cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uuesalu Lasteaed
Uuesalu Lasteaed on lasteaed Rae vallas Rae ja Kiili valla piiri lähedal Uuesalu külas. Paariselamuks ehitatud hoone omanik on piirkonna arendaja IBE Estonia OÜ, kes kohandas selle lasteaiaks ja rendib välja.
1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
100 m jooks
Finaal: 16. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 10,49 Florence Griffith-Joyner, USA (16. juuli 1988 Indianapolis) MM rekord: 10,90 Silke Gladisch-Möller, Saksa DV (30. august 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 10,99 Katrin Krabbe, Saksamaa (27. august Tōkyō)
400 m jooks
Finaal: 17. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 47.60 Marita Koch, Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) MM rekord: 47,99 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (10. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1991: 49,13 Marie-José Pérec, Prantsusmaa (27. august Tōkyō)
800 m jooks
Finaal: 17. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1.53,28 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (26. juuli 1983 München) MM rekord: 1.54,68 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (9. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1991: 1.57,50 Lilija Nurutdinova, NSVL (26. august Tōkyō)
1500 m jooks
Finaal: 22. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 3.52,47 Tatjana Kazankina, NSVL (13. august 1980 Zürich) MM rekord:3.58,56 Tatjana Samolenko-Dorovskihh, NSVL (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 4.02,21 Hassiba Boulmerka, Alžeeria (31. august Tōkyō)
3000 m jooks
Finaal: 16. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 8.22,26 Tatjana Kazankina, NSVL (26. august 1984 Leningrad) MM rekord: 8.34,62 Mary Decker, USA (10. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1991: 8.35,82 Tatjana Samolenko-Dorovskihh, NSVL (26. august Tōkyō)
10 000 m jooks
Finaal: 21. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 30.13,74 Ingrid Kristiansen, Norra (5. juuli 1986 Oslo) MM rekord: 31.05,85 Ingrid Kristiansen, Norra (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 31.14,31 Liz Lynch-McColgan, Suurbritannia (30. august Tōkyō)
Maraton
Finaal: 15. august Osavõtjaid: Maailma tippaeg: 2:21.06 Ingrid Kristiansen, Norra (21. oktoober 1985 London) MM rekord: 2:25.17 Rosa Mota, Portugal (29. august 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 2:29.53 Wanda Panfil, Poola (25. august]] Tōkyō)
100 m tõkkejooks
Finaal: 20. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 12,21 Yordanka Donkova, Bulgaaria (20. august 1988 Stara Zagora) MM rekord: 12,34 Ginka Zagorcheva, Bulgaaria (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 12,59 Ludmila Engquist, NSVL (30. august Tōkyō)
Uuesalu Lasteaed
Uuesalu Lasteaed avati 2008. aastal ja töötas algul 1-rühmalise eralasteaiana. Pärast remonti ja laiendust 12. oktoobril 2009 jätkus tegevus kahes rühmas Kiili lasteaia filiaalina. Augustis 2016 võttis Uuesalu lasteaiamaja haldamise üle Rae vallavalitsus ja paariselamusse rajatud lasteaiast sai Õie lasteaia filiaal. Veebruaris 2020 valmis hoone juurdeehitus ja lasteaed sai juurde saali, õpitoa ning ühe rühma.
1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
400 m tõkkejooks
Finaal: 19. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 52,94 Marina Stepanova, NSVL (19. september 1986 Taškent) MM rekord: 53.11 Tatjana Ledovskaja, NSVL (29. august 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 53.11 Tatjana Ledovskaja, NSVL (29. august Tōkyō)
Jätkusuutlik areng
Jätkusuutlikkuse ja säästva arengu mõiste
Säästva ehk jätkusuutliku arengu all mõistetakse sihipärast arengut, mis parandab inimeste elukvaliteeti kooskõlas loodusvarade ja keskkonna talumisvõimega. Jätkusuutliku arengu eesmärk on saavutada tasakaal sotsiaal-, majandus- ja keskkonnavaldkonna vahel ning tagada täisväärtuslik ühiskonnaelu praeguste ja järeltulevate põlvede jaoks. Jätkusuutlik areng hõlmab enamikku eluvaldkondadest.
Jätkusuutlikkuse kontseptsioon
Jätkusuutlikkuse kontseptsioonile pandi alus juba 1960.–1970. aastatel, kui otsiti võimalusi ökoloogiliste probleemide lahendamiseks, et säilitada kvaliteetne looduskeskkond ka tulevaste põlvede jaoks. Põlvkondadevahelise vastutuse probleem ei puuduta aga ainult ökoloogiat, vaid kõiki eluvaldkondi. Jätkusuutlik areng seab eesmärgiks leida tasakaal majanduse, sotsiaalsfääri, looduskeskkonna ja muude eluvaldkondade vahel ning otsib võimalusi, mis tagaksid täisväärtusliku ühiskonnaelu jätkumise ka tulevikus.
Bruntlandi aruanne
ÜRO-le esitatud nn Brundtlandi aruandes „Meie ühine tulevik“ ("Our Common Future") rõhutatakse jätkusuutliku arengu kolme põhikomponenti:
Seejuures lähtutakse nii ratsionaalse arengu (ehk „mõistliku kasutamise“) põhimõttest kui ka vajadusest tagada ressursside õiglane jaotus.
Edasistes uurimustes on eelnimetatud kolmele komponendile lisandunud ka neljas – institutsionaalne jätkusuutlikkus, mis sisaldab muu hulgas avalikkuse teadlikkust ja informeeritust, rahvusvahelist koostööd, institutsionaalset ja seadusandlikku raamistikku ning tsiviilühiskonna kaasamist.
Jätkusuutlik areng taotleb seega majandus-, sotsiaal- ja keskkonnaalast tasakaalu, jätkusuutlikku institutsionaalset süsteemi ning täisväärtuslikku ühiskonnaelu.
Jätkusuutlikkusel on neli mõõdet:
Eelnevast lähtudes on välja pakutud ka tugeva ja nõrga jätkusuutlikkuse kontseptsioon.
Tugeva ehk ökoloogilise kriteeriumi täitmiseks on vaja tagada olemasoleva kapitali (looduskapitali ja inimese loodud kapitali) sama kogus ka tulevikus.
Nõrga ehk majandusliku kriteeriumi pooldajad peavad aga oluliseks üksnes kapitali koguhulga samaks jäämist inimese kohta, s.t looduskapital võib väheneda, kui inimese loodud kapitali kasv seda kompenseerib.
Jätkusuutlikkus taotleb tasakaalu inimesi rahuldava elukeskkonna ja majanduse arengu vahel ning eeldab üldsuse osalemist, säästvale arengule orienteeritud majandushoobade, nt ökomaksureformi rakendamist ning vajalike hoiakute, eeskätt keskkonnahoidliku nõudlus- ja tarbimiskultuuri kujundamist.
