viarago, Vigalzano, Visintainer, Zava ja Zivignago
Pergine Valsugana külgneb järgmiste valdadega: Baselga di Piné, Trento, Fornace, Sant'Orsola Terme, Civezzano, Frassilongo, Vignola-Falesina, Novaledo, Levico Terme, Tenna, Altopiano della Vigolana, Caldonazzo ja Calceranica al Lago.
Carl Spitzweg
thumb|Carl Spitzwegi [[maal "Raamatukoi"]] Carl Spitzweg (5. veebruar 1808 – 23. september 1885) oli saksa romantistlik maalikunstnik ja luuletaja.
Teda peetakse üks kõige olulisemaks biidermeieri ajastu kunstnikuks.
Tema tuntumate maalide hulka kuuluvad "Vaene luuletaja" (1839) ja "Raamatukoi" (1850).
left|thumb|Carl Spitzwegi maal "Vaene luuletaja" left|thumb|Carl Spitzwegi maal "Geoloog"
Lubań
Lubań on mitme koha nimi:
E (täpsustus)
E võib tähendada järgmist:
Heinrich Zollinger
pisi Heinrich Zollinger (22. märts 1818 Feuerthalen, Šveits – 19. mai 1859 Kandangan) oli Šveitsi botaanik.
Aastatel 1837–1838 õppis ta Genfi ülikoolis botaanikat, kuid pidi õpingud rahaliste raskuste tõttu katkestama.
Aastal 1842 asus Zollinger elama Jaava saarele, kus ta töötas botaanikaaias ja tegi väikseid teaduslikke ekspeditsioone. Ta läks 1848 tagasi Šveitsi, kuid 1855 naasis ta  koos abikaasa ja kahe lapsega Jaavale.
Zollinger suri malaariasse.
Tema autorinime märgitakse kujul Zoll.
Karussõstar
Karussõstar ehk sõstik (Ribes × nidigrolaria) on sõstraliik, musta sõstra, haralise karusmarja ja karusmarja hübriid. (Ribes × nidigrolaria = Ribes nigrum × Ribes divaricatum × Ribes uva-crispa). Karussõstart ei tasu sassi ajada ka Eestis kasvava Musta Neegusega mis on ainult musta sõstra ja karusmarja hübriid (Ribes nigrum × Ribes uva-crispa), erinevalt Mustast Neegusest ei ole karussõstral okkaid.
Hübriid on saadud teadaolevalt Saksamaal, maailmas tuntakse teda nimega Josta, milles on ühendatud saksakeelsete sõnade Johannesbeere ('sõstar') ja Stachelbeere ('karusmari') algusosad. Omadusi on taim pärinud mõlemalt ristlusvanemalt: lehed meenutavad karusmarja lehti, kuid on suuremad; okasteta, nagu sõstar; võrsed sarnanevad musta sõstra võrsetega; paljundada saab nagu musta sõstart; viljad on vahepealse suurusega, hapukad, valminult mustad.
Sordid
Levinumad sordid on 'Josta' ja 'Kroma'.
Auguste Beernaert
Auguste Marie François Beernaert (26. juuli 1829 Oostende, Madalmaad – 6. oktoober 1912 Luzern, Šveits) oli Belgia jurist ja poliitik.
Vojevood (film)
"Vojevood" on Poola Kuningriigis 1912. aastal valminud tummfilm.
Auguste Beernaert
Beernaert õppis Louvaini, Pariisi, Berliini ja Heidelbergi ülikoolides.
26. oktoobrist 1884 kuni 26. märtsini 1894 oli ta Belgia peaminister, 30. jaanuarist 1896 kuni 18. juulini 1900 Belgia Esindajatekoja esimees. Ta esindas Belgiat 1899. ja 1907. aasta Haagi rahukonverentsidel.
1909. aastal anti talle ja Paul Henri Benjamin d'Estournelles de Constant'ile Nobeli rahuauhind.
Sensa
Sensa oli Ajakirjade Kirjastuse poolt Eestis frantsiisilepingu alusel välja antud ajakiri.
2015. aastani andis seda välja Äripäeva Kirjastus.
Ilmumine lõppes 2018. aasta veebruaris.
Jānis Zālītis
pisi|Jānis Zālītis Jānis Zālītis (15. juuli/27. juuli 1874 Sausnēja vald, Võnnu kreis – 9. detsember 1919 Riia) oli Läti ja Venemaa Keisririigi poliitik. Ta oli IV Riigiduuma liige, aastal 1915 oli ta Läti rahvusväeosade organiseerija. Aastal 1917 oli ta Riigiduuma Ajutise Komitee ja Ajutise Valitsuse komissar, ta osales Riiklikul nõupidamisel Moskvas, kus nõudis Lätile autonoomiat ja Läti alade ühendamist üheks administratiivseks üksuseks. Aastatel 1918–1919 oli ta Läti Ajutise Rahvanõukogu (Läti iseseisvuse väljakuulutanud ajutise parlamendi) liige ja selle esindaja Skandinaavias. 6. detsembrist 1918 kuni 19. juulini 1919 oli ta esimene Läti kaitseminister.
Ta lõpetas aastal 1895 Riia Vaimuliku Seminari. Aastal 1901 lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Seejärel asus ta tööle Riiga vandeadvokaadi abina. Aastast 1910 töötas ta vandeadvokaadina Riias, oli tegev Riia Läti Seltsi teadmiskomisjonis.
Aastal 1912 valiti ta IV Riigiduuma liikmeks. Duumas olles kuulus ta progressistide fraktsiooni ja Progressiivsesse blokki; ta valiti eelarve-, töölisküsimuse, kohtureformide (oli komisjoni ettekandja), kohaliku omavalitsuse, kohustusõiguse (oli komisjoni sekretär) ja kooskõlastamise komisjoni. Kirjutas alla 51-le seadusprojektile, 25-le arupärimise avaldusele ja ühele avaldusele. Aastal 1915 oli ta Läti rahvusväeosade organiseerija. Aastal 1917 oli ta Riigiduuma Ajutise Komitee ja Ajutise Valitsuse komissar, ta osales Riiklikul nõupidamisel Moskvas, kus nõudis Lätile autonoomiat ja Läti alade ühendamist üheks administratiivseks üksuseks.
