cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tower
Hiliskeskaeg
Suure osa 15. sajandi teisest poolest käis Rooside sõda, milles Lancasteri ja Yorki dünastia võitlesid Inglismaa trooni pärast. 1460. aastal piirati loss jälle ümber, seekord oli piirajaks Yorkide väesalk. Tower sai kahjustusi suurtükikuulidest, kuid andis alla alles siis, kui Henry VI Northamptoni lahingus vangi võeti. Richard Neville, 16. Warwicki krahv hüüdnimega Kuningameister, aitas Henry 1470. aastal lühikeseks ajaks taas troonile. Edward IV sai siiski varsti uuesti võimule ning Henry VI pandi Londoni Towerisse vangi, kus ta ilmselt mõrvati. Towerit kindlustati, et see võiks sõdade ajal kahuritulele vastu panna, ning kahurite ja püstolite tarbeks tehti laskeavad: selleks loodi Tower Hilli põhjaossa tarandik (mida enam ei ole).
Varsti pärast Edward IV surma 1483. aastal leidis ilmselt aset kurikuulus väikeste printside mõrv. See juhtum on üks kõige häbiväärsemaid sündmusi Londoni Toweri ajaloos. Edward V onu, Gloucesteri hertsog Richard sai printsi eestkostjaks, kuna viimane oli liiga noor, et valitseda. 12-aastane Edward vangistati koos oma noorema venna Richardiga Towerisse. Väikeseid printse nähti viimati avalikkuses juunis 1483. 1674. aastal, kui lammutati 12. sajandist pärinevat Valge torni eeshoonet, leiti arvatavasti nende luud. Vastuseis Richardile kasvas, kuni 1485. aastal sai ta Bosworth Fieldi lahingus lüüa Lancasteri dünastia esindajalt Henry Tudorilt, kes hiljem tõusis troonile kui Henry VII. pisi|Väikesed printsid
Muutlik otstarve
Tudorite ajastust alates kasutati Londoni Towerit üha vähem kuningliku residentsina. Nagu 16. sajandi kroonik Raphael Holinshed ütles, hakati Towerit rohkem kasutama lahinguvarustuse ja sõjamoona laona. Beefeater 'id on olnud kuninglikud ihukaitsjad juba 1509. aastast. Henry VIII valitsusajal leiti, et Toweri kaitsevõimet tuleb tugevdada. 1532. aastal kulutas Thomas Cromwell parandusteks 3593 naela ja importis töödeks ligi 3000 tonni Caeni paekivi. Isegi siis polnud Tower veel nii tugev kui teised tolle aja kindlused, mis olid kavandatud vastu panema tugevale suurtükiväele. Lossi kaitserajatised küll parandati, kui lossihooned jäid pärast Henry VIII surma hooletusse ja muutusid sama hästi kui elamiskõlbmatuks. 1547. aastast peale resideerisid kuninglikud isikud Londoni Toweris vaid siis, kui selle poliitiline ja ajalooline taust neile kuidagi kasuks tuli. Näiteks Edward VI, Mary I ja Elizabeth I viibisid seal lühikest aega enne oma kroonimistseremooniat. pisi|Guy Fawkes toodi Towerisse 6. novembril 1605; pärast piinamist tunnistas ta täielikult [[püssirohuvandenõu üles. Guy Fawkesi allkiri lühidalt pärast piinamist on vaevunähtav tõend võrreldes alumise allkirjaga]]
16. sajandil sai Tower kuulsaks kui sünge, heidutav vangla. Sellist mainet polnud tal kogu aeg. Monarhid saatsid sinna vangistusse kõrgest soost isikuid, keda hoiti seal vaid lühikest aega; kindlasti polnud see lihtrahvavangla, kuna alamrahvale leidus selletagi piisavalt vanglaid. Hoolimata Toweri kurikuulsast mainest said sealsed vangid oma elu mugavamaks teha, näiteks nõutada endale Toweri leitnandi kaudu paremat toitu või seinavaipu. Kuna algselt täitis Tower vanglarolli vaid aeg-ajalt – nagu muudki lossid –, polnud seal kuni 1687. aastani spetsiaalset vangide majutuskohta. Tol aastal aga ehitati Valgest tornist loodesse telliskividest maja vangi võetud sõduritele. Vangla ja piinapaiga maine lõid Towerile paljuski 16. sajandi usukuulutajad ja 19. sajandi romantikud. Selline maine oli aga suures osas liialdatud. Kõige enam täitis Tower vanglarolli 16. ja 17. sajandil, kui sinna lukustati palju vastuvõetamatute usuliste ja poliitiliste vaadetega inimesi. Riiginõukogu pidi kehtestama piinamisele piirangud, seega ei rakendatud seda tihti. Vahemikust 1540–1640, kui Toweris oli vangistatuid enim, on teada 48 dokumenteeritud piinamisjuhtu. Kolm kõige tavapärasemat piinamismoodust olid kurikuulus piinapink, "raisasööjalooma tütar" ja käerauad. Piinapingi tõi Inglismaale 1447. aastal Exeteri hertsog, Toweri konstaabel, mistõttu seda hakati nimetama ka Exeteri hertsogi tütreks.
Toweris vangis istunute ja hukatute hulgas oli ka Anne Boleyn. Kuigi beefeater 'id olid kunagi kuninglikud ihukaitsjad, oli 16. ja 17. sajandil nende peamiseks ülesandeks saanud vangide järelevalve. Tower oli üldiselt turvalisem kui teised Londoni vanglad, näiteks turvalisem kui Fleet, kus esines arvukalt haigusi. Ülemklassi vangide elutingimused Toweris ei erinenud kuigivõrd oludest, milles nad oleksid elanud väljaspool vanglat. Üks näide on Walter Raleigh. Kui ta istus Toweris vangis, kohandati tema ruume nii, et sinna saaks majutada ka tema pere, kusjuures 1605. aastal sündis seal tema poeg. Hukkamisi korraldati pigem Tower Hillil kui Toweris endas – künkal hukati 400 aasta jooksul 112 inimest. Enne 20. sajandit hukati Tower Greeni lossis mitu inimest (näiteks leedi Jane Grey). Tower Green oli neile, kelle puhul avalikku hukkamist peeti ohtlikuks. Pärast leedi Jane Grey hukkamist 12. veebruaril 1554 pani kuninganna Mary I oma õe Elizabethi (kellest sai hiljem kuninganna Elizabeth I) Towerisse vangi, kahtlustades teda mässu korraldamises, sest Sir Thomas Wyatt juhtis Elizabethi nimel Mary-vastast mässu. pisi|Tower Hilli munakivisillutisega pind Londoni Towerist põhjas. 400 aasta jooksul hukati seal 112 inimest.
