cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2014. aasta Vormel 1 hooaeg
pisi|Mercedese sõitjad Lewis Hamilton ja Nico Rosberg Singapuri GP-l pisi|Daniel Ricciardo Singapuri GP-l 2014. aasta Vormel 1 hooaeg oli Vormel 1 maailmameistrivõistluste 65. hooaeg.
Ryōta Nagaki
Ryōta Nagaki (jaapani keeles 永木 亮太 Nagaki Ryōta; sündinud 4. juunil 1988 Yokohamas) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
2014. aasta Vormel 1 hooaeg
Hooaeg algas 16. märtsil 2014 Austraalias ja lõppes 23. novembril Araabia Ühendemiraatides.
Ryōta Nagaki
Koondisekarjäär
Esimese mängu Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 2016. aastal.
2014. aasta Vormel 1 hooaeg
Peeti 19 etappi ja maailmameistriks tuli Lewis Hamilton.
Rekordid
2014. aasta hooajal suutsid üksnes kolm sportlast etapi võita: Lewis Hamilton (11), Nico Rosberg (5) ja Daniel Ricciardo (3). Seda on minevikus juhtunud 4 aastal, viimati 1988. Samuti suutsid üksnes kolm sportlast kvalifikatsiooni võita: Rosberg (11), Hamilton (7) ja Felipe Massa (1).
Fernando Alonso on kogunud karjääri jooksul 1767 punkti. Ta sõitis 86 etappi järjest ilma tehnilisel põhjusel katkestamata.
Lewis Hamilton on alates oma debüüthooajast saanud 8 järjestikusel hooajal vähemalt ühe võidu.
Nico Rosberg sai ühel hooajal 10 teist kohta.
Adrian Sutil on osalenud 127 etapil ilma esikolmikusse jõudmata. Alles elu 92. etapil tõusis ta etapi liidriks (sellega jagab ta esikohta Nick Heidfeldiga).
Max Chilton lõpetas oma karjääri 25 esimest sõitu. Viimane neist oli hooaja 6. etapp Monaco Grand Prix.
Tulemused
Sorteerimiseks klõpsa noolekestele veeru päises
Mann (perekonnanimi)
Mann on saksa päritolu perekonnanimi. Selle tähendus on 'mees', 'inimene'.
Nime kandjaid
Mann Mann מאן Mann マン Mann Mann Mann
Danilo Pereira
Danilo Luís Hélio Pereira (sündinud 9. septembril 1991 Bissaus) on Guinea-Bissaus sündinud Portugali jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Paris Saint-Germain ja Portugali jalgpallikoondises.
Kui Danilo Pereira oli viieaastane, siis kolis pere Portugali. Noorteklassis mängis ta Portugali klubides, kuuludes sh 2008–2010 Lissaboni Benficasse.
2010. aastal liitus ta Itaalia klubiga Parma. Hooaja 2010–11 teises pooles mängis ta Parmast laenul Kreeka kõrgliiga klubis Aris Thessaloniki, kus ta lõi viie mänguga kaks väravat. Parma meeskonnas debüteeris ta Itaalia kõrgliigas 2011. aasta detsembris. Hooajal 2012–2013 mängis Danilo Parmast laenul Hollandi kõrgliiga klubis Roda.
Aastatel 2013–2015 mängis ta Portugali kõrgliiga klubis Marítimo.
2015. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Portugali suurklubiga Porto. Hooaegadel 2017–18 ja 2019–20 tuli ta Portoga Portugali meistriks. 2016. aastal valiti Danilo Porto aasta mängijaks.
2020. aasta oktoobris läks ta Portost laenule Paris Saint-Germaini, kellega sõlmis hooaja lõpus püsiva lepingu.
2011. aastal võitis Danilo Portugali kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Portugali jalgpallikoondises debüteeris ta 31. märtsil 2015 sõprusmängus Roheneemesaarte vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. juunil 2016 sõprusmängus Eesti vastu.
2016. aastal tuli ta Portugali koondisega Euroopa meistriks. Portugali koondisse on ta kuulunud veel ka 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Lüganuse rahvamaja
Lüganuse rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Lüganuse asulas. Rahvamaja eesotsas on Elga Saluvee.
1912 ehitati Lüganusele pritsimaja. Hiljem kohandati maja rahvamajaks.
Teeneline teadustegelane
Teeneline teadlane on teadlastele välja antud aunimetus.
Alonso de Ojeda
Teisel reisil läks Alonso de Ojeda 1502. aastal Lõuna-Ameerika rannikul maale ja asutas Lõuna-Ameerika mandril esimese hispaania asula Santa Cruzi.
1509. aastal korraldas ta Juan de la Cosa toetusel kolmanda ja kõige ulatuslikuma reisi Lõuna-Ameerikasse. Tema meeskonnas olid Vasco Núñez de Balboa, Francisco Pizarro ja Hernán Cortés (viimane jäi haiguse tõttu Euroopasse). Kõik nad sai hiljem tuntud maadeavastajateks.
Alonso de Ojeda suri aastal 1515 Santo Domingos.
Kuninglik Taani Kunstiakadeemia
pisi|[[Charlottenborg]] Kuninglik Taani Kunstiakadeemia (taani Det Kongelige Danske Kunstakademi) on kunstikõrgkool Taanis Kopenhaagenis. Asub Charlottenborgis Kongens Nytorvil.
Akadeemia asutas taani arhitekt Nicolai Eigtved 1754. aastal. See avati kingitusena kuningas Frederik V 31. sünnipäeval, 31. märtsil 1754.
Aastani 1771 kandis nime Det Kongelige Danske Skildre-, Billedhugger- og Bygnings-Academie i Kiøbenhavn. Aastatel 1771–1814 kandis nime Maler-, Billedhugger- og Bygnings-Academiet, seejärel nimetati ümber Kuninglikuks Kaunite Kunstide Akadeemiaks (taani Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster). Praegust nime kannab 1968. aastast.
Akadeemial on kolm allüksust:
Kuninglik kunstiakadeemia kuulub kunstikõrghariduse koostöövõrgustikku KUNO ning on Eesti Kunstiakadeemia partner mitmetes projektides ja õppejõudude ja üliõpilasvahetuse kaudu.
Õppeasutuse eesmärk on õpetada loovaid kunste ja teostada uurimusi. See kuulub Taani kultuuriministeeriumi alla.
Akadeemia direktorid läbi aegade
Aastast 1974 on iga akadeemia allüksusel oma direktor.
Paldiski kreis
Paldiski kreis (saksa keeles Der Baltischport(i)sche Kreis, vene keeles Балтийский порт; Балтийско-Портский уезд) oli Tallinna asehalduskonna haldusüksus Põhja-Eestis aastatel 1783–1796.
Kristina Šarić
pisi|Kristina Šarić (2011)
Paldiski kreis
Paldiski kreis moodustati Harjumaa jagamisel kaheks kreisiks – üks keskusega Paldiskis ja teine keskusega Tallinnas – ning kahe Läänemaa kihelkonna lisamisega.
Kristina Šarić
Kristina Šarić (sündinud 19. detsembril 1986) on horvaadi maletaja, naiste rahvusvaheline meister (2004).
Paldiski kreis
Kreis piirnes läänes Haapsalu kreisi, idas Tallinna kreisi ja lõunas Riia asehaldurkonna Pärnu kreisiga.
