cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lobitöö
Ajalooliselt on lobitöö mõiste seotud Inglise parlamendi eeskojaga, kus huvirühmade esindajad kohtusid saadikutega ja püüdsid nende seisukohti mõjutada.
Lobistide tegevuse läbipaistmatus ning sellega mõnel juhul kaasnenud korruptsioon on sünnitanud nende suhtes usaldamatust ja toitnud vandenõuteooriaid. USA Senat võttis 1995. aastal vastu lobitöö avalikustamise seaduse, mis defineeris lobitöö olemuse, seadis sisse lobitöötajate, -rühmade ja -firmade kohustusliku registreerimise ning nende rahastamise avalikustamise. Washingtonis registreeriti 2005. aastal ligi 35 000 lobitöötajat. Euroopa Liidu institutsioonid on kaalunud samalaadset süsteemi – hinnanguliselt tegutseb Brüsselis ligikaudu 15 000 lobisti ja 2500 lobiorganisatsiooni. Euroopa Parlamendi poolt akrediteeritud lobitöötajate nimekirjas oli 2008. aastal üle 4500 lobisti.
Juur (täpsustus)
Sõnal "juur" on mitu tähendust:
Otto Strandman (skulptor)
pisi|Otto Strandman Otto Valdemar Strandman (26. detsember 1871 Göteborg – 26. juuli 1960 Stockholm) oli Rootsi skulptor.
Tema valmistatud oli Gustav II Adolfi monument, mis seisis Tartu Ülikooli peahoone taga aastatel 1928–1950.
Lichtenstein
Lichtenstein on linn Saksamaal Saksimaa Zwickau kreisis.
Miklós Horthy
pisi|Miklós Horthy Vitéz Miklós Horthy de Nagybánya, (18. juuni 1868 Kenderes – 9. veebruar 1957 Estoril) oli Ungari riigihoidja 1. märtsist 1920 kuni 15. oktoobrini 1944.
Horthy sündis kalvinistlikus aadliperes.
Noorena reisis Horthy palju. Ta teenis Austria-Ungari diplomaadina Türgis ja teistes riikides. 1908–1914 oli ta Austria-Ungari keisri Franz Joseph I adjutant.
Esimese maailmasõja ajal oli ta Austria-Ungari laevastiku kapten ja hiljem admiral. Ta võitis mitu korda merelahingus Itaalia laevastikku ja Otranto juures sai ta haavata. Horthy suhteliselt eduka tegevuse tõttu nimetas Franz Josephi surma järel temalt trooni pärinud Karl I ta 27. veebruaril 1918 Austria-Ungari laevastiku ülemjuhatajaks. 31. oktoobril kapituleerus Horthy Karli käsu kohaselt Sloveenide, Horvaatide ja Serblaste Riigile.
Sõja tagajärjel muutus Ungari merepiirita maaks. Horthy teeneid ei vajatud enam ja ta läks erru. Ta asus elama perekonna valdustesse Kenderesis.
21. märtsil 1919 korraldasid kommunistid riigipöörde ja kuulutasid välja Ungari Nõukogude Vabariigi. 30. mail 1919 moodustas Gyula Károlyi Szegedis kontrrevolutsioonilise valitsuse ja kutsus Horthy sinna sõjaministriks. Horthy nõustus, kuid Antandi korraldusel reformis Károlyi valitsust nii, et Horthy sellest välja jäi. Siiski säilitas Horthy kontrolli armee üle.
6. augustil hõivasid Prantsusmaa toetatud Rumeenia väed Budapesti ja kukutasid nõukogude vabariigi. Selle valitsus põgenes välismaale, peamiselt Nõukogude Venemaale. Kommunistide punane terror asendus valge terroriga, mis Ungaris nii ulatuse kui julmuse poolest ületas märgatavalt punase terrori. Hiljem, oma memuaarides, keeldus Horthy seda kahetsemast ja vabandamast, väites, et see oli vajalik, hoidmaks ära kommunistide võimuletulek Ungaris. 16. novembril andis Rumeenia armee võimu Budapestis Horthyle üle ja lahkus 25. veebruaril 1920 Ungarist.
1. märtsil 1920 kuulutas Ungari Rahvuskogu välja Ungari Kuningriigi, kuid ei kutsunud kukutatud Karli tagasi. Selle asemel valis ta Horthy regendiks. Katoliikliku riigi kuningaks ei saadud teda kui kalvinisti valida. Järgmised 24 aastat oli Ungari kuningata kuningriik, mida valitses admiral merepiirita riigis.
Endine kuningas Karl (Károly IV) ülendas Horthy Szegedi ja Otranto hertsogiks. Horthy ei võtnud tiitlit vastu.
Horthy oli abielus Magdolna Purgly de Jószáshelyga. Neil oli kaks poega, Miklós juunior ja István ning tütred Magda ja Paula. Ainult noorem poeg elas oma isa üle. Vanem poeg oli hävituslendur, kes hukkus Teises maailmasõjas idarindel lennuõnnetuses maandumisel.
10. september 1941 pidi ta koos Adolf Hitleriga külastama Tallinna, kuid see jäi erinevatel põhjustel ära (nt. arst keelas Hortyl lendamise ära).
Alates 1945. aastast elas Miklós Horthy eksiilis Portugalis.
Piigandi
Piigandi on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rõngu valda.
Wuppertal
Wuppertal on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Wupperi jõe ääres.
Suurtest linnadest asub Düsseldorf Wuppertalist umbes 30 km läänes, Köln umbes 40 km edelas ja Essen 23 km kirdes.
Linn loodi 1. augustil 1929, kui liideti mitu linna: Elberfeld (suurlinn aastast 1883), Barmen (suurlinn aastast 1884), Cronenberg, Ronsdorf ja Vohwinkel, samuti naaberpiirkond Beyenburg, mis tänapäeval kuulub Remscheidi alla. Algul oli linna nimi Barmen-Elberfeld. 1930. aastal otsustati rahvaküsitlusega, et uueks nimeks saab Wuppertal.
Haldusjaotus
Wuppertal on jaotatud 10 linnarajooniks: thumb|left
Schwebebahn
thumb|Schwebebahn thumb|Wuppertali vaade Wuppertali vaatamisväärsus on rippraudtee Schwebebahn, mis on lääneedela-idakirdesuunaline, kulgeb läbi linna, on 13,3 km pikk ja 20 jaamaga. Schwebebahni otspunktid, kummaski depoo, asuvad Vohwinkelis ja Oberbarmenis. Raudtee kulgeb 10 km ulatuses Wupperi jõe kohal ning 3,3 km ulatuses linna teede ja tänavate kohal.
Schwebebahn avati 1901 ja seda kasutatakse siiamaale. Sõit ühest otsast teise kestab pool tundi. 2008. aastal teenindas Schwebebahn 25 miljonit reisijat. Raudtee tippkiirus on 60 km/h ja keskmine kiirus 27 km/h.
Schwebebahn on väga töökindel. Ainus inimohvritega toimunud õnnetus sellel toimus 12. aprillil 1999 ja selle põhjustas rekonstrueerimistöid teostanud tööliste hooletus: nad olid graafikust maas, lõpetasid töö ainult kümme minutit enne esimese rongi väljumist ja unustasid kõrvaldada suure metallitüki. Päeva esimene rong sõitis vastu seda tükki kiirusega umbes 50 km/h ja kukkus kümmekonna meetri kõrguselt jõkke. 5 inimest hukkus ja 49 sai vigastada. Ehitustöölised ja ohutustehnikainsener vabastati vastutusest, kuid nende kõrgemad ülemused mõisteti tahtmatu tapmise eest tingimisi vangi.