Laskemoona nõukogu ja relvastuse nõukogu asutati 15. sajandil võtmaks üle monarhi salajase varakambri (Privy Wardrobe) ülesanded. Kuna enne 1661. aastat polnud alalist armeed, seisnes kuningliku relvistu tähtsus selles, et see võimaldas professionaalset aluspõhja sõjavarustuse soetamisel juhul, kui sõda algas. Need kaks organisatsiooni asusid Toweris vähemalt 1454. aastast alates ning 16. sajandiks olid nad kolinud sisehoovi. Poliitilised pinged Charles I ja parlamendi vahel 17. sajandi teisel veerandil viisid selleni, et kuningale ustavad jõud püüdsid kindlustada Towerit ja selles leiduvaid väärtuslikke esemeid, sealhulgas raha ja laskemoona. Londoni maakaitsevägi (Trained Bands) kolis Towerisse 1640. aastal. Seal töötati välja kaitseplaanid ning ehitati suurtükiplatvormid, valmistamaks Towerit ette sõjaks. Ettevalmistusi ei pandud kunagi proovile. 1642. aastal proovis Charles I arreteerida viit parlamendiliiget. Kui see ebaõnnestus, põgenes ta linnast ning parlament maksis selle eest kätte, tagandades oma kohalt Sir John Byroni, Toweri leitnandi. Londoni maakaitsevägi vahetas pooli ning hakkas toetama parlamenti üheskoos Londoni kodanikkonnaga. Kuninga loaga loobus Byron võimust Toweri üle. Parlament asendas Byroni enda valitud mehe Sir John Conyersiga. Selleks ajaks, kui novembris 1642 puhkes Inglise kodusõda, oli Londoni Tower juba parlamendi kontrolli all. pisi|Londoni Toweri gravüür 1737, Samuel ja Nathaniel Buck
Viimane monarh, kes hoidis üleval traditsioonilist kroonimistseremoonia rongkäiku Towerist Westminsterisse, oli Charles II, kes tuli troonile aastal 1660. Sel ajal olid lossi majutustingimused nii kehvad, et kroonimispäeva eel ta seal ei ööbinud. Toweri hooned kujundati Stuartite valitsusajal ümber, eelkõige lahingumoona nõukogu järelevalve all. 1663. aastal kulutati 4000 naela uue varasalve ehitamiseks, mis paikneb sisehoovis ja on praegu tuntud kui uus relvaladu (New Armouries). 17. sajandil tehti plaane Toweri kaitsemehhanismide tugevdamiseks trace italienne stiilis (tähekujuline kindlus), kuid neid ei viidud kunagi ellu. 1670. aastal täiendati garnisoni rajatisi esimeste spetsiaalselt sõduritele ehitatud kvartalitega ("Iiri kasarmud"), ent majutustingimused olid üldiselt ikkagi kehvad.
Siis kui troonile tõusis Hannoveri dünastia, oli nende olukord ebakindel ning neid ähvardas võimalik Šotimaa ülestõus, remonditi Londoni Towerit. Stuartite ajal lisatud suurtükiplatvormid olid juba lagunenud. Suurtükkide arv vähenes 118-lt 45-le ning üks tolleaegne vaatleja märkis, et loss "ei peaks piiramiseks valmistunud armeele vastu 24 tundigi". Kuigi 1774. aastal lisati lõunaosa välismüüri uus värav, oli 18. sajandi töö kaitsemehhanismide osas suuremalt jaolt kramplik ning jupphaaval tehtud.
pisi|[[Thomas H. Shepherdi "Tower Tower Hillilt", 19. sajand]] Lossi ümbritsev vallikraav oli sajandite jooksul mudastunud, sest see loodi hoolimata katsetest seda puhastada. Tegu oli endiselt lahutamatu osaga lossi kaitsemehhanismidest ja seega lasi Toweri konstaabel, Wellingtoni hertsog, aastal 1830 suurel osal vallikraavist mitme jala sügavuselt muda eemaldada. Kahjuks ei ennetanud see 1841. aastal vähesest veevarust tingitud tõve puhkemist, mille tagajärjeks oli paljude inimeste surm. Ennetamaks saastunud kraaviveest tulenevaid terviseprobleeme, kästi kraav kinni ajada. Tööd algasid 1843. aastal ja lõppesid laias laastus kaks aastat hiljem. 1845. aastal algas sisehoovis Waterloo kasarmute ehitus Wellingtoni hertsogi alustatud vundamendi ladumisega. Hoone mahutas tuhat meest. Samal ajal ehitati ohvitseridele eraldi elamispinnad Valgest tornist kirdesse. See hoone on nüüd kuningliku füsiljeede rügemendi peakorter. Tšartistliku liikumise elavnemine aastatel 1828–1858 viis soovini Londoni Towerit rahvarahutuste puhuks uuesti kindlustada. Enamik säilinud suurtüki- ja tulirelvajäänuseid on pärit sellest ajast.
Esimese maailmasõja ajal peeti Toweris 11 mehe üle salaja kohut ja laskekomando lasi nad spionaaži eest maha. Teise maailmasõja ajal kasutati Towerit jälle vanglana. Üks vangidest oli Rudolf Heß, Adolf Hitleri asetäitja, kes viibis seal 1941. aastal neli päeva. Ta oli Toweris viimane riigi vang. Viimane Toweris hukatud vang oli Saksamaa spioon Josef Jakobs, kes lasti 14. augustil 1941 maha. Sõdade ajal toimus hukkamine väikses lasketiirus, mis asus väljaspool Towerit ja lammutati aastal 1969.
Restaureerimine ja turism
pisi|vasakul|Toweri peasissepääs pisi|Edward I taastatud magamistuba St Thomase tornis 18. ja 19. sajandi jooksul kohandati luksuslikud hooned aegamööda teiseks otstarbeks ja lammutati. Ainult Wakefieldi ja Püha Toomase tornid on alles jäänud. 18. sajand tähistab huvi kasvu Inglismaa keskaegse mineviku vastu. Üks selle tagajärgedest oli uusgooti arhitektuuri esilekerkimine. Toweri arhitektuuris avaldus see siis, kui 1825. aastal ehitati juurde uus hobuserelvistu maja (New Horse Armoury) Valge torni põhja seinaga silmitsi. See hõlmas selliseid uusgooti arhitektuuri elemente nagu lahingud. Teised hooned kujundati ümber selle stiiliga sobimiseks ja Waterloo kasarmuid kirjeldati kui "lossitaoliselt ehitatud, tornide ja sakiliste müüridega gooti stiil 15. sajandist". Aastatel 1845–1885 kolis mitu asutust, näiteks mündivermimiskoda, mis olid lossis juba sajandeid asunud, teistesse kohtadesse. Paljud tühjaks jäänud uusaegsed hooned lammutati. 1855. aastal võttis Briti sõjaministeerium (the War Office) Lahingumoona Nõukogult (The Board of Ordnance) relvade tootmise ja hoiustamise vastutuse, mis viidi tasapisi lossist välja. Samal ajal kasvas huvi Londoni Toweri ajaloo vastu.
Kui I maailmasõja ajal kukkus Londoni Towerisse ainult üks pomm (see maandus kahju tegemata vallikraavi), siis II maailmasõda jättis endast suurema jälje. 23. septembril 1940 korraldatud välkrünnakus hävitasid suured lõhkekehad mitu hoonet, Valge torn jäi napilt puutumata. Pärast sõda kahjustused parandati ja Londoni Tower avati jälle avalikkusele.
Londoni Towerist on saanud üks riigi populaarsemaid turismiatraktsioone. See on olnud vaatamisväärsuseks alates Elizabethi ajast, kui see oli üks turismimagneteid, millest väliskülastajad kirjutasid. Selle kõige olulisemad väljapanekud olid Kuninglik loomaaed ning relvad. Kroonijuveelid pakkusid samuti palju huvi ning on olnud avalikkusele vaadata alates 1669. aastast. Toweri kindlus kogus turistide seas populaarsust kogu 19. sajandi jooksul, hoolimata sellest, et Wellingtoni krahvile oli külastajate voorimine vastukarva. Külastatavus kasvas nii suureks, et aastal 1851 ehitati spetsiaalne piletikassa. Sajandi lõpuks külastas lossi juba rohkem kui 500 000 inimest aastas.
