cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
26. veebruari riigipöördekatse
26. veebruar
Kokkuvõttes okupeerisid riigipöörajad umbes kahe ja poole ruutkilomeetri suuruse ala pealinnas, mis hõlmas parlamendihoone ja peaministri residentsi ümbruse. Oma ajutise peakorteri seadsid nad sisse Sanno hotellis. Kõikidele ajalehtedele ja uudisteagentuuridele edastasid nad oma manifesti, kuid politseil õnnestus enamik eksemplare enne avaldamist konfiskeerida. Ajalehe Christian Science Monitor korrespondendil William Henry Chamberlinil õnnestus siiski üks eksemplar kätte saada ja avaldada. Selles manifestis rõhutasid riigipöörajad vajadust eemaldada keisrit mõjutavad omakasupüüdlikud nõunikud, poliitikud ja ohvitserid ning taastada rahva hüvanguks keisri ainuvalitsus.
Sõjaminister Yoshiyuki Kawashima edastas mässuliste nõudmised keisrile ja informeeris teda ühtlasi peaministri tapmisest. Fakt, et peaminister on elus, selgus Hirohitole pärast kümmet hommikul kui peaministri sekretäril Hisatsune Sakomizul õnnestus sõnum Okada pääsemisest keisri paleesse viia. Uudisest informeeris ta vaid keiserliku majapidamise ministrit Kurahei Yuasat; teised ministrid ja armeejuhid olid liialt segaduses ega tundunud talle piisavalt usaldusväärsetena.
Armeejuhid suutsid mässulistele vastuse anda alles kolme paiku pärastlõunal, kuid see ei väljendanud ei hukkamõistu ega nõusolekut. Mässuliste tegevus legitimeeriti sellega, et nende poolt okupeeritud territoorium anti 1. diviisi jurisdiktsiooni alla – just sellest üksusest pärines aga valdav osa riigipöörajatest.
Õhtuks saabusid pealinna valitsusele lojaalsed väeüksused Kofust ja Sakurast ning võtsid sisse positsioonid riigipöörajate barrikaadide vastas. Siseminister Fumio Goto nimetati peaministri ajutiseks kohusetäitjaks. Samal ajal pidasid riigipöörajate juhid eesotsas kapten Kodaga läbirääkimisi sõjaväepolitsei kempeitai peakorteris, kus kindralid Sadao Araki ja Jinsaburō Mazaki üritasid neid tulemusteta veenda ülestõusu lõpetama.
27. veebruar
Kesköö paiku suutsid valitsuse liikmed lõpuks sõjaminister Kawashima nõudmisel jõuda otsusele, et välja tuleb kuulutada sõjaseisukord.
Öösel avastasid paar sõjaväepolitseinikku seersant Keisuke Kosada juhtimisel juhuslikult, et peaminister Okada on elus. Koos peaministri sekretäri Ko Fukudaga otsustasid nad peaministri põgenema aidata. Kui hommikul saabusid leinajad peaministriga hüvasti jätta, õnnestus neil Okada nende sekka toimetada ja autoga piiramisrõngast välja saata. Põgenenud peaminister varjus buda templisse.
Õhtuks õnnestus peaministri sekretäril Sakomizul jätkuvalt peaministri laibaks peetav kolonel Matsuo laip toimetada ministeeriumi hoonest peaministri koju ja lasta kirst sulgeda enne kui keegi avastas pettuse. Seejärel läks ta tagasi keiserliku majapidamise ministeeriumisse, kus teavitas valitsuse liikmeid peaminister Okada saatusest ning soovitas korraldada kohe peaministri kohtumine keisriga. Peaministri kohusetäitja Goto aga nõudis hoopis Okada kohest tagasiastumist ja enamik valitsusliikmeid näis toetavat tema seisukohta. Armee juhtkond ei suutnud aga jätkuvalt riigipöörde suhtes seisukohta võtta.
28. veebruar
Hommikul kell 5.06 kohaliku aja järgi andis armee juhtkond lõpuks keiser Hirohito survel välja määruse, millega kohustati mässulisi sõdureid oma väeosadesse tagasi pöörduma, vabastama nende poolt okupeeritud territoorium. Neile anti aega lahkumiseks järgmise päeva hommikul kella kaheksani, seejärel ähvardati avada tuli.
Valitsus seisis jätkuvalt vastu sekretär Sakomizu plaanile korraldada peaminister Okada kohtumine keisriga ja politsei keeldus eraldamast eskorti peaministri toimetamiseks paleesse. Leidmata kelleltki toetust, korraldas Sakomizu omal vastutusel õhtul kella seitsme ajal peaministri ja keisri kohtumise. Hirohito kinnitas kohtumisel Okada volitused peaministrina.
Päeva kestel saabus Tōkyōsse üha uusi vägesid väljastpoolt pealinna ja lahes võttis positsioonid sisse ühendlaevastik. Vaatamata kõigele keeldus aga enamik riigipöörajaid laiali minemast.
29. veebruar
Hommikul kell 6.00 kohaliku aja järgi teatas armee, et kavatseb mässu maha suruda. Esimest korda kasutas armee riigipöörajate kohta oma ametlikus pöördumises sõna "mässulised". Esialgu algatati ulatuslik kampaania veenmaks sõdureid väeosadesse tagasi pöörduma – üles riputati plakatid ja mässuliste positsioonidele heideti lennukitelt lendlehti.
Keskhommikuks avaldas kampaania mõju. Esmalt lahkus oma positsioonidelt kolmkümmend allohvitseri ja sõdurit. Keskpäevaks oli enamik riigipöörajaid oma positsiooni hüljanud ja pöördunud tagasi oma väeosadesse. Mässuliste üksuste kontrolli alla jäid veel vaid peaministri residents, sõjaministeerium ja Sanno hotell. Kell 14 langetati mässuliste lipp peaministri residentsis ja kell 15 teatas armee juhtkond, et mässulised on alistunud ühegi lasuta.
Mässuliste juhid jäid siiski edasi sõjaministeeriumi hoonesse ja Sanno hotelli, kuid neid ei püütudki tabada. Kindral Araki tegi neile ettepaneku sooritada harakiri. Noored ohvitserid kaalusid enesetapu sooritamist, kuid otsustasid siis leppida sõjakohtu alla minekuga, et viia kohtuprotsessi kaudu oma sõnum kogu jaapani rahvani. Ainsana sooritas enesetapu kapten Shiro Nonaka.
Epiloog
Sõjaseisukord jäi Tōkyōs kehtima 18. juulini. Riigipöörajatest ohvitserid anti sõjaväekohtu alla. Kinnistel kohtuprotsessidel mõisteti 19 neist surma ja 70 mehele määrati vanglakaristus. Hukati ka rahvuslikult meelestatud ohvitseride peamine ideoloog Ikki Kita. Riigipöördes osalenud lihtsõduritest kedagi ei karistatud. Mitmed Kōdōha fraktsiooniga seotud kõrgemad ohvitserid nagu Sadao Araki kõrvaldati tegevteenistusest.
9. märtsil 1936 Keisuke Okada asemel peaministriks nimetatud senise välisministri Kōki Hirota valitsuselt loodeti armee mõjuvõimu piiramist, kuid tegelikult võttis Hirota vastu sõjaväe kõrgemate ohvitseride nõudmised, mille kohaselt pidi edaspidi valitsuse koosseisu kiitma heaks armee juhtkond. Selliseid nõudmisi esitades ei huvitanud kõrgemaid ohvitsere tol hetkel mitte poliitiline võim, vaid neid motiveeris soov hoida ära 26. veebruari riigipöördekatse taoliste intsidentide kordumine tulevikus.
