cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Loomulik ventilatsioon
Tuule mõjul toimiv ventilatsioon
Eristatakse kahte tüüpi tuule mõjul toimivat ventilatsioonisüsteemi: ühepoolne ventilatsioon ning rist-ventilatsioon. Ühepoolse ventilatsiooni puhul käib õhuvahetus ühes seinas olevate õhuavade kaudu, mis asuvad eri kõrgusel. Rist-ventilatsiooni korral saavutatakse tuulutus ruumi või hoone erinevates külgedes olevate õhuavade kaudu. Ühepoolse ventilatsiooni abil saavutatav õhuvahetus on enamasti väiksem kui rist-ventilatsiooni korral. Samas on rist-ventilatsioon tihti raskesti saavutatav, sest õhu liikumist läbi ruumide takistavad seinad, uksed, mööbel ja muud esemed.
Rist-ventilatsiooni korral tekitab tuul hoone tuulepealsel küljel suurema rõhu kui tuulealusel küljel, mis paneb õhu läbi hoone seintes asuvate õhuavade liikuma. Nii tekib ruumis õhuvool tuulepealselt küljelt tuulealusele küljele. Hoone projekteerimisel on oluline, et maja vastasseintes asuvate õhuavade vahele ei jääks liialt palju takistusi, nagu uksed ja seinad. Samas toimub ruumis rohkem õhu segunemist ning ventilatsioon on efektiivsem, kui õhutusavad ei asu täpselt üksteise vastas.
Levinuim valem õhuvoolu arvutamiseks läbi tuulutusava on järgmine:
, kus
Q – õhuvahetus läbi ava ühikutes m^3/ h;
C_d – voolukoefitsient;
A – ava ristlõikepindala;
\Delta P – rõhkude vahe ava erinevate poolte vahel;
\rho – õhu tihedus.
Reaalsete hoonete rist-ventilatsiooni modelleerimisel võetakse arvesse ka kahe õhuava vahele jäävaid takistusi ning dimensioonitu ventilatsioonikiirus arvutatakse järgmisest valemist:
Q^*_1 – dimensioonitu ventilatsioonikiirus;
A_1 – tuulepealese ava ristlõike pindala;
C_{p1} ja C_{p2} – rõhukoefitsiendid;
\zeta_1 ja \zeta_2 – õhuavade takistustegurid;
Seltsinguleping
Seltsinguleping on võlaõiguslik leping, mille kohaselt seltsinglased kohustuvad tegutsema ühise eesmärgi saavutamise nimel, aidates sellele kaasa lepinguga määratud viisil, eelkõige panuste tegemisega (VÕS § 580 lg 1). Seltsinglased on kohustatud seltsingut kaitsma kahju tekkimise eest ning arvestama teiste seltsinglaste huvidega (VÕS § 580 lg 2).
Loomulik ventilatsioon
Tuule mõjul toimiv ventilatsioon
\zeta_i – ruumi sisemiste takistuste takistustegurid.
Seltsinguleping
Ühise eesmärgi saavutamiseks panuste tegemise all peetakse silmas igasugust ühise eesmärgi edendamist, sealhulgas vara võõrandamist seltsingule, vara seltsingu kasutamisse andmist või seltsingule teenuse osutamist (VÕS § 581 lg 1). Sealjuures eeldatakse, et seltsinglaste panused on võrdsed.
Seltsingulepingule esitatavad nõuded
Üldjuhul kehtib ka seltsingulepingute puhul dispositiivsuse põhimõte ning pooled võivad lepingu sõlmida mis tahes vormis. See tähendab seda, et seltsinguleping võib olla sõlmitud ka suulises vormis. Siiski tuleb silmas pidada VÕS § 33 lg 2, mille kohaselt tuleb õiguse või asja omandamine, mille osas on seadusega kehtestatud kohustulik vorminõue, sõlmida ka seltsinguleping vastavas vormis. Näiteks kinnisasja omandamisel kehtib vorminõue ning seega kehtib ka kinnisasja üleandmise kohustuse üleandmise või kinnisasjade omandamisel seltsingu varasse vorminõue (AÕS § 119). See tähendab seda, et kuna kinnisasja seltsinglaste ühisomandisse omandamise leping peab olema notariaalselt tõestatud, peab olema notariaalselt tõestatud ka seltsinguleping.
Alhazen
Abu Ali al-Hassan Ibn al-Haytham (araabia keeles أبو علي، الحسن بن الحسن بن الهيثم Abū ʿAlī al-Ḥasan ibn al-Ḥasan ibn al-Haytham‎), eelistatud nimi Ibn al-Haytham, läänes tuntud kui Alhazen (u 965 – u 1041) oli araablane, moslem. Ta oli õpetlane ja filosoof, kellel on suur panus optika arengusse, astronoomiasse, matemaatikasse ja meteoroloogiasse. pisi|ALHAZEN Teda austati kui Ptolemaeus Teist või kutsuti lihtsalt füüsikuks. Vahel kutsuti teda ka al-Basri (araabia البصري) Basra linna järgi, mis oli tema sünnikoht. Ta veetis suurema aja oma elust Kairos ja teenis elatist traktraatide kirjutamisega ja aadlike juhendamisega.
Loomulik ventilatsioon
Tuule mõjul toimiv ventilatsioon
Ühepoolse ventilatsiooni korral on õhuvoolu matemaatiline kirjeldamine keerulisem, sest õhuavas esineb vastassuunaline õhu liikumine ning tugevam turbulents.
Seltsinguleping
Seltsingu seos perekonnaõigusega
Kuna varalised suhted on reguleeritud abielu ja mitte kooselu korral, siis on varaliste suhete klaarimisel sageli kasutatud ka kooselulise koostegutsemise ühisele eesmärgile osutamist.
Alhazen
Elulugu
Alhazen oli õpetlane.
Seltsinguleping
Seltsingu seos perekonnaõigusega
Riigikohus on oma praktikas aga järeldanud, et ainuüksi isikute abieluline kooselu seltsingu kriteeriumitele ei vasta, kuna sellest ei tulene isikutele siduvaid kohustusi VÕS § 2 ja VÕS § 8 lg 1 tähenduses, mis eeldab poolte tahet siduvateks kohustusteks teatud tegevusi sooritada. Ka ühine majapidamine ei kanna seltsingule omast ühise eesmärgi saavutamist. Riigikohus on rõhutanud, et vara ühine soetamine või parendamine kooselu eesmärgil mõlemapoolsete panustega või samal eesmärgil ühiste kulutuste tegemine ei vasta seltsingu sätetes kajastatule, kus eesmärgiks on mingi konkreetse tulemuse või konkreetse varalise eesmärgi saavutamine.
Kuid see ei tähenda, et seltsingusuhe abieluvälise kooselu poolte puhul üldse võimalik ei oleks. Peab olema konkreetne ühine eesmärk, mille nimel pingutusi tehakse ning võrreldavad panused eesmärgi täitmiseks.
Alhazen
Elulugu
Sündis umbes 965. aastal Basras, mis oli sel ajal osa Buydi emiraatidest Iraagis, Araabia peres.
Seltsinguleping
Seltsingu likvideerimine
Ühise majapidamisega abieluvälise kooselu kestel omandatud konkreetse suurema väärtusega eseme jaotamisel saab kohaldada seltsingu likvideerimise sätteid, kui mõlemad pooled on eseme omandamiseks või parendamiseks teinud olulisi ja võrreldavaid rahaliselt hinnatavaid panuseid ning kui pooltel oli eset soetades või parendades ühine tahe vähemalt majanduslikult ühise varalise väärtuse kestvaks loomiseks.
