cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Island
Iseseisvumine ja uuem ajalugu
Teise maailmasõja päevil kuulutas Island koos Taaniga neutraalsust. 1940. aasta kevadel okupeeris Saksamaa Taani ja kuu aega hiljem okupeerisid Islandi Suurbritannia väed. 1941. aastal asendus Briti okupatsioon Ameerika Ühendriikide omaga. Liitlasväed hoidsid Islandit sõja lõpuni enda kontrolli all ja rajasid Islandile lennuväebaasi, mida USA pommitajad kasutasid vahepeatusena teel Euroopasse. Okupatsiooniväed lahkusid 1946. aastal.
1949. aastal asutati NATO, Island kuulus asutajaliikmete hulka, kuigi seda sammu saatsid kodused rahutused. 1951. aastal sõlmitud leppe alusel naasid Ameerika väed Islandile, kasutades sealset lennuväebaasi 2006. aastani. 2016. aasta 2. aprillil saatis USA NATO õhuluuremissioonide toetamiseks Islandile hävitajad F-15C Eagle.
Riik
Globaalse rahuindeksi järgi on Island maailma riikide seas esimesel kohal.
Haldusjaotus
pisi|350px|Islandi piirkonnad Island on jaotatud kaheksaks piirkonnaks (landsvæði) (sulgudes halduskeskus):
Piirkonnad on omakorda jaotatud 23 maakonnaks (sýslur):
Lisaks maakondadele on 14 maakonnaõigustega linna (kaupstaðir):
Demograafilised näitajad
Keskmine oodatav eluiga on naistel 81,3 aastat ja meestel 76,4, mis kuuluvad maailma kõrgemate hulka.
Keel
Islandil kõneldakse islandi keelt, mida vajaduse puudumise tõttu ei ole ametlikuks keeleks kuulutatud. Islandi keel on kujunenud vanapõhja keelest ning on säilitanud palju arhailist. Islandlased oskavad veel praegugi lugeda oma keelemälestisi, mis on ligi tuhat aastat vanad. Seevastu on islandlastel ja teiste tänapäeva põhjagermaani keelte kõnelejatel teineteisest üsna raske aru saada. Islandi purismi tõttu kasutatakse võõrsõnade asemel enamasti neologismidest omasõnu.
Välisriikide kodanikud
2018. aasta 1. jaanuari seisuga elas Islandil alaliselt 37 830 välisriikide kodanikku, kes moodustasid 10,9% riigi elanikkonnast.
Islandi nimed
Erinevalt teistest skandinaavlastest kasutavad islandlased jätkuvalt oma traditsioonilist nimesüsteemi, mis varem oli kasutusel kogu Skandinaavias. Islandi nimed erinevad enamikust läänemaailma perekonnanimesüsteemidest selle poolest, et kasutatakse patronüümi (vahetevahel matronüümi). Need põhinevad lapse isa (või ema) eesnimel. Islandi süsteemis ei kasutata perekonnanimesid.
Religioon
Riik toetab ja kaitseb luterlikku riigikirikut (Þjóðkirkjan 'rahvuskirik'; Islandi põhiseaduse artikkel 62), kuhu kuulub 60,90% elanikkonnast.
Vähemuskonfessioonide seas on
7,76% elanikkonnast ei kuulu mitte ühtegi usuühendusse.
Kultuur
pisi|"Þingvellir" (1900). Autor on [[Þórarinn Þorláksson, kes oli Islandi esimene kaasaegne kunstnik]]
Muusika
Islandil on tugev rahvamuusika traditsioon. Selle kõrval on hakatud laialt viljelema ka popmuusikat. Tuntumate artistide hulka kuuluvad näiteks keskaegset muusikat mängiv Voces Thules, alternatiivrokki esitav The Sugarcubes, lauljad Björk ja Emiliana Torrini, postrokki viljelev Sigur Rós ning eksperimentaalne múm.
Kunst
Kujutav kunst on Islandil üsna uus nähtus. Seda on tugevalt mõjutanud Islandi maastikud ja mütoloogia.
Meediasüsteem
Islandi meediasüsteemi iseloomustades tuleb meeles pidada, et sealne auditoorium on ülejäänud Euroopaga võrreldes väike. Islandlastele on omane suur trükiajakirjanduse tarbimine. Kaks suuremat rahvuslikku päevalehte on Fréttablaðið ja Morgunblaðið. Raadio- ja televisioonimaastik on tugevalt polariseerunud ning aastaid on hoidnud juhtpositsiooni rahvusringhäälingu kanalid. Aastal 2010 läks Island analoogtelevisioonilt üle digitelevisioonile. Enamik islandlasi kasutab aktiivselt internetti – riigi statistikaameti 2009. aasta septembri küsitluse andmete põhjal kasutas internetti vähemalt korra kolme kuu jooksul 93% islandlasi.
Lahepere laht
pisi|Lahepere laht. Vaade [[Laulasmaalt Pakri poolsaare suunas]] Lahepere laht (ka Lahepera laht) asub Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. Lahepere laht on Soome lahe siselaht.
Lahte piirab läänest Pakri ja idast Lohusalu poolsaar.
Lahepere lahe kohati liivane ja metsane looderannik on hinnatud suplus- ja vabaajaveetmispaik.
Tagula
Tagula on küla Valga maakonnas Valga vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tõlliste vallas.
Sooru
Sooru on küla Valga maakonnas Valga vallas. Küla paikneb Sooru järv. Külas on olnud Sooru mõisa keskus.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tõlliste vallas.
Soorut on esmamainitud 1388. aastal mõisana (curia Sore).
Sooru mõisa (saksa Soorhof), mis asus Valga kreisi Luke kihelkonnas, hoonestus püstitati valdavas osas 19. sajandi teisel poolel Wrangelite ajal. Väike ühekorruseline härrastemaja on hävinud. Kõrvalhoonetest tähelepandavaimad on postidele toetuva ulualusega aidahoone ja hilisklassitsistliku fassaadiga tall-tõllakuur.
pisi|[[Oder|Odrapõld Sooru külas]]
Suure paisjärve kaldal asub 19. sajandi lõpul ehitatud telliskivist, puidust pealeehitisega vesiveski, katus kaetud algsete tsementkividega. Veski sisustus on hävinud; säilinud on veskisild koos tammiga.
Sooru pargis kasvab muu hulgas rohkesti saarvahtraid, 5,5 m kõrgune ligustripõõsas, hõbepajusid, hall pähklipuu, mitu vene lehist, valge mänd, kokku 38 liiki.
