cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lev Võgotski
Lev Võgotski täielikud tööd
Teadlased, keda seostatakse Võgotski teaduses revisionistliku koolkonnaga (strand), soovitavad tagasi pöörduda Võgotski tsenseerimata originaaltööde juurde, vaadata kriitiliselt üle kättesaadavad arutlused ning avaldada need uuesti nii vene keeles kui ka tõlgetes koos teadlaste rangete kommentaaridega. Seda eesmärki täidab hulk eri maade teadlasi projektis "PsyAnima Complete Vygotsky", mille tulemusel peaks avaldatama "The Complete Works of L.S. Vygotsky".
Arthur Võõbus
Arthur Võõbus (28. aprill 1909 Matjama, Vara vald – 25. september 1988 Oak Park, Illinois, USA) oli eesti usuteadlane ja orientalist (sürioloog), aastatel 1933–1940 ka Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku tegevvaimulik.
Elulugu
Arthur Võõbus lõpetas 1932. aastal Tartu Ülikooli, mille järel ordineeriti kirikuõpetajaks 21. augustil 1932. Aastatel 1933–1940 oli ta Tartu Pauluse koguduse õpetaja. Aastatel 1941–1942 tegi ta teaduslikku uurimistööd Saksamaal Mecklenburgis. 1943. aasta jaanuaris kaitses Tartu Ülikoolis usuteaduse doktori kraadi väitekirjaga "Munklus Süürias, Mesopotaamias, Pärsias kuni 10. sajandini". Aastatel 1943–1944 oli ta Tartu Ülikooli vana kirikuajaloo adjunktprofessor.
Arthur Võõbus põgenes 1944. aastal Nõukogude okupatsiooni eest Saksamaale ja siirdus sealt hiljem USA-sse.
Ta oli aastatel 1946–1948 Hamburgi Balti Ülikooli professor, 1948–1977 Chicago Ülikooli Uue Testamendi ja algkiriku ajaloo professor, alates 1978. aastast Toronto Usuteaduse Instituudi dekaan. Alates 1979. aastast oli Võõbus Iraagi Teaduste Akadeemia liige.
Võõbus tegeles peamiselt Lähis-Ida kirikulooliste paikade ja nendega seotud ajalooliste ning kiriklike tekstide uurimisega. Pärast Teist maailmasõda USA-s tegutsedes kujunes temast maailma juhtivaid süriolooge.
Minsk
Minsk (valgevene Мінск, taraškievica nimekuju Менск Miensk) on Valgevene pealinn.
Esmamainitud kroonikas 1067. aastal, 1499. aastal anti linnale Magdeburgi linnaõigused, 1566. aastal sai linn vojevoodkonna keskuseks. 1793. aastal liideti Minsk Venemaa Keisririigiga.
Minskis asub SRÜ peakorter.
Nimi
Linna ametlik nimi on nii valgevene kui ka vene keeles Minsk. Nii valgevene-eesti transkriptsioonis kui ka vene-eesti transkriptsioonis on linna nimekuju Minsk. Ajalooline nimi on Менск (Miensk, transkriptsioonis Mensk). Venepärane Minsk võeti kasutusele 29. juulil 1939 valgevenelaste venestamisele suunatud valgevene keele reformi (1933) tulemusena. Valgevene klassikalises kirjakeeles (taraškievica) kasutatakse ainult ajaloolist nimekuju Miensk.
Elanikkond
17. sajandi lõpul elas Minskis umbes 6000 inimest, 19. sajandi keskel 31 000 elanikku. 1909 oli linna elanikest 43,3% juudid, 34,8% venelased, 11,4% poolakad ja 8,2% valgevenelased. 1940. aastal oli linnas elanikke juba umbes 300 000, kuid pärast Teist maailmasõda ja saksa okupatsiooni ning Saksa julgeolekupolitsei Einsatzgruppe B poolt rassipoliitika elluviimise käigus juutide ja okupeeritud linna elanike suhtes toime pandud inimsusvastaseid kuritegusid vähenes elanike arv 50 000 elanikuni. 2017. aastal oli Minskis 1 974 800 elanikku.
2009. aasta rahvaloenduse andmetel oli Minski elanikkonnast valgevenelasi 85,77%, venelasi 10,84%, ukrainlasi 1,61%, poolakaid 0,79% ja juute 0,31%. Valdavaks suhtluskeeleks on Minskis vene keel.
Ajalugu
Venemaa Keisririigis oli Minsk Minski kubermangu kubermangulinn. Esimeses maailmasõjas vallutati Minsk ja Valgevene Saksamaa keisririigi vägede poolt 1918. aastal ning sellele järgnenud endise Venemaa Keisririigi territooriumil alanud rahvaste iseseisvuspüüdluste käigus moodustati 25. märtsil 1918 Valgevene Rahvavabariik, mille pealinn oli algselt Minskis. Pärast Nõukogude invasiooni ning Valgevenemaa vallutamist moodustati Valgevenes 1919. aasta jaanuaris Valgevene NSV, mille pealinnaks oli samuti Minsk.
Majandus
Minsk on tähtis Valgevene majandus- ja tööstuskeskus – tuntuimad tooted on traktorid Belarus ja veoautod MAZ. Valgevene ja Minski tööstuse (masinaehituse) loojaks loetakse 19. sajandi viimasel veerandil Minskis Kuramaalt pärit Nikolai Jaksobsoni poolt 1881. aastal asutatud metallitöötlusettevõtet (Košarski malmi- ja masinaehitustehas), mis tänu sel ajal alanud Liepāja–Romnõ raudtee ehitusele ning riigipoolsetele tellimustele raudteele, saavutas kiire arengu. 1896. aastal asutati Minskis konkureeriv Raudtee malmi- ja masinaehitustehas, pärast Jakobsoni surma 1900. aastal need konkurendid ühinesid. Pärast Nõukogude võimu kehtestamist reorganiseeriti tehas 1934. aastal Kirovi-nimeliseks masinaehitustehaseks.
1894. aastal asutati Minskis õlletehas Bohemia, mille toodang sai 1896. aastal Venemaa tööstus- ja kunstinäitusel aukirja, tänapäeval tegutseb tehase ruumides õlletehas Olivaria.
Tööstustoodangu mahult 5,8 miljardit eurot on Minsk regiooni (Baltikum, Ukraina) suurim keskus.
Linnaplaneering
Linn jaotati 1938. aastal kolmeks rajooniks, mis kandsid Stalini, Vorošilovi ja Kaganovitši nime. Hiljem nimetati rajoonid ümber ja nende arv kasvas üheksani. Need üheksa rajooni on
Välislingid
🇧🇾
Manilaiu tuletorn
pisi|Manilaiu tuletorn suvel pisi|Manilaiu tuletorn talvel pisi|Manilaiu tuletorn Manilaiu tuletorn (ka Manilaiu tulepaak) on tuletorn Pärnu maakonnas Pärnu linnas Manilaiu saare edelatipul Papina otsal.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on.
Rõdu ja punase laternaruumiga valge betoontorni kõrgus jalamist on 8 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 9 meetrit.
Tuletorn ehitati 1933. aastal. 2015. aastal nihutati tuletorn 20 m veepiirist kaugemale.
Tule omadused
Tuletorn töötab pimedal ajal läbi aasta.
