cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
BEST-Estonia
BEST-Estonia on rahvusvahelise noorteorganisatsiooni Euroopa Tehnikatudengite Kogu (Board of European Students of Technology, lühend BEST) Eesti haru.
Bret Easton Ellis
Bret Easton Ellis (sündinud 7. märtsil 1964) on Ameerika Ühendriikide kirjanik.
Tema on "Ameerika psühhopaat" (1991). Tema teoseid on tõlgitud 27 keelde.
Sauliķi
Sauliķi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunalūksne vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 7 ja Riiast 209 km kaugusele.
Aastal 2007 oli külas 3 elanikku.
Friedland (Alam-Saksi)
pisi|Rongijaam
Valla pindala on 75,68 km². 31. detsembril 2015 elas seal 11 210 inimest. Vald paikneb Leine jõe ääres, umbes 13 km Göttingenist lõunas. Selle keskus on Groß Schneeni külas, üks viiest kogukonnast vallas. Teised on Friedland, Klein Schneen, Lichtenhagen ja Reiffenhausen.
Friedlandi põgenikelaager
Septembris 1945 ehitas Liitlaste Kontrollkomisjoni Briti osapool Friedlandi laagri, Ameerika (Hessen) ja Nõukogude (Tüüringi) okupatsioonitsoonide lähedale. Laager oli mõeldud esimese vahejaamana põgenikele, evakueeritutele ja tagasipöörduvatele sõduritele. Alates 1947. aastast haldas laagrit Alam-Saksi liidumaa. Massilise väljasaatmise ajal aastatel 1944 kuni 1945 pakkus laager teenust suurele hulgale pagulastele. Pärast seda toimis see peamiselt vahejaamana saksa (või etniliste saksa) väljarändajatele Idabloki maadest, eriti Poolast, Rumeeniast ja Nõukogude Liidust. Aastatel 1950 kuni 1987 tuli umbes 1,4 miljonit saksa päritolu inimest idast Lääne-Saksamaale; rohkem kui 60% nendest väljarändajatest tulid Poolast.
Trass
Trass (saksa Traß) on tee, kanali, torustiku, sideliini vm pika rajatise kulgemist tähistav joon või maariba.
Salvkaev
Salvkaev ehk šahtkaev on veehaare, mis rajatakse maapinda, käsitsi labidaga kaevates või ekskavaatoriga. Tavaliselt on salvkaevu sügavus 5–10 meetrit, kuigi mõned kaevud võivad olla ka sügavamad. Salvkaevu läbimõõt on umbes meeter. Salvkaevu rajamiseks kasutatakse selleks ettenähtud masinaid (nt traktor või kopp) ja ehitusmaterjalidena võib kasutada raudkive, betoonrõngaid või muud.
Salvkaevu asukoht
pisi|Pürksi mõisa kaev Salvkaev rajatakse sobivasse asukohta, kus on vett hästi juhtiv pinnas. Näiteks liivasele või kruusasele maapinnale, et tagada veekihi kättesaadavus. Maapinna kalle on oluline ning ideaalne asukoht oleks nõlva alaosa, kus põhjavesi on maapinna lähedal. Kaevu põhi rajatakse sügavamale, kui on kuiva aastaaja madalaim veetase. Kaevu ei tohi rajada kohta, kus on saaste tekkimisoht: reoveesüsteemid, kuivkäimlad või sõnnikuhoidlad.
Salvkaevu ehitus
Salvkaevu ehitusmaterjalideks kasutatakse või betoonrõngaid. Varem on kasutatud ka raudkive või telliseid. Salvkaevu nõueteks kehtestatakse määrus ehitusseadustiku § 35 lõike 6, § 43 lõike 5, § 47 lõike 7 ja § 126 lõike 6 alusel. Selles määruses on antud nõuded salvkaevu rajamise, ümberehitamise ja lammutamise kohta.
Ajalugu
Salvkaevude ajalugu on pikk, ulatudes 7000 – 10 000 aastat tagasi, kui ehitati esimesed kaevud põldude lähedal asuvatesse küladesse. Vanim teadaolev salvkaev on avastatud Atlit Yami asulas Iisraelis.
Kõige sügavam ja suurem salvkaev Woodingdean asub Inglismaal. See on käsitsi ehitatud ajavahemikul 1858-1862 aastatel ja on 380 meetrit sügav.
Kupee nr 6
Romaan kirjeldab soome üliõpilase rongireisi läbi Nõukogude Liidu Mongooliasse 1980. aastatel. Reisil jagab ta kupeed lihtsa 45-aastase vene mehega.
Eesti keeles ilmus romaan Kadri Jaanitsa tõlkes kirjastuses Koolibri 2013. aastal.
2021. aastal esilinastus romaani põhjal tehtud Juho Kuosmaneni mängufilm "Kupee nr 6", mis pälvis 2021. aasta Cannes'i filmifestivalil Grand Prix.
Marketa Lazarová (film)
"Marketa Lazarová" on 1967. aastal valminud Tšehhoslovakkia mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Vladislav Vančura samanimelisel romaanil.
Sisu
Filmi sündmustik leiab aset 13. sajandi keskpaiku. Filmi keskmes on kahe feodaalse klanni vaheline vastasseis. Filmi peategelane Marketa Lazarová röövitakse paganliku feodaali Kozlíku poolt.
Leonardo Conti
Leonardo Ambrogio Giorgio Giovanni Conti (24. augustil 1900 Lugano Ticino kanton - 6. oktoobril 1945 Nürnberg) oli meditsiinidoktor, Saksa Reichi tervisejuht (saksa keeles Reichsgesundheitsführer) ja SS-Obergruppenführer.
Elu
Leonardo Conti sündis Luganos Ticino kantonis (Šveits) 24. augustil 1900. Tema isa oli šveitsi itaallane Silvio Conti ja ema sakslanna Nanna Pauli. Isa töötas postiametnikuna. Tema vanemad lahutasid 1903. aastal. 12-aastaselt läks ta emaga Saksamaale. Ta sai naturalisatsiooni korras 1915. aastal Saksa kodanikuks. Kolm aastat hiljem lõpetas kiitusega Friedrich-Wilhelms-Gymnasiumi Berliinis. Seejärel pani ta end vabatahtlikuna kirja suurtükipolku Küstrinis. Liiga noor, et võidelda Esimeses maailmasõjas, astus ta pärast sõda Vabakorpusse.
Ta oli 1918. aastal Saksa Kultuuri Võitlusliidu (saksa Kampfbund für Deutsche Kultur) üks asutajaliige ja ühingu aktiivne liige. 1918 asutas Conti antisemiitliku võitlusliidu Deutscher Volksbund (Saksa Rahvaliit). 1918. aastal sai temast ka rahvusliku terroriorganisatsiooni Organisatsion Consul liige. Olnud Deutschen Volksbundi Berliini allorganisatsiooni liige, läks ta sealt üle Deutschvölkischen Schutz- und Trutzbundi. Aastatel 1921–1923 oli ta Bund Wikingi liige.
1919 astus Saksa Rahvuslikku Rahvaparteisse (DNVP). Osales 1920 Kappi riigipöördekatses.
Õppis 1919–1923 meditsiini Erlangenis ja Berliinis. Ta osales oma venna Silvioga aktiivselt rahvuslikus ja antisemiitlikus üliõpilasliikumises värvates korporatsioonita üliõpilasi Deutschen Finkenschafti, mille üks asutaja ta oli. 1923 lõpetas kooli ning liitus Sturmabteilungiga ja oli 1924–1926 Saksa-Rahvusliku Vabaduspartei liige. Osales Ausschuss für Volksaufklärungis ja Alldeutschen Verbandis. 1927. aastal liitus natsiparteiga NSDAP liikmepilet nr 72225.
