cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Venemaa Raudteed
Ettevõte moodustati 2003 Venemaa Raudteeministeeriumi (vene keeles Министерства путей сообщения России) baasil.
Itaalia veinid
Itaalia veinide kvaliteedisüsteem
Itaalia veinide kvaliteediklassid:
Venemaa Raudteed
2019. aastal vedas ettevõte 1,2 miljardit reisijat ja 1,28 miljardit tonni lasti.
Lorenz Luden
Lorenz Luden (ladina keeles Laurentius Ludenius; 1592 Eckernförde – 1654 Tartu) oli Eestis tegutsenud saksa teadlane. Samuti oli ta Tartu Ülikooli rektor neljal ametiajal.
Rhabdops
Rhabdops on maoperekond.
Itaalia veinid
Itaalia veinide kvaliteedisüsteem
Kvaliteedireeglite üle teostab järelevalvet sõltumatu organisatsioon, mis kontrollib reeglite järgmist alates veiniaedadest, valmistamisprotsessist ning läbi kontrollostude jaemüügini välja.
Venemaa Raudteed
2022. aasta aprillis kuulutati Krediididerivatiivide komitee otsusega Venemaa Raudteed maksejõetuks, kuna ettevõte ei suuda oma võlakirjade intressi tasuda.
Rhabdops
Klassifikatsioon
Perekonda Rhabdops klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Itaalia veinid
Itaalia veinipiirkonnad
Itaalias on kokku 20 veinipiirkonda, mis kattuvad Itaalia haldusjaotusega ning kust leiab veine igaühe maitsele. DOCG piirkondi, mida on nüüdisajal kokku enam kui 73, on koondunud peamiselt Piemonte, Veneto ja Toscana piirkonda.
Lorenz Luden
Luden oli õigusteaduse, ajaloo-, matemaatika-, poeesia- ja retoorikaprofessor ning omal ajal tuntud uusladina luuletaja. Töötas Tartu Ülikooli raamatukoguhoidjana ning oli neli ametiaega Tartu Ülikooli rektor.
Rhabdops
Klassifikatsioon
on Zootaxa-s liigitatud perekonda Rhabdops maoliik Rhabdops aquaticus Giri, Deepak, Captain, A. Das, S. Das, Rajkumar, Rathish ja Gower, 2017
Itaalia veinid
Kirde-Itaalia
Itaalia kirdeosas asub 3 veinipiirkonda:
Lorenz Luden
Elukäik
Lorenz Luden oli pärit Põhja-Saksamaa õpetlaste perekonnast. Tema isa oli pastor ja kaks venda olid õpetlased. 1622. aastal ta abiellus oma naise Barbaraga. Hariduse omandas ta Rostocki ja Greifswaldi ülikoolis. Õpingutes keskendus ta õigusteadusele ja filosoofiale, kuid omandas teadmisi ka näiteks matemaatikast ja füüsikast. 1613. aastal sai Luden magistrikraadi. Mõlema õiguse doktoriks pühitseti ta 1621. aastal. Doktorikraadi omandas ta ka filosoofias, kuid aeg pole teada.
Rhabdops
Levila
Need maod elavad Indias, Birmas ja Hiinas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Rhabdops seisuga 08.06.2014.
Mis? Kus? Millal? (formaat)
"Mis? Kus? Millal?" on eeskätt vene keelt rääkivates riikides (aga ka näiteks Eestis) levinud intellektuaalne telemäng.
Itaalia veinid
Põhja-Itaalia
Itaalia põhjaosas ja loodeosas on 5 veinipiirkonda:
Kesk-Itaalia
Itaalia keskosas on 6 veinipiirkonda:
Lõuna-Itaalia
Ja Lõuna-Itaalias on ülejäänud 6 veinipiirkonda:
Lorenz Luden
Greifswaldis (1618–1635)
Pärast magistrikraadi omandamist 1613. aastal sai Luden õiguse pidada Greifswaldi ülikoolis eraloenguid ja korraldada disputatsioone. Greifswaldis sai temast 1618. aastal poeetika- ja ajalooprofessor. Aastatel 1619–1627 oli ta matemaatikaprofessor. Pärast seda töötas praktilise filosoofia ja ajalooprofessorina – seda ametit pidas kuni Greifswaldist lahkumiseni 1635. aastal. Ta proovis ülikoolis ka õigusteaduse professoriks saada, kuid ülikooli õigusteaduskond eelistas teaduskonnasiseseid kandidaate.
Preobraženskoje kokkulepe
Preobraženskoje kokkulepe on Moskva lähistel Preobraženskojes 1699. aastal Johann Reinhold von Patkuli ja Peeter I vahel sõlmitud kokkulepe Venemaa tsaaririigi lülitumiseks Rootsi-vastasesse koalitsiooni, mis viis Suure Põhjasõja puhkemiseni.
Lorenz Luden
Greifswaldis (1618–1635)
Luden oli mõnel korral ka ülikooli rektor ning filosoofiateaduskonna dekaan. Ülikooli kõrvalt tegutses ta kohtus. Ta oli Pommeri õuekohtu advokaat Wolgastis (1622–1627).
1635. aasta septembris pidas Luden Greifswaldi ülikoolis lõpukõne ning sellega lõppes ta Greifswaldi-periood.
Tartus (1634–1654)
1634. aastal sai Luden Academia Gustaviana poeetika- ja retoorikaprofessoriks ning õigusteaduse professoriks, kuid ametisse pühitseti ta alles 1636. aasta alguses.
Arvatakse, et üks põhjus, miks Luden Tartusse tuli, oli võimalus töötada õigusteaduse professorina. Teiseks põhjuseks võib pidada Kolmekümneaastast sõda, mis põhjustas nii Greifswaldi ülikooli kui ka linna kehva majandusliku olukorra. Ludeni kuulsuse tõttu tulid hiljem paljud üliõpilased Tartusse õppima. Luden alustas Tartus õpetamist kolmes professuuris: õigusteadus, poeetika ja kõnekunst. Talle oli erandina lubatud rohkem kui kahe professuuri pidamine ülikooli rektori, senati ning kindralkuberner Bengt Oxenstierna loal.
Tartus täitis Luden rektori kohustusi neljal korral: novembrist 1636 maini 1637; maist novembrini 1637; novembrist 1642 novembrini 1643; novembrist 1652 novembrini 1653. Dekaani ametis oli ta vähemalt kaks korda. Ülikooli senati protokollide järgi oli Luden veel akadeemia oraator, ülikooli Ingerimaa valduste ning raamatukogu inspektor.
Õppetegevus
Ludeni õppetegevuse kohta on allikaid kolme liiki: Uppsala ülikooli konstitutsioonid, Greifswaldi ja Tartu ülikooli loenguprogrammid ning trükitud disputatsioonid, kõned ja kõnede eessõnad. Peale nende oli oluline koht ka tema juhuluulel.
Retoorikat pidi Luden õpetama Petrus Ramuse või Omer Taloni käsiraamatu järgi, käsitlema kõiki kolme Cicero "De oratore" raamatut ja näitama, kuidas retoorikareegleid kõnes ja kirjas kasutada. Poeetikaprofessorina õpetas ta Aristotelese, Julius Caesar Scaligeri, Georg Sabinuse ja Johannes Potanuse järgi. Disputatsioonide teemavalik oli mõjutatud ülikooli põhikirjas olevatest materjalidest.