Tuli on jagatud 10 sektoriks: 4 kollast, 3 punast ja 3 rohelist, et juhatada liiklejaid turvaliselt kahel veeteel, Munalaiu sadamast Kihnule ja Kihnu väinast Pärnu lahte, viimasel on abiks ka Sorgu tuletorn.
Bistrița-Năsăudi maakond
Bistrița-Năsăudi maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus Transilvaanias.
Rahvastik
Elanikest on 90% rumeenlased, 6% ungarlased, 2% mustlased ja 2% muude rahvuste esindajad. Varem elas seal ka sakslaste kogukond, mis on migratsiooni tõttu vähenenud.
Herzogenrath
Piirneb Kerkrade linnaga Hollandis ja moodustas sellega enne 1815. aasta Viini kongressi otsust ühe linna. Riigipiir kulgeb ühes kohas piki peatänavat.
Inglismaa jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Inglismaa jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Mängijad
Colin Mc Donald Don Howe Thomas Banks Edward Clamp Billy Wright William Slater Bryan Douglas Bobby Robson Derek Kevan John Haynes Thomas Finney Eddie Hopkinson Alan Hodgkinson Peter Sillett Ronald Clayton Maurice Norman Peter Brabrook Peter Broadbent Robert Smith Sir Bobby Charlton Alan Court Maurice Setters
Faddejevi saar
Fadejevi saare asukoht|thumb Faddejevi saar (vn остров Фаддеевский) on saar Põhja-Jäämeres Venemaa Sahha territooriumil, kuulub Uus-Siberi saarestikku Anjou saarte koosseisu. Bunge maa kaudu on saar ühendatud Kotelnõi saarega.
Saare pindala on 5300 km², kõrgus kuni 65 meetrit.
Saare ranniku ääres on laiad liivast ja mudast koosnevad leeted. Pinnakate koosneb liivast, aleuroliidist ja savist, mida läbivad maa-alused jääsooned.
Matapera
Matapera on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Faddejevi saar
Esineb palju termokarstjärvi ja väikseid jõgesid. Pinnas on kaetud sammalde ja samblikutega.
Matapera
Külast voolab läbi Kapsi oja, mis küla kagunurgas suubub lõunapiiril voolavasse Raudna jõkke.
Faddejevi saar
Faddejevi saare avastas aastal 1805 Jakov Sannikov. Saar sai nime Vladimiri talupoja Stepan Faddejevi auks, kes avastas saare Kotelnõi saarest ida pool ja rajas seal esimese vene taliasunduse. Samuti osales ta koos geodeedi Pjotr Pšenitsõni ja kasaka Nikuliniga saare kaardistamises.
Matapera
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Paraná osariik
Paraná on Brasiilia osariik, 1. järgu haldusüksus Lõunapiirkonnas.
Osariik on moodustatud 1853. aastal ja saanud nime Paraná jõe järgi.
Rahvastik
Elanike arv on 2021. aasta seisuga 11 597 484. Sellega on Paraná osariik elanike arvult Brasiilias viiendal kohal.
75% elanikest on valgenahalised Euroopa päritolu immigrantide järeltulijad. Paraná osariigis asub suurim ukrainlaste kogukond Brasiilias. Osariigis asuv Prudentópolis on suurim ukrainlaste asula Brasiilias.
Pealinn ja suurim linn on Curitiba.
Teised suuremad linnad:
Põt-Jahh
Põt-Jahh on linn Venemaal Handi-Mansi autonoomses ringkonnas.
Põt-Jahh on rajatud 1968. aastal Mamontovi naftavälja juurde. 1990. aastal sai linnaõigused.
Šilka jõgi
Šilka (vene Шилка) on jõgi Aasias Venemaal Taga-Baikali krais.
Algab Venemaalt lähtuva Ingoda ja Mongooliast lähtuva Ononi ühinedes. Voolab valdavalt kirdesse orus Šilka aheliku ja Amazari aheliku põhjas ning Borštšovotšnõi aheliku lõunas vahel. Ühinedes Arguniga, moodustab Amuuri.
Jõe pikkus on 1560 km. Vooluhulk on 520 m³/s. Valgla on 206 000 km². Valglas on 1300 järve.
Šilka valgla paikneb Ida-Siberi ja Kaug-Ida piiril.
Brasiilia jalgpallikoondis 1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Brasiilia jalgpallikoondis 1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Šilka jõgi
Šilka valgla keskmine asustustihedus on 2–3 in/km², jõe ääres on see suurem. Jõe kaldal paiknevad linnad Sretensk ja Šilka. Valgla suurim linn on Ingoda ääres paiknev Tšita. Valgla rahvastiku peamine tegevusala on loomakasvatus.
Brasiilia jalgpallikoondis 1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Mängijad
Osvaldo Brandao Bartescko Zeze Procopio Leónidas Niginho Argemiro Valter Jau Nariz Afonsinho Tim Hercules Martim Silveira Romeu Domingos Arthur Machado Roberto Emilio de Cunha Brito Luisinho Peracio Batatais Lopes
Treener
Ademar Pimenta
Estlink
pisi|Estlink kaablite asukohad Estlink ehk Estlink 1 on 350 MW elektrikaabel Eesti ja Soome vahel.
Paigaldatud on kaks 105 km pikkust kaablit, millest 74 km kulgeb Soome lahe põhjas ja 31 km maismaal. Merekaabli läbimõõt on 96 mm ja maakaablil 93 mm. Vahelduvvoolu pinge on Harkus 330 kV ja Espoos 400 kV ning alalisvoolu pinge kaablis +/– 150 kV. Kasutatav energiaedastustehnoloogia on ABB HVDC Light® ning kaabli rajas ABB.
Algselt kuulus Estlinki kaabel ettevõttele Nordic Energy Link, mille omanikeks olid Eesti Energia (39,9%), Latvenergo (25%), Lietuvos Energija (25%) ning Pohjolan Voima ja Helsingin Energia (kokku 10,1%) ning seda rentisid elektrisüsteemioperaatorid. 2013. aasta novembris sõlmitud ostu-müügitehinguga omandasid merekaabli alates 30. detsembrist 2013 elektrisüsteemioperaatorid Elering ja Fingrid. Tehingu maksumus oli 77,6 miljonit eurot ja selle hindamisel võeti aluseks amortiseeritud ehitusmaksumus. Kaabli algne maksumus oli 110 miljonit eurot.
Estlink avati pidulikult 4. detsembril 2006. 6. märtsil 2014 avati ka Estlink 2. Arutusel on ka EstLink 3 ühenduse rajamine, mis võiks valmida 2030-ndate esimeses pooles.
Kaabli rajamine oli oluline Eesti liitmiseks Põhjamaade elektrisüsteemiga, et tõsta Eesti elektrivõrgu töökindlust, varustuskindlust ja energeetilist sõltumatust. Euroopa Liidu liikmesriigid olid kokku leppinud elektrituru avamises hiljemalt 2007. aasta juuliks. Eesti oli saanud erandi, mille kohaselt pidi turg avanema suurtarbijatele 1. aprillil 2010 ja kodutarbijatele 1. jaanuaril 2013.
