cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sotsiaalne konservatism
Erinevalt majanduskonservatiividest võivad sotsiaalkonservatiivid toetada riigi sekkumist majandusellu.
Eestis propageerivad sotsiaalset konservatismi üldprogrammiliselt erakond Eesti Kristlikud Demokraadid; pere- ja majanduspoliitiliselt Eestimaa Rahvaliit ning erakondadeväliselt Elukultuuri Instituut.
193
193. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastad: 188 189 190 191 192 - 193 - 194 195 196 197 198
Elukultuuri Instituut
Elukultuuri Instituut (EKI) on sotsiaalset konservatismi esindav Eesti mõttekoda ja kirjastus. Instituut on asutatud 2007. aastal.
Instituudi enese sõnul on selle missioonis eriline tähtsus austuse süvendamisel inimelu vastu ning abielu ja perekonna kui inimese loomuliku füüsilise ja vaimse kasvamise keskkonna olulisuse rõhutamisel.
EKI on osa kristlikust kodanikuühendusest Miikaeli Ühendus.
Riigivolikogu 53. valimisringkond
'''Riigivolikogu 53. valimisringkond''' asus Tartumaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Kuuste, Ropka, Nõo, Kambja ja Veski vald.
I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 8279 hääleõiguslikku kodanikku.
Kandideerisid Albert Kevend (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), Hugo Kikerpill, Ilmar Raamot ja Rudolf Riives (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 1846, 517, 1132 ja 2206 häält, seega valiti 53. valimisringkonnast Riigivolikogusse Rudolf Riives.
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Melanie Lepik, vastaskandidaadid Rudolf Aadusoo ja Karl Kivisikk.
610. aastad eKr
Sajandid: 8. sajand eKr - 7. sajand eKr - 6. sajand eKr
Kümnendid: 660. aastad eKr 650. aastad eKr 640. aastad eKr 630. aastad eKr 620. aastad eKr - '''610. aastad eKr''' - 600. aastad eKr 590. aastad eKr 580. aastad eKr 570. aastad eKr 560. aastad eKr
Aastad: 614 eKr 613 eKr 612 eKr 611 eKr 610 eKr 609 eKr 608 eKr 607 eKr 606 eKr
Al-Hijra
Al-Hijra on moslemite püha; uue aasta algus islami kalendri järgi.
Uusaastapüha ei ole islamiseaduse järgi ette kirjutatud püha ja sellega ei kaasne religioosseid rituaale. See on aeg, mil mõeldakse hidžra tähenduse üle ja tehakse plaane ning antakse lubadusi uueks aastaks. Koraan kasutab sõna hijra, tähistamaks olukorda, kust suundutakse halva asjade seisu juurest parema poole; seega on moslemitel al-hijra ajal hea mõtiskleda selle üle, kuidas usk aitab neil jätta maha halvad kombed ja püüelda parema elu poole.
Riigivolikogu 52. valimisringkond
'''Riigivolikogu 52. valimisringkond''' asus Tartumaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Mäksa, Võnnu, Meeksi, Ahja ja Kiidjärve vald.
I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 8524 hääleõiguslikku kodanikku.
Kandideerisid Henn Treial (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Daved Uiga, kes said vastavalt 4001 ja 1996 häält, seega valiti 52. valimisringkonnast Riigivolikogusse Henn Treial.
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Voldemar Telling, vastaskandidaat Harri Põdersoo.
Rahtla
Rahtla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Küla lähistel asub Kivijärv.
Rohevetiktaimed
Rohevetiktaimed (Chlorophyta) on rohevetikate hõimkond (ka rohevetikad kitsamas mõttes), kuhu kuulub umbes 500 perekonda 8000 liigiga fotosünteesivaid eukarüootseid organisme. Nagu maismaataimedki, sisaldavad rohevetiktaimed klorofülli a ja b ning varuainena on tavaliselt plastiidides olev tärklis. Rohevetiktaimed on seotud mändvetikate ja embrüofüütidega, moodustades üheskoos taimeriigi.
Rohevetikate hõimkonda kuulub nii üherakulisi kui ka hulkrakseid liike. Enamik neist on mageveelised, kui esineb ka suur hulk mereveeliike. Vähesed liigid suudavad elada ka näiteks puutüvedel, olles aerofüütsed rohevetikad.
Süstemaatika
=== Klassid ===
Selgase
Selgase on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Külas asub dolomiidi kaevandamise paemurd, mis nõukogude perioodil kuulus tehase Eesti Dolomiit Saaremaa tsehhile, hiljem AS-le Saare Dolomiit (nüüd OÜ Saare Dolomiit-Väokivi).
Vilius Šapoka
Vilius Šapoka (sündinud 14. detsembril 1978 Šiauliais) on Leedu rahandustegelane ja poliitik.
Ta sai Vilniuse Ülikoolis 2001. aastal bakalaureusekraadi rahanduse erialal ja 2003. aastal magistrikraadi panganduse erialal. 2012. aastal sai ta Baltic Management Institute'is rahvusvahelise magistrikraadi ärijuhtimise erialal.
Aastatel 1999–2001 töötas ta Leedu Hoiupangas konsultandi, analüütiku ja klienditeeninduse osakonna juhatajana. 2002–2006 töötas ta Leedu rahandusministeeriumis vanemspetsialisti, peaspetsialist ja finantsturgude poliitika osakonna juhatajana. 2006–2012 oli ta Leedu väärtpaberikomisjon aseesimees ja seejärel esimees. 2012–2016 oli ta Leedu Panga finantsteenuste ja -turgude osakonna juhataja.
13. detsembrist 2016 kuni 11. detsembrini 2020 oli Vilius Šapoka Leedu rahandusminister.
Inna Põltsam-Jürjo
Inna Põltsam-Jürjo (sündinud 23. augustil 1969) on eesti ajaloolane, alates 2008. aastast doktor.
Põltsam astus Tartu Ülikooli 1987. aastal ja 1992 lõpetas ta selle ajaloo erialal, 1996 sai samas magistrikraadi. Alates 1993. aastast töötab ta Ajaloo Instituudis Tallinnas. 19. juunil 2008 kaitses ta doktoritöö Uus-Pärnu ajaloost 16. sajandil. Tema juhendaja oli Jüri Kivimäe, oponendid aga Juhan Kreem ja Enn Küng.
Põltsam-Jürjo uurib keskaegse Liivimaa ajalugu, eriti linnade ajalugu.
Isiklikku
Ta oli aastatel 2004–2009 abielus ajaloolase Indrek Jürjoga.
Tannenbergi lahing
Tannenbergi lahing oli otsustav lahing Venemaa Keisririigi ja Saksa Keisririigi vahel esimese maailmasõja esimestel päevadel (23.–30. august 1914) Ida-Preisimaal.
Tannenbergi lahingus võitlesid Venemaa 1. armee ja 2. armee ning Saksamaa 8. armee (Saksamaa Keisririik). Lahingu käigus piirati Vene 2. armee ümber. Lahing lõppes armee peaaegu täieliku hävitamise ja selle ülemjuhataja Aleksandr Samsonovi enesetapuga.
