cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tartu vaim
Oskar Loorits räägib Tartu buršivaimust, "mille põhitunnuseks (ja muidugi ka põhipatuks) on feodaalse mentaliteedi ja ainult omakamba absoluutset eesõigustust ning võime jesuiitlikult taotleva oligarhia jatkuv edasikasvatamine, kuigi ise lobisetakse kas enese pilkeks või teiste narritamiseks näit. demokraatiast või rahvuskultuurist. On ometi absurdne nõuda, et junkurlikust balti vaimust läbiimmutatud akadeemiline noorus pidanuks valmima eesti demokraatia juhiks ja omakultuuri rajajaks, – äärmiselt sümptomaatiline ongi, et nende ideaalide teenistusse on rakendund iseseisvund Eestis aktiivsemalt just mitte-akadeemiline noorpõlv. Meie üliõpilaskond seevastu on endist rüütelkonda imiteerides ja Tartu provintslikus miljöös niikuinii üleliigselt väljapaistes kaldund ülehindama ka oma sotsiaalset osatähtsust, sageli otse ülbuseni küündiva nõudlikkuse ja mitteakadeemilisi kaaslasi halvustava kõrkusega, mis teda on aina enam võõrutand oma endisest ümbrusest, ja isegi kodust, võõrutand rahvast üldse."
Krasnohorivka
Krasnogorivka asutati XIX sajandi I poolel, linna õigused sai 1938. aastal.
Tartu vaim
Hiljem on selle tähendus muutunud, tähistades Toomas Kiho sõnul "lihtsalt Tartu mentaliteeti, siin valitsevaid kombeid, vaimsust". Kiho peab Tartu vaimule omaseks ka teatud konservatiivsust, uuevõõrastust, sekundeerides Rein Veidemanni tõdemusele: "Tartu vaim on mõnigi kord oma veidra ja tõrjuvagi poole ette nihutanud."
Krasnohorivka
Linna kõrgus merepinnast on 149 meetrit.
Krasnogorivkas elab 15 937 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
Tartu vaim
Tartu vaimu kehastusteks on nimetatud mitut koloriitset Tartu kultuuri- ja ühiskonnategelast, näiteks Villem Ernitsat, Tullio Ilometsa, Matti Miliust, Jaan Muna jt.
Krasnohorivka
XXI sajand
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta aprillikuus võtsid valitsusvastased relvajõud linna oma kontrolli alla.
Tartu vaim
Kirjanik ja intellektuaalajaloo uurija Meelis Friedenthal seob Tartu vaimu Põhjasõja keskel Peeter I vägede poolt mõrvatud Tartu linnaga ning osutab Käsu Hansu nutulaulule kui Tartu mina-vormis matusekõnele, kus Tartu vaatab juba hauataguse häälena tagasi oma varasemale upsakusele ja mõrvale kui karistusele selle eest. Seetõttu osutab Friedenthal, et Tartu vaim on nii omaaegsetes lugudes kui ka moodsas kirjanduses negatiivse konnotatsiooniga, midagi pidurdavat, minevikku tagasi tõmbavat ja vastupidist ärkvelolekule, rahumeelsele, kohalviibivale: "Pole imestada, vaimud ongi konservatiivsed, valvavad oma hukkumispaiku, kolistavad kettidega, et sissetungijaid peletada. Ei taha väga hästi siia uusi tehaseid lubada ega taha väga hästi uued ärid siin käima minna."
Krasnohorivka
XXI sajand
2. augustil võtsid valitsusväed linna oma kontrolli alla.
Tartu vaim
2013. aastal linnavolikogusse pääsenud Valimisliidu Vabakund tunnuslause oli "Tartu vaim", mida kujutati ka valimisliidu logol.
Krasnohorivka
XXI sajand
2015. aasta 3. juuni varahommikul alanud valitsusvastaste relvajõudude ägedates rünnakutes Marjinkale ja Krasnogorivkale oli keskpäevaks saanud haavata 25 valitsusvägede võitlejat.
8. juunil sõitis Krasnogorivka piirkonnas miinile valitsusvägede veok, hukkus sõidukis olnud seitse sapööri.
Jäähoki 1936. aasta taliolümpiamängudel
thumb|300px|right|Kanada jäähokikoondis 1936. aasta olümpiamängudel Meeste jäähokiturniir 1936. aasta taliolümpiamängudel Saksamaal Garmisch-Partenkirchenis oli 5. olümpiaturniir, mis ühtlasi oli ka 10. maailmameistrivõistlus ja 21. Euroopa meistrivõistlus. Turniir toimus 6. – 16. veebruarini. Osales 15 võistkonda. Mängude toimumispaigaks oli vastvalminud olümpia jääspordikeskus. Mänge peeti ka jäätunud Riessersee järvel.
Briti rahvuslik jäähokimeeskond sai kuldmedali võitmisega suure tunnustuse, millega tähistati rahvusvahelistel jäähokivõistlustel mitmeid esikohti. Suurbritannia tegi ajalugu kui esimene võistkond, kes võitis olümpia-, maailma- ja Euroopa (teise) meistritiitli ning esimene, kes võitis kõik kolm samal aastal. Nad olid esimene meeskond, kes pärast Kanada nelja järjestikust kuldmedalit takistas Kanadal jäähoki olümpiakulda võitmast.
Turniir algas neljas eelringi alagrupis; iga alagrupi kaks paremat pääsesid vaheringi. Seal selgusid finaalvoorus osalejad, kes võistlesid kahes alagrupis, kummaski neli võistkonda. Iga alagrupi kaks paremat pääsesid finaalvooru. Esimest korda ei tulnud olümpiavõitjaks mitte Kanada, vaid Suurbritannia, mis koosnes peamiselt Briti päritolu mängijatest, kes emigreerusid varakult Kanadasse.
Teine ring
Iga alagrupi kaks paremat meeskonda pääsesid finaalvooru.
Keskmine vanus
Belgia meeskond oli turniiri vanim meeskond, keskmiselt 29 aastat ja 2 kuud. Saksamaa meeskond oli turniiri noorim meeskond, kes oli keskmiselt 23 aastat ja 1 kuud. Kuldmedalivõitjate Suurbritannia keskmine vanus oli 25 aastat ja 4 kuud. Turniiri keskmine vanus oli 25 aastat ja 2 kuud.
326 eKr
326. aasta enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CDXXVIII (428.) aasta ab urbe condita.
Douglas Osheroff
pisi Douglas Dean Osheroff (sündinud 1. augustil 1945 Aberdeenis Washingtoni osariigis) on Ameerika Ühendriikide füüsik.
Persenbeugi kindlus
pisi|Persenbeugi kindlus (2021) Persenbeugi kindlus (saksa keeles Schloß Persenbeug) on Alam-Austria kindlus, mis asub Persenbeug-Gottsdorfi vallas. Selle kõrgus merepinnast on 239 meetrit.
Douglas Osheroff
Tema isa William Osheroffi vanemad olid Venemaalt USA-sse tulnud juudid, ema Bessie Anne Ondovi vanemad slovaki immigrandid.
Põldtimut
Põldtimut ehk harilik timut (Phleum pratense) on kõrreliste sugukonda kuuluv taimeliik.
NBA tähtede mäng
NBA tähtede mäng (ingl NBA All-Star Game) on NBA igal aastal korraldatav näidismäng, milles kohtuvad omavahel tähtmängijad idakonverentsist ja läänekonverentsist.
