cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saali tavaõigus
Naisliinis pärilus
Pärilikes monarhiates alates 15. sajandist peetakse Saali tavaõigust meesliinis pärimise eesmärgil kõiki naisi pärimisest välistavaks, samuti keelatakse pärimisõiguse üleandmist mistahes naisele. Vähemalt kaks pärimissüsteemi on otseselt ja täielikult Saali tavaõigusest tulenevad: meesliinis vanuse järgi ja meesliinis esmasünniõiguse järgi.
Niinimetatud pool-Saali versioon pärimiskorrast sätestab, et esiteks rakendatakse kõiki meesliine, sealhulgas kõik meessoost kõrvalliinid; kuid kui kõik meesliinid on hääbunud, siis pärib viimase meessoost varandusehoidja lähim naisliin (nagu tütar), ja pärast teda tema meessoost pärijad vastavalt Saali korrale. Teiste sõnadega, viimasele valdjale lähimat naist võetakse pärimise eesmärgil kui meest. See on pragmaatiline viis korra hoidmiseks: naine on lähim, seega jätkub viimase valdja vereliin, ja kaugemat sugulast pole vaja (vaata näiteks: Pragmaatiline sanktsioon Austrias). Sel moel algne esmasündinu ei päri vajaliku naise suhtes. Ta võib olla dünastia suhteliselt noore haru laps, kuid siiski pärida tänu oma haru elujõulisusele.
Keskajast alates on meil üks praktiline pärimise süsteem ühise päritoluga meesliini esmasünniõigusele, mis tegelikult täidab algse Saali tavaõiguse ilmsed erinõuded: pärimist võimaldati ka naisliini pidi, kuid naised ise välistati nende poegade kasuks. Näiteks ilma poegadeta vanaisa vara pärib tema lapselaps, tema tütre poeg, kui kõnealune tütar on veel elus. Või lastetu onu varanduse pärib tema õepoeg, kui kõnealune õde on veel elus.
Rangelt võttes, see täidab Saali tingimuse "naine maad ei saa, vaid maa läheb meessoole". Seda võib kutsuda peaaegu-Saali pärimissüsteemiks ja seda võib klassifitseerida kui esmasünniõigusega, lähisugulane ja meessoost.
Rakendamine Prantsusmaal
Aastal 1316 suri kuningas Jean I ja esimest korda Kapetingide ajaloos ei olnud kuninga lähim elusolev sugulane pärast tema surma tema poeg. Prantsuse isandad (arvatavasti viimase kuninga onu, Philippe de Poitiers' juhituna, oma positsioonide kindlustamise nimel) tahtsid keelata naisliinis pärimise. Need isandad tahtsid pooldada Philippe'i nõuet Jeani poolõe Jeanne'i (hilisem Jeanne II de Navarre) suhtes, kuid rikkusid tema hilisema nõude Prantsuse troonile, ja mistahes võimalikud Edward III nõuded tulevikus. Need sündmused viisid hiljem Saja-aastase sõjani (1337–1453).
Aastal 1328 vajati veelgi piiranguid, meesliinis pärimise piiramiseks läbi naisliini. Nende pärimistoimingute kohta esitati mitmeid vabandusi, nagu "genealoogiline lähdus kuningas Püha Louis'ga"; monarhi roll sõjapealikuna; ning kinnisvara naise kaudu võõra mehe ja tema klanni kätte sattumise piiramine, mis keelas ka pärimiskorra, kus võõras mees võiks saada Prantsusmaa kuningaks abielu kaudu kuningannaga, ilma prantsuse vere olemasoluta. Ning aastal 1316 oli rivaalitsev pärija 5-aastane naissoost ja rivaaliga võrreldes võimuta. Aastast 1328 oli rivaaliks Inglismaa kuningas, kelle vastu Prantsusmaa oli vahelduvas sõjaseisundis üle 200 aasta. Niipalju, kui on võimalik kindlaks teha, ei olnud Saali tavaõigust selgelt mainitud.
Juristid taaselustasid hiljem kaua mittetoiminud Saali tavaõiguse ja mõtestasid selle ümber pärilusliini õigustamiseks 1316. ja 1328. aasta juhtumites, keelates mitte ainult pärimise naiste poolt, vaid ka pärimise naisliini kaudu (In terram Salicam mulieres ne succedant).
See seadus ei olnud kaugeltki ette nähtud kõigi pärimisküsimuste lahendamiseks — näiteks mitte vallasvara pärimise lahendamiseks – ainult selle maa kohta, mida peeti "Saali maaks" — ja siiani vaieldakse selle sõna õigusliku määratluse üle, kuigi üldiselt nõustutakse viitega kuninglikule maksumaale. Ainult mõnisada aastat hiljem, Kapetingidest Prantsusmaa kuningate ja nende Inglise kaasaegsete ajal, kes valdasid maid Prantsusmaal, sai Saali tavaõigus põhimõtteks pärimisõiguse jõustamisel või arutlemisel. Selleks ajaks mõnevõrra anakronistlik (siin ei olnud Saali maad, kuna Saali monarhia ja selle maa tekkis algselt seal, mis nüüd on Holland), taaselustas Philippe V aastal 1316 idee toetada tema nõudeid troonile, eemaldades oma vennatütre Jeanne'i pärast oma vennapoja Jeani surma pärimisest.
Hiljemalt aastal 1328 vajas Saali tavaõigus edasist tõlgendamist mitte ainult naise poolt pärimise, vaid ka naisliini kaudu pärimise keelamiseks, et keelata Edward III-l (Inglismaa kuningas ning Iirimaa isand 1327–1377, Akvitaania hertsog 1325–1339, Akvitaania isand 1360–1369 ning Ponthieu krahv 1325–1336), Prantsuse kuningate järglasel oma ema Prantsuse Isabelle (Prantsusmaa kuninga Philippe IV tütre ja Louis X, Philippe V ja Charles IV) õe) kaudu, pärida. Kui Kapetingide pealiin hääbus, vaidlustas seaduse Inglismaa, andes oletatava motiivi Saja-aastaseks sõjaks.
Shakespeare väitis, et Charles VI lükkas tagasi Henry V nõude Prantsuse troonile Saali tavaõiguse pärimisreeglite põhjal, mis viis Agincourti lahinguni. Tegelikult oli konflikt Saali õiguse ja Inglise õiguse vahel õigustus paljudele kattuvatele nõuetele Prantsuse ja Inglise monarhide vahel Prantsuse trooni suhtes.
Teisi näiteid Saali pärimisseaduste kasutamisest
Arvukalt sõjalisi konflikte Euroopa ajaloos tulenes Saali tavaõiguse kasutamisest või eiramisest. Karlistide sõjad Hispaanias küsimuse üle, kas troonipärija peaks olema naissoost või meessoost sugulane. Austria pärilussõja päästis valla Pragmaatiline sanktsioon, milles Karl VI, kes ise oli pärinud Austria suguvõsa pärandvara oma vennatütarde ees Saali õiguse tulemusena, püüdis kindlustada pärimise otse oma tütrele Maria Theresiale, mis on näide pool-Saali õiguse toimimisest.
Moodsas Itaalia kuningriigis Savoia dünastia võimu all oli troonijärglus reguleeritud Saali tavaõigusega.
