cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud ehk polüaromaatsed süsivesinikud (lühendina PAH-id, inglise keeles PAHs) on orgaanilised ühendid, mis sisaldavad üksteisega liitunud benseenituumi, kuid ei sisalda heteroaatomeid ega ka asendusrühmi. Naftaleen on kõige lihtsama ehitusega PAH, koosnedes ainult kahest omavahel ühendatud benseenituumast. PAH-e leidub kõikjal meie elukeskkonnas: õhus, vees, pinnases ja isegi ka toidus. PAH-ide hulka kuulub üle saja ühendi, mis kõik erinevad üksteisest benseenituumade arvu ja asetuse poolest molekulis. Paljud PAH-id tekitavad elusorganismidele väärarenguid, mutatsioone ja vähki.
Harku külanõukogu
21. novembril 1991 moodustati Harku külanõukogust uuesti Harku vald.
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud
Teke, keskkonda sattumine ja keskkonnas esinemine
PAH-id tekivad orgaanilise aine mittetäielikul põlemisel. PAH-e võivad sünteesida mikroorganismid, vetikad ja makrofüüdid, kuid PAH-id tekivad ka orgaanilise materjali diageneesil fossiilkütustest (temperatuuril 100–150 °C) ning orgaanilise materjali pürolaasil kõrgel temperatuuril (> 700 °C). Ekspositsiooni PAH-idele pole võimalik täielikult vältida, sest neid leidub kõikjal keskkonnas: vees, mullas ja atmosfääris. PAH-id satuvad keskkonda näiteks kivisöest, toornaftast, tõrvast, asfaldist, õlireostusest ning PAH-e eraldub ka kütuste (fossiilkütused või biomass) ja jäätmete põlemisel/põletamisel kõrvalsaadustena. PAH-id võivad sattuda ka toitu selle valmistamisel (grillimisel, praadimisel, suitsutamisel, küpsetamisel) ning on võimalik, et toit saastub PAH-idega suitsugaaside otsesel kokkupuutel toiduga. Peale eespool nimetatu võib toit saastuda lisaks ka keskkonnareostuse kaudu (näiteks kala ja kalast valmistatud tooted võivad PAH-idega saastuda, kui meres on naftalekkeid . Veekogudesse satub PAH-e peamiselt tööstuslikust reoveest, äravooluveest, liiklusest, aga ka õli ja gaasi kasutamisest. Atmosfääris on PAH-id enamasti kinnitunud tahketele atmosfääriosakestele või on gaasilisel kujul. Vees esinevad PAH-id kinnitunult näiteks setetele, tahketele osakestele või humiinainetele . PAH-e on leitud isegi komeetidest, meteoriitidest . PAH-e eraldub keskkonda ka looduslikult: vulkaanipursete ja metsatulekahjude kaudu . Kaks kolmandikku pinnaveekogudesse sattuvatest PAH-idest seonduvad seal tahkete osakestega ning neid on võimalik eemaldada veest sedimentatsiooni, flokulatsiooni ja filtratsiooni teel. Osa PAH-e, mis jõuavad veekogudesse, lahustuvad vees ning nende eemaldamiseks kasutatakse oksüdeerumisreaktsioone.
On olemas isegi PAH-e sisaldavaid õlisid, mida on vaja, et rehvid paremini haarduksid.
Häpening
Häpening (levinud samuti kirjaviis häppening ; inglise keeles happening 'sündmus; juhtumine, toimumine') on tegevuskunsti liik, milles kunstnik loob sündmuse, etenduse, milles tihti osaleb publik.
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud
Teke, keskkonda sattumine ja keskkonnas esinemine
Taimed saastuvad PAH-idega enamasti siis, kui atmosfääris olevad tahked osakesed (mis sisaldavad ka PAH-e) sadestuvad taimelehtedele. Järelikult suurte lehtedega aedviljade PAH-ide sisaldus (neil on suurem pind, millele saab sadestuda) on suurem kui väikeste lehtedega aedviljadel. PAH-id ei saa piiramatult üle minna saastunud pinnasest suure veesisaldusega köögiviljadesse, sest PAH-id lahustuvad vees äärmiselt vähe (PAH-id on lipofiilsed).
Häpening
Teatrietendusest eristab häpeningi tavaliselt süžee puudumine; mingid sündmused kunstniku juhtimisel lihtsalt juhtuvad, mõjutades sellega publiku reaktsioone, mis omakorda mõjutavad häpeningi kulgu.
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud
Teke, keskkonda sattumine ja keskkonnas esinemine
Kariloomad ja vabalt peetavad linnud puutuvad PAH-idega kokku peamiselt taimse toidu ning mulla kaudu. PAH-id akumuleeruvad loomade ja lindude rasvkoes, sest PAH-id on lipofiilsed ühendid ning lahustuvad vees äärmiselt vähe. PAH-ide sisaldus lihas, piimas ja munades pole ülemäära suur, sest PAH-id lagunevad loomsetes kudedes väga kiiresti. Lihatoodete PAH-ide sisaldus oleneb suuresti sellest, millist küpsetusviisi kasutatakse (kas liha grillitakse, praetakse jne), aga ka kuumutamise kestusest ja kuumutamistemperatuurist ning vahemaast kuumaallikani.
Teravili saastub PAH-idega peamiselt atmosfääris olevate tahkete osakeste (sisaldavad PAH-e) sadenemise tõttu teraviljale, sellest tulenevalt on PAH-ide sisaldus kliides suurem kui jahus. Teravilja kuivatamisel PAH-ide kontsentratsioon suureneb teraviljas, sest kuivatamisel eemaldatakse vesi (PAH-ide vees lahustuvus on väike) teraviljast. Ühe kolmandiku kogu toidust saadavast PAH-idega kokkupuutest annavadki teraviljatooted.
Üldised omadused
PAH-id erinevad füüsikalis-keemiliste omaduste poolest ja mõjuvad elusorganismidele mitut moodi. Reeglina PAH-ide keemilised ja füüsikalised omadused sõltuvad tugevasti molekulmassist: molekulmassi suurenedes vähenevad PAH-ide vees lahustuvus, aururõhk ning PAH-ide vastupanuvõime redutseerumise ja oksüdeerumise suhtes, kuid suurenevad sulamistemperatuur, keemistemperatuur ning oktanooli ja vee jaotuskoefitsiendi suhe (ehk suureneb PAH-i lahustuvus rasvades).
PAH-id jaotatakse nendes sisalduvate aromaatsete tsüklite arvu järgi kaheks rühmaks: kuni nelja aromaatset tsüklit sisaldavaid PAH-e nimetatakse "kergeteks" PAH-ideks (näiteks benseen, flouranteen, antratseen) ning rohkem kui nelja aromaatset tsüklit sisaldavaid PAH-e "rasketeks" (näiteks benso(a)püreen). "Rasked" PAH-id on enamasti stabiilsemad kui "kerged" PAH-id. Elusorganismidele mürgiseks loetakse PAH-e, mille molekulmass jääb vahemikku 128,16–300,36 g/mol, sest tänu oma madalale molekulmassile on nad keskkonnas liikuvamad kui suurema molekulmassiga PAH-id. Suurema molekulmassiga PAH-id (molekulmass suurem kui 300,36 g/mol) on vähem liikuvad keskkonnas, sest neil on suurem molekul ning väiksem lendumis- ja lahustumisvõime. Madalama molekulmassiga PAH-id (koosnevad ainult kahest-kolmest benseenituumast) on teatud organismide jaoks akuutselt toksilised, kuid pole leitud, et nad oleksid kantserogeenid. Seevastu PAH-id, mis koosnevad 4–7 benseenituumast (raskema molekulmassiga PAH-id), on organismidele vähem mürgisemad, kuid on kindlaks tehtud, et nad tekitavad vähki, mutatsioone ja väärarenguid. Kuigi PAH-id lahustuvad hästi lipiidides, ei akumuleeru nad toiduahelas, sest PAH-id metaboliseeritakse organismides kiiresti.
