cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ljudmila Narussova
Haridus- ja töökäik
Narussova lõpetas 1974. aastal Ždanovi-nimelise Leningradi Riikliku Ülikooli ajaloolase kutsega. Pärast aspirantuuri lõpetamist NSV Liidu Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi Leningradi osakonnas kaitses ta kandidaadiväitekirja "Общественно-политические взгляды декабристов в 50-60-х XIX века".
Raymond Williams
Märksõnad
Raamatus "Culture" (1981) käsitleb ta põhjalikult kultuuri mõistet. Ta pidas "kultuuri" üheks inglise keele keerulisemaka sõnaks, sest lisaks keerukale arenguloole on see oluline paljude mõttesuundade jaoks.
Ljudmila Narussova
Haridus- ja töökäik
Ta töötas õppejõuna aastatel 1978–1981 Leningradi riiklikus ülikoolis ja 1981. aastast Krupskaja-nimelise Leningradi Riikliku Instituudi ajalookateedris assistendi, vanemõpetaja ja dotsendina.
Raymond Williams
Hilisem elu
1970. aastateks oli Williams Walesi iseseisvust taotleva partei Plaid Cymru liige ja Walesi rahvuslane. 1983. aastal läks ta Cambridge'ist pensionile ning veetis elu viimased aastad Saffron Waldenis. Seal kirjutas ta romaani "Loyalties", mille tegelasteks olid 1930. aastate kommunismi pooldavad väljamõeldud kõrgklassi radikaalid. Samuti töötas Williams eksperimentaalse ajaloolise romaani kallal, mis rääkis inimestest, kes kunagi elasid või võisid elada Black Mountainsi (kõmri keeles Y Mynyddoedd Duon) piirkonnas, kust ta ise pärit oli. Lugu jutustatakse tavalise tänapäeva mehe meenutustena. Peategelane otsib oma vanaisa, kes läks mägedesse jalutama, kuid pole sealt tagasi tulnud. Mees kujutab ette, milline see piirkond varem oli või võis olla. Tavainimeste elule keskenduv lugu algab paleoliitikumis ja pidi lõpuks välja jõudma kaasaega. Kui Williams 1988. aastal suri, oli ta kirjutamisega jõudnud keskajani. Tema abikaasa Joy Williams avaldas teose kaheköitelisena, raamatule lisatud järelsõna selgitas autori taotlusi.
Ljudmila Narussova
Haridus- ja töökäik
pisi|[[Vladimir Putin ja Ljudmila Narussova (2001)]] 1995. aastal valiti Narussova Riigiduumasse. 1999. aastal Riigiduuma valimistel kaotas ta vastaskandidaadile ja parlamenti ei pääsenud. 2000. aasta presidendivalimistel oli ta Vladimir Putini usaldusisik.
2002. ja 2006. aastal valiti Narussova Tõva Vabariigi täidesaatva võimu esindajaks Föderatsiooninõukogus. 2010. aastal sai ta Brjanski oblasti esindajaks Föderatsiooninõukogus, kuid 2012. aastal vabastas Brjanski oblasti pea Nikolai Denin ta sellest ametist.
2016. aastast on ta taas Tõva Vabariigi esindaja Föderatsiooninõukogus.
Isiklikku
Ljudmila Narussova isa Boriss Moissejevitš Narussov (sünninimi Narussovitš) (1923–2008) oli Brjanskis kurtide kooli direktor.
Ema Valentina Vladimirovna Narussova (sünninimi Hlebossolova) oli Brjanskis kinodirektor. Ta oli sündinud Leningradis. Pärast sõda oli tal keelatud Leningradis elada, sest sõja ajal oli ta koonduslaagris.
Ljudmila Narussova abiellus 1980. aastal Anatoli Sobtšakiga, kes hiljem sai Peterburi linnapeaks. Nende tütar on ajakirjanik Ksenija Sobtšak.
Raymond Williams
Hilisem elu
1980. aastatel huvitasid Williamsit feminismi, rahu ja ökoloogiliste ühiskondlike liikumiste teemalised debatid. Ta laiendas oma seisukohti ka marksismist väljapoole. Williams jõudis järeldusele, et kuna maailmas on palju erinevaid ühiskondi, siis ei peaks olema mitte üks sotsialism, vaid palju erinevaid sotsialisme.
1989. aastal asutati Raymond Williamsi ühing (Raymond Williams Society), "et toetada ja arendamaks intellektuaalseid ja poliitilisi projekte teemadel, mis haakuvad Williamsi tööga". Alates 1998. aastast on ühing andnud välja ajakirja Key Words: A Journal of Cultural Materialism, kus ilmuvad Williamsi algatatud uurimissuuna kultuurimaterialismi käsitlevad artiklid. Raymond Williamsi sihtasutus (Raymond Williams Foundation) toetab täiskasvanute koolitust. 2006. aastal alustasid Cambridge’i Ülikooli Jesus College ja Pittsburghi Ülikool koostööprojekti "Keywords Project", mis jätkab Williamsi kultuuriliste märksõnade uurimist. Lisaks käsitlevad märksõnu projektid "New Keywords: A Revised Vocabulary of Culture and Society" ja "Keywords for American Cultural Studies".
Buda-Kašalova
Buda-Kašalova (valgevene-eesti transkriptsioonis Buda-Kašaljova, poolakeelne nimekuju Buda Koszelewska) on linn Valgevenes Homieli oblastis, Buda-Kašalova rajooni halduskeskus. Buda-Kašalova asub merepinnast 147 meetri kõrgusel, Homieli linnast 48 ja Minskist 256 kilomeetri kaugusel.
Linna läbib raudtee. Seal asub linakombinaat, Buda-Kašalovas valmistatakse mööblit, seal on juustutehas, õlivabrik, linnuvabrik, konservitehas, leivatehas.
Elanikkond
1939. aastal elas Buda-Kašalovas 2562 valgevenelast, 496 juuti, 129 venelast ja 88 ukrainlast.
Ajalugu
Asula kohta on esimesed kirjalikud teated aastast 1824. Toona kandis see lihtsalt Buda nime, asudes Kašalova mõisa maadel ja Kašalova vallas.
1873. aastal avati Liibavi-Romno raudtee. Küla juurde rajati 1877. aastal raudteejaam, mis hakkas kandma nime Buda-Kašalova. Raudteejaama järgi nimetati ümber ka Buda küla, kuigi kohalikud jätkasid paiga Budaks kutsumist. Raudteejaam kujunes tähtsaks puidu väljaveo paigaks, nii rajati selle juurde ka telegraafijaam ja 1888. aastal puidutöötlemisettevõte.
1897. aastal oli Buda-Kašalovas tuulik ja magasiait, seal asusid kõrts ja pood ning tegutses kihelkonnakool. 1911. aastal avati kooli juures raamatukogu.
1918. aastal hakkas asula kuuluma Valgevene rahvavabariiki, 1919. aastal võttis Valgevene NSV juhtkond vastu otsuse, et alev kuulub Valgevene koosseisu. Reaalselt läks Buda-Kašalova Valgevene NSV koosseisu 1924. aastal, kus sellest sai samanimelise rajooni halduskeskus. 1930. aastal sai külast kohaliku kolhoosi keskasula, 1932. aastal avati seal masina-traktorijaam.
WEK
WEK on Eesti instrumental technical progressive metal '​i sooloprojekt, mis alustas tegevust aastal 2018.
WEK on välja andnud 2 albumit - Mystery (2019) ja Infinity (2021).
