cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kurt Pflugbeil
Isiklikku
Tema vend Johann Pflugbeil (1882–1951) oli Saksamaa kindralleitnant.
Pärnu Avatud Noortekeskus Che
Pärnu Avatud Noortekeskus Che oli Pärnus 2002 –2008 tegutsenud noortekeskus.
Keskuse juht on olnud Toomas Aru.
Vajangu raudteejaam
Jaam jäi rajamisel Järva-Jaani kihelkonda Einmanni mõisa maadele. Esimese jaamahoone rajasid saksa sõjaväelaed aastal 1919. 1936. aastal selle asemele ehitatud jaamahoone on säilinud tänaseni. Hoone on ehitatud Hendrik Otlooti projekti järgi analoogselt Kaarli jaamahoonega Mõisaküla–Viljandi raudteeliinilt. Praeguseks on jaamahoone eraomanduses ja kasutusel elamuna.
1949. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises
1949. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises  toimusid  Moskvas.
Muud alad
Võistkonnad: 1. Sõjaõhujõud 3633,28 2. Pištševik 3621,79 3. ALMAVÜ I 3589,08
Titanoboa
Titanoboa oli Paleogeeni ajastul Lõuna-Ameerika mandril elanud madude perekond.
Perekonda Titanoboa liigitatakse üksainus, 58 kuni 60 miljoni aasta vanune, maoliik:
Arvatakse, et tema eluviis sarnanes hiidanakondade omaga. Nende saakloomadeks võisid olla krokodillid.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud soomekeelset artiklit fi:Titanoboa seisuga 30.03.2014.
Vladimir Pozner
Vladimir Pozner (sündinud 1. aprillil 1934 Pariisis) on Prantsusmaal sündinud vene-ameerika ajakirjanik.
2008. aastast on tal olnud Venemaa telekanalis Pervõi Kanal endanimeline jutusaade, kus ta intervjueerib tuntud inimesi.
Elulugu
thumb|left|[[Moskvas 2010. aasta märtsis Venemaa telekanalil Pervõi Kanal eetris olnud intervjuu Hillary Clintoniga]] Kui ta oli kolmekuune, läks ta koos prantslannast emaga New Yorki vanaema ja tädi juurde elama. 1939. aastal kolisid ta vanemad taas kokku ja pere naasis Prantsusmaale, kuid teise maailmasõja puhkemisel olid nad sunnitud USA-sse pagema. 1946. aastal tekkisid ta isal Nõukogude-meelse suhtumise tõttu probleemid Föderaalse Juurdlusbürooga, mis kahtlustas ühtlasi koostööd KGB-ga. Vanemad plaanisid tagasi Prantsusmaale kolida, kuid Pozneri isa ei saanud võimalike julgeolukuseoste tõttu viisat. Nii kolis perekond 1948. aastal Ida-Berliini.
1952. aastal kolis perekond Moskvasse ja 1953. aastal asus Vladimir Pozner õppima Moskva ülikooli. Ta lõpetas õpingud 1958. aastal ja asus seejärel KGB desinformatsiooni osakonna töötajana tööle ajakirjanduses. 1970ndate algusest kuni 1990ndate alguseni oli ta sageli saatekülaline USA tele- ja raadiosaadetes, kus tutvustas Nõukogude Liidu vaadet eri teemadele. Hiljem on ta öelnud, et see oli osa tema propagandatööst.
Kuna Pozner keskendus USA-le, siis oli ta Venemaal kuni 1980. aastate keskpaigani üsna tundmatu. See muutus aga mitme Vene-USA ühissaatega, mida kanti üle mõlemas riigis.
Ta kaotas senise töökoha Gosteleradios 1991. aastal, kui oli avaldanud toetust Boriss Jeltsinile. Seejärel kutsus Phil Donahue ta USA-sse ja 1994. aastani tegid nad koos saadet "Pozner/Donahue". Samas oli Pozner sage külaline ka Moskvas. Püsivalt kolis ta Moskvasse tagasi 1997. aastal ja asutas seal ka kooli teleajakirjanike kutsemeisterlikkuse täiustamiseks (Школа телевизионного мастерства).
Aastail 1994–2008 oli Pozner ka Venemaa Televisiooniakadeemia president.
Breithorn
Breithorn (saksa keelest: "lai sarv") on Penniini Alpide mäestik, millel on sama nimega kõrgeim tipp (kuid ka Breithorn (läänepoolne tipp)), asudes Šveitsi ja Itaalia vahelisel piiril. See asub Alpide peaahelikus, umbes poolel teel Matterhorni ja Monte Rosa vahel ning Theoduli kurust idas. Suurem osa massiivist on jäätunud ja sisaldab mitmeid teiseseid tippe, kõik asuvad peamisest tipust idas: Kesk-Breithorn, läänepoolne Breithorni kaksik (või Ida-Breithorn), Gendarm (või idapoolne Breithorni kaksik) ja Roccia Nera. Peamist tippu eristatakse mõnikord nimega Lääne-Breithorn (saksa: Breithorn (Westgipfel), itaalia: Breithorn Occidentale). Lähimad asulad on Zermatt (Valais' kanton) ja St-Jacques (Valle d'Aosta).
thumb|left|Breithorn (läänepoolne tipp) vaadatuna [[Klein Matterhornilt (läänekülg)]]
Breithorni peetakse kõige kergemini ronitavaks neljatuhandeseks Alpide tipuks. Selle põhjuseks on Klein Matterhorni õhutramm, mis viib ronijad Zermattist üle 3820 m kõrgusele alguspunkti. Tavamarsruut (lõunaedelatiib) on mäe Itaalia poolelt (lõunapool) ja jätkub üle liustikuplatoo enne tippuronimist 35 kraadisel lumenõlval. Kogenematud mägironijad võivad aga sattuda tõsistesse raskustesse, kui lumekarniiside läheduses või halva ilmaga ette ei vaadata. Kogenud mägironijatele, kes soovivad rohkem väljakutseid, on teine võimalus Breithorni harja poolik läbimine.
Breithornile ronisid esimesena 1813. aastal Henry Maynard (climber), Joseph-Marie Couttet, Jean Gras, Jean-Baptiste Erin ja Jean-Jacques Erin.
Dissernet
pisi|180px|Disserneti logo
Vaba netikogukond Dissernet (vene keeles Вольное сетевое сообщество «Диссернет») on netikogukond, kes on seadnud enda ülesandeks üles leida plagiaadijuhtumid Venemaal kaitstud väitekirjades.
Lennuamet
Lennuamet, Maanteeamet ja Veeteede Amet ühendati 2021. aastal Transpordiametiks.
Dissernet
Disseneti asutasid neli meest, nende seas bioinformaatik Mihhail Gelfand ja ajakirjanik Sergei Parhomenko.
Dissernet alustas tegevust 2013. aastal.
Lennuamet
Lennuametil oli Eestis kõrgeim lennuohutuse korraldamise ja järelevalve kompetents, see oli rahvusvaheliselt tunnustatud organisatsioon. Amet tegeles tsiviillennundusohutuse reguleerimisega, väljastas lennunduslubasid, pidas õhusõidukite registrit, väljastas hooldusorganisatsioonide sertifikaate, õhusõidukite lennukõlblikkus- ja lennundusimulaatorseadmete kvalifikatsiooni sertifikaate, korraldas raadioside (lennunduse raadiokõneluste) kvalifikatsioonieksameid, liinipiloodi, ametpiloodi ja instrumentaallennupädevuse teooriaeksameid jne.
