cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ursula Poznanski
Elu ja tegevus
Pärast gümnaasiumi lõpetamist astus Ursula Poznanski Viini Ülikooli ning alustas üksteise järel õpinguid japanoloogias, publitsistikas, õigusteaduses ja teatriteaduses, kuid ei lõpetanud ühtki eriala. 1996. aastal asus ta toimetajana tööle ühes meditsiinikirjastuses, mille heaks töötab tänini. Aastal 2000, pärast poja sündi, osales ta Austria ringhäälingu stsenaariumikonkursil armastuskomöödia stsenaariumiga, kuid ei kuulunud võitjate hulka. 2003 ilmus tema esimene lasteraamat „Buchstabendschungel“ („Tähedžungel“). Järgnevail aastail avaldas Poznanski veel lasteraamatuid ning töötas samal ajal oma esimese noorteromaani kallal. Kui ta aga sobiva kirjastaja otsinguil avastas, et tema raamat ei vasta turu hetkenõudmistele, kirjutas ta selle asemel oma esimese põneviku „Erebos“, mis avaldati 2010. 2011 sai ta romaani eest saksa noortekirjanduse noorte žürii auhinna. Ursula Poznanski elab koos perega Viini lõunaosas.
Eesti keeles ilmunud
"Erebos", tõlkinud Kristina Uluots, Tiritamm, Tallinn 2015
"Kihid", tõlkinud Eve Sooneste, Tiritamm, Tallinn 2016
Kompassi väljak
2004. aastal valati väljaku keskele betoonist ringikujuline istemüür. Betoonmüüri külgedel oli märgitud tähtedega kaheksa ilmakaart. Väljaku viimase korrastustöö käigus istemüür eemaldati.
Kompassi väljak ei ole aadressikoht. Väljak rajati pärast sõda asumi nende majade kohale, mis olid sõjas kannatada saanud. 1957. aastal valmis väljaku äärde ühiselamu (Gonsiori 9), mis nüüd on renoveeritud hotelliks Ambassador.
Emakasuue
Emakasuue (ladina keeles stigma) on taime emaka tipmine osa, tavaliselt väikeste näsadega ja limane. Sellele kinnitub tolmlemisel õietolm.
Kujult võib emakasuue olla mitmeosaline (nt kahe-, kolme-, neljaharuline) või tõlvjas.
Audru roostiku kaitseala
Audru roostiku kaitseala (ka Audru roostik) on Pärnu linnas asuv kaitseala. Selle suurus on 70 hektarit (2003), millest maismaad 58,8 ha ja siseveekogusid 1,7 ha. Kaitseala moodustati 1991. aastal, et kaitsta rannikukooslusi (suurem osa roostiku all) ja seal pesitsevaid linde.
Kolu–Habaja tee
Kolu–Habaja tee (registrinumbriga 11204) on 13,9 km pikkune kõrvalmaantee Kose vallas.
10 eKr
Aasta 10 eKr oli 10. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi 744 ab urbe condita.
Kolu–Habaja tee
Tee saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 32. kilomeetril. Tee ristub 2. kilomeetril Kolu–Tammiku ja Kolu–Kurena teega. Tee kulgeb läbi Saula, Kolu, Kanavere, Kirivalla, Alansi ja Äksi küla. Tee lõpeb Kose–Purila maantee kümnendal kilomeetril Äksi külas.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 13 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Tee esimene kilomeeter on mustkattega, ülejäänud on pinnatud kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus on tee esimesel kahel kilomeetril 200–500 autot ööpäevas, edasi kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Wambola
pisi|Wambola kere (2013) pisi|Wambola [[Noblessneri sadamas. Laeva vööril on näha ka endise sõpruslinna Pärnu vapp]] pisi|Wambola vapp
Ajalugu
Laev on ehitatud 1959. aastal Saksamaal mereväele. Laeva algne nimi oli "Cuxhaven" ja see tulenes Cuxhaveni linna nimest Saksamaal.
Eesti mereväe omandusse jõudis laev 2000. aastal kingitusena Saksamaalt. Laeva sõpruslinnaks sai Pärnu. 2009. aastal arvati Wambola koos sõsarlaevaga Sulev teenistusest välja.
Väärismetallist puhastatuna seisis Wambola algul Lennusadamas. Hiljem on alus viidud Noblessneri sadamasse, kus seisab tänaseni (2020. aasta juuli seisuga).
1. septembril 2020 oli Noblessneri sadamas seisnud laeval tekiehitises tulekahju, mis suudeti kustutada.
Ülemaailmne Postiliit
Ülemaailmne Postiliit (inglise Universal Postal Union, lühend UPU; prantsuse: Union postale universelle) on ÜRO haldusalas tegutsev rahvusvaheline organisatsioon.
Organisatsioon asutati 1874. aasta 9. oktoobril, liideti ÜROga 1. juulil 1948.
Eesti astus sellesse organisatsiooni 7. juulil 1922, liikmesus taastati 30. aprillil 1992, pärast Nõukogude okupatsiooni lõppu.
Foonon
Foonon on kvaasiosake, tahke aine, ka vedela heeliumi võnkevälja kvant.
Kristallides eristatakse akustilisi ja optilisi foononeid. Akustilised foononid on tavaliselt helilaine kvandid. Optilised foononid on selliste võnkumiste kvandid, mille puhul kristalli iga elementaarraku (ühikraku) massikese on liikumatu ning aatomid võnguvad selle suhtes. Foononite käitumine allub Bose’i-Einsteini statistikale.
Ajalugu
Foononi mõiste võttis 1932. aastal kasutusele Nõukogude Liidu füüsik Igor Tamm. Nimetus on tuletatud kreeka sõnast φωνή (phonē), mis tähendab heli või häält, viidates asjaolule, et suure lainepikkusega foononid on tajutavad helina. Foonon on analoogne sõnaga "footon".
Kuivajõe – Kose-Uuemõisa tee
Kuivajõe – Kose-Uuemõisa tee (registrinumbriga 11205) on 2,0 km pikkune kõrvalmaantee Kose vallas.
Tee saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee kolmekümne kaheksandal kilomeetril Kuivajõe ja Krei küla piiril (samas algab ka Kose–Jägala maantee). Tee kulgeb läbi Kuivajõe ja Krei küla ning Kose-Uuemõisa aleviku. Tee lõpeb Kose-Uuemõisa aleviku südames.
Tee ei ületa ühtegi silda ega truupi. Teele jääb kaks bussipeatust: Kuivajõe ja Krei.
Tee on mustkattega. Tee klass on V. Liiklussagedus teel on 1000–3000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Kose-Uuemõisa alevikus (50 ja 70 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Knight Rider
"Knight Rider" [nait r'aider] on populaarne 1980. aastate Ameerika Ühendriikide seriaal, mida näidati ajavahemikus 26. september 1982 kuni 8. august 1986. Kokku valmis 90 osa.
Seriaal läks eetrisse NBC kanalil ja peategelane oli Michael Knight, keda mängis David Hasselhoff, teatud määral kaasaja "rüütel", kes juhtis maailma kõige kiiremat, targemat ja tugevamat autot. Kavandatud ja produtseeritud Glen A. Larsoni poolt, sai sarjast kohe hitt ja inspireeris tervet põlvkonda seriaale, kus võideldi kuritegevusega.