Mystery (2019 album)
1. Dusk 02:22
4. Powerflow 04:28
5. Elevation 04:13
6. The Leader 02:59
7. Difficulties Create Progress 03:55
8. Gift of Curse 04:25
9. Aspiration 03:14
10. Tornado 04:20
11. Light 05:14
__________________________________________________________________
Mix/master: Kevin Oper
Albumi kujundus: Kevin Oper
välja antud 22.02.2019
Infinity (2021 album)
1. Exordium 00:54
2. Optical Illusion 04:10
3. On A Whim 03:23
4. Conqueror 04:26
5. Eternal Hymn 03:29
6. Axiom 04:39
7. Euclid 04:00
8. Non-Standard Perspective 04:03
9. Fractal Dimension 02:42
10. Ancient Serpent 04:01
12. Infernal Abyss 03:37
13. Magnetism 04:39
__________________________________________________________________
Muusika kompositsioon/produktsioon/salvestamine/programmeerimine: Kevin Oper
Mix/master: Kevin Oper
Albumi kujundus: Kevin Oper
välja antud 03.09.2021
Diskograafia
Mystery (2019 album)
Cekuļi
Cekuļi on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Ļaudona vallas.
Cekuļi asub valla idaosas Mila jõe kaldal. Sinna jääb Cekuļi bussipeatus.
Novõi Zagoriv
15. sajandist pärinevad esimesed teated külas oleva kloostri kohta. Klooster valmis lõplikult 1570. aastaks.
1943. aasta septembris toimus kloostri territooriumil lahing Ukraina Ülestõusuarmee ja Saksa vägede vahel. Lahingu käigus purustati kloostri kirik, mis on tänaseni varemetes.
Iiri Vaba Riik
Iiri Vaba Riik (iiri keeles Saorstát Éireann; 6. detsember 1922 – 29. detsember 1937) oli riik, mis loodi 1922. aasta detsembris aasta varem sõlmitud Suurbritannia-Iiri lepingu jõustumisel. Leping lõpetas kolm aastat kestnud Iiri vabadussõja 1919. aastal välja kuulutatud revolutsioonilist Iiri Vabariiki esindanud Iiri Vabariikliku Armee (IRA) ja Briti krooni vägede vahel.
Riik asutati Briti impeeriumi dominioonina, mis hõlmas 26 32-st Iiri krahvkonnast. Ülejäänud kuuest krahvkonnast koosnev Põhja-Iirimaa jäi talle lepingus võimaldatud valiku kohaselt jätkuvalt Suurbritannia koosseisu. Uue riigi eesotsas oli Briti monarhi esindav kindralkuberner ja täitevnõukogu (Ard-Chomhairle). Täitevnõukogu esimeseks presidendiks (s.o riigi peaministriks) sai W. T. Cosgrave. Parlamendina tegutses Oireachtas, mille alakoda nimetati Dáil Éireann'iks ja ülemkoda Seanad Éireann'iks. Üsna pea kujunes poleemiliseks lepingus ettenähtud protseduur, mille järgi pidid parlamendiliikmed ametisse astudes vanduma truudust Vaba Riigi põhiseadusele ja lisaks Briti kuningale. Lepinguga rahulolematud poliitilised jõud keeldusid seepeale parlamendi töös osalemast, lepingu pooldajad moodustasid aga Cumann na nGaedheali nime kandva partei ning valitsesid aastatel 1922–1927 riiki enamusvalitsusega ning 1932. aastani vähemusvalitsusega.
Esimestel kuudel puhkes riigis Iiri kodusõda, milles võitlesid valitsusele lojaalne Rahvusarmee ja eelmainitud leppele vastu olnud IRA fraktsioonid, kes ei tunnistanud ka uue riigi legitiimsust. Sõda lõppes 1923. aasta mais valitsusvägede võiduga, ehkki lepinguvastaseid ühendav Sinn Féini partei keeldus jätkuvalt parlamendi töös osalemast, mistõttu jäi ainsaks opositsiooniparteiks võrdlemisi väike Tööerakond. 1926. aastal püüdis senine Sinn Féin juht Éamon de Valera erakonna seisukohta muuta, kuid vanameelsete vastuseisu tõttu see ebaõnnestus. Seepeale asutas de Valera koos oma toetajatega uue Fianna Fáili partei, mis sai 1927. aasta valimiste tagajärjel parlamenti ning moodustas 1932. aasta valimiste järel ka uue valitsuse.
1931. aastal loovutas Suurbritannia parlament Westministeri statuudiga sisulise poliitilise võimu impeeriumi dominioonide üle, mis tagas Iiri Vaba Riigile autonoomia.
De Valera tühistas võimule saades truudusvande Briti monarhile ning pidas Suurbritanniaga kaubandussõda. 1937. aastal võeti rahvahääletusel tulemusena vastu uus põhiseadus, millega nimetati riik ümber Iirimaaks.
Hannelore Kääramees
Hannelore Kääramees (ka Hannelore Pihlak; sündinud 12. aprillil 1979 Kärdlas) on eesti sisearhitekt.
1985–1997 õppis Kääramees Türi Gümnaasiumis, 1997–2001 Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriteaduskonnas sisearhitektuuri erialal. Diplomitööks koostas ta Tartu Ülikooli Türi kolledži projekti.
2001–2004 töötas ta sisearhitektuuribüroos Boom.ee (hilisem Uddu), 2004. aastast on sisearhitekt büroos Agabus, Endjärv & Truverk Arhitektid (nüüdne Arhitekt11 OÜ, kasutab ka kaubamärki Architect 11). Ta on olnud seotud ehitusfirmaga Käärapoisid Toimetavad OÜ.
Auhinnatud moodulmaja Passion House M1 kujundust kommenteeris Kääramees: "Oleme modernset elukeskkonda kavandades väikese maja iga ruutsentimeetrit arvestanud, et luua mugav, funktsionaalne ruum, mida saab vastavalt vajadusele erinevalt kasutada." Maja mitmed ruumid ja sisustuselemendid kujundati multifunktsionaalsena, mustvalge interjööri punased detailid aga viitavad funktsionaalsusele (nt uste puhul avanemissuunale).
Kreutzwaldi 9 kortermaja kohta on Hannelore Kääramees öelnud: "Siselahenduses saime inspiratsiooni 1920–30. aastatel Eestis tõusuteel olnud rahvuslikust kultuurist. Sel ajal aktiveerusid lisaks majanduslikule õitsengule ja rahvuslikele liikumistele ka kirjandus- ja kunstielu. Nendest kahest lähtusime ka siseviimistluse loomisel."
Enda sõnul lähtub Kääramees töös "ennekõike inimesest, tema vajadustest ja emotsioonidest". "Kui tellija soov on tõesti pöörane, siis saab seda analüüsida nii maja funktsionaalsest aspektist kui ka tellija vajadustest lähtuvalt. Juhust, kus klient jääb endale lõpuni kindlaks, polegi olnud. Oleme alati suutnud muuta liiga lennukad ideed natuke funktsionaalsemaks ning toimivaks." Lemmikinterjööride kohta on ta öelnud: "Mina vajan valgust ja õhku. Ma ei tunne end hästi ruumis, kus on palju asju ja materjale. Meeldib näiteks modernse ja ausa interjööriga Okupatsioonide muuseumi kohvik, kus on alati hea korraks maha istuda."
Czarny Dunajec
Czarny Dunajec on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas, Czarny Dunajeci valla halduskeskus. Czarny Dunajec asub Slovakkia piirist 5,5 km kaugusel, Nowy Targist umbes 13 km lääneedelas ja Krakówist umbes 69 km lõunas.