Kristina Šarić
Šarić sai 17-aastaselt FIDE-lt naiste rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta tuli 2016. aastal Horvaatia naiste malemeistriks. Horvaatia naistkonna koosseisus on ta mänginud kahel naiste maleolümpial (2010, 2016).
Paldiski kreis
Paldiski kreisi haldusjaotus
Pärast asehaldurkondade likvideerimist 1796. aastal taastati endine ühine Harju kreis.
Kristina Šarić
Ta elab Splitis. Tema abikaasa on malesuurmeister Ante Šarić.
Conor Coady
pisi|Conor Coady (2012) Conor David Coady (sündinud 25. veebruaril 1993 Liverpoolis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Leicester City ja Inglismaa jalgpallikoondises.
2015. aasta juulis sõlmis ta lepingu Wolverhampton Wanderersiga. Hooajal 2017–18 võitis ta klubiga Inglismaa esiliiga, misjärel tõusti kõrgliigasse. 2022. aasta augustis läks ta üheks hooajaks laenule Evertoni.
2023. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu äsja Inglismaa esiliigasse kukkunud Leicester Cityga. Arvatav üleminekusumma oli 7,5 miljonit naelsterlingit.
2010. aastal tuli ta Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste Euroopa meistriks. 2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel oli ta Inglismaa koondise kapten. Inglismaa jalgpallikoondises tegi Coady debüüdi 8. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises koondisemängus sama aasta 8. oktoobril Walesi vastu. Ta kuulus Inglismaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
AIESEC Eesti
AIESEC Eesti on rahvusvahelise noorteorganisatsiooni AIESEC Eesti haru.
AIESEC Eesti haru asutati 1989 Tartus Tartu Ülikooli juures. Aastal 1993 viidi peakontor Tallinna. AIESEC Eesti kontorid asuvad Tallinnas ja Tartus.
AIESECi partnerid Eestis on Coca Cola HBC, Põltsamaa Felix, Valio, CVO Recruitment & Simplika, Mercuri International, Huhtamaki.
Tartu Ehitus- ja Kergetööstuskool
Kool asus aadressil Vanemuise tänav 35 ja Kopli tänav 1. . pisi|[[Tartu Jaan Poska Gümnaasiumi hoone, Vanemuise tänav 35]] Linnakutsekool nr 16 võeti õppima vähemalt 15-aastasi noormehi mööblitisleri, puusepa, müürsepa-monteerija, armeerija-betoneerija ja santehniku erialale. Õppeaeg oli I–2 aastat.
Aastal 2002 liideti Tartu Ehitus- ja Kergetööstuskool, Tartu Teeninduskool, Tartu Tööstuskool ja Tartu Õppekeskus Tartu Kutsehariduskeskuseks.
Kooli nimed
Kool on kandnud järgmisi nimesid:
Kirjad Sõgedate külast (film)
"Kirjad Sõgedate külast" on 1966. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Filmi stsenaariumi aluseks on Juhan Smuuli kirjad "Ahastus" ja ""Pühadekari" hukkumine" kogust "Kirjad Sõgedate külast".
Sisu
Film kõneleb rannakalurite elust ja tööst ning inimsuhetest.
Colembert
pisi|Colemberti loss
Colembert (lääneflaami: Kolesberg) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusvald, u. 19 km Boulogne-sur-Merist idas, teede D252, D253 ja N42 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Rakukultuur
Enamasti kasvavad ühes kultuuris ühte tüüpi rakud, nii algse elundi (nt kopsud, nahk) kui ka rakutüübi (nt fibroblastid või epiteelirakud) mõistes. Samas kuulub rakukultuuri arengusuundade hulka ka rakkude nn kooskultiveerimine (inglise keeles co-culturing). Rakukultuur loob väärtuslikke mudelsüsteeme, milles on võimalik läbi viia teaduslikke uuringuid: näiteks mõõta ravimikandidaatide omadusi, teha kindlaks teatud valgu rolli elusrakus,  jäljendada füsioloogilisi protsesse või toota terapeutilisi antikehi või vaktsiine. pisi|Andmebaasis PubMed aastate lõikes refereeritavate artiklite arv, kus on kasutatud märksõna "rakukultuur"
Rakkude üldised kasvutingimused
Rakukultuuris on oluline tagada rakkudele kasvutingimused, mis võimaldaksid neil võimalikult kestvalt kasvada ja jaguneda. Seejuures mängivad rolli paljud tegurid, millest olulisimad on kasvukeskkonna temperatuur ja pH ning toitainete ja hapniku olemasolu.
Temperatuur ja valgustus
pisi|Inkubaator imetajarakkude jaoks TÜ Keemia instituudi bioorgaanilise keemia õppetoolis. Tablool on näha temperatuur ja süsihappegaasi sisaldus inkubaatoris pisi|Bioohutuskapp TÜ Keemia instituudi bioorgaanilise keemia õppetooli BSL-2 rakukultuuris Rakukultuuri korduvaid toiminguid teostatakse enamasti toatemperatuuril ja kunstliku valgustuse käes, bioohutuskapi ehk laminaari all. Muul ajal kasvavad aga rakud inkubaatoris, kus on pime, niiske ja soe atmosfäär. Suuremat osa inimorganismist pärit rakkudest kasvatatakse 37 °C juures, kuid teiste organismide rakud võivad vajada normaalseks talitluseks teistsuguseid temperatuure: näiteks uitöölasest (Spodoptera frugiperda) pärit rakuliin Sf9 kasvab eelistatult 24–28 °C juures.
Toitained
Rakkude kasvatamine teostatakse viisil, kus rakke ümbritseb toitev veepõhine keskkond (nn rakusööde). Rakusööde sisaldab süsivesikuid (nt glükoos), aminohappeid (nt glutamiin), valgulisi lisandeid (nt kasvufaktoreid sisaldav veise looteseerum (FBS), ioontugevust kindlustavaid ja vajalikke metalliioone sisaldavaid soolasid (nt NaCl, KCl, CaCl2), vitamiine ja muid koostisaineid. Erinevad rakud vajavad optimaalseks kasvuks erinevaid söötmeid ja täiendavaid lisandeid (nt insuliin, östradiool vms). Söötme koostis võib mõjutada ka rakkudega tehtavate katsete tulemusi (nt teatud metallisoolade kontsentratsioon võib mõjutada rakkude plasmamembraanil paiknevate retseptorite omadusi ). Rakusöötme kasutamisel on oluline jälgida ka veesisaldust, kuna soolade suur kontsentratsioon võib viia rakud osmootse šokini; inkubaatori niiskusrežiim tagab rakusöötmes sisalduva vee minimaalset aurustumist.
