cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
B.D.Ö.
1990–1993 "Heavy Metal Nonstop" ajastu
Alates 23. oktoobrist, kui ansambel ACE oma proovi lõpetas ja B.D.Ö. spontaanselt välja ilmus, kulus mõni intensiivne kuu, kui valmis oli umbes 12 lugu ning visuaalne etendus. Ilmselt oli see 1991. aasta esimestel kuudel, kui B.D.Ö. Nõmme Kultuurimajas bändide konkursil oma esimese kontserdi andis. Teise ja täiendatud kontsertetenduse andis B.D.Ö. juba suuremate abijõududega TPI Rohelises Konnas koostöös MTÜ-ga Popstaaride Toetamise Klubi. Selle ühisrinde eesmärgiks oli teha sümboolne kummardus Michael Jacksonile ning alustada süstemaatilisi toetusaktsioone erinevate Lääne popstaaride toetuseks. Nimekirjas olid veel Madonna, Arnold Schwarzenegger jpt.
Sealt edasi levis info nähtusest nimega B.D.Ö. juba kulutulena. Tihenev kontsertgraafik, esimesed stuudiosessioonid Linnahalli Stuudios ja Raadiomajas, mille tagajärjel valmis esimene kassett "Greetings Musiclovers" ning kontserditurneed Taanis päädisid esimese täispika stuudioalbumiga "Heavy Metal Nonstop" ning verevahetusega. Danel läks tegema Nice Try nimelist bändi ning pärast väikest arutelu liitus bändiga Alo. See oli mees, kes oli B.D.Ö. jaoks iidol, olles ise ühtlasi ka B.D.Ö. fänn. See oli üsna ootamatu, kuid ideaalne kombinatsioon. Aastal 2009 avastati arhiivimaterjale sobrades, et just Alo kirjutas umbes pool aastat enne bändiga liitumist (5. oktoober 1991 Õhtuleht) esimese suurema ajaleheartikli B.D.Ö. kohta. Enne B.D.Ö.-ga liitumist oli Alo kidramees legendaarses (ja ilmselt ka Eesti esimeses) thrashi bändis. Enne verevahetust 3. märtsil 1992 jõuti teha ka esimene video loole "Synthezier is not my friend".
1993. aasta kevadel valmis esimene kunstiline film B.D.Ö.-st sarjas "Ületamatud Üheksakümnendad" (ETV, režissöör Tiina Kimmel). "Heavy Metal Nonstop" tuur aprillis ja mais 1993 käis läbi Ida-Virumaa olulisemad kohad ning suuremad Eesti linnad. 1993. aasta kevadel sai B.D.Ö. singli "Heavy Metal Nonstop" eest oma esimese Kuldplaadi Kuku Raadio edetabelisaatest Tagumine paar välja. 1993. aasta Rock Summeril kogus B.D.Ö. mitteametlikel andmetel suurima rahvaarvu B-lava juurde. Püstitati vähemalt kolm Guinnessi rekordit, mis tehnilistel põhjustel raamatusse ei mahtunud. Oktoobris toimusid esimesed B.D.Ö. päevad Nõmme Rahvamajas, mis oli iga-aastase a-kultuurifestivali Operation B esiema. Kahepäevase ürituse eesmärk oli tähistada B.D.Ö. kolmandat juubelit. Müügil oli B.D.Ö. oma õlu nimega BDÖLU. Sama ürituse raames esitleti B.D.Ö. uut LP kassetti "Anbdlögged".
1993–1994 "Anbdlögged" ajastu
1993. aasta sügisel Kuku Raadio livesessioonide käigus salvestas B.D.Ö. stuudiokontserdi käigus oma teise stuudioalbumi "Anbdlögged", mis oli B.D.Ö. esimene unplugged plaat. Täpsemini kassett. Oma lugude töötlustest ja mõnedest laenulugudest koosnev materjal salvestati koostöös Hirvo Surva juhitud poistekooriga Revalia. Lisaks B.D.Ö. põhiliikmetele olid abiks Risto Rebane klahvpillid, Marko Allikson akustiline kitarr, Mati Simm klarnet ja Kalle Klein saksofon. Albumilt ilmus vähemalt kolm singlit "Home – B", "Unihea" ja "Mis onn?", millest viimane kuulutati Raadio 2 saate Kuraditosin karika vääriliseks ning leidis ohtrat raadiomängimist üle Eesti. Sel perioodil andis B.D.Ö. palju kontserte erinevatel väikestel lavadel. "Oli reaalne oht muutuda kõrtsubändiks," kostab B.D.Ö. ise selle kohta.
1994–1996 "Operation B" ajastu
1994. aastal hakati kirjutama uusi lugusid ning ette valmistama uut kava. Järjepanu valmisid uued lood. Esimene singel "Summertime", kus külalisesinejana tegi kaasa Lauri Saatpalu, erilist edu ei saavutanud. Samal stuudiosessioonil mängiti demodena sisse "Bibala bobala boom", "Eat My Shorts", "Gett Back", "Don’t Even Think", ja "HOA". 1995. aastal valmisid kaks uut lugu "Operation B" ja "Band From 1 Billion Years B.C.". Mõlemad lood salvestati Linnahalli stuudios ning viimases loos tegi kaasa ka Evelin Samuel. Vaatamata tolle aja kohta karmile kõlale ning üldisele tantsumuusika buumile, võeti "Operation B" üsna kiiresti raadiote poolt omaks ning jõudis ka legendaarse ETV edetabelisaate 7 vaprat kuldarhiivi. 1995–1996 oli B.D.Ö. enamuse suurte festivalide kodumaine peaesineja. 1996. aasta jõulude ajal tegi B.D.Ö. oma viimase mikrotuuri Red Chrizmas, kus esineti Tartus ja Tallinnas ning abiks olid Blind, UMB 463, Toe Tag ja Bläku.
Alates 2009
Aastal 2009 täitus juba aastaid peas küpsenud plaan anda välja B.D.Ö. esimene CD-plaat, millel kõik olulisemad lood. Aastal 2009 leidis Lemo üles "Heavy Metal Nonstop" ja "Anbdlögged" stuudio masterlindid, mis oli katalüsaatoriks ja reaktivaatoriks. Kogumik oli plaanitud kahes erinevas versioonis, millest esimene "Heavy Metal Megahits" ilmus 12. juunil 2009. Teine, mis siiani on oodanud osade oluliste materjalide välja ilmumist, saab nimeks B.D.Ö. "Complete Collection", kus peal eranditult kõik video- ja helisalvestised.
Mais 2009 läks B.D.Ö. üle 14 aasta stuudiosse, kus salvestati uusversioon Ruja loost "Eile nägin ma Eestimaad" ning uusversioon loost "Operation B" koos Vanilla Ninjaga. Samal ajal tegid Külalised omapoolse jazz roots versiooni loost "Operation B". Juuni alguses ilmunud singlil "Eile nägin ma Eestimaad" said kõik need lood kokku. “Eile nägin ma Eestimaad” võeti edumeelsetes raadiotes tänuga vastu ning lugu sai ka eksperimentaalse video, mille kaasautoriteks on eestimaalased ise, laadides YouTube'i oma eestiteemalisi videoid.
