cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Korteriomand
Korteriomandi eriomand
Korteriomandite loomisel eraldatakse kokkuleppega kaasomanike vahel igale omanikule teatud osa hoonest. Seda kaasomandist eraldatud omandit nimetatakse eriomandiks. Eriomand kuulub omakorda korteriomaniku ainuomandisse ja välistab teiste kaasomanike õigused vastavale osale. Teisisõnu annab eriomand korteriomanikule õiguse oma „neljale seinale”.
Peale ainuomandi võib eriomandi sisuks olla ka erikasutusõiguse kokkulepe. Korteriomanike kokkuleppega võib anda osa kaasomandist iga kord uue korteriomaniku erikasutusse. Sellised kokkulepped tulevad abiks siis, kui eriomandi tingimused ei ole täidetud. Erikasutusõiguse kokkulepeteks võivad olla keldri või hoovi kasutamise kokkulepped kui ka korteriomanike üksmeelega parkimiskohtade kasutuskorra määramine, kui parkimiskohtadest on puudus.
Korteriomandi kaasomand
Korteriomandi aluseks on teatud kinnisasja kaasomand. Kaasomandi osa ese on maatükk ning hoone osad ja seadmed, mis ei ole eriomand ega ka kolmanda isiku omand. Korteriomandite keerukuse ning suure hulga tõttu on pea võimatu luua nimekirja esemetest, mida saab alati lugeda kaasomandi või mida eriomandi hulka. Seetõttu on seadusandja otsustanud defineerida kaasomandi eset kui omandit, mis on üle jäänud eriomandist. Kaasomandiks saavad olla katus, trepikoda, elektrisüsteem, vundament, kandvad seinad, vahelaed, soojustus, hoone välisilme jne.
Erandina on hoone püsimiseks, ohutuse tagamiseks ning korteriomanike ühiseks kasutamiseks vajalikud seadmed kaasomandiks ka siis, kui need on osa kellegi reaalosa piires asuvast eriomandist. Ainuüksi sellest, et teatud ese asub ruumiliselt korteriomaniku mõjualas, ei saa järeldada, et tegu on korteriomandi reaalosa (viimatise seadusemuudatuse kohaselt eriomandi) esemega. Näiteks on Riigikohus sedastanud, et kõik ehitise osaks olevad seinad, sealhulgas nii välis- kui siseseinad on korteriomanike kaasomandis.
Korteriomanike liikmesus korteriühistus
Korteriomanditeks jaotatud kinnisomandi omanikud moodustavad eraõigusliku juriidilise isiku ehk korteriühistu. Korteriühistu liikmeteks on kõik korteriomanikud, kes ühistu kaudu majandavad ja valitsevad ühist kinnisasja. Näidisloetelu tegevustest, mida saab korteriühistu valitsemisena käsitleda, on sätestatud korteriomandi- ja korteriühistuseaduses paragrahvis 35 lõikes 2.
Korteriühistul on oma asukoht, tegevuskoht ja nimi. Peale selle on korteriühistul organid, milleks on üldkoosolek ja juhatus. Kuigi korteriühistu on eraõiguslik juriidiline isik, ei nõua korteriomandi- ja korteriühistuseadus korteriühistu asutajailt põhikirja.
Vanaarmeenia keel
Vanaarmeenia keel (armeenia keeles գրաբար grabar, "kirjanduslik") on armeenia keele vanim tuntud vorm.
Teadaolevalt kirjutati vanaarmeenia keeles esimest korda 5. sajandi alguses pKr, sellest kuni 18. sajandini on kogu armeenia kirjandus vanaarmeenia keeles. Paljud muistsed kreeka, pärsia, heebrea, süüria ja ladina käsikirjad on säilinud vaid armeeniakeelses tõlkes. Vanaarmeenia keel on tänini Armeenia apostelliku kiriku liturgiline keel, sageli õpivad seda ka piibli- ja patristikauurijad. Samuti on vanaarmeenia keel tähtis Indoeuroopa algkeele rekonstrueerimise seisukohalt, kuna selles on säilinud hulk vanapäraseid jooni.
Vanaarmeenia keelt kõneldi peamiselt Armeenia mägismaal. Seda kirjutatakse armeenia kirjas. Kõnekeelena on vanaarmeenia keel välja surnud, sellest arenes välja 12.–18. sajandil tarvitatud keskarmeenia ehk kiliikia armeenia keel, millest 18. sajandil sündis omakorda tänapäevane armeenia keel.
Heiko Rannula
Heiko Rannula (sündinud 28. juulil 1983 Ilmatsalus) on endine Eesti kutseline korvpallur ja korvpallitreener.
Treeneritööd alustas Rannula BC Pärnu Sadam juures 2015. aastal abitreenerina. Pärnu Sadama meeskonna peatreeneriks sai ta 2016. aastast. Tema juhendamisel võitis klubi Eesti meistrivõistlustel 2019. aastal pronksmedali ning 2021. aastal hõbemedali. 2022. aastal tõi ta Pärnu Sadama Eesti Meistriks.
Aastast 2022 juhendab Rannula BC Kalev/Cramo korvpallimeeskonda, mille viis ta 2022/23 hooajal Eesti Meistriks võites kõik kolm finaalmängu Tartu Ülikool Maks & Mooritsa vastu.
Eramuuseum
pisi|Eramuuseum [[Valgevenes (oktoober 2010)]] Eramuuseum on muuseum, kus eksponeeritakse enamasti kitsa valdkonna esemeid ja mida haldab üksikharrastaja(d) või mitteriiklik organisatsioon. Erinevalt riigimuuseumist või muust avalikust muuseumist võib eramuuseumil olla puudulik kogude süstematiseerimine.
Eesti eramuuseume:
Välismaa eramuuseume:
Haapsalu linnavolinike loend 1927
Haapsalu linnavolinike loend 1927 on loetelu 15. ja 16. jaanuaril 1927 Haapsalu linnavolinikeks valitutest :
Edasikaebamisõigus
Edasikaebamisõigus (ingl right to appeal) (ka edasikaebeõigus, edasikaebamise õigus, apellatsiooniõigus) on Eesti põhiseadusest tulenev õigus, mis võimaldab inimestel kaevata edasi nende kohta tehtud kohtuotsuseid kõrgematesse kohtuastmetesse. See on õigus esitada apellatsiooni- ja kassatsioonkaebusi.
Sätestus
Edasikaebamisõigus on sätestatud põhiseaduse põhiõiguste peatükis §-s 24 lg-s 5. Seal on kirjas, et igal inimesel on õigus edasi kaevata kõrgemalseisvale kohtule, kui ta pole tema kohta tehtud kohtuotsusega rahul.
Edasikaebamisõigust käsitletakse ka põhiseaduse §-s 15 lg 1. Selle järgi võib igaüks pöörduda kohtusse, kui ta tunneb, et tema õigusi ja vabadusi on rikutud, ning nõuda asjassepuutuva õigusakti või toimingu tunnistamist põhiseadusevastaseks. Seda sätet rakendatakse üldõigusena, kui põhiseaduse §-s 24 sätestatud edasikaebamisõigust ei saa mingil põhjusel rakendada.
Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (EIÕK) sätestuses sarnast edasikaebamisõigust ei ole, kuid EIÕK määrab edasikaebamisõiguse kriminaalasjades. Siiski ei ole edasikaebamine selle järgi absoluutne, riigis võidakse see jätta mõnedel juhtudel tagamata.
Edasikaebamisõiguse sisu
Eestis on kolmeastmeline kohtusüsteem, mis tagab kõrgema astme kohtu kontrolli madalama astme kohtute üle. Esimese astme kohtud on maakohus ja halduskohus. Esimese astme kohtulahendite peale saab esitada apellatsioonkaebusi ringkonnakohtusse, mis on teise astme kohus. Kui aga ka see kohtuostsus ei rahulda, saab selle kassatsiooni korras edasi kaevata riigikohtusse. Kõrgematel kohtutel on õigus tühistada madalama kohtuastme otsuseid.
Kui Eestis on läbitud kõik kolm kohtuastet, siis edasi enam kaevata ja otsust vaidlustada ei saa, sest riigikohus on kõrgeim kohtuinstants. Kui aga menetluses osaleja pole endiselt otsusega rahul, on see võimalik edasi kaevata näiteks Euroopa Inimõiguste Kohtusse (EIK). Sinna ei saa pöörduda kõigi probleemidega ning EIK peab otsustama, kas asi võetakse arutamisele. EIK ei saa küll riigi otsust tühistada, kuid saab kontrollida, kas rikutud on inimese põhiõigusi, ja avaldada selle kohta arvamust.
Kuna kohus annab välja palju määrusi, siis peetakse põhjendatuks nende piiratumat edasikaebamisõigust võrreldes kohtuotsustega. Kui kõikide kohtumääruste peale saaks edasi kaevata, tekiks kohtutel ülekoormus. Selline piirang on vajalik kohtusüsteemi normaalseks funktsioneerimiseks ehk kohtute ülekoormuse vältimiseks.
Edasikaebamisõigus erinevates menetlustes
Tsiviilkohtumenetluses esitatakse edasikaebamise kord ja tähtaeg tavaliselt kohtuotsuse resolutsioonis. Sinna kirjutatakse ka see, millisesse kohtusse tuleks avaldus esitada. See seab inimesele üldised eeldused edasikaebamiseks. Õigus edasi kaevata tuleb tsiviilkohtumenetluse seadustiku §-st 630. Kohtuvaidluse osalised ja iseseisva nõudega kolmas isik võivad peale kohtuotsuse teatavaks tegemist esitada apellatsiooni, kui tundub, et kohtuotsuses on rikutud õigusnormi või asjaolude ja tõendite kohaselt tuleks teha teistsugune otsus. Üldiselt võib edasikaebamisavalduse esitada ringkonnakohtule 30 päeva jooksul, kuid seda aega võidakse ka pikendada või lühendada. Apellatsioonkaebust ei saa esitada, kui sellest õigusest on kohtule tehtud avaldusega ise varem loobutud. Maakohtu otsus saab jõustuda alles siis, kui edasikaebamise tähtaeg on möödunud ning vastavat avaldust pole esitatud.
Haldusmenetlust reguleerib üldiselt küll eraldi haldusmenetluse seadus, kuid edasikaebamise õigus tuleb siiski tsiviilkohtumenetluse seadustikust. Kui kohus on mõnda normi valesti kohaldanud, on haldusasjades kohtuprotsessis osalejal õigus esitada apellatsioonkaebus 30 päeva jooksul alates otsuse teatavaks tegemisest. Avalduse saab mõnikord esitada ka kolmas isik ning menetlusse kaasamata jäänud isik, kelle õiguste ja vabaduste üle otsustati.
Väärteoasjas tuleb edasikaebamisotsus kohtu loa olemasolul teha 15 päeva jooksul peale pooltele teatavaks saamist. Kassatsioonkaebuse esitamiseks on 30 päeva ja seda peab tegema menetlusaluse isiku kaitsja. Edasikaebamise õigusest saab loobuda ka kohe peale kohtuotsuse teatavaks saamist. Sellisel juhul jõustub kohtuotsus kohe.
Kriminaalasja korral reguleerib edasikaebamise õigust kriminaalmenetluse seadustik. Kriminaalasjas on menetluse poolel õigus otsus edasi kaevata, kui kohtule esitatakse kirjalik avaldus seitsme päeva jooksul peale otsuse resolutiivosa välja kuulutamist. Edasi on apellatsiooni esitamiseks aega 15 päeva. Seda hakatakse arvestama alates kohtuotsusega tutvumise võimalikuks saamise päevast.
Independence
Independence (inglise keeles 'iseseisvus') võib tähendada mitut asja.
Edasikaebamisõigus
Piirangud
Seadusandjal on õigus seaduses sätestatud korras piirata edasikaebamisõigust. Järelikult ei ole kohtuotsuste vaidlustamise õigus absoluutne ning selle pärast saavad kohtud välistada mingit liiki lahendite edasikaebamisõiguse. Selleks tuleb aga kindlasti kohtul põhjendada sellise keelu rakendamise põhjuseid.
Storstaingrunne
Storstaingrunne (eestirootsikeelne nimi; rootsi keeles Storstensgrundet, eesti keeles Suurekivi rahu) on Lääne maakonnas Vormsi vallas Rumpo küla alal Hullo lahes asuv 2,2 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 1,29 kilomeetrit.
Saar on liivase pinnamoega, kohati kasvab kõrkjaid.
Edasikaebamisõigus
Piirangud
Suurema osa esimese astme otsuste peale on võimalik esitada apellatsioonkaebus. Piiratum on see õigus kriminaalmenetluse kokkuleppe- või lühimenetluses, sest selle jaoks on vaja mõlema menetluses osaleja nõusolekut. Kriminaalmenetluse seadustikus on esitatud olukorrad, mil on süüdistatavalt õigus apellatsiooniõigus ära võtta. Edasikaebamisõigust ei saa kasutada süüdistatav, kes on kohtus õigeks mõistetud. Samuti ei saa apelleerida käsk- ja kokkuleppementluses (viimasel juhul on seaduses siiski ette nähtud mõned erandid). Prokuratuur ei saa otsust edasi kaevata, kui on tehtud õigeksmõistev otsus või kui lühi- või kiirmenetluses on tehtud süüdimõistev kohtuotsus. Prokuratuur saab siiski pärast lühi- ja kiirmentluse edasi kaevata, kui kohtuotsusega jäetakse rahuldamata või rahuldatakse osaliselt tsiviilhagi või avalik-õiguslik nõudeavaldus ning kui prokuratuur esindab riiki või mõnda muud avaliku võimu kandjat.
Storstaingrunne
Saar kuulub Vormsi maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Saare koordinaadid on.
Kamõšla rajoon
Kamõšla rajoon (vene Камышлинский район, tatari Камышлы районы) on 2. järgu haldusüksus Venemaal Samara oblasti põhjaosas. Piirneb idas Orenburgi oblastiga.
Rajoonis on 6 kohaliku omavalitsuse üksust 22 asulaga.
Långnäsi sadam
Långnäsi sadam on sadam Ahvenamaal Långnäsi neemel.
