cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Laulasmaa deklaratsioon
Deklaratsiooni tekst
Lähtudes vajadusest määratleda kuritegevuse vastases võitluses ühised eesmärgid selgelt ja arusaadavalt,
eesmärgiga vähendada organiseeritud kuritegevuse mõju, suunata alaealisi õigusrikkujaid hoiduma uute õigusvastaste tegude toimepanemisest ning vältida eeskätt laste sattumist kuriteoohvriteks,
võttes arvesse, et ühiskonna kui terviku ja iga üksikisiku turvalisust ei loo mitte karmid karistused, vaid meetmed, mis on suunatud õigusrikkumiste ärahoidmisele ja toimepandud kuritegude tulemuslikule avastamisele,
2. organiseeritud kuritegevusega, esmajärjekorras:
2.1  narkootiliste ning psühhotroopsete ainetega seotud kuritegevusega;
2.2 inimkaubandusega seotud kuritegevusega;
2.3 kriminaaltulu (sh korruptiivse tulu) ja rahapesuga seotud kuritegevusega.
Justiitsminister ja siseminister väljendavad täiendavalt soovi täpsustada vajadusel iga järgneva aasta kuritegevusevastase võitluse eelistused kriminaalmenetluses eelneva aasta detsembri­kuus.
Liiva-uurikkarp
Liiva-uurikkarp (Mya arenaria) on uurikkarplaste sugukonda kuuluv karbiliik.
Liiva-uurikkarbid elavad tavaliselt mudastes eulitoraalipiirkondades.
Liiva-uurikkarbi kaltsiumkarbonaatne koda on väga õhuke ja kergesti purunev.
Liiva-uurikkarp Läänemeres
Eesti vetes esineb, kuid peetakse võõrliigiks. Alates liiva-uurikkarbi jõudmisest Läänemerre umbes 500 aastat tagasi on mõnede teadlaste arvates vaja eristada uut Läänemere staadiumit, mida on nimetatud riimveeliseks Müüamereks. Teadusringkondades pole see aga veel kinnitust leidnud.
2007. aasta naiste jalgpalli maailmameistrivõistlused
2007. aasta naiste jalgpalli maailmameistrivõistlused olid V maailmameistrivõistlused naiste jalgpallis, mis toimusid Hiinas 10.–30. septembrini. Mänge peeti viies linnas: Chengdu, Hangzhou, Shanghai, Tianjin ja Wuhan.
Osalenud riigid
Iga alagrupi kaks paremat pääsesid veerandfinaali, kus kohtusid tabeli ühel poolel A1 - B2 ja C1 - D2 ning teisel poolel B1 - A2 ja D1 - C2. Paaride võitjad kohtusid omavahel poolfinaalides.
Finaal
Finaali jõudsid Saksamaa ja Brasiilia naiskonnad. Mäng toimus 30. septembril Shanghais, samal päeval ja samal staadionil nagu pronksimäng. Esimene poolaeg mängiti väravateta viiki. Teisel poolajal suutsid sakslannad lüüa 2 vastuseta jäänud väravat – Birgit Prinz 52. ja Simone Laudehr 86. minutil. Mängu parimaks valiti Saksamaa naiskonna väravavaht Nadine Angerer.
Saksamaa tuli teist korda maailmameistriks, suutes kaitsta 2003. aastal Ameerika Ühendriikides võidetud tiitlit.
Irina Hazova
pisi|Irina Hazova Irina Hazova (vene. k Ирина Хазова, sünninimi Artjomova, sündinud 20. märtsil 1984 Sarovis, Nižni Novgorodi oblastis) on Venemaa murdmaasuusataja.
Hazova – siis veel Artjomova – tuli juunioride MM-il 2003. aastal Sollefteås 15 km ühisstardiga vabasõidus teiseks. Järgmisel talvel võitis ta Stryni vallas juunioride MM-il kolm kuldmedalit, olles esimene 5 km vabasõidus ja 15 km ühisstardiga klassikasõidus ning kuulus 4×5 km teatesõidu võidukasse Venemaa naiskonda.
Paasküla
Paasküla on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas.
Irina Hazova
2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris võitis ta sprinditeates koos Natalja Korosteljovaga pronksmedali, 15 km suusavahetusega sõidus oli ta 13. ja 10 km klassikas 20.
Maailma karikavõistlustel võistles Hazova esimest korda 28. novembril 2003 Kuusamos 10 km klassikasõidus ja sai 41. koha. Kümne parema hulka jõudis ta esimest korda 2004. aasta detsembris Ramsaus 15 km ühisstardiga vabasõidus, kui ta sai 7. koha. Tolle sõidu võitis Kristina Šmigun. Esimest korda jõudis Hazova poodiumile novembris 2009. aasta MK-etapil Kuusamos 10 km klassikasõidus, kus ta oli teine Aino Kaisa Saarineni järel. Esimese võidu sai ta Davosi MK-etapil 12. detsembril samal aastal 10 km vabasõidus.
Maailma karikavõistlustel
Irina Hazova on osalenud 87 maailma karikavõistluste etapil ( seisuga 24. veebruar 2015 ) ja jõudnud poodiumile kolmel korral, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele.
TNK-BP
TNK-BP Ltd. on vertikaalselt integreeritud Venemaa naftakompanii, mis rajati 2003. aastal BP Venemaa ja Ukraina varade ning Alfa, Access/Renova grupi (AAR) ühendamisel. Ettevõte registreeriti Briti Neitsisaartel. Kummalegi osapoolele kuulub 50% kompaniist.
AARi taga on Venemaa oligarhid Mihhail Fridman, Viktor Vekselberg, German Han ja Venemaal sündinud USA kodanik Leonard Blavatnik.
Carl Bildt
thumb|Carl Bildt (2001) thumb|Carl Bildt (2009) Nils Daniel Carl Bildt (sündinud 15. juulil 1949 Hallandi läänis Halmstadis) on Rootsi poliitik. Ta oli Rootsi peaminister aastatel 1991–1994, kuulub moderaatide parteisse.
Kindralleitnant
Eesti
Eesti kaitseväes on kindralleitnant kindralmajorist kõrgem ja kindralist madalam. Mereväes vastab sellele viitseadmirali auaste.
Carl Bildt
Bildt pärineb Rootsi-Taani-Norra aadlisuguvõsast, kust pärineb hulgaliselt sõjaväelasi ja poliitikategelasi, sealhulgas riigimarssal, riigisekretär, sõjaväe ülemjuhataja, lordkantsler ja asekuningas. Tema isa on erumajor, kes juhatas praeguseks likvideeritud Tsiviilkaitse nõukogu haridusbürood. Carlil on vend Nils, kes sündis 1952.
Kindralleitnant
1918−1940
Kindralleitnandi ja sellega võrdsele viitseadmirali auastmele võis ülendada ohvitsere, kes teenisid vähemalt I astme (Sõjavägede Staabi ülem, Sõjaministri abi) ametikohal.
Carl Bildt
1970. aastate alguses oli ta Rootsi Konservatiivsete ja Liberaalsete Tudengite Konföderatsiooni esimees. Kui mittesotsialistid moodustasid 1976 valitsuse, asus ta tööle moderaatide partei koordinaatorina. 1979 valiti ta Riigipäeva liikmeks, kuid Bildt ei asunud parlamenti, vaid jätkas tööd poliitika koordineerimisel riigisekretärina pärast valimisi moodustunud mittesotsialistlikus valitsuses. Peatselt valiti ta parlamenti ja 1986 sai ta moderaatide partei juhiks.
