cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Christoph Bieler
Maailmakarikavõistlustel
Christoph Bieler on osalenud 240 maailmakarikavõistluste etapil (<small style="color:Green;">seisuga 19. jaanuar 2015 ) ja jõudnud poodiumile 17 korral, millest 6 korral kõige kõrgemale astmele.
Agaue
pisi|"Menaadid tapavad Pentheuse" fresko Casa dei Vettii seinal [[Pompeis ]] Agaue oli vanakreeka mütoloogias Teeba printsess, Kadmose ja Harmonia tütar. Tema abikaasa oli üks spardidest, Echion. Ta oli Pentheuse ema.
Agaue oli Dionysose järgija, menaad. (Dionysos oli Agaue õe Semele poeg.) Pentheus seevastu ei tunnistanud Dionysost jumalaks ega isegi oma sugulaseks mitte ning laskis ta vangi panna. Karistuseks saatis Dionysos Agauele hulluse, mille käigus Agaue koos teiste menaadidega tappis purjuspäi Pentheuse, rebis ta tükkideks ja tõi ta pea koju. Alles siis, kui ta oli end kaineks maganud, taipas ta, mida oli teinud, ja tappis end häbist.
Agaue järgi on nimetatud agaav.
Wäinö Aaltonen
Wäinö Waldemar Aaltonen (8. märts 1894 Marttila (praegu Karinainen) – 30. mai 1966 Helsingi) oli soome kunstnik (skulptor, maali-, teatri- ja medalikunstnik).
Elukäik
Soome rahvusskulptoriks peetav Wäinö Aaltonen sündis külarätsepa pojana 8. märtsil 1894. 1902. aastal kolis pere Turu lähedale Hirvensalo saarele. Pärast rahvakooli lõpetamist asus ta õppima Turu Kunstiseltsi joonistuskooli, kus ta 1910–1915 sai maalikunstniku ettevalmistuse. Skulptoriks õppis ta iseseisvalt.
Esimest korda osales Aaltonen kunstinäitusel Turus 1916. aastal. Tema teosed äratasid tähelepanu ja ta hakkas saama tellimusi. 1917 kutsuti teda osalema "Novembrirühma" näitusele Turus. Noorpõlves huvitasid teda Vana-Kreeka ja Vana-Egiptuse skulptuurid ning soome vanad loomapeakujud. Tema loomelaad oli üldiselt klassitsistlik või realistlik.Tema naisaktide modelliks oli sageli õde Aino.
Aaltonen töötas vaheldumisi Helsingis ja Turus ning käis läbi Bronda kohvikus koos käinud noorte kunstnikega. 1923 käis Aaltonen esimesel välisreisil Berliinis ja Roomas, kus sai mõjutusi kubismist ja futurismist. Need mõjud avaldusid põhiliselt tema maalides ja lavakujundustes. Aaltonen tegi umbes 50 lavakujundust, millest kõige tuntum on Helsingis Svenska Teaternis lavastatud Hagar Olssoni näidendile "Südamepantomiim" (1928).
Juba koolieas hakkas Aaltose kuulmine nõrgenema ja hiljem jäi ta täiesti kurdiks.1925 sõitis ta Londonisse, et ravida oma kuulmist. See ei õnnestunud, kuid Aaltonen tutvus Londoni muuseumidega ja idamaiste skulptuuridega. Aaltose 70. juubeli puhul ehitas Turu linn Aurajoki kaldale temanimelise kunstimuuseumi (Wäinö Aaltosen Museo), mis valmis alles 1967, pärast kunstniku surma.
Aaltonen suri 30. mail 1966. Ta maeti Turu Maaria kalmistule.
Isiklikku
Aaltonen oli neli korda abielus. Esimene abikaasa oli lauljatar Aino Pietiläinen, kellega ta abiellus 1920.
Max Reinhardt
Max Reinhardt (sünninimi Maximilian Goldmann; 9. september 1873 Baden – 30. oktoober 1943 New York) oli Austrias sündinud teatri- ja filmilavastaja, teatriprodutsent.
Wäinö Aaltonen
Skulptuurid
Aaltose kangelaskujusid on Soomes 14 kohas.
Max Reinhardt
Tema isa oli juudi kaupmees Wilhelm Goldmann (1846–1911) ja ema Rachel Lea Rosi Goldmann (sündinud Wengraf; 1851–1924).
Vatutine
Vatutine (ukraina keeles Ватутіне) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Tšerkassõ oblastis. Linn asub Špolka jõe paremkaldal, Tšerkassõst umbes 86 km edelas.
1931. aastal leidsid geoloogid tänapäeva linna alalt pruunsöemaardla. Vatutine asutati 1946. aastal Šahtinskoje töölisasulana, linnaõigused sai 1952. aastal. 1992. aastal sai oblastilise alluvusega linnaks.
1947. aastal sai praeguse nime Ukraina Ülestõusuarmee rünnakus saadud haavadesse 1944. aastal surnud Nõukogude kindrali Nikolai Vatutini järgi.
Gran Paradiso rahvuspark
Gran Paradiso rahvuspark asub Loode-Itaalias Valle d'Aosta ja Piemonte maakonnas. Gran Paradiso (itaalia Parco Nazionale Gran Paradiso) on Itaalia esimene ja tähtsaim rahvuspark. See rajati 1922. aastal endistele Savoia hertsogi jahialadele.
Vercelli
Vercelli on linn Itaalias Piemonte maakonnas, Vercelli provintsi halduskeskus.
Vercelli asub keset Po madaliku tohutuid riisipõlde.
Vaatamisväärsused
thumb|tühi|Basilica di Sant'Andrea
Türi valla lipp
thumb|Türi valla lipp Türi valla lipp on Eesti haldusüksuse Türi valla lipp.
2005. aasta oktoobris ühinesid Türi linn ja vald ning Oisu ja Kabala vald ühtseks omavalitsusüksuseks – Türi vallaks. 4. jaanuaril 2006 langetati endiste omavalitsuste lipud ja heisati uus Türi valla lipp.
Lipu autor on Priit Herodes.
Praegune lipp
Rohelisel kangal valge rist, mille keskel punases ruudus kuldkollane õun.
Türi valla lipul on kasutatud ühinenud omavalitsusüksuste värve ja sümboleid. Roheline tähistab maamajandust, lootust ja tasakaalustatud ellusuhtumist. Roheline on ka kõigi ühinenud omavalitsuste sümbolite üks põhivärve. Rist märgib Türi valla paiknemist Eesti keskosas ühendusteede ristumiskoha ümber. Rist jagab lipukanga neljaks väljaks, mis siis sümboliseerivad ühinenud omavalitsusüksusi. Punane ruut kollase õunaga eristab ühendvalla lippu varasema Türi valla lipust ja Türi linna lipust. Ruudu punane ja kollane värvus ning õunakujund pärinevad endiselt Türi vapilt.
thumb|Türi valla lipp 2005. aastani
Vana lipp
2005. aastani kasutusel olnud lipp kinnitati 9. veebruaril 1995. aastal.
Lipu kasutamise kord
Türi valla lipp heisatakse alaliselt Türi valla ametiasutuse ja selle teeninduspunktide hoonetel.
Valla lipu võib heisata ka:
Koos teiste lippudega heisates paigutatakse Türi valla lipp lipurivi tagant vaadatuna järgmiselt:
Kasutamiskõlbmatuks muutunud lipp hävitatakse sündsal viisil.
