cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arne Borg
Isiklikku
Tema kaksikvend Åke Borg oli ka ujuja ja võitis ujumises olümpiamedaleid.
Tema tütar Inga Borg (1925–2017) oli lastekirjanik.
E-toimik
E-toimik on Eesti x-tee teenuste põhine keskne andmebaas, mis ühendab õiguskaitse valdkonna erinevaid infosüsteeme.
E-toimikuga on liidestatud järgmised infosüsteemid:
Portosüsteemne maksašunt
Portosüsteemne maksašunt ehk maksašunt on ebanormaalselt arenenud veen, mis juhib vere maksast mööda otse organismi, ning seetõttu jääb veri puhastamata jääkidest ja mürkidest. Maksašunti esineb eeskätt väikest tõugu koertel, näiteks Shih Tzu, Jorkširi terjer, Tiibeti spanjel jne.
Tallinna Majaomanikkude Selts
Tallinna Majaomanikkude Selts (vene keeles Ревельское (Таллинское) общество домовладельцев) oli 1907–1940 Tallinnas tegutsenud selts, mis kaitses Tallinna majaomanike huvisid.
Portosüsteemne maksašunt
Maksašundi tüübid
Maksašundi vormid saab jagada kahte kategooriasse:
Sümptomid
Maksašundiga koertel on reeglina kombinatsioon järgmistest sümptomitest.
Tallinna Majaomanikkude Selts
Seltsi põhikiri kinnitati 10. märtsil 1907. Seltsi esimene esimees oli Jaan Poska. ja seejärel ka Jaan Sitska.
Portosüsteemne maksašunt
Diagnoosimine
Eelnimetatud sümptomid ei ole unikaalsed. Loomaarst alustab diagnoosimise protsessi uurides patsiendi täishaiguslugu, tehes füüsilise patsiendi ülevaatuse ja viies läbi esmased terviseuuringud. Esmased uuringud on vereproov ja uriiniproov. Kui loomaarst arvab, et maksašunt on tõenäoline, siis lõpliku diagnoosi saamiseks peab tegema lisauuringud. Sinna alla kuulub sapphappe test, vere ammoniaagi test, kõhuõõne röntgenuuring ja ultraheliuuring.
Tallinna Majaomanikkude Selts
Seltsi liikmetel aidati soodsamalt hankida ehitusmaterjali ja küttepuid, samuti aitas selts tegelda liikmete olmeprügi küsimustega.
Portosüsteemne maksašunt
Ravi
Parim ravi sõltub maksašundi tüübist, koera vanusest ja üleüldisest seisundist. Väikest tõugu koertel, kellel on kaasasündinud vorm, esineb veen, mis on maksast väljaspool. Selline vorm on kõige paremini alluv operatsioonil korrigeerimisele. Üksik šunt, mis asetseb maksa sees on tihemini esinev suurtel tõugu koertel, aga selle protseduur on keerulisem.
Tallinna Majaomanikkude Selts
Aastast 1923 ilmus nädalaleht Majaomanik, mis oli seltsi häälekandja.
Portosüsteemne maksašunt
Ravi
Elu jooksul omandatud vormi puhul on koertel mitmeid ebanormaalselt arenenud veene ja seetõttu on need koerad kehvemad operatsiooni patsiendid nende põhihaiguse pärast.
Tallinna Majaomanikkude Selts
1924 asutati Tallinna Majaomanike Pank.
Portosüsteemne maksašunt
Ravi
Ravimitega on võimalik parandada koera seisundit enne operatsiooni, kui koer ei ole operatsiooniks stabiilses seisundis või kui operatsiooniga ei saa parandada täielikult probleemi. Loomaarst määrab tavaliselt dieedi, mis sisaldab piisavas koguses proteiini, aga mitte liigselt. Uuringud näitavad, et sojaproteiin on parem valik, kui võrrelda lihapõhist valguallikat. Kasulik on toita koera mitu korda päevas väikeste kogustega.
Prognoos
Umbkaudu 1/3 koeri maksašundi diagnoosiga saavad elada täisväärtuslikku elu spetsiaalselt määratud dieediga ja ravimitega. Koerad, kellel on maksašunt väljaspool maksa ja on korrigeeritud operatiivselt kasutades ameroidsed kitsendajad või tsellofaanribasid on kõige parem prognoos, umbes 85% peale operatsiooni on kliiniliselt terved.
Vene Heategev Selts Tartus
Vene Heategev Selts Tartus (vene keeles Русское благотворительное общество в Дерпте (Юрьеве, Тарту)) oli 1859-1940 Tartus tegutsenud selts, mis aitas eelkõige vene rahvusest õigeusklikke vaeseid elanikke.
Seltsi tegevus algas 1859, kui Tartu Uspenski kiriku juures hakati tegelema vaestehoolekandega. Kiriku juures hakkas tegutsema tütarlaste algkool.
13. mail 1875 kinnitas siseminister seltsi põhikirja.
27. oktoobril 1919 registreeris Tartu-Võru rahukogu seltsi uue põhikirja.
Selts lõpetas tegevuse oktoobris 1940.
Wernberg
Wernberg (sloveeni keeles Vernberk) on vald Austria Kärnteni liidumaa Villachi maaringkonnas.
Vallaosad on Neudorf (Nova vas), Sand (Pešče), Trabenig (Trabenče), Umberg (Umbar) ja Wernberg (Vernberk).
Ajalugu
thumb|left|Wernbergi loss, Georg Khevenhülleri ja tema abikaasade reljeef, 1575
Arheoloogilised leiud näitavad piirkonna varajast asustamist juba Rooma ajal. Lossi Sternbergi küla lähedal (täna varemeis) on esmamainitud Püha Pauluse kloostri umbes 1170./1180. aastal välja antud dokumendis. Wernbergi on esmamainitud dokumendis 17. novembril 1227, milles määrati kindlaks Drava silla lammutamine ja Werdenberchi lossi üleandmine Bambergi piiskopkonna Kärnteni valdustele.
Loss, mis paikneb kaljul Drava jõe kohal, ehitati Kärnteni hertsog Bernhardi valitsemise ajal, hiljem läks see Austria Habsburgidele. Khevenhülleri aadliperekonna valduses alates 1519. aastast, püstitati tänapäevane renessansshoone Kärnteni kuberneri Georg von Khevenhülleri (1533–1587) käsul. Osana Ossiachi kloostri mõisatest 1672. aastast, on see 1935. aastast katoliikliku Väärtusliku vere misjonärõdede valdus.
Wernbergi vald loodi 1850. aastal.
thumb|Raekoda
Lokatiiv
Lokatiiv (lühend loc) on tegevuse aega või kohta väljendav kääne. Koos latiivi ja separatiiviga kuulub lokatiiv kohakäänete hulka.
Lokatiiv esineb paljudes keelkondades: indoeuroopa keeled, turgi keeled , uurali keeled , etruski keel ja algonkini keeled.
Uurali ja soome-ugri algkeel
Uurali algkeeles oli käänetest tõenäoliselt olemas nominatiiv, genitiiv, akusatiiv, latiiv, lokatiiv ja separatiiv. Eksisteeris kohakäänete kolmeaspektilisus ning esialgseiks kohakääneteks peetakse k-latiivi, na-lokatiivi ja ta-separatiivi.
