cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paide malevkond
Paide malevkond on Kaitseliidu Järva maleva malevkond.
Enne 1940. aastat kuulusid Paide malevkonda Paide kompanii, Koigi kompanii, Anna kompanii ja Esna kompanii.
Transpadaani vabariik
Transpadaani vabariik (itaalia Repubblica Transpadana) oli revolutsiooniline, ajutine ja rahvusvaheliselt tunnustamata valitsus, mis rajati Milanos kindral Napoleon Bonaparte'i poolt.
10. mail 1796 võitis Prantsuse armee Austria vägesid Lodi lahingus ja okupeeris iidse Milano hertsogiriigi. Napoleon seadis ametisse ajutise valitsuse, mis asendas Austria ametnikud ja asutas Põhja-Itaalias Prantsusmaa tütarvabariigi, rakendades Prantsuse revolutsioonikalendri.
Pärast Napoleoni armee uusi võite vabariigi territoorium kasvas; Leobeni rahuga 17. aprillil 1797 alustas Prantsusmaa Veneetsia vabariigi okupeerimist, vallutades Bergamo ja liikudes Adda jõelt itta Oglio jõele, Veneetsia territooriumide demarkatsioonijoonele, mis tekkis rohkem kui kolm sajandit varem. 19. mail liidendas Napoleon Milanoga endise Modena hertsogkonna territooriumid külgnevast Tsispadaani vabariigist. 29. juunil otsustas kindral anda vabariigile lõplik korraldus ja pro forma sõltumatus: oma enda dekreediga kuulutas ta Tsisalpiini vabariigi sündi.
Järva-Jaani malevkond
Järva-Jaani malevkond oli Kaitseliidu Järva maleva malevkond.
Enne 1940. aastat kuulus Järva-Jaani malevkonda Roosna-Alliku kompanii, Järva-Jaani kompanii, Võhmuta kompanii ja Einmanni kompanii.
Fatma Betül Sayan Kaya
Fatma Betül Sayan Kaya (sündinud 31. jaanuaril 1981 Fatihi ringkonnas İstanbuli provintsis) on Türgi poliitik. Ta oli 24. maist 2016 kuni 10. juulini 2018 Türgi perekonna- ja sotsiaalminister Binali Yıldırımi valitsuses, olles ainuke naine praeguses valitsuses.
Ta õppis algkoolis Fatihis ja gümnaasiumi Beyoğlus. Seejärel lõpetas ta Bilkenti Ülikooli arvutiinsenerina. Arstiteaduse doktoriväitekirja tegi ta rinnavähi termograafia alal New Yorgis. Lisaks lõpetas ta Istanbuli Ülikooli arstiteaduskonna.
Ta on Türgi Suure Rahvuskogu liige (Õigluse ja Arengu Partei nimekirjas). Ta kandideeris Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks 2015. aasta Türgi parlamendivalimistel, kuid ta ei osutunud valituks. Küll osutus ta valituks novembris toimunud 2015. aasta Türgi erakorralised parlamendivalimistel.
Isiklikku
Ta on abielus ja kahe lapse ema.
Priit Herodes
Priit Herodes (sündinud 14. jaanuaril 1948) on eesti heraldik.
Aastatel 2000–2006 oli Herodes Eesti Muinsuskaitse Seltsi esimees ja on praegu juhatuse liige.
Herodes on kujundanud arvukalt vappe ja lippe, sealhulgas paljude Eesti omavalitsuste ja riigiasutuste sümboolikat. Tema loodud ja üks esimesi laia kasutust leidnud vappe on 2. juunil 1988 kinnitatud Eesti Muinsuskaitse Seltsi vapp. Veel on tema kujundatud näiteks Tallinna linnapea ametikett, Tallinna raemedal, Tallinna vapimärk, Sisekaitseakadeemia ja Narva Aleksandri koguduse sümboolika, Anija, Türi, Õru, Tootsi, Lavassaare, Halinga, Avinurme ja Jõelähtme valla lipp, Tootsi, Lavassaare, Halinga, Avinurme ja Jõelähtme valla vapp jpt.
Priit Herodes on joonistanud ka karikatuure, mis ilmusid 1970. aastatel ajakirjas Pikker.
Ta on pälvinud Tallinna teenetemärgi "hindamatu panuse eest Tallinna sümbolite ja aumärkide kujundamisel", Buxhoevedeni Risti ja Valgetähe IV klassi teenetemärgi.
Kaitseliidu Pärnumaa malev
thumb|Pärnumaa maleva lipp Kaitseliidu Pärnumaa malev on Kaitseliidu territoriaalne üksus, mis tegutseb Pärnu maakonnas.
Pärnumaa maleva pealik on kolonelleitnant Tõnu Miil.
Koosseis
Pärnumaa malev koosneb
Urmas Susi
7. augustil 2015 mõisteti Urmas Susi Harju maakohtus süüdi Kaitseliidu Harju maleva raha omastamises, dokumendi võltsimises ja võltsitud dokumendi kasutamises. Susi tunnistas oma süüd, kahetses tehtut ja hüvitas tekitatud kahjud.
Kaitseliidu Pärnumaa malev
Koosseis
Pärnumaa malev kuulub Lääne maakaitseringkonda.
Lipp
Kaitseliidu Pärnumaa Maleva lipu kuldsel lipukangal on must käpprist, mille keskel on Pärnumaa vapp. Vardapoolses ülemises nurgas asetseb Kaitseliidu vapp. Lipu mõlemad küljed on ühesugused.
Ajalugu
Saksa okupatsiooni järel Pärnus moodustatud Kaitseliidu korralduste ülemaks Pärnumaal ja Pärnu linnas määras EKL keskjuhatus endise Pärnu Eesti pataljoni ülema staabikapten Felix Tannebaumi. Pärnu erakondade esindajaist moodustatud parteidevaheline büroo poolt aga nimetati 16. novembril Pärnumaa maleva pealikuks ja ühtlasi ka Pärnu komandandiks Karl-Johann Laurits. Malevapealiku abilisteks valis büroo kolmeliikmelise korraldava komisjoni, kuhu kuulusid Peeter Päts, August Jürmann ja Jaan Karu.
Võimu ülevõtmisel Pärnus andis vastne malevapealik Laurits 20. novembril välja päevakäsu nr.1 Pärnu linna ja maakonna malevale. Käskkirjaga moodustati linnas kolm ja maakonnas seitse jaoskonda. Linnajaoskonnad olid: kesklinn koos Merikülaga (eeslinn Karja tänava ja mere vahel), Riia alev (Pärnu kesklinnast Alevi surnuaiani) ja Ülejõe (koos Rääma ja Vana-Pärnuga). Maakonna jaoskonnad olid Audru, Halliste, Pärnu-Jakobi, Saarde, Tori ja Tõstamaa kihelkonnad ning Sauga ja Rääma vald (Sauga-Rääma jsk ülemaks lipnik Johann Koger). Veidi hiljem lisandusid Karksi, Häädemeeste, Sindi ja Vändra jaoskonnad. Kesklinna jaoskonna ülemaks määrati Jüri Ausmann, Riia alevis Heinrich Hansen ja Ülejõel Jahta kaluriseltsi aseesimees advokaat Aleksander Soosaar.
