cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arussaare püha kivi
Asub Põltsamaa–Võhma maantee ääres 2 kilomeetri kaugusel Võhmast.
Pilates
Täpsus
Iga liigutus peab Pilatese treeningu sujuvuse nimel olema täpne, kvaliteet on tähtsam kui kvantiteet. Väiksem hulk täpseid liigutusi annab parima tulemuse.
Sujuvus
Pilates on täiuslik ja graatsiline koreograafia, mille iga harjutus läheb energiliselt üle järgmiseks. Sujuvad ja nobedad liigutused loovad ühtlase, voolava korduvuse, mida esitatakse kiirustamata. Oluline on, et keskendutakse oma vaimus sellele, kuidas iga liigutus on seotud järgmisega.
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kaheteistkümnes parandus
Parandus võeti vastu Kongressis 9. detsembril 1803 ning ratifitseeriti osariikide tasemel 15. juunil 1804.
Kodeerimine (uuringu osa)
Kvalitatiivses uurimismeetodis kasutatakse teabe (tekstide jms) töötlemisel ka nimetust "teoreetiline kodeerimine". "Suunatud kodeerimine" tähendab täpsete uurimisküsimuste järgimist (muu jääb kõrvale).
Oliver Smithies
pisi|Oliver Smithies (2009)
Oliver Smithies (23. juuni 1925 Halifax, West Yorkshire – 10. jaanuar 2017 Chapel Hill, Põhja-Carolina) oli Suurbritannias sündinud USA geneetik.
Koos Mario Capecchi ja Martin Evansiga sai ta 2007. aastal Nobeli meditsiiniauhinna tüvirakkude pikaajalise uurimise eest.
Akihiro Ienaga
Akihiro Ienaga (jaapani keeles 家長 昭博 Ienaga Akihiro; sündinud 13. juunil 1986 Nagaokakyos) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2007–2011 3 mängu.
Pfaffstätten
Pfaffstätten on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas.
Vaatamisväärsused
Linna südames on Lilienfelderhof, nn kloostrimõis, mis kuulus Lilienfeldi kloostrile, kuid on renditud 99 aastaks, kuni 2105. aastani Kartause Gaming erafondile. Traditsiooniliselt 1209. aastast pärinev mõis on mänginud keskset rolli Pfaffstätteni ajaloos ja selle elanike elus, kellest paljud käisid seal lasteaias, leidsid seal lühi- või pikaajalise töökoha või abiellusid mõisa kirikus.
Walter Mondale
pisi|Walter Mondale suursaadikuna pisi|Walter Mondale (2010) Walter Frederick Mondale (5. jaanuar 1928 Ceylon, Minnesota – 19. aprill 2021 Minneapolis, Minnesota) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, USA asepresident ja presidendikandidaat.
Walter Mondale lõpetas Minnesota ülikooli 1951 politoloogia alal ja 1956 õigusteaduse alal. Vahepeal sõdis ta Korea sõjas.
1955 abiellus ta Joan Adamsiga, kes oli temast 2 aastat noorem. Abielust sündisid tütar Eleanor (1960–2011) ning pojad Theodore ja William.
Aastatel 1964–1976 kuulus ta Minnesota osariigi esindajana senatisse. Senaatorina toetas ta poiste ja tüdrukute koolitamist ühistes koolides ning oli vastu rassipiirangute seadmisele kinnisvaraga kauplemisel. Ta oli vastu USA osalemisele Vietnami sõjas.
20. jaanuarist 1977 kuni 20. jaanuarini 1981 oli ta Jimmy Carteri asepresident (USA 42. asepresident). Nad esindasid Demokraatlikku Parteid. Presidendivalimistel alistasid nad ametis oleva presidendi Gerald Fordi ja tema asepresidendikandidaadi Robert Dole'i, kelle erakonna Vabariikliku Partei usaldusväärsust oli kahjustanud Watergate'i skandaal.
Asepresidendina reisis ta palju kõikjal maailmas. Ta oli esimene USA asepresident, kellel oli Valges Majas oma kabinet. Ta juurutas tava, et igal nädalal osaleb ta presidendiga ühisel lõunasöögil, ja see tava kestab tänapäevani. Ta laiendas asepresidendi rolli pelgast käilakujust presidendi nõunikuks ja administratsiooni probleemide lahendajaks. Järgmised asepresidendid on selles tema eeskuju järginud.
1980. aasta presidendivalimistel kaotasid Carter ja Mondale suurelt Vabariikliku Partei kandidaatidele Ronald Reaganile ja George Bush vanemale. Demokraadid suutsid võita lisaks Washingtonile üksnes 6 osariigis, sealhulgas Carteri koduosariigis Georgias ja Mondale'i koduosariigis Minnesotas. Demokraadid said 41,0% häältest vabariiklaste 50,7% vastu.
11. detsembril 2007 said Carter ja Mondale paariks, kes on kõige kauem olnud USA ekspresident ja eksasepresident. Senise rekordi 26 aastat ja 325 päeva olid püstitanud John Adams ja tema asepresident Thomas Jefferson, kes mõlemad surid 4. juulil 1826.
1984. aasta presidendivalimiste eelvalimised olid ühed kõige tasavägisemad, kuid Mondale edestas Gary Harti. Mondale valis oma asepresidendikandidaadiks Geraldine Ferraro, kes oli esimene naine ja esimene itaalia päritolu ameeriklane, kes nii kõrge ametikoha kandidaadiks esitati. Valimistel kogusid demokraadid 40,6% häältest vabariiklaste 58,8% vastu ja kaotasid. Reagan ja Bush võitsid peaaegu kõigis osariikides, Mondale võitis üksnes Washingtonis ja Minnesotas, kusjuures üheski osariigis ei olnud valimised nii tasavägised kui Minnesotas.
1986–1993 töötas Mondale Riiklikus Välissuhete Demokraatlikus Instituudis ning aitas juurutada mitmeparteisüsteemi Poolas ja Ungaris. Ta oli surmani selle organisatsiooni emeriitpresident.
Mondale'ide sugu on pärit Norrast Sognefjordi ääres asuvast väikesest Fjærlandi külast. Nime esialgne kuju oli Mundal. Mondale on alati säilitanud sidemed Norraga ja on osalenud Norra Nobeli Instituudi organiseeritava iga-aastase konverentsi Rahuauhinna Foorumi täitevkomitees. Kui ta 1964. aastal valiti senatisse, võttis ta üle asepresidendi Hubert Humphrey koha, kes oli samuti norra päritolu ameeriklane. Kui Mondale oli ametis, valmis temast dokumentaalfilm "Teie minevikus on fjord", mis oli sõnamäng Ford Motor Company tunnuslausega "Teie tulevikus on Ford".
5. detsembril 2007 teatas Norra välisminister Jonas Gahr Støre, et Mondale nimetatakse Norra aupeakonsuliks Minnesotas.
