cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pranab Mukherjee
Pranab Kumar Mukherjee (11. detsember 1935 Mirati, Lääne-Bengali osariik – 31. august 2020 New Delhi) oli bengali rahvusest India poliitik, 25. juulist 2012 kuni 25. juulini 2017 India president.
Let's Play perekeskus
Let's Play perekeskus asub Vilmsi ja Gonsiori tänava nurgal.
Keskuses on ruumi 320 ruutmeetrit.
Ettevõte on asutatud 2. juulil 2012.
Rohetöökoht
Rohetöökoht (inglise green job, green-collar job) on täisväärtuslik töökoht, mis panustab keskkonna hea seisundi säilitamisse või taastamisse mis tahes sektoris.
Täisväärtuslik on töökoht, mida iseloomustab tulemuslik töö, adekvaatne sissetulek, sotsiaalne kaitse ja töötaja õiguste austamine, ning töötaja võimalus kaasa rääkida otsuste tegemisel, mis mõjutavad tema elu.
Pranab Mukherjee
Mukherjee sündis braahmanite seisusse kuuluvas perekonnas. Ta lõpetas Kolkata Ülikooli kahel erialal: politoloogias ja õigusteaduses.
Rajiv Gandhi võimuperioodil langes ta ebasoosingusse ja astus 1986. aastal India Rahvuskongressist välja. Kuulunud kolm aastat Lääne-Bengali kohalikku erakonda, naasis ta 1989. aastal India Rahvuskongressi liikmeks. Pärast seda, kui Rajiv Gandhi 1991. aastal mõrvati, sai Mukherjee poliitiline karjäär uue hoo. Temast sai ka Sonia Gandhi poliitiline mentor.
Aastatel 1991–1996 oli Mukherjee India plaanikomitee aseesimees ja 1995–1996 ühtlasi India välisminister. Aastatel oli ta 2004–2006 kaitseminister ja 2009–2012 jälle rahandusminister. Mitu korda on ta olnud ka kaubandusministri ametis.
Esimest korda kaaluti tema võimalikku presidendiks kandideerimist juba 2007. aastal, kuid leiti, et partei vajab tema teeneid rohkem tegevpoliitikuna. 19. juulil 2012 toimunud presidendivalimistel sai ta 713 763 häält ja kuulutati 22. juulil presidendivalimiste võitjaks. Ta astus ametisse sama aasta 25. juulil, olles enne seda loobunud parteilisusest. Mukherjee oli esimene bengali rahvusest India president. 2017. aastal ta ametisse tagasi ei kandideerinud, viidates halvale tervisele ja kõrgele vanusele.
Pranab Mukherjee oli abielus, tal on kaks poega ja üks tütar.
Bohdan Bondarenko
2014. aastal tuli ta Zürichis Euroopa meistriks.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 2.33ga hõbemedali.
Tema isiklik rekord on 2.42, mis on püstitatud 14. juunil 2014 New Yorgis, millega ta jagab kõigi aegade edetabelis kolmandat kohta.
Pulmakott
Pulmakott oli pulmaliste poolt pulma kaasa toodud toidukott.
Toombsi maakond
Maakonna halduskeskus on Lyons.
Pulmakott
Pulmakott oli üle maa tuntud. Vallalised kutsutud pulmalised tulid enamasti ilma kotita.
Toombsi maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 1905. aastal.
Pulmakott
Kutsutud abielus või perekonnaga pulmaliste kaasavõetav toidukott sisaldas tavaliselt leiba ja saia või kahte sorti leiba; soolaliha või kuivatatud-suitsutatud lamba- või seakintsu; lännikuga võid, 19. sajandi teisel poolel ka pool toopi viina. Lisaks võeti kaasa kohupiima, sõira, kartuleid, piima, mune. Tavas avaldub omaaegse küla vastastikune abistamine. Pulmakoti toojale andis perenaine mõnikord pudelist pulmaviina rüübata.
Toombsi maakond
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 27 223.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Środa Śląska maakond
Maakond jaguneb viieks vallaks (gmina).
Górzno
Górzno (saksa keeles Gorzno, 1939–1945 Görzberg) on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Brodnica maakonnas, Górzno valla halduskeskus.
Suguselts
Süžee
Lihtne ja südamlik maanaine Maria Konovalova sõidab oblastikeskusesse külastama oma tütart Niinat ja lapselast Iriškat. Kuid Marial on väga raske mõista oma tütre ellusuhtumist ja mentaliteeti.
Aleksandr Dobrjanski
Aleksandr Dobrjanski (26. august 1889 – 31. jaanuar 1965) oli alates 1951. aastast Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliige keemia alal.
Rüpepoiss
Rüpepoiss oli eesti talupojapulmas pruudile peiukodus tavaliselt esimese söömise ajal sülle pandud poiss, kes jäi sinna söögiajaks.
Rüpepoisiks valiti enamasti peiu kõige noorem meessoost sugulane või ristilaps. Lapsele andis mõrsja pärast sukad ja vöö või kindad (nt Haljala, Kuusalu, Vigala, Pärnu jne). Tegemist on viljakusmaagilise tavaga, mille eesmärgiks oli, et pruudil oleks hea lasteõnn ning noorpaari esimene laps oleks poisslaps. Mõnes kohas on last nimetatud ka sülepoisiks (Keila, Pöide, Tori, Tarvastu jne). Lisaks oli tava rakendamise aeg mõneti erinev: sülepoiss pandi mõrsjale sülle kohe, kui ta peiu koju jõudis; pärast söömist, ent enne põlle lappimist; õhtusöögil; esimesel hommikul peiukodus enne nooriku tantsitamist.
Pronski rajoon
Rajoon piirneb põhjas Rjazani rajooniga, kirdes Starožilovo rajooniga, kagus Korablino rajooniga, lõunas Skopini rajooniga, läänes Mihhailovi rajooniga ja loodes Zahharovo rajooniga.
Townsi maakond
Maakonna halduskeskus on Hiawassee.
Pronski rajoon
Rajooni pindala on 1070 km². Elanike arv oli 2012. aastal 31 094, 2009. aastal 33 154 ja 2002. aastal 34 467.
Townsi maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 1856. aastal.
Pronski rajoon
Pronski rajoonis on 76 asulat, mis kuuluvad kahe linnaasunduse (Pronski alevi ja Novomitšurinski linna) ning kuue külaasunduse koosseisu.
Townsi maakond
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 471.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Pronski rajoon
Rajooni tähtsamad jõed on Pronja, Kerd ja Istja.
Neerusäsi
Neerusäsiks (ladina keeles medulla renis; ka medulla renalis) nimetatakse paljudel selgroogsetel loomadel neeru parenhüümi osa, milles paikneb rohkelt neerutorukesi ja veresooni, aga mitte neerukehakesi.
Neerusäsi koosneb üksikutest neerupüramiididest ja on jutja struktuuriga.
Neerusäsi areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Neerusäsis sünteesitakse ja vabastatakse rohkelt prostaglandiini E2.
Süstemaatiline anatoomia
Kehtivas loomaanatoomia standardis Nomina Anatomica Veterinaria liigitatakse neerusäsi urogenitaalsüsteemi.
Kehtivas inimese anatoomia standardis Terminologia Anatomica kuulub neerusäsi kuseelundite süsteemi.
