cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sumatra
Sumatral elab 201 liiki imetajaid ja 580 liiki linde. Paljud neist on elukeskkonna kadumise tagajärjel sattunud väljasuremise piirile, näiteks sumatra ninasarvik ja sumatra orangutan.
Taimedest on omapärased maailma kõige suurema (kuni meetrise läbimõõduga) õiega taim rafleesia ja kõige kõrgema, õiepõhjast tõlvikuotsani üle 3 meetri pikkuse hargnemata õisikuga Amorphophallus titanum.
Esimesed inimesed saabusid Sumatrale umbes 500 eKr. Taiwanist lähtunud austroneeslaste väljarände käigus. 5. sajandil tekkis Lõuna-Sumatrale Kantoli riik. Hiljem asusid Sumatral Srivijaya impeerium, mis oli budistlik riik ja aitas 7.–9. sajandil budistlikku kultuuri kaugemale itta levitada, ning veel hiljem Samudra kuningriik, mis 13. sajandil võttis vastu islami. Samudrale järgnes Acehi sultanaat, mille Holland suutis alistada alles 1873–1903 peetud Acehi sõjas. Alates 1945 kuulub Sumatra iseseisva Indoneesia koosseisu.
Pärnu Vabadussõja mälestussammas
pisi|Pärnu Vabadussõja mälestussammas Pärnu Vabadussõja mälestussammas on Vabadussõjas langenud sõduritele pühendatud mälestusmärk Pärnus.
Pärnu Vabadussõjas langenute monument oli Amandus Adamsoni kõige armsam teos. 1929. aastal maeti ta tema enda soovil selle kõrvale.
Ööl vastu 15. aprilli 1945 mälestussammas lõhati. Järgmisel päeval käis rüvetatud mälestusmärki vaatamas arvukalt pärnakaid, nende hulgas seitse keskkoolitüdrukut, kes otsustasid sambatükid päästa. "Proovisime kotkast paigalt nihutada. Ei jõudnud. Sikutasime madu, see oli suure betoonkamaka küljes. Jõud käis üle poisikesest." Tüdrukud tirisid pronksist "Poisi lillevanikuga" Alevi kalmistu jõepoolsesse serva ja matsid maha.
Pärnu Vabadussõja mälestussammas taastati ja avati rahvahulga osavõtul uuesti 1993. aasta 17. juulil.
1991. aastal andis Eesti Muinsuskaitse Selts välja ilumargiploki ja eraldi ilumargid mälestussamba tagaküljel oleva pronksskulptuuri ja Amandus Adamsoni portree kujutisega.
The Doors
The Doors oli ameerika rokkansambel, mille asutasid 1965. aastal Los Angeleses klahvpillimängija Ray Manzarek, laulja Jim Morrison, trummar John Densmore ja kitarrist Robby Krieger.
Ajalugu
Ansambli debüütalbum "The Doors" ilmus 1967. aastal, sellega saavutati kiiresti rahvusvaheline kuulsus. Oma osa selles oli ansambli juhtfiguuriks kujunenud Jim Morrisoni eredal isiksusel ning laulude saladuslikel tähendamissõnadel.
Ansambel oli 1960. aastatel üks mõjukamaid. The Doorsi muusikaline stiil oli ainulaadne, sisaldades paljude stiilide, nagu blues rock ' i, psühhedeelse roki, acid rock ' i ja hard rock ' i elemente. Ray Manzareki sõnutsi oli The Doors mõjutatud kuulsatest džäss- ja bluusimuusikutest, nagu Muddy Waters, John Lee Hooker, John Coltrane ja Miles Davis.
Ansambli The Doors tuntumaid lugusid on "Light My Fire", "The End", "People Are Strange", "Strange Days", "Break On Through (To The Other Side)", "The Unknown Soldier", "Hello, I love You", "When The Music's Over" ja "Riders On The Storm".
1991. aastal linastus Oliver Stone'i mängufilm "The Doors" – elulooline draama kuulsast ja mõjukast 1960. aastate rokkansamblist ning tema karismaatilisest juhtlauljast, poeedist ja heliloojast Jim Morrisonist.
1993. aastal võeti The Doors vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.
26. septembril 2000 tulid ansambli The Doors kolm järelejäänud liiget uuesti kokku kontserdiks, milles osalesid mitmed lauljad – teiste hulgas Ian Astbury inglise rokkansamblist The Cult, kes võttis üle kadunud Jim Morrisoni koha.
2003. aastal tulid Ray Manzarek ja Robby Krieger taas kokku, et võtta ette kontserditurnee USA-s. Ansambli nimeks sai The Doors of the 21st Century. John Densmore keeldus tagasi tulemast, tema asemel mängis nüüd trumme Ty Dennis. Erinevalt varasemast kasutas ansambel bassimängijat (Angelo Barbera).
USA ringreisile järgnes 2004. aastal maailmaturnee. Kohtuvaidlus ansambli nime pärast, mille algatasid John Densmore ja Jim Morrisoni vanemad, lõppes sellega, et ansamblil keelati nime The Doors ja logo kasutamine. Seepeale kasutas ansambel nime Riders On The Storm.
2007. aastal lahkus ansamblist Ian Astbury, pöördudes tagasi The Culti. Laulja Brett Scallionsi kõrval on ansamblis osalenud veel Ty Dennis (trummid) ja Bil Chen (basskitarr).
2007. aastal sai ansambel The Doors Grammy auhinna elutöö eest (Lifetime Achievement Award), niisamuti oma tähe Hollywoodi kuulsuste alleel.
12. mail 2010 esilinastus USA-s Tom DiCillo tehtud dokumentaalfilm "When You're Strange", Ray Manzareki väitel tõepärane lugu ansamblist ja Jim Morrisonist. Filmis näeb ansambli liikmetest Ray Manzarekit, Robby Kriegerit, John Densmore'i, arhiiviülesvõtetelt ka Jim Morrisoni. Jutustaja rollis on Johnny Depp. Dokumentaalfilmist ilmus ka samanimeline heliriba-album sama aasta märtsis. 2011. aastal anti The Doorsile selle filmi eest Grammy parima pika muusikavideo (Best Long Form Music Video) kategoorias.
3. juulil 2011 läksid Ray Manzarek ja Robby Krieger taas maailmaturneele. Jim Morrisoni surma 40. aastapäeva puhul alustasid nad ringreisi Pariisi Bataclani kontserdimajas, kasutades nime Ray and Robby of The Doors.
Albumi "L.A. Woman" ilmumise 40. aastapäeva tähistamiseks valmis Eagle Rock Entertainmentil 2011. aastal dokumentaalfilm "Mr. Mojo Risin': The Story of L.A. Woman" (ETV-s pealkirjaga "The Doors. Kuidas sündis "L. A. Woman""), milles käsitletakse üksikasjaliselt Jim Morrisonile viimaseks jäänud stuudioalbumi loomist. Filmis on uusi intervjuusid The Doorsi järelejäänud kolme liikme – Ray Manzareki, Robby Kriegeri ja John Densmore'i – ning teiste selle albumi või ansambliga seotud inimestega. Film sisaldab arhiivivõtteid The Doorsi kontsert- ja stuudioesinemistest, fotosid ja uusi muusikanäiteid. Dokumentaalfilm tuli välja DVD/blue-ray-plaadil 24. jaanuaril 2012.