Esimene mäng peeti 2. märtsil 1951 Boston Gardenis.
Kārlis Ozoliņš (jurist)
Kārlis Ozoliņš (10. september/22. september 1866 Smiltene – 23. november 1933 Riia) oli Läti jurist ja poliitik. Ta oli Vene keisririigi I Riigiduuma liige.
Ta sündis aastal 1866 Smiltenes. Ta lõpetas Moskva ülikooli õigusteaduskonna. Aastal 1890 asus ta tööle Riias vandeadvokaadi abina, hiljem vandeadvokaadina.
Aastal 1906 valiti ta Vene keisririigi I Riigiduuma liikmeks. Riigiduumas olles kuulus kadettide fraktsiooni ja autonomistide grupi läti rühma. Ta valiti riigi tulude ja kulude loendi täitmise komisjoni, kirjutas alla kolmele arupärimisele, sealhulgas karistussalkade tegevuse kohta Balti krais, kõneles agraarküsimuse arutamisel, kus pooldas mõisnike suurvalduse osalist sundvõõrandamist sellisel määral, mis ei too kaasa majanduslikke vapustusi, kusjuures eelduseks agraarküsimuse lahendamisel on demokraatlikult valitud omavalitsus, kellel on õigus anda seadusi kohalikes küsimustes.
Leetse Lodukivi
thumb|Leetse Lodukivi 2008. aastal Leetse Lodukivi (ka Sarapuu rahn) on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Pakri poolsaarel Paldiski linnas.
Kivi pikkus on 10,3 m, laius 5,1 m, kõrgus 4,0 m ja ümbermõõt 24,8 meetrit.
Rahn on korrapäratu kujuga, ida suunas kaldu laega ja osaliselt luiteliivadesse mattunud. Mandripoolsel lääneküljel on rahnu külg silmatorkavalt püstine, edelanurga all hambulise karniisina eenduv, mistõttu sellesse koopasse võib varjuda seisev inimene. Idapoolne rahnuosa on sujuvalt luiteliivadesse laskuv, mistõttu rahnu kontuure on raske määrata. Läheduses on rahnust eraldunud kaks selle suuremat tükki, mille täpne mõõdistamine osalise mattumise tõttu on raskendatud. Rahnus on palju lõhesid, need paiknevad rombjalt-rööptahukalise süsteemina.
Rahn pole üksikobjektina looduskaitse all, kuid jääb Pakri maastikukaitseala territooriumile.
Peripateetikud
pisi|Aristotelese kool, Gustav Adolph Spangenberg maal 1880ndatest Peripateetikud (vanakreeka keeles περιπατητικοί 'ringijalutajad') on Aristotelese õpetust tõlgendanud ja arendanud Vana-Kreeka filosoofide koolkond. Sageli nimetatakse peripateetikuks ka Aristotelest ennast.
Koolkond on saanud nime Lykeionit ümbritsevate sammaskäikude (kr peripatos) järgi, milles koos õpilastega edasi-tagasi jalutades olevat Aristotelesel olnud kombeks filosoofiaküsimusi arutada. Mõnikord kasutatakse sõna peripatos ka koolkonna kohta.
Tuntumad peripateetikud on Theophrastos, Straton Lampsakosest, Lykon Troasest, Ariston Keoselt, Kritolaos, Eudemos Rhodoselt, Aristoxenos, Dikaiarchos ja Klearchos Soloist.
Flatiron Building
Flatiron Building, algselt Fuller Building, on kolmnurkse prisma kujuline 22-korruseline 87 meetrit kõrge terasraamiga kõrghoone ja maamärk, mis asub Fifth Avenue puiestee ja 23rd Street tänava nurgal, Midtown Manhattani linnajaos Ameerika Ühendriikide suurimas linnas New Yorgis.
1902. aastal valminud ehitis oli üks linna kõrgemaid hooneid, kandes siiani ikoonilist tähendust.
Jeju Air
pisi|281x281px|Jeju Airi logo Jeju Air on Lõuna-Korea odavlennufirma, mis asutati 25. jaanuaril 2005. aastal.
Lennufirma pakub regulaarseid lennuühendusi mitmete Lõuna-Korea linnade vahel, kuid ka Seouli ja rahvusvaheliste sihtkohtade vahel, sealhulgas Jaapani, Hiina, Venemaa, Põhja-Mariaanide ja erinevate Kagu-Aasia riikide vahel.
Ettevõttel on 40 lennukit ja opereerib nendega 41 sihtkohta. Lennufirma on Value Alliance'i asutaja.
Optimistid
Optimistid oli aastatel 1965–1969 tegutsenud Eesti biitmuusikaansambel.
Ansambel alustas tegevust 1965. aastal, mil kasutati nime Reval, mis aga Nõukogude võimudele sobimatuna 1966. aastal välja vahetati.
Esimene esinemine toimus 22. keskkooli isetegevusülevaatusel. Esikoha tagas lugu "Jaan läeb jaanitulele".
Ansambli algkoosseisu kuulusid Heigo Mirka (basskitarr, laul), Vello Salumets (laul, basskitarr, klahvpillid), Toomas Kõrvits (soolokitarr, laul), Neeme Ninnas (rütmikitarr), Harry Kõrvits (trummid). Hiljem tuli Harry Kõrvitsa asemele Henry Kirsipuu. Harry Kõrvits naasis aastal 1968, kui kujunes välja Optimistide viimane koosseis, kuhu kuulusid lisaks temale ja Heigo Mirkale kitarrist Tiit Kõrvits, klahvpillimängija Olav Ehala ja laulja Heiki Johannson.
Ansambli repertuaari põhiosa moodustasid ingliskeelsete lööklaulude, näiteks The Rolling Stonesi, Bob Dylani, Herman's Hermitsi ja The Beatlesi kaverid. Neist nii mõnigi saavutas väga suure populaarsuse, näiteks "Kesköötund" ehk "Mul on tunne" (1966, originaalis The Herman's Hermits - "You won't be leaving").
Ansambli omaloomingulistest lauludest on tuntud Vello Salumetsa kirjutatud "Ülle" (u 1966, algselt "Beautiful"; ERR helisalvestis aastast 1969).
Festival
Festival on tavaliselt mitmepäevane üritus, mitte näiteks üheks päevaks välja kuulutatud sibulamüük või lühilaat kuskil külas/linnas, nagu tänapäeval kaubanduslikul eesmärgil seda sõna vääralt kasutatakse.
Festivale toimub mitmes vallas, näiteks folkloori-, muusika-, teatri-, filmi- ja laulufestivalid.
Kunstifestival on mõne üksiku või mitme kunstiliigi tutvustamiseks perioodiliselt korraldatav ettevõtmine, mis tihti on korraldatud piduliku ülevaatuse või konkursi vormis.
Muusikafestivalid on enamasti temaatilised. Kõige populaarsemad on publiku arvukuse mõttes laulufestivalid, millest paljud korraldatakse lauluvõistluse või ka esitajate konkursi vormis.
331 eKr
331. aasta eKr ehk ab urbe condita CDXXIII (423).
Royal Brunei Airlines
pisi|260x260px|Royal Brunei Airlinesi [[Boeing 787 Dreamliner|Boeing 787]] Royal Brunei (RB) Airlines Sdn Bhd on Brunei riiklik lennuettevõte, mille peakorter asub RB Plazas Bandar Seri Begawanis. Ettevõtte ainuomanik on Brunei valitsus. Ettevõtte kodulennujaam on Brunei rahvusvaheline lennujaam Berakas, mis asub Brunei pealinnast Bandar Seri Begawanist põhja pool.