13. juunil 2009 astus B.D.Ö. üle 13 aasta lavale Baltikumi suurimal rokkfestivalil Rabarock. Audiovisuaalne loeng "Heavy Metal Nonstop" kanti ette B.D.Ö. muusika saatel. Loengu sisuks oli "Kuidas tuunida ideaalset heavy metal bändi?" Lisaks ilustava materjalina LED-ekraanid, lendavad inimesed, väiksemad ja suuremad plahvatused, paar õnnetust. Kontsert kulmineerus järjekordse rekordiga – lavale astus maailma suurim heavy metal bänd, mis rokkfestivalidel kunagi mänginud. 42 muusikut esitas hümni "Heavy Metal Nonstop".
Viru-Jaagupi põllumeeste konvent
Viru-Jaagupi põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Viru-Jaagupi alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Rägavere, Küti ja Roela vald.
Konvendi juhatusse kuulusid Hugo Nõlve (esimees), Daniel Mälton ja Voldemar Ale.
Konvendi liikmed olid Eduard Keinaste, Jaan Vaher, Ruudi Maalmets, Jüri-Rudolf Erilt, August Dönne, Richard Siil, Eduard Põiklik, Jüri Veskimägi, Mihkel Soone, Leo Piirsalu, Jaan Kallaste, Jaan Metsik (seltskondlikkude organisatsioonide poolt), Jakob Ment (ühistegeliste asutiste poolt), Mari Palmiste (maanaiste poolt).
1936. aastal oli konvendi piirkonnas 1623 valimisõiguslikku majapidajat, nendel kokku 114 367 puhaskasurubla, maad 31 996 hektarit.
Konvendi valitud liige Põllutöökojas oli Aleksander Pall.
Kaugele siit
"Kaugele siit" on Koit Toome 2010. aastal välja antud eestikeelne album, mis sisaldab "Raadio 2 Aastahiti" auhinnaga pärjatud laule "Kaugele siit" (aasta 2009) ja "Mälestused" (2010).
2009. aasta augustist kuni 2010. aasta märtsini salvestatud materjalide kaasautor on Vahur Valgmaa.
Uue plaadi esmaesitlus toimus 27. märtsil 2010 Tallinna klubis BonBon.
Geithain
Geithain on väikelinn Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisi lõunaosas.
Linnaosad
Geithain, Mark Ottenhain, Niedergräfenhain, Syhra, Theusdorf ja Wickershain.
Veronika Vallimäe
Veronika Vallimäe (aastast 2016 Veronika Vallimäe-Tiidus; sündinud 14. veebruaril 1984 Tallinnas) on eesti tantsija, koreograaf ja tantsuõpetaja.
Osalenud Vanemuise lavastustes balletiartistina. Tegutsenud vabakutselise koreograafi ja tantsijana. Töötanud tantsuõpetajana Märt Agu tantsukoolis. Osalenud tantsufilmide loomisel, näiteks loonud koreograafia koos Krista ja Rene Kösteriga filmile „Tantsivate varjude majad” (2014, OÜ Davai Laama).
Sündinud 3. oktoobril
''Siin artiklis loetletakse 3. oktoobril sündinud tuntud inimesi.
Maanda kraav
Maanda kraav (ka Maando peakraav) on kraav Raplamaal Märjamaa vallas Manni ja Palase külas.
Kraavi pikkus on 2,4 km ning see suubub Manni külas vasakult Velise jõkke. Kraavi valgla on 11,2 km². Kraav saab alguse Palase külas ning voolab Tallinna–Pärnu–Ikla maantee ja Päärdu–Leibre tee alt läbi.
Kraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Maanda kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1112702.
Pradeep Vijayakar
Pradeep Vijayakar (6. jaanuar 1951 – 1. jaanuar 2011) oli India spordiajakirjanik.
Ta töötas 1975. aastast ajalehes Times of India. Ta oli tuntud eriti kriketiajakirjanikuna.
Nooruses mängis ta kriketit.
Ristimägi (Leedu)
thumb|Ristimägi Leedus Ristimägi (leedu keeles Kryžių kalnas) on Leedus Šiauliai lähedal (12 km) Meškuičiai vallas paiknev mägi (Jurgaičiai linnamägi, kuhu sadade aastate jooksul on palverändurid toonud riste. Ristimäe tekkimise kohta on palju erinevaid müüte ja teooriad.
1993. aastal külastas Ristimäge paavst Johannes Paulus II.
Ristide koguarv Ristimäel on üle 200 000.
Eestimaa Põllumajanduse ja Tööstuse AS Estakland
Eestimaa Põllumajanduse ja Tööstuse Aktsiaselts Estakland oli 21. septembril 1923 baltisakslaste Gotthard Schilling, Eduard Glanström ja Leonhard Krusenstjern poolt I Eestimaa Põllumajanduse Ühisuse järglasena asutatud majandusettevõte. Ettevõtte esindused asusid: Tallinnas Sadama 1, Tartus Narva 3, Rakveres Vaksali 32, Viljandis Tartu 1-A, Petseris Tartu 3.
14. juunil 1935 valiti aktsionäride peakoosolekul AS-i juhatus : direktori-kandidaatideks: revisjonikomisjoni:
Väike-Maarja põllumeeste konvent
Väike-Maarja põllumeeste konvent asus Väike-Maarja alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Vao ja Assamalla vald.
Konvendi juhatus: esimees August Malla, Johannes Sakk, Johan Kaarma.
Konvendi poolt valitud Põllutöökoja liige: Eduard Tammaru.
Sakla (täpsustus)
Sakla nime kannab Eestis mitu kohta:
Simuna põllumeeste konvent
Simuna põllumeeste konvent asus Simuna alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Paasvere, Salla ja Avanduse vald.
Konvendi juhatus: esimees Hugo Mänd, Johan Saar, Johannes Joll.
Konvendi poolt valitud Põllutöökoja liige: Leo Allak.
1936. aastal oli konvendi piirkonnas 1927 valimisõiguslikku majapidajat, nendel kokku 121 654 puhaskasurubla, maad 40 774 hektarit.
Zainski rajoon
Zainski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Zainski linn.
Rajoonis on 1 linn ja 22 külaasundust, kus on kokku 86 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 56 164. 2010. aasta seisuga olid elanikest 57,5% tatarlased, 39,2% venelased ja 1,4% tšuvašid.
Sotsiaalne staatus
Sotsiaalne staatus on teatava sotsiaalse rolli täitja asend sotsiaalsete suhete süsteemis, mis on määratud selle süsteemi jaoks oluliste tunnuste kaudu (majanduslikud, professionaalsed, kultuurilised).
Staatus tekib kuna erinevatel rollidel on erinev tähtsus grupi jaoks, millest lähtuvalt rollide täitjaile antakse erineval määral võimu, tunnustust ja hüvitust. Rollid järjestuvad kaasneva staatuse alusel hierarhiasse.
Sotsiaalse staatusega kaasnevad õigused ja kohustused, vabadused ja piirangud, mis kajastuvad ka vastavates rolliootustes. Iga sotsiaalse staatusega kaasneb vastav roll, iga rolliga aga staatust ei kaasne (olurollid).