pH
Samuti sisaldab rakusööde koostisaineid, mis vastutavad pH puhverdamise eest. Kuna vere normaalne pH organismis on ligi 7,4, siis see on ka optimaalne pH paljude rakukultuuris kasvavate rakkude jaoks. Kuivõrd rakud võivad aga olla tundlikud puhvri komponentide suhtes (nt vähendab mõningate rakkude elumust oluliselt HEPES, mis on tüüpiliseks pH-puhverdamist tagavaks komponendiks paljudes biokeemilistes katsetes ), siis kasutatakse sageli nn karbonaat puhvrit. Karbonaatpuhver vajab toimimiseks kindlat süsihappegaasi sisaldust (enamasti 5% ruumala järgi ning ülejäänud 95% on õhk) rakusöötme kohal ehk rakkude kasvatamiseks kasutatava inkubaatori atmosfääris. pisi|Näiteid rakukultuuris kasutatavatest rakusöötmetest. Vasakul on imetajarakkude kasvatamiseks kasutatav fenoolpunasega EMEM sööde, millele on lisatud 10% FBS ning antibiootikumi ja antimükootikumi segu. Paremal on putukarakkude kasvatamiseks kasutatav fenoolpunaseta Ex-Cell seerumivaba sööde Sageli lisatakse rakusöötme koostisse sageli pH indikaatorit (fenoolpunane), mille värvuse alusel saab otsustada, kas rakkude kasvutingimused on sobilikud. Tüüpiliselt omab fenoolpunane olenevalt konkreetsest söötmest ja kasvatatavatest rakkudest värvust õrnroosast kuni oranžini. Rakkude tiheduse suurenemisel (millega kaasneb keskkonna happelisuse tõus rakkude hingamise käigus) või saastatuse tekkimisel muutub indikaatori värvus kollaseks. Kui aga sööde muutub liialt aluseliseks (nt juhul, kui rakke hoitakse pikalt väljaspool inkubaatorit või kui inkubaatori CO2 sensor ei toimi normaalselt), omandab fenoolpunane lillakat varjundit.
Hapnik
Hapniku juurdepääsu tagamiseks rakkudele on määravaks mitu tegurit: rakusöötme hulk rakkude kohal/ümber, rakkude kasvatamiseks kasutatava nõu avatus, hapnikusisaldus inkubaatori atmosfääris ja kasvavate rakkude hapniku tarbimine. Iga rakunõu tüübi puhul (nt Petri tass, kolb, kuue süvendiga plaat vms) tuleb arvestada tootja soovitatud rakusöötme ruumalaga, mis tagab rakkudele optimaalsed kasvutingimused nii hapniku kui ka toitainetega varustatuse seisukohalt.
Kähar hosta
Kirjeldus
Taim võib kasvada 50–70 cm kõrguseks. Lehed on kuni 20 cm pikkused ja 10 cm laiused. Rohelised lehed on südajad, teritunud tipuga ja valge lainelise servaga. Juunis ilmuvad taimedele helelillad õisikud. Õisikuvarte kõrgus võib ulatuda kuni 90 cm-ni.
Levila ja kasvukoht
Liik on pärit Jaapanist.
Rakukultuur
Antibiootikumid
Vältimaks bakteriaalse või seenelise saastatuse teket toitvas rakusöötmes ja/või imetajate rakukultuuris, lisatakse söötmele sageli antibiootikume (nt penitsilliin, streptomütsiin) ja antimükootikume (nt amfoteritsiin B). Kuna on näidatud, et selliste lisandite kasutamine võib mõjutada rakkude kasvu, geenide avaldumist ja rakkude diferentseerumist, soovitavad mitmed protokollid vältida antibiootikumide ja antimükootikumide pidevat kasutamist rakukultuuris.
Kähar hosta
Kasutamine
Eestis laialt levinud dekoratiivtaim.
Kaaliumnitraat
Kaaliumnitraat on aine molekulivalemiga KNO3. Ta koosneb kaaliumi (K+) katioonist ja nitraadi (NO3) anioonist. pisi|Tahke kaaliumnitraat Rahvakeeli nimetatakse kaaliumnitraati salpeetriks.
Rakukultuur
Suspensioonikultuur
Suspensioonikultuuri puhul kasvavad rakud üle terve söötme ruumala, kinnitumata pindadele. Vältimaks rakkude väljasadenemist raskusjõu toimel ning tagamaks toitainete ja hapniku juurdepääsu võrdselt kõigile rakkudele, tuleb suspensioonikultuuris rakke pidevalt segada. Tehniliselt lahendatakse see kas spetsiaalsete magnetsegajate kasutamisega, kus rakkudega kolvi/pudeli sees pöörleb magnetsegajapulk, või nn orbitaalloksutite kasutamisega, kus liigub terve kolb/pudel koos selle sisuga. Suspensioonis kasvatatakse näiteks mitmeid vereloomega seotud rakke.
EMK Tapa kogudus
Eesti Metodisti Kiriku Tapa kogudus on Tapal tegutsev Eesti Metodisti Kiriku (EMK) kogudus.
Rakukultuur
Kinnituv kultuur
pisi|Näiteid erinevate tootjate pakutavatest plaatidest, mis on sobilikud rakukultuuri jaoks (pildil on näidatud 96, 12 ja 6 süvendiga plaadid). Plaatide materjaliks on enamasti [[polüstüreen ja süvendite sisepind on kaetud polülüsiini või muu hüdrofiilse kihiga. Plaatide tootjad garanteerivad pürogeenide (sh endotoksiinide) puudumist ning kinnises pakendis plaadid on steriilsed]] Kinnituva rakukultuuri puhul kasutatakse nõusid (nt Petri tassid või kindla mahuga horisontaalselt asetatavad kolvid), mille sisepind on kaetud spetsiaalse kihiga, kuhu rakud kinnituvad hästi. Rakkude kinnitumiseks sobivad enamasti hüdrofiilsed kihid, mida saavutatakse pinna töötlemisel polülüsiini, kollageeni või laminiiniga. Näiteks polülüsiin on rakusöötme pH juures positiivselt laetud ning rakud kinnituvad sellele põhiliselt tänu laeng-laeng vastastikmõjudele (kuna rakumembraani välisküljel paiknevad fosfolipiidide negatiivselt laetud rühmad). Mõned rakuliinid on võimelised kohanduma nii suspensioonikultuuris kui ka kinnituvas kultuuris kasvamisega.
Kaaliumnitraat
Kaaliumnitraati kasutatakse peamiselt väetisena ja oksüdeerijana pürotehnikas (ilutulestikus). See on üks põhilisi püssirohu komponente. Keskajast saati on seda kasutatud konservandina. pisi|Kaaliumnitraadi struktuurivalem
Neuraalhari
Neuraalharja rakud on lühiajalised multipotentsed rakud, mis on pärit neuroektodermist neuraalplaadi piirilt ja on omased selgroogsetele. Neuraalhari ulatub loote peast sabaotsani, osaledes kudede ja elundite arengus. Neuraalharja rakkudest saab alguse suurem osa perifeersest närvisüsteemist ja mitmed muud rakutüübid, nagu kardiovaskulaarsüsteemi silelihasrakud, naha pigmendirakud ja osa sidekoest.
Rakukultuur
Olulisimad toimingud rakukultuuris
Rakukultuurile on omane rakkude (eriti rakuliinide) passeerimine ehk edasitõstmine, mille käigus hõrendatakse rakkude arv pindala- või ruumalaühiku kohta. Passeerimise tulemusena tekib ka genotüübi (kromosoomide komplekti) ja fenotüübi (välimuse ja funktsiooni) poolest ühtlasem ehk homogeensem rakkude kogum.
EMK Tapa kogudus
Koguduse asutas 15. juulil 1912 Karl Kuum.
Neuraalhari
Pärast gastrulatsiooni moodustuvad neuraalplaadi ja mitteneuraalse ektodermi piiril neuraalharja rakud. Neurulatsiooni ajal lähenevad neuraalvao ääred ehk neuraalharjad teineteisele ja moodustavad neuraaltoru. Siis teevad neuraaltoru kohal asuvad neuraalharja rakud läbi muutuse epiteelsest mesenhüümseks, delamineerudes neuroepiteelist ja migreerudes rostrokaudaalselt, diferentseerudes hiljem eri tüüpi rakkudeks.