Czarny Dunajec sai linnaõigused 1925. aastal, kuid kaotas need 1934. aastal.
1. jaanuaril 2023 sai Czarny Dunajec linnaõigused tagasi.
Mehed mustas 2
"Mehed mustas 2" on 2002. aastal valminud ulmefilm-põnevuskomöödia, mille lavastas Barry Sonnenfeld.
Film põhineb samanimelisel koomiksil, mille autor on Lowell Cunningham ja väljaandja Malibu Comics.
Peaosi mängivad Tommy Lee Jones, Will Smith, Lara Flynn Boyle, Johnny Knoxville, Rosario Dawson, Tony Shalhoub ja Rip Torn
Tutikulised
Tutikulised (Orthotrichaceae) on lehtsammalde klassi kuuluv sugukond.
Henn Voolaid
Henn Voolaid (sündinud 4. märtsil 1943 Viljandis) on eesti füüsik.
Alpi võipätakas
Alpi võipätakas (Pinguicula alpina) on vesiherneliste sugukonda võipätaka perekonda kuuluv putuktoiduline mitmeaastane rohttaim.
Liiki kirjeldas esimest korda Carl von Linné 1738. aastal oma teoses "Flora Lapponica". Algupärane tüüpesindaja on olnud väga kehvas seisukorras. Lektotüübiks on valitud illustratsioon, mis ilmus eelnimetatud raamatus.
Henn Voolaid
Hariduskäik
Aastast 1977 füüsika-matemaatika kandidaat, väitekiri luminestsentsi kiirgus- ja haardetsentritest CaS fosfoorides (vene keeles).
Alpi võipätakas
Levila
Alpi võipätakas on levinud Kesk- ja Põhja-Euroopas, Lääne- ja Ida-Siberis ning Põhja-Ameerikas. Eestis leidub seda harva, põhiliselt Lääne-Eestis ja saartel.
Henn Voolaid
Hariduskäik
Kvalifikatsiooni tõstnud: Leningradi Ülikool (1980), Moskva Riiklik Ülikool (1981), Kiievi Ülikool (1985), Turu Ülikool (1989, 2001), Helsingi Ülikool (1995, 1997).
Töökäik
Suunati tööle TRÜ üldfüüsika kateedrisse õppejõuks (assistent). Sai 1980. aastal TRÜ üldfüüsika kateedri dotsendiks. Olnud TÜ üldfüüsika kateedri juhataja (1984–1993), TÜ füüsika-keemiateaduskonna dekaan (1988–1993), LoTe koolifüüsika keskuse juhataja (1996–2013).
Ta töötab Tartu Ülikooli Loodus- ja tehnoloogiateaduskonnas (LOTE) Koolifüüsika keskuses füüsika didaktika lektorina. Põhitöö on tulevastele füüsikaõpetajatele füüsika ja selle õpetamise õpetamine.
Lugenud TÜ-s üle 30 kursuse füüsikutele, bioloogidele, arstidele, farmatseutidele, loodusteaduste õpetajatele. Tema juhendamisel on kaitstud üle 50 diplomitöö, üle 20 bakalaureusetöö, 9 teadusmagistritööd, 15 magistritööd ja 1 doktoritöö.
Muu erialane tegevus
Olnud Eesti koolinoorte füüsikaolümpiaadi žürii esimees (1968, 2003) ja liige (1969–2004), Eesti füüsika teaduslik-metoodilise nõukogu liige (1978–1990), NSV Liidu Balti tsooni ja Valgevene NSV füüsika-teaduslik-metoodilise nõukogu praktikumide sektsiooni juhataja (1985–1990), ETV telekooli füüsikasaadete autoreid (1986–1989), füüsikaalase õppekirjanduse autor ja väljaandmise korraldaja (alates 1988), Eesti koolifüüsika kontseptsiooni autoreid (1991), Eesti koolifüüsika ainekava töörühma juht (1993–1996), Eesti Koolifüüsika Ühingu juhataja (1995–2000), Eesti koolifüüsika ainenõukogu esimees ja liige (1996–2003), Foucault’ pendli ülesseadmise ja tutvustamise korraldaja Tartu Ülikooli füüsikahoones Tartus Tähe 4 (1999–2014), teaduskeskuse Ahhaa teadusnõukogu liige (2000–2008), füüsika riigieksamikomisjoni liige (2002–2009), Eesti noorteadlaste konkursi žürii liige (2005–2013), ajakirja The Science Education Review toimetuskolleegiumi liige (alates 2007).
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: laia keelutsooniga pooljuhtide fotoluminestsents; füüsikaõppe efektiivsuse tõstmise võimalused kesk- ja kõrgkoolis; Eesti õpilaste füüsikalised väärarusaamad; loodusteadusliku mõtlemisviisi kujundamine koolifüüsikas.
Olnud kahe ETF teadusgrandi hoidja: "Eesti kooliõpilase loodusteadusliku mõtlemisviisi (LTMV) kujundamine füüsika ulatuslikumal seostamisel teiste loodusainetega (1998–2000)" ja "Füüsikalised väärkontseptsioonid ja väärkasutused ning nende mõju õpitulemustele (2002–2005)".
Alfhausen
Alfhausen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Henn Voolaid
Teoseid
Avaldanud üle 70 teadusartikli ning üle 40 õpiku ja õppevahendi nii gümnaasiumile, kutsekoolile kui ka kõrgkoolile.
Alfhausen
Valla pindala on 39 km². 31. detsembril 2017 elas seal 3899 inimest. Alfhausen paikneb umbes 27 km Osnabrückist põhjas.
Ajalugu
Alfhausen asutati 974. aastal. Nimi Alfhausen tuleb alamsaksa keelest ja tähendab "11 maja". Selle täpne ajalugu on siiski teadmata. Elanikkonna enamus on katoliiklased. Kuid linnas on ka muid usukogukondi. Varauusajal läks linn Hannoveri kuningriigi võimu alla. Üsna paljud tema elanikud emigreerusid Baltimore'i ja Cincinnatisse, Ohiosse & Põhja-Kentuckysse Ameerika Ühendriikides.
Alpi võipätakas
Kirjeldus
Alpi võipätakas on mitmeaastane ühekojaline taim, mille kõrgus on tavaliselt 5–15 cm. Taimel puudub vars, selle asemel on lehtedeta püstine õievarb, mille otsas on üks õis. Noor õievarb on kaetud üleni peente näärmekarvadega, mis kaovad pärast õitsemist. Maa all on taimel lühike risoom, millel on väikesed lisajuured, mis ulatuvad kuni 30 cm sügavusele.
Henn Voolaid
Isiklikku
Tema isa oli sõjaväelane.
Briseis
pisi|Briseis ja Achilleus u 430–410 eKr pärineval Vana-Kreeka [[amforal]] Briseis (kr Βρισηΐς) oli vanakreeka kangelaseeposes Achilleuse kaunis orjatar, kelle ta oli saanud Trooja sõjas sõjasaagina.
Alfhausen
Vaatamisväärsused
1971. aastal loodi Alfsee järv Hase jõe üleujutuse tõrjeks; see nimetati lähedalasuva Alfhauseni valla järgi. Populaarse sihtkohana puhkajatele ja päevamatkajatele on järv viimastel aastatel väga oluliseks muutunud. 1990. aastatel laiendati järve, et koguda vett suuremast valglast.