Rollis on nähtud staatuse muutlikku poolt: kui staatus väljendab sama tähtsusega rollide sarnaseid jooni erinevates gruppides, siis roll väljendab sama staatusega rollide sotsiokultuurilist eripära grupis (näit. kohtuniku, ema, valitseja staatused ja rollid).
Inimese põhilist staatust määravateks tunnusteks on tema elukutse, amet, haridus, sissetulek, etniline kuuluvus ja sugu.
Glasnost
Glasnost (vene keeles гласность 'avalikkus', 'üldteatavus'; varem on eestikeelse vastena kasutatud sõna avalikustamine) oli Mihhail Gorbatšovi ellu kutsutud avalikustamispoliitika NSV Liidus.
Iseloomustus
Glasnost tähendas salastatuse vähendamist Nõukogude ühiskonnas ja ajakirjanduse üle seatud kommunistliku partei kontrolli mõningast kärpimist. Keelamis- ja kärpimispoliitika kõrval, mida rakendas tsensuur oma avalikkusele teadmatuks jäänud tegevuses, hakati rohkem kasutama parteilist järelevalvet, mis vahel avaldus ka avaliku parteilise kriitikana või diskussioonina.
Hakati kajastama negatiivseid nähtusi, näiteks katastroofe ja sotsiaalseid konflikte, kuritegevuse tõelist ulatust. Avaldati näotuid tõsiasju NSV Liidu ajaloost, samuti näidati, kuidas inimesed välismaal tegelikult elavad. Massimeedia tähendus muutus: see polnud enam ainuüksi propaganda-, vaid ka teabevahend.
Poliitilise surve mõningane lõdvenemine nähtus eeskätt üleliidulises trükiajakirjanduses ja televisioonis, ajakirjanduse liberaliseerumine provintsides toimus aeglasemalt.
Avalikustamisega kaasnes perestroika poliitika, üha vähem kasutati ühiskonna juhtimiseks administratiivmeetodeid ja laienes demokraatia. Vähenes ühiskonna ja riigi suletus, laienesid kontaktid muu maailmaga, 1988. aastal lõppes välisringhäälingu jaamade segamine.
Algul ei tähendanud glasnost veel täielikku sõnavabadust. Näiteks püüti maha vaikida Tšornobõli katastroofi ja sellest põhjustatud radioaktiivse reostuse ulatus. Ent järk-järgult avalikustamine süvenes, kuni 1990. aastal likvideeriti NSV Liidu tsensuuriorgan Glavlit. Suurima mõju saavutas glasnost vahetult enne Nõukogude Liidu lagunemist. Hiljem kaotas glasnost tähenduse ning selle asendas universaalsem ja kõigile mõistetav sõnavabadus, mis on tänapäeval enamikus riikides iseenesestmõistetav.
Perekond
pisi|Perekond: isa, ema ja kolm last Perekonda on Euroopa kultuurides traditsiooniliselt mõistetud kui isikute kooslust, keda ühendab esmalt kas abielu või põlvnemine. Perekonna liikmed jagavad kodu, ühiseid väärtusi, eesmärke, ressursse ja vastutust üksteise suhtes. Viimaste aastakümnete jooksul on traditsiooniline arusaam perekonnast (eriti lääne kultuuriruumis) hägustunud ja mitmekesistunud erinevatel põhjustel nagu sooline ja ealine emantsipeerumine, väärtuste ja eesmärkide enneolematu paljusus, heaolu ja individualismi kasv, infoajastu võimalused jne.
a) suurperet, mille liikmeteks on loetud ka hõimlasi, sulaseid, orje, orbe ja teisi püsivalt koos elavaid inimesi, kes ei kuulu traditsioonilise pere tuumikusse;
b) kärgperet, kuhu kuuluvad (vaba)abielus olevate partnerite eelnevatest kooseludest kaasa toodud pereliikmed;
c) hooldusperet, kus perekonna tuumikkooslus on püsihooldusele võtnud väljastpoolt lastekodulapse, vanuri, nooruki või muu isiku, kes on oma perekonnast irdunud;
d) samast soost vanematega peret;
e) kommuuni, mis on moodustunud ühise religiooni, maailmavaate või elustiili põhjal.
Konservatiivse peremudeli järgi koosneb perekond kahest erisoolisest vanemast (isast ja emast) ning lastest, laiendatud perekond võib hõlmata ka vanavanemaid, tädisid-onusid ja teisi lähisugulasi. Selle osakaal on arenenud tööstusriikides viimase sajandi vältel pidevalt vähenenud. Seda mõjutavad abielulahutuste, vabaabielude ja üksikvanemate arvu kasv, LGBT inimeste võrdõiguslikkuse ja usuvabaduse levik, elatustaseme ja sotsiaaltoetuste tõus jpt tegurid. Väljaspool Euroopat leidub ulatuslikult levinud usundeid (eelkõige islam) ja kultuure (paljud põlisrahvaste kultuurid), kus traditsioonilised on teistsugused peremudelid, näiteks polügaamilised või suurpered.
Majanduslike üksuste liigituses on perekond üks leibkondade liike (leibkond võib olla ka üksikisik).
Sotsioloogilised perekonnakäsitused
Funktsionalistlik käsitlus võtab omaks perekonna definitsiooni, mis rõhutab perekonna tegevusi ja nende mõju ühiskonna struktuuri säilitamiseks, millest perekond on omakorda üks osa.
George Peter Murdocki kohaselt täidab perekond nelja funktsionaalset ühiskonna püsimiseks vajalikku tingimust: kontroll seksuaalsuhete üle, taastootmine, noorte sotsialiseerimine ja majanduslik ühistegevus.
Ira L. Reiss on perekonda pidanud institutsiooniks, mis koosneb sotsiaalselt defineeritud normidest ja suhetest. Tema arvates on perekonna peamisteks funktsioonideks järeltulijate legaliseerimine ja sotsialiseerimine. Perekonnas väärtustatakse lisaks vastastikusele sõltuvusele ja vastutusele ka emotsionaalset seotust. Selle definitsiooni kohaselt võivad end perekonnana määratleda indiviidid, kes pole bioloogiliselt ega seadusliku lepinguga seotud, lastetud paarid, üksikvanemad ja kasulapse hooldajad, kui nad täidavad eelpool nimetatud tingimusi ja töötavad loodud suhte püsimise nimel.
BT-7
BT-7 on Nõukogude Liidus, aastatel 1935–1940 tootmises olnud kergetank.
BT-7 (vene БТ – быстроходный танк – kiirtank) oli tankide BT-2 ja BT-5 edasiarendus, mis olid ehitatud ameerika inseneri John Walter Christie ratas-roomik tanki "M. 1931" baasil. Masin oli võimeline nagu ta eellasedki liikuma nii roomikutel kui ka ratastel (roomikute eemaldamisel). Ratastel sõitmisel olid vedavateks ratasteks tagumised ja pööravateks esimesed suured kanderattad.
BT-7 oli ette nähtud süvaoperatsioonide läbiviimiseks, masin pidi olema võimeline vaenlase kaitseliinist läbi murdma ning ilma jalaväe toetuseta liikuma kaugele vaenlase tagalasse.