Insiignia
Insiignia, eesti keeles mitmus insiigniad (ladina keeles insigne 'tunnusmärk', mitmus insignia) on kõrge võimu- või aukandja välised sümbolid, nagu valitsejal kroon ja skepter, piiskopil mitra ja karjasekepp. Insiignia ülesanne on muuta väliselt äratuntavaks kandja seisus või amet.
Näiteid
Insiigniaks võib olla
Bill Nelson
Clarence William Nelson II (sündinud 29. septembril 1942) on Ameerika Ühendriikide advokaat, poliitik ja endine astronaut.
Aastatel 2001 kuni 2019 oli Nelson Ameerika Ühendriikide Senati liige ja aastatel 1979 kuni 1991 Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liige. Jaanuaris 1986 sai temast Jake Garni järel Ühendriikide teine ametis olev poliitik, kes on käinud kosmoses kui ta osales laadungi spetsialistina missioonil STS-61-C.
19. märtsil 2021 teatas president Joe Biden, et nimetab Nelsoni NASA peadirektoriks. Senat kiitis Nelsoni kandidatuuri 29. aprillil heaks ning 3. mail vannutas asepresident Kamala Harris Nelsoni NASA 14. peadirektoriks.
Jean (Guise'i hertsog)
Jean Pierre Clément Marie d'Orléans de Chartres (4. september 1874 Pariis – 25. august 1940 Larache, Maroko) oli Prantsusmaa (Orléansi) kuningliku perekonna pea ja Guise'i hertsog (kuningliku nimega Jean III) 28. märtsist 1926 kuni surmani.
Ādolfs Ābele
Ādolfs Ābele (24. jaanuar 1889 – 2. august 1967 Michigan) oli läti helilooja, dirigent, organist ja muusikapedagoog.
Õppis Peterburi konservatooriumis Jāzeps Vītolsi klassis. 1924–1944 oli ta Läti Konservatooriumi õppejõud.
Ta valiti VII, VIII ja IX Läti üldlaulupeo peadirigendiks.
Tuntud on tema koorilaulud. Ta on kirjutanud ka oreli- ja klaverimuusikat.
Kochab
Kochab (Beta Ursae Minoris, β UMi) on heleduselt teine täht Väikese Vankri tähtkujus.
Tähe näiv heledus on 2,07. Kochab asub 126 valgusaasta kaugusel.
Kaubanduse liberaliseerimine
Kaubanduse liberaliseerimine (Trade Liberalization) ehk vabakaubandus (Free trade) on rahvusvahelistel turgudel asetleidev majanduspoliitika, mille eesmärk on vabakaubandust takistavate piirangute, tollimaksude ning lisatasude ja selliste mittetariifsete tõkete nagu kvootide ja muude nõuete eemaldamine või vähendamine.
Vabakaubanduse levik ja kujunemine
Pärast Teist maailmasõda on olnud USA valitsus üks järjepidevamaid vabakaubanduse propageerijaid ja edendajaid. Suur samm kaubanduse liberaliseerimise poole tehti 1947. aastal, mil sõlmiti üldine tolli- ja kaubanduskokkulepe (GATT), mille eesmärgiks oli tollibarjääride vähendamine ning liikmete kaitsmine kaubandusliku diskrimineerimise eest. 1995. aastal laiendati ja institutsionaliseeriti GATT ning nimetati ümber Maailma Kaubandusorganisatsiooniks (WTO). Maailma kaubandusorganisatsiooni kuulub praegu 157 liikmesriiki, Eesti liitus 1999. aastal. Praeguseks on loodud palju lepinguid ja organisatsioone, mille eesmärgiks on soodustada majanduse liberaliseerimist, nendest tuntumad on Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon (EFTA), Põhja-Ameerika vabakaubanduse kokkulepe (NAFTA) ning Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon (OECD).
Kaubanduse liberaliseerimisega kaasnevad probleemid
Kaubanduse liberaliseerimisega on kaasnenud üldine elatustaseme tõus, mis on mõjutanud positiivselt majanduse arengut lisaks lääneriikidele ka Aasias (India, Hiina, Singapur ja Korea) ning vähemal määral ka Ladina-Ameerika riikides. Paraku on viimastel aastakümnetel olnud majanduslik progress ebaühtlane, areng on olnud aeglasem Aafrikas ja Lähis-Idas. Aeglase arengu põhjuseid on mitmeid ning enamasti on need seotud riigisisese jäiga struktuuriga, ebaselge või nõrga poliitilise raamistiku ja institutsioonidega. Aeglase majandusarenguga riikides puuduvad enamasti vabakaubandust soodustavad seadused, sellised riigid ei kuulu vastavatesse majandusorganisatsioonidesse, mis omakorda võib põhjustada nende riikide mahajäämust maailmamajanduses veelgi. Moraalse külje pealt arvatakse, et kaubanduse liberaliseerimisega kaasnevad paljud eetilised probleemid, näiteks sissetulekute ebavõrdsus, keskkonna saastamine, lapstööjõu kasutamine, rõhumine palgaorjusele, julgeoleku õõnestamine ja pealesunnitud kultuurilised muutused.
Eesti
Eesti hakkas pürgima majanduslikult liberaalse turu poole pärast taasiseseisvumist 1991. aastal, selleks liitus Eesti 1997. aastal Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooniga (EFTA), 1999. aastal Maailma Kaubandusorganisatsiooniga (WTO), 2001. aastal kirjutati alla rahvusvaheliste investeeringute ja hargmaiste ettevõtete deklaratsioonile, 2004. aastal liituti Euroopa Liiduga ja 2010.aastal sai Eesti Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni liikmeks. Vabakaubanduse mõju Eesti majandusele on olnud positiivne, eriti ajavahemikus 2000–2007, kus reaalkasv oli keskmiselt 8,7% aastas, areng kiirenes tunduvalt pärast Euroopa Liiduga liitumist. 2008. aastal olukord muutus, sest maailmas algas finantskriis, olukord halvenes veelgi 2009. aastal, kuid 2010. aastal näitas majandus taas tõusutrende. 2012. aastal oli Eesti riigi SKT kasvanud 3,9%.
Tudengimaja
Tallinna Tudengimaja on Tallinnas aadressil Raekoja plats 16 tegutsev asutus, mis majutab mitmesuguseid üliõpilasorganisatsioone.
Tudengimajas tegutsevad või on tegutsenud Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaud, ESN Tallinn, üliõpilaskorporatsioonid Sororitas Estoniae, Revelia, Fraternitas Tartuensis, Sakala jt. Maja kogupindala on umbes 530 m2.
Tudengimaja rajamise algatas Eesti Üliõpilaskondade Liit 2005. aastal. Keskajal Tallinna linnakantseleid ja veinikeldrit ning Nõukogude aja lõpul Eesti Reklaamfilmi majutanud hoone andis Tallinna linnavalitsus MTÜ Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaua kasutusse 13. juunil 2007. Maja võeti ehitismälestisena arvele 15. aprillil 1997.
