cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eduard Sõrmus
Esimese viiuli sai ta kuueaastaselt kingituseks ning esimese viiulimänguõpetuse külarätsepalt ja kohaliku keelpilliansambli juhilt Gustav Puksilt. 1902. aastal asus ta viiulimängu õppima Peterburi konservatooriumis viiulipedagoog Leopold Aueri klassis, kuid oli sunnitud revolutsioonilise tegevuse tõttu Peterburist lahkuma. Hiljem täiendas ta end 1910. aastal Berliinis ja 1913. aastal Pariisis.
Laurence Henry Hicks
pisi|Laurence Henry Hicks Laurence Henry Hicks (1912–1997) on Nauru riigihümni "Nauru Bwiema" muusika autor.
Ta oli austraallane.
Eduard Sõrmus
Ta õppis aastatel 1900–1902 Tartu Ülikoolis õigusteadust ning 1904–1905 Peterburi Ülikoolis ajalugu ja filosoofiat.
Sõrmus osales 1905–1907 revolutsioonides, toimetas Peterburi eesti bolševistlikku ajalehte Edasi.
Esines kontsertidega Põhjamaades, Eestis, Venemaal, Saksamaal ja Inglismaal, ühendas viiulimängu poliitilise agitatsiooniga. Muuhulgas väitis ta Saksamaal "Tuljakut" esitades, et see on vene töölislaul.
Alates 1936. aastast elas Moskvas. Suri valgeveresusse (verevähki). Maeti Moskvas Novodevitšje kalmistule.
Timothy Jarman
Timothy Michael Jarman (sündinud 28. august 1985 Inglismaal) on eesti muusik ja poplaulja.
Timothy Jarman osales 2008. aastal telesaatesarjas "Eesti otsib superstaari". Ta langes välja teises finaalsaates ja sai 9. koha.
Ta on õppinud tšello ja klaveri eriala muusikakoolis.
Inglismaalt Eestisse kolinult elas ta Viljandis, kuid 2008. aastal abiellus ja kolis Pärnusse.
Harku tasandik
Harku tasandik on Eesti meretasandik, mis asub Tiskre–Kadaka paekalda, Nõmme liiviku ja Veskimäe kõrgendiku vahel.
Pikkus umbes 7, laius 2,5 km. Tasandik laiub viimase jääaja ja Läänemere setetega täitunud vagumuse kohal, mis enne seda oli aluspõhja lõikunud umbes 145 sügavuselt. Tasandikul paikneb Harku järv ja voolab Tiskre oja, samuti on seal luited, mis on esinduslikumad Nõmme liiviku jalamil.
Harku tasandik hakkas merest kerkima Antsülusjärve taandumise ajal, umbes 9000 aastat tagasi.
Ants Mölder
Ants Mölder (27. detsember 1939 Lõetsa, Muhu vald – 4. jaanuar 2009) oli eesti skulptor.
Ta õppis 1948–1955 Hellamaa algkoolis ja 1955–1959 Orissaare Keskkoolis. 1959/1960. õppeaastal õppis ta Tartu Kunstikoolis puitehistöö erialal ning astus 1960. aastal Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituuti, mille lõpetas 1966. aastal skulptuuri erialal. Seejärel töötas ta samas skulptuurikateedris õppeala meistri ja laborandina. Alates 1969. aastast osales näitustel, ta on esindanud Eesti skulptuuri Riia skulptuurikvadriennaalidel ning korraldanud isiku- ja grupinäitusi.
Alates 1973. aastast tegutses ta vabakutselise kunstnikuna. Alates 1974. aastast oli Eesti Kunstnike Liidu liige.
Looming
Ta on Tartus Raadi pargis asuva II maailmasõjas hukkunute memoriaalkompleksi autor (koos arhitekt Rein Luubiga). 1982. aastal valmis tal arhitekt Karl Burmani 100. sünniaastapäeva mälestustahvel Raua tänav 39 elamule, 1986. aastal Tuglase 100. sünniaastapäevaks mälestuskivi Friedebert Tuglase majamuuseumi aias Nõmmel. Kudjape memoriaal sõjaväekalmistu (arhitekt Hans Kõll). 1974. aastal II maailmasõja memoriaalkompleks Pärnu-Jaagupis. 1998. aastal taastas ta Juhan Raudsepa loodud (ning hiljem vandaalide lõhutud) Koeru Vabadussõja mälestussamba.
Olulise osa tema loomingust moodustasid mälestusmedalid. Neist tuntuimad on loodud Johann Köleri ja Rudolf Tobiase mälestuseks. Tema loodud on ka 1975. aastast pärinev Ants Lauteri nimeline teatriauhind.
Viimastel eluaastatel viljeles Ants Mölder vahakujude žanri. Tuntuim tema modelleeritud vahakuju on Lennart Meri täisfiguur, lisaks valmistas ta veel üle 45 vahast büsti.
Kladno
pisi|Linna asend Kladno (saksa keeles Kladen) on statutaarlinn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas, Kladno ringkonna keskus. Asub Prahast 25 km loodes.
Ants Mölder
Isiklikku
Ants Mölder oli abielus skulptor Aime Kuulbusch-Mölderiga.
Kladno
Kladnot on kirjalikult esmamainitud 1318. aastal.
Kladnost on pärit Zdeněk Miler, Jaromír Jágr, Ivan Huml, Anton Cermak, Vladimír Kameš, Jakub Voráček, Michael Frolík ja Petr Pithart.
Linna jäähokiklubi Rytíři Kladno on 6-kordne Tšehhoslovakkia meister.
Frédéric Mistral
Frédéric Mistral [freder'ik mistr'al] (provansi keeles Josèp Estève Frederic Mistral, Mistrali ortograafias Frederi Mistral; 8. september 1830 Maillane (Maiano), Provence, Prantsusmaa – 25. märts 1914 Maillane) oli provansi (oksitaani) luuletaja. 1904. aastal jagas ta Nobeli kirjandusauhinda Hispaania näitekirjaniku José Echegaray y Eizaguirrega.
Mistral oli pühendunud provansi keele ja kultuuri edendamisele. Tema peateos on provansikeelne poeem "Mireio", mis avaldati 1859 ja on pühendatud prantsuse kirjanikule ja poliitikule Alphonse Lamartine'ile. Poeem tõlgiti umbes 15 Euroopa keelde, prantsuse tõlke tegi Mistral ise. 1863. aastal esietendus selle alusel loodud Charles Gounod' ooper "Mireille". 1906. aastal nimetati poeemi järgi asteroid 594 Mireille.
Oluline osa Mistrali elutööst oli leksikograafiline ja keelekorralduslik. Ta koostas mahuka oksitaani keele sõnaraamatu "Lou Tresor dóu Félibrige", mis ilmus kahes köites 1878–1886 ja on tänini kõige ulatuslikum provansi sõnaraamat. Kakskeelne (prantsuse-oksitaani) sõnaraamat hõlmab kõiki oksitaani keele harusid, sh provansi keelt. Ühtlasi lõi Mistral provansi keelele uue ortograafia, nn Mistrali ortograafia.
Tõreska
Tõreska on küla Harju maakonna Kuusalu vallas.