Loomulik ventilatsioon
Üleslükkejõu mõjul toimiv ventilatsioon
pisi|Üleslükkejõu mõjul toimiv ventilatsioon mitmekorruselises hoones Üleslükkejõu mõjul toimivat ventilatsiooni tekitavad temperatuuri- ja niiskusgradient. Üleslükkejõud tekib õhu tiheduse gradiendist. Soe õhk on hõredam kui külm õhk ning tõuseb seetõttu ruumis kõrgemale. Samuti on niiske õhk kuivast õhust hõredam ning tõuseb ruumis üles. Siseruumis soojenenud ning inimtegevusel süsihappegaasiga saastunud õhk tõuseb seega üles ning väljub hoonest lagedes ja katuses olevates õhutusavadest, korstnast või seinte ülaosas asuvatest akendest. Jahedam värske õhk siseneb ruumi madalamal paiknevatest akendest või ventilatsiooniavadest. Niiviisi saavutatav loomulik ventilatsioon toimib eriti hästi talvel, kui õhutemperatuuride erinevus toas ja õues on maksimaalne.
Alhazen
Elulugu
Ta saabus Kairosse Fatimiidide kalifaati al-Hakimi, Kairo valitseja, käsul. Ibn al-Haytham arvas, et suudab reguleerida Niiluse voolu tammide ja kraavidega ning seega paluti tal täiendada hüdraulilist projekti, et juhtida Niilusest tulevat vett. Peagi aga selgus, et see ei ole võimalik. Legend räägib, et nähes oma põrumist ja kartes kaliifi viha, teeskles al-Haytham hullust ning oli koduarestis aastast 1011–1021 kuni al-Hakimi surmani. Al-Haytham elas edasi Kairos, kuulsa ülikooli al-Azhar naabruses, kuni oma surmani 1041. Seal elamise ajal kirjutas ta mõjuka raamatu optikast ja jätkas traktraatide kirjutamist astronoomiast, geomeetriast, arvuteooriast, optikast ja filosoofiast. Alhazen on teadvustamata järelduste teooria esmasõnastaja.
Seltsinguleping
Seltsingu likvideerimine
Seltsingu likvideerimist reguleerib VÕS § 600, mille lg 1 kohaselt seltsingu lõppemisel toimub seltsingu likvideerimine ja vara jaotamine seltsinglaste vahel, kus likvideerimisele kohaldatakse kaasomandi jaotamise sätteid.
Loomulik ventilatsioon
Üleslükkejõu mõjul toimiv ventilatsioon
Temperatuurierinevuste tõttu saavutatavat ventilatsiooni kirjeldab valem õhuvoolu jaoks, mis on järgmine:
Seltsinguleping
Viited
[1]Võlaõigusseadus. – RT I, 20.02.2019, 8.
Alhazen
Pärand
Ta on andnud suure panuse optika, arvuteooria, geomeetria ja filosoofia arengusse. Tema kõige kuulsam teos oli "Kitab al-Manazir" ("Raamat optikast"), mille ladinakeelne tõlge mõjutas tugevalt mitmeid Euroopa teadlasi nagu Roger Bacon, Robert Grosseteste, Witelo, Giambattista della Porta, Leonardo da Vinci, Galileo Galilei, Christiaan Huygens, René Descartes ja Johannes Kepler.
Loomulik ventilatsioon
Üleslükkejõu mõjul toimiv ventilatsioon
, kus
Seltsinguleping
Viited
[2]Asjaõigusseadus (2019). – Riigi Teataja, RT I, 22.02.2019, 11; https://www.riigiteataja.ee/akt/12807782?leiaKehtiv
Alhazen
Teooria nägemisest
pisi|Esileht kuulsast raamatust "Raamat optikast" Raamatu illustratsioon hõlmab palju näiteid optilistest fenomenidest, mille hulgas on perspektiivi, ehk asukoha efekti, vikerkaart peegleid ja valguslaine murdumist.
Loomulik ventilatsioon
Üleslükkejõu mõjul toimiv ventilatsioon
Q_T – õhuvahetus läbi ava ühikutes m^3/ h;
Alhazen
Teooria nägemisest
Enne Alhazeni olid filosoofia küsimused visioon ja valgus. Alhazen pidas visiooni ja valgust terminiteks matemaatikast, füüsikast, füsioloogiast ja isegi psühholoogiast. Oma raamatus Optika arutas ta looduse valguse ja värvi üle. Ta kirjeldas vaatenurga mehhanismi ja silma anatoomiat. Ta mõtiskles valguse murdumise ja paindumise üle, katsetas peegleid ja läätsi ning avastas, et vikerkaar on põhjustatud valguse murdumise teel. Samuti arvutas ta Maa atmosfääri kõrguse. Vabal ajal ehitas ta esimese camera obscura. Alhazen avastas, et langemisnurga ja laine paindumise vaheline nurk ei jää püsivaks. Ta uuris kumera klaasi/läätse suurendavat võimet. Tema teooria kohaselt kiirgab valgus igast ruumisuunast igas suunas, seega langeb ka paljudele kujutise punktidele ja nii näeme me kujutist.
Seltsinguleping
Viited
[3] RKTKo 03.12.2014 3-2-1-109-14, p-d 14 -19
Loomulik ventilatsioon
Üleslükkejõu mõjul toimiv ventilatsioon
C_d – voolukoefitsient;
Alhazen
Teooria nägemisest
Alhazen on kirjutanud umbes 200 raamatut, kuid väga vähesed on säilinud. Isegi tema suurejooneline traktaat "Optika" on säilinud läbi ladina keele. Keskajal tõlgiti tema raamatuid kosmoloogiast ladina, heebrea ja teistesse keeltesse. Ta on kirjutanud ka evolutsiooni teemal, mis väärib tõsist tähelepanu ka tänapäeval.
Seltsinguleping
Viited
[4] RKTKo 24.09.2019 2-16-12328/138, p 12
Loomulik ventilatsioon
Üleslükkejõu mõjul toimiv ventilatsioon
A – sisselaske ava ristlõike pindala (eeldusega, et väljalaske ava ristlõike pindalaga on sellega võrdne);
g – raskuskiirendus;
h – sisse- ja väljalaskeavade kõrguste vahe;
Allgäu Alpid
thumb|[[Krottenspitze, Öfnerspitze ja Großer Krottenkopf]] thumb|"Tõus Almile" (Aufzug auf die Alm) (Eugen Felle postkaart). Taustal Allgäu Alpide keskne peaahelik Allgäu Alpid (saksa: Allgäuer Alpen) on mäestik Põhja-Lubjakivi Alpides, paiknedes Baieris Saksamaal ning Tiroolis ja Vorarlbergis Austrias. Mäestik asub otse Bodeni järvest idas. Kõrgeim tipp on 2657 meetri kõrgune Großer Krottenkopf.
Loomulik ventilatsioon
Üleslükkejõu mõjul toimiv ventilatsioon
T_i – keskmine siseruumi õhutemperatuur ühikutes K;
Allgäu Alpid
Mäestikku iseloomustavad ebatavaliselt mitmekesised kivimid ja sellest tulenevalt rikkalik maastikukujundus, eriti Allgäu Alpide järsud "rohtunud mäed" (Grasberge), mille kalle on kuni 70°. Selle taimestik on üks kõige mitmekesisemaid kogu Alpide piirkonnas ja selle ligipääsetavus tõstukite ja teedega on väga hea. Hütist hütini kulgevad harjateed (Höhenwege) on hästi tuntud ja matkajad saavad veeta 7–10 päeva mägedes jalutades ilma asustatud orgudesse laskumata. Tänu oma asukohale Alpide põhjaservas on piirkonnas suhteliselt suur sademete hulk ja see on vihmaseim Saksamaal. Talviti on Allgäu Alpid – vähemalt kõrgemad piirkonnad – suhteliselt lumised. Isegi väike liustik ja mitu püsivat lumevälja on olemas.
