cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Talli vald
Vald asutati 1866. aastal. 1939. aasta vallareformiga moodustati uus Tali vald.
Festheart
2017
Esimesele Festheartile eelnes neli eelseanssi, mis toimusid Rakveres Art Café hoovimajas 24. aprillil, 15. mail, 5. juunil ja 28. augustil.
Talli vald
Ajalugu
Põhjasõja tulemusena kuulusid Eesti- ja Liivimaa Vene impeeriumile. 1724. aasta adramaarevisjoni materjalidest võib lugeda, et Tali on hajatalu. (teistel andmetel riigimõis ) eraldati 1724. ja 1731. aasta vahel Kilingi mõisast ning see hakkas tegutsema iseseisva mõisana. 1731. aasta revisjonis on mõisa omanikuks märgitud Carl Ernst Wolffeldt, kes oli ka Voltveti mõisa omanik. 1752 Laiksaare riigistati ning renditi välja aja jooksul vahetunud eraisikutele.
1862. aastal hakkas tegutsema Tali vallakohus, mille eesistuja oli Tiit Kartau ning kaasistujad Mats Teearu ja Peet Kartau. 1866. aasta vallaseadus suurendas tunduvalt talurahva omavalitsust.
Festheart
2017
Põhiprogramm LGBTI filmifestivali raames toimus kolm LGBT teemalist arutelu. Arutelul "Kooseluseadus – kas samm abieluvõrdsuse poole?" võrdlesid eksperdid Soome ja Eesti viimaste aastate arengut seksuaalvähemuste õiguste riiklikus tunnustamises. Arutelu "LGBT noored kogukonnas" arutlesid 5 LGBT+ noort enda murede ja rõõmude üle. Venemaa poliitilist olukorda ja inimõiguste seisu vaadeldi arutelul "LGBT+ ja inimõigused Venemaal". Festhearti kavas olid veel Vikerruumi pidu "Vikerheart", näitus Rakvere galeriis, Rakvere Linnanoorte Näitetrupi monoetendus "Seltskondliku läbikäimise õpetus" ning pianist Kirill Lissijenko klaverikontsert.
Talli vald
Ajalugu
1863. aastal asutati Talile rahvakool.
Festheart
2018
Teisele Festheartile eelnes kaks eelseanssi, mis toimusid 7. mail Kuressaares ja 21. mail Narvas.
Talli vald
Ajalugu
1909. aastal asutati Tali Ühispank, millel oli juhatuses 3 liiget, 6-liikmeline nõukogu ja 3-liikmeline revisjonikomisjon. 1911. aastal asutati Talli piimaühing.
1918. aastal kuulutati välja Eesti Vabariik. Lõplikul piiriajamisel Lätiga 1924 sai Tali vald Valmiera maakonnast juurde Sandre (Rose) ja Baumanni talud.
Festheart
2019
Kolmandale Festheartile eelnes kaks eelseanssi, mis toimusid 26. septembril Pärnus ja 28. septembril Tartus.
Talli vald
Ajalugu
1926 asutati Majandusühisuse otsusega Talile harukauplus, mis alustas tegevust 1. augustil 1927. Harukaupluse kaubaartikliteks olid rohuniitjad, loorehad, põllutööriistad, tarbekaup, piiritus ja viin. Kilingi-Nõmme Majandusühistu kauplusena töötab pood ka praegu.
Festheart
2019
4.–6.oktoobril toimunud LGBT+ filmifestivali avafilmiks oli Rootsi parima rahvusvahelise filmi Oscari nominendiks esitatud Gruusia juurtega režissööri Levan Akani film "Ja siis me tantsime". Festivalile lisatud dokumentaalfilmid olid seotud diskussioonidega. Film "Säde: LGBT+ võitluse ajalugu" laiendas varem toimunud vestlust pride 'i minevikust, olevikust ja tulevikust. "Varjupaik. Hüvasti, Eeden!" käsitles ühe transsoolise pagulase elu. Linastusele järgnes vestlus Eestis elava LGBT+ kogukonda kuuluva pagulasega.
Talli vald
Ajalugu
Haridusministeerium tunnistas 1938 õppetaluks ja 1939 õppekoduks Lanksaare talu, mille peremeheks-perenaiseks olid Kaarel ja Emma Leesment.
Festheart
2019
Põhiprogramm Kolmanda Festhearti raames toimus ka vestlusring "Pride". Arutelul rääkisid LGBT+ aktivistid Eestist, Gruusiast ja Lätist, "kuidas Pride on aidanud inimõiguste eest seista, millised on olnud suurimad väljakutsed ning millisena näevad nemad Pride'i rolli tulevikus". Festivali kavas oli Teet Suure näituse "Ruum" avamine ja aimatsiooni töötuba. Kolmanda Festhearti lõppkontserdil esinesid Vikerlased ja pianist Kirill Lissijenko.
Talli vald
Ajalugu
1939. aasta vallareformiga läks valla maa-ala, koos Jäärja, Kilingi ja Pati vallaga täielikult uue Tali valla koosseisu.
Festheart
2020
Põhiprogramm
Agu Kask
Agu Kask (22. november 1906 Vana-Tänassilma vald – 24. juuli 1977 Stockholm) oli eesti prosaist.
Festheart
Vastukaja
Festheart nomineeriti 2017. aasta teoks nii Eesti Rahvamajade Ühingu korraldatud üleriigilisel konkursil "Kaheksakand" kui ka Lääne-Viru Omavalitsuste Liidu ja Virumaa Teataja "Lääne-Viru aasta tegu". Keio Soomelt pälvis Festhearti korraldamise eest Põhjamaade LGBT kultuuritöötajaid ühendava organisatsiooni Tupilaki tunnustuse väljapaistva panustamise eest LGBT kultuuri. Eleri Kang uuris oma Tartu Ülikooli Pärnu kolledži lõputöös, kuidas mõjutas 2017. aasta Festheart Rakvere linna kuvandit. Teema valikut ajendas nii Rakvere Linnavolikogu tegevus kui ka Eesti Konservatiivne Rahvaerakonna poliitikute väide, et LGBT filmifestival rikub Rakvere linna mainet. Kokku vastas internetis toimunud küsitlusele 214 inimest üle Eesti. Uuringust tuli välja, et Festheart mõjus linna kuvandile pigem positiivselt kui negatiivselt. Samas tõi autor välja, et inimeste teadlikkus festivalist oli suhteliselt madal.
Agu Kask
Ta sündis Viljandimaal Vana-Tänassilma vallas ning õppis Viljandis.
Festheart
Vastukaja
2018. aastal toimunud teine Festheart toimus Inna Grünfeldti hinnangul rahulikumas õhkkonnas kui esimene. Festivali peakorraldaja Keio Soomelti sõnul külastas Festhearti võrreldes esimese korraga enam kohalike inimesi. Samuti oli filmifestivali külastatavus suurem kui 2017. aastal: igat põhiprogrammi filmi vaatas 70–80 inimest. Soomelti hinnangul oli tegemist väga hea tulemusega "kui arvestada siinset tavalist väärtfilmipublikut".
2019. aasta Festhearti esimene linastus toimus 26. septembril Pärnus kultuuriklubis Kultuuriklubis Tempel, kus näidati Emily Dickinsoni eluloofilmi "Metsikud ööd Emily seltsis". Linastusega üheaegselt toimus klubi ukse taga EKRE-sse kuuluvate Pärnu linnavolikogu liikmete korraldatud koosolek. Kohale oli tulnud paarkümmend EKRE liiget ja Odini sõdalast, kes kommenteerisid ja pildistasid filmi vaatama tulnuid. Ühtlasi tõstatati küsimus, kas oma ruumides LGBT-teemalist üritust lubav kultuuriasutus peaks saama kohaliku omavalitsuse finantsilist toetust.
