cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu kultuurilooline kogu
Kujunemine
Kultuuriloolise baltika kogu raamatukollektsioonid põhinevad baltisaksa teadusseltsi Estländische Literärische Gesellschaft (Eestimaa Kirjanduse Ühing) raamatukogul, mis kogus teaduskirjandust kõikidelt teadusaladelt, kuna teadusseltsi juures tegutses hulk erialasektsioone. Koguti ka muid kultuuriväärtusi nagu originaalgraafikat, kunsti jne. Teadusühingust on välja kasvanud ka tänane Eesti Ajaloomuuseum (tollane Provintsiaalmuuseum), mille kogudesse kuuluvad teadusühingu muud varad. Eestimaa Kirjanduse Ühingust sai enne Teist maailmasõda oluline institutsioon, kellele vaesunud või hiljem nõukogude võimu eest põgenevad baltisaksa aadlikud ja kultuuritegelased oma varasid püüdsid müüa ja/või annetada. Eestimaa Kirjanduse Ühingu raamatukogu on seega huvitav nii teadus- kui ka kultuuriloolisest vaatepunktist.
JTBC
JTBC on üks neljast uuest Lõuna-Korea üleriigilisest üldisest kaabeltelevisioonivõrgust, mis asuvad Channel A, TV Chosun ja MBN kõrval 2011. aastal. Neli uut võrku täiendavad olemasolevaid tavalisi tasuta TV-võrke, nagu KBS, MBC, SBS ja muud väiksemad kanalid, mis käivitati pärast dereguleerimine 1990. aastal.
Tanel Tamberg
Klubikarjäär
Viimane arvestatud mäng 14.07.2012
Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu kultuurilooline kogu
Kujunemine
Kultuuriloolise baltika kogu suure osa moodustavad:
Eestimaa Kirjanduse Ühingu raamatukogu
Eestimaa Kirjanduse Ühingu raamatukogu on aastail 1842–1940 Tallinnas tegutsenud baltisaksa teadusliku ühingu raamatukogu, mille väärtuseks on sinna kogutud Tallinna ja Põhja-Eesti vanemate raamatukogude ja isiku- ning memoriaalkogude rohkus.
Veiko Porkanen
Veiko Porkanen (sündinud 4. jaanuaril 1989 Põltsamaal) on eesti näitleja.
Laulasmaa pank
Laulasmaa panga serval paikneb ohvrikivina kasutusel olnud Aidakivi.
Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu kultuurilooline kogu
Tartu kubermangugümnaasiumi raamatukogu
Tartu kubermangugümnaasiumi raamatukogu avati 1804. aasta septembris, kui asutati kubermangugümnaasium. On teada, et 1881. aastal sisaldas see raamatukogu 4802 teost 9700 köites.
Veiko Porkanen
Ta lõpetas 2008. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi. Ta õppis aastatel 2008–2010 Tallinna Tehnikaülikooli Tartu Kolledžis ehitiste restaureerimise erialal, kuid lõpetas 2014. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (26.lend).
Veiko Porkanen on aastast 2014 Vanemuise teatri draamanäitleja.
Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu kultuurilooline kogu
Vene Keisririigi provenientsiga raamatukogude fragmendid
Töötades läbi TLÜ AR varukogu avastati segi paisatud kujul tuhandeid Vene Keisririigi riigiasutustele, organisatsioonidele ja eraisikutele kuulunud raamatuid ja raamatukogude fragmente (u 5000 köidet), mida on atribueeritud heraldiliste eksliibriste, supereksliibriste, etikettide, autogrammide, autograafide ja sissekirjutuste abil.
Raamatute sattumist Eestisse, ENSV Teaduste Akadeemia Keskraamatukogu valdusse, aitas selgitada tempel paljude raamatute tiitellehel – Государственный Книжный Фонд. Asja lähemalt uurides selgus, et peale Oktoobrirevolutsiooni, kui toimusid suured muutused kogu Venemaa raamatukogunduses, moodustati 1918. aastal Riigiraamatukogude Keskkomitee juurde Riiklik Raamatufond, Moskvasse aga iseseisev raamatufond, mis allus otse Hariduse Rahvakomissariaadile. Sinna koondati rekvireeritud era- ja natsionaliseeritud avalike raamatukogude, paleede, mõisate, kirikute, kloostrite, vaimulike õppeasutuste, gümnaasiumide kogud; erinevate asutuste konfiskeeritud raamatukogud, samuti peremeheta raamatud ning müümata jäänud väljaanded.
Luke Glendening
Lucas Glendening (sündinud 28. aprillil 1989 East Grand Rapidsis, Michiganis]]) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Dallas Stars.
2012. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu American Hockey League'i (AHL) klubiga Grand Rapids Griffins. 2013. aastal võitis ta klubiga Calder Cup'i. Hooaja 2012/13 AHL-i väljalangemismängudes oli Glendening resultatiivseim uustulnukas (6+10).
2013. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Detroit Red Wings. NHL-is debüteeris Glendening 12. oktoobril 2013 mängus Philadelphia Flyersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 5. aprillil 2014 mängus Montreal Canadiensi vastu. Glendening püstitas Red Wingsi klubi negatiivse rekordi, kui oli uustulnukast ründemängijana väravata oma esimeses 52 mängus järjest. Debüüthooajal sai Glendening ühe värava kõrvale kirja kuus väravasöötu. 2014. aasta aprillis pikendas ta Red Wingsiga lepingut kolme aasta võrra. 2016. aasta juulis pikendas ta klubiga lepingut nelja aasta võrra. Red Wingsis mängis ta kokku kaheksa hooaega. Tema resultatiivseim hooaeg oli 2018/19, mil ta lõi kümme väravat ja andis 13 väravasöötu.
2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Dallas Starsiga.
USA jäähokikoondise koosseisus osales Glendening 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.
Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu kultuurilooline kogu
Vene Keisririigi provenientsiga raamatukogude fragmendid
Raamatud on valdavalt konstitutsionaalse sisuga, andes pildi uusaja euroopaliku riigi ülesehitusest (nii seadusandliku-, täidesaatva kui kohtuvõimu struktuurist). Seda kõike põhiliselt Prantsusmaa ja Preisimaa ehk hiljem suurriigiks kujuneva Saksamaa, aga ka Austria ja Inglismaa põhjal, hõlmates ajavahemikku 18. sajandi keskpaigast 20.sajandi esimese veerandini. Ohtralt on Saksa aladel asunud kuningriikide (Saksimaa, Baier, Württemberg), suurhertsog- ja hertsogiriikide (Baden, Oldenburg, Braunschweig) ja vabalinnade (Hamburg, Lübeck, Bremen) seadusi esitavaid teoseid.
Isikute raamatukogud
TLÜ AR kultuuriloolisesse kogusse kuulub hulgaliselt oluliste isikute või suguvõsade isiklikke raamatukogusid või raamatukogude fragmente. Suurem osa neist on üle antud Eestimaa Kirjanduse Ühingule, st enne 1940. aastat. Kuid on ka isikute raamatukogusid, mis on jõudnud kogusse hiljem.
Vähe uuritud ja teaduslikult kirjeldamata isiklikud raamatupärandid:
Ostudena soetatud:
Pärast Teist maailmasõda kultuuriloolisesse kogusse jõudnud:
Victoria Iftodi
Victoria Iftodi (sündinud 13. jaanuar 1969) on Moldova jurist ja poliitik.