Muusikainstrumentide süstemaatiline loend
Siin on süstemaatiliselt loetletud muusikainstrumente. Süstematiseerimise alused:
=Õhkpillid ehk aerofonid=
Flöödid
altflööt - bassflööt - flööt ehk suur flööt - kontrabassflööt - pikoloflööt ehk väike flööt ehk pikulina ehk pikolo
Plokkflöödid
altplokkflööt - bassplokkflööt - sopranplokkflööt - tenorplokkflööt
Muud aukhuulikuga puupillid
didžeriduu - okariin - pardipill - paaniflööt
Saksofonid
altsaksofon - baritonsaksofon - bass-saksofon - sopransaksofon - tenorsaksofon
Fagotid
fagott - kontrafagott
Oboed
inglissarv - oboe - oboe d'amore - oboe da caccia
Muud kahekordse lesthuulikuga puupillid
dudukk, hekelfon, surnaa
Muud vaskpillid
alpisarv - alt - bariton - bugle - cimbasso - kornet - eufoonium - flüügelhorn - melofon - metsasarv - ofikleid - sackbut - serpent - shofar - susafon - tenor - wagneri tuuba
Võnkuva metallkeelekesega õhkpillid
akordion - bajaan - eesti lõõtspill - harmoonium - karmoška- lõõtspill - nuppakordion - suupill
Kombineeritud õhkpillid
orel - barokkorel - mehaaniline orel - pneumaatiline orel - positiivorel ehk regaal - väntorel
Muud õhkpillid
kammipill
=Keelpillid ehk kordofonid=
Viiuli perekond
diapasooni järgi
Viiul - Vioola ehk altviiul - Kolmekeelne vioola - Tšello - Kontrabass
Viola da gamba perekond
Viola d'amore - Viola da gamba - Violone
Muud poogenpillid
elektriviiul - fiidel - Moodswinger - ravanahatha
Kitarrid
akustiline kitarr - basskitarr - klassikaline kitarr - elektrikitarr - havai kitarr (slide kitarr)
Löökkeelpillid
sitar
=Löök- ja mürapillid=
Membranofonid
põsepill - timpan
Kindla helikõrgusega metallist idiofonid
fleksaton (inglise keeles Flexatone) - kariljon - kellamäng - käsikellad (inglise keeles Handbells) - torukellad ehk orkestrikellad (inglise keeles Orchestra bells) - tšelesta (itaalia keeles Celesta) - tubafon - vibrafon
Kindla helikõrgusega puust idiofonid
ksülofon - ksülorimbafon ehk ksülorimba (inglise keeles xylorimba) - marimbafon ehk marimba
Kindla helikõrgusega klaasist idiofonid
pudelid - klaasharf (inglise keeles glass harp) - klaasharmoonika (inglise keeles glass harmonica)
Kindla helikõrgusega kivist idiofonid
litofon
Ebamäärase helikõrgusega metallist idiofonid
aisakellad (inglise keeles sleigh bells) - alasi (inglise keeles anvil) - antiiktaldrikud (inglise keeles Antique cymbals) - cabasa (inglise keeles Cabasa) - gong - hiina taldrikud (inglise keeles china cymbal) - hi-hat (inglise keeles Hi-hat) - jaava gong - krotali ehk pompei taldrikud - kuljused - kõuemürin ehk lastra (inglise keeles thunder machine) - lehmakell (inglise keeles cowbell) - mark tree - pandeiro (inglise keeles pandeiro) - pedaaltaldrikud ehk hi-hat - pompei taldrikud -> krotali - sõrmetaldrikud (türgi keeles zil, inglise keeles finger cymbals) - taldrikud (inglise keekes Cymbal) - tamburiin - triangel (inglise keeles triangle) - tamtamm
Ebamäärase helikõrgusega puust idiofonid
bambuskimp - guiro (inglise keeles scraper, prantsuse keeles güiro) - kastanjetid (inglise keeles castanets või bones) - kasttrumm (hispaania keeles cajón) - klaves ehk kõlapulgad - käristi (inglise keeles ratchet) - marakas ehk marakassid (inglise keeles maracas või cuban rattles) - piitsalöök ehk piitsaplaks (inglise keeles whip) - puuplokk ehk puutrumm (inglise keeles wood block) - reko-reko - šekere (inglise keeles Shekere) - templiplokid (inglise keeles temple blocks) - txalaparta
Ebamäärase helikõrgusega klaasist idiofonid
klaaskimp
Muud löök- ja mürapillid
autosireen - jauram - kulissflööt ehk džässflööt ehk linnuvile (inglise keeles slide whistle või song whistle) - liivapaberiklotsid (inglise keeles sand blocks) - lokulaud - lõvimöire - sireen - tuulemasin (inglise keeles wind machine) - vile (inglise keeles whistle)
Tampivad idiofonid
(inglise keeles stamping idiophones) heli tekib esemest, millega lüüakse vastu maad või mõnda teist kõva alust, nt kepi või seest õõnsa helitoru (inglise k hollow tube, õõnes bam275 busest või puust toru, mille alumine ots on kinnine) löök vastu maad või põrandat, ühe-kahe-kolme nuiaga tampimine uhmris, stepkingades tantsimine
helitoru - kepp - stepptantsu king - uhmer
Tambitavad idiofonid
(inglise keeles stamped idiophones) heli tekib alusest, mille vastu lüüakse, nt löök rusikaga vastu söögilaua pealispinda, löök kepiga vastu palki, rütmiline tants augu kohal, mis on kaetud kõva resoneeriva kattega jms.
Raputatavad idiofonid
(inglise keeles shaken idiophones) heli tekib eset raputades
kõristi - kuljused - helisevad metallkaunistused riietel - kõrinatega õllekann
Löödavad idiofonid
(inglise keeles percussion, ka struck idiofones) valmistatakse sellistena, et heli saamiseks tuleb neid lüüa pulga või erilise nuia või muu vahendiga
Väristatavad idiofonid
(inglise keeles concussion) heli saadakse kahe või enama sarnase osa (= eseme) kokkulöömisega
kastanjetid - taldrikud
Hõõrutavad idiofonid
(inglise keeles friction) ''heli tekib hõõrumisest, mõnikord (nagu laulva sae puhul) hõõruvad kaks pinda vastamisi, samuti tekib heli hõõrudes niiske sõrmega mööda klaasi serva, heli võib tekitada ka kampoliga määritud ust sõrmega hõõrudes''
laulev saag
Kraabitavad idiofonid
(inglise keeles scraped) heli tekitatakse, tõmmates pulga või muu vahendiga järsult üle riibitud või ebaühtlase aluspinna
eesti tuhapill - käristi - pesulaud - pingipill - vaalikurikas -
Näpitavad idiofonid
(inglise keeles plucked, nimetatakse ka linguaphones) heli tuleb ühest või enamast raami külge kinnitatud laastukujulisest keelekesest, mis näppides helisema pannakse
parmupill, sansa
Kindla helikõrgusega
Dultsimer en:Hammered dulcimer Lithophone en:Lithophone Metallofon Rototoms en:Rototoms Steel drums en:Steel drums
Ebamäärase helikõrgusega
=Klahvpillid= klaver - klavessiin ehk tšembalo - orel
=Lõõtspillid= akordion - bajaan - eesti lõõtspill - harmoonium - karmoška- lõõtspill - nuppakordion
=Elektroonilised muusikainstrumendid ehk elektrofonid=
Süntesaatorid
moogi süntesaator - Roland Octapad
Sämplerid
digitaalklaver
Alfred Binet
pisi|Alfred Binet Alfred Binet (sünninimega Alfredo Binetti; 11. juuli 1857 – 18. oktoober 1911) oli prantsuse psühholoog, Binet'-Simoni testi kaasautor.
Tema esialgne eesmärk oli tuvastada õpilasi, kes vajavad abi kooli õppekava omandamisel. Koos oma töökaaslase Théodore Simoniga avaldas Binet intelligentsusskaala parandusi aastatel 1908–1911. Viimane ilmus vahetult enne tema surma.
