cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bušõnka
Bušõnka (ukraina keeles Бушинка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tõvrivi rajoonis. Elanike arv on 498.
Kahi
Kahi ehk jookohver on Lõuna-Eesti rahvakultuuris teatud puhkudel ohverdatav jook, enamasti õlu.
Kahja ohverdati nt jaanipäeval ja lapse sündimise puhul.
Zbigņevs Stankevičs
pisi|Peapiiskop Zbigņevs Stankevičs pisi|Peapiiskopi vapp Zbigņevs Stankevičs (poola keeles Zbigniew Stankiewicz; sündinud 15. veebruaril 1955 Lejasciemsis) on 2010. aastast katoliiklik Riia peapiiskop, rahvuselt poolakas.
Ta lõpetas 1978. aastal Riia Polütehnilise Instituudi ja töötas merekeskuses ning pangas.
1990. aastal otsustas ta aga pühenduda teoloogiale, õppides seda esialgu Lublinis ja hiljem Roomas Paavstlikus Lateraani Ülikoolis. 2008. aastal sai ta viimasest fundamentaalteoloogia alal doktorikraadi.
1996. aastal pühitseti Stankevičs Riia peapiiskopi Jānis Pujatsi poolt preestriks. Seejärel töötas ta mitmetel vaimulikel ametikohtadel Riias ja Roomas, kuni 19. juunil 2010 ta peapiiskop Pujatsi järglaseks sai. Stankevičs ordineeriti 8. augustil kardinal Pujatsi, Luigi Bonazzo (paavstlik nuntsius Balti riikides) ja Gniezno peapiiskopi Józef Kowalczyki poolt. 21. augustil järgnes tema ametissepühitsemine. Viimasel osalesid kardinal Jānis Pujats, peapiiskop Bonazzo ja Kölni peapiiskop, kardinal Joachim Meisner.
Tegevus Läti poolakate kultuurielus
Ta on olnud Läti Poolakate Ühenduse (poola Związek Polaków na Łotwie; läti Latvijas Poļu savienība) asepresident.
Anker Jørgensen
pisi|Anker Jørgensen (1998) Anker Henrik Jørgensen (13. juuli 1922 – 20. märts 2016) oli Taani poliitik, endine Taani peaminister (1972–1973 ja 1975–1982) ja välisminister (1978).
Jørgenseni poliitikukarjäär algas varakult. 1950 sai ta ametiühingu liikmeks. 1968–1972 juhtis ta Taani Tööliste Liitu. 1964 valiti ta Sotsiaaldemokraatide esindajana Folketingi saadikuks ja sinna valiti ta palju kordi tagasi.
5. oktoobril 1972 sai Jørgensen sotsiaaldemokraatide juhiks ja ühtlasi Taani peaministriks, kui varem neid ameteid pidanud tema erakonnakaaslane Jens Otto Krag otsustas poliitikast loobuda oma elu tipphetke saabumise järel, milleks oli Taani vastuvõtmine Euroopa Majandusühendusse. Peaministriks oli Jørgensen 14 kuud, mil parlamendivalimiste järel sai 19. detsembril 1973 selleks Venstre juht Poul Hartling, kelle erakonnal oli 175-kohalises Folketingis kõigest 22 kohta ja kes moodustas Taani ajaloo kõige väiksema kandepinnaga vähemusvalitsuse, sest teisi erakondi valitsuses polnudki. Pärast aastat opositsioonis sai Jørgensen 13. veebruaril 1975 taas peaministriks, moodustades oma vähemusvalitsuse. 1978 kaasas ta valitsusse Venstre, moodustades suure koalitsiooni majandusprobleemide lahendamiseks. Koalitsioon kestis 23. oktoobrini 1979, mil Venstre sellest lahkus. Jørgensen astus peaministrikohalt tagasi 10. septembril 1982 ja tema järglaseks sai Konservatiivse Rahvapartei juht Poul Schlüter, kuid Jørgensen jäi erakonna juhiks kuni 1987, mil ta astus selleltki kohalt tagasi ja tema järglaseks erakonnajuhi kohal sai Svend Auken.
Jørgensen oli tugev liider. Ta tugevdas Taani sotsiaalsüsteemi ja ühiskondlikku heaolu, kuid tema poliitika suurendas riigieelarve puudujääki tunduvalt ja see tõi kaasa suured välisvõlad.
1986. ja 1991. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu president.
1990 valiti Jørgensen aasta taanlaseks.
Koorik-padjandsüsik
Koorik-padjandsüsik (Hypoxylon multiforme, sünonüümid Annulohypoxylon multiforme, Jackrogersella multiformis) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Jason and the Argonauts
"Jason and the Argonauts" on mitme teose pealkiri:
Aleksander Prikk
Aastatel 1945–1946 töötas ta Ungru koolis kehalise kasvatuse ja matemaatikaõpetajana, 1950–1960 Eesti NSV Spordikomitees suusa- ja laskespordi riikliku treenerina, 1960–1999 Tallinna Reaalkooli kehalise kasvatuse õpetajana. Alates 2012. aastast on tema mälestuseks nimetatud vilistlaspäeva õpilaste ja vilistlaste turniir Grand Prikk.
Männiku Väikejärv
pisi|Männiku Väikejärv
Väikejärv (ka Männiku Väikejärv) on järv Tallinnas ja Saku vallas Männiku külas. Järv on tekkinud liiva kaevandamise tulemusel. 2006. aasta seisuga oli veekogu pindala 18,8 ha ja kaldajoone pikkus 2437 m.
Tallinna SK Dnipro
Tallinna SK Dnipro on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Tallinnas.
Tallinna politseiorkester
Tallinna politseiorkester on Tallinna linna haldusalasse kuuluv 33-liikmeline kutselistest muusikutest koosnev orkester. Orkestri peadirigent on Riivo Jõgi.
Ajalugu
Orkestri eelkäija oli 1928. aastal loodud Tallinna Politseinike Kogu Puhkpilliorkester, mis tegutses Johannes Kostabi juhtimisel kuni 12 aastat. Orkestri tegevus lõpetati 1940. aastal.
1992. aastal asutati taasiseseisvunud Eestis Politseiorkester (dirigent Kaido Kodumäe, 1992–2010) ja Eesti Piirivalve Orkester (dirigent Arvi Miido, 1992–2010). Kui 2010. aastal loodi Politsei- ja Piirivalveamet, ühendati ka kaks orkestrit ja see hakkas kandma nime Politsei- ja Piirivalveorkester. Orkestri juhina jätkas kuni 2014. aastani major Arvi Miido. Aastatel 2014–2021 oli orkestri peadirigent Hando Põldmäe.
Alates 1. jaanuarist 2022 on orkester Tallinna linna haldusalas ja kannab nime Tallinna politseiorkester.
Tallinna politseiorkestri bigbänd
Tallinna politseiorkestri bigbänd on orkestri džässilembeliste muusikute koosseis, mis on järjepidevalt tegutsenud alates 1992. aastast. Bigbändi dirigent on Siim Aimla.
Tallinna politseiorkestri bigbändi koosseisu kuulub mitmeid Eesti muusikaelus tuntud ja tunnustatud džässmuusikuid, nende seas Jaak Oserov, Danel Aljo, Ülo Mälgand, Peedu Kass, Roland Karu, Eno Kollom jpt.