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud on lipofiilsed, see tähendab, et nad lahustuvad paremini orgaanilistes solventides kui vees. "Rasked" PAH-id on vähem veeslahustuvad ja vähem lenduvad. Sarnaselt dioksiinide ja polükloreeritud bifenüülidega on PAH-id lipofiilid, aga PAH-ide pikaajaline püsivus pole nii suur probleem kui dioksiinide ja polükloreeritud bifenüülidel, sest PAH-id metaboliseeruvad ja lagunevad inimorganismis ja keskkonnas kiiremini kui dioksiinid ja polükloreeritud bifenüülid.
PAH-id on keemiliselt stabiilsed ja hüdrolüüsil lagunevad kehvalt, kuid valguse toimel võivad PAH-id oksüdeeruda ja ka laguneda (leiab aset fotodegradatsioon).
PAH-idega kokkupuutest tuleb püüda hoiduda nii palju, kui see on võimalik, sest on kindlaks tehtud, et osa PAH-e on genotoksilised kantserogeenid. Konkreetse PAH-i kantserogeensus sõltub vastava PAH-i molekuli ruumilisest struktuurist. Inimeste tervise kaitseks on Euroopa Komisjoni määrusega nr 1881/2006 kehtestatud piirnormid benso(a)püreeni sisaldusele mõnedes rasvu ja õlisid sisaldavates toiduainetes ja ka toiduainetes, mille kuumtöötlus (suitsutamine ja kuivatamine) võib põhjustada toidu suure saastatuse PAH-idega. Piirnormid on eraldi kehtestatud ka kalale ja kalast valmistatud toodetele, mille saastatus võib tuleneda keskkonnareostusest.
PAH-ide kokkupuude inimestega on alati seotud mitmete ühendite kompleksse koostoimega, sest PAH-id üksikühenditena ise kunagi looduses ei esine, aga neid saab vajadusel teaduslike uuringute jaoks toota üksikühenditena laboris. Üksikühenditena esinedes on PAH-id värvitud, valged või kollakasrohelised tahkised ning neil võib olla nõrk, kuid meeldiv lõhn.
PAH-ide toksilisus avaldub peaaegu kõigis organismides olemasoleva AhR-retseptori abil, mis on võimeline tekitama võõrühendeid metaboliseerivaid ensüüme. PAH-id on toksilised, sest nad on võimelised seonduma rakumembraani ja membraanensüümidega ning oma väikese molekulmassi tõttu on PAH-id suutelised tekitama muutusi pinnamamebraanides, suurendades sellega ka rakumembraani läbimisvõimet, mille tõttu tekivadki molekulaarsed muutused.
Teadaolevalt on elusorganismidele kõige toksilisemad järgmised 16 PAH-i: atsenaftüleen; atsenafteen; antratseen; benso(a)antratseen (kantserogeen); benso(a)püreen (kantserogeen); benso(b)fluoranteen (kantserogeen); benso(k)fluoranteen (kantserogeen); benso(ghi)perüleen (kantserogeen); krüseen (kantserogeen); dibenso(ah)antratseen (kantserogeen); fluorantseen; fluoreen; indeno(1,2,3-cd)püreen (kantserogeen); naftaleen; fenantreen ja püreen.
Kõrget sünnieelset ekspositsiooni PAH-idele on seostatud madalama IQ ja lapsepõlveastmaga. Laste Keskkonnatervise Keskuse (The Center for Children's Environmental Health) andmetel on raseduseaegsel kokkupuutel PAH-idega seos sündivate laste väikese sünnikaaluga, enneaegsete sünnitustega ja laste südame väärarengutega. Uuringud on näidanud ka, et kõrge sünnieelne ekspositsioon PAH-idele põhjustab arenguhäireid kolmeaastastel ning käitumisraskusi kuue- ja kaheksa-aastastel.
pisi|Benso(a)püreen
Toidus sisalduse määramine
Keskkonnas ja toidus kasutatakse indikaatorainena PAH-ide üldise sisalduse hindamiseks enamasti benso(a)püreeni, sest on leitud, et see ühend on kantserogeen, seda leidub paljudes toiduainetes ja see on lihtsalt analüüsitav. Praegu aga arvatakse, et PAH-ide summaarne kantserogeensus segus võib ületada benso(a)püreeni kantserogeensuse isegi kümnekordselt, seega ainult benso(a)püreeni sisalduse alusel põhinevat toidu toksilisuse hindamist ei peeta kindlasti adekvaatseks.
PAH-ide ekspositsiooni hindamiseks võidakse kasutada toksilisuse ekvivalentfaktoreid (TEF). Toksilisuse ekvivalentfaktoreid kasutatakse eelkõige selliste ainerühmade puhul, mille konkreetsete ühendite toimimise mehhanism on ühesugune, aga mis erinevad oma toksilisuse astme poolest. Summaarse toksilisuse väljendamiseks kasutatakse sel juhul benso(a)püreeni toksilisuse ekvivalentkontsentratsiooni (TEQ).
Helendav pulk
pisi|Helendav pulk Helendavad pulgad on põnev ja praktiline leiutis, mis on leidnud laialdast kasutust erinevates valdkondades, sealhulgas lõbusas meelelahutuses, vahendites hädaolukordades ning isegi teadusuuringutes. Need säravad pulgad on tihti kasutatud pidudel, festivalidel ja kontsertidel, kuid vähesed inimesed teavad nende põhimõtteid ja kuidas nad tegelikult töötavad.
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud
Toidus sisalduse määramine
Euroopa Toiduohutusamet on praeguseks jõudnud arvamusele, et PAH-ide seondumine Ah-retseptoriga ei ole PAH-ide ainuke vähi teket soodustav mõju, seega ei ole ka riskihindamine, mis põhineb ainult toksilisuse ekvivalentfaktoritel, piisavalt põhjendatud meetod PAH-ide ekspositsiooni hindamiseks ning tuleks leida uus meetod, mis võimaldaks PAH-ide ekspositsiooni paremini hinnata.
Helendav pulk
Helendavate pulkade tööpõhimõte on lihtne, kuid geniaalne. Need koosnevad plastikust või klaasist torust, mis sisaldab kahte eraldi komponenti - fluorestseeruvat ainet ja oksüdeerijat. Fluorestseeruv aine on tavaliselt ühend, mis suudab sära pimedas, kui talle antakse energiat. Oksüdeerija on komponent, mis vabastab energiat, kui see reageerib fluorestseeruva ainega. Kui helendav pulk puruneb või paindub, segunevad fluorestseeruv aine ja oksüdeerija, põhjustades keemilise reaktsiooni ja helendava efekti.
