cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valter Kruut
Isiklikku
Alates 1982. aastast on olnud suvehiidlane, 2021. aastast elab tütre juures ja on täieõiguslik Kärdla kodanik.
Vend Evald (06.12.1927) võeti 1944. aastal Saksa lennuväe abiteenistusse, sattus pärast sõda Ameerika Ühendriikidesse, töötas aastatel 1973–1991 Mount Pleasantis ülikoolilinna ja krahvkonna raamatukogude juhatajana. Temalt on ilmunud ingliskeelne luulekogu „Arrival and Departure“ ning eestikeelne kogu „Elu kui võrratu kangas“.
Tegevus kirjanikuna
Luuletusi hakkas kirjutama juba kolmandast klassist alates, jätkas seda aktiivselt ka keskkoolis. Aastatel 1952–1955 avaldati trükiajakirjanduses veerandsada luuletust. TRÜ-s õppides võttis aktiivselt osa Tartu NAK-i tegevusest.*
18-aastase pingelise õpetaja ametiaja jooksul ei tegelenud omaloominguga, kuid alates 1977. aastast on igal aastal valminud ühe raamatu käsikiri. 2000. aastaks oli olemas juba 23 käsikirja. Samal aastal hakkas neid ka trükis välja andma, algul isegi 2–3 raamatut aastas. Praeguseni on valminud ja trükiootel 20 raamatu käsikirjad.
Ilmunud teosed
Valteri sulest on ilmunud nii täiskasvanute- kui ka lastekirjandust. Kogu senine looming on digiteeritud ka Rahvusraamatukogus ja sellega on võimalik kõigil tutvuda.
Ajalehtedes ilmunud luuletused ja jutud
Hiiu Leht. /Jutud/.
Mehed omavahel naistest. 29. VII 2004.
Abielulahutus eesti moodi. 21. VIII 2004.
Aina üllatused. 24. IX 2004.
Joosepi jooksud. 9. XI 2004.
Viisakusvisiidid. 11. XI 2004.
Pensionikõne. 28. I 2005.
Pilk teatrimaailma. 11. III 2005.
Krambid. 10. VI 2005.
Valeühendus. 12. VIII 2005.
Uut mootorikütuse tootmises. 16. IX 2005.
Normaalsed hinded. 28. X 2005.
Dimítrios Mastrovasílis
pisi|Dimítrios Mastrovasílis (2021)
Adama Traoré (sündinud 1996)
pisi|Adama Traoré 2020. aastal [[Wolverhampton Wanderers F.C.|Wolverhampton Wanderersis mängimas]] Adama Traoré Diarra (sündinud 25. jaanuaril 1996 L'Hospitalet de Llobregatis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või äärekaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Wolverhampton Wanderers ja Hispaania jalgpallikoondises.
Valter Kruut
Ajalehtedes ilmunud luuletused ja jutud
Videvik. /Luuletused/.
Adama Traoré (sündinud 1996)
Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Barcelona, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. 2013. aastal debüteeris ta Barcelona debüütmeeskonnas Hispaania esiliigas. Kohe esimesel hooajal valiti ta Hispaania esiliiga sümboolsesse koosseisu. Barcelona põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2013. aasta novembris mängus Granada vastu. Barcelona põhimeeskonnas lõi ta oma esimese ja ainsa värava 16. detsembril 2014 karikamängus Huesca vastu.
Dimítrios Mastrovasílis
Dimítrios Mastrovasílis (kreeka keeles Δημήτριος Μαστροβασίλης; sündinud 12. juunil 1983 Thessaloníkis) on kreeka maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2003).
Adama Traoré (sündinud 1996)
2015. aasta augustis sõlmis Traoré viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Aston Villa. 2016. aasta augustis siirdus ta Middlesbrough'sse, mis mängis toona samuti Inglismaa kõrgliigas. Hooajal 2017–18 mängis Traoré Middlesbrough'ga Inglismaa esiliigas ja lõi viis väravat. 2018. aastal valiti Traoré Middlesbrough' aasta mängijaks.
Dimítrios Mastrovasílis
Mastrovasílis võitis 2007. aastal Kallíthéas Euroopa noorte meistrivõistlustel U18-vanuseastmes hõbemedali. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 2003. aastal. Aasta varem oli ta saanud FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. 2003. aastal tuli ta Liibüas Vahemere maade juunioride meistriks.
Adama Traoré (sündinud 1996)
2018. aasta augustis sõlmis ta lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Wolverhampton Wanderersiga. Sama aasta 1. septembril lõi ta mängus West Ham Unitedi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Hooaja 2021/22 teises pooles oli ta laenul Barcelonas.
Dimítrios Mastrovasílis
Mastrovasílis mängis 2004. aastal Tripolis peetud FIDE maailmameistrivõistlustel (nokautsüsteem, 128 osavõtjat), kus aga avaringist edasi ei pääsenud. Sai juunis 2017 Minskis Euroopa meistrivõistlustel 20. koha ja kvalifitseerus septembris 2017 Thbilisis toimunud maailmakarikavõistlustele. Kaotas seal avaringis Ivan Cheparinovile.
Adama Traoré (sündinud 1996)
Kuna tema vanemad on Mali päritolu, oli tal võimalus esinda koondises Malit, kuid ta otsustas Hispaania jalgpallikoondise kasuks. Hispaania jalgpallikoondises tegi Traoré debüüdi 7. oktoobril 2020 sõprusmängus Portugali vastu. Ta kuulus Hispaania koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Dimítrios Mastrovasílis
Mastrovasílis on mänginud Kreeka võistkonna koosseisus 9 maleolümpial (2000, 2004–2018).
Valter Kruut
Ajalehtedes ilmunud luuletused ja jutud
Jõuluõhtu. 24. XII 2002.
Sisestandard
Sisestandard on analüütilises keemias kasutatav keemiline ühend, mis lisatakse uuritavale proovile teadaolevas hulgas enne analüüsi. See annab võimaluse analüüdi (uuritava ühendi) hulga määramiseks sisestandardi suhtes. Sisestandardi lisamine on tihti kasutatav instrumentaalanalüüsis. Standard valitakse nii, et see ei segaks analüüdi määramist, kuid on sellele keemiliselt lähedane ja annab signaali (piigi, spektri maksimumi vms) lähipiirkonnas. Analüüsi korrektsuse kontrolliks kasutatakse ka kindla hulga analüüdi enda lisamist.
Dimítrios Mastrovasílis
Tema vend on malesuurmeister Athanásios Mastrovasílis.
Valter Kruut
Ajalehtedes ilmunud luuletused ja jutud
Jõuluvalgus. 24. XII 2002.
Jõuluõhtul. 23. XII 2004.
Kajastus
Eelpool nimetatud “üllitistest” loeme: “Antud perioodi viljakamad lastele loovad harrastusluuletajad on Uno Sinimäe, Valter Kruut, Jaak Kõdar ja Ingvar Luhaäär”. Kuid ilma mingi sisulise analüüsita, vaid pelgalt seetõttu, et autorid olid omakirjastuslikult teosed välja andnud, nimetati nad kohe harrastuskirjanikeks, kelle looming “on kunstiväärtuseta- pole ilukirjandus ega luulekunst”. Seetõttu pole ka ülalmainitud nelja “harrastusluuletaja” teosed kogumikus kajastust leidnud, minul kogunisti viisteist raamatut isegi nimetamata jäänud. Kuid eks neid õnnetuid saatusekaaslasi peale meie nelja on olnud veelgi. Kahju, et Eesti Lastekirjanduse Keskus on loobunud kogu Eesti lastekirjanduse uurimisest, kuna pole siiani asunud kõigi nn harrastuslastekirjanike looming kunstiväärtuste sisulisele kindlakstegemisele.