Luden disputeeris väga palju ja disputatsioonide teemade ring oli lai: teoloogia, optika, füüsika, geograafia, ajalugu, poeetika, retoorika, eetika, astronoomia, õigus, poliitika, metafüüsika jne. Ta oli peaaegu alati eesistuja rollis ja kirjutas enamiku disputatsioonidest ise, mida saab järeldada disputatsioonide tiitellehtede põhjal. Täpselt pole teada, kui palju disputatsioone ta kirjutas või kui paljudel ta eesistuja rollis oli. Greifswaldi perioodist on teada 35 disputatsiooni ja kolm disputatsioonikogumikku: "Historia practica", "Liber de quator foelicitas humanae gradibus" ja "Liber de informatione prudentiae". Tartu perioodist on teada 85 disputatsiooni ja üks disputatsiooni kogumik, "De viro practico".
Retoorikaprofessorina juhendas Luden üliõpilasi kõnede kirjutamisel ja peaaegu igale kõnele (u 175 kõnele) kirjutas ta ka eessõna.
Mis? Kus? Millal? (formaat)
Saates osaleb kuuest mängijast (nimetatakse tarkadeks) koosnev võistkond, kes ühe minuti jooksul peab ajurünnaku meetodil vastama televaataja küsimusele. Mäng lõppeb siis, kui targad või nende vastu mängivad televaatajad koguvad kuus punkti.
Esimene telemäng oli eetris Venemaal 1975.
Telemängu eesti versiooni "Mis? Kus? Millal?" on näidatud Kanal 2-s.
Lorenz Luden
Õppetegevus
Rootsi Kuninglikus Raamatukogus Stockholmis on hoiul konvoluut, mis sisaldab 126 kõnet 1636.–1649. aastatest ning Ludeni pühendusluuletuse kuninganna Kristiinale. Tema ajal oli Academia Gustaviana luuleelu elav ning ta ise oli aktiivne kirjutaja.
Ants Melles
Ants Melles (varasem eesnimi Hans Voldemar, perekonnanimi ka Mellis; 1. märts 1908 – Türisalu, Harku vald, Harjumaa – 21. jaanuar 1992 Tallinn) oli eesti jurist.
Ta õppis 1927–1932 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Ta oli AS "Põhja Pank", 1927–1941 AS "Krediit Pank" ametnik, 1937 valiti Eraettevõtete Ametnikkude Koja 2. (kontoriametnikkude) sektsiooni liikmeks. Oli Kaitseliidu liige.
1941–1944 teenis Punaarmees, 1944–1954 oli poliitilise süüdistusega (nõukogudevastane agitatsioon Punaarmees) vangistatud. 1954 Eestis tagasi. 5. ehitustrusti ja Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumi Ehitus-Montaaživalitsuse meister, seejärel RPI "Eesti Tööstusprojekt" vanemraamatupidaja ja Ehitusmaterjalitööstuse Valitsuse revident. 1963–1974 Ehitusministeeriumi pearaamatupidaja asetäitja ja revisjoniosakonna juhataja, 1974 läks pensionile.
Tema tütar on keeleteadlane Anu Haak.
Tellisekspressionism
pisi| [[Anzeiger-Hochhaus Hannoveris, nüüdisajal üks linna sümboleid. Arhitekt Fritz Höger. Valmis 1928]] pisi|[[Fritz Högeri projekteeritud Chilehaus Hamburgis kuulub ekspressionismi klassikasse . Valmis 1924.]] pisi|[[Sprinkenhof Hamburgis. Esimene etapp hoonest valmis 1920ndate lõpus, misjärel sai eeskujuks Tallinnas Vabaduse platsi äärde kavandatud EKA majale]]
Tellisekspressionism (saksa keeles Backsteinexpressionismus) on ekspressionistliku arhitektuuri erivorm, kus kasutatakse telliskivi, plaati või klinkertellist põhiehitusmaterjalina. Tellisekspressionismi laadis hooneid ehitati põhiliselt 1920ndail, eelkõige Saksamaa suuremates linnades ja Ruhri piirkonnas.
pisi|150 px|vasakul|[[Klinkertellis hoone fassaadis; kasutati ka praagiks tunnistatud telliseid]] Klinkertellis vastas tööstushoonetele esitatavate keskkonnatingimuste nõuetele, eriti Ruhri piirkonnas. Selle iseloomulik kare ja üsna lai värvivalik pruunist lillani aitas kaasa materjali populaarsuse kasvule. Fassaadi ilmestamiseks kasutati vahel ka kahjustuste ja tootmisvigade tõttu praagiks tunnistatud telliseid (näiteks Chilehausil Hamburgis).
Fassaadide dekoreerimiseks kasutati ka arhitektuurseid klinkertellistest või keraamilisi skulptuure. Tuntud on skulptor Richard Kuöhli ja Ernst Barlachi panus selles valdkonnas.
Tellisekspressionismis kasutati vahel ka teiste arhitektuuristiilide elemente, näiteks art déco ' d Chilehausis.
Väljapaistvaid näiteid tellisekspressionismist leidub Hamburgis. Seal paiknevad Fritz Högeri loodud Chilehaus (valmis 1924), mis kuulub ekspressionismi klassikasse, selle naabruses asuv büroohoone Sprinkenhof, mille projekteerisid arhitektid Hans Gerson, Oskar Gerson ja Fritz Höger (ehitati kolmes etapis 1927–1943), Broschek-Haus ja Zigarettenfabrik Reemtsma (Reemtsma sigaretivabrik).
Hannoveris asub samuti Fritz Högeri projekteeritud Anzeiger-Hochhaus, mis ehitati 1927–1928 algselt kirjastusele, praegu on hoones meediakontsern. Hoone on üks väheseid suuri esindushooneid, mis jäi teises maailmasõjas terveks. Hoone oma 51 meetri kõrgusega oli valminuna üks esimesi kõrghooneid Saksamaal. Tänapäeval on see tänu oma 12 meetri kõrgusele rohelisele teraskuplile Hannoveri üks sümboleid. Teraskupli all oli algselt planetaarium, sõjajärgsel perioodil ehitati sinna kino.
Tellisekspressionism Eestis
pisi|vasakul|Arhitekt [[Robert Natuse projekti järgi 1936. aastal Tallinnas valminud elamu Pärnu maantee ja Roosikrantsi teravnurgal. Foto aastast 2011]] Üksikuid tellisekspressionismi näiteid on ka Eestis. Arhitekt Robert Natus projekteeris kaks klinkermaja Tallinnas.
Sieksāte
Sieksāte (ka Kalnmuiža) on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas.
Tellisekspressionism
Tellisekspressionism Eestis
Esimesena rajati Vabaduse platsi äärde kindlustusseltsi EKA maja, kus praegu asub Tallinna linnavalitsus. Ehitusaastad olid 1929–1932. Fassaadi katab tellislaost rombimuster, mis oma tahukalise mahuga lähtus otseselt Hamburgis äsjavalminud Fritz Högeri ja vendade Gersonite Sprinkenhofist. Skulpturaalsed elemendid klinkertellistest fassaadil kujundas Jaan Koort.
Teine Natuse klinkermaja on elamu Pärnu maantee ja Roosikrantsi tänava teravnurgal – ehitatud aastail 1935–1936, sarnaneb see otseselt Chilehausiga Hamburgis.
Sieksāte
Küla asub valla põhjaosas. Sieksāte jääb valla keskusest Rudbāržist 7,8, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 9,4 ja Riiast 159,4 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud endise Kalna mõisa (Berghof) keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda.
