cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Keylor Navas
Klubikarjäär
2019. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Paris Saint-Germain. Ta sai esimeseks Costa Rica mängijaks, kes on Paris Saint-Germainiga liitunud. Hooajal 2019–20 tuli ta klubiga Prantsusmaa meistriks. Hooajal 2020–21 valiti ta Prantsusmaa kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks ja liiga sümboolsesse koosseisu.
2023. aasta jaanuaris läks ta Paris Saint-Germainist kuni hooaja lõpuni laenule Nottingham Foresti.
Koondisekarjäär
Debüüdi Costa Rica jalgpallikoondises tegi Navas 11. oktoobril 2008 MM-i valikmängus Suriname vastu. Ta on kuulunud Costa Rica koondisse 2009. aasta CONCACAF Gold Cupil, 2011. aasta CONCACAF Gold Cupil ning 2014., 2018. ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel. 2009. aasta CONCACAF Gold Cupil valiti ta turniiri parimaks väravavahiks ja turniiri sümboolsesse koosseisu. 2014. aasta maailmameistrivõistlustel jõudis ta Costa Rica koondisega veerandfinaali.
Tempo Mööblimaja
Tempo Mööblimaja kuulus Astri Gruppi, mis on Eesti suurim kaubanduskinnisvara arendaja. Tempo Kaubanduskeskus aadressil Tallinna maantee 52 Narvas on tegutsenud kaubandushoonena alates 1995. aastast.
Astri Grupp ostis hoone 2000. aastal ning keskus sai nimeks TEMPO Keskus. 2016. aasta märtsis muudeti keskus TEMPO Mööblimajaks ning sellest sai Ida-Virumaa suurim mööbli- ja sisustuskaubamaja.
Tempo Mööblimaja asub Narvas, mööblimaja kaubanduspinda kokku 3500 m2 ning ümber hoone on kokku 100 parkimiskohta.
Ülejõe rändrahnud
Rahnude ümbermõõdud on 12 ja 13 meetrit.
Märgitus
Märgitus, ka märgistamatus (sanskriti ja paali keeles ānimitta ‘ilma märgistamiseta, mittemärgistatus’; tiibeti keeles mtshan ma med pa; hiina keeles 無相 wuxiang; jaapani keeles musō) on budismis, eriti ületava mõistmise ja madhjamaka õpetustes, üks seadmusi ülimas mõttes iseloomustavast kolmest põhiomadusest; ülejäänud kaks on tühjus (sanskriti keeles śūnyatā) ja eesmärgitus (apraṇihita). Neid nimetatakse ka kolmeks vabanemise väravaks.
Tallinna linnavolinike loend (1919)
Tallinna linnavolinike loend (1919) on 25. mail 1919. aastal valitud Tallinna Linnavolikogu linnavolinike loetelu, volitusega kuni 1. jaanuarini 1921. aastal.
Märgitus
Märgitus tähistab kõigi seadmuste ehk mõistete omadust olla ilma omaolekuta, ilma kindla ja muutumatu märgilise tähenduseta. Seadmustel (mõistetel, seisukohtadel, kontseptsioonidel, kujundeil jms) ei ole kindlalt fikseeritud tähendust ehk märgilisust. Millelgi ei ole iseenesest mõtet, otstarvet ega sihti; kõik sõltub alati konkreetsest kontekstist ja iga konkreetse mõiste suhetest teiste mõistetega antud hetkel. Tähendused võivad muutuda, mõisted võivad omandada uusi tähendusi jne. Tähendus, mõte, otstarve, väärtus või eesmärk omistatakse kõigele läbi isikliku suhte.
Beugnies
Beugnies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
pisi|tühi|Beugnies' kirik
Kolmnurkkaar
Kolmnurkkaar (prantsuse keeles arc en mitre 'mitrakujuline kaar', saksa keeles Giebelbogen 'viilkaar', hollandi keeles keperboog 'sarikkaar') on kolmnurkviilu või tagurpidipööratud V kujuline terava tipuga sillus, mida võib vaadelda erandliku kaaretüübina (kahest kiilkivist koosnev päiskivita kaar, mis tavalise kaare kombel suunab vertikaalsed jõud külgsuunaliselt tugedele). Seda on kirjeldatud ka teravkaare erijuhtumina, mille puhul on kaaretipus kohtuvad kaareküljed sirged või peaaegu sirged.
Uko Nõulik
Uko Nõulik (sündinud 2. juulil 1974) on eesti alpinist.
Ta on tõusnud üle 7500 m kõrguse mäe tippu ja üle 8000 m kõrguse mäe tipuplatoole.
Ta on teedeinsener ja töötab aktsiaseltsis Tallinna Teed projektijuhina.
Tõus üle 7500 m kõrguse mäe tippu
pisi| [[2011. aastal vallutasid Uko ja Anu Nõulik üle 7500 m kõrguse mäe Hiinas – Muztagata.]] 3. augustil 2011 tõusis ta koos Anu Nõulikuga Pamiiris asuva Muztagata (7509 m) tippu (jääb Hiina alale).
Tõus kaheksatuhandelisele
13. mail 2013 üritas Uko Nõulik koos Anu Nõulikuga tõusta kaheksatuhandelise Cho Oyu tippu (8188 m), kuid järsult halvenenud ilmaolud ei võimaldanud neil tipuplatoolt edasi minna (nad olid tõusnud umbkaudu tipuplatoo platoo algusesse ).
Isiklikku
Ka tema abikaasa Anu Nõulik ja poeg Uko Nõulik juunior on alpinistid.
2010. aasta Euroopa meistrivõistlused sõudmises
2010. aasta Euroopa meistrivõistlused sõudmises toimusid 10.–12. septembril Montemor-o-Velhos Portugalis. Järjekorralt olid need 70. Euroopa meistrivõistlused sõudmises.
Võistlustel osales 603 sõudjat 34 riigist. Eestit esindas 17 võistlejat. Edukaim riik oli Saksamaa, kes võitis 6 kuld-, 2 hõbe- ja 3 pronksmedalit. Eesti võitis võistlustelt 1 medali: paarisaerulisel kahepaadil võitsid Allar Raja ja Kaspar Taimsoo hõbemedali.
Clairfayts
Clairfayts on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
pisi|tühi|Clairfaytsi raekoda
Cerfontaine (Nord)
Cerfontaine on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
Aianduse kivi
Aianduse kivi on rändrahn Tallinnas, Pirita linnaosas Mähe asumis Aianduse teel.
Cerfontaine (Nord)
pisi|tühi|Cerfontaine'i raekoda
Aianduse kivi
Aianduse kivi võeti kaitse alla 22. mail 1992 geoloogilise mälestisena. Keskkonnaministri 22. märtsi 2002 määrusega on Aianduse kivi kaitse all looduse üksikobjektina.
Aianduse kivi asub Aianduse tee 70a kinnistul. Läheduses (ca 40 meetrit kirde suunas) asub Astla kivi.
Leonhard Illisson
Leonhard-Friedrich Illisson lõpetas 1930. aastal Tõrva Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1930–1933 Tartu Ülikooli filosoofia- ja aastal 1938 õigusteaduskonnas. Ülikooli lõpetamise järel osales illegaalselt poliitikaga tegelnud karskusühingute tegevuses, oli aastatel 1938–1940 Eesti Karskusliidu instruktor.
