cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Apple Newton
Rakendustarkvara
Enamikku Newtoni seadmetest olid eelinstallitud (-laaditud) sellised tarkvararakendused, millega sai isikuandmeid paremini hallata. See hõlmas selliseid rakendusi nagu Märkmed, Nimed ja Kuupäevad, samuti erinevaid tööviljakust soodustavad tööriistad nagu kalkulaator, teisenduskalkulaatorid ('metric' tulemused, valuuta konverteerimine jms), ajavööndite kaardid jne. Hiljemates 2.x versioonides Newtoni operatsioonisüsteemile nende rakenduste juurde olid lisatud uued, nagu Worksi tekstiredaktor ja Newton Internet Enabler, samuti komplekteeritud QuickFigure Worksi arvutustabeli (Lite-versiooni Pelicanware QuickFigure Pro), Pocket Quicken, NetHopper veebibrauser ja EnRoute e-posti klientrakendus. Erinevad Newtoni rakendused olid võimekad importima/eksportima koos populaarse desktop office suite'ga ja PIM (Personal Information Manager) rakenduse faili vormindamisele, eelkõige kasutades Apple'i komplekteeritud komplekte Newton Connection Utilities ja ka Newton Connection Kit, mida müüdi eraldi ja ainult töötanud Newtoni seadmetele, mida kasutatakse 1.x versioonidel Newtoni OS.
Märkmed
pisi|vasakul|3 MessagePad koos kahe klaviatuuri ja PCMCIA mälukaartidega Rakendus Märkmed võimaldas kasutajatel luua väikseid dokumente, mis võiksid sisaldada teksti, mis oli kirjutatud, või tuvastada neid juba alates käekirjast, samuti vaba käega, visandid, "Kujundid" ja "tint text".
Versioonis 2.0 Newton OS, märkmetesse on loodud erinevaid lisamooduleid, mida võiks laiendada töötamiseks põhiliste rakendustega.
Üks uut tüüpi Notes kirjatarbed lisatud Newton OS 2.0 oli hierarhiline, bullet-ed, kokkupandav, multi-line "Meelespea", rakendamise outliner tarkvara. Seda võiks kasutada korraldamiseks mõtete, prioriteetide, teha nimekirja, planeerimise sammud jne. Iga täppjaotise võib sisaldada mitme tekstirea vastavalt soovile. Täppjaotise alla paigutatakse teine ​​taane, nii et moodustub hierarhiline ülevaade ehk puu. Kuna see funktsioon saabus enne Newton OS 2.0, mitmed kolmandad isikud olid teinud sarnase tarkvara enne OS 1.x Newtoniga seadmetele, kõige märgatavam nendest oli Dyno Notepad, mis väljastati 1993.
Nimed
Nimede rakendus oli kasutatud kontaktide ladustamiseks. Kontaktid olid loodud kas Newton seadmes või Windows või Macintosh desktop PIMis ja seda oli võimalik sünkroonida üksteisele. Kuupäeva nimetustele valdkondades nagu näiteks sünnipäevad või aastapäevad oli loodud automaatne sündmuste toimumise taotleja ja kordaja. Igal kontaktile oli võimalik lisada vabas vormis märkmeid, mis võiksid sisaldada mitmesuguseid erinevate tinditega tekste, kujundeid või visandeid. Nagu näeme, oli rakendus Nimed suuteline looma kontaktide kategooriaid eri valdkondadest. Nimed kasutavad 3 liiki kontakte, "inimesed", "ettevõtjad" ja "grupid", aga oli võimalik määrada ka uut tüüpi, näiteks "klient", "patsient", jne. Stand Alone Software Inc. lõi ka Newtonile tarkvarapaketi Stationery Construction Kit, mis võimaldas kasutajatel teha kirjatarbeid ise ilma teisi abivahendeid kasutamata.
Operatsioonisüsteem ja programmeerimine
Newtoni OS koosneb kolmest kihist. Madalaimal tasemel tegeleb mikrokernel selliste ressurssidega nagu ülesanded ja mälu. Peale mikrokerneli on suurem osa operatsioonisüsteemist rakendatud C + + programmeerimiskeelde, kaasa arvatud sidekiht, käekirjatuvastus ja NewtonScript keskkond. Pealmine kiht koosneb sisseehitatud ja kasutaja installitud rakendustest kirjutatud NewtonScript.
NewtonScript nagu on juba mainitud on loodud objektorienteeritud programmeerimiskeele välja töötanud Apple'i töötaja Walter Smithi poolt. Mõned programmeerijad kaebasid selle peale, sest see oli väga kulukas (1000 $ kulu Toolboxi programmitöö keskkonnas). Lisaks see programmeerimiskeel nõudis palju õppimist.
Newton Toolkit (NTK), integreeritud keskkonna kohandatud graafilise olemuse Newtoni platvorm töötati spetsiaalselt arenguks rakendustele Newtoni platvormis ja tehti ka graafilise vaade toimetaja, template brauseri ja interaktiivset inspektor akna silumist. Esialgu oli see saadaval ainult Macintoshi arvutitel ja hiljem arendati ka Microsoft Windowsi operatsioonisüsteemis.
Andmetalletus
Andmed Newtonis on salvestatud objektorienteeritud andmebaasidesse nimega supid. Üks uuenduslikke aspekte Newtonis on see, et supid on kättesaadavad kõigile programmidele ja programmid võivad töötada lähimasse suppi, mis tähendab, et kalendrisse võib viidata nimesid aadressiraamatust; märkusi saab ümber nimetada nimedeks jne. Suppide süsteem tegi ka lihtsaks sünkroonimise andmeid ning Newton Connection tööriistu võib kasutada impordi ja ekspordi andmetes.Paljude failivormingud on Rich Text Format, Microsoft Word, Microsoft Excel, Microsoft Works, ja palju muud. Teine tagajärg suppides on, et objektid võivad laiendada sisseehitatud rakendusi nii sujuvalt nagu aadressiraamatus, et Newtoni kasutajad ei saa mõnikord eristada, milline programm või add-objekt vastutab erilise funktsiooni ees oma süsteemis. Andmed omavad ja kasutavad rakendusi ja laiendusi. Näiteks "Storage" ala "Extras" sahtli 2.x Newton seadmed; on 1.x süsteemid, neid võib leida ainult või eemaldada Memory osa ehitatud -in Prefs rakendusest, Card slip (ka sisseehitatud) või kolmanda osapoole tööriistadega nagu NewtCase.
STS-103
Missiooni teenindas kosmosesüstik Discovery ja missiooni peamine eesmärk oli Hubble'i hooldamine. Discovery startis 20. detsembril 1999 ja naasis Maale 28. detsembril. STS-103 ajal asendati teleskoobi kõik kuus güroskoopi, üks sensor, pardaarvuti ja S-riba antenn.
Apple Newton
Newtoni tehnoloogia areng tänapäeval
Enne kui Newtoni projekt jäi ära, proovis Apple luua tütarettevõtte Newton Inc., kuid see ka pidi oma ettevõtet sulgeda mitu kuud hiljem, kui Apple CEO Gil Amelio vallandati ja Steve Jobs võttis üle ajutise CEO ameti. Kahe Apple Newtoni endise arendaja rajatud Pixo ettevõte sai kuulsaks sellega, et nad lõid operatsioonisüsteemi iPodile. Spekulatsioon jätkus mitu aastat, et Apple võib avaldada uue PDA mõne Newtoni tehnoloogia. Aga see jäi ainult spekulatsiooniks. Mõned käsitsikirjatuvastuse tehnoloogiad Newtonis on hiljem leidnud oma tee Windows CE. Kirja eelistuste menüü näitab erinevaid võimalusi, et inimesed kirjutasid kursiivis ja tegelased olid pixel identsed Windows CE neile varem kasutatud MessagePad.