Sadamas peatuvad teiste hulgas Viking Line'i ja Silja Line'i Turu ja Stockholmi vahel sõitvad parvlaevad öistel väljumistel. Tänu vahepeatusele Ahvenamaal on laevadel Tax-free-kaubandus.
Hall soolmalts
Hall soolmalts (Halimione pedunculata) on maltsaliste sugukonda soolmaltsa perekonda kuuluv taimeliik, keda on tihti loetud ka maltsa perekonda kuuluvaks (Atriplex pedunculata).
Kirjeldus
Üheaastane hõbedane rohttaim, kes on tavaliselt 2–25 cm kõrgune. Hõbedase värvuse annavad väikesed kõõma meenutavad karvakesed. See aitab valguse peegeldamise kaudu vähendada gaasivahetusega kaasnevat veekadu, mis on vajalik sooldunud kasvukohtadel (rannaniitudel) kasvavale taimele. Iseloomulikud on väikesi sirgeid pasunakesi meenutavad viljad.
Sullivani maakond (Missouri)
Sullivani maakond (Sullivan County) on maakond Ameerika Ühendriikides Missouri osariigis.
Hall soolmalts
Kasvukohad
Hall soolmalts kasvab rannakarjamaadel ja soolakutel. Talle on vajalikud rohukamarasse kariloomade tallatud rajad, augud ja muud kamardumata kohad, kus üheaastase taimena saab seemnetest kergesti kasvama hakata. Tema tavalised kaaslased on soodahein ja soolarohi.
Sullivani maakond (Missouri)
Maakonna halduskeskus on Milan.
Hall soolmalts
Levik
Üldlevilalt Euraasia liik, kahe suurema osaareaaliga Põhja-Euroopas ja kontinentaalses Euraasias. Eestile lähimad leiukohad on Ojamaal ja Ölandil. Eestis jäänud haruldaseks, olles levinud nüüdisajal peamiselt Väinamere rannikul ja saartel, täpsemalt Hiiumaal, Kassaris ja Muhus. Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Sullivani maakond (Missouri)
Ajalugu
Maakond moodustati 1843. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 6714.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Dainville'i kanton
Dainville'i kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaa Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas ja Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati pärast Prantsuse kantonite ümberkorraldamist, mis jõustus märtsis 2015.
Koosseis
Kanton koosnes 10 vallast:
Tüüp 73
Tüüp 73 võib tähendada:
Norrsanken
Norrsanken (eestirootsikeelne nimi; rootsi keeles Norrsanken või Norra Sanken) on Lääne maakonnas Vormsi vallas Hullo lahes asuv 3 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 868 meetrit.
Saare koordinaadid on. Saar asub 1,5 kilomeetrit Mõisaninast kagus. Saar on liivase pinnamoega, kuulub Vormsi maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Agnes Levandi
Agnes Levandi (neiuna Adamson; sündinud 29. jaanuaril 1940 Tšeljabinskis, Vene NFSV-s) on Eesti suusataja, spordipedagoog, suusakohtunik ja füsioterapeut.
Agnes Levandi lõpetas 1959. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Sportima hakkas ta koolis Irene ja Hans Puki juhendamisel. Esimesi suusatreeninguid suunas Aino Paal. 1957. aastast alates treenis Agnes Levandi Herbert ja Erna Abeli õpilasena.
Agnes Adamson (Levandi), Helle Tallo, Hain Kinks ja Aadu Pind olid neli Eesti koondise suusatajat-meistersportlast, kes valiti raja eessõitjaiks, kui toimus tolle aja kohta erakordne sündmus – Soome Vabariigi president Urho Kaleva Kekkonen käis 1964. aasta märtsis Eesti NSV-d külastades Käärikul suusatamas.
Agnes Levandi (suusarahva seas Aki) meenutab: "Sõitsime sadakond meetrit eespool, liikusime Tornjärve suunas. Seisatasime mäe all. Äkki nägime, kuidas tagapool keegi kukkus diagonaalsel laskumisel lume tuisates. Presidendi taga sõitnud julgestaja oli nigelam suusataja, ta pillas kukkudes kaasas olnud relvagi lumme."
Kaasasündinud kilpnäärme alatalitlus
Kaasasündinud kilpnäärme alatalitlus ehk kaasasündinud hüpotüreoos (lühend KSHT) on inimesel ja paljudel loomadel esineda võiv kilpnäärme haigusseisund, hüpotüreoosi vorm, peamiselt krooniline ja ravimatu haigus, millel võib olla on mitu põhjust.
Inimese kilpnäärme arenemine ja talitlus
Kilpnääre on paljude selgroogsete sisenõrenääre. Kilpnäärme talitlust reguleerivad hüpotalamus ja ajuripats. Kilpnäärme joodi sisaldavad hormoonid (kaltsitoniin, trijoodtüroniin, türoksiin) reguleerivad ja mõjutavad ainevahetust ja närvisüsteemi erutusprotsesse, suguelundite ja piimanäärmete arengut ja talitlust.
Kilpnääre sünteesib ka närvirakkude kasvufaktorit.
Lapse sünniks on kilpnääre formeerunud ja kaalub 1,6–2,0 g. Esimese eluaasta lõpuks näärme kaal kahekordistub ja 20. eluaastaks kaalub kilpnääre 35 g. Esimestel elukuudel on kilpnäärme iseärasusteks õrn sidekoeline strooma, veresoonte rohkus, väiksemõõtmelised lõpp-põiekesed ja kolloidi puudumine folliikulite õõntes ning näärme minimaalne aktiivsus. Kilpnääre on kesknärvisüsteemi reguleeriva mõju all vahetult närviharude ja hüpofüüsi kaudu.
Kaasasündinud kilpnäärme alatalitluse etioloogia ja vormid
Kaasasündinud kilpnäärme alatalitlust võivad põhjustada kas kilpnäärme talitluse puudulikkus, tundetus või võimetus toota piisavas koguses kilpnäärmehormoone, kaasasündinud kilpnäärme arenguhäire – aplaasia, hüpoplaasia või ektoopia, kilpnäärme düshormogenees, joodivaegus või hüpotalamuse-hüpofüüsi patoloogia ja osadel juhtudel on tegemist ka pärilike teguritega (perekondlik hüpotüreoos).
Kaasasündinud kilpnäärme alatalitlus jagatakse püsivaks ja mööduvaks ning sõltuvalt hüpotalamuse-hüpofüüsi-kilpnäärme telje kahjustuse piirkonnast ka primaarseks, ja tsentraalseks (sekundaarne ja tertsiaarne).
Kaasasündinud kilpnäärme düsgenees moodustab 85% püsivatest, esmastest kaasasündinud kilpnäärme alatalitluse juhtudest ja kaasasündinud vead kilpnäärmehormoonide biosünteesis (kilpnäärme düshormogenees) moodustavad 10–15% haigusjuhtudest.
Kaasasündinud kilpnäärme mööduvat alatalitlust esineb sageli enneaegsetel vastsündinutel kaasasündinud joodivaegussündroomi korral.