L. Illisson astus Eestimaa Kommunistlikku Parteisse 1940. aastal, oli Eesti Töötava Rahva Liidu kandidaadina 1940. aasta juulivolikogu liige, Ülemaalise Maatöörahva Ühingu Tartumaa organisaator ja hiljem EK(b)P Tartu maakonnakomitee organiseerimis-instrueerimisosakonna juhataja.
1941. aastal liitus Teise maailmasõja alguses Nõukogude-Saksa sõja alguse järel idarindel Hävituspataljonidega. Aastatel 1941–1945 teenis major Leonhard Illisson Nõukogude Punaarmees, sealhulgas 1942–1943 8. Eesti Laskurkorpuse 7. Eesti Laskurdiviisi poliitosakonna ülemana.
Aastatel 1945–1959 oli ta Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu presiidiumi esimees ja hiljem NSVL standardite ja mõõtude komitee Eesti NSV voliniku valitsuse juht.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu I, III ja NSV Liidu Ülemnõukogu II, III, IV ja V koosseisu liige.
Ramin Djawadi
Ramin Djawadi (sündinud 19. juulil 1974 Duisburgis) on saksa-iraani päritolu helilooja ja muusikaprodutsent. Ramin on olnud nii Grammy kui ka Emmy auhinna nominent ja võitnud oma teostega muidki auhindu.
Leonhard Illisson
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Ramin Djawadi
Djawadi on loonud muusikat ka sellistele arvutimängudele nagu "Thief II", "Medal of Honor" ja "Gears of War 4".
Choisies
Choisies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
Reußi noorem liin
Territoorium
Linnad olid Gera, Köstritz, Ebersdorf, Schleiz, Lobenstein, Saalburg, Tanna ja Hirschberg
Pärast Esimest maailmasõda liideti noorema liini territoorium aastal 1919 vanema liini territooriumiga, moodustus Reußi Rahvariik, mis sai 1. mail 1920 omakorda uue Tüüringi osariigi osaks.
Vürstiperekond
Reußi dünastia kasutas perekonna meessoost liikmete nimede ja nummerdamise ebaharilikku süsteemi, läbi sajandite said nad kõik nimeks "Heinrich". Kui enamuses kuninglikes ja aadlidünastiates said numbri vaid perekonna valitsev liige, kasutas Reußi noorem liin nummerdamist kõigil meessoost liikmetel, mis algas ja lõppes laias laastus siis, kui sajandid algasid ja lõppesid. Seoses sellise nimesüsteemiga oli teatud Reußi noorema liini peadel suurem number nime järel, kui mistahes Euroopa aadlikul. Tähele tuleb panna ka, et meessoost lapsed ühes tuumikperekonnas ei kandnud järjestikuseid numbreid, kuna kõik suurema pere liikmed kasutasid ühist numbrisüsteemi. Näiteks Reuß-Schleizi vürsti Heinrich LXVII pojad kasutasid oma sündimise järjekorras nimesid Heinrich V, Heinrich VIII, Heinrich XI, Heinrich XIV ja Heinrich XVI.
Selle perekonna tähelepanuväärne liige oli Auguste Reuß zu Ebersdorf (1757–1831), kellest sai Ühendkuningriigi kuninganna Victoria emapoolne vanaema.
Reuß-Gera vürstid (1806–1918)
Monarhia kaotati aastal 1918.
Spolia
Spolia (mitmus ladinakeelsest sõnast spolium 'sõjasaak') tähendab ehituskomponente, mida taaskasutati uutes ehitistes. Spolia kasutamine on tuntud alates hilisantiigist, sageli transporditi detaile selleks pikkade vahemaade taha.
Hilisantiikset spolia kasutust on sageli põhjendatud hilisantiigi majandusliku surutisega ja sobiva ehitusmaterjali puudusega. Lisaks praktilisusele materjali taaskasutuse mõttes kannab spolia kasutus sageli ka sümboolset tähendust – hoone osad, mis võetakse endisest hoonest, kannavad traditsiooni ja võivad olla isegi otsekui koha pühadust kandvad reliikviad, eriti kui nad on stilistiliselt väga erinevad võrreldes uusehitisega. Teisalt võib lihtkivina seina müüritud kunagine ehitusdetail kujutada sümboolselt eelneva kultuuri üle võidu saavutamist.
Mõiste ajalugu
Väljend on pärit Vana-Rooma militaarajaloost, spolia opima tähendas varustust, mille Rooma väepealik oma käega võttis kahevõitluses võidetud vastaselt ja see arvati äravõetud standartide ja sõjalaevade vööride kõrval väärtuslikemate trofeede hulka.
Ehitusdetailide kohta arhitektuuris kasutati sõna spolia esmakordselt renessansiajal. Firenze kanoonik Francesco Albertini teatab 1510. aastal koostatud Rooma kirjelduses, et Rooma Peetri kiriku Sixtus IV kabeli porfüürsambad on spolia Diocletianuse termidest. Raffaeli 1519. aastal kirjutatud kirjas Leo X-le on juttu Constantinuse võidukaare spolia ' test, kusjuures seesama võidukaar on ära nimetatud ka enamikus tänapäevastes uurimustes spolia kohta. Mõistet kasutas ka Giorgio Vasari oma teoses "Le vite dei più eccellenti architetti, pittori et scultori italiani" sageli ja iseenesestmõistetavana ja sealt on see jõudnud ka 21. sajandi kunstilukku.
Colleret
Colleret on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
pisi|tühi|Colleret' kirik
Eestimaa Maapäev
Eestimaa Maapäev, ka Eestimaa Rüütelkonna Maapäev (saksa keeles Landtag der Estländischen Ritterschaft), oli 16.–17. sajandist kuni 1920. aastani Eestimaa kõrgem seisuslik aadlivõimuorgan. Korralised Maapäeva istungid toimusid iga 3 aasta järel ja kestsid 3–4 nädalat. Erakorralisi Maapäev istungeid kutsuti kokku vajaduse järgi. Maapäevi korraldati Eestimaa rüütelkonna hoone maapäeva saalis. Kinnistu Toompeal kuulus Eestimaa rüütelkonnale alates 1652. aastast, kuid sellel asunud hooned põlesid nagu endine rüütelkonna hoonegi (Rahukohtu tänav 3) 1684. aasta Toompea tulekahjus. 1845–1848 ehitati Georg Winterhalteri projekti järgi Eestimaa rüütelkonnale uus hoone.
Maapäev arutas kõiki küsimusi, mis sinna tulid Eestimaa kubermanguvalitsuselt või rüütelkonnalt selle peamehe esitisel ja puudutasid maa üldisemaid asju või rüütelkonna sisemisi küsimusi. Arutlus toimus maakonniti (järjekorras Harju, Viru, Järva ja Lääne kreis), kusjuures igal maakonnal oli üks hääl. Läksid hääled pooleks, oli maanõunike kolleegiumi hääl otsustav. Tähtsamate asjade otsustamiseks nii maapäevade istungite ajal kui ka vaheaegadel kutsuti kokku Rüütelkonna Komitee (Ritterschaftsausschuss), kuhu kuulusid Eestimaa rüütelkonna peamees, Eestimaa maanõunikud ja 12 kreisisaadikut.