Frédéric Mistral
Mistral oli üks seitsmest provansi kultuuritegelasest, kes asutasid 21. mail 1854 provansi kultuuri edendamiseks organisatsiooni Félibrige, mis tegutseb tänini. Liikumine kaasas ka katalaani luuletajaid, kelle tegevus Hispaanias oli tollal riiklikult tõrjutud. Oma osa Nobeli auhinnarahast kulutas Mistral Arles'i muuseumi Museon Arlaten loomiseks, kus paikneb suurim Provence'i rahvakultuuri kogu.
Lisaks Nobeli auhinnale pälvis Mistral ka Auleegioni ordeni, mis on erandlik juhtum, kuna seda antakse teenete eest Prantsusmaa ees, Mistrali tegevus oli aga rõhutatult provintslik.
1943. aastal avati Mistrali kodukülas Maillane'is majas, kus Mistral elas 1875. aastast kuni surmani 1914. aastal, tema majamuuseum.
NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi 4. valitsus
'''NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi 4. valitsus' (vene keeles 4-е Управление НКВД СССР'') oli Teise maailmasõjas aastatel 1941–1943 tegutsenud nõukogude luure- ja diversioonitegevuse keskasutus.
Loomise algetapid
Luure- ja diversioonitegevuses oli NSV Liidu riiklikes julgeolekuorganites 4. valitsuse eellasteks Pavel Sudoplatovi juhitud NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi rahvakomissari juures asuv Erigrupp (Особая группа при наркоме), 3. oktoobril 1941, moodustati erigrupist NSV Liidu SaRKi 2. osakond ning 18. jaanuaril 1942 NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi 4. valitsus. Pärast 1943. aasta nõukogude julgeolekuorganite reorganiseerimist, kui SARK-ist lahutati riikliku julgeoleku eest vastutavad allüksused NSV Liidu Riiklikuks Julgeoleku Rahvakomissariaadiks ning moodustati SARK-i 4. Valitsuse baasil NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi 4. valitsus, mida juhiks oli jätkuvalt Pavel Sudoplatov.
Nõukogude Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi 4. valitsus tegeles Teise maailmasõja ajal vaenlase tagalas asuvate diversandiüksuste töö juhtimisega ning nende kaudu luureinformatsiooni kogumisega. Teise maailmasõja ajal saadeti Saksa vägede tagalasse ligi 14 000 luurajat ja diversanti, kellest 500 olid välismaalased.
Pärast Teise maailmasõja lõppu tegeles NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi 4. valitsuse järglane NSV Liidu RJRK-i ja NSV Liidu RJM-i 4. valitsus, Ukrainas ning Balti riikides vastupanuvõitluses mahasurumise ja hävitamisega, kuni 1954. aastani, millal loodi NSV Liidu RJM-i ning NSV Liidu Siseministeeriumi 5. osakonna ja 4. valitsuse jõudude liitmise teel moodustati NSV Liidu RJK 4. Valitsus, mille ülesandeks oli rahvusliku vastupanuliikumise ja välismaiste luureteenistuste vaheliste sidemete avastamine ning tõkestamine. Valitsus ja osakonnad liiduvabariikides likvideeriti 1960. aastal.
NSV Liidu SARKi 2. osakond, 1941–1942
18. jaanuaril 1942 moodustati vastavalt NSV LIisu SARKi käskkirjale nr 00145 NSV Liidu SARKI IV valitsus, mille ülesannetena loetleti: "Eriülesannete täitmine vaenlae tagalas ja samuti vaenlase territooriumil asuvate tööstusettevõtete ja muude tähtsate ehitiste rivist väljaviimisele suunatud ürituste organiseerimine ja läbiviimine".
NSV Liidu SARKi 4. valitsus, 1942–1943
4. Valitsuse keskaparaati kuulus 113 töötajat.
NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi territoriaalorganites olid Valitsustes 4. osakonnad, kes vastutasid 4. Valitsuse pädevuses olnud ülesannete täitmise eest oma teeninduspiirkonnas.
NSV Liidu RJRKi 4. valitsus, 1943–1946
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi 4. valitsus, 1943–1946
NSV Liidu RJMi 4. valitsus, 1946–1953
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeerium 4. valitsus, 1946–1953. 18.7.1952 toimus struktuurimuudatus. (1952)
Isikkoosseis
4. Valitsuse luure- ja diversandigruppide koosseisu tuumikuks oli Nõukogude Liidu parimad sportlased ja üle maailma kokku kogutud "kodutud" välismaa kommunistid ja internatsionalistid (Saksamaalt, Hispaaniast jne), samuti suurel hulgal noori vabatahtlikke, kelle väljaõppekeskuseks oli 27. juunil 1941 Üksik eriotstarbeline motolaskurbrigaad (Отдельная мотострелковая бригада особого назначения (ОМСБОН).
Brigaadi 1. polk oli formeeritud välismaa kommunistid ja internatsionalistidest; 2. polk aga maailmatasemel nõukogude sportlastest (laskjad, maadlejad, poksijad, suusatajad jne).
Brigaadi ülem Dmitri Nikolajevitš Medvedjev, ülema asetäitja Nikolai Koroljov
Võsaülane
Võsaülane (Anemone nemorosa) on tulikaliste sugukonda ülase perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaimeliik.
Levila ja kasvukohad
Levinud peaaegu kogu Euroopas, puudub Islandil, Lapimaal ja enamikul Pürenee poolsaarest. Eestis sage.
Kasvab leht- ja segametsades, võsastikes, puisniitudel. Eelkõige salu- ja laanemetsas. Varjulembene ülane eelistab parasniisket huumusrikast mulda.
Eestis on võsaülane ülaste perekonnast levinuim.
Liigikirjeldus
pisi|left pisi|Ülase vili Ilma õiteta on ta väga sarnane kollase ülasega. Erinevust võib tähelepanelikumal vaatlemisel märgata lehtedes: kollasel ülasel on lehtede üksikud osad kitsamad kui võsaülasel. Samuti on võsaülase õie alusel olevad lehed pikema rootsuga. Ülasel on üks juurmine leht. Ka ülase õis on ebatavaline. Tupplehed moodustavad valge ümbrise mitmele tolmukale ja emakale, kroonlehti ülasel aga üldse ei ole.
Võsaülane paljuneb kahel viisil. Risoomi külgedel asuvad harud moodustavad pungasid, millest kasvavadki uued taimed. Teatud aja möödudes kaob neil ühendus emataimega, uuel taimel moodustuvad õied aga alles kümne aasta pärast.
Ülase viljaks on lühikese kõverdunud nokaga 4–5 mm pikkused paljad pähklikesed. Valmivad mai lõpul, juunis. Seemneid levitavad põhiliselt sipelgad.
Saadused
pisi|[[Värdülane ja võsaülane Tarvasjõe ääres.]] Et tulikaliste sugukonda kuuluvad taimed on inimestele mürgised, siis on seda ka võsaülane.
Võsaülase biokeemilist koostist on vähe uuritud, kuid värskena sisaldab ta glükoalkaloidi (anemoniin).
Taimemahla sattumisel nahale võivad tekkida vesivillid.
Võsaülast on mõnel pool kasutatud ravimtaimena. Reuma korral on värskeid katkivajutatud lehti asetatud valu tekitavatele kohtadele. Tänapäeval mõistetakse selline käitumine hukka, sest mürgine mahl võib nahale tekitada raskesti paranevaid haavasid. Külmetuse korral tehakse kuivatatud võsaülase õitest teed. Mürgisus kuivatades kaob.
Võsaülase söömisel võib inimene saada ülasemürgituse. Inimese surma võib põhjustada 30 võsaülase söömine.
