cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ahhemeniidide riik
Lüüdia vallutamine
Kyros II nõudis Lüüdia kuninga Kroisose kohalikelt asevalitsejatel, et need allutaksid end tema riigile, kuid enamik neist ei teinud seda. Kroisos, kes nähtavasti tahtis Meedia ülemvõimu langusest kasu lõigata, ületas oma sõjaväega Halyse ja võitles järgnenud Pteria lahingus pärslaste kuninga vastu. Et võitlus ei leidnud lahendust ja talv oli tulekul, tõmbus Kroisos tagasi oma pealinna Sardesesse, mille pärslased varsti ootamatult sisse piirasid ja (tõenäoliselt) 541 eKr (või juba 546 eKr) vallutasid. Kroisose saatus on teadmata, Vana-Kreeka ajaloolased esitavad vastuolulisi andmeid. Tõenäoliselt sai ta surma ning hilisemad teated, nagu oleks Kyros talle armu andnud, on õpetlaste leiutis.
Lüüdia võimu all olid tollal ka kreeklaste asulad Väike-Aasia läänerannikul, millest tähtsaim oli Mileetos. Neil "Joonia" linnadel oli Lüüdias eristaatus, mis peegeldus muu hulgas ka selles, et Lüüdia kultuur oli lähenemas Kreeka omale. Nii olevat Kroisos Herodotose sõnul enne oma sõjakäiku pärslaste vastu küsinud nõu Delfi oraaklilt (sellel teatel võib tõepõhi all olla, kuigi sel kujul nagu Herodotos ta tubli 100 aastat hiljem kirja pani, ei ole lugu kuigi usutav). Kui pärslased Lüüdia riigi purutasid, tundsid kreeklased, et nende eristaatus on ohus, ja paljud neist osutasid pärslastele vastupanu (erandiks oli Mileetos). Neist ei olnud aga pärslaste ülekaalukatele jõududele vastast ja linn linna järel langes piiramise või pistise abil pärslaste võimu alla. Seal määrasid pärslased tihti valitsejateks neile ustavad kreeklastest türannid.
Babüloonia vallutamine
Väike-Aasia langes mõne aastaga kindlalt pärslaste võimu alla ja Kyros II suunas põhitähelepanu Babüloonia riigile. Kyros II Suur otsustas 539 eKr minna sõtta ka babüloonlaste vastu. Uus-Babüloonia kuningas Nabû-naʾid langes tema suhtes vaenulikult meelestatud ning Kyros II-ga sidemed sõlminud Marduki preestrite intriigide ohvriks. Nii ei olnud üllatuseks, et Kyros II kohtas sõjalist vastupanu vaid Opise linna juures. Preestrite ootused täitis Kyros II sellega, et tunnustas ametlikult peajumalat Mardukit, kelle Nabû-naʾid oli kukutanud ja laskis ennast kroonida Babüloonia kuningaks. Pärslaste kuningas ühendas Babüloonia riigi personaalunioonis Meedia ja Pärsiaga. Riigi ülejäänud osa liitus esialgu vastupanuta, sest Babüloonial ei olnud enam sõjaväge. pisi|400px|Pärsia suurriik 500 eKr Riigi idapiiri jäid, nagu Meedia ajalgi, pidevalt ohustama sakad. Pole teada, kui kaugele itta Meedia võim ulatus. Kyros II ajal sai põhjapiiriks Jaxartes (Sõrdarja), mis kindlustati piirirajatistega. Kyros II hukkus 530 eKr lahingus stepirahvaste vastu.
Egiptuse vallutamine
525 eKr tungis Kambyses II Egiptusse, pärast paarikuust kampaaniat oli kogu riik tema kätte langenud, samaaegselt alistusid talle ka Vahemere ääres elavad liibüa hõimud ja sealsed kreeka kolooniad. Et oma võimu Egiptuses legitimeerida, kuulutas Kambyses II end vaaraoks ja väitis, et on viimase vaarao tütrepoeg, samuti Egiptuse jumalate Ra, Horose ja Osirise kehastus. Formaalselt rajas ta Egiptuse 27. dünastia, mis kestis kuni aastani 404 eKr. Egiptuses veetis Kambyses kolm aastat, otsustades vallutada ka Nuubia. Kuid tema sõjaretk sinna kukkus täielikult läbi, enamik sõjaväest hukkus ning Egiptuses ja Pärsias puhkesid mässud. Egiptuse ülestõusu surus Kambyses II kohe maha, kuid seejärel, olles teel suruma maha Pärsias puhkenut, mille algatas ta vend Bardia, ta hukkus.
Dareios I
Ahhemeniidide suguvõsast, Kambyses II sugulane Dareios I alistas usurpaatori Gaumata, kes väitis end olevat Kyros II poeg ning oli 522 eKr enda kätte haaranud enamiku Pärsia suurriigist. Dareios võitis teda ilmselt oktoobris 521 eKr ja tema võimu tunnustasid peagi kõik Pärsia provintsid. Olles end siseriiklikult kindlustanud, asus Pärsia kuningate kuningas (530–486 eKr) Pärsiat jõuliselt laiendama, alistades mõne aastaga viimased sõltumatud Väike-Aasia lääneranniku kreeka linnad, sealhulgas ka Mileetose. Kreeka pärimuse kohaselt Dareios jagas riigi kahekümneks administratiivüksuseks – satraapiaks. Kyrose-aegse pealinna Pasargada kõrvale rajati tema valitsusajal uue keskusena Persepolis hiiglasliku eeskätt tseremoniaalset rolli täitva kuningalossiga. Egiptuses viidi lõpule Niilust Punase merega ühendava kanali ehitus.
Lisaks võttis ta ette sõjaretki sküütide ja teiste Mustast merest põhjas elavate hõimude vastu, kuid ei suutnud neid alistada. 512 eKr allutas ta endale aga Traakia, seega ulatusid Pärsia valdused juba Euroopasse.
499 eKr puhkes Väike-Aasia kreeka linnades ülestõus, mida õhutasid ka Joonia mere idakalda linnriigid, eriti Ateena ja Eretria. Seetõttu otsustas Dareios peale Väike-Aasia ülestõusu mahasurumist ka teisi kreeklasi karistada, kuid tema väimehe Mardoniose juhitud laevastik jäi Kreeka Chalkidike poolsaare Áthosee kaljude lähedal 492 eKr tormi kätte ning 490 eKr võitsid kreeklased pärslasi Maratoni lahingus. Nii kukkus Dareiose sissetung Kreekasse läbi, kuid Väike-Aasia kreeka linnad jäid endiselt tema kätte. Dareiose viimastel valitsusaastatel puhkes ülestõus Egiptuses, mistõttu kreeklaste karistamine jäi tema poja Xerxes I ülesandeks.
