cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kihnu maalammas
Kihnu maalammas kuulub Põhja-Euroopa lühisaba lammaste perre ja põlvneb uluklambast muflonist. Tegemist on väikesekasvulise, peente ilma villata jalgade ja lühikese sabaga lambaga, kes on säilitanud mitmed aborigeensed tunnused. Sarved esinevad ka uttedel, kaelal võivad esineda niinimetatud tilbad. Kihnu maalammastel on väga tugev emainstinkt. Enamasti on nende vill kahekihiline, esineb ka niinimetatud peenvillast villa tüüpi. Osaliselt säilinud villaku maha heitmise refleks. Kihnu maalammast iseloomustab suur tõusisene ja individuaalne mitmekesisus. Nende villak on valge, pruun, must, hall või nimetatud toonides kirju.
Kihnu maalammas tunnistati iseseisvaks tõuks 20. jaanuar 2016 ning 16. september 2019 kanti kihnu maalammas põllumajandusloomade ohustatud tõugude nimekirja.
Kihnu Maalamba Selts
2007 asutati Kihnu Maalambakasvatajate Selts. 2021 asutati Kihnu Maalamba Selts. Kihnu Maalamba Selts on mittetulundusühing, mille tegevuse peamiseks eesmärgiks on kihnu maalamba kui põlistõu aretamise, säilitamise ja kasvatamise populariseerimine. Selgitada kihnu maalamba tähendust ja tähtsust avalikkusele, seista kihnu maalamba puhasaretuse eest, korraldades tõuaretusseadusega reguleeritavat tegevust tõuaretusühingu kaudu. Populariseerida lambakasvatussaaduseid ja tutvustada saaduste traditsioonilisi käitlemisviise ja tutvustada põlistõule omaseid traditsioonilisi pidamisviise.
2022. aastal kiideti heaks Kihnu maalamba aretusprogramm. [[Fail:Kihnu Maalamba Seltsi tõuraamatu pidamist ja jõudluskontrolli viib läbi Eesti Lamba-ja Kitsekasvatajate Liit.jpg|pisi|Kihnu Maalamba Seltsi tõuraamatu pidamist ja jõudluskontrolli viib läbi Eesti Lamba-ja Kitsekasvatajate Liit]] Kihnu Maalamba Seltsi tõuraamatu pidamist ja jõudluskontrolli viib läbi Eesti Lamba-ja Kitsekasvatajate Liit
Välislingid
pisi|Savisarv pisi
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse seitsmeteistkümnes parandus
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse seitsmeteistkümnes parandus on Ameerika Ühendriikide põhiseaduse täiendus senaatorite otsevalimise kohta (varem valisid senaatorid osariikide seadusandlikud kogud).
Parandus võeti vastu Kongressis 13. mail 1912 ning ratifitseeriti osariikide tasemel 8. aprillil 1913.
Ortoos
pisi|[[Karpaalkanali sündroomi korral kasutatav randmeortoos]] thumb|Jalaortoos pisi|Masstoodanguna valmistatud ortoose Ortoos on liigese, jäseme või muu kehapiirkonna toestamiseks ja kaitseks kasutatav enamasti plastikust või elastsest materjalist tehniline abivahend.
Ortoose kasutatakse vigastuste, reumaatiliste või artrootiliste haiguste korral, samuti pärast operatsiooni liigese, jäseme või mõne muu kehapiirkonna toetamiseks või fikseerimiseks.
Ortoosid aitavad vähendada koormust liigesele ja fikseerivad liigese loomuliku asendi, vältides liigese moondumist või vale asendi kujunemist. Ortoosid ka toestavad lihaseid ja sidemeid, vähendades neile langevat koormust. Levinumaid ortoose valmistatakse masstoodanguna suuruste järgi, kuid vastavad töökojad teevad vajadusel ka konkreetsele inimesele sobiva erimõõtmetega ortoosi.
Toestatava kehapiirkonna järgi eristatakse järgmisi ortoose:
Eestis on mitmed ortoosid sotsiaalhoolekande seaduse alusel osaliselt kompenseeritavate tehniliste abivahendite nimekirjas.
Aivo Toomistu
Aivo Toomistu (12. juuli 1960 – 29. oktoober 2020) oli eesti omavalitsus- ja seltskonnategelane, riigiametnik ja poliitik.