Alates 1. augustist oli Saksamaa sõjas kahel rindel: idas Venemaa ja läänes Prantsusmaaga. Saksa väejuhatus oli selle olukorra vastu ette valmistanud välksõja kava, mis kasutas ära asjaolu, et Venemaa polnud suuteline mobilisatsiooni nii kiiresti korraldama kui Prantsusmaa, aga Saksamaa oli selles neist mõlemast kiirem. Kava nägi ette 80% vägedest suunata Prantsusmaa vastu ja ta kiiresti purustada, enne kui ta jõuab mobilisatsiooni lõpetada, ning seejärel suunata väed itta ja hävitada ka Venemaa. Vastavalt kavale oli Preisimaal vägesid suhteliselt vähe, ainult 8. armee.
Preisimaa piirnes kahe Vene armeega. 1. armeed juhtis Paul von Rennenkampff ning see asus Preisimaast idas ja kirdes. 2. armeed juhtis Aleksandr Samsonov ning see asus Preisimaast lõunas. Mõlema armee üheaegse rünnaku korral oleks Preisimaal asuvad väeüksused jäänud omakorda kahe tule vahele. Need kaks armeed moodustasid Looderinde, mida juhatas Jakov Žilinski.
1. armee ületas piiri 17. augustil. Niisugune kiirus üllatas Saksamaad, kes polnud selleks valmis. See tuleneb asjaolust, et Venemaa kuulutas üldmobilisatsiooni välja 30. juulil, aga tegelikult alustas seda juba 25. juulil. Von Rennenkampff saavutas alguses pisut edu, võites Gumbinneni lahingu. Seejärel 1. armee peatus, läks üle kaitsele ja hakkas ootama varude järelejõudmist.
Gumbinneni lahing näitas 8. armee juhataja Maximilian von Prittwitz und Gaffroni ebakomptentsust ning 21. augustil ta tagandati ametist ja saadeti erru pärast seda, kui oli soovitanud kogu Ida-Preisimaa maha jätta ja tõmbuda teisele poole Visla jõge. Tema asemele määrati Paul von Hindenburg ja Erich Ludendorff. Nemad otsustasid otsekohe rünnata Samsonovit, kes erinevalt von Rennenkampffist edasi tungis.
pisi|Tannenbergi lahingu skeem 27.–30. augustil Saksamaa kasutas ära oma vägede palju suuremat mobiilsust. Preisimaal oli hea raudteevõrk, Venemaal oli see hõre. Peale selle oli Vene ja Saksa raudteede rööpmelaius erinev, mistõttu Venemaa ei saanud okupeeritud Saksa aladel oma rongidega sõita. Sakslased said oma armeed varustada rongidega, venelased vankritega. Venemaa polnud ka sõjaks väga valmis: Samsonovil polnud raadioteadete koodiraamatut, mis oli ainult Žilinskil ja von Rennenkampffil, mistõttu 2. armee staabiga tuli rääkida ilma koodi kasutamata. Sakslased püüdsid suure osa suhtlusest kinni ja teadsid Samsonovi kavatsusi.
Samsonov palus 1. armee toetust, kuid oli juba hilja: 1. armee oli liiga kaugel ega jõudnud appi. Saksa 8. armee piiras Venemaa 2. armee ümber ja hävitas selle. Vene armees langes tapetute ja haavatutena 78 tuhat inimest, 92 tuhat andis end vangi. Sakslaste kaotused olid üle 10 korra väiksemad, jäädes alla 14 tuhande mehe. Samsonov taipas, et keiser teeb ta kaotuse eest vastutavaks, ja laskis end maha. Tema surnukeha avastati alles järgmisel aastal.
Kuigi lahing leidis aset Allensteini lähedal, nimetasid sakslased selle Tannenbergi lahinguks, et tähistada revanši keskajal Tannenbergi lahingus saadud kaotuse eest.
Prolog
Prolog on loogika programmeerimiseks mõeldud deklaratiivne programmeerimiskeel, mis põhineb predikaatloogikal.
Horni reeglid
Prolog'i programmid kirjeldavad relatsioone, mis on kirjeldatud eelduslausete põhjal. Prolog'is on 3 tüüpi lauseid.
Horni lausete tüübid:
Faktid
Horni lause, millel puudub keha ja omab vaid tõeväärtust – tõene. Kirjeldavad sidet üldisemat subjektilt vähem üldisemale. Ehk, kui on tõsi üldisem on tõsi ka vähem üldisem.
Näiteks: sajab-> külm and märg. Sama mis: sajab:- külm & märg. Ehk "Kui on külm ja on märg, siis sajab."
Näiteks: ema('Marju', 'Margus'). Ehk "Marju on Marguse ema"
Reeglid
Horni lause, mis omab keha ja päist. Kirjeldavad sidet subjekti ja predikaadi vahel. Ehk kui päises esitatud tingimused on tõesed, on tõene ka keha.
Päringud
Horni lause, millel on ainult keha. Ehk küsimus(ed), millele otsitakse järeldust. (Loogikas on järeldus=tõestus)
Näiteks: ?- ema('Marju'). Yes Ehk "Kas Marju on ema?" ?- ema(X). X = Marju Ehk "Kes on ema(d)?"
Operaatorid ja tõeväärtustablid
NB: Kui mõnes teises programmeerimiskeeles saab eitava argumendi eitamisest argumendi enda, siis ei ole nii loogikas ! Ehk nt: (kõik) inimesed = (kõik) mitte mitte inimesed = väär Sõnaliselt öeldud: kõik inimesed on sama, mis ei ole see, kes ei ole nagu ükski inimene – Ei ole tõsi
Liitlausete formaliseerimine
Marju on Margus'e ema: ?- ema('Marju', 'Margus'). Marju on kellegi ema: ?- ema('Marju', X). Marju on Margus'e ema ja Maie tütar: ?- ema('Marju', 'Margus'), ema('Maie', 'Marju').
Mīshāl ʻAwn
Mīshāl Naʻīm ʻAwn (araabia keeles ميشال نعيم عون‎; sündinud 18. veebruaril 1935) on Liibanoni sõjaväelane ja poliitik, alates 31. oktoobrist 2016 Liibanoni president. Liibanoni parlament valis ta ametisse alles 46. istungil ning sellega lõppes 29 kuud kestnud patiseis. Ta on maroniidi kristlane ja erakonna Vaba patriootlik liikumine asutaja.
Mīshāl ʻAwn nimetati 1984. aastal Liibanoni relvajõudude juhatajaks. Ta oli aastatel 1988–1990 Liibanoni peaminister, ʻAwni nimetas valitsusjuhiks ning ajutiseks peaministriks ametist lahkuv president Amīn al-Jumayyil. Vastuoluline käik põhjustas korraga kahe konkureeriva valitsuse tekkimise, lisaks kindral ʻAwni valitsusele tegutses ka peaminister Salīm al-Ḩuşşi valitsus.
ʻAwn kuulutas 14. märtsil 1989 Süüria armee vastu "vabadussõja". Süüria väed vallutasid 13. oktoobril 1990 mitmeid ʻAwni territooriume, kaasaarvatud Baabdas asuva Baabda presidendipalee. Lahingutes hukkus sadu Liibanoni sõdureid ja tsiviilisikuid. ʻAwn pages Beirutis asuvasse Prantsusmaa saatkonda. Prantsusmaa rahuldas tema asüülitaotluse ning ta oli seal eksiilis 15 aastat, kuni 2005. aastani.
