cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Muhhammetkalõj Abdulgazijev
Elukäik
Abdulgazijev sündis 20. jaanuaril 1968 Kirgiisi NSV Tjan-Šani oblasti Kotškori rajoonis. Aastal 1994 lõpetas ta Konstantin Skrjabini nimelise põllumajandusinstituudi agronoomia erialal ning aastal 1997 Kõrgõžstani rahvusvahelise ülikooli majandus- ja äriteaduskonna.
Muhhammetkalõj Abdulgazijevi valitsus
25. aprillil 2018 ametisse nimetatud valitsuse koosseis:
Rannaküla
Rannaküla on mitme küla nimi Eestis:
Välismaal:
Vändra kirikumõis
Vändra kirikumõis (saksa keeles Pastorat Fennern) oli kirikumõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal.
Aleksandr Danin
pisi|Aleksandr Danin (2011) Aleksandr Sergejevitš Danin (vene keeles Александр Сергеевич Данин; sündinud 14. märtsil 1986) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2011).
Danin sai FIDE-lt 2004. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 25-aastaselt 2011. aastal.
2014. aastal tuli ta Tallinnas Paul Kerese mälestusturniiri võitjaks.
Kädva
Kädva on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rapla maakonda Käru valda.
Kädva küla asub Vahastu–Lelle maantee ääres, üle 20 km Juurust lõunas Käru vallas. Ajalooliselt kuulus küla Juuru kihelkonna koosseisu, administratiivselt alates 1816. aastast Ingliste mõisavalda (kuuludes samal ajal Purila mõisa alla). 1891 liideti Ingliste vald Kaiu, sealt edasi 1900 Juuru valla koosseisu. 1907 taastati iseseisev Ingliste vald, kuhu kuulus endiselt ka Kädva küla. 1939. aasta haldusreformiga Eestis liideti taas osa väikseid valdu suurematega. Ingliste vald likvideeriti ja selle territoorium jaotati Juuru (Ingliste ja Pae), Kehtna (Paluküla) ja Käru (Kädva) valdade vahel.
Muinasajal oli Kädva ümbrus tõenäoliselt asustamata, 13. sajandil koostatud  "Taani hindamisraamatus" seda nime ei kohta. Esimene teade küla olemasolust ulatub aastasse 1312. Kädva ümbrus kandis Rehuvere (ka Rehevese) nime. Liivi sõja perioodil laienes asustus õige tunduvalt. Elanikkond kasvas peamiselt sõjapõgenike arvel. Oli ju Kädva pelgupaigaks nagu loodud, teedest ja suurematest asulatest kaugel, põlismetsade, soode ja laukarabade taga. Vaatamata isoleeritusele suurematest keskustest, hakkas Kädval juba varakult aktiivne kultuurielu arenema. Nagu mujal, nii kujunes ka Kädval tärkava vaimuelu keskuseks 1870. aastal asutatud vallakool. Hoogsalt alustas tegevust ka Kädva abikomitee kooliõpetaja Gustav Bachi juhtimisel. Komitee korraldas mitu näitusmüüki ja üldist heakskiitu pälvinud peoõhtut, kus esines ka vastloodud laulukoor. 1871. aastal tuli Kädvale vallakooli õpetajaks Jaan Audova, kes oligi nimetatud laulukoori loojaks.
Riigivolikogu 21. valimisringkond
'''Riigivolikogu 21. valimisringkond''' asus Järvamaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Paide, Kareda ja Võhmuta vald ning Paide linn.
I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 9638 hääleõiguslikku kodanikku.
Kandideerisid August Tobro ja Nikolai Viitak (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 1888 ja 4528 häält, seega valiti 21. valimisringkonnast Riigivolikogusse Nikolai Viitak.
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Hugo Juhvelt, vastaskandidaat Johan Pitka.
Desoksüriboos
pisi|2-desoksüriboos
Desoksüriboos (vanem nimetus ka tüminoos) on pentooside hulka kuuluv süsivesik (monosahhariid). Desoksüriboos erineb riboosist selle poolest, et ühe hüdroksüülrühma asemel on vesinikuaatom.
Biokeemias tähtsaim ja tuntuim on 2-desoksüriboos (hüdroksüülrühm on asendunud vesinikuaatomiga teise süsinikuaatomi juures). 2-desoksüriboos kuulub nukleotiidide ja DNA koostisesse.
Füüsikalised omadused
Desoksüriboos on valge, vees hästi lahustuv, toatemperatuuril tahke aine. Molekulmass on 134.
2-desoksüriboos on optiliselt aktiivne aine, pöörates valgust –23,7°. Sulamistemperatuur on 84 °C.
Keemilised omadused
Desoksüriboosil on vaba aldehüüdrühm ning ta annab aldehüüdidele iseloomulikke reaktsioone. Seega kuulub ta aldooside hulka.
Biokeemia
Desoksüriboos on eluslooduses laialt levinud, kuuludes desoksüribonukleotiidide koostisesse.
Tavaliselt tekib ta organismis nukleotiidide lagundamisel.
Desoksüriboos satub nukleotiidide koosseisu ribonukleotiidide redutseerimisel (hüdroksüülrühmast hapniku eraldamisel) tioredoksiini abil.
Kegetö
Kegetö (kirgiisi keeles Кегети) on küla Kõrgõzstanis Tšüj oblastis Tšüj rajoonis.
Kaugus pealinnast Biškekist on umbes 50 km.
2009. aastal elas seal 2702 inimest.
Prangli
Prangli on ainus Põhja-Eesti saar, mis on olnud püsiasustusega alates 13. sajandist. Rahvastikuregistri andmetel elab saarel 75 elanikku.
Saare pindala on 6,62 km² ja see on sellega suuruselt 13. saar Eestis.
Pranglil asub tänapäeval kolm küla: Kelnase, Idaotsa ja Lääneotsa.
Saarel asub Prangli kirik. Seal tegutsevad ka Prangli Põhikool, kauplus, arstipunkt, postiasutus, Prangli rahvamaja, Prangli raamatukogu, restoran ja Pranglisaarte Muuseum. Mandriga toimub ühendus läbi Kelnase sadama.
Nimi
Pranglit on esimest korda mainitud 1387. aastal (Rango). Hilisemates allikates on saare kohta kasutatud nimekujusid Wrangelsholm, Wrano ja Wrango. 1525 on saart nimetatud Rangelisare, 1732 Pranglesaar.
Saare nimi võib tuletuda germaani sõnatüvest “wranga” ('pöörama, väänama, keerutama'). Teise versiooni järgi võib saare nimi tuletuda soome keele sõnadest “ranko” või “ranka” ('pikk halg',  'puutüvi').
Asend
Prangli asub Viimsi poolsaarest kirdes, Leppneeme sadamast 10 km kaugusel Soome lahes. Saare ümbruses asuvad Aksi, Tiirloo, Seinakari (Liivakari) ja Keri saared. Prangli moodustab koos Aksi (ehk Väike-Prangli) ja Keri saarega Soome lahes ühtse saareaheliku.
Loodus
pisi|Kotkakivi Pranglil
Pinnamood
Prangli jaguneb pinnamoelt madalama, käänulise rannajoonega lääne- ja luidetega idaosaks, mida eraldavad saare keskosa läbivad vanad rannamoodustised. Saarel paiknev loode–kagusuunaline voor on 6 km pikk ja 3,5 km lai. Saar on liivase ja kruusase pinnakattega. Pranglil leidub maagaasi. Luitekõrgendikud kõrguvad kuni 9 meetrit merepinnast, saare kõrgeim koht on Kullamägi, kuhu rahvapärimuse järgi olevat maetud mereröövlite kulda.