Varem liigitati neerusäsi kuse-suguelundkonna kuseelundite hulka (Roosalu, 2010:128).
Patoloogia
Neerusäsiga seostatakse kaasasündinud tsüstiliste muutustega tsüstneeru (sh nefronoftiis).
Kasvajad
Inimestel seostatakse mitmeid kasvajavorme.
Bokoni
Bokoni (ka Bokāni, latgali keeles Bokuoni) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Küla asub valla lääneosas Varakļānist lõunas Varakļāni kraavi kaldal. Bokoni jääb valla keskusest Dekšoresest 7,3, endisest piirkonna keskusest Viļānist 16,3 ning Riiast 202,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 12 elanikku.
Sydney on Vaal
Sydney on Vaal on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Frances Baardi ringkonnas Dikgatlongi vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sydney on Vaali elanikest valgeid 73%, värvilisi 24% ja mustanahalisi aafriklasi 3%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 76% inimesi, inglise keelt 21% ja koosa keelt 3%.
Treutleni maakond
Treutleni maakond (Treutlen County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Soperton.
Ajalugu
Maakond moodustati 1918. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 6885.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
ABS (ansambel)
ABS oli Eesti punkansambel.
Ansambel asutati 1984.
Ameerika Filosoofiaselts
pisi| Ameerika Filosoofiaseltsi asutaja ja esimene president [[Benjamin Franklin]] pisi|[[Philosophical Hall Philadelphias, Ameerika Filosoofiaseltsi esindushoone idafassaad. Üle tee peaaegu vastas asub Library Hall]] pisi|[[Philosophical Halli läänefassaad. Siit läbi pargi mõnikümmend meetrit lääne suunas jääb UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv Vabaduse Palee]] pisi|Vaade Fifth Streeti ja Chestnut Streeti nurgalahendusele (1919. a). [[Philosophical Hall jääb Old City Hallist (nurgapealne maja) vasakule (pildil maja ees hobutramm). Vabaduse Palee jääb Old City Hallist paremale (torniga hoone pildi servas)]] pisi|APSi liige ([[1780) Thomas Jefferson. Jefferson valiti 3. märtsil 1797 APSi presidendiks, järgmisel päeval USA asepresidendiks ]] pisi| [[USA tolle aja tähtsamaid raamatukogusid Library Company of Philadelphia (1800. aasta paiku). Hoone projekti autor on William Thornton (1789), kes mõned aastad hiljem (1793) võidab prestiižse Kapitooliumi hoone projektikonkursi]] pisi|[[Library Hall, Ameerika Filosoofiaseltsi raamatukogu (ehitati 1957–1959), mille fassaad jäljendab originaalilähedaselt omaaegset William Thorntoni autorilahendust]] pisi| APSi välisliige ([[1787) William Thornton, Briti ja USA arhitekt, arst, kunstnik ja leiutaja; Library Halli projekteerija]]
Ameerika Filosoofiaselts (inglise keeles American Philosophical Society, lühend APS) on rahvusvahelise mainega õpetatud selts Ameerika Ühendriikides.
APS erineb teistest teadusühingutest sellega, et liikmeteks valitakse lisaks juhtivatele teadlastele väga erinevatelt teadusdistsipliinidelt ka loomeinimesi, poliitikuid, erinevate kutsealade tipptegijaid ning avaliku ja erasektori arvamusliidreid.
Ajalugu
Kaks aastat pärast Benjamin Franklini poolt Philadelphias kooli rajamist (1740) – millest kujunes varsti kolledž ja hiljem Pennsylvania Ülikool – asutati samas linnas Franklini eestvedamisel õpetatud selts Philosophical Society. Eesmärgiks püstitati "edendada kasulikke teadmisi" loodus- ja humanitaarteadustes.
Sel ajal, kui Benjamin Franklin ja tema sõbrad otsustasid asutada Philosophical Society (1743), uurisid nad tundma loodusmaailma ja selle seaduspärasusi ning nimetasid end loodusfilosoofideks (natural philosophers). Tänapäeva vaatevinklist vaadatuna nimetataks neid teadlasteks. Aga seltsi nimesse jäi "philosophical" alles.
1740. aastatel seltsi tegevus soikus ja seda kuni 1767. aastani, kui tegevus taas elavnes. Aastal 1769 Philosophical Society ühines ühinguga American Society for Promoting Useful Knowledge. Ühinemise tulemusena valiti seltsile ka uus nimi: "American Philosophical Society Held at Philadelphia for Promoting Useful Knowledge". Kuid käibele läks nimest lühem versioon "American Philosophical Society" – see ongi seltsi tänane ametlik nimi.
Kuigi olles eraorganisatsioon, täitis Ameerika Filosoofiaselts umbes aastani 1840 paljusid rahvusliku teaduste akadeemia ja rahvusraamatukogu ning muuseumi funktsioone. (Näiteks NAS kui riiklik teaduste akadeemia asutati alles 1869. aastal)
19. sajandi teises pooles olid APSi eelishuvid seotud ameerika paleontoloogia, geoloogia, astronoomiliste ja meteoroloogiliste vaatlustega, samuti India rahvaste etnoloogiaga.
Liikmeskond
Ameerika Filosoofiaseltsil oli 2013. aasta aprilli seisuga 1019 liiget, sealhulgas 884 residentset liiget ja 175 välismaist liiget.
Seltsi varasemate liikmete seas on olnud arvukalt USA rajajaid (Founding Fathers of the United States) ja teisi väljapaistvaid poliitikuid, ametnikke, mõtlejaid ja sõjakangelasi, sealhulgas George Washington (valitud seltsi liikmeks aastal 1780), John Adams (1780), Thomas Jefferson (1780), Alexander Hamilton (1780), James McHenry (1785), Thomas Paine (1785), Owen Biddle, Benjamin Rush, James Madison (1785), Michael Hillegas, John Marshall, John Andrews (1786) ja Nicholas Biddle (1813), samuti Ameerika Iseseisvussõjas ameeriklaste vabaduse eest võidelnud välismaalased Gilbert du Motier, Marquis de Lafayette (1781), Friedrich Wilhelm von Steuben (1780) ja Tadeusz Kościuszko (1785).
Hilisemate liikmete seas on olnud silmapaistvaid teadlasi ja leidureid, teiste seas Alexander von Humboldt, Robert Fulton, Carl Friedrich Gauss, Charles Darwin, James Clerk Maxwell, Louis Pasteur, Alexander Graham Bell, Thomas Edison, Nikola Tesla, Margaret Mead, J. Robert Oppenheimer ja Willard Van Orman Quine.
Liikmete hulgas on olnud üle 200 Nobeli auhinna laureaadi, sealhulgas Albert Einstein, kaks Nobeli auhinda saanud Marie Curie, Linus Pauling ja John Bardeen ning rahuauhinna laureaadid Theodore Roosevelt, Fridtjof Nansen, Nicholas Murray Butler, George Catlett Marshall, Ralph Bunche, Nelson Mandela, Frederik Willem de Klerk, James Earl Carter ja Albert A. Gore.
USA presidente on teisigi lisaks eespool mainitutele, kes on pälvinud Ameerika Filosoofiaseltsi liikmestaatuse – John Quincy Adams, Ulysses Simpson Grant, William Howard Taft ja Woodrow Wilson.
