cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johannes Kass
Tema vanemad olid talupidajad, kes arreteeriti 1948. aastal. Poeg sündis Tallinna Patareis ja kasvas mitmes Venemaa lastekodus. Pärast vanemate amnesteerimist 1956. aastal naasis ta Eestisse ja lõpetas 1966. aastal Pärnu 8. 8-klassilise kooli ja 1970. aastal Tallinna Polütehnikumi raadiotehniku erialal.
Ta töötas aastatel 1970–1978 Eesti Vabariiklikus Raadiokeskuses, 1978–1989 kalurikolhoosis Pärnu Kalur raadionavigatsiooni seadmete tehnikuna ja 1989–1990 Matek OÜ-s automaatikuna.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu ja seal riigikaitsekomisjoni liige. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt. Ta oli Rahvarinde Pärnumaa volikogu ja kesktoimkonna liige; samuti oli ta Kodanike Komiteede Pärnu Komitee asutajaid ja aseesimees, samuti oli ta Eesti Kongressi liige ja Eesti Komitee I koosseisu liige ning korruptsiooni vastu võitlemise ja avalikustamise toimkonna aseesimees, liikumise Genf-49 Pärnu koordineerija. Lisaks oli ta aastatel 1989–1993 Pärnu linnavolikogu liige.
Ta kuulus 9. maist 2000 kuni 1. jaanuarini 2010 Keskerakonda. Selle erakonna ridades kandideeris ta aastatel 2002 ja 2005 Pärnu Linnavolikogu liikmeks, ei osutunud valituks, kuid oli asendusliige 2002–2009.
Kaitseliitlane alates 1992 Pärnumaa Malevas.
Rocchetta e Croce
Rocchetta e Croce on vald (comune) Itaalias Campania maakonnas Caserta provintsis.
Rocchetta e Croce halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Rocchetta, Croce, Val D'Assano.
Ninamaa neem
pisi|Ninama neem Ninamaa neem (ka Ninamaa) on neem Harju maakonnas Harku vallas Suurupi poolsaare loodepoolses otsas. Liivakivist pank ääristab mereranda rohkem kui kilomeetri pikkuselt. Kõrgus ei ületa viit meetrit. Liivakivist seinad pole midagi erandlikku, aga Ninamaa liivakivi on omapärane – väänatud, muljutud ja kurdudesse surutud, meenutades pigem abstraktset taiest. Ninamaa neem jääb Muraste looduskaitsealale.
Osborne'i maakond
Osborne'i maakond (Osborne County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Ajalugu
Maakond moodustati 1867. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 3858.
Cornino järv
Cornino järv (itaalia keeles Lago di Cornino) on alpijärv Kirde-Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas Udine provintsis Forgaria nel Friulis.
Allikatoiteline järv asub 1996. aastal moodustatud Cornino järve looduskaitseala (Riserva naturale del Lago di Cornino) territooriumil, järvevee temperatuur on aastaringselt vahemikus 8 kuni 9 °C.
Jean-Pierre Coopman
Jean-Pierre Coopman (sündinud 7. novembril 1946 Ingelmunsteri vallas Lääne-Flandria provintsis Flandria piirkonnas Belgias) on Belgia endine poksija, rahvuselt flaam.
Coopman poksis septembrist 1972 kuni maini 1981 ja uuesti 5. aprillil 1996 elukutselisena. Ta pidas kokku 54 kohtumist, millest võitis 36 (neist 20 nokaudiga) ja kaotas 16 (neist 6 nokaudiga) ning 2 kohtumist jäi viiki. Ta oli 1977. aastal elukutseliste poksiorganisatsiooni EBU Euroopa meister raskekaalus (üle 200 naela ehk 90,7 kg).
Tema tuntuim kohtumine oli 20. veebruaril 1976 San Juanis (Puerto Rico) Muhammad Aliga raskekaalu (üle 200 naela ehk 90,7 kg) maailmameistri tiitlile.
Coopman on olnud osaline mitmes peamiselt poksiteemalises filmis.
Tiina Tammetalu
pisi| Tiina Tammetalu 1995. aastal. Foto: Jaan Künnap Tiina Tammetalu (sündinud 17. aprillil 1961 Lätis Valkas ) on eesti maali- ja installatsioonikunstnik ning graafiline disainer. Elab ja tõõtab Tallinnas, on vabakutseline kunstnik, Tema stuudio asub Vabaduse väljakul Kunstihoones.
Elulugu
pisi| Tiina Tammetalu 1993. aastal. Foto: Jaan Künnap Tiina Tammetalu sündis Lätis Valkas linnas. Aastatel 1976–1980 õppis Tartu Kunstikoolis, mille lõpetas kunstilise kujundajana. Tema maaliõppejõud olid Alfred Kongo, Saskia Kasemaa jt. Tartu Kunstikoolis õppides töötas õppeaasta 1978–1979 Vanemuise teatris külaliskunstnik Fritz Matti käe all. Aastatel 1981–1982 töötas Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris dekoraatori ja vanemmaketitegijana.
1982. aastal astus ta Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituuti (ERKI), mille lõpetas aastal 1989 maali erialal professor Tiit Pääsukese õpilasena. Aastani 1996 tegutses ta vabakutselise kunstnikuna, 1996–2001 töötas peakunstnikuna kirjastuses Kupar. Alates 2002. aastast on ta taas vabakutseline visuaalkunstnik.
2002. aastast on Tammetalu loometöö kõrvalt õpetanud Eesti Kunstiakadeemias figuratiivset maalikompositsiooni. Aastatel 2003–2006 täiendas ta end Eesti Kunstiakadeemias interdistsiplinaarse kunsti (IDK) magistriõppes ja aastal 2005 seoses IDK magistriõpingutega Suurbritannias Edinburghis.
Tiina Tammetalu ateljee asub Tallinnas Vabaduse väljakul Tallinna Kunstihoones.
Isiklikku
Tiina Tammetalu abikaasa on kirjanik Mihkel Mutt (alates 1991).
Looming
Tammetalu on Eesti maalikunstnik. Näitustel hakkas esinema aastal 1987 kunstirühmituse Rühm T koosseisus. Tema esimene esinemine rahvusvahelisel näitusel oli aastal 1988 Baltimaade Noorte Kunstnike maalitriennaalil Vilniuses, kus ta pälvis maali "Kaks punki" ("Kaks tüdrukut", 1987; õli, lõuend) eest triennaali diplomi. Isikunäitustega hakkas ta esinema alates 1991. aastast. Osalenud Eesti kunsti tutvustavatel suurnäitustel alates 1988. aastast.
Tiina Tammetalu on tegutsenud vaheldumisi mitmes loomevallas. Tammetalu on interdistsiplinaarse kunstnikuna deklareerinud enda kui tänapäevase looja vabadust olla meediateülene. Nii on ta tahvelmaali ja fresko (monumentaalmaali) kõrval tegelenud ka muude visuaalkunstižanritega – loonud akvarelle, joonistusi, illustratsioone, videoid, environment ' e ja installatsioone.