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud
Piirnormid
Selleks, et kaitsta inimeste tervist PAH-ide kahjuliku mõju eest, on Euroopa Komisjon oma määrusega nr 1881/2006 kehtestanud benso(a)püreeni piirnormid osale rasvu ja õlisid sisaldavatele toiduainetele ning ka toiduainetele, mille töötlemine kõrgel temperatuuril (näiteks suitsutamine või kuivatamine) võib põhjustada toidu suure saastatuse PAH-idega. Lisaks on piirnormid kehtestatud ka kalale ja kalast valmistatud toodetele, mille suurt saastatust PAH-idega võib põhjustada keskkonnast tulenev reostus (näiteks naftareostus veekogudes).
Helendav pulk
Kui helendavat pulka loksutada või painutada, segunevad fluorestseeruv aine ja oksüdeerija, käivitades keemilise reaktsiooni. See reaktsioon toodab valgust, mis põhjustab pulga helendamise. Erinevate fluorestseeruvate ainete kasutamine võib anda erinevaid värve, näiteks rohelist, sinist, punast või kollast. Mõned helendavad pulgad võivad sära kuni mitu tundi, samal ajal kui teised võivad helendada vaid mõne minuti jooksul.
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud
Piirnormid
Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) arvates ei ole benso(a)püreen üksi piisav märgistusaine PAH-ide sisalduse hindamiseks toidus ning parem oleks kasutada hoopis nelja PAH-i (benso(a)püreeni, bens(a)antratseeni, benso(b)fluoranteeni ja krüseeni) summaarset sisaldust (nende nelja eespool loetletud PAH-i üldnimetus on "PAH4"). Euroopa Toiduohutusameti arvamust kuulda võttes võetigi vastu Euroopa Komisjoni uus määrus nr 835/2011, mille kohaselt kehtestati alates 1. septembrist 2012 piirsisaldused lisaks benso(a)püreenile ka nelja PAH-i (benso(a)püreeni, bens(a)antratseeni, benso(b)fluoranteeni ja krüseeni) summale.
Helendav pulk
Ajalugu
Helendavad pulgad on suhteliselt uus leiutis, mis on saanud populaarseks alates 1980. aastatest. Nende päritolu võib jälitada sõjaväelistesse rakendustesse, kus neid kasutati algselt valgustustehnikana lahinguväljadel. Siiski on nende kasutamine ja tehnoloogia areng aja jooksul laienenud, ulatudes kaugemale sõjaväe kasutusest ja leides rakendust mitmel erineval viisil.
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud
Piirnormid
Selleks, et täiendavalt vältida inimeste kokkupuudet PAH-idega toidu kaudu, on Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määrusega nr 2065/2003 kehtestatud ka kahe kantserogeense PAH-i (benso(a)püreeni ja bens(a)antratseeni) maksimaalsed piirsisaldused toidus või toidu pinnal kasutatavates suitsutuspreparaatides (vastavalt 10 μg/kg ja 20 μg/kg).
Helendav pulk
Ajalugu
Helendavate pulkade varased variandid olid tegelikult suured ja ebapraktilised, kuid tehnoloogia areng on viinud palju väiksemate, taskukohasemate ja efektiivsemate pulkade loomiseni. 1960. aastatel töötasid teadlased välja fluorestseeruvate ainete ja oksüdeerijate segu, mis võimaldas pulkadel sära pimedas ja tekitada erinevaid värve. Esialgu olid need pulgad mõeldud sõjalisteks rakendusteks, näiteks öiste signaalide andmiseks või lahinguväljadel kasutamiseks, kuid kiiresti mõisteti nende potentsiaali ka tsiviilkasutuses.
Helendavad pulgad said laiemat tuntust ja populaarsust 1980. aastatel, kui neid hakati kasutama meelelahutuslikel üritustel, nagu pidudel, kontsertidel ja festivalidel.
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud
Toidust proovide võtmine ja analüüsimine
Euroopa Komisjoni määruses nr 333/2007 pannakse paika kõik reeglid, kuidas oleks õige võtta toidust PAH-ide analüüsimiseks proove, ning nõuded selle kohta, kuidas tuleks benso(a)püreeni sisaldust toidus määrata. Määruses seletatakse lahti kõik proovivõtmisega seotud põhimõisted, proovivõtumeetodid (mis omakorda sõltuvad toidu liigist ja partii suurusest), nõuded proovide laborisse toimetamiseks, laboriproovide analüüsiks ettevalmistamiseks, proovide analüüsiks ja analüüsitulemuste esitamiseks, kusjuures ametlikuks kontrolliks võib proove võtta ainult Euroopa Liidu liikmesriigi volitatud isik.
Väga oluline on saada tootepartiist piisavalt esinduslik proov ning kindlasti tuleb võtta proovivõtul ja transpordil tarvitusele ettevaatusabinõud, et vältida muutuste teket proovis, sest need muutused võivad mõjutada saasteainete sisaldust ja seeläbi ka analüüsitulemusi ning kokkuvõttes ei saada usaldusväärset analüüsitulemust.
Helendav pulk
Kasutus
Lisaks meelelahutusele on helendavatel pulkadel ka oluline roll hädaolukordades. Need võivad olla väärtuslikud abivahendid elektrikatkestuste, loodusõnnetuste või muude kriisiolukordade
Tallinna Linna Politseivalitsus
Tallinna Linna Politseivalitsus oli Venemaa keisririigi Eestimaa kubermangu Tallinna korrakaitse ja haldusasutus.
William H. Macy
William Hall Macy, Jr. (sündinud 13. märtsil 1950 Miamis Floridas) on USA Emmy auhinnaga pärjatud filminäitleja ja filmirežissöör.
Tallinna Linna Politseivalitsus
Politseivalitsuse koosseisu kuulusid politseimeister, kvartali- ehk rajooniülevaatajad ja nende abid (linnavaht ehk kardavoi), sekretärid, aktuaarius ja kantseleiametnikud. Politseimeistri nimetas ametisse Eestimaa kuberner.
Korravalitsuse ülalpidamiskulud kandis linn, kus politseivalitsus tegutses, kuid nende käsutusse anti patrullteenistuse läbiviimiseks keisririigi kulul ülalpeetav sõjaväestatud kasakakomando.
Pädevus
Kubermanguvalitsuse eeskirjaga politseile järgmised kohustused:
William H. Macy
Tema tuntumate rollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Fargo (film)", "Seabiscuit" ja "Cellular".