ʻAwn naasis kodumaale 7. mail 2005, 11 päeva pärast Süüria vägede riigist lahkumist. 2006. aastal sõlmis ta Vaba patriootliku liikumise (VPL) juhina Hezbollah'ga "Vastastikuse mõistmise memorandumi", millega pandi alus seni kestvale liidule. Hoolimata ʻAwni ja Ḩāfiz̧ al-Asadi vahelisest verisest ajaloost külastas ʻAwn 2009. aastal Hafizi poja Bashshār al-Asadi juhitavat Süüriat.
ʻAwn valiti 2005. aastal parlamendi liikmeks. Ta juhtis parlamendis lisaks VPL-le ka suuremat, 27-liikmelist Reformi ja Muutuse blokki, mis oli sellel ajal parlamendis suuruselt teine liit. Ta kandideeris 2014. aasta presidendivalimistel, kus tema peamised rivaalid olid Samir Geagea, Suleiman Frangieh Jr. ja Henri Helou. Üle kahe aasta veninud valimised lõppesid 2016. aastal ʻAwni võiduga ning ta nimetati Mīshāl Sulaymāni mantlipärijaks.
Aleksandr Orlov
Aleksandr Orlov
Riigivolikogu 54. valimisringkond
'''Riigivolikogu 54. valimisringkond''' asus Tartumaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Aakre, Rõngu, Pühajärve ja Otepää vald ning Otepää linn.
I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 7605 hääleõiguslikku kodanikku.
Kandideerisid Johannes-Oskar Lauri ja Artur Tupits (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 2422 ja 3690 häält, seega valiti 54. valimisringkonnast Riigivolikogusse Artur Tupits.
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Osvald Hirsch, vastaskandidaadid Karl Liin ja Arvo Orn.
Det som engang var
"Det som engang var" ('see, mis ükskord oli') on Burzumi teine täispikk album. Kõik lood on lindistatud 1992. aasta aprillis Varg Vikernesi oma plaadifirmas Cymophane, kuid album ei ilmunud enne 1993. aasta augustit. Algseid, Cymophane'i plaadifirma kaudu välja antud plaate valmistati 950 eksemplari. Hiljem ilmus sama album plaadifirma Misanthropy Records kaudu.
Albumi kaanepilt on inspireeritud mängu "Advanced Dungeons & Dragons" moodulist "The Temple of Elemental Evil".
ÜRO hädaabi keskfond
Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi
Riigivolikogu 55. valimisringkond
'''Riigivolikogu 55. valimisringkond''' asus Tartumaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Elva, Rannu, Konguta ja Puhja vald ning Elva linn.
Kuna ringkonnas esitati ainult üks kandidaat, Mart Rõigas (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde poolt), loeti ta Riigivolikogu liikmeks ilma valimisteta.
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Arkaadi Uibo, vastaskandidaat Johann-Adolph Kolde.
Homöopaatia
Homöopaatia (vanakreeka keeles ὅμοιος hómoios 'sarnane' + πάθος páthos 'kannatus') on alternatiivmeditsiini haru, mis lähtub põhimõttest, et "sarnane ravib sarnast".
Homöopaatia toimimise kontrollimiseks on läbi viidud mitmeid uuringuid. Üldiselt peetakse seda pseudoteaduseks ja ei ole leitud usaldusväärseid teaduslikke tõendeid, et see oleks kuidagi parem platseebost. Tõenduspõhine meditsiin väidab, et ravimite tarvitamisel üliväikeste annustena ei ole ravitoimet.
Uskumus on levinud paljude rahvaste rahvameditsiinis. Samuti arvatakse maailmas olevat umbes 550 000 praktiseerivat homöopaati, kõige rohkem Euroopas ja Indias (300 000).
Ajalugu
Homöopaatia alusepanijaks on 19. sajandi algul elanud saksa arst Christian Friedrich Samuel Hahnemann (1755–1843). Tema esseekogumikke "Organon of the Rational Art of Healing" (1810), "The Organon of the Healing Art" (1842) jt loetakse homöopaatilise meditsiini allikaiks.
Samuel Hahnemann, tõlkides William Culleni raamatut "A Treatise on the Materia Medica", otsustas mõningaid kiinapuu koore (inglise keeles peruvian bark) kohta toodud "tervistavaid" väiteid, malaaria raviks, ka enda peal järele proovida. Ilmnenud sümptomitest tuletas ta, et sarnased sümptomid peaksid ilmnema ka teistel tervetel indiviididel. Andes nimetatud koort haigetele, need tervenesid. See ajendas teda sõnastama ravi juhtmõtte: "sarnane ravib sarnast" (ladina keeles similia similibus curentur), mida ta kasutas esmakordselt essees "Indications of the Homeopathic Employment of Medicines in Ordinary Practice", avaldatud 1807 (ajakirjas Hufeland Journal).
Kirjeldus
Homöopaatias kasutatakse haiguste ravimiseks ülimalt lahjendatud aineid, mis suuremas kontsentratsioonis kutsuksid esile ravitava haigusega sarnaseid sümptomeid. Homöopaatilised ravimid on tihti nii tugevasti vees või alkoholis lahjendatud, et lahuses ei pruugi sisalduda enam ainsatki raviaine molekuli.
Hahnemann soovitas enamikku ravimeid lahjenduses 30C, mis tähendab, et valmistatakse lahus, mis sisaldab 1 tilga ravitinktuuri ja 99 tilka lahustit, siis võetakse 1 tilk seda lahust ja 99 tilka lahustit ja korratakse protseduuri 30 korda. Tulemuseks on lahus vahekorras 1:1060. Iga korra vahel raputatakse lahust 100 korda eesmärgiga raviainet aktiveerida ehk potentseerida. Patsiendile väljastatakse homöopaatiline ravim tavaliselt väikeste suhkrupillide kujul.
Homöopaatilises ravis kasutatakse vähemalt kahte käsiraamatut: "Materia Medicae" kirjeldab raviaineid ja nende põhjustatavaid sümptomeid. Homöopaatiline repertoorium kirjeldab võimalikke haigustunnuseid ja nende raviks kasutatavaid aineid. Ravitseja valib loendist patsiendi haigustunnused ning määrab raviks aine, mis mõjub võimalikult paljude nähtude korral. Kasutusel on üle 3000 erineva aine (ravimtaimed, loomsed saadused, mineraalid jms), millest u 300 on "Materia Medicae" tüüpi käsiraamatutes põhjalikult kirjeldatud.
Homöopaatia ja Eesti tervishoiusüsteem
Eesti Vabariigis kehtiv tervishoiusüsteem ja sellega seotu põhineb solidaarsel kindlustusel. Tervishoiusüsteemi majandab EV Sotsiaalministeerium koos Haigekassaga, juhindudes riigieelarve seaduses ette nähtud kuludest ja tuludest. Eesti Vabariik kui Euroopa Liidu liige juhindub meditsiinisüsteemide haldamisel Euroopa Liidu õigusaktidega kooskõlastatud teadusliku verifikatsiooni ning vastavate institutsioonide määrustikest. Eesti Haigekassast saavad rahalisi vahendeid arstid, kes on kantud tervishoiutöötajate andmebaasi, ning homöopaatiline ravi ei ole seega riiklikult rahastatud.