Türi valla sümboolika konkurss
Ühinenud valla uute sümbolite saamiseks korraldati 2005. aasta augustis konkurss, millele laekus kaks tööd. Lõuna-Järvamaa Arendusühingu moodustatud komisjon hindas 26. augustil uue Türi valla sümboolikakonkursile esitatud kavandeid ja pidas paremaks praegust vappi.
Ruudukujuline vapilipp, mis ei osutunud valituks, on normaalsuurusega on 105×105 cm. Valgel kangal on roheline kroon, mille all rohelisel lainelõikes tüvimikul on kolm valget õit. Rohelistest tärkavatest taimedest ja neljaharulistest ristikulehtedest koosnev kroon sümboliseerib Türi valda kui põllumajandus- ja aianduspiirkonda ning tema uut identiteeti kevadpealinnana. Lainelõikeline lipuosa tähistab piirkonda läbivaid jõgesid – Pärnu, Saarjõe ja Retla jõge. Kolm õit sümboliseerivad ajaloolisi Kabala, Oisu ja Türi valda. Viietine õiekuju tähistab heraldikas õnne ja lootust.
Rešetõlivka
Rešetõlivka (ukraina Решетилівка, vene Решетиловка) on linn Ukrainas Poltava oblastis, Rešetõlivka rajooni halduskeskus. Rešetõlivka asub Poltavast umbes 34 km läänes.
Asula on rajatud 1638. aastal. Linnaõigused sai Rešetõlivka 2017. aastal.
Alates 19. sajandist on Rešetõlivka oluline käsitöökeskus.
Kärde rahu
thumb|260px|Kärde rahumajake Kärde rahu sõlmiti 1. juulil (vkj 21. juunil) 1661 Kärde mõisas (praegu Jõgeva maakonnas) Rootsi ja Moskva tsaaririigi vahel ning see lõpetas 1656.–1658. aasta Vene-Rootsi sõja.
Traditsiooni järgi on Kärde rahu sõlmitud niinimetatud Kärde rahumajakeses.
Michael Gruber
Michael Gruber (sündinud 5. detsembril 1979 Schwarzachis) on Austria endine kahevõistleja; olümpiavõitja (2006) ja maailmameister (2003).
Maailma karikavõistlustel
Michael Gruber osales 126 maailma karika etapil ja jõudis poodiumile kahel korral, millest ühe korral oli ta kolmas ja ühe korra teine.
1698
1698. aasta (MDCXCVIII) oli 17. sajandi 98. aasta.
Vassõlkiv
Vassõlkiv (ukraina Васильків, vene Васильков) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Kiievi oblasti Obuhhivi rajoonis. Vassõlkiv asub Stugna jõe ääres, Kiievi kesklinnast umbes 33 km lõunaedelas.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vassõlkivi elanikest ukrainlasi 88,61%, venelasi 9,60%, valgevenelasi 0,56%, juute 0,27% ja poolakaid 0,10%.
Ajaloost
Linn oli tähtis usuelu keskus, aastail 1756–1758 ehitati linna Ukraina barokkstiilis Antoniuse ja Theodosiuse kirik pühak Theodosiuse arvatavasse sünnikohta. 1796. aastal sai Vassõlkiv linnaõigused.
Sõjategevus 2022. aastal
Pärast 2022. aasta Venemaa sissetungi toimusid 2022. aasta veebruaris Vassõlkivi piirkonnas lahingud. Linnapea Natalija Balassõnovõtš teatas 25. veebruaril 2022, et lahingud toimusid linna tänavatel.
1697
1697. aasta (MDCXCVII) oli 17. sajandi 97. aasta.
Moysey Fishbein
Moysey Fishbein (kirjanikunimi Moses; ukraina keeles Мойсей Абрамович Фішбейн; 1. detsember 1946 Tšernivtsi, Ukraina – 26. mai 2020) oli Ukraina juudi luuletaja ja tõlkija.
Moysey Fishbein lõpetas 1976 Kiievi Pedagoogilise Instituudi filoloogia erialal. Hiljem oli ta Ukraina Nõukogude Entsüklopeedia toimetaja.
1979 oli ta dissidentlikus liikumises osalemise tõttu sunnitud Nõukogude Liidust emigreeruma Iisraeli. Piiratud võimalused sundisid jälle emigreeruma, nüüd Saksamaale. Seal töötas Fishbein Ukraina diasporaa ajakirja "Suchanist" ("Meie ajad") ajakirjanikuna. Lisaks töötas ta Vabaduse Raadios.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist naasis ta Ukrainasse.
Ta oli Ukraina Kirjanike Liidu ja PEN klubi Ukraina haru liige.
1699
1699. aasta (MDCXCIX) oli 17. sajandi 99. aasta.
Setvert
Setvert (vene keeles четверть) on endine vene mõõtühik.
Kuivainete mahuühikuna oli 1 setvert = 8 setverikku = 64 karnitsat = 209,91 liitrit.
Vedelike mahuühikuna 1 setvert = 1/4 pang (mõõt)e = 3,0748 liitrit.
Pikkusühikuna 1 setvert = 4 verssokit = 1/4 arssinat = 17,78 cm.
Pindalaühikuna maa-ala, kuhu külvati 1 setvert rukist (pool tiinu).
Füüsikaliste suuruste loend
Loendis on sagedamini kasutatavate füüsikaliste suuruste ja nende ühikute nimetused ja tähised. Elektrotehnilised suurused on detailsemalt esitatud Elektrotehniliste suuruste ja mõõtühikute loendis.''
Põhisuurused
Tabelis on SI põhiühikutele vastavad Rahvusvahelise suuruste süsteemi ISQ füüsikalised suurused, nende mõõtühikud ja dimensioonid.
Juri Simonov
Juri Ivanovitš Simonov (vene keeles: Юрий Иванович Симонов; 4. märts 1941 Saratov) on Vene dirigent.
Ta õppis Leningradi konservatooriumis Nikolai Rabinovitši dirigeerimisklassis. Hiljem töötas ta Jevgeni Mravinski assistendina Peterburi Filharmooniaorkestriga.
Aastatel 1970–1985 oli ta Moskva Suure Teatri muusikajuht ja peadirigent.
Simanov eristub omanäolise, ülimalt täpse ja karakteerse dirigeerimistehnikaga. Ta on üks tänapäeva olulisemaid ja mõjukamaid Venemaa dirigente.
Suguküpsus
Suguküpsus on organismi võime suguliseks paljunemiseks.
Inimese suguküpsus saabub tavaliselt umbes 12. ja 14. eluaasta vahel.
Bioloogias kasutatakse suguküpse organismi kohta ka termineid matuurne ja adultne (ladina adultus, lühend ad.). Enamasti on suguküpsus täiskasvanu peamiseks tunnuseks.
Potšajiv
Potšajiv (ukraina Почаїв, poola Poczajów, vene Почаев) on linn Ukrainas Ternopili oblastis Kremenetsi rajoonis. Potšajiv asub Ternopilist umbes 53 km põhjas ja Kremenetsist ligikaudu 19 km edelas.
Linnas asub Potšajivi suurklooster.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Potšajivi elanikest ukrainlasi 97,12%, venelasi 1,98%, moldaavlasi 0,24% ja valgevenelasi 0,22%.
Oyo kuningriik
Oyo kuningriik (joruba keeles Ilú-ọba Ọ̀yọ́) oli koloniaalaja eelne (u. 1300–1896) jorubate riik Lääne-Aafrikas. Riigi keskus asus tänapäeva Nigeerias Oyo osariigi aladel.
Valgevene karikavõistlused jalgpallis
pisi|Valgevene karikas Valgevene karikavõistlused jalgpallis (valgevene keeles Кубак Беларусі па футболе) on Valgevene klubijalgpalli karikavõistlused. Karikavõistlusi korraldab Valgevene Jalgpalliliit.