Soome-ugri algkeeles on käänetest rekonstrueeritud lõputa nominatiiv, n-lõpuline genitiiv, m-lõpuline akusatiiv, na-(nä-)lõpuline lokatiiv, t-(tt-)lõpuline lokatiiv, ta-(tä-)lõpuline separatiiv, k-lõpuline latiiv ja ń-lõpuline latiiv. Kohakäänded olid jätkuvalt kolmeaspektilised.
Hilisemas arengus on soome-ugri keeled pürginud käänetesüsteemi täiendamise ja ümberkujundamise suunas. Vanad käändelõpud on sageli kaotsi läinud, aga uusi lõppe on kujunenud endisest rohkem. Läänemeresoome algkeeles kujunes välja uus kohakäänete süsteem, mis tegi vahet sise- ja väliskohakäänete vahel. Samas säilis koha kolmeaspektilisuse väljendamine.
Soome-ugri naaberkeelkonnas, indoeuroopa keelkonnas, on käänetesüsteemi areng kulgenud mõneti vastupidises suunas. Indoeuroopa algkeeles oli arvatavasti seitse käänet (nominatiiv, akusatiiv, genitiiv, daativ, instrumentaal, lokatiiv ja ablatiiv). Hiljem on indoeuroopa käändesüsteem vaesunud, käändelõppude asemel on üha enam levinud prepositsioonide kasutamine.
Lokatiiv eesti keeles
Eesti keel on Uurali algkeelest pärinud kohakäänete kolmeaspektilisuse. Latiivi-lokatiivi-separatiivi kolmik on aga mõningatel juhtudel kaotanud oma lokaalse sisu (na-lokatiivist on saanud essiiv, ta-separatiivist partitiiv) ja osalt hoopis kõrvale jäänud (k-latiiv). Uurali keelte na-lõpuline lokatiiv tuleb ajatähenduses rudimentaarselt esile näiteks eesti keele adverbides täna ja toona.
Lokatiivist kujunenud käänded
Eesti keeles on uurali algkeele na-lõpulisest lokatiivist kujunenud inessiiv, adessiiv ja essiiv. Mõningate uurijate arvates mängis lokatiiv olulist rolli ka terminatiivi kujunemisel.
Inessiiv
Eesti keele sisekohakäänete lõpud on päritolult liitkäändelõpud, mis koosnevad kahest elemendist. Kõigil lõppudel on ühine element s - vana läänemeresoome ja volga keelte latiivne käändelõpp, mis on eesti keeles lihtlõpuna säilinud mõningais adverbides (nt alaspidi, taas)''. Se''llele on liitunud vanad kohakäändelõpud. Inessiivi puhul on sisekohakäänet märkivale s-lõpule liitunud lokatiivilõpp -na/-nä. Seetõttu sai varases läänemeresoome algkeeles inessiivi lõpuks -sna/-snä. Rõhutus positsioonis kujunes sellest z-line variant -zna/-znä. Pearõhutus positsioonis olev -sn assimileerus ss-ks ja nii saadi uus lõpuvariant -ssa/-ssä, mis levis hiljem ka pearõhulisse positsiooni. Samuti muutus z-line variant: pärast häälikumuutust, mille käigus z ja š muutusid h-ks, saadi uus lõpp -hna/-hnä. Need lõpuvariandid kujunesid hiljem läänemeresoome algkeele eri murrete iseseisvateks inessiivilõppudeks.
Adessiiv
Adessiiv on kujunenud läänemeresoome algkeeles koos ablatiiviga ja pärast allatiivi. l-le on liitunud lokatiivilõpp -na/-nä, mille tulemusena tekkis käändelõpp -lna/-lnä. Juba läänemeresoome algkeeles muutus see lõpuks -lla/-llä. Tänapäeva eesti keeles on vokaal vormi lõpust kadunud ja geminaat ll on enamikus positsioonides muutunud üksikkonsonandiks. Pearõhulise silbi järel säilis pikk l, aga kirjakeeles see ei avaldu (mul, sul, tal).
Essiiv
Essiiv on eesti kirjakeeles võrdlemisi uus kääne, aga rahvakeeles väga vana. 1884. aastal tõi Karl August Hermann oma grammatikas essiivi soome keele eeskujul kirjakeelde Kirde-Eesti rannikumurdest. Essiivi lõpp on -na, mõningates murretes ka -nä. Seega tuleneb essiiv otseselt lokatiivse käändelõpu tähendusala laienemisest - käändelõpp -na/-nä hakkas lisaks kohale ja ajale tähistama seisundis olemist.
Terminatiiv
Eesti kirjakeele terminatiivilõpp -ni pärineb varasemast vormist -nnik, mis on paljude uurijate arvates liitlõpp. Lauri Kettunen ja Julius Mägiste on lõpu nn-elementi seostanud lokatiivi na-lõpuga ning pidanud k-lõppu latiivilõpuks.
Lokatiivi kasutusalad - läänemeresoome ja indoeuroopa keelte võrdlus
Indoeuroopa keeltes kasutatakse kohakäänete lokatiivseid vorme tunduvalt rohkem kui läänemeresoome keeltes. Ühenduses verbidega, mis märgivad jäämist, jätmist, ilmumist, mahtumist, nägemist, paistmist, kuulmist, kõnelemist jms, eelistatakse indoeuroopa keeltes lokatiivseid konstruktsioone (kus?). Läänemeresoome keeled eelistavad vastavas positsioonis kohakäänete latiivseid (kuhu?) vorme.
Samuti iseloomustab läänemeresoome keeli rohke elatiivi või ablatiivi kasutamine seoses verbidega, mis märgivad võtmist, otsimist, leidmist, nägemist, näha olemist, kuulmist, kuulumist või teatamist. Indoeuroopa keeltes kasutatakse neil juhtudel enamasti lokatiivseid konstruktsioone.
Purjetamine 2020. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Purjetamine Purjetamisvõistlused 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos korraldatakse 27. juulist kuni 6. augustini Enoshima jahisadamas Enoshimas ja lahel. Võistlusklassid on: RS:X (purjelaud; mehed, naised), Laser (mehed), Laser Radial (naised), Finn (mehed), 470 (mehed, naised), 49er (mehed), 49erFX (naised) ja Nacra 17 (segavõistkond mees + naine). 2016. aasta olümpiamängude eel purjetamise olümpiaprogrammis olulisi muudatusi pole tehtud.
Purjetamine jõudis olümpiamängudele 1900. aastal; pärast 1904. aastat on see olnud kavas kõikidel olümpiamängudel. Finn on olümpiaprogrammi vanim klass, võisteldakse alates Helsingist 1952. aastal ja see on mõeldud ainult meestele. Kaks klassi teevad oma teise esinemise olümpiaprogrammis. Naistele mõeldud 49er FX ja segapaat Nacra 17 debüteerisid Rio de Janeiros 2016. aastal.
Võistluste formaat
Iga paadiklassi võistlus koosneb võistlussarjadest. Igas sõidus antakse punkte vastavalt positsioonile: võitja saab ühe punkti, teise koha saanud finišeerija saab kaks punkti jne. Finaalvõistlust nimetatakse medalivõistluseks, mille eest punkte kahekordistatakse. Pärast medalisõitu kuulutatakse võitjaks sportlane, kellel on kõige vähem punkte.
