cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teno
1948 ehitati üle jõe 220 meetri pikkune rippsild. 1993. aastast ületab jõge 316 meetri pikkune Saami sild.
Jõe järgi on nime saanud Deatnu vald.
Bersillies
Bersillies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
Niitsiku
Niitsiku on küla Võru maakonnas Setomaa vallas.
Küla piirneb idas Mädajõe ja Mädajõe hoiualaga ning lõunas Rebasmäe oja ja endise Niitsiku paisjärvega.
Niitsiku asus Räpina kihelkonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.
Vladimir Lenin
Vladimir Iljitš Lenin (sünnijärgne perekonnanimi Uljanov; vene keeles Владимир Ильич Ульянов (Ленин); 22. aprill ( vkj 10. aprill ) 1870 Simbirsk Venemaa keisririik – 21. jaanuar 1924 Gorki asula (tänapäeval Gorki Leninskije), Moskva oblast, NSV Liit) oli Venemaa bolševike juht, Oktoobrirevolutsiooni läbiviija, Nõukogude Venemaa esimene valitsusjuht ja hiljem leninismiks nimetatud kommunistliku riigiõpetuse rajaja.
Lapsepõlv, haridus ja kasvatus
Vladimir Uljanov sündis Simbirskis (praegu Uljanovsk) rahvakoolide inspektori Ilja Nikolajevitš Uljanovi (1831–1886) perekonnas. Isa Ilja Nikolajevitš Uljanov töötas rahvakoolide inspektorina. Tänu tööalasele edukusele sai ta pärusaadlikuks, seega oli Vene aadliseisus ka tema pojal Vladimiril. 1886. aastal suri Vladimiri isa ootamatult.
Aastatel 1879–1887 õppis Vladimir Uljanov Simbirski gümnaasiumis. Aastal 1887 lõpetas ta kuldmedaliga gümnaasiumi ja astus Kaasani ülikooli õigusteaduskonna. Varsti heideti ta sealt välja osavõtu eest üliõpilaste revolutsioonilises liikumises ning saadeti oma sugulaste juurde Kaasani kubermangu Kokuškino külla.
Uljanovite perekond oli päritolult heterogeenne, kuid koosnes põhiliselt segaseisuslastest (intelligentsist).
Vladimiri emapoolne vanaisa oli juudi rahvusest, õigeusu vastuvõtnud Israel Blank, vanaema aga rootsi-saksa suguvõsast Anna Grosshopf. Vladimiri isapoolne vanaisa Nikolai Vassiljevitš Uljanov oli pärisorine talupoeg Nižni Novgorodi kubermangust. Ta asus elama Astrahani, kus ta hakkas tööle rätsepana. Küpses eas abiellus ta Anna Aleksejevna Smirnovaga, kelle isa oli Marietta Šaginjani andmetel kalmõkk ning ema võib-olla venelane.
Kui sündis Vladimiri isa Ilja Nikolajevitš Uljanov, oli Nikolai Vassiljevitš Uljanov juba 60-aastane. Pärast Nikolai Vassiljevitši surma oli Ilja hooldajaks vanem vend Vassili, kes aitaski Iljal saada Kaasani ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonda astumiseks vajaliku hariduse. Pärast ülikooli lõpetamist aastal 1854 töötas Ilja Uljanov matemaatika- ja füüsikaõpetajana Penza ja Nižni Novgorodi gümnaasiumides ja muudes koolides. Alates 1869. aastast oli ta Simbirski kubermangu rahvakoolide inspektor ja direktor.
Vladimir Iljitš õppis koolipõlves hästi selgeks saksa ja prantsuse keele; ka tema hinded (vana)kreeka ja ladina keeles olid eeskujulikud. Hiljem õppis ta iseseisvalt inglise keelt ja olevat osanud lugeda ka poola ja rootsi keelt.
Poliitilise tegevuse algus
1887. aastal mõisteti Vladimiri vanem vend Aleksandr surma süüdistatuna vandenõus Venemaa keisri Aleksander III mõrvamiseks. 1887. aasta detsembris heideti Vladimir üliõpilasrahutustes osalemise tõttu Kaasani ülikoolist välja ning kanti politsei poolt isikute nimekirja, kellel on keelatud asuda tööle riigiametnikuna. Aastal 1891 lõpetas V. Uljanov väga heade hinnetega ja 1. järgu diplomiga juuraõpingud eksternina Peterburi ülikooli juures.
pisi|Vladimir Uljanovi pilt 1895. aastast, Venemaa keisririigi politseiarhiivist Pärast õpinguid töötas ta mõnda aega Samaras vandeadvokaat Andrei Hardini abina ning oli kriminaalasjades kaitsja kohalikus ringkonnakohtus. 1893. aastal kolis V. Uljanov Peterburi.
1895. aasta suvel käis Uljanov esimest korda välismaal, Šveitsis, kus kohtus Vene marksismi "isa" Georgi Plehhanoviga. Samal aastal viibis ta mõnda aega ka Vilniuses, kus tutvus kahe Leninist pärit juudi kaupmehega, kes olid nõus tema revolutsioonilist tegevust finantseerima. Ühe hüpoteesi kohaselt andis see alev, kust kaupmehed pärit olid, talle ka tema revolutsioonilise varjunime. Enne seda sündmust Vladimir Uljanov nimelt varjunime ei kasutanud.
7. detsembril 1895 Lenin arreteeriti ning saadeti pärast aastast vangistust asumisele Šušenskoje külla Siberis. Seal abiellus ta juulis 1898 Nadežda Krupskajaga, kirjutas vangistuses kogutud materjali põhjal raamatu "Kapitalismi areng Venemaal" (ilmus aprillis 1899) ning tegeles tõlkimisega.
Tegevus emigratsioonis
1903. aastast alates oli Lenin üks bolševike juhte. Peamiselt tema initsiatiivil olid bolševikud samal aastal lahku löönud Vene Sotsiaaldemokraatlikust Töölisparteist, ehkki Lenin väitis tihti, et ta olevat kogu VSDTP liider. Tegelikult jagunes partei bolševikeks ja menševikeks, kusjuures viimaste toetus ning liikmeskond oli tunduvalt suurem. Lenin läks tihti tülli ka oma kaasbolševikega, kuid välja kujunes ka talle ustav, tema radikaalseid ideid pooldav toetajaskond: näiteks Grigori Zinovjev, Jossif Stalin ja Sergo Ordžonikidze.
Esimese maailmasõja ajal oli Lenin sõja toetamise lepitamatu vastane, mille tõttu ta jäi suhtelisse isolatsiooni, sest enamik sotsialistlikke rühmitusi osutusid pigem patriootilisteks kui internatsionalistlikeks.
Lenini ja kaaslaste reis plommitud vagunis
Kuna 1917. aastal viibisid Saksamaa keisririik ja Venemaa veel sõjaseisukorras, siis suunati Euroopas (neutraalses Šveitsis) emigratsioonis olevad Venemaa sotsiaaldemokraadid läbi Saksamaa kinnises, nn plommitud vagunis, mis ei võimaldanud neil sattuda Saksamaa territooriumile, kus oleks Saksamaa võimud pidanud nad sel juhul vastavalt seadustele interneerima.
