cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vend Vahindra
Elulugu
asus Tõnisson õppima Peterburi Keiserliku Ülikooli filosoofiateaduskonda. Ülikooli ajal elas ta E. E. Uhtomski pool, kes oli budist ning. Tõnissoni isa Mihkel (Mihhail) ja Uhtomski tundsid mõlemad huvi etnograafia vastu; Mihhail oli isiklikult tuttav Nikolai II-ga. Uhtomskite majas puutus Tõnisson kokku ka õpingute ajal Peterburis öppiva parun Roman Ungern von Sternbergiga, kes käis Uhtomskite pool korduvalt koos Tundutoviga; seda mainivad enda mälestustes Roman Ungern von Sternbergi kooli- ja sõjakaaslased. 1893. aastal reisis Tõnisson esimest korda Burjaatiasse budismi uurima. Aastal 1897 oli Peterburi linnas ametlikult kirjas juba 75 budalast. 1900. aastal käis Karl Tõnisson Kamtšatkal, Burjaatias, Mongoolias ja Hiinas. 1903. aasta aprillist augustini viibis Tõnisson Kamtšatkal Petropavlovskis, 1. septembril sõitis ta Vladivostokki. 1905. aasta suveni tegutses Tõnisson Gobi kõrbe piirkonnas, käis Sise-Mongoolias, Karakorumi kõrbes ja Urgaas. Samal aastal tutvustas Agvan Doržijev teda XIII dalai-laama Thupten Gyatsoga. 1906. aasta võttis Tõnisson vastu Mongoolias Erdenedzuu hijdis ehk kloostris, kus ta kohtus Dža-laamaga. Erdenedzuu hijdis elas üle 3000 munga, enamik neist elas jurtades. Mongoolias oli tollal 750 kloostrit ja 1800 templit. Urgaas peatus Tõnisson tema pühaduse Djebtsung Damba hutukhta pool. 1907. aasta veebruaris sõitis Tõnisson Tuvast Orenburgi linna, kus ta luges märtsis terve sarja budismi loenguid. Lustigi kirjapandud Tõnissoni mälestuste järgi esitasid kuulajad palju küsimusi ja ilmutasid huvi Siddharta õpetuse vastu. Orenburgist rändas Tõnisson Samaarasse, kus püüdis samuti Buddha õpetuse vastu huvi äratada, kuid suurema eduta. Samaras ja ta elanikes pettunud, suundus Tõnisson Saraatovisse, kus tudengid tundsid huvi budismi ja Tiibeti vastu. Kuus üliõpilast olevat olnud taimetoitlased ja linnas tegutsenud koguni taimetoitlaste restoran. Saraatovis kohtas tulevane Baltimaade buda usu peapiiskop paljusid väljarändajaid Eestist ja Lätist, kes olid põgenenud Volga äärde Baltikumis valitseva vaesuse ja rõhumise eest. Edasi liikus ta Astrahani, mille ümbruses oli arvukalt kalmõkkide buda usu kloostreid ja templeid. Kohalik pealaama võttis rändaja sõbralikult vastu. Tõnissoni mainis hiljem sõbralikult ka Agvan Doržijev, kes väljendas Potala poolt rahulolu Karli tegevusega Tiibeti asjade ajamisel.
1909. aastal andis Tõnisson Riias välja oma esimese venekeelse raamatu "Õpetus sellest, kuidas inimene saab surematuks". Trükkija oli G. Budbergi trükikoda. 1912. aastal ilmus Tartus tema värsikogumik. Enda väitel oli ta suurvürst Konstantin Konstantinovitši poja Olegi lähem sõber ja õpetaja, kellega koos ta töötas revolutsiooni heaks ja plaanitses Venemaa külge aheldatud rahvaste vabastamist. Oleg Konstantinovitš sai Augustowi metsade all surmavalt haavata ja vend Vahindra kandis teda seljas seitse versta liini taha. 1914. aastal kutsuti Tõnisson sõjaväkke; ta teenis 4. Kaukaasia polgus ning osales lahingutes Ida-Preisimaal. 1915. aastal osales Tõnisson buda usu vaimulikuna sõjaväes Przemysli kindluse piiramisel ja vallutamisel. Lahingus osalemise eest autasustati teda Georgi Ristiga. 1915. aasta märtsis lahkus Karl Tõnisson sõjaväest ja suundus Burjaatiasse, sealt Urgaasse Mongoolias ning edasi bogdoo lähetusega Tiibetisse. Seal palvetanud Tõnissoni ettepanekul tema väitel 10 000 buda preestrit söömata ja joomata järjest 48 tundi Eesti ja Läti eest, mis Tõnissoni enda kindla arvamise järgi oligi Eesti iseseisvuse alus. 1920. aastal määras Doržijev oma käskkirjaga Tiibetist tagasi saabunud Vend Vahindra Peterburi datsani eestseisjaks ja sõitis Bakuusse, kus toimuval Ida rahvaste kongressil otsustati taotleda autonoomiat kalmõkkidele, burjaatidele ja mongolitele. Peterburi templi ajalooga tegelenud A. Kozlovi muuseumi direktor A. Andrejev mainib Karl Tõnissoni oma uurimuses, rääkides juhtumist, kus too saabub 1920. aastal Burjaatiast revolutsioonilisse Petrogradi ja leiab eest bolševike poolt rüüstatud templi ja kohtub ka akadeemik Fjodor Štšerbatskoiga, kes vaatas tol ajal templi hoonete ja varanduse järgi.
1922. aastal keeldus Eesti esindus Karl Tõnissonile viisat väljastamast Eestisse tulekuks. Põhjenduseks toodi, et Tõnisson kavatses Eestimaal hakata kuulutama budismi ehk buda usku, mida peeti luterliku taustaga riigis kohatuks. Küll aga nõustus Tõnissonile sissesõiduluba ja kodakondsust andma Läti saatkond – Karl Tõnissonist sai Kārlis Tennisons. 1923. aastal lahkus Tennisons Petrogradist, kus viibimie Doržijevi sõnul kogukonna.
Mait Taltsi järgi omistas Tõnisson endale ise "Baltimaade budistliku peapiiskopi" tiitli. Tema hilisemal Birma perioodil võeti Birma budistide seas see tiitel siiski omaks.
1926. aastal osales Tennisons Tartus spordiselts Kalevi korraldatud maratonil ja saavutas kolmanda koha. 1927. aastal külastas ta viimast korda Leningradi ja kohtus viimast korda Agvan Doržijeviga. Samal aastal kohtus Tennisons isiklikult Läti presidendi Gustavs Zemgalsiga. 1928. aastal ilmus Vend Vahindra sulest raamat "Tulevane ilmariik Pan-Baltoonia". 1930. aastal andis ta Tartus välja raamatu "Mina ja minu jüngrid usume nõnda" (Tartu, Eduard Bergmanni trükikoda). 1930. aasta suvel pidas Tennisons budismi loenguid Narvas, kus kohtas ka esimest korda teist Eesti budismi hilisemat suurkuju Friedrich Voldemar Lustigit, kellest sama aasta novembris sai juba budalane ja munk. 1931. aastal rändasid Tennisons ja Lustig, teel Aasiasse, kerjakott õlal, läbi Euroopa, lootusega jõuda välja Tiibetisse. Pariisis oli Tennisons venelane, kes on alati armastanud Venemaad kui tõsine isamaalane ja võidelnud vaprasti maailmasõjas, kus saanud hulgaliselt aumärke. Aastatel 1935–1936 viibisid nad poolteist aastat Hiinas, seejärel Tais. 1949. aastal saatis Tai valitsus Eestist pärit mungad maalt välja, toimetades nad Birma piirile.
