cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kadrina EPT
Ajalugu
Kadrina MTJ-i tegevusulatuse ja -piirid kinnitas 16. mail 1951 Eesti NSV põllumajandusminister oma käskkirjaga nr 20/261. Sellega loeti ettevõte formeerituks ja seda päeva hakati Kadrina MTJ-i sünnipäevana hiljem ka tähistama. Kadrina asula põhjapiiril, Kalevipoja kolhoosi maast eraldatud 22-hektarilisel maa-alal algasid 1954. aasta juunis kohaliku MTJ plaanipärase väljaehituse toimingud. Neid asus juhtima aastavahetusel kohale määratud uus direktor (hilisem põllumajandusminister) Harald Männik. Kolme aasta jooksul valmisid kontorihoone, katlamaja, saun, autogaraaž, kolm kaheksakorterilist elumaja (Tehnika 1, 2 ja 3), 264 m² pinnaga ühiselamu, remonditöökoda (150 tingremonti aastas), kaks traktorikuuri (kumbki 24 traktorile), kombainikuur 12 masinale ja kaks põllutööriistade kuuri (kumbki 487 m²). Kogu kompleks läks maksma 321 100 rubla (sel ajal 3,21 miljonit rubla). Kuigi hooneid võeti kasutusele järk-järgult, nii nagu nad valmisid, peeti 1957. aasta septembris sissekolimispidu. Endine kontorihoone ja saun kirikumõisas jäid eluruumideks, Viitna tee 5 (töökoda nr 1) hoonele ehitati peale teine korrus kooli internaadiks ja pedagoogide korteriteks. Töökoja nr 2 (Viru 10) tänavapoolses otsas oli väike korter, kuhu asus 1957. aastal elama loomaarst Leonid Kalviku pere.
1957. aasta heade töötulemuste eest anti Kadrina MTJ-ile NSVL Põllumajanduse Ministeeriumi ja Ametiühingute Kesknõukogu rändpunalipp koos esimese rahalise preemiaga 2500 rubla (sel ajal 25 000 rubla).
pisi|vasakul|[[Enno Põllu ]] 1. juulil 1957 moodustati uus ettevõte – Tapa Remondi-Tehnikajaam (RTJ), mille kohustuseks jäi kolhooside traktorite ja põllutööriistade remont. Kohtadel sellised võimalused enamasti lihtsalt puudusid. Jäädi tegelema maaparanduse ja turbatootmisega, farmide mehhaniseerimisega, samuti tootmisotstarbeliste kaupade müügiga majanditele. 1961. aasta 20. maist nimetati ettevõte Eesti NSV Ministrite Nõukogu juurde loodud koondise Eesti Põllumajandustehnika (sellest ka EPT) Tapa rajooni osakonnaks, mis tähendas väljumist põllumajandusministeeriumi otsealluvusest.
1. veebruariks 1963, kui ettevõtte töötajate arv oli kasvanud 515 töötajani (selle taseme – üle 500 töötaja – saavutas ettevõte taas alles oma tegevuse lõpu eel 1980. aastatel), likvideeriti automajand, maaparandus, turbatootmine ja farmide mehhaniseerimine. Need funktsioonid jagati laiali ja anti üle Rakvere, Paide ja Väike-Maarja sõsarettevõtetele. Tapa osakonda asukohaga Kadrinas hakati taas vastavalt uuele tulevasele tootmisprofiilile ümber korraldama. Uuesti muutus ka nimi, kuna Tapa rajoon oli likvideeritud juba 1962. aastal: 1. jaanuarist 1964 nimetati ettevõte ümber koondise Eesti Põllumajandustehnika Kadrina osakonnaks ehk lihtsalt Kadrina EPT-ks. Tema põhiülesandeks sai kolmetonnise veovõimsusega linttraktorite DT-54, seejärel ka DT-55 ja DT-74, kapitaalremont kogu vabariigi jaoks. Nimistusse jäi ka ratastraktor T-150 K. Lisaks remonditi paljusid üksiksõlmi ja agregaate, nagu tagasillad, käigukastid, kabiinid, raamid jm, taastati kulunud lindilülisid ja komplekteeriti neist hiljem jälle roomikuid.
pisi|Tiit Järvekülg Ettevõtet juhtis energiliselt 1962. aasta jaanuaris peainseneriks tulnud Enno Põllu, kes juba järgmisel aastal sai juhatajaks. Uuele elule ärkas vahepeal tagaplaanil seisnud ehitustegevus. Loodi oma ehitusbrigaad, kes hakkas endisi traktorikuure uue toodangu töökodadeks ümber ehitama. Jätkus elamuehitus. Aktsiaseltside loomise kõrgajal tehti seda ka Kadrinas. 1991. aasta 18. novembril (seega veel rubla kehtimise ajal) moodustati põhiliselt oma töötajate aktsiatele tuginev AS Kadrina EPT. Seda asus tegevdirektorina juhtima suurima aktsiakapitaliga Tiit Järvekülg. Enno Põllu kutsuti varsti Kadrina vallavanema ametisse, kuid ühtlasi jäi ta edasi ka aktsiaseltsi juhatuse esimeheks.
Pilte
Jaan Künnapi fotosid 1987. aastast:
Martti Raidal
pisi|Martti Raidal 2012. aastal TÜ aulas pidamas inauguratsiooniloengut teemal "Kõrge energia – tee universumi süvastruktuuri mõistmiseks". Martti Raidal (sündinud 26. veebruaril 1968 Paides) on eesti füüsik ja Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2011).
Elulugu
Lõpetas 1986 Nõo Keskkooli ja 1992 Tartu Ülikooli. Doktorikraadi teoreetiline füüsika alal omandas ta 1995 Helsingi Ülikoolis (väitekiri "Extended electroweak models and their tests in future colliders"). Aastatel 1992–1995 oli abiteadur Helsingi Ülikoolis, 1996–1997 järeldoktor Valencia Ülikoolis ja 1998–1999 Humboldti stipendiaat DESY laboratooriumis Hamburgis, 2000-2001 järeldoktor California Ülikoolis (Riverside), 2001–2002 Marie Curie stipendium CERN-is (Genf).
Aastast 1995 on ta olnud Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi teadur ja vanemteadur ning alates 2012. aastast juhtivteadur ning juhib ka teaduse tippkeskust Tume Universum (Dark Side of the Iniverse). Aastatel 2012–2017 oli ta Tartu Ülikooli kõrge energia füüsika professor professor.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks täppisteaduste alal valiti ta 2011. aastal. Ta kuulub akadeemia astronoomia ja füüsika osakonda, on alates 2014 akadeemia juhatuse liige. Aastatel 2009–2012 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia uurija-professor. Ta on Eesti TA energeetikanõukogu liige.
Teadustöö
pisi|[[Gert Hütsi, Hardi Veermäe ja Martti Raidal Riigipreemiate tseremoonia 2021. aastal]] Uurimisvaldkond on Higgsi bosoni füüsika, tumeaine otsesed ja kaudsed otsingud, uus füüsika LHCs, kosmilised kiired, kosmiline taustakiirgus, neutriino massid ja leptogenees, mudeliehitus, hajusarvutuse arendamine. Ta on CERNi juures tegutseva Eesti teadlaste rühma juht. Osaletakse kompaktsete müüonite solenoidi (Compact Muon Solenoid, CMS) eksperimendis ja uuritakse peamiselt topkvarke – kõige raskemaid elementaarosakesi. Eksperimendi eesmärgiks on leida uut füüsikat, mida elementaarosakeste standardmudel ei kirjelda. Lisaks on Martti Raidal oluliselt panustanud arendustegevusse hajusarvutuskontseptsioonide grid ja cloud rakendamisel teadusarvutustes ning hajusarvutuse teadusliku infrastruktuuri loomisel Eestis ja Euroopas.
