cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
C-terminaalne ots
Bioloogilised erirollid
vasakul|pisi|Kuumašoki valk 90 (HSP90) on valkude perekond, mis paiknevad [[endoplasmaatiline retiikulum|endoplasmaatilises retiikulumis tänu C-terminaalsele KDEL-järjestusele. Pildil on näidatud perekonna liige HSP90B1 (kristallstruktuuri koordinaatide allikas: PDB 1QY5).]] Valkude C-terminaalse otsa vahetus läheduses paikneb mitmetes valkudes nn retentsioonisignaal (ka peetusesignaal või sorteerimissignaal), tänu millele valgud jäävad voltumise järel endoplasmaatilisse retiikulumi. Tuntud aminohappeliseks järjestuseks, mis omab retentsioonisignaali rolli, on KDEL (ehk Lys-Asp-Glu-Leu). pisi|Oksütotsiini struktuur (aminohappeline järjestus: CYIQNCPLG-NH2). Struktuuri keerukuse tõttu on joonisel näidatud peptiidi amideeritud C-terminaal molekuli vasakpoolses osas. Nagu paljud valkude koostisse kuuluvad funktsionaalrühmad, allub ka C-terminaalne ots nn translatsioonijärgsetele modifikatsioonidele. Sageli modifitseeritakse C-terminaalse karboksüülrühm lipiidse ankruga (nt prenüülimise kaudu), tingides modifitseeritud valgu eelistatult membraanset paiknemist rakus. Samuti on suhteliselt levinud C-terminaalse otsa amideerimine (näiteks on amideeritud tuntud peptiidhormooni oksütotsiini C-terminaalne ots) või metüülimine.
Lisamine valgu- või peptiidahelasse
Looduses lisatakse ribosoomidel toimuva valgusünteesi käigus C-terminaalne aminohape valguahelasse viimasena (st ribosoomidel kulgeb valgusüntees suunas N → C). Laboratoorselt teostatava peptiidisünteesi käigus on kasutusel erinevad võtted. Neist ühes populaarseimas, nn tahke faasi peptiidsünteesis, lisatakse C-terminaalne aminohape sünteesiks kasutatava vaigu ehk resini külge esimesena ning seejärel jätkatakse ahela kasvatamist (st süntees kulgeb suunas C → N).
Mäe tänav (Räpina)
Mäe tänav on tänav Räpina linnas, paikneb linna idaosas ning algul suunaga loodest kagusse, hiljem pöördub kirde suunas.
Tänav on 690 meetrit pikk ning kuni 13 meetrit lai. Mäe tänav saab alguse Rahu tänavalt, ristub kagu suunas kulgedes Kase tänavaga ning lõpeb kirde suunas Väike tänava ristmikul.
Tänavat ääristavad kogu ulatuses ühepereelamud koos abihoonetega, kõnniteed puuduvad.
Giánis Varoufákis
pisi|Giánis Varoufákis Giánis Varoufákis (kreeka Γιάνης Βαρουφάκης; sündinud 24. märtsil 1961 Ateenas) on kreeka majandusteadlane ja poliitik, 27. jaanuarist 2015 oli ta Kreeka rahandusminister (vasakradikaalse erakonda SYRIZA-sse) Aléxis Tsíprase valitsuses. 6. juulil 2015, pärast Kreeka abiprogrammi tingimuste üle toimunud referendumit, teatas ta, et astub ametist tagasi.
Ta sündis aastal 1961 Ateenas. Aastal 1967, kui võimule tõusid mustad kolonelid, õppis ta algkoolis. Aastal 1976 astus ta Kreekas ülikooli, kuid kahe aasta pärast asus elama Suurbritanniasse. Ta õppis Essexi ülikoolis füüsikat, hiljem statistikat ja majandusteadust. Pärast Essexi ülikooli lõpetamist asus ta õppima Birminghami ülikooli, kus sai kahe aastaga magistriks matemaatilise statistika alal.
Aastatel 1988–2000 elas ja töötas ta Sydneys, ta töötas seal Sydney ülikooli majandusteaduskonnas vanema lektorina. Aastatel 2012–2015 töötas ta Valve Corporationis majanduskonsultandina, tegeledes seal virtuaalse majanduse uurimisega, keskendudes defitsiitidele ja valuutakurssidele Valve'i Steami platvormil. Lisaks pidas ta Valve'is tehtud tööd kirjeldavat ajaveebi. Aastal 2000 tuli ta tagasi Kreekasse, ta sai Ateena ülikooli tööle majandusteooria professorina. Aastal 2013 töötas ta Texase Ülikoolis Austinis.
Karskuse Sõber
1890. aastatel oli see mõnda aega Eesti karskusliikumise juhtivaks organisatsiooniks. Peale karskusteemaliste loengute tegeldi seltsis ka koorilaulu ja näitemänguga.
1910. aastal oli seltsil umbes 300 liiget, kellest suur osa olid töölised.
Diane Arbus
Diane Arbus leidis pildistatavaid New Yorgi tänavatelt ning ta tituleeriti "friikide fotograafiks". Teda võib pidada teisitimõtlejast antropoloogiks, kes fotografeeris perekondi ja paarikesi, transvestiite, hiiglasi, kääbuseid, homoseksuaale, tsirkuse "friike" ja teisi inimesi, keda üldine avalikkus pidas sürreaalseteks või inetuteks tegelasteks. Ta on öelnud:
Isiklik elu
Arbus sündis Diane Nemerovina 14. märtsil 1923 jõukas peres. Tema vanemad David Nemerov ja Gertrude Russek Nemerov pidasid New Yorgi Fifth Avenuel kuulsat Russeksi kaubamaja. Majanduslik heaolu võimaldas Arbusel tegeleda kunstidega juba varajasest east peale. Diane abiellus 18-aastaselt Allan Arbusega, kes oli lootustandev moefotograaf, ning üheskoos asutasid nad 1946. aastal moefotograafia stuudio. Paaril sündis kaks tütart, Doon (s. 1945) ja Amy (s. 1954). Diane ja Allan läksid lahku 1957. aastal, ehkki lahutasid abielu ametlikult alles 1969. aastal, kuid jäid tütarde nimel lähedasteks kuni Diane'i surmani 1971. aastal.
Fotograafikarjäär
Diane sai oma esimese fotokaamera kingituseks abikaasalt veidi pärast abiellumist. Nad külastasid 1941. aastal Alfred Stieglitzi galeriid, kus olid üleval fototeosed kuulsatelt fotograafidelt nagu Mathew Brady, Paul Strand ja Eugène Atget. Nende ühine fotograafiahuvi viis ärilise koostööni ning nad hakkasid Diane’i isa kaubamaja tarbeks tegema reklaamfotosid. Pärast Teise maailmasõja lõppu asutasid nad ühise fotostuudio Diane & Allan Arbus. Diane töötas välja fotode ideed ning Allan sättis valgustuse, vajutas päästikule, ilmutas filmi ja lasi fotod printida. Abikaasade äri kujunes edukaks ning nad tegid koostööd sellise mõjukate ajakirjadega nagu Vogue, Glamour ja Harper’s Bazaar.