Aastatel 1918–1919 oli ta Läti Ajutise Rahvanõukogu (Läti iseseisvuse väljakuulutanud ajutise parlamendi) liige ja selle esindaja Skandinaavias. 6. detsembrist 1918 kuni 19. juulini 1919 oli ta esimene Läti kaitseminister. Ta oli Läti Radikaaldemokraatliku Partei liige.
Jānis Zālītis suri 9. detsembril 1919 Riias ja ta on maetud Riia Vennaskalmistule.
Schlüsselburgi linnus
Ajalugu
Linnust on esimest korda mainitud 1323. aastal.
Aastatel 1612–1702 kuulus linnus rootslastele.
Linnus on arvele võetud Venemaa kultuurimälestisena. 1990. aastal kanti linnus UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Pettnau
Pettnau on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas.
Vald paikneb 16,7 km Innsbruckist läänes Innist põhjas Telfsi ja Zirli vahel. See asub keskmiselt 628 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 10,78 km².
Vallas on seitse osa ja see asutati 1291. aasta paiku.
1. jaanuaril 2016 elas seal 993 inimest.
Kohalikud vaatamisväärsused on St. Georgskirche (Püha Jüri kihelkonnakirik), mis ehitati aastal 1090, ja Mellaunerhof, mis on vanim võõrastemaja Tiroolis.
Anthony Leggett
pisi Sir Anthony James Leggett (sündinud 26. märtsil 1938 Londonis) on Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide füüsik.
Alates 1983. aastast töötab ta Illinoisi Ülikoolis.
2003. aastal anti talle, Aleksei Abrikossovile ja Vitali Ginzburgile Nobeli füüsikaauhind panuse eest ülijuhtivuse ja ülivoolavuse uurimisse.
Abatia americana
Abatia americana on puuliik pajuliste sugukonna perekonnast Abatia.
Seda kirjeldas esimesena George Gardner, praeguse nime sai 1872 August Wilhelm Eichlerilt (Carl Friedrich Philipp von Martius, Flora brasiliensis, 13: I. 510).
Sünonüümid on Raleighia americana Gardn., Abatia tomentosa Mart. ex Eichl. ja Abatia brasiliensis Baill.
Richard Edward Taylor
Richard Edward Taylor (2. november 1929 – 22. veebruar 2018) oli Kanada füüsik.
1990. aastal anti talle, Henry Kendallile ja Jerome Friedmanile Nobeli füüsikaauhind.
Richard Viidalepp
Richard Voldemar Viidalepp (aastani 1935 Viidebaum; 23. jaanuar 1904 Nurmsi, Mäo vald, Järvamaa – 3. juuni 1986 Tartu) oli eesti rahvaluuleteadlane.
Aastail 1947–1979 töötas ta ENSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudis.
Ta on hulgaliselt kogunud kui ka korraldanud rahvaluule kogumist.
Isiklikku
Tema poeg on Jaan Viidalepp. Ta oli Ants Viidalepa onu ja Signe Kivi vanaonu.
Helsingi valimisringkond
thumb|150px|AsendHelsingi valimisringkond (soome keeles Helsingin vaalipiiri, rootsi keeles Helsingfors valkrets) on üks Soome Vabariigi kolmeteistkümnest valimisringkonnast Soome parlamendivalimistel.
Helsingi valimisringkond asutati 1952-l aastal. See on ka ainuke valimisringkond Soomes, mis koosneb ainult ühest linnast.
Helsingi valimisringkonnast valitakse 2023. aasta parlamendivalimistel 23 parlamendiliiget 200–st. Enne seda valiti 22 liiget.
Elu24
Elu24 on Postimehe meelelahutus- ja seltskonnauudiste portaal.
2019. aasta suve seisuga oli Elu24 Kroonika ja Õhtulehe ees Eesti populaarseim seltskonnauudiste keskkond.
Muska lahing
Muska lahing oli sõjaline kokkupõrge, mis toimus 27. augustil 1701 Rootsi ja Vene vägede vahel.
Eellugu
Peale Venemaa tsaari Peeter I üle Narva lahingus saavutatud võitu suundus Rootsi kuninga Karl XII peaarmee Laiusele talvekorterisse, kust see 1701. aasta mais Kuramaa poole lahkus. Rootsi peavägede lahkumise järel jäi Eestimaa kaitsmine Wolmar Anton von Schlippenbachile, kelle käsutuses olid vaid väiksemad ja kehvemad väekoondised, mis sisaldasid ka maakaitseväge, aadlilipkondi ja garnisonisõdureid.
Kuigi Rootsi väed Kagu-Eestis olid Karli peavägedest nõrgemad, sooritasid nad mitmeid rüüsteretki Vene territooriumile. Augusti algul sooritas ooberstleitnant Hans Heinrich von Lieven 200 musketäri ja 100 ratsanikuga ühe sellise rüüsteretke Vene aladele. Retke ajal tappis ta palju Vene moonamuretsejaid ning võttis ka hulga hobuseid kaasa.
Lahing
27. augustil 1701 sooritas Liewen uue rüüsteretke, seekord oli tal kaasas 200 musketäri ja 50 ratsameest. Selle väega tungis ta Petseri lähedale ja sundis venelaste eelväed oma laagrisse taganema. Osad talupojad süütasid Treski küla põlema, kuna seal olevat vaenlaste magasin olnud. Peale retke lõppu liikus Lieven oma vägedega tagasi, kuid teda hakkas jälitama mitme tuhande mehe suurune Vene ratsavägi.
Mõlemad osapooled said kokku Muska-nimelise veski juures (ilmselt Põlvamaal), kus rootslased asusid heale kaitsepositsioonile. Sellest hoolimata pidid Rootsi väed taganema, kuna venelased olid üle jõe tulnud ning neid selja tagant ründama hakanud. Rootsi sõdurid aga suutsid ennast ümber oraniseerida, venelaste haardest läbi murda ja alates varahommikust kuni kella kaheni vaenlasi tagasi hoida.
Langenud
Venelaste poolel langes 150 meest, palju hobuseid jäi ka rootslaste kätte.
Rootsi poolel langes 29 meest, 14 sai haavata.