Loomulik ventilatsioon
Üleslükkejõu mõjul toimiv ventilatsioon
T_o – keskmine välisõhu temperatuur ühikutes K.
Allgäu Alpid
Allgäu Alpid ja Allgäu piirkond ei kattu. Allgäu on maastik, mis tänapäeva mõistes on (peaaegu täielikult, kuid mitte Tannheimer Tal) Saksamaa pinnal. Seevastu Allgäu Alpid on mäestik Alpides, mille määratlus jääb Alpi Klubi Ida-Alpide klassifikatsioonist välja. Osa Allgäu Alpidest, sealhulgas kõrgeim tipp, asub Austria pinnal. Kuid Allgäu piirkond ulatub Allgäu Alpidest kaugemale põhja ja loodesse.
Loomulik ventilatsioon
Üleslükkejõu mõjul toimiv ventilatsioon
Valemist võib näha, et mida suurem on kõrguste vahe sisse- ja väljalaskeavade vahel, seda suurem on ventilatsioon. Korrusmajade puhul peaks siis temperatuurigradiendist tuleneva loomuliku ventilatsiooni mõju olema suurem, teisalt tuleb soojenenud ja saastunud õhul katuses olevate väljalaskeavade kaudu väljumiseks läbida pikem vahemaa ning ületada rohkem takistusi ventilatsioonikanalite näol, mis ühtlustab temperatuurigradiendist tuleneva loomuliku ventilatsiooni mõju erinevatel hoone korrustel.
Allgäu Alpid
Allgäu Alpid külgnevad läänes Bregenzerwaldi mägede, edelas Lechquelleni mägede, lõunas ja kagus Lechtali Alpide ning idas Ammergau Alpidega. Kõik need mäestikud kuuluvad, nagu ka Allgäu Alpid, Põhja-Lubjakivi Alpidesse. Allgäu Alpidest põhja jääb Alpi eelmäestik.
Loomulik ventilatsioon
Üleslükkejõu mõjul toimiv ventilatsioon
Sageli paigutatakse ventilatsioonikanalid, mis õhu katuses olevate väljalaskeavade või korstnani juhivad, kaminate või ahjude suitsulõõride vahetusse lähedusse, et köetud soe õhk ka ventilatsioonikanalites tõusvat õhku soojendaks, selle liikumist kiirendaks ning omakorda ventilatsioonikiirust suurendaks.
Allgäu Alpid
Piirid
Mäestiku piirid on ühemõtteliselt selged vaid idas, kagus ja lõunas. Lechi jõgi moodustab piiri seal, kus ta lahkub Alpidest ja siseneb Alpi eelmäestikku Füsseni lähedal ühinemisel Krumbachiga Warthi juures. Krumbach moodustab piiri kuni Hochtannbergi kuruni. Piir jätkub seejärel piki Seebachi ja Bregenzer Achi jõgesid kuni Au-Rehmenini.
Loomulik ventilatsioon
Üleslükkejõu mõjul toimiv ventilatsioon
Kombinatsioonina tuule mõjul toimiva ventilatsiooniga kasutatakse üleslükkejõu mõjul toimivat ventilatsiooni suurtes tööstushoonetes, kus tekkivat liigsoojust ning hoonete kõrgust kasutatakse nende loomulikuks ventileerimiseks, et eemaldada ruumist saastunud õhk.
Loomuliku ventilatsiooni soodustamine hoones
Loomuliku ventilatsioonisüsteemi efektiivseks toimimiseks tuleb nii hoone projekteerimisel, ehitusel kui ka kasutusel arvesse võtta mitmeid juhiseid:
Allgäu Alpid
Piirid
Allgäu Alpide piir läänes, kus see läheb üle Bregenzerwaldi mägede, ei ole orograafiliselt selge. 1984. aastal avaldatud Alpi Klubi Ida-Alpide klassifikatsioon tõmbab piiri järgmiselt: Au-Rehmenist piki Rehmerbachi ülemjooksu Stoggeri sadulani. Siis see laskub piki Osterguntenbachi, Schönenbachi ja Subersachi viimase suubumiseni Bregenzer Achi ja piki seda jõge sinna, kus see ühineb Weißachi või isegi Bodeni järvega.
Loomulik ventilatsioon
Päikesekorsten
pisi|Päikesekorsten Päikesekorsten on hoone küljel asuv vertikaalne šaht, mis tumeda värvuse või materjali tõttu soojeneb päikese käes kiirelt. Päikesekorstna soojenenud sein soojendab selles olevat õhku, tekitades üles liikuva õhuvoolu, mis korstna ülaosast väljub. Šahti allosas on toa ja korstna vaheline sisselaskeava, mille kaudu õhk siseruumidest päikesekorstnasse liigub, seal soojeneb ning väljalaskeava kaudu väljub. Korstna sisemised seinad peavad olema piisavalt isoleeritud, et päike toatemperatuuri ebameeldivalt kõrgeks ei tõstaks.
Ivan Käbina-nimeline
IVAN KÄBINa-nimeline : Eestimaa Naerupooldajatega Sidemetepidamise Rahvusvahelise Ühisuse Eesti muigkonna Pjäälekandja oli Soome eestlaste huumori leht, mis ilmus aastatel 1963–1988 Soomes Helsingis. Lehte andis välja Eestimaa Naerupooldajatega Sidemetepidamise Rahvusvahelise Ühisuse Eesti Muigkond, mille peatoimetaja oli Rein Riitsalu. Esimeses 10 numbris olid vaid tema artiklid ja karikatuurid. Ajakirja levitati aastatel 1963-1967 vaid Helsingis, kokku anti välja 17 numbrit, mis olid suht väikese levikuga (100 eksemplari). 1988. aastal ilmus ajakirja erinumber.
Allgäu Alpid
Piirid
Hochtannbergi kuru ühendab Allgäu Alpid Lechquelleniga. Stoggeri sadul on side Bregenzerwaldi mägedega.
Loomulik ventilatsioon
Päikesekorsten
Päikesekorsten on kasulik loomuliku ventilatsiooni konstruktsioon just tuulevaikse ilma korral, mil tuule mõjul toimiva ventilatsiooni efekt praktiliselt puudub.
Allgäu Alpid
Topograafia
Põhja-Lubjakivi Alpide mäestikud saab topograafia mõistes jaotada kahte kategooriasse: mäeahelikud ja platood. Hoher Ifeni lubjakiviplatoo ümbruse ala erandiga moodustavad läänepoolsed mäestikud, sealhulgas Allgäu Alpid, mäeahelikke, erinevalt idapoolsetest platoodest, nagu Lofer Steinbergi mäed.
Loomulik ventilatsioon
Tuulepüüdja
pisi|Tuulepüüdja Tuulepüüdjate tehnoloogiat kasutati Idamaades hoonete tuulutamiseks juba teisel sajandil eKr. Tänapäeval on sellest saanud levinud energiatõhusa ehituse ning loomuliku ventilatsiooni tehnoloogia. Tuulepüüdja on enamasti hoonest kõrgemale ulatuv šaht, mille avad on suunatud valitseva tuule teele. Šaht jääb puhuva tuule teele ette, püüdes endasse välisõhku ning suunates selle siseruumidesse. Tuulepüüdjal võivad olla avad ka mitmes suunas, et kasutada igast ilmakaarest puhuva tuule ventileerivat efekti. Tuulevaiksetel ning palavatel öödel muutub õhuvoolu suund tuulepüüdjas, soe toaõhk väljub šahti kaudu siseruumidest.
