cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dell
Probleemid
Perioodil, mil iga ettevõte uuendas oma arvutiparki regulaarselt, eesmärgiga käia tehnika arenguga käsikäes, olid Delli müüginumbrid muljetavaldavad. Ülemaailmse majanduslanguse tulemusena see trend muutus ning riist- ja tarkvara hoiti ettevõtetes uue vastu vahetamata käigus kauem kui tavaliselt. Selle tulemusena olid Delli müüginumbrid aastal 2009 erakordselt väiksed, 2002. aasta tasemel. Kehvas müügis olid kindlasti "süüdi" ka Hiina tehased, kus standardse konfiguratsiooniga valmisarvutite tootmine on tunduvalt odavam kui mujal – nii Hewlett-Packard, Acer kui ka Asustek on seda võimalust ära kasutanud.
2005. aastal sattus Dell sekeldustesse S.E.C.-ga (Securities and Exchange Commission; sõltumatu föderaalasutus, mis kaitseb väärtpaberiinvestorite huve). S.E.C. süüdistas Delli investorite eksitamises, nimelt kasutas Dell Intelilt saadud raha kvartali kasumiaruannetes kajastamiseks, et vastata Wall Streeti ootustele või neid ületada. Uurimise tulemusena muutis Dell esitatud finantsaruandeid aastatest 2003–2007 ning tasus S.E.C.-ile 100 miljonit dollarit.
Üks suuremaid Delli maine rikkujaid oli A.I.T. (Advanced Internet Technologies, USA-s Põhja-Carolinas baseeruv internetiteenuseid pakkuv ettevõte) hagi Delli vastu. Probleemid tulenesid Aasia arvutikomponentide tarnijate tarnitud kehvades kondensaatorites, mis leidusid emaplaatidel. Emaplaadid olid vigased ja Delli töötajad pingutasid kõvasti, et neid probleeme varjata. Dell kuulutas 2005. aastal, et kulutab 300 miljonit dollarit vigade likvideerimiseks ning kutsub problemaatilised arvutid tagasi, kuid tegelikult arvuteid tagasi ei kutsutud ja paljud Delli kliendid ei saanudki teada, miks nende arvuti purunes. Delli kui ühe kõige ihaldatuma USA ettevõtte alustalasid kõigutas see seik kõvasti – tarbijate silmis Delli usaldusväärsus vähenes.
Tooted ja teenused
Rühmade lühiülevaade:
Taoline toodete ja teenuste rühmitamine on väga efektiivne ning võimaldab kliendil sobiva objekti leida mitu korda kiiremini, kui lihtsalt toodete ja teenuste koguhulgast seda otsides.
Footon
Footon on elektromagnetkiirguse väikseim osake ehk kvant (valguskvant). Footon on vaheosake (boson spinniga 1), mis vahendab elektromagnetilist vastastikmõju. Footon (erinevalt näiteks gluuonist) ise oma vahendatava vastastikmõju laengut ei kanna ja on elektriliselt neutraalne. Tema seisumass on 0 ning seetõttu liigub ta vaakumis alati valguse kiirusega c\!. Valguse kiirus kui universaalne füüsikaline konstant ongi defineeritud footoni liikumise kiiruse kaudu vaakumis.
Saint Lucia lipp
thumb|360px|Saint Lucia lipp
Footon
Üldine kirjeldus
Footon on elementaarosake, mis vahendab elektromagnetilist vastastikmõju. Enamasti tähendab see, et elektriliselt laetud kehad vahetavad omavahel virtuaalseid footoneid. Näiteks positiivselt laetud aatomituum ja negatiivselt laetud aatomi elektronkate mõjutavad teineteist virtuaalsete footonitega.
Saint Lucia lipp
Saint Lucia lipp võeti kasutusele 1. märtsil 1967 pärast Saint Lucia iseseisvumist.
Footon
Footonit iseloomustavad kvantarvud
Nagu kõik teised fundamentaalsed vaheosakesed, on ka footon boson (spinniga 1). Kui fermion neelab footoni, siis fermioni ja footoni spinnid liituvad. Näiteks kui elektron neelab footoni, siis muutub tema spinn vastupidiseks (süsteemi summaarne spinn peab olema kõikides vastastikmõjudes jääv).
Saint Lucia lipp
Sinine sümboliseerib lipul Kariibi merd, valge kolmnurk saart, kollane kolmnurk liivaranda ja must kolmnurk Pitoni vulkaani.
Footon
Footonit iseloomustavad kvantarvud
Lisaks spinnile (mis määrab ära footoni polarisatsiooni) iseloomustab footonit veel lainevektor, mis määrab ära footoni lainepikkuse ja liikumise suuna. Kõik teised footoni kvantarvud (näiteks tema leptonlaeng ja barüonlaeng) on 0. Footon on iseenda antiosake, kuid kaks footonit omavahel enamasti ei annihileeru, kuna nendevaheline vastastikmõju on väga nõrk. Kuna footonitel elektrilaeng puudub, siis saavad nad vastastikmõjus olla ainult virtuaalsete laetud osakeste (näiteks elektronide) silmuste kaudu.
Footoni energia
kus E on footoni energia, h on Plancki konstant, f on footoni sagedus ja \lambda on tema lainepikkus (sagedus ja lainepikkus on teineteisega pöördvõrdelised).
E tähistab footoni poolt edasi kantavat energiat. See on ühtlasi ka vähim võimalik lainepikkusega \lambda \! elektromagnetvälja (ja elektromagnetkiirguse) "portsjon", ehk kvant. Tulenevalt laine-osakese dualismist käitub footon samaaegselt nii osakese kui lainena (täpsemalt lainepaketina).
Süsteem, mis kiirgab footoni kaotab selle võrra energiat ning süsteem, mis neelab footoni saab selle võrra energiat juurde. See tähendab, et kõik kehad saavad energiat ja loovutavad energiat kvanthaaval.
Footoni neelamist aatomi poolt nimetatakse ka fotoefektiks. Sellisel juhul footon ergastab aatomi (aatom läheb ergastatud olekusse).
Footoni mass
Kuna footoni seisumass on 0, siis liigub footon alati valguse kiirusega. Footonil on mass, mis on võrdne footoni poolt edasi kantava energiaga. Kui mingi keha neelab footoni, siis saab ta endale selle footoni energia ning selle võrra suureneb ka keha mass
Footoni lagunemine
Footon ei saa laguneda, kuna puudub temast kergema seisumassiga osake. Teiseks ei saa footon laguneda ka põhjusel, et liikudes valguse kiirusega tema jaoks (vastavalt erirelatiivsusteooriale) aeg seisab. Footoni jaoks toimub kiirgumine ja neeldumine samaaegselt jätmata vahepeal võimalust lagunemiseks.
Footoni nimetus
Albert Einstein nimetas 1909. aastal oma teoorias footoneid valguskvantideks (das Lichtquant). Footoni nimetuse (tulenevalt kreekakeelsest sõnast φῶς phôs – valgus) pakkus esimesena välja füüsikakeemik Gilbert N. Lewis 1926. aastal K.uigi Lewise arendatav teooria heideti tema sisemiste mittevastavuste tõttu kiiresti kõrvale, siis nimetus "footon" sai kiiresti populaarseks.
Atløy
Atløy ehk Atløyna on saar Norras Vestlandi maakonnas Askvolli vallas Dalsfjordeni merepoolsest osast Vilnesfjordenist põhja pool.
