cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stuart Hall
Elulugu ja karjäär
Hall sündis Kingstonis Jamaical kohaliku keskklassi peres. Jamaica College'is sai ta briti koolisüsteemi järgiva hariduse. Halli hilisemast tööst avaldub, et üleskasvamine "pigmentokraatia" tingimustes, olles enamikust oma perekonnast tumedama nahatooniga, avaldas ta maailmavaatele olulist mõju.
1951. aastal sai Hall stipendiumi õppimaks Oxfordi ülikoolis, kust ta sai inglise keele õpingute eest magistrikraadi. Ta astus Oxfordis ka doktorantuuri, plaanides tegelda Henry Jamesi uurimisega, kuid pärast 1956. aastal toimunud Nõukogude sissetungi Ungarisse ja Suessi kriisi hülgas Hall 1957 või 1958 aastal need plaanid ja pühendus poliitilisele tegevusele. 1957. aastal liitus ta tuumarelvadevastase kampaaniaga, mille ridades tutvus oma tulevase abikaasaga. Hall oli tegev ka mõjuka vasakpoolse ajakirja New Left Review asutamisel.
Halli akadeemiline karjäär sai hoo sisse 1964. aastal pärast Paddy Whanneliga kahasse kirjutatud raamatu "The Popular Arts" ilmumist, kui Richard Hoggart kutsus teda liituma Birminghami ülikooli kultuuriuuringute keskusega (Centre for Contemporary Cultural Studies). 1968 võttis Hall Hoggartilt keskuse juhi kohustused üle ja töötas seal 1979. aastani. Tänu Hallile laienes kultuuriuuringute uurimisala tegelema ka rassi- ja sooküsimustega, samuti aitas ta tuua oma uurimisalasse uusi mõtteid prantsuse teoreetikutelt.
1979. aastal lahkus Hall keskusest ja temast sai avatud ülikooli (Open University) sotsioloogia professor. Pärast 1997. aastal pensionile minemist jätkas ta emeriitprofessorina. Briti ajaleht The Observer on teda nimetanud "üheks riigi juhtivaks kultuuriteoreetikuks", samuti oli ta laialdaselt tuntud kui "multikultuursuse ristiisa". Hall suri 82-aastaselt neeruhaiguse tõttu.
Mõtted
Halli töö tegeleb hegemoonia ja kultuuriuuringute teemadega lähtudes postgramscilikust seisukohast. Halli järgi toimub keele kasutus võimu, institutsioonide ja poliitika/majanduse võrgustikus. Inimesed on üheaegselt nii kultuuri tootjad kui tarbijad. Halli mõistes ei olnud kultuur midagi, mida vaid vaadelda või uurida, vaid "oluline ühiskondliku tegevuse ja sekkumise koht, kus võimusuhteid seatakse sisse, kuid ka potentsiaalselt mõrandatakse".
Hall oli üks põhilisi retseptsiooniteooria esindajaid ja ta töötas välja Halli kodeerimise ja dekodeerimise mudeli. Halli tekste peetakse kaasaegse kultuuriuuringute valdkonna alustekstideks, paljud tema terminid on kasutusel ka tänapäeval. Näiteks kirjeldas ta rassiliste eelarvamuste ja meedia vahelist seost, samuti kirjutas ta kultuurilisest identiteedist, rassist ja rahvuskuuluvusest (ethnicity). Halli kohaselt on identiteet ajaloo, kultuuri ja võimusuhete poolt vormitav käimasolev protsess ja mitte lõpetatud produkt. Halli jaoks oli olulisimaks küsimuseks: "Kui palju me oma kultuurilisest identiteedist alles jätame ja kui paljust loobume selleks, et olla meie ise?" Britilikkuse (Britishness) mõiste peaks Halli arvates saama rohkem (ja mitte vähem) hõlmavaks – mõte paljurahvuselisest (multi-ethnic) aga monokultuursest ühiskonnast on mõisteline vastuolu.
Hall oli mõjukas Thatcheri kriitik. Ajakirjas Marxism Today kasutas Hall 1979 esimesena mõistet "thatcherism", tehes seda veel enne Thatcheri peaministriks saamist. Ta oli üks esimesi, kes tunnistas, et Suurbritannia poliitikas oli algamas uus ajastu. Halli sõnul tulenes Thatcheri populaarsus vasakpoolsete vigadest. Ta väitis, et sotsialistid ei saanud aru, et paljud briti töölisklassi kuuluvad inimesed muutusid järjest rahulolematumaks bürokraatliku riigi suhtes ja ametiühingud ei pakkunud mingit alternatiivset nägemust. Hall kutsus vasakpoolseid üles võitlema thatcherismi vastast kultuurilist võitlust, osaledes uutes ühiskondlikes liikumistes nagu multikultuursus, keskkonnakaitse ja geiõigused.
Elu lõpu poole tundis Hall poliitikale mõeldes ja turukesksuse võidukäiku nähes pessimismi. Ta nägi, et vasakpoolsus on viimaste aastakümnete jooksul kaotanud oma visiooni, ja et vaikselt toimub ja on toimunud heaoluriigi institutsioonide õõnestamine ja paremale liikumine. Vasakpoolsus oli takerdunud, kuna leiboristid jätkasid Thatcheri alustatut. Ta pidas ohtlikuks Tööpartei suutmatust inimesi inspireerida ja rõhuda moraalsusele.
Kodeerimise-dekodeerimise mudel
1973 kirjutatud essees "Encoding and Decoding in the Television Discourse" vaatleb Hall, kuidas meediasõnumeid produtseeritakse, levitatakse ja tõlgendatakse. Halli mudeli järgi esitatakse televiisorivaatajaile ja teiste massiteabevahendite auditooriumile sõnumeid, mida inimesed siis eri viisidel dekodeerivad ehk tõlgendavad – sõltuvalt kultuurilisest taustast, sotsiaalmajanduslikust olukorrast ja isiklikest kogemustest. Vastandina teistele meediateooriatele, mis kujutavad auditooriumi jõuetu ja passiivsena, uskus Hall, et oma sotsiaalsele kontekstile toetuvad auditooriumi liikmed võivad dekodeerimisel olla aktiivses rollis ja kollektiivse tegevuse abil olla võimelised ise sõnumeid muutma. Näiteks kuna reklaamil võib olla mitu tähenduskihti, saab reklaami eri viisidel dekodeerida, nii et see võib eri inimestele eri asju tähendada. Ta lükkas tagasi teksti determinismi, märkides, et dekodeeritu ei pea ilmtingimata järgima kodeeritut.
Hall pakkus välja kolm hüpoteetilist dekodeerimismiskoodi/lugeja positsiooni:
Moonutused ei ole ei sõnumi edastaja ega vaataja/kuulaja/lugeja "süü" või "ebaõnnestumine", vaid on süsteemi osa. Kommunikatiivse situatsiooni kahe osapoole vahel – sõnumi tekitamise/kodeerimise ja sõnumi vastuvõtmise/dekodeerimise hetke vahel – on teatud sobivuse puudumine.
Trinidadi ja Tobago vapp
thumb|Trinidadi ja Tobago vapp
Trinidadi ja Tobago vapp on Trinidadi ja Tobago riigivapp alates riigi iseseisvumisest 1962. aastal.
Vapi kavandas selleks kokku kutsutud erikomitee ja see võeti ametlikult kasutusele 9. augustil 1962.
