cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Koordi
Kultuuriloost
Koordi küla on Hans Leberechti (1910–1960) jutustuse "Valgus Koordis" (1948, e.k raamatuna 1949) formaalne tegevuspaik. Koordi külas elas Leberechti emapoolne vanaema, kelle juures tulevane kirjanik veetis lapsepõlvesuvesid. Aastaks 2006 oli Leberechti vanaema maja hiljutise põlengu tõttu peaaegu täielikult hävinud. Alles jäid vaid alusmüür ja köögi kiviseinad, mille kõrvale talukoha uus peremees on nüüdseks ehitanud uue hoone. Asukoht: Koordi lõunapoolne osa, Peetri ja Paide–Rakvere maantee vahelise teelõigu ääres, Koordi külateega ristumise kohas.
Meelis Vind
pisi|püsti|Meelis Vind (2016)
Kirisaare
Kirisaare on küla Järva maakonnas Paide linnas.
Meelis Vind
Meelis Vind (sündinud 27. detsembril 1964) on eesti helilooja, klarnetimängija.
Kirisaare
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Roosna-Alliku valda.
Meelis Vind
Meelis Vind õppis aastatel 1974–1979 Kiviõlis lastemuusikakoolis, pärast seda Tallinna Muusikakeskkoolis klarnetit. Aastatel 1983–1987 õppis ta klarnetit Peterburi konservatooriumis ja seejärel Tallinna Konservatooriumis, mille lõpetas 1992. aastal, kuid juba viis aastat enne seda hakkas tööle Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris, kus töötab siiani.
Musitseerimist alustas ta koolipõlves diksiländorkestris. Alates 1996. aastast on ta esinenud nüüdismuusikale spetsialiseerunud NYYD Ensemble'iga ja aastast 2004 Ansambel U: ridades. Mängib Estonian Dream Big Bandis. Ta mängib peamiselt klassikalist muusikat, džässi, fusion´i ja freejazz´i.
Meelis Vind on teinud projekte koos Raivo Tafenau ja Lippajatega.
Meelis Vindi enda bändil Vind Project ilmus 2006. aasta aprillis plaat "Twilight Patterns".
Amicus curiae
Amicus curiae (ladina keeles 'kohtu sõber') on hagiavaldusega sarnanev kirjalik seisukoht isikult, kes ei ole kohtuasjas (kolmanda osapoolena) osaline, kuid keda kohtuotsus mõjutab ning kel on seetõttu kohtuasjas huvi.
T-34/85
Tank T-35/85 anti tootmisse 1943–1944 aasta talvel ning see oli relvastatud 85 mm suurtükiga. Masinale paigaldatud valatud torn oli esialgselt välja töötatud tankile KV-85. Torn mahutas kolm meest, nii, et komandör sai tegeleda temale ette antud funktsioonidega ja juhtida meeskonna tegevust. Tanki korpus ja veermik jäid praktiliselt samaks mis tankil T-34/76 ning laiad roomikud lubasid masinal sõita missugusel maastikul tahes (lumes, mudas jne.).
Amicus curiae
Mõistet kasutatakse peamiselt angloameerika ehk üldises õiguses.
pt:Anexo:Lista de expressões jurídicas em latim
Eno Kollom
Ta on õppinud pop-džässmuusika erialal Helsingi Pop- ja džässmuusika Konservatooriumis ja Eesti Muusikaakadeemia džässiosakonnas.
Tal on haridusteaduste magistrikraad. Mänginud koos selliste muusikutega nagu Raul Sööt, Jürmo Eespere, Mihkel Mälgand, Kadri Voorand, Ivi Rausi.
Mängib ansamblites Kriminaalne Elevant, Lippajad, samuti Tallinna politseiorkestris, Eesti Muusikaakadeemia Bigbändis, Estonian Dream Big Bandis.
Louis-Philippe
Louis-Philippe'i nime all on tuntud mitu inimest:
Kalma–Avinurme tee
Kalma–Avinurme tee (registrinumbriga 13162) on kõrvalmaantee Mustvee vallas. Tee pikkus on 15,028 km.
Tee saab alguse Jõhvi–Tartu–Valga põhimaanteelt Kalmakülast ja lõppeb Avinurme asulas. Tee keskosas Jõemetsa lähedal ületab tee sillana Piilsi jõe.
22. september
22. september on Gregoriuse kalendri 265. (liigaastal 266.) päev. Juliuse kalendri järgi 9. september (1901–2099).
Petrogenees
Petrogenees on petroloogia haru, mis uurib kivimite päritolu ja teket.
פטרולוגיה
Judo 2004. aasta suveolümpiamängudel
2004. aasta suveolümpiamängude judovõistlused toimusid 14.–16. augustil 2004.
Võistlusalad
Nii meestel kui naistel oli kavas seitse kaalu. Oslema lubati 386 judokat 90 riigist. Naised võistlesid 48, 52, 57, 63, 70, 78, 78 kg ja mehed 66, 73, 81, 90, 100 ja üle 100 kg kategoorias.
Võistluspaik
Ateena loodeosas asuv Ano Liossia olümpiahall oli judokate ja maadlejate võistluspaik. Pealtvaatajaid mahtus tribüünidele 9000.
Eestlaste osalemine
Ateenas osales kaks Eesti judokat, Aleksei Budõlin ja Indrek Pertelson. Mõlemad said Sydney olümpialt 2000. aastal pronksmedali.
Sama suutis Pertelson ka Ateenas. Ta alistas üle 100 kg kaaluvate meeste pronksimatšis ipponiga itaallase Paolo Bianchessi ning kordas nelja aasta tagust saavutust. Eesti esimene medal 2004. aasta Ateena olümpiamängudelt tuli taasiseseisvumispäeval.
33-aastasele Pertelsonile medali taganud heide oma kümme aastat noorema konkurendi vastu sündis minut ja 17 sekundit pärast kohtumise algust.
Lohutusringi finaalis oli Pertelson alistanud Türgit esindava tšetšeeni Selim Tataroglü. Kui kolmveerand matši oli seljataga, olid mõlemad mehed teeninud passiivse maadluse eest kolm hoiatust, järgmine tähendanuks juba mahavõtmist. Selles seisus läks Pertelson viimasel minutil heitma, kuid heite tulemusena hüppasid võidurõõmsalt püsti mõlema mehe treenerid. Algul kuulutati võitjaks türklane, ent kohtunike arupidamine seadis õigluse jalule. Tänavuse EM-i finaalis oli Pertelson Tataroglüle kaotanud. Teise pronksmedali sai hollandlane Dennis van Der Geest.
Ajalooline ala
Ajaloolisteks aladeks nimetatakse baskide asuala ajaloolisi osi. Baski autonoomses piirkonnas on ajaloolistel aladel õiguslik staatus.
Baski autonoomse piirkonna ajaloolised alad
Hispaania Baski autonoomne piirkond koosneb kolmest ajaloolisest alast (baski keeles lurralde historiko, hispaania keeles territorio histórico), mille piirid langevad kokku provintside praeguste piiridega. Need on Araba, Gipuzkoa ja Biskaia.
See on sätestatud Baskimaa Autonoomia Statuudiga: "Baskimaa autonoomse piirkonna territoorium jääb koosnema ajaloolistest aladest, mis langevad kokku Araba, Gipuzkoa ja Biskaia provintsidega nende praegustes piirides..." (artikkel 2.2).