Koduloomad ei söö teda sellepärast, et tal on kibe maitse. On levinud omapärane uskumus, et kui kevadel esimene külmalille (võsaülase) õis ära süüa, siis ei ole vaja terve aasta jooksul külma karta.
Final Fantasy VIII
Final Fantasy VIII (ファイナルファンタジーVIII, Fainaru Fantajī Eito) on 1999. aasta konsooli arvuti-rollimäng, mis on toodetud ja välja antud Square (nüüd Square Enix) poolt. See on Final Fantasy seeria kaheksas osa ning on mõeldud mängimiseks Sony PlayStation 1-le.
Mängu lugu keskendub noorte palgasõdurite grupile, kes kistakse rahvusvahelisse konflikti. Samuti peavad nad peatama kurja nõiatari, kes manipuleerib sõja käiku enda isikliku kasu pärast.
13 nädalat pärast välja andmist oli mängu müüdud juba 50 miljoni USD eest, tehes sellest kõige kiiremini müünud Final Fantasy mängu. Hiljem valiti Final Fantasy VIII Jaapani ajakirja Famitsu poolt parimate mängude seas 22. kohale.
Taavi Immato
Muusikaline tegevus
Taavi on õppinud viis aastat CVT hääleseadetehnikat WAF Laulu- ja Tantsukoolis Maikeni ja Bert Pringi juhendamisel ning osalenud muusikalides "Fame", "Hüljatud" ja "Päkapikkude jõuluime".
Taavi Immato võistles telesaadetes "Kaks takti ette" ja "Eesti otsib superstaari", millest viimases jõudis 10 finalisti hulka (langes välja neljandas finaalsaates).
2009. aasta suvest on Taavi ansambli Shanon solist.
Oklumentia
Oklumentia on Harry Potteri raamatuis võime kaitsta oma mõtteid selle eest, et keegi tungiks sinu mõttetesse (legilimentia abil) ega näeks neid. See võime on harukordne, kuid siiski õpitav.
Oklumentiat harrastavat tegelast nimetatakse oklumendiks. Väga osav oklument on Severus Snape, samuti oskab seda Bellatrix Lestrange, kes õpetab seda ka Draco Malfoyle.
5. osas palub Albus Dumbledore, et Severus Snape õpetaks Harryle oklumentiat, sest Harryl on Voldemorti mõtetega side, mis võimaldab Harryl näha Voldemorti mõtetesse ja tunnetesse. Et Harry ei suuda aru saada, kas tegemist on tõeliste mõtetega või mõtetega, mida Voldemort tahaks et ta näeb, arvab Dubmledore, et parem oleks see side lõpetada ja Harry peab omandama oklumentia oskuse. Kahjuks Harry aga oklumentia peent oskust ei omandagi.
Süda Koda
MTÜ Süda Koda loodi kohaliku elanikkonna initsiatiivil 1999. aastal Tallinna südalinnas paikkondluse alusel.
2000. aastal avaldas Süda Koda protesti Tallinna abilinnapea Ivar Virkuse ettepaneku vastu teha Tatari tänavast nn punaste laternate tänav.
Baltic Princess
Baltic Princess on Eesti laevakompaniile Tallink kuuluv parvlaev, mis on ehitatud Aker Finnyardsi laevatehases Helsingis 2008. aastal. Laev sõidab Turu–Stockholmi liinil Silja Line'i pardakirjaga.
Laeva ajalugu
Reisilaev telliti 2005. aastal ning laeva maksumus oli 165 miljonit eurot ehk ligikaudu 2,5 miljardit krooni. Laevakere ehitati Aker Yardsi laevatehases Prantsusmaal. Laeva veeskamis- ja nimepanekutseremoonia toimus 6. märtsil 2008 Helsingis, laeva ristiema on Ain Hanschmidti tütar Eva Hanschmidt. 12. juunil alustati laeva proovisõite. Reisilaeva ehitustööd lõpetati 10. juulil ning 15. juulil 2008 alustas laev Galaxy asemel liiklust Tallinna–Helsingi liinil. Baltic Princess viidi jaanuaris 2013 Soome lipu alla ja suunati liinile Turu–Maarianhamina / Långnäs–Stockholm, kus varem sõitis Silja Europa.
Liivakivi
thumb|right|[[Suur Taevaskoda koosneb devoni ajastul settinud liivast moodustunud liivakivist]] thumb|right|Peeneteraline [[Gauja lademe liivakivi koosneb kõige suurema kvartsisisaldusega liivast Eestis]] pisi|Ninamaa panga liivakivi
Liivakivi on tsementeerunud liivast koosnev settekivim.
Liivakivi kuulub purdkivimite hulka, olles nende tüüpilisim esindaja. Mineraloogiliselt koosneb liivakivi põhiliselt kvartsist. Tsementeerivaks materjaliks liivaterade vahel on enamasti peenike kvartsipuru, kaltsiumkarbonaat või raudoksiidid. Raudoksiidid annavad liivakivile ka punaka värvuse. Puhtast kvartsist koosnev liivakivi on valget värvi.
Liiv, millest liivakivi on moodustunud, on setitatud reeglina kas vooluvee või tuule poolt. Liivakivi on enamasti kihiline, sageli esineb põimkihilisus. Liivakivi sisaldab tihti konkretsioone ja kivistisi, ehkki viimastest on reeglina säilinud vaid fragmendid. Liivakivi moondumise tulemusel tekib kvartsiit.
Liivakivist koosneb suur osa Eesti aluspõhjast. Suurem osa Eesti all lasuvast devoni ladestust koosneb liivakivist (devoni liivakivi). Liivakivi kasutatakse ehitusmaterjalina.
NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu juures asuv Ühendatud Riiklik Poliitvalitsus
NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu juures asuv Ühendatud Riiklik Poliitvalitsus (vene keeles Объединенное государственное политическое управление (ОГПУ) при СНК СССР) oli NSV Liidu sise- ja riikliku julgeoleku ametkond aastail 1923–1934.
Ülesanded
15. novembril 1923 kinnitatud NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu juures asuva ÜRP põhimäärusele («Положение об ОГПУ при Совете народных комиссаров СССР») oli Ühendatud Riikliku Poliitvalitsuse ülesanneteks:
NSV Liidu ÜRP juhendas NSV Liidu liiduvabariikide ja kohalike osakondade, raudtee ja veetranspordisfääri valvega, Punaarmee rinnete ja armeede eriosakondade tegevust, viis läbi otsest jälitustegevust üleliidulisel tasemel ning juhendas talle alluvaid sõjaväelisi formeeringuid (sise- ja piirivalveväed), NSV Liidu liiduvabariikide RSN-i juures asuvate volinike aparaate ja esindajate tööd NSV Liidu Ülemkohtu juures.
II NSV Liidu Nõukogude Kongressi poolt 31. jaanuaril 1924 vastu võetud Esimese NSV Liidu Konstitutsiooni 9. peatüki § 61–63 kohaselt loodi NSV Liid RKN j.a ÜRP «eesmärgiga ühendada liiduvabariikide revolutsioonilised pingutused võitluses poliitilise ja majandusliku kontrrevolutsiooni, spionaaži ja banditismiga».