Riigivapi keskne element on vapikilp, mille värvid ühtivad Trinidadi ja Tobago lipu värvidega. Kilbi alumisel punasel väljal on kujutatud Christoph Kolumbuse kolme laeva (Santa Maria, Niña ja Pinta), millel seilates ta saared avastas. Laevade arv sümboliseerib ühtlasi Püha Kolmainsust, kelle auks on nimetatud Trinidadi saar. Vapikilbi ülemisel mustal väljal on kaks kuldset koolibrit, kes sümboliseerivad saarte rikkalikku loodust.
Nikolaus von Falkenhorst
Paul Nikolaus von Falkenhorst (sünninimi Nikolaus von Jastrzembski; 17. jaanuar 1885 – 18. juuni 1968) oli Saksamaa sõjaväelane, kes osales Esimeses ja Teises maailmasõjas. Falkenhorst kavandas 1940. aasta invasiooni Norrasse ja Taani ning juhtis Arktikas asunud Saksamaa vägesid aastatel 1941–1944.
Sõjaväeline karjäär
20. veebruaril 1940 informeeris Hitler Falkenhorsti, et temast saab Norra invasiooni juht, ning käskis tal sama päeva õhtuks esitada invasiooni põhiplaan. Falkenhorstil oli plaani väljamõtlemiseks aega vähe ning seetõttu ostis ta raamatupoest Norra turismiinfo raamatu ja kasutades seal olnud plaane, mõtles ta plaani sama päeva õhtuks välja.
Hoolimata sellest, et Kriegsmarine sai raskeid kaotusi, oli rünnak edukas. Liitlased üritasid sakslaste vastu võidelnud Norra kaitseväge toetada, aga Falkenhorsti väed sundisid Norra kaitseväe alistuma ja liitlasväed lahkusid riigist.
Invasiooni järel juhtis Falkenhorst Norras baseeruvaid vägesid. Kontrastiks tsiviilvalitsusele üritas Falkenhorst norralastega sõbralikult läbi saada ning käskis oma meestel kohalikke austusega kohelda. Ühe legendi järgi kurtis üks norralanna, et Saksa sõdur oli temalt moosi varastanud. Järgmisel hommikul olevat norralanna kutsutud süüdlase mahalaskmist vaatama.
1942. aastal mõtles Falkenhorst välja plaani Rootsi vallutamiseks, kui seda peaks tarvis minema. Plaani kohaselt oleks Rootsi vallutamiseks vaja läinud kümmet diviisi ning Rootsi oleks plaanide kohaselt vallutatud kümne päevaga.
Falkenhorst vallandati okupatsioonivägede ülema kohalt, kui ta läks vastuollu Norra riigikomissari Josef Terboveniga. Kuni sõja lõpuni ei antud talle enam ühtegi üksust juhtida.
Väidetavad sõjakuriteod
Pärast sõda anti Falkenhorst väidetavate sõjakuritegude eest Suurbritannia ja Norra ühistribunali alla. Nimelt oli Falkenhorst andnud käsu sabotöörid spioonidena maha lasta. Falkenhorst mõisteti selle eest surma, aga hiljem anti talle armu ja surmanuhtlus muudeti 20-aastaseks vangistuseks.
Surm
Falkenhorst vabanes vanglast 23. juulil 1953 kehva tervise tõttu ja asus elama Holzmindenisse. 1968. aastal sai ta infarkti ja suri 18. juulil 1968.
Õõnespaneel
Õõnespaneel on eelpingestatud betoonelement mida kasutatakse põrandateks, lagedes ning mõnel juhul ka seinteks. Eelpingestatud õõnespaneeli plussiks on tema vähene kaal, kaalu vähendamiseks on paneelidel sees pikisuunalised ümara kujuga õõnsused. Normaallaius on 1200 mm, pikkus oleneb tellija vajadusest. Materjaliks on betoon tugevusega on vähemalt C50/60 ning pingearmatuur trossid. pisi|Õõnespaneel ladustamisel
Tootmine
Eelpingestatud õõnespaneele valmistatakse eelpinge liinil (TAM liin). Valmistamiseks kasutatakse spetsiaalset seadet, mis liigub piki rada ja teeb ~120 m pikkuse paneeli jäigast segust (ekstruudertehnoloogia). Pärast betooni pingetugevuse saavutamist lõigatakse element vajaliku pikkusega paneeliks. Betoon tihendatakse vibra- ja nihkeltihendustehnika abil. Paneeli armeering on ainult pikisuunas ning trosside pinge ei tohi ületada 1100 MPa. Võimalik on ka toota altsoojustatud õõnespaneele, selleks kasutatakse soojustusmaterjalina vahtpolüstüreeni, konsoolpaneele ning kitsamaks või kaldu lõigatud otsaga paneele (minimaalne 30°). Paneeli otsadesse tehakse alapinda vee-eraldusavad, mille kaudu eemaldub ehituse ajal õõnsustesse kogunev vesi.
Ladustamine, transport ja montaaž
Paneele tuleb ladustada ja transportida horisontaalasendis, sorteerituna tüüpide järgi, paneelide vahele tuleb asetada prussid kohakuti (otsadest ~300 mm). Paneeli alumist osa ei tohi keerata ülespoole. Paneelide tõstmiseks kasutatakse traaverseid, haaratsite kaugus on paneeli otstest sama kaugel kui vaheprussi kaugus paneelide ladustamisel. Montaažil asetatakse paneel tsementmördist tasandikule või sarnasele materjalile, mis fikseerib toe asukoha ja parandab toetustingimusi. Tugipadja paksus müüritise puhul on 10–20 mm, monteeritavate elementide puhul 10 mm.
Lohetapja
pisi|[[Paolo Uccello maal "Püha Jüri ja lohe", millel lisaks lohele ja lohetapjale on kujutatud ka päästetud printsess]]
Lohetapja (ATU 300) on rahvusvaheliselt tuntud imemuinasjutu tüüp.
Sisukokkuvõte
Kuningas peab lohele või muule üleloomulikule olevusele oma tütre söögiks saatma, et lohe linna või riiki ei ründaks. Kuningas lubab võtta oma tütre päästja omale väimeheks. Tuleb keegi mees, tapab võluvahendi abiga lohe ja lõikab tal keele suust. Valekangelane läheb lohe peaga kuninga juurde ja nõuab kuningatütart omale abikaasaks. Tõde teadva kuningatütre abiga ja lohe keelt näidates seab õige lohetapja õigluse jalule.
"Lohetapja" esineb ka ristiusu pühaku püha Jüriga seotud legendina. Germaani lohetapja Siegfriedi (Sigurdi) lugu sarnaneb samuti seda tüüpi muinasjutuga.
Kirjanduslikud töötlused
Sellel muinasjututüübil põhineb muu hulgas Friedrich Reinhold Kreutzwaldi kirjutatud muinasjutt "Põhja konn". Teine tüübiga seotud Kreutzwaldi "Eesti rahva ennemuistsete lugude" muinasjutt on "Õnne rublatükk", mis on mõjutanud paljusid variante, mida võib leida üleskirjutustena Eesti Rahvaluule Arhiivi kogudest.
Välislingid
Dragon
Lēnas
Lēnas on küla (vidējciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Nīkrāce vallas.