Oli üks esimesi Sturmabteilungi arste; üks tema patsientidest oli Horst Wessel, kellest sai hiljem natsipartei märter. 1925 andis ta välja raamatu "Über Weichteilplastik im Gesicht" ("Plastilisest kirurgiast"). 1927 hakkas organiseerima Natsionaalsotsialistlikku Saksa Arstide Liitu (saksa Nationalsozialistischer Deutscher Ärztebund, NSDÄB) Berliinis.
22. augustil 1925 abiellus ta Elfriede Freiin von Meerscheidt-Hüllessemiga (*27. juulil 1902 Berliinis), kes oli NSDAP liige (parteipileti nr 90829) ja Kuldse Parteimärgi omanik. Neil sündisid poeg (*26. juuli 1926) ja kolm tütart (*7. veebruar 1928; *26. aprill 1932; *21. juuli 1935), kellest noorim lapseeas suri.
1930 läks Conti Sturmabteilungist üle SS-i (nr 3982). Samal aastal sai temast NSDAP parteikongressil Nürnbergis meditsiiniteenistuse juhataja ja aasta hiljem 1931 Berliini Arstide Koja liige. Ta valiti mais 1932 Preisi Parlamenti, kus ta tegev oli kuni selle laialisaatmiseni 1933. aasta sügisel. 12. veebruaril 1933 nimetas Hermann Göring ta Preisi Siseministeeriumi erikomissariks. Aprillis 1933 ta nimetas Göring ta Preisi Terviseameti direktoriks. 9. aprillil 1933 visati ta SS-ist välja, kuu aega hiljem 12. mail 1933 oli ta seal tagasi.
Kuni natside võimuvõtmiseni oli ta palgata töötaja Riigi Siseministeeriumis.
NSDAP võimuvõtmise järel
Tema ema sai 1933 Reichi Ämmaemandate Esinduse (Reichsfachschaft Deutscher Hebammen) juhiks. Aastal 1934 sai ta NSDAP Berliini Tervise Peaameti juhiks. 12. aprillil 1934 määras Hermann Göring ta kui partei „vana võitleja“ Presi riiginõunikuks (staatsrat). Samal aastal sai ta NSDAP-Reichsleitungi Terviseosakonna juhiks.
1935 sai ta „eriülesannetega“ SS-Oberführeriks Reichsführer-SS staabis. 1936 oli ta Berliini olümpiamängude meditsiiniteenistuse juht. Hiljem sai Berliini linna meditsiininõunikuks (alates 1. novembrist 1936). Lisaks oli ta 1936 avaliku tervishoiu lektor Berliini Ülikoolis.
30. jaanuaril 1938 sai ta SS-Brigadeführeriks. Ta pooldas 1938 dekreeti, mis keelas juudi arstidel kutsetegevuse ja lubas selle ainult juudi kogukonna sees, öeldes: "Ainult juutide surm annab Saksa arstidele eluruumi, mida nad väärivad." Aitas koostada otsuseid ja seadusi juudi arstide vastu.
1939 määrati Conti Gerhard Wagneri järel Riigi Tervisejuhiks (saksa Reichsgesundheitsführer), seejärel Riigi Arstide Koja (saksa Reichsärztekammer) ülemaks ja septembris Arthur Gütt järel Siseministeeriumi riigisekretäriks. Seejärel võttis ta üle NSDAP Tervishoiu Peaameti. Lisaks oli ta NSDÄB juhataja. Tema alluvus saksa bürokraatias oli üsna eriline. Conti kuulus Riigi Arstide Kojaga tsiviilsektorisse ja seega allus siseminister Wilhelm Frickile (1943st Heinrich Himmlerile). Teiselt poolt oli Conti Natsionaalsotsialistliku Arstide Liidu ja NSDAP Tervishoiu Peaameti juht ning seega allus ta Parteikantselei juhatajale Martin Bormannile. Selles ametis kasutas Conti oma asetäitja Blome abi.
Aktion T4
1939 määras Hitler ta isiklikult vastutavaks saksa laste eutanaasiaprogrammi Aktion T4 eest. Paar kuud enne eutanaasiadekreeti toimunud nõupidamisel Conti ja Riigikantselei juhi Hans Lammersiga oli Adolf Hitler toonud näite "elust, mis ei vääri elu". Näites kirjeldas ta vaimuhaiget, keda tuleks panna magama ainult saepuru või liiva peale, sest nad "alatasa endale püksi teevad" ja "panevad oma väljaheiteid suhu, söövad seda ja nii edasi".
Brandt ja Bouhler töötasid välja plaani laiendada eutanaasiaprogrammi täiskasvanutele. Juulis 1939 kohtusid nad Riigi Tervisejuhi ja Siseministeeriumi terviseküsimuste riigisekretäri Dr. Leonardo Conti, ja SS-i meditsiiniameti juhi professor Werner Heydega. See kohtumine lõi eeldused kõigi riigi füüsiliste ja vaimsete puuetega isikute registri loomiseks. Oktoobris 1939 antud Hitleri dekreet andis Bouhlerile ja Brandtile õiguse täiskasvanute tapmiste organiseerimiseks. Dekreet oli tagasiulatuv 1. septembrini 1939, et anda õigustus juba sooritatud tapmistele.
Aastal 1939 tahtis Himmler nimetada Conti kogu Aktion T4 programmi juhiks, kuid sellele oli vastu füüreri kantselei ülem reichsleiter Phillip Bouhler, kes oli ravimatult haigete või vaimse puudega laste "halastussurma" idee autor. Bouhler kurtis, et Conti, kellele Hitleri isiklikult oli usaldatud täiskasvanute eutanaasiaprogramm, loovutas selle Bouhlerile ja Hitleri raviarstile Karl Brandtile. Olles Martin Bormanni sõber, säilitas Conti oma positsiooni kui Riigi Tervisejuht (Reichsgesundheitsführer) kuni augustini 1944, mil ta tagasi astus.
Augustis 1941 sai Conti Reichstagi liikmeks. 1942–1944 Reichsführer-SS Isiklikus Staabis. 20. aprillil 1944 sai ta SS-Obergruppenführer auastme. 4. mail 1943 osales NKVD sooritatud Katõni massimõrva avalikustamise konverentsil. 17. jaanuaril 1945 nimetati ta Münchenis audoktoriks. 3. märtsil 1945 järgnes teine audoktoriks nimetamine Berliinis Avaliku Terviseteenistuse Riigiakadeemias.
Vangistati Flensburgis 19. mail 1945. Conti ootas kohut osaluse tõttu Action T4 eutanaasiaprogrammis Nürnbergi vanglas, kui ta end üles poos. Lahkumiskirjas kirjutas ta, et tegi enesetapu, kuna ta oli vande all antud tunnistuses valetanud, et ta oli teadlik meditsiinilistest eksperimentidest. Ta oli surres 45-aastane.
Johannes (Uppsala peapiiskop)
Ta nimetati ametisse paavsti poolt pärast esimese peapiiskopi Stefani surma ja ordineeriti Lundi peapiiskopi Absaloni poolt novembris 1185. Johannes hukkus lahingus Uppsalasse tunginud eestlastega.
Lūza
Lūza on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonna Prauliena vallas. Asub merepinnast 102 meetri kõrgusel, valla keskusest Praulienast 6 ja piirkonna keskusest Madonast 10 kilomeetri kaugusel.
