cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teraapiline aed
Teraapiline aed peab vastama kindlate kasutajarühmade (vanurid, vähihaiged jt) vajadustele, teda võib kasutada ravi ühe osana (tegevusteraapia, füsioteraapia või aiandusteraapia). Eristatakse taastavaid ja rehabiliteerivaid aedu.
Tervendavad aiad saavad inimesi mõjutada kahel tasandil. Keskkonnal on otsene roll taastajana, kaudse efektina pakub keskkond hoolitsust ja aitab seeläbi inimesel tunda end taastununa. Aed peab olema koht, kus ollakse õnnelik.
Rehabiliteeriv aed
Rehabiliteeriv aed (ingl rehabilitative garden) on kujundatud nii, et seal oleks võimalik rakendada patsientidele ette nähtud raviplaani, saavutamaks soovitud meditsiinilist tulemust. Põhitähelepanu on pööratud füüsilisele rehabilitatsioonile, kuid sellega kaasneb üldjuhul ka psühholoogiline ja emotsionaalne kasu. Rehabiliteerivate aedade alaliigid on nn aiandusteraapia aed (horticultural therapy garden), kus patsiendid saavad tegeleda aiandusega (nt iseseisvalt taimede eest hoolitseda), ning erivajadustega inimestele mõeldud aed (ingl enabling garden), mille kujundus aitab kaasa füüsiliste ja tunnetuslike oskuste ja võimete arendamisele ja säilitamisele positiivse praktilise tegevuse kaudu, millega kaasneb ka sotsiaalse ja psühholoogilise võimekuse kasv.
Tervendav aed
On oluline, et aeda loodud keskkond vahendaks aia kasutajale looduse taastavat mõju ning aiast saadavat vaimset ja füüsilist energiat. Taastavate aedade eriliik on nn meditatiivne aed (ingl kl meditative garden), mis on kujundatud spetsiaalselt selleks, et ta aitaks aias viibijal mõtiskleda ja enesesse süveneda. Selle aia eesmärk on pakkuda eelkõige vaimset ja psühholoogilist tuge ning alles seejärel füüsilist heaolu.
Kujundus
Ideaalis on teraapilise aia kujundus seda kasutavate ja selle eest hoolt kandvate inimeste koostööl põhinev saavutus. Tüüpiliselt töötatakse aiakujundus välja maastikuarhitekti, aiakujundaja, aiandusterapeudi ja tervishoiu professionaalide koostöös. Sobivuse korral võivad täiendavateks osapoolteks olla patsiendid või elanikud ja nende perekonnaliikmed või hooldajad. Tihti juhib kujundusmeeskonda maastikuarhitekt või aiakujundaja, kes on koolitatud just teraapilisi aedu kujundama ja välja töötama. Kujundusprotsessi juures on aiandusterapeudi kohalolu tungivalt soovituslik, sest aiaterapeut on spetsialiseerunud aiale kui terapeutilisele vahendile.
Elemendid
Teraapiline aed koosneb looduslikest ja tehiselementidest. Suurem osa teraapilise aia elementidest peaks olema seotud taimedega, sest väga tähtis on meelitada teraapilisse aeda ligi elusloodust, nagu nt liblikad ja linnud. Teraapiaaia taimed ei tohi olla mürgised ega haavavad. Üleüldises kujunduses tuleks arvesse võtta ka jätkusuutlikkust – kasutada kohalikke taimeliike, koguda vihmavett. Ülejäänud elementidena tuleks tagada varjus olemise võimalused, liigutatav mööbel, vee-elemendid, tasased käimispinnad ja aastaringne huvi.
Looduslikud elemendid
Tehiselemendid
Mõju hindamine
Mõju hindamine on protsess, mille abil määratakse muutust, mida eeldatakse konkreetsest sekkumisest, näiteks projekti, programmi või poliitika kaudu. Sealjuures hinnatakse nii kavandatud kui ka mittekavandatud mõju.
Võrreldes väljundindikaatorite seirega, millega tuvastatakse sihttasemete saavutamist, on mõju hindamine struktureeritud laiemalt tõendipõhiste vastuste saamiseks, näiteks vastata küsimusele: kuidas oleks tulemused muutunud siis kui ei oleks sekkumist rakendatud? Hindamine toob kaasa kontrafaktilise analüüsi, mis tähendab "tegelikult toimunud muutuse ja mis oleks muutus sekkumise puudumisel" võrdlevat analüüsi. Mõju hindamine püüab vastata põhjus ja tagajärg küsimustele. Teisisõnu otsitakse muutust väljundites, mis on otseselt põhjustatud sekkumisest (oodatud programmi efektist).
Mõju hindamine aitab vastata võtmeküsimustele tõenduspõhise poliitika kujundamisel: mis töötab, mis mitte; kus, miks ja kui palju on otseselt muutunud? Viimastel aastatel on oluliselt suurenenud mõju hindamise tähtsus ja sellega tõenduspõhise poliitika kujundamine arvestades nii lääneriikide kui ka arengumaadega. See on oluline mõjuhindamise tähtsuse esile tõstmiseks, mis on lahutamatu osa ülemaailmsest jõupingutusest parandada toetuste (abi) osutamise tõhusust ja üldiselt riiklikke kulutusi elatustaseme parandamiseks. Algselt arengumaade sotsiaalvaldkondade programmide hindamisele orienteeritud, eelkõige tingimuslik sularaha ülekandmine, on üha enam mõjude hindamist hakatud kasutama teistes valdkondades nagu põllumajandus, energeetika ja transport.
Hindamise ülesehitus
Kontrafaktiline analüüs võimaldab hindajatel seostada sekkumiste ja tulemuste vahelist põhjust ja tagajärge. ‘Kontrafaktilised’ meetmed, mis oleks abisaajate olukord sekkumise puudumisel, ja mõju hinnatakse omavahelises võrdluses saavutatud sekkumise tulemustega. Mõju hindamise peamine väljakutse on see, et kontrafaktilisi asjaolusid ei ole otseselt võimalik jälgida ja tuleb leida ligilähedane võrdlusgrupp. Kontrafaktilise analüüsi läbiviimiseks sobiva võrdlusrühma määramiseks on olemas mitmesuguseid aktsepteeritud lähenemisviise, kasutades vastavalt eelseisva (ex ante) või retrospektiivset (ex post) hindamise ülesehitust. Eelseisev hindamine algab sekkumise kavandamise faasis, hõlmates baas- ja lõppnäitajate kogumist sekkumisega abisaajate (‘mõjutatud grupp’) ja mitteabisaajate (‘võrdlusgrupp’) kohta; need võivad hõlmata üksikisikute või kogukondade jaotust mõjutatud ja võrdlusgruppidesse. Retrospektiivne hindamine viiakse tavaliselt läbi pärast sekkumise rakendusetappi ja selleks võidakse kasutada olemasolevaid uuringuandmeid, kuigi parima praktikaga hindamistel kogutakse andmeid võimalikult lähedase baasväärtuse (nullnivoo) kohta, et tagada andmete võrreldavus mõjutatud ja võrdlusrühma vahel.
