cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jäneselised
Paljunemine
Olenevalt kliimast ja liigist võib tiinus kesta jäneselistel 28 päeva harilikel küülikutel või rohkem kui 50 päeva mõnedel jäneslastel, kes elavad polaaralade ligi. Sündimus võib paljudel jäneselistel olla lühikese kande- ja arenguaja, varase suguküpsuse ning mitme arvuka pesakonna tõttu väga suur. Näiteks on mõnedel stepipiirkonna viiksjäneslastel aastas kuni viis pesakonda 8-13 järeltulijaga. Harilikul küülikul ja veel mõnel liigil võib aastas olla viis kuni seitse pesakonda keskeltläbi 9 järeltulijaga. Loomulike vaenlaste rohkuse tõttu on aga ka suremus jäneseliste seas üsna suur.
Halbades tingimustes võivad looted resorbeeruda.
Urgudes ja pesades sünnitavatel jäneselistel on pojad abitud, paljad ja pimedad. Neil, kes püsipesa ei sea, on pojad kohe nägijad ja karvased ning jooksevad pea laiali.
Süstemaatika
Selts jaguneb kaheks sugukonnaks:
DJ Falk
Jarle Falk Reiss (sündinud 16. aprillil 1967 Lørenskogis), tuntud kui DJ Falk, on Norra diskor, laulja ja laulukirjutaja. Praegu elab Stokmarknesi väikelinnas Norras.
Ta on Norra üks tuntumaid trance-DJ-sid elektroonilise tantsumuusika alal ning on hinnatud silmapaistvate laseretenduste ja remikside poolest.
Ta on olnud elukutseline DJ alates 1987. aastast ning mänginud diskoteekides, klubides, lavadel ja areenidel Varssavist lõunas kuni Longyearbyenini Spitsbergenis põhjas.
Tema seni kõige suuremat sõud nägi üle 6000 inimese.
Tornio jõgi
thumb|[[Kukkolankoski kärestik Torniol]] Tornio (rootsi Torne älv, soome Tornionjoki, põhjasaami Duortnoseatnu, meänkieli Tornionväylä) on jõgi Põhja-Euroopas Rootsis ja Soomes.
Jõgi algab Rootsist Kiruna vallast Torneträski järvest. Ülemjooksul voolab Tornio valdavalt kakku. Junosuandos jõgi hargneb, suurem osa vett voolab Tärendö jõkke. Pärast Muonio suuet voolab valdavalt lõunasse. Alates Pajala valla lõunapiirist on Tornio Soome ja Rootsi vaheline piirijõgi.
Raúl González Blanco
Raúl González Blanco (tuntud ka kui Raúl; sündinud 27. juunil 1977 Madridis) on endine Hispaania jalgpallur, ründaja.
Tornio jõgi
Jõe suudmes asub Tornio ja Haparanda kaksiklinn.
Raúl González Blanco
Raúl on Hispaania jalgpallikoondise paremuselt teine väravakütt läbi aegade. Ta mängis aastatel 1994–2010 Madridi Realis, kuid juuniorina mängis ka rivaalklubis Madridi Atlético.
Tornio jõgi
Tornio jõgi suubub Põhjalahte.
Molekulmass
Molekulmassi tähis on Mr.
Raúl González Blanco
4. märtsil 2006 täitus Raúlil 400 kohtumist Hispaania La Ligas. Hispaania kõrgliigas osales ta kokku 540 mängus ja lõi ta 228 väravat. Ta on läbi aegade enim liigamänge ja üldse enim mänge Madridi Real särgis pidanud mängija. Ta võitis Realiga kuus korda La Liga (1994–95, 1996–97, 2000–01, 2002–03, 2006–07, 2007–08) ja kolm korda UEFA Meistrite liiga.
Molekulmass
Selleks et leida molekulmass, tuleb liita antud molekuli koostises olevate elementide aatommassid. Näiteks kaltsiumkarbonaadi (CaCO3) molekulmass Mr = 40×1+12×1+16×3 = 100.
Raúl González Blanco
Kuna Raul ei saanud viimastel aastatel piisavalt mänguaega Madridi Realis ning klubi uus treener Jose Mourinho ei tahtnud legendaarset jalgpallurit vahetuspingil hoida, läks Raul Saksamaa Bundesligale esinema Schalke 04 meeskonnas. Seal mängis ta põhikoosseisus ründajana koos Klaas-Jan Huntelaariga.
2006. aastal lõpetas ta koondisekarjääri. Hispaania jalgpallikoondises mängis ta 102 korda ja lõi 44 väravat. Jalgpallurikarjääri lõpetas ta 2015. aastal USA-s New York Cosmoses.
Isiklikku
Raúl on 180 cm pikk.
Tagumaa
Tagumaa ehk Tagama on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pala valda.
Auguste Karoline
thumb|Auguste Karoline Augusta Caroline Friederike Luise, Braunschweig-Wolfenbütteli printsess (vene "Зельмира" ; 3. detsember 1764 – 16. september 1788 Koluvere loss) oli Braunschweig-Wolfenbütteli hertsogi Karl Wilhelm Ferdinandi tütar ja Württembergi kuninga Wilhelm I ema, kes on tuntud oma selgusetu surma tõttu Eestis.
Tema vend Friedrich Wilhelm (hüüdnimega "Must Hertsog") oli Napoleoni vastu peetud Saksamaa Iseseisvussõja rahvuskangelane, kes hukkus enne Waterloo lahingut toimunud Quatre Bras'i lahingus.
Printsessi surm
Printsess Auguste suri 16. septembril 1788. Printsessi traagilisele surmale toob valgust pastori Dahli tütre tunnistus:
Auguste Caroline Friederike Luise abielu Württembergi printsiga
Auguste Caroline Friederike Luisel ja Friedrich Wilhelm Karlil olid lapsed :
Kultuurilooline kajastus
Gert Helbemäe kuuldemäng "Augusta Carolina" sai 1939 Riigi Ringhäälingu konkursil 3. koha. Helbemäe tegi kuuldemängust 1943 neljavaatuselise näidendi "Augusta Carolina".
Hinge Kaljund avaldas 2012 jutustuse "Printsessi mõrv Koluvere lossis."
Hanna Falk
pisi|Hanna Falk (2012) Hanna Falk (sündinud 5. juulil 1989) on Rootsi murdmaasuusataja.
Bengt Samuelsson
Bengt Ingemar Samuelsson (sündinud 21. mail 1934 Halmstadis) on rootsi biokeemik, Nobeli auhinna laureaat.
Hanna Falk
Maailma karikavõistlustel osales Falk esimest korda 21. märtsil 2007 Stockholmis ja sai 1 km sprindi vabasõidus 49. koha. Esimese võidu sai ta 5. detsembril 2009. aasta MK-etapil Düsseldorfis, kui võitis 0,8 km sprindi vabasõidu. Juunioride MM-võistlustel on Falk võitnud kaks hõbemedalit teatesõitudes 2008. ja 2009. aastal.
Maailmakarikavõistlustel
Hanna Falk on osalenud ( <FONT COLOR=Purple>seisuga 13. jaanuar 2018</FONT> ) 96 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud poodiumile 11 korral, neist neli korda kõige kõrgemale astmele.
Bengt Samuelsson
1982. aastal pälvis ta oma prostaglandiinidega seotud avastuste eest Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. Alates 1993. aastast on Samuelsson Nobeli sihtasutuse esimees.