Ida poole jäävast mandrist lahutab saart Granesundet. Läänepoolne naabersaar on Tvibyrge, kirdes asub Raudøy (Raudøyna), edelas Lauklandsøy (Lauklandsøyna), kagus Sausesundøy (Sausesundøyna).
Saare pindala on 37,7 km².
Elanike arv on 480 (2001).
Saare kõrgeim punkt on Skredvarden (636 m) saare kaguosas.
Saar on metsane.
Saare idarannal paikneva Gjerviki sadama kaudu on saarel autoparvlaevaühendus Askvolli ja Furega (vastavalt Vilnesfjordeni põhja- ja lõunakaldal).
Tegeldakse kalatöötlemise, põllumajanduse ja kalapüügiga.
Ajalugu
Saarel on kaljujooniseid.
Vilnesi kirik on 17. sajandist pärinev puukirik. Vana kirik hävis pikselöögist 1673 ning 1674 ehitati uus. Põranda alt olevat leitud palju inimjäänuseid; seda peeti viikingiaegseks hauaks.
Nimi
Atløy sai nime Atle jarli järgi pärast lahingut jarl Håkon Grjotgardsoniga. Lühikeses lahingus Stavenesvågenis Askvolli vallas Håkon langes ja Atle jarl suri saadud haavadesse pisut hiljem ühes Atløy talus.
Cobh
Cobh (iiri An Cóbh) on sadamalinn Iirimaal Corki krahvkonnas. Asub Atlandi ookeani kaldal.
Aastatel 1849–1922 kandis linn nime Queenstown.
Cobhi sadama kaudu lahkusid miljonid iirlased Ameerikasse. Cobhis peatus viimast korda Titanic enne teeleasumist Ameerikasse.
1905. aasta revolutsioon
pisi|400px|[[Ilja Repin, 17. oktoober 1905]] 1905. aasta revolutsioon algas 22. jaanuaril (vkj 9. jaanuaril) 1905 Peterburis verise pühapäeva sündmustega.
22. jaanuariks oli tsaarivalitsus Peterburi koondanud üle 40 000 soldati ja politseiniku. Rüseluse käigus tulistati Talvepalee juurde suunduvat tööliste rongkäiku, mis tahtis esitada Nikolai II-le tööliste olukorra parandamist taotleva palvekirja. Osavõtjaid oli üle 140 000. Surma sai umbes 500 inimest, haavata mitu tuhat. Verine pühapäev põhjustas kogu Venemaal streigilaine. Jaanuaris streigiti 66 linnas. Streikijate peamiseks loosungiks oli "Maha isevalitsus!".
Üle Venemaa Keisririigi toimunud streigi- ja vastupanuliikumine viis 17. oktoobri manifesti väljakuulutamiseni ja 1906. aasta Venemaa konstitutsiooni vastuvõtmiseni.
1906
Vastuolude tõttu keiser Nikolai II ja II Riigiduuma vahel, saatis keiser Riigiduuma 9. juulil 1906 laiali. Vastuolude üheks põhjuseks oli Sotsialistide-Revolutsionääride Partei esindajate poolt Riigiduuma istungitel tehtav keisrivõimuvastane agitatsioon.
Protestiks Riigiduuma laialisaatmisele otsustas Soome suurvürstiriigis Terijokil asuv Sotsialistide-Revolutsionääride Partei Keskkomitee organiseerida relvastatud ülestõusud sõjakindlustes ja garnisonides – Kroonlinnas, Sveaborgis, Tallinnas, Kiievis, Sevastopolis ning sinna saadeti ka organisaatorid-agitaatorid. Sveaborgi Tšernov ja Jevno Azef, Kroonlinna Riigiduuma liige Onipko ja Tallinna saadeti Ilja Fondaminski (1880–1942) (Илья Исидорович Фондаминский (Фундаминский)), kes jäi aga hiljaks mässu organiseerimisele, kuid arreteeriti siiski koos teistega, kui ta läks koos kaaslastega mässulisele laevale.
17. juulil algas mäss Sveaborgis, kus see kohe maha suruti, ja 19.–20. juulil Kroonlinnas, kus see samuti maha suruti.
Ülestõus sõjalaeval Pamjat Azova
20. juuli 1906 algas Tallinna lähedal Hara lahes (бухта Папонвик) asunud Tallinna eskaadri õppe-suurtükiväe divisjoni ristlejal Pamjat Azova spontaanne mäss.
Vastuhaku põhjuseks oli ohvitseri avastatud sõjalaeval agitatsioonitööd tegeva eraisiku – Tallinna VSDTP liikme agitaator Oskari (Arseni Kaptjuh) kinnipidamine. Madruste poolt Arseni Kaptjuhi vabastamise käigus tekkinud rahutuste käigus tapeti kaks laeva ohvitseri ning ülejäänud visati üle parda ja pääsesid kaldale.
Piirsalu vald (Kullamaa kihelkond)
pisi|300px|[[1939. aasta vallareformiga muudetud valdade piirid Läänemaal]] Piirsalu vald (saksa keeles Piersal) oli vald Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.
1905. aasta revolutsioon
Ülestõus sõjalaeval Pamjat Azova
Kaptjuhi juhtimisel organiseeriti madrustest juhtorgan laevakomitee, kuhu kuulusid Kaptjuh, N. Lobadin, S. Gavrilov, A. Kolodon, G. Boldõrev jt. Kuna aga puudus selge tegevuskava edasiseks ning konkreetsed nõudmised siis laevalejäänud nooremohvitseride ja laevale saabunud sandarmisalga ja sõdurite abiga suruti ülestõus maha. See lõppes 35 ülestõusust osavõtnu vangistamisega ja viimisega sõjaväevanglasse Paks Margareeta.
Piirsalu vald (Kullamaa kihelkond)
Valla pindala oli 1934. aastal 185 km² ja elanike arv 1543. Vallamaja asus Piirsalu külas.
1905. aasta revolutsioon
Ülestõus sõjalaeval Pamjat Azova
Ülestõusust osavõtnute üle mõisteti kohut 4. augustil 1906 Sõjaväljakohtus ning 6. augustil 1906 hukati Tallinnas neist 17 madrust ja 1 agitaator. Lisaks mõisteti veel 12 madrust sunnitööle ja 28 karistati distsiplinaarkorras.
Piirsalu vald (Kullamaa kihelkond)
Halduslikult jagunes vald Risti alevikuks, Kuijõe mõisa- ja vallakülaks ning Piirsalu, Kabeli, Valkse, Vanamaa, Jaakna, Mike, Annamõisa ja Rõuma külaks.
Enne 1939. aasta haldusreformi on Piirsalu valda territoriaalselt kirjeldatud niiviisi: elanike arv 1548, pindala 18,450 ha, maaüksusi 422. Suurim pikkus 19 km. Vald piirnes Sooniste, Kalju, Palivere, Harju maakonna Kloostri ja Riisipere vallaga.
Valla ääremail on sood ja metsad, vald on asustatud ainult maantee ümbruses. Puuduvad suuremad asustusühendused teiste valdadega.
17. augustil 1934 tabati vallas väejooksik, 40-aastane Johannes Vinsi, kes oli end alates 1919. aastast varjanud oma venna talu lakas. Teda oli seni peetud Vabadussõjas langenuks ja tema nimi oli raiutud mälestustahvlile Piirsalu kiriku seinal.
