cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kosmosemutid
Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoorus Eesti Laul 2019 näidati "Kosmosemuttide" põhjal tehtud animatsioone vaheklippidena.
Tampere Eesti Klubi
Tampere Eesti Klubi ry ühendab Tamperes elavaid eestlasi. Klubi tegevus algas 25. septembril 1995 mil Tampere-Tartu seltsi juhat use esimehe Harri Päiväsaari ning juhatuse liikme Harri Turkulaieni algatusel kutsuti kokku Tamperes elavad peamiselt Tampere ülikooliga seotud eestlased.
Jay Epae
Jay Epae (sünninimega Nicholas Epae; 1932 Manaia, Taranaki, Uus-Meremaa – 29. juuli 1994) oli maoori päritolu poplaulja.
Õnne
Nime esitas Mats Tõnisson oma kalendris 1884. aastal.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Õnne 372 naisel. Õnne on Eestis populaarsuselt 356. naisenimi.
Õnne on keskmiselt 50 aasta vanune (mediaanvanus on 50). Kõige populaarsem on eesnimi Õnne vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 6,16 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 9,43.
Leonard Einsaar
Leonard (Len) Einsaar (28. mai 1913 Killingsworth, Austraalia – 19. juuni 1994 Singleton, Austraalia), oli Eesti päritolu Austraalia sõudja.
Ohesaare kihistu
Ohesaare kihistu (inglise Ohesaare Formation) on siluri ladestu Ohessaare lademe kihistu.
Kihistu stratotüübiks on Ohessaare pank. Kihistu on nime saanud Ohessaare küla vana nimekuju järgi. Kihistus eristatakse Kaavi kihistikku.
Kihistu paksus on ligi 40 meetrit. See koosneb vahelduvatest rohekashalli mergli ja kirju domeriidi kihtidest, milles esinevad vahekihtidena lubjakivi ja dolomiit. Alumises osas lasub suhteliselt paks õhukeste mergli vahekihtidega õhukeste lubimudast tekkinud lubjakivi ja bioklastilise lubjakivi lasund.
III liiga 1995/96
III liiga 1995/96 on Eesti jalgpalli tugevuselt neljas liiga III liiga 1995. ja 1996. aasta hooaeg, mis jaguneb nelja tsooni - ida, põhi, lõuna ja lääs.
Liigatabel
1 Avinurme JK diskvafitseeriti peale 2. vooru.
1 Devia punktide arv vähendatud nelja võrra.
1Lelle SK diskvafitseeriti peale 2. vooru.
Ülle Toode
pisi|237x237px|Ülle Toode Ülle Toode (sündinud 11. mail 1969) on Eesti ajakirjanik ja ühiskonnateaduste doktor.
2020. aastal kaitses ta Soomes, Jyväskylä ülikoolis doktoritöö teemal "Poliitiline liider ja avalikkuse kaasatus muutuvas meediakeskkonnas".
Ülle Toodel on aastast 1996 soome-ugri keelte ja keeleteaduse magistrikraad Tartu Ülikoolist ning 2000. aastal sai ta Euroopa Liidu ajakirjanduse magistrikraadi Cardiffi ülikoolis Suurbritannias.
Aastatel 1995–1996 õppis ta teleajakirjandust ja dokumentalistikat Taani ajakirjanduskoolis (Danish School of Media and Journalism) ja Århusi ülikoolis Taanis.
1995–1997 töötas Toode Eesti Televisioonis uudistesaate "Aktuaalne kaamera" ajakirjanikuna ning aastatel 2000–2004 Raadio Vaba Euroopa Eesti toimetuse korrespondendina Itaalias.
Aastast 2000 on Ülle Toode pidanud poliitilise kommunikatsiooni, Euroopa Liidu meediasüsteemi, kommunikatsiooniteooria ja poliitilise turunduse loenguid Tallinna Tehnikaülikoolis, Tallinna Ülikoolis ning Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakoolis (BFM).
Aastast 2012 on Toode Itaalia Eesti Seltsi esimees. Alates 2015. aastast juhib ta Roomas La Sapienza ülikoolis Balti uuringute keskust (Centro Studi sul Baltico).
Ülle Toode on Eesti Ajakirjanike Liidu ja Itaalia Välisajakirjanike Liidu (Associazione Stampa Estera in Italia) liige.
Tõnu Prima
Tõnu Prima (enne eestistamist Heinrich Arnold Priima; 7. juuni 1902 Uderna vald Rõngu kihelkond – 8. märts 1992 Botkyrka vald, Rootsi) oli eesti vaimulik.
Lõpetas Uderna ministeeriumikooli ja Tartu Kommertsgümnaasiumi. Võttis õppursõdurina osa Vabadussõjast, mille eest sai autasuks tasuta kooli. Töötas hiljem gümnaasiumiõpetajana ja riigiametnikuna mitmesugustel ametikohtadel. Asus õppima Tartu Ülikooli usuteaduskonda, mille lõpetas aastal 1940. Ta oli Korporatsiooni Ugala vilistlane. Oli prooviaastal Viljandi Jaani koguduses õpetaja Elmar Tõldsepa ja Türi Püha Martini koguduses õpetaja Peet Nõmmiku juures. Ordineeriti õpetajaks Türi kirikus piiskopi asetäitja, assessor Anton Eilarti poolt 28. märtsil 1943.
Määrati Kärdla Johannese koguduse (ja ühtlasi ka Reigi- ja Pühalepa Laurentsiuse koguduse vikaarõpetajaks, kuna õpetaja Adonis-Prosper Neemre oli langenud juuniküüditamise ohvriks. Tõnu Prima oli ka Kärdla Keskkooli usuõpetuse õpetaja. 1944. aasta alguses valis Mõisaküla kogudus ta oma õpetajaks, kuid saabunud keeruline olukord ei võimaldanud tal sellele ametikohale asuda.
Tõnu Prima võeti kuninga otsusega 6. oktoobrist 1950 õpetajana Rootsi riigikiriku teenistusse, siirdudes Visby piiskopkonda Ojamaal. Ta oli aastatel 1950–1966 Grötlinbo ja Fride koguduste õpetaja. 1956–1969 oli ta Havdhemi piirkonna koguduste peaõpetaja. Emerituuri siirdus ta 30. septembril 1969.
Tõnu Prima suri aastal 1992 Rootsis. Ta kremeeriti ja tema tuhk puistati merre Gotlandi idarannikul ajal, mil läänetuul puhus kodumaa suunas.
Ujumine 1980. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Ujumine pisi|Spordikompleks Olimpijski – võistluste koht ujumises pisi|Spordikompleks Olimpijski sisevaade 1991. aastal Ujumine 1980. aasta suveolümpiamängudel Moskvas toimus 20. kuni 27. juulini. 1980. aasta olümpiamängudel võisteldi ujumises 26 distantsil. Mehed ja naised võistlesid 13 alal. Ujumisvõistlustel püstitati 7 uut maailmarekordit. Meeste ujumises domineeris Nõukogude Liit ja naiste ujumine oli rohkem kui kunagi varem Ida-Saksamaa haardes. Võistlustel osales 41 riiki 333 sportlasega.