11. detsembrist, kui muudeti Kaitseliitu kuulumine kohustuslikuks kõigile meessoost kodanikele struktureeriti Kaitseliidu malev ümber. Linna kaitseliitlaste kuus rühma ja kuulipildurite ning pommipildujate komandod moodustasid linna garnisoni, milline pidi vajadusel asuma linna kaitsele. Teise osa kaitseliitlaste ülesandeks oli vahiteenistus linnas. Garnisoni ülemaks valiti lipnik Peeter Päts. 16. detsembril moodustati Kaitseliidu Saarde jaoskonna Talli (Tali) valla külade baasil kaheksa jaoskonnaga Talli Kaitse Liit. 26. detsembril sai Talli Kaitse Liit korralduse saata 12-mehelise piirivalvetoimkonna väljasaatmiseks. Oma valla piire Lätiga asusid valvama ka Pati, Kilingi ja Häädemeeste vald.
Pärnumaa piirkonnas jäi kogu lõunapiiri kaitsmise organiseerimine Mõisakülast Liivi lahe rannikuni Pärnumaa maleva vastutusele. Pärnumaa maleva kasutada olid vaid väeteenistuseks kõlbmatud ja enamuses ilma sõjalise kogemuse ning väljaõppeta kohalikud kaitseliitlased. Õnneks polnud punaväel Pärnumaa suunal märkimisväärseid jõude ja olemasolevad olid suhteliselt passiivsed. Asi piirdus vaid röövkäikudega piiriäärsetesse eesti küladesse. Alampolkovnik Johann Puskari poolt Pärnus formeeritud ja suures osas Pärnumaa meestega mehitatud 6. jalaväepolk suutis opereeris Mõisaküla – Ruhja suunal.
29. detsembril 1917 andis sõjavägede ülemjuhataja käsu moodustada igas maakonnas vabatahtlikest kaitsepataljon. Pärnus asuti selle käsu täitmisele 16. jaanuaril ja moodustati Pärnu kaitsepataljon. Pataljoniülemaks määrati leitnant Georg Zimmermann. Pataljoni esimese allüksusena formeeriti nn Läti (piiriruumi) kaitserood (hilisem 1. rood), enamiku isikkoosseisust moodustasid Orajõe kaitseliitlased. 12. veebruaril 1918 kuulutati välja üleüldine 18–45-aastaste meeste Kaitseliitu mobiliseerimine ja I kategooria kaitseliitlased saadeti kaitsepataljoni, kaitseliitlastest õnnestus kokku saada veel kaitsepataljoni 2. rood. 3. ja 4. rood formeeriti vabatahtlikest. Kaitsepataljoni koosseisu arvati Häädemeeste komandandikomando ja kaitseliidu salgad Jäärjas (82 meest), Mõisakülas (56 meest) ja Kilingi-Nõmmes (29 meest). Veebruari lõpuks oli pataljoni umbkaudu tuhandest mehest kaitseliitlasi 595. pisi| Maleva ja [[Kaitseliidu Pärnumaa maleva staabihoone]]
Bokovo-Platove
Bokovo-Platove on alev Ukrainas Luhanski oblastis Antratsõti haldusalas.
Johann Gustav Stockenberg
Elukäik
Stockenberg rändas Kopenhaagenist Tallinna umbes 1683. aastal.
Bokovo-Platove
Bokovo-Platove asutati 1796. aastal, alev alates 1938. aastast.
Johann Gustav Stockenberg
Isiklikku
Tema pojapojapoeg Gustav Emmanuel Stockenberg oli Eesti vaimulik.
Bokovo-Platove
2011. aasta 1. jaanuaril elas asulas 2702 inimest.
XXI sajand
2014. aasta Ukraina kriisi ajal, aprillikuus, võtsid Venemaa meelsed separatistid linna oma kontrolli alla.
9. augustil sisenesid asulasse valitsusväed.
Jüri Ratase teine valitsus
Jüri Ratase teine valitsus oli 29. aprillil 2019 ametisse astunud 50. Eesti Vabariigi valitsus, mille moodustasid Eesti Keskerakond, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond ja Isamaa. President Kersti Kaljulaid nimetas valitsuse ametisse 24. aprillil 2019 ja selle volitused jõustusid viis päeva hiljem ametivande andmisega XIV Riigikogu ees.
12. jaanuaril 2021 teatas meedia, et riigiprokuratuur esitas Keskerakonnale ja veel viiele inimesele kuriteokahtlustuse altkäemaksus. 13. jaanuaril teatas Jüri Ratas, et astub tagasi. Ratase valitsus jätkas kuni uue valitsuse ametisse nimetamiseni 26. jaanuaril 2021.
Arvamusküsitlus
Kantar Emor viis enne valitsuse ametissekinnitamist, 10.–15. aprillil 1312 Eesti elaniku seas läbi küsitluse ministrikandidaatide sobivuse ja tuntuse teemal. Kõige sagedamini nimetati oma ametisse sobivaks Jüri Luike (60%), Tõnis Lukast (56%) ja Mailis Repsi (55%). Ministriks mittesobivateks kandidaatideks peeti kõige sagedamini Martin Helmet ja Mart Helmet – sellel seisukohal oli vastavalt 58% ja 53% vastajatest. Kõige vähem tuntud ministrikandidaadid olid Marti Kuusik (68% vastajatest ütles, et ei tea teda), Mart Järvik (66%), Rene Kokk (63%), Tanel Kiik (58%) ja Riina Solman (51%). Peaminister Jüri Ratast pidas ametikohale sobivaks 44%, mittesobivaks aga 37% vastajatest. Ühtlasi oli Ratas ministrikandidaat, kelle puhul inimesed kõige harvem ütlesid, et ei tea teda (4%).
Xénia Krizsán
Xénia Krizsán (sündinud 13. jaanuaril 1993 Budapestis) on ungari kergejõustiklane, kelle põhiala on seitsmevõistlus.
Oma esimese tiitlivõistluste medali võitis Xénia Krizsán 2012. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Barcelonas. Isikliku rekordiga 5957 punkti võitis ta kuubalanna Yorgelis Rodríguezi järel hõbemedali.
2015. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Tallinnas võitis ta kuldmedali Ljubov Tkatši ja Ivona Dadici ees.
2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis sai ta 6367 punktiga seitsmenda koha.
2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Toruńis võitis ta viievõistluse isikliku rekordiga 4644 punkti pronksmedali.
2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis sai ta 6372 punktiga viienda koha.
2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel İstanbulis sai ta 4493 punktiga viienda koha.
Xénia Krizsán on seni osalenud kahtedel olümpiamängudel. Rio de Janeiro olümpiamängudel 2016. aastal sai ta 16. koha ja 2020. aasta Tōkyō olümpiamängudel sai ta 13. koha
Isiklikud rekordid
Seisuga 29. aprill 2023 Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit
Telerobootika
Telerobootika on teaduse ja tehnika haru, mis tegeleb kaugjuhitavate robotite arendamise ja loomisega.
Mõiste
Sõna telerobootika tuleb kahest sõnast. Teleoperaator tähendab operaatorit, kes juhib midagi distantsilt. Robot on seade, millega on võimalik vastavate käskudega keskkonda manipuleerida.
Kosmose telerobootika
Kosmose telerobootika on telerobootika haru, mis tegeleb kosmoses kasutatavate kaugjuhitavate robotite arendamise ja loomisega. Kuna inimeste kõikidele kosmosemissioonidele saatmine on raske ja tihti ka võimatu on vaja neid asendada telerobootikaga.