Victoria Iftodi on lõpetanud 1993. aastal Moldova Riikliku Ülikooli (kus õppis õigusteadust). Kuni 2003. aastani töötas ta notarina ja oli Moldova Riikliku Ülikooli külalislektor. Aastatel 1994–1996 oli ta ka Moldova Justiitsministeeriumi notari- ja õigusosakonna spetsialist, 2003–2004 töötas ta Moldova justiitsministri asetäitjana. 2003–2006 oli ta Moldova valitsuse esindaja suhetes parlamendi ja põhiseaduskohtuga. 2004–2006 oli ta Moldova justiitsminister.
Aastatel 2006–2010 oli ta Moldova erakorraline ja täievoliline suursaadik Prantsusmaal ja Alžeerias. Ühtlasi oli ta Moldova alaline esindaja UNESCO juures. Aastatel 2017–2018 oli ta Moldova põhiseaduskohtu kohtunik. Aastatel 2018–2019 oli Victoria Iftodi teist korda Moldova justiitsminister.
Carl Matthias Henning
Carl Matthias Henning (10. juuli/21. juuli 1774 Tallinn – 11. jaanuar/23. jaanuar 1856 Paide) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Tallinna toomkoolis ja (immatrikuleeriti 27. septembril 1791) Jena Ülikoolis. Oli aastatel 1794–1801 koduõpetaja. Ordineeriti 16. märtsil/28. märtsil 1802 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1802–1852 (kutsuti 15. veebruaril/27. veebruaril 1802) Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja. Sai 8. augustil/20. augustil 1833 Järva praostkonna abipraostiks, praostiks sai ta 7. juulil/19. juulil 1842, oli praosti ametis 22. juunini/4. juulini 1851. Sai 29. jaanuaril/10. veebruaril 1850 senior ministeriiks (Eestimaa pastorkonna vanemaks). Jäi 16. märtsil/28. märtsil 1852 emerituuri, elas seejärel Paides. Asutas 1. mail/13. mail 1832 Järva-Peetri abipiibliseltsi, oli Järvamaa ülemkirikueestseisjaameti liige.
Ta eestindas aastail 1820–1830 rohkesti vagaduskirjandust, mis ilmusid kuni 10 000 eksemplaris (ta andis neid raamatukaupmeestele ja köstritele väga odava hinnaga edasimüümiseks). Ta tõlkis eesti keelde saksa müstiku Thomas a Kempise raamatu "Libri quattuor de imitatione Christi" – "Käimissest Kristusse järrel" (Tallinn, 1821, 2. tr. 1841), rikkalikult illustreeritud Johann Hübneri (1668–1731) "Kaks kord wiiskümmend kaks Piibli-luggemist wannast ja uest testamentist, mis meie Ma rahwa laste öppetusseks" (Tallinn 1821, 2. tr. 1837); "Pühhapäevade ja suurte Pühhade Epistli Jutlused" (Tallinn, 1837). Andis välja uue kokaraamatu "Uus köki ja koka ramat", mis ilmus Tallinnas kolmes trükis: 1824, 1825 ja 1829. Toimetas aastatel 1824–1825 Gresseli eestikeelset kalendrit, kirjutas eestikeelseid tekste.
Lahepere pank
Panga pikkus on u 1,5 km ja kõrgus 10–15 m. Sellelt langevad Valli juga, Põllküla juga ja Kersalu juga.
Pank on Toila kihistu Lahepera kihistiku stratotüüp. See on suures osas mattunud, Paljandi ülemised kaks meetrit moodustavad Väo kihistu lubjakivid, selle all on 30 cm Aseri lademe ooididega savikat lubjakivi. Veel allpool on 35 cm Pakri kihistu suure lubjasisaldusega liivakivi. Selle all on 40 cm Lahepera kihistiku glaukoniiti sisaldav lubjakivi, veel allpool 60 cm Tõlinõmme kihistiku sinakashalli savikas lubjakivi. Järgneb Saka ja Päite kihistike paksukihilist glaukoniiditerakestega lubjakivi. Panga alumise osa moodustab Leetse kihistu liivakivi.
Pagubė
pisi| Pagubė (poola keeles Pohuba) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Pagubė piirneb kagus Krakiškėsega, idas Naujaneriaiga, läänes Šilinėga, põhjas aga Sakališkėse ja Ustronėga.
Pagubėst edelas asub Gulbinai mets, sinna jäävad järved Balsys ja Gulbinas. Linnaosa edelapoolsem osa jääb Verkiai regionaalparki. Osaliselt asub see ka Roheliste järvede maastikukaitsealal.
Pagubėsse on rajatud aianduskooperatiive, ridaelamuid ja individuaalelamuid.
Linnaosa on kujunenud samanimelise küla aladele. Aastal 1996 liideti küla maad Vilniusega.
Veni creator
"Veni creator" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2006. aastal loodud teos segakoorile ja orelile. Muusikateose pikkus on 3 minutit. Teose kandsid esimest korda ette 28. septembril 2006 Saksamaal Fulda katedraalis laulukoor Capella Cathedralis Fulda ja Hans-Jürgen Kaiser (orel), dirigeeris Franz-Peter Huber).
David Wilkie
David Andrew Wilkie (sündinud 8. märtsil 1954 Colombos Sri Lankas) on Šoti endine ujuja, kes oli 1970. aastatel olümpiamängude ja Rahvaste Ühenduse mängude meister. Ta on ainus inimene, kes on korraga olnud Briti, Ameerika, Rahvaste Ühenduse, Euroopa ja maailmameister ning olümpiavõitja. Ta oli esimene Suurbritannia ujuja, kes võitis olümpiamängudel kuldmedali pärast Anita Lonsbrough' 1960. aastal Roomas võidetud
David Wilkie vanemad olid pärit Šotimaalt Aberdeenist, kuid nad asusid Sri Lankas Colombos, kui Wilkie sündis 8. märtsil 1954. Tema perekond külastas regulaarselt Colombo ujumisklubi, kus Wilkie õppis ujuma.
11-aastaselt saatsid tema vanemad ta tagasi Šotimaale õpilaskodu õpilasena Daniel Stewarti kolledžisse Edinburghis. Seal õppides astus ta Warrender Baths Clubi, mis on Šotimaa üks edukamaid ujumisklubisid. Just seal hakkas ta intensiivselt treenima ja arendama oma rinnuliujumise tehnikat. Ta treenis Suurbritannia ühe juhtiva treeneri Frank Thomase käe all, keda Wilkie tunnustas sellega, et see andis talle motivatsiooni saada maailmatasemel ujujaks. 1969. aastal valiti Wilkie Šotimaa amatööride ujumisliidu korraldatud eliidi Šotimaa treeningumeeskonda.
1969. aastal esindas Wilkie Suurbritanniat esimest korda rahvusvahelisel ujumisvõistlusel, ujudes 200 meetri rinnuliujumise maailmarekordiomaniku Nikolai Pankiniga samal võistlusel.
Wilkie ületas 1970. aasta juulis Taaniga peetud rahvusvahelisel matšil Suurbritannia 200 meetri rinnuliujumise rekordi. Seejärel võitis ta 1970. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Edinburghis 200 meetri rinnuliujumises kodupubliku ees pronksmedali, ületades taas omaenda Suurbritannia rekordi. Ta kandis Rahvaste Ühenduse mängude ajal selle sündmuse auks ujumismütsi, tehes temast esimese eliidi ujuja, kes kandis suurtel võistlustel ujumismütsi.
