cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lageduse
Lageduse oli küla Viljandimaal, ajalooliselt Aidu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Aidu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Paistu kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Aidu külaga.
Külast on teateid alates umbes 1900 (Лагедузе).
Lakiküla
Lakiküla oli küla Viljandimaal. Küla jääb tänapäeval Mustapali küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Mustapali külaga.
Lakiküla on küla staatuses alates 1922.
Mölder (perekonnanimi)
Mölder on perekonnanimi.
Kõige levinum on perekonnanimi Mölder vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 10,65. Perekonnanimi Mölder on levinuim Jõgeva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 26,16.
Kraadiõppur
Kraadiõppur on magistriõppe või doktoriõppe üliõpilane.
Magistriõppes ehk magistrantuuris õppijad on magistrandid, magistrikraadi omandanud on nad magistrid. Doktoriõppes ehk doktorantuuris õppijad on doktorandid, doktorikraadi omandanud on doktorid.
Vastavalt Bologna protsessile on Eestis magistrantuuri kestus 2 ja doktorantuuri kestus 4 aastat.
Stavkõ (Pištšanka rajoon)
Stavkõ (ukraina keeles Ставки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pištšanka rajoonis. Elanike arv on 805. Pindala on 1,629 km².
Wolfgang Uhlmann
pisi| Wolfgang Uhlmann (1970)
Uhlmann sai suurmeistriks 24-aastaselt 1959. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse.
Ta oli 11-kordne Saksa Demokraatliku Vabariigi malemeister (1954, 1955, 1958, 1964, 1968, 1975, 1976, 1981, 1983, 1985, 1986). Ta on tulnud kahel korral Hastingsi maleturniiri võitjaks (1958/1959, 1965/1966).
Estonia talveaed
pisi|Talveaed on madalam osa teatrihoone kahe tiiva vahel Estonia talveaed on Estonia teatrihoone sisehoovi ehitatud saal (talveaed).
Wolfgang Uhlmann
Uhlmann mängis neljal maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisel turniiril (1962, 1970, 1973, 1976). Parima tulemuse sai ta 1970. aastal Palma de Mallorcas (5.–6. koht), millega ta kvalifitseerus 1971. aastal toimunud kaheksa osavõtjaga pretendentide matšturniirile, kus aga kaotas veerandfinaalis Bent Larsenile.
Ta esines Saksa DV võistkonna koosseisus 11 maleolümpial (1956–1972, 1988, 1990; aastatel 1974–1986 ei saatnud Saksa DV oma võistkonda maleolümpiale). Uhlmann mängis võistkonna esimesel laual 10 korral (viimati 1988).
Estonia talveaed
Talveaed valmis 1991. aastal. Saal on 75-kohaline, vastuvõttudel mahub seisma ka kuni 130 inimest.
Paprika (perekond)
Paprika (Capsicum) on maavitsaliste sugukonda kuuluv taimede perekond.
Klassifikatsioon
Paprika perekonna süstemaatika pole päris selge.
Klassifikatsioon andmebaasis NCBI
Ameerika Ühendriikide Rahvusliku Meditsiiniraamatukogu andmebaasis National Center for Biotechnology Information klassifitseeritakse paprika perekonda järgmised liigid ja sordid:
Muud
Paprika lähimateks sugulasteks on füüsal, haldjatrompet, inglitrompet, juustumari, kartulipõõsas, koerapöörirohi, kuldkarikas, ogaõun, taralõng, tubakas jt.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Capsicum seisuga 16.01.2014.
Kolhoosi Jõud
Kolhoosi Jõud oli Abja-Paluojal 30. aprillist 1952 kuni 29. detsembrini 1953 ilmunud eestikeelne ajaleht, Abja Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja.
Ajaleht ilmus kaks korda nädalas.
Judino (Tomski oblast)
Judino on küla Venemaal Tomski oblastis Kolpaševo rajoonis.
1526. aastal rajatud asulas elas 2021. aastal 47 inimest.
Tuhk-lehelind
pisi|Tuhk-lehelind Tuhk-lehelind (Phylloscopus humei) on põõsalindlaste sugukonda kuuluv lind.
Boro Boro
"Boro Boro" on Rootsi-Iraani poplaulja Arashi debüütsingel, mille avaldas 2004. aastal Warner Music. See singel jõudis esikohale Rootsi singlite edetabelis.
Raketa (tiibur)
pisi|Raketa 2004. aastal
Raketa ehk projekt 340 on Nõukogude Liidus massiliselt toodetud ja tänaseni osaliselt kasutuses olev reisilaeva-tiiburlaeva tüüp.
Einike Soosaar
Einike Soosaar (sündinud 10. novembril 1970 Tallinnas) on eesti tekstiilikunstnik, disainer ja kujundaja.
Raketa (tiibur)
Ajalugu
Esimene Raketa-tüüpi tiiburlaev valmistati 1957. aastal. Sisuliselt oli tegemist sõitva prototüübiga, millel oli hiljem seeriatootmisse läinud laevadega vähe ühist. Masstootmine algas 1959. aastal, selle tõeline hoog saavutati pärast esimese kümne laeva valmimist, kui tootmine kolis Nižni Novgorodist Krimmi poolsaarele Feodossiasse, kus toodeti kõik ülejäänud alused. Vajadus Raketa-laadsete kiirlaevade järele oli tingitud sellest, et maanteed ja raudteed ei ulatunud kõikjale ning nende rajamine ja hooldamine oli üsna kallis. Jõelaevandus seevastu vajas ainult vajalikes kohtades süvistamist ning sadamate rajamist. Tiibur oma hea kiirusega oli järgmine loogiline samm: kui laevakere veest välja tõsta, väheneb veetakistus märgatavalt ja see võimaldab saavutada suuremaid kiiruseid.
Kuigi laevatüübina on Raketad suhteliselt sarnased, on neis aja jooksul tehtud siiski olulisi muudatusi. Algne projekt 340 piirdus poolesaja laevaga, pärast seda tugevdati laeva konstruktsiooni, sest laevakere kippus esimese tiiva läheduses mõranema. Kõige levinum laevatüüp oli 340E, kus keret oli tugevdatud ning sellega saavutas laev oma levinuima vormi.
Einike Soosaar
Elukäik
Einike Soosaar on lõpetanud Tallinna 44. keskkooli 1989. aastal. 1994. aastal õppis ta Heinola Käsitöö- ja Kunstikoolis Soomes. Aastatel 1990–1995 õppis ta Tallinna Kunstiülikoolis tekstiili eriala bakalaureuseõppes, mille lõpetas cum laude.