Lennuamet haldas riiklikku lennundusohutusprogrammi (SSP), tsiviillennunduse julgestuskäsiraamatut ning avaldas lennundusteateid.
Lennuametit juhtis peadirektor ning ametis oli 31 teenistuskohta.
Lennuamet asus Tallinnas Lõõtsa 5.
Tõsiste intsidentide ja lennuõnnetuste uurimisega tegeleb Eestis alates 1. jaanuarist 2012 Ohutusjuurdluse Keskus (OJK).
Lennuameti kodulehel oli leitav link nimekirjale lennuettevõtjatest, kelle suhtes kohaldatakse ühenduse piires tegevuskeeldu (Komisjoni määrus (EÜ) nr 474/2006 – 06.12.2012), ehk "must nimekiri".
Lennuameti ajalugu
Amet moodustati 16. jaanuaril 1990 Eesti NSV Valitsuse määrusega "Eesti NSV riiklike ametite moodustamise kohta" nr 10.
28. jaanuar 1992 Lennuametiga liideti riigiettevõtte Estonian Air lennuliiklusteenistus.
1. aprillil 1996 eraldati Lennuametist lennuliiklusteenistus ning loodi Lennuliiklusteeninduse Keskus (praegune Lennuliiklusteeninduse AS )
Lennuameti peadirektorid
1990–1992 Rein Järv
1995 – Mati Iila
1995–1996 Jaan Tamm
1998–2003 Toomas Peterson
2003–2013 Koit Kaskel
2013–2018 Kristjan Telve
2019–2020 Rait Kalda
Atmosfäär (esteetika)
Atmosfäär ehk õhustik ehk inimsuhete kliima on koos oleva inimhulga meeleolu piltlikult kirjeldav mõiste, nt äikeseline meeleolu, pilvine meeleolu, päikseline meeleolu jne Atmosfääri võib tõlgendada kui "miskit", mis ruumis inimeste ja asjade või inimeste ja inimeste vahele valgub ning millele on omandatud võime ruumi siseneja tuju muuta. See on nähtamatu, kuid selgesti tajutav ning "häälestab" ruumiastuja edasiseks tegevuseks või tähendusloome protsessiks.
Päritolu
Sõna atmosfäär on pärit meteoroloogiast, kus see tähendab Maad ümbritsevat gaasikihti, milles valdavaks on lämmastiku, hapniku ja argooni mehaaniline segu. Metafoorina kasutatakse seda alates 18. sajandist, kirjeldamaks tuju või meeleolu, mis on "õhus" ja mis on reaalselt tajutav, aga silmale nähtamatu.
Kasutusvaldkonnad
Tänapäeval on sõnast atmosfäär saanud meie igapäevase keelekasutuse osa, mida harva tõlgendatakse metafoorina. Kuigi peamiselt räägitakse ruumi atmosfäärist, saab rääkida veel vestluse, maastiku, maja, festivali, õhtu või aastaaja atmosfäärist, samuti 1920. aastate või vaesuse atmosfäärist. Tundeid, mida mingi keskkonna atmosfäär tekitab, saab kirjeldada väga erineval moel. Atmosfäär võib olla nt pingeline, tõsine, rõhuv, soe, külm. Need omadussõnad viitavad karakterile ja iseloomule, mida atmosfäär tekitab.
Podczerwone
Podczerwone on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas Czarny Dunajeci vallas. Podczerwone asub Slovakkia piirist ligi 3 km kaugusel.
Atmosfäär (esteetika)
Kasutusvaldkonnad
Mõiste karakter seostub eelkõige teatrivaldkonnaga, kus kindla õhustiku loomine mängib suurt rolli, tekitades publikus erinevaid tundeid. Teatris on võimalik kindlat atmosfääri luua teadlikult mitme elemendi koosmõjul: visuaalsed (valgus-, lava- ja kostüümikujundus, etenduspaiga valik, värvid, materjalid), auditiivsed (helikujundus, muusikaline kujundus), haistmis- või kompimismeele kaudu tajutavad.
Eemi interglatsiaalsed setted Rõngus
Setted asuvad moreentasandiku nõlval 2 m sügavusel ja setete paksus on 3 m.
Atmosfäär (esteetika)
Kasutusvaldkonnad
Atmosfäär on seotud kõigega, mis on lavastatud ja kus disain on üks faktoritest: raadio, filmindus, televisioon, sisekujundus, linnaplaneering, reklaamindus.
Veel üks suurem valdkond, mis atmosfääri tunnete tekitamiseks kasutab, on kirjandus, kus atmosfääri ei tekitata mitte tegelaste tegevuse, vaid autori kirjelduste kaudu ruumielementidest ja keskkondadest. Teatud žanrites püütakse kindlaks määrata emotsionaalset kogemust, mida lugeja tunda võiks. Mõni neist, nt õudusžanr, sõltub eriti tugevalt sellest, mis tundeid lugu lugejas tekitada suudab.
Teaduslikus kasutuses sai mõiste atmosfäär alguse psühhiaatriavaldkonnast, peale mida on atmosfääri-mõistet edasi uuritud fenomenoloogias.
Erinevad teatriruumi atmosfääri tõlgendused
Teatrivaldkonnas on ruumi atmosfääri kirjeldatud erinevate tõlgenduste kaudu. Kõige põhjalikumalt on teemal peatunud saksa filosoof ja autor Gernot Böhme, kuid tema tõlgenduse kõrvale tasub välja tuua teiste mõjukamate teatriuurijate ning samuti eesti autorite tõlgendused, sest atmosfääri tajumine ning selle kirjeldamine sõltub üsna tugeval määral ka keskkonnast ja kultuuriruumist. Seega siin välja toodud lähenemistes teooriatele kasutatab iga autor oma loogikaid ja mõisteid ning atmosfääriloomele ei omistata ühesugust eesmärki.
Gernot Böhme väidab, et atmosfääri tajumine on midagi subjektiivse ja objektiivse taju vahepealset. Tajumine sõltub ühe konkreetse inimese hetkeemotsioonidest, kuid samas võib kindlat gruppi inimesi äkitselt tabada, inimese emotsionaalselt enda kontrolli alla võtta, sõltumata sellest, mis tujus ta enne oli. Sellest lähtuvalt peaksid Böhme meelest teatrikunstnikud laval looma atmosfääri, mis mõjuks inimestele laias laastus samamoodi ja "häälestaks" vaataja etendusele. Oluline roll on kultuuriruumil - samas kultuuriruumis elavad inimesed tajuvad sama õhustikku sarnasemalt kui väga erinevatest kultuuriruumidest pärit inimesed. Tähtis pole see, kuidas atmosfääri luuakse, vaid see, kuidas vaataja seda tajub. Atmosfääri luues peab asetama end vaataja perspektiivi.
Erika Fischer-Lichte järgi on atmosfäär midagi, mis ruumis inimeste ja asjade või ka inimeste ja inimeste vahele valgub. Atmosfäär ei kuulu ainult objektide, inimeste ega nende juurde, kes ruumi sisenevad ja seda füüsiliselt tajuvad. Atmosfäär on teatriruumis tavaliselt esimene, mis vaatajaid haarab ja ergastab ning selle kaudu edasise taju ja vastuvõtu jaoks eeldused loob. See meelestab vaatajat edasiseks, viies ta kindlasse meeleollu, millel on mõju tajule ja tähendusloome protsessile.
