cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Romulus Augustulus
Pärast Romuluse kukutamist saatis Romulus saadikud Ida-Rooma keisri Zeno juurde palvega võtta Lääne-Rooma riigi juhtimine üle. Palves oli kirjas: «Lääs ei vaja enam oma keisrit, ühest keisrist piisab maailmale.» Zeno juhtis tähelepanu sellele, et see palve olnuks kohane esitada kõigepealt Julius Neposele, aga sellegipoolest võttis ta selle vastu. Odoaker valitses Itaalia kuninga tiitli all Ida-Rooma vasallina, kuid sisuliselt sõltumatu riigi valitsejana.
Traditsiooniliselt peetakse Romuluse kukutamist Lääne-Rooma riigi lõpuks, samuti vanaaja lõpuks ja keskaja alguseks. Omas ajas ei olnud see siiski kuigi tähtis sündmus. Lääne-Rooma oli juba varem kaotanud sisulise võimu provintside üle ja germaanlased olid Itaalias domineerinud juba aastakümneid. Kuna Orestes ja Romulus olid olnud usurpaatorid, siis pidas eelviimane keiser Julius Nepos end Lääne-Rooma keisriks edaspidigi, kuni oma surmani 480, ja sellele keegi õigupoolest vastu ei vaielnud, lihtsalt tema võimu all olev riik piirdus üksnes Dalmaatsiaga. Majanduslikult tabas Itaaliat veelgi hullem allakäik järgmisel sajandil, kui Justinianus I selle taas vallutas ja Bütsantsiga liitis.
Romulusele määrati elamiseks riiklik pension ja ta elas Luculluse villas Napolis. Edward Gibboni arvates oli ta surnud 488. aastaks. Cassiodorus kirjutas 507. aastal ülalpeetavale Romulusele, kes võib olla Romulus Augustulus.
Romulus Augustulus kultuuris
Friedrich Dürrenmatt kirjutas 1950 "ebaajaloolise ajaloolise komöödia" "Romulus Suur". Seda on etendatud ka Eestis, kusjuures nimi- ja peategelane Romulus ei olnud alaealine, vaid üle keskea mees, keda mängis Enn Kraam.
Kallaste sadam
pisi|Kallaste sadam novembris 2022 pisi|Kallaste sadam Kallaste sadam (sadama kood: EE KLL) on sadam Kallastel, Peipsi järve läänerannikul.
Sadama geograafilised koordinaadid on.
Sadama territoorium hõlmab 21 858 m2 maa-ala ja 8 064 m2 veeala.
Sadamas on 2 kaid üldpikkusega 79 m. Suurim sügavus kai ääres on 1,7 m.
Suurim võimalik laev: pikkus 24 m, laius 6 m, süvis 1,5 m.
Kajaani linn
Kajaani linn asutati Per Brahe korraldusega 6. märtsist 1651. Tollal elas seal umbes 400 inimest.
1. jaanuaril 2007 liideti Kajaaniga Vuolijoki vald.
Haridus ja teadus
Kajaanis asub 1992. aastal asutatud Kajaani rakenduskõrgkool – üks Soome parimaid rakenduskõrgkoole.
2019. aasta juunis otsustas Euroopa kõrgjõudlusega andmetöötluse ühisettevõte (EuroHPC) paigutada Kajaani ühe Euroopa hiidarvutitest.
Arvo Kukumägi
Arvo Kukumägi (9. august 1958 Litvina küla, Setomaa – 16. mai 2017 Tallinn) oli eesti teatri- ja filminäitleja.
Kukumägi mängis rohkem kui 40 linateoses. Filmikunsti juurde sattus ta lavakunstikateedri üliõpilasena, kui tegi 1977. aastal kaasa kasseti "Karikakramäng" lühifilmis "Tätoveering".
Elukäik
Arvo Kukumägi õppis aastatel 1965–1973 Saatse 8-klassilises Koolis, lõpetas 1976. aastal Värska Keskkooli ja 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri näitlejana (9.lend). Aastatel 1987–1989 läbis ta Moskvas stsenaristide ja režissööride kõrgemad kursused (Высшие курсы сценаристов и режиссеров), lõpetades mängufilmide režissöörina.
Aastail 1980–1984 töötas ta Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris. Seejärel oli ta vabakutseline näitleja.
Isiklikku
Tema eraelu oli kirju: kaks lahutatud abielu, neli last kolme naisega, palju muid kooselusid.
Pärast tema surma Arvo Kukumägi tuhastati. Pool tema tuhast puistati lahkunu soovil lennukilt Setumaa kohale ning teine pool tuhast sängitati Saatse kalmistule tema isa, ema ja lapsena surnud õe kõrvale.
Suhkruvatt
thumb|Suhkruvati valmistaja ja müüja Budapestis. Suhkruvatt on suhkrust valmistatud õhuline vatilaadne maiustus. Suhkruvati loomulik värvus on valge, värvilist suhkruvatti tehakse toiduvärvi lisades.
Hendrik Krumm
Hendrik Krumm (21. detsember  1934 Leisi – 12. aprill 1989 Tallinn) oli eesti ooperilaulja (lüüriline tenor), Estonia esitenor, keda peetakse Tiit Kuusiku ja Georg Otsa kõrval üheks Eesti vokaalkunsti silmapaistvamaks esindajaks.
Elukäik
Ta lõpetas 1953. aastal (I lend) Leisi Keskkooli, 1958. aastal Tallinna Muusikakooli (õppides seal esmalt siiski baritonina) ja 1963. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Aleksander Arderi lauluklassis, olles Arderi üks viimaseid õpilasi.
Kooli ajal tegeles kergejõustikuga ja enne konservatooriumi astumist õppis mõnda aega Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis skulptuuri.
Oma erakordselt dramaatilise laulustiili omandas 1965–1967 maailma ooperikunsti Mekas – Milano La Scala laulukoolis legendaarse Enrico Caruso õpilase Gennaro Barra juhendamisel, kuhu pääses tänu 1960. aastate "suure sula" tõttu, kuid esimese eestlasena pärast sõda. Krummiga samas grupis õppisid Barra juures ka sellised maailmanimega ooperitenorid nagu Vladimir Atlantov, Vagan Mirakjan ja Virgilijus Noreika. Viimase kolmega jäi Krumm mõningatel andmetel elu lõpuni headesse suhetesse. Mainimist väärib ka fakt, et koos Krummiga pääsesid La Scalasse õppima ka Anu Kaal, Mati Palm, hiljem Helvi Raamat, Tarmo Sild ja Väino Puura.
Siiski oli Krumm üks väheseid, kellel lubati Nõukogude Liidust väljaspool ringreisidel käia ja ennast täiendada. Krumm töötas Estonia solistina 1961. aastast kuni surmani 1989. aastal. Ta oli väga populaarne ja oodatud solist Moskva Suure teatri laval ning käis ringreisidel esinemas maailma suurematel ooperilavadel. On tegutsenud ka ooperilavastajana (Giuseppe Verdi "Maskiball" 1985. aastal ja tema diplomilavastus Georges Bizet’ "Carmen", kus Micaëlat laulis I kursuse üliõpilane Maarja Haamer). 1976. aastast töötas ka Tallinna Riikliku Konservatooriumi õppejõuna (1981. aastast dotsent).
Krumm võttis kindlalt 2. oktaavi do-d, mis on ooperitenorile küllaltki nõudlik noot.
