cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johannes Kuusemets
Muusika õpinguid alustas Tallinna Konservatooriumis Julius Vaksi, hiljem Jaan Tamme (õpetas aastail 1925–1929 ka trompeti ja trombooni üliõpilasi) trompetiklassis. Konservatooriumi lõpetas 1931. aastal kontrabassi erialal Adolf Vedro klassis.
Mängis aastail 1923–1930 mitmes Tallinna kohviku-, kino-, suveorkestris. Alates 1930. aastast töötas Estonia teatri sümfooniaorkestris (aastast 1935 kontrabassirühma kontsertmeister) kuni lahkumiseni 1957. aastal.
1940–1949 töötas õpetajana Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. Tema tuntumad õpilased on Aleksis Avasalu, Heinrich Keskküla, Vladimir Luht, Voldemar Niine, Robert Ots, Paul Sarv, Lembit Verlin, Kalju Viluoja.
James Bennet
James Bennet (ka Jakob; suri 1690 Vändras) oli šoti päritolu Rootsi sõjaväelane (major), Vändra mõisnik.
James Bennet sündis Fife'is Monimaili ja hilisema Edinburghi Püha Kolmainsuse kiriku (Trinity College Kirk) õpetaja William Benneti ja tema abikaasa Jean Bonari pojana. Ka tema vanaisa Andrew Bonar oli olnud Monimaili kirikuõpetaja. James Benneti vendadest koguni kolm pidasid vaimuliku ametit.
Lahkus Šotimaalt 1640. aastatel ning asus Rootsi teenistusse 1650. aasta paiku. Esmakordselt on temast kindlaid andmeid Rootsi teenistuses jaanuaris 1655, mil ta teenis Bremen-Verdenis leitnandina kindralleitnant Christopher Delphicus zu Dohna (1628–1668) värvatud rügemendi kapten Cornelius van den Broucksi kompaniis.
1657. aastal oli kapten kuninglikus ihukaardiväerügemendis. Kapteni ja kompaniiülemana teenis ta Kuninganna ihukaardiväe jalaväerügemendis veel juulis 1659 Dirschaus. Osales Rootsi-Poola sõjas. 1662. aastal oli kuningliku kaardiväe kapten Riias. Seejärel kapten Malmö garnisonis ning major Turu lääni ratsaväerügemendis.
7. septembril 1675 sai Rootsi aadlitiitli ning Bennetid introdutseeriti Rootsi rüütelkonda suguvõsana nr. 831.
Abielludes omandas Vändra mõisa Pärnumaal.
Perekond
Abiellus augustis 1664 Christina Kinnemondiga (suri 1693), kes oli šoti päritolu Rootsi ooberstleitnandi ja Vändra mõisniku Thomas Kinnemondi ja Christina Scotti tütar. Christina Kinnemondi emapoolne vanaisa oli Rootsi ooberst ja Vändra mõisnik James Scott. Abielust sündis koguni 17 last:
Simulatsioon
pisi|Tehase simulatsioon FlexSimis
Simulatsioon on reaalmaailma protsessi või süsteemi jäljendamine ajas. Millegi simuleerimine eeldab esmalt mudeli loomist, mis kujutab valitud füüsilise või abstraktse süsteemi või protsessi põhinäitajaid või käitumisi/funktsioone. Mudel esindab süsteemi ennast, samas kui simulatsioon kujutab süsteemi toimimist aja jooksul.
Simulatsiooni kasutatakse paljudes kontekstides, näiteks tehnoloogia jõudluse optimeerimisel, ohutustehnikas, testimisel, treenimisel, hariduses ning arvutimängudes. Tihti kasutatakse simuleerimismudelite uurimiseks arvutieksperimente. Simuleerimist kasutatakse veel looduse ja inimsüsteemide teaduslikuks modelleerimiseks, et saada ülevaade nende toimimisest. Simulatsioonide abil saab näidata alternatiivtingimuste ja -tegevuste mõju süsteemile. Samuti kasutatakse simuleerimist siis, kui tõelist süsteemi ei ole võimalik rakendada põhjusel, et see ei ole ligipääsetav, selle kallal töötamine võib olla ohtlik või vastuvõetamatu, see on alles väljatöötamisel või see lihtsalt ei eksisteeri.
Klassifikatsioon ja terminoloogia
pisi|[[Maailmaruum|Avakosmose interaktiivne simulatsioon]]
Ajalooliselt arenesid erinevates valdkondades kasutatavad simulatsioonid suurel määral sõltumatult, kuid 20. sajandi uuringud süsteemiteooriast ja küberneetikast koos arvutite kasutamise levikuga kõigis nendes valdkondades on rajanud tee mõiste mõninga ühtlustuse ja süstemaatilisema arusaamani.
Johann Gerstenkorn
Johann Gerstenkorn (eesnimena ka Johannes; Lauenberg – 1709 Maarja-Magdaleena) oli Eesti vaimulik.
Gerstenkorn sündis Lauenbergis Saksamaal. Õppis Jena ülikoolis alates 1670.
Ta oli aastatel 1680–1709 Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.
Simulatsioon
Klassifikatsioon ja terminoloogia
Simulatsiooni täpsuse abil kirjeldatakse simulatsiooni reeglipärasust ja tegeliku vaste jäljendamist. Täpsus jagatakse üldjoontes kolme kategooriasse: madal, keskmine ja kõrge. Täpsuse tasemete konkreetsed kirjeldused on tõlgendamise küsimus, kuid on võimalik teha järgmine üldistus:
Arvutisimulatsioon
Arvutisimulatsioon (tuntud ka kui "sim") on katse modelleerida reaalseid või hüpoteetilisi olukordi arvutis nii, et neid saaks süsteemi tööpõhimõtte teadasaamiseks uurida. Süsteemi käitumise ennustamiseks muudetakse simulatsiooni muutujaid.
Arvutisimulatsioon on osutunud kasulikuks osaks paljude ökosüsteemide modelleerimisel füüsikas, keemias ja bioloogias ning inimsüsteemide modelleerimisel ökonoomias ja sotsiaalteadustes (näiteks arvutuslik sotsioloogia). Süsteemide toimimise mõistmiseks kasutavad seda ka insenerid. Hea näite arvutisimulatsioonide kasutamisest võib tuua võrguliikluse simulatsiooni valdkonnast. Selliste simulatsioonide korral muudab mudeli käitumine igat simulatsiooni keskkonnale antud esialgsetele parameetritele vastavalt.
Arvutiteadus
Arvutiteaduses on simulatsioonil mõned spetsialiseerunud tähendused: Alan Turing kasutas terminit "simulatsioon", et viidata mis juhtub, kui universaalne masin täidab olekusiirde tabelit (tänapäeva terminoloogias jooksutab arvuti programmi), mis kirjeldab uuritava diskreetses seisundis masina olekumuutusi, sisendeid ja väljundeid. Arvuti simuleerib uuritavat masinat. Vastavalt tähistab teoreetilises informaatikas termin "simulatsioon" seost üleminekusüsteemide vahel, mis on kasulik operatiivse semantika uurimisel.
Simulatsioon ja tootmine
Teine oluline eesmärk simulatsiooni kasutamisel tootmissüsteemides on süsteemi suutlikkuse mõõtmine. Levinud süsteemi suutlikkuse meetmed on järgmised:
Riigimuuseum
Riigimuuseum ehk riikliku alluvusega muuseum on riigile kuuluv ja riigiasutustele alluv muuseum, vastandina omavalitsusele kuuluvale või eramuuseumile.