Bousignies-sur-Roc
Bousignies-sur-Roc on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
Eestimaa Maapäev
Maapäev kui rüütelkonna täiskogu arenes välja nn. meespäevadest ja sai üle-eestimaalise iseloomu pärast 1584. aastat. 1584. aastal liideti Rootsi kuningriigi Läänemereprovintside Eestimaa provintsid ühtseks tervikuks, Eestimaa hertsogkonnaks. 20. märtsil ühinesid ka kohalikud rüütelkonnad: 1584. aastal reorganiseeriti laiendatud Harju-Viru rüütelkond Eestimaa rüütelkonnaks ning Rootsi kuningas Johan III kinnitas rüütelkonna privileegid: pärimisõigus nii mees- kui naisliinis ning oma pitseri, vapi ja lipu 25. augustil. Johan III kinnitas kõik privileegid, kuid otseselt rüütelkonda loovat otsust mitte. Siiski loetakse seda Eestimaa rüütelkonna alguseks. Harju-Viru õigus laiendati üle Eestimaa ning Eestimaa rüütelkond asus tegutsema ühtse tervikuna. Eelnevalt oli Harju-Viru rüütelkonna kohalikuks valitsusorganiks oli mees- ehk vasallipäev, mis 16. sajandil toimus igal kolmandal aastal. Selle juhiks oli aga ordukäsknik, tavaliselt Rakvere foogt.
1756. aastal koostatud Eestimaa aadlimatriklisse võetud täiskasvanud immatrikuleeritud aadlikud olid täieõiguslikud maapäeva liikmed ja võisid olla provintsi mitmesugustel ametikohtadel, aadlimatriklisse mittekantud mõisnikel oli hääleõigus vaid kohalike maksude ja andamite küsimuses. Maapäeval osalesid kõik rüütlimõisate omanikud, sealhulgas ka mitteaadlikud (maiskond). Osalemine oli kohustuslik, puudumine trahvitav. Algselt oli maapäev rüütlimõisavaldajate ning aastast 1783 mõisaomanike kokkutulek. 1765. aasta adramaade revisjoni alusel oli immatrikuleeritud aadli omanduses 5565 adramaad, maiskonnal (mille hulka kuulus mitteimmatrikuleeritud aadlikke, linlasi ja pastorite perekonnaliikmeid) aga 464 adramaad. Algselt maiskonnal polnud aga üldse õigust maapäevale ilmuda.
Bousignies-sur-Roc
pisi|tühi|Bousignies-sur-Roc
Eestimaa Maapäev
Asehaldurkorra kehtestamisel Eestimaa ja Balti kubermangudes, 1785. aastal seoses nn. aadli armukirja laiendamisega Balti provintsidele, kuulus täielikult likvideerimisele senine Eestimaa rüütelkonna omavalitsuslik organisatsioon ja kaotas maksvuse ka aadlimatrikkel. Maiskondliku aadli õigused muutusid nüüd võrdseteks senise immatrikuleeritud aadli omadega. Kava kohaselt, kindralkuberneri või kuberneri kutsel pidi, kolme aasta järel kokku tulema Eestimaa Maapäevale, valima kubermangu marssali (endine Eestimaa rüütelkonna peamees), maakondade marssalid ja aadlipealikud maakondades, ametiisikud kohtu, politsei ja muul alal, arutama mõningaid muid päevakorras olevaid küsimusi jne. Kuid sääraste maapäevade õigused olid endistega võrreldes tunduvalt väiksemad. Kubermangu võimuaparaadiks kinnitati 1783. aastal Tallinna asehaldurkonna kubermanguvalitsus, mida juhtis Eestimaa kuberner. Eestimaa asehalduskond, kuulus nagu varemgi Liivimaaga ühise Liivimaa kindralkuberneri võimu alla.
Astri Keskus
Astri Keskus Narvas Tallinna maantee 41 on Euroopa ja Venemaa piiril asuv esimene, suurim ja moodsaim kaubandus- ja meelelahutuskeskus Ida-Virumaal. 400px|pisi|Vaade Astri kaubanduskeskuse vaatetornist lääne suunas pisi|400px|Vaade Astri kaubanduskeskuse vaatetornist [[Kreenholmi tänava, Kangelaste ja Võidu prospekti ristmikule]] Astri Keskus kuulub Astri Gruppi, mis on Eesti suurim kaubanduskinnisvara arendaja.
Astri Keskuses on enam kui 90 kauplust ja teenuseletti. Keskuse pindala on 40 000 ruutmeetrit, keskust külastab 3,5 miljonit külastajat aastas.
Hübristofiilia
Hübristofiilia on parafiilia (perverssus), mille korral seksuaalne erutus ja orgasmi saamine tulenevad sellest, et partner on kurjategija (nt mõrvar, vägistaja või röövel) või on sooritanud midagi muud normaalsele inimesele vastuvõetamatut, olgu selleks petmine või valetamine.
Hübristofiilia all kannatavad peaasjalikult naised.
Spolia
Arhitektuur
315. aastal pühitsetud Constantinuse võidukaar, Rooma suurim ja triumfikaartest hiliseima ehitusajaga, kujutab endast kollaaži varasemate keiserlike ehitiste osadest. Selle ehisdetailid pärinevad keisrite Traianuse (98–117), Hadrianuse (117–138) ja Marcus Aureliuse (161–180) aegsetelt ehitistelt, mida on täiendatud 4. sajandil loodud reljeefidega ja skulptuuridega. Juba renessansiajal märgati erinevusi ehisdetailide kunstilise töötluse tasemes ning Raffael märgib 4. sajandil loodu primitiivsuse ja lohakuse halvustavalt ära oma kirjas paavstile.
Cousolre
Cousolre on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
pisi|tühi|Cousolre
Eşfahān
Eşfahān on linn Iraanis, Eşfahāni provintsi keskus. See asub Iraani pealinnast Teheranist 335 kilomeetrit lõuna pool.
Spolia
Arhitektuur
Vanas 4. sajandil ehitatud Püha Peetruse basiilikas oli viis löövi, mille arkaadide sambad, igas arkaadis 21 sammast, võeti varasematelt Rooma ehitistelt. Ka altariruumi ees seisnud nn Saalomoni sambad, mis Constantinus Suur pärimuse järgi kirikule oli kinkinud, on spolia, võetud suure tõenäosusega mõnelt Rooma keisririigi idaaladel asunud vanemalt ehitiselt.
Eşfahān
1598. aastal sai Eşfahānist Pärsia pealinn kuni 1736. aastani.
Spolia
Arhitektuur
Ateenas asuva, Eileithyia templi kohale ehitatud Panagia Gorgoepikoose välismüürid on üleni kaunistatud varasematelt hoonetelt võetud kivireljeefidega.
Muud kunstiliigid
Varakeskaegses kullassepatöös kasutati ehete või liturgiliste objektide kaunistamiseks vääriskividena sageli antiikseid gemme, omistamata tähendust nende algsele sisule ja ikonograafiale.
Eestimaa Maapäev
1795. aasta detsembris võttis Eestimaa Maapäev vastu otsuse milles rõhutas, et mõisnikud pole õigustatud nõudma talupoegadelt rohkem koormisi, kui need seniste vakuraamatute järgi on kohustatud tegema. Kui peale nende nn põhikoormiste on vaja nõuda mingeid erakorralisi töid, siis tuleb vastavalt muid töid ära jätta, vähendada vahuraha või kohusmaksu. Ainult lisavoore võis nõuda ilma kompensatsioonita. Vakuraamatuisse olid aga märgitud ainult iganädalased rakme- ja jalapäevad, vakuraha, kohusmaks ja vakujaosed, laialt levinud abitegu aga mitte. Lubati kindlustada talupoegadele ka vallasvara omandamise õigus tingimusel, et neil pole mõisa suhtes mingit võlga. Vallasvara hulka ei tohtinud kuuluda nn. talu raudvara, mis aga jäi kindlaks määramata. Kodukariõigus jäi püsima, ainult maapäeva otsus rõhutas vajadust selles mõõtu pidada. Jäid püsima ka talupoegade müümise võimalused nii üksikult kui perekonniti, kuigi teatavail tingimusil.