Ameerika Filosoofiaseltsi presidendid
Thomas Jefferson juhtis presidendina APSi tööd 18 aastat 1797–1815, seejuures aastail 1801–1809 oli ta ühtlasi ka Ameerika Ühendriikide kolmas president.
Aastal 1987 valiti APSi presidendiks psühholoog Eliot Stellar, kes oli ametis kuni oma surmani 1993. aastal.
Praegu juhib Ameerika Filosoofiaseltsi kirurgiateadlane Clyde F. Barker, kes valiti presidendiametisse ka teiseks ametiajaks (2014–2017). Barker vahetas 2011. aastal sellel postil välja surma läbi lahkunud Baruch Samuel Blumbergi, kes valiti ametisse 2005. aastal.
Blumbergi eelkäija APSi presidenditoolis oli kauaaegne Cornelli Ülikooli president Frank H. T. Rhodes.
Philosophical Hall
Filosoofiaseltsil ei olnud oma maja, kõik üritused peeti renditud ruumides. Aastal 1783 võttis APS vastu otsuse ehitada endale residents. Ameerika Filosoofiaseltsi esindushoone Philosophical Hall ehitatigi aastail 1785–1789 Vabaduse Palee lähistele. Hoone projekteeris värskelt APSi liikmeks valitud Samuel Vaughan, Briti kaupmees, plantaator ja poliitik, kes Iseseisvussõja lõppedes külastas mitu korda pikemalt Ameerikat ning lõi kaasa filosoofiaseltsi edendamisel. Hoone oli tol ajal levima hakanud föderaalstiilis. Järgnevail aastail rajati samas stiilis APSi peamaja kõrvale linna raekoda Old City Hall, millest sai ühtlasi ka Fifth Streeti ja Chestnut Streeti nurga arhitektuuriliselt ilmestav lahendus.
Valminud Philosophical Hall oli seltsi hetkevajadusi arvestades esialgu üsna ruumikas, sinna mahtus lahedasti ära ka majja kolinud raamatukogu. Osa ruume renditi välja, sealhulgas ka Pennsylvania ülikoolile loenguruumideks. Tasapisi APSi vajadused siiski kasvasid ning ruumide edasine väljarentimine lõpetati. 19. sajandi lõpul ehitati raamatukogu laiendamiseks hoonele kolmas korrus. Kuid tulemuseks oli see, et arhitektuuriline välisilme sai kannatada ja sellisena see linnapilti ei sobinud. Ehitis restaureeriti aastatel 1948–1950. Selle käigus lammutati kolmas korrus ja taastati ehitise algne projektijärgne olukord. Raamatukogul tuli majast välja kolida ja jälle rendipinnale asuda.
Philosophical Hall arvati Vabaduse rahvusliku ajaloopargi (Independence National Historical Park) koosseisus 1966. aastal ajaloomälestiseks. Aastal 2001 avati majas pärast ümberkorraldusi avalikkusele Ameerika filosoofiaseltsi muuseum.
Library Hall
Edendamaks raamatukogundust Philadelphias, asutas Benjamin Franklin 1931. aastal mittetulundusühingu Library Company of Philadelphia. Pool sajandit hiljem laskis ühing ehitada uue raamatukogu filosoofiaseltsi peamaja vastas.
Projektikonkursi võitis arhitektuuris asjaarmastaja William Thornton. Aberdeeni Ülikoolis meditsiinidoktoriks saanud Thornton projekteeris oma elu esimese hooneprojekti Palladio stiilis. Mitmel alal andeka inimesena tuli tal ka projekteerimine kenasti välja.
Hoone oli punastest tellistest valgete pilastritega, katusel balustraad. Võlvitud ukseava kohal oli sellega sarnane võlvitud nišš, kuhu paigutati itaalia skulptori Francesco Lazzarini loodud Benjamin Franklini marmorskulptuur. Hoone valmis 1791. aastal (ehitusaastad 1789–1791).
Struktuur
Organisatsiooniliselt jagunevad APSi liikmed viie klassi vahel. Klassid jagunevad omakorda sektsioonideks:
Väljaantavad autasud
Ameerika Filosoofiaselts annab välja mitmeid autasusid, sealhulgas:
APSi liikmeid 18. sajandist
pisi|APSi välisliige ([[1785) Tadeusz Kościuszko, Rzeczpospolita ja USA sõjaväelane]]
Konstantinos III
Konstantinos III (Flavius Heraclius novus Constantinus; kreeka keeles: Ἡράκλειος Κωνσταντῖνος 3. mai 612 - 25. mai 641) oli kõige lühemat aega (3 kuud) valitsenud Bütsantsi keiser 11. veebruarist 641 kuni surmani.
Ameerika Filosoofiaselts
APSi liikmeid 19. sajandist
pisi| APSi liige ([[1809) Robert Fulton, ameerika insener ja leiutaja]] pisi| APSi liige ([[1896) Nikola Tesla, USA leiutaja, elektri- ja mehaanikainsener ning füüsik]]
Konstantinos III
Konstantinos oli oma isa Herakleios I kaasvalitseja ning sai keiser peale viimase surma. Tema ema oli surnud vahetult peale sünnitust. Konstantinos kuulutati ainuvalitsejaks, kuigi isa oli soovinud, et ta oleks võrdne valitseja oma poolvennaga. Herakleiosel oli teisest abielust Martinaga poeg Herakleios. Seejuures oleksid mõlemad pojad pidanud austama Martinat emana ja keisrinnana. Keiser Herkleios viibis tihti pealinnast eemal ning seetõttu sai Konstantinos juba varakult valitseja rolliga tuttavaks. Kui isa läks 622. aastal sõtta pärslaste vastu, jäi 10-aastane Konstantinos teda asendama. Mõned aastad hiljem, 625.-626. aasta talvel elas ta üle äreva olukorra, kui pealinn sattus pärslaste ja avaaride piiramisrõngasse. Kuigi avaaridel oli Bütsantsiga sõlmitud rahuleping, ei suutnud nad oma ründepartnerite keelitusele vallutada Euroopa rikkaim linn vastu pidada. Peamiselt Bütsantsi tugeva laevastiku tõttu suutsid bütsantslased rünnaku tagasi tõrjuda.
Ožinīki
Ožinīki (ka Oženieki või Ožinieki, latgali keeles Uožinīki) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Ameerika Filosoofiaselts
Ameerika liikmeid
pisi|APSi liige ([[1930) Richard Evelyn Byrd, ameerika polaaruurija, nelja Antarktika ekspeditsiooni juht]] pisi|APSi liige ([[1941) Theodore von Kármán, USA õhusõidukite ja kosmoseaparaatide insener]] pisi|APSi liige ([[1938) John von Neumann, Ungari-USA matemaatik]]
Konstantinos III
Keiser Konstantinos III ainuvalitsejaperioodist on suhteliselt vähe teada. Esiteks valitses ta väga lühikest aega ning teiseks ei paistnud ta inimesena ka millegagi silma. Oma sajapäevase valitsemisaja pühendas ta intriigidele ja dünastilisele võitlusele, mis varjutas tema jaoks kõik muud probleemid, nende seas ka araablastest tuleneva ohu.