Mõju hindamise ülesehituse valik tehakse vastastikuse mõju loomiseks kasutatud meetodite liigi ja kontrollgrupi loomise võimaluse alusel ning praktikas eristatakse kolme kategooriat – eksperimentaalne, kvaasi-eksperimientaalne and mitteeksperimentaalne hindamise ülesehitus. Kategooriad erinevad üksteisest teostatavuse, kulude, osaluse kujundamise või sekkumise rakendusetapi aja ja valiku eelarvamuse osas. White (2006) ja Ravallion (2008) on esitanud alternatiive mõju hindamise lähenemisviisidele.
Eksperimentaalne ülesehitus
Eksperimentaalse hindamise käigus valitakse mõjutatud grupp ja võrdlusgrupp juhuslikult (valim) ning kontrollgrupp eraldatakse nii otsesest sekkumisest kui ka sekkumistest, mis võib mõjutada huvipakkuvaid tulemusi. Grupid on sobivate karakateristikute alusel omavahel võrreldavad ja valikud on tehtud enne sekkumise rakendamist. Eksperimentaalsel lähenemisel nimetatakse võrdlusrühma kontrollgrupp. Kui gruppide juhuslik valik viiakse läbi piisavalt suurest üldkogumist, siis on mõjutatud grupi ja kontrollgrupi keskmine erinevus vaid see, et viimasele ei rakendata sekkumist. Juhusliku valimi kasutamine aitab vältida "valikulist kõrvalekallet". Samas ei tohi juhusliku valimiga valimiuuringud, milles valim koostatakse juhuslikult, segi ajada eksperimentaalse hindamise lähenemisega, mis nõuab ka sekkumise juhuslikku määramist.
Eksperimentaalset lähenemist on nimetatud ka kuldseks standardiks. See on ainus hindamise lähenemine, mis suudab arvesse võtta eelnevat valiku eelarvamust, näitamaks sekkumise ja tulemuste vahelist põhjuslikku seost. Juhuslikkus ja eraldatus sekkumistest ei pruugi sotsiaalpoliitika valdkonnas olla kasutatav ning võib olla eetiliselt raske põhjendada, kuigi võib esineda võimalus kasutada loomulikku eksperimenti.
Kvaasi-eksperimentaalne ülesehitus
Kvaasi-eksperimentaalne lähenemine aitab vähendada kõrvalekallet, mis tuleneb vaatluse eelnevast valimisest ja kus mõjutatud grupi kohta on paneelandmed kättesaadavad. Kvaasi-eksperimentaalne lähenemine hõlmab erinevaid meetodeid nagu sobitamine, diferentseerimine, instrumentaalsete muutujate ja nn "torujuhtme" lähenemist; tavaliselt viiakse läbi mitmemõõtmeline regressioonanalüüs.
Instrumentaalsed muutujad hinnangute arvestus valiku eelarvamuse kohaselt, kus modelleerides osalust, kasutades tegureid ("instrumendid"), mis on korreleeritud valiku, kuid mitte tulemusega. Seega valitud tegur eristab programmis osalemise aspekte, mida saab käsitleda kui eksogeenset muutujat.
Jacob Aaland
Jacob Aaland (27. aprill 1865 Randabygda, Innviki vald (praegu Stryni vald), Sogn og Fjordane – 18. oktoober 1950 Sandane, Gloppeni vald, Sogn og Fjordane) oli norra õpetaja ning kodu-uurija.
Przyrów
Przyrów on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Częstochowa maakonnas, Przyrówi valla halduskeskus. Przyrów asub Częstochowa kesklinnast umbes 30 km idas.
Przyrówit on esmamainitud 1279. aastal. Przyrów sai linnaõigused 1369. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.
KAIST
KAIST asutati 1971.
KAISTis õpib üle 10 000 üliõpilase (2013).
Špindlerův Mlýn
Špindlerův Mlýn (saksa keeles Spindlermühle) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Trutnovi ringkonnas. Špindlerův Mlýni kesklinn asub Poola piirist 4,5 km kaugusel.
Špindlerův Mlýn on suusaspordikeskus.
Asulat on esmamainitud 1676. aastal.
1922. aasta veebruaris viibis Špindlerův Mlýnis kirjanik Franz Kafka. Ta alustas siin oma romaani "Loss" kirjutamist.
Tallinna Merekohus
Tallinna Merekohus oli 1757-1889 Tallinnas tegutsenud kohtuorgan. Organ tegeles kohaliku laevaliikluse ja merekaubandusega seotud seaduserikkumiste ning laevaavariidega. Kohtupidamises võttis organ aluseks eelkõige rahvusvahelised meresõidutavad ja seadused.
Vana Tühi
Vana Tühi on müütiline tegelane eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg". Ta on allmaailma valitseja Sarviku kälimees.
Peale Sarvik-taadiga võitlemist esimesel põrguskäigul, jõudis Kalevipoeg võlujõuga küüntest kübara abil põrgu koopasuusse, kaasas kullakotid ja põrgupiigad. Võtnud koopasuust lisaks lauakoorma, alustas vägimees koduteed. Vaevalt jõudis ta sada sammu astuda, kui tema kannule jõudis kiusajate kari. Noorim põrgupiiga, nähes tagaajajaid lähenemas, otsustas kasutada põrgust kaasa võetud võluvitsa abi. Võluvitsa toel muutusid luhad veteväljaks, kuid nii, et pagejatel tekkis ette sillatee, taganttulijatele jäid ette aga ainult vetevood.
Nähes, et pagejaid kätte ei saa, hakkas Vana Tühi küsimusi küsima: Soovis teada, kas Kalevipoeg viis kasulapsed, kodukanad kambrist? Kas tema vangistas põrgu vanaeide? Kas tema riisus Sarviku mõõga varnast ja tema küüntest kübara seinalt? Kas Kalevipoeg käis varakambris puistamas ja võttis kaasa ka võuvitsa, sillavalmistaja? Kalevite poeg tunnistas, et see kõik on tema kätetöö. Vana Tühi küsis lõpuks: "Kas sa tahad teisel korral tüli tulla talitama?" Vastuseks pajatati: Seepeale tormas Tühi-taat koos sellidega kodu poole, nagu oleks tal taskus tulekübe.
Imbi Sidok-Toomsalu
Imbi Sidok-Toomsalu (varem Imbi Sidok; sündinud 6. juunil 1963  ) on Eesti jurist, kohtunik.
19. oktoobril 1993 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul Imbi Sidoki esimese astme kohtunikuks Tallinna Linnakohtusse. 2006. aastal liideti linnakohus Harju Maakohtuga.
15. detsembril 2008 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul Sidoki teise astme kohtunikuks alates 2. jaanuarist 2009. Ta töötab Tallinna Ringkonnakohtu tsiviilkolleegiumis.
Eecke
Eecke (flaami keelest, tänapäevases hollandi keeles Eke) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis.
Tomberg
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tomberg 287 inimesel: 126 mehel ja 161 naisel. Perekonnanimede levikult oli Tomberg meeste puhul 597. ja naiste puhul 474. kohal. Levinuim oli see Jõgeva maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 5,3.
Ugri keeled
pisi|Ugri keelte levikuala Ugri keeled on Uurali keelkonda kuuluv soome-ugri keelte rühm, millesse omakorda kuuluvad: ungari keel, handi keel ja mansi keel.
Obi jõe valgalas kõneldavad handi keel ja mansi keel moodustavad ugri keelte hulgas Obi ugri keelte alarühma.
Ugri keeled erinevad üksteisest sedavõrd palju, et vastastikune arusaamine ei ole võimalik.
