cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Veebikaamera
Mõju tänapäevaelule
Veebikaameraid võidakse kasutada ka ühiskonnas taunitud tegude avaldamiseks: 23. märtsil 2007 sooritas 42-aastane kahe lapse isa enesetapu, samal ajal interneti-jututoas vesteldes.
Privaatsus
2005. aasta jaanuari keskel avaldati ühes foorumis otsingumootori päring, mis võimaldas leida tuhandeid Panasonicu ja Axise valmistatud tippveebikaameraid tingimusel, et neil on veebipõhine kasutajaliides. Mitmed sellised kaamerad töötavad vaikekonfiguratsiooniga, mis ei nõua parooli ega IP-aadressi kinnitamist, muutes need kõigile nähtavaks.
Enamikul sülearvutitest on sisseehitatud veebikaamerad, mille tõttu on kasutajate privaatsus ja turvalisus ohus, kuna selliseid kaameraid ei saa tavaliselt füüsiliselt blokeerida, kui süsteem on nakatunud Trooja hobuse või sarnaselt funktsioneeriva nuhkvaraprogrammiga.
2010. aastal leidis aset Robbins v. Lower Merioni koolis "veebikaameramängu" juhtum, kus hageja süüdistas kaht Philadelphia äärelinna gümnasisti õpilaste järel nuhkimises. Väidetavalt aktiveerisid noored salaja iSighti veebikaamerad, mis olid kooli MacBooki sülearvutitesse sisse ehitatud ja mida õpilased kodus kasutasid. Sellega rikkusid nad nende eraelu puutumatust. Kooli juhtkond tunnistas, et salaja tehti üle 66 000 foto, mis sisaldasid ka vähem või rohkem paljastavaid pilte teismelistest. Kooli hoolekogu sekkus kohe, kui vanemad olid esitanud hagi hoolekogu ja mitme üksikisiku vastu, ning eemaldas sülearvutite nuhkvaraprogrammid.
Nii kuum
"Nii kuum" on Eesti ansambli Nexus album aastast 2003.
Pala Teataja
Pala Teataja oli 1996–2017 ilmunud ajaleht, mis vahendas endise Pala valla uudiseid. Lehte andis välja Pala vallavalitsus. Lehte toimetas Andres Loorand.
1996–2003 ilmus leht iseseisva väljaandena. 2003–2004 ilmus ühisväljaanne Alatskivi Valla Leht / Pala Teataja. Aastast 2004 ilmus Pala Teataja maakonnalehe Vooremaa vahelisana.
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus liitus Pala vald Peipsiääre vallaga, vahendab endise Pala valla aladel toimuva kohta uudised Peipsiääre Teataja.
Franklinipuu
Franklinipuu (Franklinia alatamaha) on rohttaim teepõõsaliste sugukonnast, mille kodumaa asub subtroopilises vööndis, Florida naaberosariigi Georgia rannikul.
Kirjeldus
Franklinia alatamaha on väike lehtpuu, mida tavaliselt nimetatakse Franklini puuks, kasvab tavaliselt ümmarguse võraga ühetüvelisena või mitme varrega põõsana, mis kasvab kuni 10 m (33 jalga), kuid tavaliselt 4,5–7,5 m (15–25 jalga). Ühe tüvepuuna võib kasvada 20 jalga või enam kõrgemaks, kuid sagedamini nähakse kasvavat palju lühemaks.
Franklini puu on hinnatud lõhnavate valgete lillede poolest, mis sarnanevad üksikute valgete Kamellia õitega. Lõhn võib meenutada apelsiniõisi või kuslapuud. Puu on sümmeetrilise, mõnevõrra püramiidse kujuga, sageli moodustavad liigi erinevad isendid peaaegu ühesugused võrad. Koor on hall, vertikaalsete valgete triibudega ja harjatud tekstuuriga. Iga lill on kaetud kollase tolmuga. Kitsad, pikliku kujuga, läikivad tumerohelised lehed (kuni 5-tollised) muudavad sügisel kvaliteetsed oranžid, punased ja lillad toonid. Ümarate lehtede pikkus on kuni 15 cm ja sügisel muutuvad nad oranžikas-punaseks.
1803. aastast see puu kadus looduses, aga miks, pole teadmata. Altamaha jõe äärne maa puhastati puuvillaistanduste jaoks, mis viis ühe teooriani, mille kohaselt oli koloonia väljasuremise peamine põhjus mullast leitud puuvilla patogeen (mis kandus allavoolu läbi erosiooni). Muude väljasuremis teooriate hulka kuuluvad kliimamuutustest tingitud langus, inimese hävitamine; üksik taimekoloonia ei olnud geneetiliselt piisavalt mitmekesine, et vastu pidada patogeenidele või muutuvatele tingimustele, või kohalik katastroof (üleujutus või tulekahju).
Seemnekapslite küpsemine nõuab 12–14 kuud. Erinevalt peaaegu kõigist kaabitspermidest on Franklinia alatamaha sügootne puhkeseisund. Putuktolmlemine toimub suve lõpus või varasügisel, siis jääb talveperioodil seisma ja vilja annab alles järgmisel suvel. Emased gametofüüdid on enne tolmeldamist küpsed, topelt viljastumine toimub varsti pärast tolmeldamist. Sügoot jääb uinuma kohe pärast viljastamist koos arengu hilinemisega kuni järgmise suveni. Endospermi esialgne areng toimub pärast viljastamist kuni 3 kuud, kuid talve alguses see seiskub. Järgmise suve algusega algab embrüogenees ja endospermi areng algab uuesti.
Ajalugu
Põhja-Ameerika kuninglik botaanik John Bartram avastas 1765. aastal koos oma poja Williamiga Franklinia, mis kasvas 2-3 aakri suurusel alal Altamaha jõe kaldal Georgias kaguosas. Franklinia kasvu pole kunagi varem täheldatud mujal kui Altamaha jõe ääres. Tagasireisil 1773. aastal kogus William Bartram sellelt saidilt seemet ja tõi selle tagasi Bartrami aeda Philadelphiasse, kus puu edukalt kasvatati.
1785. aastal andis William Bartrami nõbu Humphry Marshall taimele botaanilise nime, austades Bartrami perekonna sõpra. Perekonnanimega austatakse Ameerika teadlast, filosoofi ja riigitegelast Benjamin Franklini (1706–1790).
See puu on looduses välja surnud alates 1803. aastast. Seda on põlluharimisel põlistatud (kõik taimed pärinevad Bartrami kogutud seemnetest) mitte ainult selle harulduse, vaid ka atraktiivsete õite ja lehestiku tõttu. Selle taime praegune geneetiline baas on suures osas üsna kitsas, sest kõik maailmas praegu eksisteerivad taimed pärinevad Bartramsi kogutud materjalidest.
Kelly Loeffler
pisi|Kelly Loeffler Kelly Lynn Loeffler (sündinud 27. novembril 1970 Bloomingtonis Illinoisis) on Ameerika Ühendriikide ettevõtja ja poliitik.
Georgia osariigi kuberner Brian Kemp nimetas ta senaatoriks detsembris 2019, kui 75-aastane Johnny Isakson tervislikel põhjustel ametist lahkus. Ta oli senaator 6. jaanuarist 2020 kuni 20. jaanuarini 2021.
