cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kai Murdmaa
Vanemad
1941. aastal sõja puhkedes evakueerus Murdmaade pere Nõukogude Liidu tagalasse. 1944. aasta algul jäi pereisa Oskar Murdmaa lahingus kadunuks. Pärast sõda tuli Elsa Murdmaal rasketes tingimustes üksi üles kasvatada neli last.
Balletikool ja hariduskäik
Kui 1946. aastal Tallinnas avati Anna Ekstoni juhtimisel balletikool, viis ema, kes oli Ekstoniga sõbralikes suhetes, oma mõlemad tütred sinna. Tähtsusetu polnud ka asjaolu, et balletikoolis maksti stipendiumi. Kai õppis seal neli või viis klassi, enne kui loobus. Noorem õde Mai aga jätkas ja sai tuntud baleriiniks.
Kai Murdmaa lõpetas 1953. aastal Tallinna 21. Keskkooli. Murdmaade pere kõik neli last said kõrghariduse Moskvas. Pooled neist jäid Moskvasse teadustööle, pooled naasid Eestisse. Vendade Ivari ja Allani eeskujul läks ka Kai Moskvasse õppima. Ta astus 1953. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonda. Õppejõudude seas oli tal mitu akadeemikut, teiste seas hilisemad nobelistid Lev Landau ja Igor Tamm. Murdmaa sai füüsiku diplomi 1960. aastal.
Töökäik
Märtsis 1960 asus Murdmaa tööle NSV Liidu Teaduste Akadeemia Füüsikalise Keemia Instituudi sorptsiooniprotsesside laboris vanemlaborandina. Aastatel 1962–1986 oli ta samas nooremteadur ja 1986. aastast töötas teadurina. Märtsis 2019 algas Kai Murdmaa 60. tööaasta selles laboris.
1960. aastatel lõi Murdmaa koos V. Serpinskiga veeauru madala rõhu mõõtmiseks originaalse torsioon-efusioonmanomeetri.
Murdmaa kaitses 1971. aastal Füüsikalise keemia instituudis väitekirja "Исследование адсорбции водяного пара синтетическими цеолитами" ('veeauru adsorbeerimine sünteetiliste tseoliitidega').
Kai Murdmaa on Moskva Eesti Seltsi sekretär.
Isiklikku
Kai Murdmaa emapoolne vanaisa oli ajakirjanik Karl Pinkowsky ja isapoolne vanaisa Enn Murdmaa. Kaist neli aastat vanem vend Ivar Murdmaa sai tuntuks okeanoloogina ja noorem õde Mai Murdmaa koreagraaf-lavastajana. Vend Allan Murdmaa oli arhitekt.
Ruumpaisumismoodul
Ruumpaisumismoodul või mahtelastsusmoodul (Kvõi B) on elastsusmoodul, mis iseloomustab mingi keskmistatud normaalpinge (mõjub keha kõikidele pindadele) muutuse korral avalduva ruumdeformatsiooni (suhtelise mahumuutuse) suurust.
Definitsioon
Ruumpaisumismoodulit K>0 võib formaalselt defineerida valemiga
Arvestades ühikulist massi,
kus ρ on tihedus ja dP/dρ tähistab rõhu tuletist tiheduse suhtes (ehk rõhu muutumise kiirust ruumala muutumisel). Ruumpaisumismooduli pöördväärtus on tuntud kui aine kokkusurutavus.
Valitud väärtusi
Materjal mille mahtelastsusmoodul on 35 GPa kaotab ühe protsendi oma ruumalast, kui talle mõjub väline rõhk suurusega 0.35 GPa.
Politseiakadeemia seiklused
"Politseiakadeemia" (Police Academy: The Animated Series, 1988–1989) on USA joonissari.
Selle tootsid Warner Bros. ja Ruby Spears.
Sõktõvkari lennujaam
Sõktõvkari lennujaam on lennujaam Venemaal Komi Vabariigis, 3 km kaugusel Sõktõvkari keskusest lõunakagus.
Lennujaam teenindab lennukeid Il-76, Tu-154, An-12, An-148, Airbus A320-200, Boeing 737-800, Boeing 757-200, Tu-204 ja kõiki neist kergemaid õhusõidukeid, samuti koptereid.
Sügis (Luts)
"Sügis I ja II" on Oskar Lutsu lühiromaan Tootsi-lugude sarjast. Sellele eelnesid "Kevade", "Suvi", "Tootsi pulm" ja "Argipäev". "Sügise" esimene osa ilmus 1938. aastal, teine osa raamatuna aga alles 1988. aastal (aasta varem ilmus teine osa ajakirjas Looming, osa sellest avaldas Luts küll juba Saksa okupatsiooni ajal ajalehtedes järjejutuna).
Varasematest teostest tuttavad tegelased on "Sügises" jõudnud kuldsesse keskikka ja leidnud elus oma koha. Süžeeliine kuigi palju pole ja kohtumised tuttavate tegelastega on fragmentaarsemad.
Lõppenud on Vabadussõda. Joosep Toots on edukas talupidaja. Ta on abielus Raja Teelega, kes on Tootsi viibimise ajal I maailmasõjas ning sellele järgnenud Vabadussõjas viinud ühise kodu, Ülesoo talu, laitmatusse korda. Teele juhtimisel on Ülesoole kerkinud uus elumaja. Toots leiab korda seatud talu eest, kui sõjast naaseb. Abielu on õnnelik, Tootside peresse on sündinud poeg Leksi. Ometi tunneb Teele vahel, et abikaasa norutab liigselt ning abielus võiks olla rohkem särtsu ja rõõmu. Samal ajal on sõjas saadud vigastused mõjutanud Tootsi meeleolu. Ta on muutunud elu suhtes võrreldes noorusajaga märksa passiivsemaks ning kaebab kehva tervise üle. Kui Teelel vahel kodusest elust villand saab, siis veedab ta mõne päeva oma sünnikodus, Raja talus.
Raja talus täidab perenaise kohuseid Teele noorem õde Liide, kuna vanaperenaine, Teele ja Liide ema, on surnud. Teele muretseb, et Liide kipub vanatüdrukuks jääma. Hiljem kosib Liide endale naiseks koolivend Tõnisson, kes on samuti pidanud pikka poissmehepõlve. Tõnisson on samuti käinud Vabadussõjas ning saanud seal mitmeid tervisekahjustusi. Ta on järsu ütlemisega ja sageli pahur ega tule kehvema ilmaga voodistki välja, kaevates luuvalu. Ometi on Tõnisson samuti rikas taluperemees, kes murrab tööd ja on kõigiti lugupeetud paunverelane.
Ka rätsepmeister Kiir elab endiselt Paunveres koos oma vanemate ning noorema vennaga. Keskmine vend Viktor on Vabadussõjas hukkunud. Kiir on abielus Juuli Vispeliga. Kiir leiab, et tal on õigus sõjas hukkunud venna Viktori eest asunikutalu saada. Plaan ei õnnestu ka pärast Tallinnas käimist ning olukorra üle sealsetele ametnikele kurtmist. Kiir ostab seepeale Paunvere lähedale Nõve asundusse talu, nimega Pihlaka. Ta tahab alaväärsust tundes tõestada paunverelastele, et on samuti väärt olema taluperemees oma edukate koolivendade kõrval. Kiir ei tule talupidamisega toime. Ka abielu on igas mõttes õnnetu: Kiir nõuab abikaasalt rohkem, kui too pakkuda suudab ning heidab talle ette kõikmõeldavaid vajakajäämisi paari igapäevaelus. Juuli pole ka rasestunud ja rätsep on lapse eostanud hoopis oma naiseõele Maalile. Maali laps sünnib surnult. Ka on Kiir tahtmatult tapnud ühe vaese talumehe, nõudes, et ta külmal külateel lahti riietuks (tõestamaks, et tal pole taparelva, mille omamises Kiir meest kahtlustab). Mees haigestub kopsupõletikku ja sureb. Kiirele oma laitmatus korras majapidamise müünud talunik Paavel on vahepeal linna kolinud, kuid ihkab tagasi maale. Ta rendib teose lõpus Teele sünnitalu Raja, mida ta pidama asub.