1939. aasta haldusreformiga liideti Piirsalu vallaga Sooniste valla põhjapoolne lahustükk, Palivere valla Seljaküla piirkond, Kolovere-Kalju valla Tõlva ja Nikre talud ning Ellamaa, Kuke, Lepaste, Viti ja Soosalu külad.
Valla elanike arv tõusis pärast haldusreformi 2296 elanikuni (15.12.1938 oli Piirsalu vallas 1486 elanikku). Valla keskuseks sai senise Piirsalu asemel Risti alevik.
Malaka poolsaar
thumb Malaka poolsaar (malai keeles Semenanjung Tanah Melayu) on poolsaar Aasia kaguosas, Indohiina poolsaare lõunaosa. Seda ka nimetatakse Kra poolsaareks poolsaare põhjaosas asuva Kra maakitsuse järgi.
Asukoht
Malaka poolsaart ümbritsevad läänest Tai laht, Lõuna-Hiina meri (lahutab poolsaart Kalimantanist), Johori väin (lahutab Singapurist), Singapuri väin, Malaka väin ja Andamani meri. Poolsaare pikkus põhjast lõunasse on 1127 km, suurim laius on 322 km, pindala on 131 300 km².
Geograafia
Malaka poolsaare pinnamood on peamiselt mägine, poolsaare keskosas paikneb paralleelselt mitu mäeahelikku. Poolsaare lõunaosas muutuvad mäed kohati künklikuks tasandikuks. Kõige läänepoolseim Lariti mäeahelik on suhteliselt lühike. Peraki jõgi eraldab seda Keskahelikust, mis ulatub edasi lõuna poole ja lõpeb Melaka linna lähedal. Malaka poolsaare kõige kõrgem tipp on Tahani mägi (2190 m). Mäed koosnevad graniitidest, lubjakividest ja savikiltadest. Jõed on lühikesed aga veerohked. Suurte jõgede merre suubumisel tekkivad estuaarid. Malaka poolsaare pikim jõgi on Pahangi jõgi, mis voolab läänest itta ja suubub Lõuna-Hiina merre. Peraki jõgi saab aluse mägedes Tai piirilt ja voolab põhjast lõuna poole ning suubub Malaka väina.
Kliima
thumb|300px|Malaisia Genting Highland Kliima on Malaka poolsaarel ekvatoriaalne. Kogu aasta jooksul õhutemperatuur kõigub 25–28 kraadi ulatuses. Mägedel kliima muutub jahedamaks. Sajab aasta jooksul enam-vähem sarnaselt, aga suvemussoonide tõttu sajab rohkem suvel.
Loodus
Malaka poolsaare rannikul kasvavad kitsa ribana mangroovid. Mere ja jõgede kallastel kasvavad madalad nipa palmid, nende kohal kõrguvad viigipuud, puukujulised sõnajalad ja bambuse padrikud. Tasandikud ja mäenõlvade alumised osad on kaetud vihmametsadega. Metsades kasvavad peamiselt kaksiktiibviljaliste puude liigid, mis annavad hinnalist kõva puitu. Seda kasutatakse laevade ehitamisel ning parketi ja kalli mööbli valmistamiseks. Mägedes kasvavad igihaljad tammed, rododendronid ja kohalikud okaspuud.
Metsades kasvavad paljud tarbetaimed – banaanid, papaia, mangostanipuu, leivapuu, ingveripuu, rannikul kookospalmid. Malaka poolsaarel kasvatatakse kautšukipuud, mis toodi sisse Brasiiliast.
Loomastik on väga rikas. Poolsaarel elutsevad gibonid, makaagid, erinevad hirveliigid, metskitsed ja metssead (Malaka poolsaare aborigeenide lemmiktoit). Suurtest kabjalistest esinevad must-ninasarvik, banteg, aasia taapir ning elevandid, keda aga tööloomadena ei kasutata. Kiskjatest elavad metsades tiigrid, leopardid, mustad malai karud, punased hundid, mangustid. On palju linde. Jõgedes ja soodes elutsevad krokodillid. On palju madusid, kilpkonni ja sisalikke.
Inimasustus
Malaka poolsaare idaosas asub Taman-Negara rahvuspark.
Malaka poolsaar on jagatud mitme riigi vahel. Elanikke on järgmiselt:
Eurovisiooni tantsuvõistlus
Eurovisiooni tantsuvõistlus oli rahvusvaheline võistlustantsuvõistlus, mida korraldas Euroopa Ringhäälingute Liit (EBU).
Esimene tantsuvõistlus toimus 1. septembril 2007 Londonis. Võitis Soome.
2009. aastal pidi võistlus toimuma Aserbaidžaanis ja 2010. aastal Poolas Varssavis, kuid tühistati EBU sõnul "valdava huvipuuduse" tõttu.
Duarte Pio, Bragança hertsog
1910. aastal sai Portugali kuningriigist pärast sõjaväelist riigipööret vabariik. Viimane kuningas Manoel II põgenes Londonisse eksiili, tema isa ja vend tapeti.
Dom Duarte Pio de Braganca on õppinud sõjaväelises kolledžis ning lõpetanud Lissaboni tehnikaülikooli agronoomiainstituudi.
Kuigi Portugal on alates 1910. aastast vabariik, kannab rahvas südames Bragança hertsogit kui oma ajaloo elavat esindajat. Dom Duarte Pio päris hertsogkonna ja nõudeõiguse Portugali troonile 1976. aastal, kui tema isa suri. Tema vanaisa Dom Miguel on ka Belgia kuninga, Luksemburgi suurhertsogi ja Liechtensteini printsi vanaisa. Tema vanavanaisa kaudu on tal tugevad sugulussidemed ka teiste kuninglike peredega Euroopas.
1950. aastal tühistas Portugali president seaduse, mille alusel kuninglik perekond oli riigist välja saadetud ning hertsog ja tema perekond said pöörduda tagasi kodumaale. (Kreeka valitsus näiteks keelab endiselt kunagiste kuningakodade pärijaid riiki lubamast.)
Portugali sõja ajal Aafrikas teenis Dom Duarte Angolas õhujõudude leitnandina, olles helikopteri piloot 1967–1971.
1995. aastal abiellus ta Portugali ettevõtja Dona Isabel de Herédiaga, tseremoonia oli riikliku tähtsusega sündmus ja toimus Lissabonis Jeronimose kloostris. Kohal olid enamiku Euroopa kuningakodade esindajad, riigi president ja peaminister oma kabinetiga, diplomaatiline korpus. Abielupaaril on kolm last, pere elab Lissaboni lähedal Sintras.
Leev Kuum
Leev Kuum (sündinud 15. aprillil 1930 Tartus) on eesti majandusteadlane.
Dracula
pisi|"Dracula" esmaväljaande kaane reproduktsioon
Leev Kuum
Ta on sündinud metodisti pastori seitsmelapselises peres.
Dracula
"Dracula" on iiri kirjaniku Bram Stokeri 1897. aastal ilmunud romaan.
Leev Kuum
1949 lõpetas ta Tallinna 20. Keskkooli, 1953 lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna kaubanduse erialal, 1963–1966 õppis Moskva Plehhanovi-nimelise Rahvamajanduse Instituudi aspirantuuris.
Dracula
Romaani nimitegelane on vampiir, Transilvaania seekeli päritolu krahv Dracula, kes väidab ennast olevat hunnide valitseja Attila järeltulija. Tegelaskuju eeskujuks oli Valahhia ajalooline vürst Vlad Dracula.
Leev Kuum
Ta töötab Eesti Konjunktuuriinstituudis juhtivteadurina.