21. juulil 1950 otsustas Althoffi tsirkus reklaamitrikina elevant Tuffit (1946–1989) raudteel sõidutada. Pärast sõidu algust sattus Tuffi paanikasse, lõhkus vaguni seina ja kukkus jõkke. Elevant, kaks ajakirjanikku ja üks reisija said kergelt vigastada. Nii Schwebebahni operaatorettevõtet kui ka tsirkuse direktorit karistati rahatrahviga. Tänapäeval meenutab seda sündmust Alter Markti ja Adlerbrücke jaamade vahel olev hüppava elevandi kujutis hoone seinal.
Sõpruslinnad
Wuppertalil on üheksa sõpruslinna: Beersheba (Iisrael), Berliin (Saksamaa), Jekaterinburg (Venemaa), Košice (Slovakkia, alates 1980), Legnica (Poola), Matagalpa (Nicaragua), Saint-Étienne (Prantsusmaa), Schwerin (Saksamaa) ja South Tyneside (Suurbritannia).
Karmen Puis
Karmen Puis (neiupõlvenimi Karmen Lepmann, sündinud 13. juunil 1971 ) on eesti ooperilaulja (sopran).
Haridus
Karmen Puis lõpetas 1993. aastal Elleri Muusikakooli õpetaja Aino Kõivu lauluklassis, 1997. aastal Eesti Muusikaakadeemia õpetaja Tiiu Levaldi klassis ja 2005. aastal cum laude Eesti Muusikaakadeemias magistriõppe professor Jaakko Ryhäneni klassis.
Ta on osalenud ka Aleksandr Kapustjanski (1997, 1999), Lino Puglisi (2001), Eva Märtson-Wilsoni (2003), Hartmut Hölli (2004), Rita Damsi ja Barbara Pearsoni (2005) meistriklassides.
Töö
Puis on olnud aastatel 1994–1996 Eesti Raadio segakoori solist ja laulja ning aastast 1997 Vanemuise teatri solist.
Lavarolle
Emilia (Verdi "Othello", 1997), Amastris (Händel "Xerxes", 1997), Concepcion (Ravel "Hispaania tund", 1998), Pernille (Nielsen "Maskeraad", 1999), Dorabella (Mozart "Cosi fan tutte", 2000), Berta (Rossini "Sevilla habemeajaja", 2003), Hodel (Bock "Viiuldaja katusel" 2003), Suzuki (Puccini "Madame Butterfly", 2004), Flora (Verdi "La Traviata", 2004), 2. daam (Mozart "Võluflööt", 2005), Galatea (Händel "Acis ja Galatea", 2006), Rosalinde (Strauss "Nahkhiir", 2006), Solveig/Anitra (Grieg "Peer Gynt", 2006), Giulietta ( Offenbach " Hoffmanni lood", 2007), Krahvinna Almaviva (Mozart "Figaro pulm", 2010), Abtiss (Rodgers-Hammerstein "Helisev muusika", 2010), Ema (Luts / Ehala "Nukitsamees", 2010), 2. haldjas (Purcell "Haldjakuninganna", 2011), Elisabetta I, Inglismaa kuninganna (Donizetti "Maria Stuarda", 2011), Hanna Glawari (Lehar "Lõbus lesk", 2011), Charlotte (Massenet "Werther", 2012), Tatjana (Tšaikovski "Jevgeni Onegin", 2013), Liina (Aints "Rehepapp", 2013), Catharina Vycken (Tubin "Reigi õpetaja", 2014), Mercedes (Bizet "Carmen", 2015), Madam Pfeil (Mozart "Teatridirektor", 2016), Valge (Aints "Guugelmuugelpunktkomm", 2017), Gabriele Zedlau (Strauss "Viini veri", 2018), solist (Kõrvits "Lageda laulud", 2019), Donna Elvira (Mozart "Don Giovanni", 2021), Brangäne (Wagner "Tristan ja isolde" 2022), Lisete (Varres "Põrgupõhja uus vanapagan" 2022) jpt.
Isiklikku
Karmen Puisi vanemad on matemaatikud Tiit Lepmann ja Lea Lepmann. Tema õde on Karin Pärli. Tema abikaasa on laulja Peep Puis.
Välislingid
https://menu.err.ee/media/video/3d4f416e52b2225287576262034276ee?contentId=1608830842&fbclid=IwAR1Ago5CWAK22HRmL_-1aZ4_q-a03N5-G38dYdHhW2kdX3UE146gpATtFtI
Pürokseenid
pisi|[[Augiit|Augiidi mustad fenokristallid basaltporfüriidis]]
Pürokseenid on silikaatsete kivimit moodustavate mineraalide rühm.
Pürokseenide üldine keemiline valem on A2B2[Si4O12], kus A on Ca, Na, Mg või Fe2+ ning B on Mg, Fe2+, Fe3+, Cr, Mn või Al. Osa ränist võib olla asendunud alumiiniumiga.
Pürokseenid on ahelsilikaadid, kus räni ja hapniku suhe on 1:3. Pürokseenid kuuluvad kas rombilisse (ortopürokseen) või monokliinsesse (klinopürokseen) süngooniasse. Enamasti on pürokseenid tumedad rohelist või musta värvi ning moodustavad prismalisi kristalle. Pürokseenidel on hea kahesuunaline lõhenevus. Lõhenevusjoontevaheline nurk on 87° ja 93°.
Pürokseenid on väga tavalised kivimimoodustajad, olles eriti rohkelt esindatud aluselistes ja ultraaluselistes kivimites. Basalt ja teised ränivaesed tardkivimid on musta värvi just pürokseenide tõttu. Peale tardkivimite on pürokseenid levinud ka regionaal- ja kontaktmoonde kivimeis.
Pürokseenidega sarnanevad lintsilikaadid amfiboolid. Pürokseenidest erinevad nad selle poolest, et struktuurselt ei koosne nad mitte ühest, vaid kahest omavahel paardunud räni tetraeedrite ahelast, ning lisaks kuulub nende struktuuri hüdroksüülrühm, mida pürokseenidel ei ole.
Klassifikatsioon
pisi|vasakul|400 px|Joonis 1 Rombilised pürokseenid (lühend opx) moodustavad lihtsa isomorfse rea Mg2Si2O6 (enstatiit) – Fe2Si2O6 (ferrosiliit). Enstatiidiga on tegemist siis, kui magneesiumi on kristallstruktuuris rohkem kui rauda, ning ferrosiliidi puhul vastupidi (joonis 1).
Kirjanduses võib kohata ka teistsuguseid nimetusi, sest tänaseks vananenud klassifikatsioon jaotas selle seeria kuueks osaks: enstatiit (en100...88), bronsiit (en88...70), hüpersteen (en70...50), ferrohüpersteen (en50...30), euliit (en30...12), ferrosiliit (en12...0).