Ožinīki
Küla asub valla lääneosas Varakļānist lõunas Kažova jõe kaldal. Ožinīki jääb valla keskusest Dekšoresest 4,5, endisest piirkonna keskusest Viļānist 17,8 ning Riiast 204,1 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Ameerika Filosoofiaselts
Välisliikmeid
pisi|APSi välisliige ([[1906) Dmitri Mendelejev, vene keemik, keemiliste elementide perioodilisussüsteemi looja]]
Ožinīki
Külas kasvav Oženieki kadakas ümbermõõduga 1,75 meetrit on looduskaitse all.
Ameerika Filosoofiaselts
Ameerika liikmeid
pisi|APSi liige ([[1953) Luis Walter Alvarez, ameerika füüsik, Nobeli auhinna laureaat]] pisi|APSi liige ([[1988) Jared Diamond, ameerika evolutsioonibioloog, füsioloog ja biogeograaf]] pisi|APSi liige ([[1957) Milton Friedman, ameerika majandusteadlane, Nobeli auhinna laureaat]] pisi|APSi liige ([[1964) Maria Goeppert-Mayer, USA füüsik, Nobeli auhinna laureaat]] pisi|APSi liige ([[1965) Ernst Mayr, USA evolutsioonibioloog]] pisi|APSi liige ([[1977) Margaret Mead, ameerika kultuuriantropoloog]] pisi|APSi liige ([[1965) Walter Munk, ameerika okeanograaf, Crafoordi auhinna laureaat]] pisi| APSi liige ([[1978) Jaroslav Pelikan, USA patraloog ja ajaloolane; 42 ülikooli audoktor ]] pisi|APSi liige ([[1976) E. O. Wilson, ameerika sotsiobioloog, biogeograaf, ökoloog ja mürmekoloog]] pisi|APSi liige ([[1982) Steven Weinberg, ameerika füüsik ja kosmoloog, Nobeli auhinna laureaat]] pisi| APSi liige ([[1993) Edward Witten, ameerika füüsik, fundamentaalfüüsikaalase läbimurde auhinna laureaat]] pisi|APSi välisliige ([[1964) John Eccles, Austraalia neurofüsioloog, Nobeli auhinna laureaat]] pisi| APSi välisliige ([[1972) Francis Crick, Briti molekulaarbioloog, Nobeli auhinna laureaat]] pisi| APSi välisliige ([[1988) Jane Goodall, Briti primatoloog ja etoloog, ÜRO rahusaadik]] pisi|APSi välisliige ([[1960) Claude Lévi-Strauss, prantsuse antropoloog ja etnoloog]] pisi|APSi välisliikmed [[Nikolaas Tinbergen (1975) ja Konrad Lorenz (1974), etoloogid, Nobeli auhinna laureaadid]] pisi|APSi välisliige ([[1980) John Maynard Smith, Briti evolutsioonibioloog ja geneetik, Balzani ja Crafoordi auhinna laureaat]] pisi|APSi välisliige ([[1998) Tzvetan Todorov, Prantsuse kirjandus- ja kultuuriteoreetik]]
pisi|APSi liige ([[2003) Rita R. Colwell, ameerika mikrobioloog, 49 ülikooli audoktor ]] pisi|APSi liige ([[2006) Thomas Nagel, ameerika filosoof]] pisi| APSi liige ([[2006), John Forbes Nash, ameerika matemaatik, Nobeli auhinna laureaat, kelle elust on tehtud mängufilm "Piinatud geenius"]] pisi|APSi liige ([[2004) Jim Peebles, Kanada ja USA füüsik ja kosmoloog, Shaw' ja Crafoordi auhinna laureaat]] pisi|APSi liige ([[2010) Lisa Randall, ameerika füüsik]] pisi|APSi liige ([[2012) Terence Tao, Austraalia-USA matemaatik, Fieldsi ja Crafoordi auhinna laureaat]]
Kristi Kõiv
Kristi Kõiv (sünninimi Kristi Vipper, sündinud 22. jaanuaril 1959) on eesti kasvatusteadlane ja Tartu Ülikooli haridusteaduste instituudi dotsent.
Tema peamised uurimisteemad on noorukite antisotsiaalne ja kuritegelik käitumine, kiusamine, vägivald ja teised sotsiaalsed probleemid koolis.
Haridustee
Kõiv sai 1982. aastal Tartu Ülikooli psühholoogia magistrikraadi ning 1994. aastal pedagoogika magistrikraadi. Ta oli 1994–2000 Tartu Ülikooli pedagoogika osakonna doktorantuuris ning 2000–2004 Turu Ülikooli pedagoogika teaduskonna doktorantuuris.
Ta kaitses 2004. aastal Turu Ülikoolis doktorikraadi teemal „Inquiry into family relationships of antisocial and contol group adolescent males: three viewpoints - Social Control Theory, Attachment Theory, and Family Systems Theory“.
Töökäik
Kristi Kõiv oli aastatel 1982–1986 kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste koolis (Puiatu Erikool) psühholoog, 1986–1987 õpetaja ning 1987–1988 eelkooliea lasteasutuse (Puiatu Lastepäevakodu) juhataja. Aastatel 1988–1995 töötas ta lastekodus (Elva Väikelastekodu) psühholoogina.
Ta oli 1996–2009 Tartu Ülikooli üldpedagoogika õppetooli lektor ning 2009. aastast haridusteaduste instituudi dotsent.
Tunnustus
2002 Kasvatusteaduslike tööde riikliku konkursi preemia eesti keeles publitseeritud teadustöö kategoorias
2005 Kasvatusteaduslike tööde riikliku konkursi preemia võõrkeeles publitseeritud teadustöö kategoorias
2008 Inimeseõpetuse aasta tegu aine arendamise eest
2013 The Best European Schoolbook Awards 2013, Special prize for the treatment of Social and Ethical issues
2014 Inimeseõpetuse aasta tegu laureaat; inimeseõpetuse aine väärtustamine ja arendamine läbi metoodilise materjali
Mazstraupe vasallilinnus
Linnusevaldus oli välja läänistatud peapiiskopkonna Rosenite aadlisuguvõsale ja see pidi kaitsma peapiiskopi liivlaste alade Lemsalu residentsi kagu ja idaküljest, esmajoones Võnnu ja Sigulda suunast tuleva vaenlase eest (Liivi Ordu pealinnus Võnnu asetses kõigest 20 km kaugusel). Ordualade nn Koiva koridori suurlinnuste (Volmari, Võnnu ja Sigulda) vastu oli Riia Peapiiskopkonnal väiksematest vasallilinnustest (Suur-Raupa, Väike-Raupa, Rozbeki, Vainiži ja Augstroze) koosnev kaitseliin.
Muinasajal kuulus Sigulda koivaliivlaste Idumea (liivi Vidumaa, eesti Idumaa) väikemaakonda või kihelkonda ja oli selle keskuseks. Venemaa keisririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Liivimaa kubermangu Volmari maakonna Straupe kihelkonnas (Kirchspiel Roop).
pisi|120px|Liivimaa [[Rosen (punane)|Rosenite aadliperekonna vapp.]]