Tallinna Linna Politseivalitsus
Ajalugu
Linnade politseivalitsuste ülesanneteks oli määratletud: avaliku korra tagamine; järelevalve streigiliikumise, isikute, seltside tegevuse, trükikodade jm üle — s.o üldise poliitilise meelsuse jälgimine; järelevalve kaubanduseeskirjade täitmise üle; administratiivüleastumiste korral vastutusele võtmine; jooksikute kinnipidamine; järelevalve teede korrashoiu üle; kuritegude puhul juurdluse läbiviimine; kriminaal- ja tsiviilasjade puhul kohtuotsuste täideviimisele pööramine; sõjaväeliste kohustuste täitmise järelevalve; riiklike toetuste jagamine (hoolekandealused, sõjaväelaste perekonnaliikmed); sõjaolukorras riigi kasuks rekvireerimiste teostamine; järelevalve prostituutide üle; seadusandlike aktide teatavakstegemine. Linnade politseivalitsuse koosseisu kuulusid linna politseimeister ja tema kaks asetäitjat (kes olid ametisse valitud linnavalitsuse poolt), jaoskondade pristavid (jaoskonnaülem, участковый пристав), nende abilised (järelevaatajad, полицейский надзиратель, oколоточный надзиратель), linnakordnikud (kardavoi, городничий) ning kantseleiametnikud. Linna politseivalitsuse ülema politseimeistri nimetas ametisse Eestimaa kubermangu kuberner. pisi|[[Vene-Balti laevaehitustehase politseijaoskond, Koplis (Vene-Balti asunduse majas nr 24 )]] pisi|Enne 1917. aastat pidasid korda linnapolitseinikud e kardavoid (vene городовой ehk "linnavaht") Linna politseivalitsuse välipolitsei koosnes jaoskonnapristavitest, pristaviabidest, politseijaoskonna järelevaatajatest, kordnikest ja lihtpolitseiteenistujatest. Suurel tööstusettevõttel võis olla ka eraldi politseijärelevaataja (Nt. vt. Tallinna Linna Politseivalitsuses Balti Manufaktuuris, Dvigateli tehases, Lutheri vabrikus, Põhja Paberi- ja tselluloosivabrikus, Bekkeri laevatehases, Vene-Balti laevaehitustehases).
Linna politseivalitsuse juurde asutati 6. juulil 1908 otseselt politseivalitsuse ülemale (politseimeistrile) ja prokurörile allunud jälitusosakonnad (vene keeles сыскное отделение) jälitustegevuse läbiviimiseks, jälitusosakonna ülesandeks oli ka revolutsioonilise liikumise võimalikest ilmingutest Sandarmikorpuse Eestimaa kubermangu ja Politseidepartemangu Eriosakonna teavitamine.
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud
Toidust proovide võtmine ja analüüsimine
Analüüse võib teha ainult akrediteeritud labor. Labori ülesandeks on tagada, et proov analüüsiks ettevalmistuse ja analüüsi käigus enam rohkem ei saastuks, muidu ei saada korrektseid analüüsitulemusi. Laboris kogu võetud proov homogeniseeritakse, sellele järgneb PAH-ide ekstraktsioon homogeniseeritud proovist, kasutades orgaanilisi solvente, seejärel proov puhastatakse täiendavalt ning lõpuks tehakse kromatograafiline analüüs.
Johanna Mudist
Johanna Mudist (sündinud 29. mail 1991 Tallinnas ) on eesti maalikunstnik.
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud
Toidust proovide võtmine ja analüüsimine
PAH-id identifitseeritakse ja nende sisaldust määratakse kvantitatiivselt enamasti kas gaasikromatograafiliselt mass-selektiivse detektoriga või vedelikukromatograafiliselt fluorestsents-, UV- või mass-selektiivse detektoriga.
Johanna Mudist
Tema töödes kesksel kohal inimkeha, tunnete- ja ajakogemus. Tema teoseid on eksponeeritud arvukatel näitustel Eestis, aga ka Soomes, Poolas, Leedus ja Tšehhis.
Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud
Toidust proovide võtmine ja analüüsimine
Kui PAH-ide sisalduse analüüs on valmis, väljastab labor protokolli, milles peavad sisalduma kõik katsetulemuste tõlgendamiseks vajalikud andmed. Analüüsis peab kasutama samu ühikuid nagu on Euroopa Komisjoni määruses nr 1881/2006 esitatud kehtestatud piirnormid. Analüüsitud toit loetakse nõuetekohaseks ainult sel juhul, kui saasteaine (PAH-ide) sisaldus laboriproovis (mis on võetud analüüsitavast toidust) ei ületa Euroopa Komisjoni määrusega nr 1881/2006 kehtestatud piirnorme.
Kasutusalad
PAH-idel on mitmeid kasutusalasid. Näiteks benso(a)antratseeni, benso(b)fluoranteeni, benso(e)püreeni, krüseeni, benso(a)püreeni ja püreeni kasutatakse ainult PAH-ide omaduste uurimiseks. Antratseen leiab kasutust värvide valmistamisel, plasti valmistamisel, stsintsillatsiooniloenduri kristallides, orgaaniliste pooljuhtide uuringutel. Atsenaftüleeni kasutatakse näiteks värvide valmistamisel, farmaatsiatoodete ja plasti valmistamisel ning seda kasutatakse ka insektsiidi ja fungitsiidina. Fluoreeni kasutusalaks on värvainete valmistamine ja fluoreeni kasutatakse ka mõningate keemiliste protsesside vahesaadustena. Fenantreeni kasutatakse värvide tootmisel ja lõhkeainete valmistamisel.
Tallinna Linna Politseivalitsus
Ajalugu
Linna politseivalitsuse juures tegutsesid politsei arstlikud osakonnad ehk komiteed (врачебно-полицейский комитет), kes teostasid üldist sanitaarjärelevalvet, sh kontrolli ja arvestust prostituutide ja nende liikumise üle.
1. jaanuaril 1916 kinnitas Eestimaa kuberner politseijaoskondade ja sellega ka linnaosade haldusterritooriumite ümberkorraldused. I jsk piires asunud Pelgulinn viidi üle V jsk territooriumiks. Lasnamäe, mis oli seni jaotatud II ja III jsk vahel, allutati III jsk-le. Toompea piirkond, mis oli V jsk piires, viidi VI jsk territooriumiks. Samuti anti senistele numbrilistele linnajagudele nimetused:
1916. aastal olid Tallinnas, Tallinna Linna Politseivalitsuses järgmised politseiasutused:
Politseimeistri abid
Kuni 1908 Ivan Petrovitš Gensior
Johanna Mudist
Aastast 2017 kuulub ta Eesti Maalikunstnike Liitu ning 2019. aastast Eesti Kunstnike Liitu.
Looming
Mudist kujutab oma loomingus enamasti päriselulisi objekte ja inimesi kompositsiooniliselt nihestatud perspektiivist. Tema töid iseloomustab omapärane analüütilisus, kus kujutatu lõhutakse esmalt tükkideks ning pannakse ootamatul viisil uuesti kokku tagasi.
Isiklikku
Tema vanaisa oli maalikunstnik Peeter Mudist.
Siberi tuur
Siberi tuur (Acipenser baerii) on tuurlaste sugukonda tuura perekonda kuuluv kala.
Siberi tuur on IUCN-i punases nimekirjas märgitud kui ohustatud liik.
Levila
Elab Siberi jõgedes Obist Kolõmani ja edasi Indigirkani. Irtõšis on siberi tuur levinud Zaissani järveni (ka Musta Irtõšini), Obis Obi-Tazi lahest (Drovjanõi neemest) päris Obi ülemjooksuni, Katuni jõeni, ta tungis ka Teletsi järve. Baikalis ja Buhtarma veehoidlas moodustab ta paiksed järvevormid. Obis ja Jenisseis elab siberi tuur koos sterletiga, Leena ja Kolõma jões on ta ainus tuurlaste esindaja.