Suurbritannia ja Hannoveri troonid eraldati pärast kuningas William IV surma aastal 1837. Hannover kasutas Saali tavaõigust, Suurbritannia mitte. Kuningas Williami vennatütar Victoria päris Suurbritannia ja Iirimaa trooni, kuid Hannoveri troon läks Williami vennale Ernst Augustile. Saali tavaõigus oli ka tähtis küsimus Schleswig-Holsteini küsimuses, ning mängis vaevalist proosalist igapäevast rolli pärimis- ja abielu otsustes Saksa vürstkondades nagu Saksi-Weimar, kui tuua iseloomulik näide. Pole palju liialdatud öeldes, et Euroopa aadel seisis silmitsi Saali küsimusega igal sammul ja diplomaatia nüansis, ja muidugi eriti abielu läbirääkimistel, kus kogu meesliin pidi olema hääbunud maa saamise sooritamiseks (abielu kaudu) naise abikaasale – naisvalitsejad olid põhimõtetega vastuolus Saksa riikides kuni uusajani.
Sarnasel viisil eraldusid Madalmaade kuningriigi ja Luksemburgi suurhertsogkonna troonid aastal 1890, kui pärijaks sai printsess Wilhelmina kui esimene Madalmaade valitsev kuninganna. Saali tavaõiguse jäänukina on valitseva Madalmaade monarhi ametinimetus alati ametlikult 'Kuningas' isegi kui tiitel võib olla 'Kuninganna'. Luksemburgi päris Oranje-Nassau dünastia kauge meessoost sugulane Nassau-Weilburgi dünastiast. Siiski seisis sel dünastial ees väljasuremine meesliinis vähem kui kaks aastakümmet hiljem. Kuna teisi meessoost liikmeid Nassau dünastia ülejäänud harudes ei olnud, rakendas suurhertsog Wilhelm IV pool-Saali pärimisseadust nii, et tema tütred said pärida.
Kanalisaartel, endise Normandia hertsogkonna ainus osa, mida veel valitseb Briti kroon, oli kuninganna Elizabeth II-le traditsiooniliselt omistatud tiitel Normandia hertsog (mitte hertsoginna). Saali tavaõiguse mõju eeldatakse selgitamisel, miks kasutati väljendit "Kuninganna, meie hertsog". Sama juhtum oli Lancasteri hertsogkonnas Inglismaal. Seal kasutati väljendit "Kuninganna, Lancasteri hertsog".
Vanahollandi keel
Saali tavaõigus sisaldab ainsa otsese tõendi vanahollandi keelest. See sisaldab peamiselt üksikuid sõnu (Malbergse glossen), kuid ka terve lause:
Välismaalane (Bellini)
"Välismaalane" (originaalis La straniera) on Vincenzo Bellini ooper (melodramma) kahes vaatuses Felice Romani libretole Victor-Charles Prévôt’ romaani L’étrangère (1825) järgi. Esmaettekanne toimus 14. veebruaril 1829 Milano Teatro alla Scalas.
Ajalugu
Pärast Bianca e Fernandot naasis Bellini Milanosse, kuid ilma, et tal oleks olnud lepingut uue ooperi komponeerimiseks. Tema head suhted impressaario Domenico Barbaiaga tagasid, et juunis 1828 pakkus ta Bellinile võimalust valida oma järgmise ooperi ette kandmise paigaks kas Napoli või Milano teater. Bellini jaoks sõltus otsuse langetamisel, kes lauljatest oli parajasti ühe või teise teatriga seotud. Maestro eelistatud tenor Giovanni Battista Rubini oli otsustanud, et siirdub Napolist Milanosse. Ka sopran Henriette Méric-Lalande ja baritoni rollis Luigi Lablache või Antonio Tamburini olid saadaval. See määras, et Bellinil sõlmis lepingu ooper komponeerimiseks Milano teatriga, millega kavatseti avada sama aasta karnevalihooaeg. Honorariks määrati seekord 1000 dukatit, kui eelmise ooperi puhul oli tasu olnud 150 dukatit.
Septembri lõpunädalal selgus, et Romani ei olnud haiguse tõttu saanud libretot valmis ning ka Napoli teater ei olnud lasknud Rubinit vabaks. Seetõttu polnud reaalne, et ooper saab karnevalihooaja alguseks 26. detsembril lavale toomiseks valmis. Rubini asemel leiti küll noor ja ilusa häälega tenor Domenico Reina, kuid Romani tervise parandamine võttis aega ja kui see korda sai, siis valmis libreto osade kaupa. Töö venis ning partituur sai valmis alles 7. jaanuariks 1829. Ooperi finaali aariat lõpliku nimega „Ciel pietoso, ins i crudo momento” pidi Bellini komponeerima kolm korda uuesti, sest Romani esitatud värsid ei inspireerinud ja neid pidi ta tegema neli korda uuesti. Proovid algasid jaanuari teise nädala alguses ja kestsid intensiivselt kuni esietenduseni 14. veebruaril.
Ooper oli tänu suurepärasele lauljate ansamblile ning meloodilisele muusikale kohe väga edukas. Kriitikud ennustasid sellele „kuulsusrikast edu”. Bellinit kiideti kui kaasaegset Orpheust. Itaalias esitati seda ooperit regulaarselt kuni 1866. aastani enam kui 50 linnas. Välismaal olid lavastused Viinis (1831), Pariisis (1832), Londonis (1832), New Yorgis (1834), Lissabonis (1835) ja Madridis (1850).
Pärast viimast teadaolevat etendust 1875. aastal Catanias, taaselustati ooper 1935. aasta aprillis La Scalas. Etendused on kaasajal olnud Bellini kodulinnas Catanias (1954, 1971), Palermos (1968), Londonis (1969, 1993, kontsertetendus 2007), kontsertetendus Montpellier's (1989), Spoleto festivalil (1989), Triestes (1990), Baden-Badenis (2012), Zürichis (2013), Marseille's kontsertetendus (2013), Viinis (2015) ja Washingtonis (2017).
Süžee
Tegevus toimub 14. sajandi alguses Inglismaal Montolino lossis. Ravenstali krahv Arturo on kihlatud Isolettaga, kuid armub Alaidesse, keda tuntakse hüüdnime „Võõras” järgi. Talupojad paluvad Arturol välja selgitada, kas Alaide on nõid. Arturo ei tea, et Alaide on tegelikult parun Valdeburgo õde Agnese ning oli kunagi olnud abielus Prantsusmaa kuningaga. Kuningas heitis ta aga teise naise tõttu kõrvale ja sundis lahkuma Inglismaale. Nüüd uitab ta masendunult mööda maakohti ringi. Isoletta on pulmade ootel, kuid kurdab Valdeburgole, et Arturo on kiindunud müstilisse võõrasse. Arturo tahab teada, kellega on siiski tegemist, ja külastab naist tema onnis. Alaide kinnitab, et ta küll armastab Arturot, kuid nende edasine kohtumine on võimatu. Arturo näeb Alaidet salaja kohtumas oma venna Valdeburgoga. Arturo kutsub Valdeburgo duellile, haavab teda ning Valdeburgo kukub järve. Alaide räägib Arturole, et tegemist on tema vennaga. Arturo hüppab järve, et Valdeburgot päästa. Alaide kutsub inimesi appi. Relvastatud mehed näevad Alaide käes Arturo verist mõõka ja süüdistavad naist mõrvas. Alaide viiakse tribunali ette. Ta eitab oma süüd, kuid keeldub ka rääkimast, kes on tegelik mõrvar. Arturo on valmis süü omaks võtma ja kohus on valmis mõlemad süüdi mõistma, kui välja ilmub Valdeburgo. Alaide tuntakse ära ja ta võib kohtust koos Valdeburgoga lahkuda. Arturo on nõus abielluma Isolettaga, kuid soovib veel kord Alaidet näha. Selgub, et Prantsuse kuninga poolt Alaide asemele valitud Isemberga on surnud. Ebaseaduslikult lahutatud Alaide on Prantsusmaa seaduslik kuninganna. See viib Arturo enesetapuni. Alaide langeb sellest meeleheitesse ning lõpetab samuti enda elu.