Sotsiaalne diferentseerumine
Sotsiaalne diferentseerumine on inimeste sotsiaalne eristumine erinevate tunnuste alusel. Eristumine toimub peamiselt kahel alusel: bioloogilised ehk omistatud tunnused (vanus, sugu, rass) ning sotsiaalsed ehk omandatud tunnused (majanduslik, hariduslik ja sotsiaalne, kultuuriline eristumine).
Diferentseerumine on üldine inimeste eristamise protsess lähtudes nende isiklikest omadustest ja sotsiaalsetest rollidest. Isiklike omaduste all peetakse silmas sugu, füüsilist tugevust, pikkust, kaalu, vanust jmt. Sotsiaalseteks rollideks on inimese puhul tema roll perekonnas, haridus, amet, staatus jmt.
Sotsiaalne diferentseerumine ühiskonnas toob kaasa sotsiaalsete gruppide moodustumise, need on sotsiaalse analüüsi põhikategooriateks, peamised kategooriad Eesti kontekstis:
Sotsiaalse eristumise alusel toimub ühiskondlike ressursside jagunemine, domineerivate ja vähemusgruppide teke, ühiskonna struktuuri taastootmine. Inimese grupikuuluvus mõjutab tema käitumist ja toimetulekut ühiskonnas.
Teoreetilised perspektiivid
Funktsionalistlikus käsitluses muutub ühiskonna arenedes süsteem keerukamaks, stabiilsuse säilitamiseks tekivad uued lisafunktsioonid, mis loovad uusi rolle ja staatusi ning kujundavad ümber vanu.
Konfliktiteooria järgi muutuvad ühiskonna võimusuhted keerukamaks, indiviidi positsiooni ühiskonnas mõjutavad järjest enamad tegurid, ebavõrdsuse kasv, traditsiooniline klassistruktuur ähmastub, suureneb tõrjutus, võõrandumine ja marginaliseerumine.
Interaktsionistliku käsitluse järgi ühiskonnaliikmete vaheline interaktsioon kasvab, järjest enam luuakse uusi tähendusi, rolle, staatusi, mis viib enamate sotsiaalselt konstrueeritud gruppide kujunemiseni.
Vanuseline diferentseerumine
Vanuseline diferentseerumine tähendab indiviidide kategoriseerimist vanuse alusel, mis mõjutab ühiskondlike ressursside jaotust, kujundab sotsiaalseid suhteid, ühiskondlikke norme ja hoiakuid. Erinevad vanuskontseptsioonid on järgmised: kronoloogiline vanus, bioloogiline vanus (organismi vananemine), psühholoogiline vanus (isiksuse areng elukaarel), sotsiaalne vanus.
Ühiskonnaliikmete vanuseklassideks jaotamise näiteid:
Laps; noor; tööealine; pensionär (juriidilis-poliitiline jaotus)
Laps 0–14 a; noor 15–24(29) a; nooremaealine tööjõud 24(29)–44 a; vanemaealine tööjõud 45–64 a; eakad 64 ... (statistiline jaotus)
Sooline diferentseerumine
Sooline diferentseerumine tähendab indiviidide kategoriseerimist sootunnuse alusel, mis mõjutab ühiskondlike ressursside jaotust, kujundab sotsiaalseid suhteid, ühiskondlikke norme ja hoiakuid. Psühholoogilised sooerinevused on olemas, kuid erinevused puudutavad gruppide keskmisi, need on väikesed ja need avalduvad pigem äärmustes. Meeste ja naiste erinevused on arvatust tunduvalt väiksemad ja nende mõju käitumisele väike – soolised erinevused on pigem sotsiaalselt konstrueeritud kultuurilised müüdid ja stereotüübid.
Sugu on indiviidi poolt sotsialiseerimisprotsessi käigus omandatud staatus, mis seostub ühiskondlike soorollide ja kultuuriliste soostereotüüpidega. Soorolli omandamine on soolise identiteedi kujunemine bioloogilisele soole omistatud hoiakute, väärtuste ja käitumise "õppimise" kaudu. Naistelt eeldatakse feminiinsust ja ekspressiivsete rollide täitmist – lahke, hoolitsev, koostöövalmis, tundlik teiste vajaduste suhtes. Meestelt eeldatakse maskuliinsust ja instrumentaalsete rollide täitmist – domineeriv, sõltumatu, või(s)tlev. Sotsiaalsed soorollid mõjutavad indiviidide käitumist. Vastavalt kultuurikontekstile ja ajastule oodatakse bioloogilistelt meestelt/naistelt kindlaid käitumis- ja mõtlemisviise. Neid kultuurispetsiifilisi norme käsitletakse loomulike, looduslike, ajatute ja paratamatutena, neid eiravat käitumist ja mõtlemist sanktsioneeritakse ühiskonnas erinevatel viisidel.
Soosüsteem on ühiskonnaelu korralduse vorm, millega määratakse meeste ja naiste majanduslikud, sotsiaalsed, poliitilised ja kultuurilised võimalused sotsiaalses keskkonnas. Soosüsteemi funktsionalistliku käsitluse järgi täidavad erinevad inimesed, sotsiaalsed grupid, organisatsioonid ja institutsioonid ühiskonnas erinevaid funktsioone, mis tagavad süsteemi kui terviku toimimise. Meeste ja naiste vahelist kodu- ja töörollide jaotust on varem peetud hädavajalikuks industriaalühiskonna ja nukleaarperekonna toimimiseks.
Rassiline diferentseerumine
Rass on suur geneetiliselt päranduvate eripäradega inimrühm. Kõik rassid kuuluvad liiki homo sapiens sapiens. Rassideks liigitamise alused: nahavärvus, juuste värv ja kuju, karvakasv, pea ja selle osade kuju, keha suurus ja kuju. Antropoloogiliselt eristatakse kolme peamist rassi: europiidne, negriidne, mongoliidne.
Etniline diferentseerumine
Etnilisus on sotsiaalne konstrukt, mis põhineb sotsiaalsetel erinevustel, kuid muutub oluliseks kultuuriliselt konstrueeritud tähenduste kaudu. Etnilisuses väljendub teatud grupi sotsiaal-kultuuriline identiteet ja ühtekuuluvustunne. Etnilisus kombineerib erinevaid sotsiaal-kultuurilisi kategooriaid: rass, rahvus, rahvas, hõim jne, mis on kombineeritud erinevatel alustel: keel, traditsioonid ja kombed, religioon ja uskumused, bioloogiline pärilikkus, geograafiline paiknemine, poliitilised veendumused ja identiteet. Etnilisuse alusel kujundatakse ühiskonnas sotsiaalne hierarhia, mille alusel eristuvad enamus- ja vähemusgrupid. Nende defineerimise aluseks on grupi arvukus, eeldatud paremus, võimu kuuluvus, põlisus jmt. Enamusgruppide peamiseks tunnuseks on võim, mille säilitamine ja suurendamine on osa identiteedist, millega õigustatakse etnilist ebavõrdsust, eelarvamusi ja diskrimineerimist. Vähemusgrupiks nimetatakse ühiskonnas vähem võimu omavat sotsiaalset gruppi, selle liikmed jagavad sarnast keelelist, usulist, kultuurilist, poliitilist jne identiteeti, mis erineb ülejäänud ühiskonnast. Vähemusgrupi liikmed kogevad teiste gruppidega võrreldes teistsugust/ebavõrdset kohtlemist ühiskonnas.