Tagajärjed
26. veebruari riigipöördekatse kujunes armee korraldatud arvukatest allumatuse aktidest esimeseks, mille Jaapani ühiskonna enamus hukka mõistis. Pärast kahe rahvuslaste korraldatud riigipöördekatse ebaõnnestumist kaotas rahvas usu Kōdōha fraktsiooni võimekusse lahendada riigi ees seisvad probleemid. Ka poliitikud nägid Kōdōha liikmetes oma peamisi vaenlasi. See tõi kaasa toetuse kasvu rivaalitsevale Toseiha fraktsioonile, mille tegelik eesmärk oli Jaapani võimu laiendamine Hiina aladel, kuid mida kodumaal peeti uueks reaalseks jõuks seaduse ja korra tagamisel ühiskonnas.
Riigipöörde järel toimunud Kōdōha fraktsiooni neutraliseerimine andis ekspansioonipoliitikat taotlevale Toseiha fraktsioonile võimu armee üle. See viis omakorda 7. juulil 1937 toimunud vahejuhtumini Marco Polo sillal ja selle tagajärjel vallandunud ning kaheksa aastat kestnud Hiina-Jaapani sõjani.
Loodusvöönd
Loodusvöönd ehk geograafiline vöönd ehk maastikuvöönd on maastikusfääri põhiline jaotusüksus, mis paikneb suure vööndina maakera pinnal. Teda iseloomustavad talle omased kliima, taimkate, loomastik, mullastik, veerežiim ja muud tegurid. Maastikusfääri laiusvööndilisust põhjustavad Maa kerakujulisus, telje kallakus ekliptika tasandi suhtes ja Maa tiirlemine ümber Päikese. Loodusvööndite nimetused tulenevad taimkatte iseärasustest – tundravöönd, rohtlavöönd jne.
Mäestikes vahelduvad loodusvööndid püstisuunas jalamilt tipuni ja selle tõttu tekib kõrgusvööndilisus. Kõrgusvööndite järgnevus sarnaneb enam-vähem laiusvööndite järgnevusega ekvaatorist pooluste suunas.
Maailmameres on tingimused ühtlasemad ja seetõttu ei ole nad hästi eristatavad. 450px|pisi|Loodusvööndite maailmakaart Tavaliselt eristatakse järgmisi loodusvööndeid:
Gjerstadi vapp
thumb|right|150px Gjerstadi valla vapp on Norra Agderi maakonna Gjerstadi valla vapp.
Vapp kinnitati 18. aprillil 1986.
Vallal on kujutatud kolm voolimisnuga (tollekniv), mis osutavad Gjerstadi valla sepikodadele ja noaseppadele. Vald on olnud üks Norra noategemise keskusi. Nugade valmistamise traditsioon ulatub seal aegade hämarusse. Per Kato Erikseni ja Knut Molandi raamatus "Gjerstad og Vegårshei Knivbok" öeldakse: "Pole päris võimatu, et see traditsioon ulatub tagasi viikingiaega, võib-olla kaugemalegi."
Vapi kavandi saamiseks korraldati konkurss, mille võitis vallaelanik Odd Kjell Mostad.
Intelligentsustest
Intelligentsustest on intelligentsuse (üldise vaimse võimekuse) mõõtmiseks mõeldud test.
Testide usaldusväärsus
Testide tulemuste põhjal on sõltuvalt testist võimalik leida andekaid inimesi, samuti tuvastada, kas inimese probleemid tulenevad tema vaimsest mahajäämusest, vaimsest alaarengust, dementsusest, või käitumishälvetest.
Testide sooritamisel tuleb hoolikalt jälgida testi sooritamise tingimuste standardsust, muidu võib saada ühel ja samal indiviidil üsna erinevaid testiväärtusi. Standardiseeritud intelligentsustestide reliaablus on kõrge, näiteks Stanfordi-Binet' intelligentsusskaalade 5. väljalaske alaskaalade reliaablus on vahemikus 0,82–0,98 [1].
Olulisemad tegurid, mis võivad märkimisväärselt mõjutada testi tulemusi:
Inimesele endale annab testi tulemus ettekujutuse oma võimetest ja võimaldab tal sellega arvestades oma tulevikku plaanida.
Testide eetiline pool
Kuivõrd intelligentsustestide tulemused võivad inimese elukäiku mõjutada, siis tasub testide tulemuste puhul arvestada järgmiste asjaoludega:
Phrynichos
Phrynichos oli vanakreeka luuletaja. Ta oli varane tragöödiakirjanik, Thespise õpilane.
Tema näidend "Mileetose vallutamine" etendus varsti pärast seda, kui pärslased olid Mileetose, mis oli Ateena koloonia, vallutanud. Phrynichost trahviti selle eest, et ta tõi lavale kodumaa õnnetusi kajastava näidendi.
Meel
pisi|René Descartesi illustratsioon meele toimimisest. Descartes arvas, et meeleorganid annavad sisendi edasi aju epifüüsile ja sealt edasi immateriaalsele hingele, mis juhib kätt Meel tähistab tajuvõimet või mitmesuguseid psüühilisi, eeskätt tunnetuslikke võimeid, seisundeid ja protsesse.
Etümoloogia
Eestikeelne sõna 'meel' pärineb läänemeresoome-permi sõnatüvest, seega ajast umbes neli tuhat aastat tagasi, olles üks vanimaid säilinud sõnatüvesid meie keeles.
Tähendusi
Eestikeelsel sõnal meel on palju tähendusi. See tuleneb nii selle sõna ürgsusest kui ka selle abstraktsusest. Selle tähendusi pole võimalik taandada sarnaste sõnade tähendustele teistes keeltes. Vrd inglise mind ’meel, aru, mõistus, vaim; arvamus’ või saksa Sinn ’meel; mõte, tähendus, huvi, kalduvus’, vene чувство ’meel, aisting’ ja душа ’hing, süda, meel’. Ladinakeelsest sõnast mens ja sanskritikeelsest manas on tulenenud paljud sarnased sõnad indoeuroopa keeltes. Vanainglise keeles tähendas gemynd algselt mälu. 14.–15. sajandil selle tähendus laienes ning sõna mind hakkas tähendama ka vaimset võimekust, tahet ja tundeid. Eestikeelse sõna meel puhul saab rääkida selle erinevate tähenduste gruppidest.
2. Loomus, laad, vaim – esineb väljendites tundlik, erk meel; järeleandlik, alandlik, tasane, leplik meel; äkiline meel; unistav meel, õiglane meel, kriitiline meel vmt. Miski võib olla meeliköitev, meeliülendav jmt.
3. Tunne, tuju – esineb väljendites ''meeleolu, meeleseisund, hea meel, ebameeldiv. Meel võib olla rõõmus, paha, murelik, nukker, mõru, hapu. Meel läheb või muutub raskeks, kurvaks, härdaks, kergemaks. Miski võib teha meele tusaseks, haigeks, kibedaks. Pahameel, isemeel, mässumeel. Rahumeelsus, halemeelsus, kade meel, pikk meel, kurb meel, hale meel, tusameel. Raskemeelsus, meelehärm. Meeleliigutus, meelerahu. – Ilma täiendavate täpsustusteta esineb see tähendusgrupp enamasti heas, rõõmsas tähenduses: meelsasti, meeleldi, meeldiv, meelepärane, kellegi meele järele või meelevallas olemine, meelitamine; ka meelelahutus, meeleülendus'' jmt.