Newtoni imiteerimine
Alates 2004 Einstein Project on töötanud välja emuleerimise Newtoni kasutamiseks alternatiivse OS muudel alustel. See on praegu saadaval Sharp Zaurus, Apple Mac OS X, Nokia 770 ja N800, Microsoft Windows, PepperPad 3.Emulaator on avatud lähtekoodiga projekt, kuid nõuab originaal Newton ROM paigaldamist, et see töötaks. Alates septembrist 2010, Einstein töötab ka iPhones, iPads ja Android operatsioonisüsteemi arendamises alates märtsist 2011.
Arendus
Newtonile on programme kirjutatud ka pärast arenduse lõpetamist. Uuteks funktsioonideks on näiteks e-raamatuluger, RSS-voo luger ja tabelite koostamise programm.
Kitt Peaki observatoorium
Observatooriumi geograafilised koordinaadid on.
Ajalugu
pisi|McMathi-Pierce'i päikeseteleskoop Observatooriumi rajamine sai alguse 1953. aastal 35 astronoomi algatatud ideest. Ameerika Ühendriikide riiklik teadusfond kiitis ettepaneku heaks ning 1955. aastal hakati otsima sobivat asukohta. Aastal 1958 jõuti otsusele, et parim paik on Kitt Peaki mägi Arizonas, mille tipuala sobis rajatiste püstitamiseks. Asukoha kasuks rääkisid väike tuule kiirus, stabiilne õhutemperatuur, lennukoridoride puudumine ning piisav kaugus suurlinnade valgusreostusest. Ka vajalikud infrastruktuurirajatised ning teadusasutused olid piisavalt lähedal. Keskmiselt 72 protsenti ajast on taevas mäe kohal pilvitu.
Mägi asub aga oodhami (Tohono O’odham) indiaanlaste reservaadis ning kohaliku hõimuga tuli jõuda maa kasutamises kokkuleppele. Esialgu hõimuvanemad keeldusid, kuid et põlisrahvastel on tugev side tähistaevaga, siis pärast seda, kui hõimunõukogu liikmetele tehti ringkäik Stewardi observatooriumis, olid nad hea meelega nõus andma osa oma maast pikaajalisele rendile tingimusel, et maal tegeldakse ainult astronoomiliste uuringutega. Renditasu on veerand dollarit aakri eest aastas. Observatooriumi kasutatav maa-ala on 200 aakri suurune.
Teleskoobid
Kitt Peaki vanim teleskoop on 1963. aastal paigaldatud 0,91-meetrine Spacewatch, mis oli esimene Maa-lähedaste asteroidide leidmiseks kasutatud teleskoop. Seda kasutatakse samal otstarbel siiani. Spacewatchi programmi kuulub ka 1,8-meetrine teleskoop.
1964. aastal paigaldatud 2,1-meetrine teleskoop oli esimene suur teleskoop, mis sai astronoomidele vabalt kättesaadavaks. Sellega avastati muu hulgas esimene pulseeriv valge kääbus, täheldati esimest korda gravitatsioonilise läätse fenomeni ning avastati Lyman-alpha Forest (ülikaugetelt objektidelt pärit vesiniku spektrijooned).
Suurim teleskoop on 1973. aastal kasutusele võetud 4-meetrise peegliga Mayalli teleskoop. Teine täpselt samasugune teleskoop asub Tšiilis Cerro Tololo observatooriumis. See oli paigaldamise ajal maailma suuruselt teine teleskoop ning sarnanes konstruktsioonilt tollal suurima 5-meetrise Hale'i teleskoobiga Palomari observatooriumis.
Kõige uuem on 1994. aastal paigaldatud 3,5-meetrine peegelteleskoop WIYN, millel on keerukas elektrooniline muu hulgas temperatuurikõikumistest tingitud moonutuste eemaldamise süsteem.
Kitt Peakis asub maailma suurim päikeseteleskoop. 1,6-meetrise peegliga McMathi-Pierce'i päikeseteleskoop on kasutusel alates 1962. aastast. Et selle fookuskaugus on 90 m, ja kuumas kõrbes valmistab jahutus probleeme, on peegel paigutatud 150 jalga maapinnast allapoole.
25-meetrise juhitava taldrikantenniga raadioteleskoop on üks kümnest USA eri linnades paiknevast teleskoobist, mis koos moodustavad umbes 8600 kilomeetrise ulatusega VLBA (Very Long Baseline Array).
On ka 12-meetrine raadioteleskoop.
2,1-meetrine Coudé teleskoop varustab Coudé spektrograafi.
1,2-meetrine Calypso teleskoop on ainuke eraisiku rahastatud teleskoop.
On ka 2,3-meetrine Boki teleskoop.
Neli 12-meetrist gammateleskoopi moodustavad gammaobservatooriumi VERITAS.
Tierpark Berlin
thumb|Friedrichsfelde loss thumb|Punane panda Tierpark Berlinis Tierpark Berlin on üks kahest Berliinis asuvast loomaaiast. Pindalaga 160 hektarit on see suurim loomaaed Euroopas.
2019. aastal oli loomaaias 10 994 looma 667 eri liigist. Loomaaeda külastas üle 1,7 miljoni inimese.
Tierpark Berlinis on sündinud Tallinna loomaaia emane amuuri leopard Darla.
Antigeeni kiirtest
Antigeeni kiirtest (inglise rapid antigen test ehk RAT, ka RADT) ehk kiirtest on kiirdiagnostiline test, mis sobib ravipunktis tehtavaks testimiseks ja mis tuvastab otseselt antigeeni olemasolu või puudumise. Seda kasutatakse tavaliselt SARS-CoV-2, COVID-19 põhjustava viiruse tuvastamiseks. Kiirtestid on valku tuvastavate külgvoolutestide liik, mis eristab seda teistest meditsiinilistest testidest, mis tuvastavad antikehasid (antikehade testid) või nukleiinhappeid (nukleiinhappe testid), kas laboratoorselt või ravipunktis. Kiirtestid annavad tavaliselt tulemuse 5 kuni 30 minutiga, nõuavad minimaalset koolitust või infrastruktuuri ning neil on märkimisväärsed kulueelised.
Kasutamine
Kiirtestide tavalised näited on järgmised:
COVID-19 antigeeni kiirtestid
COVID-19 antigeeni kiirtestid on üks nende testide kõige kasulikumaid rakendusi. Sageli nimetatakse neid külgvoolutestideks ja need on andnud maailma valitsustele mitmeid eeliseid. Neid on kiire rakendada minimaalse väljaõppega, nad pakuvad märkimisväärseid kulueeliseid, maksavad vaid murdosa olemasolevatest PCR-testi vormidest ja annavad kasutajatele tulemuse 5-30 minuti jooksul. Antigeeni kiirtestid on leidnud oma parima kasutuse massilise testimise või kogu elanikkonda hõlmava sõeluuringu osana. Nad on nendes lähenemisviisides edukad, sest lisaks eespool nimetatud eelistele tuvastavad nad ka need isikud, kes on kõige nakkusohtlikumad ja võivad potentsiaalselt levitada viirust paljudele teistele inimestele. See erineb veidi teistest COVID-19 vormidest, nagu PCR, mida üldiselt peetakse kasulikuks testiks üksikisikute jaoks.
