cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spaaturism
Talurahvaspaad
Kuressaare esimene mudaravila avas uksed 1840. aastal. Praegu on Kuressaares kaheksa spaahotelli, kus pakutakse mitmesuguseid hoolitsusi ja kus saab nautida ka Saare sauna.
Sean Ogunkoya
Sean Ogunkoya (sündinud 28. detsembril 1977 Akures, Ondo osariigis) on Nigeeria kergejõustiklane. Ta on kahekordne Aafrika meister 100 meetri jooksus.
Varasem sportlaskarjäär
Ogunkoya sündis Nigeerias Ondo osariigis Akures. Tema nõbu on Nigeeria kergejõustiklane Falilat Ogunkoya.
1996. aasta aprillis Makurdis parandas ta 100 meetri jooksus oma isiklikku rekordit 10,43 sekundilt 10,15 sekundile, 1997. aasta juulis Formias sai sportlase parimaks ajaks juba 9,97 sekundit. Temast sai 19 aasta ja 197 päeva vanuselt noorim sprinter, kes on 100 meetrit jooksnud alla 10 sekundi, hiljem purustas selle rekordi Yohan Blake (19 aasta ja 196 päeva vanuselt). Ogunkoya märkis, et tema eesmärgiks on maailmarekord. Tema treener oli Tony Osheku.
1996. aasta olümpiamängudel jõudis ta 200 meetri jooksus veerandfinaali. Järgmisel kuul toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta 100 meetri distantsil hõbemedali. 1997. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel jõudis ta veerandfinaali.
Ogunkoya võitis 1996. aasta Aafrika meistrivõistlustel 100 meetri jooksus kuldmedali ja tuli aastatel 1996 ja 1997 Nigeeria meistriks. 1998. aastal võitis ta oma uue isikliku rekordiga tipptasemel Weltklasse kergejõustikuvõistluse Zürichis. Samal aastal võitis ta teise järjestikuse kuldmedali Aafrika meistrivõistlustel isikliku rekordi 9,94 sekundiga. Septembris saavutas ta IAAF-i Grand Prix' finaalvõistlustel neljanda koha ja maailma karikavõistlustel kergejõustikus teise koha. Ogunkoya jooksis oma uue isikliku rekordi ajaga 9,92 sekundit, mis jäi ta sportlaskarjääri parimaks tulemuseks ja Nigeeria rekordiks. Samuti võitis ta Aafrika võistkonnaga pronksmedali 4×100 meetri teatejooksus.
Tema parim tulemus 200 meetri jooksus on 20,50 sekundit, mille ta jooksis 1997. aasta juulis Nice'is. Tema 60 meetri isiklik rekord on 1998. aasta veebruaris Budapestis joostud 6,52 sekundit.
Hilisem sportlaskarjäär ja elu
Ogunkoya 1999. aasta hooaja parimaks tulemuseks jäi 10,27 sekundit. 2000. aasta juulis jooksis ta Lagoses 100 meetrit 10,23 sekundiga ja nimetati osalema olümpiamängudele, kus ta lõpetas 100 meetri jooksu viimase kohaga. 2003. aasta juunis kolis ta Prahasse.
Tema karjäär hakkas alla käima ning ta avaldas ka ise, et ei tee midagi oma tulemuste parandamiseks. 2004. aastal üritas ta Keenia treeninglaaris teha comebacki. 2007. aastal proovis ta jälle tagasi tulla, kuid ei jõudnud Nigeeria meistrivõistlustel esimesest voorust kaugemale.
Virumaa Täienduskool
Virumaa Täienduskool oli kool Virumaal Rakveres, kus õpetati välja ühiskonnategelasi ja omavalitsusametnikke.
Kool avati 1922.
Donald Dunn
pisi| Donald Dunn (24. november 1941 Memphis – 13. mai 2012 Tōkyō) oli Ameerika Ühendriikide muusik ja muusikaprodutsent.
Donald Dunn alias Duck Dunn oli ansambli The Blues Brothers basskitarrist. Ta tegi kaasa 1980. aasta muusikafilmis "Bluusivennad" ja selle 1998. aastal valminud järjes "Bluusivennad 2000".
Krassikovštšina
Krassikovštšina on küla Venemaal Pihkva oblastis Pihkva rajoonis Serjodka vallas. Asub Pihkvast umbes 30 km põhja pool.
Luis Somoza Debayle
Luis Anastasio Somoza Debayle (18. november 1922 León – 13. aprill 1967 Managua) oli Nicaragua poliitik, Nicaragua president aastail 1956–1963, kuigi sisuliselt valitses ta maad kuni oma surmani.
Elulugu
Luis Somoza sündis 18. novembril 1922 Leónis Nicaraguas. Tema isa oli Anastasio Somoza García ja ema Salvadora Debayle Sacasa, kes oli Roberto Sacasa tütretütar. Kui Luis Somoza oli 14-aastane, saatis isa ta USA-sse Tampasse Saint Leo ülikooli ettevalmistusosakonda. Edasi õppis ta La Salle sõjaväeakadeemias ja lõpetas Louisiana osariigi ülikooli. 9. juunil 1947 abiellus ta Costa Rica päritolu Isabel Urcuyoga. Neil oli seitse last. Poliitilistelt vaadetelt oli ta liberaal.
Poliitiline karjäär
Luis Somoza oli Nicaragua rahvuskongressi alamkoja president aastail 1950–1953 ja 1954–1956.
21. septembril 1956 tulistas luuletaja Rigoberto López Pérez Leónis tema isa. Anastasio Somoza suri 29. septembril 1956 Panama kanali tsoonis Ancónis, kuhu ta ravi saamiseks toimetatud oli. Kohe atentaadi järel sai Luis presidendi kohusetäitjaks, järgmisel aastal valiti ta sellele positsioonile juba ametlikult. Luisi vend Anastasio Somoza Debayle võttis enda peale rahvuskaardi juhatamise.
Presidendina keskendus ta Kesk-Ameerika Integratsioonisüsteemi (ühisturu) loomisele. Ta toetas Sigade lahe dessanti ning lubas Kuuba immigrantidel oma jõudusid Puerto Cabezases dessandiks koondada. Kuigi korruptsioon levis ja kodanikuvabadused jäid piiratuks, leevendas Luis siiski paljuski oma isa diktatuuri, nii näiteks lubas ta konservatiivide parteile mõned kohad parlamendis. 1959. aastal sisenes riiki opositsioonilise ajalehe La Prensa juht Pedro Joaquín Chamorro Cardenal koos 110 konservatiivist mõttekaaslasega. Nad vahistati ja Cardenalile mõisteti üheksa-aastane vanglakaristus, kuid aasta hiljem sai ta amnestia ja tema ajaleht ilmumisloa.
1960. aastal lahendas ta piiritülid Hondurasega ja pani aluse Nicaragua keskpangale. Tema võimuloleku ajal 1963. aastal alustasid sandinistid valitsuse vastu relvastatud ülestõusu, kuigi liikumisele pani Carlos Fonseca Amador aluse juba kaks aastat varem.
1963. aastal toimusid Nicaraguas valimised ja Luis taandus presidendiametist. Sisuliselt jäi võim riigis siiski tema ja ta venna kätte, kuna nad kontrollisid sõjaväelist rahvuskaarti ja tagasid selle abil uute presidentide lojaalsuse Somozade klannile. Samuti jäi Luis elama Managuas asuvasse presidendipaleesse. Aastail 1965–1966 oli ta Nicaragua Rahvuskongressi Senati president.