Osade uurijate arvates ei ole kaasasündinud kilpnäärme alatalitlus eraldiseisev häire, vaid sellega kaasnevad muudki arenguanomaaliad. Iraanis tehtud uuring, kuhu olid kaasatud 150 imikut biokeemiliselt kinnitatud esmase kaasasündinud hüpotüreoosiga (madal T4 ja TSH>10 mIU/mL veeniverest), tuvastas mitmeid kaasasündinud arenguhäireid, nagu Downi sündroom, kodadevaheseina defekt, vatsakestevaheseina defekt, pulmonaalstenoos, avatud arterioosjuha, puusa kaasasündinud deformsused, jalgade kaasasündinud deformsused, kae, rasked hüpospaadiad, suulaelõhestus, pikapealisus, vesipea, VACTERL-sündroom.
Vastsündinud inimlastel
Kaasasündinud kilpnäärme alatalitlust vastsündinud lastel võib põhjustada kilpnäärme võimetus toota piisavas koguses kilpnäärmehormoone. Nende puudus viib füüsilise ja vaimse arengu keskmise või raske ja pöördumatu peetuseni lapsel.
Sümptomid
Kaasasündinud hüpotüreoosi kliiniline pilt võib lapse sünnil jääda varjatuks või neid ei esine, osaliselt seetõttu, et ema kilpnäärmehormoonid läbivad hemato-platsentaarse barjääri ja osadel vastsündinutel ja imikutel kilpnäärmehormoonide mõningane süntees võib toimuda.
Kaasasündinud kilpnäärme talitluse häirumise korral võib väikelaps olla tavapärasest aktiivsem, tema unevajadus võib tõusta, teda võib olla raske toita ja esineda võib kõhukinnisust ning naha kollasust. Lisaks võidakse arstlikul läbivaatusel tuvastada müksödeemne näoilme, suured lõgemed, suurekeelsus, suur kõht ja nabasong ja lihaste hüpotoonia.
Kilpnäärme talitluse häirumise korral pidurduvad ja moonutuvad lapsel füüsiline ja psüühiline arenemine, luustumisprotsessid, kannatab naha troofika ning ainevahetus.
Iseloomulikeks postnataalseteks sümptomiteks on kasvupeetus (kääbuseks muutumiseta), luustiku töntsakus, naha kuivus ja sugulise küpsemise vähene aeglustumine. Psüühiliselt alaneb ajukoore funktsioon, väheneb tundlikkus, nõrgenevad mälu, taip ja õppimisvõime.
Kaasasündinud hüpotüreoosi epidemioloogia Eestis
Mujal maailmas loetakse kaasasündinud hüpotüreoosi esinemissageduseks keskmiselt 1:2000 kuni 1:4000 haigusjuhtu vastsündinu kohta. Eestis sünnib 2012. aasta seisuga keskmiselt üks kaasasündinud kilpnäärme alatalitlusega laps iga 4500 vastsündinu kohta. 90% KSHT juhtudest esinevad sporaadiliselt, vaid 10%-l juhtudest on tegemist haiguse päriliku geneesiga.
Eesti vastsündinute sõeluuring
Esimene neonataalse hüpotüreoosi sõeltest võeti kasutusele aprillis 1974 Québecis (Jean H. Dussault).
Haiguse operatiivseks avastamiseks korraldab Eesti tervishoiusüsteem soovi korral (lapsevanema nõusolekul) vastsündinutele KSHT-sõeluuringuid. Sõeltestil mõõdetakse veres hormoon türeotropiini taset, mis võib viidata kaasasündinud kilpnäärme alatalitlusele, kuid võib osutuda esklikuks, kuna kohe pärast sündi võib vastsündinu vere hormoonitase peegeldada ema vere hormoonitasemeid jvm, nii tuvastati ühe uuringu käigus sõeltesti läbinud 3 imikul hüpotüroidism pisut hiljem.
Levotüroksiini hormoonasendusravi
Õigeaegselt alustatud hormoonasendusraviga on võimalik kaasasündinud kilpnäärme alatalitluse tüsistused ära hoida.
Enne kilpnäärmehormoonidega ravi alustamist tuleb välistada või ravida välja järgmised haigused:
Farmakoloogiliselt indutseeritud hüpertüreoidismi tuleb igal juhul vältida südame koronaartõve, südamepuudulikkuse, tahhüarütmiate, mitteägeda müokardiidi ja pikaajalise hüpotüreoosi korral või patsientidel, kellel on juba olnud müokardiinfarkt.
Kui ravimit on manustatud vastavalt ettekirjutusele ja ravi ajal jälgitakse nii kliinilist pilti kui ka laboratoorseid analüüse, on kõrvaltoimete esinemine ravi ajal ebatõenäoline. Üksikjuhtudel, kui patsient ei talu manustatavat annust või kui ravimi annus on liiga suur, aga eriti juhtudel, kui ravi alguses suurendatakse annuseid ülemäära kiiresti, võivad ilmneda hüpertüreoosiga sarnanevad sümptomid, nagu näiteks südamekloppimine, rütmihäired, eriti tahhükardia, stenokardiavaevused, lihasenõrkus ja lihasekrambid, kuumatunne, liigne higistamine, treemor, sisemine rahutus, unetus, kõhulahtisus, kehakaalu langus, peavalu, menstruatsioonihäired. Samuti võib atüüpiliste sümptomitena täheldada palavikku, oksendamist ja ka aju pseudotuumorit (healoomuline koljusisene hüpertensioon või kõrgenenud koljusisene rõhk) (eriti lastel). Kõrvaltoimete ilmnemisel tuleb ööpäevaseid annuseid vähendada või ravi mõneks päevaks katkestada. Kõrvaltoimete möödudes võib ravi ettevaatlikult jätkata.
Vaatamata TSH-väärtuse normaliseerimisele võivad osal lapspatsientidest hüpotüreoosi sümptomid siiski püsida.
Kaasasündinud hüpotüreoosi ajalugu
Kaasasündinud hüpotüreoosi esines juba antiikajal. Selle haigusliku seisundi varasemate kirjelduste nimetused on kretinism või ka struuma hüpotüreoos (Paracelsus, 16. sajand).
Struve raudteesild
pisi|Struve raudteesild (valmis [[1870, hävis 1943)]] Struve raudteesild, ka Darnõtsja raudteesild, (ukraina Залізничний міст Струве, Дарницький залізничний міст) oli raudteesild üle Dnepri jõe Kiievis.
Lars Stindl
Lars Edi Stindl (sündinud 26. augustil 1988 Speyeris) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib ründva poolkaitsja või ründajana Saksamaa esiliigaklubis Karlsruher.
Struve raudteesild
Sild oli valmimisel Euroopa pikimaid raudteesildu.
Lars Stindl
Ta alustas klubikarjääri Karlsruheris, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2000. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas 2008. aastal. Saksamaa kõrgliigas lõi Stindl esimese värava sama aasta 29. novembril mängus Hannover 96 vastu.
Struve raudteesild
Esimese maailmasõja eel oli sild Venemaal pikkuselt Sõzrani ja Amuri silla järel kolmas.