Agraarreformi eel asus seal Lūza karjamõis. Aastal 1935 rajati sinna Prauliena raudteejaam, mis rajati sealsete suhkrupeedikasvatajate tarbeks. Jaama juurde tekkis kohalikku savi kasutav pottsepatööstus. Tööstuse tarbeks rajati aastal 1961 külla kaks kahekorruselist korterelamut. Aasta hiljem avati seal ka tellisetööstus. Aastal 1963 hakati seal tootma drenaažitorusid. Jaam kasutas kütteks raudteed pidi kohale toodud turvast. Tööliste tarbeks rajati külla ka kino, kuid see töötas üksnes suvel, sest talvel olid ruumid liialt külmad. Aastal 1963 lõppes raudteel reisirongiliiklus, jaam suleti aastal 1990. Tehase ruumidesse rajati hiljem rohujahu tootev tsehh.
Küla jääb Kuja loodusparki.
Aastal 1989 oli külas elanikke 46, aastal 2000 aga 67. Aastal 2003 oli elanike arv 65.
pisi|tühi|Prauliena raudteejaama ase
Asunik (ajakiri, 1910)
pisi|Asuniku 1910. aastal ilmunud esimese numbri esikaas Asunik : Eesti wäljarändajate ja asunikkude häälekandja oli 1910. aastal Tallinnas ilmunud ajakiri.
Ajakirja väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jakob Lukats. Väljaanne oli 36-leheküljeline ja ilmus korra nädalas.
Toimetus asus Tallinnas aadressil Uus tänav 11. Ajakirja trükiti Tallinnas V. Ehrenpreisi trükikojas.
Andilly
veel sisaldub vallanimesː
asulad valdadesː
Venemaa muusika
pisi|Keskaegsed [[guslimängijad. Viktor Vasnetsovi maal]] Venemaa muusika on Venemaalt pärinev või ka venelaste loodud või esitatud muusika.
Venemaa on suur ja kultuuriliselt mitmekesine maa, kus elab palju erisuguseid rahvaid oma muusikatraditsioonidega. Vene muusika seob endasse ka vähemusrahvaste muusika elemente.
Vene muusika sai alguse rituaalsetest rahvalauludest ja õigeusu kiriku vaimulikust muusikast. Keskajal olid populaarseimad pillid keelpillid, nt kandlesarnane gusli. Arheoloogid on väljakaevamistel leidnud näiteks Novgorodi piirkonnast selliseid pille, mis pärinevad 11. sajandist. Samast piirkonnast pärineb eepiliste laulude tegelane, guslimängija Sadko. Teised levinumad rahvapillid olid vilepillid ja trummid. Kõige tähtsam oli aga laulmine. Bõliina on eepiline ballaad, mis räägib kangelastest. Mõnikord esitati neid koos instrumentaalsaatega. Moskva suurvürstiriigi ajal arenes välja õigeusu kirikus kasutatav muusika ja peamiselt meelelahutuseks mõeldud ilmalik muusika. Kirikumuusika alused on pärit Bütsantsi kirikumuusikast. Ilmalikku meelelahutuslikku muusikat esitasid skomorohhid, rändmuusikud.
Tõikamäe radarijaam
Tõikamäe radarijaam on Otepää kõrgustikul Pilkuse külas Tõikamäel asuv Eesti õhuväe Õhuseiredivisjoni hallatav radarijaam, kus paikneb mobiilne keskmaa õhuseireradar Ground Master 403. Radarijaam on lülitatud Eestit, Lätit ja Leedut hõlmavasse õhuseiresüsteemi BALTNET.
Kristuse monogramm
pisi pisi Kristuse monogramm ehk Constantinuse rist ehk hii-roo on kristluse sümbol, mis seob Kristuse kreekakeelse nime Χριστός kaks esimest tähte hii ja roo.
Tõikamäe radarijaam
Radari asukoht pakuti välja 2001. aastal Eesti õhuseire võimalusi uurinud NATO analüütikute poolt. Radarijaam avati 27. jaanuaril 2015.
Kristuse monogramm
See on vanim kristlik embleem, mis oli kasutusel juba enne risti.
Tõikamäe radarijaam
Radarijaam hoonete- ja taristukompleksi kuulub peahoone, abihoone, trassid, piirdeaed ja juurdepääsuteed, mille rajamine läks maksma 7,5 miljonit eurot. Radariposti mehitab vahetustega umbes 20 inimest – õhuväe tegevväelased, palgaline kaitseliitlastest valvemeeskond ja kinnisvara hooldajad.
Heelium-3
Heelium-3 on kahe prootoni ja ühe neutroniga stabiilne heeliumi isotoop.
Heelium-3 peetakse potentsiaalseks teise põlvkonna termotuumareaktori kütuseks. Probleem on selle isotoobi haruldus Maal. Heelium-3 tekib triitiumi beetalagunemisel ning seda protsessi tahetakse kasutada ka heelium-3 tootmiseks.
Kontrolljälg
Kontrolljälg (inglise keeles audit trail) on dokumentide ja metaandmete töötluskäigu kontrolli ja dokumendihaldussüsteemi sisu taastamist võimaldav turvalogi. Kontrolljälge määratletakse kui kirjet, mis näitab, kes on arvutisüsteemi kasutanud, millal toimus sisselogimine ja milliseid toiminguid tehti.
Kontrolljälg registreerib kõik kasutaja toimingud, sealhulgas edukad ja ebaõnnestunud sisselogimised, autentimiprotsessid, mis piiravad juurdepääsu rakendustele ning piiravad kasutaja õigusi erinevatele tööprotsessidele.
Kontrolljälgedeks loetakse kronoloogilises järjestuses ajatempliga kirjeid kõigi muudatuste kohta, mida kasutajad kirjesse teevad. Kontrolljälg sisaldab ka muudatuse teinud kasutaja nime ja identifitseerimistunnust ning lisaks tavaliselt ka muudatuse põhjust. Oluline on, et kontrolljälg sisaldaks teavet ka tegevuse valdkonnas tehtud juhtimisliini kontrollide ja auditite kohta, võimaldades fikseerida siseauditi ning juhtorganite piisavat või mitte piisavat sekkumist.
Õigesti määratletud ja säilitamisnõuetele vastav kontrolljälg on võimas abivahend küberkuritegevuse takistamiseks, kuid sellisel juhul peab see olema kindlate turvaeesmärke tagavate kriteeriumitega, pidevalt jälgitav ning uuendatav. Kontrolljälg on kindlaim pilveturbe turvalisuse tagamise vahend. Pilveturbe ajastul on kasutajatel veendumus, et nende andmed on salvestatud ja ainult neile ligipääsetavad, kuid häkkerite teadmised võimaldavad neil tihti saavutada ligipääsu ka turvatud andmebaasidele.
Kontrolljälg on tänapäeval pigem elektrooniliselt jälgitav teave, kuid võib eksisteerida endiselt ka paberkandjal, mõlemad esitavad ettevõttes tehtud tehingute dokumenteeritud ajalugu.
Kontrolljälg on siseauditi fundamentaalne alustala, mis võimaldab vaadelda ettevõtte finantsandmeid algdokumendist pearaamatuni, samuti jälgi ajada võimalikul ettevõttes aset leidnud pettusel.
Audiitorifirmade uuringute kohaselt on pettused äriettevõtetes, mittetulundusühingutes ja valitsusasutustes üheks suurimaks murekohaks. Pettuste esinemissagedus ning rahaline mõju näib järjest suurenevat ja paljud organisatsioonid ei ole piisavalt valmis nende ennetamiseks ega ka avastamiseks.