Läbi kahe kümnendi loodud maalisarjas "Eesti maastik" ("maalikunsti morbiidne raskerock", 1992–2012) on Tammetalu välja töötanud oma originaalse stiili, tehnika ja teema, mis on orgaaniliselt seotud originaalse autoritehnikaga maalides ja kogu sarja läbiva kontseptsiooniga, milles võtmeroll on isiklikul vahetul kogemusel. Aine maalideks ja installatsioonideks selles sarjas pärineb autori elupaikadest erinevail perioodidel, nii et iga "Maastikku" saab siduda konkreetse aadressiga Eestis. "Eesti maastiku" kõrval on Tammetalu kogu oma mitmekümneaastase maalijakarjääri jooksul hoidnud end pildil ka klassikalise maalijana. Kunstnikuna, kelle kerget, helget, tihti figuratiivset ja enamasti natuurist (või lausa plenäärina) maalitud loomingut nimetab autor ise "õhu ja valguse maalideks". Oma maalialases praktikas ja seda praktikat ise tekstiliselt kommenteerides on Tammetalu tähelepanu alla võtnud maali kui ainulaadse meediumi erinevad ajaloolised ja traditsioonilised tehnilised võtted. Tema huviks on eksperimentaalselt katsetada ajalooliste ja nüüdisaegsete tehnikate koostoimet ja püsimist ning teisalt uurida nende võtete võimalusi kõnetada kaasaegset publikut tänases situatsioonis.
Tammetalu on graafilise disainerina loonud sadu originaalseid raamatukujundusi ja disaininud väärtkirjanduse sarju ("Moodne klassika", Sirbi-sari jt). On loonud ka illustratsioone proosa- ja luuleraamatutele. Tammetalu on oma raamatu- ja sarjakujunduste eest pälvinud hulgaliselt professionaalset tunnustust ja autasusid erinevatelt raamatukujunduskonkurssidelt. Kujundatud teoste hulgas on Dostojevski, Hemingway, Pirandello, Nabokovi, M. Undi ja M. Muti jne-jne teosed. Tammetalu kujundatud autorite hulka - kellega on toimunud ka reaalne suhtus ja arutelu loodava kujunduse üle - on kuulunud selliseid autoreid nagu J. D. Salinger.
Tammetalu kujundatud on J. D. Salingeri "Franni ja Zooey", ISBN: 9985306570 ja J. D. Salingeri "Seymour: sissejuhatus. Puusepad, tõstke kõrgele sarikad! ISBN: 9985307453, mõlemad e.k. 2003, kirjastus Varrak.
Eesti tekstiautoritest on Tammetalu disainitud kujundusi kandnud Mati Undi, Mihkel Muti, Linnar Priimäe, Elo Viidingu, Jaanus Adamsoni, Kalev Kesküla, Leonhard Lapini jt raamatud. Alates aastast 1993 on Tammetalu loonud näituseplakateid, millest kõik kuni aastani 2016 on disainitud tüpograafilisena ja teostatud kõrgtrükis.
Ühiskondlik tegevus
Tiina Tammetalu on Eesti Kunstnike Liidu (1992) ja Eesti Maalikunstnike Liidu (1992) liige,
Eesti Kujundusgraafikute Liidu liige alates 2002. aastast. EKGL-i esimehena asus ta aastatel 2005–2006 Eesti Kujundusgraafikute Liitu kui toonast Eesti Kunstnike Liidu üht alaliitu Loovisikute ja loomeliitude seaduse (LLS) alusel tunnustatud loomeliiduks ümber kujundama. EKGL-i, mis asutati 1993. aastal varasema EKL tarbegraafika ja plakatisektsiooni õigusjärglasena, tunnustati loomeliiduna aastal 2006. Tammetalu oli Eesti Kujundusgraafikute Liidu esimees aastatel 2005–2007 ja j2014-2018.
Kuraatoritöö
Tiina Tammetalu on näitusesarjade "Imaginaarne muuseum" ja "Moodne klassika" (2000–2002) kuraator ja koostaja. Tema kureeritud on näitusesari "Imaginaarne raamat" (näitus oli pealkirja "Kunst ja kirjandus" all eksponeeritud Balti II Raamatumessil 2002 ja hiljem Eesti kunstisaalides ja muuseumides 2001–2004), näitus "Happy", eksponeeritud aastatel 2002–2005 Pärnu Linnagaleriis, Valga KK Galeriis ja Tartu Y-galeriis.
Tammetalu oli Eesti Maalikunstnike Liidu aastanäituse "Eesti maal 1998" Rotermanni Soolalaos Eesti Arhitektuurimuuseumis toimunud kuraatoriprojekti "Maalikunstnik – püha lobiseja. Räägime meestest" koostaja, kuraator ja kujundaja ning kataloogi koostaja. Olnud kaaskujundajaks Eesti Maalikunstnike Liidu aastanäitusele Tallinna Kunstihoones.
Kureerinud ja koostanud-kujundanud näituse "Moodne klassika: "Rühm T ja külalised"" 2002 Haapsalu Linnagaleriis. Kureerinud EKGL-i aastanäitusele "Register 2007" Tallinna Kunstihoone galeriis, kataloogi "Register 2007" (ISBN 978-9949-15-096-0), olles ka projekti kuraator, kujundaja ning kataloogi eessõna teksti autor.
Tammetalu on olnud kontseptuaalse plakatinäituse "Siima Škop. Revisited. Eesti graafilise disaini klassika: Škopi Varane propagandaplakat (1947–1960) protsessis. Uus vaade". (2016) idee autor, kontseptsiooni ja valiku koostaja, kujundaja ja kuraator. Näitus oli väljas Eesti Suursaatkonnas Berliinis ja Eestis kolmes erinevas galeriis, sh Tartu Kunstimajas. 2016. aasta lõpus oli näitus väljas Türi Linnagaleriis. Kõik väljapanekud on kujundatud vastavalt konkreetsele interjöörile ja eriilmelised. 2017. aasta 22. maist kuni septembrini oli projekti uus väljapanekuversioon Eesti Suursaatkonnas Berliinis. On Eesti Maalikunstnike lLiidu kuraatorinäituste "Kohtume KuKus" ("2018) KUKU Klubi, "Aktimaal" (2019) Haus Galeriis, kuraator, koostaja, kujundaja, EML "Poliitikast" (2020) Rae Kunstiplats, koostaja, kuraator, kujundaja, "Hortus Botanicus" VOL I ja VOL II (2022) Tyri Galeriis ja Draakoni Kõhus koostaja kuraator ja kujundaja. EML kureeritud grupinäituse Kuku Kevadnäitus (2023) koostaja ja kujundaja.