Ühendatud Riikliku Poliitvalitsuse territoriaalorganid
Ühendatud Riikliku Poliitvalitsuse territoriaalorganeid NSV Liidu liiduvabariikides, kubermangudes ning hiljem ringkondades, oblastites, kraides ja autonoomsetes ringkondades nimetati (Полномочного представительства (ПП) ОГПУ, ПП ОГПУ (Полномочный представитель Объединенного государственного политического управления..), ÜRPV täievoliline esindaja...
Lepo Sumera
Lepo Sumera (8. mai 1950 Tallinn – 2. juuni 2000 Tallinn) oli eesti helilooja.
Ta oli Heino Elleri viimane õpilane. Oli Eesti Muusikaakadeemia professor, kultuuriminister aastatel 1990–1992 ning Eesti Heliloojate Liidu esimees.
Looming
Sumera loomingu olulisim osa on tema kuus sümfooniat. Nende kõrval lõi ta veel kolm instrumentaalkontserti (tšello- ja klaverikontsert ning Concerto grosso), väiksemaid teoseid orkestrile, hulganisti kammerteoseid, kantaate ning balletid "Anselmi lugu", "Ruumi suletud" ja "Sisalik". Lepo Sumera on kirjutanud muusika filmidele "Kõrboja peremees", "Naerata ometi" ja "Põrgu".
Sumera looming on kontrastiderohke: ta vastandab huumori ja tõsiduse, diatoonika ja kromaatika, korrastatuse ja korratuse, rütmilisuse ja meetrumivabaduse. Sumera teosed kasvavad välja vähesest algmaterjalist ning on terviklikud tänu helilooja võimele komponeerida teos enne kirjapanekut peas valmis. Sumera helikeel muutus elu jooksul: 1970. aastatel on põhirõhk rütmil, 1980. aastatel kirjutas ta diatoonilistele laadidele toetuvat minimalistlikku muusikat, elu lõpus aga peamiselt kõlavärvipõhist muusikat.
pisi|[[Jüri Krjukov ja Lepo Sumera Miss Estonia 88 žüriis Foto: Jaan Künnap ]]
Teoste loetelu
6 sümfooniat:
Mälestuse jäädvustamine
2000. aastal asutati Lepo Sumera loomingu tutvustamiseks ja jäädvustamiseks Lepo Sumera Ühing. Ühing korraldab alates 2003. aastast Rahvusvahelist Lepo Sumera nimelist noorte heliloojate loomingukonkurssi.
Alates 2016. aastast annab Eesti Heliloojate Liit koostöös Eesti Autorite Ühinguga välja Lepo Sumera nimelist heliloomingu preemiat.
Isiklikku
Pianist Kadri-Ann Sumera on tema tütar.
Kick-Ass (film)
Lahkarvamusi
Jaanuaris 2010 šokeeris tsenseerimata filmiklipp peresid oma vägivalla ja keelekasutusega. Näiteks lause "OK you cunts, let's see what you can do now!" ütles Chloe Moretz, kes oli filmimise ajal ainult 12-aastane. Australian Family Associationi esindaja John Morrissey teatas: "Keelekasutus [oli] solvav ja kohatu – ilma päästva traditsiooniliste kangelaste veretu võiduta". Vastuseks teatas Chloe oma MTV intervjuus: "Kui ma kunagi kasutaks ühte sõnadest, mida Kick-Assis, siis pandaks mind aastateks koduaresti! Ma oleks oma toas kinni, kuni ma saan 20! Ma ei ütleks midagi sellist isegi miljoni aasta jooksul. Ma olen täiesti tavaline tüdruk."
Ivermektiin
Ivermektiin on parasiitide vastane ravim, millega ravitakse pedikuloosi, askaridiaasi ja muid nugilisnakkusi, helmintiaase ehk nugiusshaigusi ning nakkus- ja parasiithaiguste jääknähtusid. Ivermektiini manustatakse suu- või nahakaudselt. Eestis on müügiluba ühel ivermektiini sisaldaval retseptiravimil (Soolantra), mida kasutatakse rosaatsea raviks - rosaatsea ei ole parasiitide põhjustatud haigus.
Ivermektiini on propageeritud COVID-19 vastase ravimina, kuid puuduvad usaldusväärsed teaduslikud tõendid selle efektiivsusest.
Niidu-kuremõõk
Niidu-kuremõõk (Gladiolus imbricatus) on võhumõõgaliste sugukonda kuuluv üheiduleheline taimeliik. Taim on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse.
Levik
Levinud Kesk- ja Ida-Euroopas, kohati Vahemere maades, ka Kaukaasias ja Lääne-Siberis.
Vahastu (Kuusalu)
Vahastu on küla Harju maakonna Kuusalu vallas.
Uuri
Uuri on küla Harju maakonna Kuusalu vallas.
Külas asub Uuri hiiemets ja Kahala hiiemets.
Niidu-kuremõõk
Rahvapärased nimetused
Luhamõek, maapaater, nabarautsikas.
Triesenberg
thumb|Triesenbergi valla asukoht Liechtensteini kaardil.
Triesenberg on küla Liechtensteinis Oberlandis Triesenbergi vallas. Küla asub ajaloolise Vaduzi krahvkonna alal.
Brian Epstein
Brian Samuel Epstein (19. september 1934 Liverpool – 27. august 1967 London) oli biitlite mänedžer.
Tema mõlemad vanemad olid juudid. Tema vanaisa Isaac Epstein oli emigreerunud Leedust (tol ajal Venemaa Keisririigi koosseisus). pisi|vasakul|Brian Epstein (1965)
Padise mõis
pisi|Kunagise Padise mõisa härrastemaja Padise mõis (saksa keeles Padis; ka Kloostri mõis) oli rüütlimõis Harju-Madise kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Lääne-Harju valda Harju maakonnas, Padise küla lähedale.
Ajalugu
pisi|Mõisa ait Keskajal kuulusid ümberkaudsed alad Padise kloostrile. Kloostri juurde kuuluvat mõisa on esmamainitud 1319. aastal. Klooster lõpetas oma tegevuse 1559. aastal ning selle maad läksid 1561 Rootsi riigile.
1622. aastal kinkis Gustav II Adolf mõisa Riia bürgermeistrile Thomas von Rammile, kelle järeltulijaile kuulus mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.
1825. aastal eraldati Padise mõisast Vasalemma mõis
Mõisakompleks
pisi|Vaade Padise kloostri õuele. Vana kloostriehitis täitis mõisa peahoone ülesandeid 1766. aastani
Pärast mõisa minekut Rammide valdusse kohendati kloostri põhja- ja idatiib elamiseks sobivaks. Idatiiba ehitati uusi müüre ja võlve, ning muudeti akna- ja laskeavasid. Põhjatiivas paiknenud kloostrikirik oli Liivi sõjas üsna terveks jäänud, see poolitati vahelaega ja jaotati väiksemateks ruumideks.
Kloostrihoone põles 1766. aastal ja muutus elamiskõlbmatuks. 1770. aastatel rajati kloostrihoonest ida poole uus peahoone, mis kujutas endast barokset ühekorruselist kiviehitist. Kloostrihooned jäid mõisa majandusruumideks.
1860. aastal lisati peahoonele teine korrus ja fassaadile klaasveranda; hoone korrused on eraldatud krohvvööga. Hoone tagaküljel asub tiigile suunatud kaarterrass.