1970. aastal andis Šotimaa harrastusujumise liit välja Wilkiele Nancy Riachi mälestusmedali (auhinna, mis antakse inimesele, kes on aasta jooksul teinud kõige rohkem Šotimaa ujumise prestiiži tõstmiseks või säilitamiseks) ning WG Toddi karika ja auhinna (juunioride aasta ujuja). See oli esimene kord ühingu ajaloos, kui mõlemad auhinnad olid samal aastal ühele ja samale inimesele antud. Wilkie kandis Nancy Riachi auhinda edasi igal aastal 1972–1976.
Šotimaa riiklikel pikamaaujumise meistrivõistlustel 1972. aastal võitis Wilkie viis ala. Wilkie läbimurre maailmas saabus aga siis, kui ta võitis Saksamaal Münchenis 1972. aasta suveolümpiamängudel Euroopa rekordiga (ajaga 2.23,67) 200 meetri rinnuliujumises hõbeda, hoolimata sellest, et ta oli maailmas alles 25. kohal. Samuti ületas ta Šoti rekordi ajad 100 meetri rinnuliujumise ja 200 meetri kompleksujumises.
1973. aastast õppis ja harjutas Wilkie USA-s. Ta tuli Jugoslaavias Belgradis 1973. aastal toimunud esimestel maailmameistrivõistlustel 200 meetri rinnuliujumises maailmameistriks ja ujus uue maailmarekordi.
1974. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Uus-Meremaal Christchurchis võitis ta kulla 200 meetri rinnuliujumises, teise kulla 200 meetri kompleksujumises ja hõbeda 100 meetri rinnuliujumises. 1974. aastal Austrias Viinis toimunud Euroopa meistrivõistlustel võitis ta maailmarekordiga kulla 200 meetri kompleksujumises. Samuti võitis ta kulla 200 meetri rinnuliujumise ja hõbeda Suurbritannia 4x100 meetri kombineeritud teateujumise meeskonna liikmena. Aastatel 1972–1976 oli ta võitmatu 200 meetri rinnuliujumises.
Wilkie parim aeg saabus aga pärast mitu aastat kestnud intensiivseid treeninguid, õppides Miami ülikoolis spordi stipendiumi nimel ja võisteldes ülikooli Miami Hurricanes ujumis- ja vettehüpete meeskonnas. Ta võitis Montréalis 1976. aasta suveolümpiamängudel 200 meetri rinnuliujumises kulla maailmarekordiga 2.15,11, mis ületas John Hencken endise rekordi (2.18,21) rohkem kui kolme sekundiga. Ta lisas oma kollektsiooni ka 100 meetri rinnuliujumise hõbemedali (ajaga 1.03,43). [14] Tema maailmarekord pidas vastu kuus aastat, enne kui selle ületas Kanada ujuja Victor Davis.
Wilkie võitis Miami ajal kolm korda ameerika meistrivõistlustel kolm Amateur Athletic Unioni (AAU) riiklikku meistrivõistlust ja kolm NCAA ujumise meistrivõistlust. 1987. aastast on ta Miami ülikooli spordikuulsuste hallis (University of Miami Sports Hall of Fame).
Ta oli kolm korda Euroopa aasta ujuja ja Briti aasta sportlane 1975. aastal. 1977. aastal määrati ta Briti impeeriumi ordu liikmeks, 1982. aastal paigutati ta rahvusvahelisse ujumiskuulsuste hall (International Swimming Hall of Fame) ja 2002. aastast on ta Šotimaa spordikuulsuste hallis (Scottish Sports Hall of Fame).
Pärast pensionile jäämist oli Wilkie aktiivne ujumismaailmas, tegeles ujumise abivahendite ja tehnikaga. Väidetavalt oli ta esimene ujuja, kes kandis võistlemiseks peakatet ja kaitseprille, et parandada vees sujuvamat liikumist, ehkki ka tema sõnul kandis ta kaitseprille vees kloori suhtes allergia tõttu. Ja mütsi, et hoida oma pikki juukseid.
Wilkie asutas 1986. aastal tervishoiuettevõtte Health Perception (UK) Ltd. See müüdi 2004. aastal William Ransomile ja Son plc-le 7,8 miljoni naela eest. 1985. aastal tutvus ta rootslanna Helen Isacsoniga, kellest sai tema elukaaslane. Neil on kaks last, Natasha ja Adam. 2009. aastal aitas ta luua lemmikloomatoidu ettevõtte Pet's Kitchen, mis varustas Briti supermarketeid.
2016. aasta aprillis ajakirjale bunkered.co.uk antud intervjuus kritiseeris Wilkie golfi taaspääsemist olümpiamängudele. Ta nimetas Jack Nicklausi ja Gary Playeri väiteid, et olümpiamängud kasvataksid mängu kogu maailmas kui „absoluutset jama”, samas ütles ta, et mängijaid, kes ei viibi Rio de Janeiros mängude ajal, ei saa pidada tõelisteks olümplasteks.
Christian Friedrich Hoffmann
Christian Friedrich Hoffmann (ka Christian Friedrich Hofmann; 3. aprill 1775 Eisenach – 4. november / 16. november 1817 Jaani) oli Eesti vaimulik.
Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 29. aprillil 1793) Jena Ülikoolis.
Pärast ülikooli lõpetamist siirdus Saaremaale, kus tegutses algul koduõpetajana, hiljem Kuressaare rahvakooli konrektorina.
Oli 1800. aastal Muhu Katariina koguduse adjunktõpetaja (Olaus Kellmanni alluvuses). Aastatel 1800–1817 oli ta Saaremaa Jaani koguduse õpetaja, oli koguduse seas väga populaarne.
Ta kogus vanasõnu ning avaldas neid Rosenplänteri ajakirjas (Beiträge zur genauern Kenntniß der ehstnischen Sprache, II, 75).
Audronius Ažubalis
thumb|Audronius Ažubalis, 2010 Audronius Ažubalis (sündinud 17. jaanuaril 1958 Vilniuses) on Leedu ajakirjanik ja poliitik.
1989 lõpetas ta Vilniuse Riikliku ülikooli ajaloolasena. Hiljem jätkas ta õpinguid USA-s Macalesteri kolledžis.
Ta kuulub erakonda Isamaaliit – Leedu Kristlikud Demokraadid.
Alates 2008. aastast juhtis ta Leedu Seimi väliskomisjoni. 11. veebruarist 2010 13. detsembrini 2012 oli ta Leedu välisminister.
2011. aastal oli ta Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni esimees.
Pragi kool
Pragi kool oli algkool Põlvamaal Koiola külas (tänapäeval Pragi). Kool tegutses 1812-1972. Kooli hoone on säilinud ja seda kasutatakse elumajana.
Seenejalg
Seenejalg on viljakehaga seene osa, mis kannab seenekübarat.
Jala omadusi kasutatakse tihti seeneliikide eristamiseks, nendeks omadusteks võivad näiteks olla:
Välislingid
キノコの部位
Avatud mänguväljad
Avatud mänguväljad on laste ja noorte muuseumidevaheline festival, mis toimub sügisesel koolivaheajal mitmes Eesti suuremas linnas. Festivali raames kutsutakse lapsi ja noori muuseumidesse, kus neid ootavad mängulised juhendid aja veetmiseks ja silmaringi avardamiseks. Festivali korraldab MTÜ Elamusõppe labor. Esimene festival toimus 2016.
