cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Madeleine Leininger
Elukäik
Leininger sündis 13. juulil 1925. Ta õppis St. Anthony haigla õenduskoolis ja sai õendusdiplomi. Sellele järgnesid õpingud Benediktiini kolledžis ja Creightoni ülikoolis, kus ta omandas bakalaureusekraadi. Ameerika katolikus ülikoolis omandas ta magistrikraadi. Hiljem õppis ta kultuurilist ja sotsiaalset antropoloogiat Washingtoni Ülikoolis, kus ta 1966. aastal omandas filosoofiadoktori kraadi. Ta oli vähemalt kolme ülikooli audoktor.
Leininger töötas Cincinnati ja Colorado Ülikoolis õppejõuna, seejärel õenduskooli dekaanina Washingtoni ja Utah' ülikoolis. Ta oli õenduse emeriitprofessor Wayne State ülikoolis ning õppejõud Nebraska ülikooli meditsiinikeskuses. Ta töötas ka Ameerika Õdede Ühingu juhina.
Leininger suri oma kodus Omahas Nebraska osariigis 10. augustil 2012.
Vassõlivka (Tõvrivi rajoon)
Vassõlivka (ukraina keeles Василівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tõvrivi rajoonis. Elanike arv on 820. Pindala on 2,23 km².
Klaasjas süsinik
pisi|Klaasja süsiniku varras pisi|Klaasjast süsinikust "paadikesed" Klaasjas süsinik ehk klaassüsinik on mittegrafitiseeruv süsiniku allotroop, millel on nii grafiidi kui ka keraamika omadusi. Olulisemad neist on suur isotroopsus, väike tihedus, väike elektritakistus, vastupidavus äkilistele temperatuurimuutustele, kõvadus (6–7 Mohsi skaalal), kõrge sulamistemperatuur, suur soojusjuhtivus, keemiliselt väga inertne ning vedelike, gaaside ja sulametallide mitteläbilaskvus (suletud poorid). Klaasjas süsinik sarnaneb nii välimuselt kui ka ehituselt klaasidega, sellest ka nimetus.
Ajalugu
Klaasjas süsinik avastati seoses tuumkütusele komponente otsides. Selleks pidi süsinikmaterjal olema väga puhas ja gaase mitteläbilaskev. Esimesena suutis tselluloosi suspensioonist klaasjat süsinikku toota Davidson General Electric Companyst (Suurbritannia) 1957. aastal, seda väikeste torude kujul. Sama kompanii arendas välja klaasja süsiniku termokõvenevatel lahustel rajaneva valmistamismeetodi. Sellega algas ka võidujooks klaasja süsiniku arendamisel 1960. aastatel.
Seejärel suutis Plessey Company (Suurbritannia) Bernard Redferni ja Floydi juhtimisel 1961. aastal klaasjat süsinikku valmistada fenool-aldehüüdpolümeerist. Lisaks torudele valmistati seal vardaid, kettaid ja tiiglid. Avastati ka uusi huvipakkuvaid omadusi nagu keemiline inertsus ja loodeti leida rakendusi elektrokeemias ning kasutada materjali kemikaalide anumana. Peaaegu samal ajal valmistati Tokai Varbon Companys klaasjat süsinikku furfurüülalkoholist. 1964. aastal valmistati Société le Carbone-Lorraines poorne klaasjas süsinik.
Klaasja süsiniku kasutuselevõttu segas pikalt kõrge hind ja väike produktiivsus. Alles 1980-ndate paiku tekkis taas huvi klaasja süsiniku vastu kõrgtehnoloogilistes rakendustes, millest üks tähtsam oli kasutatavus kütuseelementides.
11. oktoobril 2011 kirjeldasid Wendy Mao ja tema juhendatav tudeng Yu Lin Carnegie Geofüüsika Laboratooriumis teostatud katset, kus ülikõrge rõhu juures moodustus uus klaasja süsiniku vorm, millel on teemandi tugevus. Erinevalt teemandist sarnaneb selle vormi struktuur amorfse süsiniku omaga, mis viitab tugevuse isotroopsusele, kuid on püsiv vaid kõrgetel rõhkudel. Selleteemaline teadustöö alles käib.
Struktuur
Klaasja süsiniku struktuur on olnud teadlastele pikka aega vaidlusteemaks, kuid on senini jäänud veel täpselt kindlaks tegemata.
Esimesed oletused tehti röntgendifraktsioonanalüüsi kasutades juba 1964. aastal. 1971. aastal pakkusid G. Jenkins ja K. Kawamura välja „paelte võrgustiku“ mudeli. Need tööd panustasid ka teiste süsinikmaterjalide mõistmisse.
Varasemad struktuurimudelid eeldasid, et struktuur koosnes nii sp²- kui ka sp³-sidemega süsiniku aatomitest, kuid tänaseks on teada, et klaasjas süsinik koosneb täielikult sp²-süsinikust. Veelgi uuemad tulemused viitavad, et klaasjal süsinikul on fullereeniga seotud struktuur.
Klaasjat süsinikku ei tohiks segamini ajada amorfse süsinikuga, sest IUPACi järgi: „klaasjat süsinikku ei saa kirjeldada amorfse süsinikuna, sest see sisaldab kahedimensionaalseid struktuurielemente ega ilmuta jälgi „tolgendavatest“ sidemetest.“
Klaasja süsiniku purunemisel esineb niinimetatud karplik murre.
Valmistamine
Klaasjat süsinikku valmistatakse tahkete ainete karboniseerimisel, mistõttu protsessi olulisim osa on pooride hulga vähendamine. Enamlevinud lähtematerjalid on tselluloos ja mitmesugused termokõvenevad polümeerid, poorse süsiniku korral ka polümeeride vahud. Ühtlaste lähtematerjalide korral on oluliseks niiskuse eemaldamine, mille käigus toimub oluline kahanemine, ja liiga kiire eraldamise korral võib toode puruneda. Kuivatamine ei ole nii suur probleem poorse süsiniku valmistamisel, kuna toode kuivab ühtlasemalt ja ei teki purustavaid pingeid. Niiskuse eemaldamise keerukus on ka väikese produktiivsuse olulisim põhjus. Kuivatamisele järgneb karboniseerimine 1000–1500 °C juures ja seejärel grafitiseerimine.
Füüsikalised omadused
Tavatingimustes on klaasjas süsinik musta värvi, klaasja läikega, amorfne, isotroopne materjal. Tihedus on umbes 1500 kg/m³, mis on märgatavalt väiksem kui teemandil või grafiidil. Klaasjas süsinik on gaase, vedelikke ja sulametalle mitteläbilaskev ning väikese poorsusega (kuni 3%).
Paindetugevus on tavaliselt umbes 98,1 MPa, kuid võib olla ka 196,2 MPa, Youngi moodul on 19,6–29,4 GPa, paindetugevust saab suurendada raua lisamisega materjali. Klaasjas süsinik on väga kõva (6–7 Mohsi skaalal), kuid habras, seetõttu on materjali mehaaniline töötlemine raskendatud ja soovitav kuju antakse sellele kõvenemiseprotsessi kontrollides. Klaasja süsiniku eritakistus on umbes 40*10−6 Ωm, soojuspaisumistegur 2,0–2,2*10−6 K−1 ja soojusjuhtivus on suhteliselt väike, kuid sõltub suuresti valmistamisprotsessist (3,34–17,55 Wm−1K−1).