Karikavõistlusi on peetud alates 1992. aastast. Kokku on karika võitnud 14 klubi. Edukaim klubi on neli korda karika saanud Borissovi BATE.
Krimmi mäestik
pisi|Krimmi mäestiku lääneots Laspi lahe ääres pisi|Ai-Petri pisi|Krimmi mäestik kaardil Krimmi mäestik (krimmitatari Qırım dağları, ukraina Кримські гори, vene Крымские горы) on mäestik Krimmis, mis paikneb piki poolsaare kagurannikut 8–13 km kaugusel rannikust.
Läänes laskuvad mäed järsult Musta merre, idas muutuvad aeglaselt stepimaastikuks. Mäestik koosneb kolmest mäeahelikust, millest kõrgem on peaahelik.
Mäestiku kõrgeim tipp on 1545 m kõrgune Roman Koš. Kõrgemad tipud on veel Tšatõr-Dag (1527 m), Lapata (1406 m), Demerdži Jaila (1356 m), Karabi Jaila (1253 m), Ai-Petri (1243 m).
Vallisaare vaherahu
Vallisaare vaherahu oli Rootsi ja Moskva tsaaririigi (Venemaa) vahel 20. detsembril 1658 Vallisaare mõisas (Usnowa) Vaivara kihelkonnas Virumaal sõlmitud kokkulepe, millega katkestati osapoolte sõjategevus kolmeks aastaks.
Vallisaare rahu peatas 1656.–1658. aasta Vene-Rootsi sõja, mille Moskva tsaaririik oli alustanud. Vallisaare vaherahuga jäid Venemaale Liivimaal vallutatud alad, sealhulgas Tartu.
Vaherahu sõlmimise Rootsi-poolne komissar oli Rootsi Riiginõukogu liige, Tartu õuekohtu president vabahärra Gustaf Bielke ning delegatsiooni kuulusid veel Bengt Horn, Johan Silfverstierna ja Filip von Krusenstierna, Moskva tsaaririiki esindas Afanassi Lavrentjevitš Ordin-Naroškin.
Sõlmitud vaherahu tulemusena jäid Moskva tsaaririigi valdusse juba hõivatud Eesti- ja Liivimaa linnad, Rootsi valdusse aga Rootsi poolt tagasi vallutatud Ingerimaa koos Nöteborgi ja Nyeniga.
Rootsi ja Venemaa vahel taastati kaubandussuhted, mõlemad osapooled vabastasid vangid, kaasa arvatud need, kes olid ära viidud kaugetesse piirkondadesse. Rootsi võttis ka kohustuse mitte toetada Poolat sõjas Venemaa vastu.
1661. aastal sõlmitud Kärde rahu tühistas Vallisaare rahu ning taastas selle eelse Stolbovo rahuga määratletud piiri Rootsi kuningriigi ja Moskva tsaaririigi vahel.
Viited
Friede von Kardis
Varese
Varese [] on linn Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas, Varese provintsi halduskeskus. Asub 56 km Milanost põhjas. Vareses asub Milanot teenindav Malpensa lennujaam.
thumb|left|250px|Palazzo Estense
Linn tekkis tänu jalatsitööstusele, mis tänapäevaks on küll hääbunud.
Linna lähedal asub Varese järv.
Mõõtühikute loend
See artikkel loetleb mõõtühikuid.
Temaatiline loend
Florence Sitruk
Florence Sitruk (sündinud 1974 Heidelbergis) on harfimängija ja muusikapedagoog.
Florence Sitruk õppis Pariisi konservatooriumis Marielle Nordmanni juures ning lõpetas Indiana ülikooli USA-s, juhendajateks Susann McDonald ja legendaarne pianist György Sebök, kelle panust oma muusikaharidusse tähtsustab ta kõige enam. Lisaks on tal kraad muusikateaduse ja filosoofia erialal Freiburgi ülikoolist ning ta on õppinud ajaloolist esituspraktikat klavessiinimängija Robert Hilli juures.
Vasakliit
Ajalugu
Partei asutati 1990. aasta 28. ja 29. aprillil Helsingis Soome Rahva Demokraatliku Liidu (SRDL), Soome Naiste Demokraatliku Liidu (SNDL) ja pankrotistunud Soome Kommunistliku Partei (SKP) baasil. Esimesed kaks neist olid sisuliselt SKP katusorganisatsioonid.
Vasakliit kuulus aastatel 1995–2003 kahte sotsiaaldemokraat Paavo Lippose juhitud valitsusse, kus neil oli 3 ministriportfelli, ja 2011–2014 Jyrki Kataise valitsusse. Alates 2019. aasta juunist on vasakliit kuulunud Vasakliit sotsiaaldemokraatide Antti Rinne ja Sanna Marini juhitud valitsustesse.
Vasakliit kohtade arv Eduskunnas alates 1991. aastast
Aasta 1991. 19 1995. 22 1999. 20 2003. 19 2007. 17 2011. 14 2015. 12 2019. 16 2023. 11 Soome parlamendis on 200 kohta.
Plužine
Plužine on linn Montenegros, Plužine valla keskus. Linn asub Piva järve kaldal, umbes 17 km Bosnia ja Hertsegoviina piirist lõunas.
Umbes 2/3 linnaelanikest peavad ennast serblasteks.
Tautoloogia
Tautoloogia on väide loogikas, mis on paratamatult tõene. Näiteks: "Kõik varesed on musta või mingit muud värvi".
Tavaseletuse järgi on tautoloogiline definitsioon selline, mis defineerib midagi iseenda kaudu, tavaliselt läbi ümbersõnastuse. Klassikaline näide: "tautoloogia on see, mis on tautoloogiline". Kõige lihtsam vorm tautoloogilisest definitsioonist on lihtne kordus: "Sinine valgus on valgus, mis on sinine", "Eetris on kaheosalise seriaali teine, viimane osa", "Elu mõte on elu" jne.
Kirjanduses ka tähendusliiasus, samasõnasus, sama v lähedase tähendusega sõnade ja väljendite tarbetu kordamine. Keerulisemas variandis kasutatakse võõrsõnu või ümbersõnastamist: "viisakad inimesed on need, kes ei käitu ebaviisakalt". Tautoloogia on kasutusel retoorikavõttena.
Paljud kõnekeelsed väljendid sisaldavad tautoloogiat: "ette ennustama", "juurde lisama", "innovatiivne uuendus" jpm.
Tautoloogilise tõestuse all mõeldakse loogikaveaga tõestust, kus mõiste defineeritakse sellesama mõiste kaudu. See on tautoloogiline viga.
Tautoloogia eitus on vasturääkivus.
Suur osa matemaatikast tegeleb tautoloogia uurimisega.
Lisalugemist
http://www.eki.ee/books/ekk09/index.php?link=L_49
Belt
Belt esineb paljude Taani väinade nimedes.
Pidhorodne
Pidhorodne (ukraina Підгородне, vene Подгородное) on linn Ukrainas Dnipropetrovski oblastis Dnipro rajoonis. Pidhorodne asub Dnipro kesklinnast umbes 13 km põhjas.
Pidhorodne on rajatud kasakate asulana 17. sajandi alguses. Linnaõigused sai 1981. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pidhorodne elanikest ukrainlasi 91,69%, venelasi 6,91%, valgevenelasi 0,40%, mustlasi 0,19%, asereid 0,16%, moldaavlasi 0,11% ja sakslasi 0,10%.
