cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Darmstadti koolkond
Darmstadti koolkonda kuulub grupp komponeerimisstiile, mille lõid Darmstadti Nüüdismuusika Suvekoolis (Internationale Ferienkurse für Neue Musik, Darmstadt) 1950ndate algusest kuni 1960ndate alguseni osalenud heliloojad.
Hornøya
Hornøya pikkus on umbes 900 meetrit ja laius umbes 650 meetrit. Saare pindala on 0,4 km².
Margus Saar
Töökäik
Margus Saar on olnud Tallinna linnavalitsuse osakonnajuhataja ja tegutsenud eraettevõtluses. Eesti Televisiooni jõudis ta 1990. aastal diktorite konkursi kaudu. Tema esimene teleteadustus läks eetrisse 1990. aasta 7. juuli hommikul kell 9.
Darmstadti koolkond
Taust
Mõiste "Darmstadti koolkond" formuleeris Luigi Nono oma 1958. aastal peetud loengus "Die Entwicklung der Reihentechnik". Darmstadti koolkonda kuulub kompromissitult seeriamuusika, mida on kirjutanud heliloojad nagu Pierre Boulez, Bruno Maderna, Karlheinz Stockhausen (neid kolme heliloojat nimetab Nono lisaks enda nimele oma loengus), Franco Evangelisti, Luciano Berio ja Henri Pousseur aastatel 1951 kuni 1961. Seejärel Darmstadti koolkond praktiliselt lagunes, nii muusikaliste erimeelsuste kui ka Darmstadti suvekursuste juhi Wolfgang Steinecke ootamatu surma tõttu.
Margus Saar
Töökäik
Kaasautorina juhtis ta 1991. aastal ETV-s majandussarja "Plaani ja turu vahel" ning mälumängusarja "Trilemma". Saar on juhtinud ja toimetanud majandus-, sotsiaal-, meelelahutus- ja portreesaateid, kommenteerinud ja juhtinud ülekandeid laulupidudelt, riiklike tähtpäevade tähistamiselt ja muudelt suursündmustelt. Ta on lugenud kaadritaguseid tekste dokumentaal- ja loodussaadetele.
Erra-Liiva
Erra-Liiva on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Margus Saar
Töökäik
Aastail 1998–2008 oli Margus Saar Vikerraadio saatejuht.
2003. aastast on ta töötanud Eesti Televisioonis / Eesti Rahvusringhäälingus koosseisulisena: uudistesaate "Aktuaalne kaamera" saatejuht-toimetajana ning alustas tegutsemist teleprodutsendina. Aastatel 2008–2017 oli Margus Saar ETV lastesaadete toimetuse juht. Pärast seda on ta ETV saatesarjade ja suursündmuste ülekannete produtsent.
Hornøya
Saare kõrgeim punkt ulatub 60 meetrini merepinnast.
Margus Saar
Isiklikku
Margus Saarel ja ajakirjanik Grete Lõbul on kaks tütart.
Kersti Lust
Aastal 2001 kaitses ta magistritööd "Talurahva maakasutus Saaremaa kroonuvaldustes aastatel 1841–1919" ja aastal 2005 doktoritööd "Pärisorjast päriskohaomanikuks: talurahva emantsipatsioon eestikeelse Liivimaa kroonukülas 1819–1915".
Hornøya
Saarel asub 1896. aastal rajatud Vardø tuletorn. Pärast selle automatiseerimist 1991. aastal saarel püsielanikke pole.
Kersti Lust
Teadustöö
Kersti Lusti uurimused puudutavad põhiliselt Eesti talurahva sotsiaal- ja majandusajalugu 19. sajandil ning 20. sajandi alguses.
Hornøya
Suviti elavad Hornøyal Tromsø ülikooli bioloogid.
Saare aluskord koosneb liivakivist ja kiltkivist.
Tammetihane
Tammetihane (Parus lugubris, sünonüüm Poecile lugubris) on linnuliik tihaslaste sugukonnast.
Hornøya
Hornøyal asuva merelindude kaitseala tõttu kehtivad saarel inimtegevusele piirangud.
Tammetihane
Levila
Liik on levinud Balkani poolsaarel, Türgis, Lähis-Idas ja Iraanis. Ta on paigalind.
Välimus
Üldpikkus 14 cm. Suur ja pikasabaline tihane. Pealagi ja kurgualune on nõgimustad, põseala on valge. Selg, tiivad ja saba on hallikaspruunid. Tugev nokk on must, jalad hallid. Kutsehüüd on kare tjerr'r'r'r, Laul koosneb kiiresti korratavatest silpidest, näiteks džjuviit-viit-viit-... või džjüü-džjüü-džjüü.
Elupaik
Asustab erinevat tüüpi metsasid ja makjat peamiselt mägedes, elab ka põõsastikes, õlipuuistandustes, viinamägedes, parkides ja aedades. Eelistab tammede ja pöökidega segametsi. Paiguti elab ka okasmetsas.
Erra-Liiva
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Sonda valda.
Tammetihane
Pesitsemine
Pesitsusperiood märtsist juulini. Pesa rajab puuõõnde, mõnikord ka pesakasti või kaljulõhesse. Pesamaterjalina kasutab rohtu ja sulgesid. Kurnas on tavaliselt 5-7 muna. Poegi toidavad ja nende eest hoolitsevad mõlemad vanemad. Pojad lahkuvad pesast kolme nädala vanuselt.
Toitumine
Toiduks on peamiselt väiksed selgrootud, ka seemned. Kogub toidutagavarasid.
Erra-Liiva
1939. aastal leiti külast Erra-Liiva peitleid.
Darmstadti koolkond
Taust
Kohe alguses kasutati fraasi Darmstadti koolkond pisendava ja isegi halvustava terminina kommentaatorite nagu näiteks Dr. Kurt Honolka poolt (1962. aasta artiklis, mida on tsiteerinud Boehmer ), et kirjeldada igasugust muusikat, mis on kirjutatud kompromissitus matemaatilises ja ülimalt reeglitele alluvas stiilis.
Tõnu Kalvet
thumb|Tõnu Kalvet Tõnu Kalvet (sündinud 17. oktoobril 1970 Tallinnas) on ajakirjanik, tõlkija ja poliitik.
Darmstadti koolkond
Taust
Heliloojad nagu Boulez, Stockhausen ja Nono kirjutasid oma muusikat Teise maailmasõja järelmõjudes, mil mitmete heliloojate nagu näiteks Richard Straussi muusika oli politiseeritud Kolmanda Riigi poolt. Et vältida taolist politiseerimist ning hoida "kunsti kunsti pärast", üritas Darmstadti koolkond luua uut antinatsionalistlikku muusikat, millele ei saaks kuidagi mingeid valesid tähendusi külge pookida. Hiljutised Boulezi ja Stockhauseni biograafid on püüdnud neid heliloojaid Darmstadti koolkonnast distantseerida, hoolimata kindlast teabest heliloojate ideoloogiate kohta.
Tõnu Kalvet
Ta on lõpetanud Tallinna 24. Keskkooli ja õppinud Tartu Ülikoolis.
Darmstadti koolkond
Taust
Darmstadti koolkonna põhimõjutajateks olid Weberni ja Varèse tööd ning Olivier Messiaeni "Mode de valeurs et d'intensités" (teosest Quatre Etudes de rhythme).