Apollon (jõumees)
pisi|Õnnetus esinemisel, kui Apollon hoidis kinni kahte autot Apollon (sünninimega Louis Uni; jaanuar 1862 Marsillargues – 18. oktoober 1928 Évreux) oli prantsuse jõumees.
Ta oli tuntud oma jõulise haarde ja tugevate randmete poolest. Ta surus ülepea kaks rongiratast koos isetehtud kangiga, mis kaalus 166 kg. Legendi järgi suutis ta ka vaakumi lahti tõmmata.
Agde'i vald
Agde [agd] on vald Lõuna-Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. Vald on tuntud turismikeskusena.
Rannikul on kolm paikkonda: Le Grau d'Agde, La Tamarissière (seda võidakse pidada ka Le Grau d'Agde'i osaks) ja Le Cap d'Agde.
Somme'i departemangu haldusüksuste loend
Somme'i departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. Vallad Abbeville ja Amiens on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Abbeville
Abbeville-Lõuna kanton Abbeville-Põhja kanton Ailly-le-Haut-Clocher' kanton Ault'i kanton Crécy-en-Ponthieu' kanton Friville-Escarbotin' kanton Gamaches'i kanton Hallencourt'i kanton Moyenneville'i kanton Nouvioni kanton Oisemonti kanton Rue' kanton Saint-Valery-sur-Somme'i kanton
Montdidier
Ailly-sur-Noye' kanton Montdidier' kanton Moreuili kanton Rosières-en-Santerre'i kanton Roye' kanton
Péronne
Albert'i kanton Bray-sur-Somme'i kanton Chaulnes'i kanton Combles'i kanton Hami kanton Nesle'i kanton Péronne'i kanton Roiseli kanton
Vibuhäll
pisi|[[Valgevenes kasutatud vibuhäll]] Vibuhäll on häll, mille kereks on kas vitsvõrule või raamile tõmmatud riie, õhukesest lauast ovaalne nõu, piklik peergkorv või laudkast.
Paigaldus
Eesti alal rippus vibuhäll talutoas ema magamisaseme juures lakke kinnitatud umbes 3 m pikkuse kasepuust lati (nimetati vibu, võru murdes nõder) küljes. Tööajal kiikus imik heinamaal või põllul vibuhällis, mis paigaldati kohapeal, ka puuoksa külge.
Kasutamine
Kask sobis vibuks tema painduvuse ja sitkuse tõttu. Hälli ülemiste nurkade külge kinnitati neli nööri, millega see vibu otsa riputati. Kasest vibu jämedus valiti nii, et häll õõtsuks sobival kõrgusel. Vibu ots pisteti lae ja tala vahele ning toetati keskosas lakke kinnitatud konksule või kinnitati nööriga rippuma aampalgi külge. Hälli alumises servas oli põrandani nöör, mille otsa oli seotud kepp. Kui jalaga kepile vajutada, hakkas häll kiikuma ning ema sai käsi kasutada muu töö tegemiseks.
Hälli otsad olid kergelt kaarja kujuga. Hälli tõsteti kaare- või südamekujuliste avauste abil, mis olid lõigatud otsalaudade servadesse.
Jukstaglomerulaarrakud
pisi|Jukstaglomerulaarrakk mikroskoobiga vaadatuna Jukstaglomerulaarrakud on paljude selgroogsete loomade neerude päsmakeste toomasoonte seina rakud, mis komplekteerivad ja säilitavad reniini.
Jukstaglomerulaarrakud vabastavad reniini vastusena füsioloogilisele stiimulile, nagu hüpotensioon, hüpokaleemia, vererõhu langus ning veremahu vähenemine ja β-adrenergiliste retseptorite stimulatsioon jt.
Reniini vabastamine aktiveerib reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemi.
Aleksandr Deineka
Aleksandr Deineka (vene keeles Александр Александрович Дейнека; 20. mai (vkj 8. mai) 1899 Kursk – 12. juuni 1969 Moskva) oli Nõukogude maalikunstnik, illustraator, graafik ja skulptor. Ta on XX sajandi Vene kunsti säravamaid ja olulisemaid meistreid.
Elulugu
Deineka sündis raudteeveeremi lukksepa perekonnas ning kasvas üles lihtsates oludes. Kurski põhikoolis õppides oli Deinekal kirg tehnoloogia ja matemaatika vastu, ta unistas isegi inseneriks saamisest. Samal ajal tegeles ta Kurski kunstnike stuudios joonistamisega. Deineka õppis Harkovi Riiklikus Kunstikoolis (vene keeles Харьковское государственное художественное училище) M. Pestrikovi juures (1915–1917).
Kui koolitöö veebruarirevolutsiooni tõttu katkes, läks Deineka tagasi Kurskisse, kus ta aitas oma perekonda toetada. Deineka sai tööd tütarlastegümnaasiumis joonistamisõpetajana ja Kurski teatris kunstnikuna. Ta õppis aastatel 1920–1925 VHUTEMAS-is (vene keeles ВХУТЕМАС, Высшие художественно-технические мастерские), kus tema õpetajateks olid I. Nivinski ja V. Favorski. Kunstniku loomingulises kujunemises oli suure tähtsusega suhtlemine Vladimir Favorskiga, samuti kohtumised Vladimir Majakovskiga.
Deineka oli üks neid kunstnikke, kes kujundas 1930.–1950. aastate Moskva näo. Ta tegi palju tööd uute hoonete, näiteks Moskva Riikliku Ülikooli, Kremli kongresside palee ja Moskva metroo Majakovski jaama kunstiteostega kaunistamiseks. Deineka teoseid eksponeeriti ka Veneetsia biennaalil.
Aastatel 1928–1930 õpetas Deineka Moskvas Kõrgemas Kunsti- ja Tehnikainstituudis (Высший художественно-технический институт (ВХУТЕИН) ), 1930–1934 Moskva Polügraafia Instituudis (Московский государственный университет печати имени Ивана Фёдорова (МГУП) ), 1934–1946 ja 1957–1963 Venemaa Kunstide Akadeemia juures asuvas Surikovi-nimelises Moskva Riiklikus Akadeemilises Kunstiinstituudis] (Московский государственный академический художественный институт имени В. И. Сурикова при Российской академии художеств (МГАХИ имени В. И. Сурикова) ), 1945–1953 (kuni 1948 direktorina) Moskva Tarbekunsti ja Dekoratiivkunstide Instituudis (Московская государственная художественно-промышленная академия имени С. Г. Строганова (МГХПА им. Строганова) ), 1953–1957 Moskva Arhitektuuriinstituudis (ФГБОУ ВО «Московский архитектурный институт (государственная академия)», lühend МАрхИ ).
