cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Minnesota
Poliitika
Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja vahevalimistel 2006. aastal valiti Minnesota osariigist Esindajatekotta demokraat Keith Maurice Ellison, kellest sai esimene Minnesota osariigist Kongressi valitud afroameeriklane ja ühtlasi esimene muslim Ameerika Ühendriikide Kongressis.
Meedia
pisi|püsti|[[KSTP-TV|KSTP telestuudio]]
Uuringufirma Nielsen Media Research andmetel olid 2009. aastal kaksiklinnad ehk Minneapolise – Saint Pauli suurlinnaala suuruselt 15. meediaturg Ameerika Ühendriikides. Osariigi teised peamised meediaturud olid samal ajal Fargo–Moorhead (120. koht Ameerika Ühendriikides), Duluth–Superior (139. koht), Rochester–Mason City–Austin (153. koht) ja Mankato (199. koht).
Regulaarsed televisiooniülekanded Minnesotas algasid 27. aprillil 1948, kui tegevust alustas telejaam KSTP-TV. KSTP on algusest peale kuulunud telekommunikatsioonifirmale Hubbard Broadcasting, mis on tänapäeval Minnesota osariigi ainus kohalikus omandis meediaettevõte. Kokku on Minnesotas praegu 39 analoogtelevisiooni kanalit ja 23 digitaaltelevisiooni kanalit.
Minnesota osariigis asub ka USA kaks suuremat mittetulunduslikku raadioorganisatsiooni Minnesota Public Radio (MPR) ja Public Radio International (PRI). 1967. aastal loodud MPR on riigi suurima kuulajaskonnaga regionaalne mittetulunduslik raadiovõrgustik, mis edastab oma programmi 45 raadiojaama vahendusel ja mille saated jõuavad igal nädalal umbes 900 000 inimeseni. 1983. aastal asutatud PRI edastab oma saateid üle riigi, tootes igal nädalal 280 tundi programmi, mida antakse eetrisse umbes 900 raadiojaama kaudu ja mille potentsiaalne kuulajaskond on 9,6 miljonit inimest. Osariigi vanim raadiojaam KUOM asutati 1922. aastal ja kuulub USA kümne vanima raadiojaama hulka. KUOM kuulub alates asutamisest Minnesota Ülikoolile ja edastab alates 1993. aastast Radio K nime all peamiselt rokkmuusikat.
Sport ja vaba aeg
pisi|vasakul|[[Põhja-Dakota Ülikooli ja St. Cloudi Osariigi Ülikooli võistkonnad WCHA finaalis Xcel Energy Center jäähallis]]
Minnesotal on oma professionaalsed meeste võistkonnad kõigil peamistel spordialadel. Ameerika jalgpalli meeskond Minnesota Vikings mängib alates 1961. aastast profiliigas NFL. Aastatel 1982–2013 oli Vikingsi kodustaadion Minneapolises asunud Hubert H. Humphrey Metrodome. See vana staadion lammutati 2014. aastal ja juulis 2016 avati samas asukohas uus ja moodne U.S. Bank Stadium.
Pesapallimeeskond Minnesota Twins mängib alates 1961. aastast profiliigas MLB ning on tulnud selle meistriks 1987. ja 1991. aastal. Alates 2010. aastast mängib meeskond Target Fieldi staadionil. Profiliigas NBA mängiva korvpallimeeskonna Minneapolis Lakers kodustaadion oli aastatel 1947–1960 Minneapolis Auditorium, pärast seda kolisid nad California osariiki Los Angelesse. 1989. aastal liitus NBA-ga meeskond Minnesota Timberwolves, kelle kodustaadion on alates 1990. aastast Target Center.
Jäähokiliigas NHL mängib meeskond Minnesota Wild, mille koduväli on Saint Paulis asuv Xcel Energy Center. Varem oli tuntud jäähokimeeskond Minnesota North Stars, mis mängis NHL-is aastatel 1967–1993 ning jõudis 1981. ja 1991. aastal Stanley karika finaali.
Jalgpalliliigas NASL mängis varem Minnesota Thunder, seejärel aga aastatel 2010–2016 Minnesota United FC, mille kodustaadion on Blaine'i National Sports Center. 2017. aastal moodustati Minnesota Unitedi baasil uus samanimeline meeskond, mis võistleb nüüd USA ja Kanada klubijalgpalli kõrgeimas liigas Major League Soccer.
Tuntuimad naiste võistkonnad on korvpallis Minnesota Lynx, kes tuli 2011., 2013. ja 2015. aastal naiste korvpalliliiga WBNA meistriks; jalgpallis Minnesota Lightning, Minnesota Vixen ja Minnesota Valkyrie; jäähokis Minnesota Whitecaps.
Mitmed Minnesota ülikoolid osalevad üliõpilasspordiühingu NCAA programmides: ameerika jalgpalli esimeses divisjonis on esindatud Minnesota Ülikooli kaksiklinnade kampus, veel neli muud ülikooli osalevad jäähoki esimeses divisjonis (Minnesota Ülikool Duluthis, Minnesota Osariigi Ülikool Mankatos, St. Cloudi Osariigi Ülikool ja Bemidji Osariigi Ülikool). Sport on populaarne ka teistes Minnesota kõrgkoolides.
Golfiklubi Hazeltine National Golf Club on võõrustanud Ameerika Ühendriikide lahtisi meistrivõistlusi golfis, samuti naiste ja seenioride lahtisi meistrivõistlusi golfis. Sügisel 2016 korraldati seal mainekad võistlused Ryderi karikale. 2016. aasta seisuga oli Hazeltine'i klubi üks kahest golfiklubist Ameerika Ühendriikides, mis on korraldanud mõlema Ameerika Ühendriikide golfiliiga kõiki meistrivõistlusi. Mitmeid meistri- ja karikavõistlusi golfis on võõrustanud ka Interlachen Country Club.
Taliolümpiamängudel on minnesotalastest silma paistnud 1980. aasta taliolümpiamängudel kuldmedali saanud USA jäähokimeeskonna 12 liiget (keda treenis samuti Minnesotast pärit Herb Brooks) ja 2006. aasta taliolümpiamängudel pronksmedalile tulnud USA jääkeeglimeeskond. Minnesotast pärit ujuja Tom Malchow võitis 2000. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali ja 1996. aasta suveolümpiamängudel hõbemedali.
Igal suvel joostakse Ülemjärve maalilisel põhjakaldal Vanaema maratoni (Grandma's Marathon). Sügisel joostakse järvede ja Mississippi jõe kallastel Kaksiklinnade maratoni (Twin Cities Marathon). Kaksiklinnadest põhja pool Evelethis asub Ameerika Ühendriikide jäähoki kuulsuste hall.
Martin Scorsese
thumb|Martin Scorsese (2007) Martin Scorsese (sündinud 17. novembril 1942) on USA filmirežissöör.
Scorsese tuntumad filmid on ilmselt "Goncharov"(1973), "Mean Streets" ("Agulitänavad", 1973), "Taxi Driver" ("Taksojuht", 1976), "Raging Bull" ("Raevunud härg", 1980), "The King of Comedy" ("Komöödiakuningas", 1983), "Goodfellas" ("Omad poisid", 1990), "Casino" ("Kasiino", 1995), "The Departed" ("Kahe tule vahel", 2006), "Hugo" ("Hugo Cabret' leiutis", 2011) ja "The Wolf of Wall Street" ("Wall Streeti hunt", 2013).
