cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Butaani ja propaani segu
Külmutusagens
Butaani ja propaani segu leiab üha enam kasutust külmutite külmutusagensina varem kasutatud, kuid keskkonnaohtliku freooni asemel.
Aerosooli pihustusgaas
Ka aerosoolipurkides asendab propaani-butaani segu üha enam osoonivaenulikku freooni.
Tulemasinakütus
Butaanienamusega gaasisegu on kasutusel enamikus tänapäevastes mittetäidetavates tulemasinates.
Matkapliitide ja -lampide kütus
Kütteseadme kaalu kohta suhteliselt suure võimsuse, ökonoomsuse ja kasuteguri tõttu on vedelgaasil töötavad matkapliidid ja -lambid laialt kasutusel. Nende jaoks on loodud spetsiaalsed väiksemõõdulised balloonid, mis harilikult sisaldavad butaani ja propaani vahekorras 7:3. Paljud matkaseadmete balloonid on erinevalt majapidamistes ja tööstuses kasutavatest balloonidest mõeldud ühekordseks kasutamiseks. Õnnetuseks on eri tootjate lahendused sageli omavahel ühildamatud, mistõttu võib pikemal reisil olles tekkida probleeme uute sobivate gaasiga täidetud balloonide soetamisega. Seda enam, et kehtivad mitmed piirangud matkagaasiballoonide transpordil – neid ei ole lubatud kaasa võtta lennukisse, samuti on kehtestatud piirangud mõnedes tunnelites, nt Eurotunnelis.
Paschal Donohoe
pisi|Paschal Donohue (2019) Paschal Donohoe (sündinud 19. septembril 1974 Dublinis) on Iirimaa poliitik, ta kuulub erakonda Fine Gael. Ta on 17. detsembrist 2022 Iirimaa riigi kulutuste ja reformiminister (oli samal kohal ka alates 6. maist 2016 27. juunini 2020). Lisaks oli ta 14. juunist 2017 17. detsembrini 2022 Iirimaa rahandusminister. 2020. aastast on ta Eurorühma president.
Ta on õppinud Dublinis Trinity College'is politoloogiat ja majandusteadust.
Ta oli 12. juulist 2013 kuni 11. juulini 2014 Iirimaa Euroopa asjade minister. 11. juulist 2014 kuni 6. maini 2016 oli ta Iirimaa transpordi, turismi ja spordi minister.
Isiklikku
Ta on aastast 2001 abielus ning on poja ja tütre isa.
Kjell Westö
thumb|Kjell Westö Kjell Westö (sündinud 6. augustil 1961 Helsingis) on soomerootsi kirjanik ja ajakirjanik.
Ta on õppinud Helsingis rootsikeelses Svenska social- och kommunalhögskolanis. Ta on töötanud ajalehtede Hufvudstadsbladet ja Ny Tid toimetajana.
Ta debüteeris aastal 1986 luulekoguga "Tango orange". Esimene proosaraamat "Utslag och andra noveller" ilmus 1989. aastal. Kjell Westöt tuntakse enim tema Helsingi-teemaliste eepiliste romaanide järgi.
Saarõpää järv
thumb|Saarõpää järv Saarõpää järv (ka: Saareküla järv) on järv Võru maakonnas Setomaa vallas.
Järve pindala on 3,2 ha.
Winnebago maakond (Illinois)
Winnebago maakond (Winnebago County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Rockford.
Ajalugu
Maakond moodustati 1836. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 295 266.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Ruusa raamatukogu
Ruusa raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Räpina vallas Ruusa külas. Raamatukogu juhataja on Elve Vals.
Franz Viehböck
Karjäär
Viehböck valiti koos arst Clemens Lothalleriga osalema Nõukogude Liidu ja Austria Vabariigi ühisprojektis Austromir 91. Pärast kaks aastat kestnud treeningut valiti Sojuz TM-13 meeskonnaliikmeks Viehböck. Missioon startis 2. oktoobril 1991. Peale austerlase viibisid Sojuzi pardal NSV Liidu kosmonaudid Aleksandr Volkov ja Toktar Aubakirov.
Eesti Akadeemiline Helikunstnike Selts
Eesti Akadeemiline Helikunstnike Selts (lühend EAHS) oli aastatel 1924–1940 tegutsenud kutselisi muusikuid ühendav selts. EAHSi õigusjärglane on aastast 1989 Eesti Heliloojate Liit.
EAHSi eestvõttel korraldati kontserte, muusikavõistlusi, anti välja noote ja muusikakirjandust.
1930. aastatel tegutses EAHSi juures Eesti Akadeemilise Helikunstnike Seltsi keelpillikvartett ja puhkpillikvartett.
Sidrabiņi
Sidrabiņi on küla (vidējciems) Lätis Madona piirkonnas, Sausnēja valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 180 meetri kõrgusel, endisest piirkonna keskusest Ērgļist 13 ja Riiast 124 kilomeetri kaugusel.
Küla kohal asus varem Ozoli mõisa keskus. Küla on nime saanud mõisa viimaste omanike Sudrabsite järgi. Nõukogude perioodil kujunes küla kolhoosi Liepkalne keskasulaks. Aastail 2006–2021 kuulus küla Ērgļi piirkonda.
Lisaks vallamajale asuvad külas veel lasteaed ja postkontor. Sidrabiņis tegutseb tervisekeskus Zīļuks.
Külast algab looduskaitsealune Ozolmuiža tammeallee. Allees kasvavad lisaks tammedele veel saared, vahtrad ja pärnad.
2015. aastal oli külas 115 elanikku, 2017. aastal 113 ja 2019. aastal 103. 2020. aastal oli külas 101 elanikku.
Kükita suurkivi
Kükita suurkivi on roosakashallist jämedateralisest rabakivist rahn. Rahnu küljed on järsud ja servad ümarad. Selle lagi on kumer ning lael leidub kaks lauget looduslikku lohku, mille läbimõõt on 10–15 cm. Rahnu pealispinnal leidub sammaltaimi ja samblikke. Rabakivist rahnus esineb püstisi ja ka väikese kaldenurgaga pragusid. Suurkivi asub puisniidu serval ning selle seisukord on hea.
Kivi kõrgus on 3,2 m, ümbermõõt 22,5 m
Richard McTaggart
Richard McTaggart (sündinud 15. oktoobril 1935 Dundees) on Šotimaa ja Suurbritannia endine poksija.
McTaggart oli kokku viiekordne Suurbritannia meister - kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1956, 1958 ja 1960 ning I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1963 ja 1965. Ta on võistelnud harrastajana kokku 634 korda ning on võitnud neist 610 ja kaotanud 24 kohtumist.
McTaggart võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ning tuli olümpiavõitjaks. Ta sai nendel olümpiamängudel parima tehnikaga poksijale mõeldud Val Barkeri karika.
Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Kazimierz Paździorile (Poola). Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 3. ringis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Jerzy Kulej'le (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
McTaggart võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 14. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1961) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks. Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959), kuid kaotas oma kohtumise 1. ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 15. Euroopa meistrivõistlustel (Moskva, 1963), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Gerhard Dieterile (Lääne-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 16. Euroopa meistrivõistlustel (Ida-Berliin, 1965), kuid kaotas oma kohtumise 1. ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Tuuru mõis
Tuuru mõisaid on olnud kaks tükki:
Eesti Akadeemiline Kutseõiguslikkude Kunstnikkude Koondis
Eesti Akadeemiline Kutseõiguslikkude Kunstnikkude Koondis (lühend: EAKKK; hilisem nimi: Eesti Akadeemiline Kunstnike Koondis) oli aastatel 1935–1940 tegutsenud ühendus, mille moodustasid Eesti kunstnikud.
