cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jeremy Enigk
Sooloprojekt
Kui SDRE oli esimest korda laiali läinud (1995–1997), andis Enigk 1996. aastal välja oma esimese sooloalbumi "The Return Of The Frog Queen". Aastal 2006 andis Enigk oma plaadifirmas Lewis Hollow Records välja järgmise albumi "World Waits". Neid albumeid iseloomustatakse ja liigitatakse enamasti muusikastiilide indie rock ja barokkpop nimetustega.
Pärand muusikale
Sunny Day Real Estate'i, ja eriti Jeremy Enigki, peetakse tänapäeva emomuusika eelkäijateks. Enigki pingutatud ja isegi kriiskav hääl on see, mille moodi üritab enamik tänapäeva emobändide vokaliste laulda.
Radioaktiivne isotoop
Radioaktiivne isotoop on keemilise elemendi isotoop, mille aatomite tuumad võivad radioaktiivse lagunemise teel muutuda mõne teise keemilise elemendi tuumadeks ja selle käigus tekitada radioaktiivset kiirgust.
Radioaktiivne lagunemine
Elektronhaarde käigus haarab tuuma üks prootonitest elektroni (tavaliselt aatomi elektronkattest) ja muutub neutroniks, kiirates elektronneutriino. Tuumareaktsiooni ülejäänud energia eraldub gammakvandina.
Beetalagunemine võib olla kas β–- või β+ lagunemine. β–-lagunemine toimub juhul, kui neutron (n0) muutub prootoniks (p+), kiirates elektroni (e–) ja antielektronneutriino. β+-lagunemine toimub juhul, kui prooton (p+) muutub neutroniks (n0,) kiirates positroni (e+) ja elektronneutriino (ν). Mõlemal juhul võib lisaks beetakiirgusele tekkida ka gammakiirgus.
Lõhustumise puhul jaguneb tuum kaheks võrreldava massiga tuumaks. Tavaliselt eraldub selle juures ka neutroneid ja gammakvante.
Veriora raudteejaam
Veriora raudteejaam on raudteejaam Põlvamaal Räpina vallas Verioral.
Veriora jaam asub Tartu–Koidula või selle suveperioodi pikendusena käigus oleval Tartu–Piusa raudteeliinil.
Pärast renoveerimist on Veriora jaamas üks madal ja pikk perroon.
Veriora läbib kummaski suunas 2 reisirongi päevas. Rong sõidab Tartust Veriorale 57 minutit. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine.
2017. aastal avati Tallinna Tehnikakõrgkoolis Baltimaade moodsaim raudteeautomaatika labor, kus asub näiteks ka õppemudel Veriora jaamast koos kõikide lõppelementidega. Tubases raudteejaamas on võimalik õppida ja simuleerida ülesõidu tõkkepuude, rööbasahelate, valgusfooride, pöörmete, rongide rattapaaride temperatuurikontrollsüsteemide ning liikluskorraldustarkvara erinevaid võimalikke rikkeid ja nende kõrvaldamist.
Ajalugu
Jaam avati aastal 1931, seoses Tartu–Petseri raudteeliini rajamisega. Jaam jäi avamisel Veriora valda.
Jaamahoone
Avamise aasta suvel valmis tüüpkavandi järgi ehitatud jaamahoone (analoogne Paeküla, Rumba, Tuudi jm jaamahoonetega). Koos abihoonete ja veetorniga moodustas see kauni ansambli, mis hävis Teises maailmasõjas. Algsest vaksaliansamblist on säilinud erinevaid abiehitisi (näiteks puidust raudteetööliste elamu).
Uus, kergete modernismi sugemetega stalinistlikus stiilis jaamahoone valmis 1950. aastate lõpus. Ülimadala kelpkatusega hoone ehitati tüüpprojekti järgi sarnaselt Reola, Mustjõe, Piusa jmt jaamahoonetega.
Dansker
pisi|[[Tallinna linnamüüri Kiek in de Köki kaitsetorni dansker, mida kasutati käimlana]] Dansker on keskaja arhitektuuris kaitsemüüri välisküljelt välja ulatuv väike nelinurkne ehitis. Danskerit kasutati käimlana.
Toompea lossi dansker on kujutatud 1930. aasta 2-kroonise hõberaha reversi esiplaanil.
Anders Larsson Botilast
Anders Larsson Botilast (rootsi keeles Anders Larsson till Botila; soome keeles Antti Laurinpoika, Puotilan herra; surnud 1613) oli Östergötlandist pärit Rootsi sõjaväelane (rittmeister), Karl IX ja Gustav II Adolfi aegne Tallinna linnuse ja lääni asehaldur (1603–1612).
1594. aastal sai ta eluaegsesse valdusse 55 taluga lääni Somero ümbruskonnast Soomes. Sinna asutas ta Jurvala ja Härkälä mõisa (soome keeles Härkälän kartano, fi).
Jana
Jana saab alguse Verhojanski ahelikust Sartangi ja Dulgalahhi jõe liitumisel, suubub Laptevite merre Jana lahte. Suubumisel moodustab ta suure delta, mille pindala on 10 200 km². Jõesuudmes asub suur tasane saar Jarok.
Jana jõe jõgikonnas on umbes 40 000 järve. Nende hulgas on nii jääajal tekkinud alpijärvi kui ka soodes tekkinud läbivooluga järvi.
Jõgi toitub vihma- ja lumesulamisveest. Jääkattes on ta oktoobrist mai lõpu või juuni alguseni. Vooluhulk on väga ebaühtlane: juunist septembrini voolab ära üle 93% aastasest äravoolust. Keskmine äravool on Verhojanski juures 150 m³/s, suudmes 1000 m³/s). Verhojanskis on jõgi jääs 220 päeva aastas, sealhulgas põhjani jääs 70–110 päeva.
Peamised lisajõed on Adõtša, Oldžo, Abõrabõt (paremalt) ja Bõtantai, Bakõ (vasakult).
Jana jõe kaldal asuvad Verhojansk, Batagai, Ust-Kuiga kaid ja suudmealas Nižnejanski sadam.
Kogu valglas on maapinnas igikelts. Kogu valglat katab tundra, siiski leidub kohati kõikjal kuni deltani välja kohti, kus kased kasvada saavad.
Jana valglas asub nii-öelda Venemaa külmapoolus. Seal on registreeritud põhjapoolkera madalaimad temperatuurid. Talviti langeb temperatuur alla –50 °C. Registreeritud on –71 °C ja usutakse, et mägedes on see veel madalamgi.
Jakuudi rahvapärimuse kohaselt juhtub niisuguste külmade ajal, et kui üks inimene hüüab teisele midagi ja too ei kuule seda, on põhjuseks asjaolu, et sõnad on õhus ära külmunud. Kevadel, kui jälle soojaks läheb, sulavad sõnad üles ja kes sel ajal õiges kohas viibib, kuuleb kõike seda, mis juba mitu kuud tagasi seal kohas öeldi.
'''Jana jõe keskmine vooluhulk (m³/s) Jubileinaja hüdroloogiajaamas (67°63′N 52°18′E) (andmed on arvutatud aastate 1972–1994 alusel''' )
Ajalugu
Jana jõe org on esimene teadaolev inimasustusega koht Arktikas. Jõe deltast on leitud 30 tuhat aastat vana asustuse jälgi (ajast 12 tuhat aastat enne viimase jääaja maksimaalse jäätumise aega).