Mõisa häärber on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all.
Aastal 2005 oli külas 35 elanikku.
Pihkva rahukonverents
Pihkva rahukonverents oli 16.–18. septembril 1919 Pihkvas toimunud vaherahuläbirääkimised Eesti Vabariigi ja Vene SFNV esindajate vahel Eesti Vabadussõja lõpetamiseks.
Rahukonverentsi korraldamise aluseks oli 31. augustil 1919 Vene SFNV poolt tehtud rahuläbirääkimiste initsiatiivettepanek. Rahuläbirääkimiste eesmärgiks oli Vene SFNV-l separaatrahu sõlmimine Eestiga, eesmärgiga nõrgendada Nõukogude Venemaa vastast sõjalist blokki, kuhu kuulusid Nõukogude Venemaaga sõdivad ja oma iseseisvust kaitsevad: Soome, Eesti, Läti, Leedu, Ukraina ja Poola.
Eestipoolseteks rahukonverentsi osalisteks olid Eesti valitsuskoalitsiooni parteide esindajad:
Vene SFNV esindajateks rahukonverentsil olid:
Vaherahurääkimised katkesid, kuna Eesti delegatsioon esitas nõudmise sõlmida vaherahukokkulepe ühiselt koos Läti, Leedu ja Soome valitsustega, Nõukogude Venemaa oli teinud ettepaneku Soomele, Lätile ja Leedule astuda läbirääkimistesse rahutegemiseks, kuid kuna polnud veel saanud vastust, siis katkestati vaherahuläbirääkimised Eesti ja Nõukogude Venemaa vahel 18. septembril 1919.
29. septembrist kuni 1. oktoobrini 1919 peeti Tartus Eesti, Läti ja Leedu valitsuste ühine Balti riikide konverents, millel koostati teadaanne Nõukogude Venemaa välisasjade rahvakomissarile Georgi Tšitšerinile ja saadeti nende kolme riigi välisministrite allkirjadega 4. oktoobril ühises telegrammis, milles nende riikide valitsused teatasid, et nad on valmis astuma Nõukogude Venemaa valitsusega läbirääkimistesse rahulepingu sõlmimise üle Tartus.
Kriukai kihistu
Kriukai kihistu (inglise Kriukai Formation) on ordoviitsiumi ladestu Volhovi lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Rita Ulste ja Juozas Paškevičius aastal 1976. Kihistu on nime saanud Kriukai alevi järgi.
Kihistu stratotüüp on Kriukai 146 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 1110,70...1133,20 meetril.
C.F. Monterrey
Club de Fútbol Monterrey on Mehhiko jalgpalliklubi, mis tegutseb Nuevo Leóni osariigis Monterreys. Klubi mängib Mehhiko kõrgliigas Liga MX.
Kriukai kihistu
Eestis eristatakse selle kihistu kivimeid Kesk- ja Lõuna-Eesti aladel. Kihistu moodustab punakaspruun mergel, milles on lubjakivi ja savikivimite vahekihte. Põhja pool läheb see järk-järgult üle Toila kihistuks. Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas. Seal on selle suurim paksus 24,3 meetrit.
C.F. Monterrey
Klubi on asutatud 28. juunil 1945. Monterrey on tulnud Mehhiko meistriks viis korda, viimati 2019. aasta sügishooajal. Neli korda on võidetud CONCACAF-i Meistrite Liiga, kolm järjest aastatel 2010–2013 ning viimati 2019. aastal.
Alates 2015. aastast on klubi kodustaadion olnud Estadio BBVA.
Monterrey suurim rivaal on Tigres UANL. Kahe klubi vaheline derbi on tuntud nime Clásico Regiomontano all.
Saavutused
pisi|Monterrey mängijad tähistamas neljandat [[CONCACAF-i Meistrite Liiga tiitlit]]
Üleminekuperiood
Üleminekuperiood ehk siirdeperiood on ajavahemik, mil pöördutakse järk-järgult varasemalt korralduselt uuele või valmistatakse ette uue korralduse jõustumist. Üleminekuperioodil võivad korraga kehtida nii vana kui uus korraldus.
Augstroze kirik
Augstroze kirik on kirik Lätis Limbaži piirkonnas Umurga vallas Augstrozes muiža külas. Sealne kirik oli algselt Straupe abikirik, hiljem aga Dikļi abikirik.
Augstroze vasallilinnuse juurde kavandati kirikut juba konsistooriumi otsusega aastast 1636. Tegelik ehitus algas siiski alles aastal 1795 ja puidust kirik valmis aastal 1798 Augstroze mõisa maadel.
Praeguse kiriku lasi aastal 1858 rajada Augstroze mõisa omanik von Gersdorff. Tegemist on ühelöövilise kivikirikuga, millel altariosa ei eristu. Neliknurkset kirikutorni ehib suhteliselt madal tornikiiver, kiriku nurki kaunistab graniidist rustika.
Kuna otsus rajada Augstrozesse kirik oli üsna varajane, peeti sealset kirikuraamatut alates aastast 1735 (enne kiriku ehitamist) kuni aastani 1891, hilisemad sissekanded tehti aga Straupe ja Dikļi kirikuraamatutesse. Aastal 1873 muudeti sealne kogudus Dikļi abikoguduseks. 1927 kirikut remonditi.
Teise maailmasõja ajal kirik rüüstati. Kirik tehti korda alles aastal 1968, ent võeti siis kasutusele laohoonena. Kogudus sai seda kasutama hakata alles aastal 1991. Taastamistööd algasid aastal 2003, siis toodi tagasi ka vahepeal Rundāle lossis olnud kiriku 300 aastat vana altar.
Pesnjarõ
pisi|Pesnjarõ esinemas [[Jaroslavlis (1974)]] Pesnjarõ (vene ja valgevene keeles Песняры) oli Valgevene ansambel, mis tegutses 1969–1998.
Ansambel asutati 1969 Vladimir Muljavini eestvõttel.
Rails Girls
Rails Girls on naistele suunatud vabatahtlike programmeerimistöötubade võrgustik.
Aheldustasakaalutus
Aheldustasakaalutus (ingl linkage disequilibrium, lühend LD) on nähtus geneetikas, kus alleelid esinevad aheldunud geenides koos sagedamini, kui tõenäosuslikult saaks eeldada.
Rails Girls
Asutamine
Liukas naasis 2010. aastal USA Stanfordi ülikooli programmeerimise kursuselt koju Soome Helsingisse. Liukas oli Stanfordi kogemusest ja sealsest tehnolibertaarlikust keskkonnast lummatud. Kuna Helsingis ei leidnud Liukas sama suurt programmeerimise huvi kui Stanfordis, siis otsustas ta koos oma sõbranna Karri Saarineniga korraldada nädalavahetuseti programmeerimise töötube.
Esimestesse töötubadesse registreerus üle saja naise.
Tänapäev
2016. aastal tegutseb Rails Girls enam kui 170 linnas. Tegevuspiirkondadeks on Lähis-Ida, Põhja-Ameerika ja Euroopa. Enamus osavõtjatest on 24–28-aastased naised. Osaleda on lubatud ka meestel, ent tingimuseks on Ruby programmeerimiskeelest huvitatud naise kaasavõtmine.
Erzbach (Enns)
Erzbach on jõgi Austrias Steiermargi liidumaal. See on Ennsi parempoolne lisajõgi Hieflaus.