Burka (naiste riideese)
pisi|Afganistani naine pisi|Siidist burka pealaest õlgadeni ulatuv osa pisi|Afgaani naised burkades Burka (urdu keeles بُرقع, pärsia keeles ja araabia keeles برقع ; araabiakeelne hääldus: [ˈbʊrqʊʕ, ˈbʊrqɑʕ]) (Kesk-Aasias tuntud ka kui tšadri või parandžaa) on riideese, mida kannavad naised üleriidena mõnedes traditsioonilistes islamiriikides (nt Afganistanis, Pakistanis, Põhja-Indias), et varjata oma keha kodust väljaspool olles võõraste eest.
Nägu kattev loor (nikaab) on tavaliselt ristkülikukujuline poolläbipaistev riie, mille ülemine serv kinnitatakse pearäti külge nii, et loor ripub alla ja katab naise näo ning seda on võimalik üles keerata, kui naine soovib oma näo paljastada. Teise stiilina on levinud ka variant, kus loor on kinnitatud pearäti külgedele ja katab näo nii, et silmad jäävad nähtavale. Termineid "nikaab" ja "burka" aetakse tihti segamini: nikaab on riie või loor, mis katab ainult nägu, kuid burka katab kogu keha pealaest jalatallani. Burqa on pärsia keelest tulenev arabiseerunud sõna purda (parda), mis tähendab kardinat või loori.
pisi|[[Antoin Sevruguin, "Kaks kaetud naist ja laps". 19. sajandi teine pool, Kadžaaride dünastia. Brooklyni Muuseum]]
Burka islami tekstides
pisi|Alžeeria naine, kes kannab traditsioonilist haïki Paljud moslemid usuvad, et kogutud lood prohvet Muhamedi elust ehk hadith ' id nõuavad avalikes kohtades nii meeste kui ka naiste tagasihoidlikku käitumist ja riietumist. Seda nõuet on islami õpetlased ja kogukonnad aga tõlgendanud mitmel erineval viisil.
Tõlked koraanist väidavad: "Sina, Prohvet! Ütle oma naistele, tütardele ja usklike meeste naistele, et nad lõdvestaks oma loori. Nii on neid hõlpsam eristada (teistest naistest) ja neid ei saa solvata. Jumal on andestaja ja armuline."
–Koraan, Suura 24 (An-Nur), Salm 31}}
Saudi-Araabia veebilehel IslamQA.info seisab Muhammed Salih Al-Munajjidi fatwa ehk islami usujuhi korraldus, mis ütleb:
"Õige vaade, nagu näitavad ka tõendid, on see, et naise nägu on awrah (kehapiirkond, mis peaks võõraste pilkude eest peidetud olema) ja peab olema kaetud. Nägu on kõige ahvatlevam osa naise kehast, sest inimesed vaatavad kõige rohkem nägu ja seetõttu on see suurim awrah."
Fatwa ütleb ka seda, millal on loori kandmine keelatud. Sunnas on mitmeid kirjeid, nagu näiteks:
"Prohvet ütles 'Naisel on keelatud oma nägu looriga katta või burkat kanda ihrami ajal (Füüsilise ja hingelise puhtuse seisund)'."
Ütlus viitab sellele, et kui naistel ei olnud ihrami aeg, siis katsid nad oma näod.
Namus
pisi|James Rattay [[litograafia 1842. aastast, mis näitab pärsia naist Afganistanis, kelle selja taga on burka]] Moslemi maailmas on naiste katmine meeste pilkude eest tihedalt seotud namuse kontseptsiooniga. Namus on eetiline kategooria ja voorus Lähis-Ida moslemite patriarhaalses iseloomus. See on tugevalt soospetsiifiline kategooria või ka perekonnasisesed suhted, mida saab kirjeldada au, tähelepanu, austuse/austamise ja tagasihoidlikkuse mõistetest lähtuvalt. Namuse mõistet tõlgitakse tihti kui "au".
Afganistan
Täielik afgaani chadri katab kandja kogu näo, välja arvatud kitsa ala silmade ümbrusest. Avatuks jäetud osa kaetakse omakorda varjava võrgu või looriga. Enne kui Taliban Afganistanis võimu haaras, kanti chadrit linnades harva. Talibani võimuga kohustati naisi chadrit avalikes kohtades kandma. Praegune afgaani režiim selle kandmist otseselt ei nõua, kuid kohalikud feodaalid Lõuna-Afganistanis sunnivad seda oma piirkonnas siiski tegema. Chadrid Kabuli piirkonnas on tavaliselt helesinised, üleval põhjas Mazār-e Sharīfi piirkonnas valged ja all lõunas Kandahāri piirkonnas pruunid või rohelised. Chadri kandmine ülejäänud Afganistanis on varieeruv ja arvatakse, et see järk-järgult väheneb ka Kabulis. Kuna nendes piirkondades on poliitiline situatsioon väga ebastabiilne, siis naised, kes muidu ei kaldu chadrit kandma, peavad seda oma ohutuse tagamiseks tegema.
India
India muslimi populatsiooni seas on burka kandmine mitmetes piirkondades tavaline, näiteks Vana-Delhis. Nizamuddin Basti ajaloolises naabruskonnas sõltub burka kandmise käsk naise vanusest. Burkat peavad kandma noored naised, kes on vallalised või äsja abiellunud. Pärast seda otsustab abikaasa, kas naine peab burkat edasi kandma või mitte.
Pakistan
Pakistanis kantakse burkat valdavalt Pashtuni territooriumil ja piirialadel nagu FATA, suurel määral ka Khyber Pakhtunkhwa ja Balochistani piirkonnas. Teistes, enamuse riigist moodustavates piirkondades on burka kandmine aja jooksul oluliselt vähenenud. Burkat kantakse pigem lokaalselt ning reisides muudesse regioonidesse enamik naisi burkat ei kanna.
Iisrael
Mõned aastad tagasi hakkas Iisraelis grupp ultraortodoksseid haredi juudi naisi käsitlema burkat kui vagaduse sümbolit. Bruria Kereni eeskujul on hakanud loori kandma umbes 600 juudi naist. Keren väidab, et "järgib tagasihoidlikkuse reegleid selleks, et mehi nende enda käest päästa. Mees, kes näeb naise kehaosi, on seksuaalselt erutatud ja see võib panna ta pattu sooritama. Isegi kui ta ei tee füüsiliselt pattu, siis tema ebapuhtad mõtted on juba ise patt". Kuid ilmselt mõnede abikaasade survel on rabi autoriteedid öelnud, et burka kandmisega on suur oht liialdada. Sel juhul on tulemus hoopis soovitule vastupidine ja see võib viia seksuaalsuse küsimustes raskete rikkumisteni. Burka kandmine oleks siis kui seksuaalne fetiš, mis on sama kergemeelne kui selle liiga vähene kandmine. Ajalehe The Jerusalem Post kohaselt on Knesseti liikmel plaanis esitada parlamenti seaduseelnõu, mis keelaks kogu keha ja nägu katva riietuse kandmise.