Ta on avaldanud üle 200 teadustrükise. Raidal kuulub kaasaja enim viidatud Eesti teadlaste sekka. Tema juhendamisel on kaitstud kaheksa doktoritööd.
Teadusorganisatsiooniline tegevus
Ta on Eesti CERN-i koostöö koordinaator (alates 2004), KBFI teadusnõukogu liige, alates 2021 esimees, Eesti Kosmoseteaduse Komitee liige (alates 2021).
Miklós Ligeti
Ligeti oli 20. sajandi alguspoolel Ungari Tarbekunsti Ühingu president.
Ta oli Ungari üks tuntumaid impressionistliku skulptuuri esindajaid, samuti kogus ka tema keraamika populaarsust.
Teosed
vasakul|pisi|[[Anonymus (skulptuur)|Anonymus]] Ligeti tuntuim skulptuur on Anonymus, mis valmis 1903. aastal ja asub Vajdahunyadi lossi lähistel Budapesti linnapargis Városliget. See oli üks kümnest keiser Franz Joseph I annetatud skulptuurist.
Tema suurteoste valmimised jäävad enamasti Esimese maailmasõja eelsesse ja järgsesse aega.
Heilike
Heilike on naisenimi.
Stelle
Stelle võib tähendada järgmist:
Walchsee
Walchsee on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Kufsteini ringkonnas. Vald asub 658 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 39,24 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1868 inimest. Vald paikneb Alam-Inntalis ning kuulub Kaiserwinklisse ja Untere Schrannesse.
Walchsee koosneb viiest osast: Durchholzen, Schwaigs, Oed, Winkl ja Walchsee ise.
pisi|Ristija Johannese kirik
Asend
Walchsee paikneb 18 km Kufsteinist kirdes, Walchsee järve ja Kaiseri mäestiku jalami vahel. Naabervallad on Aschau im Chiemgau (Saksamaal), Ebbs, Kirchdorf in Tyrol, Kössen, Rettenschöss ja Schwendt.
Loodus
Siin on Põhja-Tirooli suurim kaitsealune raba Schwemm. Walchsee järve pindala on umbes 2,5 km² ja selle keskmine suvetemperatuur on 21°.
Turism
Kuurordirajatised: 40 km talviseid matkaradu, 25 km mäesuusaradu, 140 km murdmaasuusaradu, kaarikud, uisutamine jne.
Lütfi Elvan
pisi|Lütfi Elvan (2020) Lütfi Elvan (sündinud 12. märtsil 1962 Ermenekis) on Türgi poliitik, ta on Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta oli aastatel 2013–2015 Türgi transpordiminister. Aastatel 2016–2018 oli ta Türgi arenguminister. 11. novembrist 2020 kuni 2. detsembrini 2021 oli ta Türgi rahandusminister.
Ta sündis aastal 1962 Ermenekis Karamani provintsis. Ta lõpetas aastal 1983 Istanbuli Tehnikaülikooli mäeinseneri erialal. Seejärel sai ta stipendiumi edasiseks õppimiseks välismaal. Ta jätkas magistrikraadi omandamist mäetehnika ja operatsiooniuuringute alal väitekirjaga "Optimaalsete tootmissüsteemide määramine lühiajalises kaevandustootmise planeerimises", mille kaitses Leedsi Ülikoolis Inglismaal 1986. aastal. Teise magistrikraadi sai ta aastal 1995 majandusteaduses Delaware'i ülikoolist.
1989. aastal siirdus ta Riiklikusse Planeerimisorganisatsiooni (DPT) ja töötas kuni 1996. aastani spetsialistina. Ametisse nimetatud arenguprioriteetidega piirkondade osakonnajuhatajaks 1996. aastal, töötas ta sellel ametikohal kuni 2002. aastani. 2002. aasta novembris edutati ta DPT asekantsleri asetäitjaks. Aastal 2007 lahkus ta Riiklikust Planeerimisorganisatsioonist, minnes poliitikasse.
Heino Mits
Heino Mits (14. jaanuar 1913 Tallinn – 11. jaanuar 1972 Tallinn) oli eesti raadioajakirjanik ja tõlkija.
Lütfi Elvan
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kaks last.
Heino Mits
Elu- ja töökäik
1934–1935 läbis ajateenistuse Eesti kaitseväes. 1938–1940 töötas Eesti Trükitöösturite ja Eesti Raamatukauplejate Ühingus asjaajajana. Tööga paralleelselt õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1933–1938 filosoofiateaduskonnas ja 1938–1940 õigusteaduskonnas. Oli EÜS Põhjala liige. Aastatel 1940–1941 töötas RK Ajalehtede Kirjastuse organiseerimis- ja plaaniosakonna juhatajana.
1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse. Saadeti kõigepealt Arhangelski oblastisse tööpataljoni, 1942–1944 teenis Sverdlovski oblastis 1. Eesti tagavara laskurpolgus kirjutajana ja aastatel 1944–1945 7. Eesti diviisi veterinaarlaatsareti koosseisus kirjutajana.
Pärast sõda töötas lühikest aega RK Ajalehed Kirjastuse majandusosakonna juhatajana. Aastatel 1946–1949 töötas Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuvas Raadioinformatsioonikomitees päevauudiste osakonnas ja koosseisulise reporterina. 1947. aastal toimunud esimesest sõjajärgsest XII üldlaulupeost tegi ta ka ülekande raadiobussist Hõbehall.
1950. aastal töötas ta lühikest aega Rahva Hääle toimetuses. 1950ndatel töötas Eesti Raadio soomekeelsete saadete reporteri ja korrespondendina, 1964. aastast aga Raadiokomitees mittekoosseisulise toimetajana. 1963–1970 oli Heino Mitsile väga viljakas periood; tal valmis hulgaliselt saateid, nende seas sarjadest „Elust ja inimestest“ ja „Eesriie avaneb“, milleks ta kogus, tõlkis ja toimetas materjali. Ta oli ka rea saadete autor ja esitaja. Heino Mits tegutses ka vabakutselise tõlkijana.
Suri raske haiguse tagajärjel 11. jaanuaril 1972.
Kirjanduslik tegevus
Tõlkinud saksa keelest Johannes Becheri, Josef Redingi, Karlludvig Opitzi, Arnold Zweigi ja Dieter Nolli teoseid.
Kirjutanud näidendi “Lõpp” (“Kaugel kodumaast”), 1950.
Gerda-Johanna Raidaru
Gerda-Johanna Raidaru (aastani 1970 Gerda-Johanna Lopp, sündinud 6. aprillil 1945 Pihtla vallas Saaremaal) on eesti keemik.
Elulugu
Gerda-Johanna Raidaru on talupidaja tütar.
Lõpetas 1963. aastal Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa Keskkooli ja 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna; keemiamagister (1995, TÜ), väitekiri "Muskariinse atsetüülkoliini retseptori solubiliseerimine erinevate digitoniini preparaatidega ja solubiliseeritud retseptori moolkaalu määramine". Oli 1969–1984 TRÜ orgaanilise keemia kateedri insener, 1984–1992 orgaanilise keemia kateedri bioorgaanilise labori nooremteadur, 1992–1994 Tartu Ülikooli keemilise füüsika instituudi teadur, 1994–2000 keemik, 2000–2001 teadur, 2001–2006 orgaanilise ja bioorgaanilise keemia instituudi teadur, aastast 2007 keemiainstituudi teadur.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: kõrgrõhu vedelikkromatograafia, looduslike ühendite keemia, adeniin- ja adenosiin-peptiidkonjugaatide süntees ja analüüs. 27 teadustrükist, 1 autoritunnistus.