Helmut Maandi
Helmut Maandi (5. juuni 1906 Sikeldi, Rapla vald – 27. oktoober 1990 Stockholm) oli Maatööliste ja Väikemaapidajate Koja esimees ja septembris 1944 loodud Vabariigi Valitsuse juures riigisekretär.
Helmut Maandi sündis Harjumaal (praegusel Raplamaal), kus vanemad Mart ja Mari (sündinud Vultmann) Maandi olid veskirentnikud, hiljem talupidajad. Ta õppis Raplas Küllmannide eraalgkoolis, 1917–1925 Westholmi gümnaasiumis Tallinnas ning 1925–1932 õigusteadust Tartu Ülikoolis. Ta oli EÜS Põhjala liige, töötas Tallinnas algul vandeadvokaat Arnold Susi abina ja 1938–1944 vandeadvokaadina. Ta tegutses Eesti Ühistegelise Liidu sekretärina ja ETK juriskonsuldina. 1933–1937 oli ta V Riigikogu liige Ühinenud põllumeeste ja asunike rühmas.
Aastail 1936–1940 oli Helmut Maandi Maatööliste ja Väikemaapidajate Koja esimees, alates 8. jaanuarist 1937 oli ta koja poolt valitud Riigi Majandusnõukogu liige. 21. veebruaril 1940 valiti tema asemele Juhan Post. Helmut Maandil oli talu Rapla vallas, kus ta on olnud ka vallavolikogu liige. Märtsis 1938 arvati ta vallavolikogust välja vallavanema kt Oskar Leinsalu poolt põhjendusel, et Helmut Maandi tegutses Tallinnas advokaadina, kuid Riigikohus tühistas vallavanema otsuse 25. oktoobril 1938.
Helmut Maandi oli 1944. aasta algul asutatud põrandaaluse Eesti Vabariigi Rahvuskomitee liige ning Jüri Uluots nimetas ta Otto Tiefi valitsuse riigisekretäriks. Tegevuse pärast Rahvuskomitees otsisid Helmut Maandit Saksa okupatsioonivõimud üle riigi taga alates aprillist 1944. Pärast Tiefi valitsuse viimast koosolekut 22. septembril Puise ranna Põgari külas õnnestus Maandil põgeneda Rootsi.
Helmut Maandi oli Riigisekretär 18. septembrist 1944 kuni 15. jaanuarini 1945, kuni August Rei asendas ta temale teatamata Artur Mägiga. 18. detsembril 1949 nimetas August Rei ta ametisse tagasi. Kuna Helmut Maandi keeldus osalemast Vabariigi Valitsuse eksiilis ametisseastumisel, vabastas August Rei ta 11. jaanuaril 1953 uuesti ametist. Sel puhul ütles Helmut Maandi: "Demokraatliku ilmavaate pooldajana ei saa ma kaasvastutust kanda A. Rei kavatsetava Stokholmi diktatuurivalitsuse ametisse seadmise puhul." . Kuna Helmut Maandi ei pidanud vabastamist seaduslikuks, tegutses ta hiljem riigisekretärina Alfred Maureri ümber koondunud ringkonnas.
Rootsis asus Helmut Maandi pärast põgenikelaagris viibimist 1945 Stockholmi, kus töötas revidendina Riigimaade Ametis (rootsi keeles Domänverket).
Helmut Maandi oli Stockholmis tegutsenud Eesti Rahvusnõukogu peasekretär 1947–1951, Eesti Laenu-Hoiu Ühisuse juhatuse liige ja oli valitud Eesti Rahvusfondi esinduskogusse.
Helmut Maandi abiellus 1934. aastal Carina Maria Paaliga. Peres sündis kolm last, Jaak (1936), Anne-Katrin (1939) ja Mart (1950).
Oma mälestusi tegevusest Rahvuskomitees ja Tiefi valitsuses on ta avaldanud ajakirjas Looming 1988 nr 10
Vladimir Lenin
Lenini ja kaaslaste reis plommitud vagunis
Nn plommitud vagunis viibisid: Vladimir Iljitš Uljanov, Nadežda Krupskaja, Georgi Ivanovitš Safarin (Volodin), Moissei Motkovitš Haritonov, Grigori Aleksandrovitš Usievitš, Saara Naumovna Ravitš (Равич Сарра Наумовна), Abram Avtšilovitš Skovno (Сковно Абрам Авчилович), Stepan Ovsejevitš Radomõslski (Радомысльский Степан Овсеевич), Nadežda Mihhailovna Sljussareva (Слюсарева Надежда Михайловна), Maija Zelikhovna Abramovitš (Абрамович Майя Зеликовна), Ilja Davidovitš Miringhof (Мирингоф Илья Давыдович), David Morduhovitš Rosenblum (Розенблюм Давид Мордухович), Fanja Grebelskaja (Гребельская Фаня), Ovsei-Geršen Aronovitš Radomõslski (Zinovjev) Радомысльский (Зиновьев) Овсей-Гершен Аронович), Grigori Jakovlevitš Brilliant/ Sokolnikov (Бриллиант (Сокольников) Григорий Яковлевич), David Sokratovitš Suliašvili (Сулиашвили Давид Сократович), Inessa Moissejevna Armand, Valentina Sergejevna Mortotškina (Морточкина Валентина Сергеевна), Anna Jevgenjeva Konstantinovitš (Константинович Анна Евгеньевна), Jelena Feliksovna Kon (Кон Елена Феликсовна), Mihhail Grigorjevitš Tshakaja (Цхакая Михаил Григорьевич), Zlata Evovna Radomõslskaja (Радомысльская Злата Эвовна), Björk Rivkin (Ривкин Бэрк Осерович), Mihhail Vulfovitš Hoberman (Гоберман Михаил Вульфович), Johann Arnold Linde (Линде Иоганн Арнольд Иоганнович), Marija Jefimovna Miringhof (Мирингоф Мария Ефимовна), Semjon Gerševitš Peinenson (Пейнесон Семен Гершевич), Bunja Hemovna Pogonskaja (Погонская Буня Хемовна), Meer Kivovitš Aizenburd (Айзенбурд Меер Кивович).
1917. aasta Veebruarirevolutsioon
1917 elas Lenin endiselt Šveitsis. Siis sai ta aga kuulda Veebruarirevolutsioonist ning otsekohe hakkas ta otsima võimalusi Venemaale naasmiseks. Teda toetas üllatuslikult keiserlik Saksamaa, mis sai temaga kontakti eestlase Aleksander Kesküla kaudu. Sakslased lubasid Leninil vabalt läbi Saksamaa sõita ning lisaks veel ka rahaliselt toetada, sest nad lootsid, et Lenini õõnestustegevus Vene valitsuse vastu teeb idarindel sõja võitmise tunduvalt lihtsamaks.