Keemilised omadused
Klaasjal süsinikul on silmapaistvad keemilised omadused. Materjal on keemiliselt äärmiselt inertne. 150 päeva jooksul ei nähtud mingit kaalukaotust H2SO4:HNO3 (1:1) segus, samuti ei reageeri klaasjas süsinik vesinikfluoriidhappega, kuid on tundlikum leeliselistele lahustele. Klaasjas süsinik on kõrgetel temperatuuridel stabiilsem erinevate metallide suhtes kui teised süsinikmaterjalid, võimaldades seda kasutada metallurgias. Erinevad lisandid vähendavad materjali vastupidavust erinevatele keemilistele ühenditele.
Elektrokeemilised omadused
Vastav reaktsioon plaatinaelektroodil:
2,10 V erinevus tuleneb plaatina katalüütilistest omadusest.
Oma inertsuse tõttu on klaasjast süsinikust elektroodid väga levinud elektrokeemiliste mõõtmiste juures, sest erinevad lisandid ei saasta elektroodi pinda. Samuti on võimalik pinda lihtsalt puhastada poleerimise teel, sest erinevad gaasid ja vedelikud ei tungi pooride puudumise tõttu elektroodi sisemusse, ka ei saasta elektrood lahuseid ise erodeerumise teel.
Kasutamine
Klaasjat süsinikku kasutatakse laialdaselt elektroodimaterjalina elektrokeemias, kõrgeid temperatuure taluvate tiiglitena, sest peab vastu nii kõrgetele temperatuuridele, kuid samas jääb inertseks enamiku ainete suhtes. Seetõttu kasutatakse teda pooljuhtide nagu GaAs tootmiseks ning samuti monokristallide kasvatamiseks. Poorset klaassüsinikku saab kasutada ka molekulaarsõelana.
Meditsiinis on klaasjas süsinik bioloogilise sobivuse tõttu leidnud rakendust proteeside komponentidena.
Klaasjat süsinikku on kasutatud ka õhukeste metallkilede (näiteks nikkel, kuld) kasvatamise alusena, sest sellelt tulevad kiled suhteliselt kergelt maha. .
Metallurgias kasutatakse klaasjast süsinikust tiigleid korrosiivsete metallide tootmisel sulatatud soolade elektrolüüsimisel. Hind pidurdab selle materjali laialdasemat kasutuselevõttu, kuid selleks proovitakse kasutusele võtta klaasjat süsinikku sisaldavaid komposiitmaterjale.
1970. ja 1980. aastatel üritati klaasjat süsinikku kasutada ka magnetiliste salvestusvahenditena, kuid see lõpetati sobivamate materjalide leidmisel.
Vanaungari kiri
Vanaungari kiri (ungari keeles rovásírás) on kirjasüsteem, mida kasutasid muistsed ungarlased (madjarid) ja koos nendega elanud turgi hõimud 8.–12. sajandini. Hilisematel sajanditel kasutasid seda eelkõige seekäid, seetõttu kutsutakse seda kirja ka székely rovásírás või székely-magyar rovásírás (seekäi-ungari kiri). Lühemalt kutsutakse vanaungari kirja ka lihtsalt rovás. alt=Muinas-ungari tähestik koos ungari päraste ladina tähtedega, et oleks lihtsam muistseid märke mõista.|pisi|514x514px|Vanaungari kiri koos praeguse ungari tähestikuga
Ajalugu
Millal vanaungari kiri tekkis, pole ajaloolased ühel meelel. Arvatavasti kujunes see välja 7.–8. sajandil, kui madjari hõimud puutusid tõsisemalt kokku turgi rahvastega. Vanaungari kiri põhineb suures osas vanaturgi kirjal, mis oli tekkinud hinnanguliselt umbes 6. sajandil ja mida kasutasid nii hunnid kui ka köktürgid (kaugemalt on oletatud ka iraani ja aramea päritolu). Puuduvaid kirjamärke täiendati kas oma tähtedega (varased ugri märgid?) või kombineeriti olemasolevatega.
Ungarikeelne nimetus rovás tuleb soome-ugri päritolu sõnast ró /róni 'lõikama', 'sälkima'. Muud kirjutamisega seotud sõnad nagu betű 'kiri' ja írni 'kirjutama' on turgi päritolu, mis tõendab, et vanaungari kiri pärineb turgi hõimudelt.
Kui kuningas István rajas aastal 1000 Ungari kuningriigi, sai riigi asjaajamiskeeleks ladina keel ja sellega koos hakati kasutama ladina tähestikku. Rahva seas, eriti Transilvaanias, jäi vana kiri ikka veel kasutusse. Keskajast ja veel varasemast ajast on säilinud vähe tekste, kuna enamasti kirjutati puidule või muule kiiresti lagunevale materjalile. Tekstid, mis on alles, on aga saanud tihti tugevaid kahjustusi, mistõttu on neid pea võimatu lugeda. Esimene teade vanaungari kirjast pärineb Simon Kézalt 13. sajandist. 15.–17. sajandini kirjutati vanaungari kirjast kui hunnide kirjast.
Konttümak
Konttümak (Tyromyces) on Fomitopsidaceae sugukonda kuuluv seeneperekond.
Vanaungari kiri
Ajalugu
Varauusajal muutus kiri pigem rahvakunsti osaks, nt kasutati seda ornamentikas (Etédi uniaadikiriku lae kaunistus). Vanaungari kiri omandas piirkonniti peremärkide staatuse.
Tänapäeval
pisi| [[Vonyarcvashegyi linna silt ladina ja rovási tähtedega]] Muistse ungari kirja vastu hakati rohkem huvi tundma 19. sajandi teisel poolel, laiem huvi ja populaarsus tuli alles 20. sajandil. Kiri sai eriti populaarseks rahvuslaste ja uuspaganate seas ning on Ungari turanistliku liikumise poolt laialt kasutatud. Vanaungari kiri on tänapäeval üks paljudest ungarluse sümbolitest.
Kuna vanaungari kiri ei olnud terviklik (eri tähed ühe hääliku jaoks, piirkondlikud iseärasused jne), loodi ka standardtähestik (esimesel pildil). Avaldatud on palju vanaungari kirjas õpikuid, lühijutte, samuti palju mahukaid teoseid nagu näiteks Géza Gárdonyi "Egeri tähed" ja isegi Uus Testament. pisi|[[Miercurea Ciuc|Csikszereda linna silt]]
Kuidas lugeda
Vanaungari kirja loetakse ülevalt alla, paremalt vasakule.
Aleksander Mägi (näitleja)
Aleksander Mägi (3. märts 1891 Tallinn – 9. veebruar 1965 Tallinn) oli eesti näitleja.
Eesti Näitlejate Liidu (1934) ja Eesti NSV Teatriühingu liige (1951).
Alustas lavategevust Peterburi Eesti Haridusseltsi näiteringis. Mängis 1920–25, 1926–37 ja 1948–58 Draamateatris, 1925 Vanemuises, 1925–26 Rändteatris, 1937–44 Tallinna Töölisteatris ning 1944–48 Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris.
Mängis väiksemaid rolle filmides "Tagahoovis" ja "Veealused karid".
Saint-Eustache (Québec)
Saint-Eustache on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Tiigriaasta
Tiiger on kolmas Hiina astroloogia 12-aastases looma-aastate tsüklis.
Aastad ja viis elementi
Nendes ajavahemikes sündinud inimesed on sündinud tiigri aastal ja nendega seostub erinev element.
Anette Parksepp
pisi|Anette Parksepp 2021. aasta Arvamusfestivalil Anette Parksepp (sündinud 2. augustil 1992 ) on eesti ajakirjanik. Alates 2018. aastast töötab Ekspress Grupis.