Raketa (tiibur)
Ajalugu
Koos mudeliga 340E juurutati ka madala süvisega mudel 340EM. Algse laeva 1,8 m süvis oli peamiselt tingitud sõukruvi asetusest tagumise tiiva all ning pikast tüürilabast. 340ME ehitamiseks liigutati sõukruvi tagumisest tiivast üle ja taha ning ühe tüürilaba asemel oli kaks. Esimene tiib oli identne tavasüvisega laevaga. See muudatus tagas laevale veeväljasurveolekus süviseks vaid 1,2 m ning võimaldas kasutamist oluliselt rohkematel jõgedel ja veekogudel, kus 1,8 m süvisega laev ei oleks sobinud. Laev lendas küll veepinna kohal veidi madalamalt, kuid üldiselt ei mõjutanud see laeva kasutatavust märkimisväärselt, võrreldes tavasüvisega Raketaga. Üks sobivatest tööpiirkondadest oli ka Emajõgi ning sellega seotud Peipsi järve vesikond.
Raketasid on peetud tiiburitest kõige elegantsemateks laevadeks. Tiivad ei turrita küljele välja, vaid on kõhu alla peidetud ning seistes on nende olemasolu raske märgata. Nende välimus küll väljendab kiirust, kuid ei tee seda ülemäära: täpselt nii palju, et tiibadel lendav laev näeks hea välja ning veeväljasurveolekus olles näeks laev välja tavalise laevana, ühegi vihjeta tiiburile.
Einike Soosaar
Elukäik
Ülikooli ajal läbis ta Tallinna Kultuurirahvaülikoolis Heino Kivihalli kalligraafiakursuse.
Raketa (tiibur)
Ajalugu
Projektide 340E ja 340ME mootorlaev liigub tiibadel ja kerel lainekõrgusel kuni 1,25 m. 340 mootorlaev liigub tiibadel ja kerel lainekõrgusel kuni 1,5 m.
Einike Soosaar
Liikmesus
Einike Soosaar kuulub Eesti Tekstiilikunstnike Liitu (2004. aastast).
Raketa (tiibur)
Raketa-tüüpi tiiburlaevad Tartu jõesadamas
Alalõikude pealkirjades on laevad eristatud ehitusnumbrite järgi. Tekstis on laevade esitlemisel kasutatud pardale maalitud nimekuju, mille osaks oli numbri järel olev M-täht. Eestikeelses ajakirjanduses ja omaaegsetes kuulutustes ning  jõesadama arhiivimaterjalides oli kasutusel ka eestikeelne nimevariant Rakett ning numbrivariandid 1, 2, 3, 01, 02, 03 ning I, II ja III.
Raketa 314
Ehitatud Feodossias 1963. aastal, ehitusnumber 314. Projekt 340МЭ ehk M-tüüpi (madalalt vees istuv) laev. 1963.a. oktoobris jõudis Narva. Tartusse saabus treileril 1964.a. jaanuaris. Sõite alustas sama aasta suvel. Kandis alguses nime "Rakett". 1968. aastast "Peipsi Jõnn", 1976. aastast "Raketa-1M".
Oma viimase navigatsiooni lõpetas 1979.a. septembri algupoole ja suunati remonti. Napid ja kaudsed vihjed annavad mõista, et tegu oli praakmootoriga seotud tõsiste probleemidega. Pärast menetlemist võidi otsustada, et remont oleks ebaotstarbekas. Laeva saatus teadmata, võimalik, et kasutati mõnda aega teiste Raketade „doonorlaevana”. Samas laevaregistrist maha ei võetud ja laevapabereid kasutati ära aastaid hiljem ”Raketa 322” Soome müümisel.
Raketa 409
Ehitatud Feodossias 1967. aastal, ehitusnumber 409. Projekt 340МЭ. Tartusse saabus 1967.sügise algul. Laeva üritati Narvast Tartusse tuua veeteed mööda, kuid Narva jõel Omuti kärestikest ülesõidu katsel said tiivad kannatada ja neid tuli Tartus kohe remontida. Seetõttu alustas sõite alles 1968. aastal. Mõlemale laevale nime saamiseks korraldati Tartus 1968. aasta suvel avalik konkurss ja sai nimeks "Tuuslar". Paraku uued nimed inimeste seas ei juurdunud, neid kutsuti ikka suupäraselt Raketadeks. Alates 1976. aastast "Raketa-2M".
Viimane navigatsioon: 1988. aastal. Seisis kaks aastat kaldal. 1991. aastal pidi saama seisvaks laev-baariks. Emajõe ääres Vabaduse puiestee pargis praeguse HTM majaga kohakuti ehitati talle puust kai, anti nimi Junga Baar ja viidi uude kohta seisma. Jõudis üürikest aega baarina tegutseda, kuid sanitaareeskirjade täitmata jätmise tõttu olid probleemid tegevusloaga. 1991. aasta augusti alguses viidi treileriga Narva-Jõesuusse, lastiti seal praamile ja veeti puksiiris Leningradi. Edasine saatus teadmata.
Raketa 453
Ehitatud Feodossias 1968. aastal, ehitusnumber 453. Projekt 340МЭ. Algne kodusadam Dnepropetrovsk, nimi "Vladimir Komarov". Tartusse saabus 1978. aasta sügisel vahetustehinguna "Zarja-2" vastu. Tuli veeteed mööda Novgorodini kus pandi treileriplatvormile ja toodi Tartusse. Alustas sõite nime all „Raketa-3M”. Alates 1980 aastast kui esimene Tartu Raketa kadus, hakkas liikuma kui „Raketa-1M”, kusjuures tema juures kasutati pärast nimevahetust esimesele Raketale omast värviskeemi.
Juba uue nime all sõites sattus 1982. aasta 27. mail Lämmijärvel Samolva lähedal õnnetusse- laevale sõitis küljelt sisse venelaste kalapaat, mille tagajärjel reisilaev uppus (õnneks suutis kapten pärast kokkupõrget laeva madalikuni suunata) Taastusremont kestis 2,5 kuud ja suve lõpupoole jätkas sõite.Viimane navigatsioon 1989.a. Seisis kaldal mitu aastat. 1993.a pandi laevakere oksjonile, kuid osta soovijaid ei leidunud. Lõplik saatus teadmata, kuid arvatavasti läks vanametalliks.
Raketa 322
Tartusse  saabus raudteeplatvormil 1979.a. lõpus. Siin muudeti algne konstruktsioon originaallahedusega M-tüüpi laevaks. Vastavaid töid tehti Gorki Tsentraalse Konstrueerimisbüroo insener G. Tšebõševi juhendamisel. Ümberehituse tulemusena sai teistega võrreldes suurema lainetusega sõidul paremad sõiduomadused. Hakkas liikuma nime all „Raketa-3M” ja kolmandale Raketale iseloomuliku värviskeemiga. Viimane navigatsioon Eestis 1990.a. Edasi seisis paar aastat kaldal. 1993.aasta sügisel müüdi Soome. Ilmselt polnud laeval nõuetekohaseid pabereid, seetõttu kasutati esimese ”Raketa” omi ning müüdi kui mootorlaev Raketa (reg.nr 81582; kere nr.314, väljalaskeaasta 1963)
Alates 1995.aastast sõitis mitmesugustel ekskursiooni- ja huvisõidu marsruutidel Päijänne järvistul. Kuni 2001.aastani nime all „Suvijet“, edasi nimeks „Rosetta“. Läbis XXI sajandi alguses põhjaliku ümberehituse, mille käigus tehti uus roolikamber laeva esiossa ja seati sisse päikesetekk. Tänapäevani sõiduvõimeline, liigub ka tiibadel ja mingi regulaarsusega kasutuses, kuid omanik üritab teda pidevalt ära müüa.