Võistluste ajal liiguvad paadid tohutu kolmnurga kujuga rajal, suundudes finišisse pärast seda, kui nad on läbinud raja kõigist kolmest suunast. Võistlejad peavad läbima markeerimispoid teatud arv kordi ja etteantud järjekorras.
Kvalifikatsioon
Purjetamises jagatakse 350 kvoodikoha ja selle võivad saada purjetajad, kes esindavad oma riigi olümpiakomiteed, lähtudes tulemustest määratud regattidel, mida juhendab Maailma Purjetamisliit. Võõrustajariigile Jaapanile on tagatud üks kvoodikoht kümnes klassis.
Kvalifikatsiooniperiood algas Taanis Aarhusis toimunud 2018. aasta purjetamise maailmameistrivõistlustel, kus umbes nelikümmend protsenti kogukvoodist antakse kõige kõrgematele finišeerunud riikidele. Meeste Laser ja naiste Laser Radial klassides oli 2018. aasta Aasia mängudel ja 2019. aasta Pan-Ameerika mängudel saadaval kuus kohta, veel kuuskümmend üks jaotatakse purjetajatele kõigi paatide maailmameistrivõistlustel 2019. aastal. Kvootide ülejäänud osa üle otsustamiseks korraldatakse mandrite kvalifikatsiooniregatid. Kolmepoolse komisjoni kutse kaudu antakse vastavalt riikidele kaks kohta mõlemas üheinimese paadiklassis.
Võistluste ajakava
Kõigis võistlusklassides sõidetakse mitu eelvõistlust, kus antakse punkte vastavalt paadi positsioonile finišis. Eelvõistluses, mis võib sõltuvalt paadi tüübist on 10 või 12 starti. Iga eelvõistluse järgselt saadud tulemuse eest antakse punkte nii, et võitja saab 1 punkti, teine ​​paat saab 2 punkti ja nii edasi. Pärast neid sõite lähevad kümme parimat paati finaalvõistlusele. Pärast eelvõistlusi arvutatakse kogunenud punktid ja jätkavad kümme vähem punkte saanud paati-purjelauda. On siiski reegel, et iga paat saab punktide arvestuses oma halvimad punktid maha arvata. Finaalvõistlustel kasutatakse sama punktide süsteemi muudatusega, et punkte kahekordistatakse. Võidupaat saab seega eelvõistlustel 2 punkti versus 1 punkt. Pärast finaalvõistlusi liidetakse sellelt võistluselt saadud punktid kokku eelvõistlustel kogutud punktidega ja medalid võidavad kolm madalaimat tulemust.
Gaioz Nigalidze
pisi|Gaioz Nigalidze (2013)
Kyle Bartley
pisi|Kyle Bartley 2010. aastal [[Sheffield Unitedi särgis]] Kyle Louis Bartley (sündinud 22. mail 1991 Stockportis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis West Bromwich Albion.
Gaioz Nigalidze
Gaioz Nigalidze (gruusia keeles გაიოზ ნიგალიძე; sündinud 24. aprillil 1989) on gruusia maletaja, rahvusvaheline meister (2009).
Kyle Bartley
Ta alustas klubikarjääri Arsenalis, millega liitus 2007. aastal. Arsenali põhimeeskonnas tegi ta ainsas mängu 2009. aasta detsembris UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril PAE Olympiakóse vastu. 2010. aastal mängis ta Arsenalist laenul Inglismaa esiliiga klubis Sheffield United. 2011. aasta jaanuaris läks ta laenule Šotimaa kõrgliiga klubisse Rangers.
Gaioz Nigalidze
Nigalidze sai FIDE-lt 2009. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. 2013. ja 2014. aastal tuli ta Gruusia malemeistriks. Suurmeistriks sai ta 25-aastaselt 2014. aastal.
Kyle Bartley
2012. aasta augustis sõlmis Barley lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Swansea City. Hooaja 2013–14 esimeses pooles mängis ta laenul Birmingham Citys ja hooajal 2016–17 Leeds Unitedis.
Gaioz Nigalidze
Aprillis 2015 jäi Nigalidze Dubais toimunud turniiril partiis Tigran Leoni Petrosjaniga vahele pettusega. Sama aasta detsembris diskvalifitseeris FIDE eetikakomisjon ta kuni 5. septembrini 2018 ja võttis talt suurmeistri nimetuse.
Kyle Bartley
2018. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu West Bromwich Albioniga.
80S ribosoom
pisi|[[Tetrahymena thermophila 80S ribosoomi mudel]] 80S ribosoom on ribosoom, mis on iseloomulik ainult eukarüootidele. See koosneb alati kahest alaühikust: väike 40S ja suur 60S.
Pagaripärmi Saccharomyces cerevisiae 80S ribosoomi mass on umbes 3,3×106 Da ehk 5,48×10−18 g, inimese 80S ribosoomi mass on suurem ja võrdub 4,3×106 Da ehk 7,14×10−18 g. 80S ribosoomi diameeter on umbes 250–300 Å.
80S nimi tuleneb sellest, et eukarüootide ribosoomide sadestumiskoefitsient (sedimentatsioonikoefitsient) on ligikaudu 80 Svedbergi (S) ühikut. Tegelikult ribosoomi sedimentatsioonikoefitsient ei ole täpselt 80S, vaid natuke varieerub. Sedimentatsioonikoefitsient sõltub erinevatest liigispetsiifilistest rRNA või r-valgu struktuuride erinevustest, mis omakorda sõltuvad rRNA või r-valgu järjestusest sellel konkreetsel liigil. Näiteks pagaripärmi (punguva pärmi) Saccharomyces cerevisiae ribosoomide sedimentatsioonikoefitsient on umbes 83,2S-83,6S, poolduva pärmi Schizosaccharomyces pombe ribosoomide sedimentatsioonikoefitsient võrdub 87,5S, Sporobolomyces salmonicolor ribosoomide sedimentatsioonikoefitsient on ligikaudu 83,7S-84,1S.
Üldiseloomustus
Ribosoomi alaühikud koosnevad ribosomaalsetest valkudest (r-valgud) ja ribosomaalsetest RNA (rRNA) molekulidest. Üks pagaripärmi Saccharomyces cerevisiae 80S ribosoom koosneb 79 r-valgust ja 4 rRNA-st, mis on tihedasti kokku pakitud. Mõned valgud esinevad ribosoomis mitme koopiana, rRNA ja r-valgud on seotud kokku mittekovalentselt, peamist rolli ribosoomi kokkupanemisel mängivad vesiniksidemed (H-sidemed). On kirjeldatud kolme tüüpi kontakte ribosoomis: rRNA-rRNA, rRNA-valk ja valk-valk. Üldiselt on eukarüootne 80S ribosoom umbes 40% suurem kui prokarüootne 70S ribosoom, kuna 80S ribosoomidel on olemas eukarüoodile spetsiifilised rRNA lisasegmendid (inglise expansion segments ehk ES) ja r-valkude lisadomeenid. Enamus lisasegmentidest ja lisadomeenidest paiknevad 80S ribosoomi välises pinnas. Nad katavad evolutsiooniliselt konserveerunud ribosoomi põhistruktuuri (inglise common core), mis on ühine nii eukarüootides kui ka prokarüootides. Põhistruktuuril on katalüütiline aktiivsus, eukarüoodile spetsiifilisel osal on tõenäoliselt tähtis roll valkude biosünteesi regulatsioonis – sellega võivad ennast siduda erinevad eukarüootidele iseloomulikud regulatoorvalkud ja faktorid.