Lavapartneritena on Krummi kõrval esile tõusnud Urve Tauts, Margarita Voites, Anu Kaal, Georg Ots, Aino Külvand, Tiit Kuusik, Mare Jõgeva, Mati Palm, Tiina Jaaksoo, Teo Maiste, Maarja Haamer, Veera Nelus jt. Tema õpilased olid muuhulgas Aare Saal, Tiit Aruvee, Nadia Kurem, Vello Jürna jt.
Hendrik Krumm suri 12. aprillil 1989 54-aastaselt operatsiooni käigus tekkinud südametrombi tõttu.
Mälestuse jäädvustamine
Alates 1995. aastast antakse Saaremaal välja Hendrik Krummi nimelist kultuuripreemiat.
Aastatel 2005 ja 2006 korraldati Kuressaare Ooperipäevade raames Kuressaare Ooperifestivali Sõprade Klubi eestvedamisel Hendrik Krummi nimelist noorte lauljate konkurssi. Tava katkes, kui ooperipäevade korraldamise võttis üle Eesti Kontsert.
Isiklikku
Hendrik Krumm oli abielus Berta Krummiga ning 1974. aastast näitleja ja laulja Katrin Karisma-Krummiga.
Tehnikateadlane Lembit Krumm oli Hendrik Krummi vend.
Eesti keele grammatika
pisi|Esimene eesti keele grammatika ("Anführung zu der Esthnischen Sprach", 1637) Eesti keele grammatika on eesti keele grammatika.
Eesti keel kuulub soome-ugri keelte läänemeresoome haru lõunarühma. Eesti keele lähemad sugulaskeeled on vadja ja liivi keel (kui võru keelt pidada eesti keele murdeks).
Eesti keele kirjutamiseks kasutatakse ladina tähestikul põhinevat eesti tähestikku.
Erinevalt paljudest teistest keeltest puudub eesti keeles grammatiline sugu.
Friedrich Wilhelm I
pisi|Friedrich Wilhelm I. [[Antoine Pesne'i maal (1733)]] Friedrich Wilhelm I (14. august 1688 Berliin – 31. mai 1740 Potsdam) oli Preisi kuningriigi Preisimaa kuningas 1713. aastast kuni surmani.
Eesti keele grammatika
Käänded
Eesti keeles on 14 käänet (sõna auto iga kääne ainsuses ja mitmuses):
Friedrich Wilhelm I
Friedrich Wilhelmi oli esimese Preisimaa kuninga Friedrich I ja tema teise abikaasa Sophie Charlotte poeg. Tal oli vanem vend, kes suri enne tema sündimist, ja 8 aastat vanem poolõde. Ema suri, kui poiss oli 16-aastane. Isa abiellus seejärel uuesti ja Friedrich Wilhelm sai endale kasuema, kes oli temast 3 aastat vanem. Friedrich Wilhelm reformis Preisi kuningriigi halduse. Ta tõstis Preisi sõjaväe rahvusvahelist mainet ning parandas sõjaväe tõhusust ja distsipliini. Ta viis Preisimaa sõjaväe umbes samale tasemele Prantsusmaa, Rootsi ja Venemaa keisririigi sõjaväega. Ta asendas keskklassi kohustusliku sõjaväeteenistuse iga-aastase maksuga, avas algkoole ja asustas Ida-Preisimaa, mille katk oli 1709 tühjaks teinud.
Friedrich Wilhelm oli võimekas administraator. Ta oli vastu igasugusele ülemäärasele kulutamisele, mis just sõjaväge ei puudutanud. Tema lossis ei jäetud küünlaidki ilmaasjata põlema. Ta kehtestas riigis käibemaksu ja maksis seda ka ise. Ta soosis põllumajandust, kuivendas soid, headel saagiaastatel ladustas vilja ja halbadel müüs seda. Tema ajal oli majanduses range kord. Tema surres oli riigi varakambris, mis asus kuningalossi keldris, suur ülejääk.
Friedrich Wilhelm ei alustanud ühtegi sõda. Põhjasõjas ta siiski lühikest aega osales. Talle omistatakse mõnikord seisukohta, et sulg on võimsam kui mõõk.
Eesti keele grammatika
Käänded
Eesti keeles puudub akusatiiv ehk sihitav kääne, selle asemel kasutatakse nimetavat, omastavat või osastavat käänet.
Friedrich Wilhelm I
Kuigi Friedrich Wilhelm oli rahumeelne, ei olnud ta siiski mingil juhul õrn ja armastav isa. Oma poja Friedrichiga oli tal läbisaamine väga halb, kuna Friedrich Wilhelmile ei meeldinud valgustusfilosoofia ja välismaine haridus üleüldiselt. Kui selgus, et Friedrich soovis koos oma õpetaja Hans Hermann von Kattega Friedrichi onu, Suurbritannia kuninga George II juurde põgeneda, laskis Friedrich Wilhelm I von Katte hukata, aga oma poja andis sõjakohtu alla. Kohus deklareeris, et tal ei ole volitusi selles asjas otsust vastu võtta. Voltaire väitis, et Friedrich Wilhelm tahtis niimoodi oma poega hukata, aga selles ei ole tänapäevani selgust saadud. Siiski oli Friedrich kaks ja pool kuud vangis ja hiljem mitu kuud pagenduses, enne kui tal lubati õukonda tagasi tulla.
Eesti keele grammatika
Käänded
Mõnedel omasõnadel on võimalik moodustada sisseütleva käände lühivormi, nt keresse ~ kerre.
Rõhk
Eesti omasõnadel ja eestipärastel laen- ning võõrsõnadel on põhirõhk esimesel silbil. Võõrapärastel võõr- ja laensõnadel vastab rõhk reeglina lähtekeelse sõna rõhule.
Lihthääliku välde
Märkus. Väljatöötamisel on uus häälikuortograafia teooria, mille põhisisuks on see, et häälikul on kaks pikkust: lühike ja pikk.
Sõna sisehäälikud
Sõna sisehäälikuteks on häälikud alates pearõhulise silbi esimesest vokaalist kuni järgmise silbi esimese vokaalini (viimane välja arvatud). Eesti keeles on pearõhk tavaliselt esimesel silbil, võõrsõnades võib rõhk langeda ka järgsilbile. Sisehäälikute hulka ei arvestata käände- ning pöördelõppe ja liite -gi, -ki häälikuid.
Sõnavälde
Sõna välde oleneb sõna sisehäälikute vältest:
Astmevaheldus
Astmevahelduseks nimetatakse sõna sisehäälikute muutumist käänamisel ja pööramisel. (lipp – lipu, luba – loa; sadama – sajab). Astmevaheldus jaguneb välte- ja laadivahelduseks.
Vältevahelduse korral muutub sõna sisehäälikute välde (II välde vaheldub III-ga). II-vältelist vormi loetakse nõrgaks, III-vältelist aga tugevaks astmeks: karp (1silbiline => III välde, tugev aste) – karbi (II v, nõrk aste).
Laadivahelduse korral mõni sisehäälik kaob või muutub teiseks häälikuks – häälikud g, b, d, s ning k ja t ühendites sk, hk ja ht kaovad või asenduvad mõne teise häälikuga. Vorm, kus vaadeldav häälik ehk laadivaheldusele alluv häälik on olemas, on tugevas astmes. Vorm, kus laadivahelduslik häälik puudub või on asendunud mõne muu häälikuga, on nõrgas astmes, sõltumata sõna vältest: lugu (g on, tugev aste) – loo (g puudub, nõrk aste)
Astmevahelduse määramisel võrreldakse käändsõna ainsuse nimetavat, omastavat ning vajadusel ka osastavat käänet, tegusõnadel kindla kõneviisi oleviku 1. pööret ja da-tegevusnime.