1991. aastal tuli välja 90-minutine telefilm "Knight Rider 2000", kus peaosades olid taas sarja senised staarid David Hasselhoff ja Edward Mulhare. See pidi saama uue sarja tutvustusosaks, mis aga ei saanud teoks.
1994. aastal tuli välja 90-minutine telefilm "Knight Rider 2010", millel ei olnud peale põhikontseptsiooni originaalsarjaga siiski mingit seost.
1997. aastal toodi välja uus telesari "Team Knight Rider", kus oli juba terve tiim (5) nutiautosid. Sarja 22 osast koosnev esimene hooaeg sai kriitikutelt valdavalt negatiivse hinnangu, mistõttu see katkestati.
2008. aastal tuli välja "Knight Rideri" uus hooaeg, kus peaosas on Justin Bruening. Sari katkestati pärast esimest hooaega.
Osades
thumb|KITT|250x250px
Michael Long / Michael Knight
Michael Arthur Long sündis 9. jaanuaril 1949. 1969. aastal astus ta 20-aastaselt rohelisteks barettideks hüütavasse sõjaväe eriüksusse ja teenis kolm aastat Vietnamis. Kord sattus ta sõjavangi ja saadeti vangilaagrisse, kust ta kolme kuu pärast põgenes. Saades tõsise peavigastuse põgenemise käigus, pidid meedikud tema elu päästmiseks peasse metallplaadi siirdama. 1972. aastal lahkus Michael sõjaväest ja hakkas politseinikuks.
8. augustil 1982 tegeles Michael Long parasjagu tööstusspionaaži juhtumiga, kui ta reedeti ja teda Nevada kõrbes tulistati ning jäeti sinna surema. Miljardär Wilton Knight, Seaduse ja Valitsuse Fondi (Foundation for Law and Government) ülemus, leidis ta kõrbest ja võttis ta oma hoole alla. Michael Long kuulutati surnuks, talle tehti palju keerukaid operatsioone ja anti uus identiteet – Michael Knight. Temast sai "eradetektiiv", kes oma partneri KITTiga pidi kurjategijaid peatama.
Michael Longil oli suhe Stephanie Masoni – Steviega, keda mängis sarjas Hasselhoffi toonane abikaasa Catherine Hickland. Nad oleksid pidanud abielluma, kuid seda segas Michael Longi surm. Sarja jooksul kohtus Michael Knight Steviega kolm korda. Kolmandal korral nad abiellusid, kuid mõni minut hiljem Stevie tapeti. Michael, kes oli juba kaalunud fondist lahkumist, otsustas siiski tööd fondis jätkata pärast seda, kui teda ühe juhtumi käigus tulistati.
"Knight Rider 2000" 1991. aasta telefilmis oli Michael 1990. aastal fondist lahkunud.
Devon Miles
Suurbritannia parlamendiliikme Cedric Milesi pojana kasvas Devon üles Inglismaal, mängides kriketit ja sõites võidu mootorratastel. Tema vanavanaisa oli pärit Šotimaalt Argylli krahvkonnast. Teise maailmasõja ajal teenis ta Prantsusmaal OSSis. Samal ajal kohtus ta Wilton Knightiga. Pärast sõja lõppu kohtusid Devon ja Wilton uuesti ja asutasid dondi. Pärast Wiltoni surma 1982. aastal sai Devon dondi juhiks. Kuigi alguses oli tal Michaeliga raske läbi saada, siis kolmandaks hooajaks olid nad juba head sõbrad.
"Knight Rider 2000-s" tapeti Devon korrumpeerunud politseinike poolt, keda nad Michaeliga jälitasid.
Bonnie Barstow
Sündinud 24. novembril, osales Bonnie KITTi arendustöös ja tegeles ka KITTI hooldusega.
1983. aastal tekkisid Patricia McPhersonil sarja produtsendi Robert Fosteriga lahkarvamused, mistõttu ta teiseks hooajaks kirjutati sarjast välja. Sarjas lahkus Bonnie dondist, et jätkata õpinguid San Franciscos.
Tänu sarja fännide reaktsioonile ning David Hasselhoffi ja Edward Mulhare lobitööle, toodi McPherson kolmandaks hooajaks Knight Riderisse tagasi kuni sarja lõpuni. Kolmanda hooaja algusmissioon tõi Michaeli ja KITTi San Franciscosse, aitas Bonnie neid selle juhtumi lahendamisel. Jao lõpus tuli Bonnie fondi tagasi.
April Curtis
Bonnie asendaja teisel hooajal, April oli enne fondi töötanud ka reisifirmas. Kui Bonnie sügisel 1984 tuli fondi tagasi, lahkus April fondist ning tema edasine saatus on teadmata.
RC3 (Reginald Cornelius III)
Sündinud ja üles kasvanud Chicagos, otsustas RC3 tänavatel hakata korda looma. Tehes oma venna Vietnami sõjas kasutatud M16 automaadist kummist maketi, patrullis ta Chicago tänavatel "Tänavatasuja" nime all. Kui KITT 4. hooaja alguses hävines, aitasid RC3 ja tema sõbrad Bonniel KITTi taastada. Tänuks palkas Devon ta fondi veoauto juhiks. Mõnikord osales RC3 ka Michaeliga missioonidel.
KARR
KITTi esialgne prototüüp. Kui KITTi põhiprogrammeering on inimelu (Michaeli elu) kaitsmine, siis KARRil see programmeering puudus, ning KARR kaitseb iseennast. Fondi esimene boss Wilton Knight jõudis enne oma surma veel KARRi välja lülitada, kuid esimesel hooajal 9. osas "Trust Doesn't Rust" (Tõde ei roosteta) murdsid kaks varast fondi laohoonesse sisse ja aktiveerisid KARRi. Kui Michael küsis Devonilt, et miks Devon talle KARRist ei rääkinud, siis Devon olevat arvanud, et Wilton veel KARRi ära ka lammutas.
3. hooaja episoodis "KITT vs KARR" tuli KARR tagasi. Siis varastas KARR laseri, et Michael ja KITT hävitada.
Garthe Knight
Wiltoni seadustrikkuv poeg, kes oli Aafrikas vanglas. Teise hooaja alguses, episoodis "Koljat" ta põgenes sealt. Ta ehitas veoki nimega "Goliath" (Koljat). Garthe ema Elizabeth aitas tal kätte saada "Molecular Bonded Shell"i, mis kaitseb KITTi relvade eest. Episoodi lõpus ta saadi jälle kätte.
Episoodis "Koljat naaseb" ta põgenes Koljati abil vanglast ning röövis Devoni, Aprili ja teadlase Dr. Klaus Bergströmi. Teda aitas Adrianne St. Clair.
Adrianne Margeaux
Kurikael. Osas "Hinglik ellujäänu" kustutas ta arvutihäkkeri abiga KITTi mälu, seetõttu Michael laenas Devoni Mercedese ja April installeeris KITTi arvutisüsteemi kaasaskantavasse televiisorisse. Osas "Koljat naaseb" oli tema nimi Adrianne St. Clair. Seal osas ta aitas Garthe Knighti.
Mike Tracer
Knight Rideri uus peategelane, Michael Knighti võõrdunud poeg.
