cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mullahingamine
Lämmastik
Lämmastik mõjutab hingamist mitmeti. Hingamise käigus toodetakse energiat juurte lämmastiku omastamiseks. Lämmastik mõjutab varise lagunemist (suurem lämmastiku kogus kiirendab lagunemisprotsesse) ja seekaudu mulla mikroobset hingamist. Lämmastik mõjutab kaudselt mullahingamist läbi ökosüsteemi produktsiooni – lämmastiku küllus kiirendab primaarproduktsiooni, mille kaudu toodetakse rohkem substraati mullahingamiseks. Kliima soojenemisest tingitud intensiivistunud lämmastiku mineraliseerumine ja fossiilkütuste põletamine suurendab lämmastiku kontsentratsiooni atmosfääris ja selle deponeerumist mulda. On leitud, et lämmastiku lisamine metsaökosüsteemi vähendab mullahingamist kuni 41% mullamikroobide vähenenud aktiivsuse tõttu. Põhja-Hiinas oleva 21-aastase lehisemetsa lämmastikukoguse ja mullahingamise vahelistest seostest leiti, et kui lisada lämmastikku muidu limiteeritud lämmastikuga metsamullale, siis mullahingamine väheneb 10–12%.
Mulla lõimis
Mulla lõimis mõjutab mullahingamist läbi poorsuse (millest sõltub mulla veemahutavus ning vee ja gaaside liikumine mullas), niiskuse ja viljakuse. Erinevate lõimistega muldadel on mullaniiskuse seos hingamisega erisugune. Liivmuldades on mullahingamine soojal ja kuival ajal takistatud limiteeritud veesisalduse tõttu. Samas võimaldavad suurema veemahutavusega savimullad mullahingamise jätkumist aeglase niiskuse eraldamise tõttu. Mullalõimis mõjutab ka juurte kasvu ning seekaudu mullahingamist. Liivmuldades (olles vähem viljakad ja väiksema veemahutavusega) on juurte kasv aeglasem. Mullalõimis mõjutab infiltratsioon ja gaasi difusiooni kiirust, seega elutegevuseks vajaliku õhu ja niiskuse jõudmist mikroorganismideni ning CO2 voogu. Laborikatsete tulemused on näidanud, et CO2 hingamisvoog on liivsavides peaaegu 50% suurem kui liivmuldades.
Mulla pH
Mulla pH reguleerib mullaorganismides toimuvate keemiliste reaktsioonide kiirust ja ensüümide mitmekesisust ning samuti on ka muud CO2 voogu mõjutavad tegurid sõltuvad pH-st. Näiteks bakterirakk koosneb pH tundlikest ensüümidest. Enamik bakteriliike elab pH vahemikus 4–9; seened aga pH vahemikus 4–6. Seega mõjutab mulla pH mullaorganismide kasvu, nende osakaalu ja seeläbi mullahingamist. Uurimused on näidanud, et mulla pH 3 juures toodetakse 2–12 korda vähem CO2, kui pH 4 korral just mikroobide väikese aktiivsuse tõttu.
Vastused häiringutele
Mullahingamise temperatuuritundlikkusest sõltuvalt ennustavad peaaegu kõik maailma biogeokeemilised mudelid mulla süsiniku sisalduse vähenemist globaalse soojenemise tulemusena. Enamik teadlasi usub, et viimase sajandi jooksul on keskmine globaalne temperatuur tõusnud 0,5 kraadist 1 Celsiuse kraadini ja ennustatakse, et see võib sel sajandil tõenäoliselt tõusta veel kahe kuni kolme kraadi võrra. Suured muutused maailma kliimas on juba praegu toimumas, sealhulgas sademete jaotumise ja kasvuperioodi pikkuse muutused, meretaseme tõus ja suurem tormide sagedus ja võimsus.
Heauskne omandamine
Heauskne omandamine on õiguskontseptsioon, mille kohaselt üleandmisega eseme (omandi või pandi) omandanud isik saab eseme omanikuks ka juhul kui üleandjal eseme omandi (vm käsutus-) õigus puudus. Sellise omandamise aluse näeb vallasasjadele ette Asjaõigusseadus (AÕS) § 95. Kinnisomandi (ja piiratud asjaõiguse) osas püüab seda ette näha AÕS § 56'1, mis loeb heauskse omandaja jaoks registri andmed õigeks, kui jätab loomata omandiõiguse. Nõuete (võimalik, et va. aktsiate ja EVK-s registreeritud osade) omandamine heauskselt pole võimalik.
Õiguses on üldiselt omaniku õigused piiramatud (AÕS § 68 lg 1), st lähtekohana peaks ainult omanikul olema asja vm eseme käsutamise õigus. See tugineb mh Põhiseaduse (PS) §-ile 32 ("Igaühe omand on puutumatu ja võrdselt kaitstud. Omandit võib omaniku nõusolekuta võõrandada ainult seaduses sätestatud juhtudel ja korras üldistes huvides õiglase ja kohese hüvituse eest. Igaühel, kelle vara on tema nõusolekuta võõrandatud, on õigus pöörduda kohtusse ning vaidlustada vara võõrandamine, hüvitus või selle suurus."). Lisaks, üldpõhimõtte kohaselt ei saa keegi teisele rohkem vara üle anda, kui talle endale kuulub (nemo plus iuris transfere (ad alium) potest quam ipse habet) (2-20-13586/103).
Heauskne omandamine (või selle tagajärjed) on üldiselt õiguskäibes vajalikud selleks, et heas usus tegutsevalt omandajalt vara käest ära ei võetaks. Ilma heauskse omandamiseta võib ostja, kes on asja ausalt omandanud, omandist ilma jääda.
Nt on tsiviilkäibes igapäevane selline müügiahel, kus müüja (M1) müüb asja edasimüüjale (M2) omandireservatsiooniga. M2 on omandireservatsioonist teadlik isik, st mitte heauskne. M2 omand saab seega tekkida omandireservatsiooni tõttu alles pärast asja eest tasumist (omandireservatsioon) või asja ja varem M1-lt omandatud asjade eest tasumist (laiendatud omandireservatsioon). M2, kellel omandi ja seetõttu ka käsutusõigus omandireservatsiooni lõppemiseni puudub, müüb asja järgmisele müüjale või lõppkasutajale (M3) enne kui M2-l omandiõigus tekkis (mis võiks olla KarS § 201 koosseis M2 jaoks). Kui M2 jääbki võlgu M1-le (ja M2 võib aga ei pea pankrotistuma), siis ilma asja heauskse omandamiseta M3 poolt jääks asja omand M1-le. St M1 saaks asja omandi M3-lt välja nõuda, kuigi M3 on (võib-olla) asja eest M2-le tasunud. Sellega langeks kogu müügiahel õiguslikult kokku. Sellega ohverdab õiguskord M1 omandi selleks, et M3 omand kehtivaks muuta. Selline korraldus võib siiski olla ainuvõimalik lahendus, sest ei ole mõeldav, et M3 käib iga (igapäevaselt omandatavate) asjade osas, mida ta soovib omandada, kontrollimas iga müüja omandit igale asjale. Nt. aktsiaturg ei saaks toimida nii, et iga omandaja kontrollib iga müüja iga omandit. Samas, on vastuoluline, et KarS § 201 loeb võõra omandi võõrandamist enda huvides karistatavaks, kuid heauskse omandi tekitanud käsutustehing jääb kehtivaks. Samuti võib heauskne omandamine olla liiga "lai": seadusega oleks võimalik reguleerida omandireservatsiooni lõppemine kui M2 asja turutingimustel edasi võõrandab, mis lahendaks omandireservatsioonist tekkiva müügiahela kokkulangemise probleemi selle probleemi lahendamist vajavas osas, kuid ei sekkuks muus olukorras isiku omandisse.