1967. aastal tabas Luisi Managuas südamerabandus, seal ta ka 13. aprillil suri.
Harilik heliotroop
Harilik heliotroop ehk peruu heliotroop ehk aedheliotroop (Heliotropium arborescens) on Peruust pärit soojalembene lühiealine tugeva lõhnaga poolpõõsas. Eestis kasvatatakse suvelillena.
Nõuded kasvukohale
Päikesepaisteline ning soe kasvukoht. Eeldab toitaineterikast ja vett hästi läbilaskvat pinnast. Võib kasvatada peenral (nt rühmadena), aga ka konteineris.
Ettekasvatamine
Heliotroop kuulub keskmise kasvuperioodiga taimede hulka, st külvist õitsemiseni kulub u 3 kuud. Ettekasvatamisel külvatakse seemned märtsis.
Tervik
Kuigi tervik koosneb osadest, ei taandu ta osadele. Dialoogis "Theaitetos" ütleb Platon: "Vanker ei ole tema sada osa." Platon teeb vahet mõistetel 'tervik' (holon) ja 'kogum' (pan). Teoses "Timaios" paneb ta ette, et maailma tuleks mõista kui tervikut. Tervik on Platoni jaoks kõigist osadest koosnev täielik ühtsus, mis osi seob: "Iga tervik on ju paratamatult paljudest koosnev üks, ja osad saavad olla ainult niisuguse terviku osad, sest iga osa on ju paratamatult mitte ühendamata paljuse osa, vaid niisuguse terviku osa. (...) Osa ei ole niisiis paljude või kõikide osa, vaid osa teatud kindlast ühtsest ideest (ἰδέας)  või teatud kindlast ühest, mida me nimetame tervikuks, niipea kui see tervik nimelt koondab eneses kõik oma osad täielikult ühtsuseks.''
Aristoteles õpetas, et tervik on enam kui osade summa. Tema järgi on määrab tervik (holon) ühtsuse (hen).
Jan Christiaan Smuts määratleb oma 1926. aastal ilmunud raamatus "Holism ja evolutsioon" mõiste holism õpetusena tervikust.
Terviku ja osa suhetega tegeleb ontoloogia haru mereoloogia.
Tervik kui süsteem
Tervikut, kui midagi jaotatavat ja kokkupandvat nimetatakse ka süsteemiks (kreeka keeles tähendab sõna σύστημα (systema) ehitatut, kokkupandut, seotut), kusjuures rõhuasetus on osade terviklikul seosel, mis võivad üksteist ka mõjutada.
Organism kui tervik
Bioloogiline organism on (kõrgeltarenenud) iseseisev aineline tervik, mis järgib bioloogilisi, keemilisi ja füüsikalisi seadusi ja on seejuures elus. Bioloogilise organismi üheks olulisemaks tunnuseks on ainevahetus. Organismid on tervikud, mille osad on tervikuga materiaalses, eksistentsiaalses ja funktsionaalses seoses.
Organismina võib vaadelda igasugust dünaamilist tervikut nagu rahvast, kultuuri või elukorraldust. Aristotelesest lähtuv traditsioon kirjeldada ühiskonda ja selle liikmeid terviku ja selle osadena on viinud ka totalitarismini.
Latgalikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Latgalikeelne Vikipeedia (latgali keeles Vikipedeja latgaļu volūdā) on Vikipeedia latgalikeelne versioon. See sai alguse 18. märtsil 2011.
Seal on artiklit ja  lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Umbluu (raamat)
"Umbluu. Uusi ja vanu vigurijutte" on Aino Perviku lasteraamat nooremale koolieale.
Mērdzene vald
pisi|Pūdinova õigeusu kirik Mērdzene vald (läti keeles Mērdzenes pagasts; eestipäraselt Määrdina vald) on vald Lätis Ludza piirkonnas. Valla keskus on Mērdzene asula. Vallavanem on Jānis Koļčs.
Vald piirneb sama piirkonna Goliševa, Mežvidi, Malnava, Pušmucova ja Blonti vallaga.
Valla pindala on 89,5 km². 2010. aasta seisuga elas seal 786 inimest, 2016. aasta seisuga aga 689 inimest. Aastal 2011 elas vallas 531 lätlast, 124 venelast, 1 valgevenelane, 2 ukrainlast, 2 poolakat ja 1 leedulane. Valla keskus on Saļņova küla.
See on ainus endise Kārsava piirkonna vald, mida varem asustas eesti rahvakild lutsid.
Ajalugu
Mērdzene vald on tekkinud endiste Mihalova ja Stiglova mõisade maadele. Aastal 1925 nimetati Mihalova vald ümber Mērdzene vallaks. Aastal 1925 oli valla pindala 321,1 km².
Aastal 1945 moodustati Mērdzene vallas Blonti, Degļeva, Goliševa, Lapatinsk, Mērdzene, Mežernieki, Pušmucova ja Stiglova külanõukogus, aastal 1949 likvideeriti aga vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Mērdzene külanõukoguga likvideeritavad Lapatinski ja Stiglova külanõukogud. Aastal 1990 moodustati külanõukogust Mērdzene vald. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Kārsava piirkonda.
Loodus
Looduskaitse all on Pudinova suur pärn, Püdinova Lohupärn ja Ede kask, lisaks veel üks nimetut põline pärnapuu.
Mälestised
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Stiglova muinaskalmed ehk Sõjamägi ja Silenieki muinaskalmed ehk Uppunud Kirik. Kohaliku kaitse all on karistuspaik Mērdzene võllamägi ja Stiglova katoliku kirik.
Külad
Vallas on kolmkümmend üks küla. Valla keskuse Mierdzine (vidējciems) elanike arv aastal 2020 oli 283. Teine sama staatusega küla on Pūdinova 84 elanikuga aastal 2020. Viis valla küla on staatusega mazciems – Baranova, Krīvu Stiglova, Latvīšu Stiglova 32 elanikuga aastal 2020, Mihalova ja Samuši. Kakskümmend neli valla küla on staatusega skrajciems – Baranova 2 elanikuga aastal 2020, Boltāni, Dekterova, Diervonīši 1 elanikuga aastal 2020, Grabežova 11 elanikuga aastal 2020, Kapačova 3 elanikuga aastal 2020, Kitkova 13 elanikuga aastal 2020, Kozukolni 5 elanikuga aastal 2020, Kravcovka 1 elanikuga aastal 2020, Krīvu Stiglova 18 elanikuga aastal 2020, Lapatnīki 7 elanikuga aastal 2020, Mihalova 24 elanikuga aastal 2020, Miški 1 elanikuga aastal 2020, Parsikova 2 elanikuga aastal 2020, Repki 1 elanikuga aastal 2020, Rūzori 29 elanikuga aastal 2020, Silagaiļi 12 elanikuga aastal 2020, Silinīki 7 elanikuga aastal 2020, Silkāni 14 elanikuga aastal 2020, Sloboda 2 elanikuga aastal 2020, Šalaji 30 elanikuga aastal 2020, Škirmanti 2 elanikuga aastal 2020, Tabulova 14 elanikuga aastal 2020 ja Vacpiragova 10 elanikuga aastal 2020. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
The Kills
The Kills on briti-ameerika indie-roki bänd, mille asutasid ameerika laulja Alison Mosshart ("VV") ja inglise kitarrist Jamie Hince ("Hotel").
