cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jean-Baptiste Say
Jean Baptiste Say (5. jaanuar 1767 — 15. november 1832) oli prantsuse majandusteadlane ja ärimees. Oli tuntud oma liberaalsete vaadete poolest ning pooldas vabakaubandust, mida reguleerib konkurents.
Say seadus
Uusklassikalise majandusteaduse keskmes on tuntud Say turu tasakaalu seadus: "Pakkumine kujundab omaenda nõudluse". Selle õpetuse järgi peaks majandusuuringute objektiks olema tootmiskulud, mille hulka kuulub ka tööliste palk. pisi|püsti|vasakul|Lettres a M. Malthus, 1820
Ressursiomanikele makstav tulu (rent, kapitalikasum, palk) on alati võrdne kulutatud ressursside abil toodetud kaupade koguväärtusega. Say eeldas, et kogu tulu, mida elanikkond saab oma käsutusse, kulutatakse täies ulatuses kaupade ostmiseks. Tulude säästmist ta ette ei näinud. Malthus aga vaidles sellele arvamusele vastu. Say pooldajad leidsid, et säästmise korral on pakkumine ja nõudlus tasakaalus, sest igal ajahetkel on säästude ja investeeringute mahud võrdsed. Kui teatud osa sissetulekutest säästetakse, siis ikkagi finantsturu vahendusel säästud lülituvad uuesti majanduslikku käibesse. Kaubaturul ei teki üldist nõudluse puudujääki ega kaupade üleküllust.
Say seadust kritiseeris hiljem John Maynard Keynes ja teised keinesistid.
Perkons
Perkons (läti Pērkons, leedu Perkūnas, preisi Percunis, vrd slaavi Perun, skandinaavia Fjörgyn (?), hindi Parjanya (?)) – oli balti rahvaste usundis äikese, vihma ja viljakuse jumalus, ka sõjajumal, taevane õigluse kaitsja ja kurjade vaimude hävitaja.
Läti Pērkons esineb ka kui taevane sepp, kes tagus valmis päikese. Kohati oli Pērkons taeva, mägede ja tammede jumal, kes ratsutas kuldsel hobusel ja vibutas nuia. Et ta valitses loodusjõude, pikset ja välku, on oletatud, et ta kehastas taevast kitsamas mõistes. Osaliselt on ta teise taevajumalaga (Dievs) kokku sulanud, tedagi on kujutatud jumal-isana ning epiteetidega isa ja vanaisake. Osa balti mütoloogia uurijaid on pidanud piksejumalat ülemjumalale alluvaks jumalaks; teise vaatenurga kohaselt oli algselt üksainus taevast, vihma ja äikest valitsev ülemjumal, lahknemine toimus hiljem ja pikse- ning tormijumal allutati taevajumalale. Mõneti oli just tema (ja mitte 'Taevaisa') panteoni keskne tegelane. Nimi tuleneb oletatavasti indoeuroopa tüvest, mis tähendas löömist või lingutamist, kuid on oletatud ka etümoloogilist seost tamme või mäega. Mõnedes müütides on Pērkonsil abiliseks taevane sepp Kalejs (Leedu mütoloogias Kalvis), kelle puhul mõned uurijad on tõmmanud paralleele eesti Kalevi ja soome Kalevaga.
Pērkonsi-Perkūnase nimi on jätnud jälje ka soome-ugri traditsiooni: Mordvas esineb teonüüm Pirgene ja Purgine-Pas, läänemeresoomlastel moondus Pērkons aga õelaks vaimuks (vrd perkele, põrgu, pärgel).
Perkūnas Perkons Пяркунас
Polvijärvi vald
Naabervallad on Juuka vald, Kaavi vald, Kontiolahti vald, Liperi vald ja Outokumpu.
Muḩammad ‘Abd al-‘Azīz
pisi| Muḩammad ‘Abd al-‘Azīz (araabia keeles: محمد عبد العزيز‎; 17. august 1947. või 1948 – 31. mai 2016) oli Polisario rinde peasekretär ja Sahara Araabia Demokraatliku Vabariigi president aastast 1976.
Ta kõneles kolme keelt: araabia, hispaania ja prantsuse keelt.
Pyhäselkä vald
Pyhäselkä on endine vald Soomes Ida-Soome läänis Põhja-Karjala maakonnas.
1. jaanuaril 2009 liitus Pyhäselkä vald Joensuu linnaga.
Heinrich VI (Saksa-Rooma keiser)
thumb|Heinrich VI koos oma naise Sitsiilia Constantiaga Heinrich VI (november 1165 Nijmegen – 28. september 1197 Messina) oli Hohenstaufenist Saksa-Rooma riigi valitseja 1190–1197, keiser alates 1191 ja Sitsiilia kuningas.
Tema vanemad olid Friedrich Barbarossa ja Burgundia Beatrix. Tal oli kaks vanemat õde, vanem vend, kes suri kuueaastaselt, kuus nooremat venda ja kaks nooremat õde, kokku oli ta pärit 12-lapselisest perest.
1169 krooniti ta Bambergis roomlaste kuningaks.
1189 läks isa ristisõtta ja Heinrich, kes oli siis 24-aastane, jäi tema asemel riiki valitsema. Otsekohe alustas Heinrich Lõvi ülestõusu, kuid Heinrich surus selle maha.
1184 kihlus Heinrich. Nad abiellusid 27. jaanuaril 1186. 1190 suri Friedrich Barbarossa ristisõja ajal ning paavst Coelestinus III kroonis Heinrichi ja Constantia 1191. aasta aprillis keisriks ja keisrinnaks. 26. detsembril 1194 sündis sellest abielust Friedrich II.
Constantia oli normannide kuninga Guglielmo II vennatütar ja pärija ning pärast Guglielmo surma 1189 päris Heinrich Sitsiilia kuningriigi. Kuid 1189 kuulutas Guglielmo vennapoja ja Constantia venna ebaseaduslik poeg Tankred end Sitsiilia kuningaks ning vangistas Guglielmo lese, Inglise kuningatütre Joani. 1194. aasta veebruaris Tankred suri, jättes Sitsiilia oma nelja-aastasele pojale Guglielmo III-le. Heinrich vallutas seepeale vastupanu kohtamata Sitsiilia, kukutas Guglielmo 20. novembril ja krooniti 25. detsembril 1194 Sitsiilia kuningaks. Nii sai temast terve Itaalia valitseja, mis valmistas paavstidele mõistagi meelehärmi.
1916. aasta suveolümpiamängud
1916. aasta suveolümpiamängud pidid olema VI olümpiaadi kaasaegsed olümpiamängud, kuid need jäid ära Esimese maailmasõja tõttu.
Heinrich VI (Saksa-Rooma keiser)
Heinrich oli parajasti minemas uude ristisõtta, et vabastada Jeruusalemm ja toimetada Saksamaale oma isa Friedrich Barbarossa säilmed, kui ta täiesti ootamatult suri. On võimalik, et mürgitati, surma põhjuseks on nimetatud ka malaariat.
1916. aasta suveolümpiamängud
Mängude toimumispaik pidi olema Berliin. Kavas oli ka talispordinädal.
Heinrich VI (Saksa-Rooma keiser)
Pärast tema surma algas taas võitlus Welfide ja Staufide vahel ülemvõimu pärast riigis, paavstivõim jõudis aga ilmaliku hegemooniani.