Kui lennuettevõte 1974. aastal asutati, alustati tööd kahe Boeing 737-200 lennukiga, mis teenindasid Singapuri, Hongkongi, Kota Kinabalut ja Kuchingi. Nüüdisajal teenindab Royal Brunei Airlines lende 24 sihtkohta 14 lennukiga.
Punane sibul
Punane sibul (Genus-Allium) on õistaim, mis kuulub laukude perekonda ning on tuntud oma väävlit sisaldava aminohapete suure koguse poolest. Kuiv punane sibul on lillaka punase naha ja valge viljalihaga ning maheda ja magusa maitsega.
Punast sibulat on hea süüa toorelt, kasutada salatile värvi lisamiseks ning grillida või kergelt küpsetada koos teiste toitudega. Punane sibul on saadaval aastaringselt ning parimaks hoiustamiseks tuleb seda hoida jahedas kuivas kohas näiteks korvis, kus saab kindlustada piisava õhuringluse. Lisaks võrreldes punast sibulat hariliku sibulaga on erinevus maitses, värvis ja punane sibul ei pane inimest seda lõikudes nutma.
Punase sibula perekonda on põhjalikult uuritud tänu selle kaitsvale mõjule degeneratiivsete haiguste eest, sealhulgas ka vähiga võitlemisel. Punane sibul on multifunktsionaalne tervendaja, kus on palju kasulikke aineid, mineraalained, vitamiine ja happeid. pisi| Koorimata punane sibul
Toiteväärtus
Tal on ka suur polüfenoolide ja flavonoidide sisaldus. Sealhulgas suur kogus kvertseniini, mis pakub antioksüdantseid omadusi, et parandada üldist tervist ja väävlit, mis soodustab põletikuvastaseid protsesse kehas.
Aleksander Looring
Aleksander Looring  (28. aprill 1910 Vigala – 27. aprill 1942 Tartu) oli eesti ajaloolane ja jurist, mag. jur. 1939 (magistritöö "Eesti riigi sünd", Tartu 1939). EÜS "Ühenduse" liige.
Varem iseseisvusmeelse ja rahvuslikult mõtleva publitsistina tuntud Looring avaldas Nõukogude okupatsiooni esimesel aastal 1940–41 mitmeid marksismi-leninismi propageerivaid, töölisliikumist ülistavaid ja "kodanlikku vabariiki" kritiseerivaid artikleid. Pärast Saksa okupatsiooni algust oli ta ligi pool aastat peidus; tabati ja arreteeriti poliitilise politsei poolt detsembris 1941, viibis Tartu vanglas ning vaatamata mitmete kolleegide headele iseloomustustele mõisteti 27. aprillil 1942 surma ja lasti maha samal päeval, oma 32. sünnipäeva eelõhtul.
Jüri Vilmsi uurija
Aleksander Looring uuris põhjalikult Jüri Vilmsi elukäiku ja poliitilist tegevust ning kogus hulgaliselt mälestusi kavandatava Vilmsi-koguteose jaoks. See kevadel 1940 suurelt osalt juba trükivalmis materjal jäi järgnenud sündmuste tõttu aastakümneteks käsikirja ning leidis põhiosas avaldamist alles aastal 1998 Hando Runneli koostatud kogumikus "Jüri Vilms mälestustes" (Ilmamaa, Tartu, 624 lk), mis sisaldab 4 Aleksander Looringu artiklit: "Jüri Vilmsi võitlusrikas ja saatuslik elutee" (lk 11–27; varem ilmunud: Akadeemia 1940, nr 3, lk 129–137 ; "Jüri Vilmsi gümnaasiumi-aastatest" (lk 63–102; varem pealkirjaga "Jüri Vilms Pärnus" – Eesti Kirjandus 1938, nr 10, lk 445–459 ja nr 11, lk 491–507; ka eraldi raamatuna "Jüri Vilms Pärnus", Tartu 1938), "Jüri Vilms iseseisvuse tee valmistajana" (lk 112–119; Kirjandusmuuseumi käsikirjast) ja "Jüri Vilmsi tegevusest 1918. aastal ja surmast" (lk 328–358; Kirjandusmuuseumi käsikirjast). Veel on Looringult ilmunud Vilmsi-artiklid "Jüri Vilmsi viimne teekond" (Akadeemia 1938, nr 2, lk 114–122) ja nimemärgi L. A. all "Jüri Vilms tsaarirežiimi-vastases võitluses" (Akadeemia 1940, nr 3, lk 138–143).
Jaan Krossi romaan "Tabamatus"
Aleksander Looring on Jaan Krossi romaani "Tabamatus: Jüri Vilmsi romaan" (Kupar, 1993) peategelane, Vilmsi-uurija, kes jutustab oma armastatud naisele Jüri Vilmsi elukäiku. Teos on ilmunud ka Jaan Krossi Kogutud teoste 11. köites (Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2003), rootsi keeles (Motstånd: romanen om Jüri Vilms, Stockholm 1993, tõlkinud Ivo Iliste), soome keeles (Kuningasajatus: Jüri Vilmsin romaani, Porvoo 1994, tõlkinud Juhani Salokannel) ja prantsuse keeles (Dans l'insaisissable: le roman de Jüri Vilms, Pariis 2001, tõlkinud Jaques Tricot).
Jaan Krossi arvates oli Looringu mahalaskmise peamine varjatud põhjus Jüri Vilmsi surma asjaolude uurimine ning nagu sakslased 1918. aastal hukkasid Vilmsi, nii hukkasid nad 1942. aastal ka tema uurija.
Punane sibul
Punase sibula mõju inimese tervisele
Punane sibul sisaldab tervist parandavaid ühendeid, mis võimendavad inimese üldist immuunsust. Ainuüksi punase sibula kõrge väävli sisaldus toetab keha loomulikku võimet end mürkidest vabastada.
Samuti seostatakse punast sibulat vererõhu alandamisega, verevoolu soodustamisega, ateroskleroosi takistamisega ning lisaks aitab see reguleerida rasvarakkude moodustumist
Kes lisab oma menüüsse punase sibula, see haigestub tõenäoliselt vähem kroonilistesse haigustesse.
Ajalugu
Punane sibul on pärit kolmest erinevast piirkonnast:
Alates nende kultuurilisest päritolust on loodud põhja-, lääne- ja lõunapoolkeral istutuspiirkonnad kogu Ameerikas ja Euroopas. Tänapäeval on punane sibul saadaval põllumajandustootjate turgudel, toidukauplustes ja supermarketites Põhja-Ameerikas, Kesk-Ameerikas, Lõuna-Ameerikas, Euroopas, Aasias ja Austraalias.
Kalju Aigro
Kalju Aigro (6. august 1921 Valgjärve vald – 29. juuni 2011 Tallinn) oli eesti kooliõpetaja ja koolijuht.