Ajaloolisi alasid valitsevad fuero-nõukogud (Foru Aldundia, Diputación Foral), mille pädevusse kuuluvad peale provintsinõukogude tavaliste pädevuste ka fuero-võimule (régimen foral) omased pädevused (näiteks maksukogumise alal), ja üldkogud (Junta General), mis kinnitavad heaks fuero-nõukogude normid. Iga Junta General koosneb 51 liikmest, kes valitakse igal ajaloolisel alal üldise hääletusega.
Ajalooliste alade staatust reguleerivad Hispaania põhiseaduse esimene parandus ja seadus 27/1983 25. novembrist suhetest autonoomse piirkonna üldasutuste ja selle ajalooliste alade fuero-organite suhetest (ajalooliste alade seadus). Põhiseaduse esimene lisasäte (disposición adicional) ütleb: "Põhiseadus kaitseb fuero-alade (territorios forales) ajaloolisi õigusi. Nimetatud võimu üldine teostamine viiakse ellu (se llevará a cabo) vajadust mööda (en su caso) Põhiseaduse ja Autonoomiastatuutide raames."
Baskimaa (Euskal Herria) ajaloolised alad
thumb|Euskal Herria seitse ajaloolist ala baskikeelsete nimedega. Kollasega on märgitud Prantsusmaale kuuluvad alad, lillaga [[Baskimaa autonoomne piirkond ja rohelisega Navarra autonoomne piirkond.]] Baskimaa (Euskal Herria) seitse ajaloolist ala on Alam-Navarra, Araba, Biskaia, Gipuzkoa, Lapurdi (Labourd), Zuberoa (Soule) ja Ülem-Navarra (Navarra).
Ajaloolised alad tekkisid keskajal koos fuero-süsteemiga. Ainult praegune Alam- ja Ülem-Navarra moodustasid ühtse territooriumi kuni 1530. aastani, mil Alam-Navarra läks Navarra kuninga (alates 1589. aastast Prantsusmaa kuninga) võimu alla, Ülem-Navarra aga jäi Kastiilia asekuningriigiks.
Praegu on Hispaania koosseisus olevad ajaloolised alad ühtlasi provintsid. Araba, Gipuzkoa ja Biskaia on Baski autonoomse piirkonna provintsid, Navarra on ühe provintsiga autonoomne piirkond.
Mineraloid
Mineraloid on vahel mineraaliks peetav aine, millel puudub kristallstruktuur.
Osa mineraloide ei pruugi täita ka teisi artiklis Mineraal loetletud mineraalile esitatavaid nõudeid. Näiteks pärlid on biogeense tekkega.
Mineraloidid on näiteks obsidiaan, opaal, merevaik, allofaan, pärlid, vedel elavhõbe jne.
Wrangeli bastion
pisi|Narva kindlus koos bastionide asukohtadega tänapäevasel Narva kaardil. 3 – Pax bastioni asukoht Wrangeli bastion (hüütud ka Vana bastioniks ) on Narvas 17. sajandi 70-tel aastatel rajatud bastion. 17. sajandi lõpus alustati kaitserajatiste uuendamine fortifikatsioonide direktor Erik Dahlbergi kavade alusel. Plaanis oli ümber ehitada Wrangeli bastioni bastioniks Pax, aga seda ei jõutud.
Hugo Malmsten (noorem)
Ta on mänginud lasteseriaalis "Nöbinina" (2011–2012) Aadut, seriaalis "Kalevipojad" poiss Antit. Ta on olnud seriaalis "Mustad lesed" Artur ja Eesti täispikas multifilmis "Sipsik" Mart.
Isiklikku
Tema vanemad on näitlejad Mait Malmsten ja Harriet Toompere ning ta vend on Franz Malmsten; tema vanavanemad Hendrik Toompere ja Maie Toompere ning Rein Malmsten, aga ka vanavanaisa Franz Malmsten ja vanavanaonu Hugo Malmsten olid näitlejad.
Kihme
Kihme on küla Järva maakonnas Paide linnas. Küla lähistel voolab Kihme oja.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Roosna-Alliku valda.
1972 leiti külast Kihme aardeleid.
Rahvusvaheline kabeturniir "Tallinn 1985"
Rahvusvaheline kabeturniir "Tallinn 1985" peeti 20. juunist 6. juulini 1985. Kuigi Tallinnas oli juba peetud maailmameistrimatše ja ka NSV Liidu ja Hollandi vahelist matši, oli see turniir esimeseks rahvusvaheliseks kabeturniiriks Eesti NSV-s. Turniiri võitis leningradlane Mihhail Korenevski.
Märkus: NSV Liidu esindajatel on toodud ära nende tolleaegne kuuluvus liiduvabariikide järgi.
Esna (Paide)
Esna on küla Järva maakonnas Paide linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Roosna-Alliku valda.
Meremäe valla lipp
thumb|Meremäe valla lipp Meremäe valla lipp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Meremäe valla lipp.
Lipp kinnitati 19. novembril 1996.
Lipu kirjeldus
Valla lipp on ruudukujuline vapilipp, sinisel kanga ülaservas valge horisontaallaid, millel on kõrvuti kolm punast otstest laienevat pügalristi. Sinise välja keskel valge sõlg.
Lipu noormaalmõõtmed on 105x105 cm.
Fosforüülumine
Fosforüülumine (terminina harvem ka fosforüleerumine) on keemiline reaktsioon, kus fosfaatrühm (PO4) seostub valgu või mingi muu orgaanilise ühendiga.
Valkude fosforüülumine on üks posttranslatsioonilistest modifikatsioonidest ning see võib muuta valkude funktsiooni ja aktiivsust. Nõnda mängib see väga olulist rolli rakusiseste protsesside kontrollimises ning on seetõttu oluliseks uurimisteemaks biokeemias.
Valkude fosforüülumist viivad läbi proteiinkinaasid, mis kasutavad fosfaatrühma doonorina tavaliselt ATP-d. Selle tulemusena saab ATP-st ADP. ADP-st moodustatakse taas ATP, näiteks oksüdatiivse fosforüülimise abil.
Lont (nöör)
Lont oli köis või takkudest keerutatud jäme nöör. Eesti saartel immutati lont loomarasvaga läbi ja kasutati küünalde kõrval igapäevase valgustusvahendina. Ümber puupulga keritud ja põlema pandud rasvanöör asendas talvel küünalt pimedates ruumides liikudes ja toimetades.
Ülenurme valla lipp
pisi|Ülenurme valla lipp.
Ülenurme valla lipp on Tartu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Ülenurme valla lipp.
Lipp kinnitati Ülenurme valla volikogu määrusega 14. oktoobril 2008 ning õnnistati Tartu Maarja kirikus sealse koguduse õpetaja Peeter Paenurme poolt 24. veebruaril 2009.
Lipu kirjeldus
Ülenurme valla lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis jaotub horisontaalsuunas laineliselt kolmeks laiuks – ülemine ja alumine kollased, keskmine aga roheline. Kollase laiu laiuseks on 1 ühik ja rohelise laiul 2 ühikut. Rohelise laiu keskel on kollane vannasader.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm ning proportsioonid 7:11.
Põhjendus
Lainelõige tähistab Emajõe lähedust vallale. Kollane vannasader rohelisel taustal sümboliseerib paikkonna ajaloolist seotust põllumajandusega ja ühtlasi osutab, et valla territooriumil asub Eesti Põllumajandusmuuseum, mille logoks on samuti vannasader. Kollane värv sümboliseerib küpsust ja viljakust, roheline aga loodust, põllundust, noorust ja elu.
