cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zara piiramine
Taust
Varsti pärast seda, kui Innocentius III (1161–1216) oli 1198. aastal paavstiks valitud, andis ta välja mitu entsüklikat, kutsudes üles pühale maale tungima ja selle moslemite käest tagasi võtma. Tema plaan selle saavutamiseks erines mitmel viisil sellele eelnenud ja lõpuks edutuks osutunud Teisest ja Kolmandast ristisõjast. Varasemaid ristisõdasid juhtinud ilmalike aadlike asemel pidi see ristisõda olema teoorias täielikult paavsti kontrolli all. Innocentiuse plaani järgi pidid sissetungiks kasutavad sõjaväed minema mööda merd ka Egiptusse ja vallutama Niiluse delta, mida oleks seejärel kasutatud baasina Palestiinasse tungimisel. Euroopat valitsenud perekonnad võtsid tema üleskutse algselt kehvasti vastu, kuid aastaks 1200 oli moodustatud ligikaudu 35 000 mehest koosnev sõjavägi.
Innocentius III jõudis tollase Euroopa domineeriva mereriigi Veneetsia vabariigiga kokkuleppele, mille järgi pidi Veneetsia ehitama 35 000 transporti vajava ristisõdija jaoks sõja- ja transpordilaevadest koosneva laevastiku. Veneetslased pidid kokkuleppe järgi saama 94 000 marka hõbedas (see raha tuli tasuda osade kaupa). 1201. aasta juunis Prantsusmaal Soissonsis peetud nõukogu otsustas, et ekspeditsiooni määratakse juhtima Montferrat' krahvi Bonifazio.
Veneetslaste ja ristisõdijate vahel sõlmitud kokkulepe oli määranud väe Veneetsiasse jõudmise ajaks aja enne 1202. aasta aprilli lõppu, et suuta valmistuda mere õigeaegseks suviseks ületamiseks juuni lõpus. Ristisõja juhid olid lootnud saada õigeaegselt kokku raha, mis võlgneti veneetslastele ristisõdijate üle mere viimise eest. Ent esimesed ristisõdijate rühmad ei lahkunud Prantsusmaalt enne aprilli ja maid, paljud neist asusid teele suve jooksul ning mõned Prantsuse aadlikest otsustasid selle asemel hoopis Marseille ja teiste sadamate kaudu sinna seilata.
Pärast seda, kui veneetslased olid oma tavapärased kaubanduslikud tegevused laevade ehitamise ja meeskondadega varustamise jaoks aastaks seisma pannud, jõudis sinna aga kohale vaid 12 000 ristisõdijat. Bonifazio ja aadlikud tasusid kogu raha, mida nad suutsid koguda ja pantisid oma kulla ja hõbeda veneetslastest liigkasuvõtjatele. Isegi seejärel suutsid nad veneetslastele tasuda vaid 51 000 marka.
Seepeale andsid veneetslased märku, et nad aktsepteerivad esialgu makse asemel seda, kui ristisõdijad tungivad Aadria mere rannikul asunud katoliiklikku Zara (tänapäeva Zadar) linna ja ka lähedalasuvasse Triestesse. Seejärel pidid ristisõdijad tasuma veneetslastele võlgu oldud summa oma esimesest ristisõja käigus saadud sõjasaagist. Zara oli aastal 1183 Veneetsia vabariigi vastu mässanud ja asetanud end paavsti ja Ungari kuninga Imre (kes oli enne linna piiramist nõustunud ka ise ristisõjaga liituma) kahekordse kaitse alla. Kuigi suur hulk ristisõdijatest leidis selle plaani vastumeelse olevat ja keeldusid osalemast, nõustus neist suurem osa sellega (vaatamata paavsti kirjalikele protestidele), pidades seda vajalikuks, et saavutada suurem eesmärk: Jeruusalemma vallutamine.
Rünnak
pisi|Ristisõdijad Zara linna vallutamas. [[Andrea Vicentino maal]] Pärast kokkuleppe sõlmimist asusid ristisõdijad ja veneetslased laevadele. Ristisõdijad kasutasid 50 dessant-transpordilaeva, 100 hobusekandjat ja 60 sõjalaeva, mille olid nende jaoks kavandanud ja ehitanud veneetslased. Nende transpordilaevad olid 30 meetrit pikad, 9 meetrit laiad ja 12 meetrit kõrged ning neil oli sajaliikmeline meeskond. Neist igaüks võis võtta pardale kuni 600 jalaväelast. Hobusekandjatel olid hobuste kandmiseks spetsiaalse kujundusega rippsidemed ja neil oli veepiirist allpool olev lahtikäiv ramp, mida sai avada, et võimaldada hobustel olevatel rüütlitel rünnakuga otse kaldale tungida. Igal Veneetsia sõjalaeval oli 100 aerutajat ja neil oli peamise relvana vahetult veepiiri kohal olev metallist otsaga ramm. Laevad kandsid ka rohkem kui 300 piiramisrelva.
Veneetsia laevastik, mida juhtis doodž Enrico Dandolo, lahkus sadamast Istria suunas 1. oktoobril ja kehtestas Veneetsia ülemvõimu Trieste, Muggia ja Pula üle. Suurem osa ristisõdijate vägedest lahkus Veneetsiast 8. oktoobril. Kaks sõjaväge kohtusid Pula lähedal ja seilasid koos edasi Zadari suunas. Doodž Dandolol ei olnud kiiret, kuna plaanis jääda Zadari kogu talveks.
Mardipäeva eelõhtul jõudis laevastik Zadari. Rünnak Zadarile kujunes dessandiks, millele järgnes lühike piiramine. Zadari sadama sissepääsu kaitseks olid küll pandud suured ketid, kuid ristisõitjad tungisid neist oma Veneetsia päritolu laevadega läbi ja maabusid oma vägede ning varustusega linna lähedal ja rajasid sinna laagri. Zadari elanikud riputasid seintele ristidega lipud, näidates, et tegemist on kristliku linnaga.
Mõned ristisõdijate juhid, sealhulgas Simon de Montfort, Robert de Boves ja Guy Vaux-de-Cernayst, keeldusid piiramisel osalemast ja palusid linna säästmist. Neist viimane keelas paavsti nimel linna vallutamise, kuna "see on kristlaste linn ja teie olete palverändurid". Ehkki suurem osa ristisõdijatest asusid Enrico Dandolo poolele, asusid Simon de Montfort ja teised ristisõdijad, kes olid piiramises osalemast keeldunud, laagrisse linnast kaugemale.
13. novembril pandi linna müüride pommitamiseks paika piiramismasinad. Zadar langes 1202. aasta 24. novembril ja see sündmus kuulutas ette ristisõja raames hiljem aset leidnud Konstantinoopoli piiramist. Suurem osa Zadari elanikkonnast põgenes Nin'i ja Biogradi või ümbritsevatele saartele.
Järelkaja
1203. aastal heitis paavst Innocentius III kogu ristisõdijate väe koos veneetslastega selle eest kirikust välja, kirjutades:"Vaadake, teie kuld on muutunud tavaliseks metalliks ja teie hõbe on sellest ajast alates täielikult roostetanud, astudes kõrvale oma kavatsuse puhtusest ja pöörates rajalt kõrvale läbipääsmatule teele, olete te nii-öelda võtnud oma käe adralt ... sest kui ... te oleksite pidanud tõttama maale, kus voolab piim ja mesi, pöörasite te kõrvale, eksides õigelt teelt kõrbe suunas."