Briseis
Achilleus pidi Briseise loovutama Agamemnonile, kuna too oli ilma jäänud sõjasaagiks saadud Chryseisest, kes anti tagasi oma isale, Apolloni preestrile Chrysesele, et päästa kreeklaste sõjaväge katkust. Achilleuse viha Agamemnoni peale on oluline süžeemotiiv "Iliases".
Alpi võipätakas
Lehed
pisi|Alpi võipätaka lehed Alpi võipätaka lehe pikkus on 2–5 cm ja laius 0,6–1,5 cm. Lihtlehed on kujult piklikud äraspidimunajad, tömbitipulised, terveservalised ja peaaegu rootsudeta, värvuselt hele- või kollakasrohelised ning läikivad. Lehtede alaküljel võib olla punakas värvivarjund. Lehed, mida on tavaliselt 5–8, moodustavad maapinnale kuni 6 cm suuruse lehekodariku.
Lehtedel on limanäärmed, mis muudavad lehe ülemise poole limaseks ja kleepuvaks. Putukad jäävad lima külge kinni ning seejärel taim eritab ensüüme, mis hakkavad putukat seedima. Limaeritus suureneb, mida enam putukas end lehel liigutab. Putukas surutakse sisserulluva leheserva poolt tihedalt vastu laba ja seeditakse ära ühe kuni kahe ööpäeva jooksul. Seejärel rullub leht lahti ja tuul puhub jäägid minema
Petrus Steyn
Petrus Steyn on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas Nketoana vallas.
Petrus Steyn on asutatud 1912. aastal Petrus Paulus Steyni lese farmi Sterkfonteini territooriumile.
Alpi võipätakas
Õis
pisi|Õis Alpi võipätakas ei õitse esimesel aastal. Õievarva otsa, mida taimel võib tekkida 2–3, moodustub üks helekollane õis. Sügomorfsed õied on ühekojalised ja kaheli õiekattega. Tupp ja kroon on liitlehised. Kroon on valge ja kahehuulne ning selle neelus on kaks kollakat täppi. Õis, mis on enamasti püstine, harvem longus, on kuni 1,5 cm pikkune ja lühikese koonusja kannusega. Alpi võipätakas õitseb mai lõpust juulini.
Petrus Steyn
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Petrus Steyni elanikest mustanahalisi aafriklasi 95,7%, valgeid 3,4%, India või Aasia päritolu inimesi 0,5%, värvilisi 0,3% ja teisi 0,1%. Sotho keelt pidas emakeeleks 83,2%, suulu keelt 7,4%, afrikaani keelt 4,6%, viipekeelt 2,0% ja teisi keeli 2,8%.
Alpi võipätakas
Vili, paljunemine
Alpi võipätaka vili on munajas või ümmargune kupar. See on püstine, kuni 9 mm pikkune. Kupar avaneb kahe poolmena ning selle sees on pruunid seemned
Alpi võipätakas suudab ka vegetatiivselt paljuneda, moodustades kõige hiljem arenenud lehe kaenlasse üks kuni kaks 3 mm suurust sigisibulat, millest järgmisel aastal saab iseseisev taim. Arktilistel aladel kasvavatel taimedel vegetatiivne paljunemine puudub.
Henn Voolaid
Isiklikku
Tema abikaasa Kaie Voolaid (snd 1942) on Eesti Spordimuuseumi kauaaegne peavarahoidja ja teadur; neil on pojad Kalle Voolaid (Eesti Spordimuuseumi teadussekretär) ja Juhan (Tartu Linnavalitsuse keskkonnaspetsialist, kirjanik).
Alpi võipätakas
Kasutamine
Vanasti anti võipätaka lehti lehmadele, sest lehed muutsid piima kollakaks. Teise rahvapärimuse järgi pidid siis lehmad rohkem võid andma. Rahvameditsiinis kasutatakse võipätakaid valutavate kohtade ja paisete raviks, närvivalu, maksahaiguste, kõhu- ja rinnavalude raviks ning hingamisraskuste korral.
Looduskaitse
Eestis kuulub alpi võipätakas II kategooria kaitsealuste liikide hulka.
Alfhausen
Vaatamisväärsused
Renoveeritud Ristija Johannese kirik, ehitatud 13. sajandil, on populaarne abiellujate seas. Selle interjöör pärineb osaliselt gooti ajastust, näiteks Bentheim ristimisnõu ja Madonna.
Vanas külakeskuses on mitu 16. sajandi hoonet.
Roštšino
Roštšino (vene keeles Рощино) on kohanimi:
Kirke Karja
alt=Kirke Karja esinemas Reimsis (6.02.2019)|pisi|Kirke Karja esinemas Reimsis (6.02.2019) Kirke Karja (sündinud 18. septembril 1989) on eesti pianist ja helilooja.
Ta on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia klaveri eriala ja džässmuusika magistrantuuri.
Karja mängib ansamblites Heliotroop, Pae Kollektiiv, Kirke Karja Kvartett, Captain Kirke and the Klingons ja Kirke Karja Trio. 2014. aastal pälvis Karja Jazzkaare ja Jazzliidu Noore Jazzitalendi auhinna
2019. aasta juunist on Karja Eesti Jazzliidu juhatuse esimees.
Hind Muḩammad
Hind Muḩammad (هند محمد; sündinud 1981)‎‎‎ on Saudi Araabia filminäitlejatar.
Michael von Taube
pisi Michael von Taube (ka Mihhail Taube, venepäraselt Михаил Александрович Таубе; 15. mai 1869 Pavlovsk – 29. november 1961 Pariis) oli baltisaksa päritolu vene õigusteadlane ja ajaloolane.
Pärast Oktoobrirevolutsiooni, 1917. aastal lahkus ta eksiili, elades nii Soomes, Saksamaal kui ka Prantsusmaal. Ka seal jätkas ta oma õigusteadusalast tegevust, oli Haagi Rahvusvahelise tribunali liige ning oli tihedalt seotud Vene emigrantide ringkondadega, sealhulgas ka Romanovitega.
Taube tegutses ka ajaloo alal, seda küll peamiselt genealoogina. Juba 19. sajandi lõpus avaldas ta enda suguvõsa, Taubede ajaloo ja sugupuud, hiljem ka Uexküllide oma, mis oli mahukas, kolmeköiteline ning ilmus ajavahemikus 1930–1954.
M. von Taube esitas genealoogiauuringute tulemusel väite, et:
Mutatsioonimäär
Mutatsioonimäär on sagedus, millega geen muutub metsiktüübist spetsiifiliseks mutandiks. Üldiselt väljendatakse seda mutatsiooniarvuna bioloogilise ühiku kohta (st mutatsioonid rakujagunemise kohta, gameedi kohta, replikatsioonitsükli kohta). Mutatsioonimäärad väljendavad tavaliselt konkreetset mutatsiooniklassi, näiteks punktmutatsioonid, suuremad või väiksemad insertsioonid või deletsioonid. Nende asenduste määra võib omakorda jaotada mutatsiooni spektriks, mis kirjeldab mutatsioonimäära geneetilise konteksti mõju.
Iga määra jaoks on mitu looduslikku ajaühikut. Need määrad on iseloomustatud kui mutatsioonid aluspaari, rakujagunemise, geeni, generatsiooni või genoomi kohta. Organismi mutatsioonimäär on arenenud omadus ning see on tugevalt mõjutatud iga organismi geneetikast ja keskkonnast.
