cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tulsa
Ajalugu
20. sajandi alguses paiknes Tulsa linnajaos Greenwoodis riigi üks jõukamaid afroameeriklaste kogukondi, mida kõnekeeles tunti kui "Black Wall Street". 31. mail 1921 puhkes linnajaos USA ajaloo üks tõsisemaid rassivägivalla juhtumeid ja mässe (Tulsa rassirahutused), mille käigus valged ründasid mustanahalisi. Greenwoodi linnaosa põles peaaegu täies ulatuses maha. 16 tundi väldanud mässu ajal hukkus ametliku aruande järgi 23 mustanahalist ja 16 valget, kuid tegelikult võis hukkunute arv küündida 300, kellest enamus olid mustanahalised.
1926. aastal valmis Chicagost Los Angelesse kulgenud maantee Route 66, mis läbis ka Tulsat. Kohaliku ettevõtja Cyrus Avery eestvedamisel asutati linnas U.S. Highway 66 Association, tänu millele on Tulsat nimetatud ka "Route 66 sünnikohaks". Maanteel Route 66 oli oluline roll Tulsa arengus, kuna linn teenis maanteel sõitjate teenindamiselt.
1980. aastatel üleriigiline majanduslangus jättis oma jälje ka Tulsa majandusele. Oklahoma ja Texase majandused sõltusid märkimisväärselt naftatööstusest ning ületootmise tõttu hakkasid naftahinnad langema. Pärast 1980. aastaid on linna majandus muutunud oluliselt mitmekesisemaks.
2020. aastal otsustas USA Ülemkohus McGirt v. Oklahoma otsuses, et suur osa Oklahoma idaosast kuulub indiaanlaste maale, kaasa arvatud Tulsa linn. Linna kiirteest Interstate 244 põhja pool paiknev osa kuulub tšerokiide reservaati ja kiirteest lõunas paiknev osa maskogide reservaati.
Rahvastik
2016. aastal oli keskmine sissetulek leibkonna kohta 43 045 dollarit ja elaniku kohta 28 104 dollarit. Alla vaesuspiiri elavate inimeste määr oli 20,3%, mis on kõrgem kui osariigi keskmine.
Tulsal on rikas religioone ajalugu. Tulsa paikneb lõunaosariike hõlmavas Piiblivöös, kus protestantlikud ja kristlikud traditsioonid on jätkuvalt olulisel kohal. Lisaks asub Tulsas väidetavalt suurim unitaaruniversalismi kogudus riigis.
Arhitektuur
pisi|püsti|[[Uusgooti stiilis Philtower Building ümbritsetud kaasaegsetest büroohoonetest]] Tulsa 20. sajandi alguse ehitusbuum langes kokku art déco arhitektuuristiili esilekerkimisega USA-s. Art déco stiiliga hooned on koondunud peamiselt vanematesse linnaosadesse, peamiselt kesklinna. Paljud nendest hoonetest on võetud kultuurimälestistena muinsuskaitse alla. Lisaks pärineb 20. sajandi alguses arvukalt Craftsman-, storybook-, uuskoloniaal- ja Tudori stiilis eramuid.
20. sajandi teises pooles puhkenud ehitusbuumi käigus püstitati kesklinna modernseid büroohooneid. Linna ühe omanäolisema arhitektuuristiiliga hooneid on Oral Robertsi Ülikooli postmodernses futuristlikus stiilis peahoone. 2008. aastal avatud mitmeotstarbeline sisehall BOK Center ühendab paljusid linna silmapaistvaid stiile, sh indiaanlaste mõjusid ning art déco ja modernset stiili. BOK Centeri on projekteerinud César Pelli, kes on muuhulgas ka projekteerinud ka Petronas Towersi Malaisias.
Tulsa kõrgeim hoone on 1976. aastal valminud 203 meetri kõrgune BOK Tower, mis oli kuni 2011. aastani lisaks osariigi kõrgeim hoone.
Majandus
Tulsa majandus on traditsiooniliselt tuginenud naftatööstusel (naftapuurimine, naftatooted, rafineerimine ja naftauuringud). Linnas asub paljude nafta- ja maagaasiettevõtete peakorter. Naftatööstusel kõrval on arenenud energia-, rahandus-, lennundus-, info- ja tehnoloogiasektor.
Transport
pisi|Tulsa bussijaam Tulsal on ulatuslik maanteevõrk, mis ühendab linna teiste lähimate suurlinnadega. Tähtsaim maanteekoridor on kiirtee Interstate 44, mis ühendab Tulsat Oklahoma City ning Joplini ja Saint Louisega Missouri osariigis. Lisaks läbivad linna riiklikud maanteed Route 64, Route 75, Route 169 ja Route 412. Aastatel 1926–1985 kulges läbi linna maantee Route 66.
Linna loodeosas kaheksa kilomeetri kaugusel kesklinnast asub rahvusvaheline lennujaam, mis teenindab aastas ligi kolme miljonit reisijat. Sellega on reisijate arvult osariigi teine lennujaam. Linna edelaosas asub Richard Lloyd Jones juuniori lennujaam, mida kasutatakse eelkõige üldlennunduse otstarbel.
Läbi linna kulgevad BNSF Railway, Union Pacific Railroadi ja South Kansas and Oklahoma Railroadi kaubaveo rongiliinid. Reisirongiliinid linna ei läbi.
Tulsa eeslinnas Catoosas asub Arkansase lisajõe Verdigrise kaldal oluline kaubasadam.
Ühistransporti opereerib linnas Metropolitan Tulsa Transit Authority. Linnas asub linnadevahelisi bussiliine opereeriva firma Greyhound Linesi bussipeatus liinil St. Louis–Phoenix.
Meedia
Linnas ilmub päevaleht Tulsa World. Trükiarvult on see Oklahoma osariigis The Oklahomani järel teine päevaleht
Kultuur
Linnas asub mitu rahvusvaheliselt tuntud kunstimuuseumi, sh Philbrooki Kunstimuuseum, kus on paljude maailmakuulsate kunstnike teoseid, ning Gilcrease'i muuseum, kus on maailma suurim indiaanlaste kunsti- ja artefaktikogu. Lisaks asub linnas USA folkmuusikule Woody Guthrie'le pühendatud muuseum, kosmonautikamuuseum, Oklahoma džässmuusika kuulususte hall ja Greenwoodi kultuurikeskus, mis säilitab afroameeriklaste kultuuri pärandit.
Tulsas tegutseb mitu tantsu-, teatri- ja balletitruppi, samuti ooperiteater ja sümfooniaorkester. Nendest enamus tegutseb linna suurimas kultuurikeskuses Tulsa Performing Arts Center, mille projekteeris tunnustatud 20. sajandi arhitekt Minoru Yamasaki.
Linnas on alguse saanud muusikastiil Tulsa sound, mis segab endas rockabillyt, kantrit, rock'n'rolli ja bluusi. Seda on esitanud mitmed tuntud Oklahoma muusikud, teiste seas J. J. Cale ja Leon Russell, kuid samuti inglise kitarrist Eric Clapton. Linnas asub arvukalt kontserdi- ja tantsusaale ning muusikaklubisid. Tulsas asuvat kontserdisaali Cain's Ballroom, kus 1930. aastatel esines Bob Wills koos oma saateansambliga Texas Playboys, loetakse läänesvingi sünnikohaks.
Sõpruslinnad
Tulsal on kaheksa sõpruslinna:
Tamme pank
pisi|Üks Tamme paljanditest juulis 2010 pisi pisi Tamme pank on Võrtsjärve idarannikul asuv paljandite rühm.