Jalg (täpsustus)
Jalg on:
Elmar Laisk
Elmar Laisk (14. juuni 1907 Saadjärve vald, Tartumaa – 14. aprill 1988 Sydney, Austraalia) oli eesti füüsik.
Elulugu
Elmar Laisk lõpetas Tartu Hugo Treffneri Gümnaasiumi (reaalharus) 1926. aastal cum laude. 1926–1930 ja 1935–1939 õppis Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas matemaatika ja füüsika erialal (lõpetas cum laude). 1960. aastal kaitses New Englandi Ülikooli juures magistritöö teemal, mis käsitles tuumamagnetresonantsi uurimist ja mainitud resonantsi spektromeetri ehitust. Laisk oli algul üliõpilasseltsi Liivika liige, üliõpilaskorporatsiooni Fraternitas Tartuensis liige alates 1935 ja auvilistlane.
1931. aastast töötas Tartu Telefonivabrikus mitmes ametis alates raadiokonstruktorist kuni elektrolaboratooriumi juhatajani.
1944. aastal siirdus Saksamaale, kuulus Bambergi põgenikelaagri juhatusse, olles samal ajal õpetajaks eesti algkoolis ja gümnaasiumis ning enda rajatud raadioalastel kursustel. Evakueerus kevadel 1949 Austraaliasse. Seal sai New Englandi Ülikooli füüsikalaboratooriumi juhatajaks Armidale'is Sydney lähedal.
1958. aastal asus tööle Uus-Lõuna-Walesi Ülikooli, seejärel siirdus Macquarie Ülikooli, kus töötas rakendusfüüsika dotsendina. Aastatel 1971–1972 käis mitmes USA ja Euroopa ülikoolis end täiendamas, peatudes eelkõige Berkeley Ülikoolis.
Elmar Laisa peamised erialavaldkonnad olid tuumafüüsika, rakenduselektroonika, holograafia ja vedelkristallid.
Oli paljude ajalehtede ja ajakirjade kaastööline nii Eestis kui ka paguluses. Tema toimetamisel ilmus Austraalias 1969. aastal Tartu Eesti ülikooli 50. aastapäeva tähistamiseks koostatud koguteos "Sõnas ja Teos".
Shiori Miyake
Shiori Miyake (jaapani keeles 三宅 史織 Miyake Shiori; sündinud 13. oktoobril 1995) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises on ta alates 2013. aastast mänginud 17 mängu.
Ustronė
Ustronė (poola keeles Ustroń) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Ustronė piirneb kagus Naujaneriaiga, lõunas Pagubėga, loodes aga Sakališkėsega.
Linnaosa on kujunenud samanimelise küla aladele. XX sajandi alguses asus seal samanimeline karjamõis. Aastal 1996 liideti küla maad Vilniusega.
Mägi-Karabahhi sõda
pisi|Ülevalt kellaosuti suunas: purustatud Aserbaidžaani [[soomukid (2005), aserbaidžaani sõjapõgenikud armeenlaste kontrolli alla jäänud alalt (1993), tank T-72 – mälestusmärk Askeranis (2007), Armeenia sõdurid (1994).]] Mägi-Karabahhi konflikt ehk Mägi-Karabahhi sõda (aserbaidžaani keeles Qarabağ münaqişəsi, armeenia keeles Արցախյան գոյամարտ) oli relvastatud konflikt Taga-Kaukaasias aserbaidžaanide ja armeenlaste vahel. Ammuste ajalooliste ja kultuuriliste juurtega kogukondade vaheline konflikt teravnes Nõukogude Liidus toimunud perestroika aastatel (1987–1988) ning arenes 1991–1994 sõjategevuseks Armeenia ja Aserbaidžaani vahel, eesmärgiga saavutada kontroll Mägi-Karabahhi ja mõne ümberkaudse ala üle.
Vene poliitiku ja rahvusvaheliste suhete spetsialisti Galina Starovoitova sõnul "on see konflikt rahvusvahelise õiguse seisukohalt näide vastuolust kahe põhimõtte vahel: ühelt poolt rahva õigus enesemääramisele, teisalt aga territoriaalse terviklikkuse printsiip, mille kohaselt võib piire muuta vaid rahumeelselt ning vastastikusel nõusolekul".
Riikide seisukohad Mägi-Karabahhi konflikti suhtes on vastandlikud, olukorda komplitseerib piirkondlike vastuolude ajalooline taust (sealhulgas Armeenia genotsiidi tunnustamise küsimus). "Türgi ja Aserbaidžaani tandem peab Armeenia vastu tõelist infosõda, moonutades Mägi-Karabahhi konflikti tekke põhjust ja tagajärgi," on kirjutanud Armeenia politoloog Armen Akopjan.
2016. aasta aprillis algas Mägi-Karabahhi piiril taas sõjategevus ühelt poolt Aserbaidžaani ning teiselt poolt Armeenia ja rahvusvahelise tunnustuseta Mägi-Karabahhi Vabariigi vahel.
SA Tuuru
SA Tuuru on Hiiumaa edendamiseks loodud sihtasutus. Asutuse tegevuse eesmärk on tema põhikirja järgi: "Hiiumaa sotsiaalse ja majandusliku arengu programmide ja projektide algatamine, juhtimine ning  sellega  seonduvate  uuringute,  arendustöö, vabahariduse,  täienduskoolituse  korraldamine  ja  läbiviimine  ning  osalusdemokraatia toetamine". Tuuru asutas Hiiu maavanem.
Cavalier King Charlesi spanjel
pisi|Cavalier King Charlesi spanjeli pruuni-valge karvastikuga variant Cavalier King Charlesi spanjel on koeratõug.
See on väike spanjelitõug, mis on pärit Suurbritanniast. Ameerika Ühendriikides on see tõug alates 2000. aastatest populaarsust kogunud ja oli 2013. aastal populaarsuselt 18. tõug.
Koera karvastik on siidine, selle värvus võib olla neljas kombinatsioonis: pruun-valge, must-valge-pruun, must-pruun või pruun.
Mongoolia 2022. aasta taliolümpiamängudel
Mongoolia osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis kahe sportlasega. See oli viieteistkümnes kord, kui Mongoolia taliolümpiamängudest osa võttis.
Mongooliat esindasid murdmaasuusatajad Batmönkhiin Achbadrakh ja Enkhtuul Ariunsanaa.
Karksi raamatukogu
Karksi raamatukogu on raamatukogu Viljandi maakonnas Mulgi vallas Karksi külas Karksi külamajas.
Siim Tuisk
Tuisk on õppinud Kadrioru Saksa Gümnaasiumis ja 2003. aastal lõpetanud Rocca al Mare Kooli. 2015. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli ajaloo erialal.
Internetivabaduse kaitsmine
Avalikkuses kerkis Tuisk esile Eesti Interneti Kogukonna ühe eestkõnelejana ACTA-vastaste protestide ajal 2012. aasta alguses. Kogukonna ühe juhina osales koos Andrei Korobeinikuga avaliku teabe seaduse väljatöötamisel, mis valiti parimaks seaduseks 2012. aastal. Hiljem on ta osalenud meeleavalduste korraldamises liikumise "Aitab valelikust poliitikast" raames ning algatanud manifesti "Harta 12". Pöördumise populaarsuse tõttu kutsus president kokku Jääkeldrisse vabakonna ja erakondade esindajad ja nõustuti ideega luua Rahvakogu, mida ette valmistanud töögrupi liikmena aitas kaasa ka Tuisk.
