cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nüüdisühiskond
Nüüdisühiskonna kujunemisega kaasnenud muutused
Nüüdisühiskond hakkas arenema koos tööstus- ehk industriaalühiskonnaga, mis sai alguse tööstuspöördest. Olulisele kohale tõusis majanduses tööstuslik tootmine. Kõik väikesed manufaktuurid ja töökojad asendati suurte vabrikutega. Inimesed hakkasid töötama erinevates tööstustes ning seda palju pikemalt, kui agraarühiskonnas kombeks oli. Kui agraarühiskonnas töötati rahvakalendri, ilmastiku ja usupühade järgi, siis industriaalühiskonnas muutusid normaalseks 12–14 h tööpäevad. Tööaeg domineeris vaba aega ning ütlus „Aeg on raha!“ sai juhtmotiiviks. Ühiskonnas hakati väärtustama rohkem palgatööd ja inimeste elurütm muutus.
Tööstusliku arengu tagajärjel muutus linna- ja maaelanike arvu suhe. Linnaelanike ja tööstustööliste arv kasvas ja maaelanike arv järjest kahanes. Kuna inimesed teenisid tööstustes rohkem raha, tõusis elatustase, paljud kolisid linnadesse ning tekkis ka suurem vajadus arstide, ametnike, poodide, advokaatide järele. Linnastumine muutis omakorda ka leibkonnamudelit. Agraarühiskonnas oli tavaline see, et mitu generatsiooni samast perest elasid ühe katuse all. See aitas neil põllutöödega lihtsamini hakkama saada ja maaelu mugavamaks teha. Kui tööstused tekkisid ja ei olnud enam nii suurt osakaalu maaelul, hakkasid koos elama pigem väikepered, ehk isa ja ema koos oma alaealiste lastega. Vanavanemad jätkasid elu maal.
Tööstusühiskonnale järgnes tööstusjärgne ehk postindustriaalne ühiskond. Teenindussektori osatähtsus hakkas kiiresti kasvama ning algas tehnoloogia ja teaduse areng. Lisaks sellele muutus oluliselt inimeste elustiil. Kui tööstusühiskonnas oli linnaelanike osakaal ühiskonnas tunduvalt suurem kui maaelanike, siis postindustriaalses ühiskonnas hakkas see suhe ühtlustuma. Inimesi hakkas mõjutama massimeedia ja masstootmine, mis kujunesid selles ühiskonnas olulisteks tunnusjoonteks. Raadio, televisioon, külmkapp ja telefon ei olnud enam kättesaamatud esemed eurooplastele, vaid muutusid elementaarseteks.
Pärast tööstusjärgset ühiskonda tekkis teadmus- ehk infoühiskond. Selles ühiskonnas sai oluliseks info kättesaadavus ja liikumine. Toimus kõrge infotehnoloogiline areng. 1995. aasta alguses pääses internetile ligi vähem kui 20 miljonit inimest. Kümne aastaga muutus internet aina lihtsamalt kättesaadavaks ja 2005. aastaks oli interneti kasutajaid üle 1 miljardi. Maailma esimene veebileht loodi aastal 1991 ning kasutajate arvu tõusuga tõusis drastiliselt ka veebilehtede arv. 2000. aasta lõpus oli internetis 20 miljonit veebilehte. Kuna internet hakkas aina ulatuslikumalt levima, muutus ka ülekande hind järjest odavamaks. Infoülekanne, mis maksis aastal 1970 150 000 USA dollarit, maksis 1999. aastal 0,12 dollarit.
Artur Proos
Artur Proos (30. oktoober 1914 Tallinn – 5. jaanuar 2014 Vancouver) oli eesti baptistivaimulik ja arst.
Ta lõpetas 1933. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Seejärel lõpetas ta lipniku aukraadiga Eesti Vabariigi Sõjakooli aspirantide kursused ja aastal 1935. aastal lõpetas Eesti Baptisti Jutlustajate Seminari. Aastatel 1937–1939 õppis ta Bristol Baptist College'is (en:Bristol Baptist College), (Bristoli Ülikooli juures). 1940. aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli usuteaduskonda, kuid usuteaduskond likvideeriti ja aastatel 1940–1943 õppis ta ülikoolis arstiteadust.
1943. aastal põgenes ta Soome ja 1944. aastal hallas õppima Helsingi Ülikoolis arstiteadust, kuid siit tuli põgeneda Rootsi. Rootsis astus 1945. aastal Karolinska Instituuti, mille lõpetas aastal 1953 ''med. lic.'' kraadiga.
Seejärel töötas ta mitmes Stockholmi haiglas röntgenoloogina, tehes kogu aeg ka usutööd: ta oli Stockholmi Eesti Baptisti Koguduse jutlustaja ja aastatel 1948–1968 Rootsi Eesti Baptisti Keskkoondise esimees. Ta kuulus Eesti Abi Keskuse juhatusse, Eesti Abi Tervishoiutoimkonda, Eesti Komitee koolitoimkonda, oli Eesti Gümnaasiumi kuraator ja Piiskop Johan Kõpu nimelise fondi volikogu liige. Aastatel 1956–1984 oli ta Välismaise Eesti Baptistide Keskkoondise esimees.
1971. aastal loobus ta täielikult arstitööst ja asus Vancouverisse, kus oli Vancouveri Eesti Ühendatud Baptisti Koguduse pastor.
Gloriette (Schönbrunni lossipark)
228px|pisi|„Neptunuse purskkaev ja Gloriette“, koloreeritud terasegravüür, 1870 228px|pisi|Kohviku interjöör 228px|pisi|Gloriette taastatud idatiib Gloriette on suurim ja tuntuim gloriette, mis valmis 1775. aastal "renomeetemplina" keiserliku arhitekti Johann Ferdinand Hetzendorf von Hohenbergi kavandite järgi Schönbrunni palee lossipargis Viinis.
Koeratõug
pisi|[[Chihuahua ja taani dogi]] Koeratõug on koera isendite kogum, millel on ühtne põlvnemine ja on kujunenud ühesugused pärilikud omadused.
Gloriette (Schönbrunni lossipark)
Paviljon asub Doonau jõe paremalt kaldalt algava Alpide jalami laugjal nõlvakul lossi Prantsuse stiilis pargis. Olles pargi keskne dominant, kasutati seda keiser Franz Joseph I peo- ja einestussaalina. Teises maailmasõjas hävitas liitlasvägede pommirünnak galerii idatiiva, kuid see taastati juba kahe aasta pärast 1947. aastal Austria okupatsiooni ajal. Tänapäeval asub 1995. aastal renoveeritud ehitises kohvik.
Koeratõug
Koera, kelle vanemad on erinevatest tõugudest, nimetatakse segavereliseks. Samatõuliste vanemate järeltulijat nimetatakse puhtatõuliseks.
Gloriette (Schönbrunni lossipark)
Väärsus
Gloriette on sõjaõiguse monumendina pühendatud rahule. Selle fassaadil on kiri: "Püstitatud keiser Joseph II ja keisrinna Maria Theresia valitsemise ajal 1775."