Kindralleitnant
Ameerika Ühendriigid
Ameerika Ühendriikide maaväes, merejalaväes ja õhuväes on kindralleitnandi auaste (Lieutenant General) (kolmetärnikindral) neljast kindrali auastmest kolmas. Kõikides väeliikides on kindralite arv rangelt piiratud, lisaks tohib aktiivteenistuses olevatest kindralitest igas väeliigis ainult kuni 25% olla vähemalt kolmetärnikindralid.
Antipoodid (saared)
thumb|Vaade Antipoodide saarestiku suunas põhjast Antipoodid on saarestik Vaikses ookeanis.
Kindralleitnant
Ameerika Ühendriigid
Erinevalt brigaadikindrali ja kindralmajori auastmest on kindralleitnandi auaste ajutine ja seotud vastava ohvitseri ametiga. See antakse ainult ohvitseri nimetamisel ametisse, mis seda auastet eeldab. Brigaadikindralid ja kindralmajorid nimetab niisugusesse ametisse ja neile annab kindralleitnandi auastme president kaitseministri ja staabiülemate komitee esimehe soovitusel. Ohvitseri kinnitab ametisse senat.
Antipoodid (saared)
Nad on saanud nime selle järgi, et nende saarte elanikud on La Manche'i suhtes antipoodid.
Kindralleitnant
Ameerika Ühendriigid
Kindralleitnandid teenivad korpuseülematena ning kõrgeimate staabiohvitseridena ja ka Pentagonis vastava osakonna juhina.
Antipoodid (saared)
Saared on künklikud, kõrgus kuni 366 meetrit.
Kuuluvad Uus-Meremaale. thumb|450px|Antipoodide asukoht Uus-Meremaa ja teiste saarte suhtes
Kindralleitnant
Ameerika Ühendriigid
Kindralleitnandi auastmes saab teenida kuni 38 aastani koguteenistuses, välja arvatud juhul, kui ohvitser nimetatakse ülendamiseks või tema teenistusaega pikendatakse. Muidu peavad kõik kindralid erru minema kuu aega pärast 64-aastaseks saamist, kuigi kaitseminister saab seda pikendada kuni ohvitseri 66. ja president kuni 68. sünnipäevani.
Carl Bildt
Aastal 1991 sai Bildt Rootsi peaministriks neljast parteist moodustatud koalitsioonis, kuhu sotsiaaldemokraadid ei kuulunud. Aastal 1994 toimunud järgmistel valimistel sai moderaadid kohti juurde, ent järgmise valitsuse moodustasid taas sotsiaaldemokraadid.
Kindralleitnant
Leedu
Leedu maaväes on kindralleitnant (leedu keeles generolas leitenantas) kõrgeim auaste. Sellest madalam on kindralmajor (generolas majoras). Leedu mereväes vastab sellele viitseadmirali aukraad.
Edwin Moses
pisi|Edwin Moses Edwin Moses (õige nimega Edward Corley; sündinud 31. augustil 1955 Ohios Daytonis) on USA kergejõustiklane (400 m tõkkejooks), kahekordne olümpiavõitja (1976 ja 1984) ja kahekordne maailmameister (1983 ja 1987).
Edwin Mosest võib julgelt nimetada ajaloo parimaks 400 m tõkkejooksjaks. Ta domineeris oma alal üle kümne aasta alates Montréali olümpiamängudest kuni Sŏuli olümpiamängudeni, kus sai elu ainsa kaotuse suurvõistlustel.
Ta püstitas jooksja kohta harukordse rekordi: oli võitmatu ajavahemikus 26. augustist 1977 (kaotas Harald Schmidile) kuni 4. juunini 1987 (võitis Danny Harris). Sellesse ajavahemikku mahtus 122 jooksu (neist 107 finaali) 400 m tõkkejooksus. Ainult ühel kergejõustiklasel on ajaloost ette näidata rohkem järjestikuseid võite ühel alal (Iolanda Balaş Rumeeniast võitis 140 kõrgushüppevõistlust järjest).
Kindralleitnant
Läti
Kindralleitnant (läti keeles ģenerālleitnants) on Läti maaväe kõrgeim kindraliauaste. Sellest madalam on kindralmajori (ģenerālmajors) auaste. Läti mereväes vastab sellele viitseadmirali aukraad.
Edwin Moses
Üldse osales Moses kogu oma jooksjakarjääri jooksul (1975–1988) 187 400 m/440 jardi tõkkejooksus, millest võitis 178, 45 korda jooksis alla 48 sekundi.
Kindralleitnant
Nõukogude Liit
Punaarmees vastas revolutsiooni järel kindralleitnandi auastmele korpusekomandöri (komkor) ametikoht.
Edwin Moses
Moses jooksis kõik tõkkevahed 13 sammuga. 1972. aasta olümpiavõitja John Akii-Bua on öelnud, et kui keegi peaks üritama niiviisi (13 sammu) joosta, siis finišisse ta ei jõua.
Carl Bildt
Peaministrina liberaliseeris ja reformis Bildti valitsus Rootsi majandust. Ta algatas Rootsi ühinemisläbirääkimised Euroopa Liiduga. Majandusreformide hulka kuulusid telekommunikatsiooni- ja energiaturu liberaliseerimine ning tervishoiu ja riigiettevõtete erastamine. 1992. aasta novembris loobus valitsus Rootsi krooni fikseeritud kursist ja laskis krooni kursi vabaks. Need meetmed aitasid vähendada Rootsi riigieelarvedefitsiiti. Samas jäi neisse aastatesse majanduskriis, mis osalt sundiski näiteks krooni kurssi vabaks laskma.
Töö (täpsustus)
Töö võib tähendada mitut asja.
Carl Bildt
Pärast seda, kui ta peaministri kohast loobuma pidi, sai temast rahuvahendaja Balkani konfliktis. Ta oli alates 1995. aasta juunist Euroopa Liidu eriesindaja endises Jugoslaavias, 1995. aasta novembris Daytoni rahukonverentsi kaasesimees ja 1995. aasta detsembrist 1997. aasta juunini, vahetult pärast Bosnia sõja lõppu Daytoni rahulepinguga ette nähtud ametiisik kõrge esindaja Bosnias ja Hertsegoviinas. 1995 kuulutas Horvaatia Bildti persona non grataks, sest Bildt oli väljendanud seisukohta, et Horvaatia president Franjo Tuđman on sõjakuritegudes sama palju süüdi kui Krajina serblaste liider Milan Martić.
1999 sai Bildti asemel moderaatide partei esimeheks Bo Lundgren.
Alates 6. oktoobrist 2006. aastast kuni 3. oktoobrini 2014 oli Carl Bildt Fredrik Reinfeldti valitsuses Rootsi välisminister.
Isiklikku
Carl Bildt on kolmandat korda abielus. Tema esimene abikaasa (1974–1975) oli Kerstin Zetterberg, teine abikaasa (1984–1997) oli Mia Bohman, kelle isa oli moderaatide partei juht ja majandusminister Gösta Bohman, ja kolmas abikaasa (alates 1998. aastast) on Anna Maria Corazza.
Edwin Moses
Moses on arvatud IAAFi kuulsuste halli.
Laeva jõgi
Laeva jõgi on jõgi Jõgeva- ja Tartumaal, Emajõe vasakpoolne lisajõgi.
Laeva jõgi saab alguse Kassinurme küla lähedal olevast allikast ja suubub Emajõkke. Jõe pikkus on 49,3 km ja valgla 275,2 km².