Majanduslik areng
Majanduslik areng on protsess, mille käigus väikse sissetulekuga riigid muudetakse modernseteks industrialiseeritud riikideks. Tihtipeale kasutatakse majanduslikku arengut termini majanduslik kasv sünonüümina, kuigi majandusliku kasvu all mõeldakse pigem riigi majandusliku seisu kvalitatiivset ja kvantitatiivset muutust. Majanduslik areng peegeldub mitmete ühiskonda iseloomustavate näitajate kaudu, nagu lugemus, eeldatav eluiga ja vaesuspiir. Majanduslik kasv osutab aga kasvule SKP-s, reaalses sissetulekus ja/või keskmises sissetulekus.
SKP definitsioon
SKP ehk sisemajanduse koguprodukt on väärtus, mis on võrdne kogu tootmises vajalike ühiskondlike komponentide summaga. SKP arvutamiseks on olemas kolm viisi, mis vigade puudumisel annavad sama tulemuse. Arvutada on võimalik tootmise, tulu või kulu järgi.
Eesmärgid
Säästva arengu eesmärgid aastaks 2030
2015. aasta ÜRO jätkusuutliku arengu tippkohtumisel New Yorgis allkirjastasid osalenud riikide liidrid esindusprotokolli, mis hõlmas seitsetteist jätkusuutliku arengu eesmärki (Sustainable Development Goals). Need olid suunatud vaesuse ja ebaõigluse lõpetamisele ning kliimamuutuse aeglustamisele aastaks 2030. Kinnitatud eesmärgid on universaalsed ja kehtivad kõikidele riikidele, mitte ainult vaestele. Eesmärkide saavutamiseks peavad koostööd tegema nii valitsused, ettevõtted kui ka kogu ühiskond, sest igal inimesel on jätkusuutlikus arengus oma osa. Alltoodud eesmärgid ning nende alapunktid on ametlikult ÜRO formuleeritud ja kinnitatud.
Eesmärkide alapunktid
Igal eesmärgil on alapunktid, mis peavad olema aastaks 2030 täidetud. Järgnevalt on esitatud lühendatud versioon seitsme esimese eesmärgi alapunktidest.
Kaotada kõikjal vaesus mis tahes kujul
1.1.	Aastaks 2030 kõrvaldada äärmuslik vaesus, eelkõige nende inimeste seas, kes peavad ära elama 1,25 USA dollariga päevas.
1.2.	Aastaks 2030 vähendada vähemalt poole võrra nende inimeste osakaalu, kes elavad vaesuses. 1.3.	Aastaks 2030 luua iga riigi jaoks sobivad sotsiaalkaitsesüsteemid, mis hõlmaksid ka vaesuses elavaid inimesi.
1.4.	Aastaks 2030 tagada, et meestel ja naistel, eelkõige vaestel ja ebasoodsas olukorras olevatel inimestel, oleksid ühesugused õigused majanduslikele ressurssidele, kaasa arvatud juurdepääs teenindusele, vara omamisele, pärandustele, loodusressurssidele, uuele tehnoloogiale ning finantsteenustele.
1.5.	Aastaks 2030 vähendada ebasoodsas olukorras olevate inimeste vastuvõtlikkust äärmuslikele ilmastikuoludele, samuti majanduslikele ja sotsiaalsetele katastroofidele.
1.1.	Aastaks 2030 kaotada nälg ja tagada toitainerikas toit aasta ringi kõigile.
1.2.	Aastaks 2030 kaotada igasugune alatoitumus.
1.3.	Aastaks 2030 kahekordistada põllumajanduslikku produktiivsust ja väiketootjate, eelkõige naiste, põlisrahvaste, perefarmide, karjakasvatajate ja kalurite sissetulekuid.
1.4.	Aastaks 2030 tagada säästev toidutootmissüsteem ja rakendada põllumajanduslikke meetodeid, mis suurendaksid produktiivsust ja produktsiooni, kahjustamata seejuures ökosüsteemi.
1.5.	Aastaks 2020 säilitada seemnete, haritavate taimede ja kasvatatavate loomade ning nende kõigi looduslike sugulasliikide geneetiline mitmekesisus.
Tagada kõikidele vanuserühmadele hea tervis ja heaolu
1.1.	Aastaks 2030 viia sünnitavate naiste suremus alla 70 juhtumini 100 000 sünnituse kohta.
1.2.	Aastaks 2030 kaotada imikute ning alla 5-aastaste laste ennetatavad surmad.
1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
10 km käimine
Finaal: 14. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 41.30 Kerry Junna-Saxby, Austraalia (27. august 1988 Canberra) MM rekord: 42.57 Alina Ivanova, NSVL (24. august 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 42.57 Alina Ivanova, NSVL (24. august Tōkyō)
4x100 m teatejooks
Finaal: 22. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 41,37 Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) MM rekord: 41,58 USA (6. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 41,94 Jamaica (1. september Tōkyō)
4×400 m teatejooks
Finaal: 22. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 3.15,17 NSVL (1. august 1988 Seoul) MM rekord: 3.18,4 Venemaa (1. september 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 3.18,4 Venemaa (1. september Tōkyō)
Kõrgushüpe
Finaal: 21. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) MM rekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 2.05 Heike Redetzky-Henkel, Saksamaa (31. august]] Tōkyō)
Kaugushüpe
Finaal: 15. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 7.52 Galina Tšistjakova, NSVL (11. juuni 1988 Leningrad) MM rekord: 7.36 Jackie Joyner-Kersee, USA (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 7.32 Jackie Joyner-Kersee, USA (25. august Tōkyō)
Kolmikhüpe
Finaal: 21. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 14.95 Inessa Kravets, Ukraina (10. juuni 1991 Moskva) MM rekord:esmakordselt kavas
Kuulitõuge
Finaal: 15. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 22.63 Natalja Lissovskaja, NSVL (7. juuni 1987 Moskva) MM rekord: 21.24 Natalja Lissovskaja, NSVL (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 20.85 Zhihong Huang, Hiina (24. august Tōkyō)
Kettaheide
Finaal: 19. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 76.80 Gabriele Reinsch, Saksamaa (9. juuli 1988 Neubrandenburg) MM rekord: 71.62 Martina Opitz-Hellmann, Saksa DV (31. august 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 71.02 Tsvetanka Khristova, Bulgaaria (31. august Tōkyō)
Odavise
Finaal: 22. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 78.90 Petra Felke, Saksa DV (29. juuli 1987 Leipzig) MM rekord: 76.64 Fatima Whitbread, Suurbritannia (6. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 68.78 Demei Xu, Hiina (1. september Tōkyō)
Seitsmevõistlus
Finaal: 16.–17. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 7291 Jackie Joyner-Kersee, USA (23.–24. september 1988 Seoul) MM rekord: 7128 Jackie Joyner-Kersee, USA (31. august–1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 6672 Sabine Braun, Saksamaa (31. august–1. september Tōkyō)
Jätkusuutlik areng
Eesmärkide alapunktid
1.3.	Aastaks 2030 lõpetada AIDSi, tuberkuloosi, malaaria ja muude troopiliste haiguste epideemiad ning võidelda hepatiidi ja veereostusest tulenevate haiguste vastu.
1.4.	Aastaks 2030 vähendada ennetamise kaudu ühe kolmandiku võrra enneaegseid surmasid.
1.5.	Tugevdada kahjulike sõltuvuste, sealhulgas narkootikumide kuritarvitamise ja suitsetamise ennetamist ja ravi. 1.6.	Aastaks 2020 vähendada poole võrra liiklusõnnetustes hukkunute ja vigastatute arvu.