Põltsamaa–Võhma maantee
Põltsamaa–Võhma maantee (registrinumbriga 38) on üks Eesti tugimaanteedest.
See saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 125. kilomeetril Mõhküla külas. Tee pikkus on 27,6 km. Tee lõpeb Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maantee 19. kilomeetril Soomevere külas. Põltsamaa linna tänavatena kannab nimesid Tallinna maantee ja Viljandi maantee.
Sillad Põltsamaa–Võhma maanteel
Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist
Asulad Põltsamaa–Võhma maanteel
Mõhküla küla, Põltsamaa linn, Kuningamäe küla, Esku küla, Nõmavere küla, Rõstla küla, Loopre küla, Kõo küla, Saviaugu küla, Kirivere küla, Arussaare küla, Koksvere küla, Soomevere küla.
Põhjatihane
Põhjatihane (Parus montanus, sünonüüm Poecile montanus) on linnuliik tihaslaste sugukonnast tihase perekonnast.
Levila
Põhjatihane on laialt levinud pideval areaalil Euraasia parasvöötmes Inglismaast, Šotimaast ja Norrast läbi Siberi taigavööndi kuni Mandžuuria, Jaapani, Sahhalini, Kamtšatka poolsaare ja Korjakimaani. Levila põhjaosades on põhjatihane tavaline, lõunaosades paigutisem. Kesk-Siberis on põhjatihane arvukaim tihaseliik. Eestis on põhjatihase pesitsusaegseks arvukuseks hinnatud 70 000 – 130 000 paari, talviseks arvukuseks 300 000 – 600 000 isendit.
Välimus
Põhjatihane on salutihasega väga sarnane. Tal on salutihasest suurem pea ja kohevam sulestik. Hea eristustunnus salutihase ja põhjatihase vanalindudel on põhjatihase tiiva küünrahoosulgede heledatest välisservadest moodustunud laik. Põhjatihase ja salutihase noorlinde on üksteisest raskem eristada. Kesk- ja Lääne-Euroopa alamliigid on salutihasega märksa sarnasemad. Põhjatihase tunnuslikke häälitsusi on venitatud nasaalne karedakõlaline "däää däää". Põhjatihasel on kaks erinevat laulu. Kevadlaul on heledakõlaline "djüü-djüü-djüü..." või "diü-diü-diü", mis sarnaneb vahel mets-lehelinnu kurvakõlalise lauluga. Teine laul koosneb kurinatest, viledest, vaiksetest sidinatest ja trilleritest.
Toitumine
Põhjatihane eelistab toiduotsingutel põõsa- ja puhmarinnet ning puude alavõra. Toiduks on putukad, ämblikud ja teised selgrootud, talvepoolaastal toitub rohkem seemnetest ja marjadest. Kogub toidutagavarasid.
Elupaik
Eestis on põhjatihane levinud igasugustes okas- ja segametsades, Lääne-Eestis ka lehtmetsades. Skandinaavias, Euroopa idaosas ja Siberis asustab okasmetsi, sageli rabade lähedal asuvaid kuusemetsi. Lääne- ja Kesk-Euroopas eelistab lehtpuistuid. Mägedes leidub teda kuni metsapiirini. Soomes pesitseb ka tundra kasevööndis, teda on seal korduvalt täheldatud polaarjoone taga talvitamas.
Pesitsemine
Põhjatihane rajab pesa pehkinud puutüvesse. Pesaõõne uuristavad mõlemad vanalinnud või kasutavad teiste suluspesitsejate vanu pesaõõsi, neid vajadusel laiemaks uuristades. Pesakastides pesitseb harva. Pesa koosneb kõrtest, niinest, samblast ja samblikust ning selle ehitab valmis emaslind. Täiskurnas on 5–10 muna, need on valged, punakaspruunide tähnidega. Emaslind haub umbes kaks nädalat. Pojad lendavad pesast välja 17–19 päeva vanustena. Pesitseb ühe korra aastas.
Aive Mõistlik
Aive Mõistlik (kuni 1979 Aive Raamat; sündinud 2. augustil 1957 Valjala vallas Lööne külas) on eesti pedagoog ja munitsipaalpoliitik.
Hariduskäik
Ta lõpetas 1975. aastal Orissaare Keskkooli ja 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Töökäik
Aastatel 1993–2001 oli ta Kahtla Põhikooli direktor ja 2001. aastast on ta Valjala Põhikooli direktor. Ta on õpetajana peale kehalise kasvatuse andnud ka eesti keele ja kirjanduse tunde.
Lisaks pedagoogitööle on ta olnud ka Valjala vallavolikogu esimees ning haridus- ja kultuurikomisjoni esimees.
Tanel Paliale
pisi|Tanel Paliale ansambli Armastus koosseisus ETV saates "[[Ringvaade (saade)|Ringvaade" (lõik Eesti Laulu salvestuselt) Foto: Ave Maria Mõistlik, 3. veebruar 2013 ]] Tanel Paliale (sündinud 17. aprillil 1974) on eesti klahvpillimängija ja tõlkija.
Aive Mõistlik
Isiklikku
Tema tütred on Ave Maria, Astra ja Marja.
Tanel Paliale
Paliale on õppinud lastemuusikakoolis klaverit ja Eesti Muusikaakadeemias elektronmuusika erialal. Ta mängib ansamblites Kismabande, Galaktlan Grupp, Mirabilia ja Lippajad.
Ta on inglise keelest tõlkinud näiteks Bob Brunningi ja Ken Wilson-Maxi muusikateemalisi raamatuid.
Allikjärve
Allikjärve on küla Järva maakonnas Paide linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Roosna-Alliku valda.
Külas asub Roosna-Alliku mõisa kalmistu.
Ahto Abner
pisi|Ahto Abner esinemas ansambliga [[Ajavares kirjandusfestivalil HeadRead]] Ahto Abner (sündinud 29. juulil 1979) on eesti trummar.
Ta on alates aastast 2015 TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia rütmimuusika eriala juht.
Õppis Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia džässmuusika osakonnas löökpille. Kaasa teinud ja tegev mitmetes pop- ja džäss projektides: Kadri Voorand Quartet, MiaMee, Helin-Mari Arder, Oleg Pissarenko Band, Sofia Rubina, Ewert Sundja, Dave Benton, Slobodan River, Eda-Ines Etti, Siiri Sisask, Tallinna Gospelkoor, Conforte, Ajavares ja Lippajad.
On käinud kontserditurneedel Norras, Islandil, Soomes, Rumeenias, Lätis ja Venemaal.
Töötas muu hulgas stuudiomuusiku ja Gustav Adolfi Muusikakooli õpetajana.
Valminud on pea 90 helikandjat, mõned välja andnud produtsendina.
Kaubalaev
pisi|Kiirendatud video kaubalaeva teekonnast ning laadimistes-lossimistest ümber maakera pisi|Kaubalaev sadamas Kaubalaev (hol vrachtschip, sks frachtschiff - "prahilaev") on laev, mis on ehitatud kaupade või muu lasti veoks.
Kirjeldus
Kaubalaev on ilmselt vanimaid laevatüüpe koos sõjalaevaga.