1956. aastal käisid nad Nepali kuningriigis Kathmandus IV ülemaailmsel budismikonverentsil, kus puutusid kokku ja suhtlesid ka Burjaatia laamadega, kes olid esimest korda väljaspool Burjaatiat pärast Venemaa oktoobrirevolutsiooni, mis hävitas kõik kloostrid ja enamiku laamadest. Tennisons suri 9. mail 1962 ja kuulutati bodhisattva'ks theravaada traditsiooni järgi.
Vend Vahindra oli üks esimesi budismi propageerijaid Ida-Euroopas ning üldse üks esimesi lääne inimesi, kes valis buda munga eluviisi.
Ta avaldas kolm eestikeelset ja ühe lätikeelse raamatu, milles tutvustas oma vaateid. Baltimaades viibitud aja jooksul ilmnes tal teatud lähenemine uuspaganlusele ja äge ristiusu vastasus. Selles osas väitis ta end juhinduvat teaduslikest alustest ja tunnustas evolutsiooniteooriat, mis kirikuringkondades tollal üldine ei olnud. Ta otsis kajastusi balti ja soome-ugri rahvakultuuri kokkupuuteid budismiga, sealhulgas meie rahvuseepostest, mis on kunsteeposed.
Vend Vahindra suri 1962. aastal Birmas pühakuna.
Tõnissoni vaated
Tõnissoni vaated olid kaunis eklektilised ja ajas muutuvad, liikudes teosoofiast, uuspaganlusest talle isikupärase budismini. 1909. aastal kirjutab ta oma raamatus nii: "Sa pead hoidma seda õiget õpetust, mille on meile andnud Buddha, Konfutsius, Jesaja ning Jeesus. Nende suurte meistrite õpetustel põhinebki minu usk ja igavene elu” . Septembri lõpus 1930 Viljandis Ugala saalis esinedes teatas Tõnisson, et "vahet ei ole, kas Budda või vana eestlaste usk, sellepärast nimetavat ta ennast ka paganausu preestriks".
Vabadussõja Ajaloo Komitee
Vabadussõja Ajaloo Komitee oli 1926–1940 tegutsenud komitee, mille eesmärk oli põhjalikult uurida Eesti Vabariigi loomisega ja Vabadussõjaga seonduvaid sündmusi 1917–1920.
Komitee asutati 16. juunil 1926 Vabariigi Valitsuse vastuvõetud seadluse alusel.
Komiteel oli juhatus ja töökomisjon. Juhatuse ülesannete seas olid anda üldisi juhtnööre; esimene juhatuse juhataja oli Jaan Soots. Töökomisjon täitis sisulisi ülesandeid.
15. augustil 1928 kinnitatud koosseisu järgi kuulusid komitee juhatusse: komitee juhataja (ohvitser), komitee juhataja I abi (ohvitser) ja komitee juhataja II abi (ametnik) ning töökomisjoni: töökomisjoni juht (kolonelleitnant), töökomisjoni juhi abi (major), 4 töökomisjoni liiget (kaptenid), ajutised tööjõud, I järgu joonestaja (vabapalgaline), I järgu kirjutaja (vabapalgaline) ja 2 II järgu masinakirjutajat (ühtlasi ka kirjutajad, vabapalgalised).
1934 moodustati komitee juurde Mälestuste Kogumise toimkond, mille juhataja oli Oskar Kurvits.
Kitsad, õhuvaesed ja tolmused arhiiviruumid tekitasid ohvitseridel hingamisorganite haigusi. 2/3 koosseisust olid kopsu- ja kurguhaiged. Tervislikel põhjustel puuduti sageli ametist. Jalajas suri kopsutiisikusse, Kurvits ja Rägo põdesid samuti kopsutiisikust, Tuvikene pikaldast kurgu katarri ja Simmo kroonilist kopsutorude katarri.
Hengo Tulnola hinnangul Vabadussõja arhiiv oli kunstlikult ja kooskõlastamatult moodustatud Kõrgema Sõjakooli 1. lennu kuue lõpetanu poolt selliselt, et igamees üsna põgusal sorimisel valis Sõjavägede Staabi arhiivist staapide ja väeosade kirjakogudest välja ja eraldas "Vabadussõja arhiivi" teda tema lõputöö teema seisundilt huvitavaid toimikuid, eeskätt operatiivsisulisi. Need toimikud inventariseeriti "Vabadussõja arhiivi" põhinimistusse, mispuhul aga hulgaliselt toimikuid sattus võõrastesse fondidesse. N-ö vähemtähtsad toimikud jäid segipaisatult Sõjavägede Staabi keldrisse hunnikusse. Sealt visati neist märkimisväärne osa koguni ahjukütteks, sest "arhiivihoidja pidas neid asjatundjate poolt hävitamisele määratuteks".
Komitee väljaandel ilmus populaarteaduslik kaheköiteline "Eesti Vabadussõda 1918–1920" (1. köide 1937 ja 2. köide 1939). Komitee kavatses anda välja ka Vabadussõda käsitlevat teaduslikku koguteost, ent see jäi Teise maailmasõja puhkemise tõttu kirjutamata.
Horodenka
Horodenka (ukraina Городенка, poola Horodenka) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Kolomõja rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Horodenka rajooni halduskeskus. Horodenka asub Ivano-Frankivskist ligi 45 km idakagus.
Horodenkat on esmamainitud 1195. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1668. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Horodenka elanikest ukrainlasi 98,47%, venelasi 1,11% ja poolakaid 0,22%.
Benita Otti
Benita Otti (sündinud Kobbin, 27. august 1922 Tallinn – 4. aprill 1984 Tallinn) oli Eesti draamanäitleja.
Pärast Tallinna III Progümnaasiumi lõpetamist alustas 1942 õpinguid Tallinna Teatrikoolis, mille lõpetas 15. juulil 1946, siis juba Eesti NSV Riikliku Draamateatri juures asuva Draamastuudio eriklassi nime all.
Tervitus
Tervitus on komme või rituaal, millega inimesed kohtumisel annavad märku austavast või sõbralikust suhtumisest teineteisesse või ka oma suhete iseloomu säilimisest või muutumisest.
Benita Otti
Töötas Tallinna Riiklikus Draamateatris alates 1. novembrist 1944 (alus: Riikliku Draamateatri direktori käskkiri nr 52, novembrist 1944) kuni 1. märtsini 1945 draamanäitlejana.
Tervitus
Kõige tavalisem sõnalise tervitamise viis eesti keele kõnelejate seas on sõna "Tere!" ütlemine. Väga levinud on ajakohased tervitused "Tere hommikust!", "Tere päevast" ja "Tere õhtust!" ning nende argikeelsed variandid "Tere hommikut!" ja "Tere õhtut!".
Muid tervitusväljendeid: "Tervist!", "Tervitus!", "Terekest!", "(H)allo!", "Tšau!", "(T)sau!", "Hei!".