Infotehnoloogia arengul on olnud suur mõju ettevõtete süsteemide parendamisel ja ressursside planeerimisel. Enamasti pakuvad ettevõtte süsteemid terviklikku funktsioonikomplekti, mis toetab ja integreerib enamiku äriprotsesse, olgu nendeks siis raamatupidamine, müük, ostmine ja tootmine. Sellistel multifunktsionaalsetel süsteemidel on märkimisväärne mõju ettevõtte raamatupidamisele ja auditeerimisele üldiselt ning eelkõige pettuste kontrollile, kuna võimaldab standardiseeritud andmevahetust, veebipõhist aruandlust ning brauseripõhiseid kasutajaliideseid. Üheks selliseks funktsiooniks ettevõtte süsteemide juures on auditijälg ehk kontrolljälg.
Pettuse avastamise metoodika
Pettuse avastamise metoodika koosneb kahest etapist:
Kontrolljälje materjalid
Ettevõtte süsteemide hallatavad kontrolljäljed võivad sisaldada:
Ettevõtte süsteemi turbeauditi logid salvestavad iga kasutaja toimingud üksikasjalikult. Logid sisaldavad nii õnnestunud kui ebaõnnestunud sisselogimisi, tehingute alustamist (nt ostu- või müügiarve sisestamine), ebaõnnestunud katseid tehinguid alustada ning konto automaatset lukustamist mitme nurjunud sisselogimise tõttu. Turvaauditi logi konfigureerimine määratleb, milliseid sündmusi registreeritakse ja milliseid mitte. Näiteks võib salvestada ainult nurjunud tegevusi ning selliseid kontrolljälgi võib säilitada perioodiliseks ülevaatuseks ning seejärel arhiveerida ja / või kustutada.
Põhiregistrite muudatused on pettuste kõige olulisem koostisosa. Näiteks selleks, et kanda raha teisele saajale, tuleb muudatus teha ka põhikirjes, muutes ajutiselt müüja/ostja pangaandmeid. Põhikirjete muudatuste kontrolljälg suudab tuvastada kasutaja identifitseerimist, muudatuse tüüpi (nt arve loomine, kustutamine, muutmine) ja loodud / kustutatud / muudetud väljade sisu.
Raamatupidamistehingute auditijäljed on kirjete kogumid, mis võimaldavad jälgida tehingute sisu algusest peale või siis mis tahes konto saldo viimist vastavate lähtetehinguteni. Pearaamatu muudatusi ja raamatupidamisauditi kontrolljälgi säilitatakse tavaliselt serveris aasta jooksul ning seejärel arhiveeritakse seitsmeks aastaks.
Siseaudit ja infoturbe funktsioonid peaksid töötama koos sünergiliselt: infokaitse üksused kavandavad, rakendavad ja töötavad ettevõtete andmebaaside kaitsmiseks mitmesuguseid protseduure ja tehnoloogiaid ning siseaudit annab perioodilist tagasisidet nende tegevuste tõhususe kohta koos parandusettepanekutega. Rutiinsed logiauditid võimaldavad täpselt määratleda ja eristada turvaepisoode, avastada rikkumisi ja muid turvameetmetega seotud andmesidevõrgu toiminguid. Usaldusväärse ja kergesti jälgitava kontrolljälje olemasolu ettevõtte andmesüsteemis viitab tõhusale sisekontrollile ning annab kindlust ettevõtte majandustegevusele hinnangu andmisel nii sise- kui ka välisauditi aspektist vaadatuna. Kvaliteetne siseaudit aitab organisatsioonil täita oma strateegilisi eesmärke, luua süsteemset riskijuhtimist ning kontrolli juhtimisprotsesside tõhususe üle, seega on adekvaatse ning jälgitava kontrolljälje olemasolu ettevõtte majandustegevuses möödapääsmatu.
Kontrolljälg võib olla nii lihtsa kui ka väga keerulise ülesehitusega: näiteks ostuarve puhul kontrolljälje läbiviimine on suhteliselt läbipaistev protseduur (arve kättesaamine, tehingu vormistamine kahekordse kirjendamise teel läbi võlgnevuse tekke ning võlgnevuse kustutamisel tekkinud maksedokumentide kontrollimine), auditi jälg aga sisaldab oluliselt rohkem etappe ning seda on keerulisem jälgida.
Siseauditi kontekstis tuleb eristada logifaile ja kontrollijälgi – need ei ole täpselt samad protsessid. Andmesidevõrku sisenemise logifailide abil on võimalik kindlaks teha õigustatud ja mitteõigustatud sisselogimisi ning sisselogimiskatseid, kontrolljälg jäädvustab mistahes toimingu protseduuri esimesest kuni viimase etapini. Selleks, et logifail oleks käsiteldav ka kontrolljäljena, peab ta olema kvalifitseeritud sisuga.
E-kaubanduse ja e-ettevõtluse ajastul on eriti oluline omada kontrolljälge teostatud tehingutest, samuti kõikvõimalike arvete tasumiste korral e-kanalite kaudu (pangalingid ja muud internetipõhised makseviisid). Paljud ettevõtted on optimeerinud oma tarneahelaid ning kasutavad klientidega suhtlemisel erinevaid kliendihalduse (Customer Relationship Management – CRM) tarkvarasid (Scoro, Microsoft Dynamics CRM, Columbus jpt), mis võimaldavad väga täpselt kaardistada klienditeekonna iga kokkupuutepunkti. Tarkvaravõrgud peavad olema turvatud maksimaalse kindlusega, seega on väga oluline omada kontrolljälge igast süsteemisisesest toimingust.
Kontrolljälge kasutatakse enamikus finantsvaldkondades-kinnisvara soetamisel laenuga loetakse pangapoolseks kontrolljäljeks näiteks laenutaotleja pangaväljavõtet, mis näitab kontole sissemaksete olemasolu ja perioodilisust. Väärtpaberiturud kasutavad kontrolljälge aktsiatehingute jälgimiseks ning kahtlustäratavate turusituatsioonide selgitamiseks (aktsiamanipulatsioonid).
Üks levinumaid kontrolljälje kasutusvaldkondi on isikute elektrooniline identifitseerimine ja elektroonilise allkirjastamise hilisem seire.
Milleri maakond (Georgia)
Milleri maakond (Miller County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Colquitt.
XMM-Newton
XMM-Newton (XMM tähendab X-ray Multi Mirror 'mitmikröntgenpeegel') on ESA kosmose-röntgenobservatoorium, Maa tehiskaaslane.
Milleri maakond (Georgia)
Ajalugu
Maakond moodustati 1856. aastal.
XMM-Newton
See saadeti 10. detsembril 1999 kanderaketi Ariane 5G abil Guyana Kosmosekeskusest ekstsentrilisele elliptilisele Maa-lähedasele orbiidile. Praegusel korrigeeritud orbiidil on perigee Maast 15 415 km kaugusel ja apogee 105 665 km kaugusel. Observatooriumi oli ette nähtud töös hoida 2014. aasta lõpuni.
Milleri maakond (Georgia)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 6125.
XMM-Newton
Tehiskaaslase pikkus on 11 meetrit ja mass 4 tonni. Tegu on ESA seni suurima teadussatelliidiga.
Omadussõnaline täiend
Omadussõnaline täiend ehk adjektiivatribuut on täiend, mis toimib semantilise predikaadina ja määrab ära nimisõnafraasi peasõna tähendusklassi.