Pärast kümmet aastat pööras Arbus kommertsfotograafiale selja ning pühendus edaspidi vaid fotokunstile. Tavatööst loobumise järel keskendus Diane Arbus "teistsuguse" otsinguile üheskoos fotokaameraga Rolleiflex, produtseerides ruudukujulisi formaate, mis kujunesid tema signatuuriks. 1960. aastal avaldas ajakiri Esquire Diane Arbuse esimese fotoessee ning 1963. ja 1966. aastal oli fotograaf Guggenheimi muuseumi stipendiaat.
Diane Arbus omandas fotodokumentalistika tehnika päriselu subjektide portreteerimiseks nende loomulikus keskkonnas. Samas oli tulemus alati isikupärane ja ainult temale omane. Arbus leidis kütkestavust ja ilu ebatavalistes isikutes ning jäädvustas neid, keda üldiselt peeti sobimatuks kaamerale poseerimiseks. Diane Arbus saavutas portreteeritavatega isikliku kontakti ning külastas neid tihtipeale nende kodus või veetis pildistatavatega tunde, enne kui sobiva ülesvõtte sai.
Heinz Karl Gruber
Heinz Karl Gruber (sündinud 3. jaanuaril 1943 Viinis) on Austria helilooja ja dirigent.
Ta on "Püha öö" autori Franz Xavier Gruberi järeltulija, niinimetatud Kolmanda Viini Koolkonna juhtfiguur.
Tema läbimurdeteos on pandemoonium "Frankenstein!!".
2011. aasta sügisel viibis ta Eestis festivalil NYYD ja andis ka meistrikursuse Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias.
Alisa Jakobi
Alisa Jakobi  on Eesti kunstnik ja näitleja.
Tegutseb kunstniku, tarbegraafiku ja alates 2010. aastast ka kunstiõpetajana. Alates 2005. aastast Eesti Meediakunstnike Ühingusse ja alates 2011. aastast Kunstihariduse Ühingu EstSEA liige.
Raadio
Venekeelsete anekdootide lugemine (salvestis Raadio 4) 2002–2003
David Brandes
David Brandes (varem ka David Brändle; sündinud 9. detsembril 1968 Baselis Šveitsis) on juudi rahvusest Saksa laulukirjutaja ja muusikaprodutsent.
Ta on olnud produtsendiks sellistele artistidele nagu E-Rotic, Bad Boys Blue, Chris Norman, Lemon Ice, Fancy, Vanilla Ninja, Maarja, Shanadoo, Gracia. 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel võistlesid korraga kaks tema artisti: Gracia esindas lauluga "Run & Hide" Saksamaad ja Vanilla Ninja lauluga "Cool Vibes" Šveitsi.
Mäkumägi
Mäkumägi on kõrgendik Tartu maakonnas Elva vallas.
Mägi on aastast 1964 kaitse all (Mäkumäe kaitseala).
Valdu Suurkask
Valdu Suurkask (3. veebruar 1939 Tallinn) on eesti korvpalli kohtunik ja endine korvpallur.
Mängijakarjäär
Valdu Suurkask lõpetas 1957. aastal Tallinna 2. keskkooli. Tema pikkus on 192 cm. Suurkask on treeninud Heino Kruusi, Joann Lõssovi, Heino Krevaldi, Jaroslav Dudkini ja Ilmar Kullami juhendamisel.
Valdu Suurkask on mänginud noortekoondises, aastatel 1959–1968 Eesti korvpallikoondises ning 1957–1958 ja 1962–1968 NSV Liidu meistrivõistlustel Tartu Kalevi (Eesti esindusmeeskond) koosseisus. NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 1967. aastal sai ta Eesti meeskonnaga hõbemedali, 1964. aastal oli NSV Liidu üliõpilasmeister. Suurkask tuli Eesti meistriks seitsmel korral (TPI meeskond ja Tallinna Kalev), lisaks võitis seitsmel korral hõbe– ja pronksmedaleid. Ta on osalenud Eesti meeskonnaga veteranide maailmamängudel. Meistersportlaseks sai Valdu Suurkask 1960, aumeistersportlaseks 1967.
Kohtunikutöö
Korvpallikohtuniku tegevust alustas Suurkask 1968. aastal, kohtuniku kategooriad - 1970 vabariiklik, 1973 üleliiduline, 1975 rahvusvaheline kategooria (FIBA litsents). Ta on tegutsenud kohtunikuna (1991. aastani) maailmameistrivõistlustel, Euroopa meistrivõistlustel ja Euroopa karikavõistlustel, samuti 1980. aasta suveolümpiamängudel ning tippturniiridel. 1991. aastast on Valdu Suurkask FIBA komissar, aastast 1997 FIBA tehnilise komisjoni liige ning 1999. aastal valiti ta FIBA maailma tehnilise komisjoni presidendiks. Komissarina on töötanud mitmetel Euroopa meistrivõistlustel ning suveolümpiamängudel. Valdu Suurkask sai FIBA aukohtunikuks 2011.aastal.
Eestis oli Suurkask Eesti kohtunikekogu juhatuse esimees, ta on olnud tegev Korvpalliföderatsiooni/Korvpalliliidu juhatuses ja Korvpalliliidu asepresidendina ning kuulunud Kalevi korvpallisektsiooni juhatusse. Ta on autor kohtuniku tegevust käsitlevale õppefilmile ja avaldanud ajakirjanduses kirjutisi korvpalliteemadel.
Valdu Suurkask on 2009. aastast Eesti Vabariigi spordipreemia laureaat, talle määrati elutööpreemia – pikaajalise ja tulemusliku tegevuse eest korvpalli arendamisel. 2010. aastal valiti ta Eesti korvpalli kuulsuste halli.
Tallinna Tehnikaülikool
Suurkask lõpetas 1962. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna. Ta oli 1966. aastast TPI õppejõud, sai tehnikakandidaadi kraadi sai 1970. aastal ning oli 1976. aastast sama kõrgkooli sanitaartehnika kateedri dotsent. Ta tegutses 1970. aastatel Järvevana probleemlabori juhatajana. 2000. aastatel töötas Valdu Suurkask Tallinna Tehnikaülikoolis Ehitusteaduskonna Keskkonnatehnika Instituudis Veetehnika õppetooli dotsendi ja lektorina, ta on emeriitdotsent. Ta on avaldanud publikatsioone hoonete veevärgi ning kanalisatsiooni, korrosiooni tõrje jm. teemadel.
Lea Pilme
Lea Pilme (sündinud 9. septembril 1964 Türil) on Rakvere Põhikooli direktor aastast 2007.
Ta lõpetas aastal 1982 Järva-Jaani Keskkooli ja aastal 1987 Tartu Riikliku Ülikooli defektoloogina. Aastal 1994 lõpetas ta Tartu Ülikooli kaugõppes psühholoogina.
Aastatel 1987–1990 töötas ta Inju lastekodus eripedagoogina.
Nööp
pisi|Erinevad nööbid Nööp on väike kinnitusvahend, tavaliselt rõivastel, aga ka mujal.
Nööp võib olla valmistatud plastist, metallist, puidust, merikarbist või muust materjalist. Tavaliselt on nööbid ümmargused, kuid need võivad olla ka kandilised või muukujulised. Nööpe on väga erinevas suuruses.
Nööp kinnitatakse tekstiili külge õmmeldes. Selleks on nööbis kaks, kolm või neli auku, või on nööbi taga "aas" – nööbi kand.