Tänapäeval ehitatakse järjest rohkem mitte niivõrd universaalseid kaubalaevu, kui eeskätt kindla lastitüübi ja isegi kindla laevaliini jaoks projekteeritud laevu. Erinõuded on mitmesuguse otstarbega ja eri suurusega vedel- ja puistlastilaevade ehitamiseks, aga kasutatakse ka segalastilaevu.
Vaata ka
pisi|Kreeka kaubalaev madalikul [[Pirital 1972. aastal]]
Alexander von Essen
pisi|Alexander von Esseni ja tema abikaasa Magdalena von Ungerni [[hauaplaat Niguliste kirikus]] pisi|Alexander von Esseni [[vappepitaaf Niguliste kirikus]] Alexander von Essen (3. jaanuar 1595 (vkj 24. detsember 1594) Riia – 11. oktoober (vkj 1. oktoober) 1664 Tallinn ) oli baltisaksa päritolu Rootsi sõjaväelane ja diplomaat, Eestimaa aadlik.
Elulugu
Alexander von Essen sündis mitme Kuramaal asuva mõisa omaniku Thomas von Esseni ja Anna von Nierothi pojana.
16-aastaselt läks ta mööda Euroopat ringi rändama ning võitles Hollandi, Veneetsia, Hispaania, Savoia ja Poola-Leedu vägedes.
1622. aastal teenis ta juba Rootsi sõjaväes, teenides kaptenina Karjala maarügemendis. 1625. aastal ülendati ta ooberstleitnandiks ja suunati Liivimaale. 1626. aastal ülendati ta ooberstiks ja määrati Pohjanmaa rügemendi ülemaks. Sellele ametipostile jäi ta 1631. aastani. 1626–1629 võitles ta oma rügemendiga Poola-Rootsi sõjas. Pohjanmaa rügemendis teenis tema otsese alluvana ooberstleitnant Axel Lillie, kellest sai hiljem feldmarssal, kuningliku Sõjakolleegiumi president ning Liivimaa kindralkuberner.
1635. aastal ülendati ta jalaväe kindralmajoriks ja teenis seejärel Preisimaal asuvas armees.
18. septembril 1643 sai ta naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks.
Alexander von Essen oli ka Eestimaa maanõunik.
1655. aastast võttis ta koos Rootsi saadiku vabahärra Gustaf Bielke ja Philipp von Krusenstiernaga osa Rootsi-Vene läbirääkimistest Moskvas. 1655–1658 oli ta Venemaal vangistuses. Pärast 1658 sõlmitud Vallisaare vaherahu naasis ta 1659. aastal.
Alexander von Essen suri 1664. aastal ja maeti Tallinna Niguliste kirikusse.
Talle kuulusid Esna, Prandi ja 1630. aastast Ruhja kihelkonnas (läti k Rūjiena) asunud Naukšēni (eesti Nausküla, saksa Naukschen) mõis.
Perekond
Alexander von Essen abiellus Magdalena von Ungerniga, kes oli Ungurmuiža mõisniku Georg von Ungerni ja Elisabeth Budde tütar. Abielust sündis 15 last:
Rivo Laasi
Rivo Laasi (sündinud 1. mail 1963) on eesti helilooja ja multiinstrumentalist (bassimängija, klahvpillimängija, flöödimängija).
Laasi on free jazz ' i ansambli Tunnetusüksus üks juhtfiguure. Ta on kirjutanud muusikat teatrilavastustele, mängib lisaks ansamblile Tunnetusüksus ka ansamblis Lippajad.
Supralitoraal
Supralitoraal ehk prits(m)ete vöönd on maailmamere bentaali ökoloogiline sügavusvöönd, litoraali üks kolmest põhivööndist (teised on eulitoraal ja sublitoraal).
Supralitoraal on vöönd, mis ulatub tõusuvee kõrgeimast piirist kuni pritsmete ülempiirini.
Mikitamäe valla lipp
Lipp on kinnitatud 19. mail 1994.
Lipu kirjeldus
Lipp on lainelõikega horisontaalselt kaheks jaotatud, ülemine väli on roheline ning selle keskel on valge setu sõle kujutis. Alumine laid on valge ning moodustab 1/3 lipu laiusest.
Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 2:3.
Põhjendus
Setu sõlg viitab sellele, et vald asub põlisel setude alal. Roheline osutab valla elanike põhilistele tegevusaladele - põllundusele ja metsandusele. Valge lainelõikeline laid meenutab, et vald asub Pihkva järve ääres.
Johan Kuhhi
Johan Kuhhi (30. detsember 1865 Kähri vald, Võrumaa – 14. juuli 1939) oli eesti kaupmees.
Rändas nooruses lauljana Euroopa ja Aafrika maades, oli alates 1902. aastast Tartu Kaubahoovis pudukaupluse omanik. Kaubandus-Tööstuskoja 2. sektsiooni liige.
Banachi-Tarski paradoks
pisi|Banachi-Tarski paradoksi kohaselt saab kera jagada lõplikuks arvuks osadeks ning panna need uuesti kokku kaheks esialgsega ühesuuruseks keraks
Banachi–Tarski paradoks on teoreem hulgateoreetilises geomeetrias, mille kohaselt saab kolmemõõtmelises ruumis kera jagada lõplikuks arvuks lõikumatuteks punktihulkadeks ja neid osasid üksnes nihete ja pöörete abil liigutades kokku panna kaks esialgsega ühesugust kera.
Selle teoreemi sõnastasid ja tõestasid poola matemaatikud Stefan Banach ja Alfred Tarski 1924. aastal. Õieti näitasid nad, et kehtib Banachi-Tarski paradoksi üldisem kuju: kui n \geq 3, siis iga kahe tõkestatud mittetühja sisemusega punktihulga korral eukleidilises ruumis saab esimese hulga jagada lõplikuks arvuks lõikumatuteks punktihulkadeks, millest nihutamiste ja pöörete abil saab kokku panna teise hulga.
Raphael M. Robinson näitas 1947. aastal, et vähim arv tükke, milleks esialgse kera Banachi-Tarski paradoksis jagada saab, on viis: kolmest tükist pannakse kokku üks esialgsega samasugune kera ja ülejäänust kahest teine.
Arvteljel \mathbb{R} ega tasandil Banachi-Tarski paradoks ei kehti, kuid Banachi-Tarski paradoksi ja tema üldisema kujuga analoogilised väited jäävad kehtima, kui lubada lõpliku arvu  asemel loenduvat hulka juppe.
Sõna paradoks kasutatakse siin vastuolu tõttu geomeetrilise vaistuga: kera kahekordistamine juppide pööramise ja nihutamise teel tundub võimatu, sest pööramine ja nihutamine peaksid säilitama ruumala – ometi ruumala kahekordistub. Matemaatikas lahendatakse see vastuolu öeldes, et mõned punktihulgad ruumis võivad olla mõõtumatud, s. t. nii keerulise ehitusega, et nende ruumalast ei saa üldse kõnelda. Seega näitab Banachi-Tarski paradoks vaid, et ruumala mõistet ei saa mõistlikult laiendada kolmemõõtmelise ruumi kõigile punktihulkadele: osadest, milleks kera selles paradoksis jaotatakse, peavad vähemalt mõned olema mõõtumatud.
Banachi-Tarski paradoksi tõestamisel kasutatakse hulgateooria palju vaidlusi tekitanud valikuaksioomi. 1964. aastal näitas Robert Solovay, et Zermelo-Fraenkeli hulgateoorial leidub mudel, kus ruumala mõiste saab laiendada ruumi kõigile punktihulkadele iga naturaalarvu n korral (vt jaotist Seos valikuaksioomiga), ning järelikult valikuaksioomi kasutamata Banachi-Tarski paradoksi tõestada ei saa.