Allgäu Alpid
Topograafia
Ainuke õige mäeahelik läbib Allgäu Alpide kagu- ja idaosa ning moodustab Austria-Saksa piiri. See peaahelik, lühikese katkestusega Rauhecki piirkonnas, koosneb väga laialt levinud kivimist, tuntud kui peadolomiit. See algab Schrofeni kuru sadulaga Rappenalpeni oru ülemises otsas ja jookseb suures osas otse Oberjochi sadulani.
Loomulik ventilatsioon
Loomuliku ventilatsiooni efektiivsuse arvestamine
Loomuliku ventilatsiooni täpne matemaatiline kirjeldamine kindla objekti puhul on keeruline, sest seda mõjutab hulk erinevaid looduslikke ja inimtekkelisi tegureid. Loomuliku ventilatsiooni parameetrite arvutamine põhineb hüdrodünaamika võrranditel. Enimkasutatavad parameetrid on õhu mahtkiirus ning õhuvahetuse kordsus. Nende parameetrite leidmiseks kindla hoone korral kasutatakse erinevaid meetodeid:
Allgäu Alpid
Topograafia
Peaahelikust hargneb palju külgahelikke. Alates edelast: Hohes Licht ja Peischeli grupp lõunasse ja itta, Himmelschrofeni mäed põhja, Hornbachi mäed itta, Fürschießer loodesse, Kegelköpfe loodesse, Höfatsi grupp loodesse, Kanzbergi mäed itta, Daumeni grupp koos oma harudega põhja, itta ja Rosskari grupp itta ning Leilachi grupp koos oma harudega itta ja kirdesse.
Loomulik ventilatsioon
Loomuliku ventilatsiooni efektiivsuse arvestamine
Eelmainitud meetoditega on küll võimalik ennustada loomuliku ventilatsiooni efektiivsust erinevate hoonekonstruktsioonide korral, kuid looduslike protsesside keerukuse ning inimtegevuse ja ilmastikutingimuste ennustamise piirangute tõttu saab täpseima info ventilatsiooni parameetrite kohta otseste mõõtmiste kaudu. Tavaliselt kasutatakse loomuliku ventilatsiooni mõõtmiseks märgistusgaasi. Ruumi lastakse kindel kogus märgistusgaasi, mille kontsentratsiooni siseõhus seejärel pidevalt mõõdetakse. Märgistusgaasi kontsentratsiooni muutuste abil leitakse loomuliku ventilatsiooni efektiivsust kirjeldavad parameetrid.
Allgäu Alpid
Topograafia
Allgäu Alpide peaahelik ei ole mäestiku keskosas, vaid selle lõuna- ja kaguservas. Siit järeldub, et põhja ja loodesse hargnevad külgahelikud on pikemad, kui lõunasse ja itta hargnevad. Põhjast peaahelikuni tulevad orud on samuti pikemad, kui lõunast tulevad orud. Sellel on märkimisväärne mõju mägiturismile. Näiteks saab suurtesse peaaheliku osadesse kiiremini lõunast kui põhjast, eriti kui arvestada, et mitmed orud Oberstdorfist lõunas ja Hintersteini juures on väljaspool eraautode ulatust. Näiteks on Hohes Lichti tipust Lechi oruteele lõunas linnulennult vaid 3,5 km. Kuid põhjas on lähim avalik maantee 8,5 km kaugusel. Hochvogelilt on vastavad vahemaad 3 km lõunasse, kuid 11 km põhja. Lisaks asuvad jalutuskäikude alguspunktid peaahelikust lõunas sageli kõrgemal, kui põhjas. Hoolimata nendest selgetest teguritest lähenevad külastajad Allgäu Alpidele, sealhulgas peaahelikule, siiski peamiselt põhjast, s.o. Saksamaa poolelt.
Allgäu Alpide lääneosas ei ole pidevat peaahelikku. Fellhornist Großer Widdersteinini on peaaheliku ees mäestik, mis lõpeb poolringiga Kleines Walsertali oru ülemises otsas. Allgäu Alpide mäeaheliku iseloomu katkestavad Ifeni ja Gottesackeri platood (kriidikaljud). Siia on moodustunud karstiplatoo – ainulaadne Allgäu Alpides ja mujal. Kaugemal põhjas moodustavad Flyschi mäed taas väikese aheliku. Sellele järgneb Nagelfluh ahelik, mis on tehtud molassist. See on kõige atraktiivsem molassimäestik kogu Alpides. Madalamad mäed kaugemal põhjas moodustavad samuti väikesi ahelikke.
Tannheimi grupi keskosa on tehtud Wettersteini lubjakivist, rifilubjakivist. See annab nendele mägedele isoleeritud asukoha, mis ei ole topograafiliselt Allgäu Alpide peaahelikuga ühendatud. Tannheimi grupis on kohalik peahari Aggensteini ja Hahnenkammi vahel. Mäed sellest idas ja põhjas on omaette mäemassiivid.
Alamgrupid
thumb|Allgäu peaahelik
Vanemad trükitud Alpi Klubi juhendi väljaanded Allgäu Alpidele jaotavad mäestiku Allgäu peaahelikuks (Allgäuer Hauptkamm) ning külgmäestikeks ja muudeks gruppideks (Seitenkämme und übrige Gruppen).
Allgäu peaahelik jaguneb 8 alamgrupiks: Rappeni Alpid, Hochlichti grupp, Peischeli grupp, Mädelegabeli grupp, Krottenspitze grupp, Wildeni grupp, Hochvogeli grupp ja Rauhhorni mäestik (Rauhhornzug).
Külgmäestikud ja muud grupid koosnevad 10 alamgrupist: Hornbachi ahelik, Höfatsi grupp, Daumeni grupp, Roßzahni grupp, Vilsalpsee-(Leilachi) grupp, mäed Breitachi ja Stillachi vahel (Schafalpen ja Warmatsgund), Walsertali mäed (Walsertaler Berge) Breitachist vasakul, eelmäestikud Illerist läänes, eelmäestikud Illerist idas ja Tannheimi mäed (Tannheimer Berge).
Allgäu Eel-Alpid Illerist läänes
Selle alammäestiku lõunapiir ulatub Oberstdorfist Rohrmoosi kaudu Sibratsgfällini. Selle kõrgeim tipp on Hochgrat, 1834 m. Need mäed on populaarne jalutusala. Selle kivimid on erinevad. Põhjas domineerib molass. See moodustab hästituntud Nagelfluh aheliku mägedega nagu Hochgrat, Rindalphorn, Stuiben ja Steineberg. Üha madalamad mäed Nagelfluh ahelikust põhjas on samuti molassist tehtud, nagu ka külgnev lõunaahel ümber Girenkopfi ja Siplingerkopfi.
Ujuv tuumaelektrijaam
Ujuv tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam, mis on paigutatud ujuvale alusele ning mõeldud teiste objektide varustamiseks elektriga.
Allgäu Alpid
Allgäu Eel-Alpid Illerist läänes
Lõunas kerkivad tipud koosnevad flüšist. See on põhjapoolsem kahest flüšitsoonist Allgäu Alpides. Mäed on palju laugema, ümarama kujuga. Selle tulemusena on nad talviti populaarne piirkond suusa- ja räätsamatkadeks. Selle flüšitsooni tuntud mägi on Riedberger Horn, millele on Riedbergi kurust kerge ronida. Niinimetatud "sarved" (Hörner) – Ofterschwanger Horn, Sigiswanger Horn, Rangiswanger Horn ja Bolsterlanger Horn – kuuluvad samuti flüšitsooni.
Ujuv tuumaelektrijaam
Ujuvad tuumaelektrijaamad on suhteliselt väikese võimsusega.