Air Mauritius
Air Mauritius on Mauritiuse rahvuslik lennukompanii. Lennufirma peakorter asub saare pealinnas Port Louis's. Air Mauritius asutati 14. juunil 1967. Esimene lend oli Réunioni.
Sihtkohad
Air Mauritiuse lennusihtkohad on 2010. aasta jaanuari seisuga järgmised:
Lennukipark
Air Mauritiuse lennukipark koosneb 2009. aasta 18. novembri seisuga järgmistest lennukitest:
Busto Arsizio
Busto Arsizio on linn Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Asub 25 km Milanost loodes Olona jõe ääres.
Eliminativism
Eliminativism mingi mõiste või mõistestiku suhtes on seisukoht, et selle mõistestiku kasutamisest tuleb täielikult loobuda ning asendada see fundamentaalsema mõistestikuga.
Eliminativism vaimufilosoofias
Eliminativism vaimufilosoofias ehk eliminatiivne materialism on seisukoht, mille kohaselt tavapärane mentalistlik mõistestik (ehk rahvapsühholoogia ehk intentsionaalne mõistestik) on olemuslikult ebatäiuslik ja kuulub tulevikus asendamisele neuroteadusliku mõtlemisega. Sellised omistused nagu 'usub', 'loodab', 'arvab' jne pole vaimu juures olulised ega efektiivsed. Selle asemel tuleb opereerida niisuguste mõistetega nagu neuronite aktivatsioonimustrid ja -vektorid, sünapsid, impulsid jne.
Eliminatiivse materialismi tuntud esindajad on Paul ja Patricia Churchland.
Kehra lipp
pisi|Kehra linna lipp
Kehra lipp oli Eesti omavalitsusüksuse Kehra linna lipp.
Lipp oli kasutusel 8. oktoobrist 1993 kuni 2002. aastani. Eesti Vabariigi Valitsuse 11. juuli 2002. aasta määrusega on Kehra Anija valla vallasisene linn.
James Scott
James Scott (ka Jakob või Jacob Scott; u 1570 – 29. jaanuar 1635) oli šoti päritolu Rootsi sõjaväelane (ooberst).
Tõenäoliselt Scottide klanni Balwearie harust põlvnenud James Scott sündis Šotimaal William Scotti pojana ja siirdus arvatavasti koos isaga 1601. aastal Rootsi teenistusse.
1610. aastal on teda mainitud kaptenina Patrick Ruthveni vägedes.
1621. aastal oli ta ühe Rootsi jalaväekompanii kapten ja ülemkortermeister.
Juunis 1622 juhatas kapteni auastmes üht Soomest värvatud jalaväekompaniid.
1623. aastal oli ta kapten ja kompaniiüelem ooberst Kristoffer Mannersköldi Österbotteni rügemendis.
Altes vähemalt 1626. aasta septembrist kuni 1628. aasta detsembrini oli ta ooberstleitnant ning juhatas kolme kompaniid soome jalaväge, mis olid paigutatud Narva garnisoni. Vähemalt alates aprillist 1628 Scott isiklikult enam Narvas ei viibinud. Alates jaanuarist 1629 võttis Scotti väeüksuse juhtimise Narvas üle ooberstleitnant Hans Wrangel.
Alates juunist 1627 on teda nimetatud munsterrollides ka Västergötlandist värvatud ratsaväeeskadroni ülemana.
Juunis 1628 on teda esmamainitud Norrlandi rügemendi ülemana. Juulis ja oktoobris asus tema rügement Preisimaal Marienburgis. Preisimaal viibis tema rügement läbi 1629. aasta.
Hiljemalt märtsist 1631 juhatas ta Viiburi lääni jalaväerügementi. Viiburi lääni rügemendis teenis tema alluvuses major (hilisem ooberstleitnant) John Lichton (hukkus 1636 Wittstocki lahingus, kes oli kindralleitnandi ja Eestimaa kindralkuberneri Robert Lichtoni (1631–1692) isa.
James Scott oli 1632–1634 Riia ja 1634 Narva lossipealik.
James Scott suri 29. jaanuaril 1635 ja maeti Riia Jakobi kirikusse. Säilinud on Rootsi diplomaadi Johan Adler Salviuse (1590–1652) 1. märtsil 1635 saadetud kiri parasjagu Pariisis viibinud riigikantsler Axel Oxenstiernale, milles ta teatab muu hulgas ooberst James Scotti surmast.
Scotti ja tema abikaasa hauplaat oli Johann Christoph Brotze (1742–1823) andmeil Riia Jakobi kirikus osaliselt säilinud veel 19. sajandil. Brotze sõnul asus mees- ja naisfiguuri kujutav hauaplaat käärkambri sissekäigu ees ja sellel oli osaliselt nähtav pealiskiri:
IACOBVS SCOTT EHEGEMAHL ERBGESE
SEN AVF FENERN TOLEREN VND SARAM
OYSE IN [ ] SELIG ENDSHLAFEN
DEN [ ] ANO 16[ ]
Alisson Kruusmaa
pisi|Alisson Kruusmaa Alisson Kruusmaa (sündinud 7. märts 1992 Pärnu ) on eesti helilooja. Alates 2015. aastast on ta Eesti Heliloojate Liidu liige.
James Scott
Tõlgituna: "Margareta Gibson, härra ooberst James Scotti abikaasa, Vändra, Ranna ja Saare mõisa pärusvaldaja [ ] õndsas unes [ ] aastal 16[ ]"
Rootsi ajaloolase ja genealoogi Gustaf Elgenstierna (1871–1948) andmeil asus Örebros Olshammari kirikus Scotti vappepitaaf.
Alisson Kruusmaa
Õpingud
Alisson Kruusmaa (1992) lõpetas 2015. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia heliloomingu bakalaureuseõppe Tõnu Kõrvitsa juhendamisel ning 2017. aastal magistriõppe (cum laude) Helena Tulve kompositsiooniklassis. Ta on täiendanud end 2013/2014. õppeaastal Giuseppe Verdi nimelises Milano konservatooriumis.
James Scott
Valdused
Talle kuulusid Päite mõis (Peitz) Eestimaal ning Vändra (Fennern), Vee, Ranna (Tellerhof), Rustiferi ja Saare mõis Liivimaal.
Vändra mõisa läänistas Gustav II Adolf James Scottile 1624. aastal.
Alisson Kruusmaa
Looming
Alisson Kruusmaa on kirjutanud nii orkestri-, ansambli- kui ka koorimuusikat ning teoseid sooloinstrumentidele. Tema muusikas on enim nähtaval õrnad, haprad ja ruumiküllased kõlamaastikud. Domineerib hõre ning delikaatne orkestratsioon ning avar kõlaruum, mis jätab kuulajale aja ja koha mõttepeegeldusteks. Helilooja muusikat on esitatud nii Eestis kui ka Ameerika Ühendriikides, Euroopas ja Aasias.
James Scott
Valdused
Maarja-Magdaleena kihelkonnas asunud Ranna, Rustiferi ja Saare mõisa kinnitas Gustav II Adolf James Scottile 5. novembril 1625.
Prõmorsk
Prõmorsk (ukraina Приморськ, vene Приморск) on linn Ukrainas Zaporižžja oblastis, Prõmorski rajooni halduskeskus. Prõmorsk asub Aasovi merest 2 km kaugusel.