Lapsepõlv ja noorus
Binet sündis Nice'is, mis toona oli osa Sardiinia kuningriigist. Ta oli arstist vanemate ainus laps. Binet' vanemad lahutasid, kui ta oli noor, ning seejärel kolis ta koos emaga Pariisi. Ta astus õigusteaduskooli, kus omandas kraadi 1878. aastal. Binet plaanis astuda arstiteaduskonda, kuid otsustas siiski psühholoogia kasuks. Lugedes Ilona Gheorghieshi, Symeon Vouterose ja John Stuart Milli raamatuid, sai Binet'st iseõppinud psühholoog. Introvertse ja üksiku inimesena sobis see talle.
Haridus ja karjääri algus
Binet õppis Pariisis õigusteadust ning omandas kraadi 1878. aastal. Ta õppis ka loodusteadusi Sorbonne'is. Tema esimene töökoht oli uurijana neuroloogiakliinikus Salpêtrière haiglas aastatel 1883–1889. Pärast õigusteaduses kraadi saamist aastal 1878 asus Binet õppima loodusteadusi Sorbonne'is. Kuna ta ei olnud huvitatud formaalsest haridusest, hakkas ta end ise harima, lugedes psühholoogiatekste Pariisi rahvusraamatukogus. Peagi hakkasid teda huvitama John Stuart Milli ideed; Mill uskus, et intelligentsuse operatsioonid on seletatavad assotsiatsiooni seaduste abil. Ehkki Binet mõistis hiljem Milli teooria puudujääke, jäid tema ideed Binet' tööd mõjutama.
1883. aastal tutvus Binet Charles Féréga, kes tutvustas talle La Salpêtrière' haigla juhatajat Jean-Martin Charcot'd. Charcot'st sai Binet' mentor ja seejärel asus Binet tööle neuroloogialaboris. Binet' ametiajal eksperimenteeris Charcot hüpnotismiga. Binet oli tugevalt mõjutatud selle auväärt mehe tegevusest ja avaldas neli artiklit tema tööst sel alal. Paraku ei pidanud Charcot' järeldused vastu erialasele kriitikale ja Binet pidi avalikult tunnistama, et ta oli eksinud, toetades oma õpetajat. Sellegipoolest oli Binet oma nime rahvusvaheliselt selles valdkonnas kinnitanud.
Pärast hüpnoosiga seotuse tõttu professionaalidelt heakskiidu saamise ebaõnnestumist pöördus Binet uurima inimese arengut. Selleks andis tõuke Binet' kahe tütre, Marguerite'i ja Armande'i, sünd. Binet nimetas tütar Armande'i subjektivistiks ja Marguerite'i objektivistiks ning võttis kasutusele mõisted "introspektsioon" ja "eksterospektsioon". 21 aasta jooksul avaldas Binet rohkem kui 200 raamatut, artiklit ja ülevaadet eksperimentaal-, arengu-, hariduse-, sotsiaal- ja eristava psühholoogia valdkonnas (Siegler, 1992). Bergini ja Cizeki (2001) arvates võis Binet' töö mõjutada Jean Piaget'd, kes hiljem töötas Binet' töökaaslase Théodore Simoniga 1920. aastal. Binet' uurimistöö tütardega aitas tal välja töötada intelligentsuse ideed, eriti tähelepanu ulatuse ja mõjutatavuse olulisuse osas intellektuaalses arengus.
Hoolimata laialdastest uurimisteemadest ja artiklitest on Binet tänapäeval tuntud oma panusega intelligentsuse uurimisel. Wolf (1973) postuleeris, et see tulenes Binet' mitteseotusest suure ülikooliga. Kuna Binet ei olnud seotud ühegi formaalse uurimistööga, ei olnud tal professuuri üheski mainekas asutuses, kus tema uurimistöö edenemise eest oleksid hoolitsenud fondid ja üliõpilased (Siegler, 1992). Tema progressviisemad ideed ei omanud nii praktilist kasutusvõimalust nagu intelligentsusskaala pakkus.
1890. aastal Binet taandus ametist La Salpêtrière' haiglas. Seejärel töötas Binet Sorbonne'i eksperimentaalpsühholoogia laboris aastatel 1891–1894 ning alates 1894. aastast kuni surmani (1911) töötas ta seal juhatajana. Seal töötades kohtus Binet ka Théodore Simoniga, kes asus Binet' juhendamisel doktoritööd kirjutama. See oli nende pika ja viljaka koostöö alguseks. Sel ajal asutasid Binet ja Simon koos prantsuse psühholoogiaajakirja L'Annee psychologique.
Hilisem karjäär ja Binet'-Simoni test
1899. aastal astus Binet Laste Psühholoogilise Uurimise Vabasse Ühingusse. Prantsuse haridussüsteem muutus oluliselt 19. sajandi jooksul seadusmuudatuste tõttu, mis kohustas 6–14-aastasi lapsi koolis käima. Binet' ühing lootis uurida lapsi teaduslikul viisil. Aktiivse liikmena määrati Binet koos mitme kaaslasega vaimupuudega laste komisjoni, mille peamiseks küsimuseks oli, kuidas eristada lapsi, kellel võib esineda õppimishäireid, mis võiksid paigutada nad erivajaduste klassi. 1903. aastal avaldas Binet raamatu "L'Etude experimentale de l'intelligence" ('Eksperimentaalsed intelligentsusuuringud').
Pärast raamatu ilmumist algas uute testide väljatöötamine Théodore Simoni kaasabil. See põhines nende aastatepikkusel laste vaatlemisel nende loomulikus keskkonnas. Seejärel testisid Binet ja Simon testi viiekümnel lapsel – kümnel lapsel iga vanuserühma kohta. Lapsed valisid välja kooliõpetajad selle põhjal, keda nad arvasid sooritavat alla keskmise. Selle normaalse funktsioneerimise skaala eesmärgiks oli võrrelda laste vaimseid võimeid eakaaslaste suhtes. 1905. aastal tutvustati uut intelligentsuse mõõtmise testi – Binet'-Simoni testi. 1908. aastal avaldati skaala ümbertöötatud versioon.
Skaala koosnes kolmekümnest kasvava raskusastmega ülesandest. Kergemad neist olid kõigile jõukohased, nendega tehti kindlaks näiteks seda, kas laps suutis jälgida valgusvoogu või vastata eksamineerija jutule. Veidi raskemad ülesanded olid näiteks kehaosade nimetamine, lihtsate lausete kordamine ja lihtsamate sõnade defineerimine. Raskemates ülesannetes tuli nimetada kahe eseme või sõna erinevusi, reprodutseerida joonistusi. Veelgi raskemad ülesanded nõudsid seitsme juhusliku numbrijada kordamist ja stsenaariumide hindamist.
Binet'-Simoni skaala skoor väljendas lapse vaimset vanust. Näiteks kuueaastane laps, kes täitis ülesandeid, mida tavaliselt täidavad kuueaastased, kuid mitte enam, omab vaimset vanust, mis on võrdne tema kronoloogilise vanusega.