Ralf Benatzky
pisi|Ralph Benatzky enne 1929 Ralph (Rudolf Joseph František) Benatzky (5. juuni 1884 Moravské Budějovice – 16. oktoober 1957 Zürich) oli tšehhi päritolu Austria helilooja.
Õpingud
Perekond kolis 1890. aastal elama Viini. Ralph Benatzky hakkas 15-aastaselt õppima Litoměřice kadettide koolis, kuid heideti sealt kakluse tõttu välja. Seejärel õppis ning omandas ta eluks vajalikke teadmisi Viinis, Prahas ja Münchenis. Põhiõpingute kõrvalt käis eraviisiliselt Felix Mottli ja Antonín Dvořáki juures muusikatundides ning kirjutas šansoone Viini kabareele Kabarett Hölle ning viis ühevaatuselist operetti, sh "Die Walzerprinzeß" ("Valsiprintsess") ja "Der Walzer von heut Nacht" ("Valss täna õhtul"). Kaitses 1911. aastal doktoriväitekirja saksa filoloogias teemal "Goethe ja rahvalaul".
Kabareemuusik
1912. aastast oli ta Müncheni kabaree Bonbonniere kunstiline juht ja dirigent. 1914. aastast oli ta Viini Bunten Bühne Rideamuse kaasdirigent ning pisut aega ka selle kabaree direktor. Kirjutas seal muusikat ja laulunumbreid 20 näidendile ja revüüle. Suurema tähelepanu operetiheliloojana pälvis 1916. aastal, kui Viinis esitati tema operetti "Liebe im Schnee" ("Armastus lumes"). See aga oli algaja juhuslik sähvatus opereti vallas.
Viimane loominguperiood
1936. aastal komponeeris muusika Zarah Leanderi Hollywoodis lavastatud väga menukale muusikalisele komöödiale "Axel an der Himmelstür" ("Axel taevaväravas") ning muusika Leanderi esimesele UFA stuudio filmile "Zu neuen Ufern" ("Uutele randadele", 1937).
Siirdunud natsionaalsotsialistliku režiimi tagakiusamise eest Ameerikasse, sai seal 1940. aastal Hollywoodis filmihelilooja koha. Kirjutas Metro-Goldwyn-Mayeri stuudiole arvukalt filmimuusikat.
1948. aastal naasis Euroopasse ja asus elama Zürichisse, kus elas elu lõpuni, surres südamerabandusse. Oli siis juba sügavas depressioonis, kuna Euroopas tal enam kõlapinda ei tekkinud. Kuritarvitas alkoholi ning väljendas kõigiti oma elus pettumust. Ta on maetud vastavalt ta enda soovile „Valge Hobu” võõrastemaja tegevuskohta St. Wolfgangi Salzkammargutisse.
On kirjutanud muusika rohkem kui sajale lavateosele. Nende hulgas on 55 operetti (nendest 12 ühevaatuselised) ja revüüd. Tema laululooming ületab 5000 loo piiri. Kirjutanud ka filmistsenaariume ja rohkesti filmimuusikat, laulusõnu, näitemängude ja revüüde libretosid, samuti jutustusi ja novelle. 1953. aastal ilmus värvikas autobiograafiline romaan "In Dur und Moll" ("Suurte ja väikeste seas"). Viinis on 1962. aastast tema auks nimetatud tänav Benatzkygasse.
Isiklikku
1909. aastal abiellus ta laulja ja näitleja Fédi Férardiga, kuid viis aastat hiljem lahutas selle abielu, et sõlmida uus suhe juuditarist laulja Josma Selimiga. Kirjutas talle arvukalt laule ning käis mitmes Euroopa linnas ringreisidel kontserte andmas. Pärast Josma surma 1929. aastal abiellus Bantzky Viini Riigiooperi juuditarist tantsija Melanie Hoffmanniga. Abikaasa päritolu tõttu pidi natsionaalsotsialistide võimuletulekul 1933. aastal Saksamaalt lahkuma. Paar elas esialgu Pariisis, kust siirdus Viini. Pärast sakslaste sissetungi Austriasse 1938. aastal läksid nad maapakku Ameerikasse. pisi|Ralph Benatzky haud St. Wolfgangi kalmistul Salzkammargutis
Lavastused Eestis
Eestis on esitatud tema loomingust 5 operetti 14 lavastuses:
Tšernõševskoje
Tšernõševskoje (vene keeles Чернышевское, saksa keeles Eydtkuhnen või Eydtkau, leedu keeles Eitkūnai, poola keeles Ejtkuny) on asula Venemaa Föderatsiooni hallatava Kaliningradi oblasti idaosas Nesterovski rajoonis. Leedu piiri lähedane küla on ajalooliselt olnud tähtis raudteetranspordisõlm.
Okuniew
Okuniew on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Mińsk Mazowiecki maakonnas Halinówi vallas. Okuniew asub Mińsk Mazowieckist umbes 21 km lääneloodes ja Varssavi kesklinnast umbes 21 km idas.
Okuniew sai linnaõigused 1538. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal.
Öösorr (perekond)
Eesti esineb üks selle perekonna liik – öösorr (Caprimulgus europaeus).
Euroopas esineb veel punakael-öösorr (Caprimulgus ruficollis), kelle levila on Pürenee poolsaarel.
Hilario Ulloa
Hilario Ulloa (eluaastad teadmata) oli Nicaragua poliitik, 1839. aastal Nicaragua ülemdirektori kohusetäitja.
Ta abiellus Rafaela Calvoga. Nad elasid Leónis ja neil sündis 1821. aastal poeg Manuel Ulloa y Calvo, hilisem Leóni piiskop.
Hilario Ulloa oli esimeses Nicaragua valitsuses, mis oli sisuliselt konstitutsioonilisele korrale üleminekuks ettevalmistuste tegemisteks ette nähtud üleminekuvalitsus, senaatoriks. Kuigi vastavalt konstitutsioonile kestis ülemdirektori ametiaeg kaks aastat, andis teine ametlik ülemdirektor Joaquín del Cossío 20. oktoobril 1839 võimu Hilario Ulloale üle, muutes tolle ülemdirektori kohusetäitjaks. Kaks aastat hiljem (1841) taandus Hilario Ulloa seoses üleminekuvalitsuse töö lõppemisega lõplikult poliitikast.
Nathan (jalgpallur)
pisi|Nathan (2016) Nathan Allan de Souza (tuntud ka kui Nathan; sündinud 13. märtsil 1996 Blumenaus) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Grêmio.
Ta alustas klubikarjääri Atlético Paranaenses, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2009. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aastal.
2015. aasta mais sõlmis ta lepingu Inglismaa klubiga Chelsea. Klubi põhimeeskonnas ei saanud ta kordagi mängida ning oli aastatel 2015–2020 Chelseast laenul teistes klubides. Aastatel 2015–2017 oli ta kaks hooaega laenul Hollandi kõrgliigaklubis Vitesse. 2017. aastal võitis ta Vitessega Hollandi karika, kui karikafinaalis alistati AZ Alkmaar tulemusega 2:0. Hooaja 2017–18 esimeses pooles oli ta laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Amiens ja hooaja teises pooles Portugali kõrgliigaklubis Belenenses.