1892–1894 korraldas parun Eduard von Toll Alexander von Bunge Venemaa Keiserliku Teaduste Akadeemia ekspeditsiooni koosseisus Jana jõe (ja teistegi Põhja-Jäämerre suubuvate jõgede) geoloogilisi uuringuid. 1 aasta ja 2 päeva pikkuse ekspeditsiooni jooksul läbiti 25 tuhat kilomeetrit, sellest 4200 km mööda jõgesid.
Taimerasv
Taimerasv on toatemperatuuril tahke taimne rasvaine, mida kasutatakse toiduvalmistamisel. Taimerasva eelis on sobivus kasutamiseks kõrge temperatuuri juures praadimisel või fritteerimisel. Laialdaselt kasutatakse taimerasva toiduainetetööstuses, eriti näiteks kondiitritoodete valmistamisel.
Looduslik taimerasv on palmiõli või kookosõli. Põhiline osa tänapäeval kasutatavast saadakse tööstuslikult. Vastavaks meetodiks on vedelate taimeõlide hüdrogeenimine.
Gibraltari lipp
thumb|Gibraltari lipp. pisi Gibraltari lipp on Suurbritannia meretaguse ala Gibraltari lipp. See võeti ametlikult kasutusele 8. novembril 1982.
Papilloomiviirused
Papilloomiviirused (Papillomaviridae) on sugukond väikseid ümbriseta DNA-viirusi.
Klassifikatsioon
Sugukonda Papillomaviridae liigitatakse järgmised viiruste perekonnad:
Evolutsioon
Võrreldes teiste viirustega on papilloomiviiruste evolutsioon olnud aeglane. Aeglane areng tuleneb sellest, et papilloomiviiruse genoomi, mis koosneb geneetiliselt stabiilsest kaheahelalisest DNA-st, sünteesitakse ainult peremeesraku DNA replikatsioonimehhanismi abil. Papilloomiviirused arenevad üldiselt koos oma peremeesorganismiga. HPV-16 arenes inimpopulatsioonide laienemisel üle maakera ning nüüd ta varieerub erinevates geograafilistes piirkondades.
Teised HPV tüübid, nagu HPV-13, varieeruvad erinevates inimpopulatsioonides vähe. HPV-13 järjestus on sarnane bonobote papilloomiviiruste omaga. Ei ole selge, kas sarnasuse põhjuseks on hiljutine liikidevaheline ülekandumine või asjaolu, et HPV-13 on alates inimese ja bonobote lahknemisest vähe muutunud.
Jaan Manitski
pisi|Jaan Manitski (2018) pisi|Jaan Manitski (1996) Jaan Manitski (sündinud 7. märtsil 1942 Viinistul) on Eesti poliitik, ettevõtja ja kunstikoguja.
Papilloomiviirused
Struktuur
pisi|Veise papilloomiviiruse kapsiid Papilloomiviirused on ümbriseta viirused, mis tähendab, et viiruse kapsiid ei ole kaetud lipiidse membraaniga. Peamine struktuurvalk on L1, mis on vajalik ja piisav 55–60 nm diameetriga kapsiidi moodustamiseks. Kapsiidi koostisse kuulub 72 tähekujulist kapsomeeri. Sarnaselt suurema osaga ümbriseta viirustest on papilloomiviiruse kapsiidi geomeetria korrapärane ja omab ikosaeedrilist sümmeetriat. In vitro L1 valgust kokku pandud viiruselaadsed partiklid on edukate profülaktiliste HPV vaktsiinide aluseks.
Jaan Manitski
Ta põgenes sõja ajal koos ema ja isaga 1943. aasta sügisel Soome ning pärast Soome ja Nõukogude Liidu rahulepingu sõlmimist Rootsi. Ta õppis Göteborgi Ülikoolis majandusteadust (1968) ning töötas seejärel Rootsis mitmes finantsettevõttes.
Papilloomiviirused
Struktuur
Papilloomiviiruse genoom on kaheahelaline tsirkulaarne DNA molekul. Pikkus on umbes 8000 aluspaari. DNA paikneb virionis koos rakuliste histoonidega, mis moodustab kromatiiniga sarnaneva kompleksi.
Jaan Manitski
Eestisse tuli ta esimest korda 1989. aastal. Oli Eesti Kongressi liige.
Papilloomiviirused
Struktuur
Papilloomiviiruse kapsiid sisaldab lisaks L1 valgule ka valku L2. Peale kapsiidi moodustamise täidab E2 ka selliseid funktsioone nagu genoomi pakkimise hõlbustamine virionidesse ja viiruse infektsioonilisele sisenemisele kaasaaitamine. L2 on HPV vaktsiinide üks võimalikke sihtmärke.
Koespetsiifilisus
Papilloomiviirused replitseeruvad üksnes keratinotsüütides, mis paiknevad naha välimistes kihtides ja limaskestadel. Need epiteelkoed koosnevad lamestunud rakkude kihtidest. Kihid moodustuvad rakulise diferentseerumise tulemusena, milles keratinotsüüdid järk-järgult spetsialiseeruvad. Lõpuks moodustub tugev ja omavaheliste kontaktidega seostunud pind, mis takistab niiskuskadu ja on mehaaniliseks barjääriks patogeenidele. Vähediferentseerunud keratinotsüütide tüvirakud paiknevad basaalkihis ning nad täiendavad pidevalt pindmisi kihte. Kuna nad on ainsana epiteelirakkudest jagunemisvõimelised, siis on nad papilloomiviiruse infektsiooni sihtmärgiks. Edasised sammud viiruse elutsüklis on ranges sõltuvuses keratinotsüütide diferentseerumisest ning seetõttu saavad papilloomiviirused replitseeruda ainult keha pindmistes kudedes.
Jaan Manitski
Seejärel kuulus ta Eesti Erastamisagentuuri nõukokku ning oli selle peadirektor.
Papilloomiviirused
Genoomne organisatsioon
Nende genoomi moodustab kaheahelaline tsirkulaarne DNA molekul, mille keskmine pikkus on 8000 aluspaari. Põhiliseks struktuurvalguks on L1, mille abil moodustatakse korrapärane ikosaeedrilise sümmeetriaga ja 55–60 nm diameetriga kapsiid.
Jaan Manitski
2000. aastatel tegutseb Jaan Manitski eraettevõtjana ja kodukoha Viinistu aktiivse arendajana, olles kohaliku kultuurielu elavdaja ja suuremaid tööandjaid Viinistul. Manitskile kuulub üks suuremaid erakunstikogusid Eestis, mida ta eksponeerib endale kuuluvas Viinistu Kunstimuuseumis.
Temast on tehtud portreefilm "Jaan Manitski tagasitulek" (režissöör Rein Raamat, Eesti 2009).
Papilloomiviirused
Genoomne organisatsioon
Teatakse sadu papilloomiviiruste liike, millele viidatakse kui "tüüpidele". Need on väga peremehe- ja koespetsiifilised. Viirused nakatavad epiteelkoe rakke ning replitseeruvad rakutuumas. Seejuures võivad mõned viiruse tüübid vähki tekitada.
Siiani on koostatud rohkem kui saja inimese papilloomiviiruse tüübi genoomid ja PCR-andmete töötlemise tulemiks võib olla veel umbes 100 tüübi olemasolu tuvastamine.
