cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tallinna linnamüür
Väravad linnamüüris ja väravate kaitsetornid
Linnamüüris ainsate läbipääsupunktidena toiminud väravad koosnesid üldiselt sisemistest ja välimistest väravatest. Peamine väravatorn oli ristkülikukujuline ehitis langevõrega, ühtegi neist ei ole aga säilinud, kuid parim näide seda liiki tornidest saab Pika Jala väravatorni näitel, mis ehitati 1380. aastal.
Tallinna linnamüüri väravad:
Hilisemad väravad ja läbipääsud linnamüüris:
Abel
Abel on mitme isiku, koha ja asja nimi.
Rutger von Schwansbell
Rutger von Schwansbell (ka Schwanzbell) oli Liivi ordu liige ja Maasilinna foogt aastatel 1527–1538.
Rutgeri vanemad olid Heinrich von Schwansbell ja Helene Torck. Ta sündis Marki krahvkonnas Schwansbellis Lüneni linna lähedal. Tema suguvõsa pärines ilmselt Münsteri piiskopi ministeriaalide hulgast, kuid 15. sajandiks olid nad üks lugupeetumaid Marki aadlisuguvõsasid.
Schwansbell astus Liivi ordusse tõenäoliselt 15. sajandi lõpukümnendil ning oli 1498. aastal Kuldīgas majandusametnik (Schenk). 1507. aastal sai ta Viljandi kumpaniks, 1515 aga Narva foogtiks ning 1517 Sēlpilsi foogtiks. 1527. aastal sai ta Maasilinna foogtiks ja oli sellel kohal 11 aastat. Seejärel teated temast lõppevad.
Rutgeri arvatav vend Dietrich oli orduvasall Liivimaal ja suri 1521. aastal. Tema teine sugulane Wilhelm oli 1522. aastal Maasilinna foogti teener.
Thorstein Veblen
pisi|Thorstein Veblen Thorstein Bunde Veblen (30. juuli 1857 – 3. august 1929) oli norra päritolu Ameerika Ühendriikide sotsioloog ja majandusteadlane.
Koos John R. Commonsiga asutas ta institutsionaalse majandusteaduse liikumise. Ta on tuntud USA majanduse kriitikuna. Tema tuntuim teos on "The Theory of the Leisure Class" (1899; eesti keeles "Jõudeklassi teooria. Majandusteaduslik uurimus institutsioonidest", tlk Alari Purju, Ilmamaa, Tartu: 2023).
Vebleni institutsionaalne lähenemine majandusteadusele põhines kahel klassikalise ökonoomika alustalal:
Põhiliselt kritiseeris Veblen uusklassikuid marginalistliku lähenemise pärast. Ta ei jaganud arvamust, et majandussüsteem liigub järk-järgult oma tasakaaluasendi poole, ja eitas üldise tasakaalu võimalikkust.
Elulugu
pisi|"Theory of the leisure class", 1924
Thorstein Veblen sündis Ameerikas 1857. aastal Norra emigrantide peres. Tema lapsepõlv oli võrdlemisi vaene. õppis Veblen Yale'i Ülikoolis filosoofiat. Lõpetanud Yale'i Ülikoolis doktorantuuri, pakuti talle tööd Cornelli ökonoomika õpetajana. Veblen kirjutas mitmeid tollel ajal ebatüüpilisi teoseid, nagu "Majandusteooria ja naiste riided", "Naiste barbaarne staatus" jne. Tema õpetamisstiil oli noriv ja kiusav, tihti palus ta enamikul oma õpilastest majandusteadusega tegelemine lõpetada, ja oli tänulik, et enamik teda kuulda võttis. Aastal 1899 avaldas Veblen oma tuntuima teose "The Theory of Leisure Class", mis kritiseeris uusklassikalist tarbijateooriat. Kui uusklassikud eeldasid, et inimesed on tarbimisotsustes sõltumatud, siis Veblen väitis, et nad seda ei ole. Enamik inimesi on oma otsustes sõltuvuses sellest, mida teised tema ümber teevad, mis on moodne jne. Enesealalhoiuinstinkt on küll esmane, mida inimesed tunnevad, kuid peale selle mõjutavad enamasti inimese otsuseid siiski sotsiaalne staatus ja omandisuhted. Vebleni vaatlused on enam tunnustust leidnud küll sotsioloogide, mitte majandusteadlaste silmis.
Aastal 1950 kirjutas professor Harvey Leibenstein artikli "Vebleni efektidest", kus ta väitis, et Marshalli nõudluskõverad kaotavad tihti oma tähenduse. Nõudlus "Vebleni kaupade" järgi sõltub kauba kogusest ja tarbija subjektiivsest arvamusest hinna kohta, mida teised tarbijad arvavad teda olevat selle kauba eest maksnud.
Veblen ei koostanud mingit kindlat majandusmudelit, ja arvas, et ka mitte keegi teine ei suuda seda teha. Vebleni teoseid on alati peetud teistmoodi ja mõnusaks lugemiseks.
Valdemārpils
Valdemārpils (kuni 1926 Sasmaka; saksa keeles Saßmacken, ka Sansmagen, Sassmaggen, Sassmaken) on linn Lätis Kuramaal Talsi piirkonnas. Linn on Ārlava valla halduskeskuseks.
Linnas asub metsamuuseum, seal asub ka raamatukogu. Sasmaka mõisahoone lähedal kasvab Valdemārpilsi pärn‎, lisaks kasvab Sasmaka järve lähistel üks looduskaitse alla võetud sanglepp.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all vanalinn, sealne luteri kirik kantsli, altari ja nende maalingutega, pannoo aadressil Lielā iela 27, sünagoogi hoonetekompleks ja Dupurkalnsi linnamägi, hiiepaigana on kaitse all ka Valdemārpilsi pärn. Kohaliku kaitse all on Ārlava kiriku kantsel, orel, orelirõdu, ja altar, Valdemārpilsi sünagoogi peahoone ja kaks abihoonet.
Ajalugu
Piirkonna varasemad asukad olid liivlased, XI–XIII sajandil asusid sinna elama kuralased. Piirkond kuulus Vanema muinasmaakonda.
Sasmakat on esimest korda mainitud aastal 1582. Aastal 1656 andis Jakob Kettler asulale alevi staatuse. Põhjasõja ajal tabas asulat katk, suri suurem osa alevi elanikest. Kahanenud asulast sai taas küla.
Aastal 1834 sai Sasmakats taas alev. XIX sajandil valmuis sealne luteri kirik. Aastal 1881 olid suurem osa alevi elanikest juudid. Linn aastast 1917. Aastail 1916–1917 valmis ka linna läbiv Valdgalest Rojasse viiv kitsarööpmeline raudtee. Praeguse nime sai seal elanud Krišjānis Valdemārsi järgi aastal 1926. Kuulus 1. juulini 2009 Talsi rajooni.
Tubala vai
pisi|Tubala vai
Tubala vai asub Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kärdla–Käina maantee 5. kilomeetri alguses Tubala küla põhjaosas maanteest paarkümmend meetrit läänes Tubala rändrahnu ligiduses.
