cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Makaagi selfi autoriõiguste vaidlus
pisi|Üks vaidlusalustest piltidest pisi|Argumentatsioon kohtus 2017. aastal Makaagi selfi autoriõiguste vaidlused toimusid aastatel 2011–2018 seoses piltidega, mis tehti Suurbritannia fotograafi David Slateri aparaadiga, kuid mille päästiku vallandas Narutoks hüütav tuttmakaak. Vaidluse teine osapool oli Wikimedia Foundation ja selle failihoidla Wikimedia Commons, kus pildid pärast ajakirjanduses ilmumist avalikkusele kättesaadavaks tehti, hiljem lisandus loomakaitseorganisatsioon PETA.
Kurmi (Liezēre vald)
Piekalneskurmi keskaene kalmistu on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all.
Makaagi selfi autoriõiguste vaidlus
Argumendid
Slater leidis, et autoriõigused kuuluvad temale, kuna reisides 2008. aastal Indoneesiasse, sõbrunedes makaakide rühmaga ning sättides kaamera paika lõi ta olukorra, kus loomadel oli võimalik endast pilti teha. Wikimedia Foundation keeldus Wikimedia Commonsist pilte kustutamast põhimõttel, et autoriõigused kuuluvad pildi loojale, aga kuna pildistaja pole inimene, kellele ei saa autoriõigusi omistada, on pildid järelikult vabaks kasutamiseks (ing k public domain).
Loomakaitseorganisatsioon PETA aga püüdis saavutada juriidilist pretsedenti, mille kohaselt loomadele saavad autoriõigused ning andis Slateri 2015. aastal kohtusse, nõudes piltidega teenitud tulu annetamist makaakide kaitseks. Esimeses astmes PETA-le õigust ei antud ning organisatsioon kaebas otsuse edasi ja 2018. aastal jõudis kohus otsusele, et loomale ei saa autoriõigused kuuluda.
Kurmi (Liezēre vald)
Aastal 2007 oli külas 8 elanikku.
Robert Kurvitz
pisi|Robert Kurvitz 2020. aastal Robert Kurvitz (kodanikunimega Robert Kurvits; sündinud 8. oktoobril 1984 ) on karjala-eesti romaanikirjanik ja ansambli Ultramelanhool (2001) solist-sõnadekirjutaja. 2022. aasta oktoobrini oli üks kultuurirühmituse ZA/UM juhtfiguure (asutatud 2010 koos samanimelise veebiajakirjaga). Robert Kurvitz on kirjutanud ka esseistikat, filmistsenaariume ("Free Range. Ballaad maailma heakskiitmisest") ja üldist kultuurikriitikat. Ta on kunstnike Raoul Kurvitza ja Lilian Mosolaineni järeltulija.
Kurvitz on ettevõtte Telomer OÜ omanik.
Muusika
Ultramelanhooli on nimetatud rokkbändiks, mis loob silda 1970ndate progeroki ja kaasaegse attitude’ilise popmuusika vahel, samuti on kiidetud nende albumite kõrget kontseptuaalsust. Žanrilises mõttes on neid peetud Metro Luminali ja Vennaskonna traditsiooni jätkajateks.
Videomängud
Kurvits on videomängu Disco Elysium peadisainer.
Doom 3
"Doom 3" on FPS-mäng õudusulme teemadel, mängu "Doom" järg. Mängu tootja on id Software. See toodi turule 3. augustil 2004 Microsoft Windowsi jaoks, kuid on hiljem porditud ka Linuxile ja Mac OS X-ile ning mängukonsoolile Xbox.
Robert Kurvitz
Meediaskandaalid
2013. aasta lõpus oli Robert Kurvitz “Sirbi-skandaaliks” ristitud sündmuse käigus lühikest aega Sirbi toimetaja ning lahkus sellelt ametikohalt omal soovil pärast Andres Aule protesti (Aule väitis, et tema luuletus avaldati loata, Kurvitz ja Kender võtsid vastutuse ning astusid tagasi).
Kuwana
pisi|Kuwana loss Kuwana on linn Jaapanis Mie prefektuuri põhjaosas. Asub Kiso jõe suudmes Ise lahe ääres.
6. detsembril 2004 liideti Kuwanaga Nagashima ja Tado linn.
Kuwana oli Edo ajastul postijaam Tōkaidō ääres.
Augustis toimuvad linnas Ishidori Matsuri pidustused.
Kivipääsuke
Kivipääsuke (Ptyonoprogne rupestris, ka Hirundo rupestris) on linnuliik pääsulaste sugukonnast. Asustab Pürenee poolsaare ja teiste Vahemere maade kaljukoopaid, pesitseb ka Punase mere idaranniku mägedes, suvel levinud ka Ees- ja Sise-Aasia mäestikes, talvitub ka Atlase mäestikus ja India lääneosas.
Pikkus on 14–15 cm.
Kivipääsuke sarnaneb sulestiku värvuse poolest kaldapääsukesega.
Eestis vaadeldi kivipääsukest esmakordselt 11. novembril 2013 Sääre külas Saaremaal.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Hirondelle_de_rochers seisuga 15.11.2013.
Madeleine Berthod
Madeleine Chamot-Berthod (sündinud 1. veebruaril 1931 Château-d'Œxis Vaud' kantonis) on endine Šveitsi mäesuusataja, olümpiavõitja (1956).
1952. aasta taliolümpiamängudel Oslos oli Berthod nii kiirlaskumises kui ka slaalomis kuues. 1956. aasta OM-il Cortina d'Ampezzos sai ta suurslaalomis neljanda koha, kuid kiirlaskumises tuli ta koguni 4,7-sekundilise eduga olümpiavõitjaks. See on kõigi aegade suurim võit olümpiamängude ajaloos. Berthod võistles ka 1960. aasta OM-il Squaw Valleys.
1954. aasta maailmameistrivõistlustel Åres sai Berthod nii suurslaalomis kui ka Alpi kahevõistluses hõbemedali. 1956. aastal Cortina d'Ampezzos võitis ta MM-i arvestuses Alpi kahevõistluses hõbemedali, mis toona ei kuulunud veel olümpiamängude programmi.
Felice Bauer
pisi|Felice Bauer ja Franz Kafka (1917) Felice Bauer (18. november 1887 Neustadt, Saksamaa (tänapäeval Prudnik, Poola) – 15. oktoober 1960 Rye, New Yorgi osariik, USA) oli Franz Kafka kihlatu.
Felice Bauer pärines Sileesias elanud väikekodanlikust juudi perekonnast. 1899. aastal kolis Bauerite perekond Berliini. 1909. aastal asus Felice Bauer tööle ühte Berliini firmasse, kus ta suutis ennast paari aastaga üles töötada ja saada prokuristiks.
Franz Kafka sai Felice Baueriga tuttavaks 13. augustil 1912 Prahas Max Brodi juures. Max Brodi õde Sophie oli abielus ühe Felice Baueri sugulasega. Natuke aega hiljem alustas Kafka Felice Baueriga intensiivset kirjavahetust. 1. juunil 1914 kihlusid Franz Kafka ja Felice Bauer Berliinis. 12. juulil 1914 nad tühistasid kihluse.