Päraküla
Päraküla on mitme koha nimi:
Tondisaar
Tondisaar on tõenäoliselt viimase jääaja moodustis – aluspõhjaline jäänukvorm, mis on aja jooksul erosiooni mõjul väiksemaks kulunud. Saarel ja saare ümber leidub palju kive, mis ohustavad paadisõitjaid, parim randumispaik asub kirdes.
Linnustik
thumb|Tondisaar lõunaküljest, puudel on näha kormoranide pesad Tondisaarel pesitsevad jõgitiirud, naeru-, kala- ja hõbekajakas ning tuttvart. Pesitsemas on nähtud ka sinikael- ja luitsnokk-parti, jääkosklat, rägaparti ja tuttpütti. Tondisaar on ainuke sisemaal asuv koht, kus alates 1990. aastate keskpaigast pesitsevad kormoranid. 2004. aasta aprillis loendati puude otsas 25 kormoranipesa, millest osa võis olla maha jäetud.
Ajalugu
Arheoloogide arvates võis muinasajal Tondisaarel asuda püha hiiesalu. Tondisaarega on seotud muistendid raiutud puude hingedest. Rahvasuu pajatab, et sinna olevat saadetud ohvrikohtadest välja aetud vaimud, tondid ja vanapaganad. Ühele keset saart teeraja ääres paiknevale kivile omistavad rahvajutud erilist väge. Rannikul asuvat kivihunnikut on peetud maausuliste kabeliks; ilmselt on kivid siiski kokku kandnud lagunev järvejää.
20. sajandi algul oli Tondisaar populaarne puhke- ja peokoht. Tänapäeval on Võrtsjärve sihtasutus saarele rajanud puhkekoha lõkkeplatsi ja grillimisvõimalusega, kuid puhkajad peaksid arvestama, et tegu on kaitsealuse piirkonnaga, kus tuleb hoiduda häirimast pesitsevaid linde.
20. sajandi keskpaigas töötas Tondisaarel mõnda aega kohalik majakas, selle raudsõrestiktorn on säilinud (2009).
Paul Pinna
Paul Otto Hermann Pinna (3. oktoober (vkj 21. september) 1884 Tallinn – 29. märts 1949 Tallinn) oli eesti näitleja, lavastaja ja teatrijuht.
Teda on tituleeritud nimedega "alguste algus", "muusade lemmik", "eesti kutselise teatri isa".
Pinna oli üks neist, kes panid 1906. aastal alguse kutselisele Estonia teatrile, ning oli seejärel eesti teatrielus tegev kuni oma surmani 1949. aastal.
Elulugu
Pinna sündis Tallinna linnaametnike peres. Ta õppis Tallinna linnakoolis ja lõpetas 1916. aastal eksternina Tallinna Reaalkooli.
Aastatel 1910–1911 andis koos Theodor Altermanniga välja teatriajakirja Näitelava.
Teatritegevus
Lavategevust alustas ta 1899. aastal Estonia Seltsis.
1906. aastal oli ta kutselise Estonia teatri üks rajajaid ja juhte.
Oli Estonias lavastades ja mängides tegev kuni aastani 1914.
Täiendas end 1908. aastal Berliinis Emanuel Reicheri teatrikursustel, hiljem käis õppereisidel Peterburis, Pariisis ja Brüsselis.
Aastal 1914 siirdus ta lahkhelide tõttu Estonia teatrist Venemaale, kus saavutas teatritruppides ka edu.
Esimese maailmasõja puhkemisel naasis Eestisse, kus Estonia teater oli muudetud hospidaliks ning osa meesnäitlejatest olid mobiliseeritud sõjaväkke. Pinna otsustas teatritegevust jätkata Moskvas, ent juba järgmisel aastal tuli kodumaale tagasi, et aktiviseerida Eesti teatritegevust.
Vabadussõja ajal sidus ta end Draamateatriga. Oli aastatel 1918–1921 nii Draamateatri komandant, näitleja kui ka lavastaja.
Aastal 1923 pani ta aluse Rahvateatrile, kus osalesid asjaarmastajatest näitlejad. Rahvateater polnud eriti populaarne ning 1927. aastal läks see pankrotti.
Karl Jungholzi kutsel jätkas ta teatritegevust Estonias.
Teise maailmasõja ajal mobiliseeriti ta tööpataljoni, hiljem määrati Eesti NSV Riiklikutesse Kunstiansamblitesse.
Pärast sõja lõppu töötas ta elu lõpuni Estonias.
Paul Pinna on maetud Metsakalmistule. Pinna ärasaatmine Estonia kontserdisaalis ja matused toimusid 1. aprillil 1949 koos 28. märtsil 1949 lahkunud Agu Lüüdiku matustega.
Mälestuse jäädvustamine
Lasnamäel on Paul Pinna tänav.
Tallinnas tegutses aastatel 1949–1989 Paul Pinna nimeline Rahvateater.
Isiklikku
Oli aastatel 1908–1937 abielus Netty Pinnaga, aastast 1938 Milly Altermanniga. Tal olid lapsed mõlemast abielust.
1996. aasta Eesti meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
'''Eesti meeste 41. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (1996)'''
Tallinn, 2.-12. veebruar 1996
Tšita
Tšita (ka Tšitaa; vene Чита, burjaadi Шэтэ) on linn Venemaal, Taga-Baikali krai halduskeskus. 2008. aastani oli Tšita oblasti keskus.
Tšita asub Baikali järvest idas kohas, kus Tšita jõgi suubub Ingoda jõkke. Linn asub taigavööndi ja stepivööndi piiril.
Linna geograafilised koordinaadid on 52°03′ N, 113°28′ E.
Rahvastik
Elanike arv on olnud:
Ajalugu
Asutatud 1675. aastal. Tšitas olid asumisel mitmed dekabristid. Linnaõigused sai 1851. aastal. Aastal 1900 sai raudteeühenduse. Aastatel 1920–1922 oli Tšita Kaug-Ida Vabariigi pealinn. 1930. aastatest oli Tšita kinnine linn.
Tšita on suur transpordisõlm ja masinaehituse ning metallurgiatööstuse keskus. Linna lähedal kaevandatakse pruunsütt, kulda ja raua- ja volframimaaki.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist on elanike arv märgatavalt vähenenud.
Tuntud tšitalasi
Tšitas sündisid poliitik Anatoli Sobtšak ja näitleja Vitali Solomin.
Eesti Patendiraamatukogu
Eesti Patendiraamatukogu oli tööstusomandialase informatsiooni keskus (patendiraamatukogu), kelle tegevuse eesmärgiks on luua Eestis teadmistepõhist keskkonda teadus- ja arendustegevuseks, majanduse konkurentsivõime kasvuks ja jätkusuutlikuks arenguks.
Eesti Patendiraamatukogu loomise aluseks oli Eesti Vabariigi poolt aktsepteeritud Tööstusomandi kaitse Pariisi konventsiooni Artikli 12 lõige 1, mille kohaselt iga liidu liikmesriik kohustub looma eriameti tööstusomandi õiguskaitse asjade ajamiseks ja üldsusele patentide, kasulike mudelite, tööstusdisainilahenduste ehk tööstusnäidiste ja kaubamärkide tutvustamise keskuse.
