cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Parvel Pruunsild
Poliitiline tegevus ja poliitiliste jõudude rahastamine
Eesti Ekspressi ajakirjanike 2022. aasta uurimuses Parvel Pruunsilla mõjukuse kohta järeldati, et ta on ise laiema avalikkuse eest varju jäädes süstemaatilise töö ja annetuste abil tõusnud Isamaa ja Eesti poliitika keskseks niiditõmbajaks. Uurimuse kohaselt ta suhtleb poliitikutega (peale Isamaa ka ennekõike EKRE ja Keskerakonna saadikutega), veenab neid, toetab tema jaoks oluliste asjade eest võitlejaid ja aitab endaga sarnaselt mõtlevaid inimesi erakonnas vastutavatele kohtadele, samuti ta asutab, finantseerib ja veab mõjutustööga tegelevaid ühinguid. Nõnda jõudvat Pruunsilla ideed Isamaa parteikoosolekutele ja ühingute jutupunktidesse ning kuna pärast 2019. aasta Riigikogu valimisi sai Isamaa otsustava rolli valitsuse moodustamisel, siis ka poliitilistesse otsustesse. Ajakirjanike hinnangul paistab Pruunsilla poliitilise mõjutustöö eesmärk olevat mitte isiklik materiaalne kasu, vaid oma maailmavaateliste ideede realiseerimine. Poliitikasse olevat teda toonud mure eesti rahva demograafilise olukorra pärast, hiljem on ta tegelenud ka muude ideedega (pensionireform). Parteile tehtud annetusi kommenteerides arvas Erakondade rahastamise järelevalve komisjoni aseesimees Kaarel Tarand, et Isamaa "teeb täpselt seda või peab oma ideedeks, oma kohustuseks realiseerida seda, mida Parvel Pruunsild on välja mõelnud" ning et see on probleem, kui ühe inimese autoriteet partei juhtkonna juures on ebaproportsionaalselt suur ja mõjutab nende otsuseid rohkem kui 10 000 erakonna liiget. Pruunsilla tegevust kritiseerisid 2022. aastal Isamaast välja heidetud Parempoolsete juhid. Lavly Perlingu sõnul ei tohiks sellist ühe ärimehe varjatud mõju Eesti poliitikale, ärile ja meediale aktsepteerida ning need, kes Isamaasse jäävad, teevad seda. Isamaa esimehe Helir-Valdor Seedri teatel suhtleb ta Pruunsillaga kord-paar nädalas, mõnikord ka pikema pausiga, aga Pruunsild pole kunagi andnud raha sooviga midagi vastu saada ja tal polegi vaja seda teha, sest nad mõtlevad ühte moodi.
Pruunsilla poolt 2023. aastal opositsioonierakondadele annetatud miljonist eurost otsustas Keskerakond 300 000 eurot tagastada põhjendusega, et soovis selle annetusega poliitilises ja õiguslikus plaanis kaasnevaid järeldusi vältida. Jaanus Karilaiu hinnangul tulenes otsus Mihhail Kõlvarti ja Jüri Ratta konfliktist.
Peaminister Kaja Kallas tõi selle taustal välja 2022. aastal ringelnud kuulujutud, et Pruunsilla annetus võib olla seotud Kallase valitsuse lõhkumisega. Selle peale saatis Pruunsilla advokaat nõude peaministrile au haavava valeinfo ümberlükkamiseks. Peaminister nimetas aga kahtlusi põhjendatuteks ning tõi välja, et Keskerakonna poolt valitsusse toodud ja konflikte põhjustanud perehüvitiste tõstmise eelnõu metaandmetest oli näha, et selle oli tegelikult koostanud Isamaa fraktsiooni nõunik. Samuti oli Pruunsild varem toetanud erakondi pärast perehüvitiste tõstmist.
Pensionireform
Eesti Päevalehe, LP ja Delfi koostatavas edetabeli "Eesti Mõjukad 2020" oli Pruunsild 12. kohal. Mõjuhinnangut seostati Isamaa veetud pensionireformiga (teise pensionisamba muutmine vabatahtlikuks), mille suurtoetaja Pruunsild oli. Pruunsild on nimetanud seda kõige olulisemaks reformiks viimase kümnendi jooksul ja rõhutanud, et see annab inimestele suurema valikuvabaduse oma raha kasutamiseks ning soovitanud noortel mõelda pensioni asemel hoopis laste tegemisele. Ta sattus pensioniteemaga tegelema läbi Kristjan Järvani, kellega kuulub samasse üliõpilaskorporatsiooni, ning 2018. aasta kevadel leidis liitlasena Helir-Valdor Seederi, kes oli juba kümnendi eest teinud ettepaneku teise samba likvideerimiseks. Samuti on Pruunsild avaldanud arvamust, et peaksime tõstma pensioniiga.
2019. aastal kajastas Sulev Vedler Eesti Ekspressi artiklis kahtlusi Pruunsilla motivatsiooni suhtes. Nii oletas Andrus Ansip, et Pruunsild toetas reformi, kuna see võimaldaks laenude tasumisel hätta jäänud inimestel oma pensionirahadega võlgu katta ja nii ka Bigbankile rahalist kasu tuua. Pruunsild ja Bigbank eitasid ärihuvide rolli pensionireformi juures ja teatasid, et neil pole selliste halbade laenudega probleeme. Teise tuluvõimalusena viidati artiklis LHV pensionifondide juhi Andres Viisemanni seisukohale, et pensionifondidest väljavõetavat raha hakatakse kasutama uute laenude sissemakseteks. Reformierakonna liige ja endine rahandusminister Jürgen Ligi ütles Delfi Ärilehele, et reformi tulemusel saab Bigbank kätte hulga halvaks läinud laene ja Isamaa on saadud sponsorraha eest teene ära osutanud. Ligi sõnul võiks Bigbanki omanik Parvel Pruunsild ise temale kuuluva panga halvad äriotsused kinni maksta. Samas võtsid pensionireformi vastu sõna ka teised. Vaidlus Riigikogus vastuvõetud pensionireformi teemal jõudis isegi Riigikohtuni, kus see tekitas lahkarvamusi ka riigikohtunike seas.
Bigbanki poolt nimetati alusetuks väidet, nagu oleks pensionireformi peamine võitja Bigbank, sest nende turuosa Eesti tarbimislaenude turul on veidi alla 10%. Samas on Bigbanki esindaja nimetanud ka kallite tarbimislaenude tagasimaksmist pensionifondi rahaga väga targaks otsuseks. Reformijärgne Rahandusministeeriumi analüüs näitas, et umbes 13% väljavõetud rahast ehk 174 miljonit eurot läks inimestel võlgade tagasimaksmiseks ning see oli populaarsuselt kolmas valik raha kontole seismajätmise ja kohe tarbimisse suunamise järel. Bigbanki sõnul maksti neile septembris, kui inimesed teisest pensionisambast väljavõetud raha kätte said, tagasi tavapärasest neli miljonit rohkem tarbimislaenusid, kuid pank seda siiski kasumlikuks ei pidanud, sest neil jäi samas neilt laenudelt saamata ka osa tulevikus muidu laekuma pidanud intressitulusid.
2023. aastal esitas Parvel Pruunsild Tartu maakohtule hagiavalduse Wikimedia Eesti juhi Ivo Kruusamägi ning poliitikute Andrus Ansipi ja Jürgen Ligi vastu, taotledes enda sõnul Vikipeedia artiklis nende väidete ümberlükkamist, mis seostasid teda pensionireformist kasusaamisega, kuna tema hinnangul on tegemist laimuga. Kruusamägi nimetas seda vaigistuskaebuseks ning kirjeldas toimuvat rünnakuna sõnavabadusele. Pruunsild võttis peagi tagasi Kruusamägi vastu tehtud hagi.