Silla rajamine
Aastatel 1866–1870 ehitati ehitusjärkude kaupa Kiievi–Kurski raudtee. Viimases järgus valmis 1870. aasta veebruaris raudteesild üle Dnepri jõe Kiievis. Silla esialgne nimi oli Dnepri sild Kiievi-Kurski raudteel.
Lars Stindl
Aastatel 2010–2015 mängis Stindl Saksamaa kõrgliigas Hannover 96 ja 2015–2023 Mönchengladbachi Borussia ridades. Tema edukaim hooaeg Saksamaa kõrgliigas oli 2020/21. Alates 2016. aasta augustis oli Stindl Mönchengladbachi Borussia kapten.
Struve raudteesild
Silla rajamine
12-avalise paralleelvöödega metallsõrestiksilla projekteeris sõjaväeinsener insenerkapten Amand Struve. Silla üldpikkus oli 1067,6 m, sillete skeem 12×89 m. Üheteelise raudteesilla ehitustööd kestsid viis aastat (1866–1870). Sillasambad rajati kessoonidele.
Lars Stindl
Pärast Mönchengladbachi Borussiaga lepingu lõppemist naasis Stindil oma esimese koduklubi Karlsruheri juurde.
Struve raudteesild
Silla rajamine
Ehitustöid juhtis Struve ise. Alltöövõtjatena võtsid ehitamisest osa ka mitu ehitusfirmat välismaalt. Silla valmimine tõi Struvele sillaehitajana laiema tuntuse ka väljaspool Venemaad. Keiser Aleksander II ülendas ta insenerpolkovnikuks.
Laura Huhtasaari
pisi|Laura Huhtasaari (aastal 2016) Laura Huhtasaari (sündinud 30. märtsil 1979) on Soome poliitik, Euroopa Parlamendi liige.
Ta valiti 2015. aasta Soome parlamendivalimistel Eduskunda Põlissoomlaste nimekirja kaudu.
Ta on ametilt kooliõpetaja.
Ta kandideeris ka 2011. aasta Soome parlamendivalimistel Eduskunda, kuid ta ei osutunud valituks.
13. juulil 2015 Poris toimunud arvamusfestivalil "Suomi Areena" leidis ta, et vägistajad võiks saata Eesti vanglatesse.
2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel valiti ta 92 760 häälega Euroopa Parlamendi liikmeks.
Isiklikku
Laura Huhtasaari on abielus, tema abikaasa Teemu Lämsä on arst; neil on kaks tütart.
Rahvusvaheline Rahvajutu-uurimise Selts
Rahvusvaheline Rahvajutu-uurimise Selts (inglise International Society for Folk Narrative Research, lühend ISFNR) on rahvusvaheline teadusselts, mis tegeleb rahvajuttude temaatikaga.
Proksiserver
Proksi ehk proksiserver on arvutivõrgus server (riistvara või tarkvara), mis vahendab infovahetust kliendi ehk päringut tegeva süsteemi ja serveri (päringule vastava süsteemi) vahel. Kui vahetu ühenduse korral saadab klient oma päringud otse serverile ning server vastused kliendile, siis proksi kasutamisel saadab klient päringud proksile, proksi edastab need serverile, server vastab proksile ning proksi edastab vastuse kliendile.
Rahvusvaheline Rahvajutu-uurimise Selts
Selts korraldab rahvusvahelisi kongresse. Kongressid on toimunud ka Eestis: näiteks 26.-31. juulil 2005 toimus kongress Tartus; see oli ühtlasi seltsi 14. kongress.
Struve raudteesild
Taastamine ja hävimine
pisi|Struve raudteesilla [[Sillasammas|jõesamba jäänus olemasoleva, 1949. aastal rajatud raudteesilla läheduses 2009. aastal.]] Nõukogude-Poola sõjas 1920. aasta juunis poola vägede taganemisel õhitud sild taastati sama aasta septembris.
Rahvusvaheline Rahvajutu-uurimise Selts
Aastast 1998 ilmub seltsi häälekandja Fabula.
Aastast 2009 on seltsi esimees Ulrich Marzolph.
Struve raudteesild
Taastamine ja hävimine
1941. aasta septembris sai sild Punaarmee taganemisel rängalt kannatada. Saksa okupatsiooni ajal sild taastati, kuid 1943. aasta oktoobris sakslaste taganemisel purustati sild täielikult. Kuni uue raudteesilla ehitamiseni toimis raudteevedu üle ajutiste sildade.
1949. aastal rajati hävinud silla kõrvale uus Darnõtsja raudteesild.
Peter Altmaier
pisi|Peter Altmaier Peter Altmaier (sündinud 18. juunil 1958 Ensdorfis) on Saksamaa poliitik. Ta kuulub Saksamaa Kristlik-Demokraatlik Liidu ridadesse.
Ta oli aastatel 2012–2013 oli ta Saksamaa keskkonnaminister.
Aastatel 2013–2018 oli ta Saksamaa eriülesannete minister ja liidukantselei juht.
24. oktoobrist 2017 kuni 14. märtsini 2018 oli ta Saksamaa rahandusministri asetäitja.
Proksiserver
Proksisid kasutatakse paljudel eesmärkidel, näiteks:
Proksid on tüüpiliselt rakenduskihi protokolli (nt HTTP, SMTP jne.) põhised, välja arvatud SOCKS proksi, mis on universaalne.
Kaasasündinud kilpnäärme alatalitlus
Kaasasündinud hüpotüreoosi ajalugu
Osade allikate kohaselt pani esmase kretinismi kirjelduse kirja Viini arst Wolfgang Hoefer (1614–1681).
pisi|Johann Jakob Guggenbühl 1850. aastate alguses kujutatud koos mõningate tema hoolealustega (Allikas: J. Guggenbühl: Die Cretinen-Heilanstalt auf dem Abend-Berg in der Schweiz, Ct. Bern, Bern ja St. Gallen, 1853)
Johann Jakob Guggenbühl (13. august 1816 Meilen, Zürichi kanton – 2. veebruar 1863 Montreux, Vaud' kanton) oli šveitsi arst, kes pühendas oma elu kretinismi ravi ja ennetamise uurimisele. Ta oli veendunud, et kretinismi ja teiste vaimsete puuetega lapsed on õppimisvõimelised.
Thomas Blizard Curling (1811 – 4. märts 1888) oli Inglismaal Londoni haigla kirurg ja avaldas 1850. aastal esimese müksödeemi ehk kretinismi haigusjuhu kirjelduse. Ta kirjeldas kaht Lancashire'ist (Inglismaa) idiot asylum'ist pärit tütarlapse haigusjuhtu; ühel 10-aastasel tüdrukul oli kõvasti kängunud kasv, väga ebameeldiv idiootlik näoilme ja madal liikumisvõime, vähese abiga suutis ta siiski liikuda. Kõnevõime puudus. Struumat ei esinenud. Teine tütarlaps oli 6-kuune, tema nägu oli suur kuid pea väike. Keel suur ja kippus suust välja. Mõlemad tütarlapsed surid, lahangul kilpnääret ei tuvastatud.
1878. aastal avaldas briti kirurg William Miller Ord (23. september 1834 – 14. mai 1902) artikli "On myxoedema, a term proposed to be applied to an essential condition in the ‘cretinoid’ affection occasionally observed in middle-aged women", kus pakkus termini ‘cretinoid’ asemel (seda püüti tol ajal vältida), mille viiest haigusjuhust rääkis Wiliam Gull 1873. aastal, terminit müksödeem.