Isiklikku
Tema isa oli metodisti vaimulik Aleksander Kuum.
Leev Kuum on teist korda abielus. Tal on esimesest abielust poeg Art ja tütar Marit, teisest abielust tütar Laura Joanna (sündinud 9. mail 2004).
Mari Kamp
Mari Kamp (sündinud Mercedes; 14. märts 1915 Tallinn – 27. jaanuar 2007) oli eesti laulja (sopran) ja näitleja.
Mari Kamp sündis Jaan Kampi ja Marie Pralitsi perekonna ainsa lapsena. Ta õppis Tallinna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumis ja Tallinna Konservatooriumis.
1935. aastal laulis ta Estonia Teatri abikooris ja alates 1936. aastast kooris, aastatel 1939–1944 töötas ta samas solistina. Rahvasuus pälvis tiitli "primadonna".
Mari esimene abikaasa oli riigimehe Jaan Poska poeg Jaan Poska. Teine abikaasa oli Einar Boreus, kellega koos läks Mari Rootsi.
1944–1945 töötas Kamp Stockholmis China Revy-s, seejärel 1945–1955 Göteborgi Stora Teaternis.
Geryon
Geryon elas maailma lääneserval Erytheia saarel. Hesiodose sõnul nimetati selle nimega tänapäeva Cádizi. Antiikajal nimetati seda kanti Andaluusia rannikul Tartessoseks. Giovanni Boccaccio sõnul võttis Geryon külalisi lahkelt vastu, uinutas nende valvsuse ja seejärel tappis nad. Sellise reeturliku käitumise tõttu paigutas Dante Alighieri "Jumalikus komöödias" Geryoni põrgu 8. ringi valvama.
Geryonil oli kahepäine koer Orthos, Kerberose vend, ja veisekari, mida valvas Arese poeg Eurytion. Veiste röövimine oli Heraklese 10. vägitöö.
Teel Geryoni juurde jõudis Herakles Vahemere lõppu ning püstitas sinna Heraklese sambad ehk Gibraltari ja Ceuta. Herakles surmas algul koera, siis karjuse ja lõpuks veiste omaniku, esimesed oma oliivipuust nuiaga, kolmanda Lerna hüdra veres mürgitatud noolega. Geryoni hauale kasvasid kaks puud, mänd ja piinia, mis jooksid vaigu asemel verd.
Karjaajamise ajal saatis Hera parmud karja piinama, nii et need laiali jooksid ja Heraklesel kulus terve aasta nende kokkukogumiseks. Herakles vedas veised Mükeenesse, kus nad ohverdati Herale.
Rooma mütoloogias ajas Herakles karja Kreekasse tagasi läbi Itaalia. Roomas Aventinuse mäel varastas Cacus osa karjast ära. Ta kasutas Hermese leiutatud meetodit, nimelt võttis ta veistelt sõrad ära ja pani teistpidi alla, et keegi ei oskaks jälgipidi neile järele tulla. Ühe versiooni järgi sattus Herakles oma järelejäänud karjaga juhuslikult lähedusest mööduma, veised haistsid teineteist ja hakkasid ammudes kutsuma. Teise järgi teatas Cacuse õde Caca Heraklesele, kus tema vend end koos varastatud loomadega peidab. Herakles lõi Cacuse maha, sai loomad tagasi ja jätkas teekonda. Roomlased väitsid, et Herakles rajas altari kohale, kus asub nende karjaturg Forum Boarium. Sel põhjusel austati Heraklest ka Roomas kultuslikult.
Olümpias ja Teebas oli Geryoni pühamu ning Paduas oli Geryoni oraakel.
Kõige põhjalikumalt on Heraklese 10. kangelasteo kirja pannud 6. sajandil eKr elanud poeet Stesichoros. Teose pealkiri on "Geryoni laul" (Geryoneis) ja see on osaliselt säilinud.
Geryon kunstis
Pärast antiikaega pole Geryon olnud kunstnike seas populaarne teema, kuid antiikajal küll. Säilinud on hulgaliselt Geryoni kujutavaid vaase. Need on üldjuhul loodud pärast Stesichorose "Geryoni laulu" kirjutamist, mis näitab, et see pidi Kreekas üldtuntud ja mõjukas teos olema.
Müncheni Riiklikus Antiigimuuseumis on pottsepp Kachrylioni ja vaasimaalija Euphroniose punasefiguuriline jooginõu (kylix) aastatest umbes 510–500 eKr, millel on kujutatud Heraklest Geryoniga võitlemas, kusjuures nende vahel on näha Orthose surnukeha.
Boeing B-17 Flying Fortress
pisi|B-17 Flying Fortress Boeing B-17 Flying Fortress (eesti keeles 'lendav kindlus') on firma Boeing neljamootoriline, alltiivaline, täismetallkonstruktsiooniga pommituslennuk, mida kasutati peamiselt teises maailmasõjas Euroopas Saksamaa pommitamisel. Lennuki esmalend toimus 1935. aastal. B-17 osutus üheks arvukamalt ehitatud lennukiks teises maailmasõjas B-24 Liberatori ja Junkers Ju-88 järel.
Ajalugu
1934. aastal esitas Ameerika Ühendriikide õhuvägi tellimuse uuemate tehniliste näitajatega neljamootorilisele lennukile, seetõttu asus Boeingu firma sellega tegelema. Tellimuse saanud Boeing hakkas nõutud lennukeid väikese seeriana ehitama 1937. aastal. Esimesed lennuki versioonid olid küllaltki kaitsetud hävituslennukite rünnakute vastu. Seetõttu relvastati järgmised lennukid kuulipildujatega, mis asetsesid lennuki kere peal, sabas ja kere all. Lennukeid kasutati algul pommitamiseks päevasel ajal. Selleks, et vältida õhutõrjekahurite tõkketuld, lendasid pommitajad kahurite laskeulatusest kõrgemal. Turboülelaadimisega mootorid andsid B-17-le võime lennata kõrgel.
Kokku ehitati 12 731 lennukit, millest 4735 hävis sõjas. Tänaseks on alles 47 lennukit, millest 9 on lennuvõimelised. 40 lennukit paikneb Ameerika Ühendriikides ning 7 mujal maailmas.
Tehnilised andmed
Andmed võetud: World War 2 In Review No. 23: Boeing B-17 Flying Fortress
Jõhvi raudteejaam
pisi|[[Juuniküüditamine|Juuniküüditamise mälestuskivi Jõhvi raudteejaama ees]] pisi|Jõhvi jaamahoone Jõhvi raudteejaam on raudteejaam Ida-Virumaal Jõhvis.
Läbi Jõhvi kulgeb alates 1870. aastast laiarööpmeline Tallinna–Narva raudtee. Jaamas peatuvad Elroni reisirongid liinil Tallinn–Narva. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine.
Perroonid
Jõhvi raudteejaamas asusid kaks madalat perrooni pikkusega 165 m ja 400 m. Perroonid lammutati seoses uue kaasaegse ooteplatvormi ehitamisega.
2014. aastal valmis Jõhvis uus 550 mm kõrgune ja 150 m pikkune raudteedevaheline ooteplatvorm.
Ajalugu
pisi|vasakul|Jõhvi esialgne peatus ja ootepaviljon aastal 1929, toonase nimega "Jõhvi alev" Praeguse Jõhvi raudteejaama asukohale rajati peatus ühes puidust ootepaviljoniga 1929. aastal. Peatuse esialgseks nimeks sai Jõhvi alev.