Schoberi kuru
Schoberi kuru (kõrgusel 849 m) on kõrge mäekuru Austria Alpides, Steiermargi liidumaal.
Karl Otsasoo
Karl Otsasoo (Karl Otsason; 15. september 1875 Päidla vald, Tartumaa – surma aeg ja koht teadmata) oli eesti põllumees.
Ta oli alates 1905. aastast Päidla talu rentnik, hiljem omanik Kodijärve vallas. Ta oli ka Kodijärve vallavanem ja Kodijärve põllumeestekogu esimees.
Vesse põik
Vesse põik on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis.
Vesse põik sai nime 28. juunil 1988. Tänav on saanud nime Vesse tänava järgi.
Philipp Ludwig (Pfalz-Neuburg)
Philipp Ludwig (2. oktoober 1547 – 22. august 1614) oli Pfalz-Neuburgi hertsog aastatel 1569 kuni 1614.
Elu
Philipp Ludwig sündis Zweibrückenis pfaltskrahv Wolfgangi vanima pojana. Pärast isa surma aastal 1569 jaotati tema maad Philipp Ludwigi ja tema nelja venna vahel - Philipp Ludwig sai Neuburgi hertsogkonna. Ta abiellus aastal 1574 Jülich-Kleve-Bergi hertsogi Wilhelmi tütre Annaga ning kasutas abielu alusena nõuda hertsogkondade pärimist järglustülis Brandenburgi kuurvürstiga pärast Wilhelmi ainsa poja Johann Wilhelmi pärijata surma. Aastal 1613 pöördus Philipp Ludwigi vanim poeg katoliiklusse ning sai abi Hispaanialt ja Katoliiklikult Liigalt, samas Brandenburg sai abi Madalmaadelt.
Poja ja pärija usuvahetus oli vankumatule luterlasele Philipp Ludwigile väga raske. Xanteni lepinguga aastal 1614 jaotati hertsogkonnad ilma sõjata: Philipp Ludwig sai Jülichi ja Bergi hertsogkonnad. Ta suri Neuburgis ja maeti Lauingenis.
Abielu ja lapsed
Philipp Ludwig abiellus 27. septembril 1574 hertsog Wilhelmi tütre Annaga ja nad said järgmised lapsed:
Hezeli tänav
Johann Wilhelm Friedrich von Hezeli tänav on Tartu teoloogi ja keeleteadlase Johann Wilhelm Friedrich von Hezeli auks nimetatud tänav Tartu kesklinnas. Varem on tänav kandnud nime Juhan Liivi põik.
Kuni Teise maailmasõjani kandis Hezeli nime praegune Juhan Liivi tänav, kus Hezel oli elanud nüüdse Ajalooarhiivi hoone kohal asunud majas kuni surmani. 2012. aasta veebruaris otsustas Tartu linnavolikogu nimetada Hezeli järgi kesklinnas majadeta ja umbes 70 meetri pikkuse tänava, mis viib Juhan Liivi tänavalt Karl Ernst von Baeri tänavale.
Vedru tänav
thumb|Vedru 4
Vedru tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis.
Mahharõntsi (Kozjatõni rajoon)
Mahharõntsi (ukraina keeles Махаринці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Kozjatõni rajoonis. Elanike arv on 1720. Pindala on 3,3 km².
Vedru tänav
Vedru tänav sai nime 14. märtsil 2012.
Golitsõn
Golitsõn (vene keeles Голицын, prantsuse keeles Galitzine) on Leedu päritolu aadlisuguvõsa.
Ajalugu
Suguvõsa pärineb Leedu suurvürstist Gediminasest, kelle poeg oli Narimantas (surnud 1348). Narimantase 16. sajandi järeltulijat bojaari ja vürsti Mihhail Bulgakovi (surnud 1554) kutsuti Golitsaks. 1802 kanti jalaväekindral vürst Sergei Golitsõn Liivimaa ja Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Kavatsetus
Kavatsetus tähendab, et isik tahab toime panna karistusseadustikus kirjeldatud tegu, ta teadvustab seda endale ja seab selle enda tegutsemise eesmärgiks. Kavatsetus on üks tahtluse liikidest karistusõiguses.
Ajalugu
Arhailine karistusõigus keskendus mitte teole, vaid peaaegu üksnes tagajärjele. Esimesena hakati tahtlust ning sellega koos ka kavatsetust eristama Rooma õiguses. Tahtluse struktuur on püsinud sarnasena Roomas välja mõelduga kuni tänapäevani. Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liidu kriminaalõigus kavatsust ei sisaldanud: tahtlus koosnes vaid kahest liigist, otsesest ja kaudsest tahtlusest. Tahtluse jaotamine kolme liigi vahel on jõudnud Eestis kehtivasse karistusõigusesse Saksa õiguse eeskujul.
Kavatsetus Eesti karistusõiguses
Kavatsetuse puhul on tagajärje saabumine põhjus, miks isik teo üldse toime paneb.
Kavatsetusel on kaks varianti.
''Näiteks soovib Mari tappa oma sõbra Anna. Ta ostab selleks relva ning varitseb Annat pimedas kangialuses, kus ta teda ründab ja tulistab, mille tagajärjel Anna sureb. Mari tegutses eesmärgipäraselt ning sooviski Anna surma, seega on tegu kavatsetusega.''
Kavatsetus on võimalik ka siis, kui tagajärg võib, aga ei pruugi saabuda.
''Näiteks paigutab Mari Anna korterisse lõhkeseadeldise eesmärgiga Anna tappa. Kuigi pomm ei pruugi lõhkeda või lõhkemisel Annat tappa, on tegu siiski kavatsetud süüteoga.''
Koosseisupäraseid tagajärgi on kolme liiki: põhi-, vahe- ja kõrvaltagajärjed. Kavatsetus on esmajoones seotud põhitagajärjega ehk peamise tagajärjega, mida isik soovib tegu toime pannes saavutada. Lisaks on kavatsetusega seotud vahetagajärg, mis ei ole teo eesmärgiks, kuid on vajalik eesmärgi saavutamiseks. Erinevalt põhi- ja vahetagajärgedest ei ole kõrvaltagajärjed kunagi kavatsetusega seotud, sest see saabub koos põhitagajärjega, kuid ei ole planeeritud.
''Näiteks otsustab Mari, et tapab Anna hoopis nii, et paigutab lõhkeseadeldise tema jalgratta külge. Tema teo käigus sureb Anna ning puruneb jalgratas, kuid lisaks sureb juhuslik mööduja Karl.''
Kavatsetuse ja otsese tahtluse eristamine
Tahtlus väljendab teo toimepanija tahet ja arusaama teost. Tegu võib olla toime pandud kas tahtlikult või ettevaatamatusest.
Tahtlusel on kolm liiki: kavatsetus, otsene tahtlus ning kaudne tahtlus. Kavatsetus tähendab, et isik tahab kuriteo toime panna, ta teadvustab seda endale ja seab selle endale eesmärgiks. Otsene tahtlus tähendab, et isik teab, et paneb toime karistatava kuriteo, ja tahab või vähemalt möönab seda. Kaudne tahtlus tähendab, et isik peab karistatava kuriteo toimepanekut võimalikuks ja möönab, et nii võib juhtuda.