Ühiskondlik tegevus
2000. aastal osales ta Tartu Ülikooli Kliinikumi Lastefondi asutamises ning on olnud selle nõukogu liige.
Ta oli 2018–2019 tegutsenud Riigireformi sihtasutuse asutajaliige.
Ta on üks EELK Toetusfondi suurtoetajatest.
2023. aastal toetas ta Metsküla algkooli 40 000 euroga. Vald kandis raha tagasi ja kinnitas kooli sulgemise.
Kahtlustus toimingupiirangu rikkumisele kaasaaitamises
Korporatsioon Sakala on püüdnud aastaid osta nende konvendihoone kõrval asuvat Eesti Rahva Muuseumi endist näitusemaja, mida soovis endale ka Tartu linn. 2023. aasta aprillis soetas korp! Sakala vilistlaskogu hoone Riigi Kinnisvaralt 1,22 miljoni euro eest. Mais ilmnes, et Kaitsepolitseiamet kahtlustab ostuga seoses Tartu abilinnapead Priit Humalat toimingupiirangu rikkumises eriti suures ulatuses ja Pruunsilda sellele kaasa aitamises. Hoonet koormas ostueesõigus Tartu linna kasuks, mida linn aga ei kasutanud. Humal oli Pruunsilla kunagine koolivend, ta pereliikmetel on laene Bigbankist ning ettevõtja oli toetanud tema valimiskampaaniat. Pruunsild nimetas selliseid kahtlustusi täiesti meelevaldseteks. Humal lahkus töörahu huvides 1. juunil abilinnapea ametist. Tema väitel polnud kõnealune kinnistu ostueesõigusega koormatud ning varasemate omandamise plaanide ülevaatmata jätmine oleks olnud vastutustundetu.
Lõuna ringkonnaprokuratuuri vanemprokurör Kretel Tamm avaldas ERRi portaalis arvamusartikli, kus kritiseeris Pruunsilla tegevust kriminaalmenetluse kohta info jagamisel. Pruunsild esitas seejärel nõude Tamme vastu, mille kohaselt haavas prokurör Pruunsilla au.
Isiklikku
Tema õde Berbel Pedari on Luisa tõlkebüroo asutaja.
Ahelväljasuremine
Ahelväljasuremine ehk ahelhävimine ehk väljasuremiskaskaad (inglise extinction cascade) on olukord, kus ühe liigi väljasuremine põhjustab kooslustes troofiliste seoste ja teiste liikidevaheliste suhete muutumise, mis ahelreaktsioonina kutsub esile ka teiste liikide väljasuremise.
Kuningasaar
Kuningasaar (ka Kuninga saar; saksa keeles Königsholm) on Narva linnas Narva veehoidlas asuv saar. Saare pikkus on 517 m ja suurim laius 138 m.
Saare koordinaadid on.
Avigliana järved
pisi|Suur Avigliana järv
Avigliana järved (itaalia keeles Laghi di Avigliana) on kaks väikest liustikujärve Loode-Itaalias Piemonte maakonnas Torino provintsis Aviglianas. Maakitsusega eraldatud järvi kutsutakse suuruse järgi vastavalt Suureks järveks ja Väikseks järveks.
Suur järv
Suur järv (itaalia keeles Lago Grande, varem ka Madonna järv (Lago della Madonna)) on kahest järvest põhjapoolsem. 352 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 91,4 hektarit ja suurim sügavus 26 meetrit. Järve kaldal asub Järvede Jumalaema pühakoda (itaalia keeles Santuario della Madonna dei Laghi).
Väike järv
Väike järv (Lago Piccolo, ka Trana järv (Lago di Trana), varem ka San Bartolomeo järv (Lago di San Bartolomeo)) on kahest järvest lõunapoolsem. 356 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 61,09 hektarit, suurim sügavus 12 meetrit.
Järi
Järi ehk järg (murdes ka pink, Tartu ja Võru murdes kerk) on talurahvakultuuris kolme või nelja tapitud jalaga väike pink. Järil istuti nt siis kui lüpsti lehma või istuti kolde ees.
Avigliana järved
Looduspark
Järvi ümbritsevatele märgaladele rajati 1980. aastal Avigliana järvede looduspark. Looduspargi asukate seas on haigrud, sinikael-pardid, laugud (Fulica atra), pütid ja taidad.
Lennus
pisi|Lendorav pisi|[[Pargi-nahkhiire lennus]] Lennus on pikenenud kämbla- ja sõrmeluude vahel asuv keha külgedele kinnituv ja tagajäsemete ning tihti ka sabani ulatuv õhuke nahk, mis soodustab õhus liuglemist. Lennus on iseloomulik tunnus käsitiivaliste seltsile ja lendoravale.
Temptrans
pisi|AS Temptransi buss (juuli, 2015) AS Temptrans on Eesti transpordifirma. Ettevõtte kontor asub Maardus aadressil Kroodi 8.
Ettevõte opereeris Tallinna-Maardu bussiliinil kuni 01.07.2019.
Harju Maakohus kuulutas 2021. aasta märtsi esimesel nädalal välja bussiettevõtte pankroti.
Waldsiedlung
pisi|Waldsiedlungi peasissepääs Waldsiedlung (saksa keeles "metsaasula") on endine tarastatud kogukond Saksamaal Brandenburgi liidumaal Bernau bei Berlini linnas, Berliinist ligi 30 kilomeetrit põhjas, kus elasid ligi 30 aastat Saksa DV kõrgeimad juhid. Waldsiedlungisse ja seda ümbritsevale alale oli tavainimestele ligipääs keelatud, seda kaitses SDV julgeolekuteenistuse Stasi paramilitaarne üksus, Feliks Dzeržinski-nimeline kaardiväerügement (Wachregiment "Feliks E. Dzierzynski).
Alates riigi väljakuulutamisest 1949. aastal oli Saksa DVs de facto võimul Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei (Sozialistische Einheitspartei Deutschlands, SED). Alguses elasid partei kõrgeimad funktsionärid Ida-Berliinis Pankowi rajoonis Majakowskiringi tänaval. Peale Ungari ülestõusu 1956. aastal otsustas partei juhtkond aga ehitada endale turvalisema kogukonna Berliinist eraldatumas kohas.
Ehitamine algas 1958. aastal Frankfurdi ringkonnas Bernau linnale kuuluvas eraldatud metsapiirkonnas, ehitust viis läbi otse Stasile alluv asutus. 1960. aastaks oli Waldsiedlung valmis, sinna asusid elama SED kõrgemad juhid, kõikidel Poliitbüroo liikmetel oli kohustuslik sinna kolida.
Lähedalasuva Wandlitzi küla tõttu kutsuti Waldsiedlungit kõnekeeles Wandlitziks. 1980. aastatel kutsuti seda Volvogradiks - vihjates korraga Volgogradi linnale ja Volvo autodele, millega SDV juhid sõitsid tavapäraste Nõukogude Tšaikade asemel.