Ajalugu
20. sajandi alguses rajati Laeva jõe alamjooksu ja Emajõe vahele nn. Laeva kanal, mis kujunes sisuliselt uueks jõe alamjooksuks. Kuigi kanali rajamise põhjuseks võis olla ka maaparandus, osutus rajatud kanal metsamaterjali parvetamist hõlbustavaks vahendiks. Puurmani ümbruskonnast pärineva puidu veoks oli see trass parem, kui pikem marsruut mööda Pedjat ja Emajõge. Trass kujunes Eesti tähtsaimaks metsaveoteeks, kuni Käreverre rajatud sild selle lõhkus. Suurvee ajal oli silla all lotjadele ja praamidele liialt vähe ruumi, kui aga veetase oli madalam, oli jões laevaliikluseks liialt vähe vett. Nii pidid laevad kanalisse silla juurde sisse sõitma, et teostada ümberlaadimist. Metsamaterjalist tohtis nimelt suurematel jõgedel (seega ka Emajõel, kuhu Laeva jõgi suubus) parvetada vaid parvedeks kokku seatud palke, väiksemat metamerjali tohtis vedada vaid laevadel. Tänapäeval Laeva kanalit puidu parvetamiseks ei kasutata.
Ülemjooksu korrastamine
Aastatel 2008–2009 tehti Laeva jõe ülemjooksul korrastustöid kokku 24,6 km pikkusel lõigul. Kanalis olevatele jõelõikudele rajati kärestikke ja väikseid ülevoole. Voolusängi paigaldati kive üksikult ja rühmadena. Jõesäng puhastati voolutõketest ja kohati setetest, jõkke suubuvatele kraavidele rajati settebasseine. Settekoormuse vähendamiseks rajati tõkestava kärestiku abil luhale ülevool. Koogi ja Veski paisjärvedele rajati 270 m ulatuses kalapääse.
Alamjooksu taastamine
20. sajandi alguses rajati Laeva jõe alamjooksu ja Emajõe vahele metsamaterjali parvetamise hõlbustamiseks kanal, mille valmimisel hakkas vana jõesäng (tänapäeval Karisto oja) kinni kasvama, sest suurem osa veest voolas uude kanalisse. Ummuksisse jäämise tõttu ei pääsenud kalad enam varasematele kudemisaladele. Jõe alamjooksu seisukorda on 2010. aastatel (viimased tööd tehti 2018. aastal) taastatud mitme projektiga, mille käigus on puhastatud 8 km ulatuses vana jõesängi. Samuti on võsast puhastatud 13 hektarit luhakoelmuid. Laeva jõe taaselustamise projekti raames on jõkke asustatud üle 12 000 isendi noori tõugjaid.
Porijõgi
Porijõgi ehk Reola jõgi on jõgi Põlva- ja Tartumaal, Emajõe parempoolne lisajõgi. Tuntakse ka kui Konsu, Konsa, Lalli või Liiva jõgi.
Porijõgi saab alguse Veski külas põhjaosast ja suubub Emajõkke 36,2 km enne suuet. Porijõgi on 43,5 km pikkune ja tema valgla on 298 km².
Mayerling
thumb|Jahimaja ja Karmeliitide kirik Mayerlingis Mayerling on 200 elanikuga küla Austrias Alam-Austria liidumaal, kuulub Allandi linna haldusalasse. Küla asub Schwechati jõe ääres, 24 kilomeetri kaugusel Viinist edelas.
1550. aastast alates oli see Heiligenkreuzi kloostri valduses.
Mayerlingi loss
Mayerlingis asub loss, mille 1886. aastal omandas Austria-Ungari kroonprints Rudolf, kes tegi sellest jahimaja. 30. jaanuaril 1889 leiti kroonprints lossist surnuna koos oma armukese Maria Vetseraga. Üldtunnustatud seisukoht on, et tegu oli enesetapuga, kuid on ka muid teooriaid. Pärast seda intsidenti muutis kroonprintsi isa keiser Franz Joseph I hoone Paljasjalgsete Karmeliitide Ordu nunnakloostriks. Tänapäeval on hoones muuseum.
Karjala
thumb|360px|Karjala ajaloolised osad
Karjala on ajalooline piirkond Fennoskandias Venemaa ja Soome territooriumil.
Ajalooline Karjala jaguneb järgmisteks piirkondadeks:
Alavere (Jõgeva)
Alavere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Laiuse alevikust lõunas.
Küla lõunaosas asub Kuremaa mõisa kalmistu.
Metsavälja
Metsavälja on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas.
Vareslaid (Käina laht)
Vareslaid on Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Nasva küla alal Käina lahes asuv 15,9 hektari suurune piklik laid, mis on madalvee ajal ühenduses Hiiumaaga. Saare rannajoone pikkus on 2,18 kilomeetrit.
Saar asub 300 meetri kaugusel rannikust. Saarel leidub roostikku, rannaniitu ja võsa.
Laid kuulub Käina lahe-Kassari maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Vali Press
OÜ Vali Press on Jõgeva maakonnas Põltsamaal tegutsev ettevõte, mille tegevusvaldkond on kujundus-, kirjastus-, trüki- ja köitmisteenused. Ettevõte on asutatud 1994. aastal.
VfL Bochum
VfL Bochum on Saksamaa linna Bochumi jalgpalliklubi.
CHB
Chohung Bank ehk CHB (조흥은행(주) [džo'hõng õn'heng (džu)]; 朝興銀行(株)) oli Lõuna-Korea suurim ja vanim finantsasutus.
Pank rajati 1897. aastal ja kandis tol ajal nime Han Sung Bank (한성은행 [han'song õn'heng] ; 漢城銀行). Praeguse nime sai ta 1943 ühinemisel Dong Il pangaga.
CHB ühines pangaga Shinhan Bank aprillis 2006.
Marinu
Marinu on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas.
Andrus Joonas
Andrus Joonas (12. mai 1970 – 29. detsember 2021) oli eesti kunstnik.
Andrus Joonas oli performance-, installatsiooni- ja maalikunstnik. Ta alustas oma kunstnikuteed 1995. aastal suuremõõduliste maalide vabaõhunäitustega, mis tõstis ta esile kui art bruti[en] harrastava kunstniku. Ta on tuntud Aledoia lillemaalide seeriate, Kollase Huntmehe maalide ja performantsite järgi.
Bielefeldi Arminia
DSC Arminia Bielefeld (Bielefeldi Arminia, täisnimi Deutscher Sportclub Arminia Bielefeld e.V.) on Saksamaa linna Bielefeldi spordiklubi, mis on tuntud eelkõige oma jalgpallimeeskonna poolest. 1905. aastal asutatud klubis viljeletakse maahokit, iluuisutamist ja piljardit. 2011/2012 mängis klubi 3. Ligas.
Arminia esindusmeeskond langes hooajal 2008/09 2. Bundesligasse. Tõusnud rekordiliselt seitsmel korral Bundesligasse, on Arminia tuntud liigadevahelise pendeldajana.
27 000 pealtvaatajat mahutav kodustaadion kannab 2004. aasta jaanuarist sponsori nime – Schücoarena –, kuid üldiselt tuntakse seda siiski kohanime järgi – Bielefelder Alm.
Valaste juga
Valaste juga asub Ida-Viru maakonnas Toila vallas (varem Kohtla vallas) Valaste külas. Umbes 30 meetri kõrgune (sõltuvalt vooluhulgast 26–32 m) juga on nii Eesti kui Baltimaade kõrgeim.