Deineka õpilased olid näiteks Andrei Vasnetsov, Klavdija Tutevol, Nikolai Jasinenko, German Tšerjomuškin, Isabella Agajan, Vladimir Perejaslavets.
Deineka suri 12. juunil 1969 ja maeti Moskva Novodevitšje kalmistule (maatükk nr 7).
Looming
1920. aastate keskel valmisid kunstniku esimesed maalid "Jalgpall", "Enne kaevandusse laskumist" ja "Tekstiilitöölised", mis väljendasid kunstirühmituse OST (vene keeles ОСТ, ka ОХСТ, Общество художников-станковистов) vaateid. See kunstnike ühendus pidas tänapäevaseks kõike, mis eristas uut Venemaad "eilsest": tööstuse esiletõus, sotsiaalsed ümberkorraldused, uus mõtlemisviis. Deineka lahkus sellest seltskonnast 1928. aastal. Tema raamatugraafikat, illustratsioone, karikatuure, plakateid eristas jõud ja veenvus. Tema skulptuurid olid sageli sporditeemalised. Deineka töötas palju ja edukalt monumentaalmaali valdkonnas, näiteks lõi ta paneelid NSV Liidu paviljoni jaoks Pariisi maailmanäitusel (1937) ja Moskva metroojaamade mosaiikplafoonid (1938–1943).
Deineka teosed asuvad muuhulgas Aleksandr Deineka nimelises Kurski Riiklikus Maaligaleriis (Курская государственная картинная галерея имени А. А. Дейнеки; sisaldab umbes poolteist tuhat eksponaati ja hõlmab kunstniku loomingu kõiki perioode), Riiklikus Tretjakovi Galeriis, Riiklikus Vene Muuseumis , Vene Realistliku Kunsti Instituudis (Институт русского реалистического искусства).
Carl August Reinhold Töpffer
Carl August Reinhold Töpffer (ka Carl August Reinhold Toepffer; 10. juuni/22. juuni 1831 Tartu – 23. juuli/4. august 1887 Tartu) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1851–1854. Prooviaastal oli ta Tarvastu Peetri koguduses Paul Carlblomi juures. Ordineeriti 8. juunil/20. juunil 1858 Riias õpetajaks.
Oli aastatel 1858–1859 Tartu, Pärnu ja Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1860–1887 oli ta Kursi Maarja-Eliisabeti koguduse õpetaja, olles aastatel 1884–1887 veel Tartu praostkonna praost.
Lubań (Valgevene)
left|thumb|Vana Lubań Lubań (ka Ljuban) on linn Valgevenes Minski oblastis, Lubańi rajooni halduskeskus. Linn asub pealinnast Minskist 152 kilomeetri kaugusel.
Lubańis on kergetööstus ja toiduainetetööstus, valmistatakse ehitusmaterjale ja töödeldakse lina. Linnas on ka kalamajand.
Linnas on muuseum. Vaatamisväärsusteks on veel XX sajandi alguses ehitatud pühaku maja ja sünagoog (viimases asub praegu muusikakool).
Ajalugu
Esimest korda mainitakse asulat aastal 1566, toona asus seal Navahrudaki vojevoodkonda kuulunud alev. Lubań oli osa Słucki vürstiriigist, mis kuulus Olelkowiczitele, seejärel aga Radziwillidele.
Poola jagamisel läks Lubań aastal 1793 Venemaa koosseisu. Alev hakkas kuuluma Minski kubermangu ja Babrujski kreisi. Aastal 1828 läks see Wittgensteinide valdusse. Aastast 1846 hakkas asula kuuluma riigile.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Lubań Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai 1924. aastal rajoonikeskus. Aastal 1966 rajati linna lähedale Aresa jõele suur veehoidla. Aastast 1968 on Lubań linn.
Lina Fjodorova
pisi|Lina Fjodorova ja [[Maksim Miroškin 2015. aasta juunioride iluuisutamise maailmameistrivõistlustel Tondiraba jäähallis Foto: Ave Maria Mõistlik, 4. märts 2015 ]] Lina Aleksejevna Fjodorova (vene keeles Лина Алексеевна Фёдорова; sündinud 20. detsembril 1997 Moskvas) on Venemaa iluuisutaja.
Iluuisutamist tutvustas talle vanaema, kui Lina oli 4-aastane. Esialgu osales Lina naiste üksiksõidus, kuid 2009. aastast Maksim Miroškiniga paarissõidus.
Miroškiniga saavutas ta 2012. aasta noorte taliolümpiamängudel teise koha ja 2015. aasta juunioride iluuisutamise maailmameistrivõistlustel pronksi.
Ohis
Ohis' vald on vald Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Aisne'i departemangus.
Hiina Rahvavabariigi peaminister
Hiina Rahvavabariigi Riiginõukogu peaminister on Hiina Rahvavabariigi keskvalitsuse juht ja kõrgeim avalik teenistuja. Enne tänapäevast valitsusjuhi institutsiooni täitis selle kohuseid aastatel 1949–1954 Rahva Keskvalitsuse Valitsuse Haldusnõukogu peaminister.
Ametlikult valib peaministri president ja Riiklik Rahvakongress kinnitab ta ametisse. Praktikas valitakse peaminister Hiina Kommunistlikus Parteis samamoodi nagu HKP Poliitbüroo. Nii presidenti kui peaministrit valitakse iga viie aasta tagant, peaminister saab oma ametiaega pikendada ühe korra, presidendil sellist piirangut ei ole. Peaminister on alati kuulunud ka Hiina Kommunistliku Partei Poliitbüroo Alalisse Komiteesse.
11. märtsist 2023 on peaministrina ametis Li Qiang.
Elusolevad ekspeaministrid
Märtsis 2023 oli ekspeaministritest elus kolm.