Milleri maakond (Georgia)
Rahvastik
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Omadussõnaline täiend
Eesti keel
Lauses vastab omadussõnalisele täiendile tavaliselt kas öeldistäide või seisundimäärus: rikkis auto - auto on rikkis.
XMM-Newton
XMM-Newtoni ülesanne on otsida kosmosest röntgenikiirguse allikaid, sealhulgas supernoovade jäänuseid, neutrontähti, pulsareid ja kvasareid.
Omadussõnaline täiend
Eesti keel
Kuigi omadussõnalise täiendina võib esineda mis tahes sõnaliigi sõna, on tüüpiliseks omadussõnaliseks täiendiks omadussõna, mistõttu seda täiendit nimetataksegi omadussõnaliseks täiendiks: väike onn, magus õun.
XMM-Newton
Observatooriumis on kolm paralleelset röntgenteleskoopi (Wolter). Nendega suudetakse avastada ka väga nõrka röntgenikiirgust. Seal on kolm korraga töötavat pooljuhtdetektorit, kaks spektromeetrit, millega saab registreerida kiirgust energiavahemikus 0,35–2,5 keV, ning esimest korda ka optiline teleskoop.
Aastal 2007 avaldas ESA XMM-Newtoni andmete põhjal seni suurima kosmiliste röntgenikiirgusallikate kataloogi "2XMM", milles on loetletud 247 000 allikat ning mis katab 1% taevast.
Omadussõnaline täiend
Omadussõnalise täiendi funktsioonid
Funktsioonilt jagunevad omadussõnalised täiendid kirjeldavateks ja määratlevateks.
Omadussõnalise täiendi järelasend
Järelasendit kasutatakse täiendi esiletõstmiseks peamiselt ilukirjanduskeeles ja emotsionaalses kõnekeeles: ''Meri, suur ja sügav, ei anna oma saladusi välja. Mari, armas, anna mulle andeks''. Ainuvõimalik on järelasend asesõnalise põhisõna puhul: ''Sina, õnnetu, oled tõesti palju kannatanud. Miski inimlik ei ole meile võõras.''
Omadussõnalise täiendi ühildumine
Omadussõnaline täiend ühildub nimisõnaga harilikult arvus ja käändes.
Sellel üldreeglil on järgmised erandid.
Kirjandus
Adjective
Calvin Harris
thumb|Calvin Harris 2012. aastal Calvin Harris (sündinud Adam Richard Wiles; 17. jaanuaril 1984 Dumfriesis ) on šoti DJ, laulja ja produtsent.
Eha Vain
Eha Vain (14. mai 1954 – 26. august 2021) oli eesti kultuuritegelane ja tõlkija.
Uno Arro
Uno Arro (5. november 1934 Jõhvi – 27. jaanuar 2017) oli eesti muusikapedagoog ja dirigent.
Eha Vain
Ta korraldas kümneid kirjandusüritusi ja loovusfoorumeid, Põhjamaade luulefestivali. Ta tõlkis kirjandust rootsi, norra ja taani keelest ning koostas mitu luulekogumikku.
Uno Arro
Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna Muusikakooli akordioni erialal (Leopold Vigla klassis) ja 1960. aastal Gnessinite-nimelise Riikliku Muusikapedagoogika Instituudi orkestridirigendi ja pedagoogina rahvapillide osakonnas (Aleksei Onegini klassis). Täiendas end 1980. aastal samas instituudis.
Ta töötas 1960. aastast Tartu Muusikakoolis akordioniõpetajana ja 1965. aastast samas rahvapillide osakonna juhatajana. Tema õpilaste seas olid Endel Jukk, Külli Kudu, Signe Vainu, Peeter Vähi, Sirje Mõttus, Reet Laube.
Eha Vain
Suur osa Vainu elust oli seotud Põhjamaadega. Vain alustas tööd Põhjamaade Ministrite Nõukogu Eesti esinduses 1991. aasta kevadel ning arendas Põhjamaade kultuurikoostööd Eestis kuni pensionile jäämiseni 2020. aasta sügisel. Tänu temale leidsid Eesti loomeinimesed uusi kontakte ning alguse said uued ühistegevused – kultuurisillad ja -sillakesed.
Uno Arro
22. aprillil 2017 toimus Uno Arro mälestuskontsert, kus esinesid tema õpilaste õpilased ja vilistlasorkester.
Siseņi
Siseņi (kohalikus murdes Sisiņi) on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunalūksne vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 3 ja Riiast 205 km kaugusele.
Uno Arro
Akordioniorkester
Läbi aastate on tegutsenud akordioniorkester, mida professionaalsuse ning entusiasmiga juhatas Uno Arro - osakonna kauaaegne pedagoog (alates 1960. aastast) ja juhataja (1965 – 2006). Varasematel aastatel on orkester käinud korduvalt esinemas välisriikides (Rootsis, Taanis, Austrias, Soomes), viimastel aegadel esineti peamiselt Eestis: kohalikel festivalidel (Võru akordionimuusika päevad, festival Akadeemiline akordion) ning kooli kontsertidel. Aastate jooksul on salvestatud 5 plaaditäit muusikat. Kuna kooli kolme õpilasega orkestrit ei moodusta, mängivad orkestri ridades ka vilistlased ning kooli akordioniosakonna õppejõud. Repertuaaris on Ástor Piazzolla, J. S. Bachi, F. Mendelssohni, J. Kalninši, E. Griegi, B. Thiele jt. heliloojate muusikat.
Eha Vain
Eha Vainu eestvedamisel sündisid mitmed hiljem traditsiooniks saanud Põhjamaade kultuuri ja väärtusi tutvustavad üritused. Neist üks väljapaistvamaid oli 1990. aastatel ja 2000. aastate alguses Vainu juhtimisel toimunud Põhjamaade luulefestival, kus osales kümneid Eesti ja Põhjamaade nimekaid luuletajaid ja tõlkijaid ning millest on nüüdseks välja kasvanud kirjandusfestival HeadRead. Vainu korraldatud Põhjamaade filmifestivalist on aga võrsunud maailma tippude hulka kuuluv Pimedate Ööde Filmifestival.
Lisaks kultuurikorraldustööle tutvustas Vain tõlkija ja kirjastajana ka ise Eesti lugejatele arvukalt Põhjamaade autorite loomingut. Tõlkijana eestindas ta eeskätt Skandinaavia autorite – näiteks Jon Fosse, Märta Tikkaneni, Lars Saabye Christenseni jt – ilukirjanduslikku loomingut. Kirjastuse NyNorden algataja ja vedajana tegutses Eha Vain ka vastupidisel suunal, avaldades eesti luuletajate loomingut, peamiselt soome keeles.
Uno Arro
Isiklikku
Tema abikaasa oli klaveripedagoog Ene Arro, nende tütar on klaveripedagoog Inga Arro.
Siseņi
Külast läheb läbi maantee P41. Seal asuvad Kalnadruvase ja Siseņi bussipeatus. Garasimi ja Siseņi küla vahel asuv Siseņi ehk Garasīmi linnamägi on riikliku kaitse all olev muinsusmälestis.
2007. aastal oli külas 19 elanikku.
Angerville
nime kasutavad veel Prantsuse valladː
Mīlīte mõis
Mīlīte mõis (saksa keeles Neuhall, läti keeles Mīlītes muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Matīši kihelkonnas. Tänapäeval jääb see Valmiera piirkonda ja Matīši valda Mīlītesi külla.