Artur Proos
Tema huvialadeks olid laulmine, Havai kitarr ja kunsti kogumine; tal oli üks suuremaid Herman Talviku maalide ja graafika kogusid.
Koeratõug
Eesti nimega on seotud üks koeratõug – eesti hagijas.
Artur Proos
Isiklikku
Ka tema abikaasa Taimi Proos (1915–2003) oli arst ja poeg Lemm-Artur Proos on arst.
Gloriette (Schönbrunni lossipark)
Väärsus
Aasta kirjutamise viis kasutab kujundlikult kreeka tähte Φ (phi), tähistamaks ladina numbrites arvu 1000. Vana-Roomas oli samuti tavaline, et Φ asendab M-i. Tähise vastuoluline osa on AVGVSTO ja AVGVSTA lisamine, mida kasutati Rooma esimese keisri Augustuse ja tema pärijate märgistamiseks. Seega näitas tähis Habsburge Saksa Rahvuse Püha Rooma keisrite järeltulijatena.
Bonnier Publications
Bonnier Publications A/S on rahvusvaheline põhiliselt ajakirju väljaandev kirjastus peakorteriga Kopenhaagenis, Bonnieri tütarettevõte.
Mason Mount
Mason Tony Mount (sündinud 10. jaanuaril 1999 Portsmouthis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Chelsea.
Leiferde
Leiferde on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Bonnier Publications
Kirjastuse väljaannete seas on Bo Bedre, Illustreret Videnskab ja I Form.
Mason Mount
2019. aasta juulis sõlmis Mount Chelseaga uue viieaastase lepingu. Debüüdi Chelsea meeskonnas tegi ta 11. augustil 2019 mängus Manchester Unitedi vastu. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 18. augustil 2019 mängus Leicester City vastu. Oma debüüthooajal lõi ta Inglismaa kõrgliigas seitse väravat.
Leiferde
Valla pindala on 27,88 km². 31. detsembril 2015 elas seal 4339 inimest. Valda kuuluvad Dalldorfi ja Leiferde külad.
Mason Mount
5. mail 2021 lõi ta UEFA Meistrite Liiga poolfinaali korduskohtumises Madridi Reali vastu värava, saades 22 aasta ja 15 päeva vanuselt pärast Wayne Rooneyt teiseks noorimaks Inglismaa mängijaks, kes on Meistrite Liiga poolfinaalis skoori teinud. Meistrite Liiga finaalis alistas Chelsea Manchester City tulemusega 1:0. Mount andis finaalis väravasöödu Kai Havertzi väravale. Hooaja lõpus valiti Mount Chelsea aasta mängijaks.
Leiferde
pisi|tühi|Luterlik kirik
Illustreret Videnskab
Illustreret Videnskab on Taani populaarteaduslik ajakiri, mida annab välja Bonnier alates 1984. aastast.
Selle tõlgetel põhinevad ajakirjad ilmuvad ka teistes riikides. Eestis ilmub alates novembrist 2010 ajakiri Imeline Teadus.
2010. aastal oli taanikeelse ajakirja trükiarv 54 515 ja 2011. aastal 52 595. 2012. aastal oli trükiarv 46 812.
Välislingid
Illustreret Videnskab Science Illustrated Ilustrētā Zinātne Iliustruotasis mokslas Illustrert Vitenskap Illustrert Vitenskap Tieteen Kuvalehti Illustrerad Vetenskap
Mason Mount
Suvel 2023 liitus ta ligi 64 miljoni euro eest Manchester Unitediga.
2017. aastal tuli ta Inglismaa kuni 19-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Mount valiti turniiri parimaks mängijaks.
Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Mount 7. septembril 2019 EM-i valikmängus Bulgaaria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 17. novembril EM-i valikmängus Kosovo vastu.
Toomiku tee
Toomiku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Toomiku tee sai nime 28. juunil 1996.
¡Policia!: A Tribute to the Police
"¡Policia!: A Tribute to the Police" on ansambli The Police laulude kaverite album. Selle andis välja The Militia Group (helisalvestusettevõte Long Beachis, Californias, Ameerika Ühendriikides.) 2005. aastal.
Ciardonneti järv
Ciardonneti järv (itaalia keeles Lago Ciardonnet, ka Lago Chardonnet) on alpijärv Loode-Itaalias Piemonte maakonnas Torino provintsis Roures.
2552 meetri kõrgusel merepinnast asuva liustikujärve pindala on 2,9 hektarit, kaldajoone pikkus 760 meetrit.
Dwight McNeil
pisi|Dwight McNeil 2018. aastal [[Burnley FC|Burnley särgis]] Dwight James Matthew McNeil (sündinud 22. novembril 1999 Rochdale'is) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Everton.
Aastatel 2004–2014 kuulus ta Manchester Unitedi noorteakadeemiasse.
2014. aastal liitus ta Burnleyga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa kõrgliigas 13. mail 2018 hooaja viimases mängus AFC Bournemouthi vastu. Alates hooajast 2018–19 on ta kuulunud Burnley põhikoosseisu. 30. detsembril 2018 lõi ta mängus West Ham Unitedi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.
2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Evertoniga.
Palatul Telefoanelor
280px|pisi|Hoone aastal 1935 Palatul Telefoanelor (eesti keeles kui 'telefonipalee') on Bukaresti peamisel puiesteel Calea Victorieil asuv büroohoone. Art déco stiilis ehitist omab tänapäeval Telekom Romania.
Jefferson Lerma
Ta alustas klubikarjääri Colombia kõrgliiga klubis Atlético Huila, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aastal. 2015. aasta augustis suundus ta laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Levante. 2016. aasta juulis sõlmis ta klubiga püsiva nelja-aastase lepingu.
2018. aasta augustis liitus ta Bournemouthiga. 10. novembril 2018 lõi ta mängus Newcastle Unitedi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.
Colombia jalgpallikoondises tegi Lerma debüüdi 2017. aastal. Ta on kuulunud Colombia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal. Lisaks kuulus ta 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Colombia olümpiakoondisse.
Töönduspüük
pisi|Kalalaevad [[Kelnase sadamas.]] pisi|Traalimine. Töönduspüük ehk töönduskalapüük ehk töönduslik kalapüük on kalanduse haru, mis hõlmab kalade (töönduskalade) ja muude veeorganismide püüki inimtoiduks, loomasöödaks ja tehniliseks otstarbeks.
Töönduslikel eesmärkidel kalapüüki saab jagada kaug-, mere- ja sisevetekalapüügiks. Kaugkalapüügist saab rääkida, kui püük toimub avamerest, merekalapüügist aga siis kui tegu on rannikulähedase püügiga, sisevetekalapüük toimub sisevetest (nt Võrtsjärvest).
1990. aastateks oli traditsiooniliste püügipiirkondade (pms mandrilava ja -nõlv) kalasaakide suurenemise võimalused ammendatud. Pärast seda on püügi suurendamist saavutatud mereselgrootute (nt krillide ja kalmaaride), avaookeani pelaagiliste väikekalade ning süvameres elavate kalade arvelt.
X-12
X-12 on olnud:
Meditsiiniuudised
Meditsiiniuudised on Eesti ajaleht.