Arvestades, et M2 on see, et M1 välja valib, võiks M2-l olla suurem vastutus selle eest, kui ta teeb tehingu isikuga, kes on ebaaus. Heauskse omandamise instituut M2-le sellist vastutust ei tekita.
Teine näide, mida spetsiifiliselt AÕS § 95 lg 3 reguleerib, on olukord kui omanik (O) annab vallasasja müüja valdusesse (M2), kes vallasasja müüb ostjale (M3). Kuna O andis vallasasja M2 valdusesse oma tahte kohaselt, tekib M3-l heauskne omand. AÕS § 95 lg 3 keelab heauskse omandi tekkimise kui vallasasi on omaniku tahte vastaselt tema valdusest välja läinud (nt. varastatud). See on M3 jaoks suhteliselt kasutu norm, sest M3 ei saa kontrollida, kas M2 sai asja valduse O-lt vastavalt O tahtele või kolmandalt mitteomanikult või O tahte vastaselt. Seega, heauskne omandamine ei anna ausale ostjale lõplikku kindlust.
Kui asi või ese on selline, mis on tsiviilkäibes harva (nt OÜ osa, kinnisasi) või mille väärtus on potentsiaalselt erakordselt suur (nt nõudeõigused krediidiasutuse hoiusele), ei ole heauskne omandamine tsiviilkäibele objektiivselt vajalik. Väga harvades tehingutes ei oleks õigusteoreetiliselt väär nõuda ostjalt suuremat hoolsust ja omandiõiguse keti kontrollimist alates esimesest omanikust. Näiteks USA kinnisasjatehingutes kontrollitakse müüja omandit läbi omandiõiguse keti alates esimesest omanikust ja USA õigussüsteem ei ole pankrotis.
Seega, heauskne omandamine on ette nähtud tsiviilkäibe kiiruse, ehk siis avalikes huvides. Samas, kui M1 kaotab selliselt omandi ilma selle eest nt ostuhinda saamata, siis avalike huvide eest seisja, ehk siis riik, sellist omandi kaotust ei hüvita (Riigivastutuse seadus § 14). PS-i §-iga 32 selline tulemus (mittehüvitamine) heas kooskõlas ei ole.
Kuigi asjaõigused peaks olema absoluutsed (st kehtivad kõigi kolmandate isikute suhtes) erinevalt võlaõigustest (mis kehtivad vaid võlasuhte teise poole suhtes), siis heauskne omandamine muudab omandi absoluutseks vaid pahauskse isiku suhtes. St omandi käsutusõiguse absoluutsus sõltub omandaja teadmisest (heausksusest).
Parsifal
pisi|Esiettekande kuulutus "Parsifal" on Richard Wagneri kolmevaatuseline ooper, mis põhineb 13. sajandi eeposel "Parzival" kuningas Arthuri rüütlist Percivalist ja tema Püha Graali otsingutest.
Wagner alustas ooperi kavandamist 1857. aasta aprillis, kuid lõpetas selle alles 25 aastat hiljem, see sai tema viimaseks lõpetatud ooperiks. Ooperi esiettekanne toimus Bayreuthi festivalil 1882. aastal. 1903. aastal esitas ooperit Metropolitan Opera New Yorgis. Bayreuthi festivalil sündis traditsioon, et pärast ooperi esimest vaatust ei plaksutata.
Derbi (film)
"Derbi" on Birt Acresi poolt Suurbritannias 1895. aastal loodud tummfilm.
Tööõigus
Tööõigus (ingl labour law) on õigusnormide kogum, millega reguleeritakse töötaja ja tööandja töölepingulisi töösuhteid ning töötingimuste kollektiivset kujunemist. Tööõigus jaotub kaheks suureks valdkonnaks: individuaal-tööõiguseks ja kollektiiv-tööõiguseks. Individuaalse töölepingu alus on poolte sõlmitud tööleping ning kollektiivsete töösuhete alus on töötajate esindusorganisatsiooni sõlmitud kollektiivleping.
Tööõiguse olemus ja põhimõtted
Tööõigus reguleerib töötaja ja tööandja suhet. Tööõigus on töötajat kaitsev õigus: kuna töötaja on majanduslikult nõrgem pool, tagab tööõigus minimaalsed töötamiseks vajalikud tingimused.
Eesti Kool (ajakiri, 1918)
Eesti Kool oli 1918–1919 ilmunud haridusteemaline ajakiri.
Tööõigus
Tööõiguse olemus ja põhimõtted
Tööõiguse põhimõtted:
Eesti Kool (ajakiri, 1918)
Ajakirja esimesed neli numbrit ilmusid Tallinnas ja kandsid alapealkirja Eesti Töörahva Koolivalitsuse ja kooliõpetajate kongressi täidesaatva komitee häälekandja. Ajakirja numbrid 5–13 ilmusid Peterburis ja kandsid alapealkirja Eesti Rahvusasjade Komissariaadi haridusosakonna häälekandja. Numbrite 5–13 vastutav toimetaja oli Artur Vallner.
Tööõigus
Tööõigus avaliku ja eraõiguse sfääris
Tööõigus sisaldab nii avaliku õiguse kui ka eraõiguse norme. Eraõigus reguleerib üksikisikute suhteid ja tehinguid. Avalik õigus reguleerib riigi ning riigi ja üksikisiku vahelisi suhteid. Tööõigus asetseb Eestis eraõiguse all iseseisva õigusharuna.
Tööõiguse arenemine
Masstootmise tekkimisega XIX sajandi lõpul hakkas arenema ka tööõigus. Vajadus tööõiguse järele tekkis olukorrast, kus vaesemad inimesed tegid tööd rikkamate jaoks, et end ja oma perekonda üleval pidada, kuid ei suutnud end seejuures ise kuidagi kaitsta ning see maksis neile tihti tervise. Seega tuli sekkuda riigil, et mõlemal poolel oleksid töösuhtes mõistlikud tingimused.
Tööõiguse allikad
Tööõiguse allikad on järgmised:
Kaltern an der Weinstraße
thumb|Vaade Kalterni turuplatsile (Marktplatz) thumb|Kaltern an der Weinstraße paiknemine Lõuna-Tiroolis
Kaltern an der Weinstraße (itaalia: Caldaro sulla Strada del Vino), sageli lühidalt Kaltern või Caldaro, on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias. See asub umbes 12 km Bolzanost edelas.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 7592 inimest
Geograafia
Valla pindala on 47,9 km².
Ivar Mäerand
Ivar Mäerand (sündinud 16. mail 1973) on eesti alpinist.
Ta võttis osa Baltikumi aasta parimaks kõrgtõusuks tunnistatud tipputõusust Denalile (1999).
Ta on teeninud 25 aastat Eesti jõustruktuurides. Praegu tegeleb ta seikluskoolitusega (instruktorina).
Kaltern an der Weinstraße
Frazioni
Kalterni vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Altenburg (Castelvecchio), Oberplanitzing (Pianizza di Sopra), Unterplanitzing (Pianizza di Sotto), St. Josef am See (San Giuseppe al Lago), St. Anton/Pfuss (San Antonio/Pozzo), St. Nikolaus (San Nicoló) ja Mitterdorf (Villa di Mezzo).
Ivar Mäerand
Haridustee
Ta lõpetas 1991. aastal Nõo Reaalgümnaasiumi ja 2004. aastal Tartu Ülikooli avatud ülikooli ärijuhtimise erialal.
Kaltern an der Weinstraße
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 92,61% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 7,03% itaalia keelt ja 0,36% ladiini keelt.
Ivar Mäerand
Alpinism
1994. aastal võttis ta osa eesti esimesest ekspeditsioonist Alpides asuvale Matterhornile (4477 m) (grupi juht Erika Ader), mille käigus 7 Eesti alpinisti tõusid mööda klassikalist Hörnli marsruuti selle kuulsa mäe tippu, teiste seas ka Ivar Mäerand.
1999. aastal osales ta Mägiekspeditsioonide Klubi korraldatud esimeses Eestist lähetatud ekspeditsioonis Põhja-Ameerika kõrgeimale mäele Mount McKinleyle. 31.mail tõusis ta koos kuue kaaslasega Tõivo Sarmeti juhtimisel mäe tippu.
Kaltern an der Weinstraße
Sõpruslinnad
Kaltern an der Weinstraße sõpruslinn on:
Ivar Mäerand
Alpinism
2007. aastal võttis ta osa Valdo Kanguri juhitud ekspeditsioonist Pamiiris Leninile (7134 m) ja selle käigus tõusis ta koos kolme kaaslasega tippu.
Muud huvialad
Lisaks alpinismile on ta tegelenud sukeldumise, langevarjuhüpete ja matkamisega. Ta on osalenud ellujäämiskoolitustes Soomes, Rootsis ja Norras. Ta on ka ise ellujäämiskoolitusi läbi viinud.
Helene Poska-Niinemann
Helene Poska-Niinemann (kuni 1928. aastani Helene Poska; 5. juuni 1907 Tallinn – 20. veebruar 1939 Tallinn) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas 1931. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Korporatsioon Amicitia vilistlane.
Ta oli 1930–1931 kohtuametnik, 1931–1936 vandeadvokaat Jaan Teemanti abi Tallinnas, seejärel kuni surmani vandeadvokaat samas.
Ta oli Jaan Poska tütar.
Aatomite ergastamine ja ionisatsioon elektriväljas
Aatomite ergastamine ja ionisatsioon elektriväljas on seotud aatomite omavaheliste kokkupõrgetega soojusliikumise või elektrivälja toimel, mille käigus üle kanduv energia kutsub esile aatomite ergastust või ionisatsiooni. Nähtus on oluline plasmafüüsikas ja seda uuritakse seoses magnetilise sulustamisega.
Kuna looduses on alati temperatuur suurem kui absoluutne null, siis on kõik osakesed kaootilises soojusliikumises ja seega on seda ka gaasiosakesed. Kui gaas on elektriväljas ja seal leidub laetud osakesi, siis lisandub soojusliikumisele ka laetud osakeste (ioonid ja elektronid) suunatud liikumine ehk triiv. Liikumise käigus leiavad gaasis aset neutraalsete ja laetud osakeste vahelised elastsed ja mitteelastsed põrked, mille tagajärjel toimub energia ülekanne. Juhul kui ülekandunud energia on piisavalt suur, võib neutraalne aatom ergastuda või ioniseeruda, mis omakorda võib sobivates tingimustes vallanduda ka laviinina.
Energia ülekanne elastsel põrkel
pisi|Joonis 2: Elektroni trajektoor elastsel põrkel
Elastse põrke korral kehade summaarne kineetiline energia ei muutu, muutub aga osakeste liikumise suund.
Näiteks kui omavahel põrkuvad elektron (joonis 2), mille kiirus enne põrget on vi ja aatom, siis pärast elastset põrget on elektroni liikumistee suund (algse suhtes) muutunud nurga θ võrra ning tema liikumise kiirus on vf. Enne ja pärast põrget on elektroni kiiruste väärtused ligikaudu võrdsed.
Saab näidata, et elastsel põrkel on elektroni energia muutus ajaühikus :
Efektiivne põrke sagedus :
dε/dt – elektroni energiakadu ajaühikus
M – aatomi mass
m – elektroni mass
ε – elektroni keskmine energia
νm – efektiivne põrkesagedus
ν – põrkesagedus
Energia ülekanne mitteelastsel põrkel
Mitteelastse põrke korral muundub osa summaarsest kineetilisest energiast kehade siseenergiaks, mille tulemusena aatom võib ergastuda või ioniseeruda.
Ergastamine
Kui elektriväljas on laengukandjate energia piisavalt suur, siis mitteelastsel põrkel ühelt kehalt teisele (nt elektronilt aatomile) ülekantav energia võimaldab aatomit ergastada. Näiteks He aatomi ergastamisel He*-ks liigub aatomi tuuma ümber tiirlev elektron madalama energiaga nivoolt kõrgema energiaga nivoole.
e– + He → He* + e–
Frank-Hertzi katse
pisi|Joonis 3: Frank-Hertzi katseseadme skeem
Töövõtja
Töövõtja (ka tööettevõtja) on inimene või ettevõte, kes võtab lepingu alusel teha mingi töö. Lepingu teist osapoolt nimetatakse tööandjaks.
Aatomite ergastamine ja ionisatsioon elektriväljas
Frank-Hertzi katse
1914. aastal viisid James Franck ja Gustav Hertz läbi katse, millega demonstreeriti elavhõbeda aatomis ergastatud seisundite olemasolu ja ühtlasi näidati, et aatomis on elektroni energia kvantiseeritud.