Saarel leidub rändrahne ja kivikülve. Rändrahnudest on suuremad Punane kivi, Kotkakivi, Rebasekivi, Suti teeäärerahn, Suti võsarahn, Tagalahe rannarahn, Prahirahn, Kabelimäe kivi, Kõrgerahn, Jahukari rahn, Eeslahe Suurkivi, Sadulakivi, Loo põõsastiku rahn, Loo rannarahn, Pikk-Kari Soonestiku rahn ja Pikk-Kari Väikekarirahn ning Ülesaareneeme kivi.
Taimestik
pisi|Prangli põhjaosas asuv nõmm Prangli on Eesti lääne- ja idapoolse levilaga taimeliikide kohtumispunkt. Saare taimkattes on valdavateks ranna- ja puisniidud ning nõmmemännikud. Saarel leidub palu-, nõmme- ja soovikumetsi, samuti erinevaid soometsi. Saare põhjaosas on nõmmed ja lääneosas rannaniidud. Kirdeosas leidub liivikuid.
Saare haruldaseim taimeliik on põhja-raunjalg. Loodusharuldustest leidub saarel veel võsu-liivsibulalt, roosat merikanni ja rootsi kukitsat.
Saare lääneosa on arvatud Prangli hoiuala koosseisu. Saare kirdenurk jääb aga Prangli maastikukaitseala alla.
Ajalugu
pisi|left|Prangli sadam 1922. aastal pisi|left|Laeval [[Eestirand pommitamise läbi hukkunute matmispaik Prangli saarel]] Prangli saar kerkis merest umbes 3500 aastat tagasi. Prangli asustuse kohta on teateid 1491. aastast, kuid rannarootslased asusid saarele arvatavasti 13. sajandi lõpus. Elanikkonna eestistumine toimus 17. sajandil. 1910. aastal oli saarel 493 ja 1934. aasta rahvaloenduse andmetel 469 inimest. 1944 lahkus saarelt 144 elanikku.
Prangli kuulus Jõelähtme kihelkonda. Aastatel 1397–1549 kuulus saar Maardu mõisale, seejärel läks see esimesest eraldatud Haljava mõisa koosseisu. Aastatel 1847–1899 haldasid Pranglit poolmõisana Girard de Soucantonid. 1849 rajati saarele ka mõisahooneid, mis ei ole aga tänapäevani säilinud. 1899. aastal hakati saarel paiknevaid mõisamaid talupoegadele müüma.
1848. aastal ehitati saarele kabel. Mõisnik Edmund Girard de Soucantonilt saadud annetuse toel hangiti sinna ka orel ja tehti mitmeid uuendusi. Seejärel pühitseti kirikuõpetaja eestvõttel kabel uuesti 1860. aastal.
Jõelähtme kirikuõpetaja Paul Loppenowe eestvõttel alustas 1869. aastal tegevust Prangli kool. Tänaseni kasutatav koolihoone ehitati 1900. aastal.
Rüütelkond
Rüütelkond on mitmetähenduslik sõna, mille all tavaliselt mõistetakse teatud piirkonna aadelkonna seisuslikku ühendust.
Prangli
Ajalugu
1921. aastal asutati Prangli kalameeste selts.
pisi|Prangli gaasiläte 1924. aastal viidi saarel läbi naftaotsinguid ja avastati maagaasileiukoht.
Rüütelkond
Keskajal tähistati selle mõistega üldiselt Püha Rooma riigi teatud territooriumi aadlike ehk vasallide koondist, kuhu tavaliselt kuulusid kõik selle ala aadlikud. Lisaks eksisteeris ka riigirüütelkonna (Reichsritterschaft) mõiste, mille alla kuulusid riigirüütlid, kes ei kuulunud otseselt ühegi territooriumi vasalkonna hulka, vaid olid vahetult keisri vasallideks.
Prangli
Ajalugu
1939. aastal kavandati Eesti rannikukaitse reorganiseerimisel Pranglile rajada rannikusuurtükipatareisid, kuid need kavad ei teostunud.
Nõukogude–Saksa sõja ajal 1941. aastal ründasid Saksa sõjalennukid Keri saare lähedal aurikut Eestirand, mis transportis ligikaudu 3500 sunniviisiliselt Nõukogude sõjaväkke mobiliseeritud meest Kroonlinna. Kapten Boris Nelke juhtis vigastatud auriku Prangli lähedale madalikule ja teadaolevalt pääsesid eluga saarele 2762 meest. Saarel on hukkunute kalme koos dolomiidist samba ja puidust mälestusristiga.
Rüütelkond
Rüütelkonnad Baltikumis
Ka Vana-Liivimaal nimetati rüütelkondadeks sealsete territooriumite (orduvaldused ja piiskopkonnad) vasallide koondisi. Rüütelkondade esindajad võisid osaleda Liivimaa maapäeval, kus nad moodustasid vasallide kuuria. See polnud siiski ühtne, vaid iga piirkonna rüütelkonna esindajad jäid enamasti üksmeelele oma maaisandaga. Erandiks oli seejuures siiski Harju-Viru vasalkond, kellel oli tugev ühtekuuluvustunne ja suured privileegid ning kes hiljem moodustasid Eestimaa rüütelkonna. Pärast Liivi sõda moodustus endise Vana-Liivimaa alal mitu rüütelkonda (Eestimaa, Liivimaa, Kuramaa ja Saaremaa), mille roll kohaliku ala valitsemisel oli tunduvalt olulisem kui keskaegsetel vasallide ühendusetel. Eriti paistis siinjuures silma 1584. aastal ametlikult asutatud Eestimaa rüütelkond, mis säilitas oma laialdased privileegid nii Rootsi kui ka Vene impeeriumi ajal. Liivimaa rüütelkond, mis moodustati Poola kuninga Zygmunt II Augusti käsul 1561. aastal ja sai Rootsi riigi poolt ametliku tunnustuse alles 1630. aastatel, omas tunduvalt kitsamaid võimupiire, sest rootslased pidasid Liivimaa ala mõõgaga võidetuks. Seetõttu oli Liivimaa aadli roll kohalikus omavalitsuses tunduvalt väiksem kui Eestimaal. Liivimaa rüütelkonnaga umbkaudu sarnaseid võimupiire omas ka Saaremaa rüütelkond.
Prangli
Ajalugu
1942–1943 viibis saarel lühikest aega Saksa sõjavägi. Aastal 1944 põgenesid paljud pranglilased Soome. Eriti palju lahkus nooremaid inimesi. 1945. aastal jõudis saarele taas NSV Liidu sõjavägi.