Mõisaansambel
Häärber on XIX sajandi 2. poolest pärit kahekorruseline historitsistlik hoone. Selle lähedal on uusbarokk-stiilis aidahoone.
Mõisa juures kasvavad Mīlīte seedermänd (ümbermõõt 1,88 meetrit), Mīlīte mänd (ümbermõõt 2,81 meetrit), Mīlīte kuusk (ümbermõõt 3,81 meetrit) ja Mīlīte tammed (esimese ümbermõõt 4,49 meetrit, teise ümbermõõt 3,92 ning kõrgus 25 meetrit, kolmanda ümbermõõt 4,22 meetrit) on looduskaitse all.
Ajalugu
Mīlīte oli riigimõis 1744. aastani, mil see koos Bauņi mõisaga doneeriti krahv Aleksandr Ivanovitš Rumjantsevile (1680−1749). Viimane müüs selle aga juba 1747. aastal krahvidele Sieversitele. Abielu kaudu omandasid Bauņi mõisa 1808. aastal Günzelid, Mīlīte müüdi aga Uexküllidele. Aastal 1866 päris mõisa Paul von Sievers.
Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis: Pumpe (Pumpe, ka Kirchberg).
Braslava mõis
Braslava mõis (saksa keeles Breslau, läti keeles Braslavas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Matīši kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Limbaži piirkonnas Braslava vallas Braslava külas.
Mõisa juures kasvavad Braslava pargi lehis, Braslava pargi pärn ja Braslava allee tamm on looduskaitse all.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 8 ja 3/4 adramaad, sellele allus 263 mees- ja 300 naishinge. Aastal 1757 oli adramaid 8 ja 3/4. Aastal 1734 oli mõisal adramaid kuus, aastal 1688 aga 8 ja 1/4. Aastal 1641 oli mõisa suurus kolm adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid kaheksa, aastal 1881 aga 7 ja 12/80, lisaks veel 12 ja 12/80 adramaad maad mõisale alluvate talude koosseisus.
Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale kolm karjamõisa: Kungan, Kunne ja Klahmann.
Abomey
Abomey on linn Beninis, Zou departemangu keskus, kunagine Dahomee pealinn.
Abomey kuningapaleed on 1985. aastast UNESCO maailmapärandi nimistus.
Marklohe
Marklohe on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Nienburgi kreisis. Valla pindala on 32,94 km². 31. detsembril 2017 elas seal 4527 inimest.
Marklohe vald paikneb 5 km Nienburgist Weseri vastaskaldal ja poolel teel Verdenist Mindenisse.
Ajalugu
1931. aastal muutis linn oma algse nime Lohe Markloheks. Spekulatsioon oli, et keskset kogunemispaika Marklohet kutsuti eelkristlike sakside poolt Marklo. Seda ideed ei ole kinnitatud.
Kultuur ja huviväärsused
Marklohes on vabaõhuteater. See on Marklohe harrastusnäitlejate seltsi kodu ja seda juhivad vabatahtlikud. Igal suvel esitavad nad alamsaksa murdes näidendi.
Selts on tegus ka talvekuudel. Marklohe Prantsusmaa külalistemajas mängitakse Nienburg/Weseri sarvetöid.
Hooned
Püha Clemensi kirik ehitati 12. sajandil ning seal on seinamaalingud ja nikerdused kooris.
Governors Island
pisi|Governors Islandile avanenud vaade ülikõrge pilvelõhkuja [[One World Trade Center observatooriumist (2017)]] Governors Island ('kuberneri saar') on 70-hektari suurune avaliku pargi ja ajalooliste hoonetega saar Upper New York Bay lahes, umbes 732 meetri kaugusel Manhattani saare lõunatipust. Long Islandi saarel asuvast Brooklyni linnaosast on see eraldatud Buttermilk Channel kanaliga, mille laius on umbes 366 meetrit. Siiski kuulub saar New Yorgi linna Manhattani linnaosa alla. Ühendust mõlema linnaosaga teenindavad parvlaevad.
Etümoloogia
Manhattani piirkonna indiaanlased nimetasid saart algupäraselt Paggank ("pähklisaar"), tõenäoliselt selle hikkori-, tamme- ja kastanipuude järgi. Hollandi maadeavastaja Adriaen Block kutsus saart Noten Eylant, mis hiljem muudeti inglispäraseks Nutten Island. Saare praegune nimi muudeti ametlikuks 1784. aastal ja see tuleneb Briti koloniaalajastust, kui koloonia nõukogu andis saare kasutamiseks üksnes New Yorgi kuberneridele.
Rajatised
Aastal 1776, Ameerika iseseisvussõja ajal, alustasid saarel Continental Army väed kaitserajatiste ehitamist, mida nad kasutasid Briti laevastiku ründamiseks enne nende alistamist. Aastatel 1783–1966 oli saarel USA armee tugipunkt ja aastatel 1966–1996 hõivas saart Ameerika Ühendriikide Rannavalve. Algupärase kujuga umbes 42-hektari suuruse saare kaldad täideti maaparandustööde käigus aastal 1912, andes saarele tänapäevase kuju ja suuruse.
Mälestis
Aastal 1985 kanti see Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places).
Tihedusfunktsionaali teooria
Tihedusfunktsionaali teooria (Density functional theory − DFT) on kvantmehaanikal põhinev füüsikas, keemias ja materjaliteaduses kasutusel olev modelleerimismeetod, mille abil on võimalik uurida mitme-elektroonsete süsteemide, näiteks aatomite, molekulide ja tahkiste elektronstruktuuri, millest omakorda on võimalik ennustada huvi pakkuva süsteemi füüsikalisi omadusi. Meetodi nimetus tuleneb asjaolust, et erinevalt muudest kvantkeemilistest arvutusmeetoditest, mille põhialuseks on süsteemi lainefunktsioon, avalduvad tihedusfunktsionaali teoorias huvi pakkuvad suurused, näiteks süsteemi põhioleku energia funktsionaalina süsteemi elektrontihedusest.
DFT on tahkisefüüsikas laialt kasutuses olnud juba 1970. aastatest, kuid alles 1990. aastatel arenes meetod piisavalt, võttes kasutusele paremad viisid, kuidas arvestada elektronide omavahelist vastasmõju, et seda ka keemias kasutada. DFT on praeguseks hetkeks üks enim kasutatavaid ja populaarsemaid kvantmehaanilisi arvutusmeetodeid, mida rakendatakse laialt nii füüsikaliste, keemiliste kui ka bioloogiliste süsteemide uurimiseks. Üks põhjuseid, miks DFT on nii populaarne, on tema suhteliselt väike arvutuslik maht võrreldes teiste kvantkeemiliste meetoditega, näiteks Hartree-Focki meetodi ja selle edasiarendustega. Võrreldes lihtsamate atomistlike meetoditega, näiteks molekulaardünaamikaga, on DFT arvutused siiski väga mahukad.
Hoolimata hiljutistest arengutest, on DFT ebatäpne molekulidevaheliste jõudude, seal hulgas Van der Waalsi jõudude, vesiniksidemete, ergastatud olekute, pooljuhtide jm kirjeldamisel. Seetõttu on sellega keeruline kirjeldada näiteks väärisgaase, kus domineerivad Van der Waalsi jõud, või süsteeme, kus VdW jõududel ja vesiniksidemetel on tähtis roll, näiteks biomolekule. Nendest piirangutest üle saamiseks on välja töötamisel uued DFT meetodid, mis arvestavad ka sisekihi elektronidega või lisavad formalismi parandusliikmed.
