cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Agenda 2000
Agenda 2000 pööras suurt tähelepanu Euroopa Liidu põllumajanduspoliitikale aastatel 2000–2006. Fikseeriti peamised eesmärgid Euroopa Liidu ühise põllumajandus- ja regionaalpoliitika reformimiseks seoses Euroopa Liidu laienemisega perioodil, mil Eesti liitus ELiga. Oli sõnastatud ka uus arengusuund: üleminek põllumajanduse tootmise keskselt poliitikalt ühiskonna laiemaid huve arvestavale arengule, mille kohaselt põllumajanduse majandusliku suutlikkusega peavad kaasnema säästev keskkonnakasutus ja maaelu kvaliteedi parandamine.
Kuressaare Hariduse Kool
Kuressaare Hariduse Kool on põhikool Saaremaal Kuressaares. See on üks kolmest Kuressaares asuvast põhiharidust andvast üldhariduskoolist.
Kool asub aadressil Hariduse tänav 13, kuid Hariduse tänava maja renoveerimise tõttu asub kool aastatel 2021–2023 aadressil Kooli tee 5, Upa küla.
Kutse tantsule (laul)
"Kutse tantsule" on Eesti poplaulja Üllar Jörbergi üks tuntumaid laule, mis ilmus esimest korda 1996. aastal helikassetil "Suur ahv".
Sel kassetil on märgitud muusika autoriks "Hitman, D. O'Neil" ja sõnade autoriks Onu Bella, kuid järgmisel aastal kasseti ja CD-na ilmunud kogumikul "Kutse peole" on muusika autoriteks nimetatud "Hitman, D. O'Neil, G. Torpey, Dawhite". Laulu aluseks on eurodance ' i ansambli Maxx 1994. aasta pala "I Can Make You Feel Like", Maxxi plaatidel on muusika autoritena kirjas Dakota O'Neill, Dawhite, Gary Bokoe, George Torpey ja The Hitman.
Laulust on tehtud arvukalt töötlusi ja paroodiaid, üks populaarsemaid uusesitajaid on olnud Tanel Padar telesaates "Su nägu kõlab tuttavalt" (2013).
Ilmar Ojalo
Ilmar Ojalo (1937. aastani Ilmar Odenberg; 27. november (vkj 14. november) 1910 Simititsa, Jamburgi maakond – 30. november 1989 Tallinn) oli eesti maalikunstnik ja restauraator.
Ilmar Ojalo sündis Simititsas Jamburgi maakonnas eesti väljarändajate perekonnas. 1913. aastal kolis Odenbergide pere Tallinna.
1929. aastal lõpetas Ilmar Ojalo Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi ja teenis seejärel aega mereväes. 1931. aastal astus ta Tallinna Tehnikumi, 1932. aastal läks üle Praha Tehnikaülikooli, kus õppis kuni 1936. aastani. 1936–1939 õppis Ilmas Ojalo Helsingis Soome Kunstiühingu kunstikoolis.
1939. aastal esines ta esimest korda kunstinäitusel Soomes ja 1940. aasta märtsis Eestis. 1945–1950 töötas ta Tartu Kunstimuuseumis restauraatorina. 1951. aastal arreteeriti ta Saksa okupatsiooni ajal ajalehtedes ilmunud karikatuuride eest. Ta kandis karistust algul Vasalemma vangilaagris, hiljem Permi oblastis (tol ajal Molotovi oblast).
Pärast vabanemist 1955. aastal sai Ilmar Ojalo kunstnik-restauraatori koha Teadusliku Restaureerimise Töökojas Tallinnas. Aastatel 1961–1963 töötas ta arhitekt-sisekujundajana Eesti Tööstusprojektis, hiljem tegutses lektorina ja harrastuskunstnike juhendajana.
Tilga maastikukaitseala
Kaitseala on moodustatud 1998. aastal, et kaitsta männikut ja männikus kasvavaid kaitsealuseid taimeliike.
Ilmar Ojalo
Ilmar Ojalo oli laialdaste kultuurihuvidega isiksus. Ta tegeles kunstiajaloo uurimisega, osales Tallinna Linnamuuseumi kodu-uurijate ringi tegevuses, kuulus parapsühholoogia huvilisena Nõukogude Liidu Psühholoogiaseltsi Eesti osakonda, avaldas 1982. aastal brošüüri "Mis on värvusmuusika?" ja esines loengutega.
Agraarajalugu
Agraarajalugu on majandusajaloo haru, mis käsitleb maakasutuse (põllumajanduslikust ja õiguslikust aspektist), põllumajandustootmise, maaelanikkonna sotsiaalsete ja õiguslike suhete, agraarpoliitika jms ajalugu.
Agraarajalugu eraldus majandusajaloost 19. sajandi II poolel.
Agraarajalool on teatav ühisosa agraarsotsioloogiaga.
Stepi
Stepi (vanasti ka Luteri, nõukogude ajal Kalnaine) on küla (vidējciems) Lätis Valka piirkonnas, Zvārtava valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 75 meetri kõrgusel, Riiast 165 ja piirkonna keskusest Valkast 36 kilomeetri kaugusel.
Külas on lisaks vallavalitsuse hoonele ka rahvamaja, raamatukogu ja postkontor. Seal asuvad Gauja ja Kalnaine bussipeatus.
Küla tekkis endise Luturmuiža mõisa (Adsel-Luthershof) juurde. Nõukogude ajal oli küla kolhoosi Kalnājs (algselt «Gauja») keskasula.
2016. aastal oli külas 132 elanikku.
Aerofotograafia
pisi|[[Aerofoto Kuressaare linnusest. Hiiumaa Mudeliklubi foto]] pisi|Nõukogude Liidu tankipolgust alles jäänud hooned [[Keilas. Aado Salumäe foto 1990. aastate algusest]] Aerofotograafia on maapinna pildistamine lennukilt, helikopterilt vm õhusõidukilt. Sel viisil tehtud fotot nimetatakse aerofotoks.
Viimasel aastakümnel on oluliselt paranenud mehitamata õhusõidukite ehk droonide kättesaadavus ning selle toel on kasvanud aerofotograafia populaarsus. pisi|Fotoaparaadiga droon lennus Tallinna sadamas 2014. aastal. Eestis tegelevad aerofotograafiaga näiteks Hiiumaa Mudeliklubi ja Keila Mudellennu Klubi ning aerofotomõõdistamisega Maa-amet. Fotograafidest on sellega tuntust kogunud näiteks Andres Tarto, Sven Začek ja Kaupo Kalda.
Regulatsioon
Kuni 150 kg kaaluvate mehitamata õhusõidukite lennutamiseks on Eestis alates 150 meetri kõrgusel nii ärilisel kui mitteärilisel eesmärgil vaja Lennuametist hangitud ühekordset (aastast) luba, piirangutega aladel on lisaks nõutav lennu kooskõlastus. Piirangutega või keelualad on suuremate linnade kohal, piirialadel, militaaraladel ja looduskaitsealadel.
Lisaks tuleb arvestada inimeste privaatsusega: kui inimese isik on kaadris tuvastatav, tuleb temalt jäädvustamiseks eelnevalt luba küsida. Avalikel üritustel on vaja ürituse korraldaja luba.
Liigvalla orjakivi
Liigvalla orjakivi on püha kivi Järvamaal Koeru kihelkonna Liigvalla külas.