Pille Jänes tõlgendab lavakujunduslikku atmosfääri kui mentaalse manipulatsiooni objekti, mis on lava visuaalset keskkonda reorganiseeriv süsteem, hõlmates värvi, materjali tekstuuri, asjade mõõtmeid, ruumisuhteid jne. Visuaalne atmosfäär laval järgib Jänese meelest sooja-külma jaotuse printsiipi ka ruumisuhetes, esemete paigutuses ning näitlejate liikumise organiseerimisel. Lähedus ja kaugus, intiimsus ja distants on need funktsionaalsed parameetrid, mis peegeldavad, aga ka genereerivad suhteid laval.
Liina Unt kirjeldab atmosfääri tekke ühe osana erinevaid ruumisuhteid. Ta väidab, et ruum on teose struktuuri üks osa ning et teatris käsitletakse seda sageli ka teose ja selle vaatajate kokkupuuteväljana, sest ruum eksisteerib nii vaatajate igapäevareaalsuses kui ka teatrietenduses loodud fiktsionaalse reaalsusena - fiktsionaalne ja reaalne ruum ei välista üksteist. Istudes pimendatud saalis, on vaataja tõenäoliselt teadlik oma kehalisest reaalsusest teatud ruumilises kontekstis, nt istmete pehmusest, naabri lõhnast, ruumi suurusest ja temperatuurist. Samal ajal on vaataja teadlik lavaruumist ning võimeline kogema selle koloriiti, füüsilisi ja emotsionaalseid parameetreid (nt avarus, kõledus) jne. Veelgi enam teravdub ruumi paralleelne eksistents kahes erinevas olekus jagatud keskkondade puhul, kus vaataja paikneb näitlejatega samas ruumis – puudub saali ja lava range eristus.
Luule Epneri jaoks, keda Birgit Landberg teatrisemiootika loengutes tehtud märkmete põhjal oma lõputöös refereerib, on samuti üldine ruumimulje atmosfääri loomisel tähtis – kõle ja lage või hubane ja turvaline; tehislik, pahaendeline, eksootiline jne. Visuaalne keskkond kui tervik tekitab teatud muljeid ja emotsioone.
Lilja Blumenfeldi järgi on atmosfäär maagiline "miski", mis saab tekkida teatris vaid kõikide asjaolude õnnelikul kokkulangemisel ja koosmõjul. See on tõeline ime, mis ei peagi lavastuse igal etendusel juhtuma.
Humanitaarharidus
pisi|Humanitaarhariduse missiooniks on õpetada inimesi tegutsema humanistlikel eesmärkidel Humanitaarharidus on projektipõhine õpe lastele ja noortele, mis aitab neil tõlgendada olukordi inimlikust seisukohast ja annab neile võimaluse lahendada probleeme ning võtta meetmeid organisatsioonide Punane Rist ja Punane Poolkuu aluspõhimõtteid ja humanistlikke väärtusi silmas pidades. Humanitaarhariduse initsiatiiviks on propageerida kõrgema kvaliteediga haridust, rõhudes igapäevaelus vajaminevatele oskustele ning personaalsele ja kogukonna paindlikkusele hädaolukorras. Taolise hariduse toetajaskond seisab selle eest, et humanistlik perspektiiv jõuaks ka hariduspoliitikasse, -strateegiasse ja õppekavasse ametlikes ja mitteametlikes koolides. Selliste teadmistega on indiviid valmis tegutsema, et vabatahtliku töö või muu projekti kaudu elustada inimlikud põhimõtted ja väärtused.
Humanistlik perspektiiv
Punase Risti liikumise arvates peaks humanistlik perspektiiv olema osa teadmiste tuumast, oskustest, arusaamast ja väärtustest, mis lastel ja noortel kujuneb. Selline haridus on oluline, kuna see parendab olukorda nii üksikisiku kui ka ühiskonna tasemel. Sellise väljavaate propageerimine ärgitab inimesi saama oskaks Punase Risti liikumisest, mis omakorda aitab kanda edasi ideed sellest, milliseid väärtusi koolis õpetada ning selgitada lisaks hariduse olulisusele ka harituse tähtsust.
Humanitaarhariduse erilisus
Humanitaarharidust aetakse tihtipeale segamini kestliku arengu hariduse, globaalhariduse või lihtsalt esmaabi või valitsusväliste organisatsioonide (inglise keeles Non-governmental organization, NGO) tutvustamisega. Humanitaarhariduse pooldajad rõhutavad ka seda, et taoline haridus on nii filosoofias kui ka praktikas inimõigusteharidusest kardinaalselt erinev, kuna humanitaarhariduse humanistlik ajend on rajatud pigem vajadustele, mitte õigustele või õiguspärasusele.
Humanitaarhariduse visioon tulevikuks
2020. aastaks on kõigil humanitaarharidusele ligipääs. Sellest saab osa koolide õppekavas, ka mitteametlikes haridusasutustes, keskendudes enim lastele 5.–11. eluaastani.
Grant Holloway
Stanley Grant Holloway (sündinud 19. novembril 1997 Chesapeake'is Virginias) on USA kergejõustiklane (tõkkejooksja).
Holloway alustas kergejõustikutreeninguid oma isa Stani käe all. 2017. aastal astus ta Florida Ülikooli ning võistles NCAA võistlustel lisaks põhialale tõkkesprindile edukalt sprintides, teatejooksudes ja hüppealadel. 2019. aastal pälvis ta USA parimale ülikoolis õppivale kergejõustiklasele antava The Bowermani auhinna.
2021. aastal püstitas ta Birminghamis uue 60 meetri tõkkejooksu maailmarekordi 7.29. Sama aasta suvel toimunud olümpiamängudel Tokyos võitis Holloway hõbemedali Hansle Parchmenti järel.
Bātciems
Bātciems (ka Bādciems) on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Saulkrasti piirkonnas Saulkrasti vallas. Küla asub valla lõunaosas maantee A1 ääres ja jääb piirkonna keskusest Saulkrastist 13,4 ja Riiast 38,5 km kaugusele.
Aastal 2017 oli külas 20 elanikku, aastal 2019 oli elanikke 27.
Koolimaja
Ajalugu
Eesti alal asutati 17. sajandil esimesed köstrikoolid. Alates 18. sajandist asutati külakoole.
Soosepa raba
Soosepa raba on raba Viimsi poolsaarel, mis kuulub Harju maakonda Viimsi valda. Raba on arvele võetud ürglooduse objektina.
Harad
Harad (sindarini keelest Lõuna) on J. R. R. Tolkieni väljamõeldud Keskmaal üldnimetus maade kohta Gondorist ja Mordorist lõunas.
Soosepa raba
Raba on tekkinud Antsülusjärve staadiumil Merivälja põiksäärte eraldatud ja hiljem kinni kasvanud ja soostunud rannajärvest.
Harad
Seal elutsevaid hõime nimetati haradrimideks.