Lahenduse saab ka Arno Tali dramaatiline armastuslugu linnatüdruku Virvega, keda kirjanik mainib juba "Suves". Arno tunnistab, et vajab elult sügavamaid elamusi, kui saab pakkuda suhe lõbujanulise Virvega. Arno ei suuda samas ka Virvest lahti lasta. Pärast pöördelisi sündmusi on Arno sunnitud enesele tunnistama, et säärane suhe on koormaks mõlemale ning nende teed peavad lahku minema. Ta tõdeb, et Virve pole väärt nii suurt südamevalu ja mõttetööd, nagu ta on pidanud aegade jooksul omal nahal läbi elama.
"Sügis" on Lutsu viimane pilguheit Tootsi-lugudest tuttavate tegelaste ellu. 1994. aastal Oskar Lutsu nime all kirjastuses Ilmamaa ilmunud "Talve" autorsuse suhtes on avaldatud tõsiseid kahtlusi.
Vladimir Malõšev
Vladimir Malõšev (vene keeles Малышев, Владимир Иванович; 23. juuli (vkj. 10. juuli) 1910 Narovtšat, Penza kubermang – 2. mai 1976 Leningrad) oli nõukogude kirjandusteadlane ja arheograaf.
Ta sündis Narovtšati külas Penza kubermangus (praeguse haldusjaotuse järgi Narovtšati rajoonis Penza oblastis) talupoja perekonnas. 10-aastaselt asus elama tädi juurde, aastal 1928 asus elama Leningradi, aastal 1939 lõpetas Leningradi Riikliku Ülikooli. Augustist 1941 veebruarini 1946 oli ta Punaarmee ridades. Ta sõdis Leningradi rindel, ta sai kolm korda haavata.
Tema esimene teaduslik publikatsioon ilmus aastal 1940. Ta töötas Leningradis Teaduste Akadeemia Vene Kirjanduse Instituudis (Puškini majas). Aastal 1968 valmis tal dissertatsioon "Исследования и разыскания по литературному наследию Древней Руси", mille ta kaitses doktoriväitekirjana.
Tommy Hilfiger (ettevõte)
pisi|351x351px|Tommy Hilfigeri logo Tommy Hilfiger, endise nimega Tommy Hilfiger Corporation ja Tommy Hilfiger Inc., on Ameerika rõivaettevõte, mis toodab rõivaid, jalatseid, aksessuaare, parfümeeriatooteid ja kodusisustust.
Ettevõte asutati 1985. aastal. 2006. aastal omandas erakapitalifirma Apax Partners Tommy Hilfigeri umbes 1,6 miljardi dollari eest ja 2010. aasta mais ostis ettevõtte PVH Corp. (tol ajal tuntud kui Philips van Heusen) Apax Partnersi.
Daniel Grieder määrati tegevjuhiks 2014. aasta juulis, asutaja Tommy Hilfiger jäi aga ettevõtte peadisaineriks, juhtides disainimeeskondi ja jälgides kogu loomeprotsessi.
Ülemaailmne jaemüük brändi kaudu 2013. aastal oli 6,4 miljardit USA dollarit ja 2014. aastal 6,7 miljardit dollarit.
2020. aastatel müüakse Tommy Hilfigeri tooteid suurtes kaubamajades ja rohkem kui 1400 omaette jaekaupluses 90 riigis.
Idapataljonid
Idapataljonid (saksa Ost-Bataillone) olid Teise maailmasõja ajal Wehrmachti Idaväeosade koosseisus moodustatud väeüksused.
Idapataljonidesse värvati mehi rahvus- või religioonipõhiselt nii sunniviisiliselt kui ka vabatahtlikkuse alusel. Paljud nendest koguti kokku sõjavangide hulgast. Pataljonide ohvitseride (üle poole) ja allohvitseride (ligi kolmandik) hulka kuulusid ka Saksa ohvitserid.
Rahvuspõhiste idapataljonide alusel moodustati idaleegione (mitte segi ajada SS-leegionidega) – Turkestani Leegion, Kaukaasia-muhameedlaste Leegion (hilisem Aserbaidžaani Leegion), Gruusia Leegion, Armeenia Leegion ja Volga-Tatari Leegion. Idaleegionid ei osalenud lahingutegevuses kunagi terviküksusena – nende põhifunktsiooniks oli üksikpataljonide koosseisude väljaõpe, varustamine ja langenute asendamine.
Idapataljonide ja kompanii moodustamine Eestis
23. oktoobril 1942 lõppes 1941. aasta sügisel moodustatud julgestusgruppide vabatahtlike aastane teenistusleping ning umbes pooltest Saksa sõjaväe teenistusse jäänud julgestusgruppide vabatahtlikest moodustati 3 idapataljoni ja 1 idakompanii:
Valeri Kois
Valeri Kois (sündinud 10. juunil 1950 Tallinnas) on Eesti poliitik.
Ta sündis Tallinnas, kuid õige pea kolisid vanemad Leningradi oblastisse, kus ta lõpetas keskkooli ja ehitusinseneride instituudi. 1976. aastal (pärast sõjaväeteenistust) kolis Kohtla-Järvele.
Kohtla-Järvel töötas ta algul Kohtla-Järve Teede Remondi ja Ehituse Valitsuses. 1990. aasta algul oli ta EKP Kohtla-Järve Rajoonikomitee sekretär.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu saadik. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt.
tegutseb ta Kuremäel füüsilisest isikust ettevõtjana.
Kodiaki karu
Kodiaki karu (Ursus arctos middendorffi) on karulaste sugukonda ja karu perekonda kuuluva pruunkaru alamliik.
Välimus ja kehaehitus
Kodiaki karu iseloomustavad tugev kehaehitus, lühike jäme kael, massiivne pea ja etteulatuv koon, mis on kergelt nõgus. Nii karu silmad kui ka ümmargused kõrvad on väikesed. Karvastiku värvus varieerub tumepruunist kuni peaaegu blondini. Karvastik vahetub aastaaegadele vastavalt; varasuvel võib see tokerja välimusega olla. Kõige tihedam on karvastik sügisel. Isased on suuremad kui emased; emane karu kaalub keskmiselt 136–318 kg, isane 272–635 kg. Neljal jalal seisva karu keskmine turjakõrgus on 0,9–1,5 m, kahel jalal seisval karul kuni 3 m. Küüniste pikkus on kuni 15 cm. Vaid jääkaru mõõtmed ületavad kodiaki karu omi. Sarnaselt teiste pruunkaru alamliikidega on kodiaki karu õlgade vahel küüru meenutav lihas, mis koos pikkade küünistega teeb temast väga hea kaevaja. Peale suuruse eristab kodiaki karu teistest pruunkaru alamliikidest tema lai kolju. Emase karu kolju ei kasva enam, kui karu on 6–8 aastat vana; isase kolju võib kasvada isegi 10–12 aastat.