Audru kihelkond
Audru kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Audern) on ajalooline kihelkond Pärnumaal ja Liivimaa kubermangu, Pärnu kreisis. 400px|pisi|right|[[Liivimaa kubermangu, Pärnu kreis. Ludwig August Mellini kaardil, "Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel". 1798]]
Piirkonna ajalugu
Muinasajal kuulus Audru ja selle ümbruskond Soontagana muinaskihelkonda ja Läänemaa koosseisu. Vana-Pärnu rajamise järel (1251) aga Vana-Pärnu kihelkonda.
Audru kihelkonna suuremad külad Audru ja Lavassaare kõrval olid 20. sajandi alguseks Jõõpre, Oara, Malda, Kõima, Kihlepa, Lindi, Kabriste, Saulepa, Põldeotsa.
Audru kihelkonna mõisad
Kihelkonnas paiknes 5 mõisat – 1 kirikumõis, 1 rüütlimõisast peamõis koos 1 kõrvalmõisaga ning 2 riigimõisat. Lisaks veel 2 karjamõisat.
Audru kihelkonna pärand
Esimene Eesti Rahva Muuseumi vanavarakorjaja käis korjamismatkal Audru kihelkonnas 1920. aastal. Sellelt korjamismatkalt pärineb suur osa muuseumi kogudes olevaid esemeid, eelkõige rahvariideid.
Kihelkonna alad tänapäeval
Kihelkonna maad jäävad tänapäeval tervikuna Pärnu maakonna aladele. Kihelkonna ala kattub kahe kolmandiku ulatuses Pärnu linna maadega. Põhja pool kuulub väike ala Põhja-Pärnumaa vallale.
William Tesillo
pisi|William Tesillo [[2016. aasta suveolümpiamängudel]] William José Tesillo Gutiérrez (sündinud 2. veebruaril 1990 Barranquillas) on Colombia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Club León ja Colombia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Colombia esiliiga klubis Centauros Villavicencio, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2009. aastal. 2010. aastal liitus ta Colombia kõrgliiga klubiga Deportes Quindío, kus mängis neli hooaega. Seejärel mängis ta Colombia kõrgliigas veel Juniori ja Santa Fe meeskonnas. Club Leóniga liitus ta 2018. aastal. 2018–19 kevadhooajal valiti ta Mehhiko kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Aksel Niilop
Ta oli Rakvere rajooni Uhtna kolhoosi peaagronoom.
William Tesillo
Debüüdi Colombia jalgpallikoondises tegi Tesillo 2017. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 3. juunil 2019 sõprusmängus Panama vastu. Ta valiti 2019. aasta Copa América turniiril osalevasse Colombia koondisse. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Colombia olümpiakoondisse.
Eugendorf
Eugendorf on alev ja vald (Marktgemeinde) Salzburg-Umgebungi ringkonnas Salzburgi liidumaal Austrias.
Ajalugu
264px|pisi|Sankt Martini kirik
Asulat on esmamainitud 736. aastal.
Geograafia
Eugendorf asub u. 10 km Salzburgist kirdes linna ja Wallersee järve vahel. Omavalitsus külgneb Seekirchen am Wallersee, Henndorf am Wallersee, Hallwangi, Koppli ja Thalgauga. See on jaotatud 10 asumiks (Ortschaften): Eugendorfi alev ja 9 küla:
RP (ajakiri)
RP (pikemalt Raamatupidamise Praktik) on raamatupidamisealane kuukiri, mida annab välja AS Äripäev alates 2006. aastast.
Lasini järv
Lasini järv (itaalia keeles Lago Lasin) on alpijärv Loode-Itaalias Piemonte maakonnas Torino provintsis Ronco Canaveses.
2104 meetri kõrgusel merepinnast asuvas liustikujärves on üks saar.
Itzhak Perlman
pisi|Itzhak Perlman (aastal 1984) Itzhak Perlman (heebrea keeles: יצחק פרלמן; sündinud 31. august 1945 Tel Avivis) on Iisraeli-Ameerika viiuldaja, dirigent ja pedagoog.
Teda on nimetatud üheks 20. sajandi suurimaks viiulivirtuoosiks. Perlman mängib antiiksel Soil Stradivarius 1714. aastal valminud viiulil, mida peetakse üheks parimaks Stradivari "kuldsel perioodil" valminud instrumendiks. Lisaks mängib Perlman Sauret Guarneri del Gesu of c.1743. viiulil.
Palermo Boccadifalco lennujaam
Palermo Boccadifalco lennujaam, tuntud ka kui Emanuele Notarbartolo lennujaam, on lennujaam Itaalias Sitsiilia maakonnas Palermo provintsis, umbes 5 km Palermo keskusest läänes, Cuccio mäe idakülje jalamil.
Lennujaamale anti 1893. aasta 1. veebruaril maffia poolt mõrvatud Emanuele Notarbartolo nimi.
SM-65A Atlas
pisi|Atlas A start SM-65A Atlas ehk Atlas A ehk Convair X-11 oli Ameerika Ühendriikide kontinentidevahelise ballistilise raketi SM-65 Atlas esimene täiemõõduline prototüüp. Selle esimene start toimus 11. juunil 1957.
Valmistati kokku 12 raketti. Esimese kolmega tehti ainult maapealseid staatilisi katseid, neljas ja kuues plahvatasid stardil. Teste tehti 11. juunist 1957 kuni 3. juunini 1958. Kokku toimus kaheksa Atlas A starti, millest neli olid edukad. Kõik katsetused toimusid Canaverali neeme õhujõudude baasis.
Rakette valmistas lennukiehituskompanii Convair. Raketi suurim läbimõõt oli 3,66 ja pikkus 29,3 m. Stardikaal oli 36 300 kg. Lennutrajektoori maksimaalne kõrgus 60 km, lennuulatus 1100 km.
Deron Williams
Deron Michael Williams (sündinud 26. juunil 1984 Parkesburgis Lääne-Virginias) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 12 hooaega. Williams on USA koondisega tulnud kahekordseks olümpiavõitjaks.
NBA karjäär
2005. aasta NBA draft'ist kolmandana Utah Jazzi valitud Williams mängis Jazzi meeskonnas viis ja pool aastat ning tõi oma parimal, 2010/11. hooajal keskmiselt 21,3 punkti ja 9,7 resultatiivset söötu mängus.
2011. aasta veebruaris vahetati Williams New Jersey Netsi. Williams mängis 2012. aastal Brooklynisse kolinud ja seetõttu nime vahetanud klubis kokku ligi viis aastat ja siirdus seejärel 2014. aasta suvel Dallas Mavericksi.
Dallas loobus keskmiselt 13,7 punkti ja 6,2 tulemuslikku söötu toonud Williamsi teenetest 2017. aasta veebruaris, misjärel liitus ta karjääri viimaseks pooleks hooajaks Cleveland Cavaliersiga.
Tuule tee
Tuule tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav algab Merivälja muuli juurest Ranna teelt. Tänava otsa lähedal on mõlemal pool Ranna teed Tuule tee bussipeatus. Tänav suundub kirdesse, ristudes Viimsi tee ja Keskteega ja lõppeb Hõbekuuse teel. Tänava pikkus on umbes 600 meetrit.