20. mail 2013 suri Ray Manzarek 74 aasta vanuses vähki.
Stuudioalbumid
Ilma Morrisonita:
Américo
Américo (õieti Domingo Johnny Vega Urzúa; sündinud 24. detsembril 1977 Aricas) on Tšiili laulja.
Markovi ahel
Markovi ahelaks (vene matemaatiku Andrei Markov seeniori nime järgi) nimetatakse matemaatikas lõpliku või loenduva olekute hulgaga diskreetse ajaga juhuslikku protsessi, millel on Markovi omadus.
Markovi omadus tähendab, et fikseeritud oleviku korral tulevik ei sõltu minevikust. Teiste sõnadega, olevikuseisundi kirjeldus sisaldab kogu informatsiooni, mis võib protsessi tulevast arengut mõjutada.
Definitsioon
Markovi ahel on juhuslike muutujate jada X1, X2, X3, ..., millel on Markovi omadus:
Muutujate Xi võimalikud väärtused moodustavad lõpliku või loenduva hulga S, mida nimetatakse ahela olekute ruumiks.
Markovi ahelat kujutatakse tihti suunatud graafina, mille servade juurde on kirjutatud ühest olekust teistesse ülemineku tõenäosused.
Modifikatsioonid
Pideva ajaga Markovi ahelatel on pidevalt muutuv indeks.
Ajaliselt homogeenne Markovi ahel (ajaliselt homogeensete üleminekutõenäosustega Markovi ahel) on Markovi ahel, kus n kõigi väärtuste korral
m-ndat järku Markovi ahel ehk Markovi ahel mäluga m (m on lõplik) on Markovi ahel, milles iga n korral
st tulevik sõltub ainult olekutest viimasel m hetkel. Ahelast (Xn) saab konstrueerida ahela (Yn), millel on "klassikaline" Markovi omadus. Nimelt, olgu Yn = (Xn; Xn−1; ...; Xn−m+1) X väärtuste m-korteež. Sel juhul on Yn klassikalise Markovi omadusega Markovi ahel.
Markovi ahelad võib esitada lõplike automaatidena. Kui automaat on hetkel n olekus y, siis tõenäosus, et ta hetkel n + 1 läheb üle olekusse x, sõltub ainult olekust hetkel n.
Markovi ahelate omadused
Olgu n ajasammuga olekust i olekusse j jõudmise tõenäosus defineeritud kui
ja ühe ajasammuga olekust i olekusse j ülemineku tõenäosus kui
n sammuga üleminek rahuldab Chapmani-Kolmogorovi võrrandit, mille järgi iga k (0 < k < n) korral
Marginaaljaotus Pr (Xn = x) on olekutevaheline jaotus hetkel n. Algjaotus on Pr (X0 = x). Protsessi kulgu sammude kaupa kirjeldab valem
Ülaindeks (n) on mõeldud lihtsalt täisarvulise indeksina. Ent kui Markovi ahel on homogeenne, siis võib seda ülaindeksit tõlgendada ka astmenäitajana.
Taanduvus
Olekut j nimetatakse teisest olekust i kättesaadavaks (accessible; tähistus i → j), kui eeldusel, et ollakse olekus i, on nullist erinev tõenäosus, et millalgi tulevikus ollakse olekus j. Teiste sõnadega, olek j on olekust i kättesaadav, kui leidub niisugune täisarv n ≥ 0, et
Selles definitsioonis lubatakse ka n väärtust 0, mistõttu iga olek on selle definitsiooni järgi kättesaadav ka iseendast.
Öeldakse, et olek i lävib seisundiga j (i ↔ j), kui olek i on kättesaadav olekust j ning olek j on kättesaadav olekust i. Olekute hulk C on läviv klass, kui mis tahes kaks olekut hulgast C lävivad teineteisega ja ükski olek hulgast C ei lävi ühegi olekuga, mis ei kuulu hulka C. (Saab näidata, et lävimine on ekvivalentsusseos.) Läviv klass on kinnine, kui klassist lahkumise tõenäosus (probability of leaving the class) on null: kui olek i asub lävivas klassis C, kuid olek j mitte, siis olek j ei ole kättesaadav olekust i.
Perioodilisus
Olekul i on periood k, kui mis tahes naasmine (return) olekusse i peab toimuma k kordse arvu ajasammude möödudes. Näiteks kui olekusse i on võimalik naasta ainult paarisarvu sammude möödudes, siis i on perioodiline perioodiga 2. Oleku periood on
(kus "SYT" on suurim ühistegur). Pandagu tähele, et kui mingil olekul on periood k, ei pruugi sellesse olekusse olla võimalik k sammuga naasta. Näiteks kui olekusse on võimalik naasta {6, 8, 10, 12, ...} ajasammuga, siis k on 2, kuigi 2 selles loetelus ei esine.
Kui k = 1, siis nimetatakse olekut aperioodiliseks. Kui k>1, siis nimetatakse olekut perioodiliseks perioodiga k.
Saab näidata, et lävivas klassis on kõigil olekutel üks ja seesama periood.
Lõpliku olekute arvuga taandumatut Markovi ahelat nimetatakse ergoodiliseks, kui tema olekud on aperioodilised.
Naasmine
Olekut i nimetatakse siirdeolekuks (transient), kui on nullist erinev tõenäosus, et alustades olekust i ei naasta kunagi olekusse i. Olgu juhuslik muutuja Ti esimene naasmisaeg olekusse i ("tabamisaeg" ("hitting time")):
Siis olek i on siirdeolek siis ja ainult siis, kui
Kui olek i on ei ole siirdeolek (tal on tõenäosusega 1 lõplik tabamisaeg), siis teda nimetatakse naasvaks. Kuigi tabamisaeg on lõplik, ei pruugi tal olla lõplikku matemaatilist ootust.
Lucca provints
Lucca provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskuseks on Lucca linn.
Markovi ahel
Naasmine
Siis olek i on püsiv, kui Mi on lõplik. Vastasel juhul on olek i nullsiirdeolek (null recurrent).
Lucca provints
pisi|Hertsogipalee, provintsi haldushoone
Markovi ahel
Naasmine
Saab näidata, et olek on naasev (recurrent) siis ja ainult siis, kui
Lucca provints
Haldusjaotus
Lucca provints jaguneb 35 vallaks (comune).
Markovi ahel
Naasmine
Olekut i nimetatakse neelavaks, kui sellest olekut on võimatu lahkuda. Seega on olek i on neelav siis ja ainult siis, kui
Ergoodilisus
Olekut i nimetatakse ergoodiliseks, kui ta on aperioodiline ja püsiv. Kui Markovi ahela kõik olekud on ergoodilised, siis ahelat nimetatakse ergoodiliseks.