4. Tahe, soov – esineb väljendites meelega, hea meelega, vastumeelselt (vastu tahtmist), isemeelsus, meelekindlus, avameelsus jmt.
5. Teadvus, tunnetusvõime, mõistus, aru – esineb väljendis meelekoht (viidates meele asukohale peas); kuid sellises tähenduses esineb pigem eitusena, vastava võime puudumisena: meelest ära olemine, meelemärkuseta (pole võimalik märgata meele toimimist; teadvusetu inimese enda meel pole võimeline midagi märkama), meeleheide, hajameelsus, meeltesegadus, pole meelemõistuse juures, meeletu, poolemeelne, nõdrameelne jmt. Aru või mõistuse puudumisele viidatakse ka näpuga näidates meelekohale. Folklooris (rahvalauludes, vanasõnades, mõistatustes jm) esineb "meel" ja sellega seotud sõnad peamiselt selles tähenduses: “Viis on, viis on, vennikene, / Viis on vaimulla vajane: / Kiel on suusta, meel on päästa, / Rinde alla ei südanda, / Südamell ei ingekesta, / Ingel ei elu aseta.” (ERIII:81, Ha1); "Laula, laula, suukene, / ilutse, südamekene, / mõlgu, marja meelekene..."
6. Mõte; arvamus, seisukoht; mõttelaad, mõtteviis – esineb väljendites seda meelt või ühel meelel olemine, meeleavaldus, meelsus, üksmeel, meeleparandus, meelemuutus jmt.
Käsitlusi
Uku Masingut intrigeerisid eesti  keele väljendid "meelt lahutama" ja "meelelahutus":  „ja  kui  te  mõtlema  hakkate,  küsima,  mida  see  tähendab, siis  saate  alles  aru,  et  see  on  üks  väga  imelik  väljend. See tähendab  ju lihtsalt: te võtate oma mõistuse või oma selle hinge, mis teil pääs, lahutate iseendast. Siis see saab vabalt toimida ning see ongi „meelelahutus”. Meel ei ole koormatud enam millegagi, tal on vabadus. (...) Lahutatud meel on ainuke osa inimesest, mis võib lõbu ja mõnu tunda. Meelekergus (lõbu ja mõnu) on intellektuaalsed nähtused.”
Ene Vainik ei nõustu Uku Masingu käsitlusega: "Mitmekülgne on meele tähendus ka väljendis meelt lahutama ja meelelahutus. Ühest küljest on see seotud tundetasandil lahedama ja lahkem olemisega, teisest küljest aga ka liigtõsistest ja kramplikest mõtetest, mälupiltidest ja suhtumistest vähemalt mõneks ajaks eemaldumisega. Meelelahutus peaks tegema meie meele lahedamaks ja lahkemaks mitmes mõttes. Just väljendi meelt lahutama väärtõlgendamises seisnebki Uku Masingu eksitus: meelelahutus ja meelt lahutama ei tulene mitte sõna lahutama tähendusest ’lahku viima’ ega ’lahku võtma’, vaid hoopis erinevast tähendusest ’lahedamaks muutma’." Ene Vainikule tundub tõenäolisem võimalus, et sõna meel võtsid kasutusele hoopis meie siirdlastest esivanemad, laenates alg-balti tüve *mel-, mis tähendas ’keelepära’ või ’kurgunibu’.
Sõna meel on äratanud huvi veel mitmetes õpetlases Urmas Sutrop juhib Hans-Peter Hasenfratzi uurimusele tuginedes tähelepanu ka sellele, et mentaalseid fenomene tähistavate sõnade tähendused on muutunud ka heebrea, kreeka, ladina ja paljudes teistes keeltes läbi aegade.
Rampe
Rampe on küla Valga maakonnas Valga vallas. Küla lähistel voolab Rampe oja, külas on olnud Rampe mõis.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tõlliste vallas.
Ants Ilus (loomakasvatusteadlane)
Ants Ilus (16. mai 1926 Tartu – 15. november 2008 Tartu) oli eesti loomakasvatusteadlane.
1948. aastal lõpetas TRÜ agronoomina. Sai aastal 1975 põllumajandusdoktoriks (väitekiri kinnitati aastal 1976).
Ta töötas aastatel 1949–1994 Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudis teadurina, sealhulgas aastatel 1961–1965 veisekasvatuse osakonna juhatajana, aastatel 1965–1976 põllumajandusloomade söötmise sektori juhatajana, aastatel 1976–1987 oli instituudi teadusdirektor. 1979. aastal sai Eesti Põllumajandusakadeemia professoriks.
Avaldanud üle 200 teadustöö peamiselt söötade ja veiste söötmise alalt.
Isiklikku
Tema isa Elmar Ilus oli eesti õigusteadlane, Tartu Ülikooli tsiviilõiguse ja -protsessi professor. Vend Peeter Ilus on eesti luuletaja, tõlkija ja ettevõtja.
Loti jõgi
Lot on jõgi Prantsusmaal.
Lot algab Sevennidest ning kulgeb läbi Prantsuse Keskmassiivi läände. Alamjooksul laskub Akvitaania madalikule ning suubub paremalt Garonne'i.
Loti jõe ääres asuvad Mende, Entraygues-sur-Truyère, Capdenac-Gare, Cahors, Villeneuve-sur-Lot ja Aiguillon.
Jõe järgi on nimetatud Loti departemang.
16. detsember
16. detsember on Gregoriuse kalendri 350. päev (liigaastal 351. päev). Juliuse kalendri järgi 3. detsember (1901–2099).
Haliit
Haliit on mineraal.
Keemiliselt on puhas haliit naatriumkloriid (NaCl). Kivimina tuntakse teda kivisoolana. Tööstuslikult toodetud ja puhastatud haliiti nimetatakse lauasoolaks või lihtsalt soolaks.
Haliit on suhteliselt pehme (kõvadus 2,5); erikaal 2,16; lõhenevus täiuslik. Värvuselt on puhas haliit läbipaistev ja värvitu, kuid lisandite tõttu võib olla punakas, kollakas või sinakas.
Haliit esineb peamiselt settekivimites. Haliit kuulub evaporiitide hulka, sest ta moodustub auruvast veest välja kristalliseerudes. Merevees lahustunud sooladest moodustab haliit 77,6%. Haliit hakkab mereveest kristalliseeruma siis, kui vee kogus on aurumise tõttu vähenenud kümnendikuni esialgsest kogusest. Haliit moodustub peamiselt soolajärvedes ning madalates laguunides ning aeg-ajalt üleujutatavates merelahtedes, kus toimub kiire aurustumine (näiteks Garabogazi laht). Et haliit on enamlevinud silikaatseist kivimeist väiksema tihedusega, siis hakkavad sügavamale maakoorde mattuvad soolakihid peallasuvate raskemate kivimite mõjul moodustama aeglaselt kõrgemale liikuvaid tilgalaadseid soolakehi, mida nimetatakse soolakupliteks või sooladiapiirideks. Naftarikastes piirkondades on soolakuplitega seotud paljud naftaleiukohad, sest soola ja ümbritsevate kivimite vahele tekib struktuurne lõks, mis käitub naftapüünisena. Haliiti leidub ka ariidsete piirkondade muldades, kus aurumine ületab sademetehulga.