Meeled
Pruunkarul on erakordselt hea haistmine; mõne uuringu järgi ületab see koera oma kolme- kuni neljakordselt. Haistmismeel on pruunkarule kõige olulisem meel, selle abil leiab ta nii toidu kui ka paarilise ja tajub ohtu. Kuigi pruunkaru kõrvad on väikesed, on tal sellegipoolest hea kuulmine; ta kuuleb näiteks fotoaparaadi katiku klõpsatust ka siis, kui taustaks on mühiseva jõe hääl või puhub kõva tuul. Ehkki bioloogid on väga kaua olnud arvamusel, et karu nägemine on kehv, on hiljuti avastatud, et tegelikult on see inimese omaga peaaegu sama hea. Tagajalgadele ei tõuse karu agressiivsuse näitamiseks, vaid vaatevälja laiendamiseks.
Toitumine
Kodiaki karu on oportunistlik omnivoor. Põhiosa toidust moodustavad lõhe (u 64%) ning mitmesugused taimed, näiteks tarnad, rohundid, aga ka marjad. Veel sobivad söögiks selgrootud, närilised, linnud ja linnumunad. Kodiaki saartel laialdaselt levinud hirvi jahib karu harva. Kevaditi eelistab ta toitu otsida rannikuäärsetelt märgaladelt; maist hilissuveni keskendub ta lõhepüügile ja marjade söömisele. Ehkki leedrimarjade valmimise ajal on lõhet veel külluses, täiendab suurem osa karudest oma menüüd marjadega. Sellise segadieedi puhul on kaalukasv suurem, kuna piisavalt on nii valku (lõhest) kui ka sahhariide ehk süsivesikuid (marjadest). Lisaks käib kodiaki karu randadelt karpe ja teisi selgrootuid otsimas. Vahetevahel uhub meri rannale mereimetajate (nt hallvaala, küürvaala ja heeringavaala) raipeid, mida kodiaki karu meelsasti sööb.
Elupaik
Kodiaki karu ei ole valiv ja peab elamiskõlblikuks nii tihedaid kuusemetsi, järske lumega kaetud mäenõlvu kui ka tasast mägitundrat.
Käitumine
Kodiaki karu on päevase eluviisiga loom ning on kõige aktiivsem varahommikul ja õhtul. Inimasustuste lähedal elav karu hakkab aga inimeste vältimiseks ringi liikuma öösiti, sama võib juhtuda ka toidunappuse korral. Üldjuhul on kodiaki karu üksiku eluviisiga; arvukalt karusid võib ühte piirkonda koguneda näiteks (hooajalise) toidukülluse korral. Sellistes olukordades on paigas kindel hierarhia. Tähtsaimad on suuremat kasvu isased, ent ka emasloom võib olla tähtsal positsioonil. Poegadega emased on kõrgemal positsioonil kui poegadeta; kõige madalamal on noored isased.
Talveuni
Kodiaki saarestikul on talved üsna leebed ning sageli ärkab karu talveune jooksul paar korda üles. Keskmiselt magab isane karu talveund 3–5 kuud, emane kuni seitse kuud. Juhtub ka, et (enamasti isane) kodiaki karu ei magagi talveund. Talveuneks valmistudes pakseneb kodiaki karu nahaalune rasvkude 15–20 cm. Talveune jooksul kaotab karu 20–40% kehamassist. Kui ärkvel olles hingab pruunkaru 6–10 korda minutis, siis talveund magades vaid üks kord iga 45 sekundi järel; pulsisagedus langeb 40–50 löögilt minutis 19-le.
Eluiga
Vangistuses võib kodiaki karu elada üle 40 aasta, looduses soodsate tingimuste puhul üle 30. Looduses loetakse üle 20 aasta vanust karu vanaks loomaks.
Muu
Ameerika zooloog Clinton Hart Merriam nimetas alamliigi teadusliku nimetuse baltisaksa teadlase Alexander Theodor von Middendorffi järgi. Kodiaki karu järgi on nimetatud Škoda Kodiaq.
Ash-Shabāb
pisi|Ash-Shabābi lipp Ash-Shabāb (araabia keeles الشباب, 'noored') on Somaalia paljurahvuselise sõjalise rühmituse (araabia keeles حركة الشباب المجاهدين; Ḩarakat ash-Shabāb al-Mujāhidīn, lühend HSM; somaali keeles Xarakada Mujaahidiinta Alshabaab, 'Mudžahiidide Noorte Liikumine') lühem nimetus. Tekkis katusorganisatsiooni Islami õiguse liidu (Ittihād al-mahākim al-islāmiyya) äärmusliku noorteliikumisena 2006. aasta lõpus. Tegutsevad suuremates linnades ja kontrollivad kahte piirkonda Somaalia lõunaosas (seal on kehtestatud šariaat). pisi|Somaalia poliitiline olukord 12.10.2014
Ja jumal lõi naise... (film 1988)
"Ja jumal lõi naise..." ("And God Created Woman") on 1988. aastal linastunud Ameerika draamafilm, mis oli Roger Vadimi üks viimaseid režissööritöid. Filmil on sama pealkiri nagu 1956. aasta prantsuskeelsel filmil "Et Dieu ... créa la femme" ("Ja jumal lõi naise..."), mille peaosas on Brigitte Bardot ja mille režissöör on samuti Vadim, kuid selle lugu on täiesti erinev.
Ash-Shabāb
Alates aastast 2009 püüti Ash-Shabābi edutult liita Al-Qaidaga, sest nad keeldusid tapmast muslimeid. Alles pärast Osama bin Ladeni surma õnnestus Ayman az̧-Z̧awāhirīl (Aiman aẓ-Ẓawāhirī) 2012. aastal muuta Ash-Shabāb Al-Qaida rahvusvahelise võrgustiku osaks.
Ja jumal lõi naise... (film 1988)
Süžee
Robin Shea (Rebecca De Mornay) on New Mexico vanglas süüdimõistetu. Tal õnnestub põgeneda, kuid ta läheb ekslikult James Tiernani (Frank Langella) limusiini peale, kes külastas vanglat oma kubernerikampaaniaga seoses. Tierman toob naise salaja vanglasse tagasi. Vanglariideid vahetavale Robinile juhtub peale Billy Moran (Vincent Spano), kes teeb vanglaruumides järelevalve all, mis peaks teda naisvangidest isoleerima. Nad hakkavad armatsema.
Ash-Shabāb
2014. aastal hinnati Ash-Shabābi vägede suuruseks 7000–9000 võitlejat. Nende juhtidel on Afganistani ja Iraagi sõja kogemused. Struktuur on detsentraliseeritud. 2014. aastast juhib rühmitust Ahmad Umar (Abu Ubaidah).
Ja jumal lõi naise... (film 1988)
Süžee
Robin saab teada, kes James Tiernan on ja helistab talle, paludes abi eelseisval ülekuulamisel tingimisi vabastamiseks. James annab talle nõu abielluda. Robin läheneb Billyle ja pakub talle viis tuhat dollarit, et ta saaks temaga aastaks abielluda ja seetõttu vanglast välja. Billy nõustub, nad abielluvad ja Robin vabastatakse varsti pärast seda.
Robin kolib Billy juurde, kes elab koos oma venna Peteri (Donovan Leitch) ja Billy poja Timmyga (Jamie McEnnan). Toimub isiksuste kokkupõrge, mis on tingitud kontrastist Billy tõsise käitumise ja Robini rahutu olemuse vahel. Billy on huvitatud tõelisest suhtest Robiniga, kes väidab aga, et see on lihtsalt kokkulepe ja et ta soovib keskenduda oma muusikukarjäärile. Robin loob bändi, millega Peter liitub ja kohtub uuesti Jamesiga, kes kasutab Robinit oma valimiskampaanias edukalt vanglareformi esitluseks.