Avatud Eesti Fondi toetusel juhtis Siim Tuisk võrguneutraalsuse, avaandmete ja digitaalsete õiguste teemalist Euroopa kodanikualgatust, töötades projektikoordinaatorina Eesti Inimõiguste Instituudis. Algatus põhines internetivabaduse teesidel, mille 2012. aasta alguses kirjutasid Linnar Viik, Daniel Vaarik, Sten Tamkivi ja Marten Kokk. 2013. aasta veebruaris teatas AEF siiski, et projekti eesmärgid jäid saavutamata ning projektijuht Silver Meikar ja ekspert Tuisk peavad selleks antud 9810 eurot toetust tagasi maksma. Tuisu võitlust internetivabaduse eest kajastas ka Artur Talviku film "Okupeeri oma müür".
Tuisk on lühikest aega kuulunud Wikimedia Eesti juhatusse.
Poliitiline tegevus
2012. aasta jaanuarist septembrini kuulus Tuisk Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda. Ta astus uuesti SDE liikmeks 27. oktoobril 2014. pisi|Siim Tuisk Fridays for Future meeleavaldusel Vabaduse väljakul 24. septembril 2021 2013. aasta kohalikel valimistel oli Tuisk Eerik-Niiles Krossi nõunik ja aitas kaasa IRL-i kampaania korraldamisel. Samal ajal tegutses ta ka pro bono Valimisliidu Vabakund hüvanguks. 2014. aasta veebruaris osales Tuisk algatuse Elamisväärne Riik koostamisel.
9. oktoobril 2014 korraldas Tuisk ürituse "Ütle läbi lillede", mis toetas kooseluseaduse vastuvõtmist. Üritusel osales 2042 inimest, toetas rahaliselt 975 ja kokku annetati Riigikogule lillede ostmiseks 6680,39 eurot.
2015. aastal asus Tuisk tööle huvikaitsejuhina Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liitu, tegeledes peamiselt vabaühenduste rahastamisküsimustega , aga avaldades toetust ka Teele Pehkile, kelle Pro Kapital oli nn Kalaranna kaasuses kohtusse kaevanud.
2019. aastal sai Siim Tuisk seoses Jaak Juske Riigikogu liikmeks asumisega Tallinna linnavolikogu liikmeks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 107 häält ning ei osutunud valituks.
Uimastireformi eestvedaja
17. septembril 2015 oli Tuisk koos Kaur Kenderiga narkoreformile üles kutsuva meeleavalduse "Laske elada, raisk" korraldajatest, ning esindas petitsioonile alla kirjutanuid hiljem ka Riigikogus toimunud komisjoniarutelul koos MTÜ Ravikanepi juhatuse liikme Mart Kalvetiga. 2016. aastal väitles Tuisk narkopoliitika üle nii endise justiits- ja siseministri Ken-Marti Vaheri kui ka justiitsministri Urmas Reinsaluga, võites väitluskohtuniku hinnangul debati. 2017. aastal võttis Tuisk korduvalt sõna seoses fentanüülisurmadega ja Sitsi tänava süstlavahetuspunktiga, sattudes nii konflikti Põhja-Tallinna linnaosavanema Raimond Kaljulaidiga, kes süstlavahetuspunkti ei toetanud.
Sihtasutus Oivaline Ajakirjandus
Koos Hans H. Luige ja Viljar Arakaga asutas Siim Tuisk Sihtasutuse Oivaline Ajakirjandus, mis annab välja stipendiume uuriva ajakirjanduse toetuseks. Rahaliselt toetasid sihtasutuse tegevust ka Hugo Osula ja Raul Kirjanen.
Isiklikku
Siim Tuisu ema on aeroobikatreener Kaja Tuisk ning isa on filmiprodutsent ja -režissöör Andrus Tuisk.
Siim Tuisul on ettevõtja Ülane Vilumetsaga ühised lapsed Maru, Kõu ja Tähe Tuisk.
Lohusalu pank
Panga lael asub Lohusalu Katusekivi.
Lilli raamatukogu
Lilli raamatukogu on raamatukogu Viljandi maakonnas Mulgi vallas Lilli külas Lilli külamajas.
Ustka
Ustka (saksa Stolpmünde, kašuubi Ùskô) on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas Słupski maakonnas. Ustka asub Läänemere kaldal, Słupia jõe suudmes.
Küla on esmamainitud 1310. aastal. Raudteeühenduse sai Ustka 1878. aastal. Linnaõigused alates 1935. aastast. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Kymi lään
Kymi lään (soome keeles Kymen lääni, rootsi keeles Kymmene län) oli üks Soome 12 läänist aastatel 1945 kuni 1997.
Lääni pealinn oli Kouvola.
Elanikke oli 335 000.
Valga spordihall
Valga spordihall (ka Valga spordihoone) on spordihoone Valga maakonnas Valgas aadressil Kuperjanovi 36. Hoone omanik on Valga Sport.
Hoone võeti kasutusele 2005. aastal.
Hoones on pallimängude saal, kergejõustikuhall ja jõusaal.
Karneool
pisi|Karneoolist gemm pisi|Karneool ja [[sarder]] Karneool on kaltsedoni lihapruuni värvusega erim.
Ningbo Shi
pisi|Ningbo Shi Ningbo on allprovintsilinn Hiina idaosas Zhejiangi provintsis. Tartu partnerlinn aastast 2011.
Karneool
Nimetus tuleneb kreeka keele sõnast caro, mis tähendab liha (punane värvus). Punase värvuse annavad karneoolile rauaühendid. Karneoolis võib leiduda hematiidi suletisi.
Ningbo Shi
2009. aastal oli elanikke 5 710 000, 2010. aasta lõpus omavalitsuses 5,764 miljonit ja linnas 2,247 miljonit.
Karneool
Tuntumad leiukohad on Indias, Siberis, Saksamaal ja Brasiilias.
Ningbo Shi
Kliima
Ningbos on niiske lähistroopiline kliima. Aastas sajab keskmiselt 1418 mm. Kõige sajusemad kuud on juuni (203 mm) ja september (189 mm), kõige kuivemad kuud on detsember (46 mm) ja jaanuar (58 mm). Aasta keskmine õhuniiskus on 80%. Kõige kõrgem on see juunis (86%) ja kõige väiksem detsembris (75%) ja jaanuaris (76%). Sajupäevi on aastas keskmiselt 158, kõige rohkem märtsis (17,1) ja juunis (16,5), kõige vähem detsembris (8,7) ja novembris (8,8).
Karneool
Karneooli kasutati juba vanaajal ehete, kaunistuste ja pitsatite valmistamiseks. Palestiinas asuva Mehrgarhi arheoloogilistel väljakaevamistel leiti, et karneooli tunti juba IV–V aastatuhandel eKr. Karneooli leiti ka Knossose palee väljakaevamistel, mille dateering on u 1800 eKr. Rooma ajal kasutati karneooli graveeritud gemmide tegemiseks ja Vana-Egiptuses valmistati sellest skarabeuseid. Seal pandi muumiate südame kohale karneooli, sest see pidi sümboliseerima Irise verd.
H & R Daniel
H & R Daniel on vähetuntud portselani- ja savinõudetootja. Keraamikatehas asus Stoke on Trentis Staffordshire´is Inglismaal. Ettevõte asutati 1822. aastal ja lõpetas tegevuse 1846. aastal.
Ningbo Shi
Kliima
Keskmine õhutemperatuur on aastas +17,0 °C, juulis +29,0 °C ja jaanuaris +4,8 °C. Öökülmavaba periood kestab 230–240 päeva aastas.