Spring
Spring võib tähendada järgmist:
Kaja Põder
Ta elas lapsepõlves Jäneda viinavabriku taga endises mõisavalitseja majas.
Ray Conniff
pisi| Ray Conniff (õieti Joseph Raymond Conniff; 6. november 1916 – 12. oktoober 2002) oli USA helilooja, tromboonimängija ja dirigent, kes oli tuntud omanimelise kergemuusikakoori järgi.
Kaja Põder
Esimene karikatuur ilmus 1972 ajalehes Edasi. Karikatuure õpetasid teda joonistama Heinz Valk ja Edgar Valter.
Tema karikatuure on avaldatud ajakirjades Pikker, Pioneer, Noorus ja ajalehes Sirp ja Vasar, samuti väliseesti ajalehes Eesti Rada.
Ray Conniff
1937. aastal saabus Ray New Yorki, kus mängis mitmes orkestris. Teise maailmasõja ajal sai temast arranžeerija, kellena ta jätkas ka pärast sõda Harry Jamesi orkestris.
Kaja Põder
Isiklikku
Tema ema oli kirjanik ja pedagoog Veera Saar.
Ray Conniff
1954. aastal sõlmis muusik lepingu firmaga Columbia Records. 1959. aastal asutas ta kergemuusikakoori The Ray Conniff Singers, millesse kuulus 12 naist ja 13 meest. Juba selle koori esimene album „'S Wonderful“ tõusis USA edetabelisse American Top 40. Peagi sündis ka Ray Conniffi koori suurim hitt „Somewhere My Love“ (1966).
Samanimeline album saavutas USA edetabelis „American Top 40“ 9. koha, sai plaatinaplaadiks ja võitis Grammy auhinna.
Alates 1962. aastast elas Ray Conniff Los Angeleses.
1969. aastal juhtis Conniff kolm nädalat Suurbritannia edetabelit „UK Albums Chart“ albumiga „His Orchestra, His Chorus, His Singers, His Sound“.
1974. aastal käis Conniff oma kooriga Venemaal ning salvestas stuudios Melodija koos ansambliga Melodija heliplaadi „Ray Conniff Moskvas“, mis sisaldas vene rahvalaulude töötlusi.
Conniffi eluajal ilmus tema koori ja orkestri viimane plaat „Do Ray Para O Rei“ aastal 2000.
Tema plaate on maailmas müüdud üle 70 miljoni eksemplari.
Ray Conniff suri 85-aastaselt ning ta on maetud Westwood Village Memorial Park Cemetery kalmistule Los Angeleses California osariigis.
Pakirobot
pisi|Idufirma Starship pakirobot Tartu kesklinnas 2017. aastal. Pakirobot on autonoomne pakke adressaatideni toimetav robotkuller.
Eestis on pakirobotite loomisega tegelenud näiteks idufirma Starship Technologies.
Javier Sierra
Albert Javier Sierra (sündinud 11. augustil 1971 Teruelis) on hispaania kirjanik ja ajakirjanik.
Javier Sierra on ainuke hispaania kirjanik, kes on olnud USA-s suurima läbimüügiga raamatute esikümnes (New York Timesi poolt avaldatud nimekiri). Ta saavutas selle 2006. aastal oma teosega "La cena secreta", jõudes kuuendale kohale. Romaan, mis on võitnud Premio Planeta de Novela (2017) ja olnud Premio de Novela Ciudad de Torrevieja finalist (2004), ilmus 42 riigis ning sellega on Index Translationumi andmetel Javier Sierra tõlgituselt teine kaasaegne hispaania autor.
Elulugu
Javier Sierra on lõpetanud Madridi Complutense ülikoolis infoteaduse erialal. Ta on olnud ajakirja Más allá de la Ciencia toimetuse juht ning osaleb ka raadio- ja telesaadetes.
1993. aastal töötas ta Félix Gracia juhitud saate "Otra Dimensión" (Telecinco) toimetajana.1995. aastal kaitses ta nii ajakirjas Año Cero kui ka oma raamatus "Roswell: secreto de Estado" Roswelli juhtumi autentsust, kaheldes filmilindis, milles paistab 1947. aastal New Mexicos (USAs) alla kukkunud ufo meeskonnaliikme lahkamine. Javier Sierra kaitses seda põhjendusega, et filmilint oli tõenäoliselt valitsuse levitatud valeinformatsioon.
Õuna tänav (Pärnu)
Õuna tänav on tänav Pärnus Rääma linnaosas.
Javier Sierra
Elulugu
2004. aastal oli ta Telemadridis iganädalase telesaate "El otro lado de la realidad" juht. 2008. aastal juhtis ta Antena 3 programmi "El arca secreta", millel polnud pikka iga väikese vaatajaskonna tõttu. 2005. aastast on ta teinud kaastööd Iker Jiméneze saatele "Cuarto Milenio" rubriigis "Obras Malditas" (kanal Cuatro), kus ta jutustab läbi ajaloo tsenseeritud raamatutest.
Õuna tänav (Pärnu)
Tänav saab alguse Rääma tänavalt, suundub kirdesse ja lõppeb Tamme tänaval. Õuna tänav ristub veel Mäe ja Oja tänavaga.
Tänava pikkus on ligikaudu 492 meetrit.
Javier Sierra
Elulugu
20. detsembril 2017 juhtis ja esitas ta Movistar+ kanal #0 telesaadet "Otros mundos", mis koosneb kuuest 50-minutilisest osast. Saates kasutab ta loosungina prantsuse poeedi Paul Éluardi kuulsat fraasi: "On ka teisi maailmu, kuid need asuvad selles."
Wisznice
Wisznice (valgevene keeles Вішніцы) on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Biała Podlaska maakonnas, Wisznice valla halduskeskus. Wisznice asub Valgevene piirist ligi 23 km kaugusel, Biała Podlaskast 28 km lõunas ja Lublinist umbes 76 km kirdes.
Javier Sierra
Elulugu
Eesti keeles on Javier Sierra loomingust ilmunud kaks teost. 2009. aastal ilmus Kristiina Raudsepa tõlkes romaan "Sinine daam" ("La dama azul") ja 2010. aastal Janne Kuke tõlkes "Salajane õhtusöömaaeg" ("La cena secreta"). Mõlemad teosed ilmusid kirjastuselt Eesti Päevaleht.
Wisznice
Küla on asutatud tõenäoliselt 15. sajandi algul. Wisznice sai linnaõigused tõenäoliselt 1579. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.
Vene-Tadžiki (Slaavi) ülikool
Vene-Tadžiki (Slaavi) ülikool (tadžiki Донишгоҳи славянии Русияву Тоҷикистон) on kõrgem õppeasutus Tadžikistanis. Ülikool asub Dušanbes ja alustas tegevust 1996. aastal.
KÕPS
KÕPS on Nõo Keskkooli arvutuskeskuses 1980. aastatel Uuno Puusi osalusel loodud graafiline programmeerimiskeel. Keele ideoloogia pärineb Seymour Papert-ilt, tegu on programmeerimiskeele Logo eesti keelde tõlgitud variandiga. KÕPS-ust arendati hiljem edasi keel ROPS, kus lisaks graafikale sai tegeleda ka arvutustega.