KITT
1980. aastate teleseriaalis oli KITT (Knight Industries Two Thousand) toona uus kolmanda põlvkonna General Motorsi Pontiac Firebird Trans Am (temaga identne näeb välja ka Chevrolet Camaro). 1991. aasta filmis "Knight Rider 2000" oli KITT laiali lammutatud ning asemele tuli Knight 4000, mida kutsuti ka KIFT ning autoks oli Dodge Stealth ehk õigupoolest Chrysleri poolt Põhja-Ameerika turule toodud Mitsubishi GTO. 2008. aastal saab uueks KITT-iks (Knight Industries Three Thousand) Ford Shelby GT500KR. Seejuures on levinud eksiarvamus, et automargis olevad tähed KR viitavad Knight Riderile, kuid tegelikult on need tuletatud sõnadest King of the Road.
Agnostik
Agnostikuks nimetatakse filosoofias   agnostitsismi pooldajat – inimest, kes ei usu teadmise võimalikkust mingis valdkonnas. Kõige sagedamini puudutab see teadmist mittefenomenide kohta.
Agnostikuks nimetatakse ka inimest, kelle arvates Jumala olemasolus või mitte olemasolus ei ole võimalik selgust saada või kellel ei ole selles küsimuses kindlat seisukohta.
Selle sõna (inglise keeles agnostic) võttis iseenda kohta tarvitusele Thomas Henry Huxley (avalikus kirjasõnas esimest korda 1870). Sellega ta vastandas end oma kaasaegsetele intellektuaalidele, kes väitsid metafüüsilist tõde teadvat ning keda ta nimetas "istideks" ja võrdles gnostikutega varakristlikus tähendustes – nendega, kes valdavad vaimulikku tõde. Tema sõnakasutuses on nähtud ka vihjet tundmatule jumalale, kellele Ateenas oli altar püstitatud, kuid Huxley ise eitas seda.
Ferrari
pisi|Ferrari tehas Maranellos pisi|Ferrari F40 Ferrari S.p.A. on Itaalia luksuslikke sportautosid tootev ettevõte, mis asub Itaalias Maranellos (Modena lähedal). Ettevõtte, mis kasvas välja Alfa Romeo võidusõiduautode osakonnast, asutas1939. aastal Enzo Ferrari. Esimene auto valmis 1940. aastal.
Esialgu spondeeris Scuderia Ferrari võidusõitjaid ja tootis võidusõiduautosid. Iseseisva autotootmise alguseks võib lugeda 1947. aastat, mil valmis esimene Ferrari märki kandev sõiduauto.
Fiat S.p.A. omandas 1969. aastal 50% Ferrarist ja suurendas oma osalust 1988. aastal 90%-ni. 2014. aasta oktoobris teatas Fiat Chrysler Automobiles (FCA) kavatsusest eraldada Ferrari S.p.A. FCA-st ning väljakuulutamise ajal kuulus FCA-le 90% Ferrarist. Eraldamine algas 2015. aasta oktoobris ümberstruktureerimisega, mille käigus sai Ferrari SpA kontserni uueks valdusettevõtteks Hollandis asutatud Ferrari NV ja sellel järgnenud 10% aktsiate müük FCA poolt IPO raames ning samaaegne lihtaktsiate noteerimisega New Yorgi börsil. Eraldamise ülejäänud etappide jooksul jaotati FCA osalus Ferrari äritegevuses FCA aktsionäridele, kusjuures 10% osalusest kuulus jätkuvalt Piero Ferrarile. Ferrari eraldumine viidi lõpule 3. jaanuaril 2016.
Ferrari on osalenud võidusõiduspordis ja eriti Vormel 1 sarjas, kus ollakse üks vanemaid ja edukamaid meeskondi Scuderia Ferrari.
Freddie Mercury
thumb|Freddie Mercury (1977) Freddie Mercury (sünninimega Farrokh Bomi Bulsara; 5. september 1946 Stone Town, Zanzibar City, Sansibar – 24. november 1991 Kensington, London) oli rokkmuusik ja laululooja. Tuntuse saavutas ta inglise ansambli Queen solistina.
Lapsepõlv
Farrokh Bulsara (Freddie Mercury) sündis 5. septembril 1946 kell 5.10 parsidest vanemate Bomi (14. detsember 1908 – 25. detsember 2003) ja Jer Bulsara (16. oktoober 1922 – 13. november 2016) esiklapsena väikesel Sansibari saarel. 1952. aastal sündis ta õde Kashmira. Farrokhi koolitee algas 5-aastaselt briti nunnade juhitud Sansibari misjonikoolis. Kolm aastat hiljem hakkas ta õppima St. Peteri nimelises internaatkoolis. Kooliajal hakkasid kaasõpilased Farrokhi kutsuma Freddieks, nimi jäi kasutusele ka pereringis.
Kooliajal tekkisid Freddiel mitmed huvid, eriti lummas teda aga muusika ja kunst. Koolijuhatus tegi tema vanematele ettepaneku maksta lisa kooliraha muusikahariduse andmiseks. Pärast seda sai Freddie klaverimängu õppida. Kooliajal moodustas Freddie oma esimese bändi The Hectics, mis esines koolipidudel. Tänapäeval ei ole Freddie Mercury sünnikodu eriti tunnustatud. Maja on jäetud lagunema ja kusagil pole konkreetset märget, et see on muusiku lapsepõlvekodu. Freddiega seotu on Sansibaril peaaegu nagu avalik saladus: temast ei räägita, kuid kõik teavad teda. Eelkõige taunitakse seda teemat Mercury seksuaalse sättumuse pärast – Sansibari elanikud on väga konservatiivsed ega tunnista geisid.
Kolimine Inglismaale
1964. aastal toimusid Sansibaris poliitilised muutused, mistõttu kolis perekond Bulsara 1964. aasta alguses Inglismaale. 1964. aasta sügisel astus Freddie Isleworthi polütehnikumi, et sooritada kunstiõpetuses edasijõudnute eksam. Aastal 1966 asus ta Ealingi kunstikolledžisse graafikat õppima.
1960. aastate lõpul sai Freddie iidoliks Jimi Hendrix, keda ta püüdis igati jäljendada.
Kolledžis tutvus Freddie Tim Staffelliga, kes mängis basskitarri ansamblis Smile. Sõprussidemete paranemisel sai Freddie külastada Smile'i proove, kus ta tutvus Brian May ja Roger Tayloriga. Kuigi muusika paelus Freddiet, otsustas ta enne kutseliseks muusikuks hakkamist kooli lõpetada. Pingutused kandsid vilja ning 1969. aastal lõpetas Freddie Ealingi kunstikolledži graafiku ja kujundaja diplomiga.
Lavakarjäär
1970. aasta aprillis lahkus Tim Staffell Smile'ist ja Freddie võttis tema koha ansamblis üle. Bändis olid varasemast ajast liikmed Brian May ja Roger Taylor. Freddie leidis, et nimi Smile ei ole piisavalt ambitsioonikas ning pärast mõningaid vaidlusi pandi ansamblile nimeks Queen. Queeni esimene kontsert oli 27. juunil 1970, kuigi kavalehtedel oli bändi nimi veel Smile. Samal ajal oli Freddie jõudnud arusaamale, et nimi Bulsara ei sobi mehele, keda ootab ees suur tulevik. Nõnda muutis ta perekonnanime Mercuryks, mis pidi viitama muistsete jumalate müütilisele käskjalale. Edasine on juba paljuski seotud Queeni kuulsuse ja ajalooga.
1970. aastal tutvus Freddie Mary Austiniga. Nad elasid koos seitse aastat ja jäid headeks sõpradeks ka hiljem.
