cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rooside sõda
Üldine ülevaade
Kuigi Yorkide ja Lancasterite vahelisi kokkupõrkeid oli ka varem esinenud, loetakse esimeseks Rooside sõja lahinguks 1455. aastal toimunud St Albansi esimene lahing. Yorkid võitsid selle lahingu ja mitmed prominentsed Lancasterid hukkusid. Pärast seda kuulutati välja ajutine rahu, aga sellegipoolest soovisid Lancasterid, tänu Anjou Margareti innustustele, revanši. thumb|right|Inglismaa kuningas 1461–1470 ja 1471–1483 [[Edward IV]] Võitlus jätkus intensiivsemalt 1459. aastal. Yorki Richardit sunniti maalt lahkuma, aga üks ta peamisi toetajaid, Warwicki krahv Richard Neville, tulles Calais'st, vallutas Inglismaa ja vangistas kuningas Henry VI Northamptoni lahingus. Yorki Richard tuli tagasi Inglismaale ja hakkas Inglismaa kaitsjaks (Protector of England), aga ideed, et temast saab kuningas, ei kiidetud heaks. Margaret ja lepitamatud Lancasteri aadlikud kogusid oma väed Põhja-Inglismaal kokku. Yorki Richard läks neid oma väega maha suruma, aga ta tapeti lahingus, 1460. aastal liikus Lancasteri armee edasi lõuna poole kuni uue kokkupõrkeni, mida tuntakse teise St. Albansi lahinguna. Selle lahingu tulemusena vabastati Henry VI. Londonisse Lancasterid aga ei jõudnud ja nad taandusid oma vägedega taas põhja. Edward, Yorki Richardi vanim poeg kogus varsti Yorki mehed taas kokku ja nad võitsid purustavalt Towtoni lahingu 1461. aastal. Selle tulemusena sai Edwardist Inglise kuningas Edward IV.
Lancasterid korraldasid mitmeid ülestõuse ja 1464. aastal vangistati taas Henry. Edward läks aga tülli oma peamise liitlase ja nõustajaga, Warwicki krahvi Richard Nevillega. Lisaks sellele tõukas ta veel eemale palju oma sõpru ja võõrandus isegi oma perekonnast, sest eelistas luua pere Elizabeth Woodville'iga, kellega ta oli salaja abiellunud. Warwicki krahvi Richard Neville, kellega oli Edward tülli läinud, püüdis troonile aidata Edwardi nooremat ja kadedat venda George'i, kes oli Clarence'i hertsog, ja lõpuks tahtis ta aidata troonile Henry VI.
Aastal 1470 saigi Henry VI taas kuningaks, aga 1471 lükkas Edward IV ta taas troonilt ning sai uuesti kuningaks. Warwicki krahvi Richard Neville ja Lancasteri troonipärija surid Barneti lahingus 1471. aastal ning hiljem tapeti ka Henry VI. thumb|left|Inglismaa kuningas 1483–1485 [[Richard III]] thumb|Inglismaa kuningas 1485–1509 [[Henry VII]] Järgnes rahuperiood, mis kestis kuni 1483. aastani, mil suri Edward. Ta vend Richard III (Inglismaa kuningas 1483–1485) laskis tema pojad, vahepeal kuningaks saanud Edward V (Inglismaa kuningas 1483) ja Shrewsbury Richardi, ebaseaduslikuks kuulutada ja sai ise kuningaks.
Mässude käigus võitis Henry Tudor, kes oli Lancasterite kauge sugulane ning teda toetasid lord Thomas Stanley ja Sir William Stanley, Richardi Bosworthi lahingus 22. augustil 1485. Temast sai kuningas Henry VII ning sellega lõppes ka Yorkide dünastia ja sai aluse Tudorite dünastia.
Yorkide pooldajate ülestõuse puhkes veel kuni 1487. aastani, aga need kõik suruti maha. Kuigi enamik Yorkide järeltulijaid vangistati, jätkusid kohati mässud kuni Perkin Warbecki mõrvamiseni 1499. aastal. Ametlikuks sõja lõpuks loetakse siiski 1487. aastat.
Domenico da Piacenza
Eluloolist
Domenico sündis Põhja-Itaalias Piacenzas 1400. aastate algul. Tantsu õpetama asus ta umbes 1440. aasta paiku.
1441. ja 1450. aasta vahemikus läks ta Piacenzast Ferrarasse tööle markkrahv Leonello d'Este õukonda. Millalgi 1452. ja 1463. aasta vahel sai Domenico Kuldkannuse rüütliks ja on arvatud, et tiitli andis talle Saksa keiser Friedrich III. 1455. aasta aprillis kirjutas ta tantsu Niccolò III d'Este vallastütre Beatrice ja Tristano Sforza pulmadeks ja 1455. aasta lõpul koostas tantsud Ippolita Maria Sforza ja Alfonso II pulmadeks. Domenico da Piacenza suri 1470. aasta paiku Ferraras.
Teosed
1450. või 1460. aastatel andis Domenico välja traktaadi "De arte saltandi et choreas ducendi / De la arte di ballare et danzare" 'Tantsukunstist', mis hoolimata kakskeelsest pealkirjast oli üleni itaalia keeles. Selles andis ta õpetused paarikümne tantsu tantsimiseks: Belreguardo (kahes versioonis), Leoncello (kahes versioonis), La ingrata, La giloxia, Pizochara, Vercepe, Prexonera, Belfiore, Anello, Marchexana, Jupiter, Fia Guielmin (kahes versioonis), Mercantia, Sobria, Tesara, Daphnes, Mignotta (kahes versioonis), Corona, Gioiosa. Tantsud jagunevad vaid kahte žanri – ühtlase meetrumiga bassadanza ja erinevaid rütme vahetav ballo. Domenico tantsukirjeldustes esineb neli tempot: bassadanza misura, quaternaria misura, saltarello misura ja piva misura ning viis põhisammu: sempio, doppio, continenza, ripresa, riverenza. Samme pole kirjeldatud. Peaaegu iga tantsukirjelduse eel on lisatud noodijoonestik märkega "...[tantsu nimi] in canto", millel on kirjas ühehäälne muusika valges mensuraalnotatsioonis. Kirjapandud muusika puudub sama tantsu teiste versioonide eel ja neljal tantsul lõpus. Samuti on teosesse lisatud üldine kirjeldus, millised peaks olema hea tantsija oskused: muusika tempo tajumine, hea mälu ja teadmised sammudest, maneer (Domenico võrdleb tantsija liikumist gondli liikumisega rahulikul merel), erksus, liigutuste mõõdukus, keha kontrollimise oskus nii kohapeal kui ka ruumis ja nobedus. Traktaat on säilinud ainsas eksemplaris Prantsusmaa rahvusraamatukogus Pariisis (Paris Bibliothèque Nationale, f. Ital 972) ja seda tuntakse käsikirja PnD all. Erinevad autorid on käsikirja dateerinud 1450. aastatesse, mõni aga isegi 1425. aastasse.
Domenico loodud või talle omistatud tantse on leitud ka muudest käsikirjadest viitega "meister Domenicole": Fioretto, La Gelosia (variant), Lioncello vecchio (variant), Petite Rien, Rostiboli Gioioso, Febus, Flandesca, Fortunosa ja Reale (kahes versioonis) jt.