Märkused
<references group="märkus"/>
Keskööl
"Keskööl" on Lorimer Johnstoni poolt Ameerikas 1913. aastal loodud tummfilm.
Venemaa õhu- ja kosmosejõud
Õhu- ja kosmosevägede moodustamine
1. augustil 2015. aastal reorganiseeriti senised Venemaa õhujõud ja Venemaa kosmoseväed ühiseks uueks väeliigiks Venemaa õhu- ja kosmosevägedeks. 1997. aastal oli juba liidetud Venemaa õhuvägedega õhukaitseväed, ÕKV raketi- ja kosmosekaitsejõud aga oli liidetud strateegiliste raketivägedega. pisi|300px|Strateegiline [[pommitaja|pommituslennuk Tupolev Tu-95]] pisi|300px|Ülehelikiirusega pommituslennuk [[Tupolev Tu-22M]] pisi|300px|[[Ülehelikiirusega strateegiline kontinentidevahelise lennukaugusega pommituslennuk Tupolev Tu-160]] pisi|300px|Ülehelikiirusel lendav [[püüdurhävitaja Mikojan-Gurevitš MiG-31]]
Venemaa õhuväed
Venemaa õhujõudude koosseisus oli viis õhuarmeed:
Nyenskansi linnus
pisi|Nyenskansi linnus (esiplaanil) ja [[Nyeni linna (Ohta jõe vastaskaldal) makett]] Nyenskansi linnus (vene Ниеншанц, rootsi Nyenskans) oli linnus Rootsi Ingeri alal Nyeni linnas Ohta jõe ühinemiskohas Neeva jõega (praeguse Peterburi territooriumil).
Linnus ehitati 1611.
1702 vallutas linna ja linnuse Peeter I. Hiljem jäi linn ja linnus rajatava Peterburi linna alla.
Carl Frederik Aagaard
pisi|C. F. Aagaardi autogrammiga foto pisi|[[Peter Most. C. F. Aagaardi foto. Kuninglik Raamatukogu, Kopenhaagen]] pisi|[[Vilhelm Tillge. C. F. Aagaardi foto. Kuninglik Raamatukogu, Kopenhaagen]] Carl Frederik Aagaard (29. jaanuar 1833 Odense – 2. november 1895 Kopenhaagen) oli taani maalikunstnik.
Koos vennaga töötas Karl Frederik algul graveerijana, hiljem sai temast Hilkeri assistent. Dekoratsioonimaalis oli tal hiljemgi väljapaistvaid saavutusi. Koos Hilkeriga dekoreeris ta Põllumajanduskõrgkooli ja Kopenhaageni ülikooli vestibüüli; viimase ta hiljem restaureeris. Koos Heinrich Hanseniga maalis ta Wilhelm Marstrandi piltide ümbrust Roskilde toomkiriku Christian IV kabelis. Iseseisvalt dekoreeris ta muu hulgas Studenterforeningeni, Frijsenborgi, Dagmarteatreti saali ja Nationali kontserdisaali.
Aastal 1857 olid Aagaardi tööd esimest korda väljas ühel ühisnäitusel. Need olid väga menukad.
Aastatel 1869 tegi Aagaard pika reisi Šveitsi ja Saksamaale ning 1870–1871 ja 1875–1876 Itaaliasse. Nendelt reisidelt tõi ta kaasa palju visandeid, mille järgi ta hiljem ateljees maalis õlimaalid. Üks näiteid on suur maal "Väljavaade teatrist Taorminas" (kuulus kammerhärra Treschowile). Reisil tegi ta ka dekoratsioonimaale, sealhulgas Pompeis. Aagaardi motiivid on mitmekesised: "Šveitsi mägimaastik" (kuulub Taani monarhile), "Metsajärv Hellebækis", "Møns Klint" säravas päikesevalguses, "Ähvardav äikesetorm", pilvine taevas kuuvalguses.
Akadeemikuna aastast 1874 juhtis ta koos Vilhelm Kyhniga vastuseisu Ferdinand Meldahli ettepanekule anda näitustel esinevatele kunstnikele suurem mõju. Aastal 1892 sai Aagaard professori tiitli.
Stockholmis Rahvusmuuseumis on üks tema kevadmaastik 1882. aastast.
Aagaard maeti Holmeni kalmistule.
Isiklikku
1858. aastal abiellus ta viiuldaja Pierre Theodore Pio ja Hansine Vilhelmine Thomseni tütre Anna Emile Eline Pioga.
Anti Haugas
Anti Haugas (sündinud 10. oktoobril 1992 Võrus) on eesti poliitik ja ettevõtja, XV Riigikogu liige. Ta on alates 2011. aastast Eesti Reformierakonna liige.
Carl Frederik Aagaard
Isiklikku
Aagaard elas Kopenhaagenis Rosenvængeti asumi Østerbro linnaosas villas Rosenvængets Allé 46, mille ta laskis projekteerida arhitekt Vilhelm Dahlerupil 1875. aastal. Maja ette seadis arhitekt vanad piirikivid Kuninglikust Teatrist. Maja võeti 1977. aastal kaitse alla.
Anti Haugas
Ta on lõpetanud põhikooli Haridus- ja Teadusministeeriumi kiitusega Võru Kesklinna Koolis. 2012. aastal lõpetas ta Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi, kus lõpetas matemaatika ja inglise keele eriklassi. 2021. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonnas halduskorralduse eriala.
Carl Frederik Aagaard
Aagaardi portreed
Aagaardi on joonistanud Constantin Hansen (joonistus on Frederiksborgmuseetis).
Aagaardi on portreteerinud Carl Wentorf (1880; portree on Charlottenborgis) ja Peder Mønsted.
Anti Haugas
2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Anti Haugas Võru-, Valga- ja Põlvamaal Eesti Reformierakonna nimekirjas ja kogus 186 häält.
Carl Frederik Aagaard
Aagaardi portreed
Ludvig Brandstrupi tehtud Aagaardi büst on Kunstnerforeningenis 18. novembrist 1897.
Anti Haugas
2017. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel oli ta Eesti Reformierakonna Võru linnapeakandidaat. Ta saavutas 239 häälega linna teise tulemuse.