Püsivate seisundite analüüs ja piiravad jaotused
(Steady-state analysis and limiting distributions)
Kui Markovi ahel on homogeenne, nii et protsess on kirjeldatav üheainsa ajast sõltumatu maatriksiga pij, siis vektor π on statsionaarne jaotus (stationary distribution) (ka tasakaalus jaotus, invariantne mõõt), kui selle koordinaatide (entries) πj summa on 1 ning nad rahuldavad võrrandit
Taandumatul ahelal on statsionaarne jaotus siis ja ainult siis, kui kõik selle olekud on püsivad. Sel juhul leidub ainult üks statsionaarne jaotus π ning ta on seotud naasmisaja matemaatilise ootusega:
Kui ahel on taandumatu ja ühtlasi aperioodiline, siis mis tahes i ja j korral
Kui ahel ei ole taandumatu, siis ei ole tal ühtset statsionaarset jaotust. (Igal kinnisel lävival klassil on oma ainus statsionaarne jaotus. Igaüks neist laieneb kogu ahela statsionaarseks jaotuseks, kus tõenäosus väljaspool klassi on nullile lähenev hulk (set to zero).) Samas, kui olek j on aperioodiline, siis
ja iga teise oleku i puhul olgu fij tõenäosus, et startides olekust i, läbib (visits) ahel kunagi olekut j
Lõpliku seisundite ruumiga Markovi ahelad
Kui olekute ruum on lõplik, transitsiooni tõenäolist jaotust (transition probability distribution) võib kujutada transitsioonimaatriksina, milles element p järjekorranumbriga (i, j) võrdub
P on stohhastiline maatriks. Kui Markovi ahel on ajaliselt homogeenne (time-homogeneous) Markovi ahel, siis transitsioonimaatriks P on sõltumatu tähisest n ning k-astmelise transitsioonitõenäosuse võib arvutada transitsioonimaatriksi astmel k ', Pk.
Olekujaotus (stationary distribution) π on (jada) vektor, mis rahuldab võrrandit
Teisisõnu, olekujaotus π on normaliseerimisel saadud transitsioonimaatriksi omadusvektor (normalized left eigenvector), mis on seotud omadusväärtusega (eigenvalue) 1.
Väärtust π võib vaadelda lineaarse (järelikult pideva) maatriksiga P seotud ühiksimpleksi (unit simplex) transformatsiooni fikseeritud punktina.
Barbara Ward
Barbara Mary Ward (23. mai 1914 – 31. mai 1981) oli Briti majandusteadlane.
Markovi ahel
Lõpliku seisundite ruumiga Markovi ahelad
kus 1 on veeru vektor (column vector) kõigi väärtuste jaoks, mis võrduvad 1. Seda väidab Perron-Frobeniuse teoreem. See tähendab, et aja möödudes "unustab" Markovi ahel oma algjaotuse ning läheneb oma olekujaotusele.
Barbara Ward
Ta oli üks esimesi, kes esitas jätkusuutliku arengu mõiste.
Osade allikate kohaselt lõi ta koos Dubos, Renéga tehnosfääri kontseptsiooni.
Markovi ahel
Pöörduv Markovi ahel
Pöörduva (reversible) Markovi ahela idee tuleneb võimest "inverteerida" ("invert") tõenäosuse tingimuslikkust kasutavat Bayes' seadust:
Ilmneb, et aeg on pöörduv. Järelikult võib Markovi ahel olla pöörduv (reversible), kui see on π, nagu näiteks
Seda tingimust tuntakse ka detailse tasakaalu tingimusena (detailed balance).
Summeerides (summing over) i annab
Bernoulli skeem
(A Bernoulli scheme)
Bernoulli skeem on Markovi ahela erijuhtumiks, kus transitsioonide tõenäosusmaatriksil (transition probability matrix) on identsed read, mis tähendab, et ka järgmine olek on sõltumatu käesolevast (lisaks sellele, et ta on sõltumatu mineviku olekutest). Ainult kahe võimaliku olekuga Bernoulli skeem on tuntud kui Bernoulli protsess.
Üldise olekuruumiga Markovi ahelad
(Markov chains with general state space)
Katsetamine
(Testing)
Järjestusteooria
(Queueing theory)
Mänguteooria
(Gambling)
Muusika
Markovi ahelaid on kasutatud algoritmilisel komponeerimisel, kasutades selleks näiteks muusikatarkvara Open Music, CSound või Max.
Esimese tasandi järjestusega ahelate (first-order chain) puhul saavad olekutest heli väärtused ning igale helile konstrueeritakse tõenäosusvektor, saades nii üleminekute tõenäolise maatriksi (transition probability matrix). Algoritmi konstrueerimise eesmärgiks on toota üleminekute maatriksi väärtustel põhinevaid muusikaliste parameetrite väärtusi: näiteks MIDI väärtusi, helisagedusi hertsides, helivältuste suurusi või muude muusikaliste parameetrite väärtusi.
Teise tasandi Markovi ahelaid (second-order Markov chain) võib kasutada, arvestades käesolevat ja ka eelmist olekut.
Kõrgematel tasanditel, n-tasandi järjestusega ahelate ( nth-order chains) puhul rühmituvad algsed helid helide rühmadeks, 'purunedes' samal ajal juhuslikeks kujunditeks ja järgnevusteks. Sellised kõrgema tasandi ahelad genereerivad muusikalise fraasi tasemel struktuure, sel ajal kui esimese tasandi järjestusega süsteem toodab 'sihitut ekslemist'.
Kirjandus: Markovi paroodiageneraatorid
(Markov parody generators)
Markovi protsesse võib kasutada ka antud tekstikatkest pealiskaudsel vaatlusel reaalsena näivate uute tekstide genereerimiseks. Meetodit on kasutatud erinevate taasloovate "paroodiageneraatorite" tarkvara puhul (vt dissociated press, Jeff Harrison, Mark V Shaney, ).
Teooria ajalugu
Andrei Markov vanem sai aastal 1906 nende protsesside esimesi tulemusi alguses puhtalt teoreetiliselt. Arvutuslikult lõpetatud seisundiruumide (countably infinite state spaces) üldistuse esitas Andrei Nikolajevitš Kolmogorov aastal 1936. Markovi ahelaid on seostatud Browni liikumisega ja ergoodilise hüpoteesiga, mis on ühtedeks tähtsamateks teemadeks 20.sajandi alguse füüsikas.
William II
Ta oli William Vallutaja ja Flandria Matilda teine poeg.
Kuigi ta oli hea võitleja, polnud ta oma halastamatuse tõttu alamate seas armastatud. Ta oli sõjakas ja toretsev valitseja. Ta ei abiellunud ega saanud järglasi.
1088. aastal, alustasid William II alamad temavastast mässu, tema emapoolse onu Bayeux´i Odo juhtimisel ning soovisid asendada teda tema vanema venna Normandia hertsogi Robert Curthosega. William II surus mässu maha ning vallutas 1089. aastal ka Normandia.
Willian II suri 1100. aastal, pärast jahil saadud noolehaava.
Lilli (Anija)
Lilli on küla Harju maakonnas Anija vallas.
Külas asub kultuurimälestisena arvele võetud Lilli kivi.
Spilve lahing
Spilve lahing oli Põhjasõja käigus 21. (8). juulil (Rootsi kalendri järgi 9. juulil) 1701 Liivimaal Riia all Daugava ääres toimunud Saksimaa kuurvürstiriigi, Kuramaa hertsogiriigi ja Vene tsaaririigi sõjaväe ning Rootsi sõjavägede vahel toimunud  lahing, mille tulemusel purustati Saksi-Rzeczpospolita-Moskva väed ja vabastati piiramisest Riia linn.
