cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ürgusund
Ürgusund on usundiloos nimetus varaseimale usundikihistusele, mis oli ilmselt olemas juba neandertali inimesel.
Teavet vanematest usundivormidest saame arheoloogilistelt väljakaevamistelt, hauapanuste ja koopajooniste järgi.
Mikołaj Kopernik
pisi|Koperniku portree. Puulõige [[Nicolaus Reusneri raamatust "Icones" (1578), mille valmistas arvatavasti Tobias Stimmer Koperniku väidetava autoportree järgi. See portree on eeskujuks paljudele puulõigetele, vaselõigetele ja maalidele.]] Mikołaj Kopernik (postuumselt poolapärastatud nimi; õieti Niklas Koppernigk; ladinapärastatult Nicolaus Copernicus või Nicolaus Coppernicus; seksapäraselt Nikolaus Kopernikus; 19. veebruar 1473 Toruń, Kuninglik Preisimaa, Poola kuningriik – 24. mai 1543 Frombork, Kuninglik Preisimaa, Poola kuningriik) poola astronoom, matemaatik, kartograaf arst ja Ermlandi piiskopkonna toomhärra, maailma silmapaistvamaid keskaja ja renessansi ajastu teadlasi, heliotsentrilise maailmasüsteemi alusepanija.
Oma peateoses "De revolutionibus orbium coelestium" (1543) kirjeldab ta heliotsentrilist maailmapilti, mille järgi Maa on planeet, mis pöörleb ümber oma telje ja tiirleb koos teiste tähtedega ümber Päikese. Teose retseptsioon viis murranguni, mida nimetatakse koperniklikuks pöördeks ning on ajalooteaduses üks tsesuuridest, mis märgivad üleminekut keskajalt uusajani. Peale selle tõlgendab ta selles töös esmakordselt kevadpunkti aeglast nihkumist Maa telje suuna muutumise tagajärjena.
Päritolu
pisi|Mikołaj Koperniku esivanemad ja sugulased pisi|Koperniku maja Toruńis, St. Annengasse 15/17 (praegu Kopernika) pisi|Immatrikulatsioonisissekanne Krakówi ülikoolis: Nicolaus Nicolai de Thuronia solvit totum ('Nicolaus, Nicolause poeg Thornist, on maksnud kogu maksu') Nikolaus Kopernikus oli Niklas Koppernigki, Toruńi jõuka vasekaupmehe ja kohtu kaasistuja, ja tema abikaasa Barbara Watzenrode poeg. Koppernigkide perekond kuulus Kulmerlandi hansalinna, Preisimaa vanima linna Toruńi saksakeelsete kodanike hulka. Kolmeteistkümneaastases sõjas oli see linn Preisi Liidu koosseisus Saksa Ordu riigist lahku löönud ning 1467 läinud autonoomse Kuningliku Preisimaa osana Poola kuninga alluvusse. Koperniku isa oli ajavahemikus 1454–1458 asunud Krakówist, kus ta oli tegutsenud vasekaupmehena, Toruńisse. Emapoolne suguvõsa oli väga jõuline. See oli pärit Pszennost (Wazygenrode). Aastal 1370 tulid nad Toruńisse, kus Koperniku vanaisa Lukas Watzenrode (vanem) oli 1440. aastast kohtukaasistuja ja hiljem kohtukaasistujate meister.
Koperniku sünnimajaks peeti pikka aega maja Annengasse 15/17, mistõttu seda hakati nimetama Koperniku majaks ja tänavat Koperniku tänavaks. es die Bezeichünninung „Kopernikus-Haus“ erhielt und die ganze Straße in „Kopernika“ umbenannt wurde. Ent vanemad olid juba enne Koperniku sündi ka maju ringtänaval ümber raekoja kesklinnas, kus elasid kõige lugupeetavamad kodanikud. Praegu arvatakse, et perekond oli juba aastal 1468 asunud elama vastomandatud topeltmajapoolde ringi äärde (tänapäeval Rynek Staromiejski 36), mille teises majapooles elasid juba ammu Watzenroded, nii et Kopernik sündis pigem seal.
Elukäik
Mikołaj Kopernik sündis rikka vasekaupmehe perekonnas (ka perekonnanimi viitab vasele). Saksa allikad nimetavad Kopernikut sakslaseks, tema emakeel/kodune keel oli saksa keel, teadustöid kirjutas ta aga ladina keeles. Tema vanemad olid saksa kaupmees Niklas Koppernigk ja tema abikaasa Barbara Watzenrode (kuigi arvatavasti pidasid nad end poolakateks ja Mikołaj kasvatati Poola kuningat austama). Tema isa suri 1483. ja 1485. aasta vahel. Mikolaj kasvas üles oma emapoolse onu Lucas Watzenrode leibkonnas. Onu oli toomhärra ning sai hiljem piiskopiks. Kui isa 1483 suri, oli Nikolaus kümneaastane. Tema ema vend Lucas Watzenrode, kes oli alates 1489. aastast Ermlandi piiskopkonna vürstlik piiskop, hoolitses pärast vanemate surma nelja orvu eest. Kõige vanem vend Andreas sai, nagu Nikolauski, toomhärraks Frauenburgis, aga haigestus 1508. aasta paiku leeprasse, isoleeriti hiljem ja suri 1518. aasta paiku arvatavasti Itaalias. Vanemast õest Barbara Koppernigkist sai abtiss Chełmno kloostris, noorem õde Katharina abiellus Krakówi kaupmehe Barthel Gertneriga.
Kopernik õppis alguses Toruńi Püha Johannese koolis. Aastatel 1488–1491 õppis ta kõrgemas koolis. Mõnede Koperniku-uurijate arvates oli see kool Włocławekis, paljud asjad räägivad aga pigem selle kasuks, et ta käis ühiselu vennaskonna koolis Chełmnos, eriti Koppernigkide ja Watzenrodede tihe side selle Toruńi naaberlinnaga, kus mitu Koperniku naissugulast juba elas tsistertslaste naiskloostris. Ka Lukas Watzenrodet tõmbas eriti Chełmnosse, nii et ta 1488. aastal Poola riigipäeval Piotrków Trybunalskis tegi isegi ettepaneku viia Chełmno toomkapiitel, millesse ta tollal ise kuulus, Chełmżast üle Chełmnosse.
Aastatel 1491–1495 õppis Kopernik koos oma venna Andreasega Krakówi Ülikoolis vabasid kunste, õigusteadust, usuteadust, astronoomiat. Üks tema õppejõude oli Albert de Brudzewo. Seal ta ülikooli ei lõpetanud. Seal ajal tutvus ta ka Sileesia õpetlase Laurentius Corvinusega, kes tegutses hiljem Toruńis.
31. mail 1503. aastal sai ta Ferrara Ülikoolist kirikuõiguse doktori kraadi. Akadeemilist kraadi meditsiinis ta ei saanud.
Veisjärv
Veisjärv (ka Veisejärv ja Valgejärv) on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku kaguosas, Viljandimaal Viljandi vallas Veisjärve külas.