Monokliinsete pürokseenide (lühend cpx) koostis on keerukam kui rombilistel pürokseenidel. Ühe osa monokliinseist pürokseenidest võib jaotada neljaks: (Ca,Mg)Si2O6 (diopsiid) – (Ca,Fe)Si2O6 (hedenbergiit) – Mg2Si2O6 (klinoenstatiit) – Fe2Si2O6 (klinoferrosiliit), kusjuures tahked lahused esinevad diopsiidi ja hedenbergiidi ning klinoenstatiidi ja klinoferrosiliidi vahel, kuid mitte nende kahe grupi vahel, teiste sõnadega, puudub pidev üleminek näiteks diopsiidist klinoenstatiidini. Eristatakse veel pižoniiti ja augiiti. Esimene kuulub ühte gruppi klinoenstatiidi ja klinoferrosiliidiga, kuid on neist kaltsiumirikkam (5–15% magneesiumi ja raua koguhulgast asendunud kaltsiumiga). Suuremal osal pižoniitidest on raua-magneesiumi suhe piirides 30:70 kuni 70:30. Augiit kuulub diopsiidi-hedenbergiidi gruppi, kuid on neist magneesiumi- ja rauarikkam. Nagu juba eespool rõhutatud, pidevat tahket lahust pižoniidi ja augiidi vahel siiski ei esine (joonis 1).
pisi|400 px|Joonis 2 Siiani on lihtsuse mõttes käsitletud vaid asendumisi kahevalentsete raua, magneesiumi ja kaltsiumi ioonide vahel ning jäetud käsitlemata asendumised, mis ei mõjuta pürokseenide klassifikatsiooni. Kuid on ka ühe- ja kolmevalentsete ioonide osalusel toimuvaid asendumisi, mis omavad klassifikatsiooni seisukohalt tähtsust. Olulisim ühevalentne ioon on naatrium. Et säiliks kristallstruktuuri neutraalsus, peavad naatriumi ioonide kõrval sisenema kristallstruktuuri ka kolmevalentsed ioonid, milleks on peamiselt kolmevalentne raud või alumiinium. Kui rohkem kui 80% kaltsiumist ja kahevalentsest rauast ja magneesiumist on asendunud kolmevalentse raua ja/või alumiiniumi ja naatriumiga, siis nimetatakse vastavaid mineraale jadeiidiks (NaAlSi2O6) ja ägiriiniks NaFe3+Si2O6. Vahepealse koostisega mineraale jadeiidi ja eespool käsitletud neliku vahel nimetatakse omfatsiidiks ning "ägiriinse koostise" korral ägiriinaugiidiks (joonis 2). Mitmesuguste asendumiste tõttu eristatakse veel mitmeid pürokseene, näiteks spodumeen (LiAlSi2O6), kosmokloor (NaCrSi2O6), kanoiit ((Mn,Mg)2Si2O6) jne.
8. november
8. november on Gregoriuse kalendri 312. (liigaastal 313.) päev. Juliuse kalendri järgi 26. oktoober (1900–2099).
Jaht
Jaht võib olla:
Vicky Cristina Barcelona
"Vicky Cristina Barcelona" on 2008. aastal valminud Woody Alleni film.
Tüürimees
pisi|80px|Vanemtüürimehe õlak pisi|80px|Vahitüürimehe õlak Tüürimees on, laevajuht, tsiviillaeva juhtkonna liige, kes juhib laeva oma vahikorra ajal.
Kirjeldus
Peale laeva juhtimise on igal tüürimehel sõltuvalt ametikohast ja laevatüübist oma lisavaldkond, näiteks vastutus lasti paigutuse eest, esmaabi, kaartide ajakohastamine jms.
Sõjalaeval nimetatakse tüürimeest tavaliselt navigatsiooniohvitseriks (väiksel kaatril ka navigatsiooniallohvitser), aga samuti võib laevajuhi ja vahiteenistuse ülesandeid täita laeva komandöri abi.
Tüürimehediplomid ja ametikohad
pisi| Diplomi järgi eristatakse vahitüürimeest ja vanemtüürimeest. Neil on omakorda piirangud laeva kogumahutavuse järgi. Varem eristati diplomi järgi kaug- ja lähisõidu tüürimeest.
Tüürimeeste diplomid laeva kogumahutavuse piirangu järgi:
Eestis saab õppida tüürimeheks Eesti Mereakadeemias ja Eesti Merekoolis.
Tüürimeeste ametikohad laevades
Kaubalaevas on ametikohad kapten, vanemtüürimees ja kaks või kolm vahitüürimeest (nimetatakse ka teiseks ja kolmandaks tüürimeheks) olenevalt kaubalaeva suurusest.
Suurtel reisilaevadel on kapten, vanemtüürimees ja kolm või neli vahitüürimeest.
Vanemtüürimehed lootsina
Lootsiks võivad õppida meremehed, kel on kapteni või vanemtüürimehe diplom.
Paljud Eesti liinilaevade kaptenid ja vanemtüürimehed on saanud õiguse sõita välissadamaisse ilma lootsita, nii on võimalik reederi raha kokku hoida. Selleks tuleb nii vanemtüürimehel kui ka kaptenil sooritada lootsieksamid, sageli selle riigi keeles, mille sadamasse lootsita sõidu õigust taotletakse.
Näiteks Estline'i kaptenid olid esimesed kaptenid väljastpoolt Põhjamaid, kes taotlesid lootsita sõidu õigust Stockholmi saarestikus. Selleks oli neil vaja sooritada nii rootsi keele kui ka lootsieksamid. Tänapäeval nõutakse Tallinki laevadelt, et lootsita sõiduks oleks lootsieksam tehtud nii kaptenil kui ka vanemtüürimehel ning vanemtüürimehel peab loa saamiseks olema kapteni diplom.
TC2000
TC2000 on tenniseklubi, mis rajati aastal 2000 Tallinnas. Tenniseklubi peatreener on Rene Busch.
Ilves
Ilves ehk harilik ilves ehk tava-ilves (Lynx lynx, ka Felis lynx) on kaslaste sugukonna ilvese (või kassi) perekonda kuuluv loomaliik.
Ilvesel on mitu alamliiki. Eestis elab neist euroopa ilves (Lynx lynx), kellel on siin Euroopa üks tihedaima asustusega asurkondi.
Nimi
Ilvese ladinakeelses nimes Lynx lynx viitab esimene Lynx perekonnale ning teine täpsustab, millise liigiga on tegemist. Eestis elunevat ilvese alamliiki nimetatakse Lynx lynx lynx.
Osa uurijaid ("Loomade elu") arvab ilvese kassi (Felis) perekonda. Sel juhul on ilvese nimi Felis lynx (alamliik vastavalt Felis lynx lynx).
Taksonoomia
Euraasia ilvese alamliigid:
Nad on pealtnäha sarnased, ainult spetsialistid ja suured ilvesesõbrad oskavad neil vahet teha.
Kui ei ole teisiti öeldud, on artiklis juttu euroopa ilvesest, sest see on Eestis elav ilvese alamliik ning teda nimetatakse ka lihtsalt ilveseks.
Levila
Ilvese levila saarekesed asuvad Itaalia, Austria, Šveitsi ja Tšehhi mägimetsades, Balkanil (Horvaatias, Bosnias, Sloveenias, Serbias ning Põhja-Makedoonias), samuti Slovakkia, Ukraina ja Rumeenia Karpaatides, Poola Białowieżas ja Valgevene Beloveżas. Mujal Valgevenes ja Leedus on taas ainult ilvese levila saarekesed. Päris-levila algab Põhja-Läti ja Lõuna-Rootsi laiuskraadidel ning sealt põhja poole kuni Koola poolsaare ja Lapi tundrani elab ilveseid peaaegu igal pool. Veel 1950-ndate lõpus polnud Eesti saartel ilveseid, kuid nüüdseks on. Ilveste loomuliku levimise näiteks on Kamtšatka poolsaar, kus nähti esimest ilvest 1939 ning aastatel 1953–1955 elas neid juba kogu poolsaarel. Venemaal hakati jahti ilvestele piirama alles 1980-ndatel ning kohati on ilves seal võetud kaitse alla.
Välimus
Euraasia ilves on ilvestest kõige suurem. Eriti suured ilvesed elavad Ida-Siberis. Ilves kaalub kuni 30 kg. Täiskasvanud isane loom kaalub keskmiselt 21 kg, emane 18 kg. Ilves on kuni 110 cm pikk.