Premier League (täpsustus)
Premier League võib tähendada:
Merevaik
pisi|Merevaiku tardunud putukad [[naksurlased|naksurlaste sugukonnast]] pisi|Sipelgas merevaigus Merevaik on taimse päritolu ja polümeerse ehitusega amorfne mineraloid.
Merevaik on mitmesuguste paleogeeni ja neogeeni okaspuude kõvastunud vaik. Vahel on merevaigu sees taimede ja putukate fossiile, need merevaigutükid on eriti väärtuslikud.
Merevaik koosneb peamiselt süsinikust (79%), vesinikust (11%) ja hapnikust (10%). Lisandina esineb väävlit ja rauda.
Merevaik on tundlik hapete ja kõrge temperatuuri suhtes. Seda tuleb kaitsta higi ja päikesevalguse eest.
Merevaiku on lihtne ära tunda, sest teisi sarnaseid mineraale ei ole.
Nimetused
Olenevalt leiukohast kannab merevaik erinevaid nimetusi, näiteks birmiit (Myanmar), retiniit (Hiina), sedariit (Kanada), sfauriit (Gröönimaa), ajkaiit (Ungari) ja rumeniit (Rumeenia).
Läänemere merevaiku nimetatakse ka suktsiniidiks helmesmänni (Pinus succinifera) järgi.
Leidumine
Merevaiku leidub kõigil mandritel.
Silla (Saaremaa)
Silla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Merevaik
Leidumine
Maailma kõige rikkalikumad merevaiguleiukohad asuvad Kaliningradi oblastis. Suhteliselt palju on merevaiku ka Leedu rannikul. Sinna kannvad merevaiku tormilained, mis merevaigu tükke meresetetest välja toovad. Enamik maailma merevaigust on Läänemere ja Dnepri jõe vahelises ligikaudu 2000 km pikkuses ja 500 km laiuses vööndis.
Silla (Saaremaa)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
Küla lähistel asub Konati järv. Silla kalmistul asub Mustjala Vabadussõja mälestussammas.
Merevaik
Leidumine
Merevaiku on leitud ka Eesti rannikult, kuid need leiud on väga haruldased.
Omadused
Merevaik on tavaliselt meekollane, oranž, kollakasvalge, kollakaspunane, harva sinine, rohekas või must. Enamasti on ta läbipaistev või läbikumav. See läigib matilt või rasvaselt, mõnikord öeldakse selle kohta ka: vaiguläige.
Merevaigu kõvadus on Mohsi skaalal 2–2,5, tihedus 1050–1100 kg/m³. Merevaik pehmeneb 150 °C ja sulab 350–375 °C juures.
Murdepind on karpjas või tasane. Lõhenevus puudub. Kriipsu värvus on valge. Murdumisnäitaja on 1,537–1,545. Kaksikmurdumine puudub.
Iseloomulik on elektriseerumine näiteks villase riidega hõõrumisel. Merevaik (ladina keeles electrum, vanakreeka keeles ἤλεκτρον ēlektron) on andnud nime elektronile ja elektrile.
Kasutus
pisi|Merevaigust ehteid Inimesed tundsid merevaiku juba paleoliitikumis. Teda kasutati ehtekivina ja isegi rahana. Merevaik oli väga hinnatud Vana-Kreekas. Talle omistati raviomadusi ja kasutati lõhnasegude koostisosana, sest põletamisel eraldab merevaik meeldivat lõhna.
Eestis hakkas merevaigu kasutamine levima koos kammkeraamika kultuuriga ja selle kasutamist jätkati kuni kiviaja lõpuni. Põhiliselt rakendati merevaiku ripatsite tegemisel, natuke on leitud ka pisiplastikat. Pronksiaegsed merevaikehete leiud on haruldased.
Peeter I merevaigutuba
Merevaik on merevaikhappe, merevaiguõli, kampoli jms tooraineks.
Koorküla
Koorküla on küla Valgamaal Tõrva vallas.
1991.–2017. aastal kuulus küla Helme valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jäi küla Tõrva valla territooriumile.
1920. aastatel moodustati Koorküla mõisa maadest Koorküla asundus. 1977. aastal muudeti asundus Koorküla külaks. Samal aastal liideti Koorkülaga Keisri küla, kus asuvad Koorküla koopad (Koorküla Põrguhaud).
Asukoht
Koorküla paikneb Lõuna-Eestis ja on lähedal Eesti-Läti piirile (linnulennult u 3 km kaugusel). Küla paikneb Sakala kõrgustiku lõunapoolses osas ning külast voolab läbi Õhne jõgi [8].
Keskkond
Koorküla ümbritseva looduse kõige suurema osa moodustavad metsad, kus on omakorda soid ja rabasid. Sellest tulenevalt on metsamaa väga rikkalik, olles sobivaks kasvukohaks eri taimedele. Kõige levinumad metsad on männikud ning kuusikud, leida võib ka segametsasid. Koorküla metsad on üsna ebaühtse ning muutuva pinnamoega, künklikud ning ebatasased.
Metsades asub küla kõrgeim mägi Sikamägi, mis on 79,5 m kõrge.
Allikas
Koorküla koobaste juures olevas sälkorus voolab Terviseallikas, mis voolab Õhne jõkke. Allikas saab alguse liivakivi paljandist, mis asub allikast ülesvoolu. Tänu vete voolamisele tekkisid ajapikku Koorküla koopad.
Terviseallikas on saanud nime allikavee suure mineraalisisalduse järgi, eriti rauasisalduse, mis annab veele hea loodusliku ravitoime. Selle ravitoime avastas Tartu ülikooli professor Lars Micrander 1691. aastal.
Maavarad
Koorküla kõige levinumad maavarad on kruus ja liiv, mis katavad tänapäeval külateid. Külas võib leida veel ka savi ning väga väikses koguses looduslikku turvast.
Koorküla metsades asub kruusakarjäär Vuula, mis on tänapäevaks maha jäetud, ning milles kaevamine on täielikult lõpetatud.
Taimestik
Koorkülas leidub palju metsa. Kõige levinumad puud on männid, kuused ning kased. Nendes metsades kasvab palju seeni, kõige levinumad ja populaarsemad on kukeseened, pilvikud, puravikud ning sirmikud. Metsades leidub ka pohli ja mustikaid, vahel harva ka metsmaasikaid.
Väljaspool metsa kasvab looduslikult rohkelt kevadisi sinililli ning ka kellukaid. Põllumajanduses kasvatatakse talude ning eramajade juurde kuuluvatel erapõldudel peamiselt eri vilju, kartuleid, porgandeid, peete, kuid ka herneid, ube, sibulaid ning teisi juurvilju.
Kasvuhoonetes kasvatatakse kurke, tomateid, paprikaid, ürte, lehtsalatit ja viinamarju.
Loomastik
Koorküla loomastik on üsnagi tavapärane, kuid mitmekesine. Küla loomastikku kuuluvad metsloomad, taluloomad ning koduloomad.
Metsloomadest on kõige levinumad hundid, rebased, metssead ning hirved, leidub ka nastikuid ning rästikuid.