Eestis on riigimuuseumid näiteks Eesti Kunstimuuseum ja Tartu Kunstimuuseum.
Ian Cole
Ian Douglas Cole (sündinud 21. veebruaril 1989 Ann Arboris Michiganis) on Ameerika Ühendriikide jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Tampa Bay Lightning.
2007. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i draft'is 18. valikuna. NHL-is debüteeris ta 2010. aasta novembris. Esimese värava lõi ta liigas 9. märtsil 2011 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu. Esimestel hooaegadel mängis ta NHL-i kõrvalt American Hockey League'is (AHL) Bluesi tütarklubis Peoria Rivermen. Bluesi põhikoosseisu sai Cole enam mänguaega kahel viimasel hooajal aastatel 2013–2015.
2015. aasta märtsis siirdus Cole Pittsburgh Penguinsi. Aastatel 2016 ja 2017 võitis ta Penguinsiga Stanley karika.
23. veebruaril 2018 kaubeldi Cole Penguinsist Ottawa Senatorsi, kuid juba kolm päeva hiljem sealt omakorda Columbus Blue Jacketsi. Blue Jacketsis mängis Cole vaid hooaja 2017–18 lõpuni. 2018. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Colorado Avalanche'iga. Pärast kahte põhiturniiri mängu hooajal 2020–21 kaubeldi Cole Greg Pateryni vastu Minnesota Wildi. 2021. aasta juulis sõlmis Cole üheaastase lepingu Carolina Hurricanesiga. 2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Tampa Bay Lightninguga.
2007. aastal võitis Cole USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel hõbemedali.
Suur Peni
pisi|Suur Peni Suur Peni (ladina Canis Major, lühend CMa) on lõunataeva tähtkuju.
Mari-Liis Küla
Mari-Liis Küla (aastatel 1946–1951 Mari-Liis Ojalo, 1974–1984 Mari-Liis Panso, aastast 1984 Mari-Liis Reinsalu; 24. juuni 1924 Tallinn – 1. veebruar 2022) oli eesti teatrikunstnik.
Suur Peni
Suur Peni katab 380 ruutkraadi ja on ulatuselt 88 tähtkuju seas 43. kohal. Heledaim täht on Siirius ehk α Canis Majoris (−1,46m), mis on kogu tähistaeva heledaim täht. VY Canis Majoris on seni teadaolevalt Linnutee galaktika suurim täht.
Mari-Liis Küla
Ta lõpetas aastal 1943 Tallinna Prantsuse Lütseumi, õppis aastatel 1944–1945 Tallinna Polütehnilises Instituudis arhitektuuri ja aastast 1948 Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, lõpetas 1952. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi professor Voldemar Haasi õpilasena.
Suur Peni
Suur Peni on Ptolemaiose loetletud 48 tähtkuju seas. Vanakreeka mütoloogias on seda seostatud mitme koeraga, näiteks Zeusi poolt Europele kingitud Lailapsiga.
Eestis on Suur Peni nähtav sügis-talvisel perioodil. Selle otsetõus on 7 h ja kääne –20°.
Mari-Liis Küla
Mari-Liis Küla alustas tööd 1950. aastatel Rakvere teatris. Aastatel 1965–1970 oli ta Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri peakunstnik ja aastatel 1970–1976 koos Voldemar Pansoga Eesti Draamateatri peakunstnik. Tema kujundatud lavastuste hulgas olid "Kevade" (1969), "Hamlet" (1966), "Inimene ja revolutsioon" (1970) Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris, "Inimene ja inimene" (1972), "Tants aurukatla ümber" (1973), "Meie nooruse linnud" (1973) jt Eesti Draamateatris. Ta tegi kujundusi ka teistele teatritele: "Joanna tentata" Estonias (1971), "Inimese tragöödia" Vanemuises (1971) jm.
Mari-Liis Küla on olnud paljude Eesti teatrikunstnike õpetajaks Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis. 2007. aastal valiti ta Eesti Kunstiakadeemia emeriitdotsendiks.
Töö
Alates 2007. aastast oli ta Eesti Kunstiakadeemia emeriitdotsent.
Isiklikku
Mari-Liis Küla esimene abikaasa oli Ilmar Ojalo, teine abikaasa oli Voldemar Panso.
Juliette Mayniel
pisi| Juliette Mayniel (sünninimi Raymonde Marie Juliette Meyniel; 22. jaanuar 1936 Saint-Hippolyte – 21. juuli 2023 San Miguel de Allende) oli prantsuse filminäitleja.
Oma filmidebüüdi tegi ta 1959. aastal Claude Chabroli filmis "Nõbud" (prantsuse keeles "Les Cousins")
Tema üks tuntumaid rolle oli Annette Wolfgang Staudte 1960. aastal Lääne-Saksamaal valminud draamafilmis "Kirmes". Selle rolli eest võitis ta Berliini filmifestivali parima naisnäitleja Hõbekaru auhinna.
Aastail 1964–1968 oli tal suhe itaalia näitleja Vittorio Gassmaniga, kellega on tal poeg Alessandro Gassmann ja kes on samuti näitleja.
Juliette Mayniel suri 87-aastaselt 21. juulil 2023.
Jõupooljuhtmuundur
Jõupooljuhtmuundur on jõupooljuhtseadistest lülituselemente sisaldav muundur, mida kasutatakse elektrivoolu parameetrite muutmiseks ja reguleerimiseks. Muundurid jagunevad funktsiooni järgi alalispingemuunduriteks, vahelduvpingemuunduriteks, alalditeks ja vahelditeks. Juhitavaid jõupooljuhtmuundureid kasutatakse nii elektrit tarbivate seadmete, nagu elektrimootorite, valgustite, kütteseadmete jms. reguleerimisieks kui ka elektri tootmises, näiteks elektrituulikute juhtimiseks.
Aid
pisi|[[Külgsonari pilt laevavrakist "Aid"]] Aid oli 19. sajandil Inglismaal ehitatud purjelaev, mis 9. augustil 1863 (vkj 28. juulil) Hiiumaa lähedal sõitis karile ja uppus järgmisel päeval, 10. augustil.
Laevavrakk on arvele võetud kultuurimälestisena kui Eesti territoriaalmeres asuv kultuurimälestis nr 27877. Samas pole registri koostajad päris kindlad, kas mälestis nr 27877 on ikka laev Aid või mõni teine analoogne Inglismaa laev.
Ivo Jurak
Ta alustas sõjaväelist karjääri ajateenistusega 1996. aastal Sisekaitse Operatiivrügemendis. Ta on hiljem teeninud ka Scoutspataljoni luureülemana ja Vahipataljoni staabiülemana. Ta on olnud ka Briti väejuhatuse all teeninud ja kogu Afganistani sõja vältel kõige rohkem ohvreid kandnud Eesti välismissiooni Estcoy-8 liige.
Jurak teenis 2015. aasta lõpuni kaitseväe toetuse väejuhatuse liikumise koordineerimise keskuses staabiohvitserina. Tema sõjaväeline karjäär lõppes, kui teda süüdistati riigisaladuse avalikustamises karistusseadustiku paragrahvi 241 lg 1 järgi (riigisaladuse avalikustamine pole seotud riigireetmise ega salakuulamisega), eraviisiliseses ja tulirelva ebaseaduslikus käitlemises. Ta võeti vahi ala 29. augustil 2016. Ta mõisteti süüdi ja karistati kahe aasta ja kuue kuu pikkuse vangistusega, millest tal tuli kohe vanglas ära kanda seitse kuud. Ühtlasi määras kohus talle nelja-aastase katseaja. . Jurak viis töölt kaasa riigisaladust sisaldavat teavet ja hoidis seda oma kodus, võimaldades sellega riigisaladusele ebaseadusliku juurdepääsu.
