cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nordhorn
Ehitised
Kui veski ja saeveski tammil seisati, lõppes peaaegu 600-aastane veski ajalugu Nordhornis. Need hooned renoveeriti ja pakuvad nüüd kultuuriürituste jaoks meeldivat kohta.
Nordhorni tööstusajalugu kirjutas teiste hulgas Poveli tekstiilivabrik, mis sulges oma väravad 1979. aastal pärast peaaegu saja-aastast tegevust. Linna majandusliku õitsengu eelmise sajandi alguses viimase tunnistajana säilitati tööstusmälestisena endine ketrusvabriku torn. See teenib tänapäeval muuseumina. Ülemist korrust saab rentida erapidudeks.
Bussmaates ehitati sada aastat tagasi endisele rabaalale veel üks tekstiilivabrik koos külgneva elamurajooniga tekstiilitöölistele. 1950. aastate alguses kavandas professor Emanuel Lindner, Bauhausi õppejõud ja Ludwig Mies van der Rohe õpilane, koos arhitekt Eberhard Heinrich Zeidleriga, kes nüüd elab Kanadas, laialdasi ehitustöid sellele ettevõttele. Selgesti struktureeritud klaasfassaadiga sobib ajatu tööstushoone sujuvalt tööstuslikku kompleksi, mis pärineb Gründerzeiti ajastust. See hoone seisab täna tühjana ja tuleb linnaarenguks muuta.
Maastik
Vechte jõeäärne maastik ja kanalid oma puuderidadega on populaarne jalutuskoht idülli nautimiseks. Rohkem kui 100 aastat tagasi ehitatud kanalid vedudeks ja märgalade kuivendamiseks moodustavad nüüd osa paljude liikidega looduslikest elupaikadest ja neid kasutatakse nüüd vaba aja veetmiseks. Liivakivist ja klinkrist tehtud lüüsid, millest mõned töötavad käsitsi, eraldavad erinevaid veetasemeid ja on populaarsed sihtkohad loodushuvilistele. Põllud ja niidud ääristavad talumaid eeslinnades. Märgalad ja nõmmed koos metsikult kasvavate kaskede, kadakate ja orhideedega on selle maalähedase maastiku märgid. Tillenberges on väikesed kaitsealad kanarbiku, okslike tammede ja kadakatega.
Hea Gründerzeiti pärand on Linnapark (Stadtpark), ühe varajase töösturi villa park. Linnapargi kontserdikausis toimub regulaarselt kontserte.
Euregium
Euregium ehitati tegelikult HSG Nordhorn-Lingeni jaoks. Nimi tuleb EUREGIO-lt. HSG tiim mängib teises käsipalli Bundesligas. Euregiumis korraldatakse ka muid kultuuriüritusi. See asub kohe kutsekooli ja kreisi spordihoone juures. Kolme saali lähedus üksteisele võimaldab korraldada suuri turniire. Euregium on juba mõnda aastat olnud Grafschafter Sportgala toimumiskoht.
Eissporthalle
Nordhorni jääspordiklubi on nime muutnud mitu korda. 1999. aastani oli seal GEC Nordhorn, mis muude asjade hulgas mängis hoki Bundesligas, milles oli siis suuruselt teises klassis. Seejärel kutsus klubi end EC Euregio Nordhorn 1999 e. V. ja mängis hooajal 2007–2008 Verbandsligas NRW. 2002. aastal renoveeriti Eissporthalle põhjalikult. See on avatud ka avalikuks uisutamiseks.
Regulaarsed üritused
Igal aastal peetakse Nelipühade nädalavahetusel suur lauatennise turniir, Euregioturnier. Väliujulas on ka rahvusvaheline Nelipühade ujumisturniir. VfL Weiße Elf Nordhorn korraldab igal aastal, ka Nelipühade nädalavahetusel, Pfingstturnier ("Nelipühade turniir"), traditsioonilise C-noorte jalgpalliturniiri. 2007. aastal toimus neil 25. iga-aastane turniir. Osa võtavad võistkonnad kogu Saksamaalt, samuti teistest Euroopa riikidest nagu Holland, Poola ja Ungari.
Saksa rekord
Jakgpalliklubi Heseper SV, kelle koduväljak on Nordhorni lõunaosas, on Saksa rekordi omanik. 1996. aastast kuni 1999. aasta oktoobrini suutis klubi mängida 98 meistrivõistluste mängu kaotamata, suutes samal ajal tõusta viiendast klassist teise kreisi klassi. TSV Buchbach omas vana rekordit, olles löömatu vaid 75 mängu.
Tööstus
Nordhorni suurim tekstiiliettevõte kuni 6000 töötajaga NINO oli kuni 1980. aastateni üks Euroopa juhtivaid tekstiilitootjaid. See eristub mitte vähemal määral koostööst tuntud moefotograafidega nagu Karl Lagerfeld ja Helmut Newton. Ainus Nordhornis veel tegutsev rõivatootja on Erfo Bekleidungswerk GmbH & Co. KG. Kolm endist suurimat ettevõtet – NINO, Povel ja Rawe – on kõik kadunud.
Kuna tekstiilitööstus vähenes, asuvad linnas peamiselt keskmise suurusega ettevõtted erinevatest teenindus- ja tootmisvaldkondadest, kuigi üsna suutmatud korvamaks töökohtade kaotust tekstiilitööstuse näiva surma tõttu. Kuigi Citibanki ajutine kohalolek, 550 töökohaga, lõpuks kokku kuivas – hoolimata ulatuslikest kohalikest toetustest – on paik teenindusettevõtete jaoks endiselt üsna atraktiivne. Seda võib näha viimases linna asunud ettevõttes Bertelsmann, kus on varsti 250 töökohta. ETF European Truck Factory GmbH asub selles linnas.
Kuid kokkuvõttes on Nordhorni ja selle ümbruse kolmanda sektori struktuuride muutus erinevalt teistest piirkondadest väga kaugele arenenud. Suurem Nordhorni piirkond on kogu maaga võrreldes heal järjel, Nordhorni tööhõiveagentuuri piirkond (Agenturbezirk) teatab Alam-Saksimaa madalaimast tööpuuduse määrast. Ka Reini naaberpiirkond Nordrhein-Westfalenis on tööhõive tipptasemel. Seda kinnitab täiendavalt ehituse ja maakasutuse planeerimise büroo (Bundesamt für Bauwesen und Raumordnung) 2005. aasta maakasutuse planeerimise aruanne, milles arutatakse prognoosi, mis põhineb praegustel näitajatel, mis näevad Nordrhein-Westfaleni loodeosas ning Nordhornis ja selle ümbruskonnas lähiaastatel suurt majanduslikku dünaamikat.
2007. aasta märtsis avati ligikaudu 22 000 m² uue müügipinnaga Rawe-Ring-Center krundil, mis oli kord Rawe tekstiilivabriku osa. See projekt kohtas märkimisväärset vastuseisu, peamiselt kohalike jaemüüjate ja spetsialistide seas. Jaemüüjad kartsid, et uute ruumide ülepakkumine tooks kaasa täiendavalt vabu töökohti, eriti kesklinna lõunaosas, kusjuures spetsialistid kritiseerisid tagajärgi linnaarengule, puhastusoperatsioonide puudumist ja eelkõige mälestiste kaitseks võetud tehasehoonete lammutamist. Vaatamata algatuse Pro Grafschaft poolt kogutud 12 000 Nordhorni kodaniku protestiallkirjale kiideti projekt enamuse kohalike poliitikute poolt heaks ja viidi lõpuks ellu.