Tallinna politseiorkestri instrumentaalansamblid
Tallinna politseiorkestri juurde kuuluvad ka väiksemad instrumentaalansamblid, nagu vaskpillikvintett, puupillikvintett, saksofonikvartett, svingansambel ja dixieland ansambel.
Karin Söder
pisi|Karin Söder (aastal 2012) Karin Anne Sofie Söder (neiupõlvenimi Bergenfur; 30. november 1928 Kil – 19. detsember 2015 Täby) oli Rootsi poliitik, Keskpartei liige.
Aastatel 1985–1987 oli ta Keskpartei esimees. Ta oli esimene naine, kes valiti Rootsi suure erakonna liidriks. Ta oli aastatel 1971–1991 Riksdagi saadik. Ta oli ka üks maailma esimesi naisvälisministreid. Ta oli Rootsi välisminister aastatel 1976–1978 ja Rootsi sotsiaalminister aastatel 1979–1982.
1984. ja 1989. aastal oli Karin Söder Põhjamaade Nõukogu president.
Incomplete Nature
"Incomplete Nature: How Mind Emerged from Matter" ("Mittetäielik loodus: kuidas vaim emergeerus mateeriast") on Terrence Deaconi raamat. See ilmus novembris 2011 W. W. Norton & Company kirjastusel (ISBN 9780393049916).
Raamat visandab idee, kuidas vaimunähtused on mahutatavad loodusteaduslikku maailmapilti. Deacon uurib elu omadusi, teadvuse emergeerumist ning evolutsiooni- ja semiootiliste protsesside vahelist suhet. Raamatus püüab Deacon välja töötada teaduslikku teooriat selle kohta, kuidas informatsion, väärtus, otstarve, tähendus ja eesmärgipärane käitumine emergeerusid füüsikalisest ja keemilisest maailmast. Ta püüab "kõigepealt mõista elu, siis tundlikkust (sentience), siis inimese vaimu" (Incomplete Nature, lk 466), esitades põhjuslikkust piirangutena mateeriale. Ta püüab välja töötada dualismi alternatiivi, mis on ühitatav kanoonilise teadusliku mõtlemisega.
Retsensendid on leidnud, et paljud ideed on juba avaldatud Alicia Juarrero raamatus "Dynamics of Action (1999, MIT Press) ning Evan Thompsoni raamatus "Mind in Life" (2007, Belknap Press ja Harvard University Press). Ent erinevalt neist autoritest eitab Deacon, et elu ja vaimu saab taandada dünaamiliste süsteemidele . Deacon väidab, et elu ja vaimu taolised protsessid emergeeruvad alles iseorganiseeruvate protsesside vahelisest kõrgemat järku vastastikusest toimest.
Puuduv number
Pole loodusteaduslikku arusaamist, kuidas laused millelegi osutavad. Loodusteaduse järgi on inimene olemas ainult aatomite kogumina. Puudu on miski, mis on puuduv. Sellel, mida lause tähendab, ja millele ta osutab, informatsioonil, mida ta edasi annab, puuduvad füüsilised omadused ja ulatus. Ei pruugi olemas olla midagi, millele ta vastaks. Ent isegi tähendusele pretendeerimise omadusel on füüsiline mõju, sest ta mõjutab inimeste võimalikku mõtlemist ja toimimist. Kuigi minu mõtteid ja sõnade tähendusi iseloomustab mittekohalolu, kirjutan ma need üles nende võimalike tähenduste pärast. Lause sisul, mis ei ole asi, on seega füüsilised tagajärjed. Kuidas?
Peale tähenduse on muudki, millel on füüsiline mõju hoolimata mittekohalolekust. Labida otstarve on see, et ta võimaldab hõlpsamini auke tekitada. Lehvitamise funktsioon tervitamisel on võimaliku mõtete ja kogemuste jagamise algatamine. Raamatu kirjutamise eesmärk on ideede jagamine. Just sellepärast, et ideedel pole füüsilisi omadusi, saab neid massiliselt jagada, ilma et nad kuluksid. Raamatu kirjutamise väärtust on peaaegu võimatu seostada konkreetse füüsilise tagajärjega. See peaaegu täielikult virtuaalne, Deaconi raamatu puhul võib-olla lihtsalt teatud ideede mõistetavaks tegemine või universumisse kuulumise tunde suurendamine.
Otstarve, osutus, eesmärk ja väärtus on ebatäielikud. Ilma millegi puuduvata oleksid nad pelgalt füüsilised esemed. Igatsus, soov, kirg, isu, lein, kaotusvalu, lootus, püüdlus põhinevad analoogsel seesmisel mittetäielikkusel, ilmaolekul. Nähtusi, mille olemasolu on määratletud mingi olemusliku puudumise suhtes, nimetab Deacon puudumislikeks. Puuduv võib olla veel realiseerimata asjade seis, konkreetne eraldiolev representatsiooni objekt, omaduse üldine tüüp, abstraktne kvaliteet, kogemus jne. Olemasolu millegi puuduva, äraoleva ja võib-olla mitteolemasoleva suhtes on elu ja vaimu määratlev omadus. Maailma täielik teooria peab mõtestama, kuidas puudumised on meid kujundanud inimest ja kuidas me oleme nendest emergeerunud. Loodusteadusest puudub puuduva põhjuslik roll.
Mis loeb?
Kuigi kvantnähtusi kirjeldatakse sageli veel mitte aktualiseerunud võimalike füüsiliste omaduste kaudu, on nad siiski füüsiliselt kohal, mitte puuduvad, representeeritud. Veel teostamata eesmärk, tunde kvaliteet,funktsionaalne väärtus ei ole lihtsalt võimalike füüsiliste suhete superpositsioon, vaid nad on millegi kohaloleva seesmiselt puuduvad aspektid.
Pilak
Pilak (ka tulekäpp, tuleraud (läänemurdes ja keskmurdes); peerupiht (Pärnumaal ja Viljandimaal); piiruraud (saarte murdes) oli rauast, harvemini puust klamber põlevate peergude hoidmiseks. Oli tuntud igal pool, kus kasutati peeruvalgustust.
Kirjeldus
Pilakud olid ühe- või kahepoolsete huultega, ellipsi kujulised või kapsaraua- ehk S-kujulised raudklambrid, mis olid rehetoas kinnitatud pilakujala (mis oli teisaldatav), ahjumüüri või seina külge ning ka koldekivide vahele. Pilakuid kasutati eesti talumajades kuni petrooleumilambi kasutuselevõtuni 19. sajandi keskpaigas. Pilakul ja pilakujalal oli tihti ühine nimetus, lisaks oli neil ka palju kohalikke nimetusi.
Guta-Movtšanska
Guta-Movtšanska (ukraina keeles Гута-Мовчанська) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Žmerõnka rajoonis. Elanike arv on 108. Pindala on 0,61 km².
Eesti Muusikafestivalid
Eesti Muusikafestivalid on aastal 2002 asutatud katusorganisatsioon, kuhu kuulub 39 festivali.
Aastast 2002 on organisatsioon Euroopa Festivalide Assotsiatsiooni (European Festivals Association) liige.
Kodulehe järgi on organisatsiooni eesmärkide seas :
Anodeerimine
Anodeerimine (anodizing) on elektrokeemiline protsess, mille käigus paksendatakse metallist valmistatud objektide naturaalset oksiidikihti. Anodeerimiseks nimetatakse seda protsessi seepärast, et objekt, mille oksiidikihti soovitakse suurendada, on ühendatud vooluallika anoodelektroodiga.