Domenico sammude ja tempode nimetusi kasutavad oma teostes ka tema õpilased Antonio Cornazzano ja Guglielmo Ebreo.
Säpina
Säpina (setu keeles Säpinde; ka Säpinä, Sapina, Võmorkova, Võmorkovo) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas.
Küla kuulub Raakva nulka või Tsätski nulka. Küla piires asuvad ka endised Helbi ja Porski küla.
Karisilla–Petseri teest mõnesaja meetri kaugusel asub Säpina tsässon. 2004.–2005. aastal läbi viidud dendrokronoloogilistel mõõtmistel rajaneva uurimuse järgi on hoone ehitatud toorestest palkidest 1711. aastal. Tsässon on pühendatud märter Anastasiale (setu keeles Nahtsi). Setude jaoks on Anastasia naiste kaitsja ja tervisepühak. Nahtsipäev (11. november) on tsässonapüha veel mitmes Setomaa tsässonas. Matsuri tsässon on võetud ajaloomälestisena riikliku kaitse alla.
Säpinas on tegutsenud Ivan Kuusi tellisetehas. Samas lähedal teisel pool Piiroja Kolodavitsa küla territooriumil asus ka Fjodorovi tellisetehas, mis oli ümbruskonna ainuke aurukatelt kasutanud tellisetehas.
Küla läbib Karisilla–Petseri maantee, millega küla lõunaosas ristub Matsuri–Sesniki tee. Petseri maantee ääres Piiroja kõrval asus varasematel aegadel Lopka kõrts, mis on tänapäevaks täielikult hävinud.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Põlva maakonna Värska valda.
Naravere
Naravere küla on hajaküla Raplamaal Märjamaa valla lõunaosas. Küla läbib Naravere oja (rahva seas ka Naravere jõgi). Küla läbib kohalik Jädivere – Kivi-Vigala tee.
Küla lääneosa tagamaal asub Kesu raba. Küla territooriumil asub ka Tuhinu talu naabruses kuivanud järve ase (Vigala piirkond on väga järvedevaene).
Ajalugu
Vanimad kirjalikud teated Naravere kohta pärinevad 1420. aastast (Narbeke). 17.–18. sajandist on teateid Naraveres ojal Tondi vesiveski olemasolu kohta. Naravere külas tegutses 18.–19. sajandil vaheaegadega Vigala kihelkonnakool. 1977–1996 oli Naravere küla liidetud Kivi-Vigalaga.
Külas asus Vigala vasallilinnus, mis pärast 1581. aastat on olnud varemetes. Selle kohal oli hiljem Kivi-Vigala mõis.
Naravere külas on elanud helilooja Veljo Tormis.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.
Kehtetus
Kehtetus (inglise keeles invalidity) on normi või väärtuse omadus, mis seisneb mitte jõus olemises, või arutluse omadus, mis seisneb selles, et ta ei ole loogiliselt siduv.
Loogika
Arutlust nimetatakse kehtetuks, kui on loogiliselt võimalik, et selle eeldused on tõesed ning selle järeldus on väär.
Alo Vanatoa
Alo Vanatoa (3. november 1970 Tallinn – 10. august 2022) oli eesti entomoloog.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 1993. aastal bioloogina.
Suur kirikulõhe
pisi|Kristluse levik 2.–14. sajandini Suur kirikulõhe ehk Suur skisma oli kiriku lõhenemine kreekakatoliku ja roomakatoliku kirikuks 1054. aastal, kui Rooma paavst ja Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh teineteist vastastikku kirikuvande alla panid.
Kirikulõhe ei muutnud kristlikus kirikus apostlite poolt määratud apostellikku järjepidevust ega hierarhiat: üksikute koguduste karjasteks olid preestrid, piirkondade üle olid karjasteks piiskopid ning kõikide piiskoppide, preestrite ja kirikute vaimseteks nõuandjateks olid patriarhid.
Kristlikus maailmas oli viis patriarhi:
Omavahel olid nad võrdsed ning pidasid tähtsate otsuste tegemiseks üheskoos kirikukogudel nõu. Kellelgi polnud absoluutset võimu teiste üle. Et Kristus oli määranud enda järeltulijaks Peetruse, kes sai pärimuse järgi esimeseks Rooma paavstiks, siis pidas Rooma patriarh end teistest tähtsamaks.
9. sajandil hakkasid idakirik (kreekakatoliku kirik) ja läänekirik (roomakatoliku kirik) üksteisest eralduma, kui Rooma patriarhid hakkasid teistelt patriarhidelt allumist nõudma ja ei soovinud tunnistada Bütsantsi keisri ülemvõimu, kuna Euroopas oli 10. sajandist ilmaliku võimu keskmeks kujunenud Saksa-Rooma keiser, kes hoidis enda kontrolli all suurt osa Euroopast. Et õigeusu kirik ei soovinud alluda ega muuta usutunnistust (kokkuvõtlikku uskumuste loetelu, mida iga usklik peab antud religioonis uskuma), nagu soovis paavst, viis see 1054. aastal kirikulõheni. Nii õigeusu kirik kui ka katoliku kirik on Suure kirikulõhe järel pidanud end ainuõigeks kirikuks. Enne suurt kirikulõhet 1054. aastal taunis Bütsantsi keisri kontrolli all Konstantinoopolis asunud Konstantinoopoli patriarh Michael I Keroulários (Michael Cerularius) Rooma paavsti Leo IX tegutsemist Konstantinoopoli patriarhi jurisidiktsiooni alla kuuluvatel aladel, kuna Leo IX pidas 1050. aastal Sipontos sinodi ja määras vaimulik Humbert'i Sitsiilia piiskopiks.
Patriarhi korraldusel asuti Konstantinoopolis sulgema ladina riituse kirikuid ja taga kiusama ladina kiriku kommete järgijaid. Paavst saatis septembris 1053 patriarhile kirja, milles taunis ladina kiriku vastast tegevust ja õigustas ladina riituse kombeid.
Diplomaatiliste kõneluste läbikukkumisel saatis Beneventos viikingite käes pantvangis viibinud paavst jaanuaris 1054 Konstantinoopolisse Humberti juhtimisel delegatsiooni, kuhu kuulusid ka Friedrich Lotringist (Frédéric Lotringist) ja Amalfi piiskop Pietro. Legaatidel oli kaasas dokument, kus oli esimest korda juttu Constantinuse kingitusest. Legaadid saabusid Konstantinoopolisse aprillis 1054. Kui Bütsantsi keiser Konstantinos IX võttis legaadid pidulikult vastu, siis patriarh keeldus nendega kohtumast. Läbirääkimiste edutul lõppemisel asetas Humbert 16. juulil 1054 Hagia Sophia altarile bulla, milles ekskommunitseeriti patriarh ja tema järgijad. Rooma delegatsioon asus 18. juulil Monte Cassino kloostri jaoks keisrilt saadud kingitustega tagasiteele, patriarh vastas 24. juulil aga paavsti ekskommunitseerimisega.
Dogmaatilised erinevused lääne- ja idakiriku vahel:
Alates 1960. aastatest on kirikud hakanud üksteisele lähenema. Kirikuvanded on tühistatud. Ametlikult on taastatud armulauaosadus.