Otsene tahtlus ja kavatsetus on küllaltki sarnased. Otsese tahtluse puhul on oluline, et isik teab, et paneb toime koosseisupärase süüteo, kuid see pole tema tegutsemise eesmärk. Kui isik täiesti kindlalt teab, et tagajärg saabub, kuid selle ära hoidmiseks midagi ette ei võta, siis järelikult ta ka tahab seda. Kavatsetuse puhul seevastu on süüteo toime panemine isiku eesmärk: ta tegutseb selleks, et saabuks just selline tagajärg, nagu karistusseadustikus on kirjeldatud. Seega on peamine viis, kuidas eristada kavatsetust ja otsest tahtlust kuriteo eesmärgiks seadmine või mitte seadmine.
Riiklik Vene Muuseum
pisi|Riikliku Vene Muuseumi peahoone (mai 2012) Riiklik Vene Muuseum (vene keeles Государственный Русский музей) on Venemaal Peterburis asuv muuseum. Muuseumis on suurim vene kunsti kollektsioon kogu maailmas.
Muuseum avati 1895. Enne 1917. aastat kandis muuseum nime Keiser Aleksander III Vene Muuseum (vene keeles Русский Музей Императора Александра III).
Seisuga 2015 oli muuseumis arvel 410 915 säilitusüksust.
Bruno Kerem
Bruno Edmund Kasper Kerem (24. august 1910 Tartu – 10. jaanuar 1943 Novo-Selenino Velikije Luki lähedal) oli eesti jurist.
Ta lõpetas 1927 Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis 1927–1932 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Üliõpilasselts Liivika liige.
1930–1940 oli ta AS "Balti Manufaktuur" juriskonsult, valiti 1937. aastal Eraettevõtete Ametnikkude Koja 2. (kontoriametnikkude) sektsiooni liikmeks, alates 1939 vandeadvokaat Heinrich Bergmanni abi Tallinnas.
1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, langes Velikije Luki lähedal.
Poecilopholis
Poecilopholis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Poecilopholis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Need maod elavad Kamerunis.
Mineraalväetised
pisi|Ammooniumnitraat Mineraalväetis on väetise tüüp, milles taimetoiteelemendid esinevad anorgaaniliste ühenditena. Mineraalväetis võib olla inimese poolt toodetud või ka looduslik. Mineraalväetis sisaldab vajalikke aineid, mis on tähtsad taime normaalseks kasvuks ja arenguks. Väetis sisaldab tavaliselt lämmastikku, kaaliumi ja fosforit. Mineraalväetised jagunevad tahketeks ja vedelateks.
Ajalugu
Märke väetiste kasutamisest on leitud vanade egiptlaste, roomlaste ja babüloonlaste kirjutistest. Leiti, et vanad rahvad kasutasid puutuhka suurema saagi saamiseks põllule, mis on omamoodi looduslik mineraalväetis. Samuti on leitud, et keskajal kasutati ka surnuid kalu, mis visati põllule väetamise eesmärgil. Teadlased on arvanud, et kala hakati väetisena kasutama juba 1620. aastatel.
Vedelad mineraalväetised
Vedelad mineraalväetised on vedelas olekus mineraalväetised. Vedelaid mineraalväetisi saab jagada kolme rühma nende käitlustehnoloogiliste eripärade järgi:
1) Kontsentraatväetised. Need ei ole enne väetamist muude ainetega lahjendatud.
2) Väetiste lahused. Nendes on komponendid lahustunud kujul.
Väetiste andmine
Põllukultuurile on oluline, et väetis oleks õiget tüüpi, õiges koguses, õigel ajal ja õiges kohas antud. Nende tegurite optimeerimine tagab kõige parema saagikuse ja hinna suhte. Igal põllukultuuril ja mullatüübil on valdavalt erinevad väetistarbed, nende arvutamiseks on vaja laboratoorseid andmeid. Eestis on võimalik laborisse analüüsimiseks viia oma mullaproovid Põllumajandusuuringute Keskusse.
Skuodo Priemiestis
Skuodo Priemiestis on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas Skuodase lõunapiiril.
Jaunsieksāte
Jaunsieksāte on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas.
Küla asub valla põhjaosas. Jaunsieksāte jääb valla keskusest Rudbāržist 9,9, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 11,5 ja Riiast 161,5 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud endise Jaunsieksāte mõisa (Neu-Seeksaten) keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda.
Aastal 2005 oli külas 17 elanikku.
Fritz Höger
pisi|Fritz Högeri projekteeritud [[Chilehaus Hamburgis kuulub ekspressionismi klassikasse. Valmis 1924]] Johann Friedrich Höger (12. juuni 1877 Bekenreihe, Schleswig-Holstein – 21. juuni 1949 Bad Segeberg), oli saksa arhitekt, Põhja-Saksa tellisekspressionismi esindaja.
Ta oli alates 1932. aastast Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei liige.
pisi|left|[[Chilehausi ja Sprinkenhofi eraldab Burchardstraße Hamburgis. Mõlemad hooned on Fritz Högeri arhitektitööd ja eeskujuks olnud Robert Natuse töödele Tallinnas]]
Sealsamas kõrval üle tee asub Högeri projekteeritud (koos vendade Gersonitega) suuremahuline büroohoone Sprinkenhof, mida ehitati kolmes etapis aastatel 1927–1943. Esimene etapp valmis 1920. aastate lõpul ja sai eeskujuks Tallinnas Vabaduse platsi äärde rajatud kindlustusseltsi EKA majale.
Hannoveris on Högeri projekti ehitatud Anzeiger-Hochhaus (ehitusaastad 1927–1928), mida tänapäeval loetakse Hannoveri üheks sümboliks.
Högeri teisi töid on näiteks Kirche am Hohenzollernplatzi Berliinis, büroohoone Hamburgis Broschek-Haus (1925–1926) ja sigaretivabrik Hamburgis Reemtsma.
Koorküla Linaleojärv
Linaleojärv (ka Linaleotse järv, Koorküla Linajärv, Linajärv) on järv Lõuna-Eesti Valgamaal Tõrva vallas.
Ümarakujuline järv (pindala 0,5 ha, suurim sügavus 6,5 m) asub Petäjärvest umbes 200 m kagu pool. Kallaste ääres on õõtsikud, kaldad on kaetud metsaga, läänes on põld. Järve põhi on kaetud mudaga.
Järv on saanud nime selle järgi, et varem on järves lina leotatud.
Järv on peamiselt allikatoiteline, väljavool toimub kraavi kaudu ojja. Kollakasrohelise vee läbipaistvus on keskmine (2,7 m).
Moreirense F.C.
Moreirense Futebol Clube on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Guimarãesi vallas Moreira de Cónegoses. Klubi mängib Portugali kõrgliigas Primeira Liga.
Klubi on asutatud 1938. aastal. Klubi suurim tiitel pärineb 2017. aastast, mil võideti Portugali liigakarikas Taça da Liga. Hooajal 2018–19 saavutas Moreirense oma ajaloo parima koha Portugali kõrgliigas, milleks oli kuues.
Koorküla Linaleojärv
Taimestikus on 19 liiki. Järves elutsevad hobukaanid ja järveploomid (Nostoc), järvekarpide arvu vähenemise põhjuseks on järves elutsev ondatra.
Lumekakk (vangla)
Lumekakk (Полярная сова; ametlik nimetus FKU IK-18 UFSIN Rossii po JANAO, ФКУ ИК-18 УФСИН России по ЯНАО) on Venemaal Jamali Neenetsi autonoomses ringkonnas Harpis asuva eriti range režiimiga koloonia mitteametlik nimetus. Kinnipidamisasutuses kannavad karistust ka need vangid, kellele on Venemaal mõistetud eluaegne karistus. Asutuses on olemas ka range ja üldrežiimiga alad.
