cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peetrus
Elulugu
Vaatamata Püha Peetruse basiilika väljakaevamisele teame Peetruse surmast ja tema hauast väga vähe. Kristlikus maailmas levinud arusaama, et Peetrus suri märtrisurma ja ta löödi risti pea-alaspidi, ei kinnita aga ükski ajaloost leitud viide. Ka ei ole oletusel, et Peetrus oli 25 aastat Rooma piiskop, mingeid ajaloolisi aluseid. Paavstluse traditsioonis peetakse Peetrust küll aga esimeseks paavstiks, kuid see on hilisem tuletus.
Katoliku kiriku suhtumine Peetrusesse
Peetrus oli väga unikaalses olukorras, tema oli esimene Jeesuse Jüngritest, kes tunnistas Jeesust Messia ja Jumala Pojana, Peetrus oli Jumaliku valgustatuse esimene saaja. Olles ka ainus, kelle poole Jeesus otseselt pöördub väites, et Peetruse kui Kivi peale ehitatakse Ülestõusnu kirik, mida keegi enam maha ei lammuta, on Peetrusel justkui ülem roll kõigist Jeesuse järgijatest. Peetrus oli sellest arvatavasti teadlik ja võttis endale ülesandeks koguda kokku ja hoolitseda Jeesuse järgijate kogukonna eest, nagu talle oli ülesandeks jätnud Jeesus. See viis selleni, et apostel Pauluse ja Peetruse vahel eriarvamused tekkisid, mõlemad tõlgendasid end Kristliku kogukonna ja Jeesuse mõtte tõlgendamise alustalana, mida nad mõlemad ka olid.
Jeesus kõnetab kõige rohkem oma kaheteistkümnest jüngrist Peetrust. Rooma Katoliku kirik peab Peetrust Kiriku alustalaks ja ülemaks teistest jüngritest, viidates piiblikohale Matteuse Evangeeliumist: (Mt. 16:18–19) Tuues võrdluseks kõrvale Jeesuse suhtumisi teistesse jüngritesse, on aga raske väita, et Jeesus Peetrust ülejäänutest ülevamaks pidas. Sarnaselt Mt. 16:18-19-le pöördub ta kõigi oma jüngrite poole: (Mt. 18:18)
Selline Peetruse ülevamaks seadmine Katoliku Kirikus on teoloogide hulgas hulgaliselt vaidlusi tekitanud. Kui Jeesus tõesti läbi Jumala vaimu endas on andnud Peetrusele ülema voli oma koguduse üle, siis miks Peetrus seda ise ei tunnista?"'Kogudusevanemaid teie seas ma kutsun nüüd üles kui kaasvanem ja Kristuse kannatuste tunnistaja ning tulevikus ilmsiks saava auhiilguse osaline.' (1. Pt 5:1)"Viidates endale kui “kaasvanemale”, tunnistab Peetrus oma võrdsust teiste Jeesuse järgijatega. Lisaks tundub väga vähetõenäoline, et Peetrus teadlikult eiraks Jeesuse ja seega  Jumala käsku olla koguduse ja jüngrite juht.
Katoliiklased peavad igat paavsti Peetruse ideeliseks järeltulijaks/järglaseks, mis seab paavsti õigusega kõigi piiskoppide ülemaks. Peetrus ei kutsunud end paavstiks, teda ei kutsutud nii ka tema järgijate poolt, aga Katoliku kirik peab Peetrust esimeseks paavstiks. Neid seisukohti põhjendab Katoliku kirik kahe piiblikoha abil: (Jh 21:15–17)
Sellest piiblikohast põhjendatakse Katoliku kiriku traditsioonis Jeesuse otsest käsku Peetrusele, et viimane kannaks hoolt Kristlaste ja nende usu eest pärast Jeesuse lahkumist.
Teiseks piiblikohaks loeb Katoliku kirik (Mt 16:18), kus Jeesus kommenteerib Peetrust kui kivi, millele ta ehitab oma kiriku, mida ei hävita miski.
Allikad Peetruse kohta
Suurem osa arvestatavast infost Peetruse kohta pärineb Uue Testamendi neljast Evangeeliumist, Pauluse kirjadest ja kahest Peetruse kirjast. Tema nimest esineb Uues Testamendis mitu vormi: Peetrus (Kreeka k. “Petros”), Siimeon (Heebrea k. Nimetatud 2 korda UT-s), Siimon (Kreeka k. Nimetatud 49 korda UT-s) ja ka ühend Siimon Peetrus (esineb väga harva).
Mõned Uuest Testamendist eraldiseisvad allikad viitavad sellele, et Peetrus lahkus Antiookiast umbes 55 p.Kr. ja läks Rooma. Seal ta suri märtrisurma Keiser Nero valitsemise all. Ta oli kohaliku kiriku pea. Ta löödi risti tagurpidi, pea allpool, jalad üleval. Vatikani mäge peetakse tema ristilöömispaigaks. Vatikani mäe arheoloogiliste väljakaevamiste käigus on leitud mitmeid luustikke, aga neid ei omistata Peetrusele.
Peetrus ja Paulus
Peetruse kohta on empiirilisi viiteid Pauluse esimeses kirjas Korintlastele ja kirjas Galaatlastele. Pauluse kirjad on vanimad Uue Testamendi kanoonilistest tekstidest ja nendes on viiteid Peetruse tegevusele ammu enne kirjade kirjutamist. Paulus ei viita Peetrusele kui Jeesuse tegevust õieti tõlgendavale apostlile, need viited peidavad endas pigem negatiivsemat ja hukkamõistvamat suhtumist. Paulus kutsub oma kirjades Peetrust tihedamini Keefaseks (Gl 1:18; 2:9; 11; 14, 1Kr 1:12; 3:22; 9:5 15:5), mitte Peetruseks (Gl 2:7–8).
Galaatlased pidasid Peetrust autoriteediks ja järgisid tema Kristlikku õpetust, mis hõlmas ka ümberlõikamist ja Juutide kalendri pühade pidamist. Paulus oli Pagana-kristlane, kes neid tavasid ei mõistnud, ega ka järginud. Ta võitles nende vastu ja sealt tekkis Peetruse ja Pauluse vahel pingeid.
Peetrus ja Paulus kohtusid kolm korda, iga kord esines nende vahel pingeid. Esimene kord külastas Paulus Jeruusalemma, ka teist korda külastas Paulus Jeruusalemma, kolmandal korral kohtusid nad Antiookias, kus Paulus Peetrust tugevalt noomis. Õhus on küsimus Peetruse ja Pauluse võimuvahekorrast. On selge, et nende vahel käis võimuvõitlus suuremal või vähemal määral. Mõlema apostli üleoleku kohta on küllalt viiteid ja kindlat teadmist, kes oli autoriteetsem, ei ole.
Peetrus inimesena
Parima ülevaate Peetruse olemusest ja iseloomust saame Uuest Testamendist. Teda on kujutatud väga mitmekesiselt, ebakindel ja libastuv (suhtumises Antiookia kirikusse): (Gl 2:11–14)
Ustav ja truu: (Lk 22:33)
Julm ja reaktsiooniline: (Jh 18:10)
Armastav ja lojaalne: (Jh 21:15–17)
(Ap 4:13) viitab sellele, et Peetrus oli harimatu ja on kaheldav, et ta oskas Kreeka keelt. Ta oli aeglane õppija, aga vastutavalt positsioonilt tõestas ta end võimekana.