Damousies
Damousies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
Eestimaa Maapäev
1856 Eestimaa talurahvaseaduse ja 1866. aasta Liivimaa talurahvaseaduste vastuvõtmise järel toetas Aaspere mõisnik Nikolai von Dellingshausen, koos Eestimaa rüütelkonna peameeste (1857–1862) krahv Alexander von Keyserlingi (1862–1868) ja Alexander von der Pahleniga talude päriseksostuga mitteaadlikest maavaldajate Eestimaa rüütelkonna Eestimaa Maapäeva liikmeteks lubamist, kuid ettepanek ei saanud teiste aadlike heakskiitu.
Maapäeva kompetentsi kuulus: kõigi temast sõltuvate ametnike valimine, kohalike maksude määramine, maaomavalitsuse eelarve vastuvõtmine, kiriku- ja kooliolude korraldamine, mitmesuguste riigivõimu ettepanekute arutamine, aadli huvide kaitsmine riigivõimu ees. Maapäeval valiti kolmeks aastaks, Eestimaa rüütelkonna peamees ning Maapäeva eestseisja. Maapäeval valiti ka 12 eluajaks ametisse valitud Eestimaa maanõunikku, kellest koosnev Eestimaa rüütelkonna maanõunike kolleegium ajas Eestimaa seisusliku omavalitsuse jooksvaid asju. Maanõunike kolleegium koosnes 12 liikmest, esialgu 6 Harjust, 6 Virust, hiljem igast maakonnast 3. Maanõuniku amet oli eluaegne, kolleegiumi vabanenud kohti täideti koopteerimise teel.
Maapäeval oli seaduseelnõude algatamise õigus ja tal oli lubatud pöörduda esildistega otse Venemaa keisri poole.
Tiiu Kiudorv
Tiiu Kiudorv (7. september 1935 Kirmsi – 26. jaanuar 2020) oli õpetaja ja rahvatantsujuht.
Dimont
Dimont on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
Tiiu Kiudorv
Aastatel 1965–2011 oli ta Põlva Ühisgümnaasiumi matemaatikaõpetaja ning 1978–1990 direktori asetäitja õppe- ja kasvatustöö alal. Ta töötas ka Põlva rajooni haridusosakonna metoodikuna.
Dimont
pisi|tühi|Dimont
Tiiu Kiudorv
1954. aastast tegutses ta ka rahvatantsupedagoogina. Ta oli paljude Põlvamaa laulu- ja tantsupidude üldjuht, Lõuna-Eesti memme-taadi rahvapidude algataja,1992–2014 rahvatantsurühma Põlva Memmed juhendaja. Põlvamaa rahvatantsujuhtide leksikoni koostaja.
Givi Thargamadze
Ta on lõpetanud Thbilisi Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna.
Süsinikuleke
Süsinikuleke on kasvuhoonegaaside heite ülekandumine.
Dimechaux
Dimechaux on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
Süsinikuleke
Keskkonnanõuete tõttu viivad energiamahukad tööstusharud sageli oma tootmise kolmandatesse riikidesse, kus nõuded on märksa leebemad. See tähendab, et süsinikuheide ei vähene, vaid paisatakse õhku mujal. Selle vältimiseks Euroopa Liidus kaalub EL hetkel CO2-mahukatele sektoritele kohandusmehhanismi kehtestamist, et saavutada kliimaneutraalsus nii, et säiliks EL-i konkurentsivõime, kuid samal ajal hoitaks ära kasvuhoonegaaside heite ülekandumine kolmandatesse riikidesse.
Dimechaux
pisi|tühi|Dimechaux' kirik
Ömer Çelik
pisi|Ömer Çelik (2015, Izmir) Ömer Çelik (sündinud 15. juunil 1968 Adanas) on Türgi poliitik, ta on Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta oli 24. maist 2016 kuni 9. juulini 2018 Türgi Euroopa Liidu suhete minister.
Ta on lõpetanud Gazi Ülikooli majandus- ja haldusteaduskonna, seejärel sai ta samast ülikoolist magistrikraadi politoloogia alalt.
Ta on töötanud ajakirjaniku ja politoloogina. Hiljem astus Õigluse ja Arengu Parteisse.
Ta valiti 2002. aasta Türgi parlamendivalimistel, 2007. aasta Türgi parlamendivalimistel, 2011. aasta Türgi parlamendivalimistel ja 2015. aasta Türgi erakorralistel parlamendivalimistel Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks.
Ta oli 24. jaanuarist 2013 kuni 28. augustini 2015 Türgi kultuuri- ja turismiminister. 24. maist 2016 kuni 9. juulini 2018 oli ta Türgi Euroopa Liidu suhete minister.
Felleries
Felleries on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
pisi|tühi|Felleries
Karl Eduard Söödi trükikoda
Karl Eduard Söödi trükikoda oli trükikoda Tartus, mis tegutses 1895-1914. Trükikoja juures tegutses ka raamatukauplus.
Eccles (Nord)
Eccles on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
Karl Eduard Söödi trükikoda
Trükikoja asutas 1895 Karl Eduard Sööt. Algul asus trükikoda aadressil Suurturg 17. Sajandi vahetuse paiku ostis Sööt krundi Promenaadi tänaval ja 1911 alustati seal uue trükikoja ja raamatupoe ehitamist.
Eppe-Sauvage
Eppe-Sauvage on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
Eccles (Nord)
pisi|tühi|Ecclesi raekoda
Karl Eduard Söödi trükikoda
Trükikojas trükiti ja kirjastati peamiselt ilukirjandust, seejuures enamikus luulekogud ja lasteraamatud. Kui 1904 asutati Noor-Eesti Kirjastus, siis trükikojana kasutas see Karl Eduard Söödi oma.
Eppe-Sauvage
pisi|tühi|Eppe-Sauvage'i raekoda
Karl Eduard Söödi trükikoda
1914 müüs Sööt trükikoja Gustav Rohule.
1940 ühendati Gustav Rohu trükikoda Noor-Eesti trükikojaga.
Anne Vabarna nimeline omakultuuripreemia
Anne Vabarna nimeline omakultuuripreemia on auhind, mida antakse seto pärimuskultuuri edasikandmisel tehtud silmapaistva töö eest.
Aastatel 1995–2016 andis preemiat välja Värska vald, 2017. aastast annab preemiat välja Setomaa vald. Preemia laureaadid kuulutatakse välja ja preemia antakse üle Anne Vabarna sünniaastapäeva (21. detsembri) nädalal.
Igal aastal antakse välja kaks preemiat, neist üks inimesele või kollektiivile Setomaa vallast (varem Värska vallast) ja teine inimesele või kollektiivile väljastpoolt Setomaa valda. Iga nelja aasta tagant antakse välja elutööpreemiad. Elutööpreemiaid on antud aastatel 2007, 2011, 2015 ja 2019.
Féron
Féron on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
Seal toimub iga-aastane festival "Féron'Arts".
pisi|tühi|Féroni raekoda
Viktor Tsõpluhhin
Viktor Tsõpluhhin (vene Цыплухин Виктор Алексеевич; 1906 – ?) oli vene lavastaja.
