cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maks Tiitso
Lõpetas 1923 Tartu Ülikooli cum laude. Sai meditsiinidoktori kraadi 1932. aastal tööga "Die propriozeptive Regulierung der Atmung". Töötas seejärel Tartu Ülikooli õppejõuna, 1939. aastast oli erakorraline professor.
Roosna-Alliku külmaallikate ala
Sealsel märgalal avanevad 1,5 km pikkuse ja 0,5 km laiuse lõigu moodustuvad allikad. Neist saab alguse Pärnu jõgi. Allikaala summaarne vooluhulk on 100–870 l/s. Neist allikaist üks suurimaid on Tiit Eipre nimeline allikas, mille vooluhulk on 20–80 l/s.
Maks Tiitso
Kuulus alates 1935. aastast Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Süsihappegaas
Eraldamine ja tootmine
CaCO3 → CaO + CO2
Voki
2000. aastal oli elanike arv 62.
Diskursuseanalüüs
Diskursusanalüüs on tekstianalüüsi vorm. Diskursusanalüüs pole meetod, vaid eklektiline meetodite kogum, kuhu kuuluvad erinevad analüüsistiilid, -tüübid ja ‑koolkonnad. Seega on diskursusanalüüsi ja ka diskursuse mõistet võimalik määratleda mitmeti, vaata kriitiline diskursuseanalüüs.
Maks Tiitso
1944. aastal põgenes Tiitso Rootsi, kus suri põgenemisel saadud vigastuste tagajärjel. Maetud Stockholmi Metsakalmistule.
Zygmunt III Waza
Zygmunt III Waza (Sigismund III Vasa, 20. juuni 1566 Södermanlandi lään, Gripsholm – 30. aprill 1632 Varssavi) oli Rootsi kuninga Johan III poeg. Ta valiti 1587. aastal Rzeczpospolita kuningaks, isa surma järel 1592. aastal ka Rootsi kuningaks.
Poola kuningana
1586. aastal suri Poola kuningas Stefan Batory ning uue Rzeczpospolita valitseja valimisprotsessis olid Poola troonile kandidaatideks Stefan Batory vennapoeg kardinal András Báthory, Austria hertsog ja Stefan Batory abikaasa Anna Jagellonica, õe Jagelloonide dünastiast Katarina Jagellonica ja Rootsi kuninga Johan III poeg Sigismund. Osa šlahta magnaate Samuel Zborowski juhtimisel pooldas Austria ertshertsogi Maximilian III valimist, kuid Krooni suurhetman Jan Zamoyski pooldas Sigismundi. 1588. aastal valiti Rootsi prints Sigismund Zygmunt III Waza nime all Poola kuningaks. thumb|left|Zygmunt III Waza
Võitlus Rootsi trooni pärast
Pärast oma isa Johan III surma (1592) sai Sigismund ka Rootsi troonile. Katoliiklasest Sigismundil tekkis luterlikus Rootsis palju vastaseid, keda juhatas tema onu Södermanlandi hertsog Karl. Kuna Sigismund viibis Poolas, juhtis riiki tegelikult just Karl. 1598. aastal saabus Sigismund koos suure väega Rootsi, et suruda temavastane opositsioon maha. Sellega sai alguse aastatel 1598–1599 kestnud kodusõda (Sõda Sigismundiga). Hoolimata esialgsest edust sai Sigismund Stångebro lahingus rängalt lüüa ning oli sunnitud Rootsi troonist loobuma ja Poolasse naasma. Karl asus Rootsit regendina valitsema.
Sõjad Rootsiga
Sigismund soovis siiski taas Rootsis võimule pääseda ning tema edasised plaanid olid seotud Rootsi vallutamisega. Esmalt soovis ta vallutada Rootsi võimu all olevad Eesti ala. Rzeczpospolita šlahta toetas plaanitavat sõda, kuna oletati, et sõjategevus piirdub vaid Eesti aladega. Ning kuna usuti, et Rootsi on nõrk vastane, siis loodeti vallutatavatel aladel endale peatselt uusi maavaldusi saada. Poolakate enesekindlus põhines peamiselt 16. sajandi edukatel sõdadel. Ka oli Poolas 10 miljonit elanikku Rootsi 1 miljoni vastu.
Rootsi vastu kulges sõda vahelduva eduga, kuid alates 1621. aastast kaldus sõjaõnn Poola kahjuks, nii et 1629. aastal pidi Poola Altmargi vaherahuga Liivimaa ehk tänapäeva Põhja-Läti ja Lõuna-Eesti Rootsile andma.
Sõjad Moskva tsaaririigi pärast
Zygmunt oli kahtlemata ambitsioonikas mees ning nii võttis ta endale lisaks Rootsi troonile naasmise plaanile ka kohustuse alistada Venemaa. Ta pidi oma valitsusaja jooksul pidevalt sõdima nii Rootsi kui ka Venemaaga.
Venemaaga otsest sõjategevust ei toimunud, küll püüdis Zygmunt saavutada Poola-meelse võimu tekkimist. Et ta oli äge katoliiklane, siis lootis ta ka Venemaa katoliku usku pöörata. Esialgu toetas ta Poola-meelseid Vale-Dmitrisid, nende surma järel tungis aga avalikult sõjaga Venemaale ning pani 1610. aastal Moskvas troonile oma poja Władysławi. Rootsile see muidugi ei meeldinud ning nii tungisid rootslased Novgorodimaale ja okupeerisid selle. Et Poola ja Rootsi hakkasid nüüd omavahel võitlema, said venelased hinge tõmmata ja vallutasid 1613. aastal Moskva tagasi, pannes suurvürstitroonile Mihhail Romanovi. Sõda Poolaga lõppes 1618. aastal, rahulepinguga sai Poola endale mõningaid piiriäärseid alasid.
Zygmunt III püüdis ka kuningavõimu tugevdada, tahtes muuta seda päritavaks, kuid see kava tal ebaõnnestus. Siiski oli ta kokkuvõttes üpris edukas kuningas ning tegelikult ka viimane Poola monarh, kelle ajal oli riik Ida-Euroopa tugevaim.
Roosna-Alliku külmaallikate ala
Märgalal pesitseb arvukalt (vee)linde.
Allikate kaitseks on loodud Roosna-Alliku külmaallikate kaitseala.
Süsihappegaas
Eraldamine ja tootmine
Kõigi süsinikku sisaldavate kütuste nagu metaani, bensiini, diisli, propaani, aga ka kivisöe ja puidu põlemine annab süsihappegaasi ning enamikul juhtudel vett. Näitena on toodud metaani ja hapniku vaheline reaktsioon:
CH4 + 2 O2 → CO2 + 2 H2O
Raua redutseerimisel nt raud(II) oksiidist koksi abil kõrgahjus kuumutades on tulemuseks malm ja süsihappegaas :
Fe2O3 + 3 CO → 2 Fe + 3 CO2
Suhkrust saab pärmiga reageerides metabolismi tõttu süsihappegaas ja etanool, mida tuntakse alkoholina õllepruulimisel, veini ja muude vägijookide tegemisel, aga mida kasutatakse ka biokütuse tootmisel.