Patendiinfo keskus asus: Olevimägi 8/10 10123 Tallinn
2012. aastal lõpetas Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium Patendiinfo Keskuse tegevuse ja andis osa tegevustest üle MTÜ-le Eesti Intellektuaalomandi ja Tehnoloogiasiirde Keskusele
Teemauuringud
Teemauuringute eesmärgiks on anda teavet maailma riikide firmade ja nende tööstusomandi objektide kohta, kelle tegevus vastab päringus märgitud arendustegevuse (toodete kavandamise, arenduse ja tootmise) valdkonnale. Aitavad arendustegevuse spetsialistidel määrata oma toote turupositsiooni, saada teavet tuntud tehnilistest lahendustest ning saadud infot läbi töötades luua uusi tehnilisi lahendusi.
Tehnika taseme uuringud
Tehnika taseme uuringute puhul tuleb kõigepealt läbida juba teemauuringutele omased etapid. Täiendavaks tunnuseks on see, et siin süvenetakse leitud dokumentide tehnika tasemesse, hinnates kirjeldatud õiguskaitseobjektide innovaatilist külge ning ka konkurentsivõimelisust, toetudes võimalusel juba reaalselt eksisteerivate toodete tehnilistele parameetritele ning konkurentsivõime kirjeldamisele. Tehnika taseme uuringu aruanne aitab arendustegevuse spetsialistidel määrata oma toote turupositsiooni võrreldes tipptasemega.
Firmauuringud
Firmauuringute puhul on võimalik kahte moodi lähenemine:
Infootsingud, nendega seotud teenused
Infootsingud (nii leiutus- kui ka kaubamärgialane) on infoteenused, mis eeldavad suhteliselt väikesemahuliste ning operatiivsete väljavõtete tegemist tööstusomandi andmebaasidest ning mille puhul tellimuse täitja ei tegele leitud teavikute sisulise läbitöötamisega. Infootsingule on kinnitatud standard.
Dokumentide otsing nii INPADOCis kui ka muudes andmebaasides toimub võttes abiks järgmisi kriteeriume:
Valikteadistus on üks võimalus anda kliendile teda huvitaval tehnikaalal hea ülevaade. Selle käigus saab tellida vastava lepingu alusel perioodiliselt uusimate publitseeritud leiutiskirjelduste tiitellehti.
Trükiste ja andmekandjate kasutamine on Eesti Patendiraamatukogu külastajatele tasuta, ent neid koju ei laenutata.
Teabepäevad
Tööstusomandi kasutamist propageerivate tasuta teabepäevade otstarbeks on üldsuse teavitamine tööstusomandialase info kasutamise alal. Teabepäevad on väiksemamahulised kui mitmest moodulist koosnevad koolitusprogrammid.
Koolitus
2002. aastal alustas Eesti Patendiraamatukogu vastvalminud arvutiklassis kursuse "Tööstusomandi õiguskaitse ja informatsioon firma arendustegevuses" korraldamist soovijatele.
Raudna
Raudna on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külas asuvad Männa tehisjärv ja kaitsealune Raudna tehisjärv.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Päraküla (Pärnu)
Päraküla on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tõstamaa valda.
Külas asub ohvripärn, mis on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Tõlli
Tõlli on mitme küla nimi:
Aktsiis
Levinumad aktsiisid on alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiis. (ATKEAS)
Eestis
Eestis on aktsiisid kehtestatud kütusele, tubakatoodetele, alkoholile, elektrile ja pakendile.
Alkoholiaktsiisiga maksustatakse Eestis toodetud, teisest Euroopa Liidu liikmesriigist Eestisse toimetatud ja Eestisse vabaks ringluseks imporditud õlu, vein, kääritatud jook, vahetoode ja muu alkohol. Alkoholiks loetakse üle 1,2 protsendilise alkoholisisaldusega jooki ehk täpsemalt 1,2 mahuprotsendilise etanoolisisaldusega jooki, välja arvatud õlu, mis algab juba 0,5 protsendist.
Tubakaaktsiisiga maksustatakse Eestis toodetud ja Eestisse vabaks ringluseks imporditud suitsetamistubakas, sigaretid, sigarid ja sigarillod, närimistubakas ja muud tubakatooted. Alates 2018. aastast maksustatakse Eestis ka e-vedelikke aktsiisiga.
Kütuseaktsiisiga maksustatakse Eestis toodetud ning Eestisse imporditud autobensiin, diislikütus, lennukipetrool ja -bensiin, mootorikütusena kasutatav vedel- ja surugaas, mootoriõli, kerge kütteõli, nendesarnased tooted ning nende komponendid ja lisandid.
Eestis toodetud kaubad ja mootorikütusena kasutatav imporditud vedel- ja surugaas maksustatakse aktsiisiga realiseerimisel või omatarbeks võtmisel, imporditud kaubad (v.a. vedel- ja surugaas) nende deklareerimisel vabasse ringlusesse.
Pakendiaktsiisiga maksustatakse Eestis täidetud, Eestisse imporditud ja taassisseveetud täidetud alkoholipakend ja karastusjookide pakend. Eestis täidetud pakendilt ja taassisseveetud pakendilt maksab aktsiisi pakendi kasutaja ehk täitja või pakendi taassissevedaja pakendi müümisel, vahetamisel, tasuta võõrandamisel või omatarbeks kasutusse võtmisel, imporditud täispakendilt selle importija kauba deklareerimisel impordiks vahetult selle toimetamisel Eesti tolliterritooriumile või pärast eelneva tolliprotseduuri kohaldamist.
Keyx ja Alkyone
Keyx oli Koidutähe Luciferi poeg ja Trachise kuningas. Tema naine Alkyone oli tuultejumala Aiolose tütar. Nad armastasid teineteist andunult. Kord pidi Keyx minema merereisile. Puhkes maru ja laev läks juba esimesel ööl põhja. Alkyone ootas oma meest ja palvetas iga päev mitu korda tema eest, kõige rohkem Hera poole. Hera oli liigutatud ja saatis Irise unejumala Hypnose juurde, et see teataks Alkyonele, mis tema mehest saanud on. Hypnos võttis endale Keyxi näo, ilmus Alkyonele unes ja rääkis oma saatusest. Koidu ajal jooksis Alkyone rannikule ja nägi, kuidas lained tema mehe laiba kaldale uhuvad. Seepeale muutsid jumalad Alkyone ja Keyxi alkyone-lindudeks. Oletatakse, et need võisid olla jäälinnud, kajakad, merikajakad, tormilinnud või luiged. .
Müütilised alkyone-linnud teevad pesa lainetele, haudeajal valitseb merel pool kuud tuulevaikus. Seda nimetasid kreeklased Alkyone päevadeks ehk õnneliku rahu päevadeks.
Itaalia jalgpallikoondis 1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Itaalia jalgpallikoondis 1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Treener
Vittorio Pozzo
Mustivere
Mustivere on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külast voolab läbi Kavaku oja, millele on paisutatud Riiska järv ja Mandle järv. Küla läänepiiril voolab lõiguti Sanga oja.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Ajakirjandusmaja
Ajakirjandusmaja on 1972. aastal valminud hoone Tallinnas aadressil Pärnu maantee 67A.
Hoone projekteerisid ajalehtede ja ajakirjade toimetuste majaks arhitektid Uno Rosme ja Enno Treiberg. Majas on ligi 8200 ruutmeetrit pinda.