Karneool
Karneooli genees toimub vulkaniitides ja murenemiskoorikutes.
Ningbo Shi
Kliima
Päike paistab päevas keskmiselt 1910 tundi. Kõige päikesepaistelisemad kuud on juuli (244 tundi) ja august (238 tundi), kõige vähem päikest paistab veebruaris (108 tundi) ja märtsis (122 tundi).
Aleksei Vdovin
Aleksei Vdovin (sündinud 20. veebruaril 1985) on vene filoloog.
Ningbo Shi
Haridus
Ningbos tegutseb neli ülikooli: Ningbo Ülikool, Zhejiang Wanli Ülikool, Nottinghami Ülikooli Ningbo haru, Zhejiangi Ülikooli Ningbo Tehnoloogiainstituut.
Aleksei Vdovin
Aastail 2002–2007 õppis ta Vjatka Riiklikus Humanitaarülikoolis. Aastail 2007–2011 oli Tartu Ülikooli doktorant vene kirjanduse erialal. 2011. aastal töötas Tartu Ülikooli slaavi filoloogia osakonna teadurina.
Sarder
Sarder on kaltsedoni punakaspruun erim, mis sarnaneb karneooliga.
Ningbo Shi
Ajalugu
Ningbo on üks Hiina vanemaid asulaid. See oli asustatud juba Hemudu kultuuri ajal 4800 eKr.
Sarder
Sarderi värvitoon võib ulatuda oranžikast punasest kuni mustani. Selle kõvadus on suurem kui karneoolil.
Ningbo Shi
Ajalugu
Ningbo oli Siiditee otspunkt ja kaubalinn juba 2000 aastat tagasi. Ta oli tähtis sadam nii Tangi kui ka Songi dünastia ajal.
Sarder
Sarderi nimetus tuleb tõenäoliselt Pärsia sõnast sered, mis tähendab kollakaspunast. Plinius Vanem uskus, et nimetus tuleb tänapäeva Türgi aladel oleva linna Sarderi nimest.
Aleksandr Udaltsov
pisi|Aleksandr Udaltsovi haud [[Moskvas Novodevitšje kalmistul]]
Ningbo Shi
Ajalugu
Portugal hakkas Ningbo kaudu kauplema 1522. aastal. 1524. aastaks oli linnas juba märkimisväärne portugallaste kogukond. Kuid eurooplased tegelesid lisaks kauplemisele veel inimeste ja kaupade röövimisega ümberkaudsetest küladest, mistõttu provintsi kuberner kogus 60 000-mehelise sõjaväe, mis likvideeris eurooplaste asunduse, tappis 800 portugallast ja hävitas palju nende laevu.
Sarder
Pärsias kasutati sarderit religioossete ornamentide ja ametlike pitsatite tegemiseks. Egiptlased tegid sarderist skarabeuseid.
Aleksandr Udaltsov
Aleksandr Dmitrijevitš Udaltsov (vene keeles Александр Дмитриевич Удальцов; 14. mai (vkj 2. mai) 1883 Moskva, Venemaa Keisririik – 25. september 1958 Moskva, Nõukogude Liit) oli Nõukogude Liidu ajaloolane (medievist), professor, NSV Liidu Teaduste Akadeemia liige.
Sarder
Sageli loetakse sarder ja karneool üheks mineraaliks ning kasutatakse karneooli nimetust.
Ningbo Shi
Ajalugu
Esimese oopiumisõja ajal vallutas Suurbritannia 1841. aasta oktoobris Ningbo. 10. märtsil 1842 toimus Ningbo lahing, kus britid lõid tagasi katse linna vallutada. Lahingus ei saanud ükski Suurbritannia sõdur surma ja 5 sai haavata, hiinlasi hukkus 500–600. Kui Hiina sai sõjas lüüa, pidi ta Nanjingi rahuga avama 5 sadamat vabakaubanduseks. Ningbo oli üks nendest.
Michał Walczak
Michał Walczak (sündinud 1979 Sanokis) on poola näitekirjanik.
Ningbo Shi
Ajalugu
1864 hoidsid taipingid Taipingide ülestõusu ajal Ningbod 5 kuud enda käes.
Michał Walczak
Eesti keeles on ilmunud tõlge tema näidendist "Podróż do wnętrza pokoju" (esietendus 2002, trükis 2003) pealkirjaga "Teekond toa sisemusse" (tõlkinud Hendrik Lindepuu, raamatus "teater | näidendid. dramaty. drámák. Valik poola ja ungari näidendeid", Eesti Teatri Agentuur, 2014, lk 9–67).
Aleksandr Udaltsov
Ta oli 1921. aastast Moskva Riikliku Ülikooli professor. Aastatel 1947–1955 oli ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Materiaalse Kultuuri Ajaloo Instituudi direktor. Tema peamine uurimisala oli feodalismi periood Lääne-Euroopas.
Elukäik
Udaltsov oli aadliperekonnast pärit. Tema isa Dmitri Ivanovitš Udaltsov oli Moskva linnahaigla arst. Aleksandr Udaltsov lõpetas 1908. aastal Moskva ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna ja 1913. aastal ajaloo-filoloogiateaduskonna. Pärast Oktoobrirevolutsiooni töötas ta Moskva ülikoolis: aastatel 1921–1925 sotsioloogia ja etnoloogia kateedri, 1923–1930 ajaloolise materialismi kateedri ja 1935–1941 keskaja ajaloo kateedri professorina.
Ningbo Shi
Ajalugu
Hiina-Prantsuse sõja ajal 1885. aasta märtsis blokeeris admiral Amédée Courbet' laevastik linna lähedal lahes mitu Hiina sõjalaeva ja avas tule kaldakindlustuste pihta.
Aleksandr Udaltsov
Elukäik
1928. aastal astus Udaltsov Üleliidulise Kommunistliku (bolševike) Partei liikmeks. 1936. aastal sai ta ajalooteaduste doktori kraadi.
Eesti Betooniühing
Eesti Betooniühing on Eesti mittetulundusühing, mille eesmärk on betooni tutvustamine ja selle kasutamise edendamine.
Ningbo Shi
Ajalugu
1940. aastal laskis Jaapan lennukitelt linna peale hulganisti muhkkatkuga nakatatud kärbseid. Operatsiooni valmistas ette kindral Shirō Ishii, kelle vastu loobus USA pärast sõja lõppu süüdistuste esitamisest inimsusvastastes kuritegudes vastutasuks inimkatsete tulemuste üleandmise eest.
Eesti Betooniühing
Eesti Betooniühing asutati 2004. aastal. Ühingusse kuulub nii ehitusmaterjalide tootjaid, ehitusettevõtteid, projekteerijaid kui ka õppe- ja teadusasutusi ning eraisikuid.
Betooniühing tähistab igal aastal 17. märtsil betoonipäeva ning kuulutab välja aasta betoonehitise, mille valimise algatasid 2000. aastal Eesti Ehitusmaterjalide Tootjate Liit ja AS Kunda Nordic Tsement.
Eesti Betooniühingu esimees on Imre Leetma.
Rõngu Issanda Taevaminemise kogudus
Rõngu Issanda Taevaminemise kogudus oli õigeusu kogudus, mis tegutses Tartumaal Rõngus. Kogudus kasutas Rõngu Issanda Taevaminemise kirikut.
Kogudus asutati 1848.
Kogudus likvideeriti 1952 ja sel ajal lasti õhku ka kirik.