C6H12O6 → 2 CO2 + 2 C2H5OH
Kõik aeroobsed organismid toodavad süsihappegaasi, kui nad oksüdeerivad rakkude mitokondrites süsivesikuid, rasvhappeid ja proteiine. Need arvukad rakus toimuvad reaktsioonid on keerulised ja raskesti kirjeldatavad (raku hingamine, anaeroobne hingamine ja fotosüntees). Fototroofid (nt taimed, tsüanobakterid) kasutavad teistsugust toimimisviisi. Taimed seovad õhust süsihappegaasi ja koos veega toodavad sellest süsivesikuid.
nCO2 + nH2O → (CH2O)n + nO2
Süsinikdioksiid lahustub vees, kus see spontaanselt muutub süsihappegaasist süsihappeks ja vastupidi. CO2 ja H2CO3 suhtelised kontsentratsioonid ja vähemaprootonilised vormid HCO3- (vesinikkarbonaat) ja CO23- (karbonaat) sõltuvad pH-st (happelisusest). Neutraalses või kergelt aluselises vees (pH<6,5) domineerib vesinikkarbonaat (>50%), valdavaks (>95%) muutub see merevee pH juures. Väga aluselises vees (pH>10,4) domineerib karbonaat. Vesinikkarbonaatsed ja karbonaatsed vormid lahustuvad väga hästi, näiteks õhuga tasakaalustatud ookeanivees (kergelt aluseline, tavaline pH = 8,2 – 8,5) on 120 mg vesinikkarbonaati liitri kohta.
pisi|Kuivjää ehk tahke süsihappegaasi sublimeerumine kolvis
Tööstuslik tootmine
Tööstuslikult toodetakse süsihappegaasi peamiselt viie protsessiga:
Kasutusalad
Süsihappegaasi kasutatakse toiduainetööstuses, õlitööstuses ja keemiatööstuses. Seda kasutatakse paljudes tarbetoodetes, kus on vaja rõhu all gaasi, kuna see on odav ja mittesüttiv. Kuna süsihappegaas läheb gaasilisest olekust vedelasse toatemperatuuril 60-baarise rõhu all, mahutab anum palju süsihappegaasi. Päästevestides on sageli rõhu all süsihappegaasi kapslid, et vesti täis pumpamine toimuks kiiresti. Alumiiniumist CO2 kapsleid müüakse kokkusurutud gaasivarudena. Neid kapsleid kasutatakse õhupüstolites, paintballi püstolites, täispuhutavates jalgrattakummides ja karboniseeritud vee tegemisel. Vedela süsinikdioksiidi ülikiiret aurustumist kasutatakse kivisöekaevandustes lõhkamiseks. Kõrget süsinikdioksiidi kontsentratsiooni saab kasutada ka kahjurite tapmiseks ja taimekasvu kiirendamiseks. Vedelat süsinikdioksiidi kasutatakse toiduainete ja materjalide superkriitilisel kuivatamisel, skaneeriva elektronmikroskoopia näidiste valmistamisel ja kohviubade kofeiinist puhastamisel.
Toidud
Süsihappegaas on toidulisand, mida kasutatakse toiduainete tööstuses isutekitajana ja happesuse regulaatorina. Selle kasutamine on heaks kiidetud Euroopa liidus (E arvuna E 290), Ameerika Ühendriikides , Austraalias ja Uus-Meremaal (INS numbri järgi 290). Komm Pop Rocks on kokku surutud süsihappegaasiga umbes 40 baari juures. Suhu pannes see lahustub ja vallandab gaasi kuuldava plõksuga.
Joogid
Süsihappegaasi kasutatakse karastusjookide ja karboniseeritud vee valmistamisel. Traditsiooniliselt on õlles ja veinides sisalduv gaas pärit looduslikust käärimisest. Paljud tootjad karboniseerivad neid jooke kääritamisest saadud CO2-ga. Pudeli- ja vaadiõlle puhul on CO2 taaskasutamine kõige tavapärasem meetod.
Kuivjää vormis süsihappegaasi kasutatakse sageli veinitegemisel viinamarjakobarate kiireks jahutamiseks pärast korjamist, et ära hoida spontaanset käärimist looduslike pärmide tõttu. Peamine eelis kuivjää kasutamisel tavalise vee ees on, et sellest ei jää viinamarjade juurde lisavett, mis vähendaks viinamarjasuhkru ja alkoholi kontsentratsiooni veinis. Kuivjääd kasutatakse viinamarjade jahutamiseks. Süsihappegaas, mis tekib kuivjääst sublimatsiooni tõttu, settib paagi põhja, kuna on õhust raskem. Settinud süsinikdioksiid tekitab hapnikuvaese keskkonna, mis aitab ära hoida bakterite kasvamise viinamarjadel, kuni on aeg alustada kääritamisprotsessi soovitud pärmisordiga.
Loomade hukkamisel
Süsihappegaasi võidakse kasutatakse loomade massilisel haigestumise korral, näiteks kodusigade nakatumisel sigade Aafrika katku viirusega ja/või haigestumisel sigade Aafrika katku, nende massiliseks hukkamiseks.
Suruõhusüsteemid
Süsihappegaas on levinud gaas, mida kasutatakse sururõhuseadmetes ja võitlusrobotites.
Tulekustuti
Süsihappegaas summutab leegid. Tulekustutid, mis on mõeldud elektrist põhjustatud tulekahjude kustutamiseks, sisaldavad suure rõhu all vedelat süsihappegaasi. Süsinikdioksiidi kustutid töötavad hästi väikeste tuleohtlike vedelike ja elektritulekahjude korral, aga mitte tavaliste põlengute puhul, kuna see on kuiv. Süsinikdioksiidi on laialdaselt kasutatud kustutusvahendina kinnistes kustutussüsteemides kindla ohu vältimiseks ja kaitstava ala katmiseks. Rahvusvahelise Merendusorganisatsiooni standardid tunnustavad süsihappegaasi süsteeme sobilikuks kasutamisel laevaruumides ja mootoriruumides. Süsihappegaasipõhiseid kaitsesüsteeme on seotud mitmete surmadega, kuna kustutamiseks kasutatavad kontsentratsioonid on tervisele kahjulikud, kuigi neid ei peeta inimesele mürgiseks.
Keevitamine
Süsihappegaasi kasutatakse ka keevitamise keskkonnana, kuigi keevituskaares toimib see metallide oksüdeerijana.
Farmatseutiline ja keemiline töötlus
Vedel süsinikdioksiid on hea lahusti orgaanilistele rasvaühenditele ja seda kasutatakse kohvist kofeiini eemaldamiseks. Süsihappegaas on farmaatsias äratanud tähelepanu vähem mürgise alternatiivina levinud lahustitele nagu klooritud süsivesinikud. Seetõttu kasutatakse seda mõnel pool keemilises puhastuses.
Kasvuhooned
Süsinikdiioksiidi kasutatakse kasvuhoonetes taimede kasvu kiirendajana. Süsihappegaasiga "väetamiseks" tõstetakse kasvuhoonetes süsihappegaasi sisaldus 600 ppm kuni 1000 ppm -ini, mille tulemusel tõuseb gaasimüüjate andmetel tomati, kurgi ja lehtsalati saagikus 25-30%, kohati isegi rohkem.
Süsihappegaas keskkonnas
Kuna CO2 lahustub vees, siis on kasvanud ka selle kontsentratsioon ookeanides. See põhjustab merevee keemiliste omaduste muutumist ning kutsub esile maailmamere hapestumist (vee pH taseme langust). Muutused vee keemilistes omadustes võivad põhjustada tõsiseid tagajärgi lubiskeletiga organismidele.