Enne 2007. aasta Oscarite jagamist oli Martin Scorsese viiel korral olnud parima režissööri Oscari nominentide hulgas, kuid polnud kunagi kuldmehikese omanikuks saanud. 2007. aastal sai ta lõpuks selle au osaliseks filmi eest "Kahe tule vahel", mis tunnistati lisaks veel parimaks filmiks ning võitis ka parima mugandatud stsenaariumi ja parima montaaži Oscari, olles tol aastal enim Oscareid võitnud film (järgnes film "Paani labürint" kolme Oscariga). See kuldmehike on jäänud tal siiani ainsaks, kuigi nominatsioone on tal nüüdseks juba 8 (seisuga 1. juuli 2014).
Tema lavastatud filmid on eri kategooriates kogunud 80 Oscari nominatsiooni ning võitnud nendest 20.
Lisaks filmide lavastamisele on ta olnud ka muusikavideote režissöör. Neist väärib nimetamist eeskätt 16-minutiline video Michael Jacksoni loole "Bad", mida küll televisioonis enamasti näidatakse kärbitud versioonis.
Tunnustus
Martin Scorsese on võitnud arvukalt filmiauhindu, sealhulgas 2007. aastal Oscari.
Aastal 2008 valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Isiklikku
Martin Scorsese on olnud abielus Laraine Brennani, Julia Cameroni, filminäitleja Isabella Rossellini ja filmiprodutsent Barbara De Finaga.
Kooselust Laraine Brennaniga on tal tütar Cathy Scorsese ja kooselust Julia Cameroniga tütar Domenica Cameron-Scorsese.
Läti olümpiamängudel
Läti osales esimest korda olümpiamängudel 1924. aasta taliolümpiamängudel Chamonix's. 1940. aastal okupeeris Nõukogude Liit Läti ning aastatel 1952–1988 osalesid lätlased Nõukogude Liidu koondise koosseisus. Läti sportlased on võitnud 19 medalit suveolümpiamängudel ja 9 medalit taliolümpiamängudel (ilma Nõukogude Liidu meeskonnas võidetud medaliteta).
Läti Olümpiakomitee asutati 1922. aastal.
Konformsus
Konformsus – püsiv isiksuse omadus. Tekib konformismi pideval esinemisel.
Konformism - kui inimene allub grupi survele ja loobub oma tõekspidamitest, püüab elada, mõelda ja toimida nii, nagu kõik.
Omased jooned:
•	sisendatavus
•	emotsionaalne aheldatus
•	alaväärsustunne
•	mure teiste heakskiidu/hukkamõistmise pärast
•	on seda tugevam, mida rohkem on grupis liikmeid
Allikad:
•	püüd toimida õigesti ja toetuda seejuures teiste antud normidele
•	püüd meeldida kaaslastele
•	püüd saada tasu sobiva käitumise eest ja vältida karistusi ebasobiva käitumise eest
Apoteem
thumb|right|[[Kuusnurk|Kuusnurga apoteem]]
Apoteem (kr sõnast apothēma 'kõrvalepandu') on korrapärase püramiidi külgtahuks oleva kolmnurga kõrgus, mis on tõmmatud püramiidi tipust.
Apoteem võib tähendada ka korrapärase hulknurga (nt kuusnurga) keskpunktist küljele tõmmatud ristlõiku; ka selle lõigu pikkust.
Kimmerlased
Kimmerlased ehk kimmerid olid rändhõimud, kes elasid 8.-7. sajandil eKr Musta mere põhjarannikul, Põhja-Kaukaasias, Krimmis ja Karpaaditideni ulatunud aladel ning rääkisid indoeuroopa iraani keelt. Nimetust "kimmerlased" kasutati ka rauaajal üldnimetusena Musta mere põhjaosa elanike kohta.
pisi|[[Urartu 8. sajandil eKr tänapäeva riigipiiride taustal]] Teave nendest on meieni jõudnud Herodotose, Odüsseia ja Assüüria ajalooallikate järgi. Assüüria kuningate kirjutist kohaselt 714. a eKr asusid nad Sevani järvest loodesse jäävas piirkonnas ning tasusid andameid Urartule, kuid suutsid tõrjuda Urartu kuninga sõjaretke. 7. sajandil eKr vallutasid nad osa Väike-Aasia lääneosa alasid ning ohustasid Lüüdia alasid. Nende tagasitõrjumiseks lõi Lüüdia kuningas Giges liidu Assüüria kuninga Assurbanipaliga. Kimmerlased vallutasid Väike-Aasias osa kreeklaste Joonia linnriike.
7. sajandi paiku eKr tõrjusid sküüdid kimmerlased Väike-Aasiasse, arvatavasti Kapadookiasse.
Dorian Gray portree
"Dorian Gray portree" on Oscar Wilde'i romaan rikka, ilusa ja esialgu rikkumata noormehe elust.
Esmakordselt ilmus lugu 13-peatükilisena 1890. aastal kuukirjas Lippincott. Aasta hiljem ilmunud trükis oli 7 peatükki rohkem ning osa varasematest peatükkidest oli väidetavalt algse väljaande liialt homoerootilise sisu tõttu ümber tehtud.
Teos langes tollases puritaanlikus Suurbritannias moraalse kriitika alla. Teost kasutati süütõendina Oscar Wilde'i vastu 1895. aasta kohtuprotsessil, kus viimast süüdistati homoseksuaalsuses (hoolimata otseste homoseksuaalsuse viidete puudumisele teoses).
Sisu
Kunstnik Basil Hallward, kes Doriani maalib, on pimestatud viimase füüsilisest ilust ning usub, et noormees on ta täiesti uudselt maalima pannud. Basili ateljees kohtab Dorian lord Henryt, kelle maailmavaatest ta sügavalt paelub. Lord Henry sõnutsi on ainsad, mille poole elus püüelda tasub, ilu ja meelelised tundmused. Mõistes, et ilu ei ole jääv, soovib Dorian, et tema asemel vananeks tema portree.
Dorian tutvub näitleja Sibyliga, kes räpases teatris Shakespeare'i esitab. Dorian on näitlejanna osatäitmise lummuses. Peagi teeb Dorian Sibylile abieluettepaneku. Sibyli ema on abielu suhtes skeptiline ja ta vend lubab Doriani tappa, kui viimane peaks ta õele haiget tegema. Kui Dorian kutsub Basili ja lord Henry teatrisse Sibylit vaatama selgub, et näitlejanna on suurest armastusest Doriani vastu oma näitlemisoskuse kaotanud. Dorian jätab Sibyli maha, põhjendades seda tema näitlejameisterlikkuse, mida ta tegelikult armastas, kadumisega. Dorian murrab neiu südame ning Sibyl võtab endalt elu.
Dorian avastab, et ta soov on täide läinud – tema portree vananeb. Maal vananeb iga Doriani patuga, samal ajal kui tema enda välimus püsib muutumatuna. Dorian elab järgmised 18 aastat ilma vähimagi vananemise märgita ebamoraalset elu. Viimaks süüdistab ta Basilit oma saatuses ning pussitab ta surnuks. Ta šantažeerib keemik Alan Campbelli, oma vana sõbra, Basili laipa hävitama. Dorian põgeneb oma kuriteo eest oopiumiurgastesse. Nende läheduses kohtab ta Sibyli venda Jamesi, kes arvab Doriani ära tundvat ja üritab teda tappa. Dorian aga pääseb, väites, et nii noore mehena ei saanud ta kaheksateist aastat tagasi Jamesi õega kihlatud olla.