Karjäär
Enne The Killsi moodustamist 2001. aastal olid nii Mosshart kui ka Hince mänginud mitmes ansamblis. Mosshart oli Florida punkbändi Discount vokalist, Hince oli olnud selliste briti rokkbändide nagu Fiji, Scarfo ja Blyth Power liige. Mosshart kohtas Hince'i Londonis ja veenis teda endaga koos bändi tegema. Hince oli alguses ideele vastu, kuid nõustus pärast seda, kui nad olid koos laule kirjutanud.
Kui Discount 2000. aastal lahku läks, kolis Mosshart Londonisse, kus Hince ja Mosshart hakkasid koos esinema nimede „Hotel“ ja „VV“ all. The Kills peab enda muusika otsesteks mõjutajaks bände Captain Beefheart, PJ Harvey, LCD Soundsystem, The Velvet Underground, The Fall, Patti Smith, Suicide ja Royal Trux, on muusikaväljaanded võrrelnud neid The White Stripesiga.
Dallase maakond (Missouri)
Dallase maakond (Dallas County) on maakond Ameerika Ühendriikides Missouri osariigis.
Maakonna halduskeskus on Buffalo.
Ajalugu
Maakond moodustati 1841. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 16 777.
Sõda Vaiksel ookeanil
Sõda Vaiksel ookeanil oli Teise maailmasõja sõjatanner Vaiksel ookeanil ja Ida-Aasias. See toimus ulatuslikul alal, mis hõlmas muu hulgas Vaikse ookeani ja selle saared, Kagu-Aasia saared ja Hiina.
Dallase maakond (Missouri)
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Sõda Vaiksel ookeanil
Vaikse ookeani sõjas olid vastamisi liitlasväed, eesotsas Ameerika Ühendriikidega, ja Jaapani keisririik, mida mingil määral aitasid Tai ning teljeriigid Saksamaa ja Itaalia. Sõja puhkemise peamiseks põhjuseks peetakse Jaapani püüdlust saada imperialistlikuks suurriigiks. Jaapan soovis rajada Ida- ja Lõuna-Aasiasse ning Okeaaniasse suurt Jaapani impeeriumi. Sealt loodeti Jaapani kasvavale tööstusele saada toorainet ja samuti alasid, kuhu Jaapani suurenev rahvastik saaks kolida.
Sõja alguseks Vaiksel ookeanil loetakse üldiselt 7/8. detsembrit 1941, mil Jaapan okupeeris Tai ning ründas Suurbritannia valdusi, Malaiat, Singapuri, Hongkongi, ja lisaks Ameerika Ühendriikide mereväebaase Hawaii saartel, Wake'i saarel, Guamil ja Filipiinidel. Osad ajaloolased loevad sõja alguseks 7. juulil 1937 alanud teist Hiina-Jaapani sõda või 19. septembril 1931 alanud Jaapani sissetungi Mandžuuriasse. Laiemalt peetakse sõja alguseks siiski 1941. aastat ja sõda ise üheks teise maailmasõja tandriks.
Soome köök
pisi|[[Karjala pirukas ehk karjalanpiirakka (riisi- või kartulipirukas) on traditsiooniline Soome roog]] pisi|[[Kalakukko kujutab endast tainas küpsetatud kala ja seapekki]] pisi|[[Leipäjuusto murakamoosiga]] Soome köök on tihedalt seotud Soome toiduvalmistamise traditsioonidega; seda iseloomustab suur kala ja liha osakaal, ehedate komponentide kasutamine ja tagasihoidlik maitsestamine.
Soome toiduvalmistamist on palju mõjutanud Rootsi köök ning sellesse on tihedalt põimunud Karjala, Lapimaa ja teiste soome-ugri rahvaste toidud. Soome toitude hulgas leiab arvukalt ka Eesti köögis tuntud roogasid.
Soome kliimast tingituna on sealses köögis tähtsat rolli mänginud kartul (enne kartuli levikut naeris), teraviljatoidud, liha (eriti põhjapõdra-, põdra- ja metslinnuliha), kala (eriti lõhe, merisiig ja ahven), piimatooted, metsamarjad ja seened.
Maitsestamisel on põhiliselt kasutatud soola, kuna varasematel aegadel olid muud maitseained raskesti kättesaadavad või kasutatavad ainult suvekuudel. Veel on levinud tilli, aedpeterselli ja sibulapealsete ning köömnete kasutamine. Eelmistest harvem tarvitatakse küüslauku ja sinepit.
Palju on Soome köögis saiade ja kookide retsepte ning osaliselt Rootsi mõjul on levinud ka kõikvõimalikud kuivad leivad.
Traditsiooniliste jookide hulka kuuluvad näiteks sahti (filtreerimata õlu), sima (mõdu) ja kilju (suhkruvein).
Ott Kartau
Ott Kartau (sündinud 8. jaanuaril 1988 Tartus) on eesti näitleja.
Elulugu
Ott Kartau lapsepõlv möödus Otepää lähedal Pühajärve külas.
Aastatel 1995–2007 õppis ta Otepää Gümnaasiumis. Samal aastal astus Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemiasse, kust 2011. aasta suvel sai näitleja kutsetunnistuse.
Ta on lõpetanud ka Otepää Muusikakooli viiuli erialal ning on omal käel õppinud mängima veel mitut pilli. 1998–2009 laulis Ott Kartau Eesti Meestelaulu Seltsi üle-eestilises poistekooris Kalev ning tegeleb näitlemise kõrval muusikaga nüüdki. Ta on kirjutanud muusika lavastusele "Välek" (Veikko Täär, SA Kalevipoja Koda, 2010) ja tantsulavastusele "Valdner" (Liis Ilula, Kanuti Gildi Saal, 2011).
Kuulus 2010. aastal asutatud ansambli Estonian Voices algkoosseisu.
Samuel Taylor Coleridge
pisi|Samuel Taylor Coleridge. Portree autor [[Pieter van Dyke (1795)]] Samuel Taylor Coleridge (21. oktoober 1772 – 25. juuli 1834) oli inglise luuletaja, romantik, kirjanduskriitik ja filosoof. Koos sõbra William Wordsworthiga olid nad järvekoolkonna esindajad, kes panid aluse romantismile Inglismaal.
Coleridge'i tuntumad teosed on luuletused "The Rime of the Ancient Mariner" ja "Kubla Khan" ning autobiograafiline proosateos "Biographia Literaria". Tema kirjanduskriitika, eriti Shakespeare'i kohta käiv, oli väga mõjukas ja aitas tutvustada inglise keelt kõnelevale ühiskonnale Saksa idealistlikku filosoofiat.
Kogu oma täiskasvanuelu kannatas Coleridge kurnavate ärevushoogude ja depressiooni käes. On spekuleeritud, et tal oli bipolaarne häire, mida ei osatud tema eluajal tuvastada.
Eestlased Luksemburgis
Eestlased Luksemburgis on Luksemburgis elanud või elavad eestlased.
1990. aastatel asusid Luksemburgi tööle välisfirmadesse suunatud eestlased. 1997 asutasid kohalikud Eesti-huvilised Luksemburgi Eesti Seltsi, hiljem lisandus ka eestlasi. 1. jaanuaril 2019 elas Luksemburgis 645 eestlast.