Enamik EAKKKi liikmeid olid kas Riigi Kunstitööstuskooli lõpetajad ja õppejõud, või need, kes olid varem lahku löönud Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingust.
Tammeveski kivi
Tammeveski kivi ehk Tammeveski rahn on kaitsealune graniidist rändrahn, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Kobruvere külas Tammeveski talu kompenseeritud maal.
Rändrahn paikneb suures osas maa sees ja teda läbib suur vertikaalne pragu. Arvatakse, et rahn olevat kunagi olnud Kobruvere hiiepaiga ohvrikivi.
Mõõtmed: 6,2×4,2×2,4 m.
Räpina raamatukogu
Räpina raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Räpina linnas. Raamatukogu juhataja on Kiira Kazakova.
Sisuedastusvõrk
Sisuedastusvõrk (inglise keeles content delivery network või content distribution network (CDN)) on suur piirkonniti laiali paigutatud veebi puhverserverite võrk, mis on mõeldud kasutajatele kindlate omadustega ja kiirusega teenuse tagamiseks. Tuntumate CDN-i teenuste osutajate ja kasutajate hulka kuuluvad näiteks Akamai, Facebook ja Google.
Hilibiniidü järv
Hilibiniidü järv (ka Kurtjärv, Pikalombi järv) on järv Võru maakonnas Setomaa vallas; üks neljast Värska järvedest. Järv on arvele võetud ürglooduse objektina.
Rebase kivi
Rebase kivi on rändrahn Rapla maakonnas Rapla vallas Kuusiku-Nõmme külas. Rebase kivi on kaitstav loodusmälestis.
Kivi ümbermõõt on 17,5 m ja kõrgus 3,0 m.
Cy Twombly
Cy Twombly (25. aprill 1928 Lexington, Virginia, USA – 5. juuli 2011 Rooma, Itaalia) oli Ameerika Ühendriikide kunstnik, abstraktse ekspressionismi viljeleja. Cy Twomblyt on peetud ka Jackson Pollocki mantlipärijaks.
Elulugu
Cy Twombly (kodanikunimega Edwin Parker Twombly Jr) isa oli USA Virginia osariigis asuvas Washingtoni ja Lee Ülikoolis treener ja spordidirektor ning mängis varem ka pesapalli. Tema isa kutsuti võistkonnas Cy'ks ning selle võttis Edwin Parker oma kunstnikunimeks. Juba lapsena tundis Twombly huvi antiikteoste vastu, mis mõjutasid tema kunstiteoste teemavalikut ka tulevikus.
Õpingud
12-aastaselt hakkas Twombly maalima. Algul õpetas teda hispaania kunstnik Pierre Daura, kes oli üks juhtivad avangardiste Lääne-Euroopas. Pierre Daura käe all õppis Cy kunsti põhitõdesid, maalides eelkõige koopiad ning kinnistades endas nii Euroopa kunsti traditsioone. Pärast keskkooli lõpetamist asus Cy Twombly õppima Bostoni kunstikoolis, mille järel suundus ta New Yorki, kus kohtus oma kauaaegse sõbra ja kaaskunstniku Robert Rauschenbergiga. New Yorgis õppis ta Robert Motherwelli ja Ben Shahni käe all, kes pidasid teda juba 1950. aastal väga küpseks kunstnikuks. Koos Rauschenbergiga said nad koolist stipendiumi ning läksid umbes aastaks Euroopasse, kus väisasid algul Napolit ja suundusid sealt peatselt Rooma. Ka Rooma ei jäänud nad kuigi kauaks, vaid vaatasid üle ka paljud muud Itaalia linnad. Ühtlasi huvitusid nii Twombly kui ka Rauschenberg arheoloogiast ning lõid kaasa mitmetel väljakaevamistel. Euroopasse minemise põhjuseks oli eelkõige Twombly ja Rauschenbergi huvi Euroopa kultuuri ja esteetika vastu.
Iseseisva kunstnikutee algus
Twombly ja Rauschenberg olid maiks 1953 Ameerikas tagasi ning peatusid siis pikemalt New Yorgis, kus nad maalisid reisist inspireerituid teoseid ning kavandasid ühtlasi ka oma näitust. Cy Twombly ja Robert Rauschenbergi esimene isikunäitus ei pälvinud New Yorgis positiivset tagasisidet ei publikult ega ka kriitikutelt. Mõne aja pärast läks Cy Twombly tagasi Itaaliasse, kus ta tutvus Giorgio Franchettiga, kellest sai hiljem Twombly kauaaegne patroon ja teoste vahendaja. 1957. aastal, kui Twombly oli Itaalias sarnanesid tema kunstiteosed eelkõige Euroopa noorte kunstiga, mille tõttu oli Twombly Euroopas üpriski populaarne. Franchetti leidis ka Twomblyle piisavalt vahendeid, et korraldada Tartarugal oma isikunäitus, mis oli seal väga edukas. Sama näitus avati ka Milanos ja oli ka seal väga populaarne. Roomas tutvus ta ka Giorgio Franchetti õe Tatjanaga, kellest hiljem sai tema abikaasa.
Pere loomine ja Itaaliasse kolimine
1959. aastal läks Twombly tagasi New Yorki ning hiljem oma kodulinna Lexingtoni, kus ta maalis oma karjääri ühed isikupärasemad teosed. Tatjana Franchetti, kes oli samuti kunstnik, läks Itaaliast New Yorki portreekunsti õppima. Tatjana Franchetti ja Cy Twombly rentisid New Yorgis endale stuudio ja hakkasid seal ühtlasi maalima. Mõni aeg hiljem Cy ja Tatjana abiellusid New Yorgis ning natuke aega hiljem kolisid nad Rooma, kus neil sündis poeg Cyrus Alessandro Twombly, kellest sai samuti kunstnik. Pärast abiellumist jäigi Cy Twombly Itaalia ja Ameerika vahel pendeldama. Kuna Tatjana oli väga jõukast perekonnast, siis polnud Twomblyl rahalisi raskusi ja ta sai rahulikult oma kunstiteostega tegeleda.
Euroopa-rännakud ja mereteemad
Üldiselt liikus Cy Twombly 1960. aastatel väga palju ringi, korraldades autosõite nii Kreekasse kui ka Sitsiiliasse, kus ta tegeles ka maalimisega. Ühtlasi reisis ta ka Prantsusmaale ja Londonisse. Twombly tundis ta huvi Türgi vastu, külastades 1965. aastal Türgi rannikupiirkondi ning peatudes sealjuures ka mitmetel Kreeka saartel.
1970. aastatest ei olnud Cy Twombly enam niivõrd aktiivne kunstnik, kuid ka siis tegi märgilisi teosed. 1970. aastatel veetis Twombly palju oma ajast Kesk-Itaalia sadamalinnas Gaetas, mille keskaegne arhitektuur avaldas Twomblyle muljet. Gaeta sadamalinnas olles hakkas Twombly maalima rohkem mereteemalisi taieseid. Mere puhul köitis teda eelkõige selle liikuvus ja ettearvamatus, mis andis talle piiramatu värvipaleti merevee kujutamiseks.