Allgäu Alpid
Allgäu Eel-Alpid Illerist läänes
Riedbergi kurust lõunas muutub kivim taas. Siit algab kriidiladestu Schratteni lubjakivi, see kivim moodustab silmapaistva Besleri tipu. Selle tippu võib jõuda kaitsmata nõlva kaudu või mõnevõrra kergemini, kasutades ümbersõitu lõunast. Besler, nagu paljud teised mäed selles alammäestikus, pakub head vaadet Allgäu Alpide peaahelikule.
Ujuv tuumaelektrijaam
2019. aasta lõpus on plaanitud lülitada Pevekis tööle Venemaal ehitatud esimene ujuv tuumaelektrijaam Akademik Lomonossov.
Allgäu Alpid
Loode-Walsertali mäed
Org, tuntud kui Kleine Walsertal, moodustab Loode-Walsertali mägede (Nordwestliche Walsertaler Berge) lõunaserva; Oberstdorfist Rohrmoosi kaudu Sibratsgfälli jooksev org on selle põhjapiiriks. Loode- ja Kagu-Walsertali mäed kohtuvad Üntscheni kurus. Kõrgeim tipp on Hohe Ifen, 2229 m. See mägi, koos Gottesackeri platooga naabruses, on ka selle alammäestiku kõige silmatorkavam tunnusjoon ja koosneb kriidikivimitest, erinevalt ülejäänud alamgrupi mägedest, mis on tehtud flüšist. See on osa lõunapoolsest Allgäu Alpide flüšitsoonist. Hohe Ifen ja Gottesackeri platoo eraldavad lõunapoolse flüšitsooni põhjapoolsest. Seega moodustavad Hohe Ifen ja Gottesackeri platoo geoloogilise akna, mille kaudu tuleb esile järgmine vanim kivim flüšikihi (Flyschdecke) all.
Kagu-Walsertali mäed
Kagu-Walsertali mägede (Südöstliche Walsertaler Berge) alamgruppi piirab põhjas Kleine Walsertali org. Idas ja kagus on Stillachi ja Rappenalpenbachi orud. Üntscheni kuru ühendab Kagu-Walsertali mäed Loode-Walsertali mägedega. Schrofeni kuru on sillaks Allgäu Alpide keskahelikule. Kõrgeim mägi alamgrupis on Großer Widderstein, 2533 m. Mäestik on koduks hästituntud Fellhorni ja Kanzelwandi suusatõstukite ja kuulsa Mindelheimer Klettersteigi matka- ja suusaalale. Väga populaarsed alad, nagu Fellhorn või Mindelheimeri hüti läheduses, on kontrastiks suurema eraldatusega aladele mägede vastas Fiderescharte colist kirdes. Fellhorn asub Allgäu Alpide lõunapoolses flüšitsoonis. Harjajoon Großer Widdersteinist Schafalpenköpfe kaudu Griesgundkopfini koosneb peadolomiidist. Alammäestik sisaldab ka liasi ladestikku, näiteks Elferis.
Peaahelik
Allgäu Alpide peaaheliku alamgrupp (Zentraler Hauptkamm) ulatub Schrofeni kurust Mädelejochi sadulani ja moodustab Allgäu Alpide keskosa. Kuulus Heilbronner Weg jookseb piki seda. Kuulsad tipud, nagu kolmik Trettachspitze, Mädelegabel ja Hochfrottspitze või Hohes Licht (alamgrupi kõrgeim tipp, 2651 m) asuvad selles alammäestikus. Kuid on ka isoleeritud alasid, nagu Himmelschrofeni mäestik ja Peischeli grupp, mis asuvad lõunas piki Lechi orgu. Peamised tipud on moodustunud peadolomiidist. See niinimetatud Lechtaldecke on lükatud liasist tehtud Allgäu lasundile. Paljudes kohtades, näiteks Kempteni hüti (Trettachi kuristik) või Rappensee hüti (Linkerskopf) läheduses on näiteid sellistest ülekatteplaatidest. Mõnel juhul võib täheldada isegi kivimite topeltülekatet. Seega on Himmelschrofeni mäestiku põhjaosa tehtud peadolomiidist. Lõunaosa koosneb Allgäu lasundi liasi kivimist, mis on lükatud peadolomiidi peale. Omakorda on peadolomiit lükatud Allgäu lasundi peale.
Tannheimi mäed
Tannheimi mägede (Tannheimer Berge) alamgrupp loeti veel eelmise sajandi esimesel poolel iseseisvaks mäestikuks Põhja-Lubjakivi Alpides. Kohati on nimi Vilser Alpen ('Vilsi Alpid') tavaline. Alles hiljem hakati seda Allgäu Alpide osaks pidama. Kõrgeim mägi on Köllenspitze, 2238 m. Lai Tannheimi org eraldab Tannheimi mäed selgelt ülejäänud Allgäu Alpidest. Seal on ka geoloogilisi erisusi. Kuigi suured Allgäu Alpide alad on tehtud rabedast peadolomiidist või Allgäu lasundi juuraajastu kivimitest, mida tuleb ka hoolikalt käsitseda, domineerivad Tannheimi mägede põhiosas Wettersteini lubjakivi, rifilubjakivi. See on ühtlane kalju. Selle tulemusena on Tannheimi mäed oma hästituntud tippudega, Rote Flüh, Gimpel, Köllenspitze ja Gehrenspitze, tuntud ronimispiirkond. Alammäestik on populaarne ka mägimatkajate seas. Eriti varasuviti, kui Allgäu Alpide peaahelik on veel lumikattes, on seal palju teid, mis on juba läbitavad.
Falkensteini mäestik
thumb|Zirmgrat (Salober/Zölferkopf), vaade [[Brentenjochi sadulalt (Vilsi külg) lõunasse]]
Falkensteini mäestik (Kamm des Falkensteins) on väga väike ja mitte eriti kõrge alamgrupp Allgäu Alpide kirdeservas Pfronteni ja Füsseni vahel. Kohapeal kutsutakse seda Falkensteinkamm või isegi Zirmgrat. Vilsi jõgi eraldab alammäestiku Tannheimi mägedest. Lechi jõe kaugemal kaldal on Ammergau Alpid.
Kõrgeim tipp on Salober või Zwölferkopf (ka Zirmgrat), 1293 m. Nendes mägedes asub hästituntud ja legendaarne Alatsee järv, suurem Weißensee asub põhjaservas. Mäeaheliku võib ületada jalgsi. Vaated on puude tõttu mõnevõrra piiratud. Selle tulemusena on Wettersteini lubjakivi domineerimisel siiski silmatorkavaid kivimeid. Lõunakülg on kohati konarliku kalju nägu.
thumb|Vilsalpsee mäed
Vilsalpsee mäed
Vilsalpsee mäed (Vilsalpseeberge) asuvad Allgäu Alpidest kirdes Oberjochi ja Notländi sadulate vahel. Neid piiravad Tannheimi, Lechi, Tirooli Schwarzwasseri ja Ostrachi orud. Kõrgeim tipp on Leilachspitze, 2274 m, ja peadolomiit on valdav kivim. Vilsalpsee järv, ligipääsetav Tannheimi orust, asub alamgrupi keskel. Kirjanduses on seda alammäestikku mõnikord loetud ka Tannheimi mägede osaks. Mägiteed läbivad mäestikku, kuid palju tippe on vaevu külastatud. Neile võivad kogenud mägironijad ronida ilma liigse takistuseta, hoolimata radade puudumisest nendele tippudele.