Ajalugu
1207 jaotati sakslaste vallutatud liivlaste ja lätlaste alad Riia piiskopi, tema vasallide ja orduvendade vahel kolmeks. Piiskop Albert sai Koiva (Treyden, Aa) jõe paremkalda alad, sealhulgas ka Vidumaa kihelkonna. Foogtiks määras ta sinna oma vanema venna Dietrichi (Theodericus). See oli üks varasemaid läänivaldusi Vana-Liivimaal. Jõe ja lääniomandi kohanimest Raupa sai alguse üks suurtest aadlisuguvõsadest – von der Ropp. 1221 on Ropaži (Rodenpois) järve sillaehitusega seoses mainitud ka Raupa Dietrichit (Theodoricus de Raupena).
1263 rajati baltisaksa ajaloolaste andmetel Fabian von Roseni poolt Suur-Raupa vasallilinnus. Sinna vastu olevat ehitatud Johann von Roseni poolt Väike-Raupa linnus. Ehitusaeg kahjuks ei selgu.
Vuti tänav
Vuti tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Mooni allasumis. Vuti tänav algab Tihase tänavalt, ristub Tedre ja Räägu tänavaga ning lõpeb Linnu teel.
Vuti tänav on põhjakirde-lõunaedelasuunaline. Vuti tänav on paralleelne Mooni tänava ja Sõpruse puiesteega ning ligikaudu 1200 meetri pikkune.
Mazstraupe vasallilinnus
Ajalugu
1408, 14. juunil Kersten von Roseni väljaantud dokumendis on allakirjutamiskohana märgitud väikest mõisat Raupa linna külje all või siis lihtsalt Väike-Raupa mõisat (in dem lutliken hove bi Rope). Ajaloolased Karl von Löwis of Menar (1922), Arved Švabe (1940) ja Indrikis Šterns (1997) oletavad, et jutt käib Väike-Raupa linnusest.
1523 kinkis Kersten von Rosen linnuse omandusse kuulunud Arendsbergi ehk Weiptmoise ja Orgula ehk Rebindershofi või Kebenershofi mõisad truu teenistuse eest Johann ja Tönnis von der Weiptele. XVII sajandi lõpuks tulid need mõisad Väike-Raupa alla tagasi.
1554 oli Väike-Raupa omanik Johann von Rosen. Sinna juurde kuulusid ka Raiskumi ja Kuhdumi mõisad.
1601. aasta rootslaste revisjoni andmetel oli linnuse omanik Johann von Rosen.
Vuti tänav
Vuti tänav sai nime 14. veebruaril 1958.
Mazstraupe vasallilinnus
Ehitus
Algselt oli tegemist ristkülikukujulise tornlinnusega, millele hiljem põhja ja lõunaküljele ehitati juurde majalinnuse tiivad ja müüriga suletud õu.
Praegune seisukord
Linnusest on alles peahoone kagunurk ja lõunapoolne osa idatiivast kuni 1938. aastal lammutatud peaväravatorni asukohani.
U.S. Route 1
70px|pisi|Maantee tähis pisi|275px|Maantee kaart U.S. Route 1 ehk U.S. Highway 1 (US 1) on oluline põhja-lõunasuunaline maantee Ameerika Ühendriikide idarannikul, osa United States Numbered Highway System'ist. Selle pikkus on 3813 kilomeetrit (2369 miili). Maantee läbib kõiki idaranniku osariike, kokku 14 osariiki ja Columbia ringkonda.
Maantee saab alguse Florida osariigi lõunatipust Mehhiko lahe rannikult Key Westist ja lõpeb Kanada piiril Maine'i osariigis Fort Kentis. Route 1 on USA kõige pikem põhja-lõunasuunaline maantee. Route 1 kulgeb suures ulatuses paralleelselt kiirteega Interstate 95, kuigi Route 1 kulgeb Florida linna Jacksonville'i ja Virginia osariigi linna Petersburgi vahel kaugemal sisemaal. Maantee ühendab peaaegu kõiki idaranniku suurlinnu, mille hulka kuuluvad Miami, Jacksonville, Richmond, Washington, Baltimore, Philadelphia, New York, Boston ja Portland.
pisi|left|Route 1 algus [[Key Westis]] Maantee rajati 1926. aastal ja see järgis suures osas originaalselt Atlantic Highway'd. Pärast kiirteede süsteemi rajamist sai 1960. aastate lõpus tähtsaimaks põhja-lõunasuunaliseks liiklusteeks Interstate 95.
Ego eimi
pisi Ego eimi ehk ἐγώ εἰμι (kreeka keeles [eɡɔ̌ː eːmí] "mina olen", "mina eksisteerin") tuleb kreekakeelsest sõnast „olema“. Selle verbi kasutust leiab Johannese evangeeliumist. Jeesuse isiku ja tema päästeloolise tegevuse mõistmisel on suur kaal Jeesuse enesekohastel "mina olen" ütlustel. Olulises osas kuuluvad need ütlused läkitusteoloogiasse. Oma ülesannet täitma minev saadik pidi ennast tutvustama, oma läkituse legitimeerima. Vanas Testamendis esitleb ennast ka Jumal, enamasti oma nimega Jahwe või El(ohim). Sageli on enesetutvustuse sissejuhatuseks sõnad „mina olen...” Moosesele tutvustas ta end: „Ma olen see, kes ma olen!” Ja ta jätkas: „Ütle Iisraeli lastele nõnda: „ma olen” on mind läkitanud teie juurde” (2Ms 3:14).
"mina olen" vormelist
Aja jooksul sai "mina olen" ütlusest juutluses üks kõige püham Jumala ilmutusvormel, mis etendas suurt osa juutide pühadeliturgias. Nii oli õigustatud küsimus, kui Jeesus kasutas enda kohta "mina olen" vormelit, kas ta ikka soovis ise end samastada Vanas Testamendis esitletud Kõrgeima Jumalaga või ennast temaga samale tasemele tõsta. Igal juhul on Jeesus Jumala täievoliline esindaja.
Mitmed Jeesuse "mina olen" ütlused kuuluvad kõnekujundite hulka, millega püütakse valgustada Jeesuse siinpoolsuse ja sealpoolsuse vahendamist inimeste jaoks. Neis ütlustes on "mina olen" vormelile lisatud mingi eriline tunnus, mis Jeesuse erakordsust eriti rõhutab. Ühtlasi näitavad need Jeesuse mitmekülgset olemust ja meelevalda. Tema ülesandeks on vahendada Jumalat ja tema riiki inimeste jaoks ning avada inimestele päästmise ja igavese elu tee.
"Mina olen" lausete sisu avaldub kõige selgemalt siis, kui sõna „mina“ ei tõlgendata subjekti vaid predikaadina. Keda oodatakse? Vastus kõlab:“ Mina olen see! Just nii tõendas Jesaja teatel ennast Jahve teiste jumalustega võrreldes ainsa tõelise Jumalana: „Kes on seda teinud ja teostanud? See, kes algusest peale on kutsunud rahvapõlvi: Mina, Jahve, olen esimene ja olen viimastegi juures seesama" (Js 41:4).