Gondori ja Arnori ühendkuningriik
Gondori ja Arnori ühendkuningriik oli Keskmaa riik J.R.R Tolkieni fantaasiaromaanides.
Kaaliumnitraat
Üldomadused
Kaaliumnitraadi molaarmass on 101,1032 g/mol. Ta on valge tahke aine (toatemperatuuril). Tihedus on 2,109 g/cm3. Sulamistemperatuur on 334 °C. Laguneb 400 °C juures. Lahustub vees, etanoolis, ammoniaagis ja glütseroolis.
Gondori ja Arnori ühendkuningriik
Pärast Sõrmuse sõda ja Neljanda ajastu algust taastas ja ühendas Aragorn 2 Elessar kadunud Arnori ja Gondori ühendriigiks. Kui kaua see riik kestis, pole teada, aga selge, et seda juhtisid Aragorn 2 Elessar ja Arwen Undomiel koos nad valitsesid Rhuni merd ja Haradi põhjapoolset osa. Koos said nad aastal 43 NA poja Eldarion kes võttis kuningriigi trooni 120 a.
Kaaliumnitraat
Tootmine
pisi|280px Kaaliumnitraati saab toota ammooniumnitraadist ja kaaliumhüdroksiidist.
Gondori ja Arnori ühendkuningriik
Eldarion jagab oma verd nii haldjate kui ka inimestega, mis tähendas, et tal oli ka nagu ta isa Aragornil eluiga rohkem kui sada aastat. Eldarionil oli ka õdesid, kuid ta oli ainus poeg peres. mis tema elu jooksul juhtus on teadmata samuti ka see kas ta suri lahingus või vanadusse.
Kaaliumnitraat
Tootmine
NH4NO3+ KOH → NH3 + KNO3 + H2O
Gondori ja Arnori ühendkuningriik
Arwen suri 121 NA ja Aragorn suri 120 NA olles 210 aastat vana samal aastal sai Eldarion kuningaks, Keskmaalt lahkusid Legolas roheleht ja Gimli olles 261 vana Valinorile ja sealt edasi pole kirjutatud.
Kaaliumnitraat
Tootmine
Alternatiivne meetod (mille tagajärjel ei teki ammoniaaki) on soolade kokkusegamine.
Botetourti maakond
Botetoutri maakond (Botetourt County) on maakond USA-s Virginia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Fincastle. Suurim linn on Hollins.
Maakonna pindala on 1414 km². Veepindala on 8 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 33 148. Aastal 2000 oli elanike arv 30 496.
Ajalugu
Botetourti maakond moodustati 7. novembril 1769 Augusta maakonna ja Rockbridge'i maakonna osadest. Maakond sai nime Virginia koloonia kuberneri Lord Botetourti järgi.
Kaaliumnitraat
Tootmine
NH4NO3 + KCl → NH4Cl + KNO3
Samuti saab neutraliseerida lämmastikhapet kaaliumhüdroksiidiga, mille tulemusel tekib kaaliumnitraat.
Rakukultuur
Olulisimad toimingud rakukultuuris
Teadusharidusega seotud platvormid ja ka mitmed firmad, mille toodete kataloogis on tooted rakukultuuri jaoks, pakuvad virtuaalseid koolitusi rakukultuuri rutiinsete toimingute treenimiseks online-režiimis.
Passeerimine
pisi|Fotoseeria inimese glioblastoomi rakuliini U87MG trüpsineerimisel saadud rakususpensiooni automaatloendamisest. Vasakul on näha loenduri BioRad TC-10 automaatloenduse tulemus (rakkude arv ühes milliliitris) ja järgnevad fotod näitavad ereda välja pilte 10 microL rakususpensiooni sisaldavast kambrist eri suurendustel. Fotode autor: Mattias Kaspar Krõlov Suspensioonikultuuri hõrendamiseks teostatakse olemasoleva suspensiooni lahjendus värskesse rakusöötmesse uues kolvis/pudelis. Kinnituva kultuuri puhul tuleb rakud võta pinna küljest lahti (polü-L-lüsiiniga kaetud pindade puhul kasutatakse selleks trüpsiini), lahjendada saadud suspensioon samuti värskesse söötmesse ning kanda rakud üle kasutamata nõusse, mille pinnale saavad rakud ajapikku taas kinnituda. pisi|Mitteväikerakse kopsuvähi (adenokartsinoomi) rakuliin A549 optilise mikroskoobiga (DIC) pildistatuna. On näha ühendused rakkude vahel Passeerimisel on kombeks üles märkida passaaži number (ehk mitmel korral on rakke hõrendatud) ja lahjendusfaktor (ehk passeeritava suspensiooni ruumala ja värske söötme ruumala suhe). Rakkude passeerimise sagedus oleneb rakkude jagunemise kiirusest: mida kiiremini rakud jagunevad, seda sagedamini tuleb neid passeerida. Lahjendusfaktori valikul tuleb silmas pidada, et rakkude liiga suure ruumilise tiheduse või pinnatiheduse puhul kuluvad toitained kiiresti ära ning rakkudel võib esineda ka nn kontaktinhibeerimist. Samas liiga suure lahjenduse korral rakkudevaheline "suhtlus" (nt kasvufaktorite ja muude signaalide vahetamine lähinaabritega) häirub, mis viib samuti rakkude kasvutempo aeglustumiseni.
Külmutamine
pisi|Rakkude külmutamiseks kasutatav termos vedela lämmastiku ja metallist hoidikutega. Vedela lämmastiku keemistemperatuur normaalrõhul on –195,8 kraadi Celsiust ning ei metall ega ka külmutamiseks kasutatavad viaalid ei tohi sellel temperatuuril liiga rabedaks muutuda Kui rakke ei soovita aktiivselt kultuuris hoida, kuid neid plaanitakse kasutada tulevikus, siis saab rakke külmutada spetsiaalses söötmes ning säilitada temperatuuridel –80 °C või alla selle (nt vedelas lämmastikus). Külmutussööde kaitseb rakke jääkristallide tekke eest, mis lõhuksid rakkude plasmamembraani ja sisemust mehaaniliselt ära. Enamasti koosneb külmutussööde rakkude kasvusöötmest, milles suurendatakse toitainete hulka (nt veise looteseerumi lisamise kaudu) ja millele lisatakse ruumala järgi 5–10% dimetüülsulfoksiidi (rakukultuuri puhtusega). Rakkude töötlemisel külmutussöötmega tuleb silmas pidada, et dimetüülsulfoksiid võib toatemperatuuril põhjustada rakumembraani komponentide lahustumist. Kirjanduses leidub vasturääkivat infot rakkude külmutamise mõjust rakkude passaažinumbrile, kuid igal juhul on soovitatav külmutada võimalikult madala passaažinumbriga rakke.
Primaarsed rakud
Inimese primaarrakkude allikaks on enamasti kas luuüdi proov või mõne operatsiooni (nt vähkkasvaja kirurgiline eemaldamine, aga ka laparoskoopia) või lahkamise käigus saadud koetükk.