Taluloomadena peetakse peamiselt sigu, kanu, lehmi, kuid varem on peetud ka kalkuneid ning jäneseid.
Looduskaitseala
Koorkülale kuulub Koorküla looduskaitseala, mille eesmärk on kaitsealuseid linnuliike ning loomade elupaiku säästa ja kaitsta. Looduskaitseala asub Jeti küla aladel.
Elanike arv
1866.–1999. aasta info külaelaniku arvu kohta ei pruugi olla usaldusväärne. Selle aja sisse jäävad ka I ja II maailmasõda, mil andmekogumine oli puudulik.
Ajalugu
Väidetavalt on Koorküla saanud nime muistse mõisa Corkulle järgi, mis paiknes tänapäevase küla aladel. Corkulle mõisast on muistendeid leitud kõige varem 1518. aasta paiku.
Koorküla kuulus 1866.–1939. aastatel koos Asu küla ning mõningate teiste ümbritsevate piirkondadega Koorküla valda. Koorküla valla esimene vallavanem oli Juhan Eiber. Koorküla valla asutamise ajal elas piirkonnas umbkaudu 860 inimest.
Koorkülas töötas 1833.–1970. aastal kool. Kuni 1928. aastani oli kooli eesmärk noorukeid leeriks ette valmistada, akadeemilisele õppetööle väga palju tähelepanu ei pööratud. Alates 1928. aastast muutus kool kuueklassiliseks algkooliks. Kooli esimene direktor oli alates 1833. aastast Juhan Juhanson.
Koorküla valda kuulus ka Jeti küla (nüüd eraldiseisev küla), kus asus tol ajal Jeti koorejaam. Tänapäeval asub endise Jeti koorejaama renoveeritud hoones Jeti pood, mille praegune omanik on Endel Maisla.
Turism
Koorküla on juba aastaid olnud sise- ja välisturismi sihtkoht. Kõige populaarsemad külastuskohad Koorkülas on Koorküla koopad (tuntud ka kui Koorküla Põrguhaud).
Koopaid külastades heidetakse pilk peale ka Terviseallikale, mis koopasuu eest läbi voolab. Tihti külastatakse ka Koorküla Valgjärve, mida tuntakse kui piirkonna kõige populaarsemat suvist puhkepaika.
Koorküla rahvamaja
Koorkülas asub ka 1910. aastal asutatud Koorküla rahvamaja, mida on võimalik pidudeks või teisteks sündmusteks välja üürida. Koorküla rahvamaja kasutavad ka turistid ööbimispaigana. Praegune Koorküla rahvamaja hooldaja ja võtmehoidja on Lemme Maisla.
Kohalikud sündmused
2015. aastani korraldati Koorküla rahvamajas eelmise omaniku Maire Malli eestvedamisel ühiseid jõuluüritusi, mille eesmärk oli kohalikke lapsi ning vanemaid inimesi kokku tuua, et väike küla hoiaks oma ühtsust.
Suviti peeti ka mängude ning toiduga jaanipäevapidusid, millest võttis osa enamus külaelanikke.
Arheoloogilised kaevamised
Koorkülast on arheoloogiliste kaevamiste käigus leitud kivikirvepäid ning odasid. Koorküla ja Kunda on väidetavalt ühed ainsad asukohad, kust on leitud iidseid viikingiaegseid objekte.
Koorküla Valgjärves ning seda ümbritsevas metsas on tehtud 1960.–2008. aastal arheoloogilisi kaevamisi, mille käigus on leitud muistseid objekte, nagu relvi, münte, ehteid, nõusid jne. On leitud ka viiteid muistsele Valgjärve asulale. Selle kõige tõttu peetakse Koorküla maa-ala üheks väga tähtsaks arheoloogiliseks uurimispaigaks Eestis.
Frigyes Puja
pisi|Frigyes Puja (1978) Frigyes Puja (2. veebruar 1921 Battonya, Békési komitaat – 5. juuli 2008 Budapest) oli Ungari riigitegelane ja diplomaat.
Frigyes Puja oli pärit väiketalupoja perekonnast. 1934–1945 töötas ta trükiladujana. 1944. aastal astus ta Ungari Kommunistlikku Parteisse. 1945–1946 oli ta Ungari Kommunistliku Partei Battonya piirkonnaorganisatsiooni sekretär. 1946. aastal valiti ta Csanádi komitaadi parteikomitee liikmeks, kus ta töötas kuni 1949. aastani. 1949–1953 töötas ta Ungari Töötajate Partei Keskjuhatuses allosakonna juhatajana. 1953. aastal saadeti Frigyes Puja Ungari saadikuks Rootsis, Taanis ja Norras asukohaga Stockholmis. 1955–1959 oli ta Ungari saadik Viinis. 1959. aastal sai ta Ungari välisministri asetäitjaks, sellesse ametisse jäi ta kuni 1963. aastal.
1963–1968 oli Frigyes Puja Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee välisosakonna juhataja. 1968. aasta juulis sai Frigyes Puja Ungari välisministri esimeseks asetäitjaks. 3. detsembril 1966 valiti ta Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee liikmeks (oli Keskkomitee liige kuni 3. märtsini 1985).
14. detsembrist 1973 kuni 8. juulini 1983 oli Frigyes Puja Ungari välisminister.
9. novembrist 1983 kuni 5. märtsini 1986 oli Frigyes Puja Ungari saadik Soomes.
Nimipinge
Nimipinge on elektrienergia allikate ja tarvitite puhul elektripinge väärtus, millel nad on ette nähtud normaalolukorras töötama. Nimipinge väärtused on enamasti standarditud, nt vahelduvvooluvõrkude pinged standardis EVS-EN 60038:2012.
Monarh
Monarh (kreeka keeles μόναρχος = μόνος 'üksi' + αρχόςon 'valitseja') on monarhistliku riigikorraga riigi valitseja või riigipea.
Nimipinge
Euroopas on madalpingelise vahelduvvoolu elektrivõrgu nimipinge efektiivväärtus 230 V (faasijuhi ja neutraaljuhi vahel) või 400 V (kahe faasijuhi vahel). Kuni 1987. aastani olid need nimipinged vastavalt 220 V ja 380 V.
Monarh
Monarhi eristamiseks muud tüüpi riigipeast ei ole kindlaid tunnuseid. Enamasti, kuigi mitte alati, on monarhi positsioon eluaegne ja päritav. Kõige tunnuslikum on traditsioonilise monarhitiitli kandmine. Eristatakse piiratud (konstitutsiooniline monarhia), absoluutset ja religioosset monarhiat. Monarhism.
AFC
AFC on lühend, mis võib tähendada näiteks:
Jalgpalliklubide nimetustes on AFC tihtipeale lühend sõnadest Association Football Club. Näiteks:
7. sajand eKr
Kümnendid ja aastad
700. aastad eKr: 700 eKr
680. aastad eKr: 689 eKr, 688 eKr, 687 eKr, 686 eKr, 685 eKr, 684 eKr, 683 eKr, 682 eKr, 681 eKr, 680 eKr
670. aastad eKr: 679 eKr, 678 eKr, 677 eKr, 676 eKr, 675 eKr, 674 eKr, 673 eKr, 672 eKr, 671 eKr, 670 eKr
660. aastad eKr: 669 eKr, 668 eKr, 667 eKr, 666 eKr, 665 eKr, 664 eKr, 663 eKr, 662 eKr, 661 eKr, 660 eKr
650. aastad eKr: 659 eKr, 658 eKr, 657 eKr, 656 eKr, 655 eKr, 654 eKr, 653 eKr, 652 eKr, 651 eKr, 650 eKr
Tagaranna
pisi|right|Rand Tagaranna küla juures Tagaranna on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Ninase poolsaarel.