Alaühikute vahelised sillad
Valgu biosünteesi käigus peavad ribosoomi alaühikud teineteisega interakteeruma. Selleks on olemas ribosoomi alaühikute vahelised sillad (inglise intersubunit bridges). 80S ribosoom on suurem kui 70S ribosoom, kokkupuutepind 80S alaühikute vahel on umbes kaks korda suurem kui 70S oma. Selleks, et valgu biosünteesi käigus alaühikuid koos hoida, on vaja rohkem alaühikute vahelisi sildasid. Pagaripärmi Saccharomyces cerevisiae 80S ribosoomi alaühikute vahel on 17 silda, millest 12 on konserveerunud nii eukarüootides kui ka prokarüootides. Konserveerunud sillad sisaldavad kõiki kolme tüüpi interaktsioone: rRNA-rRNA, rRNA-valk ja valk-valk. Ülejäänud 5 on eukarüoodile spetsiifilised sillad, mis koosnevad kas rRNA-valk või valk-valk kontaktidest (rRNA-rRNA kontakte siin ei esine). Need kontaktid on võimalikud rRNA lisasegmentide ja r-valkude lisadomeenide tõttu. Näiteks eukarüoodile spetsiifiline sild eB12 on moodustunud eukarüoodile spetsiifilise r-valgu eL19 ja eukarüoodile spetsiifilise 18S rRNA lisasegmendi ES6S vahel. Ribosoomi töö käigus mõned sillad muudavad oma kuju rohkem kui teised. Üldise reeglina mida lähemal asub sild ribosoomi keskpunktile, seda vähem ta muudab oma kuju.
Ribosoomi uuringute eesmärgid
Paljud antibiootikumid tõkestavad ribosoomide tööd. Kuna 80S ja 70S ribosoomide struktuurid erinevad, siis seda võib kasutada selektiivseks 70S ribosoomide tõkestamiseks, et näiteks tappa kahjulikud bakterirakud või vähemalt pidurdada nende kasvu. Igal antibiootikumil on temale iseloomulik seondumiskoht ribosoomis ja toimemehhanism. Näiteks mõned aminoglükosiidsed antibiootikumid takistavad tRNA seondumist mRNA-ga ; makroliidid seonduvad peptiidi väljumistunneliga ja takistavad sellega peptiidi biosünteesi ; sarnaste molekulaarsete struktuuridega antibiootikumid ditüromütsiin ja GE82832 seonduvad r-valguga S12 ja takistavad valgu biosünteesi käigus ribosoomi edasiliikumist mRNA-l. Veel näiteks looduses esinev antibiootikum baktoboliin A seondub nii tRNA-ga kui ka rRNA-ga ja seega hoiab tRNA-d ribosoomi sees kinni ; klooramfenikool ja antibiootikumid tetratsükliini perekonnast seonduvad tugevasti rRNA-ga ja pidurdavad peptiidi polümerisatsiooni; puromütsiin lõpetab enneaegselt valgu biosünteesi, tulemusena tekkib valgu mittefunktsionaalne lühike fragment. Mutatsioonid ribosoomi valkude geenides või ribosoomi biogeneesi faktorite geenides võivad häirida rRNA või r-valgu järjestust, mis omakorda muudab ribosoomi struktuuri. Tihti sellised struktuurimuutused viivad organismi surmani varastes arenguetappides (nn letaalsed mutatsioonid), kuna need mutantsed ribosoomid ei suuda läbi viia valkude biosünteesi piisava kiirusega. Kuid on olemas ka sellised mutatsioonid, mis ei vii organismi surmani, vaid tekitavad igasuguseid haigusi, näiteks mõnesid aneemia tüüpe, rikutud erütropoeesi, luu arengu defekte ja isegi leukeemia teket. Neid haigusi on nimetatud üldise nimega ribosomopaatiadeks. Perspektiivis on leida lihtsamaid meetodeid ribosoomi normaalse struktuuri taastamiseks.
Polüribosoomide profiilide analüüs (ribosoomide lahutamine sahharoosi gradiendis)
Ribosoomide lahutamine sahharoosi gradiendis on levinud meetod valkude biosünteesi aktiivsuse hindamiseks või ribosoomide eraldamiseks. Alguses kasvatatakse rakke teatud tingimustes. Pärast seda valmistatakse sahharoosi gradiendid – tuubid sahharoosi lahusega, mille kontsentratsioon, ja seega tihedus ning viskoossus, väheneb sujuvalt ülemise pinna suunas. Siis rakke töödeldakse antibiootikumiga nimega tsükloheksimiid, et ribosoomid seisaksid paigal mRNA-l. Pärast seda rakud lüüsitakse ja saadud lüsaat puhastatakse ebavajalikest rakkude komponentidest nagu tuum, mitokondrid, plasmamembraani fragmendid, mitte-ribosoomsed valgud jne. Kindlat kogust puhastatud lüsaati (sõltub kogu RNA kontsentratsioonist) kantakse gradiendi pinnale ja ultratsentrifuugitakse. Kuna mRNA-del võib "istuda" üks, kaks, kolm jne ribosoomi, siis nad moodustavad keti-taolised osakesed. Kui ühel mRNA-l on seondunud 2 või rohkem ribosoomi, siis seda nimetatakse polüsoomiks. Nendel osakestel on erinev sedimentatsioonikoefitsient ja nad kihistuvad gradiendi sees. Mõned üksikud ribosoomid dissotsieeruvad alaühikuteks, seega nad ka esinevad gradientides. Pärast tsentrifuugimist gradiendid analüüsitakse ultraviolettkiirgusega, kuna RNA neelab seda hästi. Neeldumist registreeritakse graafiku kujul, viimaseks etapiks on polüsoomide/üksikute ribosoomide suhete leidmine – selleks kasutatakse graafiku vastavate piikide pindalade väärtuseid. Seda tehakse arvuti abil. Polüsoomide/ribosoomide suhe on väga mugav parameeter valkude biosünteesi aktiivsuse hindamiseks. Kui toimub intensiivne valkude biosüntees, siis polüsoomide arv suureneb, üksikute ribosoomide arv vastavalt väheneb – suhe on umbes 0,9–1,2. Kui valkude biosüntees pidurdub (näiteks nälgimise puhul), siis toimub polüsoomide arvu järsk vähenemine ja üksikud ribosoomid vabanevad lahusesse – siis suhe on ligikaudu 0,08–0,1.
Kõrgsurvevedelikkromatograafia
Kõrgsurvevedelikkromatograafiat (inglise High-Pressure Liquid Chromatography või High-Performance Liquid Chromatography ehk HPLC) kasutatakse peamiselt rRNA keemiliste modifikatsioonide (pseudouridinileerimine ja metüleerimine) tuvastamiseks.