Soosepa raba
Matkarada
Soosepa rabas on umbes 1,7-kilomeetrine ringikujuline matkarada. Rada algab ja lõppeb Lageda tee otsas, kus on parkla ja infostend matkaraja kaardiga. Rajale pääseb ligi ka Rabalille teelt, kus on samuti parkla. Matkarada on tähistatud puna-roheliste värvilaikudega puudel.
Harad
Esimene Ajastu
Gondori ajaloolaste arvates rändasid Esimesel Ajastul Mordorist lõunasse jäävatelt maadelt Haradi kaudu läände druunedainid (Drúedain), kuid pöördusid nad põhja poole Ithilieni ja ületasid arvatavasti Cair Androse lähedal esimeste inimestena Anduini jõe.
Soosepa raba
Matkarada
Matkarajale pääseb hõlpsasti ligi ka ühistranspordiga. Raja alguse lähedal on Soosepa bussipeatus, kus peatub Viimsi valla buss V3. Rabalille tee lähedal peatuvad lisaks V3-le ka bussid V7 ja V9 (peatus Tulbiaia). Tallinna linnaliini 1A peatus Viimsi vallamaja asub Rabalille tee otsast umbes 1 kilomeetri kaugusel.
Harad
Teine Ajastu
Teisel Ajastul puutusid haradrimid kokku nuumenoorlastega, Keskmaast läänes asuvalt Númenori saarelt pärit inimestega, kes olid avastamas Keskmaa rannikualasid. 9. sajandil pääses Haradi rannikul napilt laevahukust kuulus Númenori meresõitja Aldarion. Nuumenoorlased rajasid rannikule kolooniaid. Algselt said kohalikud nuumenoorlastega sõbralikult läbi, õppidest neilt tarkusi põlluharimise ja käsitöö kohta, kuid Númenori kuningas Tar-Ciryatani valitsusajal (1869–2029) alustasid nad Keskmaa rahvaste rõhumist ja tema poja Tar-Atanamir Suure all (valitses 2029–2221) sunniti rannikul elavad põlisrahvad ränga maksukoorma alla. 2280. aastal püstitasid nuumenorlased Belfalase lahe lõunaossa Umbari looduslikku sadamasse suure kindluse.
3261. aastal maabus Umbaris suure malevaga Númenori kuningas Ar-Pharazôn, et suunduda sealt alistama Mordoris valitsenud Sauronit. Tema sõjaväe eest pagesid ka rannikute põliselanikud. Sauron andis end Ar-Pharazônile vangi ja seilas temaga koos tagasi Númenori. Ar-Pharazôni valitsusajal sõdisid nuumenorlased Keskmaa rahvastega, orjastasid neid ja kasutasid neid inimohvritena rituaalides. Númenori languse järel 3319. aastal sattus Harad suuresti Sauroni ja mustadeks nuumenoorlaste mõju ja võimu alla. Mustadeks nuumenoorlasteks nimetati Númenori languse järel Keskmaa lõunaaladele saabunud põgenikke või seal varem kolonistidena elanud nuumenoorlasi, kes kummardasid Sauronit ja Melkorit. Lühidalt enne Viimase liidu sõda saavutasid mustatest nuumenoorlastelt ülikud Herumor ja Fuinur haradrimmide seas märkimisväärselt suure võimu.
Kolmas Ajastu
Suure osa Kolmandast Ajastust oli enamik haradrimme endiselt mustadest nuumenoorlastest ülikute võimu all, kuigi mõned põhjapoolsemad hõimud allusid Gondori kuningatele. Kui Gondori kuningas Eärnil I 933. aastal Umbari üllatusrünnakuga vallutas, järgnesid paljud haradrimmid oma mustadest nuumenoorlastest isandatele püüetes linna tagasi vallutada. Kuningas Hyarmendacil I (valitses 1015–1149) lõi mustade nuumenoorlaste ja haradrimmide väe 1050. aastal otsustavalt puruks ja allutas nad uuesti Gondori ülemvõimule, mille kinnitamiseks saatsid Haradi valitsejad oma poegi pantvangidena elama Gondori kuninga õukonda Osgiliathis.
Seoses aastatel 1437–1447 Gondoris väldanud kodusõjaga ja Umbari langusega mässajate (hiljem tuntud kui Umbari korsaarid) kätte 1448. aastal, said Haradi hõimud Gondori ülemvõimust vabaks ja hakkasid Gondori vastu koostööd tegema Umbari korsaaridega. 1450. aasta paiku langes lahingus mässavate Haradi kuningate ja Umbari korsaaride vastu Gondori kuningas Aldamir, kuid tema poeg Vinyarion saavutas 1551. aastal haradrimmide üle suure võidu.
1944. aastal sõlmisid haradrimmid liidu Rhûni vankrisõitjatega ja Khandi rahvaga, et koos kahel rindel (lõunas ja idas) võidelda Gondori vastu. Kuigi vankrisõitjate ja Khandi rahva vägi oli algselt edukas, tappes Musta Värava juures peetud lahingus Gondori kuningas Orndoheri ja tema mõlemad pojad, saavutas Lõunamaleva väejuht Eärnil (hilisem kuningas Eärnil II) Lõuna-Ithilienis suure võidu ja lõi Haradi sõjaväe puruks. Seejärel pöördus ta põhja poole ja hävitas Laagri lahingus ka vankrisõitjate väe.
2885. aastal tungisid haradrimmid Sauroni sõnumitoojate ässitusel üle Porose jõe kaugemale Lõuna-Gondorisse, kuid löödi Rohani ja Gondori ühisväe poolt tagasi. Lahingus hukkusid Rohani kuningas Folcwine'i mõlemad pojad.
Sõrmuse sõja ajaks oli Lõuna-Gondori Porose jõeni haradrimmide kontrolli all, varem oli Haradi valduste piiriks olnud Harneni jõgi. Pelennori väljade lahingus osalesid haradrimmid ratsaväelaste ja hiiglaslike elevantidele sarnaevate mûmakilidega. Haradrimmide väejuhiks oli Must Madu, kelle tappis lahingu käigus Rohani kuningas Théoden.
Pärast Sauroni lüüasaamist ja hävingut andsid Haradi lääneosas elavad hõimud end mõningase sõdimise järel Gondori kuninga Elessari võimu alla, kuid idas elavad hõimud jäid suures osas iseseisvaks.
Ilmar Mikkor
alt=Ilmar Mikkor aastal 1960|pisi|Ilmar Mikkor aastal 1960 alt=Eesti Draamateatri näitleja Ilmar Mikkor aastal 1970|pisi|Eesti Draamateatri näitleja Ilmar Mikkor aastal 1970 alt=Endine näitleja ja ettevõtja Ilmar Mikkor aastal 2010|pisi|Endine näitleja ja ettevõtja Ilmar Mikkor aastal 2010 Ilmar Mikkor (sündinud 4. novembril 1935 Kavastu külas Virumaal) on eesti endine näitleja.
Alghariduse omandas Ilmar Mikkor Kavastu algkoolis. Ta lõpetas aastal 1952 Tallinna 2. Tööstuskooli, aastal 1963 Tallinna 10. Töölisnoorte Keskkooli ja aastal 1968 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (3.lend).
Ta töötas aastatel 1957–1964 ETKVL Kaubandusliku inventari tehases lukksepana ja aastatel 1968–1992 näitlejana Eesti Draamateatris, hiljem on tegutsenud ärialal. Ta on mänginud teleseriaalis "Mis Koosta peres uudist?" (1965–1972).