Juga ei ole looduslik, vaid saab vee Kaasikvälja kuivenduskraavist ehk Valaste ojast, mida kohalikud kutsuvad Suurkraaviks, kuna oja sängi on liigvee ärajuhtimiseks korduvalt laiendatud. Kuivenduskraav on suudmes kuni 5 m sügavune.
Räägitakse Kraavi Jüri nimelisest mehest, kes olla mitu inimpõlve tagasi Valaste oja kaevanud. Kuid kas vesi juba enne Kraavi Jüri kaevetöid samal kohal looduslikus sängis voolas, seda ei mäletata. Ka Kraavi Jüri kaevetööde aeg on selgusetu.
Tartus ilmunud nädalaleht Das Inland kirjutas 1852. aastal, et Chudleigh' merekuurordis ehk Voka mõisa juures olevat 200 jala (60,8 m) kõrgune juga. Paeastang tõuseb Valastel 54,6 m merepinnast kõrgemale ehk kõrgus oli ebatäpne, aga võib oletada, et tekstis mõeldi Valaste juga.
Vaateplatvorm
pisi|Vaateplatvorm 2009. aasta sügisel Lisaks kõrgelt langevale veele on koht tähelepanuväärne ka nähaolevate geoloogiliste kihistuste poolest. Vaateplatvormi rajamise eesmärk oligi eksponeerida seda kaitsealust loodusobjekti ja võimaldada parem juurdepääs huvilistele. 1997. aastal toimunud arhitektuurikonkursil sai I koha Ilmo Liive, kelle projekti järgi platvorm ka ehitati. II preemia määrati Vadim Tšentropovi tööle.
Kõik rajatu on allutatud joale. Platvorm on viidud kaldast alla: vaataja saab juga jälgida paljandi keskkohas – nii avaneb parem vaade geoloogilistele kihistustele. Samuti on silmas peetud mulje võimendamist: ülalt langev juga nagu langeks vaataja poole, kukub temast mööda ja kaob sügavusse. Mõningate pritsmete ja uduvihma jõudmine platvormile suurendab efekti veelgi.
Vaateplatvorm on ehitatud terasest ja platvormile pääseb kaldalt mööda kahte keerdtreppi.
2009. aastal hakkas MTÜ Kirde-Eesti Puhkerajad taotlema raha trepistiku mereni pikendamise projekti jaoks. Kirderanniku koostöökoja kaudu saadi Leader-programmist projekteerimiseks raha ja koostati eskiisprojektid. Põhiprojekti jaoks oli vaja aga kalda all asja lähemalt uurida. Uurimise käigus selgus, et platvorm on ohtlik, ja projekti võimalikkus seati kahtluse alla.
2010. aasta aprillis suleti vaateplatvorm külastajatele teadmata ajaks, kuna suurvesi oli selle vundamendi ümbert pinnast ära uhtunud ja platvormi ähvardas ümberkukkumisoht. Kohtla vald otsustas platvormi lammutada.
Vaateplatvormi säilitamine oleks olnud võimalik, kuid see oleks hävitanud joaoru loodusliku ilme, kuna platvormi jalad oleks tulnud betooni valada. Lisaks oleks see läinud maksma umbes 10 miljonit krooni.
Maapinna kihistus
pisi|püsti|Vaade joale umbes 50 meetri kauguselt Vaateplatvormilt on suvel hea jälgida paljanduvaid geoloogilisi kihistusi. Valaste joaastangus paljanduv maapõue läbilõige algab ligi 2 m paksuse pinnakatte kihiga – moreeni ja merelise klibuga. Moreeni olemasolu viitab sellele, et sealt on kunagi mandriliustik üle käinud, merelise klibu olemasolu aga sellele, et seal on olnud meri.
Pinnakattele järgneb enam kui 13 m paksune lasund Kesk-Ordoviitsiumi lubjakive. Selle ülaosas on 3,5 m hallikat, rauda sisaldavat lubjakivi (Aseri lade). Järgneb 6,5 m Kunda lademesse kuuluvaid lubjakive, mis sisaldavad hulgaliselt peajalgsete (nautiloiidide) kivistisi ja 2,5 m glaukoniiti sisaldavat lubjakivi (Volhovi lade) ning 0,6 m samalaadset glaukoniiti sisaldavat kirjuvärvilist lubjakivi (Billingeni lademe Päite kihistik). Nende all järgnevad juba tunduvalt pehmemad, Alam-Ordoviitsiumisse kuuluvad kivimid: Hunnebergi lademe Leetse kihistu roheline glaukoniitliivakivi (1,3 m), Varangu lademe Türisalu kihistu tumepruun graptoliitargilliit (2 m) ja Pakerordi lademe Kallavere kihistu oobolusliivakivi ehk fosforiit (3,5 m).
Sellest tasemest allpool tulevad juba Alam-Kambriumisse, st umbes 530 miljoni aasta tagusesse aega kuuluvad kivimid: alul 12 meetrit kollakashalli kvartsliivakivi (Tiskre kihistu) ja siis 11 meetrit kvartsliivakivi vahekihtidega sinisavi (Lükati kihistu). Viimase pealispinna-lähedaste kihtidega tavalise veeseisu korral avaneva läbilõike osa piirdubki, kuid erandjuhtudel (suurvee aegu) võib mõne meetri ulatuses olla avatud ka sinisavilasundi ülaosa.
Joast allavoolu jääva sälkoru kaldail paljandub kümmekonna meetri paksuselt ka Eesti Kambriumile palju kuulsust toonud sinisavilasundi (Lontova kihistu) sinisavi, mis ei ole kaugeltki nii sinine, kui selle nimi lubab, vaid pigem rohekashall kohatiste violetsete laikudega.
Turismikompleks
Joa atraktiivsuse suurendamiseks on joa vahetusse lähedusse rajatud kohvik, hostel ja parkimisplats ning on heakorrastatud kaldapealne. Heakorratööde käigus kaeti asfaldiga ka joani jõudmiseks vajalik lõik Saka–Ontika–Toila teest (nr 13133).
2012. aastal alustati hosteli kõrvale kütte ja veevarustusega puhkemajakeste ehitust, mis valmisid järgmiseks aastaks. 10 hektari suurusel alal asub nüüd puhkeküla, mille juurde kuulub ka suur kiigega lõkkeplats. Kämpingud ja puhkemaja mahutavad kokku 40 inimest.
De fide orthodoxa
"De fide orthodoxa" (ladina keeles 'ortodokssest usust') ehk "Ortodoksse usu täpne esitus" (kreekakeelse originaali pealkiri Έκδοσις ακριβής της ορθοδόξου πίστεως Ékdosis akribès tēs orthodóxou písteōs) on teos, mille autor on Johannes Damaskusest.
Tegemist on kolmanda raamatuga Johannese teosest "Tarkuse allikas".
"De fide orthodoxa" on esimene katse koondada seotud tervikuks kogu teoloogia.
"De fide orthodoxa" on Johannese tähtsaim teos. Nii ida- kui ka läänekiriku teoloogidele on see olnud väga autoriteetne. See teos võtab esimest korda tervikuna kokku kiriku õpetused. Paavst Eugenius III korraldusel tõlkis Burgundio Pisast selle 1150. aastal ladina keelde (Petrus Lombarduse "Sententsid" ilmusid pisut hiljem). Seda tõlget kasutasid Petrus Lombardus ja Aquino Thomas ning teised teoloogid, kuni humanistid asendasid selle elegantsemaga.