Jaan Lepp
Jaan Lepp VR II/2, VR II/3 (19. juuli 1895 Anija vald, Harjumaa – 9. detsember 1941 Kirov, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Elulugu
Jaan Lepp sündis 1895. aastal Harjumaa Anija vallas. 1915. aasta mais astus Jaan Lepp vabatahtlikuna Vene keisririigi sõjaväkke, lõpetas Peterhofi lipnike kooli, ülendati lipnikuks ja alamleitnandiks aastal 1916.
Esimeses maailmasõjas oli ta eesliinil sakslaste vastu Riia rindel ja Siberi kütipolgu koosseisus Daugavpilsi rindel. Rindevõitluse eest anti talle Püha Stanislavi ordeni III järk mõõkade ja lindiga (mõõgad tähistavad mitmekordseid sõjalisi teeneid vaenlase vastu). Ristiga kaasnes ka aadliseisus. 1917. aasta kevadel ülendati ta leitnandiks ja sügisel alamkapteniks. Eesti polgu loomisel määrati Jaan Lepp alguses 3. Eesti jalaväepolku ja hiljem 1. Eesti Jalaväe polku, kus ta oli rooduülem alamkapteni auastmes. 13. septembril 1917 ülendati ta staabikapteniks. Esimese maailmasõja lõppemisel 1918. aasta 11. novembril astus Jaan Lepp Eesti Kaitseliitu, olles seega üks Kaitseliidu asutajaid kapteni auastmes ja Tallinna Kaitseliidu V jaoskonna ülemana.
Vabadussõja puhkemisel astus ta vabatahtlikult soomusrong nr 1 koosseisu, kus ta määrati rongiülema abiks. 30. detsembril 1918 määrati LSR soomusrong nr 2 ülemaks, sellel ametikohal teenis kuni Vabadussõja lõpuni.
Jaan Lepp kinnitati 16. mail 1926 Kaitseliidu Narva maleva pealikuks. 18. septembril 1934 lähetati ta Kõrgemasse Sõjakooli. 15. novembril 1936 määrati Lepp lähetuse korras Kaitseliidu Tallinna maleva pealiku ajutiseks kohusetäitjaks. Narva malevast viidi Lepp 29. augustil 1938 üle 10. Üksiku Jalaväepataljoni ülemaks.
Jaan Lepp vahistati 23. juulil 1940, tema kõrvaldamise eest kandis isiklikult hoolt Boris Kumm, kellele oli pinnuks silmas kolonelleitnandi väljaastumine Eesti Vabariigi õigusolude kaitseks, Tallinna staadionil Eesti-Läti maavõistlusel toimunud rahvusliku meeleavaldusel. Jaan Lepp hukati Kirovi linnas Venemaal 9. detsembril 1941 kell 18.55.
Sport ja ühiskondlik tegevus
Jaan Lepp oli Eesti meister kõrgushüppes (1920) hoota ja hõbemedalist hooga kõrgushüppes. Oli Kaitseliidu meister teivashüppes ning silmapaistev nii kaugushüppealadel kui ka keskmaajooksudes. Jaan Lepp oli Eesti Jalgpalli Liidu esimees, esindas Eesti rahvusmeeskonda Eesti-Leedu jalgpalli maavõistlusel 1925. Tema teeneks on Eesti ühinemine Rahvusvahelise Jalgpalliliiduga (FIFA). Ta oli jalgpallikohtunik ja üks eestlasi, kellel olid rahvusvahelise jalgpallikohtuniku õigused.
Ta oli aastaid tegev spordiseltsides: Spordi asutajaliige, Võitleja asutajaliige ja esimees, Kalevi juhatuse liige, Ilmarise spordiosakonna esimees. Ta oli teeneid Tallinna Kalevi staadioni rajamisel ja oli ligi kümme aastat Narva Spordiväljaku komisjoni liige.
Mälestuse jäädvustamine
Anija valla eestvedamisel püstitati 1995. aastal Peningil asuva Jaan Lepa kodutalu Sanglepa õuele tema 100. sünniaastapäeva mälestussammas. Jaan Lepa 110. sünniaastapäeva tähistamisel anti talle postuumselt Eesti Jalgpalli Liidu kuldmärk.
Tunnustus
thumb|Soomusrongi nr 2 ülem kapten Jaan Lepp Vabadussõja ajal veebruaris 1919. Karl Hugo Akeli foto
LOT (täpsustus)
LOT tähendab järgmist:
Lot tähendab järgmist:
Toitude ja toiduainete loend
''Siin on loetletud toiduaineid ja toite, sealhulgas jooke. Alkohoolseid jooke on loetletud ka alkohoolsete jookide loendis, ürte ürtide loendis, vürtse vürtside loendis.
A
A. Le Coq Premium - A. Le Coq Special - aafrika punane tee - aasšampinjon - æbleskiver - aed-liivatee - aedmaasikas - aedoasupp - aedsalat - aedviljasupp - aganaleib - agar - ahjuahven - ahjuforell - ahjuhaug - ahjukala - ahjukana - ahjukartulid - ahjulatikas - ahjuliha - ahjulõhe - ahjupraad - ahjuräimed - ahjuõun - ahjuõunakala - aiva - ale - aljotta - alkohoolne jook - alõtša - alustainas - Amaretti - amaretto - Amarone - Amarula - aniis - ananass - aniisiviin - antrekoot - apelsin - apelsinimahl - aperitiiv - aprikoosid - araabika kohv - arak - Ararat - arbuus - armanjakk - arrak - assai - asuu - austerservik - austrid - austrikaste - avokaado
B
baaba - Baileys - Bakewelli kook - bambusevõrsed - banaan - basiilik - basturma - Belõi Aist - bergamotiõli - besee - beseetort - biifsteek - bilimbi - biskviitküpsised - biskviittainas - biskviittort - bizcocho borracho - Black Velvet - Bombay Sapphire - borš - boržomm - Brahma õlu - Brie juust - brõnsa - brändi - Brüsseli vahvlid - bubert - bulgur - böfstrooganov
C
café au lait - caffè latte - Campari - cappuccino - Captain Morgan - Cerasuolo di Vittoria - ceviche - Cheddari juust - chili con carne - Chinchón - Chorizo - Coca-Cola - Cointreau - Cozonac - Courvoisier - Crystal Vodka
D
datlid - Detroiti pitsa - dražeekompvek - džinn - Dunkel - durian - Dynami:t
E
Ebaküdoonia - einevõileib - Edami juust - Emmentali juust - energiajook - espresso - ekleer - eskalop
F
falafel - Fanta - feta - fetasalat - filee - Finlandia Vodka - foie gras - friikartulid - frikadellid - frikadellisupp
G
galantiin - garam masala - garum - gaseeritud vesi - ghaphama - Gorgontola juust - Grana Padano - granaatõun - granadill - grappa - greip - grissini - guajaav - guljašš - Gösser
H
hakkbitkiid - hakk-kotlet - hakkliha - hakklihakaste - hakklihapallid - hakkliharull - hakkpraad - hall kärbseseen - halvaa - hamburger - handsa - hanepraad - hapukapsaborš - hapukapsas - hapukapsasalat - hapukapsasupp - hapukoor - hapukoorekaste - hapukurk - hapupiim - hapurokk - hapusilk - harilik põdramokk - harissa - hartšoo - Hawaii pitsa - heres - hernesupp - hiinakapsas - hobuseliha - hõlmikpuuseemned - hõõgvein - hädaleib - härjasilm
I