Ida-Ennedi piirkond
Ida-Ennedi piirkond on 1. järgu haldusüksus Tšaadis. Asub riigi kirdeosas, piirneb idas Sudaani ja põhjas Liibüaga.
80S ribosoom
Röntgenkristallograafia
Röntgenkristallograafia meetodis alguses kristalliseeritakse ribosoomid teatud konformatsioonis, siis kiiritatakse kristallid röntgenikiirtega ja saadud difraktsioonipilti analüüsitakse arvuti abil.
Krüo-elektronmikroskoopia
Krüo-elektronmikroskoopia puhul külmutatud proove (tavaliselt vedelas lämmastikus) vaadatakse elektronmikroskoobiga. Raskus on selles, et biomolekulid on väga tundlikud elektronkiirte suhtes (isegi kui proov on hästi jahutatud), seega on vaja ettevaatust, muidu põleb proov lihtsalt ära.
Ida-Ennedi piirkond
Ida-Ennedi piirkonnas elavad tubud ja zaghavad.
Ida-Ennedi piirkond loodi 2012. aastal.
Gerlosi kuru
thumb|
Gerlosi kuru (kõrgusel 1500 m) on mäekuru Austria Alpides Salzburgi liidumaa Oberpinzgau piirkonna ja Tirooli Zillertali oru vahel. Vana tee viib Wald im Pinzgaust Gerlosi Zillertali orus. See on veoautode jaoks suletud ja pole talvel alati avatud. Uus aastaringselt avatud tasuline tee ehitati 1960. aastatel Krimmlist Gerlosi.
Ajalugu
Esimene maantee üle Gerlosi kuru ehitati 1630. aastal. Gerlosstraße maantee Filzsteinalmi karjamaa ja Gerlosi tasandiku kaudu sai valmis 1962. aastal. Durlaßbodeni veehoidla ja Tauernkraftwerke elektrijaam asuvad läänenõlval.
8. Üksik Jalaväepataljon
8. Üksik Jalaväepataljon (varem 8. jalaväepolk) oli Eesti sõjaväeosa.
8. jalaväepolk moodustati 1. mail 1919. aastal, Tallinna 1. kaitsepataljoni ja Tartu kaitsepataljoni liitmisel 8. jalaväepolguks.
1921. aastal ühendati ta VIII pataljonina 7. jalaväepolguga, kuni sai 1. oktoobril 1928 üksikuks jalaväepataljoniks. 8. üksik jalaväepataljon asus Võrus.
Natalja Gontšarova
pisi|[[Alexander Brüllow' loodud akvarellmaal Natalja Gontšarovast]] pisi|Ivan Makarovi 1849. aasta maal Natalja Gontšarovast Natalja Gontšarova-Puškina-Lanskaja (vene keeles Наталья Николаевна Гончарова-Пушкина-Ланская, 27. august 1812 Tambovi kubermang – 26. november 1863 Peterburi) oli vene luuletaja Aleksander Puškini abikaasa ja muusa.
29-aastane Puškin kohtus Gontšarovaga detsembris 1828 Moskvas ühel ballil ning aprillis 1829 palus tema kätt, kuid sel ajal 16-aastane Natalja pidas end abiellumiseks liiga nooreks. Puškin läks pettununa Kaukaasiasse tegevteenistusse, kuid naasis juba sama aasta septembris lootusrikkalt Moskvasse, ent kohtas enda vastu jahedat hoiakut – Natalja vanemad pidasid noormeest liiga vaeseks ja neid häiris tema kaardimängusõltuvus.
Kevadel 1830 sai Puškin lootustandva sõnumi ja kordas abieluettepanekut. 6. aprillil 1830 sai ta Gontšarovidelt nende tütrega abiellumiseks nõusoleku. Kihlumine toimus 6. mail 1830, kuid segadused kaasavara pärast ning Puškini onu surm lükkasid pulmad edasi.
Laulatus toimus 18. veebruaril 1831 Moskva Suures Taevaminemise kirikus. Esialgu elas noorpaar Moskvas Arbatil, kuid soovides vabaneda ämma pidevast sekkumisest nende ellu, kolisid nad mais 1831 Tsarskoje Selosse.
Sügisel 1831 asusid nad elama Peterburi ning Natalja hakkas tihti liikuma tsaari-Venemaa pealinna kõrgseltskonnas.
19. mail 1832 sündis neil tütar Marija (suri 1919) ning 6. juulil 1833 poeg Aleksandr (suri 1914).
Sügisel 1835 sõitis Puškin Mihhailovskojesse, lootes seal rahus tööd teha, kuid pidi ema haigestumise tõttu varsti naasma. Ema surm kevadel 1836 ja võlgade pidev kasvamine ning tema luuletuste ebaedu mõjusid Puškinile hingeliselt laastavalt. Meelehärmi tekitasid ka õukonnas levinud kuulujutud Natalja väidetavate armusuhete kohta. Erilist valu põhjustas Puškinile sõprade hukkamõist naise käitumise pärast.
Puškin hukkus 10. veebruaril 1837 tollel ajal aurikkumiste lahendamiseks tavaks olnud duellil prantsuse päritolu Hollandi saadiku parun Heeckereni kasupoja, keisri ratsakaardiväepolgu porutšiku Georges d'Anthèsiga. Enne surma jõudis Puškin vahetada kirju keiser Nikolai I-ga, kes lubas hoolitseda tema naise ja laste eest. Keiser andiski korralduse maksta kõik Puškini võlad ning määras Puškini naisele pensioni.
Puškin suri reedesel päeval ja edaspidi mälestas Natalja oma meest kuni surmani sel moel, et ei väljunud ühelgi reedel kodust ega söönud sel päeval midagi.
Seitse aastat pärast Puškini surma abiellus Natalja kindral Pjotr Lanskoiga ja neil sündis kolm tütart.
Sügisel 1863 sõitis Natalja Peterburist Moskvasse lapselapse ristsetele, külmetus ning suri 26. novembril. Natalja on maetud Peterburi Aleksander Nevski kalmistule.
Mittagskogel
Mittagskogel (saksa) või Kepa (sloveeni) on kõrgusega 2145 m ja seega kõrguselt kolmas mägi Karawankide mäestikus. See asub Sloveenia ja Austria vahelisel piiril.
thumb|left|Bertahütte
Peadolomiidi ja dachsteini lubjakivi kihist koosnev massiiv kerkib Sloveeni Sava oru (lõunas) ja Austria Drava nõo (põhjas) vahelt. Selle järsk põhjakülg, mis sarnaneb ümara tipuga kaljuse püramiidiga, on Kärnteni maamärk.
Mäkke ronitakse tavaliselt Belca külast Sloveenia poolel. Berta hütini kõrgusel 1567 m võib jõuda Austria Finkensteini vallast; siit viib tavamarsruut tippu.
Mainitud 1650. aasta kaardil kui Copan mons, tähistab saksa oronüüm Mittagskogel (Keskpäevatipp) keskpäeval päikese asukohta tipu kohal. Kärnteni sloveenid kutsuvad mäge Jepa.
Eesti ravimtaimede loend
Eesti ravimtaimede loend loetleb Eestis pärismaistena kasvavaid ravimtaimi.