Mercedes-Benz SLR McLaren
Mercedes-Benz SLR McLaren on saksa luksuslik sportauto, mida toodeti aastatel 2003–2010.
Auto töötati välja Mercedes-Benzi ja McLareni koostöös ning sel ajal oli McLaren Group 40% ulatuses Mercedes-Benzi omanduses. Lühend SLR tähendas Sport Leicht Rennsporti (Sport Light Racing) ning auto loomise põhiliseks inspiratsiooniallikaks oli Mercedes-Benz 300 SLR.
Seda plaaniti toota 3500 eksemplari, paraku suudeti müüa vaid 400 autot ja auto tootmine lõppes 2009. aasta lõpus.
Mootor on 5,4-liitrine kompressoriga ülelaetud V8, võimsusega 460 kW (626 hj) ja pöördemomendiga 780 Nm.
Käigukastiks on viiekäiguline automaatkäigukast, mille kolm režiimi on Sport, Comfort ja Manual.
Auto kiirendab 0–100 km/h 3,8 sekundiga, 0–200 km/h 10,6 sekundiga, 0–300 km/h 28,8 sekundiga ja selle tippkiirus on 334 km/h.
Jaak Seeru
Jaak Seeru (6. märts 1902 Vana-Suislepa vald, Viljandimaa – 19. juuli 1972) oli eesti õpetaja ja koolijuht.
1924. aastal lõpetas ta Viljandimaa Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1924–1935 õppis Tartu Ülikoolis matemaatikat ja 1936–1942 õigusteaduskonnas. Ta kuulus Üliõpilaste Seltsi Raimla.
1938. aastal töötas ta Tartu 8. Algkooli õpetajana ja oli Tartu Õpetajate Seltsi asjaajaja. Aastatel 1935–1939 tegutses ta ka laste suvelaagri juhatajana Kukulinnas.
Aastatel 1940–1941 oli ta Tartu Veeriku Kooli direktor.
Saksa okupatsiooni ajal oli vangis.
Pärast sõda oli ta Tartumaa Täitevkomitee Kaadriteosakonna juhataja, aastatel 1945–1946 Tartu Linna haridusosakonna juhataja. Aastatel 1944–1949 oli ta Tartu 6. Keskkooli (Tartu Tamme Gümnaasium) direktor.
1949. aastal ta arreteeriti, teda süüdistati riigi vara riisumises ning karistati vabadusekaotusega koos vara konfiskeerimisega, aastatel 1950–1953 viibis vangistuses.
Hiljem oli ta kuni surmani Uderna Algkooli direktor.
Viktor Trepak
Viktor Trepak (ukraina keeles Віктор Миколайович Трепак, sündinud 25. augustil 1975 Skoles Skole rajoonis Lvivi oblastis) on Ukraina jurist ja riigiametnik.
Haridus
Ta lõpetas aastal 1997 Lvivi ülikooli.
Töökäik
Trepak oli alates 8. oktoobrist 2019 kuni 30. märtsini 2020 Ukraina peaprokuröri asetätija.
Herkki-Erich Merila
Herkki-Erich Merila (sündinud 6. veebruaril 1964 Tallinnas) on eesti kunstnik ja fotograaf.
Elukäik
1982. aastal lõpetas Merila Tallinna 10. Keskkooli.
Aastatel 1982–1983 õppis ta Tallinna 2. tehnikakoolis fotograafia erialal ning töötas aastail 1984–1991 ajakirjandusfotograafina.
1992. aastal asutas Merila koos Peeter Maria Lauritsaga rühmituse DeStudio ning oli aastail 1992–1996 üks rühmituse kunstilisi juhte.
1997. aastast on ta vabakutseline kunstnik ja Eesti Kunstnike Liidu liige.
Riigivolikogu 16. valimisringkond
'''Riigivolikogu 16. valimisringkond''' asus Harjumaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Raasiku, Peningi, Kuivajõe, Ravila, Kõue ja Kuimetsa vald.
I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 9133 hääleõiguslikku kodanikku.
Kandideerisid Mihkel Jüris (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Jakob Loosalu, kes said vastavalt 4128 ja 2728 häält, seega valiti 16. valimisringkonnast Riigivolikogusse Mihkel Jüris.
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Georg Taalmann, vastaskandidaat Jakob Loosalu.
Männileevike
Männileevike (Pinicola enucleator) on linnuliik vintlaste sugukonnast männileevikese perekonnast.
Levila
Männileevike on levinud Euraasia ja Ameerika okasmetsa- ja metsatundravööndis.
Eestis on ta ebajärjekindel talikülaline oktoobrist aprillini ning väga haruldane suvilind.
Välimus
Üldpikkus on 19–22 cm. Vana isaslinnu pea, selg ja päranipuala on vaarikapunane, vana emaslinnu pea ja päranipuala on oliivkollane ning selg ja alapool hall. Mõlemal sugupoolel on valged tiivavöödid ja valged küünra-hoosulgede servad. Lennul paistab silma pikk saba ja pikad tiivad. Noorlinnu sulestik on vähem kontrastne. Häälitsused ja laul on flöötivad. Männileevike on seltsiv lind, ta liigutused on rahulikud. Maas kulgeb ta üsna kohmakalt hüpeldes.
Elupaik
Männileevike on tüüpiline taigalind. Euroopas elab ta sambla- ja puhmarohketes (mustikas, pohl) laanekuusikutes.
Pesitsemine
pisi|Männileevikese munad Männileevike ehitab pesa okaspuu rõhtsale oksale või oksaharule. 1975. aasta suvel vaadeldi Lääne-Virumaal Laukasoos männileevikese paari koos ühe lennuvõimelise pojaga, keda emaslind toitis.
Toitumine
Toitub marjadest, pungadest, seemnetest ja võsudest, suvel ka putukatest. Teda on nähtud toitumas kadakal, pajul, pooppuul ja lehisel. Sügisel ja talvel sööb palju pihlakamarju. Väljaspool pesitsusaega toitub sageli salkadena.
Multimeedium
Multimeedium (inglise keeles multimedia) on teabe mitme esitusvormi, näiteks teksti, kahe- või kolmemõõtmelise graafika, heli või video korraga kasutamine näiteks arvutis, telefonis, teatris või kontserdil, kinos või mujal.
Interaktiivsete meediumide kontekstis kasutatakse multimeediumi tähenduses ka terminit "rikas meedium" (inglise keeles rich media).
Ühe kindla multimeediumi rakendus on hüpermeedium.
Multimeediumide liigitus
Multimeediumi võib laiemalt jagada lineaarseks ja mittelineaarseks. Lineaarse sisuga multimeedia toimib ilma igasuguse juhtimiskontrollita vaataja poolt (nt kinofilm). Mittelineaarne sisu pakub kasutajale interaktiivsust kontrollida protsessi (nt arvutimäng). Hüpermeedium on mittelineaarse sisu osa. Multimeediumi esitlus saab olla otseülekanne või salvestis. Salvestatud esitlus võib võimaldada interaktiivsust navigatsioonisüsteemi kaudu. Otseülekanne võimaldab interaktiivsust esitaja kaudu või esitaja interaktsiooni.