Luuüdi proovist eraldatakse huvipakkuvad rakud näiteks voolutsütomeetria abiga. Primaarrakkude saamiseks koetükist tuleb seda töödelda viisil, mis lagundab ekstratsellulaarse maatriksi tihedat võrgustikku. Selleks kasutatakse nii mehaanilist lagundamist (nt skalpelliga), ensümaatilist lagundamist (nt kollagenaasiga), keemilist töötlust (nt etüleendiamiintetraatsetaadiga) kui ka nende kombinatsioone. Kuna tahked koeproovid sisaldavad sageli mitmesuguseid rakutüüpe, tuleb rakkude kindla populatsiooni eraldamiseks rakendada sageli lisavõtteid, mis mõnevõrra sarnanevad afiinsuskromatograafiaga. Näiteks saab kasutada magnetosakesi, mille pinnale on kinnitatud selektiivsust sidumist tagavad molekulid (nt antikehad): need seostuvad vaid teatud rakkude pinnal esinevate retseptorite külge, võimaldades just selliste rakkude "väljapüüdmist" proovist.
Primaarsete rakkude kultuuri puhul tuleb enamasti arvestada asjaoluga, et need rakud ei jagune piiramatult: juba mõne passaaži järel toimub rakkude kasvu ja jagunemise kiiruse järsk langus. Erandiks on mõned vähirakud, näiteks sellised, kus on ekspresseerunud ensüüm telomeraas. Telomeraas hoiab ära telomeeride lühenemise (see on vaikimisi rakkudesse programmeeritud mehhanism, mis on seotud normaalse vananemisega ja mida nimetatakse ka bioloogiliseks kellaks). Täiskasvanud organismi enamiku kudede terved rakud ei ekspresseeri telomeraasi, kuid seda leidub embrüonaalsetes tüvirakkudes ja ka mõningates vähirakkudes. pisi|Inimese endomeetriumist eraldatud stroomarakud (siin juba fikseerituna ning värvituna antikehaga valgu ALDH1A1 vastu). Vasakul on terve doonori koest ja paremal on polütsüstiliste munasarjade sündroomiga patsiendi koest eraldatud rakud. Enne fikseerimist töödeldi rakke östradiooli ja progesterooni seguga Primaarseid rakke peetakse füsioloogiliselt relevantsemaks mudelsüsteemiks kui rakuliine, sest primaarrakud säilitavad rohkem elusorganismis kasvavatele rakkudele omaseid jooni (nt östradiooli tootmise võime munasarja granuloosarakkude puhul või detsidualiseerumise võime endomeetriumist eraldatud stroomarakkude puhul ). Samas tuleb primaarsete rakkudega töötamisel arvestada tulemuste suurema varieeruvusega, mis on tingitud rakkude doonorispetsiifilistest erinevustest.
Rakuliinid
Immortaliseerimiseks viiakse rakkude genoomi püsivalt sisse (nn püsitransfektsiooni tehnikaga ) kas telomeraasi katalüütilise alaühiku geen (hTERT) või Polyomaviridae perekonna viiruseliigi ahviviiruse 40 (SV40) T-antigeen. hTERT toimemehhanism on kirjeldatud eespool (vt alapealkiri Primaarsed rakud). SV40 T-antigeeni toimemehhanism on lõplikult ebaselge, kuid selles mängib rolli SV40 T-antigeeni seostumine kasvajate supressorvalkude p53 ja Rb külge, millega kaasneb rakkude programmeeritud surma ehk apoptoosi mahasurumine. pisi|Ereda välja mikroskoopiapilt inimese eesnäärmevähi rakuliinist PC3 Suur osa kommertsiaalselt kättesaadavatest rakuliinidest ei pärine tervetest kudedest, vaid vähkkasvajatest. Sellest tingituna esineb nendel rakkudel sageli polüploidia, anomaalne kasvajate supressorvalkude ja onkogeensete valkude ekspressioonitase ja muud vähirakkudele omased tunnused. Seepärast ei sobi sellised rakuliinid üldjuhul terve koe rakkude mudeliks.
Vaatamata sellele, et rakuliinide hoidmisel kultuuris on neid teoreetiliselt võimalik passeerida piiramatu arv kordi, eelistatakse siiski töötada rakkudega, mille passaažinumber on võimalikult madal. Mõnikord kasutatakse piiranguna 20 passeerimist, kuigi selle piirangu jälgimine ei ole alati tehniliselt võimalik (eriti kommertsiaalselt kättesaadavate rakuliinide puhul). Näiteks vähirakkudele omane DNA parandusmehhanismide ja rakutsükli kontrollpunktide vigasus tingib rakkude genoomi ebapüsivust, mistõttu ühes laboris korduvalt passeeritud rakud võivad oluliselt erineda teise labori omadest või algsest rakuliinist. Samuti on näidatud, et sama rakuliini hilisem passaaž võib varasema passaažiga võrreldes omada teistsugust kasvutempot ning madalamat tundlikkust rakutsükliga seotud bioloogiliste sihtmärkide inhibiitorite suhtes.
Mitmetes teadusajakirjades on autoritele suunatud avaldamisnõuete seas mainitud vajadus käsikirjas kasutatud rakuliine autentida, näitamaks rakuliini päritolu kehtivust ja saastatuse puudumist. Enamasti pakuvad rakuliinide autentimist kommertsiaalse teenusena samad firmad, kust on võimalik rakuliine teadustöö tarbeks ka osta: näiteks American Type Culture Collection (ATCC), The Leibniz Institute DSMZ - German Collection of Microorganisms and Cell Cultures GmbH (DSMZ) või European Collection of Authenticated Cell Cultures (ECACC).
Ohutusnõuded
pisi|Bioloogilise ohu märk (ametlik ohutusmärgistus) Rakukultuuris on äärmiselt oluline pöörata tähelepanu ohutus- ja puhtusnõuete täitmisele, mis tagavad ühelt poolt eksperimentaatori ja teiselt poolt rakkude heaolu.
Eksperimentaatori ohutus
Imetajate rakuliinid ja eriti primaarsed rakud võivad olla bioloogiliste ohtude allikaks, kuna nende kaudu võivad edasi kanduda inimest nakatavad viirused, mis pärinevad kas algsest organismist või on sisse viidud rakuliinide immortaliseerimise käigus. Näiteks inimese emakakaelavähi rakuliin HeLa sisaldab inimese papilloomiviirust 18 (HPV-18). Inimese embrüo neerudest saadud rakuliin HEK293 immortaliseeriti aga 1973. aastal, kasutades adenoviiruse Ad5 fragmenti; seepärast võib HEK293 rakkude transfekteerimisel adenoviirusel põhinevate vektoritega toimuda rekombinatsioon, mille tulemuseks on nakatamisvõimelise adenoviiruse teke. pisi|Skaneeriva elektronmikroskoobiga tehtud pilt HeLa rakkudest. Esiplaanil olev rakk läbib apoptoosi (programmeeritud rakusurm) Potentsiaalse bioloogilise ohuga seotud objekte tuleb Euroopa Liidus käsitleda vastavuses direktiivis 2000/54/EC mainitud bioohutusreeglitega. Seejuures eristatakse töötamisel bioohutuse erinevaid tasemeid (BSL), mis on seotud potentsiaalse haigustekitaja hinnangulise ohtlikkusega. Bioohutuse madalaim tase on 1 (BSL1: hästi iseloomustatud bioloogilised objektid, mis ei ole võimelised tekitama tervete täiskasvanute haigestumist) ning kõrgeim tase 4 (BSL4: bioloogilised objektid, mis levivad aerosoolina ja võivad põhjustada potentsiaalselt surmavat haigust, millele puudub teadaolevalt ravi või vaktsiin). Selleks, et teaduslabor kvalifitseeruks töötama teatud BSL tasemel, peab olema tagatud sobiv varustatus (sh ventilatsioonisüsteemid, eraldatus ehitise muudest ruumidest jms) ja töötajate väljaõpe. Tüüpiliste imetajate rakukultuuris kasvatatavate rakkudega töötamisel kehtivad enamasti BSL1 või BSL2 nõuded, kuid kui rakukultuuri kasutatakse ohtlikumate patogeenide uurimiseks, võib olla vajalik ka kõrgem BSL tase. Seejuures juba BSL2 rakuliinide ostmisel peab ostja enamasti tõendama labori vastavust BSL2 reeglitele ning kirjutama alla materjalide üleandmise lepingule (inglise keeles material transfer agreement ehk MTA), mis välistab soetatud materjali edasise levitamise kõrvalistele isikutele.