Telerobotite eristamine kasutuskeskkonna järgi: Kasutusviisilt liigitatakse telerobotid: Oma asukoha põhiselt erinevad:
Eelkäijad
Esimesteks kosmose telerobotiteks loetakse Nõukogude Liidu kuukulgureid Lunohod 1 ja Lunohod 2. Esimene lääneriikide telerobot on Space Shuttle'il kasutatud Shuttle Remote Manipulator System (SRMS). Esimene Euroopas väljatöötatud telerobotkäsi oli ROTEX. Esimene Marsil kasutust leidnud kulgur oli Mars Pathfinderi Sojourner.
Riisselja–Orajõe raudtee
Riisselja–Orajõe raudtee oli kitsarööpmelise raudtee raudteeharu, mis algas Pärnu-Mõisaküla-Valga liini Riisselja raudteejaamast.
Riisselja–Orajõe raudtee
Riisselja–Orajõe raudteeharu ehitamise eelduseks oli 1919. aastal ehitatud paari kilomeetri pikkune kitsarööpmeline metsaveoks kasutatud raudteeharu. Haruteed hakati ümber ehitama ja Orajõeni pikendama 1920. aastal, valminud raudteeliin avati 22. jaanuaril 1923. 1925. aastal pikendati raudteed Orajõelt Iklasse.
Lätis asuv Heinaste jaam ühendati selle raudteega Teises maailmasõjas Saksa okupatsiooni ajal.
Riisselja–Ikla raudtee suleti 30. septembril 1975.
Raudteepeatused Riisselja–Orajõe raudteel
Aastal 1925 pikendati raudteed Iklani, kus avati Ikla raudteejaam. Teise maailmasõja ajal ühendati see raudtee Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteega, nii et uueks lõppjaamaks kujunes Heinaste raudteejaam.
Kaitseliidu Järva malev
Kaitseliidu Järva malev on Kaitseliidu Järva maakonnas tegutsev territoriaalne üksus.
Ajalugu
Vabadussõja algul organiseeris Järvamaal Kaitseliitu Viktor Puskar, kes määrati 24. detsembril 1924 taasformeeritud 2. Diviisi ülemaks.
Ranna-, õhu- ja sisekaitseülem kindralmajor Johan Unt tegi 18. detsembril 1924 oma ringkirjaga nr 1362 Kaitseliidu organiseerimise ja juhtimise Järvamaal ülesandeks rahvaväe ülemale kapten Heinrich Oidermannile (1894–1941  ), kes oma käskkirjaga jagas Järva maakonna viieks allüksuseks. Neist said hilisemad malevkonnad: Paide, Türi, Tapa, Järva-Jaani ja Koeru.
Järva maleva pealikuna teenis 1. maist 1928. aastast kuni 1940. aastani Kaitseliidu Järva maleva pealikuna Karl Prees. Maleva tegevus likvideeriti 1940. aasta juunis.
Järva malev taastati 14. aprillil 1990 Roosna-Allikul, kui seal taasloodi Kaitseliidu Roosna-Alliku kompanii, mille pealikuks valiti Neeme Väli.
Alates 18.veebruarist 2007 korraldab malev koos Naiskodukaitse Järva ringkonna, Noorte Kotkaste Järva maleva, Kodutütarde Järva ringkonna, Kareda ja Järva-Jaani vallavalitsuse, Järva maavalitsuse ja Järvamaa Spordiliiduga admiral Johan Pitka mälestuseks rahvamatka.
Türi malevkond
Türi malevkond oli Kaitseliidu Järva maleva malevkond.
Enne 1940. aastat kuulus Türi malevkonda Türi kompanii, Kolu kompanii, Väätsa kompanii, Alliku kompanii, Käru kompanii ja Jändja kompanii.
Väike tänav (Tallinn)
pisi|Väike tänav
Väike tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme ja Rahumäe asumis. Väike tänav algab Pärnu maanteelt ja lõpeb Liiva tänaval. Väike tänav on põhjaloode-lõunakagusuunaline ja ligikaudu 155 meetri pikkune.
Tänava nimed ja ajalugu
Tänava esialgne nimi oli alates 1926. aastat Lai tänav (saksa keeles Breitstrasse, vene keeles Широкая улица). Aastatel 1940–1941 oli tänava nimi Lehise tänav. Laia tänava nimi aga kordus ega sobinud sellele lühikesele ja võrdlemisi kitsale tänavale, mistõttu 25. septembril 1959 sai tänava nimeks Väike tänav.
Tammede puiestee
Tammede puiestee on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Laagri asumis.
Tammede puiestee algab Kaskede puiesteelt ja ristub Paplite puiesteega. Lõpuosas pöördub Tammede puiestee täisnurkselt läände ja lõpeb Pärnade puiesteel. Tammede puiestee on põhiosas peaaegu lõuna-põhjasuunaline ja hiljem ida-läänesuunaline. Tänav on ligikaudu 510 meetri pikkune.
Tammede puiestee sai nime 4. septembril 1970.
Mihkel Sistok
Mihkel Sistok (sündinud 12. juunil 1936 Kalvi vallas Virumaal) on eesti koolijuht ning endine Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
1955. aastal lõpetas ta Rakvere Pedagoogilise Kooli. 1962. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna.
1955. aastast töötas ta Rakvere rajooni Karitsa 7-klassilise kooli õpetajana, hiljem oli selle kooli direktor. 1963. aastast oli ta Rakvere Kolhoosi- ja Sovhoositootmise Valitsuse parteikomitee instruktor, hiljem EKP Rakvere Rajoonikomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonna instruktor, seejärel sama osakonna juhataja. 1973. aastast EKP Rakvere Rajoonikomitee sekretär, seejärel teine sekretär. 1970. aastatel oli ta ka Rakvere rajooni rahvaülikoolide nõukogu esimees.
Aastatel 1979–1987 oli ta Rakvere rajooni RSN Täitevkomitee esimees. Aastatel 1980–1985 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisu saadik. 1987. aastast oli ta Vinni Sovhoostehnikumi, 1991–2001 Mõdriku Põllumajandustehnikumi direktor.
Kalkara mereväekalmistu
Kalkara mereväekalmistu on kalmistu Malta saare kaguosas Maltas.
Mihkel Sistok
Ta on olnud ka Lääne-Virumaa Pensionäride Liidu esimees.
Kalkara mereväekalmistu
Kalmistu asub Kalkara linnas, peavärav on Triq Santa Rokku ja Triq San Leonardu ristmikul. Kalmistu kogupindala on umbes 2 hektarit.
Kalmistu rajas Briti kuninglik merevägi, esimene teadaolev matus oli 1903. aastal. Maltale toodi 1917. aastal palju Gallipoli kampaanias haavatuid, kes siis mereväehospidalis surnuna maeti sellele kalmistule.
Kalmistu jaguneb reformeeritud ja rooma-katoliku osaks. Kalmistul on 1085 Esimeses ja Teises maailmasõjas hukkunud Rahvaste Ühenduse sõjaväelase hauda. Palju haudu on tähistatud Rahvaste Ühenduse Sõjahaudade Komisjoni (Commonwealth War Graves Commission; CWGC) hauakividega. Enamik Rahvaste Ühenduse sõjaväelaste haudadest (351 Esimesest ja 694 Teisest maailmasõjast; kokku 1045 maetut) on kalmistu reformeeritud osas.
San Michele all'Adige
thumb| thumb|San Michele all'Adige valla paiknemine Trento provintsis
San Michele all'Adige (saksa: St. Michael an der Etsch; trento murdes: Samichél) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 15 km Trentost põhjas.
Wangersheim
Wangersheim (vene keeles Вангерсхайм), varem Wangersen, oli rae- ja aadlisuguvõsa.