Isikunäitused
koostöös Andres Poljakov (mixology & design) uue disainkokteili "Rich&Plenty" pop-up-esitlus, Disaini ja Arhitektuurigalerii, 2016
Teoseid kunstikogudes
Eesti Kunstimuuseum, Eesti Kultuurifond, Tallinna Kunstihoone Fond, Baltic Gallery Le Treport'is Prantsusmaal, Sammelselja erakogu, Miliuse erakogu, Kuulmanni erakogu, erakogud maailmas.
Erakogus Tiina Tammetalu Galeriis. Tiina Tammetalu Galerii asub Tallinnas Vabaduse väljak 6.
Kataloonia iseseisvusliikumine
pisi|283x283px|Estelada lipp
Kataloonia iseseisvusliikumine (katalaani keeles independentisme català) on poliitiline liikumine, mille eesmärgiks on Kataloonia iseseisvus.
Kataloonia iseseisvusliikumises osalejad leiavad, et katalaanid on rahvus, kellel on oma katalaani keel ja katalaani kultuur.
Kataloonia iseseisvusliikumise sümbol on Estelada lipp.
Kataloonia iseseisvusliikumine algas 19. sajandil.
Kuigi on olemas Kataloonia parlament, on Kataloonia vaid autonoomne.
Sergei Ovsjannikov
Sergei Ovsjannikov (sündinud 31. juulil 1951 Luhanskis Ukrainas) on ukraina päritolu Eesti tehnikateadlane.
Elulugu
Sergei Ovsjannikov on teenistuja poeg.
Lõpetas 1968 Rovenki 4. Keskkooli, 1973 Novotšerkasski PI mäeinsener-mehaaniku erialal, 1981–84 Moskva Mäeinstituudi aspirant, tehnikakandidaat (1984, samas), väitekiri "Выбор параметров механизированных крепей оградительно-поддерживающего типа целью повышения скорости крепления". Oli 1973–81 ja 1984–86 Novomoskovski (Tuula oblast) tõste- ja transpordimasinate projekteerimis-konstrueerimis- ja tehnoloogiainstituudi insener-konstruktor ja juhtivkonstruktor, 1986–92 A. Skotšinski nimelise Mäeinstituudi Eesti filiaali vanemteadur, aastast 1992 RE Eesti Põlevkivi teaduskeskuse mehhaniseerimisinsener.
Bulduri
thumb|Bulduri jaamahoone. pisi|Bulduri asendikaart Bulduri on Läti linna Jūrmala osa.
Sergei Ovsjannikov
Teadustöö
Uurinud allmaakaevandamise tehnoloogiat, uut mäetehnikat ja selle juurutamist kaevandustes. Üle 20 teadustrükise, 5 autorit.
Triatlon 2016. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Triatlon Triatlon 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros toimus 18. ja 20. augustil ning võistlused peeti Fort Copacabanas. Triatlonis võistles 110 sportlast 42 riigist ning välja jagati kaks komplekti medaleid.
Naised
Finaal: 20. august Osavõtjaid: 55 Olümpiavõitja 2012: Nicola Spirig, Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Hermagor-Pressegger See
Hermagor-Pressegger See (sloveeni: Šmohor-Preseško jezero) on linn Austria Kärnteni liidumaal. See on Hermagori ringkonna halduskeskus. Linn on saanud nime Püha Hermagorase järgi, kes oli esimene Aquileia piiskop.
Hermagor asub alumises Gaili orus Karni Alpide põhjajalamil Itaalia piiri lähedal. Lõunas ühendab Naßfeldi kuru selle Itaalia Pontebba omavalitsusega. Põhjas viib maantee Gitschtali kaudu Gailtali Alpidesse, üle Kreuzbergi sadula Weißensee järveni ja edasi Greifenburgi Drava orus. Hermagori jaam on peatus Gailtali raudteeliinil Arnoldsteinist Kötschach-Mauthenisse.
Valda kuulub madal Pressegger See, üks Austria soojemaid järvi, millel on ulatuslikud pillirookaldad.
Asustus
Hermagor-Pressegger See valla osad on:
Ajalugu
Arheoloogilised leiud näitavad, et ajalooline rauamaagi kaevanduspiirkond asustati juba 1800.-1200. aasta paiku eKr. Hiljem oli see osa keldi Noricumi kuningriigist, mis liidendati Rooma riiki 15. aastal eKr.
Barguzini rajoon
Barguzini rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Burjaatia Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Barguzin.
Rajoon jaguneb 10 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 34 asulat.
Hermagor-Pressegger See
Ajalugu
Püha Hermagorase kihelkonda Kärnteni hertsogkonnas on esmamainitud 1169. aasta dokumendis, tõenäoliselt Aquileia patriarhide asutatud. Tänu oma strateegilisele asukohale puhkes see kiiresti õitsele, omandas 1288. aastal turuõiguse ja sai Gaili oru peamiseks asulaks.
1779. aastal avastas botaanik Franz Xaver von Wulfen Gartnerkofeli tipu nõlvadelt Wulfenia carinthiaca. Hermagor sai 1868. aastal samanimelise ringkonna keskuseks ja seal asus keiserlik-kuningliku Landwehri garnison. Gailtali raudteeliini ehitati 1894. aastast, seda pikendati 1915. aastal sõjalistel eesmärkidel Esimese maailmasõja Itaalia rindel.
Hermagor sai linnaõiguse 10. oktoobril 1930, Kärnteni plebistsiidi kümnenda aastapäeva puhul. Tänapäevane Hermagor-Pressegger See omavalitsus loodi mitme endise omavalitsuse ühendamisega 1973. aasta haldusreformi käigus.
Majandus
Hermagori majandus sõltub täna suuresti turismist, eriti suusatamisest Naßfeldi kuru ümbruses, mis on suurim suusapiirkond Kärntenis. Pressegger See ja ümbritsevad mäed on ka traditsiooniline suvepuhkuse ja matkajate populaarne sihtkoht.
Elu puu
pisi|Kõige ajakohasem joonis elu puust Elu puu (ka elupuu; inglise Tree of Life) on mõiste eluslooduse arengu ja liikide omavaheliste seoste kirjeldamiseks.
Mõiste populariseerimisel on olulist rolli mänginud Charles Darwin oma teosega "Liikide tekkimine" (1859). Samas oli puu kujundi kasutamine lahknemise näitamiseks levinud juba palju varem. Näiteks on nii illustreeritud sugulussuhteid genealoogilistel sugupuudel. Samuti oli seda kasutatud ka eluslooduse jaotumise ülestähendamiseks – näiteks oli prantsuse botaanik Augustin Augier avaldanud 1801. aastal puu-laadse diagrammi, millega ta püüdis demonstreerida taimeriiki kuuluvate isendite vahelisi seoseid.
Kaasajal vaadeldakse elu puud, kui kirjeldust sellest, kuidas on organismid lahknenud viimasest ühisest eellasest ja teineteisest ning selle koostamisel on lisaks organismide väliste sarnasuste võrdlemisele appi võetud ka biokeemilised ja molekulaarbioloogilised meetodid.
Elu puul on kolm suurt haru, mida nimetatakse domeenideks – eukarüoodid, bakterid ja arhed.