Laineteooria (lingvistika)
Laineteooria (saksa Wellentheorie; inglise wave model, wave theory) on keelekujunemisteooria, mis väidab, et keelemuutused levivad oma tekkekohast iga suunas lainetena kõrvalaladele. Keelemuutuste laineline edasiminek nõrgeneb tekkekohast väljapoole liikudes ja samuti võivad edasiminekut takistada geograafilised tegurid, halduslikud ja poliitilised piirid.
Laineteooria lõi 1870ndatel Johann Schmidt, vastandades seda tollal usutud keelepuu teooriale.
Richard Bull
Richard William Bull (26. juuni 1924 Zion, Illinois – 3. veebruar 2014 Calabasas, California) oli Ameerika Ühendriikide teatri-, tele- ja filminäitleja.
Enim tuntust kogus ta seriaalis "Väike maja preerias", kus ta mängis Nels Olesoni. Nels Oleson oli seriaalis kohaliku poe pidaja ning enda abikaasa Harrieti "tallaalune".
Hilisromantism (muusika)
Hilisromantism on muusikastiil, mis iseloomustab aastatel 1860–1910 põhiliselt Saksamaal ja Austrias loodud romantilist muusikat. 20. sajandi alguse muusika puhul on tihti keeruline teha vahet, millal lõpeb hilisromantism ja algab ekspressionism.
Hilisromantilise muusika tunnusteks on:
Hilisromantismi mõjukamad heliloojad olid Gustav Mahler (1860–1911), Anton Bruckner (1824–1896) ja Richard Strauss (1864–1949). Hilisromantikute hulka on liigitatud ka Max Reger (1873–1916) ning varane Arnold Schönberg (1874–1951). Hilisromantikute suur eeskuju oli Richard Wagner (1813–1883).
Hilisromantiline helikeel
Hilisromantilist helikeelt iseloomustab järjest keerulisemaks ja lahendust edasilükkavamaks muutuv harmoonia ning tihenev polüfoonia. Alexander von Zemlinsky või Max Regeri teostes võib olla isegi kuni kaksteist kontrapunktiliselt iseseisvat häält, mis on orkestreeritud värviküllaselt ning mille harmoonia lahendus kas ei saabu üldse või saabub väga hilja, viies selle muusika tonaalsuse piiridele. Hugo Wolfi teostes võib leida rohkelt hermoonilist teravust ja senitundmatuid akordide kombinatsioone. Richard Wagneri ooper Tristan und Isolde on kuulus oma tonaalselt määramatu harmoonia poolest, mis hõlmab kogu kaksteistheliruumi.
Jõudmine tonaalsuse piiridele tõi 20. sajandi alguses kaasa tonaalse süsteemi lagunemise ja avas tee uutele harmooniasüsteemidele, näiteks dodekafooniale.
Tonaalsuse kaotanud muusikat hakati nimetama atonaalseks.
Hilisromantismi kaasaegsed muusikastiilid
Väljaspool saksa keeleruumi sarnanevad hilisromantismiga näiteks sümbolism ja varane impressionism (Gabriel Fauré, Aleksander Skrjabin) või ka itaalia verism (Giacomo Puccini), milles omakorda avaldub modernism, kuna tragöödia lõpus puudub katarsis ja tegevus kulgeb traagilise lõpuni.
Muusikaelu areng hilisromantismi perioodil
19. sajandi lõpus oli väga populaarseks muutunud kodumusitseerimine. Selle mõju avalikule muusikaelule oli kontserte korraldavate muusikaühingute (Konzertgesellschaft) ja filharmooniate teke.
Kārlis Baumanis
pisi|Kārlis Baumanise portree 2010. aasta Läti postmargil Kārlis Baumanis (ka Baumaņu Kārlis; 11. mai 1835 Viļķene – 10. jaanuar 1905 Limbaži) oli läti helilooja.
Ta lõi 1870. aastal laulu "Dievs, svētī Latviju", mis sai hiljem Läti riigihümniks.
Ta õppis Limbaži vallakoolis ja kuni 1856. aastani Cimze seminaris. Pärast seda pöördus ta Peterburi. Alates 1882. aastast elas ja töötas ta Limbažis.
Esimesel Läti laulupeol 1873. aastal esitati kolm tema kirjutatud laulu, nende seas ka "Dievs, svētī Latviju", milles sõna "Latvija" tuli küll asendada sõnaga "Baltija".
Lipamäe
"Lipamäe" on Wimbergi debüütromaan.
See on lugu pärast vanaisa surma maale kolinud noore linnamehe elust. Romaanis põimuvad realism ja fantaasia, autobiograafilisel ainesel põhinevad tagasivaated Eesti NSV lõpuaastate küla- ja sovhoosiellu vahelduvad muinasjutuliseks pöörduva olevikuga. Tekstis on ohtralt mängulisust ja kompositsioonilisi ootamatusi, selles esineb viiteid tuntud kirjandusteostele ja filmidele (August Gailiti "Nipernaadi", E. A. Poe "Usheri maja hukk", Johnny B. Isotamme ja Bernard Kangro luule, "Twin Peaks" jpt). Teose vorm on pigem romaan lugudes kui sidus jutustus. Sündmused leiavad aset reaalses Eesti paigas – Kaaruka külas Järvamaal. Raamatu lõppu on autor paigutanud oma vanavanemate ja lähisugulaste mälestusi ja kirjavahetust, mis lubavad lugejal tutvuda tegelaste prototüüpidega.
Toomas Liiv on nimetanud seda ühe põlvkonna manifestiks. Sven Vabari sõnul kujutab see leppimist nõukogude ajaga.
"Lipamäe" jõudis 2002. aasta romaanivõistlusel äramärgitud tööde hulka ja sellele määrati samal aastal Virumaa kirjandusauhinna.
Fluorestsentsspektroskoopia
Fluorestsents-spektroskoopia on optilise spektroskoopia haru, mis tegeleb ainete fluorestsentsi uurimisega. Fluorestsents on fotoluminestsentsi nähtus, mille puhul ainet ergastatakse UV-kiirguse või nähtava valgusega ja mille tagajärjel hakkab aine kiirgama üldjuhul juba pikema lainepikkusega valgust. Kui tekkinud kiirguse järelhelendus peaks kestma nii kaua, et see on silmaga märgatav, siis on tegemist juba fosforestsentsiga.
Seadet, millega fluorestsentsi mõõdetakse, nimetatakse fluorimeetriks.
Teoreetiline taust
pisi|Tüüpilise molekuli energiatasemete skeem, kus S0 on põhiolek ja S1 on ergastatud elektronseisund. Jooniselt on näha, miks fluorestsents on väiksema energiaga kui ergastamine Molekulidel on erinevate energiatega olekud, mida kutsutakse energiatasemeteks. Antud juhul on olulised elektronolekud, millega kaasneb hulk võnkeseisundeid, mille võnkeenergiad on väikesed võrreldes elektronoleku energiaga ja paiknevad seega energiaskaalal tihedalt. Energiatasemeid aitab mõista ja visualiseerida Jablonski diagramm. Normaalolekus paiknevad elektronid põhielektronseisundi madalaimal võnkenivool.