Rüütelkond
Rüütelkonnad Baltikumis
Venemaa keisririigi ajal kujunesid Baltikumi rüütelkondadest rüütlimõisate omanikest koosnevad avalik-õiguslikud korporatsioonid, mis tegutsesid 1710. aasta kapitulatsioonides saavutatud privileegide toel, 1845. aastal kodifitseeriti provintsiaalseadustiku esimene ja teine jagu. Rüütelkonna kõrgeimaks valitsusorganiks oli maapäev, mis käis koos tavaliselt iga kolme aasta tagant. Seal valiti rüütelkonna juhtivad ametnikud, kinnitati kohalikud maksud, võeti ette samme oma privileegide kaitseks ja koostati seaduseelnõusid, mida nad võisid esitada otse keisrile. 19. sajandi lõpul rüütelkondade tähtsus vähenes, kui keiser Aleksander III nende privileegid kinnitamata jättis ning venestuspoliitikaga alustas. Siiski jäid rüütelkonnad mõjukateks kohaliku poliitika suunajateks kuni 1917. aastani, mil Vene impeerium kokku varises. Saksa okupatsiooni ajal Eestis ja Lätis (1918) saavutasid rüütelkonnad taas olulise positsiooni, kuid kui see lõppes, muutus nende poliitiline mõju sisuliselt nulliks. Eestimaa rüütelkond likvideeriti 1920. aastal vastavalt seisuste kaotamise seadusele ja Liivimaa rüütelkond Läti Seimi otsusega 1923. aastal.
Prangli
Ajalugu
Gaasipuurauke rajati juurde aastatel 1946–1960, kuid siis selgus, et esialgsed hinnangud gaasi kogusele olid olnud ekslikud ja gaasi ammutamine ei olnud majanduslikult tulus.
1949. aastal viidi läbi kollektiviseerimine ja asutati kolhoos "Noor Kaardivägi". See ühendati 1961. aastal S. Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosiga.
1954. aastal valmis Prangli rahvamaja.
Nõukogude piirivalve lahkus 1992. aastal.
Transport
Laevaühendus mandriga toimub Kelnase sadama ja Leppneeme sadama vahel. 2010. aastani teenindas laevaliini Helge, seejärel reisilaev Vesta ning 2013. aastast sõidab Prangli ja mandri vahel reisiparvlaev Wrangö.
Saarel on kaks kasutusesolevat meremärki: Prangli loode- ja kagutulepaak.
Prangli kultuuriloos
Prangli järgi on nimetatud laev Prangli.
1969. aastal uppus teel Pranglile muusik Boris Kirikal.
Prangli saarel on ka hümn, mille sõnad ja viisi kirjutas kohalik mees Einart Tammsaar.
Tšatköl
Tšatköl (kirgiisi keeles Чат-Көл) on küla Kõrgõzstanis Tšüj oblastis Sokoluki rajoonis, umbes 20 km Biškekist loode pool.
Küla kõrgus merepinnast on 686 meetrit.
Aksel Kipper
Aksel Kipper (23. oktoober/5. november 1907 Viljandi – 25. september 1984 Tartu) oli eesti astrofüüsik. Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (alates 1946).
Elulugu
Ta sündis agronoomi peres. Lõpetas 1926 Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi ja 1930 magistrikraadiga Tartu Ülikooli, väitekiri "Tihedusest lahtises täheparves Massier 39 ühes meetodiga selle arvutamiseks".
Oli aastatel 1930–1944 Tartu Tähetorni assistent. alates 1941 Tartu Riikliku Ülikooli professor ja prorektori asetäitja. Aastatel 1944–1945 oli TRÜ üldfüüsika kateedri juhataja ning 1945–1949 TRÜ teoreetilise füüsika kateedri juhataja.
1946. aastal valiti ea Eesti NSV Teaduste akadeemia liikmeks astrofüüsika alal, oli 1946–1950 asepresident.
Aastatel 1950–1973 juhtis Eesti TA Füüsika, Matemaatika ja Mehaanika Instituuti (FMMI) ja Füüsika ja Astronoomia Instituuti (FAI). 1974–1984 Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudi vanemteadur-konsultant.
Teadustöö
1939. aastal kaitses Tartu Ülikoolis füüsika-matemaatikadoktori väitekirja "Gaasi liikumisest pulseeriva tähe atmosfääris".
Uurimisalad :
Oli Tõravere observatooriumi rajamise algataja ja organiseerija.
Töid
Avaldanud üle 100 teadustrükise.
Käru alevik
Käru on alevik Järva maakonnas Türi vallas, endise Käru valla keskus.
Alevikus on ka Käru Põhikool, lasteaed, Käru rahvamaja ja Käru Raamatukogu.
Alevikku läbival Tallinna–Viljandi raudteeliinil on Käru raudteepeatus. Aleviku lõunaosa läbiva Tallinna–Rapla–Türi maantee ääres asub Käru tee bussipeatus.
Kärus asuvad kaks ajaloomälestist – Käru kalmistu ja II maailmasõjas hukkunute ühishaud.
Kärus on RMK Raplamaa metskonna keskus.
Õhutemperatuuri miinimum
Õhutemperatuuri miinimumi mõõtmiseks kasutatakse miinimumtermomeetrit.
Gul'ma
Gul'ma on küla Kõrgõzstanis Džalalabati oblastis.
Küla absoluutne kõrgus on 758 m.
Litoriinameri
Litoriinameri oli Läänemere nõos paiknenud jääajajärgne riimveekogu (umbes 7500–4000 aastat tagasi).
Litoriinamere varasemat staadiumit umbes 7500–7000 aastat tagasi käsitletakse vahel ka omaette veekoguna – Mastogloiamerena.
Nimetus "Litoriinameri" tuleneb tigude Littorina littorea ja Littorina saxatilis'e järgi. Limneameres neid ei ela, sest vesi pole piisavalt soolane.
Litoriinameri erines Limneamerest soolasema vee poolest. Litoriinameri on Läänemere arenguloos olnud kõige soolasema veega veekogu, näiteks Lääne-Eesti rannikul oli pinnavete soolsus 15...18 promilli, tänapäeva Limneameres on see 6...8 promilli. Et Litoriinamere ajal olnud atlantilisel kliimaperioodil oli ilm soe, kuid arvatavasti niiske, arvatakse, et Litoriinamere ajal olid Taani väinad sügavamad, kui praegu. Need madaldusid maa tõusu tõttu Taanis.
Nime andis Rootsi paleontoloog Gustaf Lindström (1829–1901) 1852. aastal.
Vladimír Mečiari esimene valitsus
Vladimír Mečiari esimene valitsus astus Slovakkias ametisse 1990. aasta valimiste järel. Tegemist oli esimese valitsusega, mis pandi ametisse demokraatikult valitud esinduskogu poolt. Valimised oli suure ülekaaluga võitnud lai opositsiooniblokk Avalikkus Vägivalla Vastu (VPN), kelle tulemus jäi aga alla Tšehhi analoogile ning seetõttu astuti koalitsiooni Kristlik-demokraatliku Liikumise ning Demokraatliku Parteiga. Valitsuse moodustas VPN liider Vladimír Mečiar, ametisse astus see 27. juunil 1990 ning lahkus 24. aprillil 1991 seoses Mečiari poolt uue partei HZDS asutamisega, kui nimetatu oma toetajatega opositsiooni siirdus.
Valitsuse koosseis
1originaalis miezd 2originaalis obchodu a cestovného ruchu 3otsetõlkes toolita minister
Niels Bohr
pisi|Niels Bohri vapp
Niels Henrik David Bohr (7. oktoober 1885 Kopenhaagen – 18. november 1962 Kopenhaagen) oli Taani tuumafüüsik, Nobeli auhinna laureaat.
Ta pälvis 1922. aastal Nobeli füüsikaauhinna.