Benita Otti
Alates 15. märtsist 1945 töötas Riiklikus Akadeemilises Ooperi- ja Balletiteatris Estonia draamanäitlejana (käskkiri nr 65, 30.03.1945) kuni 1. septembrini 1946. Vabastati töölt seoses üleviimisega Vanemuise teatri koosseisu Eesti NSV Kunstide Valitsuse käskkirja nr 128, 26. juulist 1946 alusel.
Alustas 1955 tööd Eesti Televisioonis lavastaja assistendina. Osales ka telelavastustes "Hõissa, näärid!" ja "Vahimajake nr. 27".
Tervitus
Vanasti oli kombeks vastata tervitusele "Tere!" – "Tere jumalime!"
Sõnatut tervitust märgib tavaliselt kerge pea- ja/või käeliigutus.
Tervitusega võivad kaasneda ka mitmesugused füüsilised kontaktid, näiteks kätlemine, embamine, patsutamine, suudlemine.
Elementaarosakesed
Algosake ehk elementaarosake ehk fundamentaalosake on meile tuntud universumi mateeria vähim osake, millel puudub meile teada olev alamstruktuur. Praegu teadaolevalt on elementaarosakesed leptonid (näiteks elektron ja neutriinod), kvargid ja vaheosakesed (näiteks footon). Teised elementaarosakesed on juba liitosakesed (hadronid), mis koosnevad kvarkidest. Hadronid on näiteks aatomituuma moodustavad prooton ja neutron.
Aine elementaarosakesed
Ainega seostatakse enamasti fermione. Fermionid alluvad Pauli keeluprintsiibile, mis välistab kahe eristamatu osakese asumise samas kvantolekus. Pauli keeluprintsiibita võiks maakera kokku vajuda üheks punktiks.
Fundamentaalsed fermionid jagunevad leptoniteks ja kvarkideks. Kvargid moodustavad liitosakesi hadroneid, millest (prooton ja neutron) omakorda moodustuvad aatomituumad. Aatomituum koos selle ümber tiirlevate leptonitega – elektronidega – moodustab aatomi.
Leptonid
! Nimetus ! Sümbol ! Elektrilaeng (e) ! Seisumass (MeV/c2) ! L ! Nimetus ! Sümbol ! Elektrilaeng (e) ! Seisumass (MeV/c2)
Kvargid
! Põlvkond ! Nõrk isospinn ! Lõhn ! Nimetus ! Sümbol ! Elektrilaeng (e) ! Seisumass (MeV/c2) ! Antiosake ! Sümbol
Vaheosakesed
Fundamentaalseid jõude vahendavaid osakesi nimetatakse vaheosakesteks. Näiteks footon, mis vahendab elektromagnetilist vastastikmõju, on elementaarosake.
Vaheosakesed on bosonid, mistõttu nimetatakse neid ka vahebosoniteks. Bosonid alluvad Bose-Einsteini statistikale, mistõttu ei ole samas ruumipunktis olevate bosonite arv piiratud.
Standardmudeli kohaselt on vaheosakesed:
Elementaarosakese mõiste areng
Aegade jooksul on elementaarosakesteks peetud erinevaid objekte. Ajalooliselt on arvatud, et väikseim osake on aatom (sõna on pärit kreekakeelsest sõnast, mis tähendab 'jagamatu'). Hiljem avastati, et need koosnevad aatomituumadest ja elektronidest. Siis avastati aatomituuma alamstruktuur: prootonid ja neutronid, mida omakorda peeti kaua aega jagamatuteks. Nüüd on teada, et ka prootonid ja neutronid ei ole jagamatud osakesed, vaid koosnevad kvarkidest. Mõned autorid nimetavad elementaarosakesteks siiani subatomaarseid osakesi ja reserveerivad fundamentaalosakeste mõiste teadaolevalt sisemise struktuurita osakeste jaoks.
Võimalik, et standardmudeli näol ei ole tegemist fundamentaalse lõpliku füüsikateooriaga. Seega tuleb elementaarosakeste loetelu tõenäoliselt tulevikus täiendada või korrigeerida, kui tulevastes füüsikaeksperimentides leitakse seni tundmatuid elementaarosakesi või tuvastatakse praegu elementaarosakesteks peetavate osakeste väiksemamõõduline alamstruktuur. Seega sõltub elementaarosakese mõiste sellest, kui väikeseid struktuure parasjagu olemas olev tehnoloogia võimaldab uurida.
Lyme'i tõbi
pisi|Riigid, kus on registreeritud Lyme'i tõppe haigestumist Lyme'i tõbi ehk Lyme'i borrelioos ehk puukborrelioos on nakkushaigus mida põhjustavad mõned borreelia (Borrelia) perekonna bakterid ja millesse loomad võivad nakatuda puukide vahendusel.
Lyme'i tõbe ehk puukborrelioosi esineb peamiselt imetajatel (sh inimesel) ja lindudel. Pisinärilised, kellele borreeliabakterit kandvad puugid söömiseks kinnituvad, on nakkussümptomiteta.
See artikkel käsitleb valdavalt inimeste puukborrelioosiga seotut.
Lyme'i tõbe põhjustavad bakterid
Borreelia perekonnas on teadaolevalt 36 liiki. Lyme'i tõve põhjustajatest on tuntumad Borrelia, Borrelia afzelii ja Borrelia garinii.
pisi|Borrelioosi edasikandja [[Ixodes scapularis]]
Borreeliabakter elab puukide (Eestis laanepuuk ja võsapuuk) seedekanalis. Nakkusesiirutajateks võivad olla ka puukide umbes 1 mm pikkused vastsed.
Kesk-Aafrika Vabariigi riigipeade loend
Kesk-Aafrika Vabariigi riigipeade loend loetleb riigi valitsejad alates iseseisvumisest 1960. aastal, sealhulgas  Kesk-Aafrika Keisririigi ainukene keiser Bokassa I.
Lyme'i tõbi
Lyme'i tõbe põhjustavad bakterid
Borreeliabakterid liiguvad nakatunud puugi hammustuskohalt organismi esmalt vere kaudu, seejärel tungivad nad rakkudesse ja umbes kuu möödudes jõuavad ka kudedesse. . Nende keerjate spiroheetide mikroskoobi all vaadeldud liikumine (kiirus kuni 0,035 mm sekundis) meenutab mao siuglemist. Arvatakse, et selline liikumisviis on põhjustatud nende sees paiknevate ripsmekimpude aktiivsest pöörlemisest.
Borreeliabakteri vormid
Ravi hilinemisel või keskkonnatingimuste muutumisel ebasobivaks (näiteks sobimatud antibiootikumid) võivad bakterid moodustada tsüstivormi.
Lisaks võivad bakterid moodustada nn biokilet, mille kehavalkudest ja raskmetallidest kaitsekiht takistab antibiootikumide ligipääsu bakterile.
Bakteril on erinevates vormides erinevad metaboolsed rajad – olles metaboolselt mitteaktiivne, on osade uurijate arvates kehtivate teooriate raames, mis kirjeldavad antibiootikumide toimet bakteri ribosoomidele, antibiootikumide ligipääs bakteritele vähetõenäoline.