Terminoloogia pole selge. 1960. aastatel kirjeldati kaasasündinud müksodeemi ja omandatud endeemilist müksodeemi ehk kretinismi (kilpnäärmehormoonide puudumist arengu kriitilistel etappidel), mille tagajärjed oli väga raskete füsioloogiliste ja neuroloogiliste toimetega ning nende laste eluiga oli keskmiselt 10 eluaastat. Tunti huvi tõelist müksodeemi mittepõhjustavate hüpotüreooside ebaselgete vormide vastu, mis arenevad näärme osalise hüpoplaasia, funktsionaalse nõrkuse või osalise degeneratiivse muutumise tagajärjel (sporaadiline hüpotüreoos).
Proksiserver
Prokside liike
Kasutusel on mitut liiki proksisid. Harilikult on proksi paigaldatud mitmel eesmärgil ja seega vastab mitmele liigile korraga.
Pöördproksi
Pöördproksi (ingl. reverse proxy) on proksi, mis paistab klientidele kui harilik server. Pöördproksi võtab vastu päringud klientidelt, edastab need serveri(te)le ja vahendab serveri poolt saadud päringuvastused klientidele tagasi. Pöördproksi paigaldatakse reeglina serveri(te) lähedale ning see vahendab paljude klientide päringuid kindlatele enda poolt teenindatavatele serverirakendustele ja/või veebisaitidele.
Puhverserver
Puhverserver (ingl. caching proxy server) ehk salvestav proksi kiirendab päringutele vastamist ning vähendab sidekanalite koormust seeläbi, et salvestab teatud ajaks kõigi klientide päringuvastused ning kui selle aja jooksul päritakse uuesti sama infot, siis saadab vastuse oma vahemälust, serveri poole pöördumata.
Veebiproksi
Veebiproksi on eriotstarbeline proksi veebiliikluse (HTTP-liikluse) vahendamiseks. Veebiproksi täidab tüüpiliselt mitut funktsiooni, millest peamised on puhverdamine ja filtreerimine.
Anonümiseeriv proksi
Sellist proksit kasutatakse peamiselt anonüümseks veebilehitsemiseks, s.t vältimaks seda, et veebiserveri ja/või sidekanalite haldajad saaksid jälgida, milline kasutaja vaatab milliseid veebilehti. Sellise proksi kasutamisel on liiklus proksi ja kliendi vahel tüüpiliselt krüpteeritud ning ei ole pealtkuulatav, samuti ei näe serverite haldajad, millised kliendid tegelikult päringuid saadavad. Kogu see info on siiski olemas proksi haldajal.
Avatud proksi
Avatud proksi (ingl. open proxy) on proksi, millel puuduvad juurdepääsupiirangud. Sellist proksit on võimalik kasutada igal interneti kasutajal.
Sundproksi
Sundproksiks (ingl. intercepting proxy või forced proxy) nimetatakse sellist proksi kasutamise viisi, mille puhul lüüsi või tulemüüri vahenditega suunatakse kasutajate päringud läbi proksi ilma, et kasutaja arvutis oleks vaja midagi seadistada. Kasutaja arvutile näib sellisel juhul, et ta suhtleb serveriga otse. Sundproksit kasutatakse sageli selleks, et tagada kogu teatud tüüpi liikluse (nt veebiliikluse) allutamine sisukontrollile.
Läbipaistev ja mitteläbipaistev proksi
Sageli kasutatakse terminit "läbipaistev proksi" sundproksi tähenduses, kuid RFC 2616 defineerib selle teisiti:
Sufiks-proksi
Sufiks-proksi võimaldab kasutajal kasutada proksiserveri teenust, lisades selle nime soovitava veebilehel URL-ile (nt "en.wikipedia.org.6a.nl"). Sufiks-serverite kasutamise eelis on selles, et iga veebilehe puhul saab kasutaja valida, kas vaadata seda läbi proksi või otse. Vastav kontseptsioon tekkis aastatel 2003-2004 (IPv6Gate ja Coral Content Distribution Network), kuid termin "sufiks-proksi" kinnistus alles hiljem.
Sunnasanken
Sunnasanken (eestirootsikeelne nimi; rootsi keeles Sunnansanken või Södra Sanken) on Lääne maakonnas Vormsi vallas Rumpo küla alal Hullo lahes asuv 1,27 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 576 meetrit.
Saare koordinaadid on. Saar asub 100 meetrit Millasankenist lõunas ja on liivase pinnamoega.
Saar kuulub Vormsi maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Kalmiuske
Kalmiuske (kuni 2016. aasta maini Komsomolske, kohalikus kasutuses Komsomolskoje) on linn Ukrainas Donetski oblastis, Starobeševe rajooni haldusalas, 42,2 km Donetskist kagus.
Kalmiuske asutati 1933. aastal, kandis 1949. aastani nime Karakubbud (Каракуббуд), kuni 2016. aastani nime Komsomolske, linna õigused sai 1956. aastal.
Kalmiuse jõe kallastel asuva Kalmiuske kõrgus merepinnast on 72 meetrit.
2011. aasta 1. jaanuaril elas linnas 11 909 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
XXI sajand
Donbassi sõja alul, 2014. aastal, võtsid valitsusvastased relvajõud linna oma kontrolli alla.
28. augustil 2014 vabastati linn valitsusvastaste relvajõudude kontrolli alt. Valitsusvastased relvajõud (DRV) taastasid kontrolli linna üle samal aastal.
Mardi Valgemäe
Mardi Valgemäe (10. november 1935 Viljandi – 15. märts 2020) oli eesti teatriteadlane, New Yorgi Linnaülikooli (CUNY) Lehmani kolledži inglise keele professor.
Isiklikku
Mardi Valgemäe oli abielus Mare Kivijärvega. Neil oli kaks last, poeg Sven Mats ja tütar Monika Lea. Monika abielust Jonathan Senzeriga sündisid kolmikud Danika, Veronika ja Markus.
Konecranes
Konecranes Oyj (kuni 2006. aasta märtsini KCI Konecranes) on Soome firma, mis toodab ja hooldab kraanasid.
Firma oli osa KONEst, kuid firmad lahutati ümberkorralduste käigus 1994. aastal.
Firma peakorter asub Hyvinkääl.
Jüri Kask
Jüri Kask (sündinud 12. juulil 1949 Kolga-Jaanis) on eesti maalikunstnik.
Ta on õppinud (aastani 1961) Lalsi algkoolis, seejärel Viljandi 4. 8-klassilises Koolis, aastast 1965 õppis ta Tartu Kunstikoolis, mille lõpetas aastal 1969. Aastal 1974 lõpetas ta maalikunstnikuna ERKI ning on alates 1976. aastast tegutsenud vabakutselise kunstnikuna. 2001. aastast on ta Tartu Ülikooli kultuuriteaduste ja kunstide instituudi joonistamise, maalimise ja kompositsiooni lektor.