Koorküla Linaleojärv
Kalaliike on vähe, järves elavad peamiselt koger, linask ja mudamaim.
Lumekakk (vangla)
1961. aastal põhjapolaarjoone taha Sobi jõe kaldale rajatud kinnipidamisasutuses on 1014 kohta. Lisaks IK-18-le asub Harpis ka range režiimiga koloonia IK-3.
Lumekakk on üks viiest Venemaa kinnipidamisasutusest, kus kannavad karistust eluaegsed vangid.
Temba
Temba on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Tshwane linnaringkonnas.
Kuni 1994. aastani kuulus Temba Bophuthatswana bantustani koosseisu.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Temba elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,99%, värvilisi 0,28%, India või Aasia päritolu inimesi 0,20%, valgeid 0,14% ja teisi 0,39%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 49,38% inimesi, pedi keelt 15,64%, tsonga keelt 11,54%, ndebele keelt 7,12%, suulu keelt 4,50%, sotho keelt 4,32% ja inglise keelt 2,32%.
Julga
Julga oli küla Võrumaal Vastseliina kihelkonnas.
Kurepalu järv
Kurepalu järv ehk Kurepalu paisjärv (ka Haaslava paisjärv, Haaslava veehoidla) on avalik paisjärv Tartumaal Haaslava vallas Haaslava, Kurepalu ja Mõra külas. Asub Mõra jõel.
Julga
Kohanimekäändeks on "Julga külla" või "Julka".
Kurepalu järv
Veekogu pindala on 13,7 ha. Järvel on kaks saart, mille pindala on kokku 0,2 ha.
Julga
Kohanime esmamainiti 1627, kui nimetati isikut Julga Pap. Hajatalust tekkis küla, kus 1684 elas juba 5 poolemeest. Sel aastal esmamainiti Julga talurühma. Ametlikult moodustati Julga küla 18. sajandil. Nõukogude ajal liideti see Tsolli külaga.
Külanimi tekkis talupoja lisanimest. Lisanimi tuleb arvatavasti sõnast "julk", mis oli talupoja pilkenimi. Kuid Venemaalt on 1625 kirja pandud lisanimi Julkov.
Seitsmetuhandeline
pisi|280px|Tõenäoliselt tõusti 1883. aastal [[Kabru (7412 m) tippu ronides üle 7300 meetri kõrgusele]] pisi|280px|[[Trisul (7120 m) – esimene vallutatud seitsmetuhandeline (1907)]] pisi|280px|[[Nanda Devi (7816 m) – kõrgeim vallutatud mäetipp enne teist maailmasõda]] Seitsmetuhandeline mäetipp ehk seitsmetuhandeline (inglise keeles seven-thousander) on mäetipp, mille kõrgus jääb vahemikku 7000–8000 m.
Mäetippe kõrgusega üle 7000 meetri leidub vaid ühes maailmajaos – Aasias, geoloogilises mõttes asuvad nad Euraasia ja India laamal. Kokku on neid 242, sealhulgas kõrgusvahemikku 7500–8000 m jäävaid mäetippe on 51.
Himaalaja ja Karakorami kõrgmägesid uurisid esimestena britid sõjalis-strateegilistel kaalutlustel.
1883. aastal toimus esimene alpinistlik mägiekspeditsioon Himaalajasse. William Grahami juhtimisel tõusti mitme mäe tippu. Peetakse üsna tõenäoliseks, et Graham koos kaaslastega tõusis Kabru idatipu lähistele – nagu nad ise väidavad, jäi neil tipuni veel 30 jalga. Idatipp (7338 m) on peatipust 74 m võrra madalam.
1905. aastal püüdsid Tiibetis Gurla Mandhata (7694 m) tippu ronida inglise mägironija Tom George Longstaff koos itaalia mägigiidide Henry Brockereli ja Alexis Brockereliga. Abiks oli neil kuus kohalikku pakikandjat. Tipp jäi neil küll vallutamata, kuid nad tõusid kõrgusele erinevatel andmetel 7000–7300 meetrit üle merepinna. Kaks aastat hiljem Longstaff naasis Himaalajasse vendade Brockerellide saatel. Eesmärgiks oli seekord Nanda Devi (7816 m) vallutamine Indias, kuid nad ei pääsenud sellele ligi, misjärel nad valisid tippuronimiseks ühe madalama mäe. Selleks osutus Trisul (7120 m) – sellest sai esimene vallutatud seitsmetuhandeline alpinismi ajaloos.
1928. aastal tegid Saksamaa alpinistid esmatõusu Kaufmanni mäetippu (7134 m; samal aastal nimetati tipp Lenini mäetipuks). 1930. aastal vallutati Jongsong Peak (7420 m), 1931. aastal Kamet (7756 m) ja 1936. aastal Nanda Devi (7816 m). Pärast teist maailmasõda kartes Hiina ekspansiooni avas Nepal oma piirid lääne turistidele ja alpinistidele. 1950. aastal püstitasid Prantsuse alpinistid uue kõrgusrekordi, viies selle üle 8000 meetri (Nepalis asuv Annapurna, 8091 m).
Nanoaku
Nanosized Batteries (7003164831).jpg pilt, mis on tehtud läbiva elektronmikroskoobi (TEM) abil. Keskel ja paremal: TEM abil uurides selgus, et nanomõõtmetes akude puhul eksisteerib piir, kui õhuke saab elektrolüüt olla, ilma et aku muutuks töökõlbmatuks.
Autor: USA riiklik standardite ja tehnoloogia instituut (NIST) ]]
Nanoakud on sellised akud, mida toodetakse nanotehnoloogia meetodite abil ning mis on nanoskaalas. See tähendab objekte, mille üks mõõde on alla 100 nanomeetri ehk 10−7 meetri.
Sellised akud võivad olla ise nanoskaalas või kasutatakse makroskaalas akudes mõnda nanotehnoloogilist aspekti või komponenti. Nanoskaalas akusid on võimalik kombineerida, et neist moodustuks suuremamõõduline akupatarei, näiteks on seda tehtud nanopoorse aku puhul.
Seitsmetuhandeline
Himaalaja 10 kõrgemat seitsmetuhandelist
pisi|280px|[[Gyachung Kang (7952 m)]] Märkus: Rea viimastes sulgudes on ära toodud esmatõusu aasta, enne seda asukohariik
Léo Matos
pisi|Léo Matos 2018. aastal [[PAOK FC särgis]] Leonardo de Matos Cruz (tuntud enam kui Léo Matos; sündinud 2. aprillil 1986) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib paremkaitsja või parempoolkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis CR Vasco da Gama.
Nanoaku
Traditsiooniline liitiumioonakutehnoloogia kasutab aktiivseid materjale, näiteks koobaltoksiid või mangaanoksiid, milles sisalduvate osakeste karakteristlikud mõõtmed on ligikaudu vahemikus 5–20 mikromeetrit (see tähendab vahemikus 5000 – 20 000 nanomeetrit – 50 ja enam korda nanoskaala ülempiirist rohkem). Loodetakse, et nanofabrikatsiooni meetodid aitavad tulevikus parendada käesoleva akutehnoloogia kitsaskohti, nagu ruumpaisumine ja energiatihedus.