Mereteemalisi teoseid võtsid hästi vastu ka kriitikud ning tema reputatsioon tõusis selle tõttu märgatavalt. See oli ka tingitud sellest, et kunstimaailm muutus ja hakkas Twombly viljeldud abstraktset ekspressionismi rohkem hindama.
Stiil ja temaatika
Cy Twombly on tuntud kui abstraktne ekspressionist, keda on nimetatud ka kuulsa ameerika abstraktsionisti Jackson Pollocki mantlipärijaks. Juba varajases lapseeas tundis Cy Twombly huvi antiiksete müütide järele ning seetõttu sai ka tulevikus klassikalisest mütoloogiast tema peamine temaatika. Bostonis õppides hakkas tema kunstistiili mõjutama ka indiaanlaste kunst, mille abstraktsus ja lihtsus andiski talle suuna. Cy Twombly esimeste omanäoliste teoste puhul kerkib esile eelkõige selle primitiivne käsitlus, mida ongi seostatud just eelkõige indiaani hõimudega. Cy Twombly teosed on eelkõige ka väga ekspressiivsed ja tundelised, mistõttu teda seostatakse Mark Rothko ja Jackson Pollockiga.
Majestic (1914)
pisi|Ookeaniaurik Majestic Majestic (prefiksiga RMS – 'kuninglik postiaurik') oli laevakompaniile White Star Line aastail 1922–1934 kuulunud ookeaniliinilaev. Pärast kompanii liitumist Cunard Line'iga kuulus laev aastail 1934–1937 Cunard White Star Line'ile.
Cy Twombly
Stiil ja temaatika
Sõjaväes teenides hakkas Twombly maalima õhtul pimedas, et tunded paremini välja tuleksid. Ühtlasi loobus ta pintslist ning asendas selle vahakriidiga. pisi|330x330px|Cy Twombly "Bacchus" Tema erinevus Jackson Pollockist peitub eelkõige tema joonte teravuses. Kui Jackson Pollocki maalide puhul kerkib esile tema mahlakus ja spontaanne lopsakus, siis Cy Twombly puhul kerkivad esile teravad ja elektriliselt närvilised jooned. 1960. aastatel hakkas Cy Twombly maalima mustale lõuendile. Lõuendile, mis meenutas musta tahvlit, maalis ta geomeetrilisi kujundeid ja sõnalisi kritseldusi, kasutades joonistusvahendina ka küüsi. Twombly maalis väga suurtele lõuenditele, mille laius ja pikkus varieerus 10–31 jala vahel. Twombly peamiseks teemaks oli klassikaline mütoloogia, mille puhul ta proovis väljendada selles leiduvaid tundeid ja emotsiooni. Ta proovis segada klassikalise mütoloogia 1950. aastate tänavakunstiga, mistõttu on tema stiili ka grafitiks peetud. Keskeas hakkas Twombly rohkem mereteemalisi pilte maalima ning ühtlasi läks ta palett heledamaks ja esmakordselt tekkis tema piltidele äratuntavaid objekte näiteks lillede näol. Cy Twombly üheks mitmekülgsemaks teoseks kujunes “Natural History Part I, Mushrooms”, mis on tehtud kollaaži vormis ning milles on kasutatud nii fotosid, litograafiat kui ka joonistusi.
Majestic (1914)
Laeva tellis Hamburg America Line ja pani nimeks Bismarck, laev veesati 1914. aastal. Mahutavusega 56 551 brutoregistertonni oli see suurim laev maailmas kuni Normandie valmimiseni 1935. aastal. Kolmanda ja suurima Saksa HAPAG Line'i transatlantilise laevatrio liikmena viibis selle aurulaeva valmimine Esimese maailmasõja tõttu. Laev ei sõitnud pärast käigukatsetusi 1922. aastal enam iial Saksa lipu all. Sõja möödudes viisid saksa laevaehitajad selle lõppviimistluse lõpuni ning andsid laeva sõjareparatsioonina üle Briti valitsusele kompensatsioonina Britannicu uputamise eest.
Sellest sai White Star Line'i lipulaev nimega Majestic, mis oli laevakompanii teine samanimeline alus (vt Majestic (1889)). Ta oli 1920. aastatel edukalt teenistuses, kuid algav ülemaailmne majanduskriis tegi laeva liinilhoidmise üha kahjumlikumaks. Ta suutis majanduskriisi nappuses vaevaliselt 1930. aastate esimesel poolel reise sooritada, kuni see müüdi vanametallina ettevõttele Thos W Ward. Laev võeti enne lammutamist Briti Admiraliteedi omandusse, kus teenis enne põlemasüttimist ja hukku 1939. aastal koolituslaevana kuningliku mereväe nimega HMS Caledonia. Laev tõsteti hiljem pinnale ja lammutati lõplikult 1943. aastal.
Cy Twombly
Kriitika
Ühtlasi oli tema esimene isikunäitus Leo Castelli galeriis New Yorgis 1964. aastal läbikukkumine. Donald Judd nentis, et Twombly maalid ei saisaldanud midagi peale mõne värvitilga ja mõne juhusliku joone. 1980. aastatel koos uusekspressionismi tõusuga hakkas ka Twombly reputatsioon kasvama. Paljud noored kunstnikud eesotsas Jean-Michel Basquiat’ ja Joseph Beuysiga leidsid Twombly teostest inspiratsiooni ning ka Euroopa kunstikriitikud leidsid tema teostest sisu.
Peter Schjeldahl on tema teoste kohta öelnud, et kuigi need on vormiliselt väga barbaarsed, on need siiski tundliku käega tehtud.
Ühtlasi on tema kohta öeldud, et Twombly oli originaalne minu-laps-suudab-ka-kunstnik.
Saka kihelkond
thumb|250px|[[Kuramaa kubermang]] Saka kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Sackenhausen) oli haldusüksus Aizpute kreisis Kuramaa kubermangus Lätimaal.
Saatse raamatukogu
Saatse raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Setomaa vallas Saatse külas. Raamatukogu juhataja on Linda Allas.
Baitkood
Baitkood (ingl. bytecode, mõnikord ka p-kood, p-kood porditavast koodist, ingl. portable code) on käsustiku vorm, mis on projekteeritud tõhusaks käivitamiseks tarkvaralise interpretaatori poolt. Erinevalt inimloetavast lähtekoodist koosneb baitkood kompaktsetest numberkoodidest, konstantidest ja viidetest (milleks harilikult on numbrilised aadressid), mis kodeerivad kompilaatori parsimise tulemuse ja teostavad semantilist analüüsi programmiobjektide tüübile, skoobile ja pesastamise sügavusele. Tehnilisest vaatenurgast on baitkood lähtekoodist genereeritud ja madala taseme masinast sõltumatu kood.
Paljud kaasaegsed programmeerimiskeeled, eriti kompileeritavad, kasutavad baitkoodi kompilaatori töö hõlbustamiseks ja kiirendamiseks.
Vormilt sarnaneb baitkood masinakoodiga, kuid see on mõeldud täitmiseks mitte reaalse protsessori, vaid virtuaalmasina poolt. Tavaliselt vastava programmeerimiskeele tõlk (mõnikord täiendab seda JIT- või AOT-kompilaatoriga) toimib virtuaalmasinana. Baitkoodi ja seda teostavate virtuaalmasinate spetsifikatsioonid võivad eri keeltes oluliselt erineda: sageli koosneb baitkood juhendist pinupõhise virtuaalmasina jaoks, kuid saab kasutada ka registripõhiseid masinaid. Siiski on enamus baitkoodide juhendeid tavaliselt võrdsed ühe või mitme assembleri käsuga.