FC Midtjylland
pisi|FC Midtjyllandi kodustaadion [[MCH Arena]] FC Midtjylland on Taani jalgpalliklubi, mis tegutseb Herningis ja Ikastis. See mängib riigi kõrgliigas Superligaen.
Klubi loodi 1999. aastal Ikast FS-i ja Herning Fremadi ühinemisel.
Midtjylland on tulnud hooaegadel 2014–15, 2017–18 ja 2019–20 Taani meistriks. 2019. aastal võideti Taani karikas. Hooajal 2015–16 osaleti esimest korda UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril. Oma alagrupis saadi teine koht. Kolmekümnekahendikfinaalis kohtuti Manchester Unitediga, kellele kaotati kahe mängu kokkuvõttes tulemusega 3:6 (kodumäng võideti 2:1). Hooajal 2020–21 pääseti esimest korda UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniirile.
Praegune koosseis
''Seisuga 20. juuli 2021''
Mäo raudteepeatus
Mäo raudteepeatus oli nõudepeatus Türi–Paide–Tamsalu kitsarööpmelisel raudteel. Avamisel jäi see Paide kihelkonda Mäo mõisa maadele. Peatuse asukoht jääb tänapäevase haldusjaotuse järgi Paide linna Mäo külla.
Marco Wanderwitz
pisi|Marco Wanderwitz (2014) Marco Wanderwitz (sündinud 10. oktoobril 1975 Karl-Marx-Stadtis Saksa DV-s) on Saksamaa poliitik (CDU). Alates 2014. aasta jaanuarist on ta olnud CDU / CSU parlamendirühma kultuuri- ja meediapoliitika pressiesindaja ning märtsist 2018 kuni veebruarini 2020 oli ta föderaalse siseministri, ehitus- ja siseasjade ministri riigisekretär. Ta on föderaalvalitsuse idavolinik ja samal ajal parlamendi riigisekretär föderaalse majandus- ja energiaministri juures.
Poliitika
2017. aasta föderaalsetel valimistel valiti ta otse oma eelmises valimisringkonnas tagasi 35,1% -l esimestest häältest. Märtsist 2018 kuni veebruarini 2020 oli Marco Wanderwitz parlamendi riigisekretär föderaalses siseministris ning vastutas ehituse, elamumajanduse ja linnaarenduse valdkondade eest. Alates 2020. aasta veebruarist on ta olnud föderaalvalitsuse Ida-Euroopa volinik ja samal ajal parlamendi riigisekretär föderaalse majandus- ja energiaministri juures. Föderaalvalitsuse idavolinikuna tegutsedes on tema üks ülesandeid tagada, et Ida-Saksamaa elanike konkreetseid huve võetakse föderaalvalitsuse kõigis otsustes ja meetmetes piisavalt arvesse. Föderaalse majandus- ja energiaministri parlamentaarse riigisekretärina esindab Marco Wanderwitz ministrit poliitilises valdkonnas ja vastutab väliskaubandussuhete eest.
Malle Koost
Tema tuntuim filmiroll oli Loreida osa Leida Laiuse filmis "Ukuaru" (1973).
Colt M1911
M1911 (ka Colt 1911 või Colt Government) on Ameerika Ühendriikide poolautomaatpüstol, mis kasutab padrunit .45 ACP. Aastatel 1911–1985 oli see Ameerika Ühendriikide relvajõudude standardne kõrvalrelv. Seda kasutati laialdaselt nii esimeses kui teises maailmasõjas, Korea sõjas ja Vietnami sõjas.
M1911 disainis John Browning ning selle tööpõhimõtte järgi on ehitatud lõviosa tänapäevastest püstolitest. See on ka tsiviilkasutuses laialt levinud ning seda kasutatakse erinevatel laskevõistlustel, näiteks USPSA, IDPA, IPSC ja NRA Precision Pistoli võistlustel. Ameerika Ühendriikides on M1911 populaarne isiklik relv, kuna seda on selle väiksuse tõttu lihtne kaasas kanda ning .45 APC padrunil on enesekaitseks piisavalt suur.
Osariigi tulirelv
18. märtsil 2011 valis Ameerika Ühendriikide Utah' osariik Browning M1911 osariigi ametlikuks tulirelvaks. Tegu oli austusavaldus John Browningule, kes Utah's sündis ja üles kasvas.
Išlaužase vald
Išlaužase vald (leedu keeles Išlaužo seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Prienai rajooni territooriumil.
pisi|Vallamaja pisi|Šiauliškiai rahn
Woldemar von Mickwitz
pisi|Woldemar Mickwitz Woldemar von Mickwitz (26. jaanuar 1813 Koeru – 26. veebruar 1899 Tartu) oli Eesti vaimulik.
Carl Larsson
thumb|"Brita och jag" (autoportree koos tütar Britaga, [[1895)]] Carl Larsson (28. mai 1853 Stockholm – 22. jaanuar 1919 Falun) oli rootsi kunstnik.
Woldemar von Mickwitz
Õppis aastatel 1824–1834 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1834–1839. Aastatel 1840–1842 töötas koduõpetajana. Aastal 1842 oli prooviaastal Pilistvere Andrease koguduses Eugen Mickwitzi juures. Ordineeriti õpetajaks 24. mail 1842.
Carl Larsson
Carl Larsson on üks armastatumaid rootsi kunstnikke, kes sai tuntuks eelkõige idüllilist pereelu kujutavate akvarellidega.
Woldemar von Mickwitz
Oli 1842–1843 adjunktpastoriks (introdutseeriti 25. mail 1842) Torma ja Lohusuu koguduses. 1843–1892 oli (introdutseeriti 19. detsembril 1843) Maarja-Magdaleena ja Vara Brigitta koguduse õpetaja, olles aastatel 1853–1885 Tartu praostkonna praost. Aastal 1892 jäi emerituuri, emerituuris olles elas Tartus.
Isiklikku
Tema isa Dietrich Georg Mickwitz ja vanaisa Christoph Friedrich Mickwitz noorem olid Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetajad, vend Eugen Mickwitz ja vennapoeg Eugen Mickwitz olid Pilistvere Andrease koguduse õpetajad. Õemees Heinrich Ferdinand Hoffmann oli Koeru koguduse õpetaja. Äi Eduard Johann Assmuth oli Torma ja Lohusuu koguduse õpetaja. Tema väimees Emil Henri Rathlef oli Kolga-Jaani Johannese koguduse õpetaja.
Carl Larsson
Ta kasvas üles suures vaesuses. Tema isa oli vägivaldne, jõi palju ja tegi harva juhutöid. Peret elatas ema, kes töötas pesunaisena. Kui Carl oli kolmeteistaastane, soovitas õpetaja tal Kunstiakadeemia ettevalmistuskooli pürgida. Ta võetigi kooli vastu. Õpingute ajal elatas ta end muu hulgas retušeerijatööga fotograafide juures ning joonistas karikatuure ja illustratsioone ajalehtedele.
