cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
William Slayter
Sir William Rudolph Slayter (13. veebruar 1896 Chicago Illinoisi osariik – 30. aprill 1971 Gosport Inglismaa) oli Ameerika Ühendriikide päritolu Kuningliku Mereväe vanemohvitser.
Spektrijoon
pisi|320px|Õhu neeldumisspekter päikesevalguse ja atmosfäärist hajunud valguse käes
Liigid
Spektrijooned tekivad kvantsüsteemi (tavaliselt aatom, kuid võib olla ka molekul või aatomituum) ja footoni vastastikmõjul. Kvantsüsteemid on diskreetsete energiatasemetega. Et minna ühest energiatasemest teise, peab kiirataval või neelduval footonil olema energiatasemete vahele vastav energia. Seetõttu on footonil ka kindel lainepikkus.
Spektrijooned jagatakse neeldumis- ja kiirgusjoonteks. Tekkiva joone liik sõltub tavaliselt vaadeldava aine koostisest ja temperatuurist. Neeldumisjoon tekib, kui pideva spektriga kuumast kehast kiirgunud footonid läbivad külmemat keha. Külma keha läbimisel neelduvad footonid kitsas lainepikkuste vahemikus ja kiiratakse uuesti suvalises suunas. Niiviisi nõrgeneb algne footonite voog. Kiirgusjoon tekib, kui vaadelda kuuma keha külma keha taustal. Sellisel juhul on näha põhiliselt vaid kuuma keha spektrit, mis tekib kõrgemate energiatega kvantseisundite üleminekutest madalamate energiatega kvantseisunditesse.
Kvantsüsteemide energiatasemed sõltuvad ka süsteemi füüsikalistest suurustest, näiteks temperatuur ja rõhk. Seetõttu on spektrijoonte mõõtmistel võimalik määrata ka neid füüsikalisi suurusi.
Nimetused
Tugevatele spektrijoontele, mis asuvad nähtavas piirkonnas, on ajaloolistel põhjustel tihtipeale antud Fraunhoferi joone tähis. Fraunhoferi jooned on neeldumisjooned Päikese spektris. Näiteks kaltsiumi ühekordselt ioniseeritud iooni lainepikkusel 393,366 nm olev neeldumisjoone tähis on K. Kuna mõned algsed Fraunhoferi jooned olid mitme joone segud, siis hiljem on need lahutatud ning lisatud number, et eristada neid lähedasi jooni. Näiteks lainepikkustel 589,592 nm ja 588,995 nm olevate neeldumisjoonte tähised on D1 ja D2. Teistel juhtudel antakse spektrijoonele tähis aatomi elemendi tähise järgi ja ionisatsiooniastme järgi lisatakse Rooma number, neutraalsele osakesele antakse Rooma number I, ühekordselt ioniseeritud aatomile number II jne. Näiteks Fe IX tähistab kaheksakordselt ioniseeritud raua aatomit.
Paljudele atomaarse vesiniku spektrijoontele on antud tähised vastavalt seeriale. Vesiniku spektrijooned on jaotatud seeriatesse, millest esimesele kuuele on antud nimetused vastavalt neid uurinud teadlasele: Lymani, Balmeri, Pascheni, Bracketti, Pfundi, Humphreysi seeria. Igas seerias on palju jooni, mille tähistusele lisatakse peale seeria nime veel Kreeka täht vastavalt üleminekule.
Joone laienemine ja nihe
Spektrijoon esineb alati lainepikkuste vahemikus, mitte vaid ühel lainepikkusel, st spektrijoonel on alati nullist suurem laius. Lisaks võib spektrijoone maksimum tingimuste muutustel nihkuda. Joone laienemisel ja nihkel võib olla mitmeid põhjuseid. Laienemise mehhanismid jagatakse homogeenseks ja mittehomogeenseks laienemiseks. Homogeense laienemise korral mõjub laienemise põhjus kõigile kiirgavatele osakestele samamoodi. Mittehomogeense laienemise korral on laienemine tingitud kiirgava keha eri osade erinevatest tingimustest ja seetõttu eri osad kiirgavad erinevad lainepikkusel ning spektrijoone lõplik kuju on nende eri kiirguste summa. Tavatingimustel peab arvestama mõlema laienemise liigiga.
Rõhu laienemine
Rõhu laienemine jaotatakse põrkelaienemiseks, mis on homogeenne laienemine, ja kvaasistaatiliseks rõhu laienemiseks, mis on mittehomogeenne.
Põrkelaienemine tuleneb osakeste põrkumisest. Põrkumisel mõjutatakse kiirgumise protsessi ja seetõttu muutub protsessi kiirus, millest aga sõltub ergastatud seisundi eluiga. Laienemise suurus sõltub nii aine tihedusest kui ka temperatuurist. Põrkelaienemine annab samuti Lorentzi profiili ning seetõttu vaadeldakse tihtipeale loomulikku ja põrkelaienemist korraga ning nende koosmõju avaldub kujul:
kus
Kvaasistaatiline rõhu laienemine
Kvaasistaatiline rõhu laienemine tuleneb sellest, et aine aatomid või molekulid mõjutavad teisi kiirgavaid osakesi ning seetõttu muutuvad kiirgava osakese energiatasemed. See efekt sõltub tugevalt rõhust, kuid praktiliselt ei sõltu temperatuurist. Laienemise kuju sõltub sellest, kuidas osakestevahelise interaktsiooni jõud sõltub osakestevahelisest kaugusest. Tihtipeale eeldatakse, et interaktsioonid annavad sageduse modulatsiooni kujul:
kus r on interaktioonis olevate osakeste vaheline kaugus
Indeksile n=2 vastab lineaarne Starki laienemine, mis on Starki efekti komponent, kus energia sõltub lineaarselt jõust. Starki efekt tekib, kui aatom asub elektriväljas, mille tõttu aatomi kvantseisundite energiatasemed nihkuvad.
Indeksile n=3 vastab resonantslaienemine, mis tekib, kui spektrijoont põhjustaval ülemineku ülemisel ja alumisel tasemel esinevad dipoolüleminekud põhiseisundisse ja kui kiirgav aatom on ümbritsetud sama liiki aatomitega.
Indeksile n=4 vastab Starki efekti ruutliige, mis on Starki efekti komponent, kus energia sõltub jõu ruudust.
Indeksile n=6 vastab Van der Waalsi laienemine, mis tuleneb osakestevahelistest Van der Waalsi jõududest.
Kvaasistaatiline rõhu laienemine annab Gaussi profiili, mille täpne kuju sõltub interaktsioonidest.
Soojuslik Doppleri laienemine
Soojuslik Doppleri laienemine tekib kui kiirgaval kehal on nullist erinev temperatuur. Sellisel juhul on kehas olevatel osakestel juhusliku suunaga kiirus, mis allub Gaussi jaotusele. Osakeste liikumise tõttu esineb vaatleja suhtes lainepikkuse nihe Doppleri efekti tõttu. Kuna tavaliselt on aines väga palju osakesi ja osakestel on erinev kiirus, siis joon laieneb ja nihet ei toimu. Soojuslik Doppleri laienemine sõltub vaid temperatuurist: temperatuuri kasvades spektrijoon laieneb ning laienemine annab Gaussi profiili, mis avaldub kujul:
kus
2023. aasta naiste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
Kvalifitseerunud võistkonnad
* Venemaa eemaldati võistlustelt poliitilistel põhjustel.