1.7.	Aastaks 2030 tagada juurdepääs seksuaal- ja reproduktiivtervise teenustele.
1.8.	Saavutada universaalne tervisekindlustus.
1.9.	Aastaks 2030 märgatavalt vähendada ohtlikest kemikaalidest ning saastunud õhust, veest ja pinnasest põhjustatud surmade ja haigestumiste arvu.
1.1.	Aastaks 2030 tagada kõikidele tüdrukutele ja poistele tasuta ning kvaliteetne alg- ja keskharidus, mis tagaks efektiivsed õpitulemused.
Evelyn Kaldoja
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli politoloogia erialal 2003. aastal. Magistrikraadi politoloogia alal sai ta samas 2010. aastal.
Jätkusuutlik areng
Eesmärkide alapunktid
1.2.	Aastaks 2030 tagada, et kõikidel tüdrukutel ja poistel oleks juurdepääs kvaliteetsele koolieelsele haridusele ja hoiule, et nad oleksid valmis alustama alghariduse omandamist.
Evelyn Kaldoja
Evelyn Kaldoja töötab alates 2004. aastast Postimehe toimetuses, välisuudiste toimetuse juhataja on ta 2007. aastast.
Jätkusuutlik areng
Eesmärkide alapunktid
1.3.	Aastaks 2030 tagada kõikidele naistele ja meestele võrdne ligipääs taskukohasele ja kvaliteetsele haridusele, kaasa arvatud ülikooliharidusele. 1.4.	Aastaks 2030 märgatavalt suurendada nende noorte ja täiskasvanute arvu, kellel on asjakohased tehnilised ja kutseoskused.
1.5.	Aastaks 2030 elimineerida soolised erinevused hariduses ning tagada juurdepääs igale haridusastmele kõigi inimeste, kaasa arvatud puuetega inimeste, põliselanike ja ebasoodsas olukorras olevate laste seas.
1.6.	Aastaks 2030 tagada, et kõik noored ja valdav osa täiskasvanuid omandaksid lugemisoskuse.
1.7.	Aastaks 2030 tagada, et kõik õppijad omandaksid vajalikud teadmised ja oskused jätkusuutliku majanduse, säästlike eluviiside, inimõiguste ning soolise võrdõiguslikkuse edendamiseks.
Saavutada sooline võrdõiguslikkus ning suurendada naiste ja tütarlaste mõjuvõimu
1.2.	Elimineerida igasugune vägivald naiste ja tüdrukute vastu nii avalikus kui ka erasektoris, sealhulgas inimkaubandus ja seksuaalvägivald.
1.4.	Tunnustada ja väärtustada tasustamata hooldamist ja kodutöid avalike teenuste ja infrastruktuuri kaudu.
1.5.	Tagada naistele võrdsed võimalused otsuste tegemiseks nii poliitilistes, majanduslikes kui ka sotsiaalvaldkondades.
1.1.	Aastaks 2030 tagada kõikidele puhas ja taskukohane joogivesi.
1.2.	Aastaks 2030 tagada õiglane juurdepääs sobivatele sanitaartingimustele, lõpetada avalik roojamine ning pöörata seejuures erilist tähelepanu naiste, tüdrukute ja ebasoodsas olukorras olevate inimeste vajadustele.
1.3.	Aastaks 2030 parandada vee kvaliteeti, vähendades keskkonnareostust, ohtlike kemikaalide ja materjalide keskkonda sattumist ning puhastamata reovee hulka ning suurendades märgatavalt taaskasutust.
1.4.	Aastaks 2030 suurendada oluliselt veekasutuse tõhusust ning tagada magevee säästlik ammutamine ja kasutamine, et lahendada veepuuduse probleem ja vähendada veepuuduse all kannatavate inimeste arvu. 1.5.	Aastaks 2030 rakendada integreeritud veeressursside haldamist.
1.6.	Aastaks 2020 kaitsta ning taastada veega seotud ökosüsteeme, sealhulgas mägesid, metsi, märgalasid, jõgesid, põhjaveekihte ja järvi.
Tagada taskukohane, usaldusväärne, säästev ja kaasaegne energia kõikidele
1.1.	Aastaks 2030 tagada juurdepääs taskukohasele, usaldusväärsele ja kaasaegsele energiale.
1.2.	Aastaks 2030 märgatavalt suurendada taastuvenergia osakaalu globaalses tarbimises.
1.3.	Aastaks 2030 kahekordistada energiatõhususe määra.
Strateegiline raamistik
2005. aastal võttis riigikogu vastu jätkusuutliku arengu strateegia "Säästev Eesti 21", milles püstitati neli peamist arengueesmärki: kultuuriruumi elujõulisus, heaolu kasv, sidus ühiskond ning ökoloogiline tasakaal. Edaspidi lähtutakse arengukavade koostamisel säästva arengu printsiipidest, et integreerida jätkusuutlikkust eri valdkondade tegevusplaanidesse ja arengukavadesse.
Institutsionaalne raamistik
Keskvalitsuse tasandil koordineerib Eesti jätkusuutlikku arengut Riigikantselei. Peale selle juhib Riigikantselei ka Eesti konkurentsivõime kava "Eesti 2020" tegevusprogrammi koostamist ning korraldab selle täitmise seiret. Jätkusuutliku arengu koordinatsioonimehhanism hõlmab nii ministeeriume kui ka vabaühendusi. Eesti jätkusuutliku arengu komisjon loodi 1996. aastal ning selle ülesanne oli nõustada Vabariigi Valitsust säästva arengu valdkondades, milleks on keskkonnakaitse, ettevõtlus, kohalikud omavalitsused, teadusasutused, muinsuskaitse, energeetika, lastekaitse jne.
Tegevuskava 2030 elluviimine
2016. aasta teisel poolel hakati uuendama Eesti säästva arengu näitajate nimekirja, et seal oleksid kajastatud ka ÜRO tegevuskava eesmärgid ja näitajad. Analüüsi põhjal tehakse ettepanekuid, et jätkusuutliku arengu strateegiat ja selle rakendusmehhanisme uuendada. See on oluline, sest see võimaldab suurendada üldsuse teadlikkust jätkusuutlike eesmärkide tegevuskavast ning panustada rahvusvahelise koostöö kaudu nende eesmärkide saavutamisesse. Seetõttu peab Eesti edaspidi panustama nende uuenduslike tehnoloogiliste lahenduste loomisesse, mis aitaksid seatud eesmärke ellu viia.
Vaata ka
mittekasv
Å (täpsustus)
Å tähendab mitut asja.
Frank Churchill
Frank Edwin Churchill (20. oktoober 1901 – 14. mai 1942) oli USA filmihelilooja.
Ta kirjutas muusika muu hulgas Walt Disney 1937. aasta joonisfilmile "Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi".
Frank Churchill sooritas 14. mail 1942 40-aastaselt enesetapu.
Nekropol
Nekropol ehk surnute linn oli antiikaja kollektiivne matmispaik, mis moodustus tumulustest. Näiteks etruskide ainsad säilinud arhitektuurimälestised on nende nekropolid (umbes 6. sajand eKr), mis asuvad peamiselt Toscanas, Lazios ja Umbrias.