Mikołaj Kopernik
Elukäik
Aastal 1503 tuli ta Warmiasse tagasi ja hakkas alguses tööle oma onu Lucas Watzenrode, Warmia vürstliku piiskopi juures sekretäri ja arstina. Onu kaudu sai ta koha Warmia piiskopkonna toomkapiitlis Fromborkis, in hoc remotissimo angulo terræ ('selles maa kaugeimas nurgas'), nagu ta kirjeldas oma töökoha asukohta oma peateoses eessõnas paavstile. Watzenrode kavatses teha õepojast oma järglase vürstliku piiskopina.
Kopernik pidi ajama administraatorina valitsemisasju. Läbirääkimistel Preisi mündiasjanduse reformi üle töötas ta välja Preisi linnade positsiooni. Ta andis selle kohta välja kirjutise, mida veel sajandeid hiljem peeti rahateooria teenäitajaks. Aastal 1504 osales Kopernik Preisi maapäevadel Malborkis ja Elblągis, aastal 1506 kõneles ta Preisi seisustekogul Malborkis. Administraatorina koostas ta 1516–1521 "Locationes mansorum desertorum" ('Mahajäetud talude asukohad').
Hoolimata raskest olukorrast Preisis, kus linnad ja inimesed võitlesid katoliikliku valitsuse poolt ja vastu, suutsid Watzenrode, kes oli vürstliku piiskopina ühtlasi maahärra, ja tema õepoeg Kopernik säilitada Warmia sõltumatus ordust ja omavalitsusvolitused Poola krooni all. Warmia toomkapiitli kantsleriks valiti Kopernik 1510, 1519, 1525 ja 1528. Aastal 1510 tegi Kopernik esimese teona kantslerina koos hilisema vürstliku piiskopi Lossaineni Fabianiga reisi Olsztynisse. Järgmisel aastal osales ta onu esindajana Zygmunt I pulmas. Pärast senise Warmia piiskopi Mauritius Ferberi surma esitas Tiedemann Giese Koperniku 1537. aastal piiskopikandidaadiks, kuid Kopernik jäi alla Johannes Dantiscusele.
Sõjalistes konfliktides Saksa ordu ja Poola vahel pooldas Kopernik, nagu onugi, Preisi Liitu, mis oli Poolaga Saksa ordu vastu liidus. Pärast Fromborki purustamist Albrecht von Hohenzollerni poolt Ratsanikesõjas 1520 viis Kopernik oma residentsi üle Olsztynisse. Seal korraldas ta kindluse komandandina linna kaitset ordurüütlite eest. Aastal 1521 läks Kopernik Fromborki tagasi. Ta osales Poola kuninga saatkonnas ordu kõrgmeistri ja Warmia komissari juurde Poola krooni valduste tagasisaamiseks. Poola kuningalt Zygmuntilt saavutas ta nende Warmia asulate vabastamise, mis olid (sõbralike) Poola vägede poolt okupeeritud. Neid asulaid aga, mis olid okupeeritud Saksa ordu vägede poolt, ei õnnestunud tagasi saada. .
Looming, tegevus ja teosed
Juba 16. sajandi alguseks olid Kopernikul välja kujunenud heliotsentrilised vaated. 1514. aastal levitas ta oma sõprade hulgas väikest käsikirja "Commentariolus" ("Väikesed kommentaarid"). Selles esitas ta ideid, kuidas loobuda senisest Ptolemaiose maailmasüsteemist. Ta pani Maa liikuma, Päikese seisma ning matemaatilises mudelis kasutas deferenti ja kahte epitsüklit. Sõbrad kiitsid idee heaks, seda loeti Roomas paavstile ja kardinalidele ning sealtki saabus positiivne tagasiside.
1514. aastal avaldas Kopernik Bütsantsi kirjaniku Theophylaktos Simokattese poeetiliste kirjade kogu, mille oli tõlkinud kreeka keelest ladina keelde.
1543. aastal avaldas ta oma peateose "Taevasfääride pöörlemisest" ("De revolutionibus orbium coelestium"). Võrreldes "Väikeste kommentaaridega" läks Kopernik siin tunduvalt sügavamale teemasse. Sisse on toodud kaks uut matemaatilist lahendust, kusjuures läbivalt kasutas Kopernik ühte ekstsentrikust deferenti ja üht epitsüklit. Ptolemaiose ekvantpunktid olid kadunud ning kõigi planeetide deferentidel oli üks ja sama keskpunkt – üks punkt Päikese lähedal. See teos osutus revolutsiooniliseks, muutes pikkamööda inimeste mõtlemist ja pannes aluse teaduslikule revolutsioonile. Kaasaegsed astronoomid, isegi need, kes Maa liikumist ei uskunud, nägid selles teoses astronoomia ilu ja harmoonia taastamist. Esimest korda oli Ptolemaiose maailmasüsteemile tekkinud Koperniku maailmasüsteemi näol lõpuni välja arendatud ja täiesti kasutuskõlblik konkurent, mis põhjendas ja ennustas taevasi liikumisi mitte kehvemini kui Ptolemaiose mudel, mida aga oli lihtsam ja mugavam kasutada. Kahe hea maailmasüsteemi võrdlus sünnitas uusi ideid ja lähenemisnurki.
Peale eelmainitud kolme teose on säilinud veel 17 Koperniku kirja. Neist 15 käsitlevad kiriku ja koguduse asju, üks rahareformi ja üks (nn Werneri kriitika) analüüsib kinnistähtede sfääri liikumisi. Geo- ega heliotsentrismi seal ei mainita.
Veisjärv
Järve pindala on 480,7 ha, suurim sügavus on 4 m, keskmine sügavus 1,3 m ja kõrgus merepinnast 96,5 m, järve põhjas lasub kuni 4,5 meetri paksune mudakiht. Järve edelaküljest voolab Õhne kanali kaudu välja 94 km pikkune Õhne jõgi, mis suubub Võrtsjärve. Veisjärve veetaseme hoidmiseks on Õhne kanalile ligikaudu 240 m allavoolu ehitatud puidust pais. Järve lõunaosast 3 km lääne pool asub Sakala kõrgustiku kõrgeim tipp Härjassaare mägi.
Mikołaj Kopernik
Oma vaatlused
Kopernik tegutses vaatleva astronoomina, kuid kasutas abivahendeid, mis olid oma aja kohta üsna algelised. Ei ole täpselt teada, missugused instrumendid tal olid; kindel tundub olevat ainult parallaktilise joonlaua kasutamine. Teada on ainult 63 oma vaatlust, millest ta kasutas oma peateose "De revolutionibus orbium coelestium" jaoks ainult väiksemat osa. Täpsus, mida ta taotles, oli umbes 10 kaareminutit, millele ta kohati tunduvalt alla jäi (Tycho Brahe saavutas pisut hiljem poole kaareminutise täpsuse).
Veisjärv
Järve veevahetus toimub kord aastas. Limnoloogilise tüübi järgi on järv kalgiveeline miksotroofne ehk kalgiveeline segatoiteline järv. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Mikołaj Kopernik
Oma vaatlused
Fraomborkis oli Kopernik ka loodusega hädas: Gdańskist läände jääva Wisła "aurude tõttu" ei olevat tal kunagi õnnestunud kõige sisemist planeeti Merkuuri vaadelda ega isegi selle asendit määrata. Ta laenas vastavad vaatlused seetõttu kaasaegsetelt, nagu näiteks frangi astronoomilt Johannes Schönerilt. Tema peateos toetus kõige rohkem tema käsutuses olevatele antiikaegsetele andmetele.