Viitka
Viitka on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.
Walesi prints
thumb|Kuni kuningaks saamiseni 8. septembril 2022 kandis Walesi printsi tiitlit [[Charles III]]
Viitka
2000. aastal oli elanike arv 148.
Walesi prints
Walesi prints, mis algselt tähendas Walesi vürsti ehk valitsejat (kõmri keeles Tywysog Cymru), on tiitel, mille saab Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi (enne seda ka Suurbritannia kuningriigi ja enne seda Inglismaa kuningriigi) troonipärimisjärjekorras esimene troonipärija. Kuni 8. septembrini 2022 kandis Walesi printsi tiitlit kuninganna Elizabeth II poeg prints Charles (Šotimaal kasutas prints Charles selle asemel Šotimaa troonipärija tiitlit Rothesay hertsog), pärast kuninganna surma ja Charlesi troonile saamist andis ta tiitli oma vanemale pojale Williamile.
Viitka
Külas asub Ristimägi ja ohvrikivi.
1977. aastal liideti Viitka külaga Järvemäe.
Walesi prints
Walesi printsi tiitli saab vaid vahetu troonipärija. Walesi printsi tiitel ei kandu uuele pärijale automaatselt ei sünni ega vanema trooniletõusu korral – prints Charles sai automaatselt Cornwalli hertsogiks 1952. aastal, kuid Walesi printsiks sai ta eraldi seadusega alles 1958. aastal. Walesi printsi abikaasa saab Walesi printsessi tiitli. Kuna Walesi printsessi tiitel ei ole sünnipärane, võib selle kasutamise õigusest, näiteks lahutuse korral, ka ilma jääda. Praeguse kuninga Charles III abikaasa Camilla otsustas Walesi printsessi tiitlit mitte kasutada, kuna see oli tugevalt seotud prints Charlesi esimese abikaasa, Walesi printsessi Dianaga (inglise keeles ei ole õige öelda "printsess Diana", kuna printsessitiitel saadakse ainult sünnipäraselt), ning kandis Cornwalli hertsoginna tiitlit (Charles oli ühtlasi Cornwalli hertsog).
103
103. aasta
Walesi prints
Walesi printsi ja Walesi printsessi poole pöördumisel kasutatakse kõnetlusvormelit "Teie Kuninglik Kõrgus" ("Your Royal Highness").
103
Aastakümned: 50. aastad 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad - 100. aastad - 110. aastad 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad
Aastad: 98 99 100 101 102 - 103 - 104 105 106 107 108
Helgi Aart
Helgi Aart (kuni 1958 Helgi Kruume; 13. aprill 1935 Kullamaa vald Läänemaal – 27. oktoober 2021) oli eesti loomaarst, loomaarstiteadlane ja loomakaitsja.
Ta lõpetas 1953. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning 1958. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna. Ta lõpetas samal ajal kaugõppes ka Tartu Riikliku Ülikooli saksa filoloogina.
Ta töötas aastatel 1958–1963 õpetajana Peru koolis Märjamaa rajoonis ning aastatel 1958–1963 Haapsalus veterinaarlaboratooriumis ja toiduainetekontrolljaama juhatajana. Ta töötas aastatel 1969–1991 Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna õppejõuna. Alates 1991. aastast töötas ta era-loomaarstina.
Zeaksantiin
pisi|275px|Zeaksantiin Zeaksantiin on ksantofüllide rühma kuuluv oranžikas-kollane värvipigment, toiduvärvina E161h.
Zeaksantiini esineb munarebus, maisis, saialilleõites, apelsinides, virsikutes jm. Toiduainetööstuses kasutatakse zeaksantiini toiduvärvina või lisaainena ning seda toodetakse looduslikust materjalist või sünteesitakse keemiliselt.
102
102. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 50. aastad 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad - 100. aastad - 110. aastad 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad
Aastad: 97 98 99 100 101 - 102 - 103 104 105 106 107
Hardhouse
Hardhouse on levinud inglismaalt täpsemalt mitte lihtsalt hardhouse vaid uk hardhouse.Tavaline house on aeglane aga et saada see hardhousiks peab lisama rütmi kiiremaks ja hüppavamaks ja natuke kiiksu juurde panna
Hard house
1482
1482. aasta
Auksi järv
Auksi järv on looduslik järv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Auksi külas, Viljandi linnast 10 km põhja pool, Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee ääres.
Järve pindala on 7,9 ha, pikkus 480 m, laius 210 m, suurim sügavus 9,4 m, kaldajoone pikkus 1,272 km ja kõrgus merepinnast 99,5 m. Järve lõunaküljest saab alguse Uueveski oja. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Kaladest leidub järves latikat, ahvenat, särge ja haugi.
Leonid Peterson
Leonid Peterson (10. märts 1896 Alatskivi mõis, Tartumaa – 27. august 1944 Tänassilma) oli eesti arst.
Lõpetas 1923 Tartu Ülikooli, oli arst Tartus ja Jõgeval, 1938–1940 Jõgeva linnaarst.
Jaan Haho
Jaan Haho (26. juuni 1884 Tudu vald, Virumaa – 25. august 1947 Tallinn) oli eesti arst.
Lõpetas 1916 Tartu ülikooli, spetsialiseerudes sisehaigustele. Esimese maailmasõja ajal mobiliseeriti tsaariarmeesse, kus ta teenis Beljevski polgus nooremarstina. Vabadussõjas teenis põhjarindel 5. Rahvaväe polgu vanemarstina, mille eest pälvis ta Eesti Punase Risti ja hiljem Kotkaristi teenetemärgi. Pärast Vabadussõja lõppu määrati Jaan Haho Viru maakonnaarstiks Rakveres. Sellel kohal töötas ta kuni 1944. aastani. 1944. aastal, kui algas uus Vene okupatsioon, oli ta lühikest aega tööl Tallinna polikliinikus. Sealt kutsuti ta tagasi Rakverre, kus ta töötas kuni oma surmani Rakvere ümbruse jaoskonnaarstina.
Viru maa-arst, Arstide Koja nõukogu liige.
Deadpool (film)
"Deadpool" on 2016. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide mängufilm antikangelasest Deadpoolist. Peategelast kehastab Ryan Reynolds.
Aabrahamlik religioon
Aabrahamlikud religioonid on judaism, kristlus ja islam, mida nimetatakse nõnda sellepärast, et nad kõik on pärit Aabrahami religioossest traditsioonist. Islam nimetab kahe ülejäänud monoteistliku religiooni järgijaid Raamatu rahvaks.
Piiblis on enne Aabrahami kuus tähelepanuväärset tegelast: Aadam ja Eeva, nende pojad Kain ja Aabel, Eenok, kelle Jumal võttis ära, ja Noa, tema pojapojapoeg, kes päästis oma perekonna ja kõik loomaliigid Noa laevas. Ent nendest inimestest ei jäänud maha kirja pandud moraalikoodeksid. Nad on lihtsalt head ja halvad käitumiseeskujud, kuid üheski religioonis pole konkreetset osutust, kuidas nende tegusid tõlgendada.
Islam peab Aadamat ja Noad prohvetiteks ning peab ka teiste rahvaste seadusandjaid (Kong Fuzi, Hiawatha) prohvetiteks, kui nad ei kuuluta iseennast jumalaks.