19. sajandist pärinevad ka paljud mõisa kõrvalhooned, mis asuvad härrastemajast ja kloostrist lõuna pool. Tähelepanuväärsemad neist on uusgooti stiilis ait ja tänapäevaks mõnevõrra ümber ehitatud karjakastell. Uute kõrvalhoonete rajamisega kaotasid kloostriehitised oma funktsiooni ning lagunesid. Kloostrihoone on tänaseks korrastatud ja mõnevõrra restaureeritud.
Mõisa härrastemaja ostsid Rammid tagasi 1998. aastal, mõisa härrastemaja kuulus selle kunagiste omanike järeltulijale Olaf Thomas von Rammile ja tema pojale Karl von Rammile. Mõisat ja seal tegutsenud majutusasutust ning restorani OÜ Von Ramm. 2020. aastal ostis mõisa härrastemaja Arno Hirtentreu
Saatürid
Saatürid on vanakreeka mütoloogias olendid, kellele enamasti omistatakse mehe ülakeha ja  soku jalad ning sarved. Nad olid metsikud ja himurad olendid ning kuulusid Dionysose saatjaskonda.
Tuntuim saatür oli Paan.
Viited
olendid
Anatoli Vetrov
Anatoli Aleksejevitš Vetrov (Анатолий Алексеевич Ветров, 1922–1975) oli Venemaa filosoof ja semiootik.
Ta lõpetas Moskva Riikliku Ülikooli. Aastast 1971 kuni surmani töötas ta TA filosoofia instituudis peegeldusteooria ja tänapäeva filosoofilise tunnetuse sektoris (сектор теории отражения и современного научного познания Института философии АН СССР).
Slovakkia
Slovakkia on merepiirita riik Euroopas. Slovakkia naaberriigid on Poola, Tšehhi, Ukraina, Ungari ja Austria. Asub Kesk-Euroopas või teise liigituse järgi Ida-Euroopas. Slovakkial puudub otsene pääs merele, kuid Doonaud mööda on tal ühendus Musta merega.
Slovakkia on alates 1. maist 2004 Euroopa Liidu liige.
Loodus
Slovakkia maastikku iseloomustab mäeahelike ja madalike vaheldumine. Slovakkias leidub kustunud vulkaane, kanjoneid ja koopaid. Seal on rikkalik taimestik ja loomastik. Paljud loomad ja taimed kuuluvad looduskaitse alla, riigis on üle tuhande looduskaitseala, nende üldpind on üle 10 000 ruutkilomeetri.
Slovakkia fauna on vaheldusrikas, sealsetes metsades elab enam kui 40 000 liiki loomi. Suuremateks metsaelanikeks on karud, hundid, metssead ja punahirved. Sealne euroopa piison on suurim maismaal elav imetaja Euroopas. Kõrgetel mägedel pesitsevad röövlinnud: kotkad, kanakullid ja pistrikud.
Slovakkia madalatel aladel on aegade kestel tehtud lausraiet, kuid mägedes on suuri metsi veel säilinud. Teiste Euroopa riikidega võrreldes on Slovakkias metsi sootuks rohkem – tervelt 36% riigi üldpindalast.
Paljud loomad pesitsevad põldudel ja aasadel; tüüpiliste elanike hulgas on jänesed, vutid ja põldpüüd.
Kalu kohtab looduslikes ojades ja jõgedes ning tiikides. Säga, haugi ja karpkala saab püüda Kesk- ja Põhja-Slovakkia veekogudes.
Taimestik
Madalamas piirkonnas kasvavad põhiliselt pärnad ja pöögid. Kõrgemal mägedes kasvavad eelkõige okaspuud, sest neil on seal ideaalsed kasvutingimused. Tatra mäestiku tippe katvate kivirünkade vahel võivad areneda ainult kõige vähem nõudlikud alpitaimed ja samblikud.
Dan Aykroyd
Daniel Edward Aykroyd (sündinud 1. juulil 1952 Ottawas Ontario provintsis Kanadas) on Kanada päritolu USA filminäitleja, koomik, stsenarist, laulja ja muusik.
Slovakkia
Looduslikud riigipiirid
Slovakkia põhja- ja loodepiir järgib Karpaatide ahelikke, eraldades Slovakkiat Poolast ja Tšehhist. Piiri Ungari ja Austriaga markeerivad edelas kolm jõge: Morava, Doonau ja Ipoly (Ipeľ). Paljud luuletused ja laulud viitavad Slovakkiale kui maale, mis jääb Tatra mägede ja Doonau jõe vahele.
Dan Aykroyd
Ta oli osaline televisiooni meelelahutussaates "Saturday Night Live" ning ansambli The Blues Brothers üks loojaid ja soliste (koos John Belushiga).
Slovakkia
Madalikud
Slovakkias on kolm põhilist madalikupiirkonda: Zahorska Nižina läänes, Vychodoslovenska Nižina kagus ja Kisalföld edelas.
Mäed
Tatrate tipud ulatuvad 2654 meetrini. Sellesse piirkonda kuuluvad Slovakkia ühed mõjusamad maastikuvaated – liustike uuristatud orud, mägijärved ja kosed. Karpaatide mäestiku moodustavad mitmed paralleelsed ahelikud, mille vahele jäävad orud.
pisi|Gerlachovský štít Slovakkia kõrgeim mägi on Gerlachovský štít, mille mitmest tipust kõrgeim on 2655 meetri kõrgusel. Rahvusliku ärkamise ja ajaloolise sümbolina on oluline mägi ka Kriváň (2495 m), mida peetakse kogu piirkonna ilusamaks ja ihaldusväärsemaks tipuks. Mägi on ka Slovakkia 5-sendisel euromündil.
Koopad
Eripärased on arvukad lubjakoopad. Mitmed nendest on külastajatele avatud ja nii saab tutvuda sealsete jäiste kambritega. Üsna mitmed koopad on kantud UNESCO ülemaailmse kultuuri- ja looduspärandi nimistusse.
Jõed
Slovakkia suurim jõgi on Doonau. See voolab läbi Saksamaa ja Austria ning tähistab looduses ka piiri Ungariga. Suvel, kui jääväljad mägedes hakkavad sulama, tõuseb veetase. Teistes Slovakkia jõgedes nagu Váh, Hron ja Ipoly (Ipeľ) on nivoo kõrgeim märtsis. Doonau järel pikkuselt teine jõgi Váh voolab peaaegu täies pikkuses Slovakkia territooriumil.
Järved
Enamik Slovakkia järvi on moodustunud jääajal. Igal järvel on oma värvus, mille määrab ümbrus ja kohalik geoloogiline eripära. Iidsed jäämassiivid on uuristanud koski ka Tatratesse. Kõrgeim (umbes 80 meetrit) on Nefcerka.
Põhjavesi
Slovakkia võib uhkustada paljude mineraalveeallikatega ja tohutu põhjaveevaruga. Allikaid leidub kõikjal, samas kui põhjaveereserv on koondunud Doonau jõe ümbrusse lõunas. Slovakkias on üle 1200 mineraalveeallika ja pole ühtki piirkonda, kus neid ei leiduks. Mõned on parajalt leige veega (üle 20 kraadi), teised üsna kuumad.
Kliima
Slovakkia kliima on mõõdukas, kuigi erineb madalikel ja mägedes oluliselt. Allpool kohtab kuiva ja sooja ning seal on ka ilm enamasti ettearvatav. Mägedes võib seevastu olla hoopis jahedam ja niiskem. Kõige soojem paikkond Slovakkias on Kisalföld ja kõige jahedam Tatra mäestik.