Puhtuse tagamine rakukultuuris
Kuna toitaineterikas rakusööde on suurepärane kasvukeskkond ka bakteritele ja pärmseentele, tuleb loomsete rakkude kasvatamisel rangelt täita steriilse töö nõudeid :
Vaatamata rangetele nõuetele võib bioloogiline saastatus ikkagi tekkida.
EMK Sillamäe Jumala Õnnistuse kogudus
Eesti Metodisti Kiriku Sillamäe Jumala Õnnistuse kogudus on Sillamäel tegutsev Eesti Metodisti Kiriku (EMK) kogudus.
Neuraalhari
Neuraalharja arengu häired põhjustavad neurokristopaatiaid, näiteks frontonasaaldüsplaasiat, Waardenburgi sündroomi, DiGeorge'i sündroomi, piebaldismi ja kaasasündinud südamedefekte.
EMK Sillamäe Jumala Õnnistuse kogudus
Koguduses tegutseb pühapäevakool ja laste laulugrupp.
Maidla rahvamaja
Maidla rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas (enne 2017. aastat Maidla vallas) Savala külas.
Rakukultuur
Muud saastatuse liigid ja riskid
Lisaks bioloogilisele saastatusele eristatakse rakukultuuris ka teisi saastatuse liike : näiteks vee saastatus raskmetallide või orgaaniliste kemikaalidega, puhverdamiseks kasutatava CO2 saastatus teiste gaasidega jms.
Neuraalhari
Ajalugu
Neuraalharja kirjeldas esmakordselt Wilhelm His aastal 1868. Ta kasutas oma uurimiseks kanaembrüoid ja nimetas neuraalharja ganglioniharjaks, sest ta leidis, et see diferentseerub spinaalganglioniks. Tänu rakkude märgistamise tehnoloogia arengule said Weston ja Chibon 1960. aastal uuringutes märgistada rakutuuma radioaktiivsete isotoopidega, et jälgida rakkude migreerumist. Suurem edasiarendus oli Nicole Le Douarini vutitibu markeerimissüsteem aastal 1969. Tänu kimäärsetele loomadele, kellesse on viidud teise looma rakke, saavad teadlased eristada ühe looma neuraalharja rakke teise looma rakkudest, selline uurimismeetod on kasutusel praegugi.
Maidla rahvamaja
Praegune rahvamaja avati 2001, kui lõppesid Maidla mõisa magasiaida rekonstrueerimistööd.
Rakukultuur
Rakukultuuriga seotud eetilised aspektid
Põhilisi eetilisi probleeme ja kitsaskohti, mis seostuvad rakukultuuris kasutatavate objektidega, võib liigitada vastavalt rakkude päritolule: kas tegemist on embrüost eraldatud rakkudega, täiskasvanud inimese organismist pärit rakkudega või muude loomade organismist pärit rakkudega.
Neuraalhari
Induktsioon
Et neuraalharja rakud migreeruksid ja areneksid vajalikeks rakkudeks, on kasutusel terve molekulaarne kaskaad. See geene reguleeriv süsteem hõlmab nelja komponenti.
Yuichi Maruyama
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 2016. aastal 2 mängu.
Rakukultuur
Embrüonaalsete tüvirakkudega seotud eetikaküsimused
Embrüote tüvirakud on erilised, sest nendest tekivad edasise diferentseerumise käigus kõigi teiste kudede rakud. Seega on embrüonaalsed tüvirakud unikaalseks mudelsüsteemiks, mis võimaldab uurida organismi arengut ja luua uusi lahendusi regeneratiivse meditsiini jaoks. Neid tüvirakke eraldatakse blastotsüsti staadiumis (5–7 päeva vanustest) embrüotest, mida saadakse kehavälise viljastamise teel. Eetika-alased diskussioonid embrüote tüvirakkude kohta taanduvad suuresti sellele, kas blastotsüsti võib/tuleb käsitleda sündimata lapsena või mitte.
Euroopa Liidus on ametlikud regulatsioonid tüvirakkudega seotud teadustöö kohta riigiti erinevad. Eestis allub embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uurimistöö kunstliku viljastamise ja embrüokaitse seadusele, mille kohaselt võib teadustööks kasutada embrüot, mida ei ole kunstliku viljastamise edukuse nimel või lapse ja ema tervise huvides naisele üle kantud, ning samuti embrüot, mis on osutunud liigseks seaduses defineeritud kriteeriumite alusel. Embrüo kasutamiseks teaduslikuks uurimistööks peab olema isikute nõusolek, kellelt sugurakud pärinevad.
Lahendusena embrüonaalsete tüvirakkudega seotud probleemidele on pakutud välja indutseeritud pluripotentsete tüvirakkude (iPSC-d) kasutamist teadustöös. iPSC-d saadakse täiskasvanud doonorite mitmetest kehakudedest (nt nahk või veri) eraldatud rakkude geneetilisel muundamisel, mis võimaldab vältida embrüote ex utero hävitamisega seotud eetikaprobleeme. Samas on näidatud, et iPSC-d on geneetiliselt oluliselt erinevad, võrreldes embrüonaalsete tüvirakkudega, mistõttu ei pruugi viimased olla iPSC-dega täielikult asendatavad.
Täiskasvanud inimorganismist pärineva bioloogilise materjaliga seotud eetikaküsimused
Täiskasvanud doonorite primaarrakkude, aga ka rakuliinide lähtematerjali kogumine on kaasajal reguleeritud eetikanormidega, mis on muutunud rahvusvaheliseks standardiks. Täpsemalt tuleb proovide kogumisel, töötlemisel ja säilitamisel lähtuda inimestel tehtavate meditsiiniuuringute eetilistest põhimõtetest, mida sõnastati Maailma Arstide Liidu (WMA) Helsingi deklaratsioonis 1964. aastal. Näiteks:
Juba arendatud rakuliinide ostmiseks ametlikest allikatest ja nende kasutamiseks oma teadustöös ei pea ostja taotlema eetikakomitee luba.
Rahvusvahelise avalikkuse teadlikkus rakukultuuriga seotud eetikaküsimuste suhtes on oluliselt tõusnud pärast tõsielusündmustel põhineva raamatu "The Immortal Life of Henrietta Lacks" (autor Rebecca Skloot) ilmumist 2010. aastal. Henrietta Lacksi 1951. aasta vähibiopsiast eraldatud rakkude alusel loodi teadaolevalt esimene rakuliin HeLa, mis on edaspidi leidnud intensiivset rakendust teaduslaborites üle maailma. Samas ei küsitud Henrietta Lacksi käest nõusolekut tema bioloogilise materjali kasutamiseks teadustöös ning rakuliini loomisest ei teavitatud ka doonori seaduslikke järglasi (kuni infolekkeni 1970. aastatel, mil selgus doonori nimi). 2021. aasta 4. oktoobril, täpselt 70 aastat pärast Henrietta Lacksi surma, esitasid doonori järeltulijad kohtuhagi firma Thermo Fisher Scientific vastu, kes on teeninud kasumit HeLa rakuliini müügist.