Kreeka-Pärsia sõjad
(499 eKr–449 eKr)
Dareios I suri ajal, mil ta valmistas ette sissetungi Kreekasse, et karistada Ateena, Naxose ja Eretria elanikke Joonia ülestõusu sekkumise, Sardise põletamise ja pärslaste purustamise eest Maratoni lahingus. See ülesanne jäi tema pojale Xerxes I-le, kes valmistas alates aastast 483 eKr ette oma sõjakäiku. Xerxes sõlmis liidu Kartaagoga ja lõikas sellega kreeklased ära Sitsiilias asuvate Sürakuusa ja Agrigentumi valitsejate toetusest. Paljud väiksemad Kreeka riigid asusid pärslaste poolele, teiste seas Tessaalia, Teeba ja Argos. Aastal 480 eKr asus kuningas ise Sardisest teele laevastiku ja sõjaväega ja esimestes lahingutes saatis Xerxese vägesid edu. Termopüülide lahingus seisis pärslaste vastas arvuliselt väike kreeklaste armee, mida juhtis Sparta kuningas Leonidas I. Kuigi kreeklased võitlesid vapralt, said nad lõpuks lüüa. Pärast Termopüülide lahingut langes Ateena ning ateenlased pidid taanduma oma viimastele kaitsepositsioonidele Korinthose maakitsusel ja Saroni lahel. 300px|pisi|Kreeka-Pärsia sõjad (499 eKr – 449 eKr Xerxes I otsustas Kreeka laevastikku ebasoodsates tingimustes rünnata, kuigi kuningas oleks võinud saata osa laevadest Peloponnesose rannikule ja lihtsalt oodata Kreeka armee lagunemist. Septembris 480 toimunud Salamise merelahingus said pärslased kreeklastelt lüüa, pärast mida asus Xerxes I Tessaalias talvelaagrisse. Rahutuste tõttu Babülonis oli Xerxes I sunnitud suurema osaga armeest ülestõusu ärahoidmiseks koju minema, jättes Kreekasse Mardoniose juhitud väeüksuse. Mardonios sai järgmisel aastal kreeklastelt Plataia lahingus lüüa. Mykale lahingus põletasid kreeklased ka Mykale juures ankrus olnud Pärsia laevastiku. See lõikas pärslased ära varudest, mida nad hiiglasliku armee ülalpidamiseks vajasid ja neil polnud muud valikut kui taganeda. Pärslaste taganemine õhutas omakorda mässama Ees-Aasias asunud kreeka linnriigid. Mykale lahingu tagajärjel vabanesid Joonia kreeka linnad Pärsia ülemvõimust. Sellega lõppes Pärsia sõdade kaitsev positsioon ning kreeklased vabastasid ka oma linnad Väike-Aasia läänerannikul ning pärslased siirdusid Aasiasse.
Pärast sõjalisi ebaõnnestumisi Kreekas pöördus Xerxes Pärsiasse tagasi ja viis lõpule oma isa pooleli jäänud arvukad ehitusprojektid Susas ja Persepolises. Augustis 465 eKr mõrvas Xerxese kuningliku ihukaitse ülem Artabanos.
Ateena eestvõttel jätkus sõda 478 eKr asutatud Ateena mereliidu jõududega. 468 eKr võitis Kimon pärslasi Eurymedoni lahingus Väike-Aasia lõunarannikul ja 449 eKr Salamise juures Küprosel, millele järgnes Ateena ja Pärsia kuninga Artaxerxes I vahel Susas sõlmitud Kalliase rahu. Kreeka-Pärsia sõdade tagajärjel vabanes Egeuse mere piirkond Pärsia ülemvõimust ja Kalliase rahulepinguga Pärsia tunnustas Väike-Aasia lääneranniku, Hellespontose ja Propontise-äärsete kreeka linnade iseseisvust. Kuid Pärsia jäi mõjutama kogu Kreeka elu kuni Aleksander Suure ajani sajandi pärast.
4. sajand eKr teisel poolel Pärsia suurriik nõrgenes üha enam. Pärsia kuningas Artaxerxes III Ochos surus vahetpidamata maha ülestõuse maa eri osades ja püüdis tugevdada keskvõimu. Peamise sõjajõu, millega ta oma poliitikat ellu viis, moodustasid kreeka palgasõdurid, mitte aga kohalikud väed. Kreeklaste Korintose kongressi otsusega kreeklastel ja makedoonlastel oli keelatud teenida palgasõduritena sh. Pärsia armees. Artaxerxes III Ochos tapeti ta aastal 338 eKr õukondlaste poolt.
Makedoonia vallutus ja riigi lõpp
Kreeka hegemooni ja Makedoonia kuninga Aleksander Suure esialgne sõja eesmärk oli kättemaks pärslastele Kreeka-Pärsia sõdade ja Ateena purustamise ning ja Kreeka templite rüvetamise eest Xerxese sissetungi käigus Kreeka-Pärsia sõdade ajal, rohkem kui sada aastat varem.
Aastal 334 eKr ületas Aleksander Suur Dardanellid ja tungis seega Pärsia riiki, Pärsia laevastik, mis omas pärast Antalkidase rahu baase Egeuse merel, aga ei takistanud Aleksandri sõjaväe ületulekut. pisi|400px|Aleksander Suure impeeriumi piirid [[334 eKr|334–323 eKr]] Granikose lahingus purustas Aleksandri ja Parmenioni Kreeka-Makedoonia sõjavägi Pärsia Väike-Aasia provintside väed ja jätkates liikumist piki Väike-Aasia rannikut. Aleksandrile alistus Pärsia provintsi pealinn Sardis, Aleksander sai selle varakambri enda valdusse. Seejärel liikus ta allapoole Joonia mere rannikut. Kreeka linnad tervitasid teda kui vabastajat, Aleksander hakkas Väike-Aasias kukutama pärslaste poolt võimule pandud valitsejaid ja türanne ning taastama demokraatiat.
Aleksandri Kreeka-Makedoonia sõjaväele panid vastu ainult kaks kreeka linna – Mileetos ja Halikarnassos, neis asusid Pärsia teenistuses olevate kreeka palgasõdurite tugevad väesalgad ning läheduses viibis Pärsia sõjalaevastik uue Pärsia ülemjuhataja kreeklase Memnoni juhtimisel. Halikarnassoses pidas Aleksander esimese paljudest edukatest piiramistest, sundides viimaks oma vastased, kreeka palgasõdurite juhi Rhodose Memnoni ja Pärsia Kaaria satraabi Orontobatese, mööda merd taganema. Halikarnassosest liikus Aleksander edasi mägisesse Lüükiasse, saavutades kontrolli kõikide rannikuäärsete linnade üle. Aleksander hõivas Väike-Aasia administratiivsed ja kaubanduslikud keskused ning võttis oma kontrolli alla kõik teed. Früügia muistses pealinnas Gordionis näidati Aleksandrile kohaliku legendaarse kuninga kaarikut, millel oli väga sassiaetud rihmadest sõlm. Oli ebausk, et see, kes sõlme lahti harutab, saab Aasia valitsejaks. Aleksander ei suutnud rahva ja oma sõdurite juuresolekul sõlme lahti harutada ja ta haaras ta mõõga ja raius Gordioni sõlme läbi.
334. aasta eKr lõpul ja 333. a eKr algul oli Aleksander juba vallutanud või kontrollis suuremat osa Väike-Aasiast. Ta suhtus lugupidamisega kohalikesse tavadesse, ei tõstnud makse, mida kohalikud elanikud ammust ajast maksid, ei muutnud mittekreeka piirkondades harjumuslikku kohalikku valitsemist, allutades selle ainult Makedoonia sõjaväeliste asehaldurite kontrollile. Kõikidesse nii sõjalisest kui ka poliitilisest seisukohast vajalikesse punktidesse paigutati Makedoonia garnisonid. Aleksander ületas Taurose mäheaheliku ja vallutas Süüria piiril Tarsose linna.