Veisjärv
Veisjärv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Mikołaj Kopernik
Teose "De revolutionibus orbium coelestium" tekkelugu
Oma avaldamata teoses "Commentariolus" esitas Kopernik oma teooria planeetide tiirlemise kohta ümber päikese ja Maa pöörlemisest tingitud kinnistähtede näiva liikumise kohta. Pisut enne surma aastal 1543 avaldas ta töö "De revolutionibus orbium coelestium", milles ta seletas kevadpunkti pretsessiooni Maa telje aeglase liikumisega. Kopernik kasutas planeetide orbiitide kirjeldamisel ühtlaste ringliikumiste superpositsioone keskpunktiga Päikese lähedal. Kõik Koperniku eelkäijad järgisid Hipparchost, kes pidas pretsessiooni põhjuseks kinnistähtede sfääri aeglast pöörlemist Koperniku sõbrad, eriti piiskop Tiedemann Giese ja kardinal Nikolaus von Schönberg ning Johannes Dantiscus, püüdsid Kopernikut veenda oma astronoomilisi töid avaldama. Kardinal Schönberg pakkus et ta võib kanda raamatu trükkimise kulud, Ta viivitas sellega kaua, võib-olla sellepärast, et tema osalt ebatäpseid arvutusi, mis põhinesid Aristotelese ettekujutusel, et ring on ideaalselt harmooniline kujund, vaatlused ei toetanud; sellepärast oli karta, et teadlased ja kirik lükkavad need tagasi. Briti ajaloolane Hugh Kearney aga oletab Koperniku õpilasele Georg Joachim Rheticusele viidates, et ta hoidus avaldamisest pigem sellepärast, et uuspütaagorluse esoteerilises traditsioonis tohib tähtsaid tõdesid kättesaadavaks teha ainult matemaatilise ettevalmistusega inimestele, mitte laiadele massidele.
Veisjärv
Veisjärve kalaliigid on ahven, haug, kiisk, koha, latikas, mudamaim, nurg, roosärg, särg, viidikas ja vingerjas.
Veisjärv kuulub Rubina looduskaitseala koosseisu (Veisjärve piiranguvöönd). Järves on registreeritud kaitsealune liik vingerjas.
Mikołaj Kopernik
Teose "De revolutionibus orbium coelestium" tekkelugu
pisi|Lehekülg Koperniku teose "De revolutionibus orbium coelestium" [[käsikiri|käsikirjast]]
Rheticuse abiga trükiti Rhode juures Danzigis 1540 "Narratio prima". Veidi aega enne Koperniku surma aastal 1543 trükiti Johannes Petreiuse juures Nürnbergis paavst Paulus III-le pühendatud peateos "De revolutionibus orbium coelestium" ('Taevaringide pöörlemisest'). Kopernik ei olnud esimene teadlane, kes keskaja ja uusaja vahetusel kaalus heliotsentrilist süsteemi. Enne teda arutasid seda mõtet Nicolaus Cusanus, kellel aga puudusid matemaatilise teostuse vahendid, ja Regiomontanus, kelle varajane surm tegi tema tegevusele enneaegse lõpu. Kopernik tugines mõlema teadlase töödele.
Reformaator Andreas Osiander oli omavoliliselt ja anonüümselt lisanud eessõna, milles uut maailmasüsteemi esitatakse lihtsalt arvutuste abivahendina, matemaatilise abikonstruktsioonina planeetide orbiitide lihtsamaks arvutamiseks. Sellega oli ta aga Koperniku väiteid võltsinud ja vastuoluliseks teinud. Tegelikult olidki Erasmus Reinholdi poolt Koperniku mudeli järgi koostatud Preisi tabelid kergemini kasutatavad kui vanemad Alfonso tabelid.
Retseptsioon
Konkreetselt Koperniku heliotsentrilist kosmosemudelit ignoreeris enamik nii katoliiklasi kui ka protestante. Ainult mõned uusplatoonikud nõustusid temaga Vsstupidi käibivale vaatele ei peetud heliotsentrilise maailmasüsteemi propageerimist tema eluajal ketserluseks, küll aga fantasmagooriaks. Geotsentriline maailmasüsteem, mis tugines tolle aja vaieldamatutele teaduslikele autoriteetidele Ptolemaiosele ja Aristotelesele, tundus ju ka terve mõistusega paremas kooskõlas olevat kui liikuv Maa: liikumise puhul peaks ju olema tunda tuult, esemed peaksid viltu kukkuma (torniargument). Ka peaksid kinnistähed aasta jooksul tegema läbi näiva ringliikumise (aastaparallaks), nagu Koperniku oponendid vastavalt Ptolemaiose õpetusele välja tõid, aga hilisemad astronoomilised vaatlused, näiteks Tycho Brahe omad, seda ei kinnitanud.
Laialt retsipeeriti ja rakendati uusi matemaatilisi planeetide liikumise arvutusi, mis Kopernikus oli koos heliotsentrilise kosmosemudeliga loonud, sest nende abil lootsid paljud lõpuks saada täpsed efemeriidid konkreetseks astronoomilis-astroloogiliseks otstarbeks. Ent Koperniku planeetide orbiitide arvutusel põhinevad efemeriidid, näiteks Preisi tahvlid, hälbisid aastate ja aastakümnete jooksulsamuti märgatavalt tegelikult vaadeldud planeetide asenditest, nagu ka juba enne sajandeid kasutusel olnud ebatäpsed Alfonso tahvlid, mis põhinesid Ptolemaiose planeetide orbiitide arvutustel Pärssivaks osutus ka see, et Kopernik kasutas ikka veel antiikaegset epitsüklite teooriat ning jäi antiikaegse sfääride ehk kerapindade mudeli juurde, aga Tycho Brahe vaatlused komeedi läbimineku kohta väidetavast Veenuse sfäärist 1570ndatel ei viidanud antiikajast saadik tahkeks peetud sfääri olemasolule Brahe ise ei tunnustanud Koperniku heliotsentrilist lpsmosemudelit. Alles Johannes Kepler hülgas elliptiliste planeediorbiitidega, mida ta kirjeldas oma kolme seadusega (Kepleri seadused), antiikajast pärandunud sfääride mudeli ja lõi korrektsed, tänapäevani kehtivad arvutusalused. Isaac Newton andis oma gravitatsiooniseadusega Kepleri seadustele lõpuks füüsikalise põhjenduse. Empiiriline tõestus õnnestus anda alles 1728 James Bradleyl, kes avastas valguse aberratsiooni, mis tuleneb valguse lõplikust kiirusest ja Maa liikumisest, ja 1838 Friedrich Wilhelm Besselil, kes esimest korda arvutas taevavaatluste põhjal kinnistähtede parallaksi.
Konkreetselt Päikese keskse asendi lükkasid tagasi protestandid, sealhulgas Philipp Melanchthon, kes 1549. aastal oma kirjutises "Initia doctrinae physicae" väitis, et Koperniku õpetus on vaid Archimedese poolt "Liivaarvutuses" kirjeldatud Aristarchose heliotsentrilise teooria uuendus või kordus. Tegelikult aga avaldati "Opera Archimedis" (Archimedese teosed) alles aastal 1544, aasta pärast Koperniku surma. Tema eluajal oli tuntud ainult Aristarchose töö "Päikese ja kuu suurusest ja kaugustest", mis oli kirjutatud geotsentrilisest vaatepunktist. Nii et heliotsentriline maailmasüsteem, mida Kopernik kirjeldas teoses "Commentariolus", ei saa põhineda Aristarchosel. Sellepärast sai Kopernik oma püüdlustes näidata, et ta ei ole ainus, kes peab Ptolemaiose maailmapilti ebapiisavaks, viidata ainult Philolaosele, Eudoxosele ja Herakleides Pontikosele. Siiski on teaduse ajalukku sisse lipsanud väärarvamus Aristarchose mõjust Kopernikule. Ühest kohast, mille Kopernikus teose "De revolutionibus" käsikirja esimese raamaru 11. peatüki lõpust maha tõmbas, ilmneb siiski, et ta teadis peale Hiketase, Philolaose, Ekphantose, pütaagorlaste ja Herakleidese vähemalt nimepidi ka Aristarchost kui üht nendest antiikastronoomidest, kes eeldasid maa liikumist, näiteks tollal kättesaadavate Aetiose, Vitruviuse ja Plutarchose (näiteks De facie in orbe lunae, c. 6, 922 F - 923 A) tööde järgi.
Martin Lutherile omistatakse kriitiline arvamusavaldus lauakõnedes aastast 1539, seega ennes Koperniku peateose ilmumist, Koperniku keskse teesi kohta, nimelt et Kopernik on narr ning et heliotsentriline maailmasüsteem on Piibliga vastuolus, sest Vanas Testamendis öeldakse, et Joosua käskis võitluses emorlastega kuul ja päikesel seisma jääda: ''Siis Joosua rääkis Issandaga sel päeval, kui Issand andis emorlased Iisraeli laste kätte, ja ütles Iisraeli nähes: "Päike, püsi paigal Gibeonis ja kuu, Ajjaloni orus!" Ja päike püsis paigal ning kuu jäi seisma, kuni rahvas oli kätte maksnud oma vaenlastele.'' (Joosua 10, 12–13) Anton Lauterbachi versioonis narri mõistet veel ei ole, see ilmub Johannes Aurifaberi versioonis. Nagu ka juba Werner Elert nimetab füüsik ja teadusajaloolane seda "käegakatsutavaks ajaloovaleks", et Luther selle väikeses ringis tehtud avaldusega uue maailmapildi levikut pidurdas. Ta tõestab, et alles 19. sajandil tegid kaks katoliiklikku ajaloolast Kulturkampfi käigus Lutherist Koperniku maailmasüsteemi vaenlaseks. See, et on teada ainult üks Lutheri seisukohavõtt selle kohta, näitab Kleinerti arvates, et Lutherit see teema üldse ei huvitanud. .
Suhtumine astroloogiasse
Kõikidel tolle ajastu astronoomidel oli mingi seos astroloogiaga või arvamus selle kohta. Kopernik on selles küsimuses erandlik, pole säilinud mingeid andmeid kuidas ta suhtus astroloogiasse. Temast järele jäänud teostes ega kirjades ei mainita astroloogiat üldse. Ka Kopernikut tundud või temaga kirjavahetuses olnud inimesed ei ole üles tähendanud Koperniku suhtumist astroloogiasse. Seda ajastut arvestades, kus pea iga astronoom tegeles ka astroloogiaga, näib Koperniku selline vaikus viitavat pigem skeptilisele suhtumisele. Samas on Koperniku ainus õpilane Rhäticus (Georg Joachim von Lauchen) tuntud oma astroloogiahuvide poolest. Isegi oma Koperniku maailmasüsteemi tutvustavas, veel Koperniku eluajal ilmunud raamatus Narratio prima de libus revolutionum Copernici (ilmus Danzigis aastal 1540; "Esimene aruanne Koperniku revolutsioonilisest raamatust", tuntud lihtsalt kui "Esimene aruanne" või Narratio prima) kirjutas ta mitu korda astroloogiast.
Suhtumine kristallsfääridesse
Antiikajast peale oli arvatud, et taevakehad toetuvad läbipaistvatele kristallsfääridele. Ei ole teada, kas Kopernik uskus selliste sfääride olemasolusse või mitte. Ta kasutas küll laialt sõna sfäärid, aga kasutas seda üsna vabalt ringi ja orbiidi sünonüümidena. Mitte ühtegi väidet, mida saaks selgelt interpreteerida kristallsfääride eitamise või jaatamisena, ei ole ta esitanud või need pole säilinud.
Ristimine
Ristimine on kristlik sakrament, mis patu mahapesemise läbi ühendab inimese Kristuse kirikuga: "Püha ristimine on kogu kristliku elu alus, avatud värav eluks Vaimus (vitae spiritualis ianua) ja teiste sakramentide juurde. Ristimise läbi vabastatakse meid pattudest ning me sünnime taas Jumala lastena, me saame Kristuse liikmeteks, siseneme Kirikusse ning osaleme Tema läkituses (vrd Firenze Kirikukogu: DS 1314; CIC can. 204, par. 1; 849; CCEO can. 579, par. 1): “Ristimine on vee ja Sõna kaudu taassünni sakrament” (Catechismus Romanus, 2,2,5)."
Ristimist tunnistavad sakramendina kõik kristlikud kirikud.
Ristimise lähtealuseks on pärimuslikud puhastusrituaalid. Algset vettekastmist praktiseerivad veel vaid õigeusklikud ja baptistid. Teistes kirikutes praktiseeritakse veega piserdamist.
Juulis 2017 pühitseti Tartus Eesti esimene ujuv ristimiskabel.
Mudatilder
Mudatilder (Tringa glareola) on kurvitslaste sugukonda tildri perekonda kuuluv lind.
Välimus
Mudatilder kaalub 60–65 g. Tema tiib on 11½–13 cm pikk.
Levila
Mudatildri levila on põhjapoolsem kui metstildril. Ta elab laialt tundra lõunaosas, metsatundras ja metsas, kusjuures pesitsusala lõunapiir on umbes 53.–54. põhjalaiuskraadil. Eestis pesitseb ta hajusalt eeskätt rabades, sest just sellised kohad meenutavad rohkem tundrat.
Mudatildri pesitsusaegset arvukust Eestis hinnatakse 3000–4000 paarile.
Mudatilder talvitub Aafrikas Saharast lõuna pool, Lõuna-Aasias ja isegi Austraalias.
Eluviis
Mudatilder on vilgas lind. Joostes nõtkutab ta tagakeha nagu linavästrik. Eriti märgatav on see vahetult pärast maapinnale laskumist.
Pärast lõunamaalt pesitsuspaika saabumist on mudatildrid üsnagi märgatavad mängulennu tõttu. Selle ajal on peaaegu vahetpidamata kuulda tema valju meloodilist laulu, mis meenutab nõmmelõokese oma. Haudumise ajaks jäävad vanalinnud vaikseks, aga pärast on neid jälle kõikjal kuulda. Sel ajal eelistavad nad laulda põõsaste või puude otsas.
Mudatildri pesa asub alati maapinnal. Täiskurnas on 4 muna. Hauvad mõlemad vanemad, ent emane rohkem, kokku 22-23 päeva.
Chiesanuova (San Marino)
Chiesanuova on omavalitsus (castello) San Marinos. Piirneb Fiorentino ja San Marino omavalitsustega ning Itaalias Sassofeltrio, Verucchio ja San Leo omavalitsusega.
Riigivorm
Riigivorm on riigi võimu korraldamise viis. Selle peamised elemendid on riigivalitsemise vorm ja riigi haldusliku korralduse vorm.
Riigivalitsemise vormid:
Riigikorralduse põhivormid:
Jan Zamoyski
pisi|Jan Zamoyski Jan Zamoyski (19. märts 1542 Skokówka – 3. juuni 1605 Zamość) oli Poola-Leedu riigimees ja väejuht.
Elulugu
Jan Zamoyski õppis Pariisi ja Padova ülikoolis, kus loobus kalvinismist ja hakkas katoliiklaseks. Pärast Poolasse naasmist määrati ta Zygmunt II Augusti sekretäriks.
Pärast Jagelloonide dünastia lõppu 1572. aastal kasutas ta oma mõjukust ning surus Valimisseimis läbi põhimõtte, et iga aadlik peab saama valida kuningat, samuti enamushäälte põhimõtte. Ta oli Mikołaj Sienicki ja Hieronim Ossolinski sõber ning temast sai peagi tähtsaim kesk- ja alamaadli eestkõneleja. Ta oli poliitilise liikumise Ruch egzekucyjny juht. Liikumise eesmärgiks oli säilitada šlahta rolli Poola-Leedu poliitikas (Kuldne vabadus) ning lõpetada magnaatide poolne võimu kuritarvitamine. Liikumise järgijaid hakati Zamoyski järgi kutsuma zamojczycy.
Zamosyki oponeeris magnaatidele, kes soovisid Poola trooni pakkuda Habsburgidele. 1573. aasta kuningavalimistel toetas ta Prantsuse printsi Henri Valois'd ning 1575. aasta kuningavalimistel Stefan Batoryt. 1576 sai temast Krooni kantsler, 1578 Krooni suurkantsler ning 1581. aastal Krooni suurhetman. Batory valitsusajal sai temast üks võimsamaid ja rikkamaid magnaate riigis. Ta toetas kuninga poliitikat, mis vastandus Habsburgidele ja Osmanite riigile ning aitas tal suurendada kuninga võimu riigis. Zamoyski võttis osa ka Vene-Poola sõjast 1579–1581, vallutades Wielize ja Zavoloci.
Pärast Batory surma 1586. aastal aitas Zamoyski troonile tõusta Rootsi printsil Sigismundil, kellest sai kuningas Zygmunt III Waza nime all. Suurhetman võitles ka kodusõjas, mis puhkes Sigismundi ja Austria ertshertsog Maximilian III vägede vahel. Zamoyski võitis Matthiase vägesid Bycyzna lahingus ning võttis ertshertsogi vangi, misjärel viimane pidi loobuma kõikidest nõudmistest Poola-Leedu troonile.
Burromeeter
pisi|Meteoroloog [[Ain Kallis selgitamas Tõravere ilmajaama burromeetri tööpõhimõtet]] Burromeeter (< hispaania burro 'eesel' + kreeka metreō 'mõõdan') on multifunktsionaalne instrument, mille eesmärk on heita nalja meteoroloogiliste vaatluste üle.
pisi|püsti|Burromeetrit kujutav USA postkaart (1951)
Burromeetri põhiosaks on puust, metallist või mõnest muust materjalist eesel. Eesli sabaks võib olla näiteks pikk nöör. Saba on eriti oluline, sest selle järgi valitsevaid ilmastikutingimusi määrataksegi. Ühe kirjelduse järgi on instrumendi ehituse juures tähtis, et teivas, mille otsa "eesel" kinnitatakse, oleks täpselt 71 cm sügavusele maa sisse löödud ning eesli kõrvad peavad olema 59,5 cm kaugusel teiba ülemisest otsast.
Viluste
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Veriora valda.
Viluste külgneb põhjas Veriora ja Mõtsavaara külaga, idas Vändraga, lõunas Verioramõisaga, edelas Vinsoga, läänes Haavapää ja Laho külaga.
Loodus
Viluste külast voolab läbi Pahtpää jõgi. Küla lääneossa jääb Haidrasuu.
Taristu
Viluste küla läbivad Võru–Räpina maantee (65), Viluste–Lindora tee (18199) ja Viluste–Metsavaara–Adleri tee (18230).
Tartu-Petseri raudtee Veriora raudteejaam on Vilustest umbes 2 kilomeetri kaugusel.
Külas asub Viluste Põhikool.
Ajalugu
1769. aastal asutati Viluste külakool.
Nõukogude perioodil asus Vilustes Veriora sovhoosi keskus.
Tuntud isikuid
Vilustes on sündinud ihtüoloog, bioloogiadoktor Linda Rannak, veterinaariateadlane Hanno Kübar ning narodnik ja kirjamees Jaan Sibul (alias Ivan Narodny).
Viisavabadus
Viisavabadus on õigus siseneda ühe riigi kodanikul teise riiki ilma viisata. Viisavabaduse lepivad kas kaks riiki kahepoolselt omavahel kokku või üks riik vabastab teise riigi kodanikud viisakohustusest ühepoolselt.
Austusobjekt
Austusobjekt on usundis see, mis on kultuse keskmes, see, millele on rituaalne tegevus või sisehoiak suunatud.
Väike-Jenissei
thumb Väike-Jenissei (vene Малый Енисей, tõva Каа-Хем) on jõgi Aasias Siberis. Algab Sangileni mägedest. Ülemjooksul voolab itta, seejärel põhja, alamjooksul Tõva nõos läände. Kõzõlis ühineb Suur-Jenisseiga, moodustades Jenissei.
1968. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
1968. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 13. Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus 6. aprillil 1968 Londonis Suurbritannias. Selle võitis Hispaania lauluga "La, la, la" (esitaja Massiel). Õhtujuht oli Katie Boyle.
1968. aasta võistlus oli esimene, mis kanti üle värvilises televisioonis, hoolimata sellest, et toona oli vähestel eurooplastel värviteler. Värviliselt sai seda näha Prantsusmaal, Saksamaal, Hollandis, Rootsis, Norras ja Šveitsis. Suurbritannias näidati võistlust otseesituses 6. aprillil 1968 kell 22 BBC1s veel mustvalgena, värviliselt sai seda näha BBC2s järgmisel päeval kell 16.30.
Finaali tulemused
thumb|tühi|400px| {{legend|#22b14c|Osalenud riigid}} {{legend|#ffc20e|Varem (kuid mitte 1968. aastal) osalenud riigid}}
Kokandus
Kokandus hõlmab nii vajalikke teadmisi toiduainetest, toiduainete ettevalmistamise ja toiduvalmistamise meetoditest kui ka teadmisi hügieenist, toitumisteadusest ja -tavadest ning toiduvalmistamise käigus toidus toimuvatest keemilistest ja füüsikalistest protsessidest. Eri maade kokanduses kasutatakse väga erinevaid võtteid ja toiduaineid, ühe maa või rahva kokandustraditsiooni nimetatakse rahvusköögiks. Viimastel sajanditel on kujunenud välja ka rahvusköökideülesed kokandustraditsioonid nagu fusion ja molekulaargastronoomia.
Kokandust õpetatakse nii kutseharidusena kui ka harrastajatele mõeldud kokanduskursustel. Elukutseliselt kokandusega tegelejalt nõutakse enamikus riikides kvalifikatsioonitunnistust. Suurem osa elukutselistest kokkadest töötab toitlustus- ja majutusettevõtetes (nn HoReCa-sektor – hotels, restaurants, catering).
Eesti kutsekoolides on kokandus üks populaarsemaid erialasid, seda õpetatakse näiteks Tallinna Teeninduskoolis ja Tartu Rakenduslikus Kolledžis. Kokanduskursusi korraldab näiteks Tartu Rahvaülikool.
Toiduvalmistamise vahendid
Ahjupann
Elektripliit
Gaasipliit - Grillvarras
Kapsaraud - Kastrul - Kirn - Konserviavaja - Krokkpott - Kulp - Köögikaalud - Köögikombain - Kööginoad - Küpsetuskott - Küpsetuspaber - Küpsetusplaat
Pann - Pott - Praeahi
Salatikuivati - Samovar - Sausegur - Survekeedupott - Sõel
Tainarull
Vispel
Teed
Aromatiseeritud tee - Earl Grey - Gunpowder - Jasmiinitee - Lapsong Souchong - Mate - Oolong - Piparmünditee - Roheline tee - Sencha - Sinililletee -Tseiloni tee
Lauakatmine
Kauss - Samovar - Söögipulgad
Kirjandus
Kochkunst Culinary art Cuisine Kookkunst
Natsionaalsotsialistlik Saksa Töölispartei
pisi|NSDAP‎ partei kuldmärk Natsionaalsotsialistlik Saksa Töölispartei (varasem tõlge Rahvussotsialistlik Saksa Töölispartei; saksa keeles: Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei, lühend NSDAP) oli partei, mis tuli Saksamaal demokraatlike valimiste tulemusena võimule 1933. aastal. NSDAP asutati 24. veebruaril 1920. Alates 28. juulist 1921 oli partei esimees Adolf Hitler. NSDAP oli valitsev poliitiline jõud, mille ideoloogia alusel ehitati pärast Weimari vabariigi langemist NSDAP liidri Adolf Hitleri juhtimisel üles totalitaarne riik, niinimetatud Kolmas Reich (1933–1945).
14. juulil 1933. aastal võeti Saksamaal vastu seadus, mis keelas riigis kõikide teiste parteide tegevuse peale NSDAP.
1932. aasta lõpus oli Natsionaalsotsialistlikul Saksa Töölisparteil 850 000 liiget ,1939. aastal aga kuulus Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse 5,3 miljonit ja 1945. aastal 8,5 miljonit inimest.
pisi|NSDAP piirkonnad (Gaue) 1926., 1928., 1933. ja 1937. aastal
Parteiorganid
300px|pisi|Großdeutsches Reich (1944)
L–R
...
Partei ütlused, tunnuslaused, hümn
Pärast NSDAP võimule saamist tervitati Hitlerit ja teisi tähtsaid isikuid ütlusega"Heil Hitler!".
NSDAP hümn oli "Horst Wessel Lied". Natsionaalsotsialistliku Saksamaa deviis oli Ein Volk, ein Reich, ein Führer ('üks rahvas, üks riik, üks juht').
Parteist väljaheidetud
Hitleri testamendi teise osa kohaselt (29. aprill 1945) heitnud "füürer" Hermann Göringi ja Heinrich Himmleri NSDAP-st välja. Saksa presidendiks ja Wehrmachti ülemjuhatajaks määras "füürer" Karl Dönitzi.(Neumann ja Eberle 2013:165 )
1879
1879. aasta (MDCCCLXXIX) oli 19. sajandi 79. aasta.
The Best Damn Thing
"The Best Damn Thing" on kolmas album Kanada rokklauljalt Avril Lavigne'ilt.
Album anti välja 17. aprillil 2007. Albumi esimene singel oli "Girlfriend" ja teine "When You're Gone". Kokku ilmus albumilt neli singlit.
Albumit on maailmas müüdud üle 6 miljoni eksemplari.
884
884. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad
Aastad: 879 880 881 882 883 - 884 - 885 886 887 888 889
Robert Altman
Altman kandideeris parima režissööri Oscarile 5 korda, kuid ei saanud seda. Altmani teiste Oscarile kandideerinud filmide hulka kuuluvad "Nashville", "Short Cuts" "The Player" ja "Gosford Park". Alles 2006. aastal anti talle elutöö-Oscar.
Tunnustus
Robert Altmani filmid on auhindu võitnud 49 korda ja filmiauhindade nominentide hulgas olnud, kuid mitte võitnud 43 korda. 7 korral on filmid kandideerinud Oscarile.
1970 lavastas Altman satiirilise musta komöödia "MASH". See film võitis Cannes'i filmifestivali auhinna Kuldne Palmioks. Altman nimetati Oscari, Kuldgloobuse ja BAFTA auhinna kandidaadiks parima režissööri kategoorias, aga ei võitnud neid. Film nimetati Oscari kandidaadiks parima filmi kategoorias ja Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali või komöödiafilmi kategoorias ning võitis neist viimase.
1972 lavastas Altman psühholoogilise trilleri "Images", mis nimetati Kuldse Palmioksa kandidaadiks, aga ei võitnud seda.
1975 lavastas ta muusikalise musta komöödia "Nashville". Ta nimetati lavastajana Oscari ja Kuldgloobuse kandidaadiks, film nimetati parima filmi Oscari ning parima muusikali või komöödia Kuldgloobuse kandidaadiks, aga neid auhindu ei võidetud.
1976 lavastas ta revisjonistliku vesterni "Buffalo Bill and the Indians, or Sitting Bull's History Lesson", mis võitis Berliini filmifestivali auhinna Kuldkaru.
1977 lavastas ta filmi "3 Women", mis kandideeris Kuldsele Palmioksale, kuid ei võitnud seda.
1978 lavastas ta musta komöödia "A Wedding", millega nimetati ta BAFTA auhinna kandidaadiks parima lavastaja kategoorias, aga ta ei võitnud seda.
1984 lavastas ta filmi "Secret Honor" Richard Nixoni elust. Selle filmiga pälvis ta Berliini filmifestivali FIPRESCI auhinna, mida andis välja Uue Kino Foorum.
1985 lavastas ta draama "Fool for Love", millega kandideeris Kuldsele Palmioksale, aga ei võitnud.
pisi|Altmani käejälg Cannes'is (1988) 1989 pälvis Altman televisiooniauhinna Emmy draamaseriaali "Tanner '88" lavastamise eest.
1993 lavastas ta draamafilmi "Short Cuts" ja oli ühtlasi selle kaasstsenarist. See film võitis Veneetsia filmifestivali auhinna Kuldlõvi. Altman nimetati ka Oscari kandidaadiks lavastaja kategoorias ja Kuldgloobuse kandidaadiks stsenaariumi kategoorias, ent ei võitnud neid.
Samal aastal nimetati Altman Emmy kandidaadiks varietee- või muusikaprogrammi lavastamise eest ("Great Performances – Black and Blue"), aga ei võitnud.
1996 lavastas ta filmi "Kansas City", mis osales Cannes'i filmifestivalil.
1999 lavastas ta komöödia "Cookie's Fortune", mis nimetati Kuldkaru kandidaadiks, aga ei võitnud seda.
2000 lavastas ta romantilise komöödia "Dr. T & the Women", mis nimetati Kuldlõvi kandidaadiks, aga ei võitnud seda.
2001 lavastas ta mõrvamüsteeriumi "Gosford Park". Selle eest nimetati ta Oscari, Kuldgloobuse ja BAFTA auhinna kandidaadiks lavastaja kategoorias, võites neist Kuldgloobuse. Lisaks nimetati see film Oscari kandidaadiks parima filmi kategoorias, Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali- või komöödiafilmi kategoorias ning BAFTA auhinna kandidaadiks Briti filmi kategoorias, võites neist kolmest viimase.
2002 pälvis ta oma elutöö eest Kuldkaru.
2006 lavastas Altman oma viimase filmi, koomiliseks eleegiaks nimetatud filmi "A Prairie Home Companion", mis nimetati Kuldkaru kandidaadiks, ent ei võitnud seda.
Samal aastal pälvis Altman elutöö-Oscari.
Linfen Shi
Linfen (haldusüksusena 临汾市 (Linfen Shi; toonimärkidega Línfén Shì)) on ringkonna õigustega linn Hiinas Shanxi provintsis. Asub Feni jõe ääres.
Varem oli linn tuntud nime all Pingyang.
Linnas on kivisöekaevandused. Blacksmith Institute nimetas 2006. aastal Linfeni üheks maailma 10 kõige saastunumast linnast.
Haldusjaotus
Linfen jaguneb halduslikult 1 alaks, 2 maakonna õigustega linnaks ja 14 maakonnaks:
Cosimo I
Cosimo I ehk Cosimo di Giovanni de' Medici (ka Cosimo I Suur; 12. juuni 1519 – 21. aprill 1574) oli teine Firenze hertsog aastatel 1537–1569 ja esimene Toscana suurhertsog 1569–1574.
Cosimo oli väejuht Giovanni dalle Bande Nere poeg. Kui Firenze hertsog Alessandro de' Medici tapeti, kutsus Firenze Signoria Cosimo kui sobivaima Medicite esindaja linna valitsejaks. Oma esimestel valitsusaastatel tugines ta valitsemisel oma nõunikele, näiteks ajaloolasele Francesco Guicciardinile. Hiljem asus ta aga valitsema küllaltki autoritaarselt, juskui Niccolò Machiavelli nõuandeid järgides.
Cosimo ajal muutus Firenze taas arvestatavaks jõuks Itaalias. Tal õnnestus saavutada keiser Karl V toetus ning ta aitas keisril prantslasi Itaaliast välja tõrjuda. Lisaks sellele suurendas ta keisri toel oluliselt ka Firenze võimuala, allutades sellele Siena. 1559. aastaks oli Cosimo saanud enda kontrolli alla juba kogu Toscana ning kümme aastat hiljem sai ta suurhertsogiks. Tema positsiooni kindlustasid ka edaspidi head suhted Habsburgide, eriti Hispaania kuninga Felipe II-ga.
Oma eelkäijatega sarnaselt toetas ka tema kauneid kunste. Ta lasi endast maalida mitmeid portreid ning valmistada ka ratsamonumendi.
1560. aastatel tõmbus Cosimo kahe poja ja naise ootamatu surma tagajärjel tekkinud vapustuse tõttu riigivalitsemisest tagasi ja andis tegeliku võimu pojale, Francescole.
Valingu–Jõgisoo tee
Valingu–Jõgisoo tee (riiklik registreerimisnumber 11117) on kõrvalmaantee Harku ja Saue vallas.
Tee pikkus on 5,1 km. Tee saab alguse Tallinna ringtee 37. kilomeetril Tutermaa külas (Harku vald). Tee läbib Tutermaa, Valingu, Aila ja Jõgisoo küla. Tee lõpeb Kanama–Jõgisoo tee viiendal kilomeetril Jõgisoo külas. Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 3 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Tee on asfaltkattega. Kuni 2. km-ni on tee klass V, edasi on tee klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Somaali hoovus
Somaali hoovus on hoovus India ookeanis. Hoovab põhjapoolkera suvel mööda Somaali poolsaare kagukallast edelast kirdesse, põhjapoolkera talvel aga kirdest edelasse.
885
885. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad
Aastad: 880 881 882 883 884 - 885 - 886 887 888 889 890
Paul Grice
Herbert Paul Grice [graiss] (ta kasutas põhiliselt autorinime Paul Grice, mõne korra ka nimekuju H. P. Grice; 13. märts 1913 Birmingham – 28. august 1988 Berkeley, California) oli Briti filosoof, kes töötas pikka aega USA-s.
Ta on tuntud eelkõige uudsete ideede poolest keelefilosoofias (tähenduse loomus, Grice'i maksiimid, implikatuurid). Peale selle on ta andnud panuse metafüüsikasse, eetikasse ning Aristotelese ja Kanti uurimisse.
Suuresti tänu Grice'ile on 1970ndate ja 1980ndate jooksul tähenduse loomuse küsimuses tähelepanu nihkunud keeleliselt representatsioonilt mentaalsele representatsioonile. Grice'i ideed on mõjutanud ka keeleteadust, tehisintellekti ja üldse tunnetusteadust.
Elulugu
Paul Grice'i vanemad olid Herbert ja Mabel Grice (sündinud Felton). Isal oli ettevõte, mis tegeles väikeste metalldetailide tootmisega. Pärast Esimest maailmasõda äri enam hästi ei läinud ning ta hakkas tšellomängijaks. Ema õpetas kodus peale oma kahe poja raha eest ka teisi õpilasi.
Grice õppis Bristolis Clifton College'is ning seejärel Oxfordi Ülikoolis Corpus Christi College'is, kus ta sai bakalaureusekraadi klassikalises filoloogias ja antiikajaloos (1933; first-class honours) ning humanitaarteadustes (1935; first-class honours). Teistel andmetel sai ta kraadi (first-class honours) 1936, olles õppinud nelja-aastases õppekavas "Greats", mis hõlmab nii klassikalist filoloogiat ja antiikajalugu kui ka humanitaarteadusi ja filosoofiat.
Ta õpetas aasta aega erakoolis (Rossalli Kool) Lancashire'is abiõpetajana (Assistant Master) klassikalisi keeli. Seejärel oli ta Oxfordis Merton College'is magistrant ning 1939–1967 Oxfordi Ülikooli õppejõud. Ta oli St John's College'i lektor, juhendaja, kolledži liige (1939. aastast) ning ülikoolilektor. Teise maailmasõja ajal teenis ta ligi viis aastat (alates 1939. aastast) mereväes). Algul oli ta tegevteenistuses Atlandi ookeani põhjaosas, alates 1942. aastast Admiraliteedi juures mereväeluures.
Pärast sõda mõjutasid teda Oxfordis John Langshaw Austini ideed ja temast sai tavakeelefilosoof. Hiljem loobus ta osaliselt tavakeelefilosoofia põhimõtetest.