Taskudetektiiv
"Taskudetektiiv" on kirjastuse Faatum aastatel 1992–1997 avaldatud kriminaalromaanide sari.
Jaanuar 2011
Jaanuar 2011, kroonika
2011. aasta jaanuar algas laupäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast esmaspäeval.
Välja tänav (Pärnu)
Välja tänav on tänav Pärnus Rääma linnaosas, mis algab ja lõppeb Kodara tänaval.
Tänava pikkus on ligikaudu 262 meetrit.
Soho
Soho võib tähendada järgmist:
Franciszek Charwat
pisi|Franciszek Charwat Franciszek Charwat (12. aprill 1881 – 2. mai 1943) oli Poola diplomaat.
1925 anti talle Vabadusristi III liik 2. järk, tunnustades tema tööd diplomaatilise asjurina Eestis.
1931 anti talle Kotkaristi I klassi teenetemärk.
Baltaci
Baltaci (ka Baltiņi) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Vecpiebalga vallas.
Küla asub valla keskosas. Baltaci jääb vallakeskusest Vecpiebalgast 7 ning Riiast 128,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda.
Aastal 2007 oli külas 8 elanikku.
Maa väidetavad kuud
pisi|Kunstniku nägemus kahe kuuga Maast Inimesed on pikalt teoretiseerinud teiste Maa kuude – kõikide võimalike Maa looduslike kaaslaste peale Kuu – olemasolu üle. Aastate jooksul on pakutud mitmeid kandidaate, kuid seni ei ole ükski tõestust leidnud. Alates 19. sajandist on teadlased püüdnud leida uusi kuusid, aga tõenäosust neid leida on vähendanud nii suur kaheldavate mitteteaduslike spekulatsioonide kui ka pettuste hulk.
2016 HO3, asteroid, mis avastati 17. aprillil 2016, on arvatavasti kõige stabiilsem Maa poolkaaslane. Ümber Päikese tiireldes teeb nimetatud asteroid ringe ka ümber Maa ja kuigi ta on meist liiga kaugel, et teda Maa kaaslaseks lugeda, on ta parim ja kõige stabiilsem näide poolkaaslasest, ühte tüüpi Maa-lähedastest objektidest. Selliste poolkaaslaste orbiidi keskpunkt asub väljaspool Maad, üheks näiteks on veel üks NEO – asteroid 3753 Cruithne. Maa troojalased, nagu 2010 TK7, on NEO-d, mis tiirlevad ümber Päikese samal orbiidil nagu Maa.
Hela (eesnimi)
Hela on naisenimi.
Maa väidetavad kuud
Teised väikesed looduslikud objektid, mis tiirlevad ümber Päikese, võivad lühikeseks ajaks siseneda ka orbiidile, mis kulgeb ümber Maa, muutudes nii Sinise planeedi ajutiseks looduslikuks kaaslaseks. Tänapäevani on sellest nähtusest registreeritud vaid üks näide, objekt 2006 RH120, samas on tehtud ennustusi taoliste juhtumite esinemisest tulevikus.
Hela (eesnimi)
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1814. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Hela 20 naisel.
Maa väidetavad kuud
Poolkaaslased ja troojalased
Kuigi seni on teada vaid üks Maa kuu, leidub mitut tüüpi maalähedasi objekte, mis on meie planeediga 1:1 resonantsis – neid tuntakse poolkaaslastena. Poolkaaslased ei tiirle ümber planeedi, vaid ümber Päikese, kusjuures nende orbiit paikneb Päikesest sama kaugel kui planeedi oma. Nende orbiidid on ebastabiilsed ja võivad tuhandete aastate jooksul oma resonantse muuta või liikuda teistele orbiitidele. Maa poolkaaslaste hulgas on sellised looduslikud objektid nagu 2010 SO16, (164207) 2004 GU9,  (277810) 2006 FV35,  2002 AA29,  2014 OL 339|undefined, 2013 LX28, 2016 HO3 ja 3753 Cruithne. Cruithne, mis avastati 1986. aastal, tiirleb ümber Päikese elliptilisel orbiidil, aga Maalt vaadates tundub see hobuserauakujuline. Seetõttu on mõned Cruithnet nimetatud „Maa teiseks kuuks“.
Kõige suurem erinevus kaaslase ja poolkaaslase vahel on nende orbiidi kuju põhjus: Maa kaaslase orbiit sõltub suurel määral Maa-Kuu süsteemi gravitatsioonist, samas poolkaaslase orbiiti mõjutaks Maa-Kuu süsteemi kadumine vähe, sest ta tiirleb ümber Päikese.
Maal on üks teadaolev troojalane, väike Päikesesüsteemi keha tähistusega 2010 TK7, mis on jäänud gravitatsiooniliselt stabiilsesse L4 Lagrange’i punkti. Selle diameeter on umbes 300 meetrit ja sarnaselt poolkaaslastega tiirleb ta ümber Päikese, mitte ümber Maa, olles samal ajal Maaga 1:1 resonantsis.
Kaupo (ooper)
"Kaupo" on Adolf Vedro meloodilisel retsitatiivil baseeruv ajaloolis-psühholoogiline ooper neljas vaatuses ja viies pildis Georg Tuksami libretole. Helilooja esimene ooper. Muusika on tugeva rahvusliku koloriidiga. Sai väljatulekul väga hea publiku ja kriitikute vastuvõtu osaliseks.
Esmaettekanne toimus 3. septembril 1932 Tallinna teatris Estonia. Pärast väljatulekut pole taaslavastamist leidnud.
Peaosades laulsid Karl Viitol (Kaupo), Olga Torokoff-Tiedeberg (Leili), Benno Hansen (Ako), Karl Ots (Lembit) ja Ida Aav-Loo. Dirigeeris Raimund Kull.
Peamised osad: liivlaste vanem Kaupo (bariton), Kaupo naine Leili (sopran), Lennevardi vanem Ako (bass), Sakala vanem Lembit (tenor), piiskop Albert (bass), piiskop Alberti nõbu Ursula (sopran), Maret (metsosopran).
Tegevus
Tegevus toimub 13. sajandi esimesel aastakümnel Turaida ümbruses, Üksküla lossis ning selle lähistel. Kaupo on Toreida hiiemetsa kokku kutsunud Sakala vanema poja, noore Lembitu saabumise puhul Liivi hõimude vanemad. Lembitul on ülesanne esitada neile ühinemise ettepanek, et koos võidelda ristisõdijate vastu. Kuid liivlaste vanemad on lahkarvamusel. Lembit püüab neid nõupidamisel lepitada. Kaupo äiale Akole ei meeldi Lembitu poolt pakutud võitluse alustamise aeg – pärast lõikust. Sakslased on juba liiga lähedal. Ülo soovib viivitamatut vastupanu alustamist ja seda ainult liivlaste oma jõul. Tekib kaks leeri. Ühelt poolt Kaupo ja Lembit oma kindla kallaletungi plaaniga. Teiselt poolt Ako koos liivlaste vanematega ja sakslastele ootamatu kallaletungimise taktikaga. Kuid sakslased on juba vallutanud Ako Lennevardi kindluse ja avalikult hukanud ägeda taarausu ja rahvuse poolehoidjana tuntud Ako naise ja Kaupo ämma.