21. (ukj, 8 vkj) juulil 1701 toiminud lahingus purustasid Rootsi väed kuningas Karl XII juhtimisel Saksimaa kuurvürstiriigi kaks korda suurema (20 000 meest) armee, mida juhatas Saksi vägede ülemjuhataja feldmarssal krahv Adam Heinrich von Steinau. Saksi vägede liitlastena osalesid lahingus ka Kuramaa regentvalitseja Ferdinand Kettler ja Rootsi riiki reetnud Liivimaa aadlik Johann Reinhold von Patkul.
1701. aasta kevadel oli Venemaa tsaar Peeter I saatnud liitlase, Saksi vägede tugevdamiseks vürst Anikita Repnini 18 soldati- ja 1 streletsipolguga, milles oli ligi 20 000 sõdurit. Krahv Adam Heinrich von Steinau enesekindluse tõttu jäeti aga enamik vene vägesid Kokenhauseni piirkonda ja Saksi vägedega ühines Riia all vaid 4000 sõdurit.
Lahingu käik
Rootsi väed saabusid Daugava jõe vasakkaldale 20. (ukj,7 vkj) juulil 1701. Lahingu eel lasi Adam Heinrich von Steinau end pettemanöövrist (suitsukate jõe ületamiseks) ära petta ning killustas oma väeosad. Rootsi väed kuningas Karl XII juhtimisel ületasid jõe 21. (8) juuli varahommikul, kella 5 paiku Riia kindluse ja dessantlaevadele paigutatud kahurite kaitse all ning randusid Daugava Riiapoolsel rannal ning sundisid saksilaste väed käsivõitluses kell 7  taganema. Käsivõitluses purustasid Rootsi väed Saksi väed, võtsid vangi Kuramaa regentvalitseja Ferdinand Kettleri ning haavasid Patkulit, Saksi feldmarssal ja saksi väed põgenesid, jättes maha kõik suurtükid. Langenuid oli saksilastel 2000 sõdurit.
Saksi vägesid toetanud üks vene väesalk oli paigutatud Daugava jões asuval Lucavsala (Lutzausholm) saarel. Vene väesalk jäi aga piiramisrõngasse ning pärast allaandmisest keeldumist hävitati Rootsi vägede poolt, Rootslaste kaotused oli ligi 100 tapetud musketäri, ooberst Magnus von Helmersen, major Karl Gustav von Lilienstierna, veel mõned ohvitserid ja raskesti haavatud sõdurid. Piiramisrõngasse jäänud venelastest jäi ellu ainult 12 inimest, kelle päästis selleks ajaks kohale jõudnud Karl XII.
Lahingu tulemused
Saksimaa kuurvürstiriigi väed taganesid Poolasse.
Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused
Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused (ka FIFA klubide maailmameistrivõistlused, FIFA klubide MM) on jalgpalliklubide turniir, mis toimus esimest korda 2000. aastal Brasiilias. Maailma klubide karikale pääsevad lisaks ühele korraldajamaa klubile kuue konföderatsiooni parimad klubid, mis selgitatakse välja vastavate regioonide meistrisarjades. Jalgpalliklubide maailmameistrivõistluste eelkäijaks loetakse Intercontinental turniiri.
Eesti kodakondsus
Kodakondsuse seaduse kohaselt omandatakse Eesti kodakondsus sünniga, saadakse naturalisatsiooni korras või taastatakse isikule, kes on kaotanud Eesti kodakondsuse alaealisena. Kodakondsus kaotatakse vabastamise, selle äravõtmise või mõne muu riigi kodakondsuse vastuvõtmisega.
Seadus küll keelab Eesti kodakondsuse kõrval teis(t)e kodakondsus(t)e omamist; aga see on siiski lubatud sünnijärgsetele Eesti kodanikele, kuna Eesti Vabariigi põhiseaduse §8 keelab sünnijärgselt omandatud kodakondsuse äravõtmise ("Kelleltki ei tohi võtta sünniga omandatud Eesti kodakondsust").
Seisuga 1. oktoober 2011 oli rahvastikuregistri andmetel Eesti 1 364 748 elanikust 1 149 716 ehk 84,24%-il Eesti kodakondsus. 2011. aasta rahvaloenduse andmeil oli 1 102 618 püsivalt Eestis elavat Eesti kodanikku.
Seisuga 1. juuli 2012 oli Eesti 1 360 560 elanikust 1 146 763 ehk 84,29%-il Eesti kodakondsus. 76 932 Eesti kodanikku elas välismaal.
Seisuga 1. jaanuar 2018 elas Eestis 77 268 määratlemata kodakondsusega isikut. Neil pole Eesti kodakondsust ja nad ei ole samuti pärast NSV Liidu lakkamist kasutanud võimalust, et saada endale NSV Liidu järglasriigi Venemaa Föderatsiooni kodakondsust, kuigi neil on olnud selleks võimalus.
Septembris 2020 otsustas valitsus võtta Eesti kodakondsus ära 10 isikult, kes olid saanud kodakondsuse ebaausal teel ja ei suutnud sooritada mõistliku aja jooksul kodakondsuse saamiseks nõutavaid eksameid ausal teel.
Gennadi Gerodnik
Gennadi Gerodnik (2. veebruar 1911 – 15. veebruar 2000) oli Eesti kirjanik, publitsist, õpetaja ning koolijuht.
Ta lõpetas 1939. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna. Alates 1961. aastast oli ta kutseline kirjanik. Ta kirjutas vene keeles.
Estonia kaevandus
pisi|Välitööd Estonia maa-aluses põlevkivikarjääris thumb|Kaevandust tähistav kivi 1997. aastal kasutusele võetud settebasseini nr 4 juures pisi|Välitööd Estonia maa-aluses põlevkivikarjääris põlevkivikihtide läbilõike varieeruva mineraloogilise ja keemilise koostise ning struktuuri määramiseks Estonia kaevandus on Eesti Energia tütarettevõttele Enefit Kaevandused AS kuuluv 1972. aastal käiku antud Eesti ja ka maailma suurim põlevkivi tootev allmaakaevandus.
Kaevandus asub Ahtme ja Viru kaevandusest lõuna pool, Jõhvist 20 km Tartu suunas Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Väike-Pungerjal.
Estonia kaevanduses kaevandatakse 40–70 meetri sügavuselt. Põlevkivikihi paksus on umbes 2,5 m, kaevanduse kõrgus umbes 5 m.
2010. aasta seisuga oli kaevanduse aastane toodang umbes 5,5 miljonit tonni. Sellise kaevandamismahu puhul jätkub kaevanduses varusid veel umbes 30 aastaks (kokku on aktiivseid varusid umbes 180 miljonit tonni). 2020. aastal oli plaanitav kaevandusmaht vahemikus 3,6–4,9 miljonit tonni.
Kaevandus koosneb väga paljudest väikestest ristkülikutest. Põlevkivikihid on Peipsi järve suunas sügavamale kaldu.
Kaevandamissügavuse poolest on Estonia kaevandus põlevkivikaevanduste seas maailmas ainulaadne.
Kaevanduses töötas 2010. aastal umbes 1000 töötajat, kellest umbes 600 olid allmaatöötajad. 2020. aasta seisuga oli kaevanduses tööl umbes 850 töötajat.