2. juulil 1917 kihlusid Franz Kafka ja Felice Bauer teist korda. 1917. aasta augustis lõi Kafkal akuutsel kujul välja tuberkuloos. Ta kasutas seda ettekäändena, et kihlus tühistada ja suhe Felice Baueriga lõpetada. Ametlikult tühistasid nad kihluse 25. detsembril 1917. 27. detsembril 1917 saatis Franz Kafka Felice Baueri Praha raudteejaamas Berliini rongile. Nad ei kohtunud enam kunagi.
1919. aastal abiellus Felice Bauer endast 14 aastat vanema pangaprokuristi Moritz Marassega. Neil oli kaks last: poeg Heinz (1920–2012) ja tütar Ursula (1921–1966). 1931. aastal asus perekond elama Šveitsi ja 1936. aastal Ameerika Ühendriikidesse. Moritz Marasse suri 1950. aastal.
Rahapuuduse tõttu müüs Felice Bauer 1955. aastal Franz Kafka kirjad 8000 dollari eest kirjastusele Schocken Books. Esimest korda avaldati need kirjad 1966. aastal saksa keeles pealkirjaga "Briefe an Felice". Inglise keeles ilmusid Franz Kafka kirjad Felice Bauerile esimest korda 1973. aastal. Felice Baueri kirjad Franz Kafkale ei ole säilinud.
USA muusik Adam Green (s. 1981) on Felice Baueri lapselapselaps.
Ajakirjandusvabaduse indeks
Andmete kogumine
Aruanne põhineb osaliselt küsimustikul, milles esitatakse küsimusi pluralismi, meedia sõltumatuse, keskkonna ja enesetsensuuri, õigusliku raamistiku, läbipaistvuse ning infrastruktuuri kohta. Küsimustik võtab arvesse meedia õiguslikku raamistikku (sealhulgas karistused ajakirjandusega seotud kuritegude eest, riikliku monopoli olemasolu teatud tüüpi meedia puhul ja see, kuidas meediat reguleeritakse) ja avaliku meedia sõltumatuse taset. Veel hõlmab see teabe vaba liikumist internetis. Lõplik hinne arvestab ka ajakirjanike, internetikasutajate ja meediat abistavate isikute vastu suunatud vägivalda, mida organisatsiooni personal aasta jooksul jälgib – sealhulgas kuritarvitamisi, mida saab omistada riigile, relvarühmitustele, salajastele organisatsioonidele või survegruppidele.
Küsimustik saadetakse organisatsiooni Piirideta Reporterid partnerorganisatsioonidele: 18 sõnavabadusega tegelevale valitsusvälisele organisatsioonile viies maailmajaos, organisatsiooni 150 korrespondendile üle maailma ning ajakirjanikele, teadlastele, juristidele ja inimõiguste aktivistidele. Mida väiksem on lõpparuandes esinev skoor, seda suurem on organisatsiooni andmetel riigi ajakirjandusvabadus.
Lõpparuande koostamine
Kogutud andmetel põhinevalt määratakse lõpparuandes igale riigile tulemus ja koht, mis üheskoos moodustavad hinnangu meediavabaduse olukorrale. Mõned riigid jäetakse aruandest välja, kuna nende kohta puudub usaldusväärne või kinnitatud teave. Kuna küsimused ja arvutused, millel tulemused põhinevad, on aastate jooksul muutunud, kasutatakse punktiskoore ainult riikide võrdlemiseks ühe aasta piires. Riigi arengu hindamiseks aastast aastasse võrreldakse riigi kohta paremusjärjestuses, mitte riigi punkte.
Riikide paremusjärjestus 2019. aasta aruandes (1.–15. koht)
Riikide kohta on toodud ära nii koht paremusjärjestuses kui ka selle aluseks olev punktisumma. Väiksem skoor tähendab suuremat ajakirjandusvabadust.
Kõik riigid on edetabelites vabaduse järgi seitsmesse rühma jagatud. Alloleva 2019. aastal avaldatud edetabeli viis esimest riiki moodustavad kõige suurema ajakirjandusvabadusega riikide rühma perioodil, mida aruanne hõlmab. Riigid kohtadel 6–14 (sealhulgas Eesti) moodustavad teise rühma ja 15. kohal oleva Iirimaaga algab paremuselt kolmas rühm.
Eesti koht edetabelis aastatel 2002–2019
Eesti koht edetabelis on kõikunud vahemikus 3. kohast (aastatel 2007 ja 2012) kuni 14. kohani (2016. aastal). 2002. aasta edetabelis Eesti kohta andmed puudusid. Aastatel 2003–2014 kuulus Eesti suurima ajakirjandusvabadusega riikide sekka, kuid alates 2015. aastast on Eesti edetabelites paremuselt teises riikide rühmas.
Joe Friel
Joe Friel on USA kestvusspordialade treener.
Teda teatakse kõige paremini triatloni- ja jalgrattatreenerina, aga ka raamatute "The Triathlete's Training Bible", "The Cyclist's Training Bible", "The Mountain Biker's Training Bible" (eesti keeles "Maastikuratturi treeningupiibel" 2004), "Going Long: Training for Ironman-Distance Triathlons" ja "Your First Triathlon" autorit.
Frielil on magistrikraad treeninguõpetuses, ta on USA Triathloni (triatloni, duatloni jm juhtorgan) ja USA Cycle'i (rattaspordi juhtorgan) sertifitseeritud tipptreener. Ta on USA Triathlon National Coaching Commissioni (treenerite komitee) asutajaliige ja endine esimees. Ta tegutseb ka ärimaailmas, olles veebipõhise tarkvarafirma Training Peaks asutaja ja treeningpiiblite väljaandja.
Friel treenis Ryan Boltonit, kes on osalenud olümpiamängudel. Bolton võitis 2002. aastal Lake Placidi Raudmehe võistluse. Friel kasutab treeningu periodiseerimismetoodikat, mille töötas välja Tudor Bompa.
What I Did for Love
"What I Did for Love" on Prantsuse muusikaprodutsendi David Guetta singel tema kuuendalt stuudioplaadilt "Listen". Laulusõnade esitaja on briti laulja-laulukirjutaja Emeli Sandé.
Jakub Krejčík
Ta alustas klubikarjääri Tšehhi klubis Praha Slavia, mille meeskonnas debüteeris ta Tšehhi kõrgliigas hooajal 2010–11. Hooajal 2012–13 mängis ta KHL-is Praha Levi ridades. Hooajal 2013–14 mängis ta Tšehhi kõrgliigaklubis Praha Sparta.
Aastatel 2014–2016 mängis ta kaks hooaega Rootsi kõrgliigaklubis Örebro HK. Seejärel asus ta mängima KHL-is Zagrebi Medveščakis. Hooaja 2016–17 lõpus naasis ta Tšehhi kõrgliigasse, liitudes Brno Kometaga. Aastatel 2017 ja 2018 tuli ta Kometaga Tšehhi meistriks.
2012. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Krejčík Tšehhi jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.
Kollane keldritigu
Kollane keldritigu (Limacus flavus) on keldriteo perekonda kuuluv liik nälkjaid.
Eestis elab pärismaisena.
Lihtne juhuslik valik
Lihtne juhuslik valik on selline valikuprotseduur, kus kõik n-mahulised valimid N-mahulisest üldkogumist on võrdtõenäosed.