Metropoolia
Metropoolia on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku häälekandja.
Ilmub aastast 2000 ajaleheformaadis 4–6 korda aastas ja on saadaval EAÕK kirikutes.
Metropoolia peatoimetaja on Madis Kolk.
Margus Hanson
pisi|Margus Hanson Riigikogu paraadportreel Margus Hanson (sündinud 6. jaanuaril 1958 Tartus) on Eesti poliitik ja endine kaitseminister, XII Riigikogu liige.
Hanson kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel ning sai 1478 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta sai XII Riigikogu liikmeks 1. aprillil 2011, kui Urmas Kruuse loobus oma kohast.
Robert Thomas (jäähokimängija)
Aastatel 2015–2018 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis London Knights, hooaja 2017–18 teises pooles lisaks Hamilton Bulldogsis. OHL-i meistriks tuli ta 2016. aastal Knightsiga ja 2018. aastal Bulldogsiga. Hooaja 2017–18 väljalangemismängudes lõi Thomas 12 väravat ja andis 20 väravasöötu ning pälvis OHL-i väljalangemismängude väärtuslikumale mängijale antava Wayne Gretzky 99 Award'i.
Margus Hanson
Ta on olnud Eesti Vehklemisliidu president.
Lūši mõis
Lūši mõis (saksa keeles Luxenhof, läti keeles Lūša muiža) oli rüütlimõis, hiljem Vastse-Laitsna kõrvalmõis (fideikomiss) Liivimaal Valga kreisis Apekalnsi kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Lätis Smiltene piirkonnas Hopa vallas.
Margus Hanson
Ta oli 1970ndate lõpust 1980ndate lõpuni tegutsenud ansambli Rentaablus liige.
Lūši mõis
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1/2 adramaad, sellele allus 32 mees- ja 41 naishinge.
Margus Hanson
Ta osales 2010. aastal saate "Laulud tähtedega" teises hooajas, kus saavutas koos lavapartneri Tanja Mihhailovaga kaheksa lavapaari seas teise koha.
Riigisaladuste kaotamine
3. novembril 2004 sai teatavaks, et sellele eelnenud nädalavahetusel, ööl vastu pühapäeva, 31. oktoobrit olid tundmatud kurjategijad murdnud sisse Hansoni Tartus olevasse eramusse ja viinud kaasa tema tööportfelli. Minister magas varguse ajal ülakorrusel. Prokuratuuri andmetel tekitasid vargad kahju 13 130 Eesti krooni (839 €): varastati näiteks fotoaparaat ja pangakaardid.
Varguse avalikustamise ajal viibis Hanson Iraagis ega saanud seetõttu kohe olukorda kommenteerida. Esialgu teatas kaitseministeeriumi pressiesindaja, et Hanson ei kandnud kodus tööasju kaasas ja sellepärast ei saanud midagi riikliku julgeoleku seisukohalt olulist kaduma minna. 8. novembril tunnistas Hanson, et tema ministriportfellis olid ka riigisaladust sisaldavad dokumendid. Tema sõnul ta tavaliselt tõepoolest ei toonud tööasju koju, aga viimase aja tihe töögraafik ei võimaldanud tal sellest nõudest kinni pidada. Hanson ei täpsustanud lähemalt, mis varastati, kuid Postimehe andmetel varastati 2 dokumenti templiga "Konfidentsiaalne" ja 1 dokument märkega "Salajane". 10. novembril esitas Hanson peaministrile Juhan Partsile tagasiastumisavalduse, mille Parts lubas rahuldada. 22. novembril vabastas president Arnold Rüütel Hansoni ametist ja nimetas tema asemel kaitseministriks Jaak Jõerüüdi. Hanson jätkas riigikogu lihtliikmena ja tema senine asendusliige Silver Meikar pidi riigikogust lahkuma.
25. novembril 2004 kuulutas kaitsepolitsei riigisaladuse ärakaotamise eest kuriteos kahtlustatavaks. Riigisaladuse avalikustamise eest ettevaatamatuse tõttu on ette nähtud kuni aastane vanglakaristus. 7. mail 2005 võttis riigikogu õiguskantsleri Allar Jõksi ettepanekul Hansonilt saadikupuutumatuse, mis võimaldas talle esitada ametliku süüdistuse. 22. augustil 2005 algas tema üle kohtuprotsess, mille kohus kuulutas riigisaladuste kaitseks kinniseks. 24. augustil ei tunnistanud Hanson end süüdi.
Kohus mõistis Hansoni süüdi. 20. novembril 2006 jättis Riigikohus süüdimõistva otsuse ning rahalise karistuse 100 päevamäära (97 500 krooni) ulatuses jõusse. Süüdimõistva kohtuotsuse jõustumisega katkesid tema volitused riigikogu liikmena ja Silver Meikar sai taas tema asemel riigikogu liikmeks.
Leonora Linter
Leonora Linter (sündinud 11. septembril 1950) on Eesti poliitiline aktivist ja ettevõtja.
Robert Thomas (jäähokimängija)
2017. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i draft'is 20. valikuna. NHL-is debüteeris ta 4. oktoobril 2018 mängus Winnipeg Jetsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 21. novembril mängus Nashville Predatorsi vastu. Debüüthooajal sai ta NHL-is kirja üheksa väravat ja 24 väravasöötu. Kohe esimesel hooajal võitis ta Bluesiga lisaks Stanley karika, kui karikafinaalis alistati Boston Bruins.
2021. aasta septembris sõlmis ta Bluesiga uue kaheaastase lepingu. Hooajal 2021–22 tegi Thomas NHL-is ühekaalukalt oma resultatiivseima hooaja, kui lõi 20 väravat ja andis 57 väravasöötu ning oli sellega põhiturniiril Vladimir Tarassenko järel Bluesi teine kõige resultatiivsem mängija. 2022. aasta juulis pikendas Thomas Bluesiga lepingut kaheksa aasta võrra.
2018. aastal tuli Thomas Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.
Leonora Linter
Linterit seostatakse peamiselt Estdirect Office OÜ-ga, mis on toidulisaaineid, esoteerilisi materjale jms pakkuv postimüügifirma. Linter on poliitilise surverühma Notšnoi Dozor aktivisti Dmitri Linteri ema ning ta on kuulunud Vene Erakonda Eestis. 2013. aastast on ta Keskerakonna liige.
Äritegevus
Estdirect Office OÜ kaudu on Linter müünud rinnasuurendustablette, loteriides õnne toovaid sõrmuseid, kaalualandustablette ning imeliselt kiiresti kasvavaid maasikataimi. Samuti on Estdirect ulatuslikult reklaaminud selgeltnägija Esmeraldat, kelle nimega on firma müünud esoteerikakaupu.
Mitu aastat varem esindas Linteri firma Linter & Ko Eestis kullerfirmat Federal Express. See ärisuhe pälvis ajakirjanduse tähelepanu, kuna Linter küsis ukselt-uksele kulleriteenuse puhul klientidelt tavatut lisatasu ka Eesti-sisese transpordi eest.
Ooperilaulja
Ooperilaulja on laulja, kes esineb peamiselt ooperites (ka operettides jm) ja kelle laulustiil on klassikaline ja ooperile iseloomulik.
Lauljaid ja ooperirolle jaotatakse hääleliigi järgi vastavalt hääleulatusele, võimsusele/sügavusele ja tämbrile.