Riigis tegutseb Luksemburgi Eesti Kool. Eesti keelt õpetatakse ka Luxembourgi I Euroopa Koolis. Riigis tegutsevad veel laste lauluringid, käsitööring Muhu pätid, ansambel Meloodilised Tordid ja naisrahvatantsurühm Laiali.
Luksemburgis elab kunstnik Tiina Laan-Dondelinger.
The justification of national partiality
The justification of national partiality on Thomas Hurka artikkel.
Rahvuslased hoolivad rahvuskaaslastest rohkem kui teistest inimestest ning on seega erapoolikud. Kas rahvuslik erapoolikus on moraalselt õigustatud või tuleks erapooletult hoolida kõigist rahvustest inimestest? Vastus peab lähtuma rahvusliku erapoolikuse eripärast. Terve mõistuse järgi peaks oma perekonnaliikmetest hoolima rohkem kui võõrastest. Aga näiteks rassilist erapoolikust enamasti taunitakse. Mis üldiselt õigustab erapoolikust? Teatud suhted inimestega. Kas rahvuse sees on sellised suhted? Hurka vaatleb ainult "universalistlikku" rahvuslust, mille järgi kõik inimesed peaksid olema erapoolikud oma rahvuse suhtes, mitte ebausutavamat "partikularistlikku" rahvuslust, mille järgi ainult teatud üks rahvus väärib erilist lojaalsust. Hurka jätab kõrvale ka talle ebaveenvatena tunduvad argumendid, mille järgi rahvuslik erapoolikus aitab ellu viia erapooletuid moraaliprintsiipe, ja uurib, kas rahvuslik erapoolikus võib olla omaette väärtus, nii nagu paljud peavad selleks perekondlikku erapoolikust.
Pružany mõis
Mõisa peahoone esindab uusrenessanssi ja ehitati aastal 1843, mil omanikeks olid Szwykowskid. Ehituse käigus lammutati varasemad hooned. Projekti autor oli Francesco Maria Lanci. Peahoonel on kaks tiiba, osalt on hoone kahekorruseline, osalt aga ühe korrusega. Lääneosas asuvad erker, torn ja veranda. Peamist fassaadi ehib väike risaliit, seal asub ka suur kahele sambale toetuv terrass.
Pärast Kleinmichelite lahkumist asus hoones kohalik omavalitsus, Teise maailmasõja ajal aga Guderiani staap ja Saksa ohvitseride maja. Nõukogude võimu ajal asus hoones algul põllumajandustehnikumi internaat, seejärel lasteaed (aastani 1986) ja viimaks hambapolikliinik. Aastal 1989 hakati hoonet restaureerima ja tänapäeval asub hoones muuseum.
Mõisakompleksi kuulus algselt 10 hoonet, teiste seas ka pruulikoda ja telliselööv. Telliselöövi toodangut kasutati ka uue peahoone valmistamisel. Ajal, mil mõis konfiskeeriti, oli kõrvalhoonete arv 15, nende seas 4 tellistest hoonet. Lisaks peahoonele on tänapäeval säilinud kasvuhoone, kus kasvatati ka palme, agaave, sidrunipuid ja apelsinipuid.
Mõisa juurde rajati ka park (pindala tänapäeval 8 hektarit). Pargi tagumises osas asusid kanalid, mille äärde Kleinmichelite ajal istutati mitmeid võõrliike. Aastal 1939 tasandati see osa pargist ja selle asemele rajati staadion. Pargile lisati suur juurviljaaed, mis on samuti tänapäeval hävinud. Lossi tagaküljel asub vana iidol, mis toimetati sinna Bućki külast.
Airi Värnik
Airi Värnik (sündinud 26. oktoobril 1939) on eesti psühhiaater ja suitsidoloog, vaimse tervise professor Tallinna Ülikoolis.
Ta on üks Eesti enimviidatud sotsiaalteadlasi.
Töö
Airi Värnik on töötanud Jämejala Psühhoneuroloogiahaigla psühhiaatrina (1964–1967) ja Tallinna Vabariikliku Psühhoneuroloogiahaigla (alates 1991 Tallinna Psühhiaatriahaigla) psühhiaatrina (1970–1993). Aastatel 1987–1993 tegutses ta Tervishoiuministeeriumi mittekoosseisulise kohtupsühhiaatria peaeksperdina. 1992. aastal asutas ta Eesti-Rootsi Vaimse Tervise ja Suitsidoloogia Instituudi ja töötab siiani selle instituudi juhatajana. Alates 1998. aastast on ta Tartu Ülikooli sotsiaalpsühhiaatria külalisprofessor. Aastatel 2004–2005 oli ta Stockholmi Karolinska Instituudi suitsidoloogia professor, 2005–2010 sama instituudi külalisprofessor. Alates 2007. aastast Tallinna Ülikooli Sotsiaaltöö Instituudi vaimse tervise professor.
Leevi Mölder
Leevi Mölder (sündinud 4. juulil 1933 Tudulinna vallas Virumaal) on eesti keemiateadlane ja emeriitprofessor.
Haridus
Lõpetas Jõhvi 1. Keskkooli 1952; Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna kütuste keemilise tehnoloogia eriala 1957; TPI aspirant 1959–1962.
Tehnikateaduste kandidaat (Исследование свойств молекулярных комплексов некоторых фенолов и их применения при разделении сланцевой смолы), TPI 1963; dotsent 1966; professor 1973.
Töökäik
TTÜs 1957–1985: kütuste keemilise tehnoloogia kateedri laboratooriumi insener, noorem teadur, juhataja 1957–1959; orgaaniliste ainete tehnoloogia kateedri vanemõpetaja 1962–1964, dotsent 1964–1968; orgaanilise keemia kateedri dotsent 1968–1971, vanemteadur 1971–1972, professor ja kateedrijuhataja 1973–1983; orgaanilise ja biokeemia kateedri professor (kohakaaslus) 1983–1985; Eesti NSV/Eesti TA Keemia Instituudi põlevkivitöötlemise protsesside laboratooriumi juhataja 1983–1988; põlevkivide ja põlevkiviõli osakonna juhataja 1988–1994, juhtivteadur 1994–1996; TTÜs 1992–…: keemiatehnika instituudi kütuste keemia professor 1992–2000, õppetooli juhataja 1992–1997; TTÜ Keemia Instituudi põlevkivide ja põlevkiviõli osakonna vanemteadur 1997–2000; emeriitprofessor 2000-…
Teadustöö põhisuunad
Mitteelektrolüütide lahuste termodünaamilised omadused ning nende rakendus tehnoloogilistes protsessides, eriti põlevkiviõlide töötlemisel ja põlevkivifenoolide eraldamisel; täiustanud resortsinooli derivaatide õlist ja veest eraldamise ning biodiislikütuse sünteesi menetlusi; loonud naftasaaduste segude omaduste prognoosimise ja kütuste erimärgistusainete tuvastamise meetodid. Avaldanud üle 200 teaduspublikatsiooni, mitme erialasõnastiku kaasautor. Tema juhendamisel on kaitstud 6 kandidaadiväitekirja. Omab 11 autoritunnistust.