Loomse päritoluga bioloogilise materjaliga seotud eetikaküsimused
Koeproovide võtmine katseloomadest, mis on vajalik primaarsete rakkude eraldamiseks ja rakuliinide arendamiseks, allub loomkatsete jaoks kehtestatud eetikastandarditele. Kehtiv Euroopa Liidu direktiiv 2010/63/EL sätestab järgmist:
Sarnaselt inimuuringutega tuleb ka loomkatseteks taotleda luba.
Rakukultuuris võivad loomse päritoluga olla mitte ainult kasvatatavad rakud, vaid ka rakusöötme lisandid. Väga levinud on näiteks veise looteseerumi ehk FBS kasutamine (vt ka eespool alapealkiri Toitained), mis sisaldab mitmeid toitvaid ja rakkude kasvu soodustavaid komponente (sh albumiin, kasvufaktorid, alipoproteiinid). FBS on lihatööstuse kõrvalprodukt – seda toodetakse, kasutades tapamajja viidud tiinetest lehmadest pärit looteid. Lehma emakast eraldatud loote südamesse sisestatakse nõel, mis on ühendatud koagulanti sisaldava kogumisanumaga; kuna loode ei ole seejuures anesteesiat saanud, võib see protseduur põhjustada suuri kannatusi enne loote paratamatut surma. FBS tootmisega seotud eetilised probleemid ning ka FBS eri partiide kvaliteedi ja koostise varieeruvus, mis põhjustab varieeruvust ka katsetes FBS juuresolekul kasvatatud rakkudega, on põhjuseks, miks on mitmetes teaduslaborites võetud suund nn seerumivabade söötmete kasutamisele. FBS asendusena on pakutud ka kindla kvantitatiivse koostisega asenduslisandeid nagu UltroSer G.
Rakukultuuriga seotud märksõnade kasutamise statistika teaduskirjanduses
Teema kokkuvõtteks on allpool esitatud statistikat teaduskirjanduse andmebaasi PubMed põhjal, näitamaks rakukultuuriga seotud märksõnade kasutamise sagedust teadusartiklites eri aastatel. Keskendutud on just antud Vikipeedia artiklis esinevatele terminitele. PubMed on USA Rahvusliku Terviseinstituudi (National Institutes of Health, NIH) hallatud avalik andmebaas, mis refereerib eelistatult meditsiini-, bioloogia- ja biokeemiauuringutega seotud teadusajakirju. 2022. aasta seisuga sisaldab PubMed üle 34 miljoni viite teadusartiklitele, mis on ilmunud alates aastast 1946 (mõningad viited pärinevad ka varasemast ajast, kuid ajakirju pole enne 1946. aastat süstemaatiliselt refereeritud).
Gulbene–Alūksne kitsarööpmeline raudtee
pisi| Auruvedur Gulbene–Alūksne kitsarööpmeline raudtee on tegutsev 33 kilomeetri pikkune kitsarööpmeline raudteeliin Lätis Alūksne ja Gulbene vahel. Liini haldab SIA "Gulbenes-Alūksnes bānītis", mis omakorda kuulub Läti raudteele.
Neuraalhari
Induktiivsed signaalid
Induktiivsed rakuvälised signaalmolekulid, mida sekreteeritakse külgnevast epidermisest ja mesodermist, nagu Wnt-d, BMP-d ja Fgf-id, eraldavad mitteneuraalse ektodermi (epidermise) neuraalse induktsiooni ajal neuraalplaadist.
Gulbene–Alūksne kitsarööpmeline raudtee
Ajalugu
Valga–Mõniste–Ape–Alūksne–Gulbene raudtee oli üks esimesi kitsarööpmelisi raudteeliine Liivimaal. Esimesed plaanid tehti aastal 1890. Valga–Pļaviņase raudtee ise avati aastal 1903.
Neuraalhari
Induktiivsed signaalid
Wnt-signaali osalemist neuraalharja induktsioonis on katseliselt tõestatud mitmete liikide puhul, kasutades eksperimente, mis seisnevad vastava funktsiooni sisse lülitamises ja kaotamises. Katsed näitavad, et slug-i (neuraalharjale omane geen) promootorpiirkonnas on koht, kuhu kinnituvad transkriptsioonifaktorid, mis osalevad Wnt-st sõltuvate sihtmärkgeenide aktivatsioonil. See viitab sellele, et Wnt-l on otsene roll neuraalharja diferentseerumises.
Gulbene–Alūksne kitsarööpmeline raudtee
Ajalugu
Aastal 1916. ehitati Pļaviņase–Gulbene lõik sõjalisel otstarbel laiarööpmeliseks. Kitsarööpmelise raudtee lõppjaamaks jäi seejärel Gulbene. Allesjäänud Gulbene–Valga liinil oli kaubavedude maht väga väike ja 1918. aastal Liivimaa Juurdeveoraudtee Selts pankrotistus.
Neuraalhari
Induktiivsed signaalid
Arvatakse, et BMP roll neuraalharja moodustumisel on seotud neuraalplaadi induktsiooniga. BMP antagonistid, mis difuseeruvad ektodermist, moodustavad BMP aktiivsuse gradiendi. Neuraalhari areneb BMP mõõduka aktiivsusega alal, madala aktiivsusega aladel areneb neuraalplaat ja kõrge aktiivsusega aladel epidermis.
Gulbene–Alūksne kitsarööpmeline raudtee
Ajalugu
Raudtee võeti kasutusele taas Vabadussõja ajal, mil seda kasutasid Eesti soomusrongid ja sõjaväeešelonid. Reisiliiklus taastati Alūksne ja Gulbene vahel 1920. Teise maailmasõja ajal rajati Gulbenesse depoo. Aastaks 1945 oli raudtee muutunud kasutuskõlbmatuks, kuna Gulbene raudteesõlm oli pommituslennukitele tähtsaks sihtmärgiks ja taanduvad Saksa väed lasid õhku sealse depoo; liiklus sellel raudteel taastati taas aasta 1945 viimastel kuudel.
Gulbene–Alūksne kitsarööpmeline raudtee tekkis 1. jaanuaril 1973, mil suleti liiklus Lätis Eesti piiri lähedal paikneva Ape ja Alūksne raudteejaama vahelisel teel, mis peatselt demonteeriti (Alūksnes paiknenud Nõukogude sõjaväeosa jaoks polnud senist kivisöe ümberlaadimispunkti enam vaja). 1984. aastal võeti säilinud Alūksne–Gulbene raudteelõik tehnikamälestisena kaitse alla.
1987. aasta alguses suleti raudtee tehnilisel põhjusel. Aasta lõpuks liiklus taastati. 1988. aastal võeti kasutusele kaks uut TU7A tüüpi vedurit numbritega 2994 ja 3018.
Aastal 2002 loodi raudtee paremaks haldamiseks Läti Raudteele alluv sihtasutus Gulbenes-Alūksnes bānītis. Sellele kuuluvad üks auruvedur, kaks diiselvedurit TU7A, kaks vanemat diiselvedurit TU2, mis pärinevad Riia lasteraudteelt, seitse reisivagunit, viis kaubavagunit ja üks lumesahk.