Ooperilauljal võib olenevalt teosest ja rollist lisaks lauluoskusele vaja minna ka näitlejaoskusi.
Eesti-Saksamaa suhted
Eesti-Saksamaa suhted on Eesti Vabariigi ja Saksamaa Liitvabariigi omavahelised välissuhted. Saksamaa tunnustas Eestit esmakordselt 1921. aasta 9. juulil. Mõlemad riigid taastasid diplomaatilised suhted 1991. aasta 28. augustil.
Berliinis on Eesti suursaatkond ja lisaks on Saksamaal viis Eesti aukonsulaati (Düsseldorfis, Hamburgis, Kielis, Ludwigsburgis ja Münchenis). Saksamaal on Tallinnas suursaatkond. Mõlemad riigid on NATO ja Euroopa Liidu liikmesriigid.
Hondeghem
Hondeghem (flaami keelest; moodsas hollandi kirjapildis Hondegem) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis.
thumb|tühi|Hondeghem
Zaragoza ülikool
pisi|Ülikooli hoone Zaragoza ülikool (hispaania keeles Universidad de Zaragoza) on ülikool Hispaanias Zaragozas.
Ülikoolis õpib üle 33 000 üliõpilase.
Trinidadi ja Tobago põhiseadus
Trinidadi ja Tobago põhiseadus võib tähendada ühte kahest Trinidadi ja Tobago põhiseadusest:
Erlend-Ferdinand Vennola
alt=2020 Estonias|pisi|Erlend Ferdinand Vennola aastal 2020 Estonias Erlend Ferdinand Vennola (sündinud 8. juulil 1981 Tallinnas) on eesti kirjanik ja kirjastaja.
Tema ema on raamatukunstnik Irja Vennola (s 1941), kes on kujundanud muuhulgas kaaned poja raamatutele "Hõbepajud", "Raamatusse raiutud raev" ja "Koguja sündroom". Osa oma teostest on Erlend Ferdinand Vennola avaldanud Inga Vennola pseudonüümi all.
Prohvet Kassanderi tõsieluline prototüüp on psühhiaater Anti Liiv (1946) romaanis "Minu veerandsada ehk Kuidas ma sõdisin saksa mundris NSV Liidu eest", doktor Jüri Ennet (1943) on romaani "Nõnda kisendas Vaikus ehk Kompetentsed kodumail" tegelaskuju püha Jüri prototüüp.
Vennola oli 2006. aastal lõpetamas Tallinna Ülikooli, valminud oli bakalaureusetöö, kuid tegemata jäi üks aine. Ta jätkas kirjandusteaduse õppimist Avatud Ülikoolis, ent seal jäeti ta viimases aines arvestuseta. Seda tõlgendas ta õppejõud Jaan Lahe poolse diskrimineerimisena. Lugu on kirjas "Raamatusse raiutud raevus".
Vennola vihkab roppusi ja rõvetsemist ning nende soosijaid, see avaldub ta teostes igal sammul, näiteks on "Raamatusse raiutud raevus" parodeeritud J. Randvere "Ruthi".
Nitšeaan Vennola on tuntud teravate ja julgete väljaütlemiste poolest, tehes seda eranditult iga kord oma nime all. Näiteks leiab ta, et eesti kirjandus vajab kultuurikaitselist tsensuuri ning ropendavad autorid ei tohiks jõuda lettidele ega kuuluda Eesti Kirjanike Liitu. Vennolale kuulub ütlus "Ma kardan midagi, ent mitte kedagi".
1994. aastast kogub Vennola spordiautogramme, sellest hobist jutustab teos "Koguja sündroom".
CC
Cc tähistab järgnevat:
cc
.cc tähistab järgnevat:
Agrohüdroloogia
Agrohüdroloogia on agrometeoroloogia haru, mis uurib põllumajandusmaade veerežiimi ja selgitab selle mõju saagi kujunemisele.
Māriņkalnsi mõis
Māriņkalnsi mõis (saksa keeles Marienstein, läti keeles Māriņkalna muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Apekalnsi kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Alūksne piirkonnas Ziemeri vallas Māriņkalnsi külas.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 9 adramaad, sellele allus 30 hinge.
Korruptsioon Venemaal
pisi|Riigid korruptsiooni tajumise indeksi kohaselt 2022 aastal. Rohelised madala korruptsiooniga, punased kõrgega. Korruptsiooni peetakse Venemaal oluliseks probleemiks, mis mõjutab erinevaid eluvaldkondi, sealhulgas majandust, äri, avalikku teenistust, õiguskaitset, tervishoidu,  haridust ja sõjaväge. Korruptsioon on tugevalt juurdunud Venemaa ajaloolises mudelis ja selle põhjuseks on üldine õigusriigi nõrkus riigis. Transparency International teatas 2022. aastal, et korruptsioon on Venemaal endeemiline ja andis sellele oma 2021. aasta korruptsioonitajumise indeksis Euroopa riikide madalaima punktisumma. Vladimir Putini režiimi ajal on seda iseloomustatud kui kleptokraatiat, oligarhiat, ja plutokraatiat; tema soosikute eelistamise majandussüsteemi tõttu.
Korruptsiooni ulatus Venemaal
Luure Keskagentuuri (CIA) töötaja, USA Moskva saatkonna juhi Richard Palmeri sõnul jõudis 1990. aastate alguses Nõukogude Liidu lagunemise ja Venemaa esiletõusuga kokku miljardite dollarite väärtuses raha Nõukogude riigikassast erakontodele kogu Euroopas ja USA-s. Seda tegid terve nõukogude koorekihi liikmed üle kogu riigi, kasutades KGB kogutud teadmisi Lääne pangandussüsteemist. Palmer illustreeris selle ulatust sõnadega "nagu oleks enamik Ameerika Ühendriikide Kongressi liikmeid, samuti justiits- ja rahandusministeeriumide esindajaid ning FBI, CIA, DIA, IRSi, marssaliteenistuse, piirivalve agentuurid; osariigi ja kohalikud politseiametnikud; Föderaalreservi Pank; Ülemkohtu kohtunikud tegelenud massilise korruptsiooniga.
2022. aasta korruptsioonitajumise indeks hindas 180 riigi avalikku sektorit skaalal 0 ("väga korrumpeerunud") kuni 100 ("väga puhas") ja reastas need riigid punktide järgi. Esikohal oleva riigi avalikku sektorit peetakse kõige ausamaks. Venemaa oli 28. punktiga 137. kohal. Võrdluseks: ülemaailmsete tulemustega oli parim tulemus 90 (esimesel kohal), keskmine tulemus 43 ja halvim 12 (180). Ida-Euroopa ja Kesk-Aasia riikide kõrgeim punktisumma oli samal ajal 56, keskmine skoor 35 ja madalaim skoor 19.
Altkäemaksude keskmine suurus tõusis Dmitri Medvedevi presidendiks oleku ajal. Venemaa siseministeeriumi majanduskuritegude vastu võitlemise osakonna andmetel ulatus keskmine altkäemaksu 2008. aastal 9000 rublani; 2009. aastal oli see 23 000 rubla; 2010. aastal 61 000 rubla; ja 2011. aastal 236 000 rubla, mis teeb 2011. aasta keskmisest altkäemaksust 26 korda suuremaks kui 2008. aasta keskmisest altkäemaksust, mis on mitu korda suurem kui sama perioodi inflatsioonimäär.