Raketa
Viimane Tartu Raketa. Tegemist oli Feodossias 1960. aastate keskel ehitatud projekti 340Э tüüpi laevaga, ehitusnumber teadmata. Kõige tõenäolisemalt toodi 1991. aasta sügisel Riiast kanali äärde seisma (Lätis müüdi Nõukogude aja lõpus kiiresti kogu tiiburlaevastik: kaks Kometa-tüüpi laeva sõitsid nimedega Sinilind ja Luik paar aastat Tallinna - Helsingi vahel; üks Meteor-tüüpi tiibur läks Tallinnast Tartusse transportimisel 1991. aasta septembris Mäo lähedal põlema, üks Voshod-tüüpi tiibur sõitis nime all Pääsuke üürikest aega Tallinna lahel). See osteti rublaaja lõpus ja pärast krooni tulekut ei jaksatud enam sellega midagi mõistlikku ette võtta. Selle Raketa hävitas põleng, misjärel läks laev vanametalliks.
Lähemalt võib Tartu kiirlaevadest, samuti Pihkva Raketadest ja üldse Peipsi järve vesikonna laevandusest lugeda foorumi militaar.net teemast "Jõelaevad Emajõel".
Joseph Beecken
Joseph Jules Beecken (11. aprill või 7. mai 1904 – surmaaeg ja -koht on teadmata) oli Belgia poksija, rahvuselt flaam.
Beecken sai keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale John Elliottile (Suurbritannia) ning saades 3. koha kohtumises loobumisvõidu Leslie Blackilt (Kanada).
Hugo-Eduard Vaino
Hugo-Eduard Vaino (10. oktoober 1915 – 9. märts 2022, Räpina) oli vanim eesti mees.
Siseministeeriumi andmetel oli ta vanim eesti mees. Ta elas 106-aastaseks, millest kümme aastat möödus Nõukogude Liidu vangilaagrites ja 20 aastat Ukrainas.
Ta tutvus oma ukrainlannast naisega vangilaagris ja läks pärast vabanemist koos naisega elama Ukrainasse, kus töötas raudbetoonitehases keevitajana. Hiljem tõi koduigatsus ta Eestisse tagasi, kuid abikaasa kartis temaga kaasa tulla.
Oma viimased eluaastad veetis ta Ristipalo pansionaadis.
Isiklikku
Tema tütar on Ukraina kirjanik Maria Vaino.
Journal of Theoretical Biology
See on asutatud aastal 1961.
Helle Videvik
Helle Videvik (sündinud 21. juunil 1945 Virumaal Vohnja vallas Uku-Eeriku külas) on eesti keraamik.
Ta on tuntud oma ülisuurte, kõrgkuumuses põletatud keraamiliste vaaside ja peene graafilise töötlusega portselanmaali poolest.
Elukäik
Helle Videvik sündis 1945. aastal Virumaal Vohnja vallas Uku-Eriku külas.
Liikmesus ja vabakutselisus
1974. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu liige.
1996. aastast on ta vabakutseline kunstnik.
Näitused
Alates 1969. aastast on ta esinenud näitustel Eestis, Venemaal, Lätis, Leedus, Soomes, Taanis, Rootsis, Saksamaal, Itaalias, Prantsusmaal, Tšehhi Vabariigis.
Charlotte Weitze
Charlotte Weitze (sündinud 12. aprillil 1974 Kongens Lyngbys) on taani kirjanik.
Ameerika Ühendriikide valitsus
Ameerika Ühendriikide valitsus on Ameerika Ühendriikide täidesaatva võimu organ, mille liikmeks olevad ministrid teostavad riigijuhtimise ülesandeid läbi neile alluvate ministeeriumide. Valitsusel Ameerika Ühendriikide presidendi suhtes nõuandev roll.
Sõpruse orden (täpsustus)
Sõpruse orden on teenetemärk mitmes riigis:
Leisimõisa
Leisimõisa oli küla Viljandimaal, ajalooliselt Laatre mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Laatre küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Halliste kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pennikülaga.
1855-1859 on esimest korda mainitud nime Лейземойсъ (kaks talu), seejärel umbes 1900 Лейзимойза (talurühm), 1922 Leisi, 1939 Leesimõisa (talu).
Charlotte Weitze
Ta on õppinud folkloristikat Kopenhaageni ülikoolis.
Weitze debüteeris 1996. aastal novellikoguga "Skifting".
Süvis
Süvis on veesõiduki veesistumise sügavus.
Laeva süvise puhul võib rääkida nii täislastile kui ka tühisõidule vastavast süvisest.
Salnava vald
Valla pindala on 167 km². 2016. aasta seisuga elas seal 725 inimest. Aastal 2011 elas vallas 695 lätlast, 48 venelast, 1 valgevenelane, 3 ukrainlast ja 2 poolakat. Valla keskus on Saļņova küla. Vallavanem on Anna Gabrāne.
Ajalugu
Aastal 1945 moodustati Kārsava vallas Salnava külanõukogu, aastal 1949 likvideeriti aga vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Salnava külanõukoguga likvideeritav Oponosi külanõukogu, aastal 1955 aga Ruskulova külanõukogu. Aastal 1977 liideti sellega osa Kārsava, Baltinava ja Malnava külanõukogude maadest. Aastal 1990 moodustati külanõukogust Salnava vald. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Kārsava piirkonda.
Loodus
Looduskaitse all on Ruskulova lehiseallee, Salnava suur lehis, Salnava lehis, Salnava suur tamm, Salnava tamm, Numerne hiidmänd ja Numerne teine mänd, lisaks veel kolm nimetut põlispuud. Valda jääb ka Numerne valli looduspark.
Mälestised
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Rogi Sõjahaudade linnamägi ja Ruskulova muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Salnava katoliku kabel.