Unistuste bänd
Unistuste bänd 2006
Bändi valiti Lenna Kuurmaa (vokaal), Elmar Liitmaa (kitarr), Raul Vaigla (bass), Tomi Rahula (klahvpillid), Kallervo Karu (trummid) ja DJ Critikal. Esitati tolleaastase Aastahiti küsitluse välismaiste lugude võidulaul, nimelt Justin Timberlake'i "SexyBack".
Wangersheim
Ajalugu
Suguvõsa päritolu on jäänud ebaselgeks. Esimesi teateid nende kohta on XV sajandi algusest, mil nad elasid Tartus. Suguvõsaliin algab Tartu raehärra Cort von Wangerseniga. Tema pojapoeg Johann (Hans) von Wangersen (maeti 1603) asus 1560. aastatel elama Tallinna ja oli Tallinna liini rajaja. Tema poja Tallinna rae liikme Georg (Jöran) von Wangerseni (1579−1656) tõstis Rootsi kuninganna Kristiina 7. augustil 1634 aadliseisusse ja ta sai perekonnanimeks Wangersheim; Rootsi rüütelkonda teda küll ei introdutseeritud. Suguvõsa suri välja XIX sajandil.
Unistuste bänd
Unistuste bänd 2007
Koosseis: Joosep Järvesaar (vokaal), Mihkel Mõttus (kitarr), Siim Usin (basskitarr), Eimel Kaljulaid (trummid), Koit Toome (klahvpillid) ja Lauri Õunapuu (torupill). Esitati oma versioon Rootsi indie-rock ansambli Peter Bjorn and John loost "Young Folks".
Joe Gqabi ringkond
Joe Gqabi ringkond (kuni 1. veebruarini 2010 Ukhahlamba ringkond; inglise keeles Ukhahlamba District Municipality, afrikaani keeles Ukhahlamba-distriksmunisipaliteit) on Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis asuv 2. järgu haldusüksus. Piirneb kirdes Lesothoga.
Unistuste bänd
Unistuste bänd 2008
Koosseis: Kristjan Kasearu (vokaal), Raivo Tafenau (saksofon), Robert Vaigla (kitarr), Danel Pandre (basskitarr), Katrin Siska (klahvpill) ja Marko Atso (löökriistad). Esitati HU? "Depressiivsed Eesti väikelinnad".
Wangersheim
Wangersheimid rüütelkonna matriklis
Wangersheimid immatrikuleeriti 1746. aasta 12. juunil (vkj) Eestimaa rüütelkonna matriklisse.
Joe Gqabi ringkond
Ringkond on saanud nime ajakirjaniku ja Aafrika Rahvuskongressi liikme Joe Nzingo Gqabi (1929–1981) auks.
Unistuste bänd
Unistuste bänd 2010
Koosseis: Tanel Padar (vokaal), Mihkel Raud (kitarr), Viljar Norman (basskitarr), Rein Rannap (klaver), Kristo Rajasaare (trummid) ja DJ Paul Oja. Esitati Toivo Kurmeti ja Virmaliste "Suvehääl".
Joe Gqabi ringkond
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Joe Gqabi ringkonna elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,78%, värvilisi 3,48%, India või Aasia päritolu inimesi 0,18% ja teisi 0,19%. Koosa keelt pidas emakeeleks 70,47% inimesi, sotho keelt 20,18%, afrikaani keelt 5,87% ja inglise keelt 1,64%.
Unistuste bänd
Unistuste bänd 2011
Kuuenda "Unistuste bändi" koosseisu valiti Ott Lepland (vokaal), Stig Rästa (kitarr), Mihkel Mattisen (klahvpillid), Reigo Ahven (trummid), Ivo Etti (basskitarr) ja Sandra Sillamaa (torupill). Aastahitigalal esitas bänd loo "Sülita vaid allatuult", mille autorid on Ivo Linna ja Ott Arder.
FC M.C. Tallinn
FC M.C. Tallinn on endine Eesti jalgpalliklubi.
Anglokatoliku Kirik
Anglokatoliku Kirik (ladina keeles Ecclesia Anglicana Catholica) on 2016. aastal asutatud ülemaailmne konservatiivne kõrganglikaanliku ja vanakatoliikliku tagapõhjaga sakramentaalne ja liturgiline kristlik kirik.
2016 rajas peapiiskop dr Heigo Ritsbek mõttekaaslastega Anglokatoliku Kiriku. Ta valiti selle kiriku patriarhiks. Praegu (2023) tegutseb Anglokatoliku Kirik 31 riigis üle terve maailma. Selles on 32 piiskoppi, 175 preestrit, 74 diakonit, kokku 282 vaimulikku 126 koguduses 11 peapiiskopkonnas ja 16 piiskopkonnas 29 886 liikmega.
Jaanuaris 2023.a. kuulusid Anglokatoliku Kiriku Piiskoppide Kolleegiumi: patriarh dr Heigo Ritsbek (Eesti), patriarh-koadjuutor priimas dr Rafael Marie Villiere (Prantsusmaa), priimas peapiiskop dr Ian Charles Adrian (Austraalia), priimas peapiiskop dr Julio Cesar Diazgranados Fandino (Kolumbia), priimas peapiiskop dr Jeffrey Pangilinan Orellana (Filipiinid), priimas peapiiskop dr Earl Lewis Frazier (USA), priimas peapiiskop Joseph Iorhumba Pevigo (Nigeeria), metropoliit peapiiskop Augustinus Urumbajev (Venemaa), metropoliit peapiiskop dr David Smith (Kanada), metropoliit peapiiskop dr James Christian Macaire Miafouanandi (Kongo Vabariik), peapiiskop Emmanuel Sakaba (Nigeeria), emeriitpiiskop Paul Jacob Boardman (USA), emeriitpiiskop Jean Claude Normand (Prantsusmaa), piiskop dr Raivo Kodanik (Eesti), piiskop Adriano Amato (Šveits), piiskop Avio Ongang Cyprianus (Kongo DV), piiskop David Quispe Aguirre (Peruu), piiskop Gerverse Nkaranga (Uganda), piiskop Baltazari Mtenga (Tansaania), piiskop dr Sergio David Edward Juarez (Kolumbia), piiskop Emmanuel Segue (Kamerun), piiskop Julien Muanda Lusala (Kongo RV), piiskop Marlan Badikila (Kongo Vabariik), piiskop Rodriguez Bazolo (Kongo Vabariik), piiskop Aimee Makima (Kongo Vabariik), piiskop Sila Martunes Sanidan (Kongo DV), piiskop Florent Moussolo (Kongo Vabariik), piiskop Chris Bienvenu Nkounkou (Kongo Vabariik), piiskop dr Rodney Jackson (USA), piiskop Eddie Clermont Mienandi (Kongo Vabariik), titulaarpiiskop dr Kenneth Obinna Ikeh (Nigeeria), abipiiskop Richard Dickerson (USA), abipiiskop Jose Luis Diaz Granados Fandino (Kolumbia). Kokku 32 piiskoppi.
Kiriku õpetusliku aluse moodustavad pühakiri ja kiriku traditsiooniline pärand: Apostlik usutunnistus, Nikaia usutunnistus, Püha Athanasiuse usutunnistus (nn Quinque Vult) ning Kiriku Kanoonistik (Code of Canon Law). Kiriku liturgilised alused on Trento missas, anglikaani kiriku palveraamatus ("The Book of Common Prayer") ja raamatus "Book of Worship" ning vana-katoliku Kiriku (Utrecht) liturgilistes alustekstides.