Mercury esimene sooloprojekt, kus ta kasutas pseudonüümi Larry Lurex, jäi aastasse 1972.
1975. aastal oli Queen Jaapani turneel. Freddie kiindus Jaapanisse täielikult ning sealt sai alguse tema kirg jaapani kunsti ja antiigi vastu.
Aastatel 1970–1976 oli Mercuryl kombeks värvida musta küünelakiga oma vasaku käe, Mayl aga valge küünelakiga parema käe küüned.
7. oktoobril 1979 esines Freddie koos kuningliku balletitrupiga Royal Ballet. Ta polnud kunagi balletti tantsinud, kuid otsustas etendusest siiski osa võtta. Freddie tantsis koos trupiga laulude "Bohemian Rhapsody" ja "Crazy Little Thing Called Love" järgi. Esinemine oli edukas.
1982. aasta lõpus otsustasid Queeni liikmed, et järgmisel aastal peavad nad puhkust. Freddie kasutas vaba aega ratsionaalselt ja hakkas oma plaati tegema. Töö käigus tutvus ta Giorgio Moroderiga, kellega koostööst sündis laul "Love Kills".
1983. aasta mais käis Freddie Royal Operas vaatamas Verdi ooperit. See oli esimene kord, mil Freddie nägi katalaani ooperitähte Montserrat Caballéd, kellest ta oli esimesest silmapilgust võlutud.
1985. aasta mais ilmus Freddie esimene sooloalbum "Mr. Bad Guy". Kuna 1987. aasta algus oli Queeni jaoks vaikne, otsustas Freddie alustada uue sooloalbumi lindistamist. Veebruaris 1987 nägi ilmavalgust singel "The Great Pretender" (kaver The Plattersi laulust). Märtsis lendas Freddie Barcelonasse, kus tegi Montserrat Caballéle ettepaneku koos laule lindistada. Aprilli alguses algaski töö ühiste laulude kallal, mais 1987 esinesid nad koos Ibiza festivalil. Ühine album ilmus 10. oktoobril 1988.
Haigus ja karjääri lõpp
Freddie viimane avalik kontsert oli 8. oktoobril 1988 suurel La Nit festivalil Barcelonas, kus tähistati olümpialipu saabumist Seoulist. Pärast albumi "The Miracle" ilmumist hakkas Mercury tervis järsult halvenema. Haigena olles püüdis ta seda üldsuse eest varjata, kuid meedias hakkasid levima kuuldused, et Mercury põeb AIDSi. Ta mõistis, et haigus ei lase Queeniga enam tuurile minna ning seetõttu pühendus ta uute laulude loomisele ja videote tegemisele, mis süvendas spekulatsioone tema halveneva tervise kohta veelgi.
Queeni viimaseks videoks jäi "These Are the Days of Our Lives", mis salvestati 30. mail 1991. Mercury halva väljanägemise tõttu (Freddie kaal oli langenud 76 kilolt 57-le) filmiti video must-valgena. Valmis video ilmumine 1991. aasta juunis ei tekitanud enam kahtlustki, et Freddie tervis pole korras. Viimastel elupäevadel ei suutnud Freddie normaalselt süüa ega rääkida ning ta jäi praktiliselt pimedaks. Kolm nädalat enne surma otsustas ta lõpetada arstirohtude võtmise, et surma kiirendada.
23. novembril 1991 otsustas Freddie haiguse avalikustada. Päev hiljem, 24. novembril kell 18.48 (veidi rohkem kui 24 tundi pärast haiguse avalikustamist) suri Freddie oma kodus Londonis. Surma põhjus oli AIDSiga seotud kopsupõletik. Vahetult enne Freddie surma olid tema juures sõbrad laulja Dave Clark, majateenija Peter Freestone ja elukaaslane Jim Hutton. Freddie suri samal ajal, kui Jim Hutton tema voodiriideid vahetas. 27. novembril tuhastati Freddie Kensal Greeni krematooriumis. Tema maiste jäänuste asukohta teab vaid Mary Austin.
22. aprillil 1992 korraldasid Brian May, Roger Taylor ja John Deacon Freddie mälestuseks suure mälestuskontserdi, mille tulud läksid AIDSi-vastasele võitlusele.
Freddie muusikaliseks luigelauluks jäi 1995. aastal postuumselt ilmunud Queeni plaat "Made in Heaven", millel olid viimased enne tema surma salvestatud laulud. "Mother Love" salvestati Montreux's umbes pool aastat enne Mercury surma (13-16 mai 1991), aga loo salvestamine jäi pooleli, sest Freddie käis stuudios ainult siis, kui end hästi tundis. Laulda oli vaja veel viimane salm, kuid Mercury oli öelnud Mayle, et ta hetkel enam ei jaksa ning laulab viimase salmi hiljem. Stuudiosse tagasi ta enam ei jõudnudki ja see oli viimane kord, kui Brian May teda nägi. Freddie suri 45-aastaselt.
Mälestuse jäädvustamine
2003. aastast korraldatakse septembrikuus Šveitsis Montreux's Freddie mälestuspäeva. Genfi järve kaldapealsel alal asub ka talle püstitatud monument, mille autor on tšehhi skulptor Irena Sedlecká. See kuju on ka plaadi "Made in Heaven" esikaanel.
2018. aastal tehti Mercury elust ja lavakarjäärist film "Bohemian Rhapsody". Filmis kehastab Freddiet näitleja Rami Malek, kes võitis selle rolli eest 2019. aastal Oscari parima meesnäitleja kategoorias.
Ostře sledované vlaky
"Ostře sledované vlaky" ("Pingsalt valvatud rongid") on Bohumil Hrabali teos, mis esmakordselt ilmus 1965. aastal. Eesti keeles pole see ilmunud.
Aastal 1966 lavastas tšehhi filmilavastaja Jiří Menzel teose põhjal filmi "Tähelepanelikult jälgitavad rongid", mis võitis 1968. aastal parima võõrkeelse filmi Oscari.
Seebipuulised
Seebipuulised (Sapindaceae) on kaheiduleheliste klassi seebipuulaadsete seltsi kuuluv taimede sugukond.
Seebipuuliste hulka kuulub 140–150 perekonda ja 1400–2000 liiki. Nende seas on puid, põõsaid, rohttaimi ja liaane.
Seebipuulistele kõige lähedasem sugukond on ruudilised. Seebipuuliste kõige ürgsem tänapäevane perekond on Hiinas kasvav Xanthoceras.
Max Linder
thumb|right|Max Linder pisi|Max Linderi 1922. aasta "Kolme musketäri" põhjal valminud komöödiatummfilm "The Three Must-Get-Theres" Max Linder (Gabriel-Maximilien Leuvielle; 16. detsember 1883 Saint-Loubès – 31. oktoober 1925 Pariis) oli prantsuse filminäitleja, koomik.
Seebipuulised
Õied
Õied on väikesed ja ühesoolised, vahel vormiliselt kahesoolised, aga sisuliselt ühesoolised, kuigi taimed ise võivad olla nii ühekojalised kui kahekojalised. Õied on koondunud õisikutesse, kõige sagedamini pööristesse. Kõige sagedamini on õites 4-5 kroonlehte ja tupplehte (perekonnal Dodonaea kroonlehed puuduvad). Tolmukad asuvad õie keskel ja tolmukaniit on sageli karvane. Tolmukaid on 4–10, kõige sagedamini paiknevad nad kahes kontsentrilises ringis, kummaski 4 tolmukat, kokku 8. Emakas on 2-3 viljalehte, mõnikord kuni 6. Tavaliselt on õies ainult üks emakakael, millel on hõlmakujuline emakasuue. Kõige sagedamini tolmeldavad õisi linnud ja putukad, aga mõned liigid on tuultolmlejad.