Inimestel
Erinevalt puukentsefaliidist, mille korral viirus antakse edasi kohe hammustuse hetkel, kulub borrelioosinakkuse saamiseks aega kauem, kuni naha külge kinnitunud puugist haigusetekitajad inimesele üle kanduvad ning paljunema ja elunema hakkavad. Hammustuse järel kulub keskmiselt vähemalt kaheksa tundi, et inimesele jõuaks üle kanduda haiguse tekitamiseks piisavalt Borrelia baktereid.
Kuna borrelia spiroheedid liiguvad ka vere kaudu (spiroheteemia), siis on tõenäoline, et borrelioosinakkus kandub nabavääti pidi emalt lootele. Samuti on piisavalt tõestatud bakteri levimine seksuaalsel teel, mis aga ei tähenda enamasti partneri haigestumist. Borreeliabakter võib olla inimese organismis pikaajaliselt või kogu elu vaikivas olekus haigust põhjustamata.
Viimastel aegadel ka arstide ja asjatundjate sõnul võimalik nakatuda ka puugi väljaheidetega kokkupuutel näiteks kahjustatud nahapinna korral. Eksperimendis on näidatud, et mida kauem on puuk ohvril, seda suurem on nakatumise risk.
Lyme'i tõve kliinilised vormid
Kliiniliselt kirjeldasid Lyme'i tõbe kui nakkushaigust Allan C. Steere, Stephen E. Malawista, David R. Snydman, Francis M. Steele jt ühe reumatoidartriidi 'puhangu' osaliste algatatud protsessi uurimise käigus Uus-Inglismaa regioonis (Connecticuti osariik, Ameerika Ühendriigid) 1977. aastal. Old Lyme, Lyme ja East Haddam linnades registreeriti 12 000 elaniku hulgas 51 juveniilset või teadmata põhjustel artriiti (39 last ja 12 täiskasvanut).
Puukborrelioosi peetakse multisüsteemseks põletikuliseks haiguseks, mis kahjustab tugi- ja liikumiselundkonda, närvisüsteemi, katteelundkonda ja põhjustavad muutuseid lümfoid(-immuun)süsteemi talitluses. Teatatud on enim silmade, naha, südame ja liigeste ning neuroloogilisi sümptomeid.
Kui patsiendil esinevad kokkulepitud tingimuste koosseisus luustiku-lihaskonna nähud, võib tegu olla Lyme’i artriidiga, närvisüsteeminähtude korral neuroborrelioosi (LNB), südame haaratuse korral võib diagnoosiks olla Lyme kardiit jmt kliinilised vormid.
Selle haiguse korral pole haigusnähud alati kuigi ilmsed ning on oht diagnoosimisega hilineda. Samuti võib haigus avalduda väga erinevalt sõltuvalt nakatunud kohast kehal, puugi kontaktiajast kehaga ja organismi vastupanuvõimest. Lyme’i tõbi võib avalduda isegi alles aastaid pärast puugirünnet (puugihammustust). Sellisel juhul räägitakse tihti kroonilisest borrelioosist, mille all võidakse silmas pidada Lyme’i tõve järgset sündroomi (post-Lyme syndrome, PLS), mille korral puudub selge ravijuhend. Ameerika Ühendriikide terviseameti (CDC) andmetel võib kuni 20% ka ametliku ravijuhendi järgi ravitutest jääda kaebama pikaajalisi (kuid kuni aastaid kestvaid) vaevusi. Testid võivad seejuures olla piiripealsed või negatiivsed.
Eestis
Eestis diagnoositi esimene puukborrelioosi juht 1985. aastal ning igal aastal haigestub üle 1000 inimese. Ajas on nakatumine kasvanud ja 2022. aastal registreeriti juba 3075 juhtumit.
Eestis registreerib puukborrelioosi juhtusid Terviseamet.
Ravi ja ennetamine
Medikamentoosseks raviks kasutatakse värske infektsiooni korral enamasti 3–4 nädala pikkust suukaudset antibiootikumravi ja vastavalt arstide soovitusele tuleks käia regulaarselt järelkontrollis.
Lyme'i tõve korral soovitatavate suukaudsete antibiootikumide eelistusjärjekord (1997)
Lyme'i tõve varaselt dissemineerunud või hilise staadiumi neuroloogiliste, kardiaalsete või liigesemanifestatsioonide korral on raviks intravenoosselt tseftriaksoon, tsefotaksiim või bensüülpenitsilliin.
Varajase avastamise korral piisab enamasti lühikesest kuurist, hilisjuhtude korral võib vaja minna lisakuure. Oluline on borrelioosi vaadata kui kompleksset haigust, mille ravi on pikaajaline ja mitmekülgne, sisaldades nõudeid ka toitumisele ja elustiilile. Kõige olulisem on haiguse vältimine ja varajane avastamine ning korrektne diagnoos.
Haiguse vastu on arendatud ka vaktsiin LYMErix™, mis sihib bakteri Borrelia burgdorferi OspA pinnavalgu kõige levinumat vormi ja mis näitas III faasi katsetes aasta jooksul 76% efektiivsust. FDA andis sellele kasutusloa detsembris 1998. Jõuti manustada üle miljoni doosi vaktsiini, kuid hakkas kuhjuma teateid vaktsiini võimalikest kõrvaltoimetest. Lähemal uurimisel leiti, et esineb väga väike osa inimesi, kel on geneetiline eelsoodumus põdeda puukborrelioosi ravile allumatult ja kes võivad vaktsineerimise tulemusel põdeda liigesepõletikku. Samas oli seegi seos väga nõrk ning FDA leidis, et vaktsiini kasutamise positiivsed küljed kaaluvad selgelt üle võimalikud negatiivsed küljed ning jättis selle turule edasi. Negatiivse meediakajastuse ja kohtuasjade tulemusel eemaldas aga ravimitootja GlaxoSmithKline vaktsiini ise 2002. aasta veebruaris turult.
2021. aastal teatasid Valneva ja Pfizer, et alustavad ühiselt uue vaktsiini II faasi katsetustega. See vaktsiin sihib kuute Põhja-Ameerikas ja Euroopas kõige levinumat OspA pinnavalgu vormi.
1386
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad - 1380. aastad - 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad
Aastad: 1381 1382 1383 1384 1385 - 1386 - 1387 1388 1389 1390 1391
Mek’ele
Mek’ele on linn Etioopias, Tigray osariigi pealinn. Asub 650 km pealinnast Addis Ababast.
pisi|tühi|Mek’ele
Psühholoog
Psühholoog on teadlane ("teoreetik") ja/või nõustaja ("praktik"), kes uurib ja/või õpetab psühholoogiat või praktiseerib psühholoogilise nõustajana. Eestis on sarnaselt muu maailmaga tänapäeval levinud praktiku-teoreetiku mudel, mille järgi tegelevad rakenduspsühholoogia praktiseerijad ka teoreetilise uurimistööga.
Psühholoog tegeleb inimese (on olemas ka loomapsühholoogid, kes tegelevad loomadega) mõtlemise ja käitumise süstemaatilise uurimisega. Rakenduspsühholoogid kasutavad neid uurimistulemusi ja teadmisi psüühikahäirete ravis (kliinilised psühholoogid), töökoha või organisatsiooni seesmiste protsesside ja sisekliima mõjutamisel (töö-, personali- ja organisatsioonipsühholoogid), kriisisituatsioonide üleelamise hõlbustamiseks (kriisipsühholoogid ja katastroofinõustajad) vms. olukordades, kus on vajalik inimese käitumise seaduspärade tundmine.