Ajalugu
Estonia kaevanduse projekti koostas Leningradi instituut Giprošaht 1960. aastate algul Eesti Põlevkivi tellimisel. Kaevandust hakati ehitama 1964. aasta sügisel ja ehitus kestis kaheksa aastat. Ehitustööde maksumus oli 50 miljonit rubla. 1972. aastal anti kaevandus käiku tootlikkusega 5,4 mln tonni kaubapõlevkivi aastas. See oli tollal maailma põlevkivikaevandustest suurim.
3. novembril 1988 puhkes Estonia kaevanduses suur tulekahju (Estonia kaevanduse põleng). Tulekolde piiramine ja kustutustööd algasid kolm päeva hiljem. Päästetehnikat kaasati nii tervest Eestist kui ka Nõukogude Liidust (Ukrainast). Põlengu tõttu jäi kaevandamata ligikaudu miljon tonni põlevkivi. Põlengu põhjus on senini teadmata, paljuski kahtlustati toona süütamist.
Eesti iseseisvuse taastamise järel, 8. aprillil 1996 võttis EV Valitsus vastu korralduse, mille alusel kujundati senine riigiettevõte Eesti Põlevkivi ümber aktsiaseltsiks Eesti Põlevkivi.
1997. aastal moodustati aktsiaseltsi Eesti Põlevkivi 14 tütarettevõtet, kellele Eesti Põlevkivi loovutas oma varad: AS Ahtme Kaevandus, AS Aidu Karjäär, AS Eesti Põlevkivi Ehitus, AS Estonia Kaevandus, AS Kohtla Kaevandus, AS Mäetehnika, AS Narva Karjäär, AS Põlevkivi Kaubandus, AS Põlevkivi Raudtee, AS Sirgala Karjäär, AS Sompa Kaevandus, AS Tammiku Kaevandus, AS Toila Sanatoorium ja AS Viru Kaevandus.
31. augustil 1999 sõlmitud ühinemislepingu kohaselt liitis AS Estonia Kaevandus endaga aktsiaseltsi Sompa Kaevanduse. AS Estonia Kaevandus nimetati septembris 2002 ümber Põlevkivi Kaevandamise aktsiaseltsiks.
2019. aastal pandi kaevanduses tööle esimene robot, millega tehakse mõõdistustöid vanades kamberplokkides, kuhu inimestel on ohtlik minna. Sellega uuriti maa-aluste tervikute seisukorda.
Pärast kaevanduse sulgemist plaanitakse Estonia kaevanduse territooriumil toota elektrienergiat. 2020. aastal oli plaanitud avada päikeseelektrijaam ja pumphüdroelektrijaam. Hiljem on täpsustatud, et 3 MW võimsusega päikesepark valmiks 2024. aastal.
Keskkonnamõjud ja looduskaitse
Estonia kaevandus juhib oma väljapumbatavad veed läbi läänepoolsete Kurtna järvede, häirides järvede looduslikku koostist rohkete sulfaadilisanditega. Kaevandusvete eemaldamiseks kasutatakse ka Milloja ja Rannapungerja jõge, mis suubub Peipsi järve.
Kaevandustest eemaldatava vee tõttu jäävad kuivaks ka kohalikud madalamad kaevud. Seetõttu võetakse meetmeid kohalike elanike varustamiseks majapidamiseks vajaliku veega. Karjäärialadel segi pööratud pinnasekihid soodustavad pinnavee kiiret nõrgumist põhjavette, läbimata korrapärast looduslikku filtreerimist.
Kui Estonia kaevandus hakkas Mäetaguse vallas lähenema Selisoole, on see sellest peale kuivama hakanud. Esimesed kaevandusepoolsed laukad on peaaegu kinni kasvanud. Laugaste rohkusega silma paistev Selisoo raba on Muraka soostiku idapoolseim lahustükk. Maakonnaplaneeringus kajastati raba just kaevanduse mäeeraldises olemise tõttu probleemalana. Detsembris 2003 andis Keskkonnaministeerium Põlevkivi Kaevandamise ASile sinna kaeveloa. 2015. aasta lõpus loodi Mäetaguse vallas Selisoo looduskaitseala, mis välistab sellesuunalise laienemise ja võtab enda alla ka 250 hektarit Estonia kaevanduse mäeeraldise piires olevat maad, kust oli kavas kaevandada üle kaheksa miljoni tonni põlevkivi.
Iisraeli lipp
Iisraeli lipp on Iisraeli ametlik lipp.
28. oktoobril 1948 kuulutati Iisraeli riigi- ja rahvuslipuks valge kangas, millel on kaks horisontaalset sinist laidu ja lipu keskmisel valgel väljal kahest kolmnurgast moodustatud sinine kuusnurkne täht, Taaveti täht (Magen David). Laidude paigutus lipul on 3+5+16+5+3 (valge, sinine, valge, sinine, valge). Lipu ametlikud proportsioonid on 8:11 ja originaalmõõdud 160 x 220 cm, kuid rohkem kasutatakse lippu proportsioonides 2:3.
Itaalia lipp
Itaalia lipp on Itaalia Vabariigi ametlik lipp.
Iisraeli lipp
Valge sümboliseerib sionistlike aadete puhtust ja sinine (PMS 280C) taevast.
Itaalia lipp
Lipp on ametlikult kinnitatud 19. juunil 1946.
Itaalia lipp on vertikaalsete väljadega rohe-valge-punane trikoloor. Värvitoonid Pantone värviskaala järgi on roheline PMS 340 ja punane PMS 485. Selle eeskujuks on Prantsusmaa lipp. Lipp sarnaneb Iirimaa ja Côte d'Ivoire'i lipuga, kuid nendel lippudel on punase asemel oranž, Côte d'Ivoire'i lipul on ka värvide järjestus teine.
Clifford Geertz
Clifford James Geertz (23. august 1926 San Francisco – 30. oktoober 2006 Philadelphia) oli USA antropoloog, keda tuntakse eelkõige sümbolilise antropoloogia propageerija ja mõjutajana; teda on peetud "kolme aastakümne vältel Ameerika Ühendriikide kõige mõjukamaks kultuuriantropoloogiks".
Geertzi arvates on kultuur sümbolilises vormis väljendatud päritud mõistete süsteem, mille abil inimesed suhtlevad, põlistavad ja arendavad oma teadmist elu kohta ja suhtumist ellu. Kultuuri funktsiooniks on omistada maailmale tähendus ja muuta see mõistetavaks. Antropoloogi rolliks on püüda, mööndes täieliku edu võimatust, iga kultuuri juhtivaid sümboleid tõlgendada. Kaasantropoloogidele suunatud, Indoneesias ja Marokos tehtud välitöödel põhinevate teoste kõrval on ta kirjutanud ka mitu laiemale publikule suunatud esseekogumikku. Geertzi kirjutised on isiku- ja kunstipärased, pigem kasutab ta näiteid ja metafoore kui lihtsaid kirjeldusi.