Loosungiga "Nordhorn – Die Wasserstadt" ("Nordhorn – Veelinn") otsivad linnaisad nüüd võimalusi panna rõhku linna arengu uutele aspektidele, tuues välja plaanid kanalite avamiseks lõbusõidulaevade, ja uutele arengutele, ehitades linnale sadam. Kas neid plaane tõepoolest rakendatakse ja millises ulatuses, saab lähiaastatel veel näha.
Nordhornis leidub ka vastuoluline pommitamise ulatus, Nordhorni ulatus. Pärast teist maailmasõda juhtis seda esmalt kuninglik õhuvägi, kuid hiljem Saksa Bundeswehr.
Transport
Nordhorni teevõrgu kogupikkus on 586,5 km, millest 28 km on Bundesstraßen, 10,8 km on liidumaa kiirteed (Landstraßen), 30,6 km on kreisimaanteed (Kreisstraßen) ja 517,1 km on linna teed ja tänavad.
Nordhornis on kokku 2807 parkimiskohta.
Linn asub kahe Autobahni ääres, A 30 ja A 31. See on lisaks ühendatud maanteede võrku kahe Bundesstraßen kaudu, B 403 ja B 213.
Siiski ei saa Nordhorni arenenud teevõrk peita tõsiasja, et kõige populaarsem transpordiliik linnas on jalgratas, mida kohalikud kutsuvad Fietse. Nordhorni kodanike kiindumus Fietse vastu ja nende hommikused sõidud viisid erilise rattateede võrgu ehitamiseni, mis kulgeb läbi Grafschaft Bentheimi kreisi. Teeviidad, mida kohalikud tunnevad kui Paddestolen, näitavad jalgratturitele teed nende Fietsenpads peal (samuti kohalik mõiste, standardsaksa sõna sellele on Radwege). Euroopa piiride avamine on seal täies jõus: jalgratturid võivad neid radu pidi jõuda takistamatult naaber Hollandisse.
Nordhorni käsutuses on väike lennujaam Klausheide keskuse lähedal, seda kutsutakse Nordhorn-Lingen (EDWN).
2003. aastal asutatud klubi Graf-SHIP algatusel kiitis riiginõunik Friedrich Kethorn 14. novembril 2005 heaks Ems-Vechte-Kanali taasavamise laevatamiseks, mis võimaldab kaptenitel tuua läbi kanali kuni 12 meetri pikkuseid laevu. Heakskiit ülejäänud kahele kanalile on tulekul. Klukkert-Hafen (sadam) avati taas aastal 2006.
Vana kudumisveski
Vana kudumisveski kuulus kord Poveli vabrikule. Praegu on vana kudumisveski kultuurikeskus näitusteks, turismiks ja kontsertideks. Veskihoones on krahvkonna pruulikoja kõrval avatud elava muusika kõrts ja ka Ems-Vechte-Welle, piirkondlik raadiojaam Grafschaft Bentheimi ja Emslandi tarvis.
Jugendzentrum Nordhorn
Jugendzentrum Nordhorn – Nordhorni noortekeskus – eksisteerib alates 1970. aastate algusest. See oli Saksamaa esimene noortekeskus ja on seega ka vanim. Kunagi oli see talu. Esialgu kasutati ainult "rehepõrandat", kuid 1980. aastatel hakati kasutama ka "aita". 1980. aastatel oli ait ka punkliikumise stseen Nordhornis.
Kontserte peeti aidas, ja peetakse ikka veel, selliste esinejatega, nagu Cochise, Geier Sturzflug, Helge Schneider, Killerpilze, Wir sind Helden ja In Extremo. 2007. aasta alguses purustas torm aida lae vooderdise, kuid vabatahtlike abiga sai noortekeskus korda, maalritööd tehti suvel.
Tierpark Nordhorn
Nordhorni loomapark hoiab oma territooriumi aedikutes eksootilisi ja ka kodumaiseid koduloomi, samuti muuseumi, talu, traditsioonilist kõrtsi ja mänguväljakut.
Lebenshilfe Nordhorn
Lebenshilfe – puuetega inimeste täisväärtuslikku ellu aitamisele pühendunud institutsioon – asutati juba 1963. aastal.
Praegu abistavad ja hoolitsevad institutsiooni organid üle 600 puudega inimese eest. Need organid on lasteaed varajase abi saamiseks, erinevad kodud ja ka erinevad töökohad (nagu puusepatöökojad), kuhu kliendid saavad minna õige juhendamisega ja vastavalt oma huvidele ja andele. Samuti tegutseb muusikabänd Tabuwta, mis koosneb täielikult puuetega inimestest ja mida toetavad Lebenshilfe haridustöötajad ja kuulsused nagu Guildo Horn. 2005. aastal avaldasid nad oma kolmanda CD ja esitlesid seda vanas kudumisveskis.
Vechtetalschule
Vechtetalschule – Vechte oru kool – eksisteerib 1989. aastast koolina neile, kellel on mitut liiki puudeid. 1992. aastal koliti kool uude hoonesse. See on saanud nime 1997. aastal. Praegu on koolis 210 õpilast, jaotatud 27 klassi, millest 10 on kõrvalises kohas. Koolis töötab kokku 90 töötajat koos nendega, kes teevad ühiskondlikku teenistust (sõjaväeteenistuse asemel), isehakanud õpetajad ja treenerid. Koolis käimasolevad tasemed on esmane, teisene I ja teisene II.
Sõpruslinnad
Nordhorni sõpruslinnad on
Olümpiaorden
Olümpiaorden on ROK-i peamine autasu olümpialiikumise edendamise eest. Selle saavad isikud, kelle tegevus on olümpiaideede järgimisel eeskujuks, kel on silmapaistvaid saavutusi spordis või kes on andnud olulise panuse olümpialiikumisse.
Parbėg laivelis
Parbėg laivelis on üle aasta korraldatav rahvusvaheline rahvamuusikafestival Klaipėdas. Esimene festival toimus 1992. aastal.
Pension
Pension (ladina pensio, 'maks') on korrapärane väljamakse vanaduse, töövõimetuse või toitja kaotuse korral. Pensioni saaja on pensionär.
Olümpiaprintsiip
Olümpiaprintsiip on "Tähtis pole mitte võit, vaid osavõtt". Selle formuleeris nüüdisaegsete olümpiamängude algataja Pierre de Coubertin. Tõenäoliselt pärineb see algupäraselt Vana-Rooma luuletaja Ovidiuse teosest "Metamorphoses".
Olümpiamängude auhinnamedal
Olümpiamängude auhinnamedali  esikülje (avers) kavandi aluseks on 1928. aasta Amsterdami suveolümpiamängude medali kavand, mille autor on Itaalia kunstnik Giuseppe Cassioli. Medali tagakülg (revers) on alates 1972. aasta Müncheni olümpiamängudest olnud varieeruv. Olümpiamedali läbimõõt peab olema vähemalt 60 mm ning paksus 3 mm.