Külad
Vallas on nelikümmend üheksa küla. Valla keskuse Saļņova (vidējciems) elanike arv aastal 2020 oli 196. Kuus valla küla on staatusega mazciems – Korecki 60 elanikuga aastal 2020, Ločukolni, Orinski, Ruskulova 27 elanikuga aastal 2020, Sola 27 elanikuga aastal 2020 ja Zaceški 23 elanikuga aastal 2020. Nelikümmend kaks valla küla on staatusega skrajciems – Aizeļkšņi 33 elanikuga aastal 2020, Aizsili 5 elanikuga aastal 2020, Barkāni 15 elanikuga aastal 2020, Bieleņi 12 elanikuga aastal 2020, Bļaši 26 elanikuga aastal 2020, Cisovka, Diuksts 8 elanikuga aastal 2020, Dzierkaļova 4 elanikuga aastal 2020, Eļstes 19 elanikuga aastal 2020, Kaļvine 2 elanikuga aastal 2020, Kaupuži 35 elanikuga aastal 2020, Keiseļova 2 elanikuga aastal 2020, Kozukolns 2 elanikuga aastal 2020, Krutova 2 elanikuga aastal 2020, Kūkova, Ledinski, Leidumnīki 5 elanikuga aastal 2020, Liuzinīki, Līpusola, Lozdova, Lūbenka 3 elanikuga aastal 2020, Mežarejas 2 elanikuga aastal 2020, Mičuri 8 elanikuga aastal 2020, Nūmierne, Oponosi, Orinski, Orinski 4 elanikuga aastal 2020, Otrā Bozova 12 elanikuga aastal 2020, Pirmā Bozova 2 elanikuga aastal 2020, Pliešova 4 elanikuga aastal 2020, Rogi 10 elanikuga aastal 2020, Sausinīki, Stendži 4 elanikuga aastal 2020, Sutri, Svikļi 11 elanikuga aastal 2020, Zobļova, Žeikari 9 elanikuga aastal 2020, Žurlova 20 elanikuga aastal 2020, Uguļova 18 elanikuga aastal 2020, Vareiki 8 elanikuga aastal 2020, Verpeļi 5 elanikuga aastal 2020 ja Vilgi 6 elanikuga aastal 2020. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Lepakose
Lepakose on küla staatuses alates 1945.
Saļņova
Saļņova (ka Salnava) on küla (vidējciems) Lätis Ludza piirkonnas, Salnava valla halduskeskus.
Küla asub valla keskosas merepinnast 110 meetri kõrgusel. Saļņova jääb endisest piirkonna keskusest Kārsavast 9 ja Riiast 286 kilomeetri kaugusele. Külas on kultuurimaja, postkontor, raamatukogu, katoliku kirik.
Küla on tekkinud endise Salnava mõisa keskuse juurde. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku sovhoosi Sala keskasulaks. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kārsava piirkonda.
Aastal 2008 oli külas 292 elanikku, aastal 2020 aga 196 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 193.
Haabersti Vene Gümnaasium
Haabersti Vene Gümnaasium on venekeelne kool (gümnaasium) Tallinnas Haabersti linnaosas.
Ajalugu
Kooli ajalugu ulatub aastasse 1937, kui tegevust alustas Tallinna Reaalkool nr 5, poistekoolina. 1940–1944 kandis kool nime ''Tallinna 5. Kool'' ning tegutses poiste ja tüdrukute koolina. 1944. aastast asus koolihoone aadressil Hariduse tänav 3, 1946. aastast tegutses seitsmeaastase venekeelse õppega kool aadressil Vabriku tänav 10.
1949. aastal sai kooli nimeks Tallinna 5. Keskkool ning kool tegutses 1955. aastast Vana-Kalamaja tänaval ning 1978. aastast aadressil Õismäe tee 132.
Eesti NSV teeneline arst
Eesti NSV teeneline arst on Eesti NSVs välja antud aunimetus.
Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium "kõrge kvalifikatsiooniga arstidele, kes on oma erialal vähemalt 15 aastat edukalt töötanud ning kellel on suuri teeneid tervishoiu arendamisel, arstiteaduse saavutuste juurutamisel, vabariigi elanike meditsiinilise teenindamise parandamisel või pedagoogilises töös."
Enn Oja
Enn Oja (sündinud 3. veebruaril 1929 Tartus) on eesti koorijuht, muusikapublitsist ja -pedagoog.
Eesti NSV teeneline arst
Eesti NSV teenelise arsti aunimetus kehtestati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 31. märtsi 1941 seadlusega "Eesti NSV aunimetuste maksmapanemise kohta". Aunimetust hakati välja andma 1945. aastast. 1987. aasta alguseks oli selle aunimetuse saanud 178 inimest.
Enn Oja
Enn Oja on õppinud koorijuhtimist Tartu (1947–1950) ja Tallinna Muusikakoolis (1953–1954). 1959. aastal lõpetas samal erialal Tallinna Konservatooriumi.
Ta töötas Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli koorijuhtimisosakonna vanemõpetajana. Lisaks pedagoogilisele tööle juhatas alates 1965. aastast pikka aega Eesti Energia meeskoori, meesansamblit Lauluveljed ja TPI kammerkoori (1967–1973) ning segakoori Kalev ja Linda. Oja on juhatanud meeskoore paljudel laulupidudel.
On kirjutanud ka ise koorilaulu seadeid (rahvalik viis "Lepatriinu", Evald Vainu "Jäälill" ja muud).
Isiklikku
Ta on Peeter Oja ja Kaia Buijsi isa.
2023. aasta 30. mai droonirünnak Moskvale
'''2023. aasta 30. mai droonirünnak Moskvale''' oli 30. mail erinevatel andmetel 8 kuni 32 drooniga läbi viidud rünnak Moskvale ja Moskva oblastile  , sh Rubljovka elamurajoonile.
Planariidae
Planariidae on lameusside hõimkonda kuuluv sugukond ripsusside klassist.
Eestis leiduvad Planaria torva, Polycelis nigra ja Polycelis tenuis.
Roberto Gerhard
Ta õppis Enrique Granadosi, Felip Pedrelli ja Arnold Schönbergi juures. Töötas Barcelonas ja Suurbritannias. Püüdles loomes verismi poole, rõhutas kõlavärvide ja rütmi tähtsust.
Kolhoosi Võit
Kolhoosi Võit oli Rõuges 12. maist 1951 kuni 26. detsembrini 1953 ilmunud eestikeelne ajaleht, Rõuge Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja.
Ajaleht ilmus kaks korda nädalas.
Nikolai Kristoffel
Nikolai Kristoffel (5. märts 1932 – 12. märts 2022) oli Eesti füüsik, Tartu ülikooli emeriitprofessor.
Ostujõu pariteet
Ostujõu pariteet on vahetuskursside kõikumist seletav teooria, mida loetakse kõige vanemaks seda nähtust seletavaks teooriaks.
Nikolai Kristoffel
1955. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli teoreetilise füüsika eriala cum laude'ga ja astus kohe aspirantuuri. 1959. aastal sai ta Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsika-matemaatika kandidaadi kraadi. 1967. aastal kaitses Leningradis füüsikadoktori väitekirja.