Psühholoogide tegevus ei ole Eestis 2007. aasta seisuga seadusega reglementeeritud, sisuliselt võib selle ametinimetuse võtta endale igaüks.
Eesti Psühholoogide Liit, mis koondab akrediteeritud õppekavadelt kvaliteetse psühholoogia-alase teaduskraadiga või kogemustega praktikuid, annab välja kutsekvalifikatsioone rakenduspsühholoogide kvaliteedi kindlustamiseks.
Kutseline psühholoogia
Sõnal „psühholoog“ on mitu tähendust. Kõige laiemas mõttes on psühholoog igaüks, kes on saanud akadeemilise kraadi kliinilise psühholoogia, psühholoogilise nõustamise, tööstuspsühholoogia, hariduspsühholoogia või mõnel muul sarnasel erialal ja töötab neid teadmisi kasutades terapeudi, nõustaja, teaduri, õpetaja või konsultandina. Sõna selles tähenduses ei eelda psühholoogi amet kutsetunnistust.
Eespool nimetatud kutsekvalifikatsioonide puhul on III tase kõige madalam ja V kõige kõrgem. USA-s ja Kanadas eeldab psühholoogi ametinimetuse kasutamine doktorikraadi kliinilise või tööstuspsühholoogia, psühholoogilise nõustamise või hariduspsühholoogia valdkonnas.
Psühholoogi ja psühhiaatri erinevus
Psühholoog on kraadi kaitsnud mõnel varem mainitud psühholoogia erialal. Psühhiaater on arst, kes tegeleb psüühika- ja käitumishäirete diagnoosimise ja raviga. Eestis õpivad psühholoogid enamasti sotsiaalteaduskonnas, psühhiaatrid aga arstiteaduskonnas. Psühhoterapeudid on kliinilised psühholoogid, kelle tegevusalaks on psüühika ja käitumishäirete ravimine. Psühhoterapeut hindab vestluse käigus ja erialaseid teste/küsimustikke kasutades patsiendi probleemide olemust ning kavandab psühhoterapeutilist ravi.
Kliiniline psühholoog
Kliinilise psühholoogi Eesti kutsekirjelduse järgi on tema töö suunatud psüühilise düstressi, psüühika- ja käitumishäirete, vaegurluse ja riskikäitumise hindamisele, leevendamisele, ravimisele ja ennetamisele. Tema põhilised tööülesanded on inimese isiksuseomaduste, psüühiliste protsesside ja probleemide hindamine ja mõõtmine kehaliste ja psüühiliste haiguste ning inimese psühhosotsiaalse funktsioneerimise raskendatuse puhul; psüühika- ja käitumishäirete diagnoosimine; psühhoteraapia; nõustamine; konsulteerimine; õpetamine ja nooremate kolleegide töö juhendamine; osalemine tervisepoliitika planeerimises ja programmide hindamises; psüühiliste häirete ja tervise uurimine; eksperdihinnangute andmine kliinilise psühholoogia valdkonda kuuluvates õiguslikes, sõjaväekõlbulikkuse jms. küsimustes.
Kliinilised psühholoogid töötavad tervishoiuteenuse osutaja juures, sotsiaal- ja haridusasutustes ning erapraksises. Kliiniline psühholoog võib erioskuste-teadmiste omandamisel (vt p 6.3) spetsialiseeruda psühhoteraapia, kohtu- ja korrektsioonipsühholoogia või lapsepsühholoogia erialadele.
Kliinilise psühholoogi IV kvalifikatsiooni taotlemise eelduseks on erialase magistriõppe läbimine koos kutseaasta programmiga või erialase magistriõppe läbimine ja vähemalt 3-aastane erialane töökogemus. Kliinilise psühholoogi V kvalifikatsiooni taotlemise eelduseks on erialase magistriõppe läbimine koos kutseaasta programmiga, erialane täiendkoolitus (20 AP) ja erialane töökogemus vähemalt 10 aastat ning erialaste publikatsioonide, sh vähemalt 1 artikli avaldamine rahvusvahelise levikuga eelretsenseeritavates erialaajakirjades.
01.08.2007 on Eesti kutseregistrisse kantud 42 IV ja üks (Anu Aluoja) V kvalifikatsiooniga kliinilist psühholoogi.
Koolipsühholoog
Koolipsühholoogi töö eesmärgiks on haridusasutustes õppivate laste edasijõudmise toetamine, lapsevanemate nõustamine ja konsulteerimine, haridusasutuste töötajate abistamine laste edasijõudmise kindlustamisel ja organisatsioonide kui terviku parema funktsioneerimise tagamisel. Koolipsühholoogi ülesanneteks on probleemide ennetamine, hindamine, vastavate sekkumiste (nõustamine ja konsulteerimine) läbiviimine, koolitamine ja uurimistöö. Nende ülesannete täitmiseks on vajalik tööhüpoteeside püstitamine ja kontrollimine. Koolipsühholoog rakendab oma kutseoskusi ja teadmisi igale inimesele või grupile nende eripärast lähtuvalt. Koolipsühholoogi töös on olulisel kohal eetiliste põhimõtete ja konfidentsiaalsuse nõuete järgimine. Töö pingelises keskkonnas ja haavatavas olukorras klientidega nõuab head probleemikäsitlus- ja suhtlusoskust, tolerantsust, empaatiat, sõbralikkust ja siirust. Koolipsühholoogid töötavad haridus- ja sotsiaalasutustes, tervishoiuteenuse osutaja juures ning erapraksises. Koolipsühholoogi III kvalifikatsiooni taotlemise eelduseks on erialase akadeemilise õppe läbimine. Koolipsühholoogi IV kvalifikatsiooni taotlemise eelduseks on erialase magistriõppe läbimine koos kutseaasta programmiga või koolipsühholoogi III kvalifikatsiooni olemasolu, erialane täiendkoolitus (40 AP) ja töökogemus vähemalt 3 aastat. Koolipsühholoogi V kvalifikatsiooni taotlemise eelduseks on erialase magistriõppe läbimine koos kutseaasta programmiga, erialane täiendkoolitus (20 AP) ja töökogemus vähemalt 10 aastat ning erialaste publikatsioonide avaldamine, sealhulgas vähemalt 1 artikli avaldamine rahvusvahelise levikuga eelretsenseeritavates erialaajakirjades.
Eestis on 2007. aasta 1. augusti seisuga umbes 120 koolipsühholoogi, kellest kutseregistrisse on kantud 15.
Psühholoog
Psühholoogi töö eesmärgiks on psühholoogia rakendamine üksikisiku, organisatsiooni või ühiskonna tasandil. Töö põhisisuks on nõustamine psühholoogilistes küsimustes. Psühholoogi ülesanneteks on probleemide ennetamine, hindamine, vastavate sekkumiste läbiviimine (nõustamine ja konsulteerimine), koolitamine ja uurimistöö. Nende ülesannete täitmiseks on vajalik tööhüpoteeside püstitamine ja kontrollimine. Psühholoog rakendab oma kutseoskusi ja teadmisi igale inimesele või grupile nende eripärast lähtuvalt. Psühholoogi töös on olulisel kohal eetiliste põhimõtete ja konfidentsiaalsuse nõuete järgimine. Töö pingelises keskkonnas ja haavatavas olukorras klientidega nõuab head probleemikäsitlus- ja suhtlusoskust, tolerantsust, empaatiat, sõbralikkust ja siirust. Psühholoogid töötavad haridus- ja sotsiaalasutustes, tervishoiuteenuse osutaja juures, riiklikes ja eraettevõtetes, koolitus- ja konsultatsioonifirmades ning erapraksises. Psühholoogi III kvalifikatsiooni taotlemise eelduseks on erialase akadeemilise õppe läbimine.