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Olnud NSV Liidu Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi teaduspraktika ja noorte spetsialistide stažeerimise teaduslik-tehnilise nõukogu presiidiumi ja Eesti NSV/Eesti TA Keemia Instituudi nõukogu aseesimees ja liige; TPI teaduskraadide kaitsmise teadusnõukogu sekretär, TTÜ nõukogu liige; Eesti vedelkütuste kvaliteedinõuete projekti komisjoni esimees 1994- 1996; ajakirja Oil Shale toimetuskolleegiumi liige 1990-…; USA Materjaliuuringute Ühingu (ASTM) liige ja selle komitee Petroleum Products and Lubricants hääleõiguslik liige 1995-…; Eesti Keemia Seltsi, Eesti Teadlaste Liidu ja Eesti Looduskaitse Seltsi liige; konsulteerinud erialastes küsimustes Eesti ministeeriume (Majandus- ja Kommunikatsiooni-, Kaitse-, Keskkonna-, Rahandus- ja Sotsiaalministeeriumi) ja ameteid (Maksu- ja Tolliamet, Riigi Metsamajanduskeskus, Riigi Looduskaitsekeskus) ning Eesti (Eesti Energia, Kiviter, Alexela, Eesti Raudtee) ja välismaiseid ettevõtteid (Cheuron, BASF, Environment Health Project, Mažeikiu Nafta); osalenud mitmes komisjonis ja töörühmas (nt vedelkütuste kvaliteedinõuete projekti komisjon, kemikaaliseaduse rakendusaktide komisjon); Tallinna Teadlaste Maja liige.
Harrastused
Ajalugu, male.
Oksana Bajul
Oksana Bajul (sündinud 16. novembril 1977) on ukraina iluuisutaja.
Oksana Bajul on võitnud kuldmedali 1994. aasta Lillehammeri olümpiamängudelt ja tulnud maailmameistriks 1993. aastal Prahas toimunud maailmameistrivõistlustel.
Aastatel 1993 ja 1994 oli ta Ukraina meister iluuisutamises.
Püssirohuvandenõu
pisi|Vandenõulased Püssirohuvandenõu (inglise keeles Gunpowder Plot, varem ka Gunpowder Treason Plot) oli Inglise katoliiklaste vandenõu, mille eesmärk oli tappa Inglismaa kuningas James I parlamendi uue istungjärgu avamisel 5. novembril 1605 ning seada seejärel taas troonile katoliiklik valitseja: Jamesi 9-aastane tütar Elizabeth.
Vandenõud juhtis Robert Catesby, kes oli osalenud ka Essexi krahvi mässukatses 1601. aastal. Tema kaaslased olid John Wright, Thomas Wintour, Thomas Percy, Guy Fawkes, Robert Keyes, Thomas Bates, Robert Wintour, Christopher Wright, John Grant, Ambrose Rookwood, Everard Digby ja Francis Tresham. Tõenäoliselt ajendas Catesbyt vandenõule lootuse kadumine, et kuningas Jamesi valitsuse all muutuks Inglismaa katoliiklaste suhtes tolerantsemaks. 1603. aastal aitas Catesby läkitada Hispaania kuninga Felipe III juurde saatkonna Thomas Wintouri juhtimisel, kuid ei kuningas Felipe ega ka paavst pooldanud sõjalist sekkumist. 1604. aastal hakkas Catesby koos diplomaadi ja õpetlase Thomas Wintouriga, kelle onu Francis Ingleby oli hukatud, sest ta oli katoliku preester, ning John Wrightiga, kes oli samuti osalenud Essexi krahvi mässus ja keda peeti toonase Inglismaa üheks paremaist mõõgameestest.
Vandenõulased Lordide koja hoones, viisid sinna 36 vaati püssirohtu ning panid seda valvama Guy Fawkesi, kel oli kümneaastasest sõjaväeteenistusest ulatuslik kogemus lõhkeainetega. Anonüümkirjast saadud vihje ajel otsisid ametivõimud 5. novembri algustundidel Westminsteri lossi läbi ning leidsid Fawkesi püssirohtu valvamas. Järgnenud päevadel teda küsitleti ja piinati, kuni ta lõpuks murdus ning andis välja ka teised asjaosalised. 31. jaanuaril 1606 hüppas Fawkes alla lavalt, kus ta pidi poodama, murdis kaela ja pääses seega edasisest piinamisest.
Ehkki 9. novembril 1605 parlamendi mõlema koja ees peetud kõnes rõhutas James I, et salanõu pidasid vaid üksikud inimesed ja kogu Inglismaa katoliiklased ei kanna selles süüd, süvenes Inglise reformatsiooniga alanud katoliiklaste tagakiusamine pärast vandenõu avalikuks saamist veelgi. 1606. aastal taastati Elizabethi-aegne trahvisüsteem neile, kes ei osalenud anglikaani jumalateenistustel. Üldiselt oli James I valitsusaeg siiski katoliiklaste jaoks suhtelistelt leebe.
Parlamendi ja kuninga pääsemise päeva – Guy Fawkesi päeva – on Inglismaal 1605. aastast saati tähistatud rahvapidudega, kus põletatakse Guy Fawkesi kuju. Iga istungjärgu eel toimub parlamendi keldri rituaalne ülevaatus.
Püssirohuvandenõud on kujutatud paljudes kirjandusteostes, filmides jms. Muuhulgas on see mõjutanud William Shakespeare'i ja John Miltoni teoseid. 1841. aastal avaldas William Harrison Ainsworth ajaloolise romaani "Guy Fawkes; or, The Gunpowder Treason", mis kujutas Guy Fawkesi sümpaatses valguses. Seejärel hakkas Fawkes esinema ka lasteraamatute kangelasena.
2005. aastal ehitati ITV telesaate "The Gunpowder Plot: Exploding The Legend" tarbeks Lordide koja hoone täismõõdus koopia, mis lasti sama koguse püssirohuga õhku. Katse näitas, et kui püssirohi oli vähegi kõlbulik, oleks selle koguse korral saanud surma mitte üksnes hoones viibijad, vaid ka kõik inimesed 100 meetri raadiuses.
Eestlased Hollandis
Eestlased Hollandis on Hollandis elanud või elavad eestlased.
Hollandis tegutseb Eesti Selts Hollandis ja Eesti Kool Hollandis.
Uus tänav (Paide)
Uus tänav on tänav Paides.
Tänav algab Vaksali tänavalt, kulgeb edelasse ja ristub Kooli tänavaga, kus ta ka lõppeb.
Uus tänav ristub Raudtee tänava ja Ruubassaare teega.
Othello
"Othello" ehk "The Tragedy of Othello, the Moor of Venice" on William Shakespeare'i tragöödia, mille oletatav kirjutamisaeg on 1604.
See jääb kirjanduslukku klassikalise armukadedustragöödiana, ent konflikt ei sünni selles puhtisiklikult pinnalt, vaid saab olulisi varjundeid renessansiajastu rassistlikest eelarvamustest. Renessansajastul rassismi kui 19. sajandi ideoloogilist ilmingut ei esinenud ja seetõttu ei saa me renessansaajastu rassistlikest eelarvamustest ka rääkida.
UTC+5:00
pisi|500px|UTC+5 UTC+5:00 on ajavöönd, mis on 5 tundi ees maailmaajast UTC. pisi|Kasahstani ajavööndid (UTC+5:00 kollasega) Vööndis asuvad aasta läbi:
Talvel on selles ajavööndis:
Andre Mägi
Andre Mägi (sündinud 14. jaanuaril 1988 Koerus) on eesti jalgpallur (kaitsja), kes mängib Eesti klubis Paide Linnameeskond.