Astmevahelduseks ei loeta:
Võõrsõnad
Võõrsõnal on vähemalt üks järgmistest tunnustest:
Sõnaliigid
Muutumisviisi järgi jaotatakse sõnad muutuvaiks ja muutumatuiks. Muutuvad sõnad jagunevad omakorda käänd- ja pöördsõnadeks.
Pöördsõnad
Pöördsõnu võib tähenduse poolest lugeda tegusõnadeks. Tegusõnal on käändelised ja pöördelised vormid (saadakse verbi pööramisel).
Tegusõna pöördelistel vormidel on:
Tegusõna käändelised vormid väljendavad üldist tegevust, kuid ei väljenda kõneviisi, isikut ja arvu. Käändelisse vormi kuuluvad: ma- ja da-tegevusnimi (infinitiivid), v- ja tav-kesksõna (oleviku kesksõnad), nud- ja tud-kesksõna (mineviku kesksõnad) – lugema, lugeda, lugev, loetav, lugenud, loetud.
Kiiova
Kiiova (ka: Kievo, Kijova, Kiiuva, Laane) on küla Võrumaal Setomaa vallas.
Eesti keele grammatika
Välislingid
...
Kiiova
Küla kuulub Üle-Pelska nulka.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda.
Kiiova külas on sündinud lauluema Maria Kukka. Tal on ilmunud luuleraamat "Hällülaul" (2004)
Hedvig Hanson
Hedvig Hanson (sündinud 22. aprillil 1975 Tartus) on eesti džässilaulja.
Elu esimesed 12 aastat elas Hedvig Tõrvas vanaema Anna juures, seal kujunes temast lüürilise iseloomuga looduslaps. Varajase lapsepõlveaja muusikaliste mõjutajatena on Hedvig Hanson nimetanud ansamblit Fix (kuna käis emaga kaasas Fixi kontsertidel), hiljem ABBA-t ja ema kassettidelt kuuldud afroameerika juurtega rütmimuusikat (Earth, Wind & Fire, Chaka Khan, Randy Crawford, Stevie Wonder jt). Hedvig harjutas peamiselt Whitney Houstoni laule, vokaaltehniliselt nõudlikke ballaade. Just Whitneyt ongi Hedvig oma teismeea ainsaks lauluõpetajaks nimetanud.
Haridustee
Kaheteistkümneselt kolis Hedvig Tallinna ning asus õppima Tallinna 21. Keskkooli muusikaklassi. Keskkooliõpingud jätkusid Tallinna 60. Keskkoolis ning muusikaõpingud Tallinna Muusikakoolis klaveri erialal, mille 1992. aastal edukalt lõpetas. Kuigi lõpetanud keskkooli viitega, otsustas Hedvig edaspidi iseõppimise kasuks. Hedvigi sõnul on ta tänulik klaveriõpetaja Maire Roovikule, kes ei lubanud tal õpinguid katkestada, nii sai Hedvig hea muusikalise hariduse ning armastuse klassikalise muusika vastu just seal.
Karjäär
Esimene suurem võit tuli laulukonkursilt "Kaks takti ette", millele järgnes varsti tööpakkumine Raadio 2-st. Hedvig Hansonist sai saadete "Emotsioonid" ja "Maitseküsimus" saatejuht. Tol ajal olid lauljanna lemmikuiks pop-soul ja funk, ansambliga Con Spirito esineti peamiselt Tallinna klubides. Sel ajal reisis Hedvig Hanson üksi USA-sse, lootuses leida võimalusi teha oma lemmikmuusikat just seal. Kompromissitus mänedžeriga suhtlemisel ning koduigatsus sundisid lauljatari kiiresti koju tagasi pöörduma. See valik andis võimaluse arendada muusikalist iseseisvust ja omapära, jäädes puutumatuks popi ja showbusiness ' i reeglitest.
Diskograafia
2001. aastal ilmus Hansoni esimene eestikeelne plaat "Tule mu juurde". Selle plaadi eest pärjati ta aasta naisartisti ning aasta džäss- ja bluusiartisti auhinnaga. Oma eestikeelse albumi ilmumist põhjendas lauljanna "eesti keele ilu avastamisega" – nooremas eas polnud ta arvanudki, et võiks kunagi eesti keeles taolist rütmimuusikat laulda. Ema Novella lauldud laulud suunasid Hedvigi eestikeelse muusika juurde.
Juhuse tõttu sattus see plaat plaadifirma Universal džässi- ja klassikaosakonna juhi Wulf Mülleri kätte Londonis. Müller oli sellest vaimustuses ning tegi artistile ka kohe ettepaneku plaat samamoodi, nagu see on, Universal/Emarcy kaubamärgi all välja lasta. Hedvig aga otsustas teha uue plaadi. Selleks kulus aasta. Kohtumine oma lemmiku, džässkitarrist Pat Methenyga inspireeris Hedvigit kirjutama plaadi lõpuloo "Pat's Lullaby", mille üks osa on Lõuna-Eesti rahvalaul.
Järvekäsn (perekond)
Järvekäsn (Spongilla) on järvekäsnlaste sugukonda kuuluv perekond mageveekäsni. Järvekäsni on teada umbes 20 liiki. Eestis elab vaid üks selle perekonna esindaja – järvekäsn (Spongilla lacustris).
Hedvig Hanson
Diskograafia
Tegu oli Eesti esimese džässmuusikuga, kes sai rahvusvahelise lepingu nõnda suure plaadifirmaga. Hedvigi neljas CD "What Colour is Love" (2003) sisaldab valdavalt tema enda loomingut ja on kriitikute sõnul tõeline meistriklassi näitaja. Kuue kontserdiga turnee mööda Eestit kogus täissaale ja positiivseid vastukajasid. Lisaks tutvustati plaati ka kontsertidega Saksamaal, Austrias, Šveitsis ja Hispaanias. Venekeelse "Jazz Kvadrat" arvustaja Leonid Auskern nimetab plaati väljakujunenud meistri tööks, tõstes esile seda, et Hedvigi hääles kajab džässimineviku suuri meistreid, kuid ta ei kopeeri neist kedagi. Ka Wulf Müller saatis talle kiidusõnadega tänukirja. Plaadi nimiloo autor, Terry Callier aga kiitis Hedvigit tundlikkuse eest, millega lauljatar ta laulule oli lähenenud.
Järvekäsn (perekond)
Järvekäsnad elavad üksnes mageveekogudes, näiteks järvedes ja aeglasevoolulistes jõgedes.
Hedvig Hanson
Diskograafia
2005. aastal ilmus Hansoni teine rahvusvaheline album "You bring me joy". See oli rahvusvaheline versioon albumist "Nii õrn on öö" (2004), duoalbum koos Andre Maakeriga. Kiitvad arvustused ilmusid mitmetes rahvusvahelistes džässist kirjutavates väljaannetes.
Järvekäsn (perekond)
Järvekäsnad nagu enamik käsni kinnituvad substraadile ja on filtreerijad. Nende toiduks on väikesed veeorganismid, näiteks protistid ja bakterid.
Hedvig Hanson
Diskograafia
2006. aastal ilmus eestikeelne album "Ema laulud", mis sisaldas vanu rahvalaule ning Hedvig Hansoni enda kompositsioone. Album oli pühendatud tema esimesele pojale.