Baitkoodi on nime saanud sellest, et iga opkood on traditsiooniliselt ühe baidi suurune. Iga käsk on tavaliselt ühebaidine opcode (0 kuni 255), millele võivad järgneda parameeterid, näiteks registrinumber või mäluaadress.
Täitmine
Tavaliselt baitkoodi programmi täidab baitkoodi interpretaator. Baidikoodi eelis on suurem efektiivsus ja teisaldatavus, st sama baitkood saadakse teostada erinevatel platvormidel ja arhitektuuridel, mille jaoks interpretaator on rakendatud. Otseselt interpreteerivad keeled pakuvad samasugust eelist, kuid tavaliselt baitkood on vähem abstraktne ja kompaktsem kui lähtekood, baitkoodi interpreteerimise tõhusus on tavaliselt kõrgem kui lähtekoodi või abstraktne interpretatsiooni tõlgenduse puhas interpreteerimine. Lisaks on baitkoodi interpretaator sageli lihtsam kui lähtekoodi interpretaator ja seda on lihtsam teisele riistvaraplatvormile üle kanda.
Samal ajal on võimalik luua protsessoreid, mille jaoks antud baitkood on otse masina kood (sellised eksperimentaalsed protsessorid loodi näiteks Java ja Forth keelte jaoks).
Ajalugu
Esimesed baitkoodi kasutavad süsteemid olid BCPL-i O-kood (1960ndad), Smalltalk (1976), SIL (Süsteemi rakendamise keel) Snobol-4 jaoks (1967), p-kood (p-kood, 1970, koos Niklaus Wirthiga), Pascal programmeerimiskeele porditavatele kompilaatoritele.
P-koodi variante kasutati laialdaselt Pascali keele mitmesugustes rakendustes, näiteks UCSD p-süsteemis (UCSD Pascal).
Rakendus
Baitkoodi interpreteeritud keeled on Perl, PHP (näiteks Zend Engine), Ruby (alates versioonist 1.9), Python, Erlang ja paljud teised.
Clipper-kompilaator loob käivitatava faili, mis sisaldab programmi lähtekoodist tõlgitud baitekoodi ja seda baitekoodi täitvat virtuaalse masina.
Tavaliselt Java programmid kompileeritakse klassifailidesse (class-fail), mis sisaldavad Java baitkoodi. Need universaalsed failid kantakse üle erinevatesse sihtmärkmehhanismidesse.
Visual Basici varajastes rakendustes (kuni versioon 6) kasutati kõrgetasemelist Microsoft p-koodi
DBMSis kasutati kõrgetasemelisi p-koode ja baitkoode, mõned BASICi ja Pascali rakendused.
Sun Microsystemsi standardse Open Firmware Openloaderi puhul esindab baitkood Forth operaatorit.
Python
Kood: Baitkood:
Java
Baitkood:
0:  iconst_2 1:  istore_1 2:  iload_1 3:  sipush  1000 6:  if_icmpge       44 9:  iconst_2 10: istore_2 11: iload_2 12: iload_1 13: if_icmpge       31 16: iload_1 17: iload_2 18: irem 19: ifne    25 22: goto    38 25: iinc    2, 1 28: goto    11 31: getstatic       #84; //Field java/lang/System.out:Ljava/io/PrintStream; 34: iload_1 35: invokevirtual   #85; //Method java/io/PrintStream.println:(I)V 38: iinc    1, 1 41: goto    2 44: return
Arvustus
Vead kontrollimises stack-masinate baitkoodi tõid kaasa hulga äärmiselt ohtlike haavatavuste tekkimise, eriti kümneid AVM2 virtuaalmasinas, mida Adobe Flashis kasutati ActionScript  ja mitme varasema populaarse Java-süsteemiga (JVM). )
2000ndate lõpus - 2010. aasta alguses, kahtlesid V8-kompilaatorite autorid (JavaScript-i keel, mida sageli rakendatakse baitkoodi kaudu)) ja Dart, et kiire ja tõhusa virtuaalse masina jaoks on vaja vaheprotseduuride baitkoode. Nendes projektides oli realiseeritud otsene JIT-i koostamine (koostamine käivitusajal) lähtekoodist otse masina koodis.
Malm (täpsustus)
Malm võib tähendada mitut asja:
Eesti Akordioniliit
Eesti Akordioniliit (EAL) on 1994. aastal asutatud mittetulundusühing, mis ühendab akordioniõpetajaid ja -õpilasi ning akordionialaga tegelevaid professionaale.
EAL peab oma ülesandeks "seista hea akordionialase muusikahariduse käekäigu eest, korraldada erialaseid täiendkoolitusi ja konkursse, koordineerida festivalide ja kontsertide korraldamist, vahendada akordionialast teavet ja kontakte".
EAL on Rahvusvahelise Akordioniliidu (CIA) täisliige.
Tondiloo park
Tondiloo park on park Tallinnas.
Haljasala piiravad Mustakivi tee, Linnamäe tee, Kivila tänav ja Kärberi tänav.
Park moodustab osa Lasnamäe rohevööndist, mis ühendab Kadriorgu ja Pirita jõeoru maastikukaitseala.
Varem on alal olnud Kuristiku küla põllu­maad.
Ussipõllu suurkivi
pisi|Ussipõllu suurkivi
Vastse-Kuuste raamatukogu
Vastse-Kuuste raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Põlva vallas Vastse-Kuuste asulas. Raamatukogu juhataja on Mall Kõpp.
Romet ja Julia
"Romet ja Julia" oli Kanal 2-s 2012–2013 näidatud Eesti teleseriaal.
Seriaali läbiv teema on vaesest perest pärit poisi Rometi (Kaarel Targo) ja rikkast perest pärit tüdruku Julia (Carolin Ligi) armastuslugu, mis on täis raskusi. Seriaali stsenarist on Martin Algus ja režissöör Ergo Kuld.
Scandiano
Scandiano on väike linn ja omavalitsusüksus Reggio Emilia provintsis Põhja-Itaalias.
Romet ja Julia
Seriaali kõrvalosades mängivad teiste seas Ivo Reinok, Lauri Pedaja, Indrek Taalmaa, Teele Viira.
Scandiano
2016. aastal elas seal 25 600 inimest.
Scandianost on pärit Giorgio Prodi ja Romano Prodi.
Livigno Alpid
thumb|[[Cima Viola ja Corno di Dosdè]]
Livigno Alpid on mäestik Ida-Šveitsi ja Põhja-Itaalia Alpides, Itaalia Livigno küla ümbruses. Neid peetakse Kesk-Ida-Alpide osaks.
Livigno Alpid on eraldatud Bernina mäestikust edelas Bernina kuruga; Albula Alpidest loodes Ülem-Engadini oruga; Sesvenna Alpidest kirdes Spöli oruga; Ortleri Alpidest idas Passo di Fraéle ja Adda ülemise oruga (Valtellina).
Livigno Alpidest voolavad välja Adda, Inni ja Romi (Adige lisajõgi) jõed.