Eristatakse kahte liiki lihtsat juhuslikku valikut: tagasipanekuta ja tagasipanekuga valik. Esimesel juhul valitud objekt eemaldatakse üldkogumist, teisel juhul mitte.
Lihtne juhuslik valik tagasipanekuta
Olgu üldkogum .Kõigi n mahuliste valimite arv, mida U-st saab moodustada on M=C^n_N. Olgu kõigi võimalike valimite hulk.
Lihtsa juhusliku valiku korral on kaasamistõenäosus järgmine: ning teist järku kaasamistõenäosus on
Definitsiooni järgi
Loetleda kõikvõimalikud valimid mahuga n (selliseid võimalusi on C^n_N) ja siis valida üks valim võrdse tõenäosusega.
Loeteluviis (tulemuseks on vektorvalim)
seame vastavusse juhusliku arvu. Siin n_i on elementide arv, mis on valitud üldkogumi esimese i-1 objekti seast.
Kogusumma hinnang ja hinnangu dispersioon
Lihtsa juhusliku valiku korral avaldub kogusumma nihketa hinnang kujul kus on valimi keskmine.
Kogusumma hinnangu dispersioon on ja dispersiooni hinnang on kusjuures on valikusuhe, on tunnuse y dispersioon üldkogumis ja on  tunnuse y dispersioon valimis.
Keskmise hinnang ja hinnangu dispersioon
Lihtsa juhusliku valiku korral avaldub keskmine nihketa hinnang kujul Valimi keskmise dispersiooni ja dispersiooni hinnangu avaldised on järgmised: .
Lihtne juhuslik valik tagasipanekuga
Tagasipanekuga disainide korral objektid võivad sattuda valimisse korduvalt, seetõttu on valikuindikaator I_i juhuslik suurus, mille realisatsioonid võivad olla hulgast.
Valimi genereerimise võimalused
Praktikas on väga levinud kahte tüüpi tagasipanekuga disainid: multinoomiaal- ja hüpergeomeetriline disain. [konspekt]
Hüpergeometriline disain
Iga element saab olla valitud kuni m_i korda.
Olgu.
Tähistame, kus jaotuse tõenäosusfunktsioon on järgmine: , kui |k| = n.
Kogusumma hinnang ja hinnangu dispersioon
Lihtsa juhusliku valiku tagasipanekuga korral nihketa hinnang üldkogumi kogusummale avaldub järgmiselt: Hinnangu \hat t dispersioon on järgmine: , ja dispersiooni hinnang: , kus on valimi keskmine, on üldkogumi keskmine, on tunnuse y dispersioon üldkogumis ja on tunnuse y dispersioon valimis.
= Viited =
Prigendimägi
Prigendimägi on kõrgendik Valgamaal Karula külas.
Prigendimägi moodustab ühtse pinnavormi põhjas teisel pool Puurina–Lüllemäe–Litsmetsa teed asuva Anumäega. Mäed olid aastast 1958 looduskaitse all. 2015. aastal arvati nad looduskaitseväärtuse kadumise tõttu looduskaitse alt välja.
Knieriem
Knieriem on Hessenist Eschwegest pärit baltisaksa kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.
Ajalugu
Suguvõsa kohta on esimesi teateid 1469. aastast, mil mainitakse Eschwege bürgerit Hans Knyrimet. 1608. aastal valiti käsitööline Bernhard Knierim Eschwege raehärraks. 1657. aastal elas Miitavis Johann Knieriem, kes oli ilmselt suguvõsa Balti liini rajaja. Suguvõsaliin algab aga Johann Melchior Knieriemiga (u 1661−maeti 1701), kes oli Liibavi linnaarst. Tema järeltulijad asusid XVIII sajandil elama Riiga, kus nad tegutsesid kaupmeestena. Riia raehärra Johann Melchior Knieriem (1758−1817) sai oma teenete eest 1814. aastal Püha Vladimiri IV klassi ordeni kavaleriks, mille alusel ta tõsteti Venemaa pärusaadliku seisusse; aadlitiitlit kinnitati 1845. aastal.
Knieriemid rüütelkonna matriklis
11. juunil 1884. aastal võeti vennad Johann Konrad von Knieriem (1841−1924) ja Johann Hermann von Knieriem (1843−1889) Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. 1911. aastal immatrikuleeriti kolmas vend Johann Karl Woldemar von Knieriem (1849−1935).
Vana-Rooma merevägi
pisi|Rooma mereväe suuremad baasid printsipaadi ajal Vana-Rooma merevägi (ladina keeles Classis, laevastik) on termin, mille all mõeldakse Vana-Rooma riigi sõjamerelaevastikku.
Jana Maláčová
Jana Maláčová (sündinud 24. juunil 1981 Uherské Hradištěs) on Tšehhi poliitik. Ta kuulub Tšehhi Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse.
Ta on õppinud Johann Wolfgang Goethe Frankfurdi ülikoolis ja Londoni Majandus- ja Poliitikateaduste koolis. 2007. aasta novembrist kuni 2011. aasta veebruarini töötas ta Regionaalarengu ministeeriumi Euroopa Liidu fondide analüütikuna. 2012. aasta jaanuarist kuni 2014. aasta aprillini töötas ta Tšehhi parlamendi esinduses Euroopa Parlamendi juures. 2014. aasta maist kuni 2015. aasta juunini töötas ta Tšehhi Vabariigi valitsuses Euroopa Liidu asjade osakonnas. Alates 2015. aasta juunist kuni 2018. aasta juulini oli ta Töö- ja sotsiaaliministeeriumis osakonnajuhataja.
Alates 30. juulist 2018 kuni 17. detsembrini 2021 oli ta Tšehhi töö- ja sotsiaalminister.
Alates 2019. aasta märtsist kuni 2021. aasta detsembrini oli ta üks Tšehhi Sotsiaaldemokraatliku Partei aseesimeestest.
Rootslane (perekonnanimi)
Rootslane on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Rootslane (Rotzlan) on pandud Ahja ja Kurista mõisas Võnnu kihelkonnas Tartumaal. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Rootslane Eestis 31 mehel ja 30 naisel.
Lembit Raidal
2. veebruaril 1940 tulistas Tallinna sadamas seisev Nõukogude Liidu sõjalaev tema juhitavat õppelennukit. Lendur ise pihta ei saanud, kuid linnas sai tulistamise tõttu raskelt haavata rahulik elanik Helmi Schotter ka tekkis linnas materiaalseid kahjusid.
George Floydi surm
Floyd sattus politseinike huviorbiiti, kuna lähedalasuva poe töötajad süüdistasid teda suitsupaki eest võltsitud 20-dollarise rahatähega maksmises. Kas tegu oli valerahaga, pole teada.
Kõik neli politseinikku vallandati järgmisel päeval pärast intsidenti. 29. mail võeti Chauvin vahi alla ja talle esitati süüdistus kolmanda astme mõrvas ning teise astme tapmises. 3. juunil süüdistust karmistati: Chauvini süüdistatakse teise astme mõrvas. Ülejäänud kolmele politseinikule esitati süüdistus mõrvale kaasaaitamises. Chauvini abikaasa Kellie andis 31. mail sisse lahutuse. 22. juulil süüdistati mõlemat ka maksupettuses.