Teaduslik alus ja aluseks olev bioloogia
Antigeenitestid ja antikehade testid on sageli üht või teist tüüpi immunotestid (IA), näiteks dipstick IA või fluorestsentsimmunotestid, kuid RAT on immunokromatograafiline test, mis annab visuaalseid tulemusi, mida saab näha palja silmaga. Seda peetakse kvalitatiivseks, kuid RAT-testimise kogemustega isik saab tulemusi hõlpsasti kvantifitseerida. Kuna tegemist on sõeltestiga, siis kui testi tundlikkus ja spetsiifilisus on suhteliselt madalad, tuleks tulemusi hinnata kinnitavate testide, näiteks PCR-testide või western blot meetodi alusel.
Üks antigeenitestile omane eelis antikehade testi ees (nt antikehasid tuvastavad HIVi kiirtestid) on see, et immuunsüsteemil võib pärast nakkuse algust võtta aega antikehade tekkimiseks, kuid võõrkehade antigeen on kohe olemas. Kuigi mis tahes diagnostilises testis võib esineda valenegatiivseid tulemusi, võib see latentsusperiood avada eriti laia tee valenegatiivsetele tulemustele antikehade testide puhul, kuigi üksikasjad sõltuvad sellest, millise haiguse ja millise testiga on tegemist. Antigeeni kiirtestide valmistamine maksab tavaliselt umbes 5,00 USA dollarit.
558
558. aasta
Maomürk
Maomürk on madude tugevalt modifitseeritud sülg, mis sisaldab toksiine saaklooma surmamiseks või liikumisvõimetuks tegemiseks, lisaks ka saaklooma seedimise parandamiseks ning kaitseks ohu eest. Mürki sisestatakse hammustades mürgihammaste abil. Mõned liigid ka sülitavad mürki.
Toompea tunnelid
Toompea tunnelid olid kavandatud tunnelid Tallinnas, rahuaegse ühendusena pearaudteejaama ja peaväljaku vahel ning sõjaaegse varjendina. Tunneleid hakati ehitama kevadel 1940, augustist 1940 pole enam teateid tunnelite ehitamisest ning tõenäoliselt loobuti hiljem kogu projektist kui aktuaalsuse kaotanust.
Maomürk
Maomürki nimetatakse ka ofiidmürgis (venenum ophidicum)
Toompea tunnelid
Varjendite vajadus
Esimese maailmasõja kogemus ja uue sõja ähvardus sundis Eestiski mõtlema massihävitusrelva eest kaitsvatele meetmetele. Teedeministri määrus 1933. aastast kohustas edaspidi kõikidesse uutesse ja põhjalikult ümberehitatavatesse hoonetesse rajama gaasikindlaid varjendeid. Nii ehitati näiteks Kadrioru lossi tagaküljele riigivanema varjend (1934) ja presidendi kantselei uue hoone ehitamisel rajati sinna ka varjend (1938).
Maomürk
Mürkmadude mürginäärmeteks on muutunud parotiid- ehk kõrvasüljenäärmed, mis teistel selgroogsetel paiknevad tavaliselt pea mõlemal küljel, silmadest taga- ja allpool ning on ümbritsetud lihaskihiga. Mürginäärmed on varustatud sopistega, milles hoitakse toodetud mürki enne, kui seda saadetakse vastavate juhade kaudu mürgikanalit omavatesse või torujatesse mürgihammastesse, mille kaudu toimub selle väljutamine.
Toompea tunnelid
Uued varjendid
Uusi varjendeid kavandati üle linna. Hulk lisakohti pidi tulema maapealsetesse varjenditesse (kokku 8 hoonet; nt üks neist parki praeguse Kalamaja rahvamaja kohale; hiljem nõuti realistlikult ainult ühe uue varjendi rajamist), maa-alustesse varjenditesse Lasnamäe nõlva sees (praeguse vana loomaaia alal) ja Toompea alla rajatavatesse (liiklus-)tunnelitesse.
Maomürk
Sülitavad kobrad aga suunavad ohtu tunnetades mürgijoa enesekaitseks ka kiskjate ja inimeste vastu (silma sihtides).
Toompea tunnelid
Tunnelite eellugu
Neist suurim oli Toompea tunnelite ehitamise kava. Liiklus kahe olulise sõlme, Viru väljaku ja pearaudteejaama vahel läbi vanalinna oli juba ammu probleem ning esimesed kavad ehitada tunnel läbi Toompea tehti juba 19. sajandi lõpul. Autoliikluse areng ainult võimendas probleemi ning 1930. aastate lõpul jõuti kavani tuua uus magistraal üle Vana turu piki Kuninga ja Niguliste tänavat kuni Lühikese jala alguseni. Siit kavatseti paar maja maha võtta, et jõuda Toompea jalamini ja sealtkaudu läbi ehitatava tunneli teisele poole Toompea mäge raudteejaamani.
Maomürk
Kägistavate madude sülge ei nimetata harilikult maomürgiks. Maomürgi koostis, värvus ja kogused erinevad nii maoliigiti kui ka isendite lõikes.
Toompea tunnelid
Tunnelite kavandamine
Projekti tegi mäeinsener Karl Feldveber. Mäe sisse pidi tulema üks jalakäijate ja jalgratturite ning kaks autotunnelit (kõigi läbimõõt oli 4 m), mis kavatseti rajada järk-järgult – esmalt üks auto-, siis teine auto- ja lõpuks nende vahele kergliiklustunnel. Idapoolne suue kavandati mäkke praeguse Rataskaevu 22 kohal ning läänepoolne suue kavandati mäkke Patkuli reduudist lõuna pool.
Maomürk
Mürkmadude ja maomürgi seostamine pole nüüdisajal päris täpne, kuna on esinenud inimeste surmajuhtumeid ka maohammustuse tagajärjel (nt perekonda liaanimadu (Thelotornis) kuuluvad maod), kelle peas paiknevad Duvernoy näärmed ja keda üldiselt peetakse inimesele ohutuks.
Maomürgiks nimetatakse ka madudelt maokasvandustes lüpstud sülge. Maomürgist saadakse bioaktiivseid aineid (sh ensüüme) ning sellest toodetakse ravimeid.
NGF
1956. ja 1958. aastal avastasid Stanley Cohen ja Rita Levi-Montalcini, et maomürk on üks kõige tugevama toimega närvirakkude kasvufaktori allikaks.
Toompea tunnelid
Tunnelite kavandamine
Väljakule Toomkirikust kagus kavandati šaht (läbimõõt 5 m), mis oleks olnud ühendatud tunneliga. Šahti oli kavandatud lift ja selle ümber evakuatsiooni jaoks spiraaltrepp. Tunnelisse pidid viima ka treppidega pääsud mitmest Toompeal olevast ametiasutusest (nt Majandus-, Välis-, Teedeministeeriumist jm).
Tunnelite ehitamise alustamine ja järellugu
Kevadel 1940 tehti proovipuurimisi ja -kaevamisi. Riigikorra vahetus suvel 1940 ei muutnud esialgu midagi – samad inimesed, kes veebruaris selle projektiga tegelema hakkasid, tegelesid augustis sellega edasi. Tõenäoliselt võtsid siis projekti üle otse Moskvale alluvad institutsioonid. Nõukogude võimu jaoks ei olnud 1940. aastal suure tsiviilkaitsevarjendi rajamine sügavas Nõukogude tagalas olevale Tallinnale vajalik ning vähemalt see projekt jäigi realiseerimata.