Süüria
Süüria eesotsas on Baathi partei, mis tõrjub traditsioonilise hidžaabi kandmist. Süüria kõrgharidusminister teatas, et valitsus keelustab õpilastel, õpetajatel ja personalil oma näo katmise ülikoolides, öeldes, et loorid on vasturääkivuses "riigi sekulaarsete ja akadeemiliste põhimõtetega". Süüria revolutsiooni puhkemisel eelistas Süüria valitsus võtta sihikule üleüldisemad mässulised kui seda on ISIS, sest viimased tapaksid esimesed ja nad ei oleks rahvusvahelise üldsuse poolt tunnustatud. Selle tulemuseks on nikaabi levik Süüria põhja-, kesk- ja idapoolsetel aladel.
Suurbritannia
Burka kandmine tekitab Suurbritannias jätkuvalt debatte. Eelmise valitsuse vanemliige Jack Straw nõudis, et tema valimisringkonna moslemi naised eemaldaksid isikliku kohtumise ajaks nägu katvad loorid. Meediale seletas ta, et see oli palve, mitte nõue ning igal kohtumisel oli tagatud, et ruumis viibis ka naistöötaja. Sellele järgnes meediasõda. Mõned moslemigrupid väitsid, et mõistavad tema muret, teised aga tundsid end kahjustatuna. 2011. aastal läbi viidud uuringus selgub, et 66 protsenti Briti inimestest on avalikes kohtades burka keelustamise poolt. Burkade keelustamise on välistanud aga praegune konservatiiv-liberaalne demokraatide valitsus ja eelmine Tööpartei valitsus.
Prantsusmaa
Burka kandmine on Prantsusmaa avalikes koolides keelustatud juba alates 2004. aastast, kui seda hakati pidama samasuguseks religioosseks sümboliks nagu Kristlikku risti. Reegel oli kohaldus 1905. aastal vastu võetud seadusele, mis keelab õpilastel ja töötajatel kanda nähtavaid religioosseid sümboleid. See seadus on seotud ajaga, mil sekulaarne Prantsusmaa võttis katoliku kirikult kontrolli enamuse koolide üle. Reegel ei kehti erakoolidele ega ka religioossetele koolidele. 22. juunil 2009 teatas Prantsusmaa president Nicolas Sarkozy, et burkad ei ole Prantsusmaal teretulnud ning tõdes: "Me ei saa oma riigis aktsepteerida, et naised on eesriide taga nagu vangid, sotsiaalsest elust ära lõigatud, jäetud ilma igasugusest identiteedist". Prantsusmaa Rahvusassamblee määras ametisse 32 seaduseandjat nii parem- kui ka vasakpoolsetest parteidest ning andis neile kuue kuu pikkuse uurimismissiooni leidmaks võimalusi burka kandmist piirata. 26. jaanuaril 2010 teatas komisjon, et avalike teenuste kättesaadavus ja ühistransport peaks burka kandjatele olema keelatud. 13. juulil 2010 kiitis Assamblee suure enamusega heaks seaduseelnõu, mille kohaselt on burkad ja nikaabid avalikes kohtades keelatud. 14. septembril 2010 kiitis seaduseelnõu heaks ka Prantsusmaa Senat ja seadus jõustus 11. aprillil 2011.. Keeldu kutsutakse ametlikult seaduseks, mis keelab avalikes kohtades oma näo varjamise. See ei viita otseselt islamile ega ka looridele. Ametnikud ütlevad, et tegemist ei ole diskrimineeriva seadusega, sest see hõlmab kõiki, mitte ainult moslemeid. Keelust välja jääb ka hulk erandeid, sealhulgas mootorratta kiivrid ning tervislikel põhjustel, suusatamisel ja karnevalidel kantavad maskid. Aastal 2014 rahuldas Euroopa Inimõiguste Kohus Prantsusmaa burka keelu ning nõustus Prantsusmaa valitsusega, et seadus põhineb "teatud kooselamise ideel".
Belgia
29. aprillil 2010 kiitis Belgia parlamendi alamkoda heaks seaduseelnõu, millega keelustatakse igasugune riietus, mis varjab selle kandja identiteeti avalikes kohtades nagu pargid ja tänavad. Ettepanek võeti üksmeelselt vastu ning kiideti heaks ka Senatis. BBC News hinnangul kannab Belgia poole miljoni muslimi hulgast sellist loori vaid umbes 30 naist. Burka kandmise keeld jõustus Belgias 2011. aasta juulis.
Itaalia
Itaalias võeti 1975. aastal vastu terrorismivastane seadus, mille kohaselt on keelatud kanda igasugust inimese nägu peitvat riietust. 2010. aasta mais sai üks Tuneesia päritolu naine selle seaduse rikkumise eest 500 eurot trahvi.
Holland
27. jaanuaril 2012 võeti Hollandis vastu seadus, mis keelab inimese identiteeti peitva riietuse kandmise. Burka kandmisel avalikes kohtades saadavad trahvid ulatuvad kuni 380 euroni. 2012. aasta oktoobris seadust aga leevendati ning burka kandmine keelustati kogu avaliku ruumi asemel ainult ühistranspordis ning tervishoiu-, haridus- ja valitsusasutustes. 22. mail 2015 keelas Hollandi valitsus burka kandmise avalikes kohtades. Avalikud kohad hõlmavad ühistransporti, haridusasutusi, avalikke tervishoiuasutusi ja valitsusasutusi. Kohtusaalis ei või kanda burkat ega nikaabi. Muudes avalikes kohtades on katmine lubatud, kuid politseiametnikud võivad paluda inimesel nägu paljastada isiku tuvastamise eesmärgil. Näo katmine on lubatud karnevalide ja muude pidustuste ajal ning kui see on vajalik sportimiseks või tööülesannete täitmiseks.
Austraalia
2010. aastal taotles Austraalia liberaalne senaator Cory Bernard burkade keelustamist Austraalias, väites, et see on "mitte austraaliapärane". Keeld ei läinud riiklikul tasandi läbi, kuid debatid burka üle jätkuvad. 2011. aastal saadeti kuueks kuuks vangi Carnita Matthews, kes süüdistas politseiametnikku selles, et viimane sundis teda vastu tahtmist nikaabi eemaldama. Uudisteallikad nimetasid tema nikaabi algselt ekslikult burkaks. Politsei pidas naise kinni juhuslikuks joobe tuvastamise testiks ning trahvis teda lubade rikkumise eest. Matthews esitas väidetavalt politseijaoskonnas juhtunu kohta kirjaliku kaebuse, kandes samal ajal nikaabi, naine aga ise seda ei tunnista. Kohtunik Clive Jeffers lükkas süüdistuse 2011. aasta juunis ümber, viidates allkirja erinevustele juhiloal ja kaebusel ning naine mõisteti õigeks. 4. juulil 2011 sai Uus-Lõuna-Wales esimeseks Austraalia osariigiks, kus kehtestati seadus, mis lubab politseil nõuda burkade (ja muu varustuse, näiteks mootorratturikiivri) eemaldamist isiku tuvastamiseks. 2014. aasta oktoobris otsustasid Canberra Parlamendi spiiker ja senati president, et naissoost külastajad, kelle nägu on kaetud, peavad istuma avalikus galeriis teistest klaasidega eraldatud alades, mis tavaliselt on mõeldud koolilastele. See oli vastus poliitaktivistide grupi häirivale planeeritud tegevusele. Austraalia peaminister Tony Abbott teatas, et on sellise keelu vastu ning otsus vaadati ümber. Uute korralduste järgi peavad kõik parlamenti sisenevad külastajad ajutiselt kõik varjavad katted eemaldama.