Arvatakse, et ta oli rikkaim USA senaator. 2020. aasta alguses hinnati tema vara väärtuseks 500 miljonit dollarit.
Loeffler on nimetanud ennast konservatiivseks vabariiklaseks. Ta on president Trumpi toetaja ja abordivastane.
3. novembril 2020 toimunud erakorralistel senaatorivalimistel sai ta esimeses voorus 25,9% valijate toetuse, jäädes Raphael Warnocki järel teiseks. 5. jaanuaril 2021 toimunud valimiste teises voorus sai ta esialgsetel andmetel 49,1% valijate häältest ning kaotas oma senaatorikoha Warnockile.
Laio
Laio on eesti perekonnanimi.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Lainvee
Nimede eestistamisel määrati Lainvee uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Laasberg, Liimann ja Lilienkampf. Helmi Lainvee palvel kanti Lainvee perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 37 all (Siseministeeriumi teadaanne 12. märtsist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Lainvee Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Rauno Põld
Rauno Põld (sündinud 21. aprillil 1998) on eesti harrastusnäitleja, lavastaja, harrastusteatri Teater Noa juht.
Ta õpib Tallinna Ülikoolis andragoogikat.
Ivan Aleksejev
Ivan Aleksejev (sündinud 26. septembril 1989) on Eesti näitleja.
Ta on õppinud Peterburi Riiklikus Teatriakadeemias draama- ja filminäitleja erialal, A. M. Zelandi meistrikursusel.
2011. aastast töötab ta Tallinnas Vene Teatris näitlejana.
Saltupe
Saltupe (ka Saltupes) on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Druviena vallas.
Õie tänav (Tartu)
Õie tänav on tänav Tartus Veeriku linnaosas.
Saltupe
Küla asub valla kirdeosas. Asulas on Saltupe bussipeatus.
Õie tänav (Tartu)
Tänav algab Nisu tänavalt ja lõpeb Kannikese tänaval. Õie tänavaga ei ristu muid tänavaid.
Tänav on kergelt kaarekujuline ja umbes 355 meetrit pikk.
Hemlock Society
Hemlock Society (tõlkes 'surmaputkeühing' või 'mürgikarikaühing') oli Ameerika Ühendriikides aastatel 1980–2003 tegutsenud eutanaasiat propageeriv ja edendav organisatsioon. Ühingu rajas Derek Humphry.
Ühingu nimi viitab vanakreeka filosoofi Sokratese surma asjaoludele. Kui tema kodulinna Ateena ametivõimud olid ta surma mõistnud, lükkas Sokrates oma pooldajate pakutud põgenemisvõimaluse tagasi ning nõustus surmaga, juues täpilisest surmaputkest valmistatud alkoholiga segatud mürki, mida surmaotsuse täideviimiseks kasutati.
Iiris (eesnimi)
Iiris (kreeka Ἶρις) on naisenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Iiris 202 naisel.
Ceppaloni
Ceppaloni on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Campania maakonnas Benevento provintsis. Ceppaloni sai linnaõigused vabariigi presidendi 1960. aasta 3. juuni dekreediga.
Ceppaloni kõrgus merepinnast on 368 meetrit, asustustihedus keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
pisi|Ceppaloni pisi|püsti|Barba kanjon
Haldus
Ceppaloni piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Altavilla Irpina (AV), Apollosa, Arpaise, Chianche (AV), Montesarchio, Roccabascerana (AV), San Leucio del Sannio, San Nicola Manfredi, Sant'Angelo a Cupolo.
Ceppaloni halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Barba, Beltiglio, Ripabianca, San Giovanni di Ceppaloni, Santa Croce, Tufara Valle.
Loodus
pisi|püsti|[[Sabato jõgi Barba juures]] Ceppaloni territoorium on valdavalt mägine, madalaima koha kõrgus merepinnast on 148 meetrit, kõrgeim koht asub 558 meetri kõrgusel merepinnast.
Ajalugu
Esimesed teated Ceppaloni kohta on pärit 8. sajandist.
Raudtee
Umbes 10 km kaugusel Beneventost asuvat Ceppalonit läbib kaks raudteeliini, Benevento-Avellino ja Benevento-Cancello liin.
Borislava Borisova
pisi| Borislava Borisova (1979)
Borislava Borisova (bulgaaria keeles Борислава Борисова; sündinud 27. veebruaril 1951 Popovos Tǎrgovište piirkonnas) on bulgaaria päritolu Rootsi maletaja, naiste rahvusvaheline meister (1974).
Borisova tuli 1976. aastal Bulgaaria naiste malemeistriks, kuid 1976. aastal naiste maleolümpial Haifas ta ei mänginud, sest idabloki riigid poliitilistel põhjustel ei osalenud. pisi|left|7. koha saanud [[Rootsi naiskond mängimas naiste maleolümpial Luzernis. 1. laual Pia Cramling, 2. laual Borislava Borisova (1982)]] Alates 1978. aastast esindab ta rahvusvahelistel malevõistlustel Rootsit. Ta on esinenud Rootsi naiskonna koosseisus seitsmel naiste maleolümpial (1978–1984, 1988, 1992, 1994). Seejuures mängis ta 1978. ja 1980. aastal naiskonna esimesel laual, 1982. aastast teisel laual.
Borisova pääses kahel korral mängima naiste maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisele turniirile: 1979. aastal Rio de Janeiros tuli ta kümnendaks ja 1982. aastal Bad Kissingenis jagas 12.–13. kohta. 1985. aastal Eksjös ja 1987. aastal Gausdalis peetud MM-i tsooniturniiril jäi ta kolmandaks ja ei kvalifitseerunud tsoonidevahelisele turniirile.
Vesiveski tänav (Rakvere)
Vesiveski tänav on tänav Rakveres, paiknedes linna lõunaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,2 km.
Tänav on 147 meetrit pikk ja erineva laiusega - 7 kuni 14 meetrit. Vesiveski tänav asub Lepiku linnaosas. Tänav saab alguse Oru tänavalt ja on looklev, suunaga põhja poole ning lõpeb Karja tänava ristmikul. Põhja osas, Vesiveski tiigi ja Karja tn 12a ärihoone vahel, on tänav alla 5 m laiune, olles sisuliselt jalgtee.
Tänava ääres paikneb kolm ühepereelamut, hooned on rajatud 20. sajandi teises pooles. Tänaval kõnniteed puuduvad
Zhurivka
Zhurivka (ukraina keeles Згурівка) on alev Kiievi oblastis.
Kalitnikovi kalmistu
pisi|Kalitnikovi kalmistu värav Kalitnikovi kalmistu (vene keeles Калитниковское кладбище) on kalmistu Moskvas Keskhaldusringkonnas Taganka rajoonis aadressil Bolšoi Kalitnikovski projezd 11.
Kalitnikovi kalmistu pindala on 19 ha.
Kalitnikovi kalmistu rajati 1771. aastal Moskvat laastanud katkuepideemia ajal.
Aastatel 1834–1838 ehitati kalmistule kirik.
Kuni 1917. aastani maeti Kalitnikovi kalmistule põhiliselt talupojaseisusest inimesi, kaupmehi ja ettevõtjaid. Uue võimu ajal hakati kalmistule matma ka intelligentsi esindajaid.