21. sajandil on Tower olnud peamiselt turismiobjekt. Püsivad sõjaväe tegevused Kuningliku Logistilise Korpuse all (Royal Logistic Corps) vähenesid eelmise sajandi viimasel poolel ning on kindlusest välja kolinud. See-eest on Tower endiselt koduks Kuninglikule Füsiljeede Rügemendile (Royal Regiment of Fusiliers) ja sellele pühendatud muuseumile ning selle eelkäijale, Kuninglikele Füsiljeedele. Lisaks, väesalk üksusest, mis hoolitseb kuninga valvurite olemasolu eest, määrab endiselt Towerisse valvuri ning võtab iga päev ühes beefeater 'itega osa võtmetseremooniast. Mitmetel puhkudel aasta jooksul laseb Austatud Suurtükivägi (the Honourable Artillery Company) Towerist kahuripauke: 62 pauku kuninglikel puhkudel ja 41 muudel juhtudel. 1974. aastal leidis Mortari ruumis Valges tornis aset pommiplahvatus, milles suri üks ning sai vigastada 35 inimest. Keegi vastutust ei võtnud, kuid politsei uuris kahtlustusi, et plahvatuse võis korraldada IRA.
pisi|Kaks ronka Toweris Londoni Toweri eest kannab hoolt iseseisev heategevusasutus Historic Royal Palaces, mis ei saa rahalist toetust ei valitsuselt ega kuningakojalt. 1998. aastal lisati Londoni Tower UNESCO maailmapärandi hulka tunnustamaks selle tähtsust ning aitamaks seda vaatamisväärsust kaitsta. See-eest hiljutised muutused, näiteks pilvelõhkujate ehitamine Toweri lähedusse, on viinud Toweri ÜRO ohustatud maailmapärandi nimekirja lisamise poole. Keskaegne loss on olnud avatud alates 2006. aastast. Külastajad saavad vaadata endises hiilguses taastatud tube, mida kunagi kasutasid kuningad ja kuningannad. Kuigi Toweri konstaabli positsioon on endiselt Toweris kõrgeima ametikoht, siis igapäevase juhatuse vastutused delegeeritakse koha peal juhatajale (Resident Governor).
Toweris on alati vähemalt kuus ronka, kuna usutakse, et kui neid pole, siis kuningriik langeb. Nende eest kannavad hoolt beefeater 'id. Varaseim allikas Toweri rongast on 1883. aastast pärit pilt. Lisaks tseremoniaalsetele kohustustele teevad beefeater 'id Toweris ja selle ümbruses ekskursioone. Heategevusasutuse Historic Royal Palaces andmeil külastas Londoni Towerit enam kui 2,4 miljonit inimest aasta jooksul 2011. aasta märtsini.
Loomaaed
pisi|Traadist loomaskulptuurid Toweris Kuninglikku loomaaeda mainiti esimest korda Henry III valitsusajal. 1251. aastal kästi šerifitel maksta neli penni päevas kuninga jääkaru ülalpidamiseks. Oma kalastusretkel Thamesi jõkke sai karu londonlastelt palju tähelepanu. Aastal 1254 kästi šerifitel rahaliselt toetada Towerisse elevandimaja ehitamist. Keskaegse loomaaia täpne asukoht on teadmata, küll aga on teada, et lõvisid peeti lossimüüri väliskindlustuses, mida tuntakse kui Lõvitorni. Kuninglikku kollektsiooni suurendasid diplomaatilised kingitused, näiteks Friedrich III, Püha Rooma keisri kingitud kolm leopardi. 18. sajandiks oli loomaaed avalikkusele avatud. Sissepääs maksis kolm ja pool penni või kassi või koera, kes söödeti lõvidele. 1828. aastal oli loomaaias üle 280 looma vähemalt 60 liigist. Viimased loomad viidi 1835. aastal üle Regenti parki, pärast seda kui üks lõvi sõdurit hammustas. Kuningliku loomaaia järelevaataja sai õiguse kasutada Lõvitorni elumajana. Kuigi loomad olid juba ammu ära viidud, ei lammutatud aga Lõvitorni enne, kui viimane järelevaataja 1853. aastal suri.
2011. aastal toimus tornis Kendra Haste'i traatskulptuuride näitus.
Vaimud
Anne Boleyn, kelle pea löödi Henry VIII valitsusajal 1536. aastal riigireetmise eest maha, kummitab väidetavalt St Peter ad Vincula (Aheldatud Püha Peetruse) kirikus, kuhu ta maetud on. Teda on nähtud Valges tornis ringi jalutamas ja oma pead kaenla all kandmas. Teised vaimud, keda tornis veel nähtud on, on Henry VI, leedi Jane Gray, Margaret Pole ja Edward IV lapsed Edward ja Richard. 1816. aasta jaanuaris väitis juveelide maja ees valvanud tunnimees, et nägi enda poole liikuvat karu vaimu, olemasolevate andmete kohaselt suri ta paari päeva pärast hirmust. 1817. aasta oktoobris nägi kroonijuveelide valvur Edmund Lenthal Swifte juveelide majas torukujulist helendavat ilmutist. Ta rääkis, et ilmutis tiirles ümber tema naise õla, kes seepeale hüüatas: "Oh, Kristus! See püüdis mind kinni!" Veel hiljuti on öövahetuses viibinud teatanud ka teistest nimetutest ja ebamäärastest kabuhirmutekitajatest.
Kodade virvendus
Kodade virvendus (AF, A-fib), tuntud ka kui kodade virvendusarütmia (KVA) ja absoluutne arütmia, on südame rütmihäire, mille puhul tõmbuvad südamekojad kokku kiiresti ja ebaregulaarselt.
Häire puhul ei suuda südametööd juhtiv siinussõlm väljasaadetavaid elektriimpulse ehk siinusrütmi koordineerida, mis paneb südamekojad korrapärase kokkutõmbumise asemel virvendama – kodade kokkutõmbed toimuvad ebaregulaarselt, ebaühtlase kiirusega ja omavahel kooskõlastamata. Osalt kanduvad korrapäratud elektriimpulsid üle ka südamevatsakestele, pannes needki ebaregulaarselt kokkutõmbuma ning muutes seekaudu pulsi ebaregulaarseks. Kui tavapäraselt lööb süda umbes 60–90 minutis, siis kodade virvendusarütmia ajal võib löömisrütm tõusta 140–180 või 150-300 korrani minutis. KVA avaldub lühiajaliste episoodide ehk paroksüsmidena või püsiva, kroonilise haigusena.
See on üks sagedasemaid südame rütmihäireid, kusjuures selle esinemissagedus elanikkonnas on jätkuvalt tõusev.
Kodade virvendus ei ole iseenesest eluohtlik, kuid selle tüsistustena võivad tekkida insult ja südamepuudulikkus. Insuldi riski on KVA diagnoosiga inimestel hinnatud umbes viis korda kõrgemaks tavapärasest.
Tartu tänav 19
pisi Tartu tänav 19 on elamu ja ehitismälestis Viljandi kesklinnas aadressil Tartu tänav 19.