Tuntuim esindaja on inimese papilloomiviirus.
pisi|350px|Inimese papilloomiviiruse tüüp 16 genoomne organisatsioon
Papilloomiviiruse genoom on jagatud varajaseks regiooniks (early region, E) ja hiliseks regiooniks (late region, L). Varajase ja hilise kodeeriva ala vahele jääb mittekodeeriv regulatoorne ala (URR ehk upstream regulatory region, LCR ehk long control region). Varajane regioon kodeerib geene, mida ekspresseeritakse kohe pärast esmast raku infektsiooni ning hiline regioon kapsiidivalke L1 ja L2. Kõik geenid asuvad ühes DNA ahelas. See on suur erinevus papilloomiviiruste ja polüoomiviiruste vahel, kuna viimases ekspresseeritakse varajased ja hilised geenid bipolaarse transkriptsiooniga mõlemalt DNA ahelalt. See näitab, et papilloomiviirustel ja polüoomiviirustel pole olnud ühist eellast, kuigi nende struktuurides on märkimisväärsed sarnasused.
E1
E1 on papilloomiviiruse peamine replikatsioonivalk. E1 avatud lugemisraam (open reading frame, ORF) kodeerib valku, mis seostub viraalsele replikatsioonioriginile ehk replikatsiooni alguspunktile LCR'is. E1 kasutab ATP energiat, et rakendada helikaasset aktiivsust DNA ahelate lahutamiseks. Nii valmistab ta viiruse genoomi ette DNA replikatsiooniks.
E3
Väikest oletuslikku geeni E3 leidub ainult vähestes papilloomiviiruse tüüpides. Siiani ei ole õnnestunud tuvastada selle geeni ekspresseeritavat valku ja tal ei tundu olevat funktsioone.
E4
E4 valke ekspresseeritakse varajases infektsioonifaasis madalal tasemel, kuigi ta kuulub varajaste geenite hulka. Hilises infektsioonifaasis võib ekspressioon järsult suureneda. HPV-1 tekitatud tüüka puhul moodustab E4 ligi 30% tüüka pinnavalgust. Arvatakse, et mitmetes papilloomiviiruse tüüpides vahendab E4 virionide vabanemist keskkonda, selleks katkestab ta keratinotsüütide tsütoskeleti filamentide vahelised sidemed. E4 mutantidel ei toimub kõrgel tasemel DNA replikatsiooni, kuid ei ole selge, kuidas E4 replikatsioonis osaleb. Samuti on näidatud, et E4 osaleb rakutsükli peatamises G2 faasis.
E5
E5 valgud on väga väikesed ja hüdrofoobsed, mis destabiliseerivad suurt hulka nakatunud raku membraanivalkude funktsioone. Mõnedes papilloomiviiruse tüüpides (enamjaolt BPV-1) toimib E5 onkogeenina. Sellisel juhul ta aktiveerib rakkude kasvu soodustavaid signaale. Inimese papilloomiviirustes on E5 seotud vähitekkega. HPV-16 ja HPV-2 on näidatud, et E5 surub maha peamise koesobivuskompleksi (major histocompatibility complex, MHC), mis hoiab ära nakatunud rakkude elimineerimise tsütotoksiliste T-rakkude poolt.
E6
Valgul E6 on rakus palju erinevaid rolle ja ta omab vastastikmõju paljude teiste valkudega. Peamiseks rolliks on tuumor-supressorvalgu p53 lagundamine. p53 peamine funktsioon on rakutsükli peatamine DNA kahjustuse korral ja raku suunamine apoptoosi, kui kahjustuse ulatus on parandamiseks liiga suur. p53 lagundamine vähendab raku suutlikkust vastata DNA kahjustustele. E6 sihtmärgiks on mitmed rakulised valgud ning ta suudab muuta metabolismiradasid. Üheks selliseks valguks on NFX1-91, mis surub maha telomeraasi tootmist. Telomeraas lubab rakkudel jaguneda piiramata arv kordi. Kui NFX1-91 lagundatakse E6 poolt, siis telomeraasi hulk suureneb ja üks peamisi raku kasvu kontrollivaid mehhanisme inaktiveeritakse. HPV põhjustatud vähkides on E6 ekspressioon vajalik pahaloomulise fenotüübi säilitamiseks. Seetõttu on E6 ka inimese papilloomiviiruste vaktsiinide sihtmärk.
E7
Enamikus papilloomiviirusetüüpides on E7 funktsiooniks tuumor-supressorvalgu pRb mahasurumine. Samuti indutseerib ta DNA sünteesi latentses faasis. Koos valguga E6 hoiab E7 ära raku surma e apoptoosi ning soodustab rakutsükli kulgemist. E7 osaleb telomeraasi aktiveerimises. E6 ja E7 on tähtsad uurimisobjektid ja usutakse, et neil on nakatunud rakkudes palju teisi olulisi efekte. E6 ja E7 on vajalikud vähirakuliinide elushoidmiseks (nt HeLa).
E8
Vähesed papilloomiviiruse tüübid kodeerivad E8 geenist lühikest valku. Näiteks mõnedel veise papilloomiviirustel on E8 geenid funktsionaalselt sarnased HPV E5 geenidega.
L1
L1 on peamine kapsiidivalk ja temast piisab viiruslaadsete partiklite moodustamiseks. L1 valgust in vitro kokku pandud kapsiidid on mitmete HPV-vastaste vaktsiinide aluseks.
L2
L2 on samuti kapsiidivalk, mida leidub papilloomiviiruse virionis oksüdeeritud kujul. L2 osaleb koos valguga L1 viiruse DNA pakkimisel virioni, kuid L2 osaleb ka viiruse sisenemisel rakku. Pärast sisenemist satub virion endosoomi, kus happelised tingimused viivad L2 valgu põhjustatud destabiliseerivate funktsioonideni. Vabanedes endosoomist, liigub viiruse genoom rakutuuma. Kuna L2 on oluline nakatumiseks, on ta huviobjektiks vaktsiinide väljatöötajatele.
Infektsiooniline sisenemine
Papilloomiviiruse produktiivne infektsioon algab epiteelkoe basaalse rakukihi nakatamisest. Viirus pääseb keratinotsüütidele ligi väikeste haavade kaudu nahas või limaskestas. Esmast viiruse kinnitumist raku pinnale vahendavad kapsiidivalgu L1 ja sulfateeritud suhkrute interaktsioonid. Viirus on seejärel võimeline sisenema rakku, spetsiifilisele retseptorile seondudes. Raku pinnal asuvaks retseptoriks on tõenäoliselt alfa-6 beeta-4 integriin. Viiruse antiretseptoriks on kapsiidivalk L1. Seostunud viirus transporditakse endosoomidesse. Kapsiidivalk L2 katkestab endosoomi membraani, mis lubab viiruse genoomil väljuda. Genoom transporditakse koos L2 valguga rakutuuma.
Viiruse säilimine rakus
Pärast edukat keratinotsüütide nakatumist hakkab viirus ekspresseerima valke E1 ja E2. Need valgud on vajalikud replitseerumiseks ja viiruse säilitamiseks tsirkulaarse episoomina. Viiruse genoomi koopiaarv on episoomina säilides väike. Viiruslikud onkogeenid E6 ja E7 inaktiveerivad tuumor-supressorgeenid p53 ja pRb, millega stimuleeritakse raku kasvu. Papilloomiviiruse genoomid võivad säilida keratinotsüütide tüvirakkudes episoomina aastakümneid.
Uute virionide moodustamine
Hiliste geenide L1 ja L2 ekspressioon toimub ainult naha või limaskesta välimise kihi keratinotsüütides. L1 ja L2 suurenenud ekspressioon on seotud viiruse genoomi koopianumbri hüppelise kasvuga. Kuna välimiste kihtide rakud on suhteliselt väikse immuunsüsteemirakkude järelevalve all, siis arvatakse, et hiliste geenide ekspressioon on seotud immuunsüsteemist kõrvalehoidmisega.