Sääritsa
Sääritsa on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Carl von Linné
Carl von Linné (ladina keeles Carolus Linnaeus; 23. mai 1707 Råshult, Kronobergi lään – 10. jaanuar 1778 Uppsala) oli rootsi loodusteadlane ja arst, nüüdisaegse elusorganismide süstemaatika ja taksonoomia rajaja.
Sääritsa
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pala valda.
Carl von Linné
Nimi
Teadlast nimetatakse mitmeti: Carl Linnaeus, Carolus Linnaeus, Carl von Linné, Carl Linné ja Karl Linné. Ise kasutas ta oma töödes alati varianti Carolus Linnaeus.
Ta kirjutas enamiku oma teadustööd ladina keeles, kuid piisavalt kirjutas ka rootsi keeles, olles näiteks üks esimesi, kes tarvitas rootsi keeles sõna "bioloogia".
Sel ajal rootslastel üldjuhul polnud perekonnanimesid. Inimesi kutsuti ees- ja isanime järgi. Näiteks Carli vanaisa oli Ingemar Bengtsson (Bengti poeg). Tema isa oli Nils Ingemarsson (Ingemari poeg).
Perekonnanime läks vaja ainult ülikooli immatrikuleerimisel. Kellel seda polnud, võis selle võtta üsna suvaliselt, kuid akadeemilises maailmas eelistati ladinakeelseid nimesid. Kui Nils Ingemarsson astus Lundi ülikooli, valis ta nimeks Linnaeus pere omanduses oleva Linnegårdi talu järgi ("linn" on arhailine vorm sõnast "lind", mis tähendab rootsi keeles pärna). Niisiis oli nii isa kui poja kodanikunimi Linnaeus.
Aastal 1757 tõsteti Carl aadliseisusse. 1761 lühendas ta oma nime Linnéks ja lisas sellele "von" aadliseisuse tähistamiseks. Sellepärast ei ole kohane nimetada teda Carl (von) Linnéks, kui juttu on ajast enne aadlikuks saamist.
Londonis asuv Londoni Linné Ühing, Linnean Society of London, annab välja ajakirja The Linnean, medalit Linnean Medal jne.
Elulugu
pisi|Systema Naturæ 1758. aasta väljaande tiitelleht Aastal 1735 ilmus Hollandis tema teose "Systema Naturae" esimene trükk, mis pani aluse nüüdisaegsele elusorganismide süstemaatikale ja taksonoomiale. Esimeses trükis oli raamatul vaid 11 lehekülge. 1758. aastal ilmunud 10. trükis oli kirjeldatud juba umbes 4400 loomaliiki ja 7700 taimeliiki. Seal olid varasemad paljusõnalised nimetused asendatud kahesõnaliste, binaarsete liiginimetustega. Tema kirjeldatud liigid on tähistatud lühendiga L..
Linné oli esimene, kes kirjeldas inimest kui liiki. Inimese kui Homo sapiensi pani ta oma süsteemi esikloomaliste alla. Inimese kirjeldamisega samal viisil, nagu kirjeldatakse loomi ja taimi, aitas ta kaasa inimese päritolu väljaselgitamisele tulevikus.
1741. aastal omandas ta Uppsala ülikoolis doktorikraadi meditsiinis.
Ta pööras ümber Anders Celsiuse kasutusele võetud termomeetriskaala, mis omandas sellega tänapäeval kasutatava kuju.
Linné oli Rootsi Teaduste Akadeemia esimene president ning kuninga ihuarst.
26. juunil 1739 abiellus ta Sara Elisabeth Moræaga. Sellest abielust sündis kaks poega ja viis tütart, kellest täiskasvanuks sai üks poeg ja neli tütart. Tema poeg Carl Linné noorem sai samuti botaanikuks ja kõrgkooli õppejõuks, aga ta suri lastetuna ja sellepärast on Linné sugu meesliinis välja surnud.
===Linnaeuse kirjeldatud roomajate loetelu ===
Tunnustus
Carl von Linné valiti 1769. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks.
Mälestuse jäädvustamine
Linnéd on kujutatud arvukatel Rootsi postmarkidel ja rahatähtedel. 1986 anti välja uus 100-kroonine rahatäht, millel on Linné portree, tema joonistus tolmlevatest taimedest, Linné aia vaade ja tema kirja pandud lause, mida tihti on nimetatud Linné deviisiks: "Omnia mirari etiam tritissima", mis tähendab 'leia imesid kõiges, isegi kõige tavalisemates asjades'.
FIFA aasta jalgpallur
FIFA aasta jalgpallur oli rahvusvahelise jalgpalliliidu FIFA aunimetus, mida anti aastatel 1991–2009 maailma parimale meesjalgpallurile ja 2001–2015 parimale naisjalgpallurile.
Meeste seas olid kõige edukamad brasiillane Ronaldo ja prantslane Zinédine Zidane, kes pälvisid aunimetuse kolm korda. Naiste seas said selle aunimetuse brasiillanna Marta viis ja sakslanna Birgit Prinz kolm korda.
2010. aastal ühendati FIFA aasta jalgpalluri ja Euroopa aasta jalgpalluri aunimetus ning edaspidi sai maailma parim meesjalgpallur auhinna "FIFA Ballon d'Or". Alates 2016. aastast, mil aunimetused taas lahutati, saab parim meesjalgpallur aunimetuse "FIFA parim meesmängija" ja parim naisjalgpallur aunimetuse "FIFA parim naismängija".
Reamees Ryani päästmine
"Reamees Ryani päästmine" (inglise keeles "Saving Private Ryan") on Oscariga pärjatud 1998. aasta sõjafilm, mille lavastas Steven Spielberg. Filmi tegevus areneb Normandia dessantoperatsiooni esimestel päevadel. Ühest perest pärinevast neljast vennast hukkub kolm. Ameerika sõjaväe ülemjuhatus otsustab ainukese ellujäänud venna Ryani tuua koju. Ainuke häda on selles, et Ryani asukoht pole täpselt teada. Teada on vaid see, et ta kuulub 101 õhudessantdiivisi, mis sooritas dessandi Caeni linna juures. Ryanit saadetakse päästma rühm sõdureid.
Filmi muusika kirjutas John Williams.
Nuhkloom
Nuhkloom (rootsi keeles Rådd-djuret, soome Hosuli) on soomerootsi lastekirjaniku Tove Janssoni muumilugude tegelane.
Nuhkloom on Muumipapa lapsepõlvesõber. Nuhklooma, Muumipapa, Sekeldaja ja Fredriksoni ühistest seiklustest räägib teos "Muumipapa memuaarid". Ta on Fredriksoni vennapoeg ja Snifi isa. Nuhkloom elab kohvipurgis ja kogub nööpe.
Fredrikson
Fredrikson (rootsi keeles Fredriksson) on soomerootsi lastekirjaniku Tove Janssoni muumilugude tegelane.
Fredrikson on Muumipapa sõber, keda viimane oma memuaarides kirjeldab. Ta ehitab laeva, mis kannab nime "Mereorgesster". Selle laevaga võtavad Fredrikson, Muumipapa, Sekeldaja, ja Nuhkloom seiklusi ette. Laevaga saab sõita nii vee peal, vee all kui õhus ja selle kapten on Fredrikson ise.