Aastaajad
Aastaajad Slovakkias eristuvad selgesti. Talved on Slovakkias üsnagi karmid, eriti just põhjaosas, kus lumi jääb maha enamaks kui sajaks päevaks.
Siseveekogud
Slovakkia suuremad jõed on Doonau, Hron ja Váh.
Ajalugu
Esimesed leiud, neandertallaste eluasemete jäljed pärinevad 100 000 aasta tagusest ajast Spiši soojaveeallikate lähedalt.
13.–19. sajand
pisi|Kesk-Euroopa 17. sajandi viimasel veerandil. [[Habsburgide valdused, Poola kuningriik, Kuninglik Ungari ja Horvaatia ning Osmanite riigi vasallriigid kesk-Euroopas 1683. aastal: Ülem-Ungari vürstiriik, Transilvaania vürstriik, Moldaavia vürstriik, Valahhia vürstiriik, enne Viini lahingut ]]
20.–21. sajand
1918 läks Slovakkia Tšehhoslovakkia vabariigi koosseisu.
14. märtsil 1939 kuulutati Bratislavas välja iseseisev Slovaki vabariik, Saksamaa nukurežiim. Presidendiks sai fašistliku Saksamaa toetusel katoliku vaimulik Jozef Tiso. 23. märtsil ründas Ungari Slovakkiat, vallutades vähem kui kahenädalase Slovakkia-Ungari sõja käigus 11,833 km². Juulis nõustus Slovakkia läbirääkimistes Saksamaaga osalema rünnakus Poolale; 1. septembril alanud kuupikkuse sissetungi tulemusel sai Slovakkia enda valdusse 226 km² Poola territooriumi.
1944 toimus maa keskosas Slovaki Rahvuslik Ülestõus. Algas 29. augustil Banská Bystricas. Sakslased surusid selle ülestõusu maha ja algas partisanisõda mägedes, kuni NSV Liidu armee tuli 1945. aasta varakevadel üle Dukla mäekuru Slovakkiasse.
4. aprillil 1945 vabastati Bratislava.
1947. aasta sügisel toimusid valimised, mille kommunistid kaotasid.
1948. aasta veebruaris toimus kommunistlik riigipööre.
1968 osales Praha kevades ka palju Slovakkia poliitikuid eesotsas Alexander Dubčekiga. 1968. aasta augustis toodi riiki Nõukogude Liidu ja Varssavi Lepingu Organisatsiooni okupatsiooniväed.
Kardinaalsed poliitilised muudatused toimusid Slovakkias 1989. aasta sügisel, mil nn novembrirevolutsioon kõrvaldas kommunistid võimult.
1. jaanuaril 1993 sai Slovakkia iseseisvaks sõltumatuks riigiks (Tšehhoslovakkia lagunemine).
19. jaanuaril 1993 liitus riik ÜROga.
Esimene president oli Michal Kováč ja 1. maist 2004 on riik Euroopa Liidu liige.
Slovakkia allkirjastas Lissaboni leppe 13. detsembril 2007.
Rafael Arutjunjan
Rafael Arutjunjan (24. juuli 1937 Bakuu – 25. oktoober 2021) oli Armeenia päritolu Eesti skulptor. Ta tegeles lisaks graafika ja maalimisega.
Slovakkia
Riigikord
pisi|Presidendiloss Bratislavas Slovaki Vabariik on parlamentaarne vabariik. Parlament on Slovaki Vabariigi Rahvusnõukogu (Národná Rada Slovenskej Republiky), mis valitakse otsevalimistel proportsionaalse süsteemi alusel neljaks aastaks. Valitsus allub parlamendile. President valitakse viieks aastaks, alates 1999. aastast otsevalimistel.
Rafael Arutjunjan
1958–1964 õppis ta Tallinnas Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis. Alates 1977. aastast kuulus Rafael Arutjunjan Eesti Kunstnike Liitu. 2000. aastatel oli ta vabakutseline kunstnik.
Looming
Skulptor Rafael Arutjunjani loomingus domineerib originaalne ja ebatavaline triviaalse ja hariliku üle. Kolleegide, üldsuse ja ka välismaiste kunstihuviliste ning kunstikogujate poolt kõrgelt hinnatud mitmete silmapaistvate teoste autor ei ole sagedastest ja ahvatlevatest pakkumistest hoolimata müünud peaaegu ühtegi tööd, ja seda meelega. Alates üliõpilasaastatest on Arutjunjan kogu oma teadliku elu võidelnud õiguse eest olla tema ise, isiksus kunstis, võidelnud kunsti eest, mida tehakse hingele, mitte müügiks. Tema lõputöö – nelja figuuriga monument juudigeto ohvritele Odessas – ajas ärevile eksamikomisjoni, mille liikmetele meenus skandaal Jevgeni Jevtušenko luuletuse “Babi Jar” ümber.
Slovakkia
Valimised
{|
Slovakkia valitsused
Liitriigi osana alates sametrevolutsioonist:
Rafael Arutjunjan
Looming
Tähtis on rõhutada Arutjunjani annet jõuda veenvate loominguliste tulemusteni nii looduslike (marmor, pronks, puit, graniit, kips) kui ka mitmesuguste kunstmaterjalidega. Hämmastab mitte ainult kunstniku võime looduslikke materjale jäljendada, vaid ka oskus tuua välja igasuguse ersatsi uus esteetiline kvaliteet, rõhutada seda, mis ei ole looduslike kivide, puidu või metalli puhul tavaline, näha loodusliku materjali puhul tundmatuid visuaalseid efekte, lõhkuda piir kallihinnaliste ja teisejärguliste materjalide vahel. Skulptori võime interpreteerida “skulptuuripoeesia” tardunud norme ja elemente lisab neile uut kõla, vaimustab tema oskus vältida üldiselt aktsepteeritud või tema oma käega avatud kunstimaailmu ja liikuda teistesse tundmatutesse maailmadesse, et alustada kõike täiesti algusest.
Slovakkia
Slovakkia valitsused
Alates 1. jaanuarist 1993 jätkas senine valitsus juba iseseisva riigi valitsusena.
Rafael Arutjunjan
Tuntumad teosed
pisi|375x375px|"Munk" (pilt 2010. aasta näituselt) alt=|ääris|pisi|307x307px|"Autoportree lillas" (pilt 2010. aasta näituselt)
Slovakkia
Haldusjaotus
Slovakkia jaguneb maakondadeks (kraj). Maakonnad kannavad maakonnalinnade nime.
pisi|350px|Slovakkia maakonnad
Rahvastik
2017. aastal elas Slovakkias 5 429 763 inimest.
Keeled
Slovakkia ametlik keel on slovaki keel. Umbes 10% rahvastikust räägib ungari keelt. Tänini elab Slovakkias ka sakslasi. Nn Zipsi saksilased (Zipsersachsen) on üks osa keskajal ja uusaja alguses Karpaatidesse asunud sakslastest. Kõige tuntum Slovakkia sakslane on Slovakkia Vabariigi teine president Rudolf Schuster.
Rahvuslik koosseis
Slovakkia etniline koosseis on järgmine:
Tegelikult on mustlasi rohkem registreerunud ungarlaste või slovakkidena.
Religioon
Roomakatoliiklased moodustavad 68,9% rahvastikust, protestandid 10,8%, kreeka-katoliiklased 4,1% ja ateistid 13%.
Asustus
pisi|Bratislava pisi|Košice Linnades elab 55% elanikkonnast.