Ash-Shabāb
Somaallased ei kasuta enesetapupomme. Seda teevad sealsed Iraani, Egiptuse ja Liibüa islamistlikud džihadistid. Enamik Ash-Shabābi välisvõitlejatest pärineb Jeemenist, Sudaanist, Afganistanist, Saudi Araabiast, Pakistanist ja Bangladeshist. Aastal 2010 oli nende arv 200–300 sõdurit, kellele lisandus 1000 välissomaallast ja ka mõne tõrjutud rahvusvähemuse esindajaid. Pärast 2012. aastat koosneb rühmitus 25% ulatuses Keenia võitlejatest. Ka Keenia ja Tansaania muslimite alad on värbamispiirkondadeks. Ash-Shabābi rühmitused paiknevad ka mõnes eespool nimetatud riigis.
Ja jumal lõi naise... (film 1988)
Süžee
Peale mitmeid sekeldusi ja arusaamatusi suhetes võidab James valimised ning Robin ja Billy saavad naasta õnnelikus abielus koos koju.
Filmi taust ja vastuvõtt
Roger Vadim teatas 1983. aastal oma plaanist teha koos produtsentidega filmist "And God Created Woman" samal teemal uus versioon, öeldes: "1950. aastad oma piirava moraaliga oli ideaalne aeg sellise filmi tegemiseks. 1980. aastatel oleme tagasi sarnases ajastus ja nüüd on tüdruk taas vastamisi moraalse enamusega." Vadim teatas, et võtab koos produtsentidega ette üleriigilise talendiotsingu, et avastada uus 19–20 aastane naisstaar. Saadi teada, et R.J. Stewart kirjutas stsenaariumisse sisse Diane Lane'i peaosatäitjaks, kuid Vadim valis peaosatäitjaks Rebecca De Mornay.
Ash-Shabāb
MI5 2010. aasta teadete järgi olid USA ja Ühendkuningriigi elanikud käinud Somaalias väljaõppel. Inglismaal võib olla ka rühmituse salajane esindus.
Ja jumal lõi naise... (film 1988)
Filmi taust ja vastuvõtt
Film sai kehvad hinnangud. Ühe kriitiku sõnul polnud kahel filmil ühist midagi, välja arvatud pealkiri ja režissöör, kirjutades: "Kas see on esimene kord, kui film tehakse ringi, selle asemel et pealkiri ringi teha?"
Vladimir Ustinov
Vladimir Ustinov on mitme inimese nimi.
Ja jumal lõi naise... (film 1988)
Filmi taust ja vastuvõtt
De Mornay nimetati Kuldse Vaarika auhinna kandidaadiks halvima naisnäitleja kategoorias, kuid ta kaotas Liza Minnellile.
Ash-Shabāb
Austraalia, Kanada, Uus-Meremaa (10.02.2010), Norra, USA, Araabia Ühendemiraadid, Ühendkuningriik ja Singapur on Ash-Shabābi ametlikult tunnistanud terroriorganisatsiooniks.
Surnud 26. oktoobril
Siin loetletakse 26. oktoobril surnud tuntud isikuid.
Scottburgh
Scottburgh on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis Ugu ringkonnas. Linn asub India ookeani rannikul, 58 km Durbanist edela pool.
Scottburgh on asutatud 1860. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Scottburghi elanikest valgeid 46,76%, mustanahalisi aafriklasi 27,69%, India või Aasia päritolu inimesi 21,98%, värvilisi 3,02% ja teisi 0,56%. Inglise keelt pidas emakeeleks 68,02% inimesi, suulu keelt 15,98%, afrikaani keelt 11,20% ja koosa keelt 2,08%.
Vladas Karvelis
Vladas Karvelis (11. aprill 1901 Šiauliai – 28. märts 1980 Vilnius) oli Leedu ja Nõukogude Liidu sõjaväelane.
Ta oli 1. veebruarist 1919 vabatahtlikuna Leedu armees; ta osales Vabadussõjas, võideldes nii Punaarmee kui Poola armeega.
Ta lõpetas aastal 1924 Leedus Vytautas Suure kõrgemate sõjaväejuhtide kursused (leedu keeles Aukštieji karininkų kursai (lt)) ja aastal 1929 Prahas Tšehhoslovakkia kindralstaabi akadeemia.
Ta teenis Leedus polgukomandörina ja oli aastatel 1938–1939 Kaunase sõjakooli ülem.
Türi kirikuaed
pisi|262x262px|Vaade kirikuaiale Türi kirikuaed on Järva maakonnas Türil Türi kirikut ümbritsev kirikuaed. Kirik, kirikuaed ning selle piirdemüür ja kabel on nimetatud Kultuurimälestiseks.
Kirikuaed on rajatud tõenäoliselt koos kirikuga (13. sajandi teisel poolel) ning seda ümbritseb igast küljest Maakividest müür. Kirikuaia kalmistu oli aktiivses kasutuses kuni 18. sajandi lõpuni, hiljem maeti harvem. Kalmistul on säilinud mitmeid hauamonumente. Kirikuaia lääneservas paikneb Baranoffide suguvõsa matusekabel.
Kiriku kohal asub endine ohverdamispaik, mis pärineb tõenäoliselt 11. sajandist. Ohverdamispaiga täpne ulatus ei ole teada.
2010. aastal avati kirikuaias mälestuskivi, kuhu on võimalik lahkunute mälestuseks küünal asetada.
Piirdemüür
Kirikuaeda ümbritseb krohvitud väravapostide ja sepisväravatega piirdemüür. Kirikuaia piirdemüür koos väravatega pärineb tõenäoliselt 19. sajandist. Müüris on kolm väravat: lääne-, lõuna- ja idaküljel. Neist vanemad on kiriku sissepääsude ees kirikuaia lääne- ja lõunaküljel.
Osa kirikuaia piirdemüürist moodustab kabeli välissein.
Kabel
pisi|Kirikuaia kabel Kabelihoone asub kalmistuaia servas esifassaadiga kiriku peasissepääsu poole. Hoone pärineb 19. sajandi esimesest poolest ning koosneb kahest selgelt eristuvast ehitusjärgust. Neist vanem on põhjapoolne väiksemate mõõtmetega matusekabel, mille ukseava kohal viiluväljal on kujutatud Baranoffide suguvõsa vapp. Matusekabeli lõunaküljel on suurem juurdeehitus, mida on tõenäoliselt kasutatud kalmistukabelina.
Kabel restaureeriti aastatel 2010–2011.
Bournonville
pisi|Kirik vaadatuna vallamajast
Bournonville on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusvald, u. 16 km Boulogne-sur-Merist idas, teede D253 ja D254 ristumiskoha ümbruses, Liane'i jõe kallastel.
pisi|tühi|
Aberdiin- angus
pisi|Aberdiin-angus Aberdiin-angus (Ab) on lihaveisetõug.
Ajalugu
Aberdiin-anguse tõug aretati 19. sajandi alguses Põhja-Šotimaal Aberdeenshire'i ja Anguse maakonnast pärit kohalikust tõust (musta värvi ja sarvedeta). Tõu aretas Hugh Watson, kes valis oma karja vaid parimaid musta värvi ja nudisid (sarvedeta) isendeid. Umbes 50 aastaga arenes tõug üheks levinumaks lihaveisetõuks kogu maailmas. Kiire arengu üheks põhjuseks võib pidada 1878. aastal Pariisis maailmanäitusel saavutatud esikohta.