Judaism on ajalooliselt aktsepteerinud, et igal rahval on oma jumal, kellest nende oma on lihtsalt kõige vägevam.
Paljud kristluse suunad kuni 20. sajandini on pidanud mõningaid või kõiki usundeid lihtsalt ebajumalakummardajateks, paganateks, ketseriteks, jumalateotajateks või lihtsalt eksinuteks.
Seega on õigem öelda, et Aabraham ei ole mitte religiooni rajaja, vaid esimene tegelane 1. Moosese raamatus, 1) kes ei ole selgelt jumalikku päritolu, nagu Aadam ja Eeva väidetavalt olid, 2) kes kolme suurema monoteistliku usundi järgi mängis suurt rolli nende ühise tsivilisatsiooni kujunemises, 3) keda ei peeta kõikide maa peal elavate inimeste esiisaks (nagu sõnasõnalisemates tõlgendustes Noad; Kain seevastu abiellus naisega Noodimaalt, kes ei olnud tema ega Aadama sugulane) ja 4) kes on piisavalt hästi dokumenteeritud.
1. Moosese raamatus antakse Aabrahamile konkreetne juhtnöör lahkuda Kaldea Uurist, et Jumal teeks ta suureks rahvaks, ja sellepärast on tema tegevus hästi dokumenteeritud. Burton Visotzky on kirjutanud raamatu Genesis of Ethics, kus on juttu nende sündmuste tähtsusest tänapäeva eetikale.
Piibli järgi oli patriarh Aabrahamil (araabiapäraselt Ibrahim) kaks poega: Ismael tema naise teenijalt Haagarilt ja Iisak tema naiselt Saaralt. Selle jutu järgi pärinevad juudid Iisaki pojast Jaakobist, keda hüütakse ka Iisraeliks.
Judaism põhineb lepingul Jumala ning "Iisraeli laste" (Iisraeli 12 poja järeltulijate) vahel Siinai mäel.
Kristlus tunnistab Jeesust, kellel oli vähemalt ema juut, oma messiaks, Jumala pojaks ning osaks Jumalusest endast.
Islam tunnistab Jeesuse ja juudi prohvetid pärast Aabrahami (nagu Moosese) Jumalast inspireerituks (kuigi mitte Jumalast sündinuks) ning peab islami rajajat Muḩammadit viimaseks prohvetiks.
Kuigi Baha'i usku ei arvata traditsiooniliste aabrahamlike religioonide hulka, tunnistab ta samu prohveteid ja lisaks Baha'u'llah't.
Ka rastafarism tunnistab Piibli autoriteeti ning peab end tulenevast Aabrahami religioonist. Ta tunnistab enamikku Piibli prohveteid ja lisaks keiser Haile Selassiet ja Marcus Garveyt.
On ka teisi religioone, mis suuremal või vähemal määral tunnistavad Piibli prohveteid; mitmesugused voodoo usundid (sünkretistlik segu kristlusest ja Aafrika paganlikest religioonidest) ja unitaaruniversalism.
1031
1031. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Dortmundi Borussia
pisi|Borussia tulihingelised poolehoidjad kodustaadionil Dortmundi Borussia (Borussia Dortmund) on 1909. aastal loodud Saksamaa spordiklubi Dortmundis, mille nimi tähendab ladina keeles Preisimaad. Tuntuim on jalgpalliklubi, kuid Borussial on ka käsipalli- ja lauatenniseosakond.
1031
Aastakümned: 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad - 1030. aastad - 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad
Dortmundi Borussia
Dortmund on traditsiooniliselt olnud Saksamaa Bundesliga suurklubi. Klubi on tulnud kaheksa korda Saksamaa meistriks. 1997. aasta oli eriti edukas, siis võideti UEFA Meistrite Liiga finaalis Torino Juventust 3:1. Seejärel alistati Intercontinental Cupi otsustavas mängus 2. detsembril 1997 Tokios ka Brasiilia klubi Cruzeiro 2:0.
Borussia kodustaadion on Signal Iduna Park ehk Westfalenstadion, mis avati 2. aprillil 1974. See on Saksamaa kõige suurem ja Euroopa üks suuremaid staadione, sest mahutab liigamängudes 81 365 pealtvaatajat. Rahvusvahelistes mängudes vähendatakse pealtvaatajate arvu 65 718-le. Staadioni lõunatribüün mahutab 24 454 pealtvaatajat ja see on Euroopa kõige suurem tribüün. Sellel istuvad Borussia poolehoidjad, kes on sageli riietatud meeskonnaga samamoodi kollasesse, ja seda tribüüni nimetatakse ka kollaseks müüriks.
1031
Aastad: 1026 1027 1028 1029 1030 - 1031 - 1032 1033 1034 1035 1036
Dortmundi Borussia
2000. aastal läks Borussia esimese Saksamaa jalgpalliklubina börsile. See tekitas majandusraskusi ja klubi tegevus sattus ohtu. 2002. aastal Westfalenstadion müüdi ja pankroti vältimiseks lahkus mitu head mängijat.
Rekordid
Dortmundi Borussia nimel on palju Bundesliga rekordeid.
Kõige rohkem kohtumisi pidanud Bundesliga mängija on Michael Zorc, kes kogu oma karjääri (1981–98) veetis Borussias ja lõi 463 mängus 131 väravat.
Alfred Preißler on Borussia kõige resultatiivsem mängija. Aastatel 1946–50 ja 1951–59 mängis ta Borussias ja lõi selle aja jooksul 168 väravat.
Türgi jalgpallikoondise mängija Nuri Şahin sai 16 aasta ja 335 päeva vanuselt noorimaks Bundesliga mängijaks ning 17 aasta ja 82 päeva vanuselt noorimaks Bundesliga väravalööjaks. Şahin mängis Borussias 2005–11.
Borussia osales Bundesliga kõige suurema vahega võidetud mängus, kui kaotas 29. aprillil 1978 viimases voorus Mönchengladbachi Borussiale 0:12. Dortmundi peatreener Otto Rehhagel pani väravasse varuväravavahi, kellele oli samal hommikul öeldud, et temaga järgmiseks aastaks lepingut ei pikendata, seevastu Mönchengladbachile oli oluline võita võimalikult suure vahega, et tulla võrdsete punktide juures väravate vahega Saksamaa meistriks (siiski ei piisanud ka 12:0 võidust). Klubi trahvis kõiki mängijaid 2000–2500 Saksa margaga ja vallandas peatreeneri Rehhageli.
Läbi aegade on Bundesligas peetud 5 kohtumist, kus on löödud kokku 12 väravat. Borussia on neist osalenud neljas, teenides 2 võitu ja 2 kaotust.
Friedhelm Konietzka lõi Borussia kasuks Bundesliga läbi aegade esimese värava. See juhtus avavooru 1. minutil Bremeni Werderi vastu 24. augustil 1963 kell 17.59, sest mäng algas ettenähtust pisut varem.
23. augustil 2014 toimunud Bundesliga 1. mänguvoorus Leverkuseni Bayeriga löödi Dortmundi Borussia vastu Bundesliga kiireim värav, milleks kulus vaid 9 sekundit. Värava lõi Karim Bellarabi.
Praegune meeskond
''Seisuga 31. jaanuar 2022''
Koikküla
Koikküla ehk Koikkülä on küla Valga maakonnas Valga vallas.