Järvekäsn (perekond)
Mereeluliste käsnadega võrreldes on järvekäsnade ökonišš palju laiem, mis on eeskätt tingitud sellest, et nad moodustavad idupunge ehk gemmulaid, mis arenevad emasorganismi sees. Kui keskkonnatingimused halvenevad ja emaskäsn sureb, siis vabaneb temast gemmulad, kes hakkavad soodsamate tingimuste jõudes "idanema".
Hedvig Hanson
Diskograafia
Pärast "Ema laulude" ilmumist võttis Hedvig puhkust, et pühenduda oma kahele pojale.
2008. aastal ilmus album "Kohtumistund". Külalisesinejad olid pianist Kristjan Randalu, löökpillimängija Abdissa Mamba Assefa ja trompetist Jukka Eskola. See album tõi Hedvigile aasta džässartisti auhinna.
2011. aasta kevadel ilmutas lauljatar tantsulisema plaadi "Tants kestab veel", mis tuletab meelde tema erilist armastust rütmi- ja gruuvimuusika vastu. Plaadil on tuntud palasid Eesti biitmuusikast ning omaloomingut – kunagi kirjutatud ingliskeelsed laulud kõlavad seal eesti keeles. See on ühtlasi esimene Hansoni plaat, kus kõlavad akustiliste pillide asemel elektripillid, mängijateks noorema põlvkonna parimad muusikud.
Hedvigi laulud on ilmunud ka välismaistel džäss- ja klubimuusika kogumikel, kõrvuti džässi suurnimedega: "Famous 3: The Finest Female Jazz Today", "The Kings Of Jazz", "Nightfly: Yesterday Today & Tonight".
Isiklikku
Hedvig Hansoni ema Novella Hanson on poplaulja ja isa Tõnu Kilgas oli laulev näitleja. Vanaema Ellen Kaarma oli Tartu Vanemuise esinäitlejanna 1951–1967. Vanaisa Lembit Mägedi oli näitleja Vanemuises, hiljem Pärnu Endlas.
Sigismund (Saksa-Rooma keiser)
Sigismund (ka Siegmund; 14. või 15. veebruar 1368 – 7. detsember 1437) oli viimane Luksemburgi dünastiast pärinev Saksa kuningas 1410–1437 ja Saksa-Rooma keiser 1433–1437. Ta oli ka Ungari kuningas (Zsigmond) 1387–1437, Böömi kuningas (Zikmund) 1419–1437 (tegelikult 1419–1421 ja 1436–1437), Poola troonipretendent (Zygmunt Luksemburgsky) 1382–1383 ja Brandenburgi markkrahv (1378–1397 ja 1411–1415).
Sigismund oli Saksa-Rooma keisri Karl IV teine poeg. Tema vanem poolvend Wenzel oli 1378–1400 Saksa kuningas ning 1378–1419 Böömimaa kuningas (Venceslaus IV või Vaclav IV).
Ungari kuningana asutas ta Draakoni ordu, mille peamiseks ülesandeks oli kristluse kaitsmine islami (peamiselt Osmani impeeriumi) pealetungi eest.
Ungari ja Horvaatia kuningas
Ungari (1342–1382) ja Poola kuningal (1370–1382) Lajos I-l olid väga head ja tihedaid suhted Saksa-Rooma keisri (1346–1378) Karl IV-ga. Ta arvestas Karl IV poja Sigismundiga kui järgmise Ungari ja Horvaatia kuningaga ning nimetas selle oma pärijaks, korraldades abielu oma tütre Mariaga (1372–1396). Sigismund elas Lajosi Ungari õukonnas ning õppis varsti ära keele ja Ungari elustiili, kuid kuninganna Elizabethile, Maria ja Jadwiga emale, ei meeldinud eriti noore printsi kohalolek. Pärast Lajosi surma tegi leskkuninganna oma parima, et Sigismundi ei kroonitaks Ungari kuningaks. See tekitas kaootilise perioodi, kus Jadwiga sai Poola kuningannaks ja väike Maria Ungari kuningannaks, kuid tema ema ja aadel otsustasid tema eest. Sigismund abiellus Mariaga aastal 1385, kuid varsti saadeti ta minema.
Ungari kõrgaadel kutsus Napoli kuninga Carlo III, kes oli ainus Lajos I elusolev meessoost sugulane, ja kroonis ta aastal 1385 kui Károly II. Kuid leskkuninganna ja tema nõunikud korraldasid jälle vandenõu ning Károly II mõrvati aastal 1386. Raevunud rahvas korraldas rahutusi ning leskkuninganna ja Maria kaotasid palju toetajaid ja lõpuks võeti nad kinni ning lukustati torni. Leskkuninganna kägistati aastal 1387 ja Sigismund krooniti Ungari kuningaks, omades aadli täielikku toetust. thumb|200px|Ungari ja [[Horvaatia liidus Ungariga|Horvaatia kuningas (1387–1437) Zsigmond ja Saksa-Rooma keiser (1410–1437)]] Sigismundist sai tugev kuningas, kes tegi palju parandusi Ungari õigussüsteemis ning renoveeris paleesid Budas ja Visegradis, tuues materjale Austriast ja Tšehhist, soovides luua kõige luksuslikumaid ehitisi kogu Kesk-Euroopas. Tema seadustes võib näha varajase merkantilismi jälgi. Samuti tegi ta kõva tööd, et hoida aadel oma kontrolli all.
Sigismundi ja Ungari pärijanna Maria abielu (1382–1396) jäi lastetuks. 1406 abiellus Sigismund Celje krahvi tütre Barbaraga (u 1390–1451). Nende ainus laps oli tütar Elisabeth (1409–1442), kes abiellus Albrecht von Habsburgiga, kellest sai Sigismundi pärija nii Böömimaa, Ungari kui ka Saksa-Rooma riigi troonil.
Nikopoli ristisõda
1396. aastal oli Sigismund püüdnud Ungari piirilt tagasi tõrjuda Osmaneid, isegi alustada Bütsantsi abistamiseks Nikopoli ristisõda, kuid sai Nikopoli lahingus (1396) lüüa, mille kaotasid Ungari-Prantsuse (Ungari, Horvaatia, Bulgaaria, Valahhia, Prantsusmaa, Inglismaa, Burgundia, Saksa, Johanniitide ordu) väed Sigismundi ja Burgundia hertsogi ja Neversi krahvi Jean Kartmatu juhtimisel. Aastatel 1395–1396 olid Osmanite väed jõudnud Ungari aladeni ja vallutasid Põhja-Bulgaaria, Dobrudža ja Vidini.
Kuna Timur lõi lahingus Ankara juures 1402. aastal Osmanite vägesid, siis mõneks ajaks oli Osmanite oht kadunud. Kuid Sigismund jätkas edukalt Osmanite vägede väljaspool kuningriiki hoidmist kogu oma ülejäänud elu. Aastal 1408 asutas Sigismund Draakoni ordu, mille liikmeteks olid selle Euroopa piirkonna kõige olulisemad monarhid ja aadlikud sel ajal.
Sigismund kaotas Ungari aadli hulgas populaarsust ja temast sai peagi vastaste ohver. Kohale kutsuti Napoli, Jeruusalemma, Sitsiilia ja Dalmaatsia kuningas Ladislao I (mõrvatud kuninga Károly II poeg) ja krooniti. Kuid kuna tseremooniat ei viidud läbi Ungari Püha krooniga ja see toimus Székesfehérvaris, peeti kroonimist ebaseaduslikuks. Ladislao viibis ainult mõned päevad Ungari territooriumil ja lahkus varsti, tekitamata Sigismundile ebamugavusi.