Küla asub valla kirdeosas merepinnast 37 meetri kõrgusel Venta jõe kaldal. Lēnas jääb valla keskusest Dzeldast 9, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 8,5 ja Riiast 156 kilomeetri kaugusele.
Küla on esmamainitud aastal 1242, mil Saksa ordu võitis selle ümbruskonnas kuralasi. Hiljem asus seal Lēnase mõisa keskus.
Teine osa külast paikneb põhja pool, paigas, kus Koja jõgi Ventasse suubub. Seal asuvad Lēnase kirik ja kõrts. Aastail 1949-1954 asus seal Lēnase külanõukogu keskus. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Imuļi ehk Lēnase linnamägi, Lēnase kõrts, Lēnase muinaskalmed, Lēnase katoliku kirik ja selle orel.
Küla juurest algab Kalpaksi rada, mis on seotud Oskars Kalpaksi juhitud Läti vägede võitlusteekonnaga Vabadussõja ajal.
Küla jääb osaliselt Venta ja Šķērvelise oru hoiualale.
Aastal 2015 oli külas 32 elanikku.
pisi|tühi|Lēnase kõrts
Da-tegevusnimi
da-tegevusnimi ehk da-infinitiiv ehk ta-tegevusnimi ehk ta-infinitiiv on tegusõna käändeline vorm, mis väljendab tege­vust ja ei anna sealjuures edasi mingeid täpsemaid gramma­tilisi tähendusi, nii nagu seda teevad tegusõna pöördelised vormid, nt räägib.
da-tegevusnimi ahelverbi koosseisus
Kui da-tegevusnimi esineb lauses koos modaalverbidega võima, saama ja tohtima, moodustavad nad koos ahelverbi. Sellisel juhul ei tingi modaalverb lauses aluse olemasolu, tähendust ega vormi, aluse omadused sõltuvad ainult da-tegevusnime tähendusest:
Kirjandust
M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare. Eesti keele grammatika I. Morfoloogia. Sõnamoodustus. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1995. § 38. M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993. § 481.
Kihelkonna rahvamaja
Kihelkonna rahvamaja on rahvamaja Saare maakonnas Saaremaa vallas Kihelkonna asulas. Rahvamaja juhataja on Anneli Teppo-Toost.
Loode põik
Loode põik on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kassisaba asumis.
Maria Korotkova
Maria Korotkova (sündinud 21. augustil 1957 Piirissaare vallas) on endine Piirissaare vallavanem. Paistis silma oma Keskkonnaameti vastaste seisukohtadega. Pälvis Piirissaare eestlaste pahameele, kui tõmbas sadamasse Venemaa lipu. Samuti astus 2004. aastal tagasi nn kauplusesaaga tõttu.
Kauplusesaaga
2004. aastal tabas Piirissaart võimukriis, mille tulemusena olid senine vallajuht Maria Korotkova ja vallavolikogu esimees Georg Romanenkov sunnitud tagasi astuma. Uueks vallavanemaks sai opositsioonilise Keskerakonna juht Kalju Sakk.
Tsitaadid
"Mina olen vallavanem ja sõidan hõljukiga, sõidan traktoriga, sõidan Buraniga, ehitan teed, vean prügi, teen arhiivi korda, tegelen projektidega."
Holograafiline universaalketas
Holograafiline universaalketas (ingl. Holographic Versatile Disc) ehk HVD on optiline andmekandja, mis võimaldab mahutada mitu korda rohkem andmeid kui CD-d, DVD-d ja Blu-Ray-kettad, kuna andmed salvestatakse holograafiliselt, mis tähendab, et andmed on paigutatud kogu kettasse, mitte ainult selle pinnale, ning ühte piirkonda saab salvestada rohkem kui ainult ühe kujutise.
Lisaks sellele võimaldab holograafiline andmekandja lugeda ja kirjutada paralleelselt kuni 60 000 bitti, muutes andmeedastuskiiruse oluliselt kiiremaks võrreldes magnetiliste ja teiste optiliste andmekandjatega, mis loevad ja kirjutavad vaid 1 biti korraga.
Aastal 2007 avaldas ECMA standardid 100 GB read-only holograafilise ketta ja 200 GB holograafilise kasseti jaoks, kuid ühtegi toodet pole veel turule ilmunud. Mitu firmat, näiteks Maxell ja Optware, on teatanud oma toodete väljalaskeaja, kuid neist ei ole kinni peetud.
Arendus
Eri firmad ja kontsernid on seda tehnoloogiat uurinud ja arendanud aastaid.
1999. aastal loodi Optware Corporation eesmärgiga arendada ja kommertsialiseerida holograafiline andmesalvestussüsteem. Optware arendas välja kollineearse holograafia, mis tegi holograafilise salvestuse praktiliseks. See tehnoloogia võimaldab Optware'i sõnul teoreetiliselt mahutada kettale kuni 3,9 TB andmeid edastuskiirusega 1 Gbit/s. 2004. aasta juulis õnnestus neil edukalt salvestada ja esitada holograafiliselt kettalt filme, mis oli selle tehnoloogia arengus suureks läbimurdeks. Firma kavatses turule tuua oma holograafilise universaalkaardi (ingl HVC – Holographic Versatile Card) 2006. aasta lõpus pärast standardi loomist, kuid 2011. aasta novembriks selle kohta uudiseid veel polnud. Seade pidi mahutama 30 GB andmeid, kirjutama Blu-ray-st 3 korda kiiremini ning olema umbes krediitkaardisuurune.
pisi|Holograafiline universaalkaart InPhase Technologies tekkis aastal 2000 samuti eesmärgiga arendada välja tarbijale sobilik holograafiline tehnoloogia. Aasta 2006. lõpul lubas firma koostöös Maxwelliga turule lasta oma seadme, Tapestry 300r, mahuga 300 GB ning andmeedastuskiirusega 20 Mbit/s. Kuupäeva lükati kaks korda edasi, 2007. aasta veebruari ning seejärel 2008. aasta maisse. Firma sattus raskustesse ja oktoobris 2011 kuulutas välja pankroti.
General Electrics Global Research Centers teatas 2009. aprillis, et on edukalt loonud HVD, mis mahutab 500 GB andmeid. Firma on töötanud tehnoloogia kallal kuus aastat ning loodab selle turule tuua järgmise nelja aasta jooksul.
Holography System Development Forum (varem HVD Alliance ja HVD Forum) on 2004. aastal Optware'i eestvedamisel loodud firmade koalitsioon HVD arendamise ja väljatöötamise kiirendamiseks. Algselt kuulus sinna kuus firmat: CMC Magnetics Corporation, Fuji Photo Film, Nippon Paint, Optware Corporation, Pulstec Industrial ja Toagosei.
Andmete kirjutamine ja lugemine holograafiliselt
Informatsioon salvestatakse valgustundlikule materjalile interferentsimustrina, mis tekib kahe koherentse valguskiire ühinemise tulemusena. Selle tekitamiseks kasutatakse rohelist või sinist ehk kirjutamis-/lugemislaserit ning punast aadressi/positsioonilaserit. Muutes punase laseri nurka või lainepikkust, saab ühte positsiooni salvestada tuhandeid hologramme.