Lähisekvatoriaalsed hõrendikud
Kasutatud allikas: "Maailma ühiskonnageograafia gümnaasiumile" - Garri Raagmaa
George Floydi surm
George Floydi matusetalitus toimus Houstonis teisipäeval 9. juunil.
Floydi surma on võrreldud 2014. aastal samuti politseivägivalla tagajärjel elu kaotanud Eric Garneri surmaga. Mõlemad mehed korrutasid enne surma, et nad ei saa hingata ("I can't breathe") ja mõlema mehe kohta on kasutatud hüüdnime Gentle Giant ('hell hiiglane').
2021. aasta 12. märtsi otsusega kohustati Minnesota osariiki maksma Floydi perele valurahaks 27 miljonit dollarit.
2021. aasta 29. märtsil algas Minneapolises kohtuprotsess Floydilt elu võtnud politseiniku üle, protsessi algust (sh mõrva toimumise jäädvustust ligi 10 minutit kestnud videosalvestisel) kajastas otseülekandes nt BBC World News. 20. aprillil 2021 tunnistas vandemeeste kogu enam kui 10 tundi kestnud aruelu järel Floydi mõrvanud 45-aastase politseiniku süüdi kõigis kolmes talle esitatud süüdistuspunktis. Kohtunik võib määrata Chauvinile karistuseks kuni 40 aastat vangistust. 26. juunil 2021 kuulutati Chauvinile karistuseks välja 22 aastat ja 6 kuud vangistust.
Meeleavaldused
pisi|left|Meeleavaldaja Minneapolises pisi|Kontrolli alt väljunud olukord Minneapolises 28. mail 2020 pisi|Minnesota rahvuskaartlased 31. mail 2020 Pärast Floydi surma peeti meeleavaldusi kõigis Ühendriikide 50 osariigis, kuid ka mujal maailmas, sealhulgas Eestis. Avaldati meelt politsei üleliigse jõukasutuse vastu, nõuti õiglust George Floydi surma asjus ja avaldati toetust liikumisele Black Lives Matter. Demonstratsioonid olid valdavalt rahumeelsed, kuid mitmel pool (sh Atlantas, Chicagos, Los Angeleses, Minneapolises, New Yorgis, Philadelphias ja Washingtonis) tuli ette vägivalda ja rüüstamist.
26. mail muutusid Minneapolises rahulikult alanud meeleavaldused vägivaldseteks. Süüdati politseijaoskond ja kaks poodi ning rüüstati ja kahjustati mitmeid teisi poode. Esines kähmlusi politseinike ja meeleavaldajate vahel, politsei võttis kasutusele pisargaasi ja kummikuulid. Rahutused kestsid mitu päeva. 29. mail kehtestati Minneapolises, Saint Paulis ja Dakota maakonnas komandanditund, mida saadeti tagama 500 Minnesota rahvuskaartlast. Minneapolises marssis tuhatkond meeleavaldajat sellegipoolest ka pärast liikumiskeelu jõustumist. Minnesota suurima päevalehe Star Tribune andmetel oli 2. juuni seisuga Minneapolise ja Saint Pauli regioonis 308 rahutustes kahjustada saanud või täielikult hävinud ettevõtet, sh põletati maha 41 Minneapolises ja 3 Saint Paulis asunud ettevõtet.
29. mai õhtul eskortis salateenistus president Donald Trumpi peaaegu tunniks ajaks maa-alusesse punkrisse, et teda kaitsta Valge Maja lähiümbruses toimunud protestide eest. Trump teatas hiljem, et juhul kui demonstrandid oleks tunginud Valge Maja territooriumile, oleks nad seal kohanud tigedaid koeri ja ohtlikke relvi. Trump teatas ka, et saadab sõjaväe korrarikkujaid ohjeldama, juhul kui osariigid ise ei saa olukorda kontrolli alla.
30. mail kuulutati komandanditund välja vähemalt 12 USA suurlinnas ja lisaks Minnesotale kutsusid veel 11 osariiki kohale rahvuskaardi. 2. juuni seisuga oli rahvuskaart kohal 23 osariigis ja Columbia ringkonnas, üle riigi kokku 17 000 rahvuskaartlast. 4. juuni seisuga olid üle 200 linna 27 osariigis kehtestanud õhtuse liikumiskeelu, mõjutades üle 60 miljoni inimese elu. Mitu osariiki kuulutas välja eriolukorra. Rahvuskaart oli mobiliseeritud 31 osariigis ja Columbia ringkonnas, üle riigi kokku 74 000 rahvuskaartlast.
8. juuni seisuga oli rahutustes surma saanud vähemalt 21 inimest ja politsei oli vahistanud tuhandeid meeleavaldajaid.
Meeleavaldustega seoses levisid filmiklipid politseinike agressiivsest käitumisest protestijate ohjamisel. Kaks aktivisti koostasid nimekirja 428 videoga politseivägivallast politseivägivallavastastel meeleavaldustel. Politsei ründas meeleavalduste käigus vähemalt 140 meeleavaldusi kajastanud ajakirjanikku. Ka mitu protestijate seas olnud afroameeriklasest poliitikut andis teada, et politseinikud olid nende vastu kasutanud pipragaasi. Inimõiguste kaitsmisega tegelev organisatsioon Amnesty International väljastas mai viimasel päeval pressiteate, milles kritiseeritakse korravalvurite ülemilitariseerumist ja kutsutakse politseid üles loobuma "liigse jõu" kasutamisest protestidega toimetulekul.
Minnesota peaprokurör Keith Ellison on spekuleerinud, et inimesed on rahutud, kuna nad on pidanud koroonapandeemia tõttu kaks kuud karantiinis istuma ning osad neist on kaotanud sissetuleku. Seetõttu on nad vihased ning olukord on plahvatusohtlik. Tervishoiueksperdid on hoiatanud, et rahvakogunemised aitavad kaasa koroonaviiruse levikule.
Protestilaine mõju ja tagajärjed
Rüüstajad kahjustasid rahutuste käigus kinnisvara ja tekitasid ulatuslikku materiaalset kahju.
pisi|Kindral J.E.B. Stuarti eemaldamisele määratud monument [[Virginias Richmondis]] Poliitikud lasid eemaldada või andsid lubaduse eemaldada mitmeid vastuolulisi ausambaid ja sümboleid. Tegu on konföderatsiooni ülistavate kujudega või afroameeriklaste jaoks ajaloolist ebaõiglust väljendavate sümbolitega. Näiteks 4. juunil andis Virginia kuberner teada, et Richmondi kesklinnast eemaldatakse konföderatsiooni kindrali Robert E. Lee ratsamonument. 7. juunil kukutasid Suurbritannias Bristolis protestinud meeleavaldajad orjakaupleja Edward Colstoni kuju postamendilt ning uputasid selle sadamas vee alla. Oregoni osariigis Portlandis võtsid protestijad maha USA esimese presidendi George Washingtoni kuju ja kolmanda presidendi Thomas Jeffersoni kuju. Jeffersoni kuju postamendile kirjutati aerosoolvärviga "orjapidaja" ja "George Floyd".