Meetodi ülevaade
Tihedusfunktsionaali teooria kasutab, nagu ka paljud teised kvantmehaanilised arvutusmeetodid, Born-Oppenheimeri lähendust. See tähendab, et eeldatakse, et aatomite tuumad on paigal ning vaadeldakse elektronide käitumist paigalseisvate tuumade tekitatud potentsiaalis. Seda lähendust õigustab asjaolu, et elektronide mass on tuhandeid kordi väiksem aatomi tuuma massist, mille tõttu on elektronide liikumine oluliselt kiirem tuumade liikumisest. Nähtuste puhul, kus meid huvitab justnimelt tuumade liikumine, näiteks tahkise deformatsioon, võib eeldada, et elektronid võtavad tuumade asukoha muutumisel hetkeliselt sisse põhiolekule vastava konfiguratsiooni.
Samuti põhineb tihedusfunktsionaali teooria kahel Hohenbergi-Kohni teoreemil : Kui funktsionaal E[\rho] oleks teada, saaks täiesti täpselt arvutada kõikvõimalike kvantsüsteemide põhioleku energia, elektrontiheduse ja muud huvipakkuvad suurused. See aga kahjuks ei ole teada ning tihedusfunktsionaali teooria üks eesmärke ongi funktsionaali E[\rho] leidmine võimalikult täpselt. Kasutades Kohni-Shami lähenemist, taandatakse paljude omavahel interakteeruvate elektronide liikumine tuumade tekitatud potentsiaalis juhule, kus me võime vaadelda omavahel mitteinterakteeruvate elektronide liikumist vastavas efektiivses potentsiaalis. See efektiivne potentsiaal sisaldab nii tuumade ja elektronide vastastikmõju kui ka erinevaid elektron-elektron interaktsioone, milleks on elektronide elektrostaatiline tõukumine, vahetusmõju ja elektronide korrelatsioonienergia. Nendest liikmetest on klassikaline analoog ainult elektrostaatilisel tõukumisel, nii vahetusmõju kui ka elektronkorrelatsioon on puhtalt kvantmehaanikast tulenevad efektid(viide) ning nende arvutamine on keeruline ja ongi tihedusfunktsionaali teooria suurimaid väljakutseid. Selleks kasutatakse mitmeid lähendusi, millest lihtsaim on lokaalse tiheduse lähendus (Local Density Approximation – LDA), kus eeldatakse, et vahetusmõju ja korrelatsioonienergia sõltuvaid ainult elektrontihedusest igas ruumipunktis. Kasutusel on ka mitmed teised lähendused, näiteks üldistatud gradiendi lähendus (Generalized Gradient Approximation – GGA), mis võtab arvesse peale elektrontiheduse veel ka elektrontiheduse gradienti igas ruumipunktis.
Formalism
Eeldame, et H-K teoreemid kehtivad ja süsteemi põhioleku energia määrab ära elektrontihedus    normeerimistingimusega , kus N on elektronide arv süsteemis. Süsteemi energiafunktsionaali E[\rho] saab nüüd osadeks jagada nii :
kus on tuumade tekitatud potentsiaalne energia, T[\rho] on elektronide kineetiline energia ja  on elektron-elektron interaktsiooni energia ja oleme defineerinud, et. Kui see suurus oleks teada, oleks võimalik lahendada Schrödingeri võrrandile täiesti analoogne ülesanne ükskõik millise süsteemi jaoks, olgu ta suur polümeer, DNA molekul või tahkis. Kahjuks see funktsionaal teada ei ole, mille tõttu jagatakse F_{HK} omakorda juppideks. Liikmest E_{ee} on võimalik eraldada klassikaline osa:
Rakendused
Tihedusfunktsionaali teooria leiab üha laiemat kasutust nii füüsikas, keemias kui materjaliteaduses komplekssete süsteemide atomaarsel skaalal käitumise uurimisel, mille eksperimentaalne uurimine on vaevaline. Selliste süsteemide uurimise teevad sageli keeruliseks nende väga väikesed mõõtmed ning asjaolu, et eksperimentaalseid tingimusi tuleb valida väga hoolikalt. Füüsikas on võimalik DFT-ga uurida näiteks: Keemias on võimalik DFT-ga uurida:
Otto Ruge
Otto Ruge (19. jaanuar 1882 – 15. august 1961) oli Norra kaitseväe ohvitser ja Saksa invasiooni ajal kaitseväe ülemjuhataja.
Elulugu
Ruge kasvas üles Oslos ja õppis Oslo Katedraalikoolis. Ta sündis tugevate sõjaväetraditsioonidega peres ja juba 20-aastaselt oli ta sõjaväes ohvitser. Ruge astus 1905. aastal Norra Sõjaväeakadeemiasse.
Mnemoonika
pisi|320px|[[Gregoriuse kalender|Gregoriuse kalendri kuude pikkuse meeldejätmiseks on levinud sõrmenukkide mnemoonika, kus iga nukk tähistab 31-päevast kuud]] Mnemoonika (tuntud ka kui mälutehnika ja mälukunst, mnemotehniliste võtete kogum, mnemotehnika või mnemovõtete kogum) on reeglid või võtted teadmiste meelespidamise või meenutamise hõlbustamiseks. Mnemovõtete abil teisendatakse raskemini meelde jääv info kujule, mis on kergemini meeldejäetav. Peamiselt kasutatakse mnemovõtteid võtmesõnade, nimede ja nägude, numbrijadade ja võõrkeelte õppimiseks. Võtmesõnade meeldejätmiseks kasutatakse tihti lühikesi luuletusi, akronüüme või meeldejäävaid fraase. Nende aluseks on tähelepanekud, et inimesele jäävad paremini meelde ruumilised, isiklikud, üllatavad, füüsilised, seksuaalsed, naljakad ja muul moel seostatavad infokillud.
Etümoloogia
Sõna "mnemoonika" tuleb vanakreekakeelsest sõnast μνημονικός (mnēmonikos), mis tähendab "mälust" või "mäluga seotud" ja on seotud Vanakreeka mütoloogiast pärit mälujumalanna Mnemosynega ("mäletamine"). Mõlemad sõnad on tuletatud sõnast μνήμη (mnēmē), mis tähendab "mäletamist" või "mälu"
Mnemoonika antiikajal
Antiikajal tähistas mnemoonika mälukunsti. Antiikkreeklased ja -roomlased tegid vahet kaht liiki mälul: loomulikul ja tehislikul mälul. Esimene on kaasasündinud ja seda kasutatakse automaatselt sellele mõtlemata. Tehislikku mälu treenitakse ja arendatakse seevastu erinevaid mnemotehnikaid õppides ja rakendades. Mnemoonilised süsteemid on erilised tehnikad või strateegiad, mille abil teadlikult oma mälusooritust parandada. Need aitavad kasutada juba pikaajalises mälus olevat infot meeldejätmise lihtsustamiseks.
Mnemovõtete uurimine Eestis
Esimene eestlasest psühholoogiaalase monograafia kirjutaja oli Rudolf Kallas. Tema doktoritöö "Mäluõpetuse süsteem" (System der Gedächtnislehre, Dorpat, 1897) käsitles inimese mälu uurimist. Jakob Hurda kaastöölisena ja folkloorikogujana tundis ta hästi rahvaluulet. Selles töös vaatles ta regivärssi eelkõige kui mnemotehnilist vahendit, mis aitab laulikul meelde jätta hiiglasliku hulga värsse.
Rakendusi
Levinud on mnemoonikute kasutamine näiteks nimekirjade (võtmesõnade) ja numbrijadade meeldejätmiseks, võõrkeele omandamiseks.