Anti Haugas on Võru Spordikooli võrkpalliosakonna kasvandik, tema treeneriteks on olnud Urmas Tali ja Aksel Saal. Ta on silma paistnud ka aktiivse abipolitseinikuna. 2018. aastal saavutas ta koos Aigar Kalnapenkisega Lõuna Prefektuuri abipolitseinike kutsemeistrivõistlustel teise koha.
Määratlemata kodakondsusega isikud Eestis
Määratlemata kodakondsusega isikud Eestis on tüüp kodakondsuseta isikuid Eestis, kellel pole Eesti kodakondsust ja kes ei ole pärast NSV Liidu lakkamist kasutanud võimalust, et saada endale NSV Liidu järglasriigi Venemaa Föderatsiooni kodakondsust, kuigi neil on olnud selleks võimalus.
2020. aasta 1. juuli seisuga elas Eestis 69 993 määratlemata kodakondsusega isikut. Nende arv on olnud pidevas langustrendis. Näiteks 2011. aastal elas Eestis 84 494, 2006. aasta lõpul aga 125 799 määratlemata kodakondsusega isikut. Kodakondsuseta isikute arv Eestis väheneb Eesti kodakondsuse omandamise, mõne teise riigi kodakondsuse omandamine ja inimeste surma tõttu.
Woldemar Reinhold Kentmann
Woldemar Reinhold Kentmann (2. mai 1873 Kuusalu – 12. aprill 1942 Leszno) oli Eesti vaimulik.
Määratlemata kodakondsusega isikud Eestis
2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 31. detsembri 2021 seisuga 66 592 määratlemata kodakondsusega isikut (35 486	meest ja 31 106 naist). Neist 60 olid alla 15-aastased, 1138 15-29-aastased, 24 068	30-49-aastased, 22 096 50-64-aastased ja 19 230 65-aastased ja vanemad.
Määratlemata kodakondsusega isikute arv on viimase kümne aastaga vähenenud 30 000 isiku võrra. Uusi määratlemata kodakondsusega noori lisandub vähe. Kui aastal 2010 elas 1. juuli seisuga 1914 määratlemata kodakondsusega inimest, kel oli vanust 15 eluaastat või vähem, siis 2020. aasta 1. juuli seisuga elas Eestis vaid 133 määratlemata kodakondsusega inimest, kel vanust 18 eluaastat või vähem.
Woldemar Reinhold Kentmann
Oli Eestimaa vikaarõpetaja. Aastatel 1901–1906 oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, 1906. aastal ülemõpetaja Tallinnas, aastatel 1908–1918 õpetaja Peterburi Peetri koolis. 1918. aastal oli koolivalitsuse ametnik Pärnus.
Aastatel 1919–1933 oli ta kirjastuse direktor ja toimetaja, ajalehtede Revalsche Zeitung ja Estländische Zeitung für Heimat und Fortschritt väljaandja.
Põgenes Eestist 1939. aastal. Elas Suur-Poola vojevoodkonnas Lissas (praegu Leszno), kus ta ka suri.
Isiklikku
Tema vend Wilhelm Kentmann oli Kullamaa ja Peterburi Peetri koguduse õpetaja ning Eestimaa viimane kindralsuperintendent. Isa Woldemar Friedrich Kentmann oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja. Tema abikaasa Anna Marie isa Carl August Pezold oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja, abikaasa vend Wilhelm Dietrich Pezold oli Lihula ja Kirbla koguduse õpetaja.
Kuninglike Õhujõudude marssal
Kuninglike Õhujõudude marssal (inglise keeles Marshal of the Royal Air Force, lühendatult Marshal of the RAF ja MRAF) on Suurbritannia õhujõudude kõrgeim auaste.
Kirjeldus
Erinevalt teistest inglise lennuväes kasutatud marssaliauastetest on see tegelik marssaliauaste (viietärni auaste). Maaväes vastab sellele feldmarssali ja mereväes laevastikuadmirali auaste. Sellest madalam on õhujõududes lennuväe peamarssal (Air Chief Marshal). Auaste kehtestati 1919. aastal. Rahuajal on seda antud lennuväeohvitseridele Kaitsestaabi ülemaks (Chief of the Defence Staff) määramisel ja erru läinud lennuväe staabiülematele (Chief of the Air Staff), kes ülendati sellesse auastmesse oma viimasel teenistuspäeval. 1990. aastatel toimunud kaitsekulutuste kärbete tõttu on marssali auastme üldisest andmisest loobutud, kuid sellesse on võimalik siiski tõusta sõja ajal, kuningliku perekonna liikmetel ja mõnedel teenekatel sõjaväelastel monarhi äranägemisel. Aastatel 1927–2017 on see auaste antud 27 isikule.
Maksim Miroškin
pisi|[[Lina Fjodorova ja Maksim Miroškin 2015. aasta juunioride iluuisutamise maailmameistrivõistlustel Tondiraba jäähallis Foto: Ave Maria Mõistlik, 4. märts 2015 ]] Maksim Romanovitš Miroškin (vene keeles Максим Романович Мирошкин; sündinud 22. mail 1994 Jekaterinburgis) on Venemaa iluuisutaja.
Lina Fjodorovaga saavutas ta paarissõidus 2012. aasta noorte taliolümpiamängudel teise koha ja 2015. aasta juunioride iluuisutamise maailmameistrivõistlustel pronksi.
Suhhoi Su-30
KnAAPO toodab algselt Hiina müümiseks konstrueeritud, kuid hiljem ka Indoneesiasse, Ugandasse, Venezuelasse ja Vietnami müüdud mudeleid Su-30MKK ja Su-30MK2. Kuna KnAAPO oli lähedalt seotud ka Su-35 konstrueerimisega, on Su-30MKK ja Su-30MK2 sisuliselt 1990ndate keskpaiga Su-35 kahekohalised variandid. Hiina versioonil on vanem kuid kergem radar ning seetõttu rohkem kandevõimet. Sellel hävitajal on võimekus nii õhuüleolekuks kui rünnakuteks ning lääne lennukitest meenutab see Ameerika Ühendriikide McDonnell Douglas F-15E Strike Eagle'it.