Elulugu
Niels Bohri isa Christian Bohr oli Kopenhaageni ülikooli füsioloogiaprofessor, ema Ellen Adler Bohr oli pärit jõukast juudi suguvõsast, mis tegutses Taanis panganduses ja parlamendis. Nielsil oli vanem õde Jenny Bohr ja kaks aastat noorem vend Harald Bohr.
Noorena harrastasid mõlemad vennad jalgpalli. Harald Bohr mängis koguni Taani jalgpallikoondises 1908. aasta suveolümpiamängudel ja pälvis seal hõbemedali. Nad mängisid sageli ühes meeskonnas, kusjuures Niels oli väravavaht.
Bohr abiellus 1912 Margrethe Nørlundiga, kellega oli tutvunud 1910. Üks nende poegadest Aage Niels Bohr sai tuntud füüsikuks, nobelistiks. Kokku sündis sellest abielust kuus poega, kellest üks suri lapsena meningiiti ja vanim uppus paadisõiduõnnetuses. Ülejäänud pojad olid Hans Henrik (arst), Erik (keemik) ja Ernest (jurist).
Niels Bohr õppis Kopenhaageni ülikoolis alates 1903. aastast füüsikat ja kaitses 1911. aastal doktoriväitekirja. Esialgu õppis ta filosoofiat ja matemaatikat, aga 1905 võitis ta Taani Teaduste Akadeemia korraldatud teadustööde konkursi. Bohr uuris seal pindpinevust, kasutades oma isa laborit, mis oli talle tuttav kuba lapsepõlvest saadik. Edu sellel konkursil mõjutas Bohri loobuma filosoofiaõpingutest ja pühenduma füüsikale.
1912 kolis ta Inglismaale ja töötas koos füüsiku Ernest Rutherfordiga, püüdes tuvastada, mida aatomid endast kujutavad. Bohri katsed näitasid, et aatomi keskmes on tuum ja kindlal kaugusel sellest tiirlevad elektronid, nagu planeedid tiirlevad kindlatel orbiitidel ümber päikese. Ta lõi 1913. aastal aatomi esialgse kvantteooria (Bohri aatomiteooria).
1916 tuli Bohr Kopenhaagenisse tagasi ja hakkas tööle teoreetilise füüsika õppetoolis ametikohal, mis just tema jaoks loodi. 1918 asutas ta ülikoolis teoreetilise füüsika instituudi, mida ta hiljem juhtis.
Bohrilt pärineb komplementaarsusprintsiip. Selle järgi võib objekte uurida nii, nagu neil oleks mitu teineteist välistavat omadust. Näiteks valgust võib uurida nii, nagu see koosneks osakestest, ja nii, nagu see oleks laine – omadused, mis pealtnäha tunduvad teineteist välistavat.
II maailmasõja ajal aitas Bohr leida juudi rahvusest teadlastele tööd, et päästa neid holokaustist. Tal endal õnnestus Taanist 1943. aasta septembris Rootsi ja Suurbritannia kaudu USA-sse põgeneda.
1954 aitas Bohr asutada Euroopa Tuumauuringute Organisatsiooni, mis on suunatud tuumaenergia rahumeelsele kasutamisele.
Elevandi orden
1947 pälvis Bohr Elevandi ordeni. See antakse tavaliselt kõrgaadlikele ja tipp-poliitikutele, Bohr ja Tycho Brahe (1578) on ühed vähestest eranditest. 2012. aastal kuulus ordusse 75 inimest, neist 74 olid kõrgaadlikud ja poliitikud.
Elevandi ordeni saamine tähendas ühtlasi aadliseisusse tõstmist, millega seoses Bohr pidi saama oma vapi. Bohr kujundas oma vapi ise. Sellel on kujutatud yin ja yang ning ladinakeelne moto "Contraria sunt complementa" ('Vastandid täiendavad teineteist').
Mälestuse jäädvustamine
Niels Bohri järgi on nimetatud asteroid 3948 Bohr.
Perioodilisustabeli element number 107, bohrium, on nimetuse saanud Niels Bohri järgi. Teine keemiline element hafnium (number 72) on nimetatud Bohri kodulinna Kopenhaageni järgi, sest Bohr ennustas selle omadusi.
Bohri aatomimudeli avaldamise 50. aastapäeva puhuks laskis Taani Post 21. novembril 1963 välja postmargi, millel oli kujutatud Bohri, vesiniku aatomit ja valemit, mis kirjeldab kahe vesiniku aatomi tuuma ümber tiirleva elektroni energiataseme erinevust:. Bohri 100. sünniaastapäeva puhuks laskis Taani Post välja postmargi, millel oli kujutatud Bohr koos abikaasaga.
1997. aastal laskis Taani Riigipank välja 500 Taani krooni väärtusega paberrahatähe, millel oli kujutatud Bohr piipu suitsetamas.
Isiklikku
Tema poeg Aage Niels Bohr pälvis 1975. aastal Nobeli füüsikaauhinna.
Vassili Jemelin
pisi| Vassili Jemelin (2009)
Vassili Vladimirovitš Jemelin (vene keeles Василий Владимирович Емелин; sündinud 1. veebruaril 1976 Leningradis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1994).
2000. ja 2008. aastal tuli ta Tallinnas Paul Kerese mälestusturniiri võitjaks.
Priit Narusk
Priit Narusk (sündinud 8. detsembril 1977 Võrus) on Eesti endine murdmaasuusataja ja laskesuusataja.
Priit Naruski treenerid on olnud Mati Alaver ja Laur Lukin.
Maailmameistrivõistlused
2003 Val di Fiemmes
2005 Oberstdorfis
2007 Sapporos
Isiklikku
Priit Narusk kuulub Kaitsejõudude Spordiklubisse.
Užventis
Užventis on linn Leedus Kelmė rajoonis, Užventise valla halduskeskus. Asub Venta jõe ääres merepinnast 135 meetri kõrgusel.
Užventises on keskkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1825 püstitatud katoliku kirik ja selle kellatorn, Užventise mõisa hoonetekompleks. Linnas on ka koduloomuuseum.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Užventise elanikest leedulasi 97,6%, venelasi 2,4% ja teiste rahvaste esindajaid 0,36%.
Ajalugu
Užventist mainitakse esimest korda 1527. aastal, alev sai asulast 1537. aastal. Aastail 1655–1660 ja aastal 1701 olid alevis võimul rootslased. Aastal 1609 avati seal kihelkonnakool, aga aastal 1703 sai alev turuplatsi.
Nõukogude ajal oli Užventis kohaliku sovhoosi keskasula. Toona avati seal ka trikotaažitsehh. Aastal 1956 sai Užventisest linn, kümme aastat hiljem avati endises mõisa aidas koduloomuuseum.
Vilidu
Vilidu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valjala valda.
Norilsk
Norilsk on linn Venemaal Krasnojarski krais. See on Siberi kõige põhjapoolsem ja Murmanski järel maailmas suuruselt teine linn, mis jääb põhja poole põhjapolaarjoonest. Norilsk on maailma kõige põhjapoolsem üle 100 000 elanikuga linn.
Norilski lähedal on maailma suurimad niklimaardlad, lisaks kaevandatakse vaske, koobaltit, plaatina ja kivisütt. Linnast põhja pool asub vasetehas. Linna suurim tööandja on Norilski Nikel.
Piirkond on ulatuslikult saastunud. Norilski õhu nikli- ja bensopüreenisisaldus ning vasesisaldus on viimastel aastatel ületanud normi piire.