Ujumine Moskva mängudel kannatas traditsiooniliselt tugevate ujumisriikide, nagu USA ja Lääne-Saksamaa puudumine. Mõlemad riigid puudusid protestides Nõukogude Liidu sissetungi vastu rohkem kui pool aastat varem Afganistani. Vladimir Salnikov kirjutas oma ujumise ajalukku, olles esimene ujuja, kes kunagi ületas 1500 meetri vabaujumises 15-minutilise võlupiiri.
100 m vabalt
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 39 Maailmarekord: 49,44  (1976) Jonty Skinner, 25px LAV Olümpiarekord: 49,99  (1976) Jim Montgomery, Olümpiavõitja 1976: 49,99  Jim Montgomery,
200 m vabalt
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 42 Maailmarekord: 1.49,16  (1980) Rowdy Gaines, Olümpiarekord:  1.50,29 (1976) Bruce Furniss, Olümpiavõitja 1976:  1.50,29 Bruce Furniss,
400 m vabalt
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 28 Maailmarekord: 3.51,20  (1980) Vladimir Salnikov , Olümpiarekord: 3.51,93  (1976) Brian Goodell, Olümpiavõitja 1976: 3.51,93  Brian Goodell,
100 m selili
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 33 Maailmarekord:  55,49 (1978) John Naber, Olümpiarekord:  55,49 (1976) John Naber, Olümpiavõitja 1976:  55,49 John Naber,
200 m selili
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 25 Maailmarekord:  1.59,19 (1976) John Naber, Olümpiarekord:  1.59,19 (1976) John Naber, Olümpiavõitja 1976: 1.59,19  John Naber,
100 m rinnuli
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 26 Maailmarekord: 1.02,86  (1977) Gerald Mörken, Olümpiarekord:  1.03,11 (1976) John Hencken, Olümpiavõitja 1976: 1.03,11  John Hencken,
200 m rinnuli
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 20 Maailmarekord: 2.15,11  (1976) David Wilkie, Olümpiarekord:  2.15,11 (1976) David Wilkie, Olümpiavõitja 1976: 2.15,11  David Wilkie,
100 m liblikat
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 34 Maailmarekord: 54,15  (1980) Pär Arvidsson, Olümpiarekord: 54,27  (1972) Mark Spitz, Olümpiavõitja 1976:  54,35 Matt Vogel,
400 m kompleksi
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 24 Maailmarekord: 4.20,05  (1978) Jesse Vassallo, Olümpiarekord:  4.23,68 (1976) Rod Strachan, Olümpiavõitja 1976: 4.23,68  Rod Strachan,
John Randel noorem
John Randel noorem (3. detsember 1787 Albany New Yorgi osariik – 2. august 1865 sealsamas) oli Ameerika Ühendriikide maamõõtja, kartograaf, ehitusinsener ja leiutaja.
Ta viis aastatel 1808–1817 läbi Manhattani saare täieliku uuringu, mis teenis Komisjonäride 1811. aasta planeeringu huve. Otsustati, et saar paigutatakse sirgjoonelistesse tänavate võrku.
Ta osales ka Chesapeake'i ja Delaware'i kanali rajamisel.
Ujumine 1980. aasta suveolümpiamängudel
4x100 m kompleksi
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 13 võistkonda Maailmarekord:  3.42,22 (1976) John Naber (55,89), John Hencken (1.02,50), Matt Vogel (54,26), Jim Montgomery (49,57) Olümpiarekord: 3.42,22  (1976) Naber (55,89), Hencken (1.02,50), Matt Vogel (54,26), Jim Montgomery (49,57) Olümpiavõitja 1976: 3.42,22  Naber (55,89), Hencken (1.02,50), Matt Vogel (54,26), Jim Montgomery (49,57)
100 m vabalt
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 30 Maailmarekord: 55,41  (1978) Barbara Krause, Olümpiarekord: 55,65  (1976) Kornelia Ender, Olümpiavõitja 1976: 55,65  Kornelia Ender,
400 m vabalt
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 19 Maailmarekord: 4.06,28  (1978) Tracey Wickham, Olümpiarekord:  4.09,89 (1976) Petra Thümer, Olümpiavõitja 1976:   Petra Thümer,
800 m vabalt
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 14 Maailmarekord:  8.24,62 (1978) Tracey Wickham, Olümpiarekord:  8.37,14 (1976) Petra Thümer, Olümpiavõitja 1976: 8.37,14  Petra Thümer,
100 m selili
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 26 Maailmarekord:  1.01,51 (1976) Ulrike Richter, (1980) Rica Reinisch, Olümpiarekord:  1.01,83 (1976) Ulrike Richter, Olümpiavõitja 1976: 1.01,83  Ulrike Richter,
200 m selili
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 21                                                                                                                                              n Maailmarekord: 2.11.93	  (1978) Linda Jezek, Olümpiarekord: 2,13,46  (1976) Ulrike Richter, Olümpiavõitja 1976: 2,13,46  Ulrike Richter,
100 m rinnuli
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 25 Maailmarekord: 1.10,20  (1980) Ute Geweniger, Olümpiarekord:  1.10,86 (1976) Hannelore Anke, Olümpiavõitja 1976: 1.10,86  Hannelore Anke,
200 m rinnuli
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 25 Maailmarekord: 2.28,36  (1979) Lina Kačiušytė, Olümpiarekord: 2.33,35  (1976) Marina Koševaja, Olümpiavõitja 1976: 2.33,35  Marina Koševaja,
100 m liblikat
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 24 Maailmarekord:  59,26 (1980) Mary Meagher, Olümpiarekord:  1.00,13 (1976) Kornelia Ender, Olümpiavõitja 1976: 1.00,13  Kornelia Ender,
200 m liblikat
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 21 Maailmarekord:  2.07,0 (1979) Mary Meagher, Olümpiarekord:  2.11,41 (1976) Andrea Pollack, Olümpiavõitja 1976: 2.11,41  Andrea Pollack,
400 m kompleksi
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 16 Maailmarekord: 4.40.83  (1978) Tracy Caulkins, Olümpiarekord: 4.42,77  (1976) Ulrike Tauber, Olümpiavõitja 1976: 4.42,77  Ulrike Tauber,
4x100 m vabalt
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 9 võistkonda Maailmarekord: 3.43,43  (1978) Tracy Caulkins (56,57), Stephanie Elkins (55,92), Jill Sterkel (55,70), Cynthia Woodhead (55,24) Olümpiarekord:  3.44,82 (1976) Kim Peyton (56,95), Wendy Boglioli (55,81), Jill Sterkel (55,78), Shirley Babashoff (56,28) Olümpiavõitja 1976: 3.44,82  Kim Peyton (56,95), Wendy Boglioli (55,81), Jill Sterkel (55,78), Shirley Babashoff (56,28)
4x100 m kompleksi
Finaal: 20. juuli Osavõtjaid: 10 võistkonda Maailmarekord: 4.07,95  (1976) Ulrike Richter (1.02,23), Hannelore Anke (1.10,15, Andrea Pollack (59,53), Kornelia Ender  (56,04)   Olümpiarekord: 4.07,95  (1976)  Ulrike Richter (1.02,23), Hannelore Anke (1.10,15, Andrea Pollack (59,53), Kornelia Ender  (56,04) Olümpiavõitja 1976: 4.07,95  Ulrike Richter (1.02,23), Hannelore Anke (1.10,15, Andrea Pollack (59,53), Kornelia Ender  (56,04)
Medalid
Korraldajariik
Indrek Ilves
Indrek Ilves (sündinud 27. aprillil 1990) on eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Eesti klubis Viljandi JK Tulevik.