Nõmm-nõiahammas
Nõmm-nõiahammas (Lotus callunetorum) on liblikõieliste sugukonda nõiahamba perekonda kuuluv taim.
Tubala vai
Tubala vaia tähenduse kohta on käibel romantiline seletus. Nimelt hoiab Tubala vai Hiiumaad merepõhjas kinni ega lase saarel triivima minna. Vaia asukohta Tubala külas on rahvapärimuses nimetatud põhjuseks, miks Pühalepa valla rahvast on hiidlaste seltside jaotuses nimetatud ehthiidlasteks või ka pärishiidlasteks.
Ühtlasi on Tubala vaial "Hiiumaa kultuuri toestav" tähendus (tsitaat pärineb vaiale kinnitatud sildilt). Hiiumaa kultuuri rahalise toetamise jaoks on Kõpu Majaka kultuurifondile avatud Hansapangas arvelduskonto, kuhu saab üle kanda rahalisi toetusi. Suuremate annetuste tegijate jäädvustamiseks lüüakse iga aasta 28. juulil vaia sepanael, millele on graveeritud annetaja nimi.
Tubala vai "taastati" Kõpu Majaka kultuurifondi eestvõtmisel 28. juulil 2003. Tubala küla nimetati Hiiumaad merepõhjas kinni hoidva vaia asukohaks ka enne vaia füüsilise tähise paigutamist maastikule.
Jäneseurg
Jäneseurg on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" Ron Weasley ja tema perekonna kodu. Harry veedab oma suvevaheaja viimase(d) nädalad seal.
Tubala vai
Rahvusvaheliseks objektiks sai Tubala vai 28. juulil 2005, mil nimelise sepanaela sai vaia sisse lüüa soomlane Harri Rinne.
Nõelakindad
Nõelakinnas (ka viltkinnas) on erilise nõelaga punutud ja viltjaks vanutatud kinnas.
Ajaloost
Lääne- ja Kesk-Euroopas olid nõelakindad tuntud juba I aastatuhande algupoolel. Ida-Euroopas, Skandinaavias, Soomes ja Baltimail võeti need kasutusele mõnevõrra hiljem. Eestis on nõelakindad teada 11. sajandist.
19. sajandi keskosas olid nõelakindad kasutusel veel eesti pulma- ja matuse kommetes, igapäevasest kasutusest olid nad kadumas. Need asetati näiteks pulmade ajal veimavakale kurjade vaimude peletamiseks.
Teostus
Nõelakindaid tehti jämedast valgest villasest lõngast, kasutades suurt lamedat luu-, puu- või metallnõela. Seejärel kindad vanutati tugevasti viltjaks. Sellised labakindad olid tömbi otsa ja veidi laieneva suuga, mille äärt kaunistasid värvilised tikkeread, Saaremaal ka narmad. Kudumisvarrastel kootud kindad hakkasid levima 14. sajandil ning tõrjusid nõelakindad aja jooksul kõrvale..
Paragrahv (ansambel)
Ansambel oli välja kasvanud bändist DUFF. Võrreldes DUFF-iga oli ansambli muusika kiirema ja bändliikmete pillimänguoskus täiustunud. Paragrahvi koosseis: laul – Läsu, kitarr – Mallu, bass – Karu, trummid – Kekkonen. Ansambli ainus LP on "Paragrahv – Live in Sindi!"
Jäneseurg
Tutvustus
Jäneseurg on väikse torni moodi maja, see asub maal ning Weasleydel on suur krunt. Sellegipoolest on see kodu seitsmele lapsele väike ning seetõttu magatakse mõnikord elutoas. Weasleydel on kaks kodukakku: Errol ja Hermes, Põssapossa. Krundil on ka peenrad ja kanala. Aias saab mängida natuke lendluudpalli ja niisama kõndida.
Tähtsus
Harry jaoks on Jäneseurg tähtis, sest seal veedab ta oma parimad nädalad suvest. Molly Weasley, kes on Roni ja teiste laste ema, peab Harryt lausa oma kasupojaks. Jäneseurust saab seitsmendas osas Fööniksi Ordu peakorter.
Šokša Vepsa külaasundus
Šokša Vepsa külaasundus on omavalitsus Karjala Vabariigis Äänisranna rajoonis. Külaasunduse keskus on Šokšunranta alevik.
2000. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis
11. Euroopa meistrivõistluste jalgpalli finaalturniir peeti 10. juunist 2. juulini 2000 ja esimest korda jalgpalliajaloos korraldasid EM-i finaalturniiri kaks riiki ühiselt – Holland ja Belgia.
Bell Boeing V-22 Osprey
pisi|Bell Boeing MV-22 Osprey õppusel 2021. aastal Bell Boeing V-22 Osprey on Ameerika võitluslennuk, mis kasutab õhku tõusmiseks ja edasi liikumiseks kallutatavate propellerite tehnoloogiat. Vertikaalses asendis on propellerid õhku tõusmiseks, maandumiseks ja hõljumiseks. Horisontaalses asendis on propellerid kiiresti edasi lendamiseks ja manööverdamiseks. Tegemist on militaarlennukiga, mis on välja töötatud täitmaks lahinguoperatsioone, mida ühegi teise õhusõidukiga ei tehta.
Kuna V-22 Ospreysse on kombineeritud kopteri operatiivne paindlikkus ja lennuki suur kiirus ja efektiivsus, siis suudab see täita selliseid missioone, nagu sõjaväe- ja lastivedu, rünnakud, luure-, otsingu- ja päästeoperatsioonid. Lennukit toodavad Bell Helicopter Textron ja Boeing Helicopters, mootoreid toodavad Rolls-Royce/Allison.
Versioonid: Ameerika Ühendriikide merejalaväe dessantversioon kandevõimega 24 täisvarustuses sõdurit, MV-22A. Ameerika Ühendriikide õhuväe versioon eriüksuste kaugmaatransportimiseks, CV-22A. Ameerika Ühendriikide mereväe versioon HV-22A.
Tehnilised andmed
Loetelu Bell Boeing V-22 Osprey tehnilistest andmetest, mis pärinevad Boeingu kodulehelt.
Pikkus – lennuki kere 57,8 ft (17,61 m) Laius – tiivikutega: 84,6 ft (25,78 m) Kõrgus – kui mootorid vertikaalselt, siis 22,1 ft (6,73 m), lennukitiiva stabilisaatoriga 17,9 ft (5,46 m) Tiiviku diameeter – 38,1 ft (11,6 m) Maksimaalne kogukaal (õhku tõusmiseks) – 52 600 lbs (23 859 kg) Maksimaalne kiirus 270 kts (500 km/h) Kohti kokpitis: 2
Ajalugu
pisi| Lennuki tulevik oli kõne all aastatel 1989–1992, kui Ameerika Ühendriikide kaitseminister Dick Cheney üritas programmi kalliduse tõttu katkestada. Kongress jätkas programmi rahastamist ja pakkus FY2004 kaudu 16,4 miljardit dollarit. 2003. aastal hinnati programmi kogumaksumuseks umbes 48 miljardit dollarit. Selline summa katab 458 lennuki väljatöötamise ja tootmise. Lennukontroll ja tootmiseelne V-22 Osprey hindamine algas 1997. aasta alguses, aprillis kiideti lennukite tootmine heaks.