Daumeni grupp
Daumeni grupp asub Illeri orust idas. Himmelecki sadul ühendab selle teiste alammäestikega. Lisaks Illeri orule moodustavad piiri Ostrachi, Bergündle ja Oybachi orud. Kõrgeim tipp on Großer Daumen, 2280 m. Kuulus Nebelhorni köisraudtee mägi asub selles alamgrupis, nagu ka Hindelanger Klettersteig. Panoraamsete vaadetega mägiteed ületavad Daumeni grupi lõunaosa. Geoloogiliselt on neid jaotatud kolmel viisil. Hari ümber Nebelhorni ja Großer Daumeni koosneb peadolomiidist. Sonnenköpfe on moodustatud flüšist. Ja liasikaljud oma järskude rohuste nõlvadega domineerivad Nebelhornist lõunas. Selle piirkonna tuntud tipud on Schneck, Himmelhorn ja Laufbacher Eck.
Höfatsi ja Rauhecki grupp
Höfatsi ja Rauhecki grupp katab Allgäu peaaheliku osa Märzle ja Hornbachjochi sadulate vahel. Defineerivad orud on Trettach, Traufbach, Oybach, Hornbach ja Jochbach. Kõrgeim tipp on Rauheck, 2384 m. Liasikalju järsud rohused mäed domineerivad seal rohkem kui mõnes muus Allgäu Alpide alamgrupis. Kõige tuntum mägi ja Allgäu Alpide sümbol on Höfats. Teised rohused mäed on Rauheck ja Kreuzeck peamisel harjal ja Kegelköpfe. Ainult Höfatsi põhjajalamil on peadolomiidist aluspõhi. Mägitee Kemptneri hüti ja Prinz Luitpold Hausi vahel jookseb läbi alamgrupi. Muidu on vaevu mägesid, mis on teeradu pidi kättesaadavad.
Hochvogeli ja Rosszahni grupp
See alammäestik katab ka osa Allgäu peaahelikust, seekord Hornbachjochi ja Notländi sadula vahel. Himmeleck on piiriks Daumeni grupiga. Ümbritsevad orud on Jochbach, Hornbach, Lech, Schwarzwasser ja Bärgündle. Alamgrupp on moodustatud peamiselt peadolomiidist. Selle kõrgeim tipp on Hochvogel, 2592 m, mida peetakse ka kõige atraktiivsema kujuga mäeks Allgäu Alpides, eriti põhjast nähtuna. Hochvogel koos oma põhibaasi, Prinz Luitpold Hausiga on ka kõige ronitum mägi selles alammäestikus. Kõik teised tipud ümbruskonnas on märkimisväärselt madalamad ja palju vähem populaarsed. Vaevalt mõnes teises kohas on kontrast massiturismi ja absoluutse vaikuse vahel nii märkimisväärne. Vaid mõne kilomeetri kaugusel Hochvogelist on Rosszahni grupi tipud, mis vaevu saavad külalisi.
Rauhhorni mäestik
Rauhhorni mäestik on Allgäu peaaheliku idapoolseim serv Bad Hindelangist idas. Oma arvukate tippudega jookseb mäestik jämedalt lõunast põhja. Selle läänenõlvad tõusevad Ostrachi oru kohale. Itta jookseb pikk Schwarzwasseri org Sattelköpfe jalamilt ja see suubub Weißenbachist lõunas Lechi ning seda ei tohiks segi ajada selle tuntuma teisikuga Kleinwalsertalis. Jalutuskäik Juubelirajal Willersalpe ja Prinz Luitpold Hausi vahel viib külastaja mööda mägiteed märkimisväärsel kõrgusel piki enamikku ahelikust. Kõrgest Oberjochi sadulast jookseb ühendusrada Juubelirajal Iseleri, Bschießeri ja Ponteni kaudu Willersalpeni.
Hornbachi ahelik
Hornbachi ahelik on Allgäu Alpide peaaheliku suurim külgmäestik. See alamgrupp hargneb peamäestikust Öfnerspitze juures. Lõunas piirab seda Lechi org, põhjas Hornbachi org. Hornbachi ahelikus on Allgäu Alpide kõrgeim tipp, Großer Krottenkopf, 2656 m, ja mitu muud tippu, mis kuuluvad 20 kõrgeima mäe hulka Allgäu Alpides. Vaatamata oma tähtsusele on Hornbachi ahelik üpris isoleeritud. Selle tipud koosnevad peadolomiidist. Selle tipud ja kõrged tsirkusorud vahelduvad eeskujulikult. Paljud – ka väga kõrged – tipud Hornbachi ahelikus saavad vaid mõne külastuse aastas.
Territoriaalne jaotus
Allgäu Alpid kui geograafiline üksus ja Alpide mäestik ulatub kahte riiki ja nelja liidumaasse. Baieri osa moodustab veidi rohkem kui poole kogupindalast ja langeb suurel määral kokku Illeri jõe valglaga. Baden-Württembergi osa koosneb vaid Allgäu Alpide äärmisest loodeosast, laiemas mõttes Adeleggist. Tirooli osa koosneb suuresti Lechi jõest ja selle lisajõgedest ning Vorarlbergi osa keskendub Bregenzer Achi valglale.
Baieri ja Tirooli vaheline piir ei järgi täpselt Euroopa Põhjamere ja Musta mere vahelist veelahet. Näiteks Saksamaa Balderschwangi küla on veelahkme lääneküljel. Seevastu Vorarlbergi kuuluv Kleines Walsertal on veelahkme idaküljel. Baieri ja Tirooli vaheline piir järgib üldiselt siiski Allgäu Alpide peaahelikku.
Allgäu Alpide Baieri osa asub täielikult Švaabimaa ringkonnas. Oberallgäu kreis sisaldab Illerit ümbritsevat keskosa; Ostallgäu kreis sisaldab kirdeosasid, nagu Tannheimi grupp, ning Lindau kreis sisaldab Allgäu Alpide loodeosa selle laiemas mõttes.
Osa Allgäu Alpidest, sealhulgas Adelegg, jääb Saksamaa Baden-Württembergi liidumaa piiridesse. See osa asub Tübingeni ringkonnas ja Ravensburgi kreisis.
Kleines Walsertal Vorarlbergis ja Jungholzi küla Tiroolis on Saksa tolliliidu territooriumid. Mõlemad alad on maanteidpidi ligipääsetavad vaid Saksamaa territooriumilt. Kuigi Kleines Walsertalil on ülejäänud Vorarlbergiga suhteliselt pikk piir, on kõrged mäed takistanud maanteeühenduse loomist. 1960. ja 1970. aastatel peeti plaani rajada Kleines Walsertali ja Bregenzerachi oru vahele maanteetunnel. Kuid kohalik rahvas oli tunneliplaanile vastu, kuna Kleines Walsertal oleks muutunud transiitliikluse koridoriks, ning teisalt seetõttu, et see oleks ikkagi olnud kaugemal Vorarlbergi keskosast kui Allgäu keskosast. Jungholzi küla on ülejäänud Tirooliga vaid ühes punktis ühendatud: Sorgschrofeni tipus.
Tipud
Kõik iseseisvad tipud, mille topograafiline prominents on üle 30 m, on loetletud Allgäu Alpide mägede loendis.
Kümme kõrgeimat tippu
Allgäu Alpide kõrgeimad tipud asuvad kas Austria pinnal või Austria-Saksa piiril.
Teised tuntud tipud
Allgäu Alpides on üle 600 nimega tipu, millele kõrgus on mõõdetud. Tuntumate hulgas on järgmised (kõrguse järjekorras, 10 kõrgeima järel). Tärniga (*) tähistatud on väljaspool Allgäu Alpide kitsamat definitsiooni (vaata lõiku "Piirid"):
Rohtunud mäed
Järgmised on niinimetatud "rohtunud mäed" (Grasberge), tehtud musta juura kivimitest, kus mäeküljed on kaldega kuni 70°. Need on Allgäu Alpide eripära ja neid ei leidu üheski teises mäegrupis nii silmatorkavalt kui seal (tähestikulises järjekorras).