Salvestatud andmeid loetakse sama punase laseri abil, mida kasutati hologrammi loomiseks. Valguskiir suunatakse valgustundlikule materjalile, valgustades õige interferentsimustri, mis tuntakse ära detektori abil. Detektor on võimeline lugema andmeid paralleelselt, mille tulemuseks on väga kiire edastuskiirus. Holograafiliselt salvestatud andmetele pääsetakse juurde vähem kui 200 millisekundiga.
Kollineaarne holograafia
pisi|Ketta ehitus 1. Roheline kirjutamis-/lugemislaser (532 nm) 2. Punane positsiooni/aadressilaser (650 nm) 3. Hologramm (andmed) 4. Polükarbonaadist kiht 5. Valgustundlik kiht (sisaldab andmeid) 6. Vahekihid 7. Dikroidkiht (peegeldab rohelist valgust) 8. Peegeldav alumiiniumist kiht (peegeldab punast valgust) 9. Läbipaistev kate P. Lohukesed
Optware on välja töötanud tehnoloogia, mis ühendab punase ja rohelise (või sinise) laseri üheks kiireks ning võtab kasutusele osaliselt valgust peegeldava dikroidkihi. Roheline laser loeb andmeid, mis on kodeeritud laserite interferentsi mustrisse ning seejärel peegeldub dikroidkihist tagasi. Punane laser läheb dikroidkihist läbi ning loeb selle all olevalt alumiiniumkihilt servoinformatsiooni, mida kasutatakse lugemispea asendi kontrollimiseks.
Enne selle tehnoloogia kasutuselevõttu peegeldus roheline valgus servoinformatsiooni lohkudelt ning põhjustas liigset interferentsi, mis häiris ketta tööd. Mõnel versioonil puudus servoinformatsioon täielikult. See tähendas, et kettad ei ühildunud CD- ja DVD-tehnoloogiaga, seega ei olnud nad praktilised ja tarbimiseks kõlbulikud.
Kasutuselevõtt
HVD edukalt turuletoomine on suhteliselt keeruline, kuna esimesed kettad ja lugerid on võrreldes praeguste toodetega suhteliselt kallid. Esimesed kettad, mida plaaniti turule tuua, oleksid oletatavalt maksnud 120–180 USA dollarit, lugerid aga umbes 15 000 dollarit. Samuti on oht, et see tehnoloogia aegub enne tarbijani jõudmist või väga kiiresti pärast seda, kuna teised andmekandjad arenevad väga kiiresti. SSD-sid (ingl Solid State Drive) kasutatakse juba väga laialdaselt ning osadel neist on juba suuremad mahud ning lugemis- ja kirjutamiskiirused.
HVD-l on siiski kasutusvõimalusi, mis suurendavad tõenäosust, et tehnoloogia turule jõuab. Suurt maht ja pikk kestvus muudavad võimalikuks andmete pikaajalise arhiveerimise, mida on vaja näiteks suure hulga info hoidmiseks meditsiinis.
Eesti suursaatkond Sofias
Eesti suursaatkond Sofias oli Bulgaarias Sofias asuv Eesti suursaatkond. Suursaatkond tegutses 2006-2012.
Rie Yamaki
Rie Yamaki (jaapani keeles 山木 里恵 Yamaki Rie; sündinud 2. oktoobril 1975) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1993–1999 50 mängu.
Medininkai
Medininkai (žemaidi Medėninkā) on küla Leedus Skuodase rajoonis Lenkimai vallas. Külas on Medininkai kalmistu.
Ülem-Suetuk
Ülem-Suetuk (Верхний Суэтук, varem Kamennõi Brod) on küla Venemaal Krasnojarski krais (varem Jenissei kubermangus) Karatuzskoje rajoonis.
Külas on suur eestlaste kogukond.
Külas asub eestlaste kirik.
1901. aastast tegutseb külas puhkpilliorkester.
Külas tegutseb 9-klassiline põhikool, kus 2009. aasta seisuga õppis 12 õpilast. Koolis õpetatakse ka eesti keelt.
Ülem-Suetuki naaberküla Ülem-Bulanka ehk Pulan on samuti eestlaste küla.
Eesti suursaatkond Tel Avivis
Eesti suursaatkond Tel Avivis on Egiptuses Tel Avivis asuv Eesti suursaatkond. Suursaatkond asub aadressil Menachem Begin Rd. 125 / Kaplan str 44.
Haridusselts
Haridusselts on selts, mille eesmärk on elanikkonna seas levitada haridust ja teadmisi.
Eesti haridusseltse
Eestis hakati haridusseltse moodustama 19. sajandil. 1909 oli Eestis 90 haridusseltsi (s.t kooli- ja noorsookasvatuse seltsid). Haridusseltsid pidasid üleval spetsiaalseid õppeasutusi: haridusseltsi koole.
Haridusseltse:
Karl Feldveber
Karl August Feldveber (ka Feldweber; hiljem Tanner; 4. detsember 1897 Kaagjärve vald, Karula kihelkond, Võrumaa (praegu Valga maakond) – 14. november 1983 Glendale, California, USA) oli eesti mäeinsener.
Hariduskäik
Feldveber lõpetas 1915. aastal Valga Reaalkooli ja õppis edasi Venemaal Petrogradi Mäeinstituudis (1915–1918). Suvevaheaegadel töötas Soomes vasekaevanduses (1916) ning Uuralis vase- ja rauakaevandustes (1917). Õpingud katkesid 1917. aasta suurte segaduste tõttu Venemaal.
Teenistuskäik
Feldveber astus novembris 1918 vabatahtlikuna Vabadussõtta ja teenis suurtükiväe ladudes. Ta demobiliseeriti mais 1919 kehva tervise tõttu.
Chuck Schuldiner
pisi| Charles Michael Schuldiner (13. mai 1967 – 13. detsember 2001) oli ameerika laulukirjutaja, kitarrist ja laulja.
Karl Feldveber
Teenistuskäik
Aastatel 1919–1920 oli ta Majandusministeeriumi Turbavalitsuses asjaajaja.
Feldveber oli 1922–1934 Riigi Põlevkivitööstuses vahetuse ülem, markšeider, kaevanduse juhataja asetäitja, 1925. aastast Kukruse kaevanduse juhataja. Lisaks korraldas geoloogilisi uuringuid Riigi Põlevkivitööstuse kontsessiooni maa-alal, võttis osa Käva I kaevanduse projekteerimisest, organiseeris ja korraldas tööliste ja mäemeistrite väljaõpet kogu põlevkivitööstusele, millest kasvas välja Virumaa Kaevanduskool Jõhvis, oli nendel kursustel lektor ning viis läbi ulatuslikke katsetöid Kukruse kaevanduses.
Aastatel 1934–1937 töötas ta Tallinnas Mäeameti mäeinspektorina. Tema ülesannete hulka kuulus ohutusnõuete täitmise kontroll, uute kaevanduste projektide kinnitamine, maavarade (põlevkivi, nafta, fosforiit, kips jt) kaevandamise statistiliste andmete kogumine ja arvele võtmine. Samal ajal väljaspool oma töökohustusi projekteeris ta Viivikonna kaevanduse.
Oli juulist 1937 Loodusvarade Instituudi liige. Ta töötas 1937–1938 Kohtla õlivabrikus Kohtla-Nõmmel. Seal projekteeris ta Kohtla-Roodu põlevkivikaevanduse ja selle töösserakendamise, olles ühtlasi ka kaevanduse juhataja.