Elulugu ja olulisemad tööd
Clifford Geertz sündis 23. augustil 1926 USAs California osariigis San Franciscos. Ta teenis teises maailmasõjas USA mereväes (1943–1945). Pärast seda õppis ta Antioch College'is Ohio osariigis, kus sai bakalaureusekraadi filosoofias. Antiochi kolledži lõpetamise järel astus ta Harvardi ülikooli, kus õppis hiljuti loodud ühiskondlike suhete osakonnas ning kaitses 1956. aastal väitekirja, millega sai doktorikraadi. Seda interdistsiplinaarset õppekava juhatas sotsioloog Talcott Parsons ning Geertzil avanes võimalus töötada koos nii Parsonsi kui ka Clyde Kluckhohniga. Geertz õppis nende käe all antropoloogiat ning viis koos abikaasa Hildred Geertziga Jaava saarel läbi esimese pikema välitöö, mille käigus uuris kaks ja pool aastat raudteetöölise perekonna kostilisena elades ühe väikelinna religioosset elu. 1956. aastal kaitses ta doktorikraadi väitekirjaga "Religioon Modjukutos: uurimus rituaalsetest uskumustest kompleksses ühiskonnas". Väitekirja lõpetamise järel pöördus ta tagasi Balile ja Sumatrale.
Välitöödel viibimise järel töötas Geertz mitmes õppeasutuses, kuni läks 1960. aastal tööle Chicago ülikooli antropoloogia õppetooli. Sel perioodil keskendus ta jätkuvalt Indoneesiale, uurides lisaks Jaavale Balit ning kirjutades välitöödel kogutu ja kogetu põhjal arvukalt artikleid ja raamatuid, teiste seas doktoriväitekirjal põhineva "Religion of Java" (1960), "Agricultural Involution" (1963) ja "Peddlers and Princes" (1963). Kuuekümnendate keskel muutis Geertz oma uurimistöö suunda, alustades uut uurimisprojekti Marokos, mille tulemuseks oli hulk publikatsioone, sealhulgas Indoneesiat ja Marokot võrdlev "Islam Observed" (1968). alt=Institute for Advanced Study Princetonis, kus Geertz töötas oma elu viimastel kümnenditel|pisi|Institute for Advanced Study Princetonis, kus Geertz töötas oma elu viimastel kümnenditel 1970. aastal lahkus Geertz Chicagost ja temast sai New Jersey osariigis Princetonis asuva kõrgkooli Institute for Advanced Study sotsiaalteaduste professor, kust jäi aastal 2000 pensionile emeriitprofessorina. 1973. aastal avaldas ta esseekogu "The Interpretation of Cultures" ("Kultuuride tõlgendamine"), mis koondas 1960. aastatel avaldatud esseid. Sellest sai Geertzi kuulsaim teos, mis tagas talle lisaks indonesianistile tuntuse ka antropoloogia teoreetikuna. 1974. aastal ilmus tema toimetatud antoloogia "Myth, Symbol, Culture", mis koondas artikleid tervelt realt olulistelt sümbolilise antropoloogia esindajatelt. Lisaks avaldas Geertz sellel perioodil etnograafilisi teoseid, nagu "Kinship in Bali" (1975), "Meaning and Order in Moroccan Society" (1978, kirjutatud koos Hildred Geertzi ja Lawrence Roseniga) ja "Negara" (1981).
1980. aastatest kuni oma surmani avaldas Geertz eelkõige teoreetilisi ja esseistlike kirjutisi, sealhulgas raamatuarvustusi ajakirjas New York Review of Books. Seetõttu on enamik tema sel perioodil avaldatud teoseid esseekogud, sh 1983. aastal ilmunud "Local Knowledge" ("Omakandi tarkus", e k 2003), "Available Light" ("Teadmiste valgus", 2000) ja "Life Among The Anthros" (avaldatud postuumselt 2010). Ühtlasi avaldas ta autobiograafilise teose "After The Fact" ("Tagasivaates", 1995) ja lühikese esseekogu etnograafia stilistikast "Works and Lives" ("Tööd ja elulood", 1988). Geertz suri 2006. aasta 30. oktoobril südameoperatsioonist tingitud tüsistuste tõttu.
Olulisemad ideed
Geertzi töödes on olulisel kohal Max Weber ja tema tõlgendav sotsiaalteadus. Geertz ise pooldab "semiootilist" kultuurikontseptsiooni: "Uskudes," ütleb ta, "et inimene on loom, kes ripub tähendusvõrkudes, mille ta ise on kudunud, näen ma kultuuri selliste võrkudena ning selle analüüsi seega mitte seadusi otsiva eksperimentaalteadusena, vaid tähendust otsiva tõlgendava teadusena. Ma otsin selgitusi, tõlgendades pealtnäha mõistatuslikke sotsiaalseid väljendusi."
Geertz väidab, et kultuuri sümbolite võrgustiku tõlgendamiseks peab teadlane esmalt isoleerima selle elemendid, "määrates kindlaks nende elementide vahelised sisemised seosed ning iseloomustades seejärel kogu süsteemi mingil üldisemal moel – tuumsümbolite põhjal, mille ümber see on organiseerunud, selle aluseks olevate struktuuride põhjal, mille pindmiseks väljenduseks see on, või ideoloogiliste printsiipide põhjal, millele see tugineb." Ta leiab, et kultuur on avalik, kuna "seda on ka tähendus", ning kultuuri loovad tähendussüsteemid, kuna need on teatud rahva kollektiivne omand. Kultuuri olulisust ega selle tähendussüsteeme pole meil võimalik mõista, kui me "ei leia nende juurde teed". Geertz tahab, et ühiskond mõistaks, et sotsiaalsed tegevused ei ole ainult väikesed faktid; et need kõnelevad suurte probleemidega, "kuna neid selleks sunnitakse". "'Oma selgituste veenvust peame me mõõtma neid võrreldes mitte tõlgendamata andmete kogumiga, radikaalselt hõrendatud kirjeldustega, vaid teadusliku kujutlusvõime väega viia meid kontakti võõraste eludega.'" pisi|Kannuste sidumine võitluskukele on üks detaile, mida Geertz oma kukevõitlust käsitlevas essees üksikasjalikult kirjeldab Semiootilise kultuurianalüüsi ülesandeks on käia läbi võõrastesse kultuuridesse kuuluvate indiviididega ning pääseda ligi nende kontseptuaalsetele maailmadele. Teoorialoome ülesandeks ei ole mitte abstraktsete seaduspärade kodifitseerimine, vaid tiheda kirjelduse võimaldamine. Sellise kirjeldusviisi klassikaliseks näiteks on Geertzi essee "Süvamäng: märkmeid Bali kukevõitlusest" ("Deep Play: Notes on the Balinese Cockfight"). Tihe kirjeldus, mis on Gilbert Ryle'ilt laenatud mõiste, tähendab Geertzi jaoks inimeste tegude põhjuste võimalikult detailset kirjeldamist. Paljud inimeste teod võivad tähendada mitut asja ning Geertz oli seisukohal, et antropoloogidel on oluline seda endale teadvustada. Geertzi ideed mõjutasid lisaks antropoloogidele ka ajaloolasi, kellest paljud püüdsid neid rakendada mineviku tavade ja traditsioonide uurimisel.
Tunnustus
Clifford Geertz valiti 1972. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks. Ühtlasi nimetati ta eluajal ligi 15 ülikooli, sealhulgas Harvardi ülikooli, Chicago ülikooli ja Cambridge'i ülikooli audoktoriks.