Retaabel
Retaabel (prantsuskeelsest sõnast rétable < keskaja ladinakeelsest sõnast retrotabulum, sõnadest retro 'taga' ja tabulum 'tahvel' ), ka altariretaabel on alates 11. sajandist kasutusele tulnud altaripealmik ehk ehissein altarilaua tagumisel serval. Retaabel on kaunistatud maalingute ja nikerdustega ning see kujunes sajandite jooksul mitmeosaliseks ja -korruseliseks dekoratiivseks ehitiseks.
Mutatsioonimäär
Taust
Evolutsiooni mehhanismidest arusaamine nõuab informatsiooni uute mutatsioonide tekketasemest ning nende mõjust molekulaarsele ja fenotüübilisele tasemele. Kuigi sellise info hankimine on olnud tehniliselt raske, on kogu genoomi sekveneerimine kiiresti laiendanud teadmisi antud valdkonnas. Tänu erinevate organismide spontaansetest mutatsioonidest saadavale teabele on genoomi mutatsioonimäära ulatuses tekkinud üldised mustrid ning neid kasutavad mehhanismid. Toetust on leidnud hüpotees, et looduslik valik surub mutatsioonimäära madalamale tasemele, kasutades pigem juhuslikku geneetilist triivi kui sisemisi füsioloogilisi piiranguid. Selle tulemusena on vähenenud replikatsiooni, transkriptsiooni ja translatsiooni täpsus eukarüootides ja prokarüootides. Erinevaid geenivariante liigi piires nimetatakse alleelideks, seega tekib uus mutatsioon uues alleelis. Populatsioonigeneetikas iseloomustab igat alleeli valikukoefitsient, mis mõõdab eeldatud muutusi alleelisageduses mingi aja jooksul. Valikukoefitsient võib olla negatiivne (vastata oodatud vähenemisele), positiivne (vastata oodatud tõusule) või olla null (oodatuid muutusi pole). Uute mutatsioonide mõju kohanemise levikule on oluline parameeter populatsioonigeneetikas ja seda on põhjalikult uuritud. Kuigi selle jaotuse mõõtmistulemused on olnud vastuolulised, ollakse nüüd arvamusel, et enamik mutatsioonidest on kergelt kahjulikud. See tähendab, et paljudel mutatsioonidel on väike mõju organismi kohanemisele, kuid siiski võib mõni mutatsioonidest olla ka kohanemise jaoks soodne. Loodusliku valiku tulemusena ebasoodsad mutatsioonid kaovad populatsioonist, soodsad muutused kinnistuvad kiiresti ning neutraalsed muutused akumuleeruvad mutatsioonitekke kiirusega.
Retaabel
Sõnavara
Eestikeelses kunstiajalookirjanduses on retaabliks nimetatud nii tiibaltarit kui ka barokset tiibadeta altaripealmikku. See on küllalt sarnane saksakeelse sõna Altaraufsatz tähendusväljaga, mis on samuti märkinud igasugust altaripealmikku, mis seisab kas otse mensal või soklitaolisel predellal (eesti keelde vahendatudki sõnaga "altaripäälmik" ). Igapäevases kõnekeeles nimetatakse retaablit ka lihtsalt altariks.
Mutatsioonimäär
Mõõtmine
Organismi mutatsioonimäära saab mõõta mitme meetodiga. Mutatsioonimäära taseme arvutamise meetodid põhinevad mutantsete kloonide suurendamise mudelil, mida esimestena kirjeldasid Luria ja Delbrück ning täiendasid Lea ja Coulson. Muteerumismäära täpne tõlgendus sõltub nende meetodite tugevate külgede ja piirangute arusaamisest ning sellest, kuidas iga meetodi jaoks fluktueerimisanalüüsi optimeerida.
Asendusmäär
Paljud saidid organismi genoomis ei pruugi tunnistada suure kohanemismõjuga mutatsioone. Neid saite kutsutakse neutraalseteks saitideks. Teoreetiliselt fikseeruvad mutatsioonid erinevate organismide vahel just mutatsioonimäära piires. Fikseeritud sünonüümsed mutatsioonid, nagu sünonüümsed asendused, on geenijärjestuse muutused, mis ei muuda selle geeni kodeeritud valguprodukti. Neid kasutatakse tihti mutatsioonimäära hindamiseks hoolimata asjaolust, et mõned sünonüümsed mutatsioonid mõjutavad ka kohanemist. Näiteks on mutatsioonimäärad otseselt tuletatud eksperimentaalselt arenenud Escherichia coli kogu genoomist.
Mutatsiooni akumuleerumisliinid
Mutatsiooni akumuleerumisliinid on eriti töömahukas viis mutatsioonimäära iseloomustamiseks. Mutatsiooni akumuleerumise liine on kasutatud kirjeldamaks mutatsioonimäära Bateman-Mukai meetodiga ning soolebakterite, ümarusside, pärmide, kärbeste ja väikeste aastaste taimede genoomide otsesel sekveneerimisel.
Ühega miljoneist
"Ühega miljoneist" on 2 Quick Starti laul samanimeliselt albumilt.
Mutatsioonimäär
Muutused mutatsioonimäärades
Mutatsioonimäärad erinevad liigiti ja isegi ühe liigi genoomi eri piirkondade vahel. Need erinevad nukleotiidide asendusmäärad on mõõdetud läbi asenduste (fikseeritud mutatsioonid) aluspaari kohta generatsioonis. Näiteks geenidevahelised või mittekodeerivad mutatsioonid DNA-s kipuvad kuhjuma kiiremini kui DNA mutatsioonid, mis on organismis rohkem kasutusel (geeni ekspressioon). See ei pruugi olla tingitud kõrgemast mutatsioonimäärast, vaid puhastusvaliku madalamast tasemest. Regioon, mis muteerub oodatud määral, on kandidaadiks molekulaarse kella kasutamisel.
Ühega miljoneist
Laul saavutas esikoha Raadio 2 korraldatud konkursil Aastahitt 2001.
Mutatsioonimäär
Muutused mutatsioonimäärades
Kui neutraalsete mutatsioonide määr on järjestuses konstantne (kellasarnased) ning kui enamik liikidevahelistest erinevustest on neutraalsete asemel adaptiivsed, siis seda erinevuse numbrit kahe eri liigi vahel saab kasutada kahe liigi divergeerumisaja hindamiseks (molekulaarne kell). Tegelikult võib organismi mutatsioonimäär muutuda vastusena keskkonnastressile. Näiteks UV-kiirgus kahjustab DNA-d, mis võib suurendada vigade tekkevõimalust raku DNA reparatsioonil. Inimese mutatsioonimäär on kõrgem mehe sugurakus (sperm) kui naise sugurakus (munarakk), kuid prognoosi täpsus kõigub märkimisväärselt. Üldiselt on ainurakse eukarüoodi ja bakterite mutatsioonimäär ligikaudu 0,003 mutatsiooni genoomi kohta. See tähendab, et inimese genoomi kuhjub ligi 64 uut mutatsiooni generatsiooni kohta, kuna iga terve põlvkond hõlmab mitmeid rakujagunemisi genereerimaks sugurakke. Kõrgemad mutatsioonimäärad aluspaari generatsiooni aja kohta on leitud viirustes, millel võivad olla kas RNA või DNA genoomid. DNA-viirustel on mutatsioonimäärad 10−6 kuni 10−8 mutatsiooni aluspaari generatsiooni kohta ning RNA-viirustel 10−3 kuni 10−5 aluspaari generatsiooni kohta.