Stepan Tarabalka
Stepan Ivanovõtš Tarabalka (ukraina keeles Степан Іванович Тарабалка; 9. jaanuar 1993 – 13. märts 2022) oli Ukraina sõjaväe ohvitser, piloot ja Ukraina õhujõudude major. Ta teenis Vene-Ukraina sõja ajal, sealhulgas 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse.
Varajane elu ja haridus
Tarabalka sündis 9. jaanuaril 1993 Ukrainas Kozjatõni rajoonis Korolivkas, kus ta kasvas üles vaeses perekonnas. Tema perekond töötas regulaarselt Portugalis, kus nad said paremini elatist teenida, kuid naasis sageli Ukrainasse. Ta elas sõjaväebaasi lähedal ja nägi pidevalt läheduses maanduvaid sõjaväelennukeid, mis inspireeris teda juba varakult piloodiks saama. Tarabalka läbis kõigepealt sõjakooli ja seejärel lennukooli, õppides Harkivi riiklikus õhuväeülikoolis ja lõpetades selle 2014. aastal.
Karjäär
2014. aasta esialgne konflikt, mis hõlmas Krimmi annekteerimist Venemaa poolt ja konflikti Ukraina idaosas kahe separatistliku regiooniga, oli Tarabalka esimene lahingukogemus. Nii omandas ta kogemusi toetusmissioonidel üle Donbassi piirkonna lennates.
Tarabalka tulistati alla 13. märtsil 2022 Ukrainas Žõtomõri oblasti kohal taevas, kui ta juhtis MiG-29-t ja seisis silmitsi "koeravõitlusega" mitme Venemaa hävitaja vastu. Rahvusvaheline meedia spekuleeris, kas niinimetatud "Kiievi kummitus" ja Tarabalka on tegelikult sama isik või oli kummituslegend lihtsalt välja mõeldud ja rakendati Tarabalkale pärast tema surma, kui tema edu Venemaa õhuväe vastu oli teada. 2022. aasta aprillis avaldati aga intervjuu piloodiga, kes arutas "Kummituse" üle (kes oli tema üksuse liige) enne tema identiteedi avaldamist. Intervjuus tõi piloot välja üksikasjad, mis ühtivad Tarabalkaga kui kummitusega, sealhulgas asjaolu, et ta lendas MiG-29-ga ja oli 29-aastane.
Ukraina relvajõudude õhujõudude väejuhatuse sõnul ei olnud Tarabalka "Kiievi kummitus". Kokku lasid 40. taktikalise lennuväe brigaadi piloodid alla 40 vaenlase lennukit. Teised allikad nagu New York Post ja BBC osutasid, et Tarabalka ise tulistas 40 lennukit alla.
Surm
Tarabalka tapeti 13. märtsil 2022. aastal 29-aastaselt, kuna kuulujutud tekitasid sel ajal kahtlust, et tegemist on salapärase kummituse isikuga. Ukraina allikate sõnul suri ta missioonil olles "koeravõitluses" mitme vaenlase hävitajaga. Tarabalka maeti Ukrainas Kolomõja lähedal asuvale Korolivka kalmistule. Ukraina valitsus kavatses tema kiivri ja kindad oksjonile panna, et koguda raha käimasoleva konflikti jaoks. Ukraina valitsus andis talle postuumselt Ukraina peaauhinna vapruse eest, Kuldtähe ordeni Ukraina kangelase aunimetusega.
Eraelu
Tarabalka oli abielus oma naise Olenaga ja tal oli surma ajal 8-aastane poeg Jaroslav.
Teodora Genčovska
Teodora Genčovska (bulgaaria keeles Теодора Димитрова Генчовска; sündinud 23. mail 1971 Pavlikenis) on Bulgaaria poliitik, ta on erakonna Ima takaw narod (Има такъв народ) liige. Ta oli 13. detsembrist 2021 kuni 2. augustini 2022 Bulgaaria välisminister.
Stephan El Shaarawy
Aastatel 2011–2015 mängis ta AC Milanis. Pärast Zlatan Ibrahimovići ülemineku PSG-sse sai El Shaarawyst Milani üks olulisemaid mängijaid. Ta oli Serie A 2012–13 hooaja esimese poole parim väravakütt (14 väravat). Aastatel 2016–2019 mängis ta AS Romas. Aastatel 2019–2020 mängis ta Hiina kõrgliiga klubis Shanghai Shenhua. 2021. aasta jaanuaris naasis ta Romasse.
Debüüdi Itaalia rahvuskoondises tegi Stephen El Shaarawy 2012. aasta augustis sõprusmängus Inglismaa vastu. Esimene värav Itaalia eest tuli novembris 2012 sõprusmängus Prantsusmaaga.
Anete
Anete on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 331. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Anete 423 naisel.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Anete 474 naisel. Anete oli populaarsuselt 322. naisenimi.
Lassad Nouioui
Lassad Hassen Nouioui (sündinud 8. märtsil 1986 Marseille's Prantsusmaal) on Tuneesia jalgpallur, ründaja.
Ta mängib 2015. aastast Tuneesia kõrgliiga klubis Club Africain.
Koondisekarjäär
Tuneesia jalgpallikoondises mängis ta 2009. aastal kaks mängu.
Koosa raamatukogu
Koosa Raamatukogu-Peipsiääre Valla Keskraamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Koosa külas. Raamatukogu direktor on Sirje Leini.
Raivo Suviste
Haridus
Suviste õppis 1961–1964 Valtu 8-klassilises Koolis, 1964–1969 Kehtna 8-klassilises Koolis ja 1969–1972 Rapla Keskkoolis. 1972–1974 jätkas õpinguid Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonnas. Ta on õppinud 1976–1977 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris näitlemist ja 1977–1980 Tallinna Pedagoogikaülikoolis näitejuhtimist.
Töökohad
Teletööd alustas ETVs, töötades aastatel 1973–1974 lavaseadjana, pärast seda 1974–1976 režissööri assistendina ning 1980–1987 režissöörina. Aastatel 1987–1991 jätkas režissöörina NSV Liidu ja Soome ühisettevõttes Maurum. Aastatel 1991–1993 oli muusikaüritusi korraldava ettevõtte Makarov Muusik direktor ning 1993–1994 EVTV ja 1994–1995 Kanal 2 peadirektor.
Töö produtsendina
Raivo Suviste on teleproduktsioonifirma BEC omanik ja juht.
Kavilda ohvriallikas
Kavilda ohvriallikas (ka (Mõisanurme) Käve läte, (Mõisanurme) Kave läte) on ohvriallikas Tartu maakonnas Elva vallas Mõisanurme külas Kavilda ürgoru veerul. Allikas on tunnistatud ürglooduse objektiks. Ohvriallikast 2 km lõunas asub Soova Veskiallikas.