Waldsiedlung koosnes 23 üheperemajast, igaüks koos 180 ruutmeetrise maalapiga. Lisaks oli ka klubimaja koos kino ja restoraniga, pood, kust sai osta piiratud valikus lääne luksuskaupu Ida-Saksa markade eest, turuaed, tervisekeskus, lasketiir, ujumisbassein, spordiplats ja tenniseväljakud, lisaks ka barakk ja ühishoone kogukonna töötajatele ja valvuritele. Erich Honeckeri ajal pidid Waldsiedlungi kokad valmistama gurmeetoite, lisaks SDV kõrgkvaliteetsetele toiduainetele imporditi ka Lääne-Berliinist Lääne kaupu, nagu Beaujolais' veine ja mineraalvett. 1983. aastal ehitati 400 inimesele mõeldud tuumapunker.
1989. aasta lõpus pidid uue esimehe Hans Modrowi käsul Waldsiedlungi elanikud kogukonnast ära kolima. Peale Saksamaa taasühinemist tekkisid Waldsiedlungi alale rehabilitatsioonikliinik ja eramajad. Alates 1. juulist 2001 kuulub Waldsiedlung Bernau bei Berlini administratsiooni alla.
Waldsiedlung hõlmas ligi 2-ruutkilomeetrise ala, lisaks eksisteeris ka ligi 5 kilomeetri laiune väliring, mis oli ümbritsetud traataiaga ning koosnes ka 31 vahitornist. Siseringi ümbritses kahe meetri kõrgune roheline kaitsemüür, sinna pääsemiseks oli vaja eriluba.
Heli Nõmmsalu
Elulugu
1976. aastal lõpetas Nõmmsalu Loksa Keskkooli, 1981 TÜ bioloogia osakonna, 1984–87 Eesti Maaviljeluse Instituudi aspirant, Ph.D. (taimekasvatus, 1993, EPMÜ), väitekiri "Ida-kitseherne sordi 'Gale' biokeemiline koostis sõltuvalt arengufaasist ja ädala niitmise ajast" (Saku, 1993).
Nõmmsalu oli 1987–88 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi maaviljeluse osakonna nooremteadur, 1988–94 uute söödakultuuride grupi teadur, 1994–1998 EMVI rohumaaviljeluse ja mikrobioloogia osakonna teadur, 1998–2004 Taimetoodangu Inspektsiooni taimekaitse osakonna peapsetsialist, aastast 2004 osakonna juhataja.
Teadustöö
Heli Nõmmsalu uurimisvaldkonnad on söödakultuurid, nende keemiline koostis ja söödaväärtus. Esinenud ettekannetega konverentsidel kodu- ja välismaal. 15 teadustrükist.
Pēterburgas Avīzes
Pēterburgas Avīzes (läti keeles 'Peterburi ajaleht') oli noorlätlaste peamine häälekandja. See ilmus Peterburis 26. juulist 1862 kuni 1865. aasta juunini.
Ajalehe väljaandja oli Krišjānis Valdemārs, toimetaja Juris Alunāns ja hiljem Krišjānis Barons. Toimetuses töötasid ka Indriķis Alunāns, Jēkabs Zvaigznīte, Ernests Dinsbergs, Kaspars Biezbārdis, Bernhards Dīriķis jt.
Pēterburgas Avīzes pööras tähelepanu kultuurilistele, majanduslikele ja poliitilistele probleemidele, sh ka 1860. aastate Venemaa agraarreformile. Ajalehes avaldati ka Krišjānis Baronsi, Kaspars Daugulisi ja Jānis Ruģēnsi luuletusi ja jutte.
A Peneda
A Peneda on asula Hispaanias Galicias A Coruña provintsis A Coruña maakonnas Abegondo vallas Abegondo kihelkonnas.
Naaberasulad on põhjas San Marco, idas Cancelada, lõunas Merdil ja Vilanova ning läänes Beade.
2009. aastal oli A Penedas 49 elanikku, neist 22 meessoost ja 27 naissoost.
Allan Cormack
Allan MacLeod Cormack (23. veebruar 1924 - 7. mai 1998) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi füüsik, kes pälvis 1979. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna koos Godfrey Hounsfieldiga kompuutertomograafi väljatöötamise eest.
John Dunstable
pisi|Dunstable teos O rosa bella John Dunstable (või Dunstaple; u 1390 – 24. detsember 1453) oli inglise vararenessansi helilooja.
Ta sündis arvatavasti Dunstable'is Bedfordshire'is. Tema sünniaeg pole teada, seda paigutatakse umbes 1390. aasta juurde tema varaseimate säilinud teoste dateeringute järgi (1410–1420). Paljud tema elu detailid on oletuslikud. Tema muusikalisest taustast ega haridusest ei ole midagi teada. Ta oli kõrgelt haritud, aga pole teada tema seotust ühegi kõrgkooliga. Ta omas valdusi Cambridgeshire'is, aga ka Normandias. Erinevalt paljudest selle aja heliloojatest ei olnud ta arvatavasti vaimulik.
Ta oli üks 15. sajandi alguse tuntumaid ja mõjukamaid heliloojaid. Ta tegutses peamiselt mandril ning tema looming oli Madalmaade stiili otsene eelkäija.
Ta pööras oma muusikas erilist tähelepanu häälte kooskõla korrastamisele ning eelistas heakõlalisi intervalle.
QRpedia
pisi|300px|QRpedia veebileht kuvab [[QR-koodi, mis muutub dekodeeritult veebiaadressiks ja suunab kasutaja käesoleva artikli juurde temale sobivas keeles]] QRpedia on mobiilsel internetil põhinev süsteem, mis kasutab QR-koode, et edastada kasutajatele Vikipeedia artiklid nende valitud keeles. QR-koode saab kergesti panna linkima otse veebiaadressile, kuid QRpedia süsteem pakub ka lisavõimalusi.
QRpedia leiutasid Wikimedia UK esimees Roger Bamkin ja mobiiliinternetikonsultant Terence Eden. Projekt toodi avalikkuse ette 2011. aasta aprillis. Praeguseks kasutavad seda mitmed asutused, sealhulgas muuseumid Suurbritannias, USA-s ja Hispaanias. Projekti lähtekood on kasutamiseks vabalt saadaval MIT-i litsentsi all.
Tööprotsess
pisi|vasakul|Derby Muuseumi külastajad kasutavad [[mobiiltelefoni QRpedia QR-koodi skaneerimiseks]]
Kui kasutaja skaneerib QRpedia QR-koodi oma mobiilseadmesse, dekodeerib seade QR-koodi veebiaadressiks, kasutades domeeninime "qrwp.org" ning aadressi lõpuosana Vikipeedia artikli nime, ning saadab artiklipäringu QRpedia veebiserverisse. Seade edastab ka enda keelesätted.
QRpedia server kasutab Vikipeedia rakendust, määramaks, kas Vikipeedias leidub soovitud artikkel vajalikus keeles, ning positiivse vastuse korral saadab selle seadmele mobiiliformaadis. Kui artiklit valitud keeles ei ole, pakub QRpedia server välja valiku olemasolevatest keeltest või Google'i tõlke.
Sel viisil saab üks QR-kood anda sama artikli paljudes keeltes, isegi kui muuseum ise seda tõlkida ei saa. Samuti kogub QRpedia kasutusstatistikat.
Algus
QRpedia leiutasid Wikimedia UK esimees Roger Bamkin ja mobiiliinternetikonsultant Terence Eden. Projekt jõudis avalikkuse ette 9. aprillil 2011 Derby muuseumi üritusel Backstage Pass ("Pääs lavatagusesse") osana Vikipeedia ja muuseumi koostööprojektist Vikipeedia mäluasutuste programmi GLAM raames, mille käigus loodi üle 1200 Vikipeedia artikli paljudes keeltes. Projekti nimi on portmanteau, milles on liidetud tähed "QR" terminist "QR-kood" (Quick Response) ja "pedia" nimest "Wikipedia".