Peetruse esimene kiri
Peetruse esimese kirja kristoloogia kokkuvõtteks võib öelda, et Peetrus esitleb Jeesust kui kannatavat Jumala Sulast prohvet Jesaja kuulutusest. Vana Testamendi ühendamine Jeesuse tulekuga ei piirdu üksnes Js 53-ga, Peetrus toob sisse ka teisi pilte Jumala Sulase lauludest. Peetrus seob Jeesuse oleku ja nime Vana Testamendiga. Esimeses kirjas on Jeesusel kui Issandal oluline koht kuid see jääb varju Jahve Sulase nime ees ning jääb omaette teemana välja aretamata.
Pak 40
pisi 7,5 cm Pak 40 oli kasutusel Wehrmachti standardtankitõrjekahurina.
Peetrus
Peetruse esimene kiri
Peetruse 1. Kirjas esineb sõna "Kristus" üle kahekümne korra kuid vaatamata selle nime sagedasele esinemisele, jääb Kristuse kui eshatoloogilise valitseja tähendus tagaplaanile. Enamasti esineb "Kristus" pärisnimena. Üheksal korral on ta ühendina Jeesus Kristus ning tema isikud on seostatud rohkem Kannatava Jumala Sulasena – Ebed Jahvena. Viidet Kristuse preeksistentsi kohta võib ehk tunnetada väljendis "Kristuse Vaim"
Pak 40
Sellega olid relvastatud peamiselt jalaväeüksuste tankitõrjedivisjonid (Abteilung) ja üksikud tankitõrjekompaniid. 1939 said firmad Rheinmetall-Borsig ja Krupp Relvastusametilt tellimuse raske tankitõrjekahuri väljatöötamiseks. Rheinmetalli valmistatud ja Pak 40-ks nimetatud kahur sarnanes konstruktsiooni poolest väga 5 cm Pak 38-ga, omades näiteks suudmepidurit, kahekordset lafeti kaitsekilpi ja samatüübilist vedrustust. 75 mm kahur ja selle tugev laskemoon tingisid lafeti valmistamise terasest. Seetõttu suurenes märgatavalt relva kaal, mis võimaldas kasutada transpordiks ainult vedukmasinaid.
Peetrus
Peetruse esimene kiri
Peetruse kristoloogia üks jooni on tema mittemõistmine "vajaliku kannatuse" kohta. Peetrus oli see, kes otsustaval hetkel püüdis Jeesust päästa, kasutades selleks vägivalda, ta ei mõistnud miks Jeesus peab surema. See väljendub ka tema kristoloogias ja kirjades, Jeesuse mõiste on toodud nimena mitte eshatoloogilise valitsejana. Küsimus, kas Peetrus mõistis lõpuks Jeesuse surma vajalikkust, tekitab teoloogide hulgas praeguseni vaidlusi.
Pak 40
Uus Pak 40 hakkas saabuma üksustesse esimeste väiksemate partiidena enne 1941. aasta lõppu. Efektiivse laskekaugusega kuni 2000 m ja soomustläbistavusega 80 mm 1000 m pealt (südamikuga tankitõrjemürsk PzGr 40) said väeosad esmakordselt piisavalt efektiivse relva võitluseks T-34 ja teiste raskemate tankidega. Tegemist oli ka võrdväärse partneriga vene 76,2 mm põhitankitõrjekahurile ZIS-3. Pak 40-tega võidi asendada täiesti vananenud ja ebaefektiivsed 3,7 cm Pak 35/36-d ja lõpuks ka 5 cm Pak 38-d. Kahuri veoks kasutati põhiliselt kergeid poolroomikvedukeid SdKfz 10 või SdKfz 11, lintvedukeid RSO, aga ka (maastiku-) veoautosid. Kokku toodeti 1941–1945 umbes 23 000 tankitõrjekahurit Pak 40.
Peetrus
Peetruse teine kiri
Peetruse teise kirja puhul kaheldakse tema autorsuses mitmel põhjusel. See kiri on väga lähedane Juuda kirjale. Kuna Peetruse teises kirjas ennustatud valeõpetajad on Juuda kirjas juba esile kerkinud, võime järeldada, et Peetruse teine kiri koostati enne Juuda kirja. Veel tuleb tähele panna Peetruse kahe kirja stiililisi erinevusi, seda võib muidugi põhjustada ka Silvanuse kaastöö. Esimese kirja koostamiskohaks peetakse Roomat (1Pt 5:13), mida juba algkristluse ajal nimetati Jumalavaenulikkuse ja patususe pärast nimega Paabel. Peetruse teise kirja koostamise koha kohta ei teata midagi. Kuna selles kirjas ei ole viiteid Nero-aegsele kristlaste tagakiusamisele aastal 64 pKr, peab teine kiri (nagu ka esimene) olema kirjutatud enne seda. Teise kirja põhihoiakust võib järeldada, et see kiri kirjutati kui testament ähvardava surma varjus.
Hirvli–Vahastu tee
Hirvli–Vahastu tee (registrinumbriga 11275) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 5,4 km.
Tee algus on Kahala tee ja Kursi-Raudoja tee ristmikult Kursi ja Hirvli küla piiril ning lõpeb Tallinna–Narva maantee 50. kilomeetril Vahastu külas.
Tee kulgeb läbi Kursi, Hirvli, Sigula, Kahala ja Vahastu küla.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 1 truubi. Bussipeatusi teele ei jää.
Teega ristub viiendal kilomeetril üks Vahastu liiklussõlme ühendusteid.
Tee on tolmuvaba, pinnatud kruusatee, Vahastu liiklussõlmes asfaltkattega. Tee klass on V. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas.
Tee kogu pikkuses on kiiruspiirang 60km/h ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Moskva metroo
pisi|Moskva metroo logo lang=en|pisi| Moskva metroo (vene keeles Московский метрополитен) on Moskvas ja selle eeslinnades (Krasnogorsk ja Reutov) asuv metroo.
Moskva metroos on 14 liini 226 metroojaamaga ja kogupikkusega 387,6 km. Keskmiselt teenindab metroo 6,6 miljonit reisijat päevas, nädalavahetustel üle 7 miljoni päevas. 2009. aastal oli metroos 2,3922 miljardit reisijat. Tipptunnil sõidavad rongid poolteiseminutilise intervalliga.
Üldjuhul on metrooliinide otspunktid äärelinnas ja keskkoht kesklinnas. Lisaks on olemas 2 ringliini, mis võimaldab peaaegu igalt liinilt igale liinile ümber istuda.
Igale metrooliinile on määratud oma number, nimi ja värvus. Rongis peatuste teatamisel kasutatakse liinide nimesid, aga kõnekeeles harilikult värve, välja arvatud roheliste liinide kohta, sest mitmele liinile on määratud üsna lähedane roheline värv.
Peatusi teatab meeshääl, kui rong sõidab äärelinnast kesklinna suunas, ja naishääl, kui rong liigub kesklinnast äärelinna suunas. Ringliinil teatab meeshääl peatusi päripäeva sõites ja naishääl vastupäeva sõites.
Metroo avatakse hommikuti umbes kell 5.30. Täpne aeg sõltub rongide saabumisest konkreetsesse jaama. Kõik metroojaamad suletakse kell 1.00.
Õnnetused ja terrorirünnakud
8. jaanuaril 1977 plahvatas pomm rahvast täis vagunis. Hukkus 7 ja raskelt vigastada sai 33 inimest. Rünnakus mõisteti süüdi 3 armeenlast, kes hukati.