Kirjandus ja muusika
Saksamaa kirjandusajaloos on Heinrich VI tuntud minnesingerina ja Weingarteni ja Manesse laulukäsikirjades on nime "Kaiser Heinrich" all kirja pandud tema laulud, millest vähemalt kolme puhul on autorsus kindel. Laulud on dateeritud aastaisse pärast 1186. aastat. Heinrich VI ringkonda, ka pärast kroonimist, kuulusid minnesingerid Friedrich von Gutenberg ja Heinrich von Hausen, samuti oli ta häis suhteis Põhja-Itaalia vürstidega, kelle õukondades õitses provanssaali trubaduuriluule.
Isiklikku ja järglased
Abielust sündis Friedrich II (1194–1250), Saksa-Rooma riigi valitseja 1212–1250, alates 1220. aastast keiser. Ta oli ka Sitsiilia ja Napoli kuningriigi kuningas (1197–1250, surmani), Švaabimaa hertsogiriigi hertsog ning lühikest aega ka Jeruusalemma valitseja (1225–1228)
John Constable
pisi|Maria Bicknelli portree (1816) Tate'i galerii, London John Constable (11. juuni 1776 Inglismaa Suffolk East Bergholt – 31. märts 1837 London) oli inglise maalikunstnik.
Ta on eelkõige tuntud maastikumaalijana. Tema tuntumate teoste hulka kuuluvad näiteks maalid "Wivenhoe Park" (1816), "Dedhami org" (1802) ja "Heinavanker" (1821).
Lapsepõlv
John Constable sündis Inglismaal Suffolki krahvkonnas Ida-Bergholti külakeses pere teise pojana. Tema vanemad olid jõukad teraviljakaupmehed, kellele kuulus lähiümbruses kaks veskit. Isale kuulus ka väike laev The Telegraph, millega ta vedas vilja Londonisse. Vanem vend, kellele oli isa järgi nimeks pandud Golding, oli kehva tervisega ja ei sobinud pere äri üle võtma. Ülesanne langes seega noore Johni õlule.
John Constable õppis algul lühikest aega internaatkoolis Lavenhamis, siis päevakoolis Dedhamis. Pärast kooli töötas ta isa ettevõttes, kuid lõpuks võttis pereäri juhtimise siiski üle tema noorem vend Abram. Peale vendade Abrami ja Goldingu oli Johnil ka kolm õde.
Juba noore mehena armastas Constable kodu ümbruses ringi rännata ja sealset loodust visandada. Tema loomingu suureks mõjutajaks sai Claude Lorrain, kelle teos "Hagar ja ingel" (1646) avaldas noorele kunstnikule eriti suurt mõju.
Karjääri algus
1799. aastaks oli Constable'i pere teraviljaäris töötanud juba seitse aastat, kuid ei soovinud enam jätkata. Ta veenis isa andma talle veidi abiraha ja astus Kuninglikku Kunstiakadeemiasse, kus õppis joonistamist ja tutvus suurte kunstnike teostega. Lõpetamisel loobus ta pakutud joonistusõpetaja ametist ja otsustas saada professionaalseks maastikumaalijaks. 1802. aastast hakati tema teoseid eksponeerima Kuningliku Akadeemia näitustel. 1806. aastal veetis Constable kaks kuud maalilises Lake Districti piirkonnas. Pärast seda kujunes tal välja traditsioon veeta suved maalides ja visandades koduses Ida-Bergholtis, talved aga Londonis. Maastikumaalid ei olnud populaarsed ning ei leidnud seetõttu ei ostjaid ega tellijaid. See pani Constable'i pöörduma portreemaali poole. Vaatamata sellele, et ta suutis luua arvukalt häid portreid, leidis ta kogu protsessi olevat igava võrreldes naudinguga, mida temas tekitas maastike maalimine. 1811. aastal sõbrunes Constable Salisburys piiskop John Fisheri ja tema perekonnaga. Fisherist sai kunstniku üks suuremaid patroone ning Salisbury inspireeris Constable'it paljude tähtsamate teoste loomisel.
Küpsusperiood
pisi|"Valge hobune" (1819) Fricki kollektsioon, [[New York]] pisi|"Heinavanker" (1821) Rahvusgalerii, London 1809. aastal tegi kunstnik abieluettepaneku Maria Bicknellile, kellega oldi tuttavad juba ammu. Maria vanaisa oli aga abielu vastu perekondade sotsiaalse ebavõrdsuse tõttu. Kuna Constable'i ei olnud tõepoolest rahalisi vahendeid perekonna ülalpidamiseks, suhtles paar salaja kuni Johni isa surmani 1816. aastal. Alles pärast seda said nad tänu isa jäetud pärandusele lõpuks abielluda. Paar laulatati Püha Martini kirikus Londonis. Mesinädalad veedeti piiskop Fisheri ja tema naise juures Osmingtonis Dorsetis, millele järgnes ringreis mööda Inglismaa lõunarannikut. Suurimaks inspiratsiooniks sellel reisil sai mere ja taeva kujutamine. Kunstniku pintslilöögid muutusid maalilisemaks ja teosed emotsionaalsemaks. Pärast mesinädalaid pöördusid Constable'id taas Londonisse. Esmalt seati end sisse Bloomsburys, 1819. aastal aga koliti Hampsteadi.
1819. aastal müüs kunstnik oma esimese suuremõõtmelise maali – "Valge hobune". Tehing parandas oluliselt perekonna majanduslikku olukorda. 1821. aastal eksponeeris Constable Kuninglikus Akadeemias oma teost "Heinavanker". Kolm aastat hiljem näidati seda koos veel kahe Constable'i teosega Pariisis, kus Charles X autasustas seda kuldmedaliga. Vaatamata sellele, et kunstnikku saatis suurem edu Prantsusmaal, keeldus ta sinna kolimast. Tema naine Maria kannatas terve elu kehva tervise pärast, mistõttu viis Constable oma pere 1824. aastal arstide soovitusel populaarsesse Brightoni kuurorti. Sealne värske mereõhk mõjus Maria tervisele hästi ning järgmise nelja aasta jooksul külastasid nad kuurorti korduvalt. Constable ise kasutas Brightonis veedetud aega sealsest maastikust õlivärvide abil eksperimentaalseid visandeid joonistades.
Hiline periood
1828. aasta märtsis suri Maria isa, jättes talle kopsaka päranduse (ligi 20 tuhat naelsterlingit). Rahalised probleemid olid seega lõpuks seljatatud. Õnne ei jätkunud aga kauaks, sest pärast nende seitsmenda lapse sündi 1828. aasta jaanuaris halvenes Maria tervis drastiliselt ja ta suri sama aasta 23. novembril (41-aastaselt) tuberkuloosi. 1829. aasta veebruaris (52-aastaselt) valiti Constable Kuningliku Kunstiakadeemia liikmeks ja määrati 1831. aastal selle külalisõppejõuks. Ta hakkas pidama akadeemias loenguid ning oli seejuures õpilaste seas küllaltki armastatud. Ta ei taastunud aga kunagi oma naise kaotusest ja oli raskustes nende seitsme lapse kasvatamisega. 1831. aastal maalis ta oma viimase suuremõõtmelise maali "Salisbury katedraal aasalt". John Constable suri oma ateljees 1837. aastal. Ta on maetud Londonisse Hampsteadi koguduse kirikusse.