Adlai E. Stevenson I
pisi raamita|paremal|Stevensoni allkiri Adlai Ewing Stevenson vanem (23. oktoober 1835 Kentucky – 14. juuni 1914 Bloomington, Illinois) oli Ameerika Ühendriikide poliitik Demokraatlikust Parteist. Ta oli Ameerika Ühendriikide asepresident aastatel 1893–1897, Grover Clevelandi teisel ametiajal. Ta oli hariduselt jurist.
Enne asepresidendiametit oli Stevenson Esindajatekoja liige 1875–1877 ja 1879–1881. 1885–1889 oli ta USA postiminister. 1900. aasta presidendivalimistel oli ta William Jennings Bryani asepresidendikandidaat, kuid nad kaotasid valimised vabariiklastele William McKinleyle ja Theodore Rooseveltile.
Tema poeg Lewis Stevenson oli Illinoisi riigisekretär, pojapoeg Adlai Stevenson noorem oli USA suursaadik ÜROs ja Illinoisi osariigi kuberner ja kahekordne Demokraatliku Partei presidendikandidaat ja pojapojapoeg Adlai Stevenson III oli USA Senati liige.
Väike-Georgi saar
Väike-Georgi saar, ka Jüri saar, on saar Narva jões.
Jõgeva Spordiselts Kalju
Jõgeva Spordiselts Kalju oli 1923–1940 ja 1942–1944 Jõgeval tegutsenud spordiselts.
Selts asutati aprillis 1923.
Nukari
Nukari (rootsi keeles Nuckars) on küla Soomes Lõuna-Soome läänis Uusimaa maakonnas Nurmijärvi vallas, Jokela küla lähedal ja 45 km kaugusel Helsingist. Elanike arv on 350.
Alberton
Alberton on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Ekurhuleni linnaringkonnas.
Alates 2000. aasta detsembrist ei ole Alberton enam iseseisev haldusüksus, vaid kuulub Ekurhuleni linnaringkonna koosseisu.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Albertoni elanikest valgeid 53,21%, mustanahalisi aafriklasi 26,53%, värvilisi 14,43%, India või Aasia päritolu inimesi 4,89% ja teisi 0,94%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 42,44%, inglise keelt 34,59%, suulu keelt 6,88%, sotho keelt 5,06%, koosa keelt 2,70%, pedi keelt 1,80% ja tsvana keelt 1,69%.
Leonardo da Vinci iseseisev sild
pisi|Leonardo da Vinci joonis iseseisvast sillast Leonardo da Vinci iseseisev sild on kinnitusvahenditeta ehitatav tarind. Lisaks kinnitusvahendite mitte kasutamisele iseloomustab seda silda omadus raskuse suurendamise korral kandejõu kasvamine. Konstruktsiooni hoiab koos hõõrde- ja raskusjõud. Ehitamise lihtsustamiseks ja suurema jäikuse tagamiseks võidakse detailide ühenduskohtadesse lõigata pooltapi laadsed sälgud.
Ajalugu
Silla konstruktsioon omistatakse kunstnikule ja leidurile Leonardo da Vincile, kuna selle joonised on leitud tema märkmetest Codex Atlanticus (1478–1518). Algselt oli sild mõeldud ümarpuidust ja nööridest kaasaskantava konstruktsioonina sõjaväe tarbeks, kuid pole teada, kas seda päris elus ka rakendati.
Suurbritanniasse on Cambridge'i ehitatud 19. sajandil sarnast põhimõtet järgiv sild, mida kutsutakse Matemaatiliseks Sillaks.
August Macke
pisi|August Macke [[õlimaal "Kolm kollase õlgkübaraga tüdrukut" 1913. aastast]] August Robert Ludwig Macke (3. jaanuar 1887 Meschede, Vestfaal – 26. september 1914 Perthes-lès-Hurlus, Champagne) oli saksa ekspressionistlik maalikunstnik.
Tema stiilis avalduvad impressionistlikud, kubistlikud ja fovistlikud mõjutused. Ta oli juhtiv liige saksa rühmituses Der Blaue Reiter ('sinine ratsanik'). Ta toimetas almanahhi ja avaldas seal oma essee "Die Masken". Samuti osales ta oma maalidega rühmituse näitustel.
Sagedasemad teemad tema maalidel on vaated linna vaikelule, naised poe vaateakna ees ja pargistseenid. Tema maalidele on iseloomulik teatud staatilisus, inimesed on vaatajast näoga eemale pööratud, tihti on nende pead langetatud ja silmad suletud. August Macke maalid on unenäolised, neil kajastub Macke nägemus paradiisisarnasest maailmast. Macke oli üks mitmest noorest kunstnikust, kes hukkus esimeses maailmasõjas läänerindel Perthes-lès-Hurlus's Champagne'i maakonnas.
Elu- ja hariduskäik
August Macke sündis 3. jaanuaril 1887 Vestfaalis Meschedes. Ta oli pere noorim laps. Tema isa August Friedrich Hermann Macke oli kunstihuviline ehitusinsener ja ehitustöövõtja ning ema Mary Florentine Macke oli talupoja tütar. Pärast August Macke sündi kolis tema perekond Kölni Brüsseler Straßele.
1897. aastal läks Macke Kreuzi algkooli. 1900. aastal kolis ta Bonni, kus asus õppima sealsesse põhikooli. Ta ei olnud koolis eriti edukas, kuna keskendus juba varasest east kunstihuvile.
1903. aastal tutvus Macke Elizabeth Gerhardtiga, kes oli Bonni manufaktuuri omaniku Carl Gerhardti tütar. Hiljem nad abiellusid. Elizabethist sai Macke jaoks muusa ja olulisim modell, Macke on teda kujutanud rohkem kui 200-l portreel.
1904. aastast Macke huvi kunsti vastu aina süvenes ja tema soov saada kunstnikuks kasvas. Tema isa polnud aga sellest vaimustuses ja tahtis, et tema ainuke poeg valiks endale kindlama karjääri. Macke otsustas lahkuda koolist aasta varem, et asuda õppima Düsseldorfi Kuninglikku Kunstiakadeemiasse, kuhu ta oli vastu võetud. Macke pettus selle kunstikooli õppekavas, mis oli liiga konservatiivne ja keskendus olemasolevate kunstiteoste jäljendamisele. 18-aastane Macke lahkus akadeemiast 1906. aasta novembris. Ta hakkas võtma õhtuseid kursuseid Düsseldorfi tarbekunstikoolis.
1905. aastal külastas Macke esimest korda Itaaliat. 1906. aastal disainis Macke Louise Dumonti ja Gustav Lindemanni juhendamisel dekoratsioonid ja kostüümid Düsseldorfi teatrile. Samal aastal reisis ta koos poeetide Willy Schmidtbonni, Herbert Eulenbergi ja skulptor Clau Citoga Hollandisse ja seejärel Belgiasse. Tema reis lõppes lühikese Londoni-külastusega.