2018. aasta juulis läks ta Chelseast laenule laenule Brasiilia kõrgliigaklubisse Atlético Mineiro, kellega sõlmis 2020. aasta juulis nelja-aastase lepingu. 2021. aastal tuli ta Atlético Mineiroga Brasiilia meistriks. 2022. aasta jaanuaris läks ta Atlético Mineirost üheks hooajaks laenule Fluminensesse.
2023. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Grêmioga, mis kehtib kuni 2025. aasta detsembrini.
2013. aasta noorte maailmameistrivõistlustel lõi Nathan Brasiilia kuni 17-aastate koondises viis väravat ja võitis turniiril Hõbepalli auhinna. 2015. aastal lõi ta Brasiilia kuni 20-aastaste koondises omavanuste Lõuna-Ameerika meistrivõistlustel ühe värava.
Israël Silvestre
Israël Silvestre, ka Israël Silvestre noorem (sündinud 13. augustil 1619/1621 Nancys, surnud 11. oktoobril 1691 Pariisis) oli prantsuse maalikunstnik ja graafik.
Eluloolist
Israel oli graafik Israël Silvestre vanema poeg. Joonistamise ja maalimise alustõed õppis ta oma isalt ja juba varajases nooruses ilmnes tema kunstianne. 1631. aastal jäi ta orvuks ja tuli elama oma onu Israël Henriet' juurde Pariisi. Seal arenes ta küpseks joonistajaks, kas onu toetusel, kes oli Jacques Callot' sõber ja Israëli oma õpilaseks võttis.
Compagnie Internationale des Wagons-Lits
pisi|Kompanii tunnusmärk Compagnie Internationale des Wagons-Lits (eesti keeles kui 'Rahvusvaheline Magamisvagunite Kompanii') on 1872. aastal belglase Georges Nagelmackersi asutatud rahvusvaheline hotellindusele ja reisilogistikale keskendunud ettevõte. See on eriti tuntud rongide toitlustuse ja magamiskohtade teenuste poolest. See oli samuti Pariisist lähtunud Idaekspressi, Lõunaekspressi ja Põhjaekspressi ajalooline operaator.
Israël Silvestre
Looming
Silvestre tegi peamiselt topograafilisi maastiku- ja linnavaateid, suure osa söövitas ta neist ise, samuti publitseeris oma joonistuste järgi tehtud graafilisi lehti. Tema trükiplaatidelt trükiti veel pärast tema surmagi.
Kassapidaja
Kassapidaja ehk kassiir on kaupluses inimene, kes skaneerib kliendi ostetavad kaubad läbi kassaaparaadi ning pärast seda võtab kliendilt raha ostetud kaupade või teenuste eest. Kassiiriamet on juba tuhandeid aastaid vana.
Kassapidajaid ohustab pinge ja stress, mis tuleneb ühtedest ja samadest liigutustest, mis sisaldavad informatsiooni sisestamist klahvidega ja toodete tõstmist skaneerimiseks, lisaks füüsilisest küljest veel ühe koha peal istumine või seismine mitu tundi järjest. Ei saa unustada ka emotsionaalset pinget, mis tuleneb kohustusest kõiki kliente meeldivalt kohelda. Kassapidaja amet on väga pingeline, olenevalt klientuurist. Kassiiriks sobivad kõige paremini heade kommetega rahulikud inimesed.
Saate ohvrijalakas
Saate ohvrijalakas ehk Öövesti künnapuu on pühapuu Viljandi maakonnas Halliste kihelkonna ja Mulgi valla Saate külas.
Puu ümbermõõt 4,72 m ja kõrgus 19 m. Tegemist on künnapuuga, kuigi rahvasuus kutsutakse seda jalakaks. Puuga on seotud hulgaliselt legende ja pärimusi.
Josh Harding
pisi|Josh Harding Joshua Joel ”Josh” Harding (sündinud 18. juuni 1984 Reginas Saskatchewanis) on endine Kanada jäähokimängija (väravavaht). Hardingil diagnoositi sclerosis multiplex 2012. aasta oktoobris, kuid ta jätkas siiski oma karjääri. 2013. aasta juunis pälvis ta Bill Masterton Memorial Trophy, mida antakse välja sõpruse, hea sportliku meisterlikkuse ja hokile pühendumise alusel. Harding lõpetas oma karjääri hooajal 2014-2015.
Ümera (perekonnanimi)
Ümera on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti see isikutele, kelle perekonnanimi oli varem Grossmann ja Vonder. Karl Ümera palvel kanti Ümera perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 193 all.
Karl Ümera (1897–1944) oli Eesti politseinik (kriminaalkomissar).
Munda keeled
Munda keeled on nime saanud mundade järgi.
Tähtsaim munda keel on santali keel, mida kõneleb 6 miljonit inimest ja mis kuulub India põhiseadusliku staatusega keelte hulka (scheduled languages).
Kaprijke
Asulad
1. jaanuaril 1977 Lembekega ühendatud Kaprijke jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Chris Dickerson
Henri Christophe Dickerson (25. august 1939 – 23. detsember 2021) oli Ameerika Ühendriikide elukutseline kulturist.
Patentoloog
Patentoloog on leiutiste registreerimistaotluste uuringute, koostamise ja esitamise ehk patendinduse spetsialist.
Tartu Poeetide Tsunft
Tsunfti loomise algatas Boris Pravdin. Tsunfti tegevuses osalesid peamiselt Tartu Ülikooli üliõpilased.
Loona kivikalme
Loona kivikalme on muistne kivikalme (tüübilt kivikirstkalme) Saare maakonnas Saaremaa vallas Kiirassaare külas.
Kalmet uuriti 1958–1959 Lembit Jaanitsa juhendamisel. Kalmega samal kõrgendikul asus ka muistne asulakoht (Loona asulakoht) umbes 2. aastatuhande II-III veerandist. Kalme hinnatakse olevat pärit 9.–8. sajandist eKr, hiljem on kalmet kasutatud ka meie ajaarvamise alguse aegu.
Kalmete lähipiirkonnas on muidki kivikirstkalmeid: üks neist 300 m lääne pool, kolm kalmet Kivi ja Türnpuu talu juures.
Donbassi sõja kronoloogia (2014. aasta märts–juuni)
Ukrainas Euromaidani liikumise, Ukraina revolutsiooni ja Krimmi annekteerimise järel alanud Donbassi sõja (Vene-Ukraina "hübriidsõja") kronoloogia'''.
Käesolevas artiklis on kajastatud ajavahemik 2014. aasta 1. märtsist 30. juunini. Sellele järgneva aja sündmused on kajastatud artiklites 2014. aasta juuli–septembri ja oktoobri–detsembri kohta ning järgneva aja sündmused artiklis, milles on toodud ära sündmuste kronoloogia alates 2015. aasta jaanuarist.