Looming
Üheskoos J. M. W. Turneriga uuendas Constable 19. sajandi maastikumaali, seejuures oli tema teostel põhjalik ja kaugeleulatuv mõju Euroopa kunstile, eriti Prantsusmaal. Constable ei maalinud kõrgelt idealiseeritud maastikke, mis olid ajastu normiks. Selle asemel kujutas ta loodust realistlikult, mille saavutas tähelepaneliku ja vahetu vaatluse kaudu. John Constable on eelkõige tuntud oma maastikumaalide poolest, kuid sellele lisaks lõi ta ka üle saja portree ja suurel hulgal visandeid. Viimastes eksperimenteeris kunstnik vabama stiiliga, kasutades vahel viimase lihvi andmiseks õlivärve. Kuigi tema visandid on märkimisväärselt impressionistlikumad ja vähem detailsed kui muud teosed, jäi iga töö eesmärgiks ikkagi looduse võimalikult tõepärane kujutamine. pisi|"Salisbury katedraal vaadatuna aasalt" (1831) Tate'i galerii, London
Peamised ideed
John Constable oli pioneer looduse tõepärases kujutamises. Ta heitis kõrvale kaasaegsed maastiku kujutamise normid. Selle asemel lõi ta ainuomase kujutusviisi, mille aluseks oli nähtava võimalikult tõene kujutamine lõuendil.
Teda vaimustasid alati muutuvad ilmastikutingimused, pilved ja valgus. Ta üritas neid hetki oma õlivärvidega loodud visandites kinni püüda. Constable maalis suurte ja vabade pintslitõmmetega, luues võimalikult ekspressiivseid pilte ning üritades edasi anda üleüldist meeleolu nähtust. Ta ei keskendunud peenetele detailidele. Kunstniku visandites võib näha kolmkümmend aastat hiljem tekkinud impressionismile omaseid jooni.
Loengutes propageeris Constable kolme ideed: esiteks on maastiku maalimine niihästi teaduslik kui poeetiline, teiseks ei suuda kujutlusvõime üksinda luua nii head kunsti, mis kannataks välja võrdluse tegelikkusega, ja kolmandaks ei ole ükski suur kunstnik iialgi olnud iseõppija. Ta võttis sõna ka uusgootika kasutamise vastu arhitektuuris, nimetades seda pelgaks imitatsiooniks.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaat
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaat ehk lühendatult Eesti NSV RJRK (venekeelne lühend НКГБ Эстонской ССР) oli Nõukogude Liidu riikliku julgeoleku süsteemis NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi struktuuriüksus aastatel 1941 ja 1943–1946, mille ülesandeks oli Eesti territooriumil Nõukogude Liidus valitseva kommunistliku partei juhtkonna ning ühiskondliku korra poliitiliste vastaste jälgimine ja represseerimine.
ÜK(b)P Keskkomitee ja NSVL Rahvakomissaride Nõukogu 3. veebruaril 1941 ühismääruse alusel lahutati Siseasjade ja Julgeoleku Rahvakomissariaat, mille järel jaotati ka Eesti NSV-s Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaat riikliku julgeoleku ja siseturvalisuse eest vastutavateks asutusteks.
Eesti NSV võeti kasutusele 1940. aastal ja taastati 1944. aastal Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadis NSVL RJRK ettenähtud tsentraliseeritud struktuur.
Eesti NSV RJRK organisatsioon
3. Eriosakond koosnes jaoskondadest, üks jaoskond asus konspiratiivkorteris Tallinnas Narva maanteell. Teine jaoskond oli avalik ning asus Pagari tänava hoones, tegutsedes andmete ja informatsiooni kogumisega. Kolmas jaoskond, mis kandis nimetust "Salajaste andmete kogumine", asus konspiratiivkorteris aadressil Tõnismägi 5 korter 17. See jaoskond kasutas andmete salajasel kogumisel agentideks miilitsa, tööinspektuuri, korteritoimkondade, tuletõrje ja igasugu muude süütu ilmega asutuste teenistujaid. Sellele osakonnale allusid ka salajased kaastöölised – NKVD agendid. Osakonna koosseisus oli ka jaoskond, mis vormistas arreteerimisi ja pidas tagaotsitavate ja tabatud isikute üle arvestust.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi koosseisu kuulusid veel territoriaalosakonnad ning strateegilist ja julgeolekulist tähtsust omava raudtee kaitse eest ja valve eest vastutavad NKVD raudteeosakonnad:
Eesti NSV RJRK piirkondlikud allasutused
NKVD juures tegutses veel erilise alajaoskonnana sisemine valverühm, mis koosnes eriti ustavatest meestest ülitugeva relvastusega. See koosnes peaaegu täiesti venelastest ja nende ülesandeks oli ka mahalaskmiste teostamine. Surmaotsuste täideviimise eest vastutas komandandi ametikohal olev NKVD töötaja Arnold Brenner ning kindlustas SARK Pagari tänava sisevangla (Pagari tänava keldris) ülem Mihhail Sõtšenko.
Eesti NSV RJRK tegevuse lõpp 1941. aastal
20. juulist 1941 kuni 14. aprillini 1943, pärast Teise maailmasõja algust NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 20. juulil 1941 ühendati NSV Liidu SARK ja RJRK ühtseks NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadiks.
Eesti NSV RJRK, 1943–1946
VK(b)P KK ja NSV Liidu Rahvasaadikute Nõukogu direktiivi nr 252/2 11. maist 1943 kohaselt oli NSV Liidu ja Eesti RJRK ülesanneteks:
Eesti NSV RJRK juhtkond, 1943–1946
Eesti NSV RJRK juhtkond ja keskasutused asusid hoonesse Pagari tänav 1 Tallinnas kohe pärast Tallinna hõivamist Punaarmee poolt 22. septembril 1944.
Eesti NSV RJRK organisatsioon, 1943–1946
Eesti NSV RJRK struktuuriüksused olid vastavalt NSV Liidu RJRK valitsuste tööliinide järgi tähistatud samade numbriga ((agentuur-)operatiivtööga tegelevad osakonnad), literaga (operatiivtööd toetavad osakonnad) või tegevusala nimetusega (haldusosakonnad, aga ka nt uurimisosakond).
Eesti NSV RJRK piirkondlikud allasutused
NSV Liidu Ülemnõukogu 15. märtsi 1946 määrusega nimetati NSV Liidu rahvakomissariaadid ümber ministeeriumideks. NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaat nimetati ümber NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumiks ning vastavalt NSV Liidu RJM riikliku julgeoleku ministri Vsevolod Merkulovi käskkirjale nr 00107 "RJRK ümbernimetamisest" 22. märtsist nimetati ümber ka NSVL RJM liiduvabariikide riikliku julgeoleku struktuuriüksused rahvakomissariaatidest ministeeriumideks.
Jamiroquai
Jamiroquai on inglise funk- ja acid jazz 'i ansambel, mis on asutatud 1992. aastal. Ansambli eestvedaja on laulja Jay Kay.
1990. aastatel oli Jamiroquai silmapaistev Londonis baseerunud funk 'i ja acid jazz 'i liikumises. Hiljem on ansambli muusika saanud mõjutusi rokist, diskomuusikast, elektroonilisest muusikast ja ladinaameerika muusikast. Ansambli laulud on käsitlenud sotsisaalse ja keskkonnaõigluse teemasid. Kay on olnud ansambli ainus püsiv liige kogu selle tegevusaja jooksul.