Juunis 1981 toimus Oktjabrskaja jaamas tulekahju, milles hukkus vähemalt 7 inimest.
17. veebruaril 1982 kukkus Aviamotornaja metroojaamas kokku eskalaator. Hukkus 8 inimest, 30 sai raskelt vigastada.
30. märtsil 1983 hukkus mitu inimest kahe metroorongi kokkupõrkes Belorusskaja jaamas.
6. veebruaril 2004 hukkus pommiplahvatuses Avtozavodskaja ja Paveletskaja jaamade vahel 40 inimest, vigastada sai üle 100.
29. märtsil 2010 kell 7.56 ja 8.38 toimusid metroos Lubjanka ja Park Kulturõ jaamas kaks plahvatust. Neis hukkus 38 ja vigastada sai 102 inimest. Arvatakse, et plahvatused panid toime Kaukaasia päritolu enesetaputerroristidest naised.
15. juulil 2014 sõitis metroorong Slavjanski bulvari ja Park Pobedõ metroojaama vahel rööbastelt välja. Hukkus üle 20 inimese, üle 150 sai vigastada.
Dnipro
pisi|258px|Dnipro kesklinn Dnipro (varem eesti keeles Dnipropetrovsk ja venepäraselt Dnepropetrovsk) on linn Ukrainas, Dnipropetrovski oblasti keskus. Asub Dnepri (Dnipro) jõe ääres.
Ajalugu
Linn asutati 1776. aastal. 1796. aastani oli linna nimi Jekaterinoslav, 1796. aastast 1802. aastani Novorossiisk, aastatel 1802–1926 vene keeles Jekaterinoslav ja ukraina keeles Katerõnoslav, aastatel 1926–2016 ukraina keeles Dnipropetrovsk ja vene keeles Dnepropetrovsk. Ukraina Ülemraada otsusega muudeti 19. mail 2016 linna nime, linna uueks nimeks sai Dnipro. Aastail 1918–1921 Ukraina iseseisvussõja ajal oli linna mitteametlikuks nimeks Sitšeslav meenutamaks Zaporižžja Sitši.
Nõukogude ajal oli Dnipro tuuma-, relva- ja kosmosetööstuse keskus. Seal on transpordivahendite, põllumajandusmasinate ja ballistiliste rakettide tootja Južmaši peakontor.
Mälestusmärgid
2022. aasta detsembris eemaldati Dnipros Volodja Dubinini ja Aleksandr Puškini mälestusmärk. 2023. aasta jaanuaris eemaldati Dnipros Aleksandr Matrossovi ja T-34 tank-monument. 6. jaanuaril 2023 eemaldati Mihhail Lomonossovi mälestusmärk.
Rahvastik
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dnipro elanikest ukrainlasi 72,6%, venelasi 23,5%, valgevenelasi 1,0% ja juute 1,0%. Paljud Dnipro ukrainlased kõnelevad põhiliselt vene keelt.
Transport
Linnas toimib trolli-, bussi- ja liinitaksoliiklus. 1995. aastal avati Dnipro metroo, mis on 7,1 km pikk ja sel on 6 peatust. Linn on ka tähtis raudteesõlm. Dnipro rahvusvaheline lennujaam asub 15 km kesklinnast kagus.
Solaniin
Solaniin on glükoalkaloidne mürk, mida leidub erinevates taimedes. See võib looduslikult esineda igas taime osas, kaasaarvatud lehed, vili ja vars. Solaniin on väga mürgine juba väikestes kogustes. Solaniinil on nii fungitsiidsed kui ka pestitsiidsed omadused ja see on osa taimede looduslikust kaitsemehhanismist.
Piirissaare vanausuliste palvemaja
Piirissaare vanausuliste palvemaja (ka Piirissaare vanausuliste palvela) oli vanausuliste palvemaja Piirissaarel Saare külas.
Kirjeldus
Palvemaja oli rõhtpalkidest ehitatud ühekorruseline eesruumiga hoone. Eesruumi kohal oli torn. Palvemaja oli viil-, ent selle torn kelpkatusega. Välisseinad olid kaetud horisontaalse laudisega.
Palvemajas sees oli kaks ruumi, mis mõlemad olid ahiküttega.
Palvemajas asus 40 kunstimälestiseks tunnistatud eset.
Ajalugu
Varem oli Piirissaarel kaks vanausuliste palvemaja – Piiri ja Saare külas. Saare külla ehitati palvemaja arvatavasti seoses Saareküla vanausuliste koguduse registreerimisega 1920. aastatel.
Piiri külas asunud palvela hävis Teises maailmasõjas. Pärast sõda ühendati Piiriküla ja Saareküla kogudus ning usuelu koondus Saare külla. Nii jäi palvemaja Saareküla vanausuliste koguduse käsutusse.
Omandivaidlus
2015. aasta juuli lõpus registreeriti MTÜ Piirissaare Vanausuliste Kogudus, mis peab ennast saarel tegutsenud koguduste õigusjärglaseks. Koguduse esindaja Fjodor Korotkovi sõnul soovis uus kogudus palvemaja omanikuks saamise korral selle korda teha.
Palvemaja korras hoidnud Saareküla vanausuliste kogudus ei olnud asjade käiguga nõus ning otsustas oma õiguste kaitseks kohtusse pöörduda.
Põleng
Ööl vastu 16. maid 2016 hävis palvemaja ja kolm elumaja tulekahjus. Põlengu põhjustas ühe elumaja sügavkülmiku elektrisüsteemi rike.
Ekspertiisi järgi olid palvemaja konstruktsioonid varisemisohtlikud ja nende säilitamine ebaotstarbekas. Küll aga tehti kindlaks, et hoone vundamendile oleks võimalik ehitada eelmisega sarnane hoone.
Põlengus said tugevalt kahjustada palvemajas olnud kultuurimälestised, neist kaheksa hävis tõenäoliselt täielikult. 2016. aasta sügisel alustasid mitme muuseumi ja kõrgkooli spetsialistid koostöös kahjustada saanud mälestiste konserveerimist. Eelnevalt, suve jooksul olid Rahvusarhiivi konservaatorid teinud korda kolm palveraamatut.
Seaduste Kogu
Seaduste Kogu (lühend SK) oli Eesti seaduste kodifikatsioon, mida anti välja aastail 1938–1940 Seaduste Kogu seaduse (SK I 1938, 3, 9) alusel.
Seaduste Kogu väljaandmine oli nimetatud ühe eesmärgina juba Konstantin Pätsi teise valitsuse deklaratsioonis 1923. aastal. Eesti iseseisvusaja jooksul toimus Vene seaduste asendamine eestikeelsete Eesti seadustega, mis 1940. aastaks ei olnud veel lõppenud: Eestis kehtis veel paarkümmend Vene seadust, nende hulgas Heakorra ja julgeoleku seadus, Tööstusliku töö seadus, Ärimaksuseadus, Otsemaksude seadus, Kinnistusmaksu (krepostimaksu) seadus, Lõivuseadus, Vene Tööstusseadus, Veejõudude kasutamise seadus, Kaubanduseseadus, Trahteriseadus, Toitlusseadus, Vene Tsiviilseadus (osaliselt Narva taga ja Petserimaal), Vene talurahvaseadus (osaliselt Narva taga ja Petserimaal), Notariaalseadus, Vene kaubandusliku kohtupidamise seadus ja Tsiviilkohtupidamise seadustik. Edasi kehtis ka Balti Eraseadus ja kohalikud talurahvaseadused (Eestimaa, Liivimaa ja Saaremaa).