Ostujõu pariteet
Teooria autor on Rootsi majandusteadlane Gustav Cassel, kuid selle põhiideed pärinevad juba 16. ja 17. sajandist.
Kolhoosi Tõde (Kiltsi)
Ajaleht ilmus kaks korda nädalas.
Nikolai Kristoffel
Ta tegutses külalisprofessori ja uurijana ka Stuttgardi, Karlsruhe, Milano ja Kenti ülikoolides ning Max Plancki tahkiseuuringute instituudis Stuttgardis. Alates 1997. aastast oli ta Tartu Ülikooli emeriitprofessor.
Nikolai Kristoffel on teinud uurimistöid eri valdkondadest, näiteks defektidega kristallid, struktuursed faasisiirded ja ferroelektrikud, kristallvõre lokaalne dünaamika, tahkiste spektroskoopia ja optilised efektid ning ülijuhtivus, mis on ta saanud silmapaistvalt olulisi tulemusi.
Ostujõu pariteet
Ostujõu pariteedi kohaselt moodustub reaalne valuutakurss kodumaise ja välismaise ostujõu võrdlusest:
Nikolai Kristoffel
Tartu Ülikooli füüsika instituudis töötas ta kuni 2018. aastani.
Male
Nikolai Kristoffel on silma paistnud ka maletajana. Ta on kuulunud kirimales Eesti koondisse ja aastal 2000 andis rahvusvaheline kirimaleföderatsioon talle rahvusvahelise seeniormeistri tiitli.
Ostujõu pariteet
Reaalne vahetuskursi leidmise valem on seega e(reaalne) = (1/P) / (1/eP*) = eP*/P
Öö sadamas
1820. aastal oli teos Dresdeni galeriis väljas pealkirjaga „Palkonil õed sadamas. Öö. Tähevalgus“.
Maalil kujutatud Halle ehitised, Punane torn (Roter Turm) ja Turu kirik on sadamast suhteliselt kaugel.
Liivausse
Liivausse (ka Kooli) oli küla Viljandimaal. Küla jääb tänapäeval Holstre küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Holstre külaga.
ResearchGate
ResearchGate on suhtlusportaal teadlastele ja kraadiõppuritele.
Sarnane teadlastele mõeldud suhtlusvõrgustikuportaal on ka Academia.edu, mis on oluliselt suurem ning kus on veidi suurem rõhk pandud lähedaste huvidega teadlaste ja teadustekstide suunatud otsimisele-leidmisele.
ResearchGate on saanud tugevat kriitikat mõõdikute osas, millega kasutajaid märgitakse.
Gerli Nõmm
Gerli Nõmm (sündinud 5. oktoobril 1985 Tallinnas) on eesti režissöör ja stsenarist.
Nõmm töötab kultuuriuudiste toimetaja-saatejuhina Eesti Televisioonis alates 2012. aastast. Ta on lõpetanud Balti Filmi- ja Meediakooli audiovisuaalse meedia erialal ning teinud lühifilme ja telesaateid nii režissööri kui ka operaatorina.
Balti Humanistlik Ühing
Balti Humanistlik Ühing (rootsi keeles Baltiska Humanistiska Förbundet) Balti riikide ühine abistamisorganisatsioon, mis asutati 1943 Rootsis.
Ühing tegeles ka kirjastamisega. 1945-1949 andis ühing välja ajakirja The Baltic Review. 1947-1989 andis ühing koos Eesti Rahvusfondiga välja bülletääni Newsletter from behind the Iron Curtain. 1946 asutas ühing kirjastuse Eesti Raamat.
Ühingut on juhtinud teiste seas Richard Indreko, Nikolai Kaasik, Roland Härm, Evald Uustalu, Helmut Hagar.
Francesco Geminiani
pisi Francesco Geminiani [džemini´aani] (5. detsember 1687 Lucca, Toscana – 17. september 1762 Dublin) oli itaalia viiuldaja, pedagoog, helilooja, muusikateoreetik ja -kirjanik.
Ta oli viiulimängija Giuliano Geminiani poeg. Õppis viiulit Milanos Carlo Ambrogio Lonati ja Roomas Arcangelo Corelli ning kompositsiooni Napolis Alessandro Scarlatti juures.
Tema teos "Viiulikool" (1740) üks esimesi omataolisi. Geminiani on kirjutanud ka raamatud "Saatetehnika" I (1756), II (1757), "Kitarrimängu kunst" (1760).
Tema õpilaste hulgas olid Charles Avison, Michael Dubour, Michael Festing. Tema pedagoogitöö oli väga oluline inglise ja iiri viiulikoolkonna arendamises.
Looming
Ta on loonud 2 kogu viiulisonaate con basso continuo (1716, 1739), 2 kogu concerto grossosid (1732, 1733), kogu sonaate sooloviiulile (1705) ja tšellole bassiga (1739), triosonaate, klavessiinipalu.
Platynota
Platynota on soomuseliste seltsi infraselts, mõnede allikate järgi ka Anguimorpha infraseltsi klaad.
Klassifikatsioon
Platynota infraseltsi klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised sugukonnad :
Siberi lehelind
pisi|Siberi lehelind Siberi lehelind (Phylloscopus schwarzi) on põõsalindlaste sugukonda kuuluv lind.
Eestis on ta eksikülaline.
Liigi kirjeldas Gustav Radde 1863. aastal. Lind on nimetatud Eestis elanud astronoomi ja maadeavastaja Peter Carl Ludwig Schwarzi järgi.
Kolhoosniku Hääl
Kolhoosniku Hääl oli Kullamaal 12. maist 1951 kuni 16. detsembrini 1953 ilmunud eestikeelne ajaleht, Kullamaa Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja.
Ajaleht ilmus kaks korda nädalas.
Florida Tšanturija
Florida Tšanturija (vene keeles Флорида Чантурия; sündinud 30. märtsil 1990 Beloretskis Baškiiri ANSV-s) on vene laulja, rokkansambli Leningrad vokalist.
Pärast Peterburi Riikliku Kultuuri- ja kunstiinstituudi estraadi- ja džässiosakonna lõpetamist sai Tšanturija ühe Peterburis tegutseva kaveransambli solistiks. 2016. aastal võeti ta casting ' u põhjal ansambli Leningrad vokalistiks. 2017. aastal sai Leningradi juhtivaks solistiks.
Tšanturija võttis osa laulude "Kolštšik" («Кольщик»), "Ekstaz" («Экстаз»), "Tš.P.H" («Ч.П.Х.»), "Kandidat" («Кандидат»), "Vojaž" («Вояж») ja mitme teise laulu salvestamisest.
Muud tegevusalad
2019. aastal avas Tšanturija Peterburis omaenda vokaalstuudio "Leningradnost".