Kalju Aigro lõpetas 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta töötas aastatel 1949–1982 Nõo Keskkoolis õpetajana, sealhulgas aastatel 1951–1982 direktorina. Ta arendas 1953. aastal Nõo 7-klassilise kooli keskkooliks; aastal 1963 avati seal elektroonika-telemehaanika eriklass (kool sai Tartu Riikliku Ülikooli õppebaaskooliks) ning aastal 1964 matemaatika ja füüsika eriklassid. Ta koondas kooli heatasemelise õpetajaskonna ja muretses aastal 1965 koolile arvuti Ural-1 (oli NSV Liidu esimene keskkooliarvuti). Ta rajas uue koolihoonestu ning hästivarustatud õppekabinetid, koolis õppis (ja õpib ka praegu) andekaid noori kogu Eestist ja Nõo Reaalgümnaasium on reaalainetes Eesti tugevamaid, täppisteaduste olümpiaadidel on võidetud palju esikohti.
Aastatel 1982–1988 oli ta Tallinna Internaat-Kutsekooli direktor, aastatel 1988–1997 Tartu Aianduse ja Mesinduse Seltsi esimees.
Mälestuse jäädvustamine
Kalju Aigro 100. sünniaastapäeval (6. augustil 2021) avati Nõos Hariduse pargis Kalju Aigro mälestusmärk. Nõo Reaalgümnaasiumi vastas pargis on Kalju Aigro pink.
Nõo Reaalgümnaasium ja Nõo Põhikool asuvad Kalju Aigro tänaval. Nõo Reaalgümnaasiumi auditoorium kannab Kalju Aigro nime.
Nõo Reaalgümnaasiumi ees on taies, mille ühel poolel on ülevaade Nõo kooli jaoks olulistest sündmustest ja teisel pool lühiülevaade Kalju Aigro tegevusest Nõo koolis.
Leedulased
pisi|Leedulased rahvariietes Leedulased (omanimetus lietuviai) on balti rahvas, kes elab Euroopas Läänemere kagukaldal ja moodustab Leedu põhirahvuse.
Leedulasi on kokku umbes 4,1 miljonit, neist 2,8 miljonit elab Leedus (84,6% elanikest) ja 3,1 miljonit räägib leedu keelt. Suuremad leedulaste kogukonnad elavad veel Ameerika Ühendriikides, Suurbritannias, Iirimaal, Brasiilias ja Kanadas. Põlised leedu vähemused elavad Läti, Valgevene ja Poola Leeduga piirnevatel aladel.
Suuremad subetnosed on aukštaidid ja žemaidid.
Leedulased on geneetiliselt väga homogeensed. Y-kromosoomi SNP-haplogrupi analüüsi põhjal on nad kõige sarnasemad lätlaste, eestlaste ja soomlastega.
Leedulased Eestis
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 1727 leedulast, neist 795 Tallinnas.
Etti Kagarov
Ta on lõpetanud Kohtla-Järve 1. Keskkooli 1974. aastal ja Väimela Näidissovhoostehnikumi veterinaarvelskrina 1979. aastal. 2001. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaaltöö erialal magistrikraadiga.
Kagarov oli Kohtla vallavolikogu esimees 1996–2003 ja Kohtla vallavanem 2003–2014. Ta on olnud Riigikogu XII ja asendusliikmena korraks ka XIII koosseisu liige. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel XV Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 7 (Ida-Virumaa) 154 häält ning ei osutunud valituks.
Kagarov on üks lastekaitseseaduse algatajaid.
2018. aastast on ta Eesti Kaevandusmuuseumi direktor.
Are (perekonnanimi)
Are on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti Are uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Andresen, Baumtal, Bernhard, Davidov ja Suukmann. Endel Are palvel kanti Are Perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 194 all (Siseministeeriumi teadaanne 17. veebruarist 1936).
Lode mõis (Põhja-Ruhja kihelkond)
pisi|left|Mõned mõisa kõrvalhooned on avariilises seisukorras Lode mõis (saksa keeles Metzküll, läti keeles Lodes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Põhja-Ruhja kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Valmiera piirkonnas Lode vallas Lodes.
Mõisa puidust peahoone on hävinud, säilinud on park ja mitu kõrvalhoonet.
Ajalugu
Aastal 1562 läänistas Mikołaj Radziwiłł Must sealsed maad vendadele Breitenbachidele. Vennad jagasid saadud maad omavahel ära: Albrechtile kuulunud aladest moodustus hiljem Araksti mõis, Johannile kuuluvatest aladest aga Lode mõis. Johannil oli kavatsus jätta mõis oma kasupoja Thiess Schmöllingi tütrele, et see aga varakult suri, päris mõisa hoopis tolle ema, kes abiellus seejärel Otto Lodega. Seejärel omandas mõisa poolakas Sollenbowsky, ent aastal 1601 andis Karl IX mõisa Otto Lodele. Lodede valdusse jäi mõis aastani 1753, mil Gustav Reinhold Lode selle oma õetütrele paruness Mannteuffelile andis. Aastal 1878 müüs tolle poeg mõisa 35 000 taalri eest Hans Fersenile. Edasi pärisid mõisa tolle tütar Eleonora Margaretha ja selle abikaasa Otto Johann von Anrep. Aastal 1817 pantisid nad mõisa 55 000 rubla eest Wilhelm von Engelhardtile.
Abraham
Abraham (kodanikunimega Lennart Lundve; sündinud 10. novembril 1988 Tallinnas) on Eesti räppar, kes on tuntud oma rohkeid vägisõnu sisaldavate tekstide poolest.
Lode mõis (Põhja-Ruhja kihelkond)
Ajalugu
Aastaks 1849 oli Wilhelmist saanud mõisa omanik. Sel aastal pantis ta mõisa Eduard Krüdenerile, aastal 1853 müüs ta selle aga talle maha, teenides kokku 76 000 rubla.
Abraham
Hiphopi leidis Lundve enda jaoks aastal 2005, kui ta kuulis Eesti MC Battle'ist ehk Eesti MC-võistlustest. 2006–2008 võttis ta neist ka ise osa – ükski lahing ei lõppenud enne finaali. 2006. aastal lõppes võistlus Lundve jaoks teise kohaga, 2007 loobus ta finaalist, kuid 2008 krooniti Abraham sõnalahingu kuningaks. Esimene album, millel sisalduvad ka Abrahami lood, on 2007. aastal ilmunud kogumikplaat “Osta elevant ära”. Ühegi teise MC-ga pole Abraham varem suuremat koostööd teinud – alles 2009. aasta lõpus ilmunud singlilt „Tantsi, tantsi“ võib leida ka Chalice’i häält. Produtsentidest on Abraham teinud koostööd Wizone’i ja Chalice’iga. 2010 esitles räppar Abraham oma debüütalbumit “Piffe, plekki ja presidendiks!“. Plaadi andis välja Superbandiit Records.
Lode mõis (Põhja-Ruhja kihelkond)
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 6 ja 5/8 adramaad, sellele allus 229 mees- ja 250 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus 3 ja 1/2 adramaad, aastal 1688 aga kuus adramaad. Aastal 1734 oli adramaid (koos Araksti mõisaga) 10 ja 5/8, aastal 1757 aga 6 ja 5/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 8 ja 3/6 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 9 ja 19/20, aastal 1881 aga 4 ja 74/80, lisaks allus mõisale 12 ja 26/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisa: Annenhof ja Julenhof.