Rahvas nõuab Kaupolt otsekohest vastupealetungi. Kaupo annab järele ja käsib süüdata lahingu alustamiseks märgutuled. Lembit tunneb kaasa rusutud Ako tütre Leili leinale ja nõustub minema lahingusse kaasa. Liivlased ründavad sakslasi Kaupo juhtimisel ja Lembitu osalemisel üksi. Sakslased saavad võidu surudes liivlaste üksused sohu. Kaupo saab haavata ja võetakse vangi. Ilmub võimuahne sakslaste juht, piiskop Albert ning otsustab vangistatud Kaupot kasutades saada liivlased oma mõju alla. Ta ülistab Kaupole kristlust ning pakub talle oma hoolitsust ning oma nõo Ursula armastust. Albert päästab Kaupo kindlast surmast ja viib oma lossi, kus arenebki Kaupo ja Ursula armastus. Albert vahendab ka Kaupole valeteate, et tema naine Leili oli läinud Lembituga kaasa Sakalasse.
Lahingu möödudes otsisid Leili, tema kasvataja Maret ja Lembit asjatult lahinguväljalt Kaupot. Leili saab teada, et Kaupo on üle läinud ristiusku ja abiellub Ursulaga. Lembit avaldab Leilile armastust, kuid naine lükkab abieluettepaneku tagasi.
Skin
Skin võib tähendada järgmist:
Lucase maakond (Iowa)
thumb|Asend Iowa osariigis pisi|Lucase maakonna kohtumaja Charitonis Lucase maakond (Lucas County) on maakond USA-s Iowa osariigis. Geograafilised koordinaadid on 41°01' N, 93°19' W.
Maakonna halduskeskus on Chariton.
Maakonna pindala on 1124 km², millest 9 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8898. Aastal 2000 oli elanike arv 9422.
Ajalugu
Lucase maakond moodustati 1846. aastal Monroe' maakonna osast. Maakond on nime saanud Iowa territooriumi kuberneri Robert Lucase järgi.
Laine (ansambel)
pisi|Laine 1975. aastal Foto: Jaan Künnap
Ansambel Laine on 1960. aastal Eesti NSV Riikliku Filharmoonia juurde moodustatud naisansambel. Ansambli üks asutajaid ja kunstiline juht oli helilooja Gennadi Podelski.
Laine on Eestis kõige kauem tegutsenud kontsertansambel, kes laulab lavadel siiani.
Algkoosseis
Algkoosseisus laulsid Anne Taniel (Telman), Urvi Hirvoja, Milvi Tammik, Helle Barbo, Anne Peterson (Ivask), Leili Värk (Kiil), Marta Oja (Tuulik), Leida Lukk (Pukk).
Hiljem osalenud
Aastate jooksul on ansamblis laulnud paljud neiud, teiste seas Lagle Alpius, Marju Kuut, Novella Hanson, Silvi Juhanson, Katrin Kalde (Kutševski), Milvi Klaas, Kaja Kõlar, Viivi Laas, Merle Lilje (Ploom), Saimi Murro, Kersti Naissoo (Johannson), Krista Grinbergs-Raigla, Lea Vetter, Sirje Põllu ja Ülle Ernits, Anne-Lii Pops, Heidy Tamme, Anne Velli (Saller) jt.
Tähtsamaid esinemisi Nõukogude ajal
Palju kontserte toimus Moskvas ja Leningradis (Peterburis) suurtes saalides. Samuti osales ansambel telesaadetes Ostankinos.
Ansambel Laine XXI sajandil
Tänapäeval on ansambel Laine tegutsenud koosseisus Merle Lilje (ansambli liige alates 1975), Krista Grinbergs-Raigla (ansambli liige alates 1978) ja Sirje Põllu (ansambli liige alates 1981), kuid pärast Krista Grinbergs-Raigla surma 21. veebruaril 2022 pole teada, kas ansambel jätkab tegevust.
Ansambel on 2000. aastal kantud Äriregistrisse MTÜ-na ansambel LAINE. Kaubamärk Ansambel Laine on registreeritud Eesti Patendiametis.
Franciszek Paschalski
pisi|Franciszek Paschalski Franciszek Julian Paschalski (30. oktoober 1889 Varssavi – 13. november 1940 Monaco) oli Poola advokaat.
1933 anti talle Kotkaristi II klassi teenetemärk.
Zygmunt Franciszek Szystowski
Zygmunt Franciszek Szystowski (8. detsember 1898 – 17. august 1991) oli Poola sõjaväelane.
Tõnu Anton
Tõnu Anton (sündinud 26. aprillil 1953 Pärnus) on Eesti ekspoliitik, pangandustegelane ja riigikohtunik.
Zygmunt Franciszek Szystowski
1934 anti talle Kotkaristi IV klassi teenetemärk.
Tõnu Anton
Ta lõpetas 1971. aastal Pärnu 1. Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Biržuvėnai mõis
pisi|Biržuvėnai mõisa peahoone. Biržuvėnai mõis (leedu keeles Biržuvėnų dvaras) on endine mõis Leedus Telšiai rajoonis Luokė vallas Biržuvėnai külas. Mõisakompleks asub Virvytė jõe kaldal.
Tõnu Anton
Eesti NSV XII Ülemnõukogu valimistel 18. märtsil 1990 Anton osutus valituks saadikuks kui rahvuskommunistide demokraatliku ühenduse Vaba Eesti ja kodanikualgatuse kandidaat. Ülemnõukogu XII koosseisus esindas ta Rahvarinnet ja Sotsiaaldemokraatlikku fraktsiooni (kuni 1991. aasta juunini) ning sai õiguskomisjoni esimeheks. Kuulus Põhiseaduse Assambleesse Ülemnõukogu valituna.
Biržuvėnai mõis
Biržuvėnai mõisa on esmamainitud XIV sajandil. Algul oli tegemist riigimõisaga, mis aga peagi eravaldusse läks. Esimene eraomanik oli Jonas Sebastijonas Kenstartas. Aastast 1637 sai omanikuks Aleksandras Vaina, Vainadelt läks mõis aastal 1670 Gorskite valdusse. Selle suguvõsa valdusse jäi mõis kuni võõrandamiseni aastal 1940.
Tõnu Anton
Aastatel 1993–2016 oli ta riigikohtunik. Ta oli riigikohtu halduskolleegiumi esimees.
Õiguskantsler Ülle Madise on tema tütar.
Biržuvėnai mõis
Mõisa puidust barokkstiilis peahoonele lisati XIX sajandil veel puidust tiibhoone. Maja läks pärast võõrandamist kohaliku sovhoosi kasutusse. Seal töötasid algkool, kohalik kultuurimaja ja raamatukogu. Aastal 1990 muudeti hoone kohaliku raamatukoguhoidja eestvedamisel etnograafiamuuseumiks, kus oli aastaks 2004 hoiul üle 1500 eksponaadi.
Põlenud hoone ehitati aastal 2011 uuesti üles. Lisaks sellele renoveeriti ka mitmed kõrvalhooned.
pisi|left|Ahjukivi Gorskite vapiga
Peahoonet ümbritseb park. See rajati XVIII sajandil, aga aastal 1907 uuendati seda A. Zalecki projekti kohaselt. Pargi keskosa on regulaarse planeeringuga, ülejäänud osa on aga maastikupark. Parki liigendavad tiigid, üks neist on veskitiik. Peahoone juures asub üks skulptuur. Valdavalt kasvavad seal kohalikud liigid, võõrliikidest kasvavad seal euroopa lehis, põldvaher, harilik elupuu. Peahoone juurest viib tiigi äärde pärnaallee.