1413. aastaks oli Osmanite riik pärast Osmanite interreegnumit jälle ühendatud ning 1416 ja 1418 tegidki Osman jälle rüüsteretki Ungari aladele.
Roomlaste kuningas
Aastal 1410 valiti Sigismund roomlaste kuningaks, mis tegi temast kõrgeima monarhi Saksamaa territooriumil. Aastal 1400 kaotasid Luksemburgid Saksa kuninga trooni Baieri Wittelsbachi dünastiast pärinevale Pfalzi kuurvürst Ruprecht III-le. Saksa kuninga ja Saksa-Rooma keisri tiitel olid enamasti Saksamaa tugevaima dünastia käes: algul Saksi, siis Franki ehk Saali ja seejärel Hohenstaufeni dünastia käes. 1308–1313, 1346–1400 ja 1410–1437 oli keisri tiitel Luksemburgi dünastia käes, seejärel aga kuni keisririigi lõpuni (välja arvatud kaks erandit) Habsburgide (alates 1765 Habsburgide-Lotringite) käes. Kui kuningas Ruprecht 1410. aastal suri, valiti Sigismund ning Määrimaa markkrahv ja Brandenburgi kuurvürst Jobst Brandenburgist rivaalkuningateks, kusjuures kümme aastat varem Saksa kuninga kohalt tõugatud Wenzel taotles samuti trooni tagasi. Jobsti toetas 4 kuurvürsti ja Sigismundi 3 kuurvürsti. Oli oodata kodusõda, kuid juba järgmise aasta jaanuaris Jobst suri ja Wenzel loobus oma venna kasuks trooni nõudmisest.
, Saksa-Rooma keisrite ja Saksa kuningate loend Sigismund andis Brandenburgi markkrahvkonna Hohenzollernitele, tehes neist ühe Saksamaa mõjukaima suguvõsa. 1411. aastal nimetas Saksa kuningas Sigismund Nürnbergi linnusekrahvi Hohenzollerni Friedrich VI, kes oli 1410. aasta kuningavalimise ajal avaldanud Sigismundile toetust, Brandenburgi margi ülempealikuks ja haldajaks (Oberster Hauptmann und Verwalter der Marken). 1415. aastal nimetati Friedrich Konstanzi kirikukogul kuurvürstiks ja 1417. aastal markkrahviks.
Enda muud valdused pärandas Sigismund oma väimehele Albrechtile, pannes nii aluse Habsburgide hegemooniale Saksa-Rooma riigis.
Böömimaa kuningas
1419. aastal ühendati Ungari, Tšehhi ja Saksa-Rooma riik taas personaaluniooniga. Aastal 1419 päris Sigismund pärast oma venna Wenzeli surma Böömimaa krooni, saades ametliku kontrolli kolme keskaegse riigi üle (tegelikult 1419–1421 ja 1436–1437). Sigismund võitles Tšehhi kuningriigi kontrolli üle Hussiitide sõdades (1419–1437) kuni rahulepinguni hussiitidega ja kroonimiseni aastal 1436. Sigismund pidi tegelema hussiitide liikumisega, Böömimaal tekkinud religioosse reformistliku rühmitusega, ja ta kutsus kokku Konstanzi kirikukogu, kus teoloogise rühmituse asutaja Jan Husi üle kohut peeti.
Sigismund on tšehhide antikangelane seetõttu, et ta lasi tuleriidal põletada Jan Husi. Ta oli teoloogiaprofessorile andnud küll turbekirja, mille kohaselt Hus võis takistamatult tema juurde tulla, kuid väites, et lahkumisest pole selles kirjas midagi, andis ta Husi inkvisitsiooni kätte ja Hus põletati ketserina. Seetõttu keeldusid tšehhid teda Böömimaa kuningana tunnistamast ja algasid hussiitide sõjad, mis lõppesid alles 1436 Sigismundi järeleandmistega lahkusulistele tšehhidele. Sigismund suri aga juba 1437. aastal, olles seega saanud Böömimaa troonil istuda vaid aasta aega.
Saksa-Rooma keiser
Aastal 1433 krooniti Sigismund Rooma paavsti Eugenius IV poolt Saksa-Rooma keisriks ja ta valitses kuni oma surmani aastal 1437, jättes pärijana maha ainsa tütre Elizabethi, kelle abielu korraldati Austria hertsogi Albrechtiga, kes hiljem oli Saksa kuningas 1438–1439, Ungari ja Böömimaa kuningas 1437–1439 ning Albrecht V nime all Austria hertsog 1404. aastast.
Kinkeleping
Kinkeleping on leping, millega üks isik (kinkija) kohustub tasuta teisele isikule (kingisaaja) üle andma talle kuuluva eseme ja tegema võimalikuks omandi ülemineku kingisaajale või tasuta varalisest õigusest kingisaaja kasuks loobuma või muul viisil kingisaajat rikastama.
Üldjoontes on kinkeleping ühepoolselt kohustav leping, mille esemeks võib olla nii ükskõik milline asi kui ka muu ese (õigus, nõue, nõude loovutamine jms). Kinkelepingu tunnusteks on kinkija soov kingisaajat tasuta rikastada ning lepingu tasuta iseloom ehk tuleb eeldada, et kinkija üldjoontes ei soovi kingi eest mingit vastutasu (lepingu raames on võimalik siiski koormisi või kohustusi kingisaajale rakendada).
Kinkelepingu sõlmimine
Mistahes lepingute sõlmimine eeldab lepingupoolte teo- ja õigusvõime olemasolu. Kinkelepingute sõlmimise puhul on seega oluline, milline on kingisaaja õigusvõimelisus.
Alla 7-aastase lapsega on võimalik kinkelepingut sõlmida ainult siis, kui tema seaduslik esindaja sõlmib selle lapse nimel (sellistel asjaoludel on teatud esemete kinkimisel siiski vaja tehingu tegemiseks kohtu luba). 7–18-aastasele kinkimisel on vajalik lapse seadusjärgse eestkostja nõusolek või tagantjärele heakskiit ehk nimetatud vanuses lapsele ei tohi kinkelepingu esemega tekitada mistahes kohustusi või koormisi. Kui kinkelepingu pooleks on sündimata laps, siis otsustab kingi vastuvõtmise tulevase lapse vanem või eeskostja ning tehingu õiguslikud tagajärjed tekivad alles pärast lapse sündi.
Kinkelepingu vorm
Kinkelepingu sõlmimisel peab olema kirjalik ainult kinkija avaldus lepinguliste kohustuste võtmise kohta, kui seadusest ei tulene teisiti. Kingisaaja võib anda oma nõusoleku või keeldumise ükskõik millises vormis, kui seadus seda ei näe ette teisti (nt kinnisasja kinkimisel peab olema kinkeleping notariaalselt tõestatud). Kui kinkija on omapoolset vorminõuet rikkunud, siis on kinkeleping tühine, kuid kui kohustus on juba täidetud, siis loetakse kinkeleping kehtivaks.
Kinkija kohustused
Kui kinkija ei täida üleandmiskohustust, võib kingisaaja kasutada õiguskaitsevahendeid:
Kinkija ei pea üleandmisega viivitamisel aga maksma viivist ega kompenseerima kingitud esemest saadud kasu. Kinkija üle antud ese peab vastama kinkelepingul sõlmitud tingimustele (eelkõige koguse, kvaliteedi, liigi, kirjelduse ja pakendi osas). Kui omadusi ei lepita kokku, peab kingitud ese olema vähemalt keskmise kvaliteediga. Kui kinkelepingu esemel on puudused ja kinkija vastutab nende eest, siis võib kingisaaja esitada kohustuse korrektse täitmise nõude ning ka kahju esitamise nõude.