Norrköpingi kogudus
Kogudus asutati 1944.
Koguduse õpetajaid:
Võlupunane AC
Tegemist on populaarse värvainega, mida kasutatakse maailmas laialdaselt. 1980. aastatel oli selle aastane toodang enam kui 2300 tonni.
Euroopa Liidus on võlupunane toiduvärvina lubatud, kuid paljudes Euroopa Liidu riikides on selle kasutamine toidus kohalike seadustega keelatud. Värvainet kasutatakse magustoitudes ja maiustustes, ka kosmeetikatoodetes. Toidulisaainena on see keelatud Taanis, Belgias, Prantsusmaal, Saksamaal, Šveitsis, Austrias, Norras ja Rootsis.
Ameerika Ühendriikides on võlupunast lubatud värvainena kasutada kosmeetikas, ravimitööstuses ja toiduainetetööstuses. Värvainet võidakse kasutada tätoveerimistindis.
Võsa Küttide Liit
Võsa Küttide Liit (lühend VKL) oli fiktiivne eesti metsavendade organisatsioon.
Ainus allikas liidu olemasolust on 1962. aastal Sulev Raudsepa poolt Põltsamaal endistes KGB ruumides leitud käsikiri, mis oli köidetud Jossif Stalini teoste kaante vahele. See sisaldab organisatsiooni lühiajaloo ja põhimõtted, relvastuse, varustuse ja koosseisu tabelid, auastmed, vormikirjeldused ja sõjakooli lõpumärgi joonise aastaarvuga 1955.
"VKL on salajane relvastatud organisatsioon. Ülesanded: Liikmete kogumine, neile mitmekülgse sõjalise kasvatuse andmine, Isamaaliste ning rahvuslikkude tunnete süvendamine äärmise piirini oma liikmeskonnas ning liikmete tutvusringkonnas. Igasugune ning igakülgne diversioon ning kahjustamine ükskõik mis valitseva võõra riigi valitsuse ja selle käsilaste vastu Org. põhiseaduse piirides."
VKL auastmed olid noorem kursant, noorem allohvitser, veebel, ohvitseri asetäitja, nooremleitnant, vanemleitnant, kapten, major, kolonel ja kindral.
VKL-il oli vormiriietus, mille tähtsaima osa moodustab alumine vöörihm, mille pandlal oli Eesti Vabariigi riigivapi kujutis, metallplaatidel väeosa embleem, auastme ja ametikoha tunnused. Vormi juurde kuulub kiiver, millel on vapikujuline rahvusvärvides embleem.
"Komplekteeritud varustuste" hulka kuulusid "Kollektiivne põhi-Lahinguvarustus", "Salga relvastus tulirelvade osas", "Puhtisiklik varustus väljaspool varustuse kotti", "Isikl. ja kollekt. liikumisvahendid", "Ühendatud komplektid (Kollekt.)" jne.
Riietuse komplektide hulka kuulusid "kartuli toomise komplekt", "jalutamise komplekt", "küla peal käimise komplekt" jne.
Mart Laari arvates "võib olla tegemist mõne "üksiku hundi" poolt peetud kavandiga suurejoonelise võitlusorganisatsiooni väljaarendamiseks või julgeolekuorganite poolt ettevalmistatud müstifikatsiooniga".
Ene Vainiku hinnangul on tekstid venepärase kantseliitliku sõnakasutuse ja lauseehitusega, ohtrate ebaloomulike lühenditega, "Kollektiivse Põhi-lahinguvarustuse" tabelis leiduvad esemete joonistused näeb tõenäoliselt ette "üleliiduline metsavendade näidispäevik".
Kareda Vallaleht
Kareda Vallaleht oli 2001–2017 ilmunud ajaleht, mis vahendas endise Kareda valla uudiseid. Lehte andis välja Kareda vallavalitsus. Leht ilmus üks kord kuus.
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus liitus Kareda vald Järva vallaga, annab endise Kareda valla aladel toimuva kohta uudised edasi Järva Valla Leht.
Mars Orbiter Mission
Mars Orbiter Mission (MOM) (ka Mangalyaan) oli India kosmoseagentuuri, ISRO, kosmosesond mis uuris Marssi.
Kosmosesond startis Marsile 5. novembril 2013 ja jõudis Marsi orbiidile 24. septembril 2014. Mars Orbiter Missioni eesmärgid olid katsetada tehnoloogiaid ja arendada planeetidevaheliste missioonide jaoks tehnikat, planeerimist ja sondi töös hoidmist. Teaduslike eesmärkide jaoks oli sondi pardal viis teadusinstrumenti.
Mangalyaan on India esimene planeetidevaheline missioon ja ISRO-st sai Nõukogude Liidu kosmoseprogrammi, NASA ja ESA järel neljas kosmoseagentuur, mis on saatnud Marsile oma kosmosesondi. Indiast sai ühtlasi ka esimene Aasia riik, mis saatis Marsile kosmosesondi ja esimene riik maailmas, mil õnnestus see esimesel katsel.
ISRO kaotas sondiga ühenduse aprillis 2022 ja kuulutas missiooni lõppenuks oktoobris 2022.
Filip Hrgović
Filip Hrgović (sündinud 4. juunil 1992 Zagrebis on Horvaatia poksija.
Kaasaegsetel olümpiamängudel
Ta sai üliraskekaalus (üle 91 kg) 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Tony Yokale (Prantsusmaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Ta on esimene poksija, kes on Horvaatia lipu all võitnud kaasaegsetel olümpiamängudel medali.
Maailmameistrivõistlustel
Ta osales üliraskekaalus (üle 91 kg), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Ivan Dõtškole (Kasahstan) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011), hilisemale pronksmedalivõitjale Roberto Cammarellele (Itaalia) 17. maailmameistrivõistlustel (Almatı, 2013) ja hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Tony Yokale (Prantsusmaa) 18. maailmameistrivõistlustel (Doha, 2015) ning jäi edasistest medaliheitlustest välja.
Euroopa meistrivõistlustel
Ta võitis üliraskekaalus (üle 91 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 41. Euroopa meistrivõistlustel (Samokov, 2015).
Elukutselisena
Ta hakkas septembris 2017 elukutseliseks. Ta on seni (seisuga 24. veebruar 2018) pidanud kokku 4 kohtumist ning on võitnud need kõik (neist 3 nokaudiga).