Kriitika
Helilooja Hans Werner Henze, kelle muusikat esitati Darmstadtis 1950-ndatel regulaarselt, oli Darmstadti koolkonna ideoloogiate vastu, eriti selle vastu, kuidas (tema arvates) noori heliloojaid sunniti kirjutama täielikult dodekafoonilist muusikat, vastasel juhul neid ignoreeriti ja peeti naeruväärseks. Oma kogutud teostes meenutab Henze, kuidas heliloomingutudengid kirjutasid oma teoseid Darmstadti sõites rongis ümber, et vastata Boulezi ootustele.
Üks Darmstadti koolkonna juhtfiguuridest, Franco Evangelisti, kritiseeris üpris avameelselt teatud innukate jüngrite dogmaatilist dogmatic "ortodokssust", nimetades neid "Dodekafooniliseks politseiks".
Sierra Leone kindralkuberneride loend
Sierra Leone kindralkuberneride loend loetleb Sierra Leone riigipead, kuninganna Elizabeth II esindanud kindralkubernerid alates riigi iseseisvumisest 1961. aastal kuni vabariigiks kuulutamiseni 1971. aastal.
Tõnu Kalvet
Poliitiline tegevus
2011. aasta augustist 2022. aasta jaanuarini kuulus Kalvet erakonda Eesti Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu. 2022. aasta jaanuarist on Isamaa liige.
Ta on ka Rahvuslaste Tallinna Klubi asutajaliige.
Töö ajakirjanikuna
Ta on olnud ajalehtede Rahvuslik Koguja ja Rahvuslik Teataja peatoimetaja. Ta on teinud kaastööd ajalehtedele Päevaleht, Sõnumileht ja Õhtuleht. Ta on ajalehe Eesti Maleelu peatoimetaja.
IV liiga 2020
IV liiga 20120 on Eesti jalgpalli tugevuselt kuuenda liiga, IV liiga 2020. aasta hooaeg, mis jagunes nelja tsooni – ida, põhi, lõuna ja lääs.
Välgi looduskaitseala
pisi|Välgi looduskaitseala kaart. Näha on erinevate sihtkaitsevööndite paiknemine. Välja on toodud ka kaitsealune [[Vara park.]] Välgi looduskaitseala asub Tartu maakonnas Peipsiääre vallas. Kaitseala suurus on 758 hektarit.
IV liiga 2020
IV liigas mängib 2020. aasta hooajal kokku 25 võistkonda.
Välgi looduskaitseala
Looduskaitseala staatus kinnitati Vabariigi Valitsuse poolt 2006. aastal.
Kaitsealal on eristatud kolm sihtkaitsevööndit:
Kaitsealal kaitstakse vanu loodusmetsi, siirdesoo- ja rabametsi jmt. Samuti on tähelepanu all kaitsealused linnuliigid (näiteks must toonekurg).
Kaitseala geograafilised koordinaadid on.
Terasuurus
Terasuurus on purdosakese keskmine läbimõõt.
Vastavalt terasuurusele nimetatakse purdosakesi rahnudeks, veeristeks, kruusaks, liivaks, aleuriidiks ja saviks. Püroklastilisi osakesi nimetatakse vulkaanilisteks pommideks ja plokkideks, lapillideks ning vulkaaniliseks tuhaks.
Esimeses tabelis on esitatud purdosakeste terasuurusel põhinev purdsetete klassifikatsioon ning teises tabelis püroklastide terasuurusel põhinev tefra klassifikatsiooni. Need klassifikatsioonid põhinevad Uddeni-Wentworthi skaalal.
Varinurme
Varinurme (18. sajandi kaartidel Warrinurm) on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas. 2009. aasta 1. jaanuari seisuga oli Varinurme külas 71 elanikku.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Sonda valda.
18. sajandi kaartide järgi on küla juures olnud kõrts ja Jalastu külast lähtuv oja.
2010. aastal eraldati Varinurmest Vana-Sonda küla.
Oslo tramm
Oslo trammiliiklust korraldab ühisveondusettevõte Oslo Sporvognsdrift.
Trammid sõidavad Oslos alates 1875. aastast. Käigus on 6 liini 99 peatusega. Rööbastee kogupikkus on 131,4 km.
Oslo on ainuke linn Norras, kus töötab tramm.
Kasutusel on Saksa DUEWAGi toodetud trammid SL-79 ja Itaalia Ansaldo STSi toodetud SL-95.
Liinid
2009. aasta seisuga on käigus järgmised liinid:
2008. aastal tehti trammiga iga päev umbes 110 000 sõitu.
Tulevikus on kavas jätta tööle vaid viis liini.
Hoomuli
Hoomuli (ka Oomuli; läti keeles Omuļi) on küla (mazciems) Lätis. Asub Vidzemes Valka piirkonnas Härgmäe vallas Eesti piiri lähedal.
Külas kasvavad tammed kõrgusega 29 ja 18 m on looduskaitse all.
Küla on kujunenud Hoomuli mõisa juurde. Seal on raamatukogu. Hoomulis asuvad Miciņi ja Omuļu skola bussipeatus.
2015. aastal oli külas 37 elanikku.
Transiiver
thumb|Transiivrid Transiiver on seade nii digitaal- kui ka analoogsignaalide saatmiseks ja vastuvõtmiseks.
Tänapäeval kasutatakse arvutivõrkude ühendamiseks meediakonvertereid, mis on tunduvalt kiiremad ja suuremate võimalustega.
Ethernet-kohtvõrkudes nimetatakse transiivrit ka meediumipöördusplokiks (MAU).
Fall Out Boy's Evening Out With Your Girlfriend
"Fall Out Boy's Evening Out with Your Girlfriend" on Chicago ansambli Fall Out Boy demoalbum. See salvestati 2002. aasta esimesel poolel kahe päevaga.
1000
1000. aasta
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Aastakümned: 950. aastad 960. aastad 970. aastad 980. aastad 990. aastad - 1000. aastad - 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad
Aastad: 995 996 997 998 999 - 1000 - 1001 1002 1003 1004 1005
Hornøya (Tusenøyane)
Hornøya on Norrale kuuluv saar Teravmägede saarestikus. Hornøya on Edgeøyast lõunas paiknevasse Tusenøyane saarestikku kuuluva Tribotnane saarterühma põhjapoolseim saar.
Saare geograafilised koordinaadid on.
Pulmonoloogia
pisi|Bronhoskoopia. Painduva optilise instrumendiga hingamisteede vaatlemine Pulmonoloogia on arstiteaduse ning anatoomia ja füsioloogia haru, mis käsitleb hingamiselundite ehitust ja talitlust ning hingamisteede ja kopsuhaigusi, nende diagnoosimist, ravi ja profülaktikat.
Käsitleb kõiki kopsu- ja hingamisteede haigusi (kaasa arvatud tuberkuloos, pleura- ja keskseinandi haigused ja hingamisteede allergilised seisundid) ning kopsumanifestatsioonidest teiste elundkondade haiguste või viimaste tüsistuste korral. Tervishoiu osana käsitleb pulmonoloogia nimetatud haiguste ja seisundite diagnostikat, ravi ja profülaktikat (kaasa arvatud terviseedendust). Pulmonoloogia on tihedalt seotud allergiliste haiguste, kliinilise füsioloogia, endoskoopia, radioloogia ja torakaalkirurgiaga, sisemeditsiini erialadest kardioloogiaga ning nakkushaiguste ja mikrobioloogiaga.
Pulmonoloogia eriteadlane on pulmonoloog.
Sierra Leone vapp
right|250px Sierra Leone vapp on Sierra Leone ametlik riigivapp.
Vapp võeti kasutusele aastal 1960 ning riigivapiks sai riigi iseseisvumisel aastal 1961.
