cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hübriidkaamera
Ajalugu
2010. aastal ilmus APS-C sensoriga hübriidkaamera Samsung NX10, mis kasutas uut kaamera bajonetti Samsung NX-mount. Teatud NX tüüpi objektiividel (Märgistusega "OIS") on ka sisseehitatud automaatteravustamise (autofookuse) süsteem, mis oli objektiivi sees hallatud elektrilise mootoriga. Samaaegselt valmis ka Sony APS-C sensoriga hübriidkaamerate seeria NEX esimene mudel Sony Alpha Nex-5, mis kasutas bajonetina Sony E-mounti.
2012. aastal tuli Canon välja enda esimese hübriidkaameraga Canon EOS M. See kaamera kasutab APS-C sensorit ning Canon EF-M kaamera bajonetti.
2014. aastal avalikustas Sony kõige esimesed full frame hübriidkaamerad Sony a7 ja Sony a7R. Selle kaamera objektiivid kasutavad Sony E bajonetti, kuid adapterite abiga on võimalik kasutada ka muude DSLR-kaamerate objektiive.
Objektiivid
Hübriidkaameratel nagu ka digipeegelkaameratel (DSLR) saab kasutada erinevaid objektiive. Hübriidkaamerate objektiivide tüübid on sarnased digipeegelkaamerate omadega: suum, teleobjektiiv, makro, lainurk ja muud objektiivid.
Adapterid
pisi|Olympus E-PL1 kerele ühendatud Sigma 105 mm objektiiv adapteriga DMW-MA1 Hübriidkaamerates on peegli puudumisel fookuskaugus objektiivi ääre ja sensori vahel väiksem. Sellepärast saab luua adaptereid digipeegelkaamera- ja peegelkaameraobjektiivide jaoks, mille fookuskaugus on sellest kaugusest suurem. Suurem osa adaptereid kaotavad automaatteravustamise objektiivilt, seetõttu saab kasutada ainult manuaalfookust.
Pildi eelvaade
Hübriidkaamerad kasutavad pildist eelvaate loomiseks vedelkristallkuvarit ning mõningatel mudelitel on olemas elektrooniline pildiotsija, mis on sisse ehitatud või kinnitub kaamera külge. Elektrooniline pildiotsija on sobivam pildistamiseks päikeselistel päevadel, kui LCD-kuvaril on valguse peegeldamise tõttu pilt halvasti nähtav. Kuna LCD-kuvarile ja elektroonilisele pildiotsijale saabub informatsioon pildisensorilt, siis on ka ekraanil nähtav kujutis lõpptulemusega sarnane. Pildistamisel tuleb arvestada ka latentsusega, sest ekraanile kujutise ilmumiseks kulub teatud aeg. pisi|Focus Peaking
Video salvestamine
Hübriidkaameratega on võimalik salvestada eri vormingus ja resolutsiooniga videoid. Kõige levinumad resolutsioonid video salvestamiseks on Full HD (1920 x 1080) ja HD (1280 x 720). Teatud uuematel mudelitel nagu Sony α7 II on olemas ka 4K-video salvestamise võimalus. Võrreldes teiste digitaalsete kaameratega eelistatakse hübriidkaameraid video salvestamisel täpsema ja kiirema automaatteravustamise ning kergema kaalu pärast.
Video vormingud
Hübriidkaamerad kasutavad erinevaid salvestusvorminguid. Kõige tüüpilisem on M-JPEG-vorming, mis salvestab HD-videot. Kallimad mudelid salvestavad erivormingus AVCHD Lite või AVCHD, mis on rohkem tihendatud kui M-JPEG ning seetõttu saab salvestada pikemaid videoid.
Automaatteravustamine
Hübriidkaamerad kasutavad automaatteravustamise (autofookuse) jaoks kontrasttuvastust või kontrast- ja faasituvastuse hübriidi.
Turg
Hübriidkaamerad on fotograafide seas tekitanud palju huvi. Hübriidkaamerate tugevusteks on kompaktne disain, sarnased funktsioonid digipeegelkaameratega ja suured sensorid. Lisaks fotograafidele on ka tootjad hakanud rohkem huvi tundma hübriidkaamerate vastu võrreldes digipeegelkaameratega. Elektroonikatootjad Sony, Panasonic ja Samsung on sellest eriti huvitatud elektroonikakomponentide rohkuse tõttu. See on tekitanud hinnalõhe sarnast tüüpi digipeegelkaamerate ja hübriidkaamerate vahel. Näiteks Sony algtasemel hübriidkaamerale a7, millel on 24MP full frame sensor, pole seni võrdväärset digipeegelkaamerat samas hinnaklassis, mis oleks sama kompaktse ehitusega ja kiire pildistamise kiirusega.
Müük
2011. aasta pressikonverentsil "Focus on Imaging" sõnas Panasonic Suurbritannia Lumix G tootejuht John Michell, et Panasonic G kaamera turuosa kahekordistub peaaegu iga aastaga ja 2010. aasta seisuga oli Suurbritannias 11% müüdud kaameratest hübriidkaamerad.
Sony avalikustas 2012. aasta septembris, et 2011. aastal 50% Jaapanis, 18% Euroopas ja 23% ülemaailmselt müüdud objektiividest olid hübriidkaamerate omad.
Kaamerate populaarsuse üldise languse tõttu on siiski vähenenud ka hübriidkaamerate müük. Ka on hübriidkaamerate populaarsuse tõus Euroopas ja Põhja-Ameerikas aeglane. 2013. aasta esimese kuu jooksul moodustasid hübriidkaamerad ainult 11,2% vahetatavate objektiividega kaamerate müügist. Lisaks vähenes samal aastal Põhja-Ameerikas hübriidkaamerate müük ligikaudu 20%.
2015. aasta seisuga on kaamerate müük langenud ühe kolmandikuni 2010. aastal müüdud kaamerate hulgast. Selle põhjuseks on kompaktkaamerate asendumine nutitelefonides olevate kaameratega. Sellepärast on ka tõusnud vahetatavate objektiivide müük 30%ni, millest 23% on hübriidkaamerate ja 77% digipeegelkaamerate omad.
JK Tallinna Kalev III
JK Tallinna Kalev III on Eesti jalgpalliklubi JK Tallinna Kalev teine duubelmeeskond, mis mängib III liigas.
Guelphi ülikool
Ülikool asutati 1964.
Ülikoolis õpib üle 27 000 üliõpilase.
Rändtirts
pisi|Rändtirts Rändtirts (Locusta migratoria) on tirtslaste sugukonda kuuluv putukaliik.
Rändtirts on levinud Aafrikas, Aasias, Austraalias ja Uus-Meremaal. Varem oli rändtirts tavaline ka Euroopas, ent tänapäeval on teda seal harva leitud. Rändtirtsu on paar korda ka Eestist leitud.
Suured rändtirtsude parved võivad põldudele suurt kahju teha.
Passio
"Passio" (täispealkirjaga "Passio Domini nostri Jesu Christi secundum Joannem") on eesti helilooja Arvo Pärdi 1982. aastal loodud passioon. Muusikateose pikkus on 75 minutit. Teos kanti esimest korda ette 27. novembril 1982 Saksamaal Münchenis.