Tankid BT-7 olid Nõukogude Liidus kasutusel kõikidel rinnetel Teises maailmasõjas kuni Jaapani armee purustamiseni Mandžuurias 1945. aasta augustis.
Sörnäinen
Sörnäinen on linnaosa Helsingis. See asetseb Keskilinnas.
Ronald Goldman
Ronald Goldmani nime on kandnud mitu tuntud isikut:
Kroonrooste
pisi|Kaera kroonrooste eosed. Eostel on krooni meenutav ots pisi|Nakatunud kaer Kroonrooste (Puccinia coronata) on kaera ja odra kroonrooste haigustekitaja, taimepatogeen.
Kaera kroonroostet esineb igal pool maailmas, kus kasvavad metsikud ja haritavad kaera ja odra liigid. Haigust soodustavad tingimused on niiskus ja mahe temperatuur (15–25 °C) kaera kasvu ajal. Roostetele omaselt on ka kroonroostel vaheperemeestaim, milleks on harilik türnpuu.
Haiguse sümptomiteks on lehepinnal arenevad piklikud ja/või munakujulised oranžid suvieospustulid, mis kasvuhooaja lõpus arenevad pruunideks talieospustuliteks. Olenevalt sellest, kui tugevalt põld on nakatunud, võib teravilja saak väheneda 10–40%.
Talieosed on kaherakulised ning üheraku tipus on välja ulatuvad moodustised (pildil), mis meenutavad krooni, mille järgi on kroonrooste nimetuse saanud.
Kaera kroonrooste on kaeral kõige levinum haigus ja ka kõige suuremat majandusliku kahju tekitav haigus. Seega proovitakse leida kroonroostele resistentseid sorte, kuid umbes 5 aastaga kaotab tavaliselt sort resistentsuse kaera kroonroostele. Nüüd püüavad USA Agricultural Research Service'i teadlased metsiku kaera abil luua sorti, mis püsiks kaera kroonrooste vastu kaua resistentne.
Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi banditismivastase võitluse osakond
Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi Banditismivastase võitluse osakond (Отдел по борьбе с бандитизмом, lühend OББ) oli NSV Liidu ja Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi struktuuriüksus, mille ülesandeks oli võitlus poliit- ja kriminaalkuritegevusliku banditismi ilmingutega aastatel 1944–1947.
1947. aastal liideti banditismivastase võitluse osakond Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi "poliitbanditismi" (Nõukogude-vastane relvastatud vastupanu) vastase allüksusega – Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi osakond 2-N ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeerium 4. osakond.
Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi banditismi vastu võitlemise osakond
Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaat (SARK) loodi Moskvas uuesti 1944. aasta algul, komissariaadi töötajad viidi peagi Moskvast üle Leningradi, kus neile korraldati väljaõpe võitluseks «bandiitide» ning «kontrrevolutsioonilise ja muu vaenuliku elemendiga» peagi Saksa okupatsioonist vabastatavatel aladel.
Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi koosseisu loodi ka 1940. aasta struktuurist erinev – uudne allüksus, banditismivastase võitluse osakond (BVVO). Just selle osakonna töötajad asusid juhtima siseasjade rahvakomissariaadi operatiivgruppe, kes liikusid Eestisse otse Nõukogude vägede järel, eesmärgiga kohe analoogselt 1941. aastal Saksa Riigi Julgeoleku Peaameti operatiivgruppidega Einsatzgruppedega vahistada Nõukogude võimu reaalsed ning võimalikud vastased.
SARKi operatiivgruppide tegevus
Eestisse saabunud operatiivgruppidel tuli aga värskelt vallutatud linnades esimeses järjekorras võidelda mitte sisevaenlasega, vaid hoopis vägivallatsevate ja marodööritsevate punaarmeelastega ning purjutajatega rahvakomissariaadi enda ridadest, ent peagi koondati siiski peatähelepanu Otto Tiefi valitsuse ning Eesti Vabariigi Rahvuskomitee liikmete tabamisele ja likvideerimisele. Osakonna 1944. aasta aruannetes raporteeriti tähtsaimate saavutusena sõjavägede ülemjuhatajaks nimetatud kolonel Jaan Maide, rahandusministri Hugo Pärtelpoja ja sotsiaalministri Voldemar Sumbergi arreteerimist.
Siiski kulus põhiline töö okupatsiooni algusaegadel Punaarmeelaste ja Venemaalt sisserändavate kriminaalkurjategijate ohjeldamisele. Osakonna juhi Vladimir Glušanini ettekandest siseminister Aleksander Resevile selgub, et Eesti NSV RKNi esimees Arnold Veimer oli 1944. aasta oktoobris läkitanud 8. armee) juhtkonnale kirja palvega võtta kasutusele abinõud kohaliku elanikkonna terroriseerimise lõpetamiseks, sarnase sisuga taotluse abipalvega sunnitud edastama 8. oktoobril 1944 ka ENSV siseasjade rahvakomissar Aleksander Resev otse NSV Liidu siseasjade rahvakomissarile Lavrenti Beriale.
Sõjaväelaste omavoli meelestas elanikke veelgi rohkem Nõukogude võimu vastu, nii et 1945. aasta novembris pidi isegi ENSV siseasjade rahvakomissar Aleksander Resev tõdema:
Punaarmeelaste kuritegude suur arv kajastus ka üldises statistikas, kus kuritegude toimepanijateks märgiti mõistagi metsavennad. 1944. aastal registreeriti 219 väidetavalt metsavendade sooritatud kuritegu, kuid neist vaid 13 olid rünnakud julgeoleku- ja parteitöötajate vastu. Ülejäänud kuriteod kujutasid endast lihtinimeste ja talumajapidamiste röövimisi, millega tol aastal paistsid silma just punaarmeelased.
Metsavendlus aktiveerus Eestis alles pärast seda, kui sõda Euroopas 1945. aasta kevadel lõppes.
Banditismivastase võitluse osakonna võitlus metsavendluse vastu
Banditismivastase võitluse osakond liideti 1947. aastal Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumiga 2-N osakonnana.
Banditismivastane võitlus NSV Liidus
1944. aastal, pärast Teise maailmasõja edukate pealetungilahingute käigus Punaarmee liikumist "seni okupeeritud NSV Liidu liiduvabariikide territooriumile" reorganiseeriti Teise maailmasõja ajal ainult Vene NFSV territooriumil tegutsenud banditismivastase võitluse keskasutuse funktsioone ning koosseise ning muudeti NSV Liidu SARKile alluvaks Banditismivastase Võitluse Peavalitsuseks ning talle allutati ka kohalikest "aktivistidest" moodustatud relvastatud abijõud Hävituspataljonid. NSV Liidu SARK-i BVVO – Banditismi Vastu Võitlemise Peavalitsuse ülemaks määrati Aleksandr Leontjev.
Suur maailma atlas
"Suure maailma atlase" peatoimetaja oli Hardo Aasmäe. Kaartide valiku tegi Lev Vassiljev. Eesti regionaalsed kaardid koostasid ja kujundasid Regio kartograafid, ülejäänud kaardid kaardikirjastus Jana Sēta.