Vapikilpi hoidvad lõvid ja kilbil kujutatud sakilised mäed märgivad riigi nime ('Lõvimäed'). Kilbi allosas on sinised lainjad merelained ning mägede roheliste sakkide kohal vabadust, rahu ja väärikust sümboliseerivad tõrvikud. Kilbi all on valgel lindil ingliskeelne rahvuslik deviis "Unity, freedom, justice" ('ühtsus, vabadus, õiglus').
Palmid vapikilbi külgedel tähistavad riigi majandusele tähtsa palmiõli toorainet.
Roheline värv tähistab maa põllumajanduslikke ja loodusrikkusi, sinine merd ja pealinna Freetowni sadamat ning valge ühtsust ja õiglust. Samad värvid võeti vapi eeskujul kasutusele ka riigilipul.
Ahvenanmanner
Ahvenanmanner (soome keeles Manner-Ahvenanmaa või Ahvenanmanner, rootsi keeles Fasta Åland) on Ahvenamaa saarestiku suurim saar.
Geograafia
Saare pindala on 685 km². Saar on lõhestatud paljudest lahtedest ja jaguneb poolsaarteks. Saar on kaljune ja künklik, kõrgus kuni 132 meetrit. See on Soome suurim meresaar ja suuruselt kolmas saar, arvestades ka sisevete saari.
Saar asub Ahvenamaa maakonnas, mis on Soome Vabariigi ulatusliku omavalitsusega osa. Saar jaguneb seitsmeks vallaks, nende hulgas on ka Ahvenamaa ainuke linn Maarianhamina.
Herpes
thumb|Herpes huulel
Herpes ehk ohatis (ladina keeles herpes) on peamiselt inimestel esinev naha- või limaskestade infektsioonhaigus, mida põhjustab Herpes simplex ' i viirus (HSV).
Liigitus
Ohatised liigitatakse sümptomite avaldumise asukoha järgi:
Inimeste herpesviirusel on kaks alamliiki, millest üks põhjustab huuleohatist ja teine valulikke villilisi lööbeid suguelunditel ehk suguelundite herpest. Herpesviirused on üks levinumaid viirusnakkusi inimeste seas kogu maailmas ning selle viirusega nakatunute arv kasvab.
Tekkepõhjused
Herpesviirused levivad otsese kontakti teel – üks alamliik enamasti mittesuguliselt, teine alamliik kaitsmata tupe-, anaal- ja suuseksi ajal partneritega, kellel on herpes. Huuleherpes võib suuseksi kaudu kanduda ka suguelunditele. Herpes levib ka siis, kui herpesehaigel puudub lööve. Herpesviirusega nakatunud rase naine võib sünnituse ajal nakatada oma vastsündinud last. Viirus tungib organismi kas limaskestade kaudu või läbi vigastatud naha.
Nakatumise järel jääb viirus organismi, liikudes nahalt tundenärvide kaudu seljaaju tundenärvikogumikesse. Seal püsib ta varjatud kujul kogu elu ning kui organismi immuunsüsteem ajutiselt nõrgeneb, liigub viirus tundenärvide kaudu tagasi nahale või limaskestale, põhjustades vaevusi.
Sümptomid
Huuleohatisele on iseloomulik sügelus, torkimistunne ja valu huulte piirkonnas, millele järgneb läbipaistvate vesivillide teke. Villid armistuvad ja paranevad iseenesest 3–5 ööpäeva jooksul. Teatud aja möödudes villiline valulik lööve huultel enamasti kordub. Ohatise kordumist võivad esile kutsuda UV-kiirgus, palavikulised haigused, stress, traumad, kirurgilised protseduurid ning külmetamine. Haiguse tõsiseks tüsistuseks võib olla silmade kahjustus.
Suguelundite ohatise korral ilmnevad esimesed lööbenähud 3–7 päeva pärast nakatumist. Esmalt tekib sügelus ja valulikkus suguelundite piirkonnas, millele järgneb haavanduvate vesivillide teke. Uusi ville ja haavandeid tekib umbes 10 ööpäeva jooksul ning ilma ravita kestab haigus 3–4 nädalat. Naistel kulgeb haigus raskemini kui meestel. Suguelundite ohatise kordumist võivad provotseerida suguühe, nahatrauma, menstruatsioon, füüsiline või psüühiline stress. Sageli võib lööbimisega kaasneda palavik, pea- ja lihasevalud ning lähedal asuvate lümfisõlmede suurenemine.
Diagnoosimine
Ohatise sümptomid on väga tüüpilised ning tavaliselt pole vaja uuringuid teha. Diagnoosi saab kinnitada, kui koguda tampooniga materjali villi või haavandi põhjast ning uurida seda laboris. Vereanalüüsist saab määrata viirusevastaseid antikehi.
Ravimine
Herpesviiruste põhjustatud huuleohatist, suguelundite herpest ning tavaliselt vanematel inimestel avalduvat vöötohatist ravitakse viirusevastaste ravimitega, millest levinum on atsükloviir. Atsükloviiri on saada kreemi, tablettide ja süstitava vormina. Sõltuvalt haiguse raskusest valitakse ravimvorm: huuleohatise korral piisab tavaliselt kreemist, tablettravi määratakse tihti korduva ohatise ja nõrgenenud immuunsüsteemiga haigetele. Rasketel juhtudel (näiteks ajupõletiku korral) manustatakse viirusevastast ravimit veeni.
Ennetamine
Kuna herpesehaige on nakkav ka mittelööbivas perioodis, on oluline seksuaalvahekordade ajal kasutada kondoomi või turvakilet.
Koljala
Koljala on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas. 2009. aasta 1. jaanuari seisuga oli Koljala külas 38 elanikku.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Sonda valda.
Küla on kuulunud Lüganuse kihelkonda.
Küla järgi on nime saanud Kõrgekalda kihistu Koljala kihistik.
Selenge
thumb|Selenge jõgikonna asendikaart thumb|Vaade kosmosest Selenge deltale Selenge (mongoli keeles Сэлэнгэ (ka Сэлэнгэ мөрөн), burjaadi keeles Сэлэнгэ мүрэн, vene keeles Селенга) on jõgi Sise-Aasias, suurim Baikalisse suubuv jõgi.
Selenge nime päritolu kohta on kaks versiooni. See võib pärineda burjaadi sõnatüvest сэл, mis tähendab üleujutust või järve, või tunguusi tüvest sele, mis tähendab rauda.
Baikalisse voolavast seest üle poole saabub järve Selenge kaudu. Baikalist voolab välja Angara ja Selenget on peetud Angara suurimaks lisajõeks. Angara suubub Jenisseisse ning just Selenge kaudu käib tee Jenissei suudmest kaugeima harujõe lähteni.
Selenge algab Ider Goli ja Delger Möröni jõe ühinemisel Hövsgöli aimakis.
Delger Mörön algab Hövsgöli aimakist Ulaan Tajga kõrgeima, 3351 m kõrguse mäe jalamilt ning voolab algul peamiselt lõunasse (lühikest maad Venemaa piirijõena), siis peamiselt kagusse, läbides ka aimaki keskuse Möröni. Tema suurim lisajõgi on paremalt suubuv Tesijn gol.