1948. aastast oli ta Eesti NSV Riikliku Vene Draamateatri peanäitejuht ja lavastaja.
Erastvere külanõukogu
Erastvere külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. Külanõukogu halduskeskus asus Erastvere asunduses.
Külanõukokku kuulusid Ala, Erastvere, Koigera, Kuuba, Magari, Mäe, Närapää ja Seegemi küla.
Erastvere külanõukogu likvideeriti Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlusega ja selle alad liideti Kanepi külanõukoguga.
Erastvere külanõukogu hõlmas osa praeguse Kanepi valla alast.
Põlgaste külanõukogu
Põlgaste külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. Külanõukogu halduskeskus asus Põlgaste asunduses.
Põlgaste külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Võrumaa Kanepi valla koosseisus. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Kanepi vald likvideeriti ja Põlgaste külanõukogu territoorium arvati Põlva rajooni koosseisu.
Külanõukokku kuulusid Laore (Lauri), Rapsi, Saia, Sõreste ja Uiburindu küla ja Põlgaste asundus.
Põlgaste külanõukogu likvideeriti 1954. aastal ja selle alad liideti Kanepi külanõukoguga.
Põlgaste külanõukogu hõlmas osa praeguse Kanepi valla alast.
Mariya Gabriel
pisi|Mariya Gabriel (2019) Mariya Ivanova Gabriel (varem Nedelcheva; sündinud 20. mail 1979) on Bulgaaria poliitik ja partei GERB liige, endine Euroopa Komisjoni volinik.
Mariya Gabriel lõpetas Plovdivi Ülikooli 2001. aastal bulgaaria ja prantsuse keele erialal. Ta jätkas oma õpinguid Bordeaux' Politoloogiainstituudis (Institut d'études politiques de Bordeaux) Prantsusmaal, kus omandas 2003. aastal magistrikraadi võrdleva poliitika ja rahvusvaheliste suhete alal. Pärast seda töötas ta 2004–2008 samas instituudis nooremlektori ja -teadurina.
Aastatel 2009–2017 oli ta Bulgaariast valitud Euroopa Parlamendi liige, olles Euroopa Rahvapartei (EPP) parlamendigrupi asepresident, EPP naisteühenduse asepresident ja Bulgaaria EPP delegatsiooni juht.
Pärast Kristalina Georgieva lahkumist Junckeri komisjoni volinikukohalt ja suundumist Rahvusvahelise Valuutafondi juhiks 2017. aastal määras Bulgaaria valitsus Junckeri komisjoni digimajanduse volinikuks Mariya Gabrieli. Von der Leyeni komisjonis oli ta detsembrist 2019 kuni maini 2023 innovatsiooni ja teaduse volinik. Gabrieli portfelli võtsid üle komisjoni asepresident Margrethe Vestager, kes hakkas vastutama hakkab vastutama innovatsiooni eest, ja asepresident Margaritis Schina, kes hakkas vastutama hariduse ja kultuuriküsimuste eest.
Mõistlikkuse põhimõte
Võlaõigusseaduses (VÕS) on mõistlikkuse põhimõte sätestatud järgmiselt: “Võlasuhtes loetakse mõistlikuks seda, mida samas olukorras heas usus tegutsevad isikud loeksid tavaliselt mõistlikuks.” VÕS selgitab, et mõistlikkuse hindamisel arvestatakse võlasuhte olemust ja tehingu eesmärki, vastava tegevus- või kutseala tavasid ja praktikat, samuti muid asjaolusid.
Mõistlikkus on standard, millest lähtutakse võlasuhte poolte käitumise hindamisel, võlasuhte sisu kontrollimisel, kohustuste täitmisel ja rikkumisel, samuti õiguskaitsevahendite kohaldamisel.
Goshogawara
Haldusüksusena koosneb Goshogawara kahest lahusosast, mis asuvad Tsugaru poolsaarel. Algne Goshogawara linn paikneb sisemaal. 2005. aastal liideti linnaga Kanagi alev ja lahusosana põhja pool mere ääres asuv Shiura küla.
Mõistlikkuse põhimõte
Mõistlikkuse põhimõte ja hea usu põhimõte
Mõistlikkuse põhimõte on nagu hea usu põhimõtegi normatiivne printsiip, mis eeldab käitumist heas usus. Seega sisaldab mõistlikkuse põhimõte kohustust käituda eetiliselt ehk viisil, mis on teistele teada-tuntud ning mille suhtes neil on teatavad ootused. Sisult ja kohaldamise eesmärgilt on need kaks põhimõtet siiski erinevad. Iga heausklik käitumine ei ole tingimata mõistlik ning vastupidi. Nimelt võib isik olla tegutsenud heas usus, kuid objektiivselt vaadatuna ebamõistlikult. Tsiviilseadustiku üldosa seadusest tulenev hea usu põhimõtte definitsioon ei viita mõistlikkuse kriteeriumile. Kui hea usu põhimõte on pigem isiku meeleseisundile või käitumise moraalsusele viitav subjektiivne tingimus, siis mõistlikkuse põhimõte võimaldab peamiselt objektiivset kontrolli. Seega on mõistlikkuse põhimõtte puhul tegemist peamiselt objektiivse nõudega, millega on võimalik hea usu põhimõtet objektiivsete kaalutluste kaudu hinnata.
Goshogawara
Elanike arv oli 2019. aastal 51 900.
Mõistlikkuse põhimõte
Mõistlikkuse põhimõte ja hea usu põhimõte
Erinevalt hea usu põhimõttest, mida lepingupooled peavad võlasuhtes ilma eranditeta alati silmas pidama, ei kehtesta mõistlikkuse põhimõte üldist kohustust käituda mõistlikult. Mõistlikkuse põhimõtet kohaldatakse, kui seadusest tulenevalt peab seda võlasuhtes järgima.
Goshogawara
Igal aastal toimub 4.–8. augustil toimub linnas Tachineputa festival.
Mõistlikkuse põhimõte
Mõistlikkuse põhimõte ja hea usu põhimõte
Tulenevalt dispositiivsuse põhimõttest on lepingupooltel õigus kokku leppida, millised mõistlikkuse kriteeriumid võlasuhtes kehtivad.
Goshogawara
Linna läbib Tsugaru raudtee.
Karaski külanõukogu
Karaski külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. Külanõukogu halduskeskus asus Karaski külas.
Mõistlikkuse põhimõte
Mõistlikkus kui objektiivne nõue ja mõistlik isik
Mõistlikkuse põhimõtte järgi tuleb lisaks lepingupoolte tahtele, eetilistele või moraalsetele väärtustele arvestada sellega, mis konkreetsel juhul on mõistlik. Mõistlikkus kui objektiivne nõue eeldab lähtumist erapooletu isiku mõistuspärasest ja kaalutletud käitumisest. Arvestada tuleb ka konkreetse võlasuhte asjaolusid. Nii tagab mõistlikkuse põhimõte vaidluste lahendamisel võlasuhete majandusliku efektiivsuse.
Karaski külanõukogu
Karaski külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Võrumaa Kõlleste valla koosseisus. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Kõlleste vald likvideeriti ja Karaski külanõukogu territoorium arvati Põlva rajooni koosseisu.