Jurata mõis
Jurata mõis (saksa keeles Rujen-Radenhof, läti keeles Juratas muiža) oli riigimõis Liivimaal Volmari kreisis Lõuna-Ruhja kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Valmiera piirkonnas Ķoņi vallas.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel allus mõisale 1816. aastal koos Ternēja mõisaga 454 mees- ja 529 naishinge, nende mõisade suurus koos Ruhja mõisaga oli 40 ja 3/4 adramaad. Aastal 1641 oli nende mõisade suurus (koos Ķoņi mõisaga) 50 ja 3/8 adramaad. Aastal 1688 oli mõisa suurus koos Ruhja ja Ternēja mõisaga 38 ja 1/4 adramaad, aastal 1734 aga adramaid 31 ja 1/4. Aastal 1757 oli mõisa suurus 13 ja 7/12 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 22 ja 13/20, aastal 1881 aga allus mõisale neliteist adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis: Jaunmuiža (Neuhof), millest hiljem kujunes Jaunmuiža mõis.
Staromõhhailivka
Staromõhhailivka on alev Ukrainas Donetski oblastis Marjinka rajoonis, ligi paarikümne kilomeetri kaugusel Donetskist läänes.
Staromõhhailivka asutati 1747. aastal, alevi õigused sai 1938. aastal.
Staromõhhailivka kõrgus merepinnast on 176 meetrit. kõrgusel merepinnast.
XXI sajand
2014. aasta Ukraina kriisi ajal, aprillikuus, võtsid Venemaa meelsed separatistid linna oma kontrolli alla.
2. augustil võtsid valitsusväed linna oma kontrolli alla.
2016. aasta oktoobri seisuga oli asula valitsusvastaste relvajõudude kontrolli all.
Põld-litterhein
Põld-litterhein (Thlaspi arvense) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Eestis on taim sage umbrohi põldudel, aedades, teeäärtel.
Marja (eesnimi)
Marja on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 691. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Marja 118 naisel.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Marja 22 inimesel.
David Morris Lee
pisi David Morris Lee (sündinud 20. jaanuaril 1931) on Ameerika Ühendriikide füüsik.
1996. aastal anti talle, Douglas Osheroffile ja Robert Coleman Richardsonile Nobeli füüsikaauhind ülivoolavuse avastamise eest heelium-3-s.
Jüri Vene
Jüri Vene (30. juuli 1931 Läti – 31. märts 2012) oli eesti õpetaja ja koolijuht.
Õppis Valga 1. Algkoolis ja Holdre Koolis. 1949. aastal lõpetas ta Valga 1. Keskkooli reaalklassi. 1954. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli füüsikalise keemia eriala.
1954. aastast töötas Tartu 5. Keskkooli keemiaõpetajana. 1959–1960 oli ta Tartu 8. Keskkooli õppealajuhataja.
Aastatel 1960–1972 oli ta Tartu 5. Keskkooli direktor, 1972–1976 Tartu linna haridusosakonna juhataja, 1977–1980 Tartu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimehe asetäitja hariduse, kultuuri, kehakultuuri ja tervishoiu alal. Aastatel 1980–1997 oli ta Miina Härma nimelise Tartu 2. Keskkooli (hiljem Miina Härma Gümnaasiumi) direktor, seejärel sama kooli keemiaõpetaja.
Ta oli Eesti Õpetajate Liidu juhatuse liige selle loomisest alates ja Eesti Keemiaõpetajate Liidu asepresident, õpetajate atesteerimise komisjoni aseesimees.
Berliini Schönefeldi lennujaam
Berliini Schönefeldi lennujaam (IATA: SXF, ICAO: EDDB, saksa keeles ) on suletud rahvusvaheline lennujaam Saksamaal Schönefeldi linna lähedal, Berliini kesklinnast 18 km kagus. See oli reisijate arvult Tegeli lennujaama järel teine lennujaam Berliinis.
Lennujaama ehitus algas 15. oktoobril 1934, kui ehitati Schõnefeldis oleva Henscheli lennukitehase jaoks kolm 800-meetrist lennurada. Teise maailmasõja lõpuks oli seal ehitatud ligi 14 000 lennukit. 22. aprillil 1945 okupeeris lennuvälja Punaarmee ja tehas lammutati. 1946. aastal tegutses Schönefeldis Nōukogude Liidu lennuvägi, 1947 nõustus Nõukogude Liidu sõjaväeline administratioon ehitama Schõnefeldi tsiviillennujaama.
Külma sõja ajal sõlmitud kokkuleppe kohaselt oli keelatud Saksa lennufirmadel lennata Berliini, sinna tohtisid lennata ainult nelja võitjariigi - USA, Nõukogude Liidu, Suurbritannia ja Prantsusmaa lennufirmad, seetõttu ei saanud Lääne-Berliini Tegeli ja Tempelhofi lennujaamadesse lennata Lufthansa. Kuna aga Schõnefeld ei asunud Berliini halduspiirides, siis seal piirang ei kehtinud ja sellest sai Saksa DV riikliku lennufirma Interflugi baasjaam.
Tallinnast Berliini Schönefeldi lennujaama lendas easyJet aastatel 2004–2008.
Järsult tiheneva lennuliikluse tõttu Berliinis on vaja lähedalasuvaid lennujaamu suurendada. Kuna Tegel ja Tempelhof asuvad linnas, jäi ainukese variandina laiendada Schönefeldi lennujaama, mis asub linnast väljas.
25. oktoobril 2020 Schõnefeldi lennujaam suleti, lennujaamast sai 31. oktoobril 2020 avatud Berliini Brandenburgi lennujaama 5. terminal. Parasjagu käimasoleva koroonapandeemia tõttu suleti see aga madalate reisijanumbrite tõttu juba novembris 2020 ja kõik lennud kolisid 1. terminali. Novembris 2022 teatati, et terminal suletakse lõplikult.
Kilpmardikas
Kilpmardikas (Cassida) on perekond mardikalisi poilaste sugukonnast.
Eestis elab 14 selle perekonna liiki.
Meeme (eesnimi)
Meeme on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 783. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Meeme 62 mehel.
Piffe, plekki ja presidendiks!
"Piffe, plekki ja presidendiks!" on Abrahami debüütalbum. Plaat ilmus 2010. aastal ja selle väljaandja oli Superbandiit.
Helve Kotli
Helve Kotli (sündinud Labi, Ohak; 27. juuni 1934 – 1. aprill 2023) oli Eesti sünoptik ja hüdroloog.
Sündis Pärnus ja õppis Tartu Ülikoolis geograafiat, kus tema diplomitöö (1958) käsitles Pärnu lahe hüdroloogilisest seisundist. Esimene töökoht oli Narva-Jõesuu ilmajaamas.
Liibüa jalgpallikoondis
Liibüa jalgpallikoondis on Liibüa rahvuskoondis jalgpallis.
Helve Kotli
Seejärel tuli Tallinnasse. Ennustas pikalt ilma Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudis (EMHI, hilisem Keskkonnaagentuur). On esinenud ilmaprognoosidega erinevates väljaannetes ning televisioonis. Sh ka raadios. https://arhiiv.err.ee/audio/vaata/keskkond-ja-mina-keskkond-ja-mina-raadiomang-54151
Helve lõpetas 1958. a. TRÜ geograafiaosakonna okeanograafina. Enamus tema tööelust oli aga seotud ilmaennustamisega. Vanadest ajalehtedest võib leida tema kohta erinevaid tiitleid: Tallinna ilmajaama insener-sünoptik (1967), vanemsünoptik (1976), sünoptik-okeanoloog (1978), Tallinna Ilmajaama ülem (1983), Eesti Hüdro-Meteoroloogiakeskuse peasünoptik (1984), vabariikliku hüdrometeoroloogiliste prognooside osakonna juhataja (1988), Meteoroloogiakeskuse direktor (1994), Eesti Meteoroloogia- ja Hüdroloogiainstituudi meteoroloogiakeskuse direktor (1999). Aastatel 2002-2010 oli Helve Kotli Eesti Geograafia Seltsi teadussekretär. 1980ndail võttis ta sünoptikuna osa purjelaev "Krusenstern" Atlandi-reisist ja purjeregatist.