Baikalis elab siberi tuura järvevorm, kes on oma bioloogia poolest sarnane Ameerika Suure järvistu tuuraga. Kudema läheb ta Selengasse, märksa vähemal määral ka Barguzini jõkke. Mööda Toli jõge suundub siberi tuur Mongooliasse (on leitud umbes 100 km kauguselt Ulaanbaatarist). Baikali järvevormi on käsitletud ka omaette alamliigina. Obi, Jenissei, Pjassina ja Hatanga jões on vähesel arvul siberi tuura paikseid vorme. Leena tuur on puhtalt jõevorm.
Suurus, suguküpsus, eluiga
Siberi tuur toitub koorikloomadest (kirpvähilised), putukate vastseist, limustest, kaladest.
Siberi tuur vesiviljeluses
Siberi tuura (ja tema hübriide teiste tuurlastega) on hakatud rohkelt kasutama kalakasvandustes, kuna siberi tuur kasvab esimestel eluaastatel märksa kiiremini kui teised tuurad, ka on tal vähem terviseprobleeme. Maitseomadustelt peetakse teda mõnevõrra paremaks kui vene tuura, kes on samuti kasvandustes viljeldav. Eestis hakati siberi tuura kasvatama kaubakalana 21. sajandi esikümnendi keskpaigas. Ka tänapäeval kasvatatakse seda Eesti kalakasvandustes.
Humansdorp
Humansdorp on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas Kouga vallas. Linn asub India ookeani rannikust ligikaudu 15 km kaugusel.
Humansdorp on asutatud 1849. aastal. Humansdorp on saanud nime kohaliku kirikukoguduse asutajate Johannes Jurie Humani ja Matthys Gerhardus Humani järgi. Linnaõigused sai Humansdorp 1906. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Humansdorpi elanikest värvilisi 54,3%, mustanahalisi aafriklasi 38,0%, valgeid 6,7%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 0,6%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 63,1% inimesi, koosa keelt 31,4%, inglise keelt 2,6% ja teisi keeli 2,9%.
Anna Njerkagi
Anna Njerkagi (vene keeles Анна Павловна Неркаги; sündinud 15. detsembril 1952 Polaar-Uurali mägipiirkonnas Jamali Neenetsi autonoomses ringkonnas) on neenetsi kirjanik ja ühiskonnategelane.
Kirjanikuna kirjutab ta neenetsi rahvast, elust tundras, neenetsi kultuurist ja kohalikest müütidest. Ta kirjutab vene keeles. Kuid enda loomingus olulisimaks peab ta mitte oma raamatuid, vaid neenetsi orbudele tundrakooli "Lootuse maa" rajamist Baidaratski tundras.
Njerkagi on Läänemaailmas Põhja-Venemaa põlisrahvaste kirjanikest populaarseim. Tema loomingu teemal on ainuüksi Prantsusmaal kaitstud kolm doktoritööd.
2015. aasta jaanuaris esitas B. Jeltsini nimeline Uurali Föderaalülikool ta Nobeli kirjandusauhinna kandidaadiks.
Aadama itk
"Aadama itk" (ingl "Adam's Lament") on Arvo Pärdi 2009. aastal valminud muusikateos vokaalansamblile, segakoorile ja keelpilliorkestrile. Teose kestus on 24 minutit. Selle kandsid 7. juunil 2010 esimest korda ette Eesti Filharmoonia Kammerkoor, ansambel Vox Clamantis ja Borusani Filharmooniaorkester (dirigent Tõnu Kaljuste). Teose tekstiosa autor on püha Siluan Athoselt ja see kantakse ette kirikuslaavi keeles.
Anna Njerkagi
Päritolu, haridustee, töökäik
Ta sündis tšummis neenetsi põdrakasvataja ja jahimehe 7-lapselises peres. Kuueaastaselt saadeti ta nagu teisedki neenetsi lapsed haridust omandama internaatkooli, kus neenetsi lapsed pidid selgeks õppima vene keele; selle oskuse kiiremaks omandamiseks oli internaadis keelatud emakeeles rääkimine. Pärast Aksarka internaatkeskkooli lõpetamist 1970. aastal astus Anna Tjumeni Industriaalülikooli geoloogilise luure teaduskonda. Ta oli instituudis ainus neenetsi neiu. Pärast kaks aastat kestnud õpinguid haigestus ta tuberkuloosi ja ei saanud enam kõrgkoolis jätkata.
1974. aastal suri tema ema. Aastatel 1975–1976 töötas Anna Tjumeni oblastivalitsuse kultuuriosakonnas metoodikuna.
Tal endal lapsi ei olnud, kuid ta lapsendas tüdruku, keda ta palavalt armastas ja hellitas, kuid tüdruk 1993. aastal suri. Lapse surmas süüdistas kirjanik ennast.
2009. aastal lõpetas ta Mendelejevi-nimelise Tobolski Riikliku Pedagoogilise Instituudi.
Ta elab Polaar-Uurali eelmäestikus Priuralski rajoonis asuvas Laborovaja faktoorias. Seal töötab ta Laborovaja üldharidusliku algkoolis etnopedagoogika õpetajana. Tema õppemetoodika novaatorlus seisneb uue alternatiivse haridustöö regionaalse mudeli testimises rändleva eluviisi tingimustes, seejuures rõhuasetusega tööpedagoogikale.
"Lootuse maa"
Anna Njerkagi on oma elu sidunud orvuks jäänud laste kasvatamisega. Tema initsiatiivil ja Jamali Neenetsi autonoomse ringkonna valitsuse toetusel korraldatakse igal suvel ringkondlik õigeusklik suvelaager "Lootuse maa".
Talved veedab ta lastega Laborovajas. Suvel asub ta ümber tundrasse "Lootuse maale". See koht on peaaegu ära lõigatud suurest maast – pärale võib jõuda helikopteril või maastikusõidukil. Kuid sagedamini satutakse sinna teisiti – rändlevad neenetsi pered rändavad sinna nartadel koos põhjapõdrakarjadega, kaasas tšummid. Seal tundras ehitati tänu Njerkagi pingutustele õigeusu pühakoda, mille ümber moodustubki suvelaager "Lootuse maa".
Seal tehakse kõik laste jõul – tüdrukud püstitavad tšummid, poisid kalastavad, teevad tuld, karjatavad põtru. Anna jaoks on oluline, et lapsed harjuksid igapäevase tööga. Kõik, kes seda suurperet on külastanud, märgivad, et seal töötavad ka kõige pisemad.
Esimene loomeperiood (1972–1979)
Kirjandustegevusega alustas Njerkagi 1972. aastal, instituudi kolmandal kursusel. Enda esimesi luuletusi näitas ta kirjanik Konstantin Lagunovile, kes tollal oli Tjumeni oblasti kirjandusorganisatsiooni vastutav sekretär. Lagunovi soovitusel hakkas ta kirjutama jutustust oma rahva elust. Pealkirja esialgu ei olnud. Kirjutamine edenes tasapisi, kuid siis ootamatult haigestus ta tuberkuloosi. 13 kuud tuli tal veeta Tjumenis asuvas tuberkuloosidispanseris. Njerkagi jätkas visalt raamatu kirjutamist ka sellel raskel ajal.