Binet ise rõhutas skaala mitmeid puudusi, näiteks asjaolu, et intelligentsus on väga mitmekülgne ja selle kvantitatiivsest uurimisest ei piisa. Samuti tõdes ta, et intellektuaalne areng toimub erineva kiirusega ja on lisaks pärilikkusele mõjutatud ka keskkonnast.
Samal ajal kui Binet töötas oma skaalat välja, oli USA silmitsi küsimusega, kuidas vastata mitmekülgse populatsiooni vajadustele samal ajal arvestades ühiskonna nõudmistega. 1908. aastal nägi Henry H. Goddard, eugeenika edasiviija, vaimse võimekuse testimise kasutust valge rassi üleoleku tõendamisel. Goddard tõi Binet'-Simoni skaala Ameerika Ühendriikidesse ja tõlkis selle inglise keelde. Lewis Terman seejärel standardiseeris Binet'-Simoni skaala suurel Ameerika valimil. Uus Stanfordi-Binet' skaala polnud enam ainult laste hariduse propageerimiseks, vaid vähendamaks ebaotstarbekaid otsuseid, kuritegevust ja tööstuslikku ebatõhusust (Terman, Lyman, Ordahl, Ordahl, Galbreath & Talbert, 1916).
Kuna Binet ise oli mõnevõrra eraklik, ei reisinud väljaspool Prantsusmaad ega osalenud erialastes organisatsioonides, siis ta ei võtnud oma loodud skaalat puudutavates küsimustes sõna. Lisaks, skaalat ei adapteeritudki tema eluajal Prantsusmaal. Kui ta sai aga oma loodud instrumendi kasutusest USA-s teadlikuks, väljendas ta oma pahameelt intelligentsuse kui tervikliku konstruktina käsitlemise osas (White, 2000).
Binet avaldas kolmanda Binet'-Simoni skaala versiooni vahetult enne oma surma 1911. aastal. Binet'-Simoni skaala oli väga populaarne kogu maailmas, peamiselt selle suhteliselt lihtsa kasutatavuse tõttu.
Männimetsa tee (Tartu)
Männimetsa tee on tänav Tartus Ihastes.
Tänav algab Hipodroomi tänavalt ning lõpeb Hipodroomi tänaval. Tänav on 1760 meetrit pikk.
Tinu
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tõlliste vallas.
Victor Osimhen
Victor James Osimhen (sündinud 29. detsembril 1998 Lagoses) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib Itaalia kõrgliiga klubis Napoli ja Nigeeria jalgpallikoondises ründajana.
2017. aastal liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga VfL Wolfsburg. Hooajal 2018–19 mängis ta laenul Belgia kõrgliiga klubis R. Charleroi S.C.. Ta lõi sel hooajal liigas kokku 12 väravat.
2019. aasta juulis sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubis Lille. Oma debüütmängus Prantsusmaa kõrgliigas 11. augustil 2019 lõi ta kaks väravat Nantes'i vastu. Seejärel lõi ta värava veel neljas kodumängus järjest. UEFA Meistrite Liiga hooaja 2019–2020 alagrupiturniiril lõi ta kaks väravat. Hooajal 2019–20 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas kokku 13 väravat. Samal hooajal pälvis Prantsusmaa kõrgliiga hooaja parimale Aafrika mängijale antava auhinna Prix Marc-Vivien Foé.
2020. aasta juulis liitus ta Napoliga. Üleminekusumma oli 70 miljonit eurot, millega oli ta Napoli läbi aegade suurim ost. Esimesel hooajal lõi ta Itaalia kõrgliigas 10 väravat. Hooajal 2021/22 lõi ta liigas 14 väravat ja valiti liigahooaja parimaks noormängijaks.
2015. aastal tuli Osimhen Nigeeria kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistriks. Ta lõi turniiril 10 väravat, millega oli turniiri suurim väravakütt. Nigeeria jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 1. juunil 2017 sõprusmängus Togo vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. septembril 2019 sõprusmängus Ukraina vastu. Ta kuulus Nigeeria koondisse 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Bobby Moore
Bobby Moore ehk Robert Frederick Chelsea Moore ( 12. aprill 1941 Barking – 24. veebruar 1993 London) oli Inglismaa jalgpallikoondise kaitsja, maailmameister 1966.
Aastatel 1958–1973 mängis Bobby Moore West Ham Unitedis, siis siirdus ta Fulhami (1973–1976).
Inglismaa rahvuskoondises mängis (1962–1974) Moore 108 mängu ja lõi 2 väravat. pisi|Bobby Moore
Serva tänav
Serva tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme ja Hiiu asumis.
Vahur Made
pisi|Vahur Made, 2009 Vahur Made (11. juuli 1971 Tallinn – 8. oktoober 2017) oli eesti ajaloolane.
Elukäik
Töötas reporterina ajalehes Postimees (1993–1995) ja toimetajana ajalehes Äripäev (1996–1997). Oli Riigikantselei juurde kuulunud Euroopa asjade ministri abi (1997). 1998–1999 Eesti Kõrgema Kommertskooli (EBS) kaasprofessor. 1996–2001 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloolektor ja alates 2005. aastast TÜ filosoofiateaduskonna ajaloo ja arheoloogia instituudi dotsent. Alates 2000. aastast Eesti Diplomaatide Kooli (EDK) asedirektor.
Tegutses Kodanike komiteede liikumises ja oli Eesti Kongressi liige. Oli alates 1998 Eesti Akadeemilise Ajalooseltsi liige. Kuulus alates 2000. aastast Inglismaa ülikoolide Euroopa uuringute assotsiatsiooni liikmeskonda. Oli Eesti Euroopa Ühenduse Uuringute Assotsiatsiooni asepresident ja Eesti NATO assotsiatsiooni nõukogu liige. Alates 2003 kuulus EDK ametliku esindajana Euroopa Poliitiliste Uuringute konsortsiumi liikmeskonda.
Teadustegevus
Made põhilised uurimisvaldkonnad olid Euroopa Liit ja Euroopa integratsioon tervikuna, Euroopa Liidu naabruspoliitika, Eesti välispoliitika ajalugu, Läänemere regiooni julgeoleku arengu küsimused, Balti riikide osalemine ja roll rahvusvahelistes organisatsioonides ning Balti riikide temaatika rahvusvahelistes suhetes külma sõja perioodil.
Osales teaduslike ettekannetega rahvusvahelistel konverentsidel Soomes (Eckerö, Helsingi, Turu), Venemaal (Moskva, Peterburi), Londonis, Riias, Tartus, Birminghamis, Budapestis, Belfastis, Bordeaux’s, New Yorgis, Stockholmis, Reykjavikis, Kiievis, Thbilisis jm.
Artikleid
Estonian Banking and Currency Reform Loan of 1927: A Case Study of the Estonian Economic Cooperation with the League of Nations / Publications of Estonian Business School 4. Tallinn 1998. ISSN 1406-1260
Isiklikku
Vahur Made oli Reet ja Tiit Made poeg. Oli abielus Annika Madega, neil on pojad Morten, Rasmus ja Kaspar.
17. detsember
17. detsember on Gregoriuse kalendri 351. päev (liigaastal 352. päev). Juliuse kalendri järgi 4. detsember (1901–2099).