Irkutis toodeti lennukeid peamiselt NSV Liidu õhukaitsevägedele ning Su-30 varajases arendusstaadiumis pandi tehasele ülesandeks toota kahekohalisi treeninglennukeid Su-27UB. Kui India avaldas huvi osta lennukeid Su-30, töötati Irkutis välja Su-27UB edasiarendus Su-30MKI. Selle mudeli edasiarendused on Su-30MKM, Su-30MKA ja Su-30SM, mis arendati vastavalt Malaisiale, Alžeeriale ja Venemaale. Venemaa õhuvägi kasutab mudelit Su-30 ning on tellinud edasiarendust Su-30SM.
Gammafunktsioon
pisi|Reaalarvude gammafunktsiooni graafik pisi|Kompleksarvude gammafunktsioon: heledus vastab funktsiooni väärtuse moodulile, värvus argumendile pisi|Kompleksarvude gammafunktsiooni moodul Gammafunktsioon ehk Euleri gammafunktsioon ehk teist liiki Euleri integraal \Gamma on üks erifunktsioon matemaatilises analüüsis ja kompleksmuutuja funktsioonide teoorias. Gammafunktsiooni võib positiivse reaalarvu x jaoks defineerida integraalina
See on transtsendentne analüütiline funktsioon ja rahuldab funktsionaalvõrrandit
mida saab näidata ositi integreerimise abil.
seega interpoleerib \Gamma üht faktoriaali rööplüket.
Gammafunktsiooni saab üheselt jätkata meromorfseks funktsiooniks Gaussi tasandile \mathbb{C}. Seal ei ole tal nullkohti ega mittepositiivsetel täisarvudel lihtsaid poolusi, seega on 1 / \Gamma täisfunktsioon.
Gammafunktsioon on aluseks gammajaotuseks nimetatavale tõenäosusjaotusele.
Esituskujud
Funktsiooni \Gamma(x) otsese definitsiooni kõigi argumentide jaoks annab gammafunktsiooni korrutisesitus Gaußi järgi,
mille positiivsete reaalarvude jaoks andis juba Euler 1729. Sellest tuletatud on 1 / \Gamma esitus Weierstraßi korrutisena:
Euleri integraalesitusel on üks ilus variant juhtumil, kus ning :
Sellest esitusest saab näiteks elegantselt tuletada Fresneli integraalvalemid.
Ernst Eduard Kummer esitas 1847 logaritmilise gammafunktsiooni arenduse Fourier' reaks:
seda nimetatakse ka Kummeri reaks. Juba 1846 leidis Carl Johan Malmstén sarnase rea:
Ajalugu
Gammafunktsiooni varaseimaks definitsiooniks peetakse Daniel Bernoulli kirjas Christian Goldbachile 6. oktoobrist 1729 antud definitsiooni:
mille Gauß 1812 taasavastas üldisemal, kompleksarvude juhtumil (nimetatud kirjad avaldati alles 1843). 8. jaanuaril 1730 kirjeldas Euler kirjas Goldbachile järgmist integraali faktoriaali interpoleerimiseks, mille ta oli 28. novembril 1729 ette kandnud Venemaa Teaduste Akadeemiale:
Seda definitsiooni eelistas Euler hiljem kasutada, ta läheb asendusega t = -\log x üle kujule.
Adrien-Marie Legendre võttis 1809 funktsiooni sümbolina kasutusele kreeka suurtähe \Gamma (gamma). Gauß kasutas 1812 funktsiooni sümbolina tähte \Pi (pii) nõnda, et  ning seega ka \Pi(n) = n! mittenegatiivse täisarvulise n-i korral. See tähistus ei läinud käibele.
Aleksandr Akimov
pisi| Aleksandr Akimov (2016)
Rabakalised
Sellesse sugukonda kuulub Eestis rabades kasvav rabakas.
Aleksandr Akimov
Aastatel 2002–2007 oli Akimov Sahha (Jakuutia) Vabariigi asepresident ja 2007–2013 Sahha (Jakuutia) Vabariigi esindaja Venemaa Föderatsiooni presidendi juures.
Haridus- ja töökäik
1995. aastal kaitses ta Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Riigiteenistuse Akadeemia teadusnõukogu ees majandusdoktori kraadi väitekirjaga "Регулирование социального развития региона в условиях становления рыночной экономики".
2001. aastal anti talle professori kutse.
Akimov on töötanud sovhoosi peaökonomisti (1978–1979) ja direktorina (1982–1983). Aastatel 1983–1986 oli ta ÜLKNÜ Jakuudi Oblastikomitee esimene sekretär ja 1989–1990 NLKP Jakuudi Oblastikomitee põllumajandusosakonna juhataja. Aastatel 1992–1997 töötas ta Sahha sotsiaalministrina, 1999–2002 Sahha valitsuse esimehe esimese asetäitjana, 2002–2007 Sahha (Jakuutia) Vabariigi asepresidendina.
Aastatel 2007–2013 oli Akimov Sahha (Jakuutia) Vabariigi esindaja Venemaa Föderatsiooni presidendi juures ja 2013. aastast kuulub ta Föderatsiooninõukogu koosseisu.
Paul Polansky
pisi|Paul Polansky, 2011 Paul Polansky (17. veebruar 1942 Mason City – 26. märts 2021) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik ning Balkani ja Ida-Euroopa mustlaste ehk romade õiguste eest võitleja.
Ta sündis tšehhi ja saksa immigrantide perekonnas.
Polansky õppis Marquette'i Ülikoolis ajakirjandust, ajalugu ja retoorikat. 1990. aastate alguses asutas ta Ameerika Ühendriikides Tšehhi ajaloo uurimiskeskuse ning osales mitmetel Ameerika ja Euroopa inimõiguste alastel teaduskonverentsidel Ida-Euroopas.
Nasdaq Balti börs
Nasdaq Balti börs (inglise keeles Nasdaq Baltic) on Baltikumis tegutsev väärtpaberibörs, mis koondab Tallinna, Vilniuse ja Riia börse. Börs kuulub Nasdaq, Inci gruppi ja on üks osa Nasdaq Nordicu börsist. Balti börsil saab kaubelda siin noteeritud aktsiate, võlakirjade ja börsil kaubeldavate fondidega. Turu ametlik kauplemisvaluuta on euro. Börsi reguleeritud turu moodustavad Balti põhinimekiri ja Balti lisanimekiri. Lisaks on börsil võimalik kaubelda siinsel First Northi turul noteeritud aktsiate ja võlakirjadega. First North on alternatiivne turg Nasdaq Nordicu börsidel. Börsi üldnimi on NASDAQ OMX Baltic.