Inimese mitokondriaalse DNA mutatsioonimäär on ~3× või ~2,7×10−5 aluspaari 20 aasta generatsiooni kohta sõltuvalt hindamismeetodist; neid määrasid peetakse oluliselt kõrgemaks inimese genoomi mutatsioonimääradest ~2,5×10−8 aluspaari generatsiooni kohta. Kasutades kättesaadavaid andmeid kogu genoomi sekveneerimisest, on inimese genoomi mutatsioonimäär samamoodi hinnanguliselt ~1,1×10−8 saidi generatsiooni kohta. Muude mutatsioonide määr erineb suuresti punktmutatsioonide määrast. Individuaalse mikrosatelliitse lookuse mutatsioonimäär on suurusjärgus 10−4, kuigi see võib pikkuselt vägagi erineda. Mõned DNA järjestused võivad olla rohkem mutatsioonidele vastuvõtlikumad. Näiteks DNA asendused inimese spermis, millel puudub metülatsioon, on rohkem altid mutatsioonidele.
Mutatsiooniline spekter
Organismi mutatsioonispekter on määr, mille puhul tekivad mutatsioonid eri kohtades. Samuti on mutatsioonispekter iga mutatsioonitüübi sageduse jaotus piki märklaudgeeni nukleotiidjärjestust. Tavaliselt on enamiku mutatsioonispektriks kahe saidi määrad, millest igaüks võib omada kolme mutatsiooni. Kaks saiti on kaks õiget võimalikku aluspaari DNA-s: A-T ja G-C paarid. On olemas süsteemne erinevus transitsiooni (alfa) ja transversiooni (beeta) määrade vahel.
Evolutsioon
Mutatsioonimäära evolutsiooniteooria eristab kolme tegurit: generatsiooni kahjulike mutatsioonidega (kõrgem sagedus), generatsiooni soodsate mutatsioonidega (kõrgem sagedus) ning metaboolseid kulusid koos vähenenud replikatsioonimääradega, mis on vajalikud mutatsioonide vältimiseks. Erinevad järeldused põhinevad iga jõu suhtelisel tähtsusel. Organismi optimaalne mutatsioonimäär võib olla määratud kõrge mutatsioonimäära kulude kompromissina, näiteks kahjulikud mutatsioonid, ning süsteemide võimena mutatsioonimäära vähendada (DNA reparatsiooniensüümide ekspressiooni kasv). Teiseks suurendavad mutatsioonimäärad kasulike mutatsioonide määra ning evolutsioon võib mutatsioonimäära vähendada säilitamaks optimaalse kohanemise taseme. Siiski ei suuda looduslik valik mutatsioonimäära optimeerida, kuna selle taseme alandamisest on suhteliselt vähe kasu, seega on vaadeldud mutatsioonimäär neutraalsete protsesside saadus. Uuringud on näidanud, et RNA-viiruste, näiteks polioviirus, ravimine ribavariiniga toetab mõtet, et viirused muteeruvad liiga sageli säilitamaks oma genoomi informatsiooni. Seda kutsutakse vea iseloomuga katastroofiks.
Merekindlus
Merekindlus on iseseisev (püsiva garnisoni, relvastuse ja varustusega) mereväe üksus (kindlus), mis valdab kindlusehitiste kogumi mõjuväljas ja üldjuhul rannikul olevat ala ning kasutab seda kogumit (nimetatakse samuti merekindluseks) oma mereväe liikumise, mingi kaitseotstarbe (vastase sõjaväe, sh ka maa- või lennuväe tõrjumise) jaoks või ründe lähtekohana.
Merekindlus on organisatoorne, kuid ei pea olema samas ehituslik tervik.
Kirjeldus
Merekindlus on selle mereväe organisatsiooni kindlusehitistega tugevdatud ning ehituslikult ja/või maastikuliselt oluliselt liigendatud kogum. Tugevast ehitusmaterjalist (loodus- või tehiskivimüüritis, betoon, sarrusbetoon) kindlusehitistel põhineb merekindluse vastupanuvõime vastase raskerelvade (peamiselt sõjalaevade suurtükkide) mõjule ning oma garnisoni, relvastuse ja varustuse kaitsmine.
Ajalugu
Merekindlused tekkisid 15. sajandil rasketele tulirelvadega sõjapidamise arengu mõjul ning olid tähtsad mereväe paiknemisele (sõjasadam, mereväebaas vms) või liikumisele (väin, laht, jõesuue vms) olulist kohtade kaitsmisel kuni 20. sajandi keskpaigani, kohati ka 21. sajandi alguseni.
Hiidkupralised
Hiidkupralised (Buxbaumiaceae) on lehtsammalde klassi kuuluv sugukond.
Panama jalgpallikoondis
Panama jalgpallikoondis on Panama rahvuskoondis jalgpallis, mis esindab riiki alates 1938. aastast ja mida haldab Panama jalgpalliliit (FEPAFUT). Panama koondis on Põhja- ja Kesk-Ameerika jalgpalliliidu CONCACAF liige, kuuludes Kesk-Ameerika jalgpalliliitu. Jalgpallikoondise koduväljak on riigi pealinnas Panamás asuv Estadio Rommel Fernández.
Alates 1993. aastast on osaletud kaheksal korral CONCACAF Gold Cupil. Parimaks tulemus on olnud finaali jõudmine 2005. ja 2013. aasta turniiril. Mõlemal korral kaotati finaalis USA-le. 2009. aastal võideti Kesk-Ameerika koondiste turniir Copa Centroamericana.
Alates 2014. aastast on Panama koondise peatreener olnud colombialane Hernán Darío Gómez.
Enim mänge
Enim mänge Panama koondises pidanud mängijad. Seisuga 29. mai 2018. Paksus kirjas on toodud tegevmängijad.
Enim väravaid
Seisuga 29. mai 2018.
Indrek Hiibus
Indrek Hiibus (sündinud 1960) on eesti trummar. Ta on olnud 1.jaanuaril 1982 asutatud ansambli Randevuu liige koos Ülar Tõkke, Imre Orro ,Hillar Kingi, Meelis Laido ja Urmas Vanniga. Hiljem oli ta ka ansambli Apelsin liige.
Elektrooniline ajurünnak
Elektrooniline ajurünnak erineb traditsioonilisest ajurünnakust seetõttu, et mõtete esitajad on anonüümsed, ideid saab esitada samaaegselt ja ideede esitajaid ei kritiseerita kohe. Mõtete edastamise keskkond on elektroonne ehk enamasti suheldakse arvuti vahendusel ;.
Meetodi üldsõnaline kirjeldus
EBS on meetod, mille abil mitmesuguse suurusega grupid saavad etteantud teemal genereerida uusi ideid. Grupis olevad inimesed saavad oma ideid esitada samal ajal. Üks võimalus on korraldada EBS nii, et inimesed viibivad ühes ruumis ja esitavad arvutipõhises keskkonnas oma ideid, mis kuvatakse samas ruumis olevale suurele ekraanile ning mida saab sealt uuesti üle lugeda ja jälgida. Ideed võib kokku võtta ja koondada ühisesse jututuppa või blogisse. Ajurünnak ei tohiks kesta vähem kui 15 minutit, soovituslik on vähemalt 30-minutiline seanss.
Tavapäraselt jaguneb elektrooniline ajurünnak järgmisteks etappideks:
Kõik eeltoodud neli ajurünnaku etappi toimuvad arvuti vahendusel.