Viljelenud maali, monumentaalmaali, graafikat ja skulptuuri. Jüri Kask on Eesti maalikunstis üks järjekindlamaid geomeetrilise abstraktsiooni järgijaid. Lisaks enam kui 40 isikunäitusele on Kask osalenud paljudel ühis- ja kuraatorinäitustel Eestis ja välisriikides ning kureerinud tudenginäitusi.
2018. aastal pälvis teose "Lööb lakke" Kunstnike Liidu aastanäitusel "Juubelikevad 2018" Tallinna Kunstihoones ja sellele eelnenud mahuka isikunäituse "Pikalt ja pidevalt" eest Tartu Kunstimajas Konrad Mäe preemia.
Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1979, Eesti Maalikunstnike Liidu liige aastast 1992.
Eneoliitikum
Eneoliitikum ehk vase-kiviaeg oli neoliitikumi ja pronksiaja vaheline siirdejärk, mil kivist tööriistade kõrval kasutati ka vask esemeid.
Ees-, Kesk-Aasias, Balkanil ja Egiptuses algas eneoliitikum VI-V aastatuhandel eKr. Põhja- ja Kirde-Euroopas eneoliitikumi ei olnud.
Must küüslauk
pisi|Must küüslauk Must küüslauk valmib tavalisest küüslaugust ja selle valmistamiseks kasutatakse Maillardi reaktsiooni. Nii valmistatud küüslauku kasutatakse toidulisandina üle maailma, kuid alguse sai kasutus Aasia köökidest.
Must küüslauk valmib küüslaugu sibula kuumutamisel ettenähtud kraadidel ja õhuniiskusel, kuumutamine võtab tavaliselt aega mõni nädal. Selle protsessi tulemusel mustuvad küüslaugu küüned ja küüslaugu maitse muutub magusaks ja siirupiseks ning võib meenutada palsamiäädikat ja tamarindi. Sedasorti küüslauk on võetud kasutusele nii tipptasemel köökides, kui koduses küpsetamises.
Tootmine
Musta küüslaugu valmistamiseks tuleb küüslaugu sibul spetsiaalses keskkonnas kuumutada ja niisutada. Küüslaugu sibulad tuleks hoida kontrollitud niiskusega ja temperatuuriga keskkonnas, õhuniiskus vahemikus 80–90% ning temperatuur 60–90 °C. Vastav protsess peaks kestma 15–90 päeva olenevalt temperatuurist ja õhuniiskusest (tavaliselt 85%, 70 °C, 40 päeva). Protsessi käigus ei vaja küüslauk lisandeid, säilitusaineid ega kõrvetamist. Küüslaugule omapärase teravuse/kibeduse andvad ensüümid lõhustuvad, mille tulemusel tekib uus maitsete tasand, mis on võrreldav praetud sibula maitsega. Küüslaugu küüned muutuvad protsessi käigus mustaks ning küüntel on siirupine ja kleepuv tekstuur.
Kulinaarne kasutamine
Musta küüslaugu puhul on maitse pehmem, küüslaugu maitse võib ka täiesti ära kaduda olenedes küpsetamise ajast. Suurema suhkrusisaldusega küüslaugust saab mahedama ja siirupisema maitse ning väikese suhkrusisalduse korral tekib tomatipasta maitset meenutav maitse.
Musta küüslauku saab süüa paljalt võileiva peal või kasutada suppides, kastmetes, purustatuna eri määretes. Võrreldes tavalise valge küüslauguga, mis on tuntud oma intensiivse maitse poolest, tuleks musta küüslauku roogadele lisada suuremas koguses, sest selle maitse on palju mahedam.
Kaelkirjak (Kivirähk)
"Kaelkirjak" on Andrus Kiviräha esimene lasteraamat. See ilmus 1995. aastal. Raamatu sisuks on lapse ja täiskasvanu maailma vastandamine.
Lõhkamismasin
Lõhkamismasinad jagunevad autonoomseteks, millel on oma vooluallikas, ja võrgumasinateks, mis võtavad vajaliku voolu välisest elektrivõrgust. Autonoomseid lõhkamismasinaid jaotatakse omakorda kondensaator-, muundur- ja dünamoelektrilisteks.
Võrgumasinaid liigitatakse tööpõhimõttest lähtuvalt lülitavateks, alandavateks ja sünkroonitavateks. Kondensaatormasinad, kus süüte andmiseks vajaminev elektrilaeng koondatakse kondensaatorisse, on tänapäeval levinuimad lõhkamismasinad.
Eestis on levinud kodumaised patareitoitega kondensaatormasinad LM-2M ja Guerilla ning Vene päritolu ja käsiajamiga elektrigeneraatorit sisaldavad KPM-1, KPM-3 ja VMK-500.
Valla täiskogu
Valla täiskogu oli vallakogukonna talupoegade üldkoosolek (täiskogu). Liivimaa (sh Saaremaal) ja Kuramaa kubermangus hakati täiskogusid kokku kutsuma pärast 1817.–1819. aasta talurahvaseaduste kehtima hakkamist. Eestimaa kubermangus hakati neid kokku kutsuma 1866, ehkki mõnes kubermangu osas ka varem.
Loorberipuu
Loorberipuu (Laurus) on igihaljaste taimede perekond.
Klassifikatsioon
Loorberipuu perekonda klassifitseeritakse järgmised taimeliigid:
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Laurus seisuga 25.12.2013.
Felix Juhandi
Felix Juhandi (aastani 1934 Felix Johansson; 12. juuni 1906 Tallinn – 12. november 1975 Tallinn) oli eesti ooperi- ja operetilaulja (tenor).
Ta lõpetas aastal 1922 Tallinna poeglaste kaubanduskooli. Ta õppis laulmist Tallinna Konservatooriumis Emmeline Hellmanni, Ludmilla Hellat-Lemba ja Aleksander Arderi juures
ENSV Riikliku Filharmoonia solist-laulja (1944–1949), Estonia solist ja kooriartist (1949–1965)
Utilitarianism: For and Against
"Utilitarianism: For and Against" on John Jamieson Carswell Smarti ja Bernard Williamsi filosoofiline raamat, milles Smart kaitseb utilitarismi ja Williams ründab seda. Raamat ilmus 1973 Cambridge University Pressi väljaandel.
1. Sissejuhatus
Sellised autorid nagu John Stuart Mill, Henry Sidgwick ja George Edward Moore lõid normatiivse eetika süsteeme. Viimasel ajal on normatiivset eetikat hakatud eristama metaeetikast, mis arutab eetikamõistete loomust. Mittekognitivistlike eetikateooriate (näiteks Charles Stevenson, "Ethics and Language"; Richard Hare, "The Language of Morals") domineerimise mõjul normatiivse eetika maine filosoofilise distsipliinina halvenes. Mittekognitivismi järgi tuleb välja, et meie viimsed eetikaprintsiibid sõltuvad meie viimsetest hoiakutest ja eelistustest, nii et need ei kuulu akadeemilise filosoofia, vaid isiklike otsuste, veenmise, nõuannete ja propaganda valda. On küll tõsi, et mõned viimsed filosoofilised lahkarvamused sõltuvad lihtsalt viimse eelistuse erinevustest ja ka mitteviimsed lahkhelid sõltuvad erinevusest empiiriliste faktide asjus, mille üle filosoofid ei ole eriti pädevad otsustama, kuid tundub siiski, et filosoofia eetilise neutraalsuse trendi ei tohi lasta liiga kaugele minna. Metaeetiline filosoof võib kergesti unustada, et tavamõtlemine eetikast on sageli segane või siis segatud küsitavate metafüüsiliste eeldustega. Filosoofilise analüüsi selges valguses võivad mõnedki eetikasüsteemid tunduda vähem ligitõmbavatena. Ja kui on olemas lihtsalt lahkarvamus viimsetes moraalsetes eelistustes, siis ei ole mitte väike ülesanne tulenevaid eetikasüsteeme kooskõlaliselt ja selgelt esitada, niiviisi näidates, kuidas tavalisi ja sageli küsitavaid vastuväiteid vältida.