AS Flora
2006. aastal ettevõte reorganiseeriti ja moodustati AS Flora, millel on kolm põhitegevusala :
Anna Njerkagi
Esimene loomeperiood (1972–1979)
1978. aastal sai ta NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks (liit toimis 1991. aastani). 1979. aastal avaldas ajakiri Ural tema teise jutustuse "Илир". 1983. aastal ilmus kirjastuses kogumik "Северные повести", mis koosnes kahest varem ilmunud jutustusest: "Анико..." ja "Илир".
AS Flora
Ajalugu
Keemiatooteid tootvate väikeettevõtete baasil moodustati Tallinna Keemiakombinaat. 1940. aastatel muudeti ettevõtte nimi Keemiakombinaadiks Flora. 1947. aastal tsentraliseeriti Eesti tarbekeemiatööstus. 1960. aastal ühendati Tallinna Keemiakombinaadiga Tallinna Lakitööstus ja Vabrik “Flora”. Ühendatud ettevõttele anti nimi Tallinna Keemiakombinaat “Flora". Tallinna Keemiakombinaadi “Flora" neljas tsehhis toodeti tarbekeemiatooteid, kondi- ja nahaliimi, lakke ja värve, parfümeeriat, plasttaarat ja pudukaupu. 1960. aastatel said tuntuks sellised Tallinna Keemiakombinaadi “Flora" tooted nagu pesuleotusvahend Fermenta, aknapesuvahend Aknool, pesuvalgendi Liilia jt.
Anna Njerkagi
Esimene loomeperiood (1972–1979)
Mõlemad jutustused tõid noorele kirjanikule kuulsuse, kuid pöördudes tagasi omaste juurde, mõistis ta, et linnaelu ja isegi ka kirjutamine pole sugugi need asjad, millega ta peaks elus tegelema. Ta teeb järsu pöörde oma elus ja juba edukast noorest kirjanikust, Kirjanike liidu liikmest, saab taas nomaad.
AS Flora
Ajalugu
Aastal 1964 moodustati mitme keemiaettevõtte ühinemisel Tarbekeemia Tootmiskoondis Flora. 1964. aasta 1. aprillil liideti Tallinna Keemiakombinaadiga „Flora“ Tartu Keemiakombinaadi tarbekeemiatsehh. Sellest alates kandis ühendettevõte nime Tarbekeemia Tootmiskoondis „Flora“ (TKTK „Flora“). Tarbekeemia Tootmiskoondise «Flora» direktorina tegutses Elmar Kruusma. Tootmiskoondisena tegutses ettevõte 1980ndate lõpuni, mil ettevõttest sai riiklik aktsiaselts – RAS Flora. Aastal 1993 ettevõte erastati ja samal aastal moodustati AS Flora Liit.
Rohetiksik
Rohetiksik (Chlorociboria) on seltsi Phacidiales kuuluv seente perekond.
New Yorgi Eesti Haridusselts
New Yorgi Eesti Haridusselts on USAs New Yorgis tegutsev Ameerika eestlaste haridusselts. Seltsi eesmärk on säilitada eesti kultuuri USAs. Seltsile kuulub New Yorgi Eesti Maja.
Anna Njerkagi
"Valge põdrasammal" (1995)
Pärast 16 aastat kestnud vaikimist ilmus temalt 1995. aastal jutustuse "Белый ягель" ('Valge põdrasammal') lühendatud versioon. "Белый ягель" on võrreldes "Анико…"-ga rohkem ajaloolisem; Njerkagi näitas selles teoses, et sotsiaalsed konfliktid neenetsi tundras algasid mitte 1970. aastatel, kui tundrasse saabusid geoloogid ning nafta- ja gaasitööstuse töölised, vaid palju varem.
"Vaikija" (1996)
1996. aastal avaldas kirjastus SoftDisain Njerkagi kogumiku "Молчащий", mis sisaldas lisaks uuele jutustusele "Молчащий" ('Vaikija') jutustuse "Белый ягель" täisversiooni ja varem ilmunud jutustused "Анико из рода Ного" ja "Илир". "Молчащий" on pühendatud vene kirjaniku ja müstiku Daniil Andrejevi mälestusele. Kirjanduskriitik Vjatšeslav Ogrõzko on leidnud, et Njerkagi neljas jutustus "Молчащий" on kõige huvitavam, kuid ka kõige vaieldavam. Selle teose mitmemõttelisus seisnes selles, et kirjanik üritas ühes ja samas raamatus ühendada ühitamatut – paganlust, õigeusku ja miskit sumbuurset, mis kontsentreeritud kujul leidis oma väljenduse 1950. aastatel ilmunud Daniil Andrejevi "Maailma roosis".
New Yorgi Eesti Haridusselts
Selts asutati 7. detsembril 1929.
Anna Njerkagi
Kolmas loomeperiood (2014–)
Veel teinegi loomingulise vaikimise periood oli tema elus – see kestis 17 aastat pärast "Молчащий" ilmumist. Loomingulisest kriisist tuli ta välja 2014. aasta paiku: kahe aastaga (2014–2015) ilmus neli uut teost, mis pajatavad neenetsi rahva legendidest, pärimustest, laulukestest, mõistatustest ja mõtteteradest. Nende nelja raamatu tiraažid olid aga väga väikesed: 30–300 eksemplari.
Kogutud teoste väljaandmine (2017)
2017. aastal andis kirjastus Russkaja Nedelja Tjumenis välja Anna Njerkagi kaheköitelise teoste kogumiku. Esimesse köitesse lülitati 40 aasta jooksul ilmunud teosed (s.t eespool mainitud 4 jutustust), teise köitesse koondati jutustused, mis on kirjutatud pärast teist loomingulist vaikimist, samuti jutustused, mis on tõlgitud inglise keelde. Kahe köite kogumaht on 860 lehekülge.
Njerkagi esitati 2015. aastal Nobeli kirjandusauhinna kandidaadiks. Stockholmist vastati toona, et Njerkagil pole viimase 14 aasta jooksul raamatuid ilmunud, puuduvad ka tõlked inglise keelde. Kirjastuse direktor Miroslav Bakunini sõnul (2017. aasta aprillis) püüdis äsjailmunud kaheköiteline kogumik seda lünka kõrvaldada. Kogumikus on ka kaks jutustust tõlgitud inglise keelde.
Prosaistina on Njerkagi saanud mõjustusi Jack Londoni Alaska-teemalistest jutustustest.
Film
Njerkagi jutustuse "Белый ягель" ainetel lavastas Vladimir Tumajev samanimelise mängufilmi, mis pälvis Moskva rahvusvahelisel filmifestivalil publikuauhinna. Filmi näidati ka filmifestivalil Los Angeleses ja vene filmide festivalil Milanos.
2012. aastal tegi Jekaterina Golovnja Anna Njerkagist dokumentaalfilmi "Неркаги".
Dovhe (Terebovlja rajoon)
Dovhe (ukraina keeles Довге) on küla Ukrainas Ternopili oblastis Terebovlja rajoonis. Elanike arv on 761. Pindala on 1,852 km².
Rathke tasku
Rathke taskuks ehk ajuripatsitaskuks ehk Rathke kotiks (ladina keeles saccus hypophysalis) nimetatakse osade kesknärvisüsteemiga loomade loote (loodete) suuõõne lae süvendit. Ajuripatsitaskust areneb embrüonaalses arengujärgus ajuripatsi eessagar.
Enamikul loomadel formeerub Rathke tasku ajuripatsiks, kuid osadel loomadel säilib Rathke lõhe.