Uno Puusaag
Uno Puusaag (24. juuni 1929 Soinaste, Ropka vald – 22. märts 2010) oli eesti balletitantsija.
Uno Puusaag tantsis 1945–1951 teatris Vanemuine ning oli 1951–1969 Estonias balletisolist.
Haifa ülikool
pisi|Logo Haifa ülikool (heebrea keeles אוניברסיטת חיפה, inglise keeles University of Haifa) on ülikool Iisraelis Haifas.
Ülikool asutati 1963.
Ülikoolis õpib üle 18 000 üliõpilase.
Sündmuste horisont
Lähtuvalt Einsteini üldrelatiivsusteooriast, on sündmuste horisont kosmoses aegruumi koht, millest kaugemal/sügavamal toimuvad sündmused ei mõjuta sündmuse vaatlejat.
Lihtsalt ja lühidalt selgitatuna on tegemist mingi ruumiosaga, kust ei ole võimalik tagasi pöörduda, sest gravitatsioonijõud on muutunud nii suureks, et sellest eemaldumine on isegi valgusele võimatu. Seetõttu ei olegi võimalik mõjutada sündmuste vaatlejat – kui sündmuste horisondist oleks kaugemal mõni valgust kiirgav või peegeldav keha, ei jõuaks see gravitatsioonilise vastastikmõju tugevuse tõttu kunagi vaatlejani. Kui jälgida sündmuste horisondile lähenevat keha väljaspool horisonti, näib vaatlejale keha pidevalt aeglustuvat, kuid mitte kunagi sündmuste horisondini või sealt läbi jõudvat. Keha peegeldatava valguse lainepikkus muutub pikemaks (keha aeglustub) ning seetõttu liigub lähemale valgusspektri punasele vahemikule ehk toimub pidev punanihe (ing. redshift). Horisondile lähenevas kehas muutusi tema perspektiivist ei toimu ning erinevalt vaatlejale näivast olukorrast ületab keha tegelikult sündmuste horisondi piiri ning see protsess ei ole lõpmatu, ehk omab kindlat ajalist väärtust.
Üldiselt on sündmuste horisondid seostatud mustade aukudega (näiteks absoluutne horisont ja nähtav horisont), kuid horisonte on eri tüüpe ning paljud neist ei ole tegelikult mustade aukudega seotud (näiteks Cauchy ja Killingi horisont; footonorbiidid/footonkerad ja Kerri lahenduse ergosfäärid). Isoleeritud ja dünaamilised horisondid on mustade aukude uurimistöös tihti loetud kõige olulisemateks.
Schwarzschildi printsiip
Staatilisel, mittepöörleval kehal kattub sündmusehorisont Schwarzschildi raadiusele vastava kera sfääriga (seda ainult juhul, kui keha oma massiga mahub vastava raadiuse piiridesse). Kusjuures, pöörleva musta augu puhul on Schwarzschildi seaduse toimimine analoogne, kuid paari erinevusega.
Teoretiseerides on Päikese puhul tema massile vastav Schwarzschildi raadius umbes 3 kilomeetrit, Maa puhul on see suurus aga ainult 9 millimeetrit. Reaalsuses ei saaks aga ei Päike ega Maa mustaks auguks muutuda, sest kummalgi ei ole piisavalt massi (järelikult ka suutlikkust piisavalt suure gravitatsioonilise vastastikmõju tekitamiseks), et ületada jõudu, mis hoiab mateeriaosakesi (elektronid, neutronid jne) formeerituna (stabiilse tähe puhul on see jõud, mis takistab gravitatsioonijõul tähte kokkukukkumast, ehk on sellega võrdne). Vähim mass, mis on vajalik, et seda jõudu ületada (Tolmani-Oppenheimeri-Volkoffi piir) on võrdne umbes kolme Päikese massiga.
Valearusaamad
Kahjuks mõistetakse mustade aukude toimimist ja nende sündmuste horisontide tööpõhimõtet tihti valesti. Levinud on arvamus (mis on täiesti ebakorrektne), et mustad augud lihtsalt "imevad" endasse lähedaloleva mateeria. Reaalsus on aga see, et mustad augud ei ole suutelised mateeriat endasse imema kuidagi teistmoodi, kui seda teevad kõik kehad – nad on lihtsalt väga massiivsed, mistõttu on nende tekitatav jõud gravitatsioonilises vastastikmõjus suur. Samamoodi nagu iga teise massiga keha puhul, peab musta augu mõjutatav keha olema tema gravitatsioonivälja mõjuraadiuses (kuigi gravitatsioonilisel vastastikmõjul puudub mõjupiir, on piisavalt suure distantsi puhul kehadevaheline jõud nii väike, et üksteist ei mõjutada, või mõjutatakse väga marginaalselt).
Osakeste horisont
Osakeste sündmuste horisondi puhul määratakse aegruumis maksimaalset distantsi, mille on kunagi (näiteks universumi alguses) kiiratud osakesed saanud läbida nii, et nad on juba jõudnud, või jõuavad vaatlejani. Distantsi määramisel arvestatakse ka universumi paisumistegurit ning seetõttu saab tekkida olukord, kus universum paisub lihtsalt liikuvatel osakestel eest ära ning ei jõuagi kunagi vaatlejateni – sellise olukorra puhul osakeste sündmuste horisont puudub. Osakeste horisondi leidmise üks kasutustest on näiteks määrata universumi tegelikku vanust.
Määramaks, kas kiiratud osakesed saavad kunagi vaatlejani jõuda, ehk kas osakeste horisont antud universumis on reaalne, kasutatakse järgnevat valemit:
Valemis on a universumi suhteline paisumistegur, c valguse kiirus ja t0 universumi vanus. Kui, siis antud universumil puudub osakeste horisont, kui aga , siis antud universumis horisont eksisteerib.
Ilmekas näide reaalse osakeste horisondiga kosmoloogilsest mudelist on näiteks universum, mis allub kosmoloogilise konstandi printsiibile (nt de Sitteri universum). Lühidalt kirjeldades, universum, milles vaakumi energiatiheduse väärtus on nii väike, et aegruumi paisumist ei teki ning universum on konstantse suurusega, tänu millele saavad kiiratavad osakesed jõuda ükskõik missuguses ruumipunktis asuva vaatlejani.
Erinevus kosmoloogilise ja osakeste sündmuste horisondi vahel
Lühidalt, võrreldes kosmoloogilist sündmuste horisonti (maksimaalne distants, milleni praegu kiiratavad osakesed saavad jõuda nii, et nad on vaadeldavad) osakeste sündmuste horisondiga (maksimaalne distants, kust kiiratud osakesed on saanud universumi algusest saadik vaatlejateni jõuda) on neil põhimõtteline vahe – kosmoloogilise horisondi puhul tegeletakse praegu kiiratavate osakestega ning määratakse, kui kaugele see jõuda saab, osakeste horisondi puhul aga osakestega, mis on kiiratud minevikus, ehk mingil varasemal ajahetkel ning kas see on kunagi saanud vaatlejani jõuda.