Eesti Anglokatoliku Kirik (asutatud 2. mail 2012) ühines ülemaailmse Anglokatoliku Kirikuga 21. veebruaril 2016, moodustades Anglokatoliku Kiriku Pühima Neitsi Maarja Jumalaema piiskopkonna, mida juhib piiskop dr Raivo Kodanik. Anglokatoliku Kirikut üle maailma on juhtima valitud patriarh dr Heigo Ritsbek. Anglokatoliku Kirikul on Eestis kolm kogudust: Tallinna Püha Kolmainsuse kogudus, Rapla Püha Evangelist Markuse kogudus, Tartu Püha Evangelist Matteuse kogudus.
2020.a. on patriarh lord dr Heigo Ritsbek ühtlasi Anglokatoliku Kiriku Püha Kolmainsuse Vaimuliku Teenistuse kooli presidendiks.
Pühima Neitsi Maarja piiskopkonna Tallinna Püha Kolmainsuse koguduse kabeliks on 2016. aastast Püha Katariina kiriku kunagine sakristeerium.
Tapa malevkond
Tapa malevkond oli Kaitseliidu Järva maleva malevkond.
Enne 1940. aastat kuulus Tapa malevkonda Tapa kompanii, Lehtse kompanii, Ambla kompanii, Nõmmküla kompanii, Aegviidu kompanii ja Albu kompanii.
VAT Teater
VAT Teater on aastal 1987 Tallinnas asutatud teater.
Teatri kodulava on Rahvusraamatukogu Teatrisaal.
Koeru malevkond
Koeru malevkond oli Kaitseliidu Järva maleva malevkond.
Koeru malevkonna pealik Arnold Viitmann sai 1929. aasta 29. mail Kotkaristi viienda klassi teenetemärgi.
Valguse tänav
Valguse tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis Valguse tänav algab Hämariku tänavalt, ristub Nurme, Mait Metsanurga ja Kaja tänavaga ning lõpeb Kaare tänaval. Valguse tänav on paralleelne Vabaduse puiesteega. Valguse tänav on idakirde-lõunaedelasuunaline ning ligi 750 meetri pikkune.
Valguse tänav sai nime 8. novembril 1927.
Arvidsjauri kirik
pisi|Vaade kirikule lõunast Arvidsjauri kirik asub Arvidsjauris Arvidsjauri vallas Rootsis.
Nutikas spetsialiseerumine
Nutikas spetsialiseerumine on Euroopa Liidus kasutatav kontseptsioon, mille eesmärgiks on regioonide valdkondlike konkurentsieeliste määratlemine ja arendamine.
See töötati välja 2009. aastal eesmärgiga hoogustada majandusarengut ja -kasvu ning suurendada tootlikkust. Nutikast spetsialiseerumisest sai Euroopa Liidu struktuurifondide perioodi 2014–2020 üks suund, mille eesmärk on fokuseerida riiklikud poliitikameetmed nende majandusvaldkondade toetuseks, millel on suurem kasvupotentsiaal ja mille arengut on võimalik suunata teadus- ja arendustegevuse toetuste kaudu. Eestis alustati 2012. aastal Eesti Arengufondi eestvedamisel aruannete ja analüüside koostamist, mille alusel hakata rakendama nutikat spetsialiseerumist ning kasvualad välja valida.
Eesti ettevõtluse kasvustrateegia 2014–2020 ning Eesti teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni (TAI) strateegia 2014–2020 „Teadmistepõhine Eesti” kinnitati 2013. aasta lõpus ja 2014. aasta alguses. Nendega kinnitati valitud kasvualad ja nutika spetsialiseerumise juhtimispõhimõtted. Nutika spetsialiseerumise eesmärkide täitmist ja kavandatud tegevuste elluviimist jälgib 2014. aastal loodud nutika spetsialiseerumise juhtkomitee.
Nutika spetsialiseerumise kasvualadeks Eestis on:
Eesti Arengufondi töö tulemusena määratleti igas kasvualas ka kasvunišid. IKT valdkonnas on nendeks infoturve ja küberkaitse, tootmise automatiseerimine, robootika, sardsüsteemid ning vahendid ja metoodikad tarkvaraarenduses. Tervisetehnoloogiate ja -teenuste valdkonnas on kasvuniššideks e-tervis ja punane biotehnoloogia ning ressursside väärindamise valdkonnas energia- ja ressursitõhusus ehitusel ja ehitistes, puidu väärindamine, nano- ja pinnakattetehnoloogiad, maavarade väärindamine, põlevkivi keemiatööstuses ning toidutoorme väärindamine.
Lorin Maazel
pisi|Lorin Maazel (2006) Lorin Varencove Maazel (6. märts 1930 Neuilly-sur-Seine, Prantsusmaa – 13. juuli 2014 Castleton, Rappahannocki maakond, Virginia) oli USA dirigent, viiuldaja ja helilooja, üks maailma tippdirigente.
Elulugu
Maazeli vanemad olid Venemaa emigrantide perekondadest pärit USA kodanikud. Maazel õppis juba viieaastaselt klaverit ja viiulit, hiljem Pittsburghis Vladimir Bakaleinikovi juures dirigeerimist. New Yorgi maailmanäitusel juhatas ta üheksa-aastaselt esimest korda avalikkuse ees orkestrit. Imelaps Little Maazeli nime all juhatas ta orkestreid ka Los Angeleses, Clevelandis, Philadelphias, San Franciscos ja Chicagos, kusjuures kuulajate arv küündis 8500-ni.
Ta õppis 1946–1950 Pittsburghi Ülikoolis matemaatikat, filosoofiat ja keeli, jätkates ka muusikaõpinguid. Aastal 1952 sai ta Fulbrighti stipendiumi, mis võimaldas tal minna õppima Itaaliasse. Rahvusvahelist karjääri alustas ta 1953, esinedes Catanias, Viinis, Berliinis ja Bayreuthis.
Esimese ameeriklasena dirigeeris ta Bayreuthi festivalil (1960) ja esimese ameeriklasena oli ta Viini Riigiooperi direktor (kunstiline juht; 1982–1984). Viinis võttis ta kasutusele vastuseisu tekitanud süsteemi, mille järgi mängitakse ooperit pärast proove tihedasti järjest ning seejärel võetakse see repertuaarist maha. Ta lahkus ametist ennetähtaegselt. Ta tegutses ka Berliini Saksa Ooperi peadirigendina (1965–1971), Londoni New Philharmonia Orchestra dirigendina (Otto Klempereri alluvuses, 1970–1972), Clevelandi Orkestri peadirigendi ja kunstilise juhina (1972–1982), Prantsuse Rahvusorkestri peadirigendina (1977–1991), Baieri Ringhäälingu Sümfooniaorkestri ja koori peadirigendina (1993–2002) New Yorgi Filharmoonikute peadirigendina (2002–2009) ning Müncheni Filharmoonikute peadirigendina (2012. aastast).
Maazel plaadistas sadu teoseid, sealhulgas kümneid oopereid. Ta dirigeeris ka ooperfilme, sealhulgas "Don Giovanni" (Joseph Losey, 1979), "Carmen" (Francesco Rosi; 1984) ja "Otello" (Franco Zeffirelli, 1986).
Koos abikaasaga asutasid nad 2009 Casteltoni festivali. Maazel suri festivali ajal kopsupõletikku.
Isiklikku
Abielust pianist Miriam Sandbankiga sündisid tütred Anjali ja Daria. Abielu lahutati.