Patoloogia
Papilloomiviirused tehti kindlaks 20. sajandil, kui leiti, et papilloomid või tüükad võivad kanduda ühelt indiviidilt teisele.
Papilloomiviirused nakatavad linde ja imetajaid, aga ka väikest hulka roomajaid (kilpkonni).
Konfutsianism
pisi|Õpetlaste kooli üks kanoonilisi alustekste [[Liji]] Konfutsianism ehk žusue (hiina keeles 儒學; pinyin ' is rúxué 'õpetlaste ehk haritlaste kool') on Hiinast pärinev Kaug-Ida eetika-, poliitika- ja filosoofiasüsteem. Hiinas žusue või žu nime all tuntud õpetust pole traditsioon kunagi taandanud ühe mõtleja tegevusele. Küll aga on selle õpetuse eristumine eraldi koolkonnana otseselt seostuv Kong Fuziga, keda väljaspool Hiinat tuntakse Konfutsiuse nime all.
Varajast konfutsianismi ehk žusued on "Mozis" nimetatud dao-õpetuseks (daojiao) ja "Zhuangzis" dao-kunstiks (tehnikaks). Neokonfutsianismi kutsutakse Hiinas daosueks (daoxue).
Papilloomiviirused
Patoloogia
Enamiku papilloomiviiruste infektsioon on kas asümptomaatiline (näiteks tüüp 6, tüüp 11) või põhjustab väikseid healoomulisi kasvajaid, mis on tuntud kui papilloomid või tüükad (inglise warts).
Konfutsianism
Konfutsianismi väärtustest ja Konfutsiuse usust
Konfutsianismi tuumaks on sügava inimlikkuse (ren) tunnetamine, mis tähendab tegutsemist, arvestades inimsuhete tundlikkust. Konfutsius seadis esikohale vanema ja lapse vahelise suhte. Tema vaadete kohaselt pidi laps näitama üles pojalikkust, see tähendab olema oma vanemate vastu kuulekas ja kohusetundlik, kusjuures vanemad võlgnesid talle armastuse ja hoole. Selline suhe kajastus ka mujal, näiteks suhetes mehe ja naise või valitseja ja ministri vahel. Täielik võrdsus oli võimalik vaid sõprade vahel. Konfutsianism rõhutab ka selliseid inimlikke voorusi nagu ustavus, õiglustunne ja otsekohesus.
Papilloomiviirused
Patoloogia
Papilloomiviirused on peremehe- ja koespetsiifilised ning seega kanduvad liigilt liigile üle väga harva. Papilloomiviirused replitseeruvad ainult keha epiteelkudede basaalkihis. Kõik tuntud papilloomiviirused nakatavad kindlat epiteeli, tüüpiliselt nahaepiteeli või genitaalide, suu või hingamisteede limaskesta. Limaskesta nakatavate inimese papilloomiviiruste (HPV) tüübid jagunevad kõrgesse ja madalasse riskirühma vastavalt sellele, kas nad on seotud vähitekkega või mitte. Kõrge riskiga on näiteks inimese papilloomiviiruse tüübid 16, 18, 31 ja 45 ning nende põhjustatud genitaalpiirkonna nakkused võivad edasi areneda pahaloomulisteks kasvajateks. Madala riski tüübid on näiteks HPV-6 ja −11, mis kahekesi vastutavad ligi 90% kõigi genitaalpiirkonna healoomuliste papilloomide tekke eest, kuid nende arenemist vähiks pole kirjeldatud.
Papilloomiviiruste tüübid on kõrgelt kohanenud replitseeruma ainult üksikutes loomaliikides. Sooküüliku papilloomiviirus (cottontail rabbit papillomavirus, CRPV) võib oma Põhja-Ameerika peremehes (sooküülikutel – perekond Sylvilagus) põhjustada kühmuna esileulatuvaid tüükaid. Euroopa kodujänestele (perekond Oryctolagus) saab CRPV kanduda üle ainult laboratoorsetes tingimustes. Euroopa kodujänesed ei suuda toota nakatavaid viiruspartikleid, seega peetakse neid CRPV jaoks juhuslikeks või tupikperemeesteks.
Konfutsianism
Konfutsianismi väärtustest ja Konfutsiuse usust
Konfutsius uskus, et täiusliku käitumise omandamiseks peab inimene õppima ja teostama li ' d - rituaale ja kombeid, mis olid tema arvates ren ' i kristalliseerunud avaldumisvormid ja mis tulenesid omakorda muistsetest väärtustest. Ta uskus, et li on nii võimas, et selle järgimine kogu südamest põhjustab isiksuse muutumise, mis vallandab omakorda ahelreaktsiooni ja mõjutab lõpuks kogu universumit.
Papilloomiviirused
Patoloogia
Liikidevahelist ülekandumist on näidatud ka veise papilloomiviiruse (BPV) tüübil 1. Veistel põhjustab BPV-1 suuri kiulisi nahatüükaid. BPV nakatab ka hobuseid, kes on viirusele juhuslikud peremehed. Nakatumine võib viia healoomuliste kasvajate tekkeni.
Terry Foxi auhind
Terry Foxi auhind on Kanada sportlase Terry Foxi mälestuseks 2010. aasta taliolümpiamängudel algatatud olümpiaauhind.
Papilloomiviirused
Patoloogia
Papilloomiviiruse juhte on olnud ka väiksematel närilistel, nagu Süüria hamster ja Euraasia põlluhiir. Ometi ei ole leitud papilloomiviirust, mis suudaks nakatada laborihiiri ja seetõttu puudub laboratoorseteks uuringuteks hea uurimismudel.
Konfutsianism
Konfutsianistlik kaanon
Konfutsianistliku kaanoni tuumikuks on Viisikraamat ja Nelikraamat. Viisikraamat (Wujing) koosneb tekstidest, mida Konfutsius kasutas oma õpilaste õpetamiseks ning jaguneb viieks osaks:
Terry Foxi auhind
Auhind antakse sportlastele, kes on suutnud olümpiamängude ajal näidata suurimat vaprust ja sihikindlust.
Papilloomiviirused
Patoloogia
Kuigi mõned papilloomiviiruse tüübid põhjustavad vähki, ei ole vähk infektsiooni tüüpiline tulemus. Tavaliselt toimub papilloomiviiruste indutseeritud vähkide areng mitme aasta jooksul.
Falklandi saarte lipp
thumb|360px|Falklandi saarte lipp Falklandi saarte lipp on Suurbritanniale kuuluvate Falklandi saarte lipp.
Terry Foxi auhind
2010. aastal paistsid erakordse vaprusega silma kaks sportlast ja auhind läks jagamisele. Selle pälvisid Kanada iluuisutaja Joannie Rochette ja Sloveenia murdmaasuusataja Petra Majdič. Rochette võitis pronksmedali mõned päevad pärast ema surma ja Majdič pälvis sama värvi medali mitme murtud roidega.
Konfutsianism
Konfutsianistlik kaanon
Konfutsius viitab ka kuuendale, Muusika raamatule (Yuejing), kuid see läks Hani dünastia ajal kaduma.
Traditsiooniliselt peetakse Konfutsiust nende teoste koostajaks või väljaandjaks, kuid tänapäeval arvatakse, et need koostati ja muudeti mitme sajandi jooksul kuni Hani dünastiani välja.