Töövõtja
Näiteks töövõtulepinguga kohustub töövõtja valmistama või muutma asja või saavutama teenuse osutamisega muu kokkulepitud tulemuse (töö), tellija ehk tööandja aga kohustub maksma selle eest töötasu.
Aatomite ergastamine ja ionisatsioon elektriväljas
Frank-Hertzi katse
pisi|Joonis 4: Frank-Hertzi katse tulemus, voolutugevuse sõltuvus kiirendavast pingest Katseseade (joonis 3) koosnes kuumutatud katoodist, võrest ja kogujaplaadist, mis olid paigutatud elavhõbeda aurudega täidetud klaasanumasse. Katse käigus emiteerusid (eraldusid) katoodilt elektronid, mis kiirendati positiivselt laetud võreni ja sealt edasi võre suhtes väikse negatiivse pingega kogujaplaadini.
Eksperimendi tulemust kirjeldab joonis 4, kus x-teljele on kantud kiirendava pinge väärtused ja y-teljele voolutugevus. Kiirendades antud katseseadmes (joonis 3) elektrone, kasvab pinge suurendades ioniseerivate elektronide kineetiline energia ja voolutugevus. Kuni kiirendava pingeni 4,9 volti toimuvad elektronide ja elavhõbeda aatomite vahel elastsed põrked ja voolutugevus kasvab. Kui pinge jõuab (antud eksperimendi puhul) 4,9 voldini, siis on elektronide energia piisav, et elavhõbeda aatomeid ergastada. Kuna elektronid kaotavad suure osa oma energiast mitteelastsetel põrketel, siis ei jõua enamus neist enam kogujaplaadini ning toimub järsk voolutugevuse langus. Pinget edasi tõstes kiirendatakse taas mitteelastsel põrkel energia kaotanud elektronid ning voolutugevus hakkab uuesti kasvama kuni jõutakse 9,8 voldini, mil toimub uus voolutugevuse järsk langus.
Ionisatsioon
Kui aatomi elektron saab põrkel piisavalt energiat, siis elektron lahkub aatomist ja toimub nn löök- ehk põrkeionisatsioon (ingl collisional ionization). Protsess on väga sarnane Frank-Hertzi katses kirjeldatuga, kuid selle asemel, et põrkel aatomid ergastatakse nad hoopiski ioniseeritakse.
Näiteks kui elektriväljas kiirendatud elektron (e–) põrkub neooni aatomitega (Ne), siis põrke tagajärjel eraldub Ne aatomist üks elektron (algsele ioniseerivale elektronile lisaks) ja tekib neooni positiivne ioon (Ne+).
Ne + e– → Ne+ + 2e–
Reaktsiooni ioonide ja elektronide tekkekiirused saab arvutada valemist :
[Ne+] – ioonide kontsentratsioon
ne – elektronide kontsentratsioon
t – aeg
νi – ionisatsioonisagedus, ühe elektroni poolt ajaühikus ioniseeritud osakeste arv
Ki – kiiruskonstant
Elektronlaviin
pisi|Joonis 5: Laviini ajaline ja ruumiline areng
Elektronlaviini (ingl electron avalanche) tekkeks on vaja vähemalt ühte algelektroni, mis liigub elektriväljas. Piisavalt tugeva välja korral omandab elektron piisava energia, et lüüa aatomitest välja uusi elektrone, mille tõttu gaasi aatomid ioniseeruvad. Nii saab ühest elektronist alguse elektronide pilv, mis iseend paljundab (joonis 5).
Kui elektrivälja tugevus on piisav ioniseerimiseks, siis toimub elektronide laviinpaljunemine.
Laengukandjate arvu homogeenses väljas saab arvutada kasutades valemeid :
Laengukandjate arv ruumis:
Laengukandjate arv ajas:
n0 – algne laengukandjate arv
α – ionisatsioonikoefitsient
νt – elektronide triivikiirus
t – aeg
x – ruumikoordinaat
X.400
X.400 on OSI raammudelil põhinev Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu poolt heaks kiidetud standard e-kirjade saatmiseks. Tänapäeval on sellest levinum Internetis kasutatav lihtne meiliedastusprotokoll.
Eestimaa Tatarlaste Kultuuriühing Idel
Eestimaa Tatarlaste Kultuuriühing Idel on Eesti tatarlaste organisatsioon.
Kontor asub Tallinnas aadressil Telliskivi tänav 52, juhatuse esimees on Timur Saripov.
Organisatsioon asutati 6. jaanuaril 1996.
Meriküla patarei nr 1
Meriküla patarei nr 1 oli Kroonlinna kindlusele allunud Venemaa rannikupatarei Virumaal Vaivara vallas, mille eesmärk oli vaenlase laevastiku tõkestamine Narva lahes.
Eestimaa Tatarlaste Kultuuriühing Idel
Organisatsiooni juures tegutseb vokaalansambel ja rahvuskoor.
Meriküla patarei nr 1
Tänapäeval asub patarei Ida-Viru maakonna Narva-Jõesuu linna Meriküla küla maadel.
Patareipositsioon
Merikülas alustati aprillis 1916 Kroonlinna kindluse Narva Suurtükiväepositsiooni suurema 4x10-tollise (254 mm) suurtükipatarei ehitamist. Durlacheri lafettidega suurtükid (1895. aasta mudel) toodi Kroonlinna kindluse Obrutševi fordist. Kroonlinnast saadeti koos suurtükkidega ka uus töödejuhataja – kapten Alfred Bauman, kes valvas suurtükkide paigalduse järgi ning kellest pidi hiljem saama ka divisjoni ülem.
Patarei paiknes Meriküla panga ja Laagna oja vahel kohas, kus Hiiemetsa–Narva-Jõesuu maantee laskub klindist alla. Patarei sadevesi koguti kraavistikuga kokku ning juhiti peakraavi kaudu Laagna ojja.
Patarei peaehitis on kompleks, kus pinnasest rinnatise taga ühel sirgel vaheldumisi paiknevad betoonist valli ja alusega kahuriõued ning lasukomplektilaod. Selja tagant kaitses ladusid ja lahtisi kahuriõuesid sirge pinnasevall.
Sulgkaal (poks)
Sulgkaal on poksi kaalukategooria, milles võistlejad ei tohi kaaluda üle 126 naela ehk üle 57 kg.
Meriküla patarei nr 1
Patareipositsioon
Puit-kivi-muldtarindis lasukomplektilaod olid eraldi mürskudele ja laengutele ning paiknesid kahel pool õue, moodustades sisemistele õuedele kaksiklao. Laskemoona pealadu paiknes veidi eemal allavoolu oja, kohe enne oja langemist klindist alla. Ladu oli teras-kivi-betoontarindis. Patareis oli kaks plekk-katusega puitust vaatlustorni kõrgusega 8 ja 10 m.