Anodeerimine suurendab metallist objektide korrosiooni- ja kulumiskindlust ning tagab parema adhesiooni ehk nakkuvuse erinevate kruntvärvide ja liimidega, mida töötlemata metalli pind aga ei suuda nii hästi tagada. Anodeerimisprotsess on rakendatav teatud metallidele ja nende sulamitele, millel moodustuv oksiidikiht on stabiilne ja tihe. Eelkõige kasutatakse anodeerimist alumiiniumist valmistatud objektide kaitsmiseks, kuid anodeerimist on võimalik rakendada ka titaanile, tisngile, tsirkooniumile, nioobiumile ja hafniumile. Rauasulamite puhul anodeerimist kasutada ei saa, kuna moodustunud oksiidikiht ei ole stabiilne ega ka tihe ning materjal korrodeerub.
Anodeerimine muudab ühtlasi metallilise objekti mikroskoopilist pinnastruktuuri, muutes ka kristallilist struktuuri pinnalähedases alas. Paksemad anodeeritud pinnakatted on tavaliselt poorsemad ning saavutamaks head korrosioonikindlust, tuleb neid objekte töödelda mingi tihendava materjaliga. Anoodkiled on ühtlasi tugevamad ja tunduvalt püsivamad kui erinevad orgaanilised värvid ja lakid, aga võivad olla kohati ka väga rabedad. Sellistesse kiledesse ei teki mõrasid, kui metallist objekt vananeb või kulub, kuid mõrad võivad tekkida termopingete tagajärjel.
Ajalugu
Esimest korda võeti anodeerimine tööstuses kasutusele aastal 1923 selleks, et kaitsta duralumiiniumist vesilennukite detaile. Algselt kasutati sellel protsessil kroomhapet ning seda hakati kutsuma Bengough-Stuarti protsessiks. Peatselt hakati protsessis kasutatavat elektrolüüti varieerima ning esimese väävelhappes anodeerimise patenteerisid Gower ja O'Brien aastal 1927. Väävelhappes anodeerimine võeti kohe väga laialdaselt kasutusele ning seda kasutatakse tänapäevani Oblikhappes anodeerimine patenteeriti esimesena Jaapanis aastal 1923 ning seda kasutati laialdaselt erinevates arhitektuurielementides Saksamaal. Anodeeritud alumiiniumist eenduvad detailid olid väga populaarsed arhitektuuris 1960. ja 1970. aastatel, kuid tänapäeval on see meetod välja vahetatud plastikute ja odavamate pulberkatete vastu. Fosforhappes anodeerimine on viimasel ajal läbi teinud olulise arengu ning seda kasutatakse sageli eeltöötlusena enne liimimist või värvimist.
Protsess
pisi|Anodeerimise põhimõtteline skeem Enne anodeerimise alustamist tuleb anodeeritav metall puhastada mustusest, s.h rasvadest ja õlidest, mis on objektile kogunenud. Selleks tuleb objekt asetada anumasse, milles sisaldub rasva ja mustust eemaldav aine, näiteks NaOH, mis söövitab kergelt metalli. Samuti võib puhastuslahuseks olla erinevate suhteliselt kangete hapete segu.
Protsessi viiakse enamasti läbi happelises vesilahuses ning vooluallika abil. Anodeeritav metall kinnitatakse vooluallika anoodelektroodile ning sukeldatakse lahusesse. Vastaselektroodina kasutatakse sageli inertsest metallist anodeerimisanumat (-vanni) s.t vooluallika katoodelektrood kinnitatakse anodeerimisvanni külge, mis tagab ühtlase oksiidikihi moodustamise ka keerukatel detailidel.
Töödeldavale metallile tekib anodeerimise käigus teatud paksusega oksiidikiht. Elektrit juhtivast vesilahusest (elektrolüüdist) lastakse läbi alalisvool ning metallobjekt on kinnitatud anoodile ehk vooluallika positiivsele elektroodile.Vee elektrolüüsi käigus tekivad vesinik ja hüdroksüülioonid, millest viimased tõmmatakse anoodile. Hüdroksüülrühmade redutseerimisel tekib anoodi läheduses atomaarne hapnik, mis võib reageerida metalliga ning metalli pinnale moodustub oksiidikiht. Kuna anoodi lähedus on rikastatud ka hüdroksüülioonidega, võib anodeeritavasse kihti lisanduda ka metalli hüdroksiidi. Anodeerimiseks vajalik pinge tuleb valida vastavalt anodeerimislahusele ja anodeeritavale metallile. Selleks, et väävelhappes või orgaanilistes hapetes oleks võimalik anodeerimise käigus moodustada metallile paksem oksiidikiht, tuleb kasutada suuremaid pinge väärtusi.
Metalli anodeeritakse happelises keskkonnas, mis söövitab kergelt oksiidikihti. Söövitamist tasakaalustab oksiidkihi küllaltki kiire kasvamine, mille käigus tekivad oksiidikihti 15–150 nm läbimõõduga poorid. Need poorid lubavad elektrolüüdi lahusel ja alalisvoolul siseneda metalli pinnale ning järjest kasvatada oksiidikihti tema pinnal. Samuti võivad need tekkinud poorid olla ka kahjulikud, kuna pooridest saab nii vesi kui ka õhk ligi alusmetallile ning nii võib tekkida aluspinna kahjustumine korrosiooni tagajärjel. Selle vältimiseks täidetakse kas terve pind või ainult poorid mingi poore sulgeva või tihendava materjaliga.
Oksiidikihi paksus sõltub tugevasti anodeerimisel rakendatavast pingest ning oksiidikihi kasvukiirus sõltub voolutihedusest ehk kui suur vool läbib teatud mõõtmetega pinda. Metallile moodustuva kihi paksus sõltub ka anodeerimislahuse söövitamise kiirusest, anodeerimise käigus peab olema lahuse söövituskiirus väiksem kui oksiidikihi kasvukiirus. Anodeerimislahuse temperatuur mõjutab samuti kasvava oksiidikihi paksust, sest temperatuuri tõustes on lahuse söövituskiirus suurem, aga kui temperatuur viia külmumispunkti lähedale, siis langeb söövitamise kiirus järsult, muutudes väga väikseks. Oksiidikihi paksust ja struktuuri saab küllaltki täpselt ja korratavalt reguleerida rakendatava pinge, voolutugevuse, kasutatava lahuse, aja ja temperatuuriga.
Plasmaanodeerimine
Plasmaanodeerimine (plasma electrolytic oxidation) on elektrokeemiline pinnatöötluse protsess, mille käigus moodustub metallile oksiidikiht. Plasmaanodeerimine on sarnane protsess anodeerimisega, kuid selle käigus rakendatakse kõrgemaid potentsiaali väärtusi kui tavalise anodeerimise käigus. Plasmaanodeerimise käigus toimub metallipinnal elektriline läbilöök, mis ilmneb sähvatuse näol ning selle tulemusena tekib läbilöögi piirkonnas plasma, mis muudab oksiidikihtide struktuuri. Sellist tüüpi anodeerimist kasutatakse, et kasvatada metalli pinnale paksu (10–1000 μm) ja kristallilist oksiidikihti. Meetod on rakendatav anodeeritavatele metallidele, nagu magneesium, alumiinium ja titaan. Tänu plasmaanodeerimisele on võimalik muuta metallist objektid kulumiskindlamaks ning vähendada korrosiooni tekkimise võimalust objektil.