Külas asus Valga–Mõniste–Ape–Aluksne–Gulbene raudtee Koikküla raudteejaam. Küla läbib Võru–Mõniste–Valga maantee.
Ajalugu
Külas asus Koikküla mõisa keskus. Mitmed mõisahooned on arvatud kultuurimälestisteks.
Nõukogude okupatsiooni perioodil asus külas Tahe sovhoosi keskus.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Taheva vallas.
Loodus
Küla lõunaosas asuvad Pügeri järv ja Raubatsi järv. Küla kirdenurk puutub kokku Aheru järvega ja osaliselt jääb küla piiresse samas lähedal asuv Aheru Mudajärv.
Koikküla park on võetud looduskaitse alla.
Riikide mitteametlik paremusjärjestus 1976. aasta suveolümpiamängudel
Riikide mitteametlik paremusjärjestus 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis 16.–31. juulil 1976.
Sugukond (bioloogia)
Algses Linné süsteemis sugukond puudus.
Vajaduse korral jagatakse sugukond veel alamsugukondadeks (subfamilia), need omakorda sektsioonideks (sectio), need omakorda triibusteks (tribus).
Eesti keeles kasutatakse taime- ja seenesugukondade nimetuse lõpuna '-lised' (nt korvõielised, pilvikulised), loomade sugukondade puhul '-lased' (näiteks koerlibliklased, kaslased), ladina keeles alati -ae, alamsugukonnal -inae, sektsioonil -oideae, triibuse nimetuse puhul -ini (nt Hominidae, Noctuinae).
1032
1032. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad - 1030. aastad - 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad
Aastad: 1027 1028 1029 1030 1031 - 1032 - 1033 1034 1035 1036 1037
Pärsia keel
Pärsia keel (pärsia keeles فارسی fārsī) on indoeuroopa keel, mis on Iraanis ametlik keel. Pärsia keelt kirjutatakse mugandatud araabia kirjas.
Pärsia keele lähedased sugulaskeeled on dari ja tadžiki keel, mida sageli loetakse pärsia keele variantideks.
Tänapäevases pärsia keeles puudub grammatiline sugu.
Korkuna
Korkuna on küla Valga maakonnas Valga vallas.
Ülendi
Ülendi on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõpu poolsaarel. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.
Korkuna
Küla asub Võru–Mõniste–Valga maantee ääres Laanemetsa ja Taheva küla vahel.
Ülendi
Nimi
Paul Ariste on kohanime tuletanud liitsõnast ’ülipõldon’ (sõnadest üli+põld). Kohanime on esmamainitud 1688 kujul Üllepeldo.
Loodus
Ülendi külas asuvad Ülendi ohvripärn, Kõpu Suurkivi ja Ülendi allik. Küla põhjaossa lõikub Kõpu looduskaitseala.
Korkuna
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Taheva vallas.
Ülendi
Loodus
Küla põhjaosas asub ajalooline Keskri ala.
Korkuna
Küla lõunaossa jääb Korkuna soo.
Ülendi
Ajalugu
1835 oli Ülendi alal kolm talu, mille peremehed said omale perekonnanimeks Elend. Pihel ja Vajak (Wajak), sulasrahvas Punn. Keskri osas asus neli talu ja nende elanikud said perekonnanimedeks nimed Grund, Kappel, Kasser, Kessel ja Puss.
Ülendi kuulus 1977–1997 Kiduspe koosseisu.
Taristu
Ülendit läbib põhjast kagusse Märjakaasiku–Kiduspe–Kõpu tee, kust läbi küla kulgeb Ülendi–Mustana tee.
Koiva (Valga)
Küla põhjapiir kulgeb Võru–Mõniste–Valga maantee ääres ja lõunapiir mööda Koiva jõge. Küla lääne- ja lõunapiir ühtib Eesti-Läti piiriga.
Küla piiresse jääb osa Koiva-Mustjõe maastikukaitsealast. Kaitse alla on ka Vaitka männik ja Malluste männikud.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Taheva vallas.
Peeter Suure laht
pisi|Peeter Suure lahe satelliidipilt Peeter Suure laht (vene залив Петра Великого) on laht Jaapani meres Aasia rannikul. Et tegu on laia lahega, pole selle piirid väga selged. Lahe põhjarannal asub Vladivostoki linn. Talvel laht külmub.
Lahes asub Russki saar.
Juri Sedõhh
Juri Sedõhh (vene Юрий Георгиевич Седых; 11. juunil 1955 Novotšerkassk – 14. september 2021) oli Nõukogude Liidu kergejõustiklane (vasaraheitja). Kahekordne olümpiavõitja (1976, 1980) ja maailmameister (1991).
Sedõhh oli IAAFi kuulsuste halli liige.
Olümpiamängudel
1976 olümpiavõitja (77.52) 1980 olümpiavõitja (81.80) 1988 hõbemedal (83.76)
Maailmameistrivõistlustel
1983 hõbemedal (80.94) 1991 maailmameister (81.70)
Euroopa meistrivõistlustel
1978 Euroopa meister (77.28) 1982 Euroopa meister (81.66) 1986 Euroopa meister (86.74 MR)
August Pähn
Lõpetas aastal 1930 Tartu Ülikooli usuteaduskonna. Oli prooviaastal Tartu Ülikooli koguduse juures. Ordineeriti 1. veebruaril 1931 õpetajaametisse.
Oli aastal 1931 Hugo Bernhard Rahamäe isiklik adjunkt. Seejärel 1931–1941 oli ta Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja (valimisel 5. juulil 1931 sai ta ainsa kandidaadina 738 poolthäält, vastu ei ühtki ). Lisaks oli ta 1935–1938 Rakke koguduse hooldajaõpetaja ja Järva praostkonna abipraost 1935–1940. 14. juunil 1940 sai ta Omakaitse Sihtkapitali Järvamaa toimkonna juhatuse liikmeks (tegi ettepaneku annetada korratusse jäetud haudadel asetsevad ristid Omakaitse Sihtkapitalile). Oli Järva praostkonna praosti kohusetäitja 1940–1941. Praostiks valimisel 9. jaanuaril 1940 sai ta 12 häält ja vastaskandidaat, Türi koguduse õpetaja Peet Nõmmik, 7 häält.
Oli 1942–1944 Tallinna Püha Neitsi Maarja Piiskoplik Toomkoguduse õpetaja (alguses asetäitja). 1944. aasta septembri lõpus olid paljud pastorid, sealhulgas piiskop Johan Kõpp Eestist lahkunud. Assessoritest olid jäänud vaid Joosep Liiv, Johannes Uustal ja Anton Eilart. Anton Eilarti kanda jäid piiskopikohustused. Novembri lõpus Eilart arreteeriti.
29. novembril 1944 moodustasid Adolf Horn, Hugo Pärno ja August Pähn kiriku elu korraldava toimkonna. See toimkond otsustas hakata kirikut juhtima. Kutsuti kokku Piiskoplik Nõukogu. 17. jaanuaril 1945 valis Piiskoplik Nõukogu ajutise piiskopi asetäitja ja ajutise konsistooriumi. Teiste ametite hulgas oli August Pähn 1946–1948 Usuteaduse Kõrgema Katsekomisjoni rektor.