Kultuuri ja Teaduse Palee
Kultuuri ja Teaduse Palee (poola keeles Pałac Kultury i Nauki) on tähelepanuväärne kõrghoone Poola pealinnas Varssavis. Kogukõrgusega 237 meetrit on see Varso järel kõrguselt teine ​​hoone Poolas ja üks kõrgemaid Euroopa maailmajaos. 1955. aastal valminud hoones asuvad erinevad avalikud ja kultuurilised asutused, nagu kinod, teatrid, raamatukogud, spordiklubid, ülikoolide teaduskonnad ja Poola Teaduste Akadeemia ametiasutused. Alates 2007. aastast on see kantud kohalikku kultuuriväärtuste registrisse.
Selle projekteeris Nõukogude Liidu arhitekt Lev Rudnev "seitsme õe" stiilis.
Miami rahvusvaheline lennujaam
pisi|[[American Airlines|American Airlinesi Boeing 777-300ER saabumas Miami rahvusvahelisse lennujaama.]] Miami rahvusvaheline lennujaam (IATA: MIA, ICAO: KMIA, FAA LID: MIA), tuntud ka kui MIA ja ajalooliselt kui Wilcox Field on peamine lennujaam, mis teenindab Miami piirkonda. 2016. aastal läbis lennujaama 44,584,603 reisijat, muutes lennujaama 30. kõige reisijate rohkeimaks lennujaamaks maailmas. Lennujaam on American Airlinesi kodulennujaam.
Stolica
Stolica on mägi Stolica mäestikus Slovakkias. Tegemist on selle mäestiku ja ühtlasi ka Slovaki maagimäestiku kõrgeima tipuga. Mägi asub peaahelikust lõunas, kuid neid ühendab Slanské sadul (1234 m). Mäe kõrgus on 1 476 m.
Stolica on kaetud metsaga. Alumistel nõlvadel valdavad pöögimetsad, ülevalpool aga kuusikud. Stolica nõlvadel kasvavad must kuslapuu ja kaljusõstar. Rohurindes esinevad mägi-naistesõnajalg, mägi-soosalat, austria kitsekakar, luht-kastevars ja plaatanilehine tulikas, kõrgemal ka harilik mustikas ja kare kastik. Varem leidus seal arvukalt mägikarjamaid, kuid enamikus on need taas metsastunud. Karjamaadel kasvavad jusshein, kuldmaran, üheõiene veishein ja harva ka kollane kannike. Mäe nõlvadelt saab alguse Sajó jõgi. Allikate juures kasvavad mõru jürilill ja tupp-villpea, Sajó allikate juures ka ubaleht.
Kollane mänd
Liigi põhiteisendi variandi ponderosa leidis 1826. aastal Ameerika Ühendriikide Washingtoni osariigi maa-alalt šoti botaanik David Douglas. Ta pidas seda algul vaigumänniks ja leidis alles 1829. aastal, et tema kogus olevate männinäidiste seas on üks seni tuvastamata liik. Eesti keeles sai mänd nimetuse kollast värvi väärtusliku puidu järgi.
Lille-Astra Arraste
Lille-Astra Arraste (sünninimi Lille-Astra Ruus; sündinud 15. aprillil 1933 Karksi-Nuias) on eesti rahvatantsujuht.
Kollane mänd
Kollane mänd on Ameerika Ühendriikide Montana osariigi rahvuspuu.
Lille-Astra Arraste
Ta oli XIII ja XIV üldtantsupeo üldjuhte.
Kollane mänd
Teisendid
Kollasel männil (Pinus ponderosa) eristatakse kahte ametlikult tunnustatud teisendit:
Lille-Astra Arraste
Ta on olnud paljude Viljandimaa rahvatantsupidude üldjuht ja lavastaja.
Kollane mänd
Teisendid
Kollase männi taksonoomia esitamisel puudub teadlaste hulgas üksmeel. Mõni teadlane (F. Lauria, M. Frankis) on soovitanud jaotada liik neljaks alamliigiks ja lisada neile ka arisoona mänd (Pinus arizonica). Samuti käsitlevad USA teadlased juba praegu arisoona mändi kollase männi teisendina (Pinus ponderosa var. arizonica) ja seetõttu on nende koostatud kollase männi levila kaardile lisatud ka arisoona männi levila.
Lille-Astra Arraste
Isiklikku
Tema tütar on rahvatantsujuht, Tallinna Ülikooli professor Angela Arraste.
Kollane mänd
Teisendid
Viimasel ajal on hakatud rääkima viiest alamliigist: ''P. p. subsp. brachyptera, P. p. subsp. critchfieldiana, P. p. subsp. ponderosa, P. p. subsp. readiana, P. p. subsp. scopulorum, samuti'', samuti 3–5 üleminekutsoonist, kus kasvavad alamliikide vahepealsed isendid.
Botaanilised tunnused
pisi|vasakul|Käbid ja okkad pisi|vasakul|Isasõisik Kollane mänd on kõrge ja pikaealine okaspuu, eluiga on tavaliselt 300–600, harva kuni 1000 aastat. Puu kasvab tavaliselt 30–50 m kõrguseks, maksimaalne registreeritud kõrgus on 73 m.
Võra on noorel puul kitsaskooniline, vananedes muutub laiemaks ja ümaramaks. Tüvi on valdavalt sirge, läbimõõt 0,9–1,2 (2,6) m. Puukoor on paks, punakas kuni mustjaspruun, kestendab suurte plaatidena, rõmeline.
Pungad on munajad, punakaspruunid, väga vaigused, kuni 2 cm pikad. Võrsed on oranžikaspruunid, jämedad (paksus kuni 2 cm), vananedes muutuvad tumedamaks.
Okkad on põhiteisendil enamasti kolmekaupa kimbus, 10–20 (30) cm pikad, kolmetahulised, peensaagja servaga, tumerohelised, terava või tömpterava tipuga, püsivad võrsetel 4–6 (7) aastat.
Valeri Rezantsev
Valeri Grigorjevitš Rezantsev (vene Валерий Григорьевич Резанцев ; sündinud 8. oktoobril 1946) on endise Nõukogude Liidu maadleja.
Kollane mänd
Botaanilised tunnused
Isasõisikud on punakad, tihedalt ümber võrse, 10–15 mm pikad. Emasõisikud on tumepunased, 3–5 kaupa männastes. Käbid on kuni 11 (15) cm pikad, pruunid kuni punakaspruunid. Seemned on 6–10 mm pikad, tiivakesega (pikkus 15–25 mm). Seemne mass on 30–50 mg.
Valeri Rezantsev
Ta on kahekordne olümpiavõitja, viiekordne maailmameister, kolmekordne Euroopa meister ja kuuekordne Nõukogude Liidu meister Kreeka-Rooma maadluses.
Kollane mänd
Botaanilised tunnused
Sisemaateisend var. scopulorum on põhiteisendist madalam. Okkad on enamasti kahekaupa võrsele kinnitunud, 7–15 cm pikad, käbid on hallikaspruunid ja väiksemad kui põhiteisendil, puukoor on kollakaspruun.
Valeri Rezantsev
Guinnessi rekordite raamatus oli ta 1995. aastani kõige kauem kaotuseta olnud maadleja, siis möödus temast Aleksandr Karelin.