Johannes järgib sama põhiplaani mis Theodoretes Kyrosest oma "Kristliku õpetuse kokkuvõttes". Erinevalt Theodoretesest ei tsiteeri ta ainult Pühakirja, vaid ka kirikuisasid: Gregoriost Nazianzosest, Basileiost, Gregoriost Nyssast, Kyrillost Aleksandriast, Leo Suurt, Athanasiost, Johannes Kuldsuud ja Epiphaniost.
"De fide orthodoxa" jaguneb neljaks raamatuks, kuid see jaotus on meelevaldne. Nähtavasti on keegi tõlkijatest püüdnud jäljendada Petrus Lombarduse "Sententside" jaotust neljaks raamatuks.
"De fide orthodoxa" esimene raamat räägib Jumala olemusest ja olemasolust, Jumala loomusest ja Kolmainsusest. Jumala olemasolu tõendina osutab ta sellele, et ilmutusest valgustatute arvamused langevad kokku nende omadega, keda juhib üksnes mõistuse valgus. Samuti kasutab ta argumenti, mis põhineb loodud asjade muutlikkusel, ja plaaniargumenti.
Teises raamatus võtab ta kokku oma aja vaated füüsilisele maailmale, võtmata siiski kõiki neid omaks. Ta demonstreerib ka oma aja astronoomia põhjalikku tundmist. Samuti räägib ta seal inglite ja deemonite loomusest, maapealsest paradiisist, inimloomuse omadustest, Jumala etteteadmisest ja ettemääratusest. Inimesest rääkides (27. peatükis) esitab ta ka kokkuvõtte psühholoogiast. Erinevalt Plotinosest samastab ta nus 'i ja hinge.
Kolmandas raamatus on jutt Kristuse isiksusest ja kahekordsest loomusest. See viib monofüsiitliku ketserluse vaatluse juurde. Ta väidab, et hümm "Trisagion" ei käi ainult Kolmainsuse teise isiku, vaid kõikide isikute kohta. Samuti kaitseb ta neitsi Maarja õigust Jumalasünnitaja (Theotokos) tiitlile. Ta vaidleb ägedalt Nestoriusega, kes tahtis Jumalaema tiitli asendada Kristuse-ema tiitliga.
Neljas raamat käsitleb Pühakirja. Vana Testamendi kaanonisse arvab ta Epiphaniose teose "De ponderibus et mensuris" eeskujul 22 juudi Piibli raamatut.
Tekst
Püha Johannes Damaskusest
Ortodoksse usu täpne esitus
Peatükk I
Sellest, et Jumalus on mõistetamatu ning ei ole tarvis liigse uudishimuga uurida seda, mida meile ei ütle pärimus pühadelt prohvetitelt, apostlitelt ja evangelistidelt ''Keegi ei ole iialgi näinud Jumalat. Ainusündinud Poeg, kes on Isa rinna najal, tema on meile teate toonud.'' (Jh 1:18). Nii et Jumalus on väljendamatu ja mõistetamatu, sest keegi muu ei tunne Poega kui vaid Isa, ega ükski tunne Isa kui vaid Poeg (Mt 11, 27). Samuti ka Püha Vaim teab Jumala mõtteid, nõnda nagu inimese vaim teab inimese mõtteid (1Kr 2:11). Ja peale esimese ja õndsa Olendi Enda ei ole keegi kunagi Jumalat tundnud, kui just mitte see, kellele Ta ise on avanud, – mitte keegi mitte ainult inimeste seast, vaid isegi mitte maailmaülestest Vägedest, ütlen, keerubitest ja seeravitest endist.
(...)
Peatükk IV
'''Sellest, mis on Jumal. Sellest, et Jumalust ei ole võimalik taibata''' Niisiis see, et Jumal on, on ilmne. Kuid mis Ta on olemuselt ja loomuselt, see on täiesti taibatamatu ja teadmata. Et ta on kehatu, see on selge. Sest kuidas võib olla keha see, mis on lõpmatu ja piiritu, millel pole kuju, mis ei ole kombitav, on nähtamatu, lihtne ja mitteliitsus? Sest kuidas saab muudetamatu olla see, mis on piiratud ja allub passioonile? Ja kuidas saab mitte alluda passioonile see, mis koosneb stiihiatest (elementidest) ja laguneb nendeks jälle? – Sest ühinemine on võitluse algus, võitlus on jagunemise algus, jagunemine on lagunemise algus: kuid lagunemine on Jumalale täiesti võõras Gregorios Jumalasõnaõpetaja, kõne 28].
Kuidas saab teoks ka see, et Jumal läbistab ja täidab kõik, nagu öeldakse Pühakirjas: ''Kas see pole mina, kes täidab taeva ja maa? ütleb Issand'' (Jeremia raamat 23:24). Sest on võimatu, et keha läheks läbi kehade, segunemata ja ühinemata nendega, nii nagu vedelikud koos sulavad ühte ja lahustuvad [ Gregorios Jumalasõnaõpetaja, kõne 28].
Kui aga eeldada, nagu mõned ütlevad, mittemateriaalset keha, mis sarnaneb sellega, mida kreeka targad nimetavad viiendaks kehaks [ eeter, kvintessents ], mis on muide võimatu, siis teda muidugi pannakse liikuma nagu taevastki, sest taevast nimetataksegi viiendaks kehaks. Aga kes seda keha liikuma paneb? [Muidugi teine olend] – sest kõik liikuva paneb liikuma teine. Kes siis paneb liikuma ka selle teise? Ja nii edasi, kuni kohtame midagi, mida ei panda liikuma. Ent esmaliikumapanijat ei panda liikuma, missugune ongi Jumal. Sellepärast on ainult Jumal niisugune, et Teda ei panda liikuma ja oma liikumatusega paneb kõik liikuma. Järelikult peab tunnistama, et Jumalus on kehatu [ Gregorios Jumalasõnaõpetaja, kõne 28].
Niisiis, Jumal on piiritu ja taibatamatu, ja üks on Temas taibatav – tema piirituolek ja taibatamatus. Aga see, mida me räägime Jumalast jaatavalt, ei näita meile tema loomust, vaid seda, mis kuulub loomuse juurde. Sest kas me siis nimetame Jumalat heaks või õiglaseks või targaks või millekski muuks, me ei väljenda tema loomust, vaid seda, mis kuulub loomuse juurde. Aga mõnikord on sellel, mida Jumala kohta jaatavalt öeldakse, peamiselt eituse jõud; nii näiteks me kasutame Jumalast rääkides sõna "pimedus", pidades silmas mitte pimedust, vaid seda, mis ei ole valgus, vaid seda, mis on kõrgemal igasugusest valgusest; või kasutame sõna "valgus", pidades silmas, et ei ole pimedus.
(...)
Peatükk XIII
Jumala kohast ja sellest, et ainuüksi Jumalus on kirjeldamatu
Kehaline koht on sisaldava piir, milles sisaldub sisalduv; näiteks õhk sisaldab, aga keha sisaldub. Kuid mitte kogu sisaldav õhk ei ole sisalduva keha koht, vaid üksnes sisaldava õhu piir, mis ümbritseb sisalduvat keha. Üldse aga [peab teadma], et sisaldav ei sisaldu sisalduvas.
Ent on ka intelligiibel koht, kus on ja asub intelligiibel ja kehatu loomus, kus nimelt ta kohal on ja toimib; kuid ta ei sisaldu mitte kehaliselt, vaid intelligiiblilt; sest tal ei ole kindlat kuju, et ta saaks kehaliselt sisalduda.