Pompei
Pompei on linn Itaalias Campania maakonnas Napoli provintsis Vesuuvi vulkaani jalamil.
Seebipuulised
Viljad
Viljad on mitmekesised. Seebipuuliste viljad võivad olla nii lihakad kui kuivad, nii pähklid, marjad, luuviljad, laguviljad, kuprad (Bridgesia) kui tiibviljad (vahtrad). Seemnes puudub endosperm, kuid sageli esineb seemnerüü.
Max Linder
Tsitaat
Hommikul, kui jõudsime Vincennes'i stuudiosse, ütles Louis Gasnier mulle:
Pompei
Linn on peaasjalikult tuntud tänu antiikaja linna Pompeii väljakaevatud varemetele.
Ajalugu
pisi|vasakul|275px|Vana-Rooma aegse Campania kaart. Pompei on punaselt esile toodud Antiikaja Pompei (ladina keeles Pompeii, mõnikord kasutatakse ka kuju Pompeji) asutasid 6. sajandil eKr oskid. Jõukad roomlased käisid seal suviti palverännakul. Linnas oli 35 lõbumaja, mida külastasid peamiselt meremehed, ja üle 10 000 elaniku. Aastal 79 mattus Pompei Vesuuvi vulkaanilise tuha alla, kui vulkaan purskama hakkas. Tuhakiht oli 7–9 m paksune. Niimoodi konserveerus see linnake peaaegu tervena paljudeks sajanditeks. 18. sajandil 1748 hakati Pompeilt tuhakihti eemaldama. Vahepeal see töö peatus, järjepidevalt hakati väljakaevamisi tegema uuesti aastal 1860.
Seebipuulised
Tähtsaimad esindajad
Seebipuulaadsete seltsi kuuluvad ka sellised troopilised puuviljad nagu litši ja rambutan. Sugukonda kuulub ka liaan, mille seemnetest saadakse guaraanat. Need seemned sisaldavad kuni 5% kofeiini ning nendest tehtud pastat segatakse šokolaadi sisse ja kasutatakse kohvisarnase ergutava joogi tegemiseks. Seebipuu marjadest valmistatakse seepi. Vahtratest saadakse vahtramahla ja vahtrasiirupit. Hobukastan ja mitu vahtraliiki on väärtusliku puiduga. Mitu perekonda on ilutaimed, näiteks Koelreuteria, Cardiospermum ja Ungnadia. Indias toodetakse taimest Schleichera trijuga makassariõli.
Max Linder
Tsitaat
“Leidsime toreda süžee. Vincennes'i järv on jääs. Sa saad algaja uisutaja osa.”
Seebipuulised
Tähtsaimad esindajad
Eesti taimedest kuuluvad siia sugukonda vahtrad ja hobukastan.
Pompei
Arhitektuur
Linnused püstitati raskesti ligipääsevatesse kohtadesse, sest lubjakivi ei pidanud tugevale rünnakule vastu.
Max Linder
Tsitaat
“Seda naljakam tuleb,” kinnitas tema.
Pompei
Arhitektuur
Pompei elumajad on tuntud kunagise omapärase ja ilmeka rooma arhitektuuri heade näidetena. Eklektitsismi vaim juhtis selle loojaid nii erilaadiliste elementide nagu itaalia aatrium ja hellenistlik peristüül ühendamisele. Just seda tüüpi esindavadki Pompei kaunimad elumajad, näiteks Pansa maja, Fauni maja, Loreius Tiburtinuse maja ja eeskätt kuulus Vettiuste maja. Pidulikus poolhämaruses võtsid külastajaid vastu avar aatrium ja selle kaks kõrvaltiiba. Siin ootasid kliendid oma patriooni ilmumist. Aatriumis avaldus vanade roomlaste kombekas elulaad. Söögitoaks määratud ruumi ehk tablinumi taga oli näha uuendusena Kreekast sissetoodud peristüüli. Suursugustes majades oli see rohkem kaunistuseks kui elanike igapäevaseks elamiseks. Sellest tulenevalt eraldati tõenäoliselt juba vanal ajal peristüüli keskmine osa seda ümbritsevast käigust vahevõrega. Erinevalt kreeka majast olid ruumid majades asetatud range korrapärasusega peateljest paremale ja vasakule.
Pompei majad võimaldavad tänapäeva inimestel mõista tolleaegsete elanike igapäevast elu. Majade seinad on täis maalitud kuulsate kreeka maalide koopiaid. Nendel piltidel on püütud saavutada ka ruumilisuse muljet.
Max Linder
Tsitaat
Ja mulle pandigi uisud alla. Mind tõugati jääle, enne kui jõudsin ülikonda vahetada. Võimatu öelda, mida ma täpselt tegin. Püüdsin end püsti hoida, kuid mu kübar kukkus maha. Tahtsin selle üles tõsta, kaotasin tasakaalu ja prantsatasin kübara otsa. Neljakäpukil ronisin tagasi kaldale.
Ütlesin Gasnier'le: ”Teen kõik, mida tahad, aga uisutama ma enam ei hakka.”
Tema vastas: “Rohkem pole vajagi, me juba filmisime. Nalja kui palju!”
Veste Paas, Kui tummfilm naeris…, Eesti Raamat, Tallinn, 1973, lk 4
Phaidon
"Phaidon" [f'aidon] on antiikfilosoof Platoni dialoogi vormis kirjutatud filosoofiline teos, mis kuulub Platoni keskmise perioodi dialoogide hulka.
Selles jutustab Phaidon Elisest Echekratesele Sokratese viimasest elupäevast. Phaidon veetis Sokratese surmapäeva koos mitmete teiste tema õpilastega oma õpetaja seltsis ning annab nüüd edasi sel päeval Sokratesega toimunu ning õpilastega peetud jutuajamiste sisu.
Dialoogi filosoofilise arutelu peateema on hinge surematus. Sokrates esitab neli argumenti hinge surematuse kasuks. Samuti demonstreerib ta oma filosoofilist suhtumist surmasse.
Arutluse lõpul esitab Sokrates hinge saatuse selgitamiseks müüdi kujul oma geoloogilise arusaama ehk veendumuse, "milline maa (gaia) idee on ja millised on tema paigad" (108e).
Uurijad on väitnud, et selles dialoogis esitab Platon esimest korda oma õpetuse ideedest (nt 100c).
Dialoog on eesti keeles ilmunud Platoni kogutud teostes 2003. aastal.
Teksti tõlge
57a
Echekrates: Kas sa, Phaidon, olid ise Sokratesega koos tol päeval, mil ta vanglas mürki jõi, või kuulsid sa sellest kellegi teise käest?
Phaidon: Olin ise, Echekrates.
Echekrates: Mida see mees siis ütles, enne kui ta suri? Ja milline oli tema elu lõpp? Ma kuulaksin heameelega. Ja praegu ei käi keegi phleiuslastest enam Ateenas, ja sealt pole ammu käinud ükski võõras,
57 b
kes oleks osanud selle asja kohta midagi kindlat teatada peale selle, et ta jõi mürki ja suri; midagi muud pole neil öelda olnud.