Seaduste Kogusse kuulus 15 köidet, mille väljaandmine plaaniti lõpetada 24. veebruariks 1943. Tegelikult jõuti 1940. aasta juuniks välja anda neli köidet – I, IV, VI ja XI. Järgmisena oleks tõenäoliselt välja antud IX köide (Liiklus, side ja ehitusala).
Bilanss
Bilanss on raamatupidamisaruanne, mis kajastab antud kuupäeva seisuga raamatupidamiskohustuslase vara, kohustusi ja omakapitali.
Bilanss iseloomustab ettevõtte majanduslikku seisukorda, mis on kujunenud eelmiste perioodide tegevuse tulemusena. Seetõttu on firma bilanss ühtlasi tema töö aruanne, mis sisaldab informatsiooni varade liikide ja nende allikate kohta. Bilansi võib koostada ükskõik millise ajahetke seisuga, eeldades, et kõik tehingud on eelnevalt arvesse võetud. Tavaliselt koostatakse bilanss aastalõpu ehk 31. detsembri seisuga ning võrdluseks jäetakse kõrvale eelmise majandusaasta lõpu seis.
Bilansi aktiva ja passiva üksikuid positsioone nimetatakse bilansikirjeteks, sõltuvalt bilansi poolest on tegemist kas aktiva- või passivakirjetega.
Ettevõttes toimuvad majandusoperatsioonid toovad kaasa muutusi bilansikirjetes. Neid muutusi arvestatakse kontodel. Kontodel toimub firma varade, nende allikate ja majandusoperatsioonide kohta registreeritud andmete rühmitamine, jooksev arvestus ja kontroll.
Igale bilansikirjele avatakse eraldi konto: aktivakirjetele aktivakontod ja passivakirjetele passivakontod. Igal kontol on kaks poolt - deebet ja kreedit, mille tähendus on aga aktiva ja passivakontodel erinev. Aktivakontodel tähistab deebet konto suurenemist ja kreedit vähenemist, passivakontodel vastupidi.
Riikide loend
Siin loetletakse iseseisvaid tunnustatud riike, tunnustamata ja osalise tunnustusega riike, sõltuvaid ja eristaatusega territooriume.
Vahevöö
Vahevöö (ka vahekest) on kiht Maa sisemuses, mis asub allpool maakoort ja ülalpool tuuma.
Vahevöö ülemiseks piiriks, mis lahutab teda maakoorest, on Mohorovičići eralduspind. Alumiseks piiriks aga vedel välistuum. Vahevöö kõige ülemiseks osaks on litosfääri alumine osa. Litosfääri all paikneb osaliselt ülessulanud kiht ehk astenosfäär.
Vahevöö ulatub ligikaudu 2900 km sügavusele.
Vahevöö jagatakse ülavahevööks ning alavahevööks. Esimene ulatub 660 kilomeetri sügavuseni, kus toimub oluline hüpe seismiliste lainete levikukiiruses.
Vahevöö jaguneb kaheks: 1) Ülemine vahevöö - astenosfäär ehk ülamantel 2) alumine vahevöö - süvavahevöö ehk alusmantel
Pak 38
pisi 5cm Pak 38 (saksa k. 5 cm Panzerabwehrkanone 38) oli kasutusel Wehrmachti standardtankitõrjekahurina.
Sellega olid relvastatud peamiselt jalaväeüksuste tankitõrjedivisjonid (Abteilung) ja üksikud tankitõrjekompaniid.
Kogemused 3,7cm Pak 35/36-ga Hispaania kodusõja lõpus esitasid 1938. aastaks nõudmise uue, tugevama, 50 mm kaliibriga tankitõrjekahuri väljatöötamiseks. Alates 1939. aastast valmistatud Pak 38 paistis silma järgmiste uuenduste poolest: suudmepiduri olemasolu vähendas tagasilöögijõudu lafetile, andes võimaluse uue konstruktsiooniga haarlafeti kaalu vähendamiseks, kahekordne lafeti kaitsekilp ja täiskummirattad torsoonvedrustusega. Esimesed uued relvad jõudsid väeosadesse 1940. aastal. Saksa-Nõukogude sõja alguseks 1941. aastal oli kasutusel 1047 seda tüüpi kahurit. Esmalt paigutati Pak 38-d tankitõrjeüksustes kokku vanemate Pak 35/36´tega. Tankitõrjemürsuga PzGr 40, mis sisaldas volframsüdamikku, oli võimalik edukalt võidelda ka tankidega T-34. 1943. aastal kasutusele võetud kumulatiivlaenguga mürsk Stielgranate 42 läbistas juba 180 mm soomust, kuid oli väga väikese efektiivse laskekaugusega (u 100 m). Kahuri veoks kasutati põhiliselt kergeid poolroomikvedukeid SdKfz 10 või SdKfz 11, aga ka (maastiku-) veo- või sõiduautosid. Kahurit oli kerge ka käsitsi liigutada. Kokku toodeti aastatel 1939–1943 seda 9568 eksemplari.
Pak 38 ei olnud aga piisavaks vastuseks Vene rasketankidele ega 76,2 mm kahurile ZIS-3. Sõja jooksul asendati 5 cm Pak 38 järk-järgult 7,5cm Pak 40-ga, kuid oli sellegipoolest aktiivselt kasutusel sõja lõpuni.
Horoskoop
Horoskoop on astroloogias semiootiline skeem, mis kujutab planeetide ja teiste taevakehade asendit mingi sündmuse, näiteks inimese sünni hetkel. Horoskoobiks nimetatakse ka horoskoobi tõlgendust.
Ajakirjanduses avaldatavad astroloogide koostatud horoskoobid on väga üldised, need on kirjutatud vaid inimese päikesemärki arvestades. Ajakirjandus avaldab nt päeva-, kuu- ja aastahoroskoope. Sageli kirjutavad neid ka mitteastroloogid.
Sõna "horoskoop" on teadaolevalt esimest korda kirja pandud 150 e.m.a. Aleksandria raamatukogus leidunud kirjutises esineb sõna hōroskopoi, mis sõna-sõnalt tähendab 'tunnivaatleja'. Sünnikaart ehk radix ehk nataalkaart ehk sünnihoroskoop on sünnihetkel asetleidva planeetide konstellatsiooni skemaatiline jäädvustus. Täpse sünnikaardi koostamiseks on tarvis teada täpset sünniaega ja sünnikoha geograafilisi koordinaate. Horoskoop koostatakse arvutuste teel, kasutades efemeriide ja astroloogiliste majade tabeleid. Tänapäeval kasutatakse selleks arvuti abi. Horoskoobi põhielemendid on sodiaagimärgid, majad, planeedid ja aspektid.
Sodiaagimärgid
Astroloogiline sodiaak on sümboolne süsteem, milles kasutatakse 12 astronoomilise tähtkuju nime kandvaid sodiaagimärke. Sodiaagi esimene, Jäära märk algab alati kevade algamise hetkest, nn kevadpunktist, mil Päike liigub Maalt vaadatuna üle taevaekvaatori põhjapoolkera suunas. Nii ehitab lääne astroloogia sodiaagi igal aastal uuesti üles, jagades Jäära esimesest kraadist algava ringi 12 võrdseks 30-kraadiliseks sektoriks. Kuna kevad ei alga igal aastal samal hetkel, siis kõiguvad ka sodiaagimärkide piirid ca 1 ööpäevaga. See nn troopiline sodiaak on niisiis pööripäevakeskne: suvine pööripäev alustab Vähi märki, sügisene Kaalude märki, talvine Kaljukitse märki. Pöörihetkest algavaid märke hüütakse kardinaalmärkideks, neile järgnevad fikseeritud märgid ja muutlikud märgid.