Andres Hiiemäe
Ta on tehnilise alpinismi tipptegijana Eestis pälvinud kahel korral J. K. Alpinismiklubi rändauhinna parimale alpinistile ja osalenud Kaukasuses tõusus, mis tunnistati rahvusvahelisel alpinismifestivalil "Dagestan-2011" parimaks.
Ta on ainus Eesti alpinist, kes on Alpide suurte põhjaseinte hulka kuuluva Piz Badile'i tippu roninud kirdeseina mööda.
Ta on tänini tegev Alpiklubi Firn juhatuses ja olnud selle klubi president aastatel 2010–2014.
2012. aastal juhtis ta Eesti mägiekspeditsiooni Pamiiri Tartu Ülikooli mäetipu vallutamiseks.
Alpinism
Alpinismiga hakkas ta tegelema 2002. aastal. Järgmisel aastal astus ta Alpiklubi Firn liikmeks. Samal ajal käis ta Tallinnas loenguid kuulamas Jaan Künnapi alpinismikoolis. Mägedes ronimas käib ta pea igal aastal. Ta tegutseb ka alpinismitreenerina ning ürituste, matkade ja väljasõitude korraldajana.
Tema huvid mägedes ei piirdu ainult tehnilise alpinismi ja kaljuronimisega. Vähemal määral teeb ta kaasa kõrgtõusudes ja mägimatkades.
Tehniline alpinism
Ta on käinud ronimas Kaukasuses (Adõr-Su, Bezengi, Tsei, Jerõdag), Hibiinides, Dolomiitides, Alpides, Tatrates, Kesk-Pamiiris, Skandinaavia mäestikus (Kebnekaise) ja Šoti mägismaal Grampiani mägedes (Ben Nevis).
Ta on lihvinud Firni treeningutel ja JK alpinismikoolis omandatud tehnilisi oskusi erinevate instruktorite käe all Kaukaasia alpilaagrites (2003, 2004, 2005).
Laenatud naene
"Laenatud naene" on 1913. aastal esilinastunud ja hiljemalt 1912. aastal Tallinnas filmitud 12-minutiline mängufilm (komöödia). See on vanim teadaolev Eesti mängufilm. Varem peeti vanimaks Eesti mängufilmiks Johannes Pääsukese filmi "Karujaht Pärnumaal".
Andres Hiiemäe
Tehniline alpinism
Ta on läbinud enam kui paarkümmend marsruuti raskuskategoorias 4 või 5 ning üle poole neist marsruutidest grupijuhina.
Laenatud naene
Lavastaja nime pole teada. Näitlejate seas on Paul Pinna (peategelase onu) ja Alfred Sällik (teener). "Laenatud naest" filmiti Tallinnas Riia levikontori omaniku Mintuse tellimusel, välisvaadetelt on äratuntavad Pikk tänav ja Paks Margareeta, Patkuli vaateplatvorm koos trepiga ning Snelli tiik.
Andres Hiiemäe
Tju-Tju läänetipp ja Džailõk
2005. aasta juulis ronis ta koos Tõnu Põllu ja instruktor Anatoli Olikuga Suur-Kaukasuse neljatuhandelistel tippudel, läbides kaks marsruuti, mida klassifitseeritakse Vene süsteemi järgi raskuskategooriasse 5A ("raske"). 17. juulil tõusid nad kolmekesi Tju-Tju läänetippu (4420 m) mööda edelaseina Hatskevitši marsruudil ja 24. juulil Džailõki (4537 m) tippu mööda lõunaharja üle sandarmi Monah (Ruževski marsruudil).
Laenatud naene
Nitroalusel originaal on hävinud, ent säilinud on heas seisukorras koopia filmilindil. Tiitrid ja vahetekstid pole säilinud, näha on vaid viimaste asukohad. Filmi ainsat teadaolevat eksemplari säilitatakse Gosfilmofondis Venemaal.
Film põhineb samanimelisel näitemängul, mille 1908. aastal tõlkis eesti keelde Mihkel Aitsam. Selles küsib vennapoeg rikkalt onult raha oma olematu perekonna toetuseks. Kui onu külla sõidab, laenab vennapoeg endale naise ja lapsed, kuid ootamatult armuvad tema "naine" ja onu.
Andres Hiiemäe
Dagestan-2011
Rahvusvahelise alpinismifestivali "Dagestan-2011" raames tõusis ta 22. juulil 2011 koos kahe Venemaa alpinisti – van Mirošnitšenko (Tšeljabinsk) ja Sergei Zurbulajeviga (Ulan-Ude) – Jerõdagi (3925 m) tippu mäe lääneseina kaudu mööda nn. Poljakovi marsruuti (raskuskategoorias 5B, "väga raske"). Marsruudi pikkus oli 830 m, kõrguste vahe 560 m, keskmine kaldenurk 78º ja marsruudi läbimise aeg 13 tundi. See tõus tunnistati festivali parimaks tõusuks.
Laenatud naene
"Groteski võtmes mängitud jantlik lugu, mille kõige huvitavam osa on ehk tuntud Tallinna paigad," iseloomustas filmi Eesti Kinoliidu esimees Peeter Simm.
Andres Hiiemäe
Sas de Mesdì
2011. aastal ronis Hiiemäe Dolomiitides Sas de Mesdì (2762 m) tippu koos leedulase Saulius Saikauskasega marsruudil Via Moroder-Malsiner. UIAA süsteemi järgi klassifitseeritakse see marsruut kategooriasse 6+ ("küllaltki raskeks").
Laenatud naene
Jaak Juske hinnangul on mõned kaadrid filmitud juba 1912. aasta jaanuaris või veelgi varem, kuna läbi Suure Rannavärava avanevas vaates pole näha elektrijaama hoonet, mida hakati ehitama 1912. aasta jaanuari lõpus ja mis valmis "Laenatud naese" esilinastuse aegu 1913. aastal.
Andres Hiiemäe
Piz Badile'i kirdesein
pisi|220px|[[Piz Badile'i kirdesein. Andres Hiiemäe on ainus Eesti alpinist, kes on kuulsatel põhjaseintel roninud]] 2013. aasta juulis-augustis ronis ta koos Saikauskasega Berni Alpides Bregaglia ahelikus kokku 9 marsruuti, nende seas ka Cassini marsruudil Piz Badile'i (3308 m) kirdeseinal. Tippu jõudsid nad 5. augustil. Piz Badile'i loetakse üheks Alpide suurtest põhjaseintest. Andres Hiiemäe on ainus Eesti alpinist, kes on kuulsatel põhjaseintel roninud.
Kõrgtõus Tartu ülikooli mäetipule
2012. aastal juhtis ta Eesti mägiekspeditsiooni Kesk-Pamiiri eesmärgiga taasvallutada Tartu ülikool 350 (6258 m) tipp. Ekspeditsiooni korralduse põhiraskus lasus temal ja mitmeid kõrgtõuse varemgi organiseerinud Kristjan-Erik Suurväljal. Ekspeditsiooni 18. päeval jõuti lõpuks eesmärgiks olnud mäe jalamile, 5669 m kõrgusele. Tipp vallutati kahe järgmise päevaga. 31. juulil 2012 tõusis Hiiemäe koos 9 kaaslasega tippu.
Laenatud naene
2017. aastal taastas filmi Mart Sander; tema helindatud, vahetekstidega varustatud, koloreeritud ja õigeks korrigeeritud kiirusega versioon kestab 22 minutit.