Nekropolide avastamine
Etioopias Aksumi obeliski endise asupaiga naabruses avastati arheoloogide rühma poolt kuninglik nekropol. Arheoloogid pidid paika ette valmistama Aksumi obeliski uuesti püstitamiseks – leiti suur hulk maa-aluseid kambreid ja kaarkäike, mida uuriti georadari ja elektrotomograafi abil.
Alates 1970. aastatest on Aksumi lähedalt leitud hauakambreid, millest paljud on rüüstatud ning praegu on ainult üks neist olnud avatud ka turistidele.
Kirjad Inglile
Filmi süžee põhineb Madis Kõivu ja Sulev Keeduse originaalkäsikirjal.
Film esilinastus 27. jaanuaril 2011 Tallinnas Solarise kinos. 2011. aasta jooksul kogus film Eesti kinodes 4872 vaatajat.
"Kirjad Inglile" on filmitud Eestis, Lätis ja Mauritaanias.
Tumulus
Tumulus on mullast kuhjatud künkaga tähistatud matmispaik. Ümarhaud, mis uuristati kivimassiivi. Etruskide hauakamber. Seni on leitud 6000 hauda, nendest 150 on maalingutega hauad. Etruskid kartsid surma. Nende surmadeemoniks oli Charon. Hauamaalingutel kujutati tantse ja mänge. Haudadesse tehti kivist “pehmeid asju”. Näiteks voodid, padjad. Kuna etruskid kartsid surma, siis matustel mängiti mänge ja tantsiti. 1985. aastal leiti 29 uut hauda.
Konvektsioon
pisi|Konvektiivne õhuringlus [[küttekeha kohal]] Konvektsioon (ingl convection) on soojuse levimine koos liikuva vedeliku või gaasiga, harilikult õhuga. Atmosfäärifüüsikas ja meteoroloogias mõistetakse seda füüsikalist nähtust kui õhu püstsihilist liikumist, mis on tingitud alumiste õhukihtide ebaühtlasest soojenemisest.
Joseph Fourier
Jean Baptiste Joseph Fourier (21. märts 1768 Auxerre – 16. mai 1830 Pariis) oli prantsuse matemaatik ja füüsik, Prantsuse Teaduste Akadeemia liige (aastast 1817).
Konvektsioon
Eristatakse loomulikku ja sundkonvektsiooni:
Joseph Fourier
Põhitöös Théorie analytique de la chaleur (1822) tuletas soojusjuhtivuse võrrandi, esitades meetodi selle lahendamiseks, ja lõi trigonomeetriliste ridade teooria (Fourier' rida). Arvutusmeetodit, mis võimaldab perioodiliselt funktsioonilt üle minna trigonomeetrilisele reale, nimetatakse Fourier' teisenduseks. See meetod koos edasiarendustega on osutunud väga viljakaks, leides kasutamist kvantmehaanikas ja eriti signaalitöötluses, kus peamised rakendused on seotud digitaalsete heli- ja pildiandmete töötlemise ja tihendamisega (pakkimisega), samuti mobiilside (3G, 4G) tehnikaga.
1824. aastal esitas ta pooltväiteid kasvuhooneefekti olemasolu kohta.
Konvektsioon
Konvektsioonil põhineb soojusvahetus looduses (atmosfääris, veekogudes), samuti on konvektsioonil oluline osa tehnilistes seadmetes (näiteks keskküttesüsteemis).
Loire'i departemang
Loire'i departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas. Departemangu keskus on Saint-Étienne.
Ajalugu
Loire'i departemang moodustati 1793. aastal, kui Rhône-et-Loire poolitati. 2015. aastani kuulus departemang Rhône-Alpesi piirkonda.
Merebriis
Merebriis ehk päevabriis on päevane rannikutuul suunaga merelt rannale, mille tekitajaks on maapinna soojenemisega kaasnevad õhuvoolud üles ning jahedama õhumassi liikumine vee kohalt rannale. right|thumb|Merebriis ja maabriis
Marimaa
Marimaa (ametlikult Mari Eli Vabariik) on 1. järgu haldusüksus (vabariik) Venemaa Volga föderaalringkonnas.
Piirneb Nižni Novgorodi oblasti, Kirovi oblasti, Tšuvaši Vabariigi ja Tatarstani Vabariigiga. Riigikeeled (vene keeles государственные языки) on mari (niidu- ja mäemari) ning vene keel.
Mari Eli vabariigi 1. juht (president) aastatel 1992–1997 oli Vladislav Zotin. 1997–2001 oli Mari Eli president Vjatšeslav Kislitsõn. Vabariigi juht 2001–2017 oli Leonid Markelov. 21. septembrist 2017 10. maini 2022 oli vabariigi juht Aleksandr Jevstifejev (aprillist septembrini 2017 – ajutine juhi kohusetäitja). 10. maist 2022 on ajutine juhi kohusetäitja Juri Zaitsev.
Haldusjaotus
Vabariik jaguneb 3 vabariikliku alluvusega linnaks ja 14 rajooniks.
Vabariikliku alluvusega linnad
Rajoonid
Rahvastik
Linnarahvastiku osakaaluks 2000. aasta rahvaloenduse ajal oli 61,2%. Rahvastiku tiheduselt 32,7 in/km2 sarnaneb Marimaa Eestiga.
Rahvuslik koosseis
2010. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid marid rahvastikust 43,9%, venelased 47,4% ja tatarlased 5,8%. Suurem osa venelastest elavad linnades, moodustades enamuse sealhulgas pealinnas Joškar-Olas. Maal elavad marid jagunevad kolme etnilisse alagruppi, kellest kaks elavad Marimaal: niidumarid Ida-Marimaal ja mäemarid Lääne-Marimaal. Kõik kolm subetnilist gruppi räägivad erinevat dialekti, ühist sõnavara on umbes 70 protsenti. Lisaks elas Mari Elis veel rohkem kui 50 rahvuse esindajaid. Nad moodustasid 3,3% rahvastikust ja arvukamad neist olid tšuvašid, udmurdid, mordvalased ja ukrainlased.
Haridus
Marikeelseid koole tänapäevale enam ei ole, nii vene kui mari lapsed õpivad koos. Kui varem koondati kooli tulnud mari lapsed eraldi klassi, siis tänapäeval on vahetegemisest loobutud ning mari keelt õpetatakse (vanemate nõusolekul) kõikides klassides. Koolides õpetatakse sõltuvalt regiooni murdest erinevat grammatikat, aga tutvust tehakse ka teiste dialektidega. Ülejäänud aineid õpetatakse ikka vene keeles.
Kultuur
Nõukogude ajal polnud prestiižne olla mari, mistõttu paljud lasid oma passi kirjutada, et nad on venelased. Osa marisid koguni varjas oma rahvust, emakeeles ei räägitud isegi omavahel.
Laulukoore on Marimaal väga vähe ja needki tulevad kokku vahetult enne suuremaid esinemisi.
Ajalugu
Soome-ugri keelkonda kuuluvate maride maa, ajaloolise keskusega Kaasanis, on ajaloos olnud seotud Kasaari kaganaadi, Volga bulgarite riigi, Kuldhordi ja Kaasani khaaniriigiga.