Oksiidikiht, mis kasvatatakse alusmetallile plasmaanodeerimise käigus, sisaldab alusmetalli osakesi. Tekkinud oksiidikihil on väga hea nakkuvus alusmetalli pinnaga, kuna oksiidikiht kasvab nii sisse- kui ka väljapoole metallipinda.
Plasmaanodeerimise protsess
Objektid, mida soovitakse oksiidikihiga katta, sukeldatakse elektrolüüti, milleks tavaliselt kasutatakse mõnda aluselist vesilahust. Elektrokeemilises rakus on positiivse elektroodi külge kinnitatud objekt, millele soovitakse oksiidikihti kasvatada ning vastaselektrood kinnitatakse inertsest metallist valmistatud anodeerimisnõu külge. Protsessi käigus rakendatakse kahe elektroodi vahel küllaltki kõrget pinget, selleks et saaks moodustuda plasma ning omakorda kristalliline struktuur oksiidikihis. Pingeväärtus tuleb valida vastavalt alusmetallile ja kasutatavale elektrolüüdile.
Titaani anodeerimine
Titaanile on võimalik kasvatada anodeerimise käigus oksiidikiht paksusega 30 nm kuni mõni mikromeeter. Oksiidikihi paksust saab varieerida protsessis rakendatava pinge muutmisega ning kasutades erinevaid elektrolüüte. Oksiidikihi värvus sõltub sellest, kui paks on moodustunud oksiidikiht metalli pinnal. Oksiidikihi värvus on seletatav valguse interferentsiga õhukestelt kiledelt. Anodeerimist kasutatakse mitmesugustes rakendustes, sealjuures erinevatele ehetele tooni andmiseks. Näiteks võib anodeerimisega toonida erinevaid sõrmuseid ja rõngaid, mida kasutatakse iluagustamisel. Anodeerimise abil on võimalik pikendada erinevate titaanist valmistatud objektide eluiga ning muuta nad kulumis- ja korrosioonikindlamaks. Anodeeritud titaan on biosõbralik ning organism ei tõrju anodeeritud metalli kehast välja. Tänapäeval kasutatakse titaani erinevate implantaatide valmistamiseks ning anodeerimine pikendab implantaatide kasutusaega organismis.
Libero (võrkpall)
Libero (ld līber 'vaba') on saalivõrkpalli kaitsemängija. Libero positsiooni äratundmiseks kannab mängija teistest tiimiliikmetest erinevat värvi vormi. Kaitsemängijana on liberol eripärased reeglid, nt ei või ta servida ega sooritada ründelööke ja juhul, kui ta mängib eesliinis, on ta mänguvõimalused piiratud. Tiimid ei ole kohustatud kasutama spetsiaalset libero positsiooni, kuid juhul, kui seda tehakse, võib platsil olla korraga ainult üks libero.
Funktsioon
Libero ülesanne on organiseerida tagaliini kaitsemängu, eelkõige võtta pallingut oskuslikult vastu – selleks peab mängija tagama kaitses õige kohavaliku. Muuhulgas peab libero tegema koostööd sulustajatega. Libero võrkpallis kasutama hakkamine soodustas sellel alal pikemaid pallimängimisi ja mitmekülgsemat mängu.
Omadused
Hea libero tunnused on kiire reaktsioonivõime ja liikuvus. Samuti on olulised ka oskuslik pallikäsitsus (nt pallingu vastuvõtmisel), väljaku nägemis- ja üleüldine mängu lugemise oskus. Kuna liberod ei tohi sulustada ega ründelööke lüüa, ei ole nende pikkus nii määrav kui teistel positsioonidel mängijatel. Tavaliselt on liberod lühimad võrkpallurid. Näiteks 2021. aasta Eesti koondise libero Rait Rikberg oli 174 cm pikk, aga nurgaründaja Robert Täht 192 cm ja keskblokeerija Ardo Kreek 203 cm pikk.
Tehnika
Altsöödul on kolm faasi:
1.	Ettevalmistav faas, mil liigutakse pallile alla nii, et pall oleks otse keha ees, ja võetakse lähteasend.
3.	Lõpetav faas, mil lõpetatakse sööt ja minnakse üle uuele tegevusele.
Reeglid
Võistkonnas võib olla kuni kaks liberot, kuid ainult üks nendest võib olla mängu ajal platsil. Libero ei või sulustada ega üritada sulustada ründelööke – sulustamine on viga nii üksiksulustamise kui ka grupisulustamise puhul.
Libero võib küll eesliini mängijaid välja vahetada, kuid tema võimalused eesliini mängijana on piiratud – ta ei või pallida ega sooritada ründelööke mitte ühestki platsi tsoonist juhul, kui löögi momendiks on pall võrgu ülemisest servast kõrgemal. Samuti on liberotel keelatud eesliinis sõrmedega ülevalt sööta.
Libero ei tohi geimi alguses enne tulla väljakule, kui kohtunik on algasetuse üle vaadanud ja andnud loa liberol asendada algasetuse mängijat. Ülejäänud libero asendused peavad kõik toimuma peale seda, kui üks võistkondadest on punkti saanud ja pall on mängust väljas, ja enne kohtuniku vilet uueks pallinguks.
Kõik libero asendamised registreeritakse ja märgitakse üles; selle jaoks on libero kontrollileht.
Juhul, kui võistkonnas on ainult üks libero ja ta saab vigastada, võib treener määrata libero asendajaks ükskõik millise platsil mitteviibiva tiimiliikme. Kui tiimis on kaks libero positsiooni täitvat mängijat, asendatakse vigastatud libero teisega.
Libero on tagaliini mängija ja juhul, kui ta vahetab mõne teise positsiooni mängija välja, saab ainult seesama mängija libero välja vahetada.
Ühes geimis võib mängijatega kuni 15 vahetust teha, kuid libero vahetusi teiste positsioonidega ei arvestata nende vahetuste sisse.
Ajalugu
1974. aastal MM-il muutus liberote kasutamine märgatavalt populaarsemaks. Muutused olid toimunud pallingu vastuvõtu- ehk kaitsemängu taktikas ja märgati, et on kasvanud tiimide arv, kus pallingut võtavad vastu ainult kaks tiimimängijat.
Mängijad olid spetsialiseerunud. Võistkondades kujunesid välja kindlad pallingu vastuvõtjad. Kuid sellel hetkel ei olnud kaitsemäng nende ainus funktsioon, nad pidid olema ka võimelised eesliinis tugevaid ründelööke sooritama. Selliseid mängijaid, kes olid spetsialiseerunud nii kaitsemängule kui ka ründelöökidele, kutsuti universaalideks.
Ajaga süvenes spetsialiseerumine veelgi enam ja 1999. aastal võeti kasutusele libero. See tõi kaasa muutusi mängutaktikas, näiteks libero piiramatu vahetamise võimaluse tõttu muutus mängijate väljavahetamise taktika (praktikas vahetatakse enamasti liberoid I tempo ründajaga, kui viimane on liikunud tagaliini).
Samuti tõi liberote mängu toomine kaasa ka muutusi tehnikas. Varem oli pikalt kasutusel põhilise sööduna sõrmedega ülaltsööt, seda kasutati isegi kiirete pallingute ja tugevate ründelöökide vastuvõtmisel. Kaitsepositsioonides hakati kasutama sirgete kätega altsöötu. Kuid see tehnika muutus juba 1950. aastatel ehk pikka aega enne, kui jõuti libero positsiooni kasutusele võtmisele.