Kirjeldus
Hoone on üks Viljandi vanimaid säilinud puithooneid. Ristkülikukujulise pikliku madala põhiplaaniga hoone on ehitatud rõhtpalkidest, poolkelpkatus on kaetud S-kividega. Hoone keskel on paksude kiviseintega mantelkorsten-köök, mida ümbritsevad neli köetavat eluruumi.
Peasissekäigu ette on hoone fassaadile 19. sajandi esimesel poolel tehtud ümberehituste käigus lisatud klassitsistlik fassaad, mida ehivad sammasportikus ja kaarjas pandus.
19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses on hoonele lisatud mitmeid juurdeehitisi, sealhulgas veranda.
Interjööris on säilinud üksikuid barokse kujundusega tahveluksi.
Ajalugu
Hoone on esimene kodanikumaja, mis 1770 paiku ehitati väljapoole linna keskaegset vallikraaviga piiratud territooriumi tolleaegse Tartu maantee äärde. Kuni 1985. aastani elas majas kunstnik Paul Kondas.
Kristian Teiter
Ta kaitses 2000. aastal magistritöö Tartu Ülikoolis geoinformaatika alal ja 2014. aastal Tallinna Ülikoolis infosüsteemide juhtimise alal.
Saaremaal Sõrves tagasörulaste hulgas läbi viidud referendumi tulemuste alusel vannutati Kristian Teiter 12. augustil 2022 Sõrve sääre tipus toimunud pidulikul tseremoonial Torgu Kuningriigi kuningaks ametinimega Kristian I. Ta on Torgu Kuningriigi esimese kuninga Kirill I vanem poeg.
Antti Lang
Antti Lang (sündinud 1980) on eesti päritolu Soome näitleja.
Antti Lang lõpetas Helsingi Teatriakadeemia 2004. aastal.
Aastal 2011 valiti ta parimaks Soome nooreks näitlejaks.
Indrāni (Tirza vald)
Indrāni on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Tirza vallas.
Küla asub valla põhjaosas Isliņa jõe kaldal.
Ants Vaino
Ants Vaino nime on kandnud mitu inimest:
Triinu Kärbla
Triinu Kärbla (neiuna Triinu Soosaar; sündinud 9. juuni 1979) on eesti haridusteadlane ja pedagoog. Tema teadustöö põhisuund on õpilaste teksti mõistmise oskus ja selle seos õpetajate õpetamismeetoditega.
Hariduskäik
Triinu Kärbla õppis aastatel 1986–1997 Parksepa Keskkoolis ja 1999–2003 Võrumaa Kutsehariduskeskuses ärijuhtimise erialal. Aastatel 2009–2014 õppis Tartu Ülikoolis sotsiaal- ja haridusteaduskonnas klassiõpetaja eriala, 2014. aastal sai magistrikraadi. 2013. aastal pälvis ta SA Archimedes õpetajakoolituse stipendiumi. 2020. aastast sotsiaalteaduste valdkonna haridusteaduse õppekava doktor.
Kärbla doktoritöö kandis pealkirja "Assessment of text comprehension and teaching comprehension strategies in Estonian basic school" (Tekstimõistmise hindamine ja tekstimõistmist toetavate strateegiate õpetamine Eesti põhikoolis). Juhendajad Tartu Ülikooli haridusteaduste instituudi professor Krista Uibu ja Tartu Ülikooli meditsiiniteaduste valdkonna teadur Mairi Männamaa.
Töökäik
Enne pedagoogilisele tööle asumist töötas Kärbla Wermo mööblitööstuses ostujuhina. Pedagoogina töötab ta Võru Kesklinna Koolis ühiskonnaõpetuse, majandusõpetuse ning inglise keele õpetajana. Lisaks on ta Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna, haridusteaduste instituudi algõpetuse teadur.
Teeme Ära Sihtasutuse juures on Triinu Kärbla olnud lektor Võrumaa koolides projekti „Noortele suunatud teavitustegevus jäätmetekke ennetamisest ja keskkonnasõbralikust jäätmekäitlusest” raames ning teinud Võrumaa põhikoolides ennetustööd sõltuvusainete kohta.
Isiklikku
Triinu Kärbla on sündinud Võrumaal Kanariku külas, kus elab tänaseni. Kärbla on abielus ning tal on 3 tütart.
Läbipaistev pangakonto
Läbipaistev pangakonto (inglise keeles transparent account) on pangakonto, millel toimuvad tehingud on täielikult läbipaistvad. Igaüks võib igal ajal interneti kaudu kontrollida kontol toimunud sissetulekuid ja väljaminekuid.
Läbipaistvat pangakontot kasutavad põhiliselt kasumit mittetaotlevad organisatsioonid ja kodanikualgatused, sealhulgas sihtasutused, mittetulundusühingud, poliitilised parteid jne.
Välislingid
Läbipaistva pangakonto teenuse näiteid:
Aiki
Aiki on naise- ja mehenimi.
Pimobendaan
Pimobendaani kasutatakse veterinaarmeditsiinis koerte südamepuudulikkuse raviks. Ravim suurendab südamelihase tundlikkust kaltsiumi suhtes, parandades südamelihase kokkutõmbevõimet (südamelihase kontraktsiooni) liigselt energiavarusid kulutamata. Pimobendaan suurendab südame jõudlust, vähendades sellega eel- ja järelkoormust. Südame jõudlus paraneb ennekõike südamelihas rakkude (müokardi rakkude) efektiivsuse suurenemise tõttu, mis võimaldab südamel töötada väiksemate süstoolsete ja diastoolsete mõõtmete juures. Mitmed uuringud on tähendanud, et pimobendaan parandab oluliselt südamepuudulikkusega koerpatsientide elumust ja elukvaliteeti.
Aiki
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 630. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Aiki 143 naisel.
Pimobendaan
Vaskulaarne toime
Pimobendaan on vasodilaator (aine, mis laiendab ja lõõgastab veresooni), mille efektiivsuse aluseks on ka fosfodiesteraas III (PDE III), mis parandab vaskulaarset toimet. Lõdvestab veenide ja arterite seinu, seetõttu parandab ka südamelihase verevarustust. Lisaks aitab pimobendaan laiendada ka koronaarveresooni, mis parandab südamelihase varustatust toitainete ja hapnikuga.
Aiki
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 3054. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Aiki 6 mehel.
Pimobendaan
Ravimi manustamisviisid
Ravimit on võimalik manustada suukaudselt tabletina.
Pimobendaani kasutatakse sageli koos mõne teise südamepuudulikkust leevendava ravimiga:
Kõrvaltoimed
Harvadel juhtudel võib patsiendil esineda oksendamist, kõhulahtisust või isutust.
Ettevaatusabinõud ravimi kasutamisel
Pimobendaani metabolism toimub maksas, seega ei tohi seda ravimit manustada koertele kellel esineb raske maksapuudulikkus.
Ülase tänav (Tartu)
Ülase tänav on tänav Tartus Veeriku linnaosas.
Ülase tänav algab Nikolai Lunini tänavalt, ristub Tulbi tänavaga ja lõpeb Ravila tänaval. Kuni Tulbi tänavani on Ülase tänav Maarjamõisa ja Veeriku linnaosa piiriks, Tulbi ja Ravila tänava vahel paikneb Ülase tänav Veeriku linnaosas.
Tänav on kirde-edelasuunaline ning 395 meetrit pikk.