Nelikraamat (Sishu), mille koostas Zhu Xi (1130-1200), sisaldab õpetuste kokkuvõtlikku esitlust ja koosneb neljast tekstist:
Lääne-Hani dünastia (206 e.m.a – 24 m.a.j) valitsejad tegid konfutsianismist riigi ametliku moraalse ja poliitilise õpetuse aastal 141 e.m.a. Enne seda oli konfutsianism enesearendamise ja kehatehnikate praktika. Erinevalt matsist oskab õilis enda keha valitseda. Enesearendamise rühmad tegelesid muusika, lõimetekstide õppimisega, vibulaskmise ja kaarikusõiduga. Nad ei olnud erakud, nagu taoistide eellased.
"Babylon 5" jagude loend
Babylon 5" jagude loend on Ameerika Ühendriikide ulmetelesarja "Babylon 5" osade täielik nimekiri. Artikli lõppu on lisatud "Babylon 5" ainetel toodetud telefilmid ja nende sündmustiku kronoloogiline paiknemine sarjas.
Jüri Ots
Jüri Ots (18. veebruar 1889 Laiuse – 8. august 1972 Enköping) oli Eesti sõjaväelane (kapten), lendur ja lennundustegelane (VR I/3).
Cooki saarte lipp
thumb Cooki saarte lipp on Uus-Meremaaga assotsieerunud ala Cooki saarte lipp.
"Babylon 5" jagude loend
Telefilmid
Babylon 5 väljamõeldud universumi kronoloogias paigutub see film kõige esimeseks, ent vaadata tuleks siiski pärast 5. hooaja lõppu jõudmist, sest ta ütleb seriaali sündmustiku kohta nii mõndagi ette ära. Paigutub sarja kronoloogias 4. hooaja keskel, osade "Illusion of Truth" ja "Atonement" vahele. Sarja kronoloogias 5. hooajal, enne lõpuosa Sleeping in Light. Tegelikult Crusade pilootfilm, kuid kronoloogias paigutub eelmise filmi järele, enne 5. hooaja lõpuosa. Kronoloogias samuti enne Babylon 5 sarja 5. hooaja lõpuosa. Pidanuks saama uue seriaali pilootfilmiks, ent avaosa napp vaatajareiting tõmbas kavale kriipsu peale. Kavandatud täispikk film J. Michael Straczynski stsenaariumiga, mille tootmise ettevalmistused aga 2005. aasta algul rahapuudusel lõpetati. Uusim Babylon 5 maailma paigutuv telefilmide seeria, mis on kavandatud toota otse DVDna levitamiseks. Esimene osa peaks USAs ilmuma müüki 31. juulil 2007.
Jüri Ots
Elukäik
Ta oli rätsep Karl Otsa ainuke laps, isa surma tõttu jäi varakult ema kasvatada. Ema pidas Vaimastvere vallas Sarapuu kõrtsi ning püüdis pojale anda võimalikult hea hariduse. Jüri Ots lõpetas 1907. aastal Tartu Reaalkooli ning õppis seejärel kaks aastat Tartu ülikooli keemiateaduskonnas. 1909. aastal asus õppima Peterburi Polütehnilises Instituudis mehaanikat. Esimese maailmasõja puhkedes läbis samas instituudis toimunud lennunduse teoreetilise kursuse ja 1915. aastal asus vabatahtlikult sõjaväeteenistusse. valides teenistuskohaks merelennuväe. Õppis Bakuu merelennukoolis ning sooritas merelenduri eksami 1917. aastal Petrogradis. 1918. aasta algul naasis Eestisse.
Cooki saarte lipp
Lipul on traditsiooniline endiste Briti kolooniate lipu kujundus. Sinise plagu vasakul ülanurgas on Briti lipp, paremal on ringikujuliselt 15 valget viisnurka, mis sümboliseerivad 15 saart.
Jüri Ots
Elukäik
Asus teenima 1. Eesti jalaväediviisis, määrati alul Eestimaa Päästekomitee adjutandiks, hiljem diviisi staabiülema adjutandiks. Kuigi Saksa okupatsioonivõim saatis diviisi laiali, jäi ta Eestisse. Vabadussõja puhkedes asus Ots uuesti tegevteenistusse ning ta määrati 1918. aasta novembris lennuväeroodu ülemaks. Seejärel oli ta erinevaid nimetusi kandnud lennuüksuse ülem kogu Vabadussõja jooksul. Eesti lennuväe loomisel ülesnäidatud teenete eest autasustati teda Vabadusristi I liigi 3. järguga.
"Babylon 5" jagude loend
Jätkusari
Babylon 5 kronoloogias enne 5. hooaja lõpuosa. Tootmine katkestati enneaegselt, siiski valmis 13 osa.
Jüri Ots
Elukäik
Jüri Ots vabastati lennuväeroodu ülema kohustest 1920. aasta septembris. Teenis seejärel veel kuni 1922. aastani merelennusalgas lendurina. Lahkus sõjaväeteenistusest 1922. aasta aprillis, kui ta palgati aasta varem loodud Eesti Õhusõidu Aktsiaseltsi Aeronaut tegevdirektoriks. Töötas sel ametikohal kuni firma tegevuse lõpetamiseni 1927. aastal. Seejärel elas Vabadussõja ajal ülesnäidatud vapruse eest autasuks saadud talus ja tegeles põllumajanduse, sealhulgas ka kalkunikasvatusega. Eesti lennuliinide aktsiaseltsi Ago loomisel 1939. aastal võeti Jüri Ots seltsi tööle, kus ta korraldas lennutegevust. Pärast Nõukogude Liidu korraldatud juunipööret Eestis vallandati ta teenistusest, uus võim likvideeris aktsiaseltsi 1940. aastal.
Põgenes sõja ajal 1944. aastal Saksamaale, kust hiljem õnnestus edasi siirduda Rootsi.
Assooride vapp
thumb|150px|Assooride vapp Assooride vapp on Atlandi ookeanis asuvate ja autonoomse regioonina Portugali koosseisu kuuluvate Assoori saarte vapp.
Tangupuder
Tangupuder on toit, mis on valmistatud keedetud odratangudest, millele on lisatud pekikuubikuid ja praetud sibulaid. Tangupudru eriliigid on vorstipuder ja verivorstipuder, samuti mulgipuder.
Laiemas mõttes võib tangupudruks pidada igasugustest tangudest putru, olgu see siis valmistatud peentangust, kaeratangust (kaeratangupuder), tatratangust, nisutangust, maisitangust (vrd. polenta) jne.
Ajaloost
Lõuna-Eesti murretes oli tangupuder ka suurmapuder.
Varasemal ajal keedeti Eestis uhmris tambitud tervetest odrateradest terarooga, millele lisati vahel ka herneid ja ube. 19. sajandil keedeti peamiselt tanguputrusid erinevatest tangudest, kuid ka jahuputrusid, leiba pudru kõrvale ei söödud.
Pudru keetmiseks võeti tange ja vett vahekorras 1:3. 19. sajandi teisel poolel keedeti tanguputru juba rasva ja pekitükkidega ning hakati lisama kartuleid (mulgipuder), vahel ka kapsaid, herneid ja ube. 20. sajandi algul lisati keemise lõpus veel piima. Tangupuder oli argipäevatoit, seda söödi tavaliselt kolmapäeviti ja laupäeviti, kuid kohati ka pühapäevahommikul.
Tavandid
Hingedeajal oli kombeks katta esivanematele toas või saunas laud tangupudruga. Tanguputru pakuti ka pulmades ja matustel (peamiselt surnu valvamisel ja ärasaatmisel), seda võeti kaasa varrudele või katsikule minnes (titepuder).