2004. aastast kuulub Fila Hall of Fame'i.
Kollane mänd
Juurestik
Kollase männi tõusmed kasvatavad endale lühikese aja jooksul võimsa peajuure, mis annab neile võimaluse kasvada väga kuival pinnasel, kus paljud puuliigid tihti ellu ei suuda jääda. Isegi mõne kuu vanustel tõusmetel võivad juured ulatuda parasniiskes või sügavamas mullas poole meetri sügavusele. Piisava niiskuse olemasolul ei ole ka rohujuurestik kollase männi juurestiku arengule takistuseks. Paari aastaga võib külgmiste juurte pikkus kahe- või kolmekordistuda.
Täiskasvanud puu juurestik võib poorses mullas kasvada kuni 4 m sügavusele, raskemates savimuldades aga harva sügavamale kui üks meeter. Erandiks on sügavate pragudega kaljupinnas, kus juured võivad ulatuda 11–12 m sügavusele. Avatud kasvukohas võivad külgmised juured kasvada puust kuni 46 m kaugusele, puistu takistab seda aga teiste puude juurestik ja siis ulatuvad juured võraga ligilähedaselt samale kaugusele. Juurestiku põhimass jääb kuni 6 dm sügavusele. Hästi ja sügavale arenenud juurestikuga kollane mänd on väga tormikindel puu.
Levila ja ökoloogia
Kollase männi levila paikneb üsna suurel maa-alal Põhja-Ameerika lääneosas, ulatudes põhjas Kanadasse Briti Columbia lõunaosani ning lõunas Mehhikosse Coahuila ja Sonora osariigini. Kasvukohaks on peamiselt mäed, kus ta levik ulatub kuni 3050 m kõrgusele merepinnast.
Whole Lotta Love
"Whole Lotta Love" on inglise hard rock 'i ansambli Led Zeppelin laul nende 1969. aastal ilmunud stuudioalbumilt "Led Zeppelin II".
Kollane mänd
Levila ja ökoloogia
pisi|vasakul|Kollane mänd [[Bryce'i kanjoni rahvuspark|Bryce'i kanjoni rahvuspargis]] Kasvukoha kõrgused piirkonniti:
Whole Lotta Love
Laul ilmus samal aastal mitmes Euroopa riigis ning Jaapanis ja USA-s ka singlina. Saksamaal tõusis see singlimüügi edetabeli esikohale. USA-s jõudis see Billboardi edetabelis 4. kohale ning seda müüdi üle miljoni eksemplari.
Kollane mänd
Kliima
Kollase männi põhiteisendi (var. ponderosa) kasvukohad on soojad ja kuivad. Iseloomulikud on lühike kasvuperiood ja väike sademete hulk suvel. Aastas esineb sademeid keskmiselt 280–430 mm. Levikuala kõige sademeterohkem piirkond on USA Sierra Nevada läänenõlvadel, kus võib sadada aastas kuni 1750 mm. Kontrastina esineb USA California osariigis piirkondi, kus juulis-augustis sajab vähem kui 25 mm.
Whole Lotta Love
"Whole Lotta Love" on tuntud Jimmy Page'i kitarririfi poolest. Loos kasutatakse lisaks tavapärastele pillidele ka teremini.
Kollane mänd
Kliima
pisi|Kollane mänd USA-s Oregoni osariigis, tüve Ø 2,77 m ja kõrgus 50,6 m Sisemaateisendi (var. scopulorum) levila aasta keskmine sademete hulk on 380–510 mm. Madalamal kõrbete läheduses võib aastas esineda sademeid kuni 230 mm. Nii kuivad kasvupiirkonnad sobivad väga vähestele puuliikidele.
Whole Lotta Love
Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu 75. kohale.
Kollane mänd
Kliima
Aasta keskmine temperatuur on 5...10 °C, juulis-augustis 17...21 °C. Külmavaba perioodi pikkus on USA Montana ja Lõuna-Dakota osariigis 90–154, California osariigis kuni 200 ööpäeva. Suvine temperatuur võib tõusta kuni 43 °C-ni ja talvel langeda kuni −40 °C-ni.
Kasvupinnas
Suurel maa-alal levinud kollase männi kasvupinnas on moodustunud sette-, tard- ja moondekivimitest. Mulla lähtekivimitest on esindatud kvartsiit, argilliit, savikilt, basalt, andesiit, graniit, vulkaaniline tuhk, pimss, liivakivi ja lubjakivi. Kuivadel aladel on kasvuks hädavajalik sügav ja kohev muld, kuna õhukeses mullas puudub piisav niiskus. Kollane mänd talub nii happelist kui aluselist pinnast, mille pH on 4,9–9,1. Ülemistes mullahorisontides on pH tavaliselt 6,0–7,0.
Kollase männi metsad
Kollane mänd kasvab tavaliselt puhaspuistus või okaspuusegametsas. Tema levila säilimisel ja suurenemisel on oluline roll olnud metsapõlengutel. Kuigi seemikud hukkuvad tules, peab kollane mänd tänu paksule korbale põlengutele üsna hästi vastu. Konkureerivad puuliigid, nagu varjutaluv hiigelnulg ja harilik ebatsuuga, peavad nooremas eas tulele vähem vastu ja hukkuvad tules kergemini. Viimase 50 aasta jooksul on aga inimene sellesse protsessi sekkunud metsapõlengute piiramisega. Täiskasvanud kollaste mändide väljaraiumisel ei takista enam miski varjutaluvamate puuliikide domineerimist. Sel viisil on levila loodeosas viimase 25 aasta jooksul kollane mänd välja tõrjutud umbes 2 miljonilt hektarilt.
Peamised puuliigid, mis kasvavad piirkonniti koos kollase männiga:
Kollane mänd toiduallikana
pisi|Urson toitub kollase männi floeemist Jäneselised ja närilised toituvad kollase männi seemnetest kogu aasta jooksul. Urson toitub täiskasvanud kollase männi floeemist, eelistades parasiittaimede poolt nõrgestatud puid. Ameerika punaorav (Tamiasciurus hudsonicus) ja oravaliik Sciurus aberti pesitsevad kollase männi metsades ja seemned on neile väga oluline toidutagavara. Sciurus aberti toitub ka kollase männi pungadest, võrsetest ja floeemist. Kahe oravaliigi kattumispiirkonnas tõrjub Sciurus aberti punaorava mägedes kõrgemale.
Lindudest toituvad kollase männi seemnetest välusidrik (Junco hyemalis), männi-karmiinleevike (Carpodacus cassinii), männisiisike (Carduelis pinus), ameerika suurnokk-vint (Coccothraustes vespertinus), ameerika maarästas (Ixoreus naevius), hallmänsak (Nucifraga columbiana) jt.
Hõredamad kollase männi metsad on rikkalik toiduallikas hirvedele, kuid kollasel männil pole selles eriti suurt osakaalu. Talvel moodustab ta valgesaba-pampahirve (Odocoileus virginianus) toidu kogusest ligi 2%.