Pangal paljanduvad Kesk-Devoni Aruküla lademe liivakivid. Suurima paljandi pikkus on 75 m.
Pank on aastast 1959 kaitse all (Tamme paljandi kaitseala; pindala 9 ha).
Timuti tänav (Tartu)
Timuti tänav on tänav Tartus Variku linnaosas.
Timuti tänav kulgeb paralleelselt kõrval asuvate Kopli ja Kesa tänavaga. Timuti tänav on mõlemalt poolt tupiktänav.
Krall
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Krall 33 inimesel: 15 mehel ja 18 naisel. Perekonnanimede levikult oli Krall meeste puhul 8436. kohal ja naiste puhul 7530. kohal.
Perekonnanime Krall kandja oli keskmiselt 51 aasta vanune. Kõige levinum oli perekonnanimi Krall vanuserühmas 85+, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,06.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Võrumaal Rõuge kihelkonna, Tartumaal Sangaste kihelkonna, Virumaal Jõhvi kihelkonna ning Harjumaal Kuusalu kihelkonna ja Jüri kihelkonna erinevates mõisavaldades talupoegadele 5 korral nimedeks Krall.
Tori mõis
Tori mõis (saksa keeles Torgel) oli riigimõis Tori kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Tori valda.
Żerniki Górne
Żerniki Górne on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Żerniki Górne asub Busko-Zdrójst ligi 6 km idas ja Kielcest umbes 45 km lõunas.
Toomas Tiikma
Toomas Tiikma (16. oktoober 1945 Tallinn – 12. september 2004 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.
Elulugu
Toomas Tiikma sündis 16. oktoobril 1945 Tallinnas õpetajate perekonnas. Isa Boris Tiikma (1908–1969) oli õpetaja Rakvere ja Tallinna koolides ning teoreetilise mehaanika ja matemaatika õppejõud Tallinna Polütehnilises Instituudis (TPI) 1945–1969. Ema Elsa Tiikma (1908–2002, sündinud Grigordoi) oli inglise keele õpetaja Rakvere ja Tallinna koolides, Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja Tallinna Polütehnilises Instituudis.
Toomas Tiikma suri 12. septembril 2004 Tallinnas ja on maetud Liiva kalmistule.
Haridus
Tiikmaa lõpetas Tallinna 2. Keskkooli 1964. aastal hõbemedaliga ja Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) energeetikateaduskonna tööstusliku soojusenergeetika erialal 1969. aastal (cum laude). Mittestatsionaarne aspirantuur (TPI) 1971–1975. Tehnikateaduste kandidaat 1975 (kinnitus 1977); vanem teaduslik töötaja 1984; dotsent 1989.
Ta täiendas ennast Jugoslaavias Belgradi Ülikoolis 1980. aastal, Peterburi Täppismehaanika ja Optika Instituudis 1992. aastal ja ettevõttes Örebro Energi (Rootsi) 1995. aastal.
Töökäik
Tallinna Polütehnilises Instituudis / Tallinna Tehnikaülikoolis 1969–2004: TU sektori tööstusliku soojusenergeetika probleemlabori insener 1969–1970, vaneminsener 1970–1976, vanemteadur 1976–1989, osakonnajuhataja 1979–1980; soojusenergeetika kateedri tunnitasuline õppejõud 1972–1989, dotsent 1989–1992; soojustehnika instituudi dotsent 1992–1997; energeetika-/mehaanikateaduskonna tööstusliku soojustehnika professor ja õppetooli juhataja 1997–2004.
Teadustöö põhisuunad
Soojusülekanne kateldes; tahkete materjalide soojusfüüsikalised omadused; põlemisprotsess madalsageduslikus akustilises väljas; konvektiivne soojusülekanne kunstliku karedusega pindadel.
Avaldanud üle 140 teaduspublikatsiooni, sh soojusfüüsika- ning soojus- ja massilevialast õppemetoodilist kirjandust ning täiendanud tööstusliku soojustehnika eriala oskuskeelt ja terminoloogiat. 3 Eesti Patendiameti kasuliku mudeli tunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 2 doktoritööd.
Teaduskorralduslik tegevus
TPI noorte teadlaste nõukogu aseesimees 1973–1977, esimees 1977 aastast; TTÜ kraadikaitsmisnõukogu liige 1988–1991, soojusenergeetika eriala kraadikaitsmisnõukogu esimees.
Ühiskondlik tegevus
TPI ametiühingukomitee esimees 1979–1980.
Harrastused
Õpilasena matkamine, fotograafia, hiljem orienteerumissport (I kategooria spordikohtunik orienteerumises) ja suusatamine. Rahvaspordiklubi Orion liige; EÜE Lahmuse interrühma komandör 1974; ühingu Autom liige.
Tomomi Fujimura
Tomomi Fujimura (jaapani keeles 藤村 智美 Fujimura Tomomi; sündinud 30. mail 1978) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1997–2002 20 mängu.
Mae Lender
pisi|Mae Lender Mae Lender (kodanikunimega Reelika Kasemägi, sündinud 10. juulil 1981 Viljandimaal) on eesti kirjanik ja blogija.
Latorpsbruk
pisi|Latorpi mõisa häärber Latorpsbruk on küla Rootsis Örebro lääni Örebro vallas Tysslinge distriktis.
Asulasse rajati aastal 1640 hõbedatöötlemise koda. Aastal 1773 hakati seal valmistama maarjast. Aastani 1859 oli sealne maarjasetööstus suurim maarjasevalmistaja Rootsis. Küla lähistele Kilsbergeni ahelikku rajati ka paemurd. Külas hakkas tegutsema ka saekaater, mille omanik oli AB Latorp. Saekaatrile kuuluvad maad eraldati aastal 1848 Latorpi mõisaks, mille häärberi juures asunud väike asula kandis nime Latorp. Aastal 1990 liideti see Latorpsbrukiga.
Aastal 1897 avati Örebro–Svartå raudtee, millel oli ka Latorpsbruki raudteejaam. Jaamast algas 5,4 kilomeetri pikkune harutee, mis viis Garphyttanisse sealse tehase juurde.
Latorpi järgi on nime saanud ordoviitsiumi Latorpi lade.
Muravjov
Muravjov oli aadlisuguvõsa.
Suguvõsa esindaja Rjazani bojaari Vassili Alapovski poeg oli Ivan Muravei, kes aastast 1488 omas Novgorodis maad. Suguvõsa esindaja kindralporutšik Nikolai Jerofejevitš Muravjov (suri 1770) oli ja ta kanti Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Euroopa poliitilise kultuuri auhind
Euroopa poliitilise kultuuri auhind (inglise keeles European Prize for Political Culture) on Hans Ringieri fondi poolt kord aastas välja antav auhind.
Kärevere mõis (Äksi)
Kärevere mõis (saksa keeles Kerrafer) oli rüütlimõis Äksi kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Tartu valda.
Ajalugu
Mõis rajati 17. sajandil.
Ēķini mõis
Ēķini mõis (saksa keeles Heydekenshof, varem Broesemoise, läti keeles Ēķina muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Astijärve kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Valmiera piirkonnas Burtnieki vallas.
Ajalugu
1490. aastal ostis Ambrosius Heydecken selle mõisa Andreas Finckilt ära. 1572. aastal ostis Ewert Heydecken Libbert Stalhoewetilt veel tüki maad juurde. Aastal 1638 oli mõis pandituna Eberhard Dettingi valduses, ent reduktsioonikomitee andmetel oli selle omanikuks aastail 1667 ja 1682 major Dietrich Heydecken.