Eilseni ühisvald
pisi|Ühisvalla asend Schaumburgi kreisis
Eilseni ühisvald (Samtgemeinde Eilsen) on ühisvald (Samtgemeinde) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Schaumburgi kreisis. Selle pindala on 13,91 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6871 inimest. Selle keskus on Bad Eilsen.
Eilseni ühisvald koosneb järgmistest valdadest:
Uppsala kogudus
Uppsala kogudus on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kogudus, mis tegutseb Rootsis Uppsalas. Kogudus kuulub Rootsi praostkonda.
Kokotów
Kokotów on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Wieliczka maakonnas Wieliczka vallas. Kokotów asub Wieliczkast umbes 4 km kirdes ja Krakówi kesklinnast ligikaudu 12 km idakagus.
Kuie vallakool
Kuie vallakool oli Kuie valla vallakool Järva-Jaani kihelkonnas Kuie külas.
Koolimaja ehitati tõenäoliselt 1877.
Säilinud koolimaja toodi hiljem Eesti Vabaõhumuuseumi eksponaadiks, kus see avati 1. septembril 2000. Vabaõhumuuseumis olevas koolimajas tegutseb Kuie koolituskeskus.
Kihnu Leht
2006-2007 ilmus ajalehe vahel lisaleht Kuelõleht: Kihnu põhikooli õpilaste oma leht.
Desislava Taneva
pisi|Desislava Taneva (2016) Desislava Taneva (bulgaaria keeles Десислава Жекова Танева; sündinud 9. juunil 1972 Slivenis) on Bulgaaria poliitik, ta kuulub paremtsentristlikkusse erakonda Kodanikud Bulgaaria euroopaliku arengu eest (Граждани за европейско развитие на България, lühendatult ГЕРБ, mis bulgaaria keeles tähendab vappi). Ta oli 7. novembrist 2014 kuni 27. jaanuarini 2017 Bulgaaria põllumajandus- ja toitlustusminister.
Ta sündis aastal 1972 Slivenis. Ta kaitses aastal 1995 Sofias Rahvusliku ja Maailmamajanduse Ülikoolis (Университет за национално и световно стопанство) majandusteaduse magistri väitekirja. Seejärel õppis ta õigusteadust Burgase Vabas Ülikoolis (Burgas Free University).
Siedenburg
Siedenburg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Diepholzi kreisis.
Valla pindala on 14,22 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1278 inimest. Vald paikneb umbes 20 km Nienburgist läänes.
Siedenburgis on ka valdade ühenduse Samtgemeinde Siedenburg keskus.
Radiance of the Seas
Radiance of the Seas on esimene Radiance-klassi ristluslaev, mis kuulub firmale Radiance of the Seas Inc. (Royal Caribbean Cruises Ltd.) ja mida käitab laevakompanii Royal Caribbean International.
Laev ehitati Meyer Werft GmbH laevatehases Papenburgis Saksamaal 2001. aastal ja see oli suurim Saksamaal ehitatud laev. Alus ristiti 6. aprillil 2001 Fort Lauderdales USAs. Laeva ristiemaks sai Margot L. Pritzker, Royal Caribbean Internationali juhatuse liige.
Pärast Radiance of the Seasi esmareisi, mis algas 7. aprillil 2001, kasutati ristluslaeva Hawaii saarte lähistel Vaikse ookeani loodeosas. 2012. aastal kasutati laeva ka sõiduks Austraalia ja Uus-Meremaa sadamalinnade vahel.
Geenidoping
Geenidoping on hüpoteetiline geeniteraapia mitteterapeutiline kasutamine, kus eesmärgiks on parandada sportlaste sooritusvõimet. Maailma Antidopingu Agentuur (WADA) lisas geenidopingu keelatud tegevuste nimekirja 2003. aastal. Geenidoping võib olla ka kaasasündinud genoommutatsioon.
Seda liiki dopingu puhul võivad sportlased olla nii inimesed kui ka loomad. Geenidopingu võib jagada kolme kitsamasse rühma: geeni ülekanne, geeni summutamine ja geeni muutmine. Selle kasutamine on ametlikult keelatud, kuid kuna see on uusim dopinguliik, siis on selle organismist avastamine väga keeruline.
Geenidopingu rühmad
Geeniülekandes kasutatavad erütropoteiinid, (tõstavad punaste vereliblede taset) ning insuliinitaoline kasvufaktor 1, (aitab kaasa lihaskasvule) on tihti kasutatud geeniteraapias. Kuid need geenid võivad olla suunatud ka geenidopingule, siis keelavad sellega tegemist nii inimeste kui ka hobuste dopinguvastased agentuurid.
Meditsiinis ravitakse geenide summutamisega neuroloogilisi haigusi. Geenidopingus kasutatakse seda selleks, et summutada geene, mis võivad sooritust negatiivselt mõjutada. Üheks selliseks geeniks on müostatiin (MSTN), kuna see piirab lihaskasvu. Seda kasutatakse enim just võidusõiduhobustel.
Geeni muutmisel geene asendatakse, kustutatakse, pööratakse või paigutatakse ümber. Kõige levinum meetod on CRISPR. See on kõige lihtsam, kiirem ja odavam viis. Seda süsteemi on uuritud palju ning on jõutud hõlpsa ja usaldusväärse geenide redigeerimiseni.
Miks kasutatakse geenidopingut
Geenidopingut kasutatakse sportlase sooritusvõime parandamiseks. Kuna seda liiki dopingut on organismist keeruline avastada, on selle kasutamine laialdane. Peamiselt saavutatakse sellega lihasmassi kasvu ja vastupidavust. Steroidid aitavad ka treeningust taastumisel: nad vähendavad treeningutes tekkinud lihaskahjustusi ning aitavad lihastel taastuda. See võimaldab sportlastel treenida rohkem, vähendades ületreenimise riski. pisi|Veredopingu mõju Kuna EPO mõjutab punaste vereliblede tootmist, saab selle abil suurendada organismi hapnikuvarustust. Punaste vereliblede rohkus aitab lihastel paremini hapnikku saada. Seeläbi suurendatakse sportlaste vastupidavust.
Geenimutatsiooni avastamine organismist
Kuigi PCR testid on lihtsad ning täpsed, on neil ka mõned puudused. Üheks puuduseks on teadaolevate geenide vähesus. Nii inimesel kui ka hobusel on teada 20 000 mutatsiooni. Ka väga väikesed muutused transgeenis võivad mõjutada selle avastamist. Lisaks ei ole võimalik nende testidega kindlaks määrata ühtegi teist geenimutatsiooni.
Geenidopingu ohud
On olemas kahte liiki geenidopingut: viiruslik ja mitteviiruslik.
Viiruslik geenidoping on tervise seisukohast ohutum, kuid selle kasutegur sooritusvõimele on väiksem. Viirusliku geenidopingu puhul on aga risk haigestuda. Suureks riskiks on näiteks adenoviirus, mis mõjutab ülemisi hingamisteid. Samuti võib saada herpesviiruse, mis mõjutab kesknärvisüsteemi. Seda viirust ei ole võimalik välja ravida.