Kõmmusselja
Kõmmusselja on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla lõunaosas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda.
Kõmmusselja piirneb põhjas Prassi, läänes Metsalauka ning lõunas ja idas Tilga külaga.
Nimi
Kohanime on mainitud 1684 Kemmeßelle, 1687 Germonsellie, 1688 Commosellia, 1732 Köme Selja, 1744 Kummoselja, 1755 Kömaselja ja 1795 Kömmeselja.
Leo Tiik pakkus kohanimele vasteiks sõnu kömmus ’kummis’ + selg. Marja Kallasmaa pakub vasteks sõna 'kõmm' ’küngas, kõrge, lage ja vähese mullaga koht heinamaal’.
Loodus
Küla alale jääb Tilga looduskaitseala. Küla läbib Ollima kraav.
Ajalugu
Kõmmusselja kuulus ajalooliselt Emmaste mõisa alla. 1684 elas Agapäe vakuses vabadik Kemmeßelle Hans. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis on mainitud vabadik Kommeselja Hans.
Kõmmusselja kuulus 1977–1997 Prassi koosseisu.
Taristu
Küla idaosa läbib Suuremõisa–Käina–Emmaste maantee. Külas asub Tilga bussipeatus. Küla lõunaosa piirneb Tilga–Ollima teega.
Seliste
Seliste on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tõstamaa valda.
Seliste külas on Seli Püha Vassili kirik. alt=Männiku oja|pisi|Männiku oja Selistes
Kuusiku (Hiiumaa)
Kuusiku on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda.
Kuusiku piirneb idas ja põhjas Lelu, põhjas Kaderna, läänes Metsapere ja Nurste ning lõunas Leisu, Lassi ja Emmaste-Kurisu külaga.
Nimi
Kohanime on esmamainitud 1687. aastal kujul Kusiko. Algne talunimi laienes aja jooksul piirkonnas kujunenud külale.
Ajalugu
Küla kuulus ajalooliselt Emmaste mõisa alla. 1687 oli Agapäe vakuses talunik Kusiko Hans, 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis vabadikud Kusiko Jürri, Kusiko Peter, Kusiko Hinrich ja Kusiko Tönno. 1844 oli kujunenud välja Kuusiku küla.
Pinska
Pinska on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Viljandi linnast vahetult läänes.
Külas asuvad Kirikumõisa järv ja Jaanuse paisjärv. Külast voolab läbi Kavaku oja, samuti voolab oja mööda küla põhpiiri. Külast saab alguse Kapsi oja.
Külas tegutseb alates 1999. aastast puidutööstusettevõte OÜ Pinska.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Brest (Valgevene)
Brest (valgevene keeles Брэст, vene keeles Брест, poola keeles Brześć) on linn Edela-Valgevenes, Bresti oblasti halduskeskus. Brest on elanike arvult Valgevene suuruselt kuues linn. Linn asub Poola ja Valgevene piiril paiknedes Bugi jõe paremal kaldal Muhhavetsi jõe suudmes. Brest asub Minskist 345 kilomeetrit edelas ja Varssavist 200 km idas. Bresti kutsutakse ka Euraasia majandusühenduse väravaks läände.
Linna nimekujud on veel Берасце (Bieraście [bj'erastje]; taraškievica: Берасьце) ning Бярэсце (Biareście [bjar'estje]; taraškievica: Бярэсьце).
Linn on oluline transpordisõlm. Seda läbivad Läänemerd Musta merega ühendavad veeteed ning Moskvast Varssavisse suunduvad maanteed ja raudteed, mis on kunagised Nõukogude Liidu ja praegused Valgevene väravad lääne suunal.
Ajalugu
1569. aastal sai linn Poola osaks ja seda valitsesid Poola valitsejad.
1596. aastal sõlmiti seal Bresti unioon, mis kehtis pärast Poola jagamisi Venemaale läinud aladel 1840. aastani. Uniooniga sai suurvürstiriigi õigeusklike kirikupeaks Rooma paavst.
Bogdan Hmelnitski ülestõusu ajal 1648. aastal toimus ka Brestis Poola-vastane ülestõus. 1795 läks Brest kolmanda Poola jagamise käigus Venemaa keisririigile.
1997. aasta Eesti meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
'''Eesti meeste 42. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes''' toimusid Tallinnas 22. veebruarist 4. märtsini 1997.
Brest (Valgevene)
Ajalugu
3. märtsil 1918 sõlmiti seal Saksamaa keisririigi, Venemaa Nõukogude Vabariigi ja Ukraina Rahvavabariigi vahelisi suhteid sätestanud Bresti rahu.
Aastatel 1919–1939 kuulus Brest taas Poolale (Brześć/Brześć nad Bugiem).
1938. aastal olid Bresti elanikkonnast 48% poolakad, 42% juudid ning 10% peamiselt valgevenelased ja venelased.
1939. aasta 1. septembril alanud teise maailmasõja alguses, kui Saksamaa väed tungisid Poola, kaitsesid Poola väed Bresti kindlust 14.–16. septembrini. Kindluse osade kaitsmine jätkus ka pärast NSV Liidu kallaletungi Poolale 17. septembril, siis juba Punaarmee väeosade vastu. Kuna Saksa väed olid ületanud Molotovi-Ribbentropi paktis määratletud väekoondiste paiknemise piirjoone, pidid nad Bresti loovutama Punaarmeele. 22. septembril korraldati ühine sõjaväeparaad, mida juhatasid Punaarmee 29. kaardiväe üksiku tankibrigaadi komandör kindralmajor Semjon Krivošein ja Wehrmachti 4. armee motoriseeritud korpuse kindralleitnant Heinz Guderian. Kindralid suhtlesid prantsuse keeles. Pidulike marsihelide saatel asus teele Saksa sõjaväekorpus ja sisenesid Nõukogude tankid. Hiljem, 22. juunil 1941 oli Bresti vallutamas kindralooberst Heinz Guderian. 28. juulil 1944 vallutas Bresti kindralmajor Semjon Krivošein.
pisi|püsti|Nõukogude ja Saksa ohvitserid keskustelus enne paaradi ja seljataga plakatid Staliniga Pärast seda kui Saksa väed olid piirkonna vallutanud ning selle NSV Liidule üle andnud, liideti valgevenelastega asustatud ajalooline Valgevene piirkond Valgevene NSV-ga.
1941. aasta suvel alanud NSV Liidu ja Saksa Riigi vahelises sõjas peetud lahingutes pidasid selleks ajaks juba NSV Liidu ja Saksamaa vahelises piirilinnas sisse piiratud Nõukogude väed pingelisi kaitselahinguid (langes 400–500 punaarmeelast), mille eest nimetati Bresti kindlus kangelaskindluseks. Nõukogude ajal kindluse hoovi ehitatud pompoossed skulptuurid pidid varjama Poola kaitsjate saatust 1939. aastast ja kõrvale juhtima Nõukogude okupatsiooni olemust.
Rahvastik
Brestis elab enam kui 300 000 inimest. Perioodil 2013-2023 on linna elanike arv suurenenud 12% võrra.
2009. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bresti elanikest valgevenelasi 82,13%, venelasi 10,67%, ukrainlasi 4,16% ja poolakaid 0,97%.