Mõisakompleksi võib jagada viieks tsooniks. Esimese moodustavad esindushooned (peahoone juures), teise kaubandushooned, kolmanda tootmishooned ja neljas on teenijate elutsoon. Viienda osa moodustab tööstustsoon endise vesiveski juures. Esindushoonete hulka kuuluvad lisaks peahoonele veel kontor ja jääkelder, samuti veidi eemal seisvad tall ja tõllakuur. Peahoonest veidi eemal jõe kaldal paikneb saun. Teenijate elutsoon koosneb neljast majast, see asub Virvytė jõe teisel kaldal. Teenijate majade juures paikneb ka mõisa sepikoda. Kaubandus- ja tootmishooned asuvad peahoonest idas, nende hulka kuuluvad sigala, õunaait, ait, ladu, kaks küüni.
pisi|Biržuvėnai mõisa insenerimaja.
Aastal 1909 valmis endise vesiveski asemele uus hoone, kus pandi tööle saekaater ja kartongivabrik. Selle kõrval asub puidust insenerimaja. Kartongivabrik tegutses mõisas aastani 1938, pärast seda jäi tegutsema vaid saekaater.
Rahaloome
Rahaloome ehk rahatähtede emiteerimine (inglise money creation, saksa Geldschöpfung) on protsess, mille käigus suurendatakse riigi, majandus- või valuutaühenduse rahapakkumist. Valitsevast õiguskorrast tulenevalt on rahaloome ainuõigus riigi valitsejal (kuningal), valitsusel või keskpangal. Eestis loob raha Eesti Pank, Euroopa Liidus on see õigus delegeeritud Euroopa Keskpangale (EKP), kes vahetab emiteeritud rahatähed teise valuuta või väärismetallide vastu või laenab need edasi kommertspankadele.
Biržuvėnai mõis
Ülejäänud mõisakompleksist veidi eemal asub Gorskite suguvõsa rahula koos kabeliga. Eraldi maatükil seisab pühamu (koplytstulpis).
Rahaloome
Rahaloome sõltub selle kandjast. Kui raha emiteeritakse väärismetallist mündi vormis, siis selle väärtuse määrab lõppkokkuvõttes turg ja seda isegi siis kui talle on peale trükitud nominaalväärtus. Kui raha emiteeritakse paberraha vormis, siis määrab selle väärtuse raha emiteeriv institutsioon pealetrükiga (reeglina riigi keskpank, harvem valitsus) – seetõttu nimetatakse sellist raha fiat-rahaks. Kui raha emiteeritakse e-raha vormis, siis formaalselt on selle emissiooni õigus samuti vaid riigi keskpangal, kuid praktikas ei ole see eristatav kommertspankade võlarahast, mida saab kasutada krediitkaarte või mobiilseid maksevahendeid kasutades. Plokiahelatel põhinev krüptoraha (Bitcoin, Etherum jms) luuakse tehingu käigus ilma riiklike institutsioonide osaluseta ja selle väärtuse määrab üksnes ja ainult turu nõudluse-pakkumise suhe. Nn alternatiivraha paberkandjatel või e-rahana emiteerivad hoiu-laenuühistud (näiteks Tartu HLÜ Eesti veksel), kohalikud omavalitsused või eraisikutest moodustunud huvigrupid sihtasutuse või mittetulundusühingu vormis.
Biržuvėnai mõis
Mõisakompleksi territooriumile jääb ka Esimeses maailmasõjas Biržuvėnai all langenud Saksa sõdurite kalmistu.
Rahaloome
Kõik nimetatud rahad lähevad ringlusse tehinguga, mis toimub selle väljaandja ja eraisiku vahel.
Kui rahatäht ise on väärtusetu (näiteks fiat-raha), siis raha emissioonist tekkivat kasumit märgitakse sõnaga seigiorage.
Keskpanga rahaloome
Sõltuvalt riigist on keskpank asutatud ja on ka tänapäeval eraisikute või riigi (loe: kodanike ühis)omandiks. Näiteks Inglise (kesk)panga (Bank of England) asutasid 1694. aastal eraisikud ja see oli eraomanduses kuni 1946. aastani, mil riik selle natsionaliseeris. Ka Eesti Pank taheti asutada erapangana, kuid investorite puuduse tõttu sai tast riigipank.
Keskpanka nimetatakse tihti valitsuse pankuriks, sest ta osutab riigi valitsusele operatiivtasandil mitmesuguseid teenuseid, nagu näiteks: raharingluse korraldamine, finantsstabiilsuse hoidmine, nõustamine raha- ja majanduspoliitilistes küsimustes, finants- ja välissektori statistika tegemine, riigikassa konto haldamine, valitsuse võlakirjade emissioonide korraldamine ja nende arvestuse pidamine. Kuna Eesti Pank on osa Euroopa Keskpangast, siis on tema ülesandeks selles Eesti riigi huvide esindamine ning EKP ühisaruteludes osalemine ja otsuste langetamine. pisi|Euroopa Keskpanga bilansimahu muutumine pärast 2008. aastal alanud ülemaailmset likviidsuskriisi Keskpangal on seadusega sätestatud, monopoolne õigus riigi valuutat esindavate rahatähtede emiteerijana. Keskpank ei saa raha emiteerijana oma vääringus kaotada maksevõimet, kuid ta võib kaotada maksevõime teise valuuta suhtes, kui raha emisioon on väljunud kontrolli alt. Keskpank viib ellu rahapoliitikat, mille eesmärgiks võib olla hinnastabiilsus, määratud inflatsioonitasandi hoidmine (näiteks EKP rahapoliitika eesmärgina on sõnastatud 2% aastainflatsiooni hoidmine), maksimaalse tööhõive saavutamine ja hoidmine (Fed) või baasintressi määra kujundamise kaudu turu intressitaseme hoidmine. Viimasega mõjutatakse kaudselt aktsiate hindu, majanduslikku aktiivsust ja valuuta vahetuskurssi.
Keskpangad teostavad rahapoliitikat avatud turuoperatsioonide (Open-market operations, OMO) kaudu, mis hõlmab väärtpaberite ostmist ja müümist avatud turul. Selle operatsiooni käigus vahetatakse ühte tüüpi finantsvarad teist tüüpi finantsvarade vastu. Näiteks 2008. aasta ülemaailmse finantskriisi mõjude leevendamiseks käivitati „kvantitatiivse lõdvendamise“ programmi raames valitsuste ja suurte äriühingute võlakirjade kokkuost keskpanga e-raha eest – seda nimetatakse „rahaliseks leevenduseks“ ja selle eesmärgiks on rahaturu likviidsuse suurendamine kommertspankade laenude väljaandmise edendamise kaudu. Selle tulemuseks on keskpanga bilansimahu kasv, mida illustreerib juuresolev diagramm. Turu ülekuumenemisel hakkab keskpank võlakirju müüma, piirates seeläbi turul oleva raha mahtu.
Kommertspanga rahaloome
Kommertspangad avavad tegevusloa saamisel oma konto keskpangas ja peavad hoidma seal vähemalt 1% bilansi mahust. Sellel kontol olevaid vahendeid võivad nad kasutada pankadevaheliste maksete tegemiseks või vahetada igal ajal sularahaks (paberrahad ja mündid), kui nende klientidel tekib vajadus selle järel. Ka keskpangast laenu võtmist kajastatakse sellel kontol.