Moskva tsaaririik vallutas Mari Eli alad 16. sajandi keskpaigas. 20. sajandi alguses oli maa jagatud Venemaa keisririigi Kaasani, Vjatka, Nižni Novgorodi, Ufa ja Jekaterinburgi kubermangu vahel.
Arutjun Akopjan
Arutjun Amajakovitš Akopjan (vene keeles Арутюн Амаякович Акопян; armeenia keeles Հարություն Հմայակի Հակոբյան Haruthjun Hmajaki Hakobjan; 25. aprill 1918 Iğdır – 13. jaanuar 2005 Moskva) oli armeenia päritolu Venemaa mustkunstnik.
Hakobjan sündis Iğdıris Armeenia Esimeses Vabariigis (1920. aastal hõivas Iğdıri Türgi väed) sepa perekonnas. 1943. aastal lõpetas ta estraadikooli Moskvas. Esines laval käteosavust nõudvate numbritega. Esimese soolokontserdiga esines 1965. aastal, viimasega 1995. aastal.
Tim Ingold
Timothy Ingold (sündinud 1. novembril 1948) on šoti antropoloog.
Ta töötab Aberdeeni Ülikoolis.
Tema kasutusele võetud on mõiste taskscape – ülesannete maastik.
Alates 1998. aasta mais toimunud konverentsist "Uses of Nature – towards an Anthropology of Environment" on ta korduvalt külastanud Eestit seoses teadusüritustega.
Orutuul
Orutuul on tuul, mis puhub mägedes mööda oru nõlva alt üles.
Orutuul tekib siis, kui päike soojendab päeval oru põhja ja nõlvu ning soe õhk hakkab ülespoole liikuma.
Aberdeeni Ülikool
Aberdeeni Ülikool ülikool, mis asub Aberdeenis. Ta on asutatud aastal 1495. Ta on Šotimaa vanimaid ülikoole.
Vaikiv teadmine
Vaikiv teadmine (tacit knowledge) on teadvustamata teadmine.
Mõiste võttis kasutusele Michael Polanyi.
Itaalia korvpallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Itaalia korvpallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
1980 Moskva hõbemedal
Mart Laagus
Mart Laagus (10. juuli 1905 Vana-Pärnu – 2. september 1990 Lund) oli eesti kalandustegelane, aastatel 1936–1940 Kalanduskoja esimees.
Ta õppis aastatel 1913–1917 Pärnus Brackmanni nimelises algkoolis, 1917–1922 Pärnu Kaubanduskoolis ja 1930–1931 Pärnu Kalanduskoolis.
1944. aastal läks ta Rootsi. Seal oli ta ajakirja Eesti Kalur toimetuskolleegiumi liige.
Ta on maetud Vana-Pärnu kalmistule.
Isiklikku
Laagus abiellus 1940. aastal Pärnus Hilja Jakobiga (1921–2005).
Amboni saar
thumb|500px|Seram ja Ambon
Amboni saar on üks Maluku saartest. Asub Serami edelaranniku lähedal. Pindala 761 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 1038 meetrit (Mount Salhatu). Kuulub Indoneesiale.
Z (film 1969)
"Z" on 1969. aasta Prantsusmaa ja Alžeeria ühistööna valminud film.
Film põhineb Vasílis Vasilikóse teosel "Z".
Filmi lavastaja on Costa-Gavras, peaosades mängivad Jean-Louis Trintignant, Yves Montand, Iríni Pappá ja Jacques Perrin.
"Z" võitis 1970. aastal parima võõrkeelse filmi Oscari ja Françoise Bonnot võitis Oscari parima montaaži eest. Samuti võitis film parima võõrkeelse filmi Kuldgloobuse. Jean-Louis Trintignant võitis Cannes'i filmifestivali parima meesnäitleja auhinna.
Thar
pisi pisi Thar (urdu تھار (Thār)) on kõrb Lõuna-Aasias. Piirneb läänes Indusega, loodes Panjnadi ja Sutlejiga, kagus Aravalli mägedega. Valdavalt liivakõrb.
John Hume
thumb|John Hume (2008) John Hume (18. jaanuar 1937 Derry – 3. august 2020) oli Põhja-Iirimaa poliitik.
Pärast keskhariduse omandamist õppis ta Iirimaal katoliiklikes õppeasutustes preestriks, kuid ei lõpetanud õpinguid. Pärast õpinguid naasis ta kodulinna ja hakkas õpetajaks. Ta oli Derrys üks usaldusühingute liikumise algatajaid ja 1964–1968 Iiri Usaldusühingute Liidu läbi aegade noorim president. Hiljem ütles ta: "Kõigi asjade hulgas, mida ma olen teinud, olen ma just selle üle kõige uhkem, sest ükski teine liikumine ei ole iirimaalastele, olgu põhjas või lõunas, rohkem head teinud kui usaldusühingute liikumine."
1960. aastatel sai Hume'ist üks kodanikuõiguste liikumise juhtivaid tegelasi. Sel ajal võitles ta ebaõnnestunult Derrysse Põhja-Iirimaa teise ülikooli rajamise eest. Selle kampaania ajal oli ta Derry Kodanike Tegevuse Komitee üks juhte. Komitee erines näiteks Põhja-Iiri Kodanikuõiguste Assotsiatsioonist selle poolest, et tema eesmärgid olid eeskätt kohalikud ja rõhutatult rahumeelsed. Komiteel oli näiteks oma järelevaatajate assotsiatsioon, mis jälgis, et protestimarsid ja protestiistumised vägivallatult toimuksid.
1960. aastate algul astus Hume Natsionalistlikku Parteisse, kuid astus sellest välja 1964, kui see erakond ei ühinenud samal aastal loodud Rahvusliku Poliitilise Rindega. Aastal 1969 kandideeris ta sõltumatu rahvuslasena Põhja-Iirimaa parlamenti Foyle'i valimisringkonnas Eddie McAteeri vastu, kes oli juba 16 aastat olnud parlamendiliige. Ta kogus absoluutse enamuse (55,1% McAteeri 32,6% vastu) ja osutus valituks. Seal töötas ta 1972. aastani, mil Foyle'i valimisringkond likvideeriti. Aastal 1970 sai temast Sotsiaaldemokraatliku ja Tööpartei asutajaliige. 1973 valiti ta Põhja-Iirimaa Assambleesse ja 1974 töötas lühikest aega püsinud omavalitsuses kaubandusministrina. Aastal 1977 tühistati Hume'i algatusel 1922. aastast kehtinud seadus, mis lubas igal sõduril laiali ajada iga vähemalt kolmest inimesest koosneva rahvakogunemise.