Kiliikias astus ta vastu Pärsia suurkuningale Dareios III-le, kelle üle Aleksander saavutas 333 eKr Issose lahingus täieliku võidu ning otsustas seejärel vallutada terve Pärsia impeerium. Pärsia armee riismed eesotsas Dareios III-ga põgenesid, Aleksandri kätte langes hiiglaslik saak: kogu rikas Pärsia laager ühes Dareiose välilossiga. Vangide seas oli Dareiose perekond: tema ema, naine ka kaks tütart. Issose lahingu tagajärjel Foiniikia linnad hakkasid Aleksandrile vastupanuta kapituleeruma. Tüüros, mis paiknes ranna läheduses kaljusel saarel, kuulutas enda neutraalseks ega avanud Makedoonia sõjaväele oma väravaid. 332 eKr, pärast Tüürose piiramist ja rüüstamist ning Gaza vallutamist kuulus aga kogu Vahemere idakallas Aleksandri võimu alla. Foiniikia ranniku hõivamise järel Pärsia Vahemere laevastiku, kus teenisid peamiselt foiniikia meremehed hakkasid makedoonlastele alistuma.
Pärast lüüasaamist ja perekonna kaotamist alustas Dareios III kahel korral Aleksandriga rahuläbirääkimisi, kuid tulemusteta. Aleksander teatas, et sõlmib rahu ainult sel tingimusel, kui Dareios loovutab talle kogu oma riigi ning tunnistab enda tema alamaks.
Pärast Tüürose vallutamist okupeeris Aleksander kogu Vahemere idaranniku ja suundus Egiptusse, mis talle vastupanuta alistus. Pärsia satraap võttis Aleksandrit pidulikult vastu ja andis talle üle aastal 332 eKr võimu ja riigikassa. Egiptuse preestrid kuulutasid Aleksandri vaaraoks. Egiptuses rajas ta Niiluse deltasse Aleksandria linna, mis sai hiljem hellenismimaailma suurimaks metropoliks. Ta rajas Aleksandria-nimelisi linnu mujalegi, kuid ükski teistest ei saanud nii suureks ja edukaks kui Egiptuse oma.
Pärast Egiptuse vallutamist makedoonlaste poolt osutus kogu Vahemeri Pärsiast äralõigatuks. Pärslaste sõjalaevastik, mis oli pärast Issose lahingut küll tunduvalt nõrgenenud, aga siiski takistas Aleksandri armeed pidamast Kreeka ja Makedooniaga regulaarselt sidet, kapituleerus nüüd täies koosseisus.
Nils Gaza
Nils (Nicolaus) Gaza (Gåza) (umbes 1560 Rootsi – 1638 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik.
1597 sai ta Tallinna toomkiriku rootsi koguduse pastoriks.
1602 kinnitas (suusõnaliselt) Rootsi kuningas Karl XI ta Eestimaa superintendendiks, ent ametlikult tal seda tiitlit polnud. Superintendendi tiitli kinnitas 1626 Rootsi kuningas Gustav II Adolf.
John Sanders (filosoof)
John T. Sanders (ka Jack Sanders) on USA filosoof. Ta on 1989. aastast Rochesteri Tehnoloogiainstituudi filosoofia osakonna professor.
Ta on pärit Chicagost. Tema Poola päritolu isa muutis perekonnanime Sandersiks.
Aastal 1968 sai ta Purdue Ülikoolist bakalaureusekraadi nii filosoofias kui ka psühholoogias. Bakalaureuseõpingute ajal veetis ta ühe õppeaasta (1966/67) Hamburgi Ülikoolis. Aastal 1972 sai ta Bostoni Ülikoolist magistrikraadi ja 1977 doktorikraadi filosoofias.
Alates 1976. aastast õpetab ta Rochesteri Tehnoloogiainstituudis.
Miks numbrid peaksid mõnikord lugema
Artiklis "Why the Numbers Should Sometimes Count" arutab Sanders John Taureki artiklit "Should the Numbers Count?" (John Taurek) ja vastuseid sellele. Järgneb artikli kokkuvõte.
Ma jõuan oma juhitamatuks muutunud kosmoselaevaga Alpha Centauri tähesüsteemi. Lastiks on väga võimas lõhkeaine, mis kokkupõrkel plahvatab. Minu käsutada on ainult kaks nuppu. Esimene nupp laseb välja väikese retroraketi, aga seda saab teha ainult üks kord. Teine nupp viib mind koos elutagamissüsteemiga turvalisele orbiidile ümber tähe, ja aeg-ajalt mööduv patrulllaev päästab mind. Pardaarvuti ütleb, et laev on kursil, mis viib ta kokkupõrkele planeediga, kus elab 10 miljardit inimest, kes on otsustanud hoiduda kontaktist teiste planeetide elanikega. Kokkupõrke puhul hukkuvad kõik planeedil olevad inimesed. Kui ma tulistan välja retroraketi, siis kokkupõrge planeediga jääb ära, kuid laev tabab ümber planeedi tiirlevat kapslit, milles on üks astronaut, kes siis hukkub. Mul on valida, kas jätta retrorakett välja tulistamata ja hävitada planeet, või tulistada välja retrorakett ning hävitada kapsel ja tappa üks inimene.
Kuus inimest on suremas, ja Taurekil on rohi, mis saab päästa kas viis inimest või kuuenda. Kuues on David, keda Taurek tunneb ja kes meeldib talle. Teised on võõrad. Taurek väidab, et tal on õigus anda rohi Davidile lihtsalt sellepärast, et ta meeldib Taurekile. Ta möönab, et teiste meelest võib see olla amoraalne, ja hakkab põhjendama, miks numbrid ei peaks lugema. Ta arutleb, et kui tal on õigus, et ta tohib anda kogu rohu Davidile ning sellel juhtumil numbrid ei loe, siis vaevalt peaksid numbrid lugema juhtumil, kus kõik on võõrad. Taurek põhjendab, et rohi Davidile anda oleks aktsepteeritav, ja asi pole mingis kohustuses Davidi vastu, ja see viimane on Sandersi meelest õige. (Siin on oluline, et tegu pole sõprusega, mis tõesti tekitab kohustusi. Gregory Kavka ("The Numbers Should Count") ja James Woodward ("Why the Numbers Count") vist ei märka seda.) Taurek vaatleb nüüd juhtumit, kus kõik kuus on võõrad. Nüüd ta ütleb, et numbrite arvestamine teeks inimestest lihtsalt esemed, mida väärtustatakse. Kui inimeste asemel oleks võrdse väärtusega maalid, siis oleks numbritega arvestamine kohane. Inimeste puhul aga tuleb mängu empaatia ning neist ei hoolita mitte nende objektiivse väärtuse pärast, vaid sellepärast, et neile läheb väga korda, mis neist saab. Sellepärast tulebki Taureki arvates kulli ja kirja visata. Asjade puhul tema arvates numbrid loeksid. Ta ei ütle, kas mõnel juhul numbrid peaksid lugema.