Euroala kommertspangad on kokku leppinud pankadevahelise intressimäära (EURIBOR) fikseerimise korra, millega nad laenavad üksteiselt vajaduse korral raha. Lisaks kasutatakse veel igapäevast intressimäära (LIBOR), millega kommertspangad annavad üksteisele tagatiseta laene Londoni börsil.
Kommertspangad kasutavad omanike ja klientide sissemakstud ja keskpangalt laenatud raha, kuid nad loovad ka oma võlaraha tehingutes, millega klientidel võimaldatakse osta kaupu või teenuseid teistelt isikutelt, kelle arvelduskonto on samas pangas või ka vastastikku kasulikul põhimõttel sõlmitud kokkuleppel teises pangas. Sellises tehingus pole vaja reaalset sularaha, sest e-raha kantakse vaid arvestuslikult ühelt panga kontolt teisele panga kontole pangas endas. David Birchi, inglise digitaalsete finantsteenuste valdkonna tippspetsialisti hinnangul teenivad eurotsooni kommertspangad e-raha emissioonilt aastas enam kui 100 miljardit eurot.
Alternatiivne rahaloome
Alternatiivraha võivad luua äriettevõtted oma majandustegevuse raames klientide premeerimiseks, näiteks: lennuettevõtted tarbitud lennutundide eest, jaekauplused ostude kogusummalt, digitaalsed mängukeskkonnad saavutuste eest (näiteks Nintendo punktid) jms. Alternatiivset raha võidakse ka müüa reaalse raha eest, nagu näiteks kasiinos mängužetoone.
Alternatiivraha võivad emiteerida kohalikuks kasutuseks ja majandussuhete elavdamiseks kohalikud omavalitsused või siis kohaliku kaubavahetuse elavdamiseks ettevõtjate ja tarbijate poolt loodud ühendused. Rahana võidakse emiteerida nii eritrükis vormistatud paberist rahatähti kui ka digiraha, mida hallatakse üle interneti ühtse maksekeskkonda haldava programmina. Üle maailma tuntust kogunud Wörgli eksperimendis emiteeris Wörgli linnavalitsus kaduraha ning käivitas ennenägematul viisil kohalike majanduselu, millest võitsid kõik peale pankade. Digitaalne vabaraha tekib ja kaob tehingu käigus, ilma kolmanda osapooleta. Kõigis nendes alternatiivraha süsteemides emitent kontrollib oma „valuutat“, kehtestab selle kasutuse reeglid, s.h ka selle kas see on vahetatav teisteks valuutadeks või mitte.
Krüptoraha loovad tehingu käigus protsessis osalejad ilma kolmanda osapoole osaluseta.
Raha-agregaadid
Rahapakkumist kirjeldatakse ja mõõdetakse nn „raha-agregaatidega“ ja neid eristab omavahel nende likviidsustase. Vastavalt Eesti Panga selgitusele eristatakse järgmisi agregaate:
M1: sularaha majanduses (emiteeritud sularaha, millest on eraldatud krediidiasutuste ning HLÜde sularaha kassajääk); krediidiasutustesse, hoiu-laenuühistutesse ning Eesti Panka residentide (va. keskvalitsus, eelarvevälised fondid, sotsiaalkindlustusfond ning rahaloomega tegelevad finantseerimisasutused) poolt Eesti kroonis ja välisvaluutas paigutatud nõudmiseni hoiused. (siia hulka ei arvata Hoiuste Tagamise Fondi poolt Eesti Panka paigutatud hoiuseid).
Kaidor Kahar
pisipilt|300px| Kaidor Kahar 2023. aastal. Foto: Jaan Künnap Kaidor Kahar (sündinud 28. jaanuaril 1980 Paides) on eesti tele- ja raadioajakirjanik.
Viroinval
Viroinval on vald Belgias Valloonia piirkonnas Namuri provintsis.
Jevgeni Tomaševski
pisi|Jevgeni Tomaševski (2018) pisi|Jevgeni Tomaševski (2016)
Helbe
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 496. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Helbe 214 naisel.
Viroinval
Asulad
1977. aastal moodustatud valla piirides asub kaheksa asulat: Dourbes, Mazée, Le Mesnil, Nismes, Oignies-en-Thiérache, Olloy-sur-Viroin, Treignes, Vierves-sur-Viroin. Vald asub Viroini jõe kallastel ja sellest on tuletatud ka valla nimi.
Jevgeni Tomaševski
Jevgeni Jurjevitš Tomaševski (vene keeles Евгений Юрьевич Томашевский; sündinud 1. juulil 1987 Saratovis) on Venemaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2005).
Tomaševski võitis 2004. aastal Irákleios noorte maailmameistrivõistlustel U18-vanuseastmes hõbemedali. Suurmeistriks sai ta 18-aastaselt 2005. aastal. Neli aastat varem oli ta saanud FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse.
Tomaševski on mänginud neljal maailma karikaturniiril (2007, 2009, 2011, 2013). 2007. aastal Hantõ-Mansiiskis kaotas ta kolmandas ringis Ruslan Ponomarjovile. 2009. aastal Hantõ-Mansiiskis võitis ta teises ringis eksmaailmameister Aleksandr Halifmani, kuid kaotas kolmandas ringis Alexei Shirovile. 2011. aastal Hantõ-Mansiiskis võitis ta teises ringis Dmitri Andreikinit, kuid kaotas kolmandas ringis Vüqar Həşimovile. Maailma karikal 2013. aastal Tromsøs võitis ta teises ringis Wesley Sod, kolmandas ringis Levon Aronjani, kaheksandikfinaalis Aleksandr Morozevitšit ja veerandfinaalis Gata Kamskyt, kuid poolfinaalis kaotas Andreikinile.
Ta pääses mängima FIDE Grand Prix 2014–2015 sarja (16 osavõtjat). Võitis seal veebruaris 2015 Thbilisis peetud turniiri ja tuli sarja üldarvestuses neljandaks.
Vilja tänav (Pärnu)
Vilja tänav on umbtänav Pärnus Rääma linnaosas, mis saab alguse Roheliselt tänavalt.
Jevgeni Tomaševski
Võistkondlik esinemine
Tomaševski on mänginud Venemaa võistkonna koosseisus kolmel maleolümpial (2010, 2012, 2016). Ta on võitnud kaks medalit: hõbemedali (2012) ja pronksmedali (2016).
Martin Fehérváry
Martin Fehérváry (sündinud 6. oktoobril 1999 Bratislavas) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Washington Capitals.
Vilja tänav (Pärnu)
Tänava pikkus on ligikaudu 159 meetrit.
Martin Fehérváry
15-aastaselt asus ta mängima Rootsi klubis Malmö Redhawks. Hooajal 2015–16 debüteeris ta Rootsi kõrgliigas, saades kõige nooremaks välismängijaks, kes on Rootsi kõrgliigas mänginud. Hooajal 2017–18 mängis ta Rootsi esiliiga klubis IK Oskarshamn ja hooajal 2018–19 Rootsi kõrgliiga klubis HV71.
2018. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i draft'is 46. valikuna. NHL-is debüteeris ta 2. oktoobril 2019 mängus St. Louis Bluesi vastu. Hooajal 2019–20 pääses ta NHL-is väljakule kokku kuues põhiturniiri mängus ja kahes mängus väljalangemismängude faasis. Suurem osa hooajast 2019–20 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Capitalsi tütarklubis Hershey Bears.
Uuesti pääses Fehérváry Capitalsi meeskonda hooajal 2020–21 pärast kaitsemängijate Zdeno Chára ja Brenden Dilloni lahkumist. Ta asus esimeses kaitsepaaris mängima koos John Carlsoniga. Esimese värava lõi ta NHL-is 23. oktoobril 2021 mängus Calgary Flamesi vastu.