Aastal 1979 sai temast Sotsiaaldemokraatliku ja Tööpartei juht ning selleks jäi ta kuni 2001. aastani. Samal aastal valiti esimest korda Põhja-Iirimaa esindajaid Euroopa Parlamenti ja Hume osutus valituks. Ta töötas seal kuni 2004. aastani, mil ta enam tagasi ei kandideerinud. Ta oli kogu selle aja oma erakonna ainus esindaja europarlamendis ning pärast tema loobumist pole Sotsiaaldemokraatlik ja Tööpartei rohkem europarlamenti pääsenud. Ühtlasi valiti ta 1983 vastloodud Foyle'i valimisringkonnas Suurbritannia parlamenti, kuhu ta jäi kuni 2005. aastani, mil ta tagasi ei kandideerinud. Ta võitis kõik vahepealsed valimised suure ülekaaluga, saades vahel koguni absoluutse enamuse. Tema loobumise järel valiti tema järglane erakonnajuhi kohal Mark Durkan sama kindlalt parlamenti.
Hume oli otseselt seotud Suurbritannia valitsuse ja Sinn Féini vaheliste läbirääkimistega, mis lõppesid Inglismaa-Iiri lepinguga 1985. See tekitas paksu pahameelt nii briti lojalistide kui iiri rahvuslaste seas – viimaste meelest polnud lepe piisavalt radikaalne. Kuid Hume'i enese populaarsust see ei kõigutanud ja rahuprotsess viis IRA relvarahuni 1994. aastal.
Ta pälvis kahasse David Trimble'iga 1998. aastal Nobeli rahuauhinna.
Rahuliku päikese aasta
"Rahuliku päikese aasta" on 1984. aastal Poola, Ameerika Ühendriikide ja Saksamaa Liitvabariigi koostöös valminud mängufilm.
Sisu
On aasta 1946. Neljakümneaastane Emilia elab koos oma haige emaga Poola väikelinnas, mis asub endisel Saksamaa alal. Ümberringi valitseb kaos, viletsus ja nälg. Emilia naabriks on sakslannast prostituut Stella. Linna saabub Ameerika sõjaväekomisjon – otsima hukkunud liitlasvägede lendurite haudu. Komisjoni koosseisu kuuluv Norman armub Emiliasse ja tahab teda Ameerikasse kaasa viia. Legaalselt ei ole see aga võimalik ja Emilia otsustab koos emaga salaja üle piiri minna. Emilia ema aga teab, et ta ei peaks rasket reisi vastu. Ta rikub teadlikult oma niigi halva tervise ja sureb. Emilia võtab ema asemel piiriületusele kaasa Stella. Kuid üleviija väidab, et makstud on ainult ühe inimese eest. Emilia loobub oma kohast Stella kasuks. Mööduvad aastad, vanadekodu asukana saab Emilia teate pärandusest Ameerikast. Emilia otsustab lõpuks ometi Ameerikasse sõita, kuid on selleks liiga nõrk ja vilets. Filmi lõpetab visioonlik stseen, milles Emilia ja Norman tantsivad oma täitumata armastuse päikeselist tantsu.
Salpausselkä mängud
pisi|Salpausselkä 2008 Salpausselkä mängud (soome keeles Salpausselän Kisat) on juba 1923. aastast Lahtis igal aastal toimuv põhja suusaalade rahvusvaheline võistlus. Mängude idee autor on Lauri Pihkala.
Salpausselkä mängudel on traditsiooniliselt võisteldud murdmaasuusatamises, kahevõistluses ja suusahüpetes ning viimastel aastatel on kõik võistlused kuulunud maailmakarikavõistluste arvestusse. 2006. aastal FIS-i otsusel võisteldi Lahtis MK arvestuses ainult suusahüpetes ja kahevõistluses, kuna Salpausselkä rajad ei olnud FIS-i murdmaasuusatamise reeglitele vastavad. 2006. aasta suvel FIS kiitis heaks radadel tehtud muudatused ja 2007. aasta Salpausselkä mängudel oli jälle murdmaasuusatamine kavas.
Salpausselkä mänge peetakse veebruaris-märtsis.
Saadeddine Othmani
Saadeddine Othmani (araabia keeles سعد الدين العثماني‎; sündinud 16. jaanuaril 1956) on Maroko poliitik, alates 17. märtsist 2017 kuni 7. oktoobrini 2021 Maroko peaminister. Ta oli aastatel 2012–2013 Maroko välisminister.
Elu ja karjäär
Othmani sündis 1956. aastal Susi piirkonnas Agadiri lähedal Inezgane linnas. Ta on Casablanca Hassan II ülikoolist saanud kaks doktorikraadi, 1986. aastal meditsiinis ja 1994. aastal psühhiaatrias. Ta on magistri- ja DEA-kraadi saanud islami uuringutes aastatel 1983, 1987 ja 1999.
Ta on kirjutanud raamatuid psühholoogia ja islami õiguse teemadel, olnud mitme ajakirja ja muu väljaande peatoimetaja. 2004. aastal, kui Abdelkrim al-Khatib poliitikast lahkus, sai Othmanist Õigluse ja Arengu Partei (ÕAP) juht. Ta esindab parlamendis oma sünnilinna Inezganet.
17. märtsil 2017 nimetas kuningas Mohammed VI Othmani peaministriks.
25. märtsil 2017 teatas värske peaminister, et tema valitsusse kuuluvad lisaks ÕAP-le ka Sõltumatute Rahvuskogu, Rahvaliikumine, Konstitutsiooniline Liit, Arengu ja Sotsialismi Partei ning Rahvajõudude Sotsialistlik Liit.
Valitsuse koosseis kinnitati 5. aprillil 2017.
Saadeddine Othmanit tuntakse frankofiilina.
Pål Gunnar Mikkelsplass
pisi|Pål Gunnar Mikkelsplass (2011) Pål Gunnar Mikkelsplass (sündinud 29. aprillil 1961) on Norra endine murdmaasuusataja.
Mikkelsplass võistles maailmakarikavõistlustel aastatel 1981–1997. Ta sai parima koha üldarvestuses 1988. aastal, kui tuli kolmandaks. Samal aastal võitis ta hõbemedali 1988. aasta olümpiamängudel Calgarys 15 km klassikas. Aastat hiljem 1989. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis sai ta jälle samal distantsil hõbemedali. 1982. aasta MM-il Oslos ja 1985. aasta MM-il Seefeldis kuulus ta maailmameistriks tulnud Norra meeskonna koosseisu 4x10 km teatevõistluses.
Hard Rock Hallelujah
Laulu autor on Lordi laulja Tomi Putaansuu ehk Mr. Lordi.
Laul ilmus Lordi albumil "The Arockalypse" ja singlina 19. mail 2006. Singli andis Soomes välja Sony BMG, Saksamaal Drakkar Entertainment ja selle produtseeris Jyrki Tuovinen.
Laulu kestus helikandjal on 3 minutit 4 sekundit.
Eurovisiooni lauluvõistlusel läbis laul 18. mail 2006 eelvooru ja võitis finaali, kogudes 292 punkti. See oli enne 2009. aastat Eurovisiooni lauluvõistlust ajaloos suurim punktisumma, kuid mitte ülekaalukaim võit, sest ka hääletanud maade arv oli rekordiline. Samuti oli see esimene võitjaks tulnud hard rock 'i stiilis laul ja esimene Soome laul, mis pääses esimese viie hulka.