Taurekil on võib-olla õigus, kui ta eristab juhtumeid, kus hoolitakse esemetest ja esemete kaotusest, ja juhtumeid, kus hoolitakse inimestest ja kaotustest inimeste jaoks. Sellest eristusest on küllap igasugustes olukordades kasu ja seda tuleb otsuste juures arvestada. Aga siinsel juhtumil pole see kasu selge. Võib arutleda nii: kui selle poolest, mida inimesed kaotavad, siinsel juhtumil vahet pole, siis peaks otsuse tegema teiste põhjendite põhjal, sealhulgas arvestama inimeste kaotamist. Kulli ja kirja ei peaks viskama, sest inimesed on väärtuslikud: just sellepärast nad ongi päästmist väärt, et nad on inimesed. Siin peaksid numbrid lugema, nagu ka juhtumitel, kus tulekahju ohustab kuut väärtuslikku eset.
Pole selge, kas see vastuväide oleks otsustav juhtumitel, kus kahju on väiksem kui surm või antakse hüvesid. Küll aga on ta seda inimelude puhul. (Nii arvab Philippa Foot, Philippa Foot, "Euthanasia". Foot leiab, et kui mõlema alternatiivi puhul on tegu abi andmisega või kahju vältimisega ja kummalgi juhul pole erilisi kohuseid, siis tuleb valida see alternatiiv, mis tekitab vähem kahju. Seda Taurek kritiseeribki. Sandersile tundub, et Footil on õigus, sest vähemalt juhtudel, kus elu on kaalul, me võrdleme seda, kui palju inimesi kaotatakse. Samalaadne vastuväide Footile nagu Taurekil on G. E. M. Anscombe, G. E. M. Anscombe. Anscombe'ile vastab Jonathan Glover raamatus Causing Death and Saving Lives.)
Taurek nii ei tee. Aga ka Davidi näites ei ole vahet kaotustes inimeste jaoks. Aga kui asi oleks ainult selles, siis peaks ju ka seal võima kulli ja kirja visata. Kas mitte asi pole selles, et Taurek väärtustab Davidit rohkem kui neid viit? Kui see nii on, kas mitte siis ka Taurek ei kohtle inimesi nii nagu väärtustatavaid esemeid?
Taurek kasutab näiteid. Ta ei kaitse väidet, et tuleb tähelepanu pöörata kaotustele inimeste jaoks, vaid apelleerib meie intuitsioonidele selle kohta, mis on kohane. Intuitsioonid on küll tavalised nagu kärbseseened, aga ta on tabanud üht keskset intuitsiooni, mille peale on raske õlgu kehitada. Tema probleem on aga selles, et intuitsioon, et numbrid peaksid lugema, on sama tavaline ja sama keskne. Taurek toob vähemalt välja pinge, mis mõnikord on nende kahe seisukoha vahel, et inimesi tuleb võtta isikutena, mitte esemetena, ja et numbrid on olulised.
Vaatame, kui tugev Taureki printsiip peab olema, et viia järelduseni, et numbrid ei peaks lugema. Võtame juhtumi, kus kõik on võõrad ning kaotus on igaühe jaoks ühesuurune. Ma ei taha kulli ja kirja visata, sest inimesed on väärtuslikud, isegi kui nad minu heaks midagi ei tee. Mul on tunne, et on parem, kui inimesed olemas on. (See, et on parem, kui inimesed olemas on, ei tähenda tingimata, et rohkem inimesi on parem kui vähem inimesi. See, et inimelu väärtus ei taandu selle väärtusele inimese enda jaoks ja otsesele kasule, mida teised sellest saavad, ei tähenda, et inimelu väärtus on tingimata absoluutne. Taurek kahjuks vastandab kaotust kellegi jaoks millegi kaotusele, kuigi millegi kaotus võib olla kaotus kellegi jaoks või vähemalt mingil taustal. Et Taureks eitab, et inimesi tuleks võtta väärtuslike objektidena, siis ta peaks ka eitama, et inimeste väärtus teiste jaoks on oluline. Sellepärast on Taureki põhiargumenti ühitada sellega, mida ta ütleb Davidi kohta.) See on võib-olla mõnes mõttes kolklik, aga niimoodi Sanders tunneb ja arvab. Kas ta teeb midag valesti, kui ta päästab ühe asemel viis? Kui numbrid ei peaks lugema, siis see otsus on väär, sest see loeb numbreid. Aga kui inimesed on väärtuslikud kui inimesed, siis tundub, et ongi kohane numbreid lugeda. Väär on inimeste pidamine iseenesest väärtuslikeks. Kui numbrid ei peaks lugema, siis ei tohi inimesi väärtuslikeks pidada. Taurekil ei ole sõltumatuid argumente selle kasuks, et inimesed ei ole väärt päästmist lihtsalt sellepärast, et nad on inimesed, ja inimelu ei ole iseenesest väärtuslik ja päästmist väärt, kuid tema positsioon nõuab seda.
Tundub, et tegu on intuitsioonide sõjaga, kuid raske on näha, kuidas Taureki intuitsioon saab selles palju saavutada. Taurek ütleb, et objektid ei kanna kaotusi, kuid ta usub seda ainult sellepärast, et ta usub, et inimesed ei ole objektid. Kas poleks parem öelda, et inimesed erinevad selle poolest teistest objektidest, aga see ei tee neid mitteobjektideks?
Kõige mõistlikum lähenemine tundub olevat niisugune. Ma võin muretseda igasuguste asjade, sealhulgas inimeste kaotuse pärast. Ent ainult inimeste (või ehk tundlike olendite) puhul tekib küsimus kaotusest ka kaotusest asja enda jaoks. Võib-olla paljudel juhtudel see viimane ongi kõige tähtsam kaalutlus. Pole aga selge, miks see peaks olema ainuke kaalutlus, eriti Taureki kirjeldatud olukordades.
Sanders vastustas vaadet, et kõnealustes olukordades ei tuleks numbreid arvestada, ja pooldas vaadet, et numbrid on alati eetiliselt olulised, kuigi mitte alati otsustavad. Aga on ka vahepealne positsioon, mis võib kellelegi meeldida. Võib-olla Taurekil on õigus, et kui küsimus on ühes ja viies, siis tuleb kulli ja kirja visata, sest võrdsete võimaluste kaalutlus kaalub inimelude kui selliste kaotuse kaalutluse üles. Ent juhtudel, kus vastamisi on üks ja tohutu arv, ei ole Taureki vaade enam intuitiivselt usutav. Võib-olla küsimus peaks olema selles, millal numbrid loevad. (Küsimus oleks eri kaalutluste erinevates kaaludes erinevatel asjaoludel.)
Johannes Reinhold Põlluman
Elulugu
Johannes Reinhold Põlluman oli pagari poeg. Tema vend oli günekoloog Arnold Põllumaa.
Lõpetas 1920. aastal Tallinna J. Westholmi Gümnaasiumi (1918–1919 oli õpilasena Vabadussõjas) ja 1928. aastal Tartu Ülikooli keemiaosakonna, keemiamagister (1930, TÜ), väitekiri "Põlevkivi kõrgtemperatuuri tõrva iseloomustamine".