Phaidon: Kas te pole kuulnud isegi kohtuistungist ja sellest, kuidas see toimus?
Echekrates: Sellest on meile räägitud, ja me imestasime, miks ta suri nii palju hiljem, kuigi istung toimus palju varem. Milles siis asi oli, Phaidon?
Hermann Arbon
Hermann Arbon (18. mai (vkj)/ 30. mai 1898 Tallinn – 9. mai 1942 Tallinn) oli Eesti poliitik ja kommunist.
Elulugu
Arbon ei lõpetanud ühtegi kooli, lugema ja kirjutama õppis ise. 1910–1914 oli ta maalri õpilane, 1914–1915 töötas maalrina. 1915 hakkas maalrina tööle Dvigateli vabrikus, kust vallandati sügisel streigi ettevalmistamise pärast ja mõisteti Tallinna merekindluse komandandi poolt “korrarikkumise eest” üheks kuuks vangi, istus Paksus Margaretas. Hiljem töötas kindlustustöödel, kus õppis lukksepaks. 1917. aasta algul mobiliseeriti sõjaväkke. Veebruarirevolutsioonist võttis osa sõjaväes Oudova linnas. 1917. aasta suvel eesti polkude formeerimisel tuli vene väeosast üle 1. Eesti Polku ja 1917. aasta oktoobris teenis Tallinnas.
Esimese Saksa okupatsiooni algul 1918 läks Nõukogude Venemaale, kust tuli aga kohe tagasi. Saksa okupatsioonivõimude poolt peeti lühemat aega vangilaagris kinni. 17. detsember 1918 osales Eesti Vabariigi vastase demonstratsiooni korraldamises Tallinnas. Ta arreteeriti ja anti sõjaväljakohtu alla, kes mõistis ta 30. detsembril 1918 15 aastaks sunnitööle. Vabanes vanglast juulis 1919 Asutava Kogu kokkutuleku puhul antud amnestia põhjal.
Poliitiline tegevus
Arbon kuulus metallitööliste ametiühingusse ja töötas ka sõjaväe autotöökojas, kus valiti töölisvanemaks. 1920. aastal läks ta tööle sõjaväe tehnikakooli laohoidjaks. 1920 astus ta Tallinna Noorproletaarlaste Ühingu liikmeks, 1922 Eesti Tööliste Parteisse ja selle partei noorteosakonda, oli nendes Tallinna komitee liige. 1923. aastal vallandati sõjaväe tehnikakoolist riigivastase tegevuse pärast, siis töötas ta Tallinna sadamas lihttöölisena. 1923 valiti ta Töörahva Ühise Väerinna nimekirja järgi Tallinna linnavolikogusse. Metallitööliste ametiühingus ja karskusseltsis "Valvaja" oli ta juhatuse liige.
21. jaanuar 1924 arreteeriti Arbon riigivastase tegevuse pärast ja 10. november 1924 mõisteti 149 protsessis eluks ajaks sunnitööle. Vabanes vanglast 1938. aasta 7. mai amnestia põhjal, töötas põlevkivitööstuse asfalttöödel lihttöölisena. Kohe pärast vanglast vabanemist astus ehitustööliste ametiühingusse, kus oli usaldusmees. 1938. aasta sügisel sai kütja koha Tallinna Ühises haigekassas, kus töötas kuni 1940. aasta suveni.
Alates maist 1940 oli ta EKP Illegaalse Büroo ja EKP Tallinna Komitee liige.
Tegevus juunipöörde ajal
21. juuli 1940 määrati ta Riigikogu saadikuks. Kui Riigikogu nimetati ümber augustis Ülemnõukoguks, määrati ta Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi liikmeks.
Tegevus ja surm teise Saksa okupatsiooni ajal
Eestisse jäeti EK(b)P juhtivtöötajad põrandaaluse agitatsioonitöö ning relvastatud vastupanu organiseerimiseks, nende hulgas ka Arbon. Ta vahistati Saksa okupatsioonivõimude poolt Saaremaal 29. augustil 1941 ja süüdistatuna kommunistlikus tegevuses Nõukogude okupatsiooni aastal hukati ta 9. mai 1942. Kirjanduses esineb ka, et ta hukati 2. juunil 1942.
2006. aasta Aafrika meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
12. Aafrika meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Kameruni pealinnas Yaoundés 12.–23. juunini 2006.
Vähendatud kolmkõla
Vähendatud kolmkõla on kolmkõla, mis koosneb kahest väikesest tertsist:
Priimi ja kvindi vahe on vähendatud kvint. thumb|left|Vähendatud kolmkõla
Eha Rüütel
Eha Rüütel (sündinud 22. mail 1956 Tallinnas) on eesti psühholoog.
Eha Rüütel on omandanud Tallinna Ülikoolis doktorikraadi psühholoogia erialal. Alates 1989. aastast töötab ta Tallinna Ülikoolis.
Aglais ichnusa
Koerliblikas Aglais ichnusa (sünonüüm Nymphalis ichnusa) või Aglais urticae ichnusa on päevaliblikate liik koerlibliklaste sugukonna koerliblika perekonnast või alamperekonnast või koerliblika alamliik.
Nomenklatuur ja süstemaatika
Liigi esmakirjeldaja on Jacob Hübner (Sammlung europäischer Schmetterlinge [1823-1824]). Ta kasutas nime Papilio ichnusa.
Franco Andrea Bonelli kirjeldas liiki Papilio ichnusa või Vanessa ichnusa nime all 1826: ''Memorie R. Acc. Sci. Torino'' 30: 174, 186, pl. 2, f. 2.
Seda taksonit käsitletakse ka koerliblika alamliigina Aglais urticae ichnusa (inglise keeles Corsican Small Tortoiseshell ).
Elupaik
Laialt levinud erinevates elupaikades tasandikust kuni mägedeni kuni 1500 m üle merepinna.
Mopti
Mopti on linn Malis Nigeri jõe kallastel. Kohalikud kutsuvad linna Mali Veneetsiaks, kuna linn asub kolmel saarel: Uuslinn, Vanalinn ja Bani.
Saared on juba pikka aega olnud asustatud, kuid linn tekkis alles 19. sajandil Massina impeeriumi osana. Hiljem Prantsuse kolonisatsiooni aegu kasvas linn Mali suurimaks ja tähtsaimaks sadamalinnaks.
Mopti on populaarne turistide hulgas. Linnas asuvad peale jõesadama veel lennuväli ja Mopti Suur mošee.
Mopti on Mali suuruselt neljas linn. Seal elab 115 000 inimest (1999), peamiselt bambarad, bozod, dogonid, songaid ja fulbed.
pisi|tühi|Mopti
Der er et yndigt land
"Der er et yndigt land" on Taani riigihümn, mida kasutatakse siis, kui kuningliku perekonna liikmed ei viibi kohal. (Kuningliku perekonna liikmete juuresolekul kasutatakse kuningahümni "Kong Christian stod ved højen mast".)
Hümni viisi kirjutas 1835 Hans Ernst Krøyer. Hiljem on seade teinud Th. Laub ja Carl Nielsen.