Ansambli debüütsingli "When You Gonna Learn" andis 1992. aastal välja Acid Jazz Records. Laiema edu saavutas ansambel Sony all. 1993. aastal ilmus ansambli debüütalbum "Emergency on Planet Earth", mis jõudis Briti plaadimüügi edetabelis esikohale. Kõik järgmised viis stuudioalbumit jõudsid Suurbritannias vähemalt esikolme sekka ning "Synkronized" (1999) ja "A Funk Odyssey" (2001) esikohale. Ansamblil on Suurbritannias olnud üheksa esikümnehitti. Ansambli tuntumad laulud on "Virtual Insanity" (1996) ja nende ainus esikohasingel Suurbritannias "Deeper Underground" (1998).
2017. aasta seisuga oli Jamiroquai plaate maailmas müüdud üle 26 miljoni. Ansambli kolmas album "Travelling Without Moving" (1996) on läbi aegade enimmüüdud funk-album (seda on müüdud umbes seitse miljonit ühikut). Selle albumi esiksingli "Virtual Insanity" muusikavideo on samuti aidanud kaasa ansambli populaarsusele. 1997. aasta MTV videoauhindade jagamisel võitis "Virtual Insanity" neli auhinda, sh aasta video auhinna. "Virtual Insanity" tõi 1998. aastal Jamiroquaile lisaks Grammy kategoorias "Best Pop Performance by a Duo or Group With Vocals" ning see on jäänud ka ansambli ainsaks Grammy-võiduks.
Liikmed
thumb|Jay Kay
Rahvusreligioon
Rahvusreligioon ehk rahvuslik religioon ehk rahvususund (mõnikord ka rahvausundiks nimetatud) on ühele rahvale, kultuurile või keelele omane usund (religioon).
Tohmajärvi vald
Tohmajärvi on vald Soomes Ida-Soome läänis Põhja-Karjala maakonnas. Tohmajärvi vald on asutatud 1869. aastal. pisi|tühi|100px|Tohmajärvi vapp 1953–2004
Rahvusreligioon
Erinevate rahvaste usundid erinevad omavahel suuresti. On rahvusreligioone oma väljakujunenud pühakirjadega, liturgikaga ja vaimulikkonnaga; kuid on ka selliseid usundeid, mis eksisteerivad üksnes suulises pärimuses ega ole rangelt organiseeritud ega hierarhiseeritud. Rahvausundiks nimetatakse seetõttu mõnikord ka organiseerimata uskumuste kogumit, mis on antud kultuuris omaks võetud, mida usutakse, kuid mis pole sanktsioneeritud ühegi organisatsiooni poolt.
Tohmajärvi vald
Vald on saanud nime Tohmajärvi järgi.
Rahvusreligioon
Erinevalt maailmareligioonidest ei ole rahvusreligioonid omaks võetud laiemalt, küll aga on neist välja arenenud ka maailmareligioone (kristlus, islam, budism).
Rahvusreligioon võib olla maailmareligiooniga segunenud või selle poolt alla surutud, aga nad võivad eksisteerida ka kõrvuti; samuti võib rahvusreligioon avaldada tugevat mõju maailmareligioonile ning seda omamoodi ümber kujundada. See toimus näiteks Tiibeti rahvausreligiooni böni ja budismi kokkupuutel. Kõrvuti eksisteerivad mõlemad näiteks Jaapanis (šintoism) ja (budism), sama on ka Hiinas taoismi ja budismiga. Islami poolt allasurutud seisundis on zoroastrism Iraanis ning paljud rahvusreligioonid kristluse mõjupiirkonnas.
Religioossete vastuolude ja konfliktide piirkonnas on rahvusreligioone mõnikord iseloomustatud kui väheväärtuslikke, küündimatuid ja primitiivseid (ebausk, väärusk, ebajumalate kummardamine, paganlus jmt).
Eduard Bagritski
Eduard Bagritski (vene Эдуард Георгиевич Багрицкий; kodanikunimi Eduard Dzjubin Эдуард Годелевич Дзюбин; 3. november (vkj 22. oktoober) 1895 Odessa – 16. veebruar 1934 Moskva) oli juudi rahvusest Vene luuletaja.
Eduard Bagritski sündis Odessas juudi perekonnas, tema isa oli äriteenija, ema oli koduperenaine. Eduard Bagritski õppis tehnikumis maamõõtjaks, 1917. aastal teenis ta lühemat aega miilitsas. Punaarmee koosseisus võttis ta osa Vene kodusõjast.
Bagritski esimesed luuletused ilmusid ajakirjanduses 1913. aastal. 1915–1917 avaldas ta oma loomingut mitmetes Odessa kirjanduslikes väljaannetes. Oma loometee algperioodil oli ta mõjutatud akmeismist ja futurismist, kodusõja ajal kirjutas agitatsioonilisi värsse. 1925. aastal asus ta elama Moskvasse.
Bagritski üks tuntumaid teoseid on 1926. aastal ilmunud poeem "Дума про Опанаса" ("Duuma Opanassist"), mis kujutab kodusõjasündmusi Ukrainas. Alates 1926. aastast kuulus ta loomingulisesse rühmitusse "Pereval" ja hiljem Konstruktivistide Kirjanduslikku Tsentrisse.
Luulekogud "Победители" ("Võitjad") ja "Последняя ночь" ("Viimne öö") ilmusid mõlemad 1932. aastal.
Eesti keeles on 1963. aastal ilmunud Eduard Bagritski luule valikkogu "Linnupüüdja" Debora Vaarandi tõlkes.
Kate Winslet
Kate Elizabeth Winslet (sündinud 5. oktoobril 1975 Berkshire'i krahvkonnas Readingis) on filmiauhinna Oscar pälvinud inglise filminäitleja.
Tema tuntumad filmirollid on tehtud filmides "Mõistus ja tunded", "Titanic", "Iris", "Karge meele igavene sära", "Avastades Eikunagimaad", "Väikesed lapsed", "Mässajate tänav" ja "Ettelugeja".
Heinrich Traun
pisi|Heinrich Traun 1905 Heinrich Traun (8. mai 1838 Hamburg – 10. september 1909 Hamburg) oli saksa tööstur ja poliitik.
1901–1908 oli ta Hamburgi senaator.
Mind
Mind ('Vaim') on üks maailma juhtivaid filosoofiaajakirju.
Ajakiri hakkas ilmuma 1876. Aastatel 1876–1891 ilmus 16 köidet. Uus seeria (New Series) hakkas ilmuma 1892.
Ajakirja annab välja Mind Association kirjastuse Oxford University Press kaudu.
Holguín
Holguín on linn Kuubal, Holguíni provintsi keskus, Havanna, Santiago de Cuba ja Camaguey järel riigi suuruselt neljas linn.
Ajalugu
Linna asutas Hispaania ohvitser kapten García Holguín 1545. aastal. Nimeks oli esialgu San Isidoro de Holguín. Enne aastat 1976 asus Holguín Oriente provintsis. Septembris 2015 külastas Rooma paavst Franciscus oma Kuuba visiidi käigus ka Holguíni piiskopkonda, mälestamaks kohta, kus Christopher Columbus maabus.