Mõistlikkuse põhimõte
Mõistlikkus kui objektiivne nõue ja mõistlik isik
Mõistlik käitumine eeldab seega alati kõrgemate standardite arvestamist, kuna objektiivse nõudena kohustab mõistlikkus arvestama lisaks poolte tegelikule tahtele, moraali- ja eetikanormidele ka vastava võlasuhte olemust, tavasid, majandus- või kutsetegevuspraktikat ja muid poolte käitumist piiritlevaid asjaolusid. Võlasuhtes osalejate käitumise hindamisel mõistlikkuse printsiibil lähtutakse neutraalse isiku käitumismudelist ning võetakse arvesse konkreetse võlasuhte asjaolud, et kindlustada vaidluste lahendamisel majanduslikku efektiivsust. Kehtiv võib olla ainult selline õiglusotsustus, mis nendel asjaoludel on mõistlik. Selline lähenemine tagab lepinguliste vaidluste lahendamisel kindluse ja ettenähtavuse. Üldjuhul teavad käibeosalised paremini, mis on praeguses olukorras mõistlik, kui seda, mis on heas usus käitumine. Mõistlikkus tähendab alati ka eetilist käitumist, kuna mõistlik isik peab tehingus lisaks oma majanduslike huvide arvestamisele olema teise poole suhtes aus. Mõistlikkus ei seisa väärtusena õiglusest kõrgemal, vaid võimaldab põhimõttena õigluse ideed realiseerida. Mõistlikuks peetakse isikut, kes oskab jõuda põhjendatud lahendusteni, ratsionaalselt otsustada, tegutseda läbimõeldult ja kaalutletult, püstitada õiged eesmärgid ja valida asjakohased vahendid nende saavutamiseks ning käitub lepingupoolena heas usus ja arukalt. Mõistlik isik lähtub tehingute tegemisel esmalt oma majanduslikest huvidest, kuid ei ole teise poole suhtes ebaaus. Seega on mõistlikkuse põhimõttega seotud nii objektiivne ratsionaalsus kui õiglus ja õiguspärasus. Mõistlikkusel on õigluse realiseerimisel oluline roll, kuna õiglust saab ülima väärtusena ja ühiskondliku ideaalina näha vaid siis, kui see on saavutatud mõistlike vahenditega. Mõistlik inimene tegutseb arukalt ja läbimõeldult, ta on võimeline seadma õiged eesmärgid ja sobivad vahendid nende realiseerimiseks. Seetõttu aitab mõistlikkuse põhimõte läbi erinevate väärtuste hindamise teha argumenteeritud ja tasakaalukaid otsuseid, arvestades seejuures mõistlikkuse tähenduse muutumist arenevas ühiskonnas.
Karaski külanõukogu
Külanõukokku kuulusid Heisri, Hurmi, Karaski, Tille ja Varbuse küla ning Hurmi, Karaski ja Valge asundus.
Mõistlikkuse põhimõte
Mõistlikkuse põhimõtte rakendamine
Mõistlikkuse põhimõtet rakendatakse juhul, kui seadusest tulenevalt peab sellega võlasuhtes arvestama. Põhimõte on rakendatav mitte ainult VÕS-i, vaid ka teiste õigusvaldkondade võlasuhetes. Seadusest tulenevas tähenduses laieneb mõistlikkuse printsiip kõikidele juhtudele, kus see kohaldamisele kuulub. Seejuures pole oluline, kas seaduses, tavas või lepingus sisaldub sõna „mõistlikkus“ või on sellele ainult viidatud. Kaasustes, kus nõude ulatuse piiramisel näeb seadus ette mõistlikkuse põhimõtte rakendamise, ei ole selle rakendamine automaatsel moel õigustatud. Kui seadus ei näe ette mõistlikkuse põhimõttel tuginevat piirangut, siis ei saa seda ka hea usu põhimõtte kaudu kohaldada. Kehtiv õigus ei näe mõistlikkuse põhimõtte rakendamist seaduse suhtes ülimuslikuna. Riigikohus on rõhutanud, et ainuüksi eesmärgiga järgida mõistlikkuse ja õigluse põhimõtet, ei saa kohaldamata jätta seaduses sätestatut.
Karaski külanõukogu
Karaski külanõukogu likvideeriti 1954. aastal ja selle alad jagati Häätare ja Kanepi külanõukogu vahel.
Karaski külanõukogu hõlmas praeguse Kanepi valla aladest.
Mõistlikkuse põhimõte
Mõistlikkuse põhimõtte rakendamine
Samuti peab isik mõistlikult teostama oma lepingust või seadusest tulenevaid õigusi.
Mõistlikkuse hindamine
Mõistlikkuse hindamisel järgitakse:
Näiteks selleks, et lepingust kehtivalt taganeda, tuleb taganemisavaldus teha teisele poolele tegema mõistliku aja jooksul. Mõistlikkuse põhimõtte järgi tuleks seega hinnata, kas antud lepingu eesmärk ja olemus nõuavad kiiret teadet või on avalduse esitamine lubatud ka pikema aja jooksul.
Näiteid mõistlikkuse põhimõtte kohaldamisest võlaõigusseaduses
Näited mõistlikkuse põhimõtte kohaldamisest võlaõigusseaduses:
Mõistlikkuse põhimõte Eesti kohtupraktikas
Mõistlikkuse põhimõtte tähendus on seaduse tekstis ebamäärane ja selle sisu ajas muutuv, mistõttu täpsustatakse mõistlikkuse kriteerium kohtupraktikas. Riigikohtu seisukoha järgi tuleb mõistliku aja kindlaks määramisel arvestada eelkõige nõude aegumistähtaega. Näiteks on leppetrahvi nõue esitatud mõistliku aja jooksul, kui kohustuse rikkumise avastamisest ei ole möödunud kolm aastat.
Samuti on Riigikohus kasutanud mõistlikkuse põhimõtet kindlustusandja kohustuste hindamisel: “Kindlustussuhtes on mõistlik eeldada, et kindlustusandja kohustuseks on teavitada enne kehtiva poliisi lõppemist kindlustusvõtjat kohustusest, mida viimane peab lepingu järgi täitma, ja esitada talle vastav arve ning hoiatus.”
Judy Collins
pisi|Judy Collins (2008) Judith Marjorie Collins (sündinud 1. mail 1939 Seattle'is) on Ameerika Ühendriikide laulja ja laulukirjutaja, kes on tuntud žanriliselt eklektilise loomingu (folk, popmuusika, rock'n'roll) ja sotsiaalse aktivismi poolest.
Collinsi üks tuntumaid laule on Stephen Sondheimi kirjutatud "Send in the Clowns" tema 1975. aasta albumilt "Judith". Singel oli Billboardi popsinglite esikümnes 1975 ja 1977 ning Collins oli sellega nomineeritud Grammy auhinnale.
Aktivism
1971. aastal andis ta allkirja ajakirja Ms. kampaaniale "Meie oleme aborti teinud", mis kutsus üles liiga karmide abordipiirangute tühistamisele Ameerika Ühendriikides.
1984. kirjutas ta Ameerika Ühendriikide relvaseaduste karmistamist pooldava laulu "Shoot First".
1990. aastate teisel poolel oli ta UNICEF-i esindaja ja korraldas maamiinide keelustamise kampaaniaid.
Isiklikku
Collinsi esimest abielust Peter Tayloriga 1958 sündis samal aastal tema ainus laps, Clark C. Taylor. Abielu lahutati 1965.
1996. aastal abiellus ta kunstnik Louis Nelsoniga, kellega oli koos olnud alates 1978. aastast. Nad elavad New Yorgis Manhattanil.