Sulgkaal (poks)
Tuntumad sulgkaalus poksijad on Orlando Salido, Chris John, Juan Manuel López, Celestino Caballero, Yuriorkis Gamboa, Elio Rojas, Israel Vazquez, Cristobal Cruz, Rafael Márquez, Rocky Juarez, Steven Luevano, Naseem Hamed, Marco Antonio Barrera ja Manny Pacquiao.
Meriküla patarei nr 1
Patareipositsioon
1917. aastal sai positsioon ametliku nime 1-й Береговой Артиллерийский Дивизион. Pataljoni staap oli Narvas, nr 1 patarei asus Merikülas, patarei nr 2 Udrias, patarei nr 3 Hakajas (venepäraselt Gakkovo).
Varustusraudtee
Patareini tuli laiarööpmeliselt (1524 mm) Narva–Tallinna raudtee Auvere jaamast (tollal ametlikult Korfi raudteejaam) 8 km pikkune kitsarööpmeline (750 mm) raudteeharu.
Saksa esimese okupatsiooni ajal
Saksa okupatsiooni aegu viidi 1918. aastal kolm suurtükki kuskile ära.
Uurimusi patareist
Patareid on esmakordselt eesti keeles käsitletud Heino Gustavsoni ja Mati Kangro poolt 1987. aastal, eestikeelses kirjanduses lühidalt käsitletud Heino Gustavsoni poolt 1993. aastal. Lühidusest hoolimata on eksitavat teavet – patarei ei kuulunud Mereväe tagalapositsiooni (raamatus Varupositsioon) ega üldse mereväele.
Kringel
Kringel (alamsaksa keeles kringel < vanapõhja kringla 'ring') on kaheksa- või B-kujuline sai või kook.
Kringlid võivad olla nii soolased kui ka magusad, enamasti tehakse neid pärmitainast. Soolakringliteks kutsutakse väikesi soolaseid, vesikringlitesarnaseid küpsetisi, mida tarvitatakse suupistena. Suhkrukringlid on mõnevõrra suuremad maiustused, mis tehakse vahel ka mure- või lehttainast. Suuremad kringlid on tavaliselt täidise või lisanditega (nt rosinakringel), neid kasutatakse sageli pidulikel puhkudel tordi asemel. Soolastest on Eestis populaarsed näiteks singi-juustukringlid. Magusas täidises on sageli rosinad, martsipan, kohupiim, kaneel, kardemon, pähklid jms ning kringlikatteks šokolaad. Uuemal ajal müüakse kringlitena ka analoogseid küpsetisi, mis on mitte kaheksakujulised, vaid sõõrjad ja mida varem nimetati pärgadeks.
Tõenäoliselt pärinevad kringlid vesikringlist (saksa Brezel), mille katoliku mungad tõid Taani 13. sajandil. Taani ja norra keeles nimetatakse kringleid kringle, mitmus kringler; rootsi keeles kringla, mitmus kringlor; soome keeles rinkeli ja saksa keeles Kringel. Hollandis tuntakse üht tüüpi magusat kringlit nimetusega krakeling.
Venemaal tuntakse kringleid 18. sajandist. 1710. aastal Venemaaga liidetud Soome linn Viiburi on tuntud "kringlilinnana" (vene keeles "Крендельный город"). Viiburi kringel (soome keeles viipurinrinkeli) on magus, kardemoni ja paljude muude vürtsidega küpsetis, mis väidetavalt pärineb 14. sajandist, põhineb frantsiskaani munkade retseptil ja jõudis Peeter I ajal ka Vene tsaaride lauale.
Ligikaudu 16. sajandist saati on sepistatud kringlid kasutusel pagaripoodide sümbolina.
Kreem (perekonnanimi)
Kreem on eesti perekonnanimi.
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kreem 59 inimesel: 27 mehel ja 32 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kreem meeste puhul 4419. kohal ja naiste puhul 4029. kohal.
Perekonnanime Kreem kandja oli keskmiselt 51 aasta vanune. Kõige levinum oli perekonnanimi Kreem vanuserühmas 85+, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,28. Nimi oli kõige sagedasem Saare maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,76 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Harjumaal Kose kihelkonnas Alavere mõisavallas, Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas Vasta mõisavallas ja Läänemaal Lääne-Nigula kihelkonnas Saunja mõisavallas talupoegadele nimedeks Krem(Kreem).
Ida-Virumaa Tatari Kultuuriselts
Ida-Virumaa Tatari Kultuuriselts on Eesti tatarlaste organisatsioon.
Kontor asub Jõhvis aadressil Hariduse tänav 6, juhatuse esimees on Rinat Garifullin.
Organisatsioon asutati 14. juunil 1995.
Rõbnoje rajoon
Rõbnoje rajoon (vene keeles Рыбновский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rjazani oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Rõbnoje linn.
Rajoon piirneb kirdes Klepiki rajooniga, kagus Rjazani rajooniga, lõunas Zahharovo rajooniga ning läänes ja loodes Moskva oblastiga.
Rajooni pindala on 1407 km². Elanike arv oli 2012. aastal 36 048, 2009. aastal 36 824 ja 2002. aastal 37 140.
Rõbnoje rajoonis on 114 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Rõbnoje linna) ning kaheteistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Oka, Osjotr, Voža ja Metša.
Johann Friedrich (Pfalz-Hilpoltstein)
Johann Friedrich (23. august 1587 – 19. oktoober 1644) oli Sulzbach-Hilpoltsteini pfaltskrahv aastatel 1614 kuni 1644.
Elu
Johann Friedrich sündis Neuburgis pfaltskrahv Philipp Ludwigi ja Anna von Kleve noorima pojana. Pärast isa surma aastal 1614 jaotati tema territooriumid Johann Friedrichi ja tema vendade vahel; Johann Friedrich sai noorimana Hilpoltsteini isandkonna. Ta suri Hilpoltsteinis ja maeti Lauingenis.
Abielu
Johann Friedrich abiellus aastal 1624 Hessen-Darmstadti maakrahvi Ludwig V tütre Sophie Agnesega ja nad said järgmised lapsed:
Paldiski Lõunasadama tööstuspark
Paldiski lõunasadama Tööstuspark on tööstuspark Tallinnast umbes 50 km lääne pool asuvas Paldiski Lõunasadamas, suuruselt kolmandas Tallinna Sadama viiest sadamast.
Tööstuspargi kogupindala on 21 ha. Paldiski Lõunasadama tööstuspark on mõeldud ettevõtetele, millel on oluline paikneda sadama lähedal.
Paldiski lõunasadama põhitegevus on Eesti eksport-, import- ja transiitkaupade käitlemine. Sadamas käideldakse peamiselt veeremlasti, vanametalli, puitu, turvast ja naftatooteid. Arenev tegevusvaldkond on naaberturgudele mõeldud uute autode transiit ja müügieelne teenindus. Sadamast on tänaseks saanud oluline Läänemere ro-ro-laevaliinide peatuspaik, millel on otseühendus paljude Lääne-Euroopa sadamatega.