Aastal 1877 kolis Carl Pariisi, rahapuudusel pöördus peagi koju tagasi, kuid 1880 suundus Prantsusmaale tagasi. Ta hakkas maalima; esialgu tegeles peamiselt õlimaaliga, seejärel spetsialiseerus aga eelkõige akvarellile. Ta asus elama Grez-sur-Loingi, kus elas ka teisi rootsi kunstiinimesi. Seal tutvus ta ka rootsi kunstniku Karin Bergööga, kellega aastal 1883 abiellus. Neil sündis neli tütart ja neli poega.
Aastal 1885 pöördus pere tagasi Rootsi; 1886 võttis ta vastu pakkumise asuda Göteborgi muuseumi kunstikooli direktoriks. Aastal 1888 kinkis Karini isa neile väikese maja Faluni lähedal Sundbornis. Selles majas elasid nad kuni surmani. Maja kuulub Carli ja Karini järeltulijatele ning seal on muuseum, mis on maist oktoobrini avatud ka külastajatele.
Carl Larsson maalis ka freskosid koolide, muuseumide, teatrite ja teiste avalike hoonete seintele. Ise pidas ta neid enda olulisemateks töödeks.
Carl Larsson tegi palju raamatuillustratsioone. Tema pilte on väga palju kasutatud postkaartidel.
thumb|left|"Julaftonen" ("Jõululaupäev", 1904) thumb|left|"Frukost under stora björken" ("Hommikusöök suure kase all", 1896)
Stuudio 22
Stuudio 22 (ka Studio 22) on aastal 1972 loodud kunstiinimeste rühmitus ; Eesti Kunstnike Liidu alaliit. Rühmituse asutas Tõnis Vint.
Rühmitus tegevus on seotud eriti vanade kultuuride ja Kaug-Ida kunsti teemaliste loengute ja aruteludega.
Rühmitusse kuulub erinevate kunstialade inimesi: maalijaid, fotograafe, muusikuid, filmiloojaid jne.
Rühmituse esimene ühisnäitus oli aastal 1989 Tallinna Kunstihoone galeriis. Näituse pealkiri oli "Hermeetria 22".
Briņģi mõis
pisi|Briņģi mõisa peahoone Briņģi mõis (saksa keeles Brinkenhof-Sustel, läti keeles Briņģu muiža, ka Susteles muiža ja Pāvītes muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Võnnu kreisis Vecpiebalga kihelkonnas. Praegu asub Lätis Vecpiebalga piirkonnas Ineši vallas Briņģis.
Ajalugu
Briņģi mõisa mainitakse esimest korda XVI sajandil, esimesteks omanikeks olid Brinckenid. Hilisemate omanike seas on olnud Hagemeisterid ja Simolinid.
Mõisaansambel
Mõisakompleksi rajas parun Simolin aastal 1861 klassitsistlikus stiilis. Algselt kuulus kompleksi juurde kaheksa hoonet, tänapäeval on lisaks peahoonele säilinud veel ait ja laut. Vanim mõisale kuulunud teadaolev hoone oli aga XVIII sajandil ehitatud veski. Mõisakompleksi juurde kuulub ka park.
Peale võõrandamist asus mõisa peahoones vallamaja, valla likvideerimise järel on säilinud hooned aga eravalduses.
Utah' maakond
Utah' maakond (Utah County) on maakond USA-s Utah' osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Provo.
Maakonna pindala on 5545 km². Veepindala on 369 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 516 564. 2000. aastal oli elanikke 368 540.
Geograafia
thumb|Provo mäed Ameerika Ühendriikide Rahvaloenduse Büroo andmetel on maakonna pindala 5550 km², millest 5170 km² on maa ja 370 km² vesi. Maakonna keskosas asub Utah' org, mis paikneb Wasatchi mäeahelikust idas. Orust võtab suurema osa enda alla Utah' järv. Mäeahelik asub 11 928 jala (3636 meetri) ja järv 4487 jala (1368 meetri) kõrgusel merepinnast.
Ajalugu
Utah' maakonna moodustasid 1852. aastal mormooni asunikud. Maakond on nime saanud indiaanlaste hispaaniakeelse nime Yuta järgi.
Éva Ruttkai
Éva Ruttkai (sünninimi Éva Russ; 31. detsember 1927 Budapest – 27. september 1986 Budapest) oli ungari näitleja.
Éva Russ sündis 31. detsembril 1927 Budapestis pere kuuenda lapsena. Juba kaheaastaselt mängis ta koos vend Ivániga Budapesti Komöödiateatris (ungari keeles Vígszínház), seejärel Artúr Lakneri lasteteatris, kus ta tutvus selliste näitlejatega nagu Lili Darvas ja Artúr Somlay.
Utah' maakond
Poliitika
Utah' maakonda on nimetatud riigi kõige vabariiklikumaks maakonnaks. See on suuresti tingitud mormoonluse tugevast mõjust, mis on seal palju suurem kui näiteks naabruses Salt Lake'i maakonnas, kus enamik rahvastikust on küll mormooniusku, kuid väiksemal määral – 56,04%. Osariigi pealinnas Salt Lake Citys on selle kiriku liikmeid alla 50% elanikest.
1992. aasta presidendivalimistel sai George Herbert Walker Bush rohkem hääli kui presidendivalimised võitnud demokraatlikust parteist Bill Clinton. 2004. aasta presidendivalimistel sai enim (85,99%) hääli George Walker Bush. 2008. aasta presidendivalimistel sai John McCain 58,9% ja Barack Obama 28,1% koguhäältest. Kaheksas Utah' maakonnas teenis John McCain rohkem hääli. 2012. aasta presidendivalimistel sai 88,32% hääli Mitt Romney. Romney tulemus oli ilmselt suuresti tingitud tema religioonist – nagu enamik maakonna elanikest, on ka Romney mormoon.
2016. aasta presidendivalimistel võitis maakonnas Donald Trump aga napi 50,7% absoluutenamusega, sest ta oli pidevalt survestanud Romneyt tema mormooniusu pärast. Lisaks kandideeris parteitu konservatiivse kandidaadina Evan McMullin, kes võitis maakonnas 30,03% häältest.
Rahvastik
thumb|Wasatchi mäeahelikus asuv Mount Timpanogos on nähtav peaaegu kõikjal Utah' maakonnas.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
thumb|right|Utah' maakonna vanusepüramiid Utah' maakonnas elas 2000. aastal 516 564 inimest, 140 602 leibkonda ja 114 350 perekonda.
Rahvastikutihedus oli 100 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 148 350 (keskmine tihedus 29 km² kohta).
Rassiline koosseis oli järgmine:
Ladinaameeriklasi sõltumata rassist oli 10,8%.
140 602 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 3,57 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,88 inimest.
Ea mediaan oli 24,6 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 100,30 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 97,70 meest.
2000. aasta andmetel oli leibkonna aastasissetuleku mediaan 45 833 dollarit ja perekonna sissetuleku mediaan 50 196 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 37 878 dollarit ja naistel 22 656 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 15 557 dollarit.
12,00% elanikkonnast ja 6,80% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 8,40% alla 18-aastasi ja 4,80% üle 65-aastasi.
Éva Ruttkai
Éva Ruttkai näitlejaanne jäi silma Budapesti Komöödiateatri direktorile Dániel Jóbile, kes ta komöödiateatrisse tööle kutsus. 16-aastaselt sai Évast Komöödiateatri näitleja. Selles teatris töötas ta surmani, kui välja arvata ajavahemik 1948–1951, mil ta töötas Budapesti Rahvusteatris. Lisaks teatrirollidele mängis ta umbes 50 filmis.