Kaasaegset võrkpalli iseloomustab kiire, jõuline ja hästi kombineeritud võistkonnamäng. See on omakorda toonud kaasa ka tänapäeva tippvõrkpalli suure spetsialiseerumise – sealhulgas kaitsemängule spetsialiseerumine.
Mehed
• 2020. aasta koondises Silver Maar (Pärnu VK), Johan Vahter (Saaremaa VK) ja Sten Vahtras (Selver Tallinn)
• 2021. aasta koondises Silver Maar (Pärnu VK), Johan Vahter (Saaremaa VK) ja Rait Rikberg
Naised
• 2021. aasta koondises Kadri Kangro (Audentes SG/NK), Kristi Nõlvak (TalTech/Tradehouse) ja Marily Lass (Audentes SG/NK)
• 2022. aasta koondises Kadri Kangro ja Janelle Leenurm
Kamtšatka aeg
Kamtšatka aeg (inglise Petropavlovsk-Kamchatsky Time, lühend PETT, vene keeles МСК+9) on vööndiaeg, mis kehtib Venemaal Kamtšatka krais ja Tšuktšimaal. Kamtšatka aeg erineb Moskva ajast +9 tunni võrra ning maailmaajast +12 tunni võrra.
Kamtšatka aeg võeti kasutusele 1919–1924. Märtsis 2010 Kamtšatka aeg kaotati ning Kamtšatkal ja Tšuktšimaal hakkas kehtima Magadani aeg (МСК+8). Novembris 2010 tegid Kamtšatka ja Tšuktšimaa kohalikud võimud ettepaneku võtta kasutusele Vladivostoki aeg (МСК+7), mis põhjustas kohalike elanike proteste. Oktoobris 2014 Kamtšatka aeg taastati.
Klõmivštšõna
Klõmivštšõna (ukraina keeles Климівщина) on küla Ukrainas Lvivi oblastis Sambiri rajoonis. Elanike arv on 8. Pindala on 0,04 km².
Giovanna Garzoni
pisi|right|200px|"Natüürmort sidrunivaagnaga", [[tempera veläänil, 1640ndatest]] pisi|right|200px|"[[Amadeo I|Vittorio Amadeo I, Savoia hertsog", miniatuur, 1635]]
Kuningatütar klaasmäel
"Kuningatütar klaasmäel" (ATU 530) on rahvusvaheliselt levinud imemuinasjutu tüüp.
Giovanna Garzoni
Giovanna Garzoni (1600 Ascoli Piceno provints, Marche maakond – 1670 Rooma) oli Itaalia barokiaja maalikunstnik. Napoli koolkonda kuulunud naiskunstnikku tuntakse tänapäeval peaasjalikult tänu tema maalitud natüürmortidele.
Kuningatütar klaasmäel
Laia levikuga jututüüp "Kuningatütar klaasmäel" on papüürusel kirja pandud juba Muinas-Egiptuses Uue riigi perioodil, jututüüp on levinud muu hulgas ka eestlaste ja naaberrahvaste hulgas.
Ladina-Ameerika hispaaniakeelsete jutuvestjate hulgas kuulub tüübi kohalik redaktsioon "Seitsmevärviline hobune" populaarsemate muinasjututüüpide hulka samuti kui kaks sellega lähedalt seotud muinasjututüüpi "Kolm rüüd" (ATU 510B, rahvusvaheliselt tuntud nime all "Eeslinahk") ja "Tuhkatriinu" (ATU 510A).
Giovanna Garzoni
Kodulinnas maalimist õppinud Giovannat saatis suurem kunstialane edu Roomas, Veneetsias, Firenzes (1642–1651), Napolis ja Torinos. Tema patroonideks olid Cassiano dal Pozzo ja Taddeo Barberini abikaasa Anna Colonna.
Viikjärv
Viikjärv on järv Harju maakonnas Viimsi vallas Püünsi külas. Veekogu pindala on 1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 680 m.
UTC−12:00
pisi|500px|UTC-12 UTC−12:00 on ajavöönd, milles aeg on 12 tundi taga maailmaajast UTC. See on viimane ajavöönd ning seal algab uus kalendripäev kõige hiljem, 26 tundi hiljem, kui esimeses ajavööndis UTC+14:00. See asub 180° meridiaanist idas.
Vööndis asuvad Ameerika Ühendriikidele kuuluvad Bakeri saar ja Howlandi saar.
Ülo Kangur
Ülo Kangur (sündinud 23. juunil 1943 Pärnus) on eesti arvutiinsener, matkaja ja matkategelane.
Elukäik
Ta on lõpetanud 1957. aastal Are 7-klassilise Kooli, 1961. aastal Tallinna Polütehnikumi ja 1970. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi automaatika ja telemehaanika erialal. Täiendanud end arvutite, matkamise ja massaaži alal.
Ta on töötanud Raadio Ringhäälingu saatejaamas, Tallinna Elektrotehnika Instituudis vaneminsenerina, arvutihooldekeskuses Algoritm, ettevõttes Mainor, Tallinna Elektrivõrgus vaneminsenerina, Päästeametis peaprogrammeerijana, Päästekolledžis arvutiõpetajana, Politseiametis arvutiinsenerina, massöörina (FIE-na) ning ettevõttes Colonna administraatorina ja firmas G4S turvatöötajana.
Matkamine
Esimese sportliku matka tegi 1971. Matkaspordiga tegelema õhutasid teda töökaaslased Tallinna Elektrotehnika Instituudis). 1972. aastast on ta Tallinna Matkaklubi ja hiljem Harju Matkaklubi aktiivne liige. Sooritanud üle 125 sportliku matka, neist enamiku mägimatku matkajuhina. Sooritanud ka jalgsi-, suusa-, vee-, auto- ning jalgrattamatku. Tulnud korduvalt Eesti meistriks, meistersportlane matkaspordis (1989), Eesti meistermatkaja (1990), kaugmatkajuht. 1975. aastast osalenud enamikul Eesti matkajate kokkutulekutel ja mägimatka tehnikavõistlustel võistleja, kohtuniku ja korraldajana. Saanud võistlustel auhindu. Korraldanud oma töökohtades matkaalast tegevust. Olnud Tallinna Matkaklubi matka-marsruutkomisjoni (MKK), Eesti Matkaföderatsiooni (EMF) mägimatka komisjoni liige. Tegutsenud alates 1974. aastast Tallinna mägimatkakooli keskõppe kursuse õppealajuhataja ja juhatajana, instruktori ja lektorina Tallinna Matkaklubi kõikides matkakoolituse astmetes. Olnud enamiku Eesti mägituriaadide korraldustoimkonna liige, toimetanud nende teatmikke ja kogumikke "Mägirajad". Olnud paljude metoodiliste juhendmaterjalide autor, 1980. aastast mägimatka instruktor, 1986. aastast vabariiklik matkaspordikohtunik, 1988. aastast meistersportlane mägimatkamises.
Võitnud kuuel korral konkursi "Parim matkainstruktor". 2003. aastast oli üks Eesti Olümpiakomitee matkatreenerite süsteemi rakendajaid Eesti matkamises ja EML kutsekomisjoni liige. Samuti matkaõppe taaselustamise üks korraldaja Harju Matkaklubi. Matkaraamatute autor ja kaasautor. Toimetanud matkaalaseid teabematerjale, väikeformaadis ajalehte Eesti Matkaliidu Teataja ja raamatuid, avaldanud matkateemalisi kirjutisi ajalehtedes, ajakirjades, Vikipeedias ja internetis oma kodulehel.