Õunapuu-kärntõbi
Nii lehtede alumisele kui ka ülemisele poolele tekivad oliivrohelised sametjad laigud. Tugeva nakkuse korral lehed kuivavad ja varisevad enneaegselt. Ka viljadele võib tekkida tumedaid laike. Seni, kuni laigud kasvavad, muutuvad need pruuniks ja korkjaks.
Tugeva nakkuse korral jäävad viljad väikseks. Võrsetel on rõuge taolised puhetised, koor praguneb, võrsed muutuvad mustaks ja kuivaks.
Haiguse arengut soodustab niiske ja jahe ilm. Seente osakesi kannab tuul.
Tõrjeks:
Sergei Prohhorov
Sergei Prohhorov (20. juuni 1909 Peterburi – 5. detsember 1985 Tallinn) oli vene päritolu Eesti fagotimängija, dirigent, helilooja ja muusikapedagoog.
Sergei Prohhorov sündis Peterburis, tema vanemad olid muusikud. 1928. aastal astus ta Tallinna Konservatooriumi, 1934. aastal lõpetas ta kompositsiooni erialal Artur Kapi klassi ja 1936. aastal fagoti erialal Andrei Meri klassi.
Aastatel 1933–1941 oli ta Riigi Ringhäälingu Sümfooniaorkestri fagotimängija. Aastatel 1940–1960 oli ta ERSO dirigent. 1950.–1970. aastatel juhatas ta mitmeid orkestreid Venemaa linnades: 1958–1962 oli ta Leningradi Väikese Ooperiteatri orkestri, 1963–1966 Petrozavodski Televisiooni ja Raadio sümfooniaorkestri, 1966–1967 Tomski sümfooniaorkestri ja 1967–1973 Voroneži filharmoonia orkestri dirigent.
Aastatel 1944–1960 õpetas ta Tallinna Muusikakoolis ja Tallinna Riiklikus Konservatooriumis fagoti eriala ja muusikateoreetilisi aineid, 1947. aastast oli ta dotsent. Tema õpilasi on Gennadi Taniel, Eugen Saanpere, Rein Olspert ja Ilmar Aasmets.
Vassili saare rajoon
Vassili saare rajoon (vene keeles Василеостровский район) on haldusüksus (rajoon) Venemaal Peterburis. Rajoon hõlmab Vassili saart, Dekabristide saart ja väikest Põhjasaart. Rajooni kuulub viis munitsipaalringkonda.
Sergei Prohhorov
Heliloojana on ta kirjutanud instrumentaal- ja vokaalkammermuusikat ja ühe sümfoonia.
Vassili saare rajoon
Rajoon moodustati 1917. aastal.
Mitch Hedberg
Mitch Hedberg (õieti Mitchell Lee Hedberg; 24. veebruar 1968 Saint Paul, Minnesota – 30. märts 2005 Livingston, New Jersey) oli Ameerika Ühendriikide koomik ja näitleja.
Johannes Veltmander
Johannes Veltmander (vene keeles Иоганесс Гугович Вельтмандер Ioganess Gugovitš Veltmander; 13. oktoober 1921 Jamburg – 7. oktoober 2014 Iževsk) oli Venemaa maletaja ja maletreener, meister (1953).
Veltmander oli paljukordne Udmurdi ANSV malemeister. Tema parimaks saavutuseks oli 1950. aastal Tartus toimunud NSV Liidu meistrivõistluste poolfinaalis 2.–4. koha jagamine Salo Flohri järel. Kuna finaalturniirile pääses vaid kolm edukamat, jäi Veltmander halvima koefitsiendiga neljandaks.
NSV Liidu kirimale 3. meistrivõistlustel (1955–1957) jagas Veltmander 6.–7. kohta.
487
487. aasta (CDLXXXVII) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas neljapäeval. Arvu 487 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Quest
pisi|Quest pisi|[[James Reilly missiooni STS-104 ajal Questis]] Quest Joint Airlock on Rahvusvahelise kosmosejaama peamine õhulukk.
Õhuluku tõi jaama kosmosesüstik Atlantis 2001. aastal missiooniga STS-104.
Questi kaudu saavad avakosmosesse väljuda nii Extravehicular Mobility Unitit kui ka Orlani skafandreid kandvad astronaudid. Varem oli jaamast avakosmosesse väljumisel võimalik kasutada ainult Orlani skafandreid ja avakosmosesse sai väljuda ainult Zvezda mooduli kaudu. NASA skafandreid sai enne Questi saabumist kasutada ainult kosmosesüstiku jaamas viibimisel.
Questi pikkus on 5,5 meetrit ja diameeter on 4 meetrit. Moodul kaalub 6064 kg.
Madis Kütt
Madis Kütt on mitme tuntud inimese nimi:
2000. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
2000. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid 3.st kuni 9. juulini Helsingis, Soomes. Võistlus peeti Vallilas Mäkelänrinde ujumiskeskuse 50 m basseinis. 25. korda toimunud meistrivõistlused peeti kolm kuud enne Austraalias Sydneys toimuvaid suveolümpiamänge.
Meistrivõistlused hõlmasid ujumist, avaveeujumist, vettehüppeid ja kujundujumist.
Et Sydney lähenevate olümpiamängude tõttu Euroopa meistrivõistlustel mitte osalemist vältida, esitas LEN aasta enne Soomes toimuvaid Euroopa meistrivõistlusi hämmastava boonusskeemi. Kes võidab sama ala Lissabonis (1999. aasta lühiraja meistrivõistlused), Helsingis (2000. aasta meistrivõistlused), Sydneys (olümpiamängud) ja Valencias (2000. aasta lühiraja meistrivõistlused), saab 100 000 DEM-i. Kui olümpiavõistlusega kaasneb ka maailmarekord, siis oli duubel valmis.
50 m vabalt
Maailmarekord: 21,64 (2000) Aleksandr Popov, Euroopa meister 1999:22,06 Pieter van den Hoogenband, <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Maailmarekord: 48,21 (1994) Aleksandr Popov, Euroopa meister 1999: 48,47 Pieter van den Hoogenband, <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Maailmarekord: 1.45,51 (2000) Ian Thorpe, Euroopa meister 1999: 1.47,09 Pieter van den Hoogenband, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Maailmarekord: 3.41,33 (2000) Ian Thorpe, Euroopa meister 1999: 3.48,12 Paul Palmer, <br style="clear:both;" />
Konrad Gerretz
Konrad Gerretz (näitlejanimi Jüri Koger; 5. veebruar 1907 Riia – 23. veebruar 1969 Tallinn) oli eesti näitleja.
2000. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
50 m selili
Maailmarekord: 24,99 (1999) Lenny Krayzelburg, Euroopa meister 1999: 25,66 Stev Theloke, <br style="clear:both;" />
Konrad Gerretz
Aastatel 1935–1941 ja 1944–1945 oli ta Estonia teatri näitleja. Aastatel 1942–1944 kuulus ta Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite koosseisu. Aastatel 1946–1948 oli ta Tallinnas Punalipulise Balti Mere Laevastiku teatri näitleja, aastatel 1949–1954 mängis Eesti NSV Riiklikus Vene Draamateatris.