Teadlane
Teadlaseks nimetatakse tavaliselt seda, kellel on teaduskraadi või teaduslikke publikatsioone või kes töötab teadlase ametikohal.
Teadlast võidakse nimetada ka teadustöötajaks või uurijaks.
Teadlase tegevus- või teadusala järgi võidakse kasutada liigitamist humanitaarteadlasteks, reaal- ehk loodusteadlasteks ja tehnikateadlasteks.
Tehnikateadlaste puhul omakorda võidakse eristada inseneriteaduste esindajaid (kuigi nad otseselt inseneridena ei tööta).
Maris-Lembi Balbat
Maris-Lembi Balbat (20. juuni 1936, Tallinn – 25. veebruar 2022) oli eesti teatriloolane, teatri- ja filmikriitik.
1954. aastal lõpetas Tallinna 7. Keskkooli, seejärel õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu, ülikooli lõpetas 1959. aastal.
1962. aastast ilmus tema artikleid ajalehtedes Sirp ja Maaleht ning ajakirjas Elukiri.
Justin Pogge
Justin Pogge (sündinud 22. aprillil 1986 Fort McMurrays, Albertas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina Saksamaa kõrgliigaklubis Kölner Haie.
Maris-Lembi Balbat
Koostanud brošüüri "Eesti NSV rahvakunstnik Velda Otsus" (1968) ja toimetanud kogumiku "Madis Kõivu mõttelistes maailmades" (2003, koos Piret Kruusperega).
Justin Pogge
2003. aastal asus ta mängima Western Hockey League'i UWHL) klubis Prince George Cougars. Hooaja 2004–05 teises pooles liitus samasse liigasse kuuluva Calgary Hitmen. Hooajal 2005–06 pälvis Pogge WHL-i hooaja parimale väravavahile antava auhinna Del Wilson Trophy ja hooaja parimale mängijale antava auhinna Four Broncos Memorial Trophy, lisaks valiti ta samal hooajal kogu Canadian Hockey League'i parimaks väravavahiks.
Maris-Lembi Balbat
Maris-Lembi Balbat oli Eesti Teatriuurijate ja -kriitikute Ühenduse ja Eesti Teatriliidu liige.
Justin Pogge
2004. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i draft'is 90. valikuna. Hooajal 2006–07 debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Maple Leafsi noorteklubis Toronto Marlies. NHL-is debüteeris ta Maple Leafsi meeskonnas 22. detsembril 2008 mängus Atlanta Thrashersi vastu, kuid pärast hooaega 2008–09	ei ole Pogge NHL-is enam mänginud.
Aastatel 2009–2012 mängis ta AHL-i klubides San Antonio Rampage, Albany River Rats, Charlotte Checkers ja Portland Pirates.
Kergu Andrease kirik
Esimene puukirik ehitati Kergusse aastal 1696 Ruistoma Mihkli juhatusel, mis samal aastal hävis tules. Samal, 1696. aastal ehitati uus õlgkatusega puukirik rootslase Otteri juhatusel. 13. mail 1708 kinnitas Karl XII Rodoskovitzis selle kiriku Pärnu-Jaagupi kiriku abikirikuks.
Aastal 1882 sai kirik Johann Köleri maalitud altarimaali.
A-pool ja B-pool
A-pool ja B-pool on kiirusega 78, 45 või 33⅓ pööret minutis keerleva heliplaadi (singlite, EP-de või LP-de) kaks poolt.
Digitaalajastu CD-de ja allalaaditava muusika oludes pole enam mõtet rääkida heliplaadi kahest poolest, aga mõisteid kasutatakse endiselt. Nüüd tähendab B-pool enamasti singlile lisatud boonuslugusid.
Lobinaküla
Lobinaküla oli küla Viljandimaal, ajalooliselt Vana-Kariste mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Päigiste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Halliste kihelkonda.
Lenasia
Lenasia on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigi Gautengi provintsi Johannesburgi linnaringkonnas.
Lobinaküla
Külast on teateid alates umbes 1900 (Лобинакюля).
Lenasia
Lenasia on asutatud 1958. aastal. Apartheidi ajal oli Lenasia määratud India päritolu inimeste asualaks.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lenasia elanikest India või Aasia päritolu inimesi 55,90%, mustanahalisi aafriklasi 40,38%, värvilisi 2,55%, valgeid 0,21% ja teisi 0,95%. Inglise keelt pidas emakeeleks 55,37%, suulu keelt 8,81%, tsvana keelt 8,23%, sotho keelt 6,44%, koosa keelt 4,95%, afrikaani keelt 4,05%, tsonga keelt 3,02%, pedi keelt 1,68% ja venda keelt 1,08%.
Adramadrus
Adramadrus (ka maarott, maamees, mullatuhnija) on inimene, kes pole merel seilanud ja kes ei tunne mereasja. Sõna "adramadrus" kasutasid Eestis 1920.-1930. aastatel ka meremehed, pidades nende all silmas Eesti mereväe ajateenijaid, kes teenisid ja tegid töid peamiselt maismaal. Tollal oli levinud ütlus: "mets madruseid täis, ükski ujuda ei oska!" .
Siona keel
Siona keel on tukano keelkonda kuuluv keel, mida räägivad sionad Putumayo jõe ääres Colombias ja Ecuadoris.
Kõrge Agrotehnika
Kõrge Agrotehnika oli Otepääl 1. maist 1951 kuni 25. detsembrini 1953 ilmunud eestikeelne ajaleht, Otepää Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja.
Ajaleht ilmus kaks korda nädalas.
Ināra Slucka
Ināra Slucka (sündinud 17. detsembril 1959 Salduses) on läti näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas 1982. aastal Läti Riikliku Konservatooriumi Teatrikunsti osakonna. Magistrikraadi sai Läti Kultuuriakadeemias 2006. aastal. Alates 1983. aastast töötab Ināra Slucka Läti Rahvusteatri näitlejana. Ta on mänginud rohkem kui kahekümnes filmis.
Ujumine 2019. aasta veealade maailmameistrivõistlustel
right|150px|Ujumine Ujumine 2019. aasta ujumise maailmameistrivõistlustel toimus 21.–28. juulil 2017 Lõuna-Koreas Gwangjus. Võistlused toimusid Nambu University Municipal Aquatics Centeris.
Ajakava
Kohalik aeg (UTC+9).