Oli aastatel 1983–1990 Tallinna MKK liige, 1997–2004 EML juhatuse liige ja sekretär. Alates 2013. aastast ühenduse Sport Kõigile revisjonikomisjoni liige. Kuulub spordiühingusse Kalev, tegelenud ka kergejõustiku (1960 Tallinna tehnikumide meister 800 m jooksus, Tallinna Elektrotehnika Instituudi parim sportlane 1971, 1972, 1973), suusatamise, orienteerumise, alpinismi ja tervisespordiga.
Olnud Eesti Matkaliidu juhatuse liige ja sekretär 1998–2004, matkatreener 5. tase, Tallinna ja Harju matkaklubide matkajuht ja -koolitaja.
Isiklikku
Tema abikaasa on Sirje Uustalu ja poeg Silver Uustalu.
Tema raudteelasest isa Georg mürgitati NKVD käsul enne 1949. aasta märtsiküüditamist Pärnu-Jaagupi haigla Libatse osakonnas.
Erich Friedi auhind
Erich Friedi auhind (saksa keeles Erich-Fried-Preis) on Austria kirjandusauhind. Auhind on nime saanud Austria luuletaja Erich Friedi järgi, seda annab välja Rahvusvaheline Erich Friedi nimeline Kirjanduse ja Keele Selts (Internationale Erich Fried Gesellschaft für Sprache und Literatur) Viinis, auhinnaraha annab Austria föderaalvalitsus.
Ado Johanson
Ado Johanson (16. veebruar (vkj) / 1. märts 1874 Vastemõisa vald, Suure-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 9. jaanuar 1932 Tallinn) oli Eesti põllumajandustegelane, põllutööinstruktor ja poliitik.
Ülo Kangur
Tunnustus
Autasustatud TEKN ja EVTEN, spordiseltsi Kalev, Tallinna ja Harju Matkaklubide teenetemärkide, tänu- ja aukirjadega. Põhjatähe Matkajuhi märgi kavaler (1999).
Erich Friedi auhind
Igal aastal määrab Erich Friedi Seltsi kuratoorium kohtuniku, kes ainuisikuliselt valib auhinna laureaadi.
Ado Johanson
Kui ta õppis aastail 1898–1900 Soomes Harju Põllutöökoolis, tegi ta Sakalaga nii tihedat kaastööd, et Sakala toimetaja Ado Peet saatis 21. jaanuaril 1900 kolmekeelse (eesti, vene ja saksa keeles) tunnistuse, et ta on Sakala kaastööline. Käis põllumajanduslikel õppereisidel Rootsis, Taanis ja Saksamaal. Pärast Sakala sulgemist tegi kaastööd Rahvalehte, kus tal ilmus pseudonüümi A. J. ja Brutus all paarkümmend poliitilise suunaga juhtartiklit.
Ta töötas aastatel 1901–1902 Põllumehe toimetuses, 1902–1905 Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsis ja 1906–1919 Põhja-Eesti Põllumeeste Keskseltsi juures põllutööinstruktorina, 1910–1918 kuukirja Talu toimetajana. On olnud 1919–1921 ajalehe Kaja toimetuse liige ja ajakirja Põllumees toimetaja ning 1920–1932 Eesti Põllumeeste Keskseltsi Põhja-Eesti maaparandusbüroo juhataja, ühtlasi Tallinna ja Harjumaa põllumeeste seltside juhatuste esimees. Oli Riigikogu III ja IV koosseisu liige. 1911. aastal rajas koos veel kahe põllutööinstruktoriga Keila Karjakülla sookatsejaama. Temalt on ilmunud põllumajandusalaseid uurimusi.
Mälestuse jäädvustamine
Talle on püstitatud Suure-Jaani kalmistule mälestusmärk.
August Vann
August Vann (23. oktoober 1884 Varbola vald, Harjumaa – 6. veebruar 1942 Sverdlovsk) oli Eesti põllumees ja poliitik.
Jüri Jegorov
Jüri Jegorov (26. veebruar 1972 Tallinn – 1. aprill 2011) oli Eesti tarbegraafik.
Ta õppis aastatel 1984–1988 Tallinna Kunstikoolis ja 1992–1996 Tallinna Kunstiülikoolis vabagraafika erialal. Alates 1994. aasta sügisest töötas ta tarbegraafikuna.
Villane lodjapuu
Eri süstemaatikates liigitatakse villane lodjapuu kas muskuslilleliste või kuslapuuliste sugukonda.
Kirjeldus
Villane lodjapuu võib kasvada kuni nelja meetri kõrguseks. Lehed on ovaalsed või munajad, saagja servaga, teritunud tipuga, 6–12 cm pikad, pealt tumerohelised, alt hallikasrohelised ja tihedalt karvased. Õitseb mais-juunis, õied on väikesed, kollakasvalged ja paiknevad võrsete tipul kuni 10 cm. Vili on marjataoline luuvili ühe lapiku seemnega, algul punane, valminult must ning valmib septembris. Oksad on vanalt hallikad ja rohelised, noorelt hallikad ja kaetud viltjate karvadega. pisi|Viljad
Levila
Areaaliks on Kesk- ja Lõuna-Euroopa, Väike-Aasia ja Põhja Aafrika. Villane lodjapuu on Eestisse sisse toodud võõrliigina.
Kasvutingimused
Villane lodjapuu on külmakindel, küllaltki varjutaluv. Eelistab viljakat lubjarikast mulda. pisi|Õied
Kasutamine
Eestis on villane lodjapuu palju haljastuses kasutatav ilupõõsas. Silmapaistvalt ilusad on tema marjad ja õied.
Saku tiik
Saku tiik on tiik Harju maakonnas Saku vallas Saku alevikus. Veekogu pindala on 0,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 475 m.
Paget Brewster
Paget Valerie Brewster (sündinud 10. märtsil 1969 Concordis Massachusettsi osariigis) on USA näitleja ja laulja.
Ta on mänginud Emily Prentissi kriminaalseriaalis "Kurjuse kannul". Seriaalis "Sõbrad" mängis ta 1997–1998 Kathyt. Seriaalis "Kaks ja pool meest" mängis ta 2005 Jamie Eckleberryt. Komöödiaseriaalis "Moodne perekond" mängis ta 2013. aastal Trishi.
2006. aasta filmis "Elumere lainetel" ("The Big Bad Swim") mängis ta Amy Piersonit.
Eesti Muusikakogude Ühendus
Eesti Muusikakogude Ühendus (lühend: EMKÜ) on aastal 1991 asutatud organisatsioon, kuhu kuuluvad muusikateavikute ja -info kogumise ja vahendamisega tegelevad ühendused, asutused jt üksused, samuti üksikisikud.
EMKÜ peaülesandeid on edendada muusikakogude omavahelist koostööd.
Aastast 1994 on EMKÜ Rahvusvahelise Muusikaraamatukogude Liidu (IAML) Eesti rahvuslik sektsioon.
Soome jäähokiliiga
Soome jäähokiliiga (SM-liiga, tuntud lihtsalt kui Liiga) on kõrgeim jäähokiliiga Soomes.
Liiga loodi 1975. aastal ning see asendas SM-sarja, mis oli olnud suuremas osas amatöörliiga.