Uuenduslikud võimalused
V-22 Osprey on ülimalt kiire – maksimaalne kiirus 275 sõlme (443 km/h), tänu millele on piloodil võimalik kiirelt ohtusid märgata ja vastavalt tegutseda. Kokkupandavad tiivikud – tiibasid ja propellereid on võimalik „voltida“ 63 × 18 × 18 jala (19 × 5,5 × 5,5 m) suuruseks, tänu millele võtab see lennukikandjal vähem ruumi. Suur kandevõime – Ospreyga on võimalik vedada 24 lahingugruppi või 20 000 naela (9071 kg) sisemist lasti või 15 000 naela (6803 kg) väliselt.
Pärispatuta Saamise Mariaanide kindralülemate loend
Pärispatuta Saamise Mariaanide kindralülemate loendis on ära toodud Pühima Neitsi Maarja Pärispatuta Saamise Kleerikute Mariaanide Kongregatsiooni ülemad alates selle asutamisest 1673. aastal.
Järvakandi vald (1939)
Järvakandi vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Purku külas.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Järvakandi valla maa-alast ja senise Kehtna valla lahusosast – Terasoo nr. A-27 talu maa-alast. pisi|300px|Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad 1939. aastal oli vallas 2142 elanikku, territooriumi suurus oli 16 243,86 ha.
Esimene vallavanem oli Aleksander Siimer. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Jaan Ojamaa.
1939. aastal kuulusid Järvakandi valla koosseisu: Purku, Põlma, Valli, Mõisataguse, Maera, Männiku, Vahakõnnu, Vaharu, Mailokse, Veskoja, Ahekõnnu ja Opi, Lellapere, Hiienurme, Uus, Kabeli, Sooaluste, Nurme, Laeste, Kokuta, Kärpla külad, Järvakandi Tehased, Isakõnnu, Selja, Nõlva, Onni ja Allika külad. .
Vald kuulus Riigivolikogu 15. valimisringkonda, kust valiti Valter Kadarik.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega valla maa-alal Järvakandi külanõukogu ja Tehaste külanõukogu.
Aru-nõiahammas
Aru-nõiahammas (Lotus arvensis) on liblikõieliste sugukonda nõiahamba perekonda kuuluv taim.
Purjetamine 1968. aasta suveolümpiamängudel
Purjetamine 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos 14.–21. oktoobril.
Purjeregatt korraldati Acapulcos (Acapulco de Juárez) Guerrero osariigis. Esimest korda kasutati olümpiamängudel järgmist punktiarvestust: Need, kes ei startinud või katkestasid, said viimase koha punktid (võistlejate arv + 6). Diskvalifitseeritud said lisaks veel 3 punkti (võistlejate arv + 9). Halvim sõit ei läinud arvesse.
Viimast korda võisteldi 5,5 m klassis, järgmistel suveolümpiamängude regatil tuli selle klassi asemel kasutusele Soling.
Finn
Olümpiavõitja 1964: Wilhelm Kuhweide (Saksamaa). 36 võistlejat.
Lendav hollandlane
Olümpiavõitja 1964: Uus-Meremaa (roolimees Earle Wells). 30 paatkonda.
Star
Olümpiavõitja 1964: Bahama (roolimees Durward Knowles). 20 paatkonda.
Draakon
Olümpiavõitja 1964: Taani (roolimees Olaf Berntsen). 23 paatkonda.
5,5 m
Olümpiavõitja 1964: Austraalia (roolimees William Northam). 14 paatkonda.
Harku vald (1939)
Harku vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.
Kehtna vald (1939)
Kehtna vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.
Harku vald (1939)
1939. aastal kuulusid Harku valla koosseisu: Fischmeistri, Habersti, Ilmadu, Järve, Jõe, Kadaka, Kakumäe, Muraste, Mustjõe, Pikaliiva, Õismäe, Tiskre, Tabasalu, Sõrve, Rannamõisa ja Mäeranna, Hüüru, Harku, Mäe, Nõmme, Laabi, Kodasema, Vatsla, Pühaküla, Ämari, Allika, Pagavere, Peetrikindluse, Peetrimõisa, Vahi ja Mustamäe küla, Vatsla, Nõmme, Laadrevälja, Jõesuu, Ülevalt, Naage, Liiva, Vitikindluse, Vitimõisa, Ranna, Orava, Vaila, Mõisa ja Riidlemäe külad ja Suurupi komandantuur. .
Kehtna vald (1939)
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kehtna valla maa-alast, välja arvatud Haakla küla, osa Lelle aleviku, Otimatsi nr. 7, Sinikse nr. 5, Lassi nr. 6, Pelgulinna nr. 7-a ja Valdeki nr. 5-a talude ning valla lahusosa – Terasoo nr. A-27 talu maa-alad; senise Ingliste valla Palu küla ja Mäetaguse asunduse maa-aladest. pisi|300px|Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad 1939. aastal oli vallas 2068 elanikku, territooriumi suurus oli 14 831,78 ha.
Harku vald (1939)
Vald kuulus Keila põllumeeste konventi.
Sabile
thumb|Viinamägi Sabiles Sabile on linn Lätis Kuramaal Talsi piirkonnas.
Harku vald (1939)
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Harku külanõukogu, Muraste külanõukogu ja Vääna külanõukogu.
Harku vallas on 1950. aastal sündinud Edgar Savisaar.
Kehtna vald (1939)
1939. aastal kuulusid Kehtna valla koosseisu: Kehtna mõis, Nadalama, Käbi, Kalbu, Nurme ja Vastja Vene, Koogimäe, Linnaaluste külad, Keava alevik ja Keava asundus, Rõue, Hiie, Ööre, Selja, Palasi, Lalli, Ohekatku külad ja Ohekatku asundus, Palu küla ja Mäetaguse asundus.
Sabile
Sabile asub Abava jõe ääres jõe keskjooksul. Linna lähedale jääb Abava ürgorg. Abava voolab umbkaudu idast läände ja viib oma veed Venta jõkke, mis suubub Ventspilsis Läänemerre.
Kehtna vald (1939)
21. augustil 1941 nimetas Kehtna Omakaitse ülem vallavanemaks Mats Tambergi.
Sabile
Sabile asub maanteede sõlmpunktis. Tähtsamaid maanteid mööda saab sõita nelja lähima rajooni keskustesse: põhja Stende kaudu Talsisse, itta Kandava kaudu Tukumsisse, edelasse Kabile kaudu Saldusesse ja loodesse Renda kaudu Kuldigasse. Raudteed Sabilesse ei lähe, lähim raudteejaam on Stendes.
Kehtna vald (1939)
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kehtna külanõukogu ja Paluküla külanõukogu.
Sabile
Sabiles on kaks raamatukogu.
Kehtna vald (1939)
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
26. septembril 1950 arvati vald Rapla rajooni koosseisu.
Sabile
Kaitstavad objektid
Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Sabile vanalinn, Sabile sünagoog, Sabile luteri kirik sealse kantsli ja oreliga, Sabile kirikumõisa hooned, Brinkeni kabel, Sabile muinaslinnus ja Sabile Vene haudade muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Sabile keskaegse kindluse asukoht ja Korti keskaegne kalmistu.