Braden Holtby
pisi|Braden Holtby (2018) Braden Holtby (sündinud 16. septembril 1989 Lloydminsteris, Saskatchewani provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Dallas Stars.
2008. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i draft'is 93. valikuna. 2009. aastal asus ta mängima American Hockey League'i klubis Hershey Bears. NHL-i debüteeris ta Capitalsi meeskonnas 5. novembril 2010 mängus Boston Bruinsi vastu, sekkudes mängu kümme minutit enne normaalaja lõppu Michal Neuvirthi asemele. NHL-is kuulus ta esimest korda algkoosseisu kaks päeva hiljem mängus Philadelphia Flyersi vastu. Capitalsi põhiväravavahiks sai Holtby hooajal 2012–13.
2018. aastal võitis ta Capitalsiga Stanley karikas. Hooajal 2015–16 pälvis Holtby NHL-i hooaja parimale väravavahile antava Vezina Trophy. Samal hooajal valiti ta samuti hooaja sümboolsesse koosseisu (NHL First All-Star Team). 2017. aastal pälvis ta William M. Jennings Trophy (auhind väravavahile, kes on vähemalt 25 mänguga lasknud oma meeskonnale lüüa kõige vähem väravaid) ja valiti lisaks NHL Second All-Star Team'i. Aastatel 2016–2020 valiti Holtby viiel aastal järjest NHL-i tähtede mängule.
Dudzičy
left|thumb|Dudzičy kirik Dudzičy (poola keeles Dudzicze, transkribeerituna Dudzitšõ) on küla (endine alev) Valgevenes Minski oblastis Puchavičy rajoonis Navapolle külanõukogus. Dudzičy asub Pciči jõe kaldal.
Asulas on raamatukogu ja klubihoone. Haridust annab keskkool. Küla juures asub Dudutki muuseum, kus tutvustatakse valgevene rahvakultuuri. Teine tähtsam vaatamisväärsus on linnamägi, mille juures asub ka vana katoliiklaste kalmistu.
Ajalugu
Dudzičyt on esimest korda mainitud aastal 1600. Asula kuulus Minski vojevoodkonda ja Minski maakonda. XVII sajandi alguses said alevi omanikeks Odachowskid, aga aastal 1621 Bychowiecid. XVII sajandi lõpus läks alev Zaranka-Horbowskite valdusse. Aastal 1766 sai alev õiguse pidada kolm korda aastas laata. Aastal 1767 läks alev abielu teel Prozarite valdusse, aga aastal 1785 said selle abielu kaudu Jelskid.
Aastal 1919 läks alev Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1938 muudeti alev külaks. Teise maailmasõja ajal põletasid Saksa okupatsiooniväed küla maha, hukkus 17 elanikku.
Auce kihelkond
thumb|250px|[[Kuramaa kubermang]] Auce kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Auz) oli haldusüksus Tukumsi kreisis Kuramaa kubermangus, Lätimaal.
Auce kihelkonna mõisad
20. sajandi alguses olid kihelkonnas mõisad :
Artur Verte
Artur Verte (27. september 1901 Peterburi – 3. oktoober 1978 Tallinn) oli eesti hüdrogeoloog.
Haridus ja töökäik
Õppis Eesti NSV Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudi aspirantuuris, 1954. aastal kaitses geoloogia-mineraloogia kandidaadi väitekirja. 1965. aastal kaitses Ždanovi nimelises Leningradi Riiklikus Ülikoolis doktoriväitekirja "Подземные воды Эстонской ССР и условия их формирования". 1967. aastal anti talle geoloogia-mineraloogia teaduste doktori kraad.
1973. aastal siirdus pensionile, kuid tegutses edasi Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudi konsultandina.
Teadustöö
Artur Verte oli esimene hüdrogeoloogia haridusega spetsialist Eestis. Ta töötas välja Eesti hüdrostratigraafilise liigestuse, korraldas hüdrogeoloogilist teenistust ning uuris põhjavete kujunemist Eesti territooriumil. Põhjendas erinevate mineraalvee tüüpide esinemisvõimalusi Eestis enne nende tegelikku avastamist. Algatas põhjavete kaitse idee ja korraldas põhjavete uurimist Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudis. Lisaks hüdrogeoloogiale uuris ka muid geoloogilisi küsimusi, sealhulgas Devoni terrigeensete setete tsüklilisust. Tõestas laminariitsavide esinemise Eestis.
Oli Vello Karise (1969) ja Leo Vallneri (1970) geoloogia-mineraloogia kandidaadiväitekirjade teaduslik juhendaja.
Mitropolise katedraal
Mitropolise katedraal (kreeka keeles Καθεδρικός Ναός Ευαγγελισμού της Θεοτόκου) on Kreeka Õigeusu Kiriku peakirik Ateenas. Kiriku ehitus algas 1842. aastal ning see valmis 21. mail 1862.
Mitropolise katedraali on maetud kaks pühakut: Gregorius V (Konstantinoopoli patriarh) ja püha Philotheus.
Dainius Kreivys
pisi|Dainius Kreivys Dainius Kreivys (sündinud 8. aprillil 1970 Jonavas) on Leedu poliitik, ta on erakonna Isamaaliit – Leedu Kristlikud Demokraadid liige. Ta oli aastatel 2008–2011 Leedu majandusminister. Ta on 11. detsembrist 2020 Leedu energeetikaminister.
Branti (Tirza vald)
Branti on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Tirza vallas.
Dainius Kreivys
Ta lõpetas 1985. aastal põhikooli Jonava 5. Keskkoolis. 1989. aastal lõpetas ta raadiotehnika erialal Kaunase Polütehnikumi. 1996. aastal lõpetas ta Vilniuse Pedagoogikaülikooli ajaloo erialal.
Branti (Tirza vald)
Küla asub valla põhjaosas Isliņa jõe kaldal.
Dainius Kreivys
Ta oli aastatel 2008–2011 Leedu majandusminister. 11. detsembrist 2020 alates on ta Leedu energeetikaminister.
Isiklikku
Ta on abielus, peres on poeg ja tütar.
Härjasüdamemüts
Härjasüdamemüts oli 19. sajandil Eestis kantav tüüpiline talvemüts. Härjasüdamemüts sarnanes murumütsiga ning seda kandsid enamasti mehed rohkem saartel, Läänemaal ja Põhja-Eestis.
Müts õmmeldi tumepruuni karvaga vasika- või lambanahast, naha lihapool väljas ja karv seespool ning eraldi voodrit ei pandud. Nahast lõigati kuus kolmnurkset siilu, mis õmmeldi käsitsi kokku tihedate üleloomispistetega, õmblemiseks kasutati kahekordset niiti. Mütsi alumine serv oli kandmisel umbes nelja sentimeetri ulatuses pealepoole keeratud, nii et karv paistis äärest. Kehva ilmaga sai serva üle kõrvade tõmmata.
Vaata ka
Eestis varem kantud vanemat tüüpi mütse:
Boriss Pravdin
Boriss Pravdin (1. aprill 1887 Võšni Volotšok, Tveri kubermang – 4. september 1960 Tartu) oli Eesti keeleteadlane.
Elulugu
Boriss Pravdin oli venelane, kooliõpetaja poeg ja Anatoli Pravdini isa.