Välimus
Aberdiin-anguse tõugu veised on keskmise suurusega, pika kerega, sarvedeta, lihaselised ja suhteliselt kõrged loomad. Veiseid kasutatakse palju ristamisel, et liha kvaliteeti ja ammlehmade piimakust parandada. Neid kasutatakse ka geeni doonoritena, et saada sarvedeta isendeid, kuna nudi geen antakse edasi domineeriva tunnusena. Loomad on suhteliselt kerge poegimisega, neil on head emaomadused ja viljakustunnused. Aberdiin-angus on tuntud ka lihakeha parandajana. Loomad on värvuselt mustad, kuid esineb ka punast, ning udara piirkonnas võib esineda valget värvust. Vasikad sünnivad väiksena, nende kehakaal on 22–28 kg. Lehmvasikad kaaluvad umbes 22–25 kg ja pullvasikad 25–28 kg. Veis kasvab kiiresti ja juba kuue kuuga on loom ema piimaga toites kuni 180 kg. Kui vasikad ema piimast ilma jäävad, võivad kaaluda nad kuni 230 kg. Võttes päevas 1 kg juurde, võivad nad kolme aasta pärast kaaluda 430 kg kuni pool tonni.
Veise liha
Lihaskiudude vahel asuv rasv (valge rasv) muudab liha mahlaseks, pehmeks ja maitsvaks. Liha võib olla marmorjas või ka helepunase värvusega. Kõik need omadused tagavad, et aberdiin-angus on üks esimesi valikuid nii lihunike, restoranide kui ka perenaiste hulgas kogu maailmas.
Kasvatamine
Aberdiin-angus saab hakkama väga erinevates keskkonna ja klimaatilistes tingimustes. Veis ei vaja intensiivset söötmist, sest on väga hea karjamaa rohu tarbija ja sööda suhtes vähenõudlik. Ühe täiskasvanud veise kohta peab olema vähemalt 1 ha looduslikku karjamaad või 0,5 ha kultuurkarjamaad. Lisaks tuleb arvestada sündinud vasikate jaoks 0,2 ha karjamaad.
Esimesed aberdiin-anguse veise pullid – King 95168 ja Joker 95175 – jõudsid Eestisse 1994. aastal Taanist. 2018. aasta novembri seisuga on Eestis 7428 aberdiin-anguse ammlehma.
Vihtra külakeskus
Vihtra külakeskus on kultuurikeskus Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Vihtra külas. Külakeskuse administraator on Reelika Arumäe.
Külakeskus avati 2009.
Vabariiklik Koorijuhtide Segakoor
Vabariiklik Koorijuhtide Segakoor (lühend: VKS) oli aastal 1958 Pärnus Gustav Ernesaksa ja Jüri Variste asutatud laulukoor. Koor tegutses Eesti Kooriühingu juures. Aastal 2000 koori tegevus lõppes.
Koor esines ka mitmes välisriigis, nt Lätis, Leedus, Armeenias, Soomes.
Uus Eesti (ajaleht, 1968)
Uus Eesti (rootsi keeles Tidningen Nya Estland - för frihet, rättvisa och demokrati) oli ajaleht, mis ilmus Stockholmis aastatel 1968–1978. Ajalehe vastutav väljaandja ja toimetaja oli Vello Ugandi.
Ajaleht ilmus eesti keeles, vaid osa teksti oli rootsi keeles.
Karim Rekik
Karim Rekik (sündinud 2. detsembril 1994 Haagis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla.
Aastatel 2002–2011 kuulus Feyenoordi noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Manchester Cityga. Manchester City meeskonnas debüteeris ta 21. septembril 2011 liigakarikamängus Birmingham City vastu. Inglismaa kõrgliigas tegi ta Manchester City meeskonnas debüüdi 22. detsembril 2012 mängus Readingi vastu. Hooaja 2011–12 teises pooles mängis ta lühikest aega laenul Inglismaa esiliiga klubis Portsmouth ja hooaja 2012–13 teises pooles Blackburn Roversis.
2013. aasta juulis läks ta Manchester Cityst laenule Hollandi kõrgliiga klubisse PSV Eindhoven. Ta kindlustas hooajal 2013–14 endale koha klubi põhikoosseisus ning tuli järgmisel hooajal klubiga Hollandi meistriks.
2015. aasta juunis siirdus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubisse Marseille Olympique. Aastatel 2017–2020 mängis Rekik Saksamaa kõrgliigas Hertha BSC ridades.
2020. aasta oktoobris sõlmis ta lepingu Sevillaga.
2011. aastal tuli Rekik Hollandi kuni 17-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Hollandi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 6. märtsil 2014 sõprusmängus Prantsusmaa vastu.
Tema isa on Tuneesia päritolu ja ema hollandlanna.
Hugo Münsterberg
Hugo Münsterberg (1. juuni 1863 Danzig, Preisimaa – 16. detsember 1916 Cambridge, Massachusetts, USA) oli saksa psühholoog, kes tegutses ka USA-s. Teda peetakse rakenduspsühholoogia pioneeriks seoses uurimistöö ja teooriatega organisatsiooni-, õigus-, kliinilise, kooli- ja majanduspsühholoogia alavaldkondades.
Elukäik
Hugo Münsterberg sündis Preisimaal Danzigis eduka saematerjalikaupmehe ja tunnustatud kunstniku-muusiku pojana. Vanemad surid enne Hugo 20-aastaseks saamist.
Noorena näitas Münsterberg üles huvi mitmes valdkonnas, näiteks kunstis, kirjanduses, võõrkeeltes, muusikas ja näitlemises.
Ta lõpetas 1882. aastal Danzigi Gümnaasiumi ja astus 1883. aastal Leipzigi Ülikooli. Ülikoolis kuulis ta Wilhelm Wundti loengut ja huvitus psühholoogiast. Wundti uurimisgrupi liikmeks saamise järel sai ta 1885. aastal Wundti juhendatavana doktorikraadi füsioloogilises psühholoogias. Pärast seda otsustas Münsterberg minna Heidelbergi Ülikooli meditsiini õppima ja sai meditsiinikraadi (?) 1887. aastal. Lisaks hakkas ta dotsendina pidama loenguid Freiburgi Ülikoolis, kus avas psühholoogialabori ning hakkas avaldama teadusartikleid muuhulgas tähelepanuprotsesside, mälu, õppimise ja taju teemadel. Samal aastal abiellus Münsterberg Selma Oppleriga.
1891. aastal tutvus ta esimesel rahvusvahelisel psühholoogiakongressil William Jamesiga, kellega jäi pidama tihedat kirjavahetust; tänu sellele kutsuti ta kolmeks aastaks Harvardi ülikooli psühholoogialaborisse. Münsterberg lihvis ruttu oma inglise keele oskust ning tema loengud muutusid ülipopulaarseks. Neist olid mõjutatud mitmed üliõpilased, sh Mary Whiton Calkins. Harvardis viibimise ajal lõi ta sidemeid mitme organisatsiooniga, näiteks Ameerika Psühholoogide Assotsiatsiooniga (mille presidendiks ta sai 1898. aastal) ja Ameerika Filosoofide Assotsiatsiooniga (president aastal 1908).