Venemaale jõudnud, asus Lenin elama Petrogradi, et olla poliitsündmuste epitsentris. Ta asus teravalt kritiseerima Ajutist Valitsust ning nimetas seda toetavaid sotsiaaldemokraatlikke suundi (esseere ja menševikke) reeturlikeks. Juulis 1917 püüdis ta ilmselt esimest korda võimu haarata, kuid Aleksandr Kerenski juhitud sotsiaaldemokraatlik valitsus suutis enamiku juhtivatest bolševikest arreteerida. Lenin ja Zinovjev põgenesid Soome. Nad varjasid ennast mitmel pool, samas kui Petrogradis tekitas paanikat Lavrenti Kornilovi "mäss". Bolševike liidrid amnesteeriti ning nad aitasid organiseerida pealinna kaitset. Lenin ei tihanud aga endiselt Petrogradi naasta. Tema suhtes kehtis endiselt vahistamisorder. Ta tuli pealinna alles septembris, redutades valedokumentidega konspiratiivkorteris.
1917. aasta Oktoobrirevolutsioon
Lenin saabus Smolnõisse, kus asus tol ajal bolševike kontrolli all olev Petrogradi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu, 7. novembri hilisõhtul. Algul ei tahetud teda sisse lasta, kuna tal polnud vastavaid dokumente. Lõpuks õnnestus Leninil siiski Smolnõisse siseneda ja Trotskiga kokku saada. Selleks ajaks oli Trotski poolt organiseeritud punakaartlased hõivanud juba Venemaa Kesktelegraafiagentuuri, pangad, raudteejaamad jm strateegiliselt tähtsad punktid. Venemaa Ajutise Valitsuse residentsi Talvepalee hõivamine oli just käimas.
Järgmisel päeval toimunud II Ülevenemaalise Nõukogude saadikute kongress otsustas pärast pikemaid vaidlusi ja mitmete saadikurühmade lahkumist moodustada uue valitsuse, mille nimeks sai Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu ja mille esimeheks valiti Lenin.
Atentaat, haigused ja surm
1918. aasta 30. augustil tulistas Sotsialistide-Revolutsionääride Partei liige Fanny Kaplan Lenini pihta kolm lasku, haavates teda kahega. Ühe, suhteliselt ohutu haava sai ta kätte, teine lask tabas Leninit kaela ja õla üleminekut. Selle tulemusena sattus veri kopsu ja tema olukord ei olnud kiita. Vaatamata sellele keeldus ta minemast haiglasse, kartes, et seal on uued mõrvarid teda ootamas. Leninit raviti kodus ja see ei saanud anda häid tulemusi.
1922. mais tabas Leninit halvatushoog. Tema parem külg oli osaliselt halvatud ning ta ei osalenud enam valitsuse (rahvakomissaride nõukogu) tegevuses. Sama aasta detsembris tabas teda teine halvatushoog, mille tagajärjel ta enam ei osalenud aktiivses poliitikas.
Märtsis 1923 oli Leninil kolmas halvatushoog, mille tagajärjel ta kaotas kõnevõime. Sellest ta enam ei toibunud. Lenin suri 21. jaanuaril 1924.
On oletatud, et Lenini tervislikku olukorda raskendas lisaks atentaadil saadud haavadele ja neist tulenenud tüsistustele ka kaugele arenenud süüfilis (Leninil raviti süüfilist 1895. aastal), mille oli diagnoosinud akadeemik Vladimir Behterev. 1923. aastal raviti teda salvarsaaniga, ravikuur katkestati raskete kõrvaltoimete tõttu.
Lenin ja punane terror
Terror ja sunnimeetodid olid Lenini nägemuses riigist kogu aeg olulisel kohal. 11. septembri 1918 Lenini kirjast Pensa enamlaste juhtidele:
„Seltsimehed! Kulakute vastuhakk tuleb halastamatult maha suruda... Tuleb õpetust anda. 1) Pooge üles (ja kindlasti paigas, kus seda kõik näeksid) vähemalt sada vereimejat. 2) Avaldage nende nimed. 3) Konfiskeerige kogu nende vili... Tehke seda nõnda, et inimesed sadu versti ümberringi näeksid seda, väriseksid, teaksid, karjuksid: vereimejad kulakud tapetakse ja seda tehakse ka edaspidi... NB! Leidke võimalikult karmid mehed.”
Artiklis "Kuidas organiseerida võistlust" kirjutas Lenin detsembris 1917:
Imavere vald (Pilistvere kihelkond)
Imavere vald (saksa keeles Immafer; aastani 1896 ka Imavere-Võrevere vald ) oli vald Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas. Valla pindala oli 108 km² ja elanikke oli 2500 (1933. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866 –1939.
Vladimir Lenin
Lenin ja punane terror
"Organisatsiooniline ülesanne põimub üheks lahutamatuks tervikuks eilsete orjapidajate (kapitalistide) ja nende toapoiste jõugu – härrade kodanlike intelligentide – halastamatu sõjalise mahasurumise ülesandega."
Pindasurumine
Pindasurumine ehk šaržeerimine on tahkete osakeste sissetungimine metallipinda löögi või survejõu toimel. Sellega kaasneb metalli lokaalne muljumine ja osakeste kinnistumine pindkihis.
Kivirullija
pisi|Kivirullija muna
Kivirullija (Arenaria interpres) on linnuliik kurvitslaste sugukonnast kivirullija perekonnast.
Imavere vald (Pilistvere kihelkond)
Vallas oli 457 talundit ja need kasutasid 10 265 ha maad. Vallamaja asus Järavere külas.
Kivirullija
Välimus
Kivirullija on väike 22–24 cm pikkune lind. Pulmasulestikus on ta pea mustvalge, selg punakaspruun, jalad on oranžikaspunased. Talvesulestik on põhiliselt pruuni selja ja valge kõhualusega.
Kivirullija kaalub 90–130 grammi.
Areaal
Kivirullija pesitseb Arktikas, aga talvitub Lõuna-Aafrikas ja Austraalias. Vähe on linde, kelle ränded on nii pikad.
Pesitsemine
Kivirullija pesitseb mererannal. Pesa ehitab ta kivide vahele. Kurnas on mais-juunis 4 muna, mida emaslind haub 22–23 päeva. Poegade eest hoolitseb isaslind 19–21 päeva.
Lääneanakard
thumb|Lääneanakardi ebaviljad thumb|India pähklid Lääneanakard ehk india nakrapuu (Anacardium occidentale; varasem eestikeelne nimetus akažuu-anakardium) on anakardiliste sugukonda anakardi perekonda kuuluv puu.
Vladimir Lenin
Lenin ja punane terror
"Mitmekesisus üksikasjades, kohalikes iseärasustes, asjale lähenemise meetodites, kontrolli teostamise viisides ja parasiitide (rikaste ja sulide, intelligentsi hulgas leiduvate loodrite ja hüsteerikute jne. jne.) hävitamise ja kahjutuks tegemise viisides ei riku, vaid kindlustab ühtsust põhilises, peamises, olulises."
Kivirullija
Pesitsemine
Eestis hinnatakse kivirullija pesitsusaegset arvukust 100–150 paarile.