Veerg
pisi|Lehekülg kahe veeru teksti ja kõrvalmärkusega Veerg on püstine (vertikaalne) tekstiosa tekstiväljal või tabelis.
Horisontaalne tekstiosa on rida.
Astronoomilised aastaajad
Astronoomilised aastaajad on perioodid, milleks jaotatakse päikeseaastat Maa liikumise järgi päikeseseisakutes või võrdpäevsustes. Neid punkte tähistavad pööripäevad. Põhja- ja lõunapoolkera parasvöötmete aastaaegade arvestus on vastupidine, järgides kohalikku ilmastikku.
Loomine eimillestki
Loomine eimillestki (ladina keeles creatio ex nihilo) on maailma loomine Jumala poolt eimillestki. See on kristluse üks usulauseid.
Ta põhineb loomislool 1. Moosese raamatu 1. peatükis (1–2). Seda lugu peetakse pärinevaks vanaidamaade  kosmogooniast, kus eimiski asemel on siiski kaos, s.o kosmiliste elementide ja jõudude korrastamata olek.
Ka antiikfilosoofias ei esine loomist eimillestki. Alates Melissosest väidetakse seal, et eimillestki ei saa midagi tekkida (ex nihilo nihil fit).
Neymar jr
INDEKSIGA __UUEALAOSALINK__
Urmas
Urmas on soome ja eesti mehenimi.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Urmas 4433 mehel. Urmas on Eestis populaarsuselt 18. mehenimi. Urmas oli keskmiselt 51 aasta vanune (mediaanvanus oli 52).
Kõige populaarsem oli eesnimi Urmas vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 105,62 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 55,51.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Urmas 9 ja Urmass 2 inimesel.
Saluputk
Saluputk (ka Putkelaid) on Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Paatsalu küla alal Paatsalu lahes asuv 2 hektari suurune saar (laid). Saare rannajoone pikkus on 1 kilomeeter.
Saare koordinaadid on. Saar asub 400 meetrit Küti oja suudmest läänes. Saarel kasvab rohttaimestikku ja võsa.
Saar kuulub Väinamere hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Sleeping with Sirens
Sleeping with Sirens on Ameerika Ühendriikide rokkbänd Florida osariigist Orlandost. Praegu tegutseb bänd Grand Rapidsis Michiganis.
Bändi lõid aastal 2009 For All We Know liikmed ja Paddock Park. Praegu on Sleeping with Sirensil plaadileping Warner Bros Recordsiga. Nad on välja andnud viis täispikka albumit ja akustilise EP.
Bänd sai tuntuks oma lauluga "If I'm James Dean, You're Audrey Hepburn", mis on nende 2010. aastal ilmunud debüütalbumil "With Ears to See and Eyes to Hear". Nende kolmas album "Feel" jõudis USA edetabelis Billboard 200 kolmandale kohale. Bändi neljas album "Madness" ilmus 2015. aasta 17. märtsil koostöös Epitaph Recordsiga, albumil oli ka uus singel "Kick Me". Nende viies stuudioalbum, "Gossip", ilmus 22. septembril 2017 koostöös Warner Bros Recordsiga.
Bänd on tuntud peamiselt laulja Kellin Quinni mitmekülgse leggero tenor 'i vokaali poolest ning raskete helide kasutamisega oma varasemates töödes ja popmuusika mõjutustega hilisemas tegevuses.
Dammaravaik
Dammaravaik, ka dammarvaik on kollakas kuni pruunikas vaik, mida saadakse peamiselt Indias ja Malai saarestikus kasvavatelt šooreapuudelt, kaksiktiibviljaliste (Dipterocarpaceae) kuuluvatest lehtpuude perekondadest Shorea ja Hopea. Sõna kasutatakse üldnimena eri puuliikide vaikude kohta. Tarvitatakse heledate valguskindlate maalilakkide valmistamiseks.
Omadused
Dammaravaiku kaubastatakse pähklisuuruste tükkidena, mis on valkjaskollase värvusega ja tolmuse pealispinnaga, murrukohtadelt aga värvitu, selge ja klaasjas.
Lahustub hästi tärpentinis, kloroformis ja benseenis, peaaegu täielikult lahustub amüülatsetaadis. Osaliselt lahustub bensiinis ja piirituses; atsetoonis 2/3 ulatuses.
Käesoojuses muutub kleepuvaks, 75° C juures pehmeneb, vaigu sulamistemperatuur on 120-200° C. Ei kollastu aja jooksul, niiskuses muutub tuhmiks.
Kasutamine
Tärpentinis lahustatud dammaravaigust valmistatakse õlimaalis kasutatavat maalimisõli või lakki maalipinna viimistlemiseks. Maalikunstis on kasutusel alates 18. sajandi lõpust, asendas suures osas mastiksivaigu. Maalikunstis värvilisi dammaravaikusid ei kasutata (erinevalt puidutöötlusest).
Maalide konserveerimises kasutatakse 10-18 % dammaravaigu lahuseid, mis kantakse maali pinnale ja võidakse sulatada pinna sisse soojendatava spaatliga või triikrauaga läbi kaitsekile, kui on vaja läbida rohkem värvikihte. Seda meetodit ei saa kasutada mattide ja granuleeritud värvide puhul ega maalingutel, mis on soojusele tundlikud, eelkõige 19.-20. saj. polükroomias.
Dammaravaiku lahustatuna bensiinis on kasutatud pastellmaali fiksatiivina.
Traditsiooniliselt on vaiku kasutatud batikas: dammaravaigu kristallid lahustatuna kuumas vahas takistavad vaha murenemist, kui vedela värviga kantakse kangale kujundid ja mustrid.
Välislingid
Dammaravaik kunsti- ja konserveerimismaterjalide portaalis CAMEO
Clichy plats
pisi|Clichy plats ja Moncey monument Clichy plats (prantsuse keeles Place de Clichy) on Clichy järgi nimetatud väljak Prantsusmaa pealinna Pariisi põhjaosas. Teede Boulevard de Clichy, Avenue de Clichy, Rue Clichy ning Boulevard des Batignollesi ja Rue d'Amsterdami ristumiskohas puutuvad kokku VIII, IX, XVII ja XVIII linnaringkonna piirid.
Genti ülestõus (1449–1453)
pisi|Suurtükk Dulle Griet Genti ülestõus (1449–1453) oli Genti linna ülestõus Burgundia hertsogi Philippe Hea ja tema ametnike vastu. Ülestõus kestis aastatel 1449–1453 ja lõppes vastuhaku mahasurumisega burgundlaste poolt.
Clichy plats
Väljaku keskel asub sõjaväelasele Bon-Adrien Jeannot de Monceyle (1754–1842) pühendatud monument. Moncey aitas juhtida Pariisi kaitsmist Kuuenda koalitsiooni sõja ajal 1814. aastal liitlasvägede vastu. Monumendi autor on Amédée Doublemard (1844–1900).