Lõpetas 1904 Riia Aleksandri Gümnaasiumi, 1912 Moskva Ülikool ajalookeeleteaduskonna. Oli 1912–1918 Riia Linna Reaalkooli vene keele ja kirjanduse õpetaja (1915 evakueerus koos kooliga Tartusse), 1918 Tartu Reaalkooli ja 1919–1923 Hugo Treffneri Gümnaasiumi õpetaja, 1919–1944 Tartu Ülikooli vene keele lektor, 1944–1954 vene filoloogia kateedri juhataja, aastast 1946 dotsent), aastast 1954 pensionil. Õpetas vene keele grammatikat, vene kirjanduse ajalugu, sh erikursusi vene kirjanikest, vene rahvaluulet; koostas (pärast sõda) esimesed kõrgkooli vene keele õpikud. Õpetas ka poola ja prantsuse keelt.
Teadustöö
Uurimusi vene kirjanduse ja vene keele õpetamise metoodikast. 1920. aastate alguses toimetas (koos ) trükki sarja "Русские классики для эстонских школ" (Nikolai Gogol, Anton Tšehhov), 1920. aastate teisel poolel avaldas kohalike saksa ja vene koolide tarbeks raamatuid (Johann Voldemar Jannsen, Jakob Pärn, Jakob Mändmets, Eduard Vilde) sarjast Eesti kirjandus vene koolidele". 1940–1941 avaldas Mihhail Lermontovi ja Mihhail Zoštšenko teosed (vene-eesti sõnastikega). 1945 ilmus vene keele õpik kõrgkoolidele, kus tekstidele oli lisatud sõnastik, grammatikareeglid, harjutused ja kordamisküsimused. Selline komplekssusprintsiip vastab ka tänapäevastele võõrkeelte õpetamise metoodika põhimõtetele. 1946–1948 ilmus (kaaskoostajad Valmar Adams ja Hilda Maiste-Aller) 2-osaline vene kirjanduse lugemik üliõpilastele. Avaldas 1936 väikese vene-eesti sõnaraamatu, oli koos Peeter Arumaa ja Johannes Voldemar Veskiga suure 2-köitelise vene-eesti sõnaraamatu kaasautor (1940–1947; 2. trükk 1975), Voldemar Muheli "Vene-eesti sõnaraamatu" (1. tr 1953) ja Johan Tamme "Eesti-vene sõnaraamatu" (1. tr 1955) toimetaja. Avaldas ka luuletusi (almanahhis "Via sacra", 1923), oli tegev kohalike venelaste kirjanduselu ja kultuuriürituste korraldamisel, suhtles Eduard Vilde, Gustav Suitsu, Friedebert Tuglase jt eesti kirjanikega, tõlkis vene keelde nende ja teiste autorite (Friedrich Reinhold Kreutzwald, August Gailit jt) teoseid.
Raimund Preem
Raimund Preem (16. detsember 1918 Narva – 5. detsember 1988 Kanepi vald) oli eesti matemaatik ja füüsik.
Elulugu
Raimund Preem oli raamatupidaja poeg.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: teoreetiline ja matemaatiline füüsika; tegelenud ka kvantmehaanika ja tahkiseteooriaga, astronoomia ning kosmoloogia küsimustega. Avaldanud töid tahkiseteooriast (oli üks kristallide lisandtsentrite ja nendega seotud füüsikaliste protsesside teooria loojatest 1960. aastail), huvipakkuvad on tema loodud teooria gravitatsioonikonstandi kasvamisest ja elektrivõnkesiirete teooria. Nõukogude Eesti preemia (1965, kollektiivis). 14 teadustrükist.
Värav nr. 2
See lühifilm on Oleg Lentsiuse diplomitöö, mille ta esitas Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi (VGIK) lõpetamisel.
Filmis naeruvääristatakse stalinistlikku tööstiili.
Gary Medel
Gary Alexis Medel Soto (sündinud 3. augustil 1987 Santiagos) on Tšiili jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsja või kaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Vasco da Gama ja Tšiili jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Club Deportivo Universidad Católica, millega liitus 1997. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2006. aastal.
Enne 2023. aastal Vasco da Gamaga liitumist on ta mänginud veel Argentina kõrgliigaklubis Boca Juniors (2009–2011), Hispaania kõrgliigaklubis Sevilla (2011–2013), Cardiff Cityga Inglismaa kõrgliigas (2013–2014), Itaalia kõrgliigaklubides Milano Inter (2014–2017) ja Bologna (2017–2023) Türgi kõrgliigaklubis Beşiktaş (2017–2019).
Debüüdi Tšiili jalgpallikoondises tegi ta 2007. aastal. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 15. juunil 2018 MM-i valikmängus Boliivia vastu. Tšiili koondisega on ta võitnud 2015. aasta Copa América ja 2016. aasta Copa América Centenario. Mõlemal turniiril valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu. Ta on kuulunud Tšiili koondisse veel ka 2010. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2011., 2019. ja 2021. aasta Copa Américal ning 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril.
2008. aastal valiti ta Tšiili aasta jalgpalluriks.
Peerg
Peerg, tuntud ka kui pird või piird (lõunaeesti murdes) ning piirg (saarte murdes ja läänemurdes), on pikk õhuke puulaast (männi- või kasepuidust), mida kasutati tulehakatuseks ja ajalooliselt ruumi valgustamiseks.
Ajaloost
Peeruvalgustus oli Põhja-Euroopas tuntud juba esiajal. Kindlad andmed selle kohta pärinevad 11.-12. sajandi Soome ja Novgorodi aladelt. Peerge kasutati Eestis igapäevase valgustusvahendina 19. sajandi keskpaigani, mil neid asendas petrooleumilamp. Saartel taandusid peerud küünalde ja rasvalampide ees veelgi varem.
Kirjeldus
Peerge kisti kiiniga pisut üle meetri pikkustest hästi kuivatatud lõmmudest (lõhutud pakkudest) ning hoiti kimpudesse seotult rehetoas parsil või ahju juures peeruõrtel. Valgustamiseks asetati peerg tavaliselt rauast pilakusse, kaugemate toanurkade valgustamiseks kinnitati see aga pilakujala külge. Kui oli vaja minna teise ruumi, võeti peerg kätte või hammaste vahele.
Pilakus paiknevat peergu pidi aeg-ajalt nuuskama või niistama, s.o. söestunud osa ära murdma, misjärel see kukkus allpool olevasse veenõusse. Pilakutule eest kandsid hoolt vanemad lapsed või vanainimesed.
Üks kuiv männipird andis valgust umbes viis minutit, siis tuli süüdata uus.
Egle (eesnimi)
Egle on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 231. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Egle 728 naisel.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Egle 22 inimesel.
Sloveenia 2018. aasta taliolümpiamängudel
Sloveenia osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis 71 sportlasega, kes võistlesid 9 spordialal.
Idova mõis
Idova mõis (saksa keeles Idowa) oli Jõgisoo mõisa kõrvalmõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.
93. üksik mehhaniseeritud brigaad "Holodnõi Jar"
93. üksik mehhaniseeritud brigaad „Holodnõi Jar“ (ukraina keeles 93-тя окрема механізована бригада «Холодний Яр») on Ukraina maaväe väeüksus.
Sõjategevus 2022. ja 2023. aastal
2022. aasta märtsis osales Trostjanetsi ümbruses sõjategevuses Venemaa Relvajõudude vastu. 2022. aasta aprilli keskel õnnestus brigaadil alla tulistada Vene ründehelikopter Ka-52. 2022. aasta juuli lõpus seisuga sõdis üksus Izjumi piirkonnas. 2022. aasta oktoobris võitles brigaad Donetski oblastis Bahmuti piirkonnas. Brigaad võitles ka 2023. aasta veebruaris Bahmuti piirkonnas.