Haridus
Keskhariduse omandas Haljala koolis. 2014. aastal lõpetas Parksepp Tartu ülikooli ühiskonnateaduste instituudis ajakirjandust ja kommunikatsiooni eriala, seejärel asus õppima Tartu ülikoolis Euroopa Liidu ja Venemaa uuringute magistriprogrammis ning 2017. aastal kaitses töö teemal "Venekeelsete koolinoorte käitumine eesti kodanikena".
OCT4
pisi|OCT4 transkriptsioonifaktori seondumine kaheahelalise DNA-ga OCT4 ehk oktameeri siduv transkriptsioonifaktor 4 on POU perekonda kuuluv valk, mida kodeerib POU5F1 ehk OCT4 geen. OCT4 transkriptsioonifaktoril on oluline roll embrüonaalses arengus ja tüvirakkude pluripotentsuse säilitamisel. POU5F1 geeni muutunud ekspressiooni seostatakse ka vähi tekkega.
OCT4 geen
Inimese OCT4 ehk POU5F1 ehk OCT3/4 ehk OCT3 geen asub 6. kromosoomil. Ta seob oktameerset motiivi AGTCAAAT ja moodustab trimeerse kompleksi SOX2 ja DNA-ga. POU5F1 kodeerib 9 transkripti ja geenis on 6 eksonit. Alternatiivse splaissingu tulemusena on tal mitmeid isoforme ning seotud pseudogeene on leitud kromosoomides 1, 3, 7, 10 ja 12.
Ekspressiooni regulatsioon
Kuna OCT4 geenil on tähtis osa pluripotentsuse säilitamisel, siis peab ta ekspressioon olema täpselt kontrollitud. Varases embrüonaalses arengus ekspresseerub OCT4 kõikides blastomeerides. Sisemise rakkude massi arengujärgus on tema ekspressioon piiratud ning primitiivse endodermi arenemisel alla reguleeritud. Sealjuures avaldub ta täiskasvanud organismis sugurakkude arengus. OCT4 ekspressioon on reguleeritud cis-elementidega, mis asuvad alguskoodonist ülesvoolu, ning kromatiini metülatsiooniga. OCT4 ekspressiooni reguleerivad ka proksimaalne võimendaja (PE) ja distaalne võimendaja (DE). Avaldumist kontrollib sugurakkude tuuma faktor, mis seostub proksimaalse võimendajaga ning represseerib transkriptsiooni. On näidatud, et OCT3/4 ja SOX2 faktorid moodustavad regulatoorse kompleksi, mis kontrollib nende endi regulatsiooni. See kompleks võib aidata OCT3/4 kontsentratsiooni primitiivsetes rakkudes hoida kindlal tasemel.
OCT4 funktsioon
OCT4 transkriptsioonifaktor osaleb embrüogeneesis ja pluripotentsuse säilitamisel. Tema transkriptsionaalne aktiivsus on positiivselt reguleeritud aju arengu käigus ning alla reguleeritud täiskasvanud kudedes. Samuti seostatakse OCT4 geeni ekspressiooni muutust vähi tekkega.
Rakkude pluripotentsuse säilitamine
Totipotentsus ehk pluripotentsus on rakkude võime diferentseeruda mis tahes tüüpi organismiomasteks rakkudeks ning seeläbi areneda tervikorganismiks. Tüvirakkude pluripotentsuse säilitamisel on võtmeroll OCT4 transkriptsioonifaktoril, mis molekulaarsel tasemel saab aktiveerida ja represseerida mitmeid geene. OCT3/4 ekspresseeritakse embrüonaalsetes tüvirakkudes ja embrüonaalsetes kartsinoomi rakkudes ja tema ekspressioon on alla reguleeritud rakkude töötlemisel retinoolhappega, mis suunab rakud diferentseeruma. OCT4 seostub FoxD3 aktivaatorvalguga, represseerides FoxA1 ja FoxA2 geeni ning seeläbi takistades embrüonaalsete tüvirakkude diferentseerumist. OCT4 transaktiveerib ka tüvirakkude sihtmärkgeene, mis säilitavad pluripotentsust. Pluripotentsuse säilitamisel on oluline OCT4 kogus organismis. Vähem kui 2-kordsel OCT4 koguse suurenemisel diferentseeruvad rakud ektodermiks ja mesodermiks. OCT4 koguse vähenemisel alla 50% diferentseeruvad rakud trofoektodermi.
OCT4 ekspressioon hiirte varasel arengul ja sugurakkudes
Hiire mudelis on ka näidatud, et POU transkriptsioonifaktor OCT4 on ekspresseeritud varases hiire embrüogeneesis, pluripotentsetes tüvirakkudes ning embrüonaalsetes kartsinoomi rakkudes. OCT3/4 valku esineb embrüonaalse 8-raku ja moorula staadiumi rakkude tuumades ning blastotsüsti staadiumis, kus trofoektoderm moodustub välimises rakkude kihis, on tema ekspressioon maha surutud. OCT4 ekspressioon jätkub sisemiste rakkude massis. Sisemine rakkude mass säilitab pluripotentsuse, et areneksid ekstraembrüonaalsed kihid ja kõik looterakud, sealhulgas ka generatiivsed rakud. Peale gastrulatsiooni jätkub OCT4 ekspressioon idutee rakkudes ning on alla reguleeritud spermatogeneesis ja ovogeneesis. Ootsüütide arenguetappide uurimisel leiti, et OCT4 ekspressioon on alla reguleeritud üleminekul meioosi ning uuesti üles reguleeritud esimese meiootilise jagunemise profaasi lõppstaadiumis. POU5F1 on ekspresseeritud ka primaarsete folliikulite ootsüütides, ootsüüdi kasvamisel ja follikulogeneesi alguses. Meeste generatiivsete rakkude immunotsütokeemilisel analüüsil näidati, et OCT4 ekspresseerus mitoosiarestis olevates spermatogoonides kuni sünnini. A tüüpi spermatogoonides tuvastati OCT-4 ekspressioon, prolifereeruvates B tüüpi spermatogoonides OCT4 ei avaldunud. Täiskasvanud testises ei tuvastatud OCT4 ekspressiooni mitte üheski diferentseerunud meiootilises generatiivses rakus. Seega transkriptsioonifaktori POU5F1 ekspressioon on alla reguleeritud spermatogeneetilise proliferatsiooni alguseks ja pole kontrollitud meioosi sisenemisega. Naisorganismis on OCT4 ekspressioon reguleeritud meioosi sisenemisega ja seetõttu arvatakse omavat lisafunktsiooni.
OCT4 homoloogide tähtsus selgroogsete pluripotentsuse säilitamisel
Kuigi multipotentsus säilib kõikides selgroogsete embrüotes kuni gastrulatsioonini, on suudetud embrüonaalseid tüvirakke saada ainult hiirtest ja primaatidest. Sisemisest rakkude massist saadud embrüonaalsed tüvirakud ekspresseerivad PouV valku OCT4. OCT4 homoloogid funktsioneerivad ka amfiibi varases arengus, kus nad käituvad iduteerakkude diferentseerumise supressorina. Uuringud on tõestanud, et PouV valgud reguleerivad sarnaseid geene nii embrüonaalsetes tüvirakkudes kui ka amfiibi embrüos ja PouV valgud toetavad embrüonaalsete tüvirakkude uuenemist. Järelikult on OCT4 geeni võime säilitada embrüonaalsete tüvirakkude pluripotentsust tulenenud PouV klassi valkude eellasfunktsioonist säilitada multipotentsust.