Padrun
pisi| Padrun Padrun on vint- või sileraudsetes tulirelvades kasutatav laskemoonaliik. Süütepõhimõtte järgi liigitatakse padruneid ääretulepadruniks ja kesktulepadruniks.
Surnud 2008
Sellel leheküljel on loetletud 2008. aastal surnud tuntud inimesi ja loomi.
Padrun
Padrun koosneb reeglina kuulist, hülsist ("kestast") koos süütekapsliga ja hülsis asuvast heitelaengust püssirohust. Monoliitse heidetava kuuli asemel võivad hülsis olla haavlid või kartetšid, samuti näiteks valgus/singnaal leeklaengud.
Padrunid jaotuvad eesmärgilt: pisi|Vintpüssi-, kuulipildujapadrun[[.50 BMG|12.7 × 99 mm NATO (.50 cal), 300 Win Mag, 7.62x51 NATO (.308 Winchester); automaadipadrun M43 (7,62×39), 5.56 NATO; sportrelvapadrun .22LR]]
Paukpadruneid kasutatakse lasu imiteerimiseks ja neil kas puudub kuul või on kuul tehtud materjalist, mis puruneb hõlpsalt tulistamisel relva raua suudmele paigaldatud lõikuri abil.
Õppepadrunid on kahjutud ja neid kasutatakse väljaõppes kas näidistena või laadimisharjutusteks. thumb|left|Paukpadrun 7,62×51 mm
Vaata ka
pisi| 5.6×15mmR [[ääretulepadrun .22LR (Long Rifle) ]]
Elektra kompleks
pisi|150px|[[Frederic Leighton. "Elektra Agamemnoni haua juures". U 1869]] Elektra kompleks on psühhoanalüüsi termin, mis Carl Gustav Jungi järgi tähendab tüdruku psühhoseksuaalset võistlust emaga isa armastuse pärast.
Freudi järgi läbib inimene oma arengus erinevaid etappe. Umbes kolmanda ja viienda eluaasta vahel on falliline etapp, kui kujuneb välja inimese seksuaalne identiteet. Freudi järgi võib poisil välja kujuneda Oidipuse kompleks. 1913. aastal nimetas Jung tüdrukute Oidipuse kompleksi ümber Elektra kompleksiks.
Fallilises arenguetapis saavad lapsed teadlikuks oma kehast ning poiste ja tüdrukute erinevusest. Tüdruk avastab, et tal ja emal puudub peenis, aga isal ja teistel meestel on see olemas. Poisil tekib selles faasis hirm, et tüdrukutel ja naistel on peenis ära lõigatud – kastratsioonihirm. Tüdrukutel areneb aga peenisekadedus. Ta kardab kaotada oma ema armastust, kuna võistleb isa armastuse nimel emaga.
Karlstad
Karlstad on linn Rootsis, Värmlandi lääni ja Karlstadi valla keskus. Linn asub kohas, kui Rootsi pikim jõgi Klarälven suubub Vänerni. Linn paikneb Vänerni põhjakaldal. Elanike arv on 2020. aasta seisuga 65 856, millega on see Rootsis rahvaarvult 20. kohal.
Elektra kompleks
Seda teooriat on paljud psühhoanalüütikud hiljem erinevatest vaatepunktidest kritiseerinud.
Karlstad
Karlstadis asuvad toomkirik, Karlstadi ülikool ja rahvusvaheline lennuväli, mis asub Karlstadi kesklinnast 16 km kaugusel.
1906. aastal asutasid vennad Anders, John ja Josef Löberg Karlstadis ettevõtte Löfbergs.
Karlstadis valitseb niiske mandriline kliima. Linn on tuntud Rootsi ühe kõige päikselisema linnana. Aastas on seal keskmiselt 1923 päikeselist tundi. Keskmine õhutemperatuur on jaanuaris −2,8 °C ja juulis 17,7 °C. Aasta keskmine sademete hulk on 707 mm. Kõige enam sajab augustis (99 mm) ja kõige vähem märtsis (32 mm).
Linnas tegutseb jäähokiklubi Färjestad BK, mis mängib Rootsi kõrgliigas. Färjestadi koduväljak asub Löfbergs Arenal.
Karlstadi sõpruslinn Eestis on Jõgeva.
Sündinud Karlstadis
Karlstadis on sündinud teiste seas:
Mustjõe
Mustjõe on küla Harju maakonnas Anija vallas, Tallinna–Narva raudtee ääres.
Külas asub Mustjõe raudteepeatus.
1925 rajati Mustjõele Eesti esimene karusloomakasvandus (hõberebased).
Sulev Luik
Sulev Luik (16. aprill 1954 Kilingi-Nõmme – 29. juuni 1997) oli eesti näitleja.
Ta lõpetas 1976. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 7. lennu. Töötas aastatel 1976–1988 näitlejana Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris ja 1988–1997 Eesti Draamateatris.
Sulev Luige kõige meeldejäävamad rollid on lüüriline Raimond Valgre "Valge tee kutses" (Eesti NSV Riiklik Noorsooteater 1985) ja Luarvik Luarvik Grigori Kromanovi filmis "Hukkunud Alpinisti hotell" (1979).
Sulev Luik tapeti 29. juunil 1997 oma kodu lähedal Tallinnas Kadrioru pargis. Politsei tabas mõrvarid 17.–18. augustil. Tapmises osalenud kolm kindla elu- ja töökohata isikut mõisteti 8–12 aastaks vangi. Kriminaaluurijate sõnul oli mõrva motiiviks joomingu käigus tekkinud tüli. Uurimisel leidis kinnitust, et Luik läks ise oma hilisemate tapjate juurde ja tarvitas koos nendega alkoholi.
Isiklikku
Sulev Luik oli abielus Heili Luigega (1960). Neil on kaks poega, üks nendest on näitleja Markus Luik.
2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
Eurovisiooni lauluvõistlus 2000 oli 45. Eurovisiooni lauluvõistlus, mis toimus 13. mail 2000 Globenis Stockholmis.
Lauluvõistluse õhtujuhid olid Rootsi saatejuhid Kattis Ahlström ja Anders Lundin.
Võitjateks kuulutati duett Olsen Brothers, kes esindas Taanit lauluga "Fly on the Wings of Love".
Taanit ei peetud enne võistlust suureks favoriidiks, mistõttu nende võit oli pigem üllatus. Kõigis kihlveotabeleis ja Globenis toimunud hääletusel troonis esikohal hoopis Eesti ja Eda-Ines Etti lauluga "Once in a Lifetime", keda arvati võistlust võitvat. 13 000 vaatajat mahutav Globen Arena oli 2000. aastal suurim saal, kus lauluvõistlust oli läbi viidud. Esimest korda ajaloos anti välja ametlik CD kõigi osalenud lauludega.
Läti ansambel Brainstorm debüteeris riiki lauluga "My Star". Holland aga oli sunnitud teleülekande katkestama seoses riigis asuva ilutulestikutehase plahvatusega, milles hukkus paarkümmend inimest.
Alfred Schilling
Alfred Karl Wilhelm Schilling (6. oktoober (vkj. 22. september) 1861 Kuksema mõis – 12. november 1922 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi poliitik, III Riigiduuma koosseisu saadik.