Ümbrikupalk
pisi|Ümbrikupalk Ümbrikupalk on töötasu, mille korral jäetakse riigile maksud tasumata. Ümbrikupalga saamine tähendab seda, et töötaja ei maksa riigile makse ning seetõttu jääb ilma sotsiaalsetest tagatistest, mis talle legaalselt makstud töötasu korral tagatud oleksid.
Ēķini mõis
Ajalugu
Temalt päris mõisa Anna Elisabeth Högerstierna, seejärel tema õde Mirau. Viimase tütre kaudu läks mõis Johann Georg Blücheri valdusse. Seejärel oli mõisa omanikuks Otto Friedrich Högerstiern. Tema valduses oli mõis aasta ja üks päev, seejärel oli ta sunnitud Blücheri võlausaldajate nõudmiste tõttu mõisast loobuma. 18. augustil 1776 andis Katariina II selle mõisa koos Zvārte mõisaga kindralfeldmarssal Pjotr Rumjantsev-Zadunaiski valdusse. Aastal 1806 ostis Theodor Heinrich von Schroeder tema pojalt kogusumma 489 120 rubla eest Ēķini, Astijärve, Seķi, Rūte, Zvārte, Dūre, Briede ja Pučurga mõisa.
Ümbrikupalk
Töötaja, kes võtab vastu ümbrikupalga, riskib sellega, et tulevikus ei saa ta töö-, haigus-, ja koondamishüvitisi ning tema pension väheneb. Samuti on ta töövaidluste korral nõrgemal positsioonil.
Ēķini mõis
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 3/4 adramaad, sellele allus 70 mees- ja 90 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus (koos Zvārte mõisaga) 1/2 adramaad, aastal 1688 kuulus mõisatele 4 ja 1/8 adramaad. Aastal 1734 oli mõisatel adramaid 4 ja 1/4, aastal 1757 aga 5 ja 3/8. Aastal 1823 oli mõisate suurus 5 ja 3/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisatel adramaid 5 ja 5/20, aastal 1881 aga 2 ja 4/80, lisaks allus mõisatele 5 ja 73/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.
Ümbrikupalk
Ümbrikupalk Eestis
Palga maksmine ja vastuvõtmine mustalt ehk nn ümbrikupalga kujul on ebaseaduslik. Eestis saab 10-15% palgasaajatest osa või kogu oma palga ümbrikupalgana. Ümbrikupalga maksmine ei vabasta saajat tulumaksu maksmisest. Maksud on meie ühine fond, mida kasutame Eesti juhtimiseks ja millega igaüks meist aitab kaasa avalike teenuste osutamisele. Ainuüksi sotsiaalküsimused, haridus ja julgeolek moodustavad 57% avalikest kulutustest. Maksudena kogutud raha kasutatakse ka kultuuri, teede ehituse, keskkonnakaitse, kohtusüsteemi, põllumajanduse jne toetamiseks. Maksude maksmata jätmine võtaks meilt ära järgmised võimalused:
Ēķini mõis
Mõisa suurus
1920. aasta agraarreformi ajal oli mõisa suurus 249 hektarit.
Ümbrikupalk
Plussid ja miinused
Ümbrikupalga maksmisel ja vastuvõtmisel on nii plusse kui ka miinuseid:
Sissi Nylia Benita
Sissi Nylia Benita (sündinud 25. märtsil 1999) on Eesti laulja.
Ümbrikupalk
Plussid ja miinused
Plussid:
Sissi Nylia Benita
Ta saavutas võistlusliku saatesarja "Eesti otsib superstaari" seitsmendal hooajal teise koha.
Võistlusel Eesti Laul 2019 osales ta lauluga "Strong", mis pälvis 4. koha.
Bilczów
Bilczów on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Bilczów asub Busko-Zdrójst ligi 9 km ja Kielcest umbes 54 km lõunas.
Sissi Nylia Benita
Isiklikku
Tema isa on Dave Benton, tema vanaisa oli kontrabassimängija Andi Villenthal (1948–2021).
Ümbrikupalk
Plussid ja miinused
Miinused:
Ümbrikupalga maksmine erinevates töövaldkondades
Ümbrikupalga levimus Euroopas 2007. aastal oli kõige kõrgem eelkõige ehitussektoris ja tööstussektoris, kus 20% ametlikult töötavatest inimestest saavad ümbrikupalka. Põllumajanduses, majutus- ja toitlustussektoris, remonditeenustes, transpordis ja jaekaubanduses jääb ümbrikupalga saajate osakaal 2-13% vahele. Ümbrikupalga maksmine on levinud kõikides majandussektorites.
Enn Kokk
Enn Kokk (19. juuni 1937 Juminda – 19. august 2019 Öregrund) oli eesti rahvusest Rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik ja ajakirjanik.
Tumala mõis
Tumala mõis (saksa keeles Thomel) oli rüütlimõis Pöide kihelkonnas Saaremaal .Tumala mõis asub tänapäevase haldusjaotuse järgi Saare maakonnas Saaremaa vallas (eelmise haldusjaotuse järgi Orissaare vallas).
Enn Kokk
Ta sündis aastal 1937 Juminda kalurikülas. Aastal 1944 põgenes ta koos vanematega Rootsi ja kasvas üles Stockholmis. Ta on lõpetanud Uppsala Ülikooli.
Tumala mõis
Ajalugu
1495. aastal läänistas ordumeister Wolter von Plettenberg Tumala külas adramaid Hinrich Schulmannile.
Enn Kokk
Ta kuulus aastatel 1961–1962 Rootsi Sotsialistlike Tudengite Liidu juhatusse. Ta on töötanud ajakirja Side toimetuses. Aastatel 1961–1964 kuulus ta Vaba Eesti toimetuse kolleegiumi. Ta on aastast 1968 töötanud Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei keskjuhatuses, ta on olnud erakonna peamisi ideolooge. Aastatel 1974–1983 oli ta rootsikeelse ajakirja Aktuellet i Politiken peatoimetaja. Seejärel oli ta Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei asesekretär. Aastast 1989 viibis ta partei ülesandel sageli Balti riikides.
Tumala mõis
Ajalugu
Tumala mõis on ilmselt asutatud 16. sajandi esimesel poolel või 16. sajandi keskel läänimaa keskusena.
Enn Kokk
Ta on toimetanud rootsi keeles "Töölisliikumise lauluraamatu" (1960), "Joe Hilli laulud" (1969), "Vasakpoolsuse teed" (1973), "Parempoolsed jõud Rootsis" (1973, lisatrükk 1975), "Tülitsevad vasakparteid" (1975), "Kas paremjõud kujundavad Rootsit?" (1976) ja muud poliitilist kirjandust. Ta tegi kaastööd raamatule "Vaba Eesti tähistel" (2000).
Tumala mõis
Ajalugu
Tumala mõis jäi Schulmanni perekonna valdusteks kuni 1613. aastani, kui mõis Taani kuninga poolt Heinrich Schulmannilt konfiskeeriti seoses tolle rootslasi toetava tegevusega.
Soreuere
Soreueue, Taani-aegne Eestimaa vasallisuguvõsa.
Enn Kokk
Isiklikku
Ta oli kaks korda abielus. Tema abikaasa oli Rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik Birgitta Dahl (nad abiellusid aastal 1986); nad elasid Uppsalas.
Soreuere
Pärit arvatavasti Sõrve külast Harjumaal.