Viimaks otsustab Dorian taas kõlbelist elu elama hakata. Portree aga vananeb sellegipoolest edasi. Seda nähes otsustab Dorian maali hävitada ning lööb noa lõuendisse. Dorian leitakse südamesse löödud noaga ning äkitselt vanaks jäänuna. Dorian Gray portree on taas noor.
Orava vald
Orava vald oli 2017. aastani üks 13-st Põlva maakonna vallast. Valla keskus oli Orava küla. Valla pindala oli 17 567,4 ha.
Orava vallavanem oli Riina Sabalisk.
Vallas oli kokku 30 küla: Hanikase, Jantra, Kahkva, Kakusuu, Kamnitsa, Kliima, Korgõmõisa, Kõivsaare, Kõliküla, Kõvera, Lepassaare, Liinamäe, Luuska, Madi, Marga, Orava, Oro, Piusa, Praakmani, Päka, Pääväkese, Rebasmäe, Riihora, Rõssa, Soe, Soena, Suuremetsa, Tamme, Tuderna, Vivva. Domineerival kohal olid isiklikud majapidamised.
Oraval oli valla ainuke kool (Orava Põhikool, avati 1. septembril 1997), lasteaed, üks raamatukogu ja perearstikeskus. Valla kultuurimaja ja teine raamatukogu olid Hanikases.
Loodus
Orava vald oli looduslikult mitmekesine. Vallas oli neli järve: Orava, Solda, Mustjärv ja Kõvera järv. Valla üheks piiriks on Järvepää järv. Peale selle oli kaks jõge: Piusa jõgi ja Mädajõgi ning kolm oja: Rebasmäe, Tuderna ja Kamnitsa oja.
Orava valla territooriumile jäi osa Orava ja Ilumetsa metskonnast. Riigi metsamaad oli vallas 9142,9 ha. Vallas olevaid metsi on nimetatud Eesti ühtedeks ilusamateks ning neid iseloomustavat suur tootlikkus ja mitmekesisus nii liigiliselt koosseisult kui ka paiknevuselt. Metsa oli ligikaudu 10 000 ha, põllumaa all oli ligikaudu 7000 ha. Elanikkonna põhiline tegevus oli põllu- ja metsamajandus.
Valla tähtsaim maavara oli Piusas leiduv kvartsliiv. Eesti maavarade komisjon on kinnitanud aktiivseks tarbevaruks 1 816 000 m³.
Vallas oli kolm looduskaitseala kogupindalaga 34,7 ha: Ilumetsa meteoriidikraatrid 2,5 ha, Rebasmäe allikas 1,2 ha ja Piusa koopad 31 ha. Viimane oli üks turistide põhikülastusobjekte Kagu-Eestis.
Ajalugu
Suuremetsa külanõukogule anti valla staatus 26. märtsil 1992, 30. aprillil nimetati vald ümber Orava vallaks. 2017. aasta haldusreformiga kaotati Orava vald.
Eduard Ahas
Eduard Mihkel Ahas (16. september 1901 Valguta vald, Tartumaa – 17. september 1944 Kavastu) oli eesti maalikunstnik ja kunstiajaloolane.
Elukäik
Eduard Ahas sündis talupidajate Mihkli ja Miina kaheteistkümnelapselises peres. Õppis Ervu külakoolis 1911–1914, Rõngu kihelkonnakoolis 1914–1917 ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis 1917–1923.
Kunstiõpinguid alustas 1917 Rudolf Lepiku ateljees. Õppis (vaheaegadega) 1919–1926 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas, kust sai joonistusõpetaja kutse. Lõpetas Pallase 1932. aastal Nikolai Triigi maaliateljees maalikunstnikuna. 1923–1931 õppis Tartu Ülikoolis kunstiajalugu. Korporatsiooni Ugala buršvilistlane.
Potikeder
thumb|Jalaga ringiaetav potikeder thumb|Potikedraga töötamine Potikeder on keraamiliste esemete käsitsi treimiseks kasutatav tööpink.
Eduard Ahas
Elukäik
Eduard Ahas osales Vabadussõjas kooliõpilaste pataljonis 1919–1920.
Potikeder
Ajalugu
Esimene primitiivne potikeder võeti kasutusele Mesopotaamias Uruki perioodil umbes 3500 aastat eKr. Algselt valmistati potikeder puidust. Mesopotaamia aladel, kus puit oli väga kallis ja raskesti hangitav, hakati 3000 aastat eKr treikettaid valmistama bituumenikihiga kaetud savist. Hiljem levisid ka kivist valmistatud treikettad. Mesopotaamias kasutatud potiketra aeti ringi käsitsi.
Eduard Ahas
Elukäik
1922–1923 töötas Eesti Rahva Muuseumis ning käis joonistajana soome etnograafi Ilmari Mannisega vanavara kogumas ja illustreeris tema "Etnograafilise sõnastiku".
Potikeder
Ajalugu
Jalaga ringiaetav potikeder leiutati Egiptuses 2000 aastat eKr.
Eduard Ahas
Elukäik
Töötas 1924–1926 joonistusõpetajana Ambla Põllumajandusgümnaasiumis, alates 1926 Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1928–1930 Tartu Ühiskommertsgümnaasiumi õpetaja. 1936 Riigikogu kantselei stenografist, kunstiühingu Pallas juhatuse sekretär 1936–1939.
Potikeder
Ajalugu
Kreeta-Mükeene keraamikud võtsid potikedra kasutusele umbes 15. sajandil eKr.
Tänapäeval töötavad paljud potikedrad elektriga, aga endiselt on laialt levinud ka jalaga ringiaetavad potikedrad.
Eduard Ahas
Elukäik
Eduard Ahas juhtis teise maailmasõja ajal Tartus kunstivarade päästmist ja kogumist purustatud hoonetest.
Kuulus aastatel 1933–1944 Aakre valla Pühaste Mulgi omakaitsesse. Ta mobiliseeriti 1944. aastal ning sai 17. septembril Emajõe dessandil surmavalt haavata. 2. novembril 1998 avati Tartumaal Sääsekõrva ja Sava lähedal Kangro talu hoovis tema mälestustahvel.
Looming
Eduard Ahas on loonud kergelt stiliseerivas laadis, maheda koloriidiga õli-, tempera- ja pastelltehnikas maastiku- ja olustikumaale. Ta maalis paljude oma kaasaegsete tuntud avaliku elu tegelaste, sh riigivanem Jaan Tõnissoni, piiskop Hugo-Bernhard Rahamäe, ülikooli rektorite, ministrite, kirjanike jne portreid.
Esines näitustel 1921. aastast.
Tegi koostööd ajalehtedele, kirjutas kunsti käsitlevaid artikleid, illustreeris lasteraamatuid, tegi lavakujundusi ja isegi elamuprojekte. Tema kirjutatud on "Vabadussõja kangelaste mälestussambad I" (Loodus, 1927) ja "Stenograafiakool I, II, III" ning tema toimetusel ilmus kunstiühingu Pallas 15. juubelialbum "Kunstiühing Pallas 1918–1935" (Noor-Eesti, 1935).
pisi|[[Rannu kalmistu väravad valmisid Eduard Ahase projekti järgi]]
Isiklikku
Eduard Ahase vennad olid Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid August Ahas ja Oskar Ahas ning romaani "Nimed marmortahvlil" autori Albert Kivikase klassivend ja Henn Ahase tegelaskuju prototüüp Hermann Ahas.