Valguskoonused
Nähtuse mõistmiseks on vaja baasteadmisi või ideed sellest, mida kujutavad endast valguskoonused. Valguskoonus on kogum kõikidest võimalikest teedest, mille üksiksündmusest pärit (aegruumi ainsas kohas, üheainsa ajahetkel jooksul toimunud sündmus) valgus saab aegruumis levimiseks võtta.
Joonisel kujutab vertikaaltelg aega ja horisontaaltelg ruumi (saame praegu teha sünonüümi teepikkusega). Seetõttu on sisuliselt tegemist skeemiga selle kohta, kuhu kohta aegruumis mingist sündmusest tulnud valgus/informatsioon/energia levida saab ning seda lähtuvalt konkreetsest sündmusest pärinevast valguse kiirusest – tekivad koonused, millest ülemine on tulevikukoonus ja alumine mineviku oma, mõlema koonuse moodustajad kujutavad valguse kiirust. Järelikult kõik see, mis jääb koonuste sisse või on täpselt selle piiril, saab olla antud sündmust ja vaatlejat (joonisel koonuse tipp või telgede nullkoht) potentsiaalselt mõjutav. See, mis jääb koonustest välja, ei ole antud vaatleja ega sündmusega seotud (näiteks seetõttu, et asub mõnes teises ruumipunktis, mis ei kattu kunagi selle konkreetse vaatlejaga, sest ei saa ületada valguse kiirust), ehk see ei saa mõjutada meie vaadeldavat sündmust, ega meie sündmus ei saa mõjutada ühtegi sündmust, mis asub väljaspool selle sündmuse valguskoonuseid.
Ühtlaselt liikuv osake aegruumis
Kui osake (näiteks footon) liigub staatilises, ehk mittepaisuvas universumis ühtlase kiirusega nii, et teda ei mõjuta ükski gravitatsiooniväli, siis iga universumis toimuv sündmus on vaadeldav selle osakese kaudu, sest sündmuse tekitatud tuleviku valguskoonused mõjutavad osakese liikumist juhul, kui need lõikuvad osakese maailmajoonega (sarnane mõiste trajektrooriga, kuid seda neljadimensioonilises aegruumis, ehk lihtsustatult osakese kõik võimalikud asukohad igal võimalikul ajahetkel).
Kiirendatud osakese näiline horisont
Kui osakest aga kiirendatakse, siis võib tekkida olukord, kus mõne sündmuse valguskoonused ei kattugi kunagi osakese maailmajoonega ning järelikult ei ole võimalik mingit vastastikmõjus osalemist osakeses täheldada. Sellistes tingimustes tekibki osakesele tema perspektiivis näiline horisont – piir, mille tagant tulev info on osakesele vaadeldamatu, ehk osakese jaoks seda ei ole.
Sellise sündmusega väga sarnaseid olukordi saab pärismaailmas tekkida (näiteks osakestekiirendites ja sünkrotronides), kuid identset olukorda, kus oleks osakese jaoks eksisteeriv sündmuste horisont täielikult olemas, ei ole võimalik luua. Piiravaks teguriks saab see, et osakest on vaja ühtlaselt kiirendada ning seda piiramata aja jooksul – selle jaoks on vaja aga mõõtmatult palju energiat ja ruumi.
Difeomorfism
Difeomorfism on bijektiivne pidevalt diferentseeruv kujutus, mille pöördkujutus on samuti pidevalt diferentseeruv.
Vektorruum
Kujutust vektorruumi \R^n ühest lahtisest alamhulgast teise nimetatakse difeomorfismiks,
Kui f ja f^{-1} on k korda pidevalt diferentseeruvad (ehk klassist C^k“, ), siis nimetatakse kujutust f C^k-difeomorfismiks. Kui f ja f^{-1} on mis tahes arv kordi diferentseeruvad (ehk klassist C^\infty), siis nimetatakse kujutust f C^\infty-difeomorfismiks. Kui f ja f^{-1} on mõlemad analüütilised (ehk klassist C^\omega), siis nimetatakse kujutust f C^\omega-difeomorfismiks.
Kujutust lahtiste alamhulkade vahel  nimetatakse lokaalseks difeomorfismiks, kui igal punktil p \in U on niisugune lahtine ümbrus  et selle kujutis   on lahtine ning kujutuse f ahend hulgale W on difeomorfism.
Ralph Boschung
Ralph Boschung (sündinud 23. septembril 1997 Montheys) on Šveitsi võidusõitja.
Algused
Montheys sündinud Boschung alustas kardisportlase karjääri 2008. aastal. Boschung debüteeris üheistmelistes 2012. aastal, võisteldes Formula BMW Talent Cupi Meistrivõistlustel ja saavutades üldarvestuses viienda koha.
2013. aasta hooajal osaleb Šveitsi piloot koos Stéphane Koxi ja Florian Herzogiga Saksamaa ADAC Formel Mastersi meistrivõistlustel KUG Motorsport meeskonnaga. Ta saab võidu ja 6 poodiumit, lõpetades hooaja seitsmendana.
2014. aasta hooajal jätkas ta kategoorias edasipääsu Lotuse meeskonda koos Dennis Marschalli ja Joel Erikssoniga. Sel hooajal saavutas ta kaheksa poodiumit, mis kinnitas eelmise aastaga võrreldes seitsmendat kohta.
GP3 Series
2015. aastal osaleb Boschung kogu GP3 Series hooajal koos Jenzer Motorsport meeskonnaga koos Pål Varhaugi ja Mathéo Tuscheriga. Oma esimesel hooajal selles kategoorias saavutas ta Silverstone'i sprindivõistlusel poodiumikoha ja üldarvestuses üheteistkümnendal kohal.
Järgmisel hooajal jätkas ta kategoorias, kuid siirdus koos Matt Parry, Mahaveer Raghunathani (Dorian Boccolacci järgi) ja Matevos Isaakyaniga Koiraneni GP-sse. Ta saab Red Bull Ringil sprindisõidus oma esimese GP3-sarja võidu. Ta jätab eelarveprobleemide tõttu hooaja lõpuvõistlusel mõned võistlused vahele ja lõpetab meistrivõistlused üheteistkümnendana.
Vormel 2
2017. aastal saabub Boschung Vormel 2 koos Campose meeskonnaga koos Stefano Colettiga (pärast Konstantin Tereštšenkot, Roberto Merhit, Robert Vișoiut ja Álex Palou). Kogu meistrivõistluste 3 punktiga peatub ta üldarvestuses 19. kohal. Enne hooaja lõppu eraldub ta Campose meeskonnast ega osale hooaja viimases voorus Abu Dhabis, keda asendab Lando Norris. 2018. aasta hooajal jätkab ta MP Motorsport meeskonda pääsemise kategoorias koos Roberto Merhiga (Dorian Boccolacci järgi). Ta kogub meistrivõistluste jooksul 17 punkti ega osale kahel viimasel üritusel, teda asendab Niko Kari.