Joanna Worek
pisi |200px| Joanna Worek (2013)
Joanna Worek (sündinud 23. jaanuaril 1986 Pszczynas Poolas) on Tšehhi maletaja, naiste suurmeister (2013).
Worek esindas kuni 2016. aastani rahvusvahelistel malevõistlustel Poolat ja 2016. aastast mängib ta Tšehhi eest. 2016. aastal tuli ta Tšehhi naiste malemeistriks. Ta on mänginud kahel naiste maleolümpial: Poola (2012) ja Tšehhi (2016) naiskonna koosseisus.
Mädarõigas (perekond)
Mädarõigas (Armoracia) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Evengi keel
Evengi keel on tunguusi-mandžu keel, millel on 16 800 kõnelejat Venemaal, Hiinas ja Mongoolias. Lisaks evenkidele on evengi keele oskus levinud ka naaberrahvaste seas. Evengi keel on ohustatud, emakeelena omandab seda vaid väike arv lapsi ning keele kõnelejate arv väheneb.
Murded
Venemaal kõneldav evengi keel jaguneb kolme murderühma – põhja-, lõuna- ja idamurdeks–, mis jagunevad 14 murdeks ja paljudeks murrakuteks. Murreteks jaguneb ka Hiinas ja Mongoolias kõneldav evengi keel.
Grammatika
Evengi keeles on erinevatel andmetel 11 või 13 täishäälikut ning 18 või 21 kaashäälikut.
Evengi keeles on 13 käänet. Eristatakse ainsust ja mitmust ning esimest, teist ja kolmandat isikut. Keeles puuduvad eesliited, käändeid märgitakse järelliidetega. Morfoloogiliselt ülesehituselt sarnaneb evengi keel mongoli keelega. Evengi keelele on omane SOV-tüüpi sõnajärg.
Sõnavara
Kuna evengid tegelevad põhilised karjakasvatusega, on neil väga suur loomi puudutav sõnavara. Eri soost ja vanusega loomade kohta kasutatakse sadu erinevaid sõnu.
Keelenäited
''Упкат илэл ты̄нмукирди, урэ̄лди мэ̄нңи са̄рича̄ди балдыдяра. Нуңартын дялитви, һалдяндыви биси, мэмэгӣлвэр аяралды̄дяна тэдет о̄мамачитын.''
Tõlge: Kõik inimesed sünnivad vabade ja võrdsetena oma väärikuselt ja õigustelt. Neil on mõistus ja südametunnistus ning nende suhtumist üksteisesse peaks kandma vendluse vaim
(ÜRO inimõiguste ülddeklaratsiooni 1. artikkel)
bi nungan ma sa – Ma tunnen teda.
bejel mokare gennevki – Tavaliselt toovad mehed küttepuid.
San Augustine'i maakond
San Augustine'i maakond (San Augustine County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Evengi keel
Keelenäited
tar asi knigava tangdaran – See naine loeb raamatut.
San Augustine'i maakond
Maakonna halduskeskus on San Augustine.
Maakond moodustati 1836. aastal.
Ernst Carl von Glasenapp
Ernst Carl von Glasenapp (1660-1712) oli Rootsi ja Taani sõjaväelane, kes osales Põhjasõjas ning juhtis Liivimaa aadlilipkonda ja Eesti ratsarügementi.
Elulugu
Ernst Carl von Glasenapp sündis 1660. aastate paiku Kliewenhofis. Tema vanemad olid Reinhold von Glasenapp ja Elisabeth Hedwig von Glasenapp.
Enne Põhjasõja algust oli ta kuni 1691. aastani Taani vägedes kindraladjutant.
Põhjasõja ajal oli ta siiski Rootsi teenistuses. 1708. aastal sai ta peale eelmise ülema surma Eesti ratsarügemendi uueks ülemaks. Selle üksusega võttis ta osa sõjategevusest Ingerimaal ja Eestimaal.
1712. aasta 20. detsembril võttis ta osa ka Gadebuschi lahingust.
693
693. aasta
Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand
Kümnendid: 640. aastad 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad - 690. aastad - 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad
Aastad: 688 689 690 691 692 - 693 - 694 695 696 697 698
Sergei Astahhov
Sergei Astahhov on mitme inimese nimi:
Prügijooks
Liikumine sai alguse 2016. aastal Rootsis. Prügi korjamiseks tehakse sörkjooksu ja harrastatakse muid vabaõhuspordialasid. Prügijooksul osalejad võtavad treeningule kaasa prügikotid ja kindad, et trenni tehes korjata linnaruumi ja loodust kahjustavat prügi.
Prügijooks ei ole ainult individuaalne tegevus, vaid ettevõtted võivad seda korraldada vabatahtliku tegevuse vormis või koostööna kohalike tütarettevõtetega. Prügijooks aitab luua kogukonna nii kohalikest kui ka inimestest internetis, kes on huvitatud koostööst, et midagi muuta. Selleks kulub vaid mõni prügikott, kindad ja pisut vaba aega.
Mõju
Prügijooksu ajal korjatakse üles nähtav prügi ja liigutatakse ennast. See mõjub hästi keskkonnale, kuid on kasulik ka inimese füüsilisele tervisele. Kui joosta ja prügi korjates pidevalt kükitada, põletab see rohkem kaloreid kui ainult jooksmine. Rootsi spordirakenduse Lifesum andmetel põletab keskmine inimene pooletunnise sörkimise ja prügi korjamisega 288 kalorit. Ainult joostes põletataks kõigest 235 kalorit ning kiire kõnniga 120 kalorit.
Prügijooks on saanud populaarseks üle maailma, sest prügiprobleem on aktuaalne ja tõsine ning tervisesportlastele endile ei meeldi samuti looduses sportides koledat vaatepilti näha. Meeldivas keskkonnas sportimiseks tuleb möödaminnes prügi üles korjata. Paljud inimesed on teinud seda endale teadvustamata ning nüüd on sellise liikumisviisi nimetamiseks välja mõeldud ka sobiv termin.
Organisatsiooni Keep America Beautiful turundus- ja kommunikatsiooniosakonna vanemasepresident Mike Rosen on kirjutanud: "Prügi mõjutab meie elukvaliteeti ja majandusarengut ning satub sageli mereprahiks, mis saastab veeteid ja ookeane ning kahjustab elusloodust ja keskkonda. Prügijooks on suurepärane, sest see on lihtne ja lõbus ning annab kõigile võimaluse luua puhtamaid, rohelisemaid ja kaunimaid kogukondi."
Liikumine on kogunud tuntust peamiselt sotsiaalmeedia kaudu. 18-aastane Felix Hamilton, kes elab Londonis ja Rootsis ning juhib koos venna Hugoga Instagrami kontot @goplogging ja veebisaiti www.globalplogging.com, korjas idee üles aga otse Stockholmi tänavailt. Ta ütleb: "Kui ma Rootsis koolis käisin, märkasin, kui puhtad on tänavad ja kuidas jooksjad, isegi kärudega emad ja vanapaarid, tulid prügikotiga välja ja korjasid prügi. Londonis ei paistnud keegi prügist hoolivat: autojuhid viskasid kiirtoidupakendeid autoaknast välja, rekajuhid urineerisid pudelitesse ja jätsid need kõnnitee äärde – ilmselt loodeti, et keegi teine tuleb ​​nende tagant koristama."