Majandus
Slovakkia 2010. aasta SKT oli 120,758 miljardit USA dollarit. SKP ühe inimese kohta moodustas 2010. aasta Euroopa Liidu keskmisest (32 900 €) 67%. Slovakkias tuli euro käibele 2009. aastal.
Töötus on 2010. aasta seisuga Slovakkias 13,5%.
Heinrich Veromann
Heinrich Veromann (29. oktoober 1926 – 14. oktoober 1991 Tartu) oli eesti ornitoloog.
Slovakkia
Väliskaubandus
Slovakkia suurimad ekspordiartiklid on masinad ja elektrikaubad (35,9%), sõidukid (21%), baasmetallid (11,3%), kemikaalid ja mineraalid (8,1%) ja plastik (4,9%). Tähtsaimad ekspordipartnerid (2009) on Saksamaa (20,1%), Tšehhi (12,9%), Prantsusmaa (7,8%), Poola (7,2%), Ungari (6,3%), Itaalia (6,1%), Austria (5,8%), Suurbritannia (4,8%).
Slovakkia suurimad impordiartiklid on masinad ja transpordikaubad (31%), mineraalsed tooted (13%), sõidukid (12%), baasmetallid (9%), kemikaalid (8%), plastik (6%). Slovakkia tähtsaimad impordipartnerid (2009) on Saksamaa (16,8%), Tšehhi (12,3%), Venemaa (9%), Lõuna-Korea (6,8%), Hiina (5,8%), Ungari (5,3%), Poola (4%).
Linnad
Esimesed tekkisid 11.–12. sajandil. Linnade tähtsus kasvas tormiliselt pärast tatari-mongoli sissetungi ja saksa kolonisatsiooni. 13. sajandil oli Slovakkias 30 linna. 14. ja 15. sajandil kasvas linnade arv seoses mäetööstuse arenguga järsult. Tänapäeval on Slovakkias 138 linna ja neis elab 57% kogu elanikkonnast. Tähtsaim linn on Bratislava (367 km2, 429 000 inimest). Suuruselt järgmised linnad on Trnava, Košice, Prešov, Bardejov, aga ka suured tööstuskeskused nagu Banská Štiavnica, Banská Bystrica ja Strevnica.
Heinrich Veromann
Ta on uurinud Eesti linnustikku, lindude eluviisi ja rännet. Käsitlenud eriti valge-toonekure levikut Euroopas, tema arvukuse dünaamikat Eestis ja asustusajalugu.
Elukäik
Ta oli 1945 Saksa sõjaväes, 1945–47 vangilaagrites.
Slovakkia
Arhitektuur, ajaloo- ja kultuurimälestised
Linnuseid on Slovakkias üle saja. Peaaegu poole rohkem on aristokraatide paleesid ja mõisaid. Kivilinnuste ehitus Slovakkias algas 11.–12. sajandil. Ehitati näiteks Spiši linnus (Spišský hrad) ja Nitra linnus (Nitriansky hrad). Seoses tatarlaste pealetungiga linnuste arv suurenes. 1241–1242 kindlustas kuningas Bela IV piiriäärseid alasid ja peamiste teede äärseid alasid. Tol ajal ehitati näiteks Orava, Plavecký ja Strečno linnused.
Heinrich Veromann
Elukäik
Töötas 1958–64 Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis vanemlaborandina, 1972–80 vaneminsenerina, 1980-85 nooremteadurina ja 1985–91 vanemteadurina. Ta oli 1964–69 Eesti NSV Riikliku Etnograafiamuuseumi laborijuhataja, 1964–72 Tartu Noorte Loodusesõprade Maja õpetaja ja direktor.
Slovakkia
Arhitektuur, ajaloo- ja kultuurimälestised
14.–15. sajandil ehitati suurem osa nendest kindluslossidest ümber. Algselt olid nad romaani stiilis, seejärel täiendati neid gooti elementidega. Eriti suured muudatused kaasnesid renessansiga, mil losse täiendati mugavustega. 17. ja eriti 18. sajandil jäid lossid tühjaks. Paljud isegi hävitati kuninga käsul kui Habsburgide vastase liikumise keskused. Osa neist siiski säilis, näiteks Devínis, Bratislavas ja Oravas. Mõned neist ehitati ümber eluasemeteks, kus omanikud elasid kuni 20. sajandini (Orava).
Slovakkias on säilinud suur hulk eri stiilides aristokraatlikke losselamuid. Näiteks on barokne Svätý Antoni loss, rokokoostiilis Markušovce loss ning klassitsistlikud Topoľčianky loss ja Dolná Krupá mõis. Nende losside ansamblis on kaunid aiad ja pargid.
Heinrich Veromann
Elukäik
Ta lõpetas 1975 kaugõppes Tartu ülikooli saksa filoloogina.
Bioloogiakandidaadi väitekirja kaitses 1984.
Slovakkia
Arhitektuur, ajaloo- ja kultuurimälestised
19. sajandil ilmusid Slovakkiasse uut tüüpi mõisahooned, mis rajati tavaliselt külade keskele.
Kirikud
Võrreldes Lõuna-Euroopaga hakati neid Slovakkias ehitama palju hiljem, esimesed ilmusid alles 9. sajandil. Vanemad sakraalehitised on näiteks Püha Jüri kirik Kostoľany pod Tribečomis, basiilika Banská Štiavnicas, gooti stiilis Püha Martini toomkirik ja Püha Elsbeta toomkirik Ostices. Sakraalarhitektuuris on ka muid stiilinäiteid: renessanss, barokk, klassitsism – protestantide kirik Banská Bystricas.
Heinrich Veromann
Elukäik
Ta oli Eesti Looduseuurijate Seltsi fenoloogiakomisjoni esimees 1966–72 ja 1977–90, ornitoloogiasektsiooni aseesimees 1974–85 ja esimees 1985–91.
Slovakkia
Kirikud
Slovakkias on väga levinud ka puukirikud. Nad on väga vanad, nende arhitektid on tundmatud. Nendes ehitistes väljendub inimhinge ja looduse vaheline harmoonia. Inimese püüe seista kõrgemal argiaskeldustest ja muredest. Vanimad neist on Hervatovis, Tvrdošínis ja Žilina maakonnas. 15.–17. sajandist pärinevad niinimetatud artikulaarsed puukirikud, mis ehitati 17. sajandil imperaator Leopold I käsul. Need on protestantlikud kirikud ning neid võib leida Hronsekist, Leštinyst, Paludžast ja Kežmarokist. Selliste kirikute põhiplaan on Kreeka risti kujuline, neil puudub kellatorn ja nende sissekäik on seljaga linnavärava poole. Need kirikud ehitati tavaliselt asulate äärealadele.
Puuarhitektuuri tõelised pärlid asuvad Ida-Slovakkias. Need kirikud on Karpaatide puuseppade meisterteosed, mis on enamjaolt valminud 18. sajandil. Algselt kuulusid need kreekakatoliiklastele, hiljem õigeusklikele. Nende kirikute ikonostaasides on ainulaadsed Karpaatide ikoonid.
Heinrich Veromann
Pere
Tema abikaasa oli Siiri Veromann ning pojad on Heikki-Rein Veromann ja Peeter Veromann.
Viited
Kasutatud on Eesti Entsüklopeedia kd. 10 andmeid.