Paljunemine
pisi|Orav Sciurus aberti aitab seemneid levitada Kollane mänd on ühekojaline okaspuu, mis paljuneb seemnete abil. Käbikandvus võib avatud kasvukohas alata 7-aastastel puudel ja head seemnesaaki annavad nad ligi 350 aastat. Kõige paremaid seemneid annavad puud vanuses 60–160 aastat. Tolmlemine toimub aprillist juunini sõltuvalt kasvukoha kõrgusest, laiuskraadist ja ilmast. Käbid valmivad tolmlemisele järgneva aasta augustis-septembris, seemned hakkavad varisema paari nädala jooksul pärast valmimist ja varisemine kestab novembri lõpuni. Head seemneaastad esinevad 3–8 aasta järel. Seemneid levitab peamiselt tuul ning nendest toituvad närilised ja linnud.
Metsamasinad
Metsamasinad on metsatööde tegemisel kasutatavad masinad, mis peaks tõstma töö kiirust ning vähendama füüsilise töö vajadust. Peamised metsamasinad on langetustraktorid (harvesterid) ja kokkuveotraktorid (forvarderid). Samuti on metsamasinad nt skiiderid, lõikepead, haaratsid, mõõtesüsteemid ja paljud teised.
Kollane mänd
Kasutamine
Kollase männi puit on üsna vaigune, sageli rohkete oksakohtadega. Maltspuit on kollakasvalge, lülipuit on kollakaspruun kuni punakaspruun. Parem puit on hinnatud ja oluline toormaterjal ehisliistude, kappide, uste, akende, raamide ja saeveskitoodete tootmisel. Halvemat puitu kasutatakse saematerjalina, kastide, aluste jm valmistamisel.
Nikolai Kuznetsov (luuraja)
Nikolai Ivanovitš Kuznetsov (vene keeles Никола́й Ива́нович Кузнецо́в; 27. juuli 1911 – 9. märts 1944) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane ja luuraja, kes tegutses Teise maailmasõja ajal Natsi-Saksamaa poolt okupeeritud Ukrainas.
Kollane mänd
Kasutamine
Puidu tähtsamad füüsikalis-mehaanilised omadused on esitatud järgmises tabelis. pisi|Koormatäis kollase männi puitu
Metsamasinad
Suurimad metsamasinate tootjad tänapäeval on John Deere, Ponsse Oyj, AB Volvo, Caterpillar Inc. ja Komatsu Ltd.
Kollane mänd
Kasutamine
Dekoratiivse välimusega kollast mändi kasvatatakse ilupuuna aedades ja parkides, Põhja-Ameerikas isegi maanteeäärsete metsade kaunistamiseks. Kaljumäestikus kasutatakse kollast mändi laialdaselt pinnase stabiliseerimiseks erosiooni ja maalihete vastu ning vesikonna kaitsmiseks, harvem kaevanduspiirkondades tööstusmaastike metsastamiseks.
Metsamasinad
Enamasti kasutavad selliseid masinaid erinevad asutused või ettevõted, kuid neid võib leida ka eraisikutelt. Lisaks on veel palju teisi aparaate, mida metsas kasutada. Näiteks on võimalik rakendada ATV taha väljaveo käru koos haaratsiga.
Ajalugu Eestis
Esimesed metsamasinad Eestis olid põllumajandusest üle jäänud traktorid, mida hakati kasutama välja- ja kokkuveoks. 1960ndatel tulid kasutusele spetsiaalsed kokkuveotraktorid, mis olid varustatud hüdraulilise tõstukiga. Tõstukit kasutati materjali peale- ja mahalaadimiseks. Järgneva kümnendi alguses tulid kasutusele esimesed laasimis- ja järkamismasinad. 1993. aastal valmistas Ivo Jürgenson esimese kodumaise metsaveotraktori Ksjoma. Tänaseks tuntud Eesti metsamasinate firma Metsis OÜ toodab harvestere, forvardeid ja skiidereid, lisaks sellele on Eestis 12 teadaolevat metsatehnikat tootvat ettevõtet, millest tuntumad kaubamärgid on Palms, Farma, Weimer, Oniar. Forvarderi ja harvesteri kasutamine on muutunud iga aastaga lihtsamaks, kuna tehnoloogia areneb ning masinad teevad suure osa tööst juhi eest ära.
Kollane mänd
Kasvatamine Eestis
pisi|Kollane mänd Tartu puukooli pargis Kollane mänd introdutseeriti Eestisse 19. sajandi lõpus või 20. sajandi alguses, kuid see pole levinud. Väga oluline on seemnete päritolu, kuna loodusliku levila lõunaosas kasvavad puud on meil külmakartlikud. Põhja pool kasvavad kollased männid taluvad külma −29...–34 °C. Kollased männid taluvad hästi põuda, kuid mitte liigniiskust, sellepärast tuleks neile valida valgusküllane ja kuivem kasvukoht. Kuigi kollasel männil on pikad ja ilusad okkad, jääb tema võra meie kliimas hõredaks. Eesti kõrgeimad kollased männid (umbes 15 m) kasvavad Tallinna Botaanikaaias. Samuti võib meil kollast mändi leida Tartu puukoolis ja selle kõrval olevas pargis, Emajõe-äärses dendropargis ja mujal.
Milvi
Milvi on eesti naisenimi.
Eesnime Milvi esitas Mats Tõnisson oma kalendris 1914. aastal. Nimi läks moodi 1930. aastate esimesel poolel. Hiljem nime populaarsus vähenes tunduvalt.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Milvi 2084 naisel (2018. aastal–2235). Milvi on Eestis populaarsuselt 81. naisenimi (2018–72.). Kõige populaarsem on eesnimi Milvi vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 121,42 (2018-134,28) ning Võru maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 27,36 (2018-29,25). Milvi on keskmiselt 75 aasta vanune (mediaanvanus on 77).
Merilyn Merisalu
Haridus
Ta lõpetas 2002. aastal Pärnu-Jaagupi Keskkooli, 2005. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi (hõbemedaliga) ja 2011. aastal Tartu Ülikooli (ajakirjandus ja kommunikatsioon).
Ta on Tartu Ülikoolis õppinud lisaks ajakirjandusele teatriteadust.
Töö
Merisalu on töötanud ajakirjanikuna väljaannetes Pärnu Postimees, Tartu Ekspress , Draama ja Universitas Tartuensis. 2013. aastast on ta ajakirja Universitas Tartuensis peatoimetaja. Tema artikleid, sh teatriarvustusi, on ilmunud näiteks Eesti Päevalehes, Postimehes, Tartu Postimehes.
Teatriteaduse tudengina toimetas ta kahe hooaja jooksul Tallinna TV teatrisaadet "Elamus".
Ta on meediaõpetaja Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi s ning on ajakirjandushuvilisi koolitanud ka MTÜ Noorte Meediaklubi liikmena. Ta on raamatu "Sütevaka lood" (2020) kaasautor.
Kultuuritegevus
Merilyn Merisalu oli aastatel 2005–2015 seotud teatrifestivali Draama korraldamisega ja oli kuni aastani 2015 ilmunud festivali ajalehe DRAAMA peatoimetaja.
Ta oli pikka aega seotud Tartu kultuurimaja Genialistide Klubiga.
Merisalu kuulus aastatel 2007–2012 tegutsenud MTÜ Noorte Teatritehas liikmete hulka ja lavastas seal lavastuse “Unenäovabrik”.
2014. aastal osales konkursil Eesti Laul ansambel NimmerSchmidt looga “Sandra”, mille üks sõnade autoreid oli Merilyn Merisalu. Ta osales terve NimmerSchmidti debüütplaadi laulusõnade kirjutamises.