Vana-Võidu Kõrgem Põllumajanduskool
Vana-Võidu Kõrgem Põllumajanduskool oli põllumajanduskool Viljandi maakonnas Vana-Võidu külas. 1999 ühendati see õppeasutus, Viljandi kutsekeskkool nr 9 ja Viljandi õppekeskus ning moodustati Viljandi kutseõppekeskus.
Kool asutati 1919 nime all Vana-Võidu põllutöökool. Kool tegutses Vana-Võidu mõisas.
Nõukogude ajal kandis kool nimesid Vana-Võidu loomakasvatustehnikum, alates 1964. aastast Gagarini nimeline Näidissovhoostehnikum ja hiljem Vana-Võidu sovhoostehnikum.
Austria Liitriik
Austria Liitriik (saksa keeles Bundesstaat Österreich; kõnekeeles tuntud kui Ständestaat, "Korporatiivne Riik") oli Esimese Austria vabariigi jätk aastatel 1934–1938, kui see oli üheparteiline riik, mida juhtis klerikaalfašistlik Isamaarinne. Mõiste Ständestaat, tuletatud mõistest Stände ("kinnisvara" või "korporatsioon"), oli propaganda, mida toetasid režiimi juhtivad poliitikud nagu Engelbert Dollfuß ja Kurt Schuschnigg. Tulemuseks oli autoritaarne valitsus, mis tugines konservatiivse katoliikluse ja Itaalia fašismi mõjudele.
Ajalugu
1890. aastatel olid konservatiivse-klerikaalse Kristlik-Sotsiaalse Partei (CS) asutajaliikmed nagu Karl von Vogelsang ja Viini linnapea Karl Lueger juba kujundanud antiliberaalsed vaated, kuigi peamiselt majanduslikust vaatenurgast, arvestades proletariaadi ja alama keskklassi vaesumisega. Viidates tugevalt katoliku kiriku sotsiaalse õpetuse doktriinile, agiteeris CS-i Austria töölisliikumise vastu, mida juhtis Austria Sotsiaaldemokraatlik Partei. CS laiendas ka antisemiitlikke eelarvamusi, kuigi mitte nii mürgiselt, kui natsid lõpuks tegid.
Iseenda-riigipööre
thumb|left|[[Kurt von Schuschnigg aastal 1936]] thumb|left|[[Isamaarinne (Austria)|Isamaarinde lipp]]
Kantsler Dollfuß valitses seejärel erakorraliste dekreetidega, sealhulgas kommunistliku partei keelamine 26. mail 1933, sotsiaaldemokraatliku Republikanischer Schutzbundi poolsõjaväelise organisatsiooni keelamine 30. mail ja natsipartei Austria haru keelamine 19. juunil. Selle asemele rajas ta 20. mail 1933 Isamaarinde kui "autonoomse, kristliku, saksa, korporatiivse Austria Liitriigi" ühtsuspartei. 12. veebruaril 1934 sütitasid valitsuse katsed jõustada Hotell Schiffis Linzis Schutzbundi keelustamine Austria kodusõja. Mäss suruti maha Bundesheeri ja parempoolse Heimwehri vägede toel, Ernst Rüdiger Starhembergi juhtimisel, see lõppes sotsiaaldemokraatliku partei ja ametiühingute keelustamisega. Tee diktatuurini lõppes 1. mail 1934, kui jäänukrahvuskogu poolt sõnastati põhiseadus tugevalt autoritaarseks dokumendiks.
Anšluss
Hossbachi protokollis, novembris 1937, kuulutas Hitler kohtumisel Wehrmachti komandöridega oma plaane Austria kampaaniaks. Saksa saadiku Franz von Papeni vahendusel reisis Schuschnigg 12. veebruaril 1938 Hitleri Berghofi residentsi Berchtesgadenis, et seista vaid silmitsi ultimaatumiga taastada natsipartei ning nimetada Seyß-Inquart ja Glaise-Horstenau Austria kabineti ministriteks. Schuschnigg, kellele avaldas muljet OKW ülema, kindral Wilhelm Keiteli kohalolek, andis järele ja 16. veebruaril sai Seyß-Inquart strateegiliselt tähtsa Austria siseministeeriumi juhiks.
Pärast seda, kui Briti saadik Berliinis Nevile Henderson 3. märtsil 1938 märkis, et Saksamaa nõudmised Austriale olid õigustatud, algatas Schuschnigg viimase katse säilitada Austria autonoomiat, kavandades 13. märtsil üleriigilist referendumit. Osana oma jõupingutusest saavutada võit vabastas ta sotsiaaldemokraatide juhid vanglast ja saavutas nende toetuse vastutasuks üheparteilise riigi demonteerimise ja sotsialistlike ametiühingute legaliseerimisega. Hitler vastas Wehrmachti vägede mobiliseerimisega Austria piiril ja nõudmisega nimetada Seyß-Inquart Austria kantsleriks. 11. märtsil ründasid Austria natsid Liidukantsleri Ametit ja sundisid Schuschniggi ametist lahkuma. Seyß-Inquart vannutati Miklasi poolt kantsleriametisse ja järgmisel päeval ületasid Wehrmachti väed vastupanu kohtamata piiri.
Hitler kavatses esialgu jätta Austria nukuriigiks, Seyß-Inquarti valitseda. Kuid entusiastlik toetus Hitlerile sundis teda muutma oma hoiakut ja toetama täielikku anšlussi Austria ja Natsi-Saksamaa vahel. 13. märtsil kuulutas Seyß-Inquart anšlussi ametlikult välja, kuigi president Miklas vältis seaduse allkirjastamist, lahkudes kohe ametist. Seyß-Inquart võttis siis üle enamuse Miklasi kohustustest ja allkirjastas anšlussi eelnõu seaduseks. Kaks päeva hiljem oma kõnes Viini Heldenplatzil kuulutas Hitler välja "minu kodumaa ühinemise Saksa Riigiga".
1959. aasta NSV Liidu meistrivõistlused moodsas viievõistluses
1960. aasta moodsa viievõistluse NSV Liidu meistrivõistlused peeti 10.–14. augustini Moskvas osana II spartakiaadist. Osales 63 sportlast.
Tulemused
Meeskondlik arvestus:
Vovan Kastan
Vovan Kastan (kirillitsas Вован Каштан) on Eesti graffitikunstnik, kes sai 2023. aastal tuntuks oma Venemaa-Ukraina sõja teemaliste provokatiivsete graffitidega Narvas.
Starõi Aidar
Starõi Aidar on küla Ukrainas Luhanski oblastis Stanõtsja Luhanska rajoonis, umbes 20 km kaugusel Luhanski keskusest loodes.
Siverski Donetsi vasakpoolse lisajõe Aidari kallastel asuva Starõi Aidari kõrgus merepinnast on 77 meetrit.
Starõi Aidar asutati 1752. aastal.
Opisthotropis durandi
Opisthotropis durandi on maoliik.
Starõi Aidar
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 283 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
Opisthotropis durandi
Opisthotropis durandi on endeemne Louangphabangi provintsis Laoses.
Sami Osala
Sami Osala (sündinud 10. märtsil 1980 Seinäjoel) on soome trummar.
Ta tegutseb bändis Sunrise Avenue.
Sami elab Helsingis. Trumme on ta mänginud 8–9-aastasest saati, kui sai oma esimese trummikomplekti.
Eestlased Iirimaal
Eestlased Iirimaal on Iirimaal elanud või elavad eestlased.
Geistthal
thumb|
Geistthal oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Voitsbergi ringkonnas. 2015. aastast on see Geistthal-Södingbergi valla osa.