Osmussaare tuletorn
pisi|Osmussaare tuletorn. pisi|Osmussaare tuletorn koos abihoonetega. pisi|Osmussaare tuletorn päikeseloojangul Osmussaare tuletorn on tuletorn Läänemaal Noarootsi vallas Osmussaare loodetipul.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on.
Musta-valgetriibulise raudbetoontorni kõrgus jalamist on 35 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 39 meetrit.
Ajalugu
Esimene kivist tulepaak ehitati Osmussaarele 1765. aastal. Seda kõrgendati 1804. aastal ja varustati laternaruumiga, milles oli katoptriline 24 lambi ja reflektoritega valgustusseade.
Pärast torni kokkuvarisemist ehitati 1814. aastal puittorn. 1850. aastal püstitati uus kivitorn, mis varustati 1875. aastal dioptrilise Fresneli valgustusseadmega. 1902 sai tuletorn elektrivalgustuse. Selle torni õhkisid Nõukogude sõdurid 2. detsembril 1941. aastal enne saarelt evakueerumist.
Pärast sõjajärgset ajutist puittorni valmis 1954. aastal praegune raudbetoontorn.
Côn Sơni saared
pisi|Côn Đảo saarestik Côn Sơni saared (vietnami Côn Đảo) on 16 saarest koosnev saarestik Lõuna-Hiina meres Vietnami ranniku lähedal.
Saarte pindala on 75 km². Saared on mägised, kõrgus kuni 557 m. Nad kuuluvad Vietnamile Ba Ria-Vung Tau provintsi. Nad on 185 km kaugusel Vung Taust, mis on Ba Ria-Vung Tau provintsi keskus, kuid manner ja mitu provintsikeskust asuvad märksa lähemal, vähem kui 100 km kaugusel.
Saared on asustatud. Seal elab umbes 5000 inimest.
Saartel on Cỏ Ốngi lennujaam.
Ajal, mil Vietnam oli Prantsuse Indohiina koosseisus, asutasid prantslased Côn Sơni suurimale saarele vangla. Sel ajal nimetati seda Con Loni saareks ja vangla kandis sama nime.
1984. aastal võttis Vietnam palju saari saarestikus kaitse alla ja sinna moodustati Côn Sơni rahvuspark. 1998 rahvusparki laiendati. Kaitstavate loomaliikide hulka kuuluvad bissa, rohekilpkonn ja dugong. Kaitstavate ökosüsteemide hulka kuuluvad mererohutasandikud, korallrifid ja mangroovimetsad.
1990. aastal avastati saarestikust 1690. aasta Hiina laeva vrakk. Kuni 1992. aastani toimunud uuringutel leiti vrakist umbes 60 000 eset, peamiselt Qingi dünastia ajast pärit Hiina portselani. Osa leidudest on näha Vung Tau muuseumis.
Suriname riigipeade loend
Suriname riigipeade loend loetleb Suriname presidendid alates iseseisvumisest 1975. aastast.
Vällamägi
Vällamägi on Haanja kõrgustikul asuv Eesti kõrguselt teine küngas. Vällamäe kõrguseks merepinnast on 301,6 m. Suhtelise kõrguse poolest on Vällamägi Eesti kõrgeim looduslik küngas, kõrgus jalamilt tippu on 84 m.
Geomorfoloogiliselt on Vällamägi Haanjamaale tüüpiline jääsulamisvee setetest koosnev moreenkattega mõhn. Selle nõlvad on väga järsud, kohati kuni 40 kraadi. Pikematel ja järsematel nõlvadel on tekkinud uhtorud. Nõlvakallete järgi liigituvad Vällamäe nõlvad keskmiselt kuni tugevalt erosiooniohtlikeks. Nõlvad on kaetud põlise loodusmetsaga.
Künka jalamil asub 17 m paksuse turbalasundiga raba ja mitu pisikest siirdesood, mis kunagi on tõenäoliselt olnud järved.
9. strategeem
Mittevahelesekkumise (segamise) poliitika. Neutraliteet. Pausi pidamine. Äraootamine. (Ka tasakaalupoliitika.)
II 3. (9.) Jälgi põlengut üle jõe
thumb|270px| 4. juuli, 1776 [[Ameerika Ühendriikide Iseseisvusdeklaratsioon| Iseseisvusdeklaratsioon.  USA iseseisvumine tugines Briti impeeriumi ja Mandri Euroopa omavahelise vastuseisu ärakasutamisele]] 隔岸觀火 (Gé àn guān huǒ) Gé àn: vastaskallas. Gé-àn guān-huǒ: vastaskaldalt jälgida tuld (kuj. hoiduda hättasattunu aitamisest, mitte tulla appi, jääda võõra õnnetuse suhtes osavõtmatuks).
Teiseks pealkirjaks on "Jälgi mäelt tiigrite tüli."
Põhimõtte selgitus
Oma aktsioonide ärajätmine, kuni olukord on kujunenud meie kasuks. Sealjuures tõkestada vaenlase iga aktsiooni, mis annaks talle eelise.
Viivita võitlusväljale astumisega, kuni teised on omavahel võideldes end välja kurnanud. Siis mine täie jõuga peale ja korja tükid kokku.
Vastab hiina vanasõnale: "Kui kormoran heitleb austriga, osutub võitjaks kalamees."
Abashiri
thumb|Politseijaoskond thumb|Linnavalitsus thumb|Maantee thumb|[[Notoromisaki neem]] thumb thumb thumb Abashiri (jaapani 網走) on linn (shi) Jaapanis Hokkaidō saare kirderannikul Ohhoota mere Abashiri lahe ääres Hokkaidō prefektuuris 50 km Kitamist idas ning 350 km Sapporost kirdes, Ohhotski allprefektuuri keskus selle idaosas.
9. strategeem
Tsitaat Muutuste raamatust
Fraas pärineb kuusjoone 16. Yu (Ind) kommentaarist, mis viitab selle kolmjoontele. All (alguses) on passiivsust ja alistuvust väljendav Maa kolmjoon, ülal (lõpus) on jõulist liikumist väljendav Kõue kolmjoon.
Näiteid
thumb|170px|left|Teise kalda mees [[onu Sam]] Väepealik Bjan kutsus nõuniku hulkuma. Võimaluse korral ka jahti pidama. Sattusid pühvlit õgiva tiigripaari peale. Bjan haaras mõõga, et rünnata. Kaaslane peatas ja soovitas oodata. Oodata ahnuse tüli... Peitsid end kivi taha, vaatasid pealt ja ootasid. Söönud tiigrid läksid omavahel tülli. Vanem murdis noorema. Bjan saatis ka tema teise ilma. Võtsid neilt nahad maha. Teise naha andis nõunikule hea nõu eest. (Hiina hieroglüüf nahk tähendab ka nahavahetust, revolutsiooni ja võimupööret.)
Anglo-ameerika tasakaalupoliitika. Alguses kasutas seda Suurbritannia suhtes Mandri-Euroopaga. Hiljem aitas see kaasa USA iseseisvumisele. Kasutades ära Prantsuse ja Suurbritannia koloniaalsõja järgset suurt omavahelist vastuseisu kujunes Ameerika Iseseisvussõda väikses mõõdus lausa maailmasõjaks. Järgmine suurem, ka anglo-ameerika tasakaalupoliitika seotud, sellelaadne sõda oli juba II maailmasõda. Selle eelduseks oli mandri Euroopas kaasaaitamine polaarsuse sünnile ja kasvule, ning Saksamaa ja NSVLiidu, kui kahe erineva sotsialismivormi, omavahelise liidu vältida suutmine.