Juan Iturbe
pisi|Juan Iturbe 2014. aastal [[AS Roma särgis]] Juan Manuel Iturbe Arévalo (sündinud 4. juunil 1993 Buenos Aireses) on Argentinas sündinud Paraguay jalgpallur, kes mängib äärepoolikuna Brasiilia kõrgliigaklubis Grêmio ja Paraguay jalgpallikoondises.
2006. aastal debüteeris ta 12-aastaselt Paraguay esiliigas Sportivo Trinidense meeskonnas. 7. mail 2006 lõi ta mängus Choré Centrali vastu oma esimese värava. 2009. aastal debüteeris ta Paraguay kõrgliigas Cerro Porteño meeskonnas. 2011. aastal liitus ta Portugali kõrgliigaklubiga Porto. Hiljem on ta veel mänginud Argentina kõrgliigaklubis River Plate, Itaalia kõrgliigaklubides Verona, Roma ja Torino, Inglismaa kõrgliigaklubis AFC Bournemouth, Mehhiko kõrgliigaklubides Tijuana, UNAM ja Pachuca ning Kreeka kõrgliigaklubis Aris (2021–2023). 2023. aasta juulis sõlmis ta kuni hooaja lõpuni lepingu Grêmioga.
Debüüdi Paraguay jalgpallikoondises tegi Iturbe 16-aastaselt 4. novembril 2009 sõprusmängus Tšiili vastu. Ta on kuulunud Paraguay koondisse 2016. aasta Copa América Centenariol ja 2019. aasta Copa Américal.
Sophie Brandenburg-Ansbachist
Sophie Brandenburg-Ansbachist võib tähistada mitut isikut:
Breddenberg
Breddenberg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Emslandi kreisis.
Valla pindala on 8,92 km². 31. detsembril 2015 elas seal 802 inimest.
Nothing’s Gonna Change My Love for You
"Nothing's Gonna Change My Love for You" on Gerry Goffini ja Michael Masseri kirjutatud laul, mis anti välja singli ja muusikavideona.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Nothing's Gonna Change My Love for You seisuga 24.04.2015.
InCulto
pisi|InCulto InCulto oli Leedu ansambel. 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Leedut lauluga "East European Funk". Poolfinaalis said nad 12 punkti ja edasi finaali ei pääsenud.
2011. aasta jaanuaris teatas ansambel laialiminekust.
Keila Leht
Keila Leht on ajaleht, mis ilmus 1991–1995 ja ilmub uuesti aastast 2007 Keilas. Ajalehte annab välja SA Keila Leht. Ajalehe vastutav väljaandja oli Agu Veetamm, alates 2022.aasta algusest Evelin Povel.
Ajalehel oli lisa, mis kandis nime Keila Valla Leht.
Evelina Sašenko
pisi|Evelina Sašenko Evelina Sašenko-Statulevičienė (sündinud 26. juulil 1987 Rūdiškėses) on poola-ukraina päritolu Leedu laulja. 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Leedut lauluga "C‘est Ma Vie".
76 eKr
76. aasta eKr oli 76. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi 678 ab urbe condita.
Saar (perekonnanimi)
Saar on eesti perekonnanimi.
Eestis Liivimaa Talurahva seadusega (1819) võetud nimede pingereas oli Saar 1. kohal.
Saar on ka praegu Eestis tavaline perekonnanimi. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Saar 2119 mehel ja 2319 naisel. Perekonnanimede levikult on Saar 3. kohal Ivanovi ja Tamme järel. Nimi on levinuim Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 96,62.
Jevgeni Striganov
Jevgeni Striganov (sündinud 23. märtsil 1982 Tallinnas) on Eesti iluuisutaja (jäätantsija).
Tema uisupartner on Marina Timofejeva. Nad on tulnud 2003. ja 2004. aastal Eesti meistriks.
Ferid Murad
Ferid Murad (albaania keeles Ferid Murati; sündinud 14. septembril 1936 Whitingis Indianas) on albaania päritolu Ameerika Ühendriikide farmakoloog, Nobeli meditsiiniauhinna laureaat (1998). Ta on George Washingtoni Ülikooli biokeemia ja molekulaarbioloogia professor. Tema põhilised uurimisvaldkonnad on rakusignalisatsioon ja homöostaas. Nobeli auhinna sai ta selle eest, et avastas, et kardiovaskulaarse süsteemi regulatsioonis toimib signaalmolekuli rollis lämmastikoksiid. Ta näitas, et nitroglütseriin ja seonduvad ravimid toimivad kui vasodilataatorid, sest neist moodustub organismis lämmastikoksiid NO, mis toimib kui signaalmolekul ja mõjub veresoontele lõdvestavalt, laiendades neid.
Haridus- ja töökäik
Ta töötas professorina aastatel 1975–1981 Virginia Ülikooli meditsiinikoolis ja 1981–1989 Stanfordi Ülikooli sisehaiguste ja farmakoloogia osakonnas. 1997. aastal sai ta professoriks University of Texas Health Science Center at Houstonis. Aastatel 1999–2011 oli ta Texase ülikooli molekulaarse meditsiini instituudi direktor. 2011. aastast töötab ta George Washingtoni Ülikooli biokeemia ja molekulaarbioloogia osakonnas professorina.
Tunnustus
Ta on valitud mitme ülikooli audoktoriks (sealhulgas Lvivi rahvuslik meditsiiniülikool, 2001)
Isiklikku
Tema isa Xhabir Murat Ejupi oli albaanlane, kes rändas noorukina Makedooniast Lääne-Euroopasse. Hiljem emigreerus ta USA-sse.
Wilhelm Ramsay
pisi|Wilhelm Ramsay (1915) Wilhelm Ramsay (20. jaanuar 1865 Dragsfjärdi vald – 8. jaanuar 1928 Helsingi) oli soome geoloog.
Ta oli 1899. aastast Helsingi Ülikooli professor. Tema peamised uurimisvaldkonnad olid eelkambriumi ja kvaternaari geoloogia, Läänemere hilis- ja pärastjääaegsed rauamoodustised, petrograafia, kristallograafia ja mineraloogia. Tema töödel on põhjapanev tähtsus Eesti kvaternaarigeoloogia, arheoloogia ja geograafia uurimise seisukohalt.
Heitti Polli
Heitti Polli (sündinud 26. aprillil 1951 Tartus) on eesti maalikunstnik.
Elukäik
Heitti Polli sündis 26. aprillil 1951 Tartus kunstnike Kaljo ja Ellen Polli esimese lapsena. Ta astus 1969. aastal Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituuti, mille lõpetas 1974. aastal maalikunstniku-pedagoogi erialal. Tema õppejõud olid kunstnikud Lepo Mikko, Johannes Võerahansu ja Ilmar Kimm. Ta lõpetas instituudi tahvelmaaliga "Botaanikaaias", lõputöö juhendaja oli professor Lepo Mikko.
Aastatel 1973–1977 töötas ta Eesti Televisiooni kunstnik-lavastajana, tehes seda juba õpingute ajal instituudis. Ühe huvitavama lavakujunduse tegi Polli Tallinna spordihallis toimunud kontserdi jaoks, kus kasvuhoonekilest valmistatud torud puhuti tolmuimejaga õhku täis ning laotati lava ümbrusesse. Koostöös elektroonikute Tiit Kralla, T. Mäe ja Jüri Tallinnaga katsetati uusi elektroonilisi lähenemisviise kujunduste realiseerimiseks. Magnetrõngaga (atribuut, millega häälestatakse telerite kineskoope) prooviti tuua televiisori ekraanile valgusmänge, efekte, värvikombinatsioone ja lahendusi, õnnestumise korral tehti valguskompositsioonidest fotosid ja värvislaide.