7. sajand eKr
Kümnendid ja aastad
640. aastad eKr: 649 eKr, 648 eKr, 647 eKr, 646 eKr, 645 eKr, 644 eKr, 643 eKr, 642 eKr, 641 eKr, 640 eKr
Tagaranna
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mustjala valda.
7. sajand eKr
Kümnendid ja aastad
630. aastad eKr: 639 eKr, 638 eKr, 637 eKr, 636 eKr, 635 eKr, 634 eKr, 633 eKr, 632 eKr, 631 eKr, 630 eKr
620. aastad eKr: 629 eKr, 628 eKr, 627 eKr, 626 eKr, 625 eKr, 624 eKr, 623 eKr, 622 eKr, 621 eKr, 620 eKr
610. aastad eKr: 619 eKr, 618 eKr, 617 eKr, 616 eKr, 615 eKr, 614 eKr, 613 eKr, 612 eKr, 611 eKr, 610 eKr
600. aastad eKr: 609 eKr, 608 eKr, 607 eKr, 606 eKr, 605 eKr, 604 eKr, 603 eKr, 602 eKr, 601 eKr
Von
Von on enamasti saksakeelsetes maades perekonnanime ees kasutatav sõna (aadlipartikkel), mis tavaliselt tähistab aadlipäritolu. Üldiselt kirjutatakse see väikese algustähega.
Keskajal, kui perekonnanimed polnud veel kinnistunud, tähistas 'von' eelkõige päritolukohta (näiteks: von Plettenberg - Plettenbergist) ja ei pruukinud alati tähendada, et isik on aadlipäritolu. Kuid keskaja lõpuks muutus viimane valdavaks. Von-i kasutasid veel ka mõned Šveitsi linnapatritsiaadi liikmed ja üksikud mitteaadlikud Saksamaalgi, kuid tavapärase nimeosana, nagu Madalmaades van, seda alates varauusajast ei kasutata. Kuid ka kõigi Saksa aadliperekondade puhul ei kasutata predikaati von, keskaja esimesest poolest pärineval põlisaadlil (Uradel) on see kas 'zu' või 'von und zu'. Lisaks võib aadlipredikaat esineda ka kujudel: 'von der', 'von dem' ja 'von zur'.
Pärast Esimest maailmasõda, kui Saksamaal ja Austrias monarhiad kaotati, kadus ka seisusühiskond ning nõnda kaotasid ka aadlipartiklid oma tähenduse. Kuid Saksamaal on need siiski siiani jäänud nime osaks, samas kui Austrias on nende kasutamine keelatud. Partikli 'von' kasutamine oli 1920. ja 1930. aastatel keelatud ka Eestis.
Von on aadlipartiklina kasutusel ka Skandinaavias, kus see on enamasti saksa päritolu aadliperekondade perekonnanime osa, kuid mitte alati: näiteks filosoofi Georg Henrik von Wrighti perekond on šoti päritolu.
Tänapäeval on ka mitmed mitteaadlikud endale ise võtnud partikli 'von' (näiteks: Lars von Trier, Erich von Stroheim, Josef von Sternberg, Dita Von Teese).
Aerotank
Aerotank ehk õhustuskamber on veepuhastuses kasutatav mahuti, milles reovesi ja aktiivmuda segatakse ja õhustatakse (aereeritakse), et soodustada orgaanilist ainet lagundavate mikroorganismide kasvu ja paljunemist.
Von
Välislingid
Přídomek
Hommik (ajaleht, 1914)
Hommik : teine õhtune väljaanne, oli ajaleht, mis ilmus (20. november – 20. detsember 1914) aastal Tallinnas.
Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Mihkel Rumba. Kontor asus Tallinnas, Suur-Karja nr 8 II korrusel.
NING
NING (ingl k AND) on lauseloogikas konjunktsiooni tehte märgi ∧ sõnaline kuju (samas tähenduses on kasutusel ka sidesõna JA).
Hommik (ajaleht, 1914)
Ajalehel oli neli lehekülge ja ilmus iga päev, kokku ilmus 27 numbrit. Lehe hind oli 2 kopikat. Laupäevasel lehel oli kaasas ka ajaleht "Kilk".
NING
Sõna NING kasutatakse ka vastava loogikaelemendi nimena. NING-elemendi väljundis on signaal 1 ainult siis, kui kõigis sisendites on signaal 1.
Hommik (ajaleht, 1914)
Trükiti J. Topmanni trükikojas, Müürivahe tn 17
NING
NING-elemendi IEC standardi kohases tingmärgis väljendab konjunktsiooni tehet märk &.
Mokša jõgi
Mokša (vene Мокша, mokša Ю (Ju)) on jõgi Venemaal. Mokša jõgi saab alguse Penza linna lähedalt, voolab põhja, Mordva Vabariigis läände ja suubub paremalt Oka jõkke.
Pikkus 656 km. Suuremad lisajõed on Tsna, Issa ja Vad.
Jõe ääres asuvad Kovõlkino, Temnikov ja Krasnoslobodsk.
1950. aasta Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
1950. aasta Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes olid Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes, mis peeti Nice'is 2.–10. septembril 1950.
Visual FoxPro
Visual FoxPro on Microsofti arendatud andmekeskne objektorienteeritud protseduraalne programmeerimiskeel. See on vanema toote FoxPro järglane.
Hello world
Hello world programm Visual FoxPro's:
MESSAGEBOX('Hello World')
Tuiu
Tuiu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Küla lähistel asus Eesti suurim muistne rauasulatuskeskus ja seda tuntakse Tuiu Rauasaatme mägedena.
Seal asub ka Tuiu oja.
Tsna (Mokša)
Pikkus 451 km.
Klassikalised lood
"Klassikalised lood" on kirjastuse Eesti Raamat taskuformaadis ilukirjanduslik raamatusari, mis ilmus esialgu aastatel 1970–1992.
2000. aastal taaselustas kirjastus sarja ning see ilmub siiani. Uue sarja kujundus on inspireeritud vanast ning selle autor on Rudolf Pangsepp.
Aastatel 1970–1992 ilmusid järgmised 33 raamatut:
Alates 2000. aastast on ilmunud järgmised raamatud (NB! nimekiri ei pruugi olla täielik):
Aasia Jalgpalli Konföderatsioon
right|400px right|thumb|300px Aasia Jalgpalli Konföderatsioon (Asian Football Confederation AFC) on Aasia jalgpalli juhtiv ja kontrolliv organisatsioon.
AFC asutati 1954. aastal. Aasia geograafilise suuruse tõttu on Aasia Jalgpalli Konföderatsioon jagatud viieks allföderatsiooniks:
Liikmed
1: Varem OFC liige (liitus 2006 AFC -ga) 2: Taiwani ametlikud nimed on Hiina Vabariik ja Hiina Taipei; oli OFC liige 1975–1989 3: Ametlik nimi FIFA ja AFC; EAFF ametlikud nimed "Hongkong, Hiina" ja "Macau, Hiina" 4: Põhja-Mariaanid asuvad Okeaanias, ei ole FIFA liige.