Eestlased Iirimaal
Iirimaal Corkis tegutseb Corki Eesti Pereselts Üheskoos (asutatud 2009), kelle eestvõttel asutati 2013 Corki Eesti Kool. Samuti tegutseb Iirimaal Eesti Kultuuri- ja Spordiselts Iirimaal (asutatud 2012), kelle eestvõttel asutati septembris 2012 Eesti Kool Iirimaal. Dublinis tegutseb eesti naisrahvatantsu ansambel Iirised.
Žemaidikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Žemaidikeelne Vikipeedia (žemaidi keeles Vikipedėjė Žemaitėškā) on Vikipeedia žemaidikeelne versioon. See sai alguse 25. märtsil 2006 kasutaja Zordsdavini (Arnas Udovičius) eestvõttel.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Tallinna jalgrattateed
pisi|275x275px|Kahepoolne jalgrattatee, mis ühendab Lasnamäe ja Pirita linnaosa, on näide Tallinna rattastrateegia 2018–2028 pakutud rattateede (tervisevõrk tüüp D) disainlahendusest radadele, mis asuvad sõiduteedest eemal. pisi|276x276px|Näide ohtlikest rattaradadest Kesklinna linnaosas. See tänavaosa kuulub tugivõrku, kuid ei vasta Tallinna Jalgrattastrateegia 2018-2028 disainlahendustele, mille järgi peaks jalgrattateed ja -rajad mööduma bussipeatusest paviljoni tagapoolelt. Samuti ei asu see vahetult tee paremas servas. Tallinna jalgrattateed on arengujärgus liiklusvõrk, mis on mõeldud liiklemiseks jalgrataste ja väikeste elektrisõidukitega, milleks on elektrijalgrattad ja elektritõukerattad.
Jalgrattavõrgu teema on tekitanud poleemikat, sest linnaelanike, rattasõidu-aktivistide ja linnaametnike arvamused erinevad. Teema on üles võtnud ka Eesti meedia.
XX sajand
Autoteedel jalgrattaga sõitmise ohtlikkus seisnes nii vahelduvas või hoopiski teede kehvas tee korras, kui ka selles, et 1980. aastateil autoliiklus tihenes johtuvalt autode arvukuse suurenemisest. 1990ndail tihenes see tunduvalt ning 2000. aastate alguseks olid igapäevased liiklusummikud tavaline nähtus.
Selline kergliikluse ülesehitus toimis aastakümneid. Mõisteid kergliiklus ja kergliiklustee kui selliseid avalikkuse seas ei tuntud.
XXI sajand
2021. aasta augusti lõpus ja septembri alguses võõbati paljud Tallinna teed kampaania korras punase värviga üle, et märkida neid rattateedena. Lööktöö toimus vahetult enne seda kui 9. septembril 2021 kuulutati Tallinn 2023. aasta Euroopa roheliseks pealinnaks, samuti enne 2021. aasta oktoobri keskel toimunud kohalikke valimisi.
Meedias on avaldatud tõestusi selle kohta, kui ohtlikud on Kesklinna rattaradade praegused lahendused ja kui odavalt saaks neid ajutiselt lahendada. TV3 saade "Laser" pühendas sellele teemale oma 3. hooaja kaks saadet ja viis läbi ka nii-öelda tomati-eksperimendi. Rattateede-teemalisi "Laseri" saateid saab vaadata siit: Osa 1, 07.09.2021 ja Osa 8, 26.10.2021.
Linnaametnikud on olnud jalgratta-aktivistide lahenduste vastu.
Selle asemel räägivad Tallinna linnaametnikud meedias pidevalt positiivse poliitilise reklaamina sellest, mitu kilomeetrit uusi "jalgrattateid" nad igal aastal rajavad, kui tegelikult pole need jalgrattateed, vaid pigem segakasutusega kõnniteed ehk kergliiklusteed. Sellised kergliiklusteed on ohtlikud, eriti Kesklinnas, kus elab ja liigub palju rohkem inimesi kui äärelinnas.
Mõned üsna hiljuti ehitatud rattateed, mis peaksid olema mõeldud ainult jalgratastele, ehitatakse hoopis kergliiklusteedena, näiteks Valdeku tänav, mis rekonstrueeriti 2020. aastal ja millel peaks asuma jalgrattatee põhivõrk, kuid selle asemel ehitati segakasutuses olev kergliiklustee. — Või ei hakka juba valmisehitatud rattarajad toimima paljude takistuste ja ebapiisava eraldatuse tõttu, nagu see on Gonsiori tänaval. See näitab, et Tallinna ametnikud järgivad jalgrattastrateegias välja toodud linnaplaneerimist praegu väga kergekäeliselt ja töötavad Tallinna jalgrattavõrgu loomise asemel Tallinna segakasutusega kergliiklusteede loomise kallal.
Süsteem
pisi|278x278px|Reidi tee kahepoolne rattatee on üheks parimaks seni välja ehitatud jalgrattateevõrgu lõikudest. Ametlikult põhivõrgu osa, kuid ehitati välja peamiselt tervisevõrgu tüüp D järgi või põhivõrgu tüüp D järgi, aga kahepoolsena.
A – rattarada, isegi kui kulgeb läbi muidu jagatud ruumina toimiva keskkonna;
B – ratturile peab olema eraldatud vähemalt rattarada;
A – jalg- ja jalgrattatee (kergliiklustee) on kohane lahendus hõreda kasutusega tervisevõrgu osades;
C – rattatee, soovitatavalt eraldusribaga autoliiklusest või sõiduteest eemal;
D – kahesuunaline rattatee, kui liikumiskoridor paikneb sõiduteest eemal.
A – piiranguid ei ole. Lubatud kõik lahendused alates jagatud ruumist;
C – eelistatult rattatee, võib kasutada ka lisaeraldusega rattarada;
D – rattatee, soovitatavalt eraldusribaga autoliiklusest.
Põhivõrk
Põhivõrgus on ratturile alati eraldatud oma liikumisruum, mida ei pea teiste liikumisviisidega jagama, seda selleks, et tagada kõigi linnatänava kasutajate ohutus. Põhivõrk on mõeldud 2–5 km pikkusteks sõitudeks, ning selle peamine funktsioon on luua kiire ja mugav ühendus lähte- ja sihtkohtade vahel üle linna. Põhivõrku on kavandatud peamise jalgrattatee tüübina Kesklinna, Lasnamäe, Kristiine, Põhja-Tallinna ja Mustamäe linnaossa. Uute jalgrattateede loomine on osutunud kõige keerulisemaks kesklinnas, kus mõned teed on ajalooliselt väga kitsad ning teised vastupidi liiga laiad ja autokesksed (Liivalaia, Pärnu mnt, Narva mnt, Tartu mnt jne). Keerukuse tõttu pole linnaametnikud jalgratta infrastruktuuri loomisest eriti huvitatud olnud vaatamata sellele, et arengukava seda ette näeb. Üks hea näide seda tüüpi jalgrattateest Tallinnas on Reidi tee jalgrattatee (algab Russalka juurest kuni Jõe tänavani, põhivõrk tüüp D, kahesuunaline).