Alisson Kruusmaa
Looming
2013. aastal pälvis Alisson Kruusmaa Erkki-Sven Tüüri nimelise noore helilooja stipendiumi. 2018. aastal valiti ta osalema festivalile “24th Young Composers Meeting” Hollandis, kus tema "Rain" (2018) metsosopranile ja puhkpilliorkestrile võitis parima teose auhinna. Teos kõlas samal aastal festivalil Gaudeamus Muziekweek Utrechtis Orkest de Ereprijsi esituses ja seejärel osales Alisson Kruusmaa külalisheliloojana Hollandi kammermuusikafestivalil “Masterclass Apeldoorn“, kus kõlas esiettekandena "Lights of a Distant Forest" (2018) klarnetile, viiulile, vioolale, tšellole ja klaverile. 2018. aasta septembris valiti helilooja Los Angelese kammerorkestri Kaleidoscope kompositsioonikonkursi finalistide hulka. 2019. aastal oli ta New Yorgis Mise-En Festivalil külalishelilooja. 2020. aastal kõlas Milanos kammeransambli Le Cameriste Ambrosiane esituses maailmaesiettekandena Emily Dickinsoni luulest inspireeritud teos "The Moon is Distant from the Sea".
Prõmorsk
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Prõmorski elanikest ukrainlasi 61,28%, venelasi 28,08%, bulgaarlasi 8,28%, valgevenelasi 0,62% ja tatarlasi 0,33%.
James Scott
Valdused
7. oktoobril 1627 kinnitas Gustav II Adolf Päite mõisa kuulumist James Scottile ja tema pärijatele. Mõis oli 1624. aastal võlgade katteks panditud Barbara Kinnairdile, kes oli šoti koloneli Samuel Cockburni (surnud 1621) lesk. 27. detsembril 1630 pantis Scott mõisa Narva bürgermeistrile Dietrich Warneckele 5000 hõbetaalri eest ning 25. juulil 1631 ostis Warnecke mõisa Scottilt päriseks 9000 taalri eest.
Perekond
James Scott oli abielus Margareth Gibsoniga. Tema poeg, ooberst James Scott noorem, kanti 1650. aastal Rootsi aadliregistrisse. Tütar Christina Scott abiellus aga Dünamünde komandandi, ooberst Thomas Kinnemondiga.
Esivanemad
James Scotti esivanemate kohta on ainsaks teadaolevaks allikaks tema poja James Scott noorema 1650. aastal antud ülevaade oma sugupuust, mida nõuti Rootsi rüütelkonda vastuvõtmisel. James Scott noorema andmeil oli tema sugupuu järgmine:
James Scott noorema antud sugupuu on tõenäoliselt ebatäpne ning selles toodud isikutele ei ole šoti allikates sobivaid vasteid. Balvivie all on tõenäoliselt mõeldud Balweariet, mis oli põline Scottide valdus ning seda kinnitab ka Rootsi Scottide suguvõsavapp, mis ühtib Scottide Balwearie haru vapiga. Samuti kuulus James Scott noorema poolt mainitud Craighall Balwearie Scottidele.
Boami kuristik
pisi|Boami kuristik Boami kuristik on kuristik Aasias Tian Shanis. Eraldab Kirgiisi ahelikku läänes ja Küngej ahelikku idas. Kuristikku läbib lõunast põhja voolates Tšüj jõgi.
Liivimaa
thumb|Vana-Liivimaa 16. sajandi kaardil.
Liivimaa (ladina Livonia, läti Vidzeme (tänapäeval kasutatakse peamiselt Läti territooriumile jääva Liivimaa kohta), Livonija (kasutusel peamiselt Vana-Liivimaa kohta), Līvzeme (kasutusel liivlaste asuala kohta), saksa Livland, liivi Līvõmō, poola Inflanty, vene Лифляндия, Ливония) on ajalooline territoorium nüüdisaegse Eesti ja Läti alal.
Ajalooline ülevaade
Territoorium, mis kandis Liivimaa nime, on aja jooksul tunduvalt muutunud. Kuni 13. sajandini tähistas Liivimaa liivlaste asuala Liivi lahe rannikul ja Väina jõe ümbruses. 1206. aastaks kehtestus liivlaste aladel Riia piiskopi ja ristisõdijate võim. Hiljem kandus Liivimaa nimi ka teistele ristisõdijate vallutatud aladele, mistõttu 13. sajandi lõpuks hõlmas keskaegne ehk Vana-Liivimaa juba kogu tänase Eesti ja Läti territooriumi, kus eksisteerisid ristisõdijate riigid (Riia peapiiskopkond ja Liivi orduriik ning Tartu, Saare-Lääne ja Kuramaa piiskopkond). Erandiks võiks lugeda Taanile kuuluvat Põhja-Eestit (Eestimaad, kuid pärast 1346. aastat langes see Liivi ordu kätte ning oli pärast seda ühemõtteliselt Vana-Liivimaa osa.
16. sajandi keskel alanud Liivi sõja tagajärjel jagati keskaegne Liivimaa naaberriikide vahel ära. Liivimaa nime säilitas 1562. aastal Poola kätte langenud Vana-Liivimaa lõunaosa, mis koosnes Lätist ja Lõuna-Eestist, seda nimetati ka Üle-Väina hertsogkonnaks, mis alates 1566. aastast oli personaalunioonis Leeduga ning 1569. aastast Rzeczpospolitaga. Poolast vasallisõltuvuses olevat Kuramaa hertsogiriiki Liivimaa osaks enam ei loetud.
1625. aastaks vallutas Lõuna-Eesti ja Põhja-Läti (kuni Väina jõeni) Rootsi, kes ametlikult sai need alad endale Altmargi vaherahuga 1629. aastal. Vastvallutatud aladel kujunes Rootsi Liivimaa kubermang, mille keskuseks sai Riia. Poolale jäänud Latgalet nimetati seejärel ka Poola-Liivimaaks ehk Inflantyks.
pisi|Liivimaa kubermangu kaart 1820. aastatest
1710. aastaks vallutas Liivimaa Rootsilt Venemaa (viimane sai selle ametlikult enda valdusse 1721. aastal) ja asutas selle valitsemiseks Vene Liivimaa kubermangu, Poola-Liivimaa langes tema kätte 1772. aastal Esimese Poola jagamisega. Seejärel kadus nimi Poola-Liivimaa käibelt ja Latgale liideti Vitebski kubermanguga. August Wilhelm Hupeli topograafia "Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland" esimeses köites ilmumise ajal (1774) nimetati Liivimaaks nii Liivimaad kitsamas mõttes (Liivimaa hertsogiriiki) kui ka Liivimaad ja Eestimaad koos. Lisaks on pool Liivimaa hertsogiriiki asustatud eestlaste poolt, ilma Eestimaa osaks olemata, nii on see nimetus mittetäielik. Ka tava nimetada mõlemat maad nende ülemmaakohtu asukoha järgi vastavalt Riia ja Tallinna kindralkubermanguks teeb eksituse veel suuremaks, kuna pole aru saada, kas on mõeldud kogu kubermangu, ühte maakonda või ainult vastava linna lähiümbrust. Vahetegemiseks kasutab Hupel sõna hertsogiriik (Herzogthum): Liivimaa hertsogiriik (Herzogthum Liefland) vastab Riia kindralkubermangule (rigische Generalgouvernement) ilma Saaremaa provintsita (Provinz Oesel); Eestimaa (Ehstland) kas täiendiga või ilma Tallinna kindralkubermangule (revalsche Generalgouvernement). .Alates 1795. aastast oli valitses Liivimaad Liivimaa kubermang, üks kolmest Venemaa Läänemere ehk Balti kubermangust, Eestimaad Liivimaast põhjas valitses Eestimaa kubermang ning Kuramaad Liivimaast läänes ja lõunas Kuramaa kubermang. Liivimaa oli kolmest suurim ja olulisim ning Riias resideeris puhuti kindralkuberner, kes valitses kõiki kolme kubermangu. Mõnikord, eriti baltisakslaste kultuuriliste teemade puhul, kasutati terminit Liivimaa ka kõiki kolme provintsi hõlmava üldmõistena.