Töötas 1938–1940 taas Tallinnas Mäeameti mäeinspektorina. Lisaks viis läbi fosforiidimaardlate geoloogilisi uuringuid Ülgase, Maardu, Tsitre ja Saka ümbruses. Osales Maardu fosforiidikaevanduse ja flotatsioonivabriku projekteerimisest (1939). Ta oli ka Toompea tunnelite projekti autor (1940).
Chuck Schuldiner
Schuldiner oli laulukirjutaja, rütmi- ja soolokitarrist bändis Death. Ta lõi bändi aastal 1983. Algselt kandis ansambel nime Mantas.
Schuldineri on korduvalt nimetatud death metal 'i isaks (Father of death metal).
Karl Feldveber
Teenistuskäik
Oli aastatel 1938–1944 mäemajanduse õppejõud Tallinna Tehnikaülikoolis. Ta oli Insenerikoja keemiasektsiooni liige ja koja ekspert kaevandustööde alal nii all- kui ka pealmaatöödel.
Oli aastatel 1940–1941 natsionaliseeritud põlevkivitööstuse Kiviõli peainsener. Sel ajal tuli tal eksperdina lahendada Sillamäe õlivabrikus peenpõlevkivi kasutamise küsimus ning ühtlasi vältida toorõli saastumist tolmuga. Ilmselt hakati siis peenpõlevkivi briketeerima.
Oli aastatel 1941–1944 Tallinnas Tööstuse Uuringute Instituudi geoloogilise uuringute osakonna juhataja, kus uuris uusi põlevkivikaevandusi (eelkõige Ahtme kaevandust), Aseri fosforiidimaardlat, kipsi leiukohtasid Irboska lähedal ja Piusa kvartsliiva klaasitööstuse jaoks.
Chuck Schuldiner
Schuldiner oli Joel Mclveri raamatus "The 100 Greatest Metal Guitarists" ('100 parimat metalmuusika kitarristi') kümnendal kohal.
Karl Feldveber
Pärast 1944. aastat
Viibis aastatel 1944–1950 Saksamaal põgenikelaagris.
Alates 1950. aastast elas Ameerika läänerannikul, Los Angeleses. Algul töötas apelsiniistanduses töölisena, hiljem nii era- kui ka osariigi ettevõtetes kiirteede planeerimise ja projekteerimise alal. Ilmselt tuli tal siin tegemist teha ka tunnelite projektidega.
Chuck Schuldiner
Deathi trummar Richard Christy on intervjuus rääkinud, et Chuck Schuldiner oli rõõmsameelne inimene, kellele meeldisid jõulud ning kes pruulis koduõlut.
Karl Feldveber
Pärast 1944. aastat
Ta võttis osa eestlaste üritustest, oli California Eesti Seltsi esimees, Eesti Maja aktivist ja aitas korraldada Lääneranniku Eesti Päevi.
Zliv
Zliv (saksa keeles Sliw) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas České Budějovice ringkonnas. Zliv asuv Bezdrevi järve ääres, České Budějovice kesklinnast ligikaudu 12,5 km loodes.
Laimjala rahvamaja
Laimjala rahvamaja on rahvamaja Saare maakonnas Saaremaa vallas Laimjala külas.
Rahvamaja õnnistati 29. oktoobril 1933. Maja oli ümber ehitatud endisest mõisatallist.
Rahvamaja juhataja on Inga Rand.
Lääne-Harju politseijaoskond
Lääne-Harju politseijaoskond asub aadressil Rahumäe tee 6/1, Tallinn. Põhja prefektuuri Lääne-Harju politseijaoskonna tööpiirkonnad on Kristiine, Mustamäe, Haabersti ja Nõmme linnaosad ning 12 Harjumaa omavalitsust Keilast Paldiskini.
Lääne-Harju politseijaoskond on üks kolmest Põhja prefektuuri territoriaalsest struktuuriüksusest. Teised kaks on Ida-Harju politseijaoskond ja Kesklinna politseijaoskond.
Lääne-Harju politseijaoskonna teenindustalituse koosseisu kuuluvad ka teenindussaalid, mis asuvad aadressidel Paul Pinna tänav 4 ning A. H. Tammsaare tee 47.
Välislingid
Lääne-Harju politseijaoskond on esindatud ka
Piiri rahvamaja
Piiri rahvamaja on rahvamaja Saare maakonnas Muhu vallas Piiri külas. Rahvamaja juhataja on Anneli Tamm.
Andres Lehestik
Andres Lehestik (sündinud 4. septembril 1962) on eesti taksidermist.
Ta on avaldanud luulet ajakirjas Looming. Ta on avaldanud ka mitu luulekogu ning on ajalehe Eesti Kirik regulaarne kaastööline.
Pere
Tema isa oli pedagoog Paul Lehestik.
Yumi Tomei
Yumi Tomei (jaapani keeles 東明 有美 Tōmei Yumi; sündinud 1. juunil 1972) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1993–1999 43 mängu.
Tartu Tähetorni Astronoomiaring
Tartu Tähetorni astronoomiaring alustas tegevust 1963. aastal Hugo Raudsaare juhendamisel. Selle eelkäijateks olid 1948. aastal Jaan Einasto juhtimisel tegevust alustanud Tartu Riikliku Ülikooli üliõpilaste astronoomiaring, mis hääbus pärast astronoomia eriala kaotamist ülikoolis, ja NSVL Teaduste Akadeemia juures tegutsenud Üleliidulise Astronoomia-Geodeesia Ühingu Eesti osakond (alustas tegevust 1951). Viimase alluvuses tegutses esialgu ka Tartu Tähetorni astronoomiaring, mille liikmed olid peamiselt kooliõpilased.
Alates 1960. aastate lõpust käiakse koos teisipäeviti ja põhitegevus on populaarteaduslike ettekannete pidamine. 1980. aastate keskel võtsid ringi juhtimise üle Tõnu Tuvikene ja Enn Kasak.
1994. aasta sügisest otsustati kokku saada paar korda kuus ja kaasata kõiki huvilisi vanusele vaatamata. 1996 tagastas Teaduste Akadeemia Tartu Tähetorni ülikoolile. Loodi MTÜ Tartu Tähetorni Astronoomiaring, mida pikka aega vedasid Jaak ja Helle Jaaniste. Loengutele lisandus vaatlusõhtute korraldamine (rahvarohkematel puhkudel kuni 500 osavõtjaga) ja trükiste väljaandmine (taevakaardid, plakatid, kalendrid). Ring on teinud tihedat koostööd teaduskeskuse Ahhaa ja Tartu Ülikooli muuseumiga, eriti pärast Tähetorni avamist muuseumi filiaalina 2011. 2006. aastal sai Tartu Tähetorni astronoomiaring esimesena märgise "Riiklikult tunnustatud teaduse populariseerija".
Sada esimest
"Sada esimest" (inglise "The 100") on Ameerika Ühendriikide televisiooni ulmesari, mis põhineb Kass Morgani samanimelisel romaanisarjal.
Eestis on sarja näidanud televisioonikanal Sony Turbo.
Sisu
Sajand pärast seda, kui Maad on laastanud tuumasõda, saadetakse 100 kosmosejaama elanikku tagasi Maale, et teha kindlaks, kas see on elamiskõlblik.
Robotõne
Robotõne (ukraina keeles Роботине) on küla Ukrainas Zaporižžja oblastis Polohõ rajoonis.