Felix otsustas proovida muuta inimeste suhtumist. Ta kaasas ka sõbrad ja pere ning peagi sai alguse kohalik liikumine. "Prügijooks andis mulle võimaluse mitte tunda prügi pärast pettumust, vaid midagi kohe selle vastu ette võtta," ütles Felixi tuttav Caroline Nathanson. Felix otsustas minna kohaliku kogukonna motiveerimisest kaugemale ja teha sellest hoopis ülemaailmne liikumine. Ta korraldas prügijooksu USAs Floridas Vero Beachil ja see osutus edukaks. Nüüd kavatseb ta oma haaret veelgi laiendada ning kasutada selleks kohalike omavalitsuste ja ettevõtete programme.
Ülemaailmsel liikumisel on Instagramis üle 30 000 teemaviite ja paljud uudisteväljaanded, nagu BBC, Washington Post, Guardian ja HuffPo, on seda liikumist märganud.
Prügijooks on kehale kasulik: jooksmine ning kükid ja venitused, mida tehakse ebaregulaarsete ajavahemike järel prügi korjates, mõjuvad kehale hästi. Samuti on prügijooks kasulik maakerale, sest aitab plastjäätmeid ümbruskonnast nõuetekohaselt kõrvaldada, ja ka kohalikule keskkonnale, sest puhas ümbrus teeb inimesed teatavasti õnnelikumaks.
Luna (kosmoseprogramm)
Luna oli aastatel 1958–1977 Nõukogude Liidu Kuule saadetavate kosmoseaparaatide programm ("Luna" on vene keeles "Kuu").
Melbourne'i Ülikool
Ülikool asutati 1853. aastal. See on Austraalia vanuselt teine ülikool ja vanim ülikool Victoria osariigis.
2021. aasta seisuga õppis ülikoolis üle 54 000 üliõpilase.
Euraasia Liit
pisi|Euraasia Liidu liikmesriigid Euraasia Liit (vene keeles Евразийский Союз (ЕАС), inglise keeles Eurasian Economic Union (EAU)) on Venemaa algatusel loodav riikidevaheline liit Armeenia, Valgevene, Kasahstani, Kõrgõzstani, Venemaa ja Tadžikistani (ning tulevikus ka teiste, eriti endise Nõukogude Liidu riikide) ühendamiseks ühtsesse poliitilisse, majandus-, tolli-, humanitaarsesse ja kultuuriruumi. SRÜ riikides nimetatakse sageli lühidalt Euraasia Liiduks ka Euraasia Majandusühendust, kuid need projektid erinevad riikide integratsiooniastmelt.
Euroopa Liidu eeskujul põhineva idee pakkus oktoobris 2011 välja tollane Venemaa peaminister Vladimir Putin, kuid esimesena kirjeldas seesugust liitu Kasahstani president Nursultan Nazarbajev 1994. aastal peetud kõnes ühes Moskva ülikoolis. 18. novembril 2011 kirjutasid Valgevene, Kasahstani ja Venemaa presidendid alla lepingule, mis seadis eesmärgiks Euraasia Liidu loomise 2015. aastaks. Lepingu juurde kuulus ka kava riikide tulevaseks integratsiooniks. Lepinguga loodi Euroopa Komisjoniga analoogne Euraasia Majanduskomisjon ning Euraasia Majandusruum, mis alustas tegevust 1. jaanuaril 2012.
2013. aasta augustis esitas Ukraina taotluse saada Euraasia Liidus vaatlejastaatus. President Viktor Janukovõtši otsus katkestada assotsiatsioonileping Euroopa Liiduga ning läheneda Euraasia Liidule tekitasid Euromaidani meeleavaldused.
Le Sueuri maakond
Le Sueuri maakond (Le Sueur County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Le Center.
Ajalugu
Maakond moodustati 1853. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 27 703.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Päästeliit
Päästeliit (PL) on Eesti vabatahtlike päästeorganisatsioonide eraõiguslik ühendus (MTÜ), mis asutati 22. jaanuaril 2010 Tallinnas. Päästeliidu liikmed on Eestis tegutsevad juriidilised isikud, kes tegelevad ennetus- või päästetöödega. Päästeliidu peaeesmärgiks on oma liikmete huvide esindamine suhtluses erasektori ja riiklike partneritega. Päästeliidu liikmete peamine huvi on turvalise elukeskkonna loomine kogukondades üle Eesti.
Juhtimine
Päästeliidu igapäevast tegevust korraldab juhatuse esimees, strateegiat seab nõukogu. Päästeliidu nõukogu on valitud printsiibil, et igast Eesti piirkonnast esindab vabatahtlikke üks nõukogu liige, kaks liiget esindavad üle-eestilise tegevuspiirkonnaga liikmeid, üks liige esindab merepäästjaid ning üks nõukogu liige on Päästeliidu auliikme, esimesest Eesti Vabariigist pärit ajaloolise järjepidevuse säilitaja – Eesti Tuletõrjeliidu – esindaja. Lisaks on nõukogus üks liige arvukate Eesti saarte esindajaks. Päästeliidu juhatus on kaheliikmeline. Juhatuse esimees on ka Päästeliidu tegevjuht.
Patroon
Päästeliidu patroon on Kaido Höövelson, maadlejanimega Baruto Kaito (把瑠都 凱斗). Elukutselt on Höövelson madrus. Ta on löönud kaasa Päästeliidu üldkogudel, vabatahtliku merepääste õppustel, esinenud vabatahtlike päästjate toetuseks televisioonis ja kirjutavas pressis. Samuti on Baruto toetanud vabatahtlike päästjate projekte ning andnud Simuna komando käsutusse tuletõrjeauto, mille 2014. aastal kinkisid talle pulmadeks vabatahtlikud päästjad ja merepäästjad. Ta hoiab end Eesti vabatahtlike päästjate tegemistega pidevalt kursis.
Partnerid
Päästeliidu partnerid on Lisaks sellele hulk eratoetajaid, keda käsitletakse Päästeliidu sponsoritena.
Rahastus
Päästeliit saab raha järgmistest allikatest: Päästeliidu suveräänsuse tagamiseks ja jätkusuutlikuks arenguks on vähenenud riiklike toetuste osa ning kasvanud sponsorite panus.
Puuriit
pisi|Kujunduselemendina kasutatud puuriit Saksamaal pisi|Puuriidad [[Kuremäe klooster|Kuremäe kloostris, 2010]]pisi|Puuriidad [[Keutschach am See vallas Austrias]] pisi|Puuriit Austrias. Näha on risti asetatud halud, mis moodustavad "postid" ja tagavad riida stabiilsuse pisi|Puuhalgmassiivsavist hoone pisi|Maasserammitud otsapostidega vabaõhupuuriit Puuriit (ka pinu) on korrapäraselt laotud küttepuude virn. Puuriita mõõdetakse ruumimeetrites (kuupmeetrites: ruumi või riida laius × pikkus × kõrgus), rahvapäraselt ruumides või rummides. pisi|Katusealune puuriitadega
Puuriida ladumisviisid
Riida ladumiseks on mitmeid viise nii riida kuju valikul kui halgude asetamisel. Nii tekkis 2013. aastal Norras ühe puude lõhkumise ja kütmise telesaate tõttu vaidlus selle üle, kumba pidi peaksid halud riidas asetsema: kas koor üleval või all. Koore, ehk halu välimise külje asetus aga sõltub taas riida asukohast ja kujust. Kui halud on kuivas kuuris, siis pole halu paigutus tähtis, kui aga välitingimustes, katmata ja ringja kuhjana laotud, siis peaks halg olema riita asetatud nii, et koor on kuhja ülaosas pealpool. Sel juhul voolab vesi paremini ära ja tungib vähem kuhja sisemusse. Samuti oleneb halu asetus puidust, näiteks haab imab rohkem vett sisse ja ei sobi seetõttu pealmisse kihti, aga kask tõrjub paremini niiskust.