Lisaks Paldiski lõunasadama Tööstuspargile kuulub Tallinna Sadamale ka Muuga tööstuspark.
Poolraskekaal (poks)
Poolraskekaal on poksi kaalukategooria, mida määratletakse mitmeti. Olümpiamängudel tähistab see võistleja kaaluvahemikku 165–178 naela ehk 75–81 kg (jääb keskkaalu ja raskekaalu vahele). Profipoksis jääb see vahemikku 168–175 naela või 76–79 kg.
Tuntumad poolraskekaalu poksijad on Bernard Hopkins, Tommy Loughran, Billy Conn, Joey Maxim, Archie Moore, Michael Moorer, Bob Foster, Ann Wolfe, Michael Spinks, Dariusz Michalczewski, Roy Jones Jr, Sergey Kovalev, Joe Calzaghe ja Zsolt Erdei.
Martin Lazarev
Martin Lazarev (sündinud 1. märtsil 1977 Tartus) on eesti tarbegraafik ja fotograaf.
On õppinud Tartu 12., 16. ja 14. keskkoolis ning Tartu Kunstikoolis klassikalist joonistamist, mööbli disaini ja restaureerimist ning lõpetanud Tartu Kunstikooli kujundusgraafika eriala.
Näitused
Tema disainitud on kaasaskantav kokkukäiv ID-kaardi luger.
Alates 2008 elab ja töötab Brasiilias Rio de Janeiros.
Niyazi Kızılyürek
pisi|Niyazi Kızılyürek (2019) Niyazi Kızılyürek (sündinud 19. veebruaril 1959 Potamias) on Küprose türklasest politoloog ja poliitik, ta on Töörahva Progressiivse Partei liige. Ta on aastast 2016 Küprose ülikooli poliitilise ajaloo professor ja spetsialiseerunud Türgi ja Küprose poliitilisele ajaloole. Ta on aastast 2019 Euroopa Parlamendi liige. Europarlamendis kuulub ta Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete ja Põhjala Vasak-Roheliste fraktsiooni.
Randy Savage
pisi|250px|Randy Savage aastal 1986 Randall Mario Poffo (ka Randy Savage, hüüdnimi "Macho Man"; 15. november 1952 Columbus, Ohio osariik – 20. mai 2011 Seminole, Florida osariik) oli ameerika WWF, nüüdsest WWE maadleja. Tema tiimikaaslane oli The Ultimate Warrior.
Ta suri 20. mail 2011 südame seiskumisse auto roolis.
Niyazi Kızılyürek
Ta produtseeris koos Panicos Chrysanthouga dokumentaalfilmi "Meie müür", hiljem võitis selle dokumentaalfilmi eest 1997. aastal Apdi İpekçi rahuauhinna. 1995. aastal asus ta tööle Küprose ülikooli õppejõuna. Sisseastumisel langes ta fašistide, natsionalistlike poliitikute ja meedia sihikule, silmitsi aastapikkuse kampaaniaga tema ülikoolist väljaheitmiseks. Ta osutas töökaaslaste ja ülikooli toel vastupanu ning jäi oma töökohale. Ta rääkis, et aastatega muutus töökeskkond palju vähem vaenulikuks. 2013. aastal valiti ta humanitaarteaduste kooli dekaaniks. 2014. aastal sai tast geostrateegilises nõuandekomisjonis üks president Nicos Anastasiadese nõunikke Türgi küsimustes.
Aastast 2019 on ta Euroopa Parlamendi liige. Europarlamendis kuulub ta Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete ja Põhjala Vasak-Roheliste fraktsiooni.
Euroopa Liidust väljaastumine
pisi|269x269px|Brexiti demonstreerimislipud Euroopa Liidust väljaastumine on õiguslik ja poliitiline protsess, millal Euroopa Liidu liikmesriik lakkab olemast ELi liige. Euroopa Liidu lepingu (inglise keeles. Treaty on European Union) artikli 50 alusel, "Iga liikmesriik võib kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuetega otsustada liidust välja astumise".
Ainukese riigina on Euroopa Liidust välja astunud Suurbritannia. Suurbritannia valitsus käivitas 2017. aasta märtsis protsessi Suurbritannia lahkumiseks Euroopa Liidust pärast nn Brexiti referendumit. Suurbritannia lahkumine Euroopa Liidust toimus 31. jaanuaril 2020.
Varem on Euroopa Liidust lahkunud kolm Euroopa Liidu liikmesriigi territooriumi: Prantsuse Alžeeria (1962. aastal, kuni iseseisvuseni), Gröönimaa (1985. aastal, pärast referendumit) ja Saint-Barthélemy (2012. aastal) , viimased kaks on Euroopa Liidu meretagused territooriumid, kuid ise ei kuulu Euroopa Liitu.
Protsess
Euroopa Liidu lepingu artikkel 50, mis võeti vastu Lissaboni lepinguga 1. detsembril 2009, tutvustas esimest korda protseduuri, mil ELi liikmesriik saab vabatahtlikult lahkuda Euroopa Liidust. See on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklis 50, milles on sätestatud, et:
Protsessi käivitamine
Seega, kui liikmesriik on Euroopa Ülemkogule teatanud oma kavatsusest lahkuda, algab periood, mille jooksul peetakse läbirääkimisi lahkumislepingu üle, milles sätestatakse lahkumise kord ja kirjeldatakse riigi tulevasi suhteid Euroopa Liiduga. Protsessi alustab liikmesriik, kes kavatseb lahkuda Euroopa Liidust.
Artiklis lubatakse Euroopa Liidust lahkumise keerukuse tõttu läbirääkimisi pidada. Sellega kaasneb siiski üksmeelne lahkumisõiguse tugev mõju. See on tingitud asjaolust, et riik otsustab loobuda "vastavalt oma põhiseadusest tulenevatele nõuetele" ja, et lepingute lõppemine liikmesriigis, kes EList kavatseb lahkuda, ei sõltu kokkuleppest.
Läbirääkimised
pisi|245x245px|Euroopa Ülemkogu saal Lepingud ei kehti EList lahkuvale liikmesriigile lahkumislepingu jõustumisel või sellise kokkuleppe puudumisel kaks aastat pärast seda, kui liikmesriik on Euroopa Ülemkogule teatanud oma kavatsusest lahkuda.
Lahkumislepingu üle räägib Euroopa Komisjon Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu Nõukogus kokku tulnud ülejäänud liikmesriikide volituste alusel. Euroopa Komisjon peab sätestama lahkumise korra, võttes arvesse liikmesriikide tulevaste suhete raamistikku ELiga, kuigi Euroopa Komisjon ise ei lahenda seda raamistikku. Kokkulepe kiidab Euroopa Liidu poolt heaks Euroopa Liidu Nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega pärast Euroopa Parlamendi nõusoleku saamist. Selleks, et kokkulepe läbiks ELi Nõukogu, peab selle heaks kiitma vähemalt 72 protsenti jätkuvatest liikmesriikidest, kes esindavad vähemalt 65 protsenti nende elanikkonnast.