Lätimetsa
Lätimetsa on paikkond Märjamaa valla loodeosas, hõlmates Läti küla põhjapoolsed suurte segametsadega alad. Põhiosa Lätimetsa metsamassiivist paikneb Käntu soo ja Sepasoo vahelisel alal. Lätimetsa metsad on osake vanast ja suurest Kasari (Teenuse) ja Vigala jõe vahelisest kraavitatud ja sihistatud metsamassiivist.
Vanimad teated Lätimetsa piirkonna kohta pärinevad 1488. aastast, kui Päärdu mõis müüs sealsed metsad ja heinamaad Kivi-Vigala vasallilinnusele. 18. sajandist kuulus Lätimetsa Vana-Vigala mõisale. Hilisemate sajandite jooksul osa heinamaid metsastus. 20. sajandi alguseks oli Lätimetsa metsamassiiv üks suuremaid Läänemaal. Metsamassiivi laiendati veelgi Käntu soo ja Sepasoo kuivendamise arvelt. Lätimetsa metsi haldasid Looritsa (Vana-Vigalas) ja Käntu (Käntu soo põhjaservas Läti küla tagamaal) metsavahid.
Lätimetsa paikkonda läbis veel 20. sajandi keskel suhteliselt oluline Läti-Kastja kohalik tee. Tänapäevaks on teetamm muutunud läbimatuks ning on enamasti võsastunud.
Positivism
Positivism on filosoofia suund, mis hõlmab Auguste Comte'i filosoofia, Ernst Machi ja Richard Avenariuse empiriokrititsismi ning Viini ringi (Rudolf Carnapi) algatatud loogilise positivismi.
Positivismi peamine sisu on see, et filosoofia ja metafüüsika on muutunud üleliigseks ja edaspidi hoolitsevad kõige inimese jaoks vajaliku eest positiivsed eriteadused (info, mis on mõõdetav, konstruktiivne, selge, kasulik ja tegelik). Positivism algas 19. sajandil A. Comte katsest ühendada filosoofia ja teadus. Positivistliku filosoofia ülesandeks sai teaduses saavutatud tulemuste (teadmiste) korrastamine ja süstematiseerimine. Positivistid püüdsid filosoofiat kasutada lähtuvalt loodusteadustest. Näiteks Herbert Spencer ‘i ühiskonnaõpetus lähtus Darwini arenguõpetusest.
.nz
.nz on Uus-Meremaa Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1987. aastast.
Gert Hankewitz
Gert-Daniel Hankewitz (sündinud 20. novembril 1984) on ajakirjanik ja tippjuht.
Ta on lõpetanud 2003. aastal Tallinna Ühisgümnaasiumi ja 2011. aastal Tartu Ülikooli.
Ta on töötanud ajalehtedes Postimees ja Äripäev majandusajakirjanikuna ning olnud Merger Marketi kaasautor.
2019. aasta seisuga töötab ta Milrem AS-i ekspordidirektorina.
Puhvermahtuvus
Puhvermahtuvus on tugeva happe või aluse moolide arv, mille lisamisel 1 liitrile puhverlahusele selle pH muutub ühe ühiku võrra.
Vaata ka
Buffer solution
.pa
pisi .pa on Panama Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1994. aastast.
Olümpiaad
Olümpiaad on neli järjestikust aastat kestev periood, mis algab ühtede olümpiamängude avamisega ja lõpeb järgmiste olümpiamängude avamisega.
Juhul kui mingi olümpiaadi olümpiamängud jäävad pühitsemata, algab see olümpiaad neli aastat pärast eelmise olümpiaadi algust. Olümpiaadid nummerdatakse järjestikuliselt alates esimestest nüüdisaegsetest olümpiamängudest (olümpiaadi mängudest), mis korraldati Ateenas 1896. aastal.
Ants Matsalo
Ants Matsalo VR II/3 (kuni 1935. aastani Hans Matson, 1935–1939 Hans Matsalo, 16. märts (vkj)/ 28. märts 1895 Kolube talu, Turvaküla, Aidu vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 2. veebruar 1945 Siblag, Mariinsk, Kemerovo oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Teenistuskäik
Arreteeriti NKVD poolt 18. juunil 1941 Tallinnas.
.om
pisi .om on Omaani Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1996. aastast.
Domeeni haldab Omaani telekommunikatsiooni amet.
Olümpia
pisi|Zeusi templi varemed Olümpias Olümpia on Kreekas Peloponnesosel Elises asuv kultuskoht, kus peeti igal neljandal aastal Zeusi auks ülekreekalisi olümpiamänge, mida korraldati alates aastast 776 eKr.
Vanakreeka mütoloogia järgi võitis Tantalose poeg Pelops sealkandis Pisa kuningat Oinomaost kaarikuvõidusõidus ja sai tema tütre Hippodameia endale naiseks.
Sellest ajast peale korraldati Pelopsi auks kaarikuvõidusõite. Herakles määras oma isa Zeusi pühamu piirid ja hakkas Zeusi auks seal korraldama ülekreekalisi mänge, mis tegid Olümpia kuulsaks.
Olümpia keskuses, Zeusi hiies Altises, asusid Zeusi altar, Hera, Zeusi, metrooni ehk Suure Ema ja heerose Pelopsi tempel ning Kreeka linnriikide varakambrid. Olümpiat ja selle ehitisi kaunistasid rohked skulptuurid. Vanim ehitis Olümpias oli Hera tempel, mis ehitati 7. sajandi keskel eKr. See põles maha ning taastati umbes 600 eKr savist seinte ja puidust sammastega dooria peripteerina. Sellest on säilinud sokliosa. Ka aardekambritest ja paljudest teistest hellenismi ja Rooma aja ehitistest on säilinud varemeid.
Zeusi tempel Olümpias rajati alles 5. sajandil ja lõpetati hiljemalt 456 eKr. Ka see oli dooria stiilis peripteer, aga Hera templist suurem. See hävis maavärinas, aga säilinud on hoone liigendust aimata laskvaid detaile ning viilu- ja metoobikaunistuste suuri osi, näiteks lõvipeakujuliste veesülititega siima, mis asub Berliini antiigimuuseumis.
Zeusi templis asus Zeusi kuju, mille autor oli Pheidias. Skulptuur oli valmistatud kullast, elevandiluust ja puidust ning kujutas istuvat Zeusi. See kuju arvati seitsme maailmaime hulka. Tema suurejoonelisusest annavad ettekujutuse kujutised müntidel ja gemmidel ning Pausaniase kirjeldus.
Võistlejate kasutada olid staadion ja hipodroom, mis mahutasid kuni 45 000 pealtvaatajat, ning harjutuspaigad (gümnaasium ja palestra). Pärast olümpiamängude keelustamist 394 jäeti Olümpia maha. Bütsantsi keiser Theodosius II, kes oli sügavalt kristlik valitseja, andis 426. aastal käsu Olümpia pühamu maha põletada.
Esimesed kavakindlad arheoloogilised kaevamised korraldati seal 1875–1881 sakslase Ernst Curtiuse juhtimisel. Need olid esimesed suured teaduslikud väljakaevamised, mida juhtisid arhitektid ja arheoloogid. Leiti rohkem kui 130 marmorkuju ja bareljeefi, ligi 13 000 pronkseset, palju münte ja raidkirju. Kaevamisi jätkati 1936–1941 ja uuesti aastast 1952.