Vladimir Putini teise presidendiaja alguses langes Venemaa positsioon korruptsioonitajumise indeksis 90. kohalt 2004. aastal 126. kohale aastal 2005 ehk 36 koha võrra.
Kremli personaliülema Sergei Ivanovi sõnul on Venemaal kõige korrumpeerunumad valdkonnad tervishoid, haridus, majutus ja kommunaalteenused. Samas ajakirja RBC sõltumatud eksperdid Venemaa kõige korrumpeerunumaks valdkonnaks õiguskaitseorganeid (sh Riiklikku Liiklusohutusinspektsiooni), millele järgnevad tervishoid, haridus, eluaseme- ja kommunaalteenused ning sotsiaalkindlustus. Valitsuse tasandil on aga viis peamist korruptsioonivaldkonda riigihanked ja -ostud; lubade ja tõendite väljastamine; õiguskaitseasutused; maajaotus ja maasuhted; ehitus.
Hinnangud korruptsiooni maksumuse kohta Venemaal on erinevad. Rosstati ametliku valitsuse statistika järgi hõivas "varimajandus" 2011. aastal vaid 15% Venemaa SKT-st ning see hõlmas ka "ümbrikupalkasid" (maksude vältimiseks) ja muud liiki maksudest hoidumist. Rosstati hinnangul ulatus korruptsioon 2011. aastal vaid 3,5 kuni 7%ni SKTst. Teisalt väidavad mõned sõltumatud eksperdid, et korruptsioon neelab koguni 25% Venemaa SKTst. Toimunud on nihe altkäemaksu põhifookuses: kui varem võtsid ametnikud altkäemaksu selleks, et õigusrikkumiste ees silmad kinni pigistada, siis nüüd võtavad nad neid lihtsalt oma tööülesannete täitmiseks. Paljud eksperdid tunnistavad, et viimastel aastatel on korruptsioon Venemaal muutunud äriks. 1990. aastatel pidid ärimehed maksma erinevatele kuritegelikele rühmitustele " krõsha " (sõna otseses mõttes "katuse" ehk kaitse) pakkumise eest. Tänapäeval täidavad seda "kaitsefunktsiooni" ametnikud. Korrumpeerunud hierarhiad iseloomustavad erinevaid majandussektoreid, sealhulgas haridusvaldkonda.
Lõpuks maksab selle korruptsiooni eest Vene elanikkond. Näiteks mõned eksperdid usuvad, et eluaseme-, vee-, gaasi- ja elektritariifide kiire tõus, mis ületab oluliselt inflatsioonimäära, on kõrgeima taseme korruptsiooni otsene tagajärg. Viimastel aastatel on reaktsioon korruptsioonile muutunud: alates Putini teisest ametiajast on väga vähesed korruptsioonijuhtumid tekitanud avalikku pahameelt. Putini süsteem on tähelepanuväärne avaliku teenistuse ja ettevõtluse üldlevinud ja avatud liitmise ning sugulaste, sõprade ja tuttavate ärakasutamise poolest eelarvekuludest kasu saamiseks ja riigivara ülevõtmiseks. Ettevõtete, vara ja maa röövimine on tavaline. Tulemuseks on olnud korruptsiooni normaliseerimine.
Mõned õpetlased väidavad, et autoritaarse režiimi ja riigikorporatiivsel majandusel põhineva hierarhilise ühiskonna kehtestamine Venemaal, kus korruptiivsete tegude levik on üks hädavajalikke mehhanisme kogu võimusüsteemi ülalpidamiseks, on põhimõtteliseks takistuseks tõhusa kriminaalpoliitika elluviimisel korruptsioonivastases võitluses.
2022. aasta sügisel Euroopa Parlamendis Venemaa terrorismi toetavaks riigiks tunnistamise resolutsioonis mainitakse eraldi ka Venemaa korruptsiooni riigi kõrgemal tasemel.
Korruptsioonivastased jõupingutused
Korruptsioonivastane kampaania tänapäeva Venemaal algas 4. aprillil 1992, kui president Boriss Jeltsin andis välja dekreedi "Võitlus korruptsiooniga avalikus teenistuses". See dokument keelas ametnikel ettevõtlusega tegelemise. Lisaks nõuti riigiteenistujatelt oma sissetulekute, isikliku vara ja kinnisvara, pangahoiuste ja väärtpaberite ning rahaliste kohustuste deklareerimist. Venemaa võttis 2008. aastal vastu esimese korruptsioonivastaste seaduste paketi. Korruptsioon on tunnistatud üheks Venemaa tõsisemaks probleemiks. Kampaania kesksed dokumendid on riiklik korruptsioonivastane plaan, mille Medvedev tutvustas 2009. aastal, ja riiklik korruptsioonivastane strateegia, mida tutvustati 2010. aastal. Kampaania keskseks organiks on 2008. aastal loodud korruptsioonivastane nõukogu.
Korruptsioonivastane sihtasutus
Korruptsioonivastane Sihtasutus on Moskvas asuv mittetulundusühing, mille asutas 2011. aastal aktivist ja poliitik Aleksei Navalnõi. Selle põhieesmärk on uurida ja paljastada Venemaa kõrgete riigiametnike korruptsioonijuhtumeid. See valitsusväline organisatsioon on kogu oma eksisteerimise jooksul läbi viinud mitmeid uurimisi ja esitanud erinevaid aruandeid kõrgetasemeliste ametnike seotuse kohta korruptsiooniga. Kriminaalõigussüsteem on need materjalid aga tähelepanuta jätnud ja neid on arvesse võetud ainult selle organisatsiooni diskrediteerimiseks. 2019. aastal nimetas Venemaa kohus korruptsioonivastase fondi välisagendiks. 2021. aastal algatati kohtuprotsess organisatsiooni äärmuslikuks tunnistamiseks ja selle likvideerimiseks.
Tahma-Toomas
Tahma-Toomas on vanadest riietest valmistatud inimkuju, mis toomapäeva või uusaasta hommikuks viidi salaja teise pere ukse taha.
Korruptsioon Venemaal
Uuringud
Agentuur Novosti teatas 9. detsembril 2014, et riikliku korruptsioonivastase komitee juht Kirill Kabanov tunnistas eetris, et kolmandik Venemaa ametnikest on korrumpeerunud. Alates 2015. aastast süüdistatakse Venemaa ametnikke perioodiliselt kulutustes luksusautodele, häärberitele või riietele, mille väärtus on oluliselt suurem nende deklareeritud sissetulekust.
2018. aasta uuring riigi korruptsiooni kohta Venemaal 1750.–1830. aastatel leidis, et "niipalju kui me oma dokumentide valimi põhjal võisime öelda, näib "rutiinse" korruptsiooni kaudu elanikkonnalt ammutatud ressursside maht olevat üllatavalt madal." Autorid kirjutavad: "iga suhtlemine riigiametnikega hõlmas ametnikele tasu maksmist ja sellised tasud, kuigi tehniliselt ebaseaduslikud, olid nii tavalised ja üldiselt aktsepteeritud, et need kanti raamatupidamisraamatusse koos muude tegevuskuludega. Teisest küljest olid need "rutiinsed" maksed tõesti üsna väikesed, eriti kui need jaotati elaniku kohta kogu kogukonna vahel. . . Tundub, et sellised tasud on oma olemuselt olnud suures osas tavapärased, osa traditsioonilisest kingituste tegemisest, austuse avaldamisest ja mitteametlike suhete hoidmisest ("hea meelelaad"). Kuid isegi nii madal tase elaniku kohta oleks võimaldanud olulistel ringkonnaametnikel koguda märkimisväärseid summasid, vähemalt kolmekordistades nende palka."