Psühholoogi IV kvalifikatsiooni taotlemise eelduseks on erialase magistriõppe läbimine koos kutseaasta programmiga või psühholoogi III kvalifikatsiooni olemasolu, erialane täiendkoolitus (40 AP) ja töökogemus vähemalt kolm aastat. Psühholoogi V kvalifikatsiooni taotlemise eelduseks on erialase magistriõppe läbimine koos kutseaasta programmiga, erialane täiendkoolitus, mis vastab IV kvalifikatsioonile ja lisaks 20 AP ning töökogemus vähemalt 10 aastat ning erialaste publikatsioonide avaldamine, sealhulgas vähemalt 1 artikli avaldamine rahvusvahelise levikuga eelretsenseeritavas erialaajakirjas.
Psühholoog IV, V võib erioskuste- teadmiste omandamisel (vt p 6.3) spetsialiseeruda psühholoogi-nõustaja erialale või organisatsioonipsühholoogia valdkonda. Spetsialiseerumine psühholoog- nõustaja erialal nõuab teadmisi ja oskusi psüühilise düstressi ja probleemse käitumise hindamise, korrigeerimise ja ennetamise ning toetava psühhoteraapia teaduslikult kontrollitud meetodite kohta. Spetsialiseerumine organisatsioonipsühholoogiale nõuab eriteadmisi organisatsiooni- ja juhtimisteooriates.
Neuropsühholoog
Neuropsühholoog on Eestis kõige uuem psühholoogi kutse. Neuropsühholoogia tegeleb psühholoogia ja neuroloogia kokkupuudete uurimisega, st kuidas ajutegevus mõjutab psühholoogilisi protsesse ja käitumist. Neuropsühholoogid tegelevad peamiselt akadeemilise uurimistööga ja/või töötavad neuropsühholoogiliste probleemidega patsientidega (st inimestega, kellel on nende neuroloogilisest seisundist tingitud psühholoogilisi kõrvalekaldeid või on põhjust neil seda uurida).
Herman Maim
Herman(n) Maim (8. aprill (vkj) / 20. aprill 1894 Tartu – 21. oktoober 1922 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (alamkapten). VR II/3.
Sai üldhariduse Tartu Aleksandri gümnaasiumis ja läks 1913. aastal õppima Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonda.
Läks vabatahtlikult 1915. aastal esimesse maailmasõtta ja astus suurtükiväekooli. Ülendati selle lõpetamisel lipnikuks ning läbis Põhjarinde lendurvaatlejate koolituse. Saadeti Riia rindele, kus võttis patareiohvitserina osa võitlustest sakslaste vastu. Ülendati alamleitnandiks ja autasustati üles näidatud vahvuse eest Püha Georgi risti IV järguga kaunistustega ohvitseride jaoks (palmidega).
Oli üks esimestest, kes 1917. aastal tuli üle Eesti rahvusväeosadesse. Määrati 12. jaanuaril 1918 1. Eesti suurtükiväebrigaadi patarei nr 1 ülemaks ning ülendati sama aasta 25. märtsil leitnandiks. Lahkus Saksa esimese okupatsiooni algul demobilisatsiooni tõttu sõjaväeteenistusest.
Ernst-Happel-Stadion
thumb|Ernst-Happel-Stadion oli 2008. aasta EM-i võistluspaikadest suurim. Ernst-Happel-Stadion (eesti keeles Ernst Happeli staadion, kuni 1992. aastani Praterstadion) on Austria pealinnas Viinis asuv staadion, kus peab oma kodumänge Austria jalgpallikoondis. Austria suurim staadion mahutab tänapäeval 50 865 pealtvaatajat.
Herman Maim
Eesti vabadussõja puhkedes alustas 20. detsembril 1918 Tallinnas 1. suurtükiväepolgu patarei nr 4 formeerimist, jäädes sõja lõpuni selle ülemaks. 8. jaanuaril 1919 sõitis patarei Tartu suunal tegutsenud 2. jalaväepolgu käsutusse, võttes osa paljudest lahingutest Võru, Vastseliina, Petseri, Irboska ja Pihkva ümbruses.
Ernst-Happel-Stadion
Jalgpalli 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel peeti seal kolm alagrupikohtumist, kaks veerandfinaali, üks poolfinaal ja finaal. Tollal oli staadionil 51 428 vaatajakohta.
Herman Maim
Viidi koos patareiga nr 4 18. veebruaril 1919 2. suurtükiväepolgu koosseisu. Sai Zalesje kiriku tornist oma patarei tuld juhtides vastase suurtükimürsu läbi jalast ja käest haavata, kuid jäi rivisse. Ülendati 4. septembril 1919 alamkapteniks, tagasiulatuvalt 2. juunist 1919.
Vabadussõjas üles näidatud erilise vahvuse eest pälvis ta Vabadusristi II liigi 3. järgu, lisaks Vabariigi Valitsuse poolt 40 000 marka rahalist autasu, tasuta maa normaaltalu suuruses, prii kool kuni kõrgema kooli lõpetamiseni ja Eesti Vabadussõja mälestusmärk.
Aleksander Tšikin
Aleksander Tšikin (27. aprill 1915 Narva – 30. oktoober 2006) oli Eesti kergejõustikutreener.
Aastatel 1944–1946 pälvis Aleksander Tšikin 400 ja 800 meetri jooksjana medaleid üleliidulistel võistlustel, kolmekümneselt sai NSV Liidu meistersportlaseks.
Sportlaspõlves (aastani 1952) alustas Tšikin tööd Kalevi treenerina ja omandas erialase kõrghariduse.
Tema õpilaste seas on Tõnu Kaukis, Alma Kullerkupp, Vladimir Kuts, Mart Vilt, Tõnu Lepik, Vello Lumi, Marko Metsala, Raivo Mägi, Endel Pärn, Pavel Rambak, Ants Savest.
Isegi üle 85-aastaselt oli Tšikin (aka Tsika) üks tuntumaid treenereid noorte kergejõustiklaste hulgas. Oma elu viimaste aastateni välja võis teda pea iga päev kohata Kalevi spordiväljakul noortele näpunäiteid ning energiat jagamas ja ka ennast sportlikus vormis hoidmas. Tema treeningustrateegia põhines inimeses huvi tekitamises ning õpilase endasse uskuma/endast "seda" leidma panemises. Tänu ainult positiivsete võtete kasutamisele oli Tsika õpilaste arv suur, aktsepteeritud oli iga sportliku huviga aktivist.
1N4007
1N4007 on ränidiood, mille pärivool on kuni 1 A ja maksimaalne vastupinge on 1000 V.