Klášterec nad Ohří
Klášterec nad Ohří (saksa Klösterle an der Eger) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Chomutovi ringkonnas. Asub Ohře jõe kaldal.
Klášterec nad Ohří sai linnaõigused aastal 1352.
Välislingid
thumb|left
Fääri saarte lipp
pisi|Fääri saarte lipp Fääri saarte lipp Fääri saarte ametlik lipp.
See on Skandinaavia ristilipp, mis põhineb Dannebrogil. Lippu nimetatakse Merkið, mis tähendab märki.
Ajalugu
Merkið tehti esimest korda fääri õpilaste poolt Kopenhaagenis ning toodi hiljem Fääri saartele, kus see heisati esimest korda 22. juunil 1919. Aastal 1931 hakati lippu kasutama mitteametlikult. 23. märtsil 1948 võeti lipp viimaks ametlikult kasutusele Fääri saarte rahvuslipuna. 25. aprill on lipupäev.
Sümbolism
pisi|Merkið Peamine värv, valge, tähistab puhast taevast ning lainete tekitatud vahtu. Punane ja sinine on Fääri saarte traditsioonilise peakatte värvid. Neid värve kasutavad ka Norra ja Island.
Nærøyfjorden
Nærøyelva ehk Nærøya fjord on fjord Norras Sogn og Fjordane maakonnas Aurlandi vallas.
Nærøyelva on Sogne fjordi kitsas haru. Fjord on ligikaudu 18 km pikk ja mõnes kohas üksnes 500 m lai. Fjordi suubub Nærøydalselvi jõgi. Fjordi kaldal tõusevad mäed isegi 1700 m kõrgusele merepinnast.
Fjordi kaldal suuri asulaid ei ole, üksnes väikesed külad ja üksikud talud.
Alates 2005 kuulub Nærøyfjorden koos sellest 120 km kaugusel asuva Geirangeri fjordiga UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Tom Hilde
pisi|Tom Hilde pisi|Tom Hilde (2008) Tom André Hilde (sündinud 22. septembril 1987 Bærumis) on Norra suusahüppaja.
Maailma karika võistlustel
Tom Hilde on osalenud (<small style="color:purple;">seisuga 20. jaanuar 2015 ) 167 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 15 korral, neist 3 etappi on ta võitnud.
Konvendihoone
Konvendihoone on kastell-linnuse eritüüp.
Konvendihoone koosnes sisehoovi ümbritsevast neljast hoonetiivast, mis olid väliskülgedelt tugevasti kindlustatud. See hoonetüüp kujunes välja Teutooni ja Liivi ordu aladel 13.–14. sajandil.
Ruumide jaotuselt sarnanes konvendihoone kloostritega: olemas olid kapiitlisaal, refektoorium, dormitoorium ja kabel vastavalt valdajate, vaimuliku rüütliordu liikmete (konvendi) elulaadile.
Vesilik
Vesilik ehk triiton (Triturus) on salamanderlaste sugukonda arvatud perekond kahepaikseid.
Liigid
Loode-Euroopast on neid leitud 5 liiki, Eestis elab 2 liiki: tähnikvesilik (Triturus vulgaris) ja harivesilik (Tritulus cristatus).
Ilmar Lehtpere
Ilmar Lehtpere (sündinud 24. detsembril 1950) on eesti luuletaja ja tõlkija.
Lehtpere kasvas üles Ameerika Ühendriikides New Yorgi ümbruses. Pikka aega elas ta Saksamaal.
Aastatel 2007–2013 töötas ta Viljandi kultuuriakadeemias inglise keele õpetajana.
Ta on tõlkinud inglise keelde peamiselt Kristiina Ehini, aga ka Andres Ehini, Ly Seppeli, Livia Viitoli jt loomingut.
Ilmar Lehtpere on Eesti Kirjanike Liidu liige.
Mažoorne helirida
Mažoorne helirida on helirida, mille I ja III astme vahel on suur terts (intervall) ja esimeselt astmelt moodustub mažoorkolmkõla.
Mažoorsete heliridade gruppi kuuluvad miksolüüdia, joonia ja lüüdia.
Mažoori keskseks helireaks on joonia ja teised samasse gruppi kuuluvad heliread erinevad kesksest helireast ühe võtmemärgi võrra.
Loomulik mažoor võeti kasutusele 17. sajandil.
Briti Neitsisaarte lipp
Briti Neitsisaarte lipp on Suurbritannia valduse Briti Neitsisaarte Meretaguse Territooriumi ametlik lipp.
Tzanís Tzannetákis
Tzanís Tzannetákis (13. september 1927 – 1. aprill 2010) oli Kreeka poliitik, peaminister 2. juulist 1989 kuni 12. oktoobrini 1989.
Calixtus III
Calixtus III, ka Callistus III (Alfonso de Borja või itaaliapäraselt Borgia; ka Alphonso de Borja või Alonso de Borja, katalaanipärane variant Alfons de Borja, 31. detsember 1378 – 6. august 1458) oli paavst aastatel 1455–1458, järjekorras 209. paavst.
Varasem elu
Alfonso de Borja sündis Hispaanias Valencia kuningriigis Xàtiva (Jàtiva) lähistel Torreta de Canalsis (tänapäeval Canals) aadliku Domingo de Borja (Domènec de Borja) ja tema abikaasa Francina Martí (või Llançol) 4-lapselises peres ainsa pojana ning ristiti Santa Maria kirikus.
Ta õppis esmalt Valencias ja seejärel Lleida ülikoolis (Lérida) õigusteadust. Ülikooli lõpetamise järel õpetas ta Lleidas õigusteadust. Ta oli Rooma õiguse ja kanoonilise õiguse doktor ja kanoonilise õiguse professor.
Lleida toomkapiitel valis Borja delegaadiks Konstanzi oikumeenilisele kirikukogul, kuid tal jäi sinna sõitmata seoses Alfonso V saamisega Aragóni kuningaks ja ta siirdus hoopis Barcelona sinodile oma piiskopkonda esindama. Aastal 1417 hakkas Borja tööle Alfonso V kantseleis õukonna ametnikuna. 1418 määrati ta Valencia San Nicolási kiriku rektoriks ja varsti sai temast Aragóni Kuningliku Nõukogu liige. 1420 nimetas kuningas ta Lérida ülikooli kantsleriks, kuid tegelikult sai ta asekantsleri koha, sest ülikoolil oli oma kandidaat kantsleri kohale. Nendes ametites saatis ta kuningat reisidel riigi Kataloonia- ja Itaalia-osas ning viibis 1420–1423 delegatsioonide koosseisus Kastiilias ja Itaalias. Ta spetsialiseerus ametkondlikus asjaajamises kirikupoliitikale.
Borja esimene tähtsam ülesanne oli koos Francesc Martorelliga paavsti legaadi Pisa kardinali Alamanno Adimari vastuvõtmine, kes saabus 1418 Pürenee poolsaarele, pidades viljatuid läbirääkimisi Suure skisma lõpetamiseks.
Alfonso V püüdis edendada Borja kiriklikku karjääri, tunnustades teda vastupaavstile. Aastal 1424 oli päevakorral Borjale Mallorca piiskopi koha ja kardinalikübara andmine, kuid ta pidi rahulduma piiskopkonna finantsasjadega tegelemisega.