Kuna valikuaksioomist järeldub, et on olemas mõõtumatud hulgad (näiteks kera osad Banachi–Tarski paradoksis), on mõned matemaatikud otsustanud kasutada ilma valikuaksioomita hulgateooriat. Valdav enamik tänapäeva matemaatikuid aga tunnustab siiski valikuaksioomiga Zermelo-Fraenkeli hulgateooriat ning seega ka Banachi-Tarski paradoksi kehtimist.
G-paradokssus ja G-võrdlahutuvus
Olgu X mingi hulk ning G rühm, mille elemendid on bijektiivsed teisendused hulgal X, nii et rühma G tehteks on teisenduste järjest rakendamine.
Öeldakse, et alamhulgad A \subset X ja B \subset X on G-võrdlahutuvad, kui leidub naturaalarv n, paarikaupa lõikumatud osahulgad, paarikaupa lõikumatud ning teisendused  nii, et
Alamhulka E \subset X nimetatakse G-paradoksseks, kui tal leiduvad lõikumatud alamhulgad U ja V nii, et, U ja E on G-võrdlahutuvad ning V ja E on G-võrdlahutuvad.
Banachi-Tarski paradoks
Tähistame E(n) abil ruumi kõigi isomeetriate (s. o. kaugusi säilitavate teisenduste) rühma ning E+(n) abil ruumi  kõigi pöörete ja rööplükete poolt määratud rühma (s. o. rühma, kuhu kuuluvad kõik pöörete ja/või rööplükete järjest rakendamisel saadavad teisendused). Seega E+(n) on rühma E(n) alamrühm: rühma E(n) kuuluvad lisaks pööretele ja rööplüketele veel peegeldused.
Banachi-Tarski paradoksi võib siis sõnastada järgmiselt:
Banachi-Tarski paradoksi üldistus kõlab nõnda:
Seos valikuaksioomiga
1964. aastal näitas Robert Solovay, et kui Zermelo-Fraenkeli hulgateooria on kooskõlaline, siis tal leidub ka mudel, kus iga naturaalarvu n korral on olemas niisugune ruumi kõigil alamhulkadel määratud E(n)-invariantne loenduvalt aditiivne mõõt, et ühikkuubi [0, 1]^n mõõt on 1. Niisuguses mudelis Banachi-Tarski paradoks ilmselt ei kehti.
Tannenbergi vald
Tannenbergi vald on väikseim vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis  Zschopau jõe ääres.
Naabriteks on põhjas Ehrenfriedersdorf, idas Thermalbad Wiesenbad, lõunas Schlettau, edelas Elterlein ja läänes Geyer.
Tannenbergi vald on Annabergi kreisi väikseim vald.
Vallas on kaks asulat: Tannenberg ja Siebenhöfen.
Lemmjõgi
pisi|Lemmijõgi, vaade Oksa sillalt Lemmjõgi (alamjooksul ka Oksa jõgi) on jõgi Viljandi maakonnas Viljandi ja Põhja-Sakala vallas, Raudna jõe suurim parempoolne lisajõgi.
Kirjeldus
Lemmjõe ülemjooks asub Sakala kõrgustiku põhjaosas, Vanamõisa külas.
Lähtest voolab jõgi loode suunas läbi Vanamõisa paisjärve, Kobruvere külas Viljandi – Suure-Jaani tee alt ja läbi Kobruvere paisjärve ning Tammeveski järve. Seejärel on jõgi umbes 1 km ulatuses piiriks Kobruvere ja Kildu küla vahel ning seejärel voolab läbi Kildul asuva Kildu järve. Varsti pärast Kildu järve on jõgi u 650 m ulatuses Kildu ja Võlli küla piiriks ning voolab edasi läbi Võlli küla. Võllil pöörab jõgi läände ja pärast Võlli paisjärve läbimist voolab Vastemõisa – Võlli – Suure-Jaani tee alt läbi ning jõuab Vahe-Eesti maastikuvaldkonda, kus jõe säng muutub oluliselt looklevamaks ja lang väiksemaks. Seal voolab jõgi läbi Kibaru küla, kus pöörab edelasse ja jõuab varsti pärast Kibaru luha läbimist Sandra külasse ja sealt alates kuni suudmeni voolab Soomaa rahvuspargis. Sandras voolab jõgi Kildu–Oksa–Tõramaa tee alt läbi ja jõuab Kibaru-Härma luhale. Luha läbib jõgi mitmes sängis ja koondub enne Paelama oja taas ühte sängi. Paelama ojaga ühinemise kohal pöörab jõgi järsult lääne-loodesuunda ja pärast seda aeglaselt lääne-edelasuunda pöörates läbib Kuresoo ja Valgeraba vahelise ala. Enne teist korda Kildu–Oksa–Tõramaa teega ristumist pöörab jõgi järsult loodesse ja pärast tee alt läbi voolamist uuesti lääne-edelasuunda. Alates sellest kohast on jõgi aastaringselt paadiga läbitav. Jõe viimane osa lookleb Kuresoo servas, kus jõe kaldal asuvad Mulgi heinamaa nime kandvad luhad ja Lemmjõe mestavahikordon. Lemmjõgi suubub Raudna jõkke.
Raudna jõe ning Lemmjõe vahel kulgeb Lemmjõe keelemetsa õpperada ning seal asub mitu puhkekohta. Lemmjõel korraldatakse kanuumatku.
Datsiit
Datsiit on ränirikas vulkaaniline kivim.
Lemmjõgi
Lisajõed
Lemmjõkke suubuvad Jaanioja (Kalmetu oja), Kabila oja, Liiduvere oja, Paelama oja ja Hüpassaare oja.
Vesiehitised ja paisjärved
Jõele on ehitatud viis paisjärve: Vanamõisa paisjärv, Kobruvere paisjärv, Tammeveski järv, Kildu järv ja Võlli paisjärv. Võlli külas asus aastast 1893. kuni 20. sajandi keskpaigani vesiveski. Jõe suudmest 1 km kaugusel asus aastatel 1946–1955 Sandra hüdromeetriajaam.
Datsiit
Datsiidi süvakivimist analoogid on granodioriit ja tonaliit. Datsiiti esineb peamiselt subduktsiooniga seotud vulkaanide purskeproduktide seas. Värvuselt on datsiit enamasti helehall.
TAS-diagrammil on datsiidivälja koordinaatideks 63, 0; 63, 7; 69, 8; 77, 0.
thumb|500 px|left|Datsiit TAS-diagrammil.
Louis Braille
Louis Braille [braj] (4. jaanuar 1809 Coupvray Pariisi lähedal – 6. jaanuar 1852 Pariis) oli Braille' kirja leiutaja.
Ta saadeti 1819. aastal Valentin Haüy pimedatekooli õppima. See oli maailma vanim seesugune kool (rajatud 1784).
Pimedatekoolis sai Braille silmapaistvaks tšellistiks ja organistiks. Ta mängis orelit paljudes kirikutes üle Prantsusmaa. thumb|left|Louis Braille 1821. aastal külastas kooli endine Prantsuse armee kapten Charles Barbier, kes tutvustas oma leiutist, mida nimetas öökirjutamiseks. Selles oli iga tähte võimalik esitada 12 punkti ja kriipsude abil. Braille õppis selle ära, kuid pidas seda keeruliseks.