Puuriida ladumisel lähtutakse aastaajast, vajadusest, esteetikast ja piirkondlikest tavadest.
Kasutusviisid
Puuriita kasutatakse ka kujunduselemendina või konstruktsioonivahendina, näiteks lehtla või grillkoja seinana.
Samuti ehitatakse puuriitade abil maju.
Esmapilgul lihtsakoeline konstruktsioon võib kujuneda otsustavaks ka kosimisel, nii on USA-s Maine'i traditsiooniliselt metsarohkes ja arenenud puidutööstusega osariigis neiud hinnanud kosilase väärtust tema laotud puuriida järgi.
Rakveres laoti metsapealinnaks saamise tähistamiseks 2012. aastal maailma pikim puuriit.
Ütlused
Sinna peresse mine kosja, kus rammus koer ja suur haopinu.
Mõistatused
Üks saun, sada akent?
Üks saun, sada ust?
Üks mõis ja tuhat akent?
Luna 9
pisi|Luna 9 mudel Pariisi kosmosmosemuuseumis
Luna 9 (Луна-9) on esimene maavälisele taevakehale kontrollitult laskunud kosmoselaev. Nõukogude Liidus ehitatud ja kosmosesse saadetud Luna 9 laskus Kuule 3. veebruaril 1966. Samuti saatis Luna 9 esimesena Maale fotosid, mis olid tehtud teise taevakeha pinnal. Luna 9 oli osa Nõukogude Liidu Luna programmist.
Taust
Kui Ameerika Ühendriikide president John Kennedy kuulutas oma kuulsas "Kuu kõnes" 1961. aastal välja kava viia ameeriklased enne kuuekümnendate lõppu Kuule, oli USA kosmosevõidujooksu selgelt kaotamas. Vaid veidi üle kuu varem oli Juri Gagarin esimese inimesena Maa orbiidilt naasnud ning ka teiste taevakehade alistamisel ei suudetud Nõukogude Liidule järgi jõuda. Sellest, kui tihe oli tollel ajal rebimine esikoha eest, annavad aimu järgmised numbrid: esimene Maa tehiskaaslane – Ameerika Ühendriikidel õnnestus see Nõukogude Liidust 5 kuud hiljem, esimene elusolend Maa orbiidil – hilinemine 13 kuud, esimene inimene kosmoses – hilinemine 1 kuu. Juba 1959. aastal oli venelastel õnnestunud Kuu lähedalt mööda lennata (missioon Luna 1), Kuud suure pauguga tabada (Luna 2) ning selle tagakülge pildistada (Luna 3). Esimene USA kosmoselaev, mis Kuule pihta sai, oli Ranger 3 alles 1962. aastal.
Tehniliselt palju keerukamaks eesmärgiks oli kosmoselaeva kontrollitud laskumine Kuu pinnale. Kui möödalennuks või tabamuseks pole vaja muud, kui raketile Maa orbiidilt õige suund ja kiirus kaasa anda, siis kontrollitud laskumine nõuab keerukat pidurdussüsteem kosmoselaeva liikumise piisavaks aeglustamiseks. Kontrollitud laskumine tuli saavutada eelkõige ettevalmistusena mehitatud kuulennule. Vastamata küsimusi oli mitmeid – kui tasane on Kuu pind, kui paks tolm katab kuu pinda ja kas sellele astuv astronaut vajub ülepeakaela tolmu sisse. Kui ameeriklased olid oma mehitatud kuulennu ambitsioonidest 1961. aastal selgelt teada andnud, siis venelaste plaanid paistsid välja vaid nende kuu-suunalise tegevuse aktiivsusest. Nüüdseks on teada, et poliitiline otsus viia inimene Kuule tehti NLKP keskkommitees alles 3. augustil 1964. aastal.
Missioni käik
31. jaanuaril 1966 startis Baikonuri kosmodroomilt järjekordne kuusuunaline katsetus, mis sai hiljem tähiseks Luna 9. Nõukogude R-7 põlvkonna kandrakett Molnija oli väljaarendatud spetsiaalselt planeetidevahelisteks lendudeks. Võrreldes Maa orbiidi jaoks mõeldud kanderakettidega, oli lisatud neljas aste ning uuendatud kõiki mootoreid. Tulemus oli 43 meetrit kõrge, kümnemeetrise läbimõõduga ning kaalus 305 tonni. Kanderaketi lastiks oli kosmoselaev E-6 202 (Koroljovi büroo tähistuses N-13, kuid nimetati enne starti uute omanike poolt ümber). See koosnes pooleteisttonnisest lennumoodulist umbes sajakilosest laskumismoodulist.
Esimese kolme astme töö tulemusena jõuti maalähedasele orbiidile. Guinea lahe kohale Aafrika rannikul käivitati kanderaketi neljanda astme, blokk "L", mootorid, mis andsid sondile teise kosmilise kiiruse (Maa suhtes üle 11 km/s) Maa orbiidilt lahkumiseks. Lennul Maalt Kuule jälgiti kosmoselaeva trajektoori pidevalt ning seda tuli ka mitu korda mootorite abil korrigeerida. Kuule lähenemisel järgnes pidurdamine, mille käigus kosmoselaeva kiirust Kuu suhtes tuli vähendada kiiruselt 9300 km/h (2,6 km/s) kiiruseni 54 km/h (15 m/s), millel maandumiskapsel terveks jääks. Ka seda kiirust võib võrrelda pigem autoõnnetuse, kui pehme laskumisega, kuid, nagu autodeski õnnetuse korral, vähendas kokkupõrkke mõju kosmoselaeva ümbritsev õhkpadi.
Karja tänav (Räpina)
Tänav on 950 meetrit pikk ning keskmise laiusega 13 meetrit. Karja tänav saab alguse Meeksi maanteelt (Räpina-Aravu tee), ristub ida suunas kulgedes Kastani tänava ja Väike tänavaga ning lõpeb Kuuse tänava ristmikul, linna piiril. Tänav jätkub kinnistu sisese teena Räpina metskonna katastriüksusel Raigla küla territooriumil. Tänav on lõpuosas piiriks linna ja Raigla küla asustusüksuse vahel.
Tänava ääres paiknevad üksikud ühepereelamud koos abihoonetega, suures osas on tänav hoonestamata.
Luna 9
Missioni käik
Kui Kuu pinnani oli jäänud veel 75 km, lülitati sisse pidurdusmootorid ning 48 sekundit hiljem, 3. veebruaril 1966 kell 20.45:30 eesti aja järgi, maandus (või kui täpne olla, siis kuundus) esimene inimeste loodud kosmoselaev teise taevakeha pinnal. Laskumiskohaks oli plaanipärane Oceanus Procellarum ehk Tormide Meri, mida saab Maalt vaadates näha Kuu vasakus servas ekvaatori lähedal.
Laskumismoodulist visati mehaaniliselt välja kerakujuline kapsel, mis keeras ennast neljale toele, keris välja antennid, ning asus ümbritsevat pinda fotografeerima. Kuna energiat saadi vaid pardalolevatest akudest, siis lõppes missioon akude tühjenemisel 6. veebruaril 1966.
Fotode avaldamine
Lisaks teaduslikule huvile oli objektiivse info puudumine kindlasti ka üheks põhjuseks, miks läänemaailma raadioastronoomid suure huviga Venemaalt startivaid missioone jälgisid. Ka ei peetud Nõukogude Liidu ametlikke teadaandeid suurtest edusammudest alati usaldusväärseteks. Sõltumatut kinnituse saamiseks oma kosmosealastele edusammudele avalikustas TASS mõnikord ka kosmoselaevade raadioside sagedused.
Manchesteri Ülikooli Jodrell Banksi astrofüüsika keskuses asus tolle aja üks suuremaid raadioteleskoope läbimõõduga 62 meetrit. Lisaks raadioastronoomiale oli sealsete teadlaste hobiks ka jälgida nõukogude kosmoselaevade raadiosidet. Kui 31. jaanuaril 1966 TASS teatas edukast stardist ning avaldas sideks kasutatavad sagedused, lisati Luna 9 jälgimine kiirelt raadioteleskoobi vaatlusprogrammi. Kohe sai selgeks, et tõenäoliselt on tegemist järjekordse katsetusega Kuule laskuda. Jälgides raadiosageduse muutumist tänu Doppleri efektile, oli võimalus taastada kosmoselaeva kiiruse muutumist kuni kuundumiseni. Paar minutit pärast laskumist jätkus signaali edastamine, seekord oli tegemist juba sensatsiooniga – esimene raadioside teise taevakeha pinnalt.
Tõelisest sensatsioonist lõigati kiiret kasu ning pildid avaldati ajakirjanduses ammu enne seda, kui TASS ametliku pressiteate väljastas. Loomulikult kutsus see esile pahandamise venelaste poolelt, kuid mitte liiga kurja, sest nii oli Nõukogude Liidu järjekordne suurvõit ameeriklaste üle saanud sõltumatu kinnituse. Juba kolm nädalat hiljem avaldasid Jodrell Banksi teadlased saadud Kuu pildid, jälgitud raadioside ning fotode põhjal tehtud Kuu pinna analüüsi tulemused ajakirjas Nature. Loomulikult ilma igasuguse viiteta vene teadlastele, kes selle uuringu taga olid. Kuigi tänapäeval tunduks see mõeldamatu teadustulemuste vargusena, oli tollel ajal see mõistetav – ühest küljest olid ka Venemaal kosmoseteadlaste nimed rangelt salajased ning teisest küljest ei kehtinud tavareeglid külma sõja perioodi vaenlaste vahel peaaegu üheski valdkonnas.
Teaduslikud tulemused
Kõige olulisemaks Luna 9 missiooni tulemuseks oli tehnoloogia, mis võimaldas kosmoselaevu edukalt teistele taevakehadele viia. Kokku edastas Luna 9 Maale 7 panoraamfotot ja 2 tavalist pilti veidi enam kui 8 tunni jooksul. Fotoseeriad tehti päikese erinevate kõrguste juures, et saada varjude järgi hinnata fotodel olevate objektide suurusi ning kaugusi. Lisaks kaamerale oli pardal veel radiomeeter, mis mõõtis kosmilise kiirguse fooni Kuu pinnal. Kuid kõige tähtsamaks avastuseks peetakse siiski saadud kinnitust, et Kuu pind on kõva ja stabiilne ning võimaldab kosmoselaeva laskumist. Luna 9 pardal oli lisaks kaamerale ka radiomeeter, mis mõõtis kiirgusdoosi Kuu pinnal.
St. Pankraz (Lõuna-Tirool)
thumb| thumb|270px|Eschenlohe loss thumb|St. Pankrazi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Sankt Pankraz (itaalia: San Pancrazio) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20 km Bolzanost loodes.
Geograafia
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1589 inimest ja valla pindala on 63,1 km².
Sankt Pankraz külgneb järgmiste valdadega: Lana, Laurein, Naturns, Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix, Tisens, Ulten ja Castelfondo.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,84% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 0,96% itaalia keelt ja 0,19% ladiini keelt.
Kleit
pisi Kleit on ühes tükis riietusese, mis koosneb seelikuosast ja ülaosast. Kleiti kannavad tavaliselt naised ja tüdrukud.
Ülaosa võib olla pikkade varrukatega, lühikeste varrukatega või ilma varrukateta, õlapaeltega või täiesti õlgu paljastav. Kleidi ülaosa võib olla ka selja poolt lahtine (seljadekolteega). Kleit võib olla erineva kaeluse või kraega.
Seelikuosa võib olla erineva pikkusega alates minist kuni maani maksini.
Kleidimood on läbi ajaloo olnud pidevas muutumises.
Cocktail E-Rotic
"Cocktail E-Rotic" on Saksa eurodance-ansambli E-Rotic üheksas ja seni viimane stuudioalbum. Album ilmus 2003. aastal.
Tuludeklaratsioon
Tuludeklaratsioon on dokument, milles füüsiline või juriidiline isik deklareerib seadustes ettenähtud riigiasutusele oma tulud aruandeperioodi (tavaliselt aasta) jooksul, kohustudes esitama tõele vastavad andmed, mille alusel saab riik arvestada tema makse, eelkõige tulumaksu.
Eestis
Eestis kehtestab tuludeklaratsiooni tulumaksuseadus, kus seda kirjeldab 9. peatükk "Tulude deklareerimine ja tulumaksu tasumine", milles sisaldub § 44 "Tuludeklaratsioonid". Deklaratsioonid esitatakse maksu- ja tolliametile ning seda tehakse valdavalt elektrooniliselt internetis. Paljudes teistes riikides seevastu esitatakse tuludeklaratsioonid tänini paberkandjal.
Arvutuspulgad
Tuntud on Napieri arvutuspulgad, mis on nimetatud nende leiutaja šoti matemaatiku John Napieri järgi. Tema 1617. aastal leiutatud arvutuspulgad olid hilisema arvutuslükati eelkäijad.
Forsseerimine (matemaatika)
Forsseerimine on hulgateoorias meetod, mille abil konstrueeritakse mudeleid, mida rakendatakse peamiselt suhtelistes kooskõlalisustõestustes.
Forsseerimist rakendas esimesena 1963 Paul Cohen, tõestades valikuaksioomi sõltumatuse aksiomaatikast ZF ning kontiinumi hüpoteesi sõltumatuse aksiomaatikatest ZF ja ZFC. Hiljem on Coheni meetodit mitmeti edasi arendatud.
Tingimushulgad ja geneerilised filtrid
Tingimushulga all mõistetakse mudelil M defineeritud järjestatud kolmikut , kus \leq_P on eeljärjestus hulgal P ning 1_P on suurim element selle eeljärjestuse suhtes. Hulga P elemente nimetatakse tingimusteks. Tingimus p on tugevam kui tingimus q, kui p\leq q. Rakendustes on eeljärjestus \leq_P enamasti antisümmeetriline, nii et tegu on osalise järjestusega. Teoorias ei ole see nõue tarvilik.