Galicia
Galicia autonoomne piirkond on autonoomne piirkond Hispaania loodeosas. Galicia jaguneb neljaks provintsiks: A Coruña, Lugo, Ourense ja Pontevedra provints. Lõunas piirneb Galicia Portugaliga, idas Hispaania autonoomsete piirkondade Castilla-Leóni ja Astuuriaga, läänes Atlandi ookeaniga ning põhjas Biskaia lahega.
Suur maailma atlas
Atlase koostamiseks kulus neli aastat ja ligi kümme miljonit Eesti krooni.
Galicia
2011. aasta seisuga elas Galicias umbes 2,79 miljonit inimest. Piirkonna pealinn on Santiago de Compostela, mis asub A Coruña provintsis. Kõige suurema elanike arvuga linn on A Coruña, kus elab umbes 220 581 inimest, teisel kohal on Vigo 206 411 elanikuga.
Galicia ametlikud keeled on galeegi keel (gallego), mis pärineb koos portugali keelega galeegi-portugali keelest, ja hispaania ehk kastiilia keel (castellano).
Loodus
Galicia pindala on 29 574 km².
Galicia sisemaa on mägine. Selle suhteliselt madalad ja tasased mäeahelikud on valdavalt madalamad kui 1000 m. Ida pool võib nende kõrgus ulatuda aga 2000 meetrini. Mägise maastiku tõttu on Galicia maapiirkonnad sisemaal üksteisest isoleeritud ning ühendus teiste aladega halb. Peamine mäeahelik piirneb Castilla-Leóniga ning kannab nime Macizo Galaico (sellesse ahelikku kuuluvad näiteks Serra do Eixe, Serra da Lastra, Serra do Courel). Suuremad ahelikud on veel O Xistral Lugo provintsis, Serra dos Ancares, mis piirneb Astuuriaga, ning O Eixe ahelik Ourense ja Zamora provintsi piiril. Galicia kõrgeim tipp on 2127 m Trevinca mägi ehk Pena Trevinca, mis asub Serra do Eixe ahelikus.
pisi|Eume jõgi
Galicia piirkonnas on palju jõgesid, mille tõttu kutsutakse Galiciat tuhande jõe maaks (o país dos mil ríos). Kaks kõige tähtsamat nendest on Sil ja Miño. Miño jõgi on 307 km pikkune. Sil on selle lisajõgi. Enamik jõgesid sisemaal kuulub Miño ja Siliga samasse jõesüsteemi, ülejäänud jõed, mis on enamasti lühikesed, suubuvad otse Atlandi ookeani või Kantaabria merre. Vaid Navia, Ulla, Tambre ja Limia jõgi on pikemad kui 100 km.
Galicia kitsad, kuid sügavad jõed sobivad hüdroenergia tootmiseks. Laevatatavad (kui väikesed paadid välja arvata) on vaid Miño jõe alamjooks ja tammide ehituse tagajärjel tekkinud veereservuaarid.
pisi| [[Sil|Sili jõgi Lugo provintsis]]
Galicia rannikujoont iseloomustavad kitsad merelahed, endised estuaarid, mis jäid pärast jää sulamist jääajajärgsel perioodil vee alla. Galicias kutsutakse neid ría'deks ning need jagunevad kaheks piirkonnaks: Rías Altas ja Rías Baixas. Rías Altase piirkonda jäävad Ribadeo, Foz, Viveiro, Barqueiro, Ortigueira, Cedeira, Ferrol, Betanzos, A Coruña, Corme e Laxe ja Camariñas. Rías Baixas hõlmab Corcubióni, Murost, Noiat, Arousat, Pontevedrat ja Vigot. Atlandi ookeani erodeeriva toime tõttu palistavad Galicia rannikut mitmed neemed, näiteks Ortegali neem, Finisterre neem ja Touriñáni neem.
Ría'des Galicia rannikul on arhipelaage, kuhu on rajatud süvaveesadamaid ning mis pakuvad elupaika merelindudele. 2007. aasta uuringu järgi on Galicias 316 saart. Olulisteks saarteks on Cíesi saared, Onsi saared ja Sálvora saar. Koos Cortegada saarega moodustavad need saared Galicia Atlandi Ookeani Saarte Rahvuspargi (Parque Nacional de las Islas Atlánticas de Galicia). Kõige suurema elanikkonnaga saar on Arousa saar, kus elab ligikaudu 5000 elanikku.
Loomastik
Galicias on kindlaks tehtud 262 liiki selgroogseid, sh 12 mageveekalaliiki, 15 kahepaiksete liiki, 24 roomajaliiki, 152 linnuliiki ja 59 imetajaliiki.
Galicia kõige tüüpilisemateks loomadeks peetakse aga koduloomi. Kohalikud loomad on näiteks galicia poni (Cabalo Galego või Poldro Galaico), lehmatõug galicia blond (Rubia Galega) ja kodulind galiña de Mos, mis kuulub ohustatud liikide hulka.
Galicia metsad ja mäed on koduks küülikutele, jänestele, metssigadele ja metskitsedele.
Mitmed rändlinnud peatuvad oma teekonnal Galicias ning nende jaoks on loodud ka mõned keskkonnakaitsealad, näiteks Ría de Ribadeo.
Keskkonnaprobleemid
Galicia rohelised mäed ja ria 'd erinevad sellest, mida tavaliselt peetakse Hispaania maastikuks. Seal on säilinud ürgne ja reostamata loodus. Sellele vaatamata ei ole Galicia jäänud puutumata 21. sajandi keskkonnaprobleemidest. Peamised probleemid Galicias on metsaraie ja -põlengud, eriti suveperioodil. Võõrliikidest ohustab Galicia floorat enim eukalüpt (peamiselt Eucalyptus globulus), mis toodi sinna Austraaliast Franco ajal 20. sajandi keskpaigas (Hispaania paberitööstusettevõtte Empresa Nacional de Celulosas de España eestvedamisel). Need probleemid on kaasa aidanud mulla viljakuse vähenemisele rannikualadel. Viimastel aastatel on probleeme tekitanud ka intensiivne hüdroelektrijaamade arendamine.
Galicia faunas on viimastel aastakümnetel vähenenud eelkõige euraasia huntide (Canis lupus lupus) ja kohalike hirvede arvukus. Esimest on põhjustanud huntide elupaikade hävitamine ning põllu- ja karjapidajate tegevus, hirvede arvukus on langenud peamiselt jahipidamise tõttu.
Viimase paarikümne aasta jooksul on suureks probleemiks saanud naftalekked, näiteks Mar Egeo katastroof A Coruñas 1992. aastal ja naftatankeri Prestige'i uppumine 2002. aastal.
Kliima
Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi jaguneb Galicia kahe kliimatüübi vahel: piirkonna kaguosas (Ourense provintsis) valitseb vahemereline kliima, mida iseloomustab soe suvi, mahedad temperatuurid ja sademed aasta läbi, Galicia lääne- ja põhjaosas (Lugo, A Coruña ja Pontevedra provintsid) valitseb aga mereline kliima, mida iseloomustab ühtlasem sademete jaotus ja jahedad suved. Mägistel aladel sisemaal esineb talveperioodil palju sademeid (ka lund).