Looduskaitse all on Sabile haavad, neist kaks on kallaspaplid, üks hõbehaab. Linn ise asub Abava ürgoru maastikukaitsealal.
Ajalugu
Rohkem kui 1000 aastat tagasi elasid Sabile piirkonnas liivlased. Seda tõestavad väljakaevamised linna Vene kalmistul.
Ajalooallikates mainiti Sabilet esimest korda 1253, aga juba märgatavalt varem asus seal kurelaste linnus koos juurdekuuluva asulaga.
Umbes 13. ja 14. sajandi vahetusel lasid saksa feodaalid Sabilesse kindluse ehitada.
Kuramaa hertsogiriigi ajal valitses Sabilet Kandava hauptman. Nõukogude ajal ei kuulunud Kandava Talsi rajooni nagu Sabile, vaid Tukumsi rajooni. Gotthard Kettleri ajal rajati Sabiles esimese kool.
Rootsi ja Poola-Leedu vahelistes sõdades kannatas Sabile rängalt. 1703 tegid Rootsi väed Sabile praktiliselt maatasa ja 1710 laastas seda piirkonda katk.
Hertsogi Jakob Kettleri valitsemise ajal 1642–1682 muutus Sabile tähtsaks tööstuskeskuseks. Seal tegutses talupoegade-pärisorjade linamanufaktuur, jahuveski, tõrvaköök ja metallisulatusettevõte. Kuid sagedaste sõdade ja taudide tõttu siiski linn kiratses. 19. sajandi keskel sai Sabile nahatööstuse keskuseks ja 1897 elas Sabiles 1680 inimest.
1822 toimusid Sabiles ja selle ümbruses koormiste suurendamise tõttu talurahvarahutused.
Sabile elanikud osalesid 1905. aasta revolutsioonis. Asulas korraldati miitinguid. Revolutsioonilise liikumise mahasurumiseks saadeti välja rong sõjaväelastega, kuid see pidi Tukumsisse tagasi pöörduma, sest revolutsionäärid olid raudtee kohati õhku lasknud. 28. detsembril saabus Sabilesse karistussalk: 2 ratsaväe eskadroni 2 kahuriga. Tsaari võim linnas taastati ning kaks revolutsionääri Wolf ja Kern lasti maha. Pärast revolutsiooni mahasurumist tegutsesid Sabile lähedal metsavennad.
Esimese maailmasõja ajal algas 1915 Saksamaa okupatsioon, mis kestis kuni sõja lõpuni. 1919. aasta algul kehtestati linnas Nõukogude võim, aga juba 14. märtsil langes linn Landesveeri kätte. Pärast seda hukati Ohvrimägedes parun Brinkeni kellatorni juures palju nõukogude aktiviste. Pärast Läti vabadussõja lõppu läks Sabile Läti koosseisu.
Jõelähtme vald (1939)
Jõelähtme vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Jõelähtme külas. pisi|300px|Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Jõelehtme valla maa-alast, välja arvatud Kostivere mõisa järgi oleva Ületee nr. 9 talu, Männiku rabast põhja pool asuvate heinamaade, Kostivere mõisa järgi oleva Parasmaa raba nr. A-52 ja sama mõisa järgi olevate lahus-heinamaatükkide (kuni talude nr. 19 ja 25 piirini) maa-alad; senise Kodasoo valla Rammu saare ja Kääniku küla Kääniku, Reie, Kadaka ja Upsi talude maa-aladest; senise Raasiku valla Kostivere ja Haljava mõisade järgi olevate kruntide nr. A-96, A-97, A-98, 14, 15 ja 19 ning Paasiku mõisa järgi olevate kruntide nr. 1 ja 4 maa-aladest.
Sabile
Ajalugu
1917 sai Sabile linnaõigused. 1927 liideti linnaga 2 läheduses olevat küla.
Jõelähtme vald (1939)
1939. aastal oli vallas 2336 elanikku, territooriumi suurus oli 8884,71 ha.
Esimene vallavanem oli Johannes Kuuskmäe. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Artur Saks.
Sabile
Ajalugu
1941 langes linn taas Saksa okupatsiooni alla. Veel samal aastal hukkasid sakslased 270 kohalikku elanikku, kes peaaegu kõik olid juudid.
Sabiles on maailma põhjapoolseim viinamägi (rajatud 17. sajandi alguses).
Jõelähtme vald (1939)
Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Jõesuu külanõukogu ja Rebala külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu.
Copa América Centenario
Copa América Centenario oli 3.–26. juunini 2016 Ameerika Ühendriikides korraldatud jalgpallivõistlused, mis toimusid seoses 100 aasta möödumisega Lõuna-Ameerika jalgpalliliidu CONMEBOL-i asutamisest ja Lõuna-Ameerika jalgpallimeistrivõistluste (praegune Copa América) pidamisest. See oli järjekorras 45. Copa América ja esimene, mis toimus väljaspool Lõuna-Ameerikat.
Erinevalt tavapärasest Copa Américast toimus Copa América Centenario nelja-aastase tsükli vahel ja sellest võttis tavapärase 12 meeskonna asemel osa 16 meeskonda. Võistlustel osalenud 16 meeskonnast olid kümme CONMEBOL-i liikmed ja kuus CONCACAF-i liikmed.
Turniiri võitis Tšiili, kes alistas lisaajale järgnenud penaltiseerias Argentina.
Kalmistu tänav (Narva)
Kalmistu tänav on tänav Narvas Sutthoffi linnaosas. Tänav algab Rahu tänavalt, kulgeb põhja poole Laastu tänavast lääne pool ja lõpeb Karjamaa tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 685 meetrit.
Ewert and The Two Dragons
Bändi debüütalbum "The Hills Behind The Hills" anti välja 2009. aasta sügisel. 2010. aastal esines ansambel klubides kõikjal Eestis ja ka Lätis ning Leedus. Nii 2010. kui ka 2011. aastal osaleti muusikafestivalidel Tallinn Music Week ja Lätis Salatsis toimuval Positivuse festivalil.
Septembris 2010 sõlmiti plaadileping Läti indie-muusika plaadifirmaga I Love You Records. 5. aprillil 2011 ilmus ansambli teine stuudioalbum "Good Man Down", mis on lisaks Eestile välja antud ka Lätis ja Rootsis.
2011. aastal võitis Ewert and The Two Dragons Skype'i auhinna. Samal aastal esines ansambel festivalidel Tallinn Music Week, Positivus, Waves Vienna Viinis, Poppkomm Berliinis, Musikki ja Media Tamperes ja klubides Saksamaal, Hollandis, Rootsis, Norras, Soomes ja Lätis. Novembris 2011 andis Ewert and The Two Dragons täispika kontserdi väljamüüdud Nokia Kontserdimajas.
Raadio 2 Aastahitt 2011 galal kuulutati lugu "Good Man Down" aasta hitiks ning toimetuse lemmikuks. Ansambel valiti ka aasta uueks tulijaks.
Ansambel sai 2012. aastal välisministeeriumi kultuuripreemia.
9. jaanuaril 2013 anti ansamblile Hollandis Groningenis toimunud European Border Breakers Awardsil aasta läbimurdja auhind.