Projekti lähtekood on kasutamiseks vabalt saadaval MIT-i litsentsi all.
Rakendused
pisi|[[Eesti Spordimuuseumi direktor Daimar Lell (paremal) koos Wikimedia Eesti esindajaga katsetamas esimest QRpedia koodi 8. juunil 2012, kui Spordimuuseum võttis esimese Eesti muuseumina kasutusele QRpedia süsteemi]] Ehkki QRpedia loodi Suurbritannias, saab seda tarvitada kõikjal, kus kasutaja telefonil on levi. 2012. aasta märtsi seisuga kasutavad QRpediat järgmised asutused ja paigad:
QRpediat saab kasutada ka väljaspool muuseume ja kunstigaleriisid. Näiteks tarvitab Occupy liikumine QRpedia koode oma plakatitel.
Esimese asutusena Eestis hakkas juunis 2012 QRpediat kasutama Eesti Spordimuuseum.
Tunnustus
pisi|Silt Indianapolise Lastemuuseumis suunab külastajad QRpedia koodi abil Vikipeedia artiklisse "[[Broad Ripple Park Carousel"]] 2012. aasta jaanuaris oli QRpedia üks neljast projektist (79 kandidaadi seast), mis valiti Smart UK Projecti raames võistlema 29. veebruaril 2012 maailma mobiilitööstuse kongressil (Mobile World Congress) Barcelonas. Valikukriteeriumid olid "tõhus, kergesti mõistetav ning ülemaailmse potentsiaali ja mõjuga".
Keskkonnaseire andmekogu
Keskkonnaseire andmekogu (lühinimetus KESE) on Eestis alates 13. maist 2016 kasutusel olev riigi infosüsteemi kuuluv andmekogu, mille eesmärk on keskkonnaseire andmete hõive, säilitamine ja kättesaadavuse tagamine. Andmekogu vastutav töötleja on Keskkonnaagentuur ja volitatud töötleja Keskkonnaministeeriumi Infotehnoloogiakeskus. Andmekogu lühinimetus KESE on lühend sõnast keskkonnaseire.
Andmekogusse kantavate keskkonnaseire andmete all mõistetakse nii keskkonnaseire käigus kogutavaid andmeid keskkonnaseisundi kohta kui ka keskkonnaseire aruanded.
Keskkonnaseire andmekogu asendab senist keskkonnaseire andmete osa keskkonnaregistrist. Võrreldes keskkonnaregistriga parandab KESE keskkonnaseire andmete kasutatavust, võimaldab seireandmete analüüsimist ja keskkonnaseisundi operatiivset jälgimist ning teeb keskkonnaseisundit puudutavad andmed üldsusele reaalselt ja hõlpsasti kättesaadavaks.
Andmekogusse kantud keskkonnaseire andmeid säilitatakse alaliselt.
Harjusk
Harjusk (murdes ka: harjakas, harjavenelane, harjasnik, Lõuna-Eesti murretes harjuke, harjukene) oli 18.–19. sajandil rändkaupmees, kes müüs mitmesuguseid pudukaupu, nt nõelu, niite, linte, sõrmuseid. Harjuskid olid enamasti venelased, kes tulid Eesti alale Pihkva kubermangust või Sise-Venemaalt.
Arve Moen Bergset
Arve Moen Bergset (sündinud 13. märtsil 1972. aastal Sandnessjøenis, Norras) on norra rahvamuusik, laulja ja viiuldaja.
Ta on rahvamuusikaansambli Bukkene Bruse liige, mängib esimest viiulit Oslo Filharmooniaorkestris, on välja andnud mitu sooloalbumit ning solistina kaasa teinud paljudel muusikasalvestustel.
5-aastaselt kolis ta Telemargi maakonda Vinjesse, ning juba 8-aastaselt hakkas ta õppima rahvalaulu Sondre Bratlandi juures. Ta sai tuntuks 1986. aastal välja antud kassetiga "Litle fuglen". Järgmisel aastal andis ta välja rahvamuusikaalbumi "Arvesølv", mille eest ta võitis muusikaauhinna "Spellemannprisen 1987" rahvamuusika/vanatantsu kategoorias.
1988. aastal moodustas ta koos Steinar Olfsdali, Annbjørg Lieni ja Bjørn Ole Raschiga ansambli Bukkene Bruse, mis on välja andnud viis albumit, käinud turneedel ning esitluskontsertidel mitmes riigis.
Scaphiophis
Scaphiophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Scaphiophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid madusid võib kohata Aafrika lääne-, kesk- ja idaosas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Scaphiophis seisuga 11.09.2014.
Cairni terjer
Cairni terjer on Suurbritanniast Šotimaalt pärinev koeratõug.
Esimesed 134 Šoti mägismaalt ja Skye saarelt pärinevat selle tõu koera registreeriti Ühendkuningriigi koerteklubis 1912. aastal.
F-RAM
F-RAM ehk ferroelektriline RAM (ka FeRAM või FRAM) on säilmälu tüüp (non-volatile), mis sarnaneb DRAMiga, kuid mittejuhtivate kihtide asemel kasutatakse kondensaatoriks ferroelektrilisi kihte. Mittehaihtuvate ehk säilmälude hulka kuuluvad veel näiteks välkmälu ja EEPROM, millega võrreldes on hea F-RAM-i eeliseid välja tuua.
F-RAM võib olla ühendatud mäluna (embedded) kui ka täiesti iseseisev mälutüüp (standalone).
F-RAMi eelised on tema kiirus, väike elektrikulu ja ülisuur vastupidavus kirjutus-lugemiskordadele. Ühtlasi on see seejuures keskkonnasõbralik ja mitu korda radiatsioonikindlam kui muud tüüpi mälud.
Positiivne on veel see, et F-RAM-i tehnoloogia tagab selle, et pole vaja kasutada patareisid või akusid mälu talletamiseks (see aspekt sarnaneb teiste säilmälude omaga). Nõnda säästetakse ühest küljest loodust ja ühtlasi on ka trükkplaatidel sellevõra rohkem ruumi või saab selle arvelt teha plaadid väiksemad ja seega masinad kompaktsemad. Hoitakse kokku ka lõppsaaduse hinnalt.
F-RAM-i on võimalik kasutada kõikjal, kus on vaja kiiret säilmälu. Saab kasutada lihtsa andmete hoidjana, erinevate masinate või süsteemide seadete või staatuse talletamiseks. Vastavat infot on võimalik kasutada ka hiljem – näiteks tehaseseadete taastamisel, seadme eelmise teadaoleva konfiguratsiooni taastamisel või muudes analüüsides.
Ehitus
F-RAM-i kiip sisaldab ferroelektrikukihti, mis koosneb pliitsirkonaattitanaadist [Pb(Zr,Ti)O3], tuntud ka kui PZT. Zr ja Ti aatomid muudavad PZT ühendis elektrivälja esinemisel polaarsust – seetõttu tekib binaarne vahetus. Erinevalt teistest RAM-mäludest (SRAM, DRAM), säilitab F-RAM oma mälu, kui elektriväli kaob või seda häiritakse. See efekt toimib tänu PZT kristallide polaarsuse säilimisele. Just see teebki F-RAMi säilmäluks (mälus hoitavad andmed eksisteerivad olenemata elektrivälja esinemisest).