Ajalugu
Robotõne piirkonnas toimusid 2023. aasta suvel Vene-Ukraina sõja lõunarinde lahingud. 11. augustil 2023 seisuga jõudsid Ukraina väed Robotõne äärealadele.
Kohvik Rotund
pisi|Kohvik Rotund Toomemäel (november 2016) Kohvik Rotund on arhitekt Aini-Merike Remmeli projekteeritud ja 1994. aastal valminud rotundikujuline kohvik-paviljon Tartus Toomemäel. Samas kohas oli alates aastast 1879 limonaadikohvik. Enne tänapäevase kohviku ehitamist tehtud arheoloogiliste kaevamiste käigus leiti hoone asukohas praeguse leti alt noorema rauaaja teisest poolest pärinev koldease.
Kohvik Rotund kirjanduses
''Eesti Vabariigi kuueteistkümnendal aastapäeval oli Tartu linn lipuehtes. Keskpäeval toimus kaitseväe ja Kaitseliidu ühine paraad, mida oli vaatama tulnud valdav enamus Tartu elanikke. Peale paraadi toimus Vanemuise saalis pidupäevaaktus, kus peeti kõnesid ja koorid laulsid isamaalisi laule. Kooride esinemise järel mängis vabadussõjalaste puhkpilliorkester.''
/---/
''„Ma pole varem selles kohvikus käinud. Siin paistab olevat mõnus õhkkond.“''
''„Ma olen paaril korral siin käinud. Mõnusa olemise teeb siin see väike jazz-band, mis mängib tuntud lugusid ja laule kinofilmidest,“ rääkis Aarne.'' (lk 46–47)
''Tartu linna olid taas vallutanud tudengid. Nii tänaval, kohvikutes kui ka kinopiletite järjekordades võis näha värvikirevaid tekleid. Tantsusaalide põrandatelgi võis kohata arvukalt tudengeid.pisi|Kohvik Rotund ja lehekoristaja 2014. aasta oktoobrisKa Liivi ja Aarne olid taas sukeldunud ülikoolilinna melusse. Nad käisid loengutest vabal ajal sageli Toomemäel jalutamas, veetsid aega Toomemäe kohvikus või vaatasid koos kinos Hollywoodi armastusfilme.''(lk 101)
''Jõudnud Lõuna-Eesti pealinna, võttis pargivaht oma teekonna sihtpunktiks Toomemäe, kus ta aimas asuvat kõigi nende veel läbi lugemata raamatute, mõtlemata mõtete, maksmata maksude, koristamata tubade, rahuldamata armukeste, nägemata maastike, valvamata parkide ning hoolitsemata laste juurde viivate teekondade ristumispunkti. Üha enam vaimustudes, mantlihõlmad eest lahti, noogutades rõõmsalt vastutulijaile, liikus ta maagilise keskpunkti suunas. Laialt tänavalt üles, Grenzsteini majast mööda, ikka üles, üles linnusemäele...''
Ja seal üleval, sügiskirjute vahtrate, Toomkiriku varemete ja Rotundi kohviku vahele jääval ristmikul ta äkki seisatas, tundes tõepoolest, et on jõudnud õigesse kohta, kust iga asjatoimetuseni võrdselt maad. (lk 131)
Limonaadikiosk ajakirjanduses 1928–1939
/…/ Mälestussamba püstitamiseks Toomimäele on ülikooli walitsuselt põhimõttelik nõusolek olemas ja ülikooli walitsus on nimetanud isegi komisjoni, milline peab leidma sambale sobiva asukoha. On waadatud platood, mis asub Baeri mälestussamba ja linna wahel, kuid ka paika, kus asub praegu limonaadiputka, milline tuleb lammutamisele. Lõplikult pole siiski weel peatuma jäädud ei ühe ega teise asukoha juurde. Wõib olla tuleb üks neist, wõib olla aga, et leitakse weel mõni uus sobiwam koht /…/
et ülikooli valitsuse loal antakse Toomemäel asuv kiosk võistluspakkumisel rendile, arvates 1. maist kuni 1. nov. 1934. a karastusjookidega kui ka nende ainetega kauplemiseks, milliste müük linna sundmäärustes on kioskite kohta ettenähtud. Kinnised, 1 kr. tempelmakstud pakkumised tulevad esitada kuni 8. märtsini s. a. majandusosakonna kantseleisse, kus ka renditingimustega töötundidel võib tutvuda. Kaaluvatel põhjustel jätab Ülikool omale õiguse kioski rendile anda ka mitte kõige enam pakkujale. Majandusosakond.
Ülikooli walitsust rünnatakse wiimasel ajal palwekirjadega, eriti anonüümsetega, et Toomemäel asuw karastavate jookide kiosk tuleks kas maha lõhkuda wöi põhjalikult ümber ehitada. Ülikooliwalitsuses on küsimust mitmeti kaalutud, kuid et kioski omanikuga selles suhtes weel kokkuleppele pole jõutud, jatkatakse läbirääkimisi. Ülikooliwalitsus on kawatsenud kioski ostu teel omandada, et saada wabu käsi asja korraldamiseks. Omaniku poolt nõutav hind on aga liialt kõrge.
/…/ Limonaadikiosk seisab niisamasugusena nagu ta oli tol ajal, kui sa koolipoisina kakskümmend kopikat riskeerisid klaasi keedisega seltersi ja kookide peale. Ta on wäliselt sama wana ja stiilita, kuid koogid ei ole endised ja jääd ei ole seltersi sees. Need wanad raudjalgadega toolid, milledel nii hea oli istuda, on suuremalt osalt kadunud, wäikesed ebamugawad klapptoolid ilma seljatoeta, mis wanasti hädaabinõuna wälja toodi, kui rahwast liiga palju oli, need näitawad, et kogu see kiosk ka ainult hädaabinõu on. Näiteks kui wihma tuleb. Wõi paberossid koju oled unustanud. Muidu sind sinna midagi ei tõmba. Ja kui ilus wõiks seal olla kaunilt ehitatud kiosk, awar, mugawate toolidega, hoolikalt sisseseatud letiga, jahedate jookidega, marjadega, kas või kohwiga, aga kui ei ole, ei ole, las suigub siis peale enese ette /…/
Christoffer Wilhelm Eckersberg
Christoffer Wilhelm Eckersberg (2. jaanuar 1783 – 22. juuli 1853) oli taani maalikunstnik.
Eckersbergi maal "Udsigt gennem tre buer i Colosseums tredje stokværk" kuulub Taani kultuurikaanoni koosseisu.
Elukäik
Eckersberg alustas kunstiõpinguid Jens Jesseni ja Josiah Jacob Jesseni juures. Aastal 1803 asus õppima Kopenhaageni kuninglikus kunstiakadeemias Nicolai Abildgaardi juhendamisel ja lõpetas selle kooli 1809. aastal kuldmedaliga. Medaliga kaasnes stipendium õpinguteks Pariisis. Aastail 1811–1812 õppis Jacques-Louis Davidi ateljees.
Koju naastes oli Eckersberg 1817. aastast Kuningliku Taani Kunstiakadeemia professor ja 1827–1829 oli ta akadeemia direktor.
Eesti suursaatkond Thbilisis
Eesti suursaatkond Thbilisis on Gruusias Thbilisiis asuv Eesti suursaatkond. Suursaatkond asub aadressil Likhauri Turn 4, Saburtalo.