1. märts
Keskvalitsuse vastaste ja Venemaa-meelsete meeleavaldajate toetuseks tuli Venemaalt üle piiri Ukrainasse bussitäite kaupa vene kodanikke. Üks moskvalane asendas Harkivi haldushoonel Ukraina lipu Venemaa lipuga. Valitsusvastased meeleavaldajad lõhkusid valitsushoonetja kaklesid tsiviilisikutega, kuid Reutersi teatel tõukas sedalaadi käitumine eemale paljusid kohalikke etnilisi venelasi, kes pidasid kõnesid ja koondusid Ukraina uue valitsuse toetuseks. Ukraina lipp pandi tagasi ja valitsushoonet hakkas kaitsma 200 militsionääri.
pisi|Venemaa-meelsed protestijad eemaldavad [[Donetski oblasti haldushoonelt Ukraina lipu ja panevad asemele Venemaa lipu, 1. märts 2014]] Teadete kohaselt heiskasid meelavaldajad Donetskis oblasti haldushoonele vene trikoloori ja valisid ka uue venemeelse kuberneri. Ka Mariupolis avaldasid Venemaa lippe lehvitavad protestijad piirkondlike asutuste ees meelt. Harkivis hõivasid protestijad piirkondliku haldushoone ja Moskvast pärit vene kodanik vahetas Ukraina lipu Venemaa lipu vastu välja. Kiievist saabunud uue valitsuse esindaja üritas protestijatega rääkida, kuid sattus rahvahulga rünnaku alla. Interfaxi teadete kohaselt osales venemeelsel meeleavaldusel Odessas 5000–20 000 inimest. Teadete kohaselt heisati vene lipud ka Melitopolis ja Jevpatorias.
Donetski linnavolikogu hääletas 1. märtsil referendumi korraldamise suhtes piirkonna staatuse kohta, kuid seaduseandjad ei täpsustanud, mida küsitakse ja millal.
Mitmesugused vene meediakanalid võtsid protestide kirjeldamiseks kasutusele väljendi Vene kevad (Русская весна).
2. märts
Ukraina idapoolseima piirkonna, Luhanski oblasti nõukogu otsustas nõuda vene keelele teise riigikeele staatuse andmist, peatada "Berkuti võitlejate tagakiusamine", desarmeerida Maidani omakaitseüksused ning keelustada mitmed poliitilised organisatsioonid, nagu Svoboda ja UNA-UNSO. Oblastinõukogu teatas keskvõimudele, et jätab endale õiguse: "paluda abi vennalikult vene rahvalt". Uue valitsuse vastaste Venemaa-meelsete kodanike koosolekul osales kuni 5000 inimest, nõuti referendumi korraldamist Venemaaga ühinemise suhtes.
Zaporižžjas avaldas Venemaa interventsiooni ja Venemaa-meelsete demonstratsioonide vastu meelt üle 5000 inimese, kes väljendasid ühtlasi toetust Ukraina ühtsusele. Nad avaldasid ka rahulolematust selle suhtes, et inimesed hõivavad valitsushooneid ja heiskavad neile Venemaa lippe. Samasuguseid miitinguid peeti ka Dnipropetrovskis (kohalikud reporterid kirjeldasid miitingut kui viimaste aastate suurimat, osa võttis hinnanguliselt 10 000 inimest), Odessas (mõni tuhat osalejat), Mõkolajivis (kohaliku meedia andmetel 5000–10 000 inimest) ja Harkivis (mõni tuhat meeleavaldajat).
3. märts
3. märtsil kogunes Donetski oblasti haldushoone ümber üle 2000 protestija, kes tungisid läbi miilitsa tõkete ja vallutasid hoone vene lippe lehvitades tagasi. Venemeelse grupi eesotsas on endine neonatsliku partei "Vene rahvuslik ühtsus" liige Pavel Gubarev, kes väidab end olevat piirkonna rahvakuberner.
3. märtsil 2014 püüdis 200–500 valitsusvastast vene lippudega meeleavaldajat hõivata Odessa oblasti haldushoonet. Nad nõudsid referendumi korraldamist "Odessa autonoomse vabariigi" kehtestamise kohta. Kui meeleavaldajad hakkasid lõhkuma aknaid ja sisenema hoonesse, rääkis rahvahulgaga oblasti esimees ja Regioonide partei ametnik Mõkola Leonidovitš Skorõk, kes ütles inimestele, et miilits ei saa lubada "kallaletungi" haldushoonele ja et ukrainlased "peavad elama rahulikult ühtses riigis." Meeleavaldajad hüüdsid talle "reetur!" ja "Juudas!". Reutersi teatel tungisid Kiievi-vastased meeleavaldajad samal ajal Donetski haldushoone esimesele korrusele.
4. märts
pisi|Ukrainameelne pikett [[Odessas, 2. märts 2014]] Valitsusvastased separatistid tugevdasid kontrolli Donetski piirkondliku haldushoone üle. Pavel Gubarev valiti kuberneriks ja ütles reporteritele, et käimas on uue administratsiooni struktuuri korraldamine. "Me ei taha anda enam oma raha Kiievile. Me tahame rohkem vabadust oma linnale uues föderatsioonis või konföderatsioonis, mis võimaldab meil võtta omaks sõbralikud suhted ja positiivsed tunded, mida tunneb meie vastu Venemaa rahvas," ütle Gubarjev.
10. märts
pisi|[[Donetski rahvavabariigi lipp|Donetski rahvavabariigi lipust on saanud Venemaa-meelsete separatistide silmahakkav sümbol Donetskis. ]]
...
Reiu männikud
Reiu männikud on kaitsealused männikud, mis asuvad Häädemeeste valla territooriumil. Endine Reiu männiku kaitseala asus Pärnu linnast ja endisest Raeküla männikute kaitsealast kagus kahel pool Tallinna–Pärnu–Ikla maanteed.
Donbassi sõja kronoloogia (2014. aasta märts–juuni)
16. märts
Krimmis ja Sevastopolis toimus referendum Venemaaga ühinemise suhtes. Valdav enamus Sevastopoli elanikest oli ühinemise poolt (osalusprotsent 50–80%), Krimmi elanikest pooldas ühinemist Venemaaga 50–60% (osalusprotsent 30–50%).
17. märts
pisi|[[Georgi linti kujutava lipu on võtnud kasutusele protestijad, kes tunnevad "poolehoidu Nõukogude Liidu või keiserliku Venemaa vastu ja need, kes mõistavad hukka Ukraina rahvuslasi kui 'fašiste'". ]] Odessas arreteeriti venemeelse ühenduse "Noorsoo ühtsus"juht (kes oli korraldanud suurema osa koosolekuid Venemaa toetuseks), kellele pandi süüks "õigusrikkumine Ukraina territoriaalse terviklikkuse ja puutumatuse suhtes" ning "riigireetmine". Seejärel piketeerisid tema toetajad kohalikku SBU peakorterit.