Isiklikku
Tema elukaaslane on muusik ja laulukirjutaja Fredy Schmidt.
Poľana mägi
Poľana on mägi Poľana mäestikus Slovakkias. Tegemist on selle mäestiku ja ühtlasi ka Slovaki keskmäestiku kõrgeima tipuga. Mäe kõrgus on 1457,8 m. Läänes ühendab Priehybina sadul (1270 m) Poľana mäge Predná Poľanaga.
Mägi on moodustunud koos ülejäänud mäestikuga erodeerunud kihtvulkaanist. Selle kaldeera läbimõõt oli 6 kilomeetrit ja sügavus 600 meetrit. Tänapäeval on see Slovakkias asunud vulkaanidest kõrgeim, kuigi hinnanguliselt oli neist varem kõrgeim Štiavnica mäestiku kohal paiknenud vulkaan. Sealseteks kivimiteks on püroklastilise materjali kivistumisel tekkinud tuff ja laavaväljade tardumisel tekkinud andesiit, lisaks ka rüoliit.
Eesti Superkarikas 2023
Eesti Superkarikas 2023 oli 28. Eesti Superkarika võistluste finaal, kus mängisid möödunud hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitjad. Mäng peeti Tallinnas Sportland Arenal, ning mängisid Meistriliiga 2022 võitja Tallinna FC Flora ja Eesti karikas 2022 võitja Paide Linnameeskond.
Elektropoleerimine
Elektropoleerimine (ingl. k. Electropolishing, Electrochemical Polishing) on keemiline pinnatöötluse viis metallurgias, kus elektrokeemilise reaktsiooni tulemusena eemaldatakse töödeldava metalli pinnalt selle osakesi. Protsessi peamiseks eesmärgiks on mittesobilike pinnadetailide eemaldamine töödeldava metalli pinnalt, mille tulemusena väheneb metalli pinnakaredus. Mittesobivate lisandite ja pinnadetailide eemaldumisel suureneb töödeldava detaili korrosioonikindlus ning puhtus. Elektropoleeritud detailid leiavad suurt rakendust nii ravimi- ja toiduainetetööstustes, meditsiinis, biokeemias kui ka erinevates tehnilistes lahendustes ja autotööstuses.
Protsessi kirjeldus
right|pisi|350px|Elektropoleerimise skeem : 1. Elektrolüüt 2. Katood 3. Töödeldav metall (Anood) 4. Töödeldava metalli osake, mis liigub katoodile 5. Metalli pind enne töötlust 6. Metalli pind pärast töötlust
Elektropoleerimise käigus juhitakse elektrolüüti sukeldatud metallist läbi elektrivoolu, mille tulemusena eemaldatakse detaili pinnalähedastest aladest metalliosakesi. Protsess on vastupidine galvaanilisele katmisele, mille käigus toimub tooriku katmine metalliioonidega lahusest toorikule. Elektropoleerimise käigus aga töödeldavat metalli lahustatakse ja metalliosakesed jäävad lahusesse.
Elektropoleerimine viiakse läbi elektrokeemilises rakus, kus töödeldav katseobjekt (anood) ja roostevabast terasest vastaselektrood (katood) on ühendatud vooluallika külge. Plastikust või metallist elektropoleerimisanum on seejuures täidetud sobiva elektrolüüdiga ning protsessi läbiviimiseks peavad olema elektroodid sukeldatud elektrolüüti. Elektrolüüt valitakse vastavalt töödeldavale metallile, kuid enamus neist on viskoossed vedelikud, mis sisaldavad erinevates kogustes kontsentreeritud happeid.
Elektrovoolu rakendamisel juhitakse metalliioonid anoodilt läbi elektrolüüdi katoodile. Anoodil toimub metalli oksüdeerumine ning selle intensiivne lahustumine. Katoodil toimub hapniku redutseerumine ja vesiniku eraldumine. Elektropoleeritud detaili kvaliteet ja eemaldatava metallikihi paksus sõltub rakendatava voolutugevuse suurusest, elektrolüüdi valikust ja efektiivsusest ning protsessi kestvusest. Keskmiselt on võimalik elektropoleerimise käigus eemaldada 10 – 40 μm paksune materjalikiht.
Protsessi läbiviimine: Roostevaba terase elektropoleerimise näitel
Lõpp- produkti kõrge kvaliteedi saavutamiseks tuleb elektropoleerimisprotsessi läbi viia kolmes erinevas etapis:
Detaili ettevalmistamine ja puhastamine
Metallist detaili puhastamine koosneb kahest osast, esmalt puhastatakse detail sobiva aluselise lahusega või mingi kindla lahustiga ning seejärel viiakse läbi happes söövitamise protsess.
Detailide puhastamine sobiva lahustiga eemaldab detaili pinnalt erinevad õlid, rasvad ja sõrmejäljed, mis võisid tekkida töödeldava detaili valmistamise käigus. Happes söövitamine eemaldab aga õhukese oksiidikihi ja puhastamise käigus tekkinud aluselise kile. Mustus ja ebavajalikud lisandid töödeldaval detailil takistavad elektropoleerimisprotsessi ning mõjutavad seejärel väga olulisel määral lõpp- produkti kvaliteeti.
Detaili elektropoleerimine
Elektropoleerimise käigus eemaldatakse anood elektroodilt õhukene materjali kiht, mille tulemusena väheneb töödeldava detaili pinnakaredus ja paranevad erinevad pinnaomadused. Eemaldunud metalliioonid jäävad lahusesse ning moodustuvad erinevaid metallisoolasid. Protsessi käigus tekib ka teisi kõrvalreaktsioone, mis võivad tekitada mõningaid kõrvalprodukte ning seeläbi mõjutada lõpp- produkti kvaliteeti.
Kõige tavalisem elektropoleerimislahus koosneb peamiselt kontsentreeritud väävel- ja fosforhappest. Voolutihedus protsessi käigus jääb 5–25 A/dm2 vahemikku ning ajaliselt võib kesta 2–20 minutit. Kuna elektropoleerimist sooritatakse kõrgetel voolutihedustel ja kasutatakse kontsentreeritud happeid, siis selleks, et protsess ei oleks ohtlik nii operaatorile kui ka ümbritsevale keskkonnale tuleb protsessi kindlasti läbi viia tõmbekapis ning hoolikalt jälgida kõiki kontsentreeritud hapete käsitlemise ohutusnõudeid. Pärast elektropoleerimist tuleb töödeldud detail kindlasti loputada suurel hulgal destilleeritud veega ning seejärel neutraliseerida naatrium hüdroksiidiga. Detaili loputamine ja neutraliseerimine on antud olukorras väga tähtsad, sest mitte piisav loputamine võib põhjustada detaili edasise söövituse ning seeläbi muuta detaili kasutuskõlbmatuks
Lõpptöötlus
Lõpptöötluse käigus eemaldatakse lämmastikhappega elektropoleerimise käigus detailile tekkinud erinevad kõrvalproduktid ja lisandid. Peamisteks kõrvalproduktideks on raskete metallide fosfaadid ja sulfaadid, mida lihtsalt destilleeritud veega loputades on väga raske eemaldada. Kõrvalproduktide eemaldamine on samuti väga oluline, et töödeldud detaili pind oleks ühtlane ja pidev, korrosiooni kindel ning puhas.