Nõukogu sõlmib lepingu liidu nimel ning selles tuleb sätestada lahkumise kord, sealhulgas raamistik riigi tulevasteks suheteks liiduga, mille üle peetakse läbirääkimisi vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 3. Euroopa Liidu toimimise lepingus. Kokkuleppe peab heaks kiitma nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega pärast Euroopa Parlamendi nõusoleku saamist. Kui endine liikmesriik soovib Euroopa Liiduga ühineda, kehtiks see samadel tingimustel kui, mis tahes muule kandidaatriigile.
Ülejäänud Euroopa Liidu liikmed peaksid majandama sellest tulenevaid muudatusi Euroopa Liidu eelarvetes, hääletamisvahendites ja poliitikates, mis tulenevad, mis tahes liikmesriigi lahkumisest.
Läbirääkimiste ebaõnnestumine
See süsteem loob läbirääkimiste teel lahkumise liidust, kuna EList lahkumine on keeruline (eriti seoses euroga). Sellega kaasneb siiski üksmeelse lahkumisõiguse tugev mõju. EList lahkuv riik otsustab "vastavalt oma põhiseadusest tulenevatele nõuetele" ja, et lepingute lõppemine liikmesriigis, kes EList kavatseb lahkuda, ei sõltu kokkuleppest.
Kui läbirääkimiste tulemusena ei jõuta ratifitseeritud kokkuleppele, lahkub EList lahkuv riik ilma kokkuleppeta ja ELi aluslepingud kaotavad kohaldatava riigi suhtes ilma ülemineku perioodita. Kaubanduse osas järgivad lepinguosalised tõenäoliselt Maailma Kaubandusorganisatsiooni tariifieeskirju.
Euroopa Liitu tagasiastumine või artikli 50 tühistamine
Artiklis 50 ei täpsustata, kas liikmesriigid võivad tühistada oma teatise oma kavatsusest lahkuda läbirääkimiste ajal, samas kui nende riik on endiselt Euroopa Liidu liige. Kuid Euroopa Ülemkogu eesistuja ütles Euroopa Parlamendile 24. oktoobril 2017, et "leping, leping puudub või ei ole Brexitit" on Suurbritannia enda otsustada. Tõepoolest, ELi õigusekspertide ja ELi institutsioonide endi valdav õiguslik arvamus on see, et lahkuda sooviv liikmesriik võib muuta oma meelt, sest "kavatsus" ei ole veel tegu ja kavatsused võivad muutuda enne teo toimumist. 10. detsembril 2018 otsustas Euroopa Kohus, et teatise esitaja võib artikli 50 kohase teatise ühepoolselt tagasi võtta ilma teiste Euroopa Liidu liikmesriikide loata, tingimusel, et selline tühistamine on hea eesmärgiga pikendada määramata liikmelisust.
Kui endine liikmesriik soovib uuesti liituda Euroopa Liiduga pärast seda, kui riik on tegelikult lahkunud Euroopa Liidust, kehtiks see samadel tingimustel nagu igale teisele kandidaatriigile ja uuesti ühinev riik peab läbirääkimisi ühinemislepingu üle, mille on ratifitseerinud kõik ELi liikmesriigid.
Äärepoolseimad piirkonnad
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 355 lõike 6 järgi, mis kehtestati Lissaboni lepinguga, võimaldab lihtsamalt muuta Prantsuse, Hollandi ja Taani ülemereterritooriumide staatust, nõudmata enam lepingu täielikku läbivaatamist. Selle asemel võib Euroopa Ülemkogu asjaomase liikmesriigi algatusel muuta ülemeremaade või -territooriumide (ÜMT) staatust äärepoolseimaks piirkonnaks või vastupidi.
Lahkumised
Mõned Euroopa Liidu liikmesriikide endised territooriumid katkestasid ametlikud sidemed ELiga, kui nad said oma valitsevast riigist iseseisvuse või kui nad viidi üle ELi mitteliikmesriiki. Enamik neist territooriumidest ei kuulunud ELi, vaid olid kõige enam seotud ÜMT staatusega ning EÜ seadused ei olnud nendes riikides üldiselt kehtivad.
Mõned praegused territooriumid muutusid või on muutumas oma staatust nii, et ELi õiguse kohaldamisel täielikult või piiratud eranditega, ei kohaldata enamasti ELi õigust. Protsess toimub ka vastupidises suunas, sest ametiühingu ametlikud laienemised toimuvad. Selliste muudatuste rakendamise korda lihtsustas Lissaboni leping.
Alžeeria
Prantsuse Alžeeria on ühinenud Euroopa ühendustega olles Prantsusmaa osa (kuna seaduslikult ei olnud see Prantsusmaa koloonia, vaid pigem üks tema ülemeredepartemangudest). Pärast iseseisvumist 1962. aastal lahkus Alžeeria Prantsusmaa koosseisust ja lahkus seega Euroopa ühendustest.
Gröönimaa
Gröönimaa otsustas lahkuda ELi eelkäijast ilma, et oleks ELi liikmesriik. Gröönimaa sõlmis Euroopa Liiduga 1984. aastal Gröönimaa lepingu, mis lubas Gröönimaal lahkuda Euroopa Liidust. Gröönimaa lahkus Euroopa Liidust 1985. aastal pärast rahvahääletust Euroopa Liidu liikmeks jäämist, kuid olles Taani osa, on Gröönimaa siiski Euroopa Liidu ülemeremaa ja -territoorium.
Saint-Barthélemy
Saint-Barthélemy lahkus Euroopa Liidust 2012. aastal, kuid jäi siiski Prantsusmaa koosseisu ning seega sai sellest ka Euroopa Liidu ülemeremaa ja -territoorium.
Suurbritannia
pisi|Suurbritannia peaministri Theresa May kiri Euroopa Ülemkogu eesistujale Donald Tuskile, milles Suurbritannia käivitab artikli 50 protsessi|alt= Pikemalt artiklis: Brexit
Suurbritannia lahkumine, tuntud ka kui Brexit, on esimene ja ainus artikli 50 käivitamine alates 2017. aasta detsembrist.
Suurbritannia valitsus, mida juhtis David Cameron, korraldas 2016. aastal rahvahääletuse; lahkumist toetas 51,89%, selle vastu oli 48,11% hääletanutest. 29. märtsil 2017 käivitas Theresa May administratsioon Euroopa Liidu lepingu artiklit 50 ning teavitas Euroopa Ülemkogu eesistujat Donald Tuski saadetud kirjas, et Suurbritannia lahkub 2019. aasta 29. märtsiks.
Lahkumistingimusi ei olnud 2017. aastal veel kokku lepitud ning Suurbritannia oli veel Euroopa Liidu täisliige. Theresa May ütles, et Suurbritannia valitsus ei taotle püsivat ühtse turu liikmeks saamist.