Kingisaaja kohustused
Kui kingisaajale on tehtud avaldus kinkelepingu sõlmimiseks, peab kingisaaja sellega nõustumist või keeldumist kinkijale selgelt väljendama (vormivabadus). Kui kinkelepinguga on kingisaajale ette nähtud koormisi või kohustusi, siis neid tuleb täita, üldjuhul pärast kingi üleandmist.
Kokku lepitud koormiste või kohustuste täitmine võib olla ka kinkelepingu sõlmimise põhjuseks (stipendiumi võitmine teadustöö või muu õppetöö finantseerimiseks). Kui kingisaaja koormised või kohustused ületavad kingi enda väärtust, siis on tal õigus nende tegemisest keelduda, eeldusel et talle ei hüvitata ületatavaid kulutusi. Kinkelepinguga saab panna koormisi või kohustusi ka avalikes huvides, nt Eesti Rahvusraamatukogule kingitud kunstnike tööde kogu peab kord aastas olema avalikkusele näidata.
Kinkelepingu lõppemine
Võlaõigusseaduse kohaselt lõppeb kinkeleping kinkija vastu algatatud täitemenetluse peatamisega vara puudumise tõttu või kinkija pankroti väljakuulutamisega, et kaitsta kinkijat võimatute kohustuste eest ning kaitsta kinkija võlausaldajaid, kelle huvid võivad kinkelepinguga kahjustuda. Kinkeleping lõppeb ka füüsilisest isikust kinkija või kingisaaja surma korral või juriidilisest isikust kinkija lõppemisel.
Brian Cowen
thumb Brian Cowen (iiri keeles Brian Ó Comhain, sündinud 10. jaanuaril 1960) on Iirimaa poliitik.
Ta oli peaminister 7. maist 2008 kuni 9. märtsini 2011. Enne seda oli ta asepeaminister. Ta on olnud 1984. aastast parlamendi alamkoja liige ja alates 1992. aastast erinevatel ministrikohtadel. Kuulub erakonda Fianna Fáil ja on selle esimees alates 9. aprillist 2008.
Cowen on varem töötanud järgmistel ministrikohtadel:
Weasley perekond
Weaslyde perekonda kuuluvad Molly Weasley, Arthur Weasley, Ginny Weasley (Ginevra Molly), Ron Weasley (Ronald Arthur), Fred Weasley, George Weasley,Percy Weasley, Bill Weasley ja Charlie Weasley.
Harilik järvekäsn
Harilik järvekäsn (Spongilla lacustris) on mageveekäsn järvekäsnlaste sugukonnast.
Ta kasvab vees, kinnitununa taimevartele või muule, tavaliselt püstiste sõrmjate kollaste või roheliste harudena.
Järvekäsn on Eestis tavaline.
Viini ring
thumb|[[Moritz Schlick, Viini ringi asutaja]] Viini ring (saksa keeles Wiener Kreis; Viinis kasutatud nimetus: Schlick-Kreis 'Schlicki ring') oli filosoofide ja teadlaste rühm Viinis, mida juhtis Moritz Schlick.
Nende lähenemist filosoofiale hakati nimetama loogiliseks positivismiks (ka loogiliseks empirismiks).
Viini ringi väljapaistvate liikmete seas olid Rudolf Carnap, Otto Neurath, Herbert Feigl, Philipp Frank, Friedrich Waismann ja Hans Hahn. Puhuti külastasid ringi koosolekuid Hans Reichenbach, Kurt Gödel, Carl Hempel, Alfred Tarski, Willard Van Orman Quine ja Alfred Ayer, kes nende ideid Suurbritannias populariseeris. Karl Popper ei käinud küll kunagi ringi koosolekutel, kuid ta oli nende õpetuse mõjukas kriitik.
Mõnda aega kohtusid mõned Viini ringi liikmed regulaarselt Ludwig Wittgensteiniga.
Ringi ajalugu
Viini ringi algus ulatub tagasi aastasse 1907, mil rühm entusiastlikke teadusfilosoofiast huvituvaid kraadiõppureid käis neljapäevaõhtuti koos ühes vanas Viini kohvikus, et arutada teaduse ja filosoofia probleeme. Nad töötasid erinevatel erialadel (Philipp Frank oli füüsik, Hans Hahn oli matemaatik, Otto Neurath oli majandusteadlane).
Aastal 1921 sai Hahn Viini Ülikoolis matemaatikaprofessoriks. Kui 1922 vabanes induktiivsete teaduste professori koht, saavutas Hahn Moritz Schlicki kutsumise sellele kohale. Sellest saigi päris Viini ring alguse. Schlick korraldas kutsutud osalejatega ringiga seminari ning selles osalejate ringi hakatigi kutsuma Viini ringiks.
Algul olid põhilised osalejad Hahn ja Neurath, sageli käis kohal ka Praha ülikooli teoreetilise füüsika professor Philipp Frank. Hiljem hakkasid kohal käima teiste seas Viktor Kraft, Herbert Feigl, Friedrich Waismann ja Kurt Gödel. Sügisel 1922 liitus Hahni kutsel ringiga geomeetria professoriks määratud Karl Menger. Schlickil õnnestus 1926 hankida Viini ülikooli õppejõu koht Rudolf Carnapile, kes liitus ringiga ning kellest sai peagi üks selle juhtfiguure.
Aastal 1929 ilmus Viini ringi manifest "Wissenschaftliche Weltauffassung: Der Wiener Kreis" ('Teaduslik maailmakäsitus: Viini ring'), mille kirjutas põhiliselt Neurath.
Manifestil on lisa, mis loetleb 14 Viini ringi liiget. Järgneb kaasatundjate nimekiri, milles on muuhulgas Ramsey ja Reichenbach. Et Reichenbach töötas Berliinis, ei saanud ta ringi otseselt kuuluda, kuid ta jagas Viini ringi liikmete huvisid ja vaateid. Kaasatundjate nimekirjale järgneb teadusliku maailmavaate juhtivate esindajate aunimekiri, mis sisaldab ainult Albert Einsteini, Bertrand Russelli ja Ludwig Wittgensteini nime.
Aastal 1930 hakkas ilmuma Viini ringi ajakiri Erkenntnis ('Tunnetus'), mida toimetasid Carnap ja Reichenbach.
Viini ringi kõige vasakpoolsem liige oli Otto Neurath, kes oleks pärast natside võimuletulekut kindlasti arreteeritud, kuid ta viibis sel ajal Moskvas ning Austriasse enam tagasi ei pöördunud.
Pärast Schlicki mõrvamist 1936 lahkus enamik Viini ringi järelejäänud liikmeid kiiresti USA-sse ja Suurbritanniasse. Nii levisid nende ideed ingliskeelsetes maades. Sellele aitasid kaasa ka mõned USA ja inglise filosoofid, kes olid käinud kohapeal Viini ringi ideedega tutvumas. Nende seas olid Willard Van Orman Quine ja Alfred Ayer.
Ringi töökord
Schlick oli arutelude moderaator ja stimuleeriv osavõtja.
Kunagi ei võetud jutuks poliitika- ega majandusprobleeme.
Ringi vaated
Filosoofilist positsiooni, mida Viini ring kaitses, on hakatud nimetama loogiliseks positivismiks. Sisuliselt oli tegemist loogilise empirismiga.