OCT4 ekspressioon ja selle seos vähi tekkega
Fenotüüpselt sarnanevad inimese preimplantatsiooni embrüonaalsed tüvirakud vähirakkudega, eelkõige nende võime poolest lõpmatult paljuneda. Nii tüvirakud kui vähirakud läbivad deprogrammeerimise, et paljuneda ja uueneda. Seetõttu arvatakse, et mõned embrüonaalsel arengul ekspresseeruvad geenid reaktiveeruvad ja avalduvad ka vähirakkudes. Homeojärjestusega geenide ebanormaalne ekspressioon võib viia leukeemia ja lümfoomi arenemisele. Üheks homeojärjestusega geeniks on OCT4 transkriptsioonifaktor.
Inimese rinnavähi rakkudes
Inimese rinnavähi rakkudes ekspresseeritakse vähemalt 4 POU geeni: OCT1 transkriptsioonifaktorit, B-lümfotsüüdi spetsiifilist transkriptsioonifaktorit OCT2, embrüonaalset transkriptsioonifaktorit OCT3 ning OCT1. OCT3 transkriptsioonifaktor avaldub rinnavähi rakkudes, kuid selle ekspressioon puudub normaalsetes inimese rinnakoe rakkudes. OCT3 ja OCT7 ekspressioon võivad näidata, et inimese rinnavähi rakud on saanud tagasi võime ekspresseerida geene, mis avalduvad tavaliselt ainult embrüonaalse arengu käigus.
Põievähi rakkudes
OCT4 geen on kõrgelt ekspresseeritud põievähi rakkudes, kuigi OCT4 positiivsete rakkude paiknemine proovides on ebaühtlane ja varieerub prooviti. Vähi staadiumi ja OCT4 ekspressiooni vahel korrelatsiooni ei esine. Lisaks vähikudedele on märgatud ka OCT4 ekspressiooni normaalsetes põierakkudes. Saadud tulemused võivad viidata OCT4 geenile kui tüvirakulaadse vähi tekitajale.
Epiteliaalse munasarjavähi rakkudes
OCT4 ekspressioon on ülesreguleeritud munasarjavähi rakkudes ja see vahendab folliikuleid stimuleeriva hormooni (FSH) indutseeritud apoptoosi mahasurumist epiteliaalses munasarjavähis. FSH indutseerib peale epiteliaal-mesenhümaalse transitsiooni ja invasiivse vähirakkudele omase fenotüübi ka OCT-4 ekspressiooni ülesregulatsiooni. Uuringud on näidanud, et OCT4 vahendab FSH indutseeritud munasarjavähi rakkude invasiivse omaduse tekkimist. Seetõttu võib OCT4 käituda kui potentsiaalne terapeutiline märklaud epiteliaalse munasarjavähi ravis.
OCT4 ja somaatiline kloonimine
OCT4 kontrollib mitmete varases arengus oluliste geenide FGF4, IFN, Sox-2, hCG, Utf-1 transkriptsiooni. Kõrgemate imetajate seas on rakutuuma siirdamisel saadud somaatilised kloonid arenguvõimetud. OCT4-GFP transgeen viidi kloonidesse, et uurida selle geeni rolli varasel arengul. Näidati, et OCT4 ekspressioon oli somaatilistes kloonides kiire, kuid ebanormaalne, ja seda seostatakse teiste arengus vajalike geenide muutunud ekspressiooniga, mis viivad väärarengule. Seega on OCT4 ekspressioon tähtis arenguvõimeliste somaatiliste kloonide saamisel.
2023. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus
2023. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus on 106. Eesti meistrivõistlused, mis toimuvad 29.–30. juulini Tallinnas Kadrioru staadionil.
Veera Pärsimägi
Veera Pärsimägi (neiuna Dveira Lipgorsky; 2. aprill 1893 Tšernigiv – 2. oktoober 1981 Tartu) oli juudi rahvusest Eesti arst.
Ta lõpetas Tšernigivis gümnaasiumi ja astus aastal 1912 eriloaga (kuna tollal polnud naiste õppimine ülikoolides lubatud) õppima Harkovi Arstiteaduse Instituuti, mille lõpetas aastal 1917 arsti astme väärilisena.
Esimese maailmasõja ajal töötas ta arstina rinnetel ja sõjaväehospitalis Voronežis, kus tutvus oma abikaasaga. Aastal 1921 opteerus ta abikaasaga Eestisse, kus ta omandas eesti keele ja kodakondsuse. Aastatel 1924–1925 töötas ta asndusarstina (dr. Robert Lattiku viibimise ajal täiendusel Viinis), hiljem oli Valgas sise- ja lastearst. Aastatel 1929–1930 läbis ta Riias stomatoloogilised kursused ja töötas seejärel aastatel 1930–1941 Nõmmel erapraktiseeriva stomatoloogina. Aastatel 1941–1944 ta ei töötanud ja teda ähvardasid Saksa repressioonid, kuid eestlastest sõprade (dr. Boris Voogase ja dr. Paul Tease) abil õnnestus tal ennast varjata kogu Saksa okupatsiooni aja. Aastal 1944 asus ta tööle Nõmme polikliiniku jaoskonnaarstina ja kiirabijaama arstina, aastal 1965 jäi ta pensionile.
Dr. Veera Pärsimägi suri aastal 1981 Tartus ja ta on maetud.
Isiklikku
Tema abikaasa Manivald Pärsimägi oli apteeker; neil oli kaks tütart: Olga ja Aino (1927–1972). Olga, samuti Olga abikaasa Karl Lust olid arstid, Aino abikaasa oli kirjanik Villem Gross; abikaasa vend Karl Pärsimägi oli kunstnik.
Delta (täpsustus)
Delta võib tähendada mitut asja.
Asulad:
Hooned:
Saint-Jérôme
Saint-Jérôme on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Galeries Lafayette
Galeries Lafayette on tipptasemel prantsuse kaubanduskett, mille esinduskaubamaja on Pariisis asuv Galeries Lafayette Haussmann.
Mnet
pisi|Mneti logo Mnet (akronüüm Music Network) on Lõuna-Korea tasulise televisiooni muusikakanal, mis kuulub CJ E&M-le, CJ ENMi jagunemisele, mis kuulub CJ Groupi.
Stuudio asub Sangam-dongis, Mapo-gu, Seoul on paljude stuudiopublikuga Mnet-saadete, st iganädalase elava muusikasaate M Countdown eetris ja salvestuskeskus. See on ka koht live-esinemiste jaoks ellujäämissaadetes nagu Superstar K, Show Me The Money,Unpretty Rapstar, Produce 101 (esimene ja teine hooaeg), Idol School, Produce 48 ja Produce X 101.
Lida (Nevada)
thumb|Hüljatud maja Lidas Lida on kummituslinn Ameerika Ühendriikides Nevada osariigis Esmeralda maakonnas. Asub umbes 28 kilomeetrit California osariigi piirist idas maantee Nevada State Route 266 ääres.
Novesentism
Eellugu
1914. aastal oli tuntud hispaania kirjanik Azorín, täisnimega José Martínez Ruiz, esseist, kriitik ja 1898. aasta põlvkonna liige, maininud oma kirjutises uue generatsiooni sündi. Ta märkis, et need noored inimesed on korrakindlamad, metoodilisemad ning hoolivad rohkem teadusest. Azorín nentis, et nendest kasvavad välja kriitikud, ajaloolased, filoloogid, erudiidid ja õpetajad. Tõepoolest, uued intellektuaalsed tuuled olid saabumas. Noorte aktivistide seas väljendati arvamusi poliitika suhtes, panustati hariduse muutmisse, Madridis aastal 1915 asutati ajakiri España. Kõik kõnealuse liikumise autorid kasutasid seda ajakirja, et avaldada ja laiemale publikule tutvustada enda töid, mis olid enamjaolt esseed ja ajakirjandusartiklid. Samuti panustati rohkelt kirjandusse. 1916. aastal andis kriitik Rafael Cansinos-Asséns välja raamatu "Uus kirjandus" ("La nueva literatura"), millest sai esimene konkreetsem uute kirjanduslike arengusuundade sedastus.