Hiljem andis ta siiski kogu sõjaväele nende patud andeks.
Leonid Kožara
pisi|Leonid Kožara 2013. aastal Leonid Oleksandrovõtš Kožara (ukraina keeles Леонід Олександрович Кожара; sündinud 14. jaanuaril 1963 Poltavas) on Ukraina poliitik, ta on Regioonide Partei liige. Ta oli 24. detsembrist 2012 kuni 23. veebruarini 2014 Ukraina välisminister.
Ta lõpetas aastal 1985 Kiievi Riikliku Ülikooli juures oleva rahvusvaheliste suhete instituudi rahvusvahelise juristi, inglise keele tõlk-referendi kvalifikatsiooniga.
Aastatel 1985–1990 oli ta Kiievi Kõrgema Parteikooli teadur.
2002. aastal määras Ukraina president Leonid Kutšma Kožara suursaadikuks Rootsi (ametis 2002–2004) ja 2003. aastal andis talle erakorralise ja täievolilise suursaadiku diplomaatilise teenistusastme.
Mike Powell
Mike Anthony Powell (sündinud 10. novembril 1963 Philadelphias) on USA endine kaugushüppaja, kehtiva maailmarekordi 8.95 omanik.
1991. aasta maailmameistrivõistlustel Tokios toimus 30. augustil kõigi aegade kõrgeima tasemega kaugushüppevõistlus. Kaks võistlejat ületasid sellel peaaegu 23 aastat püsinud Robert Beamoni maailmarekordi 8.90. Lewis oli sel ajal kahekordne olümpiavõitja ja kahekordne maailmameister, teda peeti kõigi aegade parimaks kaugushüppajaks ja ta polnud kümme aastat kellelegi kaugushüppes kaotanud. Avakatsel asus Lewis maailmameistrivõistluste rekordi 8.68-ga liidriks, teisel katsel hüppas Powell 8.54. Kolmandal katsel püstitas Lewis isikliku rekordi 8.83. Neljandal katsel näis, et Powell tõuseb liidriks, kuid kohtunikud leidsid mikroskoopilise üleastumise. Seejärel hüppas Lewis 8.91. See maailmarekordiks ei kõlvanud, sest taganttuul oli lubatust tugevam. Siiski oli see seni läbi aegade pikim mõõdetud hüpe. Viiendal katsel hüppas Powell lubatud tuulega 8.95 ja tõusis liidriks. Lewis vastas oma isikliku rekordiga 8.87. Viimast katset ei suutnud Powell hüpata. Lewis hüppas 8.83 ega suutnud võita. Ta oli hüpanud oma elu kolm kõige pikemat hüpet, millel taganttuul jäi lubatu piiresse, ja veel rohkem suutnud veel ühel katsel, mis oli pikem maailmarekordist, mida ta oli kümme aastat püüdnud ületada, ning ometi oli ta Powelli järel teiseks jäänud. Kolmikvõidu tõi USA-le Myricks 8.42-ga ning kunagi varem ega hiljem pole olnud võistlust, kus kolmanda koha tulemus nii kõva olnuks. Powelli maailmarekord püsib tänapäevani ja see on neljas 20. sajandil püstitatud maailmarekord meeste kaugushüppes, mis on püsinud üle 20 aasta. Mitte keegi pole hiljem isegi 20 cm kaugusele maailmarekordist hüpata suutnud ning see käib ka Lewise ja Powelli enese kohta. Selle saavutuse eest pälvis Powell USA aasta parimale harrastussportlasele antava James Sullivani auhinna.
1992 hüppas Powell Itaalias Sestrieres 8.99, kuid taganttuul oli lubatust märksa tugevam, koguni +4,4 m/s.
1993. aasta maailmameistrivõistlused kergejõustikus toimusid Saksamaal Stuttgardis. Lewise asemel oli kolmas ameeriklane Erick Walder. Walder võitis oma kvalifikatsioonigrupi 8.30-ga (Ivan Pedroso Kuubalt 8.23), Powell enda oma 8.15-ga. Kuid Greene suutis kõigest 7.86, mis andis 14.–17. koha. 20. augustil lõppvõistlusel ei suutnud Walder enda tulemust ära teha ja pidi 8.05-ga vastu võtma 4. koha (hõbemedali sai Stanislav Tarassenko 8.16-ga). Pedroso ei saanud üldse tulemust kirja. Powelli võidutulemus oli 8.59.
29. juulil 1995 hüppas Pedroso 8.96, kuid maailmarekordiks seda ei kinnitatud. Väidetavalt polnud tuulemõõtja korras. Kuuba peab tulemust kehtivaks ja Pedrosot maailmarekordiomanikuks.
1995. aasta maailmameistrivõistlused kergejõustikus toimusid Rootsis Göteborgis. Powell võitis oma kvalifikatsioonigrupi 8.25-ga, teises kvalifikatsioonigrupis hüppasid Pedroso 8.45 ja James Beckford (Jamaica) 8.24. Kuid 12. augustil lõppvõistlusel saavutas Pedroso 8.70-ga kindla võidu, järgnesid Beckford (8.30) ja Powell (8.29).
1996. aasta suveolümpiamängudel USA-s Atlantas esindasid USA-d taas Lewis, Powell ja Greene. Avakatsel oli Powell 7.89-ga ameeriklastest parim, teisel katsel hüppas ta 8.17 ja tõusis teisele kohale (Lewis 8.14-ga kolmandaks). Kolmandal katsel hüppas Lewis 8.50, millega võitis neljanda järjestikuse olümpiakulla kaugushüppes. Greene hüppas 8.24, millega sai pronksi. Ainsana parandas oma tulemust kolmel viimasel katsel Beckford, kes 8.29-ga hüppas end hõbedale. Powell jäi 5. kohale, temal ja Greene'il kolm viimast katset ebaõnnestusid. Pedroso jäi 7.75-ga 12. kohale.
Pärast Atlanta olümpiat Powell loobus spordist. Ta hakkas 2001 küll uuesti treenima, et pääseda USA olümpiakoondises 2004. aasta suveolümpiamängudele, aga see plaan ei täitunud. 2009 teatas ta, et hakkab uuesti treenima eesmärgiga ületada üle 45-aastaste meeste maailmarekord, mis kuulub Tapani Taavitsaisele.
Isiklikku
Mike Powell on 188 cm pikk ja kaalub 77 kg.
Arnaud du Tilh
Arnaud du Tilh, hüüdnimega Pansette (surnud 1560), oli prantsuse talupoeg, tuntud Prantsusmaa ajaloo ühes kuulsamas petuloos Martin Guerre'i osava teesklemise tõttu.