Ühisantenn
Piiratud ruumi tõttu hoone katusel pole mõeldav, et iga elanik paigaldaks sinna oma televisiooni- või raadioantenni. Ühisantennist saadav signaal võimendatakse antennivõimendi ja liinivõimendiga ning jagatakse splitteri abil koaksiaalkaablite kaudu kasutajatele laiali. Kasutajad saavad kaablist signaali samas vormingus nagu see raadiolainetena levib.
Burgundia ajalugu
pisi|Teise Burgundia hertsogkonna ja hiljem Prantsuse Burgundia provintsi [[Vapp]] pisi|Burgundia tekkimine. Piirkond tervikuna koosnes peaaegu kogu oma ajaloo jooksul aladest, mis näidatud kui Bourgogne ja Provence, paiknedes Lombardiast Põhja-Itaalias läänes. Siiski sisaldasid Burgundia valdused meesliini hääbumise ajal palju maid frankide piirkonnas Neustrias – läksid pärast seda [[Felipe II-le, ala sai tuntuks kui Hispaania Madalmaad, reformatsiooni ajal toimus Hollandi mäss.]] Burgundia ajalugu ulatub tagasi aega, kui piirkonda asustasid järjekorras keldid, roomlased (galloroomlased) ja 4. sajandil Rooma liitlased burgundid, germaani rahvas, kes pärines võib-olla Bornholmilt (Läänemeri) ja kes asusid sinna ja rajasid oma kuningriigi. Selle Burgundia kuningriigi vallutasid 6. sajandil teine germaani hõim, frangid, kes jätkasid Burgundia kuningriiki oma valitsejate all.
Hiljem jagati piirkond Burgundia hertsogkonna (läänes) ja Burgundia krahvkonna (idas) vahel. Burgundia hertsogkond on neist paremini tuntud, hiljem sai sellest Prantsuse Burgundia provints, Burgundia krahvkonnast sai Prantsuse provints Franche-Comté, mis tähendab vabakrahvkonda.
Olukorra teeb keeruliseks asjaolu, et eri aegadel ja erinevates geopoliitilistes olukordades kandis palju üksusi Burgundia nime. 1862. aastal koostas James Bryce loendi kümnest sellisest üksusest; Norman Davies pikendas selle viieteistkümneni, alustades Gundahari 5. sajandil asutatud esimesest Burgundia kuningriigist, lõpetades tänapäevase Prantsuse Bourgogne piirkonnaga.
Burgundid olid üks germaani rahvaid, kes täitis Rooma riigi lääneosa kokkukukkumisega tekkinud võimuvaakumi. 411. aastal ületasid nad Reini ja rajasid kuningriigi Wormsis. Keset korduvaid kokkupõrkeid roomlaste ja hunnide vahel hõivas Burgundia kuningriik lõpuks ala, mis nüüd on Šveitsi, Prantsusmaa ja Itaalia vaheline piiriala. 534. aastal alistasid frangid viimase Burgundia kuninga Godomar II ja neelasid territooriumi oma kasvavasse impeeriumisse.
Konguta raamatukogu
Konguta raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Elva vallas (enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi Konguta vallas) Annikoru külas. Raamatukogu juhataja on Õilme Kasetalu.
Burgundia ajalugu
Burgundia tänapäevane olemasolu põhineb Frangi riigi lagunemisel. 880. aastatel oli neli Burgundiat:
Ülem- ja Alam-Burgundia kuningriigid taasühendati 937. aastal ning neelati Saksa-Rooma riiki Konrad II ajal 1032. aastal kui Arelaat. Burgundia hertsogkonna annekteeris Prantsuse kroon 1004. aastal. Burgundia krahvkond jäi Saksa-Rooma riigiga nõrgalt seotuks (hooti sõltumatu, sellest nimi Franche-Comté) ja liidendati 1678. aastal Nijmegeni rahuga lõpuks Prantsusmaaga.
Keskajal oli Burgundia mõne kõige tähtsama läänekiriku ja kloostri asupaik, nende seas Cluny, Cîteaux ja Vézelay.
pisi|left|Burgundia 14. sajandi Prantsusmaal, [[William Robert Shepherdi kaart]] pisi|Burgundia hertsogkonna (Bourgogne) territoorium 1477. aastal (kollane)
Saja-aastase sõja ajal andis kuningas Jean II hertsogkonna oma nooremale pojale Philippe Julgele, mitte ei jätnud seda oma järglasele Prantsuse troonil. Hertsogkonnast sai varsti troonile suurim rivaal, kuna Burgundia hertsogitel õnnestus suures osas abielude kaudu moodustada riik, mis ulatus Šveitsist Põhjamereni. Burgundia territooriumid koosnesid arvukatest läänidest mõlemal pool (siis suuresti sümboolset) Prantsusmaa kuningriigi ja Saksa-Rooma riigi vahelist piiri. Selle majanduslik süda oli Madalmaades, peamiselt Flandrias ja Brabantis. Õukond Dijonis varjutas Prantsuse õukonna nii majanduslikult kui ka kultuuriliselt.
Burgundia sõdade ajal tapeti 1477. aastal Nancy lahingus viimane hertsog Charles Südi ja hertsogkonna annekteeris Prantsusmaa. 15. sajandi lõpul ja 16. sajandi algul pakkusid teised Burgundia territooriumid võimubaasi Habsburgide tõusuks pärast Austria Maximiliani abiellumist hertsogi tütre Mariega. Pärast viimase surma viis tema abikaasa õukonna algul Mecheleni ja hiljem Coudenbergi lossi Brüsselis ja sealt valitses ta riigi riismeid, Madalmaid (Burgundia Madalmaad) ja Franche-Comtéd, mis siis oli veel keisririigi lään. Viimane territoorium loovutati Prantsusmaale Nijmegeni rahuga 1678. aastal.
Prantsuse revolutsiooniga 18. sajandi lõpul piirkondade administratiivsed üksused kadusid, kuid taasloodi Viienda vabariigi ajal 1970. aastatel. Tänapäevane administratiivne piirkond vastab enamjaolt endisele hertsogkonnale.
Travel Channel
pisi Travel Channel on Ameerika Ühendriikide mitmekesise programmiga tasuline reisikanal, kanali omanik on Discovery Inc.. Eeter on reisiteemaliste sarjade ja dokumentaalfilmide päralt. Oluline rõhk on ka toidukultuuril.
Schenkeri Liiga hooaeg 2012–2013
Schenkeri Liiga hooajal 2012–2013 oli meeste 8. võrkpalli Balti liiga, kus osales 10 võistkonda (4 Lätist ja 6 Eestist). Esmakordselt võitis liiga TTÜ võrkpalliklubi.
Final Four
Toimus 2.–3. märtsil 2013 Pärnus.
Tallinn C.F.
Tallinn C.F. on 2015. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Tallinnas.
Klubi on Tallinna JK Visaduse õigusjärglane.
Kureküla raamatukogu
Kureküla raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Elva vallas Kurekülas.
Raamatukogu asutati 1967.
Saaremaa Pojengifestival
alt=Saaremaa Pojengid|pisi|354x354px|Saaremaa Puukooli näidisaed Saaremaa Pojengifestival (inglise keeles Saaremaa Peony Gardens) toimub kord aastas Saaremaa Puukooli näidisaias.