2021. aastal palkab Hispaania meeskond Boschungi 2021. aasta hooajaks, mis on viies Vormel 2 hooaeg, koos Gianluca Petecofiga (pärast Matteo Nanninit, David Beckmanni ja Olli Caldwelli). Esimeses sõidus Monacos saavutas ta neljanda koha, saades oma kõigi aegade parima koha selles kategoorias. Boschung saavutab Jeddah Feature Race'is oma esimese poodiumi Vormel 2 sarjas tänu kolmandale kohale kahe Prema Racing järel. Ta kordab end hooaja eelviimasel võistlusel, Yas Marina kahevõistluses, saavutades hiinlase Guanyu Zhou ja venelase Robert Shwartzmani järel kolmanda koha.
23. novembril 2021 kinnitab Ralph Boschung oma suhtlusprofiilide kaudu oma kohalolekut 2022. aasta hooajal Campos Racing meeskonnas koos Olli Caldwelliga. Imola Feature Race'is naaseb hispaanlane poodiumile, saavutades alati kolmanda koha. Šveitsi piloot on sunnitud kaelavalu tõttu järgmisest voorust Barcelonas vahele jätma, ülejäänud hooaja, jällegi sama vigastuse tõttu Monacos ja Silverstone'is toimuvad võistlused. Arvestades tema füüsilisi probleeme Spielbergi ringil, asendab ta endise Vormel 1 piloodi Roberto Merhiga.
Tallinnamadala tuletorn
pisi|upright|Tallinnamadala tuletorn (märts 2018)
Tallinnamadala tuletorn on tuletorn Soome lahes Tallinna madalal.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on
E-riik
E-riik (vt ka e-valitsus) ehk elektrooniline riik tähendab info- ja kommunikatsioonitehnoloogiate (IKT) ulatuslikku kasutamist riigi tasandil, pakkumaks riigiasutuste teenuseid elektroonsete kanalite kaudu ning muutmaks valitsemist läbipaistvamaks ja tõhusamaks.
Samuti tähistab see uut tüüpi riiki, mis põhineb selliste tehnoloogiate rakendamisel. Elektrooniline riik hõlmab nii täitevvõimu ("e-valitsus") kui ka parlamendi ("e-parlament") ja kohtute tegevust ("e-õiguskeskkond").
Mõiste "e-riik" vastab üldjoontes ingliskeelsele mõistele "e-governance".
Riigipoolsed e-teenused on Riigiportaalis kodanikule, ettevõtjale ja ametnikule
2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste koosseisud
Argentina
Varem kahel korral maailmameistritiitli võitnud Argentina osales finaalturniiril 12 korda. Lõuna-Ameerika valikturniiril esikoha saanud argentinalased võitsid valiksarjas peetud 18-st kohtumisest 13 ja ainukese kaotuse said võõrsil neljakordse maailmameistri Brasiilia vastu.
Peatreener
Marcelo Bielsa
Belgia
Belgia osales 11 korda MM-i finaalturniiril ja seda kuuendat korda järjest. Valiksarjas oma alagrupis Horvaatia järel teiseks jäänud Belgia pidi MM-pileti lunastamiseks läbima ka play-off ringi, kus suutis kahel korral 1:0 üle mängida Tšehhi koondise.
Brasiilia
Kokkuvõttes tuli Brasiilia maailmameistriks.
Kaaratsim
Kaaratsim (ametliku nimega Mittetulundusühing Segarahvatantsurühm Kaaratsim) on Jõgeva maakonnas Jõgevas tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhendaja on Aino Sobak.
Rühm asutati 1980. Algul oli see Jõgeva KEKi rahvatantsurühm.
2021.–2022. aasta maailma karikasari laskesuusatamises
2021.–2022. aasta maailma karikasari laskesuusatamises on 45. ametlik maailma karikasarja hooaeg, mis algas 27. novembril 2021 Rootsis, Östersundis ja lõppeb 20. märtsil 2022 Norras, Oslos. Oma üldarvestuse tiitlit 2020.–2021. hooajast kaitsevad norralased Johannes Thingnes Bø ja Tiril Eckhoff.
2021.–2022. hooajal, 10.-13. märtsini 2022 toimus esmakordselt laskesuusatamise maailmakarika etapp Eestis, Otepääl.
Võistluste ajakava
IBU maailmakarikasarja 2021.–2022. hooaja kalender.
Bill Rebane
pisi|Bill Rebane, 2010 Bill Rebane (kodanikunimega Ito Rebane; sündinud 8. veebruaril 1937 Riias) on Eesti ja Läti päritolu Ameerika Ühendriikide filmirežissöör, produtsent ja stsenarist.
Réti avang
Réti avang on maleavang, mis algab:
Bill Rebane
Rebase isa Arnold Rebane oli relva-SSis võidelnud eestlane, ema baltisaksa juurtega lätlanna. Ta emapoolne vanaema oli Läti baltisakslanna, maiustustevabriku omanik Elise von MacDonald Schramm, kelle esivanemaist üks oli Vene keisri Aleksander III abikaasa Maria Fjodorovna ihuarst Friedrich Wilhelm von MacDonald.
Rebase vanemad põgenesid Teise maailmasõja ajal Königsbergi ja sealt edasi Saksamaale. 1952 siirdus ta koos vanematega USAsse. Saksamaal Hamburgis ja USA-s tegeles Arnold Rebane maiustuste tootmisega.
Réti avang
Avang on nimetatud Richard Réti järgi.
Bill Rebane
Bill Rebane on lavastanud 12 B-kategooria mängufilmi (õudus ja ulme). Tuntuim neist on "Hiidämblike sissetung" ("The Giant Spider Invasion", 1975), mis on püsivalt populaarne filmifestivalidel. Filmitootmise kõrvalt arendas ta ka USA ja Saksamaa filmitööstuse suhteid. Wisconsini osariiki Gleasonisse rajas ta 1960. aastate lõpus filmistuudio, mis kandis nime Filmirantšo (The Shooting Ranch); stuudio suleti pärast Rebase ajurabandust 1989. aastal. Rebane on kirjutanud ka raamatuid.
Réti avang
Tüüpilisemaks vastukäiguks mustalt on:
Bill Rebane
1979 ja 2002 kandideeris Rebane Wisconsini kuberneriks.
1992. aastal külastas Rebane Eestit ja taotles endale Eesti kodakondsuse.
Filmograafia
Lavastaja ja produtsendina osales Rebane järgmiste filmide tootmises  :
Juneau (täpsustus)
Juneau
Kohad:
Inimesed:
Saint Mary's University
pisi|Ülikooli peahoone Saint Mary's University ('Püha Maarja ülikool', ka Halifaxi ülikool) on ülikool Kanadas Nova Scotia provintsis Halifaxis.
Ülikool asutati 1802.
Ülikoolis õpib üle 6000 üliõpilase (2016).
Aleksander Tamm (haridus- ja kultuuritegelane)
Aleksander Tamm (5. märts 1868 Tallinn – 3. august 1950 Tallinn) oli eesti haridus- ja kultuuritegelane.
1891. aastal lõpetas ta Peterburi õpetajate instituudi. Õppis ka Pobedinski kõrgematel kaubanduskursustel.
Aastatel 1891–1904 töötas Tallinna 4-klassilise linnakooli (endise kreiskooli) õpetajana. Oli Estonia seltsi liige ja mitu aastat esimees, samuti karskusliikumise tegelane ja karskusseltsi Valvaja esimees.