Opuwo
pisi|Vaade Opuwole õhust Opuwo on linn Namiibias, Kunene ringkonna halduskeskus ja suurim asula.
Johannes Ochmann
Johannes Ochmann (surnud 1418) oli 1405–1418 Tallinna piiskop.
Erik Aalbæk Jensen
Erik Aalbæk Jensen (19. august 1923 Ballerum, Thy maakond – 30. september 1997) oli taani kirjanik.
Mikkel Aaland
Mikkel Aaland (sündinud 1952 San Franciscos) on USA fotograaf, üks digitaalfotograafia pioneere. Ta on kirjutanud 12 raamatut.
1978. aastal ilmus tema esimene raamat: illustreeritud kirjeldused eri maade saunatüüpidest ja nende ajaloost (Soome, Vene saun, araabia hammam jt). Raamatu jaoks oli ta kolm aastat mööda maailma reisinud ja materjali kogunud.
1981. aastal ilmus tal raamat USA maakonnalaatadest. Samal aastal tegi ta tutvust uue ja areneva digitaalfotograafiaga. 1992. aastal ilmus tal raamat "Digital Photography", mis annab juhiseid ja nippe digifotoaparaadiga pildistamiseks.
Bugesera nõgu
Bugesera nõgu on suur negatiivne pinnavorm Burundi kirdeosas ja Rwanda kaguosas, üks paljudest nõgudest Ida-Aafrika järvedevahelises vööndis.
Nõgu ümbritsevad põhjas, idas ja lõunas kiltmaad, mille kvartsiidist harjad ripuvad nõo kohal. Läänes piirneb Bugesera piirkond põhja–lõunasuunalise Kanyaru jõe oruga, mis ulatub nii Burundi kui ka Rwanda territooriumile.
Maastikul on valdavad pikad mäed ja orud, mida enne põuda katsid suured papüürusesood ja alalised järved. Oli vaid üksikuid soised jõgesid. Tüüpiline järv oli Cohoha järv.
Burundis on Bugesera piirkond on üks 11 looduslikust piirkonnast. See hõlmab Muyinga provintsi ja Kirundo provintsi põhjaosa. Seda piirkonda hüütakse mu Bugesera ('neetud ala'), tõenäoliselt joogivee nappuse tõttu. Siiski on selles piirkonnas omavahel ühenduses olevate soode kompleks mitme väikese madala järvega, millest toitub Kagera jõgi. Allikaid ei ole. Seetõttu kasutatakse joogivee saamiseks käsitsi kaevatud laiu kaeve. Piirkonnas on sagedased põuad, mis tekitavad toidunappust ja sunnivad elanikke lahkuma.
The Band
The Band oli Kanada-USA rokkansambel.
Algkoosseisu kuulusid Robbie Robertson (kitarr ja peamine laulukirjutaja), Levon Helm (laul, trummid ja mandolin), Rick Danko (laul ja basskitarr), Richard Manuel (laul ja klahvpillid) ja Garth Hudson (akordion, saksofon ja klahvpillid). Pärast Robbie Robertsoni siirdumist soolokarjääri tegema (1986) ja Richard Manueli enesetappu (1986) on seal bändi liikmetena mänginud Jim Weider (kitarr), Stan Szelest (klahvpillid), Richard Bell (klahvpillid), Randy Ciarlante (löökriistad).
1968–1998 andsid nad välja 10 kauamängivat heliplaati. USA filmirežissöör Martin Scorsese tegi neist 1978. aastal kontsertfilmi "Viimane valss" ("The Last Waltz"), mida on peetud kõigi aegade üheks parimaks muusikadokumentaalfilmiks. Seal teevad kaasa ka Bob Dylan, Neil Young, Van Morrison, Joni Mitchell, Ronnie Hawkins, Emmylou Harris, Eric Clapton, Muddy Waters, Dr. John, Ringo Starr, Ron Wood, Bobby Charles, Neil Diamond, Paul Butterfield.
1965–1967 tegutses The Band Bob Dylani saatebändina.
1994. aastal võeti ansambel Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. 2004. aastal nimetas ajakiri Rolling Stone The Bandi saja kõigi aegade parima artisti hulka kuuluvaks muusikakollektiiviks.
2008. aastal pälvis ansambel Grammy elutööauhinna.
Wanquetin
pisi|Wanquetini vallamaja
Wanquetin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Wanquetin asub u. 12 km Arrasist läänes, teede D59 ja D7 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Viimane valss
"Viimane valss" või "Viimne valss" võib olla:
Simaság
Simaság on vald (község) Ungaris Vasi komitaadis.
Catroni maakond
pisi|Asend New Mexico osariigis pisi|[[Gila Cliff]] Catroni maakond (Catron County) on maakond USA-s New Mexico osariigis. Geograafilised koordinaadid on.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Reserve.
Maakonna pindala on 17 946 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Catroni maakond on pindalalt New Mexico suurim maakond.
Ajalugu
Catroni maakond moodustati 1. juulil 1850 Socorro maakonna osast. Maakond on saanud nime USA senaatori Thomas B. Catroni järgi.
Tahiti keel
Tegemist on polüneesia keelega, mis on lähedases suguluses rarotonga ja havai keelega, seetõttu on tahiti keele sõnavara 85% ulatuses sarnane rarotonga ja 75% ulatuses sarnane havai keelega.
Tahiti keelt räägitakse peamiselt Seltsisaartel, mõnedel saartel Tuamotus, sealhulgas Miharo saartel. Samuti Uus-Kaledoonias (varasem nimekuju Briti Kolumbia ), Uus-Meremaal ja Vanuatul.
Kõnelejate arv
Kõnelejate arv Prantsuse Polüneesias on 63 000 (info põhineb 2007. aasta rahvaloendusel). Kõnelejate arv kõikides riikides kokku on 68 260.
Foneetika ja fonoloogia
Tähestiku viimane täht eta on larüngaalklusiil ehk kõrisulghäälik, mille IPA transkriptsioon on tabelis nähtav. Kõrisulghäälikud on üldiselt polüneesia keeltes levinud nähtus, kuid sellegipoolest peavad paljud inimesed eta`d ekslikult kirjavahemärgiks. Varem kasutati kõrisulghäälikuid kirjalikes tekstides harva, kuid nüüd on trend muutumas ning akadeemikud on hakanud neid taas tekstides kasutama. Tahiti keeles pole kinnistunud pearõhku.
Tahiti keel on kvantiteetkeel, mis tähendab, et välde eristab tähendust. Pika täishääliku märkimiseks kasutatakse rõhukriipse. Näiteks pāto tähendab tahiti keeles "korjama", pato aga "välja murdma". Rõhukriipsu kasutatakse kirjakeeles siiski harva.
Süntaks
Tahiti keele puhul on tegemist analüütilise keelega, seega afikseid kasutatakse vähe. Tahiti keele tüüpiline sõnajärg on VSO, mis tähendab, et verbile (tegusõnale) järgneb subjekt, millele järgneb objekt. See on tüüpiliseks sõnajärjeks vaid 10% maailma keelte puhul ning sellised keeled on koondunud Vaikse ookeani piirkonda.