Infrastruktuur
Linnas on palju väikseid parke, sealhulgas Infantili, San Jose, San Isidoro ja Marti park; kõige suurem on Calixto Garcia park all-linnas. Linnas asub raamatukogu, kunstigalerii, kino, teater, teadus- ja ajaloomuuseum. Linnalähedaselt Loma de la Cruzi mäelt on nähtav kogu linn.
Holguíni rahvusvaheline lennujaam on regulaarlendudega ühendatud Havanna ja teiste piirkonna suuremate linnadega.
Haridus
Linnas asub Holguíni Ülikool.
Avaste mägi
Avaste mägi on 23,9-meetrise absoluutkõrgusega seljandik Märjamaa valla edelaosas. Mägi on võetud 1973. aastal kaitse alla (Avaste mäe kaitseala).
Seljandik hõlmab 2 ruutkilomeetrit ning sinna ulatuvad Avaste ja Kausi küla.
Avaste astang
Mäe lääne- ja põhjapoolsed nõlvad on järsud ning moodustavad kulunud katkematu 3,3 km pikkuse astangu (Avaste astang), mille maksimaalne suhteline kõrgus ulatub 13 meetrini. Huviväärsed on siin-seal astangusse lõikuvad väikesed sälkorud. Avaste mäe astanguline nõlv on looduskaitse all. Avaste astang on Lääne-Eesti klindi sisemaapoolsemaid lõike.
Avaste mäe geoloogia
Olemuselt on Avaste mägi Siluri ajastust pärit korallrahu, moodustudes tänapäeval Jaani lademe dolomitiseerunud merglist, mis allub hästi vee murendavale toimele. Avaste mägi kerkis maakerke tagajärjel Läänemere nõos olnud Antsülusjärvest laiuna, mille ühe kaldavööndi moodustas rannaastang. Hilisema maakerke tagajärjel meri eemaldus ning laid kasvas mandri külge.
Avaste mägi erineb pinnakatte ja taimestiku poolest tunduvalt muust Märjamaa valla edelaosa tasasest viirsavimaastikust. Mäest läänes paikneb ulatuslik Avaste soo.
Iisaku vald (1939)
pisi|Virumaa valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Iisaku vald oli vald Virumaal aastatel 1939–1950. Kuni 1940. aastani oli valla nimi Tärivere vald. Vallamaja asus Iisakul.
Vald kuulus Riigivolikogu 72. valimisringkonda, kust valiti Hugo Kukke.
Tärivere vald moodustati senise Iisaku valla maa-alast; senise Mäetaguse valla Härjaoja nr. 25, Vahemetsa nr. 26, Vana-Roostoja nr. 27, Uue-Roostoja nr. 28, Nissipõllu nr. 29, Lõppe nr. 30, Uue-Lõppe nr. 31, Suuremurru nr. 32, Mädasoo nr. 102 talude, Riigi tagavaramaa lit. E, Lõppe metsavahikoha, Iisaku küla talu nr. 15 lahus-heinamaatüki maa-aladest ning Iisaku metsandiku osa maa-alast.
1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks tagasi August Arju, kes oli vallavanem olnud alates 1905. aastast.
1940. aasta 29. aprillil nimetati vald vallavolikogu ja -valitsuse ettepanekul siseministri otsusega Iisaku vallaks.
Septembris 1944 suri Kruusi talus Tammetaguse külas 100 aasta ja 8 kuu vanuses Mari Juuse (sündinud Päss), kes oli sündinud 1843. aastal.
Laialehine hundinui
Laialehine hundinui ehk laialeheline hundinui (Typha latifolia) on hundinuialiste sugukonda hundinuia perekonda kuuluv rohttaim.
Rahvasuus
Rahvapäraseid nimetusi: hundikurikas, hunditubin, purikas, soetõlv, laos, tainad, soomõõk, turunui
Kasvukoht
Ta on Eestis väga tavaline liik. Kasvab veekogude soostunud kallastel, võib kasvada ka kaldavees.
Kirjeldus
Roomava risoomiga hundinui võib kasvada kuni 2 meetri kõrguseks. Sileda varrega, lehed 1–2 cm laiad.
Laialehise hundinuia varre tipus asuv õisik on tõlvik ja meenutab välisilmelt nuia. Võimsa tõlviku järgi on teda teiste niiskuslembeste ja veetaimedega raske sassi ajada. Segi võib teda kergemini ajada teise samast perekonnast oleva liigiga — ahtalehise hundinuiaga. Neid saab hõlpsasti eristada emas- ja isasõisiku varrel oleva vahe (3–5 cm) tõttu, mida laialehisel hundinuial ei esine.
Taim on kahekojaline: tal on nii emas- kui ka isasõied. Emasõied moodustavad paksu tõlviku, isasõied on peenemas tõlvikus ja harilikult heledamad kui emasõied. Pärast õitsemist ja viljastumist isastõlvik tavaliselt langeb maha.
Lisaks sugulisele paljunemisele võib taim levida ka vegetatiivselt, eriti risoomide kaudu.
Kasutamine
Laialehist hundinuia on inimene kasutanud mitmeks otstarbeks. Näiteks on tema pikkadest lineaalsetest lehtedest punutud korve ja nööre. Taime risoome on tarvitatud toiduks, sest need on toitaineterikkad, sisaldades eriti tärklist.
Presnja rajoon
Presnja rajoon ehk Presnenski on munitsipaalringkond Moskvas Keskhaldusringkonnas. Piirneb lõunas Moskva jõega.
Pera muuseum
Pera muuseum (türgi keeles Pera Müzesi‎) on kunstimuuseum Türgis İstanbulis.
Kunstikollektsioonis on peatähelepanu pööratud 19. sajandi orientalismile maalikunstis.
Kahekojalisus
Kahekojalisus on valitsemisviis, kus seadusandlik võim koosneb kahest erinevast kojast. Kahekojalisust eristatakse ühekojalisusest, kus kõik liikmed arutavad ja hääletavad ühe rühmana, ning mõnest seadusandlikust koosseisust, millel on kolm või enam eraldi täiskogu või koda. 2015. aasta seisuga on vähem kui pooled maailma riikidest seadusandjad kahekojalised.
Katherine Heigl
Tema isa Paul oli raamatupidaja ja ärijuht, ema Nancy oli personalijuht. Tal oli vanem õde ja kaks vanemat venda. 1986 sai tema vanem vend Jason liiklusõnnetuses surma: tema klassikaaslased viskasid ta sõitvast veoautost välja.
Alates 1987 töötas Heigl modellina ja alates 1992 filminäitlejana. Ta ei lõpetanud keskkooli, vaid keskendus selle asemel oma filmikarjäärile.
1999–2002 mängis ta telesarjas "Roswell" tulnuka ja inimese segu Isabel Evansit. Selle rolliga nimetati ta Saturni auhinna kandidaadiks parima naiskõrvalosatäitja kategoorias televisioonis ja Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks naisnäitleja kategoorias televisioonis. Ta ei võitnud kumbagi.
2007 mängis ta filmis "Kõht ette". Selle rolli eest nimetati ta Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks komöödianäitlejanna kategoorias. Ta ei võitnud seda auhinda.
2009 mängis ta filmis "Inetu tõde". Selle rolli eest nimetati ta Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks suvefilmi naisnäitleja kategoorias. Ta ei võitnud seda auhinda.