Jeesus ütleb: „mina olen”
„Ma tean, et tuleb Messias, keda nimetatakse Kristuseks. Kui tema tuleb, siis ta kuulutab meile kõik.” Jeesus ütles talle: „Mina, kes ma sinuga räägin, olengi see” (Jh 4:25-26). Ilmselt tähendas see lihtsalt: „Mina, kes ma sinuga räägin, olengi Messias.” See ei ilmne mitte sellest, et naisele vastates kasutas Jeesus vormelit "mina olen", vaid vestlusest endast.
Jeesus tuli tormisel järvel kõndides jüngrite juurde ja ütles: „See olen mina, ärge kartke!” (Jh 6:20). Siin võiks see tähendada lihtsalt endast teatamist.
Kord lehtmajadepühal juudi ülematega väideldes ütles Jeesus: „Teie olete alt, mina ülalt. Teie olete sellest maailmast, mina ei ole sellest maailmast” (Jh 8:23).
Sellega teatas Jeesus, et tema on taevast saadetud Jumala saadik. Ühtlasi nõudis ta pattude andestuse eeltingimusena tema "Mina olen see" tunnustamist (Jh 8:24).
Juutidega väideldes kuulutas Jeesus: „Tõesti, tõesti ma ütlen teile, enne kui Aabraham sündis, olen mina” (Jh 8:58). Jeesuse mõte oli selles: enne kui Aabraham sündis, olin ma igavikus, samuti nagu ma olen praegu ja saan olema igavesti. Ühtlasi on sellel ütlusel selge seos Js 43:13-ga. Seal ütleb Jumal: „Enne kui päev sündis, OLEN MINA” (eestikeelses piiblis on tõlge pisut teistsugune: „Ka edaspidi olen ma seesama.”).
3. Erilise tunnusega "mina olen" ütlused
Lisaks tavapärastele "mina olen" ütlustele toob Johannese evangeelium ära Jeesuse sõnad, kus "mina olen" vormelile on lisatud mingi eriline tunnus, mingi eriline predikaat, mis Jeesuse erakordsust eriti rõhutab. Neis on kasutatud piltlikku keelt, mis on kohane kõnelemaks sellest, millest otsene kõnelemine on võimatu. Jeesuse puhul on tegemist isikuga, kelle kohta puudusid sobivad väljendid ja keda ei saadud kirjeldada teadusliku analüüsiga. Küll aga võidi kasutada mitmesuguseid piltlikke väljendeid ja analoogiaid – eelkõige Vanast Testamendist. Seejuures tuli ammendavama vastuse saamiseks tarvitada korraga mitmeid erinevaid mõistekujundeid. Seda Jeesus oma ütlustes teebki.
Mina olen maailma valgus
Jeesuse ütluse side Pühakirja kuulutusega on tähelepanuväärne. Ühtlasi on tema sõnadest näha, et tema on maailma valgus selle erakordses, väljavõttelises tähenduses.
Mina olen uks
Jeesus ütles: „Tõesti, tõesti, ma ütlen teile, mina olen uks lammaste jaoks. ... Mina olen uks. Kes iganes läheb sisse minu kaudu, see pääseb ning käib sisse ja välja ning leiab karjamaad” (Jh 10:7,9). Jumala ja tema rahva suhet väljendab pilt karjasest ja karjast. Siia juurde kuulub ka pilt kaitsvast karjatarast ja selle väravast.
Mina olen hea karjane
„Mina olen hea karjane. Hea karjane annab oma elu lammaste eest. ... nõnda nagu Isa tunneb mind ja mina tunnen Isa, ning annan oma elu lammaste eest” ... „Minu lambad kuulevad minu häält ja mina tunnen neid ja nad järgnevad mulle ning ma annan neile igavese elu ja nad ei hukku iialgi ning keegi ei kisu neid minu käest” (Jh 10:10.15.27j).
Mina olen ülestõusmine ja elu
Kui Betaania sõprade peres raske haigus Laatsaruse siit ilmast ära viis, lausus Jeesus venda leinavale õele: „Mina olen ülestõusmine ja elu. Kes minusse usub, see elab, isegi kui ta sureb. Ükski, kes elab ja usub minusse, ei sure alatiseks. Kas sa usud seda?” (Jh 11:25j). Oma sõnu kinnitades kutsus Jeesus juba neli päeva hauas lebanud Laatsaruse hauast välja.
Mina olen tee ja tõde ja elu
Jeesus : „Mina olen tee ja tõde ja elu. Ükski ei saa minna Isa juurde muidu kui minu kaudu” (Jh 14:6). Seotus Jeesusega on tagatis siinseks eluks ja igavikuks. Jeesus on ühendav lüli inimese ja Jumala vahel, ajaliku elu ja Jumala riigi vahel. Tema kaudu jõuab inimene igavese eluasemeni.
Mina olen tõeline viinapuu
Jeesusega seotuse tähendust väljendab ka kõnekujund tõelisest viinapuust. „Mina olen tõeline viinapuu ja mu Isa on aednik. … Mina olen viinapuu, teie olete oksad. Kes jääb minusse ja mina temasse, see kannab palju vilja, sest minust lahus ei suuda te midagi teha” (Jh 15:1,5). Viinapuu on elujõu ja viljakuse sümbol. Jeesus on tõeline viinapuu. Lahus temast ei suuda inimene midagi teha, sest elu ei ole ju oksas, vaid tüves. Jeesuse kaudu võivad inimesed olla seotud Jumaliku elumahlaga. Ja Aednik ise hoolitseb okste eest, et me kannaksime palju vilja.
Mõtuse tänav
Mõtuse tänav algab Tihase tänavalt, ristub Tedre tänavaga ja lõpeb Räägu tänaval.
Mõtuse tänav on põhjakirde-lõunaedelasuunaline ja ligikaudu 780 meetri pikkune. Mõtuse tänav on paralleelne Sõpruse puiestee ja Mooni tänavaga.
Mõtuse tänav sai nime 15. mail 1935.
Gotthard Residents
Gotthard Residents on Tallinna vanalinnas aadressil Pikk tänav 66 asuv keskaegse sisekujundusega hotell. pisi|Hoone Pikk 66
Ajalugu
Esmane allikas on aastast 1397. Maja kanti kinnistusse 1415. aastal ja esimene omanik oli laevnik Kerkouwe.
Majas on säilinud 18.-19. sajandist pärit välisuks ja paraadtrepp. 19. sajandi keskpaigas ehitati kardinaalselt ümber klassitsistlikuks elamuks. Esimese korruse peretoas on säilinud maalingud laetaladel. Elamu keldris on alles keskaegsed ehituslikud konstruktsioonid: siseportaalid, talalaed ja kalorifeeri konstruktsioonid. Kunagine majaplaan peegeldub keldritasandil.
1929. aastal müüsid Magda Pezold, Arthur Baetge, Ralf Baetge ja Vanda Hoog maja maha ning sestpeale võeti see kasutusele büroohoonena. 9. märtsil 1929 kinnistati kinnistu omanikeks Ellinor Armsen ja Erna Körber. 1992. aastal enne omandireformi asus majades Pikk 66 ja 68 kirjastus BIT. Pärast BITi väljakolimist jäi 66. maja tühjaks ning linn andis selle Eesti Apostliku Õigeusu Kirikule. Pärast järjekordset omanikuvahetust 2011. aastal renoveeriti maja hotelliks.
Hotell
Külalistemaja asub Tallinna Vanalinna ajaloolises osas Pikal tänaval, 600 meetri kaugusel turuväljakust.