Sümfoonia nr 1
Muusikateoseid pealkirjaga "Sümfoonia nr 1":
Laja
Laja on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Laja uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Lajal. Roomet Laja palvel kanti Laja perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 8 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. veebruarist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Laja Eestis 28 mehel ja 27 naisel.
Ülle Matsin
Hariduskäik
Ülle Matsin on lõpetanud Viljandi 5. Keskkooli ja 1997. aastal Tartu Ülikooli ajaloo erialal. Kaitses 2001. aastal Tartu Ülikoolis ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse õpetaja diplomi. Sai 2005. aastal Tallinna Ülikooli matemaatika- ja loodusteaduskonnas magistrikraadi infotehnoloogias multimeediumi ja õpitarkvara tootmise erialal.
Aastatel 2005–2009 õppis Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna ajakirjanduse osakonnas doktoriõppes.
Töökäik
Töötas 1996–2012 ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse ning arvutiõpetuse õpetajana Viljandi Jakobsoni Koolis.
Töötas 2006–2012 Tartu Ülikoolis ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse didaktika lektorina ning spetsialistina Tartu Ülikooli haridusuuringute ja õppekavaarenduse keskuses (praegune Haridusuuenduskeskus) 2006–2012.
2011–2020 oli ta Viljandi Gümnaasiumi direktor. Ülle Matsin oli Eesti esimese riigigümnaasiumi käivitaja.
Alates 1. novembrist 2020 on Ülle Matsin Haridus- ja Teadusministeeriumi riigikoolide osakonna riigigümnaasiumide loomise koordinaator.
On olnud 2006–2016 kaasatud Euroopa Nõukogu haridusprogrammi Pestalozzi koolitajate ekspertide võrgustikku.
Tegev meeskonnakoolitajana ja lektorina haridusvaldkonna juhtimise ja meeskonnaarenduse teemal ning haridus- ja teadusministeeriumi üldhariduspoliitika osakonna juhatajana.
Isiklikku
Tema õde Pille Valk oli eesti ajaloolane ja teoloog. Abikaasa Paavo Matsin on eesti õppejõud, kirjanduskriitik ja kirjanik.
Šoti Rahvuspartei
thumb|237x237px|Sturgeoni teine valitsuskabinet 2018. aastal. pisi|Šoti Rahvuspartei juht Nicola Sturgeon ja Euroopa komisjoni president Jean-Claude Juncker Šoti Rahvuspartei (Scottish National Party, SNP; šoti gaeli k: Pàrtaidh Nàiseanta na h-Alba) on Šotimaal tegutsev rahvuslik ja sotsiaaldemokraatlik partei, mis pooldab Euroopa Liitu kuuluvat iseseisvat Šotimaad. Tegu on suurima poliitilise parteiga Šotimaal ning Leiboristliku partei ja Konservatiivse partei järel nii parlamendikohtade kui parteiliikmete arvu poolest suuruselt kolmanda parteiga Ühendkuningriigis. Partei asutati 1934. aastal ja on olnud Suurbritannia parlamendi alamkojas pidevalt esindatud alates 1967. aastast. Parteijuht oli aastatel 1990–2000 ja 2004–2014 Alex Salmond, 2000–2004 John Swinney ja alates 2014 juhib erakonda Nicola Sturgeon. Sturgeon on samast aastast kuni praeguseni ka Šotimaa valitsusjuht ehk esimene minister (First Minister). Šoti rahvusparteile kuulub 2019. aasta Suurbritannia üldvalimiste järel 44 kohta 59-st Šotimaale eraldatud kohast Suurbritannia parlamendi (Westminsteri) alamkojas ning 2021. aasta valimiste järel 64 kohta 129-kohalises Šoti parlamendis.
Valimistulemused Suurbritannia parlamendis
2017. aasta Suurbritannia üldvalimistel võitis partei 35 kohta Šotimaale eraldatud 59 kohast.
2015. aasta Suurbritannia üldvalimistel võitis partei 56 kohta Šotimaale eraldatud 59 kohast.
2010. aasta Suurbritannia üldvalimistel võitis Šoti Rahvuspartei 6 kohta Šotimaale eraldatud 59 kohast.
Mikulášovice
Mikulášovice (saksa keeles Nixdorf) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Děčíni ringkonnas. Mikulášovice asub Saksamaa piiri ääres, Děčínist umbes 24 km põhjakirdes.
Mikulášovice asub merepinnast 414 meetri kõrgusel.
Mikulášovicet on esmamainitud 1449. aastal.
Mikulášovices on sündinud saksa ooperi- ja operetilaulja Anni Frind (1900–1987).
Östermalm
pisi|Östermalmi keskel asuv [[Hedvig Eleonora kirik]] Östermalm on Stockholmi linnaosa. Östermalmis elab 36 636 elanikku ja sealsed kinnisvarahinnad on kalleimad Rootsis.
Mežkleivas
Mežkleivas on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Gulbene piirkonnas Druviena vallas.
Aastal 2004 oli külas ligikaudu 15 elanikku.
Maidla vald (Kullamaa kihelkond)
Maidla vald (saksa keeles Tockumbeck) oli vald Läänemaal Kullamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja seejärel 1890 liideti osa Maidla vallast Koluvere ja osa Maidla vallast Kalju vallaga
Valla alal asus Maidla mõis ja Salutaguse küla.
Yorkshire
thumb Yorkshire on ajalooline krahvkond Inglismaal, omaaegne suurim.
Stabilisaatorvarb
Stabilisaatorvarb on auto vedrustuse osa, mille eesmärgiks on vähendada auto kere kaldumist kurvides või teekonaruste tõttu. Stabilisaatorvarb asub auto pikiteljega risti ja on auto kerega ühendatud läbi pukside. Selline ühendus võimaldab varva pöördliikumist. Varva otsad ühenduvad läbi spetsiaalsete liigendite õõtshoobade külge.
Stabilisaatorvarvad on kasutusel autode mõlemal teljel. Vanematel autodel võivad stabilisaatorvarvad puududa.
Keerdpaarjuhe
thumb|[[UTP-kaabel]] Keerdpaarkaabel ehk keerupaarikaabel, keerupaarijuhe või lihtsalt keerdpaar (ingl twisted pair (cabling)) on kaablitüüp, mida kasutatakse laialt telekommunikatsioonis, näiteks telefoniliides ja enamikus Etherneti võrkudes.
Ajalugu
Telegraaf ja telefon olid algusaastatel mürarohked ning kostsid läbi. Elektritrammide levikuga 19. sajandi lõpul muutus müraprobleem liiga suureks ja asuti otsima lahendusi. Tulemusi andsid kahepolaarne side ja juhtmete regulaarne pooltevahetus postide otsas.
Varjestamata keerdpaar
Varjestamata keerdpaar ehk UTP (ingl unshielded twisted pair) on lihtsuse, paindlikkuse ja odavuse tõttu kõige levinum keerdpaari tüüp. Varjestamata keerdpaaris saavutatakse suurem läbilaskevõime, suurendades keerdude arvu pikkusühiku kohta ja paigutades traate kaablis ümber, vähendades sedasi interferentsi.
UTP-kaablil on teiste kaabeldustüüpide ees palju eeliseid. Kuna UTP-kaabli välisdiameeter on umbes 0,43 cm, on seda kerge paigaldada. Kaabli ehitisse paigaldamiseks on seintesse vaja teha väiksem tehniline avaus ja see lihtsustab paigaldust, eriti vanemates majades. UTP eelis on ka selle odavus: kaabli hind meetri kohta on madalam kui ühelgi teisel LAN-kaablil. Seda kaablit saab kasutada enamikus võrguarhitektuurides.
UTP nõrgad küljed on selle vähene kaitse elektrilise müra vastu ja kaabli väiksem maksimaalne pikkus kui koaksiaalsel või valguskaablil. Varem oli UTP muud tüüpi kaablitest ka aeglasem, enam see nii ei ole.
UTP omadused kokkuvõetult:
Kategooriad
UTP-kaablid jagunevad kategooriatesse, mis eristuvad kaablile ja otsikutele seatavate nõudmiste poolest.
Varjestatud keerdpaar
Varjestatud keerdpaaris (STP, ingl shielded twisted pair) tagatakse parem signaalikvaliteet lisaks kaabli enda varjestamisele ka selle sees olevate traatide eraldi varjestamisega. Iga traadipaar on mähitud metallkihti (foolium). Kõik neli traadipaari on omakorda mähitud punutisse või metallkihti. See vähendab nii kaablisisest müra kui ka vastuvõtlikkust välismürale. STP-kaabel lõppeb STP-otsikuga, UTP-pistiku kasutamine muudab varjestatud kaabli paigaldamise mõttetuks. STP-kaableid kasutatakse peamiselt kohtades, kus on palju müra.
STP takistab müra paremini kui UTP, kuid on kallim ja töömahukam paigaldada. Fooliumvarjestus on ühendatud maandusega ainult jaotlapoolsest otsast. Töökohapoolne ots maandatakse läbi arvuti toiteahela. Varjestatud kaabli kasutamine eeldab korraliku maanduskontuuri olemasolu hoones. STP-d kasutatakse põhiliselt Euroopas.
Kategooriad
Kaableid (mitte ainult keerdpaarkaableid) võib jagada ka ühekiulisteks ja mitmekiulisteks. Esimesel juhul on iga traat ühes tükis, teisel juhul koosnevad tradid omakorda mitmest peenemast traadist.
Ühekiuline kaabel on mõeldud paigaldamiseks näiteks seintesse, torudesse ja kaablikarpidesse ning lõppeb RJ45 Keystone tüüpi pesaga. Ühekiuline kaabel on odavam ja ka kaks korda paremate elektriliste omadustega. See on tingitud sellest, et mitmekiulise kaabli traatide summaarne ristlõige on väiksem ühekiulise kaabli soone ristlõikest. Seetõttu on mitmekiulises kaablis sumbumus suurem.
Mitmekiulist kaablit kasutatakse näiteks sülearvuti ühendamiseks Etherneti seinapesaga (patchcord). Mitmekiuliste ühenduskaablite lubatud summaarne pikkus ühe ühenduse kohta (kaabel seadmekapis + kaabel töökohas) on 10 m.
Otsikud
Otsiku abil ühendatakse kaabel seadme võrguliidesesse. UTP-kaabli standardne otsik on RJ-45 (Registered Jack, 45 viitab traatide järjestusele). RJ-45 otsikul on 8 klemmi ja see sarnaneb lauatelefoni kaabli otsikuga, mille tähis on RJ-11. Cat 6 kaabli otsik on 8P8C, mille traadid lähevad otsikusse oma jämeduse tõttu siksakis, mitte ühes tasapinnas, ülejäänud osa sarnaneb RJ-45-ga. Cat 7 kaabli puhul on otsiku jaoks kaks võimalust: GG45 (Giga Gate), mis on tagasiühilduv RJ-45-ga, ning TERA, mis ei ole enam RJ-45-ga tagasiühilduv, kuid millel on suurem jõudlus. UTP pistikuga ühendamisel peab jälgima, et kõik traadid oleksid ühepikkused ja et need oleksid pistikusse lõpuni lükatud – nii on kontaktipind võimalikult suur ja kaabli maksimumpikkus ei vähene. Traatide fikseerimiseks kasutatakse spetsiaalset instrumenti, mida nimetatakse võrgutangideks. Mõned otsikud sobivad nii ühe- kui ka mitmekiulise kaabli jaoks, osa sobib aga ainult ühte tüüpi kaablite jaoks.
Materjalid
Keerdpaarkaabli mantel (ümbris) on tavaliselt tehtud polüvinüülkloriidist ehk PVC-st, mis on odav ja sobivate omadustega. PVC puudus on, et selle põlemisel eraldub suures koguses vingugaasi ja gaasilist kloori, mis on mürgine ja mis kokkupuutel veega moodustab soolhappe (ohtlik sissehingamisel ja silmade limaskestadele). Alternatiivina saab kasutada polüpropüleeni või muid LSZH (low smoke zero halogen) materjale.
Ziemeļi
Ziemeļi on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Druviena vallas.
Küla asub valla põhjaosas Sace jõe kaldal. Seal asuvad Ziemeļi muinaskalmed on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all. Asulas on Ziemeļi bussipeatus.
Aastal 2008 oli külas ligikaudu 16 elanikku.
Ott-Henrik Raidmets
Ott-Henrik Raidmets (sündinud 11. märtsil 1993 Pärnus) on eesti näitleja ja jalgpallur.
Ta on aastast 2016 Pärnu teatri Endla näitleja.
Ta mängib jalgpalli klubis Tallinna FC Reaal.
Sümfoonia nr 2
Muusikateoseid pealkirjaga "Sümfoonia nr 2":
Kreatsionism
Kreatsionism (ladina keeles creatio loomine, omastavas käändes creationis) on religioossed, teoloogilised ja filosoofilised veendumused või maailmavaated, milles maailm ja elu on otseselt Jumala (või kõrgema olevuse) loodud.
Mõistet kasutas Charles Darwin 1856. aasta kirjas nende kohta, kes usulistel põhjustel vaidlustasid tekkivat evolutsiooni(teooriat), kui teadust. Kreatsionistlikud kontseptsioonid varieeruvad üksteisest religioossetes ja filosoofilistes suhtumistes teadusesse. Kreatsionistide sõnasõnaline tekstitõlgendus on vastuolus ajaloolis-kriitilise meetodiga.
Noore Maa kreatsionism on selle alamharu, mille kohaselt maailma vanus on väiksem kui tänapäeva teaduse hinnangul. Eelkõige kasutatakse seda nimetust kristlikus kontekstis õpetuse kohta, mis püüab piibli kosmogoonia(te)le tuginedes lükata ümber teaduslikke arusaamu evolutsioonist, geoloogiast ja ajaloost.
Kreatsionism levis 20. sajandil Ameerika Ühendriikides. Euroopas (sealhulgas Eestis) on selle levik vähene. Muuhulgas püüavad kreatsionismi pooldajad saavutada selle viimist kooliprogrammidesse, põhjendades oma taotlust võrdõiguslikkusega, mis peaks nende hinnangul tähendama, et teaduslikule ja kreatsionistlikule maailmapildile tuleks anda võrdne kaal.
Ajalugu
Darvinismi vastustav kreatsionism tekkis kristliku fundamentalismi pinnalt. Üks selle esimesi arendajaid oli seitsmenda päeva adventistide hulka kuulunud George McCready Price. Darvinismi vastustati muu hulgas sotsiaaldarvinismi arvatava moraali kahjustava mõju tõttu.