Slovakkia jäähokikoondise koosseisus on Fehérváry osalenud 2018. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.
D1
D1 võib tähendada järgmist:
Trafigura
'''Trafigura Group Pte. Ltd.''' on Prantsusmaal asutatud Singapuris asuv rahvusvaheline kaubandusettevõte, millel on suuremad kontorid ka Genfis, Houstonis, Montevideos ja Mumbais. Ettevõte asutati 1993. aastal ning tegeleb baasmetallide ja energiakandjatega kauplemisega.
Trafigura asutasid 1993. aastal prantsuse ettevõtjad Claude Dauphin ja Eric de Turckheim ning see eraldus varsti pärast seda belgia ärimehe Marc Richi kontsernist.
Trafigura on aastate jooksul olnud seotud mitmete skandaalidega, nagu 2006. aasta Elevandiluuranniku mürgiste jäätmete prügila skandaal, milles sai kuni 100 000 inimest tervisekahjustusi. Ettevõte oli seotud ka Iraagi "Toit nafta eest" skandaaliga.
Renato
Renato Dirnei Florêncio Santos (mängijanimega Renato; sündinud 15. mail 1979 Santa Mercedeses) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja.
The Custom House
pisi|The Custom House The Custom House (iiri keeles Teach an Chustaim ehk 'tollimaja') on 18. sajandil valminud uusklassitsistlik ehitis Iirimaa pealinnas Dublinis.
Renato
Renato alustas klubikarjääri 1996. aastal kodumaa klubis Guarani. Seejärel mängis ta aastatel 2000–2004 Santoses. Aastatel 2002 ja 2004 tuli ta Santosega Brasiilia meistriks.
The Custom House
Linna ühes silmapaistvamas hoones asub iiri valitsuse elamumajanduse, kohaliku omavalitsuse ja muinsuskaitse osakond. Hoone asub Liffey jõe põhjakaldal samanimelise kai ääres, sildade Butt Bridge ja Talbot Memorial Bridge vahel.
Renato
Suurema osa klubikarjäärist veetis ta Hispaanias, pallides aastatel 2004–2011 sealse kõrgliiga klubis Sevilla. Sevillaga võitis ta muuhulgas kahel korral Hispaania karika, kahel korral UEFA karika ja korra UEFA Superkarika.
2011. aastal suundus ta tagasi Brasiiliasse, liitudes Botafogoga.
Santoses mängis ta taas alates 2014. aastast. Aastatel 2015 ja 2016 tuli ta Santosega São Paulo osariigi meistriks.
Ta teatas karjääri lõpetamisest 2018. aasta hooaja lõpus. Tema viimaseks mänguks jäi 24. novembril toimunud kohtumine Atlético Mineiro vastu.
Koondisekarjäär
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi Renato debüüdi 2003. aastal.
Ta kuulus Brasiilia koondisse 2004. aasta Copa Américal ja 2005. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril.
Kokku mängis ta Brasiilia koondises aastatel 2003–2005 27 kohtumises.
Turobin
Turobin on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Biłgoraj maakonnas, Turobini vallas. Turobin asub Biłgorajst umbes 32 km põhjas ja Lublinist ligikaudu 50 km lõunas.
Küla on esmamainitud 1389. aastal. Linnaõigused sai Turobin 1420. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal.
Baltiņi
Baltiņi on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla lääneosas Tulija jõe kaldal. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
New Orleansi džäss
New Orleansi džäss (inglise keeles New Orleans jazz) on muusikastiil, mis tekkis vahetult enne I maailmasõda New Orleansis, sai 1920. aastatel tuntuks tänu salvestistele ja elas 1940. aastatel üle taassünnni traditsioonilise džässina (Traditional jazz). Tänapäeval eksisteerib New Orleansi džäss omavahel seotud muusikainterpretatsioonistiilide rühmana, mida iseloomustab suhteliselt kindel instrumentatsioon ja repertuaar.
Jelly Roll Morton oli teadaolevalt esimene pianist, kes improviseeris etteantud teemadel, pannes aluse New Orleansi traditsioonile. Esineja isik oli tähtsam kui helilooja poolt ette antud materjal.
Soodne pinnas väljapaistvate jäzzmuusikute tekkeks oli prantsuse-hispaania linnakultuur, kaks mustanahalist kogukonda – kreoolid ja ameerika neegrid –, ja pidev kokkupuude Euroopa tõsise ja kerge muusikaga.
Kreoolidest esindajad: Alphonse Picou, Sidney Bechet, Barney Bigard, Albert Nicholas, Buddy Petit, Freddie Keppard, George Vitelle "Papa Jack" Laine, Louis Nelson DeLisle ja Kid Ory.
Vana puupuhkpillide traditsioon (eriti klarnet), mille sügav traditisioon pärines Prantsusmaalt.
New Orleansi stiil. "Vaba kontrapunkt", mida mängivad kolm pilli: kornet või trompet, tromboon ja klarnet. Rütmigrupp: bass (keel- või vaskpill), trummid, bandžo või kitarr ja vahel ka klaver. Varajased New Orleansi orkestrid olid endiselt lähedal Euroopa marsirütmile, kuid sisaldasid juba esimesi "hoti" näiteid. Siitpeale hakatakse sound ' i, fraseerimist, atakki ja vibraatot individualiseerima.
Horõškivka
Horõškivka (ukraina keeles Горишківка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tomašpili rajoonis. Elanike arv on 864. Pindala on 3,802 km².
Vana-Savi tänav
Vana-Savi tänav on tänav Pärnus Rääma linnaosas.
Tänav saab alguse tupikust, suundub kagusse ja lõppeb Niidu tänaval. Vana-Savi tänav ristub veel Liblika tänavaga.
Adolf Gustav Parts
Adolf Gustav Parts (1. aprill 1904 Seli vald, Pärnumaa – 18. veebruar 1996 Sydney lähedal) oli eesti füsikokeemik.
Vana-Savi tänav
Tänava pikkus on ligikaudu 465 meetrit.
Tribeca filmifestival
Tribeca filmifestival on 2002. aastal Jane Rosenthali, Robert De Niro ja Craig Hatkoffi asutatud filmifestival.
Festival toimub igal aastal Tribeca naabruskonnas Lower Manhattanil New Yorgis Ameerika Ühendriikides.
Adolf Gustav Parts
Haridus
Lõpetas 1922. aastal Tartu Poeglaste Reaalkooli ja 1925. aastal Tartu Ülikooli keemia osakonna keemia tehnoloogia erialal. Aastatel 1925–1927 õppis kaubandust ja 1927–1928 mat, ''mag. chem. tehn.'' (1926, TÜ), väitekiri "Lihtsamate sekundaarsete ja tertsiaarsete amiidide sünteesi uurimine", dr. phil. nat. (keemiline kineetika, 1929, TÜ), väitekiri "Über die Neutralsalzwirkung auf die Geschwindigkeit der Ionenreaktionen". Akadeemiliselt kuulus ta EÜS-i. Täiendas end 1931–1932 Göttingenis, 1933 Madridis ja 1937–1938 USA-s Long Islandil.
Tribeca filmifestival
18. aprillil 2014 toimus festivali raames Ilmar Raagi lavastatud draamafilmi "Ma ei tule tagasi" maailmaesilinastus.
24. aprillil 2017 toimus seal Rainer Sarneti filmi "November" maailmaesilinastus.