Jelgava kihelkond
thumb|Kuramaa kubermang Jelgava kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Mitau) oli haldusüksus Dobele kreisis Kuramaa kubermangus.
Abhaasi keel
Abhaasi keel (abhaasi keeles аҧсуа бызшәа [аpʰswa bəzʃʷa], аҧсшǝа) on abhaaside rahvuskeel. Abhaasi keele lähim sugulaskeel on abasiini keel.
Keelesugulus
Ta kuulub abhaasi-adõgee keelkonna abhaasi-abasiini rühma.
Levik
Abhaasi keelt kõneldakse Abhaasias ja Türgis, samuti Lähis-Idas (Jordaania, Süüria, Iraak), Venemaal ja Läänes.
Ametlik staatus
Abhaasi Vabariigis on abhaasi keel alates 1994. aastast Abhaasia põhiseaduse järgi riigikeel ning koos vene keelega üks ametikeeltest.
Kõnelejate arv
Kõnelejate koguarv on umbes 125 000, sealhulgas Abhaasias umbes 100 000. Hinnangud, mille järgi kõnelejaid on 500 000 kuni 600 000, on väärad; võib-olla on nende hulka arvatud tšerkessid (adõgeede ja kabardide järglased).
1989. aastal kõneles abhaasi keelt emakeelena 17,8% Abhaasia elanikkonnast (92 800 inimest). Aastal 1995, pärast Gruusia-Abhaasia konflikti, oli abhaasi emakeelega inimeste osatähtsus Abhaasias üle 50%.
2010. aasta Venemaa rahvaloenduse andmetel oskas Venemaal abhaasi keelt 6786 inimest.
Eesti 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Eestis abhaasi keel emakeeleks 4 inimesel.
Keelekoodid
Abhaasi keele koodid on:
Kristaps Preipičs-Freibergs
Kristaps Preipičs-Freibergs (17. september 1853 Lībaga vald, Läti – jaanuar 1931, täpne surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti loomaarstiteadlane.
Mehaaniline teater
Mehaanilise teatri lavapealne koosneb lavamehhanismidest ja butafooriast. Laval on masinad, mis töötavad elektrilise ühenduseta ja osaliselt inimkäe abil. Dramaturgia põhineb masinate ja nende mehaaniliste lahenduste toimimisel. 21. sajandil võib mehaanilise teatri paigutada visuaalteatri alla, kus masin, tehnika, mehhanism saab laval näitleja rolli. Lavastus toimub elava ettekandena ning dramaturgia toetub mehaanilistele seadmetele, nende protsessidele ja rütmidele. Näiteks "Je brasse de l'air" ("Vaadates õhu liikumist").
Kristaps Preipičs-Freibergs
Elulugu
Kristaps Preipičs-Freibergs oli talupidaja poeg.
Egert
Egert on mehenimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli see Eestis populaarsuselt 185. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Egert 878 mehel.
Mehaaniline teater
Ajalugu
Mehaanilise teatri mõiste võeti teadaolevalt esimest korda kasutusele Hellbrunni lossis Austrias 18. sajandil, kuhu loodi esimene mehaaniline teater, mida on nimetatud ka automaatseadmeks (Automaton). Sinna loodud kujundus ja figuurid liiguvad mehaaniliselt, vee jõul. Näiteks "The Water-Powered Mechanical Theater" ("Vee jõul töötav mehaaniline teater").
Kristaps Preipičs-Freibergs
Elulugu
Õppis aastatel 1875–1879 Tartu Veterinaariainstituudis (TVI), veterinaariamagister (1895, TVI), väitekiri "К вопросу об удобоприменимости хлороформа Pictet', xлороформа Anschütz'a и бромистого эфира в ветеринарной хирургии". Oli mitmel pool Venemaal ja Lätis veterinaararst.
Mehaaniline teater
Ajalugu
Mehaanilise teatri tegemisi võib näha ka 20. sajandi alguses Bauhausi liikumises. Oskar Schlemmer hakkas laval kasutama ja omavahel kombineerima geomeetrilisi kujundeid, mida liigutasid lavale ehitatud mehhanismid, osaliselt liigutati neid ka nähtamatute abiliste poolt. Näiteks "The Figural Cabinets" ("Figuraalsed kapid").
Karnataka muusika
Karnataka muusika ehk Karnāṭaka Saṃgīta on India klassikalise muusika üks süsteeme, mis on levinud põhiliselt India lõunaosas, mis hõlmab tänapäeval Andhra Pradeshi, Karnataka, Kerala ja Tamil Nadu osariiki.
Mehaaniline teater
Mehaaniline teater Eestis
Mehaanilise teatri mõiste pole Eestis kasutusel olnud. Selle asemel kasutatakse tehnoloogilise teatri mõistet, mis võtab põhimõtteliselt kokku tehnoloogia, tehnika, masinad ja mehhanismid laval. Küll aga võib liigitada mehaanilise teatri alla Erik Alalooga tegemised ja lavastused, kus kasutatakse palju mehhanismidel põhinevaid seadmeid ja elemente. Andrus Laansalu ehk Andreas W on kasutanud selle kohta ka mõistet "aurupunk" (inglise keeles steampunk), mis kasutab analoogtehnikat digitaalse asemel.
Karnataka muusika
Karnataka muusika põhilisteks tunnusteks on relatiivne helikõrgus šruti, üksiku heli kõla swara, meloodiavormelid ragad ja korduvad rütmistruktuurid talad.
Kristaps Preipičs-Freibergs
Teadustöö
Uuris TVI-s (dotsent juhendamisel) mitmesuguste narkoosipreparaatide toimet koduloomadele. Avaldanud artikleid ja raamatuid, ka aimetrükiseid.
Karnataka muusika
Kuigi karnataka muusikas mängib suurt rolli improvisatsioon, on see muusika põhiliselt siiski komponeeritud. Üheks olulisemaks karnataka muusika žanriks on tänapäevani oluline vokaalmuusika žanr kriti ehk kirtanam, mida on viljeldud juba alates 14. sajandist.
Karnataka muusikat esitab tavaliselt ansambel, mis koosneb solistist (tavaliselt lauljast), meloodiapillist (tavaliselt mõni keelpill), rütmigrupist (tavaliselt mridangam) ja tanpurast, mis otsekui undab terve esituse aja. Muudeks tüüpilisteks instrumentideks on veel ghatam, kanjira, morsing, venu flööt, veena ja chitraveena.
Karnataka muusika põhiliseks keskuseks on Chennai, kus toimuvad olulisemad india muusika festivalid.
Ajalugu
Klassikalisel muusikal on india kultuuris jumaliku tegevuse staatus. Vanad tekstid kirjeldavad ka swarade ehk nootide lähtekohana loomade ja lindude hääli. Sama Veda sisaldab Rigveda hümne, mis kujutavad enesest kolmel kuni seitsmel helil põhinevaid meloodiaid, mida lauldi veeda yajnade puhul. Yajur-Vedat, mis põhiliselt sisaldab pühi reegleid, esitati veena saatel retsiteerides.