Vana-Koiola kool
pisi|Kooli hooned 2007. aastal Vana-Koiola kool oli kool Põlvamaal Vana-Koiola külas. Kool tegutses aastatel 1926–2010.
Kool on aja jooksul olnud nii algkool kui ka põhikool. Kooli hooned on säilinud tänapäevani.
Kooli esimene direktor oli Henno Alfred.
Aarne Valmis
pisi|Aarne Valmis 1997. aastal Foto: Jaan Künnap Aarne Valmis (sündinud 14. aprillil 1960) on eesti muusikaprodutsent ja meelelahutusärimees.
Ta on lõpetanud 1978. aastal Tallinna 4. Keskkooli, seejärel Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise erialal ja 1990. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal.
Aarne Valmis on olnud ansamblite Jam (1994–2005), Push Up, Smilers ja All Stars ning Eda-Ines Etti mänedžer. 1997. aastast on ta OÜ Hitivabrik omanik ja juht, 2005. aastast Vana Baskini Teatri majandusdirektor. Ta on üks roheliste rattaretke korraldajaid.
Isiklikku
Tema abikaasa on Veronika Valmis.
Valtteri Bottas
Valtteri Viktor Bottas (sündinud 28. augustil 1989 Nastolas) on soome vormelisõitja.
Alates 2022. aastast sõidab ta Vormel 1 sarjas Alfa Romeo meeskonnas.
Aastatel 2017–2021 sõitis ta Vormel 1 sarjas Mercedese meeskonnas.
Aastatel 2013–2016 sõitis ta Vormel 1 sarjas Williamsi meeskonnas.
Aastatel 2010–2012 oli ta Williamsi testisõitja.
Bottas saavutas elu esimese võidu Venemaa GP-s aastal 2017.
Esimene sõit aastal 2013 Austraalia GP.
Esimene poodium 2014 Austraalia GP.
Heliotroop (mineraal)
pisi|Heliotroop ehk verekivi Heliotroop on roheline kaltsedoni erim, milles esinevad punased suletised. Suletiste värvus tuleb raud(III)oksiidi sisaldusest. Kuna need punased suletised meenutavad veretilku, siis sellest tulenebki heliotroobi teine nimi – verekivi.
Ustroń
Ustroń (saksa Ustron) on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Cieszyni maakonnas. Ustroń asub Wisła jõe ääres, Tšehhi piirist umbes 4 km kaugusel.
Heliotroop (mineraal)
Heliotroobi nimi tuleneb kreekakeelsetest sõnadest helios, mis tähendab päikest, ja trapein, mis tähendab muutumist. Nimetus tuleb heliotroobi omadusest valgust peegeldada. Heliotroobi valguse peegeldamise omadusi kirjeldab Plinius Vanem. Ka Giovanni Boccaccio kirjutab teose "Dekameron" VIII päeva 3. novellis heliotroobist.
Ustroń
Ustroń on kuurortlinn ja talispordikeskus.
Asulat on esmamainitud 1305. aastal. Raudteeühenduse sai 1888. aastal. Poola koosseisus alates 1918. aastast, enne seda kuulus Austria-Ungarile. Linnaõigused sai 1956. aastal.
Tukumsi kihelkond
thumb|250px|[[Kuramaa kubermang]] Tukumsi kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Tukkum) oli haldusüksus Tukumsi kreisis Kuramaa kubermangus, Lätimaal.
Ianis Hagi
pisi|Ianis Hagi (2015) Ianis Hagi (sündinud 22. oktoobril 1998 İstanbulis) on Türgis sündinud Rumeenia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Šotimaa kõrgliiga klubis Rangers ja Rumeenia jalgpallikoondises.
Rumeenia kõrgliigas debüteeris ta 2014. aastal Viitorul Constanța ridades.
2018. aasta jaanuaris naasis ta Viitorul Constanțasse. Hooajal 2018–19 lõi Hagi Rumeenia kõrgliigas kümme väravat.
2019. aasta juulis sõlmis ta lepingu Belgia kõrgliiga klubiga KRC Genk. 2020. aasta jaanuaris läks ta laenule Rangersi. 2020. aasta mais sõlmis ta Rangersiga püsiva lepingu. Hooajal 2020–21 tuli ta Rangersiga Šotimaa meistriks.
Rumeenia jalgpallikoondises tegi Hagi debüüdi 2018. aasta novembris UEFA Rahvuste Liiga mängus Leedu vastu.
Tema isa Gheorghe Hagi on endine jalgpallur.
Kremnica
Kremnica (saksa keeles Kremnitz, ungari keeles Körmöcbánya) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Žiar nad Hronomi ringkonnas.
Linnas asub 1328. aastal asutatud Kremnica rahapaja (mündikoda), mis on vanim tegutsev rahapaja maailmas.
Geograafiline asend
Linn paikneb Kremnica mäestiku jalamil 564 meetri kõrgusel merepinnast. Kremnica asub Banská Bystricast ligikaudu 17 km läänes.
Rahvastik
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kremnica elanikest slovakke 93,39%, mustlasi 0,69%, sakslasi 0,45%, tšehhe 0,32% ja ungarlasi 0,16%. Rahvus oli teadmata 4,52-l elanikel.
Navis
Navis on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1337 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 64,1 km². 1. jaanuaril 2016 elas seal 1985 inimest.
Vald paikneb 19 km Innsbruckist kagus samanimelises orus, mis on Wipptali kõrvalorg. Valla lai territoorium ulatub Silli äärest kuni 2359 m kõrguse Klammjochi sadulani ja 2886 m kõrguse Lizumer Recknerini Tuxi Alpides.
Küla värske joogivesi saadakse puhtast Navisbachist. Küla nime päritolu on teadmata, kuid asustamine algas 13. sajandi lõpus. Vaske ja hõbedat leiti 15. ja 16. sajandil.
pisi|tühi|Navis
Deltuva
left|pisi Deltuva on alev Leedus Ukmergė rajoonis, Deltuva valla halduskeskus. Alev asub Armona jõe ääres.
Deltuvas on põhikool, postkontor, kultuurimaja, seltsimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Deltuva lahingu memoriaalkompleks, XVI sajandil ehitatud ning 1946. aastal maha põlenud kalvinistide kiriku varemed ning 1752. aastal ehitatud ja 1872. aastal ümber ehitatud katoliku kirik. Alevi kirdeosas asub Deltuva lohukivi.
Ajalugu
Juba Ipatjevi kroonikas on nimetatud leedulaste Deltuva muinasmaakonda, umbkaudu kroonika ajast pärinevad ka sealsed muinaskalmed. Deltuvat ennast mainitakse esimest korda aastal 1219. Kättemaksuks Mindaugase tapmise eest liitis Vaišvilkas sealsed maad Leedu suurvürstiriigiga. Deltuva maad (land Dewilto[w]) mainitakse ka aastal 1385 ristisõdijate kroonikates, tegemist on tõenäoliselt praeguse asula ümbruskonnaga. Hiljem kandis asula kroonikates nime Dewiltau.
Sealset mõisat on esmamainitud 1434. aastal; toona oli tegemist riigimõisaga. XV sajandil kuulus see Valimantaitistele ja Kęsgailadele. Seal sündis ka Mykolas Kęsgaila. 1444. aastal rajati Deltuvasse esimene katoliku kirik.