Fredrikson vastandub Muumipapale selles mõttes, et ta armastab keerulisi seadmeid projekteerida ja ehitada, ent Muumipapale on selline tegevus vastumeelne ja käib üle võimete. See-eest on Fredrikson õigekirjas nõrk, mida näitab tema laeva nimigi.
Piltidel kujutatakse Fredriksoni vuntside ja suurte kõrvadega.
Erinevalt Muumipapast, Sekeldajast ja Nuhkloomast pole Fredriksonil järglasi; tal pole ka muud peret.
Margus Tsahkna
Margus Tsahkna (sündinud 13. aprillil 1977 Tartus) on Eesti poliitik, välisminister Kaja Kallase kolmandas valitsuses.
Ta on olnud Riigikogu liige ja erakonna Eesti 200 juhatuse liige.
Haridus
Margus Tsahkna on lõpetanud 1995. aastal Tartu 7. Keskkooli. Ta on õppinud Tartu Ülikooli usu- ja õigusteaduskonnas 1996–2002 (lõpetamata) ja Toronto Ülikoolis rahvusvahelise õiguse erialal 1999–2000 (lõpetamata).
Poliitiline tegevus
Aastatel 2007–2010 oli ta Isamaa ja Res Publica Liidu peasekretär. 2010 kandideeris Tsahkna IRL-i aseesimeheks. 10. märtsil 2010 kinnitas IRL-i eestseisus Tsahkna taas erakonna poliitikasekretäriks.
Tsahkna oli Tartu Linnavolikogu Isamaaliidu fraktsiooni nõunik aastatel 2002–2003, Riigikogu Isamaaliidu fraktsiooni info- ja pressinõunik 2003–2006 ning Tartu Linnavolikogu liige 2003–2007.
Ta oli Tõnis Lukase asendusliikmena XI Riigikogu liige, Riigikogu valimistel 2007. aasta kandideeris Tsahkna Tartu linnas, kus kogus IRLi nimekirjas kolmandana 786 häält.
Riigikogu liikmena toetas Tsahkna müügimaksu kaotamist ja IRL-i plaani kehtestada ema- ja lesepension.
2011. aastal valiti Tsahkna XII Riigikogu liikmeks ning ta oli riigikogu sotsiaalkomisjoni esimees.
Ta oli alates 23. novembrist 2016 kuni juunini 2017 Eesti kaitseminister Jüri Ratase esimeses valitsuses ja Eesti sotsiaalkaitseminister Taavi Rõivase teises valitsuses.
Alates 6. juunist 2015 kuni 13. maini 2017 oli ta Isamaa ja Res Publica Liidu esimees. 26. juunil 2017 teatas ta, et lahkub erakonnast. Alates novembrist 2018 on ta Eesti 200 liige.
Tegevus ühingutes
Tsahkna on SA Keskkonnainvesteeringute Keskus nõukogu liige, MTÜ Tartu Kristlik Noortekodu juhatuse liige, Kindral Johan Laidoneri Seltsi, Eesti NATO Ühingu ja üliõpilaskorporatsioon Sakala liige. Ta laulab ka korp! Sakala Meeskooris.
Isiklikku
Margus Tsahkna on abielus Anna-Greta Tsahknaga. Peres kasvab neli last, kelleks on 2005. aastal sündinud tütar Margaret, 2007. aastal sündinud poeg Artur, 2018. aastal sündinud poeg Franz. ja 2020. aastal sündinud poeg Lars.
Pärast keskkooli tegeles Tsahkna paar aastat ema talus Tartu lähedal õlleodra kasvatamisega enam kui 70 hektaril. Hiljem spetsialiseerus talu maasikakasvatusele. "Senimaani proovin aastas paar päeva Tartu turul maasikaid müüa, kuna turul saab tegelikult üsna hea pildi, mis ühiskonnas toimub," on Tsahkna öelnud.
2009. aastal osales Tsahkna saates "Laulud tähtedega", kus sai koos Birgit Õigemeelega duetti lauldes teise koha. Tsahkna ja Õigemeel asutasid Tähelapse fondi. Koos osalesid nad ka Tartu Kristliku Noortekodu jõulukontsert-jumalateenistusel Tartu Peetri kirikus 15. detsembril 2008 ja sõbrapäeva heategevuskontserdil Tartus Vanemuise kontserdimajas 2011. aastal.
Margus Tsahkna on luterlane ja kuulub Tartu Ülikooli-Jaani kogudusse.
Sassukvere
Sassukvere on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pala valda.
Aakre kolhoos
Kolhoosi pindala oli 1976. aastal 5010 ha (1. novembril 4885 ha). Kollektiivselt kasutatavat põllumajanduslikku maad oli 3140 ha (1. novembril 3111 ha), sealhulgas haritavat maad 2430 ha (1. novembril 2462 ha).
Töötajaid oli 1976. aastal 220.
Praeguseks on enamik kolhoosi varasid erastatud.
Saultain
Saultain on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Marly kantonis.
2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused olid 22. maailmameistrivõistlused jalgpallis, mis toimusid 20. novembrist kuni 18. detsembrini 2022 Kataris. Algselt pidid maailmameistrivõistlused Kataris toimuma suvel, kuid need otsustati tõsta aasta lõppu suvel Kataris valitseva kuumuse tõttu. Niisuguse otsuse tegi Rahvusvaheline Jalgpalliliit FIFA 19. märtsil 2015 Zürichis.
Maailmameistriks tuli Argentina jalgpallikoondis.
Ranna
Ranna on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pala valda.
Külas asub Tuhandeaastane tamm.
pisi|tühi|[[Tuhandeaastane tamm Ranna külas]]
Sør-Varangeri vald
Sør-Varanger (põhjasaami Mátta-Várjjat ja kveeni Etelä-Varang) on vald Norras Troms og Finnmargi maakonnas.
Valla asulad on Kirkenes, Hesseng, Sandnes, Bjørnevatn, Jarfjord, Svanvik, Skogfoss, Vaggetem, Neiden, Bugøyfjord ja Bugøynes. Valla halduskeskus on Kirkenes.
Sør-Varanger on Norra kirdepoolseim vald. See piirneb idas Venemaa ja läänes Soomega. Norra valdadest piirneb Sør-Varanger Unjárga vallaga läänes ning üle Varangeri fjordi Vadsø ja Vardø vallaga põhjas.
2019. aastani kuulus vald Finnmargi maakonda.
Fjordid
Varangerfjorden, Bøkfjorden, Langfjorden, Jarfjorden, Munkefjorden, Neidenfjorden, Kjøfjorden, Korsfjorden, Bugøyfjorden
Saared
Skogerøya, Reinøya, Holmengrå, Bugøya, Prestøya, Revøya, Kjøøya, Kjelmøya
Raatvere
Raatvere on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pala valda.
Külas on Veskimetsa talumuuseum.
Küla kohal oli muistne Raatvere asulakoht, kus on säilinud ka Raatvere maa-alune kalmistu.
1896. aasta suveolümpiamängud
thumb 1896. aasta suveolümpiamängud olid esimesed kaasaegsed olümpiamängud. Need toimusid Ateenas 6.–15. aprillini (tollal Kreekas kehtinud Juliuse kalendri järgi 25. märtsist 3. aprillini).