Patoloogia
Rathke tasku tsüst tekib embrüonaalse Rathke lõhe jäänustest ja on harilikult healoomuline tsüst.
Pilditöötlusprogramm SNAP
SNAP on Euroopa Kosmoseagentuuri satelliitandmete töötlemiseks, analüüsimiseks ja visualiseerimiseks mõeldud platvorm.
Ülevaade
Sentineli rakendusplatvorm SNAP on modulaarne tarkvarasüsteem, mis võimaldab kasutajatel satelliitandmeid töödelda ja visualiseerida graafilise kasutajaliidese või käsurea tööriistade abil. SNAP pakub rikkalikku andmetöötluse ja analüüsi võimalust, sealhulgas pildi kalibreerimist, atmosfääri ja maapinna korrigeerimist. Lisaks toetab platvorm mitmeid andmevorminguid, sealhulgas ESA Sentineli andmeprodukte ning ka muude satelliidimissioonide, näiteks Landsato ja MODIS-e andmeid.
Kasutajad
SNAP-i kasutatavad paljud kaugseirest huvituvad inimesed, akadeemilised instituudid ning ka Maa kaugseire teenuste osutajad ja satelliitkaugseiretööstus üldiselt. Selle lihtne kasutajaliides tähendab, et see on juurdepääsetav inimestele, kellel on vähe kodeerimis- ja programmeerimiskogemusi, kuid ka andmeanalüüsi ekspertidele. SNAP-il on atraktiivne graafiline kasutajaliides ja käsurea kasutamine skriptimise kaudu, mistõttu on see sobilik kasutamiseks kõikjal, alates sülearvutitest kuni andmekeskusteni.
Funktsioonid
SNAP platvorm pakub laia valikut funktsioone ja tööriistu satelliitandmete töötlemiseks, analüüsimiseks ja visualiseerimiseks. Platvormi peamised funktsioonid:
Ajalugu
SNAP-i eellugu algas 2003. aastal, mil ESA töötas välja tööriistakasti BEAM, et vaadata ja töödelda agentuuri ERSi ja Envisati missioonide optilisi andmeid. Mõni aasta hiljem alustas ESA tööd uue tööriista, NESTi, peal, mis töötles ja analüüsis ESA ja kolmanda osapoole tehisavaradari andmeid. NEST sai kasutama hakata aastal 2007.
Tōkai tuumaelektrijaam
Tōkai tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam Jaapanis Ibaraki prefektuuris Tōkais.
See oli Jaapani esimene tuumaelektrijaam. Selle reaktor võimsusega 166 MW töötas aastail 1966–1998. Teine reaktor, võimsusega 1100 MW (esimene üle 1 GW võimsusega tuumareaktor Jaapanis) pandi tööle 1978. aastal ja töötab ka veel aastal 2011.
Avariid
2011. aasta Sendai maavärin põhjustas reaktori automaatse väljalülitumise. Ka läks rikki reaktori jahutussüsteem.
Ante finem saeculi
"Ante Finem Saeculi" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1985. aastal loodud oratoorium.
Muusikateose pikkus on 30 minutit.
Teose kandis esimest korda ette 26. aprillil 1986 Eesti Filharmoonia Kammerkoor ja Estonia teatri orkester (dirigent Tõnu Kaljuste).
Teosel on neli osa:
Tammistu Raamatukogu-Külakeskus
Tammistu Raamatukogu-Külakeskus on raamatukogu ja kultuurimaja Tartu maakonnas Tartu vallas Tammistu külas. Tammistu raamatukogu on Tartu valla ja Tartu maakonna vanim tegutsev raamatukogu. Raamatukogu-külakeskuse juhataja on Regina-Evert Tammistu.
Tammistu Rahvaraamatukogu Seltsi ajalugu
Tammistu raamatukogu eelkäijaks on Tammistu rahvaraamatukogu seltsi raamatukogu, mis loodi 1907. aastal. Väidetavalt on tegemist esimese Eestis loodud omataolise rahvaraamatukogu seltsiga. Seltsi tegevus on väga hästi dokumenteeritud ja säilinud on nii protokollid kui ka kirjavahetus. Tammistu Rahvaraamatukogu sai suuresti eksisteerida tänu seltsile ja seda eriti enne 1920. aastaid, kui raamatukogu ülalpidamine oli majanduslikult peaaegu täielikult seltsi kanda. Sel ajal poleks ükski kogukondlik organisatsioon eksisteerinud ilma entusiasmi ning liikmete omapoolse panustamiseta. Mingit tasu seltsi heaks töötanud inimesed ei saanud.
Tammistu rahvaraamatukogu seltsi esimene üldkoosolek peeti 19. aprillil 1907. aastal Tammistu koolimajas, sinna oli kogunenud 32 asutajaliiget. Seltsi esimeheks valiti Viktor Kapsta, raamatukoguhoidjaks kooliõpetaja Peeter Ilves. Esialgseks asukohaks sai Tammistu koolimaja, kus raamatukogu 13. mail avati. Esimese aasta lõpuks oli raamatukogul 62 lugejat ja 800 laenutust.
Tekkis vajadus oma maja järele. Moodustati komisjon seltsimaja platsi ostmiseks või rentimiseks. Oma maja oleks võimaldanud seltsil teenida rohkem tulu, mida oli toimetulekuks vaja – niigi oli kehtestatud raamatute lugemise maks ja korraldati kõikvõimalikke üritusi, näiteks anti etendusi, kontserte, tehti pidusid. Ilma oma majata oli seda aga raske teha, sest polnud kohta, kus üritusi korraldada. 1911. aasta alguses tuli Liivimaa kubernerilt teade, et rahvaraamatukogusid ei lubata koolimajas pidada ning olukord läks veelgi keerulisemaks, sest koolimajades tegutsevatele raamatukogudele kehtestati piirangud raamatute osas, mis kogus olla võisid. Lisaks ei meeldinud võimudele, et kooliga mitteseotud inimesed seal viibivad. Raha oma maja ehitamiseks aga esialgu ei olnud. Kuna 1911. aastal kehtima hakanud muudatused piirasid raamatukogu arengut, siis koliti tegevusega seltsiliikme ning kaupmehe Johan Tamme eluruumidesse. pisi|Tammistu Rahvaraamatukogu Seltsi maja 1927. aastal enne juurdeehitust.pisi|Tammistu Rahvaraamatukogu Seltsi maja 1928. aastal pärast juurdeehitust1914. aastal saadi lõpuks oma seltsimaja ehitama hakata. Teada on, et rahvamaja ehitust alustati 1914. aasta jaanipäeval. Esimesel aastal sai valmis vundament. Järgmisel aastal sõlmiti leping Tammistu rahvaraamatukogu seltsi ja ehitaja vahel. Ehitajaks oli Taavet Grünwald Vara vallast Rooma talust.
Esimese maailmasõja ajaks ei saadud maja täiesti valmis. Püsti pandi seinad ning katuski peale, kuid ehitus jäi pooleli. Plaaniti võtta 1500 rubla laenu Tartu Laenu ja Hoiuühistust, kuid seoses alanud esimese maailmasõjaga ei olnud võimalik laenu saada. Taas kord kerkis seltsimaja ehitamise plaan päevakorda 1918. aastal ning kuna kassas selleks vajaminev 500 rubla puudus, laenati see kümnelt seltsi liikmelt.