Molekuli ergastatakse optiliselt põhiolekust mõnele ergastatud elektronseisundi võnkenivoole. Ergastamisel neeldub aines footon ja täpselt selle footoni energia võrra liigub molekul energiatasemete skeemil kõrgemale. Ergastatud olek ei ole molekuli jaoks stabiilne ja kokkupõrgetel teiste molekulidega kaotab ta energiat (see protsess toimub väga kiiresti umbes pikosekundi jooksul ja seda nimetatakse termalisatsiooniks) ning langeb antud elektronseisundi madalaima energiaga võnkenivoole.
Järgmisena langeb molekul tagasi elektroni põhioleku mõnele võnkenivoole, mille käigus kiiratakse footon. Kuna võnkenivood paiknevad tihedalt ja molekuli sattumine ühele neist on juhuslik, siis kiiratavate footonite energiad ja ka lainepikkused on teatud määral erinevad. Sellest tulenevalt on võimalik määrata erinevate võnkenivoode struktuure.
Fluorestsentsi käigus kiiratud footon on reeglina väiksema energiaga kui ergastamiseks kasutatud footon. Seetõttu on ainest kiiratud valgus reeglina punasem, st pikema lainepikkusega kui tema ergastamiseks kasutatud valguskiirgus. Seda reeglit nimetatakse Stokesi seaduseks ja nende lainepikkuste erinevust nimetatakse Stokesi nihkeks. On ka võimalik n-ö anti-Stokesi olukord, kus neeldunud valguse lainepikkus on suurem kui kiiratud valguse oma, kuid see kuulub mittelineaarse optika valdkonda, kus tegeletakse suurte kiiritustihedustega.
Seadmed
Kasutatakse kahte tüüpi seadmeid:
Mõlemat tüüpi seadmed kasutavad järgmist skeemi. Valgusallikalt pärinev valgus suunatakse läbi filtri või monokromaatori uuritavale ainele. Osa pealelangenud valgusest neeldub ja mingi hulk molekule kiirgab fluorestsentkiirgust. Sellel kiirgusel ei ole eelissuunda, st see võib olla kiiratud ükskõik millisesse suunda. Osa tekkinud kiirgusest läheb läbi järgmise filtri või monokromaatori, mille taga on fluorestsentsi registreeriv detektor. Viimane on ainele pealelangeva valgusega üldjuhul 90° nurga all, et vedelike uurimisel vältida ergastava valguse sattumist detektorisse, lisaks on nii tehniliselt lihtsam. Kuna ergastatav valgus on üldjuhul intensiivne ja detektor väga tundlik, siis on eelnev vajalik detektori töökorras hoidmiseks. Kasutatud on ka läätsi ja peegleid ning erinevatel fluorimeetritel võib esineda mitmesuguseid modifikatsioone.
Kasutust leiavad erinevaid valgusallikaid, sealhulgas laserid, LEDid, ksenoon- ja elavhõbelambid. Ergastava valgusena kasutatakse sellist kiirgust, mis neeldub tugevalt uuritavas aines. Seda on lihtne leida neeldumisspektrist. Laserid kiirgavad väga monokromaatset valgust, mistõttu pole vajadust ergastavat valgust enne ainega interakteerumist läbi filtri või monokromaatori lasta. Laserite kasutamise puuduseks on aga asjaolu, et neilt pärineva valguse lainepikkust ei saa muuta. Seevastu ksenoonlambi spekter on pidev ja temalt pärineva valguse intensiivsus püsib enam-vähem konstantsena lainepikkuste vahemikus 300–800 nm.
Valgusfiltreid on erinevat tüüpi, kuid põhimõte on neil sama – teatud lainepikkusega valgus neelatakse (mitte alati täielikult), muu lastakse läbi. Monokromaatorisse sisenenud valgusest jäetakse difraktsioonivõrede abil alles ainult teatud lainepikkusega valgus. Läbiva valguse lainepikkust saab muuta, kuid tuleb arvestada, et tegelikult laseb monokromaator läbi mingit kitsast lainepikkuste vahemikku ja lisaks sellele ka mingil määral parasiitvalgust, mis on soovitust erineva lainepikkusega.
Detektorid on kas ühe- või mitmekanalilised. Ühe kanaliga detektoriga saab registreerida kiirguse intensiivsust ainult ühe lainepikkuse kaupa, samas mitmekanaliline salvestab terve spektri korraga ja kiirguva valguse jaoks pole monokromaatorit vajagi. Mõlemal variandil on siiski omad eelised ja puudused.
Küvett on anum, mille sees analüüsitavat ainet hoitakse. Tuleb hoolega jälgida, millised on küveti enda optilised omadused, et ei juhtuks olukord, kus küvett ei lase ergastavat valgust läbi või küveti enda fluorestsents on tunduvalt parem kui uuritaval ainel. Eelistatud on kvartsist küvetid, mis lasevad valgust läbi lainepikkuste vahemikus 200–2500 nanomeetrit (siinkohal oleks õigem rääkida mitte enam valgusest, vaid kiirgusest, sest nähtava valguse diapasoon moodustab ainult väikse osa sellest vahemikust). Kallim ja kõrgema klassi kvarts laseb läbi kiirgust kuni 3500 nanomeetrit.
Mitmekülgseimad fluorimeetrid kahe monokromaatori ja pideva valgusallikaga suudavad mõõta nii ergastus- kui ka fluorestsentsspektri. Viimase mõõtmisel on ergastava valguse lainepikkus konstantne (eelistatavalt tugeva neeldumise piirkonnas) ja kiiratava valguse monokromaator skannib spektri. Ergastusspektri mõõtmisel töötavad monokromaatorid vastupidi, esimene skannib ja teine püsib konstantsena.
Mõõtmistulemuste analüüs ja tõlgendamine
Esiteks võivad valgusallika intensiivsuse ja lainepikkuse karakteristikud ajas muutuda ning seda juba ühe mõõtmise ajal. Lisaks ei kiirga ükski valgusallikas konstantse intensiivsusega kõigil lainepikkustel. Selle probleemi lahendamiseks võib kasutada kiirtejagajat ja teist võrdlevat detektorit, mis mõõdab ergastava valguse intensiivsust.
Teiseks tuleb arvestada monokromaatorite ja filtrite läbilaskvusega, mis sõltuvad lainepikkusest. Selle tõttu tuleks võrdlev detektor panna pärast ergastava kiire monokromaatorit või filtrit, mitte enne neid. Ka detektorite tundlikkus sõltub lainepikkusest.
Lisaks mõõteseadme poolt tekitatud moonutustele võivad veel esineda sisemised efektid. Võib juhtuda olukord, kus uuritavast ainest kiiratud footon neeldub selle aine mõnes teises molekulis. Ka ei ole mõistlik fluorofooride liiga suur kontsentratsioon, sest siis paljudeni enam ergastav kiirgus ei jõuagi. Sisemisi efekte tuleb arvestada, sest nende tõttu võivad kiiratud spekter ja intensiivsus muutuda.