Jumal, kes on mitteaineline ja kirjeldamatu, ei asu seega kohas: Ta on Ise endale koht kui kõike täitev, üle kõige olev ja Ise kõike sisaldav. Ometi öeldakse, et ka Tema asub kohas, ja kus Tema toimimine ilmneb, seda nimetataksegi kohaks – Jumala kohaks. Sest Tema Ise, segunemata millegagi, tungib kõigest läbi ja laseb kõigel oma toimimises osaleda vastavalt igaühe väärilisusele ja vastuvõetavusele: räägin füüsilisest ja kõlbelisest puhtusest. Sest mitteaineline on puhtam ainelisest, ja vooruslik pahelisest. Niisiis nimetatakse Jumala kohaks seda, mis kõige rohkem osaleb tema toimimises ja armus. Sellepärast on taevas tema aujärg; sest taevas teevad inglid tema tahtmist ja kiidavad teda alati – mis moodustabki Tema rahu; aga maa on Tema jalajärg (Jesaja 6:1), sest "nähti seda maa peal ja läbi käimas inimestega" (Baaruki 3:38]]). Jumala jalaks aga on nimetatud Tema püha ihu. Jumala kohaks aga nimetatakse ka kirikut, sest me eraldame seda kui püha kohta Jumala ülistamiseks; siin me ka pöördume Tema poole oma palvetega. Sama moodi ka teisi kohti, kus ainult on meile ilmne tema toimimine olgu siis ihus või ilma kehata, nimetatakse Jumala kohtadeks.
Peab aga teadma, et Jumalus on jagamatu, nii et Ta on tervenisti kõikjal, mitte osa osas, kehaliselt jaotatuna, vaid tervenisti kõiges ja tervenisti üle kõige.
Ingli ja hinge kohast ning kirjeldamatust
Mis puutub inglisse, siis tema küll ei sisaldu kehaliselt kohas nõnda, et ta saaks näo ja teatud kuju, ometi aga öeldakse tema kohta, et ta asub kohas intelligiibli kohaloluga ja toimimisega, nagu see on omane tema loomusele, ja ta ei ole kõikjal kohal, vaid seal, kus ta toimib, ta intelligiiblilt ka piirdub, sest ta ei saa toimida ühel ja samal ajal eri kohtades. Jumalale aga on omane toimida kõikjal ühel ja samal ajal. Sest ingel toimib eri kohtades oma loomuse kiiruse tõttu ning võime tõttu kergesti, st ruttu üle minna, Jumalus aga, kes on kõikjal ning üle kõige, toimib ühe ja sama lihtsa toiminguga eri kohtades ühel ja samal ajal.
Sass
Sass võib tähendada järgmist:
De fide orthodoxa
Ingli ja hinge kohast ning kirjeldamatust
Hing aga ühineb kehaga tervenisti kõigega, mitte osa osaga; ega sisaldu kehas, vaid sisaldab teda nagu tuli rauda, ning kehas viibides sooritab talle omaseid toiminguid.
Kirjeldatav on see, mida hõlmab kas koht või aeg või arusaamine, kirjeldamatu on aga see, mida miski niisugune ei hõlma. Seega on üksnes Jumalus kirjeldamatu kui algusetu ja lõputu, kõike sisaldav ja mitte ühegi mõistega hõlmatav; sest ta on hõlmamatu ja piiritu, mitte kellegi teada olev ja ainult Iseendale teadaolev. Inglit aga piirab nii aeg – sest tal on oma olemise algus – kui ka koht – olgugi intelligiiblis mõttes, nagu me ennist ütlesime – ja taibatavus – sest [inglid] mingil moel tunnevad ka üksteise loomust, ja täielikult piirab neid Looja. Aga kehasid piirab nii algus kui lõpp kui kehaline koht kui ka taibatavus.
Mõtete kokkuvõte Jumalast ja Isast ja Pojast ja Pühast Vaimust. Ja Sõnast ja Vaimust.
Jumalus on niisiis täiuslik, kõigutamatu ja muutumatu. Oma ettenägemisega on ta ette määranud kõik, mis meist ei sõltu, määrates kõigele omase ja kohase aja ja koha. Sellepärast Isa ei mõistagi kellegi üle kohut, vaid on andnud kohtumõistmise täiesti Poja kätte (Jh 5:22). Sest kohut mõistavad muidugi nii Isa kui ka Poeg kui Jumal kui ka Püha Vaim; kuid üksnes Poeg kui inimene tuleb kehalisel moel ja istub oma kirkuse troonile (Jh 25:31), sest ainult piiratud kehale on kohased liikumine ja istumine, ja mõistab õiglaselt kohut kogu ilmamaa üle (Ap 17:31).
Kõik on Jumalast kaugel, ent mitte koha, vaid loomuse poolest. Mõistlikkus, tarkus ja otsustamine ilmuvad ja kaovad meis kui omadused; mitte aga Jumalas: Temas ei teki ega hävi midagi; sest Ta on muutumatu ja kõigutamatu ning Temale ei saa omistada midagi juhuslikku. Sest hüve on Tal Tema olemusega kaasnevana.
Kes alati püüdleb Jumala poole, see näeb Teda; sest Jumal on kõiges; kõik olev sõltub Olevast, ja miski ei saa olemas olla, millel ei oleks oma olemist Olevalt, sest Jumal kui loomust sisaldav on kõigega ühendatud; aga Oma püha ihuga ühines Jumal-Sõna hüpostaasiliselt ja meie loomusega lähenes kokkusulamatult.
Mitte keegi ei näe Jumalat kui ainult Poeg ja Vaim. Poeg on Isa nõu, tarkus ja vägi. Sest ei saa omistada Jumalale kvaliteete, et mitte meile öelda, et ta koosneb olemusest ja kvaliteedist.
Poeg on isast, ja kõik, mis Tal on, on Tal Temast, sellepärast ta ei saagi iseenesest midagi teha (Jh 5:30); sest tal ei ole Isaga võrreldes erilist toimimist. С
See, et Jumal, kes on loomult nähtamatu, saab nähtavaks tegude kaudu, on meile teada maailma ja selle valitsemise korraldusest (Saalomoni Tarkuseraamat 13:5).
Poeg on Isa kuju, aga Poja kuju on Vaim, Kelle läbi Kristus, kes elab inimeses, annab talle selle mis on vastav [Jumala] kujule [näole].
Jumal–Püha Vaim on keskmine sündimatu ja sündinu vahel, ja Poja läbi ühineb ta Isaga. Teda nimetatakse Jumala vaimuks, Kristuse Vaimuks, Kristuse Mõistuseks, Issanda Vaimuks, Ise-Issandaks, lapsendamise Vaimuks, tõe Vaimuks, vabaduse Vaimuks, ülitarkuse Vaimuks, sest Ta põhjustab kõike seda; Ta täidab kõike oma olemusega ja sisaldab kõike, täites oma olemusega maailma, kuid piirdumata oma väe poolest maailmaga.
Jumal on ikkaolev, muutumatu, kõikeloov, vaga mõistuse poolt kummardatav olend.
Jumal on Isa, alati olev, sündimatu, sest ta ei ole kellestki sündinud, kuid on sünnitanud kaasikkaoleva Poja. Jumal on ka Poeg, kes alati on Isaga, kellest ta on sündinud ajatult ja igavesti, väljaspool väljavoolamist ja kiretult ja lahutamatult. Jumal on ka Püha Vaim, pühitseb, hüpostaasiline vägi, kes Isast lahutamatult lähtub ja puhkab Pojas, on Isa ja Pojaga üheiolemuseline.