india pähkel - ingver - invertsiirup - idud
J
jahu - jahukört - jahupuder - jalapeno - jogurt - joogivesi - jujuub - julep - juuretis - juust - jõevähk - jõuluhani - jõululeib - Jägerbomb - Jägermeister - jäätee - jäätis
L
laagriõlu - Lactarius indigo - lahustuv kohv - laimid - lambaliha - lasanje - latikas - lamevirsik - Laua Viin - lavašš - leem - lehmakomm - lehmatatik - leib - leibö - "Leida Peips" - leivajuuretis - leivasupp - libekala - Licor 43 - liha - liköör - limonaad - limoncello - linaseemned - litšid - loomaliha - loorber - Lopado­temacho­selacho­galeo­kranio­leipsano­drim­hypo­trimmato­silphio­parao­melito­katakechy­meno­kichl­epi­kossypho­phatto­perister­alektryon­opte­kephallio­kinklo­peleio­lagoio­siraio­baphe­tragano­ptery­gon - lulod - läbipaistev Coca-Cola - lõss
M
maapähklid - maapähklivõi - maasikad - madeira - maguskirss - mahl - majonees - makaronid - makaronitooted - makaronivorm - makrell - makroon - maks - maksapasteet - maksavorst - Malibu - mandariinid - mandlid - mandlipiim - mango - manna - mannapuder - maoliha - margariin - marinaad - marineeritud kurk - marjad - marmorjas veiseliha - Martini - martsipan - matsa - merikapsas - mesi - metsmaasikad - mineraalvesi - misosupp - mojito - Monster Energy - moos - Moseli veinid - mozzarella - mote con huesillo - mulgipuder - muna - munavõi - munguba - murel - muretainas - murulauk - musaka - must küüslauk - mustad sõstrad - mustikad - muulukad - mädarõigas - mõdu - mõõkkala
N
Naan - naeris - nektariin - nelk - nisuõlu - nugat - nuikapsas - nuudlid - nõmm-liivatee - nääriorikas - nääris
O
oghi - okroška - Old Monk - oliivid - oliiviõli - Olivier' salat - oúzo
R
rabamurakas - raamen - rassolnik - ratatouille - RC Cola - Red Bull - redis - riis - Ripasso - risoto - rjaženka - robusta kohv - roheline draakon - roheline pipar - roheline tee - Rooie Dop Chica Americana IPA - rooma salat - Roqueforti juust - rosin - rosolje - rukkileib - rumm - rummibaaba - Runebergi kook - rupskid - rõngel - röövlisupp
S
saago - sahti - sai - saib - sake - salaami - salat - sarapuupähkel - sarvesai - sashimi - sealiha - seapraad - seedermännipähkel - seemnesegu - seened (söögiseened) - seenekaste - seesamihalvaa - seesamiseemned - seesamiõli - sefiir - seljanka - sencha - sepik - Sex on the Beach - shōchū - sibul - sibulaõli - Sichuani pipar - sidrun - sidrun-liivatee - siider - siirup - sinihallitusjuust - sinikas - skumbria - smuuti - sojakaste - sojapiim - sool - soolakurk - soolvesi - spagetid - spargelkapsas - spargelsalat - Sprite - Spritz - sprotid - St. Erhard (õlu) - struudel - suhkruvatt - suhkur - sukaad - sulatatud juust - sultana - supp - surimi - sushi - suur sirmik - sviitid - sändvitš - sült
Z
Zapiekanka - Żywieci õlu
Ž
Žiguli õlu
Š
šampanja - šerbett - šerri - šokolaad - šoti viski - štši
T
Tabasco kaste - tahiini - tainas - taimerasv - taimeõli - tangeriin - tangud - tangupuder - Tanqueray - Tarhun - tatrapuder - tee - teeseenejook - tekiila - tiramisu - tofu - toidulisaainete loend - tokai - tomatid - tomatikaste - tomatimahl - tomatipüree - tomatisupp - toonik - tordipõhi - tort - triple sec - tsípouro - tšatša - tšeburekk - tšillipipar - tzatziki - tudraõli - turrón - tähtaniis - täisterajahu - Türgi kohv - Tyskie
U
ugli - uhhaa - Underberg - Unicum
V
vadak - vahakõrvits - vahukoor - vahuvein - valge kaste - valge pipar - valge rumm - Vana Tallinn - vasabi - vastlakukkel - vein - veiseliha - verikäkid - verivorst - vesi - vesikringel - viievürtsisegu - viigimari - viin - viinamarjad - viinamarjamahl - viiner - viljakohv - virsikud - Viru Valge - Viru õlu - vorst - või - võileib - võitatik - vürtsid - vürtsikilu
Õ
õlisalvei seemned - õlu - õun - õuna-kirsimahl - õunamahl - õunapirukas - õunastruudel-õunaäädikas
Ä
äädikas
FC Nantes
FC Nantes ehk Football Club de Nantes (aastail 1992–2007 FC Nantes Atlantique) on Prantsusmaa linnas Nantesis tegutsev jalgpalliklubi. See mängib Prantsusmaa kõrgliigas Ligue 1.
Klubile pandi alus 23. aprillil 1943, ajal, kui Teine maailmasõda ei olnud veel lõppenud ning linn kannatas pidevate pommirünnakute all.
Nantes on Prantsusmaa üks edukamaid klubisid, olles tulnud kaheksa korda Prantsusmaa meistriks ja võitnud neli Prantsusmaa karikat.
Nantesi noortesüsteemist on pärit teise seas sellised jalgpallurid nagu Marcel Desailly, Didier Deschamps, Mickaël Landreau, Claude Makélélé, Christian Karembeu ja Jérémy Toulalan.
Praegune koosseis
''Seisuga 11. august 2020''
Heinz Heck
pisi| Heinz Heck (22. jaanuar 1894 Berliin – 5. märts 1982 München) oli saksa zooloog, Müncheni loomaaia direktor.
Ta on koos oma venna Lutz Heckiga tuntud kui väljasurnud loomaliikide (sealhulgas tarva) tagasiaretaja.
Üllar Saaremäe
Muusika
Ta on punkansambli Streptococcus Pyogenes laulja.
Tegevus poliitikas
Üllar Saaremäe on kandideerinud Rakvere linnavolikogusse mitmel korral: 2017. aastal kandideeris Saaremäe Erakonna Isamaa ja Res Publica Liit nimekirjas Kadrina vallavolikogusse, ta sai 125 häält ning valiti vallavolikogu liikmeks.
Üllar Saaremäe on aastast 2018 erakond Isamaa liige. 2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Isamaa Erakonnas Riigikogu liikmeks, valimistel saavutas valimisringkonnas nr 6 tulemuseks 2023 häält ja osutus valituks. Aastatel 2019–2023 oli ta XIV Riigikogu liige.
2023. aasta valimistel kandideeris ta Isamaa liikmena Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Virumaa) 2027 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku
Tema vend oli ajakirjanik ja kirjanik Rünno Saaremäe.
Varasemast kooselust näitleja Tiina Mälbergiga on Üllar Saaremäel poeg Karl Robert Saaremäe ja tütar Marii Ingriin Saaremäe.