Festivalist üldiselt
Festival toimub juunis-juulis või algab esimese pojengiõie puhkemisega ja kestab seni, kuni viimane pojengiõis närtsib. Pojengifestivali kulminatsioon on juuni keskpaigast kuni juuni lõpuni, kui korraga õitsevad varased ja keskmised sordid ning alustavad õitsemist hilised sordid. See on ainulaadne ja unustamatu kogemus kogu Euroopas! Lähim sarnane festival toimub Hiinas.
Pojengiistandus
Saaremaa Peony Gardens on ainus pojengide lõikelillede istandus Põhja-Euroopas ja suurim permakultuuri tarbeaed Eestis.
Saaremaa Puukooli istandus asub ~4 ha suurusel alal, mis on rajatud Pärsia paradiisiaia stiilis, kus esineb sümmeetria ja maa jaotus neljaks osaks, mida sümboliseerivad tuli, vesi, maa ja tuul. Paradiisiaeda nimetati ennekõike tarbeaiaks ja seal kasvatati toitu. Nii ka puukooli aias kasvavad järgmised söödavad taimed: toompihlakas, õunapuu, lodjapuu, astelpaju, kuslapuu, taralõng, viirpuu, aroonia, must sõstar, kuldsõstar, karussõstar, must leeder, karusmari, ebaküdoonia, kibuvits, pihlakas, pärn, kukerpuu jne.
Istandust hakati rajama 2014. aastal ja sealset kollektsiooni täiendatakse igal aastal.
Pojengifestivali kuldmedal
Saaremaa Pojengifestivali lõpus valivad külalised ja žürii ühe pojengisordi, mis saab kuldmedali oma erakordse õitsemise, õievärvi ja suurepärase esitluse eest.
Saaremaa Pojengifestivali 2020 kuldmedalist oli "Old Faithful" – aasta pojeng 2021!
Külastajad
2020. aastal külastas pojengifestivali üle 10 000 inimese. Külastajad on olnud peamiselt Eestist, aga neid on käinud ka Lätist, Soomest, Leedust, Venemaalt, Saksamaalt, Rootsist, Belgiast, Itaaliast ja Jaapanist.
Angelika
Angelika on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 332. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Angelika 450 naisel.
NFC
NFC (Near Field Communication), ka lähiväljaside, on uudne ja jõudsalt arenev kontaktivaba lähiväljatehnoloogia, mis võimaldab kasutada mobiiltelefoni hoopis uutmoodi ja laialdasemalt kui seni harjutud. NFC-tehnoloogia võimaldab lähiväljas teha kontaktivabu autentimis- ja maksetoiminguid – tasuda teenuste ja toodete eest, saada infot, avada uksi, autoriseerida ja muud sellist. NFC abil luuakse ühendus mobiiltelefonis oleva mooduli ja terminali vahel kontaktivabalt 2–3 cm kauguselt raadiosidet kasutades.
NFC
NFC on kontaktivaba side seadmete vahel, näiteks nutitelefonide või tahvelarvutite vahel. Kontaktivaba side võimaldab kasutajal viibutada nutitelefoni NFC-seadme lähedal, ilma et seadmeid puudutataks või et tuleks läbida mitmeid etappe ühenduse loomiseks. NFC-tehnoloogia on populaarne Euroopas ja Aasias ning levib kiiresti üle kogu USA. NFC võimaldab samal ajal kasutada ka muid juhtmeta ühendusi, näiteks Bluetoothi. 2004. aastal loodi NFC Foorum (asutajateks Sony, Nokia ja Philips), mis jõustab rangeid standardeid, mida tootjad peavad täitma, disainides NFC-toega seadmeid. See tagab NFC on turvalisuse ja kerge kasutatavuse erinevates versioonides. Sobivus erinevate seadmetega on võti NFC populariseerimise juures. Lisaks kõigele eelnevale peab NFC suutma suhelda ka teiste traadita side tehnoloogiatega ning teiste NFC-ülekannetega. NFC-tehnoloogia võimaldab seadmel, mis on tuntud kui luger, jälgija või aktiivne seade, luua raadiosageduse, mis suhtleb teise NFC-ühilduva seadmega või väikese NFC-märgisega. Passiivsed seadmed, nagu NFC-märgised nutikates plakatites, talletavad teavet ja suhtlevad lugeriga, kuid ei loe aktiivselt muid seadmeid. P2P-suhtlus läbi kahe seadme on samuti võimalik. Selline kooslus lubab mõlemal seadmel teavet saata ja vastu võtta. Nii ettevõtted kui ka üksikisikud saavad NFC-tehnoloogiast kasu. Integreerides krediitkaardid, metroopiletid ja paberkupongid kõik ühte seadmesse, võib klient reisida rongis, maksta toidukaupade eest või säilitada kaupluse boonuspunkte ja isegi vahetada kontaktandmeid nutitelefoni viibutamisega. Kiirem tehing tähendab vähem ootamist ja õnnelikumaid kliente. Väiksema arvu kliendikaartide ja muude maksevahendite kaasaskandmine tähendab väiksemat võimalust, et need varastatakse või kaotatakse. Google on käivitanud oma virtuaalse rahakotiteenuse, milleks on Google Wallet, PayPal pakub rahaülekandeid nutitelefonidega ja ennustatakse, et paljud muud ettevõtted järgivad nende suunda. Tehnoloogia arenedes tekib rohkem NFC-toega seadmeid ja ettevõtteid, kes näevad NFC-tehnoloogias võimalusi ja rakendavad neid klientide huvides.
Toimimine
NFC-märgised (ingl tag) kannavad infot, mida saab mugavalt NFC-telefoniga kasutada. Tegemist on pisikese antenniga mälukiipidega, mis võivad olla mitmesuguse kuju, suuruse ja otstarbega. Tihti lisavad mitmed telefonitootjad kallimatele mudelitele NFC-märgised karpi kaasa. Telefoni omanik saab ise märgisele telefonis oleva spetsiaalse rakenduse abil määrata kindla ülesande vōi tegevuse, näiteks on võimalik telefoni seadistada sedasi, et edaspidi kui telefon ühe kindla märgisega kokku puutub, aktiveerib see alati hääletu helinaprofiili. Sellise funktsiooniga märgise vōib asetada magamistuppa öökapile ning edaspidi ei pea telefoni hääletuks seadmiseks tegema muud kui asetama telefoni hetkeks märgisele piisavalt lähedale. Eestis toimub pilootprojekti korras EMT loodava mobiilse rahakoti "Minu rahakott" testimine, mille käigus on juba välja jagatud mitmed nutitelefonid, kus mainitud teenus töötab, ning samuti on mõne kaubandusketiga, näiteks Tallinna Kaubamajaga, loodud koostööleping, et kliendid saaksid uut teenust testida enne, kui see kõigile EMT klientidele avatakse. Esialgu on selline teenus Eestis ainulaadne ja teised operaatorid pole avalikustanud soovi seda lähiajal arendama hakata.