1936. aastaks oli praegusest Jõhvist saanud täiemõõtmeline raudteejaam, ühes kõrvalteede, ladude ning jaamahoonega. Samal aastal anti jaamale nimeks Jõhvi. Varem Jõhvi nime kandnud jaam nimetati ümber Toila jaamaks (vt Toila raudteejaam).
Juunis 1941 ja märtsis 1949 küüditati läbi Jõhvi raudteejaama NSV Liidu sisemaale Siberisse Eestimaa elanikke.
Lisaks Tallinna–Narva raudteele kulgeb Jõhvi jaamast ka haruraudtee Ahtmesse ja sealt edasi erinevatesse tööstuspiirkondadesse (vt Enefit Kaevandused).
Jõhvi naaberjaam Tallinna suunal on Kohtla (kus alates 2014. aastast reisirongid ei peatu) ja Narva suunal Oru raudteejaam.
Jaamahoone
pisi|vasakul|Jõhvi esimene jaamahoone (nn Pätsu jaam) pisi|1951. aastal valminud uus [[Uusklassitsism (kunst)|uusklassitsistlik jaamahoone]] Algselt täitis jaamahoone ülesannet puidust ootepaviljon, mis rajati 1929. aastal.
Jõhvi esimene jaamahoone ehitati 1936. aastal eriprojekti järgi. Hoone oli esinduslik ning seda kutsuti rahvasuus presidendi- või Pätsu jaamaks, sest Toila-Oru lossi sõitnud president Konstantin Pätsi ja tema külaliste jaoks olid seal kaks eraldi ruumi. 19. septembril 1944 lasid taganevad sakslased hoone õhku.
1940. aastate teisel poolel täitis ajutiselt jaamahoone rolli askeetlik viilkatusega puitehitis.
1951. aastal valmis uus, tüüpprojekti järgi rõhutatult klassitsismipärane stalinistlik ühekorruseline kivihoone, mis praegu seisab tühjalt ja on halvas seisukorras. Hoone arhitektuuris on esile toodud pseudoklassitsistlikud detailid nagu kolmnurkfrontoon keskrisaliidi kohal, pilastrid, sümmeetrilisus jne. Hoone keskkorpuses paiknes suur ootesaal ning selle külgedel väike ootesaal ja baariruum (vastavalt ida ja lääne pool). Põhjapoolse peasissepääsu ning ootesaali vahel asus kitsas tsoon, mis jaotus keskse eeskoja ning seda ääristavate kassaruumide vahel. Ida- ja läänepoolsetes väiksemates hoonetiibades asunud ruumid olid mõeldud raudteetöötajatele. Hoone on identne Jõgeva jaamahoonega ja oli kasutuses tõenäoliselt kuni 2000. aastate alguseni.
2021. aastal ostis Jõhvi vald vaksalihoone 17 000 euro eest, tänu millele renoveeriti 2022. aasta algul hoone katus ja fassaad.
Reisirongiliiklus
Jõhvis peatuvad Elroni idasuunalised reisirongid liinil Tallinn–Narva. Lisaks peatub jaamas Go Raili Tallinna–Moskva rong, varem peatus ka eraldiseisvalt tegutsenud Tallinna–Peterburi rong.
Vaata ka
pisi|Jaamast vaatega Tallinna suunas
Impilahti vald
thumb|Impilahti valla asend Nõukogude Liidule loovutatud Soome alal Impilahti (karjala keeles Imbilahti) on endine Soome vald Karjalas Laadoga põhjakaldal.
Impilahti valla keskasula oli Pitkäranta. 1939 oli Impilahti pindala 904,3 km² ja rahvaarv 12 891.
Aastal 1944 liideti Nõukogude Liiduga. Suurem osa endisest vallast kuulub Pitkäranta rajooni.
Impilahti Impilakhti Impilax
Loodna valla vapp
thumb|Loodna valla vapp Loodna valla vapp on Rapla maakonnas asuva endise Eesti haldusüksuse Loodna valla vapp.
Praegune Märjamaa vald, mis loodi 20. oktoobril 2002 ühinenud Märjamaa alevi, endise Märjamaa valla ja Loodna valla ühinemise tulemusena, võttis oma vapiks endise Märjamaa valla vapi. Endise Märjamaa valla vapina oli see kasutusel juba alates 21. oktoobrist 1996. Märjamaa alevi ja Loodna valla sümbolid kuulutati kehtetuks.
Vapi kirjeldus
Neljaharulised ristikulehed sümboliseerivad põllumajandust. Lehed meenutavad ka kristliku maailma universaalseimat sümbolit – risti, mis vapil koosneb ühinenud südametest, viidates sõbraliku koostöö tähendusele.
Hobuseraud sümboliseerib edasiliikumist nii majanduses kui ka vaimuvallas. Hobuseraud on ajast aega olnud ka turvalisuse ja õnne talisman.
Vapitüve pärnalehe lõige osutab sellele, et vallas asub loodusharuldus – Sipa pärn, omaliigiliste seas Eesti suurim.
Vapi kuldne toon tähistab viljapõldusid ja muid inimkätega loodud rikkusi, roheline valla mitmekesist loodust: soid-rabasid, niitusid, metsi ning neist inimestesse hoovavat ürgset rahu ja hingejõudu.
Märjamaa alevi vapp
pisi|Märjamaa alevi vapp Märjamaa alevi vapp oli Rapla maakonnas asuva Eesti alevi Märjamaa vapp.
Praegune Märjamaa vald, mis tekkis 20. oktoobril 2002 Märjamaa alevi, endise Märjamaa valla ja Loodna valla ühinemisel, võttis oma vapiks endise Märjamaa valla vapi. Endise Märjamaa valla vapina oli see kasutusel juba alates 21. oktoobrist 1996. Märjamaa alevi ja Loodna valla sümbolid kuulutati kehtetuks.
Kirjeldus
Hõbedase müüritisega kilbil ümarvõlviga, punase avaga portaal, võlvi lukukivil punane ristikulehe kujutis. Vapi punasel tüvel kolm hõbedast lainelõikelist varrast.
Põhjendus
Müüritisega portaal osutab Märjamaa kirikaia väravaehitisele, mis on rajatud I maailmasõja ja Eesti Vabadussõjas langenud kohalike inimeste mälestuseks. Võlvi lukukivile paigutatud ristikulehe kujutis sümboliseerib alevi inimeste maalähedast elulaadi ja ühistegevust ning ristiusust pärinevat kolmainsust ja 13.–14. sajandil ehitatud Märjamaa kirikut. Vapitüve ja portaaliava punane värv meenutab, et Märjamaa alev ja kihelkond on ajalooliselt kuulunud Läänemaa (punane vapikilp) koosseisu. Hõbedased lained vapitüvel viitavad alevi nime esimese poolele ja ümbruskonna omapärastele loodusobjektidele – suurveest tekkivatele karstijärvedele, millel on oma kohalik nimetus – järtad (ainsuses: järta).
Dzmitry Kałdun
Dzmitry Kałdun (valgevene Дзмітры Калдун, vene keeles Дмитрий Колдун; Dmitry Koldun ka Dima Koldun; sündinud 11. juuni 1985 Minskis) on Valgevene poplaulja.
Pärast võitu sai Dzmitry väga populaarseks. Ta võitis ka Valgevene Eurovisiooni eelvõistluse Filipp Kirkorovi lauluga "Work Your Magic" ("дай мне силу").