Vladimir Lenin
Lenin ja punane terror
"Ühes kohas pannakse vangi kümmekond rikast, ... Teises kohas pannakse nad peldikuid puhastama. ... Neljandas kohas lastakse kohapeal maha iga kümnes ... Viiendas kohas mõeldakse välja mitmesuguste vahendite kombinatsioone ... Mida mitmekesisem, seda parem, seda rikkamad on üldised kogemused, seda kindlam ja kiirem on sotsialismi edu"
"Nõukogude võimu järjekordsed ülesanded", märts-aprill 1918: "... tuleb arvestada kapitalismilt sotsialismile ülemineku aja iseärasusi, mis ühelt poolt nõuavad, et pandaks alus võistluse sotsialistlikule organiseerimisele, teiselt poolt aga nõuavad sunduse rakendamist"
Kivirullija
Toitumine
Kivirullija peamiseks toiduks on väikesed selgrootud, kuid nende puudumisel sööb ta ka seemneid. Ta võib lõhkuda ka teiste lindude mune.
Kontaktor
pisi|Kolmefaasilise kontaktori kujutamine [[elektriskeemil: A1 – A2 juhtimisahel elektromagnetiga; 1–3 peakontaktid; 11, 12, 23, 24 abikontaktid]] pisi|Kontaktori tööpõhimõte: 1– elektromagneti mähis, 2 – vastusurvevedru, 3 ja 4 – kontaktid thumb|Kontaktor
Kivirullija
Toitumine
Kivirullija võib elada 20-aastaseks.
Lääneanakard
Morfoloogia
Lääneanakard on väike igihaljas puu, mis kasvab 10–12 meetrit kõrgeks. Puutüvi on lühike ja sageli ebakorrapärase kujuga.
Lehed
Puu lehed paiknevad oksal spiraalselt, on nahkja pinnaga, kujult elliptilised või äraspidimunajad, 4–22 cm pikad ja 2–15 cm laiad.
Imavere vald (Pilistvere kihelkond)
Vallas asus Imavere asundus
Kontaktor
Kontaktor on automaat- või kaugjuhitav lülitusseade, mis on ette nähtud sisse või välja lülitama normaalset talitlusvoolu ja ka ülekoormusvoolu peamiselt elektriajamite ja võimsate valgustusseadmete toiteahelais.
Imavere vald (Pilistvere kihelkond)
1896 liideti Imavere vallaga Eistvere ja Jalametsa-Laimetsa vald.
Kontaktor
Kontaktorit, mida kasutatakse elektrimootori lülitamiseks, nimematatakse mõnikord magnetkäivitiks. Kontaktorit, mis koormusvoolu liigsel tugevnemisel, näiteks lühise või ülekoormuse korral, vooluahela automaatselt katkestab, nimetatakse ka kontaktorkaitselülitiks.
Kontaktori kontakte käitav ajam on enamasti elektromagnetiline. Tinglikult nimetatakse kontaktoriks ka kontaktivabu elektronlüliteid (nt pooljuhtkontaktor, türistorkontaktor).
Kontaktori tööpõhimõte
Elektromagnetiline kontaktor koosneb kahest põhiosast:
Kui kontaktori mähist läbib juhtimisahelast saabuv elektrivool, tõmbub ankur südamiku vastu ja käitab kontaktisüsteemi: peavooluahela kontaktid sulguvad ja ühendavad elektritarviti võrku. Magnetsüsteem hoiab kontaktid sisselülitatud asendis niikaua, kui mähist läbib vool. Väljalülitamine toimub juhtimisvoolu katkemisel vedru või liikuva osa raskuse jõul. Nii tagatakse ka alapingekaitse: kui pinge on langenud alla lubatava, lülitub kontaktor välja; nii on välditud oht, et voolukatkestuse korral elektrimootor ootamatult käivituda saaks.
Conflict OK!
Conflict OK! on Eesti punkansambel, mis viljeleb hardcore-stiili segatult punkrokiga.
Vladimir Lenin
Lenin ja punane terror
Kõnes J. M. Sverdlovi mälestuseks ülevenemaalise kesktäitevkomitee erakorralisel istungil 18. märtsil 1919: "Pole kahtlust, et ilma selle jooneta – ilma revolutsioonilise vägivallata – ei oleks proletariaat suutnud võita"
Conflict OK!
Conflict OK! on tegutsenud 1998. aasta juunist 2004. aastani ja 2008. aasta veebruarist tänaseni.
Plaadifirma on Fucking Cunt Records.
Vladimir Lenin
Lenin ja punane terror
Ringkirjas parteiorganisatsioonidele "Võitlusse küttekriisi vastu" novembris 1919: "Kogu elanikkonna töökohustus või teatavate aastakäikude mobiliseerimine kivisöe ja põlevkivi tootmise ning juurdeveo töödele, metsa raiumisele ja raudteejaamadesse vedamisele tuleb ellu viia suurima kiiruse ja rangusega. Määrata kindlaks töönormid ja iga hinna eest taotleda nende täitmist. Halastamatu karmusega karistada neid, kes korduvatest pealekäimistest, nõudmistest ja käskudest hoolimata tööst kõrvale hoiavad."
Conflict OK!
Koosseis
Conflict OK! liikmetega seotud bändid:
Lääneanakard
Õied
Õied moodustavad kobara või pöörise, mis on kuni 26 cm pikk. Õied ise on väikesed, algul kahvaturohelised, pärast tõmbuvad punaseks. Õiel on 5 kitsast kroonlehte, mis on 7–15 mm pikad.
Viljad
Taime vili on akažuu (portugali keeles caju [kažuu]. Tavaliselt peetakse ja nimetatakse viljaks ovaalset kuni pirnikujulist ebavilja, mis areneb õiepõhjast ja koosneb viljaraagudest. Seda nimetatakse akažuuõunaks ehk kašuõunaks. See on kollane ja/või punane ploomi- või pirnisuurune (läbimõõt 5–11 cm) moodustis. See on magushapu ja mahlakas ning seda süüakse toorelt, sest see ei kannata transporti: selle koor on väga habras.
Levik
Taim on pärit Brasiilia kirdeosast, kus seda portugali keeles nimetatakse cajueiro [kažu'eiru]. Perioodil 1560–1565 viisid portugallased selle oma Indias asuvasse kolooniasse Goasse. Sealt levis see üle Kagu-Aasia ja lõpuks Aafrikasse. Tänapäeval kasvab seda kõikjal, kus on piisavalt soe ja niiske kliima. Teda kasvatatakse viljapuuna troopikas.
Kasutamine
Akažuuõuna süüakse mahlase ja hapu viljaliha pärast. Seda süüakse toorelt ning sellest tehakse moosi, vürtsitatud kastet ja jooke. Mõnes kohas on kombeks teha sellest alkohoolset jooki või lahjendatud ja suhkruga segatud mahla. Goas tehakse sellest alkohoolset jooki nimega fenny. Akažuuõunas on palju tanniini ja ta rikneb kergesti. Seetõttu visatakse see paljudes kohtades pärast nakra eemaldamist lihtsalt ära.
Brasiilias on akažuumahl kõikjal levinud. Kirde-Brasiilias on tavaline, et nakramüüjad müüvad ühtlasi odavalt akažuumahla.
Vilja kõvad rohelised koored sisaldavad tugeva nahka ärritava toimega toksiini urušiooli. Enne seemne tarvitamist tuleb koored eemaldada. Selle käigus saavad töölised sageli tugevasti kõrvetada (toime sarnaneb roniva mürgipuu omaga). Tervisepoodides on saadaval toornakraid, mis on ainult keedetud, mitte röstitud ega pruunistatud.