Reiu männikud
Männik võeti kaitse alla 1937. aastal, olles tollal Merimetsa linnukaitseala koosseisus. Uuesti võeti männik kaitse alla 1958 (Reiu männikute kaitseala; pindala 296 ha). Osa männikutest on praegu Pärnu maastikukaitseala koosseisus.
Donbassi sõja kronoloogia (2014. aasta märts–juuni)
17. märts
Samal ajal olid Ukraina sõjaväelased suurendanud oma kohalolekut (Venemaaga piirnevates) piirilinnades.
Aprilli I pool
pisi|260px|[[Donetsi söebassein|Donbass – Luhanski ja Donetski oblast]] pisi|260px|Donetski asukoht Donetski oblastis
5. aprill
Donetskis osales Venemaa-meelsel separatistlikul koosolekul 500 inimest.
7. aprill
Kell 3:30 ründasid relvastatud võitlejad Donetskis ja Luhanskis Ukraina Julgeolekuteenistuse hooneid. Nad ei esitanud selgelt piiritletud nõudeid.
12. aprill
Kramatorskis hõivas grupp relvastatud separatiste miilitsajaoskonna, algas 5. juulini kestnud vastasseis.
Slovjanskis vallutasid eraldusmärkideta sõjaväevormides, kuulikindlates vestides ja Kalašnikovi automaatidega relvastatud maskides mehed Slovjanski linnavalitsuse, miilitsajaoskonna ja julgeolekuteenistuse hooned. Relvastatud üksusi juhtis GRU polkovnik Igor Strelkov. .
14. aprill
Ukraina kuulutas riigi idaosas separatistide vastu võitlemiseks välja terrorismivastase operatsiooni (Антитерористична операція на сході України, lühend АТО).
15. aprill
Ukraina presidendi kohusetäitja Oleksandr Turtšõnov kuulutas kooskõlas Ukraina 14. aprilli seadusega "Terrorismi vastu võitlemise kohta" Ida-Ukrainas võimu haaranud valitsusvastaste relvajõududega võitlemiseks välja "terrorismivastase operatsiooni" ("Антитерористична операція", lühend ATO).
25. aprill
USA ametisikute teatel sisenesid Venemaa hävituslennukid viimase 24 tunni jooksul korduvalt Ukraina õhuruumi.
Odessa oblastis sai granaadirünnakus Transnistria lähistel olevale kontrollpunktile vigastada seitse inimest, sealhulgas üks miilits.
Mai I pool
...
2. mai
Koidikul alustasid Ukraina relvajõud laiaulatuslikku operatsiooni Slovjanski tagasivallutamiseks. Saabus teateid tulistamiste ja plahvatuste kohta ning sõjaväehelikopteri poolt tule avamise kohta ning separatistid teatasid ühe Mi-24 helikopteri allatulistamisest, ja ühe piloodi vangistamise kohta. Valitsusvastaste jõudude teatel said kokkupõrgetes surma kolm võitlejat ja kaks tsiviilisikut. Ukraina siseministeeriumi teatel hõivati kuni üheksa Slovjanskit ümbritsevat valitsusvastaste võitlejate kontrollpunkti. Ministeerium kinnitas ka kahe helikopteri allatulistamist ja kahe lennuväelase hukkumist. Seitse sõjaväelast sai haavata. Võitlus vaibus õhupoolikuks.
3. mai
Valitsusvastased võitlejad ründasid Luhanskis Ukraina sõjaväe värbamiskeskust, pärast seda, kui kutsealused olid nende esialgse rünnaku tagasi löönud. Kokkupõrgetes sai vigastada kaks Ukraina sõdurit, hukkus üks separatistist võitleja. Separatistid omastasid relvad ja viisid nekrutid teadmata kohta. Relvastatud võitlejad röövisid Luhanski oblasti Stanitsno eelpostilt viis Ukraina piirivalvurit. Piirivalvuritelt rööviti relvad ja nad lasti järgmisel päeval vabaks. Teadete kohaselt hukkus Kramatorski ja Slovjanski ümber toimunud intensiivses võitluses kümme inimest.
4. mai
Odessas ründas kuuskümmend keskvalitsuse vastas meeleavaldajat miilitsa peakorterit ja vabastas 67 inimest, kes olid peetud kinni 2. mai surmavate kokkupõrgete tõttu. Varahommikul ründas neli Ukraina soomusmasinat valitsusvastaste võitlejate kontrollpunkti Kostjantõnivka juures; kokkupõrkes osalesid kohalikust teletornist tulistanud täpsuslaskurid. Ukraina jõud tõmbusid Kramatorski tänavatelt tagasi kohaliku lennujaama juures asuvasse baasi.
5. mai
Slovjanski ümbruses taasalanud võitluses sai neli Ukraina sõjaväelast surma ja 30 haavata. Isehakanud linnapea kinnitusel hukkus seitse võitlejat ning kolm tsiviilisikut. Kokkupõrge algas, kui Ukraina soomustatud konvoi sattus Slovjanski äärelinnas valitsusvastaste võitlejate varitsusele. Pealtnägijate sõnul plahvatas kohalik bensiinijaam tulemerena. Tosinkond mässajate võitlejat saabus varitsusse soomustransportööril. Mässulised lasksid raskekuulipildujast alla Ukraina Mi-24 helikopteri, mis kukkus jõkke; meeskond pääses eluga. Ukraina valitsus süüdistas venemeelseid võitlejaid raskerelvade, kaasaarvatud miinipildujate kasutamises.
...
9. mai
Kostjantõnivka kontrollpunkti juures lasti maha võitlejatega rääkida üritanud õigeusu vaimulik.
Ventspilsi kihistu
Ventspilsi kihistu (inglise Ventspils Formation) on siluri ajastu Kuressaare lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Rita Ulste aastal 1976. Kihistu on nime saanud Ventspilsi linna järgi.
Kihistu stratotüüp on Ventspilsi D-3 puurauk, kus kihistu esineb 412.5..426.5 meetril.
Kihistu koosneb valumises osas sõlmjast kiltjast lubjakivist, ülemises osas aga lubimudast tekkinud lubjakivist.
Donbassi sõja kronoloogia (2014. aasta märts–juuni)
10. mai
Ukraina kaitseministeerium teavitas ühe alampolkovniku ja ühe suurtükiväelase surmast lahingus Mariupoli lähistel. Alampolkovniku sõiduk sattus varitsusele teel miilitsajaoskonda, sõdur tapeti rünnakus hoonele. Relvastatud separatistid sisenesid Donetski lähistel asuvasse Suure Isamaasõja muuseumi ning varastasid PTRS-41 tankitõrjerelva ja kaks AK-47 koopiat.