Tema praegune abikaasa on stilist ja teatriprojektide kunstnik Ketlin Kütt. Neil on kaksikutest tütred Eirin ja Freia.
Pico dos Marins
Pico dos Marins on mägi Brasiilias São Paulo osariigis.
Puise nina
thumb|Asendikaart Puise nina on neem Lääne-Eestis Puise poolsaarel; halduslikult asub Lääne maakonnas Haapsalu linnas.
Neemest läände jääb Kakrarahu ja selle juures on veel mitu väikest saarekest.
Puise ninal asub sadam, Nina talu ja veel mitu maja, sealhulgas elamut.
Puise ninale viib Tuuru–Puise tee.
1974. aastal hukkus Puise nina lähedal tormisel merel Sven Onno, kelle auks on püstitatud mälestuskivi.
Draakoni ordu
pisi|Draakoni Ordu sümbol pisi|Draakoni Ordu embleem (restaureeritud) Draakoni ordu (ladina keeles Societas Draconistarum 'drakonistide selts') oli valitud aadlikest koosnev monarhistlik rüütliordu, mille asutas 1408. aastal Sigismund von Luxembourg, kes oli siis Ungari kuningas (v. 1387–1437) ja sai hiljem Püha Rooma keisriks (v. 1433–1437). See moodustati ristisõdade ordude eeskujul, selle initsiaatoritelt nõuti risti kaitsmist ja ristiusu vaenlaste, eriti Osmanite riigi vastu võitlemist.
Ordu õitses 15. sajandi esimesel poolel, peamiselt Saksamaal ja Itaalias. Pärast Sigismundi surma 1437. aastal vähenes selle tähtsus Lääne-Euroopas. Pärast Konstantinoopoli langemist 1453. aastal jätkas see oma rolli Ungaris, Horvaatias, Albaanias, Serbias ja Rumeenias, kus Osmanite sissetungid olid peamised. Valahhia vürst Vlad II Dracul, Vlad Dracula isa, võttis oma nime Draakoni ordu järgi.
Alates 1418. aastast kuni Luxembourgi Sigismundi surmani oli ordu sümbolil täiendav silt tekstiga: "O quam misericors est deus justus et pius" ("Oo, kui halastav ja õiglane on Jumal"). Läbi aegade ordu sümbol muutus, kuid alati oli sellel draakon ja rist (algselt oli see punane rist hõbedasel väljal).
8. strategeem
8. strategeem 36 strategeemist on "salaja Chencangi tungimine".
Normaalusese (tavalisuse) strategeem. Tõelise suuna varjamine tavategevustega. Ringtee võte. Ees varitegevus, taga löök.
II 2. (8.) Parandades sillakesi, tungi sala Chencangi
暗渡陳倉 (Àn dù Chén cāng) Àn-dù Chén-cāng: salaja ületada Chén-cāngi mägi (astuda salajasse sidemesse, salajane leping).
Ebatavalise kavatsuse varjamine tavalise, süütu tegevuse taha. Liikumissuuna varjamine.
Põhimõtte selgitus
Peta vaenlast nähtava lähenemisega, mis võtab väga palju aega, ning üllata teda, minnes lühemat teed ja hiilides tema külje alla. Vaenlane keskendub peibutusele ega märka sinu ligihiilimist.
Sun Wu ("Sunzi" 5.5.) järgi tuleb sõjas tavatuid tegevusi (manöövreid) varjata olukorrale vastavate tavaliste (normaalsete) tegevustega. Ilma neid ette võtmata ei saa tavatutes ettevõtmistes edu saavutada. Alguses vastase vastuvõtt regulaarse tegevusega, siis võitmine ebaregulaarse tegevusega. Taktika on "Kära idas, ründa läänes" laiendus. Valeinformatsiooni levitamise asemel kasutatakse vaenlase tähelepanu tõmbamiseks füüsilisi peibutamise vahendeid, et suurendada vaenlase kindlust info õigsuses. Need peibutised peavad olema vaenlasele hõlpsasti nähtavad, et ta neile kindlasti tähelepanu pööraks. Samas peavad peibutised tõesti tegema seda, mida teeseldakse, et mitte tekitada vaenlases kahtlust.
Tsitaat Muutuste raamatust
Kerge liikumine (Kõu) - ja kolmjoon Tuul.
Näiteid
Hani dünastia rajaja Liu Bang taganes Chu-Hani sõja ajal Sichuani, et valmistuda vastasseisuks Xiang Yu'ga. Kui ta oli täiesti valmis, laskis ta vaevaga parandada põlenud puuteed üle mägede, mille ta oli varem hävitanud. See tekitas vaenlastel kindluse, et tööd võtavad veel aastaid. Samal ajal saatis ta salaja oma väed Guanzhongi poole läbi väikese Chencangi linna. Liu Bang lõi üllatatud vaenlast; see viiski lõpuks Hani dünastia rajamiseni.
Põhimass
Põhimass on peeneteralise või afaniitse struktuuriga osa porfüürilisest tardkivimist.
Porfüürilised kivimid koosnevad põhimassist ning selles sisalduvatest fenokristallidest.
Supa
Supa on küla Valga maakonnas Valga vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tõlliste vallas.
Väikese Emajõe oru põhjanõlval, Pedeli jõe suudme vastas kerkib järsk Tõlliste mägi.
Põhjamaade Hirm
Põhjamaade Hirm (pseudonüüm) on eesti räppar.
Põhjamaade Hirm võitis 2005. aastal MC-Battle'i.
2. jaanuaril 2013 andis DVPH välja albumi "Mõtted on mujal". Album "Natuke veel" järgnes 1. detsembril 2014.
Koos Genkaga loodi projekt "12EEK Monkey", nende album “Xibalba Spa” nägi ilmavalgust 2017. aasta veebruaris.
Käsmu poolsaar
pisi|400px|Käsmu poolsaare asukoht kaardil.
Käsmu poolsaar on poolsaar Põhja-Eestis Lääne-Viru maakonna Haljala valla haldusalas
Poolsaar piirneb läänes Eru ja idas Käsmu lahega.
Island
pisi|Islandi kaart pisi|Lääne-Islandi maastik pisi|Droonivaade kuusnurksetele basaltsammastele Stuðlagili kanjonis Islandil pisi|Sólheimajökulli liustiku sulamine Islandil. pisi|Esimene salvestus Islandi hümnist Lofsöngur, esitab Pjetur A. Jónsson (1929. aasta) Islandi Vabariik on saareriik Atlandi ookeani põhjaosas Gröönimaa, Šotimaa ja Norra vahel. Riigi pealinn on Reykjavík.
Peaaegu kogu territoorium paikneb Islandi saarel, mis asub Atlandi ookeani keskahelikul ja on vulkaaniliselt aktiivne. Suurt osa Islandist katavad laavaväljad, millest osa on kaetud liustikega. Inimasustus paikneb suuresti ainult rannikul ja selle läheduses.
Esimesed inimesed jõudsid Islandile 9. sajandil. 13. sajandil läks Island Norra võimu alla ja aastal 1380 koos Norraga Taani võimu alla. 17. juunil 1944 kuulutati Þingvelliril välja Islandi Vabariik.