Ajalugu
Esimest geoloogide asulat hakati sinna ehitama 1921. aastal. 1935. aastal aga hakati rajama sunnitöölaagrit ja metallurgiakombinaati. Linna rajamisel hukkus tuhandeid Gulagi vange. Linnaõigused 1953. aastast.
Kaevandamine algas 1939. aastal, kui Norilskisse valmis raudtee Dudinkast Jenissei ääres.
Norilski vangilaagritest on läbi käinud üle 500 000 inimese (kellest ametlikel andmetel suri 16 806), sealhulgas ka palju eestlasi.
Linna lähedal asuvad mandritevaheliste tuumarakettide stardiseadmed.
2001. aastast on Norilsk kinnine linn.
2004. aastal liideti linnaga halduslikult Talnahh, Kajerkan ja Snežnogorsk koos rajoonidega ning moodustati Norilski linnaringkond "Norilski linn", mille pindala on 4512 km² ja arvestuslik rahvaarv oli 1. jaanuaril 2008 206 400 ja 1. jaanuaril 2009 203 900. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli linna keskrajooni elanike arv 105 792. Linna elanike arv koos Talnahhi ja Kajerkaniga oli 175 300, koos Snežnogorskiga 176 200.
Keskkonnaprobleemid
1970. aastal avaldasid kohalikud elanikud meelt keskkonnareostuse vastu. Selleks tõmbasid nad linnas olevale Lenini kujule gaasimaski pähe.
2007. aastal teatas Blacksmithi instituut, et Norilsk on üks maailma kümnest reostatumast paigast, kuna Norilsk Nikelile kuuluva vasetehase läheduses elavatel lastel oli kaks korda suurem tõenäosus haigestuda kurgu-, nina- ja kõrvahaigustesse kui teistes linnaosades elavatel lastel.
Apenniini poolsaar
pisi|Satelliidifoto Apenniini poolsaarest Apenniini poolsaar on saapakujuline poolsaar Lõuna-Euroopas Vahemere ääres. Poolsaart piirab idast Aadria meri, läänest Türreeni ja Liguuria meri ning lõunast Joonia meri. Põhjas piiravad poolsaart Alpid.
Norilsk
Keskkonnaprobleemid
Vene keskkonnateadlase Boriss Revitši uuringu järgi esineb linna lastel ülejäänud Krasnojarski regiooni lastega võrreldes 44% rohkem verehaigusi, 38% rohkem närvisüsteemi haigusi ja 28% rohkem luu- ja lihaskonna haigusi.
Apenniini poolsaar
Poolsaar on nime saanud Apenniini mäestiku järgi, mis kulgeb loode–kagusuunaliselt rohkem kui 1000 km ulatuses üle poolsaare. Apenniini poolsaar asub vahemerelise kliima vööndis.
Norilsk
Keskkonnaprobleemid
2020. aastal lekkis sealsest soojuselektrijaamast kütusemahuti kandekonstruktusioonide purunemise järel umbes 20 000 tonni diislikütust, millest suur osa jõudis lähedal asuvasse Ambarnaja jõkke.
Apenniini poolsaar
Apenniini poolsaarel asuvad Itaalia, San Marino ja Vatikan.
Sitsiilia saarest eraldab seda Messina väin, Balkani poolsaarest Otranto väin.
Vanalõve
Vanalõve (ka Vana-Lõve) on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valjala valda.
Vana-Lõve ministeeriumikooli hoone on ajaloomälestisena muinsuskaitse all.
Vanalõve külas Pauli talu juures kasvas Eesti jämedaim jalakas (tüve ümbermõõt 5,45 meetrit). Küla keskuses on Pauli talu, mis asub kunagise Vanalõve õigeusukiriku kohal, talu taga on vana mõisahoone ase.
Küla on pindalalt väga suur, kulgedes pikalt edasi mööda Valjala poole viivat teed ja üle põldude Jursi küla poole. Paljud talukohad on tänapäevaks hävinud, metsades on sellepärast palju ohtlikke kaevusid, mille maapealsed osad on lagunenud, nii et kaevud on lahti. Seepärast tuleb sealkandi metsades liikudes olla ettevaatlik, et mitte kaevu kukkuda.
Tänapäeval väga vähe käidava Tammevälja tee ääres asub looduskaitsealune Tammevälja tamm, läheduses üle põllu on ministeeriumikooli direktorile kuulunud vabariigiaegne kahekorruseline elamu.
PHP
PHP (PHP: Hypertext Preprocessor) on skriptimiskeel, mida kasutatakse peamiselt serveripoolsetes lahendustes dünaamiliste veebilehtede loomisel. PHP toetab objektorienteeritud programmeerimist, andmebaasidega suhtlemist ning moodulite kaudu veel paljusid protokolle ja rakendusi.
Avatud lähtekood ja võimalus lihtsalt siduda PHP koodi HTML-iga on teinud PHP-st väga populaarse vahendi dünaamiliste veebilehtede loomisel. Levinud on kooslus mida hüütakse rakenduste esitähtede järgi LAMP (Linux, Apache, MySQL, PHP).
Ajalugu
PHP sai alguse 1994. aastal Rasmus Lerdorfi loodud CGI teekidest. Lühend PHP tähendas algselt Personal Home Page (isiklik koduleht). Lerdorf avalikustas PHP koodi 8. juunil 1995. Too avalikustatud kood kandis versiooninumbrit 2 ning sisaldas juba suurt osa PHP praegustest funktsioonidest.
Süntaks
PHP süntaks on põhiliselt laenatud keeltest C, Java ja Perl.
PHP koodina parsitakse vaid spetsiaalselt märgendatud osad failist. Kõik väljaspool neid märgendeid saadetakse lihtsalt programmi väljundisse.
Hello world
Hello worldi programm PHP-s:
PHP kasutamine serverites
Kuigi PHP skriptid töötavad paljudes serverites, ei tööta need kõigis serverites. Tegemaks kindlaks, kas kasutamisel olevas serveris saab PHP-d rakendada, tuleb luua tavaline tekstifail (näiteks programmiga Notepad++ või Notepad) ja salvestada see laiendiga .php (vajadusel võib proovida ka erinevaid faililaiendeid, näiteks laiendit .php3). Faili sisu peab olema analoogne järgnevalt esitatule:
Seejärel tuleb loodud php-fail (näiteks info.php) laadida oma serverisse ja avada veebibrauseris. Kui PHP-d saab kasutada soovitud serveris, siis tuleb ette tabel PHP konfiguratsiooni kohta. Muul juhul kuvatakse näiteks valge leht või seesama koodiriba.
Funktsioonid
PHP-l on sisse ehitatud sadu funktsioone ja koos laienditega kokku tuhandeid. Funktsioonid on hästi dokumenteeritud PHP kodulehel. Funktsioonidele saab viidata ainult nende nime järgi, otseselt või dünaamiliselt – muutuja sisaldab funktsiooni nime. Funktsioone saab ise teha ilma, et neid peaks prototüüpima. Funktsiooni tegemine käib järgmiselt:
Alla Popova
Alla Popova (sündinud 7. mail 1974) on Eesti ooperilaulja (sopran).
Ta õppis 1994–1998 Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis Mare Jõgeva-Põdra lauluklassis, 1998–2002 Eesti Muusikaakadeemia professor Taru Valjakka juures ja viimasel aastal professor Tamara Novitšenko juures. 2002–2003. aastal oli Eesti Muusikaakadeemias magistrantuuris professor Tamara Novitšenko juures.