Töötas aastatel 1927–1934 Tartu Ülikoolis orgaanilise keemia labori assistendina.
Tema poeg Rein Põllumaa oli arst ja poliitik. Lapselapsed Lee Põllumaa on bioloog ja Uku Põllumaa arhitekt.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: orgaanilise sünteesi probleemid.
Männareika
Neeme koordinaadid on.
Maakataster
Maakataster on laiemas tähenduses infosüsteem (kataster), kus on ära toodud kogu riigi kinnisvarade õiguslik, majanduslik ja looduslik seisund. Kitsamas tähenduses on see mingi riigi hallatav maavaldusi kajastav ametlik register, millel on enamasti kaks osa: maade register ja katastrikaardid.
Eesti katastriandmetega on võimalik tutvuda katastri infosüsteemis.
Otepää sovhoos
pisi|Otepää sovhoosi asutamist tähistav mälestuskivi Otepää kirikumõisas Otepää sovhoos oli sovhoos Valga rajoonis Otepää külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Otepää külas. Sovhoosi pindala oli 6100 ha.
Sarmite Sild
Sarmite Sild (aastani 1987 Sarmite Gabrane; sündinud 11. jaanuaril 1962 Kubuļis, Lätis) on läti päritolu Eesti orienteeruja ja orienteerumistreener.
1980. aastal lõpetas ta Balvis keskkooli. Õppis Läti Kehakultuuriinstituudis.
Tema orienteerumistreenerid olid Arvids Šnepers ja Juris Zilko. 1981. aastal tuli ta NSV Liidu meistriks orienteerumisjooksu tavarajal ja võitis hõbeda Läti NSV naiskonna liikmena teatejooksus. 1983. aastal tuli ta Läti NSV naiskonna liikmena orienteerumise teatejooksus NSV Liidu meistriks. 1983. aastal osales orienteerumise üliõpilaste MM-il. Aastatel 1985–1986 võitis orienteerumisjooksus 2 kulda sotsialismimaade karikavõistlustel ja 3 kulda Balti NSV-de meistrivõistlustel. Aastatel 1980–1987 tuli orienteerumisjooksus 6 korda Läti NSV meistriks.
Eesti meistrivõistlustel orienteerumises võitis aastatel 1994 ja 1995 kulla öisel tavarajal ning 1994. aastal 2 pronksi (tavarajal ja lühirajal).
1999. aastast on ta Võru Spordikooli ja Orienteerumisklubi Võru orienteerumistreener. Ta on Eesti Orienteerumisliidu treenerite nõukogu liige. Tema õpilasi on Eleri Hirv, Marianne Haug ja Timo Sild.
Isiklikku
Tema abikaasa on Sixten Sild, neil on pojad Timo ja Lauri Sild.
Tudu kirik
pisi|Tudu kirik (juuli 2009) Tudu kirik on Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Tudu alevikus asuv kirik.
Kirikut kasutab EELK Tudu kogudus.
Kirik ehitati 1925. aastal. Kiriku kell valmistati 1936. aastal Franz Krulli tehases.
2002. aastal taastati kiriku laastukatus.
Kirikus on mitmeid kultuurimälestisena arvele võetud esemeid.
Puka sovhoos
Puka sovhoos oli sovhoos Valga rajoonis Puka külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Puka asulas. Sovhoosi pindala oli 7600 ha.
Puka katsesovhoosi erialaks oli lammaste tõuaretus.
Robert William Boyle
pisi|Robert William Boyle Robert William Boyle (2. oktoober 1883 – 18. aprill 1955) oli inglise füüsik ja üks olulisemaid pioneere sonari ja üldisemate ultraheli rakenduste arendamisel.
Maakategooria
Eesti praeguses maakatastriseaduses kasutatakse "maakategooria" asemel mõistet "katastriüksuse sihtotstarve".
NSVL-i ajal oli maakategooriaid kuus.
Bekovo rajoon
Rajooni läbib Hopjori jõgi.
Rajoonis on 11 kohaliku omavalitsuse üksust ja 34 asulat. Põhiline tegevusala on põllumajandus.
MTÜ Perekondade Kaitseks
pisi|240px MTÜ Perekondade Kaitseks on 2016. aastal Järvamaal asutatud Eesti mittetulundusühing.
Mittetulundusühingu juhatuse esimees on Reimo Sillamaa.
Põhikirja järgi on mittetulundusühingu eesmärk "seista perekondade ja laste moraaliseadust, inimväärikust ja -õigusi austava traditsioonilise ühiskonnakorralduse ja kultuuripärandi kaitsmise eest kõigis ühiskonnaelu valdkondades".
Łęknica
Łęknica (1945–1946 Lubanica, saksa Lugknitz, ülemsorbi Wjeska) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Żary maakonnas. Łęknica asub Neisse jõe ääres, Poola-Saksamaa piiril.
Kuni 1945. aastani kuulus Łęknica Saksamaa koosseisu. Linnaõigused sai 1969. aastal.
Jeanette Winterson
pisi|Jeanette Winterson (2005) Jeanette Winterson (sündinud 27. augustil 1959 Manchesteris) on inglise romaanikirjanik. Ta on Briti impeeriumi ordu ohvitser (OBE).
Wintersoni esimene romaan "Oranges Are Not the Only Fruit" ilmus 1985. aastal ning võitis Whitbreadi auhinna. 1990. aastal kohandas autor selle ka teleseriaaliks, mis omakorda võitis Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinna parima draama eest.
Castres
Castres [kastr] on linn Prantsusmaal Tarni departemangus. See on departemangu ainus alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on kolme kantoni keskuseks.
Linna territoorium asub 147–367 meetri kõrgusel üle merepinna.
Linna ühistranspordiettevõte Libellus ühendab linna lähima suurema asula Mazamet'ga ning ka linna lähiümbrusega. Aasta 2016. alguses oli käigus 11 liini.
Linnapea on Pascal Bugis Vabariiklaste Parteist (Les Républicains) (endise nimega UMP).
pisi|tühi|Castresi plaan ja teda ümbritsevad vallad
Samira Bensaïd
Samira Bensaïd (sündinud 10. jaanuaril 1958 Rabatis) on Maroko laulja. 1980. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Marokot araabiakeelse lauluga "Bitaqat Hub". Finaalkontserdil sai ta 7 punktiga eelviimase, 18. koha. See oli esimene ja ainus, kord mil Maroko Eurovisioonil osales, ning samuti esimene ja ainus kord, mil Eurovisioonil on esindatud araabiakeelne laul.
Kinnipidamisõigus (karistusõigus)
Kinnipidamisõigus (ingl right of detention) on igaühe õigus toimetada kuriteo toimepanemisel või vahetult pärast seda põgenemiskatselt tabatud isik politseisse ning ta kahtlustatavana kinni pidada.
Kinnipidamisõiguse rakendamise alus tuleneb kriminaalmenetluse seadustiku § 217 lõikest 4.
Kinnipidamise alused
Kuriteo toimepanemises kahtlustatava isiku võib kinni pidada, kuid see peab toimuma seaduslikult ja inimõigusi austades. Kinnipidamine peab vastama kriminaalmenetluse seadustikus ettenähtud alustele.