1925. aastal toimus Tennessee osariigis Daytonis Scopesi protsess. Noort keskkooliõpetajat John Thomas Scopesi süüdistati evolutsiooniteooria õpetamises koolis, mis oli vastuolus Tennessee osariigi seadusega "Butler Act". Süüdistuse kasuks esines organisatsiooni World Christian Fundamentals Association esindava eksperdina kolmekordne presidendikandidaat ja tuntud kõnemees William Jennings Bryan. Scopesi kaitsja oli agnostiliste vaadetega tuntud advokaat Clarence Darrow. Suuresti tänu ajalehe Baltimore Sun ajakirjaniku H. L. Menckeni reportaažidele äratas see ülemaailmset tähelepanu. Advokaadil ei lubatud kohtusse tuua oma tunnistajaid. Scopes mõisteti süüdi ning talle määrati 100 USA dollari suurune rahatrahv. Otsus kaevati edasi ja tühistati formaalsetel põhjustel. Kuigi seadus jäi jõusse 1967. aastani, seda rohkem ei kohaldatud.
Pärast seda hakkas kreatsionismi populaarsus kahanema, kuid USA kooliõpikutest hakkas evolutsiooniõpetus kaduma. Uued õpikud võeti USA-s kasutusele seoses 1950ndate lõpus ilmnenud mahajäämusega kosmoseuurimises. Aastal 1961 ilmus baptistist piibliteadlase John Whitcombi ja hüdraulikainseneri Henry Morrise mõjukas raamat "The Genesis Flood: The Biblical Record and Its Scientific Implications". Nagu varasemadki kreatsionistid, väitsid autorid, et tänapäeva teadus kinnitab täielikult 1. Moosese raamatus esitatud loomislugu ja ülemaailmse veeuputuse lugu, nimelt et maailm loodi kuue 24-tunnise päevaga, organismid (viimasena inimene) tekkisid ime tulemusel, enamik organisme hukkus veeuputuses ning nende laibad jäid pärast vee taganemist muda sisse. Nad kasutasid evolutsiooniteooria vastu järgmisi argumente, mille võtsid kasutusele ka hilisemad kreatsionistid :
Pärast selle raamatu ilmumist kreatsionistlik liikumine elavnes. Selle mõjukamateks tegelasteks said üks autoritest Henry Morris ning Duane Gish. Nad korraldasid debatte, kus evolutsionistidel oli nendega väga raske vaielda. 1970ndateks oli selge, et Ameerika Ühendriikide Ülemkohtu otsuste tõttu Ameerika Ühendriikide konstitutsiooni esimese paranduse kohta ei ole võimalik keelata evolutsiooniteooria õpetamist riigi toetusega avalikes koolides. Selle asemel püüti taotleda loomisteaduse (teadusliku kreatsionismi) kui iseenesest mittereligioosse õpetuse õpetamise kohustuslikkust rööbiti evolutsiooniteooria õpetamisega, et erinevaid teaduslikke teooriaid võrdselt kohelda. Arkansase osariigis võetigi 1981 vastu vastav seadus (Balanced Treatment for Creation-Science and Evolution-Science Act (Act 590). Kohtuasjas McLean vs. Arkansas Board of Education seati kahtluse alla selle seaduse vastavus konstitutsiooniga. Ekspertidena esinesid kohtus Langdon Gilkey, Francisco J. Ayala, Stephen Jay Gould ja Michael Ruse. Kohtunik otsustas, et seadus on vastuolus konstitutsiooniga ja loomisteadust ei ole kohustuslik koolis rööbiti evolutsiooniteooriaga õpetada, sest see ei ole teadus, vaid religioon. Kohtunik esitas järgmised teaduseks (loodusteaduseks, science) olemise kriteeriumid:
Kohtuniku arvates ei rahuldanud loomisteadus ühtki neist kriteeriumidest. Mis puutub falsifitseeritavusse, siis selle kriteeriumi autor Karl Popper ise oli 1974. aastal väitnud, et darvinismi ei saa pidada falsifitseeritavaks ning see on metafüüsiline uurimisprogramm. Hiljem Popper siiski möönis, et darvinism on falsifitseeritav, kuigi raskesti. Istungil esitatigi tõendeid selle kohta, et darvinistlik evolutsiooniteooria on falsifitseeritav, ja kohtunik luges need piisavateks. Hiljem kritiseerisid Larry Laudan ja mõned teised filosoofid falsifitseeritavuse kasutamist demarkatsioonikriteeriumina. Kreatsionismi pooldajad kasutasid ka argumenti, et konstitutsioon ei keela halva teaduse õpetamist.
Õigusteadlane Phillip Johnson on kasutanud argumenti, et kreatsionismi ja evolutsiooniteooria vahelise vaidluse näol on tegu ka vastuoluga kahe filosoofilise positsiooni vahel; kui aga tegu on filosoofiaga, siis konstitutsioon ei keela selle õpetamist. Johnson eristab metodoloogilist naturalismi (teadlaste hoiak, et seletada tuleb loodusseadustega, apelleerimata imedele) ja metafüüsilist naturalismi (metafüüsiline seisukoht, mille järgi loodus on fundamentaalne reaalsus). Johnson vastandab metafüüsilisele naturalismile teistliku realismi, mille järgi Jumal sekkub looduse toimimisse, kuigi ta kasutab tavaliselt "regulaarseid sekundaarseid mehhanisme". Näiteks geneetilise informatsiooni ja inimese teadvuse päritolu ei saa võib-olla seletada mittearukate põhjustega Et metodoloogiline realism põhineb Johnsoni arvates ikkagi lõppkokkuvõttes metafüüsilisel naturalismil, siis on evolutsiooniteooria ja kreatsionismi vastuolu lõppkokkuvõttes ikkagi filosoofilist laadi, ning pole õigustust nende erinevale kohtlemisele. Nagu Johnsongi möönab, peavad mõned inimesed siiski end nii metodoloogiliseks naturalistiks kui ka teistiks, pooldades ühtaegu evolutsiooniteooriat ja kristlust.
Traditsioonilisele kreatsionismile on lisandunud õpetus intelligentsest disainist.
Pikeliai
Pikeliai on alev Leedus Mažeikiai rajoonis Židikai vallas. Pikeliai asub Läti piiri ääres. Alevis on algkool. Vene keeles on alevi kohta kasutusel olnud nimekuju Пикеле.
Vaatamisväärsused on kirik aastast 1752, tulpkabel aastast 1710, katkuohvrite mälestusmärk aastast 1827.
Ajalugu
Küla on esimest korda mainitud aastal 1594. Aastast 1625 on teada, et protestant Bilevičius kutsus inimesi üles kohalikku kirikut ründama, see taastati aastaks 1636.
Aastal 1710 laastas Pikeliaid katk, selle mälestuseks püstitati aastal 1827 sammas. XVIII sajandil hakkas Pikeliai kuuluma piiskopkonnale, piiskoppide valdusse jäi see aastani 1842. Aastal 1752 valmis praegune kirik, aastal 1805 loodi sinna kihelkonnakool. Alev sai Pikeliaist aastal 1769. XIX sajandi lõpus oli Pikeliais suur juutide kogukond.
Sika keel
Sika keel on austroneesia keel, mida räägivad sikad Indoneesias Florese saare idaosas. Seda räägib umbes 175 000 inimest.