Saavutused ja töö
1997. aastal võitis Tiit Kuusiku lauluvõistluse.
Alates 2000. aastast oli ta Vanemuise külalissolist, aastast 2002 samas koosseisuline ooperisolist. Ta on andnud ka soolokontserte.
2002. aasta augustis osales maestro Lino Puglisi meistrikursustel Alleronas Itaalia. 2007. aastal professor Ingrid Kremlingi meistrikursustel Saksamaal, 2012. aastal professor Jenny Anvelti meistrikursustel Itaalias.
Praegu töötab Alla Popova Tallinna Prantsuse Lütseumis kooliõena.
Värvikuulimäng
pisi|upright=1.0|Värvikuulimängu mängijad Värvikuulimäng (ka värvisõda või värvipall; inglise paintball) on sportmäng, mille eesmärgiks on vastasmeeskonna kõrvaldamine, tabades neid värvikuulidega. Värvikuulide laskmiseks kasutatakse mehaanilist või elektroonilist markerit, mida väljanägemise tõttu ka relvaks kutsutakse. Sihtmärki tabades läheb kuul katki ja jätab värvipleki.
Ajalugu
1940. aastal asutasid Charles ja Evan Nelson Nelson Paint Company. Nelson patenteeris mitu seadeldist, millega metsatöölised said märgistada raiumiseks määratud puid. 1960. aastate keskel leiutas Nelson Paint Company Ameerika metsaameti tellimusel viisi kuidas märgistada kaugemal asuvaid puid. Värvikuulide laskmise idee seisnes selles, et kuul lendab igale sihitud puule ja vajadust igat puud käsitsi ning lähedalt märgistada ei ole. Rantšode omanikud hakkasid värvikuule kasutama ka selleks, et märgistada peremeheta kariloomi. Kuulid olid täidetud õlivärviga, mis kergelt maha ei kulunud.
1976 a. börsimaakler Hayes Noel ja tema kirjanikust sõber Charles Gaines teel koju meenutasid Gainesi hiljutist Aafrika reisi ja tema jahimehe muljeid. Soovides kogeda jahipidamise ajal tekkivat adrenaliini paiskumist verre ning innustudes Richard Conneli raamatust «Kõige ohtlikum mäng», mõtlesid kaks sõpra välja mängu, mille ajal võib jälitada ja jahtida teineteist.
Poolteist aastat kulus neil selleks, et arutada, missuguseid omadused peavad olema jahimehel ning kuidas neid omadusi kontrollida saab. Kestis see senikaua, kuni sõber George Butler näitas põllumajanduskataloogist püssi Nelspot 007 marker, mille tootis Nelson Paint Company. Noel ja Gaines ostsid endale igaüks ühe püssi ning korraldasid duelli, mida saab pidada esimeseks värvikuulimänguks.
Seejärel 1981. aastal sõbrad, võttes kaasa veel kümmekond inimest, said lõpuks kokku New Hampshire`is, selleks, et osaleda esimeses värvikuulimängus. See oli mäng lipu hõivamisega ning toimus metsamaa 80-l aakril. Kasutati Daisy Company toodetud püstoleid NEL-spot 007. Püstolid olid varustatud 12-grammiste CO2 balloonidega ning mahutasid ainult kümme laengut. Kuul veeres kambrisse, pärast päästikule vajutamist pidi mängija uuesti püstoli vinnastama, et järgmine kuul püssitorusse veereks.
Enamus markereid olid poolautomaatsed, kasutasid 12-grammist CO2 ballooni ning neid sai muuta omaniku soovil, kasutades voolikuid ja suuri on/off-lüliteid täidetavate balloonide kasutamiseks. Tippmann Pneumatics kompanii, mille asutajaks oli Dennis Tippmann, sai ülisuure tähelepanu osaliseks, esitates oma mudeli SMG-60.
Marker 60 oli esimeseks värvikuulimängu relvaks, mille puhul sai kasutada täidetavaid CO2 balloone, mis olid toodetud samas vabrikus. See marker oli ka esimene relv, millel oli sissekeeratav adapter ASA, mida kasutatakse praegusel ajal paintball`i tootmises standardse komponendina, ning mida kombineeritakse poolautomaatsete ja automaatsete markeritega. SMG marker oli varustatud kahe laskerežiimiga, mille valikut sai teostada päästiku abiga. Kui päästikut vajutada poole jõuga, siis teeb marker üksikuid laske, kui täie jõuga, siis marker töötab automaatses režiimis.
1980. aastate lõpus leiutas Tippmann Pin Valve CO2 balloonidele. Ta otsustas, et see on tähtis leiutis spordi jaoks ja ei patenteeri ideed, soovides selle kasutusele võttu standardina. See on palju ohutum, kui teised alternatiivid, mis olid tollel ajal.
1995. aastal debüteeris värvikuulimäng kaabeltelevisiooni kanalil E.S.P.N. - iga-aastase maailmakarika läbiviimine Orlandos (USA), Floridas.
Relv
Relvana kasutatakse värvikuulimängu markerit ehk märkimisvahendit, mis laseb värvikuule kiirusega umbes 90 m/s. Marker pole relv, vaid sportimisvahend, kuigi relvaseaduse järgi on seda võimalik liigitada ka pneumorelvaks. Nii elektroonilise kui ka mehaanilise markeri korral lükkab kuuli markeritorusse vedru abil liikuv kolb ja kuulile annab hoo markerist läbi liikuv süsihappegaas või suruõhk. Markeri küljes on kuule täis tops, kust uued kuulid markerisse liiguvad. Elektroonilist markerit eristab mehaanilisest elektriline päästikusüsteem, mis võimaldab markerit kiiremini lasta.
Kuulid
Värvikuul on ümmargune kõvas želatiinkestas olev värvisegu. Kuule valmistatakse želatiinist, veest, toiduvärvist ja polüetüleenglükoolist. Kuul on biolagunev ja laguneb looduses umbes kuuga. Sihtmärgi tabamisel läheb kuuli želatiinkest katki ja värvisegu jääb sihtmärgile. Enamik värvikuule valmistatakse 0,68-tollise (USA mõõt) kaliibriga markeritele.
Olemas on ka taaskasutatavad kuulid (reball), mis on valmistatud kummist. Neid kasutatakse kokkuhoiu eesmärgil sportvärvikuulimängu treeningutel. Enne taaskasutamist tuleb kuuli veega pesta ja kuivatada.
Riietus ja kaitsmed
Lahingsimulatsioonides kasutatakse enamasti keskkonnale vastavat riietust ja sportmängus, kus maskeering on vähemoluline, eredamate värvidega meeskondi eristavat riietust. Peas kantakse alati kaitsemaski, lisaks on võimalik kasutada kaela-, pea-, labakäe-, keha-, sääre- ja küünarvarrekaitsmeid. Kaitsmed on olulisemad sportmängus, kus mängitakse piiratud platsil ning vajatakse kiirete hüpete ja kärme roomamise jaoks kaitsmeid.