1907. aastal reisis Macke Pariisi, kus ta nägi impressionistide teoseid, mis avaldasid talle tugevat mõju. Pärast Prantsusmaal käimist kolis ta Berliini, kus võttis tunde saksa impressionisti Lovis Corinthi juures. 1908. aastal pärast Itaalias käimist saatis Macke Bernhard Koehleri ja Elisabeth Gerhardti soovil neid Pariisis. Koehler tutvustas oma prantsuse impressionistide teostest koosnevat kunstikogu.
1908.–1909. aastal oli Macke aasta sõjaväes ega saanud tegeleda kunstiga. 1909. aasta 5. oktoobril abiellus ta Elisabeth Gerhardtiga, kellega oli koos olnud juba kuus aastat. Macke reisis Frankfurti, Strasbourgi, Baselisse ja Bernist Pariisi, kus ta kohtus Carl Hoferiga. Oktoobri lõpus kolis abielupaar Schmidtbonnide kutsel Tagensee järve äärde.
1910. aastal kohtus Macke Franz Marciga. Septembris külastas Macke Uute Kunstnike Ühingu näitust Münchenis, kus nägi esimest korda fovistide ja varaste kubistide teoseid. 1910. aasta lõpus kolis ta perega tagasi Bonni. Seal lõi ta oma uues ateljees üle 330 maali. Samal aastal sündis ka Macke esimene poeg Walter Macke.
1911. aastal osales kunstnik rühmituse Der Blaue Reiter almanahhi koostamisel. Seda andsid välja Vassili Kandinsky ja Franz Marc. Macke kirjutas sellele almanahhile essee "Die Masken" (Maskid). Kolm Macke teost pandi välja ka Der Blaue Reiteri esimesel näitusel, mis toimus 1911. aasta detsembrist 1912. aasta jaanuarini Münchenis Heinrich Thannhauseri galeriis. Mackel oli ambivalentne suhe Der Blaue Reiteriga, kuna ta tundis, et tema teoseid ei esindatud näitustel piisavalt. Samuti oli tal keeruline suhe Kandinskyga, Macke imetles ta teoseid, kuid tema ideelised seisukohad olid Kandinsky omadest erinevad ja viimase domineeriv iseloom muutis nende suhte keerukaks.
1912. aastal võttis Macke osa teisest Der Blaue Reiteri näitusest pealkirjaga "Black & White", mille Kandinsky ja Marc Münchenis korraldasid. Selleks ajaks oli ta Der Blaue Reiterist kunstiliselt kaugenenud. Samal aastal liitus Macke Sonderbund-Ausstellungiga Kölnis ja osales mitmel olulisel näitusel Moskvas, Kölnis, Münchenis ja mujal. Sel aastal reisis Macke koos Marciga Pariisi, kus kohtus Delaunay ja Apollinaire'iga.
1913. aastal sündis Macke teine poeg Wolfgang. Macke osales Bonnis Rheinische Expressionisteni näitusel, mille ta organiseeris koos Franz Marciga. 1913. aastal tegutses Macke Esimeses Saksa Sügissalongis Berliinis. Sügisel kolis ta perega Thuni järve äärde Hilterfingenisse, kus sündisid paljud tema märgilistest teostest. Bonnis, Macke endises kodus ja ateljees, asub tänapäeval ka temale ja ta loomingule pühendatud muuseum.
1914. aasta aprillis käis Macke koos Paul Klee ja Louis Moilliet'ga kahenädalasel reisil Tuneesias. Sel reisil tehtud fotod ja loodud maalid ning akvarellid pakkusid Mackele pärast kaua inspiratsiooni. 1914. aasta juunis naasis Macke perega Bonni. 1914. aasta augustis, pärast esimese maailmasõja algust, läks Macke vabatahtlikuna Saksamaa armeesse ja 8. augustil võeti ta vastu jalaväelaseks Preisimaa armeesse.
1914. aasta septembris hukkus Macke läänerindel Perthes-lès-Hurlus's Champagne'i maakonnas.
Macke stiil ja mõjutused
August Macke eksperimenteeris oma kunstis uute maalimisstiilidega. Kümneaastase loominguperioodi vältel võib täheldada kiireid muutusi tema stiilis, kuna kunstnikuna oli ta avatud selle ajaperioodi kiiresti muutuvate kunstivoolude mõjutustele.
Üks varaseid kokkupuuteid kunstiga oli Mackel oma sõbra Hans Thuari isa juures, kus ta nägi esimest korda jaapani puulõikeid. Seal puutus ta kokku uute ideede ja tehnikatega. Macket mõjutasid ka kooli ajal Baseli kunstimuuseumis nähtud Arnold Böcklini maalid. Selle Šveitsi kunstniku sümbolism jättis noorele Mackele sügava mulje.
Macke tutvus impressionismiga Julius Meier Graefe raamatute "The impressionists" ('Impressionistid') ja "Manet and his circle" ('Manet ja tema ringkond') kaudu, mille oli ostnud 1907. aastal Baseli kunstigaleriist. Seal nägi ta ka esimest korda fotosid impressionistide teostest. Nende mõju viis Macke sümbolismist kaugemale, viimane tundus talle nüüd liiga paatoslik ja segadusttekitav. Selle huvi ajel reisis Macke 1907. aastal Pariisi, et impressionistlikke maale oma silmaga näha. Seal õppis ta Saksa impressionisti Lovis Corinthi käe all. Eriti vaimustus Macke Édouard Manet'st. Macke enda teostes avaldus impressionismi mõju sarnase tehnika kaudu, mis oli sulandunud tema enda stiiliga.
1909. aastal Pariisi külastades avastas Macke Henri Matisse'i ja teiste fovistide teosed. Nende mõjul kasutas ta erksamaid ja vähem naturalistlikke värve ning maalis laiemate pintslitõmmetega. Samal aastal kohtus ta Münchenis ka Franz Marciga, kellega hakkas tihedalt suhtlema. Ta stiil muutus abstraktsemaks ja erksavärvilisemaks. Võrreldes teiste ekspressionistidega, kellega ta puutus kokku Der Blaue Reiteris, oli Macke stiil pehmem ja ta eelistas maalides inimesi loomadele.
1911. aastal valminud maalil "Kolm tüdrukut parklaeval" kombineeris Macke eri stiile, mille oli hiljuti avastanud: figuurid on kujutatud puhastes toonides ja graatsiliste mattisse'ilike joontega, samas on taust abstraktne heledate värvilaikudega, mis sarnaneb Kandinsky stiiliga. Macke looming ühendas prantsuse kaasaegse kunsti traditsiooni, selle tähelepanu värvile ja vormile, tugevate saksa kunsti elementidega.
Theodore Caplow
pisi|Theodore Caplow pisi|Ujuvteaduspark [[Science Barge]]
Theodore Caplow (sündinud 1969. aastal New Yorgis) on USA ettevõtja, keskkonnainsener, leiutaja ja säästva põllumajanduse edendajaid.
Tema projekteeritud on Science Barge'i ('teaduspargase') ujuvteaduspargid New Yorgi osariigis Yonkersis (2006) ja Miamis Miami Science Barge'is (2012). Ta patenteeris 2009. aastal koos Zakery Ward Adamsiga hüdropoonika meetodit rakendava vertikaalselt integreeritud kasvuhoone.
Haridustee
Ta lõpetas 1992. aastal Harvardi Ülikooli bakalaureusekraadiga sotsioloogias (cum laude) ja sai 1998. aastal Princetoni Ülikoolist magistrikraadi masinaehituses. 2004. aastal kaitses ta Columbia Ülikoolis New Yorgis doktorikraadi keskkonnatehnoloogias.