Selenge voolab ülemjooksul itta, ületab Bulgani aimaki piiri ning temasse suubuvad paremalt Hanuj gol ja vasakult Egijn gol. Pärast Ingettolgoj läbimist pöördub ta kirdesse, jõuab Darhan-Uuli aimaki ja hiljem Venemaa piirile. Piiril suubub temasse paremalt suurim lisajõgi Orhon, mis on Selenge aimaki piirijõgi, ja ühinemiskohas asub Selenge aimaki halduskeskus Sühbaatar. Venemaal voolab ta algul põhja, kus temasse suubuvad vasakult Džida ja Temnik, siis kirdesse, kus temasse suubuvad paremalt Tšikoi, Hilok ja Uda. Uda suudmes asub Burjaatia pealinn Ulan-Ude. Seal pöördub jõgi algul põhja ja siis läände, läbib Selenginski ning suubub Baikalisse, moodustades 680 km² suuruse delta.
Sühbaatarist kuni Selenginskini kulgeb jõe lähedal, peamiselt otse jõeorus raudtee. Maantee kulgeb jõele küllalt lähedal, aga enamasti siiski mitte jõeorus peaaegu jõe lähtest saadik, Mongoolias jõe vasakul kaldal, Burjaatias algul paremal, pärast vasakul kaldal.
Jõgi on 1024 km pikk, sellest 409 km on Venemaal. Tema valgla on 447 tuhat km². Jõe vooluhulk on Sühbaataris 310 m³/s, Ulan-Udes 935 m³/s. Burjaatias on jõgi laevatatav, Mongoolias mitte. Suurvesi on jões kevadise lumesulamise ajal, paduvihmade korral ka suvel ja sügisel. Talvel on madalvesi, näiteks Sühbaataris on keskmine vooluhulk veebruaris 23 m³/s ja augustis 610 m³/s. Novembrist aprillini on jõgi jääs.
Jõeorg on muutliku laiusega. Vahel laieneb see 20–25 kilomeetrini ja sageli jõgi hargneb sealkohas, siis kitseneb jõeorg jällegi 1–2 kilomeetrini ja harud koonduvad.
William, Walesi prints
William, Walesi prints (sündinud 21. juunil 1982 Londonis Saint Mary haiglas) on Briti kuningliku perekonna liige, Suurbritannia troonipärija.
Lapsepõlv
Prints William on Elizabeth II lapselaps, praeguse kuninga Charles III ja tema esimese naise printsess Diana esimene laps. Sellepärast on tema tiitel William (Tema Kuninglik Kõrgus). Lapsepõlves kutsusid vanemad teda hellitavalt vombatiks.
Ta ristiti 4. augustil 1982 oma vanavanaema, leskkuninganna Elizabethi 82. sünnipäeval Buckinghami palees. Tema ristivanemad on Kreeka kuningas Konstantinos II, Sir Laurens van der Post, leedi Alexandra Ogilvy, lord Romsey, Westminsteri krahvinna Natalia Grosvenor ja leedi Susan Hussey.
Lisaks nooremale vennale prints Harryle on tal isa teise abikaasa Camilla Parker Bowlesi kaudu kasuvend Tom Parker Bowles ja kasuõde Laura Lopes.
Ema surm
31. augustil 1997 hukkusid Williami ema Diana ja tema kaaslane Dodi Fayed autoõnnetuses Pariisis Pont de l'Alma tunnelis. Õnnetus juhtus vaid mõni päev pärast seda, kui Diana oli poegadega Lõuna-Prantsusmaal puhkusel viibinud. Mõlemad printsid olid õnnetuse päeval Balmorali lossis vanaema juures. Isa Charles äratas pojad, et neile kohutavast sündmusest teada anda.
Diana matustel saatsid Williamit kirstu taga kõndimisel vend, isa, vanaisa prints Philip ja onu krahv Spencer. Matusekõnes lubas onu õelaste eest hoolitseda, kuid hiljem ei ole Williamil onuga palju kokkupuuteid olnud.
Haridus
Nagu järjest enam briti teismelisi, otsustas ka William pärast Etoni lõpetamist aasta vahele jätta. Ta võttis osa Briti Armee treeningutest Belize'is ning oli vabatahtlik Tšiilis.
Pärast seda aastat astus prints 2001 Saint Andrewsi Ülikooli Šotimaal, mille ta 2005. aastal lõpetas. Esialgse eriala, kunstiajaloo, vahetas ta hiljem geograafia vastu. Koolis õppimise ajal kasutas ta nime William Wales.
2006. aasta jaanuaris alustas William kadetikursust Sandhursti Kuninglikus Sõjaväeakadeemias, et saada armeeohvitseriks. Tema vend alustas seal õpinguid juba 2005. aasta maikuus. William lõpetas õppeasutuse 15. detsembril 2006 nooremleitnandi auastmes.
Kuninglikud kohustused
2005. aasta juulis täitis William oma esimesi kuninglikke ülesandeid, esindades Elizabeth II-t Uus-Meremaal teises maailmasõjas hukkunute mälestustseremoonial. Sama aasta septembris teatati, et Williamist saab jalgpalliliidu president 2006. aasta maist ning heategevusliku organisatsiooni Centrepoint, mis tegeleb kodututega, patroon. Centrepoint on esimene organisatsioon, mille patroon William on.
Oktoobris 2005 töötas prints Chatsworth House'is Devonshire'i hertsogi maamajapidamises.
Nagu paljud tema eelkäijadki, otsustas William teenida Briti kaitseväes. Ta soovis pärast Sandhursti lõpetamist olla tegevteenistuses eesliinil. Võttes arvesse aga tema positsiooni ja varasemate Briti valitsuste vastuseisu troonipärija saatmisele ohtlikesse olukordadesse, paistab, et see soov jääb tal täitmata.
Tulevik
Tema kui kuningas Charles III vanima poja puhul eeldatakse, et ühel päeval pärib William trooni ning temast saab Suurbritannia ja Rahvaste Ühenduse kuningas. Kui William otsustab valida oma eesnime, saab temast kuningas William V. Samas võib ta valida ka teise nime, nagu tegid prints Albert Edward 1901 ja prints Albert 1936. Öeldakse, et Williamile on vastumeelt kuninglik protokoll ning ta tahab rohkem vabadust otsustamisel nagu tema emagi.
Suhted
Prints William kihlus oktoobris 2010 Catherine Middletoniga. Pulmad peeti 29. aprillil 2011 Westminster Abbey katedraalis Londonis. Pulmatalituse viisid läbi Canterbury peapiiskop Rowan Williams, Westminsteri dekaan John Robert Hall ja Londoni piiskop Richard Chartres.
22. juulil 2013 sündis poeg George Alexander Louis. 2. mail 2015 sündis tütar, kelle nimeks sai Charlotte Elizabeth Diana.
Risto Teinonen
Haridus
Teinonen on aastatel 1983–1984 õppinud Soome Riigikaitse Instituudis ja hiljem ülikoolides Rootsis, Soomes, Hispaanias, Eestis ja Lätis (Lundi, Stockholmi, Helsingi, Málaga, Salamanca, Tartu ja Läti Ülikoolis); tal on ka keeleteaduslik kõrgharidus.
Ta lõpetas 2005. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas ja 2008. aastal usuteaduskonnas bakalaureuseõppe. Usuteadust õppides kirjutas ta töö "Vabadussõjalaste liikumine ja religioon".
Alates 1992. aastast elas Teinonen põhiliselt Eestis, kuni kolis 2009. aasta sügisel Hispaaniasse.
Aastal 2002 pälvis ta eriliste teenete eest Eesti kodakondsuse, kuna tema tegevus oli tõstnud Eesti rahvusvahelist tuntust ja ta oli aktiivselt kaasa aidanud Eesti Vabariigi taastamisele. Aastal 2011 võttis ta tagasi Soome kodakondsuse.