Aasia köögis on nakrad laialt levinud, näiteks valmistatakse kana nakardega. Samuti tehakse nakardest maapähklivõisarnast määret. Nakrad on väga õlirikkad ja neid lisatakse teistessegi pähklivõidesse, et õlisisaldust tõsta.
Akažuuõuna töötlemise kõrvalsaadusena saadakse viljakestavedelikku, mis koosneb peamiselt anakardhapetest. Need happed on mürgised igasugustele grampositiivsetele bakteritele ja sellepärast kasutatakse viljakestavedelikku hambapõletiku korral. Anakardhappeid kasutatakse keemiatööstuses kardanooli valmistamiseks ja seda omakorda mitmesuguste vaikude, katete ja hõõrdmaterjalide tootmiseks.
Nakrad on levinud näksid ja nende rikka maitsebuketi tõttu süüakse neid sageli paljalt, kergelt soolatatuna või suhkurdatuna. Neid kaetakse ka šokolaadiga, ent nad on sarapuupähklitest ja mandlitest kallimad ning seetõttu neid kompvekkides üldiselt ei kasutata, välja arvatud mõne erilise hõrgutisetootja toodangus.
Seisuhõõrdumine
pisi|300px|\vec F – veojõud;  – seisuhõõrdejõud
Seisuhõõrdumine või seisuhõõre on tahkete kehade kokkupuutekohas tekkiv jõud (seisuhõõrdejõud) hõõre, mis takistab kehade libisema hakkamist teineteise suhtes.
Seisuhõõre saavutab maksimaalse suuruse vahetult enne keha liikumahakkamist. Seisuhõõrde suurus sõltub kehasid kokku suruvate jõudude suurusest (enamasti raskusjõud) ja kokkupuutepindade omadustest.
Vladimir Lenin
Lenin ja punane terror
"Noorsooühingute ülesanded", kõne Venemaa kommunistliku noorsooühingu III ülevenemaalisel kongressil 2. oktoobril 1920: "Me ütleme, et meie kõlblus on täielikult allutatud proletariaadi klassivõitluse huvidele. Meie kõlblus tuleneb proletariaadi klassivõitluse huvidest. ... Meie jaoks on kõlblus allutatud proletariaadi klassivõitluse huvidele."
"Klassivõitlus kestab edasi: ta on ainult muutnud oma vorme. ... Klassivõitlus kestab edasi, ja meie ülesanne on – allutada kõik huvid sellele võitlusele. Ka oma kommunistliku kõlbluse me allutame sellele ülesandele."
Aruanne rahvakomissaride nõukogu tegevuse kohta VIII ülevenemaalisel nõukogude kongressil 22. detsembril 1920: "Proletariaadi diktatuuril oli edu, sest ta oskas ühendada sundimist ja veenmist. Proletariaadi diktatuur ei karda sundimist ja teravat, otsustavat, halastamatut riikliku sundimise väljendust, sest eesrindlikul klassil ... on õigus teostada seda sundimist, sest ta teeb seda kõigi töötajate ja ekspluateeritavate huvide nimel ja omab selliseid sundimis- ja veenmisvahendeid, milliseid pole olnud kasutada ühelgi endistest klassidest"
"Üks sõdade ajajärk on meil seljataha jäänud, me peame valmistuma teiseks; millal see aga kätte jõuab, seda me ei tea, ... Seetõttu me ei tohigi loobuda sunniabinõudest"
"Tõenäoliselt ei leidu nüüd enam ühtki seltsimeest, kes kahtleks selles, et vaja on spetsiaalseid ja eriti energilisi abinõusid mitte ainult ergutamise, vaid ka sundimise mõttes, selleks et põllumajanduslikku tootmist elustada."
"Veelkord ametiühingutest, käesolevast momendist ning Trotski ja Buhharini vigadest", jaanuar 1922: "... vormiline demokratism peab olema allutatud revolutsioonilisele otstarbekohasusele. ... Riik – see on sundimise ala. Oleks hullumeelsus loobuda sundimisest eriti proletariaadi diktatuuri ajastul. "Administreerimine" ja administraatorlik asja juurde asumine on siin tingimata vajalikud. Partei on proletariaadi vahetult valitsev eelvägi, partei on juht. ... Niikaua kui meie, partei Keskkomitee ja kogu partei, administreerime, s.t valitseme riiki, ei loobu me kunagi ega saagi loobuda "läbisarjamisest", s.t. asendamisest, ümberpaigutamisest, ametissemääramisest, vallandamisest jne."
"Ametiühingute osast ja ülesannetest uue majanduspoliitika tingimustes", jaanuar 1922: "[ametiühingute] peamiseks tegevusmeetodiks on veenmine, kasvatamine; teiselt poolt ei saa nad riigivõimust osavõtjaina keelduda ka sundimisest osa võtmast. ... ei saa nad riigivõimust osavõtjaina ja kogu rahvamajanduse kui terviku ehitajaina keelduda survest."
Kurikuulus GULAG loodi ametlikult küll alles 1930. aastal, aga GULAG-ile aluse pannud sunnitöölaagrid rajati juba Lenini ajal. Sunnitöölaagrid olid kommunistliku partei juhtimisel ellu viidud leninliku riikliku terrori oluline komponent. "Ühtki tähtsat poliitilist ega organisatsioonilist küsimust ei otsusta ükski riigiasutus meie vabariigis ilma partei Keskkomitee juhtivate näpunäideteta." (Aprill-mai 1920, ""Pahempoolsuse" lastehaigus kommunismis").
Vene SFNV Justiitsrahvakomissariaadi 23. juuli 1918 instruktsiooni kohaselt kaasnes vabaduskaotusega alati sunnitöö.
Pärast atentaati V. Leninile Moskvas ja Moissei Uritski tapmist Petrogradis kuulutati riikliku poliitikana välja nõukogude võimu vastaste vastu suunatud punane terror. 5. septembril 1918 avalikustas Vene SFNV RKN määruse nr 710 «Punasest terrorist», mille kohaselt pidi tšekaa nõukogude võimu kindlustamiseks klassivaenlased isoleerima koonduslaagritesse või maha laskma ning mahalastute nimed avalikustama.
Ka vaenlase kultus oli leninliku maailmakäsitluse üks põhijooni: "... meie partei, olles piiratud igast küljest vaenlaste poolt, ..." (Kõne Moskva tööliste ja punaarmeelaste saadikute nõukogu istungil 6. märtsil 1920.)
Pärand ja surmajärgne kultus
Lenini järel sai Nõukogude Liidu faktiliseks liidriks Jossif Stalin, kes jätkas Lenini alustatud agressiivset maailmarevolutsiooni poliitikat. Stalini tegevus 1920.–1930. aastatel muutis Lenini Nõukogude Liidu elanike jaoks kummardatavaks iidoliks. Lenini keha palsameeriti ja pandi vaatamiseks välja mausoleumi Moskva Punasel väljakul. Tõsiusklike kommunistide jaoks on Lenin jäänud iidoliks tänini.
Aastal 1924 nimetati Lenini kodulinn Simbirsk ümber Uljanovskiks ning Petrograd Leningradiks.
Isiklikku
Vladimir Lenin oli alates 1898. aasta juulist abielus Nadežda Krupskajaga (1869–1939), lapsi neil ei olnud.
Vladimir Lenini kandidatuur esitati 1917. ja 1918. aastal Nobeli rahuauhinna saamiseks Norra Töölispartei poolt.
Hummuli vald (Helme kihelkond)
Hummuli vald (saksa keeles Hummelshof) oli vald Viljandimaal Helme kihelkonnas ja Valga maakonnas. Vallamaja asus Kulli külas.
Valla pindala oli 102 km² ja elanikke oli 1623 (1923. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866 –1939. pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]] Vallas oli 246 talundit ja need kasutasid 6180 ha maad.
Vallas asus Hummuli asundus.
1899 liideti Hummuli vallaga Ala-Aitsra vald.
1921. aastal arvati Hummuli vald Valga maakonna koosseisu.
1939. aasta vallareformiga moodustati senise Hummuli valla maa-alast; senise Patküla valla Roksi nr. 10, 11 ja A-93 ning Viljärv nr. 9-a ja 9-b talude maa-aladest; senise Helme valla Purde küla maa-alast; senise Jõgeveste valla Tani, Uubi, Luiga ja Mihklihansu talude maa-aladest Hummuli vald.
Šaržeerimine
Šaržeerimine on kellegi või millegi kujutamine humoristlikult, šaržina, näiteks kujutavas kunstis, teatris jm.
Bettignies
Bettignies [betiɲi] on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
Arvutisõltuvus
Arvutisõltuvus on liigne arvutikasutus määral, mis segab tavaelu elamast.
Esimesena viitas sellise sõltuvuse võimalikkusele briti elektroonilise õppe akadeemik Nicholas J. Rushby oma 1979. aasta raamatus "An Introduction to Educational Computing". Termini võttis kasutusele Margaret A. Shotton 1989. aastal ilmunud raamatus "Computer Addiction".
Arvutisõltuvuseks võib lugeda kontrolli alt väljunud arvutikasutust, mis mõjutab negatiivselt sõltlase suhteid ja elu väljaspool virtuaalreaalsust. Eksperdid vaidlevad selle üle, kas arvutisõltuvuse puhul on tegemist meditsiinilise probleemiga või võiks seda pigem kõrvutada liigse televiisorivaatamise, raamatulugemise ning tööl ületundide tegemisega. Tihti tuuakse selle sõltuvusliigi puhul välja sarnasust hasartmängusõltuvusega, mida peetakse tänapäeval üha üksmeelsemalt ohtlikuks käitumishälbeks. Mõlema sõltuvuse puhul toimuvad suured muutused inimese elus, kõrvale jäävad suhted, huvid ja kohustused.
Iseendal
Tegu võib olla arvutisõltuvusega, kui võib kinnitada vähemalt viit järgmistest väidetest:
Teistel
Jälgimise põhjal on sõltuvussümptomid sellised:
Arvutisõltuvuse tekkimine
Arvutisõltuvust tunnetavad sõltlast ümbritsevad sõbrad, sugulased, õpetajad ja tuttavad, kuid mitte ta ise. See on iseloomulik kõigi sõltuvusliikide puhul. Esimeses staadiumis on see enam-vähem kergekujuline häire. Algab "uue mänguasjaga" tegelemine õppetöö ja koduste tegevuste arvelt. Inimene kaugeneb järk-järgult sugulastest ja sõpradest, esikohal on tegelemine arvuti ja internetiga. Tavaliselt varjab ta, kui palju aega arvuti kasutamisele kulub.
Teises staadiumis kasvavad sümptomid nagu lumepall. Kui inimene arvutist vägisi lahutada, tekib tal tunne, mis sarnaneb narkomaani piinadega, kui sellele ei anta järjekordset doosi. Tähelepanu kaob, töövõime väheneb, tekivad sundmõtted, unetus, kuni selleni, et inimene üldse ei maga. Järsult tugevneb tõmme selliste ergutite poole nagu kohv, sigaretid, alkohoolsed joogid või narkootikumid. Mõnikord satuvad narkosõltuvusse ka need, kes pole varem kordagi narkootikume proovinud. Psüühilistele häiretele lisanduvad peavalud, vererõhu kõikumine, valud silmades ja luudes. Tugevad, tahtejõulised isikud võivad veel proovida oma tähelepanu juhtida millelegi muule, näiteks armuda või leida uus töö.
Kolmas staadium on sotsiaalne desadaptatsioon. Arvutisõltlane, kes enam ei saagi mõnu suhtlemisest interneti kaudu, jätkab siiski pidevalt arvutis viibimist. Depressioon viib tõsiste tülideni tööl ja kodus.
Üks uuemaid arvutisõltuvuse erijuhtumeid on nn staatuseuuenduse ärevushäire (inglise keeles status update anxiety). See ilmneb meeleolumuutustes, kui ei ole võimalik võrku ühenduda ja pidevalt Facebooki või Twitteri kaudu oma tegemistest teada anda, ning on põhjustatud vajadusest saada tunnustust ja tunda end mingisse kogukonda kuuluvana.
Kuidas sõltuvusest vabaneda?
Rääkida oma murest sõpradele, perekonnale. Konsulteerida psühholoogiga.
Nominaalne kontaktpind
Nominaalne kontaktpind (inglise: nominal area of contact) on tribosüsteemis või liites vastaspindade pindala, mis on määratud nende geomeetriliste mõõtmetega ja mille ulatuses ideaaljuhul on võimalik pindadevaheline kontakt.
Normaalerosioon
Normaalerosioon (inglise: normal impact erosion või erosion at normal incidence) ehk normaallöökerosioon ehk otselöökerosioon on erosioon, mille käigus abrasiivosakesed tabavad kulutatavat pinda täisnurga all.
Martin Bahovski
Martin Bahovski (sündinud 29. juunil 1973) on karateka ja laskmisinstruktor.
Tema ema Aime Bahovski on Harjumaal Kosel kultuuritöötaja, vend Erkki Bahovski on ajakirjanik. Poeg Karl Juhan Bahovski on EKRE poliitik, erakonna Nõmme osakonna aseesimees. Ta elab Kuusalu vallas Salmistu külas.
Marek Plawgo
Marek Plawgo (sündinud 25. veebruaril 1981 Ruda Śląskas) on Poola kergejõustiklane (400 m jooksja ja 400 m tõkkejooksja).
Plawgo võitis 2000. aastal Santiagos juunioride MM-il kuldmedali 400 m tõkkejooksus ajaga 49,23. 4×400 m teatejooksus tuli ta ajaga 3.07,05 kolmandaks.
Järgmisel aastal tuli ta Poola meistriks ja jooksis end Euroopa karikavõistlustel teiseks ajaga 48,98. Samal aastal jõudis ta maailmameistrivõistlustel Edmontonis eeljooksudest edasi, kuid poolfinaali jäi ajaga 49,80 pidama. See andis 18. koha.