Keel
pisi|Galeegi keele rääkijate arv maakonniti (allikas Instituto Gallego de Estadística, 2001 pisi|vasakul|Üks vanemad galeegikeelseid juriidilisi dokumente, "Foro do bo burgo do Castro Caldelas"
Galicias on kaks ametlikku keelt: galeegi keel (galego) ja hispaania ehk kastiilia keel (castellano). Mõlemad keeled kuuluvad romaani keelte hulka. Galeegi keel on lähisuguluses portugali keelega, mõlemad keeled tulenevad keskajal käibel olnud galeegi-portugali keelest. Portugali iseseisvumine Keskajal tõi kaasa galeegi ja portugali keelte lahknevuse. Ametlik galeegi keele norm on paika pandud Real Academia Galega poolt ning põhineb kirjanduslikul traditsioonil. Kuigi Galicias leidub mitmeid kohalikke dialekte, on Galicia meedia ning haridus vastavuses ametliku galeegi keelega. Galeegi keele rääkijaid on maailmas kolm miljonit, seega mahub galeegi keel napilt 150 enim räägitud keele hulka maailmas. Kastiilia ülemvõimu ajal kahe sajandi jooksul oli ainukeseks ametlikuks keeleks Galicias hispaania ehk kastiilia keel ning galeegi keelt räägiti vaid maapiirkondades. Demokraatia taasloomisest alates ja keelenormi seaduse vastuvõtmisest 1983. aastal (Ley de Normalización Lingüística) omandatakse haridust jälle galeegi keeles (kuigi Galicia koolides õpitakse ka hispaania keelt).
Tänapäeval räägitakse galeegi keelt laialdaselt, kuigi linnades on see siiski veel teise keele staatuses. 2001. aasta rahvaloenduse järgi mõistab galeegi keelt 99,16% Galicia elanikest, 91,04% elanikest räägib seda, 68,65% elanikest oskab selles keeles lugeda ning 57,64% oskab galeegi keeles kirjutada. Galeegi keeles kirjutamise oskus on kõige madalam, kuna Franco ajal oli galeegi keele õpetamine võimatu. Vanemad inimesed oskavad seega galeegi keeles rääkida, kuid mitte kirjutada. Galeegi keel on oma piirkonnas protsentuaalselt kõige rohkem räägitav keel kõikide Hispaania regionaalkeelte seas.
Galicia valitsus
Galicia on autonoomne piirkond, mille Hispaania keskvalitsusest osaliselt sõltumatu valitsus loodi 1978. aastal ning mille võim kinnitati Galicia Autonoomia määrusega 1981. aastal. Galicia valitsus jaguneb kolmeks haruks: täidesaatev võim on Xunta de Galicia, mis koosneb presidendist ja valitud nõunikest, seadusandlikuks võimuks on Galicia Parlament ja kohtuvõim koosneb Galicia kõrgemast kohtust ja madalama astmete kohtutest.
Vallavalitsused
Galicia koosneb 315 vallast. Iga valda valitseb vallavalitsus ehk concello, mis koosneb linnapeast ja volikogust. Mõnes piirkonnas jaguneb vallavalitsus veel väiksemateks allüksusteks (entitade local menor), mis koosnevad omakorda nõukogust (xunta vecinal) ja linnapeast (alcalde da aldea). Selliseid piirkondi on Galicias üheksa: Arcos da Condesa, Bembrive, Camposancos, Chenlo, Morgadans, Pazos de Reis, Queimadelos, Vilasobroso ja Beran.
Riiklik valitsus
Riiklikul tasandil esindavad Galicia huve 25 valitud saadikut Hispaania parlamendi alamkojas (Congreso de los Diputados) ning 19 senaatorit Hispaania Senatis ehk Hispaania parlamendi ülemkojas (Senado de España), milles 16 senaatorit on valitud ning 3 määrab ametisse Galicia parlament.
Haldusjaotus
15. sajandist kuni 1833. aastani Hispaania territoriaalse jagunemiseni koosnes Galicia seitsmest haldusüksusest (provintsist). Seitse hõberisti Galicia vapil tähistavad seitset ajaloolist provintsi:
1833. aastal jäi seitsmest provintsist järele neli:
Galicia jaguneb veel omakorda 53 maakonnaks (comarca), 315 vallaks ja 3778 kihelkonnaks. Vallad, mis jagunevad kihelkondadeks võivad veel jaguneda alevikeks (aldeas või lugares). Väiksemateks piirkondadeks jagunemine on ülejäänud Hispaanias ebatavaline. Umbes pooled Hispaania nime kandvad haldusüksused asuvad Galicias, kuigi Galicia moodustab Hispaania pindalast vaid 5,8%. Arvatakse, et Galicas leidub üle miljoni kohanime.
Tervishoid
Galicia tervishoiusüsteem kannab nime Servizo Galego de Saúde (SERGAS) ning see kuulub Galicia Regionaalvalitsuse Tervishoiuministeeriumi haldusalasse.
Haridus
Galicia haridussüsteem kuulub Galicia Regionaalvalitsuse Haridusministeeriumi ja Rektoraadi haldusalasse. Umbes 76% Galicia noortest omandab keskhariduse (Galicia on 17 autonoomse piirkonna seas viiendal kohal). Galicias asub kolm avalik-õiguslikku ülikooli: A Coruña Ülikool, Santiago de Compostela Ülikool ja Vigo Ülikool.
Välislingid
🇪🇸
Vinni-Pajusti Gümnaasiumi säutsuskandaal
Vinni-Pajusti Gümnaasiumi säutsuskandaaliks hakati meedias nimetama Vinni-Pajusti Gümnaasiumi 12. klassi õpilase Twitterisse postitatud säutsust alguse saanud poleemikat, mille käigus jõuti laiemate aruteludeni sõna- ja eneseväljendusvabaduse, (teatri)kunsti ning sotsiaalmeedia kasutuse teemadel.
Näidend ja säuts
Näidendi suudlusstseenist ajendatuna kirjutas üks 12. klassi õpilane Twitterisse säutsu "vinni-pajusti gümnaasium more like vinni-porno gümnaasium kui aula ees rõvedalt tatti pannakse".
Kooli reaktsioon
Säutsust sai teada näidendi lavastanud õpetaja, kes leidis, et see solvab nii teda, näidendis osalenud õpilasi kui tervet kooli. Järgnenu osas lähevad poolte arvamused lahku. Loo avalikuks teinud Virumaa Teataja artikli järgi kutsuti õpilane direktori kabinetti, kus viibisid peale tema veel kooli direktor Henry Kallaste, emakeeleõpetaja, õppealajuhataja ja õpilase klassijuhataja. Direktori sõnul pidi õpilane kirjutama seletuskirja ja sai käskkirja "ebaõpilasliku käitumise" eest, samuti pidi ta Twitterist säutsu kustutama. Jutuajamine olevat direktori sõnul kulgenud rahulikult, mida ta rõhutas ka hilisemas intervjuus Generaadiole.
Õpilase väitel olevat tal soovitatud koolist paberid välja võtta ja teda olevat sunnitud avalikult vabandust paluma kõigi gümnaasiumiklasside ees. Direktor nentis vahetult pärast juhtunut, et "laseme tal kooli lõpetada", hilisemas intervjuus eitas ta igasuguseid väljaviskamisähvardusi täielikult.