12. aprillil 1949 August Pähn arreteeriti NKVD poolt. Teda süüdistati kuulumises Eesti Üliõpilaste Seltsi, Isamaaliitu ning Kaitseliitu. Samuti ühenduses metsavendadega, töötamises Väinjärve vallavalitsuses ja osalemises fašistlikus kohtupidamises. Ta saadeti sunnitööle Karaganda oblasti vase- ja söekaevandustesse. Sunnitöölt tuli ta tagasi aastal 1956.
Aastatel 1957–1963 töötas August Pähn Võnnu Jakobi koguduse õpetajana.
Isiklikku
August Pähna vend Elmar Pähn (1908–1991 Toronto) oli samuti kirikuõpetaja.
Ostsillaator
pisi|Populaarne [[operatsioonivõimendit kasutav relaksatsioongeneraator]]
Ostsillaator (ladina keeles oscillare – kiikuma, võnkuma) on elektrongeneraator, mis tekitab sumbumatuid harmoonilisi võnkumisi ehk siinusvõnkumisi. Ostsillaatorlülituse põhiosad on võnkesagedust määrav element ja võnkumist alalhoidev võimenduslülitus.
Sumbumatute võnkumiste tekkimiseks peavad olema täidetud sisend- ja väljundpingete amplituudide ning faaside tasakaalu tingimused.
Sisend- ja väljundpingete amplituudid on tasakaalus, kui võimenduselemendi võimendusteguri K ja tagasisideahela ülekandeteguri B korrutis on 1 (B on võimendi sisendisse rakenduva tagasiside pinge ja võimendi väljundpinge suhe).
Faaside tasakaalu tingimus nõuab, et võimendis tekkiva faasinihkenurga ja tagasisideahelas tekkiva faasinihkenurga summa oleks null. Seega on faaside tasakaalu tingimus täidetud juhul, kui tagasisideahelast saabuv pinge on sisendpingega faasis, st tagasiside peab olema positiivne.
LC-ostsillaatorid
LC-võnkeringiga ostsillaatorid koostatakse enamasti induktiivses või mahtuvuslikus kolmpunktlülituses: Nimetus tuleneb sellest, et rööpvõnkering ühendatakse võimenduselemendiga kolmes punktis. Nii ühendatakse bipolaartransistori korral võnkering oma kahes punktis kollektori ja baasi vahele ning harundpoolide või kondensaatorite ühenduskohast kolmanda punktina emitteriga. Pinged kollektoril ja baasil on harundi suhtes vastandfaasis, mis tagabki positiivse tagasiside.
Amplituudide tasakaalu tingimuse täitmiseks valitakse sobiv tagasiside tugevus, mille määrab induktiivsuste suhe L2/L1 (induktiivses kolmpunktlülituses). Tagasiside valitakse sellise minimaalse tugevusega, et lülitus veel kindlalt ostsilleeriks. Ülemäära tugeva tagasiside korral koormub võimenduselement üle, mille tagajärjeks on mittelineaarmoonutus ja sellega kaasnevad harmoonilised sagedused.
Hartley ostsillaator
Hartley ostsillaator on induktiivne kolmpunktlülitus, milles võnkering koosneb kahest jadaühenduses poolist (praktikas ühest harundiga poolist) ja nendega rööbiti ühendatud kondensaatorist. James Hartley sai sellele lülitusele patendi 1920. aastal; võimenduselemendiks oli elektronlamp (triood).
Hartley ostsillaator on näiteks kasutusel raadiovastuvõtja sagedusmuunduri koosseisus heterodüüni ehk kohaliku ostsillaatori nime all (inglise local oscillator). Võnkeringi häälestussageduse reguleerimiseks kasutatakse muudetava mahtuvusega kondensaatorit.
Colpittsi ostsillaator
Colpittsi ostsillaator on mahtuvuslik kolmpunktlülitus, milles võnkering koosneb kahest jadaühenduses kondensaatorist ja nendega rööbitisest induktiivpoolist. Edwin H. Colpitts patenteeris ostsillaatori skeemi 1918. aastal.
Kristallostsillaatorid
Ostsillaatori tähtis omadus on võnkesageduse stabiilsus, mida väljendab resonantsisageduse kõikumise ulatus kesksageduse suhtes teatud ajavahemiku jooksul. Kõige olulisemaks stabiilsust mõjutatavaks teguriks on ümbruse temperatuur. pisi|Pierce'i ostsillaatoriga taktgeneraator LC-võnkeringiga ostsillaatoris jääb ebastabiilsus vahemikku 0,5‒1%. Kui on vaja suuremat stabiilsust, asendatakse ostsillaatoris LC-võnkering kvartsresonaatoriga, mispuhul sageduse stabiilsus kasvab umbes 100-kordselt. Kvartskristallist resonaatori asemel kasutatakse laialdaselt palju odavamat, ent ka vähem stabiilset keraamilist resonaatorit.
Mammuthus imperator
Mammuthus imperator oli ajaloo suurim mammut, kes elas Põhja-Ameerikas, kuni 5 meetrit kõrge ja kaalus 12 tonni.
Ostsillaator
Kristallostsillaatorid
Sellistes ostsillaatorites tavaliselt kasutatakse kvartskristalle, kuna nende hüvetegur (Q) on väga kõrge ning kvartsi sagedus on stabiilne kindlas temperatuuri vahemikus. Praktikas, kus töö temparatuuride vahemik või sageduse tolerants on kriitilised parameetrid, pannakse kvartskristall korpusesse.
Erymanthose metssiga
pisi|Skulptuur [[Heraklesest ja Erymanthose metsseast Berliini loomaaias]] Erymanthose metssiga oli vanakreeka mütoloogias kult, kelle kinnipüüdmine oli Heraklese neljas vägitegu (Antiigileksikoni järgi viies).
Keegi jumalatest laskis Erymanthose kuldi maa peale, et ta surmaks Aphrodite armukese Adonise. Kes seda täpselt tegi, on selgitamata; nimetatud on Apollonit, Artemist ja Hephaistost. Kult tappis Adonise oma kihvadega ja jäi elama Arkaadiasse Erymanthose mäe kanti. Erinevalt eelmistest loomadest, kellega Herakles võitlema pidi, ei kaevanud kohalikud elanikud eriti kuldi üle.
Enne metsseaga võitlemist läks Herakles Pholose juurde nõu küsima ja seal tekkinud joomingu käigus tappis oma mürginooltega kentaurid.
Herakles kihutas kuldi sügavasse lumme, milles loom ei saanud liikuda. Seda nõu ei andnud talle Athena nagu eelmistes vägitöödes, vaid kentaur Cheiron. Herakles tõstis sea õlgadele ja viis elusana Erysichtonile näha. Too käskis looma vabaks lasta, ent pärast seda pole Erymanthose kuldist enam kuulda olnud.
Hans Sõber
Hans Sõber VR I/3 (3./5. märts 1890 Järsa talu, Uue-Suislepa vald, Viljandimaa – 5. detsember 1962 Paide/Tallinn) oli eesti arst.
Haridus
Õppis Tarvastu kihelkonnakoolis, Tartu Hugo Treffneri gümnaasiumis ja lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna 1918. aastal.