1825. aastal arendas Braille välja 6-punktilise punktkirja, mis on tuntud kui Braille kiri. Ta jättis kriipsud ära ja vähendas punktide arvu 6-le, mis võimaldas kirja lugeda üheainsa sõrme otsaga. Esimene raamat selles ilmus aastal 1829. Selle pealkiri oli "Sõnade, muusika ja lihtsate laulude punktide abil kirjutamise meetod pimedatele ja nende lähedastele kasutamiseks". Hiljem konstrueeris ta ka esimese pimedate kirja trükimasina.
Tema eluajal ei õpetatud pimedate kirja üheski koolis. Seda kirja tunnustati ametlikult alles 1854. aastal, kaks aastat pärast Braille surma.
Terrorist
Terroristiks loetakse isikut, kes poliitilistel või materiaalsetel motiividel paneb toime akte, mille eesmärgiks on materiaalse ja moraalse kahju tekitamine teatud eraisikutele, riikidele või organisatsioonidele. Teatud olukordades on võimatu või keeruline eristada vabadusvõitlejat terroristist.
Eesti Vabariigi Karistusseadustiku § 237 järgi on terrorism "tervisekahjustuse tekitamisele, surma põhjustamisele või vara hõivamisele, rikkumisele või hävitamisele suunatud teo toimepanemine sõja või rahvusvahelise konflikti provotseerimise või poliitilisel või usulisel eesmärgil".
Tuntud terroriste
See on nimekiri isikutest, kes on kuulutatud terroristiks.
Terroriühendused
See on nimekiri riikidest, ühendustest ja organisatsioonidest, mis on kuulutatud terroristlikeks:
Botoșani
Botoșani on linn Rumeenias, Botoșani maakonna keskus. Linn asub ajaloolises Moldova piirkonnas.
Linna on kirjalikult esmamainitud 1493. aastal seoses tatarlaste sissetungiga.
Linnas olid suured juudi ja armeenia kaupmeeste kogukonnad.
Botoșani lähedal on sündinud rumeenia luuletaja Mihai Eminescu.
Stare decisis
Stare decisis (ladina keeles "seisku [varasem] otsus") on kohtuotsuse tegemine varasema pretsedendi alusel üldises õiguses.
Wally Szczerbiak
Walter Robert Szczerbiak (sündinud 5. märtsil 1977) on Hispaanias sündinud USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku kümme hooaega.
Lapsepõlv
Szczerbiak sündis Hispaanias ja veetis seal suurema osa oma lapsepõlvest. Kui ta isa Walter korvpallikarjääri lõpetas, kolis ta koos perega Ameerika Ühendriikidesse.
Minnesota Timberwolves
Szczerbiak valiti 1999. aasta draft'ist kuuenda valikuna Minnesota Timberwolvesi. Tema üks parimaid aastaid oli 2002, kui ta kogus keskmiselt 18,7 punkti, 4,8 lauapalli ja 3,1 resultatiivset söötu mängus ja valiti läänekonverentsi tähtede meeskonda. Szczerbiaki tugevamaks pooleks on ründemäng ja kolmepunktivisked.
Boston
26. jaanuaril 2006 vahetati Minnesota eest hooajal 2015/16 keskmiselt 20,1 punkti mängus toonud Szczerbiak koos Michael Olowokandi ja Dwayne Jonesiga Boston Celticsisse. Minnesota sai vahetustehingust vastu Ricky Davise, Mark Blounti, Marcus Banksi ja Justin Reedi.
2006/07. hooaeg algas Szczerbiaki jaoks hästi, kuid aasta teises pooles hakkasid teda segama jalavigastused, mis lõpetasid tema hooaja.
Cleveland
21. veebruaril 2008 vahetati ta koos Delonte Westiga Cleveland Cavaliersi meeskonda. Szczerbiak mängis põhihooajal 25 mängu, milles viskas keskmiselt 8,2 punkti ja võttis 3,2 lauapalli. Väljalangemismängudes algkoosseisu pääsenud Szczerbiak viskas 13 kohtumises keskmiselt 10,8 punkti mängus.
Karjääri viimaseks jäänud 2008/09. hooajal kogus Szczerbiak keskmiselt ligi 20 minutiga 7 punkti ja 3,1 lauapalli mängus.
Asta Õim
Asta Õim (sündinud 27. novembril 1943 Tallinnas) on eesti keeleteadlane ja fraseoloog. Ta on koostanud ja toimetanud sõnaraamatuid ning vestmikke.
Ta on lõpetanud 1970. aastal Tartu Riikliku Ülikooli vene filoloogia erialal.
Asta Õim töötas 30 aastat Eesti Keele Instituudis, kus alustas tööd laborandina 1971. aastal. 1989. aastast oli Asta Õim instituudi teadussekretär ning seejärel aastatel 1991–2000 direktor. Aastatel 2001–2013 töötas Asta Õim Eesti Kirjandusmuuseumis folkloristika vanemteadurina.
Hunedoara maakond
Hunedoara maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Transilvaanias.
Asta Õim
Ta on olnud ka Emakeele Seltsi teadussekretär (2001–2003) ja juhatuse liige (2011–2013).
Hunedoara maakond
92% elanikest on rumeenlased, suurim vähemus on ungarlased, kes moodustavad 5% elanikest.
Asta Õim
1990. aastatel koostas Õim erisõnaraamatuid ja täiendas leksikograafiat. Alates 2001. aastast on Asta Õim avaldanud teadustöid fraseoloogia ja muu kohta.
Isiklikku
Katre Õim oli tema tütar.
Sublitoraal
Sublitoraal on maailmamere bentaali ökoloogiline sügavusvöönd, litoraali üks kolmest põhiosast (teised on supralitoraal ja eulitoraal).
Sublitoraal algab vahetult pärast eulitoraali lõppemist ehk mõõnavee alampiirist kuni umbes 200 m sügavusele, ühtudes enamasti ka šelfi lõppemisega.
Viited
Neritic zone
Ameetrilisus
Ameetrilisus on muusikas meetrumi puudumine.
Rütmikasutus on vaba ja puuduvad korrapärased rõhud.
Noodikirjas ei ole sel juhul märgitud taktimõõtu või on ameetrilisuse taotlus väljendatud sõnaliselt.
Litoraal
Litoraal ehk litoraalivöönd on ookeanide, merede, järvede jt veekogude bentaali ökoloogiline sügavusvöönd, mis üldiselt hõlmab ranniku- (kalda-)piirkonna, kus kasvab fütobentos ehk põhjataimestik.
Maailmamere litoraal
Maailmameres eristatakse tavaliselt kolme litoraali sügavusvööndit:
Mõnedes meredes (nt Läänemeri), kus loodete mõju on nõrk, eulitoraal puudub. Selliste veekogude veetaseme kõikumise vööndit nimetatakse pseudolitoraaliks.
Seisuveekogude litoraal
Järvede puhul loetakse litoraali sügavusvööndite hulka eulitoraali ja sublitoraali.
Kitsamas tähenduses mõistetakse järve litoraali all suurtaimestikuga kaetud järve põhja ja kuni 1 m sügavamat ala, kus suurtaimi ei esine.
Jõgede kaldapiirkonda nimetatakse ripaaliks.