Kuna töödeldud detaili pind peab jääma puhas ja ei tohi sisaldada töötlemisel kasutatud kemikaalide jälgesid, siis selleks loputatakse detaili korduvalt kuuma destilleeritud veega enne täielikku kuivatamist. Detailid peavad kuivama võimalikult kiiresti ja täielikult, et vältida plekkide tekkimist, selleks kasutatakse kuumutatud õhuga kambreid ja tsentrifugaalkuivateid.
Elektropoleerimise kasulikkus
Elektropoleeritud detailid ja pinnad omavad väga mitmeid kasulikke omadusi:
Elektropoleerimine vs. mehaaniline poleerimine
Kuigi silmaga vaadates tunduvad elektropoleeritud ja mehaaniliselt poleeritud pinnad väga sarnased, siis tegelikult lähemalt uurides on erinevusi märgata. Mehaanilist poleerimist kasutatakse peamiselt metallist detaile läikiva ja dekoratiivse välimuse andmiseks. Selle tulemusena aga tekivad pinnakattes mikroskoopilised kriimud ja defektid ning pind võib saastuda abrasiiv materjaliga. Mehaanilise poleerimise käigus tekitatakse pinnakihti pinge, mis võib põhjustada detaili metallurgiliste omaduste halvenemist ning seeläbi detaili mittesobivust mingisse kindlasse keskkonda. Suurte ja keeruka kujuga detailide mehaaniline poleerimine võib sageli olla väga keerukas ja aega nõudev protseduur. Elektropoleerimine on võrreldes mehaanilise poleerimise tunduvalt kiirem ja lihtsam protseduur, mis võimaldab saada puhtaid ja ühtlaselt siledaid pindasid ka väga keeruka kujuga detailidel.
Autotööstus
Autotööstuses rakendatakse elektropoleerimist erinevatele roostevabast terasest valmistatud detailidele. Peamiselt töödeldakse erinevaid väljalasketorusid, radiaatori võresid, iluvõresid, kõlarite detaile ja põrkeraudasid. Töötlust sooritatakse nii dekoratiivsel eesmärgil kui ka parema korrosioonikindluse saavutamiseks.
Farmaatsiatööstus
Farmaatsiatööstuses kasutatakse elektropoleerimist peamiselt steriilsete seadmete ja vahendite töötlemiseks, mida kasutatakse erinevate ravimite valmistamiseks. Elektropoleeritud pinnad aitavad vähendada produktide (geelid, pulbrid) kleepumist seadmete sisepindadele ning vähendada ühtlasi ka bakterite kasvu riski. Seega saadakse steriilsed ja mitte nakkuvad pinnad seadme sisemustes.
Elektroonika
Elektroonikatööstuses uuritakse ja otsitakse pidevalt erinevaid uus meetodeid, kuidas parandada teatud detailide või kontaktide juhtivust, et seeläbi tõsta seadme jõudlust. Üheks lahenduseks on elektropoleeritud kontaktid, kus pinnakareduse vähenemine ja mittesobilikest lisanditest vabanemine võimaldab ära hoida elektrivoolu liikumise häiritust. Elektropoleeritud detailid juhivad elektrivoolu paremini ning seeläbi vähendavad seadme ülekuumenemise riski. Elektropoleerimist kasutatakse ka pooljuhtide tööstuses erinevate mikrokiipide välispindade töötlemiseks.
Złota 44
Złota 44 on 192-meetri kõrgune multifunktsionaalne kõrghoone, mis asub Poola pealinnas Varssavis.
Õllepruuli tänav
Õllepruuli tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Tõnismäe asumis.
Tänav sai nime hiljemalt 1907. aastal (saksa keeles Brauereistraße). Õllepruuli tänav oli algselt lühike tupiktänav ja enne Teist maailmasõda pikendati seda aga tänapäevase Tuvi pargi kõrvalt Erbe, nüüdse Lõkke tänavani. Tänav kustutati Tallinna tänavate nimekirjast Tallinna Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee otsusega 1958. aastal. Õllepruuli tänava ainsa maja (nr 6) uueks aadressiks sai Tuvi tänav 14b. Õllepruuli tänava nimi taastati 2012. aastal. Nimekomisjoni selgituse kohaselt oli kujunenud olukord, kus endise Õllepruuli tänava asemel on nimetu kvartalisisene tee, samas paikneb Tuvi tänav nii, et Laidoneri villa ei asu loogiliselt selle ääres, kuna kinnistule ligipääs toimub Suur-Ameerika tänava poolt. Seega polnud aadress mitte ainult ajalooliselt problemaatiline, vaid ka praktiliselt ebasobiv, kuna tihti ei leitud selle järgi maja üles. Linnavalitsuse nimekomisjon toetas kodanikualgatust, sest põliste eestipäraste toponüümide taastamine on üks Eesti kohanimekorralduse prioriteete. Nimekomisjoni seisukoht oli, et ajaloolise nime taastamine on vajalik ja põhjendatud. Õllepruuli tänava nimi, mis tulenes ilmselt pruulikoja lähedusest, on huvitav ja omapärane ning väärt Tallinna tänavanimede maastikku rikastama.
Endisest Õllepruuli tänava sihist oli looduses säilinud Pärnu maantee 48 parklast lääne suunas Laidoneri villa väravani kulgev lõik. Sealt alates kulges olemasolev tänav peaaegu täisnurkse pöördega lõunasuunas Suur-Ameerika tänavani. Kuna tänava ja selle järgi adresseeritud majade ülesleidmise huvides ei saa tänav alata tupikuga, otsustati muuta Õllepruuli tänava ajaloolist suunda ja viia tänava algus Suur-Ameerika tänavale.
Hoonestus
Eramajas Õllepruuli 5 elas aastatel 1922–1940 Johan Laidoner; maja on tunnistatud kinnismälestiseks. Kindral Johan Laidoner tellis Edgar Johan Kuusikult projekti Gerhard von Kügelgeni Friedheimi suvemõisa vanale vundamendile rajada uue hoone (osaliselt endise häärberi koopiana), mida tuntakse Laidoneri villa nime all. Eesti NSV ajal paiknes majas (Tuvi tänav 12) Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituudi arhitektuurikateeder, samuti noorte naturalistide jaam.
Hoones resideeris 1996–2003 Ameerika Ühendriikide suursaadik Eestis, samas majas elas omal ajal ka USA suursaadik Melissa Wells. Tänapäeval on maja eraomanduses ja on nüüd kasutuses elamuna. Tallinna kesklinna valitsus andis 2013. aastal väljapaistvaima teo auhinna ajaloo alal ettevõtja Gert Tiivasele, kes koos abikaasa Kristiga renoveeris kunagise Johan Laidoneri villa.
Õllepruuli 6 (endine Suur-Ameerika 4) asub kunagine Tallinna Eesti Põllumeeste Seltsi Põllumeeste kodu võõrastemaja hoone tänapäeval kortermaja. Võõrastemaja tegutses hoones kuni 1930. aastate lõpuni.
Tõnismäe piirkond sai suuri purustusi 1944. aasta märtsipommitamises, räsida sai ka park. Pärast sõda muudeti oluliselt vana tänavavõrku. Algne Õllepruuli tänav tuli välja tänapäeva Tõnismäe tänava ja Pärnu maantee lõikumise kohal, kus nende tänavate ristumiskohas asus vanasti ka väike plats.