Hoone renoveerimist alustati 2011. aastal ja 2012. aastal avati Gotthard Residents. Hotelli interjöör on omapärane ja huvitav: käänulised koridorid, madalad laed, vanaaegsed seinad, vanad maalid, ebatavalised võlvid ja sambad, luksuslikud lühtrid.
Gotthard Residents on kujundatud keskaegselt. Hotellis on 63 antiikse interjööriga numbrituba. Akendest avaneb vaade vanalinnale.
Arhitektuuriajalooline väärtus
Maja on kantud riiklikult kaitstud ehitismälestiste registrisse. 1981. aastal tehtud hindamise järgi kuulub see klassi A (eriti väärtuslik). Kultuurimälestiseks tunnistati hoone 30. augustil 1996. Kultuurimälestis nr 3052.
Siret Campbell
Siret Campbell (varem Siret Paju; sündinud 1. septembril 1982) on eesti dramaturg ja lavastaja, Drakadeemia asutaja ja juhataja.
Aastatel 2002–2004 õppis ta Berliinis (Bard College Berlin) kirjandust ja filosoofiat. Aastatel 2005–2008 õppis ta Londonis, kus lõpetas 2008. aastal bakalaureusekraadiga (lavastamine ja dramaturgia nüüdisteatris) The Royal Central School of Speech and Drama ja 2018. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikool magistriõppe teatrikunsti ja teatripedagoogika erialal.
Ta on 2008. aastast Drakadeemia juhataja, koolitaja ja vabakutseline dramaturg. Aastatel 2018–2019 oli ta Sõltumatu Tantsu Lava residentuuri dramaturgiaekspert ja 2019–2020 rahvusooperi Estonia turundusjuht. Ta on õpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis, Eesti Kunstiakadeemias, Tartu Ülikoolis ja Tallinna Ülikoolis.
Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu juhatuse liige 2019. aastast, 2021. aastast selle juhatuse aseesimees.
Töötab 2022. aastast Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis vanemlektorina ja õpetab dramaturgiat.
NGINX
NGINX on vabavaraline tarkvara, mida kasutatakse peamiselt veebiserverina. Lisaks saab seda kasutada kirjade-postiteenuse puhverserverina (IMAP, POP3, SMTP) ja ka koormuse jaoturina (inglise k. load balancer) HTTP, TCP ja UDP serveritele.
Ajalugu
Pärast projekti vabavaraliseks muutmist aastal 2004 hakkas projekt eksponentsiaalset arenema ning Sysoev otsustas asutada ettevõtte NGINX, Inc. (aastal 2011). Ettevõtte eesmärk oli toetada platvormi arendust ning turule toodi toode nimega NGINX Plus, mille näol on tegemist laiendatud funktsionaalsusega eelkõige ettevõtetele suunatud kaubandusliku tootega.
Nginx vs Nginx Plus
NGINX'st on kaks versiooni - OSS NGINX ja NGINX Plus. Viimane pakub mitmeid lisa funktsionaalsusi, mida OSS NGINX's ei ole.
Populaarsus
Novembris 2018 läbi viidud Netcrafti Veebiserverite uuringust selgus, et NGINX omab on 21.71 protsendilist turuosa veebiserverite tootjate hulgas. Tänu sellele on NGINX positsioneerinud end Microsofti järel teisele kohale. Uuringus osales 1,652,185,816 lehekülge, 226,752,928 unikaalset domeeni ja 8,048,899 veebiserverit.
Strzelini maakond
Strzelini maakond (poola powiat strzeliński) on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna halduskeskus on Strzelini linn.
Maakond jaguneb viieks vallaks (gmina).
Tommaso Campanella
pisi|Tommaso Campanella
Tommaso Campanella (5. september 1568 – 21. mai 1639) oli itaalia renessansiaegne filosoof, üks utopistliku sotsialismi alusepanijatest, teoloog, astroloog ja luuletaja.
Elulugu
Campanella sündis 5.septembril 1568 Kalaabrias Stilo linnakeses kirjaoskamatu kingsepa perekonnas. Juba viieaastaselt hämmastas ta inimesi erakordse mälu ja võimetega. 15-aastaselt otsustas Campanella kloostrisse astuda ning võttis endale Aquino Thomase auks munganimeks Tommaso. Kolm aastat hiljem pani ta kirja traktaadi "Asjade uurimisest", milles ta kutsus üles tuginema kogemusele ja aistingutele, suhtudes kõhklevalt Aristotelese kreeklastest ja araablastest kommentaatorite töödesse, Euroopa filosoofia sajanditevanusesse skolastilisse traditsiooni ja dogmadesse. Ehkki traktaati kritiseerisid provintsi kloostrikooli õpetajad, jätkas Campanella lootusrikkalt tööd, vaimustudes Bernardino Telesio teostest, mis samuti rõhutasid inimmõistuse, kogemuse, aistingute olulisust ja arvustasid Aristotelese filosoofiat.
Kui Telesio teosed kanti katoliku kiriku poolt keelatud raamatute indeksisse, arreteeriti Campanella süüdistatuna ketserluses. Läbiotsimise käigus konfiskeeriti kõik Campanella käsikirjad. Järgnevad kaks aastat veetis ta suhtelises vabaduses eri kloostrites, kuni ta lasti täielikult vabaks. pisi|Tommaso Campanella. "La Città del Sole", Carabba, 1915
Campanella naasis Napolisse, kus jätkas kirjutamist ja vaimustus astroloogiast. Üsna pea süüdistati teda järjekordselt hereesias ja ta pages tagasi oma kodulinna, Stilosse. Seal ühines ta mässulistega, kes võitlesid Hispaania rõhujate vastu Itaalia lõunarannikul. Vandenõu aga reedeti ja Campanella võeti vangi. Et pääseda surmamõistmisest, teeskles Campanella vaimuhaigust. Inkvisitsioon taganes: Campanella mõisteti eluks ajaks vangi, ilma igasuguse lootuseta vabaks saada.
Järgmised 25 aastat veetis Campanella vangikambris. Olgugi et ta üritas jätkata kirjutamist, keelati see tal korduvalt ning peaaegu kõik tema käsikirjad konfiskeeriti. Oma peamist filosoofilist teost, ligi 1000-leheküljelist "Metafüüsikat" oli Campanella sunnitud mälu järgi viis korda taastama. Lisaks kirjutas ta sel perioodil "Ratsionaalse filosoofia", "Reaalse filosoofia" ning hulgaliselt teoseid astronoomiast, astroloogiast, meditsiinist, poliitikast, historiograafiast ja loogikast. Kui inkvisitsiooniprotsessi hädaoht rippus Koperniku heliotsentrilise maailmasüsteemi kohal, kirjutas Campanella uue kosmoloogia kaitseks "Galilei apoloogia".
Campanella olukord paranes 1626. aastal, mil tema vastu hakkas huvi tundma paavst Urbanus VII, kes kartis paaniliselt surma, mida astroloogid olid talle ennustanud, ning uskus nagu Campanellagi astroloogilis-maagilistesse manipulatsioonidesse, lootes, et Campanella aitab tal kauem elada. Campanellale hakati järk-järgult järeleandmisi tegema, kuni 1628. aastal ta vabastati ja talle anti koguni magistrikraad roomakatoliku teoloogias.