Alates hooajast 2015–16 on liigas mängivate klubide arv olnud 15. Liiga põhihooaeg kestab tavaliselt septembrini aprillini. Põhihooaja kuus parimat klubi pääsevad otse väljalangemismängude veerandfinaali. Kohtadele 7.–10. jäänud klubid selgitavad omavahel välja veel kaks edasipääsejat. Väljalangemismängude võitjast saab Soome meister. Võitjaklubi pälvib Kanada-malja. Liigast väljalangejaid ei selgitata.
Alates 1976. aastast on Soome meistriks tulnud kümme klubi. Kõige edukamad klubid on Tappara, mis on võitnud 12 korral, TPS, mis on võitnud kümnel korral, ja Kärpät, mis on võitnud kaheksal korral.
Soome jäähokiliigat peetakse Euroopa üheks kõige tugevamaks jäähokiliigas Venemaa KHL-i järel ja rootslaste SHL-i kõrval.
Meeskonnad hooajal 2022–2023
pisi|[[Tappara ja Tampere Ilvese matš Nokia Arenal]]
Auhinnad
Igal hooajal antakse välja järgmised individuaalsed auhinnad järgmistes kategooriates:
UTC−11:00
pisi|500px|UTC-11 UTC−11:00 on ajavöönd, milles aeg on 11 tundi taga maailmaajast UTC. Selle keskmeridiaan on 165° W.
Vööndis asuvad Ameerika Ühendriikidele kuuluvad Ameerika Samoa, Jarvise saar, Kingmani riff, Midway saared ja Palmyra atoll ning Uus-Meremaale kuuluv Niue.
Luis Suárez (täpsustus)
Luis Suárez on mitme tuntud inimese nimi:
Söding-Sankt Johann
Söding-Sankt Johann on 2015. aastast vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Voitsbergi ringkonnas.
pisi|Söding-Sankt Johanni kihelkonnakirik
Vald loodi Steiermargi vallareformi osana 2014. aasta lõpus, kui ühendati endised vallad Söding ja Sankt Johann-Köppling.
Söding-Sankt Johann asub Grazist edelas.
Kiisi
Kiisi oli küla Hiiumaal. Küla jääb tänapäeval Esiküla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Esikülaga.
Külast on teateid alates 1938.
Samsung Galaxy S9
Samsung Galaxy S9 ja Samsung Galaxy S9+ (lühendatult S9 ja S9+) on Androidi operatsioonsüsteemiga nutitelefonid, mida Samsung Electronics toodab Samsung Galaxy S-seerias. Nutitelefonid avalikustati 25. veebruaril 2018 Barcelonas (Hispaanias) toimunud Mobile World Congressil kui Samsung Galaxy S8 ja S8+ järeltulijad.
Galaxy S9 ja S9+ on S8-ga (eelkäija) peaaegu identsete omadustega, millel on sama kuva suurus ja kuvasuhe. Üheks kõige kõrgemalt hinnatud muudatust S8 seeria ja S9 seeria vahel on see, et Galaxy S9 sõrmejäljelugeri asukoht on muutunud. S8 seeria puhul leidus sõrmejäljeluger kaamera kõrval, kuid S9 puhul on see paigutatud kaamera alla. Lisaks sellele on Galaxy S9 kaamerat täiustatud mitme täiendusega, nagu näiteks aegluup (inglise keeles Slow Motion). S8 seeria puhul oli kaadrisagedus 240 kaadrit sekundis (FPS), siis S9 puhul on see 960 FPS, et saaksid jäädvustada õige momendi. Kaamera toimib nagu inimese silm (täpsemalt vikerkest), kus kaamera katik kohandab automaatselt ava suurust vastavalt sellele, kas on valgust on liiga palju või vähe.
Telefon on saanud üldiselt häid ja soosivaid ülevaateid, kusjuures kriitikud kiidavad eeskätt täiustatud kaamerat ja sobivas kohas asuvat sõrmejäljelugerit. Kuid kritiseerivad seda, et S9 ja S9+ nutitelefonid olid suhteliselt sarnased Galaxy S8 seeriaga.
Avalikustamine
Paljude Galaxy S9 funktsioonide ja disainimuudatuste teave lekkis internetti mitu nädalat enne ametlikku avalikustamist ja ametlik video lekkis paar tundi enne avalikustamist.
Hind
Pajudes lekkimistes mainiti ekslikult, et S9 ja S9+ on veel kallimad kui nende eelkäijad, kuid Ameerika Ühendriikides maksab lukustamata S9 719,99 dollarit ja lukustamata S9+ 839,99 dollarit, vähem kui S8.
Riistvara
Galaxy S9 ja S9+ esiküljed näevad välja identsed S-seeria 8. generatsiooni omadega. Mõlemal on Super AMOLED 1440-p ekraan, mille kuvasuhe on 18,5:9. S9-l on 5,8-tolline ekraanipaneel, kuid S9+ kasutab suuremat ekraanipaneeli, 6,2 tolli.
Enamikus riikides on S9 ja S9+ telefonidel Samsung Exynos 9810 SoC protsessori versioon peal. Kuid Ameeika Ühendriikides, Kanadas, Hiinas, Hongkongis, Jaapanis ja Ladina-Ameerikas müüdi Qualcomm Snapdragon 845 SoC protsessori versiooni.
S9 on varustatud 4 GB RAMiga, kuid S9+ on 6GB RAM. Mõlemal telefoni versioonil on valida kolme erineva mälu suuruse vahel (64 GB, 128 GB ja 256 GB). Olemas on ka mircoSD-kaardi võimalus, mille mälu saab olla kuni 400 GB.
Aku võimsuste suurus on sama suured on nende eelkäijatel: S9 puhul 3000 mAh ja S9+ on 3500 mAh.
S9 ja S9+ stereokõlarid on AKG seadistusega telefonidel on ka Dolby Atmose ruumilise heli tugi. Lisaks sellele on S9 ja S9+ üks vähestest nutitelefonidest, millel on veel 3,5 mm kõrvaklappide pesa.
Kõige märgatavam muudatus S9-l ja S9+-l on tagaküljel asuv sõrmejäljelugeri andur. S8 seeria telefonidel asus sõrmejäljelugeri andur kaamera kõrval, siis S9 seeria omadel asub see mugavuse nimel kaamera all. Lisatud on turvalisem avamismeetod, kus näotuvastus ja iirise skaneerimine on ühendatud Intelligent Scaniga.
Mõlemad telefoni versioonid on saanud kaamerale täiustusi. S9+-l on topelt objektiiviga kaamera, nagu ka Samsung Galaxy Note 8-l, kuid S9-l on ainult üks kaamera tagaküljel. Mõlemal telefonil (S9 ja S9+) on kahekordne ava tagumisel kaameral, mis saab vahetada f/1.5 ja f/2.4 ava vahel sõltuvalt valgustingimustest. Nutitelefonid suudavad teha 4K-videoid kiirusega 60 kaadrit sekundis, 1080p 240 kaadrit sekundis ja 960 kaadrit sekundis Super Slow-Motioni režiimis @720p. AR Emoji, on sarnane Apple'i Animoji funktsioonile, mis on saadaval iPhone X-ile. Uus funktsioon laseb kasutajal luua ise emotikone iseendast. Selle funktsiooni jaoks on ette nähtud kolmanda osapoole rakenduse tugi.