Teinonen on olnud Eesti Iseseisvuspartei juhatuse liige. Erakonnast astus ta aprillis 2009 välja. 2010. aastal valiti ta Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu juhatuse liikmeks.
Risto Teinonen asutas aastal 2006 koos kahe Tartu Ülikooli usuteaduse tudengiga ajaloohuviliste seltsi MTÜ Uus Euroopa, mis on välja andnud kordustrükid raamatutest "Adolf Hitler – vabastaja" ning "Adolf Hitler ja lapsed".
Kriminaalasi
Aastal 2007 esitati Teinonenile kahtlustus, nagu looks ta Eesti iseseisvuse vastast organisatsiooni ja selle poolsõjaväelist tiiba. Süüasja uurisid Lõuna Ringkonnaprokuratuur ja Kaitsepolitseiamet. 17. jaanuaril 2007 algatati tema vastu kriminaalasi nr 07760000007, mis käsitles Eesti Vabariigi iseseisvuse ja sõltumatuse vastu suunatud püsiva organisatsiooni loomist, sellesse liikmete värbamist ja riiki õõnestavate sõjaliste laagrite korraldamise kavatsust. (Kriminaalasi lõpetatud. Süüd polnud tuvastatud.)
Tunnustus
Risto Teinoneni on tunnustatud Eesti Gaidide Ühenduse teenetemedaliga. Teinonen pälvis Soome skaudijuhina 2. veebruaril 2001 Maarjamaa Risti V klassi teenetemärgi, kuid 13. märtsil 2009 kirjutas president Toomas Hendrik Ilves alla otsusele see temalt ära võtta, sest Teinonenist oli juulis 2007 avaldatud foto, millel ta kandis Maarjamaa Risti koos Eestit okupeerinud riigi (rahvussotsialistliku Saksamaa) embleemiga. Juba 13. juulil 2007 teatas Eesti Vabariigi Presidendi Kantselei, et uurib võimalusi Teinonenilt teenetemärk ära võtta. Teinonen teatas, et vaidlustab presidendi otsuse kohtus. Hiljem Teinonen loobus sellest, öeldes, et mitteväärikat presidenti kohtu abil väärikalt käituma sundida ei saa. Maarjamaa Risti kinkis Teinonen enne presidendi otsust oma emale.
Ofort
thumb|280px|"Sandaalid klassikaliste ornamentidega" ([[1547). Augustin Hirschvogel]] Ofort (prantsuse keeles eau-forte) on sügavtrükitehnika, mille puhul metallplaati katvasse happekindlasse kihti kraabitakse ofordinõelaga joonistus ja söövitatakse see happe abil metalli. Seejärel kaetakse plaat värviga, trükkimisel jätab söövituskohtades olev värv paberile kujutise.
Ofort on ka selles tehnikas tehtud teos.
Töö käik
150px|thumb|Oforttehnika näide. Autor [[Félicien Rops]]
Ajalugu
thumb|240px|“Viis palgasõdurit“ (“Die fünf Landsknechte“; [[1530). Daniel Hopfer]] Happega metallplaadi söövitamise menetlus leiutati 16. sajandil. Esimeseks on peetud Augsburgi relvameistrit Daniel Hopferit (u 1470–1536) ning tema katsetusi raudplaatidega, millest nii mõnigi on siiani säilinud.
Šveitslane Urs Graf (u 1485–1527/28) rakendas ofordi teadaolevalt esimest korda kunstis (sellealased tööd aastast 1513).
Seoses vaskplaadi kasutuselevõtuga algas ofordi võidukäik. Vaskplaadi kasutuselevõtjaks oli Saksamaa kunstnik Albrecht Altdorfer (u 1480–1538) 1519. aastal.
Ofordi kõrgpunkt saabus Rembrandti (1606–1669) loomingus.
Ofort Eesti kunstis
Ofordiharrastusest olid haaratud paljud maalijad, näiteks Ernst von Liphart, Raadi mõisniku, tuntud kunstieksperdi ja kollektsionääri Karl Eduard von Lipharti poeg, tegi ofordis mitmed portreed, sealhulgas oma isast ja emast (1879). Düsseldorfis tegutsenud eestimaalaste Oskar Hoffmanni ja Eugen Dückeri ofordid ilmusid ühingute albumeis või tolleaegse perioodika kunstiliste kaasannetena.
Nikolai Triik tegi Stieglitzi kunstikoolis õppides ofordi Giovanni Battista Tiepolo maali järgi (1905), Kristjan Raud – ofordid „Mehe pea” ja „Muhameedlane Mesopotaamiast” Müncheni Kunstiakadeemias Peter Halmi käe all (1902–1903). Raud on loonud ofordis ka kunstnik Gori Risti eksliibrise (1903).
Aastal 1908 lõpetas Stieglitzi kunstikooli ofordi alal Alfred Kivi, hilisem Tallinna Kunsttööstuskooli joonistus-, graafika- ja stiliseerimisõpetaja, kelle oforti „Kiri” Gerard Terborchi järgi (1910) pidas Alfred Vaga ekslikult esimeseks Eestis.
Sri Lanka kindralkuberneride loend
Sri Lanka kindralkuberneride loend loetleb Sri Lanka riigipead esindanud kindralkubernerid alates riigi iseseisvumisest 1948. aastal kuni riigi vabariigiks kuulutamiseni 1972. aastal.
15. aprill
15. aprill on Gregoriuse kalendri 105. (liigaastal 106.) päev. Juliuse kalendri järgi 2. aprill (1900–2099).
Nüri
Nüri (18. sajandi kaartidel Nurri) on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas. 2009. aasta 1. jaanuari seisuga oli Nüri külas 30 elanikku.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Sonda valda.
Küla on kuulunud Viru-Nigula kihelkonda.
The Same Old Blood Rush with a New Touch
"The Same Old Blood Rush with a New Touch" on Cute Is What We Aim Fori debüütalbum, mis anti välja 10. juunil 2006.
Lood
(Kõigi lugude autor on Shaant Hacikyan.)
Kino
pisi|[[Sõprus (kino)|Kino Sõprus Tallinnas]] Kino on filmide näitamisega tegelev asutus, samuti selleks otstarbeks ehitatud või kasutatav hoone või mingi muu hoone (kultuurimaja vms) osa.
Kino ajalugu sai alguse ajast, mil prantsuse vennad Lumière'd korraldasid Pariisis esimese tasulise filmiseansi. Programmis näidati lühifilmi sellest, kuidas rong saabub jaama. See stseen ehmatas oma tõelisuses vaatajaid.
Eesti kino ajalugu
Esimene kinoks ehitatud maja Eestis avati 17. aprillil 1908 Tartus Ülejõel – elektriteater Illusion, kus oli 360 istekohta. 4–6. aprilli kava oli järgmine: 1) kapp, 2) meri kuupaistel, 3) kuradi reisikäik, 4) armukadedus ja nõdrameelsus, 5) nõid ja liblikad, 6) tulekahju.
Tallinnas sai 1908. aasta esimesel poolel filme vaadata mitmes kohas. Balti jaama lähedal Näituseväljaku paviljonis tegutses rändkino Grand Imperial Vio, Harjumäel The English Biograph Co. London ning Merepuiesteel Promenaadi ääres Rotermanni ja piiritusevabriku vastas kinonäitamiseks kohandatud teatris Modern. Rataskaevu tänaval näitas elavpilte Karl Stefani Elektro-Biograph.