Kõige suurem Eestis püütud isane olevat kaalunud 40 kilo tavalise 25–35 kilo asemel. Läti rekord on 44 kg, Siberis on leitud ka kuni 50 kg kaalunud ilveseid.
Kehaehitus
Euraasia ilvesel on silmatorkavalt pikad jalad. Esikäpad on tagakäppadest suuremad. Päkad on laiad ja karvased, mistõttu saab ilves kõndida kohevas lumes. Igale käpa ruutsentimeetrile rõhub isegi suure isase puhul ainult 40 grammi. Talvel on käpaalune karvkate väga tihe. Ilvesel on 18 küünist: kummalgi tagakäpal 4 ja esikäpal 5 küünega varustatud varvast. Küüned on ilvesel enamasti sisse tõmmatud.
Ilvestel on ülihea kuulmine. Selle tagavad neile kõrvatutid, mis on keskmiselt 2 cm, talvel kuni 4 cm pikad. Kõrvatutid on musta värvi ja silmatorkavad.
Haistmismeel on kaslastel nõrk ja nägemine (vähemalt lähedale) pole kaugeltki täiuslik.
Toidusedel
Eestis murrab ilves toiduks peamiselt valgejäneseid ja metskitsi, sobivad ka närilised, linnud ja teised kiskjad, näiteks kährikud ja rebased. Talvel eelistavad ilvesed jahtida sõralisi.
Inimest ründab ilves üksnes haavatuna.
Ilvesed nagu ka teised kiskjad ei püüa terveid tugevaid loomi.
Euraasia ilvese toidusedelis moodustavad jänesed kolmandiku, metskitsed ligi poole. Jäneste epideemiad ja arvukuse kõikumine toovad ilveseperre nälja. Nii võib ilveste arvukus samuti väheneda, koguni 10 korda, nagu selgus uuringust, mis tehti Uuralis.
Euraasia ilvese põhitoit on siiski väikesed sõralised, eriti metskits, mägikits ja muskushirv. Väiksemaid saakloomi kütib ta ainult siis, kui suuremaid napib. Ilves murrab Eestis keskmiselt 5,4 metskitse kuus ja 65 kitse aastas. Seoses metskitsede arvu vähenemisega on ilvesed hakanud murdma kopraid.
Konkurents teiste liikidega
Toitumise osas on ilvesele suurim konkurent hunt. Hundi levila on ilvese omast suurem ja ühtlasem. Kus elab palju hunte, seal on ilveseid vähe. Skandinaavias hunte ei ole, välja arvatud väikesed saarekesed Kesk-Rootsis ja Ida-Soomes, kuid seal puuduvad ka metskitsed, kes on ilveste põhitoit, ja ilvesed peavad leppima jänestega. Rootsis on metskitsi ja seega ka ilveseid rohkem kui Soomes. Kaukaasia ilvesed toituvad nii mets- kui ka kaljukitsest, Altai ja Kaug-Ida ilvesed enamasti kabargaast. Vahel murravad ilveseid ahmid ehk kaljukassid, keda Eestis ei leidu, ja hundid. Maadel, kus kattuvad erinevate kaslaste levilad, on konkurents: puuma ja tiiger murravad ilvese, ilves omakorda metskassi.
Jahipidamisviis
Ilves ärkab tavaliselt üks tund enne pimedaks minemist ja läheb jahile. Kui jaht õnnestub kohe, puhkab ilves hommikuni ja läheb taas jahile või jalutuskäigule mööda oma valdusi, mõned aga heidavad magama alles tund enne päikesetõusu. Ilvesed eelistavad käia alati mööda samu radu ja jahtida kindlal alal. Kuigi ilves on hea ronija, varitseb ta saaki maapinnal.
Öeldakse, et ilves on parim hirvearst. Kui hunti nimetatakse metsasanitariks, siis ilves on tema kõrval halastajaõde.
Ilvesed võivad rahulikult nälgida kaks päeva nädalas, kuid mitte üle selle. Nälga suremine ei ole talvel kuigi harv nähtus. Talve jooksul vajab üks ilves ellujäämiseks 80 jänest. Normiks võib pidada ka ühte jänest 4 päeva jooksul, sest üle poole jänesest ilves tavaliselt korraga ära süüa ei jõua. Perele kulub üks jänes või pool hirve päevas. Täiskasvanud ilves sööb 1–2 korda päevas 0,5–1 kilo korraga, on registreeritud ka üksikud 1,5–2,3 kilo söömise rekordjuhtumid. Keskmiselt süüakse 20-kilone saakloom ära umbes 60 tunniga.
Ilves püüab oma saagi kätte saada mõne otsustava hüppega; kui see ei õnnestu, siis ta saaklooma jälitama ei hakka. 5–15 meetrit on maa, kus ilvese rünnak võib kanda vilja, lumisel ajal veelgi vähem. Lumes olevat hiirt või lindu tabab ta aga eksimatult – ilves võib hüpata kuni 7 meetri ja sukeldub saagi järgi lumme. 120 meetrit on kõige pikem maa, mida nähti ühte suurt ja ilmselt väga näljast ilvest kunagi hüpetega ületamas, ent saak lipsas minema. Üle 20 meetri ilves tavaliselt saaki ei jälita.
Elupaik ja elulaad
Ilvestele meeldivad tihedad kuusikud, sest kevaditi aitavad kuuseokkad vabaneda talvekarvadest. Pesa teeb ta maha tihnikusse. Talvel meeldivad ilvestele männikud, sest sinna kogunevad metskitsekarjad. Ilvestele sobivad veel haavikud-kaasikud ja kaljumaastikud. Ilvesed vallutavad 2000-meetriseid mägesid, kuid kivised mägismaad neile siiski elamiseks ei sobi. Erandina on ilvest kohatud metsatus Dagestanis, kus ta punailvese kombel rahuldub põõsastega. Ilveseid elab ka peaaegu ilma metsadeta Pamiiris ja Himaalaja alpiluhtadel. Enamasti hoiab ilves metsa ligi. Seal, kus vanemad metsad segunevad noorendike ja raiesmikega ning kus on oja, jõgi, mõned rabalaigud või isegi üleujutatavad orud, võib olla ilvese elukoht.
Igal isailvesel on sõltuvalt vanusest ja saakloomade arvukusest keskmiselt 100–200, harvem 300 ruutkilomeetri suurune või veelgi suurem eluala, Eestis kuni 100 km². Iga isase territooriumil elab mitu emast. Kuigi ühel isasel on mitu "naist", võtab isailves poegade kasvatamisest osa, õpetab, hooldab ja toidab neid vahel. Ilvesepojad jäävad ema juurde mitmeks aastaks, lahku minnakse vaid toidunappuse pärast. Alguses noorilveste ja vanemate jahialad kattuvad.
Suguküpseks saavad emased ligi kaheaastaselt (22 kuu vanuselt), isased aga alles kahe ja poole aasta ehk 30 kuu vanuselt. Pulmadest võetakse osa varemgi, kuid pereloomiseks ollakse veel liiga noored ja pojad on sageli eluvõimetud.
Pesapaigana eelistab ilves kõrvalisi ja raskesti ligipääsetavaid tuulemurde ja tihnikuid. Kodu ehitamisega ilves palju vaeva ei näe, pesa on lihtsalt sambla ja rohuga vooderdatud lohk.