Helve Kotli oli ilmateadustajana tervele põlvkonnale tuntud telenägu ja raadiohääl. Enamusele praegu Keskkonnaagentuuris töötavatele sünoptikutele oli ta hea kolleeg ja õpetaja. Helve Kotli sulest on ilmunud kümneid populaarteaduslikke artikleid ja üks ilmaraamat: "Vaata ilma".
Ühtlasi oli ta juba ülikoolipäevil aktiivne rahvatantsus ja koorilaulus ning 2019a osales VENÜ Naiskoor "Vanaemad" laulupeol "Minu arm". Ta harrastas koorilaulu kõrge eani, ühtekokku ligikaudu 80 aastat. Esimest korda esines koolis, olles vaid 10a ja sellest hetkest jätkas laulmisega terve oma elu.
21. sajandi algul alustati EMHIs automatiseerimisega ning 2001. aasta koondamistelaines jäi tööta ka Helve Kotli. Ta jätkas loengute pidamist mereakadeemias ning asus järgnevaks kaheksaks aastaks tööle Eesti Geograafia Seltsi teadussekretärina.
Morten Bødskov
Morten Bødskov (sündinud 1. mail 1970) on Taani poliitik (Sotsiaaldemokraadid).
Morten Bødskov lõpetas 1994. aastal Ålborgi Ülikooli bakalaureusekraadiga ühiskonnateaduste erialal. Ta oli aastatel 1994–1996 organisatsiooni Danmarks Socialdemokratiske Ungdom rahvusvaheline sekretär ja 1996– 2000 esimees. 2000–2001 töötas ta erakonna Sotsiaaldemokraadid juhatuses. 2001. aastal oli ta firmas TVropa Communication konsultandina. Alates 2001. aastast on ta Folketingi liige. 3. oktoobrist 2011 kuni 12. detsembrini 2013 oli ta Taani justiitsminister. Alates 27. juunist 2019 kuni 4. veebruarini 2022 oli ta Taani maksuminister.
Alates 4. veebruarist 2022 on Morten Bødskov Taani kaitseminister.
Stalbe mõis
Ajalugu
Stalbe mõisa maad kuulusid varem Lielstraupe lossile. Mõis kujunes siis, kui kolm venda Albedyllid selle valduse omavahel ära jagasid. Stalbe mõisa rajas Otto Albedyll. Aastal 1738 kuulus mõis Budbergidele. Teadaolevalt oli järgmine omanik Carl Gustav von Berg. Tema vahetas Stalbe Meckidega Kastrāne mõisa vastu. Aastal 1761 vahetasid Meckid selle omakorda Vietinghoffidega Mujāni mõisa vastu. Aastal 1778 oli mõisa omanikuks juba Johann Gottlieb Münnich. Aastal 1817 müüs mõisa toonane omanik Eleonore Christine Sophie von Mengden 70 000 rubla eest Michael Andreas Barclay de Tollyle.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 9 ja 1/8 adramaad, sellele allus 293 mees- ja 296 naishinge. Aastal 1688 oli mõisa suurus 8 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 5 ja 5/8, aastal 1757 aga 10 ja 7/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 11 ja 3/10 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal adramaid 11 ja 3/10, aastal 1881 aga 7 ja 49/80, lisaks 12 ja 33/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Mõisale kuulus aastal 1816 kaks karjamõisat: Althof ja Georgenhof.
Meronoomia
Meronoomia on klassifikatsioon, mis jaotab tervikut osadeks.
Meronoomia on komplementaarne taksonoomiale, mis tegeleb tervikute rühmitamisega. Kui taksonoomia moodustab taksoneid, siis meronoomia moodustab meroneid.
Chocolay vald
Chocolay vald (Chocolay Township) on vald Ameerika Ühendriikides Michigani osariigis Marqutte'i maakonnas.
Valla pindala on 157,5 km². Veepindala on 3 km².
Lõuna-Gruusia mägismaa
Lõuna-Gruusia mägismaa on vulkaaniline mägismaa Edela-Aasias Gruusia lõunaosas.
Mägismaa koosneb platoodest ja mäeahelikest kõrgusega 2000–3000 m, kõrgeim tipp on Didi-Abuli mägi (3301 m). Mägismaale on iseloomulikud kanjonikujulised jõeorud, laavaplatood ja vulkaanide ahelikud; taimkatte moodustavad rohtlad.
Robert Ritter von Greim
Robert Ritter von Greim (sünninimega Robert Greim; 22. juuni 1892 – 24. mai 1945) oli Saksamaa sõjaväelane ja I maailmasõja lennuäss. 1945. aasta aprillis nimetas Adolf Hitler ta Luftwaffe (Saksa õhujõudude) ülemjuhatajaks pärast seda, kui Hermann Göring oli reetmise tõttu ametist vabastatud. Pärast Natsi-Saksamaa kapituleerumist 1945. aasta mais vangistati Greim. Ta tegi enesetapu Ameerika kontrolli all olevas vangilaagris 24. mail 1945.
Lapsepõlv
Sündinud 22. juunil 1892 Bayreuthis Baieri Kuningriigis politseikapteni pojana. Greim oli 1906.–1911. aastani sõjaväekadett. Pärast ohvitseride koolituse lõpetamist lähetati ta 29. oktoobril 1912 Baieri 8. suurtükiväe rügemendi juurde ja ülendati leitnandiks (Leutnant) 25. oktoobril 1913.
Esimene maailmasõda
Kui 1914. aasta augustis algas esimene maailmasõda, juhtis ta patareid võitluses Lorraine'i lahingus ning Nancy, Epinali, Saint-Mihieli ja Camp des Romainsi ümbruses Prantsusmaal. 19. märtsil 1915 sai ta pataljoniadjutandiks.
Lennuäss
21. märtsil 1918 sai tema üheksanda võidu päevaks ülendamine Jagdgruppe 10 juhtivohvitseriks. 27. juunil 1918, kui Greim võitles Bristol Fighteriga, kaotas ta oma lennuki kaane. Kaas kahjustas tema ülemist tiibu, samuti vasakpoolset tugipuksi, kuid Greim suutis masina edukalt maandada. 7. augustiks 1918 juhtis ta Jagdgruppe 9-t ja sai kirja oma 16. võidu. 23. augustil tegi ta koostööd Vizefeldwebel Johan Putziga selles, mis oli väidetavalt esimene edukas lennuki rünnak soomustatud masinatele. 27. septembril saavutas ta Jagdgruppe 9-ga lennates 25. õhuvõidu.
Ta naasis Jasta 34-sse 1918. aasta oktoobris. Jasta oli varustatud Richthofeni lendava tsirkusega Jagdgeschwader 1-st. Selle aja jooksul tuli Greimi kolm viimast võitu, lennates lennukitega Albatros D.Vs, Fokker Dr.I ja Fokker D.VII. Sõja lõppedes oli tal 28 õhuvõitu ja talle anti 8. oktoobril Pour le Mérite, samuti Baieri Max Josephi rist (Militär-Max Joseph-Orden). Viimane auhind andis talle rüütlitiitli (Ritter) ja andis talle võimaluse lisada nii see tiitel kui ka "von". Nii muutus tema nimi Robert Greim Robert Ritter von Greimiks.