Jurak võitles 2022. aasta sügisest Ukraina rahvusvahelise maakaitseleegioni koosseisus Venemaa-Ukraina sõjas. Ta hukkus 7. märtsil 2023 Bahmuti lahingus. Jurak on teadaolevalt esimene Eesti kodanik, kes on alates Venemaa täiemahulise agressiooni algusest selles sõjas elu kaotanud. Eesti kodanikest on enne teda Venemaa-Ukraina sõjas hukkunud Valgevenest pärit lahingmeedik Nikolai Iljin, kes tapeti 2020. aasta suvel.
1. aprillil 2023 sängitati tema urn mulda Tartu sõjaväekalmistule.
Elizabeth Stuart
pisi|Elizabeth Stuarti portree Pfalzi kuurvürstinnana (1613) Elizabeth Stuart (19. august 1596 – 13. veebruar 1662) oli Pfalzi kuurvürsti Friedrich V abikaasana Pfalzi kuurvürstinna ja abikaasana Böömimaa konsort-kuninganna. Kuna Friedrichi valitsusaeg Pfalzis ja Böömimaal kestis vaid ühe talve, kutsutakse Elizabethi tihti Talvekuningannaks.
Elizabeth oli Šotimaa ning hiljem Inglismaa ja Iirimaa kuninga James VI ja I ning tema abikaasa Taani Anne'i teine laps ja vanim tütar. Kui 1714. aastal suri viimane Stuartite dünastiasse kuuluv monarh, kuninganna Anne, sai troonile Elizabethi lapselaps George I, kes pani aluse Hannoveri dünastiale.
Saka (Läti)
pisi|left|Vana munakivitee Sakas Saka on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas, Saka valla halduskeskus.
Küla on esmamainitud 1230. aastal Saccze või Sacese nimega. Hiljem rajati sinna Saka vasallilinnus (Sackenhausen) Linnus rajati aastal 1386, kaitsmaks Saka jõe kaldaid ja sissepääsu toona laevatatavale Tebra jõele. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.
Küla oli Nõukogude perioodil kohaliku kolhoosi keskasula. 2005. aastal oli Sakas 293 elanikku, 2018. aastal 29 ja 2020. aastal 30.
Elnath
Elnath (β Tau / β Tauri) on täht Sõnni tähtkujus, heleduselt tähtkuju 2. täht. Tähe kohta on kasutatud ka nimetust γ Aurigae, sest see asub Veomehe tähtkuju piiril ning Ptolemaios pidas seda mõlema tähtkuju ühiseks täheks.
Elnath asub Maast 134±2 valgusaasta kaugusel.
Näiv tähesuurus on 1,65, absoluutne tähesuurus −1,34.
Keemilistelt omadustelt on see elavhõbeda-mangaani täht. Elnath on sinine hiidtäht spektriklassiga B7III.
Tea Tammelaan
Tea Tammelaan (sündinud 23. märtsil 1964) on eesti sisearhitekt ja mööblikunstnik, kes on paistnud silma nii istmedisaini kui ka muuseumi- ja näitusekujundustega.
Ta lõpetas 1982. aastal Kohtla-Järve Laste Kunstikooli ja 1988. aastal Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituudi sisearhitektuuri eriala.
Instituudi lõpetamise järel oli ta mõne aasta vabakutseline, 1990–1994 töötas disainerina Tallinna Linnakujunduse Arendusbüroos, 1994–1997 oli taas vabakutseline ning 1997–2011 tegutses arhitektuuri- ja disainibüroos Laika, Belka & Strelka OÜ.
Looming ja tunnustus
Kunstikriitik Karin Pauluse hinnangul sai Tammelaan 1980. aastate lõpus ning 1990. aastate alguses tuntuks nn antidisainiga ehk veidrate torujalgadega toole meenutavate kunstiliste objektidega, hiljem aga kujundas "lavastuslikkust nõudvaid ruume", mille näideteks on Tartu Jaani kirik, Tartu Mänguasjamuuseum, Eesti Maanteemuuseum ja teaduskeskus Ahhaa.
PTA
PTA võib tähistada:
Tea Tammelaan
Looming ja tunnustus
2014. aastal toimunud juubelinäitusel "Taburet & 50" Eduard Vilde muuseumi Kastellaanimaja galeriis esitles Tammelaan taburette, mis olid Eesti esimesed tooted värvilisest puitmaterjalist Valchromat.
Tammelaan, Lepland ja Jürgenson on kujundanud muu hulgas A. H. Tammsaare muuseumi püsiekspositsiooni Vargamäel.
Liikmesus
Tea Tammelaan on Eesti Sisearhitektide Liidu liige.
Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsioon
thumb|Organisatsiooni embleem Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsioon (vene keeles Организация Договора о коллективной безопасности) on sõjalis-poliitiline liit, mille SRÜ riigid lõid 1992. aastal.
Organisatsiooni eellaseks oli Kollektiivse Julgeoleku Leping, millele kirjutasid 1992. aasta 15. mail Taškendis alla Armeenia, Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Venemaa ja Usbekistan. 1993. aasta septembris liitusid Gruusia ja Aserbaidžaan, detsembris Valgevene. Leping jõustus 1994. aasta aprillis. Viieks aastaks sõlmitud lepingut pikendati 1999. aastal, kuid kolm riiki: Aserbaidžaan, Gruusia ja Usbekistan, keeldusid.
2002. aastal otsustati lepingu baasil asutada Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsioon. Põhikiri ja asutamiskokkulepe jõustusid 2003. aasta septembris.
2006. aastal liitus organisatsiooniga taas Usbekistan, kuid lahkus sealt 2012. aastal.
2009. aasta veebruaris otsustasid liikmesriikide juhid Moskvas peetud kohtumisel asutada kollektiivsed kiirreageerimisjõud, mida võib kasutada sõjalise agressiooni tõrjumiseks, rahvusvahelise terrorismi- ja ekstremismi, rahvusvahelise kuritegevuse, narkokaubanduse vastastes erioperatsioonides ning erakorraliste olukordade tagajärgede likvideerimiseks. Kiirreageerimisjõudude mehitamiseks on väeüksusi lubanud kõik liikmesriigid peale Usbekistani.
Liikmed
Täisliikmed:
Pruudiröövimine
Pruudiröövimine ehk pruudirööv on mitmete rahvaste rahvakultuuris esinev komme, kus mees röövib omale naise, kellega ta soovib abielluda. Komme on olnud levinud paljudes maailma kohtades. Tänapäeval esineb seda veel mitmetes Kesk-Aasia ja Aafrika riikides, Mehhikos, aga ka mustlaste seas.
Samyama
Samyama (sanskriti keeles संयम saṃ-yama, kooshoidmine, kokkuseotus ) on jooga filosoofias enese ohjeshoid, mille moodustavad üheskoos dhāraṇā (keskendumine), dhyāna (meditatsioon) ja samādhi (süüvimine). Need on kolm viimast osa kaheksaosalises Ashtanga joogas; neile eelneb pratyāhāra (endassetõmbumine).