Du Tilh oli pärit üsna vaesest perekonnast ning sai juba noorelt tuntuks osava kelmi ja luiskelugude vestjana. Ta tõmbas oma kelmustega enda peale paljude pahameele, kuid suutis end üldiselt alati jutuga välja keerutada. 1550. aastate alguses lahkus ta kodukülast ning osales Prantsusmaa poolel lahingutes Picardie's. On teada, et seal võitles, kuigi vastaspoolel, ka Martin Guerre, kuid kaks meest tõenäoliselt siiski ei kohtunud, sest Guerre saabus sinna alles 1557. aastal, kui du Tilh oli sõjaväest juba lahkunud. 1556. aasta paiku kohtus ta kahe Guerre'i tuttavaga, kes pidasid teda viimaseks. Ilmselt siis küpses tal plaan varastada Guerre'i identiteet ning üle võtta tema vara ja naine. Samal aastal läks ta Artigat'sse, Guerre'ide kodukülla, ning esines veenvalt Martin Guerre'ina. Enamik külaelanikke, sealhulgas pereliikmed, jäidki teda esialgu uskuma. Ajaloolane Natalie Zemon Davis arvab siiski, et Martini naine Bertrande pidi tema pettuse küllaltki kiiresti läbi nägema, sest intiimsetes olukordades oleks see paratamatult ilmsiks tulnud. Nõnda pakub ta välja hüpoteesi, et naine aitas du Tilhil pettust varjata, et abielunaisena külaühiskonnas paremat positsiooni saada ning endale majanduslikult rohkem kindlustatum elu tagada. Davis oletab ka, et nii Bertrande kui ka Arnaud võisid olla uue usutunnistuse (hugenottide) pooldajad, mis neid veelgi lähendas ning andis ka moraalse põhjenduse abielurikkumiseks.
Esialgu said Arnaud ja Bertrande väga hästi läbi, neil sündis tütar ning mees suurendas osavalt oma varandust Martini valduste müügiga. Kuid seoses viimastega tekkisid tal tülid oma "onu" Pierre Guerre'iga, kes hakkas teda peagi petiseks pidama. Tõenäoliselt reetis du Tilhi ennekõike ta mittebaski päritolu. Muus osas aga esines ta Martin Guerre'ina suisa laitmatult, sest tal oli hea mälu ja suurepärane näitlemisoskus. 1559. aastal kaebas Pierre Guerre ta siiski pettuses süüdistatuna kohtusse. Lisaks sellele süüdistati teda ka ühe aadliku maja süütamises, mille eest ta ka vangistati. Viimases asjas leidis kohus ta siiski süütu olevat, kuid Pierre kaebust hakati Rieux' kohtus peagi tõsiselt arutama. Süüdistusele lisas kaalu see, et vormiliselt oli ta esitatud Bertrande'i nimel, kes Davise arvates jäi siiski du Tilhi poolele. Tõenäoliselt leppisid nad kokku käitumismalle ning naine pühendas talle jätkuvalt väikeseid saladusi Martini kohta, mis võimaldasid petturil kohtus edukalt Martinina esineda. Siiski mõistis kohus mehe lõpuks süüdi, kuid Arnaud kaebas otsuse Toulouse'i kohtusse edasi. Seal esines ta tunduvalt veenvamalt ning kohtunikud jäid teda uskuma. Nüüd vangistati valesüüdistuse esitamises kahtlustatuna nii Pierre kui ka Bertrande ning tundus, et vale-Martin võib protsessi võita. Kuid siis ilmus välja tõeline Martin Guerre ning ehkki du Tilh väitis, et tema on ikkagi tõeline Martin, suudeti peagi tõestada vasupidist. Arnaud du Tilh mõisteti surma ning kohtuotsus viidi täide Martin Guerre'i maja ette püstitatud võllapuul.
Poul Anderson
thumb|right|Poul Anderson Poul William Anderson (25. november 1926 – 31. juuli 2001) oli ameerika ulmekirjanik, kes kirjutas nii teadusulmet kui ka imeulmet.
Ta oli 1972. aastast organisatsiooni Science Fiction and Fantasy Writers of America kuues president. Samuti oli ta kangelasliku fantastika autoreid ühendava 1960ndatel asutatud ühenduse Swordsmen and Sorcerers' Guild of America (SSGA) liige. Ta oli ka ühingu Society for Creative Anachronism kaasasutajaid.
Godeke von Loe
Godeke vanemad olid Johann von Loe ja Elisabeth von der Brüggeney genannt Hasenkamp. Godeke oli emaliinist hilisema ordumeistri Hermann von Brüggenei-Hasenkampi sugulane ja võis saabuda Liivimaale temaga umbkaudu üheaegselt, millalgi 15. sajandi lõpus.
Aastatel 1501–1504 oli Godeke linnusekomtuur (Hauskomtur) Riias, 1507–1526 oli aga Aluliina komtuur, kuuludes seega kõige olulisemate ordukäsknike hulka. Seejärel teated temast lõppevad.
Aabits
pisi|1819. aastal Tallinnas trükitud aabits
Aabits ehk aabitsaraamat on õpik, mille järgi õpitakse lugema. Seda kasutavad koolieelikud või kooliõpilased.
Aabitsaks nimetatakse ülekantud tähenduses ka mingi valdkonna algteadmisi või neid käsitlevat raamatut.
Eesti keelde tuleb sõna aabits ladina tähestiku esimestest tähtedest A, B ja C. Sõna "abbits" tarvitati eesti keeles esimest korda 1818. aastal.
Aabitsa ülesehitus
Aabitsas on sageli iga tähe kohta eraldi lehekülg.
Et aabitsad on tavaliselt mõeldud lastele, sisaldavad nad tänapäeval ohtralt illustratsioone. Vanades aabitsateski kasutati illustratsioone (algul puu- ja vaselõikeid, hiljem litograafiaid).
Aabitsate trükkimiseks on kasutatud erinevaid tehnikaid, levinuim on olnud üksiklehttrükiste tegemine.
Varasemad aabitsad sisaldasid materjali ka muu hariduse omandamiseks. Et lugemaõppimise eesmärk oli protestantlikes maades eriti piibli lugemise võimaldamine, sisaldas aabitsa tekst tavaliselt põhiliselt piibli kirjakohti.
Aabitsa koostisosad võivad olla väga mitmesugused <Müürsepp 1998>:
= tähestik
= tähed mingis muus järjekorras kui tähestik - näiteks esinemissageduse järgi
= pildid, kus tähekuju võrreldakse lapsele tuttava asjaga - kamm, hobuseraud
= tähe kuju on moodustatud tikkudest, inimfiguuridest vm
= häälikuõpetus: pildid, mis selgitavad tähele vastava hääliku ja häälitsuse AA! OO! tähendust - fonomiimiline ehk elamusmeetod
= häälikuõpetus: sõnad, mida esitatakse õpitava hääliku eristamiseks - kas häälik on sõna alguses, lõpus või sees
= häälikuõpetus: sõna häälikulise koostise kujutamine skeemi ja tingmärkide abil (nt noobid)
= kõnearenduspildid ja pildisarjad, mille järgi jutustada
= normaalsõna meetodile omane pildi ja sõna ühendus: õpingute teljeks on paarkümmend võimalikult lihtsat ja tuttavat sõna, nagu NUI ja HANI, millest igaühe kohta on täpne ja selge pilt ning asja tutvustav lühilugu, õpitud sõnast lahutatakse vaatlusalune häälik, millele vastavat tähte õpitakse kohe ka kirjutama
= taju ja mõtlemist arendavad ülesanded, - nt pildiread, kus tuleb leida liigne või siis rühmitada kujutisi ja sõnu
= harjutuslaused - tihti vanasõnad ja mõistatused
= riimid, sõnamängulised salmid
= abecedarius - tähestiku meeldejätmiseks loodud tekst, kus sõnade algustähed järgivad alfabeeti
= jutud - folkloorsed tekstid, didaktilised lood, ühe pere või seltskonna elu ümber koonduvad jutud nagu Mõmmi, Anna ja Aadama, Jaagupi jms lood, kirjutatud spetsiaalselt selle õpperaamatu jaoks; kirjandusklassika (katked), populaarteadusliku taotlusega lühilood
= keeleõpetuslikud harjutused: lause moodustamine, sõnade võrdlemine
= erinevate kirjašriftide lugemise harjutused
= igapäevaelu tarvidusi esindavad tekstid: palve, kümme käsku, postkaart, kiri, liiklusmärk
= kalendrielemendid
Eesti
Esimesed eestikeelsed aabitsad ilmusid 16. sajandi lõpul. Kaudsete andmete põhjal on teada, et esimene neist ilmus aastal 1575, aga sellest pole säilinud ühtki eksemplari. Teadaolevalt pole ka säilinud ühtegi 1684. aastal Riias trükitud Bengt Gottfried Forseliuse eestikeelse aabitsa eksemplari. Sama autori 1694. aastal välja antud põhjaeestikeelne aabits on 2017. a juuli seisuga Tartu uues Eesti Rahva Muuseumis (ERM-is). Vanimad säilinud eestikeelsed aabitsad pärinevad 17. sajandi lõpust ja 18. sajandi algusest. Nende hulgast on teada viis eksemplari, millest kaks asuvad Lundi Ülikooli raamatukogus, kaks Kopenhaageni Kuninglikus Raamatukogus ja üks Riias erakogus. Vanim Eestis säilinud aabits on trükitud 1777. aastal Tallinnas.