Potentsiaalsed väljaastumised Euroopa Liidust
Pikemalt artiklis: Euroskeptitsism
Mitmes Euroopa Liidu liikmesriigis on parteisid ja üksikisikud, kes propageerivad ja soovivad, et nende riik lahkuks Euroopa Liidust. Liikmesriikides on erineva tähtsusega poliitilisi kampaaniad, mis võitlevad selle eest, et nende riik lahkuks Euroopa Liidust, nt Suurbritannias kampaania "Leave Means Leave", mille eesotsas on Euroopa Parlamendi liige Nigel Farage.
Parteid Euroopa Liidus, kes propageerivad või kaaluvad lahkumist Euroopa Liidust
Kuigi ükski teine riik peale Suurbritannia ei ole hääletanud selle üle, kas EList välja astuda, on Euroopa Liidu föderatiivset suundumust kritiseerivad erakonnad ümberkujundanud ja lõdvestanud koostööraamistiku paljudes liikmesriikides, alates Euroopa Parlamendi viimastest valimistest 2014. aastal ja UKIPi kasvuga Suurbritannias.
Peamised poliitilised parteid on:
Praegu on Euroopa Parlamendis kaks ametliku euroskeptilist rühma, kes on vastu Euroopa Liidu institutsioonidele: Vaba ja Demokraatlik Euroopa ja Rahvaste ja Vabaduste Euroopa.
Liikmesriigist lahkulöömine
Selles osas puuduvad selged kokkulepped, lepingud või pretsedendid, mis kataksid olemasoleva Euroopa Liidu liikmesriigi stsenaariumi kahe või enama riigi vahel. Küsimus on selles, kas üks riik on järeltulija, mis jääb Euroopa Liidu liikmeks ja teine on uus riik, mis peab uuesti ühinema Euroopa Liiduga ja selle riigi ühinemine peab olema aktsepteeritav kõigi teiste liikmesriikide jaoks, et jääda ELi, või kas mõlemad riigid säilitavad oma Euroopa Liidu liikmelisuse pärast lahkulöömist.
2014. aastal toimunud ebaõnnestunud Šoti iseseisvuse referendumi ajal selgitas Euroopa Komisjon, et uut äsja iseseisvat riiki loetakse uueks riigiks, mis peaks uuesti Euroopa Liiduga ühinema. Sellised kaalutlused kehtivad ka Kataloonia-sarnastele riikidele, kus isegi kui iseseisvusliikumine pooldab Euroopa Liiduga ühinemist, võivad teised riigid olla huvitatud blokeerimisest, et takistada iseseisvusliikumist enda piirides.
Õiguslik mõju ELi kodakondsusele
Euroopa Liidu kodakondsus sõltub liikmesriigi kodakondsusest (rahvusest) ja kodakondsus jääb täielikult liikmesriikide pädevusse. Euroopa Liidu kodakondsust saab seega omandada või kaotada ainult liikmesriigi kodakondsuse omandamise või kaotamisega. Euroopa Liidust lahkuva riigi tõenäoline, kuid katsetamata tagajärg on see või ei ole teisiti läbiräägitud, muutub see, et lahkuva riigi kodanikud enam Euroopa Liidu kodanikud. Kuid Euroopa Liidu kodakondsuse automaatne kaotamine Euroopa Liidust lahkumise tõttu on teema, mida saab arutada ja debateerida.
Euroopa Liidust väljaheitmine
Kuigi riik saab EList ise lahkuda, ei ole ette nähtud, et riiki saab Euroopa Liidust välja heita. Euroopa Liidu lepingu artikkel 7 näeb ette liikmesriigi teatud õiguste peatamise, kui liige rikub pidevalt ELi põhiväärtusi.
Kontrrevolutsioon
Kontrrevolutsioon on revolutsioonile vastanduv ühiskondlik protsess, mis kujuneb reaktsioonina revolutsioonile või revolutsioonilisele liikumisele ning on suunatud ohustatud või kukutatud ühiskonna- ja riigikorra taastamisele või säilitamisele. Kontrrevolutsioonilised liikumised püüavad muudatustele vastu seista või neid tühistada. Kontrrevolutsioonis osalejaid nimetatakse kontrrevolutsionäärideks.
Kas kontrrevolutsiooni peetakse positiivseks või negatiivseks, sõltub konkreetsest revolutsioonist ning vaatleja seisukohast. Nii pidas Plutarchos Agise ja Kleomenese tegevust Lykurgose konstitutsiooni taastamisel muistses Spartas positiivseks, jakobiinid aga nägid Prantsuse revolutsiooni aegset Vendée kontrrevolutsiooni selgelt negatiivsena.
Et mõiste negatiivsus või positiivsus sõltub suuresti kontekstist, võib näha ka 1905. aasta revolutsioonis osalenud ja selle järel mõnda aega isegi tagaselja surma mõistetud Konstantin Pätsi kõnest Riigikogu ees 15. märtsil 1934, pärast kogu riigis kaitseseisukorra väljakuulutamist põhjendusel, et vabadussõjalased valmistunud Eestis riigipöördeks: "Nüüd seletatakse, et see samm olevat astutud niisugusel ajal, kui riigis on maksnud täiesti harilik olukord, kus käimas harilik agitatsioon ning võtnud maad valimiseelne ärevus, muud midagi. Ma pean ütlema, et kui revolutsiooni tundemärke alles sellest leida, kui kodanikud juba üksteise vastu on astunud võitlusse, siis on see minu arvates väge pealiskaudne revolutsiooniliikumise uurimine. Revolutsioon riigis algab siis, kui hakatakse kindlate tagajärgedega pöörama riigivõimu aluseid ja laostama seda võimu. Revolutsioon on võimu laostamine ja kontrrevolutsioon on võimu ülesehitamine."
Kontrrevolutsioon Nõukogude Liidus
Nõukogude Liidus, mille riikliku ideoloogia aluseks oli 1917. aastal toimunud Oktoobrirevolutsioon, oli kontrrevolutsiooniline tegevus määratletud kuriteoliigina. Vene NFSV kriminaalkoodeksis käsitles seda paragrahv 58, mille lõikes 1 määratleti kontrrevolutsioonilist tegevust järgmiselt: "Kontrrevolutsiooniliseks tunnistatakse igasugune tegevus, mis on suunatud tööliste-talupoegade nõukogude ja ... Nõukogude Liidu, liidu- ja autonoomsete vabariikide valitsuste võimu kukutamisele, purustamisele või nõrgendamisele, või Nõukogude Liidu ning proletaarse revolutsiooni peamiste majanduslike, poliitiliste ja rahvuslike vallutuste välisjulgeoleku purustamisele või nõrgendamisele." Nõukogude õiguses sisuliselt samastati kontrrevolutsiooniline tegevus kahjurlusega.