1969. aastal abiellus ta pianist Israela Margalitiga, neil sündisid poeg Ilann ja tütar Fiona. Abielu lahutati.
1986. aastal abiellus ta näitleja Dietlinde Turbaniga. Neil sündisid pojad Orson ja Leslie ning tütar Tara.
Terminologia Embryologica
Terminologia Embryologica (lühend TE) on rahvusvaheline inimese embrüonaalse (looteea) arengustaadiumi (sh elundid, struktuurid, rakud ja anomaaliad) kirjeldamiseks kasutatav standardsõnavara. See sisaldab ladinakeelseid termineid koos ingliskeelsete vastetega.
Selle töötas välja Föderatiivne Rahvusvaheline Anatoomiaterminoloogia Komitee (FICAT) 2009. aastal ning see avaldati veebis 2010. aastal.
Väljaande on heaks kiitnud Anatoomide Assotsiatsioonide Rahvusvaheline Föderatsioon (IFAA).
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Terminologia Embryologica seisuga 04.12.2014.
Teddy Tamgho
pisi|Teddy Tamgho 2010. aastal. Teddy Tamgho (sündinud 15. juunil 1989 Pariisis) on Prantsusmaa kolmikhüppaja ja kaugushüppaja.
Voorepalu mõhnastik
Voorepalu mõhnastik on mõhnastik Otepää kõrgustiku kirdeosas; halduslikult Põlva maakonnas Kanepi vallas. Mõhnastik on arvele võetud ürglooduse objektina.
Teddy Tamgho
Tema põhialaks on kolmikhüpe. Ta on sellel alal sisemaailmarekordi omanik tulemusega 17.92 m, mille ta püstitas Euroopa sisemeistrivõistlustel Pariisis aastal 2011. Oma välirekordiga, 18.04 m, mille ta püstitas Moskva maailmameistrivõistlustel 2013, on ta kõigi aegade neljas kolmikhüppaja Jonathan Edwardsi, Kenny Harrisoni ja Pedro Pablo Pichardo järel.
Priit Kärsna
Priit Kärsna (sündinud 31. jaanuaril 1969) on Eesti munitsipaalpoliitik.
2002–2017 aastast oli ta Vigala valla vallavanem.
Teddy Tamgho
Tamgho kaugushüpperekord on 7.81 m, mille ta püstitas Valence'i võistlusel 2013.
Psühhodünaamiline psühhoteraapia
Psühhodünaamiline psühhoteraapia on kliinilise psühholoogia haru, mille eesmärgiks on jõuda inimese psüühika alateadliku osa mõistmiseni, seega sarnaneb see psühhoanalüütilise lähenemisega. Rohkem kui teised süvapsühholoogia meetodid rõhutab psühhodünaamiline teraapia kliendi ja terapeudi omavahelise suhte olulisust. Oma lähenemiselt on see teraapia pigem eklektiline ja kaasab mitme koolkonna tehnikaid. Psühhodünaamilist teraapiat kasutatakse nii individuaalse, grupi- kui ka pereteraapia puhul.
Ajalugu
Psühhodünaamilise teraapia põhimõtteid tutvustas esimesena Saksa teadlane Ernst Wilhelm von Brücke oma 1874. aastal avaldatud raamatus "Lectures on Physiology". Brücke võttis oma kirjutises eeskuju termodünaamikast, mis väidab, et kõik elavad organismid on energia süsteemid, mida juhib energiasäästuprintsiip. Samal aastal juhendas Brücke Viini Ülikooli esmakursuse arstitudengit Sigmund Freudi. Hiljem liitis Freud tolleaegse uue kontseptsiooni "dünaamilisest" psühholoogiast enda psühholoogiakohaste vaadete sekka. Hiljem on psühhodünaamilist lähenemist täiendanud Carl Jung, Alfred Adler, Otto Rank ja Melanie Klein.
Lähenemine
Valdav osa psühhodünaamilisest lähenemisest väidab, et inimeses eksisteerivad halvasti kohanenud funktsioonid ning vähemalt osaliselt on need alateadvuslikud. Eeldatav halvasti kohanemine areneb juba varases eas ja tasapisi hakkab igapäeva elus dissonantsi põhjustama. Psühhodünaamilised teraapiad püüavad alateadvuslikud konfliktid üles leida ja neile ka lahenduse leida (et sümptomid kaoks). Esmalt sekkub psühhodünaamilise suuna terapeut muret tekitava funktsiooni reguleerimisse, seejärel aitab kliendil düsfunktsiooni mõista ja siis proovitakse koos muutustele mõelda. Enim kasutatavad psühhodünaamika tehnikad on vabad assotsiatsioonid, vastupanu ja ülekande leidmine, valusate mälestuste ja keeruliste muredega töötamine, katarsis ja tugeva terapeutilise suhte loomine.
Põhimõtted ja tunnused
Olgugi et psühhodünaamikal võib olla mitmeid vorme, on neil ka ühisosa
Vambo
Vambo on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1071. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi 34 mehel.
Pöögle mõis
Pöögle mõis (saksa keeles Böcklershof) oli rüütlimõis Karksi kihelkonnas Pärnumaal.
Mõisat on esimest korda mainitud 1561, kui mõisa omanikuks sai Heinrich Böckeler.
Mõisa viimased omanikud enne 1919. aasta mõisate võõrandamist olid Mellinid.
PROTECT IP Act
PROTECT IP Act ehk PIPA (täisnimega Preventing Real Online Threats to Economic Creativity and Theft of Intellectual Property Act of 2011) oli USA Kongressi seaduseelnõu, mis oleks andnud rakendumisel USA valitsusorganisatsioonidele ning suurtele autoriõiguste valdajatele laialdased õigused võitluseks internetipiraatlusega.
Seaduseelnõu esitas 12. mail 2011 demokraadist senaator Patrick Leahy.
PIPA on pälvinud laialdast kriitikat ning seda on nimetatud isegi Interneti surmanuhtluseks.
Paju mõis (Kihelkonna)
Paju mõis, ka Pajumõisa (saksa keeles Pajomois) oli rüütlimõis (fideikomiss) Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal.
Ajalugu
Mõis rajati 16. sajandil ja tollal oli see Saaremaa idaosa Liivi ordu alade halduskeskus.
Enne 1798. aastat oli mõis riigi omanduses ja seejärel kinkis Paul I mõisa Carl Johann von Lodele. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Carl Johann Freytag von Loringhoven.
Viru Eesti Selts Kalevipoeg
Viru Eesti Selts "Kalevipoeg" oli aastatel 1876–1940 Viru- ja Järvamaa haritlasi ja taluperemehi ühendav selts. Seltsi eesmärk oli rahvahariduse edendamine.
Selts asutati Michael (ka: Mihhail) Lindenbergi eestvõttel 1876. aastal Rakveres. 17. veebruaril 1876 avas selts ka eriprogrammiga Kalevipoja Seltsi 3-aastane kooli ("Kalevipoja" kool). Aastal 1880 alustas selts nädalalehe Valgus väljaandmist. Aastal 1883 seltsi hoone hävis tulekahjus ja pärast seda – 1884–1940 – töötas selts Salatsel kohaliku haridusseltsina.
James H. Moor
James H. Moor on Ameerika Ühendriikide filosoof, kelle uurimisalad on muu hulgas tehisintellektifilosoofia, vaimufilosoofia, teadusfilosoofia ja loogika. Ta kirjutas ühe esimestest töödest arvutieetika alal "What is Computer Ethics?" (1985). Samuti on ta kirjutanud Turingi testist.