Elementide järgi jagatakse märgid:
Märkide järjestus:
Jäär, Sõnn, Kaksikud, Vähk, Lõvi, Neitsi, Kaalud, Skorpion, Ambur, Kaljukits, Veevalaja, Kalad.
Majad
Lisaks 12 võrdsele märgisektorile on horoskoobikettal veel 12 sektorit, need on astroloogilised majad (vt horoskoobi näide välislinkidest). Majad tähistavad erinevaid eluvaldkondi (töö, tervis, karjäär, kodu, armastus jne), nende tähendus on üks ühele tuletatav märkide tähendustest. Majad on märkide maapealsed väljundid, nad annavad planeetide liikumisele Maal elava inimese jaoks maise, praktilise tähenduse. Ka majad jagunevad kardinaalseiks, fikseerituiks ja muutlikeks ning tule-, maa-, õhu- ja veemajadeks.
Majasektorid moodustuvad Maa pöörlemisel ümber oma telje, nii et nende asukoht muutub nii ajas kui ruumis. Esimene maja algab sodiaagivöö keskjoone ehk ekliptika ja Maa idapoolse horisondi lõikepunktist. Seitsmes maja asub selle vastas. Ülejäänud majasektorid tekivad horoskoobile vastavalt majadesüsteemile erinevate arvutuste abil. Kõige levinum majadesüsteem on Placiduse süsteem, palju kasutatakse ka võrdseid maju ja Kochi süsteemi.
Planeedid
Planeedid sümboliseerivad astroloogia järgi psüühilisi impulsse, mis kõik on inimhinges olemas. Tänapäeva lääne astroloogia ei pea planeete headeks ega halbadeks, planeedisümboli väljendumine sõltub inimese teadlikkusest ja arengutasemest. Lihtsuse huvides on planeetideks loetud ka taevakehad Päike ja Kuu ning kääbusplaneet Pluuto.
Planeedid jagunevad:
Aspektid
Aspektid jagatakse põhi- ja peenaspektideks. Põhiaspektid on tajutavamad kui peenaspektid.
Põhiaspektid:
Peenaspektid:
Harmoonilisteks aspektideks loetakse konjunktsiooni (ühendust), sekstiili, trigooni, kvintiili ja bikvintiili. Pingeaspektideks loetakse kvadraati (kvadratuuri), (kvinkunksi), opositsiooni, poolsekstiili, poolkvadraati ja seskikvadraati.
Horoskoopide tõlgenduslikkus
Üks horoskoopide loomise ja jälgimise põhjendusi võib olla soov vähendada määramatust. Horoskoobi täituvus võib väljenduda mitmel moel: esiteks muudab ennustust lugenud inimene oma käitumist vastavalt ennustusele (isetäituv ennustus), teiseks tõlgendab ennustust tagantjärele täitunud ennustuste kaudu ja jätab muu tähelepanuta (kinnituskalduvus). Isikule omistatud sodiaagimärgi omadused võetakse samuti subjektiivselt omaks, leitakse endas neid omadusi, mida tähtkujule omistatakse, kuna inimesed kalduvad uskuma rohkem seda teksti, mida arvavad neile suunatud olevat (Foreri efekt).
Rocky Marciano
Ta alustas poksimist sõjaväes ja pidas amatöörina 12 kohtumist. Elukutseliseks läks ta 1947 ja pidas 49 matši, millest võitis kõik, neist 43 nokaudiga. Ta on läbi aegade ainus raskekaalu maailmameister, kes oma elukutselise karjääri jooksul ei kaotanud ühtki kohtumist.
Maailmameistriks tuli Marciano 23. septembril 1952 võiduga 38-aastase maailmameistri Jersey Joe Walcotti üle. Walcott lõi Marciano avaraundis põrandale, kuid pärastpoole muutus Marciano poks paremaks ja 13. raundis lõi ta Walcotti nokauti. 15. mail 1953 kaitses ta oma tiitlit Walcotti vastu, nokautides tolle juba avaraundis.
Teist korda kaitses Marciano tiitlit 24. septembril 1953 Roland La Starza vastu, kes märtsis 1950 oli Marcianot peaaegu võitnud (kohtunike hääled 6:4). Seekord võitis Marciano tehnilise nokaudiga 11. raundis. See oli Marciano ainus kohtumine, mille ta võitis tehnilise nokaudiga.
Viimastes kohtumistes võitis Marciano Euroopa meistrit inglast 16. mail 1955 Don Cockelli ja Archie Moore'i 21. septembril 1955, mõlemat nokaudiga 9. raundis.
27. aprillil 1956 teatas Marciano, et loobub spordist. Ta tegutses telekommentaatori ja kohtunikuna.
Juulis 1969, pisut enne surma mängis ta iseennast ulmefilmis "The Superfight: Marciano vs. Ali", kus kujutatakse Marciano ja Muhammad Ali kohtumist, kusjuures mõlemad on elu parimas vormis. Filmis võidab Marciano 13. raundis nokaudiga.
Rocky Marciano hukkus lennuõnnetuses Iowas teel oma sünnipäevapeole. Ta oli reisijana väikelennukis Cessna 172 koos lenduri Glenn Belzi ja itaalia päritolu mafiooso Louis Fratto 22-aastase poja Frankie Farrelliga. Ilm oli väga halb, oli öö, piloot oli kogenematu ja tal polnud õigust öösel lennata. Lennuki kütus oli lõppemas, Belz püüdis maanduda väikesel lennuväljal Newtoni lähedal, kuid 3 km enne maandumisrada takerdus puulatva ja kukkus alla. Kõik kolm hukkusid. Uurimine tuvastas õnnetuse põhjusena lenduri vea.
Muinasjututüüp
Muinasjututüübiks nimetatakse süžee poolest sarnaseid ja (harilikult) arvatavat ühist algupära rahvajuttude rühma või samasüžeeliste tekstivariantide koondkuju. Muinasjututüüpi tähistatakse üldtuntud nimega (nt "Polyphemose pimestamine", "Tuhkatriinu", "Kadunud mehe otsimine", "Kaunitar ja koletis" ja "Lohetapja") ja tüübikataloogi numbriga (vastavalt ATU 1137, ATU 510A, ATU 425, ATU 425C ja ATU 300).
Maailma esimese jutukataloogi koostas soome folklorist Antti Aarne, et kirjeldada Soome Kirjanduse Seltsi deponeeritud Jakob Hurda rahvaluulekogu käsikirjades leiduvat eesti muinasjuttude ja muistendite korpust. Selle eeskujul koostatud rahvuslikud tüübikataloogid võttis kokku samuti Antti Aarne koostatud rahvusvaheline Verzeichnis der Märchentypen.
Aastakümneid oli kõige tähtsam muinasjuttude tüübikataloog Stith Thompsoni koostatud nn Aarne-Thompsoni kataloog (AT, AaTh), mis oli Aarne kataloogi suuresti täiendatud ingliskeelne redaktsioon.
Aastal 2004 ilmus Hans-Jörg Utheri laiendatud rahvusvaheliste muinasjututüüpide kataloog ATU ehk Aarne–Thompson–Utheri klassifikatsioonisüsteem (ATU number), mille järgi uuemates töödes jututüüpe viidatakse.