Ta oli aastatel 1901–1919 Virumaa Viru-Nigula kihelkonna Haansalu mõisnik, aastatel 1906–1919 Pada ja Kabala mõisnik, Viru kreisi kreisisaadik. Aastatel 1907–1912 oli ta Venemaa keisririigi Riigiduuma III koosseisu saadik ning aastal 1911 Riiginõukogu liige.
Aastast 1912 oli ta Eestimaa rüütelkonna maanõunik, 1914. aastal valiti ta tagasi astunud Eduard von Stackelbergi asemel Eestimaa rüütelkonna peamehe asetäitjaks. Aastatel 1917–1918 esindas ta Eestimaa rüütelkonna huvisid Stockholmis ja Berliinis.
Aastal 1922 oli ta Eestimaa Põlisaadlisse Kuulunute Liidu esimees Berliinis.
ATK
ATK võib tähendada järgmist:
Arawa
Arawa on linn Paapua Uus-Guineas Bougainville'i saarel, Bougainville'i provintsis ja riigi suuruselt kolmas linn.
Arawa asutati 1884. Enne 1988–1997 toimunud kodusõda oli Arawa Bougainville'i provintsi keskus.
Kodusõjas hävitati Arawa sadam. Linna lähedal asuvad vasemaagikaevandused.
Tarkvara testimine
Tarkvara testimine on tarkvaraarenduse protsess, mille käigus püütakse hinnata tarkvara kvaliteeti.
Kitsamas mõttes tähendab tarkvara testimine tarkvara käivitamist/täitmist selles olevate vigade avastamiseks ja tarkvara vastavuse kontrollimist ettenähtud nõuetele. Laiemas mõttes on testimine tarkvara analüüsi protsess, mille käigus "püütakse leida erinevusi olemasolevate ja nõutud tingimuste vahel ning hinnata tarkvara omadusi". Testimine laiemas mõttes on tarkvaratoote planeerimise, ettevalmistuse ja hindamisega seotud elutsükli tegevusi hõlmav protsess.
Testimine annab infot toote kvaliteedi kohta, kuid tarkvara kvaliteet on iga kasutaja jaoks subjektiivne. Seepärast ei saa testimisega kunagi tagada programmi täiuslikkust. Kasutaja kritiseerib või võrdleb programmi seisu või käitumist oma seisukohast lähtuvalt.
Tarkvara testimine püüab anda objektiivse ja erapooletu ülevaate tarkvarast, et äripool saaks aru selle tarkvara arendusega kaasnevatest riskidest. Seda saab nimetada ka protsessiks, kus kontrollitakse tarkvaraprogrammi, rakenduse või toote vastavust projekteerimis- ja arendustegevuse ajal kindlaks määratud tehnilistele nõuetele, et see rakendus või toode toimiks nii, nagu vaja ja oleks rakendatav.
Tarkvara saab testida arendusprotsessi igal hetkel. Mõnikord kasutatakse teste juba arendusprotsessi algusjärgus, kuid sageli toimub suurem osa testimisest pärast nõuete määratlemist ja programmeerimise lõppemist. Testimise meetodid sõltuvad seega tarkvaraarenduse metoodikast.
Ülevaade
Testimine ei tee kunagi täielikult kindlaks kõiki tarkvaratoote vigu, sest kõigi detailide ülekontrollimine on liiga ajamahukas ja kulukas ettevõtmine. Pigem kontrollitakse tarkvara vastavust üldlevinud põhimõtetele ja vaadatakse üle selle veaohtlikumad kohad. Arvesse võetakse spetsifikatsioone, võrdlust sarnaste toodetega, võrdlust toote varasemate versioonidega, kavandatud ja oodatud eesmärke, kasutajate või klientide ootusi, asjakohaseid standardeid, kehtivaid seadusi või muid aluseid.
Igal tarkvaratootel on oma sihtrühm. Näiteks arvutimängude sihtrühm erineb oluliselt pangandustarkvara omast. Seepärast peab organisatsioon tarkvarasse investeerides silmas pidama nii lõppkasutaja (sihtrühma, tarkvara soetaja) kui ka firma osanike vajadusi. Tarkvara testimise käigus püütakse välja selgitada, kas toode vastab kokkulepitud nõuetele ning on kooskõlas kliendi või lõppkasutaja vajadustega.
2002. aastal osutas NIST-is (The National Institute of Standards and Technology, USA riiklik standardite ja tehnoloogia instituut) tehtud uuring, et tarkvaravead lähevad USA majandusele maksma 59,5 miljardit dollarit aastas ja et rohkem kui kolmandiku sellest summast saaks kokku hoida tõhusama testimise abil.
Ajalugu
Dr David Gelperin ja dr Bill Hetzel jagasid 1988. aastal tarkvara testimise ajaloo viide arenguetappi, võttes jaotuse aluseks erinevatel perioodidel domineerinud tarkvara testimise mudelid.
Suursaar
Suursaar (ka Kotkasaar, Kõrgesaar; soome Suursaari, rootsi Hogland, vene Гогланд, Gogland) on Venemaale kuuluv saar Soome lahes, 180 km Peterburist läänes ja 120 km Viiburist edelas, kaugus Eesti rannikust 55 km ja Soome rannikust (Kotkast) 40 km.
Tarkvara testimine
Ajalugu
–1956 silumine
Suursaar
Saare pindala on 21 km². Saar on kaljune ja lõuna suunas kõrgenev (erinevail andmeil 158 meetrist kuni 176 meetrini). Saare pikkus on 11 km, laius 1,5–3 km. Saar jääb halduslikult Leningradi oblasti Kingissepa rajooni. Veel 10–15 km edela poole jäävad Vimplisaared ja Ruuskari, mis on Kaliningradi piirkonda arvestamata kogu Venemaa põhiterritooriumi kõige läänepoolsemad punktid (pikkuskraad 26,680 E).
Tarkvara testimine
Ajalugu
1957. aastal kirjutas Charles Baker arvustuse Dan McCrackeni raamatule "Digital Computer Programming". Arvustuses tegi ta vahet silumisel (programm peab tõrgeteta töötama) ja testimisel (programm peab lahendama ülesande). Kirjutatud programmide hulga, keerukuse, kulukuse ja programmeerimisega seotud majanduslike riskide kasvades hakati üha enam tähtsustama testimist, mis tähendas probleemide tuvastamist enne toote lõplikku üleandmist. Nii silumine kui ka testimine hõlmasid sel perioodil vea märkamist, selle asukoha leidmist ja vea parandamist. Olulisim oli programm tööle saada.
1979–1982 hävitamine
Glenford J. Myers juhtis 1979. aastal ilmunud teoses "The Art of Software Testing" esimest korda tähelepanu silumise ja testimise erinevusele. Kuigi tema tähelepanu oli suunatud programmi katki tegemisele (breakage testing) ("Edukas test leiab peidus olnud vea." ), illustreeris see tarkvaraarendajate soovi eraldada fundamentaalsed arendustegevused (nt silumine) töökindluse kontrollimisest (verifitseerimisest). Myers arvas, et kui testija loobub programmi töökindluse demonstreerimisest ning keskendub hoopis vigade otsimisele, siis tõenäoliselt leiabki ta üles rohkem vigu.
Suursaar
Ajalugu
1788 toimus saare juures Suursaare merelahing Rootsi ja Venemaa laevastike vahel.