Neuraalhari
Neuraalplaadi ääre spetsifikaatorid
Signaalid, mis määratlevad neuraalplaadi ääre, tingivad hulga transkriptsioonifaktorite ekspresseerumise, mida nimetatakse neuraalplaadi ääre spetsifikaatoriteks. Nende seas on Zic-faktorid, Pax3/7, Dlx ja Msx1/2-, mis võivad vahendada Wnt, BMP ja Fgf-i mõju. Neid geene ekspresseeritakse neuraalplaadi ääre piirkonnas laialdaselt ja nad eelnevad tõelistele neuraalharjamarkeritele. Katsete tulemuste põhjal paigutatakse need transkriptsioonifaktorid arengu ajajoonel neuraalharja spetsifikaatoritest ettepoole. Näiteks kannuskonnadel on Msx1 vajalik, et ekspresseerida Slugi-, Snaili- ja FoxD3-nimelisi geene. Samuti on Pax3 vajalik FoxD3 ekspressiooniks hiireembrüotes.
Gulbene–Alūksne kitsarööpmeline raudtee
Ajalugu
2005. aastal toodi liinile Lavassaare raudteemuuseumis restaureeritud auruvedur Kc4-332. See sai omale Škoda poolt Plzeňis valmistatud vagunid ja aastal 2006 alustas liinil diiselrongide kõrval tegutsemist ka aururong Marisa.
Neuraalhari
Neuraalharja spetsifikaatorid
Neuraalplaadi ääre spetsifikaatoritele järgneb komplekt geene, kuhu kuuluvad Slug/Snail, FoxD3, Sox 10, Sox9, AP-2 ja c-Myc. Need geenid, niinimetatud neuraalharja spetsifikaatorid, aktiveeritakse arenevates neuraalharja rakkudes. Vähemalt kannuskonnadel on iga geen vajalik ja/või piisav teiste spetsifikaatorite ekspressiooniks, mis näitab laialdase ristregulatsiooni olemasolu. Lisaks rangelt reguleeritud neuraalharja spetsifikaatorite võrgustikule on veel kaks transkriptsioonifaktorit, Twist ja Id. Twisti (bHLH transkriptsioonifaktor) on tarvis neelukaare mesenhüümi diferentseerumiseks. Id on c-Myci märklauaks ja on tähtis neuraalharja tüvirakkude säilimiseks.
Gulbene–Alūksne kitsarööpmeline raudtee
Ajalugu
Aastast 2010 on mitmed peatused sellel raudteel nõudepeatused. Ka vähendati rongiliiklust, nii Gulbenest kui ka Alūksnest väljub päevas kaks rongi.
Neuraalhari
Neuraalharja efektorgeenid
Efektorgeenide ekspressioon tingib teatud neuraalharja rakkude omadused, nagu migreerumisvõime ja multipotentsuse. Kaks neuraalharja efektorit, Rho GTPaasid ja kadheriinid, osalevad delamineerimisel, mõjutades raku morfoloogiat ja adhesiivseid omadusi. Sox9 ja Sox10 reguleerivad neuraalharja diferentseerumist, aktiveerides paljusid rakutüübispetsiifilisi efektoreid, nagu Mitf, P0, Cx32, Tro ja cKit.
Pea neuraalhari
Pea neuraalhari migreerub dorsolateraalselt, moodustades kraniofatsiaalse mesenhüümi, mis diferentseerub pea- ja näopiirkonna kõhredeks ja luudeks, kraniaalganglioniteks, gliiaks ja sidekoeks. Need rakud paiknevad ka neelutaskutes, moodustades seal tüümuse, keskkõrva luud ja hambaalgmete odontoblastid.
Ristluupiirkonna neuraalhari
Ristluupiirkonna neuraalharja rakud arenevad enteerse ja parasümpaatilise närvisüsteemi ganglioniteks. Kui neuraalharja rakkude migratsioon sellesse piirkonda on häirunud, ei toimi soolte peristaltika.
Kardiaalne neuraalhari
Kardiaalse neuraalharja rakud võivad areneda melanotsüütideks, neelukaarte neuroniteks, kõhredeks ja sidekoeks. Lisaks moodustuvad sellest neuraalharja osast südamearterite lihas- ja sidekude ja kopsutüve sept ning see on seotud ka tüümuse ja kilpnäärme arenguga.
Neuraalharja derivaadid
Mesoektoderm: odontoblastid, hambapapill, kondrokraanium, hingetoru- ja kõrikõhred, dermatokraanium (membraansed luud), madalamatel selgroogsetel seljauim ja kilpkonna kõhukilp, lõpusearterite ja -veenide peritsüüdid ja silelihased, silma- ja mälumislihaste kõõlused, pea ja kaela näärmete sidekude ning koljuõõne, näo ja kaela rasvkude.
Endokriinrakud: kromafiinrakud neerupealiste säsis, kilpnäärme follikulaarrakud ja I/II-tüüpi gloomusrakud.
Perifeerne närvisüsteem: spinaalganglioni sensoorsed neuronid ja gliiarakud, Schwanni rakud, mõned Merkeli rakud, Rohon-Beardi rakud ja kraniaalnärvide ganglionid (VII ja osaliselt V, IX ja X).
Minikompressor
Minikompressor on kompressori kompaktne ja väiksem versioon. Neid kasutatakse põhiliselt suruõhu tootmiseks erinevate pneumaatiliste tööriistade tarvis (nagu näiteks akutrellid, värvipritsid jne) ning rehvide ja muu sellise õhuga täitmiseks. Minikompressorit eristab tavapärasest kompressorist peamiselt selle suurus ning ka selle õhureservuaari ehk õhupaagi suurus. Minikompressorite õhupaak on tavaliselt 1 kuni 10 liitrit.
Neuraalhari
Neuraalharja derivaadid
Soolestik: enterokromafiinrakud.
Minikompressor
Kompressori tööpõhimõte
Õhk suunatakse kompressori kambrisse ja surutakse kokku. Rõhk suureneb ja õhuvoolu vabastades vabaneb energia, mis paneb kerge vaevaga tööle mitmesugused tööriistad. Lühidalt öeldes muudab kompressor elektrienergia kineetiliseks energiaks.
Neuraalhari
Neuraalharja derivaadid
Melanotsüüdid ja iirise pigmendirakud.
Tusti mõis
Tusti mõis (saksa keeles Tustenhof) oli rüütlimõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Mõis oli kaua aega Viljandi mõisa karjamõis. 1878 sai see iseseisvaks rüütlimõisaks.
Lara Stock
Lara Stock (sündinud 26. mail 1992 Freiburgis) on Horvaatia maletaja, naiste suurmeister (2008).
Stock on pärit kakskeelsest perekonnast, ema on horvaaditar ja isa sakslane. Ta elab Freiburgis.
EMK Viitka kogudus
Eesti Metodisti Kiriku Viitka kogudus on Võru maakonnas Võru vallas Viitka tegutsev Eesti Metodisti Kiriku (EMK) kogudus.
Kogudus tekkis EMK Võru koguduse misjonitöö tulemusena.
Koguduse pastor on aastast 2003 Tea Land.
Arrak
pisi|[[Sri Lanka arrak]] Arrak (inglise keeles: arrack) on peamiselt Lõuna-Aasias toodetud destilleeritud alkohoolne jook, mille tooraineks on kookos, riis ja suhkur. Maitsestamisel kasutatakse ka puuvilju, näiteks sidrunit.