Lood rumalast vanapaganast (ATU 1000–1199)
Siia kuuluvad enamasti üheepisoodilised muinasjututüübid Kaval-Antsu ja Vanapagana teenistuslepingust, ühistest töödest ja mõõduvõtmistest, mis tihtipeale esinevad tsüklitena: üks lugu liigendub folkloristlikus analüüsis mitmeks tüübiks.
Lääne-Aafrika
pisi|Lääne-Aafrika riigid ÜRO liigituse järgi Lääne-Aafrika on regioon, mis hõlmab Aafrika mandri lääneosa.
ÜRO liigituse järgi kuulub Lääne-Aafrika koosseisu 16 riiki:
35px Suurbritannia territoorium
Maa tuum
pisi|Maa siseehitus Maa tuum on Maa sisemine, peamiselt rauast ja niklist koosnev osa.
Maa tuum paikneb umbes 2900–6378 km sügavusel. Tuuma ümbritseb vahevöö. Vahevöö ja tuuma piiri nimetatakse Gutenbergi eralduspinnaks. Tuum jaguneb vedelaks välistuumaks ja tahkeks sisetuumaks. Vedela välistuuma liikuv, peamiselt rauast koosnev materjal genereerib Maa magnetvälja. Tahke sisetuuma raadius on umbes 1300 km.
Kesk-Aafrika
right|thumb| {{legend|#00a000|Kesk-Aafrika}} {{legend|#00d000|Kesk-Aafrika maad ÜRO liigituse järgi}} {{legend|#00ff00|[[Rodeesia ja Njassamaa Föderatsioon}}]]
Kesk-Aafrika on regioon, mis hõlmab Aafrika mandri keskosa.
Peetri kihelkond
pisi|püsti|[[Järva-Peetri kirik]]
Kesk-Aafrika
ÜRO liigituse järgi kuulub Kesk-Aafrika koosseisu 9 riiki:
Peetri kihelkond
Piirkonna ajalugu
Peetri kirikukihelkond moodustati 13. sajandil tõenäoliselt varasema muinaskihelkonna kohale.
Kesk-Aafrika
Briti koloniaalajal eksisteeris alates 1953. aastast Rodeesia ja Njassamaa Föderatsioon ehk Kesk-Aafrika Föderatsioon, millesse kuulusid Põhja-Rodeesia (praegu Sambia), Lõuna-Rodeesia (praegu Zimbabwe) ning Njassamaa (praegu Malawi). Seda föderatsiooni hüüti ka Briti Kesk-Aafrikaks.
Peetri kihelkond
Piirkonna ajalugu
13. ja 14. sajandi vahetusel rajati kihelkonda Järva-Peetri kirik.
Peetri kihelkonna mõisavallad
Peetri kihelkonnas 19. sajandi algul moodustatud mõisavallad:
Kihelkonna alad tänapäeval
Nüüdisajal jäävad kihelkonna maad Järva maakonda.
Dawid Przepiórka
pisi|240px|Dawid Przepiórka pisi|240px|[[Palmiry kalmistu, kus asub ka Dawid Przepiórka haud]]
Dawid Przepiórka (22. detsember 1880 Varssavi – 1940 Palmiry, Masoovia vojevoodkond) oli juudi päritolu Poola maletaja ja malefunktsionäär.
Przepiórka tuli 1926. aastal Poola malemeistriks. 1928. aastal saavutas ta Haagis maleolümpia raames peetud amatööride maailmameistrivõistlustel Machgielis Euwe järel teise koha.
Poola võistkonna koosseisus osales Przepiórka kahel maleolümpial: 1930. aastal võitis ta Hamburgis toimunud maleolümpial kuldmedali ja 1931. aastal Prahas Ameerika Ühendriikide järel hõbemedali (mõlemal korral mängis Przepiórka meeskonna kolmandal laual; esimest lauda mängis Akiba Rubinstein, teist Ksawery Tartakower).
Probleemmaletajana avaldas Przepiórka üle 160 maleülesande ja paarkümmend etüüdi. Tema esimene maleprobleemide kogumik ilmus Münchenis 1911. aastal.
Przepiórka oli Poola Maleliidu asutajaid ja aastaid selle aseesimees. Tema eestvedamisel ja rahalisel toel peeti 1935. aastal Varssavis kuues maleolümpia. Pärast Poola okupeerimist (1939) Przepiórka arreteeriti jaanuaris 1940. Ta hukkus Palmiry küla piirkonnas Kampinoska ürgmetsas toimunud Poola kodanike massimõrvas. Massimõrva ohvrid maeti hiljem ümber Palmiry kalmistule.
1950. aastal korraldati Szczawno-Zdrójs esimene Dawid Przepiórka mälestusturniir. Selle võitis Paul Keres.
Depressioon
Depressioon on psüühikahäire, mille puhul on häiritud peaaju funktsioon kontrollida meeleolu. Peamiseks tunnuseks on pikka aega kestev meeleolu langus, mis piirab haige teotahet, halvendab elukvaliteeti ning segab igapäevaste toimetuste tegemist.
Depressioon on tihedalt seotud ärevushäiretega. See on tihti hiiliva alguse ja raske kuluga pikaleveniv haigus (võib kesta kahest nädalast paljude aastateni), mis mõjutab ühest küljest haige tundeid, mõtteid ja kehalisi funktsioone ning teisest küljest haige suhteid ümbritsevate inimestega. Depressioonil on kalduvus hakata korduma.
Kuigi õiget ravi võib olla keeruline leida, pole depressioon siiski ravimatu haigus.
Depressioonil võib olla palju tundemärke, kuid see on väga variatiivne haigus ning kõikidel haigetel ei pruugi kõik sümptomid avalduda. Mõned sümptomid on vanusespetsiifilised (nt käitumisprobleemid tekivad enamasti lastel, luulud on levinumad vanematel inimestel). Järgnevalt on nimetatud levinumad sümptomid, mis sageli esinevad kombinatsioonis ja üheaegselt.
Kehalised ehk somaatilised sümptomid
69% depressiooni sümptomitest on kehalised. Need on inimesele endale kergemini märgatavad, mistõttu ei pruugi ta neid esialgu osata depressiooniga seostada. Arstile tuleks füüsiliste kaebuste kõrval kindlasti rääkida ka psüühilise tasakaalu muutustest. Kehalised sümptomid on järgmised:
Psüühilised sümptomid
Psüühilised muutused on lähedastele inimestele (sõbrad, pereliikmed, kolleegid) tavaliselt üsna hästi märgatavad, mistõttu probleemid nendega suhtlemisel on kerged tekkima, kui ei osata käitumismuutuste taga näha haigust ning sellega toime tulla. Kuid vahel suudab inimene oma depressiooni teiste eest hästi varjata. Psüühilised sümptomid on järgmised:
Häbitunde ja hirmu põhjuseks on enamasti ühiskonna vähene teadlikkus haigusest ja levinud uskumus, et tegemist on lihtsalt laiskuse, halva tuju, iseloomunäitamise, otsitud vabanduse või muu sellise tahtlikuga. Tihti ei peeta depressiooni piisavaks põhjuseks, et võtta haigusleht ja end ravida.
Põhjused
Peamisteks keskkonnast tulenevateks põhjustajateks on suhteprobleemid, rahamured, töökaotus, lähedase kaotus, terviseprobleemid, konfliktid, aga ka harjumuspärasest keskkonnast lahkumine ja kohanematus uutes oludes.