Kui olud taas kord pingestusid, tuli Campanellal põgeneda Prantsusmaale, kus ta veetis oma elu viimased aastad kirjutades ja nautides kasvavat populaarsust. Ka jäi talle aega jagada nõuandeid kardinal Richelieu'le ja Louis XIII valitsusele. Campanella suri 21. mail 1639.
Campanella teostest on tänapäeval tuntuim "Päikeselinn", mis on üks mõjukamaid renessansiaegseid utoopiaid.
Tähtsamad teosed
pisi|"Metaphysica", 1638
Kesk tänav (täpsustus)
Kesk tänav (ka Kesktänav) on tänav paljudes Eesti asulates.
Metsosi
Metsosi (Equisetum sylvaticum) on taimeliik osjaliste sugukonna osja perekonnast.
Metsosi kasvab metsades, raiesmikel, puisniitudel. Taim on Eestis tavaline.
Stiukas
Stiukas (latgali keeles Stiukys) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Küla asub valla lõunaosas Malmuta jõe kaldal. Stiukas jääb valla keskusest Dekšoresest 1,3, endisest piirkonna keskusest Viļānist 16,7 ja Riiast 206,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 49 elanikku.
Salm-Reifferscheid-Raitz
Salm-Reifferscheid-Raitz oli Saksa päritolu aadliperekond Kesk-Määrimaal (nüüd Tšehhi osa). See tekkis pärast Salm-Reifferscheid-Bedburgi liini jagunemist aastal 1734 ja ülendati vürstiseisusse aastal 1790.
Etioopia Keisririik
Etioopia Keisririik (geezi keeles መንግሥተ ኢትዮጵያ, Mängəstä Ityop'p'ya 'Etioopia Valitsus'; varem tuntud eksonüümiga Abessiinia (tuletatud araabiakeelsest Al-Habashist) või lihtsalt kui Etioopia; amhara ja tigrinja keeltes ኢትዮጵያ, ʾĪtyōṗṗyā, oromo keeles Itoophiyaa, somaali keeles Itoobiya, afari keeles Itiyoophiyaa) oli tänapäeva Etioopia ja Eritrea aladel asunud monarhia. Riigi rajas umbes aastal 1270 Salomoni dünastia keiser Yekuno Amlak. Etioopia viimane keiser, Haile Selassie I, kukutati kommunistliku Dergi poolt aastal 1974. Enamiku enda ajast oli Etioopia Keisririik ümbritsetud Aafrika Sarve vaenulikest rahvastest, sellest hoolimata suudeti arendada ja pikalt hoida vana-kristlusele rajanenud monarhiat.
Riigi rajas 1270. aasta paiku Salomoni dünastia aadlik Yekuno Amla, kes väidetavalt pärines Aksumi riigi viimasest kuningast ning piibellikust Menelik I ja Seeba kuningannast. Etioopia Keisririik rajati agaude Zagwe kuningriigi aladele. Kuigi alguses oli riik võrdlemisi väike ja ebastabiilne, suudeti Amda Seyon I (1314–1344) ja Yeshaq Ie (1414–1429) ristisõdade ajal oma piire laiendada ning ajutiselt isegi Aafrika Sarve domineerivaks jõuks saada. Yeshaqi valitsusajal kerkis probleemiks Adali sultan Jamal ad-Din II, vastasseis lõppes Yeshaqi hukkumisega. Zara Yaqobi valitsusajal (1434–1468) vallutati Hadiya sultanaat ning vangi võetud printsess Eleni pöörati ristiusku. See viis Zara Yaqobi ja Eleni abieluni. Abielu pahandas nii Adali sultanaati kui teisi piirkonna moslemeid, kes hakkasid Etioopia vastu rünnakuid korraldama. Edu saavutati imaam Mahfuzi ajal. Mahfuzil õnnestus keiser Dawit II vastu korraldada varitsus ning sellega algas 16. sajandi alguse džihaad Etioopia vastu, mida juhtis Adali imaam Ahmad ibn Ibrahim al-Ghazi. Teda õnnestus etiooplastel lüüa alles Wayna Daga lahingus aastal 1543 ning seda Portugali abiga. Etioopia oli palju räsida saanud ning lõunaalad ja vasallid kaotati oromo rände tõttu. Riigi põhjaosas (tänapäeva Eritreas) õnnestus Etioopia vägedel tõrjuda Osmanite riigi sissetungikatsed, siiski kaotati osmanitele pääs Punasele merele.
Sõjapealike ja vürstide ajastule pani lõpu keiser Tewodros II (1855–1868), kes keisririigi taasühendas ning seda tublisti moderniseeris. Keiser Tewodros II suri Briti Abessiinia-ekspeditsiooni käigus. Tema mantlipärija, Yohannes IV pidi suure osa enda valitsusajast veetma sõdides, tal õnnestus lüüa nii Egiptust kui Mahdiyyat. Yohannes IV hukkus lahingus viimase vastu. Kesier Menelik II, kes resideeris äsjaasutatud Addis Abebas, jätkas Etioopia laiendamise poliitikat ning allutas endale tänapäeva Lääne-, Lõuna- ja Ida-Etioopia rahvad ja riigid, nt Kaffa, wolaittad, Aussa ja somaalid. Tänu sellele oli Etioopia 1898. aastaks saavutanud enda praeguse ulatuse. Põhjaosas tekkisid konfliktid aina laieneva Itaaliaga. Aastal 1896 suutis Menelik Itaaliat otsustavalt Adua lahingus lüüa ning itaallased taganesid Eritreasse.
Hiljem saadi Itaalialt lüüa ning Mussolini Itaalia Impeerium okupeeris Etioopia ning rajas Itaalia Ida-Aafrika koloonia, kuhu kuulusid ka piirnevad Eritrea ja Itaalia Somaalimaa. Pärast teist maailmasõda löödi itaallased Briti armee abil välja. Keiser Haile Selassie I tuli eksiilist tagasi ning Etioopiast sai üheks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni asutajaliikmetest. Aastal 1962 annekteeriti Eritrea, sellest hoolimata ei suudetud keisririigis enam pikalt rahu tagada. Etioopia kodusõda, siseriiklikud poliitilised pinged ja Eritrea vabadussõda viisid keisririigi kukutamiseni aastatel 1974-1975.
Aastal 1974 oli Etioopia üks maailma kolmest riigist, mida juhtis keiser (teised olid Jaapan ja Iraan, mida juhtis Pahlavi dünastia). Etioopia oli Aafrika eelviimane keisririik, pärast Etioopiat on keisririik olnud ka aastatel 1976–1979 keiser Bokassa I juhtimisel eksisteerinud Kesk-Aafrika Keisririik.
Troupi maakond
Troupi maakond (Troup County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on LaGrange.
Ajalugu
Maakond moodustati 1826. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 67 044.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Vilniuse vojevoodkond
Vilniuse vojevoodkond, ka Wilno vojevoodkond (ladina Palatinatus Vilnensis, leedu Vilniaus vaivadija, poola województwo wileńskie), oli üks vojevoodkondadest aastal 1413 loodud Leedu suurvürstiriigis, mis loodi Leedu vürstkonnast ja naabermaadest.