pisi|Otto Wilhelm Masingu "[[ABD ehk Luggemise-Ramat Lastele, kes tahawad luggema öppida", 1795]] Esimene koostaja nime ja tiitellehega aabits on 1795. aastal Otto Wilhelm Masingu avaldatud "ABD ehk Luggemise-Ramat Lastele, kes tahawad luggema öppida". Esmakordselt sisaldas raamat ka juhendit, kuidas lugemist õpetada. Hilisemas, 1823. aastal ilmunud "Täielises ABD-Ramatus" on Masing esimest korda aabitsasse lisanud õ-tähe. Esimene aabits, mille pealkirjas sisaldub sõna "aabits", oli Carl Gottlieb Reinthali "Tarto maa-keele Abits", mis ilmus aastal 1845. See on ühtlasi ka esimene aabits, mis kasutab uut kirjaviisi ning on varasemates raamatutes viimasel lehel paiknenud kuke pildi toonud tiitellehele.
Aastatel 1575–1850 ilmus 47 erinevat eestikeelset aabitsat.
Oluliseks tuleb pidada 1867. aastal Carl Robert Jakobsoni koostatud aabitsat "Uus aabitsaraamat, kust viiekümne päävaga lugema ja kirjutama võib õppida", mis võttis kasutusele moodsama häälikumeetodi ehk nn heliveerimise. 1880. aastatel ilmusid ka Lõuna-Eesti murrete aabitsad. 19. sajandi lõpul hoogustus aabitsate avaldamine oluliselt.
Eesti aabitsaid on loetletud eestikeelsete aabitsate loendis.
Rootsi
Rootsis on põlvkondade jooksul kasutatud Lennart Hellsingi aabitsat, kus iga tähe juures on värsid.
Soome
Esimene soomekeelne aabits ja ühtlasi üldse esimene soomekeelne raamat oli Mikael Agricola koostatud 1538. aastal trükist ilmunud 24-leheküljeline "ABC-kiria", mis sisaldas ka katekismust.
Taani
Taani tuntumate aabitsate seas on "Ole Bole ABC" ja "Søren og Mette".
Venemaa
Aabits võeti Venemaal kasutusele 16. sajandil. Esimene teadaolev vene aabits oli trükitud 1574. aastal Lvovis. Üks esimesi säilinud slaavi-vene aabitsaid trükiti ning anti välja 1596. aastal Vilniuses. Moskvas anti 1634. aastal välja esimene vene aabits.
Majandus
Majandus on inimtegevus, mille eesmärk on tagada inimestele vajalike kaupade ja teenuste tootmist, vahetust, jaotust ja tarbimise võimalust. Riigi majanduse eesmärk on tagada riigi elanikkonna äraelamise ja arengu võimalusi, sellepärast kuuluvad riigi majanduse koosseisu sellised tegevusalad nagu toidu ja rõivastuse hankimine, elamute ehitamine ja kütmine, hariduse saamine, tervise ja kultuuriliste vajaduste eest hoolitsemine.
Majandus hõlmab ettevõtteid ja asutusi, mis toodavad kaupu ja osutavad teenuseid. Ettevõtted, mis toodavad sarnaseid kaupu ja osutavad sarnaseid teenuseid, moodustavad majandusharu.
Elva lipp
thumb|Elva lipp Elva lipp oli Tartu maakonnas asunud Eesti linna Elva lipp.
Majandus
. Need on näiteks energeetika, masinatööstus, taimekasvatus, haridus, turism jne. Majandusharud jaotatakse omakorda majandussektoriteks, mille ettevõtted ja asutused tegelevad tooraine hankimisega loodusest (primaarne sektor), tooraine töötlemisega (sekundaarne sektor) ja teenuste osutamisega (teenindus ehk tertsiaarne sektor).
Elva lipp
Seoses 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformiga, kus Elva linn ühines naabervaldadega Elva vallaks, muutus lipp kehtetuks.
Lipp on kinnitatud 8. mail 2000.
Lipu kirjeldus
Elva linna lipuks oli ristkülikukujuline kangas, mis koosnes kahest võrdsest horisontaalsest värvilaiust, ülemine on valge ja alumine sinine.
Lipu normaalmõõtmed olid 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Voika-Tatra ürgorg
Voika-Tatra ürgorg on ürgorg Otepää kõrgustiku põhjaserval. Ürgoru idapoolse osa moodustab Tatra org ja läänepoolse osa Voika org.
Lõpused
thumb|[[Tuunikala lõpused on punased ja need kinnituvad lõpuskaarele. Tagantvaade]] Lõpused (ladina branchia) on paljude vee-eluliste loomade hingamiselundid. Lõpuste peamine ülesanne on organismi varustada vees leiduva lahustunud hapnikuga ning süsihappegaasi ekskretsiooniga.
Lõpuste mikrostruktuuride suur eripind tagab laia vee kokkupuute, tehes hapniku omastamise võimalikult efektiivseks. Näiteks loomade kopsudega võrreldes on lõpused hapniku omastamise mõttes tunduvalt efektiivsemad.
Paljud mikroskoopilised veeorganismid, samuti mõned suuremad inaktiivsed veeloomad, ei vaja vees elamiseks lõpuseid. Enamasti toimub nende hingamine kogu kehapinnaga.
1. Soomusrongi Rügement
1. Soomusrongi Rügement (ka: 1. Soomusrongirügement) oli Eesti soomusrongirügement enne Teist maailmasõda.
Rügement moodustati 1923. aastal, 1920.–1930. aastatel paiknesid 1. soomusrongirügemendi staap ning ohvitseride kasiino Tapa mõisas.
1934. aastal liideti 1. Soomusrongirügement koos 2. Soomusrongi Rügemendiga Soomusrongirügemendiks.