Tehniline külg
NFC-ühendus toimub elektromagnetilise induktsiooni teel raadiosagedusel 13,56 MHz (nagu ka RFID). Passiivsed NFC-märgised kasutavad lugerist saadavat energiat, et kodeerida oma vastus, samal ajal kui aktiivsed või P2P-märgised omavad iseseisvat toiteallikat ning vastavad lugerile, kasutades oma elektromagnetilist välja. Märgised salvestavad tavaliselt 96–512 baidi jagu andmeid ja edastavad neid kiirusega 106, 212, 424 või 848 kbit/s, mis on piisav, et liigutada väikseid informatsioonikoguseid hetkeliselt. NFC-liidesed on määratletud ISO ja ECMA standardite paariga. ISO/IEC 18092/ECMA-340 määratleb siderežiimid NFC-liidese ja protokolli (NFCIP) jaoks, määrates aktiivse ja passiivse side kommunikatsioonirežiimid ja asjakohased moodulskeemid, kodeeringu, andmeedastuskiiruse, vormingu, kokkupõrkekontrolli parameetrid, transpordiprotokolli ja palju muud. ISO/IEC 21481/ECMA-52 määratleb NFCIP-2, mis täpsustab kommunikatsioonirežiime, et vähendada teiste kontaktivabade kaardiseadmete segamist.
Medrese
pisi|[[Samarkandi Registani kolm medreset, Timurite renessansi keskus]] Medrese (araabia keeles مدرسة 'õpetamise koht') on islami­usuliste noormeeste kesk- või kõrgõppeasutus. Seal koolitatakse vaimulikke, mektebi (algkooli) õpetajaid, Lähis- ja Kesk-Idas ka riigiametnikke, mh kohtunikke. Araabia maades hakati medreseid asutama 7.–8. sajandil, Aasia maa­des 9. sajandil. Keskajal olid paljud medresed tähtsad kultuurikolded. Tänapäeval on mainekad medresed nt Kairos ja Buhhaaras.
Külitse raamatukogu
Külitse raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Kambja vallas Külitse asulas. Raamatukogu juhataja on Toivo Ärtis.
Taari–Auksi tee
Taari–Auksi tee (registrinumbriga 24131) on kõrvalmaantee Viljandi maakonnas. Tee pikkus on 11,509 km.
Tee saab alguse Taari külas Viljandi–Põltsamaa maanteelt, läbib Saarepeedi, Välgita ja Auksi küla ning lõppeb Võivaku külas Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maanteel.
Compass
BeiDou ehk Compass (hiina k Suur Vanker) on Hiina Rahvavabariigi satelliitnavigatsioonisüsteem. Esimesed satelliidid startisid 2000. aastal ja regionaalne, Kagu-Aasiat kattev versioon anti käiku 2011. aastal. Sellesse kuulub neli geostatsionaarset satelliiti ja üheksa satelliiti 21 000 km kõrgusel orbiidil. Asukoha määramise täpsus on üldotstarbeks vähemalt 10 m nii püst- kui ka rõhtteljel 95%, kiirenduse mõõtmise täpsus on 0,2 m/s (95%), ajamõõtmise täpsus 20 nanosekundit (95%) Globaalne süsteem Beidou-2 (35 satelliidiga) peaks tööle hakkama 2020. aastal.
Konsa allikas
Konsa allikas (ka Konsa läte, Konsu allikas) on allikas Põlva maakonnas Kanepi vallas Prangli külas Konsaveski (Konsuveski) talu alal. Allikas on tunnistatud ürglooduse objektiks.
Kirikuaasta
Kirikuaasta on kristlikes kirikutes kasutatav ajaarvamisühik. Katoliku ja protestantliku traditsiooni kohaselt algab kirikuaasta esimesel advendipühapäeval, õigeusu kirikutes aga 1. septembril, 8. septembril toimuva Maarja sündimise püha ootusena.
Kirikuaasta koosneb esmalt ülestõusmispühade ja seejärel ka jõulude ümber moodustatud pühadetsüklitest, mis ajapikku täitusid aastatsükliks. Pühaderingide järjestus ja ulatus on ida- ja läänekirikutes ligikaudu samad, kuid õigeusu traditsiooni olulisemate pühade kuupäevad erinevad katoliku ja protestantliku traditsiooni kuupäevadest.
Keerispea (perekond)
Eestis kasvatatakse meetaimena harilikku keerispead (Phacelia tanacetifolia). Harva võib taim ka metsistuda.
Carl Wilhelm von Pauffler
Alates 1750. aastast õppis ta Göttingenis õigusteadust, oli seejärel Riia õuekohtu ametnik, alates 1771 tegelik assessor, alates 1784 Riia asehaldurkonna tsiviilasjade kohtu assessor, 1787–1797 Riia ülemmaakohtu president.
Õuenõunik 1786, Vladimiri IV klassi orden 1795.
Aadeldati 28. juulil 1763 Viinis ja immatrikuleeriti 1795. aastal Saaremaa rüütelkonda.
IRNSS
IRNSS (Indian Regional Navigation Satellite System) on India regionaalne satelliitnavigatsioonisüsteem. Esimene satelliit saadeti välja 2009. aastal, süsteemi järgmised seitse satelliiti jõuavad orbiidile 2014. aastal.
Paul Lepasson
pisi|Paul Lepasson [[Ringvaade (saade)|Ringvaate Eesti Laulu salvestusel Foto: Ave Maria Mõistlik, 4. veebruar 2012 ]] Paul Lepasson (sündinud 3. veebruaril 1986) on eesti muusik.
Ta oli ansambel Depoo liige 2001–2006.
Ta liitus bändiga Mimicry novembris 2006.
Savio
thumb|left|Savio raudteejaam Savio on Kerava linnaosa. Saviost umbes 2 km lõunasse jääb Korso linnaosa Vantaas.
Savios on peamiselt korterelamud. Asumis on muu hulgas toidupood, kiosk, postkontor, juuksurisalong, apteek ja lillepood.
Etümoloogia
Savio on nime saanud savise maapinna järgi.
Nancy Huston
pisi|Nancy Huston Nancy Louise Huston (sündinud 16. septembril 1953 Calgarys) on Prantsusmaal elav prantsuse keeles kirjutav Kanada kirjanik (kes ise tõlgib oma raamatud inglise keelde), esseist ja tõlkija.
Ta on sündinud 1953. aastal Calgarys. 1968. aastal kolis pere Ameerika Ühendriikidesse (elas seal New Hampshire'i osariigis Hillsborough' maakonnas Wiltonis).
1973. aastal kolis ta Pariisi, kus õppis École des hautes études en sciences socialesis, tema juhendaja oli Roland Barthes.
Looming
Eesti keeles on ilmunud katkend romaanist "Maalihked" (Vikerkaar 7–8, 2007), romaan "Murrangujooned" (Loomingu Raamatukogu 24–27, 2012, prantsuse keelest tõlkinud Triinu Tamm) ja romaan "Loomispäevik" (Loomingu Raamatukogu 21–24, 2016, prantsuse keelest tõlkinud Leena Tomasberg, toimetanud ja järelsõna kirjutanud Triinu Tamm).
Ta on tõlkinud prantsuse keelde Rootsi kirjanike (nt Göran Tunström) teoseid ja inglise keelde prantsuse kirjandust (nt Henry Bauchau). Ta on tegutsenud esseistina.
Isiklikku
Ta on olnud abielus kirjandus- ja kultuuriteoreetiku Tzvetan Todoroviga, neil on kaks last.
Jalgpall olümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Jalgpall Olümpiamängude jalgpalliturniiri peetakse alates 1900. aasta suveolümpiamängudest Pariisis.
Võistlusi ei toimunud 1896. ja 1932. aasta suveolümpiamängudel. Alates 1996. aasta olümpiamängudest Atlantas on kavas ka naiste jalgpall.
Ajalugu
Jalgpalli ei olnud 1896. aasta suveolümpiamängude kavas. 1900. ja 1904. aasta võistlustel osalesid turniiril amatöörjalgpalliklubid, ja alles 1908. aasta olümpiamängudel toimus korralik jalgpalliturniir rahvusmeeskondade vahel.
Parker Solar Probe
Parker Solar Probe on NASA kosmosesond, mis uurib Päikese krooni ja läheneb Päikesele kuni 5,9 miljoni kilomeetri kaugusele.
Jalgpall olümpiamängudel
Ajalugu
Kahel esimesel korral võitis olümpiamängud Suurbritannia jalgpallikoondis, alistades mõlemal korral finaalis Taani jalgpallikoondise.
Parker Solar Probe
Missioon kuulutati välja Ameerika Ühendriikide 2009. rahandusaastal. 1. mail 2008 teatas Johns Hopkinsi Ülikool, et projekteerib ja ehitab sondi ning selle start peaks toimuma 2015. aastal. Hiljem lükati start 2018. aastale. 31. mail 2017 nimetas NASA kosmosesondi astrofüüsik Eugene Parkeri järgi Parker Solar Probe'iks ning NASA sõnul on see esimene kord, mil kosmosesond nimetati elava inimese järgi.
Jalgpall olümpiamängudel
Ajalugu
Sellest alates on jalgpall olnud kõigi suveolümpiamängude kavas, turniiri ei peetud vaid 1932. aasta suveolümpiamängudel Los Angeleses.
Aet
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 425. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Aet 274 naisel.
Jalgpall olümpiamängudel
Ajalugu
Kuni 1928. aastani olid olümpiamängud ainus rahvusvaheline tiitliturniir koondistele, alles 1930 peeti Uruguays esimesed maailmameistrivõistlused. Elukutselistel jalgpalluritel oli olümpiamängudel osalemine keelatud ja sõjajärgsetel mängudel (1952–1980) domineerisid seetõttu Ida-Euroopa riikide niinimetatud amatöörid. Kokku on olümpiavõitja selgitatud 20 korda.
Parker Solar Probe
Parker Solar Probe startis 12. augustil Cape Canaveralilt. 29. oktoobril 2018 lähenes kosmoseaparaat 43,5 miljoni km (0,29 aü) kaugusele Päikesest ning sai Päikesele lähimaks kosmoseaparaadiks.
Jalgpall olümpiamängudel
Ajalugu
1984. aastal lubati ka profid esimest korda platsile, kuid FIFA nõudel võisid kaasa teha vaid need pallurid, kes polnud mänginud MM-võistluste valik- ega finaalturniiridel.
Alates 1992. aasta Barcelona olümpiamängudest sätestati reegel, et 18 mängijast 15 peavad olema 23-aastased või nooremad. Naiste seas on kehtestatud vanuse alampiir – kaasa tohib teha mängija, kes saab olümpia-aastal vähemalt 16-aastaseks.
Meeste turniirid
1920. aasta olümpiamängude jalgpalliturniiri finaali ajal lahkus Tšehhoslovakkia väljakult 43 .minutil 2-0 eduseisus Belgia vastu ja diskvalifitseeriti. Hõbemedali lisamängus võitis Hispaania Hollandi vastu 3-1.
1972. aasta olümpiamängude jalgpalliturniir mängiti uute reeglite järgi, et kui matš lõpeb isegi pärast lisaaega viigiga, jagatakse medalid. Pronksimatšis see reegli muudatus mõjutas matši negatiivselt. Pronksimäng Nõukogude Liidu ja Ida-Saksamaa vahel läks pärast tegelikku mänguaega lisaajale ning lisaajal ajal ei soovinud kumbki meeskond oma medalipositsiooni ohtu seada. Kuigi pealtvaatajad vilistasid ja polnud mängu käiguga rahul, otsustasid meeskonnad mitte rünnata ja matši lõpuks anti pronksmedalid mõlemale meeskonnale.
Hase jõgi
thumb|300px|Kanalisse aetud jõesuu [[Meppenis]] thumb|Hase kulg läbi [[Hasetali]]
Hase on 169,7 km pikk jõgi Alam-Saksimaal, Saksamaal. See on Emsi parempoolne lisajõgi, kuid osa sellest voolab Else jõkke, mis on Weseri jõgikonna osa. Selle läte on Teutoburgi metsas, Osnabrückist kagus, 307 m kõrge Hankenülli mäe põhjanõlval. Hase valgla on 3116 km². Selle parempoolsed lisajõed on Südradde ja Mittelradde.
Weseri-Emsi veelahe
Umbes 15 km järel, Gesmoldi juures ja umbes 6 km Mellest läänes, kohtub Hase maastiku anomaaliaga ja kahestub nii, et kumbki haru voolab erinevasse äravoolusüsteemi:
Heranuš Aršakjan
pisi|Heranuš Aršakjan Heranuš Aršakjan (armeenia keeles Հերանուշ Արշակյան; 28. juuli 1887 Konstantinoopol – 27. märts 1905 Konstantinoopol) oli armeenia luuletaja.
Ta sündis Konstantinoopolis Beşiktaşi linnaosas. Ta oli kolmeaastane, kui suri tema isa, kes oli sealse armeenia kogukonna eestvedaja. Haridusteed alustas kümneaastaselt Bakırköy prantsuse koolis, hiljem õppis Beşiktaşis armeenia koolis. Õpetajad tema koolis vaimustusid Heranuš Aršakjani loovkirjutamisoskusest ja toetasid tema arengut, kuid arsti soovitusel pidi ta terviseprobleemide tõttu kolima tööstuspiirkonnast puhtama õhuga looduslikku keskkonda. Ta asus elama Yedikule naabruskonda ning sealne kaunis loodus mõjutas tugevalt tema loomingut.
Heranuš Aršakjan suri 18-aastaselt tuberkuloosi.
Trükis (ajalehes) ilmusid tema luuletused alles pärast tema surma. Heranuš Aršakjani loomingut ja elu Konstantinoopolis tutvustava raamatu avaldas 1910. aastal armeenia tõlkija ja luuletaja Hrant Nazareantsh.
Laeva raamatukogu
Laeva raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Tartu vallas Laeva külas. Raamatukogu juhataja on Virve Tamm.
Associação Portuguesa de Desportos
Associação Portuguesa de Desportos on 1920. aastal asutatud Brasiilia jalgpalliklubi.
Klubi kodulinn on São Paulo.
Mängijad
''Seisuga 6. märts 2015
Uurali-Altai keeled
Uurali-Altai keeled on hüpoteetiline keelte hõimkond ehk keeleselts, mis hõlmab nii Uurali keelkonda kui ka Altai keelkonda.
Uurali-altai keeli on nimetatud ka turaani keelteks.
Kristina Ude
Ta on lõpetanud 2001. aastal Torma Põhikooli ja 2007. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna eesti ja soome-ugri keeleteaduse erialal. 2009. aastal kaitses samas magistritöö "Filmikunsti käsitlemise võimalusi üldhariduskooli kirjandustundides Sass Henno romaani "Mina olin siin. Esimene arest" ja Albert Kivikase romaani "Nimed marmortahvlil" ekraniseeringute näitel".
Kristina Ude töötab Brüsseli II Euroopa Koolis lasteaia- ja noorema kooliastme eesti keele õpetajana.
Daniil Andrejev
pisi|Daniil Andrejev 1943. aastal Daniil Leonidovitš Andrejev (vene keeles Даниил Леонидович Андреев; 2. november (vkj 20. oktoober) 1906 Berliin – 30. märts 1959 Moskva) oli vene kirjanik ja müstik.
1947. aastal mõisteti ta 25 aastaks vangi nõukogudevastase agitatsiooni eest. Vangis olles kirjutas ta teose "Роза Мира" ('Maailma roos'). Ta vabanes vanglast 1957. aastal
Isiklikku
Tema isa Leonid Andrejev ja vend Vadim Andrejev olid kirjanikud.
Karla Šlechtová
pisi|Karla Šlechtová (aastal 2015) Karla Šlechtová (sündinud 22. mail 1977 Karlovy Varys) on Tšehhi ökonomist ja poliitik.
Ta on lõpetanud Lääne-Tšehhi Ülikooli majandusteaduskonna Plzeňis 2001. aastal.
Ta oli 8. oktoobrist 2014 kuni 2017. aasta detsembrini Tšehhi regionaalarengu minister. Alates 13. detsembrist 2017 kuni 27. juunini 2018 oli ta Tšehhi kaitseminister.
Age (eesnimi)
Age on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 351. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Age 387 naisel.
Ziad Tlemçani
Hamed Ziad Tlemçani (sündinud 10. mail 1963) on Tuneesia endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Tuneesia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1990–1998 20 mängu ja lõi 4 väravat.
Lohkva raamatukogu
Lohkva raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Luunja vallas Lohkva külas. Raamatukogu juhataja on Kairit Alver.
Kolme raamat
"Kolme raamat" on Lloyd Alexanderi raamat, mis ilmus esmakordselt 1964. aastal. See on "Prydaini kroonikate" esimene osa.
Raamat pakkus palju süžeeelemente 1985. aasta Disney animafilmile "Must pada".
Der Stern der Erlösung
"Der Stern der Erlösung" ("Lunastuse täht") on Franz Rosenzweigi filosoofiline teos, mida peetakse tema peateoseks.
Esmatrükk ilmus 1921 Frankfurdis Kauffmanni väljaandel, teine trükk kolmes köites 1930 Berliinis Schockeni väljaandel. Teise trüki varustas Rosenzweig äärepealkirjadega ning Nahum Norbert Glatzer koostas sinna tema näpunäitel registrid. Samal kujul, kuigi ühises köites, ilmus 1954. aastal kolmas trükk Heidelbergis Lambert Schneideri väljaandel, kuid ühises köites. Hiljem on ilmunud veel mitu väljaannet.
Raamat ilmus 1970 inglise ja heebrea keeles, 1982 prantsuse keeles, 1985 (teine trükk 1986) itaalia keeles, 1997 hispaania keeles, 1998 poola keeles.
Surmast
Kõiksuse tunnetamine oleneb surmast, surmakartusest. Filosoofia eitab kõige elava surmahirmu, osutades tühja naeratusega teispoolsele, millest olendid ei taha midagi teada. Inimene ei taha ahelatest vabaneda, vaid tahab elama jääda. Filosoofia, mis ülistab surma suurepärase võimalusena elu kitsikusest pääseda, tundub teda vaid pilkavat. Inimene tunneb suurepäraselt, et ta on mõistetud küll surma, kuid mitte enesetapule, mida filosoofia saaks soovitada. Enesetapp on loomusevastane ja eristab inimest kõigist muudest olenditest, tähistab kõigest loomulikust väljumist. Hoolimata kohutavast viletsusest, üksindusest ja maailmast lahtirebitusest ei tohi inimene maise hirmu endalt heita, ta peab surmakartusesse jääma. Ainult maine ise tohib temalt maise hirmu ära võtta. Kuni ta maa peal elab, peab ta maise hirmusse jääma. Filosoofia petab teda selles asjas, kududes oma kõiksusemõtte sinist hämu maise ümber. Kõiksus ei saaks surra ja kõiksuses ei sureks miski. Surra saab ainult üksik ja kõik surelik on üksildane. Sellepärast peabki filosoofia olema idealistlik, et ta peab üksiku maailmast ära kaotama. "Idealismiga", mis salgab kõike, mis eristab üksikut kõiksusest, töötleb filosoofia tõrksat ainet, kuni see ei pane enam vastu ühe ja kõige mõiste udule enda ümber. Kui kord kõik oleks sellesse udusse põimitud, oleks surm alla neelatud, kui mitte igavesse võidusse, siis vähemalt eimiski ühesse ja üldisesse öhe. See tarkus järeldabki viimaks, et surm on eimiski. Aga see ei ole tegelikult viimane järeldus, vaid algus, ja surm ei ole mitte eimiski, nagu see paistab, vaid halastamatu miski, mida ei saa ära kaotada. Selle ees väriseva inimese hirm paljastab alati julmalt filosoofia kaastundliku vale.
Kõiksuse filosoofia
Tehes surma eimiskiks, tekitab filosoofia endale eelduste puudumise näivuse. Sest nüüd on kõiksusetunnetamise eelduseks eimiski. Enne ühte ja üldist kõiksuse tunnetamist kehtib veel üks ja üldine eimiski. Kui filosoofia ei taha hirmunud inimkonna karjete ees kõrvu kinni toppida, peab ta teadlikult lähtuma sellest, et surma eimiski on miski, üha uuesti kohutav, mida ei saa olematuks sõnada ega maha vaikida. Selle asemel et pead liiva sisse peita, peaks ta julgema neid karjeid kuulata ja silmi jubeda tegelikkuse ees lahti hoidma. Eelduseks on ühe eimiski asemel, mis oleks tõesti eimiski, ammendamatud tuhat surma, tuhat eimiski, mis on miskid. See paljastab juba ette, et kõiksuse ühe ja üldise tunnetamise mõte on valelik. Filosoofia 2500-aastane saladus, mille Arthur Schopenhauer tema sarga juures paljastas, nimelt et surm on olnud tema musageet, kaotab meie üle võimu. Me ei taha filosoofiat, mis käib surma kannul ning valetab meile oma tantsu kõik- ja ühekõlaga, et surma valitsemine meie üle on igavene. Me ei vaja illusiooni. Kui surm on miski, ärgu pööraku enam filosoofia meie pilku sellelt ära oma väitega, et ta mitte midagi ei eelda.
Kas mitte filosoofia ei olnud juba oma "ainsa" eeldusega, et ta mitte midagi ei eelda, ise täis eeldamist, ise juba üleni eeldus? Ikka jälle otsiti mõtlemisest vastust küsimusele, mis maailm on. Tundub, nagu see iseenesest suurejooneline eeldus, et kõiksus on mõeldav, oleks varjutanud kõik muud võimalikud küsimused, olgu siis tegu materialismi või idealismiga. See, mis pretendeeris selle suhtes iseseisvusele, sunniti vaikima või jäeti kuulamata. Vaikima sunniti hääl, mis ütles, et tal on ilmutuse näol jumaliku teadmise allikas, mis lähtub teiselt poolt mõtlemist. Aastasadu on filosoofia tegelnud selle teadmise ja usu konfliktiga; see saab eesmärgiks kohe, kui teadmine kõiksusest jõuab iseendas lõpuni. Lõpp see ju on, kui see teadmine ei tee jäägitult ringi ümber mitte ainult oma esemele, kõiksusele, vaid ka iseendale, vähemalt omaenda pretensioonide järgi ja endale omasel viisil. Nii toimus, kui Georg Friedrich Wilhelm Hegel tõmbas filosoofia ajaloo oma süsteemi sisse. Paistab, et mõtlemine ei saa enam sellest kaugemale minna, et ta teeb nüüd iseennast kui sisimat tõsiasja, mis on talle teada, nähtavaks süsteemi ühe osana, loomulikult lõpetava osana. Ja tundub, et just sel hetkel, kui filosoofia oma äärmised formaalsed võimalused ammendab ning jõuab omaenda loomusega seotud piirini, paistab, et on lahendatud ka suur küsimus teadmise ja usu suhte kohta, mille maailma ajaloo käik talle peale sunnib.
Hegel
Korduvalt tundus, et nende vahel on rahu tehtud, kord pretensioonide lahutamise teel, kord seeläbi, et filosoofia arvas, et tal on võtmed, millega ilmutuse saladused lahti teha. Esimesel juhul pidas filosoofia ilmutust talle ligipääsmatuks tõeks, teisel juhul tema poolt kinnitatud tõeks. Kummagi lahendusega ei jäädud kauaks rahule: esimese vastu pöördus filosoofia uhkus; teise vastu pöördus usk, mis polnud rahul sellega, et filosoofia tunnetab seda möödaminnes ühe tõena teiste seas. Hegeli filosoofia tõotas hoopis midagi muud: ei tõotatud lahutamist ega pelka kokkulangemist, vaid sisimat seost. Maailm, mida on võimalik teada, saab selliseks sellesama mõtlemisseaduse läbi, mis tuleb süsteemi tipus tagasi kõrgeima olemisseadusena. Ja seda ühte mõtlemis- ja olemisseadust kuulutatakse maailmaajalooliselt kõigepealt ilmutuses, nii et filosoofia on ilmutuses tõotatu täideviija. Ja seda ta ei tee mitte juhuslikult ega oma teekonna kulminatsioonis, vaid iga hetk, iga hingetõmbega kinnitab ta tahtmatult selle tõesust, mida ilmutus ütles. Paistab, et nii on vana tüli lahendatud, taevas ja maa lepitatud.
Kierkegaard
Aga nii usuküsimuse lahendusena kui ka teadmise eneselõpuleviimisena oli see näivus, sest kui kehtib ennist mainitud eeldus ja kogu teadmine käib kõiksuse kohta ning on selles kõikvõimas, siis oli see tõde. Kes tahtis siin veel vastuolu näidata, sellel pidi olema Archimedese toetuspunkt väljaspool seda kõiksust, mida on võimalik teada. Sellisest toetuspunktist vaidlustasid Søren Kierkegaard ja teised ilmutuse lülitamist kõiksusesse Hegelil. See toetuspunkt oli üksiku inimese teadlikkus oma patust ja oma lunastusest, mis ei vajanud lahustamist kosmosesse ja see polnud ka võimalik, sest individuaalset polnud võimalik üldiseks tõlkida, ja selles individuaalses oligi asi, nagu selliste kogemuste kandjad väitsid.
Uus filosoofia
Siin seisis väide väite vastas. Filosoofiale heideti ette võimetust, täpsemalt piisamatust, mida ta ise ei saanud möönda, sest ta ei saanud seda tunnetada; sest kui siin tõesti oli teispoolne ese, siis oli ta lõplikul kujul, mille ta Hegelil võttis, endale pilgu sellesse võimatuks teinud; see vastuväide vaidlustab tema õigust valdkonnale, mille olemasolu ta pidi eitama; see ei rünnanud tema enda valdkonda. Viimane toimus teisiti, ajastul, mis sai alguse Arthur Schopenhaueriga, läks edasi Friedrich Nietzschega ja mis pole veel lõppenud.
Inimene
Nii sai ühest inimesest võim omaenda filosoofia üle. Filosoof ei olnud oma filosoofia jaoks enam tühine suurus. Aseainet, mida filosoofia sellele, kes talle oma hinge müüs, vaimu näol tõotas, ei võetud enam täie eest. Filosoofiavõimeliseks oli saanud elava hingega inimene; filosoofia pidi teda tunnistama kui midagi, mida ta ei mõista, kuid mida ta ei saa eitada, sest sel on tema üle võimu. Inimene oma omaolemuse absoluutses üksikuses astus filosoofia kõiksusest välja.
Metaeetiline
Filosoofia oli arvanud, et saab inimest kui "isiksust" haarata eetikas. Aga see oli võimatu, sest inimene voolas tal käest. Eetika andis küll teole eristaatuse kogu olemise suhtes, kuid rebis selle paratamatult jälle kõiksuse ringi; eetika suubus lõpuks jälle õpetuseks ühisusest kui olemise tükist. Ilmselt polnud piisav öelda, et tegutsemine on olemise suhtes eriline; tegutsemise oleks pidanud ankurdama igasugusest olemisest lahutatud "karakteri" olemislikku alusesse, ainult nii oleks saanud tagada, et see on omaette maailm maailma vastas. Aga kui Immanuel Kant kõrvale jätta, siis seda kunagi ei tehtud, ja just Kantil sai kommeteseaduse kui üldkehtiva teo sõnastusega jälle kõiksuse mõiste inimese ühest võitu; nõnda uppus vabadusemõiste kui ime nähtumuste maailmas teatud ajaloolise järjekindlusega Kanti järglastel jälle nähtumuste maailma imesse; Kant ise on Hegeli maailmaajaloomõiste ristiisa, mitte ainult riigi- ja ajaloofilosoofilistes lähenemistes, vaid juba eetilistes põhimõistetes. Ja Schopenhauer võttis küll oma õpetusse tahtest sisse Kanti õpetuse intelligiiblist tahtest, kuid devalveeris selle väärtuse, ja vastupidises suunas kui suured idealistid. Tehes tahte maailma olemuseks, lahustas ta maailma tahtes ning hävitas eristuse inimese olemise ja maailma olemise vahel. Nii et Nietzsche pidi rajama uudismaa väljapoole ringi, mille eetika joonistas. Just selleks, et mineviku vaimutöö saavutused kehtima jätta, tuleb tunnistada, et uus küsimus on väljaspool seda, mida seni on eetika all mõistetud. Maailmavaate vastu astub eluvaade. Eetika jääb maailmavaate osaks. Eluvaade on eetikale intiimselt vastandlik, sest need paistavad kokku puutuvat ning pretendeerivad teineteise probleemide lahendamises osalemisele. Saab näha, mis mõttes see tõesti nii on. Aga vastandlikkus on nii terav, et eluvaate küsimusi tahaks nimetada metaeetilisteks.