2005–2010 mängis ta telesarjas "Grey anatoomia" doktor Isobel Stevensit. Selle rolli eest nimetati ta 2007 Emmy kandidaadiks naiskõrvalosatäitja kategoorias draamaseriaalis, 2007 ja 2008 Kuldgloobuse kandidaadiks naiskõrvalosatäitja kategoorias televisioonis või filmisarjas ning teismeliste valiku auhinna kandidaadiks seriaalinäitlejanna kategoorias. Ta võitis neist Emmy.
Filmid
pisi|Katherine Heigl "Emmy" auhinnatseremoonial (2007) pisi|Katherine Heigl (2008)
Isiklikku
Ta on abielus laulja Josh Kelleyga ja neil on kaks adopteeritud last.
Rokkmuusika
Rokkmuusika on laialdane ja varieeruv levimuusika liik, milles meloodilist vokaali saadavad enamasti kitarr, trummid ja sageli ka basskitarr. Žanriti võivad pillid erineda, ka klahvpillid – klaver ja süntesaator – on laialdaselt kasutusel.
Lisaks eestikeelsetele omasõnadele "rokk" ja "rokkmuusika", mis on eelisterminid, on selles tähenduses kasutatud ka ingliskeelset tsitaatsõna rock (ja rock-muusika). Sel juhul peab tsitaatsõna vastavalt reeglile olema pandud kursiivi ehk kaldkirja ja liitsõnas liidetud põhisõnaga sidekriipsu abil.
Rokkmuusika juured peituvad 1950. aastate rock'n'roll 'is, rockabilly 's ja rhythm and blues 'is.
1950. aastatel tekkis instrumentaalne rokkmuusika suund, sageli nimetatud surf-rock'iks, milles suur osa oli elektrikitarri ja muude elektroonsete muusikainstrumentide kasutamisel. Soome keeles hakati seda elektrikitarrimuusikat tabavalt nimetama rautalanka-muusikaks.
1960. aastatel tekkisid sulamžanrid pop 'i, folgi ja džässiga.
1970. aastatel järgnes veel suurem rokkmuusika piiride avardamine, mille tagajärjel tekkis juurde rohkesti selliseid rokkmuusika alamžanreid nagu soft rock, blues rock, synth rock, progressiivne rokk, psühhedeelne rokk, eksperimentaalrokk, garage rock, punk rock, indie rock, noise rock, alternatiivrokk, hard rock ja heavy metal.
Tänapäeval on rokkmuusikal suur hulk edasiarendusi ja alamstiile, mille liigitamiseks on mitmesuguseid võimalusi.
Tõrva–Pikasilla maantee
Tõrva–Pikasilla maantee (registrinumbriga 73) on üks Eesti tugimaanteedest.
See saab alguse Tõrva linnas Valga–Uulu maantee 28. kilomeetril. Tee pikkus on 12 km. Tee lõpeb Pikasilla külas Viljandi–Rõngu maantee 46. kilomeetril. Tõrva linnas kannab nime Tartu tänav.
Asulad Tõrva–Pikasilla maanteel
Tõrva linn, Jõgeveste küla, Rulli küla, Uralaane küla, Liva küla, Pikasilla küla
Artur Balder
Ta elab Mallorcal.
Valtimo vald
Valtimo oli vald Soomes Ida-Soome läänis Põhja-Karjala maakonnas. 1. jaanuaril 2020 liideti vald Nurmese linnaga.
Valtimo vald asutati 1910. aastal.
Üheidulehelised
Üheidulehelised (Monocotyledoneae või Liliopsida) on katteseemnetaimede ehk õistaimede klass, kel on seemnes ainult üks iduleht.
Iseloomulikud tunnused
Üheiduleheliste taimede lehed on tavaliselt rööp- või kaarroodsed ja piklikud, hästi arenenud lehetupega. Õis koosneb kolmest osast. Enamasti on nad rohttaimed ning neil on narmasjuurestik.
Üheidulehelistel puudub kambium. Sellepärast nende vars ei muutu jämedamaks, kui taim kasvab. Üheidulehelistele on omane pikk ja peenike, tavaliselt harunemata vars. Juhtsooned paiknevad varres korrapäratult.
Päritolu
Arvatakse, et üheidulehelised on kaheiduleheliste varases arengustaadiumis tekkinud haru. Nende võimalikud esivanemad olid ürgsed magnoolialised ja vesiroosilised. Igatahes eristusid nad teineteisest kiiresti pärast õistaimede tekkimist, sest vanimad üheiduleheliste kivistised pärinevad varajasest kriidiajastust.
Arvukus
Rahvusvaheline Looduskaitseliit eristab 59 300 liiki üheidulehelisi. Kõige liigirikkam üheiduleheliste sugukond on käpalised, kuhu kuulub üle 20 tuhande liigi.
Kasutamine
Põllumajanduses kasvatatavast biomassist enamuse moodustavad üheidulehelised. Näiteks enamik teravilju on üheidulehelised. Üheidulehelised on ka suhkruroog ja bambus. Teised majanduslikult tähtsad üheiduleheliste sugukonnad on palmilised, banaanilised, ingverilised ja laugulised. Viimasesse kuuluvad sellised sageli kasutatavad köögiviljad nagu sibul ja küüslauk.
Paljusid üheidulehelisi kasvatatakse ilutaimena. Niisugused on näiteks liilia, nartsiss, iiris, amarüll, orhideed, kellukad ja tulbid.
Kõige kõrgem üheiduleheline on palm Ceroxylon quindiuense , mis kasvab Colombias ja kuni 60 m kõrguseks.
Vasa
Vasa on mitme inimese, koha ja objekti nimi.
Aadu Hint
Elulugu
Tema looming kajastab valdavalt kalurite ja muu rannarahva elu. Tähtsal kohal on selles ka hirm pidalitõve ees.
Aadu Hint sündis Muhu saarel. Lapsepõlve veetis Saaremaal Lümanda vallas Kuusnõmme külas Kopli talus. Aastatel 1923–1929 õppis ta Saaremaa Ühisgümnaasiumis. 1932. aastal lõpetas Sõjakooli aspirantide kursuse jalaväelasena, ülendati lipnikuks 1933. aastal.
Aastatel 1929–1936 töötas Aadu Hint Rootsiküla algkoolis (1931–1932 oli ajateenistuses 9. Üksikus Jalaväepataljonis ja 1. Jalaväerügemendis) ja 1936–1940 Tartus õpetajana. 1940. aastal astus Eestimaa Kommunistlikku Parteisse, II Riigivolikogu liige 40. valimisringkonnast. Teise maailmasõja ajal võitles Punaarmees, hiljem oli Nõukogude tagalas, kuid teatud ajal sõja lõpus kaalus ka Rootsi põgenemist.
Aadu Hint oli Eesti NSV Ülemnõukogu saadik. Aastatel 1974–1984 oli ta Eesti NSV Raamatuühingu juhatuse esimees.
Isiklikku
Ta oli Johannes Hindi vend. Nende isa Aleksander Hint oli põllumees ja kaugsõidukapten ning I Riigikogu liige. Aastatel 1937–1941 oli Aadu Hint abielus Debora Trulliga (Debora Vaarandi), 1941–1958 Minni Nurmega. 1961. aastast oli ta abielus Elve Hindiga (sündinud Sooviste).