1. Soomusrongirügemendi baseerumiskohaks oli Tapa.
Rügemendi juhtkond
1. Soomusrongi rügemendi ülemad: 1. Soomusrongi Rügement koosnes:
Fuerteventura
pisi|Fuerteventura Fuerteventura on Hispaaniale kuuluv saar Atlandi ookeanis, üks Kanaari saartest.
Geograafia
thumb|Fuerteventura rand Fuerteventura asub Aafrika mandrist 105 km kaugusel. Lähim punkt Aafrikas on Maroko edelaotsas olev Juby neem, millel asub Tarlaya linn. Ka Lääne-Sahara ei jää sealt kaugele. Fuerteventura on omakorda Aafrikale lähim koht Kanaaridel ja seetõttu paadipõgenike sagedane sihtkoht.
Fuerteventurast läände jääb Gran Canaria ja kirdesse Lanzarote. Fuerteventura ja Lanzarote vahelises väinas on tilluke Lobose saar.
Saare pindala on 1730 km². Saar on mägine. Selle edelaosas on 807 meetri kõrgune Jandía mägi ja keskel 724 meetri kõrgune Betancuria mägi. Saare edelatipuks on Jandía neem.
Saare ida- ja kaguserva mööda kulgeb maantee, mis ühendab saare suuremaid asulaid: saare kirdetipus Corralejo, idaservas Puerto del Rosario, kaguservas Gran Tarajali ja lõunatipus Morro Jable.
Fuerteventura kliima on kuiv ja troopiline.
Ajalugu
Saare esimesed asukad tulid Aafrikast. Nad elasid koobastes ja pooleldi maa-alustes elamutes, millest mõned on avastatud ja välja kaevatud. Neist on leitud algelisi tööriistu ja keraamikat.
11. sajandil eKr saabusid Fuerteventurale ja Lanzarotele ümberasujad Foiniikiast. Homeros mainis "Odüsseias" Kanaari saari Õnnelike Saarte nime all. Antiikajal oli saar tuntud Planaria nime all, sest oli teistest suurtest Kanaari saartest pisut madalam.
Kylauudis.ee
Kylauudis.ee on mittekommertslik uudiseportaal, mis vahendab kohalikke uudiseid ja elulist infot "inimeselt inimesele". Kodanikuajakirjandust viljelev väljaanne asutati 2010. aasta augustis Sulev Valneri, Erkki Peetsalu, Elina Allase jt eestvedamisel, tehnilise lahenduse lõi Priit Lööper. Uudiseportaali haldab Eesti Kodanikuajakirjanduse Selts, selle sisu koosneb "ligi 90 protsendi ulatuses" kaastöödest ning selle toimetamisega tegeleb vabatahtlikult "üle 10 inimese".
PubChem
pisi|PubChemi logo PubChem on internetipõhine keemiliste ühendite andmebaas. Andmebaasi haldab National Center for Biotechnology Information, mis on Ameerika Ühendriikide Rahvusliku Meditsiiniraamatukogu (United States National Library of Medicine) üks osa.
Peenike punane joon
"Peenike punane joon" on ameerika kirjaniku James Jonesi neljas romaan. See tugineb paljuski Jonesi kogemustele Teisest maailmasõjast Guadalcanalil: Mount Austeni, Galloping Horse ja Sea Horse lahingutes. Kirjanik teenis Ameerika Ühendriikide armee 25. jalaväediviisi 27.jalaväerügemendis.
Romaan
Septembris 1962 avaldatud raamatu "Peenike punane joon" peategelased olid needsamad, mis Jonesi eelnevas ja järgnevas maailmasõja teemalises romaanis, ehkki nende nimed olid muudetud. Algselt kavatses Jones oma eelneva romaani "Siit igavikku" meespeategelased uuesti kasutusele võtta, kuid nagu ta märkis: "Draama ülesehitus, ütleksin isegi, et esimese romaani vaimsus nõudis, et Prewitt saab selle lõpus surma." Jones lahendas selle küsimuse nii, et muutis esimese romaani kolme peategelase nimed ja need said teises romaanis uuesti esineda. Tegelaskujust Prewitt sai Witt, Wardenist sai Welsh ja Starkist sai Storm. Jonesi viimane romaan "Vilistage!" (1978) kujutab sarnaseid tegelaskujusid, kes seal kannavad nimesid seersant Mart Winch, Bobby Prell ja Johnny "Ema" Strange. Kapral Fife "Punasest joonest" taasesineb kui kompanii kirjutaja Marion Landers romaanis "Vilistage!"
Romaani tõetruu lahingukirjeldus kujutab eriti õudustäratavaid tegusid, mida sõdurid seal toime panid, nagu jaapanlaste laipade välja kaevamist lihtsalt nalja pärast, vangide massihukkamisi ja laipadelt kuldhammaste väljatõmbamist. Romaan käsitleb seisukohta, et tänapäeva sõda on sügavalt isiklik kogemus, mille jubedused iga sõdur personaalselt läbi elab.
James Jones kirjutas romaani oma kogemuste põhjal Galloping Horse, Sea Horse ja Kokumbona lahingutest, nimetades need oma teoses "Dancing Elephant", "Sea Slug", and "Bunabala". Olulise meenutusena läbielatust kasutab Jones ka kirjeldust, kuidas ta tappis jaapani sõduri paljaste kätega.
Raamatu pealkiri on pärit Rudyard Kiplingi luuletusest "Tommy", kogumikus "Kasarmuballaadid". Seal kirjeldab Kipling Briti jalaväelasi kui "kangelaste peenikest punast joont". Kiplingi värsid kirjeldavad Briti sõdurite võitlust 1854. aastal Krimmi sõja Balaclava lahingus. "Peenike punane joon" oli formatsioon, kus kahes viirus rivistatud punakuuelised jalaväelased avasid tule alles nii lähedalt, et tabamus oli kindel.
Internetikasiino
Internetikasiino (ehk online-kasiino ehk virtuaalkasiino ehk veebikasiino) on traditsioonilise (brick and mortar) kasiino internetis pakutav versioon. Internetikasiinod võimaldavad mängijail kasiinomänge mängida ja panuseid teha internetis.
Usalduse ja turvalisuse kohta on tihti küsimusi ja kaebusi. Mitmed internetikasiinod liisivad või ostavad oma tarkvara tuntud firmadelt nagu Microgaming, Realtime Gaming, Playtech ja CryptoLogic selleks, et tagada oma hea maine, tuginedes tarkvara tootja usaldusväärsusele. Need tarkvarafirmad kasutavad (väidetavalt) juhuarvugeneraatoreid (random number generators), et tagada numbrite, kaartide või täringute juhuslik jaotumine.
Internetikasiino tüübid
Internetikasiinod võib jagada kolme gruppi vastavalt kasutajaliidesele: veebipõhised kasiinod, allalaaditavad kasiinod ning ajalooliselt kõige hiljem tekkinud live-internetikasiinod. Mõni kasiino kasutab mitut kasutajaliidest.
Veebipõhised internetikasiinod
Veebipõhised internetikasiinod on veebilehed, millel kasutajad võivad mängida kasiinomänge ilma tarkvara oma arvutisse alla laadimata. Mängida on võimalik peamiselt selliste brauseripluginate nagu Macromedia Flashi, Macromedia Shockwave'i või Javaga ning nõuavad brauseri toetust neile pluginatele. Lisaks peab olema hea internetiühendus kuna graafika, heli ja animatsioonid laaditakse veebi kaudu pluginate abil kasutaja arvutisse. Mõned veebipõhised kasiinod lubavad mängimist ka tavalise HTML-kasutajaliidese kaudu.