Hulka nimetatakse tihedaks, kui st kui iga tingimuse korral eksisteerib sellest tugevam tingimus hulgas D. Filtrit nimetatakse geneeriliseks, kui ta laseb läbi mudeli M iga tiheda alamhulga, st kui  kõigi tihedate hulkade D\in M korral.
Rasiowa-Sikorski lemmast järeldub, et iga p\in P korral eksisteerib geneeriline filter G, mille element p on. Kõigi huvitavate tingimushulkade puhul jääb G väljapoole mudelit M.
Ruslan Musayev
Ruslan Musayev (sündinud 11. mail 1979) on Aserbaidžaani endine jalgpallur. Ta on mänginud Eesti meistriliiga klubides FC Lelle, Tallinna FC Flora ja Viljandi JK Tulevik. Esindanud 30 korda Aserbaidžaani jalgpallikoondist.
Raseiniai rajoon
Raseiniai rajoon (leedu keeles Raseinių rajono savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus (omavalitsus) Leedus endise Kaunase maakonna aladel.
Rajoonis on 12 omavalitsust, selle pindala on 1573 km2 ja elanike arv oli 2014. aastal 35 496 inimest.
Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piirides on see aastast 1968. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Ariogala, Betygala, Girkalnise, Kalnujai, Nemakščiai, Pagojukai, Paliepiai, Raseiniai, Šiluva ja Viduklė vald. Omaette linnavallad moodustavad veel Raseiniai linn ja Ariogala linn.
pisi|tühi|Raseiniai rajooni omavalitsused
Suurim asula on halduskeskus Raseiniai (11 070 inimest). Teine linn rajoonis on Ariogala. Lisaks asuvad rajoonis Betygala, Girkalnise, Lyduvėnai, Nemakščiai, Šiluva, Žaiginyse ja Viduklė alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,64% leedulased, 0,49% venelased, 0,08% poolakad, 0,07% valgevenelased ja 0,72% oli teistest rahvustest.
Rajooni suurimaks jõeks on Dubysa. Teised tähtsamad jõed on Mituva ja Šaltuona, samuti Jūra lisajõgi Šešuvis.
Raseiniai rajooni territooriumile jäävad osaliselt nii Dubysa regionaalpark kui ka Tytuvėnai rgionaalpark.
Transilvaania vürstkond (1570–1711)
Transilvaania vürstkond (saksa: Fürstentum Siebenbürgen; ungari: Erdélyi Fejedelemség; rumeenia: Principatul Transilvaniei või Principatul Ardealului) oli pooliseseisev riik, mida valitsesid peamiselt ungarlastest vürstid. Selle territoorium sisaldas lisaks traditsioonilistele Transilvaania maadele ka Ungari idapiirkondi, niinimetatud Partiumit. Vürstkonna loomine on seotud Speyeri lepinguga. Kuid Stefan Batory staatus Poola kuningana aitas ka nime Transilvaania vürstkond kasutuselt eemaldada. See oli tavaliselt Osmanite riigi süseräniteedi all, kuid vürstkond oli 16. ja 17. sajandil sageli kaksikvasalliseisuses (Osmanite Türgi sultanite ja Habsburgide Ungari kuningate).
Riik oli säilinud Ungari riikluse sümbol ja see esindas Ungari huve Habsburgide rünnete vastu nende valitsetud Ungari kuningriigis. Kogu traditsiooniline Ungari õigus jäi vürstkonnas pedantselt järgitavaks, pealegi oli riik ülekaalukalt protestantidest läbi imbunud. Pärast Rákóczi vabadussõja rahutut perioodi sai see Habsburgide monarhia osaks.
Ida-Ungari kuningriik ja Zápolya perekond
pisi|Keskaegse Ungari kuningriigi jagunemine Osmanite ja Habsburgide vahel kestis rohkem kui 150 aastat pärast [[Mohácsi lahingut aastal 1526]]
pisi|150px|vasakul|[[Türgi sultan (1520–1566) Suleiman I Tore]] 29. augustil 1526 tekitas Osmanite sultani Suleiman I armee Mohácsi lahingus Ungari vägedele otsustava kaotuse. János I Zápolya oli oma suure armeega teel lahinguväljale, kuid ei osalenud teadmata põhjustel lahingus. Noor Ungari ja Böömimaa kuningas Lajos II langes lahingus, nagu ka paljud tema sõdurid. Kui Zápolya valiti Ungari kuningaks, nõudis ka Habsburgide Ferdinand Ungari trooni. Järgnenud võitluses saavutas János I Zápolya sultan Suleiman I toetuse, kes pärast tema surma aastal 1540 okupeeris Zápolya poja János II kaitsmise ettekäändel aastal 1541 Buda ja Kesk-Ungari.
Ungari oli nüüd jagatud kolme ossa: läänes ja põhjas Kuninglik Ungari, Osmanite Ungari ja Ida-Ungari kuningriik Osmanite süseräniteedi all, millest hiljem tekkis Transilvaania vürstkond, kus Austria ja Türgi mõjud võistlesid ülemvõimu eest pea kaks sajandit. Ungari magnaadid Transilvaanias kasutasid sõltumatuse säilitamiseks kahepalgelist poliitikat. Transilvaaniat valitses János Zsigmondi ema Izabela aastatel 1541 kuni 1551, kui see langes 5 aastaks (1551–1556) Habsburgide võimu alla. Zapolya perekond saavutas taas kontrolli Transilvaania üle aastal 1556, kui Szászsebesi Riigipäev valis Zsigmondi Transilvaania vürstiks.
Transilvaania oli nüüd katoliikliku usuvõimu haardeulatusest väljas, võimaldades luterlikel ja kalvinistlikel jutlustajatel areneda. Aastal 1563 nimetati Giorgio Blandrata õukonnaarstiks ja tema radikaalsed usuideed mõjutasid üha enam nii noort kuningat János II kui ka kalvinistlikku piiskoppi Ferenc Dávidit, pöörates nad mõlemad lõpuks unitariaanlikku usutunnistusse. Ametlikus avalikus arutelus kalvinist Péter Méliusz Juhásziga jäi Ferenc Dávid peale; selle tulemuseks oli aastal 1568 isikliku usulise väljendusvabaduse ametlik vastuvõtmine Torda ediktiga (esimene selline õiguslik usuvabaduse garantii kristlikus Euroopas, kuigi vaid luterlastele, kalvinistidele, unitariaanidele ja muidugi katoliiklastele, õigeusklikke "salliti", aga õiguslikke garantiisid neile ei antud).
Transilvaania vürstkond
pisi|Transilvaania vürstkond, [[Ida-Ungari kuningriik|Ida-Ungari kuningriigi järglane (1570). Partium on kujutatud tumedama värviga]] Sajandeid valitsesid täna Transilvaaniana tuntud ala mitmed erinevad rahvad, alates roomlastest, madjaritest, Habsburgidest ja Osmanitest kuni valahhideni. Transilvaania vürstkond loodi aastal 1570, kui János II loobus Speyeri lepinguga (jõustati aastal 1571) nõudmisest olla Ungari kuningas, kuid ta sai Transilvaania vürstiks. Leping tunnistas ka, et Transilvaania vürstkond kuulub avalik-õiguslikus mõttes Ungari kuningriiki. pisi| pisi|150px|vasakul|[[Stefan Bátory, Poola kuningana (1576–1586). Martin Koberi maal (1583)]]
Báthoryte valitsusaeg
Pärast János II surma aastal 1571 sai võimule Báthory dünastia ja valitses Transilvaaniat vürstidena Osmanite ülemvõimu all; ja lühikest aega, aastani 1602, oli Habsburgide süseräniteedi all. Nende tõus võimule tähistas Transilvaania vürstkonna algust pooliseseisva riigina.