Aadu Hindil oli kaheksa last. Neist on tuntud Päärn Hint, Miina Hint ja Eeva Park kirjanikena ning Mare Zaneva tõlkijana. Elve Hindiga sündis tal kolm tütart Anu Hint, Riina Ojastu ja Kadri Hint-Dagbjatsson.
Aadu Hint on maetud Saaremaale Kihelkonna kalmistule.
Daniel Mesotitsch
221px|pisi|Daniel Mesotitsch Daniel Mesotitsch (sündinud 22. mail 1976 Villachis) on Austria laskesuusataja.
Ta on harrastanud laskesuusatamist alates 1997. aastast ja kuulub Union Rosenbachi klubisse.
Maailma karikavõistlustel
Daniel Mesotitsch on seni ( seisuga 24. jaanuar 2010 ) osalenud kokku 166 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud poodiumile 4 korda, millest kahel korral kõige kõrgemale astmele.
Sodeco väljak
Sodeco väljak asub Beirutis Liibanonis.
Praegu on sellest saanud beirutlaste ühenduspunkt, kus on uhked kaubamajad ja vabaajakeskused.
I Would Set Myself on Fire for You
Bänd paistab silma oma eksperimentaalsusega segades džässilike elemente screamo ja emo omadega. Lisaks on veel silmapaistev asjaolu, et neil on mitu vokaali ning nad laulavad tihti peale koos nõnda, et laul kõlab nagu kooris.
Montréali protokoll
Montréali protokoll on 1987. aastal neljakümne riigi poolt Montréalis allakirjutatud kokkulepe, mis piirab kõikide freoonide kasutamist, et kaitsta osoonikihti.
Leping kirjutati alla 16. septembril 1987 ja see jõustus 1. jaanuaril 1989. Leppe on ratifitseerinud 196 riiki, sh kõik ÜRO liikmed, ja Euroopa Liit.
Kokkuleppe tulemusel on osooniauk Antarktika kohal hakanud vähenema. Loodetakse, et see taandub 1980. aasta tasemele aastateks 2050–2070.
Aerutamine 1952. aasta suveolümpiamängudel
Aerutamine 1952. aasta suveolümpiamängudel
Levila
Teadusharu, mis uurib levilaid, nimetatakse arealoogiaks ehk horoloogiaks.
Aerutamine 1952. aasta suveolümpiamängudel
Meeste ühesüst 1000 m
20 võistlejat
Meeste ühesüst 10 000 m
17 võistlejat
Meeste kahesüst 1000 m
19 paatkonda
Meeste kahesüst 10 000 m
18 paatkonda
Meeste ühekanuu 1000 m
10 võistlejat
Meeste ühekanuu 10 000 m
10 võistlejat
Meeste kahekanuu 1000 m
11 paatkonda
Meeste kahekanuu 10 000 m
9 paatkonda
Naiste ühesüst 500 m
13 võistlejat
Arcangelo Corelli
Arcangelo Corelli (17. veebruar 1653 Fusignano – 8. jaanuar 1713) oli itaalia viiuldaja ja helilooja.
Elu
Arcangelo Corelli varasest elust on vähe teada. Tema viiuliõpetaja oli Giovanni Battista Bassani. Tuntud paavsti kapelli laulja Matteo Simonelli õpetas talle komponeerimist.
Oma esimese suure läbimurde saavutas ta üheksateistkümneaastaselt Pariisis ja sellele võlgnes ta oma reputatsiooni Euroopas. Pariisist suundus ta Saksamaale. 1681. aastal oli ta Baieri printsi teenistuses. Aastatel 1680 kuni 1685 veetis ta palju aega oma sõbra, samuti viiuldaja ja helilooja, Cristiano Farinelli majas (keda usutakse olevat kuulsa kastraadi Farinelli onu).
Corelli on maetud Rooma Panteoni.
Looming
Corelli lõi concerto grosso ning on kirjutanud klassikalised näited mõlemast sonaaditüübist.
Etnodžäss
Etnodžäss on üks etnomuusika paljudest vormidest.
Enne 1990-ndaid peeti seda maailmamuusika eelkäijaks. Etnodžäss kogus populaarsust 1990-ndate ajal.
Ajimu
Ajimu (安心院町 Ajimu-machi) on osa Usa linnast Jaapanis Ōita prefektuuris. 2005. aastani oli iseseisev linn, siis liideti ta Usa linnaga.
Etnodžäss
Sõna "etno" viitab sõnale "etniline" ehk rahvapärimusele.
Ants Roos
Ants Roos (kuni 1935. aastani Hans Reinhold; 6. aprill 1885 Paide – 11. aprill 1962 New York) oli eesti pedagoogikateadlane ja koolijuht.
Pooldas reformpedagoogikat ja kooliuuendust, toetas õpilaste omaalgatust ja noorsooliikumist. Pidas oluliseks õpilastes rahvustunde arendamist, eriti kunstilise kasvatusega muusika ja luule mõjul.
Haridustee
Roos õppis Paide algkoolis, Türi kihelkonnakoolis ja Tallinna linnakoolis. Omandas 1907. aastal Tallinnas pedagoogikakursustel algkooliõpetaja kutse. 1910. aastal sooritas gümnaasiumi küpsuseksamid Pärnu Gümnaasiumis.
Aastail 1910 ja 1913–1917 õppis Peterburi Ülikoolis germaani filoloogiat ja filosoofiat. 1927. aastal lõpetas Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna pedagoogika eriala magistriväitekirjaga "Rahvuslik kasvatus koolis". Täiendas ennast pärast Teist maailmasõda Bostonis Massachusettsi Ülikooli kaheaastastel pedagoogika- ja psühholoogiakursustel.
Teenistuskäik
Aastatel 1919–1920 oli ta Eesti Vabariigi esimene riigiraamatukoguhoidja, kellena pani aluse Riigiraamatukogu kujunemisele ja tööle.
Aastail 1919–1925 oli Roos Tallinna Õpetajate Seminari direktor. Tagandati ideoloogilistel põhjustel seminari direktori kohalt süüdistatuna halvas poliitilises kasvatustegevuses. Töötas 1925–1928 Tartus kutsevaliku nõuandla juhatajana ning Pallase kunstikooli pedagoogikaõppejõuna.
Aastast 1928 töötas Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasiumi direktorina, Tallinna III Gümnaasiumi direktori ametikohalt vabastati arvates 19. augustist 1940. aastal.
Valiti 1917. aastal Eestimaa Kubermangu Ajutisse Maanõukogusse ja 1937. aastal Rahvuskogusse.
Põgenes 1944. aastal Saksamaale, kus tegutses mitmes põgenikelaagris eesti gümnaasiumi (mh Geislingeni Eesti Gümnaasium) õpetaja ja direktorina. 1949. aastal asus elama New Yorki, kus lõi kaasa eestlaste hariduselus.
Ühiskondlik tegevus
Roos osales Eesti Õpetajate Liidu tegevuses, kuuludes korduvalt liidu juhatusse. Aastail 1919–1921 oli Eesti Õpetajate Liidu häälekandja ajakirja Kasvatus toimetaja. Võttis osa Eesti Karskusliidu tegevusest ja oli üks ühingu Radikaal asutajaid.