EBS-i plussid
EBS-i plussiks traditsioonilise ajurünnaku ees on asjaolu, et see vähendab või kõrvaldab suulisel ideede genereerimisel ilmneva blokeerimise efekti (kui inimene peab ootama oma järjekorda, et ideed esitleda, võib tekkida tõrge ja idee jääb esitamata). Samuti on ilmnenud, et EBS toimib hästi suurte rühmade puhul ja selle käigus jagavad (toovad esile) inimesed rohkem ideid kui tavalise ajurünnaku abil. . EBS-meetodit kasutades on inimesel võimalus oma ideid esitades jääda anonüümseks, mis omakorda väheneb pinget ja esitatud ideede hindamise (mahategemise) kartust ;. Esile võib tuua ka asjaolu, et mõtted edastatakse oma algupärases kontekstis ning neid on võimalik esitada samaaegselt.
EBS-i miinused
EBS-i puuduseks on aga asjaolu, et väheneb sotsiaalne näost-näkku suhtlemine ning inimesed ei saa arendada oma sotsiaalseid oskusi. Samuti on vähem traditsioonilise ajurünnaku puhul tekkivaid spontaanseid emotsioone (naermine, karjumine jne), mis on mõne kohtumise (koosoleku) puhul väga olulised. Puudub ka võimalus suhelda isiklikul tasandil. EBS-meetodil teksti kirjutamisel võivad kergemini tekkida arusaamatused ja vääritimõistmised grupikaaslastega. Meetod ei toimi väga hästi väikese grupi puhul. Puudusena võib käsitleda ka ideede üleküllust, mis väga suure grupi puhul võib ajuründajat pigem segadusse ajada. Samuti on esile toodud sotsiaalse sobitumise efekti ehk inimene püüab end ideede hulga poolest teistega võrrelda, mis tõenäoliselt võib tema sooritust mõjutada. Kindlasti eeldab EBS teatud ressursse (nt arvutite ja vastava tarkvara olemasolu).
EBS-i kasutusvõimalused
EBS-i võib kasutada näiteks suuremas või väiksemas organisatsioonis tavapärase koosoleku osana või alternatiivina koosolekule, et leida koos lahendus mõnele tekkinud probleemile. See aitab algatada diskussiooni ja kiirendab koosoleku kulgu, jättes fookusesse tekkinud probleemi, mitte inimesed, kes mingisuguseid kindlaid lahendusi pakuvad. .
EBS-i pole mõistlik kasutada lühikest aega, aga tõhusalt koos töötavate gruppide puhul. Teisipidi aitab meetod tõsta pikaajaliste ja väheproduktiivsete gruppide loovust.
Samuti osutavad uuringud, et elektroonilist ajurünnakut on kõige tõhusam kasutada 10–15 minutit pärast individuaalset ajurünnakut. Sel juhul käivitab elektroonilise ajurünnaku meetod (ekraanilt kaasründajate mõtteid lugedes) uue ideede genereerimise faasi.
EBS-i uuringud
Susan M. Stevensi, Courtney C. Dornburgi, Stacey M. L. Hendricksoni ja George S. Davidsoni 2008. aastal avaldatud uuringust “Individual and Group Electronic Brainstorming in an Industrial Setting” ilmnes, et individuaalne EBS on tõhusam kui grupi-EBS. See võib olla tingitud asjaolust, et grupi-EBS-is osalejad näevad üksteise pakutud ideid ning see võib nende ideede originaalsust mõjutada, esitatakse rohkem sarnasemaid ideid, Individuaalse EBS-i puhul inimesed ei näe teiste ideid, ning keegi ei mõjuta nende mõtteid mingis suunas (tekibki rohkem erinevaid ideid). Grupi-EBS-i eeliseks individuaalse EBS-i ees on aja ja raha kokkuhoid (koosolekud on lühemad ja protokoll salvestub kohe). Lisaks võimaldab grupi-EBS esitatud ideid kohe võrrelda.
Viited
Brainstorming
Jerzy Brzozowski
Jerzy Brzozowski (1899 Kaunas – 1974 Brüssel) oli Poola poliitik, diplomaat.
1937. aastal autasustati teda Valgetähe II klassi teenetemärgiga.
Jerzy Englisch
Jerzy Marian Englisch (18. detsember 1889 Lviv – 3. veebruar 1974) oli Poola sõjaväelane.
1935. aastal autasustati teda Kotkaristi III klassi teenetemärgiga.
Laulumäng
Eestisse jõudis sakslaste Singspiel Vanemuise seltsi vahendusel. August Wiera lavastas 1886. aastal Wilhelm Heinrich Louis Mannstaedti teose Humbug (1880) järgi oma laulumängu Ilumäe piimatüdruk, mis sai publikult väga hea vastuvõtu. See innustas Wiera truppi esitama järgmisel aastal August Conradi Unter dem Birnbaum eestikeelse variandi Õunapuu all. Edukateks osutusid ka Ebaparun ehk Kaltsukuningas (1888), August ja Klaara ehk Seisuste vaheseinad (1888), Mängumehe laulud (1889), Ema õnnistus (1889), Kuldvähk (1892), Postimees ehk Vana arm ei roosteta (1892), Staab-kornist (1894) jt, mille juured olid kõik Saksamaa Singspielide mullas.
Domineerisid talupojateemad ja kosjateemad, sageli toimusid sündmused jaaniõhtul. Populaarne oli kui vaene peategelane vastandus rikkale ja vaene tüdruk sai rikkale mehele. Sündmuste kulgu anti edasi regivärsilise lauluga, stseene etendati dramaatiliselt ja laval liiguti tantsuliselt. Vahel ilmestati lugu pantomiimiga. Teksti autoriteks olid tavaliselt August Kitzberg ja Karl August Hindrey. Vahel ka Oskar Luts ja Hugo Raudsepp. Eesti oma laulumängude peamisteks autoriteks olid Eduard Oja ja Juhan Simm. Estonia Seltsi varasemas tegevuses ei olnud laulumängudel repertuaari kujundamisel sellist kaalu nagu Tartus. Tallinnas mängiti alates 1895. aastast peamiselt Wiera repertuaari, nagu Udumäe kuningas ja Puriküla pruudid. Nende lavastamise eest hoolitses esialgu Wilhelm Thal ning hiljem Paul Pinna ja Theodor Altermann. Nende initsiatiivil oli laulumängudena repertuaaris Veiderdaja, Lilleoru Elsa, Seisuste vaheseinad, Kaltsukuningas, Ilumäe piimatüdruk jt.
1906. aastal valminud Vanemuise uus teatrimaja ajendas muutma repertuaaripoliitikat. Wiera enda kirjutatud laulumängud jäid tagaplaanile. Asemele tulid Viini ja saksa operetid.
Pere ja Kodu
Pere ja Kodu on aastast 1993 ilmuv lastekasvatuse ja vanemluse teemaline Eesti ajakiri.
Aastatel 1994–1997 andis ajakirja välja AS Impressum, 1997–2000 AS Eesti Ajakirjade Kirjastus ja seejärel AS Ajakirjade Kirjastus. 2020. aasta seisuga annab ajakirja välja Ekspress Meedia AS. Ajakiri ilmub üks kord kuus.
Ajakiri hakkas ilmuma 1993 nimega Noore Pere Leht, aastast 1994 ilmub nimega Pere ja Kodu.
Alates 1. juunist 2021 on ajakirja peatoimetaja Elin Järvsaar.
Harta 12
"Harta 12" oli kodanikualgatuslik pöördumine, mis koostati ja avaldati 2012. aasta novembris, millega 17 Eesti ühiskonnategelast ja aktivisti juhtisid tähelepanu kitsaskohtadele Eesti riigi juhtimisel.