Meschede
Meschede on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal, Hochsauerlandi kreisi halduskeskus. Asub Ruhri jõe ääres.
Ajalugu
Asula tekkis umbes 675. aastal kaubateede ristumiskohas. Linnaõigused sai 1457. aastal.
Poul Nyrup Rasmussen
pisi|Poul Nyrup Rasmussen Poul Nyrup Rasmussen (sündinud 15. juunil 1943 Esbjergis) on Taani poliitik, Euroopa Parlamendi liige ja Euroopa Sotsialistliku Partei esimees. Ta oli aastatel 1993–2001 Taani peaminister ja 1992–2002 Taani Sotsiaaldemokraatide esimees.
Rasmussen sündis töölisperekonnas. Ta lõpetas Kopenhaageni ülikooli majandusteaduskonna 1971. Juba tudengina oli ta aktiivne sotsiaaldemokraatlikus üliõpilaste liidus Frit Forum, kus ta tutvus paljude oma tulevaste kolleegidega. Ülikooli ajal pidas ta äraelamiseks mitmesuguseid ameteid, olles näiteks liikluse loendaja ja poole kohaga kuller.
Rasmussen tõusis Taani sotsiaaldemokraatide juhiks pärast 1990. aasta parlamendivalimisi. Sotsiaaldemokraadid võitsid need valimised, saades 14 kohta juurde (kokku 69). Nad alustasid erakonnaga Det Radikale Venstre koalitsiooniläbirääkimisi, aga need luhtusid. Valitsuse moodustasid väikeste paremerakondade toel Konservatiivne Rahvapartei ja Venstre, ehkki neil oli kokku vähem kohti kui sotsiaaldemokraatidel. Asjade sellist käiku pidasid sotsiaaldemokraadid oma liidri Svend Aukeni isiklikuks ebaõnnestumiseks ja tema asemele valiti Rasmussen.
Rasmussen tõi sotsiaaldemokraadid võimule pärast seda, kui senine konservatiivist peaminister Poul Schlüter tagasi astus pärast seda, kui uurimine näitas, et ta oli Folketingile valetanud. Uue valitsuse moodustasid neli erakonda ja Rasmussen sai peaministriks.
Rasmussen jäi Taani peaministriks 8 aastaks, kuid nii head tulemust kui 1990. aastal ei suutnud ta saavutada. Vastupidi, 2001. aasta parlamendivalimised olid esimesed Folketingi valimised pärast 1924. aastat, mida sotsiaaldemokraadid ei võitnud. Nad said 52 kohta Venstre 56 koha vastu. Tema asemel sai peaministriks Venstre liider Anders Fogh Rasmussen. Pärast neid valimisi astus Rasmussen erakonna juhi kohalt tagasi ja 2002. aastal asendas teda sel postil Mogens Lykketoft.
Tema valitsusajal toimus 28. septembril 2000 referendum eurole ülemineku küsimuses, kus 53,2% valijatest oli euro kasutuselevõtu vastu.
Euroopa Parlamendi 2004. aasta valimistel kogus Rasmussen üle 400 000 hääle ja valiti Euroopa Parlamenti. Samal aastal valiti ta Euroopa Sotsialistliku Partei liidriks. Mõlemal positsioonil on ta tänini.
LimeWire
LimeWire on tasuta ja avatud koodiga Gnutella kasutajalt-kasutajale (inglise peer to peer) võrgu klient, mis on välja lastud GNU litsentsiga. Programm lubab jagada faile üle Gnutella kasutajalt-kasutajale võrguprotokolli. See oli esimene failivahetusprogramm, mis toetas läbi kahe tulemüüri failide jagamist, võimalus mida tutvustati versiooniga 4.2, mille väljalase toimus 2004. aasta novembris.
LimeWire on kirjutatud Javas ja tänu sellele töötab kõigil platvormidel kuhu on Java eelnevalt paigaldatud. Et hõlbustada installimist tavakasutajale, on arendajad välja lasknud install-paketid Microsoft Windowsi, Mac OS Xi ja ka Linuxi (Linuxi jaoks on vigade vältimiseks lastud ainult rpm paketina, seda toetavad SuSe 9.x, Suse 10.x, RedHat ja sellele üles ehitatud Linuxid (Fedora Core, Mandiva).
Kuid ta paistab silma kui parim üleplatvormiline failivahetusprogramm, mis on leidnud endale suure kasutajaskonna Apple-Macintoshi platvormil.
Narnia kroonikad: Prints Caspian
"Narnia kroonikad: Prints Caspian" (inglise keeles "The Chronicles of Narnia: Prince Caspian") on 2008. aastal valminud eepiline fantaasiafilm, mis põhineb C. S. Lewise romaanil "Prints Caspian" "Narnia kroonikate" sarjast. Tegemist on filmisarja teise linateosega.
Juuru vald (1939)
Juuru vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Juuru valla maa-alast, välja arvatud Röa ja Purila-Ülejõe külade maa-alad; senise Ingliste valla Lauküla ja Ingliste asunduse maa-aladest; senise Rapla valla Seli asunduse juures asuva Härgküla metsandiku ja Keila jõest Juuru pool asuvate Hagudi küla heinamaade maa-aladest; senise Kohila valla Kärevere küla maa-alast. pisi|300px|Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad 1939. aastal oli vallas 3109 elanikku, territooriumi suurus oli 20 092,65 ha.
Esimene vallavanem oli Johannes Raspel. Vald kuulus Riigivolikogu 15. valimisringkonda, kust valiti Valter Kadarik.
1939. aastal kuulusid Juuru valla koosseisu: Juuru alevik, kus asus ka Juuru vallamaja; Juuru, Atla, Orguse ja Oola, Saunaküla külad, Maidla asundus ja Atla asundused, Heida, Nõmme, Pae, Hõreda ja Lau külad, Pae, Hõreda ja Ingliste asundused, Vankse, Mõisaküla, Purila-Eestjõe, Lõiuse, Pirgu, Härgla-Saunaküla, Kärivere, Sadala, Jaluse, Mahtra-Suurküla, Mahtra-Metsküla ja Mahtra-Saunaküla külad, Härgla, Saaremõisa, Järlepa, Umru ja Mahtra asundused, Seli asunduse Kivimurru ja Laanemetsa talud ja Purila mõis.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Atla külanõukogu, Härgla külanõukogu ja Ingliste külanõukogu.
26. septembril 1950 arvati Juuru vald Rapla rajooni koosseisu.
Jevgeni Kožokin
pisi|Jevgeni Kožokin (2011) Jevgeni Mihhailovitš Kožokin (vene keeles Евгений Михайлович Кожокин; sündinud 9. aprillil 1954 Moskvas) on Venemaa ajaloolane ja politoloog, Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi (MGIMO) prorektor.