1950. aastal abiellus ta Miklós Gáboriga, sündis tütar Júlia Gábor.
1960. aastal tutvus ta Zoltán Latinovitsiga, kellesse armus. Nad elasid koos kuni mehe surmani 1976. aastal.
1984. aastal diagnoositi tal rinnavähk. Ta suri Budapestis 1986. aasta 27. septembril 58-aastaselt. Ta on maetud Farkasréti kalmistule.
Edu tänav
Edu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Edu tänav algab Nurme tänavalt, ristub Mait Metsanurga tänavaga ja lõpeb Kaare tänaval. Edu tänav on ida-läänesuunaline ning ligikaudu 640 meetri pikkune.
Robert Solomon
Robert C. Solomon (14. september 1942 Detroit – 2. jaanuar 2007 Zürich) oli USA filosoof.
Elulugu
Roberti isa oli advokaat, ema kunstnik. Robert sündis auguga südames, mille tõttu arvati, et ta ei ela täiskasvanueani.
Solomon sai 1963 Pennsylvania Ülikoolist bakalaureusekraadi mikrobioloogias ning läks seejärel Michigani Ülikooli arstiteadust õppima, kuid vahetas eriala ning sai filosoofias 1965 magistrikraadi ja 1967 doktorikraadi. Erialavahetuse ajendas see, et ta sattus õnnetu meditsiiniõpilasena puupüsti täis auditooriumi, kus Frithjof Bergmann küsis Friedrich Nietzsche igavese taastuleku kohta: "Kui teile antaks võimalus elada oma elu lõputult üha uuesti ja uuesti, olles sunnitud läbi tegema eksistentsi kogu valu ja kurbuse, kas teid valdaks meeleheide? Või langeksite tänutundes põlvili?"
Ta õpetas Princetoni Ülikoolis, California Ülikoolis Los Angeleses ja Pittsburghi Ülikoolis. Alates 1972. aastast õpetas ta Texase Ülikoolis Austinis (kaheaastase vaheajaga 1980ndate keskel, mil ta õpetas California Ülikoolis Riverside'is), kus ta oli Quincy Lee Centennial Professor of Philosophy and Business. Ta oli väga populaarne õppejõud.
Ta oli ka laululooja ning esines kõrvalosas Richard Linklateri filmis "Waking Life" (2002), arutades eksistentsialismi jätkuvat aktuaalsust postmodernses maailmas.
Solomon oli abielus filosoof Kathleen Higginsiga, kellega ta kirjutas koos mitu raamatut.
Solomon suri pulmonaarse hüpertensiooni tõttu Zürichi lennujaamas.
Looming
Solomoni huvivaldkonnad olid 19. sajandi saksa filosoofia, eriti Georg Wilhelm Friedrich Hegel ja Friedrich Nietzsche, 20. sajandi kontinentaalfilosoofia, eriti Jean-Paul Sartre ja fenomenoloogia, samuti eetika ja emotsioonide filosoofia.
Solomon töötas välja kognitivistliku emotsiooniteooria, mille järgi on emotsioonid nagu uskumusedki ratsionaalselt hinnatavad ja revideeritavad. Ta vastustas mõistuse ja kirgede vastandamist. Eriti huvitas teda armastuse mõiste. Ta pidas romantilist armastust lääne kultuuri konstruktiks, mida on nii palju propageeritud, et paljud peavad seda universaaliks. Armastus ei ole Solomoni järgi universaalne staatiline omadus, vaid emotsioon, mille dünaamika sarnaneb teiste emotsioonide, näiteks viha ja kurbuse dünaamikaga.
Armastuse põhjendid
Kui armastuse põhjendiks on armastatu raha, sidemed, positsioon või isegi välimus, siis tundub, nagu armastataks valel põhjendil või ei armastaks üldse inimest, vaid seda, mis tal on, ning armastus oleks silmakirjalik kavalus.
Platoni järgi on tarkusearmastus erootilise armastuse liik. Immanuel Kant pidas armastust kui sentimenti "patoloogiliseks" ning eelistas sellele põhjenditega määratletud "praktilist" armastust. Arthur Schopenhaueri järgi on armastus elutahte ratsionaalne püüdlus. Jean-Paul Sartre'i järgi on armastus järjekordne kavalus Teisega manipuleerimiseks.
Kas armastuse põhjend peab olema teadvustatud või toob põhjendiga armastus tavaliselt kaasa enesepettuse? See võib olla nii, et inimesed kui oma huvi järgivad olendid tahes-tahtmata armastavad mingitel põhjenditel. Et aga üldise arusaama järgi armastusel pole põhjenditega mingit pistmist, siis petetakse end, uskudes, et lihtsalt armastatakse ja põhjenditel pole tähtsust.
Platoni "Pidusöögis" ütleb Sokrates umbes, et põhimõtteliselt ei erine üks armastatu teisest, ilu on nende kõigi ühine omadus. (Jätame kõrvale Sokratese järelduse, et ilu on tegelikult idee ning tõeline armastaja on ideede armastaja.) Kui keegi armastab põhjenditel, mis seisnevad armastatu omadustes, siis sellest tuleneb järgmine paradoks ("Platoni probleem"). Kui teisel inimesel on 1) needsamad omadused, 2) needsamad omadused suuremal määral, siis tal 1) ei ole põhjendit eelistada oma armastatut, 2) on põhjend eelistada teist inimest. Aga see on mõttetus, sest armastatu ei ole asendatav. Ükskõik kuidas me püüame seda paradoksi lahendada, kas väites, et armastatakse inimest ennast, mitte tema omadusi, väites, et mõned omadused on unikaalsed (näiteks koos veedetud aeg), või apelleerides ideedele ja Jumalale ning mööndes, et armastuse üksikasjad on sekundaarsed, ikkagi tuleb järeldada, et armastaja armastus ei saa olla loogiliselt seotud ainult seda laadi omadustega, mida siin vaadeldi. See aga ei tähenda, et omadusi ei armastata või et armastusel pole põhjendeid, samuti ei pea Platoni Alkibiadese kombel järeldama, et armastus on obsessioon, millel pole armastatu omadustega pistmist. Pole tõsi, et armastatakse teatud omaduste komplekti pärast, aga pole tõsi ka see, et armastus ei muutu, kui omadused muutuvad. Armastus on protsess, ta muutub, ja kui ta muutusi tähele ei pane ja on nende vastu ükskõikne, siis ta pole armastus. Armastus jääb püsima sellepärast, et ta leiab uusi põhjendeid. Kahtlane on rääkida inimesest lahus tema omadustest. Kas saab erootiliselt armastada omadusteta hinge? Või suvaliste omadustega hinge? Mis siis, kui mu armastatu muutuks tavaliseks konnaks? Väidetakse ka, et armastus on tingimusteta. See on sagedasem armastuse puhul oma lapse vastu, kuid sõna-sõnalt võttes on see erootilises armastuses haruldane. Armastaja võib armastatu juurde jääda, kui ta kaotab oma noorusliku välimuse, võib-olla mõneks ajaks ka siis, kui nõid moondab armastatu pardiks, kuid mitte mis tahes tingimustel.