Multimeediumi peamised iseloomustajad
pisi|[[Lasershow on multimeedia otseesitus]] Multimeediumesitlusi võib vaadata isiklikult lavalt, projekteeritult, ülekantult või esitatuna meediapleieris. Ülekanne võib olla otse või salvestatud multimeediumi esitlus. Ülekanded ja salvestised võivad olla kas analoogsed või digitaalsed elektroonilise meedia tehnoloogiad. Digitaalset sidusinfo multimeediumi võib alla laadida või kasutada võrgus. Võrgus kasutatav multimeedium võib omakorda olla kas otseülekanne või nõudmisel esitatav.
Multimeediumimänge ja -simulatsioone võib kasutada füüsilises keskkonnas koos eriefektidega, mitme kasutajaga võrgus või kohalikus võrgus. Tehnoloogilise või digitaalse multimeediumi vormingud võivad olla suunatud kasutajatele pakutavate võimaluste täiustamiseks (näiteks infoedastuse kiiremaks ja lihtsamaks muutmisele) või meelelahutuse ja kunsti paremaks nautimiseks.
Termini ajalugu
Aastal 1965 kasutati terminit "multimeedia" kirjeldamaks etendust exploding plastic inevitable, kus oli kombineeritud rokkmuusika, film, eksperimentaalne valgustus ja performance. Vahepealsed 40 aastat on sõna saanud erinevad tähendused. 1970. aastate lõpus kasutati seda terminit kirjeldamaks esitlusi, mis sisaldasid mitme projektori abil esitatud slaidiprogramme, mis olid lisatud heliosale. 1990. aastatel sai termin tänapäevase tähenduse. Tavakasutuses viitab termin multimeedium elektrooniliselt saadud meedia kombinatsioonile, sisaldades videot, pilti, heli ja teksti sellisel viisil, millele juurdepääs oleks interaktiivne. Suur osa tänapäeva veebist käib selle definitsiooni alla. Teatud arvuteid, mida müüdi 1990. aastatel, nimetati multimeediumiarvutiteks, sest need sisaldasid CD-ROM-i, mis võimaldas kasutada sadu megabaite videoid, pilte ja heli.
Sõnakasutus ja kontekst
"Meedia" on mitmus sõnast "meedium". Termin "multimeedia" tuleneb sõnast "multi-" ehk 'mitu', mida kasutatakse kirjeldamaks ilminguid, kus esineb mitu vormi ühte meediat (nt CD-de kogu). Mitmuslikku sõna "multimeedia" kasutatakse ainult mitme meediumi vormi ja sisu kirjeldamiseks.
Termin "multimeedia" on mitmetähenduslik. Püsiv sisu (nagu paberkujul raamat) võib olla seotud multimeediaga kui see sisaldab nii pilte kui teksti või pidada interaktiivseks kui kasutaja sekkub keerates lehte, kui selleks tekib soov. Raamatuid võib pidada ka mittelineaarseteks, kui juurdepääs lehekülgedele on kordumatu. Termin video, kui seda ei kasutata just liikuvate piltide kirjeldamiseks on mitmetähenduslik multimeedia termin. Terminit "video" kasutatakse tihti kirjeldamaks failivormingut, saatmisvormingut või esitlust. Erinevaid informatsiooni sisu vorme ei peeta multimeediaks, kui need ei sisalda selliseid tänapäevaseid esitusvorme nagu heli või video. Küll aga nimetatakse multimeediaks üksikuid informatsiooni sisu vorme väheste infotöötlusvõimalustega, võib-olla selleks, et eristada staatilist meediat aktiivsest. pisi|Esitlus läbi [[Microsoft PowerPoint|powerpointi. Ettevõtete esitlused võivad kombineerida kõiki meedia vorme]] pisi| [[Virtuaalreaalsus ]] pisi|VVO multimeediumiterminal Dresdeni WTC-s (Saksamaa)
Kasutusala
Multimeediumi kasutusalasid leiab erinevatelt aladelt, näiteks reklaam, kunst, haridus, meelelahutus, tehnika, meditsiin, matemaatika, äri, teadusuuringud ja ajutised ruumilised rakendused. Järgnevalt mõned näited pikemalt.
Loominguline tööstus
Kasutab multimeediumi erinevatel eesmärkidel alates kaunitest kunstidest, meelelahutusest, kommertskunstist kuni ajakirjanduse, meedia ja tarkvara teenusteni. Individuaalne multimeedia disainer võib oma karjääri jooksul katta kogu multimeediaspektri. Nõudmised nende oskustele ulatuvad tehnilistest kuni analüütiliste ja loovateni.
Kommerts
Paljud uued ja vanad elektroonilise meedia vormid, mida kommertsartistid kasutavad, on multimeedium. Huvitavaid esitlusi kasutatakse, et haarata ja hoida vaataja tähelepanu reklaamil. Tööstus (?), äridevaheline ja kontorisisene suhtlus arendatakse tihtipeale loomingulistele teenustele, mis on palju rohkemat kui lihtne slaidiprogramm, ning neid kasutatakse, et müüa oma ideid või elavdada koolitusi. Kommertsmultimeedia arendajaid palgatakse, et disainida riiklikke teenuseid ja mittetulundusteenuseid.
Meelelahutus ja kaunid kunstid
Multimeediumi on palju kasutatud meelelahutustööstuses, eriti arendamaks eriefekte filmides ja animatsioonides. Multimeediumimängud on populaarne ajaviide, mis on saadaval tarkvaraprogrammidena (CD-ROM) või sidusinfona. Mõned videomängud kasutavad samuti multimeediumi võimalusi. Multimeediumi rakendused võimaldavad kasutajatel aktiivset osalust. Selle teine äärmus on interaktiivne meedia, millel on passiivsed jälgijad. Osa kunstnikest kasutab erinevaid meediatüüpe, näiteks Peter Greenway segab kino ooperiga ja igat tüüpi digitaalse meediaga. Teine väljund on teosed, mida saab eksponeerida tavakunstiga samades kohtades, näiteks kunstigaleriides. Olgugi et multimeedia lava võib olla erinev, sisu püsivus on sama tugev nagu see on traditsioonilisel meedial. Digitaalselt salvestatud materjal on nii kestev kui ka lõputult uuesti toodetav, võimaldades iga kord täiuslikku uut koopiat.
Haridus
Hariduses kasutatakse multimeediumi arvutipõhistes koolitustes, viidetega raamatutes (entsüklopeedia) ja almanahhides. Arvutipõhine koolitus võimaldab kasutajale pakkuda esitlusprogrammide kaudu kindlal teemal tekstide ja teemakohaste illustratsioonide infot eri vormingus. "Edutainment" (õppelõbustus) on mitteformaalne termin, mida kasutatakse kirjeldamaks haridust, mis on seotud meelelahutusega, esmajoones just multimeediumiga. Õppeteooria on viimase kümnendi jooksul kiiresti avardunud just tänu multimeediale. Võimalused õpetada ja juhendada multimeedia abil on peaaegu lõputud.