Ajalooline taust
Primaarelementide kogumit (nende jada-, rööp- või segaühendust) nimetatakse patareiks ning sekundaarelementide kogumit nimetatakse akuks. Kuigi käesolevas artiklis kasutatakse peamiselt sõna aku, kehtib suurem osa väiteid ka patareide kohta. Peamine erinevus seisnebki selles, et aku on taaslaetav. Aku muundab keemilist energiat elektrienergiaks ning koosneb kolmest peamisest osast:
Léo Matos
2004. aastal siirdus ta Flamengost Prantsusmaa kõrgliiga klubisse Marseille Olympique, kuid Prantsusmaal tal läbilööki teha ei õnnestunud ning ta naasis peagi Brasiiliasse, mängides seejärel Flamengos, Tombenses, Paranás, Figueirenses ja Vila Novas.
Seitsmetuhandeline
Karakorami 10 kõrgemat seitsmetuhandelist
pisi|170px|[[Gasherbrum III (7946 m)]]
Nanoaku
Ajalooline taust
Anoodil ja katoodil on erinev keemiline potentsiaal, mis sõltub reaktsioonidest, mis kummalgi elektroodil toimuvad. Elektrolüüt võib olla tahkis või vedelik, aku on vastavalt kas kuivelement või märgelement. Elektrolüüdis toimub ioonjuhtivus. Piirpinda elektroodi ja elektrolüüdi vahel nimetatakse inglise keeles solid-electrolyte interface (SEI). Elektroodidele rakendatud pinge põhjustab akusse salvestunud keemilise energia muundumise elektrienergiaks.
Léo Matos
2010. aastal liitus ta Ukraina kõrgliiga klubiga Odessa Tšornomorets. Aastatel 2014–2016 mängis ta Ukraina kõrgliigas Dnipro Dnipropetrovski ridades.
Nanoaku
Kaasaegse akutehnoloogia piiratus
Aku võime laengut salvestada sõltub tema energiatihedusest ja võimsustihedusest. Oluline on, et akus salvestatud laeng oleks püsiv ning salvestada saaks võimalikult suurt laengut. Tsükleerimine (laadimis-tühjendustsüklite arv) ja ruumpaisumine on samuti asjaolud, millega tuleb arvestada. Kuigi on olemas palju akutehnoloogiaid, põhineb nüüdisaegne akutehnoloogia peamiselt liitiumi ioonide interkalatsiooni tehnoloogial, põhjuseks suur energiatihedus, suur laadimis-tühjendustsüklite arv (st pikk eluiga) ning puuduvad mäluefektid. Need karakteristikud on siiani põhjustanud liitiumioonakude eelistamise teistele akutüüpidele. Akutehnoloogia parendamiseks on tarvis maksimeerida energiatihedust ja laadimis-tühjendustsüklite arvu ja minimeerida ruumpaisumine.
Seitsmetuhandeline
Pamiiri seitsmetuhandelised
pisi|170px|[[Kongur (7649 m)]] pisi|170px|[[Džengiš (7439). Jaan Künnapi foto]]
Seitsmetuhandelised, mis on riikide kõrgeimad mäetipud
pisi|170px|[[Gangkhar Puensum (7570 m)]]
Léo Matos
Aastatel 2016–2020 mängis ta Kreeka kõrgliiga klubis PAOK FC. Hooajal 2018–19 tuli ta klubiga Kreeka meistriks. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 valiti ta Kreeka kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2020. aasta oktoobris sõlmis ta kaheaastase lepingu Vasco da Gamaga.
2003. aastal tuli Léo Matos Brasiilia kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistriks.
Nanoaku
Kaasaegse akutehnoloogia piiratus
Liitiumi interkalatsiooni ajal elektroodi ruumala suureneb, põhjustades mehaanilist pinget. See omakorda ohustab elektroodi struktuurset terviklikkust ning võib põhjustada mõranemise või muul moel füüsilise lagunemise. Nanoosakesed võivad aidata tsükleerimise ajal tekkivat mehaanilist pinget vähendada, kuna nanoosakestega seotud ruumpaisumine on väiksem, kui mikroosakestega seotud ruumpaisumine. Nanoosakestega seonduv väiksem ruumpaisumine suurendab ka akuprotsesside pööratavuse võimet: suuremat laadimis- ja tühjendustsüklite arvu ilma laengut kaotamata. Eelneva all peetakse silmas, et akuelektroodid kaetakse nanoosakestega, mistõttu on elektroodi efektiivne pindala suurem.
Praeguse liitiumioonakude tehnoloogia puhul on liitiumi difusioonikiirus madal. Nanotehnoloogia abil on võimalik eelnevalt mainitud viisil saavutada ka suurem difusioonikiirus. Nanoosakestega kaetud elektroodide puhul on elektroodi efektiivne pindala oluliselt suurem, mistõttu on liitiumi ioonidel rohkem liikumisvõimalusi ja väiksemad vahekaugused võimalike asukohtade vahel. Lisaks difusioonile paraneb ka elektrijuhtivus, mis viib suurema energiatiheduseni.
Nanotehnoloogia eelised
Akude valmistamisel nanotehnoloogia (meetodite) kasutamine pakub järgnevaid eeliseid:
Nanotehnoloogia puudused
Nanotehnoloogia rakendamine akudes tekitab ka omakorda komplikatsioone:
Käimasolev ja juba tehtud uurimistöö
Liitiumioonakudesse puutuvatel teemadel on tehtud palju uurimistööd, et nende akude potentsiaali maksimaalselt ära kasutada. Selleks, et paremini taastuvenergiaallikaid rakendada, nagu näiteks päikeseenergia, tuuleenergia ja veekogude tõusudest ja mõõnadest saadav energia, tuleb välja töötada akud, mis oleksid võimelised tohutuid energiahulkasid salvestama jaotusvõrkude tarbeks. Jaotusvõrkudes energia salvestamiseks uuritakse näiteks liitiumraudfosfaadist elektroode.
Elektrisõidukid, tänapäeval eeskätt elektriautod, on veel üks valdkond, mis vajab üha paremat akutehnoloogiat. Elektrisõidukite akude laadimine võtab hetkel väga kaua aega, mis on peamiseks takistuseks elektriautode laialdasemaks levikuks – nendega ei ole võimalik efektiivselt pikki distantse läbida.
Grafiit ning elektroodi ja elektrolüüdi vaheline piirpind (SEI)
Liitiumioonaku anood on peaaegu alati valmistatud grafiidist. Grafiitanoodi puhul oleks vaja parendada tema termilist stabiilsust ning võimaldada suurema võimsuse tootmist. Grafiit ja teatud tüüpi elektrolüüdid võivad omavahel reageerida ja tekitada piirpinna (SEI), mis efektiivselt vähendab aku potentsiaali. Hetkel uuritakse nanokatteid, mis lõpetaksid selliste reaktsioonide toimumise.
Liitiumioonakudes on piirpind (SEI) vajalik termilise stabiilsuse tagamiseks, kuid ühtlasi takistab liitiumi ioonide liikumist elektroodilt elektrolüüti. Park et al on välja töötanud nanoskaalas polüdopamiinkatte elektroodile, millega katmise korral ei sega SEI enam elektroodi tööd; ta astub vastasmõjusse hoopis polüdopamiinkattega.