Kevadel 1908 hakati Tallinna endise saksa teatri asemele Vene turul, praeguse Musumäe vastas, ehitama uut kinohoonet Metropol, mis avati 26. juulil 1908 kell pool üheksa õhtul.
Kino Eesti Vabariigis
1926. aastal oli Tallinnas 17 kino, Tartus 5, Narvas 3, Valgas, Pärnus, Rakveres ja Viljandis 2.
Öömisjoni seltsi koosolekul 28. detsembril 1932 väljendas pastor Adalgoth Seck oma muret selle üle, et mõned kirikuõpetajad joovad, suitsetavad ja külastavad kinosid, selle asemel, et oma eeskujuga kasvatavalt mõjuda.
Kino Nõukogude Eestis
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu natsionaliseeris oma otsusega 30. septembrist 1940 Eestis 47 kino. Tallinnas tegutses sellal 14 kino, Nõmmel oli siis kaks kino.
Kino taastatud Eesti Vabariigis
1991. aastal oli Tallinnas 12 kino. 2007. aastal tegutses Eesti Filmi Sihtasutuse andmetel Eestis 12 kino kokku 67 saaliga.
, Tallinna kinode loend
Vainu (Lüganuse)
Vainu on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas. 2009. aasta 1. jaanuari seisuga oli Vainu külas 13 elanikku.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Sonda valda.
Simple Plan
pisi|Simple Plan (2015) pisi|Simple Plan (2017) Simple Plan on Montréalis tegutsev Kanada pop-punkansambel, mis loodi 1999. aastal.
Bänd on Eestis esinenud 28. oktoobril 2008 ja 30. mail 2016, mõlemal korral Tallinnas.
Rush (album)
Rush on Kanada hard rock 'i ansambli Rush 1974. aastal ilmunud debüütalbum.
Rotation
Rotation on Cute Is What We Aim For'i teine stuudioalbum. See anti välja 24. juunil 2008.
Lood
Rotation
Meriküla
Meriküla (ka Mereküla) on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda.
Maakonnakeskusest Jõhvist on Merikülla 37 kilomeetrit, Vaivara vallakeskusest Sinimäelt 8 km. Küla maad asuvad kahel pool Hiiemetsa–Narva-Jõesuu maanteed, elamud ainult lõuna pool maanteed.
Meriküla piirneb põhjas merega, idas Narva-Jõesuuga, kagus Puhkovaga, lõunas Laagna ja Udriaga ning läänes Udria külaga. Meriküla läbib Põhja-Eesti pank, mis keerab Meriküla kohal sisemaale. Meriküla pangalt voolab alla Laagna oja.
Tänapäeval on ajaloolise Meriküla küla maadel veel kaks majapidamist. Küla nüüdne piir ei vasta ajaloolisele. Vanade piiride järgi algas Meriküla Meriküla pangast ja jätkus kuni Auga küla piirini. Tänapäeval on Narva-Jõesuu piirides juba Auga alad ja ka suurem osa Meriküla küla ajaloolisi maid. 1970ndatel seoses Meriküla dessandi ausamba püstitamisega nihutati küla piiri Udria küla maadele kuni Hanela karjamõisa varemeteni, haarates Meriküla koosseisu ka mõned Udria küla talud. Selline piirimuudatus tehti selleks, et dessandi mälestusmärk jääks Meriküla küla piiridesse.
Ajalugu
Meriküla (vahel ka Mereküla, Merrenküll) küla asutati pärast 1653. aastat, kui sinna asusid elama vanausuliste perekonnad. Hiljem liitus nendega veel teisigi vanausuliste perekondi.
1726. aasta adrarevisjoni andmetel elas Merikülas 15 peret.
1861. aastal eraldati Laagna mõisast Meriküla ja Udria küla koos metsa ja maadega Mustajõe mõisast ning asutati Meriküla poolmõis. Meriküla mõis sai ka Udria maadel oleva Hanela karjamõisa. Ehitati härrastemaja ning selle ümber kujundati park. Meriküla (Merreküll-Koerafer) moodustas 1866. aastal ühise Viru-Jaagupi kihelkonna Küti valla, 1883. aastal Meriküla eraldus, kuid 1893. aastal liideti taas Küti vallaga.
thumb|püsti|W. R. Gendti mälestussammas (2007)
Tema algatusel ilmus teatmikesse uus paik Meriküla suvituskoht (Bad Merreküll). 1863. aastat võib lugeda Meriküla kui suvituskoha algusaastaks. 1877. aastal püstitati Gendtile kabeli juurde ausammas, kui Meriküla kuurordi asutajale. Ausammas on säilinud tänaseni, kuigi vajab korrastamist. Kabel teisaldati aga 1960. aastate algul Narva-Jõesuusse. 1867. aastal rajati Merekülas väike Jumalaema Kaasani ikoonile pühitsetud puidust Mereküla Jumalaema Kaasani ikooni kirik. Mereküla kirikhoone viidi 1947. aastal uuele kohale Narva-Jõesuus, kus 1948. aastal kirik pühitseti Tallinna ja Eesti piiskop Issidori poolt pühale apostlisarnasele vürstile Vladimirile.
19. sajandi lõpuks oli Meriküla juba tuntud suvituskoht. Valminud olid kuurhoone, pansionaat, avatud oli telegraaf, postkontor, suviti töötasid apteek ja vesiravila. Kuurordis oli üle 90 suvila. Vesiravila arstina sai tuntuks kindral doktor Anton Riilman, kes ka ise suviti seal elas ja praktiseeris.
Merikülas on puhanud ja loometööd teinud paljud vene aristokraadid ja loomeinimesed: Anna Pavlova, Ivan Šiškin, kes viis sinna puhkama ja maalima ka oma õpilased ja tulevased kunstnikud Aleksandr Borissovi, Nikolai Himona ja P. Wagneri. Sellest ajajärgust pärinevad näiteks Šiškini maalid "Merekallas", "Männisalu", "Päikeseline päev" jt. Suviti maalimas käinud Peterburi Kunstide Akadeemia professoril Arseni Meštšerskil valmisid seal tuntumatest töödest "Narva lahe rannik" (1886), "Narva lahes" (1888), "Narva reid" (1890). Seal puhkasid ka Kliment Timirjazev, Nikolai Leskov, Lidia Vesselitskaja, Konstantin Blamont jt.
Meriküla on olnud puhkusepaigaks ka eesti inimesele. Seal on puhanud ja tööd teinud Miina Härma, Raimund Kull, Artur Kapp, Eugen Kapp ja paljud teised.
thumb|Meriküla liivaranna vaade Narva-Jõesuu suunas Meriküla kui suvituskoha hiilgeaeg oli 1914. aasta sõjasuveni. I maailmasõja lahingute käigus said paljud hooned kannatada, osa hävis, kuid Meriküla on puhkekohana kasutatud kuni tänapäevanai.
Meriküla rand on Eesti kõige pikema puhta laia liivaranna (12 km, algab Udria küla piirides, edasi Meriküla, Auga ja lõpeb Narva-Jõesuus Narva jõega) üks osa.
I maailmasõja ajal ehitati Merikülla Peterburi kaitsekava järgi oli Narva regioonis paikneva Meriküla-Rankisaari vahelise ala varupositsiooni ülesandeks tõkestada eelnevatest positsioonidest läbimurdnud vaenuliku laevastiku tee Peterburini. Meriküla-Rankisaari varupositsioon, lääne poolt vaadatuna oli järjekorras eelviimane, seitsmes positsioon enne pealinna Peterburi. Peeter Suure merekindluse Kroonlinna kindluse varupositsiooni lõunapoolseim Narva Suurtükiväepositsiooni patarei nr 1 rajati Narvast läände, Meriküla piirkonda. Selle ehituse käigus sai kannatada osa hoonestust. Rannapatareile ehitati lõuna pool maanteed võimsad betoonpunkrid ja kahurialused ning selle varustamiseks kitsarööpmeline raudtee Auvere raudteejaamast Meriküla patareini. Varupositsioonil jäid tööd 1916. aastal lõpetamata.