La Monnaie / De Munt
thumb|Ooperiteatri fassaad Le Théâtre Royal de la Monnaie (prantsuse keeles; ka la Monnaie) või Koninklijke Muntschouwburg (hollandi keeles; ka de Munt) on ooperiteater Belgias Brüsselis. Nimi la Monnaie / de Munt hõlmab sarnaselt rahvusooperiga Estonia nii hoonet ennast kui ka selles tegutsevat teatrikollektiivi.
La Monnaie / De Munt on Belgia tähtsaim ooperiteater ja on üks väheseid kultuuriasutusi, mida toetab Belgia föderaalvalitsus. Teised Belgia ooperiteatrid (näiteks Vlaamse Opera ja Opéra Royal de Wallonie) kuuluvad kohalike omavalitsuste haldusalasse.
1980. aastatel juhtis teatrit Gerard Mortier, kelle ajal tõusis teater Euroopa juhtivate ooperiteatrite hulka. Tema järel võttis 1991. aastal teatri juhtimise üle Bernard Foccroulle, kelle ametiaeg kestis 15 hooaega järjest. Alates 2007. aastast on teatri direktor Peter de Caluwe.
Himaalaja
pisi|Himaalaja pisi|Video Himaalajast pisi|Väidetavalt 11. sajandil rajatud [[Klooster|mungaklooster Spiti orus Himaalajas, Indias]] Himaalaja on kurdmäestik Aasias Nepali, Hiina, Bhutani, India ja Pakistani territooriumil, kõrgeim mäestik ning suurim ja noorim kurdmäestik Maal. Selles on 14 üle 8000 m kõrgust tippu. Keskmine kõrgus on umbes 6000 m.
Nepal, Bhutan ja Sikkim paiknevad peaaegu täielikult Himaalajas. Suurem osa Himaalajast kuulub Pakistanile, osa paikneb India, Nepali ja Bhutani territooriumil. Pakistani kontrolli all olev osa paikneb vaidlusaluses Kashmiris ning hõlmab 83 900 km². Hiina kontrolli all on umbes 36 000 km² vaidlusalase Kashmiri osast Ladakhist. Hiina nõudleb ka Indias Arunachal Pradeshis asetsevat Himaalaja osa.
Himaalaja on osa mägede vööndist, mis ulatub Põhja-Aafrikat Kagu-Aasiani. See piirneb läänes loodesse jäävate Karakorumi ja Hindukušiga, idas aga läheb üle mitmeks mäeahelikuks, mis kulgevad Tiibetis lõuna ja kagu suunas. Põhja pool lahutab Himaalajat Transhimaalajast vagu, milles voolavad Brahmaputra jõgi ja Induse ülemjooks.
Sügava oruga Sutleji jõgi, mis läbib kogu mäestiku, jagab selle väiksemaks Lääne-Himaalajaks ja suuremaks Ida-Himaalajaks.
Himaalaja eraldab otsekui müür Ees-Indiat Tiibeti kiltmaast ja Lõuna-Aasiat Sise-Aasiast. Lõunasse jääb Induse-Gangese madalik.
Mäestiku pikkus on umbes 2550 km ja laius umbes 180–400 km (loodes 280 km, idas 150 km). Mäestik hõlmab mitu rööbiti kulgevat mäeahelikku. Himaalaja kogupindala on umbes 595 000 km².
Himaalaja lõunaserv on terav, sest mäestik tõuseb India tasandikualast esile kolme astmena. Kõige alumise astme moodustavad 1000–1500 m kõrgused Siwaliki mäed ehk Eel-Himaalaja, keskmine aste on kuni 3000 m kõrgune tasasem Väike-Himaalaja ehk Madal-Himaalaja (3500–4000 m, üksikud tipud üle 6000 m) ja põhjapoolne, kõige kõrgem aste, 50 km laiune peaahelik Suur-Himaalaja ehk Kõrg-Himaalaja, kus maailma kõrgeimate mäetippude vahel on sügavad orud. Suur-Himaalajat eraldavad Väike-Himaalajast orud ja nõod, sealhulgas Katmandu org ja Kashmiri org. Suur-Himaalajasse jäävad Džomolungma, Kanchenjunga (8586 m), Lhotse (8516 m), Makalu (8463 m), Dhaulagiri (8167 m) ja Nanga Parbat (8126 m).
Suur-Himaalajas asub Džomolungma ehk Mount Everest, mis on kõrgeim mägi Maal (mäe tipp on 8848 m kõrgusel merepinnast). Igal aastal tekib mandriliste laamade põrkumisel kõrgust juurde.
Himaalajas on järskude sakiliste nõlvadega mäetipud, suured liustikud, erosiooni tekitatud nõod, palju jõeorgude tekitatud sügavaid kuristikke. Lõunast paistab Himaalaja kaarena, mille peatelg on lumepiirist kõrgemal. Lumeväljad, oruliustikud ja laviinid toidavad allpool asuvaid liustikke, millest saab alguse enamik Himaalaja jõgesid. Suurem osa Himaalajast on allpool lumepiiri.
Siwaliki mägedest lõunasse jääb vihmametsavöönd Terai.
Teke ja geoloogiline ehitus
Himaalaja on Alpi kurrutuses (tertsiaaris) tekkinud noor mäestik. Juuras ääristas Euraasiat, kuhu tollal ei kuulunud Araabia poolsaar ega Hindustani poolsaar, Tethyse ookean, sügav kristalse aluspõhjaga nõgu. Umbes 180 miljonit aastat tagasi hakkas Gondwana manner lagunema. Üks selle tükke, sealhulgas Indo-Austraalia laam, mis sisaldas ka praegust Hindustani poolsaart, liikus praegusest Aafrikast eraldudes 130–140 miljoni jooksul põhja suunas Euraasia laama suunas. Tethyse ookean (Tethyse süvik), mis enne Alpide teket oli lahutanud Aafrikat ja Euraasiat, eraldus maailmamerest ja sulgus nende laamade vahele. Kui süvik kitsenes, paindusid surve all selle alused kivimid ning tekitasid meresetetes läbipõimuvaid murranguid. Graniidi- ja basaldimassid tungisid mantlist nõrgenenud maakoorde, mis koosnes settekivimitest. Umbes 40–50 miljonit aastat tagasi põrkus praegune Hindustani poolsaar Euraasia laamaga. Laama ots subdutseerus Tethyse süviku ja Tiibeti laama alla. Järgneva 30 miljoni aasta jooksul jäid Tethyse ookeani madalad osad kuivale, sest sukelduv Indo-Austraalia laam kergitas merepõhja. Horisontaalne surve tekitas Tiibetis vertikaalseid liikumisi. See aitas kaasa Tiibeti kiltmaa, maailma kõrgeima kiltmaa (keskmine kõrgus 4800 m) kerkimisele.
Tõenäoliselt sai Himaalajast maailma kõrgeim mäestik alles 600 000 aastat tagasi. Pärast horisontaalseid nihkeid miotseenis ja pliotseenis toimus pleistotseenis intensiivne kerge. Piki kõige põhjapoolsemate tektooniliste katete tuumvööndit ilmusid uusi gneisi ja graniidi intrusioone sisaldavad kivimid, millest tekkisid praegused mäetipud. Mõnele tipule, sealhulgas Džomolungmale, katsid kristallilised kivimid põhja poolt vanu fossiilidega Tethyse ookeani setteid.
Surve jätkub ning igal aastal kerkib Himaalaja mõne millimeetri võrra.