Tumala mõis
Ajalugu
13.–14. mail 1801 külastas koos saatjaskonnaga Saaremaad Vene tsaar Aleksander I (1777–1825), kes oma visiidil lõunatas Tumala mõisas.
1869. aastast korraldas Tumala mõis koos Muhu-Suuremõisa mõisaga Suure väina laevaliiklust.
1919. aasta mõisate riigistamise järel kolis mõisahoonesse kool.
Omanikud
Mõisa algsed omanikud olid Schulmannid. 1671. aastal omandas mõisa Matthias von Stackelberg. Tumala mõis jäi Stackelbergide omandisse kuni 1919. aasta riigistamiseni. Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Otto Reinhold Matthias von Stackelberg.
Tumala Stackelbergid olid suguvõsa Mäo, Vääna ja Riisipere-Sutlema suguvõsaliinide rajajad.
Tänapäeval on mõis eraomandis.
Peahoone
Tumala mõisa peahoone ei ole säilinud. 1930. aastatel ehitati peahoone kohale ühekorruseline kivist koolihoone, mille ehitamisel on ilmselt kasutatud vana mõisamaja müüre.
Far Cry 3
pisi|Far Cry 3 logo "FarCry 3" on avatud maailmaga FPS videomäng, väljatöötatud Ubisoft Montreali, Ubisoft Massive'i, Ubisoft Red Stormi, Ubisoft Reflections ja Ubisoft Shanghai koostöös, ning avaldatud Ubisofti poolt Microsoft Windowsile, Xbox 360-le ja PlayStation 3-le.
Tumala mõis
Kõrvalhooned
Mõisaansamblisse on kuulunud sissesõidutee ja pargi äärel hulgaliselt kõrvalhooneid, muuhulgas tall, ait, laudad, aednikumaja, ait-kuivati, millest on osad hooned säilinud ümberehitatud kujul.
Kõrvalhoone (tall või ait) esiväljaku äärel, mille ühel otsal elamu, on suur ja lai hoone, kõrge poolkelpkatusega, mille räästakarniis on laotud paeplaatidest. Hoone keskosas on sügav sisseaste, mille räästast kannab dolomiitplaatidest tahutud klassitsistlik ümarsammas. Hoonel oli algselt mantelkorsten. Ehitust võib lugeda XIX sajandi alguse klassitsistlikuks hooneks.
Park
Mõisa park jagunes kolme ossa, millest esimesed kaks osa olid regulaarsed, viimane vabakujuline. Pargi esimene osa oli auväljak, kuhu suundus peahoone keskteljele orienteeritud allee. Teine allee oli suunatud majandushoonete grupile. Peahoone taga on algselt asunud ilmselt ehisaed, mida ääristasid pärnaalleed.
Pargi teise osa moodustas esiväljakule orienteeritud (mitte peahoonele) iseseisev barokkpark – selgepiiriliselt regulaarse planeeringuga pargi väljad olid kujundatud tasandatud laskuvate terrassidena, mis vaheldumisi olid kaetud tiheda puistuga, tiikide süsteemiga või olid avatud väljadena. Parki läbis pikiteljena tee, mis lõppes pargi tagaserval asunud künka jalamil. Viimasel asus eeldatavalt pargipaviljon, mis pole säilinud. Pargi jaotasid väljakuteks peateega ristuvad astangud, alleed ja teed. Avatud ja suletud väljakud looksid valguse-varju vaheldumise. Paviljonist avaneks vaade avamaastikku. Seega oli tegu stiilse barokkpargiga XVIII sajandi lõpust, millest peale üksikute põlispuude ei ole midagi säilinud.
Ristamine
Ristamine on loomade ja taimede aretamisvõte, mille puhul genotüübilt erinevate isendite sugurakud ühendatakse sügoodiks.
Tumala mõis
Park
Pargi kolmanda osa moodustas suur tammepuitniit barokkpargi taga ja küljel. Selle pargiosa sügavus on 500 meetrit, mis läheks sujuvalt üle looduslikuks metsaks.
Ristamine
Ristamise eesmärk on tõu- ja sordiaretuses parandada või täiustada olemasolevaid tõuge ja sorte ning kujundada uusi või saada tarberistlusega produktiivtaimi ja -loomi.
Tumala mõis
Kabel
Mõisaansambli pargi põhiteljest mõnevõrra väljaviiduna asus väiksel künkal hilisklassitsistlik kivikabel, mis on varemetes. Kabelil oli portikus, mida kujundasid neli stiilset dolomiitplokkidest tahutud ümarsammast ning kolmnurkviil klassitsistliku frontooniga ja friisiga. Viiluvälja kaunistus oli raidkiviplaat vapiga ning dateeringuga "18/0.St/46". Kabelit ümbritseb tamme- ja pärnasalu ning kabeli juurde viib lühike puiestee. Kabelisse on maetud von Stackelbergid.
Ristamine
Ristamine vanemate vahel, kes erinevad üksteisest vaid ühe geenipaari poolest või kus vaadeldakse vaid üht tunnuspaari, on monohübriidne ristamine.
Ristamine, kus vanemvormid erinevad teineteisest kahe tunnuse (tunnuspaari) poolest, õieti kahe geenipaari poolest, on dihübriidne ristamine.
Looma- ja taimeliikide, -rasside, -varieteetide jne omavahelist ristamist nimetatakse hübriidimiseks.
Westfield World Trade Center
pisi|260x260px|Westfield World Trade Center Westfield World Trade Center on New Yorgis Manhattanil asuva Maailma Kaubanduskeskuse kompleksi kaubanduskeskus, mida haldab ja haldab Unibail-Rodamco-Westfield. Kaubanduskeskus avati 16. augustil 2016, tegu on suurima kaubanduskeskusega Manhattanil. Seal on 125 jaemüügipinda. See asendab ostukeskuse Mall at the World Trade Center, maa-aluse kaubanduskeskuse, mis hävitati 11. septembril 2001. aasta terroirünnakutes.
Kaubanduskeskus ühendab PATH-i ja New Yorgi metroosüsteeme.
Eesti viipekeel
Eesti viipekeel (ingl Estonian Sign Language) on iseseisva grammatika ja sõnavaraga visuaal-motoorne keel, mida tajutakse silmadega ja väljendatakse kehaga.
Eesti viipekeele staatus ja areng on otseselt seotud ühiskonna suhtumisega kurtide kogukonda ja kultuuri. Olulisel määral on eesti viipekeelt ja selle grammatikat mõjutanud Eesti haridus- ja sotsiaalpoliitika eri perioodidel. Eesti kurtide kogukonda ühendav eesti viipekeel on visuaal-motoorne keel nagu ka kõik teised viipekeeled maailmas. Keeleseaduse järgi on „eesti viipekeel iseseisev keel ning viibeldud eesti keel on eesti keele esinemiskuju”. Eestis kasutab eesti viipekeelt regulaarselt 4500 inimest, kelle hulgas on 2000 kurti, kes vajavad tõlketeenust.