10. mail 2007 toimunud Eurovisiooni lauluvõistluse poolfinaalis Helsingis pääses Dzmitry edasi finaali, kust ta tõi Valgevenele kuuenda koha.
Múm
múm (hääldatakse muːm) on eksperimentaalne Islandi bänd, kelle muusikat iseloomustavad mahe vokaal, elektroonilised glitš-biidid ja efektid ning valik traditsioonilisi ja ebatraditsioonilisi instrumente.
Ajalugu
Vaatamata mõnede oma liikmete lahkumisele on múm jäänud kokku kui muusikute kollektiiv. Nende neljas album "Go Go Smear the Poison Ivy", mis lindistati 2006. aasta jooksul, anti välja 24. septembril 2007.
Novembris 2007 tehti ringreis USA idarannikul koos Saksa muusiku Hauschkaga. Nad naasid sinna kevadel 2008, mängides samu lugusid. Mõlemad turneed sisaldasid laule nende viimaselt albumilt "Go Go Smear the Poison Ivy".
9. augustil 2008 esines múm Leigo Järvemuusikal. Muuhulgas esitati ka uut lugu "Illuminated", mis antakse välja múm'i 2009. aastal ilmuval plaadil "Sing Along to Songs You Don't Know".
27. augustil 2008 teatas múm oma ametlikul kodulehel, et "múm töötab vaikselt, kuid kindlalt oma uue albumi kallal. Kindlat albumi väljaandmise kuupäeva ei ole kivisse raiutud, kuid iga päev toob selle lähemale". Lisaks avaldas múm oma MySpace'i lehel endast mitmeid salvestuse ajal tehtud pilte.
22. mail 2009 Hispaanias Burgoses toimunud kontserdil esitas múm laule oma varsti ilmuvalt albumilt "Sing Along to Songs You Don't Know". Kuigi album antakse ametlikult välja 24. augustil 2009, on see juba Internetti lekkinud.
Üksindus
Üksindus on eraldatuse või isolatsiooni seisund, mis viitab kontakti puudumisele teiste inimestega. See võib tuleneda halbadest suhetest, lähedaste kaotusest, tahtlikust otsusest, nakkushaigustest, psüühikahäiretest, neuroloogilistest häiretest, töötamise asjaoludest või olukorrast (näiteks merehädaline).
Lühiajalist üksindust hinnatakse sageli väärtusliku ajana, mil inimene võib töötada, mõelda või puhata, ilma et ta oleks häiritud. Üksindust võidakse soovida privaatsuse huvides.
Olenemata sarnasustest tehakse üksindusel ja üksildusel vahet. Üksindus tähistab pigem positiivset või neutraalset emotsiooni, samal ajal kui üksildust kasutatakse pigem negatiivse tunde kirjeldamiseks.
Märjamaa valla vapp
thumb|Märjamaa valla vapp Märjamaa valla vapp on Rapla maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Märjamaa valla vapp.
Praegune Märjamaa vald, mis tekkis 20. oktoobril 2002 ühinenud Märjamaa alevi, endise Märjamaa valla ja Loodna valla ühinemisel võttis oma vapiks endise Märjamaa valla vapi. Märjamaa valla vapina on see Riigikantselei heraldikanõukogus kinnitatud juba 21. oktoobril 1996. Märjamaa alevi ja Loodna valla sümbolid kuulutati kehtetuks.
Vapi kirjeldus
Rohelisel kilbil hõbedane sild nelja kaarega - neist otsmised on poolikud, silla kohal on kuldne kaheksa kodaraga ratas.
Vapi värvid Pantone värviskaala järgi on roheline PMS 354 ja kuldne PMS Yellow.
Tõlgendus
Märjamaa valla vapil on kujutatud 1861 aastal rajatud kuuevõlvilist 360 jala (110 m) pikkust Konuvere kivisilda, mis on Eesti suuremate sildade seas tänapäevani säilinutest vanim. Hõbedane (valge) värvus sümboliseerib silla ehitamiseks kasutatud tähtsaimat kohalikku maavara - lubjakivi. Tõllaratas sillal on meenutus ehitise noorusajast ja igavese liikluse sümbol. Rattal on kaheksa kodarat ja Märjamaa nimes kaheksa tähte. Kolm võlvitud sillasammast moodustavad Märjamaa algustähe M-i.
Vapi kasutamine
Märjamaa valla vappi kasutatakse:
Märjamaa valla vappi võib valla põhimääruses kirjeldatust erineval kujul kasutada vaid vallavalitsuse loal.
Nutatsioon
Nutatsioon (ld sõnast nutatio 'võnkumine') on pöörleva keha pöörlemistelje kaldenurga muutumine.
Nutatsioon esineb muuhulgas taimede kasvuliikumises.
Granaadiheitja Carl-Gustav
Raske-tankitõrjegranaadiheitja Carl-Gustav ; (samuti tuntud kui Carl-Gustaf või M2CG) on Rootsi päritolu vintraudne 84 mm tagasilöögita mitmeotstarbeline tankitõrjerelv, mida saab kasutada ka lahinguvälja valgustamiseks, suitsukatte tekitamiseks, vaenlase jalaväe ja kaitserajatiste hävitamiseks. Carl-Gustavi tootja on Rootsi ettevõte Saab Bofors Dynamics (endise nimega Bofors Anti-Armour AB).
Rootsis on selle ametlik nimi Grg m/48 (Granatgevär või granaadiheitja, mudel 48). Eestis on relva hüüdnimi Kusti.
Carl-Gustav on kasutusel paljude riikide relvajõududes, sealhulgas ka Eesti Kaitseväes jao- ja rühmarelvana. Eestis kasutatavad variandid on M2 ja M3. 2021. ja 2022. aastal alustati Eestis vanemate relvade väljavahetamist M4-mudelite vastu.
Ajalugu
Esimest mudelit hakati tootma 1946. aastal ja kuigi sarnased selle ajastu relvad on praktiliselt teenistusest kadunud, kasutatakse Carl-Gustavit siiani laialdaselt edasi.
Tagasilöögita tulistamise süsteem võimaldas granaadiheitja mürsus kasutada tunduvalt rohkem lõhkeainet, saavutades mürsu algkiiruseks 290 m/s varasemate 105 m/s (Panzerschreck ja Bazooka) ning 75 m/s (PIAT) asemel. Tulemuseks oli oluliselt suurem täpsus pikematel vahemaadel. Carl-Gustavit saab kasutada kuni 700 m kaugusel asuvate suuremate seisvate objektide ründamiseks, kuid mürsu siiski suhteliselt aeglane lennukiirus piirab liikuvate sihtmärkide tulistamise laskekaugust 400 meetrini.
1964. aastal võeti kasutusele Carl-Gustavi täiustatud mudel (M2), mis asendas kiiresti originaalmudeli. Praeguseks on valminud ka M3- (1991. aastal) ja M4-mudel (2014. aastal).
Võsalill
Võsalill (Moehringia L.) on nelgilaadsete seltsi nelgiliste sugukonda kuuluv perekond.