Tara
Aed ehk tara on piirdeehitis, mis märgistab mingi territooriumi piire või piirab loomade või inimeste liikumist mingil maa-alal.
Tara võib olla ehitatud kivist (kiviaed), puust (lippaed, plankaed), metallist (võrkaed) jm.
Tara võib piirata aeda (aiapiire), õue, karjamaad, aedikut, teed, kinnisasja jm.
Rudolf Kallas
Rudolf Gottfried Kallas (22. mai 1851 Kaarma kihelkond – 22. aprill 1913 Peterburi, maetud Tartus) oli eesti kirikuõpetaja, teoloog, pedagoog, kultuuriloolane ja rahvusliku liikumise tegelane.
Kallas oli esimene eestlane, kes kirjutas teadusliku töö psühholoogia alal. Samuti on ta koostanud matemaatikaõpikuid. Olaf Prinits on kirjutanud, et "koolimatemaatikuna on Kallas rajanud autoriteetse aluse aritmeetika õpetamise metoodikale". Lisaks avaldas ta eestikeelseid laiemale lugejaskonnale suunatud vaimulikke ja teoloogilisi kirjutisi.
Elukäik
Rudolf Kallas sündis 1851. aastal Mihkel ja Wilhelmine Kallase pere esimese pojana. Tema isa oli ametilt Kaarma koguduse köster ja kihelkonna koolmeister.
Kallas õppis 1861–1863 Kaarma kihelkonnakoolis, 1863–1864 Kuressaare elementaarkoolis ja 1864–1867 Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumis. Kuressaares õppides sai Kallas tuttavaks ka Jakob Hurdaga, kes oli seal 1868. aastal kooliõpetajaks. Ta osales hiljem Hurda mõjutusel juba koolipoisina rahvuslikus liikumises.
1868–1871 õppis Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminaris, oli seejärel Tartus algkooliõpetaja 1878–1883. Veel kooliõpilasena astus ta 1873. aasta sügisel Eesti Üliõpilaste Seltsi, mis tegutses tollel ajal Kalevipoja-õhtute vormis. Seltsiga olid hiljem seotud ka tema vennad Eduard ja Oskar Kallas ning õepojad Elmar ja Villem Kirotar.
Tartusse õppima läinult astus ka Vanemuise seltsi ja pidas seal kõnesid. Kallas kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi juhtkonda olles sekretär aastatel 1873–75 ja eestseisuse liige aastani 1881. Alates 1871. aastast oli ta ka Eesti Aleksandrikooli peakomitee sekretär. Ta tegi ka kaastööd rahvuslikele väljaannetele. Rahvusliku suurlõhe ajal kuulus Kallas Hurda lähimate kaasvõitlejate hulka.
Jätkas õppimist 1876–1878 Tallinna kubermangugümnaasiumis, mille lõpetas cum laude. Õppis 1878–1883 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, ''cand. theol.'' (1884, auhinnaks kuldmedal).
Ülikoolis õppides oli Rudolf Kallas Gustav Teichmülleri õpilane. Tema doktoritöö "Mäluõpetuse süsteem" (System der Gedächtnislehre, Dorpat, 1897) oli pühendatud inimese mälu uurimisele. Jakob Hurda kaastöölisena ja folkloorikogujana tundis ta hästi rahvaluulet. Selles töös vaatles ta regivärssi eelkõige kui mnemotehnilist vahendit, mis aitab laulikul meelde jätta hiiglasliku arvu erinevaid värsse. Psühholoogiaprofessor Konstantin Ramul nimetas Kallase tööd diletantlikuks, kuid sellele vaatamata leidus selles originaalne idee, et akustilised signaalid võivad olla mälutehnilisteks abivahenditeks.
Oli prooviaastal Valga Jaani koguduses Heinrich Christian Gustav Kupfferi juures. Ordineeriti 4. märtsil 1884 pastoriks. Samal aastal pühitses ta Otepääl Eesti Üliõpilaste Seltsi sinimustvalge lipu ja oli osaline Tartu Peetri kiriku pühitsemistalitusel. .
1884–1887 töötas ta pastorina Valga Peetri koguduses, olles samaaegselt õpetaja Cimze seminaris. Hiljem oli ta pastori Rõuges (1887–1901) ja Peterburi Peterburi Jaani koguduses (1901–1913).
Suri 1913. aastal Peterburis. On maetud Tartus Raadi kalmistule.
Isiklikku
Ta oli eesti diplomaadi Oskar Kallase vend; tema poeg Aksel Kallas oli Paistu, Jõhvi ja Rõuge Maarja koguduse õpetaja.
Rudolf Kallas abiellus 1884. aastal Ida Berhoffiga (1862–1918), kellega ta sai kuus last.
.mo
pisi .mo on Macau Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1996. aastast.
Ivan Reinwald
pisi|Mälestuskivi (juuli 2007) Ivan Reinwald (kuni 1935. aastani Ivan Reinwaldt; 8. mai 1878 Peterburi – 30. aprill 1941 Tallinn) oli geoloog.
57
57. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 52 53 54 55 56 - 57 - 58 59 60 61 62
.mp
.mp on Põhja-Mariaanide Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1996. aastast.
Volkswagen Scirocco
Volkswagen Scirocco on väike sportauto, mida tootis Volkswagen kahe põlvkonna vältel 1974–1992 ning mille kolmandat põlvkonda aastatel 2008 kuni 2017.
Esimene põlvkond (1974)
1970. aastate alguses kavandasid Volkswagen ja Porsche ühisprojekti Project 425 Volkswagen Karmann Ghia järeltulija jaoks, lisaks soovis Porsche välja vahetada oma mudeli 914. Alanud naftakriisi tõttu otsustas Volkswagen projektist loobuda ja selle asemel arendas välja Golfi põhjal Scirocco, mille esmaesitlus toimus 1973. aastal Genfi autonäitusel. Vaatamata sellele, et auto kasutas Volkswagen Golfi tehnikat ja Volkswageni A1 platvormi, siis disainer Giorgetto Giugiaro kujundas Scrirocco Golfist oluliselt sportlikumaks. Mudel oli müügi poolest edukas.
Teine põlvkond (1981)
Teise põlvkonna kujustas Volkswageni disainimeeskond Herbert Schäferi eestvedamisel ja vaatamata oluliselt muudetud disainile, jäi endiselt kasutusele Volkswageni A1 platvorm. Auto esmaesitlus toimus 1981. aasta Genfi autonäitusel.
Sciroccot toodeti 1992. aastani ning Scirocco vahetas välja järk-järgust algselt kõrgemasse klassi mõeldud Volkswagen Corrado, mis oli tootmises alates 1988. aastast ning mis kasutas juba uuemat A2 platvormi. Corrado oli tootmises 1995. aastani.
Kolmas põlvkond (2008)
Scirocco nimi võeti uuesti kasutusele 2008. aastal kui hakati tootma kolmanda põlvkonna Sciroccot. Uus Scirocco baseerus VW Golfi 5. põlvkonna mudelil ja kasutas PQ35 platvormi.
Scirocco tootmine lõppes 2017. aastal ning järeltulijat 3. põlvkonna Sciroccole ei valmistatud.
.nc
.nc on Uus-Kaledoonia Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1993. aastast.