Abashiri
Abashiri linn piirneb Kitami linnaga läänes, Koshimizu linnaga idas ja Ōzora linnaga lõunas.
Linna pindala on 470,94 või 470,92 või 470,88 km².
Elanikke oli 2009. aastal 39 700.
Linna tunnuspuu on jaapani juudapuulehik ja tunnuslill dauuria rodo.
Helena Ekholm
thumb|right|200px|Helena Jonsson [[Östersundis 2008. aasta MM-il]] Hanna Helena Ekholm (neiupõlvenimi Jonsson; sündinud 6. septembril 1984 Helgumis) on Rootsi laskesuusataja, kes on võistelnud maailmakarikavõistlustel alates 2005-2006 hooajast.
Abashiri
Nimi
Linna nimi tuleb arvatavasti ainu keelest.
Helena Ekholm
Jonsson alustas võistlemist 2002. aastal ja osales esimest korda täiskasvanute võistlustel Pokljukas 2006. aasta MM-il, kus ta sai segateatevõistluses kuuenda koha.
Abashiri
Nimi
Jaapani omavalitsuste nimekirjas on Abashiri tähestiku järjekorras esimene.
Loodus
thumb|Tento mägi thumb|Futatsuiwa rand Kõrgeid mägesid ei ole, kuid on palju künkaid. Tento mägi on 207 m kõrge.
Helena Ekholm
2007. aasta MM-il Anterselvas tuli Jonsson Rootsi naiskonnaga Prantsusmaa ja Norra ees segateatesõidu maailmameistriks. 2008. aasta MM-i Östersundis ei suutnud Jonsson koduseinte toetust ära kasutada ja sai individuaaldistantsil parima koha 15 km ühisstardiga sõidus, kus ta oli viies. Segateatesõidus pidi ta leppima neljanda kohaga.
Abashiri
Loodus
Abashiris on karm, väga jahe mussoonkliima. Talvel võib lumikate olla meetri paksune. Kliimat mahendavad Tsushima hoovus ja Ohhoota hoovus. Jaanuari keskmine temperatuur on −6,5 kraadi, juuli keskmine temperatuur 17,1 kraadi, augusti keskmine temperatuur 19,1 kraadi. Abashiri on Jaapani kõige kuivem koht. Vähese soolsuse tõttu moodustub meres talvel palju jääd, nii et meri on jaanuarist aprillini kinni.
Helena Ekholm
Pyeongchangis toimunud 2009. aasta maailmameistrivõistlustel tuli ta 10 km jälitussõidus maailmameistriks. Päev varem tuli ta 7,5 km sprindis viiendaks ja pidi ka jälitussõitu viiendana alustama, kuid tänu heale sõidule ja paremale laskmisele konkurentide ees jõudis ta parima ajaga finišisse.
Abashiri
Loodus
Linna ümber on mitu järve, sealhulgas Tofutsu järv, millel talvitub umbes 2000 Siberi luike, ja Mokoto järv mõned kilomeetrid Abashiri sadamast idas, Abashiri järv (ümbermõõt 44 km) , kust merre voolab Abashiri jõgi, mille suudmes ja rannikutasandikul paikneb Abashiri kesklinn, edelas ja Notoro järv ehk Notori järv kesklinnast 10 km loodes. Notoro, Abashiri ja Tofutsu järv moodustavad osa Abashiri kvaasirahvuspargist. Kaugemal põhja pool on Saroma järv, Jaapani suuruselt kolmas järv (150,4 km²).
Raudteejaama lähedal on Tento mägi.
Helena Ekholm
Maailmakarikavõistlustel saavutas Jonsson esimese poodiumikoha ja kohe ka võidu 18. märtsil 2007 Hantõ-Mansiiskis ühisstardiga sõidus. Maailmakarikavõistluste üldarvestuses oli tema parim koht 2007-2008 hooajal, kui ta oli üheksas. 2008-2009 hooaja arvestuses on ta praegu (seisuga 15. veebruar 2009) teisel kohal.
Abashiri
Haldusajalugu
Abashiri küla (アバシリ村) asutati märtsis 1872. Ta sai nime Kitami provintsi Abashiri ringkonna järgi. Aastal 1875 sai küla kanji-nime 網走村.
Aastal 1902 liideti Abashiri ringkonda kuulunud Abashiri küla, Kitami linn (chō), Isani küla ja Nikuribake küla Abashiri linnaks (chō). Aastal 1915 liideti Abashiri linnaga Notoro küla ja Mokoto küla.
Aastal 1921 lahutati Abashiri linnast Memanbetsu küla (hiljem sai sellest Memambetsu linn, mis 2006 sai Ōzora linna osa. Aastal 1931 muudeti piiri Memanbetsu linnaga.
11. veebruaril 1947 eraldati Abashiri linnast Higashimokoto küla, millest 2006 sai Ōzora linna osa. Kogu Ōzora linna territoorium kuulus varem Abashirile.
Rahvastik
Elanike arv on olnud:
Liiklus
Abashiri on tähtis liiklussõlm ja sadamalinn.
thumb|Raudteejaam Linnas on Abashiri raudteejaam, mis ühendab linna Asahikawaga, Kushiroga ja Sapporoga. Mere ääres lõpeb raudtee Kitahama raudteejaamaga. Linna läbivad Sekihoku pealiin (Hokkaido Railway Company, ühendus Asahikawaga) ja Senmō pealiin (ühendus Kushiroga, läbib Akani rahvusparki).
Lennuühendus käib Memanbetsu lennujaama kaudu. See asub Ōzora linnas 16 km kaugusel Abashirist. Bussid käivad lennujaama vahet lendude eel ja järel.
thumb|Abashiri bussijaam Sapporoga on bussiühendus. Linna läbivad riiklikud maanteed 39, 238, 244 ja 334.
Majandus
Linna majandus põhineb kalapüügil, turismil ja kaubandusel Venemaaga.
Abashiri on sadamalinn ja kalatööstuse keskus. Kalasadam tegutseb 19. sajandi algusest. Jaanuarist märtsini on sadam suletud, sest jäämäed teevad meresõidu ohtlikuks. Püütakse peamiselt krabisid ja lõhet, varem kütiti ka vaalu. Sadam tegutseb ka kaubasadamana.
Õõtsik
pisi|Õõtsik [[Pinhook Bogis USA-s]] Õõtsik ehk õõtskamar ehk õõtssoo ehk õõtsiksoo on märgaladele iseloomulik taimekooslus, kus kamar on moodustunud kas mudas või vees kasvavate taimede läbipõimunud taimejuurtest, sammaldest, turbast ja risoomidest. Õõtsikud on pidevalt pinnaveega küllastunud, kuid mitte üleujutatud. Taimestiku poolest on õõtsikud väga sarnased madal- või siirdesoodega. Turvast tekitavad need taimekooslused vähe, mistõttu puudub sellel kooslusel ka inimtegevuse jälg turba kaevandamise näol.