Smarti eesmärk on esitada eetikasüsteem, mis oleks vaba traditsioonilisest ja religioossetest assotsiatsioonidest. See on seda tüüpi utilitarism, mida Richardt Brandt ("Ethical Theory") nimetas teoutilitarismiks. See on õpetus, mille järgi teo õigsus või väärus sõltub ainult selle järelmite totaalsest õigsusest või väärusest, st teo mõjust kõigile inimestele (või ehk kõigile tundlikele olenditele). Teoutilitarismi parim esitus on Smarti meelest Henry Sidgwicki "The Methods of Ethics", kuid Sidgwick lähtus kognitivistlikust metaeetikast, mille järgi teoutilitarismi viimseid printsiipe on võimalik tunnetada intellektuaalse kaemuse abil. Smart lükkab Sidgwicki metaeetika tuntud põhjustel tagasi ning eeldab siin mõnd mittekognitivistlikku metaeetilist analüüsi nagu Richard Hare'il ("Language and Morals") või ehk D. H. Monrol ("Empiricism and Ethics"). (Monro teooriat oleks võib-olla õigem nimetada subjektivistlikuks (vt Smarti retsensiooni ajakirjas Philosophical Review, 1969, lk 259–261)). Sellepärast ta ei püüa teoutilitarismi tõestada. Ta püüab seda esitada veenvalt ning näidata, kuidas seda kaitsta paljude sagedaste vastuväidete eest utilitarismile.
Ta arvab siiski, et alternatiivsete mõisteliselt selgete ja emotsionaalselt ligitõmbavate normatiivsete süsteemide valik ei ole nii lai, nagu tavaliselt arvatakse. Esiteks, Brian Medlin ("Ultimate principles and ethical egoism") on näidanud, et eetilist egoismi ei ole võimalik esitada ilma segaduseta või pragmaatilise vastuoluta. Teiseks, mõned levinud eetikasüsteemid sõltuvad osalt metafüüsilistest eeldustest ning seetõttu saab neid õõnestada metafüüsilise aluse filosoofilise kriitikaga. Smart ütleks seda loomuseaduse eetika kohta, mis sõltub Aristotelese-laadsest metafüüsikast. Kolmandaks, igale deontoloogilise eetika süsteemile võib esitada vastuväite, et võivad olla juhtumid, mille korral süsteem kirjutab ette tegusid, mis tekitavad inimeste heaolule kahju, mida oleks saanud vältida. Deontoloogilise eetika kõige ligitõmbavamate vormide puhul tuleneb vastuolu utilitarismiga mõnest õigluse printsiibist. Teistel juhtudel võib see tulla segadusest, võib-olla isegi ebausklikust "reeglikummardamisest". Deontoloog peab kaitsma end südametuse süüdistuse eest. Mõned deontoloogid võivad väita, et kuigi konflikt utilitarismiga on loogiliselt võimalik, seda tegelikult kunagi ei toimu. Sellise deontoloogia vastu poleks utilitarismi tarvis kaitsta.
Sellist veenmisel põhinevat vastuväidet deontoloogiale saab esitada ainult mittekognitivistliku (ja võib-olla subjektivistliku) metaeetika eeldusel. David Rossi ("Foundations of Ethics") tüüpi kognitivistlik eetika paneks südamele apelleerimisele vastu, öeldes, et meeldib see meile või mitte, aga on võimalik näha, et selle deontoloogilised printsiibid on tõesed. Kui aga Rossi teoorialt kognitivistlik metaeetika ära võtta, siis võib tema deontoloogia tunduda kunstlik ja võib-olla reegleid kummardav. Näiteks kohustus lubadusi täita tundub liiga kunstlik, liiga konventsionaalne, et olla viimne printsiip. Teisest küljest, raskem on tuua veenmisel põhinevaid argumente kitsendatud deontoloogia vastu, mis täiendab utilitarismi printsiipe abstraktse õigluse ja õiglase jaotamisega seotud printsiipidega.
Normatiivse eetika süsteemi rajades peab utilitarist apelleerima mõnedele viimsetele hoiakutele, mis on tal ühised nendega, kelle poole ta pöördub. Sentiment, millele ta apelleerib, on üldistatud heasoovlikkus, s.o dispositsioon püüelda kogu inimkonna või ehk kõigi tundlike olendite õnne või vähemalt heade järelmite poole. Avalikkus ei pruugi utilitaristi positsiooniga algul nõus olla, näiteks võib neil olla kalduvus järgida noorena omandatud traditsioonilise moraalisüsteemi reegleid. Utilitaristil on siiski lootust veenda avalikkust tema süsteemiga nõustuma. Üldistatud heasoovlikkus on kindlasti olemas kõigil, kellega tasub eetikat arutada. Võib-olla tal õnnestub kedagi veenda, et tema varasem dispositsioon aktsepteerida mitteutilitaristlikke printsiipe tuli mõistelistest segadustest. Kahtlemata ei õnnestu tal kõiki veenda, aga see, et utilitarismi ei aktsepteeri kõik, isegi mitte kõik filosoofiliselt selge peaga inimesed, ei räägi iseenesest selle vastu. Võib-olla ongi nii, et ükski eetikasüsteem ei meeldi kõigile, isegi mitte samale inimesele erinevas meeleolus.
Smart püüab mingil määral esitada Henry Sidgwicki uues rüüs. Utilitarismi aksioomid ei tule enam intellektuaalsest kaemusest, vaid väljendavad viimseid hoiakuid või tundeid. Tuletamine nendest aksioomidest käib siiski üsna samamoodi. Charles Landsman ("A note on act utilitarianism") ütles siinse töö varasema versiooni kohta,          et mittekognitivist ei tohiks rääkida eetikaprintsiipide loogilistest järelmitest. Aga see ei pruugi olla ületamatu raskus. Näiteks Richard Hare ("The Language of Morals") jt on töötanud välja imperatiivsete lausete vahelised loogilised suhted, ja isegi paljaste hoiakuväljenduste kohta saab öelda, et nad on omavahel kooskõlas või mitte. Mittekognitivist võib ka nimetada eetikalauseid tõesteks ja vääradeks, pidades silmas nende väljendatud hoiakutega nõustumist. Igatahes Smart eeldab, et adekvaatsed mittekognitivistlikud metaeetikateooriad on olemas.