Sellise riski võtmine on põhjendatud vaid raskeid haigusi põdevatel inimestel. Noorte ja elujõuliste sportlaste jaoks on see risk aga vastuvõetamatu. Üks esimesi traagilisi juhtumeid oli see, kui 1999. aastal vallandus geeniteraapia patsiendi organismis tugev adenoviiruse puhang ning patsient suri.
Staffhorst
Staffhorst on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Diepholzi kreisis.
Valla pindala on 14,61 km². 31. detsembril 2015 elas seal 533 inimest.
Ludwig Busbetzky
Ludwig Busbetzky (17. sajand) oli Eesti organist ja barokkhelilooja. Ta pärines muusikute suguvõsast ning õppis 1680. aasta paiku Dieterich Buxtehude juures. 1687–1699 töötas Busbetzky organistina Narva saksa kirikus.
Staffhorst
Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Siedenburg.
Paneerimine
Paneerimine - On toiduaine kastmine enne küpsetamist muna, riivsaia või jahu sisse, kalade või kalafileede praadimisel laialdaselt kasutatav kulinaariavõte
Kasutusala
Paneerimiseks kasutatakse erinevaid jahusid (nisu, odra, rukki), riivsaia või –leiba ja nende segusid. Vahel kastetakse kalatükk enne jahuga paneerimist lahtiklopitud muna sisse, nii jääb talle peale paksem kiht paneeringut. Vahel praetakse kalu ainult munapaneeringuga, st kastetakse kalatükid enne pannile panemist vähese vee või piimaga lahtiklopitud muna sisse. Kasutatakse ka topeltpaneerimist, nt paneeritakse kõigepealt jahuga, seejärel kastetakse kalatükk lahtiklopitud muna või piima (või nende segu) sisse ja seejärel paneeritakse riivsaiaga. Paneeritud kalade praadimisel moodustub neile paneeringust koorik; kalatükid jäävad tervemateks ja mahlasemateks. Kui praetakse või küpsetatakse eelnevalt maitsestamata kalatükke, lisatakse maitseained (sool, pipar) paneeringusse.
Tobolski mošee
pisi|Tobolski mošee Tobolski mošee (vene keeles Тобольская мечеть) on mošees Venemaal Tjumeni oblastis Tobolskis.
Tobolski mošee ehitati 19. sajandi lõpus või 20. sajandi alguses. Ehitamise täpne aastaarv ei ole teada, kuna dokumendid ei ole säilinud. Kodu-uurijad on hoone võimalikeks ehitamisaastateks pakkunud 1890 või 1905. Mošee rajamise organiseerija ja rahastaja oli kaupmees Tohtasõn Aitmuhhametov. Hoone projekteerinud arhitekti nimi ei ole teada, kuid on oletetud, et see võis olla Gottlieb Zinke. Kivist mošee rajati kohale, kus enne seda oli olnud puust mošee, mis pärines Siberi khaaniriigi ajast. 1930. aastal sulgesid Nõukogude võimuorganid mošee ja hoone võeti kasutusele klubina. 1980. aastate keskpaiku hakkasid kohaliku islamikoguduse liikmed hoonet võimudelt tagasi nõudma. Tol ajal tegutses hoones kino Jalkõn. 1988. aastal tagastas Tobolski Linna Täitevkomitee hoone islamikogudusele. Aastatel 2010–2011 toimus hoone remont ja restaureerimine.
Sedviņi
Sedviņi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Dunika vallas.
Küla asub valla idaosas Bārta jõe kaldal Leedu piiri ääres.
2006. aastal elas külas 25 inimest. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Värmlandi kogudus
Värmlandi kogudus on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kogudus, mis tegutseb Rootsis Värmlandis. Kogudus kuulub Rootsi praostkonda.
Heino Pehk
Ta töötas Võru Laste Muusikakooli õpetajana. Ta on olnud Võru meeskoori ja Võru õpetajate segakoori Cantus peadirigent.
Örebro kogudus
Örebro kogudus on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kogudus, mis tegutseb Rootsis Örebros. Kogudus kuulub Rootsi praostkonda.
Koguduse õpetajaid:
Prišņicas
Külast läks läbi maantee V300.
Peter Berresford Ellis
Peter Tremayne'i nime all on ta kirjutanud rahvusvahelise menu osaliseks saanud ajaloolise krimisarja, milles peategelane õde Fidelma lahendab 7. sajandi Iirimaal mõrvamüsteeriume. Peter Berresford Ellise teoseid on avaldatud rohkem kui 25 keeles.
Elukäik
Peter Berresford Ellis sündis Coventrys. Tema isa Alan Ellis oli ajakirjanik ja ema oli pärit Sussexi vanast saksi suguvõsast.
Ellis õppis Brightoni Kunstikolledžis ja Londoni Ülikoolis slaavi ja Ida-Euroopa kultuuri instituudis. 1989. aastal lõpetas ta praeguses Ida-Londoni Ülikoolis keldi kultuuri ja ajaloo õpingud ning omandas seal ka magistrikraadi.
Kuuda mõisakool
Mõisakool asutati 1845. Mõisakool lõpetas tegevuse 1887. 1896 toodi koolimaja ruumidesse leprosoorium (Kuuda leprosoorium).
Edoardo Mangiarotti
pisi|paremal Edoardo Mangiarotti (7. aprill 1919 – 25. mai 2012) oli itaalia vehkleja.
Ta tuli epees ja floretis aastatel 1936–1955 kokku kuus korda olümpiavõitjaks ja 13 korda maailmameistriks. Ta on kõigi aegade edukaim vehkleja suurvõistlustel.
Ka Edoardo Mangiarotti vend Dario Mangiarotti oli vehklemise olümpiavõitja ja maailmameister.
Vecskujene
Vecskujene on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Skujene vallas. Aastail 2009–2021 kuulus küla Amata piirkonda.
Külas on Skujene põhikool. Vecskujenes asuvad Skujenes skola ja Vecskujene bussipeatus. Küla piiridesse jäävad Ģībēni muinaskalmed, mis on arheoloogiamälestisena regionaalse kaitse all. .
2007. aastal oli külas 30 elanikku.
pisi|tühi|Vecskujene
Mälestusmärk kõikidele metsavendadele
pisi|Mälestusmärk (enne 2008) Mälestusmärk kõikidele metsavendadele on metsavendade mälestuseks püstitatud mälestusmärk Järva maakonnas Rassi külas Tagametsas. Mälestusmärgi püstitas Eesti Skautide Ühing.
Venemaa teeneline meistersportlane
pisi|150px| Venemaa teenelise meistersportlase rinnamärk (kuni 2007) pisi|150px| Venemaa teenelise meistersportlase rinnamärk (alates 2007)
Venemaa teeneline meistersportlane (vene keeles Заслуженный мастер спорта России) on aunimetus spordi valdkonnas Venemaal. Asutatud 1992. aastal. Aunimetusega kaasneb rinnamärk.
Aunimetuse andmise üldised kriteeriumid: Venemaa kodakondsusega sportlane on saanud medalikoha olümpiamängudel (sealhulgas mees- või naiskonna koosseisus), esikoha Euroopa või maailmameistrivõistlustel või võitnud maailma karikavõistlused. Erandkorras võidakse aunimetus anda sportlasele, kellel eelpool toodud kriteeriumid on täitmata, kuid kellel on teeneid Venemaa spordi ees rahvusvahelisel areenil.