Taanikeelsed sõnad
Der er et yndigt land, det står med brede bøge Det bugter sig i bakke, dal, det hedder gamle Danmark
Der sad i fordums tid de harniskklædte kæmper, Så drog de frem til fjenders mén, nu hvile deres bene
Det land endnu er skønt, thi blå sig søen bælter, Og ædle kvinder, skønne mø'r og mænd og raske svende
Hil drot og fædreland! Hil hver en danneborger, Vort gamle Danmark skal bestå, så længe bøgen spejler
Sõnasõnaline tõlge eesti keelde
On üks armas maa, ta on laiade pöökidega Ta lainetab mäeks, oruks, tema nimi on vana Taani
Seal istusid vanadel aegadel raudrüüdes hiiglased, Siis nad läksid vaenlasi ründama, nüüd puhkavad nende luud
See maa on ikka veel ilus, sest meri lainetab nii siniselt, Ja õilsad naised, ilusad neiud, ja mehed ja vahvad noormehed
Olgu tervitatud kuningas ja isamaa! Olgu tervitatud iga kodanik, Meie vana Taani jääb püsima, niikaua kui pöögid peegeldavad
Alfred Schnittke
thumb Alfred Schnittke (Альфред Гарриевич Шнитке; 24. november 1934 Engels – 3. august 1998 Hamburg) oli saksa-juudi päritolu Venemaa helilooja.
Schnittke alustas oma muusikalist haridust Viinis 1946. aastal. 1953–1958 õppis ta Moskva Konservatooriumis Jevgeni Golubevi ja Nikolai Rakovi käe all.
Tema varases loomingus on tunda tugevat Šostakovitši mõju. Seejärel katsetas ta aleatoorika ja serialismiga. 1968. aastal kirjutatud 2. viiulikontsert märgib uue helistiili, nn polüstilismi, algust Schnittke loomingus.
Schnittke õpetas 1961–1972 Moskva Konservatooriumis, kuid sattus siis nõukogude võimu tagakiusamise alla. Tema 1. sümfoonia keelati ära ja tal ei lubatud alates 1980. aastast välismaale reisida. Ta sai 1985 insuldi ning langes koomasse. Schnittke oli kliinilises surmas, kuid taastus ja hakkas uuesti muusikat kirjutama. 1990. aastal kolis ta koos perega Hamburgi. Tema tervis oli siis juba väga halb. Elu lõpuaastatel oli ta peaaegu täiesti halvatud, kuid jätkas kirjutamist.
Schnittke on kirjutanud 3 ooperit (sealhulgas "Elu idioodiga"), balletid "Labürindid" ja "Peer Gynt", 9 sümfooniat, filmimuusikat, viiuli- ja klaverikontserte, 6 concerto grossot ja kammermuusikat.
Schnittke Concerto grosso nr 1. esiettekanne toimus Tallinnas TPI aulas 1977. aastal.
Schnittke on maetud Moskvasse Novodevitšje kalmistule.
Matemaatiline analüüs
Matemaatiline analüüs ehk analüüs on matemaatika haru, mis uurib funktsioone ja nende üldistusi piirväärtuse meetodil.
Kitsamas mõttes mõeldakse matemaatilise analüüsi all diferentsiaalarvutust ja integraalarvutust ühe ja mitme reaalmuutuja funktsioonidega, mille rajasid Isaac Newton ja Leibniz, kuigi mõned selle mõisted kujunesid palju varem. Piirväärtuste meetod võeti kasutusele 19. sajandil. 20. sajandil on kujunenud ka alternatiivne mittestandardne matemaatiline analüüs. Õppeainena hõlmab see ka ridade teooria. Laiemas mõttes hõlmab matemaatiline analüüs paljusid uuteks matemaatika harudeks kujunenud valdkondi, nagu reaalmuutuja funktsioonide teooria, kompleksmuutuja funktsioonide teooria, tõenäosusteooria, harilike diferentsiaalvõrrandite teooria, matemaatiline statistika, osatuletistega diferentsiaalvõrrandite teooria, matemaatilise füüsika võrrandid, arvutusmatemaatika, variatsioonarvutus, funktsionaalanalüüs. Kokku moodustavad need suurema osa matemaatikast.
Matemaatiline analüüs kitsas mõttes
Klassikalisel matemaatilisel analüüsil põhineb analüüs laiemas mõttes, mida peetakse üheks kolmest matemaatika põhisuunast algebra ja geomeetria kõrval.
Kitsas mõttes kasutatakse väljendit "matemaatiline analüüs" põhiliselt õppeprogrammides ja -materjalides. Analüüsi aluseid õpitakse tavaliselt juba keskkoolis, enam-vähem täies mahus õpitakse matemaatilist analüüsi kõrgkoolis paljude erialade esimestel kursustel.
Analüüs laias mõttes
Analüüs on klassikalisest matemaatilisest analüüsist välja kasvanud osa tänapäeva matemaatikast. See hõlmab peale klassikalisse ossa kuuluvate diferentsiaalarvutuse ja integraalarvutuse ka näiteks reaalmuutuja funktsioonide teooria, kompleksmuutuja funktsioonide teooria, diferentsiaalvõrrandite teooria, integraalvõrrandite teooria, variatsioonarvutuse, harmoonilise analüüsi, funktsionaalanalüüsi, dünaamiliste süsteemide teooria, ergoodilise teooria ja globaalse analüüsi. Mittestandardne analüüs on matemaatilise loogika ja mudeliteooria sidusdistsipliin, mis rakendab mudelteooria meetodeid eelkõige klassikalise matemaatilise analüüsi alternatiivseks formaliseerimiseks.
Analüüsi loetakse algebra ja geomeetria kõrval üheks matemaatika põhisuunaks. Analüüsile on iseloomulik funktsioonide uurimine. Kui elementaarmatemaatika õppeprogrammides ja -materjalides ühendatakse analüüsi teemad sageli elementaaralgebraga, siis tänapäeva analüüs kasutab suurel määral tänapäeva geomeetria, eelkõige diferentsiaalgeomeetria ja diferentsiaaltopoloogia meetodeid.
Ajalugu
Matemaatilise analüüsi eelkäijad olid antiikaja ammutamise meetod ja jagamatute meetod. Neid meetodeid ühendab analüüsiga lõpmata väikesteks elementideks lahutamise idee, kusjuures nende loomust ei kujutatud täpselt ette. Algebraline lähenemine (infinitesimaalarvutus) hakkas ilmuma John Wallise, James Gregory ja Isaac Barrow' töödes. Täies ulatuses töötas uue arvutuse kui süsteemi välja Isaac Newton, kes aga jättis oma avastused pikaks ajaks avaldamata. Diferentsiaalarvutuse sünni ametlikuks ajaks võib pidada 1684. aasta maid, mil Gottfried Wilhelm Leibniz avaldas ajakirjas Acta eruditorum (kd V, lk 220–226) artikli "Uus maksimumide ja miinimumide meetod...", mis esitas lühidal ja raskesti arusaadaval kujul diferentsiaalrvutuse printsiibid.
pisi|Gottfried Wilhelm Leibniz 17. sajandi lõpus tekkis Leibnizi ümber matemaatikute ring.