Kirjaviis
Kuni 19. sajandini puudus tahiti keelel tähestik. Selle lõi uelsi ajaloolane ja lingvist John Davis, kasutades selleks ladina tähestikku. Ta kirjutas esimese trükiraamatu tahiti keeles, milleks oli tahiti tähestik pealkirjaga "Te Aebi no Tahiti“ ning mis anti välja 1810. aastal.
Huvitavat keele kohta
Enamik avaldatud kirjalikest materjalidest tahiti keeles on religioossed või hariduslikud tekstid. 1975. aastal loodi Tahiti akadeemia (ingl k Tahitian academy), mis koosnes 20 liikmest ning selle tulemusena toodi tahiti keel, mida oli 20. sajandil üle 40 aasta peetud võõrkeeleks, 1982. aastal tagasi koolidesse.
1980. aastal kaalus Prantsuse Polüneesia territoriaalassamblee tahiti keele ametlikuks keeleks nimetamist ning sellele prantsuse keelega võrdse staatuse andmist. Seda siiski ei tehtud, kuna Prantsuse konstitutsioon ei luba mitut riigikeelt Prantsuse territooriumil. Seetõttu on tahiti keel õigusteaduslikult ainult regionaalne dialekt.
2013. aastal pöördus Prantsuse Polüneesia valitsus Prantsusmaa poole palvega muuta Prantsuse konstitutsiooni, et tahiti keelt saaks kasutada parlamendis ametliku keelena. Prantsuse Polüneesia esindaja Prantsuse senatis, Richard Tuheiava, on arvamusel, et tahiti keel on Prantsuse Polüneesia põliselanike identiteedi osa. Samuti mainis ta, et tahiti keel ei ole midagi kaduvat, kuna 75% Prantsuse Polüneesia elanikest on polüneeslased ning umbes pooled neist räägivad tahiti keelt.
Tahiti keelt õpetatakse nii algkoolis kui ka gümnaasiumis. Samuti on olemas tahitikeelseid ajakirju, luulet, filme ja raadiosaateid.
Ethnologue'i lehel esitatud graafikus on toodud välja tahiti keele koht kõigi elavate keelte seas. Graafikul on iga maailma keel tähistatud väikese täpiga, mis paigutatud graafikul sõltub rahvaarvust (rahvaarv on märgitud vertikaalsel joonel) ning arengutasemest või ohustatusest (eelmainitud on märgitud horisontaalsel joonel). Rahvaarvu hulka on arvatud eeldatav inimeste hulk, kes räägib seda keelt esimese keelena. Vaadeldavate keelte puhul kasutavad värvikoodid on järgmised:
EGIDS (Expanded Graded Intergenerational Disruption Scale), on skaala, mida kasutatakse keele üldise arengu ning väljasuremisohu hindamiseks.(1) Tahiti keele EGIDS tase on 4 ning tahiti keel on antud joonisel märgitud suure lilla täpiga, mis tähendab, et antud keel on arenenud punktini, kus seda kasutatakse ja hoitakse alal kogukonna ja koduväliste institutsioonide poolt.
Sõnavara
Ebatavaliseks nähtuseks tahiti keeles on see, et nii kätt, käsivart kui ka sõrme tähistab üks ja sama sõna. Kui kätt ja käsivart sama sõnaga tähistavad keeled jaotuvad enam vähem ühtlaselt, siis sõrme käega võrdsustavad keeled on suures vähemuses.
Souli ülikool
pisi|Ülikooli [[logotüüp]] Souli ülikool (inglise keeles Seoul National University) on ülikool Lõuna-Koreas Soulis.
Ülikool asutati 1946.
Ülikoolis õpib üle 26 000 üliõpilase.
Württembergi hertsogkond
pisi|Württembergi lipp pisi|Württembergi vapp pisi|Württembergi hertsogkond (kollane) ja teised Švaabimaa territooriumid. See kaart järelandmine, kuna Švaabimaa ringkonnas oli umbes 80 erinevat territooriumi ning sadu enklaave ja eksklaave. Avaldatud Mattäus Seutteri poolt umbes aastal 1750
pisi|Topograafiline ühel lehel kaart Württembergi hertsogkonnast Lõuna-Saksamaal (u 1619) pisi|Ludwigsburgi palee, "Baroki õitseaeg", siseõu pisi|Piirikivi Badeni ja Württembergi vahel
Württembergi hertsogkond (saksa keeles Herzogtum Württemberg) oli riik Edela-Saksamaal. Württembergi hertsogkond oli Saksa-Rooma riigi osa aastatel 1495 kui 1806. Hertsogkonna pikaealisus ligi 4 sajandit oli peamiselt tema suuruse tõttu, olles suurem, kui tema vahetud naabrid. Reformatsiooni ajal seisis Württemberg silmitsi tugeva survega Saksa-Rooma riigi poolt jääda liikmeks. Württemberg vastustas korduvaid Prantsuse sissetunge 17. ja 18. sajandil. Württemberg oli otse Prantsuse ja Austria armeede teel, kes tegelesid kauase vastasseisuga Bourbonide ja Habsburgide vahel. Aastal 1803 ülendas Napoleon hertsogkonna Württembergi kuurvürstkonnaks Saksa-Rooma riigis, ja kui ta keisririigi aastal 1806 lõpetas, ülendati kuurvürstkond Württembergi kuningriigiks.
Hertsog Eberhard I
Eberhard V osutus üheks kõige energilisemaks Württembergi valitsejaks. Aastal 1495 sai tema krahvkond hertsogkonnaks ja ta ise oli nüüd hertsog Eberhard I. Pärast tema surma aastal 1496 järgnes talle lühikeseks ajaks, kaheks aastaks tema nõbu, hertsog Eberhard II, kes lõpetas ametist kõrvaldamisega.
Hertsog Ulrich
Hertsog Ulrichi, kes sai hertsogkonna troonile juba lapsena, pikk valitsemisaeg (1498–1550) osutus riigile kõige sündmusterohkemaks ajajärguks ja paljud traditsioonid seostuvad selle andeka, hoolimatu ja ambitsioonika mehe nimega. Tema väljapressimised, et koguda raha pillavaks lõbutsemiseks, viisid Armer Konradi (Vaene Konrad) ülestõusuni, mis sarnanes Wat Tyleri mässuga Inglismaal. Võimud taastasid peagi korra ja 1514. aasta Tübingeni lepinguga nõustus rahvas maksma hertsogi võlad, kuid ainult teatud poliitiliste privileegide eest, moodustades seeläbi aluse põhiseaduslikele vabadustele riigis.
Kuningas Ferdinand I
Ulrich tülitses Švaabi Liigaga, mille tulemusel tungisid selle väed Württembergi, saatsid hertsogi välja ja müüsid 220 000 kuldna eest tema hertsogkonna Saksa-Rooma keisrile Karl V-le. Karl andis Württembergi oma vennale, Saksa kuningas Ferdinand I-le, kes oli nimeline valitseja vaid mõned aastad. Rahulolematus, mida põhjustas kombinatsioon rõhuvast Austria võimust, rahutused Saksamaal, mis viisid Saksa talurahvasõjani, ja reformatsioonist innustatud rahutused, andis varsti Ulrichile võimaluse oma hertsogkond tagasi saada.
Tamberg
Tamberg on eesti perekonnanimi.