Vastavalt 5. ja 9. juunil keelasid Ameerika Ühendriikide merejalavägi ja merevägi ära konföderatsiooni lipu avaliku eksponeerimise oma valdustes. 10. juunil keelas NASCAR konföderatsiooni lipu kasutamise oma võistlustel ja valdustes. 17. juulil avalikustas USA Kaitseministeerium nimekirja eksponeerimiseks sobilikest lippudest. Konföderatsiooni lipu puudumine antud nimekirjast tähendab, et seda ei soovita enam näha USA sõjaväerajatistes lehvimas.
Mississippi vabariiklasest kuberner Tate Reeves lubas 27. juunil allkirjastada eelnõu osariigi lipu muutmiseks (Mississippi lipp oli ainus osariigi lipp, kus oli kujutatud Konföderatsiooni lippu), kui seadusandlik kogu selle vastu võtab. 28. juunil see toimuski, kuberner kirjutas sellele alla 30. juunil. Eelnõu kohaselt tuli senine osariigi lipp kõikidelt avalikelt ehitistelt 15 päeva jooksul eemaldada ja luua komisjon uue lipu loomiseks, millel enam Konföderatsiooni lippu kujutada ei tohi.
Rhode Islandi osariigis mõeldakse osariigi nime muutmise peale. Osariigi ametlik nimi on "the State of Rhode Island and Providence Plantations", milles sisalduv sõna plantations (istandused) viitab orjanduslikule minevikule. Kuberner allkirjastas 22. juunil korralduse, mille kohaselt pannakse osariigi nimi novembris toimuvatel valimistel hääletamisele. Sinnani kasutatakse ametlikus kontekstis ainult lühikest nimetust Rhode Island ja istandusi ei mainita.
Osariikide ja kohalike omavalitsuste tasandil hinnatakse mitmel pool ümber politseijaoskondade tööd ning vaadatakse üle, kuidas meeleavaldustele reageerida. Näiteks California kuberner Gavin Newsom on teinud ettepaneku välja töötada uued juhtnöörid rahvamasside kontrollimiseks ja keelata ära kägistamisvõte carotid chokehold, mis ei lase ajju hapnikku. Minneapolise politseiülem keelas 5. juunil politseinikel kägistamisvõtte kasutamise ja andis korralduse, et politseinikud astuksid tulevikus vahele, kui näevad kolleegi ebakohast jõudu kasutamas. Denveris keelati politseinikel samuti kägistamisvõtte kasutamine, lisaks anti korraldus tulevikus alati dokumenteerida juhud, kui politseinik inimest relvaga sihib.
2020. aasta juunis tõid Demokraadid Kongressi politseireformi eelnõu, mis kandis nime "George Floyd Justice in Policing Act of 2020". Eelnõu keelaks politseinikel kägistamisvõtte kasutamise, samuti looks üleriigilise andmebaasi, kuhu kantaks politseinike ebakohase käitumise juhud. Ka Senati Vabariiklased on välja tulnud oma, Demokraatide omast eraldiseisva politseireformi eelnõuga.
16. juunil allkirjastas president Trump politseitööd puudutava korralduse, mis kutsus politseijaoskondi üles värbama politseinikke samadest piirkondadest, kus nad patrullivad, piirama surmava jõu kasutamist ning vägivallatutele juhtumitele (näiteks narkosõltuvus ja kodutus) vastamisel kasutama sotsiaaltöötajate ja vaimse tervise ekspertide abi. Samuti luuakse riiklik andmebaas politseinikest, kelle kohta on esitatud liigse jõu kasutamise kaebusi.
pisi|Miami meeleavaldajad politsei rahastamise vähendamist nõudmas (7. juuni 2020) Protestilaine ajal populariseeris liikumine Black Lives Matter politsei rahastamise vähendamisele üles kutsuvat loosungit "Defund the police". Aktivistid sooviksid näha osade politsei ülesannete delegeerimist teistele organisatsioonidele ja selle võrra ka vahendite suunamist politseilt teistesse valdkondadesse, näiteks tugevdada sotsiaalteenuste pakkumist, noorsootööd, haridust, edendada vaimse tervise suunalist tööd ja suurendada elupindade kättesaadavust. President Trump on taolistele plaanidele kindlalt vastu.
Limburgi hertsogkond
Limburgi hertsogkond oli Saksa-Rooma riigi osa. Selle põhiterritoorium, sealhulgas pealinn Limbourg, asub tänapäeval Belgias Liège'i provintsis, väike osa jääb naabrusse Belgia Limburgi provintsi Voerenist idas.
Umbes aastast 1020 oli Limburgi loss kasutuses Limburgi krahvide residentsina, kes aastal 1100 said hertsogi tiitli (saksa Herzog, hollandi Hertog) kui Alam-Lotringi hertsogid, üks kõige tähtsamatest ja iidsematest tiitlitest keisririigi selles osas. Hertsogiliini hääbumine aastal 1283 tekitas Limburgi pärilussõja, misjärel valitsesid Brabanti hertsogid Limburgi personaalunioonis, grupeerides selle lõpuks kokku piirneva Brabanti "Overmaasi" territooriumidega (sealhulgas Dalhem, Valkenburg ja Herzogenrath), olles üks Burgundia Madalmaade seitsmeteistkümnest provintsist. Erinevalt teistest selle provintsi osadest jäid hertsogkonna maad Habsburgide kontrolli alustes Lõuna-Madalmaades pärast kaheksakümneaastase sõja põhjustatud jagunemist ja pärast Hispaania pärilussõda puutumata. Siiski peatus hertsogkonna ajalugu pärast nurjunud Brabanti revolutsiooni aastal 1789 lõpuks okupatsiooniga Prantsuse revolutsioonivägede poolt aastal 1793. Need maad taasühendati Belgiaga alles pärast esimest maailmasõda.
Hertsogkond oli mitmekeelne: hollandi, prantsuse ja saksa murded piirnesid üksteisega ja elasid koos oma geograafilistel ääremaadel, nii oli see keskajal ja on ka praegu. Selle põhja- ja idapiirid on tänapäevase Belgia, Hollandi ja Saksamaa ligikaudsed piirid oma kolmikpunktis. Idaosa, milles on Eupen, on tänapäeva Belgia saksakeelse Ostkantonen halduspealinn ja põhjaosa.
Limburgina tuntud paljudest kohtadest on Limburgi hertsogkond see, kust on pärit teravalõhnaline pehme juust Limburger, mida täna tehakse paljudes kohtades. (Tänapäeva Belgias on selline juust tuntud kui Herve'i juust, samanimelise linna järgi hertsogkonnas.)
Geograafia
Limburgi territoorium paiknes Madalmaades Maasi jõest läänes ja vabast riigilinnast Aachenist idas. Selle tähtsaimad linnad olid pealinn Limbourg ja Eupen. Limburgi valdused jagunesid üldiselt viieks kohtupiirkonnaks (Hochbänke):
Läänes ja lõunas piirnes Limburg Liège'i vürstlike piiskoppide territooriumiga, põhjas ja idas Reini Jülichi hertsogkonnaga. Keeleliselt paiknes Limburg germaani ja romaani keelte piiril. Kui põhja- ja idapiirkondades kõneldi Limburgi ja Ripuaari murdeid, domineeris lõuna pool Herve'i ümbruses Vallooni murre.