Gramzda
Külas on põhikool, rahvamaja ja raamatukogu.
Tahma-Toomas
Et ukse juures seisev Tahma-Toomas tähendas, et pere on laisk ja lohakas, siis püüti seda oma ukse juures kiiresti teise pere ukse juurde viia.
Korruptsioon Venemaal
Uuringud
Venemaa peaprokuratuur teatas, et 2017. aastal korruptsioonis süüdi mõistetud isikutest moodustas korrakaitsjate funktsionääride ja parlamendiliikmete arv (ligi 2200 isikut) üle 11%.
Gramzda
Gramzdas sündis aastal 1802 Kuramaa ametnik Julius von Seefeld. Aastani 2021 kuulus küla Priekule piirkonda.
Korruptsioon Venemaal
Uuringud
2022. aasta Transparency Internationali andmetel on Venemaa korruptsiooni poolest maailmas 180 riigi seas 137. kohal ja skoor on 28 (väga suur korruptsiooni tajumine), püsides ligikaudu samal tasemel riigi korruptsiooni jälgimise algusest 2012. aastal. Raporti kohaselt on riigivõim küll vastu võtnud korruptsioonivastaseid määruseid, kuid kodanikualgatusena loodud sõltumatud vastavad asutused suletakse pidevalt täitevvõimu poolt. Ka rahvusvahelisel tasandil võetud kohustustest reformida riigi seadusloomet loobuti pärast seda, kui Venemaa väljus korruptsioonivastasest kriminaalseaduse konventsioonist 2022. aastal. Läbipaistvuse vähenemisega kaasneb ka usaldamatuse suurenemine riigivõimu suhtes.
Tahma-Toomas
Tahma-Toomasega seotud komme säilis kõige kauem Lääne-Eestis, kus sellest on teateid veel 20. sajandi II poolel.
Tallinna Tehnikum (1920–1936)
Eesti Tehnika Seltsi asutatud insenerikool Tehnilised Erikursused muudeti 1920 riiklikuks tehnikakooliks. Kooli tegevuse aluseks oli Asutava Kogu seadusandliku delegatsiooni poolt 1920. aastal vastu võetud Tallinna Tehnikumi põhikiri.
Õppeasutus lõpetas tegevuse 1936, kui see liideti Tartu Ülikooli tehnikateaduskonnaga ja nende baasil moodustati Tallinna Tehnikainstituut.
Ajalugu
1918. aastal juunis taotles Eesti Tehnika Selts Saksa okupatsioonivõimudelt luba avada Tallinnas tehnikum. Luba selleks ei saadud, küll aga saadi võimalus avada Eesti Tehnika Seltsi Tehnilised Erikursused. 17. septembril alustati õppetööga Lutheri vineerivabriku keldrikorrusel (Vana-Lõuna 39). 1919. aastal pöörduti tehnikumi avamise taotlusega EV Haridusministeeriumi poole ning viimane teatas, et on nõus Tehniliste Erikursuste tehnikumiks muutmisega. Kirjavahetuses kasutati nime "Eesti Tehnika Seltsi Tallinna Tehnikum". 1920. aastal kinnitas Asutava Kogu seadusandlik delegatsioon Tallinna Tehnikumi põhikirja ja kool muudeti riiklikuks tehnikakooliks nimega Tallinna Tehnikum, asukohaks Pikk tänav 20. Kooli kursus jagunes kolmeks: kolmeaastane eeltehnikum, tehnikumi alamaste ning ülemaste. Õpetati masinaehitust, elektrotehnikat, laevaehitust, hüdrotehnikat, ehitust, arhitektuuri, maaparandust, maamõõtmist ja tehnilist keemiat. Koolitati ka mereinsenere ja laevamehaanikuid. Ülemastme lõpetaja sai "tegelik-inseneri" või "tegelik-arhitekti" kutse, alamastme lõpetaja tehniku kutse. 1923. aasta inseneride, arhitektide ja tehnikute kutseõiguste seadus sätestas nende kutsete sisu.
1923. aasta 10. novembri määrusega tunnistas Haridusministeerium Tallinna Tehnikumi kolmeaastase kursusega kõrgemaks tehniliseks õppeasutuseks ja andis tehnikumi õppuritele Tartu Ülikooli üliõpilastega võrdsed õigused, samuti õiguse nimetada end üliõpilaseks ja kanda üliõpilase peakatet. 1923. aastal eraldati eeltehnikum Tallinna Tehnikumist. Haridusministeeriumi määratluse järgi ei olnud tollane tehnikum ei kesk- ega ülikool, vaid kõrgem tehniline erikool. Tema arengut tehnikaülikooliks pärssis rahanappus ja poliitiliste huvigruppide omavaheline vaidlus tehnikaülikooli vajaduse ja asukoha, Tartu või Tallinn, vahel. Heideti ette ka tehnikumi lõpetajate väikest arvu võrrelduna õppima asunute arvuga.
1928. aastal arutati Riigikogus tehnilise hariduse korraldamist ja otsustati 1929. aastast alustada senise Tallinna Tehnikumi sulgemise protsessi ning avada uus, gümnaasiumi tüüpi keskastme tehnikum, mis teostati 1. augustiks 1929. 1932. aasta sügiseks koliti Vene-Balti laevatehase peahoonesse, kuhu 1931. aastal oli kolinud keskastme Tallinna Tehnikum. Vaidlus tehnikaülikooli vajaduse üle päädis Tartu Ülikooli tehnikateaduskonna asutamise määruse vastuvõtmisega 1934. aastal, mille alusel loodi Tartu Ülikoolis matemaatika-loodusteaduskonnas tehnikaosakond, mis muudeti arvates 1. septembrist 1935 tehnikateaduskonnaks.
1936. aasta aprillis otsustati Tartu Ülikooli tehnikateaduskond üle viia Tallinna ja luua seal tehnikainstituut. 1936. aasta 25. juuni EV Riigivanema dekreediga asutati Tallinna Tehnikainstituut ja anti välja Eesti Vabariigi Tallinna Tehnikainstituudi seadus. Vana Tallinna Tehnikum ja Tartu Ülikooli tehnikateaduskond suleti, varad anti üle Tehnikainstituudile. Algas Tallinna Tehnikainstituudi muutmine Tallinna Tehnikaülikooliks.
Ilumäe allikas
Ilumäe allikas on ohvriallikas Virumaal Kadrina kihelkonna Ilumäe külas.
Ujumine 1984. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Ujumine
Ujumine 1984. aasta suveolümpiamängudel toimus Los Angeleses 29. juulist 4. augustini. 1984. aasta olümpiamängudel võisteldi ujumises 29 distantsil. Mehed võistlesid 15 alal ja naised 14 alal. Võistlustel osales 67 riiki 494 sportlasega. Meeste aladel ujuti 7 uut maailmarekordit. Ujumisvõistlused toimusid Lõuna-California Ülikoolis McDonald's Olympic Swim Stadiumil. USA oli parim 21 kulla ja 13 hõbedaga.