Teke
Õõtsikud tekivad kas järvede kinnikasvamise käigus või suurematel sooaladel veesoonte piirkonnas ja rabade servamäredes.
Abashiri
Majandus
Püütakse:
Õõtsik
Teke
Veekogude kinnikasvamine toimub kas põhjast või pinnalt, kuid enamasti toimub see mõlemalt poolt korraga. Pinnalt kasvamine saab toimuda väikeste järvede puhul, mis on tuulte eest varjatud. Sel viisil kinnikasvamine tekitab rohukamara ja turbakihi ning järve mineraalpõhja vahele vedela järvemuda ja vee kihi. Järvemuda tekib settinud orgaanilisest ainest. Kui järvemuda tiheneb, moodustub sellest enamasti rohekaspruuni värvusega sete ehk sapropeel. Kui järve veetase ei tõuse, väheneb aeglaselt vaba vee sügavus sapropeeli kasvades ja veekogu põhja asustavad taimekooslused. Tavaliselt järgneb veekogu kinnikasvamisele minerotroofne arengufaas, kus leidub mitmesuguseid taimekooslusi. Enamasti on alanud järveline sooteke madalsoo tarna-, rohu- või pillirooturba moodustamisega (kuni 40% juhtudest) ja vähem siirdesoo tarnakoosluste arenemisega. Tihti moodustub ka pruunsambla- või sfagnumiõõtsik(~30%).
Abashiri
Majandus
Linnas on ka toiduainetööstusettevõtted.
Õõtsik
Toitelisus
Õõtsikutel saab eristada troofsuse ehk toitelisuse kolme astet. Kõrge produktiivsusega eutroofsete järvede kinnikasvamisel moodustub eutroofse toitelisusega õõtskamar nõudlikematest sammalde ja rohttaimede liikidest. Õõtssoode assotsiatsioonid võivad esineda ka pärismadalsoo-taimekoosluste vahel, kus lademes esinevad veerikkad kihid. Põhimõttelist vahet päris-madalsoode ja õõts-madalsoode vahel ei ole. Erinevused taimekooslustes on tingitud peamiselt õõtssoode kõrge seisuga põhjaveest, mis ulatub maapinnani või üle selle (ka päris-madalsoodes esineb seda nähtust) või põhjavee erinevast elektrolüütidesisaldusest. Siirdesoo ilmega mesotroofsed õõtssood tekivad samade eutroofsete veekogude edasisel soostumisel (maastumisel) või ka suuremate soomassiivide, peamiselt rabade servaaladel, kuhu valguvad rabaveed. Düstroofsete veekogude kinnikasvamisel moodustub õõtskamar erinevatest turbasamblaliikidest, mudatarnast (Carex limosa) ja muud liiki rabataimedest. Õõtsik on sel juhul oligotroofse toitelisusega, mis pärineb seisvatest toitainevaestest vetest.
Kasvukohatüübid
Õõtsik-madalsoo kasvukohatüüp on tekkinud veekogude kinnikasvamisel. See kasvukohatüüp kuulub põhjaveetoiteliste rohusoode (madalsoode) tüübirühma. Rühm hõlmab puudeta või hõreda puurindega madalsoid.
Levinumad taimekooslused:
Õõtsik-siirdesood kasvukohatüüp on tekkinud samuti veekogude kinnikasvamisel, kuid ka õõtsik-madalsoo edasisel rabastumisel. Segatoiteliste rohusoode (siirdesoode) tüübirühmas, kuhu kuulub see kasvukohatüüp, ei domineeri puhmarinne vaid eelkõige tarnad.
Abashiri
Haridus
Linnas on Tōkyō Põllumajandusülikooli Ohhoota linnak.
Õõtsik
Kasvukohatüübid
esineb ka rabade servaalal, kuhu valguvad rabaveed
Õõtsik-madalsoode levik ja pindala Eestis
Eestis on tehtud põhjalikumad uuringud ainult õõtsik-madalsoode kohta. Võib eeldada, et nende kogupindala on vähemalt 2200 ha. 1950. aastatel oli õõtsiksoode pindala Laasimeri andmetel 1300 ha. Seega on pindala suurenenud vähemalt 40%. Tuleb aga silmas pidada, et 1950. aastatel tehtud hinnang hõlmas ka õõtsik-siirdesoid. Õõtsik-madalsood on pindalalt suurenenud veekogude kinnikasvamise tulemusena. Seda on kiirendanud nii kuivendamine kui ka veekogude eutrofeerumine keskkonna saaste mõjul. Ka järvede veetaseme alandamise tõttu on kujunenud õõtsik-madalsoid. Lisaks on vahepeal taastunud kopra-asurkonnal mõju õõtsik-madalsoode säilimisele ja pindala suurenemisele. Arv ja pindala suurenevad ilmselt ka tulevikus. See on tingitud nii looduslikest teguritest, milleks on järvede vananemine ja kinnikasvamine, kui ka inimtegevusest. Isegi kui inimtegevuse mõju väheneks või lakkaks, siis varasem inimmõju põhjustatud õõtsik-madalsoode kujunemise protsess ei peatuks.
Abashiri
Ajalugu
Abashiri on asutatud märtsis 1872.
Õõtsik
Õõtsik-madalsoode levik ja pindala Eestis
Eestis on õõtsik-madalsoode levik ebaühtlane. Kõige rohkem leidub selliseid sookooslusi Kagu-Eesti kõrgustike (Haanja, Karula ja Otepää) piirkonnas. Õõtsik-madalsoode sagedus Sakala kõrgustikul on võrreldav põhjapoolsema Viljandimaaga. Suurem on sagedus ka Vahe-Eesti põhjaosas (Lahemaa ja Kõrvemaa piirkonnad), Loode-Eestis ja kohati ka Hiiumaal. Suurematel aladel puuduvad seda tüüpi soo-kooslused Lääne-, Edela- ja Kirde-Eestis.
Abashiri
Vangla
Abashiris asus Meiji perioodil (alates 1890. aastast ) Abashiri vangla, kus hoiti neid vange, kes varem oleks hukatud, sealhulgas poliitvange. Jaapanlaste jaoks on "Abashiri" otsekui vangla sünonüüm. Abashiri vangla on neile tuttav draamasarja jne. Vangid töötasid põllumajanduses ja tegid mööblit või ehitasid teid. Nad olid jaapanlaste poolt äsja asustatud piirkonnas tähtis tööjõud. Poliitvange jt ohtlikumaid kurjategijaid hoiti kütmata kongides. See vanglahoone oli kasutuse 1984. aastani. Linnas on ka tänapäeval kõige kõrgema turvatasemega vangla.
Õõtsik
Õõtsik-madalsoode levik ja pindala Eestis
Enamasti on üksikute õõtsik-madalsoode pindala Eestis suhteliselt väike. Vaid kolme soo pindala ületab 100 ha. Nendeks soodeks on Avaste soo idaserv Lääne- Eestis, Kivijärve soo Vooremaal ja Kar'asoo Setomaal. Suuruselt kolme järgmise soo pindala ületab aga ainult 60 ha. Umbes kolmandiku pindala seda tüüpi soodel jääb alla 1 ha.