2002. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Viinis tuli ta ajaga 45,39 tõketeta 400 m distantsil Euroopa meistriks. Ta osales ka 4×400 m teatejooksus, kus tuli ajaga 3.05,50 Euroopa meistriks.
2004. aasta olümpiamängudel Ateenas jooksis ta 400 m tõkkejooksu eeljooksus, kus võinuks mitte pingutada, 47,67-ga isikliku hooaja tippmargi ja poolfinaalis, kus juba tuli pingutada, 48,16-ga Poola rekordi. Finaaliks enam jõudu ei jätkunud: ajaga 49,00 oli ta 6. Poolfinaali aja kordamine andnuks pronksmedali.
2006. aasta Euroopa meistrivõistlustel Göteborgis jooksis ta poolfinaalide parima aja 19,13 ja parandas seda finaalis veelgi (48,71). See andis Periklis Iakovakise järel hõbemedali.
Hiljem samal aastal oli ta Euroopa karikavõistlustel ajaga 48,76 kolmas, kaotades selgelt Kerron Clementile (USA) ja Louis Jacob van Zijlile (Aafrika).
2007. aasta MM-il Ōsakas võitis ta 400 m tõkkejooksus rahvusrekordiga 48,12 pronksmedali. Ta jooksis poolfinaalide kiireima aja 48,18 ja parandas seda finaalis veelgi. 48,12 andis Clementi ja Felix Sanchezi järel kolmanda koha. Ta osales ka Poola meeskonnas 4×400 m teatejooksu pronksmedali võitmisel. Teatejooksu eeljooksus teda välja ei pandud, vaid üksnes finaalis, kus ta jooksis avavahetust.
Maailma karikavõistlustel
2006 Ateenas
IAAF-i finaalvõistlustel
2007 Stuttgardis
Isiklikku
Marek Plawgo oli tippsportlasena 183 cm pikk ja kaalus 72 kg.
Maksesüsteem
Maksesüsteem ehk maksemeetod (inglise keeles payment system, saksa keeles Zahlungsverfahren) on rahanduses vorm ja protsess rahaliste vahendite ülekandmiseks.
Elektritarbija
Elektritarbija on elektrienergia tarbija: isik, ettevõte või asutus, kes kasutab elektrienergiat kasutuslepingu alusel.
Löss
pisi|Lössiplatoo [[Hiinas Hunyuani lähedal Shanxi provintsis]] pisi|Löss Löss on homogeenne poorne peeneteraline sete, mis koosneb peamiselt aleuriidist ning vähemal määral saviosakestest ja peeneteralisest liivast.
Löss on enamasti helekollast või pruunikat värvi. Löss koosneb küll peeneteralistest osakestest, kuid kaltsiitse tsemendi tõttu on nad sageli nii tugevasti üksteise külge kleepunud, et lössikihist võib moodustuda ka vertikaalne sein.
Tuntuimaks lössi esinemiskohaks on Hiina põhjaosas asuv Hiina lössiplatoo, kuid lössi leidub ka mujal. Nimetus "löss" on pärit Saksamaalt Reini orust.
Lössiformatsioonid on tekkinud Pleistotseeni ajastikul tuulte kantud tolmust ja liivast. Lössi settematerjali lähtekohaks on olnud kõrbed, kuivanud jõeorud, liustikusetted jne. Lössi moodustavad mineraaliterad on enamasti nurgelised, mis viitab nende suhteliselt väiksele kulutusastmele.
Lössil kujunenud mullad on viljakad, kuid väga haavatavad erosioonile.
Boussois
Boussois on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
Robert Altpere
Robert Eduard Altpere (8. detsember 1895 Lahmuse, Viljandimaa – 4. märts 1942 Ussollag, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Teenis Pärnu-Viljandi Sõjaväeringkonna Staabis.
Lõikekulumine
Lõikekulumine ehk mikrolõikamine on abrasiivkulumine, mis toimub materjali pindkuihist laastu lõikamise teel. Lõikekulumine toimub näiteks lihvimisel ja käiamisel.
Aerutamine 2004. aasta suveolümpiamängudel
2004. aasta suveolümpiamängudel aerutamisvõistlused toimusid 23.–28. augustil.
Medalialad
Mehed võistlesid olümpiamängudel üheksal alal: 500 m ja 1000 m distantsil ühe- ja kahekanuudel ning neljasüstal (ainult 1000 m). Naistel oli kavas kolm ala: ühe-, kahe- ja neljasüsta 500 m.
Võistluspaik
Võisteldi Schiniase sõudmise ja aerutamise olümpiakeskuses, mis asub mitte kaugel Marathoni külast. Tribüünidele mahtus pealtvaatajaid 14 000.
Mehed, ühesüst, 500 m
Finaal: 28. august Osavõtjaid: 28
Mehed, kahesüst, 500 m
Finaal: 28. august Osavõtjaid: 19
Mehed, ühesüst, 1000 m
Finaal: 27. august osavõtjaid: 25
Mehed, kahesüst, 1000 m
Finaal: 27. august Osavõtjaid: 16
Mehed, neljasüst, 1000 m
Finaal: 27. august Osavõtjaid: 10
Mehed, ühekanuu, 500 m
Finaal: 28. august Osavõtjad: 19
Mehed, kahekanuu, 500 m
Finaal: 28. august Osavõtjad: 14
Mehed, ühekanuu, 1000 m
Finaal: 27. august Osavõtjad: 19
Naised, ühesüst, 500 m
Finaal: 27. august Osavõtjad: 23
Naised, kahesüst. 500 m
Finaal: 27. august Osavõtjad: 15
Naised, neljasüst, 500 m
Finaal: 27. august Osavõtjad: 10
Alnaši rajoon
Alnaši rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Udmurtias. Piirneb lõunas Tatarstaniga.
Rajoon jaguneb 12 külaasunduseks (сельское поселение), kus on kokku 81 asulat. Suuremad asulad on Alnaši, Assanovski sovhoz-tehnikum ja Varzi-Jattši.
81,7% elanikest on udmurdid, 12,2% venelased, 3,4% tatarlased ja 2,1% marid.
Varzi-Jattši külas asub sanatoorium.
Energiasüsteem
pisi|550px|Elektrienergia ülekandmine ja jaotamine energiasüsteemis Höcstspannung – ülikõrgepunge, Hochspannung – kõrgepinge, Mittelspannung – keskpinge, Niederspannung – madalpinge Kohlenkraftwerke – [[soojuselektrijaam, Atomkraftwerke – tuumaelektrijaam, Wasserkraftwerk – hüdroelektrijaam, Windpark – tuuleelektrijaam, Solarkraftwerk – päikeseelektrijaam, Ortsnet – kohalik jaotusvõrk, Industrielle Abnehmer – tööstustarbijad ]]
Energiasüsteem on elektrienergia ja soojuse tootmise, edastamise ja tarbijaile jaotamise süsteem teatud territooriumil. Energiasüsteemi juhitakse ühest keskusest eesmärgil tagada tarbijate töökindel elektrivarustus.
Flötist
pisi|[[Édouard Manet: "Noor flötist"]] pisi|Noor flötist orkestris Flötist ehk flöödimängija on instrumentalist, kes mängib flööti.