See on pidev meditatiivne seisund, milles vaim kontrollib ja tunnetab lakkamatult keha ja meeleelundeid. See on meele vald ja võim inimese psühhofüüsilise terviku üle.
Alessandro Schöpf
pisi|Alessandro Schöpf (2014) Alessandro Schöpf (sündinud 7. veebruaril 1994 Umhausenis) on Austria jalgpallur. Ta mängib poolkaitsjana Bundesliga klubis Bielefeldi Arminia ja Austria jalgpallikoondises.
Ta liitus 2009. aastal Müncheni Bayerniga. Ta mängis kahel hooajal klubi reservmeeskonnas Regionalliga Bayernis. 2014. aasta juunis sõlmis ta lepingu 2. Bundesliga klubiga 1. FC Nürnberg.
Aastatel 2016–2021 mängis Bundesliga klubis Schalke. Bundesligas tegi ta debüüdi 2016. aasta 30. jaanuaril mängus Darmstadti vastu. Esimese värava lõi ta liigas juba oma teisel mängu 6. veebruaril Wolfsburgi vastu.
Debüüdi Austria jalgpallikoondises tegi ta 27. märtsil 2016 sõprusmängus Albaania vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 31. mail 2016 sõprusmängus Malta vastu. 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste viimases mängus lõi ta värava Islandi vastu.
Võõrsõnade leksikon
"Võõrsõnade leksikon" on leksikon, kus leidub 33 000 eesti keeles levinumat võõrsõna, tsitaatsõna, laensõna, lühendit, sententsi ja väljendit. See on esimene eestikeelne võõrsõnakogu, mis esitab morfoloogilise info: käänamise ja pööramise ning muuttüübid. Sõnastiku valmimist on toetanud Haridus- ja Teadusministeeriumi riiklik programm „Eesti keel ja kultuurimälu“.
Eellugu
„Võõrsõnade leksikoni“ veebiversiooni aluseks on kirjastuse Valgus „Võõrsõnade leksikoni“ kaheksas trükk (leksikoni esmatrükk 1961, Eesti Riiklik Kirjastus), mida on täiendanud ja toimetanud Eesti Keele Instituudi leksikograafid koostöös eriala­konsultantidega. Leksikon on mõeldud kõigile, keda huvitab võõrsõnade õigekiri, tähendus, muutmine või päritolu.
Ajalugu läbi aastate
Eestis on „Võõrsõnade leksikoni“ traditsioon vaid mõnevõrra lühem kui õigekeelsussõnaraamatu oma, ulatudes 1930. aastasse (esimene õigekeelsus­sõnaraamat ilmus 1918. aastal). Usutavasti on „Võõrsõnade leksikon“ õigekeelsussõnaraamatu ja seletussõnaraamatu kõrval üks kasutatavamaid sõnastikke. Varasemad „Võõrsõnade leksikonid“ on olnud kirjeldavad sõnaraamatud, ent kaheksas trükk on saanud noolviidete ja morfoloogia lisamisega ka soovitusliku aspekti.
II maailmasõja järgsetel aastatel olid Eesti Vabariigi aegsed teatmeteosed keelatud, seetõttu tekkis suur vajadus uue võõrsõnastiku järele. Selle tühimiku täitis Richard Kleisi (1896–1982), Johannes Silveti (1895–1979) ja Eduard Vääri (1926–2005) koostatud „Võõrsõnade leksikon“, millest ajavahemikul 1961–1983 anti välja viis trükki. 1990. aastate keskel asusid E. Vääri ja kirjastuse Valgus toimetajad leksikoni täiendama ja ümber töötama. „Võõrsõnade leksikoni“ 6. ja 7. trükki (ilmunud vastavalt 2000 ja 2006) lisati kokku 18 000 uut märksõna.
Kaheksas trükk
Leksikoni 8. trüki on põhjalikult toimetanud, täiendanud ja uuendanud Eesti Keele Instituudi keelekorraldajad koostöös erialaspetsialistidega. Leksikonis on ligi 40 000 märksõna ja 1000 allmärksõna. Lisatud on uusi ajakohaseid märksõnu, uuendatud ja täiendatud seletusi. Põhjalikult on täpsustatud ja täiendatud etümoloogilist infot. Kaheksas trükk on varasemast kasutajasõbralikum – nii häälduse märkimise kui ka viitamise süsteemi on lihtsustatud.
Olulisim uuendus võrreldes varasemate trükkidega on morfoloogilise info esitus: kasutaja leiab teosest ligi 30 000 sõna käänamise-pööramise ja muuttüübistiku. Üheski varasemas eestikeelses võõrsõnakogus pole morfoloogilist infot, seega on suure hulga võõrsõnade morfoloogia spetsiaalselt välja töötatud just selle trüki jaoks. Noolviidete ja morfoloogia lisamisega on kaheksas trükk saanud ka keelesoovitusliku aspekti – varasemad „Võõrsõnade leksikonid“ on olnud üksnes kirjeldavad sõnaraamatud.
Veebisõnastikuna ilmus sama materjal mõningate paranduste ja lisandustega 2015. aastal. Veebileksikon on EKI kodulehel tasuta avalikuks kasutamiseks ning seda toimetatakse ja täiendatakse pidevalt. Nüüdsest on võimalik osa märksõnade hääldusi ka kuulata. Nimelt on projekti käigus lisatud võõrkeelsetele sõnadele ja väljenditele ehk tsitaatsõnadele hääldusfailid. pisi|Võõrkeelse sõna hääldust saab kuulata, vajutades pildil olevale märgile
Kasutusjuhend
Sõnastiku kasutajat abistab selle kasutusjuhend. Muuttüübi numbrile klõpsamine viib tüübikirjelduste juurde, kust saab kätte tüüpsõna koos kõigi põhivormidega, tüübinumbri järel olev täht märgib alltüüpi.
Mitmesõnaliste fraaside ja allmärksõnade otsimiseks tuleb märksõna asemel valida laiendatud märksõna. Kui pole teada, kas lühendis tuleks tähed kirjutada kokku või lahku, tuleks otsida kokkukirjutatud kuju. Võõrtähti saab sisestada klaviatuuri ikoonil klõpsates.
Sõnaartikkel sisaldab järgmist infot:
Sihtrühm
„Võõrsõnade leksikon“ on mõeldud kõigile võõrsõnahuvilistele. See sobib kasutamiseks juba algkoolis, pakkudes raamatumaailmas algajale eeskätt sõnaseletusi ja omasõnalisi sünonüüme. Ea- ja jõukohast teavet selle kohta, kust tulevad eesti keelde sõnad ja kuidas neid õigesti kasutada, vajavad nii igas kooliastmes õppijad kui ka õpetajad.
Autorid
Leksikon on valminud Eesti Keele Instituudi sõnastikusüsteemis EELex. Leksikoni valmimist on toetanud Haridus- ja Teadusministeerium programmist „Eesti keel ja kultuurimälu (2008‒2011)“. „Võõrsõnade leksikoni“ 8. trüki aluseks on Eduard Vääri, Johannes Silveti ja Richard Kleisi koostatud ning 2006. aastal kirjastuse Valgus välja antud 7. trüki elektrooniline andmebaas, mida on põhjalikult uuendatud ja täiendatud Eesti Keele Instituudi elektroonilises sõnastikusüsteemis EELex.