Eellugu
thumb|right|[[Pierre de Coubertin]] 23. juunil 1894 toimus Sorbonne'is Pariisis ROK-i esimene olümpiakongress, mille korraldas Pierre de Coubertin selleks, et teatada oma ettepanekust kutsuda ellu olümpiamängud. Idee korraldada taolisi mänge polnud uus, sest kogu 19. sajandi jooksul olid mitmes Euroopa riigis toimunud kohalikud spordiüritused antiikolümpiamängude eeskujul. Coubertin tegi siiski esimesena ettepaneku hakata korraldada regulaarseid rahvusvahelisi seda laadi mänge, mis hõlmavad mitut spordiala.
Coubertin soovis korraldada olümpiamängud 1900. aastal Pariisis, et ühendada need samal ajal toimuva 1900. aasta Pariisi maailmanäitusega. Uudis olümpiamängude taaselustamisest jõudis ajakirjanduse huviorbiiti ja leidis laia kajastamist. Otsustati, et kuus aastat kestev ootamine võib huvi mängude vastu vähendada, ja kongressi liikmed otsustasid pidada I kaasaegsed olümpiamängud 1896. aastal Ateenas. Algselt oli esimeste mängude korraldajana arvestatud Londoniga. Siiski Coubertini sõber kreeka luuletaja, literaat ja tõlk Demetrius Vikelas, kes oli kongressile kutsutud ettekandega antiikolümpiamängude traditsioonidest rääkima, tegi ootamatult ettepaneku korraldada esimesed mängud Ateenas, mis sümboliseeriks iidseid mänge Vana-Kreekas. Kongress kinnitas selle ettepaneku ja Vikelas ise valiti ROK-i esimeseks presidendiks, sest ROK-i tollase eeskirja kohaselt tohtis selle koha saada ainult olümpiamänge korraldava riigi esindaja.
thumb|center|500px|ROK-i liikmed (vasakult paremale): 1. [[Willibald Gebhardt (Saksamaa) 2. Parun Pierre de Coubertin (Prantsusmaa) 3. Nõunik Jiří Guth (Tšehhi) 4. Demetrius Vikelas (Kreeka) 5. Ferenc Kemény (Ungari) 6. Aleksei Butovski (Venemaa) 7. Kindral Viktor Balck (Rootsi) (Ateena, 10. аprillil 1896)]]
Osalejad
Olümpial osalesid 14 riigi (Austraalia, Austria, Bulgaaria, Itaalia, Kreeka, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Suurbritannia, Šveitsi, Taani, Tšiili, Ungari ja USA) sportlased. Sportlaste arv kõigub eri allikates 219 ja 311 vahel. Tiit Kuninga ja Kalle Voolaiu raamat "Ateena 1896" pakub 262 osalejat. Eriti ebaselge on Kreeka laskurite ja võimlejate arv. Naised ei võistelnud.
Suurim võistkond oli Kreekal, oletatavalt 186 võistlejat. Ühe sportlasega osalesid Austraalia, Bulgaaria ja Rootsi. Tšiili, Venemaa ja 4 Itaalia sportlast küll registreerusid ja mõni mitmelgi alal, tšiillane koguni 9 alal, kuid ükski neist ei võistelnud.
Eestlane Hermann Lerchenbaum oli tulnud olümpiale osalema sõudmises sõjalaevade päästepaadil USA eest, kuid sõuderegatt jäi tormi tõttu ära. Eestlane pidi piirduma kaasaelamisega kergejõustikuvõistlusele.
Majutuse pidid võistlejad endale ise otsima.
Võistlusalad
Võisteldi 9 spordialal (kergejõustik, klassikaline maadlus, laskmine, jalgrattasport, tennis, tõstmine, ujumine, vehklemine, riistvõimlemine). Võistlusalasid oli 43.
Omapärane võistlusala oli 100 m vabaujumine sõjalaevade madrustele. Registreerus 14 võistlejat, kuid ainult 3 neist julges hüpata külma vette. Võitja aeg 2.20,4 oli enam kui tagasihoidlik. 12 tunni jalgrattasõit. Võitja Adolf Schmal läbis 295,300 km.
Tseremooniad ja korraldus
Olümpiamängud avas Kreeka kuningas Geórgios I. Tema autasustas ka kõiki võitjaid.
Olümpiamängude peaareen oli Panathinaikó staadion.
Esikohta autasustati hõbemedali, diplomi ja Olümpiast lõigatud õlipuuoksaga, teist kohta pronksmedali ja diplomiga, kolmandat kohta diplomiga. Erandina anti maratonijooksus kolmandana lõpetanud ungarlasele Gyula Kellnerile ka pronksmedal. Olümpiamedalid kavandas prantsuse skulptor Jules Chaplain.
Olümpiahümni helilooja oli Spýros Samáras (1863–1917), sõnade autor Kostís Palamás (1859–1943). Olümpiakoor oli 300-liikmeline ühendkoor.
Esimesed ja mitmekordsed olümpiavõitjad
Esimene olümpiavõitja oli James Connolly, USA kolmikhüppaja (6. aprill).<BR> Esimene kahekordne olümpiavõitja oli Robert Garrett, USA kolmikhüppaja ja kuulitõukaja (7. aprill).<BR> Esimene kolmekordne olümpiavõitja oli Paul Masson, Prantsusmaa jalgrattur, trekisõitja (11. aprill).<BR> Ainus neljakordne olümpiavõitja oli Carl Schuhmann, Saksamaa võimleja ja maadleja.
Medaliriigid
Esikoht sai hõbemedali, diplomi ja Olümpiast lõigatud oliivioksa, teine koht sai pronksmedali, diplomi ja loorberioksa ning kolmas koht diplomi.
Postmargid
Ateena olümpiamängude puhul tulid käibele ka olümpiateemalised postmargid. Vendade Demetrios ja Ioannis Sakoraphose eestvõttel trükiti Pariisis sari 12 olümpiamargist, mille oli kavandanud 5-liikmeline kunstnikerühm professor Gilliéroni juhtimisel.
Sebourg
Sebourg on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Marly kantonis.
Tallinna vanalinn
pisi|Vaade Tallinna vanalinnale [[Patkuli vaateplatvormilt]] Tallinna vanalinn on Tallinna vanim linnaosa. pisi|Tallinna vanalinn päikesetõusu ajal
Matthias Diether
Matthias Diether (sündinud 2. detsembril 1974 Berliinis) on saksa kokk.
Diether oli 2016. aasta 15. jaanuarist kuni 2018. aasta kevadeni Muhu saarel Pädaste mõisa restorani Alexander ja Tallinnas Alexander Chef's Table'i peakokk. Augustis 2018 avas ta Tallinnas Noblessneri sadamas restorani 180 Degrees by Matthias Diether.
Tallinna vanalinn
Tallinna vanalinn on 1997. aastast UNESCO maailmapärandi nimistus.
Matthias Diether
Ta on olnud kolm aastat Dubai gurmeerestoranide Ritz Carlton, Emirates Palace ja Shangri-La ning kaks aastat Iirimaa restorani Turnberry Resort peakokk. 2010. aastal avas ta oma signatuuriga first floor restorani Berliinis. Dietheri restoranid on kaheksa korda saanud Michelini tärni. Diether töötab ka Pädaste mõisale kuuluvas Tallinna restoranis Neh.