Ka lapsepõlvetraumad ja läbielamised ning ebasobiv kasvukeskkond (turvalise täiskasvanu ja positiivse tagasiside puudumine, hooletussejätmine, halvad suhted vanematega jms ) tekitavad ajus muutusi, mis mõjutavad inimese vaimset tervist ja aju funktsioneerimist nii lapse-, nooruki- kui ka täiskasvanueas kuni elu lõpuni. Sama teevad ka täiskasvanueas kogetud tugevad stressorid.
Kuid ka pärilikkust ei saa päris kõrvale jätta. Tervelt 30–40% ulatuses nähakse süüd just halvas geenikombinatsioonis. Riskirühma kuuluvad inimesed, kelle vereliinis on esinenud depressiooni, suitsiidi(katseid), söömishäireid või alkoholismi. Samuti on depressioonile vastuvõtlikumad neurootilised, tundlikud, paindumatud, raskeloomulised ja kohusetundlikud inimesed. Seega on depressioonil mingi pärilikkuse komponent täiesti olemas, kuid muidugi ei tähenda see, et vanema(te)l avaldunud depressioon kindlasti ka lastel vallandub.
On uuritud ka kultuurilisi eelsoodumusi ning leitud, et depressiooni levimus on riigiti erinev. Näiteks Jaapanis saab elu jooksul depressioonidiagnoosi 3% elanikkonnast, samal ajal kui USAs on sama näitaja 16,9%.
Teadusuuringute käigus on täheldatud, et kasvajate ja C-hepatiidi raviks kasutatava tsütokiinidel põhineva immuunteraapia kõrvaltoimena tekivad patsientidel sageli depressioonilaadsed kaebused, mis alluvad antidepressantravile. See on viinud teadlased oletusele, et tsütokiinidel võib olla depressiooni tekkimise juures oluline roll. Paraku on aga uurimistulemused olnud vastuolulised.
Mitmed teadusuuringud on leidnud statistilise korrelatsiooni ka depressiooni ja mõnede põllumajanduslike pestitsiidide kasutamise vahel.
Mõju füüsilisele tervisele
On teada, et inimese psüühiline ja füüsiline tervis on teineteisest sõltuvad. Depressiooni võib esile kutsuda mõni raske füüsiline haigus, aga samuti võivad asjad kulgeda vastupidi – depressioon võib olla hoopis mõne füüsilise haiguse põhjustajaks.
Depressiooniga kaasnevate neurohormonaalsete muutuste tõttu langeb immuunsüsteemi vastupanuvõime haigustele. Negatiivsed emotsioonid ja depressioon on seotud varasema suremusega südame- ja veresoonkonnahaigustesse. Immuunsüsteemi, kesknärvisüsteemi ja depressiooni omavahelisi mõjusid ja seoseid on palju uuritud ning enamik uuringutest on näidanud, et negatiivsed emotsioonid nõrgestavad organismi vastupanuvõimet füüsiliste haiguste tekitajatele. On leitud seoseid vähi tekke ja arenguga, HIV, südamehaiguste ja autoimmuunhaigustega. Elu jooksul rasket või korduvat depressiooni põdenud inimestel on ka kaks korda suurem risk jääda vanaduses dementseks ja haigestuda Alzheimeri tõppe.
Tüübid
Depressiooni liigitatakse vastavalt raskusastmele kergeks, mõõdukaks või raskekujuliseks. Sümptomitest ja põhjustest lähtuvalt esineb väga palju erinevaid alajaotusi. Siinkohal on toodud Harvard Medical Schooli kodulehel olev põhiliigitus.
Diagnoosimine ja ravi
Depressioon on haigus, mis ei möödu iseenesest ja enamasti ei saa inimene selle ravimisega üksi hakkama. Lähedaste mõistev suhtumine, igakülgne tugi ja abi on paranemisprotsessis väga olulise tähtsusega. Siiski jäävad aga isegi arenenud riikides peaaegu pooled juhtumitest ravimata, mis kergitab raskete ja korduvjuhtumite ning suitsiidide arvu.
Depressioonil on palju erinevaid alavorme ja kulge. Selle eest pole kaitstud ei lapsed, noorukid, täiskasvanud ega vanurid. Sümptomid erinevad arvu, ajalise jaotuse, raskusastme ja püsivuse osas. Sellest tulenevalt on ka ravivajadused erinevad.
Eestis kasutatakse haiguste diagnoosimisel Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) rahvusvahelise haiguste klassifikatsiooni 10. versiooni ehk RHK-10. Et arst saaks määrata õige tüübi ja sellele vastava ravi, tuleb talle kõikidest kõrvalekalletest üksikasjalikult rääkida.
Neurootilist, reaktiivset ja kerget depressiooni ravitakse peamiselt psühhoteraapiaga, somaatilist ja psühhootilist depressiooni medikamentoosselt antidepressantidega. Sageli vajab patsient aga mõlemat. Luululist depressiooni põdevad inimesed vajavad peaaegu alati statsionaarset psühhiaatrilist haiglaravi ning eriti rasketel juhtudel, kui inimene on potentsiaalselt ohtlik iseendale või teistele, kasutatakse ka elekterkrampravi.
Epidemioloogia
WHO andmetel on depressioon kogu maailmas vaimse tervise haigustest esikohal. Igal aastal kannatab üle 300 miljoni inimese depressiooni all ja peaaegu 800 000 neist teeb seetõttu enesetapu. 15–29aastaste inimeste seas on suitsiid surma põhjustest teisel kohal.
Enamikus maades on 8–12% elanikkonnast elu kestel vähemalt korra depressiooni põdenud.
Umbes 10–15%-l maailma täiskasvanuist on diagnoositud kerge depressioon, 5% kannatab sügava depressiooni all. WHO andmetel oli depressiooni levimus Euroopas 2017. aastal keskmiselt 5,0%, Eestis 5,9%, kuid spetsialistide hinnangul on depressioon Eestis aladiagnoositud.
Kuigi viimasel ajal tehakse hoolega teavitustööd ja ennetuskampaaniaid ning on märgatud edusammegi, näitab statistika siiski veel depressiooni sagenemist. Prognoositakse, et 2030. aastaks on depressioonist saanud üldse kõige sagedamini diagnoositud haigus maailmas.
Juba praegu on raske depressioon naiste seas kõige enam levinud haigus. 2010. aastal olid globaalsed näitajad naiste ja meeste depressiooni haigestumuse osas vastavalt 5,5% ja 3,2%. Kõige ohustatumad on noored naised vanuses 14–25 aastat.
Ajalugu
Kuigi depressiooni peetakse tihti moodsa aja haiguseks, diagnoositi seda juba antiikajal. Hippokrates tegi oma kirjutistes vahet lihtsalt kurbusel ja depressiivsel häirel. Kurvameelsust peeti loomulikuks reaktsiooniks kaotusele, häirele viidati aga siis, kui meeleolulanguse põhjust ei õnnestunud välja selgitada, kui see oli ebaproportsionaalselt tugev või kestis ebanormaalselt kaua.
Esimest korda püüti depressiooni alamliike kategoriseerida 17. sajandil.
Depressiooni on rahvasuus nimetatud ka järgmiste nimetustega: kurvameelsus, masendus, meeleolu langus, nukrus koos tusameelsusega, melanhoolia, spliin.
EDL
EDL on lühend, mis võib tähendada:
Vahastu–Mustametsa tee
Vahastu–Mustametsa tee (registrinumbriga 11276) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 1,9 km.