1917. aastal liideti Liivimaa kubermangu põhjapoolne osa ehk Lõuna-Eesti Eestimaa kubermanguga, kuid Vene võim ja tema asutatud administratiivüksused Eesti- ja Liivimaal kadusid 1918. aastal. Liivimaa kuulutati Vene riigist sõltumatuks 30. detsembril 1917. Ühtne Liivimaa kadus seoses Eesti ja Läti rahvusriikide ja nende vahelise piiri tekkimisega. Liivimaa Lätis on mõiste Liivimaa (Vidzeme ehk Läti-Liivimaa) Põhja-Lätit hõlmava piirkonna nimena siiani kasutusel.
Ana Šimić
Ana Šimić (sündinud 5. mail 1990 Gradačacis) on Horvaatia kergejõustiklane (kõrgushüppaja).
Liivimaa
Liivimaa maakonnad
thumb|Liivimaa värvid (Landesfarben) 19. sajandist
Ana Šimić
2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis võitis ta pronksmedali tulemusega 1.99. See on ühtlasi tema isiklik rekord. Sisehallis on tema isiklik rekord 1.95, mis on püstitatud 5. septembril 2009 Splitis.
Liivimaa
Liivimaa maakonnad
20. sajandi alguses hõlmas Liivimaa kubermang järgmised maakonnad Eesti ja Läti alal: Liivimaa keskuseks oli Riia linn.
Saaremaa kuulus alates 18. sajandist Liivimaa kubermangu, kuid tal oli Liivimaa aadelkonnast eraldiseisev aadliomavalitsus, Saaremaa rüütelkond.
Ana Šimić
Ta on osalenud 2012. ja 2016. aasta suveolümpiamängudel, kuid mõlemal korral ei ole ta kvalifikatsioonist edasi jõudnud. Maailmameistrivõistlustel on tema parimaks kohaks seitsmes (tulemus 1.93), mille ta on saavutanud 2019. aastal Dohas.
Sõnelnõkove
Sõnelnõkove (ukraina Синельникове, vene Синельниково) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Dnipropetrovski oblastis, Sõnelnõkove rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Sõnelnõkove asub Dnipro kesklinnast umbes 39 km idakagus.
Sõnelnõkove on oluline raudteesõlm.
Viru-Nigula valla lipp
thumb|Viru-Nigula valla lipp Viru-Nigula valla lipp on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Viru-Nigula valla lipp.
Sõnelnõkove
Asula sai alguse 1868. aastal seoses raudteejaama rajamisega. Linnaõigused sai Sõnelnõkove 1921. aastal, oblastilise alluvusega linn on alates 1979. aastast.
Viru-Nigula valla lipp
Lipp on kinnitatud 3. oktoobril 1995.
Lipu kirjeldus
Viru-Nigula valla lipp on vapilipp, mille ruudukjuline kangas on jaotatud vertikaalselt kolmeks võrdseks väljaks, sini-valge-sinine. Valgel väljal on vaheldumisi üksteise all kolm musta s-kujulist lahtist varrast ja kolm musta ratasristi. Kandelipu suurus on 105x105 cm.
Sõnelnõkove
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sõnelnõkove elanikest ukrainlasi 84,49%, venelasi 12,52%, valgevenelasi 0,68% ja mustlasi 0,27%.
Viru-Nigula valla lipp
Põhjendus
Lipukujundid ning neist moodustuv ornament tähistavad Viru-Nigula harukordset muististerohkust ja tugevat muinsuskaitseliikumist. Samuti viitavad kujundid visuaalselt õ-tähele, mille O. W. Masing Viru-Nigulas töötades tarvitusele võttis.
Lipu heiskamine
Valla lipp heisatakse:
Rothaargebirge
thumb|Rothaari mägede kaart thumb|Rothaari mägede paiknemine Saksamaal
Rothaari mäed (saksa: Rothaargebirge, ka Rotlagergebirge, Ingverimäed) või Rothaar on madal mäestik (kõrgusega kuni 843,1 m) Nordrhein-Westfalenis ja Hessenis Saksamaal.
Arvatakse, et selle nimi pidi kunagi olema Rod-Hard-Gebirge ehk "puhastatud metsamäestik", kuna mäestikul pole midagi pistmist ei punase värvi (saksa keeles rot) ega juustega (Haar).
Geograafia
thumb|300px|Vaade Kahler Astenilt, mis on mäestiku üks kõrgemaid tippe
Paiknemine
Paksult metsane, mineraalide leiukohtadest rikas Rothaar laiub peamiselt Vestfaalis Sauerlandi (põhjas), Uplandi (Rothaari kirdepoolsed eelmäed), Wittgensteini maa (kagus) ja Siegerlandi (edelas) vahel; Hessenis asuvad tegelikult ainult mäestiku kagupoolsed eelmäed. See ulatub Ederi ülemjooksust ja Lennest, Kahler Astenist (841 m), Winterbergi lavamaast (Winterberger Hochfläche) edelas umbes 30 km edelasse ja langeb järsult lääne poole, kuid palju vähem järsult ida poole.
Rothaari mäed on enam-vähem koos Rothaari mäe looduspargiga, mille osad jõuavad siiski naaber geoloogilistesse piirkondadesse.
Veekogud
thumb|Lahni läte
Rothaari põhjaküljel on teiste hulgas jõed Diemel, Lenne, Neger, Nuhne, Odeborn, Orke, Ruhr, Wenne ja Wilde Aa. Lõunaküljel on Dill, Eder, Ferndorfbach, Ilse, Lahn ja Sieg. Üle mäestiku kulgeb Reini-Weseri veelahe. Rothaari kaugeimas edelanurgas on Obernau ja Breitenbachi paisud.
Mäed
Rothaari tipudest, mis koosnevad osaliselt porfüürist, on kõige tuntumad (kuid mitte tingimata kõrgeimad) järgmised (sealhulgas kõik "Achthunderter", ehk "kaheksasajased", järjestatud kõrguse järgi):
Paigad
Rothaari mägedes ja/või Rothaari mäe looduspargis või nende äärealadel on muu hulgas need vallad:
Tegevused
thumb|280px|Skulptuur "Kiviaja mees" [[Bad Berleburg-Kühhude lähedal]]
Paljud matkarajad kulgevad läbi Rothaari mägede, teiste hulgas Rothaarsteig, 154 km pikkune rada läbi kõrguste, ja Waldskulpturenweg ("Metsaskulptuuride tee"), mille ääres on mitme kunstniku skulptuure ja muid teoseid.
Talvel kutsuvad paljud sportimisvõimalused külastajaid mäele. Selle jaoks sobivad rajatised on Postwieseni suusapiirkond (Neuastenbergi lähedal), Skiliftkarussell Winterberg ja Snow World Züschen.
Rothaaris või selle serval on lõbustuspargid Panorama-Park Sauerland Wildpark ja Fort Fun Abenteuerland.
Vabalt liikuvad Euroopa piisonid
2011. aastal alustati vabalt liikuvate Euroopa piisonite taasasustamist Rothaari mägedesse. Projekt ei ole aga kulgenud selles piirkonnas ilma oma vaidlusteta: eriti viljakasvatajad muretsevad võimaliku kahju pärast, mida need suured loomad võivad põhjustada.
Stolbovo rahu
Stolbovo rahu sõlmiti 27. veebruaril 1617 Rootsi kuningriigi ja Moskva tsaaririigi vahel Stolbovo külas Tihvini lähedal Venemaal.