Abashiri
Pommitamine
15. juulil 1945 pommitasid Abashirit USA õhujõud. Hukkus 14 kohalikku elanikku.
Linnapilt
Linn koosneb põhiliselt tavalistest moodsatest majadest. Domineerib kalasadama miljöö, mida on tunda ka lõhnast.
Õõtsik
Õõtsik-madalsoode levik ja pindala Eestis
Pindalaliselt on kaitse all 1180 ha ehk 57% õõtsik-madalsoode kogupindalast. Suurem osa neist (85%) on kõrge või ülikõrge looduskaitselise väärtusega.
Tunnusloomad
Haudelindudest on õõtsikutele iseloomulikud mudatilder, heletilder, tikutaja, sookurg, soo-loorkull, mudanepp. Putukate seas liblikalistest villpea-aasasilmik.
Abashiri
Muuseumid
Abashiri Munitsipaalmuuseumis eksponeeritakse Moyoro kökenmödingist välja kaevatud leide ja materjale kalanduse algusaegadest Abashiris. Seal on ka teiste põhjarahvaste esemeid. Muuseum asub ainude fordis.
Moyoro Kökenmödingi Muuseum on kökenmödingi juures. Seal eksponeeritakse materjale Moyoro elanike kultuurist tuhat aastat tagasi.
Abashiri Munitsipaal-Kunstimuuseumis on väljas Abashiris sündinud kunstnike tööd.
thumb|Vanglast põgenemise imitatsioon Endises vanglahoones toimub augustikuus tseremoonia ujuvate küünaldega. Osa konge on viidud Tento mäe nõlvale ning nendes tegutseb Abashiri Vanglamuuseum. Seal eksponeeritakse muu hulgas vangide vahakujusid.
Hokkaidō Põhjarahvaste Muuseum ehk Abashiri Muuseum tutvustab maailma põhjarahvaste kultuuri. Peale ainude on esindatud näiteks inuitid ja saamid. Maalidel kujutatakse nende elulaadi. Eksponeeritud on näiteks hülge sisikond. On ekspositsioon meriteost kurione (Clione limacina ), mis on omamoodi Abashiri maskott ja kuulub alamseltsi Gymnosomata. Muuseum avati 9. veebruaril 1991.
Ohhoota Ryūhyō Muuseum on ajujäämuuseum, kus aasta ringi saab kokku puutuda ajujääga, sealhulgas seda katsuda ruumis, mille temperatuur on −15 kraadi. Näidatakse panoraamfilmi. Muuseumi juures on Tento Mäe Observatoorium, kust saab merd vaadata.
Festivalid
Augusti viimasel laupäeval peetakse tulefestivali, mis on inspireeritud Abashiri piirkonnas elanud nivhide šamaanide riitustest.
Veebruari keskel on ajujääfestival ryūhyō-matsuri.
Hilissügisel tervitatakse Abashiri järve kudema tulevat kala. Õhtuti valgustatakse järve prožektoritega.
Turism
thumb|Ajujää Parim aeg linna külastamiseks on talv. Jaanuarist aprillini saab teha laevaretki jäälõhkujal Aurora ajujää vahel (parim aeg on veebruar). Võib näha hülgeid ja kotkaid.
Turistlikud huviväärsused on veel Abashiri Kanko puuviljaaed, Ohhoota prefektuuripark Tento mäe nõlval vaatega linnale, merele, järvedele ja Shiretoko mägedele, suusamägi vaatega merele ja Abashiri järvele, hobusekasvandus Tofutsu järve ääres ja Abashiri pruulikoda. Hommikuturult saab värskeid mereande, eriti krabisid. Jaanuarist märtsini on võimalik sukelduda ning kohtuda teo kurione 'ga. Jaanuarist märtsi keskpaigani liigub spetsiaalne rong talvise mere vaatlemiseks. Abashiri kesklinnast tunnise bussisõidu kaugusel linna idaosas Tofutsu järve ääres on Jaapani suurim rannikuäärne looduslike lillede aed Wakka Gensei Kaen, mille pikkus on 20 km ja laius kuni 700 m; lilleliike on seal üle 300. Septembri keskpaigas viiakse turiste bussidega vaatama harilikku soolarohtu, mille õis värvub punaseks.
Suveniiridena müüakse ainude traditsioonilisi puunukke nipoposid.
Lõkketule tänav
Lõkketule tänav on tänav Tartus Ihastes.
Tänav algab Kraavikalda tänavalt, ristub Arukase tänava, Põhjatamme puiestee, Elulõnga, Kiigemäe, Kasesalu, Koidutähe, Kesakanni, Hipodroomi, Kodukolde tänava ja Ranna puiesteega ning lõpeb linna piiril, kust kulgeb edasi Veibri teena väljaspool linna Veibri külas.
Tänav on 1050 m pikk.
Koeru Keskkool
Koeru Keskkool on 12-klassiline põhi- ja keskharidust andev õppeasutus Järvamaal Järva vallas.
Koeru Kihelkonnakool
Koeru kihelkonnakool rajati 1873. aastal. Koolimaja asus Sandhofi mõisa lähedal. Kooli asutas Vao mõisnik von Brevern, õpetajaks-juhatajaks sai Wilhelm Duglas. Koolis õppis umbes 40 poissi. Õppetöö kestis 15. oktoobrist 1. maini. 1886. aastal kool suleti. Kihelkonda ei jäänud kuni 1908. aastani ühtki kõrgema astme rahvakooli.
Aruküla Mõisakool
1879. aastal asutati Aruküla mõisakool. Aastatel 1890–1893 koolis õppetööd ei toimunud. 1899. aastal lasi Aruküla mõis ehitada koolimaja Aruküla mäele. Õppetöö koolis kestis 15. oktoobrist 15. aprillini. Kool suleti 1919. aasta 1. mail õpilaste vähesuse ja õppevahendite puudumise tõttu.
Saksa Eraalgkool
1907. aastal Eestimaal tegutsenud sakslaste ühingu Deutche Verein in Estland Koeru osakonna eestvõtmisel avatud kaheklassiline Saksa Eraalgkool. Kooli pidasid üleval kohalikud mõisnikud.
1911–1913 õppis selles koolis kunstnik Eduard Viiralt. Samuti õppis seal luuletaja Kalju Lepiku ema Helgi Laidmaa. 1913. aastal keelati eesti soost lastel saksa koolis õppimine, mille tõttu õpilaste arv langes. Kooli tegevus lõppes 1916. aastal.
Haridusseltsikool
1907. aastal asutati Koerus Eesti Rahvahariduse Seltsi eeskujul Koeru haruselts, millel 1910. aastal oli juba üle 200 liikme. Põhiliseks saavutuseks peetakse eestikeelse Koeru kolmeklassiline Erakihelkonnakooli loomist.
Haridusseltsi kool avati 27. oktoobril 1908. Esimesel aastal õppis koolis 15 last, hiljem kasvas õpilaste arv üle 50. Õppeaeg oli 5 aastat. Alates 1914. aastast oli üle 14 aasta vanustel tütarlastel kihelkonnakoolis õppimine keelatud. See vähendas õpilaste arvu ja 1916. aastal suleti seltsikool majandusraskuste tõttu.