Jaanuaris 1425 saabus skismat lõpetama uus paavsti legaat kardinal Pierre de Foix. Kui Aragóni kuningas Alfonso V otsustas vastupaavstide toetamisest loobuda, veenis Borja, kes juristina vahendas läbirääkimisi vastupaavst Clemens VIII ja paavst Martinus V vahel, aastal 1429 Clemensit tunnustama Martinust paavstina.
Paavst Martinus V määras Alfonso de Borja 20. augustil 1429 kardinal de Foix' soovitusel Valencia piiskopiks. Borja ordineeriti piiskopiks 31. augustil 1429.
Piiskop Borja tegeles ka Aragóni ja Kastiilia vaheliste suhetega. Ta kuulus mitmete saatkondade koosseisu ja oli mitme komisjoni liige pärast vaherahu sõlmimist 1430 ning aitas lahendada kahe riigi vahelist konflikti 1436.
Et Borja oli seotud Napoli kuningriigi vallutamisega, ei saanud ta piiskopina Valencias viibida. Ta hoidis piiskopkonnaga sidet generaalvikaaride kaudu ning tal oli kohapeal hulk ametnikke ning ilmalikke sugulasi, kes hoidsid teda toimuvaga kursis. Ta kaitses piiskopi eesõigusi kohalike võimude ja kuninga ametnike vastu. Ta korraldas piiskopkonnas vaimulikkonna reformi, kutsudes 1432 kokku piiskopkonna sinodi, kuid keeldus minemast Baseli oikumeenilisele kirikukogule. Ta võttis kasutusele meetmeid judaismi mõjude ning rahvakeelsete Piiblite levitamise vastu. Samuti arendas ta piiskopkonna majandusasju. 1439 sõitis ta Itaaliasse, kus oli Firenze kirikukogul Aragóni delegatsiooni juht ja Alfonso V esindaja.
Ta oli üks Aragóni esindajaid läbirääkimistel Aquileia kardinali Ludovico Trevisanoga, mille tulemusena saavutati Terracina rahu (1443) kuningas Alfonso ja paavst Eugenius IV vahel. Paavst tunnustas kuninga õigust Napoli troonile ja kuningas loobus toetamast paavstiga vastuollu läinud Baseli kirikukogu.
Aastast 1442 tegutses Borja Napolis, viies ellu haldusreformi. Sel ajal sai temast kuningliku nõukogu juht. Ta oli kuninga abieluvälisest suhtest sündinud poja, tulevase Napoli kuninga Fernando õpetaja. 1443 tegi Alfonso V talle ülesandeks koostada dokumendid, mille alusel Fernando kuulutati Napoli kuningriigi pärijaks.
Eugenius IV pühitses Borja 2. mail 1444 Santi Quattro Coronati kardinalpreestriks. Ta asus elama Rooma ning lahkus kuninga teenistusest, kuid jäi paavsti õukonnas esindama Aragóni huvisid ning koondas enda ümber Hispaaniast pärit kaastöötajaid. Ta asus 10. aprillil 1446 Püha Vaimu vennaskonna liikmeks.
Kardinal Borja osales 2 konklaavil 1447–1455.
Alfonso de Borjal oli abieluvälisest suhtest sündinud poeg Francesco de Borja.
1458. aasta konklaav
pisi|Calixtus III vapp Pärast Nicolaus V surma valiti Calixtus III teisel ülestõusmispühal 8. aprillil 1455 kompromisskandidaadina Vatikani paavstipalees paavstiks ja krooniti 20. aprillil kardinal Prospero Colonna poolt Rooma Peetri kirikus.
Calixtus III sai võimule 76-aastaselt, mis teeb temast ühe eakama paavstiks valitu kogu ajaloos. Ta on üks kolmest Hispaania päritolu paavstist, kui nende hulka arvata vaieldava päritoluga Damasus I.
Konklaav kestis 4. aprillist 8. aprillini 1458. Sellel konklaavil moodustus kaks fraktsiooni, mida juhtisid Prospero Colonna (Firenze toetajad) ja Latino Orsini (Milano, Veneetsia ja Napoli toetajad). Võimalikeks soosikuteks peeti kardinale Barbot, Trevisanot, Capranicat, Orsinit või Bessarioni.
Esimeses kolmes hääletusvoorus sai kõige rohkem hääli Capranica, kuid tema kandidatuur ei läinud läbi Orsini vastuseisu tõttu, sest Capranica oli Orsinidega vaenutseva suguvõsa Colonnade sõber. Kui kumbki fraktsioon ei suutnud oma kandidaati läbi suruda, hakati otsima kompromisskandidaati. Esialgu peatuti Bessarionil, kes oli nii Colonnast kui ka Orsinist sõltumatu. 7. aprilli hommikul sai Bessarion 8 häält. Seejärel olevat Alain de Coëtivy pidanud kõne, milles rõhutas, et endine õigeusklik, kes lisaks kandis kreeka kombe kohast habet, ei sobi paavstitroonile. Kandidaadid võisid peljata Bessarioni rangust ja uuendusmeelsust. Sama päeva pärastlõunal olid hääled jälle hajunud ning hääli sai ka üks mittekardinal, Antonio de Montefalcone. Õhtul hakkasid mõned kardinalid eesotsas Alain de Coëtivy ja Ludovico Trevisanoga suruma läbi Borja määramist, kes valiti paavstiks 8. aprilli hommikul. Kindlateks tema poolt hääletajateks peetakse Trevisanot, de Coëtivyd, Barbot, Orsinit, d'Estaingi, de Carvajali ja Torquemadat.
Alfonso de Borja valikul oli otsustavaks tema kõrge iga ning ristisõja idee toetamine. Tema paavstiks valimist oli ennustanud Vincente Ferrer.
Konklaavil osales 21 kardinalist 15:
Türgi-vastane ristisõda
pisi|[[Belgradi piiramine 1456. Titus Dugović tõukab türgi sõduri müürilt alla. Sándor Wagneri maal, 1859]] Aastal 1453 olid türklased sultan Mehmet II juhtimisel vallutanud Konstantinoopoli. Calixtus III pooldas kogu oma valitsemisaja jooksul ristisõda Konstantinoopoli tagasivallutamiseks ja türklaste tagasilöömiseks Euroopas, mida ta oli planeerinud juba kardinalina. Ta oli veendunud, et ettehoole on teda määranud türklaste minemakihutajaks kristlaste aladelt. Ta saatis üle kogu Euroopa (sealhulgas Inglismaale, Prantsusmaale, Saksamaale, Ungarisse ja Portugali) ristisõjajutlustajaid ning nuntsiusi ja legaate indulgentsidega, taotledes vabatahtlike vägesid ja makse ning korraldas protsessioone ja palvekella helistamist igal keskpäeval, et ühendada kõiki palveks türklaste vastu. Selle tegevuse tulemusena koguti märkimisväärsel hulgal annetusi.
Paavstil ei õnnestunud siiski õhutada ristisõjavaimustust, sest Euroopa valitsejad olid omavahel sõjajalal. Saksa-Rooma keiser Friedrich III leidis, et ristisõda tooks kasu tema vaenlasele Ladislaus Postumusele. Paavstile makstava sõjamaksu vastu olid Saksamaa piiskopid ja kuurvürstid. Inglismaa ja Prantsusmaa ei olnud pärast Saja-aastase sõja lõpetamist valmis uueks sõjaks.