Termin
pisi|Eugenio D'Ors, novesentismi peamisi juhtfiguure Sõna "novesentism" kasutas esmakordselt Eugenio D’Ors, hispaania kirjanik, filosoof ja novesentismi ideoloog, tähistamaks neid suunitlusi, mis eraldasid end kategooriliselt kirjanduslikest või kunstlikest vormidest, mis olid päritud 19. sajandist.
Matrix: Revolutsioon
"Matrix: Revolutsioon" on 2003. aasta USA ulmefilm ja Matrixi filmitriloogia kolmas film.
Novesentism
Termin
Guillermo Díaz Plaja, hispaania ajaloolane, kirjanik ja akadeemik, defineeris novesentismi kui miskit, mis ei ole enam modernism ega 1898. aasta põlvkonna stiil, kuid ka mitte raskesti piiritletav 1927. aasta põlvkonnas esile tõusev avangardism.
Niisiis võttis novesentism kuju sajandi esimesel kümnendil, kui ilmusid Miró, Pérez de Ayala ja Ortega peamised teosed, ning jõudis kultuurielu kõrgpunkti 1914. aasta paiku, eksisteerides kõrvuti avangardistliku kirjandusega 1920ndatel. Selle ideoloogiline ja esteetiline allakäik algas kunstide ja kirjanduse politiseerimisel 1930ndatel.
Accademia delle Arti del Disegno
Accademia delle Arti del Disegno ('Joonistuskunstide akadeemia') Firenzes edendab kunstiteoste kaitsmist Itaalias. Cosimo I de' Medici poolt 13. jaanuaril 1563 arhitekt Giorgio Vasari soovitusel asutatud institutsioon oli esimene joonistusõppeasutus (akadeemia) Euroopas.
Novesentism
Väärtused ja põhimõtted
Kultuurilisest vaatenurgast eeldab novesentism uut tüüpi haritlaste teket: võrreldes boheemlaslike modernistidega demonstreerib novesentism puhtust, mõistet, millest sai liikumise juhtsõna. Iseõppinud 98. aasta põlvkonnale seatakse vastu tõsine kõrghariduslik ettevalmistus, eeldatavalt välismaal. Probleemide analüüs on nüüdsest objektiivne võrreldes 98. aasta põlvkonna meeleheitel tundehoogsuse ja irratsionalismiga - väärtustatakse ratsionaalset selgust. Novesentistide hulka kuulusid vaimseid väärtusi ja mõistust kõrgelt hindavad isikud, kellel oli eesmärk välja valitud vähemust harida, nende mõju Hispaaniale oli tasakaalukam ja objektiivsem kui 1898. aasta põlvkonna mõju. Kui viimasel ajal oli valitsenud uuenduse ja iseseisvuse vaim, siis novesentism rakendab teaduslikke meetodeid, enesekohasemaid ning kaasaegsemaid standardeid. Nad ei ole eelmise põlvkonna ennistus, vaid areng.
Mis puutub novesentismi ideoloogiatesse, siis sellel on kolm olulisimat põhimõtet:
Accademia delle Arti del Disegno
Institutsiooni lugupeetavust on suurendanud selliste akadeemikute nagu Michelangelo Buonarroti, Francesco da Sangallo, Agnolo Bronzino, Benvenuto Cellini, Giorgio Vasari, Bartolomeo Ammannati, Giambologna, Tizian, Tintoretto, Palladio jt panus. Esimese naisena võeti akadeemiasse vastu Artemisia Gentileschi.
Novesentism
Väärtused ja põhimõtted
Mis puutub novesentistide esteetikasse, nagu juba eelnevalt öeldud sai, vaatamata liikmete mitmekesisusele olid nad romantismi, vulgaarse realismi ja 19. sajandi ideaalide suhtes vaenulikud. Novesentismi üldised põhimõtted, mis kattuvad suuremas osas 1914. aasta põlvkonna omadega, on võetud Eugenio D'Orsi, José Ortega y Gasset, Rafael Cansinos Asséns’i ja ka Díaz-Plaja esteetilistest ideaalidest ning need on järgmised:
Accademia delle Arti del Disegno
Suurhertsog Pietro Leopoldo vabastas ühingu 1784. aastal ametialasest vastutusest teostada järelevalvet "kunstitoodangu" üle, mis jäi 1583. aastal asutatud Kaunite kunstide akadeemia kanda.
Novesentism
Liikmed
Kõige silmapaistvamate novesentismi liikmete hulka kuuluvad esseistid José Ortega y Gasset, Manuel Azaña, Gregorio Marañón, Rafael Cansinos Assens, Eugenio d'Ors, José Bergamín, Antonio Espina, Manuel García Morente, Federico de Onís, Corpus Barga, Pablo de Azcárate ja Fernando Vela; mitmekülgne Ramón Gómez de la Serna; poeedid Juan Ramón Jiménez, León Felipe, Josep Carner, Ramón de Basterra, Mauricio Bacarisse, Juan José Domenchina, Fernando Villalón ja José Moreno Villa (kõrvuti postmodernistide gurpiga, mida esindasid Enrique de Mesa, Enrique Díez-Canedo, Emilio Carrere, Alonso Quesada y Tomás Morales); romaanikirjanikud Ramón Pérez de Ayala, Gabriel Miró, Benjamín Jarnés, Félix Urabayen, Wenceslao Fernández Flórez, Joaquín Arderíus ja Alberto Insúa ja veidi traditsionaalsemate are gusuundade pooldajad Concha Espina, Ricardo León, Alejandro Pérez Lugín, Antonio de Hoyos y Vinent, Joaquín Belda, Eugenio Noel ja Manu the Ciges Aparicio; diplomaat ja kirjanik Salvador de Madariaga; kunstikriitikud Ricardo Gutiérrez Abascal (Juan de la Encina) ja Ángel Sánchez Rivero; pedagoog ja esseist José Castillejo, kes rahastas tervet põlvkonda teadlasi välismaa õpingute tarbeks; kirjanik, rändur ja ekspressionistlik maalikunstnik José Gutiérrez Solana; koomik Julio Camba, dramaturgid Jacinto Grau ja Pedro Muñoz Seca; ja ajaloolased Claudio Sánchez Albornoz ja Américo Castro.
Naisesindajate hulka kuulusid María de Maeztu, Clara Campoamor, Victoria Kent, María Goyri ja Zenobia Camprubí, paljud neist olid Lyceum Club Femenino, naiste ühingu, mis tegutses aastatel 1926–1939, liikmed Madridis ja Barcelonas.
Accademia delle Arti del Disegno
Akadeemia peakorter asub praegu Arte dei Beccai palees. Institutsiooni tegevusalad jagunevad kuude gruppi: maal, skulptuur, arhitektuur, kunstiajalugu, humanitaar- ja reaalalad.