Isiklikku
Tema isa Theodore Caplow oli Virginia Ülikooli sotsioloogia emeriitprofessor.
Heinrich I (Baden-Hachberg)
Heinrich I (pärast 1180. aastat - 2. juuli 1231) Zähringite suguvõsast oli Baden-Hachbergi markkrahv. Tema asutas Baden-Hachenbergi haru.
Visaginase tuumaelektrijaam
2012. aastal Leedus korraldatud referendumil oli 62,7% hääletanutest uue tuumajaama vastu.
Heinrich I (Baden-Hachberg)
Elu
Tema isa ühines Friedrich I-ga selle Itaalia-kampaaniates ja Kolmandas ristisõjas. Isa reisis läbi Väike-Aasia Antiokiasse, kus ta 1190. aastal laagris haigusesse suri. Hermann V sai isa järglaseks Baden-Badenis, samas kui Heinrich I sai Baden-Hachbergi. Hermann V järgnes Friedrich II-le Itaaliasse, Egiptusesse (kus ta oli vangis), Viiendasse ja Kuuendasse ristisõtta.
Heinrich I oli esimene oma Zähringite liinis, tiitliga Hachbergi markkrahv. Ta suri 1231. aastal ja tema järglaseks sai tema poeg Heinrich II, kes oli sel ajal alaealine. Heinrich II oli esialgu oma ema eestkoste all. 1232. aastal ostis ta St. Blaise'i kloostrilt Sausenburgi isandkonna ja varsti pärast seda ehitas ta Sausenburgi linnuse, mida on esmamainitud 1246. aastal.
Perekond
Heinrich abiellus Urachi krahvi Egino IV tütre Agnesega. Nad said järgmised lapsed:
Vesinik lennunduses
Vesinik lennunduses on alternatiiv kütusena kasutatav kütuse lahendus. See on järjest populaarsust koguv, vähendades lennundusega tekkivat loodusreostust. Vesinikku saab kasutada kütusena reaktiivmootoris või muudes sisepõlemismootorites. Samuti on võimalik seda kasutada kütuseelemendis, et toota elektrit, mida saaks kasutada propelleri ringi ajamiseks. Vesiniku omadused teeksid lennunduse saaste vabamaks, kuid sellega kaasneb mitmeid tootmis- ja hoiustamisprobleeme.
Vesiniku omadused
Vesiniku erienergiasisaldus on 120 MJ/kg, mis on 2,8 korda suurem kui traditsioonilisel lennukikütusel (43 MJ/kg). Isesüttimise temperatuur on 585ᵒC, mis on üpris kõrge ja seega väldib süttimist ilma süüte allikata. Vedel vesinik vajab aga hoiustamiseks -253ᵒC, mis teeb selle keeruliseks ja vaja läheb väga hästi isoleeritud mahuteid. Samas gaasilisel vesinikul on madalam energiasisaldus, mille hoiustamiseks on vaja kõrgsurvepaake, mis kannataksid kuni 700 bar’i rõhku. Nii on võimalik vesiniku hoiustada tavalistel temperatuuridel. Vesiniku põlemisel eraldub ainult vee aur ja lämmastik, erinevalt fossiilkütustest, mille põlemisel eraldub hulgaliselt süsihappegaasi. Sellepärast arendatakse just vesiniklahendusi lennundussektoris.
Vesiniku tootmine
Vesinikku on võimalik toota näiteks maagaasist, naftast, kivisöest, veest. Hetkel on kõige odavam toota vesinikku fossiilkütustest, kuid sellega kaob vesinikkütuse mõte, kuna fossiilkütused ei ole taastuvad ja tootmine tekitab looduses reostust. Seega töödeldakse loodussõbralikumaid variante välja, milleks on elektrolüüsi teel vesiniku tootmine.
557
557. aasta (DLVII) oli Juliuse kalendri järgi aasta, mis algas esmaspäeval. Arvu 557 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Vesinik lennunduses
Vesinik lennunduses
Kuna vesiniku transportimine on keeruline, on kõige efektiivsem toota seda lennujaamades kohapeal. See aga nõuaks kogu uue infrastruktuuri väljatöötamist. Airbus plaanib rajada Prantsusmaa Lyon-Saint Exupery lennujaama 2023. aastal vesinikgaasi jaotusjaama, et varustada nii lennujaama kui ka selle partnerite maismaasõidukeid. See on alus Euroopa lennujaamade võrgustikuks, tulevaste vesiniklennukite jaoks.
Airbus avalikustas 2020. aasta septembris kolm võimalikku vesinikkütusega lennukite kontseptsiooni ja loodab teha lõpliku otsuse kõige sobivama vesiniktehnoloogia platvormi kohta aastal 2024 või 2025. Rajades 25st lennujaamast koosneva Euroopa võrgustiku vesiniku tootmiseks, ladustamiseks ja tarnimiseks, loodab Airbus aastaks 2035 tuua vesiniklahendused kommertslennundusse. Protsess on väga kulukas ja nõuab hulgaliselt regulatsioonide muutmist ja väljatöötamist, kuid usutakse, et vesinik on lennunduse tulevik.
Kutuzivka
Kutuzivka (ukraina keeles Кутузівка) on küla Ukraina Harkivi oblasti Harkivi rajoonis.
Oleg Pissarenko
pisi|Oleg Pissarenko Arvo Pärdi Keskuses 06.08.2022 Oleg Pissarenko (sündinud 8. juulil 1978 Narvas) on eesti helilooja, pianist ja kitarrist.
Pissarenko lõpetas Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli levimuusika osakonna soolokitarri erialal Mart Soo klassis 2001. aastal. Tegutseb vabakutselise muusikuna, viljeledes originaalloomingut, mida on nimetatud džässminimalismiks ehk "muusikaks oma lihtsuses ja loomulikkuses" ning hüpnagoogiliseks minimalism/post-rokk-džässiks.
2013. aastal sai Oleg Pissarenko Eesti Rahvusringhäälingu aasta muusiku auhinna.
2018. aastal pälvis Oleg Pissarenko Valgetähe V klassi teenetemärgi.
Ansamblid ja koostöö
Pissarenko on teinud koostööd veel paljude muusikute ja teiste loovisikutega, näiteks Hedvig Hanson, Andre Maaker, Guido Kangur (kava "Mälestuste jõgi"), Daniel Pipi Piazzolla ja Deniss Pashkevics. Ta on osalenud projektides "Tango Nuevo" (DVD 2003) (Villu Veski ja Tiit Kalluste), "Laulud hingest" (CD 2003) (Hirvo Surva ja Siiri Sisask) ning andnud kontserte koos Tõnis Mäega. Ta on esinenud džässilavadel ja festivalidel Eestis, Taanis, Rootsis, Prantsusmaal, Hollandis, Belgias, Soomes, Venemaal, Ukrainas, Inglismaal, Lätis ja Leedus.
Oleg Pissarenko on tegutsenud arranžeerijana. Tema instrumentaal- ja vokaalseadeid on esitanud ja salvestanud näiteks Eesti Noorte Sümfooniaorkester, Tallinna kammerorkester, kammermeeskoor Revalia, ansambel Noorkuu, keelpillikvartett Noobel Nelik, samuti Kersti Ala-Murr, Jaak Lutsoja, Tõnu Jõesaar ning Lilian Jõesaar (CD "Vaikimine oleks vale..." 2010), Margarita Voites, Tõnis Mägi (teose "Tarkus" kooriseaded), Kait Tamra ja Siiri Sisask. 2007. aasta Noorte laulupeol esitati kolme Oleg Pissarenko arranžeeringut: rahvaviisid "Haanja miis" ja "Õekesed ellale" ning Kait Tamra "Kodu".