Tarkvara
S9 ja S9+ peal on Android 8.0 Oreo mobiilne operatsioonisüsteem, millel on ka Samsungi Samsung Experience 9.0 väljanägemine. See pakub tihedamat ühendamist Bixbyga, näiteks kaamera kasutamist elava keele tõlkimiseks. Lisaks sellele saab telefoni kasutada horisontaalselt avakuval.
Vastuvõtt
John McCann Techradarist kiitis täiustatud kaamerat ja sõrmejäljeanduri uut asukohta, kuid kritiseeris seda, et see sarnanes liiga palju eelkäijaga (Galaxy S8) ja oli piiramatu arv AR Emoji funktsioone.
Brian Heater TechCrunchist arvustas S9+ 8. märtsil 2018 ja ütles, et telefon põhineb S8 edu mitmel viisil.
Computer World andis nutitelefonile positiivse ülevaate ja ütles, et telefon on mõõdetavalt parem kui tema eelkäija, kuid märkis seda, et pole eriti uusi funktsioone, mis oleksid põnevad. PC Magazine andis ka S9-le ja S9+-le positiivse hinnangu.
8. märtsil ütles Todd Haselton CNBS-ist, et S9+ on S9-st parem selle poolest, et S9+-il on suurem ekraan, teine kaamera tagaküljel, samuti rohkem RAM-mälu ja võimsam aku.
Samuel Gibbs The Guardianist andis S9+-ile 5/5 tähte, mille pealkirjaks oli (inglise keeles) "the best big-screen smartphone by miles". Ekraani ja kaamerat kiideti, kuid arvustas seda, et aku eluiga võib olla parem. Samuel Gibbs hindas ka kõrvaklappide pesa lisamist hoolimata sellest, et paljudel muudel telefonidel kõrvaklappide pesa pole.
Suurem S9+'i kaamera sai DxOMarki poolt skooriks 99, mis oli sel ajal kõige kõrgem skoor antud nende poolt mobiiltelefoni kaameratele. Hiljem ületasid Galaxy 9-seeria telefone Huawei P20 ja P20 Pro, mille skooriks olid vastavalt 102 ja 109.
Puuteekraani probleemid
Umbes nädal aega pärast seadmete väljalaskmist hakkasid kasutajatel tekkima probleemid puuteekraaniga: kasutaja ei saanud mingil kindlal ekraanialal oma puudutust registreerida, isegi pärast tehaseseadete lähtestamist. Kasutajad hakkasid seda kutsuma dead zone'iks (inglise keelest tõlkides: surnud ala). On öeldud, et Samsung tegeleb selle probleemiga.
Salatsi piiskopilinnus
Salatsi piiskopilinnus (läti Salacgrīva – "Salatsi-Jõesuu", Salacas pilskalns, saksa Salis, Salismünde) oli piiskopilinnus Salatsis Salatsi jõe parempoolsel ehk põhjakaldal Salatsi luteri kirikust lõunakagu pool ja umbes 700 m kaugusel praegusest meresadamast. 500 m põhja pool voolab Liivi lahte Kickinurga oja. Läti haldusjaotuse järgi jääb linnusekoht Lätti Limbaži piirkonda. Linnus hävis Põhjasõjas.
Muinasajal kuulus Salatsi liivlaste Metsepole (Metsapoole) maakonna rannaäärsesse põhjapiirkonda. Vene tsaaririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Liivimaa kubermangu Volmari maakonna Salatsi kihelkonnas (Kirchspiel Salis).
Linnuseplatoo asub kõrgusel umbes 6 m üle merepinna.
pisi|Vaade linnuse asukohale Via Baltica sillalt. Linnusemäest vasakul näha ka luteri kiriku torn
Nimekujud
Nimekujud:
Ajalugu
pisi|Vaade sadama poolt Salatsi kirikule ja paremal asetsevale linnusemäele J. C. Brotze joonistusel (1780)
Linnuse rajamisest piiskopkonna lõpuni
Salatsi jõe suudmes asus laevasõidu jaoks soodne sadamakoht. Nagu vana liivlaste legend jutustab, jäänud Bremenist tulnud saksa kaupmehed esimest korda kõigepealt Salatsi jõe suudmes ankrusse ja siis alles liikunud mööda rannikut lõunasse Väina jõe poole, kuhu hiljem siis Riia linn asutatud.
Juba V–VI sajandist saadik olevat jõesuudmes seisnud liivlaste linnus, mille vallutanud viikingipealik Trommel. Hilisema linnuse vallikraavidest on millalgi leitud vana laeva jäänused.
1206. aastal läks Salatsi ühes kogu liivlaste Metsepole (Metsapoole) maakonnaga Riia piiskopi Albert von Buxhövdeni omandusse ja järgmisel aastal rajati sinna kauplemisplats.
1216, nagu on üles tähendatud Henriku Liivimaa kroonikas, tulid saarlased Salatsi jõele, sõitsid ülesvoolu kuni Asti (Burtnieki) järveni ja rüüstasid seal ümberkaudu lätlaste külasid. See oli ka Riia peapiiskopkonna ainuke meresadam, nii et linnust oleks sinna sadama kaitseks vaja olnud juba õige varakult.
1226. aastaks pakutakse linnuse ehitamise aega ajaloolase Johann Gottfried Arndti oletusele (1753) tuginedes, kuid dokumentaalset tõestust sellele ei ole. (Kuigi ka lätlased väidavad olevat mõningaid sellekohaseid andmeid.)
Sofia Goggia
pisi|Sofia Goggia (2017) Sofia Anna Vittoria Goggia (sündinud 15. novembril 1992 Bergamos) on Itaalia mäesuusataja, olümpiavõitja (2018).
Salatsi piiskopilinnus
Linnuse rajamisest piiskopkonna lõpuni
1368 on dokumentides paika mainitud Riia peapiiskopkonna sadamana.
Sofia Goggia
Oma esimestel maailmameistrivõistlustel osales ta 2013. aastal Schladmingis, kus parimaks kohaks jäi ülisuurslaalomis saadud neljas koht.
Salatsi piiskopilinnus
Linnuse rajamisest piiskopkonna lõpuni
pisi|Vaade Salatsi linnuse läänebastionile. Ees osaliselt täidetud vallikraav. Paremale jääb Salatsi jõgi
Sofia Goggia
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Sankt Moritzis võitis ta suurslaalomis pronksmedali.
Rhade
Rhade on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Rotenburgi kreisis.
Sofia Goggia
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta olümpiavõitjaks kiirlaskumises.
Kohtusüsteem Mandri-Euroopalikus õigussüsteemis
Mandri-Euroopa õigussüsteem (ingl Continental European legal culture) on õigussüsteem (seadusõigus), mille kesksel kohal on seadused ja õigusaktid ning õigus on riigi loodud.
Salatsi piiskopilinnus
Linnuse rajamisest piiskopkonna lõpuni
pisi|Vaade idapoolsele bastionile lõunabastioni asukohast
Rhade
Valla pindala on 24,44 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1066 inimest.
Kohtusüsteem Mandri-Euroopalikus õigussüsteemis
Maailmas on kasutusel viis õigussüsteemi: Mandri-Euroopa õigussüsteem (tsiviilõiguse süsteem), üldine õigus, usuõigus, tavaõigus ja pluralism. Iga riik on süsteemi endale vajalikult mugandanud ja välja töötanud erisuse.
Sofia Goggia
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Åres võitis ta ülisuurslaalomis hõbemedali, kaotades võitjale Mikaela Shiffrinile kõigest kahe sajandikuga.