Politseil peab olema põhjendatud kahtlus, et toime on pandud kuritegu. Põhjendatud kahtlus tähendab, et politseil on juba teavet, mis rahuldaks objektiivset vaatlejat, et toime on pandud kuritegu. Objektiivne vaatleja on näiteks keegi, kes pole kahtlustatavaga seotud ega huvitatud tema kaitsmisest. Politseil või muudel pädevatel asutustel peab olema kavatsus isikut kahtlustada õiguserikkumises. Kui neil sellist kavatsust ei ole, ei tohi nad teda kinni pidada. Kinnipidamisprotokollis peab olema selgelt kirjas, millist kinnipidamise alust konkreetsel juhul kohaldatakse ja miks. Lisaks tuleb kahtlustatavat hoida kohas, mis on ette nähtud kuriteokahtlusega kinnipeetud isikutele.
Et isikut kahtlustatavana kinni pidada, peab olema legitiimne alus, sest tegemist on isikuvabaduse riivega. Selle riive seaduslik alus tuleneb Eesti Vabariigi põhiseadusest, mille kohaselt võib vabaduse võtta vaid seaduses sätestatud juhtudel ja korras, et vältida kuritegu või haldusõiguse rikkumist, toimetada sellises õigusrikkumises põhjendatult kahtlustatav pädeva riigiorgani ette või ära hoida tema pakkuminek.
Isiku kinnipidamine on sätestatud ka korrakaitseseaduses, mis annab aluse politseil või muul korrakaitseorganil isikut kinni pidada, sulgedes ta sõidukisse või ruumi või piirates muul viisil olulisel määral tema füüsilist vabadust, kui see on vältimatult vajalik.
Kui isik peetakse kriminaalmenetluses kahtlustatavana kinni, kehtivad sellele järgmised piirangud: Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni kohaselt on kinnipidamise maksimaalne kestus mõistlik aeg, mis on Eesti Vabariigi põhiseaduse järgi 48 tundi.
Kahtlustatavatena kinni peetud isikute ja süüdistatavate õigused
Kuriteos kahtlustatavana kinnipeetud isikul on õigus:
Kuriteos süüdistataval on õigus:
Kadakanina
Kadakanina (ka Kadaka nina) on neem (maanina) Saare maakonnas Abruka saarel. Ninast umbes 250 m kagu suunas asub Limbinina.
Nina koordinaadid on.
Tõrva sovhoos
Tõrva sovhoos oli sovhoos Valga rajoonis Helme külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Tõrva asulas. Sovhoosi pindala oli 8200 ha.
Tõrva katsesovhoosi erialaks oli puuviljakasvatus.
Ehitusõigus
Ehitusõigus määratakse detailplaneeringuga.
Krundi ehitusõigusega on vastavalt planeerimisseadusele määratletud:
Vene saapad
Vene saapad (lõunaeesti murretes peresid ja peresintskid ) olid varasemal ajal peamiselt Vasknarva ja Pihkva vene kingseppade poolt valmistatud heledast juhtnahast säärsaapad.
Ajaloost
Talupojad kandsid vene saapaid 19. sajandi teisel poolel ja 20. sajandi alguses peamiselt tööl käimiseks, kehvemal järjel elavad talupojad aga ka piduliku rõivastuse juurde. Õmmeldud talla ja ülespoole hoidva ninaga vene saapad sarnanesid soome sussidega, mida kanti põhjarannikul. Hilisemal ajal valmistatud vene saapad ei erinenud oluliselt säärsaabastest. Vene saapaid määriti korduvalt tökatiga, et nad veekindlamaks muutuksid.
Rõuge mehed, kes kodujärvedest või ka väljaspool kodu võrkudega kala püüdsid, käisid turul või laadal pikkade säärtega veekindlaid kalamehesaapaid ostmas, mida valmistasid Lämmijärve ääres asuvas Beresje külas venelastest kingsepad. Saapad said selle küla järgi nimeks pereskid ehk peresintskid. Tsaariajal maksid need saapad kolm-neli rubla paar.
Carl Rall
pisi|Carl Ralli haud [[Paide Reopalu kalmistul]] Carl Friedrich Johann Rall (25. november (vkj)/ 7. detsember 1859 Tallinn – 1. märts 1924 Paide) oli baltisaksa päritolu Eestimaa vaimulik.
Õppis aastatel 1870–1879 Tallinna Kubermangugümnaasiumis ning 1879–1885 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, sooritades ka usuõpetaja eksamid. Oli aastatel 1885–1886 Kollmanni eragümnaasiumis usuõpetajaks. Ordineeriti õpetajaks 15. juunil (vkj)/ 27. juunil 1886.
Oli aastal 1886 Koeru Maarja-Magdaleena koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1886–1924 oli Paide Püha Risti- ja Anna koguduse õpetaja, lisaks oli ta aastatel 1903–1920 Järva praost. Aastal 1915 saadeti Eestimaa kubermangust välja, elas aastatel 1915–1918 Moskvas, Kaasanis ja Tartus. Väljasaatmise põhjuseks oli Esimese maailmasõja ajal Venemaal levinud spionomaania. Leidus tunnistajaid, kes väitsid, et nad olid ühel kuuvalgel ööl näinud Saksa aeroplaani lähenevat praosti majale. Aeroplaanilt visatud alla pikk nöör metallklambriga, praost pannud klambri lehmale ümber kõhu, aeroplaan tõstnud lehma õhku ja kadunud Saksamaa suunas.
1905. aastal oli ta Järvamaa Muinsusasjade Alalhoidmise Seltsi asutajaliige.
Carl Rall on maetud Paide Reopalu kalmistule.
Isiklikku
Tema poeg Gerhard Rall oli arst.
Eesti finantsaruandluse standard
Kehtiva raamatupidamise seaduse § 3 punkti 7 kohaselt on Eesti finantsaruandluse standard rahvusvaheliselt tunnustatud arvestuse ja aruandluse põhimõtetele tuginev avalikkusele suunatud finantsaruandluse nõuete kogum, mille põhinõuded kehtestatakse seadusega ning mida täiendavad Raamatupidamise Toimkonna juhendid ning riigi, riigiraamatupidamiskohustuslaste, kohaliku omavalitsuse üksuste, muude avalik-õiguslike juriidiliste isikute ning teiste raamatupidamiskohustuslaste, kelle üle eelnimetatud isikutel on otseselt või kaudselt või teiste valitseva või olulise mõju all olevate isikute kaudu valitsev mõju, puhul ka avaliku sektori finantsarvestuse ja -aruandluse juhendis sätestatud nõuded.
Eesti hea raamatupidamistava põhinõuded on järgmised:
Brasiilia iseseisvumine
Brasiilia iseseisvumine oli rida poliitilisi sündmusi aastatel 1821–1824, mille tulemusel eraldus senine Portugali koloonia Brasiilia oma emamaast ja kuulutas ennast iseseisvaks.