Granaadiheitja Carl-Gustav
Kirjeldus
pisi|USA eriväelased Carl-Gustavit laskmas (Iraak, 2009) Tankitõrjegranaadiheitja M2 koosneb põhiliselt vintrauast koos gaasilehtri ja Venturi efekti vastase tagasilöögi summutiga, kahest käepidemest relva eesotsas ja õlatoest. Õlatoe ette saab kinnitada ka harkjala. Relval on küljes mehaaniline sihik, kuid tavaliselt kasutatakse sihtimiseks kinnitatavat 3x suurendusega optilist sihikut. Optilise sihiku vaateväli on 17 kraadi. Kõige uuemad mudelid on varustatud Rootsi punatäppsihikuga. Mehaanilisele sihikule on võimalik lisada helendavad lisatükid, mis parandavad sihtimist pimedas. Samuti on võimalik kasutada relval öövaatlusseadet.
Võsalill
Võsalilled kasvavad parasvöötme põhjaosas. Euroopas ja Lääne-Siberis kasvab ta põhja suunas kuni Arktikani.
Perekonna kirjeldas Carl von Linné aastal 1753. Perekond on nime saanud saksa arsti ja loodusuurija Paul Heinrich Gerhard Möhringi järgi.
1992. aastaks oli perekonnas kirjeldatud 31 liiki. 2007. aastal viidi 4 liiki üle perekonda Arenaria, jättes alles 27 liiki.
Granaadiheitja Carl-Gustav
Kirjeldus
Tankitõrjegranaadiheitja M3 on oma vintraua süsinikkiust katte tõttu tunduvalt kergem, kuid Eesti Kaitseväes seda rahuajal ei kasutata, kuna see on tundlik löökide ja deformeerumise suhtes.
2014. aasta lõpul välja tulnud granaadiheitja Carl-Gustav viimane mudel M4 koosneb titaanist valmistatud komponentidest ning täiustatud süsinikkiust kattest. M4 granaadiheitja kaalub alla 7 kg ning selle pikkus jääb alla 1000 mm, mis teeb selle kandmise oluliselt kergemaks kui eelnevate mudelite puhul. Samuti on võimalik M4 kanda laetuna, mis vähendab lasu ettevalmistuseks kuluvat aega. Esimesed relvad jõuavad Eestisse 2022. aastal ja viimane tarne on planeeritud 2024. aastaks. Uusi granaadiheitjaid hakatakse kasutama paralleelselt praegu kaitseväe varustusse kuuluvate modifikatsioonirelvadega M2 ja M3.
Võsalill
Võsalille õiel on 4 või 5 kroonlehte. Vili on 4 või 6 kohaga kupar. Seemned on mustad.
Eesti liigid
Eestis on levikult tavaline harilik võsalill (Moehringia trinervia). Haruldane on ida-võsalill (Moehringia lateriflora), mida seni on leitud vaid Narva jõe piirkonnas.
Granaadiheitja Carl-Gustav
Tööpõhimõte
Mehaanilise pääste- ja löögimehhanismi abil esile kutsutud lasu tagajärjel väljub üks osa heitelaengu gaasidest gaasilehtri, teine osa rauasuudme kaudu. Püssirohugaasid on ühtlasi ka granaadi liikumapanevaks jõuks. Gaasilehtrist välja paiskuvad gaasid muudavad relva peaaegu tagasilöögituks ja lasu hetkel stabiilseks. Kumulatiivgranaadi põrkamisel vastu takistust kaugemal kui 30 m relvast toimub plahvatus, mille kutsub esile piesoelektriline sütik. Granaadi hävitav toime avaldub kumulatiivjoa tekitatud mehaanilistes purustustes, ülerõhus, ülitugevas valguses ja kuumuses.
Laskemoon
Carl-Gustavi granaadid:
Musgu keel
Musgu keel on Afroaasia keelkonna Tšaadi keelte rühma kuuluv keel, mida räägivad Tšaadi ja Kameruni piirialadel elavad musgud.
Kõnelejate arv on umbes 86 000.
Keele ISO 639-3 kood on mug.
James Horner
James Roy Horner (14. august 1953 Los Angeles, California – 22. juuni 2015 California) oli Ameerika orkestri- ja filmimuusika helilooja.
Tunnustus
Horner võitis Oscari 1997. aastal filmis "Titanic" kõlanud laulu "My Heart Will Go On" eest. Kokku oli ta Oscari kandidaatide hulgas kuus korda.
Indentor
pisi Indentor on detaili või katsekeha pinnakihti sissetungiv kõvast materjalist keha.
Tartu Hansapäevad 2008
Tartu Hansapäevad 2008 toimusid 18.–20. juulil 2008 Tartus. Need olid 13. Tartu hansapäevad.
Festival kajastas olnud, olevat ja tulevat aega. Jõelinnas elustus muinasaeg, Jaanilinnas hansaaeg, Raelinnas tänapäev, Laste- ja Tulevikulinn heitis pilgu tulevasse aega. Kogu festivali liitis ühtseks Hansalaat.
Muinasaega kajastavad üritused toimusid Emajõe ääres Kaarsilla ja Raatuse tänava alguse vahel. Kaasa tegid muinasaja taaskehastamisega tegelev Muinas-Eesti klubi Tarbatu, esinesid lõõtsamängija Asso Int, torupillimängija Kaie Mikheim ning rahvalauluansamblid Tsõdsõpujaleelo ja Sinimaniseele.
Maksumaksja sõber
Maksumaksja sõber on aunimetus, mille annab Eesti Maksumaksjate Liit eelnenud aastal kõige paremini maksumaksja õigusi kaitsnud isikule või organisatsioonile.
Nimetust antakse alates 1999. aastast.
Tartu Hansapäevad 2008
Raelinnas kõlas laul, sõna, pillimäng ja sai tantsu keerutada.
Hansalaat ühendas ajastud tervikuks, mistõttu kauplemine toimus terves kesklinnas. Talurahvaturult sai osta kodumaist värsket mett, köögivilju ja marju, hernekaunu, mahepõllunduse tooteid, ravimtaimi ja ürte, astelpajutooteid, põdralihavorsti, suitsuvutte, juustu, sojatooteid ning talukosmeetikat.
Laste- ja Tulevikulinnas sai tutvuda lisaks mängudele, töötubadele ja etteastetele tulevikuvisioonidega: Tartu Ülikooli füüsikute tegemiste, taastuvenergia ja ökoehitusega. Laste- ja Tulevikulinn asus Tartu Kaubamaja kõrval olevas pargis.
Frankensteini maja
"Frankensteini maja" (originaalpealkirjaga "House of Frankenstein") on 1944. aasta USA õudusfilm.
Süžee
Dr Gustav Niemann ja tema küürakas abiline Daniel põgenevad vanglast. Dr Niemann plaanib üles leida dr Henry Frankensteini päevikud ja monstrumi, et kätte maksta meestele, kes ta vangi saatsid, oma küürakale abilisele aga lubab ilusat keha.
Kahekesi tapavad nad reisiva sõumehe ja võtavad üle tema ratastel näituse, mis sisaldab krahv Dracula luukeret, mille südamest on läbi löödud puuvai. Dr Niemann eemaldab vaia ning Dracula ärkab ellu. Dracula tapab esimese väljavalitud ohvri, bürgermeistri, kuid peagi sureb päikesevalguse käes.
Dr Niemann ja küürakas jõuavad Frankensteini lossini. Nad kohtuvad mustlastega ja Daniel päästab ühe ilusa mustlasnäitsiku, kelle nad endaga kaasa võtavad. Vaatamata oma koledale küürule saab ta naisega sõbraks.