Tallinna vanalinn
Tallinna vanalinna erilisus seisneb eelkõige tänini püsinud keskaegses miljöös ja struktuuris, mis on teistest Põhja-Euroopa pealinnadest kadunud. Tallinna vanalinnas on säilinud peaaegu tervenisti 11.–15. sajandil välja kujunenud tänavavõrk ja kruntide piirid. Rohkesti on esialgseis mõõtmeis alles ka 14. ja 15. sajandil püstitatud hooneid. Keskaegsel põhikujul on säilinud kõik olulisemad esindus- ja sakraalhooned ning palju linnakodanike ja kaupmeeste elumaju koos aitade ja ladudega. Võib öelda, et Tallinn kujutab endast Euroopa ühte paremini tervikuna säilinud keskaegset linna, olles Eesti arhitektuuri tõeline pärl.
Matthias Diether
Diether alustas kokakarjääri 1995. aastal Saksamaa restoranides. Tema arvates on nüüdisaja restoranides kõige tähtsam tooraine, mitte teeninduslik väljanägemine.
Tallinna vanalinn
Kujunemislugu
Põhja-Eesti rannikule tekkis asustus umbes 10. sajandi lõpul, mil eestlased rajasid sadama kasutuselevõtmisel Toompea künkale linnuse. Vene kroonikates on seda linnust nimetatud Kolõvaniks, Henriku Liivimaa kroonikas Lyndaniseks.
Linnus asus mereäärsel kõrgemal osal. Linnuse ja sadama vahele tekkis turg ja linn, mis paiknesid tänase Raekoja platsi lähikonnas. Linna juurde tekkis arvatavasti ka kabel, mille oletatav asukoht oli praeguse Pühavaimu kiriku alal.
Matthias Diether
Isiklikku
Diether veetis lapsepõlve Lõuna-Saksamaal. Kokakunsti tutvustas talle ema ning Dietheri sõnul oli selles oma osa ka isa kokkamisoskustel.
Tallinna vanalinn
Kujunemislugu
Kuna eestlased ei tundnud lubjapõletamist, olid nimetatud ehitised kõik puidust ega ole enamasti säilinud.
11.–12. sajandil tekkisid linnatuumikust põhja poole sadama lähedusse Skandinaavia ja vene kaupmeeste asulad. Skandinaavia kaupmeeste asula paiknes praeguse Oleviste kiriku asukohas, vene kaupmeeste asula sellest ida pool. Mere veetase oli tollal umbes 3 meetrit praegusest kõrgem, ulatudes praeguse vanalinna kirdeosas peaaegu selle müüride alla. Seega rajati vene kaupmeeste asula peaaegu merekaldale.
Tallinna vanim sadam asus praegusel Aia tänaval paikneva Kalevi ujula kohal, keskaegse Väikese Rannavärava ees.
Selle muistse linna vallutasid 1219. aastal taani ristisõdalased, kes rajasid Toompeale eestlaste linnuse asemele oma linnuse. Lääne-Euroopast pärit vallutajad tõid Eestisse ka lubjapõletamiskunsti, mille tõttu hakati järjest rohkem püstitama kiviehitisi. pisi|Tallinna vanalinn Tallinna vanalinn koosneb neljast osast, mis on täitnud eri otstarvet ning on seetõttu ka erineva arhitektuuriga. Need osad on:
Taani riigi koosseisus
Aastail 1238–1346 kuulus Tallinn Taani kuningale ja sai linnaõigused Lübecki koodeksi näol 1248. aastal.
Ojamaalt Tallinna ümber asunud 200 saksa kaupmeest said krundid nähtavasti Vene, Viru, Vanaturu, Kuninga ja Rataskaevu tänava ümbrusse. Nad rajasid saksa kaubahoovi koos Niguliste kirikuga ja nn. Alumise turu (hilisem Vana turg). Tekkisid Oleviste kirikukihelkond ja Niguliste kirikukihelkonda hõlmav kindlustatud tuumik. Neist väljapoole jäid Skandinaavia ja vene kaubahoov kirikutega, Ventseli kabel ning Püha Johannese hospidal.
Oleviste kirikukihelkonda kuulusid asukoha järgi järgmise kinnisvara omanikud: Apteegi tänava paaritud hooned – Raekoja platsi põhjakülg – Mündi tänav – Kinga tänav – Nunne tänav – Lai tänav – Tolli tänav – Suure Rannaväravani – Pikk tänav – Suurgildi hooneni – Olevimägi – Vene tänav kuni Vene tänava Dominiiklaste kloostrini.
13. sajandil rajati linna ka kaks kloostrit: dominiiklaste Püha Katariina klooster ja naistsistertslaste Mihkli klooster. Linna ehitustegevus elavnes, linn laienes, järjest rohkem ehitati peale puidust ka kivist ehitisi, seda nii ühiskondlike hoonete kui ka elamute näol. Sel ajal kujunes välja püsiv kvartalite ja kinnistute struktuur, mis on peaaegu samal kujul valitsev tänapäevalgi. Aastaiks 1310–1320 oli Tallinna all-linn kujunenud välja nüüdse vanalinna piires, ulatudes põhja pool tänase Tolli tänavani ja Harju värava ees asetsenud vallikraaviga lõunaküljes; loode-kagu pool piirnes linna hoonestus Tsistertslaste ordu ja Jutlustajate Vendade Ordu (dominiiklaste kloostri kruntidega.
Pärast Jüriöö ülestõusu 1346. aastal läks Eesti Liivi ordu ülemvõimu alla, kus ta püsis kuni Liivi sõjani 1561. Tallinn püsis sel perioodil juriidiliselt suhteliselt iseseisva hansalinnana.
Tallinn hansalinnana
13. sajandil astus Tallinn Saksa kaubalinnade liitu ja Läänemere kaubalinnade Hansa liitu. Tallinn ongi eelkõige tuntud kui hansalinn.
Praeguse vanalinnana tuntud piirid sai Tallinn 14. sajandi keskel, kui ühtse piirdega ühendati nn raelinn, mis hõlmas Raekoja platsi ja Niguliste kiriku ümbruse, ning nn gildilinn, mis hõlmas Oleviste kiriku ja Dominiiklaste kloostri ümbruse.
Kaitseehitised
pisi|Sauna- ja Kuldjala torn [[Tallinna linnamüüris]] Tallinn kuulus hansalinnade liitu ja tal oli mõjuvõimas roll Läänemere ääres. Majandusliku hiilgusega kaasnes linna kindlustamise vajadus. Samal ajal avanesid ka viljakad tingimused arhitektuuri- ja kunstiväärtuste loomiseks.
Võimsate kaitseehitiste (muldkatsid ning linnamüür koos bastionide ja väravate süsteemiga) tõttu pole Tallinna kordagi sõjalise jõuga vallutatud ning vanalinnas ei ole olulisi sõjapurustusi. Et hooned ehitati valdavalt kivist, on linna säästnud ka tulekahjud. Samuti ei ole linnas massilisi uusehitisi, mis vana varju jätaks ja kõrvale tõrjuks.
Alles on üle poole keskaegsest linnamüürist (koos tornidega) ja 16.–19. sajandil rajatud muldkindlustustest. Pea neli viiendikku vanalinna hoonetest pärineb suuremal või vähemal määral keskajast. Säilinud on ligi 70% keskaegse linna hoonestusmüüridest. Palju hooneid on säilinud keskaegses ruumijaotuses ja väliskujus. ja vahi- ning kaitsetornid
ja Tallinna bastionid
Alam-Sileesia vojevoodkond
Vojevoodkond loodi omavalitsusreformi käigus 1. jaanuaril 1999 endistest Wrocławi, Legnica, Wałbrzychi ja Jelenia Góra vojevoodkonnast.
Vojevoodkonnale on nimi pandud ajaloolise piirkonna Alam-Sileesia (Dolny Śląsk) järgi.
Tallinna vanalinn
Tallinna all-linn
Tallinna all-linn paiknes keskajal Toompea ja sadama vahelisel alal ning kujutas endast linna põhiosa, kus valitses Lübecki õigus. Linna valitses Tallinna raad. All-linna keskus oli Raekoja plats. Raekoja platsi dominant on selle lõunaküljel asetsev keskaegne Raekoda, platsil paiknesid veel Vaekoda, Raevangla, Raeapteek ja elamud.
Alam-Sileesia vojevoodkond
Suurem osa piirkonnast kuulus 1870–1945 Saksamaale.
Tallinna vanalinn
Vaatamisväärsused
Tallinna vanalinna eriline väärtus seisneb eelkõige tänini püsinud keskaegses miljöös ja struktuuris, mis on teistest Euroopa pealinnadest kadunud. Tallinna vanalinnas on peaaegu tervikuna säilinud 11.–15. sajandil välja kujunenud tänavavõrk ja kruntide piirid ning palju 14. ja 15. sajandil püstitatud ja esialgseis gabariitides säilinud hooneid. Keskaegsel põhikujul on säilinud kõik olulisemad tollal püstitatud esindus- ja sakraalhooned (Raekoda koos Raekoja platsiga ja Toompea nõlval paiknev ordulinnus), aga ka rohkesti linnakodanike ja kaupmeeste elumaju.
Norodom Sihanouk
Norodom Sihanouk Varman (khmeeri keeles នរោត្តម សីហនុ, tiitliga Preah Bat Samdech Preah; 31. oktoober 1922 Phnom Penh – 15. oktoober 2012 Peking) oli Kambodža kuningas.
Tallinna vanalinn
Vanalinn ja II maailmasõda
Teise maailmasõja ajal kannatas Tallinna vanalinn suurimaid purustusi 1944. aasta märtsipommitamise tulemusel, kui hävis 10% vanalinna hoonetest. Hävinesid Harju tänava Toompea-külgsed paaritute numbritega hooned jne.
Norodom Sihanouk
Ta oli kuningas aastatel 1941–1955 ja 24. septembrist 1993 kuni 7. oktoobrini 2004, peaminister 1955–1960 (vaheaegadega) ja riigipea 1960–1970 ning 1975–1976, prints (riigipea enne kuningaameti taastamist) 1991–1993.
Tallinna vanalinn
Tallinna vanalinn muinsuskaitsealana
Tallinna vanalinna, I–II aastatuhande muinsuskaitseala on tunnistatud kultuurimälestiseks nr. 2589
Norodom Sihanouk
Tema vanemad olid kuningas Norodom Suramarit ja kuninganna Sisowath Kossamak.
Tallinna vanalinn
Tallinna vanalinn muinsuskaitsealana
2002. aasta 15. jaanuaril esitas Kultuuriministeerium Eesti Vabariigi Valitsusele seaduseelnõu "Tallinna vanalinna muinsuskaitseala põhimääruse, piiri ja kaitsevööndi alade kinnitamiseks". Seaduseelnõu kohaselt piiritleti Tallinna vanalinna kaitsevöönd, mis piirneb Tallinna lahega, Ranna teega (Tallinna piirist alates), Merivälja teega, Pirita teega, Narva maanteega kuni lõikumiseni Rävala puiestee pikendusega, Rävala puiestee ja selle pikendusega Suur-Ameerika tänavani, Suur-Ameerika tänavaga, Endla tänavaga lõikumiseni raudteega, raudteega kuni lõikumiseni Volta tänava pikendusega, Volta tänavaga koos pikendusega raudteest, Tööstuse tänavaga kuni Kalamaja kalmistu loodepiirini, Kalamaja kalmistu loodepiiriga ja selle pikendusega Tallinna laheni. Sektoritena liituvad kaitsevööndiga: sektor Laululava ülemiste väravate juurest kiirtega Paksule Margareetale ja Kaarli kirikule, sektor vaateplatvormilt Nõmmel Ehitajate tee ja suusasilla ristumisest lõunas kiirtega Kaarli kirikule ja Toompea klindi edelanõlvale, sektor Kopli lahe lääneranniku sopist Rocca-al-Mare juures kiirtega Kaarli kirikule ja Toompea klindi põhjanõlvale, sektor vaateplatoolt Tiskre klindil kiirtega Kaarli kirikule ja Toompea klindi põhjanõlvale. Koridoridena liituvad kaitsevööndiga: Tartu maantee siht raudteeviaduktist lõikumiseni C. R. Jakobsoni tänavaga kavandatud ehitusjoonte vahemikus ja selle koridori pikendus vanalinnani, Gonsiori tänava siht Pronksi tänavast Viru väljakuni olemasolevate ehitusjoonte vahemikus ja selle koridori pikendus vanalinnani, Pärnu maantee siht raudteeviaduktist Tõnismäe tänavani olemasolevate ehitusjoonte vahemikus ja selle koridori pikendus vanalinnani, Nõmme tee siht Tüve tänavast Kotka tänavani olemasolevate ehitusjoonte vahemikus ja selle koridori pikendus vanalinnani, Kolde puiestee siht Stroomi rannast Sõle tänavani olemasolevate ehitusjoonte vahemikus ja selle koridori pikendus vanalinnani.
Norodom Sihanouk
Sihanouk suri südameinfarkti tagajärjel Pekingi haiglas.
Alam-Sileesia vojevoodkond
Rahvastik
Suurim linn on Wrocław.
Teised tähtsamad linnad on Legnica, Jelenia Góra, Wałbrzych, Jawor, Lubin, Chojnów, Złotoryja, Głogów, Zgorzelec, Bielawa, Bogatynia, Bolesławiec, Dzierżoniów, Kłodzko, Oleśnica, Oława ja Świdnica.
Norodom Sihanouk
Kuninga lapsed
Neil lisaks sündis tal kuus tütart.
Alam-Sileesia vojevoodkond
Turism
Kudowa Zdrój on turismipiirkond.
Enamik turiste külastab kuulsaid suusakuurorte Karkonosze mägedes (keskused Szklarska Poręba ja Karpacz).
Wrocław, Jelenia Góra ja Legnica on vaatamisväärsused.
Haldusjaotus
Alam-Sileesia vojevoodkonnas on 26 maakonda ja 169 valda. Maakonna õigustega linnu on 4. Linna-valdu on 36, sealhulgas 4 maakonna õigustega. Maa-linna-valdu on 54 ja maa-valdu 79.
Maakonna õigustega linnad on:
Teised maakonnad on:
Välislingid
🇵🇱
Ujumise maailmameistrivõistlused
Ujumise maailmameistrivõistlused on suurvõistlus, mille käigus selgitatakse välja maailmameistrid ujumises, kujundujumises, veepallis ja vettehüpetes.
Sõõru
Sõõru on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Ujumise maailmameistrivõistlused
Ajalugu
Ujumise maailmameistrivõistluste ajalugu algas 1973. aastast, kui Belgradis toimusid esimesed maailmameistrivõistlused. Võitjad selgitati ujumises, vettehüpetes, meeste veepallis ja uuel alal kujundujumises.
Sõõru
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pala valda.