Viipekeele üldine kirjeldus
Maailmas on ligikaudu 6500–7000 keelt, sealhulgas nii visuaal-motoorsed kui ka auditiiv-verbaalsed keeled. Auditiiv-verbaalsed keeled on kõneldud keeled, mida tajutakse tavaliselt kuulmismeelega. Visuaal-motoorsed keeled on visuaalsed keeled, mida tajutakse nägemismeelega ja väljendatakse käte, näoilmete ja kehaga. Visuaal-motoorse keele kasutamise põhjused võivad olla näiteks kurt laps või kurdid lapsevanemad. Viipekeel on loomulik keel, mis sarnaneb verbaalse keelega mitmeti, kuid viipekeele visuaalsusel rajaneva struktuuri tõttu on neil ka erinevusi. Viipekeel on kokkuleppeline kommunikatsioonisüsteem, mis on tekkinud spontaanselt kõikides kurtide kogukondades. Viipekeel omandatakse lapsepõlves loomulikult keelekeskkonnast samas vanuses, kui kuuljad lapsed omandavad verbaalse keele, ning see täidab samu sotsiaalseid ja mentaalseid funktsioone kui verbaalne keel.
Viipekeele peamise sisu moodustavad viiped, mis avalduvad viiplemise ehk viipekõne kaudu. Viipel kui keelelist teavet kandval keelesümbolil on oma kindel „häälikuline” kuju. Viipe osad on käekuju (käevorm); koht, kus viibe moodustub; liigutus ja mitteverbaalne signaal ehk näoilme, suupilt ja kehahoid.
Eesti viipekeele tekkeaeg on siiani täpselt määratlemata, kuid eesti viipekeele ajaloo uurijad on rõhutanud, et selle teke võib olla seotud esimese kurtide kooli avamisega Vändras. Eesti viipekeel (rahvusvaheline kood ESO) kuulub maailmas ametlikult tunnustatud keelte hulka ning on registreeritud maailma keelte andmebaasis Ethnologue.
Eesti viipekeele küsilause kirjelduse leiab „Viibelda on mõnus” käsiraamatust, kus on välja toodud, et küsilause puhul on kulmud tõstetud, silmad kissis, keha võib olla ettepoole kaldus ning õlad võivad olla pisut tõstetud. Küsiviibe esitatakse kas lause alguses, lõpus või nii alguses kui ka lõpus.
Fonoloogia
1960. aastal lõi William C. Stokoe SignWriting süsteemi, mis baseerub ameerika viibete fonoloogia kirja panemisel. SignWriting ei käsitle vaid mittemanuaalseid märke, vaid ka muid viipeid puudutavaid aspekte, näiteks käevormi, liigutust ja peopesa orientatsiooni. Stokoe uuris ameerika viipekeelt keeleteaduslikust vaatenurgast ning tõi Ameerika viipekeele esimesena keeleteaduse huviorbiiti. Ka eesti viipekeele kirjasüsteem ehk transkirptsioonisüsteem põhineb SignWriting süsteemil. Hollandis loodi oma süsteem hollandi viipekeele kirja panemiseks, mis erineb SignWriting süsteemist.
Stokoe võttis viipe väikseima tähendust mittekandva elemendi tähistamiseks kasutusele mõiste kireem (kreeka χείρ cheir 'käsi') ja nimetas viibete struktuuri ja organiseeritust uuriva teadusharu kiroloogiaks.
Eesti viipekeele õpetamine
Eesti viipekeelt kui võõrkeelt õpetatakse Tartu Ülikoolis (sh Viljandi Kultuuriakadeemias), THINK MTÜ-s (Tartus ja Tallinnas) ja Tartu Rahvaülikoolis.
Viibeldud eesti keel
Viipekeelte kõrval on olemas ka suuliste keelte visualiseeritud vormid ehk viibeldud keeled (ingl signed languages). Viibeldud eesti keel põhineb suulise keele grammatikal ja seda pruukides muudetakse kõne või tekst viibete ja sõrmendamise (ingl fingerspelling) abil nähtavaks. Sõrmendamisel kirjutatakse tähed ja numbrid käevormide abil õhku. Sõrmendamine ei ole viipekeele osa. Hoolimata sellest on sõrmendite kasutamine tavaline, eriti siis, kui tahetakse edasi anda eestikeelse sõna täpset kirjapilti (näiteks nimede, võõrsõnade märkimisel), harvem ka siis, kui vajalikku viibet ei teata.
Eesti sõrmendid ehk sõrmendamine ei ole omaette visuaal-motoorne keel, vaid on auditiiv-verbaalse eesti keele tähemärkide edasiandmine ehk õhus kirjutamine.
Kultuurišokk
pisi|Kultuurišoki faasid Kultuuršokk on kogemus, mida inimene võib tunda, kui reisib või kolib enda omast erinevasse kultuurikeskkonda. Inimene võib kogeda isiklikku meelesegadust, mis tuleneb võõrastavast eluviisist, sotsiaalsetest raskustest või uuele elukorraldusele üleminekust. Kultuurišoki üks levinumaid põhjuseid on võõrkeskkond. Kultuurišokki võib kirjeldada neljas faasis: mesinädalad, läbirääkimised, kohanemine ja vastuvõtmine. Selle tekkimist on raske ära hoida, kuna kultuurikontrastid mõjutavad üksikisikuid väga erinevalt.
Levinumad on probleemid: teabeväsimus, keelebarjäär, vanuseline vahe, tehnoloogiline lõhe, oskuste vähesus/paljusus, töötus/ületöötamine, koduigatsus, reageerimisvõime.
Ljudmila Jantšenko
Ljudmila Jantšenko (sündinud 6. veebruaril 1951 Narvas) on Eesti ökonomist ja poliitik, Kohtla-Järve linnapea.
Ta lõpetas aastal 1972 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna rahanduse ja krediidi erialal.
Ta oli Kohtla-Järve abilinnapea. 28. septembrist 2016 – 2021 oli ta Kohtla-Järve linnapea.
Ta kuulub ka Jõhvi vallavolikokku valimisliidu "Jõhvi – meie kodu" fraktsiooni liikmena.
Ta on 3. märtsist 1998 Keskerakonna liige.
Rinnatis
pisi|Kindlusetorni kaitserinnatised Rinnatis ehk parapett (prantsuse keeles parapet < itaalia keeles parapetto < parare 'katma, kaitsma' + petto 'rind') on katust, silda, kaldapealset vms piirav madal sein.
Samasuguse etümoloogiaga on rinnatise saksakeelne nimetus Brustwehr.
Algselt kasutati rinnatisi hoonete kaitseks sõjalise rünnaku vastu, tänapäeval täidavad need peamiselt tule leviku tõkestamise ülesannet.
Rinnatised on väga tavalised Londonis, kus 1707. aasta ehitusseadusega keelati puidust katuseräästaste ehitamine ja nõuti selle asemel poole meetri kõrguste tellistest rinnatiste püstitamist.
Rinnatised sildadel ja teistel kõrgetel ehitistel kaitsevad kasutajaid allakukkumise eest. Need võivad täita ka vaate piiramise ülesannet, takistada prügi allaloopimist ja olla müraseinaks. Kuna sillarinnatised ei pea toimima tuletõkkena, siis tohib neid teha ükskõik millisest materjalist, aga kõige levinumad materjalid on profiilteras, alumiinium, puit ja terasbetoon.
Euroopa Standardikomitee arvab rinnatised sõidukite või jalakäijate liikluse piirdesüsteemide hulka.
Rinnatiseks nimetatakse ka paisu, tammi, muuli või muu ehitise harjal olevat märja (ehk ülemise bjefiga külgneva) nõlva poolses servas paiknevat seina, mis kaitseb harja lainete mõju eest.
Aḩmad al-Mīrghanī
Aḩmad al-Mīrghanī (araabia keeles أحمد الميرغني‎; 16. august 1941 Põhja-Hartum – 2. november 2008 Aleksandria, Egiptus) oli Sudaani poliitik, aastatel 1986–1989 Sudaani president.