Tehnika
Tarkvara loojad kasutavad multimeediumi kõikides arvutisimulatsioonides meelelahutusest koolituseni. Tarkvaraline ehk arvutiprogrammide abil teostatud multimeedium on loodud tarkvaraarendajate ja disainerite koostöös.
Tööstus
Tööstussektoris kasutatakse multimeediumi, et esitleda infot aktsionäridele, juhtidele ja kolleegidele. Multimeedium on hea abivahend töötajatele koolituse korraldamiseks, reklaamiks ja toodete ülemaailmseks müügiks läbi veebi.
Matemaatika ja teadusuuringud
Multimeediumi kasutatakse peamiselt matemaatikamudelites ja simulatsioonides. Näiteks teadlane saab vaadata mingi kindla aine molekulaarmudelit ja manipuleerida sellega, et saada uus aine.
Meditsiin
Meditsiinis saavad arstid end koolitada, vaadates virtuaaloperatsiooni või simuleerida läbi multimeediumi, kuidas mõjutavad inimkeha haigushood viiruste ja bakterite poolt ja arendada seeläbi tehnikaid, et neid ennetada.
Organisatsioon
Euroopas on multimeediumitööstuse peamine organisatsioon Euroopa Multimeedia Assotsiatsioonide Konventsioon (EMMAC).
Multimeedia vormis info struktureerimine
Multimeedium esitleb omavahel sulandunud teksti, pildi, video ja heli ühte ainsasse vormi. Multimeediumi ja Interneti võim sõltub sellest, kuidas informatsioon on seotud.
Multimeedium ja Internet nõuavad täiesti uuelaadset lähenemist kirjutamisele. Kirjutamise stiil, mis on sobiv sidusinfo maailmas on suuresti optimeeritud ja disainitud nii, et seda oleks lugejatel kerge hoomata.
Hea veebileht peab olema tehtud kindla ja mõistliku eesmärgiga. Hea interaktiivsusega ja uute tehnoloogiatega tehtud veebileht paelub külastajaid. Veebileht peaks olema atraktiivne ja innovaatiline nii disainilt, funktsioonilt kui ka eesmärgilt, lihtne navigeerida, pidevalt uuendatud ja kiiresti allalaaditav.
Kasutajad saavad korraga vaadata vaid ühte veebilehte. Seetõttu peavad multimeedia kasutajad looma vaimse mudeli informatsiooni struktuurist.
Yale'i ülikooli veebilehtede koostamise kasutusjuhendi autor Patrick Lynch ütleb, et kasutajad vajavad multimeediumiloomingus ennustatavust, struktuuri, selget funktsiooni ning eri komponente ja jaotisi ühendavat ühtset graafikat.
Madalmaade Kuningriigi statuut
Ajalugu
Teise maailmasõja tõttu sugenes uus suhtumine Madalmaade Kuningriiki ja kolonialismi 1939. aasta eelsel kujul. Suriname ja Hollandi Antillid olid tol ajal ainsad "Hollandi" alad, mis olid okupeerimata. Üle poole liitlaste lennukikütusest tuli Curaçao ja Aruba naftatöötlemistehastest. Kuninganna Wilhelmina teatas juba 1942 Radio Oranje kaudu, et ülemeremaadele antakse rohkem iseseisvust. Hollandi Indiale sellest ei piisanud ja seal kuulutati 1945 ühepoolselt välja sõltumatus. Aastal 1949 andis Holland suveräänsuse üle ka Indoneesia Vabariigile.
Aastal 1948 algasid läbirääkimised Suriname ja Hollandi Antillidega. Aastal 1954 valmis Madalmaade Kuningriigi statuut. 15. detsembril 1954 kuulutas kuninganna Juliana statuudi Ridderzaalis pidulikult välja. Selle sündmuse aastapäeva tähistatakse seetõttu iga aasta 15. detsembril kuningriigi päevana (Koninkrijksdag).
Kolooniad (Hollandi Uus-Guinea, Suriname ja Hollandi Antillid) said kohalikes asjades ulatusliku omavalitsuse. Kuningriigi ühised asjad otsustatakse ühises arutelus. Statuut jäi jõusse ka pärast Hollandi Uus-Guinea saamist kuningriigist sõltumatuks.
Esimene muudatus tehti statuudis 1975. Joop den Uyli valitsus otsustas kolooniatest loobuda. 1975. aasta alguses said Hollandist ja Hollandi Antillidest eraldi maad Kuningriigi sees. Hollandi Uus-Guinea oli juba lahkunud, Suriname sai täiesti sõltumatuks (3 miljoni kuldna suuruse väljaostusumma eest). Iga maa peale Hollandi, kus kuningas ise resideerib, sai kuningat esindava kuberneri. Iga maa sai oma valitsuse ja kõik maad peale Hollandi saatsid Hollandisse oma valitsuse esindajana volitatud ministri, kes osaleb arutelus kuningriigi asjade üle (statuudi parandused, Hollandi põhiseaduse parandused, mis puudutavad kuningriigi asju, ja kuningriigi seadused (rijkswet)).
Järgmised muudatused tulid 1985. Aruba avaldas soovi saada sõltumatuks. Üleminekuperioodiks sai Aruba omaette maa staatuse (status aparte) kuningriigi sees. Statuudi uues tekstis mainiti, et tegemist on ettevalmistusega Aruba sõltumatuseks.
Seni viimased muudatused tehti 1994 ja 1998. Tehnilist laadi asjade kõrval oli märkimisväärne, et uus tekst ei maini Aruba tulevast sõltumatust. Asi oli nähtavasti selles, et Aruba majandus oli nii halvas seisus, et liitu Hollandiga polnud võimalik katkestada (statuut kohustab maid vajaduse korral üksteisele majanduslikku abi osutama).
2002. aasta Generaalstaatide Teise Koja valimiste kampaania ajal tõstatas Pim Fortuyn küsimuse "illegaalselt Hollandis viibivatest antilllastest" (kuigi statuut lubab antilllastel igal ajal Hollandis olla) ning "Aruba staatuse muutmisest Hollandi vallaks" (mida Holland ei saa ühepoolselt teha, sest see nõuab kõikide kuningriigi maade nõusolekut).
2005. aastal kehtiva teksti mitteametlik tõlge
Seadus 28. oktoobrist 1954 Madalmaade Kuningriigi statuudi vastuvõtmisest
Preambul
Holland, Hollandi Antillid ja Aruba,
nentides, et Holland, Suriname ja Hollandi Antillid teatasid 1954. aastal vabal tahtel, et nad võtavad Madalmaade Kuningriigis vastu uue õiguskorra, milles nad oma asjade eest iseseisvalt hoolitsevad ning hoolitsevad võrdväärsuse (gelijkwaardigheet) alusel ühiste asjade eest ja osutavad vastastikust abi, ning on ühisel nõul otsustanud sätestada Kuningriigi Statuudi;
nentides, et statuudijärgne liit Surinamega on alates 25. novembrist 1975 lõppenud Statuudi parandusega Kuningriigi seadusega 22. novembrist 1975, Stb. 617, PbNA 233;
võttes arvesse, et Aruba on vabal tahtel kuulutanud, et võtab selle õiguskorra maana vastu;
Fookus
pisi|150px|[[Läätsede ja peeglite fookused F (f on fookuskaugus)]]
Madalmaade Kuningriigi statuut
Preambul
on ühisel nõul otsustanud sätestada Kuningriigi Statuudi alljärgnevalt.