Metsamäng
Metsavärvikuulimäng (woodsball) on vanem ja jaguneb omakorda mängukoha järgi linna-, ajaviite-, taktikaliseks ja muud tüüpi värvikuulimängudeks. Seda mängitakse enamasti õues, siseruumides harva, kuna mäng nõuab suurt maa-ala. Mäng on meelelahutusliku eesmärgiga. Üldjuhul jaotatakse mängijad kahe meeskonna vahel, kuid olemas on nii paljuvõistkonnalised kui ka üksikmängijatega mänguvariandid. Samaaegselt vastase kõrvaldamisega täidetakse mõnda ülesannet nagu maja vallutamine või lipu kaitsmine.
Sportmäng
Sportvärvikuulimängu (speedball) mängitakse muuhulgas nii Euroopa, Ameerika kui ka maailmameistri tiitli peale. Vastavalt võistlusvormile on võistkonna suurus 3–10 inimest ning mängitakse piiratud platsil. Tuntumad võistlussarjad on NXL ja NPPL Ameerikas, Centurio Ida-Euroopas ja Millennium Lääne-Euroopas. Sportlikud mängud on erinevalt metsavärvikuulimängust väga reglementeeritud, näiteks on määratud vaheaja pikkus ja kuuli lennukiirus, sealhulgas selle lubatud lasketihedus.
Värvikuulimängu turniiridel kasutatakse üldjuhul elektroonilisi relvi, mis lasevad kuni 20 kuuli sekundis. Kasutatavad relvad, kaitsevarustus, balloon, kuulivööd ja muu riietus on metsavärvikuulimängu varustusest märksa kallim. Sportvärvikuulimängu mängitakse aasta läbi nii õues kui ka siseruumides, sest selle plats ei vaja palju ruumi.
Ohutustehnika
Värvikuulimängu ohutustehnikareeglid on küllaltki ühtsed aga olenevalt näiteks platsi ohtlikkusest lähtuvalt võivad korraldajad reegleid juurde lisada. Vastavate juhiste järgimine on reeglina kohustuslik ja neid rikkuv mängija kõrvaldatakse mängust. Ohutustehnikareeglite mängijatele tutvustamine ja neist kinnipidamise tagamine on korraldaja ülesanne. Mõnes riigis on ka kindlustusseltsid mänguväljakutele ametlikud ohutusnõuded seadnud. Tavaliselt jälgib reeglitest kinnipidamist kohtunik, kes alustab ja lõpetab mängu märguandega.
Markeri kasutamise ohutustehnikareeglid on sarnased relvaseaduses kirjeldatud reeglitele. Ka ei tohi kaitsemaski mängu ajal platsil peast võtta; lasta kedagi, kes ei kanna mängu kaitsevarustust; sihtida midagi ega kedagi, mida ei kavatseta lasta.
Mängureeglid
Mängureeglid erinevad ohutustehnikareeglitega võrreldes platsiti mõnevõrra enam. Mängureeglid seab tavaliselt korraldaja olenevalt platsi suurusest, liigendatusest, mängu eesmärgist, mängijatest ja oma võimekustest. Mängustsenaariumist hoolimata taanduvad reeglid üldjuhul siiski peamiselt võimalikult paljude vastaste tabamisele. Stsenaariumi ülesanne on see tabamine võimalikult huvitavaks teha. Mäng on võimalik lõpetada kas ülesande täitmisega või ajapiiri ületamisega.
Matkimisvahendid
Matkimisvahendeid kasutatakse mingi tegevuse matkimiseks – näiteks luuakse liikumise varjamiseks suitsuküünla abil maastikule suitsukardin, nagu ka sõjas kasutatakse suitsukatet. Vastavad vahendid võivad olla nii mehaanilised, pürotehnilised kui ka elektroonilised. Neid kasutatakse taktikalises värvikuulimängus, vahel ka metsavärvikuulimängus, aga mitte kunagi sportvärvikuulimängus. Pürotehniliste imitatsioonivahendite kasutamist reguleerib Eestis lõhkematerjaliseadus ning neid kasutatakse vastavalt korraldaja võimalustele.
Võrsna
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valjala valda.
Seal sündis eesti kirjanik Aleksander Antson.
Värbkakk
pisi|Värbkaku muna
Kuundumine
Kuundumiseks nimetatakse laskumist Kuu pinnale. Esimesena kuundusid Neil Armstrong ja Edwin Aldrin 20. juulil 1969.
Värbkakk
Värbkakk (Glaucidium passerinum) on umbes kuldnokasuurune kakuline. Ta on väikseim kakk Euroopas.
Väikesele kogule vaatamata on värbkakk siiski tõeline röövlind, kes toitub nii värvulistest kui ka hiirtest.
Värbkakk on hämarikulind, kes võib tegutseda ka päevasel ajal. Erinevalt paljudest teistest kakulistest ei ole värbkakk aktiivne öösel.
Välimus
Värbkakk on meie teistest kakkudest selgesti eristatav juba ainuüksi suuruse järgi. Sulestik selja poolt pruun, korrapäraste valkjate tähnidega, kõhu poolt valge, pruunikate viirgudega, silmad kollased.
Emaslinnud on isaslindudest veidi suuremad. Isaslindude pikkus on 15–17 cm, emaslindudel 17–19 cm. Isaslinnud kaaluvad 50–65 g, emaslinnud 67–77 g (enne hauduma asumist rohkemgi).
Levik ja elupaik
Värbkakk on levinud kogu taigavööndis Skandinaaviast Ida-Siberini. Eraldi värbkakuasurkondi elab ka Kesk-Euroopa mägimetsades.
Värbkakk asustab kõige meelsamini vaheldusrikkaid metsamaastikke vanade kuuse-segametsatukkadega, kuid võib elada ka männikutes ja muud tüüpi metsades.
Pesitsemine
Värbkakk pesitseb vanas rähniõõnsuses – talle sobivad nii suur-kirjurähni,valgeselg-kirjurähni kui ka laanerähni sepistatud õõnsused. Pesitsemiseks sobib ka spetsiaalmõõtmetega pesakast.
Värbkaku territooriumihüüdu – lühikest, seeriana korratavat vilet "kjüüp" – võib kõige sagedamini kuulda aprilliõhtutel, vahetult enne ja pärast päikeseloojangut. Munema asuvad värbkakud tavaliselt aprilli keskpaiku. Kurnas võib olla kuni 10 (keskmiselt 7) valget muna. Haudumiseks kulub ligikaudu üks kuu ning umbes kuuvanustena on pojad lennuvõimelised.
Toitumine
Värbkaku toiduks on pisinärilised ja väikelinnud. Sügisel ja talvel kogub toiduvarusid – närilisi ja värvulisi puuõõnsustesse ja pesakastidesse. Lumerikastel talvedel aitavad toidulaod värbkakkudel raskemad ajad üle elada.
Harilik jaanikaunapuu
Harilik jaanikaunapuu ehk harilik jaanileivapuu (Ceratonia siliqua) on puuliik kaunviljaliste sugukonnast.
Botaanilised tunnused
pisi|left|Illustratsioon [[Otto Wilhelm Thomé raamatust "Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz" (1885)]] Jaanikaunapuu kasvab tavaliselt kuni 10, vahel kuni 15 meetri kõrguseks puuks. Väikesed punased kroonlehtedeta õied asuvad kobaratena jämedate okste küljes. Kahekojaline taim. Emasõitest arenevad 10–20 cm pikkused ja 2–3 cm paksused pruunikasvioletsed lapikud kaunad, milles on enamasti 12 tumedat seemet.