Elulugu
Esimese maailmasõja ajal oli sõjaväe arst ja Eesti Vabadussõja ajal Tartu sõjaväe haigla arst. Töötas stipendiaadina Viinis, aastatel 1920–1927 oli professor Maasingu vanemassistent. Oli üks Tartu Erakliiniku asutajaid ja selle arste ning võttis osa Tartu Polikliiniku töö korraldamisest ja arstliku abi andmisest, kuid peamiselt töötas siiski eraarstina. Enne surma töötas Paide haigla sisehaiguste osakonna juhataja ja arstina.
Tegi uurimistöid suhkurtõve, difteeria, tuberkuloosi ja malaaria alal. Tema erialaks olid südamehaigused, kuid spetsialiseerus hiljem ka nina-, kurgu- ja kõrvahaiguste eriarstiks.
Liikmesus
Oli Arstide Koja nõukogu ja Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Tunnustus
Lisaks Vabadusristile oli talle antud ka Läti Punase Risti kõrgem aumärk.
Sara Simeoni
pisi|Sara Simeoni (1973) Sara Simeoni (sündinud 19. aprillil 1953 Rivoli Veroneses) on Itaalia kergejõustiklane (kõrgushüppaja), 1980. aasta olümpiavõitja.
Ideedeajalugu
Ideedeajalugu on ajalooliste uuringute valdkond inimeste veendumuste loomisest, säilitamisest, mõjust ja arengust ning laiemalt teaduslike ideede tekkest ja edasiarendamisest. Viimasel juhul on see metateadus, mis on osa teaduse ajaloost. Ideedeajalugu sisaldab paljude teaduste ajalugu: filosoofia (eelkõige poliitiline filosoofia ja moraalifilosoofia), ideoloogia, teoloogia, politoloogia, õigusteadus, majandus ja rahvusvahelised suhted. Neid võib pidada ka ideedeajaloo osaks.
Sara Simeoni
Euroopa meistrivõistlustel
1974 pronksmedal (1.89) 1978 Euroopa meister (2.01) 1982 pronksmedal (1.97)
Ideedeajalugu
Ideedeajalugu kuulub ajaloolis-kultuuriliste distsipliinide hulka. Ideedeajalugu sisaldab tähtsamate mõtlejate järgnevuse ja vastastikuste mõjude uuringuid. Ideedeajaloos uuritakse õpetuste, doktriinide ja paradigmade teoreetilist ning metateoreetilist arengut erinevates epistemoloogilistes või kultuurilistes seostes. Ideedeajalugu põhineb üksikute ideede uurimisel, mis lõimuvad omavahel uutesse kombinatsioonidesse ja muudavad väljendusvorme, jäädes suhteliselt muutumatuks. Kasutatakse tekstilise (A. Lovejoy) ja kontekstualse (Cambridge'i koolkond; Quentin Skinner jt) uuringu meetodeid.
Sara Simeoni
Euroopa sisemeistrivõistlustel
1977 Euroopa meister (1.92) 1978 Euroopa meister (1.94) 1980 Euroopa meister (1.95) 1981 Euroopa meister (1.97)
Ideedeajalugu
Ideedeajaloo kui eraldi uurimisvaldkonna kujunemine on seotud Arthur Lovejoy töödega, eriti tema raamatuga "Great Chain of Being: A Study of the History of an Idea" (1936). A. Lovejoy arvates ideed on tsüklilised ja neis pole progressi, ideed on ajatud ja probleemid on universaalsed.
Rotterdami Sparta
Rotterdami Sparta on Hollandi jalgpalliklubi, mis hooajal 2008 mängis riigi kõrgliigas.
Klubi baseerub Rotterdamis.
Karl XI
thumb|Karl XI Karl XI (24. november 1655 Stockholm – 5. aprill 1697 Stockholm) oli Rootsi kuningas 1660–1697.
Elukäik
Karl XI oli Karl X poeg. Sai troonile vaid 4-aastasena, pärast isa ootamatut surma. Kuni 1672. aastani valitsesid tema eest regendid, ka hiljem jäi ta mõneks ajaks suuraadlike mõju alla. Regentide valitsemisaeg peatas Rootsi riigi arengu kümmekonnaks aastaks nii riiklikul tasemel, kirikuelus kui sõjalises mõttes. Karl XI eestkostjad ei näidanud riigi valitsemise alal üles kuigi suurt aktiivsust. Hulk riigi maid läänistati aadlikele tasuks sõjaliste teenete eest, vähendades sellega olulisel määral riigi sissetulekuid.
Karl XI valitsusaja teiseks pooleks saavutas Rootsi suurriik oma suurima õitsengu, pool sajandit pidevalt miinustes olnud riigikassa täitus ning sõjavägi tugevnes oluliselt. Kuid Suur Nälg aastatel 1695–1697 ning kuninga ootamatu surm lõikasid läbi positiivse arengu. Karl XI suri vaid 41-aastaselt vähki.
Võimule tõusis absoluutse monarhina tema 15-aastane poeg Karl XII.
Sisepoliitika
Toonane Rootsi riik oli kriisi lävel: palgaarmee ja muud impeeriumi ülalpidamiskulud osutusid majandusele liialt kurnavaks. Midagi radikaalselt muuta oli keeruline, kuna aadelkond oli senise olukorra (oma tugeva võimupositsiooni) säilitamise poolt. Siiski oli suur osa sõjaväelastest ning kodanikkond tugeva kuningavõimu poolt. Nende toel teostas Karl 1680. aastal riigipöörde ning kehtestas absolutismi. Aadelkonna esindus, Rootsi Riiginõukogu, kaotas oma senise mõju ning võim koondus kuninga ja ta lähikondlaste kätte. 1682. aastal kaotas võimu ka Riigipäev (Riksdag) ning 1686. aastal riigistati Rootsi kirik territoriaalkirikuks ning see kaotas iseseisvuse.
Karl XI reformid
Karl XI osutus edukaks ja pragmaatiliseks reformijaks, kes suutis päästa nii majanduse, sõjaväe kui ka impeeriumi. Oma ümberkorraldustes tugines ta peamiselt talupoegkonnale: nendest moodustati seniste palgasõdurite asemele rahvaarmee. Talupojad pidid sõjaväge ülal pidama, vastutasuks suurendati nende õigusi ja haritavat maad. Viimast teostati peamiselt maade taasriigistamise ehk reduktsiooni teel, mis kõige teravamalt puudutas Rootsi emamaad, ent jõudis ka Käkisalme lääni, Ingeri-, Eesti- ja Liivimaa kubermangu.
Sõjaväereform ehk nn indelningsverket
Senise riigipoolse ülalpeetava regulaarsõjaväe asemel eraldati ohvitseridele riigi omanduses olevad talud, mis olid neile nii eluasemeks kui ka elatusallikaks. Teatud arvule ohvitseridele maksis palka kindlaksmääratud arv talupoegi.
Rootsi ja Soome provintsis seati maavägede osas sisse maapaigalised sõdurid ja rügemendid (indelningsverket). Sõdureid võeti väeteenistusse kindlaks ajaks, nad said vastava väljaõppe, pärast mida pöördusid tagasi eraellu. Kindel arv talumajapidamisi koondati üksusse (2–4 talupidajast ning riigitalude rentnikest moodustati nn rota), mis oli kohustatud värbama ühe sõduri, ratsaniku või madruse ning muretsema talle vajaliku varustuse. Rota pidas sõdurit ja tema perekonda üleval, eraldas talle põllumaa ja ehitas maja koos aiamaaga (soldattorp) ning kindlustas nii rahu kui ka sõja ajal tema ülalpidamise.