Natalie Coughlin
Coughlin sündis USA California osariigis Vallejos, tema vanemad on Jimi ja Zennie Coughlin. Ta on iirlaste ja filipiinlaste järeltulija. Coughlin hakkas ujumisega tegelema Vallejo Aquatics Clubis, kui ta oli 8-aastane, kus teda juhendas Tuffy Williams. 1998. aastal Concordis asuvas Carondeleti keskkoolis õppides sai temast esimene ujuja, kes kvalifitseerus Summer Nationali võistlustel kõigil neljateistkümnel distantsil. Coughlin ületas kaks individuaalset riiklikku keskkooli rekordit 200-jardi kompleksujumises (1.58,45) ja 100-jardi seliliujumises (52,86). Ta lõpetas 2000. aastal Carondeleti keskkooli.
Coughlin õppis peale Carondeleti keskkooli veel Diablo Valley kolledžis ja Berkeley California ülikoolis, mille ta lõpetas 2005. aastal. 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateena võitis ta kaks kuld- (100 m selili ja 4x200 m vabalt), kaks hõbe- (4x100 m vabalt ja 4x100 m kompleksi) ja ühe pronksmedali (100 m vabalt).
Coughlin õppis Berkeleys California ülikoolis, kus ta ujus treener Teri McKeeveri California Golden Bearsi ujumis- ja vettehüppemeeskonnas ning osales National Collegiate Athletic Associationi (NCAA) võistlustel aastatel 2001–2003. Kolme California Golden Bearsis treenitud aasta jooksul võitis ta individuaalselt üksteist NCAA riiklikku meistrivõistlust ja kaksteist NCAA teatevõistlust. Ta nimetati NCAA aasta ujujaks kolm aastat järjest ning ta sai kaks Honda spordiauhinda ujumises, millega teda tunnustati kolledži väljapaistva naisujujana aastatel 2001–02 ja 2002–03. Ajakiri Sports Illustrated nimetas teda kolledži aasta naissportlaseks. Coughlin paigutati 2014. aastal California Athletic Hall of Fame. Coughlin sai Berkeleys psühholoogia kraadi 2005. aasta kevadel.
Coughlini on pälvinud ühe korra aasta maailma ujuja auhinna ja kolm korda Ameerika aasta ujuja auhinna. Ta on võitnud suurtel rahvusvahelistel võistlustel kokku kuuskümmend medalit, kakskümmend viis kulda, kakskümmend kaks hõbedat ja kolmteist pronksi, mis hõlmavad olümpiamänge, maailma, Vaikse ookeani rannikut.
2009. aasta aprillis abiellus Coughlin Crow Canyon Sharksi ujumistreeneri Ethan Halliga. 2018. aastal sündis tal tütar.
Maano Kivilo
Maano Kivilo (22. detsember 1935 – 4. detsember 1991) oli eesti arst ja arstiteadlane.
Haridus
Aastatel 1942–1948 õppis ta Kaarepere Algkoolis. 1954. aastal lõpetas Otepää Keskkooli kuldmedaliga. 1960. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1970. aastal sai meditsiinikandidaadiks väitekirjaga "Erinevat tüüpi skeletilihaste vee- ja elektrolüütidesisalduse muutused narkoosi ning lihasrelaksatsiooni ajal onkoloogilistel haigetel".
Töö
1956. aastast töötas ta Tartu Linna Kliinilise Haigla röntgeniosakonna laborandina. 1960–1962 töötas kirurgina Lihula haiglas. Aastatel 1962–1978 töötas ta Vabariiklikus Tallinna Onkoloogia Dispanseris algul anestesioloogina, hiljem operatsiooniploki juhatajana. 1978. aastast oli ta Vabariikliku Sanitaarhariduse Maja peaarst.
Aastatel 1973–1987 oli ta Eesti Raadio saatesarja "Perekond ja kodu" saatejuht. Ta asutas populaarteadusliku ajakirja Kodutohter ja oli selle peatoimetaja aastatel 1988–1991. Ta oli üks Eesti Tervishoiu Muuseumi taasavamise ettevalmistajaid.
Isiklikku
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Ferrière-la-Petite
Ferrière-la-Petite on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
pisi|tühi|Ferrière-la-Petite'i raekoda
Buchenwaldi koonduslaager
Buchenwaldi koonduslaager (saksa keeles Konzentrationslager Buchenwald; lühend KZ Buchenwald) oli üks suuremaid koonduslaagreid (töölaager) Saksamaa riigi territooriumil Weimari lähedal Ettersbergis.
Buchenwaldi koonduslaager oli natsionaalsotsialistliku Saksamaa koonduslaager (sks Schutzhaftlager) Teise maailmasõja eel ja ajal aastail 1937–1945.
Aastail 1945–1950 tegutses endise koonduslaagri alal NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi erilaager nr 2.
Natsionaalsotsialistliku Saksamaa vangilaagrite süsteem
Buchenwaldi koonduslaagri ehitasid vangid 1937. aastal. Koonduslaagris toimusid sõjavangide massihukkamised ja vangid surid ka inimkatsete käigus.
Vangid
Buchenwaldi laagri vangid olid 1937. aasta juulist 1945. aasta aprillini peamiselt töölaagris. Esmalt majutati sinna valdavalt politsei, SA ja SS-i poolt Schutzhaft 'i kaitse alla võetud nn väikekurjategijad, kes olid eraldatud rohelise kolmnurgaga. Järgmisena vangistati natsionaalsotsialistliku režiimi poliitilised vastased ja nn asotsiaalid, nagu juudid, Jehoova tunnistajad ja homoseksuaalsed inimesed. Teise maailmasõja ajal lisandusid vangid teistest riikidest.
Buchenwaldi koonduslaagris oli tegutsemisaja jooksul kokku ligi 250 000 vangi. Koonduslaagris suri rohkem kui 56 000 vangi, sealhulgas 15 000 NSV Liidu vabariikide elanikku, 7000 poolakat, 6000 ungarlast, 3000 prantslast ja ligi 5000 26 eri rahvusest inimest. Juutidest vange suri kokku ligi 11 800. Koonduslaagris hoiti vangis ka rumeenlasi. Vangide hulgas oli poliitiliste vaadete tõttu tagakiusatute (eelkõige kommunistide ja sotsiaaldemokraatide) arv suur, kuid palju oli ka usu (nt Jehoova tunnistajad) ja homoseksuaalsuse tõttu vangistatuid. Seni on nimeliselt kindlaks tehtud 36 000 ohvrit.
Buchenwaldi koonduslaagri meesvangid töötasid kohalikes relvavabrikutes.
Registreeritud meesvangide kohta on saadaval ka ametlik statistika.
Naisvangid
Buchenwaldi koonduslaagris oli esialgu 200–1000 naisvangi. 1941. aastal tulid koonduslaagrisse bordelli 20 poliitilist naisvangi Ravensbrücki koonduslaagrist ja kaks SS-vangivalvurit. Edaspidi viidi naisvange teistest koonduslaagritest Buchenwaldi aastatel 1944 ja 1945, näiteks Auschwitzi, Ravensbrücki ja Bergen-Belseni koonduslaagrist. Enamik neist olid juudid ja nad paigutati barakki, mida juhatas SS plokiliider (sks Blockführerin) Franziska Hoengesberg (6. veebruar 1900).