Sõnastiku koostajad ja toimetajad on Tiina Paet, Tuuli Rehemaa, Katrin Kuusik, Argo Mund, Kaspar Kolk (etümoloogia) ja Ülle Viks (vormimoodustus).
Grajewo
Grajewo on linn Poolas Podlaasia vojevoodkonnas, Grajewo maakonna halduskeskus. Grajewo asub Białystokist umbes 73 km loodes.
Luumurd
pisi|Käeluude murd röntgenipildil Luumurd ehk fraktuur (ladina keeles fractura) on vigastus, mille korral luu murdub või on murdunud.
Luumurd võib olla kinnine, sel juhul pole murdunud luud ennast näha. Lahtise luumurru korral on vigastada saanud ka luud katvad koed ja murdunud luu on nähtaval.
Luu võib murduda äkilise ja tugeva jõu või pikaajalise pinge tagajärjel.
Luumurde soodustavad luuhõrenemine ja teised haigused, mis luid nõrgestavad.
Martsa pank
pisi|Martsa pank pisi|Mererand Martsa panga juures Martsa pank on pank Ida-Viru maakonnas Toila vallas Martsa külas.
Jujhar Khaira
Jujhar Khaira (sündinud 13. augustil 1994 Surreys, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Chicago Blackhawks ründajana vasakäärel.
S/PDIF
pisi|75 Ω takistusega koaksiaalkaabel koos BNC-RCA adapteriga pisi|Toslinki optiline pistik (JIS F05) pisi|Tavaline 3,5 mm audiopesa koos optilise S/PDIF-võimekusega
Jujhar Khaira
Aastatel 2010–2012 mängis ta British Columbia Hockey League'i klubis Prince George Spruce Kings, hooajal 2012/13 Michigani Tehnoloogiainstituudi jäähokimeeskonnas ja hooajal 2013/14 Western Hockey League'i klubis Everett Silvertips.
S/PDIF
S/PDIF on peamiselt kodukasutajatele mõeldud digitaalse audiomaterjali suhteliselt väikeste vahemaade kaugusele ülekandmise liides. Audiosignaali edastamiseks on vormingul kaks ühendusviisi – elektriline koaksiaalkaabliga ja optiline (valguskaabliga) ühendus. Tavaliselt kasutatakse elektrilist koaksiaalühendustRCA-pistikute ning varjestatud 75 Ω lainetakistusega kuni 10-meetrise kaabliga.
Lühend S/PDIF on saadud ühenduse pikemast nimetusest Sony/Philips Digital Interconnect Format (Sony/Philipsi digitaalse ühenduse vorming), mida tuntakse ka kui Sony/Philips Digital Interface (Sony/Philipsi digitaalne liides). Sony ja Philips on olnud S/PDIF-vormingu peamised loojad. S/PDIF tähistab ka kanalikihi protokolli ja füüsilise kihi spetsifikatsioone, kandmaks digitaalset audiosignaali optiliste või elektriliste kaablitega ühest seadmest teise.
Jujhar Khaira
2012. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i draft'is 63. valikuna. 2013. aasta augustis sõlmis ta Oilersiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2013/14 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Oilersi tütarklubis Oklahoma City Barons. NHL-is debüteeris ta Oilersi meeskonnas 28. novembril 2015 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Hooajal 2015/16 sai ta 15 mänguga kirja kaks väravasöötu. Esimese värava lõi ta NHL-is 16. jaanuaril 2017 mängus Arizona Coyotesi vastu. Regulaarselt kuulus Khaira Oilersi põhimeeskonda alates hooajast 2017/18. Oilersis mängis ta kuni hooaja 2020/21. Tema resultatiivseim hooaeg oli 2017/18, mil ta lõi liigas 11 väravat ja andis 10 väravasöötu.
S/PDIF
S/PDIF põhineb AES3 (AES/EBU) ühenduse standardil ning erineb sellest signaali tugevuse poolest. S/PDIF võib edastada kahte PCM- (impulsskoodmoduleeritud) audiokanalit või mitmekanalilist pakitud (tihendatud) ruumilise heli vormingut, nagu Dolby Digital või DTS. S/PDIF-i kasutatakse peamiselt kodukino komponentide ühendamisel.
Ajalugu
S/PDIF-i arengu eellugu on seotud digitaalsete helikassettidega (DAT). Digitaalsalvestusstuudiotes kasutati kahekanalilise stereoheli digitaalsignaali edasikandmiseks S/PDIF-iga sarnast tehnoloogiat.
Jujhar Khaira
2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Chicago Blackhawksiga.
S/PDIF
Ajalugu
Alates 1980. aastate algusest hakkas muusikatööstus seoses CD-plaadi levikuga üle minema digitaalse audio vormingule. Alguses jäid digitaalsignaalid seadme sisse ning väljusid sealt analoogsena, kuid sellega vähenes signaali kvaliteet ning seega ka heli kvaliteet. Eesmärgiks sai signaali võimalikult digitaalsena hoidmine ja nii ka edastamine. Selle saavutamiseks pidid erinevad seadmed oskama omavahel digitaalselt suhelda. Seepärast alustasid Sony ja Philips tööd digitaalse ühenduse standardi väljatöötamiseks.
Algseks eesmärgiks oli digitaalselt transportida PCM-stereoheli CD-mängijast digitaalvõimendisse. Hiljem mõistsid tootjad, et nad võivad digitaalselt edastada rohkem kui kahte audiokanalit. Selleks tuli mitut kanalit hõlmav audiosignaal varem pakkida, näiteks Dolby Digital (AC3) vormingusse, ning edastada seda tavalise S/PDIF-ühenduse kaudu. Vastavat tehnoloogiat kasutav AV-ressiiver saab signaali tihendamisest aru ning alustab mitmekanalilise ruumilise heli dekodeerimist. Hiljem lisandus samaotstarbeline DTS-vorming.
Jujhar Khaira
Ta on pandžabi rahvusest ja üleüldse kolmas pandžabi päritolu mängija NHL-is pärast Robin Bawat (debüteeris NHL-is 1989) ja Manny Malhotrat (debüteeris 1999).
S/PDIF
Kasutusvaldkond
Kodukasutajad edastavad heli S/PDIF-ühenduse asemel enamasti HDMI-kaabliga, mis lisaks digitaalsele helile suudab edasi kanda ka digitaalset videot. Siiski võib S/PDIF-i kasutamise vajadus tuleneda asjaolust, et paljudel professionaalsetel audioseadmetel puudub HDMI-liides, sest seadmed ei tooda videopilti. Lisaks on S/PDIF-kaablid ja pistikud võrreldes HDMI-kaablite ja pistikutega peenemad, sest HDMI-kaablites on rohkem sooni.
Toslinki optiline ühendus
S/PDIF-ühenduse optiline versioon kannab nime Toslink, väljaarendaja nime järgi ka Toshiba-LINK. Signaali edasikandmise vahendiks on 1 mm läbimõõduga plast-valguskiud ja signaali edastatakse nähtava valguse abil (punane LED). Optilistel signaalidel on täpselt samasugune vorming nagu elektrilistel. Signaal kandub edasi valgussignaalide abil (LED põleb / LED ei põle). Valguse sumbumise tõttu Toslinki valguskaablis on signaali maksimaalseks edastuskauguseks vähem kui 10 meetrit, teatud seadmete puhul vaid mõni meeter.