Tipud
Livigno Alpide peamised tipud on:
Kurud
Livigno Alpide peamised kurud on:
Alfreð Finnbogason
Alfreð Finnbogason (sündinud 1. veebruaril 1989 Grindavíkis) on Islandi jalgpallur, kes mängib Bundesliga klubis Augsburg ja Islandi jalgpallikoondises ründajana.
Hooajal 2013–14 oli ta 29 väravaga Eredivisie kõige resultatiivsem mängija.
Kostkova Umbjärv
Kostkova Umbjärv (ka: Kastkova Umbjärv, Umbjärv) on järv Võru maakonnas Setomaa vallas; üks neljast Värska järvedest. Järv on arvele võetud ürglooduse objektina.
Järve pindala on 3,8 ha.
2034
2034. aasta (MMXXXIV) on 21. sajandi 34. aasta.
Kai Rimmel
pisi|Kai Rimmel 2019. aastal Kai Rimmel (sündinud 23. novembril 1952 Viljandis) on Eesti poliitik, kes kuulub Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna ridadesse. Ta oli 25. aprillist 2019 kuni 26. jaanuarini 2021 Mart Helme asendusliikmena XIV Riigikogu liige.
Kai Rimmel lõpetas 1971. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ja 1977. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi toiduainete tehnoloogia erialal.
Ta kuulus aastast 2006 Eestimaa Rahvaliitu, seejärel Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 430 häält ning ei osutunud valituks.
Võõpsu raamatukogu
Võõpsu raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Räpina vallas Võõpsu asulas, majas Räpina mnt 24.
Raamatukogu on asutatud aastal 1923.
Gerlinde Kaltenbrunner
Gerlinde Kaltenbrunner (sündinud 13. detsembril 1970 Kirchdorf an der Kremsis Ülem-Austrias) on austria alpinist.
Võõpsu raamatukogu
Raamatukogu juhataja oli 60 aastat (kuni aastani 2020) Lea Saaremäe. Seejärel on raamatukoguhoidjaks Aili Jürmann.
Gerlinde Kaltenbrunner
Ta on tippalpinist, kes 11. mägironijana ja esimese naisena maailmas on tõusnud kõigi 14 kaheksatuhandelise tippu lisahapnikku kasutamata. Tal kulus selleks 13 aastat (1998–2011). Oma viimase kaheksatuhandelise – K2 (8611 m) – vallutas ta alles kuuendal katsel.
Ta hakkas mägironimist harrastama 13-aastaselt. Õppis õeks, kuid jätkas oma lemmikharrastusega tegelemist. 32-aastaselt sai kutseliseks alpinistiks.
Lõvi park
Lõvi park on Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis paiknev elukvartal. Tegemist on 2 hektari suuruse, terviklikult planeeritud tänapäevase linnaruumiga, mille arhitekt on Andres Alver koos Indrek Rünkla ja Tarmo Lahtiga arhitektuuribüroost Alver Arhitektid, ja see valmib lõplikult 2012. aasta jooksul.
Kvartali südameks on skulptor Mare Mikofi loodud monumentaalne pronksist lõviskulptuur ja ajaloolise munakivisillutisega tammeallee. Krundil juba tsaariajal paiknenud sõjaväeosa Vääna tänava poole avanev endine peavärav on algsel kujul taastatud.
Kvartalis on viieosaline ja kolmekorruseline kortermaja 23 korteriga, mille ehitajaks on Merko Ehitus.
Tsaariarmeest Vabadussõjani
Kuni I maailmasõja eelõhtuni, 1913. aastani, oli maa-ala tühi, madalate mändidega kaetud liivik. Seoses Peeter Suure merekindluse ehitusega rajati sinna ranniku kaitset teenindanud kindlusraudtee ning barakid keiserliku sõjaväe sapööriüksuse majutamiseks. Eesti Vabadussõja ajal, 1919. aasta kevadel majutati nendesse barakkidesse Taani vabatahtlike kompanii: 213 meest, sh 12 ohvitseri eesotsas kapten Richard Gustav Borgeliniga. Mõni päev enne rindele saatmist, 18. mail 1919 vaatasid üksuse üle ülemjuhataja Johan Laidoner ja staabiülem Jaan Soots.
Nõmme linna oma garnison
Pärast Vabadussõja lõppu, 1920. aasta kevadel, koondati barakkidesse Eesti Inseneripataljoni kolm roodu: sapööri-, telegraafi- ja raudteerood. Märtsis 1924 eraldati pataljonist telegraafirood, millest moodustati siiani tegutsev Sidepataljon ning allesjäänud üksus nimetati Pioneerpataljoniks. Ala, kus asusid kasarmud, oli poolkaares piiratud kitsarööpmelise Liiva-Vääna raudtee tammiga ja põhjast Harku tänavaga. Väeosa värav avanes Nõmme-Väikese raudteejaama (tänase Vääna tänava) poole ja on nüüdseks väärikalt taastatud.
Steven Davis
Steven Davis (sündinud 1. jaanuaril 1985 Ballymenas) on Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib Šotimaa kõrgliiga klubis Rangers. Ta mängib poolkaitsja kohal.
Lõvi park
Nõmme linna oma garnison
Pioneerpataljon moodustas Nõmme linna garnisoni ja pataljoniülem oli ühtlasi Nõmme garnisoni ülem. Nõmme Garnisoni juhtis pea kogu iseseisvusaja üks mees – kaptenist koloneliks tõusnud Johan Haljaste (enne eestistamist Grünberg). Kriisi korral oleks kogu Nõmme linna juhtimine allutatud garnisoni ülemale.
Steven Davis
Rangersis on ta mänginud ka aastatel 2008–2012, mil tuli kolm korda Šotimaa meistriks. Hooaegadel 2008–09, 2009–10 ja 2011–12 valiti ta Šotimaa kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. 2010. aastal valiti ta Rangersi hooaja parimaks mängijaks ja samal hooajal samuti mängijate poolt liiga parimaks.
Davis on mänginud ka mitmes Inglismaa kõrgliiga klubis: Aston Villas (2004–2007), Fulhamis (2007–2008) ja Southamptonis (alates 2012. aastast). 2006. aastal valiti ta Aston Villa aasta parimaks mängijaks.
Debüüdi Põhja-Iirmaa rahvuskoondises tegi Davis 9. veebruaril 2005 mängus Kanada vastu. 21. mail 2006 sai ta mängus Uruguay vastu Põhja-Iirimaa läbiaegade noorimaks kapteniks.
Lõvi park
Nõmme linna oma garnison
Garnisoni ja linna hea läbisaamine ning koostöö oli tolleaegse Eesti ühiskonna mentaliteedi üks aluseid ning teisiti ei saanud see olla ka linnaks pürgival Nõmmel. Kaitseväelased eesotsas garnisoniülemaga võtsid kõige tegusamalt osa kohaliku elu edendamisest, andes väärilise panuse Nõmme arengusse. Garnisoni territoorium oli osaliselt avatud ka nõmmelastele. Nimelt rajati seal igal talvel kelgumägi ja liuväli, kus õhtuti mängis pataljoni orkester. Liuvälja kõrvale ehitasid sõdurid lastele lumelinna – lumest kindluse koos tornide ja müüridega. Garnisoni ja Nõmme linna häid suhteid iseloomustab see, et 26. mail 1929 annetasid nõmmekad riigivanema juuresolekul Pioneerpataljonile lipu – kuldse lõviga oliivirohelisel taustal.