Ilvesel sünnib 2,5 kuud pärast "pulmi" tavaliselt 1–3 poega, mõnikord võib neid olla ka 5. Ema imetab poegi 2–4 kuud, siis hakkab neile õpetama lihasöömist. Emailves lõpetab imetamise, kui pojad on umbes pooleaastased.
Vastsündinud ilvesepojad kaaluvad 195–210 (harvem kuni 400) grammi ja on pimedad. Neil ei ole veel ilveste kõige märgatavamat tunnust – kõrvatutte; need muutuvad märgatavaks 40. elupäevaks ja arenevad täiesti välja alles 20. elukuuks. Ilvesepoegade kuulmekäigud on algul suletud kilega. Nägijaks saavad nad 12. päeval. Kahe nädala vanuselt hakkavad tulema piimahambad. See lõpeb kolmekuuselt ja viiekuuselt hakkavad tulema püsihambad. Ilvesepojad vajavad ema pidevat hoolt kuni 10 esimest elukuud. Alles poolteiseaastaselt on nad umbes sama suured kui täiskasvanud ilves ja kaaluvad kuni 15 kilo.
Noortele ilvestele tuleb kasuks, kui nad saavad olla oma ema lähedal (ema valdustes), kuni nad on aasta ja 9–10 kuu vanused. Nii nad võimalust mööda ka teevad ja alles siis, kui on õppinud kõike vajalikku ning saavutanud rahuldava füüsilise vormi, alustavad nad iseseisvat elu. Uued pojad sünnivad emasele tavaliselt siis, kui eelmised pojad on kaheaastased. Juhul, kui pojad hukkuvad varem, paaritub ema kohe uuesti. Reeglina poegivad emased üle aasta või kui see juhtub tihedamini, siis ei jäta nad erinevalt kodukassidest oma eelmisi poegi saatuse hooleks.
TKS
TKS oli aastail 1931–1939 Poolas toodetud tankett.
Ilves
Elupaik ja elulaad
Ilves on kõige aktiivsem õhtuti ja hommikuti ning ta puhkab peamiselt keskpäeva ja kesköö paiku.
Haigused
Eestis maha lastud ilvestel avastatakse kõige sagedamini sügelislestadest Sarcoptes ja soolenugilistest põhjustatud haigusi. Keeritsuss avastatakse 20–40% jahitud ilvestest.
Marutaud on äärmiselt haruldane: 1998 registreeriti 2, 1999 1 ja 2000. aastal 1 marutaudis ilves (teiste loomade seas esines keskmiselt 130 marutaudijuhtu). Isegi marutaudirohkel 2002/2003. aasta talvel ei olnud marutaudi haigestunud rohkem kui 2 (teise ametkonna andmetel 3) ilvest. Ärasöödud rebased nakatavad ilveseid vahel marutõppe ja trihhinelloosi.
Euroopa ilves
European lynx = North-European Lynx.
Inimene on ilvesed välja tõrjunud enamikust põliselupaikadest kogu Euroopas. Inglismaal on ilvestest alles ainult viis sajandit vanu joonistusi. Euroopa on enamasti metsavaba ja seega ilvestest tühi. Eksperdid arvavad, et kogu Euroopas elab ligi 7000 ilvest.
Turkestani ilves
Lynx lynx isabellinus Blyth = Turkestan lynx.
Turkestani ilves elab Kesk-Aasias ning alal Kashmirist Mongooliani ja on kantud punasesse raamatusse.
Jakuudi ilves
Idasiberi ilves = Siberian lynx.
Jakuudi ilves on ilvese alamliikide seast suurim ning haruldasim tuhkhalli-sinaka talvekasukaga ilves.
Karpaadi ilves
Karpaadi ilves elab Karpaatides, Alpides ja Kreekas.
Kaukaasia ilves
Kaukaasia ilves elab Türgis ja Iraanis. Euraasia ilveste seas on ta kõige väiksem.
Kaugida ilves
Felis lynx neglectus = Lynx lynx neglectus.
Võimalik, et kaugida ilves, kes elab ka Hiinas, on sama mis amuuri ilves.
Baikali ilves
Baikali ilvest nimetatakse veel lõunasiberi ilveseks, kuigi ta elab ka Kesk-Siberis.
Sardiinia ilves
Samahästi kui hävitatud sardiinia ilves asustas Itaaliat, Sardiiniat ja Sitsiiliat.
Ilvesed Eestis
Eestis elab euroopa ilves. Nad on ikka veel laialt levinud, sellal kui nende suguvendi Põhja-Ameerikas hävitatakse ilma piiranguteta ligi 70 000 ilvest aastas.
Eesti on ilvese koduks olnud viimased 8000 aastat. Sarnaselt karuga langes 20. sajandi esimesel poolel ka ilvese arvukus, küündides sõjaeelsel ajal napi poolesaja isendini. Praegu elab Eestis ligi tuhatkond isendit. pisi|Ilvese jäljed Kõrvemaal. 2020. aasta jaanuar. Eesti metsades ringi luusivad ilvesed on Euroopas elavate liigikaaslastega võrreldes kogukamad. Eestis lastud ilveste koljudest ja nahkadest on suur osa tunnistatud jahitrofeedena kuldmedali vääriliseks. Ka maailmarekord sellel alal kuulub Eestile. Meie ilveste gigantsust saab seletada seaduspäraga, et mida rohkem põhja pool loom elab, seda suuremaks ta kasvab.
Ilves on Tallinna Loomaaia vapiloom.
2017. aasta septembris avaldas Omniva Eesti fauna postmarkide sarja kuuluva ilvest kujutava postmargi, mille kujundas Eesti kunstnik Indrek Ilves. Postmargi väärtuseks on 0,65 eurot.
Ilveste küttimine
Ilves on Euroopas kaitstav liik.
Eestis on Euroopa üks tihedaima asustusega ilvese asurkond ja meil elab umbes 1000 ilvest. Kohalikus keskkonnastrateegias on kirjas, et Eesti asurkonna suurus võiks olla 400 looma. Aastas lastakse Eestis sadakond ilvest.
Eesti jõudis Euroopa Liiduga 10. detsembril 2002 kokkuleppele, et võib jätkata nii ilveste kui ka karude küttimist. Eesti saab ainsa Euroopa Liidu liikmesriigina erandi loa ilveste küttimiseks. Kui selgub, et viie aasta möödudes on ilveste arv vähenenud, siis toimub Euroopa Liidu nõukogus uus hääletus. Läti seda erandit ei taotlenud, kuid lubab sellegipoolest ilveseid küttida.
Ilvese laskmise lube anti 2009/2010. jahihooajal kogu Eesti peale välja 210 (teistel andmetel 190 ), kuid kätte saadi vaid 180 ilvest.
Võiseen
Võiseen ehk kollariisikas (Lactarius scrobiculatus), ka kollapiimik ja võivahelik, on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.
pisi|left|Seen altvaates Kasvab lubjarikkal mullal kuuse-segametsades, lammi- ja soostunud metsades.
Võiseene kübar on 8–24 cm laiune, lame, keskkohast nõgus, ooker-, kuld- või sidrunikollane, selgelt vöödiline, takerkarvane kleepuv-limane. Kollakasvalkjad eoslehekesed on jala külge kasvanud. Jalg on valkjaskollane, tumedalaiguliste augukestega, lühike ja jäme. Seeneliha ja piimamahl on valged. Liha ja mahla värvus muutub õhu käes väävelkollaseks. Põletavalt kibeda maitsega.
Sisaldab mürgiseid terpenoide. Söödav kupatatult. Enamasti saagikas.
Priima (gümnaasium)
Priima on Saksamaa ja Šveitsi gümnaasiumi kõrgeim aste.