Ajalugu
pisi|vasakul|Põhilised haldusüksused kuni Prantsuse revolutsioonini, sealhulgas eraldatud Sprimont
Kui Julius Caesar esimest korda Limburgi alale sisenes ja selle Rooma kontrolli alla võttis, asustasid ala keldi belgide hõimud: kondruusid, eburoonid, kaeroosid, segnid ja paemaanid, keda üheskoos viidati kui Germani cisrhenani. Neil oli sidemeid nii gallide kui ka germaani rahvastega. Pole teada, mis keelt nad rääkisid, ja samuti pole teada, kuivõrd saab neid varajasi hõime samastada tungritega, kes elasid samal alal vaid mõni põlvkond hiljem. Selleks ajaks oli ala ühendatud Civitas Tungrorumi koosseisu, pealinn asus Tongerenis. Rooma keisririigi osana sai tungrite civitas Gallia Belgica provintsi osaks, kuid eraldati varsti sellest ja liideti Germania Inferior 'i osaks, mille pealinn oli Köln, ning hiljem reorganiseeriti Germania Secunda 'ks. See oli piiriala, mis meelitas sõdureid ja asunikke piki Reini Saksamaalt ja kogu keisririigist.
Hilisel Rooma ajal hakkas uus germaanlaste sisseränne põhjast ja idast (frangid) domineerima kogu Germania Secundat, kuid Limburgi hertsogkonna ala, olles Bavay-Tongereni-Heerleni-Kölni sõjateest lõunas, jäi esialgu suhteliselt romaniseerituks, nagu viitab ka tänapäevane keeleolukord. Piirkonnas hertsogkonnast põhjas domineerisid Saali frangid ja ala idas valitsesid Ripuaari frangid. Merovingide ja Karolingide dünastiate ajal laienes frangi võim piirkonnast ümber Limbourg'i edasi ja asendas lõpuks Rooma keisrivõimu. Karl Suure ajal sai esimene frank Rooma keisriks (aastal 800), frangi kuningaid tuli tunnistada Lääne-Rooma keisririigi pärijatena. Karl Suure pojapoegade ajal (aastal 843) jagati keisririik kolme ossa, läänepoolne romaniseerunud osa vastas laias laastus hilisemale Prantsusmaale, idaosa vastas laias laastus Saksamaale ja keskosa, Lotharingia, hilisem Lorraine, mis lõpuks neeldus idapoolsesse keisririiki. Limburgi hertsogkond, nagu enamus tänapäeva Belgiast, oli Alam-Lotringis. Mõnda aega oli Alam-Lotringil oma hertsog. Sellelt hertsogkonnalt sai Limburgi hertsogkond oma hertsogistaatuse (nagu ka Brabanti hertsogkond, tänu õnnestunud pärandinõudele).
pisi|See kaart näitab keskaegseid "Overmaasi maid" ja Limburgi hertsogkonda, mida keskajal valdasid Brabanti hertsogid. Koos moodustasid need ühe provintsi Seitsmeteistkümne provintsi hulgas, mida mõnikord kutsuti Limburgiks. Tumedad jooned on tänapäevased piirid
Limburgi hertsogkonna territoorium moodustus 11. sajandil ümber Limbourg'i linna tänapäeva Valloonias. 1020. aasta paiku ehitas Alam-Lotringi hertsog Frederik, pfaltskrahv Wigerichi järglane, Vesdre jõe kaldale Limburgi lossi. Tema valdused hõlmasid Baeleni (koos Limburgiga), Herve'i, Montzeni (aastast 1975 Plombières' osa), Walhorni ja edelapoolse Sprimonti eksklaavi ringkonnad. Need päris Frederiki väimees, Arloni krahv Walram, kes 1065. aasta paiku hakkas end "Limburgi krahviks" kutsuma. Walram nõudis ka Frederiki hertsogitiitlit, mille keiser Heinrich IV aastal 1101 lõpuks Walrami poja Hendriku kasuks annetas. See tähendas, et Alam-Lotringis oli nüüd kaks hertsogkonda, Brabant ja Limburg, ja Lothier' hertsogi tiitel, mida kandis Brabant, muutus lõpuks mõttetuks.
Kui Lotringi hertsogiameti vaidlustasid vägevad Leuveni krahvid, Brabanti maakrahvid, piirdusid Walrami järglased Limburgi hertsogi tiitliga ja saavutasid aastal 1165 keiser Friedrich I Barbarossalt kinnituse. Limburgi dünastia tõus jätkus, kui hertsog Walram III sai aastal 1214 Luksemburgi krahviks abielu kaudu pärijanna Ermesindega, ja tema poeg Hendrik IV sai aastal 1225 Bergi krahviks kui pärijanna Irmgardi abikaasa.
Siiski puhkes pärast Hendriku poja Walram IV surma aastal 1279, kes jättis pärijannaks vaid Irmgardi, kes abiellus Gelderni krahvi Rainaldiga, kuid suri aastal 1283 lastetuna, Limburgi pärilussõda. Brabanti hertsog võitis aastal 1288 viimase Worringeni lahingu, saades seeläbi kuningas Rudolf I nõusolekul kontrolli Limburgi hertsogkonna üle. Kuigi ta jagas Brabanti saatust, jäi Limburg eraldi keiserlikuks osariigiks, mis aastal 1404 läks Brabanti Johannalt Burgundia hertsogi Philippe Südi pojale Antoine'ile. Marie Rikka Burgundia pärandiga läks see aastal 1482 tema abikaasa Maximilian I kätte Austria Habsburgide seast. Üheskoos Landen van Overmaas (Maasi-tagused maad: Dalhem, Herzogenrath ja Valkenburg) ja Maastrichtiga sai hertsogkond üheks Seitsmeteistkümnest provintsist, mida Habsburgid valitsesid aastal 1512 loodud Burgundia ringkonna kaudu. Tähtsad linnad Limburgi pärusvaldustes olid Herve, Montzen, Lontzen, Eupen, Baelen ja Esneux.
Kui piirkonna okupeerisid aastal 1794 prantslased, kaotati Austria Limburgi hertsogkond ja liidendati Ourthe departemangu, samas kui enamus Overmaasi maadest said Meuse-Inférieure departemangu osaks, mis on tänapäeva Belgia ja Hollandi Limburgi provintside tuumikuks. Pärast Prantsuse keisririigi kaotust anti hertsogkonna maade idapoolne saksakeelne osa koos mitme muu territooriumiga piki tänapäevast Belgia-Saksa piiri Viini kongressil Preisimaale, kuid pärast Esimest maailmasõda läksid need maad Belgiale, taasühendades esialgsed vana hertsogkonna osad.
Urdukeelne Vikipeedia
Urdukeelne Vikipeedia sai alguse 27. jaanuaril 2004.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
57% urdukeelse Vikipeedia artiklitest on bottide loodud.
Urdukeelse Vikipeedia artiklite arv ületas 100 000 piiri 29. detsembril 2015.
August Johann Gottfried Bielenstein
pisi|August Johann Gottfried Bielenstein August Johann Gottfried Bielenstein (lätipäraselt Augusts Bīlenšteins) (20. veebruar (vkj) / 4. märts 1826 Miitavi, Kuramaa – 23. juuni (vkj) / 6. juuli 1907 Miitavi) oli Balti-saksa lingvist, folklorist, etnograaf ja teoloog.