Soomevere (Jõgeva)
Soomevere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
De fide orthodoxa
Mõtete kokkuvõte Jumalast ja Isast ja Pojast ja Pühast Vaimust. Ja Sõnast ja Vaimust.
On Sõna, mis on Isale olemuslikult alati omane. Sõna on ka loomulik aruliikumine, mille järgi ta liigub, mõtleb, arutleb; ta on otsekui aru vastuhelk ja sära. Veel on seesmine sõna, mida lausutakse südames. Väljaöeldav sõna jälle on mõtte edasiandja. Jumal-Sõna on seega nii iseseisev kui ka hüpostaasiline; aga teised kolm sõna on hinge jõud, mida ei kaeda nende enese hüpostaasis; nimelt on esimene hinge loomulik sünnitis, mis temast alati tekib; teist nimetatakse seesmiseks ja kolmandat väljaöeldavaks.
Ja Vaimu mõistetakse mitmesugusel viisil. On Püha Vaim. Ja Püha Vaimu toimeid nimetatakse vaimudeks. Vaim on hea ingel; vaim on ka deemon; vaim on ka hing; mõnikord nimetatakse ka aru vaimuks; vaim on ka tuul; vaim on ka õhk.
Tšernivtsi
pisi|Tšernivtsi Tšernivtsi (rumeenia keeles Cernăuți, saksa keeles Czernowitz või Tschernowitz; varem on eesti keeles kasutusel olnud ka venepärane nimi Tšernovtsõ) on linn Ukrainas, Tšernivtsi oblasti keskus. Asub Pruti jõe paremal kaldal 248 m kõrgusel merepinnast.
Ajalugu
Aastatel 1918–1940 ja 1941–1944 kuulus linn Rumeenia kuningriigile. Tšernivtsi on olnud ajaloolise Bukoviina piirkonna pealinn. 1930. aasta rahvaloenduse järgi oli Tšernivtsi (Cernăuți) 112 427 elanikuga Rumeenia suuruselt kolmas linn Bukaresti ja Chișinău järel, elanikest 26,8% olid juudid, 23,2% rumeenlased, 20,8% sakslased, 18,6% ukrainlased, ülejäänud (10,6%) poolakad ja teised.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tšernivtsi elanikest ukrainlasi 79,9%, venelasi 11,3%, rumeenlasi 4,5%, moldaavlasi 1,6%, poolakaid 0,6% ja valgevenelasi 0,4%.
Dekommuniseerimine
2022. aasta märtsis eemaldati linnast postamendil seisnud Punaarmee tank-monument ning sama aasta 21. aprillil demonteeriti kommunist Halõtskõi kuju ja skulptuur "Punaarmeelased lahingus". 2022. aasta augusti alguses demonteeriti kesklinnas asunud punaarmeelase skulptuur.
Aimo Aaltonen
pisi|Aimo Aaltonen (1966) Aimo Anshelm Aaltonen (10. detsember 1906 Pargas – 21. september 1987 Helsingi) oli Soome poliitik.
Ta oli Soome Kommunistliku Partei esimees 1944–1945 ja 1948–1966 ning Eduskunna liige Soome Rahva Demokraatliku Liidu poolt 1945–1962. Aastatel 1944–1967 oli ta Soome Kommunistliku Partei Keskkomitee ning Keskkomitee Poliitbüroo (1951. aastani Täitevkomitee Poliitbüroo) liige.
Elulugu
Aimo Aaltonen oli elukutselt puusepp, nagu tema isagi. 1920ndatel teenis ta elatist Parkase ümbruses ka müürsepana, vabrikutes ja taludes.
Aastal 1927 astus ta Soome Kommunistlikku Parteisse. Aastal 1930 läks noor algharidusega kommunist õppima Leningradi J. Marchlewski nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlikku Ülikooli. Ta täiendas end 1930–1934 Moskvas Rahvusvahelises Leninlikus Koolis.
Varsti pärast Soome naasmist Aaltonen arreteeriti, mille järel ta viibis 1935–1944 poliitvangina vangistuses. Arvo Tuominen ütles oma viimaseks jäänud intervjuus, et Aaltonen vabastati viimasena; Otto Wille Kuusinen oleks ta heameelega vangi jätnud ja sellepärast aeglustas tema vabastamist nii palju kui võimalik, sest oli Aaltonenist kui poliitikust väga halval arvamusel.
Pärast Jätkusõja lõppu Aaltonen vabastati ja ta valiti legaliseeritud Soome Kommunistliku Partei esimeheks ning selle häälekandja Kommunisti peatoimetajaks. Ent juba järgmisel aastal siirdus ta Valpo ülema asetäitjaks. Aastal 1945 valiti ta Turu lääni lõunavalimisringkonnast Eduskunda. Aastatel 1947–1948 töötas Aaltonen Soome siseministeeriumi järelevalveosakonna ülemana. Seejärel naasis ta Soome Kommunistliku Partei esimeheks.
Arvo Tuominen kirjutab oma teoses "Kremlin kellot", et Aaltonen sobis nii oma iseloomu kui ka hariduse poolest paremini Valpo ülemaks kui partei esimeheks. Samas ütleb ta, et Rahvusvahelise Leninliku Kooli soome sektsiooni juhataja Yrjö Sirola andis Aaltonenile, nagu ka suuremale osale teistelegi hilisematele Soome juhtkommunistidele, väga halva lõputunnistuse.
1956. aasta presidendivalimistel valiti Aaltonen presidendi valijameheks; Urho Kekkonen valiti presidendiks ühehäälelise enamusega. Teises valimisvoorus hülgasid sotsiaaldemokraadid oma kandidaadi; Aaltonen pidi valima kahe oma vihamehe vahel ning leidis, et Kekkonen on tema jaoks parem valik. Aaltoneni säilinud kõnedest ja ajaleheartiklitest on näha, et ta kandis sotsiaaldemokraat Karl-August Fagerholmi vastu viha. Aaltonen oli presidendi valijamees ka 1950 ja 1962.
Aaltoneni arhiiv, eriti tema päevikud ja kirjad, näitavad, kuidas partei esimehe ja realiikmete suhted läksid üha pingelisemaks, sest süvenesid lahkhelid partei joone küsimuses. Eriti Aarne Saarinen, kes Aaltoneni 1966 partei esimehe kohalt välja vahetas, ärritus Aaltoneni meetodite üle üha enam.
Aaltoneni omavoli muutus aina tõsisemaks, tipnedes septembris 1965 Armas Äikiä matustel. Arvo Tuomineni sõnul keeldus Nõukogude Liidu suursaadik matustele tulemast ega lubanud sinna oma alluvaidki, kuid  Aaltonen tõi omavoliliselt kohale oma parteile kuuluva Nõukogude Liidu lipu. Partei realiikmed vihastasid selle peale, et Aaltonen lubas Kommunisti peatoimetajal Inkeri Lehtinenil avaldada 6. detsembril 1965 ilmunud numbris sellest sündmusest liialdava artikli "Koko kansanvaltainen Suomi oli saattamassa suurta johtajaansa" ("Kogu demokraatlik Soome oli oma suurt juhti ära saatmas"), kuigi peale koori ja orkestri oli kohal ainult tosinkond inimest.