Kasutamine
Süüakse mitte niivõrd seemneid, kui just kaunu, eriti nende lihakaid pruunikaid või valgeid vaheseinu. Jaanileib ehk jaanikaun ehk jaanikõder on laialt tuntud lastemaiustus, mis tuleb Euroopas müügile peamiselt jõuluajal. Maitsvamate sortide jaanikõdrad sisaldavad kuivaines kuni 50% suhkruid. Tarvitatakse toiduks nii värskelt kui ka keedetult ja röstitult. Enamik kaunu läheb siiski loomasöödaks. Seemneid röstitakse kohvi asendajaks.
Jaanileivapuu kõvad seemned on kindla suurusega, kaaluvad 0,18 grammi. Seemnete seda omadust kasutati varem vääriskivide ja kulla kaalumisel: seemned asendasid kaaluvihte. Minevikus nimetasid araablased jaanileivapuu seemneid puu kreekakeelse nimetuse ceratio järgi kiraatideks, millest hiljem kujunes mõiste karaat.
Jaanikaunade peamine tootja on Hispaania. Aastas annab ta pool miljonit tonni kaunu, mis moodustab umbes 60% nende kogusaagist maailmas.
Kaarel Kirde
pisi|Kaarel Kirde (1931) Kaarel Kirde (1935. aastani Karl-August Frisch; 1/13. november 1892 Halinga vald, Pärnumaa – 25. mai 1953 Northfield, USA) oli eesti geofüüsik ja meteoroloog.
Elukäik
Kirde õppis aastatel 1913–1918 Tartu ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, ülikooli lõpetas kandidaadikraadiga. Tema kandidaadiväitekiri kannab pealkirja "Algebraliste võrrandite lahendamine". 1921. aastal kaitses ta Hamburgi ülikoolis doktoriväitekirja "Inversioonikihid vabas atmosfääris".
Teadustöö
Pärast ülikooli lõpetamist tegeles ta peamiselt veekogude uurimise ning sünoptilise ja agrometeoroloogiaga. 1930. aastatel sai Kirde peamiseks uurimisvaldkonnaks klimatoloogia. Ta alustas Eestis kiirguskliima uuringuid. 1939. aastal valmis tal mahukas ülevaade Eesti kliimast. 1943. aastal koostas ta Eesti klimaatilise liigestuse, milles jagas Eesti mandriliseks ja mereliseks kliimavaldkonnaks ning eraldas ülejäänud Eestist kevadise jahedama Soome lahe rannikupiirkonda ja Virumaa lääneosas sügisese jahtumise lähteala.
Isiklikku
Füüsik Kalju Kirde oli Kaarel Kirde poeg.
Forthi sild
thumb|right|Forthi raudteesild Forthi sild on raudteesild Šotimaal Queensferry lähedal.
Sild ehitati aastail 1882–1889 ja selle kogupikkus on 2460 meetrit. Keskmiste silla peaavade sille on 521 meetrit.
Sarnase konstruktsiooniga, kuid ühe kaarega on ka Québeci raudteesild.
Terastarindite kogumass on 58 000 tonni.
Trenton
Trenton on linn Ameerika Ühendriikides, New Jersey osariigi ja Merceri maakonna halduskeskus.
Linna pindala on 21,1 km2 ja elanike arv 2006. aastal on 83 923.
Linn asutati 1679. aastal, 1719 sai ta nimeks Trent-towne, mis hiljem Trentoniks lühenes. Ameerika iseseisvussõjas sai George Washington Trentoni all oma esimese võidu. Pärast sõda oli Trenton 1784. aasta novembris ja detsembris korraks ka USA pealinn. Osariigi pealinnaks sai linn 1790. aastal.
19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses oli Trenton oluline tööstuskeskus; linn sai tuntuks eelkõige oma terase-, kummi-, traadi-, köie-, linoleumi- ja keraamikatööstuse poolest.
Aleksandr Lastin
Aleksandr Nikolajevitš Lastin (vene keeles Александр Николаевич Ластин; sündinud 30. november 1976 Arhangelsk – 23. jaanuar 2015 Železnovodsk, Stavropoli krai) oli vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1997).
Lastin sai suurmeistriks 21-aastaselt 1997. aastal. Venemaa meistrivõistlustel jagas ta 1997. ja 1999. aastal 3.–4. kohta, 2001. aastal esikohta (Bergeri koefitsientide alusel jäi talle teine koht) ja 2002. aastal Krasnodaris võitis ta meistrikulla.
Lastin mängis kahel FIDE maailmameistrivõistlustel (nokautsüsteemis peetud turniiril). Detsembris 2001 Moskvas sai ta turniiritabelis 40. asetuse. Avaringis võitis ta Ognjen Cvitani tulemusega 1,5:0,5, kuid teises ringis kaotas Zhang Zhongile 1,5:0,5 ja langes edasisest konkurentsist välja. 2004. aastal Tripolis võitis ta teises ringis Zurab Azmaipharašvili 2,5:1,5, kuid kaotas kolmandas ringis Hikaru Nakamurale 0,5:1,5.
Loogika
Loogika on teadus mõtlemise reeglitest, struktuuridest ja vormidest.
Sõna "loogika" pärineb algselt vanakreeka omadussõnast λογική (logikē), mis on sõna λογικός (logikos; 'kõnega seonduv; mõtlemisega seonduv') naissoovorm. Seda sõna kasutati kas eraldi nimisõnana või fraasis λογικὴ τέχνη (logikē technē) 'mõtlemiskunsti' tähenduses. Sõna on tuletatud sõnast λόγος (logos, muu hulgas 'sõna, mõiste, käsitlus, mõistus'). . Sõna on laenatud muu hulgas keskaja ladina sõna logica ('loogika') vahendusel.
Formaalne loogika tegeleb sellega, kuidas järeldada tõestest väidetest tõeseid väiteid, kuid reeglina ei ütle, millised väited on tõesed. Seetõttu öeldakse, et formaalsel loogikal puudub sisu: ta ei ütle midagi selle kohta, missugune maailm tegelikult on. Formaalne loogika ütleb, mida saab järeldada lähtudes üksnes väiteid väljendavate lausete vormist.
Sümbolloogika esitab väiteid ja arutlusi formaliseeritud kujul, kasutades kunstlikke formaalseid keeli. Selle valdkonnaga tegelevad nii filosoofia kui ka matemaatika. 20. sajandi alguses püüdsid Gottlob Frege, Bertrand Russell ja teised filosoofid näidata, et matemaatikat saab taandada sümbolloogikale. See küll ei õnnestunud, kuid vastavad loogikauuringud on muutnud tänapäeva formaalse loogika üpris matemaatikasarnaseks.
"Loogika" kõnekeeles ja kõige üldisem arusaam loogikast
Kuigi sõna "loogika" on kõnekeelde tulnud filosoofia ja teaduse keelest, on loogika olemuse lahtimõtestamisel mõtet toetuda ka selle sõna kasutamisviisidele tavakeeles ja intuitiivsetele üldistatud arusaamadele loogikast, milleni need kasutamisviisid kipuvad viima. Olgu nimetatud mõned: 1) loogika on mingi süsteem või kord (kui asjal ei ole loogikat sees, siis on seda asja võimatu mõista); 2) loogika on aru või mõistus ("nupp", mis "nokib"); 3) loogika on võime ära arvata ("tuletada") asju, mida ei teata; 4) loogika on millegi tööpõhimõte.