Elulugu
Ta sündis Moskvas juudi rahvusest ohvitseri ja venelannast õpetaja peres. 1977. aastal lõpetas ta kiitusega Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna, spetsialiseerudes Lääne-Euroopa ja Ameerika ajaloole. Aastatel 1977–1980 oli ta samas õppeasutuses aspirantuuris ja kaitses kandidaadiväitekirja Prantsuse töölisliikumise ajaloost 19. sajandil. Ta oli 1980. aastast NSV Liidu Teaduste Akadeemia rahvusvahelise töölisliikumise instituudi, hiljem NSV Liidu Teaduste Akadeemia üldajaloo instituudi teaduslik töötaja (uuris Prantsuse revolutsioone ja töölisliikumist 18.-19. sajandil).
Aastatel 1990–1993 oli ta Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu saadik ja juhtis rahvusvaheliste suhete ja välismajandussuhete komitee rahvusvaheliste suhete allkomiteed, seejärel kaitse- ja julgeolekukomitee rahvusvahelise julgeoleku ja luure allkomiteed. Septembris 1993 konstitutsioonikriisi ajal tegutses ta Venemaa presidendi Boriss Jeltsini läbirääkijana opositsiooniliidri Ruslan Hasbulatoviga. Aastatel 1993–1994 oli ta Föderatsiooni ja Rahvusküsimuste Riikliku Komitee aseesimees.
Aastatel 1994–2009 oli ta Venemaa Strateegiliste Uuringute Instituudi direktor. 2000. aastal kaitses ta doktoriväitekirja Venemaa Teaduste Akadeemia võrdleva politoloogia instituudi juures. Veebruarist 2009 kuni juulini 2010 töötas ta Sõltumatute Riikide Ühenduse välismaal elavate kaasmaalaste ja rahvusvahelise humanitaarkoostöö föderaalse agentuuri juhataja asetäitjana. Aastatel 2010–2014 oli ta Töö- ja Sotsiaalsuhete Akadeemia rektor. Septembrist 2014 oli ta Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi (MGIMO) professor, aprillist 2015 on ta MGIMO prorektor teadusalal.
Luup
pisi|300px|Luubi suurendava toime selgituseks. Ülemisel skeemil vaadatakse eset (püstnoolt) ilma luubita ja see paistab nurga \varphi_0 all. Mida kaugemalt vaadata, seda väiksem on nurk Alumisel skeemil vaadatakse sama eset läbi luubi. Kui luubi kaugus esemest on võrdne fookuskaugusega f, väljuvad luubist paralleelsed kiired ja seega on kujutise nurk \varphi vaatekaugusest sõltumatu. Vaatenurk on nüüd  korda suurem
Luup (kõnekeeles ka suurendusklaas) on lihtne optikariist, mis annab lühikese fookuskaugusega kumerläätse (harvemini läätsede süsteemi) fookuse lähedusse asetatud esemest suurendatud näilise kujutise. Luup asetatakse silma suhtes nii, et kujutis tekiks parimal nägemiskaugusel (normaalse silma puhul on see kaugus u 25 cm).
Kui ese asub täpselt läätse fookuses, siis avaldub luubi suurendus, täpsemalt nurksuurendus, valemiga: kus f on läätse fookuskaugus ja d on nn parima nägemise kaugus (selliselt kauguselt vaadataks objekti ilma luubita). Luupide abil saadavad suurendused küündivad kuni 30-ni.
Dünaamiline muutmälu
Dünaamiline muutmälu ehk DRAM (ingl dynamic random access memory) on muutmälu tüüp, mis säilitab bitiväärtusi kondensaatoris elektrilaenguna või selle puudumisena.
Andmeüksuse lugemiseks ja kirjutamiseks avab juurdepääsu väljatransistor vastavalt juhtsignaalidele. Kuna kondensaatori laeng hakkab lekkevoolu tõttu kiiresti vähenema, siis tuleb laengut toitepinge impulssidega perioodiliselt (vähemalt sadu kordi sekundis) regenereerida ehk värskendada.
Arvuti põhimäluna ehk operatiivmäluna kasutatakse sünkroonset muutmälu (SDRAM), milles värskendamine on sünkroonitud protsessori taktsagedusega.
Mäluelement
Väljatransistor töötab elemendi info lugemisel ja kirjutamisel lülitina. Kui sõnaliinilt (punane) saabub n-MOS-transistori paisule G positiivne pinge, siis muutub neelu D ja lätte S vaheline kanal juhtivaks ja transistor ühendab kondensaatori C bitiliiniga (sinine).
Bitirida ja bitiväli
pisi|püsti=1.6|Bitirida pisi| püsti=1.6|püsti=1.6|Ühe bitivälja aadresside kodeerimise põhimõtteskeem Sõnaliinile üksteise kõrvale ühendatud mäluelemendid moodustavad bitirea (ingl page). Elementide arv reas võib olla 210 = 1024 või 2, 4, 8,… korda suurem. Kui sõnaliinile antakse pinge, lülitavad transistorid kõigi elementide sisu (bitid) korraga bitiliinile.
pisi|püsti=1.6|Bitiridadest moodustatud mäluelementide väli
Üksteisele järgnevates ridades on mäluelemendid paigutatud nii, et moodustavad maatriksi, s.t elementide ridade ja veergude kaupa korrastatud bitivälja. Sellel väljal ühendavad sõnajuhtmed ridade kaupa lülitustransistoride tüürelektroodid (paisud) ja bitijuhtmed ühendavad veergude kaupa omavahel transistoride neelud.
Maatriksi alumises servas on bitijuhtmed ühendatud kirjutus-lugemisvõimendiga (ingl sense amplifier), mille toitepinge on võrdne bitijuhtmetele rakendatud pingega. Võimendi on koostatud nii, et lisaks väljaloetud bitisignaalide võimendamisele toimib ta ka lihtsa staatilise mäluna (ingl latch) ja seega veeruandmete salvestina.
Mälukiibil on suur hulk niisuguseid maatrikseid omavahel seostatud rühmadeks, mille bitijuhtmed on toodud 4, 8, 16 või 32 väljaviigule (ingl pin).
Mäluelementide aadresside dekodeerimine
Ridade aadressid suunatakse n aadressijuhtme kaudu readekoodrisse. See valib tema sisendisse ühendatud 2n sõnajuhtmete hulgast üheainsa välja ja aktiveerib selle, nii et sellele lülitub pinge VWL. Seeläbi aktiveeritud mäluelement annab nüüd oma bitiväärtuse (1 või 0) bitijuhtmesse. Lugemisvõimendi võimendab seda, seejärel salvestab ja kirjutab mäluelementi tagasi.
Veeruaadresside dekodeerimine ja andmete valik väljalugemiseks toimub kahes järgus. Esmalt ühendatakse veeruaadressijuhtmed veerudekoodriga. See valib ja aktiveerib ühe 2m veerujuhtmest. Niimoodi valitakse välja korraga k bitijuhet (vastavalt salvesti laiusele). Teise sammuna ühendatakse need k väljavalitud bitijuhet veeruvaliku plokist k väljuva andmejuhtmega.
Selleks et ära hoida signaalide ülekandumist naaberelementidesse ja nende juhtmetesse, rakendatakse krüptograafilisi võtteid.
Andmete lugemine ja kirjutamine
DRAMi mäluelemendi lähteolekus on pingetase sõnajuhtmel madal (nullilähedane) ja transistor mittejuhtivas seisus. Seetõttu värskendatud laeng elemendi kondensaatoril püsib (kui mitte arvestada soovimatu lekkevoolu mõju). Lugemisvõimendi toitepinge on välja lülitatud.