Peale põhjendite, mis apelleerivad armastatu omadustele, on olemas põhjendite klass, mida Solomon nimetab aristofaanilisteks. Veel enam, armastatu omaduste tüüpi põhjendeid ongi parem käsitada aristofaanilistena. Armastatu omadustele apelleerivatel põhjenditel on see viga, et nad peavad varjatult silmas armastaja kasu.
Kuigi armastusel on põhjendid, ei tähenda see, et armastaja peab oskama öelda, mis need on. Filosoofidel on hea põhjus hoiduda nende üleanalüüsimisest ja muuta liiga mõistuspäraseks emotsiooni, mille veetlus seisneb vähemalt osalt illusioonis, et seda ei saa põhjenditega seletada.
Michel Rocard
pisi|Michel Rocard Michel Rocard (22. august 1930 Courbevoie – 2. juuli 2016 Pariis) oli Prantsusmaa sotsialistlik poliitik. Ta oli aastatel 1988–1991 Prantsusmaa peaminister.
Ta sündis aastal 1930 Courbevoies Hauts-de-Seine'i departemangus protestantlikus perekonnas, tema isa oli tuumafüüsik Yves Rocard. Ta lõpetas Institut d'études politiques de Paris'i
Kevin-Prince Boateng
pisi| Kevin-Prince Boateng (sündinud 6. märtsil 1987 Weddingis Lääne-Berliinis) on Saksamaal sündinud Ghana jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Fiorentina.
Ka tema vend Jerome Boateng on jalgpallur.
Koondisekarjäär
Kuigi Boateng kuulus Saksamaa noortekoondistesse, otsustas ta hakata hiljem Ghanat esindama; Ghana jalgpallikoondis oli temast huvitatud ammu enne 2016. aasta maailmameistrivõistlusi.
2010. aasta mais sai Boateng Ghana passi. Debüüdi Ghana rahvuskoondises tegi Boateng 2010. aasta juunis sõprusmängus Läti vastu.
Mart Tarmak
thumb|Mart Tarmak (vasakul) [[Alfonsas Eidintasega Tallinna Kirjandusfestivalil HeadRead 7. mail 2010]] pisi|Mart Tarmak [[Tarja Haloneniga]] Mart Tarmak (aastani 1976 Mart Muttikas; sündinud 10. aprillil 1955 Tallinnas) on Eesti diplomaat, Eesti asjur Venemaal alates 1. aprillist 2023, endine Eesti saatkonna nõunik Leedus.
Ta lõpetas aastal 1973 Tallinna 21. Keskkooli ja aastal 1978 Tartu Riikliku Ülikooli keemia erialal. Hiljem on ta õppinud Vilniuse ülikoolis leedu keelt ja ajakirjandust ning Lissaboni ülikoolis portugali keelt.
Aastatel 2000–2003 oli ta vabakutseline tõlkija.
Alates septembrist 2006 aastani 2010 oli Mart Tarmak Eesti suursaadik Portugalis. Alates oktoobrist 2008 oli ta ühtlasi Eesti suursaadik Marokos. Aastast 2010 oli ta Eesti suursaadik Soomes.
7. mail 2014 kutsus president Toomas Hendrik Ilves Tarmaku suursaadiku ametikohalt Soomes tagasi ja nimetas ta Eesti esimeseks suursaadikuks Brasiilias. Sama aasta 12. augustil nimetati ta ka suursaadikuks Colombias, asukohaga Brasiilia pealinnas Brasílias. Alates 17. septembrist 2015 suursaadik Peruus ja 13. oktoobrist 2015 suursaadik Tšiilis. Nendest ametitest kutsus president Kersti Kaljulaid Mart Tarmaku tagasi aastal 2020.
Isiklikku
Ta on olnud abielus Tiina Kaalepiga.
Jüri Lember
Jüri Lember (sündinud 24. jaanuaril 1964 Tallinnas) on Eesti kaugsõidukapten ja merendustegelane.
1995–2002 oli ta Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühingu (EMSA) juhatuse esimees, aastail 2008-2011 aseesimees ja alates 2011. aastast esimees.
2000–2006 oli ta Eesti Mereakadeemia rektori kohusetäitja.
Ta on dokumendi "Eesti merenduspoliitika 2012–2020" üks koostajaid.
Kambja kalmistu
pisi|300px|Kambja kalmistu Kambja kalmistu on kalmistu Kambja kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kambja alevikus Kambja vallas.
Surnuaed pühitseti 7. novembril 1773. Hiljem on surnuaeda korduvalt laiendatud, viimati 15. augustil 1920.
Surnuaiapüha peetakse iga aasta 23. juunil kell 11.00.
Admiral (aurik)
Admiral (ehitusjärgse nimega Admiraltejets) oli NSV Liidu mereväe projekt 730 Ajan-klassi aurulaev, vedurlaev, mis on tänapäeval Tallinnas Admiraliteedi basseinis asuv restoran-laev.
Admiral on ajalooline laev ja EALS-i liige.
Ajalugu
1989. aastal oli alus Bekkeri sadamas juba utiliseerimiseks valmis, kui selle 16. novembril 1989 ostis osaühing JU. Mõne kuu jooksul laev remonditi ja esimene rahvusvaheline reis Tallinnast Kotkasse läbi Helsingi toimus 1990. aasta suvel. 1990. aasta sügisel nimetati aurik ümber Admiraliks ja ta varustas mitu aastat Venemaa lahinguristlejat Pjotr Veliki auruga Peterburi Balti laevatehases.
1996. aastal ehitati laev ümber salong-aurikuks ja ta hakkas tegutsema ujuvrestoranina Tallinnas Admiraliteedi basseinis. Pardal avati ka väike muuseum-väljapanek laeva ajaloost.
Laevaomanik alustas 2000. aastail Admirali merepäevade korraldamist, mis hõlmasid Admiraliteedi basseini. Neist on Tallinna linna ja Tallinna Sadama toel välja kasvanud Tallinna merepäevad, mida peetakse tänapäeval mitmes Tallinna sadamas suurima mereüritusena- ja ühe suurema avaliku üritusena Eestis.
2014. aasta suvel tegi laev seni viimase omal jõul iseseisva väljasõidu.
2016. aasta lõpus ujuvrestoran suleti.
2018. aastal valmis Igor Grojiči stsenaariumi põhjal Admirali loost dokumentaalfilm "Puksiirist Admiralini", mille režissöör on Oleg Bessedin.
Nukumaja (film 1918)
"Nukumaja" on Maurice Tourneuri poolt Ameerikas 1918. aastal loodud tummfilm.
Tegemist on Henrik Ibseni näidendi "Nukumaja" kolmanda ekraniseeringuga USA-s. Filmi peetakse kaotsiläinuks.
Novaja Myš
Novaja Myš (valgevene keeles Новая Мыш, transkribeerituna Novaja Mõš, poola keeles Nowa Mysz) on küla (endine alev) Valgevenes Bresti oblastis Baranavičy rajoonis, Novaja Myši külanõukogu halduskeskus. Asulas on 1669 elanikku (2000). Novaja Myš asub merepinnast 188 meetri kõrgusel.
Küla asub Myšanka jõe kaldal ja on ilmselt selle järgi nime saanud. Jõe nime kohta on omakorda kaks versiooni, ühe järgi pärineb see sõnast мыш ('hiir), teise järgi pärineb see balti päritolu sõnast mašaz ('väike').