Allalaaditavad internetikasiinod
Allalaaditavad internetikasiino tarkvara tuleb kõigepealt alla laadida ja arvutisse installida. Veebipõhise kasiino tarkvara loob ühenduse kasiinoteenuse pakkujaga ning hoiab ühendust ilma brauseri abita. Allalaaditavad internetikasiinod on tavaliselt kiiremad kui veebipõhised kasiinod, kuna graafika ja helifailid asuvad kliendi arvutis ning neid ei pea kogu aeg Internetist laadima. Teisalt võtab allalaaditava tarkvaraga kasiino programmi allalaadimine ja installimine aega. Nagu iga allalaadimisega internetist kaasneb ka sellega oht, et tarkavaraga saab kasutaja kaasa ka pahavara.
Live-internetikasiinod
Live-kasiino ja interneti omavahel ühendamine annab mängijal võimaluse reaalselt toimuvas mängus kaasa mängida. Internetis mängijad näevad ning kuulevad ja saavad live-diileritega suhelda igal pool maailmas asuvates "kasiinostuudiotes". Loomulikult sõltub selliste "stuudiote" rajamine ka kohalikust hasartmänguseadusest.
Pakutavad mängud
Tüüpiline mängude valik, mida internetikasiino pakub:
Registreerumisboonus
Tervitusboonused on populaarne kampaania, mida online kasiinod kasutavad uute mängijate meelitamiseks. Internetikasiinod pakuvad registreerumisboonuseid uutele mängijatele, kes teevad esimese sissemakse. Need boonused on tavaliselt piiratud maksimaalse summaga ning on pea alati teatud kindel protsent tehtud sissemaksest. Pea iga internetikasiino registreerumisboonuse tingimuste hulka kuulub kindla arvu panuste tegemine enne väljamakse lubamist. Registreerumisboonuse läbi mängimisel võidakse teha piiranguid ka eri mängudele või mängurühmadele, kusjuures neid mänge või mängurühmi ei võeta boonuse jaoks vajalike panuste arvestamisel arvesse.
Järgmine näide illustreerib registreerumisboonuse tingimusi.
Selle näite korral tähendab see seda, et mängija, kes teeb 100-dollarise deposiidi, alustab mängu tema kontole kantud 200 dollariga. Mängija peab tegema panuseid 5000 dollari eest (200 dollarit × 25), enne kui tal on lubatud teha väljamakse. Bonus hunting ehk n-ö boonusejahtimine on internetikasiino registreerumisboonus puhul matemaatiliselt võimalik. Näiteks on "maja eelis" mängija suhtes blackjackis ümmarguselt 0,5%. Ülal oleva näite puhul tähendab 5000 dollari ulatuses panustamine 0,5% maja eelisega seda, et eeldatav kaotus on 25 dollarit. Kuna mängija sai 100-dollarise registreerumisboonuse, on tema eeldatav kasum 75 dollarit. Selliseid mängijad (advantage players), kes registreerumisboonust eeldatava kasumi saamiseks ära kasutavad, võib kutsuda boonusejahtijateks (bonus hunters, bonus abusers või bonus whores). Mõned internetikasiinod teevad vastavaid piiranguid (the spirit of the bonus offer), mida nad vahetevahel kasutavad selleks, et sellistele mängijatele mängimist/boonuspakkumist mitte võimaldada.
Mõnede boonuste saamiseks ei ole vaja üldse sissemakset teha. Seda tüüpi registreerumisboonused on
Rahaks vahetatav boonus
Kõige tavalisemat boonuste vormi kasiinodes nimetatakse cashable bonus ' eks, mis tähendab seda, et selle summa saate välja võtta pärast seda, kui olete täitnud kindlaksmääratud panustamistingimused. Kasiino võib pakkuda 100% boonust kuni 100 dollarini, millega peate panustama kokku 2000 dollari ulatuses. Pärast seda, kui olete selle rahaga 2000 dollari eest panustanud, võite boonussumma ehk 100 dollarit kasiinost välja kanda.
Selliste boonuste väljaandmisel on tihti piiratud ka mängude nimistu, mida mängides seda boonust "vabastada" saab. Panused, mida teete ruletis, baccarat ' s, täringumängus (craps) ja sic bo ' s ei lähe tavaliselt boonuse "vabastamise" puhul arvesse, sest need mängud võimaldavad teha panuseid korraga nii võitvale kui kaotavale kombinatsioonile, mis omakorda vähendab mängija riski raha kaotada, kuid laseb niimoodi boonust kergemini kätte saada. Näiteks, tekib selline võimalus siis kui teha ruletis panuseid nii punasele kui ka mustale värvile. Panused sellistes mängudes, milles on madal maja eelis mängija suhtes (house advantage), nagu näiteks blackjack ja videopokker, on samuti väga tihti nende mängude nimekirjas. Mõned kasiinod tõstavad panustamistingimusi neis mängudes boonussumma "vabastamiseks" kõrgemaks kui teistes mängudes. Mängijaid, kes sellist eelist üritavad ära kasutada, nimetatakse "boonushooradeks".
Mängudes, millel puudub panuse tõstmise (raise) või duubeldamise võimalus, on eeldatav kaotus boonuse "vabastamise" tingimusi täites arvestatud nii: panustamisele seatud tingimus * maja eelis mängija suhtes (house advantage). Maja eelist mõeldakse siinkohal vaid esialgse panuse suhtes, seega ülalmainitud võrrand selles osas ei kehti, kui võtta arvesse duubeldamist ja panuse tõstmist võimaldavad mängud, kuna lõplik panuse suurus võib olla suurem kui esialgne panuse suurus. Võrrand muutubki boonuseks – panustamisele seatud tingimus * keskmine kaotus panuse kohta. WizardofOdds.com on teinud ettepaneku arvestada viimast muutujat (average loss per wager) n-ö riskielemendina (element of risk).[1] Veelgi täpsemaks hinnanguks peab arvesse võtma ka seda kasu, mis annab võimaluse boonuse panustamine enne panustamistingimuste täitmist. Selle mõju tuleb ilmsiks siis, kui teete suuri panuseid, näiteks panustate nii boonuse kui ka ülejäänud summa (esialgne deposiit + boonussumma) ühekorraga. Pärast selle kasumlikkuse ja "riskielemendi" arvestamist muutubki võrrand kasumi andmise kohalt boonuseks – keskmine panus * riski element.[2] Kui mängitakse mänge ilma panuse tõstmise või duubeldamise võimaluseta ning boonus makstakse välja alles siis, kui panustamistingimused on täidetud, võib valemit lihtsustada nii: boonus – panustamistingimus * maja eelis.
Peenike punane joon
Meediakajastus
1962. aastal pälvis romaan Kirkus Reviewsi auhinna. Ära märgiti, et see sõjajutustus sisaldab kümneid tegelaskujude kirjeldusi; autor näitab, millised olid sõdurite emotsioonid nähtustele nagu taplus, hirm, surm ja homoseksuaalsus. Paralleelselt on teos pikitud irooniliste märkustega sõjaväelise korralduse kohta ning hetkedest kuidas elu juhivad saatus, õnn ja asjade seis.