Välismaa arhitektide loend
''Siin on loetletud välismaa arhitekte.
Eestist pärit, Eestis elanud, Eesti kodakondsusega ja eesti rahvusest arhitektid on loetletud Eesti arhitektide loendis.
A
Aa - Gunnar Aagaard Andersen - Jeppe Aagaard Andersen - Aino Aalto - Alvar Aalto - Paul Abadie - Leslie Patrick Abercrombie - Nicolai Abildgaard - David Adjaye - Leon Battista Alberti - Christopher Alexander - Tõnu Altosaar - Mario Roberto Álvarez - Tadao Ando - Apollodoros Damaskusest - Erik Gunnar Asplund
B
Aleksandr Barõšnikov - Günter Behnisch - Rudolf von Bernhard - Aulis Blomstedt - Elsi Borg - Alfred Bossom - Donato Bramante - Ella Briggs - Filippo Brunelleschi - Georg Andreas Bull - Bernardo Buontalenti - Karl Burman vanem - George Bähr - Dominikus Böhm - Gottfried Böhm
C
Antonio Campi - Félix Candela – Eva Castro - Christian Christie – Wells Coates - Lúcio Costa
D
Giorgi Danelia - Günther Domenig - Andrei Dostojevski - Jane Drew
E
Charles Eames - Johan Albrecht Ehrenström - Gustave Eiffel - Carl Ludvig Engel
F
Sverre Fehn - Ernest Flagg - Norman Foster - Richard Knill Freeman - Sigurd Frosterus - Maxwell Fry - Sou Fujimoto
G
Antoni Gaudí - Robert L. Geddes - Herman Gesellius - Bruno Giacometti - Cass Gilbert - Ranulph Glanville - Walter Gropius - Johannes Gahlnbäck - Ernő Goldfinger
H
Christoph Haberland - Marijan Haberle - Zaha Hadid - Bernhard Georg Hanssen - Henry Janeway Hardenbergh - Tomomi Hayashi - Maike Heido - Erkki Helamaa - Wolf Rüdiger Heß - Otto Pius Hippius - James Hoban - Jerzy Hryniewiecki - Fritz Höger - Riho Hürden
I
Arata Isozaki - Pekka Ilveskoski - Bjarke Ingels - Jony Ive
J
Arne Jacobsen - Erich Jacoby - Inigo Jones
K
Louis Kahn - William Kent - Georg Wenzeslaus von Knobelsdorff - Robert Koldewey - Rem Koolhaas - Roman Kuzmin
L
Vitali Lagutenko - Jakob Lange - Henning Larsen - Eižens Laube - Le Corbusier - Louis Le Vau - Thomas Leslie - Daniel Libeskind - Armas Lindgren - Hans Linstow - Lazar Lissitski - Berthold Lubetkin - Nikolai Lvov - Wivi Lönn
M
Winy Maas - Sergei Maljutin - François Mansart - Antoni Martí - Edward Maufe - Melozzo da Forlì - Carlos Morales Quintana - Jean-Marie Morel
N
Fatima Naoot - Robert Natus - Pier Luigi Nervi - Ernst Neufert - Wilhelm Neumann - Oscar Niemeyer - Jean Nouvel
O
Jacobus Johannes Pieter Oud
P
Frank Packard - Andrea Palladio - Peter Parler - Ieoh Ming Pei - César Pelli - Adolfo Pérez Esquivel - Dominique Perrault - Merike Phillips - Renzo Piano - Giuseppe Piermarini - Raili Pietilä - Reima Pietilä - Pekka Pitkänen - Anatoli Podtšekajev - Mihhail Preobraženski
R
Eino Raadik - Julius Raschdorff - Bartolomeo Rastrelli - Carlo Ratti - Antonio Rinaldi - Rod Robbie - Ludwig Mies van der Rohe - Giulio Romano - Carlo Rossi - Luigi Rusca - İradə Rövşən
S
Eero Saarinen - Eliel Saarinen - Samvel Safarjan - Jacopo Sansovino - Antonio Sant'Elia - Vincenzo Scamozzi - Andreas Schlüter - Conrad Robert Sengbusch - Henno Sillaste - Mimar Sinan - Osmo Sipari - Heikki Siren - Johan Sigfrid Sirén - Kaija Siren - Paolo Soleri - Lars Sonck - Eduardo Souto de Moura - Albert Speer - Jakob Staël von Holstein - Vassili Stassov - Christoph Konrad Stremme - William Strickland
T
Onni Tarjanne - Vladimir Tatlin - Clorindo Testa - Konstantin Thon - Kjetil Trædal Thorsen - Domenico Trezzini
Metafüüsika (Aristoteles)
"Metafüüsika" on Aristotelese teos, mis on pandud tema märkmetest või loengute "käsikirjadest" kokku mitusada aastat pärast tema surma.
Välismaa arhitektide loend
U
Jørn Utzon
Metafüüsika (Aristoteles)
Aristoteles ise pole kunagi kirjutanud sellise pealkirjaga teost. Pealkiri tuleneb asjaolust, et "kogutud teoste" väljaandjad paigutasid tekstid, mis ei mahtunud toona traditsiooniliste filosoofia jaotiste – loogika, eetika ega füüsika –  alla, "pärast" kirjutisi (ta meta), mis käsitlesid "füüsikat" (ta physika). Need ülejäänud kirjutised, mis esitasid "esimest filosoofiat" kui "teadust olevast kui olevast" läbi "ilmikstoova lausumise", said pealkirja puht kirjandustehniliselt (ta meta ta physika lühenes hiljem metaphysika-ks), kuid neil on ka sisuliselt physika-st tahapoole, üle või väljapoole (meta) ulatuvat käsitlusala, mida tänapäeval nimetatakse ontoloogiaks.
Välismaa arhitektide loend
Z
Enrico Zuccalli - Giovanni Gaspare Zuccalli - Kaspar Zuccalli (suri 1678)
Metafüüsika (Aristoteles)
Teos koosneb 14 raamatust.
Välismaa arhitektide loend
V
- Pekka Vapaavuori - Henry van de Velde - Eugène Emmanuel Viollet-le-Duc - Vitruvius
W
Bruno Weber - Simon Wiesenthal - Christopher Wren - Frank Lloyd Wright - James Wyatt
X
Iannis Xenakis
Y
Minoru Yamasaki
Riigivolikogu 57. valimisringkond
'''Riigivolikogu 57. valimisringkond''' asus Valgamaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Põdrala, Vaoküla, Helme, Hummuli ja Kuigatsi.
I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 7975 hääleõiguslikku kodanikku.
Kandideerisid Aleksander-Eduard Sõster ja Juhan Uuemaa (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 2055 ja 3717 häält, seega valiti 57. valimisringkonnast Riigivolikogusse Juhan Uuemaa.
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Karl Hanson, vastaskandidaat Karl Tuvike.