Teise maailmasõja ajal 14. veebruaril 1944 maabus Merikülas Balti laevastiku dessant 516 võitlejat major Stepan Maslovi juhatusel, kellele oli tehtud ülesanne murda läbi Auvere raudteejaama ja ühineda sealsete Punaarmee üksustega. Samuti oli neile antud korraldus kohelda kohalikke inimesi kui vaenlasi, põletada kõik hooned ja tappa kõik vene keelt mitterääkivad inimesed. Merikülas mõrvasid nad täägilöökidega Meta Süvalepa koos väikse pojaga. Dessant hävitati täielikult järgmisel päeval, mistõttu nad ei saanud oma ülesandeid täita. Meriküla dessandi mälestuseks püstitati 1972. aastal mälestusmärk Meriküla panga algusse selle merepoolsele nukile – kohta, kus Põhja-Eesti pank pöördub lõunasse. Mälestusmärgi kujundas Peeter Somelar.
Müncheni Bayern
Müncheni Bayern (ametlikult Fußball-Club Bayern München e. V.) on Saksamaa spordiklubi, mis tegutseb Baieris Müncheni linnas. Enamasti tuntakse Müncheni Bayerni nime all elukutseliste jalgpalliklubi, kes mängib Bundesligas (Saksamaa kõrgeim jalgpalliliiga). 30 liigatiitli ja 20 Saksamaa karikaga on see ühtlasi Saksamaa edukaim jalgpalliklubi.
Klubi asutasid aastal 1900 Franz Johni juhtimisel 11 sportlast. Kuigi Bayern tuli esimest korda meistriks juba 1932. aastal, ei valitud teda 1963 loodud Bundesligasse. Klubi üks edukamaid ajajärke oli 1970. aastate keskel, kui meeskonna kapteni Franz Beckenbaueri eestvedamisel võideti Euroopa karikas (praegune UEFA Meistrite Liiga) kolmel järjestikusel aastal (1974–1976). Müncheni Bayern on alates hooajast 2012/13	 tulnud Bundesliga meistriks seitse hooaega järjest. Klubi võitis oma viimase rahvusvahelise karikasarja võidu (Intercontinental Cup) 2001, samal aastal võideti ka Meistrite Liiga karikas. Järgmine Euroopa karikas võideti 12 aastat hiljem, 2013. aastal.
Ajalugu
FC Bayerni asutasid 1900. aastal Müncheni võimlemisklubi liikmed. Klubi pidas oma esimesed mängud regionaalses Baierimaa liigas. 1926. aastal võideti esimene tiitel – tuldi Lõuna-Saksamaa meistriks. Saavutust korrati kaks aastat hiljem. Esimest korda tuldi riigi meistriks aastal 1932, kui võideti finaalis Eintracht Frankfurti 2 : 0.
Adolf Hitleri võimuletulekuga takerdus Bayerni areng. Klubi president ja treener, kes olid juudid, lahkusid riigist ning Bayernit hakati halvustavalt nimetama juutide klubiks. Järgnevatel aastatel vajus Bayern unustusse.
Pärast sõda sai Bayernist Saksa kõrgeima liiga lõuna-alagrupi (Oberliga Süd) liige. 1956 oli klubi veel nii nõrk, et aasta aega tuli mängida madalamal astmel. Järgmisel hooajal oli Bayern aga tagasi Oberligas ning üllatuslikult võideti Saksamaa karikas. Finaalis alistati 1 : 0 Fortuna Düsseldorf. Bayern hakkas arenema liiga üheks tugevaimaks klubiks, ent muret valmistas majanduslik seis ning 1950ndate lõpus tuli tihti pankrotiga silmitsi seista. Appi tuli ettevõtja Roland Endler, kes muretses klubile vajaliku raha. Tänutäheks nimetati Endler neljaks aastaks klubi juhiks. Aastal 1963 liideti Oberligad, et moodustada ühtne üleriigiline Bundesliga. Bayernile ei antud esialgu liikmestaatust, kuid kaks aastat hiljem teenis klubi selle välja noorte talentide Franz Beckenbaueri, Sepp Maieri ja Gerd Mülleri abiga.
Bundesliga esimesel hooajal saavutas Bayern kolmanda koha ning võitis karika, tänu millele kvalifitseerus Euroopa karikavõitjate karika turniirile, mille klubi järgmisel aastal võitis, alistades finaalis Rangers FC. 1967 võitis Bayern taas Saksamaa karika ning 1969. aastal võideti nii Bundesliga kui ka karikas. Märkimisväärne on, et treener Branko Zebec kasutas hooaja jooksul kõigest 13 mängijat.
1970. aastal võttis treeneriohjad enda kätte Udo Lattek ning 1972. aastal tuldi kolmandat korda meistriks. Otsustav matš FC Schalke 04 vastu, mis toimus uhiuuel Müncheni Olümpiastaadionil, ühtlasi oli see esimene Bundesliga mäng, mida televisioonis otseülekandena näidati. Bayern saatis Schalke koju tulemusega 5 : 1 ning tagas tiitli. Sama korrati ka järgmisel kahel aastal. Kõrghetk saabus aga 1974. aastal, mil võideti Euroopa karikas. Finaali esimene mäng jäi 1 : 1 viiki, kuid kordusmängus alistati Atletico Madrid 4 : 0. Järgmisel hooajal oli klubi kodumaal edutu, kuid kaitsti Euroopa karikavõistluste meistritiitlit Leeds Unitedi vastu. Veel aasta hiljem alistati AS Saint-Étienne ning Bayernist sai kolmas klubi, kes oli võitnud Euroopa meistrite karikavõistlused kolm korda järjest.
1980. aastad olid Bayerni jaoks väljaspool platsi keerulised. Personal vahetus tihti ning tekkisid finantsprobleemid. Bundesliga võideti küll aastatel 1980 ja 1981, kuid sellele järgnesid kaks tiitlita hooaega ning endine treener Udo Lattek pöördus tagasi klubi juurde. 1984. aastal võitis Bayern Saksamaa karika ning pärast seda tuli kuue aasta jooksul viis korda meistriks, sealhulgas hooajal 1985–86 duubli ehk ühel aastal kaks tiitlit. Euroopas jäid aga parimateks saavutusteks kaks teist kohta Euroopa karikavõistlustel.
Bayern jõudis madalpunkti pärast 1990. aasta meistritiitlit, kui hooajal 1991–92 oldi kõigest viie punkti kaugusel väljakukkumisest. Võidulainele saadi pärast seda, kui hooaja 1993–94 teisel poolel valiti treeneriks Franz Beckenbauer. Kolmeaastase vaheaja järel võideti taas meistritiitel. Beckenbauer nimetati seejärel klubi presidendiks. Järgmised treenerid ei suutnud aga ootuspäraseid tulemusi saavutada. Sellel ajajärgul pakkusid paljud mängijad kõneainet kõmulehtedele, mistõttu sai klubi hüüdnimeks FC Hollywood. Franz Beckenbauer naasis treenerikohale ning klubi võitis 1996. aastal UEFA karika.