Sama laamade kokkupõrge on tekitanud ka Tarimi nõo, Baikali järve ja Lõuna-Hiina mere. Eelmine umbes sama võimas laamade kokkupõrge toimus umbes 600 miljonit aastat tagasi.
Kiltmaa lõunaäärel sai praegusest Trans-Himaalajast suur veelahe ja kliimapiir. Et järsenevatel lõunanõlvadel sadas rohkem, uuristasid suured lõunapoolsed jõed mägesid piki vanu põikimurranguid põhja poole ning haarasid endasse kiltmaale voolavad jõed. Araabia mere ja Bengali lahe põhjaosa täitusid Induse, Gangese ja Brahmaputra jõe kaasa toodud materjaliga. See protsess jätkub tänapäevani.
Mõnedes orgudes, näiteks Kashmiri orus ja Katmandu orus, tekkisid järved, mis seejärel täitusid pleistotseeni setetega. Katmandu org jäi umbes 200 000 aastat tagasi kuivale ning on sestsaadik Väike-Himaalaja kerkimise tõttu vähemalt 200 m võrra kerkinud.
Himaalaja lõunaserval lasub kerkemurrangu kõige alumine osa tertsiaari liivakividel, mis ladestusid nõkku mäestiku lõunaserval. Kõige ülemine osa on Suur-Himaalajas, selle all on 10 km paksune plaat eelkambriumi moondekivimeid, mille peal on tuhandeid meetreid fossiilidega setteid, mis pärinevad ajavahemikust kambriumist kuni tertsiaarini. Džomolungma tipus on lubjakivi, mis tõenäoliselt pärineb karbonist kuni permist ning mis sisaldab mereloomade fossiile.
Himaalaja koosneb neljast peastruktuurist, mida saab jälgida piki 2400 km pikkust kurrutusvööndit. Eel-Himaalaja on eelmäestik, mille moodustab müotseenist kuni pleistotseenini mäestiku erosioonisetetest kujunenud molass. See molass kuulub Muree formatsiooni ja Siwaliki formatsiooni ning on kurrutunud soomusstruktuur. Himaalaja madalad osad (Väike-Himaalaja) koosnevad hilisproterosoikumi ja varakambriumi setetest, mis pärinevad India laama passiivsest äärest. Seal on ka graniiti ja teisi vulkaanilisi kivimeid. Väike-Himaalaja on piki Main Boundary Thrusti Eel-Himaalaja peal. Suur-Himaalaja on mäestiku kõrgala. Induse õmblusvöönd ehk Induse – Yarlung Zambo õmblusvöönd esindab India laama kokkupõrget Ladakhi batoliidiga põhjas.
Ladakhis domineerivad graniidiformatsioonid, mis on tekkinud laamadevahelise hõõrumise tohutust kuumusest, Zanskaris on kerkinud palju setteid Tethyse ookeani põhjast.
Mäetipud
Siin on loetletud kõik kaheksatuhandelised ja tähtsamad seitsmetuhandelised mäetipud.
Kliima
Himaalaja on võib-olla tähtsaim kliimapiir maailmas, sest ta eraldab suurt Lõuna-Aasia mussoonkliimaala Sise-Aasia rohtlapiirkonnast (kuivadest mägismaadest), kus on mandriline kliima. Himaalajast lõuna pool, Indias, on aasta läbi soe ning mussoon toob eriti Ida-Himaalajas palju sademeid (Assami Himaalajas on aastane sademete hulk üle 10 000 m). Himaalajast põhja pool seevastu on talv väga külm ja suvi suhteliselt soe, aga sademeid on väga vähe. Edelamussoon (maist oktoobrini) laseb kogu oma niiskuse langeda Himaalaja järskudele lõunanõlvadele, nii et lühemad ja laugemad põhjanõlvad saab vähe sademeid ning on lõhki kuivanud nagu Tiibeti kiltmaa.
Lumepiir on lõunanõlvadel palju madalamal (4500–5200 m, keskmiselt 4600 m üle merepinna) kui põhjanõlvadel (umbes 5500–6000 m, keskmiselt 5400 m), sest põhja pool sajab palju vähem.
Veestik
Liustikke on palju. Nende kogupindala on üle 33 000 km².
Taimed
Himaalaja on Holarktise ja Paleotroopise piiriala.
Madalamatel lõunanõlvadel (alla 900 m üle merepinna) kasvavad tihedad troopilised vihmametsad troopiliste liikidega, näiteks bambus ja kruvipuulised, viigipuud ja puukujulised sõnajalad.
Umbes 2000 m kõrgusel leidub lähistroopiline igihaljas mägivihmametsi, kus kasvavad näiteks kiviviljakud, ebakastanipuud ja magnooliad ning alustaimestik on rikkalik, sisaldades näiteks palju võhaliste ja käpaliste liike. Igihaljad tammed kasvavad kuni 2100 m kõrgusel. Kõrgemal on parasvöötme heitlehised metsad.
Kõrgemal kasvavad okasmetsad, näiteks männid, nulud ja seedrid.
3000–4000 m kõrgusel moodustavad rododendronid metsi või põõsastikke. Metsapiir on umbes 3000–3500 m kõrgusel, puudepiir umbes 3500–4000 m kõrgusel.
Alpiinne taimestik kasvab kõrgemal kui 4000 m. Valdavad on holarktilised elemendid, näiteks kuslapuud, priimulad, kivirikud, emajuured ja tulikad. Teadaolevalt kõrgeimal kasvav õistaim on liivkann Arenaria bryophylla, keda on leitud Džomolungma nõlvalt kuni 6180 m kõrguselt.
Põhjanõlvad on metsatud ja napi taimkattega, domineerivad talvekuivad alpiinsed rohtlad (kuivstepp ja poolkõrb). Ainult jõeorgudes kasvab puittaimi (paplid, pajud).
Loomad
Himaalaja on Palearktise ja Orientaalise piir. Palearktilised loomad, näiteks võsaraat ja hamsterlased, saavad seal kokku tüüpiliste troopikaloomadega, nagu näiteks drongolased ja bülbüllased.
Himaalaja loomastik on väga liigirikas. Ainuüksi Nepalis leidub umbes 800 linnuriiki, rohkem kui kogu Euroopas.
Osa liike on levinud ja tuntud, näiteks lääne-metshiir ja musttihane, teised jälle on piirkonna endeemid. Lõunanõlva madalamas osas on ahve, kaslasi ja koerlasi ning palju linde. Kõrgemal elavad teiste seas kaeluskaru ja Tiibetile omased loomad, näiteks jakk, lumeleopard, kaljukitsed ja muskushirv.
Kärbselisi, ämblikulisi ja lestalisi leidub kuni 6800 m kõrgusel, aga mäestiku kõrgeimas osas loomi ei ela. Mõned linnud lendavad rohkem kui 6000 m kõrgusele, mägihakki on nähtud 8200 m kõrgusel.
Keskkonnaprobleemid ja looduskaitse
Turismiga seotud puude langetamine ja metsatustumine on piirkonna habrast loodust kahjustanud. Metsade langetamise tõttu on mägipiirkonnad kaotanud vett ning erosioon on suurenenud ja tekitanud jõgedes rohkem muda. Muu hulgas see on kaasa toonud mõnikord katastroofilisi üleujutusi mäejalamil.
Aastal 1976 rajati Nepali Džomolungma piirkonda Edmund Hillary algatusel Sagarmatha rahvuspark, mille pindala on üle 124 000 ha.