Samuti avaldas Viini ringile suurt mõju Ludwig Wittgensteini "Loogilis-filosoofiline traktaat", mis võeti lause-lauselt läbi õppeaastal 1926/27. Kuigi Wittgenstein ise viibis tol ajal Austrias, ta aruteludes ei osalenud. Üksikud Viini ringi liikmed (Schlick, Waismann) vestlesid Wittgensteiniga aastatel 1929–1932. Viini ringile pakkus "Traktaadi" juures erilist huvi demarkatsiooniprobleem (teaduse ja metafüüsika omavahelise piiritlemise probleem).
Viini ringile avaldas suurt mõju ka revolutsioon füüsikas, mis seisnes relatiivsusteooria ja kvantmehaanika tekkes. Palju arutati füüsikafilosoofia probleeme, näiteks aja ja ruumi loomust relatiivsusteooria valguses ja kvantmehaanika paradokse. Mitmed füüsikud (sealhulgas Albert Einstein ja Werner Heisenberg) olid tol ajal Viini ringi filosoofiale lähedastel filosoofilistel positsioonidel. Schlick oli Einsteini hea sõber ning neil oli ulatuslik kirjavahetus relatiivsusteooria filosoofilise tõlgendamise üle.
Viini ring püüdis välja töötada ja kaitses "teaduslikku maailmakäsitust" ja kaotada metafüüsika.
Füüsikas toimunud revolutsioon, mis asendas Newtoni mehaanika ja Newtoni gravitatsiooniteooria uute teooriatega, näitas, et soliidne empiiriline alus ei taga teooria tõesust. See seadis teravalt üles küsimuse, kas ja kuivõrd saab teaduslikke teooriaid õigustada induktsiooni teel vaatluste ja katsete andmetest.
Veliko Tǎrnovo
Veliko Tǎrnovo (bulgaaria keeles Велико Търново) on linn Bulgaarias, Veliko Tǎrnovo piirkonna keskus. Elanike arv on 101 815.
Martin Andersen Nexø
Martin Andersen Nexø (26. juuli 1869 Kopenhaagen – 1. juuni 1954 Dresden) oli taani kirjanik.
Elukäik
Nexø sündis väga vaeses Kopenhaageni slummis. Ta oli pere üheksast lapsest vanuselt neljas. Tema müürsepast isa oli alkohoolik ning ema Mathilda Mainz oli saksa sepa tütar.
Kui ta oli kaheksa-aastane, kolis perekond Nexø linna Bornholmi saarel. Aastal 1894 liitis ta linna nime oma nimele.
Kuna pere oli väga vaene, siis kooli sai ta minna vaid Nexø patrooni rahalise toetusega. Nooruses töötas Martin Andersen Nexø talus, olles seal karjane, siis veel kingsepa õpipoisina ja müürsepa abilisena Bornholmi saarel.
1894–1896 reisis ta Hispaaniasse ja Itaaliasse, kus oli saapaparandaja abiline. Naasnud Taani, töötas ta ehitusel kandja ja töölisena. Selle aja jooksul oli temast saanud sotsialist.
Teosed
Kogu "Mälestused" koosneb neljast raamatust
Triloogia "Morten Punane" romaanid
Amoebidae
Amoebidae on peamiselt amööbse eluvormiga protistide sugukond.
Sugukonna autor on Ehrenberg (1838).
Süstemaatika
Sugukond arvatakse Tubulinida seltsi Tubulinea klassist. Teise süsteemi järgi käsitletakse neid Euamoebida seltsist, mis arvatakse Lobosea klassi (või Lobosa klassi).
Tunnused
Sugukonna esindajatele on tüüpilised kulendid ehk pseudopoodid, mis muudavad kuju. Kulgemisel on üks kulend domineeriv, teised tõmbuvad tagasi ning tsütoplasma voolab domineeriva kulendi suunas. Mõnikord kulgeb rakk "kõndimise" teel: suhteliselt püsivad kulendid on jalgade eest. Erinevalt teistest Tubulinea klassi esindajatest neil subpseudopoodid puuduvad.
Rakusein puudub.
Kuju on ligikaudu silindriline.
Tsütoplasma on granuleeritud.
Perekonnad
Kõige tähtsamad perekonnad on Amoeba ja Chaos, millele on iseloomulikud pikivaod.
Sturmabteilung
Sturmabteilung (rünnakrühm, lühend SA) oli 1921. aastal asutatud NSDAP liikmetest vabatahtlikkuse alusel moodustatud paramilitaarne organisatsioon, mis mängis olulist osa Adolf Hitleri võimuletulekus.
SA liikmete kantud pruuni vormiriietuse tõttu nimetatakse neid ka pruunsärklasteks.
SA juhid
pisi|SA staabiülem Ernst Röhm 1933. aasta augustis. SA ülem kandis erinevaid tiitleid (Leiter der SA, Führer der SA), alates 1. novembrist 1926 oli selleks "SA kõrgeim juht" (Oberster SA-Führer). Hitler oli SA kõrgeim juht vaid nominaalselt ja tema ametiajal juhtis organisatsiooni tegelikult staabiülem (Stabschef der SA).
SA juhid
SA staabiülemad
SA formaalseks asutamise kuupäevaks loetakse 3. augustit 1921, mil Hitler moodustas seni NSDAP koosolekuid turvanud meeste rühmast NSDAP võimlemis- ja spordiosakonna. Sama aasta 5. oktoobril hakkas see kandma SA nime.
Kuivastu sadam
pisi|Kuivastu sadam, mai 2007 Foto: [[Ave Maria Mõistlik ]] pisi|Kuivastu sadam, veebruar 2019 Foto: Stefan Hiienurm pisi|Kuivastu sadam, september 2010 Foto: Ivo Kruusamägi Kuivastu sadam (sadama kood: EE KUI) on sadam Kuivastus, Muhu saare idarannikul, Suure väina läänekaldal.
Sturmabteilung
SA juhid
SA koosseisu kuulusid aastatel 1922–1932 NSDAP noorteorganisatsioon (hilisem Hitlerjugend) ja aastatel 1926–1934 ka Hitleri ihukaitse eest vastutanud SS.
Kuivastu sadam
Sadama geograafilised koordinaadid on.
Tyruliai vald
Tyruliai vald (leedu keeles Tyrulių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Radviliškise rajooni territooriumil.
Sturmabteilung
SA juhid
SA üks asutajaid ja ideolooge (1930–1934 SA staabiülem) Ernst Röhm püüdis luua sellest kõikehõlmavat jõustruktuuri, millele oleks tema visiooni kohaselt tulevikus allunud ka Saksamaa kaitsejõud ja mis oleks kontrollinud suuremat osa riigiaparaadist.
Filosoofia valdkonnad
Filosoofia traditsioonilisteks valdkondadeks peetakse ontoloogiat ehk metafüüsikat, epistemoloogiat ehk gnoseoloogiat ja aksioloogiat. Lisaks sellele osutatakse tihti loogikale kui eraldiseisvale distsipliinile, mida aga kõik nimetatud valdkonnad vajavad. Samas ei kuulu loogika ise otseselt ühegi valdkonna alla.
Sturmabteilung
SA juhid
SA juhtkonna ambitsioonid ja liikmeskonna suurus muutsid Hitleri kartlikuks ning andsid talle tõuke 30. juunist kuni 2. juulini 1934 toimunud operatsiooni läbiviimiseks (nn pikkade nugade öö), mille käigus likvideeriti Ernst Röhm ja tema lähikondlased füüsiliselt. Ametlikult süüdistati Röhmi ja tema usaldusisikuid riigipöördekatse kavandamises.