Ta sai doktorikraadi 1972. aastal Indiana Ülikoolist. Ta on Dartmouth College'is Daniel P. Stone'i intellektuaalse ja moraalifilosoofia professor. Kuni 2010. aastani oli ta ajakirja Minds and Machines peatoimetaja.
Mis on arvutieetika?
Artiklis "What is Computer Ethics" arutab ta arvutite erinevust muust tehnoloogiast ja määratleb arvutieetikat.
Arvutieetika on arvutitehnoloogia (arvutid ja nendega seotud tehnoloogia) loomuse ja ühiskondliku mõju analüüs ning selle eetilise kasutamise poliitikate sõnastamine ja õigustamine. Arvutid annavad uusi võimeid ja valikuid, kuid sageli pole vastavaid üksikisiku ja ühiskonna käitumise poliitikaid või need on ebapiisavad. Tavaliselt pole olemasolev eetikateooria mehaaniliselt rakendatav mõistelise segaduse tõttu. Sidus mõisteline raamistik tuleb alles luua. Seda on arvutieetika teinud. Olgu näiteks tarvis sõnastada arvutiprogrammide kaitse poliitika. Tekib küsimus, kas programm on intellektuaalne omand või on see pigem idee, algoritm, mida keegi ei oma. Kui programm on intellektuaalne omand, kas see on idee väljendus, mida traditsiooniliselt kaitstakse autoriõigusega, või protseduur, mida traditsiooniliselt kaitstakse patendiga? Kas masinloetav programm on inimloetava programmi eksemplar? Programmi mõiste, mille arvutieetika välja töötab, mõjutab nii poliitika rakendamist kui ka fakte, näiteks millal on tegu sama programmi eksemplaridega. '
Poliitikat on raske sõnastada ka sellepärast, et uued tegutsemisvõimalused toovad kaasa uued väärtused (näiteks tarkvara loomine) ning paneb vanu väärtusi revideerima. Näiteks kui pidada tarkvara intellektuaalseks omandiks, miks peaks seda kaitsma. Alternatiivsete poliitikate kaakumine sunnib avastama ja eksplitseerima väärtuseelistusi.
Arvutieetika fundamentaalsed probleemid on need, kus arvutitehnoloogia on oluline ning pole selge, mida teha ja kuidas üldse olukorrast aru saada. Näiteks riistvara vargus ei kuulu siia. Kuigi rakenduseetika ei ole eetika rakendamine, peab see rakendama eetikateooriat ja teaduse tulemusi. Arvutieetika on dünaamiline ja kompleksne valdkond, mis vaatleb faktide, mõistestuste, poliitikate ja väärtuste suhteid seoses pidevalt muutuva arvutitehnoloogiata. See ei ole fikseeritud reeglistik ega eetikaprintsiipide pimesi rakendamine väärtusvabale tehnoloogiale, vaid sunnib arvutitehnoloogia loomust ja oma väärtusi ümber mõtestama.
Tööstuslik pööre Inglismaal läbis kaks staadiumi. Tehnika ja tehnoloogia kasutuselevõtt, testimine ja täiustamine toimus 18. sajandi teisel poolel. Industrialiseerimine toimus siis mõnes majandusharus, eriti põllumajanduses ja tekstiilitööstuses. 19. sajandil toimus tehnoloogia üldine levik, mis teisendas ühiskonda dramaatiliselt. Võib oletada, et arvutirevolutsioon teeb samamoodi läbi kaks staadiumi. Viimased 40 aastat on käinud 40 aastat ja algamas on staadium, kus arvutitehnoloogia saab kogu ühiskonna institutsioonide lahutamatuks osaks. Nähtavasti muudab see paljusid inimtegevusi ja institutsioone ning see tõstatab mitmesuguseid arvutieetika probleeme. See muutmine tähendab tegevuse või institutsiooni põhiloomust või põhieesmärki. Seda näitab see, milliseid küsimusi küsitakse. Kasutuselevõtustaadiumis mõistetakse arvuteid vahenditena standardülesannete täitmiseks ning küsitakse, kui hästi teeb arvuti seda ja seda. Teises staadiumis saavad arvutid tegevuse lahutamatuks osaks ning küsitakse, mis on selle-ja-selle tegevuse loomus ja väärtus. Seda muutust on ühiskonnas juba näha. Aastaid on arvuteid kasutatud häälte lugemiseks, nüüd muutuvad valimised väga arvutiseerituks; arvuteid saab kasutada ka tulemuse ekstrapoleerivaks ennustamiseks. Küsimus ei ole enam mitte see, kui tõhusalt arvutid ausatel valimistel hääli loevad, vaid mis on ausad valimised. Kas on kohane, et mõned inimesed teavad tulemust enne hääletamist? Arvutid mõjutavad tõenäoliselt häälte arvu ja jaotust. Mõistlik on arvata, et 50 aasta pärast on igapäevane töö mitmes suhtes muutub. Kui personaalarvutid levivad ning võimaldavad kodus töötamist ning robotid teevad üha suurema osa vabrikutööst, siis ei küsita mitte ainult, kui hästi arvutid aitavad tööd teha, vaid ka mis on selle töö loomus. Traditsioonilist tööd ei saa enam määratleda sellena, mis mingil ajal või mingis kohas tavaliselt toimub. Võib-olla töö hakkab olema mitte niivõrd tegemine kui arvuti instrueerimine. Kui töö mõiste hakkab muutuma, siis vana mõistega seotud väärtused tuleb üle vaadata. Kodutöötajad kaotavad midagi spontaansest interaktsioonist kolleegidega. Vabrikutöötajad, kes nuppudele vajutavad, ei ole võib-olla toote üle enam nii uhked jne. Lendurid, kes vaatavad pealt, kuidas arvutid lendavad, leiavad võib-olla, et nende töö on teistsugune, kui nad arvasid. Kui raha ülekandmine ja hoidmine aina rohkem arvutiseeritakse, siis ei küsita mitte ainult, kui hästi arvutid raha loevad, vaid ka, mis on raha. Kas raha on asendunud arvutiarvepidamisega või elektroonilistest impulssidest on saanudki raha? Milliseid võimalusi ja väärtusi see kaotab või lisab, kui sularaha kaob? Praegu on vähe arvuti haridusprojekte ning on kohane küsida, kui hästi arvutid harivad. Aga kui õpetamine toimub üha enam arvuti vahendusel ja arvutid võtavad rutiinsema õpetamise üle, siis küsitakse hoopis, mis on õpetamine. Traditsioonilise õpetamisviisiga seotud väärtused satuvad kahtluse alla. Kui palju inimlikku kokkupuudet on õpetamiseks vajalik või soovitav. Mis on õpetamine, kui seda teevad arvutid? Sellepärast on arvutieetikal suur praktiline tähtsus.