Kirjutamine F-RAM-mälust toimub järgmiselt: ferroelektrilisele kihile suunatakse elektriväli – laetakse plaadi mõlemat külge, mis sunnib aatomeid ühele või teisele poolele minema. Suund olenebki otseselt laengu polaarsusest. Nõnda kirjutatakse binaarne kood.
Eurootsialaadsed
Eurootsialaadsed (Eurotiales) on kottseente selts.
F-RAM
Ehitus
Lugemine toimib järgmiselt: transistoriga "mõõdetakse", kas mingis kohas on aatom vastaval poolel või mitte. Näiteks kui mingi biti väärtus on "0", siis ei juhtu seal midagi ning transistor käsitleb seda kui "0". Kui esineb "1", siis aatomite ümberorienteerimine kihil tekitab õrna vooluimpulsi, sest elektronid surutakse teisele küljele. Seda impulssi loetakse transistori poolt kui "1".
Voolutarve
Nagu juba mainitud, sarnaneb F-RAM ehituselt DRAM-iga. Kontrastiks võikski välja tuua, mille peale DRAM-il voolu läheb: DRAMi puhul antakse laeng metallplaatidele, mis n-ö hajub isoleeriva kihi ja kontrolliva transistori vahelt välja ning kaob. Et DRAM-ile lisada andmeid mikrosekundites pikema aja jooksul, peab iga mälupesa perioodiliselt lugema ja uuesti kirjutama – värskendama. See olukord nõuab pidevat voolu olemasolu.
Kirjutamiseks ja lugemiseks on tarvis kõigest 1,5 V, mis ei nõua isegi laengupumba olemasolu (charge pump), mida kasutavad näiteks EEPROM ja välkmälu (flash).
Võrreldes välkmäluga on voolutarve F-RAM-i puhul 250 korda väiksem. See tulemus saadi järgmisel katsel: Katsetingimused: Tulemused:
Kiirus
F-RAM on äärmiselt kiire, võrreldes teiste mälutüüpidega. Tema maksimaalne läbilase on 1200 kB/s, kui näiteks välkmälul on 12 kB/s. Katse, kus testiti F-RAM-i ja välkmälu nende maksimaalsete väljalasete juures, saadi tulemuseks ka, et F-RAM tarbib sada korda suurema kiiruse juures kolm korda vähem voolu.
Katsetingimused
Tulemused:
Teoreetiliselt täielik vastupidavus kirjutus-lugemistsüklitele
Üks kõige suurem eelis muud tüüpi mälude ees on F-RAM-i pikk eluiga. Ükski teine mälutüüp ei ole nii vastupidav lugemis-kirjutustsüklitele. Teoreetiliselt võiks öelda, et F-RAM on kulumatu, kuid tegelikult siiski esineb mingi piir. Samas, kui näiteks välkmälu tüüpiline eluiga on umbes 100 000 lugemis-kirjutustsüklit, siis F-RAM-i puhul on see number 1015 tsüklit. See tulemus saadi katsel, kus tehti järjestikuseid lugemis-kirjutustsükleid. Katsetingimused:
Tulemused:
See näitab, et vastavate mälutüüpide vahe on 10 000 000 000-kordne.
Radiatsioonikindlus ja turvalisus
F-RAM võimaldab teha kõrgekvaliteetseid toiminguid.
Kokkuvõte
Võiks tuua välja veel ühe eksiarvamuse F-RAM-i kohta: kiputakse arvama, et ferroelektrilised kristallid on ferromagnetilised või neil on vähemalt samad omadused. Tegelikult pole ferroelektrilised materjalid magnetväljade poolt mõjutatavad.
Olgugi et ferromagnetilisel RAM-il on palju väga häid omadusi, mis justkui võiksid kohe-kohe alternatiivsed mälutüübid turult välja tõrjuda, pole F-RAM veel nii laialdast kasutust leidnud. Pigem on selle tehnoloogia kasutamine alles lapsekingades ja esialgu domineerivad veel vanemad mälutüübid. Ilmselt on selle põhjus vähene teadlikkus F-RAM-i eelistest või ka tema kõrgem hind.
Gustav Kiilim
Gustav Kiilim (22. märts 1886 Tallinn – 16. juuli 1938 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane ja sporditegelane.
1913–1916 võitis ta Venemaa esivõistlustel ja Venemaa olümpiamängudel 400 ja 800 m jooksus 6 hõbemedalit, 100 m jooksus pronksmedali ja 4 × 400 m teatejooksus 2 korral hõbemedali. .
Kiilim oli elukutselt kingsepp. Ta valmistas Tallinna esimesed naelkingad.
Juri Zitin
Juri Zitin (vene keeles Юрий Зитин; sündinud 14. jaanuaril 1980) on eesti maletaja, rahvusvaheline meister (1999).
Eskrima
Eskrima (ka arnis või kali) on Filipiinidelt pärit võitluskunst, mis keskendub eelkõige relvavõitlusele.
Eskrimal on üle saja stiili, mis on nime saanud tekkekoha, looja või tehniliste printsiipide järgi.
Hauskar
Hauskar (saarte ja läänemurdes kappel, idamurdes loop, lõunaeesti murretes pilk) on puust või plekist enamasti aasakujulise käepidemega kühvel, mida kasutatakse veesõidukist (nt paadist) vee väljaviskamiseks.
Titaandioksiid
Titaandioksiid ei lahustu vees, lahjendatud mineraalhapetes ega lahjendatud leelislahustes, kuid reageerib aeglaselt kontsentreeritud väävelhappega.
TiO2 + 2H2SO4 → Ti(SO4)2 + 2H2O
Titaandioksiidi sulatamisel metallioksiidide, -hüdroksiidide või -karbonaatidega tekivad titanaadid.
TiO2 + 2NaOH → Na2TiO3 + H2O
Leiduvus
pisi|217x217px|Tumepunane rutiilLooduslikul kujul leidub titaandioksiidi kolme mineraali kristallvormis: tetragonaalse süngooniaga rutiil ja anataas ning rombilise süngooniaga brukiit.
Tavaliselt saadakse titaandioksiidi ilmeniidi maagist, mis on kõige üldlevinum titaandioksiidi sisaldav maak. Sageli kaevandatakse ilmeniiti puistmaardlatest ehk liivast. Palju kaevandatakse ka rutiili, mis on tähtis maavara, sisaldades ligikaudu 98% titaandioksiidi. Metastabiilne brukiidi faas ja anataasi faas muutuvad kuumutades (brukiiti temperatuuridel vahemikus 600–800 °C ja anataasi temperatuuril 915 °C) pöördumatult tasakaalulisse rutiili faasi. Rutiil on kõige stabiilsem titaandioksiidi vorm kõrgetel temperatuuridel, sest rutiili faasis võtavad aatomid ühikrakus kõige vähem ruumi. pisi|176x176px|Musta-pruuni värvusega anataasLooduslikul kujul esinevat titaandioksiidi on leitud ka kahes kõrgrõhulises metastabiilses vormis Nördlinger Riesi meteoriidikraatrist Baierimaal. Senimaani nimetuseta, tuntakse neid kui α-PbO2-laadne vorm ja ZrO2-laadne vorm.
Tootmine
Titaandioksiidi tootmine on suhteliselt kallis. Ometi on titaandioksiidi tootmine võrreldes teiste oksiididega üsna kasumlik, sest juba praegu püsivalt toodetava titaandioksiidi järele on aina kasvav nõudlus.