Rakendused
Rakendusalade hulk on suur ja sinna kuuluvad näiteks biokeemia, meditsiin , materjaliteadus , keemia. Analüütilises keemias kasutatakse fluorestsents-spektroskoopiat kõrgsurve-vedelikkromatograafias.
Vaate põik
pisi|Vaate põik Vaate põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Kārlis Zariņš (ooperilaulja)
Kārlis Zariņš (6. juuli 1930 Riia – 23. september 2015 Riia) oli Läti ooperilaulja (dramaatiline tenor).
1960 lõpetas Läti Konservatooriumi. Ta oli aastail 1960–2006 Läti Rahvusooperi solist ja laulis paljudes välismaa ooperiteatrites. 1970. ja 1980. aastatel oli ta Moskva Suure Teatri mittekoosseisuline solist.
Tempietto
pisi|Tempietto kujutis Tempietto (itaalia keeles 'pisitempel') on templit meenutav ehitis, mis asub enamasti planeeringuga iluaias või -pargis, hoonetekompleksi taga- või esiõuel.
Kārlis Zariņš (ooperilaulja)
Kārlis Zariņš oli ka Läti Konservatooriumi professor.
Tindimõrd
Tindimõrd on mõrd, mille silmasuurus on kuni 10 mm. Kasutatakse Peipsil peipsi tindi püüdmiseks. Meres meritindi püüdmiseks kasutatakse mõrdasid, mille silmasuurus on vähemalt 20 mm.
Tindimõrd on lõkspüünis.
Van Wyksvlei
Van Wyksvlei (inglise keeles Vanwyksvlei) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Pixley ka Seme ringkonnas Kareebergi vallas.
Van Wyksvlei on asutatud 1881. aastal. Linn on saanud nime kohaliku farmeri Van Wyk'i järgi.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Van Wyksvlei elanikest värvilisi 92,50%, valgeid 4,01%, mustanahalisi aafriklasi 2,27%, India või Aasia päritolu inimesi 0,87% ja teisi 0,35%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 97,85%, koosa keelt 0,70%, sotho keelt 0,35%, tsvana keelt 0,35% ja inglise keelt 0,29%.
Suomen Cup
Suomen Cup (rootsi keeles Finlands cup) on Soome klubijalgpalli peamine karikavõistlus. See iga-aastane võistlus on avatud kõikidele Soome Jalgpalliliidu liikmetele ja seda on peetud alates 1955.
Suomen Cupi võitja kvafitseerub UEFA Euroopa Liigasse.
Finaalid
pisi|250px|Pealtvaatajate arv finaalis, ajavahemikus 1955–2008
Meeskondade tulemused on kirjas järgmises tabelis:
Esitused klubiti
Klubide tulemused on kirjas järgmises tabelis:
Heino Uus (agronoom)
Heino Uus (13. mai 1937 Käru – 26. september 2016) oli eesti põllumajandustegelane.
1957. aastal lõpetas ta Olustvere Põllumajandustehnikumi agronoomia eriala kiitusega. 1962. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina.
1962. aastast oli ta Kingissepa rajooni Kalevi kolhoosi agronoom, 1964. aastast sama kolhoosi esimees, hiljem Kaarma kolhoosi esimees.
Zorõnsk
Zorõnsk on linn Ukrainas Luhanski oblastis Altševski rajoonis (2020. aastani Perevalski rajoonis).
Asula sai linnaõigused 1963. aastal.
Alates 2014. aasta kevadest (Sõda Donbassis) on Zorõnsk keskvalitsuse vastaste relvajõudude (nn Luhanski Rahvavabariik) kontrolli all.
Probiootikum
Probiootikumid on bioloogiliselt aktiivsed bakteriaalsed preparaadid, mis sisaldavad organismi residentmikrofloorast pärinevaid elusmikroobe ja mis avaldavad kasulikku toimet inimese tervisele. Probiootikumid on kasutusel funktsionaalse toiduna (jogurtid, juustud jt) või toidulisanditena (kapslid, tabletid).
== Funktsionaalne toit == Funktsionaalne toit omab võrreldes tavatoiduga lisaväärtusena mingit organismi kindlat funktsiooni parandavat toimet. Fermenteeritud piimad (hapupiim, keefir, jogurt) ja hapendatud juurviljad (kapsas, kurk, seened jne) on olnud kasutusel sajandeid. Nende kasulikku mõju inimese tervisele seostati neis leiduvate nn ettevalmistatud toitainetega. Edaspidi selgus aga, et kasulikku toime eest vastutavad hoopis fermenteeritud toitudes paljunevad bakterid ja/või seened.
Kuna kõigis toitudes ei ole samad probiootilised tüved, on kasulik valida oma toidusedelisse erinevaid fermenteeritud toite. Oluline on seejuures tähele panna, et toidud, mida sa valid, ei oleks eelnevalt pastöriseeritud, kuna see hävitab enamiku mikroorganismidest, mis annavad probiootilistele toitudele nende toime. Hapendatud toitudel ostmisel tuleks eelistada usalduväärset allikat, kuna ebaõigeid meetodeid kasutades võib sinna tekkida kahjulikke baktereid või mikroorganisme.
Szlichtyngowa
Szlichtyngowa (saksa keeles Schlichtingsheim) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Wschowa maakonnas, Szlichtyngowa valla halduskeskus.
Marianne von Willemer
Marianne von Willemer (20. november 1784 Linz, Austria – 6. detsember 1860 Frankfurt, Saksamaa) oli Austria näitleja ja tantsija, kes on eelkõige tuntud oma suhte poolest kirjanik Johann Wolfgang von Goethega.
Probiootikum
Prebiootikumid
Probiootikume kasutatakse sageli koos prebiootikumidega, milleks on keemilised ühendid (sageli fruktooligosahhariidid – FOS), mis ei imendu peensooles ja soodustavad probiootiliste mikroobide (heade bakterite) elutegevust (substraat metabolismiks) või aitavad blokeerida retseptoreid. Prebiootikumid on toidu mitteseeduvad koostisosad, mis soodustavad jämesooles meie normaalse floora, eriti bifidobakterite kasvu ja paljunemist. Prebiootilise toimega aineid leidub puu- ja köögiviljades, kaunviljades, korvõielistes, siguris, nisus, sibulas, küüslaugus, porrus ja teistes toiduainetes.
Szlichtyngowa
Szlichtyngowa on asutatud 1644. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Pärast Esimese maailmasõja lõppu jäi linn Versailles' rahulepingu põhjal Saksamaa koosseisu. Potsdami konverentsi otsusel läks linn 1945. aastal Poolale.
Probiootikum
Prebiootikumid
Sünbiootikum on probiootikum, mille koostisse on lisatud mõni prebiootikum ning tänu omavahelisele koostoimele tagavad soole mikrofloora tõhusa tervendamise.