Sõdadevaheline periood
1919. aastal oli Greim Baierisse tagasi läinud ja ühinenud taas oma rügemendiga (8. Baieri suurtükiväe rügemendiga) ja 10 kuud juhtis Münchenis lennupostijaama. Greim keskendus seejärel uuele tööle ja õnnestus Saksamaal läbida õigusteaduse eksamid. Kuid Chiang Kai-sheki valitsus pakkus talle tööd Hiinas Cantonis, et aidata ehitada Hiina õhujõude. Greim võttis pakkumise vastu ja sõitis perekonnaga Hiinasse, kus ta asutas lennukooli ja alustas õhujõudude arendamist.
1933. aastal kutsus Hermann Göring Greimi Saksa õhujõudude üles ehitama ja 1934. aastal nimetati ta esimeseks hävituspilootide kooli juhiks, pärast seda, kui oli suletud salajane lennukool Lipetski lähedal Nõukogude Liidus. (Saksamaal oli keelatud 1919. aasta Versailles' lepingu tingimuste kohaselt õhujõud, seetõttu tuli piloote välja õpetada Venemaal, mille õhujõud ei olnud keelatud.)
Teine maailmasõda
pisi|Von Greim vasakult teine Hitleri taga, 1945 1942. aasta lõpus oli tema ainus poeg Hubert Greim, 11./JG 2 hävituspiloot, Tuneesias kadunud. Ta lennuk lasti alla, kuid ta pääses välja ja viibis ülejäänud sõja Ameerika Ühendriikide vangilaagris.
Kui sõda algas, anti Greimile juhtida Luftflotte (õhulaevastik), mis osales Poola invasioonis, Norra lahingus, Inglismaa lahingus ja operatsioonis Barbarossa. Tema suurimad taktikalised saavutused olid tema Luftflotte osalemine Kurski lahingus ja tema lennukite pommitamine Orelis operatsiooni Kutuzov ajal. Just selle lahingu pärast andis Adolf Hitler talle Raudristi rüütliristi tammelehtedega, mis tegi temast ühe kõige kõrgemalt autasustatud Saksa sõjaväeohvitseri.
Berliin, aprill 1945
26. aprillil 1945, kui Nõukogude väed Berliini lahingu ajal Berliini piirasid, lendas Generaloberst Ritter von Greim Rechlinist Berliini koos oma armukese Hanna Reitschiga Hitleri korraldusel. Esialgu lendasid nad kesklinna Luftwaffe katsekeskuse lennuväljale. Kuna kabiinis oli ruumi ainult piloodile, lendas Reitsch lennuki sabas, kuhu ta väikese avariiluugi kaudu ronis. Pärast Gatowi maandumist muutsid nad suuna kantseleisse; nende Fieseler Storchit tabas aga õhutõrjetuli Grünewaldi kohal. Greim oli võimetu maanduma kuuli tõttu paremas jalas, kuid Reitsch suutis jõuda gaasipedaali ja juhtkangini, et maanduda Tiergarteni improviseeritud õhuribal Brandenburgi värava lähedal.
Hitler ülendas Greimi kindralist kindralfeldmarssaliks, tehes temast viimase Saksa ohvitseri, kes selle auastme on saanud. Seejärel nimetati Greim Luftwaffe ülemjuhatajaks Hermann Göringi asemele, kes vallandati reetmise tõttu ametist. Greimist sai seega teine ​​inimene, kes juhtis Saksa õhujõudusid Kolmanda Reichi ajal. Kuid sõja lõppedes Euroopas kestis tema ametiaeg Luftwaffe ülemjuhatajana vaid paar päeva.
28. aprillil käskis Hitler Ritter von Greimil Berliinist lahkuda ja koos Reitschiga lennata Plöni, et reetmise eest vahistada Heinrich Himmler. Samal õhtul lahkusid need kaks Berliinist, lahkudes Tiergarteni lennuväljalt väikeses Arado Ar 96 lennukis. Nõukogude 3. šokiarmee sõdurid kartsid, et nad olid just näinud Hitleri põgenemist. Sõjajärgses intervjuus ütles Reitsch: "See oli kõige pimedam päev, mil me ei suutnud oma Führeri poolel surra. Me peaksime kõik põlvitama austuse ja palve ees Isamaa altari ees." Kui küsiti, mis oli "Isamaa altar", vastas ta: "Miks, Führeri punker Berliinis ...."
Surm
8. mail, samal päeval kui Saksamaa kapituleerus, langes Greim vangi. Tema esialgne avaldus tema vangistajatele oli teadaolevalt: "Ma olen Luftwaffe juht, kuid mul ei ole Luftwaffet." Greim tegi 24. mail Salzburgis enesetapu.
Kiidjärve metskond
Kiidjärve metskond asutati Elva metsamajandi koosseisus 1. jaanuaril 1948.
Kiidjärve metskonnas oli 7 vahtkonda. Esimene metsamajanduskava koostati 1950. aastal, edasi iga kümne aasta järel. Metskonna kontor asus endises metsnikumajas, kus esialgu polnud isegi elektrit.
1983. aastal viidi kontor üle endise Kiidjärve haigla hoonesse. Omandireformi käigus hoone tagastati ja metskond kolis Ahja jõe kaldale Kassiorgu ehitatud hoonesse. Samal aastal liideti Kiidjärve metskonnaga Ahja metskond.
2008. aastal korraldati metsade majandamine põhjalikult ümber. Põlvamaal tegutseb Põlvamaa metskond. Endises Kiidjärve metskonna kontoris Kassiorus asub RMK Kiidjärve külastuskeskus. Metskonna alad ja metsad kuuluvad Kiidjärve metsandiku koosseisu.
Elbasani maakond
Maakonna keskus on Elbasani linn.
Maakond jaguneb neljaks ringkonnaks: Elbasani ringkond, Gramshi ringkond, Librazhdi ringkond ja Peqini ringkond.
Mihhail Vedernikov
pisi Mihhail Vedernikov (vene Михаи́л Ю́рьевич Веде́рников, sündinud 7. märtsil 1975 Viiburis, Leningradi oblastis) on Venemaa poliitik, alates 17. septembrist 2018 Pihkva oblasti kuberner.
Aastatel 2001–2005 oli ta Viiburi rajooni ja seejärel 2005–2009 Viiburi linna omavalitsuse volikogu liige.
2006–2010 juhtis ta Leningradi oblasti seadusandliku kogu noortepalatit. 2007–2010 oli ta partei Ühtne Venemaa Leningradi oblasti täitevkomitee aseesimees.
Märtsis 2010 sai temast Venemaa presidendi regionaalpoliitika osakonna nõunik ja veebruaris 2012 osakonna ülem.
Detsembris 2012 määrati Mihhail Vedernikov president Vladimir Putini eriesindaja asetäitjaks Põhja-Kaukaasia föderaalringkonnas ja veebruaris 2017 – Loode föderaalringkonnas.
Vedernikovil on naine, poeg ja kaks tütart.
Andres Metsoja
Andres Metsoja (sündinud 25. novembril 1978 Vändras) on eesti poliitik, Riigikogu liige.
Ta lõpetas aastal 1997 Järvakandi Gümnaasiumi, aastal 2004 lõpetas ta Audentese Ülikooli ärikorralduse erialal. Ta õpib magistriõppes Tartu Ülikoolis strateegilise juhtimise erialal.