Calixtus leppis algul küll Aragóni kuninga Alfonsoga kokku ristisõja alustamises, kuid koostöö takerdus muuhulgas erinevate huvide tõttu Itaalias. Paavst aga tõrkus kinnitamast kuninga vallaspoega Fernandot kuninga järglaseks Napoli kuningana, sest ta ei tahtnud Napoli liigset poliitilist tugevnemist. Kuningas nõudis paavstilt Ancona liitmist oma valdustega, kuid paavst ei tahtnud kiriku maid loovutada. Tüli tekitas ka piiskopkondadest laekunud tulude jagamine, sealhulgas Valencia piiskopkonna tulude jagamine paavsti õepoja Rodrigo Borgia (tulevase paavsti Aleksander VI) ning kuninga venna Juani vahel. Kõige selle tagajärjel jahenesid kuninga ja paavsti suhted.
Genova varustas siiski Türgi-vastast laevastikku, kuid seda ründasid Aragóni laevad, saboteerides Türgi-vastast ristisõda. Portugal oli algul küll valmis oma laevastikuga osalema, kuid Genova laevastikule osaks saanud kaotuse tõttu loobus sellest.
Ungari kuningriigi regendi János Hunyadi väed läksid paavsti (ja tema saadiku Juan de Carvajali) abiga ning Giovanni da Capistrano moraalsel toetusel türklastele vastu ning võitsid 22. juulil 1456 Türgi vägesid, mis piirasid Belgradi. Ka see võit ei suutnud ristisõjaks innustust tuua, sest ristisõja juhiks määratud Hunyadi suri 11. augustil 1456.
Paavst organiseeris omakorda väikese sõjalaevastiku. Hoolimata võidust Metelino juures 1457 jäi püsiv sõjaline edu tulemata.
Aastal 1457 püüdis Calixtus veel kord Saksamaad ristisõja korraldamisse kaasata, püüdes jõuda rahuni Saksa-Rooma keisri Friedrich III ja Ladislaus Postumuse vahel, kuid läbirääkimiste ajal Ladislaus suri. Algas troonijärglustüli, milles osalesid Habsburgide suguvõsa esindajad Friedrich III, Austria hertsogi Albrecht VI ja Tirooli hertsogi Sigismundi vahel.
Türgiga oli valmis võitlema ainult Albaania juht Skanderbeg, kellest Mehmet jagu ei saanud. Paavst saatis Skanderbegile raha ja nimetas ta ristisõja juhiks. Paavst püüdis 1457 veel kord Euroopa valitsejatega ühiselt kavandada meetmeid Mehmeti ekspansiooni vastu, kuid jälle edutult. Prantsusmaa dofään küll pooldas Calixtuse ettepanekuid, kuid kuningas oli vastu ning vaimulikud olid rahulolematud ristisõja korraldamiseks kehtestatud maksuga, keeldudes mitmes provintsis selle maksmisest. Samasugused meeleolud valitsesid Saksamaa vaimulike ja kuurvürstide seas, Inglismaa käis Rooside sõda, Aragóni ja Genova vahel jätkus sõda, Veneetsia pidas Türgi sõjalaevastiku purustamisest tähtsamaks oma kaubanduse edendamist, Böömimaal möllas troonijärglustüli, ja kui lõpuks valiti kuningaks Jiří z Poděbrad, siis oli tollel liiga palju tegemist oma katoliiklastest ja kariklastest alamate lepitamisega ning Friedrich III-ga kokkuleppele jõudmisega, et hakata ristisõjas osalema.
Ka Ungaris oli troonijärglusega tekkinud probleeme. Troonile pretendeerisid oma abikaasade nimel Saksi hertsog Wilhelm III ja Poola kuningas Kazimierz IV, kuid ei leidnud ungarlastelt praktiliselt mingit toetust. Pestis koos olnud rahvuskogul valiti kuningaks Belgradi vallutaja János Hunyadi poeg Mátyás I, kuid Habsburgid sellega ei leppinud ning valisid 1459 kuningaks Friedrich III.
Niiviisi olid need riigid, mida Türgi oht kõige otsesemalt ähvardas, võimetud midagi ette võtma. Kuigi Mátyás tahtis väga ristisõjaga liituda, oli tal liiga palju tegemist riigisisese korra tagamisega ning Friedrich III pretensioonidele vastuseismisega. Skanderbegil jätkus jõudu ainult Albaania kaitsmiseks.
Suhted Aragóniga
Kui Aragóni kuningas Alfonso V 27. juunil 1458 suri, sekkus Calixtus riigis puhkenud troonipärimistülisse. Alfonso järglaseks pidi Aragónis ja Sitsiilias saama tema vend Juan II, Napoli kuningriigi pidi aga saama Alfonso poeg Fernando, kelle Alfonso V oli kuulutanud seaduslikuks järeltulijaks. Calixtus, kes oli Napoli senjöör, ei pidanud Fernandot sobivaks kuningaks, tahtes Napoli trooni jätta oma onupojale Pedro Luis de Borjale. See vaidlus pööras Aragóni kuningliku perekonna tema ristisõjaplaanide vastu, mida Calixtus ei jõudnudki korraldada.
Calixtus III ja Eesti
1456 saadeti paavstile Liivimaalt mitu kirja, et Tallinna piiskopiks määrataks Paul Einwaldi või mõni teine isik, kes oleks Saksa ordule vastuvõetav.
1. juulil 1456 vabastas paavst kirikuvandest Preisimaa kogudused ja aadlikud. Samal päeval sätestas ta Tartu kapiitli volitused vakantsiperioodil. Paavst laiendas 1456 Saksa ordu patronaadiõigust Tallinnas.
Calixtus III lubas 12. märtsil 1457 Tallinna piiskopil Ewehard Callel vastu võtta Saksa ordu ordurüü ja loobuda ametisse pühitsemisel Lundi peapiiskopi professioonist.
Aprillis 1457 esitas Reinold Storning Rooma kaebuse Heinrich Vrese peale päranduse asjus.
27. jaanuaril 1458 teatas Riia peapiiskop Silvester Stodewescher paavstile, et Saksa ordu ülemprokuraator Jodokus Hoenstein, Arnold Dattelen ja Andreas Lumpe on Saksa ordu poolt akrediteeritud saadikud Roomas. 13. mail 1458 teatas Taani kuningas Christian I paavstile soovist määrata Saare-Lääne piiskopiks Hoensteini.
Calixtus III määras 26. jaanuaril 1457 Tallinna piiskopiks Ewehard Calle ja 24. juulil 1458 Saare-Lääne piiskopiks Jodokus Hoensteini.
Suhted kiriku institutsioonidega
Calixtus III sätestas 13. novembril 1455 paavstipalee magistri volitused. 1457 ja 1458 tunnustas ta Roueni piiskopkonna sõltumatust Lyoni piiskopkonnast.
Ta määras 1455 frantsiskaanide konventuaalide ja observantide vahendajaks Giacomo della Marca.
Ta lubas klarissidel rajada uusi konvente Bolognas ja Cremonas.
Saksa ordu soovis 1456 paavstilt, et see määraks Tallinna piiskopiks Paul Einwaldi. Paavst laiendas 1456 Saksa ordu patronaadiõigust Tallinnas ja lubas 12. märtsil 1457 Tallinna piiskopil Ewehard Callel vastu võtta Saksa ordu ordurüü.
Jeanne d'Arci rehabiliteerimine
16. juunil 1456 kuulutas Calixtus III Jeanne d'Arci vastu esitatud kohtuotsuse õigustühiseks. Paavst langetas otsuse Jeanne'i ema palvel.
Liturgilised otsused
Calixtus III sätestas Belgradi juures türklaste üle saavutatud võidu tähistamiseks 1456 Issandamuutmise püha tähistamise 6. augustil.
1456 tunnustas ta Zaragozat palverännukohana.