Württembergi hertsogkond
Hertsog Ulrichi tagasitulek
Mais 1534 võitles Ulrich Hesseni maakrahvi Philippi ja teiste protestantlike vürstide abil võidukas lahingus Ferdinandi vägede vastu Lauffeni all, mis lõppes Kaadeni lepinguga, millega ta sai taas hertsogiks, kuid olude sunnil hertsogkonna hertsogiks Austria vasallina. Järgnevalt algatas ta reformitud usudoktriinid ning õnnistas protestantlikud kirikud ja koolid kogu maal. Aastal 1536 asutas ta Tübinger Stiftis seminari. Ulrichi seotus Schmalkaldeni Liigaga viis teise väljasaatmiseni, kuid aastal 1547 lubas Karl V ta tagasi, olgugi koormavatel tingimustel.
Tamberg
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tamberg 381 inimesel: 172 mehel ja 209 naisel. Perekonnanimede levikult oli Tamberg meeste puhul 384. ja naiste puhul 322. kohal. Levinuim oli see Rapla maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 11,67.
Württembergi hertsogkond
Hertsog Christoph
Ulrichi poeg ja järglane Christoph (1515–1568) lõpetas töö oma alamate reformitud usku pööramisel. Ta algatas kirikuvalitsuse süsteemi Grosse Kirchenordnung, mis kestis osaliselt 20. sajandini. Sel valitsusajal hakkas alaline komisjon juhtima rahandust ja selle asutuse liikmed, kellest kõik kuulusid ülemklassidesse, saavutasid märkimisväärse võimu, peamiselt rahva arvelt, keda sel ajal oli kolme- ja neljasaja tuhande vahel.
Hertsog Ludwig
Christophi poeg Ludwig, Collegium illustre asutaja Tübingenis, suri lastetuna 1593. aastal, ja sugulane Friedrich I (1557–1608) järgnes hertsogina. See energiline vürst eiras piire, mis piirasid tema võimu algelise põhiseadusega. Aastal 1599 põhjustas ta keiser Rudolf II poolt hertsogkonna vabastamise Austria süseräniteedi alt. Austria hoidis sel ajal enda kontrolli all suuri alasid ümber hertsogkonna, mida tunti kui Ees-Austria. Taas kord sai Württemberg otseseks keisri vasalliks, säilitades oma sõltumatuse.
Hertsog Johann Friedrich
Erinevalt oma eelkäijatest nurjus järgmisel hertsogil Johann Friedrichil (1582–1628) absoluutse võimu saavutamine ja asjaolude sunnil tunnistas ta oma võimu piire. Sel valitsusajal, mis lõppes juulis 1628, kannatas Württemberg märgatavalt Kolmekümneaastase sõja tõttu, kuigi hertsog ise ei võtnud sellest osa.
Hertsog Eberhard III
Friedrichi poeg ja järglane Eberhard III (1628–1674) astus siiski Prantsusmaa ja Rootsi liitlasena sõtta kohe, kui sai aastal 1633 täisealiseks. Pärast Nördlingeni lahingut aastal 1634 okupeerisid keiserlikud väed hertsogkonna ja hertsog läks maapakku. Vestfaali rahu taastas ta võimu, kuid inimtühjal ja laastatud maal, ja ta kulutas oma ülejäänud aastad jõupingutustele parandada pika sõja kahjud. Württemberg oli sõja keskne lahinguväli; sealne rahvaarv vähenes aastatel 1634–1655 57%, peamiselt surmade, haiguste, vähenenud sündide ja hirmunud talupoegade massilise rände tõttu.
Hertsog Eberhard Ludwig
Eberhard Ludwigi (1676–1733) valitsemisajal, kes sai troonile üheaastasena, kui tema isa hertsog Wilhelm Ludwig aastal 1677 suri, kohtas Württemberg teist hävitavat vaenlast, Prantsusmaa Louis XIV. Aastatel 1688, 1703 ja 1707 sisenesid prantslased hertsogkonda, põhjustades oma jõhkrusega elanikele kannatusi.
Nüüd hõredalt asustatud riik tervitas põgenevaid valdeslasi, kes andsid suuri jõupingutusi õitsengu taastamiseks, kuid hertsogi pillavus tema armukese Christiana Wilhelmina von Grävenitzi kalli maitse rahuldamiseks nullis osaliselt selle edu. 1704. aastal hakkas Eberhard Ludwig ehitama Ludwigsburgi lossi, mis asus Stuttgardist põhjas, jäljendades Versailles'd.
Hertsog Karl Alexander
Karl Alexander, kes sai hertsogiks 1733. aastal, oli ohvitserina Austria teenistuses olles saanud katoliiklaseks. Tema lemmiknõunik oli juut Joseph Süß Oppenheimer, ja tekkis kahtlus, et isand ja teener kavatsevad kaotada Maapäeva ja kehtestada katoliikluse. Siiski tegi Karl Alexanderi äkksurm märtsis 1737 sellistele plaanidele järsu lõpu ja regent Carl Rudolf poos Oppenheimeri üles.
Hertsog Carl Eugen
pisi|Württembergi hertsogkond, 1798. aasta. [[Friedrich Wilhelm Putzger, F. W. Putzgers Historischer Schul-Atlas]] Carl Eugen (1728–1793), kes sai täisealiseks aastal 1744, paistis andekas, kuid tige ja ekstravagantne, ja ta langes varsti vääritute lemmikute kätesse. Ta kulutas palju raha "uue lossi" ehitamisele Stuttgardis, ja asus Seitsmeaastase sõja ajal (1756–1763) Preisimaa vastu, mis sai tema protestantlike alamate seas ebapopulaarseks.
Kogu tema valitsemisaeg tähendas erimeelsusi valitseja ja alamate vahel ning hertsogi ebaregulaarsed ja omavolilised meetodid raha kogumiseks tekitasid suure rahulolematuse. Järgnes keisri ja isegi välisjõudude sekkumine ja 1770. aasta ametlik kokkulepe eemaldas mõned rahva kaebused. Carl Eugen ei pidanud lubadusi, kuigi vanas eas tegi ta mõned mööndused.
Kim Kee-hee
Kim Kee-hee (sündinud 13. juulil 1989 Busanis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Lõuna-Korea kõrgliiga klubis Ulsan Hyundai.
Württembergi hertsogkond
Hertsog Ludwig Eugen
Carl Eugenil ei olnud seaduslikke pärijaid ja tema järglaseks sai tema vend Ludwig Eugen (suri aastal 1795), kes oli lastetu, ja siis teine vend Friedrich Eugen (suri aastal 1797). Viimane vürst, kes oli teeninud Friedrich Suure armees, kellele ta oli abielu kaudu sugulane, juhtis oma perekonna valdusi Montbéliardi ümbrusest ja haris oma lapsi protestantlikus usus frankofoonideks. Kõik järgnenud Württembergi kuningapere liikmed olid tema järglased.
Kim Kee-hee
Lõuna-Korea kõrgliigas debüteeris ta 2011. aastal Daegu ridades. Hooajal 2012–13 mängis ta laenul Katari kõrgliiga klubis Al-Sailiya SC.
Württembergi hertsogkond
Hertsog Friedrich Eugen
Friedrich Eugeni lühikese valitsemise ajal tungis Württembergi Prantsuse vabariik, ja sundis hertsogit oma väed keiserlikust armeest välja tooma ning hüvitist maksma. Kuigi ta valitses vaid kaks aastat, säilitas Friedrich II Eugen tõhusalt hertsogkonna sõltumatust. Oma laste abielude kaudu sõlmis ta märkimisväärseid sidemeid üle Euroopa, sealhulgas Vene, Austria ja Briti kuningapered.