Džässikultuur ja -haridus
pisi|Oleg Pissarenko, Arvamusfestival, 2015 Aastatel 2005–2019 elas Pissarenko Tartus.
Pissarenko on Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli rütmimuusika osakonna asutaja ning oli selle juhataja ja pedagoog aastatel 2007–2015 ning džässiürituste korraldaja, sealhulgas kontserdisarja "Rajamuusika" kunstiline juht, Tartu Jazziklubi ja Narva Jazziklubi algataja, kunstiline juht ja eestvedaja ning rahvusvahelise džäss- ja rütmimuusika festivali IDeeJazz peakorraldaja.
Alates 2010. aastast on Pissarenko Eesti Jazzliidu juhatuse liige ning 2013. aastast Eesti Rütmimuusika Hariduse Liidu juhatuse liige.
Luana DeVol
pisi|Luana DeVol soleerimas aastal 1979 Luana DeVol (sündinud 30. novembril 1943 aastal California osariigis San Mateos) on Ameerika Ühendriikide sopran, tunnustatud vokaalpedagoog, Las Vegase Ooperi Nõukogu asepresident ja Klaudia Taevi Konkursi žürii esimees aastal 2017.
Metropolitan Opera debüüdi tegi ta Ortrudi rollis aprillis 2007 Wagneri ooperis "Lohengrin". Saksa ajakiri Opernwelt on ta pärjanud aasta lauljaks lausa kahel korral: aastatel 1997 ja 2000.
Luana DeVol külastas Eestit aastal 2017, kui ta oli Klaudia Taevi nimelise ooperilauljate konkursi žürii esimees ja andis meistriklassi Pärnu Rahvusvahelise Ooperimuusika Festivali PromFest raames.
Ain Hannus
pisi|Ain Hannus esinemas Kuressaare turupäeval Foto: Ave Maria Mõistlik, 5. september 2020 Ain Hannus (sündinud 27. märtsil 1973) on eesti lõõtspillimängija.
Ääre tänav (täpsustus)
Ääre tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Space Shuttle'i tahkekütuskiirendi
Space Shuttle'i tahkekütuskiirendi oli esimene tahket kütust kasutanud rakett, mida kasutati mehitatud kosmoselendudel ning kaks kiirendit tootsid Space Shuttle'i missioonidel enamiku esimesel kahel minutil vajaläinud tõukejõust. Pärast kiirendite töö lõppu, need eraldusid ja kukkusid Atlandi ookeani, kust need üles korjati ja taaskasutati.
Space Shuttle'i tahkekütuskiirendid olid võimsaimad tahket kütust kasutanud raketid. Üks kiirendi tootis maksimaalselt 13800 kN tõukejõudu ehk kaks korda rohkem kui võimsaim ühe põlemiskambriga rakettmootor Rocketdyne F-1. Kiirendid kaalusid kokku 1 180 000 kg ja moodustasid enamiku Shuttle'i koguraskusest. Kiirendeid tootis esialgu Thiokol, mille hiljem ostis ATK. Esialgu korjas kiirendeid ookeanist üles Pratt & Whitney allüksus USBI ning hiljem võttis kiirendite korje üle United Space Alliance.
Space Shuttle'i programmi vältel kasutati 270 tahkekütuskiirendit ning ookeanist korjati üles kõik peale nelja. Kaks kiirendit hävisid missioonil STS-4, kui langevarjude rikke tõttu kukkusid kiirendid merre ja läksid põhja ning ülejäänud kaks hävitas Challengeri katastroofi ajal ohutusohvitser. Space Shuttle'i programmi viimasel missioonil STS-135 kasutatud kiirendid sisaldasid detaile, mis olid lennanud programmi esimesel missioonil STS-1.
Suulu keel
Suulu keel on bantu keelte hulka kuuluv keel, mis on üks 11 ametlikust Lõuna-Aafrika Vabariigi keelest. Emakeel on see umbes 22,7% lõunaaafriklastele, kuigi rohkem kui pool Lõuna-Aafrika Vabariigi rahvastikust saab sellest aru. Suulu keel sarnaneb väga koosa keelega ja neid kahte peetakse vastastikku mõistetavaks.
Suulu keel on suurima kõnelejate arvuga keel Lõuna-Aafrika Vabariigis, ületades isegi inglise ja afrikaani keele. Seda kõneldakse enim KwaZulu-Natali ja Mpumalanga provintsides. Suulu keele kõnelejaid leidub veel ka Zimbabwes, Lesothos, Malawis, Svaasimaal ja Mosambiigis. Kõnelejate arv 2006. aasta seisuga on Lõuna-Aafrika Vabariigis 9 980 000 ja see on kasvamas. Kõikides riikides on kõnelejaid kokku 10 349 100. Suulu kirjakeel põhineb ladina tähestikul.
Keeleline variatsioon
Suulu keeles on mitmeid dialekte, millest nelja järgmist peetakse peamisteks: Suulu (Suulumaa), Suulu (Natali), Lala ja Qwabe. Suulu keelel põhineb ka üks pidžinkeel, mis kasutab segu suulu, inglise, afrikaani ja teiste Aafrika keelte sõnavarast.
Häälikusüsteem
Paljud silbid lõppevad suulu keeles täishäälikuga ning keeles ei esine kaashäälikuühendit.
Vokaalid
Suulu keeles on viisvokaali (a, e, i, o, u), mis võivad olla nii pikad kui lühikesed. Kuigi vokaali pikkus võib muuta sõna tähendust, ei märgita seda kirjas.
Imihäälikud
Imihäälikuid kasutatakse mitmes Lõuna-Aafrika Vabariigi keeles. Suulu keeles on kolm erinevat imihäälikute artikulatsiooni: Kõik kolm artikulatsiooni sisaldavad omakorda viit erinevat imihäälikut, mis on kas helilised, nasaalsed või hõngushäälikud. Kokku on seega suulu keeles 15 erinevat imihäälikut.
Kähiseva häälega hääldatud konsonandid
Kähisevate konsonantide esile toomisel on häälepaelad vibreerimise ajal rohkem avatud, et õhk nende vahelt välja pääseks. Sellise hääldusviisiga käib kaasas kuuldav heli. Suulu keeles on kähisevad konsonandid näiteks /bʱ/ ja /dʱ/.
Implosiivsed konsonandid
Implosiivsed konsonandid erinevad tavalistest sulghäälikutest sellel määral, et õhku hingatakse hääldamise ajal sisse, mitte välja. Suulu keeles on selliseks konsonandiks bilabiaalne /ɓ/. Kirjapildis oleks see b.
Ejektiivid
Ejektiivid on helitud konsonandid, mis tuuakse esile, kui hääliku hääldamisel suletakse ka samaaegselt häälepilu. Õhusurve suus paisub ja kui heli lahti lastakse, käib sellega kaasas märgatav õhupahvak. Suulu keeles /t’/ /k’/ ja /p’/. Ejektiivi tunnus on ülakoma otse foneemi järel.
Konsonantfoneemide tabel
Sulgudes on märgitud foneemide kirjapilt. Häälikud ise on välja toodud IPA-s.