Novesentism
Iseloomulikku
pisi|Monument Eugenio D'Ors'ile Madridis Novesentismi ei saa nimetada 1914. aasta põlvkonnaks, kuna need ei ole oma olemuselt täiesti samad nähtused. Termini "novesentism" võttis kasutusele Eugenio d’Ors (noucentisme) ning see viitas enamjaolt Kataloonia kultuurile. Mõistet arendas kirjanik enda artiklites, mis avaldati aastast 1906. Nendes kirjutas d’Ors uuest sotsiaalsest ja kodaniku kunstist, modernism ja sümbolism olid tema arvates vananenud ja allakäinud. Juba aastal 1901 tema kõnes "Amiel en Vich" ilmnesid lahti ütlemine modernismist ja romantismist. Aastal 1911 avaldas d’Ors novesentistide almanahhi "Almanach dels Noucentistes". Samal aastal esitas maalikunstnik Joaquim Sunyer Faianç Català kunstisaalis oma loomingut, mida peeti uue esteetika manifestiks. Kunsti ümberkujundamise aade jätkus 1910.–1920. aastatel.
Accademia delle Arti del Disegno
Rahvusvahelise kuulsusega akadeemikute hulgas on
Novesentism
Iseloomulikku
Novesentismi katalaani esindajate hulka kuulusid D'Ors, Josep Carner, Narcís Oller, Joaquim Ruyra, Jacinto Grau, Carles Soldevilla ja Josep Maria Millás-Raurell. Novesentismi katalaani kirjanikud pärisid oma ideid ja põhimõtteid Kataloonia renessansist, nende plaan oli tõsta kataloonia kultuur euroopa kultuuri tasemele. Nad otsisid ilu ja traditsioonipärast täiuslikkust, nende töödes oli harmoonilisi rütme ja viiteid Antiik-Kreeka ja Vana-Rooma kassikale. 1914. aasta põlvkonna esteetika ja ideoloogia oli väga sarnane novesentistide omaga. Kuigi 1914. aasta põlvkonna esindajatel pole mingisse kindlasse gruppi kuuluvuse teadlikkust, jagasid nad novesentistidega mõningaid ühiseid jooni nagu näiteks kõrge intellektuaalne ettevalmistus, pürgimine euroopalikkuse saavutamisele, kinnisidee perfektsest teostusest, millest peab puuduma igasugune improvisatsioon, ning tähelepanu vormile.
Accademia delle Arti del Disegno
Aeg-ajalt väljaantava auakadeemiku tiitliga tunnustatute hulgas on Jasper Johns, Alberto Ronchey, Giulio Andreotti, Louis A. Waldman, Nobeli auhinna laureaat Rita Levi-Montalcini ning Pritzkeri auhinna laureaadid Philip Johnson, Jørn Utzon, Robert Venturi ja Renzo Piano.
Novesentism
Iseloomulikku
Viitamaks novesentistlikule kunstile kasutatakse veel terminit mediterraneísmo (otsetõlkes 'vahemerelikkus'). Novesentismi kunstnike hulka kuulusid maalikunstnikud Joaquín Torres García, Joaquim Sunyer ja Josep Maria Sert; skulptorid Josep Clarà, Manolo Hugué, Enric Casanovas, Julio González, Pablo Gargallo ja Cristino Mallo. Selle liikumisega seostatakse ka prantsuse kunstnikku Arístides Maillol'd. Muusikute seas olid Óscar Esplá, Joaquín Turina ja Conrado del Campo. Nende hulgas oli ka suurepärane tšellomängija Pau Casals.
Accademia delle Arti del Disegno
Akadeemia president on arheoloogiaprofessor Luigi Zangheri.
Novesentism
Iseloomulikku
Novesentistlik arhitektuur tegutses modernistliku arhitektuuriga samaaegselt, kuid neid kahte nähtust siiski eristatakse. Novesentistliku arhitektuuri kõige selgemad esindajad olid Josep Goday ja Rafael Masó i Valentí, samal ajal kui Josep Maria Pericas ühendas oma töödes modernistlikke ja novesentistlikke elemente. Samuti esines kõnealuses liikumises selline mõiste nagu novesentistlik aiandus.
Serebrija (Mohõliv-Podilskõi rajoon)
Serebrija (ukraina keeles Серебрія) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Mogõliv-Podilskõi rajoonis. Elanike arv on 3184. Pindala on 4,12 km².
OCN
pisi|OCNi logo OCN (Orion Cinema Network) on põhikaabli kaudu kogu Lõuna-Korea filmikanal, mille omanik on CJ ENM. 2000. aastatel sai sellest Lõuna-Korea vaadatuim jaam, mis ajendas neid looma oma laialt tunnustatud ingliskeelset loosungit "Korea number üks kanal". Kuna kaabeltelevisiooni levik on Lõuna-Koreas üsna suur, on OCN populaarne filmikanal.
OCNi rivistus on segu mitme aasta tagustest või varasematest filmidest, eriti päevasel ajal, koos hilisemate filmidega esmaspäevaõhtuti. Nad ei edasta nii värskeid filme kui kaabeltelevisioonis pakutavat tasulist teenust pakkuv sõsarjaam CatchOn. Samuti vahendavad nad populaarsete ülemeremaade telesarjade osi, peamiselt Ameerika Ühendriikidest.
Rajatäht
Rajatäht on Eesti Skautide Ühingu antav teenetemärk skaudijuhtidele.
Heinrich Viidekop
Heinrich August Viidekop (USA-s kasutas ka eesnime Henry; 4. juuni 1901 Reiu vald, Pärnumaa – 1985 Delaware, USA) oli Eesti kohtunik.
Rajatäht
Teenetemärgil on kolm järku.
Heinrich Viidekop
Ta õppis aastail 1925–1929 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Tiit Lepa
Lõpetas 1964 Pärnu 4. Keskkooli ja 1967 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Töötas 1967–1970 Tartu Kalevi instruktorina ning 1970–1988 Tartu Pedagoogilise Kooli õpetajana ja asedirektorina. Aastast 1988 Sangaste valla Meleva talu peremees.
Heinrich Viidekop
Heinrich Viidekop oli aastail 1920–1924 kantseleiametnik Pärnu 2. jaoskonnakohtuniku, 1924–1929 Pärnu 1. jaoskonna kohtu-uurija juures, 1929–1938 Viljandi Ringkonnakohtu kohtuameti kandidaat, 1930–1938 ka ringkonnakohtu üldsekretär, 1938 Paide jaoskonna kohtu-uurija, alates 1939. aastast Rakvere 1. jaoskonnakohtunik.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale.
Tiit Lepa
Sõudma hakkas Pärnus Hugo Artma ja Juhan Mitti juhendamisel. 184 cm, 84 kg.
Graham Arnold
Graham James Arnold (sündinud 3. augustil 1963 Sydneys) on Austraalia endine jalgpallur, ründaja.
Alates 2018. aastast on ta Austraalia jalgpallikoondise peatreener. Ta on juhendanud ka Austraalia jalgpalliklubisid Central Coast Mariners ja Sydney FC ning Jaapani klubi Vegalta Sendai. Aastatel 2012, 2017 ja 2018 valiti Arnold Austraalia kõrgliiga hooaja parimaks peatreeneriks.
Koondisekarjäär
Austraalia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1985–1997 54 mängu ja lõi 19 väravat.
Torgu tuulepark
Torgu tuulepark on tuulepark Eestis, mis asub Saare maakonnas Sõrve poolsaare lõunaosas Torgu vallas Läbara külas.
Torgu tuulepark rajati 2002. aastal. Tuulepargis oli kolm 0,15 MW võimsusega Vestas-tüüpi elektrituulikut, mis kuulusid Meritreid OÜ-le.
Tuulegeneraatorid demonteeriti 2014. aastal. Nende asemele püstitati 2015. aastal Läbara külas üks 65-meetrine tuulegeneraator. See on Vestas-tüüpi tuulegeneraator võimsusega 0,66 MW, mis kuulub samuti Meritreid OÜ-le.