Enamasti on arvutioperatsioonid nähtamatud. See nähtamatusfaktor tekitab sageli poliitikavaakumeid. Nähtamatu kuritarvitamine on arvuti nähtamatute operatsioonide tahtlik kasutamine ebaeetiliseks käitumiseks. Näiteks saab programmeerija pangast intressevarastada, kasutades ära täissendiks ümardamist. Vargus võib jääda märkamatuks, kui ei nähta intressiprogrammi või ei kasutata keerulist raamatupidamisprogrammi. Võidakse ka sekkuda teise omandisse, eemaldades või muutes salaja konfidentsiaalset infot. Võidakse ka salaja seirata teiste arvutite tööd, telefonikõnesid ja elektronposti. Üks peenem ja huvitavam nähtamatusfaktori avaldus on nähtamatud programmeerimisväärtused. Programmeerijal tuleb teha väärtusotsustusi selle kohta, mis on tellimuse täitmisel oluline. Need väärtused on lõpptootes sees ega pruugi olla kasutajale nähtavad. Näiteks võib lennupiletite reserveerimise programm anda eelise ühele lennukompaniile. Kuigi kallutatud programmi üldine kasutamine on eetiliselt kahtlane, ei pruugi programmeerija olla kuritarvituse osaline. Programmeerija ei pruugi olla ette näinud programmi kasutamist viisil, kuidas seda tegelikult kasutatakse. Ja isegi kui mingit kallutatust ei kavandata, võib teatud valikute tõttu siiski sugeneda peidetud väärtushinnanguid, näiteks selle tõttu, kas lennukompaniisid loetletakse tähestiku järjekorras, kas näidatakse korraga mitut kompaniid, kas arvestatakse veidi varasemaid lende ja kui pika ajavahemiku lende näidatakse. Need otsused tuleb programmeerijal tahes-tahtmata teha. Aga mõnikord on nähtamatud programmeerimisväärtused nii nähtamatud, et isegi programmeerijad ei ole neist teadlikud. Programmides võib olla vigu ja programmid võivad põhineda implitsiitsetel eeldustel, mis saavad ilmseks alles kriisi puhul. Võib-olla kõige häirivam nähtamatusfaktor on nähtamatud keerulised arvutused. Isegi kui programm on arusaadav, ei ole sellepärast veel arvutused arusaadavad ega jälgitavad. Üks näide on neljavärviprobleemi lahendamine arvuti abil 1976. Probleem on selles, kui palju arvuti nähtamatuid arvutusi usaldada. Mida tähtsamad on tagajärjed, seda suurem on eetiline probleem. Näiteks kasutavad sõjaväelased arvuteid, kui nad teevad otsuseid tuumarelva kasutamise kohta. Arvutid on ekslikud ja võib-olla pole aega nende olukorrahinnangu kinnitamiseks. Aga otsustamine ilma arvutiteta on võib-olla veel ekslikum ja ohtlikum.
Osaline lahendus võib peituda arvutites enestes. Üks arvutite tugevus on võime leida varjatud infot ja seda näidata. Ent me ei tea alati, millal, kus ja kuidas arvuti tähelepanu suunata. Ühelt poolt me oleme rahul, et arvuti tegevus on nähtamatu ja me ei pea seda jälgima. Teiselt poolt teeb see meid haavatavaks. Arvutieetika väljakutse on sõnastada poliitikad, mis aitavad selle dilemmaga toime tulla. Me peame otsustama, millal arvuteid usaldada, millal mitte. Ka sellepärast on arvutieetika nii tähtis.
Nelja liiki eetilised robotid
Artiklis "Four Kinds of Ethical Robots" määratleb Moor viisid, kuidas masinad saavad moraalsed olla.
Kas roboteid saab õpetada õiget ja väära eristama? Kas me saame endale lubada seda mitte proovida? Moor kaitseb mõtet, et robotieerika on legitiimne, huvitav ja tähtis valdkond. On võimalik, et robotitest saavad (vähemalt mõnedes olukordades) head eetiliste otsuste tegijad, mis toimivad eetiliselt, saades moraalist aru, st mitte kooskõlas eetikaprintsiipidega, vaid nende järgi.
On vähemalt nelja liiki eetilisi toimijaid. Eetilise mõjuga toimijad on need, mille tegudel on eetilised tagajärjed. Robot saab olla eetilise mõjuga toimija, kui tema teod saavad inimestele kahju või kasu tuua. Isegi elektroonilist kella saab pidada eetilise mõjuga toimijaks, kui ta julgustab omanikku kohtumistele õigeks ajaks jõudma. On ka ebaeetilised eetilise mõjuga toimijad. Ja mõned toimijad on mõnikord eetilised, mõnikord ebaeetilised. Näiteks Goodmani toimija (Goodman Nelsoni järgi) võrdleb kuupäevi, kuid arvestab aastaarvus ainult kahte viimast numbrit, nii et enne 2000. aastat on ta eetilise mõjuga toimija, seejärel ebaeetilise mõjuga toimija. Edasi, implitsiitsetel eetilistel toimijatel on eetilised kaalutlused sisse ehitatud. Tavaliselt on need turvalisuse kaalutlused.
Sant'Orsola Terme
thumb|Sant'Orsola Terme valla paiknemine Trento provintsis thumb|left|350px|Sant'Orsola Terme kirik
Sant'Orsola Terme (saksa: Eichberg või St. Urschl) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 15 km Trentost kirdes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 933 inimest ja valla pindala on 15,4 km².
Tanel Kiik
Tanel Kiik (sündinud 23. jaanuaril 1989) on Eesti poliitik, XV Riigikogu liige. Ta oli alates 9. septembrist 2022 kuni 9. aprillini 2023 Tallinna abilinnapea, kes vastutas Tallinna Linnavaraameti ja Tallinna Transpordiameti tegevuse eest.
Tanel Kiik on lõpetanud 2007. aastal Kadrioru Saksa Gümnaasiumi ja 2016. aastal Tartu Ülikooli Pärnu kolledži ettevõtluse ja projektijuhtimise erialal cum laude. 2016. aastal alustas ta magistriõpinguid Tartu Ülikooli Johan Skytte poliitikauuringute instituudis.
Tegevus poliitikas
Aastatel 2012–2016 oli Tanel Kiik Jüri Ratase nõunik Riigikogus ja aastatel 2016–2019 peaminister Jüri Ratase büroo juht Riigikantseleis.
Alates 29. aprillist 2019 oli Tanel Kiik Jüri Ratase teises valitsuses sotsiaalminister ja alates 26. jaanuarist 2021 kuni 3. juunini 2022 Kaja Kallase esimeses valitsuses tervise- ja tööminister.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on üks laps. Tema ema on kunstiteadlane Helena Risthein, isa organist ja orelihooldaja Tiit Kiik, vanaisa on elektrotehnikateadlane Endel Risthein.
Anna Kasesalu
Anna Kasesalu (sündinud 27. juulil 1949 ) on Eesti jurist, endine riigiprokurör.
1982. aastal lõpetas ta õpingud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas.
Anna Kasesalu töötas 1967–1970 tõlgi ja kohtuistungisekretärina Tallinna linna Kalinini rajooni rahvakohtus. 1973–1980 Põlva prokuratuuris stažööri ja uurijana. 1980–1983 Kohtla-Järve prokuratuuris uurijana. 1983–1985 Tallinna linna Oktoobri rajooni prokuratuuris uurija ning vanemuurijana. 1985–1987 Tallinna prokuratuuris vanemuurija ning eriti tähtsate asjade uurijana. 1987–1994 prokuratuuris osakonna vanemprokurörina ning vabariigi prokuröri vanemabina. 1994. aastast kuni vähemalt 2001. aastani, kuid avalike andmete puudumise tõttu täpsemalt teadmata ajani riigiprokuratuuris riigiprokurörina.
Eriti Suur Teleskoop
pisi|Kunstniku kujutis ELT-st Eriti Suur Teleskoop (Extremely Large Telescope; ELT) on ehitamisel olev teleskoop, millest valmimisel saab maailma suurim optiline ja infrapuna-teleskoop.