Genti ülestõus (1449–1453)
1452. aasta 25. mail alistasid Genti väed Burgundia sõjaväe Nevele lahingus. 31. mail kuulutas Philippe Gentile sõja.
Dartmouth College
Dartmouth College on 1769. aastal asutatud eraülikool Ameerika Ühendriikides Hanoveris New Hampshire'i osariigis. See kuulub USA prestiižsete ülikoolide organisatsiooni Ivy League.
Clichy plats
See on üks väheseid kohti Pariisis, kus kohtuvad nelja linnaringkonna piirid.
Dartmouth College
Ülikoolis on vabade kunstide kolledž, Dartmouthi meditsiinikool, Thayeri insenerikool, Tucki ärikool ning 19 õppekava kunstide ja loodusteaduste alal. See on üks üheksast koloniaalkolledžist, mis asutati enne Ameerika revolutsiooni, registreerituna nimega "Trustees of Dartmouth College". 5987 üliõpilasega, kellest 4196 on kraadiõppurid, on Dartmouth Ivy League'i väikseim ülikool. See on ka üks seitsmest kõrgkoolist maailmas, mis ei sea kooli astumisel varalisi piiranguid, kuid samal ajal pakub täit rahalist toetust kõigile, sealhulgas rahvusvahelistele üliõpilastele.
Dartmouth College'i asutas 1769. aastal kongregatsionistlik vaimulik Eleazar Wheelock. Pärast pikka võitlust rahaliste ja poliitiliste raskustega kerkis Dartmouth 20. sajandi algul suhtelisest tundmatusest esile. Dartmouthi vilistlased alates kodusõjaeelsest Ameerika poliitikust Daniel Websterist kuni paljude 19. ja 20. sajandi annetajateni on tuntud toetuse poolest oma ülikoolile.
Clichy plats
Samas asuvat Clichy platsi metroojaama läbivad liinid 2 ja 13.
Dartmouth College
Dartmouth asub maal, 1,1 km² suuruses linnakus New Hampshire'is Connecticuti jõe ülemjooksul. Kolledži eraldatusega arvestades on osalus spordis ja korporatsioonielu tihe. Dartmouthi 34 spordivõistkonda võistlevad Ivy League'i raames NCAA (Rahvusliku Ülikoolispordi Assotsiatsiooni) I divisjonis.
Õppejõud
Dartmouth College'i õppejõuna on töötanud Tallinnas sündinud geštaltpsühholoog Wolfgang Köhler.
Üliõpilased
Selles on õppinud teiste seas Robert Frost, Nelson A. Rockefeller, Stuart Kauffman.
San Cipriano d'Aversa
San Cipriano d'Aversa on asula ja vald (comune) Itaalias Campania maakonnas Caserta provintsis.
68 meetri kõrgusel merepinnast asuva San Cipriano d'Aversa asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta. San Cipriano d'Aversa piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Casal di Principe, Casapesenna, Giugliano in Campania (NA), Villa di Briano, Villa Literno.
Ruut Liiv
Ruut Liiv (kuni 1. juulini 1939 Rudolf Liiv; 18. oktoober 1908 Vjatka kubermang, Venemaa – 21. mai 1992) oli eesti õpetaja.
Ta asus 1922. aastal Venemaalt Eestisse. Ta on õppinud Rõuge koolis ja Võru Õpetajate Seminaris; pärast viimase sulgemist lõpetas ta Rakvere Õpetajate Seminari.
Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu liige alates 1939.
Ta oli II Riigivolikogu (hilisema Eesti NSV I Ülemnõukogu) liige 79. valimisringkonnast ja käis selle delegatsiooni liikmena Moskvas palumas Eesti NSV vastuvõtmist Nõukogude Liidu koosseisu.
1978. aastal oli ta Urvaste Eriinternaatkooli direktori asetäitja.
Johannes Käisi Seltsi liige alates 1990.
Viitamine
Viitamine ehk osutus ehk viiteseos ehk viitesuhe ehk referents (ingl reference) on keeleteaduses keeleüksuse vastavusse viimine tegeliku või kujuteldava maailma referendiga. Referent võib olla mis tahes terviklikuna käsitletav olend, ese, sündmus, omadus või tekst, millele viidatakse. Viitamisvahendina kasutatakse sõnakordust, leksikaalset asendust, pronoomeneid või ellipsit. Viitesuhete loomise eesmärk on kujundada teksti infostruktuuri ja tugevdada teksti sidusust ehk kohesiivsust.
Viitamise tüübid
Endofoorne viitamine jaguneb omakorda anafooriks ja katafooriks:
Viitamise tüüpe eristatakse ka selle järgi, kas referent esineb tekstis esimest või mitmendat korda:
Esma- ja kordusviitamine loovad tekstis referentsi- ehk viiteahelad. Viiteahelad võivad aga omavahel põimuda ja moodustada viitevõrgustikke. Mida tihedam on lausetevaheline viitesuhete võrgustik, seda sidusam on tekst.
Filipp Ovsjannikov
Elulugu
Filipp Ovsjannikov oli kaupmehe poeg.
Lõpetas Sankt-Petri-Schule Peterburis, õppis 1846–49 Tartu Ülikoolis kameralistikat, läks seejärel üle arstiteaduskonda, mille lõpetas 1853, meditsiinidoktor (1854, TÜ), väitekiri "Disquisitiones microscopicae de medullae spinalis textura, imprimis in piscibus factitatae" (juhendaja TÜ füsioloogiaprofessor Friedrich Bidder, kes koos keemiaprofessor Carl Schmidtiga oli Ovsjannikovi õpetaja).
Seejärel oli Ovsjannikov Venemaal arst ja uurija, 1858–1863 Kaasani Ülikooli füsioloogia ja üldpatoloogia professor, aastast 1862 Peterburi TA adjunkt anatoomias ja füsioloogias, 1863 erakorraline ja 1864 korraline akadeemik. 1863–1892 oli Peterburi Ülikooli professor, inimese anatoomia ja loomafüsioloogia kateedri ja kabineti juhataja. Asutas Kaasani Ülikoolis ja Peterburi TA juures (1864) füsioloogialabori, oli aastani 1905 viimase juhataja. 1890–1893 oli ajakirja Вестник естествознания toimetaja.
Paul Keres (laev)
Paul Keres on endine Eesti Merelaevanduse puistlastilaev, mis on ehitatud 1988. aastal Mõkolajivi laevatehases Ookean kui Viktor Bakajev. 8 laadruumiga laeva kandevõime on 52 540 tonni. 1992– 2000 kandis laev nime Paul Keres ja kandis aastail 1992–2000 Eesti lippu. 2010.a läks laev vanarauaks kandes siis nime Flourish ning seilates Panama lipu all.
Märtsiküüditamine Võrumaal
Märtsiküüditamine Võrumaal oli Nõukogude Liidu okupatsioonivõimude poolt läbi viidud massiline elanike vägivaldne ümberasustamine Eestist Venemaa Siberi piirkonda 1949. aasta 25. märtsist kuni 29. märtsi õhtuni Võrumaal.