.ph
.ph on Filipiinide Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1990. aastast.
Kurjam taevasse ei saa
"Kurjam taevasse ei saa" on ansambli Kurjam album, mis ilmus 1997. aastal.
.ne
.ne on Nigeri Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1996. aastast.
Domeeni haldab telekommunikatsioonifirma Niger Telecoms.
Kiil (lauseliige)
Kiil on lauses esinev sõna või fraas, mis on lausega seotud üksnes sisulisel tasandil ega mõjuta seda grammatiliselt.
Iga kiilu võib käsitada kiillausena. Struktuurilt on kiilud üsna tihti vaeglaused.
Kiilu abil võib väljendada näiteks suhtumist (Järgmisel korral, ma loodan, seda enam ei juhtu) või kellegi poole pöördumist (Kuhu sa, Peeter, lähed?).
Kiilu eraldavad kirjavahemärgid
Kiil on lauses mõlemalt poolt kas sulgude, mõttekriipsude või komadega eraldatud.
Saprofaag
Saprofaagid on näiteks vihmaussid, sajajalgsed, sipelgad jt.
Terminoloogia
Saprotroofide ja nendega seotud lähismõistete osas on kirjanduses segadust ja ebajärjepidevust.
Saproobideks nimetatakse hüdrobioloogias vee saproobsusastet iseloomustavaid organisme.
.pk
.pk on Pakistani Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1992. aastast.
Kergejõustik 1980. aasta suveolümpiamängudel
thumb|upright|right|335px|Lužniki staadion '''Kergejõustikuvõistlused 1980. aasta suveolümpiamängudel''' peeti Moskvas Lenini keskstaadioni suurel spordiareenil 24. juulist kuni 1. augustini. Osales 960 sportlast (694 meest ja 266 naist) 70 riigist, kes võistlesid 38 auhinnakomplekti nimel (24 meest ja 14 naist).
Kõige edukamad olid võistluste võõrustajad: Nõukogude sportlased võitsid 41 medalit (15 kulda, 14 hõbedat ja 12 pronksi). NSV Liidu sportlased jäid auhindadeta ainult 9 alal 38-st ja 3 alal õnnestus hõivata kogu poodium: meeste vasaraheide, naiste 800 meetri jooks ja naiste viievõistlus. 4 aastat varem õnnestus Nõukogude sportlastel Montréali mängudel võita 37 kavas olnud alalt vaid 4 kulda.
Ka Saksa DV sportlased esinesid Moskvas väga edukalt, võites 29 auhinda, millest 11 olid kuldsed (sama palju kuldmedaleid võitsid SDV sportlased 4 aastat varem Montréalis). Kokku võitsid Moskvas kergejõustiku auhinnad 17 riigi esindajad, kellest 7 suutsid võita vähemalt 1 kulla.
Mitmed tippsportlased olid sunnitud Moskva olümpiamängudelt kõrvale jääma Ameerika Ühendriikide ja nende liitlaste boikoteerimise tõttu 1980. aasta suvemängudel.
Võrreldes eelmise Montréali suveolümpiamängudega lisati kergejõustiku kavva 1 distsipliin – meeste 50 km võistluskõnd.
.pm
.pm on Saint-Pierre'i ja Miqueloni Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1997. aastast.
Toppdomän
Kergejõustik 1980. aasta suveolümpiamängudel
Kergejõustiku programmis olnud 38 alast püstitati 6 maailmarekordit, mis on ühe võrra vähem kui neli aastat varem Montréalis. Kaks tulemust (Nadežda Olizarenko 800 meetri jooksus ja Ilona Slupianek kuulitõukes) on endiselt olümpiarekordid.
100 m jooks
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 65 Maailmarekord: 9,95 Jim Hines, USA (14. oktoober 1968, Mexico) Olümpiarekord: 9,95 Jim Hines, USA (14. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1976: 10,06 Hasely Crawford, Trinidad ja Tobago (24. juuli 1976, Montréal
200 m jooks
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 57 Maailmarekord: 19,72 Pietro Mennea, Itaalia (12. september 1979, Mexico) Olümpiarekord: 19,83 Tommie Smith, USA (16. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1976: 20,23 Donald Quarrie, Jamaica (26. juuli 1976, Montréal)
400 m jooks
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 50 Maailmarekord: 43,86 Lee Evans, USA (18. oktoober 1968, Mexico) Olümpiarekord: 43,86 Lee Evans, USA (18. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1976: 44,26 Alberto Juantorena, Kuuba (29. juuli 1976, Montréal)
800 m jooks
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 41 Maailmarekord: 1.42,33 Sebastian Coe, Suurbritannia (5. juuli 1979, Oslo) Olümpiarekord: 1.43,50 Alberto Juantorena, Kuuba (25. juuli 1976, Montréal) Olümpiavõitja 1976: 1.43,50 Alberto Juantorena, Kuuba (25. juuli 1976, Montréal)
1500 m jooks
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 40 Maailmarekord: 3.32,09 (1980) Steve Ovett, Suurbritannia Olümpiarekord: 3.34,9 (1968) Kipchoge Keino, Keenia Olümpiavõitja 1976: 3.39,17 John Walker, Uus-Meremaa
5000 m jooks
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 35 Maailmarekord: 13.08,4 (1978) Henry Rono, Keenia Olümpiarekord: 13.24,76 (1976) Lasse Viren, Soome Olümpiavõitja 1976: 13.24,76 Lasse Viren, Soome
10 000 m jooks
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 40 Maailmarekord: 27.22,4 (1978) Henry Rono, Keenia Olümpiarekord: 27.38,4 (1972) Lasse Viren, Soome Olümpiavõitja 1976: 27.40,38 Lasse Viren, Soome
Maraton
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 74 Maailmarekord: 2:08.33,6 (1969) Derek Clayton, Austraalia Olümpiarekord: 2:09.55,0 (1976) Waldemar Cierpinski, Saksa DV Olümpiavõitja 1976: 2:09.55,0 Waldemar Cierpinski, Saksa DV
110 m tõkkejooks
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 23 Maailmarekord: 13.00 Renaldo Nehemiah, USA (6. mai 1979, Westwood) Olümpiarekord: 13,24 Rodney Milburn, USA (7. september 1972, München) Olümpiavõitja 1976: 13,30 Guy Drut, Prantsusmaa (28. juuli 1976, Montréal)
50 km käimine
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 29 Riike: 14 Maailmarekord: 3:41.20 Raúl González Mehhiko (11. juuni 1978, Poděbrady) Olümpiarekord: 3:56.11,6 Bernd Kannenberg Saksa FV (3. september 1972, München) <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 30 Riike: 19 Maailmarekord: 2.35 Jacek Wszoła Poola (25. mai 1980, Eberstadt) Olümpiarekord: 2.25 Jacek Wszoła Poola (31. juuli 1976, Montréal) Olümpiavõitja 1976: 2.25 Jacek Wszoła Poola <br style="clear:both;" />
Teivashüpe
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 19 Riike: 10 Maailmarekord: 5.77 Philippe Houvion Saksa FV (17. juuli 1980, Pariis) Olümpiarekord: 5.50 Wolfgang Nordwig Saksa DV (2. september 1972, München) Olümpiavõitja 1976: 5.50 Tadeusz Slusarski Poola <br style="clear:both;" />
Kaugushüpe
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 32 Riike: 23 Maailmarekord: 8.90 Bob Beamon USA (18. oktoober 1968, Mexico) Olümpiarekord: 8.90 Bob Beamon USA (18. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1976: 8.35 Arnie Robinson USA <br style="clear:both;" />
Kolmikhüpe
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 23 Riike: 19 Maailmarekord: 17.89 João Carlos de Oliveira Brasiilia (15. oktoober 1975, Mexico) Olümpiarekord: 17.39 Viktor Sanejev NSVL (17. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1976: 17.29 Viktor Sanejev NSV Liit <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 16 Riike: 11 Maailmarekord: 22.15 Udo Beyer Saksa DV (6. juuli 1978, Göteborg) Olümpiarekord: 21.32 Aleksandr Barõšnikov NSVL (24. juuli 1976, Montréal) Olümpiavõitja 1976: 21.32 Aleksandr Barõšnikov NSVL <br style="clear:both;" />
Vasaraheide
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 17 Riike: 13 Maailmarekord: 81.66 Sergei Litvinov NSVL (24. mai 1980, Sotši) Olümpiarekord: 77.52 Juri Sedõhh NSVL (28. juuli 1976, Montréal) Olümpiavõitja 1976: 77.52 Juri Sedõhh NSVL <br style="clear:both;" />
100 m jooks
Finaal: 2. juuli Osavõtjaid: 61 Riike: Maailmarekord: 10,88 Marlies Göhr Saksa DV (1. juuli 1977, Dresden) Olümpiarekord: 11,01 Annegret Richter Saksa FV (25. juuli 1976, Montréal) Olümpiavõitja 1976: 11,08 Annegret Richter Saksa FV <br style="clear:both;" />
200 m jooks
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 41 Riike: 29 Maailmarekord: 21,71 Marita Koch Saksa DV (10. juuni 1979, Karl-Marx-Stadt) Olümpiarekord: 22,37 Bärbel Wöckel Saksa DV (28. juuli 1980, Moskva) Olümpiavõitja 1976: 22,37 Bärbel Wöckel Saksa DV <br style="clear:both;" />
400 m jooks
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 39 Riike: 22 Maailmarekord: 48,60 Marita Koch Saksa DV (4. august 1979, Torino) Olümpiarekord: 49,29 Irena Szewińska Poola (29. juuli 1976, Montréal) Olümpiavõitja 1976: 49,29 Irena Szewińska Poola <br style="clear:both;" />
800 m jooks
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 29 Riike: 16 Maailmarekord: 1.54,85 Nadežda Olizarenko NSVL (12. juuni 1980, Moskva) Olümpiarekord: 1.54,94 Tatjana Kazankina NSVL (26. juuli 1976, Montréal) Olümpiavõitja 1976: 1.54,94 Tatjana Kazankina NSVL <br style="clear:both;" />
1500 m jooks
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 26 Riike: 16 Maailmarekord: 3.55,0 Tatjana Kazankina NSVL (6. juuli 1980, Moskva) Olümpiarekord: 4.01,4 Ljudmila Bragina NSVL (9. september 1972, München) Olümpiavõitja 1976: 4.05,48 Tatjana Kazankina NSV Liit <br style="clear:both;" />
100 m tõkkejooks
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 22 Riike: 13 Maailmarekord: 12,36 Grażyna Rabsztyn Poola (13. juuni 1980, Varssavi) Olümpiarekord: 12,59 Annelie Ehrhardt Saksa DV (8. september 1972, München) Olümpiavõitja 1976: 12,77 Johanna Schaller Saksa DV <br style="clear:both;" />
4x100 m teatejooks
Finaal: 1. august Riike: 8 Maailmarekord: 41,85 Saksa DV (13. juuli 1980, Potsdam) Romy Müller, Bärbel Wöckel, Ingrid Auerswald, Marlies Göhr Olümpiarekord: 42,55 Saksa DV (31. juuli 1976, Montréal) Marlies Oelsner, Renate Stecher, Carla Bodendorf, Bärbel Eckert Olümpiavõitja 1976: 42,55 Saksa DV Marlies Oelsner, Renate Stecher, Carla Bodendorf, Bärbel Eckert <br style="clear:both;" />
4x400 m teatejooks
Finaal: 1. august Riike: 20 Maailmarekord: 3.19,23 Saksa DV (31. juuli 1976, Montréal) Doris Maletzki, Brigitte Rohde, Ellen Streidt, Christina Lathan Olümpiarekord: 3.19,23 Saksa DV (31. juuli 1976, Montréal) Doris Maletzki, Brigitte Rohde, Ellen Streidt, Christina Lathan Olümpiavõitja 1976: 3.19,23 Saksa DV Doris Maletzki, Brigitte Rohde, Ellen Streidt, Christina Lathan <br style="clear:both;" />
Kaugushüpe
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 21 Riike: 13 Maailmarekord: 7.09 Vilma Bardauskienė NSVL (29. august 1978, Praha) Olümpiarekord: 6.82 Viorica Viscopoleanu Rumeenia (14. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1976: 6.72 Angela Voigt Saksa DV <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 14 Riike: 8 Maailmarekord: 22.45 Ilona Slupianek Saksa DV (10. mai 1980, Potsdam) Olümpiarekord: 21.16 Ivanka Khristova Bulgaaria (31. juuli 1976, Montréal) Olümpiavõitja 1976: 21.16 Ivanka Khristova Bulgaaria <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 18 Riike: 11 Maailmarekord: 71.80 Marija Petkova Bulgaaria (13. juuli 1980, Sofia) Olümpiarekord: 69.00 Evelin Schlaak Saksa DV (29. juuli 1976, Montréal) Olümpiavõitja 1976: 69.00 Evelin Schlaak Saksa DV <br style="clear:both;" />
Odavise
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 22 Riike: 13 Maailmarekord: 70.08 Tatjana Birjulina NSVL (12. juuli 1980, Podolsk) Olümpiarekord: 65.94 Ruth Fuchs Saksa DV (24. juuli 1976, Montréal) Olümpiavõitja 1976: 65.94 Ruth Fuchs Saksa DV <br style="clear:both;" />
Viievõistlus
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid:19 Riike: 10 Maailmarekord: 4856 Olga Kuragina NSVL (20. juuni 1980, Moskva) Olümpiarekord: 4801 Mary Peters Suurbriatannia (2.-3. september 1972, München) Olümpiavõitja 1976: 4745 Sigrun Siegl Saksa DV <br style="clear:both;" />
Räpina valla lipp
thumb|Räpina valla lipp Räpina valla lipp on Eesti haldusüksuse Räpina valla lipp.
Lipp on kinnitatud 11. jaanuaril 2000.
Kui Räpina linn ja vald ühinesid 2002. aasta sügisel ühtseks omavalitsusüksuseks – Räpina vallaks, siis jäid kasutusele nii Räpina valla, kui ka Räpina linna lipp.
Lipu kirjeldus
Räpina valla ristkülikukujuline lipp koosneb kahest horisontaalsest laiust, mis on eraldatud kuuselõikega. Ülemine laid on valge ja moodustab 2 ühikut ning alumine on sinine ja moodustab 3,5 ühikut lipu laiusest. Kuuselõige on 1,5 ühikut kõrge.