Children of Bodom
Children of Bodom on Soome metal-ansambel.
Peenike punane joon
Meediakajastus
<font style="background-color: rgb(255, 255, 255);">20. sajandi kirjanduskonverentsil 2002. aastal ütles Paul Christle: "Jonesi sõjadraamade seast on "Peenike punane joon" ainuke, mis midagi tagasi hoidmata kirjeldab võitlust kogu selle julmuses. Arvustajad, kriitikud ja õpetlased on kiitnud tema realismi.  Mõned, nende hulgas ka mina, paigutaksid romaani kirjanduslikku realismi, sest Jonesi sõdurite saatuse määravad juhus ning sotsiaalsed, majanduslikud, psühholoogilised ja poliitilised tegurid, mida nad ei suuda juhtida ega isegi tunnustada."
Children of Bodom
Bänd asutati 1993. aastal ning sai nime 1960. aastal Bodomi järve ääres toimunud kolmikmõrva järgi.
Peenike punane joon
Meediakajastus
Briti ajaloolane ja militaarkirjanik John Keegan mainis, et "Peenike punane joon" on tema arvates üks kahest Teise maailmasõja võitlusi kirjeldavatest teostest, mida võiks võrrelda parimatega, mis on kirjutatud esimesest maailmasõjast. (Teine oli briti kirjaniku David Holbrooki "Flesh Wounds"(1966)).
Children of Bodom
Diskograafia
Albumid
Internetikasiino
Sticky-bonus
Boonused, mida rahas välja võtta ei saa, kutsutakse tihti sticky-bonus 'teks.[3] Nende boonustega saab panustada, kuid rahana neid välja võtta ei saa. Kui mängija teeb väljamakse, võetakse selle boonuse osa tema väljamakse kogusummast maha. Mängija võib saada 100% sticky-bonus 'e 100-dollarise deposiidi eest, panustamistingimuseks on seatud 2000 dollarit ning mängija võib selle panustamistingimuse täitmiseks teha panuseid nii esialgse deposiidi kui ka sticky-bonus 'e summaga. Väljamakse tegemisel võetakse 100-dollarine boonussumma tema kontoseisust maha. Juhul, kui mängija soovib välja võtta 300 dollarit, võetakse sellest summast maha esialgne boonussumma (100 dollarit) ja alles jääb 200 dollarit. Mängijal ei ole lubatud teha väljamakset väiksema summaga kui 100 dollarit, kuna muidu ei jääks kontole pärast boonussumma mahaarvestamist enam üldse raha.
Maa kuju
pisi|[[Geoid on kerasarnane keha, mille pind on kõikjal risti raskusjõu sihiga; raskusjõud ei ole alati suunatud Maa keskpunkti poole]] Maa kuju all mõeldakse tavaliselt Maa pinna tegeliku kuju lähendust, mis on matemaatiliselt võimalikult hästi formuleeritav.
Internetikasiino
Sticky-bonus
Keskmist sticky-bonus 'e tootlust näidatakse vahetevahel eesmärgi saavutamise võimalikkusena. Keskmine tootlus = (võimalus eesmärki täita / chance of reaching target) * (eesmärk – boonus – deposiit – panustamistingimus * maja eelis / target – bonus – deposit – wagering requirement * house edge) – (võimalus eesmärki mitte täita * deposiit / chance of not reaching target * deposit). Kui eesmärk on 2 × (boonus + deposiit) ja võimalus eesmärki täita on 50%, väheneb võrrand 50% * (boonus – panustamistingimus * maja eelis / bonus – wagering requirement * house edge). Sama võib väljendada ka kogu summa kaotuse eeldusel ning "riski elementi" arvesse võttes kusjuures sel juhul on kasumlikkuse valem boonus * kogu raha kaotamise võimalus – keskmine panus * "riski element (bonus * chance of bust – average wagering * element of risk).[4]
Maa kuju
Tänapäeval kasutatakse maateaduslikeks arvutusteks ja geograafilise asukoha kirjeldamiseks mitut Maa kuju lähendust.
Internetikasiino
Sticky-bonus
Sticky-boonus, millest oli eespool juttu ning mis vahetevahel pärast mõneajast panustamist ära võetakse, tuntakse ka fantoomboonusena. Sticky-boonusel on ka teisi variante, milles te ei pea oma esialgset kontoseisu suurendama selleks, et väljamakse teha. Selle asemel on võimalik kasum kohe välja võtta.[5]
Maa kuju
Kui mitte arvestada Maa pinnamoodi ja merepinna taseme kõikumisi, on Maal geoidi kuju. See keha on kõikjal risti raskusjõu suunaga (raskusjõud ei ole alati Maa keskpunkti poole suunatud).
Internetikasiino
Cash back boonus
Cash back boonused antakse mängijale pärast tema kaotust. Osa mängija kaotatud summast antakse talle tagasi, tihti sularahana/krediidina. Näiteks: kasiino võib pakkuda 25% cash back boonust igal nädalal. Ükskõik kes mängijatest selle nädala jooksul kaotas, saab oma kaotatud summast 25% tagasi. Ükskõik kes mängijatest selle nädala jooksul võitis ja kasumisse jäi, ei saa seda boonust. Sellised boonused on väga haruldased.[6]
Maa kuju
Lame Maa
Algselt peeti Maa pinda lamedaks.
Internetikasiino
Complimentary ehk comp-punktid (compsid)
Comps ehk complimentary 'd (boonused) on tavaliselt saadaval live-kasiinodes, kuid neid pakutakse ka internetikasiinodes. "Comp'sid" saab tavaliselt vahetada sularaha, auhindade või muude kingituste vastu.[7] Iga panuse kohta antav comp punkt on tavaliselt väga madal ning sõltub ka mängust. Kasiino võib pakkuda kolm comp punkti iga 10-dollarise panuse kohta mänguautomaadis ning ühe punkti iga 10-dollarise panuse kohta mis tehtud blackjackis. Kasiino võib anda iga 100 comp punkti eest 1 dollari sularahas. Selle näite kohaselt saab mängija oma panustest mänguautomaadis tagasi 0,3% ja blackjackis 0,1%.
Maa kuju
Lame Maa
Assüürias ja Babüloonias peeti Maad liikumatuks plaadiks, mis toetub tugevatele kivisammastele. Neid ümbritses igast küljest ookean, mille äärte ja mäetippude küljes on taevavõlv. Üle taevavõlvi sõidab iga päev oma laevaga päikesejumal.
Internetikasiino
Boonusejahtijad
Boonusejahtimine (bonus hunting, ka bonus bagging või bonus whoring) on üks võimalus hasartmänge mängides maja eelist mängija suhtes ümber pöörata, saades nii kasiinos, totos või pokkeritoas boonusele mängides eelise ja võimaliku kasumi. Näiteks: maja eelis mängija suhtes on blackjackis ligikaudu 0,5%. Eespool esitatud näite kohaselt võib 5000-dollarise panusega 0,5% maja eelise korral eeldatav kaotus olla 25 dollarit. Kuna mängija sai 100-dollarise registreerumisboonuse, võib pärast eeldatava kaotuse mahaarvamist mängijale jääda eeldatav kasum olla 75 dollarit.