200 m vabalt
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 56 Maailmarekord: 1.47,55 (1984) Michael Gross, 25px Saksa FV Olümpiarekord: 1.49,81 (1980) Sergei Kopljakov, Olümpiavõitja 1980: 1.49,81 Sergei Kopljakov, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
B-finaalis püstitas Saksamaa LV sportlane Thomas Fahrner uue olümpiarekordi 3.50,91. Finaal: 2. august Osavõtjaid: 36 Maailmarekord: 3.48,32 (1983) Vladimir Salnikov, Olümpiarekord: 3.51,31 (1980) Vladimir Salnikov, Olümpiavõitja 1980: 3.51,31 Vladimir Salnikov, <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Finaal: 4. august Osavõtjaid: 27 Maailmarekord: 14.54,76 (1983) Vladimir Salnikov, Olümpiarekord: 14.58,27 (1980) Vladimir Salnikov, Olümpiavõitja 1980: 14.58,27 Vladimir Salnikov, <br style="clear:both;" />
Agromullateadus
Agromullateadus ehk agronoomiline mullateadus on mullateaduse rakenduslik haru, mis uurib muldade põllumajanduslikku kasutamist.
Ujumine 1984. aasta suveolümpiamängudel
100 m selili
Finaal: 3. august Osavõtjaid: 45 Maailmarekord: 55,19 (1983) Rick Carey, Olümpiarekord: 55,49 (1976) John Naber , Olümpiavõitja 1980: 56,53 Bengt Baron, <br style="clear:both;" />
200 m selili
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 34 Maailmarekord: 1.58,86 (1984) Rick Carey, Olümpiarekord: 1.59,19 (1976) John Naber, Olümpiavõitja 1980: 2.01,93 Sándor Wladár, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 52 Maailmarekord: 1.02,13 (1984) John Moffet, Olümpiarekord: 1.03,11 (1976) John Hencken , Olümpiavõitja 1980: 1.03,34 Duncan Goodhew, 25px Suurbritannia <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Finaal: 2. august Osavõtjaid: 47 Maailmarekord: 2.14,58 (1984) Victor Davis, Olümpiarekord: 2.15,11 (1976) David Wilkie, Olümpiavõitja 1980: 2.15,85 Robertas Žulpa, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 53 Maailmarekord: 53,38 (1984) Pablo Morales, Olümpiarekord: 54,27 (1972) Mark Spitz, Olümpiavõitja 1980: 54,92 Pär Arvidsson, <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Finaal: 3. august Osavõtjaid: 35 Maailmarekord: 1.57,05 (1983) Michael Gross, 25px Saksa FV Olümpiarekord: 1.59,23 (1976) Mike Bruner, Olümpiavõitja 1980: 1.59,76 Sergei Fessenko, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
200 m kompleksi võeti uuesti olümpiamängude kavva. Varem oldi sel alal võisteldud 1968. ja 1972. aasta olümpiamängudel. Finaal: 4. august Osavõtjaid: 45 Maailmarekord: 2.02,25 (1982) Alex Baumann, Olümpiarekord: 2.07,17 (1972) Gunnar Larsson, Olümpiavõitja 1972: 2.07,17 Gunnar Larsson, <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 23 Maailmarekord: 4:17.53 (1984) Alex Baumann, Olümpiarekord: 4.22,89 (1980) Aleksandr Sidorenko, Olümpiavõitja 1980: 4.22,89 Aleksandr Sidorenko, <br style="clear:both;" />
Praktiskais Latvietis
Praktiskais Latvietis ('praktiline lätlane') on Riias ilmuv lätikeelne ajakiri, milles erinevate erialade spetsialistid annavad lugejatele nõu ja vastavad nende küsimustele.
Ujumine 1984. aasta suveolümpiamängudel
4x100 m vabalt
Finaal: 2. august Osavõtjaid: 23 võistkonda Maailmarekord: 3.19,26 (1982) Chris Cavanaugh (50,13), Robin Leamy (50,10), David McCagg (49,89), Rowdy Gaines (49,14) Olümpiarekord: 3.26,42	 (1972) David Edgar (52,69), John Murphy (52,04), Jerry Heidenreich (50,78), Mark Spitz (50,90) Olümpiavõitja 1972: 3.26,42  David Edgar (52,69), John Murphy (52,04), Jerry Heidenreich (50,78), Mark Spitz (50,90) <br style="clear:both;" />
Praktiskais Latvietis
Aastatel 1992–1999 oli ajakiri ajalehe Lauku Avīze lisa, alates 2000. aastast ilmub iseseisva väljaandena.
Ajakiri ilmub üks kord nädalas.
Ujumine 1984. aasta suveolümpiamängudel
4x100 m kompleksi
Finaal: 4. august Osavõtjaid: 21 võistkonda Maailmarekord: 3.40,42 (1983) Rick Carey (55,60), Steve Lundquist (1.02,01), Matt Gribble (53,47), Rowdy Gaines (49,34) Olümpiarekord: 3.42,22 (1976) John Naber (55,89), John Hencken (1.02,50), Matt Vogel(54,26), Jim Montgomery (49,57) Olümpiavõitja 1984: 3.45,70 25px Austraalia Mark Kerry (57,89), Peter Evans (1.03,01), Mark Tonelli (54,94), Neil Brooks (49,86) <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 36 Maailmarekord: 1.57,75 (1984) Kristin Otto, Olümpiarekord: 1.58,33 (1980) Barbara Krause, Olümpiavõitja 1980: 1.58,33 Barbara Krause, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 25 Maailmarekord: 4.06,28 (1978) Tracey Wickham, Olümpiarekord: 4.08,76 (1980) Ines Diers, Olümpiavõitja 1980: Ines Diers, <br style="clear:both;" />
100 m selili
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 31 Maailmarekord: 1.00,86 (1980) Rica Reinisch, Olümpiarekord: 1.00,86 (1980) Rica Reinisch, Olümpiavõitja 1980: 1.00,86 Rica Reinisch, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Finaal: 2. august Osavõtjaid: 30 Maailmarekord: 1.08,51 (1983) Ute Geweniger, Olümpiarekord: 1.10,11 (1980) Ute Geweniger, Olümpiavõitja 1980: 1.10,11 Ute Geweniger, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 23 Maailmarekord: 2.28,36 (1979) Lina Kačiušytė, Olümpiarekord: 2.29,54 (1980) Lina Kačiušytė, Olümpiavõitja 1980: 2.29,54 Lina Kačiušytė, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Finaal: 2. august Osavõtjaid: 35 Maailmarekord: 57,93 (1981) Mary T. Meagher, Olümpiarekord: 1.00,13 (1976) Kornelia Ender, Olümpiavõitja 1980: 1.00,42 Caren Metschuck, <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Finaal: 4. august Osavõtjaid: 29 Maailmarekord: 2.05,96 (1981) Mary T. Meagher, Olümpiarekord: 2.10,44 (1980) Ines Geissler, Olümpiavõitja 1980: 2.10,44 Ines Geissler, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Finaal: 3. august Osavõtjaid: 27 Maailmarekord: 2.11,73 (1981) Ute Geweniger, Olümpiarekord: 2.23,07 (1972) Shane Gould, Olümpiavõitja 1972: 2.23,07 Shane Gould, <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 18 Maailmarekord: 4.36,10 (1982) Petra Schneider, Olümpiarekord: 4.36,29 (1980) Petra Schneider, Olümpiavõitja 1980: 4.36,29 Petra Schneider, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 12 võistkonda Maailmarekord: 3.42,71 (1980) Barbara Krause (54,90), Caren Metschuck (55,61), Ines Diers (55,90), Sarina Hülsenbeck (56,30) Olümpiarekord: 3.42,71 (1980) Barbara Krause (54,90), Caren Metschuck (55,61), Ines Diers (55,90), Sarina Hülsenbeck (56,30) Olümpiavõitja 1980: 3.42,71  Barbara Krause (54,90), Caren Metschuck (55,61), Ines Diers (55,90), Sarina Hülsenbeck (56,30) <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Finaal: 3. august Osavõtjaid: 13 võistkonda Maailmarekord: 4.05,79 (1983) Ina Kleber (1.01,79), Ute Geweniger (1.09,16), Ines Geißler (1.00,09), Birgit Meineke (54,75) Olümpiarekord: 4.06,67 (1980) Rica Reinisch (1.01,51), Ute Geweniger (1.09,46), Andrea Pollack (1.00,14), Caren Metschuck (55,56) Olümpiavõitja 1984: 4.06,67 Rica Reinisch (1.01,51), Ute Geweniger (1.09,46), Andrea Pollack (1.00,14), Caren Metschuck (55,56) <br style="clear:both;" />
Medalid
Korraldajariik
Browni maakond (Texas)
Browni maakond (Brown County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakond moodustati 1856. aastal.