Esimese välisriigina tunnustas mais 1824 Brasiilia iseseisvust Ameerika Ühendriigid. Portugal tunnustas Brasiilia iseseisvust augustis 1825 sõlmitud kahepoolse lepinguga, mille alusel nõustus Brasiilia maksma Portugalile kompensatsiooni summas 2 000 000 Suurbritannia naelsterlingit ja kinnitas kirjalikult Portugali nõudmist, et ta ei ühine ühegi muu Portugali kolooniaga.
Midlands
pisi|Midlands (roheline) Midlands ehk English Midlands on regioon Inglismaa keskosas.
Midlandsi koosseisu loetakse Derbyshire, Gloucestershire, Herefordshire, Leicestershire, Northamptonshire, Nottinghamshire, Oxfordshire, Rutland, Shropshire, Staffordshire, Warwickshire, West Midlands ja Worcestershire. Mõnikord arvatakse Midlandsi hulka ka Lincolnshire.
Ateena akropol
right|thumb|Vaade Ateena akropolile.
Ateena akropol on Ateena linnriigi ehk polise keskele kaljukünkale ehitatud kindlus, tuntuim Vana-Kreeka akropol.
Ateena akropoli küngas ulatub 150 meetri kõrgusele merepinnast, akropoli pindala on ligikaudu kolm hektarit. Püha Athena küngast kaitsti kogu Rooma ülemvõimu perioodil kuni heruulide rüüsteretkeni 267. aastal. Hoolimata pikkadest suhteliselt rahulikest aegadest on monumente ja kogu seda paika palju kordi rüüstatud.
Ajalooliste seoste ning mitme kuulsa ehitise – eelkõige Parthenoni ja Erechtheioni – tõttu tuntakse Ateena akropoli ka lihtsalt Akropolina.
Ateena akropol kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Paigad ja rajatised Ateena akropolil ja selle ümbruses
Ateena akropoli mäekülje sees asuvad Paani koopad.
Akropoli keskel asuv Parthenon on jumalanna Athenale pühitsetud ristkülikukujulise põhiplaaniga dooria stiilis marmorist tempel. Parthenon valmis 447–438 eKr Periklese algatusel, ehitustöid juhtis Pheidias. Parthenon rajati vanema Athena templi varemete kohale, mis hävis pärslaste sissetungi ajal 480 eKr.
447 kuni 406 eKr loodi Athena Nike tempel.
Erechtheuse järgi nime saanud tempel Erechtheion rajati Ateena akropoli põhjaossa praegusel kujul aastail 421–406 eKr.
Akropolist loodes asub Areopaag (vanakreeka keeles Areios Pagos, Ἄρειος Πάγος) ehk Arese kalju, kus peeti klassikalisel ajastul kohtuistungeid kriminaal- ja tsiviilasjades, mis olid alama astme kohtutest edasi kaevatud. Varem, enne 5. sajandit eKr, kohtus Areopaagil endistest arhontidest koosnev kogu, mis valvas seaduste täitmise järele (ka seda kogu nimetati Areopaagiks).
Viiteid Ateena akropolile poliitikas ja meedias
'' Selle artikli kirjutamisel on kasutatud ingliskeelseid artikleid en:Acropolis of Athens ja en:Areopagus seisuga 23.08.2011. ''
Välislingid
Akropolis
Konverents
pisi|Teaduskommunikatsiooni konverents ERMis 2016 Konverents (ladina keeles conferentia/conferre – kokku tooma) on riikide, ühiskondlike, parteiliste või teaduslike organisatsioonide esindajate kogunemised teatavate küsimuste arutamiseks ja otsustamiseks, informatsiooni jagamiseks, konsultatsioonide korraldamiseks. Kasutatakse laiemalt kui mõistet kongress.
Nick Suzuki
pisi|Nick Suzuki 2019. aastal [[Montreal Canadiensi mängijana]] pisi|Nick Suzuki 2017. aastal [[Owen Sound Attackis mängimas]] Nicholas Suzuki (sündinud 10. augustil 1999 Londonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Montreal Canadiens.
Aastatel 2015–2019 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Owen Sound Attack. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta ka OHL-i klubis Guelph Storm. Aastatel 2017–2019 pälvis Suzuki OHL-i hooaja kõige spordimehelikumale mängijale antava William Hanley Trophy. 2019. aastal tuli ta Stormiga OHL-i meistriks. Väljalangemismängudes oli ta liiga resultatiivseim mängija (16+26) ning ta pälvis väljalangemismängude väärtuslikumale mängijale antava Wayne Gretzky 99 Awardi.
2017. aastal valis Vegas Golden Knights ta NHL-i draft'is 13. valikuna. 2018. aasta septembris müüdi tema mängijaõigused Montreal Canadiensile. NHL-is debüteeris ta Montreal Canadiensi meeskonnas 3. oktoobril 2019 mängus Carolina Hurricanesi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 17. oktoobril mängus Minnesota Wildi vastu. Oma debüüthooajal lõi ta liigas 13 väravat ja andis 28 väravasöötu ning valiti liiga uustulnukate sümboolsesse koosseisu (NHL All-Rookie Team). Hooajal 2020/21 jõudis ta Canadiensiga Stanley karika finaalmängudele, kus kaotati Tampa Bay Lightningile. Väljalangemismängudes jäi Suzuki arvele 7+9. Hooajal 2021/22 oli Suzuki Canadiensi resultatiivseim mängija (21+40). 2022. aastal valiti Suzuki lisaks NHL-i tähtede mängule.
2022. aasta septembris määrati Suzuki Montreal Canadiensi kapteniks. Ta sai 23-aastaselt klubi ajaloo noorimaks kapteniks.
Tema noorem vend Ryan Suzuki on samuti jäähokimängija.
Johann Lange (superintendent)
Ta oli üks protestantliku reformatsiooni läbiviijaid Eestimaal ja Liivimaal.
Ta suri 1531. aastal Tallinnas katku.
Limbinina
Nina koordinaadid on.
Nowe Miasteczko
Nowe Miasteczko (saksa keeles Neustädtel) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Nowa Sóli maakonnas, Nowe Miasteczko valla halduskeskus.
Nowe Miasteczko sai linnaõigused 1296. aastal, kuid kaotas need 1918. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. Nowe Miasteczko sai linnaõigused tagasi 1945. aastal.
Andrus Rootsmäe
pisi|Andrus Rootsmäe 1996. aastalAndrus Rootsmäe (esinejanimega inBoil; sündinud 6. veebruaril 1958) on eesti luuletaja ja muusik, kes on tuntud eeskätt ansamblite Jäääär ja inBoiler laulja, laulukirjutaja ja eestvedajana.
Ta lõpetas 1976. aastal Tartu 1. Keskkooli. Ta õppis aastatel 1976–1978 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis näitleja erialal, aastatel 1981–1983 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat ning aastatel 1985–1990 Ülo Vilimaa ja Jaan Toominga juhendamisel Vanemuise draamastuudios näitleja-lavastaja erialal.
Aastatel 1977–1990 oli Eesti Üliõpilaste Ehitusmalevas (EÜE).
Alates 1990. aastast on ta Kaitseliidu Tartu maleva tegevliige. Tal on kapteni auaste.
Arthur Alekhsanjan
Arthur Alekhsanjan (armeenia keeles Արթուր Ալեքսանյան; sündinud 21. oktoobril 1991 Gjumris) on armeenia Kreeka-Rooma maadleja.