Sika keel kuulub Kesk-Malai-Polüneesia keelte bima-lembata rühma.
Sika keel on üks väheseid keeli, milles on foneemina labiodentaalne riivehäälik (ⱱ).
Enchantment of the Seas
Enchantment of the Seas on viies Vision-klassi ristluslaev, mis kuulub firmale Royal Caribbean Cruises Ltd. ja mida käitab laevakompanii Royal Caribbean International. Laev ehitati Kværner Masa-Yardsi laevatehases Helsingis Soomes 1997. aastal.
Ehitamine
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 493 Kvaerner Masa-Yardsi laevatehases 26. oktoobril 1995. Vettelaskmistseremoonia toimus 21. novembril 1996. 4. juulil 1997 sai laev valmis ja anti omanikule Enchantment Of The Seas (Royal Caribbean Cruises Ltd.) üle. Laeva ristiemaks sai Colleen Fain. Laev asus oma esmareisile 13. juulil 1997. aastal.
2005. aastal pikendati 279,6 m pikka laeva Rotterdamis 301,36 meetrini. Uus kesksektsioon valmistati Aker Finnyardsi laevatehases (tänane STX Finland). Enchantment of the Seas ja Grandeur of the Seas on esimesed dünaamilise positsioneerimissüsteemiga ristluslaevad. 2012. aastal kasutati laeva kruiisidel Kariibi mere, Bahama ja Bermuda saartele.
Marie Orav
Marie Orav (29. detsember 1911 Pikeliai, Leedu – 4. jaanuar 1994 Tallinn) oli eesti maletaja, üks esimesi Eesti naismaletajaid.
Ta lõpetas 1929. aastal Tartus gümnaasiumi. Aastal 1937 võitis Tallinnas naiste malemeistrivõistlused, järgmisel aastal osales ka rahvusvahelisel maleturniiril. Aastal 1945 kaotas tiitli Salme Rootarele.
Mandatoriccio
Mandatoriccio on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis.
Marie Orav
Pärast sõda tuli ta veel kaks korda Eesti naiste malemeistriks (1952 ja 1959). Teisele kohale tuli lisaks 1945. aastale veel aastail 1948, 1954, 1958 ja 1960. Aastail 1950 ja 1956 saavutas Marie Orav kolmanda koha.
Mandatoriccio
561 meetri kõrgusel merepinnast asuva Mandatoriccio asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Mandatoriccio piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Campana, Pietrapaola, Scala Coeli.
Sümfoonia nr 3
Muusikateoseid pealkirjaga "Sümfoonia nr 3":
Activision Blizzard
Activision Blizzard, Inc. on Ameerika videomängude tootja.
Töölisklass
Mõiste
Nii nagu ka paljude teiste sotsiaalset klassi tähistavate terminite puhul, on ka töölisklassi määratletud ja kasutatud mitmes erinevas tähenduses. Kõige üldisem määratlus, mida kasutavad paljud sotsialistid, on see, et töölisklassi kuuluvad kõik need, kellel pole midagi muud peale oma tööjõu (näiteks ei omata vabrikut). Selliseid inimesi nimetati varem proletaarlasteks, aga see määratlus ei ole enam kasutuses. Selles tähenduses kuuluvad tänapäeval töölisklassi igat liiki füüsilise ja vaimse töö tegijad, välja arvatud need, kes ammutavad oma elatise ettevõtte omamisest ja teiste tööst.
Mitteakadeemilises käsitluses (teatud tüüpi teadustekstides, samuti ajakirjanduslikes ja poliitilistes analüüsides) Ameerika Ühendriikides viitab töölisklass sageli ühiskonnaosale, kes sõltub füüsilist tööd nõudvatest töökohtadest, eriti kui neile makstakse tunnitasu. Näiteks määratletakse töölisklassiks lihtsalt need, kellel puudub kõrgharidus. Seejärel jaotatakse töölisklassi ametid nelja rühma: lihttöölised, käsitöölised, kodustöötajad ja tehasetöölised.
Levinud alternatiiv, mida vahepeal sotsioloogias kasutatakse, on klassi määratlemine sissetuleku taseme järgi. Selle lähenemisviisi kasutamisel võib töölisklassi vastandada nn keskklassile majanduslike ressursside, hariduse, kultuurihuvide ning tarbivate kaupade ja teenuste alusel. Töölisklassi ja keskklassi vaheline piir võib siin tähendada punkti, millest alates jääb elanikkonnal sissetulekust pärast põhivajaduste täitmist ja esmatarbekaupade soetamist raha järele (näiteks moodsate riiete, mitte ainult söögi ja peavarju jaoks).
Mõned teadlased on esitanud arvamuse, et töölisklassi staatus tuleks defineerida subjektiivselt enesemääratluse põhimõttel. See subjektiivne lähenemine võimaldab inimestel endal, mitte teadlastel, määratleda oma "subjektiivse" ja "tajutava" sotsiaalse klassi.
Ajalugu ja kasvamine
pisi| Töölisklassi elu [[Victoria valitsusaeg|Victorian Wetherby linnas, Inglismaal Yorkshire'i lääneosa ratsutamine]] Feodaalses Euroopas ei olnud töölisklass kui selline väga arvukas. Selle asemel kuulus enamik inimesi kolmandasse seisusse, kuhu kuulusid erinevate elukutsete ja ametitega inimesed. Juristi, käsitöölist ja talupoega peeti sama sotsiaalse üksuse osaks, sest nad ei olnud aristokraadid ega vaimulikud. Sarnased hierarhiad olid väljaspool Euroopat ka teistes tööstuseelsetes ühiskondades. Nende tööliste sotsiaalset seisus arvati loomuõiguse ja levinud religioosse veendumuse kohaselt paika pandud olevat. See sotsiaalne seisus pandi proovile, eriti talurahva poolt, näiteks Saksa talurahva sõja ajal.
18. sajandi lõpus toimusid valgustusajastu mõjul Euroopa ühiskonnas muutused ja neid muutusi ei olnud võimalik takistada jumala poolt loodud muutmatu ühiskonnakorralduse ideega. Nende ühiskondade rikaste liikmete poolt loodi ideoloogiaid, mis süüdistasid paljudes töölisklassi probleemides nende moraali ja eetikat (st alkoholi liigtarbimist, tajutavat laiskust ja võimetust säästa raha). Teoses "Inglise töölisklassi tegemine" väidab E. P. Thompson, et inglise töölisklass viibis omaenda loomise juures, ja püüab kirjeldada eelmodernsete kolmanda seisuses inimeste muutumist kaasaegseks, poliitiliselt iseteadlikuks töölisklassiks.
Alates 1917. aastast hakati mitut riiki valitsema näiliselt töölisklassi huvides (vt Nõukogude töölisklass). Mõned ajaloolased on märkinud, et peamine muutus nendes nõukogudepärastes ühiskondades on toimunud massiline uut tüüpi proletariseerumine, mis oli sageli põhjustatud talurahva ja maaelanike sunniviisilise ümberasutamise poolt. Sellest ajast saati on neli suurt tööstusriiki pöördunud poolturupõhise valitsemise poole (Hiina, Laos, Vietnam, Kuuba) ning üks riik on sulgunud endasse ja muutunud kasvavaks vaesuse ja jõhkruse tsükliks (Põhja-Korea). Teised sedalaadi riigid on lagunenud (näiteks Nõukogude Liit).