Aastatel 1910–1911 pidas ta Berliinis Friedrich Wilhelmi Ülikoolis vahetusprofessori ametikohta ja asutas selle aasta jooksul Ameerika Instituudi Berliinis. Münsterberg töötas aastaid oma kirjatöö kaudu Ameerika ja Saksamaa vahelise mõistmise edendamise nimel. Seoses saabuva I maailmasõjaga sattus ta oma mitmekesise kultuurilise identiteedi ja tõekspidamiste tõttu tähelepanu ja kriitika osaliseks, muuhulgas kahtlustati teda spioneerimises ja talle tehti tapmisähvardusi. Münsterberg jäi Harvardi eksperimentaalpsühholoogia professoriks ja sealse psühholoogialabori direktoriks kuni surmani loenguplatvormil 1916. aastal.
Panus psühholoogiasse
Erinevalt oma juhendajast Wundtist pidas Münsterberg vajalikuks rakendada psühholoogiat praktiliste probleemide lahendamiseks. Tema jaoks tulenes teadvusekogemus käitumise või käitumisvalmiduse tajumisest, mida tekitavad situatsioonid. Samuti hoidis ta lahus eksperimentaalset psühholoogiat ja teisi psüühikat puudutavaid kaheldava väärtusega nähtusi ning oli seetõttu pettunud Jamesi üsna liberaalses suhtumises, väites: "Müstitsim ja meediumid on üks asi, psühholoogia aga hoopis teine. Eksperimentaalne psühholoogia ja psüühiline hookuspookus ei kuulu kokku."
Kohtupsühholoogia
Oma 1908. aasta vastuolulises raamatus "On The Witness Stand" käsitles Münsterberg kohtuprotsessi käigu ekslikkust eeldamisel, et advokaatidel, kohtunikel ja kuritegude tunnistajatel on piisavalt võimeid ja oskusi, et selgitada välja objektiivne tõde. Mitmeid eksperimente läbi viinuna viitas Münsterberg põhjustele, miks pealtnägijate tunnistused on kaheldava väärtusega, sh inimtaju ekslikkus nii visuaalsete kui ka ajaliste stiimulite tajumises ning mälu muutuv ja moonutatav olemus. Näiteks võib kahe pealtnägija meenutus samast sündmusest radikaalselt erineda, ilma et neil oleks motivatsiooni fakte moonutada.
Kliiniline psühholoogia
Münsterbergi uurimused psühholoogiliste häirete põhjustest põhinesid psühhofüsioloogilisel parallelismil – lähenemisel, mille kohaselt on teatud vaimsetel häiretel rakutasandil metaboolsed põhjused. Oma 1909. aasta raamatus "Psychotherapy" defineeris ta psühhoteraapia kui "haigete ravimise vaimse elu mõjutamisel ... võimalik, et ravimite, elektri, vanniskäigu või toitumise kaudu". Tegeledes vaimsete häirete põhjuste uurimisega, intervjueeris ja püüdis Münsterberg aidata vaimsete häiretega inimesi (põhiliselt enda patsiente), motiveerides neid rohkem enesesse uskuma, et nad suudavad oma pingutuste tulemusena olukorda parandada. Tema arvates ei olnud psühhoosi võimalik ravida, kuna selle põhjuseks pidas ta närvisüsteemi allakäiku. 1912. aastal asutas ta de rahvusvahelise ajakirja Zeitschrift fuer Pathopsychologie, mis pani aluse patopsühholoogiale.
Töö- ja organisatsioonipsühholoogia
Münsterberg nägi industriaalset psühholoogiat (tänapäeval tuntud kui tööpsühholoogia ja/või sellega lähedalt seotud organisatsioonipsühholoogia) praktilise teadusharuna, mis on "sõltumatu majanduslikest arvamustest ja kaheldava väärtusega huvidest". Tema raamatuid "Vocation and Learning" (1912) ja "Psychology and Industrial Efficiency" (1913) peetakse selle psühholoogiaharu alguseks: need käsitlesid mitut teemat, sh töötajate valikulist palkamist selle järgi, kuidas leida iga konkreetse töö jaoks sobivate isiksuseomaduste ja võimetega töötaja, motivatsiooniliselt ideaalsete tööolude loomist ning reklaami ja turundust.
Võimalik, et selles valdkonnas pidas Münsterberg kõige olulisemaks probleemi, kuidas leida iga töö jaoks omadustelt sobivaim inimene. Ta nägi olukorra võtit võimalikult teadusliku, objektiivse protsessi kujundamises, mis mõõdab tööotsija isiksust, vaimset võimekust ja muid olulisi näitajaid, et leida igale isikule parim töökoht.
Norberto Ramírez
Norberto Ramírez Áreas (1800 León – 1856 sealsamas)  oli Nicaragua poliitik ja jurist, aastail 1849-1851 Nicaragua ülemdirektor.
Norberto Ramíreze tütar oli Mercedes Ramírez de Meléndez.
Aastal 1840 toimus Kesk-Ameerika Liitvabariigi San Salvadori garnisonis ülestõus, mida juhatas Francisco Malespín. See sundis liitvabariiki esindava ülemdirektori Antonio José Cañase ametist lahkuma. Malespín lootis sellega ise piirkonnas võimule tõusta, jättes Cañase võimule üksnes nimeliselt, ent tekkinud võimuvaakumis sai uueks ülemdirektoriks hoopis Norberto Ramírez. Tema võimuloleku ajal toimus Petronilo Castro juhitud indiaanlaste ülestõus. 7. jaanuaril 1941 andis ta võimu üle Juan Lindole, kellest sai riigi esimene president.
Norberto Ramíreze tütar oli Mercedes Ramírez de Meléndez, kahe hilisema El Salvadori presidendi, Jorge Meléndeze ja Carlos Meléndeze ema.
Kui Nicaragua ülemdirektor José María Guerrero oli sunnitud terviseprobleemide tõttu ametist lahkuma, määras ta enda asemele Bernardo Toribio Terán Prado. Märtsis määras parlament Teráni asemel kohusetäitjaks José Benito Rosalese, kes oli ametis uute valimisteni. Valimised võitis Norberto Ramírez, kelle võimuloleku ajal sõlmisid USA ja Suurbritannia lepingu Nicaragua kanali ehitamiseks. Lepingu sõlmimisel oli kohal ka Ramírez. Hiljem andis see leping USA-le aluse Nicaragua sisepoliitikasse sekkumiseks.
Maaska mõis
Maaska mõis (saksa keeles Maaska) oli Timo mõisa kõrvalmõis Põlva kihelkonnas Võrumaal.
Viini raekoda
Viini raekoda (saksa keeles Wiener Rathaus) on Viini linnavalitsuse ja linnapea ajalooline ametihoone.
Kuvasuhe
Kuvasuhe näitab kujutise laiuse ja kõrguse vahelist matemaatilist suhet ehk kujutise laiuse suhet kõrgusesse. Koos kuvaseadme lahutusvõime ja kaadrisagedusega määrab see ära video peamised tehnilised omadused.
Kodumaa Hääled
"Kodumaa Hääled" oli esimene püsiv rootsieestlaste ajakiri Rootsis. See oli vabakiriklike ringkondade väljaanne Karl Leopold Marley toimetusel.
Ernst Alles
Ernst Johannes Alles (7. aprill 1904 Vana-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 31. juuli 1941 Paide) oli eesti põllumees, esimene Põltsamaa vallavanem, Põltsamaa põllumeeste konvendi liige.
Lasti maha punaste terroristide poolt. Maetud Päinurme kalmistule.