2000. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
100 m selili
Maailmarekord: 53,60 (1999) Lenny Krayzelburg, Euroopa meister 1999: 55,16 Stev Theloke, <br style="clear:both;" />
200 m selili
Maailmarekord: 1.55,87 (1999) Lenny Krayzelburg, Euroopa meister 1999: 1.59,74 Ralf Braun, <br style="clear:both;" />
50 m rinnuli
Maailmarekord: 27,61 (1996) Aleksandr Dzhaburija, Euroopa meister 1999: 27,95 Mark Warnecke, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Maailmarekord: 1.00,36 (2000) Roman Sludnov, Euroopa meister 1999: 1.01,34 Domenico Fioravanti, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.10,16 (1992) Mike Barrowman, Euroopa meister 1999: 2.12,46 Stéphan Perrot, <br style="clear:both;" />
50 m liblikat
Maailmarekord: 23,60 (2000) Geoff Huegill, Euroopa meister 1999: 23,89 Pieter van den Hoogenband, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Maailmarekord: 51,81 (1999) Michael Klim, Euroopa meister 1999: 52,61 Lars Frölander, <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Maailmarekord: 1.55,18 (2000) Tom Malchow, Euroopa meister 1999: 1.57,20 Franck Esposito, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Maailmarekord: 1.58,16 (1994) Jani Sievinen, Euroopa meister 1999: 2.01,43 Marcel Wouda, <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Maailmarekord: 7:08.79 (1999) Ian Thorpe (1.46,28), Bill Kirby (1.48,96), Grant Hackett (1.46,30), Michael Klim (1.47,25) Euroopa meister 1999: 7.19,63 Christian Keller (1.50,58), Stefan Pohl (1.49,72), Lars Conrad (1.49,32), Michael Kiedel (1.50,01) <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Maailmarekord: 3.34,84 (1996) Jeff Rouse (53,95), Jeremy Linn (1.00,32), Mark Henderson (52,39), Gary Hall, Jr. (48,18) Euroopa meister 1999: 3.39,52 Klaas-Erik Zwering (57,55), Marcel Wouda (1.01,35), Stefan Aartsen (53,42), Pieter van den Hoogenband (47,20) <br style="clear:both;" />
50 m vabalt
Maailmarekord: 24,39 (2000) Inge de Bruijn, Euroopa meister 1999: 24,99 Inge de Bruijn, <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Maailmarekord: 53,80 (2000) Inge de Bruijn, Euroopa meister 1999: 55,03 Sue Rolph, <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Maailmarekord: 1.56,78 (1994) Franziska van Almsick, Euroopa meister 1999: 1.58,79 Camelia Potec, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Maailmarekord: 4.03,85 (1988) Janet Evans, Euroopa meister 1999: 4.08,09 Camelia Potec, <br style="clear:both;" />
800 m vabalt
Maailmarekord: 8.16,22 (1989) Janet Evans, Euroopa meister 1999: 8.33,79 Hannah Stockbauer, <br style="clear:both;" />
Konrad Gerretz
Isiklikku
Tema abikaasa oli Olga Lund, Jüri Gerretz on nende poeg.
2000. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
50 m selili
Maailmarekord: 28,25 (2000) Sandra Völker, Euroopa meister 1999: 28,71 Sandra Völker, <br style="clear:both;" />
Konrad Gerretz
Isiklikku
Konrad Gerretz on maetud Tallinna Metsakalmistule.
2000. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
100 m selili
Maailmarekord: 1.00,16 (1994) He Cihong, Euroopa meister 1999: 1.01,39 Sandra Völker, <br style="clear:both;" />
200 m selili
Maailmarekord: 2.06,62 (1991) Krisztina Egerszegi, Euroopa meister 1999: 2.11,94 Roxana Maracineanu, <br style="clear:both;" />
50 m rinnuli
Maailmarekord: 30,83 (1999) Penelope Heyns, Euroopa meister 1999: 31,44 Ágnes Kovács, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Maailmarekord: 1.06,52 (1999) Penelope Heyns, Euroopa meister 1999: 1.08,75 Ágnes Kovács, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.23,64 (1999) Penelope Heyns, Euroopa meister 1999: 2.27,12 Ágnes Kovács, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Maailmarekord: 56,69 (2000) Inge de Bruijn, Euroopa meister 1999: 58,49 Inge de Bruijn, <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Maailmarekord: 2.05,81 (2000) Susie O'Neill, Euroopa meister 1999: 2.10,40 Mette Jacobsen, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Maailmarekord: 2.09,72 (1997) Wu Yanyan, Euroopa meister 1999: 2.14,02 Jana Klotškova, <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Maailmarekord: 4.34,79 (1997) Chen Yan, Euroopa meister 1999: 4.38,14 Jana Klotškova, <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Maailmarekord: 7.55,47 (1987) Manuela Stellmach, Astrid Strauss, Anke Möhring, Heike Friedrich Euroopa meister 1999: 8.01,66 Franziska van Almsick (1.59,61), Silvia Szalai (2.00,45), Hannah Stockbauer (2.01,32), Kerstin Kielgass (2.00,28) <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Maailmarekord: 4.01,67 (1994) He Cihong (1.00,16 MR), Dai Guohong (1.09,04), Liu Limin (58,66), Le Jingyi (53,81) Euroopa meister 1999: 4.07,52 Therese Alshammar (1.04,48), Maria Östling (1.08,81), Johanna Sjöberg (58,15), Malin Svahnström (56,08) <br style="clear:both;" />
5 km
Euroopa meister 1999: 59.08,1 Jevgeni Bezrutšenko, <br style="clear:both;" />
25 km
Euroopa meister 1999: 5:11.06,6 Aleksei Akatjev, <br style="clear:both;" />
5 km
Euroopa meister 1999: 1:01.56,6 Peggy Büchse, <br style="clear:both;" />
25 km
Euroopa meister 1999: 5:58.28,3 Olga Guseva, <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaud
Euroopa meister 1999: Tony Ally, <br style="clear:both;" />
10 m torn
Euroopa meister 1999: Dmitri Sautin, <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaua sünkroonhüpped
Euroopa meister 1999: Nicola Marconi Donald Miranda <br style="clear:both;" />
10 m torni sünkroonhüpped
Euroopa meister 1999: Jan Hempel Heiko Meyer <br style="clear:both;" />
1 m hüppelaud
Euroopa meister 1999: Vera Iljina, <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaud
Euroopa meister 1999: Vera Iljina, <br style="clear:both;" />
10 m torn
Euroopa meister 1999: Olena Župina, <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaua sünkroonhüpped
Euroopa meister 1999: Hanna Sorokina Olena Župina <br style="clear:both;" />
10 m torni sünkroonhüpped
Euroopa meister 1999: Jevgenija Olševskaja Svetlana Timošinina <br style="clear:both;" />
Medalid
Korraldajariik
Neeva rajoon
Neeva rajoon (vene keeles Невский район) on haldusüksus (rajoon) Venemaal Peterburis. Rajooni kuulub üheksa munitsipaalringkonda. Neeva rajoon on ainus Peterburi rajoon, mis asub Neeva jõe mõlemal kaldal.
Rajoon moodustati 1917. aasta märtsis.