Mäluelemendi aktiveerimiseks määratakse kõigepealt kindlaks, millises mäluplokis antud rida asub, ja siis antakse väljavalitud sõnajuhtmele positiivne pinge.
Andmete lugemine
Andmete lugemiseks tuleb veerudekoodrist saada veeruaadress, Selleks vastav veeruvaliku juhe (CSL) aktiveeritakse ja see ühendab ühe või mitu bitijuhet lugemisvõimendi väljundis bitiväljast lähtuvate andmejuhtmetega. Väljuvat andmesignaali võimendatakse täiendavalt sekundaarvõimendis. Väljaloetud andmed sisestatakse paralleelselt nihkeregistrisse, sünkroonitakse seal välise taktsagedusega ja antakse võimendatult väljundisse.
Andmete kirjutamine
Andmete kirjutamine toimub peaaegu samaaegselt veeruaadressi sisselugemisega. Veeruaadress saadakse veerudekoodrist ja vastavad veerujuhtmed aktiveeritakse. Selle tulemusena luuakse ühendus andmejuhtme ja bitijuhtme vahel. Samaaegselt saabuvad kirjutatavad andmed veeruvalikuplokki ja suunatakse edasi bitijuhtmetele. Lugemisvõimendid toetavad nüüd bitijuhtmete ja vastavate kondensaatorite ümberlaadimist.
Lugemis- ja kirjutustoimingu järel elemendid inaktiveeritakse. Selleks viiakse pinge sõnajuhtmetel nulli. Nii muutub elemendi transistor mittejuhtivaks ja eraldab kondensaatori bitijuhtmest.
DRAMi kondensaator
ITRS (International Technology Roadmap for Semiconductors, rahvusvaheline pooljuhttehnoloogia tegevuskava) on esitanud DRAMi kondensaatorite parameetrite nõutavad väärtused 2017. aastaks:
Ķegums
Ķegums (saksa Keggum) on linn Lätis Vidzemes Ogre piirkonnas. Asub Daugava paremal kaldal, merepinnast 40 meetri kõrgusel.
Ķegumsis asub Ķegumsi hüdroelektrijaam (ehitus algas 1936, elektrijaam valmis 1939). Asula kujunes selle elektrijaama juurde. Aastal 1949 sai Ķegumsist alev. Linn aastast 1993. 2009. aastani kuulus Ogre rajooni. Aastatel 2002–2021 oli linn Ķegumsi piirkonna keskus.
Kaitstavad objektid
Ķegumsi hüdroelektrijaama töölisasula ehitised on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.
pisi|tühi|Ķegums
Siberi seedermänd
Siberi seedermänd (Pinus sibirica) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu. Ta kuulub viieokkaliste mändide hulka (alamperekond Strobus).
Vahel käsitletakse siberi seedermändi alpi seedermänni (P. cembra) alamliigina. Siberi seedermännil on viimasest pisut suuremad käbid ja okastel on kolm vaigukanalit, mitte kaks.
Siberi seedermänni venekeelse nime "siberi seeder" (сибирский кедр) järgi on seda puud vahel ka seedriks nimetatud, mis ei ole aga korrektne, sest seedrid ei kuulu mändide hulka, vaid omaette perekonda.
Kirjeldus
pisi|vasakul|Okkad ja käbid Puu kasvab tavaliselt 20–25, harva kuni 40 m kõrguseks. Tüve läbimõõt on 0,6–1,2 (harva 1,5–2,0 ) m. Sajaanide idaosa ja Altai suurematel kõrgustel kasvab siberi seedermänd ka põõsakujulisena, meenutades väga kääbus-seedermändi.
Puu eluiga on üldjuhul kuni 400–500, harva kuni 850 aastat.
Võra on noores eas võrdlemisi kitsas, munajas või koonusjas, vanemas eas laiem ja ümaram. Tihedamas puistus on vanemad puud sageli mitmeladvalised, et võimalikult rohkem käbisid kanda. Tüve koor on tuhkjashallikas, mis vananedes pakseneb ja rõmeliseks muutub. Noored võrsed on jämedad ja karvadega kaetud.
Juurestik on plastiline ja hästi välja arenenud. Sügavates mullahorisontides areneb välja võimas peajuur, mägedes ja igikeltsa aladel on juurestik tavaliselt maapinnalähedane, kuid hästi laiali hargnenud. Õhukestel muldadel on juured hästi laiali hargnenud ning lähedalseisvate puude juurtega kokku kasvanud, see aga soodustab puude vastupanu tugevatele tuultele.
Okkad on viiekaupa kimbus, 7–10 (13) cm pikad, kolmnurksed, püsivad võrsetel 3–6 (harva kuni 8 ) aastat. Isasõisikud on oranžika kuni vaarikapunase värvusega. Käbid on õitsemisel violetse tooniga, valminult pruunid, munajasovaalse kujuga, 5–10 (15) cm pikkused, kahe või enama kaupa koos, noorte võrsete tipus. Seemned on tiivata, 9–12 mm pikkused, söödavad. Tuhande seemne mass on 240–290 g.
Levikuala ja ökoloogia
pisi|vasakul|Siberi seedermänni mets Uuralis Siberi seedermänni levila laiub väga suurel territooriumil. See ulatub Ida-Siberist Stanovoi ahelikust, mis asub Jakuutia lõunaosas 126° idapikkusel, üle Uurali Euroopasse, ning Igarkast, mis asub Jenissei alamjooksul 68° põhjalaiusel, kuni 45° põhjalaiusel asuvate Kesk-Mongoolia ja Põhja-Hiinani. Metsi, kus siberi seedermänd on enamuspuuliik, on Euraasias ligi 55 miljonit hektarit.
Levila põhjaosas ja Lääne-Siberis kasvab siberi seedermänd tavaliselt tasandikel ja jõeorgudes, 100–200 m kõrgusel merepinnast. Levila lõunaosas on ta mägede puu, kasvades 1000–2400 m kõrgusel, sageli metsade levikupiirini. Mägedes esineb siberi seedermänd kõige rohkem niiskematel läänenõlvadel. Optimaalne kasvukoha kõrgus Kesk-Uuralis, Sajaanides ja Altais on 700–1300 m. Lisaks mäestike metsadele leidub teda nii okaspuumetsades kui ka segametsades, tundras, taigas, soodes ja rabades.