Rooma Itaalia
Itaalia koondumine üheks tervikuks toimus Rooma laienemise ajal poolsaarel, kui Rooma moodustas püsiva liidu enamiku kohalike hõimude ja linnadega. Itaalia konföderatsiooni tugevus oli otsustava tähtsusega tegur Rooma tõusus, alates Puunia ja Makedoonia sõdadest 3. ja 2. sajandi vahetusel eKr. Kui provintse loodi kogu Vahemere piirkonnas, säilitas Itaalia eristaatuse, mis tegi temast "mitte provintsi, vaid provintside Domina (valitseja)". Selline staatus tähendas seda, et Rooma kohtunikud rakendasid pigem Imperium domi (politseivõimu) Itaalias, kui välismaal kasutatavat Imperium militiae (sõjalist võimu). Itaalia elanikel olid ladina õigused, samuti usulised ja rahalised privileegid.
Deltuva
Ajalugu
XVI sajandi algul läks alev Radziwillide valdusse. Alevi staatse kohta on esimesed teated aastast 1560. Aastal 1570 rajasid Radziwillid alevisse ka kalvinistide kiriku, mille juures hakkas tegutsema kihelkonnakool. Aastast 1681 oli Deltuva Ogińskite valduses. Õiguse pidada laata sai alev aastal 1744. XVIII sajandi algul hakkas alevis tegutsema ka katoliiklik kihelkonnakool, mis suleti XIX sajandi keskpaigas.
28. juunil 1812 toimus alevi all Deltuva lahing. Tsaariajal oli alevi benekeelseks nimekujuks kas Девельтово, Дзевалтово, Дзевалтовъ või Дзiевялтовъ. XIX sajandil läks alev Tyszkiewiczite valdusse. Deltuva põles aastal 1950 ja uuesti aastal 1937. aastal 1867 nimetati Deltuva Vilno kubermangu kuberneri Konstantin Kaufmani auks ümber Konstantinovoks, seda nime kandis alev aastani 1914. Aastast 1905 oli sealne mõis riigimõisa staatuses.
Rooma Itaalia
Periood 2. sajandi lõpu ja 1. sajandi vahel eKr oli rahutu, alustades Orjasõdadega, jätkates aristokraatliku eliidi vastuseisuga populistlikele reformijatele ja viies Liitlassõjani Kesk-Itaalias. Siiski anti konflikti lõpuks Rooma kodakondsus ülejäänud itaalikutele ja laiendati siis Gallia Cisalpinasse, kui Julius Caesarist sai Rooma diktaator. Vabariigilt printsipaadile ülemineku kontekstis vandus Itaalia truudust Augustusele ja korraldati seejärel üheteistkümneks piirkonnaks Alpidest Joonia mereni.
Deltuva
Ajalugu
Aastal 1919 toimus alevi all Leedu Vabadussõja üks esimesi lahinguid, kus osales esimest korda leedu suurtükivägi. Toona asus Deltuva vanas kiriklas Nõukogude vägede staap, mille pihta Leedu suurtükiväelased ka tule avasid. Bolševike staapi hävitada ei õnnestunud, ent hoone sai ise sedavõrd kannatada, et selle asemele rajati uus kiriklahoone. Vanemale majale on tänapäeval asetatud mälestustahvel.
Rooma Itaalia
Järgnes rohkem kui kaks sajandit stabiilsust, mille jooksul Itaaliat tähistati kui rectrix mundi (maailma kuninganna) ja omnium terrarum parens (kõigi maade kodumaa). Mitmed keisrid tegid sel perioodil märkimisväärseid saavutusi: Claudius liidendas Rooma keisririiki Britannia, Vespasianus surus maha suure Juudamaa mässu ja reformis rahandussüsteemi, Traianus vallutas Daakia ja võitis Partiat ning Marcus Aurelius kehastas filosoof-kuninga ideaali.
Deltuva
Ajalugu
Teise maailmasõja ajal hävis alev peaaegu täielikult. Sõja järel tegutsesid selle ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Deltuva kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Rooma Itaalia
Kolmanda sajandi kriis tabas Itaaliat eriti raskelt ja jättis keisririigi idapoole jõukamaks. 286. aastal viis Rooma keiser Diocletianus Lääne-Rooma keisririigi pealinna Roomast Mediolanumisse. Sellegipoolest liitis Diocletianus 292. aastal Korsika, Sardiinia, Sitsiilia ja Malta saared Itaaliaga ning Itaalia linnad Mediolanum ja Ravenna jätkasid lääneosa pealinnadena.
Rooma piiskop omandas tähtsuse Constantinuse valitsemise ajal ja Theodosius I ajal anti talle Tessaloonika ediktiga usuline ülimuslikkus. Itaaliasse tungisid mitu korda barbarid ja see langes Odoakeri kontrolli alla, kui 476. aastal kukutati Romulus Augustulus. 6. sajandil oli Itaalia territoorium Ida-Rooma keisririigi ja germaanlaste vahel jaotatud. Pärast seda jäi Itaalia jaotatuks 1861. aastani, kui see Savoia dünastia poolt taasühendati Itaalia kuningriiki, millest 1946. aastal sai tänane Itaalia vabariik.
Omadused
Olles sajandeid olnud Rooma keisririigi süda, hakkasid valitsemis- ja kultuurikeskus 3. sajandist itta liikuma: esiteks laiendas Caracalla edikt 212. aastal Rooma kodakondsust kõigile vabadele meestele keisririigi piires. Siis sai kristlus Constantinuse valitsemise ajal (306–337) domineerivaks religiooniks, tõstes teiste ida poliitiliste keskuste võimu. Ehkki seda 330. aastal pealinnana ei rajatud, kasvas Konstantinoopoli tähtsus. Lõpuks saavutas see idapealinna auastme, kui talle 359. aastal anti Praefectus urbi ja senaatorid, kes olid clari, said madalaima astme senaatoriteks clarissimi.
Selle tagajärjel hakkas Itaalia provintside kasuks alla käima, mille tagajärjel jagunes keisririik 395. aastal kaheks haldusüksuseks: Lääne-Rooma keisririik pealinnaga Mediolanumis (nüüd Milano) ja Ida-Rooma keisririik pealinnaga Konstantinoopolis (nüüd Istanbul). 402. aastal viidi pealinn Milanost Ravennasse, mis kinnitas Rooma linna allakäiku (mida rüüstati 410. aastal esimest korda seitsme sajandi jooksul).
Ajalugu
Nimi Italia hõlmas piirkonda, mille piirid aja jooksul arenesid. Straboni Geographica järgi kasutasid kreeklased enne Rooma vabariigi laienemist seda nime, et tähistada maad Messina väina ja joone vahel, mis ühendab Salerno ja Taranto lahte (vastab laias laastus praegusele Calabria piirkonnale); hiljem laiendasid roomlased mõistet Apenniini poolsaarele kuni Rubico jõeni Põhja- ja Kesk-Itaalia vahel.
49. aastal eKr andis Julius Caesar Lex Rosciaga Rooma kodakondsuse Gallia Cisalpina inimestele; samas kaotati 42. aastal eKr seni eksisteerinud provints, seega laiendades Itaaliat põhjas Alpide lõunajalamini.
Augustuse korraldus
thumb|280px|Augustuse poolt korraldatud Rooma Italia (roheline) thumb|right|280px|[[Tropaeum Alpium, Alpide võidumälestusmärk La Turbies Prantsusmaal, tähistas Augustuse aegset piiri Itaalia ja Gallia vahel]] thumb|280px|Italia annonaria ja Italia suburbicaria diötseesid