Vürst Stefan Batory oli esimene iseseisva Transilvaania võimas vürst (1571–1576), Ungari katoliiklane, kellest hiljem sai Poola kuningas, ta kohustus säilitama Torda ediktiga antud usuvabadust, kuid tõlgendas seda kohustust üha keelavamas mõttes. Báthoryte valitsemise viimane periood nägi Transilvaaniat Saksa-Rooma riigi vürsti Zsigmond Báthory võimu all (1581–1597 ja 1601–1602), kes astus Pikka sõtta, mis algas kristlaste liiduna türklaste vastu ja muutus neljapoolseks konfliktiks, hõlmates Transilvaaniat, Habsburge, Osmaneid ja Valahhia vojevoodi Mihai Vaprat.
Pärast 1601. aastat oli vürstkond lühikest aega Saksa-Rooma keiser (1576–1612) Rudolf I võimu all, kes algatas rahvastiku germaniseerimise, ja et vürstkond katoliiklusele tagai võita, vastureformatsiooni.
Aastast 1604 aastani 1606 juhtis Ungari aadlik István Bocskai edukat ülestõusu Austria võimu vastu. Bocskai valiti 5. aprillil 1603 Transilvaania vürstiks ja kaks kuud hiljem Ungari vürstiks. Ta saavutas aastal 1606 Viini rahu. Viini rahuga sai Bocskai usuvabaduse ja poliitilise autonoomia, kõigi konfiskeeritud valduste tagasiandmise, kõigi "ülekohtuste" kohtuotsuste tühistamise ja täieliku tagasiulatuva amnestia kõigile ungarlastele Kuninglikus Ungaris, samuti enda tunnistamise sõltumatuks suveräänseks vürstiks laienenud Transilvaania vürstkonnas. Viini rahuga tagati transilvaanlaste õigus valida oma sõltumatuid vürste, kuid Georg Keglević, kes oli ülemjuhataja, kindral, Horvaatia, Slavoonia ja Dalmaatsia asebaan, oli aastast 1602 parun Transilvaanias. See oli väga raske ja keeruline rahuleping pärast pikka sõda. pisi| Bocskai järeltulijate ajal oli Transilvaanias kuldaeg, eriti Gábor Bethleni ja György I Rákóczi valitsusajal. Gábor Bethlen, kes valitses aastatel 1613 kuni 1629, nurjas alatasa kõiki keisri jõupingutusi oma alamaid pitsitada või neid kõrvale jätta ja sai välismaal protestantide ürituse eest võitleja maine. Kolm korda sõdis ta keisriga, kaks korda kuulutati ta Ungari kuningaks ja Nikolsburgi rahuga (31. detsember 1621) sai ta protestantidele Viini rahu kinnituse ja endale lisaks seitse krahvkonda Põhja-Ungaris. Bethleni järglane György I Rákóczi oli võrdselt edukas. Tema peamine saavutus oli Linzi rahu (16. september 1645), viimane Ungari protestantismi poliitiline võit, millega keiser oli sunnitud taas kinnitama Viini rahu sätteid. Gábor Bethlen ja György I Rákóczi tegid palju ka hariduse ja kultuuri heaks ning nende aega kutsuti õiglaselt Transilvaania kuldajastuks. Nad pillasid raha oma pealinna Alba Iulia kaunistamiseks, millest sai peamine protestantismi kaitsevall Ida-Euroopas. Nende valitsusajal oli Transilvaania ka üks väheseid Euroopa riike, kus katoliiklased, kalvinistid, luterlased ja unitariaanid elasid vastastikuses sallivuses, kõik nad kuulusid ametlikult tunnustatud religioonidesse – religiones recaepte, samas õigeusklikud olid vaid sallitud.
Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liit
Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liit (lühend: ETTL) on 2016. aastal 1996. aastal asutatud tantsuõpetajaid koondava Eesti Tantsuhariduse Liidu ja 2002. aastal asutatud nüüdis-, modern- ja džässtantsuga tegelejaid koondava Eesti Tantsukunstnike Liidu ühinemisel sündinud erialaliit.
Transilvaania vürstkond (1570–1711)
Habsburgide valitsusaeg
pisi|300px|Habsburgide valduste laienemise kaart, 1282–1815 , Habsburgid Nagyváradi langemine (1660) tähistas Transilvaania vürstkonna langust, kus Habsburgide monarhid said selle territooriumi üle üha suurema kontrolli. Vürst Kemeny ajal kuuluts Transilvaania Riigipäev Transilvaania Osmanitest eraldumist (aprillis 1661) ja pöördus abi saamiseks Viini poole, kuid Habsburgide-Osmanite salaleppega kasvas Habsburgide mõju veelgi. Pärast Osmanite kaotust Viini lahingus aastal 1683 hakkasid Habsburgid järk-järgult varem autonoomses Transilvaanias oma võimu kehtestama.
17. sajandi lõpul liideti Transilvaania Habsburgide kontrollitud Ungariga ja allutati keisri kuberneride otsesele võimule. Alates 1711. aastast kindlustati Habsburgide kontrolli Transilvaania üle ja Transilvaania vürstid asendati kuberneridega.
Rahvastik
Aastani 1691 valitses Transilvaaniat Unio Trium Nationum; kolm riikimoodustavat rahvust olid ungari aadel, saksi linnakodanikud ja seekeli talupoeg-sõdurid, kusjuures peamine rahvus, õigeusklikud rumeenlased, olid mistahes kodaniku- ja poliitilistest õigustest ilma jäetud.
"Kolme rahvuse" koalitsioon säilitas oma seadusliku esindusmonopoli vürsti alluvuses, nagu enne keskaegse Ungari kuningriigi lõhenemist. Dennis P. Hupchicki järgi, kuigi ungari avamaalaste ja seekeli mägilaste vahel oli juhuslikke kokkupõrkeid, olid nad ühendatud "madjarite" alla ja moodustasid sakside toetusega ühisrinde valdavalt rumeenlastest talupoegade vastu.
Ametlikke rahvaloendusi infoga Transilvaania rahvastiku kohta on läbi viidud 18. sajandist, kuid rahvuslik koostis oli erinevate kaasaegsete hinnangute subjekt.
Antun Vrančić (Antonius Verancsics) (1504–1573) kirjutas Transilvaania asukate ja rumeenlaste kohta: "maa on asustatud kolme rahvusega, seekelid, ungarlased, saksid; ma lisaks veel rumeenlased, kes, kuigi on pigem arvukamad [teistest(?)], ei oma vabadust, aristokraatiat, isiklikku vabadust, peale väikese hulga, kes elavad Haţegi ringkonnas, kus oli nende jutu järgi Decebaluse pealinn, ja kes said siin sündinud János Hunyadi ajal aristokraadi staatuse, kuna osalesid alati võitluses türklaste vastu. Teised [rumeenlased] on kõik lihtinimesed, ungarlaste pärisorjad ja neil pole oma kohta, levinud kõikjale, üle kogu maa" ja elasid "õnnetut elu".