Pioneerpataljon asus kvartalis 1940. aasta sügiseni, mil formeeriti ümber Punaarmee 22. Territoriaalkorpuse üksikuks sapöörpataljoniks. 1941. aasta suvel saadeti väeosa Värska laagrisse ning sealt sõja puhkedes rindele.
Säilinud on vaid Pioneeripataljoni ohvitseride elamu (Vääna tänav 4) – uhke mansardkorrusega hoone ajaloolise peavärava kõrval.
Tallinnfilmi stuudio
Sõjaväe käes oli kvartal nii Saksa okupatsiooni ajal kui ka Nõukogude võimu perioodil kuni 1970. aastateni. Hiljem ehitati territooriumile Tallinnfilmi võttepaviljon, kus asus ka kostüümiladu ja prožektoripark. Paviljon töötas 1990. aastate alguseni. Paraku oli tegemist nõukogudeaegse ilmetu ehitusega, mis oma funktsiooni ei õigustanud ja on tänaseks lammutatud.
Lõvi tänav – uus tänav Nõmmel
Lõvi tänav on ala arendamisel tekkinud uus tänav, mis sai nime Tallinna Linnavalitsuse 29. veebruari 2012 määrusega territooriumil ajalooliselt paiknenud Pioneerpataljoni sümboliks olnud lõvikuju järgi. Kuna ajalooline kuju ei ole säilinud, kavandas skulptor Mare Mikof alale uue modernse lõvikuju, mis paigutatakse rajatava Lõvi tänava kõrvale haljasalale.
Murau
Murau on linn (Stadtgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaa lääneosas. See on Murau ringkonna halduskeskus.
pisi|tühi|Vaade Muraule idast
Linna majandus sõltub suuresti turismist, eriti lähedalasuvas Kreischbergi suusakuurordis. See on tuntud ka oma pruulimistraditsiooni (Murauer Bier) poolest, mida on dokumenteeritud alates 15. sajandist. Murau jaam on peatus kitsarööpmelisel Muri oru raudteel (Murtalbahn), mis kulgeb Muri jõe kõrval Unzmarktist Mauterndorfini Salzburgi liidumaal.
Ajalugu
Piirkond oli asustatud juba pronksiajal läbi rooma ajastu. Tabula Peutingeriana sissekande põhjal arvati 18.-19. sajandil iidne Noreia linn, keldi kuningriigi Noricumi pealinn olevat asunud Murau lähedal. Arheoloogilisi tõendeid pole aga seni leitud.
thumb|left|Murau loss ja Püha Matteuse kihelkonnakirik
Liechtensteini valdused taastati, kui Otakar II 1278. aastal Marchfeldi lahingus lüüa sai. Ulrichi poeg Otto lasi 1284. aastast ehitada gooti stiilis Püha Matteuse kihelkonnakiriku koos iseloomuliku nelitistorniga, mille Lavanti piiskop 1296. aastal pühitses. Murau kodanikud said 1298. aastal linnaõiguse, pärast mida linna kindlustati ja laiendati märkimisväärselt.
Aastatel 1480–1490 okupeerisid linna kuningas Mátyás I Ungari väed. Liechtensteinid hoidsid Muraud 16. sajandi lõpuni. 1623. aastast alates kuulub see Schwarzenbergidele, kes ehitasid Murau lossi selle tänapäevases renessanss-stiilis ümber. Praegune omanik on Karel Schwarzenberg.
Teise maailmasõja ajal asus seal Wehrmachti relvajõudude laager, kus tabatud briti sõjavange orjuses hoiti. Sõja lõpus 1945. aasta mais vabastasid vastupanuvõitlejate kohalikud rühmad 8 allesjäänud sõjavangi ja panid lähenevad Punaarmee väed edukalt uskuma, et linn oli juba brittide poolt okupeeritud.
Kultuuriüritused
thumb|upright=1.25|William Shakespeare'i "[[Julius Caesar (Shakespeare)|Julius Caesari" etendus Muraus, 2014]]
Murtalbahni aururong on linna ajalooline osa, samuti üks selle turismiobjektidest. Murau on tuntud ka oma iga-aastaste Simsoniparaadide poolest 15. augustil.
thumb|Raekoda
Tuhalaane rändrahn
Tuhalaane rändrahn on kaitsealune rändrahn Viljandi maakonnas Mulgi vallas Tuhalaane külas. Rahn asub Tuhalaane põlispuude grupi kaguosas, Kutsiku järve kaldal, kaupluse kinnistul. Rändrahnu mõõtmed on 5,5 x 4,3 x 3,3 m, ümbermõõt 16,0 m. Rahn paikneb järsul nõlval ja on osaliselt pinnasesse mattunud. Lõunakülg on püstine, idapoolne osa on tugevasti lõhenenud.
Eesti Antarktika Ekspeditsioon
Eesti Antarktika Ekspeditsioon (lühend: ESTANTEX) on aastal 2002 MTÜ Eesti Antarktika Ekspeditsioonid, Eesti Välisministeeriumi ja Eesti Teaduste Akadeemia Polaaruuringute Komitee koostöös valmiv projekt, mille eesmärk on saada Eestile konsultatiivse lepingupoole staatus (Antarktika lepingu osalisena) ja alustada Eesti rahvuslikku Antarktika uurimisprogrammi.
Kangruselja mõis
Mõisa ajalugu
Mõisas on tegutsenud šveitslase Emil Springi eestvedamisel juustuvabrik. Tema juustu kvaliteedist annab tunnistust IV Baltimaade põllumajandusnäitusel 1899. aastal Riias autasuks saadud pronksmedal.
Kantele
pisi|38-keeleline kontsert-kantele Kantele on kannelt meenutav näppekeelpill, soome ja karjala rahvapill. Pill kuulub Balti psalteeriumi perekonda.
Kangruselja mõis
Mõisa ajalugu
Eesti Vabariigi ajal, 1923. aastal nimetati Kuressaare metskond ümber Kangruselja metskonnaks ning mõisahoone sai metskonnahooneks. Metskond likvideeriti ning liideti teiste metskondadega 1997. aastal.
Peahoone
Ühekorruseline keskmise suurusega puithoone, esiküljel mansardkorrusega. Väljaehitus ja klaasitud rõdu peaukse ees. Eterniitkattega viilkatus, suured kahe poolega 6 ruuduga aknad.
Peahoone oli kasutusel Kangrusselja metskonna administratiivhoonena ja elamuna. 1929. aastal mõisa peahoone lammutati ja ehitati ümber metsaülema elumajaks. Praegu on maja eravalduses.
Park
Võrdlemisi suur ja tiheda puistuga vabakujulise planeeringuga park. Peahoone esise ringteesisene väljak on samuti haljastatud. Kodumaiste puude (saar, vaher, tamm) kõrval kasutatud ka lehist. Algsest planeeringust on säilinud vähe.
Heckler & Koch HK433
Heckler & Koch HK433 on Saksamaa modulaar-rünnakvintpüss, mis on padrunile 5.56×45 mm NATO konstrueeritud relvade Heckler & Koch G36 ja Heckler & Koch HK416 baasil.
Heckler & Koch konstrueeris relva nii, et seda saaks kasutada võimalikult sarnaselt eelmainitud relvadega. Kõik põhilised relvaosad on modulaarsed, mis tähendab, et vajaduse korral saab neid lahinguväljal moodulitena välja vahetada.