Toon
Nagu suurem osa bantu keeltest, kuulub ka suulu keel toonikeelte alla. See tähendab, et mõned sõnad – kuigi samamoodi kirjutatud – saavad erineva tähenduse vastavalt kõneleja toonile. Näiteks sõnad "preester" ja "õpetaja" kirjutatakse suulu keeles mõlemad umfundisi ja nende erinevust saab väljendada ainult tooniga. Vaikimisi kasutatakse madalat tooni, kuigi häälikutel võib olla nii kõrge kui ka langev toon. Suulu keel kasutab ka sõnatooni – toon ei sõltu sellest, kui palju silpe sõnas on. Suulu keele substantiividel on neli erinevat toonimustrit, verbidel kaks.
Nimisõnad
Suulu keele nimisõnad koosnevad kahest olulisest osast – tüvest ja prefiksist. Prefiksite põhjal jaotatakse nimisõnad viieteistkümnesse erinevasse klassi eelkõige nende grammatilise käitumise järgi, aga ka semantiliste omaduste järgi. On olemas klassid inimeste, loomade, taimede jm kohta, kuigi mitte kõiki substantiiviklasse ei saa nii täpselt liigitada. Klasse saab liigitada paaridesse nende binaarse opositsiooni põhjal (ainsus – mitmus). Nt moodustavad klass 1a ja 2a paari. Klass 1a kasutab prefiksit u-, klass 2a aga prefiksit o-. Sõna "isa" kuulub klassi 1a ja selleks, et sellest mitmust moodustada, tuleb vahetada sõna ees olevat prefiksit järgnevalt: Vastavalt sellele, millisesse klassi kuulub nimisõna, valitakse ta teised lauseosad – verbid, adjektiivid jne – samast klassist. Suulu keeles pole definiitseid artikleid.
Verbid
Suulu keele verbidele lisandub mitmeid morfeeme, nagu näiteks: Verbile lisanduv sufiks on peaaegu alati olemas, ülejäänud morfeemide lisandumine sõltub lause eesmärgist ja funktsioonist. Verbitüved võivad olla väga lühikesed, ka ühetähelised. Mõned näited:
Lisades erinevaid sufikseid, muutub ka tähendus:
Süntaks
Sõnajärg on suulu keeles subjekt-verb-objekt (SVO). Kui objekt võib esineda lauses eraldi sõnana, siis subjekt on alati verbi ees prefiksina, välja arvatud juhtudel, kus tahetakse subjekti eriliselt rõhutada. Näide subjekti märkivast prefiksist si- ja pronoomenist thina (mõlemad tähendavad "meie"):
Põhiarvsõnad
Suulu põhiarvsõnad ühest kümneni :
Sõrmedel loendamine
Emakeelena suulu keelt kõnelevad inimesed loendavad sõrmedel, alustades vasaku käe väikesest sõrmest ja liikudes järjest parema käe pöidlani ning sealt edasi väikese sõrmeni. Numbrid kuuest üheksani on omapärase etümoloogilise taustaga: number kuus, isithupha, tähendab pöialt; number seitse, isikhomisa, tähendab "see, mis nimetab"; kaheksa ehk isishiyagalombili tähendab "kaks on järel" ja lõpuks üheksa, isishiyagalolunye, tähendab "üks on järel".
Keelenäited
Ubusuku obuhle namaphupho amamnandi! Head ööd ja ilusaid unenägusid!
Halala ngosuku lokuzalwa! Palju õnne sünnipäevaks!
Ngubani igama lakho? Mis on su nimi?
Lisaks
Suulu keele pronoomenisüsteem ei võimalda viisakuse väljendamist nagu paljud Euroopa keeled. Lokatiivseid demonstratiive on suulu keeles kolm: siin, seal ja seal kaugemal (vastavalt lo, lowo, lowaya). Väljendite "see on siin", "see on seal" ja "see on seal kaugemal" kasutamine on komplitseeritum, sest iga kolme väljendi kasutamisel on 14 erinevat viisi, mis sõltuvad sellest, mis substantiiviklassi sõna kuulub jm. Kokku on suulu keeles seega 42 erinevat moodust, millega väljendada erinevaid kohasuhteid.
Sofia Vassilieva
pisi|2009 Sofia Vladimirovna Vassilieva (vene keeles София Владимировнa Васильева; sündinud 22. oktoobril 1992 Minneapolises) on ameerika näitleja.
Ta on Novosibirskist pärit immigrantide tütar.
Tema tuntumad rollid on Eloise filmides "Eloise hotellis" ja "Eloise jõulud", Ariel DuBois telesarjas "Meedium" ja vähihaige tüdruk Kate Fitzgerald filmis "Oma õe hoidja".
Baltic Computer Systems
Baltic Computer Systems AS (BCS, endise nimega BCS Infra AS) on Eestis tegutsev IT-teenuseid osutav ettevõte. Põhitegevusteks on äriklientidele IT hooldus- ja haldusteenuse pakkumine, IT taristu ja Microsofti-põhiste arendusprojektide elluviimine (sh MS Sharepointi platvormile intraneti, töövoogude, dokumendihalduse jms lahenduste arendamine).
Eraldi valdkonnaks on äri ja infotehnoloogia seoste ja protsesside auditite ning arengukavade koostamine.
Baltic Computer Systems AS on F-Secure infoturbetarkvara tugikeskus Eestis. BCSi tütarettevõte on BCS Koolitus AS.
Tünn
pisi|Tünn Tünn on kumerate külgede ja kahe põhjaga laudnõu, millel üks põhi on eemaldatav.
Eesti alal tulid tünnid kasutusele tõenäoliselt 13. sajandil. Tünnides hoiti ja nendega veeti näiteks soolakala, soola, vilja.
Tünni kasutati ka mõõdunõuna (tünder).
Muslihudin Čekrekčija mošee
pisi|Muslihudin Čekrekčija mošee Muslihudin Čekrekčija mošee on Sarajevos teine vanim mošee, mis valmis 1526. aastal Baščaršija lähedal.
Crotaphopeltis barotseensis
Levila
Neid madusid võib roomamas kohata Sambias ja Botswanas.
Suur Jumal Sa
"Suur Jumal Sa" (rootsi keeles "O store Gud") on Rootsi kirikulaul (hümn).
Laulu meloodia baseerub rootsi rahvaviisil. Laulu sõnad kirjutas Carl Boberg ja esimest korda avaldati need 13. märtsil 1886 väljaandes Mönsterås-Tidningen.
See laul on üks maailma tuntumaid kirikulaule.
Plātere raudteepeatus
Plātere raudteepeatus on endine raudteepeatus Lätis Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel. Peatuse hoone jäi Ogre piirkonda ja Taurupe valda Plauži järve põhjakaldale.
Peatus asus Riia jaamast 74 km kaugusel.
Peatus avati 10. detsembril 1937. Sinna rajati ka reisijate tarbeks puidust ootepaviljon. Aastal 2009 suleti sealne peatus seoses raudtee sulgemisega.
Järvakandi Vabadussõja mälestussammas
Järvakandi Vabadussõja mälestussammas on Vabadussõjas Rapla kihelkonna Järvakandi vallast pärit langenutele püstitatud mälestusmärk, mis tänapäeval asub Purku külas Rapla vallas Rapla maakonnas.
Mälestussamba autor oli kujur Richard Hammer ja see avati 22. juunil 1930, sammas asus kooli kirdefassaadi ees.