50 m vabalt
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 135 Maailmarekord: 20,91 (2009) César Cielo, Brasiilia Maailmameistrivõistluste rekord: 21,08 (2009) César Cielo, Brasiilia Maailmameister 2017: 21,15 Caeleb Dressel, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
100 m vabalt
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 123 Maailmarekord: 46,91 (2009) César Cielo, Brasiilia Maailmameistrivõistluste rekord: 46,91 (2009) César Cielo, Brasiilia Maailmameister 2017: 47,17 Caeleb Dressel, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
200 m vabalt
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 68 Maailmarekord: 1.42,00 (2009) Paul Biedermann, Saksamaa Maailmameistrivõistluste rekord: 1.42,00 (2009) Paul Biedermann, Saksamaa Maailmameister 2017: 1.44,39 Sun Yang, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
400 m vabalt
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 47 Maailmarekord: 3.40,07 (2009) Paul Biedermann, Saksamaa Maailmameistrivõistluste rekord: 3.40,07 (2009) Paul Biedermann, Saksamaa Maailmameister 2017: 3.42,58 Sun Yang, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
800 m vabalt
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 38 Maailmarekord: 7.32,12 (2009) Zhang Lin, Hiina Maailmameistrivõistluste rekord: 7.32,12 (2009) Zhang Lin, Hiina Maailmameister 2017: 7.40,77 Gabriele Detti, Itaalia Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
1500 m vabalt
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 35 Maailmarekord: 14.31,02 (2012) Sun Yang, Hiina Maailmameistrivõistluste rekord: 14.34,14 (2011) Sun Yang, Hiina Maailmameister 2017: 14.35,85 Gregorio Paltrinieri, Itaalia Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
50 m selili
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 74 Maailmarekord: 24,00 (2018) Kliment Kolesnikov, Venemaa Maailmameistrivõistluste rekord: 24,04 (2009) Liam Tancock, Suurbritannia Maailmameister 2017: 24,35 Camille Lacourt, Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
100 m selili
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 63 Maailmarekord: 51,85 (2016) Ryan Murphy, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 52,19 (2015) Ryan Murphy, USA Maailmameister 2017: 52,44 Xu Jiayu, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
200 m selili
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 42 Maailmarekord: 1.51,92 (2009) Aaron Peirsol, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 1.51,92 (2009) Aaron Peirsol, USA Maailmameister 2017: 1.53,61 Jevgeni Rõlov, Venemaa Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
50 m rinnuli
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 79 Maailmarekord: 25,95 (2017) Adam Peaty, Suurbritannia Maailmameistrivõistluste rekord: 25,95 (2015) Adam Peaty, Suurbritannia Maailmameister 2017: 26,95 Adam Peaty, Suurbritannia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
100 m rinnuli
Adam Peaty parandas maailmarekordit poolfinaalis, ujudes 56,88.
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 87 Maailmarekord: 57,10 (2018) Adam Peaty, Suurbritannia Maailmameistrivõistluste rekord: 57,47 (2015) Adam Peaty, Suurbritannia Maailmameister 2017: 57,47 Adam Peaty, Suurbritannia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
200 m rinnuli
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 54 Maailmarekord: 2.06,67 (2017) Ippei Watanabe, Jaapan Maailmameistrivõistluste rekord: 2.06,96 (2017) Anton Tšupkov, Venemaa Maailmameister 2017: 2.06,96 Anton Tšupkov, Venemaa Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
Sokolov (perekonnanimi)
Sokolov on vene päritolu perekonnanimi. Nime naissoo vorm on Sokolova. See on tuletatud sõnast сокол 'pistrik'.
Ujumine 2019. aasta veealade maailmameistrivõistlustel
50 m liblikat
Caeleb Dressel ujus poolfinaalis üle maailmameistrivõistluste rekordi ajaga 22.57
Sokolov (perekonnanimi)
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Sokolov 582 inimesel: 554 mehel või poisil ja 28 naisel või tüdrukul. Perekonnanimede levikult on Sokolov meeste puhul 50. kohal. Nimi Sokolova oli 618 naisel või tüdrukul. Perekonnanimede levikult oli Sokolova naiste puhul 51. kohal.
Ujumine 2019. aasta veealade maailmameistrivõistlustel
50 m liblikat
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 94 Maailmarekord: 22,27 (2018) Andrii Govorov, Ukraina Maailmameistrivõistluste rekord: 22,67 (2009) Milorad Čavić, Serbia Maailmameister 2017: 22,75 Ben Proud, Suurbritannia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
100 m liblikat
Poolfinaalis püstitas Caeleb Dressel uue maailmarekordi 49.50.
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 78 Maailmarekord: 49,82 (2009) Michael Phelps, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 49,82 (2009) Michael Phelps, USA Maailmameister 2017: 49,86 Caeleb Dressel], USA Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
200 m kompleksi
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 51 Maailmarekord: 1.54,00 (2011) Ryan Lochte, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 1.54,00 (2009) Ryan Lochte, USA Maailmameister 2017: 1.55,56 Chase Kalisz, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
400 m kompleksi
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 39 Maailmarekord: 4.03,84 (2008) Michael Phelps, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 4.06,22 (2007) Michael Phelps, USA Maailmameister 2017: 4.05,90 Chase Kalisz, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
4×100 m vabalt
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 27 võistkonda Maailmarekord: 3.08,24 (2008) USA Maailmameistrivõistluste rekord: 3.09,21 (2009) USA Maailmameister 2017: 3.10,06 Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
4×200 m vabalt
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 22 võistkonda Maailmarekord: 6.58,55 (2009) USA Maailmameistrivõistluste rekord: 6.58,55 (2009) USA Maailmameister 2017: 7.01,71 Suurbritannia Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
4×100 m kompleksi
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 27 võistkonda Maailmarekord: 3.27,28 (2009) USA Maailmameistrivõistluste rekord: 3.27,28 (2009) USA Maailmameister 2017: 3.27,93 USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
50 m vabalt
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 101 Maailmarekord: 23,67 (2017) Sarah Sjöström, Rootsi Maailmameistrivõistluste rekord: 23,67 (2017) Sarah Sjöström, Rootsi Maailmameister 2017: 23,67 Sarah Sjöström, Rootsi Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
100 m vabalt
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 93 Maailmarekord: 51,71 (2017) Sarah Sjöström, Rootsi Maailmameistrivõistluste rekord: 52,07 (2009) Britta Steffen, Saksamaa Maailmameister 2017: 52,27 Simone Manuel, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
200 m vabalt
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 61 Maailmarekord: 1.52,98 (2009) Federica Pellegrini, Itaalia Maailmameistrivõistluste rekord: 1.52,98 (2009) Federica Pellegrini, Itaalia Maailmameister 2017: 1.54,73 Federica Pellegrini, Itaalia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
400 m vabalt
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 43 Maailmarekord: 3.56,46 (2016) Katie Ledecky, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 3.59,13 (2017) Katie Ledecky, USA Maailmameister 2017: 3.59,13 Katie Ledecky, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
800 m vabalt
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 40 Maailmarekord: 8.04,79 (2016) Rio de Janeiro, Brasiilia Maailmameistrivõistluste rekord: 8.07,39 (2015) Katie Ledecky, USA Maailmameister 2017: 8.12,68 Katie Ledecky, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
1500 m vabalt
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 29 Maailmarekord: 15.22,48 (2018) Katie Ledecky, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 15.25,48 (2015) Katie Ledecky, USA Maailmameister 2017: 15.31,82 Katie Ledecky, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
200 m selili
Regan Smith ujus uue maailmarekordi 2.03,35 poolfinaalis. See on 71 sajandikku parem ameeriklanna Missy Franklini 2012. aasta Londoni olümpiamängudel ujutud ajast. Eriti huvitav on see, et Smithi alustas eelujumist maailma edetabeli 42. kohalt. Finišis oli ta juba 20. kohal ja õhtul poolfinaalis ujus maailmarekordi.