Julius Alfons Nikolai Szymanowski
pisi|Julius Alfons Nikolai Szymanowski Julius Alfons Nikolai Szymanowski (27. jaanuar 1829 Riia – 13. aprill 1868 Kiiev) oli arstiteadlane.
Ernst Stadelmann
Ernst Stadelmann (8. detsember 1853 Insterburg, Ida-Preisimaa – 12. märts 1941 Berliin) oli saksa arstiteadlane.
Limbach-Oberfrohna
Limbach-Oberfrohna on linn Saksamaal Saksimaa Zwickau kreisis.
Transaktsionaalne analüüs
Transaktsionaalne analüüs on teooria, mida on traditsiooniliselt kasutatud selleks, et kirjeldada seda, kuidas me suhtleme teistega ja endaga. See põhineb ego-seisunditel ja seda on kirjeldatud kui Humanistlikku Psühhoteraapiat. Humanistlik koolkond aitab neid, kes otsivad isiklikku arengut või enese-teostust, aidates klientidel saada rohkem teadlikuks sellest, et nemad üksinda on vastutavad selle elu loomise eest, mida nad elavad. Rõhku asetatakse üldisele heaolule ja eneseteadlikkuse suurenemisele. Vastutust muutuse eest pannakse kindlalt kliendi enda kätesse. Eric Berne, MD (sünd. 1910, Montreal Kanada, suri 1970) on teinud keerulise interpersonaalse transaktsiooni arusaadavamaks, kui ta tundis ära selle, et inimese isiksus moodustub kolmest tüübist ego-seisundist, iga seisund esindab tervet mõtte, tunde ja käitumise süsteemi, läbi mille me oleme vastastikuses suhtlemises teineteisega. Vahe Vanema, Täiskasvanu ja Lapse ego-seisundi vahel moodustabki Transaktsionaalse Analüüsi teooria aluse. Need mõisted on laienenud paljudesse teraapia valdkondadesse, haridusse ja konsulteerimisse, mida tänapäeval praktiseeritakse.
Limbach-Oberfrohna
Kuni 2008. aastani asus see Chemnitzi kreisis.
Transaktsionaalne analüüs
Transaktsioonid
Transaktsioonid viitavad suhtlemise vahetusele inimeste vahel. TA õppimisel on eesmärgiks ära tunda, milliseid ego-seisundeid inimesed (kliendid) transaktsioonis kasutavad ja järgida transaktsionaalseid jadasid niimoodi, et nad saaksid sekkuda ja parandada oma suhtlemise kvaliteeti ja efektiivsust.
Transaktsionaalne analüüs on isiksuse ja süstemaatilise psühhoteraapia teooria isiklikuks arenguks ja muutuseks. TA pakub ka isiksuseteooriat ja lapse arengu teooriat. TA-d võib kasutada igas valdkonnas, kus on vajadus isiksuste mõistmiseks, suheteks ja suhtlemiseks.
Limbach-Oberfrohna
Linn loodi 1950. aastal Limbachi ja Oberfrohna linna liitmise teel. Limbach sai linnaõigused 1883. aastal, Oberfrohna 1935. aastal.
Võssokaja Gora rajoon
Võssokaja Gora rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstani kirdeosas.
Transaktsionaalne analüüs
Transaktsioonid
TA usub, et:
Võssokaja Gora rajoon
Rajoonis on 25 külaasundust, kus on kokku 123 asulat. Rajooni keskus on Võssokaja Gora.
Transaktsionaalne analüüs
Transaktsioonid
TA põhimõiste on egoseisund. Egoseisund on pidev tundmise ja kogemise muster, mis on otseselt seotud vastavuses oleva käitumise pideva mustriga.
Võssokaja Gora rajoon
2016. aastal oli rajooni elanike arv 47 339. 2010. aasta seisuga olid elanikest 67,2% tatarlased ja 30,4% venelased.
Transaktsionaalne analüüs
Ego-seisundite äratundmine
Ego-seisundite äratundmiseks on 4 moodust:
Diagnoosi tegemiseks tuleb jälgida ja kuulata sõnu, toone, žeste, kehahoiakuid, näoilmeid.
Ta pole sinust eriti huvitatud
"Ta pole sinust eriti huvitatud" (inglise "He's Just Not That Into You") on 2009. aastal valminud Ameerika Ühendriikide romantiline komöödiafilm.
Andijoni vilajett
Andijoni [andidžoni] vilajett on 1. järgu haldusüksus Usbekistanis. Asub Fergana orus. Nõukogude ajal toli see Andižani oblast.
Haldusjaotus
Andijoni vilajett jaguneb 14 rajooniks ja 2 rajooni õigusega linnaks:
704
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Aastakümned: 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad - 700. aastad - 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad
Aastad: 699 700 701 702 703 - 704 - 705 706 707 708 709
Surnud 19. veebruaril
''Siin loetletakse 19. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Viitseadmiral
Viitseadmiral on paljudes riikides kehtiv sõjaväeline auaste, mis on kõrgem kontradmiralist ja madalam admiralist.
Maaväes vastab viitseadmiralile kindralleitnant.
Eesti
Eesti mereväes on viitseadmiral madalam admiralist ja kõrgem kontradmiralist. Maa- ja õhuväes vastab sellele kindralleitnant.
Ameerika Ühendriigid
Ameerika Ühendriikide mereväes on viitseadmirali (kolmetärniadmirali) auaste (Vice Admiral, NATO OF-9) admiralide auastmetest kolmas. Nagu teistes väeliikides, on ka mereväes admiralide arv piiratud, ning ainult 33 admirali (kokku on tegevteenistuses lubatud 162 admirali) võivad olla tegevteenistuses kõrgemad kui kahetäheohvitserid. Esimesena sai viitseadmirali auastme David Farragut 21. detsembril 1864.
Sarnaselt kindralleitnandiga on ka viitseadmirali auaste ajutine ja antakse ainult ohvitseri nimetamisel auastet eeldavasse ametisse. Vastav ohvitser peab olema ühes kahest kontradmirali järgust (kommodoori asemel kasutatakse auastet "kontradmirali madalam järk" (Rear Admiral (lower half)). Ohvitseri nimetab ametisse ja annab neile auastme president kaitseministri ja staabiülemate komitee esimehe soovitusel. Ohvitseri kinnitab ametisse senat.
Teenistus auastmes kestab tavaliselt kolm aastat. Pärast 3 aastat auastmes teenistuses või 38 aastat koguteenistuses peab ohvitser erru minema, kui teda 60 päeva jooksul pärast ametist vabastamist ei nimetata uude samaväärsesse või kõrgemasse ametisse. Kõik kõrgemad ohvitserid peavad erru minema kuu pärast oma 64. sünnipäeva (kuigi kaitseminister saab seda pikendada 66. ja president kuni 68. sünnipäevani).
Venemaa
Venemaa tsaari- ja keisririigis kehtis viitseadmirali auaste (vene keeles вице-адмирал) aastatel 1696−1917. Sellest kõrgem oli admiral, madalam kuni 1730. aastateni šautbenaht, seejärel kontradmiral. Kahe sajandi jooksul anti auaste ligi 500 mereväelasele.
Raugi vasaku külje poi
Raugi vasaku külje poi (ka Raugi tulepoi) on poi peamise Muhu väina laevatee ääres.
Asukoht
pisi|350px|Raugi tulepoi asukoha kaart
Asub Raugi ülemise ja alumise ning Kessu ülemise ja alumise tulepaagi sihtide ristumiskohal ning tähistab laevatee käänukohta Kumari lee ja Raugi madala vahel.
Poi geograafilised koordinaadid on.