Vastukaja
Kooli juhtkonna ja emakeeleõpetaja käitumine algatas sotsiaalmeedias ja ajakirjanduses diskussiooni, kus ühelt poolt heideti ette muuhulgas õpilase tsenseerimist väljaspool kooli, tema õigustamatut karistamist, kooli silmakirjalikkust suhtumises intiimelu küsimustesse ja õpetaja ähvardust avaldada õpilase kohta isiklikke andmeid, kui õpilane peaks skandaali teemal meediaga suhtlema. Teiselt poolt esitati ka õpetajat toetavaid avaldusi.
Kajastus ajakirjanduses
Virumaa Teatajas avaldatud artiklile järgnenud päevade jooksul ilmus üleriigilises meedias mitmeid arvamuslugusid.
Postimehes arvamusloo avaldanud Toomas Randlo sõnul "demonstreeris kool hiilgavalt, kuidas ei peaks käituma" ning leidis, et sõnavabaduse kasutamise eest ei peaks õpilast karistama ka juhul, kui keegi tema säutsust solvunud oli.
ERRi kultuuriportaalis arvamust avaldanud Jürgen Rooste hinnangul oli õpilase säutsu näol tegemist sarkastilise-torkava märkusega, millele kool oli ebaõiglaselt üle reageerinud. Samuti avaldas ta valmisolekut Vinni-Pajusti Gümnaasiumisse sõita ning õpilastega kaasaja kirjandusest ja teatrist rääkida. 24. märtsil esines Jürgen Rooste ka Vikerraadio saates "Vasar", kus rääkis säutsuskandaali valguses koolist, sotsiaalmeediast ja põlvkondlikest vastandustest.
Virumaa Teataja 22. märtsi juhtkiri oli samuti pühendatud säutsuskandaalile ning selles tauniti kooli käitumist olukorra lahendamisel ja leiti, et juhtum puudutab sõnavabaduse küsimust ka laiemalt. 23. märtsil ilmus Virumaa Teatajas jätkulugu, milles said sõna suhtekorraldaja Janek Mäggi, psühholoog Tiina Saar-Veelma ning Kiviõli I Keskkooli eesti keele ja meedia õpetaja Pia Maria Uuetoa. Artiklis tuuakse ühtlasi välja, et probleemi oli asunud lahendama Lääne-Virumaa haridusosakond. Selle juhataja Aivi Must nentis, et koolil on plaanis asuda uue veerandi alguses mõlemaid pooli rahuldavaid lahendusi otsima.
28. märtsil ilmus Postimehes Andra Siibaki arvamuslugu, mis käsitles põlvkondade kokkupõrget sotsiaalmeedias laiemalt. Siibak leidis, et õpetajad võiksid õpilastega netiketi teemasid tihedamini arutada.
Alternatiivmeedia
Arvamusavaldusi ilmus ka mitmetes alternatiivmeedia kanalites, mis üldjuhul esindavad vastandlikke maailmavaateid, ent asusid säutsuskandaali kommenteerides õpilase poolele.
Kirjanik Kaur Kender avaldas säutsu kirjutanud õpilasele toetust portaalis nihilist.fm, kus leidis et "sõnavabadus on püha ja puutumatu".
Portaalis objektiiv.ee ilmus säutsuskandaali teemal kaks arvamuslugu. Martin Vaher kritiseeris koolis etendunud lavastust ning leidis, et "kuigi abituriendineiu säuts ei olnud oma kriitika väljendamiseks kindlasti kõige läbimõelduma ja õnnestunuma sõnastusega, oli temapoolne kriitika sisuliselt siiski võrdlemisi tabav ning õigustatud". Aivar Hiienurm kritiseeris peamiselt lavastunud näidendit ja tema hinnangul valdas säutsu kirjutanud õpilane hästi satiiri žanri.
Nõmme TV kajastas samuti Vinni-Pajusti Gümnaasiumis toimunut. Nõmme TV Facebooki lehel avaldatud videoklipis nimetatakse õpetaja tegevust "karmiks kättemaksuks" ja "türanniaks". Teises videoklipis esitati katked Generaadio poolt kooli direktoriga tehtud intervjuust. 20. märtsil pani Nõmme TV oma Youtube'i lehele üles uudiselõigu "Türannia Vinni-Pajusti Gümnaasiumis", ent see eemaldati sealt hiljem Vinni-Pajusti Gümnaasiumi esitatud autoriõiguste nõude tõttu.
24. märtsil käsitles säutsuskandaali Generaadio saade "Olukorrast konnatiigis", kus saatekülalistena esinesid Tartus toimunud filosoofiaolümpiaadi osalised. Lisaks arutelule esitati saates ka intervjuud Vinni-Pajusti Gümnaasiumi direktori Henry Kallaste ning Haridus- ja teadusministeeriumi üldharidusosakonna juhataja Irene Käosaarega.
Haridus- ja teadusministeeriumi seisukoht
Juhtunu avalikkuse ette toonud Virumaa Teataja artiklis toodi välja ka Haridus- ja teadusministeeriumi üldharidusosakonna juhataja Irene Käosaare kommentaar, mille järgi oli ühendust võetud direktoriga, kelle kinnitusel "ebaproportsionaalseid ja alandavaid karistusmeetmeid ei rakendatud". Käosaar avaldas lootust, et "vahejuhtum on mõlemale poolele õppetunniks". Hiljem andis Käosaar intervjuu ka Generaadiole, kus möönis, et juhtum ei ole tõenäoliselt lahenenud sel moel, nagu talle algselt kinnitati ning taunis kooli juhtkonna käitumist, juhul kui meedias esitatud versioon tõele vastab.
Kees Thijssen
thumb|Kees Thijssen (2008) Kees Thijssen (sündinud 24. augustil 1975 's-Hertogenboschis) on Hollandi kabetaja.
Ta on tulnud Hollandi meistriks viiel aastal järjest: 2003–2007 (enne teda on sellega hakkama saanud üksnes Reinier Cornelis Keller). Maailmameistrivõistlustel on ta osalenud kahel korral: nii 2003 kui ka 2005. aastal lõpetas ta 6. kohaga. Olulisematest rahvusvahelistest turniiridest on ta kahel korral (1999 ja 2001) võitnud Bijlmeri turniiri.
Sotsiolingvistika
Sotsiolingvistika on keeleteaduse haru, mis uurib keele ja ühiskonna vahekorda ja vastastikuseid suhteid, sealhulgas keelekasutuse mõju kultuurilistele normidele, ootustele ja kontekstile. Sotsiolingvistika kattub oluliselt pragmaatikaga. Ajalooliselt on sotsiolingvistika tihedalt seotud antropoloogilise lingvistikaga, seetõttu on nende kahe valdkonna eristamine kahtluse alla seatud.
Sotsiolingvistika pöörab tähelepanu keelekasutuse varieeruvusele ühiskonna gruppide vahel, kes on üksteisest eraldatud teatud sotsiaalsete tunnuste tõttu (nt rahvus, religioon, staatus, sugu, haridustase, vanus jne). Lisaks, kuidas nende reeglite loomist ja järgimist kasutatakse inimeste sotsiaalsete või sotsiaalmajanduslike kategooriatesse paigutamisel. Kuna keelekasutus varieerub, erineb see ka sotsiaalsetes klassides.