Hartale kirjutasid alla Andres Ammas, Ignar Fjuk, Tarmo Jüristo, Juhan Kivirähk, Marju Lauristin, Ahto Lobjakas, Silver Meikar, Jevgeni Ossinovski, Pärtel Piirimäe, Rein Raud, Jüri Saar, Marek Tamm, Indrek Tarand, Siim Tuisk, Daniel Vaarik, Tõnu Viik ja David Vseviov.
Pöördumise pealkiri pärineb Marju Lauristinilt ning number viitab pöördumise kirjutamise aastale. "Harta 12" esimese mustandi pani kirja Ahto Lobjakas.
"Harta 12" toetuseks korjati allkirju ajavahemikul 14.11.2012–19.10.2013. Kokku andis allkirja 18 210 inimest.
Aigar Kallas
Aigar Kallas (sündinud 11. oktoobril 1973) on Eesti riigiametnik.
Ta on lõpetanud 1991. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja 1995. aastal Eesti Põllumajandusülikooli metsamajanduse eriala. Magistrikraad on tal keskkonnaökonoomikas California Ülikoolist.
Alates 1. novembrist 2001 töötas Aigar Kallas Keskkonnaministeeriumi metsaosakonna juhatajana, seejärel aastatel 2002–2003 Riigimetsa Majandamise Keskuse peadirektorina. Aastatel 2007–2022 oli ta taas Riigimetsa Majandamise Keskuse peadirektor.
Viktor Pedoste
Viktor Pedoste (enne eestistamist Viktor Pedoson; 15. detsember 1892 Räpina vald, Võrumaa – 10. aprill 1979 Tallinn) oli Eesti kohtunik.
Asavas
Asavas (ka Drobiškėse järv) on järv Leedus Zarasai rajoonis. Järv asub Salakasest 1,5 kilomeetrit loodes ja kuulub Nemunase vesikonda. Järv on ida-lääne sihiline. Järve kaldad on enamasti kõrged (kuni 10 meetrit), valdavalt metsased, lõuna- ja edelaosas aga madalad, kohati ka soostunud. Läänes on järv ühendatud Asavėlise järvega.
Viktor Pedoste
Viktor Pedoste oli 1914–1922 Aleksander Nevski kiriku kooliõpetaja ja koorijuht Tartus, 1922–1923 Eesti Apostliku Õigeusu Sinodi asjaajaja, 1923–1924 Riigikohtu sekretär, 1924–1928 lisakohtunik ja Tallinna 9. jaoskonnakohtunik, 1928–1940 Tallinna Ringkonnakohtu liige.
Asavas
Kaldajoone pikkus on 10,51 kilomeetrit. Järves on kaks saart pindaladega 2,62 ha ja 0,05 ha. Järve säng asub jääajal tekkinud lohus. Järve põhja katab muda, kalda ääres on ida- ja põhjaosas põhja katmas liiv ning kruus.
Asavasest voolab läbi Šventoji jõgi, sinna suubub kuus nimetut oja. Kaladest elavad järves ahven, särg, roosärg, koger, säinas, kiisk, nurg, haug, latikas ja linask. Järve kaldal asuvad Gaideliškėse, Grybiškėse ja Drobiškėse külad.
Ruth Tulving
Ruth Tulving (ka Rutt Tulving; 23. detsember 1930 Tartu – 16. november 2012 Toronto) oli Kanadas elanud eesti maalikunstnik ja graafik.
Elukäik
Alghariduse sai ta Tallinnas. 1944. aastal põgenes ta koos emaga (vanemad olid lahutatud) Saksamaale, kus lõpetas Geislingeni Eesti Gümnaasiumi. Aastal 1949 siirdus ta Saksamaalt Kanadasse, kus 1962. aastal lõpetas Ontario kunstikolledži. Täiendas 1963. aastal end Pariisis Académie de la Grande Chaumière'is ja võttis eratunde professor Rosso Rossi juures. 1964. täiendas end litograafia alal San Franciscos California Ülikoolis Berkeleys.
Tulving töötas Ontario kunstikolledžis, kus õpetas aastatel 1969–1974 maalimist, trükkimist, ajalugu ja trükkimistehnikat, kujude joonistamist jms. 1969 oli Open Studio Printmakers Workshopi asutajaliige ning aastatel 1970–1974 juhatuse liige ja Visual Arts Ontario asepresident. Aastatel 1976–1980 ja 1983–1984 oli Kanada kunstnike ühenduse Ontario Society of Artists president. Valiti 1977. aastal Kanada Kuningliku Kunstiakadeemia liikmeks. Ruth Tulving oli tunnustatud lektor ja kunstipedagoog.
NGC 4874
pisi|NGC 4874 on keskel paremal NGC 4874 on elliptiline galaktika, mis asub Coma galaktikaparves, Berenike Juuste tähtkujus.
Galaktika avastas 1785. aastal William Herschel, kes pidas seda udukoguks.
See on Coma galaktikaparve heleduselt teine galaktika ning selle tähesuurus on 12,7. NGC 4874 asub Maast umbes 350 miljoni valgusaasta kaugusel. Galaktika sisaldab üle 30 000 kerasparve.
Arvutisimulatsioon
Arvutisimulatsiooniks nimetatakse simulatsiooni (vaata ka simuleerimine), mille eesmärgiks on matkida mingi uuritava süsteemi käitumist ning mille simuleerimine toimub kas ühes arvutis või koguni terves arvutite võrgus.
Arvutisimulatsioone võivad läbi viia arvutiprogrammid, mida käitab üks arvuti ja mille simuleerimiseks kuluv aeg on minutites, aga ka programmid, mille simulatsiooni käitab kogu arvutite võrgustik ning mille simuleerimiseks kuluv aeg on päevades, nädalates või veelgi kauem. Arvutisimulatsioonide mudelid ületavad tihtipeale keerukuselt traditsioonilist paberi ja pliiatsi stiilis modelleerimist ja esineb ka mudeleid, mida ei olegi paberi ja pliiatsi meetodil võimalik modelleerida. Näiteks detsembris 1997 korraldati Ameerika Ühendriikides simulatsioon, mis matkis ühe väe pealetungi teisele kõrbealal, kusjuures simulatsioonis modelleeriti kokku 66 239 tanki, veoautot ja teisi sõidukeid. Selleks kasutati USDoDi superarvuteid, kuna tavaarvutite arvutusvõimekus ei olnud nii keeruka simulatsiooni jaoks piisav. Teiseks selliseks näiteks on materjali deformatsiooni mudel, mille simuleerimiseks kasutati 1 000 000 000 aatomit.
Simulatsioon või mudel
Termini arvutimudel all mõeldakse algoritme ja võrdusi, mis kirjeldavad modelleeritava süsteemi käitumist. Arvutisimulatsioon seevastu tähendab sellise programmi tööd, mis sisaldab andmeid ülalkirjeldatud algoritmide ja võrduste kohta. Arvutisimulatsioon on seega arvutimudeli arvutis käitamine ehk simuleerimine.
Ajalugu
Arvutisimulatsioonide ja arvutite kiire areng käivad käsikäes. Mida täiuslikumad on arvutid, seda keerukamaid simulatsioone saab käitada. Esimeseks suuremaks arvutisimulatsiooniks oli Manhattani projekt. Selle eesmärk oli teise maailmasõja ajal tuumarelva plahvatuse protsessi simuleerimine. Selle teostamiseks simuleeriti 12 mittekattuvat kera Monte Carlo algoritmiga.