11. mai
Donetskis ja Luhanskis toimusid nõndanimetatud iseseisvusreferendumid. Donetskis olid korraldajate sõnul 89% hääletanutest omavalitsuse poolt. Luhanskis hääletas korraldajate väitel 96,2% Ukrainast eraldumise poolt. Eelnimetatud tulemusi ei saanud sõltumatult kinnitada.
Krasnoarmiiskes avas maskides jõuk rahva pihta tule, surma sai kaks tsiviilisikut, üks tsiviilisik sai vigastada.
13. mai
20 km kaugusel Kramatorskist asuva Oktjabrski küla juures sattus sõjaväekolonn valitsusvastaste võitlejate varitsusele, kuus Ukraina sõdurit sai surma. Seitsmes sõdur suri saadud haavadesse. Ukraina kaitseministeeriumi teatel sai üks mässuline surma ja neli haavata. Hävitati üks Ukraina BTR soomustransportöör ja GAZ-66 veoauto.
14. mai
Ukraina president Oleksandr Turtšõnov kinnitas, et Ukraina Rahvuskaart purustas valitsusvastaste võitlejate baasi Kramatorski lähistel ja kindlustatud piirkonna Slovjanski juures. President kinnitas ka seda, et Slovjanski lähistel asuv teletorn on Ukraina kontrolli all.
Ivano-Frankivski torujuhtme plahvatust Lääne-Ukrainas nimetati Ukraina võimude poolt "terroristlikuks rünnakuks".
15. mai
Valitsusvastaste jõudude allikate kinnitusel tulistas sõjavägi Kramatorskis surnuks kolm tsiviilisikut.
Ukraina allikad teatasid kolmest valitsusvastaste võitlejate rünnakust sõjaväe eelpostidele Slovjanski ja Kramatorski piirkonnas, üks rünnakutest toimus kohalikku teletorni valvava väesalga vastu. Mässulised kasutasid rünnakutel BMD-2 -sid ja tulistasid automaatrelvadest.
16. mai
Ukraina allikate teatel arreteerisid miilitsa ja julgeolekuteenistuse ühendatud jõud Luhanskis Kaguarmee komandöri. Nende kinnitusel viidi kinnipeetuKiievisse. Ukraina peaprokurör klassifitseerisvalitsusvastaste jõudude poolt väljakuulutatud vabariigid terroristlikeks organisatsioonideks.
Donetski linnas piiras 130 relvastatud võitlejat pataljonist "Vostok" sisse Ukraina Rahvuskaardi Ida territoriaalse juhtimiskeskuse ja käskis seesolevatel sõjaväelastel relvad maha panna. Mässajajad võtsid lõpuks territooriumi oma kontrolli alla, pärast seda kui mitmed Rahvuskaardi vabatahtlikud olid vandunud truudust Donetski rahvavabariigile. Ülejäänud väed paigutati ümber teistesse kasarmutesse. Venemeelne maakaitsevägi hõivas kindlaks tegemata arvu käsirelvi.
Kaks Ukraina sõdurit sai vigastada, kui nende baasi Harkivi oblastis ründasid valitsusvastased maakaitseväelased Donetskist.
17. mai
Üks meesterahvas lasti maha ja teine sai haavata, kui nende poolt juhitud sõiduauto läbis valitsusvastaste võitlejate kontrollpunkti Luhanski oblasti Jubileini külas. Juhita auto vigastas veel kahte naisterahvast.
Kramatorskis võttis vähemalt 50 relvastatud ründajat üle gaasipumpamisjaama.
Luhanski "rahvakuberner"Bolotov peeti Ukraina piirivalvurite poolt lühikeseks ajaks kinnining vabastati pärast 200 relvastatud võitleja veretut rünnakut eelpostile.
Ametivõimude väitel sai kokkupõrgetes Slovjanskit ümbritsevate Ukraina vägedega surma üks venemeelne võitleja.
18. mai
17.–18. maini tulistati Kramatorski lennuvälja paiguti miinipildujatest ja RPG-dest, toimus ka üks valitsusvastaste võitlejate rünnakukatse lennuvälja hõivamiseks. Teated hukkunutest valitsusvägede ja tsiviilelanikkonna seas puuduvad. Slovjanski isehakanud linnapea väitis, et Ukraina miinipildujatuli kahjustas ühe küla juures asuvat raudteesilda.
Stahhanovi rauasulatustehas Luhanskis katkestas töö, pärast seda, kui valitsusvastased võitlejad tulistasid ja viisid rivist välja kaks transformaatorit, katkestades seadmete elektrivarustuse. Kuus sulatusahju lülitati välja.
19. mai
Mässajate miinipildujarünnakus Ukraina positsioonidele Slovjanski lähistel Karatšuni mäe juures sai üks sõdur surma, kolm haavata. Venemaa-meelsete allikate kinnitusel said Ukraina suurtükitulest kannatada asulad Slovjanskist lõunas.
Atika ohvrikivi
Atika ohvrikivi on ohvrikivi Viljandimaal Halliste kihelkonna ja Mulgi valla Atika külas.
Donbassi sõja kronoloogia (2014. aasta märts–juuni)
19. mai
Ukraina siseministri teatel ründasid mässajad sõjaväe kontrollpunkti Donetski oblastis. Umbes 50 venemeelset omakaitseväelast saabus kümnel sõidukil ja avas tule, kuid pärast 30 minutit kestnud tulevahetust tõrjuti nad tagasi. Üks separatist sai surma, teine võeti vangi ja seitse sai haavata.
President Turtšõnov süüdistas kommunistlikku parteid koostöös separatistidest mässajajatega ja esitas Justiitsministeeriumile avalduse partei keelustamiseks.
Mariupolis toimuma pidanud rahumiiting keelustati viimasel minutil Venemaa-meelsete relvastatud gruppide ähvarduste tõttu.
Endale kuuluvast telejaamast edastatud hilisõhtuses teleesinemises kinnitas piirkonna suurärimees Rinat Ahmetov, et "selle Donetski rahvavabariigi" esindajad on sooritamas "Donbassi genotsiidi".
20. mai
Donbass Arena staadionil Donetskis peeti autosignaalide saatel nõndanimetatud Rahumarss, mille korraldajaks oli suurärimees Rinat Ahmetov. BBC Newsi ja Ukrajinska Pravda teatel ründasid mõnda sõidukit relvastatud separatistid ning inimesed relvadega hoiatasid taksojuhte, et need ei osaleks. Suurärimees Akhmetov tõotas, et "sireen heliseb üle kogu Donbassi igal hommikul, kuni rahu kehtestamiseni".
Relvastatud separatistid hakkasid ehitama Ukraina-Vene piirist 8 km kaugusele alalisi betoonist kontrollpunkte.
Mässajate jõud viisid Karatšuni mäe juures läbi veel ühe miinipildujarünnaku Ukraina vägede vastu, haavates nelja sõdurit.
21. mai
Teadete kohaselt oli valitsusvastaste jõudude kontrolli all kolmandik Donbassi valmiskomisjonidest.