India klassikalisest muusikast on juttu veel paljudes muudes vanades tekstides nagu näiteks eepostes Ramayana ja Mahabharata. Yajnavalkya Smritiis on kirjas, et "see, kes on hästi kursis veenaga, kellel on teadmised srutis ja kes on vilunud talas, saavutab kahtlemata lunastuse" (vīṇāvādana tattvajñaḥ śrutijātiviśāradaḥ tālajñaścāprayāsena mokṣamārgaṃ niyacchati).
Nordic Growth Market
Nordic Growth Market on Põhjamaades tegutsev väärtpaberibörs, mille peakontor asub Stockholmis. Börsi operaatorettevõte ja omanik on Börse Stuttgart Group. Börs on osa Stuttgardi börsist.
Karnataka muusika
Ajalugu
Karnataka muusika põhineb tänapäevani mõistetel swara, raga ja tala, mida on detailselt kirjeldanud paljudes vanades tekstides, näiteks Bharata Muni "Natya Shastras" ja Ilango Adigali "Silappadhikaramis".
India klassikaline muusika jagunes pärsia ja islami kultuuri mõjul kaheks juba 12. sajandil. Põhja-India muusikat nimetatakse hindustani muusikaks ja Lõuna-India muusikat karnataka muusikaks. 16.-17. sajandiks oli hindustani ja karnataka muusika vahele kujunenud selge piir.
Nordic Growth Market
Börs tegutseb Rootsis, Taanis, Soomes ja Norras. Börsil saab kaubelda seal noteeritud aktsiate, börsil kaubeldavate fondidega (ETF), futuuride ja võlakirjadega. Tegemist on pigem väiksematele ettevõtetele suunatud börsiga, mille eesmärk on pakkuda seal noteeritud ettevõtetele võimalusi kasvamiseks. Börsil kaubeldakse turu asukohariigi valuutas: Rootsis Rootsi kroonides, Taanis Taani kroonides, Soomes eurodes ja Norras Norra kroonides. Tegemist on teadaolevalt ainsa börsiga maailmas, mis jagab oma tulu börsil noteeritud ettevõtetega.
Karnataka muusika
Ajalugu
Karnataka muusika jäi pärsia ja araabia mõjudest suhteliselt puutumata, õitsedes eriliselt Vijayanagari impeeriumi ajal.
Karnataka muusika isaks peetakse Purandara Dasat, kes määratles selle süsteemi, mida pedagoogikas kasutatakse tänaseni.
Nordic Growth Market
Nordic Growth Marketi järelevalvet teevad kohalikud finantsjärelevalve asutused.
Joosep Susi
Joosep Susi (sündinud 13. märtsil 1989) on eesti ajakirjanik, kirjandusteadlane ja -didaktik, kirjandusõpetuse populariseerija.
Nordic Growth Market
Seisuga 6. jaanuar 2021 oli börsil noteeritud 127 ettevõtte aktsiad.
Karnataka muusika
Ajalugu
Venkatamakhin töötas oma sanskritikeelses teoses "Chaturdandi Prakasika 1600ndatel välja ragade klassifitseerimise süsteemi melakarta. Govindacharya on tuntud selle poolest, et laiendas melakarta süsteemi sampoorna raga skeemiks, mis on kasutusel tänaseni.
Joosep Susi
Haridus
Joosep Susi on lõpetanud Tallinna Prantsuse Lütseumi 2008. aastal. 2013. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli kirjanduse ja kultuuriteaduste erialal ja kaitses samas 2016. aastal magistritöö "Lünk kirjanduse ruumis. Võimalikke lähenemisi ühele kirjandusteoreetilisele mõistele".
Nordic Growth Market
2020. aastal tehti börsil tehinguid kokku 6,9 miljardi euro väärtuses, sh detsembris 485 miljoni euro väärtuses.
Karnataka muusika
Ajalugu
18.-20. sajandil olid karnataka muusika toetajateks nii Mysore kui ka Travancore kuningad, kellest mitmed olid väljapaistvad heliloojad ja instrumentalistid.
Mysore kuningriigi olulisemateks muusikuteks oli Veene Sheshanna (1852–1926) ja Veene Subbanna (1861–1939).
Karnataka muusika mängis olulist rolli ka India iseseisvumise perioodil, mis jõudis lõpule 1947. aastal. Sel ajal korraldati massiliselt eraettevõtluse korras karnataka muusika tasulisi kontserte. Juba 19. sajandil kujunes karnataka muusika olulisemaks keskuseks Chennai (varem Madras).
Šruti-süsteem
Mõiste 'šruti' tähistab karnataka muusikas helikõrgust. Lääne muusikas on selle ligikaudseks vasteteks toonika ja helistik. Šruti on helikõrgus, millest kõik muud helikõrgused tuletatakse.
Swara-süsteem
Swara tähistab kontseptsiooni muusikalisest helist, mis on määratud suhtelise helikõrguse (kõrgem või madalam), mitte täpse helikõrgusega
Erinevalt teistest süsteemidest on swara igal noodil kolm vormi. Erandiks on ühevormilised burdoonhelid shadja ja panchama, mida nimetatakse ka toonikaks ja dominandiks ning kahevormiline madhyama (subdominant). 7. sajandist pärineval Kudumiyan Malai kivitahvlil Tamil Nadus on näha silpnimetuste vokaalivahetus "ra, ri, ru" jne, mis tähistab ilmselt veerandtoonilist alteratsiooni. Ühes helireas või ragas on tavaliselt esindatud ainult iga noodi üks variant. Erandid leiduvad "valgetes" ragades, milles kunstilise efekti tõttu võib esineda ühtaegu kõrgendatud (aarohanam) ja madaldatud (avarohana) noote.
Raga-süsteem
Mõiste "raga" kujutab enesest karnataka muusikas kogumit meloodia kujundamise reegleid, mis on väga sarnane lääne muusika laadi kontseptsiooniga. Raga määrab, milliseid helirea astmeid kõrgendatakse (aarohanam) ja milliseid madaldatakse (avarohanam), milliseid astmeid figureeritakse rohkem ja milliseid vähem, milliseid helisid lauldakse kaunistades (ornamentatsioon ehk gamaka), milliseid fraase kasutatakse või välditakse. On ka terve rida muusikalisi sündmusi, mida jälgitakse ka kogu aeg või mingi sagedusega.
Karnataka muusikas on kõiki seitset helirea aset kasutavad sampoorna ragad liigitatud süstemmi, mida nimetatakse melakartaks. Eksisteerib 72 melakarta ragat, milles 36 puhul madhyama (subdominant) on toonika suhtes sadharana (puhas kvart) ja ülejäänud 36 on madhyama (subdominant) prati ehk suurendatud kvardi kaugusel toonikast. Ragad on jagatud kuude rühma, mida nimetatakse chakrateks (pööreteks) vastavalt supertounika ja mediandi astmetele. Seda süsteemi tuntakse ka nimetusega katapayadi sankhya.
Ragasid jaotada kahte klassi: janaka ragad (st melakarta ehk algsed ragad) ja janya ragad ehk algse janaka raga tuletised. Janya ragad liigitatakse omakorda eri kategooriatesse.
Tala-süsteem
Mõiste "tala" tähistab kindlat korduvat meetrilist struktuuri, mis tekib rõhuliste löökide rühmitamisel. Tavaliselt püsib tala ühe laulu piires muutumatuna. Erinevad elementide kombinatsioone on enam kui 108, mistõttu erinevatel lugudel võib olla väga erinev rütm.