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 42 Maailmarekord: 2.04,06 (2012) Missy Franklin, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 2.04,76 (2013) Missy Franklin, USA Maailmameister 2017: 2.05,68 Emily Seebohm, Austraalia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
50 m rinnuli
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 56 Maailmarekord: 29,40 (2017) Lilly King, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 29,40 (2017) Lilly King, USA Maailmameister 2015: 29,40 Lilly King, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
100 m rinnuli
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 55 Maailmarekord: 1.04,13 (2017) Lilly King, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 1.04,13 (2017) Lilly King, USA Maailmameister 2017: 1.04,13 Lilly King, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
200 m rinnuli
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 34 Maailmarekord: 2.19,11 (2013) Rikke Møller Pedersen, Taani Maailmameistrivõistluste rekord: 2.19,11 (2013) Rikke Møller Pedersen, Taani Maailmameister 2017: 2.19,64 Julia Jefimova, Venemaa Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
50 m liblikat
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 64 Maailmarekord: 24,43 (2014) Sarah Sjöström, Rootsi Maailmameistrivõistluste rekord: 24,60 (2017) Sarah Sjöström, Rootsi Maailmameister 2017: 24,60 Sarah Sjöström, Rootsi Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
100 m liblikat
Sarah Sjöströmil jäi viies maailmameistritiitel sellel distantsil saamata.
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 52 Maailmarekord: 55,48 (2016) Sarah Sjöström, Rootsi Maailmameistrivõistluste rekord: 55,53 (2017) Sarah Sjöström, Rootsi Maailmameister 2017: 55,53 Sarah Sjöström, Rootsi Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
200 m kompleksi
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 36 Maailmarekord: 2.06,12 (2015) Katinka Hosszú, Ungari Maailmameistrivõistluste rekord: 2.06,12 (2015) Katinka Hosszú, Ungari Maailmameister 2017: 2.07,00 Katinka Hosszú, Ungari Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
4×100 m vabalt
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 18 võistkonda Maailmarekord: 3.30,05 (2018) Austraalia Maailmameistrivõistluste rekord: 3.31,48 (2015) Austraalia Maailmameister 2017: 3.31,72 USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
4×200 m vabalt
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 14 võistkonda Maailmarekord: 7.42,08 (2009) Hiina Maailmameistrivõistluste rekord: 7.42,08 (2009) Hiina Maailmameister 2017: 7.43,33 USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
4×100 m kompleksi
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 21 võistkonda Maailmarekord: 3.51,55 (2017) USA Maailmameistrivõistluste rekord: 3.51,55 (2017) USA Maailmameister 2017: 3.51,55 USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
4×100 m vabalt
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 36 võistkonda Maailmarekord: 3.19,60 (2017) USA Maailmameistrivõistluste rekord: 3.19,60 (2017) USA Maailmameister 2017: 3.19,60 USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
4×100 m kompleksi
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 40 võistkonda Maailmarekord: 3.38,56 USA (26. juuli 2017, Budapest) Matt Grevers (52,32), Lilly King (1.04,15), Caeleb Remel Dressel (49,92), Simone Manuel (52,17) Maailmameistrivõistluste rekord: 3.38,56 (2017) USA Maailmameister 2017: 3.38,56 USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
Labworth Café
pisi|Labworth Café [[Canvey saarel]] Labworth Café (inglise keelest 'Labworthi kohvik') on teedrajav modernistikus stiilis raudbetoonist hoone Thamesi jõe suudme juures Labworthi rannas Canvey saarel.
Hoone ehitas 1932–1933 Christiani & Nielsen Ove Arupi juhtimisel.
Labworth Café arvati 1996. aastal pärast renoveerimist arhitektuurimälestiseks.
Luhavahi
Luhavahi oli küla Viljandimaal. Küla jääb tänapäeval Vaibla küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Vaibla külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Energia salvestamine
Energia salvestamine on üks kiiremini arenev tehnoloogiavaldkond. Energiat kogutakse erinevatest allikatest: päike, tuul, lained. Üks peamine väljakutse taastuvate energiaallikate valdkonnas on taastuvenergiaallikate ebastabiilsus. Tuuleenergiat saab toota ainult tuulise ilmaga ja päikeseenergiat päikeselise ilmaga. Lahendus peitub energia salvestamises – osa toodetud energiast pannakse tuule-/päikesevaba perioodi jaoks hoiule.
Energia salvestamine tõstab võrgu tõhusust, eelkõige elektritaristu toetamises tippkoormuste ajal.
Ajalugu
Energia salvestamine pole midagi uut. Patareisid on kasutatud alates 1800. aastast ja hüdroenergia on USA-s töötanud alates 1920. aastatest. Kuid nõudlus dünaamilisema ja puhtama võrgu järele on toonud kaasa uute energiasalvestusprojektide ehitamise ning uute või paremate energiasalvestuslahenduste väljatöötamise märkimisväärse kasvu.
Taastuvenergiad
Taastuvenergia on energia, mis kogutakse taastuvatest ressurssidest, mida inimese aja jooksul looduslikult täiendatakse. See hõlmab selliseid allikaid nagu päikesevalgus, tuul, vihm, looded, lained ja geotermiline soojus. Kuigi enamik taastuvaid energiaallikaid on jätkusuutlikud siis mõned mitte. Näiteks peetakse mõnda biomassi allikat praeguse kasutusmäära juures jätkusuutmatuks.
Māra Mennika
Māra Mennika (sündinud 17. augustil 1978 Riias) on läti näitleja.
Ta on lõpetanud 2003. aastal Läti Kultuuriakadeemia, kus õppis kino- ja teatrikunsti osakonnas näitlejaks.
2003. aastast töötab Valmiera Draamateatri näitlejana.
2000. aastast on ta mänginud ka telesarjades ja filmides.
Titanic (täpsustus)
Titanic oli reisilaev. See võib tähendada veel järgmist:
Semjonov
Semjonov võib tähendada järgmist:
Daniel Wass
pisi|Daniel Wass (2019) Daniel Wass (sündinud 31. mail 1989 Gladsaxes) on Taani jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético ja Taani jalgpallikoondises. Ta võib mängida vasakkaitsja, paremkaitsja, poolkaitsja või ründava poolkaitsjana.