Titaani sisaldavate maakide kaevandamisel on lõpptulemusena tarvis saada puhas titaandioksiid. Kaks peamist tootmisprotsessi on sulfaatprotsess ja kloriidprotsess.
Sulfaatprotsess
FeTiO3 + 2H2SO4 → FeSO4 +TiOSO4 + 2H20
Järgmises etapis eemaldatakse kõrvalproduktina tekkinud raud(II)sulfaat filtreerimise teel. Kuna FeSO4 ei lahustu madalatel temperatuuridel, siis jahutatakse kogu protsess 15 °C juurde, kus raud(II)sulfaat kristalliseerub ning on seeläbi filtreerimisel eemaldatav. Alles jäänud TiOSO4 kuumutatakse 110 °C juurde ning hüdrolüüsitakse.
TiOSO4 + (n+1)H20 → TiO2*nH2O + H2SO4 hüdrolüüsi tulemusena tekib väävelhappe jääk ja hüdreeritud titaandioksiid. Viimase etapina kuumutatakse veega töödeldud TiO2 pöördpõletusahjus, et eemaldada vesi ning et moodustuksid anataasi ja rutiili kristallid.
TiO2*nH2O → TiO2 + nH2O
Vesi eemaldatakse temperatuurivahemikus 200–300 °C. Kristallisatsiooniprotsessi alustamiseks lisatakse titaandioksiidi hulka seemnekristalle. Vastavalt lõpptemperatuurile tekib kas rutiil (800–850 °C) või anataas (900–930 °C). Üldjuhul saadakse lõpp-produktina sünteetiline rutiil.
Black Gives Way to Blue
"Black Gives Way to Blue" on USAst Seattle'st pärit rokkansambli Alice in Chains neljas stuudioalbum. Album ilmus 26. mail 2010 ja seda on müüdud üle miljoni eksemplari.
Titaandioksiid
Sulfaatprotsess
Protsessi läbiviimiseks on tarvis suurtes kogustes väävelhapet. Protsessi käigus toodetakse palju väävelhappe jäätmeid. Need jäätmed võivad põhjustada suurt kahju keskkonnale, kui nendega õigesti mitte ümber käia.
Ilmeniidi maaki kasutatakse ära sünteetilise rutiili tootmisel ka Becheri protsessis. Becheri protsessis viiakse läbi redoksreaktsioonid ning saadud produkti puhtuse tagamiseks toimub õhuga töötlemine ning nõrutamine.
Kloriidprotsess
Kloriidprotsess vajab puhtamat maaki või rutiili. Töödeldav maak peaks sisaldama vähemalt 70% ulatuses rutiili. Titaandioksiid redutseeritakse süsinikuga ning oksüdeeritakse seejärel klooriga.
TiO2 + C → Ti + CO2
Ti + 2Cl2 → TiCl4
Vedel TiCl4 destilleeritakse välja ning muudetakse tagasi titaandioksiidiks, oksüdeerides titaankloriidi puhtas hapnikuleegis või plasmas temperatuurivahemikus 1200–1700 °C. Protsessi tulemusena reprodutseeritakse suur osa töötlemisel kasutatud kloori.
TiCl4 + O2 → TiO2 + 2Cl2
Antud protsess kasutab samuti suurtes kogustes ohtlikke gaasilisi kemikaale nagu Cl2 ja TiCl4, kuid ka termilist energiat. Peale reageerimata jäänud tahkete ja vedelate mineraalijääkide ning erinevate kloriidiühendite võib kloriidprotsess toota mürgiseid gaase nagu kloor ja vääveldioksiid. Vaatamata protsessis tekkivatele, potentsiaalselt keskkonda negatiivselt mõjutavatele ainetele eelistatakse alates 1990. aastatest kloriidprotsessi eelkõige finantsilistel põhjustel.
Nanostruktuurse titaandioksiidi tootmine
Puhast vedelas olekus TiCl4 aurustatakse kuumutades ning segatakse õhu ja vesinikuga. Gaase kuumutatakse põletis kõrgetel temperatuuridel vahemikus 1000–2400 °C, mil nad hakkavad reageerima. TiCl4 muudetakse titaandioksiidiks ja gaasiline vesinik reageerib kloriidioonidega, moodustades vesinikkloriidi HCl.
Moodustunud titaandioksiid on puhas ja sisaldab nanomõõtmes osakesi ligikaudu diameetriga 21 nm. Olgu osakesed vedelikus või kantud klaasi pinnakihile, nende suurus on nii väike, et inimsilmale pole nad nähtavad, veel enam – nii vedelik kui ka klaas on läbipaistvad.
Võrdluseks võib tuua titaandioksiidi, mida kasutatakse valge pigmendina, kus ühe osakese suurus on ligikaudu 300 nm.
Rakendused
pisi|250x250px|Tableti valge värvus tuleneb titaandioksiidi sisaldusest Kõige laialdasemat kasutust leiab titaandioksiid valge värvipigmendina värvides, lakkides, paberis ja plastikus. Titaanvalge moodustab pea 80% kogu maailmas toodetavast titaandioksiidist. Argielus puututakse titaandioksiidiga kokku hambapastades, tablettides ja kosmeetikas.
Toidulisaainena kannab titaandioksiid tähist E171.
Värvipigment
Titaanvalge on titaandioksiidist toodetav värvipigment. See on terves kunstiajaloos kunstnikele kättesaadavaist valgeim valge pigment, mida on kommertsiaalselt kutsutud nii "täiuslikuks valgeks" kui ka "valgeimaks valgeks". Titaanvalge on katvuselt pliivalgest kaks korda parem. Pigment on õhus keemiliselt stabiilne ja ei ole (väikestes kogustes) inimesele kahjulik.
Euroopa Komisjon võttis jaanuaris 2022 vastu määruse, millega keelatakse titaandioksiidi (E171) kasutamine toidu lisaainena. Selle kohaselt tohib titaandioksiidi sisaldavat toitu toota kuni 7. augustini 2022 ning müüa minimaalse säilimisaja ehk "parim enne" või tarvitamise tähtpäeva ehk "kõlblik kuni" lõpuni.
Päikesekreemid
Titaandioksiidi kasutatakse päikesekreemides tema suure murdumisnäitaja tõttu, mida kasutatakse ära naha kaitsmiseks UV-kiirguse eest. Üks põhjus, miks enamik päikesekreemidest on valged, tuleneb titaandioksiidi kui värvuselt valge pigmendi omadusest. Tänapäevased päikesekreemid, kuhu on lisatud nanosuuruses titaandioksiidi osakesi, on läbipaistvad, sest nad hajutavad vähe nähtavat valgust. Samas on säilinud osakeste omadus blokeerida nahale kahjulikku UV-valgust. Titaandioksiid on tähtis komponent just päikest blokeeriva toimeainena, peegeldades ja neelates nahale kahjulikku UV-B-kiirgust. Algselt peeti titaandioksiidi nanoosakesi keemiliselt stabiilseteks ja mittemürgisteks. Hiljutised uuringud on aga näidanud, et titaandioksiidi omadus käituda fotokatalüsaatorina võib UV-valguse toimel käivitada fotoreaktsiooni, mille käigus moodustuvad bioloogilised molekulid või väga tugeva oksüdeerimisvõimega vabad radikaalid, mis võivad olla tervisele kahjulikud.