Kliima
Siberi seedermänni levilas valitseb mõõdukalt niiske kontinentaalne kliima. Talved on seal pikad ja väga külmad, suved võrdlemisi soojad ja lühikesed. Aasta keskmine õhutemperatuur levila lõunaosas on 1,5 °C ja kirdeosas –8,5 °C. Juuli keskmised maksimumtemperatuurid on vahemikus 29–36 °C ning talvekuude keskmised miinimumtemperatuurid langevad kuni –46...–62 °C. Aasta keskmine sademete hulk varieerib levila põhjaosa 450 mm ja Siberi lõunaosa mägede 1800 mm vahel. Parimad puistud kasvavad niiskemas kliimas, kus suhteline õhuniiskus on suvel 60–70% ning aasta keskmine sademete hulk on vahemikus 950–1400 mm. pisi|Burundukkide arvukus seedermänni metsades sõltub eelkõige valminud seemnete hulgast
Kasvupinnas
Siberi seedermänd kasvab looduslikus levilas väga erinevatel kasvupinnastel: alates rabade turvasmuldadest ja rasketest gleimuldadest kuni kergemate hästi vett läbilaskvate liiv-, leet- ja pruunmuldadeni. Levila põhjaosas kasvab ta õhukestel igikeltsaalade muldadel ning eelistab levila Lääne-Siberi lõunaosas külmemaid rabamuldasid. Mulla reaktsioon on üldjuhul happeline- või väga happeline. Kõige paremini kasvab ta aga parasniisketel ja keskmiselt vett läbilaskvatel liivsavi- ja saviliivmuldadel (turvasmullad, leetmullad), mille pH on alla 5,5 ja huumusesisaldus kuni 12%.
Siberi seedermänni metsad
Siberi seedermänd moodustab ulatuslikke taigametsi, kus esinevad veel siberi kuusk ja siberi nulg, harvem siberi lehis ja harilik mänd. Levila idapiikonnas kasvab koos temaga ka dauuria lehis, arukask, sookask ja harilik haab. Õlirikkad seemned on metsades toiduks pähklimänsakutele, oravatele, vöötoravatele (burundukid), sooblitele, metsistele, laanepüüdele, musträhnidele ja teistele väikeloomadele.
Jõgede ja järvede lähedal kasvavatel siberi seedermänni metsadel on oluline roll vesikonna kaitsel, mägedes aga erosiooni tõkestamisel. Metsapõlengud ja illegaalsed lageraied tekitavad metsadele suurimat kahju. Suurema intensiivsusega metsapõlengutes ei suuda õhema koorega puud ellu jääda ning põlengute järel ründavad puid mitmesugused kahjurputukad.
Paljunemine ja kasv
pisi|Kahekuused seemikud pisi|Pähklimänsak on kõige olulisem seemnete leviataja Siberi seedermänd on ühekojaline okaspuu ning paljuneb seemnete abil. Puu õitseb tavaliselt juunis, umbes 10 päeva hiljem kui harilik mänd. Tolmuterad on varustatud õhupõitega, mistõttu võivad nad väga kaugele lennata. Käbid valmivad tolmlemisele järgneva aasta augusti lõpus või septembri alguses ning varisevad seejärel koos seemnetega maha. Valminud käbide hulka võivad oluliselt vähendada hiliskülmad, põud või liigne vihm.
Ühes käbis on 100–140 seemet. Õlirikka seemne tuuma mass moodustab ligi 45% seemne kogumassist. Raskete ja tiivata seemnete tõttu on siberi seedermänni looduslik uuenemine raskendatud. Sellele aitavad kaasa linnud ja loomad, kellest kõige tähtsam on pähklimänsak, kes kogub suurel hulgal siberi seedermänni seemneid tagavaraks, tagades puude leviku üsna kaugele. Ta peidab seemned tavaliselt väikeste kogumitena sambla alla, kus need säilivad ühtlasel temperatuuril üle talve.
Soodsatel tingimustel hakkab puu viljuma umbes 30-aastaselt, puistus aga alles 50–70 aasta vanuselt. Valgusküllases kasvukohas võivad üksikud käbid ilmuda ka varem, alates 15. eluaastast. Käbide hulk suureneb üldjuhul kuni 160.–260. eluaastani ning seejärel väheneb järk-järgult. Seemneid saab tavaliselt koguda vaid headel seemneaastatel, sest tavalistel aastatel korjavad linnud ja oravad peaaegu kõik seemned juba enne nende valmimist. Tavalisel seemneaastal pole puul rohkem kui 15–30 käbi (ühel oksal 1–5). Headel seemneaastatel on puudel tavaliselt 80–100, harva kuni 140 käbi. Seemnesaak on suurim 120–160-aastastel puudel. Head seemneaastad korduvad 4–6 aasta järel. Seemnete idanevus on kuni 85% ning nad on idanemisvõimelised kahe aasta jooksul pärast valmimist. Idandid on tumerohelised ja 10–12 idulehega.
Puude kasvatamisel seemnetest peab need 3–4 kuud enne kevadist külvi stratifitseerima, st allutama nad talvisele jahedamale režiimile. Ettevalmistamata seemned lähevad idanema alles järgmisel kevadel ja sedagi oluliselt madalama idanevusprotsendiga. Seemneid külvatakse tavaliselt aprillis-mais 2–3 cm sügavusele. Esimese viie aasta jooksul kasvavad nad 25–35 cm kõrguseks, 10-aastaste puude kõrgus on tavaliselt 0,8–1,5 m.
Esimestel eluaastatel on puu kasv üsna aeglane. Juveniilses staadiumis talub ta üsna hästi varju ning suudab pikemat aega elada väiksemate lehtedega lehtpuude (arukask, harilik haab) varjus või rohkem avatud okaspuumetsade varjus (harilik mänd, siberi lehis ja dauuria lehis). Pärast 10–15 aastat näitab ta parimat kasvu siiski valgusküllases kasvukohas.
Kasutamine
pisi|Seemned pisi|Kultiveeritud puud talvel
Seemned on söödavad ja neid müüakse seedripähkli nime all ka toiduks. Levila põhjaosas saadakse seemnesaaki hektarilt 10–20 kg, keskosas 40–60 kg, lõunaosas 135–160 kg, Altai kirdeosa ümbritsevates metsades 200–300 kg ning spetsiaalselt rajatud kasvandustes 800–3000 kg. Seemned on väga õlirikkad: nad sisaldavad 60–70% õli, 17% kergesti omastatavaid valke, 12% süsivesikuid, 4% kiudaineid, 2% tuhka ning vitamiine (A, B1, B2, B3, D ja E). Valgud sisaldavad 19 aminohapet, millest märkimisväärse osa moodustavad arginiin (valkudest kuni 21%), lüsiin (kuni 12,4%), metioniin (kuni 5,6%) ja trüptofaan (kuni 3,4%). Süsivesikud sisaldavad glükoosi, fruktoosi, sahharoosi ja tärklist. Samuti leidub tuumas letsitiini ja joodi.
Seedermänni puit on kreemikaskollane, roosaka lülipuiduga, hea tekstuuriga, kerge, hästi töödeldav. Tugevusomadustelt jääb see aga oluliselt alla siberi kuuse ja hariliku männi puidule. Puidust valmistatakse ümarpalki, saematerjali, küttepuid, poste, kaevandustugesid, kergemaid ehituskonstruktsioone, paate, tünne, voodrilaudu, raudteeliipreid, kaste, konteinereid, käsitööriistu, mänguasju, muusikainstrumente, saepuruplaate, mööblit, vineeri, pliiatseid, puugaasi, puitvilla, tselluloosi jm.
Väga hinnatud on ka seedermänni vaik, millest saadakse kampolit, tärpentini ja palsamit, mida omakorda kasutatakse liimimisel, meditsiinis ja immersiooniõlina mikroskoopides. Okastest saadakse eeterlikku õli ja C-vitamiini.