1920. aastal naasis Eestisse. Juhatas Tallinnas OÜ Ökonomisti kaubanduskursusi, tegutses lektorina Tallinna rahvaülikoolis. 1921. aastal asutas AS Eesti Reisibüroo ja oli 8 aastat selle peadirektor.
Aastatel 1923–1926 oli II Riigikogu liige, Johan Pitka asutatud Rahvuslik Vabameelse Partei liige.
1926. aastal oli üks Raadio Ringhäälingu asutajaid ja töötas mitu aastat selle direktorina. Oli ka Nõmme linnavolikogu liige ja revisjonikomisjoni esimees, Nõmme Haridusseltsi esimees, samuti töötas õpetajana Tallinna Tütarlaste Kommertskoolis ning juhatas Eesti Ühistegelise Liidu kursusi.
Ta on maetud Siselinna kalmistule.
Tuum-kest-struktuuriga pooljuhtnanokristallid
pisi|Tuum-kest-struktuuriga nanokristall. Core – tuum, shell – kest
Tuum-kest-struktuuriga pooljuhtnanokristallid ehk TKPNK-d (inglise keeles core-shell semiconducting nanocrystals) on materjalide rühm, mille omadused on makroskoopilise aine ning üksikute molekulide omaduste vahepeal. Need osakesed on unikaalsed, sest tänu nende mõõtmetele, mis asuvad nanomeetrite suurusjärgus, on nende omadused kergesti modifitseeritavad. Nende nanokristallide tuumaks on kvantpunkt ja kest on pooljuhist. Selliste osakeste tuum ja kest on tavaliselt koostatud II–VI, IV–VI ja III–V tüüpi pooljuhtidest, näiteks CdS/ZnS, CdSe/ZnS, CdSe/CdS ja InAs/CdSe (tüüpiline tähistusviis on: tuum/kest).
Sissejuhatus
Kolloidsed pooljuhtnanokristallid, mida samuti ka kvantpunktideks kutsutakse, koosnevad ~1–10 nm diameetriga pooljuhtnanoosakestest, mille pinnale on kinnitunud orgaanilised ligandid. Kvantpunktide luminestsentsed omadused tulenevad eksitoni lagunemisest (elektroni ja augu paari rekombineerumine), mille tulemusena võib kiirguda footon. Footoni kiirgumise korral relakseerub elektron juhtivustsoonist valentstsooni ning footoni lainepikkus sõltub pooljuhi keelutsooni laiusest. Nanosuurusjärgus viib kvantvangistusefekt keelutsooni suurenemise sõltuvusse osakese suurusest ning samuti vaadeldavate kvantiseeritud energiatasemeteni.
Laengukandjate lõksu jäämine kvantpunktis vähendab tõenäosust, et eksitoni lagunemisel kiiratakse footon. Seega see vähendab fluorestsentsi kvantsaagist. Kasvatades epitaksiaalselt kvantpunkti ümber anorgaanilisest pooljuhist kesta, võimaldab see passiveerida pinnal olevad anioonilised ja katioonilised lõksud, samuti pärsib see foto-oksüdatsiooni. Nii kuidas väheneb tõenäosus, et laengukandjad jäävad lõksu, kasvab tõenäosus, et eksitoni lagunemisel kiirgub footon. On sünteesitud CdSe/CdS ja ZnSe/CdSe nanokristalle, mille kvantsaagis on vastavalt 85% ja 80–90%.
Tuum-kest pooljuhtnanokristall struktuure hakati uurima 1980-ndatel, millele 1990-ndatel järgnes suur arv avaldatud artikleid nende sünteesi kohta.
Tuum-kest pooljuhtnanokristallide liigitus
frame|centre|Tuum-kest nanokristallide kolm tüüpi.Ülemised ja alumised ääred kujutavad tuuma (sinine) ning kesta (punane) energia ülemisi ja alumisi ääri 400px|I tüüpi tuum-kest pooljuhtnanokristalli (CdSe/CdS) tsooniäärte joondumine. VB=valentstsoon, CB=juhtivustsoon, heterostructure interface – heterostruktuuri eralduspind
I tüüp
Esimest tüüpi TKPNK-s on tuuma keelutsoon väiksem kui kestal. Tuuma juhtivus- ja valentstsooni ääred mahuvad kesta keelutsooni, millega vangistatakse elektron ja auk tuuma. Seda on näha kõrval oleval joonisel, kus eksitoni elektron ja auk hõivavad CdSe (keelutsoon: 1,74 eV)/CdS (keelutsoon: 2,42 eV) eralduspinnal energiatasemed tuuma sees, mis vastab madalaimale võimalikule elektroni ja augu eraldamise energiale. Eksitoni lagunemisel tuumas eralduva footoni lainepikkus on veidi pikem kui kestata CdSe korral.
CdSe/CdS, CdSe/ZnS ja InAs/CdSe
I tüübi pöördvariant
Esimese tüübi pöördvariandis on tuuma keelutsoon suurem kui kesta oma ning kesta juhtivus- ja valentstsooni ääred mahuvad tuuma omadesse. Eksitonil on madalaim võimalik energia, kui laengukandjad on lokaliseeritud kestas. Muutes kesta paksust, saab muuta kiirgava footoni lainepikkust.
CdS/HgS, CdS/CdSe ja ZnSe/CdSe
400px|II tüüpi tuum-kest pooljuhtnanokristalli (ZnTe/CdSe) tsooniäärte joondumine Punane nool näitab kiirguse energiat. VB=valentstsoon, CB=juhtivustsoon, heterostructure interface – heterostruktuuri eralduspind
II tüüp
ZnTe/CdSe, CdTe/CdSe, CdS/ZnSe
Dopeeritud tuum-kest pooljuhtnanokristall
On näidatud, et dopeerimine mõjutab tugevalt pooljuhtnanokristalli optilisi omadusi. Kolloidselt sünteesitud pooljuhtnanokristallides on lisandite kontsentratsioon enamasti madalam kui nende makroskoopilisel vastel. Ollakse huvitatud TKPNK-de magnetilises dopeerimises magnetmälu ja spinnil põhineva elektroonika rakenduste jaoks. On ka uuritud CdSe/ZnS,mis on paramagnetiliseks muudetud tema kesta on mangaaniga dopeerides, kasutamisvõimalusi kaksik-režiim optilises kujutamises ning magnetresonantstomograafias.
Süntees
Tuum-kest-pooljuhtnanokristalle saab kasvatada kasutades kolloidkeemia meetodeid koos sobiva reaktsiooni kineetikaga. Kasutades seda meetodit, mis annab suhteliselt suure kontrolli suuruse ja kuju üle, saab sünteesida pooljuhtnanokristalle punktide, torude, traatide ja muu kujul, millel on huvipakkuvad suurusest sõltuvad optilised ja elektrilised omadused. Tuuma suurust ja kesta paksust saab sünteesi ajal kontrollida. Näiteks CdSe tuuma kristalli sünteesimisel saab H2S gaasi ruumalaga määrata tuuma suuruse. H2S ruumala suurenedes väheneb tuuma kristalli suurus. Teine võimalus saada väiksemaid tuumi on soovitud temperatuurile jõudnud reaktsiooni lahust kiiresti jahutada. Kesta paksuse määrab katteprotsessi ajal lisatud koore materjali hulk.