TTL ühendus
TTL- (transistor-transistor-loogika) ühendust kasutatakse CD-ROM-seadmetes ja helikaartides. Andmevorming on sama mis eelmiste ühenduste puhul. TTL-i tasemel signaali ühendamiseks võimendi, koaksiaalühenduse või Toslinki ühendusega on vaja vastavat adapterit.
Riistvaraline spetsifikatsioon
S/PDIF on AES3 kodukasutajatele mõeldud versioon. S/PDIF arendati välja samal ajal kui põhistandard AES3, mida kasutati professionaalse audiotehnika ühendamisel. S/PDIF loodi nimelt väga sarnasena AES3-ga, et lihtsustada eri vormingute omavahelist ühendamist. Protokolli tasemel ongi S/PDIF praktiliselt identne AES3-ga (kodukasutajatele mõeldud S/PDIF pakub kopeerimiskaitset, professionaalne AES3 mitte). Füüsilise ühenduse kontekstis esineb väikseid erinevusi – AES3 kasutab XLR-ühendust, S/PDIF aga odavamat elektrilist koaksiaalkaablit (RCA-pistikutega) või valguskaablit. Lisaks muutus kaabel 110 Ω keerdpaarikaablist 75 Ω koaksiaalkaabliks.
Infohaldus
Infohaldus on mitmesugustes vormides info (paber- ja elektroonilised dokumendid, audio, video jms) kogumine eri allikatest ning selle töötlemine, säilitamine ning kasutajatele jagamine eri kanalite kaudu. Üks infohalduse põhivaldkondi on dokumendihaldus. Infohalduse tehnoloogiatel on oluline koht andmekogudes, sotsiaalmeedias ja dokumendihaldussüsteemides.
S/PDIF
Protokolli spetsifikatsioon
S/PDIF-i kasutatakse digitaalsignaali mitmesuguste vormingute edastamiseks. Kõige tüüpilisemad on digitaalsetes audiokassettides (DAT) kasutatav vorming diskreetimissagedusega 48 kHz ja audio-CD-de puhul vastavalt 44,1 kHz. Toetamaks neid ning ka muid diskreetimissagedusi, pole S/PIDF-vormingul kindlaks määratud andmeedastuskiirust. Selle asemel kasutatakse andmeedastuseks kahendfaaskodeerimist. Selle abil saab andmete vastuvõtja määrata diskreetimissageduse bitiperioodi kestel toimuva nivoo muutuse abil.
S/PDIF on mõeldud 20-bitise audiosignaali andmevoo ning muu seotud informatsiooni edastamiseks. Väiksema resolutsiooni korral on üleliigsete bittide väärtus 0. S/PDIF on võimeline edastama ka 24-bitist andmevoogu, kuid osa vastuvõtvatest seadmetest ei pruugi seda ära tunda; sel juhul üleliigseid bitte ignoreeritakse.
Piirangud
peamiseks piiranguks S/PDIF-i kasutamisel on asjaolu, et tüüpiliselt on väljundheli kahekanaliline (v.a AC3/DTS kodeeringu korral). See tähendab, et läbi S/PDIF saadetud arvutimängude 3D-heli (EAX, DS3D), WMV-HD 5.1 heli ja teised mitmekanalilised (5.1/7.1) vormingud dekodeeritakse ressiivris stereohelina.
Mainitud piirangust saab üle, kui kasutada vastavat tarkvara, mis kodeerib mitmekanalised signaalid S/PDIF-i jaoks sobilikku vormingusse. Näiteks Dolby Digital Live kodeerib 3D-heli AC3-vormingusse ja DTS Interactive kodeerib 3D-heli DTS-vormingusse. Piirangust saab üle ka S/PDIF-ühenduse asemel HDMI-ühenduse kasutamisega (eeldades, et vastav tugi on olemas ka muul arvuti riistvaral).
Kuna S/PDIF-signaali ressiiver ei kontrolli andmete edastamise sagedust, võivad ressiivrit mõjutada saatja või juhtme omadused. Digitaalsignaal on küll üldjuhul kadudeta, kuid diskreetimissageduse määramise protsessi mõjutavad ka signaali saatja ebatäpsused ja vahenduskaabli müra. Seega võib ressiiver saada signaali veidi muudetud kujul. Siiski on ressiivritel teatavad võtted mainitud mõjude vähendamiseks.
Toslinki kaablite töökindlus (ning koos sellega signaali ja heli kvaliteet) väheneb, kui neid painutada või neile peale astuda. Erinevalt koaksiaalkaablitest ei teki Toslinki kaablitel parasiitseid vooluringe ega raadiosageduslikku interferentsi.
Pavel Filip
Pavel Filip (sündinud 10. aprillil 1966 Pănășeștis) on Moldova poliitik, Moldova Demokraatliku Partei liige. Ta oli 20. jaanuarist 2016 kuni 8. juunini 2019 Moldova peaminister.
Ta sündis aastal 1966 Pănășeștis, praeguse haldusjaotuse järgi Strășeni rajoonis. Ta lõpetas aastal 1990 Kišinjovi Polütehnilise Instituudi.
Aastatel 2011–2016 oli ta IT- ja kommunikatsiooniminister.
Iljušin Il-80
Seljaosas on tal SATCOM-kühm, milles arvatakse olevat täiustatud satelliitsideseadmed ja traatantenn, mis on paigaldatud tagaosa alla, mis tagab väga madala sagedusega (VLF) raadioedastuse ja -vastuvõtu (tõenäoliselt ballistiliste rakettide allveelaevadega suhtlemiseks).
Normaalne stardimass: 208 tonni, lennuki pikkus: 59,54 meetrit, tiibade siruulatus: 48,06 meetrit. Lennuk on varustatud nelja mootoriga NK-86, igaühe tõukejõud 13 000 kg, kiirus: 850 km/h, lennuulatus: 3600 km, lennukõrgus: 11 000 meetrit.
2011. aasta seisuga on kasutusel kolm Il-80 lennukit ja neil on rahvusvahelised tsiviilregistreeringud RA-86147, RA-86148 ja RA-86149.
Sõjatööstussektorist on infot, et lähiajal asendatakse lennukid moodsamate ja mugavamate Iljušin 96-400M mudelitega.
Klaar
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Klaar 74 mehel ja 82 naisel. Perekonnanimede levikult on Klaar meeste puhul 1252. ja naiste puhul 1213. kohal. Perekonnanime Klaar kandja on keskmiselt 47 aasta vanune (mediaanvanus on 48).
Kõige levinum on perekonnanimi Klaar vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,67. Perekonnanimi Klaar on levinuim Jõgeva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 5,67.
19. sajandi algul pandi perekonnanimi Klaar Emmaste, Kaarma, Kadrina, Muhu, Pärnu-Jaagupi, Simuna ja Urvaste kihelkonnas.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanimi Klaar järgmiste perekonnanimede vastu: Aare, Kaar, Laarimets ja Roovet. Samas, nime Klaar keegi ei võtnud.
Protseduuriline genereerimine
Protseduuriline genereerimine on andmetöötluse meetod, millega luuakse andmeid algoritmiliselt, mitte manuaalselt. Arvutigraafikas nimetatakse seda ka juhuslikuks genereerimiseks ja kasutatakse tekstuuride ja 3D-mudelite tegemisel. Arvutimängudes kasutatakse protseduurilist genereerimist mängu sisu automaatseks tegemiseks. Selle eelisteks on väiksemad failid, suur kogus andmeid ja piisavalt juhuslikkust, et mängu võimalikult ettearvamatuks teha.