6. mail 2006 toimus Tamperes Soome Eurovisioonil osalemise 40. aastapäeva tähistav galakontsert-telesaade "Muistathan" ('Kas mäletad?'), millel kanti ette 12 valitud laulu Soomet esindanud laulude seas. Televaatajad hääletasid parimaks laulu "Hard Rock Hallelujah" (41,6% häältest).
Laul ilmus ka 2007. aasta suvel ilmunud filmi "The Hills Have Eyes 2" soundtrack 'il. Film "The Hills Have Eyes 2" ("Mägedel on silmad 2") on 1977. aastal valminud õudusfilmi uusversiooni järg, mille autor on uusversiooni stsenarist ja produtsent.
Muusikavideo
Laulule on tehtud kaks muusikavideot – esimene valmis 2006. aastal, mille lavastas Pete Riski ja teine, uuem, 2007. aastal Helsingis toimunud Eurovisiooni finaali jaoks, mille lavastas Antti J. Jokinen. Viimane video filmiti Lapimaa looduses ja stuudios. Video eelarve oli üle 200 000 euro. Lisaks Lordi liikmetele oli uuemas videos peaosaline Soome näitleja Jasper Pääkkönen.
1924. aasta suveolümpiamängud
1924. aasta suveolümpiamängud olid VIII olümpiaadi nüüdisaegsed suveolümpiamängud. Need toimusid 1924. aastal 3. maist 27. juunini Prantsusmaa pealinnas Pariisis. Mängud pühendati ROK-i asutamiskongressi 30. aastapäevale.
Mordva
Mordva Vabariik on 1. järgu haldusüksus (vabariik) Venemaal Volga föderaalringkonnas.
1924. aasta suveolümpiamängud
Pariis kinnitati olümpialinnaks ROK-i XIX istungjärgul Lausanne'is 1921. aastal. Teised kandideerinud linnad olid Amsterdam, Barcelona, Los Angeles, Praha ja Rooma.
Olümpiaareenid
Olümpia peaareeniks oli Colombes'i staadion, mille staadionirada oli 500 meetri pikkune.
Mordva
Haldus
Mordva Vabariigi pea on alates 2021. aastast Artjom Zdunov. 1995–2012 oli Nikolai Merkuškin ja 2012–2020 Vladimir Volkov.
1924. aasta suveolümpiamängud
Olümpiaareenid
Muud võistluspaigad oli Piscine de Tourelles (ujumine, veepall, vettehüpped), Vélodrome d'Hiver (raskejõustikualad), Vélodrome Municipal Vincennes'is (jalgrattasõit), Argenteuil Seine'i jõel (sõudmine), Meulan ja Le Havre (purjetamine), Reims, Versailles ja Chalons (laskmine).
Mordva
Haldusjaotus
Vabariigi koosseisus on järgmised rajoonid:
1924. aasta suveolümpiamängud
Korraldus ja osavõtt
Korralduskomitee esimees oli krahv Justinien de Clery. Võistluste peasekretär oli Franz Reichel.
Mordva
Ajalugu
10. jaanuaril 1930 moodustati Mordva autonoomne oblast, mis 20. detsembril 1934 nimetati Mordva ANSV-ks. Aastast 1990 kannab see nime Mordva Vabariik.
Mordva ANSV Zubova Poljana rajoonis Potma lähedal asusid NSV Liidu Siseministeeriumi Kinnipidamisasutuste Valitsusele allunud poliitvangide vangilaagrid nr 19 (Lesnõi asula), nr 17 (Ozjornõi asula) ja nr-d 3-5. Laager nr 19 teenindas puidutöötluskombinaati, laagrites nr 17 ja nr-d 3-5 tegelesid kinnipeetud presentkinnaste õmblemisega.
1924. aasta suveolümpiamängud
Korraldus ja osavõtt
Majutus oli esimest korda olümpiakülas, milleks kasutati suvilaid ja kasarmuid Bois Colombesi linnaosas.
Mordva
Rahvastik
2002. aasta rahvaloenduse andmeil elas vabariigis 888 766 inimest. Neist 60,8% olid venelased, 31,9% mordvalased ja 5,2% tatarlased. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mordva Vabariigi elanikest venelasi 53,4%, mordvalasi 40,0% ja tatarlasi 5,2%.
1924. aasta suveolümpiamängud
Korraldus ja osavõtt
Olümpiamängudel osales 44 riiki ja 3092 sportlast, sealhulgas 136 naist. Suurim võistkond oli Prantsusmaal – 319 sportlast. Väikseim võistkond oli Filipiinidel – 1 sportlane. Esimest korda võtsid olümpiamängudest osa Ecuador, Filipiinid, Leedu, Läti, Mehhiko, Poola, Rumeenia, Uruguay ja iseseisva riigina ka Iirimaa.
Võistlusalad
Näidisaladena olid kavas aerutamine, male, pelota, savate ehk prantsuse poks, korvpall ja võrkpall.
Jagati välja 131 medalikomplekti.
Mängude avamine ja sümboolika
Olümpiamängud avas Prantsusmaa president Gaston Doumergue.
Olümpiavande andis kergejõustiklane Georges André (olümpiahõbemedalist kõrgushüppes 1908 ja olümpiapronksmedalist 4 × 400 m teatejooksus 1920).
Olümpiamedali kujundus: Aversil oli keskel kompositsioon mitmesugustest spordivahenditest – jalg- ja ragbipall, ketas, kuul, oda, aer, poksikinnas, vehklemismask, suusakepp ning suusk. Tekst: "VIIIeme/OLYMPIADE/PARIS/1924". Revers oli osaliselt helmesnööriga servatud tagaküljel langevate kiirte foonil kaks sportlase figuuri. Püstiseisja on ulatanud käe istuvale atleedile. Allservas olümpiarõngad. Diameeter 55 mm. Sign. A. Rivaud.
Esimest korda kasutati spordialade sümbolitena piktogramme.
Olümpiapostmargid anti välja neljast margist koosneva seeriana, mis oli jälle kavandatud klassikalises stiilis, kuid antiikfiguuride taustal näeme ka Pariisi staadioni, triumfikaart ja Notre-Dame'i katedraali. Uudne oli postkaart pealetrükitud olümpiamargiga, millel oli kujutatud kuulus antiik-kreeka maadleja Milon.
1. sajand eKr
1. sajand ekr ehk I sajand eKr ehk e.m.a. oli viimane sajand enne kristlikku ajaarvamist. Sajand algas 1. jaanuaril 100 eKr ja lõppes 31. detsembril 1 eKr.