Poi on nähtav näiteks Üügu pangalt.
Talveks võetakse poi merest välja.
Würzburg
Würzburg on linn Saksamaal Baieri liidumaal, Alam-Frangimaa ringkonna halduskeskus. Asub Maini jõe ääres.
Hans Heinrich von Fersen (surnud 1724)
Hans Heinrich von Fersen (maetud 4. jaanuaril 1725 (vkj 24. detsembril 1724) oli baltisaksa poliitik ja Rootsi sõjaväelane.
Würzburg
Ajalugu
Würzburgi linna on esmamainitud 704. aastal. 1156. aastal toimusid seal Friedrich I Barbarossa ja Burgundia Beatrixi pulmad. 1402. aastal asutati Würzburgi ülikool.
1796. aastal toimus linna all sõjaline kokkupõrge ertshertsog Karli Austria/Saksa-Rooma ja Jean-Babtiste Jourdani Prantsuse vägede vahel. Lahing lõppes prantslaste kaotusega ning Jourdan pidi Reini jõeni taganema.
Würzburgis avastas Wilhelm Röntgen röntgenikiirguse.
Raugi vasaku külje poi
Ajalugu
1885. aastal paigaldatud Raugi tulepoi oli Venemaa Keisririigi esimene tulepoi. See oli valge-punasetriibuline poi, mille 4 kellukest helisesid lainetuses.
Hans Heinrich von Fersen (surnud 1724)
Hans Heinrich von Fersen sündis Kirna mõisniku Heinrich von Ferseni ja Luise Beate von Bergi pojana. Teenis Rootsi armees kus sai kapteni auastme. Ta oli Eestimaa maanõunik ja 1720–1723 Eestimaa rüütelkonna peamees.
Würzburg
Ajalugu
16. märtsil 1945 pommitasid Briti õhujõud Würzburgi. Hävis 90% kesklinnast, hukkus ligikaudu 5000 inimest.
Raugi vasaku külje poi
Ajalugu
1927. aastal oli poi tuli 4 meetri kõrgusel. Tuli oli punane nn lühikeplink, mis paistis 8 meremiili kaugusele. Poi oli valget värvi, küljel kiri "E. V. Nr. 78".
Hans Heinrich von Fersen (surnud 1724)
Talle kuulusid Kirna, Laupa, Pahkla ja Reopalu mõis.
Perekond
Hans Heinrich von Fersen abiellus kaks korda:
Põdrakärbes
Põdrakärbes (Lipoptena cervi) on kahetiivaliste seltsi raudkärblaste sugukonda kuuluv putukas.
Lions-klubi
Lions Club International on maailma suurim heategevusorganisatsioon, millel on üle miljoni liikme 197 riigist.
Organisatsiooni tunnuslause "Liberty, Intelligence, Our Nation's Safety" (Vabadus, intelligentsus, meie rahva turvalisus) esitähed annavad kokku tuntud lühendi LIONS. Lioneid üle maailma ühendav moto "We Serve" – "Me abistame" võeti kasutusele 1954. aastal.
Lions-liikumise loojaks peetakse ameeriklast Melvin Jonesi. 1917. aastal rääkis 38-aastane Chicago ärijuht Mr. Jones kohaliku äriklubi liikmetele et nad edukate ärimeestena, võiksid üritada muuta elu paremaks nii oma kogukonnas kui ka kogu maailmas. Mõte meeldis Chicago ärimeestele ja nad asusid looma kontakte sarnaste huvidega inimestega Ühendriikides. 7. juunil 1917 leidiski Chicagos aset uue organisatsiooni asutamiskoosolek. Uus vastloodud organisatsioon võttis nimeks ühe koosolekule kutsutud klubi nime “Association of Lions Clubs”. Sama aasta oktoobrikuus viidi Dallases läbi rahvuslik kongress. Kiideti heaks ja võeti vastu põhikiri, reeglistik, eesmärgid ja eetikakoodeks. Järgmise aasta jooksul muutus Association of Lions Clubs ühtekuuluvaks rahvusvaheliseks organisatsiooniks. Lionsi organisatsioon on hästi organiseeritud selgete eesmärkide ja missiooniga, pika ja väärika ajalooga.
Rahvusvahelisse organisatsiooni kuulub üle 48 000 Lions-klubi üle maailma, ligi 1,4 miljoni liikmega. Lions-klubi liikmete eesmärk on anda oma panus ühiskonna ja selle liikmete positiivsesse arengusse.
Keeletoimetamine
Keeletoimetamine on teksti toimetamise osa, mis seisneb autori kirjutatud valmisteksti muutmises ja korrigeerimises selleks, et saavutada teksti õigekeelsus, ühemõttelisus, hõlbus arusaadavus, stiililine sobivus, loogilisus ning selles esinevate terminite ja andmete õigsus.
Lions-klubi
1989. aastal asutati Eesti esimesed Lions-klubid: LC Tallinn City ning LC Tallinn Eesti I. Eesti Lions-klubid pööravad tähelepanu eeskätt noortele ja haridusele. Tänapäeval on Eestis ligi 60 Lions-klubi ja 4 Leo-klubi nelja regiooni kümnes tsoonis, ühendades enam kui 1300 lionit ja leod.
Keeletoimetamine
Keeletoimetaja isikuomadused
Keeletoimetaja amet nõuab laia silmaringi, teravat silma, keelereeglite tundmist, head keeletaju, täpsust, tähelepanelikkust, head keskendumisvõimet, uudishimulikkust ning sageli ka kiirust ja rutiinitaluvust. Kuna tänapäeval toimub töö enamasti arvutiga ja kasutusel võivad olla kümned arvutiprogrammid (nt tõlkebüroos töötades), tuleb kasuks ka hea tehniline taiplikkus, sest iga programm nõuab eraldi väljaõpet ning iga päev võib tuua uusi tehnilisi katsumusi. Samas on keeletoimetaja töö väga silmaringi avardav, sobides seega hästi uudishimulikule ja õpihimulisele inimesele.
Lions-klubi
LEO
Lions-klubi noorteprogrammi LEO, mille akronüüm "Leadership, Experience and Opportunities” ('juhtimine, kogemused ja võimalused'), eesmärk on kasvatada noori juhte, andes noortele võimaluse ennast arendada ning samas kellegi maailma paremaks muuta.
Keeletoimetamine
Haridus ja töövõimalused
Keeletoimetamisega tegelevad enamasti kutselised keeletoimetajad, kes saavad vastava hariduse näiteks Tartu või Tallinna ülikoolist.
Keeletoimetajaid vajavad näiteks ajalehe- ja ajakirjatoimetused ja raamatukirjastused, tõlkebürood, ministeeriumid ja muud riigiasutused, aga ka teised ettevõtted ja asutused, kes loovad palju tekste. Ettevõtted, kel oma keeletoimetajat pole, aga kes mõistavad korrektse keelekasutuse olulisust firma kuvandi loojana, ostavad teenust sisse iseseisvalt tegutsevatelt keeletoimetajatelt või keeletoimetusbüroodelt.
Keeletoimetamise piirid
Sisuline toimetamine tähendab tihti ka sõnastuse muutmist ja lausete ümberstruktureerimist ning vajadusel isegi lõikude või peatükkide ümbertõstmist.
Ilukirjandustekstide sisuline toimetamine eeldab tihedat koostööd autoriga ja muudatused viiakse sisse vaid autori nõusolekul. Seejuures ei pruugi autor üldse soovidagi kõikide vigade parandamist, sest need võivad olla osa tema stiilist. Näiteks Wimbergi "Maaraamatus" ei lennanud mitte "kärbsed", nagu õige oleks, vaid "kärpsed" (taotluslikult häälduspäraselt kirjutatuna).
Tõlke keeleline toimetamine sisaldab enamasti nii korrektuuri kui sisutoimetamist. Tõlgete toimetamisel kasutatakse palju erinevaid tõlkeabiprogramme (CAT Tools), kus tekst on jaotatud lauseteks või väiksemateks osadeks – stringideks või segmentideks. Korraga on näha nii lähtetekst kui ka sihtkeelde tõlgitud tekst, mida toimetaja omavahel võrdleb ja kuhu parandusi teeb. Tõlkeabiprogrammide suurim kasu seisneb tõlkemälus ja terminibaasides, mida programmid iga kliendi kohta eraldi talletavad, aga nad aitavad tuvastada ka erinevusi lähte- ja sihtkeele tühikukasutuses, kirjavahemärgistuses (punktuatsioonis), arvudes jm masinale arusaadavates üksustes.
Keeletoimetamise astmed
Üldiselt eristatakse keeletoimetamise puhul kolme tugevusastet, milles lepitakse töö tellijaga eelnevalt kokku ning sellest sõltub ka tulemuse kvaliteet ja hind.
Üldjuhul saab tellija keeletoimetajaga iga eraldi töö puhul ka teisiti kokku leppida. Näiteks et soovitakse kerget toimetamist koos terminite ja viiteallikate kontrolliga.
Boriss Sreznevski
pisi|Boriss Sreznevski
Boriss Izmailovitš Sreznevski (19/31. märts 1857 Peterburi – 24. märts 1934 Kiiev) oli Tartu ülikooli füüsilise geograafia ja meteoroloogia professor.
Boriss Sreznevski sündis Peterburis maailmakuulsa slavisti akadeemik Izmail Sreznevski perekonnas. Ta õppis Peterburi ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas, pärast täiendas ennast Berliini, Pariisi, Heidelbergi ja teistes Lääne-Euroopa ülikoolides.
Alates 1893. aastast oli ta Tartu ülikooli audoktor. Aastal 1894 kutsuti ta tööle Tartu ülikooli, kus ta luges füüsikalise geograafia ja meteoroloogia kursusi ning oli geograafia ja meteoroloogia kateedri juhataja. Aastatel 1894–1918 oli Sreznevski ka Tartu ülikooli meteoroloogiaobservatooriumi direktor.
Aastal 1918 oli Sreznevski Eesti Looduseuurijate Seltsi president. Samal aastal evakueerus ta Voroneži. Alates 1919. aastast töötas ta Kiievis ja oli Kiievi meteoroloogiaobservatooriumi direktor.
Lingtermomeetri leiutamise eest sai Sreznevski 1900. aasta Pariisi maailmanäitusel hõbemedali.
Oma sünoptiliste uurimuste "Ilmastikuülevaated" eest Füüsika Peaobservatooriumis sai Sreznevski Lomonossovi preemia.
Sreznevski tõi meteoroloogiasse külmalaine mõiste. Sünoptika arendamise eest sai ta Vene Geograafiaühingu väikese kuldmedali.
Ta valiti Kiievis Ukraina Teaduste Akadeemia akadeemikuks.
Ernst Otto Staude
Ernst Otto Staude (27. märts 1857, Limbach, Saksamaa – 9. aprill 1928, Rostock) oli saksa matemaatik.
Arsti poeg. Õppis Leipzigi Ülikoolis 1876–1881 (Dr Phil 1881), oli Breslau Ülikooli eradotsent 1883–1886. Töötas Tartu Ülikoolis rakendusmatemaatika professorina 1886–1888, seejärel oli professor Rostockis kuni surmani.
Taikeelne Vikipeedia
thumb|Logo pisi|Grupp tai vikipediaste WikiAPA üritusel [[Bangkokis 2015. aastal]] Taikeelne Vikipeedia (tai keeles วิกิพีเดียภาษาไทย) on Vikipeedia taikeelne versioon, asutatud detsembris 2003.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
9. november
9. november on Gregoriuse kalendri 313. (liigaastal 314.) päev. Juliuse kalendri järgi 27. oktoober (1900–2099).
Paaksima
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõo valda.
Külas asub Jõessaare rändrahn, küla lähedal kasvab Jõessaare kadakas.
Uškovo
Uškovo (soome Tyrisevä) on Peterburi haldusalasse kuuluv alev Soome lahe põhjakaldal, mis kuulub Kurortnõi rajooni.
Asula sai venekeelse nime 1944. aastal Viiburi pealetungi käigus hukkunud Nõukogude Liidu kangelase jefreitor Dmitri Uškovi järgi.
Tertius Zongo
pisi|Tertius Zongo Tertius Zongo (sündinud 18. mail 1957) on Burkina Faso poliitik.
Tertius Zongo on õppinud majandusteadust ja rahandust. Ta on töötanud rahanduse ja panganduse alal; esindanud muu hulgas Burkina Fasot Maailmapangas, IMF-is ja Aafrika Arengupangas ning töötanud õppejõuna Ouagadougou ülikoolis.
Aastatel 1997–2000 oli Tertius Zongo Burkina Faso majandus- ja rahandusminister; aastatel 2002–2007 Burkina Faso suursaadik Ameerika Ühendriikides.
Rõngu
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Rõngu valla halduskeskus.
Asulas paikneb Rõngu kirik.
Oksitaani keel
pisi|Keele leviala pisi|Oksitaani murded [[Jules Ronjat' järgi]] pisi| [[Oksitaania ja Aragoonia enne 1213. aasta Muret' lahingut Toulouse'i lähedal ]] Oksitaani keel (lenga d'òc, occitan, varem ka provansi keel või provanssaali keel) on romaani keelte hulka kuuluv keel, mida kõneldakse Hispaania kirdeosas (Kataloonias), Monacos, Prantsusmaa lõunaosas ning Itaalias. Seda piirkonda nimetatakse kokkuvõtlikult Oksitaaniaks. Samuti kõneldakse oksitaani keelt väikeses enklaavis Guardia Piemonteses (Kalaabrias Itaalias). Keele ühtsuse suhtes on keeleteadlased eri seisukohtadel ning vahel peetakse oksitaani keelt makrokeeleks. Mõned allikad peavad oksitaani keele haruks ka katalaani keelt, mis on mõnele oksitaani dialektile (nt gaskooni keelele) sama lähedane kui oksitaani dialektid üksteisele. 19. sajandi lõpuni peetigi katalaani keelt oksitaani dialektiks.
Ajalooliselt on kogu oksitaani keele kohta kasutatud sünonüümidena nimetusi Limousini dialekt (Lemosin), Languedoci dialekt (Lengadocian), gaskooni dialekt ja hilisemal ajal ka provanssaali dialekt (Provençal, Provençau või Prouvençau). Tänapäeval tähistab nimetus "Provençal" peamiselt oksitaani murret, mida kõneldakse Kagu-Prantsusmaal Provence'is.
Erinevalt suurtest romaani keeltest nagu prantsuse või hispaania keel, ei ole oksitaani keelel ühtset kirjakeelt ning Prantsusmaal, mis hõlmab suurema osa Oksitaaniast, puudub oksitaani keelel ametlik staatus. Selle asemel kasutatakse oksitaani keele jaoks eri kirjaviise, millest mõni on murdeülene, mõni aga põhineb ühel murdel. Kirjakeele väljakujunemist takistab oksitaani keele taandumine igapäevasest kõnepruugist Lõuna-Prantsusmaal ning suured erinevused oksitaani murrete fonoloogias ja sõnavaras.