2013. aastal läbi viidud uuringu kohaselt oli Neeva rajoon kõigist Peterburi rajoonidest kõige ebaturvalisem.
Gold Coast
Gold Coast on rannikulinn Austraalias Queenslandi osariigis. Linn asub osariigi pealinnast Brisbane'ist 94 km lõuna pool. Gold Coast on elanike arvult osariigi suuruselt teine ja Austraalia kuues linn.
Faaki järv
Faaki järv (saksa keeles Faaker See; sloveeni keeles Baško jezero) on järv Austria Kärnteni liidumaal. Pindalaga u 2,2 km² on see liidumaa suuruselt viies järv.
Gold Coast
Gold Coast on tuntud turismisihtkoht.
Faaki järv
thumb|left|Barokne pühamu rannal, vaade Mittagskogelile
Gold Coast
Gold Coastis toimusid 2018. aastal Rahvaste Ühenduse mängud.
Faaki järv
Järv asub Villachist kagus Drava orus, Karawankide mäestiku põhjanõlva Mittagskogeli (Kepa) mäe all. Drobollachi ja Eggi asulad põhjakaldal kuuluvad Villachi linna. Faaki küla edelas, mille järgi järv nime on saanud, kuulub Finkensteini valda. See on ainus järv Kärntenis, mis asub Drava jõe paremkaldal.
Selge türkiissinise veega Faaki järv on populaarne turismisihtkoht, mille kaldal on lai valik hotelle ja restorane. Septembris peetakse järve ääres igal aastal Euroopa suurimat mootorrattarallit European Bike Week. Kalastamine on üsna tavaline, püütakse merisiiga (Reinanke), kuid ka karpkala, haugi, säga ja koha.
1855. aastal inspireeris Faaki järv kohalikku preestrit Franc Treiberit looma laulu "Nmav čez izaro" ("Üle järve"), mis muutus peagi üheks tuntumaks sloveeni rahvalauluks ja mida peetakse tänapäevalgi Kärnteni sloveenide mitteametlikuks hümniks.
Kamloops
Kamloops on linn Kanadas Briti Columbia provintsis.
pisi|left|200px|Vaade Kamloopsi linnale
Francisco Pascual Obama Asue
Francisco Pascual Eyegue Obama Asue (sündinud 21. aprillil 1949) on Ekvatoriaal-Guinea poliitik, alates 23. juunist 2016 Ekvatoriaal-Guinea peaminister. Ta on olnud ka riigi terivse- ja sotsiaalhooldusminister ning spordiminister.
Ömer Toprak
Aastatel 2008–2011 mängis ta SC Freiburgis. Seejärel liitus ta Leverkuseni Bayeriga, kus mängis kuus hooaega. Hooajal 2013–14 valis Saksamaa spordiajakiri kicker ta Bundesliga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2017. aastal liitus ta Dortmundi Borussiaga. 2019. aastal võitis ta klubiga Saksamaa superkarika.
2019. aasta augustis läks ta laenule Werderi, kellega liitus hooaja lõpus püsivalt.
Destiny (moodul)
pisi|Destiny moodul veebruaris 2001 jaama külge kinnitamisel pisi|Destiny ajal kui meeskond magab Destiny on Rahvusvahelise kosmosejaama moodul, mis on jaama USA segmendi peamine uurimislabor.
Boeing alustas mooduli ehitust 1995. aastal ning see viidi Kennedy Kosmosekeskusesse 1998. aastal. Destiny anti NASAle ametlikult üle augustis 2000 ning selle viis kosmosesse kosmosesüstik Atlantis, mis startis 7. veebruaril 2001 missioonile STS-98. Moodul kinnitati Unity mooduli külge veebruaris 2001. Destiny on NASA esimene orbitaallaboratoorium pärast Skylabi, kust viimane meeskond lahkus veebruaris 1974.
Marvin Ducksch
Marvin Ducksch (sündinud 7. märtsil 1994 Dortmundis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliigaklubis Bremeni Werder.
Ta alustas klubikarjääri Dortmundi Borussias, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aastal. Aastatel 2012–2016 mängis ta põhiliselt Borussia reservmeeskonnas. Hooajal 2013–14 lõi ta Borussia reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt kolmandas liigas 12 väravat. Hooajal 2014–15 mängis ta laenul Saksamaa kõrgliigaklubis SC Paderborn.
2016. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Saksamaa esiliigaklubiga FC St. Pauli. 2017. aasta jaanuaris läks ta laenul Saksamaa tugevuselt kolmanda liiga klubisse Kieli Holstein. Hooajal 2017–18	lõi ta Kieli meeskonnas Saksamaa esiliigas 18 väravat ja oli sellega liigas suurim väravakütt.
Hooajal 2018–2019 mängis ta Saksamaa kõrgliigas Düsseldorfi Fortuna ridades, kuid lõi 16 liigamänguga vaid ühe värava.
2019. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Saksamaa esiliigaklubiga Hannover 96.
2021. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Bremeni Werderiga. Hooajal 2021/22 lõi ta Bremeni meeskonnas Saksamaa esiliigas 20 väravat, millega oli liigas paremuselt kolmas väravakütt (lisaks lõi ta hooaja alguses ühe värava Hannover 96 eest). Samal hooajal aitas ta Bremenil Saksamaa kõrgliigasse jõuda. Hooajal 2022/23 lõi Ducksch Saksamaa kõrgliigas 12 väravat.
Rein Olspert
Rein Olspert (1. mai 1935 – 10. juuli 1985 Tallinn) oli eesti fagotimängija ja muusikapedagoog.
1953. aastal lõpetas ta Tallinna 1. Keskkooli.
Ta lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi Sergei Prohhorovi fagotiklassi.
Aastatel 1960–1985 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi fagotiklassi õppejõud. Paralleelselt töötas Tallinna Muusikakeskkooli fagoti õpetajana.
Ta on maetud Rahumäe kalmistule.
Tuukrilaev
pisi|Tuukrilaevaks ümber ehitatud endine Rootsi mereväe dessantkaater [[Lennusadamas.]]
Tuukrilaev on veealuste tööde ehk tuukrite tegevuse toetamiseks mõeldud laev.
Tavaline tuukrilaev
Rannikulähedasteks tuukritöödeks võib tuukrilaev olla väikeste mõõtmetega (alla 50 m pikk) abilaev. Tuukrilaeval on tavaliselt spetsiaalne trepp tuukrite vette liikumiseks ja sageli ka dekompressioonikamber ehk barokamber. Samuti võivad laeval olla kajutid tuukrite majutamiseks ja sukeldumiseks ettevalmistamiseks ning sukeldumisvarustuse hoiuks.
Avamere tuukritööde abilaev
Avamerel ja ookeanil väljaspool tuukrilaevade sõidupiirkonda võidakse allveetööde toetamiseks kasutada suuremaid paigalhoiuvõimekusega uurimislaevu või merepäästelaevu, millel on tavaliselt samuti tuukritööde toetamise võimekus. Kasutatakse ka tuukritööde abilaevu (inglise keeles diving support vessel, DSV), millel on tuukrite väljumisava läbi laevakere, tuukrikell, barokamber ja muud võimalused tuukrite töö toetamiseks.