1949. aasta märtsis Võrumaalt küüditatutest oli kõige vanem Kõlleste vallast Karaski külast pärit 1858. aastal sündinud Minna Jaani tütar Rosma, kes oli küüditamise 91-aastane. Kõige vanem küüditatud mees oli Urvaste vallast Kultse talust pärit 1859. aastal sündinud Jaan Everti poeg Parts, kes oli 90-aastane.
Võru maakonnas pääses 1577 küüditatute nimekirjas olnust 514 ehk 32,59%. 14. aprillil 1949 andis Eesti NSV siseminister kindralmajor Aleksander Resev välja käskkirja, milles olid toodud "eriülesande täitmisel eriti silmapaistnud" nimed. Võrumaalt olid nendeks leitnant Alfred Käär Augusti p. ja nooremleitnant Heino Oja Jaani p. ning Ivan Malinin Olegi p.
Tallinna 1. löögipataljon
'''Tallinna 1. löögipataljon''' oli Eesti Rahvaväe ja Kaitseväe väeosa Eesti Vabadussõjas 1918. aastal.
Tallinna 1. löögipataljon formeeriti 23. detsembril 1918 Sõjaministeeriumi peastaabi komandandi kapten Ernst Asmani ja Tallinna Eesti Kirjastus-ühisuse direktor Bernhard Mänsi juhtimisel.
Tallinna 1. löögipataljoni tuumiku moodustasid vabatahtlikud kapten Asman, staabikapten August Steinberg, sõjaväeametnik Bernhard Moik jt., kokku 8 ohvitseri ja paarkümmend meest, kõik peamiselt sõjaministeeriumi staabi koosseisust, välja arvatud Bernhard Mäns ja ta naise õepojad Kipsid.
Teravkoonnastik
Teravkoonnastik (Lytorhynchus) on maoperekond.
Tallinna 1. löögipataljon
30-meheline salgake, varustatud püsside ja ühe kergekuulipildujaga, sõitis raudteel Aegviitu ja sealt edasi kahel reel Kolga mõisa abiks 4. jalaväepolgule Viru rindele.
Teravkoonnastik
Klassifikatsioon
Teravkoonnastikute perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Tallinna 1. löögipataljon
Tallinna 30-meheline 1. löögipataljon eksisteeris ja lõi lahinguid kuni 11. jaanuarini 1919, siis sai pataljoni ülem kapten Asman haavata ja salgake liideti 4. jalaväepolguga.
Teravkoonnastik
Levila
Need väikesed (alla 50 cm pikkused) maod on levinud Põhja-Aafrikas, Indias ja Pakistanis.
Eluviis
Nad on kohastunud varjatud öise, poolkaevuva eluviisiga: ninamiku tipp on terava kujuga ning ninasõõrmed on varustatud klappidega.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Lytorhynchus seisuga 15.09.2017.
Eesti Lastesõprade Ühing
Eesti Lastesõprade Ühing oli lastekaitset ja laste huviharidust edendanud ühing, mis tegutses aastatel 1928–1940.
Eric Boe
Eric Allen Boe (sündinud 1. oktoobril 1964) on Ameerika Ühendriikide katselendur, NASA astronaut ja endine õhuväelane. 1987. aastal sai Boe bakalaureusekraadi aerokosmose insenerinduses ja liitus USA õhuväega. 1997. aastal sai ta magistrikraadi elektrotehnikas ning 2000. aastal valiti ta astronaudiks. Ta on osalenud kahel Space Shuttle'i missioonil, STS-126-l ja STS-133-l. Boe lahkus õhuväest 2012. aastal.
Augustis 2018 teatas NASA, et Boe on valitud CST-100 Starlineri esmalennu meeskonda. Jaanuaris 2019 teatas NASA, et Boe on tervislikel põhjustel missioonilt eemaldatud ning tema asemel määrati meeskonda Michael Fincke.
François Rastier
François Rastier (sündinud 12. veebruaril 1945 Toulouse'is) on prantsuse semiootik.
Sake
pisi|Sake pudel pisi|Erinevad sake serveerimise nõud pisi|Sake [[napsiklaasis]] Sake ehk riisivein on traditsiooniline Jaapani alkohoolne jook, mida valmistatakse fermenteeritud riisist. Sake pruulimisel kasutatakse kōji hallitust. Protsessi käigus muutub riisis sisalduv tärklis suhkruks ning tekkinud suhkur, reageerides pärmiga, etanooliks. Sake etanoolisisaldus on tavaliselt ~20%, mis on suurem kui õllel ja veinil.
Ajalugu
Riisi alkoholiks kääritamise meetod jõudis Jaapanisse Hiinast umbes 500 a. eKr. Sake tarbimise alguseks loetakse 3. sajandit eKr, pärast üleujutatud riisipõldude kasutuselevõttu. Esimene viide sake tootmisele pärineb 8. sajandist, Jaapani ajalookroonikast. Jaapanis valmistati seda peamiselt keiserlikus õukonnas ning suurtes templites ja pühamutes.
Hoiustamine
Sake hoiustamisel tuleb lähtuda temperatuurist ja valgusest. Mida soojem on temperatuur, seda kiiremini toimuvad keemilised reaktsioonid pakendi sees.
Sake liigid
pisi|Sake fermenteerimine pisi|Filtreerimata sake Tuntumad brändid on näiteks Dassai, Hakkaisan, Kokuryu. Toidu valmistamiseks sobivad Kikkoman, Yutaka, Morita.
Sake tarvitamine
Sakel on erinevaid serveerimistemperatuure. Saket võib juua nii soojalt, külmalt kui ka toatemperatuuril.
Sake serveerimiseks kasutatakse vastavat komplekti, mis on tavaliselt keraamiline, kuid võib olla valmistatud ka puidust, lakitud puidust, plekist, klaasist, kivist või plastikust. Komplekt sisaldab pisikesi joogitopse ning kolvikujulist pudelit. Sooja saket serveeritakse tavaliselt savinõudest. Külma saket võib serveerida ka neljakandilises puumahutis (masu).
Tavaliselt juuakse saket eelroa kõrvale. Üheks tuntumaks toiduks, mida sakega tarbitakse, on suši. Saket kasutatakse ka erinevate pastaroogade, mereandide ning kana- või sealiha küpsetamisel.
Voolu tänav (Tartu)
Voolu tänav on tänav Tartus Variku linnaosas.
Tänav saab alguse umbtänavana Kesa põigust umbes 50 meetrit lääne pool, kulgedes valdavalt ida suunas, kuid enne lõppu Kesa tänaval teeb pöörde põhja suunas.
Tänava pikkus on 0,67 km.
Meigo Märk
Meigo Märk (sündinud 1990. aastal Haapsalus) on eesti päritolu muusik ja vagabund, kes kõndis 2014. aasta maist nelja aasta ja kolme kuu jooksul Eestist väheste mööndustega Indoneesiasse.