Sotsiolingvistilise varieerumise uurimiseks kasutatakse eri meetodeid, mida võiks jagada kaheks: kvantitatiivne sotsiolingvistika ja mitmesugused kvalitatiivsed uurimissuunad. Kui esimene tegeleb eeskätt keelekasutaja ja keele suhetega, siis teine eelkõige keelekasutuse ja situatsiooni suhetega.
Sotsiolingvistika rakendamine
Sotsiolingvist võib sotsiaalsete hoiakute uuringute kaudu kindlaks määrata selle, et mingit konkreetset emakeelt ei peeta sobivaks keeleks, mida kasutada äri- või professionaalses keskkonnas. Samuti võivad sotsiolingvistid õppida grammatikat, foneetikat, sõnavara ja teisi mõne sotsiaalklassi aspekte nagu ka dialektoloogid õpivad samu asju piirkondlike murrete tundmise jaoks. Keele muutuste uurimine tegeleb sotsiaalsete piirangutega, mis määravad keele kontekstuaalse keskkonna. Lingvistikas tähendab mõiste koodivahetus erinevates sotsiaalsetes olukordades erinevate keele liikide kasutamist. William Labovit peetakse sageli sotsiolingvistika uurimise asutajaks. Ta on eriti tuntud keele varieerumise kvantitatiivse uuringu tutvustamise ja muutmise poolest, muutes keele sotsioloogia teaduslikuks distsipliiniks.
Traditsiooniline sotsiolingvistiline intervjuu
Sotsiolingvistilised intervjuud on sotsiaalteaduslikes uuringutes andmete kogumise lahutamatuks osaks. Intervjuu sisaldab uuringu läbiviijat, kes on küsitleja ja küsitletavat, kes on subjekt või intervjueeritav. Selleks, et mõista konkreetset keelelist vormi ja selle kasutamist antud subjekti murdes, kasutatakse teatavate kõneregistrite esile kutsumiseks mitmesuguseid meetodeid. On viis erinevat stiili, ulatudes ametlikust vaba stiilini. Kõige formaalsem stiil avaldub, kui subjekt loeb loendit minimaalsetest paaridest. Minimaalsed paarid on sõnade paarid, mis erinevad ainult ühe foneemi poolest, näiteks cat and bat (kass ja nahkhiired). Kui subjekt loeb sõnaloendit, tekib ametlik register, kuid üldiselt mitte nii ametlik kui minimaalsete paaride puhul. Lugemise läbimise stiil on kohe peale ametlikku registrit ja intervjuu stiil on, kui intervjueerija saab esile tuua vabama kõne subjektis. Intervjuu stiili vältel on küsitlejal võimalik küsitletavaga vestelda ja püüda temast välja tuua veel tavalisemat kõnet paludes tal meelde tuletada lapsepõlve mälestusi või peaaegu surmalähedast kogemust, mille puhul subjekt süveneb loosse enamgi, sest need mälestused on tihti seotud tugevate emotsioonidega. Kõige taotletuim kõne tüüp on vaba stiil. Seda kõnestiili on raske, kui mitte isegi võimatu välja meelitada ja esile kutsuda vaatleja paradoksi tõttu. Vabale stiilile kõige lähedamale tuleb subjekt siis, kui teda segatakse lähedase sõbra või pereliikme poolt, või kui ta on sunnitud telefonile vastama. Vaba stiili kasutatakse täiesti kontrollimata keskkonnas, kus subjekt end kõige mugavamana tunneb ja oma emakeelt kasutab, ilma sellele mõtlemata.
Sotsiolingvistilised põhitõed
Kuigi sotsiolingvistika uurimine on väga lai, on mõned põhikontseptsioonid, millest paljud sotsiolingvistilised päringud sõltuvad.
Kõnekogukond
Kõnekommunikatsioon on sotsiolingvistikas kontseptsioon, mis kirjeldab eraldi gruppi inimesi, kes kasutavad keelt unikaalsel ja vastastikku aktsepteeritaval viisil. Seda nimetatakse mõnikord Sprechbundiks. Selleks, et kuuluda kõnekogukonda, peab inimesel olema kommunikatiivne pädevus. See tähendab, et kõneleja oskab keelt kasutada sel viisil, nagu antud olukorrale parasjagu asjakohane on. Kõneleja võib olla kommunikatiivselt pädev ka rohkem kui ühes keeles. Kõne kogukondadeks võivad olla erinevad sotsiaalsed grupid nagu keskkooliõpilased või hiphopifännid või ka tihedad rühmitused nagu perekond ja sõbrad.
Kõrge prestiiži ja madala prestiiži erikujud
Sotsiolingvistilise analüüsi jaoks on ülioluline prestiiži mõiste; teatud kõneharjumustele määratakse positiivne või negatiivne väärtus, mis seejärel rakendatakse kõnelejale. See võib toimida mitmetel tasanditel. Seda saab realiseerida individuaalse heli/foneemi tasemel või keelevaliku makrotasandil.
Erinevused vastavalt klassile
Sotsiolingvistika kui dialektoloogiast eraldiseisev ala viidi läbi linnaosade keelelise mitmekesisuse uurimise kaudu. Kui dialektoloogia uurib keelevariantide geograafilist jaotust, siis sotsiolingvistika keskendub muudele variatsiooniallikatele, nagu näiteks klassile. Klass ja ametikoht on ühiskonnas leiduvatest keelelistest märgistajatest üks kõige olulisemaid. Üks sotsiolingvistika põhiuuringuid, mida on raske ümber lükata, näitab, et klassi ja keele valik on omavahel seotud. Tööklass räägib vähem standardkeelt, samas kui madalklass, keskklass ja ülemine keskklass räägivad standardkeelele lähemale. Ülemise klassi ja isegi ülemise keskklassi liikmed võivad sageli rääkida vähem standardkeelt kui keskklass, seda seetõttu, et olulist rolli mängivad ka klassi individuaalsed püüdlused, mitte ainult klassitase. Samuti mõjutavad kõnemustrit sotsiaalsed pürgimused.
Sotsiolingvistika uurimine Eestis
Kvantitatiivse sotsiolingvistika importijaks Eestisse sai praegune Tartu Ülikooli murrete ja keeleajaloo professor Karl Pajusalu. Tema juhtimisel on tehtud mitmeid uurimistöid. Teine kvantitatiivsete meetodite kasutaja oli Leelo Keevallik. Nende uurimustest on välja tulnud, et olulisim mõjur eesti keele varieerumisel on järgmine: ametlikud situatsioonid on peaaegu ainult normikeelsed ning argised situatsioonid on normikeelest kaugemal. Teine oluline tegur on sugu. Naised on eesti uurimustes enam normikeele järgijad kui mehed. Lisaks on eesti uurimustes eraldi välja toodud haridus, millel on samuti tüüpilised seosed varieerumisega: kõrgemalt haritud kihid eelistavad enam normingulisi vorme.