Rakendused
Siin on ära toodud mõned rakendusvaldkonnad.
Valgusdioodid
Praegu on TKPNK-valgusdioodid (LED-id) vähem efektiivsed kui orgaanilised LED-id. Kuid uuringud näitavad, et nad on tegelikult võimelised palju enamaks kui orgaanilised LED-id. TKPNK valgusdioodidel, mis on valmistatud mitmest TKPNK kihist, on kehv juhtivus, tasakaalutu laeng, madal luminestsentsi efektiivsus ja suur pinnadefektide hulk. LED-il, mis on valmistatud ühest kihist, puuduvad need probleemid. TKPNK tüüpi LED-i eelis orgaanilise suhtes on see, et neil on kitsam kiirgusspekter, nii kitsas kui 32 nm, samas kui orgaanilisel LED-il on see 50–100 nm. Tuum-keststruktuur on soovitav LED-ides tänu nende elektroluminestsentsi ja fotoluminestsentsi kvantefektiivsusele ning et neist on lihtne seadmeid valmistada. Üks praegustest eesmärkidest LED-ekraanidele on arendada materjalid, mille kiirgusspekter punase piksli jaoks oleks 610–620 nm, rohelise piksli jaoks 525–530 nm ja sinise piksli jaoks 460–470 nm. Seda sellepärast, et need lainepikkused maksimeerivad tajutavat võimsust ja need asetsevad väljaspool USA Riikliku Televisioonistandardite Komitee (NTSC) standardset värvikolmnurka. On sünteesitud TKPNK-d, mis vastavad nendele kiirgusspektritele: (CdSe)ZnS punasele kiirgusele, (CdS)ZnS sinisele kiirgusele ja (CdxZn1-xSe)CdyZn1-yS rohelisele kiirgusele. Kasutades CdSe tuuma ja ZnS või CdS/ZnS kesta tõsteti maksimaalset heledust punaste, oranžide, kollaste ja roheliste LED-ide jaoks vastavalt 9064, 3200, 4470 ja 3700 kandelani ruutmeetri kohta, samuti tõsteti elektroluminestsentsi efektiivsust ja sisselülituspinget.
Laserid
TKPNK-des, kus on üks eksiton, toimub neeldumine ja stimuleeritud kiirgus võrdväärselt ning nende TKPNK-des, kus on rohkem kui üks eksiton, toimub mittekiirguslik Augeri rekombinatsioon, mis vähendab optilist võimendustegurit, tähtsat laseri karakteristikut. Kuid optiline võimendus saab toimuda, kui nanokristallis on vähemalt kaks eksitoni. Augeri rekombinatsiooni vältimiseks, tuleb saavutada optiline võimendus ühe eksitoni korral. Selleks on välja töötatud II tüüpi TKPNK (CdS/ZnSe), kus elektron ja auk on ruumiliselt eraldatud tuuma ja kesta. Sellest tingitud pluss- ja miinuslaengu tasakaalutus tekitab tugeva kohaliku elektrivälja, mis indutseerib hiiglasliku (~100 meV või suurema) mööduva Starki nihke neeldumisspektris üksikult ergastatud nanokristallide luminestsentsi ribade suhtes. See efekt lõhub tasakaalu neeldumise ja stimuleeritud kiirguse vahel ning võimaldab TKPNK-d kasutada optilises võimenduses.
Egiptus (Rooma provints)
pisi|Egiptuse provints aastal 125 pKr
Rooma Egiptuse provints (ladina: Aegyptus; koinee: Αἴγυπτος) rajati aastal 30 eKr pärast seda, kui Octavianus (tulevane Rooma keiser Augustus) oli võitnud oma rivaali Marcus Antoniust, kukutanud vaarao Kleopatra ja annekteerinud Ptolemaioste kuningriigi Rooma keisririiki. Provints hõlmas enamuse tänapäeva Egiptusest, välja arvatud Siinai poolsaar (mille hiljem vallutas Trajanus). Egiptus külgnes Kreeta ja Kürenaika provintsiga läänes ning Juudamaa (hiljem Arabia Petraea) provintsiga idas.
Provintsist sai suur teraviljatootja keisririigile ja seal oli kõrgelt arenenud linnamajandus. Egiptus oli ülekaalukalt kõige jõukam Ida-Rooma provints ja ülekaalukalt rikkaim Rooma provints väljaspool Itaaliat. Selle keskuses Aleksandrias oli suurim sadam ja see oli Rooma keisririigi suuruselt teine linn.
Rooma võim Egiptuses
pisi|Põhja-Aafrika Rooma võimu all pisi|Rooma keisririik [[Hadrianuse valitsemuisajal (117–138). Aastal 125 oli Egiptuse (Ægyptus) keisriprovintsi paigutatud kaks leegionit]]
Olulise provintsina, aga ka 'kroonidomeenina', kus keisrid pärisid vaaraode jumalikkuse, valitses Egiptust unikaalselt kujundatud Praefectus augustalis (Augustuse prefekt), mitte traditsiooniline senati kuberner, nagu teistes Rooma provintsides. Prefekt oli ratsanikuseisusest mees ja keisri poolt ametisse nimetatud. Esimene Egiptuse prefekt Cornelius Gallus tõi Ülem-Egiptuse relvajõul Rooma kontrolli alla ja rajas lõunapiiri äärde protektoraadi, millest hilisemad Ptolemaiosed loobusid.
Teine prefekt Aelius Gallus korraldas edutu ekspeditsiooni Arabia Petraea ja isegi Arabia Felixi vallutamiseks. Egiptuse Punase mere rannik läks Rooma kontrolli alla alles Claudiuse valitsemisajal. Kolmas prefekt Gaius Petronius puhastas tühjaksjäänud niisutuskanalid, stimuleerides põllumajanduse taaselustamist. Petronius juhtis isegi kampaaniat tänapäeva Kesk-Sudaani Kuši riigi vastu Meroës, mille kuninganna Amanirenas oli varem rünnanud Rooma Egiptust. Saavutamata püsivat võitu, tegi ta aastal 22 eKr maatasa Napata linna ja taganes põhja.
Alates Nero valitsemisajast koges Egiptus õitsenguaega, mis kestis sajandi. Enim häda põhjustasid religioossed konfliktid kreeklaste ja juutide vahel, eriti Aleksandrias, mis pärast Jeruusalemma hävitamist aastal 70 muutus juudi religiooni ja kultuuri maailmakeskuseks. Trajanuse ajal toimus juudi mäss, mis lõppes Aleksandria juutide mahasurumisega ja kõigi nende privileegide kaotamisega, kuigi varsti anti need tagasi. Hadrianus, kes külastas Egiptust 2 korda, asutas oma uppunud armastaja Antinoosi mälestuseks Antinoupolise. Alates tema valitsemisajast püstitati Kreeka-Rooma stiilis hooneid kogu provintsis.