Jonas Hofmann
pisi|Jonas Hofmann 2013. aastal [[Dortmundi Borussia särgis]] Jonas Hofmann (sündinud 14. juulil 1992 Heidelbergis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Mönchengladbachi Borussia ja Saksamaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri TSG 1899 Hoffenheimis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2011. aastal. Klubi põhimeeskonda ta ei pääsenud, kuid mängis 2011. aastal klubi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt kolmandas liigas.
2011. aastal liitus ta Dortmundi Borussiaga. Ta mängis alguses põhiliselt klubi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas ja kolmandas liigas. Dortmundi Borussia põhimeeskonnas debüteeris ta 16. detsembril 2012 mängus Hoffenheimi vastu. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 18. augustil 2013 mängus Eintracht Braunschweigi vastu. Hooajal 2014–15 mängis ta laenul Mainzis.
Saksamaa jalgpallikoondises tegi Hofmann debüüdi 7. oktoobril 2020 sõprusmängus Türgi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 5. septembril 2021 MM-i valikmängus Armeenia vastu.
Tiina Mälberg
Tiina Mälberg (sündinud 16. märtsil 1970) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1988. aastal Saku Keskkooli ja 1992. aastal Tallinna Konservatooriumi lavakunstikateedri (15. lend).
Aastatel 1991–1997 töötas ta Viljandi teatri Ugala näitlejana, 1997. aastast on Rakvere Teatri näitleja.
Aastatel 2003-2004 oli ta Rakvere Eragümnaasiumi õpetaja teatriõppe alal. 2011. aastal sai ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias kunstide magistri kraadi. Alates 2011. aastast on Tiina Mälberg Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia lavakõne õppejõud. Ta on end täiendanud lavalise võitluse alal.
Vanguard TV3
pisi|Kanderakett Vanguard plahvatamas Vanguard TV3 oli Ameerika Ühendriikide satelliit, mis pidi olema riigi esimene satelliit Maa orbiidil.
Tiina Mälberg
2013. aastal oli Tiina Mälberg nomineeritud Eesti Teatriliidu aastapreemiale naispeaosa eest Rakvere teatri lavastuses "Armastus tööpostil". 2016. aasta jaanuaris esilinastus Kadri Kõusaare mängufilm "Ema", milles Mälbergil oli peaosa; selle rolli eest on ta saanud tunnustust rahvusvahelistel filmifestivalidel.
Vanguard TV3
6. detsembril 1957 toimus satelliiti kandva kanderaketi start, aga kõigest paar sekundit ja 1,2 meetrit pärast starti kaotas rakett võimsuse ja kukkus stardiplatvormile tagasi. Satelliit elas kanderaketi plahvatuse üle, aga sai siiski nii rängalt kannatada, et seda ei saanud enam orbiidile saata. Tänapäeval asub satelliit Washingtonis Riiklikus lennundus- ja kosmosemuuseumis.
USA ajalehed pilkasid uudist pealkirjastades ebaedu ja kasutasid pealkirjades nimesid "Flopnik", "Kaputnik", "Oopsnik" ja "Stayputnik", mis oli vihje Nõukogude Liidu edukale Sputnikule.
Tiina Mälberg
Tiina Mälberg on ka kõne- ja esinemiskoolitaja.
Teatrirolle
Teater Ugala Rakvere Teater
Isiklikku
Kooselust näitleja ja lavastaja Üllar Saaremäega on tal poeg Karl Robert Saaremäe ja tütar Marii Ingriin.
Müncheni Wingolf
Müncheni Wingolf on Müncheni ülikooli ja Müncheni Tehnikaülikooli juures tegutsev akadeemiline värve kandev meeskorporatsioon.
Ajalugu
Müncheni Wingolf asutati 18. jaanuaril 1896. Tegemist on Müncheni vanima kristliku üliõpilasorganisatsiooniga. Müncheni Wingolf sai (ka Eestis tegutseva) Wingolfi liidu täisliikmeks 1897. aastal ning on olnud ka liidu eestseisuseks (Vorort), sealjuures esimest korda valiti nad seda rolli kandma 1926. aastal.
Janne Korhonen
Janne Korhonen (sündinud 30. märtsil 1970 Oulus) on soome taekwondo-sportlane.
Aastatel 1992, 1993 ja 1999 tuli ta Euroopa meistriks.
Janne Korhonen on elukutselt arst.
Inna Ištšuk
Inna Ištšuk (ukraina keeles Інна Анатоліївна Іщук; sündinud 13. oktoobril 1972 Tiraspolis) on ukraina lastekirjanik.
Inna Ištšuk lõpetas 1994. aastal Odessa Ülikooli keemia teaduskonna molekulaarelektroonika erialal. Seejärel õppis ta Moskvas Gorki-nimelises Kirjandusinstituudis, mille lõpetas 2002. aastal.
Tema loomingu esimene kogumik "Холодная ночёвка" ilmus 1996. aastal.
Eesti keeles on ilmunud tema lasteraamat "Vaalapoeg Filja" (Odamees 2005, tõlkija Ragna Malm, illustraator V. Netšitailo) ja "Transport" (Odamees 2007, tõlkija Gerda Kroom, illustraator I. Esaulov).
Lisaks juttudele ja luuletustele kirjutab ta telesaadete stsenaariume (nt lastesaatele "Head ööd, mudilased!") ja toimetab ajalehe Odessa Elu lasterubriiki.
Gino Rossi (poksija)
Gino Rossi (sünninimi Luigi; 29. mai 1908 Piacenza – 1987) oli Itaalia poksija.
Elukutselisena
Rossi poksis jaanuarist 1928 kuni aprillini 1934 elukutselisena. Ta pidas kokku 9 kohtumist, millest võitis 5 (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 4 (neist 3 nokaudiga) kohtumist.
Kui tema esimesed kaks kohtumist elukutselisena vastavad tõele, on selgusetu, kuidas lubati tal harrastajana osaleda olümpiamängude poksivõistlustel.
Mokovi keel
Mokovi (alternatiivnimed Mocovi, Mocobí, Mbocobí, Mokoví) on guaikuru keelkonda kuuluv keel, mida kõneldakse Argentinas. Ethnologue'i andmetel oli 2011. aastal mokovi keele kõnelejaid umbes 3000. Ethnologue'i 2000. aasta andmetel oli kõnelejaid 4530. World Oral Literature Projecti andmetel on rääkijate arv 4525.
Keelt kõneletakse Santa Fe provintsi põhjaosas ning Chaco provintsi lõunaosas. Rääkijad on peamiselt üle 40 aasta vanad, kahes kogukonnas on ka lapsi, kuid väga tugeva hispaania keele mõju tõttu eelistatakse emakeele asemel hispaania keelt ning keele edasikandjaid ei ole. Viies koolis toimub kakskeelne õpe.
Mokovi keeles on kasutusel ladina tähestik. Puudu on aga kindel arvsõnade süsteem, selle asemel kasutatakse erinevaid hulka näitavaid omadussõnu, nagu näiteks ?goyk – palju, ?wewk – mitu ja -a?wge – kõik. Sõnad 'üks' ja 'kaks' on vastavalt iñiateda ja iñabako.
Keele struktuur
Sõnajärg on peamiselt SVO ehk subjekt - verb - objekt. Ka VOS ehk verb - objekt - subjekt on üsna levinud. Näide: sekinagir – me tervitame sind.
Mokovi omadussõnadel ei ole kesk- ega ülivõrde vormi. Neid väljendatakse selle asemel sõnadega peg - pageg - rohkem ja calego - väga.
Eitust väljendatakse negatiivse eesliitega, sqae- või se-
Mokovi keeles on 23 konsonantfoneemi, kaks neist on hispaania keelest laenatud, ning kaheksa vokaalfoneemi, neli lühikest täishäälikut ning neli pikka.