1960. aastast saati on laialdane proletariseerumine ja kogukondade tarastamine toimunud kolmanda maailmas, kus on tekkinud uued töölisklassid. Lisaks on riikides nagu India aeglaselt toimunud ühiskondlikud muutused, mis suurendavad linnapiirkondades töölisklassi suurust.
Marksistlik käsitlus: proletariaat
pisi| Streikivad voorimehed võitlevad politseiga USA [[Minnesota|Minnesota osariigi Minneapolise tänavatel, juuni 1934]] Karl Marx määratles töölisklassi ehk proletariaati üksikisikutena, kes müüvad oma tööjõudu palga eest ja kellel ei ole tootmisvahendeid. Ta väitis, et just nemad vastutavad ühiskonna jõukuse loomise eest. Ta väitis, et töölisklass ehitab füüsiliselt sildu, valmistab mööblit, kasvatab toitu ja põetab lapsi, kuid ei oma maad ega tehaseid.
Proletariaadi alarühm on lumpenproletariaat (kaltsakproletriaat), kes on äärmiselt vaesed ja töötud, näiteks päevatöölised ja kodutud. Marxi arvates ei olnud nad klassiteadlikud.
"Kommunistliku partei manifestis" väitsid Karl Marx ja Friedrich Engels, et töölisklassi saatus on välja vahetada kapitalistlik süsteem proletariaadi diktatuuriga (paljude valitsus, vastanduvalt "kodanluse diktatuurile"), kaotades klassisüsteemi aluseks olevad sotsiaalsed suhted ja seejärel areneda tulevaseks kommunistlikuks ühiskonnaks, kus "igaühe vaba areng on kõigi vaba arengu tingimuseks". Üldiselt on Marksistlikus mõttes palgatöölised ja heaoluriigist sõltuvad inimesed töölisklass ning kuhjunud kapitalist elavad inimesed mitte. See lai dihhotoomia määratleb klassivõitluse. Erinevad rühmad ja üksikisikud võivad igal ajahetkel olla ühel või teisel poolel. Sellised huvide ja identiteedi vastuolud üksikisikute eludes ja kogukondades võivad tõhusalt õõnestada töölisklassi võimet tegutseda solidaarselt, et vähendada ekspluateerimist, ebavõrdsust ja omandi rolli inimeste eluvõimaluste, töötingimuste ja poliitilise võimu määramisel.
Haradok (Hłusk Pahareły)
left|thumb|Haradoki kirik Haradok (varasem nimi Hłusk Pahareły) on küla (endine alev) Valgevenes Mahiloŭ oblastis Hłuski rajoonis Zavałočycy külanõukogus. Küla asub Pciči jõe kaldal.
Monreale
Monreale on linn Itaalias Sitsiilia maakonnas Palermo suurlinnapiirkonnas, Monreale valla keskus. Linn paikneb 7 km Palermost loodes Monte Caputo jalamil.
Dixie
Dixie on Ameerika Ühendriikide lõunaosariikide hüüdnimi.
Monreale
Ajalugu
Sitsiilia kuningas Guiglielmo II rajas pärast 1172. aastat Monreale kui kloostriasula ning laskis sinna ehitada kindluselaadse hoonekompleks, kus oli katedraal, peapiiskopi palee, kuningapalee ja benediktlaste klooster. Aastal 1183 asutas paavst Lucius III Monreale peapiiskopkonna. Neist ehitistest on säilinud ainult toomkirik ristikäiguga.
Haradok (Hłusk Pahareły)
Haradokis on raamatukogu. Küla on ajalooliselt olnud tähtis käsitöökeskus. Vaatamisväärsuseks on õigeusu kirik aastast 1886.
Lingayeni lahe dessant
Lingayeni lahe dessandiks nimetatakse kahte sõjalist operatsiooni, mis sooritati Teise maailmasõja ajal Filipiinide saarestiku Luzoni saare Lingayeni lahe piirkonnas:
Haradok (Hłusk Pahareły)
Ajalugu
Asulat on esimest korda mainitud XV sajandi teisel poolel, toona kandis see nime Hłusk. Asula oli Alšėniškiste, Ostrogskite ja Goštautaste ühine valdus. XVI sajandi esimesel poolel asutas Jurgis Alšėniškis uue asula, mis hakkas kandma nime Hłusk, Haradok hakkas aga kandma nime Stary Hłusk (Стары Глуск). XVI sajandi keskel läks kaks osa alevist (Alšėniškiste ja Goštautaste osad) Zygmunt II Augusti valdusse.
Monreale
Ajalugu
Selle kompleksi ümber kujunes keskaegne asula.
Haradok (Hłusk Pahareły)
Ajalugu
Asula jäi riiklikuks omandiks vaid aastani 1557, seejärel omandasid asula Chodkiewiczid. Jan Chodkiewicz müüs oma osa asulast ja sealsetest valdustest Olelkowiczitele. Ostrogskite osa läks abielu teel Albrecht Laska kätte, kes andis selle rendile. Aastal 1570 tekkis tal rentnikuga tüli, selle käigus põletati maha alevis asunud puidust linnus. Sellest ajast peale hakati asulat dokumentides nimetama Haradok Hłusk Pahareły või lühemalt Hłusk Pahareły (Глуск Пагарэлы), nime esimesest poolest tuleneb aga asula tänapäevane nimi.
XVI sajandi lõpus ostis asula Krzysztof Mikołaj Radziwiłł, pärast seda sai Haradokist Radziwillide Słucki valduste osa.
Poola jagamisel läks Hłusk Pahareły aastal 1793 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Minski kubermangu Babrujski maakonda. Aastal 1814 ehitati sinna õigeusu kirik. Aastal 1846 jagunes Hłusk Pahareły Haradoki külaks ja aleviks. Aastal 1866 ehitati sinna veel teinegi õigeusu kirik. Aastal 1897 olid alevis vesiveski, võõrastemaja ja kolm poodi, külas aga kaks poodi. Pärast aastat 1926 ühendati asulad taas Haradoki külaks. Teise maailmasõja ajal tapsid Saksa okupatsiooniväed 89 Haradoki elanikku.
Dixie
Nime päritolu
"Oxford English Dictionary" teatel on nime Dixie päritolu hägune. Mitford M. Mathewsi "A Dictionary of Americanisms on Historical Principles" (1951) pakub etümoloogia kohta kolm levinud teooriat:
Svilāre
Svilāre (ka Svilāres või Sviļāri) on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Druviena vallas.
Küla asub valla põhjaosas Sace jõe kaldal.
Jelgava piirkond (2009–2021)
Jelgava piirkond (läti Jelgavas novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis Zemgales. Piirnes lõunas Leeduga.
Piirkonna keskus oli Jelgava linn, mis ei kuulunud piirkonda.
Piirkonna elanikest on 2012. aasta seisuga 67% lätlased, 17% venelased, 6,5% valgevenelased, 3,0% leedulased, 2,2% poolakad, 1,9% ukrainlased ja 1,7% teised rahvused.
Piirkond moodustati 2009. aastal Jelgava rajooni 13 vallast. 2021. aastal moodustati senisest Jelgava piirkonnast ja Ozolnieki piirkonnast uus Jelgava piirkond.