Plaušiniai (Lenkimai vald)
Plaušiniai on küla Leedus Skuodase rajoonis Lenkimai vallas.
Svitlodarsk
Svitlodarsk on linn Ukrainas Donetski oblastis, umbes 20 km kaugusel Debaltsevest loodes.
Svitlodarsk asub 172 meetri kõrgusel merepinnast.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 13 203 inimest, kellest 75,03% märkis emakeeleks vene ja 24,62% ukraina keele. .
Linna lähistel asub Vuhlehirski soojuselektrijaam.
Ajalugu
Svitlodarsk asutati 1970. aastal. 1992 sai linnaõigused.
Donbassi sõja ajal toimusid asulas ja selle lähistel mitmeid kokkupõrkeid valitsusvägede ja valitsusvastaste relvajõudude vahel.
Aishwarya Rai
Aishwarya Rai (tulu keeles ಐಶ್ವರ್ಯಾ ರೈ; sündinud 1. novembril 1973) on india näitleja ja endine modell, Miss World 1994.
Õllu
Õllu oli Eesti kirjastus. Kirjastuse omanik ja esimees oli Heino Kiik. Kirjastus avaldas palju Heino Kiige päevikuraamatuid. Kirjastus kustutati äriregistrist 2004.
Aishwarya Rai
Enamik filme, milles ta mänginud, on hindikeelsed, kuid ta on mänginud ka telugu-, tamili- ja ingliskeelsetes filmides.
Modellina on ta esinenud muuhulgas L'Oreali, Pepsi, Coca-Cola, Longinesi ja De Beersi reklaamides.
Kose Karskusselts "Aade"
Kose Karskusselts "Aade" oli Harjumaal Kosel 1901–1908 tegutsenud karskusselts.
Seltsis tegutsesid ka mitmed kirjanikud, näiteks Jakob Mändmets (1871–1930), Ernst Peterson-Särgava (1868–1958) ja ajakirjanik Johannes Reinthal. Selts üüris 1904. aastal eraseltsimaja Roobul, kus peeti kõnesid ka 1905. aasta revolutsiooni päevil ning seetõttu põletasid karistussalklased maja maha.
1907 moodustati karskusseltsi ja Kose Muusikaseltsi ühendamisel uus organisatsioon: Kose Haridusselts.
Heimtali (Võrumaa)
Heimtali oli ajalooline piirkond Võrumaa Kanepi kihelkonnas ja Urvaste kihelkonnas.
Piirkond sai nimetuse alates 1912. aastast Sõmerpalu mõisa omaniku poolt Peetrimõisa, Annõmõisa, Mustja ja Lilli karjamõisa maadel moodustatud kogukonnast 26 taluga saksa asunikele Ukraina Volõõniast, kes 1927. aastast nimetasid oma asundust Heimtal (saksa keeles koduorg).
Calhouni maakond
Calhouni maakond on mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis.
Dawson Mercer
Dawson Mercer (sündinud 27. oktoobril 2001 Bay Robertsis, Newfoundlandil) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis New Jersey Devils.
Aastatel 2017–2021 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Drummondville Voltigeurs ja Chicoutimi Saguenéens. Hooajal 2020/21 pälvis ta liiga parimale kaitsvale ründemängijale antava Guy Carbonneau Trophy ja kõige spordimehelikumale mängijale antava Frank J. Selke Memorial Trophy.
2020. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i draft'is 18. valikuna. Sama aasta detsembris sõlmis ta Devilsiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 15. oktoobril 2021 mängus Chicago Blackhawksi vastu. Esimese värava lõi ta liigas neli päeva hiljem mängus Seattle Krakeni vastu. Hooajal 2021/22 sai Mercer NHL-is kirja 17 väravat ja 25 väravasöötu.
2020. aastal tuli Mercer Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Kanada jäähokikoondise koosseisus osaleb ta 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Tanger
Tanger [tanž'eer] (araabia keeles طَنجة (Tanjah); berberi keeles ⵟⴰⵏⴵⴰ (Tanja), ladinapäraselt Tingis) on Maroko sadamalinn. See asub riigi loodetipus, tema vastas Gibraltar ja Pürenee poolsaar, ning on Tangier-Assilah prefektuuri ja Tanger-Tetouan-Al Hoceima regiooni pealinn.
Tangeri minevik on mitmekesine. 2500 aasta vanust linna on valitsenud mitmed rahvad, sealhulgas hispaanlased, roomlased ja araablased. Alles 1956. aastast, mil Maroko kuulutas välja iseseisvuse, on Tanger olnud vaid Maroko osa. 1923. aastast kuni suveräänsuseni oli Tanger rahvusvaheline linn/tsoon, mida juhtis kolme, hiljem kaheksa riigi ühisvalitsus. Seepärast oli ta atraktiivne piirkond spioonidele, diplomaatidele ja kirjanikele. Tänapäeval on Tanger modernne, rahvarikas ja tähtis linn, kus kohtuvad Euroopa (Hispaania, Prantsuse, Inglise) ja Aafrika kultuurid.
Etümoloogia
Nime päritolu suhtes pole konsensusele jõutud, on mitmeid teooriaid:
Ajalugu
Linna asutasid 5. sajandil eKr kartaagolased, varem oli see olnud foiniiklaste kauplemispiirkond. Aastal 81 eKr vallutasid linna roomlased, kes valitsesid seda viissada aastat ning kelle võimu all sai Tangerist 42. aastal pKr Mauretania Tingitana provintsi pealinn. 6. sajandil haarasid võimu bütsantslased. Nende domineerimine lõppes 707. aasta vallutusega ning algas sajanditepikkune araablaste režiim.
Portugal okupeeris linna 1471. aastal. 109 aastat hiljem läksid Portugal ja tema valdused – kaasa arvatud Tanger – Hispaania kätte. 1656 Portugal iseseisvus ning võttis linna tagasi. 1662. aastal abiellusid Inglismaa kuningas Charles II ja Portugali Bragança dünastia printsess Catherine, mistõttu läks linn kaasavarana inglaste kätte, kes selle kuue aasta pärast hülgasid, kuna ei suutnud teda kaitsta marokolaste rünnakute eest.
Prantslased pommitasid linna 1844 ja hispaanlased vallutasid terve Maroko 1860. Britid andsid hispaanlastele hoiatuse, et edasine Tangeri ja Maroko rannikualade haldamine on neile vastuvõetamatu. Seepeale kehtestati linnas 1912. aastal rahvusvaheline režiim – linna hakkasid juhtima Prantsusmaa, Hispaania, Ühendkuningriik ning hiljem ka Madalmaad, Rootsi, Belgia, Itaalia ja Ameerika Ühendriigid. Ülejäänud Marokost sai Prantsuse ja Hispaania protektoraat.
Ühisvalitsemine katkes 1940. aasta juunis, kui Hispaania hõivas II maailmasõja ajal Tangeri. 1945 lõppes sõda ning võidukad liitlased survestasid Hispaaniat, et too linnast lahkuks – sama aasta oktoobris taastati rahvusvaheline kord, mis säilis kuni Maroko iseseisvumiseni (1956).