Tõrva Vanamõisa järv
pisi|Vanamõisa järve hüppetorn koos rohkete laudsildadega Vanamõisa järv (ka Tõrva Vanamõisa järv) asub Lõuna-Eestis Tõrva linna põhjapiiril Tõrva-Pikasilla maantee ääres. Järve pindala on umbes 2 ha ning sügavus küündib 10,5 meetrini. Järve kaldajoone pikkus on ligikaudu 633 meetrit. Järv on ühtlase ovaalse kujuga. Järve ääres asub Eesti kõrgeim hüppetorn (kõrgus umbes 11 m), võrkpalliplatsid ja tehislik supelrand.
Järv on allikaterikas. Sisse voolab 10–15 allikat, mõned neist roosteveelised. Väljavooluks on kraav Õhne jõkke. Järve vesi on kollakasroheline või heleroheline, keskmise kuni suure läbipaistvusega (2,4–5,3 m) ja tõenäoliselt vähe kihistunud.
Kiribati riigipeade loend
Kiribati riigipeade loend loetleb Kiribati riigipead alates Gilberti saarte iseseisvumisest Tuvalu koosseisust Kiribati Vabariigi nime all.
Tõrva Vanamõisa järv
Kirdekallas on nüüdseks liivane ning peaaegu täielikult kaetud puitpurretega, mujal on kaldad madalamad, kaetud soise maaribaga, veidi eemal peamiselt männimetsaga. Leidub õõtsikulisi kaldalõike.
Elustik
Kaladest on esindatud angerjas, ahven, särg, haug, linask, latikas ja turb. Vähesel hulgal leidub järves fütoplanktonit, suuremal hulgal zooplanktonit. Loomadest vähesel hulgal esindatud jõevähid ja järvekarbid. Järve kõrkjatest ümbritsetud kallastes pesitsevad erinevad veelinnud. Samuti võib järves harva näha kopraid, kes on ilmselt pärit lähedal voolavast Õhne jõest.
Aston Martin
Aston Martin Lagonda Limited on inglise autotootja, mis toodab sportautosid. Nimi tuleneb ettevõtte ühe looja Lionel Martini ja mäkketõusuvõistluse Aston Hill Hillclimb nimest Buckinghamshire'is, kus Martin edukalt võistles.
Ajalugu
Aston Martini asutasid 1913 Lionel Martin ja Robert Bamford. Varem nad müüsid ja hooldasid ühe aasta jooksul väikse autotootja Singer autosid nime Bamford & Martin all Londonis. Esimene Aston Martini nime kandev sõiduk valmis nii, et Coventry-Simplexi mootor paigutati Isotta-Fraschini šassiile.
Ettevõte omandas tootmisruumid ja viis autode valmistamise sinna üle. Esimene auto uues kohas valmis märtsis 1915, kuid tootmine katkes pärast seda, sest Martin ja Bamford mobiliseeriti maailmasõtta. Kogu seadmestik müüdi Sopwithi lennunduskompaniile.
Repressioon
Repressioon ehk represseerimine on surve avaldamine, mahasurumine või karistamine poliitilistel põhjustel, et takistada isikute või gruppide osalemist poliitilises elus.
Aston Martin
Ajalugu
Pärast sõda algas tootmine uuesti. Ettevõttesse pani oma raha krahv Louis Zborowski, 1924. aastal 29-aastaselt hukkus. Aston Martini autod said ruttu tuntuks: nendega püstitati niihästi kiiruse kui kiirenduse maailmarekordeid. Need saavutati mudelitega 1915 ja 1916, mida toodeti kokku umbes 55 eksemplari, mis polnud suurem asi läbimüük. Aston Martin läks 1924. aastal pankrotti. Pankrotipesa ostis üles leedi Charnwood, kes pani uueks tegevdirektoriks oma poja. 1925 läks Aston Martin uuesti pankrotti. Ettevõtte varemetele rajati uus ettevõte Aston Martin Motors, mis tegutses edasi juba ilma Martini ja Bamfordita. Ettevõte sattus ülemaailmse majanduskriisi ajal jälle tõsistesse raskustesse, kuid seekord päästis Aston Martini rikas sponsor Prideaux Brune, kes ettevõtte ostis ja müüs selle järgmisel aastal Arthur Sutherlandile.
Repressioon
Poliitiline repressioon on üksikisiku või isikute grupi tagakiusamine poliitilistel põhjustel, iseäranis eesmärgiga piirata või hoida ära nende võimalust osaleda ühiskonna poliitilises elus.
Välislingid
Politisk repression
Aston Martin
Ajalugu
1947–1972 kuulus Aston Martin David Brownile, kelle juhtimisel sai ettevõte maailmas tuntuks. Muuhulgas osaleti 1959 ja 1960 Vormel 1 sarjas, kus ei saadud küll ühtki punkti (tuli kaks 6. kohta, aga punkte said tollal 5 esimest). Kõigest hoolimata oli ettevõte tihti rahalistes raskustes ja müüdi 1972 ettevõttele Company Developments, mida juhtis William Willson, ning 1975 Peter Sprague'ile USA-st ja George Mindenile Kanadast. Viimaste juhtimisel vähenes müük lõpuks 3 autoni nädalas üle kogu maailma. Ajavahemikul 1980–1981 ostsid Victor Gauntlett ja Tim Heartley kumbki poole ettevõtte aktsiaist ja päästsid nii ettevõtte likvideerimisest.
Aastail 1994–2007 oli Aston Martin osa Ford Motor Companyst. 2007. aasta märtsiks oli Ford hindanud ettevõtte väärtuseks 925 miljon dollarit. 12. märtsil 2007 ostis Aston Martini ühisettevõte, mille omanikeks oli Kuveidi investeerimisgrupid Investment Dar, Adeem Investment ja Inglise ettevõtja John Sinders. Ford jättis alles osaluse 77 miljoni dollari väärtuses.
Aston Martin on tuntud James Bondi autona – superagent sõitis filmides "Kuldsõrm", "Keravälk", "Kuldsilm", "007 ja igavene homne", "Casino Royale", "Skyfall" ja "Spectre" legendaarse Aston Martin DB5ga, "Tema Majesteedi Salateenistuses" kasutas ta DBS V8, "007 ohutsoonis" Vantage'it, "Surra veel üks päev" V12 Vanquishi, "Casino Royale" ja "Veidi lohutust" DBS V12 ning "Spectre'is" spetsiaalselt filmi jaoks ehitatud DB10.
Erkki Tuomioja
Ta lõpetas 1971. aastal Helsingi Ülikooli politoloogia ja 1974. aastal Helsingi kaubanduskõrgkooli majandusteaduse erialal. Aastal 1996 sai ta riigiteaduse doktori kraadi.
Erkki Tuomioja kuulub Soome Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Ta on olnud Eduskunna liige aastatel 1970–1979 ja alates 1991. aastast.
2008. aastal oli Erkki Tuomioja Põhjamaade Nõukogu president.
Isiklikku
Tema isa oli Soome peaminister Sakari Tuomioja ning emapoolne vanaema kirjanik Hella Wuolijoki, sündinud Murrik. Vanatädi Salme Dutt, sündinud Murrik. Salme Dutti abikaasa Rajani Palme Dutti kaudu oli ta Olof Palme sugulane.
Homofoonia
Homofoonia (kreeka keeles homoios ühesugune + phone heli ) on muusikas mitmehäälne faktuur, milles ühte domineerivat meloodiat saadab muu muusikaline materjal.