Soome Kommunistliku Partei 14. kongressil Turus suvel 1966 tagandati Aaltonen partei esimehe kohalt. Aaltonen võttis seda ränga isikliku solvanguna. Ta jäi edasi partei keskkomiteesse, kus temast sai opositsiooni tippfiguur, kes oma kuulsas kõnes nägi partei lippu "siginenud lutikaid". 1970ndatel oli ta opositsiooni hall kardinal.
Aaltoneni ideoloogia oli rangelt dogmaatiliselt tõlgendatud marksism-leninism. Mõnikord kritiseeris ta Nõukogude seltsimeeste "lausa absurdseid nõudmisi". Aastani 1953 oli tema kabinetis Lavrenti Beria portree. Nikita Hruštšovi kõnet Stalini kohta (1956) ei pidanud ta tähtsaks.
Aaltoni iseloomu on nimetatud umbusklikuks ja konspiratiivseks.
Aaltoneni matusetalitus toimus Helsingis ainult omaste juuresolekul. Urn tema tuhaga maeti Malmi kalmistule kommunistide juhtkonna ühishauda.
Isiklikku
Aastal 1946 abiellus ta Vieno Ristelliga.
Abhaasia
Abhaasia (abhaasi keeles Аҧсны (Aphsnõ), gruusia keeles აფხაზეთი (Aphhazethi), vene keeles Абхазия (Abhazija)) on vaidlusalune territoorium Taga-Kaukaasia lääneosas Musta mere (lõunas) ja Suur-Kaukasuse (põhjas) vahel.
Abhaasia pindala on 8660 km².
Poliitiline staatus
Abhaasia poliitiline staatus on vaidluse all.
Enamik maailma riike peab Abhaasiat de iure autonoomseks vabariigiks Gruusia koosseisus (Abhaasia Autonoomne Vabariik (gruusia keeles აფხაზეთის ავტონომიური რესპუბლიკა (Aphhazethis Avtonomiuri Respublika)). Augustis 2008 kuulutas Gruusia parlament Abhaasia Venemaa poolt okupeeritud territooriumiks.
De facto kontrollib alates 2008. aastast kogu Abhaasia territooriumi, end sõltumatuks kuulutanud ja osaliselt tunnustatud, Abhaasia Vabariik. 2008. aasta augustini oli umbes 17% Abhaasia territooriumist (Ülem-Abhaasia) Gruusia kontrolli all.
Abhaasias paikneb 1700-liikmeline Venemaa väekontingent, mille peakorter asub Gudautas oleva Venemaa 7. sõjaväebaasis. Gruusia Vabariigi valitsus tegutseb selle nimel, et rahvusvaheline üldsus tunnustaks Abhaasia Venemaa poolt okupeerituks territooriumiks. 2011. aasta juuli lõpus võttis USA Senat vastu resolutsiooni, mis tunnistab Abhaasia ja Lõuna-Osseetia Venemaa poolt okupeeritud aladeks.
Venemaa on lisaks vabariigi iseseisvuse tunnustamisele sõlminud Abhaasiaga diplomaatilised suhted ning abi- ja koostöölepingu,.
Abhaaside ja Venemaa juhtkonna arvamuse kohaselt on Abhaasia Vabariik Gruusiast sõltumatu ja eraldiseisev riik. Abhaasia Vabariigi valitsus on seisukohal, et tänapäeval omatakse kõiki tunnuseid ja hallatakse kõigi atribuute, mis on omased rahvusvahelise kogukonna poolt tunnustatud suveräänsele riigile. Abhaasia seisukohast vaadatuna paikneb Venemaa väekontingent Abhaasias rahutagamise eesmärgiga, hoidmaks ära Gruusia võimalik sõjaline rünnak Abhaasia Vabariigi vastu ja Gruusia riigi territoriaalse terviklikkuse taastamise katse. Venemaa relvajõud on kutsutud Abhaasiasse Abhaasia Vabariigi valitsuse ametlikul palvel, vastastiku üksteist tunnustanud riikide vahel sõlmitud lepingute alusel, rahuvalve eesmärgiga, hoidmaks ära relvakokkupõrkeid ja säästmaks inimelusid. Abhaasia Vabariigi valitsus ja Venemaa lükkavad ümber Gruusia poolse väite, mille kohaselt Venemaa on Gruusiale kuuluva piirkonna okupeerinud. Ühtlasi lükkab Venemaa ümber väite, nagu oleks tema rikkunud 6-punktilist Medvedevi–Sarkozy (12. augustil 2008 sõlmitud) rahuplaani. Venemaa on oma väed tõmmanud välja de facto Gruusia piiridest ja Venemaa jaoks (kuna Venemaa on Abhaasiat ja Lõuna-Osseetiat rahvusvahelise õiguse subjektina tunnustanud) ka de jure Gruusia piiridest. Venemaa juhtkond on seisukohal, et kui Abhaasia ei oleks Venemaa poolt tunnustatud, lasuks Venemaal kohustus paigutada oma väed Venemaa territooriumile. Kuivõrd aga Venemaa on Abhaasiat rahvusvahelise õiguse subjektina tunnustanud ja Venemaa reageeris Abhaasia Vabariigi juhtkonna ametlikule palvele paigutada rahuvalve ja stabiilsuse tagamise eesmärgil Abhaasiasse oma väed, loeb Venemaa juhtkond oma sõjaväe kontingendi paiknemist Abhaasia Vabariigi territooriumil vastavaks rahvusvahelisele õigusele. Ühtlasi täidab Venemaa sõjaväe kontingent vastavalt Medvedevi–Sarkozy rahuplaanile piirkonnas rahuvalve eesmärki ja rakendab täiendavaid julgeolekumeetmeid.
Seevastu enamik maailma riikidest, sealhulgas EL ja NATO peavad Vene vägede viibimist Abhaasias rahuplaani selgeks rikkumiseks, sest Vene väed ei ole taandunud sõjaeelsetele positsioonidele.
Mõnede rahvusvaheliste ekspertide arvates on Abhaasial erinevalt Lõuna-Osseetiast oluliselt suurem võimalus saavutada tulevikus laiem rahvusvaheline tunnustatus.
Abhaasia kuulub koos Transnistria ja Lõuna-Osseetiaga organisatsiooni Tunnustamata Riikide Ühendus, mille peakorter asub Suhhumis. Abhaasia on ka Esindamata Rahvaste Organisatsiooni liige.
Loodus
pisi|Ritsa järv pisi|Abhaasia füüsiline kaart
pisi|Restoran Gagripš ([[Gagra)]] pisi|[[Dombai-Ulgen]] pisi|[[Gagra rannik]] pisi|Sissepääs [[Suhhumi botaanikaaeda]] Abhaasia on mägine maa, Suur-Kaukasus läbib kogu territooriumi ja seal asub Ritsa järv. See on Suur-Kaukasuse lääneharude vahel, 120 km kaugusel Suhhumist.
Kaukasuse mäestik eraldab põhjast ja kirdest Abhaasiat ja Venemaad. Idas ja kagus piirneb Abhaasia Gruusia maakonna Samegrelo–Zemo Svanethiga ning läänes ja loodes Musta merega. Abhaasia jääb loode-kagu suunalt Psou ja Inguri jõe vahele. Suur-Kaukasuse peaaheliku harud – Gagra, Bžõbi, Abhaasia ja Kodori ahelikud – jagavad Abhaasia sügavateks ja viljakateks orgudeks. Abhaasia kõrgemad tipud paiknevad selle kirde ja ida piirkonnas, ületades 4000 meetrit üle merepinna (Dombai-Ulgen – 4046 m).