Transport
Tänu soodsale geograafilisele asukohale ja hästi arenenud infrastruktuurile on Brest üks mitmekülgsemaid logistikakeskusi Valgevenes. Bresti läbib rahvusvahelise tähtsusega maantee M1, mis on osaks Euroopa kiirteest E30. See on Valgevene olulisim maantee. Raudteeliinid ühendavad linna Minski, Varssavi, Berliini, Kiievi, Moskva, Pariisi ja Prahaga. Linnas on ka rahvusvaheline lennujaam, mille lennurada saab vastu võtta õhusõidukeid maksimaalse stardimassiga kuni 400 tonni. Lennujaam paikneb linnast idas linna piiril. Linn on ühendatud veetee, kaudu Musta merega.
Majandus
2020. aastal oli Bresti linnaelanike keskmine töötasu kuus 1042,9 Valgevene rubla (umbes 390 eurot). See oli 2% madalam kui riigi keskmine töötasu.
Žetoon
thumb|300px|right Žetoonid on münte meenutavad medalid, mida valmistati Euroopas 13.–17. sajandil.
Rahaline kasutamine
21. sajandil kasutatakse paljudes riikides müntide asendajana üldkasutatavates telefonides või müügiautomaatides žetoone jätkuvalt, sest müntide automaatne hindamine masinate abil on mitme teguri tõttu ebausaldusväärne või lausa võimatu. Žetoone kasutatakse ka mänguautomaatides ja kasiinodes. Need on valmistatud tavaliselt metallist või kõvast plastikust.
Välislingid
Jeton
Aleuudid (rahvas)
Aleuudid on rahvas Komandorisaartel, Aleuutidel ja Alaska poolsaarel. Lähedased eskimotele.
Saabusid Põhja-Ameerikasse arvatavalt 9000 aasta eest ja on elanud kultuuriliselt isoleeritult.
Neid on umbes 24 000 (1994). Venemaal elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 482 aleuuti, kellest 16 oskas aleuudi keelt.
Traditsioonilised tegevusalad on kalapüük ja mereloomade küttimine.
BAe 146
310 px|pisi| Avro RJX BAe 146 on Suurbritannia endise lennukiehitusfirma British Aerospace, hiljem BAE Systemsi osa, keskmise suurusega ülatiivaline neljamootoriline regionaalne reaktiivreisilennuk. Lennuk on hästi äratuntav ülaasetusega noolja, negatiivse V-kujuga tiiva ja selle all püloonidel oleva nelja mootori järgi. Kuna oma eeskujulikult ruumika kere ja nelja mootori asetuse tõttu sarnaneb BAe 146 küllatki palju suuremale lennukile Boeing 747, hüüdnimega "Jumbo", on BAe-146 saanud teenitult hüüdnimeks Jumbolino.
Esimene lennuk anti tellijale üle 1983. aastal ja viimane 2002. aastal. BAe 146 (-100, -200 ja -300) oli Suurbritannias enim ehitatud lennukite sari, kokku 387 lennukit.
BAe 146 lennuliinidel
BAe 146 kasutatakse edukalt keerukamalt ligipääsetavate linnalähedaste ja kõrgmäestiku lennuväljadega liinidel. Sellele lennukile omane väga lühike õhkutõusu- ja maandumismaa on tagatud mootorite suure võimsuse ülejäägi tõttu, seda pealegi vaid väikese mürataseme juures. Lennuki oma trapid ja sõltumatult käivitatavad mootorid teevad selle vähe sõltuvaks lennuväljal olevatest tugiseadmetest. Lennureisijad eelistavad BAe 146 meelsasti, sest mahuka kere tõttu on see regionaallennuki kohta suurejooneliste istmetega varustatud, korralikud pagasilaekad ja lai istmeridade vahekäik. BAe 146 reisijatesalong on märgatavalt suurem kui teistel sama klassi Jet-konkurentidel Embraer või Bombardier.
Lennuki BAe-146 üheks eeliseks on veel see, et reisikiirusel nii 690 km/h, on see lennuomadustelt turbopropeller regionaal-lennukitest igati üle. Sageli peetakse BAe eeliseks ka selle nelja mootorit, mis tõukejõu reeversi puudumise tõttu teevad selle kiiremini hooldatavaks kui konkurentide kahe mootoriga lennukid.
Modifikatsioonid
BAe 146-100, Avro RJ70 ja BAe 146 Statesman
BAe 146-100 esmalend 3. septembril 1981. Tarned algasid 1983. aastal.
BAe 146-200 ja Avro RJ85
146-200 – 2,41 m pikema kerega, esmalend 146-200 augustis 1982. aastal, võeti kasutusse kuus kuud hiljem.
BAe 146-300 ja Avro RJ100
146-200-st 2,44 m pikem kere. Tarned algasid detsembris 1988.
Avro RJX seeria
sari RJX-70, RJX-85 ja RJX-100 oli Avro RJ arendus.
Operaatorid
BAe-146
Avro RJ
Brussels Airlines – 26 Belgia, Bulgaria Air – 1 Bulgaaria, Atlantic Airways – 4 Fääri saared, Blue1 – 9 Soome, Lufthansa CityLine – 18 Saksamaa, Aegean Airlines – 6 Kreeka, MDLR Airlines – 2 Indoneesia, Pelita Air Service India, CityJet – 23 Iirimaa, Airlink – 1 Lõuna-Aafrika Vabariik, Malmö Aviation – 9 Rootsi, Transwede Airways – 6, Swiss International Air Lines – 20 Šveits, BA CityFlyer, British Airways – 12 Suurbritannia, Uzbekistan Airways – 3 Usbekistan.
Seisuga august 2006 oli kasutusel kokku 152 Avro RJ lennukit.
Tehnokirjeldus
pisi|400px
Poliitiline ökonoomia
Poliitiline ökonoomia ehk poliitökonoomia on majandusteaduse haru, mis mõtestab majandusliku arengu seaduspärasusi lähtudes ühiskonna ajaloolise arengu astmetest ja majanduse analüüsil on vajalik samaaegne ühiskonna analüüs.
Mõistet "poliitiline ökonoomia" käsitles esimest korda 17. sajandi alguses Prantsusmaal Antoine de Montchrestien teoses "Poliitilise ökonoomia traktaat". Seda kasutati feodalismis tekkinud absolutistliku riigi põhiprobleemi, riikliku võimu majandusliku (rahalise) aluse analüüsiks (maksud ja nende otstarbekas kasutamine).
Arusaama, et valitseja ja riigi võimsus sõltub riigi käsutuses olevast rahast, kasutasid ka merkantilistid.
18. sajandi keskel tekkis Prantsusmaal poliitökonoomia uus suund, mida esindasid füsiokraadid, kelle arvates oli uue rikkuse loomine võimalik ainult selles majandusharus ja vaid tänu looduslikele protsessidele, mille kaudu toimub väärtuse suurenemine. Seetõttu oli maaomand füsiokraatide arvates tähtsaim rikkuse loomise eeldus. Niisugune arusaam rikkuse tekkimisest aga äratas aga valitsejates huvi oma maavalduse suurendamise ning uute maade vallutamise vastu.