Ta oli aastatel 2002–2007 Kaisma vallavanem. Aastatel 2007–2010 oli ta Pärnumaa Omavalitsuste Liidu juhatuse esimees. Aastatel 2010–2015 oli ta Pärnu maavanem.
Ta kuulus 5. aprillist 2004 Erakonda Res Publica (pärast erakondade ühinemist kuulub ta Isamaa ja Res Publica Liitu). Ta oli aastatel 1999–2007 Kaisma vallavolikogu liige. 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel valiti ta Erakond Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas (1009 häälega) Pärnu linnavolikogu liikmeks. 2015. aasta Riigikogu valimistel valiti ta Erakond Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas 2207 häälega Riigikogu XIII koosseisu liikmeks.
13. mail 2017 valiti ta Isamaa ja Res Publica Liidu aseesimeheks.
2021. aastal pälvis Andres Metsoja aasta märkimisväärselt keskkonnavaenuliku teo või suhtumise eest keskkonnakirve. Talle heideti ette looduskaitseseaduse muutmise seaduse eelnõu algatamist, millega tehti ettepanek sisuliselt kaotada praegu kehtiv ehituskeeluvöönd – selle ulatust vähendataks praeguselt kuni 200 meetrilt vaid 20 meetrini. Selline muudatus mõjutaks oluliselt nii randade ja kallaste hapraid ökosüsteeme, veekogude veekvaliteeti kui ka avalikkuse ligipääsu veekogude äärde.
Isiklikku
Andres Metsoja elab koos elukaaslasega ja tal on kaks last. Tema huviala on sport.
Masud Gharahkhani
Masud Gharahkhani (pärsia keeles مسعود قره‌خانی; sündinud 22. septembril 1982) on Iraani päritolu Norra poliitik (Norra Töölispartei).
Masud Gharahkhani tuli koos vanematega põgenikuna Iraanist Norrasse 1987. aastal. 2003. aastal lõpetas ta radiograafina Høgskolen i Gjøvik'i ja töötas aastatel 2003–2008 haiglas radiograafina. 2009–2011 oli ta Norra Töölispartei Buskerudi maakonna allorganisatsiooni sekretär. Alates 2011. aastast oli ta Drammeni linnavolikogu liige. Alates 2017. aastast on ta Stortingi (parlamendi) liige.
Alates 25. novembrist 2021 on Masud Gharahkhani Stortingi president.
Rantsna mõis
Rantsna mõis ehk Rencēni mõis (saksa keeles Ranzen, läti keeles Rencēnu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Astijärve kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Valmiera piirkondValmiera piirkonnas Rencēni vallas Rencēnmuiža külas.
Bill Drummond
pisi|Bill Drummond William Ernest „Bill” Drummond (sündinud 29. aprillil 1953) on Lõuna-Aafrika päritolu Šoti kunstnik, muusik, kirjanik ja produtsent.
Ta on tuntud kui 1980ndate lõpu avangard-popansambli The KLF üks asutajaliikmeid. 1994. aastal pärast KLFi laialiminekut korraldasid Drummond ja tema bändikaaslane Jimmy Cauty performance′i, mille käigus põletasid ära miljon naela muusikaäris teenitud raha.
Rantsna mõis
Ajalugu
Esimene mõisavaldaja oli krahv Francesco Santi, kellele Jelizaveta Petrovna aastal 1744 sealsed maad annetas. Osa mõisa maadest annetati aga aastal 1749 kammerpreili Franzenile. Hiljem kuulus mõis Sieversitele. Aastal 1784 kinkis mõisa omanik Friedrich von Sievers veerandi adramaa suuruse maatüki mõisa ülevaatajale Jacob Wachholderile. Aastal 1836 ostis mõisa 154 000 rubla eest kommertsnõunik Emilie Mathilde Kriegsmann.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 25 ja 1/2 adramaad, sellele allus koos Fioreni nime kandva mõisaga (pindala 2 ja 3/8 adramaad) 457 mees- ning 596 naishinge. Aastal 1688 ja 1734 oli mõisa suurus 20 ja 3/4 adramaad, aastal 1757 aga 27 ja 7/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 20 ja 7/10 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 20 ja 7/20, aastal 1881 aga 13 ja 17/80, lisaks allus mõisale 21 ja 26/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
Mõisaansambel
Mõisakompleks, sealhulgas vana häärber ja park, on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Kohaliku kaitse all on mõisa valge ait, mõisavalitseja maja, viinaköök ja uus häärber. Pargis asuvad viis kaskaadina ühendatud tiiki. Mõisa juures asub looduskaitsealune tammeallee. Arhiivides on infot 45 mõisakompleksi kuulunud hoone kohta; muuhulgas olid mõisal ka oma elektrijaam ja tuletõrjedepoo.
Kogula Valla Põllumeeste Kogu
Kogula valla Põllumeeste Kogu, Kogula valla piirides tegutsenud põllumeeste kogu.
Kogu registreeriti Tallinna-Haapsalu rahukogus 21. juunil 1920 Kogula vallas Rahu külas elutsevate põllumeeste Ado Koidu, Georg Tamme ja Ado Uustalu palvel, kelle volinik oli Georg Tamm.
Kogula valla põllumeeste kogu oli esimene Saaremaal ja Saaremaa esimene oli ka tema roheline lipp, mille õnnistasid 26. augustil 1928 praost Hermann Theodor Mähle ja ülempreester Vassili Ristkok.
Põllumeeste kogu esimees oli August Kindel.
Kogula vald arvati 14. märtsil 1936 Pärsamaa põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda (RT 1936, 22, 152 § 4.). Poliitiliste parteide ehk erakondade ja teiste samu sihte taotlevate poliitiliste ühingute ja nende liitude likvideerimiskomisjoni otsusega 6. juunist 1939 otsustati põllumeeste kogu likvideerimistoimetus lõpetada. Ühingu roheline lipp ühes lipuvardaga, üks riigilipp, kirjavara, arhivaalid ja kummitempel tagastati põllumeeste kogu juhatusele. Põllumeeste kogu põhikirja ei leitud üles, tõenäoliselt oli see kaduma läinud. Raha kassas ei olnud (113,58 krooni oli annetatud Sihtasutisele "Valjala Rahvamaja"), võlgu, kohustusi ega võlgnikke samuti mitte.
Marquette'i maakond (Michigan)
pisi|Asend Michigani osariigis pisi|Marquette'i maakonna kohtumaja Marquette's Marquette'i maakond (Marquette County) on maakond USA-s Michigani osariigis Ülem-Michigani poolsaarel. Geograafilised koordinaadid on 46°66' N, 87°60' W.
Serhi Tron
Perekond ja haridus
Ta sündis 18. septembril 1984. aastal Kamjanskes Dnipropetrovski oblastis.
Marquette'i maakond (Michigan)
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Marquette.
Serhi Tron
Perekond ja haridus
Ta on lõpetanud Dniprodzeržinski Riikliku Tehnikaülikooli masinaehituse tehnoloogia erialal.
Marquette'i maakond (Michigan)
Maakonna pindala on 8871 km². Veepindala on 4185 km². See on maismaa pindalalt osariigi suurim ja kogupindalt neljas maakond.
Serhi Tron
Perekond ja haridus
Teise kõrghariduse omandas ta Jaroslav Targa nimelises õigusteaduste ülikoolis, spetsialiseerudes õigusteadusele.