Olevi Kull
pisi|Olevi Kull Tartu Ülikooli ajaloomuuseumi valges saalis 2005 Olevi Kull (22. juuni 1955 – 31. jaanuar 2007) oli eesti ökoloog.
Ta õppis Tartu 10. koolis ja Tartu 1. Keskkoolis. Õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsikat (1973–1975) ja seejärel (kaugõppes) metsamajanduse erialal Eesti Põllumajanduse Akadeemias, mille lõpetas 1981. aastal.
Ta oli Tartu Ülikooli rakendusökoloogia professor, Botaanika ja ökoloogia instituudi juhataja. Ta rajas Tartus alus- ja rakendusökoloogia tippkeskuse ning oli selle juht. Juhatas ka Ökoloogia Instituudi Tartu osakonda.
Ta oli metsaökosüsteemide ökofüsioloogia parimaid tundjaid maailmas.
Mälestuse jäädvustamine
Tartu Ülikooli Sihtasutuse juures on loodud professor Olevi Kulli mälestusfond, mis annab välja temanimelist stipendiumi.
Pere
Tema isa oli matemaatik Lembit Kull, ema oli matemaatikaõpetaja Hilja Kull ja vanem vend on biosemiootik Kalevi Kull.
Maria Höfl-Riesch
Maria Höfl-Riesch (sündinud 24. novembril 1984 Garmisch-Partenkirchenis) on Saksamaa endine mäesuusataja, olümpiavõitja ja maailmameister.
Juba juunioride klassis oli Höfl-Riesch väga edukas. 2000. aasta juunioride MM-il Kanadas Québecis saavutas ta veel slaalomis 24. ja suurslaalomis 37. koha. 2001. aastal Šveitsis Verbieris tuli ta Alpi kahevõistluses juunioride maailmameistriks, ülisuurslaalomis teiseks ja kiirlaskumises kolmandaks, lisaks suurslaalomis 13. ja slaalomis 14. kohale. 2002. aastal Itaalias Tarvisios tuli ta ülisuurslaalomis maailmameistriks ja slaalomis teiseks, lisaks kiirlaskumises 6. kohale. 2003. aastal Prantsusmaal Puy-Saint-Vincentis tuli ta Alpi kahevõistluses maailmameistriks, suurslaalomis 3., kiirlaskumises 4. ja slaalomis 5. kohale. 2004. aastal Sloveenias Mariboris tuli ta maailmameistriks kiirlaskumises ja suurslaalomis. Kokku võitis ta juunioride MM-ilt 4 kuldmedalit ja 4 muud medalit.
Ta on võistelnud maailma karikavõistlustel alates 2001. aastast.
Täiskasvanute tippvõistlusel osales ta esimest korda 3. veebruaril 2003 MM-il Šveitsis Sankt Moritzis, kui võistles ülisuurslaalomis ja pidi katkestama rajalt väljasõidu tõttu. Parim koht nendel võistlustel tuli Alpi kahevõistluses, kus ta sai 5. koha. 2007. aasta MM-il Rootsis Åres jäi Höfl-Rieschi parimaks tulemuseks Alpi kahevõistluse 7. koht. Prantsusmaal Val-d'Isère'is toimunud 2009. aasta MM-il tuli ta slaalomis maailmameistriks.
Maailma karikavõistlustel osales ta esimest korda kodulinnas Garmisch-Partenkirchenis 16. veebruaril 2001 ülisuurslaalomis ja sai 42 lõpetanu seas 20. koha. Esimese võidu MK-etapil sai ta 30. jaanuaril 2004 Haus im Ennstalis, kui oli võidukas kiirlaskumises.
2010. aasta taliolümpiamängudel Kanadas Vancouveris tuli Höfl-Riesch kahekordseks olümpiavõitjaks. 18. veebruaril toimunud Alpi kahevõistluses lõpetas ta kiirlaskumise osa Lindsey Vonni järel teisena, slaalomietapi 7. kohaga ja pärast seda, kui Vonn slaalomi katkestas, tuli olümpiavõitjaks. 26. veebruaril toimunud slaalomivõistlusel lõpetas ta avalaskumise suure, 0,4-sekundilise eduga. Teise laskumise lõpetas ta 3. kohaga, kuid suurendas kokkuvõttes oma edu veelgi. Tema noorem õde Susanne lõpetas avalaskumise 4. kohal, kuid katkestas teise laskumise.
2014. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial Sotšis oli ta Saksamaa lipukandja. Samadel mängudel võitis ta Alpi kahevõistluses kuldmedali ja ülisuursaalomis hõbemedali. 2014. aasta märtsis teatas, et loobub tippspordist.
Aastatel 2010 ja 2014 valiti ta Saksamaa aasta naissportlaseks.
Isiklikku
Maria Höfl-Rieschi noorem õde Susanne Riesch on samuti mäesuusataja. Too on spetsialiseerunud slaalomile.
Maria Höfl-Riesch on ka riikliku reitinguga tennisemängija ja jalgrattur.
Üks Höfl-Rieschi kõige lähedasemaid sõpru on USA mäesuusataja Lindsey Vonn, samuti olümpiavõitja. Tavaliselt veedab Vonn oma abikaasaga jõulud Höfl-Rieschi vanematekodus Garmisch-Partenkirchenis.
2004. aasta jaanuaris mängis Höfl-Riesch kaasa seebiooperi "Kirgede torm" 666. seerias. Ta mängis iseennast.
Saavutused
pisi|Maria Höfl-Riesch (2011)
Maailma karikavõistluste etapivõidud
Maria Höfl-Riesch võitis karjääri jooksul 356 MK-etapil ja jõudis esikolmikusse 81 korral, neist 27 etappi ta võitis.
Heterokondid
Heterokondid (Heterokontophyta) ehk stramenopiilid on suur eukarüootide rühm, kuhu kuulub umbes 10 500 liiki. Sellesse kuulub nii üherakulisi kui ka hulkrakseid organisme.
Põlva vald (1991)
Põlva vald oli vald Põlva maakonna keskosas 1991–2017. aastatel.
Vallakeskus asus aastatel 1991–2013 Mammaste külas, 2013–2017 Põlva linnas.
Ajalugu
Põlva vald moodustati Põlva külanõukogu territooriumile ja sai omavalitsusliku staatuse 10. oktoobril 1991. Kuni 2013. aastani ümbritses Põlva vald niinimetatud rõngasvallana Põlva linna. 2013. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimiste järel ühinesid senine Põlva vald ja Põlva linn 26. oktoobril 2013 uueks ühinenud omavalitsusüksuseks. 2017. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimiste järel ühinesid 22. oktoobrist 2017 Vastse-Kuuste vald, Ahja vald, Laheda vald, Põlva vald ja Mooste vald ning ühinemise teel moodustus uus omavalitsusüksus – Põlva vald.
Põlva vallavanemad
Linn
Põlva
Külad
Vallas oli 28 küla:
Aarna - Adiste - Andre - Eoste - Himmaste - Holvandi - Kiisa - Kiuma - Kähri - Lutsu - Mammaste - Meemaste - Metste - Miiaste - Nooritsmetsa - Orajõe - Partsi - Peri - Puskaru - Puuri - Rosma - Soesaare - Taevaskoja - Tromsi - Tännassilma - Uibujärve - Valgesoo - Vanaküla
Liiva tänav (Narva)
Liiva tänav on tänav Narvas Kalevi linnaosas Rakvere tänavast lõuna pool ja Õhu tänavast põhja pool. Algab Puškini tänavast, kulgeb lääne pool ja lõpeb tupiktänavana. Tänav on umbes 50 m pikk.
Liiva tänav on ka 1929. ja 1940. aasta Narva linnaplaanidel. See algas Posti (praegu Aleksander Puškini) tänavast ja kulges ida poole, ristus nimeta (1905. ja 1912. aasta linnaplaanidel Aleksandri) tänavaga ning lõppes Sepa tänavaga ristudes. Tänava pikkus oli umbes 480 m. 1905. ja 1912. aasta linnaplaanidel oli ta nimeta tänav.
Neljas meditatsioon
Neljas meditatsioon on René Descartesi teose "Meditatsioonid esimesest filosoofiast" neljas peatükk.
Eestikeelne tekst (tõlge 1641. aasta ladinakeelsest väljaandest)
Neljas meditatsioon
Tõesusest ja väärusest
Nõnda olen ma neil päevil harjutanud vaimus meeltest ära pöörduma ning olen nii täpselt tähele pannud, et väga vähe on seda, mida kehaliste asjade kohta tõeselt tajutakse ja palju rohkem seda, mida inimvaimu kohta, ja veel palju rohkem, mida Jumala kohta taibatakse, et praegu ma pööran mõtte ilma mingi raskuseta kujuteldavatelt asjadelt asjadele, mis on üksnes mõeldavad ning on igasugusest mateeriast eraldatud. Ja muidugi on mul palju aredam idee inimvaimust, niivõrd kui ta on mõtlev asi, mis ei ole ulatuv pikkusesse, laiusesse ja sügavusse ja millel ei ole mitte midagi muud kehast – kui  mingi kehalise asja idee, mis mul on. Ja kui ma panen tähele, et ma kahtlen ehk olen ebatäiuslik ja sõltuv asi, nii et mulle tuleb mõttesse selge ja are idee sõltumatust ja täiuslikust olendist (entis), see on Jumalast, ja ainuüksi sellest, et niisugune idee minus on, või et mina, kellel see idee on, eksisteerin, siis järeldan ma nii silmanähtavalt, et ka Jumal eksisteerib ning temast sõltub üksikhetkedel kogu minu eksisteerimine, et ma olen kindel, et inimmõistus (humano ingenio) ei saa midagi taibata (cognosci) ilmsemalt ja  kindlamalt. Ja paistab, et nüüd ma näen mingit teed, mida mööda jõutakse sellelt kontemplatsioonilt tõelise Jumala kohta, kelles kindlasti on peidus kõik teaduste ja tarkuse aarded, teiste asjade tunnetamiseni.
Sest kõigepealt (in primis) ma tunnen ära (agnosco), et ei saa olla, et ta mind millalgi petaks; sest igasuguses pettuses leidub midagi ebatäiuslikkusest; ja kuigi tundub, et petta suutmine on mõni tõend teravmeelsusest (acuminis) või väest, annab petta tahtmine kahtlemata tunnistust kas salakavalusest või nõrkusest ega sobi seetõttu Jumalale.
Edasi, ma kogen (experior), et minus on mingi otsustamise (judicandi) võime, mille ma kindlasti, nagu ka kõik ülejäänu, mis minus on, olen saanud Jumalalt; ning kuna ta ei taha mind petta, siis kindlasti ta ei andnud niisugust, et ma võiksin millalgi eksida, kui ma seda õigesti kasutan.
Ja selles asjas ei jääks mingit kahtlust, kui ei paistaks, et sellest järeldub, et ma ei saa seega mitte kunagi eksida; sest kui kõik, mis minus on, on mul Jumalalt ja ta ei ole andnud mulle mingit eksimise võimet, siis paistab, et ma ei saa millalgi eksida. Ja nõnda edasi, niikaua kui ma mõtlen ainult Jumalast ja pööran end üleni tema poole, ei märka ma mitte mingit eksituse või vääruse põhjust; aga hiljem end enda poole tagasi pööranud, kogen, et olen ometi süüdi arvutustes eksitustes, mille põhjust otsides märkan, et mulle ei ilmu üksnes Jumala ehk ülimalt täiusliku olendi reaalne ja positiivne idee, vaid ka nii-öelda eimillegi mingi negatiivne idee ning et ma olen millegi vahepealsena Jumala ja eimillegi vahel ehk ülima olendi ja olematu vahel loomult selline (ita constitutum),   et niivõrd kui ma olen ülima olendi loodud, ei ole minus küll mitte midagi, mille läbi ma eksiksin või eksitusse satuksin, aga niivõrd kui ma kuidagi osalen eimilleski ehk olematus, see on, kuivõrd ma ei ole ise ülim olend ja mul puudub väga palju asju (quam plurima), niivõrd ei ole imelik, et ma eksin. Ja nõnda ma taipan (intelligo), et eksitus, kuivõrd ta on eksitus, ei ole midagi reaalset, mis sõltuks Jumalast, vaid üksnes puudus; ning et seepärast ei ole mul eksimiseks tarvis mingit võimet, mille Jumal oleks selleks otstarbeks andnud, vaid see, et ma eksin, juhtub sellepärast, et otsustamise võime, mis mul temalt on, ei ole minus lõpmatu.
Kuid see ei ole veel täiesti rahuldav; eksitus ei ole ju puhas eitus, vaid ilmaolek mingist tunnetusest, mis minus kuidagi peaks olema;  ja sellele, kes paneb tähele Jumala loomust, paistab, et ei saa olla, et ta paneks minusse mingi võime, mis ei oleks omas laadis täiuslik ehk mis oleks ilma mingist täiuslikkusest, mis tal peab olema. Kui ju mida oskuslikum (peritior) on käsitööline, seda täiuslikumad teosed temast pärinevad, siis mida saab olla teinud kõikide asjade rajaja, mis poleks igas suhtes absoluutne? Ja pole kahtlane, kas Jumal oleks saanud mind luua niisuguseks, et ma kunagi ei eksiks; ega pole ka kahtlane, kas ta tahab alati seda, mis on kõige parem:    kas siis on parem, et ma eksiksin, kui et ma ei eksiks?
Kui ma seda hoolikamalt kaalun, siis tuleb kõigepealt mõttesse, et mul ei tule imestada, kui Jumal teeb midagi niisugust, mille põhjendeid ma ei taipa; ning et sellepärast ei tule veel kahelda tema eksisteerimises, et ma võib-olla kogen, et on miski muu, mille puhul ma ei taipa (comprehendo), kuidas või mil viisil ta selle on teinud. Sest kui ma juba tean, et minu loomus on väga nõrk (infirmam) ja piiratud, Jumala loomus aga on mõõtmatu, arusaamatu (incomprehensibilem), lõpmatu, ning ma ka tean selle kohta küllaldaselt, et ta võib teha lugematuid asju, mille põhjusi ma ei tea; ja ainuüksi sellepärast arvan, et  kogu sellest põhjuste soost, mis tavaliselt nõuab eesmärki, [ lõpp-põhjustest ehk eesmärkpõhjustest] ei ole füüsika asjades mingit kasu; ilma hulljulguseta ma ju ei arva, et saan välja uurida Jumala eesmärke.
Samuti tuleb mõttesse, et iga kord kui me uurime, kas Jumala teosed on täiuslikud, ei tule meil vaadelda mingit ühte loodut eraldi, vaid kõikide asjade kogusust (universitatem); sest see, mis võib-olla mitte teenimatult paistaks ebatäiuslik, kui ta oleks üksinda, on osana maailmas ülimalt täiuslik; ja kuigi selle põhjal, et ma tahtsin kõiges kahelda, ei saanud ma veel kindlalt teada millegi muu kui enda ja Jumala eksisteerimist, ei saa ma ometi selle põhjal, et ma märkasin Jumala mõõtmatut vägevust,  eitada, et ta on teinud palju muud, või vähemalt võib teha, nii et mina olen osa asjade kogususes.
Eduard Aunap
thumb|Eduard Aunap Eduard Gustav Aunap (ka Eduard-Gustav Aunap; 27. juuli 1888 Viljandi – 3. detsember 1955 Tartu) oli eesti histoloog.
Aunap sündis kaupmehe pojana. Pärast Pärnu gümnaasiumi lõpetamist töötas ta poolteist aastat kaubakontoris Inglismaal. 1909. aastal astus Tartu ülikooli loodusteaduskonda, õpingud jõudsid lõpule alles 1920. Ühtlasi töötas ta aastatel 1909–1928 ülikooli histoloogia instituudis ning hakkas tegelema teadustööga prof. V. Rubaškini juhendamisel. 1913. aastal täiendas Aunap end kolme kuu jooksul Plymouthi bioloogiajaamas.
1923. aastast õppis ta Tartu ülikoolis arstiteadust, ülikooli lõpetas 1926. 1930. aastal kaitses ta doktoriväitekirja "Roti parotiserakkude tuum, ergastoplasma, mitokondrid ja vakuoom".
Neljas meditatsioon
Eestikeelne tekst (tõlge 1641. aasta ladinakeelsest väljaandest)
Selle põhjal aga ma tajun, et tahtmise jõud, mis mul Jumalalt on, ei ole iseenesest võetuna minu eksituste põhjus, sest ta on ülimalt suur ja omas laadis täiuslik; ning et mitte ka arusaamise jõud, sest millest iganes ma aru saan, sellest ma saan kahtlemata õigesti aru, sest see, et ma aru saan, on Jumalast, ja ei saa olla, et ma selles eksiksin. Kust siis tekivad minu eksitused? Kindlasti ainult sellest, et kuna tahe ulatub kaugemale kui aru, ei hoia ma teda samades piirides, vaid laiendan ka sellele, millest ma aru ei saa; et tahe on selle vastu ükskõikne, kaldub ta kergesti tõesest ja heast kõrvale, ja nõnda ma eksin ja patustan.
Näiteks kui ma neil päevil uurisin, kas maailmas midagi eksisteerib, ja märkasin, et sellestsamast, et ma seda uurin, ilmsesti järeldub, et mina eksisteerin, ei saanud ma jätta tegemata otsustust, et see, millest ma nii selgesti aru saan, on tõene; mitte et mingi väline jõud oleks mind selleks sundinud, vaid sellepärast, et suurele valgusele arus järgnes kalduvus tahtes ja nõnda ma uskusin seda seda rohkem iseenesest ja seda vabamalt, mida vähem ma olin selle vastu ükskõikne. Praegu aga ma mitte ainult ei tea, et ma eksisteerin, kuivõrd ma olen mingi mõtlev asi, vaid peale selle hõljub mu silme ees ka mingi kehalise loomuse idee ja juhtub, et ma kahtlen, kas mõtlev loomus, mis minus on, või õigemini, see, mis ma ise olen, on midagi muud kui see kehaline loomus või on mõlemad üks ja seesama; ja ma oletan, et minu arusse ei tule veel ühtegi põhjendit, mis veenaks mind rohkem ühes kui teises. Sellesama põhjal olen kindlasti ükskõikne jaatamise või eitamise või ka selle asja kohta mitte mingi otsustuse tegemise suhtes.
Ja isegi kui see ükskõiksus ka ei laiene ainult neile asjadele, millest aru ei taipa (cognoscit) üldse mitte midagi, vaid üldiselt kõigele, mida ta küllalt selgelt ei taipa sel ajal, kui tahe neid kaalutleb, siis kui tahes usutavad oletused mind ka ei veaks ühele poole, piisab ainuüksi äratundmisest, et need on üksnes oletused, mitte aga kindlad ja kaheldamatud põhjendid, et tõugata mind nõustumisele vastupidisega. Seda olen ma neil päevil küllalt kogenud, kui ma oletasin, et kõik see, mida ma varem olin uskunud olevat nii tõene kui võimalik, on täiesti väär – ainuüksi selle tõttu, et ma olin märganud, et saan selles kuidagi kahelda.
Aga kui ma ei taju küllalt selgelt ja aredalt, et miski on tõene, ning hoidun otsustuse tegemisest, siis on selge, et ma toimin õigesti ega eksi. Aga kui ma jaatan või eitan, siis ma kasutan otsusevabadust ebaõigesti; ja kui ma pööran end sinnapoole, mis on väär, siis ma eksin täiesti; kui aga võtan vastu teise poole, siis ma küll juhuslikult satun tõele, kuid ei ole sellepärast ilma süüta, sest loomulikus valguses on silmanähtav, et tahte piiristamisele peab alati eelnema aru taju. Ja sellele vaba tahte (arbitrii) ebaõigele kasutamisele on omane see ilmaolek, mis moodustab eksituse vormi: ilmaolek, ütlen, on selles toimingus endas, niivõrd kui see lähtub minust, mitte aga võimes, mille ma Jumalalt sain, ega ka toimingus, niivõrd kui see sõltub temast.
Mul ei ole ju ka mingit põhjust kurta, et Jumal ei ole mulle andnud suuremat arusaamise jõudu või suuremat loomulikku valgust, kui ta andis, sest lõplikule arule on omane, et ta paljust ei saa aru, ja loodud arule on omane, et ta on lõplik; ja mul tuleb tänada teda, kes ei ole mulle kunagi midagi võlgnenud, selle eest, mida rikkalikult on, mitte aga arvata, et ta on mind ilma jätnud sellest, mida ta ei andnud, või selle minult ära võtnud.
Mul ei ole ka põhjust kurta, et ta on andnud mulle tahte, mis ulatub kaugemale kui aru; et ju tahe seisneb ainult ühes asjas, ja otsekui jagamatus, siis paistab, et tema loomusest ei kannata midagi ära võtta; ja tõesti, mida suurem ta on, seda rohkem olen ma tema andjale tänu võlgu.
Ja lõpuks, ma ei pea ka kurtma, et Jumal aitab (concurrat) mul sooritada (eliciendos) neid tahteakte või teha neid otsustusi, milles ma eksin: need aktid on ju täiesti tõesed ja head, niivõrd kui nad Jumalast sõltuvad, ja minus on kuidagi suurem täius, et ma saan neid sooritada ja teha, kui et ma ei saaks. Aga ilmaolek, ainuüksi milles seisneb vääruse ja süü formaalne loomus (ratio), ei nõua mingit Jumala kaasaaitamist (concursu), sest ta ei ole asi ega suhtu temasse nagu ilmaolek põhjusesse, vaid teda tuleb nimetada ainult eituseks. Sest Jumalas ei ole tõesti mingit ebatäiuslikkust, et ta andis mulle vabaduse nõustuda või mitte nõustuda millegagi, mille selget ja aredat taju ta minu arusse ei pannud; vaid kahtlemata on minus ebatäiuslikkus, et ma seda vabadust hästi ei kasuta ning teen otsustuse selle kohta, millest ma õigesti aru ei saa. Näen ometi, et Jumal oleks võinud kergesti teha nii, et kuigi ma jääksin vabaks ja lõpliku tunnetusega, ma ometi kunagi ei eksiks: kindlasti kui ta oleks minu arusse sisse pannud selge ja areda taju kõigest, mida ma kunagi hakkan kaalutlema; või ainult kui ta oleks nii kindlalt mällu vajutanud, et kunagi ei tohi otsustust teha asja kohta, millest ma selgelt ja aredalt aru ei saa, et ma ei saaks seda kunagi unustada. Ja ma saan kergesti aru, et niivõrd kui mul on mingi terviku loomus (ratio), oleksin ma täiuslikum, kui ma praegu olen, kui Jumal oleks teinud mind niisuguseks. Kuid ma ei saa eitada, et asjade kogu kogususes on kuidagi suurem täiuslikkus, et mõned selle osad ei ole eksitustest puutumata, teised aga on, kui et kõik oleksid täiesti sarnased. Ja mul ei ole mingit õigust kurta, et Jumal on tahtnud, et ma mängiksin maailmas seda osa, mis ei ole kõige erilisem ja kõige täiuslikum.
Ja peale selle, kuigi ma ei saa eksitustest hoiduda sel eelmisel moel, mis sõltub selle kõige ilmsest tajumisest, mida tuleb kaalutleda, saan ma seda ometi sellel teisel moel, mis sõltub ainult sellest, et ma mäletaksin, et iga kord kui asja tõde ei ole selge, tuleb otsustuse tegemisest hoiduda; sest kuigi ma kogen, et minus on see nõrkus, et ma ei saa ühe ja sellesama tunnetuse juurde alati püsima jääda, saan ma ometi     hoolika ja sagedamini korratud meditatsiooni abil teha nii, et  ma iga kord, kui vajadus nõuab, seda mäletaksin ning nõnda omandaksin mingi harjumuse (habitum) mitte eksida.
Et selles seisnebki inimese suurim ja eriline täiuslikkus, siis ma arvan, et ma ei ole tänase meditatsiooniga mitte vähe saavutanud, et ma eksituse ja vääruse põhjuse välja uurisin. Ja see ei saa tõesti olla miski muu kui see, mis ma esitasin;  sest iga kord kui ma tahet otsustuste tegemisel nõnda ohjeldan, et ta küünib ainult selleni, mida aru talle selgelt ja aredalt näitab, siis ei saa sugugi olla, et ma eksin, sest igasugune selge ja are taju on kahtlemata miski ega saa sellepärast olla eimillestki, vaid paratamatult on tal autoriks Jumal – Jumal, ütlen, see ülimalt täiuslik, kelle puhul petis-olemine on vastuolu; ja seega on [selline taju]  kahtlemata tõene. Ja täna ma ei õppinud ainult seda, et ma pean hoiduma kunagi eksimast, vaid samal ajal ka seda, mida teha, et jõuda tõeni; nimelt jõuan ma selleni kindlasti, kui ma ainult panen küllaldaselt tähele kõike, millest ma täielikult (perfecte) aru saan, ning eraldan selle ülejäänust, mida ma taipan (apprehendo) segasemalt ja ähmasemalt. Sellele ma pühendun edaspidi hoolikalt.
Päivi Istala
pisi|Päivi Istala Tallinna Kirjanike Majas, jaanuar 2010 Päivi Kaarina Istala (endine nimi Päivi Kaarina Istala-Vilpponen; sündinud 31. märtsil 1947 Imatras) on soome ajakirjanik.
Ta lõpetas 1971. aastal Helsingi Teatrikõrgkooli dramaturgi erialal ning töötas 1975–1981 Kemi linnateatri juhatajana.
Ta oli aastatel 1967–2011 Yleisradio toimetaja.
Ta on Soome Valge Roosi Rüütelkonna teeneteristi kavaler.
Vandans
thumb|260px|left|Vandans talvel
Hulkrakne organism
Hulkrakne organism on organism, mis koosneb kahest või enamast rakust, mis on funktsionaalselt diferentseerunud.
Hulkraksed organismid on kõik loomad, maismaataimed ja enamik seeni.
Leedu NSV
Leedu NSV oli 1. järgu haldusüksus (liiduvabariik) Nõukogude Liidu koosseisus (3. augustist 1940). Kuulutati välja 21. juulil 1940 pärast Leedu Vabariigi okupeerimist. Piirnes põhjas Läti NSV-ga, idas Valgevene NSV-ga, lõunas Poola Rahvavabariigiga ning läänes Rootsi Kuningriigiga ja Vene NFSV Kaliningradi oblastiga
Leedu NSV Rahvakomissaride ja Ministrite Nõukogu esimees
Riigi rahvamajandust ja majanduselu juhtis vastavalt NLKP ja Leedu KP KK suunistele täidesaatva võimuna Leedu NSV Ministrite Nõukogu ja Leedu NSV seadusandliku võimuna Leedu NSV Ülemnõukogu, koos selle juhtorgani Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumiga.
Ajalugu
23. augustil 1939 sõlmisid NSV Liit ja Saksamaa Molotovi-Ribbentropi pakti, millega jagasid Ida-Euroopa oma mõjusfäärideks. 1. septembril alustas Saksamaa Teist maailmasõda, rünnates Poolat. 17. septembril viis oma väed Poolasse ka NSV Liit. 19. septembril hõivas Punaarmee Vilniuse. 10. oktoobril sõlmiti Leedu Vabariigi ja NSV Liidu vaheline vastastikuse abistamise pakt, mille alusel Leetu paigutati Punaarmee sõjaväebaasid. Vastutasuks lubas NSV Liit Leedule Vilniuse. Punaarmee tõmmati linnast välja ja 27.–28. oktoobril 1939 anti Vilnius ja Vilniuse piirkond Leedule üle.
15. juunil 1940 okupeeris Nõukogude Liit kogu Leedu ning moodustati Leedu NSV. 3. augustil 1940 inkorporeeriti Leedu Nõukogude Liitu.
Valve Raudnask
Valve Raudnask (sünninimi Valve Purask; sündinud 10. detsembril 1936 Aleksandri vald, Põlva kihelkond, Võrumaa) on Eesti ajakirjanik ja poliitik.
Elukäik
Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia žurnalistika eriharus.
1963–1982 töötas ta Noorte Hääle ja 1982–1983 Õhtulehe ajakirjanikuna. Hiljem oli 1983–1994 Rahva Hääle ja 1994–1995 Eesti Sõnumite toimetuse osakonnajuhataja.
Poliitiline tegevus
Aastatel 1995–1999 kuulus ta keskerakondlasena Riigikogu VIII koosseisu.
Fallen
Fallen on alternatiivrokkbändi Evanescence esimene täispikk album.
Lauludest
Amy Lee ütles intervjuus Austraalia MTV'le, et pole kunagi koos Beniga kirjutanud; ta alustas alati ise ning seejärel tutvustas ideid Benile, vajaduse korral tehti ka ümberkorraldusi. Siiski on suur osa Falleni lauludest inspireeritud Amy tunnetest ja mõtetest. Näiteks "Going Under" jutustab äsja lõppenud emotsionaalselt kahjustavast suhtest. See oli ka viimane lugu, mis albumile lisati ja oleks olnud esimene singel, kui "Bring Me To Life" poleks seda filmi Daredevil kaudu enne saavutanud. "Going Under" sai teiseks singliks.
Amy õe Carrie Lee eeskujudeks olid erinevad popstaarid, näiteks Britney Spears ja Christina Aguilera. Amy Lee ütles, et umbes 8-aastaselt hakkas õde neilt staaridelt malli võtma ja nende moodi riides käima ning see oli Amy't pahandanud. See juhtum inspireeris Leed kirjutama lugu "Everybody's Fool".
Alkoholijoove
Alkoholijoobe tuvastamine
Alkoholijoobe tuvastamiseks kasutatakse valdavalt kahte meetodit:
Fallen
Lauludest
"My Immortal'i" autor on Evanescence'i endine kitarrist Ben Moody. "My Immortal", nagu ka teised Moody kirjutatud lood, põhinevad tema kirjutatud lühilugudel. Moody selgitas, et lugu jutustab vaimust, kes pärast inimese surma meiega jääb ja meid kummitab, kuni me soovime, et ta oleks täielikult läinud ja meid rahule jätaks. Ben väitis Falleni brošüüris, et "My Immortal" on pühendatud tema vanaisale, Bill Holcombile.
Alkoholijoove
Alkoholijoobe astmed
Alkoholijoobe ning mürgistustunnuste ja patoloogilise joobe astmed ning määrad on eri inimestel erinevad. Alkoholismi ning kroonilise alkoholismini arenenud seisundiga inimestel võib alkohoolsete jookide toime väljenduda väliselt vähem äratuntavalt ning ka nende püsivad psüühilised muutused ei luba neil alkoholijoovet tunnistada. Haiglasse võib saabuda patsiente, kellel võib olla koguni 8,89-promilline joove. Alkoholimürgistusega inimene võib olla kontaktivõimetu, segasusseisundis, häiritud koordinatsiooniga või teavusetu, tema hingamine aeglustub (vähem kui kaheksa korda minutis) või on ebakorrapärane, kehatemperatuur langeb, nahk on kahvatu ja sinakas.
Alkoholijoove ja mootorsõiduki juhtimine
Autot või muud mootorsõidukit ei tohi juhtida alates 0,2-promillisest joobest, roolist tabatud 0,2–1,49-promillise joobega juht karistatakse väärteokorras. Alates 1,5-promillisest joobest võetakse juht kriminaalkorras vastutusele.
Fallen
Lauludest
"Haunted" põhineb samuti ühel Ben Moody kirjutatud lühilugudest, mis inspireeris Amy Lee'd selle laulu sõnu kirjutama. Lühilugu räägib väikesest tüdrukust, kes eksib vanasse mõisasse ning jääb sinna lõksu. Selle jutu postitas Moody ka Evboard.com'i.
Alkoholijoove
Alkoholijoove ja mootorsõiduki juhtimine
Eesti liiklusseaduses loetakse alkoholijoovet seisundiks, mille puhul on keelatud mootorsõidukit juhtida. Alkoholijoobes olevaks loetakse mootorsõiduki, trammi või maastikusõiduki juhti, kelle ühes grammis veres on vähemalt 0,50 milligrammi alkoholi või tema väljahingatavas õhus on alkoholi 0,25 milligrammi ühe liitri kohta või rohkem ning näha on tema tugevalt häiritud või vähenenud kehalised või psüühilised võimed, mille tõttu ta ei ole ilmselgelt võimeline juhtima.
Fallen
Lauludest
"Hello", nagu ka The Open Doori "Like You" mälestab Amy Lee varajaselt surnud õde. "Tourniquet" on kristlike mõjutustega laul, milles äsja enesetapu sooritanu jutustab oma kannatustest ja kahtlustest.
Alkoholijoove
Alkoholisõltuvus
Alkoholisõltuvus on haigus. Sõltlaseks loetakse inimene, kellel esinevad viimase 12 kuu jooksul sümptomid: alkoholitaluvuse suurenemine (st soovitava joobe saavutamiseks on vajalik suurem alkoholikogus), esinevad võõrutusnähud, pikemad tarvitusperioodid, ei suudeta soovi korral alkoholi tarvitamist lõpetada või vähendada isegi selle füüsiliste või psüühiliste negatiivsete mõjude ilmnemisel, kulub palju aega alkoholi tarbimisele ja mõjust toibumisele, tarbimine mõjutab tugevalt töö- ja vaba aega.
Fallen
Jaapani väljaande boonuslood
Jaapani väljaanne ilmus 22. Juulil 2003.
Alkoholijoove
Esmaabi alkoholimürgistuse korral
Alkoholimürgistus olla eluohtlik seisund. Kui inimesel kahtlustatakse rasket alkoholijoovet või alkoholimürgistust, tuleb helistada hädaabinumbril 112 ning kutsuda kohale kiirabi.
Kui alkoholijoobe kahtlusega inimene on teadvusel ja võimeline jooma, siis võib talle joogiks vett pakkuda. Kui aga inimene on muutunud tundetuks, tuimaks või letargiliseks ja teda pole võimalik äratada, võib tegu olla koomaseisundiga. Sellest annavad tunnistust ka aeglustunud hingamine (sagedusega vähem kui 8 korda minutis), ebakorrapärane hingamine (hingetõmmete vaheaeg 10 sekundit või rohkem), madal kehatemperatuur ning kahvatuks ja sinakaks tõmbunud nahk. Võimalusel tuleks osutada inimesele esmaabi nagu muudegi teadvusekaotusega seisundite korral:
Braun
Braun (saksa keeles 'pruun') on sageli esinev perekonnanimi:
Braun on ka ettevõtte nimi:
Eesti 21
Eesti 21 on üldnimetus koostööprojektile "Võimaluste loomine 21. sajandi tegevuskava (Agenda 21) elluviimiseks Eestis". Selles osalesid ÜRO Arenguprogramm, Keskkonnaministeerium ja Säästva Eesti Instituut.
Töö käigus avaldati juhendmaterjal kohalike Agenda 21 koostamiseks, valmistati ette lähteülesanne strateegia Säästev Eesti 21 koostamiseks, tehti taustuuringuid, korraldati Eestile esmatähtsates valdkondades konverentse ja seminare ajakirjanikele, poliitikutele, vabaühendustele.
Aprikoos
thumb|Aprikoosid on [[aprikoosipuu viljad]] pisi|Terve ja läbilõigatud aprikoos
Aprikoos on aprikoosipuu vili. See on luuvili, sarnaneb virsikuga, kuid on palju väiksem. Vili on pisut sametine, kollane kuni onranžikaspunane, punakate põskedega. Olenevalt sordist ja kasvualast on viljade suhkrusisaldus väga erinev, kõikudes 4–20% vahel. Euroopas kasvatavate aprikooside suhkrusisaldus on tavaliselt 6–12%. Peamine suhkur on sahharoos. Pektiinaineid leidub viljas 0,1–1,1%. Eriline tähtsus on aprikoosil karoteeni (A-provitamiin) suure sisalduse tõttu, ta on tervistav puuvili.
Aprikoosid on magusad ja mahlased, neid süüakse värskelt, neist tehakse marmelaadi, mahla ja ka kuivatatakse. Tervelt kuivatatud aprikoose kutsutakse urjukiks, poolitatud ja ilma luuta kuivatatuid kuragaaks.