Nõukogude Liidus anti välja NSV Liidu teenelise meistersportlase aunimetust.
Peeter Vissak
pisi|Peeter Vissak 2022. aastal Peeter Vissak (sündinud 13. märtsil 1956) on eesti looduskaitsetegelane, botaanik, vabakutseline giid ja fotograaf.
Aastatel 1962–1973 õppis ta Tartus Miina Härma Gümnaasiumis ja 1973–1979 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia- ja geograafiateaduskonnas, mille lõpetas botaanika erialal.
Ta töötas pikka aega Virtsu-Laelatu-Puhtu kaitseala juhatajana.
Ta on MTÜ Eesti loodusturismi ühingu asutajaliige.
Jacobus Finno
Jacobus Petri Finno (u 1540–1588), ka Jaakko Finno ja soomekeelses kirjanduses Jaakko Suomalainen oli Soome vaimulik ja Turu toomkooli rektor, reformatsiooni mõõduka tiiva esindaja. Ta koostas esimese soomekeelse lauluraamatu, samuti katekismuse ja palveraamatu.
Riia toomkool
Riia toomkool (läti keeles Rīgas Doma skola) oli toomkool Riias, mis tegutses Riia toomkiriku juures, tänapäeval Palasta ja Mazā skola iela tänava nurgal. See on Liivimaa vanim õppeasutus (asutati 1211).
Kool asutati 1211. Kool oli hiljem nii Riia rae toomkool, akadeemiline gümnaasium kui ka kreiskool.
Viimane toomkooli rektor oli kuni 1804. aastani August Albanus.
Läänemaa mõisate loend
Läänemaa mõisate loendis on loetletud kihelkondade kaupa Läänemaa, sh Hiiumaa ja Vormsi mõisu.
Loend on mittetäielik.
Pühalepa kihelkond
, Hiiumaal
Reigi kihelkond
, Hiiumaal
Vormsi kihelkond
, Vormsi saarel
Võrumaa vapimärk
Võrumaa vapimärk on Võru maakonna kõrgeim autasu.
Võrumaa vapimärk antakse isikule Võru maakonnale osutatud eriti oluliste teenete ja väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks. Vapimärk antakse üldjuhul elutöö eest. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Võru maavanem.
Miroslav
Miroslav (vene keeles Мирослав) on venepärane mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 554. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Miroslav 131 mehel.
Vaat
pisi|Tammepuust vaadid veinikeldris Vaat on suur, tugev kumerate külgede ja kahe põhjaga laudnõu vedelike hoidmiseks.
Vaadid valmistatakse enamasti tammepuust ning neis hoitakse peamiselt alkohoolseid jooke, Eesti aladel eriti õlut. Saaremaal nimetati vaati ka keha, väiksemat vaati mitmel pool mujal vinku.
Jüri Roosaare
Jüri Roosaare (sündinud 4. veebruaril 1953 Tartus) on eesti geograaf.
Ta lõpetas aastal 1971 Pärnu 2. Keskkooli ja aastal 1976 Tartu Riikliku Ülikooli aastal 1976 geograafia erialal. Ta on töötanud pikka aega Tartu Ülikooli geograafia osakonnas õppejõuna.
Marin Mersenne
pisi|Marin Mersenne Marin Mersenne (ladinapäraselt Marin Mersennus; 8. september 1588 Oizé, Maine, Prantsusmaa – 1. september 1648 Pariis, Prantsusmaa) oli prantsuse teoloog, filosoof, matemaatik ja muusikateoreetik, keda on sageli nimetatud akustika isaks.
Ulatuslikku kirjavahetust pidanud Mersenne oli "1600. aastate esimesel poolel teadus- ja matemaatikamaailma keskmes" ; tema korrespondents oli rahvusvaheline, ta kirjasõprade seas olid näiteks René Descartes, Étienne Pascal, Gilles de Roberval, Nicolas-Claude Fabri de Peiresc, Giovanni Doni ja Constantijn Huygens. Mersenne kuulus miniimide mungaordusse.
Nikolai Veiderpass
Nikolai Veiderpass (7. aprill (vkj)/ 19. aprill 1887 Tallinn – 2. mai 1971 Tartu) oli eesti farmatseut ja ravimitehnoloog.
Üldhariduse omandas Narva gümnaasiumis. Ta tegi 1913. aastal Kaasani Ülikoolis apteekriabilise eksami ja omandas 1918. aastal proviisori kutse. Ta töötas 1918–1921 farmatseudina Simbirskis K. Tähe apteegis.
1923. aastal omandas ta Tartu Ülikooli juures rohuteaduse doktori kraadi põlevkivi keemiliste omaduste uurimise teemal. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Fraternitas Liviensise liige.
Oli aastatel 1921–1936 Eesti Riikliku Erapreparaatide Kontrollasutuse juhataja ning aastatel 1936–1968 Tartu Ülikooli farmaatsia, farmatseutilise keemia, ravimite ja galeeniliste preparaatide tehnoloogia õppejõud. Professor 1938.
Uuris esimesena eesti põlevkivi fenoole. Tema teine huviala oli kodumaistest taimedest ravimite valmistamise uurimine.
Juriidiline fakt
Juriidiline fakt on konkreetne eluline asjaolu, millega õigusnorm seob õigussuhte tekkimise, muutumise või lõppemise. Eluline asjaolu omandab juriidilise fakti tähenduse, kui õigusnormi looja on ta välja valinud ja kinnistanud üldistatud kujul õigusnormis.undefined
Selliseid fakte nimetatakse juriidilisteks põhjusel, et need toovad kaasa teatud õiguslike tagajärgi. Lisaks sellele juriidilised faktid tekitavad koos õigusnormidega tsiviilsuhetes osalejatel subjektiivsed õigused ja juriidilised kohustused.
Juriidilise fakti tunnused
Juriidilise fakti tunnusteks on:
Juriidilise fakti liigid
Juriidiliste faktide liigitamise alus on nende seos inimese teadvuse ja tahtega. Juriidilised faktid jagunevad sündmusteks ja tegudeks.
- õiguspärase teo puhul käitub õiguslikus olukorras vastavuses objektiivse õiguse nõuetega.
- õigusvastase teo puhul õiguse subjektid ei vii oma käitumist vastavusse õiguse ettekirjutustega.
Mõned teadlased eristavad sündmustele ja tegudele lisaks õiguslikke seisundeid (sugulus, töövõimetus, abielu jne).
Juriidiline toiming on inimeste käitumine olemasolevate õigussuhete raames, mille subjekti tegevusel ei ole konkreetseid õiguslikku tagajärgi.
Juriidilised toimingud on isikute teod, mille toimepanemisega seob seadus õiguslike tagajärgede tekkimise sõltumata nende isikute tahtest, soovist ja kavatsustest.
Kõige illustreerivam näide on teovõimetu isiku õigustoiming, kelle teod ei saa olla õigusaktid, kuid isiku tegevusel võivadolla õiguslikud tagajärjed, näiteks asja või aarde leidmine.
Õigusliku tagajärje iseloom
Juriidilisi fakte võib liigtada ka selle õigusliku tagajärje iseloomu alusel, mille nende esinemine kaasa toob. Juriidilised fakrid on õigustmoodustavad, õigustmuutvad ja õigustlõpetavad.