Kim Kee-hee
Aastatel 2013–2015 mängis ta Lõuna-Korea kõrgliigas Jeonbuk Hyundai Motorsis, kellega tuli 2014. ja 2015. aastal Lõuna-Korea meistriks. 2015. aastal valiti Kim Lõuna-Korea kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Württembergi hertsogkond
Hertsog Friedrich II
Ludwig Eugeni poeg Friedrich II sai hertsogiks aastal 1797. Protestantism tuli hertsogi majapidamisse tagasi ja kuninglik perekond pidas seejärel protestantlikust usust kinni.
Kim Kee-hee
Aastatel 2016–2017 mängis Kim Hiina kõrgliiga klubis Shanghai Shenhua ja aastatel 2018–2019 Major League Socceri klubis Seattle Sounders.
Württembergi hertsogkond
Hertsog Friedrich II
Friedrich II (1754–1816), vürst, kes kujundas end Friedrich Suure järgi, võttis osa sõjast Prantsusmaa vastu oma rahva soovide vastaselt, ja kui prantslased taas sisse tungisid ja maa rüüstasid, taandus ta Erlangenisse, kuhu ta jäi kuni Lunéville'i rahu sõlmimiseni 9. veebruaril 1801. Märtsis 1802 sõlmitud eraldilepinguga Prantsusmaaga loovutas ta oma valdused Reini vasakkaldal, saades vastutasuks 9 riigilinna, nende seas Reutlingen ja Heilbronn, ja mõned muud territooriumid, kokku umbes 2200 km² ja umbes 124 000 asukat.
Ta võttis ka Napoleonilt aastal 1803 vastu kuurvürsti tiitli. Uusi alasid ei liidetud hertsogkonnaga, vaid jäeti eraldi; need olid tuntud kui "Uus Württemberg" ja kus valitseti ilma Maapäevata. Muid alasid omandati aastatel 1803–1806 Saksamaa mediatisatsiooniprotsessi osana. Aastal 1805 haaras Württemberg relvad Prantsusmaa poolel ja Pressburgi rahuga detsembris 1805 sai kuurvürst tasuks mitu Austria valdust Švaabimaal ja muid maid piirkonnas.
Kim Kee-hee
2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Kim Lõuna-Korea võistkonnaga pronksmedali. Lõuna-Korea jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2012–2017 kokku 23 korda.
Rodniki rajoon
Rajoon piirneb kirdes Vitšuga rajooniga, idas Luhhi rajooniga, kagus Palehhi rajooniga, lõunas Šuja rajooniga, edelas Ležnevo rajooniga, läänes Ivanovo rajooniga ja loodes Privolžski rajooniga.
Rajooni pindala on 934,97 km².
Rodniki rajoonis on 158 asustatud punkti ja nad kuuluvad ühe (Rodniki) linna ja kolme külaasunduse koosseisu.
Tallinna Merekooli Lõpetanud Kaugsõidukaptenite Ühing
Tallinna Merekooli Lõpetanud Kaugsõidukaptenite Ühing oli 1934-1940 Tallinnas tegutsenud ühing, mis ühendas Tallinna Merekooli lõpetanud laevakapteneid (sh kaugsõidukapteneid). Ühingu eesmärk oli edendada ka Eesti laevandust.
Ühing andis välja mitu mereteemalist raamatut: näiteks Evald Pasti "Meresõidu romantikat ja traagikat" (1936) ning Evald Pasti ja F. Wichmanni käsiraamatu "Tallinna Sadam" (1936).
Leland Hartwell
Leland Harrison (Lee) Hartwell (sündinud 30. oktoobril 1939 Los Angeleses Californias) on Washingtoni osariigis Seattle'is asuva Fred Hutchinsoni vähiuuringute keskuse endine president ja direktor. Ta jagas Paul Nurse'i ja Tim Huntiga 2001. aasta Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinda, rakkude jagunemist kontrolliva valgu molekulide avastamise eest.
Pärmiga töötades tuvastas Hartwell kontrollpunktide põhirolli rakutsükli kontrollis ja CDC geenid, näiteks CDC28, mis kontrollib tsükli algust – progresseerumist läbi G1.
Haridus
Hartwell käis Glendale'i keskkoolis California osariigis Glendale'is ja sai seejärel bakalaureusekraadi California Tehnoloogiainstituudis 1961. aastal. 1964. aastal sai ta Massachusettsi Tehnoloogiainstituudist doktorikraadi. Aastatel 1965–1968 töötas ta Irvine'i California ülikoolis professorina. 1968. aastal siirdus ta Washingtoni ülikooli. 1970–1971 tehtud katseseerias avastas Hartwell pagaripärmi (Saccharomyces cerevisiae) raku jagunemistsükli (CDC) geenid. Need geenid reguleerivad rakutsüklit ja geenide mutatsioone ning on seotud teatud tüüpi vähkidega.
Töökäik
Tema esimesed publikatsioonid keskendusid temperatuuritundlike pärmmutantide eraldamisele, kellel on bioloogilised põhiprotsessid, sealhulgas DNA, RNA ja valgusüntees peatatud. See viis CDC (raku jagunemistsükli) geenide tuvastamiseni. Muud olulised avastused hõlmavad rakutsükli "kontrollpunktide" mõiste kasutuselevõttu, mis aeglustavad raku jagunemist vigade tekitamisel.
Muud ametikohad
Hartwell on Canary Foundationi teadusliku nõuandekogu esimees. Canary Foundation on mittetulundusühing, mis tegeleb vähi varajaseks avastamiseks uute tehnoloogiate väljatöötamisega. Ta on ka Pacific Health Summiti asutaja ja täitevkomitee liige. Septembris 2009 teatati, et Hartwell läheb Arizona osariigi ülikooli Virginia G. Piperi personaalse meditsiini osakonna juhatajaks ja biodisaini instituudi säästva tervise keskuse kaasdirektoriks. Ta on ka täiendõppejõud Indias Amrita ülikoolis.
Tunnustus
Lisaks Nobeli auhinnale on Hartwell pälvinud muidki autasusid, sealhulgas Louisa Grossi Horwitzi preemia Columbia ülikoolist 1995. aastal. Ta sai Rahvuslik Teaduste Akadeemia liikmeks 1987. aastal. 1996. aastast töötas ta Hartwell Fred Hutchinsoni vähiuuringute keskuse teaduskonnas ning 1997. aastal sai selle presidendiks ja direktoriks, neid ameteid pidas tas kuni pensionile jäämiseni 2010. aastal.
1998. aastal sai ta Albert Laskeri preemia meditsiiniliste põhiuuringute eest ja Massry preemia 2000. aastal Lõuna-California ülikooli Kecki meditsiinikoolist. 9. juulil 2003 andis Washingtoni kuberner Gary Locke Hartwellile osariigi kõrgeima aumärgi. Ta on ka Komen Brinkeri preemia laureaat.
Lee Hartwelli auhind
See auhind antakse teadlastele, kelle pärmiuuringud on kõige rohkem mõjutanud bioloogia valdkonda. Auhinna saajad peavad loengu ka iga kahe aasta tagant toimuval pärmseene geneetika koosolekul.