Fookus
Fookus (ld focus kolle, tulease) ehk tulipunkt on punkt optikasüsteemi optilisel teljel, milles koondava või hajutava süsteemi toimel lõikuvad valguskiired.
Madalmaade Kuningriigi statuut
Artikkel 1
Madalmaade Kuningriigi Krooni kannavad pärandatavalt Tema Majesteet Juliana, Oranje-Nassau Printsess ja troonijärgluse korral Tema seaduslikud troonijärglased.
Artikkel 7
Kuningriigi ministrite nõukogu koosneb Kuninga poolt nimetatud ministritest ning Hollandi Antillide valitsuse poolt nimetatud ja Aruba valitsuse poolt nimetatud Volitatud Ministrist.
Fookus
Koondava optikasüsteemi (kumerläätse, nõguspeegli) toimel lõikuvad paralleelsed valguskiired optilisel teljel, kui nad murduvad kumerläätses või peegelduvad nõguspeeglilt.
Madalmaade Kuningriigi statuut
Artikkel 8
Neil peab olema Hollandi kodaniku (Nederlander) staatus.
Fookus
Hajutava optikasüsteemi (nõgusläätse, kumerpeegli) toimel paralleelne kiirtekimp hajub ja kiirte pikendused lõikuvad optilisel teljel asetsevas näivas fookuses ehk ebafookuses.
Madalmaade Kuningriigi statuut
Artikkel 8
Seda, mida käesolevas Statuudis sätestatakse Volitatud Ministri kohta, kohaldatakse tema kohusetäitjale.
Zubi
Zubi on mitme asula nimi
Liitmine
Liitmise all mõeldakse algses tähenduses üht binaarset tehet arvudega (üht aritmeetilist tehet).
Liitmistehte operande nimetatakse liidetavateks ja liitmistehte tulemit summaks. Liitmise tehtemärgina ehk liitmismärgina kasutatakse sümbolit + (pluss). Näiteks liitmistehtes on liidetavateks arvud 2 ja 3 ning liitmistehte tulemiks ehk summaks on arv 5.
Naturaalarvude m ja n summa leitakse nii: kui loendamisel on jõutud arvuni m, loendatakse veel n arvu. Arv, milleni jõutakse, ongi nende arvude summa.
Mõiste on üle kantud ka teistele matemaatilistele objektidele, näiteks maatriksitele ja funktsioonidele. Liitmiseks võidakse nimetada ka mis tahes binaarset tehet, mida tähistatakse plussiga (tavaliselt on see tehe assotsiatiivne ja kommutatiivne). Liitmise saab üldistada ka mis tahes lõplikule arvule operandidele.
Binaarse liitmise pöördtehe on lahutamine.
Kommutatiivsus
Liitmistehte üheks oluliseks omaduseks on selle tehte kommutatiivsus, mille järgi kehtib iga kahe liidetava jaoks võrdus
Assiotsiatiivsus
Assiotsiatiivsusest järeldub koos kommutatiivsusega, et summa ei sõltu liidetavate järjekorrast.
Unaarne liitmistehe informaatikas
Paljudes programmeerimiskeeltes esineb lisaks binaarsele liitmisoperatsioonile ka unaarne liitmisoperatsioon, millega märgitakse väärtuse üks liitmist operandile.
Näiteks programmeerimiskeeles C saab tehte i++;
tulemusena muutuja i ühe võrra suurema väärtuse.
Eestimaa kuberner
Eestimaa kuberner, vahel ka Eestimaa asehaldur (rootsi: Guvernör över Estland, ka: Ståthållare och landshövding över Estland) (vene: Эстляндский губернатор, ka: Эстляндский наместник) oli ametikoht Eestimaal. Eestimaaga kattuvat kuberneri tegevuspiirkonda nimetati Eestimaa kubermanguks.
Rootsi Eestimaa kuberner
Rootsi võimu kehtestamisega Eestimaal 1561. aastal, mil Harjumaa, Virumaa ja Järvamaa aadlikud (4. juuni) ning Tallinna linn (6. juuni) andsid end vabatahtlikult Rootsi krooni alla, määrati esimeseks Eestimaa asehalduriks ja Rootsi kuninga asemikuks määrati Klas Horn ja Rootsi kuninga asehalduriks Tallinna linnas vabahärra Lars Ivarsson Fleming. Varasel Rootsi ajal, kuni 17. sajandi I veerandini, oli Rootsi valitseja kohapealse esindaja ametinimetus asehaldur (saksa keeles Statthalter).
Kuberner oli kõrgeimaks kohapealseks ametnikuks, keda määras ametisse ja vabastas kuningas, iga kuberner sai eraldi instruktsiooni ja tema ametiaeg ei olnud piiratud. Vastavalt 1634. a Rootsi „valitsemiskorraldusele” (rootsi: regeringsform) oli kuberneri ametiaeg kolm aastat, mille möödudes tuli 1. juuniks ilmuda Stockholmi aru andma. Kuningas võis ametiaega pikendada. Eestimaa kindralkuberneri nimetust kuberneri võimaliku aunimetusena formaalselt vabatahtlikult riigi koosseisu tulnud Eestimaa hertsogkonnas hakati ilmselt kasutama alates 7. jaanuarist 1673. Kuberneride ja kindralkuberneride tegevus lõppes Eestimaa liitmisel Venemaaga 1710. aastal.
Venemaa Eestimaa kuberner
Venemaa Keisririigi ajal riigivõimu kõrgeim esindaja Eestimaa kubermangus. Kuberneri ametikoht loodi senati 3. juuli 1783. aasta ukaasiga, seoses 7. novembri 1775. aasta kubermanguseaduse laiendamisega Eestimaa kubermangule. Kuberner vastutas kõigi kohalike asutuste tegevuse eest, talle allusid ka kohalik sõjavägi ja politsei. Senati 28. novembri 1796 ukaasiga „Kuni 1783. aastani Liivi- ja Eestimaal eksisteerinud kohalike asutuste taastamine” likvideeriti Tallinna asehalduskond. Säilis kubermanguvalitsus eesotsas Eestimaa tsiviilkuberneriga.
Kuni 1802. aastani allus kuberner senatile ning alates 1802. aastast Venemaa Keisririigi Siseministeeriumile. Samast ajast loodi kuberneri juurde asjaajamise koordineerimiseks kantselei. Kuberneri võim laienes kõigile kohalikele asutustele.
1837. aasta instruktsioon kuberneridele kuulutas kuberneri kohaliku kõrgema võimu esindajaks, kelle järelevalve alla kuulusid kõik administratiiv-, finants-, sõjaväe-, majandus- ja seisuslikud asutused. Eestimaa kuberneri funktsioonid olid võrreldes Venemaa sisekubermangudega piiratud Balti rüütelkondade ja linnade seisuslike privileegidega.
Konnektor
Konnektor (ladina keele sõnast connectere, siduma) on mitmetähenduslik sõna:
Tiit Vähi teine valitsus
Tiit Vähi teine valitsus oli Eesti Vabariigi 38. valitsus, mis töötas 17. aprillist 1995 kuni 6. novembrini 1995. Valitsuskoalitsiooni moodustasid Koonderakond ja Maarahva Ühendus (KMÜ) ning Keskerakond.