Agu Kask
Töötas ajakirjanikuna Tallinnas Päevalehe toimetuses ja Riigi Ringhäälingus. Teise maailmasõja ajal oli ta sõjakirjasaatjana idarindel.
Festheart
Rakvere Linna poolsed diskrimineerimise juhtumid
link=https://et.wikipedia.org/wiki/Fail:Keio_Soomelti_autoportree_meeleavalduse_taustal.jpg|pisi|Festhearti peakorraldaja Keio Soomelt 15. veebruaril 2017 Rakvere Linnavalitsuse ees toimunud [[Eesti Konservatiivne Rahvaerakond|EKRE korraldatud festivalivastase meeleavalduse taustal. Autor: Keio Soomelt]]
Agu Kask
1944. aastast elas ta sõjapõgenikuna Saksamaal, 1950. aastast aga Rootsis – algul Olofströmis, hiljem Stockholmis.
Festheart
2017
2016. aasta sügisel esitas Festhearti korraldav MTÜ SevenBow toetustaotluse Rakvere Linna iga-aastasele kultuuriürituste toetusvooru. Üritus sai linna kultuurikomisjonilt 37 taotleja seas kõrgeima tulemuse. 2017. aasta veebruaris sai taotlus avalikuks ning pälvis laialdast tähelepanu. Kui tavapäraselt on linnavolikogu otsustanud toetuse andmise ühe hääletusega, siis seekord viidi iga taotluse juures läbi eraldi hääletus. Festivalile toetuse andmise poolt oli 7 volikogu liiget, vastu 11. Kõik ülejäänud taotlejad peale MTÜ SevenBow said linnalt toetuse. Tegemist oli esimese korraga Rakvere ajaloos, kui volikogu ei andnud raha kultuuriüritusele, mis oli saanud kultuurikomisjonilt kõrgeima hinnangu. Volikogu liikmed tõid toetuse andmisest keeldumise üheks argumendiks selle, et nende hinnangul ei saa festivali käsitleda kultuuriüritusena, kuna festival kannab maailmavaatelisi veendumusi.
Agu Kask
Looming
Temalt on paguluses ilmunud järgmised romaanid:
Festheart
2017
Volikogu otsus leidis laialdast vastukaja. Seda kritiseeris teravalt kodanikuaktivist Urmo Kübar: "Kui taotlus aga kõiges muus kvalifitseerub, ent jääb rahata paljalt seepärast, et taotleja isik või teema pole otsustaja(te) maitse, siis see on diskrimineerimine." Virumaa Teataja peatoimetaja Aarne Mäe süüdistas festivali korraldajaid selles, et nad soovivad erikohtlemist: "Kui näiteks eakate klubi või mis tahes muu kultuurisündmus ei saa toetust, siis ei teki sellist valulist reaktsiooni peaaegu kunagi." Kübara hinnangul aga ei ole tegemist mitte erikohtlemise sooviga vaid "igati õigustatud ootusega võrdsele kohtlemisele". 15. veebruaril 2017, kui Rakvere Linnavolikogu otsustas kultuuriüritustele toetuse andmist, toimus linnavalitsuse hoone ees Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna korraldatud festivalivastane meeleavaldus. Kohal oli hinnanguliselt 30 protesteerijat.
Agu Kask
Looming
Romaanis "Varjud udus" jutustab ta eestlasest saksa sõjavangi katsumustest Nõukogude vangilaagrites, kus elu nimel tuli maha salata oma rahvus ja kodumaa.
Festheart
2017
Pärast volikogu negatiivse otsuse teatavaks tegemist kuulutati festivali toetuseks välja annetuskampaania. Esimese kuuga koguti 2500 eurot, mida oli 1000 eurot rohkem, kui MTÜ linnavolikogult taotles. Lisaks annetajatele toetasid festivali Hasartmängumaksu Nõukogu, Eesti Kultuurkapital, Eesti Vabariik 100, saatkonnad ja paljud kohalikud ettevõtjad.
2018
2017. aasta sügisel esitas MTÜ SevenBow kaks toetustaotlust Rakvere kultuuriürituste toetusvooru. Vastavalt linnavolikogu kehtestatud korrale kaalus kultuurikomisjon taotlust ja hindas kaks MTÜ taotlust maksimumsumma vääriliseks. Vastav otsus edastati volikogule, mis vähendas oma otsust põhjendamata toetust viiekordselt. Kõik ülejäänud kultuurikomisjoni otsused aga kinnitati sajaprotsendiliselt. Eesti Inimõiguste Keskus ja MTÜ SevenBow kaebasid Rakvere Linnavolikogu kohtusse "Eesti põhiseaduse, õigusriigi praktika ja volikogu enda kehtestatud reeglite eiramise tõttu." Eesti Inimõiguste Keskuse hinnangul on tegemist hoiatava näitega, "kuidas avalik võim sekkub kunsti- ja väljendusvabadusse, seda oma eelarvamuste põhjal ja põhiseadust eirates".
Festhearti korraldaja Keio Soomelt rõhutas vajadust seista vastu diskrimineerimisele. Ta avaldas lootust, et Festhearti-juhtum annab ka teistele julgust diskrimineerimise vastu seista.
2019
2018. aasta sügisel esitas MTÜ SevenBow projektitaotluse Rakvere kultuuriürituste toetusvooru saamaks toetust Festhearti korraldamiseks. Rakvere volikogu kultuurikomisjon hindas projekte ning Festheart pälvis komisjoni toetuse rahastuseks. Rakvere Linnavolikogu aga kaldus oma otsuses kõrvale kultuurikomisjoni otsusest ning vähendas LGBT+ filmifestivali toetust 1500 eurolt 300 eurole. Eesti Inimõiguste Keskus ja MTÜ SevenBow kaebasid Rakvere Linnavolikogu kohtusse.
14. juunil 2019 otsustas Tartu Halduskohus tühistada Rakvere Linnavolikogu otsuse, milles jäeti täies ulatuses rahuldamata projektitaotlus filmifestivali toetamiseks, ning kohustas Rakvere Linnavolikogu tegema uue otsuse, millega määrata MTÜ-le 2019. aasta filmifestivali korraldamiseks täiendavalt toetust 1200 eurot. Rakvere Linn ei kaevanud kohtuotsust edasi ning see jõustus 16. juulil 2019.
Oktoobri keskmine õhutemperatuur
Oktoobri keskmine õhutemperatuur on kliimanäitaja, mis arvestatakse mingis kohas tehtud mitmeaastaste vaatluste alusel.
Komarivtsi (Bari rajoon)
Komarivtsi (ukraina keeles Комарівці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Pindala on 3,92 km². Elanike arv on 1161.
CF
Cf võib tähendada järgmist:
Roberto Baggio
1993. aastal Roberto Baggio sai FIFA aasta jalgpalluriks ja Euroopa aasta jalgpalluriks. 2004. aastal valiti ta nimekirja FIFA 100.
Joel Remmel
Joel-Rasmus Remmel (sündinud 11. detsembril 1989 ) on eesti muusik.
Haridus
2009. aastal lõpetas Remmel Jakob Westholmi Gümnaasiumi. 2011.–2012. aastal õppis ta Göteborgi ülikooli muusika- ja draamaakadeemias, 2014. aastal lõpetas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia jazzosakonna klaveri eriala magistriõppe.
Tegevus muusikuna
Joel Remmel musitseerib koos Heikko Remmeli ja Ramuel Tafenauga kollektiivis Joel Remmel Trio.
Ta on pianistina koostööd teinud paljude Eesti muusikute ja kollektiividega, teiste hulgas Anna Kaneelina, Raivo Tafenau kvartett ja Liisi Koikson. Viimasega ilmutasid nad 2023. aastal ühise albumi "Põimumised". Lisaks on ta kaastööd teinud näiteks Liina Saare, Tiit Kalluste ja Marianne Leiburi albumitel.
Remmel osaleb Draamateatri lavastuses "Lehman brothers" ning on lavastuse muusika üks autoreid.
Albumid
Sooloalbumid:
Joel Remmel Trio albumid:
Muu tegevus
Remmel töötab Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias lektorina ning Tallinna Muusika- ja Balletikooli rütmimuusika osakonnas klaveripedagoogina. Ta on amatöörjalgpallur Tallinna FC Reaal ridades ning olnud ERR-i jalgpalliülekannete kaaskommentaator.
Isiklikku
Joel-Rasmus Remmeli vanemad on muusikud Taavo Remmel ja Varje Remmel ning tema vend on jazzmuusik Heikko-Joseph Remmel.
Aastail 2013–2016 oli ta abielus laulja Laura Põldverega. 2021. aastal abiellus näitleja Liis Remmeliga.
Ben Gurioni rahvusvaheline lennujaam
Ben Gurioni rahvusvaheline lennujaam (heebrea keel: נמל התעופה הבינלאומי בן גוריון; araabia: مطار بن گوریون الدولي), mida tavaliselt nimetatakse Ben Gurioni lennujaamaks (IATA: TLV, ICAO: LLBG) või Natbag (נתב"ג), on peamine rahvusvaheline lennujaam Iisraelis ja on riigi kõige reisijate rohkeim lennujaam.
Lennujaam on nimetatud Iisraeli esimese peaministri David Ben-Gurioni järgi, lennujaam on El Ali, Israir Airlinesi, Arkia, Upi ja Sun D'Or'i kodulennujaam.
Suuraju poolkerad
Suuraju poolkeradeks (ladina keeles hemispheria cerebri) nimetatakse kesknärvisüsteemiga loomadel koljuõõnes paikneva suuraju vasakut ja paremat osa, mille vahel paikneb suuraju-pikilõhe. Suuraju vasak ja parem poolkera on ühendatud suuraju-pikilõhe põhjas paikneva mõhnkeha (corpus callosum) kaudu.
Inimesel
Inimaju poolkerade funktsioonid pole täpselt samasugused. Seda nähtust nimetatakse ajupoolkerade asümmeetriaks.
Kahe ajupoolkera vaheline infotöötlus käib mõhnkeha kaudu. Naistel on mõhnkeha suurem kui meestel.
Suuraju poolkerad arenevad embrüonaalses arengujärgus otsajust.
Madudel
Madude suuraju poolkerasid on vähe uuritud kuid arvatakse, et nende anatoomia ei erine oluliselt teiste roomajate omast.
Pikk külgpilulane
Pikk külgpilulane (Lineus longissimus) on kärssuss perekonnast Lineus. Ta on pikimaid loomaliike Maal.
Pika külgpilulase geograafiline leviala hõlmab Lääne-Euroopa ja Põhja-Euroopa rannikuveealasid, sealhulgas Läänemere rannikut. Ta on madalvees elunev röövloom, kes lahkub meretõusu ajal oma varjupaigast saagijahile.
Kehakujult on ta tüüpiline kärssuss – pikk ja nöörikujuline. Tema keha pikkus on tavaliselt 5–15 meetrit, harvemini ulatub see kuni 30 meetrini. Mõned autorid kirjeldavad aga üksikuid isendeid pikkusega kuni 60 meetrit.
242px|pisi|left|Lineus longissimus Pika külgpilulase keha läbimõõt on tavaliselt 5–10 millimeetrit. . Teistel andmetel võib Lineus longissimuse keha laius küündida koguni 10 sentimeetrini.
Välislingid
̈
Valetaja lause
Valetaja lause on lause, mis ütleb, et ta on väär, või ütleb, et ta ei ole tõene. Esimesel juhul saadakse valetaja paradoks, teisel juhul tugevdatud valetaja paradoks.
AS 7P Nordic
AS 7P Nordic (varasemate nimedega OÜ Fromdistance ja AS Fromdistance) on Eesti infotehnoloogiaettevõte. Ettevõte kuulub emaettevõttele Seven Principles AG.
Kerjusüliõpilane
"Kerjusüliõpilane" (saksa keeles "Der Bettelstudent") on helilooja Carl Millöckeri operett kolmes vaatuses. Friedrich Zelli (õieti Camillo Walzel) ja Richard Genée libreto on loodud Victorien Sardou' "Le noces de Fernande'i" (1878) ja Edward Bulwer-Lyttoni "The Lady of Lyonsi" (1838) järgi.
Faktoloogia
Opereti esmaettekanne oli 6. detsembril 1882 Viini Theater an der Wienis. Rollide loojad: Alexander Girardi (Szymon), Josef Joseffy (Jan), Caroline Finaly (Laura), Felix Schweighofer (Ollendorf), Carl Adolf Friese (Enterich). Dirigeeris Karl Millöcker.
Peamised osad: Szymon Rymanowicz (tenor), Laura Nowalska (sopran), krahvinna Palmatica Nowalska (metsosopran), Bronislawa (sopran), kolonel Ollendorf (bass), Enterich (bariton), Jan Janicki (tenor), krahv Bogumil Malachowski (bass), Eva (metsosopran).
Helilooja parimaid ja enam mängitud teoseid, mis paistab silma särava muusika ja tugeva libreto poolest. Üks operetiajastu populaarsemaid teoseid. Esitati Saksamaal kuni 1915. aastani üle 5000 korra. Tänapäeval lavastatakse saksa keelt kõnelevates maades regulaarselt.
Eestis on seda operetti lavastatud Estonias (1910, 1923, 1947) ja Endlas (1923).
Faabula
Tegevus toimub Krakówis 1704. aastal, kui Poolat valitses Friedrich-August II. Poola krahvinna Laura tõrjub tagasi Krakówi kuberneri, kolonel Ollendorfi lähenemiskatsed. Laura ema Palmatica on otsustanud, et tütar võib mehele minna üksnes Poola ohvitserile.
Kolonel plaanib kättemaksu. Ta hoiab vangis kahte mässulist poola üliõpilast Szymonit ja Jani. Kolonel pakub neile raha ja vabadust tingimusel, et Szymon esitleks end Poola printsina ja Jan tema sekretärina. Ta soovib, et Laura armuks noormehesse ja soostuks abielluma ning siis tema, Ollendorf, marsiks pulmapäeval kohale, et teatada Laurale, kellega on tegemist.
Neid esitletakse Laurale ja tolle õele Bronislawale. Noormehed avaldavad neidudele kohe sügavat muljet. Laura armub Szymonisse ja vastupidi. Kui asi läheb tõsiseks, soovib Szymon neiule kõik ära rääkida, kuid Jan takistab teda. Pärast keerulisi intriige ei õnnestu Ollendorfil oma tahtmist saada. Poola vabastatakse. Laura ja Szymon ning Jan ja Bronislawa abielluvad.
Vitor Bueno
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Atlético Monte Azul. Aastatel 2011–2012 kuulus ta klubisse Bahia. 2013. aastal liitus ta Botafogo-SP-ga ning debüteeris aasta hiljem São Paulo osariigi meistrivõistlustel.
2015. aasta mais läks ta Botafogost laenule Santosesse, mängides esmalt klubi kuni 23-aastaste võistkonnas. Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 17. septembril mängus Atlético Mineiro vastu. Esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas 6. detsembril mängus Atlético Paranaense vastu. 2016. aastal sõlmis ta Santosega püsiva lepingu. 2016. aastal tuli ta Santosega São Paulo osariigi meistriks. Sama aasta Brasiilia kõrgliigas lõi Bueno kümme väravat ja valiti Brasiilia kõrgliiga hooaja parimaks uustulnukaks. 2018. aasta augustis läks ta Santosest laenule Ukraina kõrgliigaklubisse Kiievi Dinamo (vastupidises suunas liikus Derlis González), kuid ta sai hooajal 2018/19 Ukraina kõrgliigas väljakule vaid kahes mängus.
2019. aasta aprillis läks ta Santosest laenule São Paulosse. Samal hooajal lõi ta Brasiilia kõrgliigas kuus väravat ning sõlmis klubiga püsiva lepingu. 2021. aastal tuli ta São Paulo meeskonnaga São Paulo osariigi meistriks.
2022. aasta veebruaris sõlmis ta Athletico Paranaensega lepingu, mis kehtib kuni 2024. aasta detsembrini.
Saguenay
Saguenay (hääldus /ˈsæɡəneɪ, ˌsæɡəˈneɪ/) on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Kanadas Québeci provintsis. Asub Saguenay jõe ääres 180 km Québeci linnast põhja pool.
Linn loodi 2002. aastal Chicoutimi, Jonquière'i ja La Baie linna ning Laterrière'i, Lac-Kénogami ja Shipshaw' valla liitmise teel.
Rahvastik
2021. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 144 723 elanikku, mis oli 0,8% vähem kui 2016. aastal fikseeritud 145 949. Põlisrahvad moodustasid 5,4% elanikkonnast.
2006. aastal kõneles 98,1% elanikest emakeelena prantsuse keelt. 2021. aasta seisuga oli prantsuse keele emakeelseid kõnelejaid 97,4%. Järgnesid inglise keel (0,8%) ja hispaania keel (0,4%), kusjuures veel 0,4% märkis oma emakeeleks nii inglise kui ka prantsuse keele 0,4% ning 0,2% prantsuse keeles ja ühe mitteametliku keele.
2021. aasta seisuga oli 71,5% linna elanikest katoliiklased, mis on 20% vähem kui 2011. aastal. 21,1% väitis, et nad pole usklikud. Suurim usuvähemus olid moslemid (0,5%).
Naiskivi
pisi|Naiskivi Viru-Nigula vallas endises Mäepealse külas Naiskivi on püha kivi Virumaal Viru-Nigula kihelkonna ja valla Unukse külas.
Jõgevamaa meistrivõistlused
Jõgevamaa meistrivõistlusi peetakse mitmel spordialal:
Naiskivi
Kivi sünni kohta on 1937. aastal üles kirjutatud muistend:
''Kuri ämm ei ole miniat sugugi sallind, ajand teda ühtelugu taga, sõimand, löönd ja vaevand teda. Minia kannatand esti kõik nurisemata, aga et abi kudagi loota ega kuskilt loota ei old, lõppend ka temagi kannatus. Kui ta jälle ämmalt hea tulupi oli saand, võtnud lapse ja lähend püha määle ja palund jumalatelt, et teda kiviks muudetaks. Puuks ei ole sellepärast tahtnud, et puu ära põletatakse. Selle pääle muudetudki kiviks. Kivi aketud pühaks pidama ja tema juures jumalaid paluma. Ristiusu ajal keelatud metsas käimine ära ja kivi toodud sookaldale välja (kust, ei tea). Kivi peab istuva naisterahva moodi olema, kellel ka laps süles olnud. Hiljuti võtnud üks tüdruk koeruse pärast lapse sülest ära.'' (ERA II 153, 593 (17) < Viru-Nigula khk, – H. Länts (1937.)
Kõrvliudik
Kõrvliudik (Otidea) on liudikulaadsete perekond.
Mai Kangro
Ta on olnud Eesti Televisiooni saate "Ringvaade" reporter ning juhtinud 2019. aastal ETV2 noortesaadet "Nova".
Tema artikleid on ilmunud ajalehes Sakala.
On osalenud ETV "Laulukarussellis" 2002. aastal ja laulnud solistina ansamblis Külalised.
2007. aastal osales ta TV3 saatesarjas "Eesti otsib superstaari", kus ta finaali ei pääsenud.
Isiklikku
Abiellus 7. juulil 2012 poliitik Kalle Pallinguga. Neil on 2011. aastal sündinud poeg Paul.
2020. aastal abiellus ta ärimees Margus Kangroga ja neil on 2020. aastal sündinud tütar.
Asümmeetriline süsinik
pisi|70px|Asümmeetrilise süsiniku näide pisi|150px|Üht asümmeetrilist süsiniku aatomit sisaldav (ühe [[stereokese|stereokeskmega) molekul saab esineda kahe enantiomeerina.]] pisi|150px|Kahe stereokeskmega molekul saab esineda nelja [[stereoisomeerina]] Asümmeetriline süsiniku aatom (asümmeetriline süsinik) on nelja erineva aatomi või aatomite rühmaga seotud süsiniku aatom.
Molekulis võib esineda mitu asümmeetrilist süsiniku aatomit ehk stereokeset, mistõttu saab esineda mitmeid stereoisomeere. Tetraeedrilise stereokeskme korral, nagu seda on süsinikuaatom, on võimalik stereoisomeeride arv 2n, kus n on stereokeskmete arv molekulis.
Giuseppe Bergomi
Giuseppe Bergomi (sündinud 22. detsembril 1963 Milanos) on endine Itaalia jalgpallur.
Jumalariik
Jumalariik või Taevariik on mõiste aabrahamlikes religioonides (judaismis, kristluses ja islamis), mis tähistab ülimat või kõrgeimat olekut või saavutust.
Tanahis esineb mõiste "Issanda riik" kahes kohas, kuid enamasti on kasutusel mõisted "Tema riik" või "Sinu riik".
Sünoptilistes evangeeliumites räägib Jeesus sagedasti Jumalariigist, ometi ei selgita ta kuskil selle tähendust, mistõttu arvatakse, et see oli tol ajal sagedasti tarvitusel olev mõiste, mis ei vajanudki selgitust.
Apokrüüfilises Tooma evangeeliumis ütleb Jeesus: „Kui need, kes teid juhivad, ütlevad teile: „Näe, kuningriik on taevas,“ siis taevalinnud ennetavad teid. Kui nad ütlevad teile: „See on meres,“ siis kalad ennetavad teid. Kuningriik on hoopis nii teie sees kui teie ümbruses. Kui õpite end tundma, siis hakatakse teidki tundma, ning siis mõistate, et olete Elava Isa lapsed. Kuid kui te ei õpi end tundma, siis elate vaesuses ning teie ise oletegi vaesus.“ Ja teises kohas ütleb ta: "Kuningriik on hoopis laiali laotatud maale ning inimesed ei näe seda.“
On tähelepanu juhitud, et kuigi inimesed võivad mõista "Jumalariiki" intuitiivselt, puudub uurijatel selle suhtes üksmeel. Arvatakse, et see võib tähendada kristlikku elukorraldust, teed maailma uuendamiseks, eriliste võimete avastamist või hoopis tulevast maailma.
Magnetron
pisi|Magnetroni ühe sektsiooni põhimõtteline ehitus: 1 – katood, 2 – anood, 3 – püsimagneti poolused
Magnetron on mikrolaineid (ülikõrgsagedusvõnkumisi vahemikus 0,3…300 GHz) tekitav vaakumlamp. Seadise hõõgkatoodi ja elektromagnetilise õõsresonaatorina toimiva anoodi vahel mõjub elektronidele peale elektrivälja ka ristsuunaline magnetväli. Elektromagnetvõnkumise lainepikkus on määratud resonaatori mõõtmetega. Magnetron sisaldab mitu niisugust sektsiooni, mis on omavahel pilude kaudu ühendatud.
Roheline mees
Roheline mees on antropomorfne lehtedega kaetud maski meenutav dekoorielement, mis esineb põhiliselt keskaja ja varauusaja arhitektuuris. Motiiv kujutab endast mehepead, väga harva naisenägu, kelle pea- ja näokarvad lähevad üle lehtedeks ja vahel kasvavad lehtedega taimeväädid välja ka maski suust. Esineb nii kiriku- kui ka ilmalikus arhitektuuris. Näo kujutusviisis on teatud sarnasust metsmehe motiiviga.
Magnetron
Impulssrežiimis magnetrone kasutatakse mikrolainegeneraatorina radarites ja pidevrežiimis magnetrone näiteks mikrolaineahjus. Magnetrongeneraatori tööks vajalik kõrge anoodpinge – mikrolaineahjul umbes 2000 volti – saadakse võrgupingest transformaatori ja alaldi abil.
Triin Olvet
Triin Olvet (sündinud 1970) on eesti tõlkija, toimetaja ja ajakirjanik.
Ta on kirjastuse Argo raamatusarja "Elav teadus" toimetaja.
Norwichi katedraal
Norwichi katedraal (The Cathedral Church of The Holy Trinity) on Kolmainsusele pühitsetud katedraal Inglismaal Norfolkis Norwichis. See on Inglismaa kiriku Norwichi piiskopkonna katedraalkirik ja osa Norwichi ajaloolisest arhitektuuripärandist.
Ajaloost
Katedraali ehitust alustati 1096. aastal. See on ehitatud mördiga seotud ränirikkast kivist ja kaetud kreemika Caeni lubjakiviga. Ehitis valmis 1145. aastal romaani stiilis nelitistorniga, mida katab puidust ja pliikatusega tornikiiver. Kiriku idaosa ehitati kahjustuste tõttu hilisemal ajal ümber, samuti torn, mis lõpetati 1480. aastal, kuid hilisemal ajal muutus hoone välisilme vähe.
Arhitektuur
Norwichi katedraal on romaanipärane 14-võlvikuline külglöövide kohal asuvate empooridega, eenduva ristlöövi ja kooriümbriskäiguga basiilika, olles üks terviklikumaid näiteid Inglismaa romaanikast (Norman style). 141 meetrit pikk ja 54 m lai ehitis on suurim hoone East Anglias. Aastail 1446–1472 asendati kesklöövi ja risthoone lame puulagi lehvikvõlvlaega, milles igale piilarile toetub 15 roiet. Suur aken läänefassaadil on samuti hilisgooti stiilis.
Interjööris moodustavad kesklöövi seina kaks ülestikku asetsevat ühetaoliselt kujundatud kaks arkaadi, külglöövide ja empoorikorruse oma. Arkaadide piilarid on ümbritsetud saledatest turpadest, millel pole struktuurset funktsiooni, vaid mis elustavad lamedaid müüripindu. Külglööviga sama laiad ja ristservjoonvõlvidega kaetud empoorid olid Inglismaa romaanikas tavalised, samuti Prantsusmaal, näiteks Toulouse'i Saint-Sernini basiilikas. Selgesti eristuva ristlöövi idaküljes asuvad eenduvad kabelid. Külglöövid avanevad ümber kooriruumi kulgevasse kooriümbriskäiku, millesarnane lahendus esines ka Prantsusmaa palverännukirikutes ja hiljem gooti katedraalides. 17. sajandil varises sisse 14. sajandil ehitatud Maarja kabel ja see ehitati alles 20. sajandil uuesti. 1362. aastal kõrgendati tugevasti kooriruumi aknaid ja kujundati need hilisgooti stiilis ümber, samuti varustati kooriosa tugipiilaritega.
Võimsa nelitistorni ülakorrus on hilisromaani stiilis, kivist tornikiiver gooti vormides – see ehitati pärast 1169. aastal juhtunud välgutabamust ja põlengut osaliselt ümber. Torn on 96 m kõrge ja sellega kõrguselt teine Inglismaal. Sel on ka Inglismaa vanim astronoomiline kell.
Kiriku juurde kuulub suur ristikäik, mille võlvides on üle tuhande päiskivi, mõnisada neist kaunistatud polükroomse raiddekooriga. Ristikäik on Inglismaal suuruselt teine Salisbury katedraali ristikäigu järel. Katedraali maa-ala (ingl cathedral close) on üks suurimaid Euroopas.
Muud
Arvo Pärt lõi 1996. aastal Norwichi katedraali 900. aastapäeva tähistamiseks kooriteose segakoorile a cappella "I Am the True Vine". Teose esiettekanne toimus 22. juunil 1996 Norwichi katedraali koori esituses David Dunnetti juhatusel.
Välislingid
Katedraali veebileht
Longus karuohakas
Longus karuohakas (Carduus nutans) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Eestis leidub taime hajusalt teede ääres, karjamaadel, mererannas.
Urve Lippus
Urve Lippus (5. märts 1950 Tartu – 13. mai 2015) oli eesti muusikateadlane, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professor.
Haridus
Lippus lõpetas 1975 Tallinna Konservatooriumi muusikateaduse erialal (juhendajad Herbert Tampere ja Ingrid Rüütel). 1985. aastal kaitses ta Moskva Konservatooriumis kunstiteaduste kandidaadikraadi muusikateaduse erialal ning 1995. aastal Helsingi Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi muusikateaduses tööga "Linear musical thinking. A theory of musical thinking and the runic tradition of Baltic-Finnish peoples".
Töökäik
Lippus töötas 1975–2000 Keele ja Kirjanduse Instituudis. Alates 1976. aastast on ta töötanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (kuni 1993 Tallinna Konservatoorium, kuni 2005 Eesti Muusikaakadeemia), alguses tunnitasulise ja erakorralise õppejõuna, 1990–1995 dotsendina, alates 1995. aastast professorina. 1990–1995 oli Lippus muusikaajaloo kateedri juhataja, 1995–2013 muusikateaduse osakonna juhataja.
Isiklikku
Urve Lippuse isa oli viiuldaja ja muusikapedagoog Endel Lippus, ema pianist ja muusikapedagoog Virve Lippus. Keeleteadlane Pärtel Lippus on tema poeg.
Antero Wareliuse auhind
Antero Wareliuse auhind on Soome kirjandusauhind, mida igal aastal annab välja organisatsioon Suomen tietokirjailijat. Auhinda antakse alates 1985 ja teaduskirjanikule. Auhinna suurus on 12 000 eurot. Auhind on nimetatud soome kirjaniku ja vaimuliku Antero Wareliuse (1821–1904) auks.
Adila paemurd
Adila paemurd on paemurd Rapla maakonnas Kohila vallas Adila külas.
Paljand on osaliselt võsastunud. Kõrgeima astangu kõrgus on 70 cm, ent lubjakivi paljandub vähemal määral ka muudes paemurru servades.
Murd on Adila kihistu stratotüüp. Aastal 1981 puuriti sellest 20 meetri kaugusele puurauk, mille südamikku uurides avastati, et sealsed ülemised paekihid on küll Adila kihistule omaselt õhukesed, ent kuuluvad siiski Moe kihistusse. Kuna Moe kihistu lasub Adila kihistul, siis ei sobi murd tõenäoliselt Adila kihistu stratotüübiks ja vaja on leida neostratotüüp.
Greeley maakond (Kansas)
pisi|Greeley maakond Kansase osariigis thumb|Greeley maakonna kohtumaja Tribune'is Greeley maakond on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigi lääneosas.
2010. aastal elas maakonnas 1247 inimest. Maakonna keskus ja suurim linn on Tribune (741 elanikku). Suurem asula on veel Horace (70).
Maakonna pindala on 2015 km². Veekogusid ei ole.
Boriss Piip
Boriss Ivanovitš Piip (vene keeles Борис Иванович Пийп; 6. november (vkj 24. oktoober) 1906 Peterburi – 10. märts 1966 Petropavlovsk-Kamtšatski) oli eesti päritolu Venemaa vulkanoloog, Kamtšatka vulkanoloogiainstituudi rajaja.
Boriss Piip oli vulkaanipursete ja kuumaveeallikate dünaamika, füüsika ja keemia eriteadlane. Tal on uurimusi Kamtšatka kuumaveeallikate ja Kljutševskaja sopka kujunemise ja pursete kohta.
Perekond ja haridustee
Boriss Piibu isa Johann Piip (Иохан Кай Пийп) oli pärit eesti taluniku perest. Tema ema Anna Mürk suri 1908. aastal. Pärast abikaasa surma abiellus isa Maria Tideniga (Мария Энновна Тиден). Varase lapsepõlve veetis Boriss Piip vanaisa talus Eestis, kuueaastaselt asus Piip elama Peterburi. Seal omandas ta vene keele ja hariduse. Isa töötas Petrogradis tislerina, pärast revolutsiooni ja demobiliseerumist sõjaväest treialina mitmes Petrogradi tehases. Isa suri 1928. aastal, kasuema 1942. aastal Leningradi blokaadis.
Ta õppis 1924–1926 Leningradi mehaanikatehnikumis. Kui avanes võimalus astuda Leningradi mäeinstituuti, kasutas Piip seda võimalust. Instituudi lõpetas ta 1931. aastal mäeinsener-petrograafina. Talle anti võimalus astuda aspirantuuri ja selle lõpetas Piip 1934. aastal.
1931–1945
pisi|vasakul|[[Avatša vulkaani kraater 2741 meetri kõrgusel. 1938. aastal toimunud vulkaanipurske tagajärgi uuris Boriss Piip. Foto on hilisemast ajast]] Aastail 1931–1938 töötas Boriss Piip Leningradi mäeinstituudi petrograafia kateedris algul assistendina, hiljem dotsendina.
Piip osales Kamtšatka tegevvulkaanide uurimise ekspeditsioonil esimest korda 1931. aastal Aleksandr Zavaritski juhtimisel.
1933. aastal uuris Piip Uzoni vulkaani kaldeerat, 1934. aastal Malkinskije, Natšikinskije, Bannõje ja Paratunskije kuumaveeallikaid. Kandidaadiväitekirja kirjutas ta Kamtšatka kuumaveeallikatest.
1938. aastal pärast Avatša vulkaanipurset saatis Zavaritski Piibu purske tagajärgi uurima.
Alates 1940. aastast töötas Piip NSV Liidu Teaduste Akadeemia vulkanoloogialaboratooriumis. Aastail 1940–1946 oli Piip Kamtšatka vulkanoloogiajaama ülem.
1940. aastate esimesel poolel uuris Piip Županovski, Zavaritski, Kintšokloki, Šivelutši vulkaane, samuti Kljutševski vulkaanirühma (sellesse kuulub 14 vulkaani). 1944. aasta detsembrist 1945. aasta jaanuarini toimus vulkaanipurse Kljutševskaja sopkal, samal aastal toimusid veel pursked Šivelutšil ja Avatšil. Kõiki neid kolme purset õnnestus Piibul vaadelda ja uurida vahetult.
Piip oli aastast 1945 ÜK(b)P (hilisem NLKP) liige.
Pärast sõda
pisi|[[Kljutševskaja sopkal toimunud vulkaanipurset 1944. aasta detsembrist 1945. aasta jaanuarini vaatles ja uuris Piip isiklikult. Vaatlusmaterjalid olid 1950. aastal kaitstud doktoritöö aluseks. Foto hilisemast (1994) toimunud purskest]]
Piip naasis Moskvasse 1946. aastal viie aasta jooksul kogutud materjale läbi töötlema. Kljutševskaja sopkal toimunud 1944–1945 vulkaanipurske vaatlused ja Kljutševki vulkaanirühma geoloogilised uurimismaterjalid said doktoriväitekirja alusmaterjaliks. Piip kaitses doktoritöö edukalt 1950. aastal.
1946. aastal osales Piip akadeemilises aerovulkanoloogilises ekspeditsioonis. Koos akadeemikute Zavaritski ja Smirnoviga vaatlesid nad lennukilt Kamtšatka vulkaane, uurisid lähemalt Kljutševski vulkaanirühma ning külastasid Kamtšatka vulkanoloogiajaama.
Aastail 1950–1954 töötas Piip teist korda vulkanoloogiajaama ülemana Kamtšatkal. Jätkusid vulkaanide uuringud ja vulkaanipursete dokumenteerimised.
Piip osales Kamtšatka 4. novembril 1952. aastal toimunud maavärina uurimisel.
1958. aastal valiti Boriss Piip vulkanoloogia ja geoloogia valdkonnas NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondent-liikmeks.
1959. aastal määrati Piip Kamtšatka kompleksekspeditsiooni ülemaks ja NSVL TA Siberi osakonna geoloogia- ja geofüüsikaobservatooriumi direktoriks. Mõlemad asutused rajati Petropavlovsk-Kamtšatkskisse. 1962. aastal, nende kahe asutuse baasil, organiseeriti NSVL TA Vulkanoloogiainstituut. Direktoriks määrati Boriss Piip. Sellesse ametisse jäi Piip oma surmani.
Aastal 1960 aitas Piip korraldada esimest Eesti noorteadlaste kompleksekspeditsiooni Kamtšatkale.
1963–1966. aastal oli Piip Rahvusvahelise Vulkanoloogia Assotsiatsiooni asepresident.
Piip kuulus Kamtšatka oblasti võimueliiti, olles valitud oma viimastel eluaastatel NLKP Kamtšatka oblastikomitee büroo liikmeks.
Boriss Piip suri ootamatult 1966. aasta märtsis pärast oma Uus-Meremaa komandeeringut käsitlevat ettekannet, jõudmata tribüünilt lahkuda.
Mälestuse jäädvustamine
Boriss Piibu nime järgi on nimetatud veealune tegevvulkaan – Piibu vulkaan.
Liina Kersna
Liina Kersna (neiupõlvenimi Liina Lepik; sündinud 3. aprillil 1980 Tallinnas) on eesti ajakirjanik, poliitik ja riigiametnik. Ta oli Kaja Kallase esimese valitsuse haridus- ja teadusminister (2021–2022).
Elulugu
Ta on lõpetanud 1998. aastal Lasnamäe Üldgümnaasiumi ja 2005. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal. 2018. aastal sai magistrikraadi Tartu Ülikooli hariduskorralduse erialal.
Ta töötas aastatel 1998–2002 Eesti Raadios saatejuhi ja toimetajana ning 2002–2004 Eesti Üliõpilaskondade Liidu avalike suhete juhina.
2004. aastal oli ta Põllumajandusministeeriumi pressibüroo peaspetsialist, aastatel 2005–2006 oli sama pressibüroo avalike suhete osakonna juhataja asetäitja ja 2006–2007 juhataja.
Aastatel 2007–2010 ja 2012–2013 oli ta Vabariigi Valitsuse meedianõunik; aastatel 2010–2012 oli ta Vabariigi Valitsuse valitsuskommunikatsiooni direktor. Aastatel 2013–2015 oli ta Eesti Vabariigi Peaministri nõunik – peaministri büroo juhataja.
Novembri keskmine õhutemperatuur
Novembri keskmine õhutemperatuur on kliimanäitaja, mis arvestatakse mingis kohas tehtud mitmeaastaste vaatluste alusel.
Liina Kersna
Elulugu
Ta kuulub 9. septembrist 2013 Reformierakonda. 2015. aastal valiti ta Riigikogu XIII koosseisu liikmeks.
26. jaanuarist 2021 oli ta Kaja Kallase esimeses valitsuses haridus- ja teadusminister. 30. juunil 2022 teatas ta ametist tagasiastumisest, kuid jätkas tööd kuni uue valitsuse ametisse astumiseni 18. juulil 2022.
Novembri keskmine õhutemperatuur
Tabel
Tabelis on toodud novembri keskmine õhutemperatuur aastatel 1981–2010 maailma eri paikades.
Liina Kersna
Elulugu
Alates 15. detsembrist 2022 on Liina Kersna Riigikogu kultuurikomisjoni esimees. Enne seda oli ta sama komisjoni aseesimees.
Isiklikku
Ta on abielus ajakirjanik Vahur Kersnaga, neil on poeg.
Schönbrunni kollane
Nimetus on antud Austria-Ungari olulisima ehitise Schönbrunni lossi järgi
Seitenstetteni kollane
Schönbrunni kollase heledam ja jahedam variant on tuntud Seitenstetteni kollase nime all. Schönbrunni kollasest valgega segatud toon on saanud nime Mostviertelis asuva Seitenstetteni kloostri järgi ja seda kasutatakse traditsiooniliselt nii kiriklikel kui ka ilmalikel hoonetel nagu kiriklad ja kastellmõisahooned (Vierkanter). Värv kantakse värskele krohvile; aknad, simsid ja hoonenurgad värvitakse valgeks.
Sile toompihlakas
Sile toompihlakas (Amelanchier laevis) on toompihlaka perekonda kuuluv taimeliik.
Kirjeldus
See liik kasvab oma kodumaal kuni 12 m kõrguseks puuks või puukujuliseks põõsaks. Lehed on ilma karvadeta, kujult elliptilised, munajad või piklikmunajad, serv on saagjas ning tipp teritunud. Valged õied asetsevad rippuvates paljuõielistes kobarates, õitseb mais. Viljad on purpurset kuni musta tooni, söödavad, magusad ja lihakad. Suureviljaline ja saagikas liik. Sügisel muudab sileda toompihlaka dekoratiivseks oranž kuni punane lehevärvus.
Tribune'i vald
Tribune'i vald (Tribune Township) on vald (township) Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis Greeley maakonnas.
Sile toompihlakas
Levik
On levinud Põhja-Ameerika idaosas. Leviala sarnaneb tähk-toompihlaka omaga. Kuigi liik on Eestis talvekindel, on see siin vähe levinud.
Tribune'i vald
2010. aastal elas vallas 1247 inimest. 2000. aastal 1255 inimest.
Valla pindala on 585,66 km². Veekogusid ei ole.
Vööt-põõsalind
Vööt-põõsalind (Sylvia nisoria) on linnuliik põõsalindlaste sugukonnast põõsalinnu perekonnast.
Levila
Vööt-põõsalind on levinud Euraasias Kesk-Euroopast kuni Kesk-Aasia mäestikeni. Lääne-Euroopas ta puudub. Ta on rändlind, talvitab Ida-Aafrikas.
Eestis on vööt-põõsalind ebaühtlaselt levinud harv kuni harilik haudelind, sagedam Lääne-Eestis ja läänesaartel. Pesitsusaegset arvukust on hinnatud 15 000–25 000 paarile. Saabub mais, lahkub augustis, vähesed septembris. Vööt-põõsalind oli Eestis 19. sajandi lõpul haruldane lind. 20. sajandi esimesel poolel muutus ta Lääne-Eestis tavalisemaks seoses levila laienemisega põhja poole.
Välimus ja hääl
Pikkus 16–18 cm. Vanalinnu ülapool on pruunika varjundiga hall, hõredate valkjate suleääristega. Alapool on valge, tumedate hallpruunide lainjate vöötidega. Hoosuled on tumepruunid. Tüürsuled on hallpruunid, valgete tipuservaga. Vanalinnul on kollased silmad. Noorlind sarnaneb aed-põõsalinnuga, kuid on suurem, osal tiivasulgedel on heledad servad ja sabaalusel on tavaliselt nõrk tume vöödistus. Noorlinnul on tumedad silmad.
Vööt-põõsalinnu laul sarnaneb aed-põõsalinnu ja pruunselg-põõsalinnu lauluga. Ärevushüüd on täristav trrrrt-tk-tk-tk-tk, seda põimib ta aeg-ajalt laulusse. Kutsehüüd on tek-tek-tek.
Elupaik
Vööt-põõsalind asustab põõsasniite, mitmesuguseid võsasid ja põõsastikke, kadastikke, kohati ka rabavõsasid. Sageli leidub teda samas elupaigas, kus punaselg-õgija.
Pesitsemine
Kurnas on viis kuni kuus peaaegu ühevärvuselist valget nõrga hallika laigustusega muna, mida peamiselt emaslind haub 12–14 päeva. Poegi toidavad mõlemad vanalinnud putukate ja nende vastsetega. Pojad lahkuvad pesast 11–12 päeva vanuselt.
Giampiero Boniperti
Giampiero Boniperti (4. juuli 1928, Barengo – 18. juuni 2021, Torino) oli Itaalia jalgpallur.
Klubikarjäär
Terve karjääri mängis Giampiero Boniperti Torino Juventuses.
ZF Mgcawu ringkond
ZF Mgcawu ringkond (kuni 1. juulini 2013 Siyanda ringkond) on Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis asuv 2. järgu haldusüksus. Piirneb loodes Namiibiaga ja põhjas Botswanaga.
Ringkond on saanud nime Upingtoni esimese mustanahalise linnapea Zwelentlanga Fatman Mgcawu järgi.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli ZF Mgcawu ringkonna elanikest värvilisi 60,36%, mustanahalisi aafriklasi 29,36%, valgeid 8,18%, India või Aasia päritolu inimesi 0,72% ja teisi 1,38%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 76,40% inimesi, tsvana keelt 15,83%, koosa keelt 2,73%, inglise keelt 1,77% ja sotho keelt 1,01%.
Palma de Mallorca lennujaam
pisi|Palma de Mallorca lennujaama C-terminal Palma de Mallorca lennujaam (IATA: PMI, ICAO: LEPA) on rahvusvaheline lennujaam, mis asub Palma de Mallorcas Hispaanias. Lennujaam asub umbes 8 kilomeetrit Palma de Mallorca kesklinnast. Lennujaam on Air Europa kodulennujaam. Lennujaama läbis 2017. aastal 27,97 miljonit reisijat.
Oskar Randmaa
Oskar Eduard Randmaa (kuni 1935. aastani Oskar Eduard Hansen; 10. juuni 1902 Tartu – 4. august 1943 Taišet, Irkutski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Ta lõpetas Kõrgema Sõjakooli, teenis 1. Jalaväerügemendis, 4. Üksikus Jalaväepataljonis, Sõjavägede Staabis ja Soomusrongirügemendis. Oli kaitseliitlane.
Ta arreteeriti 14. juunil 1941, suri vangistuses.
Ikva
Ikva (ukraina keeles Іква) on jõgi Volõõnia kõrgustikul Ukrainas, Lvivi, Ternopili ja Rivne oblastis.
Ikva, Stõri parempoolse lisajõe kaldal asub Dubno linn.
Micrologus de disciplina artis musicae
pisi|Guido õpetamas [[monokordi abil piiskop Theodaldi. 12. sajandi joonistus, Codex Lat. 51 f°35v]] "Micrologus de disciplina artis musicae" ('Väike õpetus muusikakunsti reeglitest'), ka "Micrologus", ka "Micrologus Guidonis de disciplina artis musicae" on benediktiini munga Guido Arezzost umbes 1025. aasta paiku kirjutatud muusikateoreetiline traktaat.
Traktaat on pühendatud Arezzo piiskopile Theodaldile (Teodaldo).
"Micrologust" peetakse keskaja üks olulisemaks muusikateoreetiliseks tekstiks.
Lessovski
Ajalugu
Lessovskid põlvnesid Venemaa kindralfeldmarssali vürst Nikolai Vassiljevitš Repnini (1734−1801) abieluvälisest suhtest Anastassija Nikolajevna Neledinskaja-Meletskajaga (sündinud Golovina) (1754−1803). Suguvõsa kustus 1884. aastal.
Micrologus de disciplina artis musicae
Noodijoonestiku toimimise põhimõtet ja solmisatsioonisilpe kirjeldab Guido oma järgnevates teostes, kuid sageli on keskaegsetes käsikirjakogumikes need kõik ühtede kaante vahele köidetud.
Ripsliudik
Ripsliudik (Scutellinia) on liudikulaadsete perekond.
Kärssusside loend
''Siin on loetletud kärssusse.
Selles nimekirjas on kärssusside liigid ja teised -taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid.
Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis:
Teenusmajanduse Koda
Teenusmajanduse Koda on Eesti ettevõtjate ühendus, mis koondab teenusepakkujaid.
Organisatsiooni juhatuse esimees on Jaan Pillesaar ning aseesimees Kaido Kaljulaid.
Teenusmajanduse Kojaga saavad liituda kõik vastava ala juriidilised isikud, kelle liitumise juhatus heaks kiidab. Samuti saab astuda organisatsiooni toetajaliikmeks, kellena Koda näeb eelkõige avalik-õiguslikke institutsioone. Esimese toetajaliikmena ühines teater NO99.
Liikmed
Koja asutajaliikmed on NASDAQ OMX Tallinn AS (Tallinna börs), varahaldusettevõte AS Avaron Asset Management, Advokaadibüroo Sorainen, tarkvaraarendaja AS Helmes, konsultatsiooniettevõte Fontes PMP OÜ, Tank Grupi AS, investeerimisettevõte Trigon Capital, KIT Finance Europe, Keha3 OÜ, varahaldusettevõte Eften Capital AS, Ernst & Young Eesti, kindlustusselts Mandatum Life Insurance Baltic SE, Advokaadibüroo Glikman & Partnerid, Raidla Lejins & Norcous Advokaadibüroo, Allianss Arhitektid OÜ, suhtekorraldusettevõte AS Corpore, PricewaterhouseCoopers, Creative Union, Skype Technologies OÜ, Advokaadibüroo Eversheds Ots & Co, Niine Nahakliinik OÜ, Deloitte Advisory ja investeerimisettevõte Evli Securities.
Hiljem on liitunud Colliers International Advisors OÜ, VMP Group OÜ, Hill & Knowlton Eesti AS, Advokaadibüroo Tark Grunte Sutkiene AS, Advokaadibüroo Glimstedt Straus & Partnerid OÜ, IT Koolituskeskuse OÜ ja The Division AS.
Johan August Sandels
pisi|Feldmarssal Johan August Sandels pisi|Sandelsi autogramm Johan August Sandels (31. august 1764 Stockholm – 22. jaanuar 1831 Stockholm) oli Rootsi sõjaväelane (feldmarssal) ja riigitegelane.
1815. aastal oli ta Stockholmi valitseja (Överståthållaren) kohusetäitja, 1818. aastal määrati Norra kindralkuberneriks (rootsi keeles Riksståthållare, taani-norra: Rigsstatholder), 1824. aastal sai ta viimasena feldmarssali auastme.
Soome sõjas 27. oktoobril 1808 peetud Virta silla lahingus (Koljonvirran taistelu) saavutasid Rootsi väed tema juhtimisel võidu Vene vägede üle. Võit jäi Rootsi vägedele viimaseks Soome territooriumil saavutatud võiduks. Sandelsile alluvate ohvitseride seas olid kolonel Fahlander, major Malm ja major Joachim Zachris Duncker.
Carl Friedrich Karell
Carl Friedrich Karell (11. oktoober 1791 Hageri kihelkond – 28. veebruar 1857 Peterburi) oli eesti helilooja ja klaveriõpetaja. Kuni 1811. aastani oli Karelli perekonnanimi Jakobson.
Pere kolis Tallinna, kus Carl oli organistiks mitmes kirikus. 1820 siirdus ta elama Peterburi. Alates 1837. aastast töötas ta Peterburi õigusteaduskoolis muusikaõpetajana ja oli õpilaste hulgas väga hinnatud. Teiste seas andis ta muusikaharidust ka tulevasele heliloojale Pjotr Tšaikovskile.
Tema noorem vend Philipp Karell oli eesti soost arst ning Vene Punase Risti asutaja.
Lisaks:
Hageri kihelkonnas Haibal, Jakobite peres sündis 11. oktoobril 1791 poiss, kes sai  saksapärase nime Carl Friedrich ja ristiisaks parun von Ulrichi ning kelle vennast Philippist tuli Vene keisrite ihuarst. Isa pidas mõisas mitut ametit – oli teenija, jääger, aidamees. Siit siis tihe side mõisaga.
Kui parunipere Tallinna kolis, võeti kaasa ka Jakobi pere. Linnas pandi neile liignimi ja see oli Jakobson. Peatselt sai perekond endale uue nime – Karell. Arvatavasti sündis see Carli initsiatiivil. Innustudes kuulsaist heliloojatest ja nende lennukatest nimedest, olevat Carl välja pakkunud tuletise Corelli–Carelli–Karell. Aastaks 1811 oli selle omaks võtnud kogu pere.