Hooaja 2005–06 eel kolis Bayern Allianz Arenale, mida esialgu jagati TSV 1860 Müncheniga. Viimane pidi aga oma osaluse sügava finantskriisi tõttu Bayernile müüma.
Felix Magathi juhtimisel võideti 2004–2006 kahel järjestikusel hooajal duubel, kuid treener vallandati 2007. aasta alguses. Peatreeneriks palgati taas Ottmar Hitzfeld.
Hooaeg 2006–07 oli Bayernile edutu: liigas saavutati neljas koht, jäädes välja järgmise hooaja Meistrite Liigast. Klubi juhtkond reageeris sellele mitme tähtmängija ostmisega, eesotsas Franck Ribéry, Luca Toni ja Miroslav Klosega. Järgmisel hooajal võideti taas Saksamaa karikas ning Bundesliga.
2008. aastal nimetati peatreeneriks Jürgen Klinsmann, kuid ebaõnnestunud hooaja tõttu, mil meeskonda ähvardas taas Meistrite Liigast väljajäämine, asendati ta hooaja viimasteks mängudeks Jupp Heynckesiga, kelle juhtimisel saavutati liigas teine koht.
Hooajast 2009–10 asus peatreeneri kohale hollandlane Louis van Gaal. Ka uus treener sai kriitika osaliseks, kui meeskond alustas Bundesligat erakordselt kehvade esitustega. Ka Meistrite Liigas ähvardas väljalangemine juba alagrupiturniiril, kuid viimane alagrupimäng Itaalia meeskonna Torino Juventuse vastu võideti tulemusega 4 : 1 ning sellega tagati koht kuueteistkümne parema hulgas. Kaheksandikfinaalis mindi kokku ACF Fiorentinaga. Fiorentina vastu saavutati kodustaadionil 2 : 1 võit ning võõrsil tuli vastu võtta 3 : 2 kaotus. Hoolimata kaotusest pääses Müncheni Bayern tänu võõrsil löödud väravatele edasi. Veerandfinaalis kohtuti Manchester Unitediga ning edasipääs saavutati sama skooriga. Poolfinaalis alistati Lyoni Olympique kahe mängu kokkuvõttes 4 : 0. 22. mail 2010 astuti Meistrite Liiga finaalis Santiago Bernabéu staadionil vastu Milano Internazionalele, kellele tuli alla vanduda tulemusega 2 : 0.
Hooajal 2010–11 kaotati Meistrite Liiga kaheksandikfinaalis jällegi Milano Interile. Turniirilt väljalangemine tähendas viimase tiitlilootuse kadumist, kuna Saksamaa karika poolfinaalis oli kaotatud FC Schalkele ning Bundesligas võideldi kõigest kolmanda koha eest. Pettumust valmistavad tulemused viisid Louis van Gaali vallandamiseni, tema asendajaks hooaja lõpuni määrati van Gaali assistent Andries Jonker. 2011. aasta juulis sai peatreeneriks taas Jupp Heynckes.
Hooaeg 2011–12
Hooajal 2011–12 osales klubi UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril. Oma alagrupis sai Bayern esimese koha, ainus kaotus tuli viimases, klubi jaoks mitte midagi otsustavas mängus Manchester Cityga. Kaheksandikfinaalis saadi vastaseks FC Basel. Šveitsis võitis mängu 1 : 0 FC Basel. Kodus aga oli Bayern tugevam: mäng lõppes 7 : 0 võiduga. Veerandfinaalis alistati Olympique de Marseille, mis on Prantsusmaal asutatud jalgpalliklubi. Poolfinaalis tuli vastu seista Madridi Realile. Kodus võideti skooriga 2 : 1 ja võõrsil jäädi sama seisuga alla, mis viis mängu lisaajale, seejärel ka penaltiseeriale. Penaltiseeria võitis Bayern 3 : 1 ning otsustava penalti lõi sisse Bastian Schweinsteiger. See võit viis meeskonna finaali, kus mängiti Chelsea FC-ga, kes oli teises poolfinaalis võitnud FC Barcelonat. Müncheni Bayern oli esimene meeskond, kes jõudis kodustaadionil toimuvasse Meistrite Liiga finaali.
Finaalmäng toimus 19. mail. Finaali jooksul oli Bayern domineerivam pool, kuid mängu esimese värava lõi Thomas Müller alles 83. minutil. Mängu lõpu eel lõi Didier Drogba nurgalöögist viigivärava. See oli ainus Chelsea nurgalöök, Bayernil oli neid veidi alla 20. Lisaajal teenis Franck Ribery penalti, kuid Arjen Robben ei löönud seda ära. Lisaaeg lõppes samuti viigiga ning võitja otsustati penaltiseeriaga, mille võitis Chelsea 3 : 4. Otsustava penalti lõi sisse Didier Drogba, kroonides sellega Inglise klubi esimest korda Euroopa meistriks.
Bundesligas jäi Müncheni Bayern Dortmundi Borussia järel teiseks. Saksamaa karikafinaalis jäädi samale meeskonnale alla seisuga 5:2.
Hooaeg 2012–13
Enne hooaega 2012–13 lisandusid Bayerni meeskonda Xherdan Shaqiri, Claudio Pizarro, Tom Starke, Dante, Mitchell Weiser, Lukas Raeder ja Mario Mandžukić. Emre Can ja Patrick Weihrauch sõlmisid lepingu esimeeskonnaga liitumiseks.
Bayern tuli Saksamaa meistriks rekordilise kiirusega, tagades liigatiitli juba 28. voorus. 1. juunil võitis Bayern Saksamaa karikafinaalis VfB Stuttgarti tulemusega 3:2. Meistrite Liiga poolfinaalis alistati 23. aprillil koduväljakul FC Barcelona 4:0. Camp Noul peetud teises mängus võideti vastast 0:3 ning üldskooriga 7:0 pääseti teist aastat järjest Euroopa klubijalgpalli tähtsaima sarja finaali. Seal alistati kodune rivaal Borussia Dortmund 2:1 ning võideti klubi viies Meistrite Liiga karikas.
Bayernist sai esimene Saksamaa meeskond, kes on võitnud ühel hooajal nii Bundesliga, Saksamaa karikavõistlused kui ka Meistrite Liiga. Lisaks võideti hooaja eel ka Saksamaa Superkarikas.
Hooaja keskpaigas sai selgeks, et lepingu lõppedes lahkub Jupp Heynckes peatreeneri kohalt ning tema asendajaks saab endine FC Barcelona treener Pep Guardiola.
Praegune meeskond
''Seisuga 31. jaanuar 2021''
Hatanga
Hatanga on küla Venemaal Krasnojarski krais Taimõri rajoonis. 2010. aasta andmetel oli külas 2645 elanikku.
Hatanga asutati 1626. aastal.
Avinor
AS Avinor on riigile kuuluv ettevõte Norras, mis haldab tsiviillennujaamu. Avinor kuulub Norra kommunikatsiooni- ja transpordiministeeriumile. See loodi 1. jaanuaril 2003 Luftfartsverketi erastamise käigus.
Avinorile kuulub 45 lennujaama Norras, neist 14 jagatakse Kuningliku Norra Õhujõududega (tuntud kui Luftforsvaret). Ettevõte vastutab õhuliikluse eest Norras. Lisaks 45 lennujaamale haldab Avinor Bodø, Stavangeri ja Oslo piirkonna juhtimiskeskust.
Avinori tegevdirektor on Sverre Quale, kes on ametis 18. aprillist 2006, ja esimees on Inge K. Hansen.