Maa kuju
Lame Maa
Vana-India ettekujutuse järgi on Maa plaat, mida kannab kolm elevanti, kes omakorda toetuvad ääretus ookeanis ujuvale kilpkonnale.
Vana-Kreekas peeti Maad algselt lamedaks kettaks, mis ujub mööda merd. Maaketta keskel kõrgub Olümpose mägi, kus elavad Olümpose jumalad. Taevast peeti kummulipööratud teeklaasi sarnaseks.
Internetikasiino
Kasiinomängud
Internetikasiinod pakuvad mängijaile registreerumisboonust mängimise stimuleerimiseks. Need on tavaliselt sellised boonused, mis panevad inimese omale internetikasiino kontot avama. Reeglid ja tingimused, mis iga boonuse kohta käivad, on erinevad, kuid neil kõigil on kaks ühist nimetajat:
Maa kuju
Lame Maa
Olenemata Maa tegelikust kujust võib Maa pinna väikest piirkonda enamiku ülesannete lahendamisel pidada lamedaks. Näiteks väikese linna kaardi võib koostada nii, nagu Maa pind oleks lame ja selle linna suurune. Maa kuju suures mastaabis on oluline ainult suurte vahemaade puhul. Vanaajal oli Maa kuju oluline ainult meremeestele, astronoomidele, filosoofidele ja teoloogidele.
Kerakujuline Maa
pisi|Pöörlev Maa Vana-Kreekas võeti teadaolevalt esimest korda kasutusele kerakujulise Maa mudel.
Internetikasiino
Kasiinomängud
Sellised mängud nagu blackjack ja videopokker on madala maja eelisega mis näiteks blackjackis on ca 0,5%, seega kui mainitud näites teha panuseid 2000 dollari ulatuses 0,5% maja eelisega, siis eeldatakse, et mängija kaotab kokku vaid 10 dollarit. Samas on eeldatav väärtus keskmine väärtus ja võib seepärast olla väiksem kui tegelik väärtus. Mängu lisandub ka väga tähtsal kohal olev võimalus kogu oma raha kaotada (risk of ruin).
Haapsalu kirikumõis
Haapsalu kirikumõis (saksa keeles Pastorat Hapsal) oli kirikumõis Ridala kihelkonnas Läänemaal.
Internetikasiino
Kasiinomängud
Eeldades, et mängija kaotab vaid eeldatava kaotuse summa ulatuses ning boonus, mis mängijale pärast panustamistingimuste täitmist antakse, on suurem kui 10 dollarit, saab mängija kasumit. Seda protsessi on võimalik matemaatiliselt välja arvutada. Ebaõnn võib mängija blackjackis selles olukorras panna kaotama rohkem kui 10 dollarit. Õnn on muutlik ja jaguneb normaalsetel alustel ehk omasoodu.
Maa kuju
Kerakujuline Maa
Anaximandros pidas Maad lameda pinnaga silindriks, mis pöörleb kerakujulises taevas. Pythagoras pidas kera kuju kõige täiuslikumaks ning omistas selle nii Maale, teistele taevakehadele kui ka taevale. Aristoteles viitas Maa kerakujulisuse tõenduseks asjaolule, et Maa varju kontuur, mis kuuvarjutuse ajal paistab, on kaarekujuline. Eratosthenes mõõtis Maa ümbermõõdu. Sellest ajast peale sai arusaam, et Maa on kerakujuline, Lääne õpetlaste seas valdavaks.
Haapsalu kirikumõis
Mõisat mainiti esimest korda 1593. Mõisa koosseisu kuulusid Tanska ja Ahli külad Ridala kihelkonnast.
Internetikasiino
Kihlveod spordile
Üritades eelisseisu saavutada "tasuta" panustamise võimalust kasutades, võivad mängijad teha panuse samale spordivõistlusele mõnes muus kihlveokontoris samade või veidi erinevate koefitsientidega, kindlustades niimoodi oma "tasuta" panuse, mis sel puhul muutub sisuliselt panusest n-ö finantstehinguks. Mis iganes ka spordivõistluse lõpptulemuseks on võimalik panustamiskalkulaatori (betting / arb calculator) abil välja arvutada mõlema lõpptulemuse võimalikkus enne sündmuse toimumist. Kui sisestate koefitsiendid, annab panustamiskalkulaator teada, millises summas panus teha selleks, et kindlustada kasum sõltumata sellest, kas panus võidab või kaotab.
Maa kuju
Kerakujuline Maa
Paljud autorid on Plinius Vanema eeskujul viidanud Maa kerakujulisuse tõenduseks sellele, et eemalduvast laevast paistavad viimasena mastid. Viimaseks tõenduseks oli Fernão Magalhãesi laevade ümbermaailmareis 1519–1522.
Maakera ehk teoreetiliselt ideaalne kera on teaduses referentspinnana kasutatav ainult tinglikult, sest Maa on Maa pöörlemise tõttu pooluste juures umbes 0,3 protsendi võrra väiksema raadiusega kui ekvaatoril. See Maa lapikus (Jupiteril ja Saturnil on lapikus isegi 20 korda suurem) oleks kosmosest palja silmaga vaevalt märgatav, kuid raadiuste vahe on üle 21 km. Kui võtta aluseks "Maa keskmine raadius" 6370 km, siis kõrvalekalded sellest on −14...+8 km.
Internetikasiino
Pokker
Vaata internetipokkeri artiklit pokkeri boonuste diskussiooni kohta.
Maa kuju
Kerakujuline Maa
Paljudes astronoomilistes ja navigatsiooniarvutustes on kerakujuline Maa piisavaks lähenduseks.
Internetikasiino
Boonuspakkumiste ärakasutamine
Mängijad peaksid reeglid ja tingimused enne boonuse võtmist hoolega läbi lugema. Mõnes kasiinos on mängijate jaoks kehvemad reeglid ja tingimused nagu näiteks boonuse jaoks vajaliku käibe saavutamine ainult mänguautomaatidel mängides (mänguautomaatidel on teadupärast üks suurimaid "maja eeliseid" mängija suhtes (house advantage)). Teised kasiinod ei ole usaldusväärsed ning maksavad võidusummad välja kindla ajaperioodi jooksul või leiavad põhjuse võite mitte välja maksta.
Maa kuju
Maaellipsoid
Et Maa on pigem ellipsoidi kui kera kujuga, selgus 17. sajandil. Avastusest teatas esimesena prantsuse astronoom aastatel 1672 ja 1673; Prantsuse Teaduste Akadeemia saatis ta Päikese parallaksi mõõtmiseks Prantsuse Guajaana keskusse Cayenne'i, mis on ekvaatori lähedal, sellest 4°56' võrra põhja pool. Muu hulgas nentis ta seal, et tema pendelkell käib iga päev 2,5 minuti võrra maha, nii et ta pidi kella pisut kiirendama. Pärast Pariisi tagasipöördumist käis kell sama palju ette, nii et kella pidi uuesti aeglustama. Kõige tõenäolisemaks pidas ta seletust, et Maa ei ole täiusliku kera kujuga, nii et kõik maapinna punktid ei ole Maa keskmest ühekaugusel ning raskusjõud võib seetõttu olla eri punktides erinev. Ta jõudis lõpuks järeldusele, et Maa on ekvaatoril välja venitatud ja poolustel kokku surutud, nagu on iseloomulik ellipsoidile.