Maapaigalised sõdurid moodustasid kihelkondade kaupa territoriaalsed kompaniid. Kaheksa kompaniid moodustasid maakonna (lääni) territoriaalse jala- või ratsaväerügemendi. Rügemendid mobiliseeriti igal aastal ülevaatusteks ja õppusteks, sõja korral lahingutegevuseks ning vajadusel garnisoniteenistuseks ka väljaspool Rootsi ja Soome piire.
Sõjaväereform ei puudutanud, väljaarvatud ühe ratsarügemendi osas, Eesti-, Ingeri- ega Liivimaad, sest neis Rootsi dominioonides ei olnud praktiliselt vabu talupoegi ning Baltimaade mõisnikud ei olnud majanduslikel ja poliitilistel põhjustel maapaigaliste sõdurite süsteemi rakendamisest huvitatud. Eestis oli Soome rügemente ning Eestist ja mujalt värvatud üksusi, nn riigi-Rootsi rügemente viibis Eesti-, Ingeri- ja Liivimaal aga vähe.
Maareform Eestimaal
Eestimaa kubermangus oli maade taasriigistamine ehk reduktsioon suhteliselt vähene. Siinne rüütelkond oskas keskvõimuga hästi läbi saada ning omas suhteliselt tugevaid positsioone, ent Liivimaal rüütelkonna omavalitsus sisuliselt kaotati ning enamik maadest läks riigi omandusse. See tekitas mõistagi rahulolematust, mida kõige teravamalt väljendas Poolasse põgenenud Johann Reinhold von Patkul, kuid enamik liivimaalastest jäi siiski kuningavõimule ustavaks.
Mõisate riigistamisega muutus mõisate suhe riigiga – riigimõisu enam ei läänistatud, vaid anti riigi poolt rendile. Kuningas Karl XI andis riigistamiskomisjonide esimeestele korralduse, et riigimõisate talupoegadele tuleb nende emakeeles teatada, et nad pole nüüdsest enam oma mõisnike pärisorjad, vaid kuninga alamad. Samuti lubas kuningas talupoegade poegadel asuda vabal tahtel kas sõjaväkke või haridust omandama.
Nii ka toimus. Eesti- ja Liivimaal asuvatesse väeosadesse asus teenima suuremal hulgal talupoegade poegi. Mitmed neist tõusid ka ohvitserideks, nagu vennad Thomas ja Johan Jörist. Thomas Jörist lõpetas oma karjääri ooberstleitnandi ja Piiumetsa mõisnikuna.
Talurahvale asutati kihelkondades talurahvakoolid. Haridus avardas teed ka ameti valikul – õppinud mehed said ametisse köstrite ja koolmeistritena, tuntuimad on Puhja köster ja kooliõpetaja Hans Kes ehk Käsu Hans, Kambja köster ja kooliõpetaja Ignatsi Jaak.
Tugevnes ka talupoegade õiguslik kaitse. Talupoegadel oli õigus vallasvarale. Kaebused on jõudnud mitmel korral kuninga endani. 1694. aastast on teada, et kaks Liivimaa talupoega, Tiitzo Jürgen ja Herman Öro, külastasid kuningas Karl XI tema suvelossis Kungsöris, kusjuures meeste reisiraha maksis kuningas. Olulisemaid talupoegade kaebusi on isiklikult lahendanud ka Karl XI järeltulija Karl XII oma viibimisel Laiuse lossis 1701. aastal.
Huffmani kodeerimine
thumb|350px|Huffmani puu, mis on genereeritud järgnevast tekstist jutumärkides: "this is an example of a huffman tree". Lehtede puhul on kuvatud esinemissagedus ja tähemärk, varte puhul vaid esinemistihedus. Kodeeritud teksti kogumaht oleks 135 bitti ehk vähem kui 17 tähemärki, arvestamata puu kirjeldamiseks vajaliku ruumi. Teksti algne pikkus on 36 tähemärki Huffmani kodeerimine on prefikskoodide üks liik. Huffmani kodeerimise idee on asendada olemasolev sümboleid kirjeldav bitijada ümber nõnda, et informatsiooni hulgas tihemini esinevad tähemärgid saaksid kirjeldatud lühema bitijadaga. Tulemuseks on informatsiooni kirjeldus esinemistihedust eelistaval ja minimaalset tähemärkide hulka kasutaval alusel. Informatsiooni kirjeldav andmehulk ei pruugi väheneda ja võib eriolukorras isegi kasvada, kuid tegemist on tihendusalgoritmiga, mis tavateksti pakkimisel saavutab märgatava erinevuse (tihti üle 30%).
Algoritmi rakendamine
Otsese informatsiooni sisaldava faili tihendamisel on mõned lahendamist vajavad kitsaskohad. Näiteks tuleb teha väljundfaili lõpu tuvastus, sest tõenäoliselt ei lõpe fail baidi pealt, vaid selles on mõnebitine ülejääk.
Kodeerimistabeli näide
Kodeerimistabeli element koosneb vormist ja pikkusest ning kõik elemendid saavad pärast seda algoritmi määratud unikaalsete bitijadadega. Allpool on tabel eelneva ja uue kodeeringu erinevustest. Kodeerimistabeli informatsiooniks on sõne "this is an example of a huffman tree".
Kodeerimistabel: Tähemärk ' ' nr(32)	| binaarkood:00100000 | uus binaarkood:111 Tähemärk 'a' nr(97)	| binaarkood:01100001 | uus binaarkood:001 Tähemärk 'e' nr(101)	| binaarkood:01100101 | uus binaarkood:000 Tähemärk 'f' nr(102)	| binaarkood:01100110 | uus binaarkood:1101 Tähemärk 'h' nr(104)	| binaarkood:01101000 | uus binaarkood:1100 Tähemärk 'i' nr(105)	| binaarkood:01101001 | uus binaarkood:1001 Tähemärk 'l' nr(108)	| binaarkood:01101100 | uus binaarkood:01101 Tähemärk 'm' nr(109)	| binaarkood:01101101 | uus binaarkood:1000 Tähemärk 'n' nr(110)	| binaarkood:01101110 | uus binaarkood:1011 Tähemärk 'o' nr(111)	| binaarkood:01101111 | uus binaarkood:01100 Tähemärk 'p' nr(112)	| binaarkood:01110000 | uus binaarkood:01111 Tähemärk 'r' nr(114)	| binaarkood:01110010 | uus binaarkood:01110 Tähemärk 's' nr(115)	| binaarkood:01110011 | uus binaarkood:1010 Tähemärk 't' nr(116)	| binaarkood:01110100 | uus binaarkood:0101 Tähemärk 'u' nr(117)	| binaarkood:01110101 | uus binaarkood:01001 Tähemärk 'x' nr(120)	| binaarkood:01111000 | uus binaarkood:01000
Suisapäisa
pisi|Suisapäisa Heateo festivalil [[Tammsaare park|Tammsaare pargis (7. mai 2011)]] Suisapäisa on Türil tegutsev segakoor. 2008. aastal võitis Suisapäisa Eesti Televisiooni saatesarja "Laululahing". Suisapäisa tegutseb 2008. aasta algusest, koori dirigent on Kuldar Schüts. Koor moodustati varasema ansambli Uisapäisa laiendamisega.