Klassikalise poliitilise ökonoomia kui teaduse rajajaks peetaks Adam Smithi, kes 1776. aastal avaldas uurimuse "An Inquiry into the Nature and Wealth of Nations" ("Uurimus riikide rikkuse iseloomust ja põhjustest", eesti keeles 2005). Selles käsitluses olid seisukohad kaubanduse, kui majandusliku mehhanismi ühe osa, kasulikkusest tööjaotuse kujunemisele ühiskonnas ning tööjaotuse seosest ühiskondliku rikkusega.
Vähehaaval vähenes poliitilises ökonoomias poliitika ja majanduse sümbioosi uurimiselt otseselt majanduslike probleemide analüüsile ning mõistet "poliitiline ökonoomia" kasutati kuni 20. sajandi alguseni majandusteaduse üldises tähenduses. Hiljem asendus poliitiline ökonoomia mõiste mõistega majandusteadus (inglise keeles economics), mis omakorda harunes paljudeks spetsiaaldistsipliinideks.
Tunnused
Poliitökonoomia omab järgmisi tunnuseid:
Kuupik Kleist
thumb|Kuupik Kleist Jakob Edvard Kuupik Kleist (sündinud 31. märtsil 1958 Qullissatis Qeqertarsuaqi saarel) on Gröönimaa poliitik. Ta oli 12. juunist 2009 5. aprillini 2013 Gröönimaa peaminister. Ta kuulub vasakpoolsesse parteisse Inuit Ataqatigiit.
Kuupik Kleisti isa oli taanlasest tööline ja ema kurt grööni naine. Ta kasvas üles kasuvanemate juures. Ta õppis algkoolis Qullissatis ja hiljem Sisimiutis. 11-aastaselt saadeti ta Taani, kuigi ta taani keelt ei osanud. Ta õppis Birkerødi keskkoolis 1975–1978 ja lõpetas Roskilde Ülikooli sotsiaaltöö erialal 1983. 1988–1991 õpetas ta Nuukis ajakirjandust ja oli ajakirjanduskõrgkooli rektor. 1995–1996 oli ta Gröönimaa parlamendi liige ja 1996–1999 omavalitsuse välisameti direktor.
2001–2007 oli ta Taani parlamendi liige. 2007. aastast alates on ta Inuit Ataqatigiiti esimees.
2009. aastast oli ta Gröönimaa omavalitsuse juht. Temalt ei oodatud Gröönimaa täielikule iseseisvusele viivaid samme, sest Taani valitsuse subsiidiumid moodustavad 30% Gröönimaa eelarvest. Ta lubas tegeleda eeskätt sotsiaalsete teemadega, näiteks alkoholismi, koduvägivalla ja enesetappude vähendamisega.
Aleuudid
pisi|Tegevvulkaanid Aleuutides Aleuudid (inglise Aleutian Islands) on saarestik Vaikse ookeani põhjaosas.
Saarestikust põhja jääb Beringi meri. Koosneb 110 saarest, millest suurem osa on üle merepinna ulatuvad vulkaanikoonused. Saarestik on saarkaar Vaikse ookeani tulerõngas.
Seal valitseb jahe ja niiske mereline kliima, levivad lähisarktilised niidud ja mägitundra.
Kuuluvad Ameerika Ühendriikidele (Alaska osariik) aastast 1867.
Saared ja vulkaanid
pisi|400px|Foxi saarte kaart pisi|400px|Aleuutide idaosa pisi
Andromache
pisi|[[Jacques-Louis Davidi maal "Andromache leinab Hektorit" (1783)]] Andromache oli vanakreeka mütoloogias Väike-Aasias asuva Müüsia kuninga Eetoni tütar ja Trooja sõdalase Hektori naine.
Kõik tema perekonnaliikmed tapeti Trooja sõja ajal. Pärast Trooja sõda vangistas Achilleuse poeg Neoptolemos Andromache. Andromache sünnitas Neoptolemosele kolm poega (sealhulgas Astyanaxi) ning seetõttu kandis mehe viljatu naine tema peale viha. Pärast Neoptolemose surma abiellus Andromache Helenosega, kes oli samuti Trooja sõjavang.
Oma viimased eluaastad veetis Andromache Väike-Aasia Pergamoni linnas, mille rajajaks oli üks tema poegadest.
1999. aasta Eesti meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
'''Eesti meeste 44. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (1999)'''
Tallinn, 31. jaanuar - 8. veebruar 1999
2008. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis
2008. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis toimusid Austrias ja Šveitsis 7.–29. juunil 2008. Meistrivõistlusi võõrustas pärast 2000. aastat teist korda ühiselt kaks riiki. Lõppturniirile pääsesid peale korraldajate veel 14 riigi koondised, kes läbisid edukalt augustis 2006 alanud valikmängud.
Euroopa meistriks tuli Hispaania, kes alistas finaalis Saksamaa 1:0.
Võistluskohad
200px|thumb|Mänge võõrustasid neli linna nii Šveitsis kui Austrias Mängud peeti kaheksal staadionil, millest neli asuvad Šveitsis ja neli Austrias. Avakohtumine toimus Baselis, finaal Viinis.
Negatiivne määratlus
Negatiivne määratlus on määratlus, mis viiakse läbi määratletava juures teatud tunnuseid või omadusi välistades. Sellist määratlemise viisi peetakse üldiselt kehvaks, kuna see on kaudne ega ütle midagi määratletava tegelike tunnuste kohta.
Negatiivset määratlemist kasutatakse peamiselt puhkudel, kus positiivset määratlust pole võimalik anda. Nt Jumala negatiivseks määratluseks on, kui ütelda, et Jumal on surematu, algusetu, lõputu, kohatu, ajatu jne.
Mäestik
Mäestikud koosnevad enamasti moondekivimeist, kuid subduktsioonivööndite kohale kerkinud mäestikes esineb ka vulkanismi, mistõttu võivad ka tardkivimid olla laialt levinud.
Mõnikord jagatakse mäestikke vanadeks ja noorteks. Selle klassifikatsiooni aluseks on kurrutustsükkel, mis vastava mäestiku tekitas. Alpi (65...0 Ma) ja Kimmeri (250...65 Ma) orogeneesi ehk kurrutuse ajal tekkinud mäestikke loetakse noorteks, neist vanemate Hertsüünia (400...250 Ma) ja Kaledoonia (540...400 Ma) orogeneesi ajal tekkinud mäestikke aga vanadeks. Seega kehtib ligikaudselt seaduspärasus, et kui mäestik on tekkinud Meso- või Kainosoikumis, siis on ta noor. Varem tekkinud on aga vanad. Eelkambriumi orogeneeside käigus tekkinud mäestikud on tänapäevakse enamasti maha erodeeritud ja/või mattunud.
Failiedastusprotokoll
Failiedastusprotokoll (inglise File Transfer Protocol, FTP) on standardne arvutivõrgu protokoll, mida kasutatakse failide vahetamiseks ja muutmiseks TCP/IP-põhises võrgus, näiteks internetis. FTP põhineb klient-server-arhitektuuril. FTP-d saab kasutada paroolautentimisega või anonüümse kasutajaga.
Alguses töötasid kõik FTP-rakendused käsureal, kuid siis tehti kõigile operatsioonisüsteemidele FTP graafiline kasutajaliides.