Okkanublu
Okkanublu (Heyderia) on seltsi Phacidiales kuuluv seente perekond.
Tammistu Raamatukogu-Külakeskus
Tammistu Rahvaraamatukogu Seltsi ajalugu
Maja avati 28. juulil 1918. Raamatukogu koliti lõplikult uude majja alles aastal 1922. Sama maja on olnud kultuurikeskuseks tänaseni.
1928. aastal võttis seltsi eestseisus tegevuskavasse ehitada seltsimajale juurdeehitus hoone läänepoolsesse ossa. Raha selleks saadi kogukonnalt, kuna seltsi ruume soovisid kasutada mitmed ümbruskonna ühingud ja organisatsioonid. Ehitamisel loodeti ka kooliõpilaste vanematele, kuna koolil oli ruume vähe ning paar klassi plaaniti seltsimajja üle tuua. Tekkisid võimalused senisest veel aktiivsemaks seltsitegevuseks, lisaks said seltsimaja ruumid välja renditud Tammistu Algkoolile – klassiruumideks ja õpetaja elamispinnaks.
1931. aastaks oli Tammistu Rahvaraamatukogu seltsimajast kujunenud Tammistu rahvamaja. Rahvamaja kuulus Tartumaa rahvamajade võrku. Ülalpidajaks oli endiselt Tammistu Rahvaraamatukogu selts ning ülesandeks olla kultuuri- ja haridustöö keskmeks väljaspool kooli, samuti tegevuskohaks kõigile Tammistu vallas asuvatele hariduslikele ning muudele organisatsioonidele. Rahvamaja oli koht loengute, rahvakoosolekute ning laulu, muusika, näitekunsti ja kehalise kasvatusega tegelemiseks. pisi|Karl Eduard Kangur
Tammistu rahvaraamatukogu seltsi tegevus lõpetati 1940. aasta sügisel. Pärast teist maailmasõda tegutsesid kultuurimaja ja raamatukogu eraldi asutustena ühes majas.
Karl Eduard Kangur
Üheks seltsitegevuse mõttes olulisemaks isikuks sai kohalik põllumees Karl Eduard Kangur (sündinud 23.06.1865), kes valiti seltsi esimehe kohale 1909. aastal. Sellesse ametisse jäi Kangur kuni 1937. aastani (välja arvatud 1926. aasta). Seltsi esimeheks oleku ajal panustas Kangur seltsitegevuse arendamisse ning omakultuuri süvendamisse. Seltsi esimehe kohalt lahkudes oli Karl Eduard Kangur 72-aastane, kuid oma väärikast vanusest hoolimata täis „tegutsemislusti ja energiat“.
Oma eluloos on Kangur kirjutanud, et juba varases nooruses meeldis talle väga raamatuid lugeda, kuid tihtipeale „lugemise materjali oli vähe“ ning pidi ainult piibli lugemisega piirduma. Ehk oligi see üheks põhjuseks, miks Kangur muude tegemiste kõrvalt leidis aega ja energiat panustada seltsitegevusse ning raamatukogu korraldamisse. Polnud harvad sellisedki juhused, kus Karl Eduard. Kangur toetas seltsi ise rahaliselt, et kõik vajalik tehtud saaks.
Huvitavaid fakte
Huvitavaid fakte Tammistu rahvaraamatukogu lugejate harjumuste kohta enne teist maailmasõda:
Juhatajad pärast teist maailmasõda
Kuivõrd algul kuulus raamatukogu Tammistu rahvaraamatukogu seltsile, pole juhatajate kohta eriti andmeid. Teada on küll raamatukoguhoidjad. Pärast teist maailmasõda on aga Tammistu raamatukogu ja kultuurimaja juhtinud järgmised inimesed:
Tegevus 2020. aastani
pisi|Tammistu kultuurimaja aastal 2011 1995. aastal ühendati taas raamatukogu tegevus ja seltsielu. Tammistu kultuurimaja oli tuntud kui Tartumaa parimate tantsuõhtute koht. Lisaks pidudele on suure saaliga majas töötanud näite- ja tantsuringid. Nooredki said aastatel 2015–2018 majas tihedalt kokku ja toimis noortekeskuse sarnane koht, kus koos käia. Traditsioonilistest üritustest peeti jõulupidusid, lõikuspidusid ja külapäevi.
Walter Johanson
Walter Johanson (ka Hans Walter Johanson; sündinud 28. jaanuaril 1951 Sydneys Austraalias) on roomakatoliku sotsiaaltööorganisatsiooni Caritas Eesti juht, enne katoliiklusse üleminekut oli luteri kiriku õpetaja Kanadas.
Tammistu Raamatukogu-Külakeskus
Tegevus 2020. aastani
2018. aastal otsustas Tartu vald maja lõpuks renoveerida. Selleks ajaks kolis raamatukogu kortermajja number 4. Juhatajana töötas Ingrid Künnerpä.
Tammistu Raamatukogu-Külakeskus
12. septembril 2020. aastal avati Tammistu raamatukogu taas endises majas. Maja taastati esialgsel kujul ja suuruses, see tähendab, et lava osa majal enam ei ole. Uueks nimeks sai Tammistu Raamatukogu-Külakeskus. Raamatukogu-külakeskuse direktorina töötab 1. augustist 2020 Regina Evert-Tammistu.
Walter Johanson
Teenistuskäik
Walter Johanson on teeninud mitmes Kanada luterlikus koguduses. 1977–1980 teenis ta Püha Peetruse Luterliku Kiriku õpetajana Milletis ja Ülestõusmise Luterliku Kiriku õpetaja Calmaris (mõlemad Alberta provintsis). 1981–1991 teenis ta õpetajana Faith koguduses Burnabys Briti Columbias. Aastatel 1980–1984 oli ta Ameerika Luterliku Kiriku, Lääne-Kanada Piiskopkonna, Briti Columbia praostkonna abipraost, aastatel 1984–1985 aga praost. Aastatel 1992–2011 oli ta E.E.L.K. Vancouveri Peetri koguduse õpetaja, aastatel 2006–2011 oli ta Kanada praostkonna abipraost. Aastal 2011 võeti ta vastu Rooma Katoliku Kirikusse. Alates 2011 on ta Caritas Eesti ühingu juht.
2007. aasta jõuluõhtu jumalateenistuse raames pakkus Johanson oma kogudusele eesti keele kursust, mida võiks vahendada Skype. Ta korraldas esimese Skype’i kaudu peetava kursuse eesti keelt õpetada soovijatele 2. märtsil 2008. Kursust õpetas semnioloog Piret Vaher. Nad tutvustasid keelte õpetamist Skype'i vahendusel Finno-Ugritic Studies Association of Canada (FUSAC) konverentsi osalejatele Vancouveris 8. juunil 2008. Seal osalejad viisid uue idee laiali maailma, ka Austraaliasse.
Tammistu Raamatukogu-Külakeskus
Tammistu Raamatukogu-Külakeskus
Kultuurikeskuses toimuvad sporditreeningud, korraldatakse eakate kohtumisi. Pärast maja renoveerimist on alles 113-ruutmeetrine saal ja kööginurk – olemas on kõik vajalik konverentside, koolituste ja pidude organiseerimiseks.
Välislingid
__SISUKORRATA__