Stolbovo rahu lõpetas rootslaste osaluse aastatel 1613 kuni 1617 toimunud Rzeczpospolita ja Rootsi vägede osaluse Venemaa pärilussõjas.
Lahingutegevuse käigus Rootsi ja Vene vägede vahel Soome lahe idaosa valdamise pärast toimunud nn. Ingerimaa sõja lõpetanud rahulepinguga sai Venemaa Rootsilt tagasi Novgorodi, Staraja Russa, Porhovi, Gdovi ja teisi alasid, kuid pidi loovutama Rootsile Ingerimaa koos Ivangorodi kindlusega (Jaanilinna), Jaama, Koporje, Nöteborgi (Schlüsselburgi kindluse) ja Laadogast läänes oleva Laadoga-Karjalaga Käkisalmi lääni, mille tõttu kaotasid venelased täielikult ühenduse Soome lahele ja Läänemerele.
Stolbovo rahuga määratud piir kehtis Vene-Rootsi sõjani aastatel 1656–1658. 1658. aastal sõlmitud Vallisaare vaherahuga see piir muudeti, kuid taastati Kärde rahuga 1661. aastal ja kehtis kuni Põhjasõjani
Liisa Hirsch
Liisa Hirsch (sündinud 5. jaanuaril 1984) on eesti helilooja.
Õpingud
Liisa Hirsch on õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis klaverit Laine Metsa klassis, heliloomingut Mati Kuulbergi ja Timo Steineri juures ning vabaimprovisatsiooni Taavi Kerikmäe käe all. Bakalaureusekraadi omandas Hirsch Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias kompositsiooni erialal, juhendajaks Toivo Tulev. Lisaks täiendas ta end klaverimängus Ivari Ilja, elektronmuusika vallas Margo Kõlari ning improvisatsioonis Anto Petti klassis. Aastal 2015 lõpetas Hirsch Haagi Kuningliku Konservatooriumi magistrantuuri, kus tema juhendajateks olid Peter Adriaansz ja Cornelis de Bondt.
Tegevus
Liisa Hirsch on vabakutseline helilooja ning annab heliloomingu tunde Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias. Ta on olnud ka Eesti Draamateatri majahelilooja ja õpetanud Tallinna Muusikakeskkoolis. Tema muusikat iseloomustab kõrgendatud tähelepanu heli ja kõlavärvide suhtes, samuti vormipuhtus ja uurimuslikkus. Hirschi teoseid on esitatud rahvusvahelistel festivalidel nagu ISCM World Music Days, Mata festival, Gaudeamus Muziekweek, Ostrava New Music Days, Young Euro Classics jpt.
Sutlej
pisi|Sutlej jõgi Sutlej (inglise Sutlej, tiibeti གླང་ཆེན་ཁ་འབབ (Langqên Kanbab), hindi सतलज (Satlaj), urdu ستلج (Satlaj)) on jõgi Lõuna-Aasias. Algab Kailase mägedest, seejärel murrab läbi Himaalaja. Tasandikule laskunult voolab valdavalt edelasse. Ühinedes Trimabi jõega, moodustab Panjnadi jõe. Sutlej jõgi on 1450 kilomeetri pikkune ja läbib Indiat, Hiinat ja Pakistani.
Maria Goltsman
Maria Goltsman (aastani 2003 Kulikova; sündinud 5. mai 1978 Kohtla-Järvel), Goltsman Balleti kunstiline juht, koreograaf, tantsija, balletiartist, projektijuht, tantsu-uurija, semiootik, tantsukunsti lektor, produtsent.
Meistriklassid
Korraldanud rahvusvahelisi tantsualaseid meistriklasse kutselistele tantsijatele Eestis, olnud ka osaleja:
Olnud aastast 2006 projekti „tantsijalt tantsijale” ning aastast 2015 varvastehnika algkursuse projektijuht ja treener, 2014–2015 Aurora Dance Camp´i kaaskorraldaja koostöös Venemaa esindajatega (Galina Gracheva, Polina Mitryashina, Oleg Gladkihh, Tatjana Tarabanova jt).
Osalenud tantsijana projektilavastustes, kontsertidel (Eurolaul 2002 Runo tantsutrupis; I.D.A. tantsufestivali galakontsert Tartus, 2003; Köler Prize avatseremoonia, Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseum Tallinnas ning muusika- ja moeetendus „Unes või ilmsi” Tallinna Lauluväljakul, 2012; heategevuslik juuksurite üritus „Hair Fusion Show” Vene Teatris ja „Wella Trendvision Award” Riias, 2013 jne). Oli Asturia (Ukraina) kvarteti kontsertesinemiste (Tallinnas, Pärnus, Tartus, Jõhvis, 2015) tantsunumbrite „Storm” ja „Libertango” koreograaf ja esineja. Esinenud televisioonis (tantsuetendus „Fluxus“, lavastaja-koreograaf Teet Kask, Prantsuse muusikakanal Mezzo-European Classics, 2003 jm). Loonud ja viinud läbi loeng-etendusi („Body as a Graphic Sign in the Art of Ballet.” IASS AIS World Congress of Semiotics, Helsinki-Imatra, 2007; „keha-liikumine-tants”, 2012, teaduskeskuse Ahhaa teaduskohvik Tartus).
Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapitali noorte loominguline stipendium 2005, Eesti Kultuurkapitali Ida-Virumaa ekspertgrupi aastaauhind tantsukultuuri arendamise eest 2013.
Sõltumatu Tantsu Ühenduse (2007–2012), Eesti Teatriliidu (2008), Eesti Tantsukunstnike Liidu (2008–2016, juhataja 2009–2011), Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liidu liige (2016-...).
Bobisõit 1992. aasta taliolümpiamängudel
Bobisõit 1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is
Kahebobi
16. veebruar 37 meeskonda.
Neljabobi
22. veebruar 31 meeskonda
Madona raudteejaam
Madona raudteejaam on raudteejaam Pļaviņase–Gulbene raudteel Madona piirkonnas Madona linnas. Jaamahoone asub aadressil Saules iela 2.
Madona raudteejaam on Riiast tuleva rongiliini lõpp-peatus. Madonast edasi regulaarset rongiliiklust ei toimu, kuid erirongid sõidavad sealt vahel edasi Gulbenesse. Näiteks 2020. aastaks oli kavandatud kolm sellist erireisi. Riiast väljuvad rongid Madonasse reedeti ja pühapäeviti, Madonast Riiga aga laupäeviti ja pühapäeviti.
Madona raudteejaam avati koos raudteega 1903. aastal. Toona jäi see Lazdona kihelkonda Birži mõisa maadele. 1919. aastast kandis see nime Birži raudteejaam, Madona nime sai tagasi 1921. aastal.
1920. aastatel asus Läti valitsus kavandama uue raudtee ehitamist, mis pidi kulgema Riiast läbi Ērgļi ja Madona Kārsavasse. Raudtee projektile tegi lõpu alanud Teine maailmasõda, ent valminud Madona ja Lubāna vaheline raudteelõik tegi Madonast sõlmjaama. Lubānasse viiv raudtee suleti 1990. aastal.
1980. aastatel ehitati uus jaamahoone, mis renoveeriti 2006. aastal. Hoone on praegu kasutusel kaubanduskeskusena. XX sajandi lõpuaastatel ja XXI sajandi alguses oli see kasutusel ka Madona bussijaamana.