Ta on õppinud Lihula Gümnaasiumis ning Tallinna Muusikakeskkoolis.
Praegu elab ta Vietnamis ja kasvatab kohaliku abikaasaga tütart.
Friedrich Gustav Heinrich Wilhelm Masing
Friedrich Gustav Heinrich Wilhelm Masing (24. august 1824 Vastseliina – 20. september 1897 Räpina) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik.
Algõpetuse sai koduõpetaja käest. Lõpetas Tartus gümnaasiumi. Tartu Ülikoolis õppis aastal 1844 majandust, aastatel 1845–1849 usuteadust. Oli prooviaastal oma isa Carl Gottfried Gustav Masingu juures Vastseliina Katariina koguduses. Ordineeriti 16. augustil 1850 õpetajaks.
Oli aastatel 1850–1897 Räpina ja Mehikoorma koguduse õpetaja. Oli aastatel 1865–1878 Võru praostkonna vaimulik koolirevident, aastast 1874 Liivimaal eestikeelsete kooliõpetajate eksamikomisjoni esimees. Aastal 1892 oli kolmeks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele (õigeusus pettunutele).
Isiklikku
Tema isa Carl Gottfried Gustav Masing ja vend Gustav Alexander Hermann Masing olid Vastseliina Katariina koguduse õpetajad. Tema vanaisa oli Kanepi Jaani koguduse õpetaja Johann Philipp von Roth.
Kamionka
Kamionkat on esmamainitud 1415. Linnaõigused sai Kamionka ajavahemikul 1450–1458. Kamionka kaotas linnaõigused 1870. aastal.
1. jaanuaril 2021 sai Kamionka linnaõigused tagasi.
Dicke Lippen
"Dicke Lippen" on Saksamaa suhtlusmeediategelase Katja Krasavice teine singel, mis anti välja 6. aprill 2018.
Ameerika Ühendriikide staabiülemate ühendkomitee esimees
right|pisi|Ameerika Ühendriikide staabiülemate ühendkomitee esimehe pitsat. right|pisi|Ameerika Ühendriikide staabiülemate ühendkomitee esimehe lipp. pisi|Praegune staabiülemate ühendkomitee esimees [[kindral Mark A. Milley.]] Ameerika Ühendriikide staabiülemate ühendkomitee esimees on Ameerika Ühendriikide kaitseväe juhataja.
Staabiülemate ühendkomitee esimees on Ameerika Ühendriikide relvajõudude kõige kõrgem ametikoht ja Ameerika Ühendriikide presidendi, Riikliku Julgeolekunõukogu ja kaitseministri olulisim nõuandja sõjanduse vallas. Siiski puudub tal endal käsuõigus riigi sõjaväe üle, kuivõrd 1986. aastal jõustunud Goldwateri-Nicholsi seadusaktiga paika pandud käsuliin jookseb presidendist (relvajõudude ülemjuhataja) kaitseministrini ja seejärel otse kombatant-väejuhatuste juhtideni. Sama seadusakt muutis staabiülemate esimehe ametikoha komitee kontekstis n.ö "esimeseks võrdsete seas".
Ta juhib kaheksaliikmelist Ameerika Ühendriikide staabiülemate ühendkomiteed, millesse kuuluvad lisaks esimehele ja aseesimehele veel kõigi väeliikide juhid, vastavalt maaväe staabiülem, merejalaväe komandant, õhuväe staabiülem, kosmoseoperatsioonide ülem, mereoperatsioonide ülem ja Rahvuskaardi büroo ülem.
Staabiülemate ühendkomitee esimehe kandidaadi esitab senatile kinnitamiseks president. Esimehe ametiajaks on neli aastat, v.a. juhul kui president ta ametist eemaldab või ta erandjuhtudel (sõda, riiklik hädaolukord) teiseks ametiajaks tagasi nimetatakse. Ametisse astudes antakse esimehele automaatselt nelja tärni kindrali või admirali auaste. Staabiülemate ühendkomitee esimees ja aseesimees ei tohi reeglina olla samast väeliigist.
Enne ametikoha loomist täitis samalaadseid ülesandeid USA ülemjuhataja staabiülem, kelleks oli aastatel 1942–1949 laevastikuadmiral William D. Leahy. Esimene staabiülemate ühendkomitee esimees oli armeekindral Omar Bradley, kes teenis ametikohal vahemikus 1949–1953.
Alates 1. oktoobrist 2019 on praeguseks staabiülemate ühendkomitee esimeheks kindral Mark Milley.
Ottawa maakond (Kansas)
Ottawa maakond (Ottawa County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Minneapolis.
Ajalugu
Maakond moodustati 1860. aastal.
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Lüpsivõistlus
Eesti esimene lüpsivõistlus peeti 1926. aastal Tallinnas. Aastal 1938 oli Eestis nt 168 lüpsivõistlust, kus kokku osales 1220 lüpsjat.
Kadri Tüür
Kadri Tüür (sündinud 15. detsembril 1975) on eesti kirjandusteadlane, semiootik ja muuseumitöötaja, ökofeminist.
Haridus
Ta lõpetas 1994. aastal hõbemedaliga Saaremaa Ühisgümnaasiumi.
2017. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi semiootika ja kultuuriteooria alal tööga "Semiotics of Nature Representations: on the Example of Nature Writing" (Looduskujutuse semiootika: looduskirjanduse näitel; juhendajad Kalevi Kull, Peeter Torop, Ulrike Plath).
Poliitiline tegevus
Kadri Tüür oli Muhu vallavolikogu liige aastatel 2002–2009 ja volikogu esimees aastatel 2005–2009.
Teadustegevus
Ta on töötanud teadurina Eesti Kirjandusmuuseumis, Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses ja Karl Ristikivi muuseumis.
2005. aasta algusest kuni 2010. aasta lõpuni töötas ta Muhu Muuseumi juhatajana.
Samuti on ta olnud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia teadusajakirja Studia Vernacula peatoimetaja.
Seltsiline kuuluvus
Ta kuulub Euroopa Kirjandusökoloogia Assotsiatsiooni (EASLCE), Eesti Kirjanduse Seltsi, Eesti Semiootika Seltsi, Eesti Loodusuurijate Seltsi ja on Muhu Pärandikooli liige. Tüür on lisaks ka üliõpilasorganisatsiooni EYS Veljesto vilistlane.
Vahur
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Vahur 1161 mehel. Vahur oli Eestis populaarsuselt 150. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Vahur vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 18,78, ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 16,7. Vahur oli keskmiselt 47 aasta vanune (mediaanvanus oli 47).
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Vahur 1090 mehel. Vahur on populaarsuselt 154. mehenimi.
Life's Dominion
"Life's Dominion: An Argument about Abortion, Euthanasia, and Individual Freedom" on Ronald Dworkini filosoofiline raamat. See ilmus 1993 Alfred A. Knopfi väljaandel.
1. Elu ääred
Abort, inimese embrüo tahtlik tahtmine, ja eutanaasia, inimese tahtlik tapmine headusest, on mõlemad valikud surma kasuks. Mõlemat on tuhandeid aastaid taunitud ja kaitstud. Kunagi pole vaidlused olnud nii kirglikud, avameelsed ja lõhestavad ning omavahel nii tihedalt seotud nagu praegu USA-s ja Euroopas. Arstid on hakanud möönma, et mõnikord nad tapavad patsiente nende palvel või aitavad neil end tappa. Ükski lääneriik ei luba seda ametlikult, kuid Hollandi parlament on deklareerinud, et eutanaasiat tegevaid arste ei karistata, kui nad teevad seda statuudi järgi. Nüüd on Hollandis 2% surmajuhtumitest eutanaasia tagajärg, ja Hollandi praktika üle on ägedalt vaieldud. 1991. aastal otsustas New Yorgis vandekohus, et arsti ei tule enesetapule kaasaaitamise eest jälitada. Aastal 1992 mõisteti Inglismaal arst eutanaasia eest süüdi mõrvakatses (ei õnnestunud näidata põhjuslikku seost patsiendi surmaga). Washingtoni osariigis 1991. aastal ja Californias 1992. hääletati rahvahääletusel eutanaasia legaliseerimise vastu, sest eutanaasia vastastel oli tõhus kampaania. Kaks päeva pärast California hääletust avaldas ajakiri New England Journal of Medicine artiklid abistatud enesetapu ja eutanaasia kaitseks. Võitlus abordi üle on peaaegu igal pool veel ägedam ja suurema poliitilise tähtsusega. See on nagu 17. sajandi Euroopa ususõjad. Abort lõhestab Ameerikat, moonutab selle poliitikat ja ähmastab konstitutsioonilist õigust. Lääne-Saksamaal nõudis abort arstitõendit, Ida-Saksamaal oli see vaba ning seda peeti normaalseks sündimuskontrolli viisiks. Ühinenud Saksamaal ei suudetud ühises seaduses kokku leppida ning otsustati jätta esialgu Ida-Saksamaal vana seadus jõusse. Aastal 1992 tegi ühine parlament kompromiss, lubades jätta kolme esimese raseduskuu jooksul naisele valik; oponendid pidasid seadust põhiseadusevastaseks ning kaebasid selle konstitutsioonikohtusse. Poolas võeti 1993. aastal vastu abordiseadus, millest rangem on ainult Iirimaal. Itaalias ja Hispaanias võeti hoolimata kiriku vastuseisust vastu liberaalsemad seadused. Suurbritannia liberalseeris oma seadust 1967. aastal, kuid abordivastased on jätkanud vastupanu. Iirimaal võeti 1983. aastal vastu konstitutsiooniparandus, mis tunnustab sündimata lapse õigust elule. Iirlannad hakkasid käima Suurbritannias aborti tegemas, mõnikord isegi preestrite kaasabil. Aastal 1992 pöördusid 14-aastase vägistamisohvri vanemad enne Londonisse aborti tegema minekut politseilt, kas loote kromosoomitest aitaks vägistajat leida. Politsei keelas abordi. Puhkesid meeleavaldused isegi Londonis ja New Yorgis. Ülemkohus leidis tee keelu tühistamiseks. Puhkenud pahameele tõttu korraldati novembris 1992 rahvahääletus, mille tulemusel keelduti loast teha aborti ema elu kaitseks, kuid lubati minna välismaale aborti tegema ning levitada teavet selle võimalustest.
Üks kuulus juhtum
Abordisõda on kõige ägedam USA-s sealse kõige äärmuslikuma fundamentalismi ja sealse maailma jõulisima naiste emantsipatsiooniliikumise kokkupõrke tõttu. Peapõhjuseks peavad paljud aga seda, et USA abordiõigus ei sündinud poliitilises võitluses, vaid Ülemkohtu otsusena, mida saab pöörata ainult konstitutsiooni muutmine või praktikas pigem Ülemkohtu seisukoha muutumine kohtunike vahetumise tõttu. Aastal 1973 otsustas Ülemkohus kohtuasjas Roe v. Wade, et Texase abordiseadus, mille järgi abort on kuritegu, välja arvatud ema elu päästmiseks, on konstitutsioonivastane ning mis tahes osariigi seadus, mis loote kaitsmiseks keelab abordi kahel esimesel rasedustrimestril, on konstitutsioonivastane. Algas abordisõda. Abordivastased püüdsid Kongressi veenda põhiseadust muutma ning korraldasid (mõnikord vägivaldseid) meeleavaldusi. Vabariiklased pooldasid konstitutsioonimuudatust ja teistsuguste vaadetega kohtunike nimetamist. Ent osa Ronald Reagani ja George Bushi määratud kohtunikest pooldasid põhijoontes varasemat otsust ning seda ei õnnestunud muuta. Bill Clinton ei kavatsenud otsust revideerida tahtvaid kohtunikke ametisse nimetada.
Üks otsustav eristus
Mõned kommentaatorid arvavad, et kui seoses Roe kohtuasjaga tehtud otsus ümber vaadatakse, jõuab rahvas mingile kompromissile. Aga seni seda kuskilt ei paista. Guamis, Lousianas ja Utah's võeti kohtu uuele koosseisule lootes vastu väga ranged abordivastased seadused, näiteks Guamis ei tehtud järeleandmisi isegi mitte vägistamise ega intsesti puhuks. Kompromissi saavutamine tundub ebarealistlik, sest isegi kompromissi pooldajad seavad teisele poolele vastuvõetamatuid eeltingimusi. Selle jaoks, kes usub, et abort rikub inimese kõige fundamentaalsemaid huvisid ja kõige väärtuslikumaid õigusi, on üleskutse sallivusele või kompromissile nagu üleskutse mõelda ümber vägistamise asjas või nagu ettepanek, et teise klassi kodakondsus täieliku orjuse või täieliku võrdsuse asemel oleks õiglane kompromiss rassiküsimuses. Kuni vaidlusel on niiviisi polariseeritud lähtekohad, ei saa kaks poolt koos mõelda, sest pole midagi mille üle mõelda või mille asjus mõistlik olla. Ühe meelest on loode eostamisest saadik moraalisubjekt, teiste meelest ajuta rakukogum. Kumbki ei saa esitada argumenti, millega teine peab nõustuma: pole bioloogilist fakti, mida avastada, ega moraalianaloogiat, mida leiutada, et küsimus ära lahendada. Jutt on veendumusest, ei saa tahta teise mõistmist ega isegi austust, vaid ainult tsiviliseeritust. Kui lahkarvamus on nii suur, siis ei saa olla põhimõttelist kompromissi, vaid paremal juhul habras viik, mille määratleb võim. Kui Roe v. Wade üle vaadatakse, siis ühtedes osariikides abort keelustatakse ja teistes on ta vabamalt saadaval.