Vätta poolsaar
Vätta poolsaar on Saaremaa lõunaosa suurim poolsaar, halduslikult jääb poolsaar Saaremaa valda. Poolsaare pikkus kagu-loode sihis on u 7 ja laius u 3 km.
Poolsaare kirderannikul on Sutu laht, edelarannikul Kasti ja Kase laht.
Aastatel 1986–1992 töötas poolsaarel NSV Liidu suurim eksperimentaalne tuuleelektrijaam, mille võimsus oli kuni 346 kW.
Gertrude Weaver
Gertrude Weaver (sündinud Gaines; 4. juuli 1898 Arkansas – 6. aprill 2015 Camden) oli ameerika ülipikaealine naine, kes oli alates 1. aprillist 2015, Misao Ōkawa surma järel, maailma vanim inimene.
Balti triennaal
Balti triennaal (inglise keeles Baltic Triennial; nimetatud ka Vilniuse maalitriennaal, Vilniuse (tarbe)kunstitriennaal) on Leedus Vilniuses toimuv kunstifestival (triennaal), kus tutvustatakse eeskätt nüüdisaegset Põhja-Euroopa kunsti, viimastel aastatel sisaldab ka filmikunstiprogramme. Aastast 1990 korraldab triennaali Vilniuse Kaasaegse Kunsti Keskus.
Esimene triennaal toimus 1979.
Blatná loss
Blatná loss on 13. sajandil ehitatud ja 16. sajandi algusest pärit välisilmega hilisgooti elementidega renessanssloss, mis asub Blatnás Lõuna-Tšehhi maakonnas, 60 kilomeetrit Budweisist loodes, ja on tänapäeval turismiobjektina külastajatele avatud.
Ajaloost
Esimene kindlus koos kabeliga ehitati sellesse kohta 13. sajandil. Esimest korda mainitakse linnust kirjalikes allikates 1235. aastal. 15. sajandil Zdeněk Lev z Rožmitáli valitsemise ajal ehitati see vesilinnuseks, lossi valdaja Levi õde abiellus Tšehhi kuninga Jiříga Poděbradyst ja sai Böömimaa kuningannaks. 1520.–1530. aastatel ehitas kuninglik arhitekt Benedikt Rejt lossi ühe tiiva vararenessansi vormides ümber.
Vaatamisväärsused
Lossi vaatamisväärsuste hulka kuuluvad orientaalse kujundusega rokokoosalong ja jahituba. Enamik tubadest on sisustatud 19. sajandi mööbliga. Vanim osa lossist on romaani kabel umbes 1220. aastast. Kuningas Jiří Poděbradyst naisevenna Rožmitáli aegadest pärineb lossi hilisgootilik välisilme ja rüütlisaali seinamaalid.
Loss asub keset suurt saja-aastaste puudega inglise maastikuparki.
Nina Sublatti
pisi|Nina Sublatti 2015. aasta Eurovisioonil Nino Sulaberidze (gruusia keeles ნინო სულაბერიძე, esinejanimega Nina Sublatti (gruusia keeles ნინა სუბლატი); sündinud 31. jaanuaril 1995 Moskvas) on Gruusia laulja, laulukirjutaja ja modell.
2013. aastal võitis ta Briti telesaate "Idols" Gruusia versiooni.
Rahvusvahelise tuntuse saavutas ta 2015. aastal, kui esindas Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis Gruusiat lauluga "Warrior". Finaalkontserdil saavutas ta 51 punktiga 11. koha.
Eesti õigeusu koguduste loend
Eesti õigeusu koguduste loend esitab alfabeetilise nimekirja Eesti aladel nii tänapäeval eksisteerivatest kui ka minevikus eksisteerinud õigeusu kogudustest, sõltumata nende kanoonilisest kuuluvusest.
Nimestikku on kaasatud ka Petserimaal ja Narva jõe tagusel territooriumil asunud või endiselt asuvad kogudused, mis kuulusid aastatel 1920–1940 Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku koosseisu.
Õigeusu kiriku õigeusu kogudused olid esmatasandi kiriklik haldusüksused, mis koosneb kiriku ümber koondunud õigeusklikest ilmalike liikmete kogukonnast ja kirikuametist. Kuni 1917. aastani moodustasid kirikuameti kiriku juures teenivad vaimulikud (preester, diakon, köster, kellamees ja loetaja-salmilugeja). Kuni 1917. a otsustas koguduse moodustamise ja likvideerimise Eesti aladel Eestimaa ja Liivimaa kubermangus Venemaa Püha Sinod piiskopkonna valitsuse ettepanekul. Erinevalt luteriusu kogudustest ei langenud õigeusu koguduste piirid enamasti katoliku kiriku ja luteriusu kirikute ümber kujunenud kihelkonna piiridega kokku. Suuremate koguduste kaugemates piirkondades asutati peakogudustele alluvaid ja sellega ühist majapidamist omavaid abikogudusi.
Algol
pisi|Perseuse tähtkuju (Algol keskkohast all paremal) Algol ehk β Persei (lühend β Per) on Perseuse tähtkuju heleduselt teine, sinakasvalge täht. Algol on 92,8 valgusaasta kaugusel Päikesest.
Algol on kolmest tähest (Aa1, Aa2, Ab) koosnev tähesüsteem, mille kogumass on 5,8 päikese massi. Algol on muutliku heledusega täht. Tavaliselt on ta näiv heledus 2,1, kuid iga 3,4 kuni 2,86 päeva järel langeb heledus 10 tunniks 3,4-ni ja täht muutub punakaks kaaslase põhjustatud varjutuse tõttu.
Astroloogias on Algol üks pahaendelisemaid tähti. Ptolemaios nimetas seda Perseuse Gorgoks. Araabia keeles nimetati tähte 'deemoni peaks' (رأس الغول raʾs al-ghūl) ja keskaegsed väejuhid püüdsid tähtsaid lahinguid mitte alustada ajal, kui Algol oli nõrga valgusega.
Tõstamaa poolsaar
Tõstamaa poolsaar asub Lääne-Eestis, paiknedes Pärnu lahe, Kihnu väina ja Paadrema jõe suudme vahel.
Poolsaarel asub näiteks Tõstamaa luitestik ja Tõstamaa-Varbla kõrgustik.
Calamus gladio fortior
Calamus gladio fortior on ladinakeelne väljend, mis tähendab "sulg on mõõgast tugevam".
Väljendi algupära on inglise kirjaniku ja poliitiku Edward Bulwer-Lyttoni 1839. aasta näidend "Richelieu ehk vandenõu", see levis lavatükist kiiresti avalikku kasutusse ja oli juba 1840. aastaks kujunenud käibeväljendiks. Sarnast mõtet on väljendatud ajaloos korduvalt, varaseimaks esinemiseks võib pidada Ahiqari tarkusesõnades olevat kuju 8. sajandil enne Kristust, mõõga ja sulepea vastandust kasutas 1792. aastal ka Ameerika Ühendriikide alusepanijate hulka loetav Thomas Jefferson oma kirjas Thomas Paine'ile.
Mstislav (eesnimi)
Mstislav (vene keeles Мстислав) on venepärane mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2483. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Mstislav 9 mehel.