Helgeland
pisi|[[De syv søstre|Seitse õde Alstahaugis.]] pisi|Vega saarestik kuulub UNESCO Maailmapärandi nimekirja
Helgeland on lõunapoolseim piirkond Põhja-Norras. See on Nordlandi maakonna osa, mis paikneb põhjapolaarjoonest lõuna pool. Põhjas piirneb see Saltfjelleti mägede ja Svartiseni liustikuga, mis moodustavad looduspiiri Salteni piirkonnaga. Lõunas piirneb Helgeland Nord-Trøndelagi vallaga.
Ophelia
pisi|Sopran [[Mignon Nevada kujutamas Opheliat Ambroise Thomase ooperis "Hamlet"]] Ophelia on tegelane Shakespeare'i tragöödias "Hamlet".
Helgeland
Helgelandi pindala on 18 832 km², elanike arv on umbes 79 000. Piirkonnas on neli linna (lõunast põhja poole): Brønnøysund, Mosjøen, Sandnessjøen ja Mo i Rana.
Ophelia
Ta on noor taani aadlinaine, Poloniuse tütar, Laertese õde ja Hamleti võimalik naine. Ophelia on üks kahest teose naistegelasest.
Juri Prõlõpko
Juri Prõlõpko (ukraina keeles Юрій Ілліч Прилипко, 1960-2022) oli Ukraina omavalitsusjuht.
Johan Schalbrick
Johan Schalbrick (ka Johann Schallbrick ja Schalburger) oli teadaolevalt esimene Ameerikasse jõudnud eestimaalane.
Schalbrick pärines Rootsi-aegsest Revalist ehk Tallinnast ja oli ametilt trummar (teistel andmetel trompetimängija ), Rootsi sõjaväe ohvitser. Ta jõudis 1654. aastal Uus-Rootsisse (praeguses USA Delaware'i osariigis) Rootsi laevaga Örn ('kotkas'). Laev asus Göteborgist teele 2. veebruaril 1654 ning randus Uus-Rootsis 22. mail 1654, 350 kolonistist suri teel sadakond.
Väliseesti kunstnik Maria Magdalena Suurman kujutas teda õlimaalil, mis kingiti Ameerika Ühendriikide 200. aastapäeva puhul president Gerald Fordile. Maal asub Ann Arboris Michigani ülikooli Fordi raamatukogus.
Pihtla vald (Püha kihelkond)
pisi|Saaremaa maakonna valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Pihtla vald (saksa keeles Pichtendahl) oli vald Saaremaal Püha kihelkonnas. Vallamaja asus Pihtla külas.
Vald eksisteeris 1866 –1939. 1939. aasta vallareformiga loodi uus Pihtla vald.
Valla alal asus palju mõisaid, teiste seas Pihtla, Kõljala, Kangruselja mõis.
Hobuste korduv uveiit
Hobuste korduv uveiit (inglise keeles Equine recurrent uveitis, lühendiga ERU) on silma soonkesta põletik ning kõige levinum põhjus hobuste nägemiskaotusele. Korduvat uveiiti iseloomustavad korduvad silmasisese põletiku episoodid. Iga haigestumisega kahjustub silm aina rohkem. Ühekordne silma soonkesta põletik ei arene ilmtingimata ERU-ks. Haiguse tunnusteks on silma kissitamine, silma hägustumine, pisaravool ja silma punetus.
Haigustekitajad
Korduv uveiit on autoimmuunhaigus, mille võivad vallandada erinevad faktorid. Üheks võimalikuks tekitajaks on bakteriaalsed infektsioonid, nagu näiteks leptospiroos. Leptospiroos põhjustab hobuse immuunsüsteemis häireid, mille tagajärjel võib tekkida uveiit. Tavaliselt võtab haiguse ilmnemine aega vähemalt 12 kuud peale leptospiroosi nakatumist. Lisaks võivad uveiiti tekitada parasiidid, silmatraumad, kornea haigused ja erinevad viirused, nagu näiteks 1. ja 2. tüüpi hobuste herpesviirus. Kuna ERU patogenees on immuunvahendatud, on võimalik, et selle haiguse tekkes on oluline roll ka isendi geneetikal, mis määrab tema vastuvõtlikkuse uveiidiga seotud infektsioonidele, haiguse väljakujunemise ja selle raskusastme. On tõestatud, et näiteks appaloosa tõugu hobustel on geneetiline eelsoodumus haigestuda elu jooksul korduvasse uveiiti.
Sümfoonia nr 6
Muusikateoseid pealkirjaga "Sümfoonia nr 6":
Muusik Seif
Muusik Seif (kasutasid ka nime: Music Seif ) oli Eesti ansambel.
Hälbekirjandus
Hälbekirjandus ehk transgressiivne kirjandus on kirjandusžanr, mille fookuses on tegelased, kes tunnevad end ühiskonna ootustest ja normidest piiratuna ning kes murravad neist piirangutest vabaks ebatavalisel või vastuolulisel moel. Kuna hälbekirjanduse tegelased mässavad ühiskonna alusnormatiivide vastu, võivad nad näida vaimuhaigete, antisotsiaalsete või nihilistlikena. Žanr kõnetab mahukalt tabuteemasid nagu mõnuained, tavaliseks peetavast hälbiv seksuaalkäitumine, vägivald, intsest, pedofiilia ja kuritegevus. "Transgressiivsele kirjandusele" andis žanrilise määratluse Los Angeles Timesi kirjanduskriitik Michael Silverblatt. Rene Chun, The New York Timesi ajakirjanik, kirjeldas hälbekirjandust järgmiselt: "'See on kirjanduslik žanr, mis kujutab reljeefselt teemasid nagu intsest ja teised ebanormaalsed seksuaalpraktikad, piinamised, inimkeha mitmetes kohtades esile kerkivad suguelundid, linnavägivald ja naiste vastu suunatud vägivald, mõnuainete tarbimine ja eriti probleemseid peresuhted, ning rajaneb eeldusel, et tõelist teadmist võib leida inimkogemuse piirialadelt ja et keha on teadmise omandamise paik.'"Žanr on tekitanud vastakaid arvamusi ja paljud hälbekirjanduse eelkäijad, sealhulgas William S. Burroughs ja Hubert Selby Jr., on rõvetsemises süüdistatuna kohtus käinud.
Hälbekirjandusel on sarnasusi plärtspungi (splatterpunk), noir-krimi ja erootilise kirjandusega seoses selle valmidusega keelatud käitumisviise kujutada ning lugejaid šokeerida. Kuid neist žanritest eristab hälbekirjandust see, et tegelased otsivad sageli viise iseenese ja oma ümbruskonna parandamiseks – hoolimata nende viiside ebatavalisusest ja ekstreemsusest. Suur osa hälbekirjandusest tegeleb identiteedi, sisemise rahu või isikliku vabaduse otsingutega. Olles vaba tavapärastest kirjanduslikest konventsioonidest ning maitsepiirangutest, väidavad hälbekirjanduse eestkõnelejad, et žanr on võimeline tabavaks ning raskesti eiratavaks sotsiaalkriitikaks. Žanril on mõningaid kattuvusi kirjandusliku minimalismiga, kuna paljud hälbekirjanikud kasutavad lühilauseid ja lihtsustatud stiili.