Probiootikumide kasutamise eesmärgid
Probiootikumide manustamine ei asenda inimese enda normaalset mikrofloorat, küll aga suurendab see indiviidide kasulike mikroobide hulka. Probiootikumid taastavad mikrofloora tasakaalu ning neid kasutatakse enamasti sel juhul, kui mõned raviviisid (antibiootikumid, mitmesugused ravimid, dieet või kirurgilised manipulatsioonid) on kahjustanud organismi kolonisatsiooniresistentsust.
Teiseks oluliseks rakenduseks on probiootikumide kasutamine infektsioonide profülaktikaks, näiteks reisimisel. Neid on edukalt rakendatud ka rotaviirusdiarröa raviks. Uurimused on näidanud erinevate probiootikumide kasulikku toimet ka allergiliste reaktsioonide mahasurumisel, vererõhu langetamisel ja ateroskleroosi profülaktikas.
Probiootikumide toimemehhanismid
Probiootikumide kõik toimemehhanismid pole lõplikult välja selgitatud, kuid on selge, et nende manustamine vähendab tinglikult patonogeensete mikroobide osakaalu üldises mikroflooras ja suurendab organismile soodsate mikroobide hulka. Probiootikumide poolt eritavate eksogeensete antimikroobsete ainete (nisiini, reuteriin, laktotsiin, mikrotsiin) toime on erinev ja tüvespetsiifiline. Enamasti on need madalamolekuraalsed, temperatuuride suhtes stabiilsed ühendid. Nende abil reguleerivad probiootikumid ökosüsteemides mikroobide arvulist vahekorda. Samuti toodavad probiootilised bakterid vesinikperoksiidi, piimhapet ja lühikese ahelaga rasvhappeid ning mitmeid regulaator-metaboliite. Probiootikumid blokeerivad ka patogeensete mikroobide adhesiooniks vajalikke retseptoreid ning on võimelised käivitama humoraalset ja rakulist immuunsust.
Probiootikumid on võimelised vähendama toksiinide hulka keskkonnas enda toodetud proteaaside abil või absorbeerides toksiine oma pinnale. Seda kasutatakse näiteks pseudomembranoosse koliidi puhul, manustades laktobatsillaarset probiootikumi koos ksülitooliga. Prebiootikum ksülitool (fruktooligosahhariidid) soodustab teiste mikroobide, sh. laktobatsillide, paljunemist ja C.difficile alla surumist.
Probiootikumid takistavad bakterite ja viiruste kasvu, stimuleerides lokaalset (IgA, makrofaagid) ja süsteemset kaitsevõimet (komplemet, T- ja B-lümfotsüüdid, tsütokiinid). Täheldatakse IL-8 ja γ-interferooni osakaalu tõusu, mis viib makrofaagide aktiivsuse suurenemisele ja patogeenide efektiisemale hävitamisele.
Siiski pole igal kommertsiaalsel probiootikumil kõiki eelpool nimetatud kasulikke omadusi ning seetõttu otsitakse pidevalt uusi spetsiifilise toimega baktereid.
Probiootikumidele esitatavad nõuded ja ohutus
Kõige sagedamini kasutatakse probiootikumidena piimhapet produtseerivaid baktereid.
Tänpäeval on kasutusel probiootikumid, mis sisaldavad järgmisi mikroorganisme:
Probiootikumina kasutatavad mikroobitüved peavad olema ohutud s.o igati kontrollitud inimpatogeensete omaduste puudumisele (ing.k GRAS – generally reconised as safe). Nad peavad hästi paljunema in vitro ning säilima tehnoloogilises protsessis, olema resistentsed inimese mao- ja sapihapetele, kinnitisuma rakkudele/limadele ja koloniseerima inimese nahka või limaskesta, mitte kutsuma esile ebasobivaid kõrvalreakstioone (iiveldus, oksendamine, allergilised nähud, peavalu jt).
Siiski tuleb probiootikumide manustamisel alati arvestada, et tugevasti nõrgesatatud kaitsevõimega organismis võivad ka mittepatogeensed mikroorganismid põhjustada infektsioone. Nii on immuunpuudulikkuse korral kirjeldatud Lactobacillus spp. poolt põhjustatud endokardiiti ja bakterieemiat.
Ajalugu
Mikroob-antagonistidele juhtis tähelepanu Élie Metšnikov juba 1894. aastal. Ta näitas, et piimhappebakterid omavad toimet kooleratekitaja Vibrio cholerae vastu in vitro, hiljem saadi sama efekt küülikul in vivo. 1907. aastal postuleeris Metšnikov teooria laktobatsillidest kui eluea pikendajatest, mis vähendavad mürgiste metaboliitide tootjate hulka sooles.
Suure panuse probiootikumide uurimisse andis alates 1970-ndatest inglise teadlane Roy Fuller, kes hakkas laktobatsille kasutama kanapoegade salmonelloosi profülaktikaks. Paljud uurijad otsisid erilisi antagonistlike omadustega mikroobe, D. Van der Waaij formuleeris 1971. aastal mõiste kolonisatsiooniresistentsus.
Saku kihistik
Saku kihistik (inglise Saku Member) on ordoviitsiumi ladestu Oandu lademe Vasalemma kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Arvo Rõõmusoks aastal 1956. Kihistik on nime saanud Saku mõisa järgi.
Kihistiku stratotüübiks on Saku alevikus asuv Saku paemurd.
Kihistikule on omane äärmiselt suur litoloogiline varieeruvus. Kuigi kihistiku teke on seotud riffidega nagu Vasalemma kihistule omane, on sealsed rifid hilisemad kui Vasalemma kihistu Vasalemma lubjakivimaardla, Tuula ja Rummu karjääri lubjakivilasundid tekitanud rifid.
Meinersen
Meinersen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.
Valla pindala on 53,83 km². 31. detsembril 2015 elas seal 8147 inimest. Vald paikneb Okeri ja Alleri jõe vahel, umbes 12 km Gifhornist läänes ja 25 km Cellest kagus. Valda kuuluvad järgmised külad: Ahnsen, Böckelse, Hardesse, Höfen, Hünenberg, Meinersen, Ohof, Päse, Seershausen, Siedersdamm ja Warmse.
Steinsdalsfossen
Steinsdalsfossen on juga Norras Hordalandi maakonnas Hardangeri fjordi lähedal.
49 meetri kõrgune juga paikneb Fosselva jõel, mis saab alguse 814 m (mõnedel andmetel 860 m) kõrgusel asuvast Myklavatneti järvest. Juga tekkis 1699. aastal jõesängi muutumise tõttu.
Et juga külastavad turistid, on joa juurde ja joa taha rajatud betoontee, vaateplatvormid ja käsipuud. Lisatud objektid mõjuvad looduses võõrastavalt. Joa juures on turismiinfokeskus, meenete müügipunkt ja väike kohvik.
Ajaloost
Juga on alates 19. sajandist üks populaarsemaid jugasid Norras ka sellepärast, et selle joa tagant sai kuiva jalaga läbi jalutada ja vesikardina taha varjuda. Saksamaa keiser Wilhelm II külastas Steinsdalsfossenit igal suvel 1889. aastast kuni Esimese maailmasõja alguseni 1914. aastal.