Asukoht
Island asub põhjapolaarjoone lähedal 63. ja 66. põhjalaiuse vahelisel saarel. Peale suure saare kuuluvad riigile veel lähedal asuvad väikesaared, mis on üldiselt asustamata. Norra rannikuni on 1472 km, Gröönimaa rannikuni 702 km ja Šotimaani on 1233 km. Islandist läänes asuva Kanada lähimad asustatud alad jäävad 4491 km kaugusele. Island jääb kõige lühemale õhuteele Lääne-Euroopast Põhja-Ameerika idarannikule.
Islandi lõunapoolseim punkt asub Surtsey saarel, mis kuulub aastast 2008 Unesco Maailmapärandi nimistusse.
Geoloogiline ehitus
pisi|Virmalised Islandi kõige lõunapoolsema küla [[Vík í Mýrdal|Vík í Mýrdali kohal 2017. aastal]] Erinevalt ülejäänud Põhjalast on Island geoloogiliselt väga noor. Island on vulkaaniline saar Atlandi ookeani keskahelikul, mis on tekkinud Põhja-Ameerika laama ja Euraasia laama piiril. Atlandi ookeani keskaheliku vulkaanipursked osutusid sellel mäestikulõigul nii aktiivseks, et lõpuks kerkisid ookeani kohale laava- ja tuhamassid, millest tekkis saar. Aktiivsuse põhjuseks on see, et Island ei paikne üksnes ookeani keskahelikul, vaid ka kuuma täpi alal.
Islandi saar koosneb 400–600 m kõrgusest laavaplatoost, kuigi seal leidub ka kihtvulkaane. Platoo on algusest peale täis lõhesid, mis jagavad selle osadeks.
Vulkaanid
pisi|Droonivideo [[Geldingadalir|Geldingadaliris purskavast vulkaanist 2021. aasta kevadel]] Praeguse aja aktiivseist vulkaanidest on kõige ohtlikum Laki, milles on umbes 27 km pikkune lõhe, kust võimsa purske ajal võib enam kui sajast punktist laavat voolata ja tuhka õhku paisata.
Kihtvulkaanidest on tuntuim Hekla, kõrgeim aga Hvannadalshnjúkur (Öræfi, Öræfajökull; 2119 m).
Noarootsi poolsaar
pisi|300px|Piirkonnas, kus maakerke tõttu Noarootsi saar mandriga ühines, asub nüüd [[jäänukjärvede ja roostike kaitseks moodustatud Silma looduskaitseala.]] Noarootsi poolsaar on poolsaar Lääne-Eestis, halduslikult jääb see Lääne-Nigula valda Läänemaal.
Island
Vulkaanid
Pisikesi purskeid on saarel sageli, ohtlikke aga 5–6 aasta tagant. 2010. aasta aprillis alanud Eyjafjallajökulli purse seiskas Euroopas lennuliikluse.
Islandil registreeritakse iga päev ka nõrku maavärinaid, mis pole tuntavad. Sealsed maavärinad on tingitud peamiselt vulkaanide aktiivsusest ning tektooniliste laamade liikumisest.
Noarootsi poolsaar
Ajalooliselt oli Noarootsi poolsaar Läänemere saar, rootsikeelse nimega Nuckö. Mandriga ühines see umbes 19. sajandil. Poolsaarel asub mitu suhtelist suurt riimveelist järve, näiteks Sutlepa meri.
Island
Vulkaanid
2021. aastal hakkas esimest korda purskama Fagradalsfjalli mägi Suðurnesis.
Noarootsi poolsaar
Noarootsi kuulub traditsiooniliselt Eesti rannarootslaste asualale (koos Vormsi, Ruhnu jt saartega). Ehkki rannarootslaste ja rootsi keele valdajate arv on nüüdseks järsult vähenenud, on Noarootsis tänini kasutusel kakskeelsed kohanimed.
Island
Mandrijäätumine
Pärast jääaja lõppu ei sulanud mandrijää kogu saarel, vaid säilis kihtvulkaanide otsas jäämütsidena, mida islandi keeles nimetatakse jökull'ideks. Praegugi katavad need 12% saarest. Kõige suurem on Vatnajökull, mille pindala on umbes 8100 km². Samas kliima soojenedes liustikud sulavad, näiteks Okjökull sulas täielikult aastal 2014.
Kliima
Islandi kliimat mõjutavad asend lähispolaarsetel laiuskraadidel, sooja Põhja-Atlandi hoovuse haru edelarannikul ja külma Ida-Grööni hoovuse harud põhja- ning idarannikul, samuti saare absoluutsed kõrgused. Asendi tõttu saab Island päikeselt vähe sooja isegi suvel. Rannikuteäärsetel aladel on suvi lühike ja jahe. Laavaplatoodel on suvi märksa jahedam, jäämütside otsas seda aga polegi. Talv on Põhja-Atlandi hoovuse mõjul siiski suhteliselt pehme. Sademeid toovad Islandile peamiselt lõunast ja edelast saabuvad soojemad õhumassid.
Meri ja siseveed
pisi|Leirhnjúkuri [[kuumaveeallikas]]
Laevaliikluseks on parimad tingimused läänerannikul.
Jõed
Rannikualadel leidub tihedalt paiknevaid väikeseid ojasid. Suuremad jõed lähtuvad liustikest ja voolavad laavaplatoo lõhede kohale tekkinud orgusid pidi. Suvel, kui liustikuäärsed sulavad, on jõed veerohked, vesi aga on segunenud moreeni ja liivaga. Talvel jäävad jõed veevaeseks ja vesi selgineb.
Järved
Järvi pindalaga üle 10 km² on Islandil üle 20. Umbes 40 järve suurus jääb 2,5 ja 10 km² vahele. Suurim järv on Þórisvatn (88 km²), suurim looduslik järv on Þingvallavatn (84 km²).
Taimed
Taimed katavad vaid väikest osa saarest. Liustikel ei kasva midagi, peaaegu paljad on ka liivikud ja sisemaa laavaväljad. Põhja- ja idarannikut katab enamasti tundrataimestik, märjas ja soojemas edelaosas levivad soostunud niidud turbamuldadel. Õiget metsa pole Islandil kunagi laialdaselt kasvanud. Vähesedki suuremad puud raiusid viikingid pärast saare asustamist maha. Kuid 2017. aastal avalikustati, et algatatud on projekt, mille raames tahetakse Islandil üle 1000 aasta kasvatada üles ise metsad.
Loomad
pisi|[[Islandi hobune on Islandilt pärit hobusetõug]] Islandit ümbritsevates vetes on esindatud 17 vaalaliiki ja mitu hülgeliiki.
Maismaaimetajatest elas saarel enne inimasustuse teket vaid polaarrebane.
Suhteliselt vaeses maismaaelustikus on olulisel kohal linnud. Islandil on kohatud 407 linnuliiki (2018).
Roomajad ja kahepaiksed puuduvad.
Ajalugu
pisi|[[Þingvellir, paik, kus asutati Alþingi]]
Maa asustamine ja vaba riigi aeg
Islandi ajaloolase Ari Þorgilssoni teose "Íslendingabók" ehk "Islandlaste raamat" (kirjutatud ajavahemikus 1122–1134) andmetel oli esimene Islandile ümberasuja Ingólfr Arnarson, kes rajas aastal 874 talu Reykjavíki. Enne teda, 9. sajandi keskpaigas olevat saarel käinud teisedki Norra meresõitjad, kes küll ei üritanud saart asustada (nt teel Norrast Fääri saartele sinna eksinud Naddoddur, keda peetakse saare avastajaks). Ingólfri ja teiste skandinaavlaste tulles olevat saarelt lahkunud seal varem elanud iiri mungad. Arheoloogilisi jälgi ei ole skandinaavlaste eelsest asustusest siiski leitud.