Ülevaade
Tarkvaraarendajad on rakendanud protseduurilise generatsiooni tehnikaid juba aastaid, kuid laialdaselt on seda meetodit väga vähe kasutatud. Protseduuriliselt genereeritud elemente on esinenud juba varajastes arvutimängudes, näiteks "The Elder Scrolls II: Daggerfall", kus tegevus toimub protseduuriliselt genereeritud maailmas, mis on umbes kaks korda suurem, kui Briti saared. Mängus "Soldier of Fortune II: Double Helix", mis sisaldab juhuslikult genereeritud taseme võimalust, on mängijal võimalik luua juhuslikult genereeritud mängukaart, kasutades oma parameetreid (mäed, lumi, kõrb või džungel).
Uuemate mängude puhul on protseduurilist genereerimist kasutatud näiteks mängudes "No Man's Sky" ja "Minecraft".
Tänapäevane arvutikunsti liik demoscene kasutab protseduurilist genereerimist, et tekitada audioklippe ja graafikat ning näidata, milleks arvuti riistvara võimeline on.
Ajalugu
Varasemad arvutimängud olid mälu poolest väga piiratud. Seetõttu genereeriti mängumaailm algoritmiliselt, kuna polnud piisavalt ruumi, kus hoida juba valmis tehtud tasemeid ja graafikalist osa.
Erakordne juhtum oli mäng "Elite", mis pidi algselt sisaldama 248 (umbes 282 triljonit) galaktikat, milles igas omakorda 256 päikesesüsteemi. Kuna aga mängu tegijad arvasid, et nii suur universum tunduks mängijate jaoks uskumatu, piirduti lõplikus versioonis 8 galaktikaga.
Arvuti riistvara kiire arenguga tulid kasutusele CD-d ja andmekandjate maht suurenes pidevalt. Lõpuks polnud protseduuriline genereerimine enam vajalik ja mängu sisu, nagu tekstuurid ja objektid, tehti juba mängu tegijate poolt enne valmis.
Kuna manuaalselt tehtud objektide kasutamine võttis liiga palju aega, hakkasid programmeerijad kirjutama koode, mis vastavalt sisendparameetritele genereerisid erinevaid mesh-e (arvutigraafikas tippude, servade ja külgede kogum).
Kuigi kohati kasutatakse endiselt protseduurilist genereerimist, võtab protseduurilise mudeli tegemine tohutult aega ja tööd, et saada korralik, stabiilne ja realistlik mudel. Selle asemel on tunduvalt odavam kasutada inimeste poolt tehtud mängu sisu. Näiteks SpeedTree on vahetarkvara, mis genereerib protseduuriliselt erinevaid puid, kuid lehtede tekstuurid on ikkagi varem ette antud. SpeedTree'd on kasutatud ka filmides, neist tuntumad näiteks "Avatar" ja "The Great Gatsby". Lisaks on hübriidse sisu genereerimiseks kasutatud eelnevalt valmis tehtud juppide ja variantide moonutatud kombinatsioone.
Realistliku kujuga erinevate puude saamiseks saab kasutada üksikut algoritmi. Nii saab tekitada metsa reaalajas ja ei pea salvestama kõiki eri mudelite jaoks vajalikke tippe. See vähendab andmete mahtu ja mängu tootjate koormust, samas pakkudes mängijale umbes samasugust kogemust. See meetod vajab küll rohkem protsessori ressurssi, kuid kuna protsessorid aina arenevad, muutub see järjest vähem takistuseks.
Probleemiks on hea algoritmi arendamine, mis suudab piisavalt hea üksiku puu genereerida, rääkimata eri liikidest (võrdle kask, vaher, kuusk). Lisaks ei piisa realistliku metsa tegemiseks lihtsalt puude suvaliselt kokkupanekust, vaid peab arvestama ka muid tegureid, mis reaalsuses mõjutavad puude paiknemist ja nendevahelisi seoseid ning sellest sõltuvalt puude välimust.
Tänapäevane kasutus
Protseduurilist genereerimist kasutatakse tihti mängude loot süsteemide tegemiseks. Näiteks mängus Borderlands on tänu sellele üle miljoni erineva relva või varustuse elemendi.
Paljud 'open world' mängud kasutavad erinevaid genereerimissüsteeme. "No Man's Sky", mäng, mis on tehtud Hello Games'i poolt, põhineb tervenisti protseduuriliselt genereeritud elementidel. Iga planeet, olend, laev või muu objekt on tehtud mängu poolt erinevaid protseduurilisi algoritme kasutades. Väidetavalt on mängu universumis üle 18 kvintiljoni planeedi.
Minecraft, tehtud Mojangi poolt, on üks paremaid näiteid protseduurilise genereerimise kohta. Nimelt koosneb mängu maailm plokkidest, mis on genereeritud, kasutades Perlini-müra algoritmi. Mõlemas mängus on mängija jaoks tänu protseduurilisele genereerimisele võib öelda et võimalik lõpmatult maailma avastada.
Teatud mängudes kasutatakse protseduurilist genereerimist, et tekitada unikaalseid olukordi, mida mängijad lahendama peavad. Mängu "Left 4 Dead" seeriates on kasutusel AI Director, tehisintellekt, mis jälgib mängijate käitumist ja tekitab järjest dünaamilisi olukordi. Tehisintellekt suudab tuvastada, kui mängijad muutuvad mugavaks ja 'spawn'ib vastaste horde keset mängu, et asi liiga lihtsaks ei muutuks. Samas on algajatel jällegi lihtsam, kuna süsteem suudab tuvastada, milline on mängija tase, ja käitub vastavalt sellele.
Minu Poola. Mäletamisest ja unustamisest
"Minu Poola. Mäletamisest ja unustamisest" oli Tartu Kunstimuuseumis 7. veebruarist 29. märtsini 2015 toimunud näitus, mis oli teadaolevalt esimene holokaustiteemaline kunstinäitus Eestis. Teemakäsituse tõttu pälvis Rael Arteli kureeritud näitus laia tähelepanu Eesti ühiskonnas ning Eesti ja rahvusvahelises meedias, kutsudes esile eriarvamusi ning algatades debati nii holokausti kajastamise kui ka sõnavabaduse, tsensuuri ja enesetsensuuri üle kunstis. Algselt oli näitusel üleval 8 tööd kaasaegsest kunstist, neist 1 Eesti kunstnike ja 7 Poola (sh 1 Poola-Iisraeli) kunstnike omad; kohe näituse avamise järel alanud avaliku kriitika tagajärjel piirati alguses ligipääsu kahele teosele ning hiljem eemaldati need näituselt.
Manchesteri pommiplahvatus 2017
Manchesteri pommiplahvatus toimus 22. mail 2017 kell 22.33 (kohaliku aja järgi) Manchester Arenal Manchesteris Suurbritannias.
Kutskalomp
Kutskalomp on järv (lomp) Valga maakonnas Otepää vallas Meegaste külas. Järve pindala on 0,4 ha.