30. juunil 1989 kukutas ‘Umar Ḩasan Aḩmad al-Bashīr tema valitsuse sõjaväelise riigipöörde käigus.
Joachim Blichfeld
Joachim Blichfeld (sündinud 17. juulil 1998 Frederikshavnis) on Taani jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliigaklubis Växjö Lakers ründajana paremäärel.
Aastatel 2014–2016 mängis ta Rootsi klubi Malmö Redhawksi noortevõistkonnas. Seejärel siirdus ta Põhja-Ameerikasse, mängides kolm hooaega noorteliiga Western Hockey League'i (WHL) klubis Portland Winterhawks. Hooajal 2018/19 oli ta WHL-is resultatiivseim mängija (53+61). Samal hooajal pälvis ta liiga hooaja parimale mängijale antava Four Broncos Memorial Trophy.
2016. aastal valis San Jose Sharks ta NHL-i draft'is 210. valikuna. 2017. aasta detsembris sõlmis ta Sharksiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2019/20 asus ta mängima Sharksi tütarklubis San Jose Barracuda. Debüüthooajal sai ta AHL-is kirja 16 väravat ja 16 väravasöötu ning valiti 2020. aastal AHL-i tähtede mängule. NHL-is debüteeris ta 12. detsembril 2019 mängus New York Rangersi vastu. Pärast seda pääses ta sel hooajal Sharksi meeskonnas NHL-is väljakule veel kahes mängus.
Hooaja 2020/21 esimeses pooles mängis ta laenul Taani kõrgliigaklubis Frederikshavni White Hawks. Seejärel naasis ta Põhja-Ameerikasse. Hooajal 2020/21 pääses ta Sharksi meeskonnas NHL-is väljakule viies mängus ning lõi 24. aprillil 2021 mängus Minnesota Wildi vastu oma esimese värava NHL-is. Hooajal 2021/22 tegi Blichfeld Barracudas mängides oma resultatiivseima hooaja AHL-is (24+21).
2022. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Växjö Lakersiga.
Taani jäähokikoondise koosseisus osales Blichfeld 2022. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi viis väravat.
Miki Sugawara
Miki Sugawara (jaapani keeles 菅原 美希 Sugawara Miki) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastal 1998 7 mängu.
Rootsi vabatahtlike kompanii
Rootsi vabatahtlike kompanii ehk Rootsi Vabakorpus Eestis (ka Rootsi vabatahtlike korpus; rootsi keeles Svenska kåren i Estland) oli Eesti Rahvaväe koosseisu kuulunud jalaväekompanii Eesti Vabadussõjas.
Moodustamine
thumb|right|Carl Axel Mothander, Rootsi vabatahtlike kompanii ülem. 1918. aasta lõpul pidas Eesti Ajutise Valitsuse eridelegatsioon välisminister Otto Strandmani juhtimisel Stockholmis läbirääkimisi Rootsi valitsusasutustega sealt sõjalise abi saamiseks. Rootsi valitsus ei nõustunud riiklike vägede saatmisega Eestisse. Vahepeal oli küsimus sattunud ka ajakirjandusse, kus algatus leidis poolehoidu. Peamiselt ajakirjanduse õhutusel algaski Rootsis 1918. aasta detsembri lõpul eraviisiline vabatahtlike kogumine Eestisse saatmiseks.
27. jaanuaril 1919 sõlmis Eesti sõjaminister Konstantin Päts Rootsi majori Carl Axel Mothanderiga lepingu rootsi vabatahtlike võtmiseks Eesti Rahvaväe teenistusse. Lepingu järgi kohustus major Mothander 14 päeva jooksul formeerima Rootsi kodanikest 300-mehelise salga võitluseks Eestisse tunginud Punaarmee üksustega. Eesti valitsus kohustus omalt poolt tasuma vabatahtlike palgad ning hankima formeeritavale üksusele riide- ja lahinguvarustuse. Tegelikult moodustati üks rootsi kompanii, mille koosseis 13. aprillil 1919 tõusis 178 meheni.
Tegevus Vabadussõjas
2. aprilliks oli üksus saavutanud ilmselt enam-vähem rahuldava seisukorra, mistõttu Sõjavägede Ülemjuhataja kindralmajor Johan Laidoner andis korralduse see järgmisel päeval Lõunarindele Soomusrongide divisjoni Scoutspataljoni käsutusse saata. Salga ülemaks määrati major Lambert Hällén. Lõunarindel viibis kompanii veidi üle kuu, võttes koos Scoutspataljoniga osa lahingutest Petseri piirkonnas. 24. aprillil läks kompanii 2. diviisi käsutusse.
Suuline keel
Suuline keel ehk suuline kõne on keel, mis tekib inimes(t)e suhtlemisprotsessis (spontaanse vormina), vastandudes kirjalikule keelele.
Rootsi vabatahtlike kompanii
Tegevus Vabadussõjas
Mai alguseks oli kompanii isikkoosseis jäänud väga väikeseks, ulatudes 5. mail koos ohvitseridega 68 meheni. Samuti oli väeosas tekkinud sisekonflikt major Mothanderi ja kompanii ohvitserkonna vahel, mistõttu andis sõjaminister 17. mail käsu rootsi kompanii likvideerida. Osa rootsi vabatahtlikke lahkus Eestist kodumaale Rootsi, mõned neist aga astusid teenistusse Eesti sõjaväkke, Taani vabatahtlike kompaniisse ja Vene valgekaartlaste Põhjakorpusse.
Suuline keel
Paljusid keeli ei saa kirjalikult esitada ja seetõttu esinevad need keeled ainult suuliselt.
Suulisel keelel on mitmeid põhimõttelisi erinevusi kirjalikust keelest, nt toimub suuline kõne sageli silmast silma ja dialoogivormis.
Vasara tänav (Tartu)
Vasara tänav on tänav Tartus Ropka linnaosas ja Ropka tööstusrajooni linnaosas.
Vasara tänav algab Aardla tänavalt ja tänava üks haru lõppeb Tähe ja teine haru Jalaka tänavaga ristumisel.
Merenuka
Merenuka on küla Harjumaal Lääne-Harju vallas. Ta asub Keila jõe suudmest vahetult idas.
Küla eraldati 2019. aastal Keila-Joa alevikust. Küla moodustamise ettepanekut põhjendasid kohalikud elanikud eraldatusega ülejäänud tiheasustusest Keila-Joa alevikus.
Küla pindala on 6 hektarit, millega see on Eesti väikseim küla.
Salu tee (Tallinn)
Salu tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis. Salu tee algab Keskteelt, ristub Heki teega ja lõpeb Hõbekuuse teel. Salu tee on peaaegu edela–kirdesuunaline ja ligikaudu 270 meetri pikkune.
Salu tee sai nime 1924. aastal.
Konstantin Rosée
Friedrich Konstantin von Rosée (Venemaal tuntud kui Konstantin Maksimovitš Roze, vene keeles Константин Максимович Розе) (16. november (ukj 27. november) 1798 Sõõrike mõis – 6. märts 1868 Tartu) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane. Kindralmajor.
Elulugu
Konstantin Rosée sündis Sõõrike rentniku ja Tahu mõisniku porutšik Magnus Wilhelm Rosée ja tema abikaasa Marie von Stackelbergi (1770–1843) pojana. Astus Venemaa sõjaväeteenistusse ja ülendati 1819. aastal ohvitseriks: temast sai kaardiväe jäägripolgu praporštšik. 1833. aastal anti talle kaardiväepolkovniku auaste. Tema sõjaväeline karjäär tipnes kindralmajori aukraadiga, mille ta sai 1843. aastal. 1847. aastal anti talle Püha Georgi IV klassi orden.