28 naislaagris (sks Frauenaußenlagern) hoiti vangistuses ligi 27 000 naist, neist 335 suri. Ligi 8000 Buchenwaldi mitteregistreeritud nõukogude sõjavangi lasti maha ja 1100 inimest poodi krematooriumis. Neile lisanduvad veel teistel põhjustel surnud vangid.
Vangid valdkonniti (osaline)
...
Sunnilisa
SS-laste meelelahutuseks oli koonduslaagrites tavaks, et vangid pidid laulma rahva- või marsilaule. Buchenwaldi koonduslaagris oli igapäevase rivistuse ajal SS-laste poolt armastatud lauluks "Steht ein Dörflein mitten im Walde" (Arno Holzi luuletuse "So einer war auch er" baasil).
Vangilaagri juht (sks Schutzhaftlager-Führer) Arthur Rödl nõudis 1938. aasta lõpus, et vangid kirjutaksid ühe laagrilaulu. Lühikese aja jooksul kirjutasid ja viisistasid austerlastest vangid Fritz Löhner-Beda ja Hermann Leopoldi "Buchenwaldlied".
Liitlasväed saabusid koonduslaagrisse 1945. aastal.
pisi|Buchenwald liitlaste tulekul [[24. aprillil 1945]]
Buchenwald NSV Liidu vangilaagrina
Aastail 1945–1950 paigutas NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaat laagrisse saksa vange.
Muuseumina
Tänapäeval tegutseb kunagise laagri alal muuseum püsiekspositsiooniga.
pisi|Koonduslaagri vangid vabastamise ajal (6. aprill 1945)
pisi|Buchenwaldi koonduslaagri värav (2006)
Flaumont-Waudrechies
Flaumont-Waudrechies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
pisi|tühi|Flaumont-Waudrechies
Valentin Arhipenko
Valentin Arhipenko (vene keeles Валентин Дмитриевич Архипенко; 7. mai 1909 Atamanskaja staniitsa, praegune Pavlovskaja rajoon, Krasnodari krai – 22. detsember 1987 Tallinn) oli vene näitleja.
1926. aastal lõpetas ta Umani tööliskooli. 1930. aastal lõpetas Leningradi I Kunstistuudio draamaklassi.
Aastatel 1930–1939 töötas ta Leningradi teatris Proletarskii Aktjor (Пролетарский Актёр), 1939–1944 Leningradi komöödiateatris, 1944–1945 rindeteatris. 1945. aastal asus Eestisse, aastatel 1945–1948 oli Tallinnas Punalipulise Balti Mere Laevastiku teatri näitleja, 1948. aastast Eesti NSV Riikliku Vene Draamateatri näitleja.
Rauakooli tee
Rauakooli tee on mitteametlik tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas, Tallinna Tehnikaülikooli ülikoolilinnakus aadressil Ehitajate tee 5.
Tänav algab Ehitajate teelt ja ühendab TTÜ õppehooneid II–VI.
Kari Mäkinen
pisi Kari Olavi Mäkinen (sündinud 5. jaanuaril 1955 Poris) on Soome vaimulik, alates 2010. aastast Soome Evangeelse Luterliku Kiriku peapiiskop.
Mäkinen pühitseti kirikuõpetajaks 1979. aastal. 1989. aastal kaitses ta teoloogiadoktori kraadi.
Ta on töötanud kirikuõpetajana Helsingis, Ulvilas ja Turus. 2005 valiti ta Turu peapiiskopkonna piiskopiks ning 2010 Turu peapiiskopiks, mis on ühtlasi Soome peapiiskopi amet.
Tancrémont'i fort
pisi|Tancrémont'i fort pisi|Tancrémont'i fort Tancrémont'i fort (prantsuse keeles Fort de Tancrémont ja hollandi keeles Fort Tancrémont) on fort Belgia idaosas Liège'i provintsis Verviers' ringkonnas Theux' vallas Tancrémont'i asulast kirdes Banneux'st Pepinsterisse viiva maantee (RN666) ääres. Maantee läheb tänapäeval üle fordi loodepoolse välisosa nii, et fordi kaks abiosa (blokid B.O ja B.P.) jäävad teisele poole maanteed.
Kari Mäkinen
Teda peetakse vaadetelt liberaalseks ja uuendusmeelseks vaimulikuks. Novembris 2014 teatas ta, et rõõmustab Eduskunna otsuse üle anda abielu sõlmimise õigus ka samasoolistele paaridele. See tekitas kiriku konservatiivsemate liikmete seas laialdast pahameelt ning järgneva nädala jooksul lahkus Soome Evangeelse Luterliku Kiriku liikmeskonnast umbes 13 000 inimest.
Tancrémont'i fort
Ajalugu
1930. aastatel kavatses Belgia rajada Esimese maailmasõja aegsete Liège'i kindluse sisemise ringi (2. ringi) nelja vana fordi asemele kuus uut. Neist jõuti enne Teist maailmasõda teha valmis neli forti, millest kõige suurem ja võimsam oli Ében-Émaeli fort ning kõige uuem oli kagupoolne Tancrémont'i fort.
Kari Mäkinen
2010. aastal tekitas hämmastust tema väide, et ta kuulub keskklassi, kuigi peapiiskopina oli tema eelmise aasta tulu 111 667 eurot ja ta on Soome riikliku protokolli ülemises otsas.
Tancrémont'i fort
Ajalugu
Fort ehitati aastatel 1936–1938 Liège'i kindluse välimise ringi (1. ringi) lõunaossa (põhjaosa kaitses Ében-Émaeli fort). See oli Liège'i kindluse kõige väiksem fort.
Kirjeldus
Fort paiknes klindi peal, mille järsak jäi põhja poole. Fordi põhiosa moodustas viis lahinguplokki, millest maa peal olid ainult plokilaed:
Fordi peavallikraavi teisel pool olid kontreskarpgaleriid, kus olid kaponiirid C.II, C.III ja C.IV, relvastatud 47-mm kahuritega ja kuulipildujatega tulistamiseks piki vallikraavi ning tulistamiseks granaadiheitjatest.
Ventilatsiooniplokid B.O. ja B.P. paiknesid teisel pool peavallikraavi. B.P. asus peamise lahingmajutuse ploki kohal ning sel oli kuulipildujatega kaitstav sissepääs. B.O. oli ühtlasi ka varuväljapääsuplokk. Fordis oli ka pettesoomuskuppel "K."
Maa-aluste käikude kogupikkus oli pisut väiksem kui 2000 meetrit ning need asusid 20–28 meetri sügavusel. Need ühendasid lahingu- jm plokke, majutus-, lahingumoona- ja tehnoruume. Ehitustöid juhtis leitnant Victor Gérard. Kuna see fort valmis kõige hiljem, puudus selle peasissepääsul tõstesild.
Relvastus
Peakaliiber oli 75-mm Boforsi M1934 kahur, mille valmistaja oli Fonderie Royale des Canons (FRC). 47-mm kahurid olid sama valmistaja M1936. Forti kavandati ka 120-mm kahureid (nagu Ében-Émaeli fordis), kuid plokk B.III jõuti relvastada ainult kuulipildujatega.
Teise maailmasõja ajal
Teise maailmasõja puhkedes 1. septembril 1939 suurendati fordi lahinguvalmidust. Saksamaa kuulutas Belgiale 10. mail 1940 sõja ning vallutas 11. mail äkkrünnakuga Ében-Émaeli fordi. See oli Belgia sõjaväele ränk hoop.