Ta õppis Halle Ülikoolis Saksimaal nagu paljud tuntud pastorid Läänemere kubermangudes, ja sai 1850. aastal doktorikraadi teoloogias Tartu Ülikoolis. 1883. aastal sai ta Königsbergi Ülikooli audoktoriks.
Ta oli suurima lätikeelse ajalehe Latviešu Avīzes toimetaja.
Bielenstein oli mitme mahuka lingvistika- ja etnograafiaraamatute autor, sealhulgas "Die lettische Sprache, nach ihren Lauten und Formen" (Läti keel, selle foneetikast ja vormidest; 2 köidet, 1863–1864) ja "Die Grenzen des lettischen Volksstammes und der lettischen Sprache der Gegenwart und im 13. Jahrhundert" (Läti hõimude piirid ning läti keel praegu ja 13. sajandil; 1892).
Ta oli läti rahvalaulude (dainade) kogumise eestvedaja, uuris traditsioonilist puitarhitektuuri ja vaatles varemeid, et tuvastada neid vastavalt linnuste kirjeldusele vanades kroonikates. Kuigi Bielenstein panustas palju läti keele ja kultuuri uurimisse, oli ta noorlätlaste liikumise äge vastane ja baltisaksa traditsiooni kindel kaitsja.
Marrandi
Nimede eestistamisel määrati Marrandi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Ehrenverth (Koigi vallas 1936. aastal ja Särevere vallas 1937. aastal). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Marrandi Eestis 28 mehel ja 31 naisel.
Kurmi (Dzērbene vald)
Kurmi (ka Kurmji) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Dzērbene vallas.
Küla asub valla kaguosas Koiva jõe kaldal. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Sinna jääb Kurmji bussipeatus.
Takõrr
thumb|Takõrr [[Sonora kõrbes]] Takõrr (türgi-tatari keeles Тақыр – sile, tasane, paljas) on savika pinnasega paljas tasane ala, mis tekib kõrbetes ja poolkõrbetes sooldunud muldade ärakuivamisel.
Takõrr kujuneb tavaliselt tasaste nõgude põhjas, kus tekivad vihmade korral ajutised madalad järved. Õhukese veekihi aurumisel paljastub mudane põhi, mille pinnakihi ruumala väheneb ja tekib erineva kuju ja suurusega hulknurkadeks pragunev koorik. Nende hulknurksete plaatide pindala sõltub põhjasetete koostisest, sooldumusest, kuivamise režiimist jne.
Takõrrid on iseloomulikud Aasia parasvöötme kõrbetele, nende pindala võib olla kuni mitukümmend ruutkilomeetrit.
USA kõrbetes nimetatakse sarnaseid struktuure playaks või salt flatiks, araabia riikides sabhaks.
Koalitsioonisõjad
300px|pisi|Kuuenda koalitsiooni monarhid, [[Aleksander I|Venemaa tsaar Aleksander I, Austria keiser Franz II ja Preisimaa kuningas Friedrich Wilhelm III, kuulamas teadet Prantsusmaa kaotusest Leipzigi lahingus]]
Koalitsioonisõdadeks (prantsuse keeles Guerres de Coalitions, saksa keeles Koalitionskriege, hollandi keeles Coalitieoorlogen) nimetatakse seitset sõda Euroopa suurvõimudest koosnenud sõjaliste koalitsioonide ja 1799. aastast Napoleon I poolt juhitud Prantsusmaa vahel.
Koalitsioonisõjad olid:
Poikilotermia
Poikilotermia ehk allotermia ehk kõigusoojasus (varasemas eesti keeles ka külmaveresus) on organismide kehatemperatuuri sõltuvus ümbritsevast keskkonna temperatuurist, ehk organismide termoregulatsiooni puudumine. Poikilotermsed organismid on kõik selgrootud ja selgroogsetest kalad, roomajad ja kahepaiksed.
Poikilotermia vastand on homöotermia, nende piirjuhtu nimetatakse heterotermiaks.
Et poikilotermia kui organismide kehatemperatuuri kõikumine võib olla vahel ka aktiivne, organismide endi põhjustatud, siis et rõhutada erinevust passiivse ja aktiivse kõikumise vahel, eristatakse ektotermiat (passiivne) ja endotermiat (aktiivne).
Aarne Michaël Tallgren
pisi|A. M. Tallgren 1914. aastal Aarne Michaёl (Mikko) Tallgren (8. veebruar 1885 Ruovesi – 13. aprill 1945 Helsingi) oli eesti ja soome arheoloog.
Aarne Tallgren oli esimene Tartu Ülikooli arheoloogia professor, aastatel 1920–1923. Teda nimetatakse ka Eesti arheoloogia isaks, sest ta oli Eesti arheoloogiateaduse rajaja. 1923.–1925. aastatel oli ta arheoloogia professor Helsingi ülikoolis.
Elulugu
1906. aastast töötas Aarne Tallgren Soome Rahvusmuuseumi assistendina. 1919. aastal nimetati ta Helsingi Ülikooli Uurali-Altai arheoloogia dotsendiks.
1920. aastal tehti talle ettepanek Tartu Ülikooli arheoloogia professori kohale. Nii sai temast esimene Eesti arheoloogia professor ja arheoloogiateaduse rajaja. Ta tegeles peamiselt Ida-Euroopa, Musta mere ranniku, Kaukaasia ja Siberi pronksiaja uurimisega.
Ta jõudis Eestisse sügisel ja õppis kiiresti selgeks eesti keele. 21. septembril alustas ülikoolis õpetamist loengusarjaga "Sissejuhatus üleüldisesse muinasteadustesse", mis oli väga populaarne. Oma teadmisi täiendas ta suviti korraldatud arheoloogiliste väljakaevamistega.
1921. aasta sügisel täiendas Tallgren arheoloogia õppekava kursustega "Eesti antikvaarne topograafia" ja "Eesti rauaaeg". Ta pühendus ka kinnismuististe registreerimisele ja mälestiste kaitsmisele, milleks loodi 1921. aastal kinnimälestiste register. Sellest tulenevalt rakendus 1925. aastal muinasjäänuste kaitse seadus. 1921. aastal rajas ta Tartu Ülikooli juurde arheoloogiakabineti ja arheoloogiamuuseumi. Samal ajal kuulutati Helsingi Ülikoolis vabaks arheoloogiaprofessuur, millele ta kandideeris, aga jätkas tööd Tartus.
1922. aastal kirjutas "Zur Archäologie Eestis I", mis oli esimene üldistav käsitlus eesti arheoloogiast. Teos oli suureks abiks tema õpilasele Harri Moorale.
1923. aastal palus end vabastada Tartu Ülikooli arheoloogia professori ametikohalt ja siirdus tööle Soome, kus sai temast esimene arheoloogia professor.
1936. aastal oli ta Soome-Eesti-Seltsi asutamise liige.
Aarne Michaёl Tallgren suri 13. aprillil 1945. aastal Helsingis. Ta on maetud Turu Maaria kalmistule. Hauakivil on tema öeldud sõnad: TEHTY TYÖ ELÄÄ (tehtud töö elab).
Tüvesevõru
Eesti keskaegses arhitektuuris esinevad tüvesevõrud sageli Saare-Lääne piiskopkonna kirikute portaalidel ja interjööris (Valjala, Kihelkonna, Kaarma jt Saaremaa kirikud, Lääne-Nigula kirik, Ridala kirik), ent ka Kesk-Eesti sama perioodi kirikuhoonetel (Türi kirik).