Mariupolis korraldasid võitlejad piketi kahe Ukraina oligarh Rinat Ahmetovile kuluva tehase ees, kuna Ahmetov oli kutsunud üles aktsioonile separatismi vastu.
22. mai
Donetski oblastis Volnovahha juures hukkus vähemalt 16 Ukraina ajateenijat ja 32 sai haavata,  kui nende kontrollpunkti ründasid relvastatud separatistid. Hiljem suri haavadesse veel üks sõdur, millega Ukraina langenute arv tõusis 17-ni.
Luhanski oblastis Rubižne lähistel asuva silla juures tõkestasid mässuliste jõud varitsusest Ukraina sõjaväekolonni. Kaks Ukraina sõdurit sai surma ja seitse haavata, samas kui separatistid teatasid seitsmest langenud võitlejast ja 16 haavatasaanust.
23. mai
Donetskist 25 km loodes asuva Karlivka küla juures tapsid valitsusvastased jõud varitsusest viis pataljoni "Donbass" ukrainlasest vabatahtlikku. Partei "Parem sektor" pressiesindaja Borislav Bereza väitel läksid tema partei võitlejad päästma lõksulangenud sõdureid. Pooled pataljoni sõduritest said haavata. Mässuliste teatel sai lahingus surma kaks nende võitlejat.
24. mai
Kaks Ukraina sõdurit sai surma, kui Slovjanski mässajate jõud ründasid linna ümbritsevat kahte kontrollpunkti miinipildujatest, RPG-dest ja käsitulirelvadest.
Donetski Rahvavabariigi ja Luhanski Rahvavabariigi vahel allkirjastati lepingud Uus-Venemaa föderatiivriigi (vene keeles Федеративное государство Новороссия) moodustamise kohta.
25. mai
Slovjanski lähistel hukkusid valitsusvastaste jõudude miinipildujarünnakus Itaalia ajakirjanik Andrea Rocchelli (30-aastane) ja tema Venemaa kodanikust tõlk Andrei Mironov (60).
26. mai
Donetski lennujaama juures puhkes kella 13:00 ajal kohaliku aja järgi äge võitlus, pärast seda, kui varem lennujaama hõivanud valitsusvastaste jõudude võitlejad eirasid Ukraina ultimaatumit võitlejad tagasi kutsuda. Valitsusvägede poolt läbiviidud õhurünnakus kasutati muuhulgas ründekoptereid (Mi-24) ja hävituslennukeid (Suhhoi Su-25, Suhhoi Su-27 ja MIG-29). Mässajate väljatõrjumiseks kasutati Ukraina dessantväelasi. Valitsusvõimude kinnitusel hävitati üks õhutõrjekahur. Donetski rahvavabariigi allikad omakorda teatasid kahe valitsusvägede helikopteri allatulistamisest. Õhtuks võitlus vaibus ja mõlemad pooled väitsid lennuvälja olevat oma kontrolli all. Langenute arvu kohta anti umbmääraseid teateid Kohalikus surnukuuris oli 36 lahingu jooksul tapetud inimese surnukeha, neist 33 kuulusid Venemaalt pärit võitlejatele. Donetski linnapea andis teada, et kokkupõrgete tagajärjel on kohalikes haiglates 43 haavatut. Osad surnukehad toimetati külmutusautodega Venemaale.
Kell 18:00 kaotas OSCE peakorter ühenduse oma sõjaväeliste vaatlejatega idapoolses Donetskis. 29. mail võttis Donetski rahvavabariik omaks, et OSCE vaatlejad on nende käes.
27. mai
Öösel kell 3:40 ületas Novoprohhorovka (Venemaa) juures startinud mitmest veoautost, furgoonist ja muust sõidukist koosnev autokolonn Astahhovi küla (Luhanski oblast) juures Ukraina piiri ja suundus Antratsõti suunas. Pärast tulevahetust piirivalvuritega konfiskeeris piirivalve furgooni ja kaks sõidukit, mille laadungiks olid AK-47 automaadid, RPGd ja lõhkeaine. Üks relvastatud meeskodanik sai haavata.
Donetski rahvavabariigi pressiteenistus teatas igapäevase komandanditunni kehtestamisest kella 20–6.
28. mai
Ukraina sõjajõudude pressisekretäri teatel lasksid Donetski oblasti kontrollpunkti sõdurid alla Venemaal valmistatud drooni. Varem olid Donetski venemeelse sõjaväe liikmed teatanud, et olid lasknud alla Donetski kesklinna kohal lennanud Ukraina drooni.
80 Ukraina sõjaväeüksuse nr 3035 sõdurit alistus vastaspoole võitlejatele.
29. mai
29. mail tulistati Slovjanski lähistel alla valitsusvägede transpordikopter Mi-8. Hukkus vähemalt 12 Ukraina sõjaväelast, teiste seas Ukraina Rahvuskaardi kindralmajor Sergi Kultšitskõi.
Luhanski oblastis pani 20 rahvuskaardi liiget relvad maha. Tegevuse käigus sai haavata üks venemeelne võitleja.
Harkivi oblastis Izjumi lähistel sattus Ukraina sõjaväekolonn Donetski rahvavabariigi võitlejate varitsusse. Granaadiheitja tabamuse saanud veoautos KAMAZ hukkus üks Ukraina sõjaväelane, kaks said haavata.
Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni Kiievi esindus teatas, et kaotas õhtul umbes kella 19:00 ajal ühenduse oma teise vaatlejate grupiga. Luhanskis baseeruv neljast välisriikide kodanikust ja ühest Ukraina abilisest koosnev grupp peeti relvastatud võitlejate poolt kinni Luhanskist 100 km kaugusel põhjas asuvas Sjevjerodonetskis. Slovjanski valitsusvastaste jõudude rühmitus teatas, et OSCE vaatlejad on nende juures ning nad võidakse varsti vabaks lasta. Ukraina Julgeolukuteenistuse andmetel on 29. mail toimunud OSCE vaatlejate kinnipidamise taga vene kasakate struktuurid.
Venemeelne väesalk pataljon Vostok võttis coup d'état käigus oma kontrolli alla Donetski rahvavabariigi peakorteri ja tekitas mässuliste seas kaose.
30. mai
Ukraina piirivalveameti teatel löödi Luhanski oblasti idaosas öösel tagasi VF poolt lähtunud relvastatud rünnak. 29. mail hakkasid relvastatud isikud Venemaa poolel kogunema, kontrollpunktist mitte eriti kaugel, ja paigaldasid mitmeid tõkkeid. Piirivalve eelposti ümbritses ühtekokku 300 relvastatud inimest. Kell 00:30 avasid nad automaatrelvadest ja granaadiheitjatest Ukraina piirivalvurite suunas tule. Riigi piirivalvurid vastasid tulele. Üks piirivalvur sai šrapnellist vigastada. Samal ajal nähti kohta, kust tuli avati, saabumas vähemalt nelja kiirabiautot.