Tervisevõrk
pisi|276x276px|Haabersti-Nõmme kergliiklustee kuulub Tallinna jalgrattastrateegias 2018–2028 kirjeldatud tervisevõrku, kuid ei järgi strateegias ette antud disaini. Strateegia järgi peaks see tee olema eraldatud kõnnitee, mille juures on kahesuunaline rattatee (tervisevõrk tüüp B või D)
Tervisevõrgus asub ratta liikumisruum eelduslikult sõiduteedest eraldi. Kohtades, kus rattaruum külgneb vahetult sõiduteega, tuleb järgida põhivõrgu reegleid/põhimõtteid. Tervisevõrk on mõeldud üle 5 km pikkusteks vabaaja- või spordisõitudeks meeldivas keskkonnas. Tervisevõrgu lõigud asuvad peamiselt rahulikes ja looduslikes piirkondades, kus ei ole üldjuhul külgnevat autoliiklust ning on vähe ristuvaid tänavaid. Mitmes kohas töötab tervisevõrk ka põhivõrgu osana. Suurem osa tervisevõrgust asuks Tallinna äärelinnas, linnaosades nagu Nõmme, Pirita ja Haabersti, kus nad moodustaksid olulise osa kavandatavast jalgrattavõrgust. Tervisevõrk pole ilmtingimata reserveeritud ainult jalgratturitele, vaid ka muule kergliiklusele (tervisevõrk tüüp A). See tähendab, et jalakäijad, jalgratturid ja teiste väiksemate elektrisõidukite (näiteks elektritõukerataste) sõitjad peavad seda jagama. Seda tüüpi jalg- ja jalgrattateid tohib ehitada aga vaid hõreda kasutusega kohtades. Enamik tervisevõrku kuuluvatest jalgrattateedest, mis on juba valmis ehitatud, on küll sõiduteedest eemal ja kahesuunalised, aga need on hoopis jalg- ja jalgrattateed (kergliiklusteed) ka tiheda liiklusega piirkondades, seega need ei järgi Tallinna Jalgrattastrateegias 2018–2028 välja toodud lahendusi (tervisevõrk tüüp D või B, kahesuunaline).
Tugivõrk
Tugivõrk on mõeldud kuni 2 km pikkusteks sõitudeks ning selle peamine funktsioon on ühendada lähte- ja sihtkohad põhivõrguga ning tagada kohalike sõitude võimalus. Tugivõrk ei pea ratturile tingimata võimaldama omaette liikumisruumi. Kõik rattateed, mis ei kuulu põhi-, tervise või kiirteevõrku, kuuluvad vaikimisi tugivõrku.
Rattakiirteevõrk
Kiirteede võrk on mõeldud 5–30 km pikkusteks sõitudeks ning selle peamine eesmärk on ühendada linnapiiritagused alad linnaga. Kiirteede võrgul ei tohi olla ratturit peatavaid elemente, st sama tasandi ristumisi teiste teeliikidega. Kiirtee vajab seetõttu väga suuri investeeringuid, kuid potentsiaalsete kasutajate hulk on palju väiksem kui lühemate vahemaade läbimiseks mõeldud rattateedel.
Teede ülesehitus
Rattateed ja -rajad peavad olema minimaalselt 0,75 m laiused, kui tegemist on ühesuunalise tee või rajaga (möödasõiduvõimalusega minimaalselt 1,25 m). Kahesuunalised rattateed peavad olema minimaalselt 1,75 m laiused, et oleks olemas ka möödasõiduvõimalus. Tegelikult pole tõenäoliselt ükski rattatee või -rada vaid 0,75 m laiune, sest rattateede ja -radade laiust suurendavad erinevad teeolud:
+ 0,25 m, teepeenar;
+ 0,5–1 m, sein, aed, barjäär;
+ 0,5–0,75 m, autode piirkiirus 50 km/h või 30 km/h;
+ 0,25 m, muru, haljasala;
+ 0,25 m, tõus;
+ 0,25 m, järsud pöörded ja kurvid;
+ 0,25 m, koolide, ristmike lähedus;
+ 0,5 m, ratturi pöördetasku.
Kuigi kõikide tänavate remontimisel (kaasa arvatud ka teekattemärgistuse uuendamisel) tuleb arvesse võtta jalgratturite vajadusi, on Tallinna jalgrattastrateegias välja toodud ka ehitusprioriteedid ehk mis järjekorras tuleks jalgratta põhi- ja tervisevõrku välja arendama hakata:
Samuti on olulise prioriteedina välja toodud kooliteekonnad, mis mõjutavad peamiselt tugivõrgu arendusi.
Tulevik
2020. aastal tegi Kesklinna linnaosavanem Monika Haukanõmm avalduse, et 10–15 aasta pärast on rattasõit Kesklinna linnaosa kiireim transpordiliik. "Linna südamesse peab pääsema tänasest paremini ühistranspordiga ning mööda kõnni- ja rattateid, mis peaks andma põhjuse linnasüdamesse mitte tulla autoga. Selleks peab mõtlema, kuidas tõsta tänavaruumi kvaliteeti, et suudaksime 10–15 aasta pärast konkureerida Helsingi, Riia ja ka Stockholmi linnaruumi kvaliteediga. Vähem autosid ja rohkem kergliiklejaid tähendab rohkem kergteid. Eesmärk on, et jalgrattad ja tõuksid saaksid kesklinnas kõige kiiremaks liikumisvahendiks ja neil on ka oma liikumisruum," rääkis Haukanõmm.
Tallinna Arengukava 2035 kohaselt peaks rattasõit 2035. aastal moodustama vähemalt 11% kogu linna liiklusest. Rattasõit, väikeste elektrisõidukitega (elektritõukeratastega) sõitmine ja sõidujagamine peaksid toitma trammi-, bussi- ja lähirongiliine, seega tuleks seda näha osana ühistranspordisüsteemist. Tallinn on lubanud aastaks 2028 muutuda jalgratta- ja muu kergliikluse sõbralikumaks linnaks. Tallinna Jalgrattastrateegia 2018–2028 on ametlik juhend selle kohta, mida linn peaks tegema, et saada paremaks jalgrattasõidu vaatevinklist. Juhend sisaldab ka Tallinna peamiste jalgrattateede täpset kaarti, mis kõik tuleks rajada enne aastat 2028. Kaardil olevad jalgrattateed jagunevad kaheks: tervisevõrguks (137 km) ja põhivõrguks (165 km). Mõlemat tüüpi teed oleksid omavahel ühendatud. Tegelikult on strateegias mainitud ka kergliikluse kiirteevõrku, kuid selle rajamine pole strateegia koostajate hinnangul esialgu nii oluline. Lisaks neile kolmele tüübile on olemas ka tugivõrk, mille alla lähevad kõik muud jalgrattateed- ja rajad, mis aitavad jalgratturil jõuda põhi- ja tervisevõrku.
Tallinna arengukava 2035 kohaselt peaks rattasõit 2035. aastal moodustama vähemalt 11% kogu linna liiklusest. Rattasõit, väikeste elektrisõidukitega sõitmine ja sõidujagamine peaksid toitma trammi-, bussi- ja lähirongiliine, seega tuleks seda näha osana ühistranspordisüsteemist. Kogu Tallinna Jalgrattastrateegia 2018–2028 rattavõrgustiku elluviimine maksab ligikaudu 195 miljonit eurot.
Ewert von Bremen
Ewert von Bremen (ka Eberhardt Bremen; 10. november 1579 Tallinn – 5. jaanuar 1645 Tallinn) oli Vana-Liivimaa vasallisuguvõsast pärit Rootsi kuninglik riigitegelane Eestimaal.