Antoninus Piuse ajal viis rõhuv maksustamine aastal 139 põlisegiptlaste mässuni, mis suruti maha alles pärast mitmeaastast võitlust. See Boucolia sõda, mida juhtis keegi Isidorus, põhjustas suurt kahju majandusele ja tähistas Egiptuse majanduslanguse algust. Avidius Cassius, kes juhtis sõjas Rooma vägesid, kuulutas end aastal 175 keisriks ja teda tunnistasid Süüria ja Egiptuse väed.
Marcus Aureliuse lähenemisel Cassius kukutati ja tapeti ning keisri armulisus taastas rahu. Sarnane mäss puhkes aastal 193, kui Pescennius Niger kuulutati pärast Pertinax surma keisriks. Keiser Septimius Severus andis Aleksandriale ja provintsikeskustele aastal 202 põhiseaduse.
Caracalla (211–217) andis Rooma kodakondsuse kõigile egiptlastele, sarnaselt teiste provintsidega, kuid see oli peamiselt selleks, et välja pressida rohkem makse, mis kasvasid üha koormavamaks, kuna keisrite vajadused suurema tulu saamiseks kasvasid pööraselt.
3. sajandil oli rida mässe, nii sõjalisi kui ka rahvalikke. Deciuse ajal, aastal 250, kannatasid kristlased taas tagakiusamise all, kuid nende religioon jätkas levikut. Egiptuse prefekt aastal 260 Lucius Mussius Aemilianus toetas esialgu Macrianuseid, usurpaatoreid Gallienuse valitsemisajal, ja hiljem, aastal 261, sai ise usurpaatoriks, kuid sai Gallienuselt lüüa.
Palmyra kuninganna Zenobia võttis maid roomlastest eemal, kui ta aastal 269 Egiptuse vallutas, kuulutades end ka Egiptuse kuningannaks. See sõdalaskuninganna väitis, et Egiptus oli tema esivanemate kodu peresidemete kaudu Kleopatraga. Ta oli haritud ja tuttav Egiptuse kultuuri, religiooni ja keelega. Ta kaotas selle hiljem, kui Rooma keiser Aurelianus katkestas kahe maa vahelised sõbralikud suhted ja võttis Egiptuse aastal 274 tagasi.
Kaks Egiptuses baseerunud kindralit, Probus ja Domitius Domitianus, juhtisid edukaid mässe ja kuulutasid end keisriteks. Diocletianus vallutas Aleksandria Domitiuselt aastal 298 ja korraldas kogu provintsi ümber. Tema 303. aasta edikt kristlaste vastu käivitas uue tagakiusamise ajastu. Kuid see oli viimane tõsine katse peatada kristluse püsiv kasv Egiptuses.
Rooma valitsus Egiptuses
Kui Rooma võttis Ptolemaioste süsteemi Egiptuse piirkondade jaoks üle, tegid nad palju muudatusi. Rooma vallutuse mõju oli tugevdada algul kreeklaste ja hellenismi positsiooni Egiptuse mõjude vastu. Mõned varasemad ametid ja ametite nimed hellenistlike Ptolemaioste valitsemise ajal säilitati, mõned muudeti ja mõned nimed jäid, kuid funktsioon ja haldus muutusid.
Roomlased viisid haldussüsteemi sisse olulisi muudatusi, mille eesmärk oli saavutada kõrge tõhususe tase ja maksimeerida käivet. Egiptuse prefekti ülesanded vastutasid sõjalise julgeoleku eest leegionite ja kohortide juhtimise kaudu, rahanduse ja maksustamise korraldamise ning õigusemõistmise eest.
Reformid 4. sajandi alguses panid aluse veel 250 aastale suhtelisele jõukusele Egiptuses, tõenäoliselt suurema jäikuse ja rõhuvama riigikontrolli hinnaga. Egiptus jaotati halduslikel eesmärkidel arvukateks väiksemateks provintsideks ning loodi eraldi tsiviil- ja militaarametnikud: praeses ja dux. Provints oli Idadiötseesi vikaari järelevalve all, peakorteriga Antiookias Süürias.
Keiser Justinianus kaotas Egiptuse diötseesi aastal 538 ning taasühendas tsiviil- ja militaarvõimu duxi kätte koos tsiviilasetäitjaga (praeses) vastukaaluks kirikujuhide võimule. Kõik kohaliku autonoomia nõudlused olid sellega kadunud. Sõjaväe kohalolek oli märgatavam, selle võim ja mõju linna- ja külaelu rutiinis rohkem levinud.
Majandus
pisi|450px|Rooma kauplemine Indiaga algas [[Periplus Maris Erythraei järgi (1. sajand) Egiptusest]]
Majanduslikud ressursid, mida see keiserlik valitsus oli kasutamas, ei muutunud Ptolemaioste ajast, kuid üha keerukama maksusüsteemi arendamine oli Rooma võimu tunnusjoon. Makse, nii rahas kui ka loomuses, määrati maale, ning erinevaid segadusttekitavaid väikemakse rahas, samuti tollimakse ja muud kogusid määratud ametnikud.
Tohutul hulgal Egiptuse teravilja veeti allavoolu (põhja) nii Aleksandria rahva toitmiseks kui ka väljaveoks Rooma pealinna. Maksukogujatele oli sageli kaebusi rõhumise ja väljapressimise kohta.
Rooma valitsus oli aktiivselt julgustanud maa erastamist ja erasektori ettevõtete kasvu tootmises, äris ja kaubanduses ning madalad maksumäärad soodustasid eraomanikke ja ettevõtjaid. Vaesemad inimesed said oma elatise kui riigile kuuluva maa või keisrile või jõukatele eraomanikele kuuluva vara rentnikud, ja nad olid suhteliselt palju koormatud üüridega, mis kipusid jääma üsna kõrgele tasemele.
Üldiselt oli majanduse monetiseerimise ja keerukuse tase isegi küla tasandil intensiivne. Kaupu liigutati ja vahetati suurel määral mõõduka raha vahendusel ning linnades ja suuremates külades arendati kõrgetasemelist tööstus- ja kaubandustegevust tihedas seoses valdava põllumajandusliku baasi kasutamisega. Nii sise- kui ka väliskaubanduse maht saavutas oma tipu 1. ja 2. sajandil.
3. sajandi lõpuks ilmnesid suured probleemid. Mitmed keiserliku valuuta odavnemised õõnestasid müntide usaldust ja isegi valitsus ise andis sellesse panuse, nõudes üha enam korrapäratuid makse loomuses, mis suunati otse peamistele tarbijatele, armee personalile. Kohaliku halduse nõukogud olid hooletud, tahtmatud ja ebaefektiivsed; ilmsele vajadusele kindla ja sihipärase reformi järele tuli silmitsi seista Diocletianuse ja Constantinus Suure valitsemisaegadel.
Sõjavägi
Seda jõukaimat provintsi võis pidada sõjaliselt väga väikese jõuga; oht, mida kujutas endast Rooma linna ja selle elanikkonna varustamiseks hädavajaliku teravilja ekspordi embargo, oli ilmne. Sisejulgeolekut tagati kolme Rooma leegioni kohalolekuga (hiljem kahe, siis ühe), mis paiknesid Aleksandrias. Igas ühes neist oli umbes 5000 meest, lisaks mitu abiüksust.