Valitsuse moodustas endine peaminister ja KMÜ esinumber Tiit Vähi 1995. aasta Riigikogu valimiste järel. Valimistel oli KMÜ saavutanud 32,2% häältega ja Riigikogu 41 mandaadiga ülekaaluka võidu. Keskerakonnal oli Riigikogus 16 kohta. See oli Tiit Vähile teine kord Eesti peaminister olla, esimest korda oli ta valitsust juhtinud 1992. aasta 30. jaanuarist kuni 21. oktoobrini.
Tiit Vähi teine valitsus püsis koos vähem kui seitse kuud. 1995. aasta oktoobris tuli ilmsiks, et Keskerakonna esimees Edgar Savisaar oli salaja lindistanud oma vestlusi Eesti poliitikutega, sealhulgas ka Tiit Vähi endaga. Puhkenud lindiskandaali tagajärjel vabastati Savisaar siseministri ametikohalt, mis omakorda tähendas ka koalitsiooni lagunemist. Tiit Vähi ja KMÜ moodustasid uue valitsuse koos Reformierakonnaga, mis astus ametisse 6. novembril 1995.
Valitsuse moodustamine
Pärast valimistulemuse selgumist teatas KMÜ esinumber Tiit Vähi, et enda võimaliku koalitsioonipartnerina nähakse nii Reformierakonda, Keskerakonda kui ka Parempoolseid. Esimesena asus KMÜ läbirääkimisi pidama Reformierakonnaga, kuigi osa KMÜ moodustanud agraarparteist ei toetanud koalitsiooni Reformierakonnaga. Ka Reformierakond ise oli KMÜ-ga valitsusse mineku osas kõhkleval seisukohal, sest ei soovitud valitseda koos vasakpoolse Maarahva Ühendusega. Samuti oleksid nad olnud selgelt väiksem koalitsioonipartner, kelle seisukohti saaks KMÜ lihtsalt ignoreerida. Nähes, et Keskerakond jääb loodavast valitsusest välja, tegi Keskerakonna esimees Edgar Savisaar Reformierakonnale ettepaneku moodustada nn alternatiivne koalitsioon, kuhu oleksid kaasatud kõik Riigikogu erakonnad peale KMÜ. Reformierakonna juhi Siim Kallase nõusse saamiseks pakkus Savisaar Reformierakonnale nii peaministri kui ka Riigikogu esimehe kohta. Riigikogu esimehe valimistel pidas Savisaar sõna ja nn alternatiive koalitsiooni häältega valiti Riigikogu esimeheks reformierakondlane Toomas Savi. Tiit Vähi pidas sellist Reformierakonna käitumist reetmiseks ja alustas koalitsiooniläbirääkimisi hoopis Keskerakonnaga.
President Lennart Meri nimetas 23. märtsil 1995 Tiit Vähi ametlikult peaministrikandidaadiks. 31. märtsil kirjutasid Vähi ja Savisaar alla leppele valitsuse moodustamiseks. Keskerakond sai valitsuses viis kohta. Eraldi dokumendiga fikseeriti valitsuse programmilised põhiseisukohad. Vähi ja Savisaar nimetasid valitsuse peamiste eesmärkidena riikluse tugevdamist, turumajanduslike reformide ja erastamise jätkamist, madalate maksude kehtestamist ning vaba ettevõtluse arendamist. Lisaks lubati senisest enam tähelepanu pöörata sotsiaalpoliitikale ja turvalisusele. Riigikogu andis Tiit Vähile volitused valitsuse moodustamiseks 5. aprillil 1995 ning uus valitsus astus ametisse 17. aprillil.
Lindiskandaal ja valitsuse lagunemine
22. septembril 1995 leidis Kaitsepolitsei eradetektiivibüroos SIA toimunud läbiotsimisel materjale ebaseaduslikust jälitustegevusest. SIA üks omanike oli Kalle Klandorf, kes töötas ka siseminister Edgar Savisaare nõunikuna. KAPO andis ülevaate läbiotsimisel leitud materjalidest Riigikogule. 5. oktoobril teatas KMÜ saadikuterühma liige Vahur Glaase, et SIA on salaja lindistanud Edgar Savisaare, Tiit Vähi ja Siim Kallase omavahelisi kõnelusi. Savisaar oli mõni päev varem püüdnud skandaali ennetada, kui ta kohtus Londonis Tiit Vähiga ning tunnistas, et oli salaja lindistanud nende omavahelisi kohtumisi enne valitsuse moodustamist. Vähi siiski lubas Savisaart kaitsta ning nõustus avalikkusele ütlema, et oli andnud loa kõneluste lindistamiseks. Siim Kallas seevastu teatas, et tema käest pole Savisaar kõneluste lindistamiseks mingit luba küsinud.
Puhkenud skandaali tõttu tegi 6. oktoobri õhtul dramaatilise avalduse ka president Lennart Meri. "See, armsad kaasmaalased, ei ole enam skandaal. See on demokraatliku riigi kriis," lausus president ETV eetris. Selline hukkamõistev reaktsioon nii presidendilt kui ka avalikkuselt pani Tiit Vähi meelt muutma ning 8. oktoobril nõudis Koonderakonna juhatus Savisaare tagasiastumist. 10. oktoobri õhtul tegi peaminister Tiit Vähi presidendile ettepaneku Savisaar siseministri ametikohalt vabastada ning 12. oktoobril teatas Vähi, et valitsus astub lindiskandaali tõttu tagasi, kuna KMÜ ei soovi enam teha koostööd Keskerakonnaga. Uue valitsuse moodustas Vähi koos Reformierakonnaga ning see astus ametisse 6. novembril 1995.
Salamiestis
Salamiestis (poola keeles Sołomieść, vene keeles Соломесць on alev Leedus Kupiškise rajoonis Alizava vallas. Alev asub Pyvesa jõe lähistel.
Ajalugu
Salamiestise kalvinistide kihelkonda oni esimest korda mainitud 1583. aastal, mil piirkond koos ülejäänud Biržai ümbruskonnaga oli kalvinistlik. Praegune kirik valmis 1832. aastal, kuid 1830. aastal ehitati see tundmatuseni ümber. Praeguseks on sealne kalvinistlik kihelkond üks väiksemaid Leedus.
Magnhild Hagelia
Magnhild Hagelia (6. mai 1904 Gjerstadi vald, Aust-Agder, Norra – 4. juuli 1996) oli Norra naispoliitik Tööparteist.
Hagelia vanemad olid talupoeg Peder Jakobsen Hagelia (1874–1941) ja tema abikaasa Karen Tomine Pedersdotter Gryting (1881–1956).
Ta õppis Jæreni rahvakõrgkoolis (1924–1925), Treideri kaubanduskoolis (1933–1934) ja audiitorite kursustel (1933–1934) ning tegi 1938 põllumajandusliku raamatupidamise eksami.
Pärast mitut töökohta äris ja büroos sai Hagelia 1939 Gjerstadi varustuskomisjoni ärijuhiks; sellele ametikohale jäi ta 1945. aastani. Aastatel 1945–1947 oli ta vallaaudiitor. Seejärel oli ta 1948–1953 Aust-Agderi maakonnaaudiitori abi ja 1953–1969 maakonnaaudiitor.
Poliitiline tegevus
Hagelia alustas poliitilist tegevust Valdade Liidu (Kommuneforbundet) Arendali osakonnas. Ta oli tegev ka IOGT-is. Aastal 1945 sai ta Fjære vallavolikogu liikmeks, 1955–1959 oli Øyestadi vallavolikogus, 1967–1970 Fjære vallavalitsuses ja 1971–1972 Grimstadi linnavolikogus.
Hagelia esindas Stortingis ligi 16 aastat Aust-Agderit. Ta valiti 1945 asesaadikuks. Aastal 1950 valiti ta täissaadikuks; 1954, 1958 ja 1961 valiti ta tagasi. Ta oli vallakomitee, valimiste komitee ja halduskomitee liige. Ta oli Stortingi juhatuse liige, viimati ülemkoja (Lagtinget) asejuhataja 1961–1965. Ta töötas Stortingis 1965. aastani.
Hagelia oli Stortingi Parlamentidevahelise Liidu ja Põhjamaade Nõukogu delegatsiooni liige.
Tunnustus
1976. aastal nimetas kuningas Olav V ta Püha Olavi ordeni 1. klassi rüütliks "ühiskonnale kasuliku tegevuse eest".
Ta oli Aust-Agderi uusnorra keele sektsiooni (Aust-Agder mållag) auliige. 1986. aastal sai ta Vest-Agder mållagi murdeauhinna.
Haugjärv
Haugjärv on kahe Eesti järve nimi:
Riigivolikogu 17. valimisringkond
'''Riigivolikogu 17. valimisringkond''' asus Harjumaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Kuusalu, Anija, Kolga, Kõnnu ja Prangli vald.
I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 7407 hääleõiguslikku kodanikku.
Kandideerisid Evald Heinsoo ja Jakob Kalle (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 2377 ja 2703 häält, seega valiti 17. valimisringkonnast Riigivolikogusse Jakob Kalle.
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Huko Lumet, vastaskandidaadid Evald Heinsoo ja Joosep Volberg.
Charles de Gaulle
Varasem elukäik
De Gaulle sündis industriaalses Lille'i regioonis katoliikliku ja traditsioonilise viielapselise pere kolmanda lapsena. Tema isa Henri de Gaulle oli riigiametnik ja hiljem jesuiitliku gümnaasiumi prantsuse, ladina ja vanakreeka keele ning ajaloo õpetaja. De Gaulle õppis Pariisis Collège Stanislas' katoliiklikus erakoolis ja hiljem Saint-Cyri sõjaväeakadeemias. Pärast akadeemia lõpetamist 1912. aastal liitus ta taas 33. jalaväerügemendiga, mida juhtis kolonel (ja tulevane marssal) Philippe Pétain. Esimese maailmasõja puhkedes 1914 saadeti tema rügement Dinanti alla sakslaste pealetungi takistama. Verduni lahingus sai ta 2. märtsil 1916 rünnakut juhtides haavata ning langes sakslaste kätte sõjavangi. Ta viibis 32 kuud sõjavangis, kus kirjutas oma esimese raamatu, "Discorde chez l'ennemi", mis ilmus 1924. aastal. Vangis olles tutvus ta tulevase Punaarmee väejuhi Mihhail Tuhhatševskiga. Ta püüdis vanglast viis korda põgeneda, kuid kõik katsed ebaõnnestusid ning ta vabanes Esimese maailmasõja lõppedes 1918. 1922–1924 õppis ta Prantsuse kõrgemas sõjakoolis École de Guerre.
Teine maailmasõda
Kui Saksamaa tungis 10. mail 1940 Prantsusmaa territooriumile, juhatas kolonel de Gaulle Maginot' liinil paiknevat 4. soomusdiviisi. Kuna sakslaste sõjaplaan nägi ette rünnakut Hollandi ja Belgia kaudu, oli 4. soomusdiviis esialgu tegevuseta. Esimest korda astus de Gaulle oma diviisiga lahingusse 17. mail 1940. 5. juunil määrati ta Prantsusmaa sõjaministri asetäitjaks, tema peamiseks ülesandeks oli tegevuse koordineerimine brittidega. 9. juunil lendas ta Londonisse, kus kohtus esimest korda Winston Churchilliga. 17. juunil 1940, kui oli ilmne, et Prantsusmaa on sõja kaotanud, põgenes de Gaulle koos Edward Spearsiga lennukiga Inglismaale, kus ta rajas 18. juunil vastupanuorganisatsiooni eksiilis, Vaba Prantsusmaa (mitte segamini ajada Prantsusmaa vastupanuliikumisega). Mõne aja pärast vandusid sellele truudust mõningad endised Prantsuse kolooniad Aafrikas, ent suur osa Prantsuse asumaadest jäi endiselt Vichy valitsuse võimu alla. Ajal, mil Prantsusmaa oli sakslaste poolt okupeeritud, toetas de Gaulle Prantsusmaa vastupanuliikumist, esinedes tihti raadios ja saavutades rahva seas laialdase tuntuse ja poolehoiu. Kui Briti-Ameerika liitlasväed Prantsusmaa 1944. aasta suvel vabastasid, sai de Gaulle'ist ajutise valitsuse juht.
Neljanda Vabariigi poliitik
Oktoobris 1945 toimunud valimiste järel moodustas de Gaulle valitsuse, kuid astus 20. jaanuaril 1946 ootamatult tagasi ja asus kirjutama oma sõjamälestusi. Ta soovis suurendada presidendi võimu, kuid kommunistid olid sellele kindlalt vastu. 1947. aasta aprillis naasis ta poliitikasse ja asutas partei Rassemblement du Peuple Français, mis sai 1951. aasta kohalikel valimistel 40% häältest. 1953. aasta mais taandus ta taas tegevpoliitikast, partei lõpetas 1955. aastal tegevuse.
Neljas Vabariik oli aga poliitiliselt ebastabiilne, seda raputasid veel ka Indohiina sõja ebaõnnestumine ja suutmatus lahendada Alžeeria küsimust. 13. mail 1958 vallutasid nn mustjalad (Pieds-noirs) – prantsuse asunike järeltulijad Alžeerias – Alžiiri valitsusasutused, eesotsas Prantsusmaa kõrgeimate sõjaväejuhtidega (kindralid Jacques Massu, Raoul Salan, Edmond Jouhaud ja Jean Gracieux ning admiral Philippe Auboyneau (Prantsusmaa Vahemere laevastiku komandant)), soovides tuua de Gaulle'i poliitikasse tagasi. 15. mail vastas de Gaulle, et on valmis võimu üle võtma.
24. mail vallutasid langevarjurid verevalamiseta Korsika (Operation Corse). Alžeerias tehti ettevalmistusi Pariisi vallutamiseks (Operation Resurrection), juhul kui de Gaulle peaks paluma abi, valitsus keeldus de Gaulle'ile võimu üle andmast või kommunistid plaanivad ise võimu haarata või takistada de Gaulle'i võimule tulekut.