Insenersemiootika
Insenersemiootika ehk tehnosemiootika (ingl. semiotic engineering) on semiootika rakendusvaldkond, mis tegeleb semiootiliste mehhanismide ümberehitamise ja disainimisega. Insenersemiootika termini võttis kasutusele Clarisse Sieckenius de Souza 1990ndatel. Algselt tähistas see semiootilist lähenemist kasutajaliideste disainile. Praeguseks on insenersemiootika arenenud semiootiliseks inimese ja arvuti interaktsiooni teooriaks. See on tööriist, millega saab uurida arvuti kaudu vahendatud kommunikatsiooni.
1980. aastate lõpus hakkasid esimesed teadlased mõtlema selle, kuidas ühendada semiootikat ja arvutiteadust. Need varajased tööd vaatasid arvutisüsteeme ja kasutajaliideseid kui spetsiifilisi märke, mis on loodud arvutuse (ingl. computation) reeglite ja piirangute kohaselt. Nende märkide abil antakse edasi sõnumit, mis on loodud inimeste (süsteemi disainer, arendaja) poolt teiste inimeste (süsteemi kasutaja) jaoks.
Teooria
Insenersemiootika vaatab inimese ja arvuti interaktsioon (IAI) kui arvuti vahendusel toimuvat kommunikatsiooni disaineri ja kasutajate vahel. Disainer on rakenduse looja üldises tähenduses, meeskond, kes on rakenduse loonud. Ideaaliks on kasutaja ja disaineri omavaheline mõistmine ja selline situatsioon on võimalik siis, kui kasutajad leiavad, et disaineri nägemus on neile kasulik ja nauditav. Disaineri kui kommunikatsiooni aktiivse osapoole sissetoomine eristas insenersemiootikat kognitiivsetest inimese ja arvuti interaktsiooni teooriatest, mis keskendusid eelkõige kasutajale.
Insenersemiootilise vaate järgi annab disainer edasi enda arusaama sellest, kes on kasutajad, mida nad tahavad teha ja millisel viisil see peaks toimuma. Disainerid edastavad oma visiooni läbi kasutajaliidese märkide, nagu sõnad, elementide paigutus, helid ja interaktiivsed elemendi (nupud, lingid ja menüüd). Nendest märkidest moodustub disaineri loodud sõnum, mida kasutajad süsteemiga interaktsioonis olles interpreteerivad.
Disaineri sõnumis sisaldub ka interaktiivne keel, mille abil kasutajad saavad omakorda süsteemiga suhelda viisil, mis võimaldaks kasutajatel oma eesmärke ellu viia. Insenersemiootilisest vaatepunktist on inimese ja arvuti suhtlus osa metakommunikatiivsest protsessist, mille on algatanud disainer, kes ütleb kasutajale kuidas, millal, kus ja milleks süsteemiga suhelda.
Meetodid
Insenersemiootikas on kaks meetodit millega hinnata IAI metakommunikatsiooni kvaliteeti: semiootilise inspektsiooni meetod ja kommunikatiivsuse hindamise meetod. Mõlema meetodi eesmärgiks on hinnata, kui hästi disaineri metakommunikatsiooniline sõnum jõuab läbi kasutajaliidese kasutajateni. Semiootilise inspektsiooni meetod erineb selle poolest, et see ei hõlma kasutaja jälgimist interaktsiooni ajal.
Semiootiline inspektsioon
Semiootilise inspektsiooni meetod (SIM) seletab detailsemalt ja laialdasemalt metakommunikatsiooni sõnumit. Kommunikatiivsuse hindamise meetod suunab tähelepanu viisidele, kuidas kasutajad seda sõnumit interpreteerivad. Ideaalis algab tarkvara kommunikatiivsuse analüüs semiootilisest inspektsioonist, mille tulemuste põhjal saab kommunikatiivsust hinnata.
Esimese kolme etapi eesmärgiks on disaineri sõnumi sisu reprodutseerimine, kasutades järgmist malli: "Siin on minu (disaineri) arusaam sellest, kes sina (kasutaja) oled, mida ma olen õppinud sellest, mida sa tahad teha või pead tegema, millisel viisil ja miks. Siin on süsteem, mille ma olen sulle disaininud ja selline on viis, kuidas sa seda võid või saad kasutada enda eesmärkide täitmiseks, millest ma olen aru saanud."
Kommunikatiivsuse hindamine
Kommunikatiivsuse hindamise meetodi puhul salvestatakse kasutaja interaktsiooni süsteemiga (video ekraanitõmmisest koos hiire liikumisega ja heliga video kasutajast interaktsiooni ajal), testi läbiviija teeb märkmeid ja markeerib hiljem tõrked (breakdown) interaktsioonis. Tavaliselt antakse kasutajale süsteemiga tutvumiseks veidi aega (nt 5 min) ja siis 3-5 ülesannet, mida kasutaja sooritama peab. Iga ülesande sooritamiseks antud aeg on samuti piiratud.
Tõrked interaktsioonis on jaotatud järgmistesse kõnekeelsetesse kategooriatesse:
Kui testi läbiviija on tuvastanud märkmete ja salvestatud materjali põhjal tõrked, saab kõnekeelsed kategooriad siduda kasutatavuse ja interaktsiooni probleemidega (navigatsioon, tähenduse andmine, võimalustest kõrvalekaldumine/loobumine, ülesande täitmine).
Palestiina lipp
Palestiina lipp on piiratud tunnustusega Palestiina riigi lipp. On kasutusel Palestiina riigi mõlemas osas - Gaza tsoonis ja Jordani Läänekaldal.
Lipul on kolm võrdse laiusega horisontaalset laidu - must, valge ja roheline.
Vasakpoolses servas on punane kolmnurk.
Lipu värvid on tuletatud Pan-Araabia värvidest ja seda kasutatakse Palestiina riigi ja Palestiina rahva esindamiseks. Palestiina Vabastusorganisatsioon võttis selle lipu esmakordselt kasutusele 28. mail 1964. Lipupäeva tähistatakse 30. septembril.
Enrique Vila-Matas
pisi|Enrique Vila-Matas (2005) Enrique Vila-Matas (sündinud 31. märtsil 1948 Barcelonas) on hispaania kirjanik.
Ta sündis aastal 1948 Barcelonas. Ta debüteeris 18-aastaselt ajakirjanduses. Aastast 1968 töötas ta toimetajana kinoajakirjas Fotogramas. Aastatel 1974–1978 elas ta Pariisis. Seejärel pöördus ta tagasi Barcelonasse.
Tema teostest on ilmunud eesti keeles 1) "Dublinesk". (originaalis aastal 2010 Dublinesca; eesti keeles ilmunud Toledo Kirjastuses ja tõlkinud Triin Lõbus, ilmunud aastal 2014). 2) "Pariisile ei tule iial lõppu". (originaalis aastal 2003 Paris no se acaba nunca; eesti keelde tõlkinud Kai Aareleid, ilmunud aastal 2014 Loomingu Raamatukogus). 3) "Bartleby & Co". (originaalis aastal 2000 Bartleby y compañía; eesti keelde tõlkinud Kai Aareleid, ilmunud aastal 2020 Loomingu Raamatukogus).
Serebrija (Beršadi rajoon)
Serebrija (ukraina keeles Серебрія) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 525.
Anton Pedriks
Anton Pedriks (20. juuli 1875 – 6. veebruar 1919) oli eesti kaupmees ja omavalitsustegelane, esimene eestlasest Rakvere linnapea. Ta sai Rakvere linnapeaks 1914. aastal. Tegutses kaupmehena. Talle kuulus muuhulgas 1915. aastal ehitatud hoone Rohuaia tänav 13.