Henrik Dalsgaard
Henrik Dalsgaard (sündinud 27. juulil 1989 Roumis) on Taani jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Taani kõrgliigaklubis Midtjylland ja Taani jalgpallikoondises.
2008. aastal liitus ta Taani kõrgliigaklubiga AaB ning debüteeris samal hooajal Taani kõrgliigas. Hooajal 2013/14 võitis ta klubiga Taani meistritiitli ja Taani karikavõistlused.
2015. aasta detsembris sõlmis Dalsgaard lepingu Belgia kõrgliigaklubiga Zulte Waregem. 2017. aasta mais sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Brentford. Dalsgaard võttis klubis paremkaitsja koha üle Maxime Colinilt. Esimest hooaega Inglismaal segas Dalsgaardi vigastus, kuid ta sai sel hooajal Inglismaa esiliigas kirja 29 mängu ning lõi 10. aprillil 2018 mängus Nottingham Foresti vastu oma esimese värava Inglismaa esiliigas. Brentfordis mängis Dalsgaard kokku neli hooaega. Viimasel hooajal aitas ta Brentfordil kindlustada pääsu Inglismaa kõrgliigasse.
2021. aasta juunis naasis Dalsgaard Taani kõrgliigasse, kui sõlmis kolmeaastase lepingu Midtjyllandiga.
Taani jalgpallikoondises debüteeris Dalsgaard 2013. aasta jaanuaris sõprusmängus Kanada vastu. Pärast seda jõudis ta koondise juurde tagasi 2016. aastal. Taani koondisega osales ta 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta kuulus kõigis neljas mängus algkoosseisu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 26. märtsil 2019 EM-i valikmängus Šveitsi vastu.
Kohtukeemiaekspertiis
Kohtukeemiaekspertiis on kohtuekspertiisi üks alaliikidest. Selle ülesandeks on aidata kohtuarstidel kindlaks teha surmapõhjus ning elavate isikute korral tuvastada joobeseisundit põhjustavate ainete olemasolu bioloogilises vedelikes.
Eestis viiakse kohtukeemiaekspertiise läbi Eesti Kohtuekspertiisi Instituudi kohtukeemia laboratooriumis.
Eesmärk
Kohtukeemia sünniks peetakse 1840. aastat, kui Marie Lafarge mürgitas oma mehe arseeniga. Pariisi oli kohale kutsutud ekspert Mathieu Orfila, kes näitas kohtule ette metallilist arseeni, mis oli ohvri kehast eemaldatud.
Dragendorff hakkas esimesena lugema kohtukeemia loenguid ja viis läbi erikursused farmatseutilises keemias.
Kohtukeemiaekspertiisi uuringud viiakse läbi mürgiste, narkootiliste, psühhotroopsete ja tugevate ainete ning nende muundumisproduktide isoleerimiseks, identifitseerimiseks ja kvantifitseerimiseks, peamiselt inimkeha elundites ja bioloogilistes vedelikes, ravimites, toitudes, jookides ja esemetes tulemuste tõlgendamiseks.
Liigitamine
Kohtukeemiaekspertiisi liigitatakse järgmiselt:
Laboritöö
Ekspertiise tehakse kohtukeemia laborites. Laboritöö eesmärkideks on aidata kaasa surma põhjuse väljaselgitamisele, teha kindlaks keelatud ainete kasutamine, tuvastada isikuid (tundmatuid, kuriteos kahtlustatavaid) ja põlvnemist ning aidata kaasa kuriteoskeemide rekonstrueerimisele.
Selle ekspertiisi läbiviimiseks on vaja omada keemia eriteadmisi ja tunda meetodeid. Tänapäeval on maailmas kasutatavate keemiliste ainete koguarv jõudnud mitme miljonini. Ained ja materjalid erinevad üksteisest oma omaduste, oleku ja koostise poolest, seepärast teostatakse ainete ja materjalide uurimist erinevate meetodite ja erinevate vahendite abil.
Kohtukeemiliste uuringute läbiviimisel on oluline, et laborisse jõuaksid koos proovidega võimalikult täpsed eelandmed. Näiteks, kui on leitud tänavalt surnu, kellel on süstal kõrval, siis tuleb eelandmetesse kirjutada: leitud tänavalt, süstal kõrval. Labori tööd hõlbustab ka see, kui surnu kõrvalt leitud süstlad, tabletid, pulbrid, pudelid jms saadetakse laborisse.
Soovituslikult peab labor olema akrediteeritud. Akrediteerimine on protseduur, mille tulemusena selleks volitatud asutus annab ametliku tunnustuse, et labor on mingis valdkonnas kompetentne. Sisuliselt on tegemist eksamiga, mille käigus hinnatakse konkreetse meeskonna kokkumängu ning tehniliste vahendite ja üksikliikmete individuaalse pädevuse vastavust eksaminõuetele. Selleks, et saada akrediteeringut, peab labor vastama standardile EVS-EN ISO/IEC 17025:2006 "Katse- ja kalibreerimislaborite üldnõuded".
Ekspertiisid ja uuringud
Kohtukeemia ja -bioloogia labori töö põhiosa moodustavad kohtukeemia uuringud surma põhjuse väljaselgitamiseks, mida tehakse kohtuarsti saatekirja alusel. Uuritakse verd, uriini, maksa, maosisu ja teisi bioloogilisi materjale.
Kohtueelsete uurimisasutuste ekspertiisimääruse alusel tehakse laboris ka asitõendite kohtukeemia ekspertiise keelatud ainete sisalduse kindlakstegemiseks. Ekspertiisi objektideks on bioloogiliselt saastunud kasutatud süstlad, millest määratakse narkootilisi ja psühhotroopseid aineid.
Lisaks kohtukeemia ekspertiisile ja kohtuarstliku ekspertiisi juurde kuuluvate kohtukeemia uuringutele tehakse laboris eraisikutele ja haiglatele ka tasulisi kohtukeemia uuringuid – etanooli, surrogaatide, narkootiliste ja psühhotroopsete ainete või ravimainete määramiseks. pisi|[[Keemia|Keemikutel oli võimalik tuvastada ammooniumnitraadi kütteõli lõhkeaine Oklahoma linna pommitamisest]]
Roll kriminaalsetes uurimistes
Kohtukeemiku analüüs saab anda juhtnööre, mis aitab uurijaid ise ning lisaks saab, kas kinnitada või ümber lükata kahtlusi. Erinevate substantside tuvastamisel kuriteopaigast, saab öelda uurijatele, mida tuleks täpsemalt otsida uurimise käigus. Tulega seotud uuringute puhul saab kohtukeemik tuvastada, kas põlengu kiirendajad nagu bensiin ja petrooleum olid selle tekitajad või mitte, kui jah siis saab arvata, et juhus oli tahtlik.
Kohtukeemikud saavad samuti kitsendada kahtluse all olevaid inimesi nendeni, kellel oli võimalik ligi pääseda kuriteopaigal leitud substantsidele. Näiteks plahvatustega seotud juhtumid, kus identifitseeritakse RDX-i või C-4 olemasolu saab kahtlustada isikut, kellel on ühendused militaarse väega, sest neid aineid kasutatakse sõjalise otstarbega (sõjaväes). Samas, kui leitakse TNT-d, siis kahtlusaluste hulk suureneb, kuna seda lõhkeainet kasutatakse nii lammutustöödel kui ka sõjaväes.