Sisserändajad asustasid maa elamiskõlblikud piirkonnad umbes 60 aastaga. Peamiselt tuldi Islandile Norrast, aga ka viikingite asundustest Iirimaal, Šotimaal ja mujal Briti saartel. Nad tõid Islandile kaasa oma keldi päritolu naised, teenijad ja orjad. Paremad maad hõivati kiiresti ja nagu praegugi, paiknes asustus peamiselt rannikul, saare lõunaosa tasandikel ja maa teiste osade orgudes. Saare asustamisest räägib "Landnámabók" ehk "Maa asustamise raamat", kus on kirjas umbes 430 ümberasuja nimed, samuti nende esiisade ja järeltulijate nimed ning kirjeldatud, millise piirkonna keegi hõivas. "Maa asustamise raamat" on kirjutatud 12. sajandil ja peegeldab tõenäoliselt tolleaegset maaomandi jaotust. Islandilt on leitud üle 300 paganliku viikingi kalmistud. Paljud neist pärinevad 9. sajandi lõpust ja 10. sajandi algusest.
Aastal 930 asutati Reykjavíkist natuke ida pool Þingvelliris saare parlament Althing, kus vabad mehed võtsid vastu tervet saart puudutavaid otsuseid ja lahendasid tüliküsimusi. Althing kogunes kaheks nädalaks igal kesksuvel. Maa jagati hiljem neljandikeks ning igaühel neist oli oma kohalik ting. Igas neljandikus oli goodkondi, mille juhtideks olid goodid (goði) ehk kohalike ülikusuguvõsade esindajad.
Nagu Põhja- ja Lääne-Norras, kust enamik uusasukaid saabus, tegeleti ka Islandil peamiselt karjakasvatusega. Põllumajandus oli vähetähtis. Tegeleti ka kalapüügi ja kaubandusega. Välja müüdi villaseid kangaid, jahipistrikke, pärast Gröönimaa avastamist 10. sajandi lõpus ka sealt toodud kaupa. Islandi skaldid olid Skandinaavia kuningate õukondades väga hinnatud. Sidemed teiste maadega, eriti Norra ja Briti saartega, olid väga tihedad.
Aastal 1000 (või 999) võeti Islandil Althingi otsusega vastu ristiusk, põhjuseks tugev surve Norra kuninga Olav Tryggvasoni poolt. Althing otsustas saart tülides mitte lõhestada ja uus usk vastu võtta, säilitades vana usu pooldajatele õiguse oma kodus vanu jumalaid edasi teenida. Norra kuningas Olav II Haraldsson (Püha) saatis Islandile misjonipiiskoppe. Esimene piiskopiks saanud islandlane, Ísleifr, pühitseti ametisse 1056. aastal. 11. sajandi lõpus asutati esimene Islandi piiskopitool maa lõunaosas Skálholtis, aastal 1106 ka teine piiskopitool põhjaosas Hólaris.
Saagad ja "Eddad"
pisi|[[Möðruvallabók, käsikiri, milles on teiste seas jäädvustatud Njálli saaga. Umbes 1350]]
13. sajand oli Islandil arvukate sisetülide tõttu väga rahutu ja vägivaldne. Just sel ajal kirjutati aga põhiosa Islandi saagadest. Tuntuim saagažanr on islandlaste saagad, mis käsitlevad peamiselt maa asustamise aega ja uusasukate esimesi põlvkondi. Sageli algab tegevus juba Norras, kirjeldades ümberasujate esiisade elukäiku. 13. sajandil tegutses ka võimsa Sturlungite suguvõsa liige Snorri Sturluson, kes lisaks poliitikale tegeles ka oma maa ajalooga. Snorri on kirjutanud luulekunsti käsiraamatu "Noorem Edda", Norra kuningate ajaloo "Heimskringla" ja arvatavasti ka mõne saaga, nt "Egill Skallagrímssoni saaga". 13. ja 14. sajandi käsikirjades säilinud anonüümne "Vanem Edda" sisaldab viikingi- ja keskajast pärinevaid laule paganlikest jumalatest ning lugusid germaani rahvaste mineviku kangelastest.
Norra aeg
13. sajandil oli väheste juhtivate suguvõsade võim kasvanud väga suureks ja esialgsest aristokraatlikust demokraatiast ei olnud enam palju järele jäänud. Kasvas ka Norra kuninga huvi saareriigi vastu, mida võimsamad Islandi ülikud üritasid oma kohapealsete konkurentide vastu ära kasutada. Kuna ükski ülikusuguvõsa ei suutnud võimu üle saare enda kätte haarata, olid islandlased aastatel 1262–1264 sunnitud tunnistama Norra kuninga formaalset ülemvõimu. Seega muutusid nad tema maksukohuslasteks ja vaba riigi aeg oli lõppenud.
Norra kuninga võimu all kaotati Islandil endine goodkondade süsteem ja Islandi ülikutest said Norra kuninga ametnikud. Althing jätkas kohtuna. Kuningas kehtestas kaubandusmonopoli, piirates saarerahva võimalust teiste maadega otse kaubelda, mistõttu Islandi majandus nõrgenes.
Taani aeg
Aastal 1380 läks Island koos Norraga Taani võimu alla. Taani kuningas huvitus islandlaste heaolust veel vähem kui Norra kuningas. 13.–14. sajandil alanud kliima jahenemine mõjus samuti Islandi majandusele halvasti. 17. ja 18. sajandil rüüstasid Islandit korduvalt piraadid. 1627 laastasid Alžiirist pärit muslimi piraadid talusid idafjordides, viies orjadeks kaasa Islandi saarelt 110 ja Vestmannaeyjarilt 242 inimest. Ainult 27 neist nägid veel oma saart, kui Taani kuningas Christian IV nad vabaks ostis. Pääsenutest tuntuim on Guðríður Símonardóttir, kes naasis ainsana Islandile, abielludes tol ajal tuntud islandi poeedi Hallgrímur Péturssoniga
Epideemiate, näljahädade ja vulkaanipursete (eriti Laki purske 1783–1784 ja järgnenud näljahäda) tõttu suri ligi viiendik elanikest. 1602. aastal Kopenhaagenis loodud kaubanduskompanii sai endale ainuõiguse saarega kauplemisel. See mõjus saare majandusele hävitavalt. Kaubandusmonopol kestis aastani 1786, edasi lubati Islandiga kaubelda kõigil Taani ja Norra kaupmeestel. Välismaalased said õiguse Islandiga kaubelda alles 1854. Aastal 1800 saatis Taani kuningas Althingi laiali.
Iseseisvumine ja uuem ajalugu
19. sajandi teisel poolel hakkasid islandlased taotlema õigust saare asju ise korraldada ja 1874 loodi Islandi omavalitsus. 1904 loodi Taanis Islandi Ministeerium, mille juhiks oli islandlane. 1918 võeti vastu liidulepingu seadus (Forbundsloven), millega Taani tunnistas Islandit kui iseseisvat Islandi Kuningriiki, mis oli Taaniga personaalunioonis ning mille monarh oli Taani kuningas Christian X. 17. juunil 1944 kuulutati Þingvelliril välja Islandi Vabariik, mida peetakse tänaseni Islandi iseseisvuspäevaks.