Kodukariõigus
Kodukariõigus (saksa keeles Hauszuchtrecht) oli mõisniku õigus mõista oma talupoegade üle kohut ning neid karistada ihunuhtluse või lühiajalise arestiga.
1804. aastani olid kodukariõiguse karistusmäärad piiramata. Hiljem oli peksu ülempiir 30 hoopi ja aresti pikkus kuni kaks päeva.
Kodukariõigus kaotati Eestis 1865. aastal.
Homoloogiline rida
pisi|300px| [[Sulamistemperatuuri (sinine) ja keemistemperatuuri (violetne) muutus n-alkaanide homoloogililises reas]] Homoloogiline rida on samasse aineklassi kuuluvate sarnaste omaduste ja struktuuriga keemiliste ühendite rida, mille liikmed erinevad naaberliikmest mingi kindla struktuurielemendi võrra. Orgaaniliste ühendite korral moodustavad homoloogilise rea sama aineklassi (sama funktsionaalrühmaga) ühendid, milles iga järgmine liige erineb eelmisest metüleenrühma –CH2– võrra, harvem mõne muu rühma võrra. Näiteks alkaanide homoloogilise rea üldvalemiga H(CH2)nCH3 (kus n = 0,1,2,3,4…) moodustavad metaan CH4, etaan CH3–CH3, propaan CH3–CH2–CH3, butaan CH3CH2CH2CH3 jne, mis erinevad naaberliikmest 14 massiühiku, s.t. CH2 võrra. Rea üksikut liiget nimetatakse homoloogiks.
Metüleenrühm on see lüli, mille võrra erinevad üksteisest enamuse homoloogiliste ridade naaberliikmed. Tihti kasutatakse eesliidet "homo-", mis näitab, et tegu on võrdlusühendi homoloogiga. Seda kasutatakse triviaalnimetuses, näiteks homosidrunhappe molekulis on üks metüleenrühm (-CH2-) rohkem kui sidrunhappe molekulis; samuti sisaldub homoallüülses rühmas üks metüleenrühm rohkem kui allüülrühmas puhul.
Homoloogilises reas esineb ainete omaduste reeglipärane muutumine; seejuures võib esineda reeglipärasusest kõrvalekaldeid, mille põhjuseks on enamasti funktsionaalrühmadega seotud vesiniksidemete moodustumine.
Homoloogilise rea moodustavad ka terpeenid (näiteks mono-, seskvi-, diterpeenid jne) ja terpenoidid, milles kordub lüli C5H8; silaanid üldvalemiga SinH2n+2; titaani, vanaadiumi ja molübdeeni oksiidid nagu VnO2n-1, kus 2<n<10.
Praktiliselt kõik sünteetilised polümeerid on polümeerhomoloogide segud, s.t. tegu on erineva polümerisatsiooniastmega (koosnevad erinevast arvust monomeeri lülidest) molekulidega.
Kodusõda
Kodusõda on sõda, mille põhjustavad sisemised vastuolud ja milles osalevad pooled on ühest ja samast riigist.
Igor Ivanov (täpsustus)
Igor Ivanov on mitme tuntud inimese nimi:
Thomas Carlyle
Thomas Carlyle (4. detsember 1795 – 5. veebruar 1881) oli šoti filosoof, satiirik, esseist, tõlkija, matemaatik ja õpetaja. Carlyle sai viktoriaanlikul ajastul tuntuks tänu oma loengutele ajaloost, mille edasiarenduseks on ka tema "Kangelastest, nende kummardamisest, ja heroismist ajaloos". Carlyle'i järgi on ajaloo aluseks "Kangelaste" teod; ajalugu nimetabki ta suurmeeste elulooks.
Viimsi metsandik
Viimsi metsandik on metsandik Harjumaa metskonnas. Viimsi metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Viimsi, Rae, Jõelähtme, Raasiku, Kuusalu ja Anija valla riigimetsi.
Panthoides
Panthoides (kreeka Πανθοίδης, 4.–3. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, kelle elu ning filosoofilise tegevuse kohta on teada väga vähe.
Panthoides oli dialektik ja tegeles peamiselt loogikaküsimustega. Ta oli peripateetiku Troase Lykoni õpetaja. Ilmselt kirjutas ta ka raamatu "Mitmemõttelisusest" (vanakreeka περὶ ἀμφιβολιῶν), millele stoiku Chrysippos kirjutas Diogenes Laertiose arvepidamise järgi kaks vastust.
Epiktetose "Kõnede" kohaselt oli Panthoides (ning tema järgijad) üheks nendest, kes vastus Diodoros Kronose "valitseva argumendi" (vanakreeka ὁ κυριεύων λόγος). Epiktetos aga ei kirjelda täpsemalt Panthoidese seisukohta antud küsimuses.
Kreoolid
Kreoolid on segarahvad.
Näiteks on kreoolid eurooplaste Ladina-Ameerikas sündinud järeltulijad, aga ka igasugustes kolooniates sündinud koloniseerijate järeltulijad.
Miķelēni (Liezēre vald)
Miķelēni on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Liezēre vallas.
Miķelēni asub valla idaosas. Sinna jääb Stukulese bussipeatus.
Hoop
Hoop on perekonnanimi.
Khadga Prasād Sharma Olī
Khadga Prasād Sharma Olī (nepali keeles: खड्ग प्रसाद शर्मा ओली; sündinud 22. veebruaril 1952 Tehrathumi maakonnas Nepalis) on Nepali poliitik. Ta oli 11. oktoobrist 2015 kuni 4. augustini 2016 Nepali peaminister. Uuesti on ta peaminister alates 15. veebruarist 2018.
Seitseteist tantrat
Esoteerilise juhendamise seeria seitseteist tantrat (Tiibeti.: མན་ ངག་ སྡེའི་ རྒྱུད་ རྒྱུད་ བཅུ་ བདུན, Wylie: mees ngag sde'i rgyud bcu bdun) või seitsmeteistkümnest tantrast (rning-ma'i rgyud bcu- bcu- bdun) on oluline tantrate kogumik Tiibeti budismi Nyingma koolkonnas. Need hõlmavad dzogtcheni õpetuste "esoteeriliste juhiste sarja" (Menngagde) põhilisi pühakirju ja on selle kõige autoriteetsemad pühakirjad.
Seitseteist tantrat on osa Vima Nyingthigist ("Vimalamitra sisemine olemus"), dzogtcheni tekstide termatsüklist, mille leidis Tertön. Nyingma koolkond tõi need tekstid esmakordselt Tiibetisse.
Vima Nyingthig ise koosneb "tantratest" (rgyud), "agamastest" (kops) ja "upadeshas" (man ngag). Ülejäänud tekstid on peamiselt eksegeetiline kirjandus Seitsmeteistkümne tantra kohta. Seitseteist tantrat selgitavad vaadet (lta ba) Dzogchenile, Dzogtcheni meditatsiooni kahele peamisele vormile (sgom pa) - kadag trekchö ("ürgse puhtuse läbilõikamine") ja lhündrub tögal ("spontaanse kohaloleku otsene ristumine"). ) – ja dzogtšeni praktiseerija käitumine (spyod pa) koos muude kõrvalteemadega.
Ajalugu