"Lõpmata väikeste analüüsist" hakkasid juba 18. sajandil ja 19. sajandi esimesel poolel hakkasid hargnema näiteks harilike diferentsiaalvõrrandite teooria (Leonhard Euler, Johann Bernoulli, Jean le Rond D'Alembert), analüütiliste funktsioonide teooria (Joseph-Louis Lagrange, Augustin Louis Cauchy, hiljem Bernhard Riemann). Tänapäevase analüüsi kujunemise alguseks peetakse siiski 19. sajandi keskpaiga töid, millega formaliseeriti klassikalise matemaatilise analüüsi võtmemõisteid (reaalarv, funktsioon, piirväärtus, integraal), eelkõige Cauchy ja Bernard Bolzano töid, ning Karl Weierstraßi, Richard Dedekindi ja Georg Cantori 1870ndate ja 1880ndate töid, mis viisid need formaliseeringud lõpule. Seoses sellega tekkisid reaalmuutuja funktsioonide teooria ning analüütiliste funktsioonide uurimise meetodite arenedes kompleksmuutuja funktsioonide teooria. Naiivne hulgateooria, mille Cantor 19. sajandi lõpus välja töötas, andis tõuke meetrilise ruumi ja topoloogilise ruumi mõiste kujunemisele, mis muutis oluliselt kogu analüüsi instrumentaariumi, suurendades uuritavate objektide abstraktsioonastet ja nihutades fookuse reaalarvudelt mittearvumõistetele.
20. sajandi alguses loodi peamiselt Prantsuse matemaatikakoolkonna (Marie Ennemond Camille Jordan, Émile Borel, Nicolas Lebègue, René-Louis Baire) jõududega mõõduteooria, tänu millele üldistati integraali mõistet ning ehitati üles reaalmuutuja funktsioonide teooria. 20. sajandi alguses hakkas kujunema ka tänapäeva analüüsi iseseisev haru funktsionaalanalüüs, mis uurib topoloogilisi vektorruume ja nende kujutusi.
Rabakonn
Rabakonn (Rana arvalis) on konlaste sugukonda konna perekonda kuuluv kahepaikne.
Leviala
Rabakonna levila põhjapiir läbib Rootsi, Lõuna-Soome ja Karjala ning jõuab välja Valge mere äärde, läbib Petšoora alamjooksu, Jamali poolsaare lõunaosa ja Jenissei alamjooksu, kust levila palju kaugemale itta ei ulatu. Levila lõunapiir kulgeb Tõvast läbi Altai ja Põhja-Kasahstani Uralskini, läbib Volga, Doni ja Dnepri alamjooksu, Rumeenia ja Ungari ning Reini ülemjooksu, jõudes Kirde-Prantsusmaal mereni.
Rabakonn elab peamiselt metsas ja metsastepis, kuid põhjas ulatub tema levila tundrasse ja Kasahstanis poolkõrbesse. Mägesid ta ei kannata, kõrgemal kui 700 meetrit ei ela.
Suur osa tema levilast langeb kokku rohukonna omaga, aga levila piirid on lõunasse nihutatud. Nähtavasti talub rabakonn külma halvemini. Kuivust talub ta see-eest paremini: täiesti kuivale liivale asetatud rohukonn sureb teisel-kolmandal päeval, aga rabakonn elab üle nädala.
Eestis on rabakonn levinud hajusalt, aga paiguti on ta arvukas.
Kehaehitus
Rabakonn on üsna väike, kasvades kõigest 5–7 cm pikkuseks. Rabakonn on värvuselt pruun või hallikas, tumedate laikude või täppidega, mis muudab ta oma elukeskkonnas raskesti märgatavaks.
Eluviis
Rabakonn veedab peaaegu kogu oma aja maismaal, siirdudes vette vaid kudemiseks. Rabakonnad talvituvad üksikult maismaal. Sobivateks kohtadeks on lehtedega täidetud augud, näriliste rajatud urud, haohunnikute alused jne.
Talvituspaikadesse siirduvad nad juba septembris.
Paljunemine
Rabakonnade kudemisaeg jääb sageli aprilli lõpust juuni alguseni. Kudemiseks on vajalikud rikkaliku taimestikuga veekogud, nagu rohuse põhjaga tiigid, turbaaugud või üleujutatud heinamaad põhjaga heinamaad.
Paaritumise ajaks värvuvad isaskonnad üleni hõbejassinisteks, nende esimestele varvastele kasvavad tumedad karedad tüükad ning nad krooksuvad nii päeval kui öösel. Sel ajal on rabakonnad väga pelglikud ja tarvitseb inimesel vaid veekogu lähedale tulla, kui loomad vaikivad pikaks ajaks.
Emasloom koeb 370–3000 umbes kahemillimeetrise läbimõõduga muna, mis paiknevad veepinnal 10–15 cm läbimõõduga klompides. Kullesed kooruvad heade tingimuste korral juba 8–10 päeva pärast. Kudu on vastupidav madalatele temperatuuridele ja see võib isegi olla vees, mida katab jääkirme. Sellisel juhul munade areng peatub, kuid nad ei hukku.
Arengu kestus kudust noore konnani kestab olenevalt veetemperatuurist 45–90 päeva ja suvel veekogust väljuvate noorte rabakonnade pikkus on 12–23 mm. Suguküpsuse saavutavad noored konnad kolmandal eluaastal.
Looduskaitse
Rabakonna kudu ja kullesed on väga tundlikud saastele ja hukkuvad isegi minimaalse reostusega veekogudes. Rabakonn kuulub III kategooria looduskaitse alla.
Boston
pisi|[[Massachusettsi osariigimaja]] Boston on linn Ameerika Ühendriikides, Massachusettsi osariigi pealinn ja Uus-Inglismaa ajaloolise piirkonna halduskeskus. Linn asub Maine'i lahe ääres Charlesi jõe suudmes Atlandi ookeani rannikul.
Kayes
Kayes on linn Lääne-Malis Senegali jõe ääres. Kayes on samanimelise regiooni keskus.
Boston
Kliima
Bostoni keskmine sademete hulk on 1090 mm aastas, mis jaotub kuude lõikes ühtlaselt. Igas kuus on keskmiselt 9–12 sajupäeva.
Kayes
Aastal 1892 sai Kayesi linn Prantsuse Sudaani pealinnaks. Seda kuni 17. oktoobrini 1899, mil uueks pealinnaks sai Bamako. Linnas on rahvusvaheline lennuväli, seda läbib Dakari–Nigeri raudtee.
Boston
Kliima
Igas kuus on esinenud õhusooja üle +20 °C, sealhulgas aprillist oktoobrini üle +30 °C. Juulis ja augustis on mõõdetud +39 °C. Kõige külmem kuu on olnud jaanuaris: -24 °C. Seevastu juulis pole temperatuur kunagi langenud alla +10 °C.
Ajalugu
pisi|vasakul|[[Dorchester Heightsist avanenud vaade Bostoni keskusele (1841)]]
Bostoni asutasid 17. septembril 1630 Inglismaalt pärit puritaani kolonistid. Asula esialgne nimi oli Trimountaine, kuid peagi nimetati ta ümber Bostoni linna järgi Inglismaal, kust nad pärit olid. Samal aastal moodustati Massachusettsi lahe koloonia, kus esialgu oli üks asula.
Ometigi ei ole Boston Massachusettsi osariigi vanim asula. 1620 asutasid puritaanlased samuti Plymouthi, mis kuulus Plymouthi kolooniasse. 1691 ühendati Massachusettsi lahe ja Plymouthi koloonia Massachusettsi lahe provintsiks.
1635 asutati linnas Põhja-Ameerika esimene avalik kool, Bostoni ladina kool.