Ta on maetud Rakvere linnakalmistule.
Zeliard
"Zeliard" (jp k ゼリアード Zeriādo) on rolli- ja platvormimängu sugemetega seiklusmäng, mis töötati välja 1987. aastal Game Artsi poolt NEC PC-8801 jaoks Jaapanis ning mugandati 1990. aastal Sierra Entertainmenti poolt MS-DOSile Euroopa ja Põhja-Ameerika turu jaoks.
Mängu tegevus toimub fantaasiamaailmas, kus vapper rüütel Duke Garland saab ilmutuse kaudu ülesandeks minna Zeliardi kuningriiki ning päästa riik kurja vaimu Jashiini võimu alt ning kuningatütar Felicia nõidusest, millega too on kiviks muudetud. Mängu käigus kogub rüütel Garland üheksa juveeli, mis kannavad nime Esmesanti pisarad, ning hävitab Jashiini.
Rüütel Garland rändab läbi erinevate looduslike asupaikade nagu koopad, metsad jmt, mis vahelduvad küladega. Külas tegutseva pankuri juures saab ta vahetada kullaks kogutud teemandid, mis on vaenulikes piirkondades rüütlit ründavate elajate hingedeks ning jäävad järele elajate tapmisel, ning täiendada kullaga makstes relvameistri, nõiajookide segaja või maagi juures oma varusid, vajadusel puhata võõrastemajas. Külades on võimalik sõbralike, kuid enamasti vaevatud elanikega vestelda ning saada vihjeid oma ülesande edukaks täitmiseks. Garland kannab saapaid ja keepi ning on relvastatud mõõga ja kilbiga, kasutada saab ta eri nõiajooke ning vaenlasi kahjustavaid või kaitse- ja ründerelvade mõju suurendavaid nõidusi, hankida eri otstarveteks sobivaid keepe ja saapaid. Iga vaenuliku piirkonna lõpus on koletis, mille tapmise eest saab rüütel juveeli, koletiste tapmisel on oluline osa nõidusel, läbitavad labürindid sisaldavad hulganisti mõistatusi ning võitlus vaenulike elajatega nõuab suurt osavust rüütli juhtimisel.
Boris Lalovac
Boris Lalovac (sündinud 16. novembril 1976) on Horvaatia ökonomist ja poliitik. Ta kuulub Horvaatia Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse.
Boris Lalovac lõpetas Dubrovniki ülikooli turismi ja väliskaubanduse teaduskonna 2000. aastal. Magistrikraadi omandas ta Zagrebi ülikooli majandusteaduskonnas 2006. aastal. Aastastel 2001–2012 töötas ta erasektoris finantsvaldkonna ametikohtadel. 2012–2014 oli ta Horvaatia rahandusministri asetäitja.
Aastatel 2014–2016 oli ta Horvaatia rahandusminister.
2016. aasta oktoobrist kuni 2020. aasta juulini oli ta Horvaatia parlamendi liige.
Martti Himma
Martti Himma (sündinud 31. augustil 1986) on Eesti murdmaasuusataja.
Saint-Sauveur (Québec)
Saint-Sauveur on linn Kanadas Québeci provintsis Laurentidesi halduspiirkonnas.
Tarbimiskaal
Tarbimiskaale väljendatakse suhtarvuna esimese täiskasvanud leibkonnaliikme suhtes, nii et esimese täiskasvanud leibkonnaliikme tarbimiskaal on alati 1,0 ning teiste täiskasvanud leibkonnaliikmete ja laste tarbimiskaalud on reeglina ühest väiksemad.
Tarbimiskaale kasutatakse vaesuse mõõtmisel, aga ka leibkonna sissetulekust sõltuvate sotsiaaltoetuste määramisel.
Eurostat kasutab suhtelise vaesuspiiri arvutamisel tarbimiskaale, kus:
OECD on varem kasutanud tarbimiskaale 1:0,7:0,5.
Eestis kasutatakse alates 1. jaanuarist 2015 toimetulekutoetuse määramisel tarbimiskaale 1:0,8:1,0, kus perekonna teise ja iga järgmise täisealise liikme toimetulekupiir on 80 protsenti perekonna esimese liikme toimetulekupiirist ja perekonna iga alaealise liikme toimetulekupiir on võrdne perekonna esimese liikme toimetulekupiiriga. Aastatel 1999–2014 kasutati toimetulekutoetuse määramisel tarbimiskaale 1:0,8:0,8, kus perekonna teise ja iga järgneva liikme, sh lapse, toimetulekupiiri suurus oli 80 protsenti perekonna esimese liikme toimetulekupiiri suurusest. Aastatel 1994–1998 kasutati toimetulekutoetuse määramisel tarbimiskaale 1:0,7:0,7. Aastatel 1993–1994 kasutati perekonna arvestusliku vaesuspiiri arvutamisel ja sotsiaalabi määramiseks tarbimiskaale 1:0,7:0,5, kus perekonna esimese täiskasvanu tarbimiskaal oli 1, kõigil teistel täiskasvanutel ja lastel vanuses 14–18 aastat 0,7 ja kõigil alla 14 aasta vanustel lastel 0,5.
Põhjatäht (teenetemärk)
Põhjatäht (ka Põhjatähe matkateenete märk) on Eesti Skautide Ühingu antav teenetemärk skaudijuhtidele.
Teenetemärgil on kolm järku.
Toidupank (üldmõiste)
pisi|Toidupank USAs (2006) Toidupank (inglise keeles food bank) on heategevuslik organisatsioon, mis tasuta jagab toiduaineid toimetulekuraskustes inimestele. Toiduained on pärit tootjatelt või tarnijatelt.
Toidupankade idee pärineb 1960ndate keskpaigast, mil USAs loodi esimene toidupank.
Eestis tegutseb Eesti Toidupank.
Voldemar Lepperk
Voldemar Lepperk (8. jaanuar 1913 Tallinn – 24. jaanuar 1986 Tallinn), oli eesti kergejõustiklane, sõudja ja spordikohtunik.
Õppis Jakob Westholmi Gümnaasiumis, lõpetas Tallinna kolledži. Käis koolivendade Ruudi Toomsalu ja Aksel Kuuse mõjutusel 1929 Kadriorus A. Rooseste-Rosenbergi kergejõustikukursustel ning osales Tallinna poistekoondises Helsingi, Pärnu ja Tartuga peetud linnavõistlustel. Võimlas püramiidide õppimisel kukkus ja vigastas end, mistõttu sportimine katkes.
Mobiliseeriti 1941 Punaarmeesse, osales radistina Velikije Luki lahinguis. Repressiooniohvrina sattus Eesti laskurkorpusest vangilaagrisse.
Sõudmine
Naasnud 1948 Tallinna, said tema meelisaladeks aerutamine ja sõudmine,
Karin Varik
Karin Varik (sündinud 30. augustil 1950) on eesti lastearst, lastekirurg.
Ta töötas alates 1971. aastast Tartu Ülikooli Kliinikumi lastekirurgia osakonnas õena ja seejärel alates 1977. aastast lastekirurgina.
Natco Pharma
Natco Pharma Ltd. on India ravimiettevõte, mis toodab toimeaineid.
Ettevõtte ülevaade
Peamised töövaldkonnad on ravimite väljatöötamine viirusliku (sealhulgas C-hepatiidi) ja vähktõve vastu võitlemiseks.
Natco Pharma tegutseb Indias, USA-s, Euroopas ja Aasias. Tütarettevõtted asuvad Põhja- ja Ladina-Ameerikas, Aasia ja Vaikse ookeani piirkonnas, Lähis-Idas ja Kagu-Aasias.