Lovex
Lovex on glämmroki/metal ' i bänd Soomest Tamperest.
Liikmed
Kõikidel liikmetel on pseudonüümid ja nad ei kasuta oma pärisnime.
Ajalugu
Bänd alustas 2001.–2002. aasta talvel, kui mõned bändiliikmed ja üks endine liige otsustasid teha oma bändi, et mängida rokkmuusikat ja lõbutseda. 2004. aastal said nad plaadilepingu. 2005. aasta augustis ilmus poodidesse nende esimene hitt "Bleeding". Nende teine singel "Guardian Angel" ilmus jaanuaris 2006 ja sai Soomes suureks hitiks. Bändi esimene album "Divine Insanity" ilmus 2006. aasta märtsis. Lovex üritas pääseda 2007. aastal Eurovisiooni lauluvõistlusele lauluga "Anyone, Anymore", aga jäi Soome eelvoorus kolmandale kohale.
Jonne Aaron
thumb Jonne Aaron Liimatainen (sündinud 30. augustil 1983 Tamperes) on Soome laulja.
Ta on ansambli Negative laulja ja laulukirjutaja.
Ta kasutab oma teist eesnime perekonnanimena, sest tema perekonnanimi on enamikule välismaalastele keeruline.
Jonne Aaronil on noorem vend Ville Liimatainen, kes on samuti muusik, ja vanem vend Tommi Liimatainen, kes on tema mänedžer.
14-aastaselt kolis Jonne koos Villega Rahola peretugikeskusesse, sest nende vanemad tarvitasid liialt alkoholi.
Jonne teadis juba noorena, et tahab saada rokitäheks. Oma esimese laulu "God Likes Your Style" tegi ta 12-aastaselt. Ta on ise öelnud, et kitarr takistas teda halvale teele minemast.
Isiklikku
Jonne on 1,78 m pikk ja kaalub 59 kg. Tal on sinised silmad.
Jonne Aaron
Beresje
Beresje (ka Peresje, Peresi, Perese) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. Asub Lämmijärve ääres. Seal asub Kivinõna neem.
Beresje küla on esimest korda mainitud 1582 ja arvatakse, et küla nimi tuleneb vene sõnast berjoza ('kask'). See on ainuke Setumaa küla, kus elavad vanausulised.
Külas asub Beresje kalmistu.
Enne 2017. aasta haldusreformi kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.
Maksesüsteemide loend
Siin on loetletud maksesüsteeme.
Non Grata
Non Grata on Pärnus alates 1993. aastast tegutsev tegevuskunstirühmitus. Non Grata nime on rühmitus kasutanud alates 1998. aastast. Gruppi kuulub ligi 40 liiget Eestist, Lätist, Soomest, Rootsist ja Saksamaalt.
Eesti kalade süstemaatiline nimestik
"Eesti kalade süstemaatiline nimestik" loetleb Eesti kalad (sh sõõrsuud) süstemaatikapõhiselt. Nimestik põhineb suuresti 2003. aastal ilmunud raamatul "Eesti kalad".
Arvestades koguhulka sõõrsuud ja luukalad, elab Eestis kokku 78 liiki kalu. Nende hulgas on mereveekalu on 32 ja mageveekalu 43 liiki. Rannikumerest on leitud ka 26 liiki mageveekalu.
Silmulised (Petromyzontiformes)
Sugukond: silmlased (Petromyzontidae)
Tuuralised (Acipenseriformes)
Sugukond: Tuurlased (Acipenseridae)
Heeringalised (Clupeiformes)
Sugukond: Anšoovislased (Engraulidae)
Lõhelised (Salmoniformes)
Sugukond: Lõhilased (Salmonidae)
Sugukond: Tintlased (Osmeridae)
Sugukond: Hauglased (Esocidae)
Angerjalised (Anguilliformes)
Sugukond: Angerlased (Anguillidae)
Karpkalalised (Cypriniformes)
Sugukond: Karpkalalased (Cyprinidae)
Sugukond: Hinklased (Cobitidae)
Sägalised (Siluriformes)
Sugukond: Sägalased (Siluridae)
Sugukond: Kärpsägalased (Ictaluridae)
Tuulehaugilised (Beloniformes)
Sugukond: Tuulehauglased (Belonidae)
Tursalised (Gadiformes)
Sugukond: Tursklased (Gadidae)
Sugukond: Phycidae
Ogalikulised (Gasterosteiformes)
Sugukond: Ogaliklased (Gasterosteidae)
Merinõelalised (Syngnathiformes)
Sugukond: Merinõellased (Syngnathidae)
Ahvenalised (Perciformes)
Sugukond: Ahvenlased (Percidae)
Laulu tänav
Laulu tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Eesti kalade süstemaatiline nimestik
Ahvenalised (Perciformes)
Sugukond: Ridakalalased (Stichaeidae)
Sugukond: Võikalalased (Pholididae)
Sugukond: Emakalalased (Zoarcidae)
Sugukond: Tobiaslased (Ammodytidae)
Sugukond: Mudillased (Gobiidae)
Sugukond: Makrellased (Scombridae)
Meripuugilised (Scorpaeniformes)
Sugukond: Võldaslased (Cottidae)
Sugukond: Merivarblased (Cyclopteridae)
Sugukond: Kulleskalalased (Liparidae)
Lestalised (Pleuronectiformes)
Sugukond: Kammellased (Scophthalmidae)
Sugukond: Lestlased (Pleuronectidae)
Aix-en-Provence
Aix-en-Provence [eks en provaans] on linn Lõuna-Prantsusmaal Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Bouches-du-Rhône'i departemangus.
Linnas asub 1413. aastal asutatud ülikool.
Saint Victoire'i mägi
Aix-en-Provence'ist idast asub Sainte-Victoire'i mägi, mis oli impressionisti Paul Cézanne'i lemmikobjekt.
Sanatooriumi tänav
Sanatooriumi tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Füürer
Füürer tähendab saksa keeles juhti (Führer), mis tuleneb tegusõnast führen 'juhtima'.
Sõna kasutatakse kõige enam Saksamaa diktaatori Adolf Hitleri kohta, kelle ametlik valitsejatiitel oli "füürer ja riigikantsler" (Führer und Reichskanzler). Samuti esines nimetus "füürer" paljude sõjaliste üksuste (peamiselt SS-i) ja valitsusasutuste juhtide tiitlite osa või täiendina.
Élesmes
Élesmes on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
Elektriseade
Elektriseade on elektrienergia tootmiseks, muundamiseks, edastamiseks, jaotamiseks või kasutamiseks mõeldud iseseisva otstarbega seade või seadmetest koosnev kogum, mis sisaldab elektrilisi või ka elektroonilisi komponente.
Näiteks on elektrienergia tootmise seade elektrigeneraator, muundamise seade elektrimootor, edastamise seade juhistik, jaotamise seade lülitusaparaat ja kasutamise seade elektritarviti.
Viited
آلة كهربائية Betriebsmittel (Elektrotechnik)
Bart teel
"Bart teel" (originaalpealkiri Bart on the Road) on Simpsonite 7. hooaja 20. jagu, mis anti välja 31. märtsil 1996.