Vorbuse mõis
1853. aastal pantis ta Friedrich von Hoyningen-Huene käest kolmeks aastaks Vorbuse mõisa. Pärast pandilepingu lõppemist müüsid Hoyningen-Huene pärijad selle talle päriseks. 1868. aastal kinnistati see tema tütarde nimele.
Bernhard Starkbaum
Bernhard Starkbaum (sündinud 19. veebruaril 1986 Viinis) on Austria jäähokimängija, kes mängib väravavahina Austria kõrgliigaklubis Vienna Capitals.
Ta alustas klubikarjääri Austria klubis EC VSV, debüteerides Austria kõrgliigas hooajal 2007/08. Hooajal 2011/12 oli Starkbaum Austria kõrgliigas parima tõrjeprotsendiga väravavaht (93,6%).
Aastatel 2012–2016 mängis Starkbaum Rootsi kõrgliigas, esimesel hooajal Modo Hockeys ja seejärel kolm hooaega Brynäs IF-is. Hooajal 2012/13 sai ta Rootsi kõrgliigas väravavahtidest kirja enim nullimänge (8).
Austria jäähokikoondise koosseisus on Starkbaum osalenud 2014. aasta taliolümpiamängudel ja kuutel maailmameistrivõistlustel (2009, 2013, 2015, 2018, 2019 ja 2022).
Zbludowice
Zbludowice küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Zbludowice piirneb põhjas Busko-Zdrójga ja asub Kielcest ligikaudu 47 km lõunas.
Solnessi Arhitektuurikirjastus
Solnessi Arhitektuurikirjastus on Eesti kirjastus, mis kirjastab arhitektuuri väljaandeid. Kirjastus asutati 1990. aastate algul. Kirjastuse nimi on pandud Henrik Ibseni teose "Ehitusmeister Solness" peategelase järgi.
Kirjastus kirjastab aastaraamatut Projekt ja Ehitus, ajakirja Eramu & korter, sarja "Eesti arhitektuuriraamat".
Argentina Katoliiklik Ülikool
Argentina Katoliiklik Ülikool (hispaania keeles Pontificia Universidad Católica Argentina) on eraülikool Argentinas mitmes linnas. Ülikooli peahoone asub Buenos Aireses.
Herta Oberheuser
pisi|Oberheuser [[Nürnberger Ärzteprozess|Nürnbergi arstide protsessil]] Herta Oberheuser (15. mai 1911 Köln – 24. jaanuar 1978 Linz am Rhein) oli saksa arst. Ta tegi Auschwitzi koonduslaagris ja Ravensbrücki koonduslaagris vangidega katseid.
Argentina Katoliiklik Ülikool
Ülikool asutati 1958.
Herta Oberheuser
1937. aastal sai Oberheuser Bonnis meditsiinikraadi, spetsialiseerumisega dermatoloogiale.
Argentina Katoliiklik Ülikool
Ülikoolis õpib üle 18 000 üliõpilase.
Herta Oberheuser
Oberheuser liitus NSDAP-ga internina. Hiljem töötas ta arstina Saksa Tütarlase Liidus (Jungmädelbund, BDM).
Auksaare laht
pisi|Auksaare laht asub Vilsandi põhjarannikul Auksaare laht on laht Saare maakonnas Vilsandi saare juures.
Lahes on Koluma rahu. Lahe idatipus on Orjassaare nukk.
Herta Oberheuser
Ravensbrücki koonduslaagris vastutas ta sulfoonamiidide inimkatsete läbiviimise eest naisvangidel. Inimkatseid tehti poola naiste peal. Need eksperimendid olid mõeldud sulfoonamiidide mõju kindlakstegemiseks. Mõju saamiseks nakatati vange stafülokokkide, gaasgangreeni ja Clostridium tetani bakteriga. Neid opereeris ka dr Oberheuser. (Leutheusser, 155:2003)
Lisaks eksperimentidele tegeles Oberheuser ka sunniviisiliste abortidega, mida tehti naisvangidele, kes olid seitsmendat või kaheksandat kuud rasedad. Arstliku sekkumise kõrval esines ka surnuks peksmist, mille tagajärjel looted aborteerusid.
Ühe allika kohaselt mõrvanud ta ka terveid lapsi õli ja evipan 'i (heksobarbitaal (N01AF02)) süstidega ning eemaldanud jäsemeid ja elutähtsaid elundeid.
Nürnbergi arstide protsessil süüdistati Oberheuserit ainsa naisena inimsusvastastes kuritegudes. (Leutheusser, 155:2003) Oberheuserist sai sõjakurjategija ja ta mõisteti 20 aastaks vangi, kuid vabastati hea käitumise eest ennetähtaegselt 1952. aasta aprillis. Ta asus tööle perearstina.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Herta Oberheuser ja saksakeelset artiklit de:Herta Oberheuser seisuga 29.09.2017.
Sranani keel
Sranani keel on inglispõhine Atlandi kreoolkeel.
Sranani keelt kõneldakse Suriname Vabariigis Lõuna-Ameerika kirdeosas. Suurem osa kõnelejatest elab Suriname Paramaribo ringkonnas ja Suriname põhjapoolsetel rannikualadel. Vähemal määral on kõnelejaid ka Arubal, Sint Maartenis, Kariibi Madalmaades ja Prantsuse Guajaanas. Lisaks kõneldakse sranani keelt ka Hollandis, kus on suur Suriname kogukond.
Seabrooki kogudus
Seabrooki kogudus (E.E.L.K. Seabrooki Kogudus, inglise keeles Estonian Evangelical Lutheran Church in Seabrook) on 1949. aastal asutatud Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku kogudus.
Sranani keel
Kõnelejate arv
Sranani keelt kõneleb emakeelena umbes 126 000 surinamlast ja teise keelena umbes 300 000 surinamlast. Olgugi et Suriname ametlik keel on hollandi keel, on sranani keel riigis kasutusel lingua franca´na. Lisaks elab Hollandis ligi 300 000 Suriname päritolu inimest, kellest suur osa kõneleb sranani keelt.
Seabrooki kogudus
Kogudus tegutseb New Jersey osariigis Seabrookis.
Koguduse õpetajad:
Sranani keel
Foneetika ja fonoloogia
Sranani keeles on 6 diftongi – /ai, ei, ou, oi, au, ui/.
Sranani keele silp koosneb tavaliselt ühest või mitmest konsonandist, millele järgneb vokaal või diftong. Vähemal määral esineb ka kinniseid silpe ehk kaashäälikuga lõppevaid silpe. Kinniste silpide lõpus esinevad enamasti nasaalsed konsonandid /m/ ja /n/. Mittenasaalsed konsonandid ei esine mitte kunagi sõna lõpus. Sõnarõhk on tavaliselt eelviimasel silbil, välja arvatud sõnades, mille viimane silp lõppeb nasaalse konsonandiga, mis puhul on sõnarõhk viimasel silbil.
Seabrooki kogudus
Koguduse esimees on alates 2005. aastast Harry Virunurm.
Sranani keel
Morfoloogia ja süntaks
Sranani keeles on järgmised sõnaliigid: nimisõna, omadussõna, asesõna, arvsõna, tegusõna, määrsõna, hüüdsõna, sidesõna, kaassõna, ja artikkel.