Ķēči
Ķēči on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Nītaure vallas. Aastail 2009–2021 kuulus küla Amata piirkonda.
Ķēčis kasvavad Birutase tamm ja Birutase maja hiidtamm on võetud looduskaitse alla.
Verlag Georg Reimer
Verlag Georg Reimer oli Saksamaal Berliinis aastatel 1817–1918 tegutsenud kirjastus, mis peaasjalikult andis välja õppe- ja teaduskirjandust.
Ķēči
Külast lõunas asub Ķēči linnamägi, mis on arheoloogiamälestisena kohaliku kaitse all. .
Verlag Georg Reimer
Kirjastuse rajas raamatukaupmees, kirjastaja ja kunstikollektsionäär Georg Andreas Reimer (1776–1842), kes sai aja jooksul Saksamaa üheks suuremaks kirjastajaks.
Ķēči
Aastal 2007 oli külas 14 elanikku.
Verlag Georg Reimer
Pärast Georg Andreas Reimeri surma 1842. aastal juhtis kirjastust tema poeg Georg Ernst Reimer (eluaastad 1804–1885), seejärel viimase poeg Ernst Heinrich Reimer (1833–1897). 1897. aastal ostis kirjastuse Walter de Gruyter (1862–1923), kes 1918. aastal asutas selle kirjastuse baasil omanimelise kirjastuse Verlag Walter de Gruyter & Co.
Trükiseid
1822. aastal andis kirjastus välja raamatu "Wallfahrten im Morgenlande" ('Palverännakud hommikumaal'), mille autor oli Liivimaa uurimisreisija Otto Friedrich von Richter (1792–1816) ja mille toimetas trükki Tartu ülikooli rektor Gustav von Ewers.
Kaive (Sēme vald)
Kaive on küla (vidējciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Sēme vallas.
Külas kasvav Kaive tamm on põlispuuna looduskaitse all ja hiiepuuna kohaliku kaitse all olev muinsusmälestis.
pisi|tühi|Kaive
Aleksander Eller (vaimulik)
Aleksander Eller (9. september/22. september 1904 Lasinurme – 5. veebruar 1987 Luunja) oli eesti vaimulik.
Ta õppis Simuna kihelkonnakoolis ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis, lõpetas aastal 1926 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi. Aastatel 1926–1937 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta aastatel 1937–1938 Narva Aleksandri koguduses. Ordineeriti 26. detsembril 1938 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1938–1939 Narva-Alutaguse praostkonna vikaarõpetajaks. Aastal 1939 oli ta praost Jaak Variku isiklik adjunkt ja Pühajõe koguduse korraldaja õpetaja. Aastatel 1940–1941 oli ta Pühajõe koguduse õpetaja. Aastal 1941 oli ta asetäitja õpetajaks ja aastatel 1942–1950 õpetajaks Koeru Maarja-Magdaleena koguduses (aastatel 1946–1947 hooldas ta ka Järva-Jaani Ristija Johannese kogudust). Aastal 1950–1951 oli ta Äksi Andrease koguduse asetäitja õpetaja, aastatel 1953–1965 oli ta Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja. Aastatel 1969–1970 oli ta Tartu Pauluse koguduse abiõpetaja. Jäi aastal 1971 emerituuri.
Isiklikku
Ta oli aastast 1937 abielus ning ühe poja ja kahe tütre isa; tema kälimees oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja Valter Mattisson.
Ana Revenco
pisi|Ana Revenco (2022) Ana Revenco (sündinud 21. mail 1977 Chișinăus) on Moldova poliitik. Ta oli 6. augustist 2021 kuni 17. juulini 2023 Moldova siseminister.
Barham (laev 1914)
pisi|HMS Barham Barham oli Briti lahingulaev Queen Elizabethi klassist. See uppus 25. novembril 1941. Barham põrkas 13. detsembril 1939 kokku Inglise hävitajaga Duchess. Viimane uppus ja hukkus 129 inimest.
Esmareis
pisi|"[[Bremen (1929)|SS Bremen" asub esmareisile (1929)]] Esmareis on laeva (vastavalt COLREG-72 A-osa (üldsätted), reegel 3 (üldmõisted) ) või sõiduki esimene reis teatavail tingimusil. Õhusõidukitel on esmalend. Esmareisil tuleb tõendada, et laev on läbinud testi ja sobib kasutusse. Enne laeva üleandmist tellijale ja avareisi toimuvad laeva käigukatsetused ehk proovikäivitused ja proovisõidud. Esmareisile kutsutakse sageli laevakompanii töötajaid ja püsikliente. Näiteks esimese uue Eesti parvlaeva "Romantika" liiniliiklusele eelnenud esmareis laevakompanii külaliste ja püsiklientidega Helsingi-Tallinn-Riia-Tallinn-Helsingi algas 16. mail 2002. Liinile Tallinn-Helsingi asus "Romantika" 21. mail.
Barham (laev 1914)
Saksa allveelaev U-331 torpedeeris Barhami 25. novembril 1941. Lahingulaev läks ümber ning neli minutit hiljem plahvatas ja uppus. Hukkus 859 inimest. Barham oli üks kahest Briti lahingulaevast, mille uputasid Saksamaa allveelaevad teises maailmasõjas. Plahvatuse põhjus pole teada.
Esmareis
Laialt on tuntud "Titanicu" esmareis, mis algas Southamptonist 10. aprillil 1912 ja pidi lõppema New Yorgis. Punktis 41°40' N, 50°14' W, 330 miili kaugusel Cape Race'ist lõikas jäämägi "Titanicu" paremasse pardasse 61 meetri pikkuse lõhe ja laevaga läks põhja üle 1500 inimese.
Laevade hulka, mis on esmareisilreisil hukkunud, kuuluvad Rootsi laev "Vasa", mis oli oma aja üks suurimaid ja kõige võimsama relvastusega sõjalaevu maailmas (1628), Saksamaa lahingulaev "Bismarck", mis oli suurim Saksamaal ja raskeim Euroopa riigis ehitatud lahingulaev (1941), ning Jaapani lennukikandja "Shinano", mis on suurim laev, mille allveelaev uputanud on (1944).
Kuunar "Mohawk" läks samuti esmareisil 1876 põhja ja sellel olnud inimesed hukkusid. Kuid see tõsteti üles ja teenis USA rannavalves kuni 1910. aastani.
Kui laev sõidab esimest korda uuel liinil, ka see on sageli omamoodi proovisõit, nimetatakse seda avareisiks.
Karplased
Karplased ehk karpkalalased (Cyprinidae) on karpkalaliste seltsi kuuluv sugukond kalu.
Karplased on suurim mageveekalade sugukond, sellesse kuulub umbes 210 perekonda üle 2000 liigiga. Mõned liigid asustavad ka riimveekogusid, meres neid pole.
Paljud karpkalalased elavad toitainerikastes ehk eutroofsetes veekogudes.
Rated R (Rihanna album)
"Rated R" on Rihanna neljas stuudioalbum. Selle andis välja Def Jam Records. Stuudioalbum ilmus 20. novembril 2009. Albumilt ilmus kuus singlit.
Üldandmed
Välja antud: 20. novembril 2009
Salvestatud: 2009
Stiil: popp, R&B
Kestus: 51:49