Slovakkia
Rahvaarhitektuur
Slovakkia külade elamute fassaadid on pööratud peatänava või väljaku poole. Maja sissekäik on hoovi pool. Ehitusmaterjalid on savi, puit ja kivi. Populaarseim on siiski puit, kuna metsa on palju. Puitehitised on põhiliselt Ida-Slovakkias, keskosas on levinuim materjal kivi ja Slovakkia madalas lõunaosas savi.
Põhja-Slovakkias maju krohviti, aga ei värvitud. Sagedased on puitornamendid. Lõunas krohviti majad valgeks, aga vahel lisati helesinist. Katused on enamasti puitlaastust, lõunaosas ka õlest ja roost. Mägedes ja nende jalamil on puitarhitektuur suurepäraselt säilinud. Vlokolice on UNESCO kaitse all.
Klassikaline muusika
Slovakkia heliloojad: Ján Levoslav Bella, Alexander Moyzes, Eugen Suchoň, Ján Cikker, Ilja Zeljenka, Vladimír Godár, Peter Machajdík.
Rahvakunst
Populaarne on puulõige, sealhulgas puunõud, mida kasutatakse ka tänapäeval. Metallist valmistatud kannud ja taldrikud on igas regioonis sellele omase mustriga.
Tänini peetakse kinni kalendripühadest ja perekondlikest traditsioonidest. Populaarsed on tantsud ja mitmehäälsed rahvalaulud. Moes on folkfestivalid ja laulupeod.
Söök
Slovakkia köögi põhilised toorained on piim, kartul ja kapsas. Piima kasutatakse nii värskelt kui hapendatult. Kõige popimad piimatooted on cmar – kohupiim, hapukoor, brõnsa ja lambajuustud. Peamine rahvustoit on brõnsaklimbid (bryndzové halušky) praetud pekiga. Klimpe tehakse kartulijahust, segatakse brõnsaga, valatakse juurde sulapekk ja fetajuust; kõrvale juuakse hapupiima.
Slovaki algupärane alkohoolne jook on vodka borovicka ehk kadakamarjaviin. Samuti on populaarsed slivovica ja grjato – piirituse, mee ja sularasva segu, mis kuumutatakse enne joomist 60–70 °C-ni. Levinud on palenka ja õlu.
Viinamarju kasvatatakse Slovakkias juba ajalugu Rooma keisririigi ajast, kuid kuna Slovakkia veine valmistatakse peamiselt koduturu tarbeks, mille tarvidused need ka suuresti rahuldavad, ei ole Slovakkia veinid pidanud turul tänapäevaste Euroopa veinidega võistlema ega vasta enamjaolt tänapäevase lääne tarbija ootustele.
Ajavöönd
Slovakkias kehtib Kesk-Euroopa aeg.
Final Fantasy X-2
"Final Fantasy X-2" (ファイナルファンタジーX-2, Fainaru Fantajī Ten-Tsū) on konsooli arvuti-rollimäng (RPG), mille tootja ja väljaandja on Square (nüüd Square Enix). Mäng tehti Sony PlayStation 2-le ning see kuulub "Final Fantasy" sarja. Mäng avaldati 2003. aastal ja on "Final Fantasy X-i" järg. Mäng järgneb Yunale, kes otsib lahendusi poliitilistele probleemidele sõja ennetamiseks.
Peeter Veromann
Peeter Veromann (sündinud 9. juunil 1963) on eesti bioloog ja kirjastaja.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli bioloogina ja töötanud TA Zooloogia ja Botaanika Instituudis.
Ta on kirjastuse Eesti Loodusfoto asutaja ja juht.
Pere
Tema isa oli ornitoloog Heinrich Veromann (1926–1991) ja ema Siiri Veromann (1938–2023). Tema vend on näitleja Heikki-Rein Veromann. Tema abikaasa on entomoloog Eve Veromann.
Harfist
thumb|Harfist Harfist ehk harfimängija on instrumentalist, kelle mängitavaks pilliks on harf.
Clayhills
Clayhills oli šoti aadlisuguvõsa, mille esindajad tegutsesid ka Liivimaal, Eestimaal, Soomes ja Venemaal.
Final Fantasy IX
Final Fantasy IX (ファイナルファンタジーIX, Fainaru Fantajī Nain) on konsooli arvuti-rollimäng (RPG) toodetud ja välja antud Square Soft'i poolt (nüüd Square Enix), ja Final Fantasy seeria üheksas osa. Anti välja 2000. aastal. Final Fantasy IX on kolmas ja ka viimane mäng seerias, mis oli tehtud Sony PlayStation 1-le.
Mäng leiab aset Gaia maailmas. Final Fantasy IX juhtum keskendub sõjale mitme rahva seas, mis algas ambitsioonika kuninganna poolt. Mängija järgnevad vargale, Zidane Tribale, kes ühineb teistega, kes tahavad sõja lõpetada. Hiljem saavad tegelased aru, et kuninganna on vaid salapärase mehe hüpiknukk.
Final Fantasy IX pöördub tagasi traditsionaalsete Final Fantasy mängude juurde.
Keskpartei (Norra)
Keskpartei ehk Tsentrumipartei (norra Senterpartiet, norra lühend: SP) on Norra erakond.
Partei asutati 1920. aastal Talurahvapartei (Bondepartiet) nime all. 1959. aastal muudeti nimi praegusele kujule.
Partei ideoloogia on põhjala agraartsentrism. Ta pooldab võimu ja kapitali detsentraliseerimist ning vastustab tugevalt Norra astumist Euroopa Liitu.
Keskpartei esimees on 2003. aastast pr Åslaug Haga.
Partei poliitika on olnud pragmaatiline. Ta on teinud koostööd teiste poliitiliste parteidega peaaegu kogu poliitilise spektri ulatuses: Høyrest Sotsialistliku Vasakparteini. Ajavahemikus 1930–2000 on partei osalenud 7 valitsuses. Neist kolmes oli peaminister Keskparteist.
Partei sai alguse Norra agraarliikumisest, kuid pärast esimesi aastaid lõi ta sellest lahku ja hakkas arendama detsentraliseerimisele rajatud poliitikat, lakates olemast üheteemapartei. Sarnase muutuse on läbi teinud ka teised Põhjala agraarkeskparteid.
2005. aasta Norra parlamendivalimistel osales Keskpartei "rohelise" osana punarohelises koalitsioonis. Et punaroheline koalitsioon võitis valimised, siis on oodata partei osalemist uues valitsuses. Keskpartei kogus 6,5% häältest ja 11 kohta 169-kohalises Stortingis.
Keskpartei osalemine valitsustes
Valitsused, kus Keskparteile kuulus peaministri portefell: Valitsus, kus peaministri portfell kuulus teistele parteidele:
Jet Li
Jet Li (sünninimi 李連傑 Li Lianjie; 26. aprill 1963 Peking) on Hiina filminäitleja ja viiekordne meister wushu 's.
Wushu 'ga hakkas ta tegelema juba kaheksa-aastaselt ja esimest korda tuli selle ala meistriks 11-aastaselt. Ta oli ka Hiina wushu koondvõistkonna juht. 1979. aastal osales Jet Li filmis "Shao Lin Tzu" (Shaolin Temple) = Elukäik =
Melliste Algkool-Lasteaed
Melliste Algkool-Lasteaed on algkool-lasteaed Tartu maakonnas Kastre vallas Melliste külas.
Risti vald
Risti vald oli kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Lääne maakonnas.