Minu Poola. Mäletamisest ja unustamisest
Näituse pealkiri "Minu Poola" rõhutab kuraatori isiklikku perspektiivi Poola nüüdiskunstile, kus holokaust ja laiemalt Teine maailmasõda on üks läbivaid motiive. Nimi viitab kirjastuse Petrone Print Minu-raamatute sarjale, mis samuti edastab autorite isiklikke muljeid eri maadest. Teemavalikut põhjendas Artel järgmiselt: "Mäluasutusena on Tartu Kunstimuuseumi kohustus mäletada, ning kunstimuuseumina oleme mäletamiseks appi kutsunud kunstnikud, kel on olemas keel ja hääl valusast ajaloosündmusest rääkimiseks. /---/ Ehk teeb tõsiasi, et teosed avavad diskussiooni, holokaustist rääkimise lihtsamaks. Eksponeeritud teoseid ühendavateks märksõnadeks on mäletamine ja trauma. Traagilises sündmuses hukkunute meenutamine, ajaloo vaatlemine läbi huumoriprisma, ebaõigluse kompenseerimine, ajaloo kaubastamine ja turustamine, läbielatu taaselustamine – need on vaid mõningad strateegiad, mida kunstnikud on kasutanud, et käsitleda lähimineviku valusaid ja ebameeldivaid teemasid." Põhjus on selleski, et 2015. aastal möödub 70 aastat Teise maailmasõja lõpust, mil vabastati ka Natsi-Saksamaa koonduslaagrite vangid. "Minu Poola" tutvustuses muuseumi kodulehel hoiatati algusest peale: "Ettevaatust, näitusel eksponeeritud teosed võivad mõjuda häirivalt."
Manchesteri pommiplahvatus 2017
Manchester Arenal toimus Ameerika Ühendriikide laulja Ariana Grande kontsert. Plahvatus toimus pärast kontserti. Manchesteri politsei arvates oli tegemist enesetapurünnakuga. Rünnakus hukkus 23 inimest (sealhulgas suitsiiditerrorist) ja üle 800 inimese sai vigastada, neist 112 hospitaliseeriti. Hukkunute ja vigastatute hulgas oli palju lapsi ja teismelisi, sest Ariana Grande on populaarne eelkõige selles vanuserühmas.
Minu Poola. Mäletamisest ja unustamisest
Tartu Kunstimuuseumi näitusele valiti tööd tuntud Poola kunstnikelt, kellest enamik on osalenud Veneetsia biennaalil. Kuraator Rael Arteli sõnul püüdis ta leida võrdlusmaterjali ka Eesti kunstist, kuid tal ei õnnestunud leida teisi holokausti teemalisi teoseid peale John Smithi maali "Holocaust".
Sossolid
Sossolid (ka sossoolid, allikates сосолы, ссолы ) on Vana-Vene leetopissides mainitud rahvarühm, kellega Kiievi-Venel oli sõjaline konflikt. Valdava osa uurijate arvates elasid sossolid praeguse Eesti alal.
Minu Poola. Mäletamisest ja unustamisest
Videote eemaldamine näituselt
"Minu Poola" avati laupäeval, 7. veebruaril. Teisipäeval teatas Tartu Kunstimuuseum, et ligipääs kahele enim kritiseeritud videole piiratakse, nii et neid võib näha ainult külastaja otsesel soovil ja pärast kuraatori kirjaliku selgitusega tutvumist. Ühtlasi vabandas muuseumidirektor Artel kõigi ees, keda väljapanek on riivanud. Kultuuriministeeriumis toimunud arutelu järel, millel osalesid kultuuriminister Urve Tiidus ja Eesti Juudi Kogukonna esindajad, ning mille järel kultuuriminister Tiidus samuti näitust solvavaks nimetas, otsustas muuseum teosed näituselt eemaldada.
Sossolid
Mainimine
Sossoleid mainitakse kontekstis, kus Kiievi-Vene vürst Izjaslav Jaroslavitš olevat 1060. aastal nende vastu sõjakäigu korraldanud ja neile 2000 grivna (320 kg hõbedat ) suuruse aastamaksu kehtestanud. Evald Tõnissoni hinnangul kaasnes sellega tõenäoliselt külade rüüstamine ja põletamine ning mõne linnuse piiramine. Järgmise aasta kevadel toimus sossolite ülestõus ja vastusõjakäik, mille käigus nad põletasid maha Kiievi suurvürsti Jaroslav Targa poolt 1030. aastal nüüdse Tartu kohale rajatud Jurjevi linnuse ja asula. Seejärel pidasid nad Pihkva juures lahingu pihkvalaste ja novgorodlastega, kus venelasi olevat langenud tuhat, sossoleid aga arvutult. Ain Mäesalu peab Vene poolel langenute hulga mainimist hämmastavaks, sest tavaliselt kroonikad nii suuri kaotusi ei tunnista. Lahingu võitjat ei mainita, aga Mäesalu arvates võisid edukamaks pooleks olla ka sossolid, kuna järgneva 50 aasta jooksul leetopissid Vene vürstide Eesti alale suunduvatest sõjaretkedest juttu ei tee. Andres Tvauri hinnangul näitavad arheoloogilised leiud, et sossolite poolt hävitatud Tartu asulat ei taastatud. Linnus ehitati küll uuesti üles, kuid see seisis järgnevatel sajanditel enamasti kasutamata ja mehitamata. Mauri Kiudsoo meelest saab hilisemate aardeleidude nappuse põhjal järeldada, et ääremaastunud on veel laiem piirkond. Ta seletab seda kirjalikes allikates mainimata jäänud ulatuslikuma hävitustööga, mille põhjustasid karistusaktsioonid ajutiselt Novgorodi alluvuses olnud ja sossolite ründamises osalenud läänemeresoomlaste vastu.
Sofia I leetopiss on need sündmused sõnastanud nii:
Manchesteri pommiplahvatus 2017
Rünnaku pani toime Salman Ramadan Abedi, 22-aastane Liibüa päritolu kohalik elanik.
Sossolid
Tõlgendused
pisi|Sossolitega seostatud paigad Leetopissidest ei selgu, kes sossolid täpsemalt olid ja üheski muus allikas neid ei nimetata. Andres Tvauri järeldab sossolitele määratud maksu suurusest (2000 grivnat), et tegu pidi olema suure ja jõuka piirkonnaga (ka Novgorod maksis kuni 1014. aastani Kiievile sama suurt aastamaksu), kus leidus nii maksustatav kui maksu kokkukogumiseks vajalik valitsemisstruktuur.
Sossolite küsimust uurinud autorid on välja pakkunud erinevaid oletusi. 18. sajandi ajaloolased Vassili Tatištšev ja Ivan Boltin arvasid, et sossolid olid Kura- või Preisimaa asukad. Sossoleid on seostatud ka Läti kirdeosas asunud Adsele maakonnaga. Artur Vassar tuli 1954. aastal välja ideega, et sossolite all mõeldi talupoegi, kelle feodaalseid koormisi oli uue maksustamisega tõstetud ja kes selle vastu üles tõusid. Tema nägemuses kuulusid 1061. aasta sündmused kokku samaaegsete feodalismivastaste mässudega Venemaal. Tvauri hinnangul puudub siiski igasugune alus toimunut talurahvaülestõusuks pidada, kuna Vassari seletus rajaneb vaid klassivõitluse ideele, tolleaegse nõukogude ajalooteaduse kaanonile, millega vastollu minevate kirjutiste avaldamine polnud võimalik. Vassarit järgides pidas ka Jüri Selirand algselt sossoleid üldiselt maarahvaks, kuid muutis hiljem oma seisukohta. Valdav osa uurijaid paigutab sossolid aga mõnda konkreetsesse piirkonda tänapäeva Eesti territooriumil. Levinumad oletused seostavad neid kas Saaremaa, Loode-Eesti (Harjumaa ja/või Revalaga) või Sakalaga.