Tee saab alguse Tallinna–Narva maantee viiekümnendal kilomeetril Vahastu külas ning lõpeb Jõelähtme–Kemba tee kolmekümne neljandal kilomeetril Mustametsa külas.
Tee kulgeb läbi Vahastu, Kahala ja Mustametsa küla.
Ahtalehine põdrakanep
Ahtalehine põdrakanep ehk ahtaleheline põdrakanep (Epilobium angustifolium) on pajulilleliste sugukonda pajulille perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Vahastu–Mustametsa tee
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 2 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Ahtalehine põdrakanep
Ta kuulub põdrakanepi alamperekonda. Varem oli see alamperekond klassifikatsioonis iseseisev perekond ja ahtalehise põdrakanepi liiginimetus oli siis Chamaenerion angustifolium.
Ahtalehist põdrakanepit on rahvasuus nimetatud mitmeti: karukanep, kõrvelill, metssirel, nõmmeroos, palanulill, põdrakapsas, pöördpaju, rebashanna, tulipiits.
Vahastu–Mustametsa tee
Teega ristub esimesel kilomeetril üks Vahastu liiklussõlme ühendusteid.
Ahtalehine põdrakanep
Välimus
pisi|vasakul|Ahtalehine põdrakanep on hea meetaim pisi|Õitsev põdrakanep pisi|Põdrakanep viljade valmimise ajal
Ahtalehise põdrakanepi maapealse varre kõrgus on 60–120 (harva kuni 150) cm. Tema sugulasliik Epilobium latifolium kasvab ainult 30–60 cm kõrguseks. Vars on üldjuhul harunemata ja paljas (karvakesteta).
Ahtalehise põdrakanepi süstjad ja teritunud tipuga sulgjate roodudega lehed asetsevad varrel spiraalselt, mitte vahelduvalt või männasena nagu teistel pajulilledel. Lehed on ainulaadsed selle poolest, et nende rood ei lõpe lehe servas, vaid selle asemel kulgeb iga lehe servas omaette rood, millesse ülejäänud rood suubuvad. Selle tunnuse põhjal on põdrakanepit kõigist teistest taimedest hõlbus eristada isegi väljaspool õitsemisaega. Näiteks varakevadel sarnanevad noored põdrakanepid mitme väga mürgise liilialisega, aga lehestruktuuri järgi on neil lihtne vahet teha.
Õied asuvad varre tipus kobaratena ja on tavaliselt lillakasroosad. Õied on radiaalsümmeetrilised ja 4 kroonlehega. Emakakaelal on 4 emakasuuet.
Kõtra meenutav neljapesaline kupar on 4–8 cm pikk ja tihedalt kaetud lidus karvadega. Vili avaneb 4 poolmena. Seemneid on palju, 300–400 kõdra kohta ja 80 tuhat taime kohta, ning need on varustatud valgete lendkarvadega. Põdrakanep on kohastunud tuule abil levimiseks.
Risoom on roomav, jäme ja rohkete võsunditega. Põdrakanepile on omane ka vegetatiivne paljunemine võsundite abil ja ühest taimest võib lõpuks tohutu puhmas kujuneda.
Levila
Ahtalehine põdrakanep on levinud peaaegu kogu Euroopas, Siberis, Kesk-, Väike- ja Ida-Aasias, Põhja-Ameerikas. Eestis on ta sage.
Kasvukoht
Ahtalehine põdrakanep eelistab kasvada valgusrikastes kohtades, näiteks teeservades, põlendikes, raiesmikes ja kuivendatud rabades. Ta on pioneerliik ja suudab hõlvata uusi maa-alasid näiteks pärast metsatulekahju, samuti kasvab ta jäätmaadel, prügimägedel ja pommiaukudes, sest on reostuse suhtes enamikust taimedest tundetum. Mõnes väikeses piirkonnas võib kogu taimestik koosneda ainuüksi põdrakanepist ja õitsemise ajal muutub maastik üleni õite karva lillakaspunaseks.
Ta eelistab niiskeid lubjarikkaid kergelt happelisi muldasid.
Ta vajab kasvuks palju valgust. Kui tema kõrval puud-põõsad temast kõrgemaks kasvavad, sureb ta ära, aga tema seemned jäävad pinnasesse eluvõimelistena veel paljudeks aastateks ja kui selles kohas peaks kõrgtaimestik uuesti hävima, kasvavad neist seemnetest uued põdrakanepitaimed.
Kasutamine
Ahtalehine põdrakanep kasvab paljusugustes ökosüsteemides parasvöötmes ja Lähis-Arktikas. Sellepärast kasutatakse seda taimestiku taastamiseks kohtades, kus see hävinud on, näiteks pärast naftaga reostumist. Samuti sobib ta puistepinnase kinnistamiseks teepervedel, näiteks raudteede ääres, ja pinnase kinnistamiseks järskudel nõlvadel.
Tänu kaunitele õitele kasvatatakse teda ka ilutaimena, kuigi paljud aiapidajad peavad teda selle jaoks liiga agressiivseks taimeks.
Juunist septembrini õitsev ahtalehine põdrakanep on hea meetaim. Põdrakanepimeel on eriline vürtsikas lõhn.
Indiaanlased korjasid kevaditi noori põdrakanepivõrseid. Need on parimad noorelt ja õrnalt, vananedes need puituvad ja muutuvad mõruks. Võrseid ja varsi kooritakse ja süüakse toorelt. Korralikult toiduks valmistatuna on nad head A- ja C-vitamiini allikad. Risoomi kooritakse ja küpsetatakse, aga see maitseb sageli mõrult. Maitse pehmendamiseks korjatakse risoomi enne taime õitsemist ja selle keskosas olev pruun riba eemaldatakse.
Alaskal valmistatakse põdrakanepist komme, siirupit, tarretist ja isegi jäätist.
Taime juured ja lehed sisaldavad parkaineid (10–20%), askorbiinhapet (kuni 4), karoteene, suhkruid, pektiine, lima ja alkaloide. Seemned sisaldavad taimerasva kuni 40–45%. Risoom sisaldab kuni 20% valke, kuni 15% lima, fosforisooli, kaltsiumi ja koobaltit.
Ravimtaimena
Droogina on ahtalehine põdrakanep raviannustes ohutu ja tema toime on tõestatud eesnäärme hüperplaasia (eesnäärme suurenemine) I ja II staadiumis. Droogil on põletiku-, kasvaja- ja mikroobivastane toime. Taime osi tarvitatakse ka seedehäirete, maokatarri ja haavandtõve korral.
Sümbol
Ahtalehine põdrakanep on Norra Hedmarki maakonna tunnuslill. Kui 2002. aastal valis iga Suurbritannia krahvkond endale tunnuslille, siis ahtalehine põdrakanep sai Londoni tunnuslilleks. Kanadas on ta Yukoni provintsi tunnuslill.
Luvi keel
pisi|Luvi keele levikuala pisi|Luvi hieroglüüf Luvi keel oli keel või keelterühm, mis kuulus indoeuroopa keelkonna anatoolia harusse, mille tuntuim esindaja on hetiidi keel. Luvi keelest on teada kaks varianti, mida nimetatakse nende kirjutamiseks kasutatud kirjasüsteemide järgi: kiilkirja-luvi ja hieroglüüfi-luvi. Küsimuses, kas need on kaks keelt või üks, puudub tänini teaduses üksmeel.