Andrus Rootsmäe
Ta tegeleb ajaloolise mõõgavõitluse ja noavõitlusega ning aastast 2000 taaskehastamisega muinaseesti klubis Tarbatu.
Arthur Alekhsanjan
Juunioride kategoorias tuli ta 2010 maailmameistriks.
Andrus Rootsmäe
Looming
Ta on muusiku ja tekstikirjutajana tegev olnud ansamblites inBoiler, Jäääär, Jääboiler ja Külm Mai. Ta on muuhulgas ka tuntud laulude "Patune mõte", "Kaks tüdrukut", "Laul ennekuulmatust lahkusest", "Soo" jpt sõnade autor.
Arthur Alekhsanjan
2012. aasta suveolümpiamängude maadluses saavutas ta pronksmedali.
Andrus Rootsmäe
Albumid
pisi|Andrus Rootsmäe 1996. aastal
Arthur Alekhsanjan
2013. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlustel Budapestis saavutas ta hõbemedali.
2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel maadluses Belgradis võitis ta kuldmedali.
Halliste sovhoos
Halliste sovhoos oli sovhoos Viljandi rajoonis Halliste külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Halliste asulas. Sovhoosi pindala oli 10 900 ha.
Albert Beaumont Wood
Albert Beaumont Wood (1890 – 19. juuli 1964), oli inglise füüsik, kes on tuntud pioneerina allveeakustika ja sonarite alal (mida sel ajal nimetati 'ASDICS' ). Albert Wood juhtis koos Robert Boyle'iga muundurite tehnoloogiate arendamist esimesest maailmasõjast kuni teise maailmasõjani. Arendustöö tulemusel loodi esimene kasutatav aktiivne allvee helituvastus seade (aktiiivne sonar) nimega ASDIC (active sound detection equipment).
Uruste kalmistu
Uruste kalmistu on Audru kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kihlepa külas Pärnu linnas Pärnu maakonnas asuv õigeusu kalmistu.
Ajalugu
Kalmistu rajati 1850. aastatel. Kalmistut on kasutanud Uruste Õigeusu Issanda Taevaminemise kogudus.
Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kirjeldus
Kalmistu on ebakorrapärase põhikujuga ja selle pindala on 1,04 ha. Kalmistu kõrval voolab Uruste jõgi.
Toomas Kreen
Toomas Kreen (15. mai 1959 – 26. august 2018) oli eesti näitleja.
Ta mängis mitmes telesarjas, tuntuim on ilmselt tema roll saksa keele õpetaja härra Krafftina Jaan Krossi romaanil põhinenud telesarjas "Wikmani poisid" (1995).
Toomas Kreen töötas aastatel 1982–1994 Rakvere Teatris näitlejana. Alates 1994. aastast töötas ta Eesti Nuku- ja Noorsooteatris, algul näitlejana ja alates 2000. aastast etendusteenistuse juhatajana.
Looming
Nimekiri Toomas Kreeni osatäitmistest ei pruugi olla täielik.
Näitlejana teatris
Teatrites
Železný Brod
Železný Brod (saksa keeles Eisenbrod) on linn Tšehhis Libereci maakonnas Jablonec nad Nisou ringkonnas. Železný Brod asub Jizera jõe ääres, Jablonec nad Nisoust umbes 10 km lõunakagus ja Liberecist ligikaudu 24 km kagus.
Toomas Kreen
Näitlejana teatris
Eesti Nuku- ja Noorsooteater
Isiklikku
Toomas Kreeni isa oli ooperilaulja Uno Kreen, ema on endine telediktor Ivi Kreen.
Ta oli aastast 1985 abielus Reeda Tootsiga.
Železný Brod
Železný Brod paikneb merepinnast 300–744 meetri kõrgusel.
Asula tekkis arvatavasti 11. või 12. sajandil, ürikutes on Železný Brodi esmamainitud 1352. aastal. Alates 14. sajandist kuni Kolmekümneaastase sõja lõpuni tegeldi asulas rauamaagi kaevandamisega. Alates 19. sajandi lõpust on linnas tegeldud klaasitootmisega.
Idrissa Gueye
Idrissa Gana Gueye (sündinud 26. septembril 1989 Dakaris) on Senegali jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Everton ja Senegali jalgpallikoondises.
Ta alustas karjääri kodumaal klubis Diambars FC. 2008. aastal liitus ta Prantsusmaa klubiga Lille. Klubi põhimeeskonnas tegi debüüdi hooajal 2010–11, mil tuli Lille'iga Prantsusmaa meistriks. Alates järgmisest hooajast kuulus ta Lille'i põhikoosseisu.
2015. aastal suundus ta Inglismaale, liitudes sealse kõrgliigaklubiga Aston Villa. Üleminekusumma oli 9 miljonit naelsterlingit. Ta mängis klubis ainult hooajal 2015–16, mil Aston Villa jäi liigas konkurentsitult viimaseks ja langes esiliigasse.
2016. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Evertoniga. 25. veebruaril 2017 lõi ta mängus Sunderlandi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. 2019. aasta juulis naasis ta Prantsusmaa kõrgliigasse, liitudes Paris Saint-Germainiga.
2022. aastal liitus Gueye taas Evertoniga, kellega sõlmis kaheaastase lepingu.
Senegali jalgpallikoondises tegi Gueye debüüdi 2011. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. juunil 2017 mängus Ekvatoriaal-Guinea vastu. Ta on kuulunud Senegali koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning neljadel Aafrika rahvaste karikavõistlustel. 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel võitis ta koondisega hõbemedali ja ta valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. 2022. aastal tuli ta Senegali koondisega Aafrika meistriks. Lisaks kuulus ta 2012. aasta suveolümpiamängudel Senegali olümpiavõistkonda.
Kaido Põlluste
Kaido Põlluste (sündinud 26. jaanuaril 1961 Tallinnas) on eesti arstiteadlane ja infotehnoloog.
Elulugu
Kaido Põlluste on Kaja Põlluste abikaasa.
Lõpetas 1980 Tallinna Polütehnikumi, 1990 TÜ arstiteaduskonna, aastatel1993–1999 oli sisekliiniku doktorant, 2004– Audentese Ülikooli infotehnoloogia juhtimise magistrant. Oli 1990–1992 TÜ hospitaalsisehaiguste ja tuberkuloosi kateedri assistent, 1992–1996 polikliiniku ja perearsti õppetooli assistent, aastast 1997 TÜ polikliiniku ja TÜ tervishoiu instituudi arvutivõrgu peaspetsialist. Ta on õpetanud sisehaigusi, väliteraapiat, reumatoloogiat, perearstiteadust; koostanud õppevahendeid.
Jaak Põlluste
Jaak Põlluste (18. september 1949 Tallinn – 22. juuli 2020) oli eesti arstiteadlane ja pulmonoloog.
Elulugu
Lõpetas 1967 Tallinna 21. Keskkooli, 1973 TÜ arstiteaduskonna, 1979–1982 Moskvas Tuberkuloosi Keskinstituudis pulmonoloogia eriala aspirant, meditsiinikandidaat (1983, TÜ), väitekiri "Особенности клинического течения хронического бронхита и протeолитичекая активность бронхиального секрета".