Vaata ka
Homophonie
Võerdla
Võerdla on küla Jõelähtme vallas Harjumaal.
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad olid 61. Kuldgloobuse auhinnad, mis jagati välja 25. jaanuaril 2004. aastal Ameerika Ühendriikides Beverly Hillsis Beverly Hiltoni hotellis.
Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind anti Michael Douglasele.
Parim draamafilm
Võitja
Parim muusika- või komöödiafilm
Kandidaadid:
Võitja
Parim lavastaja
Kandidaadid:
Võitja
Parim draamafilmi meesnäitleja
Kandidaadid:
Võitja
Parim muusika- või komöödiafilmi meesnäitleja
Kandidaadid:
Võitja
Parim draamafilmi naisnäitleja
Kandidaadid:
Võitja
Parim muusika- või komöödiafilmi naisnäitleja
Kandidaadid:
Võitja
Brad Pitt
pisi|Brad Pitt (2014) William Bradley Pitt (sündinud 18. detsembril 1963 Oklahomas Shawnees) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja -produtsent.
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad
Parim meeskõrvalosatäitja
Võitja
Brad Pitt
Pitti tuntumad osatäitmised pärinevad filmidest "Intervjuu vampiiriga", "Kaksteist ahvi", "Seitse aastat Tiibetis", "Kaklusklubi", "Oceani 11 – kõrged panused", "Härra ja proua Smith", "Paabel", "Benjamin Buttoni uskumatu elu", "Trooja" ja "Vääritud tõprad".
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad
Parim naiskõrvalosatäitja
Kandidaadid:
võitja
Brad Pitt
Eraelu
Brad Pitt oli aastatel 2000–2005 abielus näitleja Jennifer Anistoniga. Filmi "Härra ja proua Smith" võtetel armus ta näitleja Angelina Joliesse ning oli tema elukaaslane aastast 2005; aastatel 2014–2019 olid nad ka abielus.
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad
Parim stsenaarium
Kandidaadid:
Brad Pitt
Eraelu
Neil on kuus last, kellest kolm on lapsendatud: pojad Maddox Chivan Thornton Jolie-Pitt, kes on adopteeritud Kambodžast (sündinud 2001 Kandalis) ning Pax Thien Jolie Vietnamist (sündinud 2003) ja tütar Zahara Marley Jolie-Pitt, kes on adopteeritud Etioopiast (sündinud 2005 Awassas). 2006. aastal sündis neil tütar Shiloh Nouvel Jolie-Pitt ning 2008. aastal sündisid kaksikud Knox Léon Jolie-Pitt ja Vivienne Marcheline Jolie-Pitt.
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad
Parim stsenaarium
Võitja
Brad Pitt
Tunnustus
Brad Pitt oli nomineeritud Oscarile peaosaga filmis "Benjamin Buttoni uskumatu elu" (2008) ja kõrvalosaga filmis "Kaksteist ahvi" (1996). Ta ei võitnud kumbagi.
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad
Parim muusika
Kandidaadid:
Brad Pitt
Tunnustus
Samuti nimetati Pitt Kuldgloobuse kandidaadiks peaosadega filmides "Sügislegendid" (1995) ja "Benjamin Buttoni uskumatu elu" (2008) ning kõrvalosadega filmides "Kaksteist ahvi" (1996) ja "Paabel" (2006). Auhinna pälvis ta vaid kõrvalosa eest filmis "Kaksteist ahvi".
Ta oli nomineeritud parima ulmefilmi auhinnale Saturn peaosaga filmides "Intervjuu vampiiriga" (1995) ja "Benjamin Buttoni uskumatu elu" (2008) ning kõrvalosaga filmis "Kaksteist ahvi" (1996). Ta võitis neist siiski ainult viimase.
Pitt nimetati Emmy kandidaadiks kõrvalosa eest teleseriaalis "Sõbrad", kuid ei võitnud seda.
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad
Parim laul
Kandidaadid:
Võitja
Parim võõrkeelne film
Kandidaadid:
Võitja
Eesti punk
Eesti punk on punkliikumine Eestis, osa rahvusvahelisest pungi subkultuurist.
Eestis kujunes punk 1970. aastatel. Esimeste punkarite seas on nimetatud Aleksander Müllerit, Irwin Arti, Mihkel Pilve ja Richard Noolt. Kuna punk kui subkultuur on ideoloogiliselt ühiskondlike normide, võimu ja massikultuuri vastu, oli Eesti pungi kriitika peamiseks sihtmärgiks nõukogude kord. Ehkki tavaliselt piirdus noorte mässulisus väljakutsuva käitumise ja grafititega, leidus punkarite hulgas ka veendunud anarhiste ja vabadusvõitlejaid, näiteks Hillar Mardo, hüüdnimega Rumbold. Toonased punkarid olid enamasti ühest põlvkonnast, sünniaastatega 1960–1965.
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad
Parim draamasari
Kandidaadid:
Eesti punk
Tõekspidamiste avaldamise tõttu tuli punkareil hulganisti probleeme. Samas oli punk väljapääsuks noortele, kes olid kas seaduse või vanematega pahuksisse sattunud. Põhiliselt võis punkareid ära tunda kaugelt silmatorkava rõivastuse järgi.
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad
Parim draamasari
Võitja
Parim muusika- või komöödiasari
Kandidaadid:
Võitja
Parim draamasarja meesnäitleja
Kandidaadid:
Võitja
Parim muusika- või komöödiasarja meesnäitleja
Kandidaadid:
Võitja
Parim draamasarja naisnäitleja
Kandidaadid:
Võitja
Parim muusika- või komöödiasarja naisnäitleja
Kandidaadid:
Võitja
Eesti punk
Pungikultuuri oluline osa on muusika. Eestis levis eelkõige punkrokk – rock'n'roll 'ist välja kasvanud muusikastiil, mis jaguneb mitmeks alastiiliks. Läänes eksisteerisid selle kõrval ka punkdžäss ja punkabilly. Punkmuusikale on omane lihtsus. Selle tunnusteks olid kiire tempo (vähemalt 140 lööki minutis), stabiilselt tugev helivõimendus, rõhutatult agressiivne mängulaad ning teravad ja sirgjoonelised tekstid.
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad
Parim lühisari või telefilm
Võitja
Eesti punk
Ehkki paljud punkarid üksnes kuulasid seda muusikat, sündis Eesti pungiliikumises ka terve rida bände. Suurem osa punkbände piirdus maksimaalselt ühe kontserdiga oma kodulinnas ning kadus siis jäädavalt, üksikud tegutsesid kauem. Kuna Tallinn oli Eesti NSV pealinn ja kõige suurem linn ning enamik punkareid tegutses seal, pärines ka suurem osa punkbände just Tallinnast.
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad
Parim lühisarja või telefilmi meesnäitleja
Kandidaadid:
Eesti punk
1979
1979. aasta detsembris kujunes välja Tallinna punkbändi The Rebels koosseis: Artur Poola (16) – vokaal, kitarr; Ahto Mooses – trummid; Urmas Tangsoo – bass.
Tallinnas tekkisid ka ansambel Cheese ja Tallinna 10. Keskkooli bänd Sex Telegramm, kus mängisid Toomas Pertelov, Jaak Männil jt.