cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anjalankoski
Anjalankoski oli linn ja omavalitsusüksus Soomes Lõuna-Soome läänis Kymenlaakso maakonnas. Asus Kymijoki ääres Kouvolast 17 km lõunas. 1. jaanuaril 2009 liitusid Anjalankoski, Kouvola, Elimäki vald, Valkeala vald, Jaala vald ja Kuusankoski üheks omavalitsusüksuseks, mille nimeks sai Kouvola linn.
Linna jalgpalliklubi MyPa mängib hooajal 2008 riigi kõrgliigas.
Anjalankoski asutati 1975. aastal, kui Anjala ja Sippola vald ühinesid. Linnaks sai see 1977. aastal.
Sõpruslinn Eestis oli Sindi.
Benedictus XV
Benedictus XV (Giacomo Giambattista della Chiesa, 21. november 1854 – 22. jaanuar 1922) oli paavst 1914–1922. Ta oli 258. paavst.
Giacomo della Chiesa sündis 21. novembril 1854 Genova eeslinnas Peglis markii Giuseppe della Chiesa (1821–1892) ja Giovanna Migliorati (1827–1904) peres. Ta ristiti 22. novembril 1854 Nostra Signora della Vigna kirikus. Tema isapoolsest suguvõsast pärines kardinal Gianpaolo della Chiesa, emapoolsest suguvõsast pärinesid paavst Innocentius VII ja kardinal Giovanni Migliorati.
Della Chiesa õppis Genova ülikoolis õigusteadust ja omandas 2. augustil 1875 doktorikraadi. Ta jätkas 16. novembril 1875 oma õpinguid Roomas Capranica kolleegiumis ja seejärel Gregoriuse ülikoolis. Della Chiesa ordineeriti 21. detsembril 1878 preestriks kardinal Raffaele Monaco La Valletta poolt. 1878–1882 õppis ta Accademia dei Nobili Ecclesiastici akadeemias. 1879 kaitses ta teoloogiadoktori kraadi ja omandas 1880 doktorikraadi kanoonilise õiguse alal.
Della Chiesa tegutses paavsti diplomaatilises teenistuses. Ta osales 1885 paavstliku delegatsiooni koosseisus, mille ülesandeks oli vahendada Saksamaa ja Hispaania vahelist tüli Karoliinide üle. Ta organiseeris kooleraepideemia ajal toimeabi. Della Chiesa tegutses professorina Accademia dei Nobili Ecclesiastici akadeemias. Ta rajas 1901 Püha Hieronymuse Seltsi.
Ametid
pisi|Benedictus XV vapp
1914. aasta konklaav
Benedictus XV valiti paavstiks 3. septembri hommikul 1914 Sixtuse kabelis ja krooniti 6. septembril kardinal Francesco Salesio della Volpe poolt.
31. augustist 3. septembrini 1914 toimunud konklaavil osales 57 kardinali. Konklaavil tekkis kaks fraktsiooni: integratsionistid ja progressivistid. Sellel konklaavil olid soosikuteks kardinal Alberto Serafini, kardinal Pietro Maffi ja kardinal Chiesa. Benedictus XV valiti paavstiks 10. voorus 38 häälega.
Esimene maailmasõda
pisi|
Esimeses maailmasõjas jäi Benedictus XV neutraalseks. Ta protesteeris sõjas kasutatavate meetodite vastu, nimetades sõda "Euroopa enesetapuks" ja üritas sõlmida vaherahu, kuid ei mõistnud hukka osapoolte tegevust. 5. mail 1917 kutsus ta oma tuntuimas avalduses osapooli rahu sõlmimisele. Benedictus XV avas Vatikanis büroo, mille ülesandeks oli teavitada sõjavange ja nende peresid omaste saatusest. Ta veenis Šveitsi võime vastu võtma tuberkuloosihaigeid sõdureid.
1915 sõlmitud Londoni lepinguga leppisid Antanti riigid kokku, et eiravad paavsti avaldusi. 1. augustil 1917 esitas Benedictus XV sõja osapooltele oma rahuplaani, mida ei tunnustatud. Ta nõudis oma rahuplaanis sõjategevuse lõpetamist, relvastuse vähendamist, garantiid mereõigusele ja rahvusvahelist vahendust.
Suhted USAga
4. jaanuaril 1919 kohtus paavstiga USA president Woodrow Wilson.
Suhted Prantsusmaaga
Prantsusmaa saatis 1921 Püha Tooli juurde suursaadikuks Charles Jonnarti.
Suhted Saksamaaga
1920 saatis Benedictus XV nuntsiuseks Saksamaale Eugenio Pacelli.
Suhted Nõukogude Venemaaga
Benedictus XV saatis 1921 näljahäda ajal oma esindaja Genfi, kes pidi organiseerima Venemaale saadetavat toimeabi. Paavst saatis detsembris 1921 näljahädalistele miljon liiri ja 50 vagunitäit abisaadetisi.
Suhted Eestiga
Püha Tool tunnustas Eesti Vabariiki 10. oktoobril 1921.
Muud rahvusvahelised sündmused
Paavst saatis 1919 Achille Ratti nuntsiuseks Poolasse. Püha Tool sõlmis tema ajal suhted kokku 13 riigiga, sealhulgas 26. novembril 1919 Jaapaniga, 17. mail 1920 Tšehhoslovakkiaga ja 12. novembril 1920 Albaaniaga.
Suhted Itaalia kuningriigiga
Benedictus XV andis 1919 õnnistuse Luigi Sturzo rajatud Itaalia Rahvaparteile (Partito Popolare Italiano). Mais 1920 tühistas ta keelu, millega oli katoliiklastel keelatud minna Itaalia kuninga residentsi Quirinali palees, kuna see palee kuulus enne 1870. aastat paavstile.
Suhted kiriku institutsioonidega
Benedictus XV likvideeris 25. märtsil 1917 Keelatud Raamatute Indeksi kongregatsiooni. Ta rajas 1. mail 1917 avaldatud motu proprioga "Dei providentis" Idakirikute kongregatsiooni.
3. aprillil 1919 tunnustas ta seltsi Instituto Español de San Francisco Javier para Misiones Extranjeras (I.E.M.E.).
Liturgilised otsused
28. juunil 1917 avaldas Benedictus XV katoliku kiriku kanoonilise õiguse koodeksi revideeritud kujul ja määras selle läbivaatamiseks septembris 1917 ametisse komisjoni.
5. oktoobril 1920 kuulutas ta püha Ephraimi Kiriku doktoriks.
Ta õhutas 8. juulil 1916 kandma pruuni Karmeli Neitsi Maarja skapulaari ja lubas 500 päevase indulgentsi neile, kes suudlevad skapulaari hardunult.
Ta lisas 1917 Loreto litaaniasse neitsi Maarja austavaks tiitliks "rahukuninganna" ja tunnustas 1921 missat, mida peetakse neitsi Maarja kui usklike ja Jeesus Kristuse suhte vahendaja auks (Our Lady Mediatrix of All Graces).
Misjon
30. novembril 1919 avaldatud kirjas "Maximum" soovis Benedictus XV, et misjonäritööd tegevad piiskopid soodustaksid kohaliku vaimulikkonna moodustamist.
Ta sätestas 4. novembril 1915 avaldatud motu proprios "Seminaria clericorum" seminaride tegevust korraldava kongregatsiooni rajamise. Ta asutas õigeusu kiriku aladele saadetava vaimulikkonna väljakoolitamiseks 15. oktoobril 1917 Rooma paavstliku instituudi (Pontificio Istituto Orientale) ja kopti kolleegiumi.
Marten Kuningas
Marten Kuningas (sündinud 28. detsembril 1985 Tallinnas) on eesti poplaulja ja saatejuht.
Priit Pangsepp
Priit Pangsepp (sündinud 20. jaanuaril 1966 Kohtla-Järvel) on eesti maalikunstnik.
Ta lõpetas aastal 1985 Tartu Kunstikooli.
Ta on üks Kursi koolkonna rajajaid. Ta alustas näitustel osalemist aastal 1984. Ta on Eesti Kunstnike Liidu ja Tartu Kunstnike Liidu liige aastast 1992.
Marten Kuningas
Ta oli "Eesti otsib superstaari" kolmanda hooaja finalist, pääsedes finaali 18. oktoobril 2009 toimunud "noormeeste nädala" teises stuudiovoorus ja saavutas saates 3. koha.
Ta on lõpetanud 2009. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal.
Muusikaline tegevus
pisi|Marten Kuningas esinemas [[Tallinna Merepäevadel 2012]] Marten Kuningas on musitseerinud ansamblis Leegitsev Sidrun ja musitseerib hiphopansamblis Doktor Normal. . Marten on ansambli Miljardid solist
Ta osales lauluvõistlusel Eesti Laul 2010.
Marten Kuninga debüütalbum "Janu" ilmus 2012. aasta 16. juunil ning tema teine sooloalbum "Praktiline mees" ilmub 2014. aasta sügisel.
2014. aastal võitis Marten Kuningas koos Raul Ojamaaga palaga "Tagurpidi vaal" 30. Uno Naissoo nimelise loomingu- ja interpretatsioonikonkursi.
Isiklikku
thumb|Marten Kuningas isa [[Neeme Kuningas|Neemega veebruaris 2011]] Marten Kuningas on lavastaja Neeme Kuninga poeg.
Tal on Keit Lillemäega kaks poega
Benedictus XV
Kanoniseerimised
Benedictus XV kanoniseeris 3 isikut ja kuulutas õndsaks 54 isikut.
Pühakud
Õndsad
Kardinalide pühitsemised
Benedictus XV pühitses 32 kardinali 5 konsistooriumil. Tema ajal sai kardinaliks hilisem paavst Pius XI.
Basskitarr
pisi pisi|Basskitarrist [[Manuel Pino demonstreerib oktaveri pedaali kasutamist]] pisi|Elektrilise basskitarri [[Roop (muusika)|roop]] Basskitarr on kitarr, mis mängib bändis rütmikitarrile korduvat tausta ning on trummide kõrval tähtis rütmi hoidmise vahend.
Benedictus XV
Kardinalide pühitsemised
1. veebruaril 1915 avaldatud apostellikus konstitutsioonis "Ex actis" kinnitas ta Pius X otsuse kardinalpiiskoppide määramise ja nende tulude kohta.
Basskitarr
Basskitarr on üldjuhul puidust valmistatud keelpill. Enamasti on basskitarrid elektrilised, harvem akustilised, kuid on ka elektroakustilisi kitarre. Elektribasskitarril, nagu elektrikitarrilgi, ei tugevda keele võnkumisi mitte pilli kõlakast/kõlalaud ehk korpus ise, vaid elektrooniline võimendi.
Benedictus XV
Benedictus XV kultuuriloos
pisi|Paavsti monument İstanbulis 11. detsembril 1921 püstitati tema auks İstanbulis ausammas. Peetruse katedraalis asub 1928. aastast tema hauamonument, mille valmistas Pietro Canonica.
Basskitarr
Basskitarri keeltel mängitakse sõrmede või mediaatoriga (plektroniga). Erinevalt kontrabassist hoitakse basskitarri horisontaalselt bassisti keha ees. Basskitarri mängib basskitarrist.
Benedictus XV
Surm
Benedictus XV külmetus 5. jaanuaril 1922. Tema tervis halvenes 12. jaanuaril ja 18. jaanuaril ei saanud ta enam voodist välja. Ta suri 67-aastaselt 22. jaanuaril 1922 kella 6 paiku hommikul Vatikanis kopsupõletikku ja maeti 26. jaanuaril Rooma Peetri kirikusse.
Basskitarr
Häälestus
Erinevalt harilikust kitarrist on basskitarril tavaliselt vaid neli keelt, mis on põhihäälestuses häälestatud sarnaselt kontrabassiga (E, A, D, G). Seega vastavad nad kitarri neljale madalamale keelele, kuid on ühe oktavi võrra madalamal.
Benedictus XV
Surm
Ta oli surres noorim paavst pärast Gregorius XIV-t. Hiljem on veel nooremalt surnud Johannes Paulus I.
Basskitarr
Häälestus
On olemas ka viiekeelelisi basskitarre, millel tavaliselt on madalaim keel B.
Kuuekeelsete basside häälestuseks on kõige sagedamini B-E-A-D-G-C.
Ajalugu
Basskitarr on oma ajaloo jooksul olnud pidevas muutumises. Esialgu kasutati basskitarri asemel kontrabassi, kuid suuruse tõttu oli seda ebamugav kaasas kanda. Elektrikitarri tulekuga tekkis probleem, et kontrabass jäi sellele helitugevuselt alla. Pilli heli ei olnud võimalik võimendada ja see kadus teiste pillide tekitatud helidesse. Muusikastiilide pidev muutumine ja areng tekitasid vajaduse pilli järele, mida oleks võimalik kaasas kanda ning mida saaks ka võimendada.
Gibson Luthier Lloyd valmistas 1920. aastatel prototüübi, mis põhines kontrabassil, kuid erinevalt tavalisest kontrabassist olid sellele lisatud elektrilised helipead. Helipead olid küll vastuvõtlikud koputustele ja vibratsioonile, kuid tolle aja võimendus polnud piisavalt hea, et vastu võtta bassi tekitatavaid madalaid sagedusi. 1930. aastatel ilmus rohkelt uusi basskitarre Gibsonilt, Rickenbackerilt ja teistelt tootjatelt, kuid enamik pille oli siiski kontrabassi moodi : nad olid suured, seisid jalal, kuid neile oli lisatud helipea. Gibson oli üks esimesi, kes konstrueeris basskitarri enam-vähem sellisel kujul, nagu see on tuntud tänapäeval. Tegemist oli 155 cm pika Archtopi välimusega basskitarriga, millele olid lisatud korraliku välimusega helipead ja heli muutmiseks mõeldud nupud. 1935/1936. aastal tootis esimese elektrilise basskitarri Audiovox Manufacturing & Co, kuid kuna see pill oli oma ajast kaugel ees, ei osutunud see eriti populaarseks. Audiovox suleti aastal 1950. Arvatakse ka, et basskitarrile pani aluse hoopis 1940. aastatel Paul Tutmarc juunior oma basskitarriga Serenader. Tutmarci loodud instrumenti mängiti horisontaalselt, lisaks olid sellel pillil olemas ka astmetraadid, mida varem ei kasutatud.
Leo Fenderit võib pidada basskitarri alusepanijaks – sellisena nagu me seda pilli tänapäeval tunneme – 1950. aastatel. Nagu teisedki bassistid, leidis ka Leo Fender end olukorrast, kus basskitarri oli bändis raske kõlama saada. Seetõttu oli tal vaja luua midagi, mis kostaks teiste pillide seast välja ning mida oleks mugav endaga esinemistele kaasa võtta. Nii töötas Leo Fender välja pilli, mis on tänapäeval kuulus kogu maailmas. Pill oli kõvasti kergem kui eelkäijad ja ka väiksem. Tegemist oli Percision Bassiga, pilliga, millega on mänginud sellised suurkujud nagu Flea, Robert Trujillo ja Victor Wooten. See oli esimene elektriline basskitarr ja läks seeriatootmisse 1951. aasta lõpus.
Alates 1950. aastatest on basskitarr olnud pidevas arengus ja muutuses. Sestpeale on tekkinud on palju muusikainstrumente tootvaid ettevõtteid noing pilli on pidevalt täiustatud, muutes selle mängimismugavust ja kõlaomadusi.
Al-Qā‘idah Jeemenis
Al-Qā‘idah Jeemeni haru (araabia keeles: القاعدة في جزيرة العرب, DMG al-Qāʿida fī ǧazīrat al-ʿArab, Al Qaida Araabia poolsaarel, AQAP, ka QAP) tekkis 2009. aasta jaanuaris, Nasir al-Wuhaischi (1976–2015) juhtimisel.
AQAP on riigis enda alla haaranud suuri alasid: enamiku naftarikkast Hadramauti provintsist, Jeemeni suuruselt kolmanda sadama, 500 000 elanikuga Mukalla linna jne. Need alad on sisesõdadest lõhestatud Jeemeni praegu kõige rahulikum piirkond.
Enamik Jeemeni alasid langes Al Qaida võimu alla ilma suuremate lahinguteta, sest Jeemeni praegusel presidendil Hadil ja tema toetajatel (USA, Saudi Araabia jt) on suur puudus maavägedest. Võib isegi öelda, et mõnel pool nad lausa vajavad Al Qaida relvaüksuste abi võitluseks eelmise presidendi Salehi ja teda toetavate šiiitide vastu. Mõnikord on Al Qaida seda abi ka andnud. Mõningatel juhtudel on aga omavahel sõditud ning koalitsiooni lennuvägi on korraldanud Al Qaida vastu suunatud pommirünnakuid.
Osa kohalikke Al Qaida võimult tõrjumist ei soovi, sest muud võimalused on nende arvates veelgi halvemad. Ka kohalikud hõimujuhid näivad arvavat, et islamiseaduste kehtestamine on varasemast seadusetusest parem. Pealegi on Al Qaida neile suurema osa võimust alles jätnud tingimusel, et kohalikud šeigid järgiksid oma tegevuses islamiseadusi.
Al Qaida Jeemenis kogub makse, millest rahastatakse veevärgitöid, vaeste abistamist jms ühiskondlikke teenuseid, mille tarbeks Jeemeni ametlikud valitsejad pikema aja vältel vahendeid ei leidnud.
Al Qaida on Jeemenis hõivanud mitmeid sõjaväeladusid ning ostnud moodsaid relvi nii praeguse kui ka eelmise presidendi sõjavägede ohvitseridelt. Mõningate allikate teatel on rühmitusel õnnestunud alla tulistada mitu Saudi Araabia / USA juhitud koalitsiooni lennukit.
Üheks rühmituse juhiks oli USA päritolu Anwar al Awlaki. Mõnedel teadetel olevat tegemist esimese USA kodanikuga, kelle vastu saadeti 2016. aasta algul rünnakule riigi relvajõudude mehitamata lennumasinad.
Bryggebroen
thumb Bryggebroen on sild Taanis Kopenhaageni sisesadamas. Sild ühendab Kalvebod Brygget Vesterbros Sjællandil ja Islands Brygget Amageril.
Sild on 190 meetrit pikk ja 5,5 meetrit lai jalakäijatele ja jalgratturitele mõeldud tõstesild, mis avati ametlikult 14. septembril 2006.
Ehitus läks maksma 47,6 miljonit Taani krooni.
Sillale nime saamiseks kuulutati ajalehes Politiken välja nimevõistlus. Enam kui 200 nimevariandi seast valiti Bryggebroen, sest sild ühendab Kalvebod Brygget Islands Bryggega.
Julius Bleyer
Julius Bleyer (21. veebruar 1901 Tartu – 20. märts 1980 Tallinn) oli postiajaloo uurija, Posti Peavalitsuse rahvusvahelise osakonna ametnik, Eesti Postimuuseumi asutaja ja esimene juhataja (1935–1947).
Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Clackmannanshire
Clackmannanshire on Suurbritannia 2. järgu haldusüksus (regioon) Šotimaa keskosas.
Praegune haldusüksus loodi 1996. aastal.
2017. aastal elas seal 51 500 inimest.
Aa pioneerilaager
Aa pioneerilaager oli Kohtla-Järve rajoonis Lüganuse külanõukogus Aa külas Aa ranna ääres asunud pioneerilaager. Tänapäeval jääb see koht Ida-Viru maakonna Lüganuse valla maadele.
Amager
thumb|Amager satelliidifotol Amager on saar Sundis Sjællandi idaranniku lähedal pindalaga 96,29 km². Saar jaguneb halduslikult Kopenhaageni, Tårnby valla ja Dragøri valla vahel. Elanikke on saarel 160 000, neist 107 200 elab Kopenhaagenis. See on Taani kõige tihedama asustusega saar. Amager on ühendatud paljude sildadega Sjællandiga (sh Knippelsbro ja Langebro) ning Øresundi silla ja tunneliga Rootsiga.
Aa pioneerilaager
Laager rajati 1946 alale, kus 1930. aastatel asus piirivalve ohvitseride kasiino ning hiljem keemiatööstusele kuuluv puhkekodu.
Amager
Teise maailmasõja ajal suurendati saart kunstlikult merepõhja täites ja kuivendades. Seda ala saare lääneosas, mis on tuntud nimega Kalvebod Fælled, kasutas varem sõjavägi, tänapäeval on seal pargid ning karja- ja heinamaad. Teise maailmasõja lõppedes asutati saarel laager Saksa põgenikele.
Aa pioneerilaager
Rajati palju uusi hooneid.
Igal suvel puhkas laagris sadu lapsi.
Amager
Kesklinnaga ühendab saart ka Kopenhaageni metroo.
Aa pioneerilaager
Alates 1993. aastast on endise pioneerilaagri alal Eesti Metodisti Kiriku lastelaager Giideon. Algul renditi laagrit Eesti Põlevkivilt, hiljem ostis kirik selle ära.
Jaanus Saago
Jaanus Saago (sündinud 16. veebruar 1990, Kõue, Harju maakond) on eesti laulja ning "Eesti otsib superstaari" kolmanda hooaja finalist. Saago pääses finaali 18. oktoobril 2009 toimunud "noormeeste nädala" teises stuudiovoorus. Saago saavutas saates 5. koha.
Lõpetas Tarvastu Gümnaasiumi. Aastal 2009 õppis ta Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis.
276 eKr
276. aasta eKr
Imatra linn
Imatra on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Soomes, Lõuna-Karjala maakonnas.
Imatra alev asutati 1948. aastal, linnaõigused sai 1971.
Imatra lähedalt saab alguse Vuoksi jõgi, millel asub Imatra kosk.
Linna suurim tööandja on metsatööstusettevõte Stora Enso.
Imatra naabervallad on lõunas Lappeenranta linn ja põhjas Ruokolahti vald. Idas piirneb ta Venemaaga.
Imatra asub Riigitee 6 (Valtatie 6) ääres. Seal asub raudteejaam, kus peatuvad kõik Helsingi ja Joensuu vahel sõidavad reisirongid.
Maakond
Eestis on maakond 1. järgu haldusüksuse tüüp. Eestis on 15 maakonda.
Praegused maakonnad
thumb|350px|Eesti maakondade rahvastiku jaotus
Ajalugu
1940. aastal oli Eestis 11 maakonda. Maakonnad likvideeriti Eesti NSVs 1950. aasta haldusreformiga. 1960. aastate haldusreformid jätsid varem arvukatest maarajoonidest alles 15, mis 1990. aastate algul nimetati ümber maakondadeks.
Maakonnad ja vojevoodkonnad 17. sajandi algul
thumb|Frederick de Witti 18. sajandi alguses avaldatud kaart Rootsi valdused:
Poola valdused:
Taani valdus:
Maakonnad alates 1780. aastate haldusreformist kuni 1910. aastateni
Eestimaa kubermang (provints):
Liivimaa kubermang (provints):
Maakonnad 1918–1940
thumb|350px|right|Eesti haldusjaotus 1925 thumb|350px|right|Eesti maakondade ja valdade kaart 1939 1938. aasta Maakonnaseaduse § 1. kohaselt olid Vabariigi maakonnad: Harju, Järva, Lääne, Petseri, Pärnu, Saare, Viljandi, Tartu, Valga, Viru ja Võru.
Maakonnad 1991–...
Eesti taasiseseisvumise protsessis, 1991. aasta 11. juulil võeti vastu Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus kohaliku omavalitsuste terminite ja nimetuste korrastamise kohta, mille kohaselt kehtestati ametlikuks kasutamiseks Eesti Vabariigi maakondade nimetused
Taasiseseisvunud Eestis on uued maakonnad: Hiiu, Ida-Viru, Jõgeva, Lääne-Viru, Põlva ja Rapla. Enam pole Petseri maakonda (Petseri maakond on de facto Venemaa Föderatsiooni kontrolli all).
Alexander (Schaumburg-Lippe prints)
Alexander (Ernst-August Alexander Christian Viktor Hubert Prinz zu Schaumburg-Lippe, sündinud 25. detsembril 1958 Düsseldorfis) on Schaumburg-Lippe vürstliku perekonna pea ja titulaarne Schaumburg-Lippe vürst 28. augustist 2003.
Tema vanemad olid prints Philipp-Ernst ja printsess Eva-Benita.
Eraelu
27. augustil 1993 abiellus ta Sayn-Wittgenstein-Berleburgi printsessi Marie-Louisega (hüüdnimega Lilly). Abielust sündis 1994 poeg Ernst-August Alexander Wilhelm Bernhard Kraft Heinrich Donatus. Abielu lahutati 2002.
Tema suhe disainer Jette Joopiga äratas suurt meediahuvi.
30. juunil 2007 abiellus ta Müncheni advokaadi Nadja Anna Zsöksiga (sündinud 1975). Neil sündis 2008 tütar Friederike Marie Caroline Elisabeth Thaddaea Benita Eleonore Felipa.
Sovetski linnaringkond
Sovetski linnaringkond on munitsipaalmoodustis Venemaal Kaliningradi oblasti põhjaosas Venemaa ja Leedu piiri ääres. Selle koosseisus on ainult Sovetski linn.
Sovetski linnaringkond piirneb põhjas Leeduga, idas Nemani rajooni Nemani linnaasunduse, Žilino külaasunduse ja Slavski rajooni Slavski linnaasundusega ning läänes Slavski rajooni Timirjazevo külaasundusega.
Pindala on 43,75 km². 1. jaanuari 2016 seisuga oli Sovetski linnaringkonnas 40 984 elanikku. 2010. aasta Venemaa rahvaloenduse andmetel oli elanikke 41 709.
21. novembril 2003 moodustati Kaliningradi oblasti seaduse nr 329 alusel munitsipaalmoodustis Sovetski linn, mille koosseisu läks rajooni õigustega linn Sovetsk. 31. märtsil 2004 anti munitsipaalmoodustisele Sovetski linn linnaringkonna staatus 10. juulist 2010 kannab linnaringkond nime Sovetski linnaringkond.
21-liikmeline nõukogu valitakse 5 aastaks. Nõukogu valib enda seast esimehe.
Tooder
Tooder (harvem ka reimar) on pikk ja suhteliselt väikese läbimõõduga ujuv meremärk.
Meremärgi tippu on kinnitatud topimärk, milleks võib olla koonus (korv), rist, kera või lipp. Kujundi värvus ja kuju näitavad ohu suunda või tähistavad muid piirkondi.
Toodri veealuse osa külge on kinnitatud ujuk, mis hoiab meremärki sirgelt.
Vincenzo Giustiniani
Vincenzo Giustiniani (1516 Chíose saar – 28. oktoober 1582 Rooma) oli dominiiklaste ordumeister aastail 1558–1570 ja kardinal alates 17. maist 1570.
Tooder
Toodrit hoiab paigal ketiga kinnitatud ankur.
Toodrid on kõige levinumad meremärgid, sest nad on odavad ja lihtsa ehitusega.
José Rodríguez Carballo
pisi|José Rodríguez Carballo José Rodríguez Carballo (sündinud 11. augustil 1953 Sarreaus's) on frantsisklaste ordukindral alates 2003. aastast.
Tooder
Püsitooder on ühe otsaga merepõhja paigaldatud metallist või puust varras, millel võivad olla valgustusseadmed.
Vineyard Tallinna kogudus
EKNK Vineyard Tallinna kogudus (kuni 2012. aastani Mustamäe Linnakogudus) loodi 2003. aastal ja kuulub rahvusvahelisse uuskarismaatilisse Vineyard-kirikute ühendusse.
Vineyardi koguduse liikmed identifitseerivad end tihti kui "keskmised radikaalid (radical middle)", positsioneerides end nelipühi ja traditsioonilisema liikumise piirimaile. Mõiste tuleneb Bill Jacksoni raamatust "The Quest for the Radical Middle".
Liikumise tuntuim liider on olnud John Wimber.
Väärtused ja jumalateenistuste stiil sarnaneb paljus Vineyardi koguduste omaga. Liikumine on saanud alguse protestantlikust kirikust ning on suhteliselt tuntud nii Euroopas, Ameerikas kui ka Austraalias. Jumalateenistuse iseloomustavaks nähtuseks on vaba vorm, personaalne perekondlik lähenemine-osadus, kaasaegne ülistusmuusika ja teenimine, millest viimane omab märkimisväärset osa teenistustest. Olulise osa koguduse struktuurist moodustavad nn kodugrupid, kus pööratakse enam tähelepanu isiku vajadustele, arengule ja vaimulikule kasvule.
Jumalateenistused toimuvad iga nädal pühapäeviti kell 11:00 Eduard Vilde tee 131. Koguduse pastor on Anthony Jessop
Vaata ka
EKNK Õppekeskus SA
Idavere lade
Idavere lade on vananenud kronostratigraafilise üksuse nimetus. Seda hakkas esimesena eristama Friedrich Schmidt aastal 1881. Lademes eristati Ojamaa ja Shundorovo alamlademeid. Lade on saanud nime Idavere küla järgi.
Idavere lade oli Ülem-Ordoviitsiumi lade (vana klassifikatsiooni järgi Kesk-Ordoviitsiumi lade), mis koos endise Jõhvi lademega on liidetud uueks lademeks, mille nimi on Haljala lade. Sellest ajast peale loetakse Idavere ladet Haljala lademe Idavere alamlademeks. Varem eristati lademes Shundorovo ja Ojamaa alamlademeid.
Litostratigraafiliselt vastavad sellele Tatruse kihistu, milles eristatakse veel Kisuvere ja Põdruse kihistikke, samuti ka Vasavere kihistu.
Idavere lademe stratotüüp oli väike paemurd (Idavere paemurd) Idavere külas Haljala lähedal, kus paljandusid lademe alumised kihid. Paemurd oli juba 19. sajandi lõpul kinnikasvanud ja selle täpne asukohtki ei ole teada. Alamlademe laiendatud stratotüübiks on Tatruse 612 puurauk.
Alamlademe alumised kihid koosnevad väga kõvast lubjakivist, ülemises osas esineb ka merglit ja bentoniiti.
Idavere alamlademe kivimite moodustumise ajal tekkis ka Kärdla meteoriidikraater, millega seoses tekkis kraatri ümbruskonnas suurel alal erinevaid bretšasid.
Eamon Fitzgerald
Eamon Fitzgerald (sündinud 1945 Dublinis) on trapistide kindralabt alates 8. septembrist 2008.
Heinola linn
Naabervallad on Asikkala vald, Hartola vald, Iitti vald, Kouvola linn, Lahti, Mäntyharju vald, Pertunmaa vald ja Sysmä vald.
Linn asub Ruotsalaineni and Konnivesi järve vahel.
Aberdeen
Aberdeen on linn Suurbritannias Põhja-Šotimaal, Põhjamere rannikul, Doni jõe (põhjas) ja Dee jõe vahel.
Haldus
Aberdeen on Aberdeeni omavalitsuse ja Aberdeenshire'i omavalitsuse halduskeskus. Varem kuulus ta ringkonnana Grampiani piirkonda.
Rahvastik
Aberdeen on Kirde-Šotimaa suurim linn. Ta on suuruselt kolmas Šotimaa linn Glasgow' ja Edinburghi järel.
Elanike arv on olnud:
Erinevalt teistest Põhja-Šotimaa linnadest on Aberdeeni elanike arv pärast 1960ndaid kasvanud, sest linn teenindab nafta- ja gaasipuurimist Põhjamere põhjaosas.
Aberdeen on anglikaani kiriku ja katoliku kiriku Aberdeeni piiskopkonna keskus.
Majandus
Aberdeen on Šotimaa tähtsaim kalasadamalinn ja Põhja-Šotimaa tähtsaim kaubasadamalinn, Šotimaa kirdeosa kaubanduskeskus ning Suurbritannia Põhjamere naftatööstuse finants- ja halduskeskus.
Alates 1970. aastate naftabuumist sai Aberdeenist Põhjamere naftatööstuse keskpunkt ja suur varustus- ja nõustamiskeskus Põhjamere nafta- ja gaasiplatvormidele. Äribuum rahastas elamute, büroode ja koolide ehitust. Aberdeeni sadama tulud kasvasid buumi jooksul 15-kordselt. Suur osa linna tööstusest on Põhjamere naftaga seotud. Aberdeeni algset ja peasadamat on pidevalt täiustatud, laiendatud ja moderniseeritud.
Peale kalapüügi on linnas keemia-, väetise-, paberi- ja parkimistööstus, masina- ja laevaehitus, murtakse ja lihvitakse graniiti ning konserveeritakse rikkalikku kalasaaki. Tekstiilitööstuses on tähtsaim villatööstus.
Haridus
Aberdeeni Ülikool koosneb King's College'ist (selle rajas 1494–1495 Aberdeeni piiskop paavsti bullale toetudes) ja Marischal College'ist (rajati 1593). Ülikoolil on humanitaarteaduste ja teoloogia, bioloogiateaduste, kliinilise meditsiini, majandus- ja sotsiaalteaduste, inseneri-, matemaatika- ja füüsikateaduste ning õigusteaduskond. Ülikooli juures töötab mullaökoloogia instituut ja mitu põllumajanduslikku uurimisinstituuti.
Aastast 1992 on linnas teine ülikool – Robert Gordoni Ülikool.
Ajalugu
Linn kasvas välja vanarooma kolooniast nimega Devana.
Old Aberdeeni vanim säilinud harta, mille annetas William Lõvi, pärineb 1179. aastast, mida loetakse linna õiguste saamise aastaks. Kuninglikud hartad 1489. ja 1498. aastast lõid vaba linna, mida haldas kirik.
Juba 14. sajandil oli Aberdeen oluline sadam Inglismaa ja Madalmaadega kauplemisel.
Aastal 1336 põletasid inglased linna maha.
17. sajandi ususõdade ajal oli Aberdeen rojalistide ja episkopaalide kants. Septembris 1644 toimus Aberdeeni lahing. Pärast Tippermuiri lahingut ründas linna James Graham, esimene Montrose'i markii vähem kui 2000 mehega ülekaaluka väe vastu. 13. septembril toimunud ägeda lahingu järel sisenesid piirajad linna. Läbääkimiste ajal mõrvati trummipoiss, mis ajendas linna rüüstamise.
18. sajandi teisest poolest kujunes linn oluliseks sadamalinnaks ja mitmekesiseks tööstuslinnaks (lina-, puuvilla- ja villatööstus, paberitööstus, kalatööstus, graniiditööstus).
Praegune Aberdeeni linn tekkis kahe keskaegse asula Old Aberdeeni ja New Aberdeeni liitmisel 1891.
20. sajandil arenes teenindussektor. 1970ndatel sai Aberdeenist Briti merealuse naftapuurimise keskus (Fortiese naftaväli läks käiku 1975).
Vaatamisväärsused ja arhitektuur
pisi|Marischal College pisi|Saint Machari katedraal pisi|Dee jõe sild Aberdeeni hüütakse Graniitlinnaks (The Granite City), sest peaaegu kõik selle hooned on tehtud hallist graniidist, mida lähedusest murtakse. New Citys asuva Union Streeti äärsed nelinurksed soliidsed värvilisest poleeritud graniidist fassaadidega hooned pärinevad põhiliselt 19. sajandist. Marischal College'i hoonet, mis on võib-olla maailma suurim graniithoone, hakati ehitama 1844. Sellel on palju torne.
Ka gooti stiilis Saint Machari katedraal (1336 – 1522 või 1530; samasse rajati 1131 normannide katedraal, mille Edward III 1336 maha põletas) on graniidist. Esialgse kiriku rajas umbes 580 üks püha Columba õpilastest. Praegune kirik rajati kaitseehitisena inglaste või mägilaste võimaliku rünnaku vastu. 15. sajandil laoti korrapärane graniitkividest fassaad. Kirikul on 48 vapikilbiga tammepuust lagi (1520). Kesktorn, mille materjali oli Oliver Cromwelli ajal osalt kasutatud ehituseks, kukkus 1688 tormi käes kokku. Aastal 1560–1690 oli kirik kord presbüterlaste, kord episkopaalide käes ning jäi seejärel presbüterlikuks.
Saint Nicholase kirik pärineb praegusel kujul arhitektidelt James Gibbsilt (1751–1755) ja A. Simpsonilt (1834–1840); 1830 rajati graniitsammastik.
Episkopaalide katedraal, algselt Saint Andrew' kabel, rajati 1816–1817. Ameerika episkopaalide esimene piiskop Samuel Seabury pühitseti seal 1784.
Vanem linnaosa on uuemast põhja pool.
Doni jõge ületab 14. sajandist pärinev Balgownie sild (Auld Brig o' Don) ja Dee jõge 16. sajandist pärinev Old Bridge of Dee.
Linna tuntakse ka rooside linnana.
Aberdeenis on kunsti- ja tööstusmuuseume.
Linnas asub Pittodrie staadion.
Tundmatu sõdur (film 1985)
"Tundmatu sõdur" on 1985. aastal valminud soome sõjafilm. Väinö Linna romaani "Tundmatu sõdur" põhjal lavastas selle romaani teise ekraniseeringuna režissöör Rauni Mollberg.
Esimene ekraniseering on kolmkümmend aastat varem (1985. aastal) režissöör Edvin Laine loodud mängufilm "Tundmatu sõdur".
Mollberg kasutas nooremaid ja vähem kogenud näitlejaid kui Laine omal ajal. Osatäitjate vanust arvestades on Mollbergi versioon veidi tõetruum kui Laine oma.
Mollbergi "Tundmatut sõdurit" vaatas 590 271 kinokülastajat, mis on Soomes vaatajate arvult 17. kohal. Film võitis kolm Jussi auhinda: Rauni Mollberg režissööritöö eest ning Risto Tuorila Koskela ja Paavo Liski Rokka rolli eest.
Filmivõtted
Filmis osalenud näitlejad mäletavad Rauni Mollbergi kui väga nõudlikku režissööri, kes ei andnud armu ka harrastusnäitlejatele. Võiduajamistehuviline Mollberg leidis Mika Mäkelä (Rahikainen), kes polnud kunagi näidelnud, hipodroomilt publiku hulgast, algaja kooliõpetaja Pertti Koivula (Lahtinen) harrastusteatrist ja Hannu Kivioja (Riitaoja) teatrikõrgkooli lavastajate sisseastumiskatsetelt. Samas olid nii Paavo Liski (Rokka) kui ka Risto Tuorila (Koskela) juba hinnatud teatrinäitlejad, Pirkka-Pekka Petelius (Hietanen) oli tänu sellistele telesaadetele nagu "Velipuolikuu" ja "Mutapainin ystävät" laiale publikule tuntud ja Kari Väänänen (Lammio) oli juba Aki ja Mika Kaurismäki poolt usaldatud näitleja. Filmivõtted algasid märtsis 1984 Lammi vallas Evo küla lähedal.
1985. aastal valminud film oli 1955. aasta "Tundmatust sõdurist" üle 20 korra kallim – Laine filmi kulud olid 1985. aasta vääringusse ümber arvestatuna 650 000 marka ja Mollbergi filmile kulus üle 14 miljoni marga. Laine tegi filmi ilma kaitseväe abita, kuid kasutas sõjaaegset filmimaterjali. Mollberg aga kasutas paljudes stseenides kaitseväe mehi ja tehnikat, sest värvifilmiga polnud sobiv vana mustvalget sõjadokumentaalfilmi kombineerida. Lisaks näitlejatele osales filmi tegemisel üle 5000 abilise. Mollbergi filmivõtteid jälgis ka Väinö Linna ise, kuigi sel ajal ta tervis halvenes ja infarkti tõttu kaotas ta kõnevõime. Kirjanik viibis ka filmi esilinastusel Tamperes, mis oli üks tema viimaseid etteasteid avalikkuse ees.
Filmis ei ole kasutatud kuigi palju taustamuusikat, seda esineb ainult näiteks Äänislinna hõivamist tähistaval paraadil ja seal, kus Vanhala mängitab grammofonil plaate. Filmitud on käeshoitava kaameraga. Äänislinna vallutamist peetakse filmi üheks olulisemaks stseeniks.
Kommentaare
Ajaleht Hyvinkään Sanomat uuris 1986. aasta jaanuari küsitlusel nii Laine kui Mollbergi filmi vaadanud inimeste arvamust. Küsitleti 693 inimest 75 omavalitsusest. Neist 64% pidas Mollbergi ja 21% Laine filmi sõjavastaseks. Isamaaliseks pidas Laine filmi 77%, aga ainult 12% Mollbergi filmi. Vastanutest 12% arvas, et Laine filmist oli jäetud välja romaani olulisi sündmusi ja koguni 47% arvas sama Mollbergi filmikäsitluse kohta. Inetrvjuus ajalelehele Helsingin Sanomat rõhutas Mollberg, et tema filmi tegelased "... on inimesed ja indiviidid, kes peavad näitama sõja mõttetust kaasaja noorsoole". Mollberg mainis, et talle oli kõige südamelähedasem "Tundmatu sõduri" tegelaskuju Riitaoja.
Rauni Mollbergi "Tundmatu sõduri" filmikriitika oli enamasti positiivne ja see oli 1980. aastatel üks vaadatumaid filme, kuigi jäi vaatajate arvult alla 1989. aasta Pekka Parikka sõjafilmile "Talvesõda". Mollbergi film pole siiski nii populaarseks saanud kui Iseseisvuspäeval aastate jooksul televisioonis kordusena näidatud Laine film. Ka Mollbergi enda varasem film "Maa on syntinen laulu" ("Maa on patune laul") (1973) edastab soome kodumaiste filmide vaatajate arvult "Tundmatut sõdurit", olles 11. kohal.
Mollbergi filmis osalenud näitlejad kogusid tuntust ja mõnest sai lausa publiku lemmik. Pertti Koivula loobus õpetajaametist, Hannu Kivioja vahetas teatrikõrgkoolis eriala lavastajast näitlejaks, äsja näitleja eriala lõpetanud Pauli Poranen (Lehto) alustas suurepäraselt oma karjääri ning rohkem koomikuna tuntud Pirkka-Pekka Petelius näitas end Hietaneni rollis hoopis teistsugusest küljest. Kõik "Tundmatus sõduris" osalenud näitlejad hindasid kõrgelt Mollbergi oskust juhendada amatööridest näitlejaid. Aga samas filmi peaosades olnud Mika Mäkelä, Pekka Ketonen (Kariluoto), Tero Niva (Vanhala) ja Ossi-Ensio Korvuo (Määttä) ei jätkanud hiljem näitlejana.
Potrero de los Funes
Potrero de los Funes on paikkond Argentina keskosas Cuyo regioonis San Luisi provintsis San Luisi departemangus.
Kobra Komandör
pisi|Jäljendaja Kobra Komandör on tegelane ja ühtlasi ka peamine antagonist G.I. Joe seeriast. Tema juuri ega ka pärisnime pole teada. Teada on vaid, et ta asutas kuritegeliku organisatsiooni Kobra ja on ka selle peamine juht, kuid tema positsiooni on tahtud üle võtta mitmeid kordi. Teda on helindanud originaalanimasarjas Chris Latta ja teda on mänginud sarja põhjal tehtud filmides Joseph Gordon-Levitt ja Luke Bracey.
Potrero de los Funes
Potrero de los Funes asub Andides asuva Sierras de Córdoba mäestiku jalamil 940 m üle merepinna. Provintsi keskusest San Luisist jääb Potrero de los Funes 10 km kaugusele kirde suunas.
1927. aastal rajati sinna 3,6 km² suurune veehoidla (Potrero de los Funesi veehoidla). Ajapikku kerkis selle kõrvale seoses turismi arenemisega samanimeline asula, milles 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikke juba 1698. Paikkonnas asub neljatärnihotell. Ümber veehoidla kulgeb 1987. aastal ehitatud 6,25 km pikkune ringrada.
left|pisi|[[Potrero de los Funesi veehoidla]] left|pisi|[[ Potrero de los Funesi ringrada]]
Sighard Kleiner
Sighard Kleiner (7. oktoober 1904 Bregenz – 5. detsember 1995) oli tsistertslaste kindralabt 8. maist 1953 kuni augustini 1985.
GLOBE
GLOBE (Global Learning and Observations to Benefit the Environment) on ülemaailmne koolide keskkonnauuringute programm, mille algatas USA asepresident Al Gore 1994. aastal.
Keskuseks on USA Rahvuslik Ookeani ja Atmosfääri Assotsiatsioon (NOAA). GLOBE programmi juhivad mitme USA ülikooli teadlased ja haridustegelased. Eesti ühines GLOBE programmiga 19. juunil 1996.
Põhi- ja keskkooliõpilased üle kogu maailma teevad keskkonnaalaseid mõõtmisi ja vaatlusi oma kooli ümbruses geograafiliselt täpselt määratletud mõõtmiskohtades ning saadavad tulemused interneti kaudu GLOBE keskusesse, võtavad vastu teiste programmis osalejate andmeid ning NOAA ja NASA poolt koostatud Maa ilmastiku ja looduse kokkuvõtteid ning kasutavad neid õppetöös ja uurimustes.
Somero linn
Somero on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Päris-Soome maakonnas.
Maurus Esteva Alsina
Maurus Daniel Esteva Alsina (10. juuli 1933 Gironella – 14. november 2014 Poblet) oli tsistertslaste kindralabt aastail 1995–2010.
Ta oli alates 17. novembrist 1970 Pobleti kloostri abt ja alates 4. septembrist 1995 tsistertslaste kindralabt.
Ökoloogiline katastroof
Ökoloogiline katastroof ehk ökokatastroof on inimtekkeline ehk inimtegevusest põhjustatud katastroof, mille tulemusel on keskkond ulatuslikult rikutud või võib ökosüsteem laialdaselt hävida. Ökoloogilist katastroofi võib nimetada ka keskkonnakatastroofiks.
Karl Wilhelm Diefenbach
Karl Wilhelm Diefenbach (21. veebruar 1851 Hadamar – 15. detsember 1913 Capri) oli saksa kunstnik, nudist ja taimetoitlane.
Ökoloogiline katastroof
Ökoloogilise katastroofi tingivad elukeskkonna (vee, õhu, pinnase) saastatus ja ressursside ülekasutusest tekkinud ressursside puudus.
Ökoloogilist katastroofi ei tohi segamini ajada loodusõnnetusega (looduskatastroofiga), mis on tingitud looduslikest põhjustest (nt orkaanist).
Tšornobõli katastroof
Avarii, mis leidis aset Tšornobõli tuumaelektrijaamas 26. aprillil 1986. See õnnetus oli rahvusvahelise tuumaintsidentide skaala 7. taseme õnnetus.
Tagajärjed: radioaktiivne saaste, palju hukkunuid, mitmed haigused inimestel. See katastroof saastas suuri alasid Ukrainas, Venemaal ja Valgevenes. Saaste riivas ka Eestimaad. Piirkondadest, mis olid saastatud, evakueeriti üle 300 000 inimest. Plahvatanud reaktori ümber ehitati betoonsarkofaag. pisi|Tšornoboli katastroofi kaart aastal 1996
Deepwater Horizoni õlireostus
Selle katastroofi põhjal on tehtud film "Deepwater Horizon". pisi|Deepwater Horizoni õlireostus merel
Prestige'i õlireostus
13. novembril 2002 uppus naftatanker MV Prestige, uppumise põhjustas kere purunemine. Selle käigus lekkis tankerist 50 000 tonni õli. Leke saastas tuhandeid kilomeetreid rannikut Hispaanias, Prantsusmaal ja Portugalis. See kahjustas ka kohalikku kalatööstust.
Prudhoe lahe õlireostus
2. märtsil 2006 avastatud õlireostus Alaskal Prudhoe lahes. Toornaftat lekkis umbes 1 miljonit liitrit. Lekke allikaks oli torujuhtme sisekorrosioonist põhjustatud auk. Leke avastati alles viis päeva hiljem, kui see oli juhtunud. See on siiani Alaska suurim leke. Usutakse, et nafta saadakse turvaliselt kõrvaldatud.
Seveso katastroof
Tööstusõnnetus 10. juulil 1976 Itaalias Milanos, mis põhjustas 6 tonni mürgiste kemikaalide (dioksiini) vabastamise õhku. See õnnetus põhjustas loomade surma (peamiselt kodulinnud ja küülikud) ja inimestele põhjustas see nahapõletikku.
Katastroofi tagajärjel jagati saastunud piirkonnad tsoonideks. Mõne päeva jooksul leiti surnuna üle 3000 looma ja 1978. aastaks tapeti kokku üle 80 000 looma, et vältida kemikaali levimist toiduahelas. Ainult 15 last saadeti kohe haiglasse haigusilmingute tõttu. A-tsoonist 26 naist sunniti tegema aborti ning ülejäänud poolsada naist sünnitasid hiljem terved lapsed. See tsoon suudeti täielikult evakueerida augustikuu lõpuks ning seal olnud 1600 inimesest sai kannata nahahaigustega 447 inimest.
"Seveso piirkonnast väljunud gaasipilv sisaldas hinnanguliselt ühte kilogrammi TCDD-d. TCDD on üks dioksiinitüüp, keemiliste ühendite perekond, mis on tööstusliku tegevuse kõrvalsaadus, nagu pleegitamine puidust paberimassi, prügi põletamine, metalli sulatamine ja keemiline tootmine. Dioksiin on universaalselt tunnistatud kantserogeeniks (vähktõbe põhjustav aine).Samuti on teada, et see põhjustab imetajatel reproduktiivseid, immuunsüsteemi ja arenguhäireid ning võib põhjustada tõsiseid maksaprobleeme inimestel, kes puutuvad kokku suures kontsertratsioonis ühenditega. Chloracne, tõsine nahahaigus, mis sarnaneb väga halva aknega, võib tuleneda ka ulatuslikust dioksiiniga kokkupuutest."
Ok Tedi keskkonnakatastroof
1984. aastal toimunud kaevandusreostus. Selle põhjustas jäätmepumpade süsteemi kokkuvarisemine.
Bhopali katastroof
3. detsembril 1984 toimunud keemiakatastroof, mille käigus lekkis ümberkaudsetesse slummidesse 35 tonni toksilisi gaase. See põhjustas paari päeva jooksul üle 7000 inimese surma. Aastatega on selle tõttu surma saanud veel 15 000 – 30 000 inimest. Samuti tekkis terviseprobleeme poolel miljonil inimesel.
Kingston Fossil Plant
22. detsembril 2008 Roanne'i maakonnas Tennessee osariigis purunes tahkete jäätmete hoidlas tuhapüstik. Õhku paiskus 4 200 000 m3 kivisöe lendtuhka. pisi|Kingston Fossil Plant
Adavere
Adavere on alevik Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas.
See asub Põltsamaa linnast 7 km loodes Tallinna–Tartu maantee ääres. Asula järgi on nime saanud siluri Adavere lade, sealne nüüdseks hävinud paemurd oli ka lademe algne stratotüüp.
Adaveret on esmamainitud 1583. aastal.
Adaveres on lasteaed, Adavere Põhikool, raamatukogu ja mõisa süda, Mariana kodu ja Adavere Circle K.
Alevikus tegutseb AS Adavere Agro. Adaveres on ka kauplus ja tankla. Varem tegutsenud Adavere Lihatööstus ja Adavere Liha on pankrotistunud.
Adaveres asub Eesti ainuke kiiruisutamiseks mõeldud (250 m) jääovaal. Peaaegu kõik praegused Eesti kiiruisutamise meistrid on pärit Adaverest ja treenivad seal. Seal on treeninud kiiruisusportlased Saskia Alusalu, Mart Markus ja Marten Liiv. Kiiruisutajate treener on jäämeistri ja Eesti kiiruisuisana tuntud Väino Treiman.
Adaverest on pärit ka Eesti koondislane jalgpallis Mariana Kees.
Adavere nimega seotud kohad
Adavere ümbruses on kohti, mis on tuntud küll Adavere nime järgi, kuid ei asu Adavere alevikus.
Kalme külas asub Adavere mõisa tuulik, kus on tuntud söögikoht. Samuti paikneb külas Adavere mõisa kalmistu.
Ka Mandri-Eesti geograafilise keskpunkt paikneb Kalme külas. Selle lähedale Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee äärde Kalme Hiiekohta on püstitatud seda tähistav kivi.
Surnud 28. detsembril
''Siin loetletakse 28. detsembril surnud tuntud inimesi.
Orimattila linn
Orimattila on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Soomes Päijät-Häme maakonnas. Asub Lahtist 20 km lõuna pool.
Naabervallad on Hollola, Iitti, Kärkölä, Lahti, Lapinjärvi, Myrskylä, Mäntsälä ja Pukkila.
Orimattilast sai linn 1992. aastal. 2011 liideti Orimattilaga Artjärvi vald.
Külad
Heinämaa, Henna, Karkkula, Keituri, Kirkonkylä, Kuivanto, Luhtikylä, Mallusjoki, Niemenkylä, Niinikoski, Pakaa, Pennala, Ruha, Terriniemi, Tietävälä, Tuorakka, Tönnö, Viljamaa, Viljaniemi, Virenoja.
Nõukogude Liidu sissetung Poolasse
Nõukogude Liidu sissetung Poolasse oli NSV Liidu Punaarmee invasioon Ida-Poolasse, vormiliselt sõda kuulutamata 17. septembril 1939, pärast Saksamaa sissetungi Poolasse 1. septembril.
right|pisi|[[Kolmas Riik|Saksamaa ja NSV Liit ründasid koos Poolat 1939. aasta septembris]]
pisi|left|[[Molotovi-Ribbentropi pakti salajase lisaprotokolli plaanitud ja tegelikud piirid Kesk-Euroopas aastatel 1939–1940.]] Saksamaa ja Nõukogude Liidu ühine sõjaline invasioon Poolasse oli kokku lepitud 23. augustil 1939 sõlmitud Saksamaa ja Nõukogude Liidu mittekallaletungilepingu, nn Molotovi-Ribbentropi pakti salajases lisaprotokollis. 1. septembril oli Poolale kallale tunginud Saksamaa.
thumb|Nõukogude Liidu ja [[Saksa Riik|Saksa Riigi sõjaväeesindajate kohtumine, Molotovi-Ribbentropi paktis kokkulepitud Narewi, Vistula & Sani jõe joonel]] right|thumb|Võiduparaad Brestis 22. septembril 1939. Wehrmachti kindral [[Heinz Guderian ja Punaarmee brigaadikomandör Semjon Krivošein]] pisi|left|[[II Rzeczpospolita 1922–1938]]
17. septembri varahommikul kutsuti NSV Liidu Välisasjade Rahvakomissariaati Poola suursaadik Wacław Grzybowski ja anti üle noot, mis õigustas Punaarmee sissetungi: Poola riik ja valitsus on lakanud olemast, Punaarmee peab kaitsma ohtu sattunud ukraina ja valgevene vennasrahvaid. Poola suursaadik keeldus nooti vastu võtmast, teatades, et seaduslik Poola valitsus asub Varssavis ja sõjavägi võitleb.
Nõukogude Liit pidi vastavalt kokkuleppele ründama Poolat koos Saksamaaga 1. septembril, kuid Stalin teatas sakslastele, et tema väed ei ole veel valmis, jättes sellega Hitlerile ülejäänud maailma rahvaste silmis sõja alustaja rolli. Saksamaale kuulutasid 3. septembril sõja Suurbritannia ja Prantsusmaa. Kuid millegipärast ei kuulutanud nad sõda Nõukogude Liidule, kes oli samasugune sissetungija.
Poola ründamisega rikkus NSV Liit Riia rahulepingut (1921), NSV Liidu-Poola mittekallaletungi pakti (1932) ja teisi rahvusvahelisi leppeid. Poola valitsus lahkus maalt 18. septembril ja Varssavi kapituleerus 28. septembril.
Vastavalt Saksamaaga kokkulepitule tungisid Nõukogude Liidu väed 17. septembril Poola territooriumile, hõivates Lääne-Ukraina 8 piirkonda (Rivne oblast, Ivano-Frankivski oblast, Lvivi oblast, Volõõnia oblast, Tšernivtsi oblast, Ternopili oblast ja Žitomõri oblast, mis olid läinud Poola riigi koosseisu pärast 1920. aastasõda Nõukogude Venemaaga. Piirkonnad olid asustatud etniliste ukrainlastega, kes ka Poola riigi koosseisus ajal ei katkestanud võitlust Ukraina iseseisvuse eest OUNi juhtimisel.
Invasioonijõud
NSV Liit ründas Poolat Valgevene ja Ukraina rindel 21 laskur-, 13 ratsaväe- ja 16 soomusdiviisi ning 2 motolaskurbrigaadi jõududega, kuhu kuulus 700 000 sõjaväelast, 6000 raskerelva, 4500 tanki ja 4000 sõjalennukit.
Poolal oli vastu panna umbes 12 000 meest. Poola armee ülemjuhataja Edward Rydz-Śmigły andis käsu Punaarmeele vastupanu mitte osutada, aga käsk ei jõudnud igale poole kohale. Anti korraldus taanduda Rumeeniasse või Ungarisse.
Sõjategevuse käik
Ägedaimad võitlused Poola ja Punaarmee vahel toimusid rinde põhjaosas Lublini lähistel. Saksa ja Nõukogude soomusbrigaadide ühine lahingutegevus algas juba 17. septembril Bresti juures.
17. septembril vallutasid Punaarmee väeosad Baranavičy ja Maładziečna raudteesõlme, 18. septembril Lida, Navahrudaki, Slonimi.