Anterus
Anterus (kreeka keeles Anteros) oli paavst 235–236. Ta oli 19. paavst. "Liber Pontificalise" järgi oli ta ametis peale Urbanus I ja enne Pontianust, saades ametisse aastal 237 ja olles põhiteksti järgi ametis 12 aastat, 1 kuu ja 12 päeva, sama teose ääremärkuse alusel aga 1 kuu.
Anterus oli "Liber Pontificalise" järgi pärit Kreekast ja oli Romuluse poeg.
Anterus valiti Rooma piiskopiks (paavstiks) 21. novembril 235. Ta oli esimene paavst, kes valitses alla 100 päeva. Tema valitsemisaeg langes Rooma keisri Maximinus Traaklase kristlaste tagakiusamise perioodi. Anterus ordineeris "Liber Pontificalise" järgi Fondi piiskopi ja lasi notaritel koguda andmeid märtrite ja pühakute kohta.
Anterus suri 3. jaanuaril 236 Roomas. Ta oli esimene paavst, kes maeti San Callisto katakombides asuvasse paavstide krüpti.
Anterust austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna. Tema mälestuspäev on katoliku kirikus 3. jaanuar ja õigeusu kirikus 5. august.
Regionaalne kivim
Näiteks kukersiit on regionaalne kivim. Hoolimata sellest, et põlevkivi leidub ka mujal maailmas, ei nimetata ühegi teise leiukoha põlevkivi kukersiidiks, isegi kui nad oleksid koostiselt kukersiidiga identsed.
Osa kivimitest, näiteks andesiit (nimi tuleb Andide mäestiku järgi) on nime järgi küll regionaalsed, kuid on tänaseks defineeritud keemilise koostise, mitte geograafilise päritolu järgi ning on seetõttu leitavad mitmes maailma osas.
Tetrahüdrokannabinool
Tetrahüdrokannabinool (THC) ehk delta-9-tetra­hüdro­kannabi­nool (Δ9-THC) on keemiline ühend. THC on kanepitaime saaduste kanepiürdi ja mõnuaine peamine psühho­aktiivne kom­ponent. Aine lahustub hästi enamikus orgaanilistes lahustites, eriti aga lipiidides ja alkoholis.
Nomenklatuur
3-pentyl-6a,7,8,10a-tetrahydro- 6H-benzo[c]chromen-1-ol
Farmakoterapeutiline rühm
Sünteetilised tetrahüdrokannabinoolid kuuluvad klassi A – Seedetrakt ja ainevahetus:
Toime inimkehale
THC-l on kesk­mine kuni mõõdukas valu ­vaigistav toime, samuti lee­vendab THC vähk­tõve keemiaraviga seotud iiveldust (südame­pööritust) ja stimu­leerib söögiisu. Aine tekitab ka eufooriat. Võimalike kõrvaltoimete hulka kuuluvad pulsi kiire­nemine, paanikahood, hämmeldus, ärevus ja mõnikord paranoia.
Ühendus (täpsustus)
"Ühendus" on mitmetähenduslik sõna:
Ernesto Teodoro Moneta
Ernesto Teodoro Moneta (20. september 1833 Milano – 10. veebruar 1918 Milano) oli itaallasest ajakirjanik, rahvuslane, revolutsionäärist sõdur, patsifist ja Nobeli rahuauhinna laureaat aastal 1907.
15-aastase poisina osales Moneta Milano ülestõusus (1848. aasta revolutsioon Austria võimu vastu). Hiljem astus ta Ivrea sõjaväeakadeemiasse. 1859. aastal ühines ta Giuseppe Garibaldi "Tuhande retkega", ning võitles ka Itaalia armee ridades Itaalia kolmandas iseseisvussõjas Austria vastu 1866. Hiljem sai temast rahvusvaheline rahuaktivist.
Aastatel 1867–1895 oli ta Milano ajalehe Il Secolo toimetaja.
1887. aastal asutas Moneta Rahu ja vahekohtu assotsiatsiooni (Unione Lombarda per la Pace e l'Arbitrato), milles kutsuti desarmeerimisele ning kus nähti ette Rahvasteliidu loomist.
Tumala – Orissaare – Väikese väina maantee
Tumala – Orissaare – Väikese väina maantee (registrinumbriga 75) on üks Eesti tugimaanteedest.
See saab alguse Mehama külas Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee 96. kilomeetril. Tee pikkus on 8,3 km. Tee lõpeb Põripõllu külas Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee 89. kilomeetril. Orissaare alevikus kannab nime Kuivastu maantee.
Maanteeäärsed asulad
Mehama küla, Ariste küla, Tumala küla, Maasi küla, Põripõllu küla, Orissaare alevik.
Haapsalu asehaldurite loend
See on Rootsi kuninga nimel Haapsalut valitsenud asehaldurite loend. Pärast Haapsalu krahvkonna rajamist 1628. aastal eraldati Haapsalu administratiivselt ülejäänud Läänemaast ja seda haldas De la Gardie´de määratud asehaldur.
Lähisekvatoriaalne kliimavööde
thumb|400px|Lähisekvatoriaalse kliima ala Lähisekvatoriaalne kliimavööde on vahekliimavööde, kus talvel valitseb troopiline õhumass ja suvel ekvatoriaalne õhumass.
Lähisekvatoriaalsele kliimale on iseloomulik kuum ja kuiv talv ning kuum ja niiske suvi. Talvel valitsevad seal troopilised õhumassid kuiva ja läbipaistva õhuga ning Päike asub peaaegu kogu aeg seniidis. Suvel valitsevad ekvatoriaalsed õhumassid ning iga päev sajab vihma.
Eristatakse kuiva aastaaega talvel ja vihmast aastaaega suvel. Nende pikkus sõltub koha asukohast: mida lähem koht ekvaatoriaalvöötme poole, seda pikem on vihmane aastaaeg ja lühem kuiv aastaaeg.
Joseph Rychlak
Joseph Frank Rychlak [r'išlak] (17. detsember 1928 – 16. aprill 2013) oli USA psühholoog, kes oli tuntud eriti oma töödega teoreetilise ja filosoofilise psühholoogia alal.
Rahaühikute loend
Siin loetletakse eri riikide rahaühikuid esmalt nimetuse järgi ja allpool lühendi järgi.
Natsionaalsotsialistlik black metal
Natsionaalsotsialistlik black metal (NSBM) on muusikaliselt black metal ' il ja grindcore ' il põhinev muusikastiil, mille laulutekstid kajastavad esitajate ning nende toetajate natsismil, rassismil, usulisel sallimatusel ja vihkamisel põhinevat maailmavaadet. Erinevalt tavapärasest rassistlikust muusikast on stiili juured satanistlikus-paganlikus maailmavaates, millesse on hiljem sulandatud natsionalismi, natsismi ja rassismi ideoloogia elemente.
Tuntumaid ansambleid: Burzum, Graveland, Infester, Kataxu, Legion of Doom, Veles, Wolfenhords, Absurd, Satanic Warmaster.
Rahaühikute loend
Loend lühendite järgi
A
Pastöörimine
Lühiajaline pastöörimine temperatuuril 72–75 °C 15–20 sekundi jooksul ja hetkpastöörimine temperatuuridel üle 80 °C toimuvad plaat- või torusoojusvahetis pideva protsessina.
Rahaühikute loend
Loend lühendite järgi
B
Pastöörimine
Protsess on nime saanud Louis Pasteuri järgi.
Rahaühikute loend
Loend lühendite järgi
C
D
F
H
I
J
K