Astes
Kuni 2011. aastani ilmus ajakiri üks kord kuus, alates 2012. aastast üks kord kahe kuu jooksul.
Burlesoni maakond
Burlesoni maakond (Burleson County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Caldwell.
Maakond moodustati 1846. aastal.
Poseidon (torpeedo)
pisi|360px|Poseidon Poseidon (varem tuntud kui "Status-6", NATO kooditähisega: Kanyon ) on Venemaa projekt tuumajaamaga varustatud mehitamata allveesõiduk. Tegemist on tuumatorpeedoga, seadme põhiülesanne on tuumarelva toimetamine potentsiaalse vaenlase kallastele, et hävitada vaenlase majandustaristu olulised rannikuelemendid ja tekitada riigi territooriumile kunstliku tsunami ja ranniku ulatuslik tuumareostus ja muid tuumaplahvatuse laastavaid tagajärgi, mis muudaks võimatuks seal majandustegevuse ja elamise.
Veealuse drooni olemasolu kinnitas Venemaa president Vladimir Putin ametlikult 1. märtsil 2018. Samas lisas ta, et sihtmärgiks on ka lennukikandja löögirühmad, mis eristab seda projekti eelkäijatest, nagu näiteks T-15 projekt, millel puudusid vahendid laevade sihtimiseks.
Ametliku nime "Poseidon" sai 2018. aasta kevadel pärast ülevenemaalist hääletust "Inimeste valik" - iidse jumaluse Poseidoni auks, kellele vesi on põline element.
Mehitamata allveesõidukid "Poseidon" lähevad Venemaa mereväele osana praegusest riiklikust relvastusprogrammist aastateks 2018-2027, teistel andmetel mitte varem kui 2027. aastal.
Esimeseks kandjaks sai Belgorodi tuumaallveelaev, mis lasti vette 2019. aasta aprillis. "Poseidon" (läbimõõt 1,8 m, pikkus 20 m, kaal - umbes 100 tonni) on maailma suurim torpeedo, see on 30 korda raskem kui tavaline torpeedo. Poseidon on nii suur, et seda saavad kanda vaid spetsiaalselt ümberehitatud allveelaevad.
Konstantin Sivkov ütles, et sellise projekti torpeedo oleks suure tõenäosusega üsna suur ja suudaks kanda suure võimsusega kuni 100 megatonnilist tuumalaengut. "Arvutatud punktis tõuseb plahvatuse laine 400-500 meetri kõrgusele mis uhub kõik elusolendid pooleteise tuhande kilomeetri sügavusele USA-sse. Pealegi käivitavad sellise koletu jõu plahvatused vulkaanilise tegevuse.".
Eesti Heategev Selts
Eesti Heategev Selts oli 1880. aastal Venemaal Peterburis asutatud Peterburi eesti kogukonna heatagevusselts.
Seltsi eesmärgiks oli ühendada Peterburis elavaid eestlasi, edendada seltsiliikmete hariduspüüdeid, arendada seltskondlikku tegevust ja aidata abivajajaid ning puudustkannatavaid eestlasi
Seltsi tegevuses osalesid: Johannes Kappel, Aleksander Ferdinand Tombach, isa poolt eesti päritolu Vene kirjanik Aleksandr Scheller (kirjanduslik pseudonüüm N. Mihhailov (ru)).
1907. aastal reorganiseeriti EHS ja Peterburi Eesti Kooliühistu Peterburi Eesti Haridusseltsiks.
Ave Mets
Ave Mets (sündinud 30. mail 1980) on eesti teadusfilosoof.
Aastatel 1986–1998 õppis ta Tartu Descartes'i Lütseumis ja 1998. aastast Tartu Ülikoolis, kus kaitses 2003. aastal filosoofias bakalaureusekraadi, 2007. aastal magistrikraadi ("Ilya Prigogine'i raamatu "Tõsikindluse lõpp. Aeg, kaos ja uued loodusseadused" filosoofiline analüüs ja loodusseaduste käsitus", juhendajad Rein Vihalemm ja Piret Kuusk) ja 2013. aastal filosoofiadoktori kraadi ("Normativity of Scientific Laws", juhendajad Rein Vihalemm ja Piret Kuusk). 2008. aastal õppis ta vahetusüliõpilasena Vilniuse Ülikoolis, 2009–2013 oli doktoriõppes RWTH Aacheni Ülikoolis ning 2015–2016 Erasmus Mundus Humeria stipendiumiga Valgevene Riiklikus Ülikoolis järeldoktor.
2005. aastast töötab Mets Tartu Ülikoolis, kus on 2016. aastast filosoofia osakonna teadur.
Poliitiline tegevus
Ave Mets kuulub aastast 2006 erakonda Eestimaa Rohelised. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn)) 233 häält ning ei osutunud valituks.
Ületav mõistmine
Ületav mõistmine (sanskriti keeles prajñā-pāramitā; tiibeti keeles shes rab kyi pha rol tu phyin pa; hiina keeles 般若波羅蜜 panruoboluomi; jaapani keeles hannyaharamitsu) on mahajaana budismis kõige olulisem ületav toiming. Ületav mõistmine tähendab tühjuse mõiste selget kujustamist ning selle kõige üldisem mõte on, et mitte millegi kohta ei saa midagi kindlat väita, kuna kõik on suhteline ja kehtib vaid ajutiselt ja piiratud kontekstis.
Madhjamaka koolkonnas rakendatakse ületava mõistmise arendamiseks prasaṅga meetodit, mida kasutab ka Šāntideva «Bodhitšarjāvatāras». Selle eesmärgiks on igasuguste väidete absurdini viimine, mis aitab mõista kõikide vaadete tühjust.