Alagruppide moodustamine
Loosimine toimus 16. novembril 2022 Napolis, Itaalias.
Spektrijoon
Neeldumislaienemine
Neeldumislaienemine tekib, kui aine kiiratav footon neeldub samas aines. Footoni neeldumise tõenäosus sõltub kiirguse lainepikkusest. Laienemine tekib, kuna spektrijoone keskel olevatel lainepikkustel on suurem neeldumistõenäosus ning seetõttu kiirguse intensiivsus väheneb spektrijoone keskel ning võib ka tekitada olukorra, kus spektrijoonel tekib keskel miinimum.
2023. aasta naiste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
A-alagrupp
Allikas: CEV koduleht
B-alagrupp
Allikas: CEV koduleht
Spektrijoon
Makroskoopiline Doppleri nihe
Makroskoopiline Doppleri nihe tekib kui kiirgava keha osad liiguvad vaatleja suunas eri kiirusega. Tavaliselt on sellised pöörlevad kehad, näiteks tähed. Sellisel juhul üks tähepool liigub eemale ja teine vaatleja suunas. Eri pooltel tekivad eri nihked ning spektrijoon laieneb.
2023. aasta naiste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
C-alagrupp
Allikas: CEV koduleht
Spektrijoon
Voigti profiil
Voigti profiil saadakse, kui laienemisel arvestatakse loomulikku laienemist, põrkelaienemist ja Doppleri laienemist korraga ning eeldatakse, et need laienemised üksteist ei mõjuta. Tavaliselt on põrkelaienemine palju suurem loomulikust laienemisest ja seega vaadatakse vaid põrkelaienemise osa. Voigti profiil avaldub Lorentzi ja Gaussi profiili sidumina:
mis tavaliselt antakse kujul:
2023. aasta naiste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
D-alagrupp
Allikas: CEV koduleht
Robežveipi
Robežveipi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Varakļāni piirkonnas Varakļāni vallas.
Spektrijoon
Voigti profiil
Voigti profiilis olev integraal ei ole analüütiliselt lahenduv ja selle numbriline lahendamine on ajakulukas protsess. Nendel põhjustel on levinud arvutustes ka Voigti profiili lähendid. Tehtud lähendeid on mitmeid ja nad on erineva keerukuse ja täpsusega.
Robežveipi
Küla asub valla lääneosas. Robežveipi jääb piirkonna keskusest Varakļānist 9,7 ja Riiast 193,7 kilomeetri kaugusele.
Spektrijoon
Voigti profiil
Üks neist on Rostoni ja Obaidi lähend, mis on küll üsna täpne, kuid ikkagi keeruline.
Edasi võib seda lähendit lihtsustada kujule:
kus võib veel ritta arendada:
Teine palju lihtsam, kuid vähem täpsem lähend umbes 1%-lise täpsusega on:
kus
kus f_G on Gaussi jaotuse poollaius, f_L on Lorentzi jaotuse poollaius, L(x,f) on Lorentzi jaotus ja G(x,f) on Gaussi jaotus.
Valdo Heinla
Valdo Heinla (2. august 1939 Vihterpalu – 30. detsember 2005 Tallinn) oli eesti kaugsõidukapten.
Põhjatorik (perekond)
Põhjatorik (Climacocystis) on seente perekond torikulaadsete seltsis.
L. Dee Fink
L. Dee Fink (sündinud 2. septembril 1940) on Ameerika Ühendriikide kõrghariduskonsultant ja õppimist mõtestavate raamatute autor.
Akadeemiline tegevus
L. Dee Fink töötas Oklahoma ülikoolis ja tema põhiteemad on õpetaja/õppejõu areng, kursuse nn pöördplaneerimine (inglise keeles Backwards Design), mõtestatud või olulise (tähendusliku) õpikogemuse loomine (inglise keeles Creating Significant Learning Experience) ja tiimiõpe (inglise keeles Team-Based Learning) aktiivõppe vormina. Ta on rahvusvaheliselt tunnustatud esineja seminaridel ja konverentsidel. L. Dee Fink on käinud ka Eestis.
Vee rahvamaja
Vee rahvamaja on rahvamaja Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Vee külas.
Piet Roozenburg
pisi|Piet Roozenburg Piet Roozenburg (24. oktoober 1924 Ochten – 27. aprill 2003 Ochten) oli Hollandi kabetaja.
Piet Roozenburg oli neljakordne maailmameister rahvusvahelises kabes (1948, 1951, 1952, 1954) ja kaheksakordne Hollandi meister (1943, 1948, 1950, 1954, 1963, 1964, 1965, 1966).
Ta oli Ülemaailmse Kabeföderatsiooni (FMJD) president aastail 1978–1980 ja 1985–1990.
1992. aastal valiti ta Toulonis FMJD kongressil FMJD aupresidendiks. Tema nime kannab samast ajast ka karikas, mis antakse maailmameistrivõistluste ilusaima võidu eest.
Elulugu
1950 mängis Roozenburg klubi Damgenootschap korraldatud minimatši Maurice Raichenbachiga tulemusega 2:1 (+1, +2).
1951 kaitses Roozenburg tiitlit matšis R. C. Kelleriga, mille ta võitis tulemusega 19-17. Aastal 1952 peetud järjekordses tiitliturniiris säilitas Roozenburg maailmameistritiitli (12 võitu, 5 viiki, 1 kaotus). Tiitlit kaitses ta ka 1952 matšis Wim Huismaniga tulemusega 12-8. Lõpuks kaotas ta tiitli 1956. aastal erinevates Hollandi linnades peetud olümpiaturniiril Marcel Deslauriers'le.
Aastal 1956 loobus Roozenburg tegevkabest. Ta õppis majandust ning töötas erafirmades ja hiljem Twente Tehnikaülikoolis. Aastatel 1962–1966 oli ta Hollandi tasemel tegevkabes tagasi, kuid maailmameistritiitli taotlemisest ta loobus. 1966 võitis ta veel 10 punktiga 13-st. Siis ilmusid Ton Sijbrands ja Harm Wiersma, kes hakkasid Roozenburgile konkurentsi pakkuma. Ta jäi elu lõpuni tugevaks kabetajaks (1996 võitis ta Švartsmani).
Kui Roozenburgil läks laupäevastel võistlustel osalemine liiga raskeks, otsustas ta 2001. aastal koos klubiga NOAD korraldada peo, et tähistada tema lahkumist aktiivsest kabespordist. Hiljem mõtles ta ümber ja peole anti nimeks "Roozenburg 65 aastat aktiivselt kabespordis". Ta ei tahtnudki lõpetada. Samal ajal ilmus tema raamat "Jeugdherinneringen van een wereldkampioen" ('maailmameistri noorusmälestused'). Kuigi Roozenburg loobus Hollandi tasemel mängimisest, mängis ta provintsi tasemel edasi.
Roozenburg osales Kuningliku Hollandi Kabeliidu (KNDB) tegevuses, osutudes heaks organisaatoriks ja kabetajate eest hoolitsejaks. Ta pani käima kabetajate ettevalmistamise süsteemi.
Roozenburgi mängulaad kabetajana oli ründav. Ta tegi palju avangu-uuendusi. Üks avang on nimetatud Roozenburgi avanguks: 1. 33-29, 19-23 2. 35-30, 20-25 jne.
Roozenburg oli ebadogmaatiline kabetaja, kes oli avatud kõiksugu strateegiauuendustele. Nii võttis ta 1940. aastatel kasutusele ründesüsteemi, mida nimetatakse Roozenburgi süsteemiks. Ta katsetas ka teiste mänguviisidega. Nii äratas ta tähelepanu ühe partiiga, milles ta võitis Maurice Raichenbachi, jättes kõik põhikivid 33 käiguks paigale.
Roozenburg toimetas FMJD kabeajakirja Le monde damiste, kuhu ta kirjutas arvukalt artikleid. Ta on palju kirjutanud 1948. aasta kabemaailmameistrivõistluste kohta. Viimase artikli kirjutas ta oma sõbrale Jan Bomile kirjutatud raamatusse.
Isiklikku
Lapselapsed hüüdsid teda "Opa Damsteen" ('vanaisa kabekivi').
Must teemant
"Must teemant" on Eesti draamafilm aastast 1923. Filmi lavastasid Fjodor Ljubovski ja Jakob Sildnik. Film pole säilinud.
Tartus üles võetud viieosalise tummfilmi tegijad tituleerisid filmi ambitsioonikalt "esimeseks eesti kunstdraamaks". Teos, mis aga jäljendas väidetavalt tuntud vene "Kuldseeria" draamasid, pole säilinud ja selle sisust pole lähemalt midagi teada.
Mogens Lykketoft
Axel Mogens Leif Lykketoft (sündinud 9. jaanuaril 1946) on Taani poliitik. Ta kuulub erakonda Sotsiaaldemokraadid.
Mogens Lykketoft lõpetas Kopenhaageni Ülikooli poliitikateaduste kandidaadikraadiga 1971. aastal.
Üliõpilasena kuulus ta aastatel 1965–1970 sotsiaaldemokraatliku üliõpilasorganisatsiooni Frit Forum juhatusse ja oli aastatel 1968–1969 organisatsiooni esimees.
1966–1981 töötas ta Töölisliikumise Majandusnõukogus, kus oli alates 1975. aastast osakonnajuhataja.
Alates 1981. aastast oli ta Folketingi liige. 20. jaanuarist 1981 kuni 10. septembrini 1982 oli ta Taani maksuminister. 25. jaanuarist 1993 kuni 21. detsembrini 2000 oli ta Taani rahandusminister ja 21. detsembrist 2000 kuni 27. novembrini 2001 Taani välisminister.
Ta oli Sotsiaaldemoraatide esimees aastatel 2002–2005. Aastatel 2009–2015 kuulus ta Folketingi presiidiumisse. Alates 30. septembrist 2011 kuni 18. juunini 2015 oli Lykketoft Folketingi esimees. 2015. aasta septembrist kuni 2016. aasta septembrini oli ta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Peaassamblee esimees. Folketingi liige oli ta kuni 2019. aasta juunini.
Triumviraat (organisatsioon)
Triumviraat oli aastatel 1948–1949 okupeeritud Eestis Viljandis tegutsenud koolinoorte põrandaalune vastupanuorganisatsioon, mis oli üks suurimatest Eestis.
Organisatsioon
Sõjajärgsetel aastatel tekkisid üle Eesti koolinoorte salaseltsid, millest kujunesid põrandaalused vastupanuorganisatsioonid Nõukogude okupatsioonirežiimile. Suuremad nendest olid Tallinnas tegutsenud Vaba Eesti Võitlusrinne ja Eesti Vabaduse Liit, Võru Põhjala Noored (skautlus) ja Salajane Kuperjanovlaste Organisatsioon, Tartu Sinimustvalge jt. Üks suuremaid oli ka Viljandis tegutsenud Triumviraat.
Viljandi II Keskkoolis said triumviraadi liikmed 1948/1949. õppeaastal enda kätte kõigi koolis tegutsenud huvialaringide juhtimise. Ka kooli seinalehe toimetamine ja selles artiklite avaldamine oli triumviraadi liikmete käes. 1948. aasta hilissügisel organiseeriti Viljandi I Keskkooli ja Viljandi II Keskkooli lõpumärkide valmistamine ja õnnistamine. Märkide eskiisil olid sinimustvalged värvid ja Kaitseliidu kotkas. 30. oktoobril 1948 Viljandi lähedal ühe õpilase kodus toimunud märkide õnnistamine ja kätteandmine kujunes kahe paralleelklassi nõukogudevastaseks ülesastumiseks, kus osales umbes 60 õpilast. Ülejärgmisel päeval, 1. novembril 1948, toimus Viljandis ühe õpilase kodus samasugune üritus, kus osalesid lisaks Triumviraadi juhtkonnale need 15 õpilast, kes eelmiselt ürituselt puudusid.
Arreteerimine ja kohus
30. detsembril 1948 arreteeris Viljandi maakonna julgeoleku (MGB) ülem kapten Edgar Tomusk Udo Josia ja Eduard Kala ning veel kolm triumviraati mittekuuluvat õpilast. Vangistatud kooliõpilastel õnnestus esialgu siiski organisatsiooni olemasolu varjata. Organisatsiooni uueks juhiks sai Rein Põllumaa kuni arreteerimiseni 16. aprillil 1949. 15. jaanuaril arreteeris kapten Tomusk Viljandi 1. Keskkooli õpetaja Johannes Kurriku, keda süüdistati õpilaste mõjutamises nõukogudevastases vaimus. Aprillis–mais 1949 toimusid uued arreteerimised. Kokku arreteeriti ja anti kohtu alla 13 kooliõpilast ja üks õpetaja. Viljandi vanglas toimunud ülekuulamistel oli peamine ülekuulaja tollane Viljandi maakonna julgeoleku ülem kapten Edgar Tomusk, kes oli kogunud viljandlaste seas kuulsust massimõrva organiseerimisel Viljandi vangla hoovil juulis 1941.
Kohus õpilaste üle toimus 21.–24. juunini 1949 Viljandi miilitsavalitsuse asupaigas, nn Viljandi Politseilossis. Eesti NSV Siseministeeriumi Vägede Sõjatribunal mõistis kümnele triumviraadi liikmele Vene NFSV Kriminaalkoodeksi paragrahvide 58-1a ja 58-10 lõige 2 alusel maksimaalse 25-aastase vabadusekaotuse koos õiguste äravõtmisega viieks aastaks ja kogu vara konfiskeerimisega. Kohtuotsuses oli kirjas, et seoses NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi 26. mai 1947 seadlusega "Surmanuhtluse äramuutmisest" mõistetakse neile maksimaalne vabaduskaotus. Kolm organisatsiooni mittekuuluvat õpilast said leebema karistuse: kaks kümme, üks seitse aastat. Viljandi 1. Keskkooli õpetaja Johannes Kurrikule mõisteti Vene NFSV Kriminaalkoodeksi paragrahv 58-1a alusel 25 aastat vabadusekaotust koos õiguste kaotamisega viieks aastaks ja kogu vara konfiskeerimisega. Seitsmeks aastaks vangi mõistetud ainukese tütarlapse selles grupis, Five Vainola, suhtes lõpetas NSV Liidu Siseministeeriumi Vägede Leningradi Ringkonna Sõjatribunal oma määrusega 1. augustist 1949 kriminaalmenetluse ja ta vabastati vahi alt.
Vangistus ja vabanemine
Enamus triumviraadi liikmetest kandis karistust Kasahstanis Džezkazganis Steplagis. Vangis surid 1954. aastal Johannes Kurrik ja Edgar Lond. Ülejäänud vabanesid 1955. aastal, kui nende vabadusekaotust vähendati 25 aastalt kuuele aastale.
Washingtoni maakond (Rhode Island)
Washingtoni maakond (Washington County) on maakond USA-s Rhode Islandi osariigis.
Maakonna halduskeskus puudub. Suurim linn on South Kingstown.
Maakonna pindala on 487 km². Veepindala on 47 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 166 158. Aastal 2000 oli elanike arv 167 090.
Ajalugu
Washingtoni maakond moodustati 1729. aastal Providence'i maakonna osadest ning algselt kandis Kingsi maakonna nime. 1781. aastal nimetati maakond ümber Washingtoni maakonnaks. Washingtoni maakond on tuntud, kui ka South' maakond (Lõuna maakond).
Stakaato
Stakaato (itaalia keeles staccato, katkestatult) on muusikas katkendlik, helisid üksteisest järsult eraldav esituse laad. Stakaato on üks artikulatsiooni tüüpe.
Stakaatot tähistab noodikirjas punkt, mis kirjutatakse noodipea kohale või alla, sõna staccato või lühend stacc.
Jüri Homenja
pisi|Jüri Homenja esinemas [[Lasnamäe linnaosa|Lasnamäel Linnapoe avamisel Foto: Ave Maria Mõistlik, 21. mai 2014 ]] Jüri Homenja (sündinud 2. jaanuaril 1960 Pärnus) on eesti poplaulja.
Diskograafia
Jüri Homenja lauludes avaldub pidevat filosoofilist temaatikat tema kogemustest elus. Näiteks laulus "Minu Elu" seob ta perioodid, mil ta monteeris kõrgustel, lihvis suuski ja parandas hambaid.
Läti rahvusväeosad
Läti rahvusväeosad ehk Läti kütipolgud olid 1915. aastast esimese maailmasõja ajal Lätimaal ja Venemaa keisririigis elanud vabatahtlikest ja mobiliseeritud lätlastest sõjaväelastest moodustatud väeosad Venemaa keisririigi ja Venemaa Ajutise Valitsuse relvajõudude koosseisus.
1914. aasta 1. augustil alanud Esimese maailmasõja käigus olid Saksa keisririigi väed 1915. aasta 1. aprillil tungisid Saksa keisririigi väed Kuramaale, 7. mail vallutasid Saksa väed Liepāja ning rinne peatus ajutiselt Venta jõe joonel. Juulikuus alanud uuel pealetungil, 14. juulil forsseerisid Saksa väed Venta jõe ja vallutasid 17. juulil Dobele, 18. juulil Tukumsi ja Ventspilsi ning suve lõpuks vallutasid Läti edelaosa – Kuramaa kubermangu ja Kuramaa (lätipäraselt Kurzeme) ning Saksa-Vene rindejoon oli peatunud enne Liivimaa kubermangu keskust Riia linna, Daugava jõest lääne pool. Sellel joonel toimunud lahingupiirkonna kohta on kasutatud nimetust Riia rinne.
Läti vabatahtlikest koosnevate rahvusväeosade, mis koosnesid jalaväe kütipataljonidest ja brigaadist moodustamise loa andis Venemaa keisririigi Sõjavägede Kõrgem Ülemjuhataja suurvürst Nikolai Nikolajevitš 29. mail 1915. 15. juulil 1915 kinnitati Läti vabatahtlike pataljonide põhimäärus ning moodustati ka ühiskondlik organisatsioon vabatahtlike väeosa moodustamiseks, mida juhtis Liivimaa kubermangust Venemaa keisririigi Riigiduumasse valitud Jānis Goldmanis.
1915. aastal kogunes Läti vabatahtlike pataljonidesse 6296 võitlejat, kellest moodustati 3 neljaroodulist Läti kütipataljoni, 1916. aasta mobilisatsiooni järel suurenenud isikkoosseisu põhja moodustati 1916. aasta 4. novembrist juba kaheksaroodulised Läti kütipolgud, mis jaotati kahte brigaadi. Läti rahvusväeosade isikkoosseis oli 1916. aasta lõpus 38 000 alamväelast ja 1000 ohvitseri. Valmieras asunud, 16-roodulises Läti tagavarapolgus oli 10 000 – 15 000 väljaõppel olevat sõdurit.
1916. aasta detsembris ühendati Läti kütibrigaadid Läti kütidiviisiks, mille ülemaks oli kindralmajor Augusts Ernests Misiņš, kuid Riia all toimunud Jõululahingute tulemusena suuri kaotusi kandnud ei tegutsenud ühise väeosana, vaid eraldatud polkudena eri rindelõikudes.
Juhid ja organisatsioon
1. Läti kütibrigaad (läti keeles 1. Latviešu strēlnieku brigāde), ülem kindralmajor Augusts Ernests Misiņš (lv):
2. Läti kütibrigaad (lv), ülem polkovnik Andrejs Auzāns (lv):
Läti kütipolkude bolševiseerumine
1917. aasta veebruaris Vene monarhia kukutamise ja Venemaa Ajutise Valitsuse ning tööliste ja soldatite nõukogude vahel tekkinud kaksikvõimuolukorras Venemaal, toimusid Petrogradi Nõukogu poolt 27. veebruaril 1917 välja antud käskkirja nr. 1 alusel Venemaa armees ja selle rindel asuvates sõjaväeosades soldatite poolt valitavate kollegiaalsete võimuorganite Soldatite nõukogude (Sovettide) moodustamine.
1917. aasta kevadel moodustati Lätis asuvates XII armee väeosades (läti ja siberi kütivägede korpuses) soldatite nõukogud, mille esindajad kogunesid 9. märtsil Riiga, kus valiti ning moodustati esimene XII armee soldatite saadikute nõukogu täitevkomitee XII Iskosol (Искосол XII), mis aga koosnes mitte ainult alamväelaste saadikutest (Искосол, Исполком Совета солдатских депутатов) vasakäärmuslaste (Läti Sotsiaaldemokraatia ja VSDTP) pooldajatest, vaid ka allohvitseride ja ohvitseride esindajatest (Искомоф, Исполком Совета офицерских депутатов) ning nõukogu järgis esseeride-menševike poliitilist suunda: toetasid Venemaa Ajutist valitsust ning käimasoleva esimese maailmasõja jätkamist.
1917. aasta märtsis toimunud Läti kütipolkude saadikute nõupidamisel moodustati 27–29. märtsil, Läti kütipolkude ühendatud nõukogu täitevkomitee (Iskolastrel (vene keeles ''Исполком Обьединенного Совета латышских стрелковых полков").
1917. aasta 12. (25. ukj) mail Riias alanud Läti kütipolkude saadikute nõukogu kongressil võeti 17. (30. ukj) mail saadikute poolt Läti Sotsiaaldemokraatliku liikumise keskkomitee poolt ette valmistatud reolutsioon, milles nõuti võimu üleandmist tööliste, talupoegade ja soldatite nõukogudele ja avaldati rahulolematust Venemaa Ajutise Valitsusega.
Aizkalnieši
Aizkalnieši on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Varakļāni piirkonnas Varakļāni vallas.
Küla asub valla edelaosas maantee A12 ääres. Aizkalnieši jääb piirkonna keskusest Varakļānist 9,8 ja Riiast 191,1 kilomeetri kaugusele.
Aastal 2009 oli külas 55 elanikku.
Ivo Laino
Kohtunikutööd alustas ta 1960. aastatel. 1967–1984 oli ta 56 korda abikohtunikuna platsil Nõukogude Liidu meistriliiga mängudes.
1991–1993 oli ta FC TVMK mänedžer.
Massiline väljasuremine
Looduslik väljasuremiskiirus on alates elu algusest Maal muutunud mitmel korral tavapärasest suuremaks. Viimane suur väljasuremissündmus, mille käigus kadusid geoloogiliselt lühikese aja jooksul paljud looma- ja taimeliigid, toimus umbkaudu 65,5 miljonit aastat tagasi. Viimase 540 miljoni aasta jooksul on aset leidnud 5 massilist väljasuremissündmust, mille tagajärjel üle 50% loomaliikidest hävis. Ilmselt toimusid suuremad väljasuremised ka arhaikumi ja proterosoikumi eoonides, kuid enne fanerosoikumit ei olnud toesega hulkrakseid loomi, et saaksid tekkida fossiilid.
Hinnanguline massiliste väljasuremissündmuste arv viimase 540 miljoni aasta jooksul ulatub viiest kuni kahekümneni. See tuleneb erinevusest valitud läves, millest alates väljasuremist peetakse massiliseks, ja mineviku mitmekesisuse mõõtmisel kasutatud andmetest.
Suuremad väljasuremissündmused
pisi|Väljasuremise intensiivsus 1982. aastal avaldatud artiklis kirjeldasid Jack Sepkoski ja David M. Raup viit massilist väljasuremist. Algul peeti neid sündmusi kõrvalekalleteks üldisest trendist, mille kohaselt väljasuremiskiirus fanerosoikumi eooni ajal väheneb. Kuid mida rohkem on andmeid statistiliselt analüüsitud, seda selgemaks on saanud, et suur viisik ei ole nii kindlalt eristatav, vaid esindab pigem suuremat suhteliselt ühtlast väljasuremissündmuste kontiinumit.
Evolutsiooniline tähtsus
Mõnikord on massilised väljasuremised kiirendanud elu evolutsiooni Maal. Ökoloogilise niši võimupositsiooni üleminekut ühe taksonoomilise grupi käest teisele põhjustab harva uue liigirühma üleolek või paremus vana grupi suhtes. Tavaliselt annab uuele dominandile võimaluse vana grupi väljasuremine. Näiteks imetajasarnased loomad ja imetajad eksisteerisid kogu dinosauruste valitsemisaja jooksul, kuid nad ei suutnud konkureerida nišis, mille dinosaurused monopoliseerisid. Kriidi ajastu lõpus toimunud väljasuremine elimineeris mittelinnulised dinosaurused ja imetajatel tekkis võimalus hõivata suurte maismaaselgroogsete nišš. Dinosaurused olid omakorda kasusaaja rollis Triiase lõpu väljasuremises, mis kõrvaldas nende peamised rivaalid.
Veelgi enam, paljud taksonoomilised grupid, mis elavad väljasuremislaine üle, ei taastu arvukuse ega varieeruvuse poolest iial ning neist paljude arvukus kahaneb edasi, kuni rühm lõpuks ikkagi välja sureb. Selliseid taksonoomilisi üksusi kutsutakse ’’elavateks surnud klaadideks’’ (ingl "dead clades walking"). Seega ei näita ellujäänud ja hävinud gruppidel põhinev väljasuremissündmuse analüüs meile juhtunu tegelikku ulatust.
Sagedus
On pakutud, et väljasuremised esinevad perioodiliselt iga 26–30 miljoni aasta järel või et liigiline mitmekesisus kõigub episoodiliselt iga ~62 miljoni aasta järel. Mitmed hüpoteesid püüavad seletada väljasuremiste eeldatavat mustrit, näiteks Päikese oletatava kaaslastähe kohalolekuga. Arvatakse, et massilisi väljasuremisi põhjustab liikide pikaajaline stress, millele lisandub lühiajaline šokk. Fanerosoikumi eoonis oli taksonoomilistel rühmadel igal järgneval ajahetkel üha väiksem tõenäosus välja surra.
Põhjused
Siiani vaieldakse suurte väljasuremissündmuste põhjuste üle. Üldiselt arvatakse, et väljasuremine leiab aset, kui pikaajalises stressis biosfäär elab läbi lühiajalise šoki. Rohke mitmekesisus viib püsiva väljasuremiskiiruse suurenemiseni; vähene mitmekesisus liigitekke kiiruse tõusuni. Need ökoloogiliselt reguleeritud suhted tõenäoliselt võimendavad väiksemaid tegureid (kokkupõrge meteoriidiga jmt), mis viivad globaalsete tagajärgedeni.
Hea teooria konkreetse massväljasuremise põhjustest peaks
Võimalik, et arvesse on vaja võtta põhjuste kombinatsioone. Näiteks Kriidi lõpu väljasuremise mereline aspekt paistab olevat põhjustatud mitmetest protsessidest, mis osaliselt ajas kattusid ja mis olid maailma eri osades erineva tähtsusega.
1912. aasta söekaevurite tööseisak Ühendkuningriigis
pisi|[[Boardman Robinsoni krokii, mis kujutab söekaevurit]] 1912. aasta söekaevurite tööseisak Ühendkuningriigis oli esimene üleriigiline söekaevurite streik Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigis. See algas veebruaris Alfretonis ja levis üle riigi, põhjustades märkimisväärseid häireid rongide ja laevade sõiduplaanides. Selle peamine eesmärk oli tagada töölistele kindel sissetulek. 6. aprillil, 37 päeva pärast streigi algust, sekkus valitsus ja lõpetas streigi Söekaevanduste seaduse vastuvõtmisega, millega kehtestati esmakordselt söekaevuritele miinimumpalk.
Streigist võttis osa peaaegu miljon töölist.
Massiline väljasuremine
Põhjused
Nan Crystal Arens ja Ian D. West pakkusid välja mudeli, mille järgi massiline väljasuremine nõuab kahte tüüpi põhjuseid: pikaajalist survet ökosüsteemile ja siis äkilist katastroofi surveperioodi lõpus. Fanerosoikumi eooni jooksul meres toimunud väljasuremiste kiiruste statistiline analüüs näitas, et ei pikaajaline stress ega ka katastroof üksi pole piisav, et põhjustada olulist väljasuremiskiiruse tõusu.
Laialdaselt tunnustatud põhjused
Norman Macleod uuris massilisi väljasuremisi ja nende enimmainitud põhjuseid.
Vulkanism
Basaltse laava vool on hiiglasliku vulkaanipurske või pursete jada tulemus, mille käigus basaltne laava katab suure maa-ala või ookeani pinna (ingl flood basalt). Suurte vulkaanilistest tardkivimitest maastike moodustumine võis
Suure tõenäosusega on vulkaanipurske tagajärjeks kliima kõikuv jahenemine ja soojenemine, kuid üldine trend on soojenemise suunas, sest emiteerunud CO2 võib jääda atmosfääri sadadeks aastateks. Oletatakse, et Kriidi lõpu, Permi lõpu ja Triiase lõpu väljasuremised põhjustas või soodustas ulatuslik vulkanism.
Meretaseme langus
Meretaseme langust on tihti selgelt näha samaaegsete setete jadas üle maailma, mis näitab üleminekut merepõhjast loodete tsooni, edasi rannast kuivale maale. Pole tõendeid, et kivimid kindlas piirkonnas oleks tõusnud geoloogilise protsessi tulemusena. Meretaseme langus võis vähendada mandrilava (ookeani kõige produktiivsem piirkond) pindala piisavalt, et põhjustada meres massilist väljasuremist. Mandrilava kahanemine võis mõjutada kliimat ja tuua kaasa väljasuremise ka maismaal. Meretaseme languse põhjusteks võivad olla näiteks globaalne jahenemine või süvaookeanilise riftioru vajumine. Enamik suurematest väljasuremistest on seotud meretaseme langusega, kaasa arvatud viis massväljasuremist. Ajakirjas Nature 2008. aastal avaldatud uurimuses tehti kindlaks seos massväljasuremise kiiruse, meretaseme muutuse ja setete vahel. Tööst selgub, et meretasemega seotud muutused ookeanikeskkonnas avaldavad suurt mõju väljasuremise kiirusele ja määravad elustiku koosseisu ookeanis.
Kokkupõrge taevakehaga
Kokkupõrge piisavalt suure asteroidi või komeediga võis põhjustada toiduahelate kokkuvarisemist nii meres kui ka maismaal, paisates õhku tolmu ja aerosoole ja sellega takistades fotosünteesi. Kokkupõrkel väävlirikaste kivimitega võis emiteeruda väävlioksiide, millest tekkiv happevihm veelgi kokkuvarisemist suurendas. Samuti võis sellise sündmuse tagajärjeks olla tsunami või globaalne metsatulekahju.
Enamik paleontolooge nõustub väitega, et umbes 65 miljonit aastat tagasi langes maale asteroid, kuid siiani pole üksmeelt, kas see kokkupõrge oli Kriidi lõpu väljasuremise ainus põhjus. On tõendeid, et kokkupõrke ja väljasuremise vahele jäi 300 000 aastat.
Globaalne jahenemine
Globaalne jahenemine võis hävitada palju polaarseid ja parasvöötmeliike ning sundida liike migreeruma ekvaatori poole, mis vähendas troopilistele liikidele kättesaadavat ala. Jahenemine muudab Maa kliima keskmisest kuivemaks, sest vett esineb rohkem jää ja lumena. Üldiselt pole üksnes kliima jahenemine piisav, et seletada massväljasuremisi. Arvatakse, et ülemaailmne jahenemine põhjustas või andis oma panuse Ordoviitsiumi lõpu, Permi-Triiase, Devoni lõpu ja mõeldavalt ka teiste hävingute toimumisse. Tuleb eristada püsivat globaalset jahenemist ja ajutist vulkanismist või kokkupõrkesündmustest põhjustatud jahenemist.
Globaalne soojenemine
Globaalne soojenemine põhjustab troopilistele liikidele sobiva ala suurenemist, samal ajal kui parasvöötmeliigid hävivad või on sunnitud migreeruma pooluste poole ja polaarliigid võivad välja surra. Maa kliima muutub keskmisest niiskemaks, kuna jää ja lumi sulavad ning veeringe kiireneb. Ookeanides võib soojenemine põhjustada anoksilisi tingimusi. Üheks näiteks globaalse soojenemise kohta on paleotseeni-eotseeni termaalne maksimum, mille ajal toimus väikese ulatusega väljasuremine. Arvatakse, et ka Triiase-Juura ja Permi-Triiase massväljasuremised põhjustas ülemaailmne soojenemine.
Anoksia
Anoksia on olukord, kus ookeani keskmistes ja isegi ülemistes kihtides tekib totaalne hapnikupuudus. Selle nähtuse põhjused on keerulised ja vastuolulised, kuid kõik teadaolevad juhtumid on olnud seotud püsiva globaalse soojenemisega, mille põhjustas vulkaaniline aktiivsus. Arvatakse, et ookeani anoksilised tingimused põhjustasid või andsid oma panuse Ordoviitsiumi-Siluri, Devoni lõpu, Triiase-Juura ja ka paljude väiksemate väljasuremiste toimumisse.
Vesiniksulfiidi emissioon meredest
Lee R. Kump, Alexander Pavlov ja Michael A. Arthur pakkusid 2005. aastal välja, et Permi-Triiase väljasuremise ajal lõi soojenemine ookeanis segamini tasakaalu fotosünteesiva planktoni ja süvaveeliste sulfaati redutseerivate bakterite vahel, mis põhjustas H2S massilise emissiooni. See mürgitas nii maismaa kui ka mere elustikku ja kahjustas tõsiselt osoonikihti, mis jättis seni ellujäänud elustiku surmava UV-kiirguse kätte.
Adil Rami
Adil Rami (araabia keeles عادل رامي; sündinud 27. detsembril 1985 Bastias) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Portugali kõrgliiga klubis Boavista.
Massiline väljasuremine
Teised hüpoteesid
Väljasuremissündmuste põhjustena on pakutud mitmeid teisi hüpoteese, näiteks mõne uue haiguse levikut. Kuid kõik need hüpoteesid on ümber lükatud järgnevatel põhjustel:
Adil Rami
Koondisekarjäär
Debüüdi Prantsusmaa rahvuskoondises tegi ta 11. augustil 2010 sõprusmängus Norraga. Tal oli võimalus esindada Marokot koondises, sest tema vanemad on Maroko päritolu.
Massiline väljasuremine
Tagajärjed
Massväljasuremiste mõju varieerub laialdaselt. Teadaolevalt kõige suurema väljasuremissündmuse ajal Permi lõpus hävis üle 90% liikidest. Pärast katastroofi paistis, et Maa elustik taastub kiiresti, kuid see toimus peamiselt vastupidavate pioneerliikide arvelt. Hiljutine uurimus näitas, et palju kauem võttis aega spetsialiseerunud loomade taastumine, kes moodustasid keerulise ökosüsteemi suure liigirikkuse, keeruliste toiduahelate ja varieeruva niširuumiga. Arvatakse, et pikem taastumisperiood võis olla tingitud põhisündmusele järgnenud väljasuremislainetest ja ka keskkonnastressist, mis kestis kuni Vara-Triiaseni. Hiljutine uuring näitab, et taastumine algas alles Kesk-Triiases ehk umbes 4–6 miljonit aastat pärast väljasuremissündmust.
Adil Rami
Koondisekarjäär
Esimese ja ainsa värava lõi ta rahvuskoondises 27. mail 2012 sõprusmängus Islandi vastu.
Ta tuli Prantsusmaa koondisega 2018. aastal maailmameistriks. Pärast seda teatas koondisekarjääri lõpetamisest.
Ta kuulus Prantsusmaa koondisse veel ka 2012. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Leo Aleksander Siiman
pisi|Leo Siiman 2017. aastal Leo Aleksander Siiman (sündinud 12. oktoobril 1979 Potsdamis New Yorgi osariigis Ameerika Ühendriikides) on eesti füüsik ja pedagoogikateadlane.
Haridus
Ta lõpetas 1997. aastal Western High Schooli, omandas 2001. aastal Florida Ülikoolis bakalaureusekraadi arvutiteadustes ja elektroonikas, kaitses 2008. aastal Kesk-Florida Ülikoolis doktorikraadi füüsikas väitekirjaga "Ultrashort laser pulse interaction with photo-thermo-refractive glass". Aastatel 2009–2012 oli ta järeldoktorantuuris Michigani Ülikoolis.
Teadustöö
Alates 2013. aastast on ta Tartu Ülikooli haridusteaduste instituudi haridustehnoloogia vanemteadur. Alates 2019. aastast töötab ta ka Miina Härma Gümnaasiumis füüsikaõpetajana.
Uurimisvaldkonnad: uurimuslik õpe arvutisimulatsioonide abil; digipädevuse hindamine; kuidas tõhusalt kasutada pedagoogikas tänapäevaseid 3D-vahendeid (3D-arvutiprogrammid, 3D-skannerid, 3D-printerid).
Siiman on üldhariduskooli õppevahendite koostajaid, nt veebipõhises keskkonnas Go-Lab uurimusliku õppe ruum "Kas on hea olla ilus?", laborid (arvutisimulatsioonid) Sexual Selection in Guppies ja Seesaw Lab.
Ta on osalenud rahvusvahelistes uurimisprojektides (Go-Lab, Next-Lab, Uuringulaegas).
Siiman kuulub teadusorganisatsioonidesse The Optical Society (OSA) ja The International Society for Optics and Photonics (SPIE).
Tal on üle 40 teadustrükise, 1 patent.
Sündinud 11. septembril
''Siin artiklis loetletakse 11. septembril sündinud tuntud inimesi.
Stalīdzāni
Stalīdzāni (ka Stalidzāni, latgali Staleidzāni) on küla (vidējciems) Lätis Madona piirkonnas Barkava vallas.
Stalīdzāni asub valla põhjaosas Isliena jõe kaldal. Külas on raamatukogu. Sinna jääb Stalīdzāni bussipeatus.
Külas on mälestusmärk paigas, kus Nõukogude väed, sealhulgas ka Läti laskurkorpus, alustasid Aiviekste ületamist.
Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 4,37 ja kõrgusega 14,8 meetrit, ning tamm ümbermõõduga 4,17 ja kõrgusega 19, 7 meetrit. Küla jääb osaliselt Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse.
Tehniline kaitsemeede
Tehniline kaitsemeede on Eesti autoriõiguse seaduse kohaselt tehnoloogia, seade või komponent, mille eesmärk on takistada või piirata kaitstud autoriõigusega või autoriõigusega kaasnevate õigustega teose, objekti või andmebaasiga seotud toiminguid, milleks puudub autoriõiguse omaja, autoriõigusega kaasnevate õiguste omaja või andmebaasi tegija luba. .
Kooskõlas Euroopa Liidu autoriõiguse direktiiviga annab autoriõiguse seadus autoritele ja õiguste omanikele lisada õigustega kaitstud teostele ja objektidele tehnilisi kaitsemeetmeid ning kehtestab meetmetele õiguskaitse.
Ühtlasi kohustab seadus kaitsemeetmete valdajaid võimaldama kasutajatele, kes on õigustatud saama teostele vaba ligipääsu seaduses loetletud erandite alusel (hariduslik ja teaduslik kasutus, teoste kasutamine mäluasutustes jne). Kui vabaks kasutamiseks õigustatud isik ning õiguste omaja ei saavuta kokkulepet, on õigustatud isikul õigus pöörduda autoriõiguse asjatundjate komisjoni poole. Sel juhul peavad pooled pidama komisjoni vahendusel läbirääkimisi heas usus, ei tohi neid vältida ega takistada (§ 87 "Autoriõiguse komisjon"). Jevgeni Krištafovitši magistritöö (2016) andmetel pole 2004. aastast saati ühtki niisugust vaidlust selles komisjonis lahendatud.
Hattingen
pisi Hattingen on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Ennepe-Ruhri kreisis. Asub Ruhri jõe ääres. Piirneb Bochumi, Esseni, Sprockhöveli, Velberti, Witteni ja Wuppertaliga.
Araku oja
Araku oja (ka Aravete oja) on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas, Kõpu jõe vasakpoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 6,6 km, valgla pindala 14 km², langus 27 m ja lang 4,09 m/km. Oja saab alguse 67 m kõrgusel Niguli külas ning suubub Saksaküla ja Rimmu küla piiril 40 m kõrgusel vasakult poolt Kõpu jõkke 22,5 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Ciematnieki
Aastal 2009 oli külas 12 elanikku.
Hugo Jürgensoni mälestussammas
Hugo Jürgensoni mälestussammas on Eesti Vabadussõjas esimesele langenud ohvitserile, kapten Hugo Jürgensonile pühendatud mälestusmärk, mis asub Ida-Virumaal Toila vallas Pühajõe küla territooriumil.
Mälestusmärk avati esimest korda 1933. aastal ja taastati pärast Nõukogude okupatsiooni 2000. aastal. Mälestusmärgi omanikud on Kliimaministeerium ja Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium.
Mälestusmärgi loomine
Esialgu vajus konflikt unustusse, kuid 1930. aastate alguses tekkis mõte rajada mälestusmärk Hugo Jürgensoni langemispaigale Kõrve kõrtsi juures. Mõte pärines 1. Diviisi ülemalt kindralmajor Aleksander Tõnissonilt. Idee teostamiseks asutati 30. septembril 1932 Kapten Hugo Jürgensoni Mälestusmärgi Püstitamise Komitee, kuhu kuulusid esindajad 4. Üksiku Jalaväepataljoni Ohvitseride Kogust, Kaitseliidu Jõhvi Malevkonnast, Vabadussõjas Langenute Mälestamise Jõhvi Kihelkonna Komiteest ja Jõhvi Eesti Vabadussõjalaste Liidust. Mälestusmärgi püstitamise tegelikuks eestvedajaks sai reservkapten Nikolai Vildenau.
Mälestusmärgi kujunduse valmistas kunstnik Alfred Kask ning monumendi tegi valmis kivitööstur Madis Meermann. Obelisk oli 2 meetrit kõrge, 70 sentimeetrit lai ja 40 sentimeetrit paks. Esiküljele raiuti tekst: “''Kapten Hugo Jürgensonile, langenud Kõrve lahingus 8. XII 1918''”, mille kohale moodustati Vabadusristi kujutis. Monumendi materjaliks valiti punane graniit. Sammas otsustati paigutada Jõhvist 5 kilomeetri kaugusele Voka vallas asuva Narva maantee ja Toila tee ristmiku, Pühajõe ja Jürgensoni hukkumiskoha lähedusse.
Mälestussammas avati 16. juulil 1933 suurejoonelisel avatalitusel. Avakõne pidas komitee esindaja kapten Vildenau, kindralmajor Tõnisson avas kahuripaukude saatel samba ja vaimuliku talituse pidas õpetaja Muru Kursist. Laulsid Voka ja Toila koorid. Monumendi taha istutati tammed ja selle ümber paigutati värvitud pingid ja rajati aed.
1940. aasta sügisel okupatsiooniaja algul purustati kapten Jürgensoni mälestussammas Nõukogude võimude poolt, kuid terveks jäänud ülaosa taastati Saksa okupatsiooni ajal oma endisele kohale. Nõukogude okupatsiooni taastamise järel olevat väidetavalt samba säilinud osa visatud lähedusse asuvasse Pühajõkke. Nõukogude ajal samba endine asukoht metsastus täielikult ja alles 1988. aastal meenutati seal esmakordselt taas Jürgensoni ja Kõrve lahingut.
Mälestusmärgi taastamine
Eesti iseseisvuse taastamise järel käisid mälestusmärgi taastamise mõtte välja nii Lembit Kiisma kui ka Arthur Ruusmaa, kuid esialgu ei võtnud ettepanekud vedu. Kõrve lahingu 75 aastapäeva puhul tähistati 8. detsembril 1993 samba asupaik ja tõstati ka uuesti monumendi taastamise mõte, kuid edutult. Pärast tähistamist toimusid aga igal järgmisel aastal Kõrve lahingu aastapäeval samba kohal mälestusüritused. 1998. aastal leidis Eesti Riigiarhiivist tollane Viljandi Muuseumi direktor Jaak Pihlak kapten Jürgensoni mälestussamba komitee kirjavahetuse, mis sisaldas ka monumendi kahte erinevat kavandit ja asukoha plaane. Sama aasta detsembris algatas Ida-Viru Sõjaohvrite Mälestsusselts samba püstitamise plaani. 1999. aasta mais tellis AS Jõhvi Restauraator Riigiarhiivist leitud jooniste ja vanade fotode alusel uue mälestussamba Tallinna firmalt OÜ Ars Monumentaal. Monumendi maksumuseks kujunes 25 000 krooni, mis osutus tollal liiga suureks summaks ja mälestusmärgi püstitamine jäi ära.
2000. aasta juunis pöördus Toila Vallavalitsus Eesti Sõjahaudade Hoolde Liidu poole, soovides toetust kapten Hugo Jürgensoni mälestussamba taaspüstitamisele. Monumendi taastamisprojekti kaastati veel Kaitseministeerium, Viru Üksik Jalaväepataljon, AS Jõhvi Restauraator ja mitmed üksikisikud, kelle toel korrastati monumendi asupaik ja taaspüstitati 10. oktoobril 2000 mälestussammas. Teise mälestussamba valmistas kiviraidur Aare Aljas.
Mälestussammas taasavati ametlikult 27. oktoobril 2000. Üritusel esines avasõnaga ESHL president ja Kaitseministeeriumi nõunik Hannes Walter ning monumendi avasid Toila vallavanem Bruno Uustal ja Hannes Walter. Vaimuliku talituse viis läbi Kaitsevägede peakaplan Tõnis Nõmmik.
Iser Kuperman
pisi|Iser Kuperman Iser Kuperman (ukraina Ісер Йосипович Куперман; venepäraselt Исер Иосифович Куперман; 21. aprill 1922 Habne küla, Kiievi kubermang (tänapäeval Poliske, Kiievi oblast) – 6. märts 2006 Boston, USA) oli juudi päritolu kabetaja, 7-kordne rahvusvahelise kabe maailmameister.
1978. aastal emigreerus Iisraeli, sealt lahkus USA-sse ning asus elama Bostonisse.
Varem peeti tema sünnipäevaks 28. aprilli. Ametilt oli ta mäeinsener.
Meistersportlase nimetuse pälvis 1940, rahvusvahelise suurmeistri nimetuse 1958. 1960. aastal sai ta NSV Liidu teenelise meistersportlase aunimetuse (see tiitel võeti talt emigreerumisel ära).
Kuperman on olnud tihedalt seotud ka Eestiga. Seitsmekümnendatel aastatel osales ta ka kaks korda Eesti meistrivõistlustel (1974 ja 1976). Koos Ülo Keskeriga avaldas ta ka esimese eestikeelse rahvusvahelise kabe õpiku "Rahvusvahelise kabe alused" (Tallinn 1961).
Moneta
pisi|Rooma [[dinaarid]] Moneta (ladinakeelses tõlkes hoiataja) oli Vana-Rooma mütoloogias jumalanna Juno lisanimi. Juno Moneta tempel asus Kapitooliumil. Juno püha loom oli hani, mistõttu tema templi juures peeti hanesid. Kui haned oma valjude häälitsustega hoiatasid linlasi vaenlaste rünnaku eest, kirjutati see hoiatus Juno arvele ning anti talle lisanimi Moneta. Peale kõige muu oli Juno ka Rooma linna varajase rahapaja kaitsja, mis rajati väidetavalt 289. aasta paiku Kapitooliumile Juno templi juurde kuuluvasse hoonesse. Seetõttu on sõna moneta saanud rahandusega seotud tähenduse. Sellest on tulnud hiljem mitmetesse keeltesse rahaga seotud mõisted nagu money, mynt, münze, monetary, moneta, munt ja ka eestikeelne sõna münt.
Newporti maakond
Newporti maakond (Newport County) on maakond USA-s Rhode Islandi osariigis.
Maakonna halduskeskuspuudub. Suurim linn Newport.
Maakonna pindala on 812 km². Veepindala on 543 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 82 888. Aastal 2000 oli elanike arv 85 433.
Ajalugu
Newporti maakond moodustati 1703. aastal Rhode Islandi maakonna nimelisena. 1729. aastal nimetati maakond ümber Newporti maakonnaks.
Sarnaselt teiste Rhode Islandi maakondadega likvideeriti maakonna omavalitsus 1846. aastal. Maakond jaguneb Newporti linnaks (city) ja viieks aleviks (town): Jamestown, Little Compton, Middletown, Portsmouth ja Tiverton.
Kaitsealad
pisi|püsti|tühi|Summit of Pocasset Hill, maakonna kõrgeim koht
Geomagnetiline torm
Geomagnetiline torm ehk magnettorm on mõnest minutist paari ööpäevani kestev Maa magnetvälja tugev korrapäratu muutumine.
Geomagnetiliste tormide põhjuseks on Päikese tugevatest loidetest alguse saav päikesetuule puhang. Täpsemalt väljendades tekitab Päike elektromagnetilist kiirgust ja laetud osakesi ning kui Päikesel toimuvad koronaalpursked, siis pääsevad laetud osakesed ilmaruumi, haarates samal ajal kaasa ka Päikese magnetvälja osakesi. Me tunneme neid purskeid päikesetuule nime all. Sellised pursked toimuvad Päikesel igas suunas, aga kui planeet Maa jääb nende suunale, siis jõuab laetud osakeste voog meie planeedini, põhjustades Maa magnetvälja häiritust. Geomagnetilise tormiga kaasnevad virmalised ja raadioside häired ning elavneb atmosfääri tsüklonaalne tegevus.