Fotokatalüsaator
Titaandioksiid, eriti anataasi vormis, käitub fotokatalüsaatorina UV-valguse all. Kui titaandioksiidile paistab peale UV-kiirgus, võimaldab neeldunud energia käivitada veemolekuli lagunemise vesinikuks ja hapnikuks. Antud pinnal toimuvat fotokatalüüsi nimetatakse Honda-Fujishima efektiks. Fotokatalüüs algab, kui titaani aatomis paiknevat elektroni ergastatakse valgusenergia toimel. Elektron läheb üle teisele titaandioksiidi molekulile, seega toimub teise molekuli redutseerimine. Esimese titaani aatomile jääb positiivne laeng või "auk", mis on suuteline oksüdeerima järgnevat molekuli. Kui vastav reaktsioon toimub õhus või vees, reageerib hapnik ergastatud elektronidega ja vesinik reageerib aukudega, moodustades oksüdeeriva toimega hapniku. Antud efekt on leidnud rakendust isepuhastavates klaasides ja klaasiglasuurides, kus titaandioksiid käitub superhüdrofiilse ainena, mis seob end tugevalt veemolekulidega (kaotades veetilkade eelistatud sfäärilise kuju) või oksüdeerib pinda määrivaid orgaanilisi ning bioloogilisi molekule. pisi|389x389px|Lihtsustatud Grätzeli päikeseelement, mis koosneb läbipaistvast klaasist anoodist (-), vedelast jodiid-/trijodiidelektrolüüdist, kaetud TiO2 nanoosakestest ja katalüütilisest plaatinakatoodist (+)
Värvitundlikud päikeseelemendid
Titaandioksiidi nanoosakeste moodustatud võre väga head elektrijuhtivat omadust kasutatakse ära päikeseelementides, kus päikeseenergia muudetakse elektrienergiaks.
Tänapäeva Grätzeli (DSSC) päikeseelement koosneb läbipaistvast klaasanoodist ja plaatina katoodist, mille vahel on titaandioksiidi nanoosakestest moodustunud poorne kiht, mis omakorda on immutatud (tri)jodiidioone sisaldavasse vedelasse elektrolüüdi lahusesesse. Nanoosakesed on kaetud fototundliku värviga, mis neelab footoneid ja eraldab nanoosakestele elektrone.
Päikeseelemendis kasutatakse ära titaandioksiidi nanoosakeste loodud võrgustikku, mis võimaldab elektronidel kergesti liikuda anoodile ja sealt edasi vooluringi. Katoodil toimub trijodiidi redutseerumine, mille tulemusena vabanevad elektronid, mis täidavad värvimolekuli poolt eelnevalt eraldunud elektroni tühimiku. Tekib vooluring, kus päikeseelement toodab elektrienergiat. Elektronide liikuvus sõltub suuresti nanoosakeste suurusest ja tihedusest. Mida väiksemaks muutuvad osakesed, seda rohkem defekte neis esineb ning elektronid võivad kaduda elektrolüüti.
Teadaolevalt maailma suurima muundumise efektiivsusega (päikeseenergia elektrienergiaks) päikeseelemendi on loonud ettevõte Sony, kelle väga väikese, 8,2% efektiivsusega päikeseelement on kommertstootmiseks ebaratsionaalne.
Tallinna Poistekoor
Tallinna Poistekoor on Tallinnas tegutsev poistekoor.
Koori asutas 1988. aastal koori kunstiline juht ja peadirigent Lydia Rahula. Koori teine dirigent ja kontsertmeister on Tomi Rahula. Tallinna Poistekoori dirigendina tegutseb ka Kuno Kerge.
Koor koosneb kontsertkoorist ja kahest ettevalmistuskoorist. Kontsertkooris laulavad 10–15-aastased poisid (sopranid ja aldid) ja 16–35 aasta vanused noormehed (tenorid ja bassid). Kontsertkoor on klassikaline segakoor (SATB) ja seal laulab vastavalt kavale 35–60 lauljat. Enamik poisse õpib ja mängib ka mõnd pilli. Ettevalmistuskooris Primo laulavad 5–8 aasta vanused poisid ja Secundo koosneb 8–10-aastastest poistest.
Kooskäimise kohti on läbi aja olnud mitu, kümme aastat (1992–2002) harjutati igal neljapäeval Niguliste kirikus. Ka Tallinna Filharmoonia on olnud kooripoiste proovi- ja õpipaigaks. Tallinna 21. kool on aga Tallinna Poistekoori baaskooliks. Harjutatakse kaks korda nädalas.
Koos Eesti Riikliku Sümfooniaorkestriga on Tallinna Poistekoor esitanud L. van Beethoveni Fantaasia c-moll klaverile, koorile ja orkestrile ja G. Mahleri 3. ja 8. Sümfoonia. Repertuaaris on olnud ka A. Honeggeri "Jõulukantaat", C. Saint-Saensi "Jõuluoratoorium", J. S. Bachi "Johannese passioon", W. A. Mozarti "Missa C-Duur", J. Haydni "Loomine".
Birgitta Festivalil on esitatud A. Honeggeri "Jeanne d‘Arc tuleriidal" Anu Tali juhatusel ning kolmel korral C. Orffi lavalist kantaati "Carmina Burana", mida dirigeeris Eri Klas. 2009. aasta Birgitta Festivalil osales Tallinna Poistekoor lavalise suurvormi "Aeg armastada" ettekandel, mille on kirjutanud Eesti noor helilooja Tauno Aints.
Samuti on Tallinna Poistekoori osalenud Rudolf Tobiase oratooriumi "Joonase lähetamine" suurprojektis Neeme Järvi dirigeerimisel. Teost plaadistati ja esitati Eestis, Rootsis ja Soomes. 1999. aasta juunis laulsid poisid nimetatud suurteost ja Artur Kapi oratooriumi "Hiiob Saksamaal" Nürnbergi festivalil. Dirigentideks olid Leo Krämer ja Arvo Volmer. Kooripoisid on teinud kaasa ka mitmes Rahvusooperi Estonia ooperilavastuses (G. Verdi "Don Carlos", G. Puccini "Boheem" jm).
2008. aasta detsembris laulis koor koos teiste riikide laste- ja poistekooridega Strasbourgis, kus Euroopa Liidu ühisprojektis kanti ette prantsuse keeles H. Berliozi "Faust" ning "Romeo ja Julia".
Koor on olnud teretulnud Eestis ülipopulaarsel ja rahvusvaheliselt tunnustatud festivalil Jazzkaar. Koori repertuaari mitmekesisusest annavad tunnistust edukad ühiskontserdid koos Tanel Padari & The Suni ning Dave Bentoniga, samuti tuntud Eesti poplauljate Siiri Sisaski, Tõnis Mäe, Ivo Linna, Janika Sillamaa, Maarja-Liis Ilusa, Birgit Õigemeele ja Koit Toomega.
Tallinna Poistekoori on lindistatud Eesti, Jaapani, Hollandi ja Saksa raadiojaamades ning Eesti, USA ja Jaapani telekanalites. Koos Tapiola Kammerkooriga plaadistati Soomes K. Penderecki "Stabat Mater".
Tallinna Poistekoori muusikalist taset on hinnanud kõrgeks ka meie oma muusikakriitikud: “Oli ilus ja ühtlane vokaal, koor kõlas dünaamiliselt väga paindlikuna, nagu Lydia Rahula käe all alati, olid efektsed seaded ja lavastusedki, poistel oli suur menu.” (Heili Vaus, Eesti Päevaleht, juuli 1999); “Kõige paremini kõlas aga lõpukoor “Ruht wohl” (J. S. Bachi "Johannese passioon") ning seda tänu esituse emotsionaalsele soojusele, mida toonitas ka koori ühtlane fraseerimine.” (Priit Kuusk, Sirp, november 1999).