Beer House
Beer House on Tallinnas, Dunkri tänav 5 asuv restoran ja pruulikoda, mis nimetab end restoran-õlletehaseks. thumb|Dunkri tänav 5, Beer House Beer House avati juulis 2002. Peakokk on Dmitri Rooz.
See on ainus söögikoht Eestis, kus pakutakse pastöriseerimata ja filtreerimata õlut.
Konkursil Hõbelusikas 2007 valiti Beer House parimaks õllepakkujaks.
Ettevõte asub aadressil Dunkri 5 endise Raeköögi ruumides.
Lemovža
Lemovža jõgi (vene keeles Лемовжа, soome keeles Lemusajoki) on jõgi Venemaal Leningradi oblastis Volossovo rajoonis. Jõgi on Lauga jõe parempoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 48 km.
Alfred Asikainen
Alfred Johan "Alpo" Asikainen (11. veebruar 1888 Viiburi – 7. jaanuar 1942 Helsingi) oli soome maadleja, kes sai 1912. aasta suveolümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses pronksmedali.
Stockholmi suveolümpiamängudel kaotas ta maadlusmatši eestlase (kes esindas Venemaad) Martin Kleiniga. Matš kestis 11 tundi 40 minutit, mis läks Guinnessi rekordite raamatusse pikima maadlusmatšina.
Isiklikku
Tema poeg Toivo Asikainen oli soome jalgpallur.
Brünnow
pisi|Brünnowi suguvõsa vana vapp Brunnow, ka Brunow ja Brünnow (vene keeles Бруннов) oli Taga-Pommerist pärit baltisaksa aadlisuguvõsa.
Suguvõsa on nime saanud Taga-Pommeris asuva Brünnowi-nimelise küla järgi. Esimese selle nime kandjana on teada Klaus Janigen, kes pärast rüütliks saamist on tuntud nimega Klaus von Brünnow.
16. sajandil jagunes suguvõsa kaheks liiniks: Pommeri ja Kuramaa liin.
1620. aastal immatrikuleeriti Friedrich von Brunnow (suri 1651) Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Ühishaud
Eestis võib sagedamini leida sõjategevuse (näiteks Vabadussõjas, Teises maailmasõjas) läbi hukkunute ühishaudasid.
Boléro
"Boléro" on prantsuse helilooja Maurice Raveli orkestriteos, mille esiettekanne toimus 1928. aastal. Teose pealkiri oli algselt "Fandango", kuid muudeti hiljem "Boléroks".
Teos on üheosaline, algselt komponeeritud balletina.
Orkestratsioon
"Boléro" on kirjutatud võrdlemisi suurele orkestrikoosseisule: 2 flööti, pikoloflööt, 2 oboed (teist dubleerib oboe d'amore), inglissarv, Es-klarnet, 2 B-klarnetit, bassklarnet, 2 fagotti, kontrafagott, 4 metsasarve, pikolotrompet in D, 3 trompetit, 3 trombooni, tuuba, 2 saksofoni (üks neist sopransaksofon), timpan, 2 väikest trummi, taldrikud, tamtamm, tšelesta, harf ja keelpillirühm (viiulid, vioolad, tšellod ja kontrabassid).
Struktuur
Kogu teos on üles ehitatud muutumatule ostinato-rütmile, mis kõlab terve teose vältel ja mida mängib üks või mitu väikest trummi:
Pilt:Ravel bolero drum rhythtm2.png
Rütmi peal korratakse meloodiat, mis koosneb kahest 18-taktilisest hispaania rahvaviisist. Teose huvitavus püsib tänu staatilise rütmitausta ja justkui vabadusse pürgiva meloodia kontrastist tekkivale pingele, erinevate tämbrite varieerimisele ja pidevalt kasvavale crescendo 'le. Meloodiat esitavad teose vältel ükshaaval erinevad puhkpillid. Teose keskpaigas hakkavad teised pillid teemat esitavat puhkpilli erinevates helistikes dubleerima. Esimest korda juhtub see, kui metsasarv mängib teemat C-duuris ja tšelesta dubleerib seda 2 ja 3 oktavit kõrgemal ning kaks pikoloflööti vastavalt G- ja E-duuris.
Meloodia saade muutub teose vältel tihedamaks ja valjemaks, kuni lõpuks mängib kogu orkester. Veidi enne lõppu toimub modulatsioon E-duuri, kuigi kaheksa takti pärast moduleeritakse tagasi C-duuri. Kuus takti enne lõppu tulevad esimest korda sisse suur trumm, taldrikud ja tamtamm. Teos lõpeb dissoneeriva Des-duur-akordi lahenemisega C-duuri.
Eesti teaduslepe
Teadusleppe kohaselt tõstetakse teadus- ja arendustegevuse riiklik rahastamine kolme aasta jooksul (2020–2022) vähemalt 1 protsendini sisemajanduse kogutoodangust ning edaspidi hoitakse seda samal tasemel. Lisaks kokku lepitud rahastuseesmärgile võtavad leppega endale kohustused ka teadusasutused, teadlased ning Eesti ettevõtjad.
Teadusleppe allkirjastasid Eesti ühiskondlikus arutelus aktiivselt osalevate erakondade esimehed Jüri Ratas, Kaja Kallas, Kaul Nurm, Mihkel Kangur, Kristina Kallas, Züleyxa Izmailova, Helir-Valdor Seeder, Jevgeni Ossinovski, teadusasutuste esindajana Rektorite Nõukogu esimees Mait Klaassen, teadlaste esindajatena Eesti Teaduste Akadeemia president Tarmo Soomere ja Eesti Noorte Teaduste Akadeemia president Els Heinsalu ning suurimate ettevõtlusorganisatsioonide esindajatena Eesti Kaubandus-Tööstuskoja juhatuse esimees Toomas Luman ning Eesti Tööandjate Keskliidu juhataja Toomas Tamsar.
Leppe allkirjastamisest loobus viimasel hetkel Eesti Konservatiivne Rahvaerakond põhjendusega, et leppes seatud rahastuseesmärk on liiga väheambitsioonikas.
Eesti teadusleppe täistekst
'''Eesti teaduslepe Ühiskondlik kokkulepe Eesti teaduse ja innovatsiooni arengu kindlustamiseks'''
Jagades ühist veendumust, et teadus, arendustegevus ja innovatsioon on Eesti inimeste heaolu ja ühiskonna kestlikkuse jaoks strateegiliselt määrava tähtsusega, kinnitavad käesoleva kokkuleppe osapooled vajadust kindlustada strateegias "Teadmistepõhine Eesti 2014–2020" kokku lepitud eesmärkide täitmine ning kohustuvad pühenduma nende eesmärkide saavutamisele. Selleks lepitakse kokku alljärgnevas:
Tallinn, 19. detsember 2018
Eesti Keskerakonna esimees Jüri Ratas
Eesti Reformierakonna esimees Kaja Kallas
Eesti Vabaerakonna esimees Kaul Nurm
Emerson Sheik
Márcio Passos de Albuquerque (tuntud nimega Emerson Sheik; sündinud 6. detsembril 1978 Nova Iguaçus) on Brasiilia päritolu Katari endine jalgpallur, ründaja.
Eesti teaduslepe
Eesti teadusleppe täistekst
Erakonna Eesti 200 esimees Kristina Kallas
Emerson Sheik
Klubikarjäär
Emerson Sheik alustas klubikarjääri Brasiilias São Paulos.