Sranani keel on analüütiline keel, milles on vähe seotud morfeeme. Afiksatsioon on harva esinev nähtus ja on enamasti seotud sõnade tuletamisega. Näiteks tegijanimesid saab keeles väljendada tuletussufiksiga -maN (nt. wroko, 'töö' → wrokomaN, 'töötaja'). Olulisimad sõnamoodustusviisid on konversioon (nt. fisi, 'kala' → fisi, 'kala püüdma'), reduplikatsioon (nt. taki, 'rääkima' → takitaki, 'lobisema') ja kompositsioon ehk sõnade liitmine (nt. agu, 'siga' + meti, 'liha'  → agumeti, 'sealiha' ).
Manderstjerna
Manderstjerna (rootsi keeles Manderstierna, vene keeles Мандерштерн), varem Dargemann, oli Pommerist Wolgastist pärit aadlisuguvõsa. Suguvõsa suri meesliinis välja 1888. aastal.
Ajalugu
Suguvõsaliin algab Pommerist Wolgastist 1640. aasta paiku Rootsi rännanud Georg Dargemanniga (suri 1688), kes oli Stockholmis kullassepp. Kuningas Karl XI tõstis tema poja tolliametnik Johann Dargemanni (1659−1739) 15. märtsil 1692 aadliseisusse ja too sai perekonnanimeks Manderstierna. Viimase poeg Johann Manderstierna (u 1690 − pärast 1740) läks Rootsi sõjaväest ooberstleitnandi auastmes erru ja asus elama Eestimaale. Ta oli 1730. aastal naitunud Lihula, Matsalu ja Vatla mõisa pärija vabapreili Brita Christina Bielkega (1710−?). Keisrinna Anna doneeris mõisad talle 1735. aastal. Eestimaal kujunes suguvõsanimeks saksapärane Manderstjerna. Johanni valdused päris poeg Sten Göran von Manderstjerna (1743−1803), kes loovutas elu lõpul kõik oma Eestimaa valdused ja asus elama Moskvasse. Tema järeltulijad jäid seotuks Venemaaga. Suguvõsa kustus meesliinis 1888. aastal.
Sranani keel
Morfoloogia ja süntaks
Sranani keel on nominatiiv-akusatiivne. Käändemärgistus avaldub vaid ainsuse 3. isiku asesõnas, mille puhul eristatakse asesõna subjekti – ja objektivorme.
Grammatilised kategooriad
Sranani keele nimisõnadel on definiitsuse kategooria. Määraval artiklil on olemas nii ainsuslik vorm a kui ka mituslik vorm den, mis on vastavalt ka ainsuse ja mitmuse 3. isiku pronoomenid. Umbmäärane artikkel wan on identne numbriga üks. Sranani nimisõnadel puuduvad klassi-, käände-, ja arvukategooriad. Nimisõnade mitmus jäetakse kas üldse märkimata või märgib mitmust määrava artikli mitmuslik vorm den (nt. a pikin, 'laps'; den pikin, 'lapsed'; pikin, 'laps/lapsed'). Kuuluvust märgitakse sõnajärjega või eessõna fu abil (nt. Mary pikin / a pikin fu Mary, 'Mary laps').
Sranani asesõnadel on isiku-, arvu-, ja käändekategooriad. Ainsuse 3. isiku asesõnal on kaks erinevat vormi – a tähistab asesõna subjektivormi ja en asesõna objektivormi või ainsuse 3. isiku possessiivpronoomenit. Sranani keeles eristatakse inklusiivset ja eksklusiivset mitmuse 1. isiku pronoomenit.
Omadussõnade kesk- ja ülivõrre moodustatakse verbide pasa ('mööduma'), moro ('ületama') ja arvsõna wan abil (langa, 'pikk '; moro langa, 'pikem'; moro langa wan, 'pikim').
Sranani verbidel ei ole pöördelisi vorme. Eitust, aega, aspekti ja kõneviisi väljendavad lihtsad preverbaalsed abitegusõnad. Erandiks on perfektiivset aspekti väljendav kaba, mis järgneb põhiverbile. Sranani keeles esineb ka palju sariverbe.
Keelenäide
A mama fon a pikin – Ema peksis last.
Lisaks
Sranani keeles on keeruline koopulaverbide süsteem. Eesti keeles on prototüüpseks koopulaverbiks 'olema', mille vorm jääb samaks nii omadussõnaliste öeldistäidete, lokatiivsete öeldistäidete kui ka samasuslausete puhul. Sranani keeles kasutatakse neil puhkudel erinevaid koopulaverbi vorme, millest üks on null-koopulaverb (nt. Rudy de na oso, 'Rudy on kodus'; Rudy a stukaman, 'Rudy on õpilane'; a siki, 'ta on haige'.)
Seansikiht
Seansikiht võimaldab eri hostide kasutajatel luua omavahelise sideseansi.
Seansid peavad olema kas täisdupleks- või pooldupleksrežiimis.
Seansikiht juhib ja sünkroonib andmeülekannet ning kaitseb ülekande katkestuste eest.
Gniew
Gniew (poola Gniew; saksa Mewe) on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas Tczewi maakonnas, Gniewi valla halduskeskus.
Asulas elab 6844 elanikku (2003).
Tartu tänav (Viljandi)
pisi|[[Viljandi hotellihoone Tartu tänav 11]] pisi|Ehitismälestisest elamu [[Tartu tänav 19]] Tartu tänav on tänav Viljandis, mis viib südalinnast linna piirile, kus muutub Tartu–Viljandi maanteeks.
Kirjeldus
Tartu tänaval paiknevad Kõrgemäe, Tartu ja Kösti bussipeatus. Südalinnas asuvad selle ääres mõned söögikohad ja poed, samuti Viljandi hotellihoone. 18. sajandi teisel poolel ehitatud elamu Tartu tänav 19 on registreeritud riikliku ehitismälestisena.
Ajalugu
Tartu tänav (saksa keeles Dörptische Strasse) oli maanteena olemas juba keskajal, hoonestatud alates 18. sajandi lõpust ja tänavanimetusena alates 1804. aastast. Algselt järgis tänav vallikraavi kulgu, 19. sajandil õgvendati teisel kolmandikul rööpseks Posti tänavaga. Alates 19. sajandi lõpust muutus äritänavaks, mille hoonestust seetõttu tihti ümber kujundati, 1920.–1930. aastatel elavnes kaubandus veelgi. 20. sajandi alguses oli tänavalgustitena peamiselt kasutusel rippvalgustid ja laternad hoonete küljes. Maakivikatendiga kaetud sõiduteed ääristasid graniitplaatidega kaetud kõnniteed.
Tartu tänavas avati 1919. aastal Jaan Rebase riidevärvimise vabrik. 1920. aastal asutati Viljandi likööri- ja veinitehaste OÜ Alko, kus valmistati likööre ja veine ning esimesena Eestis vahuveini. 1924. aastal rajas August Bachmann Tartu tänavasse polstermööbli- ja sadulsepatööstuse ja täiendas seda hiljem mööblitööstusega, kus valmistati ka peennahatooteid ja hobuseriistu. Gustav Tänav avas Tartu tänavas pagaritööstuse ja kaupluse.
Eesti NSV ajal tegutses Tartu tänav 5, Vabariiklik Viljandi Meditsiiniline Keskkool.
Perona
Perona oli Pärnus 1990. aastatel tegutsenud kirjastus.
1991 kirjastas Perona 17 numbrit juriidilist nõuandelehte Õigusabi.
Proville
Proville on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Cambrai kantonis.