Grafeen ja teised süsinikmaterjalid
Grafeeni on palju uuritud elektrokeemilistes süsteemides – nagu näiteks akudes – rakendamise jaoks, alates selle materjali esmakordsest valmistamisest 2004. aastal. Grafeen võimaldab suurt suhtelist pindala ja elektrijuhtivust. Kaasaegse liitiumioonakude tehnoloogia puhul takistavad grafiidi kahemõõtmelised struktuurid sujuvat liitiumiioonide interkalatsiooni; ioonid peavad liikuma ümber 2D-grafiitlehtede, et jõuda elektrolüüti. See langetab aku laadimiskiirust. Hetkel uuritakse poorseid grafeenmaterjale, et seda probleemi lahendada. Poorne grafeen tähendab kas defektide moodustumist 2D-lehes või 3D-grafeenipõhiste poorsete superstruktuuride tekitamist.
Anoodina pakuks grafeen ruumi paisumiseks, seega elektroodi ruumpaisumise probleem langeks ära. 3D-grafeenis on tuvastatud ülisuur liitiumi ioonide ekstraheerimiskiirus, mis viitab suurele pööratavale mahutavusele. Lisaks, nagu on näidatud järgmisel alloleval joonisel "kaardimaja"-tüüpi skeemil, saaksid grafeenanoodil liitiumi ioonid salvestuda ka nanopoorides, mis on üksikute grafeenikihtide vahel, mitte ainult grafeeni sisepinnal.
Raccichini et al tõid välja ka grafeeni ja grafeenipõhiste komposiitmaterjalide puudused. Grafeenil esineb märkimisväärse ulatusega ja pöördumatu mehhanism esmase liitiumi ioonide elektroodi sisenemise juures. Kuna grafeenil on suur eripind võrreldes teiste süsinikmaterjalidega (grafeeni puhul 2630 m2/g, kui näiteks süsiniknanotorudel on see 100–1000 m2/g), siis tulemuseks on algne suur pöördumatu mahutavus. Antud uurimuse autorid väitsid, et nimetatud puudus on sedavõrd tõsine, et grafeeni baasil elemendid on jätkusuutmatud. Sellegipoolest jätkuvad uuringud grafeeni kui anoodimaterjali kohta.
Süsiniknanotorusid on kasutatud elektroodidena akudes, kus kasutatakse interkalatsiooni, nagu liitiumioonakud, et suurendada mahutavust.
Titaanoksiidid
Titaanoksiid on järjekordne materjal, mida on uuritud kui anoodimaterjali elektrisõidukite ja jaotusvõrgu energiasalvestite tarbeks. Siiski on väike elektroonne ja iooniline juhtivus, ning ka titaanoksiidi kõrge hind, siiani tulemuseks toonud arusaama, et tegu ei ole olemasolevatest parema või sobivama anoodimaterjaliga.
Ränipõhised anoodid
Ränipõhiseid materjale on anoodimaterjalina uuritud peamiselt nende teoreetiliselt grafiidist suurema mahutavuse pärast. Ränipõhistel anoodidel on suur reaktsioonikiirus elektrolüüdiga, suur mahutavus ruumiühiku kohta ja väga suur ruumipaisumine tsükleerimise ajal. Viimastel aegadel on siiski tehtud tööd selle nimel, et vähendada ruumpaisumist. Näiteks kui tekitada räniaatomi ümber juhtivast süsinikust sfäär, on Liu et al näidanud, et selline struktuurne muutus jätab ruumi ränile paisuda ja kokku tõmbuda ilma, et elektrood satuks mehaanilise pinge alla.
Nanostruktuursed katoodimaterjalid
Traditsiooniliselt on liitiumioonakudes kasutatud katoodina LiCoO2. Esimene edukas alternatiivne katood elektrisõidukis kasutamiseks oli LiFePO4. LiFePO4 puhul on demonstreeritud suuremat energiatihedust, pikemat eluiga ja paremat ohutust, kui LiCoO2 puhul.
Grafeen
Grafeeni saaks kasutada katoodimaterjali elektrijuhtivuse suurendamiseks. LiCoO2, LiMn2O4 ja LiFePO4 on kõik kasutusel katoodimaterjalid liitiumioonakudes. Kõiki neid materjale on tüüpiliselt segatud ka süsinikupõhiste komposiitmaterjalidega, et nende omadusi parandada. Kuna grafeenil on teistest süsinikmaterjalidest suurem elektrijuhtivus, võiks ta olla ka parim süsinikupõhine lisand katoodimaterjalile.
Piao et al on uurinud spetsiifiliselt poorset grafeeni võrreldes grafeeniga. Poorse grafeeni ja LiFePO4 kombinatsioon oli tsüklite stabiilsuse seisukohast perspektiivikam materjal, kui LiFePO4 ja tavalise grafeeni kombinatsioon. Poorne grafeen tekitas sobivad kanalid liitiumi ioonide difusiooniks ning vältis LiFePO4 osakeste kokku kogunemist.
Raccichini et al pakkusid välja grafeenipõhiseid komposiite katoodiks naatriumioonakudesse. Naatriumi ioonid on liiga suured, et tüüpilisse grafiitvõresse mahtuda, kuid grafeen võimaldab naatriumi ioonide interkalatsiooni. Grafeeni on välja pakutud ka kui liitiumväävelakude mõningate probleemide lahendajana. Neist võib täpsemalt välja tuua suure ruumipaisumise ja väikese elektrijuhtivuse. Grafeeni on segatud väävliga katoodil, et suurendada nende akude mahutavust, stabiilsust ja juhtivust.
Konversioonelektroodid
Konversioonelektroodid on sellised elektroodid, milles keemilised ioonilised sidemed lõhutakse ja taasseotakse. Molekulide kristallstruktuur muutub selle käigus samuti. Konversioonelektroodides on võimalik mahutada kolm liitiumi iooni iga metalli iooni kohta, kuivõrd praegune interkalatsiooni tehnoloogia võimaldab ühte liitiumi iooni ühe metalli iooni kohta. Suurem liitiumi ja metalli ioonide suhe viitab suuremale aku mahutavusele. Konversioonelektroodide puuduseks on suur pingehüsterees.
Tööpõhimõtte tundmaõppimine
Balke et al uurivad liitiumioonakude interkalatsioonimehhanismi nanoskaalas. Seda mehhanismi mõistetakse mikroskaalas, kuid materjali omadused muutuvad nanoskaalasse minnes. Zhu et al uurisid samuti nanoskaalas liitiumi ioonide interkalatsiooni kasutades aatomjõumikroskoopiat.
Välja on pakutud ka liitiumakude interkalatsiooni matemaatilisi mudeleid ning need on hetkel veel üleval aktiivsete uurimisteemadena. Whittingham pakkus välja, et ei ole ühte konkreetset mehhanismi, mille alusel liitiumi ioonid läbi elektrolüüdi liiguvad, vaid see sõltuvat hulgast teguritest, näiteks osakese suurus, aku termodünaamiline või metastabiilne olek ning asjaolu, kas reaktsioonil lastakse kulgeda pidevalt. Nende katseandmed LiFePO4 – FePO4 kohta viitasid, et liitiumi ioonide liikumine on pigem kõverjooneline, mitte ei ole tegu sirgjooneliste hüpetega elektrolüüdis.
Interkalatsioonimehhanismi on uuritud ka mitmevalentsete katioonide puhul. Lee et al on uurinud ja välja selgitanud interkalatsioonimehhanismi tsinkakude jaoks.