Varem järgnes Madonale Gulbene suunal Patkule raudteepeatus, Lubāna suunal aga Prauliena raudteejaam. pisi|tühi|Madona raudteejaam
Uzõn
Uzõn (ukraina Узин, vene Узин) on linn Ukrainas Kiievi oblastis Bila Tserkva rajoonis. Uzõn asub Kiievist umbes 57 km lõunas ja Bila Tserkvast ligikaudu 21 km idas.
Uzõni on esmamainitud 1590. aastal. Alevi staatuse sai Uzõn 1956. aastal ja linnaõigused 1971. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Uzõni elanikest ukrainlasi 88,81%, venelasi 9,26%, valgevenelasi 0,53%, armeenlasi 0,12% ja tatarlasi 0,08%.
Oleviste kirik
pisi|püsti|Kaupmees [[Hans Pawelsi kenotaaf Maarja kabeli idaküljel]] pisi|püsti|Tallinna Oleviste kiriku torni muna ja rist. Torni tipus paikneva kullatud muna läbimõõt on 114 cm
Stud poker
Stud-pokkeri (Stud poker) hulka kuuluvad kõik sellised pokkeri variandid, milles osalejatele jagatakse üks osa kaarte pildipool allapoole ning teine osa pildipool pealpool, kusjuures iga kaardi jagamise vahele kuulub panustamisring. Stud mängud on tüüpilised mittepositsioonimängud, mis tähendab seda, et iga panustamisringi esimene panustaja võib olla erinev (tavaliselt on selleks mängija, kelle avatud kaardid on tugevaimad/moodustavad tugevaima kombinatsiooni). Kaarte, mida jagatakse pildipool allapoole nimetatakse "hole cards" (millest on välja arenenud ingliskeelne väljend "ace in the hole", mis viitab sellele, et kellelgi on midagi väärtuslikku, mis teistele välja ei paista).
Oleviste kirik
Oleviste kirik on kirik Tallinna vanalinnas aadressil Lai tänav 50.
Stud poker
Stud-pokkeri variandid, milles kasutati kolme kaarti, olid juba alates Ameerika Ühendriikide Iseseisvussõjast populaarsed. Five Card Stud variant ilmus Kodusõja aegu ja muutus väga populaarseks. Viimastel aastatel on Seven Card Stud pokker muutunud tavaliseks mänguks nii kasiinodes kui ka kodudes. Need kaks mängu moodustavadki tänapäeva stud pokkeri variantide põhja.
Kálmán Kalocsay
pisi|Kálmán Kalocsay 1921. aastal Kálmán Kalocsay (6. oktoober 1891 Abaújszántó – 23. veebruar 1976 Budapest) oli ungari esperantist, luuletaja ja tõlkija. Ta mõjutas oluliselt esperanto kirjanduse ja keele arengut.
Stud poker
Panustamisringide arv mõjutab seda, kuidas mäng erinevate panustamislimiitide puhul "käitub". Mängud, milles neli või vähem panustamisringi, näiteks Five Card Stud ja Mississippi Stud (kirjeldatud allpool), on head mängida igasuguse panustamisstruktuuri ja limiitidega ja on eriti head mängida just pot limiti või no limitina. Mängud, milles rohkem panustamisringe, sobivad rohkem limiti või spread-limitina mängida. Hilisemates panustamisringides on tavaline (ja soovitatud) see, et panused on suuremad kui esimestes panustamisringides. Näiteks "$5/$10 Seven-card Stud" mängus Nevada kasiinos lubatakse $5 panuseid esimese kahe panustamisringi jooksul ning $10 panuseid neile järgnevates panustamisringides. On üsnagi tavaline, et viimase panustamisringi panused on veelgi suuremad: "$5/$10/$20" mäng lubab $20 panuseid, kuid vaid viimases panustamisringis. Teine üsnagi tavaline reegel lubab teha suurema limiidiga panuseid sel juhul, kui lauas on "avatud paar" (seega vähemalt ühe mängija avatud kaardid moodustavad paari). Mõned kasiinod (tüüpiline California kasiinodele) kasutavad madalamat limiiti kolme esimese panustamisringi jooksul, mitte nii nagu tavaliselt kombeks olev kahe panustamisringi jooksul.
Kálmán Kalocsay
Kalocsay kirjutas esperantokeelseid luuletusi ning tõlkis kirjandust ungari keelest ja teistest Euroopa keeltest esperanto keelde. Teda tuntakse ka esperantokeelse nime Kolomano Kaloĉajo all.
Stud poker
Stud pokkeris on panustamisringide nimetused kokku lepitud jagatud kaartide arvu arvesse võttes. Seega nimetatakse sellist panustamisringi, kus kõigil mängijail on olemas kolm kaarti, kas "thrid card" või "third street" ning näiteks viie kaardi puhul seega "fifth street". Viimast panustamisringi nimetatakse "river'iks" sõltumata sellest mitu panustamisringi on mängus lubatud.
Oleviste kirik
Kirikut kasutab Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liidu Oleviste kogudus.
Kálmán Kalocsay
Kalocsay hakkas esperanto keelt õppima 1911. aastal. Ta lõpetas gümnaasiumi Miskolcis ning õppis seejärel Budapesti Ülikoolis arstiteadust, mille lõpetas 1916. aastal ning töötas 1920–1966 infektoloogina Budapestis.
Tema esimene luulekogu "Mondo kaj Koro" ('maailm ja süda') ilmus 1921. aastal. Samal aastal ilmus tal ka kolm ungarikeelset luuletust ajakirjas Nyugat. 1931. aastal ilmunud luulekogu "Streĉita Kordo" ('pingule tõmmatud nöör') peetakse esperanto luuleklassikaks. 1932. aastal avaldas ta pseudonüümi Peter Peneter all erootilise luule kogu "Sekretaj Sonetoj" ('salajased sonetid').
Lisaks ilukirjandusele avaldas ta ka esperanto grammatika "Plena Gramatiko de Esperanto", stiilijuhendi "Lingvo – Stilo – Formo" ning koos Gaston Waringhieniga esperanto luule käsiraamatu "Parnasa Gvidlibro". Ta oli ka üks kaheköitelise esperantokeelse entsüklopeedia "Enciklopedio de Esperanto" koostajaid.
1991. aastal asutati Ungaris Kálmán Kalocsay Sõprade Selts.
Stud poker
Allpool kirjeldatud variatsioonid eeldavad, et sa oled juba kursis pokkeriga üldisemalt, sealjuures Five Card Stud ja Seven Card Stud mängudega.
Üldised variatsioonid
Mõned reeglite variatsioonid sobivad peaaegu kõigis mängudes kasutamiseks ja nende variatsioonide kombinatsioone võib kasutada selleks, et luua täiesti uusi mänge mingiks kindlaks puhuks. Nendeks on roll your own, rollouts', blind stud ja twist rounds''.
Igat mängu saab samuti muuta lisades pakki ühe või rohkem jokkereid, et neid saaks wild-kaartidena kasutada, st nad asendaksid ükskõik millist vajalikku kaarti. Teine võimalus on pakis teatud kaardid wild-kaartideks muuta. Mõned tavalisemad variandid on Low hole card wild, milles iga mängija kõige madalaim "kinnine" kaart on wild vaid tema käes ning näiteks mäng "Follow the Queen", milles iga kord, kui kellelegi jagatakse avatud kaardina emand, muutuvad järgmine jagatav pildikaart ja kõik sellega sarnased kaardid) wild-kaardiks. Viimasel puhul on tavaline see, et kui teine emand lisandub lauda avatud kaartide hulka, kaotab vana wild-kaart oma staatuse ning uus kaart võtab selle üle ja muutub ise wild-kaardiks.