Nasdaq Balti börsi järelevalvet teostavad kohalikud finantsjärelevalve ametid (Eestis Finantsinspektsioon, Lätis The Financial and Capital Market Commission, Leedus Leedu Keskpank).
Nasdaq Balti börsi suurus
2023. aasta 31. juuli seisuga oli Nasdaq Balti börsil noteeritud ettevõtete väärtus kokku ehk turuosa 10,616 miljardit eurot (+0,4% võrreldes eelneva kuu lõpu seisuga). See moodustab umbes 0,6% Nasdaq Nordicu börsi mahust. Balti börsi siseturgude turuosa on järgnev :
2023. aasta juulis tehti Nasdaq Balti börsil ühes päevas keskmiselt tehinguid 1,6 miljoni euro väärtuses (aktsiad, võlakirjad ja fondid kokku).
Olulisemad Nasdaq Balti börsil noteeritud aktsiate hinnaliikumisi iseloomustavad indeksid
OMX Baltic Benchmark GI – koosneb suurimatest ja enim kaubeldud aktsiatest Nasdaq Balti väärtpaberiturul ning hõlmab kõiki valdkondi. Selle koosseisu korrigeeritakse kaks korda aastas.
Tootja subsideerimise ekvivalent
Tootja subsideerimise ekvivalent (inglise Producer Support Equivalent (PSE)) on põllumajanduspoliitikat iseloomustav suurus, mis iseloomustab rahaliste ülekannete osa produkti hinnas maksumaksjalt ja tarbijalt tootjale.
Nasdaq Balti börs
Olulisemad Nasdaq Balti börsil noteeritud aktsiate hinnaliikumisi iseloomustavad indeksid
OMX Baltic 10 (OMXB10) – on kaubeldav indeks, mis koosneb 10-st Nasdaqi Balti väärtpaberiturul kõige aktiivsemalt kaubeldud aktsiast. Ühe väärtpaberi osakaal on maksimaalselt 15%. Indeksi koosseisu korrigeeritakse kaks korda aastas.
Tootja subsideerimise ekvivalent
Uuem nimetus: Producer support estimate
Nasdaq Balti börs
Enim kaubeldud aktsiad
Ettevõtted, kelle aktsiatega on enim kaubeldud 2023. aastal (käibe alusel, enim kaubeldud ettevõte on reastatud esimesena, 31. juuli seisuga):
Tootja subsideerimise ekvivalent
Tootja toetuse näitarv
Nasdaq Balti börs
Enim kaubeldud aktsiad
Aastate lõikes oli börsi enim kaubeldud aktsiad:
Tootja subsideerimise ekvivalent
Tootja subsideerimise ekvivalent moodustas OECD maade keskmisena 41–42%. Kõrgeim on see Šveitsis – 80%.
Eesti tootja subsideerimise ekvivalent oli enne Euroopa Liitu astumist üks maailma madalamaid, ulatudes 9%-ni.
Nasdaq Balti börs
Enim kaubeldud aktsiad
=== Suurima turuväärtuse langusega ettevõtted (2022. aastal) === Kajastab ettevõtteid, kes olid börsil kogu 2022. aasta jooksul.
Suurimad maaklerteenuse pakkujad
Eraldiseisvaid üksusi vaadates on börsi suurim maaklerteenuse pakkuja LHV Pank. Tehingute rahalisest mahust tehakse 38% ja tehingute arvust 47% LHV Panga maaklerteenust kasutades.
Vaadates ühe kontserni üksusi summaarselt, siis on börsi suurim maakleriteenuse osutaja Swedbank (Swedbanki Eesti, Leedu, Läti ja Rootsi üksuste maaklerteenust kasutades tehtud tehingute rahaline maht moodustab 39% börsi käibest ja 40% tehingute arvust). SEB Panga kontserni kuuluvate üksuste kaudu tehakse tehinguid mahus, mis moodustab 20% kogu börsi rahalisest tehingumahust (7% tehingute arvust). Ülejäänud maaklerite turuosa moodustab igaühel vähem kui 3% börsi tehingute rahalisest mahust ja ka arvust.
Ķikuri (Ļaudona vald)
Ķikuri on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Ļaudona vallas.
Ķikuri asub valla lääneosas Aiviekste jõe kaldal. Ķikuri tamm on looduskaitse all.
Mõkolajivi kobarpommitamine
13. märtsil 2022 pommitasid Venemaa relvajõud 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse Mõkolajivit kobarlahingumoonaga, tappes üheksa tsiviilisikut.
Ohvrid ja kahjustused
Rünnakus hukkus üheksa tsiviilisikut, kes seisid tänaval sularahaautomaadi juures järjekorras. Plahvatused kahjustasid ka maju ja tsiviilhooneid. Human Rights Watch analüüsis juhtunut ja leidis, et Vene väed kasutasid Smertši ja Uragani kobarlahingumoona tihedalt asustatud aladel.
Sõjakuritegevuse analüüs
Kuna need relvad ei vali tiheasustusaladele lastes ohvreid siis kirjeldas Human Rights Watch nende kasutamist kui võimalikku Venemaa sõjakuritegu.
Danske Bank
Danske Bank on Taani päritolu panganduskontsern, mille üks haru lõpetas 2019. aastal tegevuse Eestis.
2011. aastal oli Danske Bank 454. kohal Fortune Global 500 nimekirjas, mis loetleb maailma suurimaid ettevõtteid aastatulu alusel.
Danske Bank Baltikumis
Danske Bank A/S Eesti filiaal kujunes varem Eestis tegutsenud krediidiasutusest, pank kandis varem nimesid Eesti Forekspank (30.06.1992–20.01.1999) ja Optiva Pank (21.09.1999–28.12.2000). 29. detsembril 2000 nimetati AS Optiva Pank AS Sampo Pangaks.