Sarnaki
Sarnaki on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Łosice maakonnas, Sarnaki valla halduskeskus. Sarnaki asub Valgevene piirist umbes 20 km kaugusel, Łosicest ligi 17 km kirdes.
Sarnakit on esmamainitud 1430. aastal. Linnaõigused sai Sarnaki 1754. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.
Elapognathus
Elapognathus on maoperekond.
Levila
Neid võib kohata Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Elapognathus seisuga 19.02.2014.
Kafa keel
Kafa keel ehk kefa keel kuulub Afroaasia keelkonna omo keelte hulka. Seda räägivad kafad Etioopias Lõunarahvaste, rahvusrühmade ja rahvaste osariigis. Emakeelena kõnelejaid oli 2007. aastal umbes 835 000, lisaks umbes 46 700 teise keelena kõnelejat.
Fonoloogia
Kafa keeles esinevad glotaliseeritud konsonandid. Kõik mitteglotaliseeritud konsonandid võivad esineda ka geminaatidena. Keeles on viis vokaalfoneemi, mis võivad olla nii pikad kui lühikesed.
Morfoloogia
Nimisõnadel on kaks sugu (mees- ja naissugu), kaks arvu ja kuus käänet. Käändetunnusteks on sufiksid.
Süntaks
Põhisõnajärg on SOV.
Koopula on jaatavas lauses ne, eitavas kõnes tone ja eitavas kõrvallauses tono.
Marja Kallasmaa
Marja Kallasmaa (sündinud 21. augustil 1950 Kehras) on eesti keeleteadlane.
Ta on uurinud eriti Eesti saarte ja Lääne-Eesti kohanimesid ja nimestruktuuri. Ta on Eesti kohanimeraamatu üks põhiautoreid.
Aastast 1978 töötab ta Eesti Keele Instituudis.
Bulgaaria muusika
pisi|Kavalimängija [[Teodosij Spasov]] Bulgaaria muusika on Bulgaaria ja bulgaarlaste muusika, sealhulgas rahvamuusika, süvamuusika ja levimuusika.
Tähtsamad bulgaaria klassikalise muusika heliloojad on Emanuil Manolov, Pančo Vladigerov ja Georgi Atanasov ning tähtsamad ooperilauljad on Gena Dimitrova, Mariana Paunova, Boris Hristov, Rajna Kabaivanska ja Nikolaj Gjaurov. Tuntumad popmuusikud on Lili Ivanova, Emil Dimitrov ja Vasil Naydenov. Tuntuim rahvamuusika esitaja on riigitelevisiooni naiskoor, mis sai 1990. aastal Grammy auhinna. Kuulsamad bulgaaria päritolu muusikud välismaal on Sylvie Vartan, Filipp Kirkorov, Lucy Diakovska, Mira Aroyo, Mikhael Paskalev, Nora Nova, Vasko Vasilev ja Ivo Papazov.
Tavalisemad rahvamuusikaansamblites kasutatavad pillid on gaida (kitsenahast torupill), kavall (otsast puhutav flööt), gõdulka (poogenkeelpill, arvatavasti kujunenud rebekist), tõpan (suur üle õla kantav trumm, mida mängitakse nuiadega), tambura (pika kaelaga lautosarnane metallkeelte ja krihvidega keelpill nii rütmiliseks saateks kui ka meloodilisteks soolodeks), tarabulka (liivakellakujuline sõrmedega mängitav trumm). Tänapäeva muusikud on traditsioonilisi pille ja nende mängutehnikat edasi arendanud. 19. sajandil hakkasid Bulgaariasse saabuma ka vabrikus valmistatud pillid, näiteks akordion. Bulgaaria akordionimuusika väljaarendajaks oli Boris Karlov.
1965. aastal alustas kultuuriministeerium Koprivšticas muusikafestivali korraldamist, mis nüüd toimub iga viie aasta järel.
Bulgaaria rahvamuusika keskendub tähtpäevadele, nt jõulud, aastavahetus, püha Laatsaruse päev jne. Traditsiooniliselt on laule laulnud nii mehed kui ka naised. Naiste repertuaaris on lai valik töölaule, samuti matuse- ja sõduriitkud.
Bulgaaria muusika on tuntud oma asümmeetriliste taktimõõtude poolest, mis on üles ehitatud kahe- ja kolmelöögiliste rütmide kombinatsioonidele, mis vastavad tantsijate lühikestele ja pikkadele sammudele. Näiteks võib taktis olla 5, 7, 9, 11, 13 või 15 lööki. Näiteks tants lesnoto kasutab 7-osalist taktimõõtu ja rõhk on esimesel, neljandal ja kuuendal löögil, seega saab takti jagada "aeglaseks" kolmelöögiliseks osaks ja kaheks "kiireks" kahe löögiga osaks. Muidugi kasutatakse ka mujal Euroopas levinud taktimõõte 2/4, 4/4 ja 3/4.
Tuvi (tähtkuju)
pisi|Tuvi pisi Tuvi (ladina Columba, lühend Col) on lõunataeva tähtkuju.
Kompus
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kompus 221 inimesel: 119 mehel ja 102 naisel. Perekonnanimede levikult on Kompus meeste puhul 639. kohal ja naiste puhul 898. kohal.
Tuvi (tähtkuju)
Tuvi katab 270 ruutkraadi ja on ulatuselt 88 tähtkuju seas 54. kohal. Heledaim täht on α Columbae (2,65m).
Kompus
Statistika
Kompus oli levinumaks nimeks vanuserühmas 80–84 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,77. Perekonnanimi Kompus oli kõige sagedasem Jõgeva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 3,58 inimest.
Tuvi (tähtkuju)
Tuvi on üks 12 tähtkujust, mille moodustas hollandi astronoom Petrus Plancius. Ta kujutas seda 1592 valminud taevagloobusel, kuid siis ei olnud sel nime. Hiljem nimetas ta selle Noa Tuviks (Columba Noachi). Selle nime all kujutati seda ka 1603. aastal Johann Bayeri täheatlases "Uranometria".
Kompus
Statistika
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati Eestis perekonnanimi Kompus ühel korral, kui uueks nimeks võeti Ojaste. Uueks perekonnanimeks valiti Kompus ühel korral, kui loobuti endisest nimest Kompost.
Oskar Hinto
Oskar Hinto (24. juuli 1882 Tartumaa – 16. detsember 1961 Tallinn) oli Eesti teadlane ja riigiametnik.
Hinto lõpetas 1912. aastal Peterburi Tehnoloogiainstituudi ja töötas Venemaal ja Nõukogude Venemaal kuni 1921 sisevete ja turbatööstuse alal.
1921. aastal opteerus Hinto Eestisse ja aastatel 1921–1935 töötas Tallinna Tehnikumi õppejõuna.
Aastatel 1927–1936 oli Oskar Hinto Eesti Vabariigi Majandusministeeriumi tööstusosakonna direktor. 1936–1940 oli ta Eesti Metsa- ja Tselluloosi osaühisuse juhatuse esimees.
Pärast Teist maailmasõda töötas Hinto Eesti NSV Põllumajandusministeeriumis.
Ühiskondlik tegevus
Oskar Hinto oli EÜS Põhjala liige.
Ust-Kani rajoon
Ust-Kani rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Altai Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Ust-Kan.
Fuck You
Fuck You on mitme muusikateose pealkiri: