cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uvalde maakond
Maakond moodustati 1850. aastal. See on nimetatud Juan de Ugalde (1729–1816) järgi, kes oli kuberner Coahuila osariigi alal.
2020. aasta rahvaloenduse seisuga elas maakonnas 24 564 inimest.
2022. aastal toimus maakonnas Robbi koolitulistamine, mis oli Texase osariigi ajaloo ohvriterohkeim koolitulistamine.
Vincent Janssen
pisi|Vincent Janssen (2016) Vincent Petrus Anna Sebastiaan Janssen (sündinud 15. juunil 1994 Heeschis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib ründajana Belgia kõrgliigaklubis Antwerp.
Ta alustas profikarjääri 2013. aastal Hollandi esiliigaklubis Almere City. 2015. aastal liitus ta Hollandi kõrgliigaklubiga AZ Alkmaar. Hooajal 2015–16 lõi ta Hollandi kõrgliigas 27 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt. Samal hooajal valiti ta Hollandi jalgpalli aasta uustulnukaks.
2019. aasta juulis liitus ta Mehhiko kõrgliigaklubiga Monterrey. 2019/20. Apertura-hooajal tuli ta klubiga Mehhiko meistriks. 2021. aastal võitis ta klubiga CONCACAF-i Meistrite Liiga.
Debüüdi Hollandi jalgpallikoondises tegi Janssen 2016. aastal. Oma teises koondisemängus 29. märtsil 2016 lõi ta Inglismaa vastu värava.
Tema ema Annemarie Verstappen on endine ujuja.
Ulten
thumb| thumb|Ulteni valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Ulten (itaalia: Ultimo) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Bolzanost läänes.
Frazioni
Ulteni vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) St. Gertraud (San Gertrude), St. Nikolaus (San Nicolò) ja St. Walburg (Santa Valburga).
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 99,40% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 0,53% itaalia keelt ja 0,07% ladiini keelt.
Kirjastus SEIK
Kirjastus SEIK on Eesti kirjastus, mis tegeleb kinkeraamatute, kalendrite, kalendermärkmike ja teiste kinketoodete kirjastamise ja väljaandmisega. Kirjastus tegutseb Tallinnas. Kirjastuse algataja on Rudolf-Gustav Hanni.
Ajalugu
Kirjastus SEIK sai alguse 2011. aastal Pärnu Raeküla kooli 8. klassis loodud minifirmast Tegude Kalender. Tegude Kalendri igale päevale on kantud üks heategu, mida sellel päeval ära teha.
Liidia Tuulse
Liidia Tuulse (neiupõlvenimi Liidia Haas; 18. märts 1912 Hummuli vald Soe – 17. märts 2012 Sköndal, Stockholm) oli eesti luuletaja.
Kirjastus SEIK
Ajalugu
2013. aastal võttis Tegude Kalender osa programmist ENTRUM, koos kalendritootjaga Timer anti välja Noortepäevik.
Liidia Tuulse
Liidia Tuulse õppis Veisteri eraalgkoolis ja Valga Tütarlaste Gümnaasiumis. Aastail 1929–1934 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas filosoofiat, germaani filoloogiat ja kunstiajalugu (lõpetas cum laude). Seejärel jätkas õpinguid Königsbergi ja Stockholmi ülikoolis. Aastal 1938 sai filosoofiamagistri kraadi. Ta magistritöö oli koolilaste muusikaõpetusest.
Aastal 1944 põgenes Liidia Tuulse koos perega Rootsi.
Liidia Tuulse oli Eesti Kirjanike Liidu liige, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi auvilistlane.
Isiklikku
Liidia Tuulse abikaasa Armin Tuulse oli kunstiteadlane, poeg Toomas Tuulse on helilooja ja koorijuht.
Kirjastus SEIK
Ajalugu
2017. aasta jaanuarist tegutseb ettevõtte nime Kirjastus SEIK all.
Ülemsaksa keel
pisi|Ülemsaksa keele levila kaart Ülemsaksa keel (saksa keeles Oberdeutsch, baieri keeles Obadeitsche ja alemanni keeles Oberdytsche) on, mida kõneldakse ja kirjutatakse põhiliselt lõunapoolsel Saksamaal (Baieri ja Baden-Württembergi liidumaad) ning Austrias ja Šveitsis ning Itaalias Bolzano provintsis, vähesel määral Grand Esti idapiirkonnas Prantsusmaal.
Jūra
pisi|Jūra jõe asendiplaan Jūra (saksa keeles vanasti Jura) on jõgi Leedus, Nemunase parempoolne lisajõgi. Jõgi voolab Leedu lääneosas Žemaitijas ja Väike-Leedus.
Jõe pikkus on 172 km ja valgla on 3994 km². Jõe lang on 0,8 meetrit kilomeetri kohta. Veerikkaim parempoolne lisajõgi on Ežeruona, veerohkeim lisajõgi aga Šešuvis.
Jūra algab Rietavase omavalitsuse territooriumil Jankaičiai külas. Jõgi voolab üldjoontes lõunasse, läbides Šilalė ja Tauragė rajoone ning Rietavase omavalitsust. Alamjooksul voolab Jūra läbi Pagėgiai omavalitsuse.
Rietavase omavalitsuse territooriumil jääb jõe kaldale Rietavase linn. Šilalė rajoonis asuvad jõe kaldal Kvėdarna alev ja Pajūrise alev. Tauragė rajoonis jääb jõe kaldale Tauragė linn, see on ka suurima elanike arvuga asula jõe ääres. Tauragės ja Balskais on jõel veehoidlad.
Jūra keskjooksul asub Pagramantise regionaalpark, kus jõe org on sügavaim ja kus selle kaldal asuvad mitmed paljandid (kõrgeim 25 meetrit). Jõe kaldal asuvad ka kümme linnamäge.
Keskküla mõis
Keskküla mõis (saksa keeles Kesküll) oli rüütlimõis Kirbla kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Mõis rajati tõenäoliselt 17. sajandil.
19. sajandil ja 20. sajandi algul olid mõisa omanikud Fersenid. 1883. aastal müüs Alma von Maydell ja tema neli last Keskküla mõisa Läänemaa kreisisaadik Nikolaivon Fersenile hinnaga 60 000 hõberubla. 1897. aastal, Nikolai Gotthard Georg von Ferseni surma järel 1896, pärisid mõisa tema 5 poega (Lorenz Nikolai Arthur von Fersen, Erich Bernhard Nikolai Lorenz von Fersen, Kurt Konstantin Ernst von Fersen, Otto Wilhelm Karl von Fersen, Axel Georg Theodor Hermann von Fersen), igaüks 2/14 osas ja 4 tütart (Dorothea (Dora) von Fersen, Margarethe Else Dorothea Nelly von Fersen, Antonie (Tony) Johanna Bertha von Fersen, Helene Auguste Dorothea von Fersen), igaüks 1/14 osas. Neile kinnistati Keskküla ja Kirbla mõis. 1901. aastal läks Keskküla koos Kento maatüki ja Kirbla mõisaga (2262 tessatiini) pärijatevahelisel kokkuleppel parun Axel Georg* Theodor Hermann von Fersenile (1870–1943).
Täri pärn
Puu rinnasümbermõõt on 685 cm ja kõrgus 12 m.
Carl Victor Kupffer
Carl Victor Kupffer (25. veebruar 1819 Mazirbe – 29. aprill 1896 Tartu) oli Tartu linnapea 1877. aastal, Tartu esimene linnapea 19. sajandil.
Enne linnapeade institutsiooni taastamist oli Kupffer Tartu justiitsbürgermeister.
Normani maakond
Normani maakond (Norman County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Ada.
Margo Külaots
pisi|Margo Külaots Margo Külaots (sündinud 1. juulil 1972 ) on eesti energeetikategelane.
Normani maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 1881. aastal.
Margo Külaots
Haridus
Ta on lõpetanud 1990. aastal Tartu 10. Keskkooli ja 1994. aastal Tartu Ülikooli majandusküberneetika erialal ning 2020. aastal Tallinna Tehnikaülikooli, kus õppis magistrikava "Digimuutused ettevõttes". On korporatsiooni Revelia liige.
Töökäik
1994. aastast on ta tegutsenud soojusmajanduse valdkonnas.
Normani maakond
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Margo Külaots
Töökäik
Margo Külaots on 2009. aastast Fortum Tartu AS-i juhatuse esimees ja 2011. aastast Fortum Eesti AS-i juhatuse esimees. Lisaks on ta AS Fortum Tartu tütarettevõtete AS Anne Soojus, AS Tartu Keskkatlamaja ja AS Tartu Jõujaam nõukogude esimees. Ta on olnud ka aktsiaseltside Eesti Gaas ja EG Võrguteenus ja Võrguteenus Valdus nõukogu liige.
Lierde
Lierde on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.
Asulad
Lierde jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Oleksandr Turtšõnov
Oleksandr Turtšõnov (ukraina keeles Олександр Валентинович Турчинов; sündinud 31. märtsil 1964 Dnipropetrovskis) on Ukraina poliitik, stsenarist, majandusteadlane ja riigiametnik.
Ukraina poliitikas
Juba Nõukogude aja lõpul oli Turtšõnov lähedalt seotud Ukraina tulevase presidendi Leonid Kutšmaga, kelle lähikonda ta kuulus ka pärast Kutšma määramist peaministriks 1992. aastal. Samuti on tal tihedad sidemed kaaslinlase Julija Tõmošenkoga, kelle erakonnas kandideeris Turtšõnov 2008. aastal Kiievi linnapeaks. 1994. aastal asutas ta koos Pavlo Lazarenkoga partei Hromada, mille nimekirjas ta 1998. aastal esmakordselt parlamenti valiti.
Oleksandr Turtšõnov oli erakonna Batkivštšõna esimene aseesimees. Kui Julija Tõmošenko teine valitsus 3. märtsil 2010 lagunes, oli Turtšõnov kui esimene asepeaminister ex officio peaministri kohusetäitja, kuni Ülemraada määras 11. märtsil 2010 peaministriks Mõkola Azarovi.
2014. aasta 23. veebruarist kuni 7. juunini Ukraina presidendi kohusetäitja, alates 16. detsembrist 2014 Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu sekretär.
2014. aasta sündmused
Turtšõnov oli 22. veebruarist 2014 kuni 27. novembrini 2014 Ukraina Ülemraada esimees ning oli presidendi kohusetäitja pärast Viktor Janukovõtši tagandamist ametist 21. veebruaril 2014. Ta määrati ka Ukraina valitsuse koordinaatoriks, ehkki Sergi Arbuzov jätkas peaministrina (teda ei tagandatud). Turtšõnovi tunnistasid legitiimseks presidendiks Euroopa Liit ja USA. Venemaa on avaldanud kahtlust Ukraina parlamendi ja uue võimu otsuste seaduspärasuses. 2014. aasta septembris asutas ta koos Arseni Jatsenjukiga uue poliitilise partei Rahvarinne, mis osales edukalt 2014. aasta Ukraina parlamendivalimistel ja sai 82 kohta.
Teosed
2004. aastal avaldas raamatu "Hirmu illusioon", mille ainetel tehtud samanimeline Ukraina film esilinastus 2008. aastal; ta kirjutas ka filmi stsenaariumi.
Isiklikku
Ta on majandusteaduse doktor. Ta on abielus Ganna Turtšõnovaga ja tal on üks poeg. Usutunnistuselt on ta baptist.
Val Verde'i maakond
Val Verde'i maakond (Val Verde County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Del Rio.
Maakond moodustati 1885. aastal.
Hanila Pauluse kogudus
EELK Hanila Pauluse kogudus on luterlik kogudus Hanilas. pisi|[[Hanila Pauluse kirik]] Kogudus kuulub EELK Lääne praostkonda.
Koguduse õpetaja on Lembit Tammsalu, organist Anu Kurm. Juhatuse esimees on Andrus Eilaste.
Jumalateenistused on kuu teisel ja neljandal pühapäeval algusega kell 15.00 Hanila Pauluse kirikus.
Õpetajad
Vt. Hanila Pauluse koguduse vaimulikud
Talcahuano
Talcahuano on linn Tšiilis Bío-Bío piirkonnas.
Linnas on 171 383 elanikku (2002).
Matīši kirik
Matīši kirik (ametlikult Matīši Matteuse kirik) on luteri kirik Lätis Matīšis. See on Matīši kihelkonnakirik. Hoone asub aadressil Kalna iela 3.
Kirik on riikliku kaitse all olev arhitektuurimälestis.
Matīši kihelkond moodustati aastal 1678, ent kihelkonnakirik ehitati alles aastal 1687. Kiriku projekteeris Riia Peetri kiriku kellatorni projekteerinud Rupert Bindenschu. Ka selle kiriku kellatorn sarnaneb Peetri kiriku omaga, ent on märgatavalt väiksem (45 meetri kõrgune). Kiriku kantsel ja altar on pärit 17. sajandist.
Aastail 1838–1840 kirikut remonditi. Aastal 1908 remonditi kirikutorni ja toona sai see tänapäevase väljanägemise.
Merike Kütt
Merike Kütt (sünninimi Metsa, sündinud 2. aprillil 1968 Elvas) on eesti luterliku kiriku vaimulik, EELK Narva-Jõesuu koguduse õpetaja.
Merike Kütt on lõpetanud Nõo Keskkooli (1986, hõbemedal), Eesti evangeelse luterliku kiriku usuteaduse instituudi usuteaduse erialal (1999) ning saanud samast õppeasutusest religioonipedagoogika magistrikraadi (2011). Ristitud ja konfirmeeritud aastal 1990 EELK Vigala koguduses. 16. septembril 1999 ordineeriti ta diakoniks ja 31. detsembril 2000 preestriks.
Teenis aastatel 1999–2013 kaitseväe kaplanina (kaitseväe staabi- ja sideüksuste väljaõppekeskuse üksik-sidepataljoni kaplan 1999–2005, logistikakeskuse lahinguteenindustoetuse väljaõppekeskuse tagalapataljoni kaplan 2005–2007, jalaväe väljaõppekeskuse Üksik-Vahipataljoni kaplan 2007–2009, Põhja kaitseringkonna kaplan 2009–2013).
Alates 1. oktoobrist 2013 oli ta justiitsministeeriumi vanglate osakonna nõunik-peakaplan. Aastal 2019 määrati Kütt EELK Viru praostkonna vikaarõpetajaks ning alates 1. septembrist 2022 on ta EELK Narva-Jõesuu koguduse õpetaja.
Iguumen
Iguumen (kreeka keeles ἡγούμενος hēgumenos 'juhtija') on õigeusu mungakloostri ülem. Nunnakloostri ülem on vastavalt iguumenja.
QAnon
QAnon on vandenõuteooria, mille kohaselt juhib Ameerika Ühendriike salajane pedofiilidest, satanistidest ja inimsööjatest koosnev grupp.
QAnon oli USA-s levinud peamiselt aastatel 2018–2020, olles Pizzagate'i vandenõuteooria edasiarendus ja laiendus.
2021. aasta 6. jaanuaril osalesid sajad selle teooria pooldajad USA Kapitooliumi ründamisel.
Pangodi mäed
Pangodi mäed (ka: Tamsa mäed) on seljakud Tartu maakonnas Nõo vallas.
Mäed on aastast 1966 kaitse all (Pangodi mägede kaitseala).
Juhan Pukspuu
Juhan Pukspuu on Jaan Krossi alter ego romaanis "Wikmani poisid".
Teleseriaalis "Wikmani poisid" kehastas Juhan Pukspuud Ain Mäeots.
Rahvuslik Liit "Kõik Läti eest!" – "Isamaale ja Vabadusele/LNNK"
'''Rahvuslik Liit "Kõik Läti eest!" – "Isamaale ja Vabadusele/LNNK" (Nacionālā apvienība "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK"; lühendatult NA või VL-TB/LNNK''') on poliitiline ühendus Lätis, kuhu kuuluvad erakonnad Kõik Läti Eest! ja Isamaale ja Vabadusele/LNNK. Mitmete politoloogide hinnangul on tegu paremäärmusliku organisatsiooniga. 2018. aasta parlamendivalimiste järel on Rahvuslik Liit Seimis 13 kohaga suuruselt neljas kuni viies partei. Nad on alates 23. jaanuarist 2019 koalitsioonis Arturs Krišjānis Kariņši valitsuses koos erakonnaga Ühtsus, Uue Konservatiivse Parteiga, erakonnaga Kellele kuulub riik? ja valimisliiduga Arengu eest/Poolt!. Neil on valitsuses kultuuri- ja põllumajandusministri koht (Dace Melbārde ja Kaspars Gerhards).
Gaidis Bērziņši ja Raivis Dzintarsi ühiselt juhitud Rahvuslik Liit oli koalitsioonipartner Valdis Dombrovskise valitsuses ja Laimdota Straujuma valitsuses.
20. juunil 2013 Riigikogule tehtud pöördumises hoiatas Rahvuslik Liit Eestit 2006. aastal piirilepingut sõlmides Läti poolt tehtud vigade eest ja tunnustas Tartu rahu järjepidevust.
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimised Eestis
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimised Eestis toimusid 25. mail 2014, eelhääletamine 19.–21. mail ja elektrooniline hääletamine 15.–21. mail. Need olid kolmandad Euroopa Parlamendi valimised Eestis. Eestist valiti europarlamenti 6 saadikut.
Valimised toimusid tavapärase juuni alguse asemel mai lõpul. Valimised otsustati ettepoole tuua, et anda rohkem aega Euroopa Komisjoni presidendi valimisteks ning kuna need oleks muidu langenud nelipühade nädalavahetusele, mil mitmes liikmesriigis on koolivaheaeg.
Kui eelmised valimisnimekirjad 2009. aastal toimusid suletud nimekirjadega, siis seekord kasutati taas avatud nimekirju nagu 2004. aastal. Seega osutus valituks mitte nimekirja eesotsas olev, vaid enim hääli kogunud kandidaat.
Kandidaadid
Keskerakonna kandidaadid järjestati valimiskonverentsil 5. aprillil. Nimekirja juhtis erakonna esimees ja Tallinna linnapea Edgar Savisaar. Talle järgnesid Riigikogu liikmed Jüri Ratas, Mihhail Stalnuhhin, Kadri Simson, Enn Eesmaa, Aadu Must, Priit Toobal ja Aivar Riisalu, hiljuti parteisse astunud politoloog Kerstin-Oudekki Loone ning Riigikogu liikmed Mailis Reps, Ester Tuiksoo ja Yana Toom.
Eesti Reformierakond kinnitas 12-liikmelise nimekirja 2. märtsil toimunud üldkogul. Nimekirjas olid välisminister Urmas Paet, rahandusminister Jürgen Ligi, kultuuriminister Urve Tiidus, riigikogu liikmed Urmas Klaas, Kaja Kallas, Arto Aas, Rait Maruste, Aivar Sõerd, Margus Hanson, Igor Gräzin ja Laine Randjärv ning praegune eurosaadik Vilja Savisaar-Toomast. Nimekirja kandideerisid ka erakonna välissekretär Priit Kallakas, noortekogu esimees Joonas Vänto, noortekogu peasekretär Anti Haugas, Järva maakonnaorganisatsiooni juht Kristjan Kõljalg ning Tallinna piirkonda kuuluv Ragnar Pikkel. 28. märtsil teatas Reformierakonna juhatus, et kiitis heaks Andrus Ansipi lisamise europarlamendi valimisnimekirja esinumbrina. Nimekirjast jäi välja Urmas Klaas, kes esitati Tartu linnapea kandidaadiks.
Isamaa ja Res Publica Liidu kandidaatide nimekirjas olid Riigikogu liikmed Marko Mihkelson, Tõnis Palts ja Ene Ergma, Tallinna volikokku kuuluvad Eerik-Niiles Kross, Tarmo Kruusimäe ja Yoko Alender, kauaaegne Riigikogu liige Mart Nutt ning praegune eurosaadik Tunne Kelam. Nimekirjas oli ka ajakirjanik Anvar Samost ja Euroopa Rahvapartei noorteorganisatsiooni YEPP asepresident Linda Eichler.
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekiri selgus 29. märtsil. Nimekirja juhtis professor Marju Lauristin, talle järgnesid senine eurosaadik Ivari Padar, haridus- ja teadusminister Jevgeni Ossinovski, Riigikogu liige Marianne Mikko, kommunikatsioonijuht Natalja Kitam, Kuressaare linnapea Hannes Hanso, näitleja Liina Raud, Riigikogu esimees Eiki Nestor, Tallinna volinik Abdul Hamid Turay, majandus- ja kommunikatsiooniminister Urve Palo, endine erakonna peasekretär Randel Länts ja Riigikogu liige Toomas Alatalu.
Eesti Konservatiivne Rahvaerakond kinnitas oma kandidaatide nimekirja 30. märtsil toimunud üldkogul. Nimekirja juhtisid Martin Helme ja Mart Helme. Neile järgnesid Henn Põlluaas, Leili Utno, Jaak Madison, Andres Lillemäe, Maarika Pähklemäe, Heldur Paulson, Anti Poolamets, Merri Aart, K. Jaak Roosaare ja Paul Tammert.
Eesti Vasakpartei esitas nimekirja, milles oli vaid üks kandidaat, Valev Kald.
Erakond Eestimaa Rohelised esitas nimekirja nelja kandidaadiga, kelleks olid Marko Kaasik, Kai Künnis-Beres, Darja Vorontsova ja Imbi Paju.
Esimesel kandidaatide ülesseadmise päeval, 26. märtsil, viis valimiskomisjonile oma dokumendid üksikkandidaat Roman Ubakivi.
Üksikkandidaadina kandideerisid ka Silver Meikar, Andres Inn, Dmitri Silber, Tanel Talve, Rene Kuulmann, Krista Mulenok, Imre Mürk, Olga Sõtnik, Taira Aasa, Svetlana Ivnitskaja, Hollandi kodanik Joeri Wiersma, Suurbritannia kodanik Lance Gareth Edward Boxall ja kodanikuaktivist Jevgeni Krištafovitš.
Valimisaktiivsus
Valimas käis 36,44% hääleõiguslikest valijatest.
Avaarid
Avaarid (ka avaarlased) on rahvas Dagestanis ja naaberaladel. Kõnelevad dagestani keelte looderühma kuuluvat avaari keelt. Avaarid on suurim Dagestani rahvas.
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimised Eestis
Valimisaktiivsus
E-hääletajate osakaal moodustas 11,45% kõigist hääleõiguslikest kodanikest ja 31,4% valimas käinutest. Protsentuaalselt oli tegu suurima e-hääletajate osakaaluga valimistega alates e-hääletamise kasutuselevõtust 2005. aastal.
Kõige aktiivsemalt hääletati Tallinnas (43,57%), järgnesid Harjumaa (39,85%) ja Tartu (38,8%). Ülejäänud piirkondade valimisaktiivsus jäi allapoole üldist osavõtuprotsenti.
Avaarid
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 35 avaari, neist Tallinnas 22. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 39 avaari (26 meest ja 13 naist). Neist 16 emakeel oli avaari keel ja 23 olid Eesti kodanikud.
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimised Eestis
Tulemused
Valimised võitis Reformierakond, kes sai 79 850 häält ehk 24,3% häältest ja kaks kohta Euroopa Parlamendis, kuhu asuvad enim hääli saanud Andrus Ansip ja Kaja Kallas. Teiseks tuli Keskerakond 73 419 hääle ehk 22,3%-ga. Saadikumandaadi sai enim hääli saanud, kuid nimekirjas alles 12. kohal olnud Yana Toom. Kolmandaks tulnud IRL sai 45 765 häält ehk 13,9% häältest. Valituks osutus nimekirja esinumber Tunne Kelam. Sotsiaaldemokraatlik Erakond sai 44 550 häält ehk 13,6% häältest ning mandaadi sai nende nimekirja esinumber Marju Lauristin. Mandaadi sai ka üksikkandidaat Indrek Tarand, kes kogus 43 369 häält ehk 13,2%.
Avaarid
Avaarid on islamiusulised (sunniidid). Antroloogiliselt kuuluvad avaarid balkani-kaukaasia rassi kaukasoidsesse tüüpi. Avaaride asualad on põhiliselt mägedes.
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimised Eestis
Tulemused
Mandaati ei saanud Eesti Konservatiivne Rahvaerakond, mille nimekiri sai 13 247 häält ehk 4% häältest. Häälte arvult järgnesid üksikkandidaadid Tanel Talve 10 073 häälega (3,1%) ja Silver Meikar 6018 häälega (1,8%). Eesti Iseseisvuspartei poolt andis hääle 4158 valijat (1,3%). Kristiina Ojuland sai 3024 häält (0,9%) ja Krista Mulenok 1266 häält (0,4%). Ülejäänud erakonnad ja üksikkandidaadid said igaüks alla 1000 hääle. Erakond Eestimaa Rohelised sai 986 häält ja Eestimaa Ühendatud Vasakpartei 226 häält.
Guido Muttikas
Guido Muttikas (13. august 1925 Tallinn – 10. november 2007 Tallinn) oli eesti ujuja ja soomepoiss.
Õppis Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledžis, peale selle kooli sulgemist 1940. aastal õppis Gustav Adolfi Gümnaasiumis.
1943. aastal tuli Eesti meistriks 400 m vabaujumises, lisaks võitis 1942 ja 1943 Eesti meistri tiitli 4 × 200 m vabaujumises Tallinna Estonia meeskonnas.
Ta on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Seira mõis
Seira mõis (saksa keeles Seyer) oli Vanamõisa mõisa kõrvalmõis Kirbla kihelkonnas Läänemaal.
Harju-Jaani Ristija Johannese kogudus
pisi|[[Harju-Jaani Ristija Johannese kirik]] pisi|Harju-Jaani Ristija Johannese kirik
EELK Harju-Jaani Ristija Johannese kogudus on luterlik kogudus Raasikul.
Kogudus kuulub EELK Ida-Harju praostkonda.
Koguduse õpetaja on Jaan Nuga, diakon Lev Lekarkin, organist-koorijuht Vaike Laatsarus, organist Marianne Lekarkin. Juhatuse esimees on Kersti Paenurm.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Harju-Jaani Ristija Johannese kirikus, iga kuu esimesel pühapäeval Aruküla kultuurimajas ning iga kuu teisel ja neljandal pühapäeval Kehra sotsiaalkeskuses.
Õpetajad
Vt. Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse vaimulikud
San Pedro de la Paz
San Pedro de la Paz on linn Tšiilis Bío-Bío piirkonnas.
Linnas on 80 447 elanikku (2002).
Victoria maakond (Texas)
Victoria maakond (Victoria County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Samuel Richardson
Richardsonil sündis esimesest abielust viis poega ja tütar, kuid kõik nad surid mõneaastaste vahedega. Pärast oma abikaasa surma abiellus ta hiljem uuesti ja kolis uude kohta elama. Teisest abielust oli tal viis tütart ja üks poeg ning täiskasvanuikka jõudis neist neli tütart. Seega ei olnud tal kedagi, kes võtaks üle tema trükiäri.
Victoria maakond (Texas)
Maakonna halduskeskus on Victoria.
Maakond moodustati 1836. aastal.
Samuel Richardson
51-aastaselt kirjutas Richardson oma esimese romaani, mille ilmumine muutis ta kohe üheks oma aja populaarsemaks ja austatumaks kirjanikuks.
Ta tundis mitmeid 18. sajandi juhtivaaid figuure, sealhulgas Samuel Johnsonit ja Sarah Fieldingut. Londoni kirjanike seltskonnas oli ta rivaaliks Henry Fielding. Mõlemad üksteise kirja stiilidele enda romaanides.
Tema romaan "Pamela" oli pandud nimekirja "Index Librorum Prohibitorum", mis sisaldas katoliiklastele lugemiseks keelatud raamatuid.
Olmstedi maakond
Olmstedi maakond (Olmsted County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Rochester.
Ajalugu
Maakond moodustati 1855. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 144 248.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Baer (Eestimaa aadlisuguvõsa)
Baer, varem ka Bahr ja Bar, aastast 1749 ametlikult Baer Edle von Huthorn on ilmselt Vestfaalist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad Baerid Saksamaal ja Tšiilis.
Ajalugu
Vanimad teadaolevad suguvõsa esindajad on mainitud 1555. aastal Riia kodanikena. Suguvõsa esindaja Andreas Bahr tuli 17. sajandil Tallinna ning sai 1666. aastal kodanikuks ja 1690. aastal Suurgildi oldermanniks.
Andrease poeg oli Henrich Bahr, kes 1749. aastal sai aadlitiitli ja ühes sellega nime Baer Edle von Huthorn.
Baerid rüütelkonna matriklis
1768. aasta 30. jaanuaril (vkj) võeti Baerid Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Saaremaal immatrikuleeriti 1884. aasta 13. detsembril (vkj) Alexander Reinhold Baer Edler von Huthorn (1856−1917). Tema vend Ernst August Baer Edler von Huthorn (1863−1936) võeti Saaremaa matriklisse 14. jaanuaril (vkj) 1902. Asehalduskorra ajal, mil aadlimatriklid olid ajutiselt kaotatud, kirjutati Baerid Eestimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. 1786. aasta 24. augustil (vkj) kanti selle I raamatusse ehk vana aadli hulka Vohnja mõisnik major Andreas Magnus Baer Edler von Huthorn (1726−1787), tema tütar Johanna Elisabeth Baer Edle von Huthorn (1755−1818), Heinrich Johann Edler von Huthorni (1723−maeti 1776) lesk Anna Luise Baer Edle von Huthorn (sündinud Freymann) (1734−1812) ja viimase poeg porutšik Magnus Johann Baer Edler von Huthorn (1765−1825).
Heidelbergi loss
Heidelbergi loss on kuulus loss Saksamaal ja Heidelbergi linna vaatamisväärsus, mis tänapäeval seisab varemetes. Alpidest põhja pool kuulub see tähtsamate renessanssehitiste hulka.
Heidelbergi loss asetseb 80 meetri kõrgusel Köningstuhli mäe nõlval ja paistab vanalinnas hästi silma. Pärast hävingut 17. ja 18. sajandil on loss vaid osaliselt taastatud.
Varaseim ehitis rajati enne 1214. aastat ning see laiendati kaheks lossiks umbes 1294. aastal. 1537. aastal hävitas lossi ülaosa pikselöök. Praeguseid ehitisi laiendati 1650. aastal, enne kui neid kahjustasid sõjad ja tulekahjud. 1764. aastal hävitas teine pikselöök osa uuesti ülesehitatud lossist.
Varasem ajalugu
Heidelbergi on esmamainitud 1196. aastal Heidelberchina. Esimesed märkused Heidelbergi lossist pärinevad 1214. aastast, kui Ludwig I sai selle Hohenstaufeni valitsejalt Friedrich II-lt. Ühtainsat lossi mainiti viimati 1294. aastal. 1303. aastal mainiti juba kahte: ülemine loss Kleiner Gaisbergi mäel, tänapäevase Molkenkuri juures (hävis 1537), ja alumine loss Jettenbühlil (praegune loss).
On teada, et alumise lossi rajamine toimus aastate vahemikus 1294–1303. Matthäus Merian mainib oma 1615. aasta teoses, et prints Ludwig V alustas lossi ehitamist üle saja aasta tagasi. Enamik 18. sajandist ja varasemast ajast pärinevad lossikirjeldused põhinevad Meriani informatsioonil.
Kuningate palee, paavstide vangla
Kui Ruprecht III sai 1401. aastal Saksamaa valitsejaks, oli loss nii väike, et kui ta oma kroonimiselt tagasi jõudis, pidi ta ööbima augustiinlaste kloostris, kus tänapäeval asub ülikooli väljak. Ruprecht III soovis rohkem ruumi oma kaaskonna ja õukonna jaoks ning samuti selleks, et oma külalistele muljet avaldada. Lisaks soovis ta rohkem kaitseehitisi, et muuta loss kindluseks.
Pärast Ruprechti surma 1410. aastal jagati maa tema nelja poja vahel. Tema territooriumi süda anti vanimale pojale Ludwig III-le, kes oli valitseja esindaja ja ülemkohtunik.
Reformatsioon ja 30-aastane sõda
Louis V valitsuse ajal tuli Martin Luther Heidelbergi üht oma teesi kaitsma. Ühtlasi külastas ta ka lossi, mida tutvustas talle Louis' vend Wolfgang. Kirjas, mille Martin Luther saatis oma sõbrale George Spalatinile, kiitis ta lossi ilu ja kaitset.
1619. aastal pakkusid Püha Rooma riigi vastu mässanud protestandid Böömimaa trooni Friedrich V-le, kes selle vastu võttis. Sellest vallandus 30-aastane sõda, mille ajal tõsteti esimest korda relvad lossi vastu. Sõja algusega lõppes lossi ehitamine.
Häving
Pärast Valge Mäe lahingut 8. novembril 1620 oli Friedrich V väljaheidetu ja pidi vallandama oma väed, jättes Pfalzi kuurvürstkonna kindral Tilly eest kaitseta. 26. augustil 1622 korraldas Tilly Heidelbergile rünnaku, mille tulemusena võitis 16. septembril linna ja paar päeva hiljem ka lossi.
Kui Rootslased Heidelbergi 1633. aasta 5. mail vallutasid ja Köningstuhli mäelt lossi suunas tule avasid, andis Tilly lossi üle. Järgmisel aastal üritasid valitseja väed lossi tagasi vallutada, kuid see ei õnnestunud enne 1635. aasta juulit. Pärast seda jäi loss nende valdusse kuni Vestfaali rahuni, mis lõpetas 30-aastase sõja.
Üheksa-aastane sõda
Pärast Charles II surma nõudis Louis XIV maa omandiõiguse andmist Elisabeth Charlottele, Pfalzi printsessile, kelle ta õigeks maapärijaks tunnistas. 29. septembril 1688 saabusid Pfalzi Prantsuse väed. Olles Euroopa jõudude vastu sõjas, otsustasid nad hävitada kõik kaitserajatised, et vältida sellest piirkonnast tulevaid vaenlase rünnakuid. Kui prantslased lossist lahkusid, lasid nad Paksu Torni esise õhku. Osa linnast põletati maha, aga Prantsuse kindral halastas ja lubas linnaelanikel süüdata oma kodudes väikesed lõkked, et tekitada suitsu, mille abil tekkis majade põlemisest vaid illusioon. Nii välditi linna laialdasemat hävingut.
Kohe pärast 1690. aastal ametisse astumist lasi Johann Wilhelm lossi müürid ja tornid taastada. Kui prantslased 1691. ja 1692. aastal taas Heidelbergi väravateni jõudsid, oli linna kaitse nii hea, et nad ei pääsenud ligi. 1693. aasta 18. mail olid prantslased taas väravate taga ja vallutasid linna 22. mail. Vaatamata sellele ei saanud nad kontrolli lossi üle ja selleks, et lossi peakaitset nõrgendada, hävitasid Prantsuse väed linna. Lossi elanikud andsid järgmisel päeval alla ning prantslased kasutasid võimalust oma töö lõpetada. Tornid ja müürid, mis eelneva hävingu olid üle elanud, lasti miinidega õhku.
Aeglane lagunemine ja romantistlik entusiasm
Aastal 1777 sai Karl Theodorist lisaks Pfalzi kuurvürstkonnale ka Baierimaa valitseja. Ta viis oma õukonna Mannheimist Münchenisse. Heidelbergi loss taandus aina rohkem tema mõtteist. Ruumides, millel oli veel katus, tegutsesid käsitöölised. Juba 1767. aastal lammutati lossi lõunapoolne müür, et kasutada kive Scwetzingeni lossi ehituseks. Hiljem kasutasid linnaelanikud laguneva lossi kive, puitu ja rauda oma majade ehitamiseks, kasutust leidsid ka kujud ja ornamendid. 19. sajandi alguses sai varemeis lossist Napoleoni vastase patriootliku liikumise sümbol.
Juba enne 1800. aastaid hakkas sealne ümbruskond, jõgi, mäed ja lossi varemed, kunstnikele huvi pakkuma. J. M. W. Turner ja tema romantilised kunstnikud ei olnud huvitatud tõetruudest maalidest, vaid andsid loovusele vabad käed. Näiteks ühel Turneri maalil asub loss tegelikkusest palju kõrgemal mäe otsas.
Planeerimine ja restauratsioon
Pikka aega arutleti küsimuse üle, kas loss tuleks täielikult restaureerida. 1868. aastal oli luuletaja Wolfgang Müller von Köningwinter täieliku rekonstrueerimise poolt, kuid tema mõte sai avalikel koosolekutel suure vastulöögi.
1883. aastal alustas Badeni suurvürst koostöös Josef Durumi, Julius Kochi ja arhitekt Fritz Seitziga lossi restaureerimist. 1890. aastal valmis detailplaneering peahoone säilitamiseks või parandamiseks. Komisjon otsustas, et lossi täielik või osaline taasehitamine pole võimalik, kuid lossi on võimalik säilitada selle praeguses seisus. Restaureeriti ainult Friedrichi ehitis, mille interjöör oli tules kahjustunud, aga mitte hävinud. Rekonstrueerimistööd, millega tegeles Karl Schäfer, kestsid 1897. aastast 1900. aastani ning nendele kulus üüratu summa – 520 000 marka.
Lossi varemed ja turism
pisi|Lossi paiknemine vanalinnas 1465. aastast pärinev Heidelbergi kirjeldus mainib, et linna külastavad tihti võõrad, kuid turismiatraktsiooni ei saanud sellest enne 19. sajandi algust. Tänu krahv Graimbergile levisid lossist pildid, mis said postkaartide eelkäijateks. Turism hoogustus Heidelbergis 1840. aastast, kui linn sai raudteeühenduse.
20. sajandil levitasid ameeriklased Heidelbergi kuulsust Euroopast väljapoole. Jaapanlaste hulgas muutus Heidelbergi loss populaarseks külastuspaigaks. 21. sajandi algul käis Heidelbergis üle 3 miljoni külastaja aastas, umbes miljon külastajat jäi linna ka ööbima. Suurem osa väliskülastajaid tulevad USA-st või Jaapanist. Heidelbergi ülikooli geograafia instituudi andmetel on Heidelbergi peamiseks vaatamisväärsuseks Heidelbergi loss ja selle vaateplatvormid.
Tänapäeval on lossis võimalik abielluda, selle kabelis toimub aastas umbes 100 laulatust. Lossi saali kasutatakse ürituste korraldamiseks, näiteks toimuvad seal ballid ja teatrietendused. Heidelbergi lossi festivalil toimuvad lossi sisehoovis vabaõhumuusikalid, ooperi- ja teatrietendused ja klassikalised kontserdid, kus võib kuulda näiteks kuulsat pala "Castle Serenades" Heidelbergi linnaorkestri esituses.
Heidelbergi tünn
Heidelbergi tünn (Heidelberg Tun) on maailma suurim veinivaat. Selle ehitas 1751. aastal Karl Theodor, et hoiustada veini, mis maksti maksuna Pfalzi viinamarjakasvatajatelt. See on 7 meetri kõrgune ja 8,5 meetri laiune, mahutades 220 000 liitrit veini. Tünni peale on ehitatud tantsupõrand. Legend räägib, et õukonna narr, kes oli tuntud oma võime poolest juua suures koguses veini, suri, kui ta kogemata klaasi vett jõi.
Hoovid
Lossi aiad, mille ehitas ajavahemikus 1616–1619 arhitekt Salomon de Caus, pühendas Prints Friedrich V oma naisele Elisabethile. Barokkstiilis aed kuulus Itaalia renessanss-stiilis lossi juurde. Sel ajal tunti aeda kaheksanda maailmaimena ja ühe Saksamaa uhkeima renessanssaiana.
Kangelane
Kangelane või kangelanna on silmapaistva mehisuse või naiselikkuse poolest tuntud isik, kes on riskides teiste hüvanguks toime pannud erakordse teo ning mida teised on ka täheldanud. Erakordselt vapraid inimesi nimetatakse eesti keeles samuti sangariteks. Kangelane võiks sama olla on kirjandusteose peategelane.
Männi-laguuss
Männi-laguuss (Bursaphelenchus xylophilus) on ümarusside hõimkonda kuuluv liik.
Levila
Liigi algne levila on Põhja-Ameerika. Euroopasse sattus 20. sajandil.
Areng ja paljunemine
Areng on 4-etapiline. Täiskasvanud emased ja isased paljunevad suguliselt. Nende üsna väikeste ümarusside (valmikuna 1 mm) arengutsükkel sõltub välistemperatuurist, laboritingimustes kestab areng 15 °C juures 12 ja 30 °C juures 3 päeva.
Üks emane ümaruss võib soodsatel tingimustel muneda 15 päevaga 260 000 muna.
Putuksiirutajad
Männi-laguussid levivad mitmete putukate, nagu puidusiku (Monochamus) perekonda kuuluvate männi-puidusikkude (Monochamus galloprovincialis), abiga. Männi-laguusse on leitud ka hundlastes (Buprestidae) ja kärsaklastes (Curculionidae).
Toitumine
Alustuseks toituvad nad vaigukäigu epiteeli rakkudest ja hiljem putuksiirutajate poolt puitu sisestatud ja puidu sinetust tekitavatest seentest Ceratocystis spp. ja Ophiostoma spp.
Peremeestaimed
Männi-laguussid võivad elada peaaegu kõigi okaspuude surnud puidus ja üksnes osade männiliikide elusates puudes. Kümmekonnal männiliigil põhjustavad männi-laguussid puude hukkumist (puul lakkab vaigu teke ja puu kuivab), tundlikumaks liigiks peetakse harilikku mändi.
Ka teised okaspuude perekonnad (nagu lehis, nulg, kuusk, ebatsuuga, ebaküpress, seeder) võivad olla männi-laguussi peremeestaimed, kuid neid nad harilikult välja ei sureta.
Arvatakse, et Ameerikas on kohalikud okaspuude liigid männi-laguussidele resistentsed ja suuri kahjusid metsas ei esine, küll võivad need ümarussid aga kahju teha vastuvõtlike okaspuude kasvandustes.
Tõrje ja hävitamine
Nakatunud puude töötlemiseks on kasutusel mitmesuguseid tõrjevahendeid, kuid ükski neist pole seni eriti tõhusaks osutunud.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Bursaphelenchus xylophilus seisuga 24.02.2014.
Pärdi mägi
Pärdi mägi (ka: Pärdimägi) on oos Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Mägi on aastast 1964 kaitse all (Pärdi mäe kaitseala)
Plakat
pisi|Esimese maailmasõja aegne Ameerika Ühendriikide armee värbamisplakat, millel on vaataja poole osutav [[Onu Sam kutsega "Ma tahan sind USA armeesse".]] Plakat on teadet, reklaami või propagandat vahendav kunstipärane müürileht, mis on mõeldud avalikus kohas esitlemiseks ja mida kasutatakse millegi avalikustamiseks või reklaamimiseks. Plakati sõnum võib olla puhtalt pildiline või puhtalt kirjalik, kuid enamasti on see nende kombinatsioon. Plakat kinnitatakse tavaliselt seinale, aknale, teadetetahvlile või mujale silmapaistvasse kohta, kuna plakat on mõeldud tähelepanu tõmbamiseks.
Ainult tekstiga kirjutatud plakateid nimetati ka deklaratsioonideks või avalikeks teadeteks, mis olid kõigile inimestele suunatud dokumendid. Plakat trükitakse tavaliselt paberile, plastikule või mõnele muule materjalile. Plakateid on valmistatud ka käsitsi, kuid suuremõõtmeliste plakatite väljatrükki võimaldavad ainult litograafiline trükk või värviline tinditrükk.
Ajalugu
Eestis soodustas plakati kui kunstiliigi edenemist 1962. aastal Eesti NSV Kunstnike Liidu juures loodud plakatisektor, mis koondas plakatiloomingust huvitatud kunstnikke. Eesti ühed tuntumad plakatistid on Villu Järmut, Siima Škop, Silver Vahtre, Jüri Kass, Ruth Huimerind, Illimar Paul, Ivar Sakk ja Ülo Emmus.
Tänapäeval on plakatid graafilise disaini tooted, mida kogutakse ja hoitakse seoses näituste ja biennaalidega. Paljudes muuseumides ja arhiivides on omad plakatikogud.
Henry Leon Sibul
Henry Leon Sibul (30. august 1932 Võru – 19. veebruar 2007 Tallinn) oli USA ja Eesti tehnikateadlane ja professor. 1944. aastal evakueerus perekonnaga Saksamaale, hiljem elas USAs.
Töökäik
USA õhujõududes raadiotehnik 1953–1957; Engleman and Company Inc. (USA-s Washingtonis) väliinsener 1958–1960; Bell Labsis tehnilise meeskonna liige 1960–1964; Pennsylvania Osariigi Ülikooli rakendusuuringute keskuses teadus-, uurimis- ja õppetöö alal ning mererelvastuse konsultant 1964–2006.
Tallinna Tehnikaülikoolis 2006–2007: raadio- ja sidetehnika instituudi signaalitöötluse õppetooli raadio- ja sidetehnika erakorraline professor 2006–2007.
Teadustöö
Radari testseadmete väljatöötluse ja efektiivsuse uuringud; arvutiga töötava elektroonse lülitusskeemi projekteerimine ja analüüs; esimese elektroonse lülitusseadme automaatse vigade lokaliseerimise programmi loomine; esimese sidesatelliidi TELSTAR maapealse saatja projekteerimine; alus- ja rakendusuuringud signaalitöötluses, eelkõige allvee- ja sonarsüsteemides. Avaldanud raamatu adaptiivsest signaalitöötlusest (kirjastus IEEE Press), 6 peatükki eri raamatutes, 37 artikli autor/kaasautor eelretsenseeritavates ajakirjades.
Teaduskorralduslik tegevus
Töötas välja ja õpetas esimest adaptiivse signaalitöötluse kursust Pennsylvania Ülikoolis, kus juhtis rakendusuuringute laboratooriumi signaalitöötluse osakonda; esines sageli konverentsidel; viieteistkümne maineka ajakirja retsensent; tunnustatud eriteadlane signaalitöötluse ja akustika alal; kaitsestruktuuride ja relvastuse eriteadlane. Acoustial Society of America liige; ONR Undersea Warfare Broadband Processing Working Groupi tegevliige; Undersea Warfare for Countermeasures on Fleet Defense’i kolleegiumi liige; Technical Advisory Group for Advanced Lightweight Torpedo Projecti vanem.
Harrastused
Lugemine, skautlus, EÜSi liige.
Eesti kontserdikohtade loend
Siin on maakonniti loetletud Eesti kontserdikohti.
Harju maakond
- Estonia kontserdisaal - Estonia teater - Estonia teater. Talveaed - Hopneri Maja - Mustpeade maja. Keldrisaal - Mustpeade maja. Olavi saal - Mustpeade maja. Valge saal - Niguliste kirik - Tallinna raekoda -
Pfaltskrahv
Pfaltskrahv on kõrgaadli tiitel, mida kasutati mitmete krahvitaoliste tiitlite teisendamiseks, mõnel juhul ka palatiin, mis võib olla ka muu tähendusega.
Eesti kontserdikohtade loend
Ida-Viru maakond
- Jõhvi kontserdimaja - Narva Hermanni linnus. Kapiitlisaal - Narva raekoda. Tallinna saal
Pärnu maakond
- Pärnu Eliisabeti kirik - Pärnu kontserdimaja - Pärnu raekoda
Pfaltskrahv
Comes palatinus
See ladina tiitel on originaalne, kuid ka eel-feodaalne: see pärineb rooma comesest, mis oli mittepärilik kõrgema järgu kohtuametniku tiitel, omadussõnaline osa palatinus tulenes palatiumist (palee).
Kuid pärast Rooma langemist hakkas arenema uus, feodaalne tiitel, mis on tuntud lihtsalt ka kui palatinus. Frangi Merovingide dünastiast kuningad asutasid kõrge ametikoha comes palatinus, kes algul abistas kuningat tema kohtunikuametis ja hiljem sai paljud tema ülesanded endale. Teised palatiinid (pfaltskrahvid) teenisid sõjalisel või haldustööl.
Läänegootide riigis koosnes Officium Palatinum mitmest krahvitiitliga mehest, see asutus juhtis kuningliku majapidamise erinevaid osakondi. COMES CUBICULARIORUM tegeles kammerhärradega, COMES SCANCIORUM juhtis karikahoidjaid, COMES STABULORUM juhtis talliülemaid jne. Idagootide kuningad, kes valitsesid Itaalias, kasutasid ka palatiine (pfaltskrahve) tiitlitega nagu COMES PATRIMONIUM, kes juhtis kuninga pärusvaldust või isiklikku kinnisvara, ja teisi.
Süsteemi säilitasid Karolingide valitsejad (vaata kaksteist legendaarset paladini). Frankide 882. aasta kapitulaar ja Reimsi peapiiskop Hincmar, kes kirjutas umbes samal ajal, annavad sellest tunnistust.
Kuninga kõrvale jäämise asemel saadeti mõned palatiinid (pfaltskrahvid) tema riigi erinevatesse osadesse tegutsema kohtunike ja kuberneridena; nende poolt valitsetavaid alasid kutsuti palatinaatideks (pfaltsideks). Olles valitseja eriesindajad, kasutasid nad suuremat võimu, kui tavalised krahvid. Seega tuleb hiljem ja palju üldisemalt kasutusse sõna "pfalts", seda kasutatakse isikute kohta, kes kasutavad erilist võimu, ja ka piirkondade kohta, mille üle seda võimu kasutatakse.
Eesti kontserdikohtade loend
Saare maakond
- Kuressaare piiskopilinnuse Kapiitlisaal - Kuressaare piiskopilinnuse õu
Tartu maakond
- Tartu Jaani kirik - Vanemuise kontserdimaja
Pfaltskrahv
Comes palatinus
Kõrgkeskajaks muutus tiitel "krahv" üsna tavaliseks, kuni punktini, kus suurmagnaadid valitsesid piirkondi, mis olid hertsogkonna suurused, ja kohalikud lossiisandad võisid end "krahvideks" kutsuda. Kui suurmagnaadid alustasid oma võimu tsentraliseerimist kohalike lossiisandate üle, tundsid nad vajadust eristada endid nendest väikestest "krahvidest". Seega hakkasid mitmed suurmagnaadid kutsuma end "pfaltskrahvideks", mis tähistas hertsogkondadega võrdväärseid suurkrahvide valitsetavaid piirkondi, nagu Champagne'i pfaltskrahvid 1200. aastatel.
Seotud mõisted
Pfalzgraf on eranditult saksa tiitel (ülalpool mainitud ladina comes palatinus, "lossikrahv") keskajast alates Frangi kuninga, hiljem Saksa-Rooma keisri alalisele esindajale krooni paleedomeenis (pfalz). Grafio tuleb arvatavasti kreeka sõnast grafein ("kirjutama", siit "kirjutaja"); usutavasti tuleb see bütsantsi kreeka sõnast grapheus või suggrapheus ("tema, kes kutsub koosoleku, s.t. õukonna, kokku", millega tähistatakse riigiteenistujat, mitte feodaalkrahvi). Keisririigis oli kümneid kuninglikke pfalze ja monarh reisis nende vahel. Keisririigil ei olnud tegelikult pealinna. See liikuva, mõneti kõikjalviibiva kuninga praktika, seega ka "oma maksude söömine", oli varafeodaalses Euroopas tavaline. Reisimist oli sageli juba vaja sõjalistel kaalutlustel. Nende kohtade eest vastutav krahv oli seega koha eest vastutav ka kuninga puudumisel. Keisririigis kasutati sõna pfaltskrahv ka ametnike määramisel, kes abistasid keisrit õiguste teostamisel, mis olid mõeldud tema isiklikuks kasuks, nagu vappide kehtestamine. Neid kutsuti õukonna pfaltskrahvideks (ladina keeles comites palatini caesarii või comites sacri palatii; saksa keeles Hofpfalzgrafen. Nii ladina kuju (Comes) palatinus kui ka prantsuse kuju (comte) palatin hakati kasutama Burgundia hertsogite (Prantsuse kuningliku Valois' dünastia Valois-Burgundia dünastia kõrvalharu) täieliku tiitli osana, et asendada sellega haruldane Saksa tiitel vabakrahv, mis oli (hiljem kaotatud) piiriäärse vürstkonna, Burgundia vasallkrahvkonna (saksa keeles Freigrafschaft Burgund, praegu tuntud kui Franche-Comté) tiitel.
Varakeskaegses Poolas oli palatinus kuninga järel järgmine auaste. Kuna ta oli ka kuninga armee ülemjuhataja, ühendati auaste wojewodaga (vojevood), viimane asendas tiitli palatiin. Poola killustumise ajal oli igal vürstil oma vojevood. Kui mõni nendest vürstkondadest taasühendati Poola kuningriiki, läänistati palatiinid koos nendega, nad ei olnud enam kohalikud vürstid. Või sattusid pigem kuninga alluvusse, kellele kõik need vürstlikud tiitlid läksid. Vürstkonnad tehti seega vojevoodkondadeks (mõnikord kutsuti palatinaatideks). Rzeczpospolitas istusid vojevoodid Senatis. Kogu oma ajaloo jooksul jäi amet mittepäritavaks või poolpäritavaks. Tänapäeval on vojevoodid valitsusametnikud.
Eesti kontserdikohtade loend
Valga maakond
- Tõrva kirik-kammersaal
Viljandi maakond
- Pärimusmuusika Ait
Pfaltskrahv
Keskaegne sotsiaalne struktuur ja pfaltskrahvide arenemine
Lotringi, Baieri, Švaabimaa ja Saksimaa hertsogite kõrvale, kes olid muutunud ohtlikult võimsateks feodaalvürstideks, paigaldati pfaltskrahvidena Saksa keisri truud toetajad.
Lotringi palatiinid väljaspool Ezzonite dünastiat olid keiserliku armee tähtsad väejuhid ning tegutsesid sageli sisestes ja välistes konfliktides (näiteks mässavate krahvide või hertsogite mahasurumisel, piirivaidluste lahendamisel Ungari ja Prantsuse kuningriikidega ning keiserlike sõjaretkede juhtimisel).
Kuigi pfalts võis juurduda aastakümneteks ühele dünastiale, muutus pfaltskrahvide amet päritavaks alles 12. sajandil. 11. sajandil olid pfaltsid veel kui beneficiad, mittepärilikud läänid. Baieri pfaltskrahv (seda ametit pidas Wittelsbachide perekond) sai selle maa hertsogiks, madalam krahvitiitel ühendati siis kõrgema hertsogitiitliga. Lotringi pfaltskrahv (muutis aastal 1085 oma nime Reini pfaltskrahviks) jäi ainsana sõltumatuks aastani 1777. Amet muutus pärilikuks, pfaltskrahvid eksisteerisid kuni Saksa-Rooma riigi lõpetamiseni aastal 1806. Saksimaa pfalts ühendati Saksimaa kuurvürstkonnaga. Reini pfalts sai kuurvürstkonnaks ja mõlemad olid Riigivikaarid.
Eesti kontserdikohtade loend
Võru maakond
- Võru kultuurimaja
Kukermiit
Kukermiit (inglise keeles kukermite) on materjal, mida kasutatakse peamiselt betoonitööstuses.
Kukermiit on põlevkivituhk-sideaine, mis saadakse tuha lisamisel klinkrile ja selle segu jahvatamisel. Tuha sideaine omadused üksikuna on liiga nõrgad, et ainult tuhka sideainena kasutada.
Ibiza podenco
Ibiza podenco on Hispaaniast Baleaaridelt pärit koeratõug.
Tõustandardis on koera kasutuse kohta muu hulgas kirjas järgmist: „Ibiza podencot kasutatakse peamiselt küülikujahiks ilma tulirelvata, nii päeval kui öisel ajal. Tänu oma eriti peenele haistmismeelele, mis koos hea kuulmisega teenib eesmärki paremini kui nägemine, avastab ja jahib ta küülikuid hõlpsalt ka hästi tihedalt kinni kasvanud kohtades. Väle ja kaval nagu ta on, püüab ta oma saaki kärmelt, eriti kui ta jahib koos teiste koertega.“
Chiguayante
Chiguayante on linn Tšiilis Bío-Bío piirkonnas.
Linnas on 81 302 elanikku (2002).
Tidriküla mõis
Tidriküla mõis (saksa keeles Didriküll) oli Taheva mõisa kõrvalmõis Hargla kihelkonnas Võrumaal.
Staicele kirik
Staicele kirik (ka Rozēni-Staicele kirik) on luteri kirik Lätis Staiceles. See on endise Aloja kihelkonna aladel. Hoone asub aadressil Kalēju iela 3 ja seda kasutab Rozēni-Staicele kogudus.