Kasutades slaidide abi hakkas Polli aerograafiga värvimänge lõuendile kandma. Sel perioodil sündisid järgmised teosed: "", "Tööstusmiraaž" ja "Magnetväli". 1977. aastal võimaldati Pollil korraldada oma esimene isikunäitus Kunstihoone salongis. Töödest eksponeeriti eelpool nimetatule lisaks "Viiuldaja", "Makett vannis", "Lüpsiplats", "Puhas vesi" ja "Meri", "Ema lapsega" (Eeli-Ethel Polli erakogu).
Samal aastal tutvus Polli teatrilavastaja Riho Lehespalu ja muusik Sven Grünbergiga, kellega koos tehti Ugala teatris mitu lavastust.1978. aastal kutsuti Heitti Polli Rakvere teatri peakunstnikuks. Sel perioodil loodi paar täiesti uuenduslikku lavastust, kus kasutati laserkujundust, süntesaatorimuusikat ja unikaalseid kostüüme. Kõik see põhines kosmoseteemalisel süžeel. Sellest ajast on säilinud ainult mõned fotod. 1980. aastal õnnestus Pollil ja maalikunstnik Jaan Elkenil saada kaheks aastaks Üleliiduline Noortekoondise stipendium, mis võimaldas Pollil rohkem maalimisele pühenduda.
Tema põhiliseks maaliteemaks 1980. aastate alguses kujunes looduse jäädvustamine, kuna tal avanes võimalus osa võtta Keemia Instituudi korraldatud ekspeditsioonidest NSV Liidus. Esimesel ekspeditsioonil lennati Kaug-Itta – Petropavlovsk-Kamtšatskisse, kust edasi liiguti helikopteriga mägedesse ja jätkati reisi matkates. Põnevamad kohad olid Geisrite org ja Kuriili saared. Sellest reisist sündisid maalid "Kaivo portree", "Akvalangistid", "Natüürmort" ja "Helgi Hersonesoses".
1981. aastal oli Heitti Polli Tallinna Laste Kunstikoolis õppejõud.
1985. aastal võttis ta osa ülemaailmsest noortefestivalist Moskvas, kuhu ta pääses läbi eelnäituse. Need maalid on Jan Vermeer van Delftile pühendatud teos "Näitusekülastaja" ning Caravaggiole pühendatud maal "Püha Matteuse kutsumine" (maal asub Puškini nimelises Kujutava Kunsti Muuseumis ).
1988. aastal toimus Polli teine isikunäitus Kunstihoone salongis. Enamik teoseid olid väikeseformaadilised pildid – maastikud, portreed ja natüürmordid.
1992. aastal alustas tegevust eragalerii Indigo. Galerii tegeleb kunsti ostu-müügi, ruumikujunduse ja Tallinna Kunstifestival organiseerimisega Raekoja platsil.
Maalikunstnik Heitti Polli teoseid on muuseumides ja erakogudes Eestis, Leedus, Venemaal, Soomes, Rootsis, Taanis, Norras, Saksamaal, Itaalias, Poolas, USA-s, Kanadas, Prantsusmaal, Iirimaal, Lõuna- Aafrika vabariigis, Mehhikos, Türgis, Inglismaal ja mujal.
1990. aastatel algas ja kestab tänapäevani Heitti Polli loomingu abstraktne periood.
Jekaterina Golovatenko
Jekaterina Golovatenko (sündinud 15. oktoobril 1979 Keilas) on endine Eesti iluuisutaja.
Ta on mitu korda võitnud medaleid Eesti iluuisutamismeistrivõistlustelt.
Raadio (täpsustus)
Raadio on informatsiooni juhtmeteta edastamine raadiolainete abil. Sõnal on ka teisi tähendusi:
John Joubert
John Jouberti nime all on tuntud kaks inimest:
77 eKr
77. aasta eKr
Milli-Irene Pedajas
Milli-Irene Pedajas (aastani 1956 Milli-Irene Ploompuu; 16. august 1933 Tsooru, Võrumaa – 8. oktoober 1991 Tallinn) oli eesti pedagoogikateadlane.
Elulugu
Milli-Irene Pedajas oli talupidaja tütar. Tema vanemad olid Jakob Ploompuu ja Anna Ploompuu (Lust).
Ta lõpetas 1953. aastal Tartu Õpetajate Instituudi. Õppis 1956–1958 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna raamatukogunduse ja bibliograafia osakonnas, lõpetas 1964 Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. Aastatel 1969–1973 oli aspirantuuris, 1973. aastal kaitses TRÜ-s pedagoogikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Mõningate arengufaktorite osa õpetaja professionaalses adaptatsioonis" (juhendaja Enn Koemets).
1956. aastal abiellus ta August Pedajasega, kellega tal sündis kaks poega.
Milli-Irene Pedajas suri kollagenoosi ja vaskuliidi tagajärjel.
Teadustöö
Ta uuris õpetaja erialast ja pedagoogilist ettevalmistust, kutsekohanemist, töökultuuri ja töö efektiivsust. Üle saja publikatsiooni.
Korfantów
Korfantów (saksa Friedland in Oberschlesien) on linn Poolas Opole vojevoodkonnas Nysa maakonnas, Korfantówi valla halduskeskus. Korfantów asub Opolest umbes 30 km edelas ja Nysast ligikaudu 18 km läänes.
Esimest korda sai Korfantów linnaõigused 1335. aastal, kuid kaotas need 1742. aastal. Teist korda sai Korfantów linnaõigused 1809. aastal, kuid kaotas need 1945. aastal. Kolmandat korda sai Korfantów linnaõigused 1993. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Laudario Magliabechiano
Laudario Magliabechiano ehk Laudario Fiorentino ehk Firenze laudario on 14. sajandi algusest pärit muusikakäsikiri, mis sisaldab lauda'sid koos kvadraatnotatsioonis kirja pandud meloodiatega. Asub Firenze Keskrahvusraamatukogus kohaviida MS Banco Rari 18 all.
Kirjeldus
Käsikiri on mitmevärviliste miniatuuridega rikkalikult illumineeritud ja ainus 14. sajandi laudario, milles leidub kirja pandud muusikat. Käsikirjas on 97 lauda't, 91 neist kvadraatnotatsioonis kirja pandud viisidega, kuuel on noodijoonestik tühjaks jäetud. Käsikirja teises osas on sekventsid ja üks itaaliakeelne lauda.
Herlin-le-Sec
pisi|Herlin-le-Seci kirik
Herlin-le-Sec on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusküla asub 35 km Arrasist läänes, teede D23 ja D916 ristumiskoha ümbruses, vaid 3 km Saint-Pol-sur-Ternoise'ist lõunas.
pisi|tühi|
Ellen Pedak
Ellen-Olinde Pedak (kuni 16. juunini 1936 Ellen-Olinde Seimann, 1955. aastani Ellen-Olinde Saluvee, 10. august 1930 Pärnu – 16. juuli 2022) oli eesti keemik.
Elulugu
Ellen Pedak oli õpetajate (Johan Saluvee ja Olinde-Marie Saluvee) tütar ja Evald Pedaku abikaasa.
Lõpetas 1949 Pärnu 2. Keskkooli, 1955 TÜ keemiaosakonna, 1969 aspirantuuri, keemiakandidaat (1980, TÜ), väitekiri "О физико-химической природе центров люминесценции в сульфидах кальция, стронция и бария, активированных медью и серебром". Oli 1955–66 TÜ analüütilise keemia kateedri assistent, 1969–76 noorem- ja 1976–79 vanemteadur, 1979–92 assistent, 1993–95 keemilise füüsika instituudi lektor. Lugenud analüütilise keemia, spektraalanalüüsi ja mikroanalüüsi kursusi; koostanud õppevahendeid.