Indotiibeti mahajaana traditsioonis tähendab ületav mõistmine esiteks eriliste reeglite järgi koostatud teksti, mis võib esineda sisekõne, suulise kõne või kirjalikult fikseeritud teksti kujul, kannab nimetust prajñā-pāramitā  ja mille eesmärgiks on teadvuse kõrgeima seisundi loomine. Teiseks on ületav mõistmine teadvuse kõrgeima seisundi üks nimetusi, mis peegeldab selle võimet täielikult mõista ületava mõistmise teksti ja luua uusi sama tüüpi tekste.
Etümoloogia
Prajñāpāramitā on liitsõna, mis koosneb kahest osast: prajñā ja pāramitā. Pāramitā koosneb omakorda kahest sõnast: pāram ja itā, kus i on verbijuur, mis tähendab ‘minema’, grammatiliselt mineviku passiivi partitsiibi vormis, seega ita tähendab siis ‘mindus’, aga pikk ā on lõpus sellepärast, et see sõna on naissoost. Pāram on akusatiiv sõnast pāra, mis tähendab ‘teist kallast’. Pāramitā on niisiis ‘teisele kaldale mindus’. Prajñā koosneb eesliitest pra ja verbijuurest jñā – ‘teadma’. Pra on tähtsustav eesliide ning prajñā tähendab siin eelkõige ‘mõistmist’, taipamist või intuitsiooni. Prajñāpāramitā on seega ‘ületav mõistmine’, 'täielik arusaamine' või 'taipamine'.
Ületavad toimingud
Ületavad toimingud (paali keeles pāramī, sanskritis pāramitā) on budismis bodhisattvatele omased teostusviisid. Mahajaana käsitluste kohaselt ei saa ilma ületava mõistmiseta teisi ületavaid toiminguid tegelikult ületavateks pidadagi; seega on ületav mõistmine ühelt poolt teiste ületavate toimingute alus, teiselt poolt aga nende kõrgeim tase.
Como (Colorado)
Como on asula Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis Parki maakonnas. Como on ajalooline raudteeasula.
Ületav mõistmine
Ületava mõistmise suutrad
Ületava mõistmise suutrad on mahajaana budismis kesksel kohal oleva suutrate tsükkel. Need moodustavad mahajaana suutrate seas omaette tekstide rühma, mis sisaldab kokku umbes nelikümmend teksti, ilmselt loodud ajavahemikus 2. saj eKr kuni 5. saj pKr.
Como (Colorado)
Usutavasti andsid asulale nime seal töötavad kaevurid Itaalia linna Como järgi. Linnas asub palju ajaloolisi hooneid ning linn sarnaneb kummituslinnaga, aga elanikkond on siiski umbes 20.
Como asub 9813 jala (2991 meetri) kõrgusel üle merepinna.
Ületav mõistmine
Ületava mõistmise suutrad
Vanim ja olulisim nende seas on ‘kaheksatuhandeline ületava mõistmise suutra’ (Aṣṭasāhasrikā-prajñāpāramitā-sūtra) ning selle laiendatud ja täiendatud versioonid. Lühimad ja ühtlasi tuntuimad on «Teemantsuutra» ja «Südasuutra». Üsna omapärane on «Ühetähesuutra» (sanskriti keeles ekākṣarī-prajñāpāramitā-sūtra), mis taandab kogu ületava mõistmise õpetuse sümboolselt tähestiku esimesele tähele ja algvokaalile ‘a’.
Nende suutrate keskseks teemaks on ületava mõistmisega seotud mõistete käsitlus. Nende keskseks tegelaseks Buddha kõrval on Subhūti, kes ainsana õpilaste seas oli võimeline mõistma ületava mõistmise mõtet ja keda peetakse ka ajalooliselt budismi selle mõttesuuna alusepanijaks.
Ületava mõistmise suutrad sisaldavad paradoksaalset õpetamismeetodit tühjuse kontseptsiooni selgitamisel, bodhisattva ideaali ja kirjaliku teksti tähtsuse rõhutamist.
Barcelona Ülikool
pisi|Vapp Barcelona ülikool (hispaania keeles Universidad de Barcelona) on ülikool Hispaanias Kataloonias Barcelonas; ühtlasi Kataloonia vanim ja suurim ülikool.
Ületav mõistmine
Ületava mõistmise suutrad
Keskne mõiste ületava mõistmise suutrates ongi ületav mõistmine, kus seda peetakse bodhisattva arengutee kõrgeimaks astmeks. Bodhisattva kümne taseme õpetuses vastab see kuuendale. Ületav mõistmine on vastukaaluks kõige põhilisemale meeleplekile, teadmatusele ehk rumalusele (avidyā), ning viib selle ületamisele.
Barcelona Ülikool
Ülikool asutati 1450.
Ülikoolis õpib üle 81 000 üliõpilase (2009).
Gramzda vald
pisi|Vallamaja Gramzda vald (läti keeles Gramzdas pagasts) on vald Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Virga, Priekule, Kalēti ja Vaiņode vallaga. Lõunas piirneb vald Leedu Skuodase rajooni Aleksandrija ja Skuodase vallaga.
Valla pindala on 85 km². Aastal 2011 elas vallas 673 inimest, nende seas 496 lätlast, 33 venelast, 6 valgevenelast, 5 ukrainlast, 2 poolakat ja 130 leedulast. Valla keskus on Gramzda, vallamaja asub aadressil Skolas iela 3. Vallavanem on Dzintars Kudums.
Ajalugu
Praeguse valla aladel asusid 1920. aasta maareformia ajal Mazgramzda mõis (Klein-Gramzden) pindalaga 972 ha (häärberis asub Priekule metsamajand), Dižgramzda mõis (Groß-Gramzden), millele kuulus koos Lauki ja Smikši karjamõisadega 1485 ha maad, Trekņi mõis (Trekken), millele kuulus koos Jaunase ja Maztrekņi karjamõisadega 715 ha maad, ja Gaļķinti mõis (Galkiten) pindalaga 99 hektarit. Aastal 1935 oli Gramzda valla pindala 67,9 km² ja seal oli 1380 elanikku.
Aastal 1945 moodustati Gramzda vallas Gramzda ja Mazgramzda külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Gramzda külanõukoguga likvideeritav Mazgramzda külanõukogu, aastal 1961 aga Aizvīķi külanõukogu. Aastal 1975 liideti osa külanõukogu maadest Priekule külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Priekule piirkonda.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Diždāme linnamägi, Straujenieki linnamägi, Upītēse muinaskalmed, Tiltiņi muinaskalmed ja Aizvīķi linnamägi ning asulakoht. Kohaliku kaitse all on Kunkuļi muinaskalmed ja Gramzda kalmistu juures asuv linnamägi.
Loodus
Suurim jõgi on Sārte.
Vallas kasvab arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid. Osa Ruņupe oru hoialast jääb valla territooriumile.
Külad
Vallas on seitse küla. Valla keskus Gramzda on staatusega vidējciems ja seal oli 2020. aastal 256 elanikku. Aizvīķi on staatusega aprūpes ciems 99 elanikuga aastal 2020. Mazaizvīķi on staatusega mazciems. Neli valla küla on staatusega skrajciems – Cāļu ciems 4 elanikuga aastal 2005, Laukmuiža, Mazdāma ligi 25 elanikuga aastal 2005 ja Smikši 16 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.