Kvantmüstika
Kvantmüstikaks nimetatakse mõttevoolu, mille keskmes on kvantmehaanika metafüüsiline ja/või New Age 'i vaimus käsitlus. Näiteks võivad kvantmüstikud väita, et jumal on energeetiline, madalatel energiatel toimiv "kõiksuse vaim", mis oma eksistentsiks vajaliku energia ammutab kõigest elavast.
Vladimir Jadov
pisi|Vladimir Jadov (2011) Vladimir Aleksandrovitš Jadov (vene keeles Владимир Александрович Ядов; 25. aprill 1929 Leningrad – 2. juuli 2015 Moskva) oli vene sotsioloog, filosoofiateaduste doktor, professor.
Jadov oli spetsialist töösotsioloogia ja majandussotsioloogia valdkonnas, Venemaa esimese sotsioloogiliste uuringute metodoloogia õpiku autor ("Sotsioloogiliste uuringute strateegia"). See õpik on siiamaani Venemaa kõrgkoolide sotsioloogiafakulteetide jaoks põhjapaneva tähtsusega.
Jadov oli Ülo Vooglaiu juhendaja. Osa ajast elas oma talus Eestis Simunas. 1990. aastal nimetati ta Tartu Ülikooli audoktoriks.
Riigivolikogu 60. valimisringkond
'''Riigivolikogu 60. valimisringkond''' asus Viljandimaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Põltsamaa, Pajusi ja Lustivere vald ning Põltsamaa linn.
Kuna ringkonnas esitati ainult üks kandidaat, August Laur (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), siis loeti ta Riigivolikogu liikmeks ilma hääletamiseta.
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Jaan Põder, vastaskandidaat Johannes Murd.
Aske
"Aske" ('tuhk') on Burzumi ainus EP-album.
"Dominus Sathanas" on lindistatud 1992. aasta aprillis, teised kaks lugu 1992. aasta augustis. Külalisesinejana mängib basskitarri Samoth ansamblist Emperor. Algselt DSP (Deathlike Silence Productions) poolt üllitatud plaadi andis hiljem välja ka Misanthropy Records.
Albumi kaanepildiks on foto kurikuulsa Fantofti püstpalkkiriku põlenud varemetest. Paljude arvates oli süütaja ja foto autor Varg Vikernes ise, kuid kohtus see tõendamist ei leidnud ning ta mõisteti õigeks.
Woldemar von Patkul
Woldemar Karl Friedrich Reinhold von Patkul (10. november 1782 Põltsamaa – 14. detsember 1855 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane (jalaväekindral; 1848).
Sõjaväeteenistus
Woldemar von Patkuli sõjaväeteenistus algas 1799. aastal, mil ta liitus Semjonovi Ihukaitsepolguga. Polgu koosseisus osales ta Kolmanda koalitsiooni sõjas 1805. aastal ja Neljanda koalitsiooni sõjas aastatel 1806–1807.
1807. aastal sai Woldemar von Patkul Friedlandi lahingus jalahaava. Lahingus näidatud vapruse eest autasustati teda Püha Vladimiri 4. järgu ordeniga.
1812. aasta isamaasõja käigus võttis Woldemar von Patkul osa Smolenski lahingust, milles osalemise eest autasustati teda Püha Georgi 4. järgu ordeniga. Järgnenud Borodino lahingus sai ta granaadikilluga haavata ja teda autasustati Püha Vladimiri 3. järgu ordeniga.
Aastatel 1813–1815 oli Woldemar von Patkul Semjonovi Ihukaitsepolgu pataljoniülem ning paistis silma 1813. aasta Kulmi lahingus. Osalemise eest Vene vägede välismaistes sõjakäikudes autasustati teda Preisimaa ordeniga Pour le Merite ja kuldmõõgaga, millel kirje "Vapruse eest".
1816. aasta augustis ülendati Woldemar von Patkul kindralmajoriks ja määrati 1. grenaderidiviisi 1. brigaadi komandöriks.
1824. aasta septembrist kuni 1825. aasta märtsini oli Woldemar von Patkul Preisimaa troonipärija Friedrich Wilhelmi käsundusohvitser.
Makroevolutsioon
Makroevolutsioon ehk suurevolutsioon ehk evolutsioon pikas ajaskaalas on liigist kõrgemate taksonite, nt sugukondade, klasside, hõimkondade jne teke ja areng.
Woldemar von Patkul
Sõjaväeteenistus
Aastatel 1825–1828 oli ta 2. kaardiväe jalaväebrigaadi ülem.
Makroevolutsioon
Termini võttis kasutusele (paaris terminiga mikroevolutsioon) vene bioloog Juri Filiptšenko aastal 1927.
Woldemar von Patkul
Sõjaväeteenistus
1828–1854 oli Woldemar von Patkul Tallinna komandant ja 1854. aastal Tallinna sõjakuberneri kohusetäitja.
Perekond
Woldemar von Patkuli isa oli Venemaa sõjaväelane Reinhold Ludwig von Patkul (1730–1801), auastmelt kindralmajor (1780). Tema ema nimi oli Aurora (sündinud von Lauw; 18. juuli 1756 – 29. mai 1795).
Woldemar von Patkul abiellus esimest korda 2. juulil 1805 paruness Maria Elisabethi von Arpshofeniga (~1785 – 6. august 1819 Vaivara mõis), kellega tal oli lapsed:
Teist korda abiellus Woldemar von Patkul 7. jaanuaril 1823 Anna Semitševaga (10. veebruar 1806 – 25. oktoober 1831). Abielust sündisid lapsed:
Laste suremus
Laste suremuse (inglise keeles child mortality) all mõistetakse tavaliselt ühe kuni viie aasta vanuste laste suremust, kuid demograafias puudub ühtne kokkulepe, millist vanuserühma see mõiste puudutab.
Laste suremuse intensiivsust väljendab laste suremuskordaja.
Don
thumb|Doni valgla skeem Don (vene keeles Дон, adõgee keeles Тен (Then)) on jõgi Euroopas, saab alguse Tula linna lähedalt ja voolab lõunasse, enne Doni kõrgustikku keerab itta ja enne Volga kõrgustikku edelasse ning suubub Aasovi merre, moodustades delta. 105 km pikkune Volga-Doni kanal ühendab teda Volga jõega.
Doni pikkus on 1870 km, kuid paljude loogete tõttu on lähte ja suudme vaheline kaugus linnulennult vaid 700 km.
Suuremad lisajõed on Sosna, Voronež, Donets ja Hopjor. Donil asub Tsimljanski veehoidla.
Doni ääres asuvad Novomoskovsk, Liski, Volgodonsk ja Rostov Doni ääres.
Vanad kreeklased tundsid jõge nimega Tanais (Ταναις).
Riigivolikogu 61. valimisringkond
'''Riigivolikogu 61. valimisringkond''' asus Viljandimaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Imavere, Kabala, Kõo ja Taevere vald ning Suure-Jaani linn.
Kuna I Riigivolikogu valimistel esitati ringkonnas ainult üks kandidaat, Jaan Põdra (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde poolt), loeti ta Riigivolikogu liikmeks ilma hääletamiseta.
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Oskar Sepre, vastaskandidaat Tõnis Kint.
Kose ajalugu
pisi|Kose alevik
See artikkel räägib Kose valla Kose aleviku ajaloost.