Yuko Morimoto
Yuko Morimoto (jaapani keeles 森本 ゆう子 Morimoto Yuko; sündinud 6. jaanuaril 1974) on Jaapani endine jalgpallur.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1993–1998 10 mängu.
Tanger
Majandus
Tangeri majandus on Maroko suurlinnade seas väga prominentne. Oma suuruselt jääb ta alla vaid Casablancale ja pealinnale Rabatile. Tööstuspiirkondadest platseerub ta teisele kohale. Esindatud on auto-, tekstiili-, keemia-, mere-, metallurgiatööstus. Linna majanduses mängib olulist rolli sadam Tanger-Med, mis on üks suurematest Vahemere ääres ja ka kogu Aafrikas. Tangeris opereerivad paljud rahvusvahelised firmad. Põhjuseks on Tangeri vabakaubanduspiirkond ehk TEFZ (Tangier Exportation Free Zone). Sellel 345-hektarilisel maa-alal saavad ettevõtted tegutseda maksuvabalt. TEFZ-is on enim lennumasinate ja autode tootjaid, näiteks asub linnas prantsuse autotootja Renault' tehas. Ka väljaspool TEFZ-i on suurfirmadele soodsad tingimused: kinnisvarahinnad on madalamad kui muudes Euroopa kuurortides – lausa kuni 50% – ning suurejoonelised investeeringud on vabastatud imporditollimaksudest.
Tangeri majanduse alustalaks on ikkagi turism – oma ajaloo, arhitektuuri ja loodusliku ilu poolest. Linn meelitab ligi sadu tuhandeid turiste, kes majandusse panustavad. Kinnisvara- ja ehitusfirmad, nii kohalikud kui välismaised, investeerivad sellest sektorist kasu saamiseks pidevalt infrastruktuuri, ning mitte asjatult – ennustatakse viieprotsendilist turismi kasvu järgmise 10 aasta jooksul, vaatamata terroriohule. Aastaks 2018 kavandatakse marsruuti, mis ühendaks Tangeri ja Casablancat. Testitakse Prantsuse kiirronge TGV, mis läbivad linnadevahelise distantsi (340 km) kahe tunniga. Tegemist on esimese kiirrongiliiniga Aafrikas ning see tooks kaasa ka järsu tõusu mõlema linna majanduses.
Tööstuse ja turismi järel tuleb põllumajandussektor, mille peamine saadus on teravili.
Nello Musumeci
pisi|Nello Musumeci (2022) Sebastiano Musumeci (rohkem tuntud kui Nello Musumeci; sündinud 21. jaanuari 1955 Militello in Val di Catanias Catania provintsis Sitsiilia maakonnas) on Itaalia poliitik. Ta oli aastatel 1994–2009 Euroopa Parlamendi liige. Ta on 22. oktoobrist 2022 Giorgia Meloni valitsuses portfellita minister (tema valdkondadeks on Lõuna-Itaalia probleemid ja mere kaitse).
Ta sündis aastal 1955 Militello in Val di Catanias Catania provintsis Sitsiilia maakonnas.
Ta on töötanud panganduses ja olnud tegev ajakirjanikuna. Poliitiliselt sattus ta juba viieteistkümneaastaselt Movimento Sociale Italiano noorteorganisatsiooni Fronte della Gioventú. Kahekümnendates eluaastates esindas ta juba Movimento Sociale Italianot Militello in Val di Catania volikogus. 19. veebruarist 1994 kuni 25. maini 2003 oli ta Catania provintsi president. Aastatel oli ta ka Euroopa Parlamendi liige.
Aastal 2014 asutas ta Sitsiilias piirkondliku partei nimega Diventerà Bellissima. Ta pidas pikka aega läbirääkimisi Giorgia Meloni ja Itaalia vendadega (Fratelli d'Italia) liidu loomiseks, kuid protsess võttis oma aja. Aastal 2022 võisid Musumeci ja Meloni kokku leppida, et Diventerà Bellissima saab osaks Itaalia vendadest.
22. oktoobrist 2022 on ta Giorgia Meloni valitsuses portfellita minister (tema valdkondadeks on Lõuna-Itaalia probleemid ja mere kaitse).
Aalupi järv
Aalupi järv (ka Paabo järv, Alopi järv, Alapea järv, Paabu järv) on järv Põlvamaal Kanepi vallas Rebaste külas, Koorastest 3 km lääneedela suunas.
Kirjeldus
Aalupi järv on võrdlemisi ümariku kujuga orujärv, mille pindala on 7,2 ha, suurim sügavus 15,8 m (1972). Pikkus 310 m, laius 310 m. Järve keskel on kolmeosaline taimestikuga kaetud madalik, mis varem on endast kujutanud kolme saart.
Läbivool
Alopi järv on vähese läbivooluga, edelanurgast voolab sisse väike oja ja ilmselt esineb allikaid. Välja voolab Alopi oja, mis suubub Kooraste Suurjärve.
Järve veetaset on tõstetud 1 m võrra, selleks on rajatud betoonpais väljavoolu juurde.
Kalastik
Kaladest esineb järves ahvenat, haugi, särge ja roosärge, sisse on toodud karpkala.
X (Kylie Minogue)
"X" on Austraalia laulja Kylie Minogue'i kümnes stuudioalbum. See avaldati 26. novembril 2007. Albumilt on avaldatud singlid "2 Hearts", "Wow", "In My Arms", "All I See" ja "The One". Album ilmus aprillis 2008 Ameerika Ühendriikides.
2024. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis
2024. aasta UEFA jalgpalli Euroopa meistrivõistlused, mida tavaliselt nimetatakse UEFA Euro 2024 või lihtsalt Euro 2024, on UEFA korraldatud Euroopa rahvusvaheliste meistrivõistluste 17. väljaanne. Saksamaa võõrustab turniiri, mis on kavandatud 14. juunist 14. juulini 2024. aastal.
See on kolmas kord, kui Euroopa meistrivõistluste mängud mängitakse Saksamaa territooriumil ja teist korda taasühinenud Saksamaal: endine Lääne-Saksamaa võõrustas 1988. aasta turniiri ning kavas on pidada neli alagrupimängu Euro 2020 raames Münchenis. See oleks aga esimene kord, kui võistlus korraldatakse endises Ida-Saksamaal Leipzigi kui võõrustajalinnaga.
Flüügelhorn
Flüügelhorn (saksa keeles flügelhorn 'tiivasarv') on vaskpuhkpillide hulka kuuluv trompetilaadne koonusjalt laieneva toruga puhkpill.
Tartu Lastekunstikool
pisi|Tartu Lastekunstikool Tartu Lastekunstikool on vanim kunsti-huvihariduskool Eestis. Koolis saab süvendatult õppida mitmesuguseid kunstiaineid alates joonistamisest ja maalimisest kuni fotograafia ja tänavakunstini.
Tartu Lastekunstikooli asutas 1957. aastal kunstipedagoog Aleksander Remmel. Esialgu õppis koolis kunstniku ja luuletaja Aleksander Suumanni käe all vaid paarkümmend õpilast joonistamist. Ajapikku suurenes õpilaste arv ning õppekavva lisati kompositsiooni- ja maaliõpetus.
Balș
Balș on linn Rumeenias Olti maakonnas. Linn asub ajaloolises Olteenias, Olteți jõe ääres, maakonnakeskusest Slatinast ligikaudu 23 km lääneedelas ja Craiovast umbes 24 km idas.