Tavalisi FTP-ühendusi ei peeta tänapäeval turvaliseks, sest kogu info, sh ka paroolid liiguvad võrgus krüpteerimata kujul. Turvalisuse huvides on soovitatav kasutada FTPS (FTP over Implicit TLS/SSL) või FTPES (FTP over Explicit TLS/SSL) laiendatud protokolle. Rohkem levinud on explicit-režiim, sest see kasutab FTP standardporte (implicit kasutab porti 990). Sageli aetakse nimetatuid segamini ka SFTP-protokolliga, kuid tegemist on erineva ja FTP-protokolliga mitteühilduva protokolliga ning see vajab serveri poolel eraldi tarkvara.
Mandžušrī
Mandžušrī (sanskriti keeles mañjuśrī ‘meeldiv suursugusus, magus õnn’; tiibeti keeles ’jam dpal dbyangs; hiina keeles ⽂殊師利 wenshushili; jaapani keeles monjushiri) on mahajaanas ja vadžrajaanas mütoloogiline bodhisattva.
Mandžušrīd tuntakse ka nimede Mandžughoša (sanskriti keeles mañjughoṣa ‘meeldivahääleline’), Mandžunātha (mañjunātha ‘meeldiv avitaja’), Vāgīšvara (vāgīśvara ‘kõne isand’) jt all. Mandžušrī epiteediks on ‘tõeline prints’ (sanskriti keeles kumārabhūta). Mandžušrī nimi esineb juba esimestes mahajaana tekstides, mis annab alust oletada, et tema kuju on tekkinud viimastel sajanditel eKr.
thumb|right|400px
Mandžušrī on kesksel kohal «Lootossuutras», kus ta meenutab eelmiste budade tegusid, ja Vimalakirti suutras, kus ta osutub ainsaks Šākjamuni õpilaseks, kes on arukuselt võrdväärne bodhisattva Vimalakīrtiga. Lillepärjasuutras on Mandžušrī koos Samantabhadraga 5000 bodhisattva juhiks ja selle suutra peakangelase Sudhana esimeseks hüvesõbraks.
Legendi järgi oli Mandžušrī loendamatuid kalpasid tagasi vaga kuningas ühel kaugel idas asuval budaväljal. Temas tärkas virgumismeel ja ta otsustas jääda bodhisattvana sansaarasse senikauaks, kuni ei jää ühtegi vabastamist vajavat olendit.
Vadžrajaanas on tema raevukaks esinemiskujuks Jamāntaka.
Tiibetis on Mandžušrī maisteks kehastusteks peetud sakja koolkonna eestseisjaid ja geluki koolkonna rajajat Tsongkhapad.
Nepalikeelse "Svajam-bhū Purāna" järgi tuli Mandžušrī Viietipuliselt Mäelt Hiinamaalt, lõi oma Tarkuse mõõgaga ära Nepalis asuvate mägede lõunakülje mille tulemusena  vesi purskas mäe seest välja, andes Nepalile laia ja viljarikka Katmandu oru.
Tiibeti "Kandžuris" on Mandžušrīle pühendatud enam tekste ja ruumi kui ühelegi teisele bodhisattvale. Laamad seavad ta seadmuse kaitsjana bodhisattvate rea etteotsa. Mõnedes tantrates võtab ta kuulajana vastu joogajuhiseid. Talle omistatakse kõnelused Buddhaga ja seostatakse tarkusga, mis jõuab meie teadvusse läbi tekstide, mille vahendusel räägib meiega Mandžušrī isiklikult.
Erinevaid õpetlasi Indias, Nepalis, Tiibetis ja Hiinas on peetud Mandžušrī taaskehastusteks. Mandžušrī kuulsate kehastuste hulgas on ka Atiša (980–1052).
Sikkimis on praeguse kuningate dünastia asutaja kanoniseeritud Mandžušrī kehastusena. Mandžušrī on üks rahulikest jumalustest (tiibeti zhi-na). Raevuka jumaluse vormis (tho-no) kehastub ta Vadžra Bhairavane, "Auväärt Välgu-noolne".
Ikonograafia
Thankadel istub Mandžušrī lootose asendis lootose troonil. Tema vabalt langev siidist rüü, kullast kaunistused kalliskividega ja rikkalikult ilustatud kuldne peaehe osutavad, et Mandžušrī on kuninglik prints.
Mandžušrī thankade allosas on tavaliselt kujutatud Tarkuse kalliskivijärve. Veest kiirgub kalliskivide sära, mõlemas ülemise kalda nurgas on Kolm kalliskivi.
Ülemises nurgas, Mandžušrī mõõga kohal, on kujutatud tavaliselt dhjaanibuda Amitābhat, piiritu valguse buda.
Teises ülemises nurgas om thankadel tihti dhjaanibuda Vadžrasattva, "Jumalik Õilsameelne", idasuuna valdaja.
Trikāya õpetustes seostatakse Amitābhat enamasti Dharmakāyaga, Vadžrasattvat Sambhogakāyaga ja Mandžusrhid Nirmāṇakāyaga.
Kalev Mark Kostabi
pisi|Kalev Mark Kostabi (2003) Kalev Mark Kostabi (sünninimi Mark Kalev Kostabi; sündinud 27. novembril 1960 Los Angeleses) on eesti päritolu ameerika kunstnik ja helilooja.
Ta sündis eesti pagulaste Kaljo ja Rita Kostabi pojana ning õppis Fullertonis California osariigi ülikoolis joonistamist ja maalimist. Tema vend Paul Kostabi on muusik ja kunstnik.
Kostabi on peamiselt tuntud maalide poolest, millel on kujutatud ilma näota inimfiguurid. Kriitikud on näinud neis sarnasust Giorgio di Chirico ja Fernand Léger' teostega. Aastal 1982 kolis Kostabi New Yorki, kus asutas 1988. aastal Kostabi Worldi. See on stuudio, kus tema 20 või rohkem abilist maalivad umbes 1500 pilti aastas.
Ta on kujundanud ka ansamblite Guns N' Roses ("Use Your Illusion"; album sai nime Kostabi maali järgi), Ramones ("¡Adiós Amigos!"), Jimmy Scotti ("Holding Back the Years") ja Glinti ("Sound in Silence") plaadiümbriseid.
Kostabil on olnud kaabeltelevisioonis oma telesaade "The Kostabi Show", milles tuntud kunstikriitikud ja teised kuulsused võistlevad Kostabi maalidele nime andmises ning saavad selle eest rahalisi auhindu. Varem kandis see saade nimesid "Name That Painting" ja "Title This".
Kostabi järgi võttis nime 1989–2000 tegutsenud etnofuturistlik kirjandus- ja kunstirühmitus Eesti Kostabi-$elts, mis 1991–93 andis välja ajakirja "Kostabi".
Novõi Kalõniv
Novõi Kalõniv (ukraina Новий Калинів) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Sambiri rajoonis. Novõi Kalõniv asub Sambirist ligi 7 km kirdes.
Novõi Kalõniv rajati 1951. aastal Nõukogude lennuväebaasi asulana. Alevi staatuse sai Novõi Kalõniv 1999. aastal ja linnaõigused 2005. aastal.
Reede (tegelane)
pisi|Robinson Crusoe ja Reede [[Carl Offterdingeri joonistusel]] Reede (ingliskeelses originaalis Friday) on tegelane Daniel Defoe raamatust "Robinson Crusoe".