Lipu normaalmõõtmed on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
.pr
.pr on Puerto Rico Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1989. aastast.
Schlössli
pisi|Schlössli Schlössli on linnus Šveitsi linnas Aaraus. Ta paikneb vanalinna loodeserval, pärineb 13. sajandist ning on linna vanim säilinud hoone.
Hoone
Ehitise tuuma moodustab hästi säilinud 25 m kõrgune keskaegne elutorn. See koosneb kihiti laotud jämedalt välja raiutud rändrahnudest (megaliitmüür). Sellele on peale ehitatud 14. sajandi algusest pärinev palatium, 16. sajandist pärinev elukompleks ning 1790. aastast pärinev trepikoda. Kunagisest linnusekraavist sissekäigu juurde viib varikatusega puusild.
Schlösslis paikneb Aarau linnamuuseum. See tutvustab linna ajalugu, näitab mineviku käsitööd ja elamiskultuuri. Üks osa muuseumist on pühendatud mõõteriistadele ja fotograafiale. Üksikud ruumid on pühendatud Aarauga seotud isikutele.
.ps
.ps on Palestiina Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 2000. aastast. Faililaiendi kohta vaata PostScript.
Aleksandr Šelepin
Aleksandr Nikolajevitš Šelepin (vene keeles Александр Николаевич Шелепин; 18. august 1918 Voronež – 24. oktoober 1994 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigitegelane, NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee (KGB) esimees (1958–1961).
Šelepin teenis aastatel 1939–1940 Punaarmees. 1941. aastal lõpetas ta Tšernõševski-nimelise Moskva Filosoofia, Kirjanduse ja Ajaloo Instituudi ajalooteaduskonna. 1940. aastal suunati ta komsomolitööle. Alustas instruktorina, seejärel töötas osakonnajuhatajana. Aastatel 1943–1952 oli ta ÜLKNÜ Moskva Linnakomitee sekretär, 1952–1958 Üleliidulise Leninliku Kommunistliku Noorsooühingu Keskkomitee esimene sekretär. 1958. aasta aprillist detsembrini oli ta NLKP Keskkomitee osakonnajuhataja.
Šelepin oli aastatel 1958–1961 NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee esimees.
Aastatel 1961–1967 oli ta NLKP Keskkomitee sekretär, ühtlasi aastail 1962–1965 NSV Liidu Ministrite Nõukogu ja NLKP Keskkomitee Parteikontrolli Komisjoni esimees ja NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja. 11. juulist 1967 kuni 22. maini 1975 oli Šelepin Üleliidulise Ametiühingute Kesknõukogu esimees. 1984. aastast pensionil.
Šelepin oli NSV Liidu Ülemnõukogu IV, V, VI, VII, VIII ja IX koosseisu saadik.
Sten A. Hankewitz
Sten-Andreas Hankewitz (sündinud 16. aprillil 1979 Tallinnas) on Eesti ajakirjanik, kes praegu elab Chicagos.
Ta on Tallinna 20. Keskkooli vilistlane aastast 1996.
Sten A. Hankewitz on töötanud Eestis mitmes ajakirjandusväljaandes. Karjääri alustas ta majanduslehes Äripäev reporterina 1998. aastal, hiljem töötas toimetaja ja reporterina ajalehes Õhtuleht ning toimetajana uudisteportaalis Mega. 2001–2006 töötas ta Eesti Päevalehes veebiväljaande toimetuse juhina, 2006–2007 If Eesti Kindlustuse kommunikatsioonijuhina ning 2007–2008 Kalev Meedias uudisteportaali Kalev.ee peatoimetajana ja portaali loojana.
Hiljem on ta töötanud Londonis majandusanalüüse tootnud ettevõttes Roubini Global Economics toimetajana ja valuutamaakleris Alpari UK turundustoimetajana.
Alates 2013. aastast on ta ingliskeelse veebiajakirja Estonian World tegevtoimetaja.
1999. aastal oli ta Bonnieri preemia konkursil koos Inno Tähismaaga teine.
Ta on vabatahtlikuna aidanud Simon Wiesenthali keskust ning Vanurite Eneseabi- ja Nõustamisühingut.
Sten A. Hankewitz elas 2008. aasta veebruarist oktoobrini Hispaanias ning sama aasta oktoobrist kuni 2013. aasta oktoobrini Londonis. Seejärel kolis ta Ameerika Ühendriikidesse, kus on elanud Chicagos, San Franciscos, Atlantas ja New Yorgis. 2018. aasta aprillis kolis ta tagasi Chicagosse.
Janet Pilgrim
Janet Pilgrim (sünninimi Charlaine Edith Karalus; 13. juuni 1934 Wheaton, Illinois – 1. mai 2017 Norwalk, Connecticut) oli USA modell ja näitleja.
Sten A. Hankewitz
Pere
Sten A. Hankewitz on teist korda abielus. Esimesest abielust on tal 2000. aastal sündinud poeg Brett Johannes.
Janet Pilgrim
Ta on olnud ajakirja Playboy posteritüdruk kolmel korral: juulis 1955, detsembris 1955 ja oktoobris 1956.
Nimega Charlaine Karalus töötas ta Playboy tellimisosakonnas. Ajakirjale poseeris ta Hugh Hefneri isiklikul soovitusel, kes andis talle esinejanime Janet Pilgrim.
Tollal poseeris ta mõnesaja dollari eest (tänapäeval on tasu 65 000 Ameerika dollarit).
Hääbuv pudelpalm
Hääbuv pudelpalm (Hyophorbe amaricaulis) on igihaljas puittaim palmiliste sugukonnast.
Hääbuv pudelpalm on Mauritiuse saare endeem. Teada on vaid üks säilinud taim, mis kasvab Curepipes Curepipe botaanikaaias. Puu on 12 m kõrge, halli tüve ja vahajate lehtedega. Ta on kasvanud üle 50 aasta ning õitseb ja viljub regulaarselt. Puul on valged või kreemikad õied, mis kasvavad välja tüvest vahetult lehtede alt.
Isasõied puhkevad ja närbuvad enne, kui emasõied õitsema hakkavad, seetõttu on valminud seemned steriilsed. Seni pole õite kunstlik tolmeldamine tulemusi andnud. Kloonitud rakkudest kasvatatud istikud on surnud pärast steriilsest keskkonnast eemaldamist.
Põlemine
pisi|280px Põlemine on kiire oksüdatsioonireaktsioon, millega kaasnevad intensiivne soojuse eraldumine, reaktsiooni produktide temperatuuri järsk tõus ja harilikult ka valgusnähtused (leek). Enamasti on põlemisel tegemist sellise oksüdatsioonireaktsiooniga, milles toimub kiire ühinemine atmosfääri õhuhapnikuga.
Põlemine õhu osalusel ei ole täielik. Peale süsihappegaasi ja veeauru tekivad ka vingugaas, tahm, süsi ja õhu lämmastikust (78% õhust) osaliselt lämmastikoksiidid (NOx) ning tuhk (mineraalne jääk).
pisi|[[Metaani põlemine piltlikult (hapniku (O) aatom - sinine; süsiniku (C) aatom - must; vesiniku (H) aatom - punane)]] Täieliku põlemise korral (vajalike tingimuste olemasolul) on orgaanilise aine põlemisproduktideks aine koostiselementide oksiidid. Lihtsaim näide on metaani põlemine:
Keemiliselt on põlemisprotsess mitut tüüpi vabade radikaalide kaudu toimuv ahelreaktsioon, milles hapnik käitub oksüdeerijana ja redutseerub.