Tyruliai vald
Valla pindala on 84 km². 2011. aasta seisuga elas seal 845 inimest. Valla keskuseks on Tyruliai alev (2011. aastal oli seal 275 elanikku), vallamaja aadress on Liepų g. 11. Vallavanem on Rimantas Liukumas.
Kuivastu sadam
Sadama territoorium hõlmab 90 850 m2 maa-ala ja 153 700 m2 veeala.
Filosoofia valdkonnad
Filosoofia valdkondade alla kuuluvaks on peetud ka teoloogiat. Valdkondasid võib jagada peenemalt, eristades ka sellised aksioloogia harud nagu eetika, esteetika, ontoloogia alt metafüüsika ja füüsika jne, kuid sellise jaotamise tulemusel saadud distsipliine võiks pigem nimetada filosoofia harudeks, sest jaotamise aluseks on faktilised erinevused ja konventsioon, mitte filosoofiline printsiip.
Sturmabteilung
SA juhid
Organisatsiooni tähtsus vähenes pärast 1934. aasta puhastust oluliselt. SA desarmeeriti ja viidi SS-i alluvusse. Vaatamata sellele jäi see kuni sõja lõpuni massiorganisatsiooniks, mille liikmete arv ei langenud kunagi alla ühe miljoni inimese.
Kuivastu sadam
Sadamas on 4 kaid üldpikkusega 366,6 m. Suurim sügavus kai ääres on 5,2 m.
Filosoofia valdkonnad
Ajalugu
Filosoofia jaotas esimesena valdkondadeks antiikfilosoof Aristoteles. Aristoteles jagas teadused teoreetilisteks, praktilisteks ja poeetilisteks, kusjuures filosoofia kui teoreetilise distsipliini alla kuulusid tal esimene filosoofia (ehk teoloogia), füüsika ja matemaatika.
Sturmabteilung
SA juhid
SA lõpetas tegevuse 1945. aastal ja tunnistati 1946. aastal kuritegelikuks organisatsiooniks.
Kuivastu sadam
2012. aastal valmis väikelaevasadam. Väikelaevasadamas on kohti 50 ujuvvahendile.
Sadamas vastuvõetava suurima laeva pikkus on 120 m, laius 20 m ja süvis 4,5 m.
Filosoofia valdkonnad
Ajalugu
Hellenismi ajal oli filosoofia jaotumine eraldi distsipliinideks juba tavapärane. Stoikud panid aluse klassikalisele filosoofia jaotusele, mis jagab filosoofia füüsikaks (sisuliselt: ontoloogia), loogikaks (sisuliselt: epistemoloogia) ja eetikaks, kusjuures viimane valdkondadest saab hellenismi ajal keskseimaks.
Saksa filosoof Immanuel Kant jagab filosoofia valdkonnad kolmeks. Esimene valdkond tegeleb küsimusega, mida ma võin teada (epistemoloogia, loogika), teine valdkond küsimusega, mida ma pean tegema (eetika, moraalifilosoofia), kolmas valdkond küsimusega, millele ma võin loota (metafüüsika, ontoloogia, teoloogia). Kolm küsimust võtab Kant kokku küsimusega, mis on inimene. Sellele küsimusele vastamisega tegelevad filosoofiline antropoloogia, kultuurifilosoofia, ajaloofilosoofia ja esteetika.
Tänapäevane jaotus valdkondadeks lähtub suuresti uuskantiaanlikust positsioonist, mille raames tegeldi humanitaarteaduste ja reaalteaduste põhjendamisega, kusjuures reaalteaduste jaoks sai määratleda ühtsed lähtealused või printsiibid ja meetodi, mis oli sisuliselt epistemoloogia ülesanne ja ka Kantist lähtuvalt filosoofia põhiülesanne. Humanitaarteadused polnud aga Kanti eeldustelt lähtuvalt teadustena võimalikud, mistõttu tuli olemasolevate humanitaarteaduste printsiibid ja meetod määrata teistsuguselt, läbi väärtuste, mida uuribki aksioloogia. Ontoloogia ehk metafüüsika jääb kolmandana nende kõrvale eelkõige traditsioonilise valdkonnana, mis on olnud filosoofia ajaloo vältel keskne, kuid mille rolli tänapäeval on üle võtnud loodusteadused.
Sturmabteilung
SA juhid
SA liige oli ka aastatel 1941–1944 Eestimaa kindralkomissarina ametis olnud Karl-Siegmund Litzmann.
SA organisatsioon
SA oli Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei liikmetest vabatahtlikkuse alusel territoriaalsuse põhimõttel moodustatud paramilitaarne organisatsioon.
SA moodustamist alustati enne NSDAP poolt Saksamaal ainuvõimu saavutamist ning selle areng jätkus kuni selle keelamiseni pärast Teist maailmasõda 1945. aastal.
1922–1926
Aastatel 1922–1926 moodustasid SA organisatsiooni üksused: 1) Gruppen, mis isikkoosseisu suuruselt vastas umbes sõjaväelise grupi; 2) Zug, rühma, 3) Hundert, kompanii ja 4) Regiment, rügemendi suurusele. SA üksustel puudus keskne juhtkond ning nad allusid kohalikule piirkonna parteilisele juhile.
Formeeringute vähesusest tingituna puudusid organisatsioonis ka kõrgemad ametinimetused ning üksuste juhtide nimetused tulenesid juhitavate üksuste nimetustest: lihtliige SA Mann ja järgnevalt SA Gruppenführer, SA Zugführer, SA Hundertschaftsführer, SA Regimentsführer.
1926–1931
1926. aastal võttis SA juhtimise endale Adolf Hitler ning määras SA juhtorgani juhiks Franz Pfeffer von Salomoni, kes moodustas SA sõjaväelise organisatsiooni mudeli alusel ning moodustas ka SA üleriikliku selgete alluvusvahekordadega struktuuri, lisaks piirkondlikele rügemendisuurustele üksustele moodustas ta ka Brigaden (brigaad) ja piirkonda – Gaud ühendavad Gausturmed, mis isikkoosseisult vastas diviisile. Kogu riiki hõlmavas struktuuris loodi ka kõrgemad SA ametikohad SA Gaustuermführer, SA Chef des Stabs ja SA Kõrgeim Juht Oberste SA Führer (Adolf Hitler).
1929. aastal hakkas Heinrich Himmler moodustama territoriaalsete SA üksuste kõige ustavamatest liikmetest moodustama piirkondlike NSDAP juhtide ihukaitsesalku SS, mis algselt omasid kahest alluvussuhet, piirkondlikule SA juhtkonnale ja NSDAP juhtkonnale. SS iseseisvus ehk sai otsealluvuse NSDAP-le 1934. aastal.
1931–1932
5. jaanuaril 1931 määrati SA Juhiks Ernst Röhm, kes viis läbi organisatsioonis muudatused, millega võrdsustas kõik allüksused Saksa sõjaväe organisatsiooni mudeliga: 1) Sharn – rühm, 2) Truppen – jagu, 3) Stuerme – kompanii, 4) Sturmbanne – pataljon, 5) Standarten – rügement, 6) Brigaden – brigaad, 7) Undergruppen – diviis 8) Gruppen – korpus. 1932. aasta juulis moodustati ka veel täiendavalt 10) Obergruppen, mis vastas isikkoosseisu suuruselt armeele.