Frankensteini lossi varemete vahelt leiavad dr Niemann ja küürakas üles külmunud Huntmehe ja monstrumi ning sulatavad nad üles. Huntmees muutub inimeseks tagasi ja tõuseb jalule. Larry on endiselt huvitatud suremisest ning vastutasuks dr Niemanni lubadusele teda needusest päästa ongi ta nõus üles otsima dr Frankensteini päeviku elu ja surma tõdede kohta.
Küürakas süüdistab juhtunus dr Niemanni ja ründab teda vihahoos. Seda pealt näinud monstrum, kellele juba tervenduskuuri jõutud teha, murrab end operatsioonilaualt lahti ning viskab Danieli läbi akna välja. Samal ajal ründab maja linnarahvas. Monstrum haarab dr Niemannist ja püüab rahva eest põgeneda. Inimesed viskavad põleva tõrviku monstrumit ja doktorit ümbritseva kuiva rohu sisse ning see lahvatab põlema. Monstrum põgeneb koos surmahirmus dr Niemanniga vesiliivale ning nad upuvad.
Vallasisene linn
pisi|Üks vallasisestest linnadest on [[Jõhvi]] Vallasisene linn on linnaline asula Eestis, mis ei moodusta eraldi kohaliku omavalitsuse üksust ning kuulub valla koosseisu.
Eestis on 32 vallasisest linna:
Vabariik
Vabariik (ladina keeles res publica, 'ühiskondlik asi') on riigivalitsemise vorm, mille tunnuseks on mittepärilik võimukorraldus, mis tekkis juba antiikajal vastandina pärilikule monarhiale. Vabariigiks peetakse riike, mida juhib valitud või mittevalitud riigipea (nt konsul, president), mitte pärilik monarh.
Ajalugu
Valitsemisvormid on kujunenud välja ajaloo jooksul ja tingitud riigi sotsiaal-majanduslikest oludest. Maades, kus kodanikest riigikukutajad said võidu, kehtestati vabariiklik valitsemiskord (Prantsusmaal ja USA-s). Teistes maades, kus kodanluse ja feodaalide vaheline võitlus lõppes kompromissiga, säilis monarhistlik valitsemisvorm, mis kohandus võimule tulnud kodanlusega (Inglismaal, Hollandis ja Jaapanis).
Esimese maailmasõjaga kaasnenud demokraatliku liikumise tõusu tagajärjel varisesid monarhiad Saksamaal, Austria-Ungaris ja Venemaal, pärast Teist maailmasõda Itaalias, 1970. aastatel Kreekas.
Minevikus oli vabariigi ja monarhia vahe poliitilise korra demokraatlikkuse erinevuses. Kaasaja arenenud riikides ei sõltu demokraatlikkus ja ebademokraatlikkus või tsentraliseeritus (vt unitaarriik) ja hajutatud võim (vt föderaalne vabariik) vahetult riigi valitsemisvormist, kuigi viimane avaldab mõju kõrgemate riigiorganite struktuurile ja omavahelistele suhetele, nende volitustele ning reaalsele poliitilisele staatusele.
Presidentaalne vabariik
Presidentaalses vabariigis on presidendil oluline roll: ta on korraga riigipea ja valitsusjuht. Peaministrit sellistes vabariikides ei ole. Valitsus moodustatakse väljaspool parlamenti: president nimetab valitsuse liikmed parlamendist sõltumata (USA-s senati heakskiidul). Ministrid on kohustatud ajama presidendi poolt etteantud poliitikat. Nad on vastutavad presidendi ja mitte parlamendi ees.
Parlamendil on õigus avaldada valitsusele või selle üksikutele liikmetele umbusaldust, kuid see ei too kaasa nende tagasiastumist. Presidentaalses vabariigis valitakse riigipea parlamendist sõltumatult või erilise valijameeste kogu poolt (USA), või otsestel valimistel valijate poolt (Mehhikos, Venezuelas, Colombias jt). Valimisel saavad riigipead "rahva otsese mandaadi", mis lubab presidendil ja tema valitsusel teatud olukordades seista parlamendile vastu: presidendil on parlamendis vastuvõetud seadustele edasilükkava veto õigus. Presidendiks saab presidendivalimistel võitnud partei liider. Parlamendis võib enamus olla ka teisel parteil.
Presidentaalses vabariigis luuakse soodsad eeldused võimu kontsentreerumiseks täitevvõimu ja eelkõige presidendi kätte. Presidentaalse vabariigi tüüpiliseks näiteks on Ameerika Ühendriigid, kus selline vorm ka esimest korda sisse viidi. Euroopas on see vähe levinud, kuid Ladina-Ameerikas esineb presidentaalse vabariigi vorm, kus president on praktiliselt sõltumatu, kohtu ja seadusandliku võimu poolt nõrgalt kontrollitav.
Aafrikas ja Aasias on levinud presidentaalne-monokraatlik vabariik. Seal on presidendil eriline staatus ainuisikulise täitevvõimu kandjana, kellel on laialdased volitused ja kes on sõltumatu seadusandlikust võimust ja kohtust. Presidendivalimised omavad rituaalset iseloomu ja nende vahetamine toimub põhiliselt sõjaväelise riigipöörde teel. Erinevalt klassikalistest presidentaalsetest vabariikidest, kannab valitsus parlamendi ees vormilist vastutust, kuid president võib parlamendi laiali saata. Autoritaarsete režiimide tingimustes võtab vabariiklik vorm spetsiifilised jooned: tihti ei kuulutata presidendiks mitte valitud isikut, vaid see, kes kuulutas end presidendiks riigipöörde järel (vt Pinochet).
Parlamentaarne vabariik
Parlamentaarset vabariiki iseloomustab valitsuse moodustamine parlamendi alusel ja selle vormiline vastutus parlamendi ees. Riigipeal on selles süsteemis tagasihoidlik roll, kuigi vormiliselt võivad tal mitmekülgsed volitused olla. Parlamendil on peale seadusandlike ja eelarve kinnitamise volituste ka õigus valitsuse tegevust kontrollida. President ei nimeta valitsust omal äranägemisel, vaid parlamendis (kahekojalise parlamendi puhul alamkojas) enamuse moodustavate parteide või nende koalitsioonide esindajate hulgast. Valitsusele parlamendi poolt umbusalduse avaldamine toob kaasa valitsuse või parlamendi errumineku ja erakorralised valimised. Et valitsus moodustatakse enamuse saanud parteide esindajate hulgast, siis saavad nad kontrolli parlamendi üle. Valitsus juhib riiki ja valitsusjuht (peaminister, kantsler) on riigis poliitiliselt tähtsaim isik. Presidendi volitusi, välja arvatud esindusisikuna, teostatakse valitsuse nõusolekul.
Parlamentaarse vabariigi tüüpiliseks näiteks on Itaalia 1947. aasta konstitutsiooni põhjal. Ka Eesti, Saksamaa, Austria, Šveits, Island, Iirimaa jne on parlamentaarsed vabariigid.
Presidentaalse ja parlamentaarse vabariigi tunnustega on ka Soome ja Portugal.
Eriline vabariigi vorm on teokraatlik vabariik, kus valitseb vaimulikkond. Iraani islamivabariigi 1979. aasta konstitutsiooni järgi on Iraani vaimulikuks riigipeaks Kõrgeim juht (rahbar), kes on ühtlasi kaitseväe ülemjuhataja. Tähtsuselt järgmine ametiisik Iraanis on president, kes määrab ametisse ministrid ja juhib valitsuse tööd. Seadusandlikku võimu riigis esindab ühekojaline Islami konsultatiivnõukogu (medžlis).