Tuntud filosoofina pidas ta 1967 Harvardis William Jamesi loengud. 1967. aasta sügisel sai temast California Ülikooli (Berkeley) professor, (1975. aastal täisprofessor). Seal õpetas ta 1986. aastani, kuigi läks juba 1979 ametlikult pensionile.
Aastal 1979 pidas ta Suurbritannias John Locke'i loengud teemal "The Conception of Value" (Väärtuse kontseptsioon).
Ta oli külalisõppejõud Harvardi ülikoolis, Brandeisi ülikoolis, Stanfordi ülikoolis, Cornelli ülikoolis ja Seattle'is Washingtoni ülikoolis.
Elu lõpuni pidas ta kodus arutelusid, pidas ülikoolis loenguid ning toimetas oma artiklite kogu "Studies in the Way of Words".
Suur osa Grice'i loomingust jäi tema eluajal avaldamata; ometi avaldas see loengute ja käsikirjade kaudu suurt mõju. Tema 1967. aastal Harvardis peetud William Jamesi loengud ringlesid käsikirjadena, kuni need avaldati tema postuumses artiklite kogumikus.
Grice avaldas olulist mõju peale filosoofia ka keeleteadusele ja tehisintellektile.
Analüütilisuse ja sünteetilisuse eristuse kaitsmine
Vastuseks Willard Van Orman Quine'i artiklile "Empirismi kaks dogmat", milles ta ründab eristust analüütilisuse ja sünteetilisuse vahel, avaldasid Paul Grice ja tema õpilane Peter Strawson artikli "In Defence of a Dogma". Artikli alguses eritlesid nad dihhotoomia tagasilükkamise viise ning jõudsid järeldusele, et Quine ei pea seda eristust mitte ainult kasutuks või ebaselgeks, vaid ka täiesti illusoorseks, nii et sellesse uskumine on filosoofiline viga.
Nad möönsid, et analüütilisuse ja sünteetilisuse vahel ei pruugi olla selget piiri ning seda vahet ei ole alati mõtet teha, kuid leidsid, et see erinevus on kindlasti reaalselt olemas ning asjaolu, et seda ei saa mittetsirkulaarselt (kasutamata näiteks paratamatuse, loogilise tõe või sünonüümsuse mõistet) välja tuua, ei näita selle olematust.
Esimese lause (näide sünteetilisest lausest) tähendus on selge, ning on selge, kuidas saaks põhimõtteliselt veenda kedagi selle tõesuses. Teise lause puhul (näide analüütilisest lausest) kas jõutaks järeldusele, et tuttavaid sõnu on kasutatud mingite uute mõistete väljendamiseks (tähenduses, mis erineb standardsest konventsionaalsest tähendusest), või tunnistataks lause tähendusetuks.
Tähendus
Grice'i järgi on lausetähendus ja sõnatähendus analüüsitavad lausujatähenduse kaudu. Viimane omakorda on analüüsitav lausuja kavatsuste kaudu. Selle idee toob ta esimest korda välja artiklis "Tähendus" (1957).
Grice eristab loomulikku tähendust ja mitteloomulikku tähendust (see erinevus avaldub sõna "tähendama" kahes tähenduses).
Loomuliku tähendusega on tegemist näiteks lauses "Need tähnid tähendavad leetreid". Jutt on põhjuse ja tagajärje suhtest või korrelatsioonist, mis võimaldab ühel nähtusel olla tõendiks teise kohta. "x" tähendab "y" tähendab umbes, et x on y-i sümptom. Kui tähnidega lapsel ei peaks leetreid olema, siis tähnid leetreid ei tähenda.
Horõn
thumb|350px Horõn (ukraina keeles Горинь, valgevene keeles Гарынь) on jõgi Ida-Euroopas.
Paul Grice
Tähendus
Mitteloomulik tähendus on seotud keele ja suhtlemisega. Selle alla kuuluvad sõnatähendus (blue tähendab 'sinine') ja kõnelejatähendus (Grice'il lausujatähendus; "ma ütlesin, et mul kurk kuivab, ja see tähendas, et sa mulle vett tooks"). Selles mõttes tähendab "x" tähendab "y" umbes, et x väljendab y-i. Kui see nii on, siis (erinevalt loomulikust tähendusest) tavaliselt keegi peab x-iga (või x-i all) silmas y-i. Samas ei tähenda see, et y peaks tingimata tõsi olema või tõeks saama (kuigi ma ütlesin, et kurk kuivab, ei pruugi sa mulle tegelikult vett tuua).
Horõn
Jõgi algab Podoolia kõrgustikult. Ülemjooksul voolab itta. Keskjooksul voolab põhja ja läbib Volõõnia kõrgustiku. Alamjooksul laskub Polesjesse, voolab valdavalt kirdesse. Suubub paremalt Prõpjatsi.
Jõe pikkus on 659 km, valgala 22 700 km².
Paul Grice
Tähendus
Grice analüüsib mitteloomulikku tähendust algul lausujatähendusena. Lausudes propositsiooni p, tahab lausuja L kutsuda kuulajal esile uskumust, et p. Grice'i järgi peab lausuja L lausudes x silmas, et p, siis ja ainult siis, kui ta lausub x kavatsusega, et 1) kuulaja usuks, et p, 2) et kuulaja saaks aru, et L kavatseb, et kuulaja usuks, et p, ja 3) et see arusaamine oleks osa põhjendist, mille pärast kuulaja usub, et p.
Lausungid ei pea olema sõnalised, vaid võivad olla ka žestid, sõnatud häälitsused või muud teod. Mõne propositsiooni uskumise asemel võib lausuja kavatsus sisaldada mingi teo tegemist kuulaja poolt.
Ülaltoodud kolmeosalise ehitusega kavatsusi nimetab Grice T-kavatsusteks (M-intention). Kui näiteks öösel ristmikul vastutuleva auto juht vilgutab tulesid, siis ma arutlen nii: "Miks ta seda teeb? Ta peab kavatsema, et ma usuksin, et mul tuled ei põle. Kui tal on selline kavatsus, siis mul tuled peavad mitte põlema. Järelikult mul tuled ei põle. Grice'i idee on, et lausuja L peab lausudes x silmas, et p, siis ja ainult siis, kui L lausudes x T-kavatseb, et p.
Tähendused erinevad modaalsuse poolest. Grice kasutab modaalsusemärke, sealhulgas väitemärki ├ ja käsumärki ! (mooduseoperaatoreid), mis lisatakse modaalsuseta lauseradikaalile. Neid tähiseid kasutades võib eelöeldu formuleerida järgmiselt:
Analoogsed tingimused saab formuleerida teiste modaalsuste korral.
Olgu antud funktsioon psühholoogilistelt seisunditelt mooduseoperaatoritele. Kui ψ on psühholoogiline seisund ja *ψ on vastav mooduseoperaator, siis L peab lausudes x silmas, et *ψ(p), siis ja ainult siis, kui mõne publiku A puhul L lausub x, T-kavatsedes, et 1) A mõtleks, et L ψ-b, et p; ja (ainult mõnel juhul), sõltuvalt *-st, et 2) et A tingimust 1) täites ise ψ-iks, et p.