Vilistlased
Tallinna Poistekoori vilistlaste nimekiri on pikk. Koorist on sirgunud meie tänaste kontserdilavade tuntud ja tunnustatud lauljad Koit Toome, Mikk Saar, Uku Suviste. Korvpallur Kaido Saks on teatud-tuntud nii meil kui ka Soomes, Erik Lill äratab Uuno Raadio igahommikusi kuulajaid, ajakirjanikuna tegutseb Toivo Tänavsuu, Kaido Põldma on muusikaprodutsent, kes poistebändi Soul Militia laulja ja tantsijana käis koos Tanel Padari ja Dave Bentoniga ka Eurovisioonil, muusikaagentuuri LAG juhib Martti Mutli, Marti Tärn on tuntud kontrabassist, basskitarrist ja muusikaõppejõud, TV3-s töötab Martin Korjus, Kaupo Kikkas on tuntud fotograaf. Need on vaid üksikud näited. Vilistlaste loetelu lõppu sobib Tomi Rahula nimi.
Auhinnad
Auhinnalisi kohti EMLS-i korraldatud võistlustelt
Ühtsuse ausammas
Ühtsuse ausammas on India vabadusvõitlejale Sardar Vallabhbhai Patelile (1875–1950) pühendatud mälestusmärk Narmada ringkonnas Gujarati osariigis Indias. Narmada jõe Sadhu Beti saarel asuv 182 meetri kõrgune ausammas oli avamise ajal, 2018. aasta 31. oktoobril, maailma kõrgeim.
Kirjulehine kopsurohi
Kirjulehine kopsurohi (Pulmonaria saccharata) on kareleheliste sugukonda kopsurohu perekonda kuuluv rohttaimeliik.
Jacques Sapir
Jacques Sapir (sündinud 24. märtsil 1954 Puteaux's) on prantsuse majandusteadlane ning École des hautes études en sciences socialesi ja Industrialiseerimise teadusuuringute keskuse direktor.
Elulugu
Jacques Sapiri ema on Marie-Thérèse Roubaud ja isa psühhiaater Michel Sapir (1915–2002).
Haridus
1976. aastal Jacques Sapir sai Poliitilise Uuringute Instituudi diplomi. 1980. aastal ta jätkas doktorikraadi omandamist sotsiaalteaduste kõrgkoolis Charles Bettelheimi käe all. Doktorikraadi sai ta 1986. aastal Université Paris X – Nanterre'ist, kus tema juhendaja oli Michel Aglietta, doktoritöö teema oli "Majanduslik kogunemine ja reguleerimise kord NSV Liidu majanduses: sissejuhatav investeeringutsüklite ja töökorralduse tõlgendus aastast 1941 tänapäevani".
Töö
Jacques Sapir alustas oma tööd majandusprofessorina Ernest Couteaux de Saint-Amand-les-Eaux' kõrgkoolis, kus ta töötas 1978–1982. Aastast 1982 hakkas ta töötama Université Paris X – Nanterre'is. 1990. aastal ta astus Sotsiaalteaduste kõrgkooli, kus 1996 aastal sai uuringutööde direktoriks – sel ajal uuringuid industrialisatsiooni kohta olid väga vajalikud Sotsiaalteaduste kõrgkoolile. Aastatel 1993–2000 ta õpetas Majanduse kõrgkoolis Moskvas. Tänapäeval ta õpetab Moskva majanduskoolis ja sotsiaalteaduste kõrgkoolis Pariisis. Pikka aega olnud huvitatud strateegiliste küsimuste lahendamisest, aastatel 1986–1992 ta oli riigikaitse teadusfondi uurija. Jacques Sapir oli üleminekuperioodi probleemide ekspert endise NSV Liidu riikides. Ta oli üleminekuaja probleeme käsitleva seminari korraldaja Venemaal 1991. aastal. Aastatel 1989–1992 osales üleminekuperioodi uurimise pakkumistel tehnilise nõustajana. Jacques Sapir on post-autistlike hinnangute autor paljudes majandusega seotud ajakirjades. Tema raamatuid ja artikleid on tõlgitud paljudesse keeltesse, kuid Jacques Sapir avaldab oma raamatuid Venemaal.
Uuringuid
Uuringute suurem hulk on pööratud NSV Liidu ja Venemaa majandusele ja majandusprobleemidele, ning on huvitatud probleemidega majandusteoorial ja teadusala metoodikaga. Ta on töötanud eelkõige finantsteenuste valdkonnas makroökonoomikaga, institutsionaalsete muudutustedega, ning viimase kümne aasta jooksul ta tegi teadustööd majanduse mõjudel ja eksperimentaalse psühholoogiaga. Tema teadustööd on aidanud kaasa homo economicus 'e teooria kehtetuks tajuda ratsionaalsuse puudumise tõttu. Sillutades teed teise teoreetilise lähenemisviisile, kus ratsionaalsus ilmub ühiskondliku positsioonist ja piiratud teadmiste piiriga, see väljendab peavoolu tekkimist mikromajanduse teoorias – viimane võib seejärel rangelt tugineda institutsionaalsele lähenemisviisile majanduses ning levida illusioone agentide poolest.
Piisonirohi
Piisonirohi (Buchloe dactyloides) on kõrreliste sugukonda preeriarohu perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim, mis kasvab pärismaisena Põhja-Ameerika rohtlates.
Hirvepähklilised
Hirvepähklilised (Elaphomycetaceae) on kottseente sugukond.
Iseseisvuse palee
pisi|Iseseisvuse palee [[Minskis]] pisi|Iseseisvuse palee Iseseisvuse palee (valgevene keeles палац Незалежнасці) on palee Minskis, Valgevene Vabariigi presidendi ametlik residents.
Palee asub aadressil praśpiekt Pieramožcaŭ 12 ('võitjate prospekt 12'), näitusekeskuse MinskEkspa ja płošča Dziaržaŭnaha Sciaha ('riigilipu väljak') kõrval.
Hoone (üldpinnaga 53 800 m²) projekti autor on arhitekt Uładzimir Archanhielski. Hoone on ehitatud postmodernistlikus arhitektuuristiilis. Valmis 2013. aastal.
Rahvusvahelisi kohtumisi palees
2015. aasta veebruaris toimus Iseseisvuse palees Normandia neliku tippkohtumine. Saksamaa, Venemaa, Ukraina ja Prantsusmaa poliitilised liidrid saabusid Minskisse, et osaleda enam kui 15 tundi kestnud läbirääkimistel.
Telve Kuivarahu
Telve Kuivarahu (põhinimega Kuivarahu) on Saare maakonnas Saaremaa vallas Kiirassaare lahes asuv väike saar (rahu).
Rahu koordinaadid on.
Davoli
Davoli on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.
Eino Pekkala
pisi|Eino Pekkala Eino Oskari Pekkala (29. november 1887 Seinäjoki – 30. september 1956 Helsingi) oli Soome jurist ja poliitik. Ta oli aastatel 1945–1946 oli ta Juho Kusti Paasikivi kolmandas valitsuses haridusministriks. Aastatel 1946–1948 Mauno Pekkala valitsuses justiitsministriks.
Davoli
401 meetri kõrgusel merepinnast asuva Davoli asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Davoli piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cardinale, San Sostene, Satriano.