Gazebo (täpsustus)
Gazebo on paviljoni laadne aia- või pargimaja, varjualune puhkekoht ehk lehtla.
Väljendi järgi on nime saanud:
Ossian Wuorenheimo
Erik Ossian Wuorenheimo (aastani 1903 Erik Ossian Bergbom; 3. detsember 1845 Viiburi – 13. juuni 1917 Helsingi) oli soome poliitik, senaator.
Karl Tamm
Karl Tamm (17. november 1901 Kirbla vald – 23. juuni 1941 Orenburgi oblast) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1934).
Vabadussõjas teenis Tallinna Kooliõpilaste Pataljonis. Septembris 1921 astus sõjakooli, 1923. aasta juulis ülendati nooremleitnandiks, 1928. aastal leitnandiks ja 1934. aastal kapteniks.
1939 märtsis viidi üle Sõjavägede Staabi 2. osakonna B-jaoskonna ülemaks.
1941 mais arreteeriti Vene okupatsioonivõimude poolt ja hukati Venemaal Orenburgi oblastis 23. juunil 1941.
Halliste kihelkond
Halliste kihelkond (lühend Hls; saksa keeles Kirchspiel Hallist, mulgi keeles Aliste) on ajalooline kihelkond Mulgimaal ja Liivimaa kubermangu, Pärnu kreisis. 400px|pisi|right|[[Liivimaa kubermangu, Pärnu kreis. Ludwig August Mellini kaardil, "Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel". 1798]]
X-13
R-13 on olnud:
Sideliin
Sideliin on seadmetest ja keskkondadest (maapind, atmosfäär, kosmos) moodustatud trakt (kulgemistee), mille kaudu elektrisignaalid jõuavad infoallikast vastuvõtjani. Sideliiniks võib olla traatsideliin, raadiosideliin ja optilise side liin, sealhulgas valguskaabelliin. Sideliin sisaldab harilikult mitu sidekanalit ehk infoedastuse teekonda, näiteks sagedusvahemiku kujul.
Thelotornis capensis
Thelotornis capensis on Colubridae sugukonna maoliik.
Geležiai
left|thumb|Alevi keskus Geležiai (vana nimega Gelažiai) on alev Leedus Panevėžysi rajoonis Karsakiškise vallas.
Thelotornis capensis
Alamliigid
Maoliigil Thelotornis capensis liigitatakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid :
Mitmetes allikates mainitud Thelotornis capensis mossambicanus on omaette maoliik Thelotornis mossambicanus.
Geležiai
Alevis on põhikool, seltsimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on 1936. aastal valminud katoliku kirik, mille kunstimälestisena kaitse all olev altarimaal on koopia Raffaeli "Sixtuse madonnast".
Ajalugu
Küla on esimest korda mainitud 1777. aastal, mil kohalik mõisnik lasi sinna puidust kabeli ehitada. 1874. aastal valmis selle juurde ka kellatorn. Samal aastal sai kabel kihelkonnakiriku staatuse. Enne Teist maailmasõda oli asulas oma juutide kogukond. Pärast sõda tegutsesid Geležiai ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Geležiai kohaliku kolhoosi keskasula.
Thelotornis capensis
Levila
Neid võib kohata roomamas Namiibias, Botswanas, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Angolas, Svaasimaal, Zimbabwes, Mosambiigis, Tansaanias, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Malawis ja Sambias.
Kokkupuuted inimestega
Nende madude inimeste suhtes mürkmadudeks liigitamise kohta pole piisavalt andmeid, perekonna madude peas paiknevad (erinevalt enamikust mürkmadudest) Duvernoy' näärmed.
Hilisromantism (kujutav kunst)
Hilisromantism on kunstistiil, mis avaldus põhiliselt 1848–1900 aastate maalikunstis.
Hilisromatism tekkis, kui püüti taaselustada romantismi saavutusi. Erinevuseks oli samas see, et ei rõhutatud enam Jumala või kunstilise loomeprotsessi suuri küsimusi, kuna neid peeti vastatuteks. Kuna suured teemad jäid tagaplaanile, tegelesid kunstnikud põhiliselt teoste kunstilise vormistuse ja eelkõige maalimise tehnilise taseme tõstmisega. Historitsismi tulekuga arenes hilisromantismist välja realism. Leidus maalijaid, kes viljelesid mõlemat. Leidus ka selliseid kunstnikke, kes siirdusid tagasi klassitsismi rangete joonte juurde (Feuerbach, Rethel). Stiilide kattumist esindab kõige selgemalt biidermeier.
Varakamaks muutuv kodanlus moodustas järjest suureneva ostjate ringi, kes suutis omandada järjest kallimat ja töömahukamat kunsti. Samas oli see ostjaskond vähem huvitatud uuest ja murrangulisest, eelistades just kõrgväärtuslikku traditsioonilist kunsti, mis seni oli kuulunud eelkõige aadlikele. Seetõttu ei hinnanud kodanlus alguses ka impressionistlikke maale, mis näisid neile teostatavad liiga kiiresti ja liialt väheste kuludega.
Kodanluse huvid andsid ka kunstnikele tõuke pöörduda tagasi romantismi traditsiooniliste teemade juurde, neid järjest intensiivsemaks ja väljenduslikumaks muutes.
Kodanlusele meeldisid eelkõige ajaloolised maalid, portreed, maastikumaalid, žanrimaalid (Genremalerei), natüürmordid (Stillleben) ja loomamaalid (Tiermalerei). Hilisromantilise maali eelistatud teemadeks olid maastikud, kuid neid iseloomustasid liialdused nii looduse kujutamisel kui ka erilised valgustingimused, mis tunduvad isegi veidi hallutsinatiivsetena. Metsamotiivides leiab mütoloogilisi järelkajasid ning muinasjutulise atmosfääri täis nümfe. Hilisromantilise maali ideaaliks on elu Arkaadias ja lamburimüüdid.
Romantiline geeniusekultus viis mõne autori puhul lausa religioosse jumaldamiseni. Kunstniku geniaalsuse rõhutamine koos kunsti enda stiilireeglitega muutusid kodanluse eneseväljenduse osaks. Selline mõtlemine hakkas mõjutama ka maalimisstiili. Pärast 1848. aastat loobuti romantilise maalimise täpsusest ja asendati see laiema ja lahtisema pintslitõmbega, mis, kuigi oli hoolikalt ette valmistatud ja planeeritud, tekitas mulje virtuoossusest ja spontaansusest.
Uutes sotsiaalsetes tingimustes kristalliseerus hilisromantism iseseisvaks kunstistiiliks. Hilisromatismi kui kunstistiili moodustumisele aitas kaasa ka fotograafia areng, mis võimaldas tegelikkuse täpset, kuid ilustatud kujutamist.
Hilisromatilisi kunstnikke:
Süžeelised maalid: Anders Askevold, Christian Eduard Böttcher, Franz von Defregger, Eduard von Grützner, Moritz von Schwind, Carl Spitzweg, Adolph Tidemand
Ajaloolised maalid: Arnold Böcklin, Eugène Delacroix, Anselm Feuerbach, Hans Makart, Alfred Rethel