Eesti teaduslepe
Eesti teadusleppe täistekst
Erakonna Eestimaa Rohelised esimees Züleyxa Izmailova
Värska raamatukogu
Värska raamatukogu on raamatukogu Võru maakonnas Setomaa vallas Värska asulas. Raamatukogu juhataja on Eha Kütt.
Eesti teaduslepe
Eesti teadusleppe täistekst
Erakonna Isamaa esimees Helir-Valdor Seeder
Emerson Sheik
Klubikarjäär
Aastatel 2001–2005 mängis ta Jaapani kõrgliiga J1 League klubis Urawa Reds. Aastatel 2002–2004 valiti ta Jaapani kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2003. aasta hooajal valiti ta Jaapani kõrgliiga hooaja väärtuslikumaks mängijaks. 2004. aasta hooajal lõi ta 26 mänguga 27 väravat ja oli kõrgliiga hooaja suurim väravakütt.
Eesti teaduslepe
Eesti teadusleppe täistekst
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna esimees Jevgeni Ossinovski
Emerson Sheik
Klubikarjäär
Seejärel mängis ta aastatel 2005–2007 Kataris Al Saddi ridades.
Eesti teaduslepe
Eesti teadusleppe täistekst
Rektorite Nõukogu juhatuse esimees Mait Klaassen
Emerson Sheik
Klubikarjäär
2007. aastal mängis ta lühikest aega Prantsusmaa kõrgliiga Ligue 1 klubis Stade Rennais.
Eesti teaduslepe
Eesti teadusleppe täistekst
Eesti Noorte Teaduste Akadeemia president Els Heinsalu
Emerson Sheik
Klubikarjäär
2009. aastal liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Flamengo. Tema ründepartneriks sai meeskonnas Adriano. Sel hooajal tuli ta Flamengoga Brasiilia meistriks. Emerson Sheik lõi 14 mängus kokku seitse väravat.
Eesti teaduslepe
Eesti teadusleppe täistekst
Eesti Kaubandus-Tööstuskoja juhatuse esimees Toomas Luman
Emerson Sheik
Klubikarjäär
Aastatel 2009–2010 mängis ta Araabia Ühendemiraatides Al Ainis.
Eesti teaduslepe
Eesti teadusleppe täistekst
Eesti Tööandjate Keskliidu juhataja Toomas Tamsar
Emerson Sheik
Klubikarjäär
2011. aastal suundus ta tagasi Brasiiliasse, liitudes Fluminensega. Ta tuli Fluminensega sel hooajal riigi meistriks.
Corinthianse jaoks osutus väga edukaks ka hooaeg 2012. Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistluste Copa Libertadorese finaalmängus lõi ta kaks väravat Argentina klubi Boca Juniors vastu, aidates sellega Corinthianse Lõuna-Ameerika meistriks. Sellega kindlustas Corinthians koha klubide maailmameistrivõistlustele. Finaalis alistas Corinthians Inglismaa klubi Chelsea ja võitis oma teise klubide maailmameistritiitli.
2013. aastal tuli ta klubiga Lõuna-Ameerika superikavõistluste Recopa Sudamericana võitjaks.
2014. aastal oli ta laenul Brasiilia kõrgliiga klubis Botafogo ja aastatel 2015–2016 mängis ta taas Flamengos.
2017. aastal liitus ta Ponte Pretaga, mis jäi sel hooajal Brasiilia kõrgliigas aga 19. ja langes kõrgliigast välja.
Koondisekarjäär
Katari jalgpallikoondises mängis ta aastal 2008 kolm mängu. Ta on esindanud kuues mängus ka Brasiiliat alla 20-aastaste koondises.
Annika Haas
pisi|Annika Haas Eesti ja Soome kaasaegse analoogfoto näituse kuraatorina, mai 2022 Annika Haas (sündinud 11. juunil 1974 Pärnus) on eesti fotodokumentalist ja fotokunstnik.
Ta on töötanud pikka aega Eesti Ekspressi pressifotograafina, on kunstimaja ambulARToorium asutajaliige ja kuraator Fotomuuseumis.
Tšehhi krooni maad
pisi|Tšehhi krooni maad, [[Saksa-Rooma riik (1618)]] pisi|[[Hugo Ströhl|Hugo Gerhard Ströhl: Tšehhi krooni maade vapp (1635. aastani), päripäeva vasakult ülevalt: (kinnitatud) Moraavia kotkas, Sileesia Piastide kotkas, Alam-Lausitzi härg, Ülem-Sileesia kotkas, Ülem-Lausitzi müür, keskel Tšehhia lõvi, nende kohal Püha Václavi kroon, ümbritsetud pärnavanikuga]] Tšehhi krooni maad (Länder der Böhmischen Krone, ), mida kutsuti ka Püha Václavi krooniks (země Koruny svatováclavské) või lihtsalt Tšehhi krooniks (Koruna česká), viitab alale, mida ühendasid Tšehhi kuningate valitsemise all feodaalsuhted. Järelikult ei viita mõiste füüsilisele kroonile, mida kandsid Tšehhi valitsejad – Püha Václavi kroonile, vaid Tšehhi riigile endale.
Annika Haas
Looming
Pressifotograafina on Haas pildistanud Eesti ja rahvusvahelisi poliitika- ja kultuurisündmusi laulupidudest Tallinna digitippkohtumise ja riigipeade Eesti-visiitideni. Tema vaba litsentsi all avaldatud fotosid leidub arvukalt ka Vikipeedias.
Tšehhi krooni maad
Tšehhi kroon ei olnud kunagi personaalunioon ega võrdsete liikmete föderatsioon. Vastupidi, Tšehhi kuningriik seisis kõrgemal kui muud osastisriigid. Tšehhi krooni kõrval puudusid ühised riiklikud institutsioonid.
Annika Haas
Kunstiprojektid
Haas on pälvinud avalikkuse tähelepanu sotsiaalühiskondlike fotokunstiprojektidega, millest mahukaima, kümme aastat kestnud Eesti romade elu jäädvustamise raames valmis ka fotoraamat "Meie, mustlased". Fotoprojekt "Lennukivaatlejad" kajastas Tallinna lennuvälja ümbruse suvilarajooni hääbumist. Seda esitles Haas ka New Yorgi suurimal fotofestivalil Photoville ja Eesti Euroopa Liidu Nõukogu eesistumise meediakeskuses Tallinna Kultuurikatlas. Koos skulptorite Elo Liivi ja Jekaterina Kultajevaga loodi Eesti pimedate kogukonda kaasanud sotsiaalse pimeduse teema üle arutlev multimeedianäitus "Nägemise õpetus" (2017), mida on näidatud Tallinna Kunstihoone galeriis, Vana-Võromaa Kultuurikojas, Haapsalu Linnagaleriis ja Pärnu Linnagaleriis. EV100 kunstiprogrammi "Rändajad ja kohanejad – kogukondade lood üle Eesti" raames valmis Haasil ühiskondlikku lainetust tekitanud fotoprojekt "Eesti moslemikogukonna anatoomia" (esmaesitlus Eesti Rahvusraamatukogu fuajeegaleriis jaanuar – veebruar 2019). Varem on ta jäädvustanud näiteks piimapukke ja elu Peipsi-äärsetes Eesti vanausuliste venelaste külades.