Kümnendid ja aastad
100. aastad eKr: 100 eKr
90. aastad eKr: 99 eKr, 98 eKr, 97 eKr, 96 eKr, 95 eKr, 94 eKr, 93 eKr, 92 eKr, 91 eKr, 90 eKr
80. aastad eKr: 89 eKr, 88 eKr, 87 eKr, 86 eKr, 85 eKr, 84 eKr, 83 eKr, 82 eKr, 81 eKr, 80 eKr
70. aastad eKr: 79 eKr, 78 eKr, 77 eKr, 76 eKr, 75 eKr, 74 eKr, 73 eKr, 72 eKr, 71 eKr, 70 eKr
60. aastad eKr: 69 eKr, 68 eKr, 67 eKr, 66 eKr, 65 eKr, 64 eKr, 63 eKr, 62 eKr, 61 eKr, 60 eKr
50. aastad eKr: 59 eKr, 58 eKr, 57 eKr, 56 eKr, 55 eKr, 54 eKr, 53 eKr, 52 eKr, 51 eKr, 50 eKr
30. aastad eKr: 39 eKr, 38 eKr, 37 eKr, 36 eKr, 35 eKr, 34 eKr, 33 eKr, 32 eKr, 31 eKr, 30 eKr
20. aastad eKr: 29 eKr, 28 eKr, 27 eKr, 26 eKr, 25 eKr, 24 eKr, 23 eKr, 22 eKr, 21 eKr, 20 eKr
10. aastad eKr: 19 eKr, 18 eKr, 17 eKr, 16 eKr, 15 eKr, 14 eKr, 13 eKr, 12 eKr, 11 eKr, 10 eKr
0. aastad eKr: 9 eKr, 8 eKr, 7 eKr, 6 eKr, 5 eKr, 4 eKr, 3 eKr, 2 eKr, 1 eKr
Euroopa lehis
Euroopa lehis (Larix decidua) on heitlehine okaspuuliik männiliste sugukonnast lehise perekonnast.
Levik
pisi|vasakul|Sügisvärvides euroopa lehis Euroopa lehis kasvab pärismaisena peamiselt Kesk- ja Ida-Euroopa mägialadel (Alpid, Sudeedid, Tatrad, Ida-Karpaadid), samuti Poolas ja Leedu lõunaosas. Puu eelistab valgusküllaseid kasvukohti ning viljakat parasniisket pinnast.
Eestis euroopa lehis pärismaisena ei kasva, kuid metsakasvatuse ja haljastuse tarbeks on teda juba kaks sajandit siin kultiveeritud. Eestis on esimene euroopa lehis teada aastast 1740 (Suure-Kambja pargis). Eesti võõrpuuliikidest on euroopa lehis üks kõrgemaid (Loodis on lehis kasvanud 44-46 meetri kõrguseks). Soodsates oludes võib lehis Eestis ka looduslikult uueneda: tegu on metsistuva ja naturaliseeruva liigiga.
Kirjeldus
pisi|vasakul|Emas- ja isaskäbid
Euroopa lehis on vastupidav puu, noorena kiire kasvuga, kuid väga valgusnõudlik ega talu varju. Puu on hõreda võra ja pikkade okstega. Võra on noorelt koonusjas, hiljem ebaühtlane ja laiuv. Euroopa lehise kõrgus on tavaliselt 25–45 meetrit, üksikud isendid võivad kasvada ka üle 50 meetri kõrguseks. Alpides on 19. sajandil leitud 60 m kõrgune puu. Puu on pikaealine (üksikud isendid on elanud kuni 1000 aastat). Puidu juurdekasv ei pidurdu eriti ka kõrges vanuses.
Lehisel on sirge silindriline tüvi, mille läbimõõt on enamasti kuni umbes 1 meeter, üksikutel isenditel kuni 2,5 meetrit. Oksad on tugevad. Ülemised oksad ja võrsed on ülespoole suunduvad, keskmised üldiselt rõhtsad, alumised rippuvad, lühidalt ülespoole suunatud tippudega.
Koor on roosakaspruun, noorelt sile, vanalt paksukorbaline ja lõheline. Võrsed on helekollased ja karvadeta. Tumepruunid läikivad pungad on vaigused.
Nõeljad okkad on pehmed, erkrohelised, sügisel värvuvad kollaseks (oranžiks), varisevad novembris. Okaste pikkus on 20–40 mm ja laius kuni 1 mm. Okkad on kitsaslineaalsed ja kinnituvad lühivõrsetele 30–40-se kimbuna.
Emaskäbid on püstised, 20–60 mm pikkused, algul punased, hiljem pruunid. Isaskäbid on väiksemad ja kollased. Seemned valmivad sügisel, 4–6 kuud pärast tolmlemist. Vanad käbid muutuvad hallikasmustaks ja võivad aastateks kuivanuna puu otsa jääda.
Tänu killustatud levikuareaalile on Euroopa lehisel eristatavad mitu alamliiki, näiteks Alpi lehis, Poola-Karpaadi lehis.
Puit
pisi|vasakul|Lehisetüve ristlõige Euroopa lehise puit on sirge kiuga ja ühtlase tekstuuriga. Puit on vaigune. Vähemväärtuslik maltspuit on kitsas ja hele, lülipuit oranžikas. Kevad- ja sügispuit moodustavad kontrastsed aastarõngad. Lehise puit on tänu suhteliselt suurele sügispuidu osatähtsusele võrreldes teiste meie kodumaiste okaspuude puiduga suhteliselt kõva ja vastupidav mädanemisele. Lehisepuidu puudus on muu hulgas suhteliselt suur mahukahanemine ja kõmmeldumine kuivamisel. Samuti on ta kuuse- ja männipuidust raskemini töödeldav.
Puidu keskmine tihedus on 590 kg/m³.
Kasutamine
Euroopa lehist kasutatakse haljastuses pargi- ja aiapuuna. Teda saab kasvatada ka pöetava hekina.
Lehiselt saadakse väärtuslikku puitu. Lehise puit on tugev, vastupidav ka niisketes tingimustes ning dekoratiivne. See on hinnatud materjal muu hulgas ehituses, tisleritöös, laevaehituses. Traditsiooniliselt valmistati lehisest kaevanduste tugipuud ja aiapostid.
Mitmele linnuliigile (siisike, ohakalind, rohevint) on lehise seemned oluline toit. Metsised söövad lehiste võrseid ja pungi. Liblika Coleophora sibiricella röövikud toituvad eranditult lehiseokastest.
Euroopa ja jaapani lehise hübriidid ehk eurojaapani lehised (Larix × marschlinsii) kasvavad meil eriti hästi ja on kõige kiirema juurdekasvuga okaspuud Eestis. 2006. aastal Söe arboreetumis mõõdetud 30-aastased eurojaapani lehised olid 21,3–23,3 m kõrgused.
Teisendid
pisi|Poola lehise kaitsestaatus Euroopa lehisel eristatakse kolme teisendit:
Robert Douglas
pisi|Robert Douglas Krahv Robert Douglas (17. märts 1611 Standingstone, Šotimaa – 28. mai 1662 Blasieholmen, Stockholm) oli šoti päritolu Rootsi sõjaväelane ja poliitik.
Karl Magnusson
Karl Magnusson oli Linköpingi piiskop aastatel 1216–1220.
Robert Douglas
Rootsi teenistusse tulles sai temast noore kuninga Gustav II Adolfi paaž, 1632 tragunirügemendi major, 1635 ooberst, 1643 kindralmajor, 1647 kindralleitnant, 29. märtsil 1651 sai ta vabahärratiitli, millega kaasnes Kalmari läänis Skälby maavaldus. 28. mail 1654 sai ta krahvitiitli (Nr.19) ja Skänninge krahvkonna Östergötlandis, osales ratsaväekindralina Karl X Gustavi Poola sõjas (1655–1660), 13. maist 1657 feldmarssal ja salanõunik, 1658–1661 vägede ülemjuhataja Liivimaal.