Rooma valitsemise esimesel kümnendil vaatas Augustuse imperialismi vaim kaugemale, püüdes laieneda itta ja lõunasse. Enamik varajase Rooma sõdureid siin olid kreeklased-makedoonlased ja põlised egiptlased, kes moodustasid kord osa laialisaadetud Ptolemaioste armeest, asudes Rooma teenistusse. Lõpuks olid enamik neist roomlased või romaniseeritud inimesed.
Sotsiaalne struktuur varases Rooma Egiptuses
pisi|vasakul|150px|Rooma Egiptuse kodanikud ([[Faijumi muumiaportreed)]] pisi|Rooma aadliku büst, u. 30 eKr–50 pKr, [[Brooklyni muuseum]] pisi|Egiptuse provintsi võimalik kujutamine Rooma Hadrianeumis
Egiptuse sotsiaalne struktuur roomlaste alluvuses oli nii ainulaadne kui ka keeruline. Ühest küljest jätkasid roomlased paljude samade organisatsiooniliste taktikate kasutamist, mis olid kasutusel Ptolemaioste perioodil. Samal ajal nägid roomlased Egiptuse kreeklastes "egiptlasi", millise mõtte nii põlisegiptlased kui ka kreeklased tagasi lükkasid. Et kogu olukorda veelgi rohkem kokku võtta, oli juutidel, kes olid üldiselt väga helleniseeritud, oma kogukonnad, eraldi nii kreeklastest kui ka põlisegiptlastest.
Roomlased algatasid sotsiaalse hierarhia süsteemi, mis pöörles etnilise päritolu ja elupaiga ümber. Lisaks Rooma kodanikele olid ühe Kreeka linna Kreeka kodanikud kõrgemas staatuses ja maapiirkonna egiptlased olid alamklassis. Nende klasside vahel oli metropoliit, kes oli peaaegu kindlasti Kreeka päritolu. Kodakondsuse saavutamine ja auastme saamine oli väga keeruline ning kerkimiseks ei olnud palju võimalusi.
Just nagu Ptolemaioste ajal, Aleksandrial ja selle kodanikel olid oma erilised ametissemääramised. Pealinn nautis kõrgemat staatust ja rohkem privileege, kui ülejäänud Egiptus. Just nagu Ptolemaioste ajal, peamine viis Rooma Aleksandria kodanikuks saamiseks oli näitamise kaudu demoses registreerimisel, et mõlemad vanemad olid Aleksandria kodanikud. Aleksandrialased olid ainsad egiptlased, kes võisid saada Rooma kodakondsuse.
Kui tavaline egiptlane tahtis saada Rooma kodanikuks, pidi ta esmalt saama Aleksandria kodanikuks. Augustuse perioodil toimus Egiptuses "Kreeka" maaomanike eliidiga linnakogukondade kujunemine. Need maaomanikest eliidid said eesõigusi ja võimu ning rohkem omavalitsust, kui Egiptuse rahvas. Kodanikkonnale olid gümnaasiumid, millega Kreeka kodanikud said liituda, kui nad näitasid, et mõlemad vanemad olid gümnaasiumi liikmed, tuginedes valitsuse poolt aastal 4–5 pKr koostatud nimekirjale.
Gümnaasiumi kandidaat lubati siis efeebiks. Oli ka vanematekogu geruusia. Sellel vanematekogul ei olnud buleed, kellele vastust anda. Kogu see Kreeka organisatsioon oli metropoli oluline osa ja Kreeka institutsioonid olid kodanike eliitrühm. Roomlased vaatasid sellele eliidile kui munitsipaalametnike ja haritud haldurite taimelavale. Need eliidid maksid ka madalamat isikumaksu, kui kohalikud põlisegiptlased, fellahid. On hästi dokumenteeritud, et eriti aleksandrialastel olid madalaimad maksumäärad maal.
Need privileegid laienesid isegi ihunuhtlusele. Roomlased olid kaitstud seda tüüpi karistuste eest, samas kui põlisegiptlased said rooska. Aleksandrialastel oli seevastu privileeg, et neid peksti ainult vitsaga. Kuigi Aleksandria nautis suurimat Kreeka linnade staatust Egiptuses, on selge, et teised Kreeka linnad, nagu Antinoopolis, nautisid väga sarnaseid privileege. Kõik need muutused tähendasid seda, et kreeklasi koheldi Egiptuses liitlastena ja kohalikke egiptlasi käsitleti vallutatud rassina.
Idios Logose gnoomon näitab õiguse ja staatuse vahelist seost. Selles sätestatakse tulud, millega ta tegeleb, peamiselt trahvid ja vara konfiskeerimine, millele allutati vaid vähesed rühmad. Gnoomon kinnitab ka, et vabastatud ori võtab oma endise isanda sotsiaalse staatuse. Gnoomon demonstreerib sotsiaalseid kontrolle, mida roomlased staatusel ja varandusel põhinevate rahaliste vahendite asemel omasid.
Kristlik Egiptus (33 pKr–4. sajand)
Aleksandria patriarhaat olla asutatud evangelist Markuse poolt 42. aasta paiku.
Aastaks 200 oli selge, et Aleksandria oli üks suuremaid kristlikke keskusi. Kristlikud apologeedid Klemens Aleksandriast ja Origenes elasid mõlemad osaliselt või kogu elu selles linnas, kus nad kirjutasid, õpetasid ja arutlesid.
Milano ediktiga aastal 313 lõpetas Constantinus Suur kristlaste tagakiusamise. 5. sajandi jooksul suruti paganlus maha ja kaotas oma järgijad, nagu poeet Palladius kibestunult märkis. See püsis põrandaalusena mitu aastakümmet: lõplik edikt paganluse vastu anti välja aastal 435, kuid grafiti Filaes Ülem-Egiptuses tõestab, et Isise kummardamine püsis tema templites 6. sajandil. Paljud Egiptuse juudid said ka kristlasteks, kuid paljud teised keeldusid seda tegemast, mis jättis nad kristlikul maal ainsaks suureks religioosseks vähemuseks.
Aleksandriast sai esimese suure lõhe keskus kristlikus maailmas, lõhe ariaanide, nimetatud Aleksandria preestri Areiose järgi, ja nende vastaste, keda esindas Athanasios, vahel; Athanasios sai Aleksandria peapiiskopiks aastal 326 pärast seda, kui Nikaia I kirikukogu lükkas tagasi Ariuse vaated. Ariaanide sõnasõda põhjustas aastaid rahutusi ja mässe kogu 4. sajandi jooksul. Neist ühe jooksul purustati suur Serapise tempel, paganluse kants. Athanasiost saadeti korduvalt Aleksandriast ära ja pandi taas peapiiskopiks, viis kuni seitse korda.
Egiptusel oli iidne religioossete spekulatsioonide traditsioon, mis võimaldas seal paljudel vastuolulistel religioossetel seisukohtadel õitseda. Mitte ainult arianism õitsenud, vaid ka teised õpetused, nagu gnostitsism ja manilus, kas kohalikud või sissetoodud, leidsid palju järgijaid. Veel üks religioosne areng Egiptuses oli kõrbeisade munklus, kes loobusid materiaalsest maailmast, et elada vaesuses, pühendudes kirikule.