Lisaks
Mokovi keelel ei ole oma kirjasüsteemi, küll aga arendas üks grupp misjonäre 1950ndatel välja kirjutamise süsteemi toba keele jaoks, mis kuulub mokovi keelega samasse keelkonda ning seda kirjasüsteemi kasutati hiljem ka mokovi keele puhul, aga süsteem põhines ikkagi hispaania keele kirjasüsteemil. Ainus teada olev kirjutis mokovi keeles on üks piibel, mille on tõlkinud Alberto Buckwater.
Vagimani keel
Vagimani keel (sh. Wageman, Wagiman, Wogeman) on üks vähestest Austraalia aborigeeni keeltest, mis ei kuulu pama-njunga keelkonda. Keeleteadlased seisavad siiani probleemi ees, kas vagemani keel võiks kuuluda gunvingu keelerühma või on tegemist isolaatkeelega, millel ei esine geneaoloogilisi seoseid teiste gunvingu keelerühma kuuluvate keeltega.
Kõnelejad
Vagimani keelt kõneldakse Austraalia põhjaosas endisel vagimani rahva territooriumil, mida keelekasutajad nimetavad Guwardagun’iks. Enne 19. sajandi kullapalavikku tegutses piirkonnas 500–1000 vagimani kõnelejat, kuid eurooplastega kaasa tulnud haigused, alkoholikultuur ning vägivallatsemine mõjusid niigi väikesele rahvale laastavalt. Tänaseks on vagimani keel peaaegu väljasurnud. Aastal 2000 toimunud uuringu käigus selgus, et vagimani mõistab kõneleda kõigest kümme inimest. Vagimani kasutavad omavahel suhtlemiseks vanemad kogukonna liikmed. Mõned noored on passiivsed keelekasutajad- nad saavad kõneldavast aru, kuid ise vagimani rääkida ei oska.
Keele struktuur
Vagimani keeles on kasutusel 27 tähte ning sõnade kirjapanekul kasutatakse ladina tähestikku. Vagimani keeles on viis täishäälikut: a, e, i, o, u
Hääldusnäiteid inglise keelest : tj- hääldub nagu sõnas catch (püüdma) ny- hääldub nagu sõnas onion (sibul) ng- hääldub nagu sõnas singer (laulja)
Morfoloogia
Vagimani keele kolm kõige olulisemat osa on nominaalid, tegusõnad ja koverbid (ingl. k coverb). Lisaks neile leidub ka muid väiksemaid keeleosi. Vagimani keel on morfeemide poolest väga rikas. Suurem osa sõnu moodustuvad morfeemidest, mis eraldatakse üksteisest poolitusmärkidega.
Käändsõnad
Vagimani keel ei erista nimisõnu ega omadussõnu. Need kaks kategooriat moodustavad omaette rühma, milleks on käändsõnad. Käändsõnade järel kasutatakse sufikseid, mis toimivad käänetena ning mängivad keeles semantilist ning grammatilist rolli. Kasutusel on näiteks ergatiivne, allatiivne, lokatiivne, ablatiivne, semblatiivne kääne, mis on kasutuselolevatest vaid käputäis.
Näiteid sufiksi kasutamisest : Ngi-ya-ngga-jan-ngana, wilh-ma-yan lewa-yan danganyin-gu.- Me käisime ringi, et toitu otsida. Nimisõna danganyin (toit) lõppu on lisatud daativi väljendav sufiks –gu.
Katherine-gunda ba-di-nya-ma.- Nad tulid Katherine’st. Kohanime Katherine järel on ablatiivsust (alaltütlev kääne) väljendav sufiks –gunda.
Tegusõnad
Vagimani keeles on kahte tüüpi tegusõnu. Esimene tüüp tegusõnu on laiema tähendusega ning neid on keeles vaid piiratud 45 sõna. Näiteks yu-nginy (olema) ja ya-nngi (minema). Teine tüüp ehk koverbid, mida leidub vagemanis üle 500, moodustavad iseseisva sõnaderühma. Kuigi koverbid kuuluvad leksikaalselt tegusõnade hulka, täidavad nad paljudes keeltes (näiteks vene ja hiina keeles) ka kaassõnade funktsiooni. Koverbide iseärasused teevadki vagemani keele eriliseks- nad on semantiliselt rikkamad kui tegusõnad mõnes teises keeles. See tähendab seda, et koverbid on palju kitsama ja piiratud tähendusega kui tegusõnad.
Koverbe on teistest sõnarühmadest võimalik eristada peamiselt kahe tunnuse põhjal. Erinevalt tegusõnadest, mis lõppevad vagemani keeles üldiselt vokaaliga, lõppevad koverbide sõnatüved pigem konsonandiga, millest kõige tihemini esineb koverbi lõpus täht h. Sageli esineb koverbide järel ka –ma järelliide või selle allofoonilised variandid. Näiteks demdem-ma (märgatud olema) ja wirriny-nya (ümber pöörama).
Tegusõnad ei esine vagimani keeles kunagi tüvisõnadena, nad on alati esitatud käändes sõltumata sellest, kas neid kasutatakse lausetes või arutatakse neid keeleteaduslikul tasandil. Tegusõnad koosnevad seega mitmest osast. Kõige tavapärasemal juhul moodustub tegusõna kolmest osast, väljendades tegijat, tegevust ja tegevuse toimepanemise aega.
ba-nawu-jan on tegusõna, mis tähendab tavatsesid toitu anda. I morfeem –ba väljendab tegijaid II morfeem -nawu- väljendab tegevust III morfeem –jan väljendab aega
Reduplikatsioon
Vagimani keeles esineb koverbide ja nominaalide puhul tihti reduplikatsioon, mille käigus mingi sõna osa või isegi sõnatüvi kordub. Seesugune kordamine võib edasi anda erinevat tähendust. Näiteks kui kaastegusõna reduplikatseeritakse võib see tähenduses edasi anda kas tegevuse kestvust, korduvust või harjumuslikkust.
Süntaks
Vagimani keeles on vaba sõnajärg, kuid üldiselt paikneb tegusõna kaastegusõna ees või taga. Levinum on lauseehitus, kus kaastegusõna eelneb tegusõnale.
Keelenäited
Kõik sõnad algavad vagimani keeles vaid nende tähtedega: b, g, d, j, l, m, n, ng, ny, w, y.
Kamieskroon
Kamieskroon on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Namakwa ringkonnas Kamiesbergi vallas.
Kamieskroon on rajatud 1924. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kamieskrooni elanikest värvilisi 76,15%, valgeid 12,99%, mustanahalisi aafriklasi 10,75% ja India või Aasia päritolu inimesi 0,11%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 96,79% inimesi, tsvana keelt 1,54% ja inglise keelt 0,77%.
Kaagjärve-Mäemõisa mõis
Mõis rajati 1880. aastatel Kaagjärve mõisast 2,5 km lääne poole. Mõisa alale ehitati tööstuskompleks, sh püstitati õllevabrik, jahuveski, saeveski, villavabrik, ketruskoda.
Muhv (rõivas)
pisi Muhv on käte soojashoidmiseks mõeldud silindrikujuline riietusese. Muhv on tavaliselt valmistatud karusnahast.
Muhv toodi naiste rõivamoodi 16. sajandil. 17.-18. sajandil kandsid seda ka mehed. 20. sajandiks oli see jäänud vaid naiste rõivastusesemeks. Tänapäeval ei ole muhv enam eriti populaarne.