Erineva iseloomuga põlemisreaktsioonide näiteid:
Lisaks kiirele põlemisele nimetatakse tihti põlemiseks ka aeglaselt kulgevaid orgaanilise aine oksüdatsioonireaktsioone (aeglane põlemine), mille korral eralduv soojus jõuab levida keskkonda, näiteks:
Seitse maailmaimet
pisi|300px|Seitse maailmaimet 16. saj Hollandi kunstniku Maarten van Heemskercki koloreeritud gravüüridel Seitse maailmaimet, täpsemalt vanaaja seitse maailmaimet olid antiikajal (alates 3. sajandist eKr) välja valitud seitse maailma ehituskunsti ja skulptuuri tippsaavutust.Nendel piltidel ei ole täpsustatud täpselt kuidas oli sel ajal
Maailmaimede nimekirju on olnud erinevaid. Esimese seitsme maailmaime nimekirja koostas vanakreeka õpetlane Kallimachos Aleksandria Museionis. See ei ole aga säilinud ja ei ole teada, kas see on samasugune, nagu meie seda tunneme. Vanim säilinud seitsme maailmaime nimekiri on säilinud ühes raidkirjas, mis pärineb 2. sajandist eKr ja mille on üles tähendanud kreeklane Antipatros Sidonist:
"Nägin su müüre, suur Babülon, laiu, et vankriga sõida, näinud olen ka Zeusi Olümpia külas, vaadanud Babüloni rippuvaid aedu ja Heliose tohutut kolossi, ja püramiidi, mille loonud kestev raske vaev, tunnen Mausolose hiigelhauakambrit. (...) Ent kui ma nägin Artemisele pühendatud pühakoda, mille katus pilvi riivab, siis kahvatas ta kõrval kõik, sest väljaspool Olümpost ei kohta päike kuskil sellist ilu."
Sellest lähtudes on kõige sagedamini vanaaja seitsme maailmaime hulka arvatud
Neist on säilinud ainult Cheopsi püramiid.
Välislingid
tere
Mineraloogia
See artikkel annab lühiülevaate mineraloogiast; mineraloogiaga seotud üldmõisted leiad artiklist Mineraloogia mõisteid.
pisi|Mineraloogia tegeleb mineraalide uurimisega Mineraloogia on teadusharu, mille uurimisobjektiks on mineraalid.
Mineraloogia uurib mineraalide kuju, klassifikatsiooni, füüsikalisi omadusi, keemilist koostist, teket ehk geneesi jne.
Mineraloogia on tihedais seoseis kristallograafia, keemia, füüsika ja geoloogiaga. Seda loetakse geoloogia alldistsipliiniks.
Ajalugu
Mineraloogia on vana teaduse haru, millest huvitusid juba Vana-Kreeka filosoofid. Kristall tuleneb juba kreeka keelest κρύσταλλος, mis tähendab jääd ning kasutati kvartsi nimetamisel. Usuti, et vesi, mis kristalliseerus kõrgel rõhul sügaval maa sisemuses, muutub kvartsiks. Siiamaani kasutatakse terminit "mäekristall" läbipaistva, värvitu kvartsi nimetamiseks. Kreeka filosoof Theophrastos (300 BC) kirjutas esimese raamatu mineraalidest, mis käsitles mineraalide päritolu. Plinius Vanem (surm 79 AD) kirjeldas raamatus "Historia Naturalis" üle kolmekümne mineraali. Ta rõhutas mineraale, mis olid majanduslikult väärtuslikud, ning kirjeldas nende omadusi ja kasutust.
Tänapäevase teadusena kasvas mineraloogia välja pärast Georgius Agricola raamatu "De Re Metallica" avaldamist aastal 1556. Järgnenud sajanditel tehti mitmeid tähtsaid avastusi, millele andis hoogu mikroskoobi leiutamine 17. sajandil. Nicolaus Steno avastas 1669. aastal, et kristallide tahkudevahelised nurgad jäävad alati samaks, sõltumata kristalli suurusest või kujust (teatud ka kui kristallograafia esimene seadus). 1784. aastal pakkus Prantsuse teadlane René Just Haüy, et kõik kristallid koosnevad elementaarsetest ehituskividest. Ehituskivist sai hiljem "ühikrakk", mille perioodilisel kordamisel saab ehitada kolmemõõtmelise makroskoopilise kristalli. Järgnes paljude mineraalide kirjeldamine, mis nõudis nende klassifitseerimist. 1774. aastal pakkus A. G. Werner välja mineraalide keemilise klassifikatsiooni. Seda täiustas Rootsi keemik J. J. Berzelius ning see on kasutusel ka tänapäeval.
Mineraalide atomaarse struktuuri üle jätkusid vaidlused kuni 1912. aastani, kui röntgenikiirgusega kiiritati kristalle ning jälgiti difraktsiooni. Selle abil tõestas Max von Laue mineraalide kristallvõre struktuuri. 20. sajandi alguses jätkus röntgenikiirte kasutamine analüütilise vahendiga, millele hiljem lisandusid elektronmikroskoop ja spektromeetrid.
Süstemaatika
pisi|[[Variskiit liivakivi lõhedes]] Süstemaatiline mineraloogia on mineraalide tuvastamine ja klassifitseerimine nende omaduste järgi. Ajalooliselt oli mineraloogia tegevuseks kivimit moodustavate mineraalide taksonoomiline paigutus. Aastal 1959 moodustas Rahvusvaheline Mineraloogia Assotsiatsioon uute mineraalide ja mineraalinimetuste komisjoni, et reguleerida uute mineraalide nimetamist ning täiustada nomenklatuuri. 2006. aasta juulis ühendati see mineraalide klassifitseerimise komiteega. Mineraale saab klassifitseerida mitmeti, näiteks haabituse, koostise, tekke, omaduste vms järgi.
Mineraale võib jagada üldiselt nii, kuid leiduvad ka mitmed alajaotused:
Mineraalide tekkekeskkonnad
Endogeensed protsessid:
Eksogeensed protsessid:
Füüsilised omadused
Füüsilised omadused on tähtsad mineraalide määramisel. Makroskoopilisel määramisel on nendeks haabitus, lõhenevus, murre, kõvadus, tihedus, värvus, magnetism, maitse. Tugevate magnetiliste omadustega mineraal on magnetiit. Maitse järgi saab kindlaks teha halogeniidide hulka kuuluvaid mineraale nagu haliit (NaCl), sülviin (KCl), karnaliit (KMgCl2*6H2O), mis maitsevad soolaselt või kibesoolaselt.
Muud omadused:
Optilised omadused
pisi|[[Epidoot polarisatsioonimikroskoobi all]] Makroskoopiliste omaduste kõrval leidub mineraalil mitmeid omadusi, mida saab vaadelda õhikus polarisatsioonimikroskoobi all. Selle meetodi puhul eristatakse ortoskoopilist ning konoskoopilist vaatlust.
Ortoskoopiline vaatlus: