cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Keskmine riik
Üldist
Keskmise riigi alguseks peetakse tavaliselt ühtse Egiptuse riigi taastamist Mentuhotep II ajal 11. dünastia keskpaigas.
Pärast ühendatud Egiptuse lagunemist I vaheperioodil oli võim jagunenud väikekuningate vahel, ent 10. dünastia lõpus kujunes välja Herakleopolise ülimus. Samal ajal tugevnes kuningavõim Ülem-Egiptuses, kui Teebas pääses võimule 11. dünastia.
Keskmist riiki nimetatakse mõnikord ka feodaalajastuks. Mitte ühestki teisest Vana-Egiptuse ajaloo perioodist ei leidu nii palju mälestisi kõige kõrvalisematestki provintsidest.
PSK modulaator
Sissejuhatus
pisi|paremal|Joonis 1. BPSK signaali moodustumine Kõikides digitaalmodulatsiooni viisides kasutatakse lõplikku arvu signaalikujusid, et üle kanda informatsiooni ning sellest tulenevalt koondatakse digitaalmodulatsioonid ühise nimetaja – manipulatsiooni alla.
Keskmine riik
Üldist
Keskmise riigi saab jaotada selgelt kaheks perioodiks:
PSK modulaator
Sissejuhatus
Faasmanipulatsioon ehk PSK (inglise keeles phase-shift keying) on üks mitmest erinevast digitaalmodulatsiooni liigist, kus andmete ülekanne toimub kandesignaali faasi muutes ehk moduleerides. Igale signaali faasiväärtusele on vastavusse viidud bitikombinatsioon, mida nimetatakse sümboliks. Vastavalt faasmanipulatsiooni tüübile saab ühes sümbolis olla kas üks või mitu biti. Samuti oleneb sellest ka erinevate faasiväärtuste hulk.
Keskmine riik
Üldist
Keskmise riigi aegset egiptuse keelt peeti hiljem klassikaliseks.
PSK modulaator
Sissejuhatus
Näiteks BPSK (binaarse faasmanipulatsiooni) puhul edastatakse ühes sümbolis üks bitt ning kuna erinevaid bitiväärtusi on 2, siis vajalikuks osutub 2¹=2 erinevat faasiväärtust. Joonisel 1 on kujutatud esimeses reas moduleerivat digitaalsignaali, teises reas kandesignaali ning kolmandas reas moduleeritud BPSK signaali. QPSK (kvadratuurse faasmanipulatsiooni) puhul edastatakse sümbolis 2 bitti ning sellise infohulga edastamiseks on vaja kasutada 2²=4 erinevat faasiväärtust.
Keskmine riik
11. dünastia
Torino kuningapapüürus nimetab 11. dünastia all seitset kuningat ja seitsmeaastast väljajäetud aega. Valitsemise kogukestuseks on antud 143 aastat. Kui Wolfgang Helck paigutas 11. dünastia lõpu aastasse 1994 eKr, siis saadi 143 aasta liitmisel 11. dünastia esimeseks valitsemisaastaks 2137 eKr.
PSK modulaator
BPSK-modulaator
pisi|paremal|Joonis 2. BPSK-modulaatori plokkskeem Binaarne faasmanipulatsioon oma põhimõttelt on lihtsalt kandevsignaali faasi pööramine vastavalt infosignaalile. Kandevsignaali vastasfaasi pööramine saab toimuda lihtsa korrutustehtega kui moduleeriv signaal omab väärtusi −1 V ja +1 V vastavalt bittidele 0 ja 1. See on võimalik kuna signaali vastasfaasi pööramine on võimalik negatiivse amplituudiga signaaliga läbi korrutamisel:
Keskmine riik
11. dünastia
Kolme või isegi nelja enne Mentuhotep II valitsenud Teeba kuninga järjekord on egüptoloogide seas vaidluse all, sest nende kohta on erinevaid andmeid. Nii on Mentuhotep I Karnaki kuningatenimestus näidatud Intef I esivanemana, kuid Mentuhotep II ei nimeta teda kuningaks, vaid kuningaks alles Intef I Šatt-er-Rigali reljeefil.
PSK modulaator
BPSK-modulaator
, kus
Keskmine riik
11. dünastia
11. dünastia esimesed kuningad suurendasid üha enam Lõuna-Egiptuse tähtsust ja Põhja-Egiptuse 9. ja 10. dünastia kuningatega oli tihti sõdu. Need jätkusid ka siis, kui 2061 eKr tuli Teebas võimule Intef III poeg Mehtuhotep II. Riigi ühendamine paigutatakse aega veidi enne tema 39. valitsemisaastat, kuid selle sündmuse täpne aeg on teadmata.
PSK modulaator
BPSK-modulaator
pisi|paremal|Joonis 3. BPSK signaali võimsuse spektraaltihedus Joonisel 2 on kujutatud BPSK-signaali genereerimise plokkskeemi, kus sisenditeks on −1 V ja +1 V väärtusi omav binaarne sisendsignaal ning sagedusega ω kandesignaal ning nende läbi korrutamisel saadud binaarne faasmanipuleeritud signaal väljundis. Vastavate signaalide ajalisi kujusid on näha ka joonisel 1.
Kuuekümnendsüsteem
Kuuekümnendsüsteem ehk seksagesimaalsüsteem on positsiooniline arvusüsteem, mille alus on kuuskümmend.
PSK modulaator
BPSK-modulaator
Väljundsignaali sageduslik ehk spektraalne kuju sõltub peamiselt sisendandmete edastuse kiirusest. Kuna informatiivse signaali periood ja sagedus on teineteisest sõltuvad suurused:
Kuuekümnendsüsteem
Kuuekümnendsüsteem on vanim teada olev positsiooniline arvusüsteem.
Keskmine riik
11. dünastia
Tema poeg Mentuhotep III juhtis 3000 mehe ekspeditsiooni läbi Wādī-l-Ḩammāmāti Punase mereni. Sealt saatis ta laevu Punti (Nuubiasse). Mentuhotep IV oli nähtavasti nõrk kuningas, kelle võis umbes 1994 eKr kukutada tema vesiir (tjati) Amenemhet I, kellest sai 12. dünastia rajaja.
12. dünastia
Amenemhet I pärines tõenäoliselt Teebast ja tema ema Elephantine piirkonnast. Amenemhet I kindlustas vastrajatud dünastia võimu kogu riigis. Pealinna viis ta üle It-tauisse (tänapäeval Al-Lisht) põhjas. Amenemhet I rajas kaasvalitseja institutsiooni: vana kuningas nimetas juba eluajal endale järglase, kellega ta koos valitses.
Tema poega Senusert I peetakse üheks Keskmise riigi suurimaks kuningaks. Juba oma isa kaasvalitsejana alates umbes 1975. aastast eKr juhtis ta sõjakäike Alam-Nuubiasse, mis kindlustati kindlustega. Tema valitsusaeg tõi kaasa kunsti ja kirjanduse õitsengu. Senusert I tegi süstemaatiliselt ehitustöid kõigi Egiptuse tähtsate templite juures, asendades väikesed, sageli savitellistest hooned kivihoonetega.
Tema poeg Amenemhet II on tuntud eelkõige Memphisest leitud annaalidekivi tõttu, millel muuhulgas mainitakse ka sõjakäike Palestiinasse. Muus osas tema valitsemisaja kohta aga kuigi palju andmeid ei ole. Tema järglane Senusert II valitses arvatavasti ainult kaheksa või üheksa aastat. Ta ehitas oma püramiidi Al-Lāhūni juurde, mis annab tunnistust kuninga erilisest huvist Al-Fayyūmi vastu. Kuningas hakkas seda jõeoaasi süstemaatiliselt kasutusele võtma. Egiptlased pidasid väidetavalt Senusert III kõige tähtsamaks kuningaks üldse. Herodotos ja Manetho teatavad arvukatest sõjakäikudest, eelkõige Aasiasse. Need on halvasti dokumenteeritud, küll aga on paremini dokumenteeritud tema sõjakäigud Alam-Nuubiasse. Alistatud ala kindlustati süstemaatiliselt kindlustega. Võimalik, et Senusert III tegeles ka sisepoliitikaga; kohalike vürstide võimu piirati tunduvalt.
PSK modulaator
BPSK-modulaator
BPSK nagu ka kõrgema tasemeliste faasmanipulatsioonide iseloomustamiseks ning näitlikustamiseks kasutatakse konstellatsioonidiagrammi, mis kujutab endast komplekstasandit, kuhu kantakse vastava faasiga signaaliväärtusi. BPSK puhul on konstellatsioonidiagramm välja toodud joonisel 4.
Peptidoglükaan
Nii grampositiivsetel kui ka gramnegatiivsetel bakteritel on rakukestas struktuuri tugevdav peptidoglükaanikiht. Mureiinkatte paksus on grampositiivsetel bakteritel 20...80 nm, gramnegatiivsetel alla 20 nm. Bakterite seas on erandiks mükoplasmad ja spiroplasmad, kellel rakukest puudub, ning planktomütseedid, kellel on valgurikas S-kiht-rakukest.
PSK modulaator
Kõrgema tasemeline PSK – MPSK
pisi|paremal|Joonis 5. QPSK konstellatsioonidiagramm kasutades [[Gray kood|Gray kodeerimist]] Suuremate bitikiiruste saavutamiseks kasutatakse mitme, M-tasemelist faasmanipulatsiooni. Üldjuhul võetakse erinevate faasiväärtuste hulk arvu 2 astmetena: M = 2n, kus n = 1, 2, 3, ... Viimane on just selle tõttu, et M väärtuste arv on optimaalne digitaaledastuse jaoks. Praktikas võetakse M väärtuseks 4 või 8, sest reaalsetes tingimustes liitub edastuskanalis PSK signaalile ka müra. Müra mõjul hakkavad vastuvõtul tekkima bitivead, sest saadetud biti otsustusläved on juba üksteisele lähemal. Seda on näha 4PSK ehk QPSK (kvadratuurne faasmanipulatsioon) ja 8PSK konstellatsioonidiagrammidel vastavalt joonistel 5 ja 6. pisi|paremal|Joonis 6. 8PSK konstellatsioonidiagramm kasutades [[Gray kood|Gray kodeerimist]]
Peptidoglükaan
Ehitus
Peptidoglükaanid koosnevad kahe omavahel β(1→4)-glükosiidsidemega seotud suhkruderivaadimolekuli (N-atsetüülglükoosamiin ja N-atsetüülmuraamhape) lineaarsetest ahelatest, mis moodustavad selgroo. Iga N-atsetüülhappe molekuli laktüülrühmast lähtub oligopeptiidahel naaberahela N-atsetüülmuraamhappe molekuli juurde (vaata joonis 2). Peptiidahelate koostis ei ole kõigil bakteritel ühesugune. Enamikul grampositiivsetel kokkidel on diaminopimeliinhappe asemel L -lüsiin. Mõnikord on positsioonil 2 paiknev aminohape veel täiendavalt hüdroksüleeritud. Tetrapeptiidides esinevad D -aminohapped, nagu näiteks D -alaniin ja D -glutamiinhape, mida moodustatakse ensümaatiliselt vastavatest L -aminohapetest ratsemaaside abil.
PSK modulaator
Kõrgema tasemeline PSK – MPSK
Jada-paralleelmuunduri tööpõhimõte on kõige hõlpsamalt selgitatav lihtsa näite põhjal. Kui jada-paralleelmuunduri sisendisse tuleb bitijada 0111010, siis selle esimesse väljundisse tulevad paarituarvulistel kohtadel ning teise väljundisse paarisarvulistel kohtadel asetsevad bitid. Seega esimeses väljundis oleks meie näite puhul bitijada 0100 ning teises väljundis oleks bitijada 111. Jada-paralleelmuundur on vajalik, et edastada ühes sümbolis mitut bitti.
Tikste paljand
Tikste paljand (ka: Pokardi paljand) on paljand Tikste ürgorus Pokardi oja kaldal; halduslikult Valga maakonnas Tõrva linnas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
PSK modulaator
Kõrgema tasemeline PSK – MPSK
pisi|vasakul|Joonis 7. QPSK modulaatori plokkskeem Faasiviite 90° ehk radiaanides π/4 tekitamine on vajalik, sest erinevad bitijadad tuleb korrutada üksteise suhtes ortogonaalsete signaalidega, et oleks võimalik nende hilisem kokku liitmine. Need ortogonaalsed signaalid on üksteise suhtes 90° nihkes olevad sin ja cos signaalid.
Keskmine riik
12. dünastia
Ka järgmine vaarao Amenemhet III valitses Egiptust kindla käega, kelle järglase Amenemhet IV ja kuninganna Sobeknefru kohta ei ole kuigi palju teada.
Peptidoglükaan
Võrgustik
Stafülokoki Staphylococcus aureus jt grampositiivsete bakterite puhul seob kahte tetrapeptiidi viiest glütsiini molekulist koosnev interpeptiidsild (joonis 2b).
Et ühendavate peptiidahelate koostis võib eri bakteritel olla erinev, on teada üle 100 erineva koostisega peptidoglükaani. Varieeruvus on grampositiivsetel bakteritel suurem kui gramnegatiivsetel. Ainult histidiini, arginiini ja proliini pole nendest peptiidahelatest seni leitud.
Mureiin moodustab pinnalise võrgustiku (joonis 3).
Suhkruselgroog on alati ühesuguse ehitusega.
Grampositiivsed ja gramnegatiivsed bakterid
Bakterit ümbritseb üksainus mureiini makromolekul. Gramnegatiivsetel bakteritel on õhuke ühekihiline mureiinkate, mis moodustab umbes 5–10% bakterikatte kuivmassist. Grampositiivsetel bakteritel on paksem rakukest, mis koosneb mitmekihilisest mureiinivõrgust ja teihhoiinhapetest. Seejuures võib mureiin moodustada kuni 50% bakterikatte kuivmassist.
Funktsioon, laienemine ja tähtsus
Mureiinkate hoiab bakteriprotoplaste koos, töötades osmootsele siserõhule vastu. Kui mureiinikiht saab viga või laguneb, näiteks ensüüm lüsosüümi toimel, siis bakter lõhkeb. Seetõttu peab bakteri kasvamisel mureeiinivõrk laienema, ilma et tekiks suuremat lünka.
Mureiini ehituskive sünteesitakse tsütoplasmas ning neid eksporditakse transporter baktoprenooli abil. Väljaspool rakumembraani paiknevas mureiinivõrgus lagundavad spetsiifilised lüütilised ensüümid lokaalselt selgroogahelate ja oligopeptiidide sidemeid ning spetsiifilised ensüümid lisavad ettevalmistatud ja eksporditud mureiiniehituskive. Mureiini laienemine nõuab seega eri ensüümide täpset koostööd. Juhul, kui see koostöö on häiritud, bakter lõhkeb. Mõned tähtsamad antibiootikumid, näiteks vankomütsiin ja penitsilliin, pärsivad peptidoglükaanikihi ehitamist.
Keskmine riik
12. dünastia
Keskmise riigi lõpu ja II vaheperioodi alguse kutsusid esile troonitülid, riigi jagunemine ja hüksoslaste sissetung.
PSK modulaator
Kõrgema tasemeline PSK – MPSK
QPSK modulaatori plokkskeem on kujutatud joonisel 7, kus MPF tähistab madalpääsfiltrit, RF ribafiltrit. Ka siinsel juhul peab sisendbitijada väljastama väärtusi −1 V ja +1 V.
Veelgi suurematesemelise PSK modulaatori loomisel suureneb ka keerukus. Nimelt sel juhul muutub jada-paralleelmuunduri ehitus, jääb alles kaks ortogonaalset kanalit ning muutub signaalinivoode arv.
Saavutamaks suuremaid edastuskiirusi, kombineeritakse amplituudmanipulatsiooni ja faasmanipulatsiooni, et konstellatsioonidiagrammil asetseksid signaalipunktid üksteisest kaugemal, mistõttu oleks võimalik ühes sümbolis edastada rohkem bitte.
Diferentsiaalne PSK
pisi|Joonis 8. BPSK ja DPSK bitivigade tõenäosus Diferentsiaalse faasmanipulatsiooni puhul ei edastata faasi väärtustega kindlaid bitiväärtusi ,vaid nagu nimetus "diferentsiaalne" ütleb, kannavad faasimuutused edasi eelneva ja järgneva signaali erinevusi. See on justkui mäluga edastus, mis jätab meelde eelmisel taktil saadetud info ning saadab välja eelneva takti ja praeguse takti muutuse. Selline edastusviis välistab vajaduse kasutada vastuvõtul kandesignaaliga sama sageduse ja faasiga sünkroonimissignaali. Seega signaali vastuvõtuosa saab lihtsustada selle võrra. Samal ajal nõuab aga diferentsiaalne faasmanipulatsioon aga paremat signaali-müra suhet kui BPSK, et saavutada samaväärset bitivigade tõenäosust. Vastav olukord on välja toodud joonisel 8.
Mäluga protsessi DPSK puhul kujutatakse vastavalt mooduliga 2 liitmise eitusena:
, kus
pisi|paremal|Joonis 9. DPSK diferentsiaalse koodri plokkskeem
Taolisel edastusel saadetakse välja väärtus „1“ kui eelnev ja järgnev bitiväärtus on sama ning väärtus „0“ kui eelnev ja järgnev bitiväärtus erinevad üksteisest. Eelpool valemi kujul olev PSK diferentsiaalse edastuse osa plokkskeemina on kujutatud joonisel 9.
PSK modulatsiooniviiside võrdlus
pisi|paremal|Joonis 10 – Erinevate faasmanipulatsiooniviiside bitivigade tõenäosusedKuna erinevad PSK modulatsiooniviisid võimaldavad üle kanda erineva arvu bitte sümbolis, siis tabel 1 väljendab enamlevinud PSK variante ning nende bitihulka sümbolis. Viimati mainitud arv on määrav ka saavutatava edastuskiiruse juures.
Tabel 1 – Faasmanipulatsiooni bittide arv sümbolis
Vastavalt on ka erinevad modulatsiooniviisid erinevalt vastuvõtlikud müradele. Üldiselt kehtib seaduspärasus, et mida suuremajärguline on faasmanipulatsioon, seda paremat signaali-müra suhet on vaja, et saavutada sama tasemelist bitivigade tõenäosust. BPSK, QPSK, 8PSK ja 16PSK bitivigade tõenäosuse kõverat kujutab joonis 10.
PSK kasutus
Satelliit-televisiooniedastuse standardis DVB-S ning selle uuemas versioonis DVB-S2 kasutatakse QPSK-d ja 8PSK-d.
Traadita võrgu standardis IEEE 802.11b-1999 kasutatakse vastavalt vajaminevale edastuskiirusele erinevaid PSK variante. Näiteks tavapärase 1 Mbit/s kiiruse saavutamiseks kasutatakse DPSK-d ning suurema, 2 Mbit/s kiiruse saavutamiseks kasutatakse DQPSK-d.
Bluetooth 2 Enchanced Data Rate standardis kasutatakse suurema, 2 Mbit/s, infoedastuskiiruse saamiseks π /4–QPSK modulatsiooniviisi ning veelgi suurema, kuni 3 Mbit/s kiiruse saavutamiseks 8PSK-d.
Ludwig Augustinsson
Hans Carl Ludwig Augustinsson (sündinud 21. aprillil 1994 Stockholmis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla ja Rootsi jalgpallikoondises.
Aastatel 2013–2014 kuulus ta Rootsi kõrgliiga klubisse IFK Göteborg.
2015. aasta jaanuaris siirdus ta Taani kõrgliiga klubisse FC København, kus mängis kolm hooaega. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 tuli ta klubiga Taani meistriks.
Aastatel 2017–2021 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis Bremeni Werder.
2021. aasta augustis liitus ta Sevillaga.
2015. aastal tuli Augustinsson Rootsi kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Rootsi jalgpallikoondises debüteeris ta 2015. aasta jaanuaris. Ta on kuulunud Rootsi koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2018. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus 27. juunil Mehhiko vastu.
Ivan Aparšõn
Ivan Aparšõn (sündinud 25. mail 1956 Berliinis) on Ukraina riigiametnik ja endine sõjaväelane.
FK Liepājas Metalurgs
FK Liepājas Metalurgs on endine Läti jalgpalliklubi, mis tegutses Liepāja linnas ning mängis riigi kõrgliigas.
Eesti Kõrgem Sõjakohus
Eesti Kõrgem Sõjakohus oli märtsis ja aprillis 1918, Saksa okupatsiooni ajal, eksisteerinud esimene Eesti Vabariigi kohus.
Kohus nimetati ametisse 13. märtsil 1918 päevakäsuga nr. 7 järgmises koosseisus:
Kohtule allusid väeosade kohtud (1., 2., 3. ja 4. jalaväepolgu kohus, ratsapolgu kohus ja suurtükiväebrigaadi kohus). Kõrgeimaks sõjaväeliseks kassatsioonikohtuks pidi saama Eesti Ülem Sõjakohus, kuid seda ei jõutud nimetada.
Lauri Dalla Valle
thumb|Lauri Dalla Valle (2008) Lauri Dalla Valle (sündinud 14. septembril 1991 Kontiolahti vallas) on endine Soome jalgpallur (ründaja).
Dalla Valle oli noorena lootusandev jalgpallitalent. 2005. aastal kuulus ta mõnda aega Milano Internazionale akadeemiasse. 2008. aasta alguses liitus ta Inglismaa klubiga Liverpool. Aastatel 2010–2013 kuulus ta Fulhami ridadesse. Kummaski klubis tal läbimurret teha ei õnnestunud, pääsedes Liverpooli meeskonnas väljakule vaid ühes UEFA Euroopa Liiga eelringi kohtumises ja Fulhami meeskonnas kahes mängus.
Klubikarjääri jooksul mängis ta Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubides Bournemouth, Exeter City ja Crewe Alexandra, Šotimaa kõrgliiga klubis Dundee United, Norra kõrgliiga klubis Molde, Belgia esiliiga klubis Sint-Truidense ning Serbia kõrgliiga klubis Zemun. Tema karjääri viimaseks klubiks jäi Zemun, kus ta mängis hooaja 2017–18 alguses neli mängu kuni klubi otsustas 2017. aasta novembris temaga lepingu lõpetada.
Dalla Valle kuulus Soome noortekoondistesse.
Põrgu Jaan
"Põrgu Jaan" on 2018. aastal valminud Eesti mängufilm.
Osatäitjad: Meelis Rämmeld, Andres Lepik, Pääru Oja, Peeter Volkonski, Adele Taska, Egon Nuter, Villu Kangur, Anne Türnpu.
Jaunpils
Jaunpils on küla (lielciems) Lätis Tukumsi piirkonnas, Jaunpilsi valla halduskeskus.
Asulas on apteek, keskkool ja raamatukogu. Külas asuvad Jaunpilsi ja Vidusskola bussipeatus.
Külas kasvavad tammed ümbermõõduga 4,71 m, 4,18 m, 5,74 m, 4,5 m ja 5,15 m ning pärn ümbermõõduga 5,02 m ja künnapuu ümbermõõduga 4,22 m on looduskaitse all. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Jaunpilsi loss, Jaunpilsi ordulinnus, Jaunpilsi lossi kindlustised ja park, Jaunpilsi kirik, selle kantsel, altar ja maal "Madonna lapsega", Jaunpilsi vesiveski ja Jaunpilsi Võllamäe linnamägi. Kohaliku kaitse all on Jaunpilsi Põrgumäe hiiepaik.
Piirkonna üldplaneeringus on ära märgitud veel mitmed objektid, mida soovitakse säilitada: 1940. aastal valminud Jaunpilsi piimatööstuse hoone, aastal 1938 valminud Jaunpilsi keskkooli hoone, vana Jaunpilsi kooli hoone, Jaunpilsi luteri kiriku kell, Jaunpilsi tuuliku varemed, Jaunpilsi lossi tuulelipp aastast 1646, Jaunpilsi lossi pargi sild aastast 1905, Jaunpilsi mõisa parunite kabel aastast 1856, Jaunpilsi mõisa laut, küün, teenijate maja, tootmishooned, Jaunpilsis asuv Rootsi müür, Jaunpilsi postkontor-tarbijate seltsi maja ja Jaunpilsi põllukivid.
2015. aastal oli külas 961 elanikku, 2017. aastal 928 ja 2020. aastal 799.
Nur-Astana mošee
Nur-Astana mošee avati 22. märtsil 2005. Hoone projekteeris Liibanoni arhitekt Charles Hadife. Mošee kuppel on 40-meetri kõrgune. See sümboliseerib seda, et prohvet Muḩammad oli 40-aastane, kui ta sai Allahilt ilmutuse. Mošee neli minaretti on 63 meetri kõrgused. See sümboliseerib seda, et prohvet Muḩammad elas 63 aastaseks.
X-kromosoom
pisi|Inimese x-kromosoom: valgena on märgitud olulisemad geenid pisi|Naise rakutuuma elektronmikrofoto. Üleval: Mõlemad x-kromosoomi piirkonnad on [[FISH|fluorestseeruva valgu abil esile toodud. All: Sama rakutuum töödelduna DAPIga. Noolega on näidatud Barri kehake ehk inaktiivne X (Xi)]]
X-kromosoom on üks imetajate ja paljude teiste loomade gonosoomidest. X-kromosoom osaleb soo määramises: normaalsetel naistel on kaks X-kromosoomi, meestel on üks X- ja üks Y-kromosoom. Inimese X-kromosoom sisaldab ligikaudu 1100 geeni, millest vaid väike osa vastutab soo määramise eest, enamik määrab muid tunnuseid.
Soo määramine
X-kromosoom osaleb soo määramisel XY ja X0 süsteemis.
Imetajatel (sealhulgas inimesel) määrab soo Y-kromosoomis asuva SRY geeni esinemine või puudumine. SRY geen (ingl Sex-determing region-y) määrab suurenenud testosterooni ehk meessuguhormooni sünteesi loote rakkudes ning ka hilisemas elus. Meessoost lootel on nii testosterooni tase ligi 6–7 korda kõrgem, ning kuna see "kulub" metabolismis kiiremini, sünteesitakse seda kokku ligi 20 korda rohkem kui naistel. Geeni paariline, testosterooni retseptori geen (AR) aga asub X-kromosoomis. Selle deletsioonil ehk kadumisel on küll testosterooni tase kõrge, kuid organism ei saa sellest vajalikku signaali ning testiste ning teiste meessootunnuste arengut ei toimu. Seoses retseptori asumisega X-kromosoomis on naised testosteroonile palju tundlikumad. Neil on kaks X-kromosoomi meeste ühe vastu. Lisaks nendele kahele geenile vastutavad testiste arengu eest geenid ATRX ja DAX1, mis asuvad samuti X-kromosoomis, kuid aktiveerivad selle vaid Y-kromosoomi olemasolul.
Äädikakärbsel Drosophila melanogaster ning mõnel muul putukal määrab soo X-kromosoomide arvu suhe autosoomsetesse kromosoomidesse, kuigi ka Y-kromosoom on olemas. Samas näiteks prussakalistel tähendab X-kromosoomi olemasolu, et isend on emane, selle puudumisel on tegu isasega (seda nimetatakse X0-süsteemiks).
Mesilastel ja mõnel muul kiletiivalisel määrab soo ploidsus, soo võib määrata ka keskkonna temperatuur (krokodillilised, kilpkonnad).
X-kromosoomi geenid
Tavaliselt on imetajatel kõiki kromosoome kaks ning rakkude meiootilisel jagunemisel homoloogilised ehk sarnased kromosoomid paarduvad. Mehe organismis on X-kromosoomi aga ainult üks ning see paardub Y-kromosoomiga. Kuna X- ja Y-kromosoomid (gonosoomid ehk heterosoomid) on aga teineteisest väga erinevad nii oma suuruse, kuju kui ka geneetilise informatsiooni poolest, siis nendevahelise paardumise teevad võimalikuks X- ja Y-kromosoomide homoloogilised, nn pseudoautosoomsed piirkonnad.
X-kromosoom sisaldab palju olulisi geene. Selleks, et need avalduksid samal määral nii emastel kui ka isastel, modifitseeritakse rakus seda kromosoomi valkudega.
Isastel äädikakärbestel seondub näiteks valk-kompleks X-kromosoomi piirkondadesse, mille geene on rakus kaks korda rohkem avaldada vaja. Emastel imetajatel pakitakse valkude abil juhuslikult üks kahest X-kromosoomist tihedalt kokku, muutes selle niimoodi inaktiivseks. Seda nimetatakse Barri kehakeseks. Kromosoomi pakkimine Barri kehakeseks on juhuslik ning toimub lootelise arengu algstaadiumis. Kõigis keharakkudes ei ole pakitud sama X-kromosoom. Emastel kassidel avaldub see nn "kilpkonnamustrilise" kasukana: kassi kasukas vahelduvad tumedad ja oranžid laigud, kui üks X-kromosoom määrab oranži, teine tumeda värvuse. Mõne olulisema valgu süntees Barri kehakeselt siiski toimub. ZW-süsteemi korral Z-kromosoomi kokkupakkimist ei toimu. Geenide kromosoomidesse jaotumise uurimine on veel pooleli. Kuna teadlased kasutavad geenide leidmiseks kromosoomis erinevaid meetodeid, varieerub ka geenide arv kromosoomi kohta. X-kromosoomis on ligikaudu 2000 geeni, samas kui Y-kromosoomis on teadaolevalt 78 geeni, millest vaid 16 on autosoomse tähtsusega (nn pseudoautosoomsed geenid).
X-liiteline pärandumine
X-liiteliseks pärandumiseks nimetatakse geenide pärandumist, mis asuvad X-kromosoomis.
Meioosi käigus jagunevad sugurakud nii, et rakutuumadesse jääb haploidne ehk ühekordne kromosoomistik. Enne jagunemist vahetavad homoloogilised ehk sarnased kromosoomid võrdse pikkusega osi. Seda nähtust nimetatakse ristsiirdeks ehk krossingoveriks. Meioosi õnnestumiseks peab igas homoloogiliste kromosoomide paaris toimuma vähemalt üks krossingover. Naise organismis, ovogeneesi ajal, toimub X-kromosoomide vaheline ristsiire sarnaselt autosoomidega ja selle tulemusena on lastel alati teistsugune X-kromosoom kui nende emal või nende ema vanematel. Ka mehe organismis toimub spermatogeneesi ajal gonosoomide vahel ristsiire. X- ja Y-kromosoomi omavahelise paardumise, krossingoveri ja järgneva korrektse lahknemise eest vastutavad nende kromosoomide pseudoautosoomsed piirkonnad. Valdav enamus mehe X-kromosoomist pärandub aga edasi muutumatuna.
Numbrilised anomaaliad
pisi|X-kromosoom Turneri sündroom: Klinefelteri sündroom: 47,XXX sündroom: De la Chapelle'i sündroom:
Haljala–Karepa tee
Haljala–Karepa tee (registrinumber 17166) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee pikkus on 17,4 km.
Tee algab Haljala alevikus Haljala–Käsmu teelt, läbib Haljala vallas Tatruse, Varangu Pehka ja Tidriku küla, Viru-Nigula vallas Selja küla ning lõpeb Karepa külas, ristudes Võle–Vainupea–Kunda teega.
Haljala–Karepa tee ristub Põdruse–Tatruse tee, Varangu–Kandle tee, Varangu–Essu tee ja Kunda–Selja teega.
Haljala–Karepa teel on üks sild – Varangu sild üle Selja jõe tee 8. kilomeetril.
Haljala–Karepa tee kõrval teemaal kulgeb Eesti Lairiba Arenduse Sihtasutuse (ELASA) kiudoptiline kaabel.
Tee haldaja on Maanteeamet.
Goethe Instituut
Goethe Instituut (lühend GI) on aastast 1951 tegutsev mittetulunduslik organisatsioon, mis edendab ja tutvustab saksa kultuuri maailmas. GI-l on üle maailma institutsioonid 159 riigis. Eestis tegutseb GI Instituut aastast 1999 ning teeb tihedat koostööd Tallinna Saksa Kultuuriinstituudiga.
Autonoomne kirik
pisi|Autonoomse Soome Õigeusu Kiriku Uspenski katedraal Helsingis Autonoomne kirik (kreeka keeles auto - ise, nomos - seadus) on õigeusu kirikus kirik, mis on osalise iseseisvusega. Autonoomne kirik teeb oma otsused ise, kuid väljaspool oleval patriarhil on teatav piiratud võim.
Michelsoni-Morley eksperiment
Sarnaseid eksperimente on korduvalt läbi viidud suurema täpsusega. Viimased eksperimendid optilise resonaatoriga on kinnitanud eetrituule puudumist täpsusega 10−17.
Valguse levimiskeskkond
19. sajandi füüsikateooriad eeldasid, et kui vee pinnalained vajavad levimiskeskkonda (antud juhul vett) ja heli vajab levimiskeskkonda (näiteks õhku või vett), siis ka valguse levimiseks on vaja teatud keskkonda, mida kutsutakse "eetriks". Kuna valgus saab levida vaakumis, siis usuti, et ka vaakum peab olema täidetud eetriga.
Maa tiirleb ümber Päikese kiirusega 30 km/s. Päike liigub ümber Galaktika keskme veelgi kiiremalt ning vaadates suuremaid struktuuriüksusi, liigub ka Galaktika suure kiirusega. Kuna Maa on pidevas liikumises, eksisteerib kaks võimalust: (1) Eeter on statsionaarne, Maa veab eetrit ainult osaliselt kaasa (hüpoteesi esitas Augustin-Jean Fresnel 1818. aastal) või (2) Maa veab eetrit täielikult kaasa, eeter liigub koos Maa pinnaga (hüpoteesi esitas George Gabriel Stokes 1844. aastal). James Clerk Maxwell esitas Maxwelli võrrandid, mille järgi on nähtav valgus elektromagnetlaine, aga ka nende võrrandite lahendeid tõlgendati lainefunktsioonidena, millega saab kirjeldada valguslaine levimist eetris. Lõpuks eelistati Fresneli ideed (peaaegu) statsionaarsest eetrist, sest selle teooriaga sai seletada Fizeau eksperimenti ja valguse aberratsiooni.
Michelsoni interferomeeter (1881)
pisi|Joonis 1. Valguskiirte teekond Michelsoni interferomeetris Joonisel 1 langeb valgusallikast S tulev valgus osaliselt läbipaistvale peeglile M, kust osa valgust murdub punkti B poole ja osa peegeldub punkti A poole. Peeglitelt M1 ja M2 peegelduvad kiired tagasi ning jõuavad punkti C, kus nad interfereeruvad. Asukohas E olev vaatleja näeb interferentsipilti.
Oodatav interferentsipildi nihe
Liikugu Maa eetri suhtes kiirusega v ja olgu interferomeetri haarade pikkused L. Valgusallikas kiirgab valgust, mis levib eetris kiirusega c. Peeglid M ja M2 on paralleelsed eetrituulega. Peeglilt M peeglile M2 jõudmiseks kulub valgusel aega T_1=L/(c-v), tagasi peeglini M jõudmiseks kulub aega. Kokku kulub vahemaa M-M2-C läbimiseks aega
Eetrituulega risti suunas lõigu M-M1 läbimiseks kulub valgusel aega, tagasi peeglini M läbimiseks kulub sama palju aega. Kokku kulub vahemaa M-M1-C läbimiseks aega
Erinevate lõikude läbimiseks kuluva ajavahemike erinevus on
Vastav käiguvahe on
Toomas Väli
Toomas Väli (sündinud 6. novembril 1948 Tallinnas) on eesti kirurg.
Michelsoni-Morley eksperiment
Oodatav interferentsipildi nihe
Kui interferomeetrit pöörata 90 kraadi, on käiguvahe
Toomas Väli
1973. aastal lõpetas Toomas Väli Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ravi erialal. 1987. aastal kaitses ta meditsiinidoktori kraadi ning 1990. aastal omandas dotsendikutse.
Michelsoni-Morley eksperiment
Oodatav interferentsipildi nihe
Jagades käiguvahede erinevuse lainepikkusega λ, saab interferentspildi nihke n:
Toomas Väli
1974-1988 töötas Toomas Väli Tartu Riikliku Ülikooli üldkirurgia kateedris assistendina, 1989-2008 Tartu Maarjamõisa Haigla (1999. aastast Tartu Ülikooli Kliinikumi) kirurgiakliiniku abdominaalkirurgia osakonnas, 2009. aastast on ta Tartu Ülikooli Kliinikumis vanemarst-õppejõud.
Michelsoni-Morley eksperiment
Oodatav interferentsipildi nihe
Michelsoni-Morley algses eksperimendis oli haarade pikkus L≈11 meetrit ja lainepikkus λ≈500 nanomeetrit, oodatud interferentsipildi nihe n oli ≈0,44. Valgusel pidi ühe haara läbimiseks kuluma rohkem aega, mida sai mõõta, kui valguskiired uuesti kokku saades interfereerusid. Negatiivsest tulemusest tegi Michelson järelduse, et eetritriiv ei ole mõõdetav.
Toomas Väli
Väli on avaldanud üle 100 teaduspublikatsiooni ning juhib Tartu Ülikooli maksatransplantatsiooni programmi.
Michelsoni-Morley eksperiment
Eksperimentide tulemused
Michelsoni-Morley eksperiment ei ole ajaloos ainus kord, kui interferomeetriga on üritatud eetrituule olemasolu avastada. Analoogseid eksperimente on korduvalt läbi viidud. Kuigi 1905. aastal avaldati erirelatiivsusteooria, mis välistab valguse kiiruse suhtelisuse, jätkati katsete läbi viimisega järjest täpsemate katseseadmetega. Kõikide tehtud katsete tulemused on negatiivsed, mis kinnitavad erirelatiivsuse postulaatide õigsust.
Toomas Väli
2002-2005 oli ta Tartu Kirurgide Seltsi esimees. 2006. aastast on ta Rahvusvahelise Maksatransplantatsiooni Ühingu (ILTA), 2008. aastast Euroopa Organtransplantatsiooni Ühingu (ESOT) ning Eesti Organite ja Kudede Siirdamise Ühingu juhatuse liige. Ta on toimetanud eesti- ja venekeelse patsiendi käsiraamatu "Uus maks - uus elu", esinenud organidoonorluse ja organisiirdamise teemadel korduvalt ajakirjanduses.
Isiklikku
Tema vend on skulptor Ekke Väli.
Rai Benjamin
Rai Benjamin (sündinud 27. juulil 1997 New Yorgi osariigis Mount Vernonis) on USA kergejõustiklane. Tema põhiala on 400 meetri tõkkejooks.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli Benjamin 400 meetri tõkkejooksus Karsten Warholmi järel hõbemedalikohale. 4×400 meetri teatejooksus tuli ta USA teateneliku koosseisus maailmameistriks.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta 400 meetri tõkkejooksus hõbemedali (maailmameistriks tuli Alison dos Santos).
Bejamin on võistelnud ka mitmel sprindidistantsil ja teatejooksudes. 2018. aastal jooksis ta esimest korda 200 meetrit alla 20 sekundi. 400 meetri jooksus on tema isiklik rekord 44.31.
Kotikielen Seura
Kotikielen Seura ('koduse keele selts') on Soomes Helsingis tegutsev teadusselts, mis edendab ja toetab soome keele uurimist, tundmist ja kasutamist.
Selts asutati 1876. aastal. Tänapäeval on seltsil umbes 700 liiget.
Selts annab välja ajakirja Virittäjä.
Filaret
Filaret (vene Филарет, ukraina Фiларет) on slaavi mehenimi, mis on tuletatud kreeka mehenimest Philaretos (Φιλάρετος). See on levinud vaimulik nimi õigeusu munkade seas. Nimel on ka naissooline vorm, Filareta.
Selle nime tuntuimad kandjad on olnud:
Ludwig August Immanuel Körber
pisi|Ludwig August Immanuel Körber Ludwig August Immanuel Körber (15. november 1808 Võnnu alevik – 16. november 1892 Tartu) oli Eesti vaimulik.
Oli 1836–1846 Võnnu Jakobi koguduse adjunktõpetaja, 1846–1853 oli Rannu Püha Martini koguduse (introdutseeriti 3. märtsil 1846) õpetaja. 1853–1880 oli Rõngu Mihkli koguduse (introdutseeriti 29. märtsil 1853) õpetaja. Oli alates 1850 Võru praostkonna koolirevident. Emerituuri jäi 4. mail 1880. Emerituuris olles elas Tartus.
Isiklikku
Tema vanavanaisa Johann Friedrich Körber oli Tarvastu, Otepää ja Helme Maarja koguduse õpetaja, vanaisa Paul Johann Körber oli Tori ja Võnnu Jakobi koguduse õpetaja, teine vanaisa Christoph Friedrich Mickwitz noorem oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. Isa Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. Vend Carl Eduard Anton Körber oli Vändra Martini koguduse õpetaja, teine vend Martin Georg Emil Körber oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja. Äi Bernhard Gottlieb Hehn oli Otepää Maarja koguduse õpetaja.
James Edward Smith
pisi|J.E.Smith Sir James Edward Smith (2. detsember 1759 Norwich, – 17. märts 1828) oli Briti botaanik, Linné Ühingu asutaja.
Tema autorilühend on " Sm. "
Haridus- ja tööelu
J.E.Smith alustas meditsiiniõpinguid Edinburghi Ülikoolis 1777. aastal. alates 1783. aastast töötas ta Londonis arstina ja jätkas oma botaanikaõpinguid Londoni Ülikoolis. Seal olid tema õpetajateks John Hunter ja William Pitcairn (1711–1791).
Smith ja Joseph Banks asutasid Linné Ühingu (Linnean Society of London). (Rootsi looduseuurija Carl von Linné järgi). 1784. aastal ostis J. E. Smith 900 Inglise kuldmündi eest Linné herbaariumi, zooloogilised kollektsioonid jm. Smith oli seltsi esimene president (juhtis seltsi aastail 1788–1828).
6. detsembril 1796 esines Smith Linné Ühingu ees ettekandega "XXVII . Characters of a new Genus of Plants named SALISBURIA", milles pakkus välja uue taimeperekonna nimme Salisburia (Linne süsteemis hõlmikpuu Ginkgo), Richard Anthony Salisbury auks. 1797. valiti ta Saksa Loodusuurijate Akadeemia Leopoldina liikmeks.
Tema auks on nimetatud taimeperekond Smithia Aiton.
Isiklikku
Smith abiellus Pleasance Reeve'ga (11. mai 1773 – 3. veebruar 1877) 1. märtsil 1796. Lapsi neil ei olnud.
Elsassi murre
Elsassi murre ehk elsassi keel (elsassi ja alemanni murretes Elsässerditsch (otsetõlkes "elsassisaksa (keel)"), prantsuse keeles Alsacien, saksa keeles Elsässisch või Elsässerdeutsch) on alemanni alamsaksa keele murre, mida kõneldakse suuremas osas Alsace'ist ehk Elsassist, Ida-Prantsusmaa piirkonnast, mis on aegade vältel olnud vaheldumisi Saksa ja Prantsuse mõjusfääris.
Elsassi murre on lähedalt seotud teiste alemanni murretega nagu saksa keele Šveitsi murre, Švaabi, Kaiserstuhli ja Markgräflerlandi murded. Seda aetakse sageli segi Lorraine'i frangi murdega, mis on Elsassi murde kaugem sugulane frangi rühmast ning mida kõneldakse Alsace'i kirdenurgas ja naaberprovintsis Lorraine'is. Nagu teisteski keeltes ja murretes, avalduvad ka Elsassi murdes mitmesugused välismõjud. Selles leidub jidiši päritolu laensõnu ning tänapäevases elsassi kõnekeeles on hulgaliselt prantsuse ja inglise laene, eriti uute tehnoloogiate alal.
Paljud elsaslased suudavad vajaduse korral kirjutada enam-vähem viisakas saksa kirjakeeles. Enamiku jaoks neist on see siiski haruldane ning seda oskavad vaid need, kes on koolis või tööl saksa keelt õppinud. Elsassi murde tarvitus sõltub paljuski kohast, funktsioonist, vestluskaaslastest ja muudest asjaoludest. Mõned murdekõnelejad ei taha kõnelda võõrastega riigisaksa keelt ning eelistavad prantsuse keelt. Seevastu paljud, kes elavad Šveitsi Baseli linnkantoni piiri ääres, kõnelevad sealt pärit šveitslastega oma murret, kuna need on enamjaolt vastastikku arusaadavad. Samamoodi võidakse suhelda Markgräflerlandi sakslastega. Mõned tänavanimed Alsace'is on elsassi kirjapildis; varem olid sildid üksnes prantsuse keeles, kuid tänapäeval on mõnel pool kakskeelsed tänavasildid, eriti Strasbourgis ja Mulhouse'is.
Elsassi murde olukord Prantsusmaal
Prantsuse Viienda Vabariigi põhiseadus kinnitab, et vabariigi ainus ametlik keel on prantsuse keel. Prantsuse valitsus tunnistab siiski Elsassi murret koos teiste regionaalkeeltega ametlikus Prantsusmaa keelte loendis.
Prantsusmaa on kirjutanud alla Euroopa regionaal- ja vähemuskeelte hartale, kuid pole seda kunagi ratifitseerinud ega andnud regionaalkeeltele hartas nõutud tuge. Pariisi valitsuse poliitika tõttu on teiste põliskeelte seisund Prantsusmaal järsult halvenenud. Saksa keele elsassi murre on muutunud oma piirkonna valdavast keelest vähemuskeeleks. 1999. aastal INSEE tehtud uuringus loendati Prantsusmaal 548 000 elsassi murde täiskasvanud kõnelejat, millega see on Prantsusmaa regionaalkeelte seas teisel kohal pärast oksitaani keelt. Nagu kõigi Prantsusmaa regionaalkeelte puhul, halveneb ka Elsassi murde kandumine järgmisse põlvkonda. Ehkki täiskasvanuist kõneleb Alsace'is Elsassi murret 43%, on see protsent noorte seas märksa madalam.
Ortograafia
Punast värvi tähti kasutatakse ainult laensõnades.
Konsonandid
Elsassi murdes on üsna lihtne 14 konsonandi süsteem:
Kaks konsonanti on piiratud levikuga: esineb ainult sõna või morfeemi algul, kui sellele järgneb kohe vokaal;  ei esine kungi sõna ega morfeemi algul.
Nagu mõnes teiseski saksa murdes, on ka elsassi murdes kõik helitud obstruendid peale k muutunud nõrgemateks. Nõrgad konsonandid on aga helitud nagu kõigis lõunasaksa murretes. Seepärast kirjutatakse neid IPA transkriptsioonis nii:, ,.
Foneemil on velaarne allofoon, mis esineb tagavokaalide (, ,  ja  – neil kõnelejatel, kes ei häälda viimast ) järel ning mujal palataalne. Lõunamurrakutes on tendents hääldada seda igas asendis -na ning Strasbourg kipub palataalne allofoon sulanduma foneemi.
Vokaalid
Lühikesed vokaalid: ( Strasbourgis),.
Pikad vokaalid:
Välislingid
<div class="noprint" style="clear: right; border: solid #aaa 1px; margin: 0 0 1em 1em; font-size: 90%; background: #f9f9f9; width: 250px; padding: 4px; text-align: left; float: right;"> Artiklid elsassi murdes alemanni/šveitsisaksa keelses Vikipeedias
Virittäjä
pisi|Virittäjä asutajad Helsingis (1894) Virittäjä on eelretsenseeritav soomekeelne teadusajakiri, kus avaldatakse soome keelt käsitlevaid teadustöid. Peale teadustööde avaldatakse ajakirjas ka uurimusi, esseesid ja raamatuarvustusi. Ajakiri ilmub neli korda aastas ja aastane lehekülgede arv on umbes 650.
Ajakiri ilmub aastast 1897 ja seda on algusest peale välja andnud selts Kotikielen Seura ('Kodukeele Selts').
Juuli (eesnimi)
Juuli on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1171. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Juuli 45 naisel.
Mandorla
pisi|Kristus mandorlas. Keskaegse raamatuillustratsiooni repro Mandorla (itaalia keelest mandorla 'mandel') on piklik, mandlikujuline aupaiste, mis kristlikus kunstis ümbritseb Kristust või Maarjat üleni. Väga harv on muude isikute kujutamine mandorlas.
Lääne-Euroopa kunstis
Mandorla on Lääne-Euroopas tavaline ottode ja romaani kunstis, veel ka varagootikas. Sageli esineb see Majestas Domini kompositsioonis apsiidifreskodel ja portaalide tümpanonidel, ka altariseintel ja reljeefsetel elevandiluust või väärismetallist köitekaantel. Varaseim mandorlamotiiv leidub Rooma Santa Maria Maggiore basiilika 5. sajandist pärit mosaiikidel, kus see ümbritseb mõnesid Vana Testamendi tegelasi.
Neitsi Maarja esineb romaani kunstis mandorlas näiteks koos Jeesuslapsega seisvana või troonil istuvana (sedes sapientiae), samuti on mandlikujuline aupaiste sage Maarja taevamineku süžees. Ka Maarja kroonimine võib olla paigutatud mandorlasse või ringikujulisse raami nii, et Maarja ja Kristus on kõrvuti.
Pärast gootikat esineb mandorlamotiiv Euroopa kunstis harva, erandiks on hilisgootikas tekkinud kompositsioon Maarjaga piklikus lille- või kiirtepärjas, mis kestab kuni barokiperioodini.
Bütsantsi kunstis
Mandorla esineb ka ikoonidel bütsantsi kunstis ja sellest mõjutatud hilisemas ikoonimaalis.
Mandorla ümbritseb Kristust Ülestõusmise, Issanda Muutmise (kirgastamise) ja Jumalaema Uinumise ikoonidel. Kaks esimest kompositsiooni saavad standardiks juba 6. sajandil, kolmas, kus Kristus samuti esineb ülestõusnuna oma taevalikus hiilguses, muutub tavaliseks mõnevõrra hiljem.
17. sajandil kujunenud ikoonitüüp, millel Jumalaema on kujutatud mandorlas, on Kõikide kurbade rõõm.
Mujal
Mandlikujuline aupaiste esineb ka budistlikel pühapiltidel ja -kujudel, ent selles kontekstis terminit mandorla ei kasutata.
Tarokikaartide Suure Arkaani kaart Maailm (Le Monde) kujutab ühe variandina naist mandlikujulises raamistuses, ümbritsetuna evangelistide sümbolitest.
Muusikajuht
Muusikajuht on teatris (harvem ka muus asutuses, nt raadiojaamas) muusikalist osa juhtiv ja korraldav inimene.
Esimene Schleswigi sõda
pisi|Aunimekiri sõjale Schleswigi toomkirikus Esimene Schleswigi sõda (saksa keeles Schleswig-Holsteinischer Krieg) või Kolmeaastane sõda (taani keeles Treårskrigen) oli esimene raund sõjalisest konfliktist Lõuna-Taanis ja Põhja-Saksamaal Schleswig-Holsteini küsimuses, vaidlustades, kes peab kontrollima Schleswigi ja Holsteini hertsogkonda. Sõjas, mis toimus aastatel 1848–1851, osalesid ka Preisi ja Rootsi väed. Lõpuks saavutas Taani võidu. Teine konflikt, Teine Schleswigi sõda, tekkis aastal 1864.
Taust
1848. aasta alguses sisaldas Taani Schleswigi hertsogkonda ning hoidis enda kontrolli all Holsteini ja Saksi-Lauenburgi hertsogkondi Saksa Liidus. Need olid alad, kus elas enamik Taani sakslasi. Sakslased moodustasid kolmandiku riigi rahvastikust ja kolm hertsogkonda olid poole Taani majandusliku võimsuse taga. Napoleoni sõjad, mis lõppesid aastal 1815, olid kasvatanud Taani ja Saksa natsionalismi. Pangermanistlik ideoloogia oli muutunud aastakümnetel enne sõja puhkemist väga mõjuvõimsaks ja mõnigi kirjanik, näiteks Jacob Grimm. väitsid, et kogu Jüütimaa oli enne taanlaste saabumist olnud asustatud sakslastega, mistõttu ongi õigustatud selle Saksamaa rüppe naasmine. Need väited kummutas oma pamflettides arheoloog Jens Jacob Asmussen Worsaae, kes oli välja kaevanud osi Danevirkest, väites, et pole võimalik teada, mis keeles kõnelesid Taani territooriumi varasemad asukad, et sakslastel on palju tugevamad ajaloolised nõuded suurtele Prantsusmaa ja Inglismaa osadele ja et slaavlased võiksid samal põhjusel annekteerida Ida-Saksamaa osi.
Taani ja Saksa rahvuslaste vastuolulised eesmärgid olid Esimese Schleswigi sõja põhjuseks. Taani rahvuslased uskusid, et Schleswig, kuid mitte Holstein, peaks olema Taani osa, kuna Schleswigis elab suurel arvul taanlasi, aga Holsteinis mitte. Saksa rahvuslased uskusid, et Schleswig, Holstein ja Lauenburg peavad jääma ühendatuks ja nende usk, et Schleswigit ja Holsteini ei tohi eraldada, viis kahe hertsogkonna ühisnime Schleswig-Holsteini kasutuselevõtuni. Schleswig oli vaidluse eriline allikas, kuna seal elas suurel arvul taanlasi, sakslasi ja põhjafriise. Veel üks sõja põhjus oli kuningliku õiguse ebaseaduslik juurutamine hertsogkondades.
Kui kuningas Christian VIII (kes oli mõistnud, et tema ainus seaduslik poeg, tulevane Frederik VII, oli ilmselt võimetu sigitama järglasi) jaanuaris 1848 suri. võisid hertsogkonnad lahkuda Oldenburgi dünastia võimu alt, mis oleks tähendanud Taani jagunemist. Seetõttu kehtestati hertsogkondades kuninglik õigus, mis võimaldas Christian VIII naissoost sugulasel kontrolli saavutada. Selle õiguse kehtestamine oli ebaseaduslik.
Päästik
Schleswig-holsteinlased, innustatuna prantslaste edust Pariisi revolutsioonis veebruaris 1848, saatsid esindajad Kopenhaagenisse nõudmisega, et kuningas Frederik VII tunnistaks kohe Schleswig-Holsteini ühendriiki, enne selle sisenemist Saksa Liitu. Kuningas Frederiki vastas, et möönab Holsteini õigust olla Saksa Liidu osariik, mida juhitakse Frankfurdi rahvuskogu dekreetidega, kuid kuulutas, et tal pole "ei võimu, õigust ega soovi" liita Schleswig Liiduga, järgnes kohe, kuid isegi see ei suutnud ära hoida mässu puhkemist.
Schleswig-Holsteini prints von Noer võttis 5. Lauenburgi laskurkorpuse (Jägerkorps) ja mõned Kieli ülikooli tudengid, et vallutada Rendsburgi kindlus Schleswig-Holsteinis. Kindluses asus hertsogkondade peamine arsenal ning 14., 15. ja 16. jalaväepataljon, 2. suurtükiväerügement, samuti mõned sõjaväeinsenerid. Kui Noeri vägi saabus, leidsid nad, et kindluse väravad olid teadmata põhjusel lahti jäetud, ja kõndisid kohe sisse, üllatades isehakanud kaitsjaid. Pärast kõnet kaitsjatele kuulutas prints pataljonide ja suurtükiväerügemendi truudust ajutisele valitsusele. Kindluse kaitses teeninud Taani ohvitserid võisid Taani tagasi minna, kuid pidid kinnitama, et nad ei võitle tulevases sõjas Schleswig-Holsteini vastu.
FC Daugava
FC Daugava on Läti linna Daugavpilsi jalgpalliklubi, mis hooajal 2011 mängib riigi kõrgliigas.
Esimene Schleswigi sõda
1848
Sakslased olid alustanud Schleswig-Holsteini sõjas osalemist üksi, ilma Euroopa riikideta. Teised Euroopa riigid ühinesid, et seista vastu mistahes Taani tükeldamisele, isegi Austria keeldus Saksa vaate pealesurumisel abistamast. Rootsi väed randusid taanlasi aitama; Vene tsaar Nikolai I, kõneldes Gottorpi vanema liini juhi autoriteediga, rõhutas kuningas Friedrich Wilhelm IV-le kokkupõrke riske. Suurbritannia, kuigi taanlased lükkasid vahendustegevuse tagasi, ähvardas saata laevastiku, et aidata säilitada status quo-d. Tõsiasi, et Preisimaa astus sõtta Schleswig-Holsteini revolutsiooniliste vägede nimel, tekitas arvukalt irooniaid. Uuestivalitud Frankfurdi rahvuskogu kaldus toetama astumist Schleswig-Holsteini sõtta, kuid kuningas Friedrich Wilhelm mitte. Tõepoolest, Friedrich Wilhelm käskis Saksa Liidu armeejuhatajal Friedrich von Wrangelil oma väed hertsogkondadest välja tuua; kuid kindral keeldus, kinnitades, et allub Saksa Liidu Liidupäeva käsule ja mitte Preisimaa kuningale vaid Saksamaa regendile. Wrangel pakkus välja, et vähemalt iga sõlmitud leping tuleks esitada Frankfurdi rahvuskogule ratifitseerimiseks. Taanlased lükkasid selle ettepaneku tagasi ja läbirääkimised katkesid. Preisimaa oli nüüd vastamisi ühelt poolt Saksa rahvaga, kes nõudis häälekalt tegutsemist, ja teiselt poolt Euroopa riikidega, kes ähvardasid kohutavate tagajärgedega, kui ta ei taandu. Pärast valusat kõhklemist valis Friedrich Wilhelm selle, mis näis kahest halvast väiksem, ja 26. augustil sõlmis Preisimaa Malmös lepingu, mis rahuldas praktiliselt kõik Taani nõudmised. Holsteini seisused kaebasid Saksa rahvuskogule, mis asus tuliselt seda arutama, kuid varsti oli selge, et keskvalitsusel puudusid igasugused vahendid eesmärkide elluviimiseks. Lõpuks ratifitseeriti leping Frankfurdis. Leping ei olnud olemuselt midagi muud, kui vaherahu, millega loodi ajutine modus vivendi. Peamised küsimused jäid lahendamata, jätkusid tulised vaidlused.
Oktoobris, konverentsil Londonis, soovitas Taani kokkulepet Schleswigi eraldamise alusel Holsteinist, millest pidi saama uue Saksa keisririigi liige, Schleswig pidi saama eraldi põhiseaduse Taani krooni alluvuses.