Toomistu töötas Paide kultuurikeskuse asejuhatajana, Järva maavalitsuses kultuuriosakonna juhatajana, Väätsa vallavanemana, Paide linnavolikogu aseesimehena, Tallinna linnavolikogu keskfraktsiooni nõunikuna, Tallinna 32. keskkooli direktorina ja Haabersti linnaosa vanema asetäitjana.
2018. aasta jaanuarist kuni surmani oli Toomistu Eesti rahandusministeeriumi regionaalhalduse osakonna Järva maakondliku talituse juht ehk Järva maakonna kõrgeim riigiametnik. Ta oli ka tuntud ja tunnustatud pulmaisa ja õhtujuht.
Keskerakonda kuulunud Aivo Toomistut on tunnustatud Järvamaa teenetemärgiga tulemusliku tegevuse eest Järvamaa ja Paide kultuurielu juhtimisel ning pikaajalise aktiivse tegevuse eest Paide linnavolikogu liikmena.
2008. aastal pälvis ta ka Põhja Politseiprefektuuri teenetemärgi silmapaistvate teenete eest.
Irina Solomõkova
Irina Solomõkova (kuni 1950 Irina Grigorjeva; 14. september 1925 Tallinn – 7. detsember 1989 Tallinn) oli Eesti kunstiteadlane.
Sündinud Tallinnas inseneri perekonnas. Alustas kunstiõpinguid sõja-aastatel Tomski Ülikoolis, pärast sõda jätkas õpinguid Tartu Riiklikus Ülikoolis kunstiajaloo erialal, mille lõpetas 1948. aastal. Töötas mõnda aega ajalehe Edasi juures ning nooremteadurina Eesti Rahva Muuseumis, 1949. aastast oli Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi aspirantuuris. 1954. aastal kaitses ta esimese eesti nõukogude kunstiteadlasena kandidaadiväitekirja "Eesti demokraatlik graafika 1905.–1907. aasta revolutsiooni perioodil".
Töötas instituudis vanemteadurina ning 1961. aastast, kui loodi Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi kunstiajaloo sektori, oli selle juhataja.
Teaduslik töö
Avaldas teaduslikke artikleid ajakirjanduses ja kogumikes sh kujutavat kunsti käsitlevad osad "Eesti NSV ajaloo" väljaannetele, ülevaate eesti keskaegsest kunstist Moskvas ilmunud "Üldisele kunstiajaloo" teisele köitele. Oli kogumiku "Eesti kunsti ajalugu (1970–1977)" peatoimetaja ning kaasautor.
1962 ilmus tema eessõnaga album "Kalevipoeg kunstis". 1972 . aastal anti Lenigradis välja teos Solomõkova koostatud ja eessõnaga "Eesti NSV kunst". Avaldas ajakirjanduses artikleid Hando Mugasto, Salome Trei, Ado Vabbe jt. kunstnike loomingust, Eesti kunsti sidemetest nõukogude kunstiga, koostas kataloogi "Oskar Kallis".
Isiklikku
Ta on maetud Siselinna kalmistule.
Aino Kallase suvemaja
Ka kordonimajana tuntud hoone laskis 19. sajandi lõpul ehitada Vaemla mõisas tööl olnud Villem Tamm. Ühekorruseline lahtise tuulekojaga palkmaja on pilliroost viilkatuse ja laudvooderdisega.
Majas on üks tuba seatud muuseumitoaks, kus saab näha Kallaste-aegset mööblit ning neile kuulunud esemeid. Maja on avatud omanike seal viibimise ajal.
Aino Kallase suvemaja on kantud kultuurimälestiste registrisse.
Suvitajaid
alt=Sirelipõõsaste vahelt paistab rootsipunase maja otsasein. Jalgtee viib põõsastest läbi vasakule, ukse juurde. Majast on näha rookatuse ots, pööninguaken ning -luuk ja valge aknaraamiga otsaaken.|pisi|Selles majas veetsid Kallased oma suved vahemikus 1924–1938. Kassari suvemajas kirjutas Aino Kallas oma [[Hiiumaa-teemalised teosed]] Aino Kallase suvemajana tuntuks saanud maamajas on suvitanud mitmeid kultuuritegelasi: luuletaja Marie Under, kunstnikest vennad Paul Raud ja Kristjan Raud, luuletaja Ott Arder ja muusik Jaan Arder oma peredega jt.
Marie Under
Kiirelt ja vanemate vastuseisust hoolimata Karl Hackeriga abiellunud Marie Under elas aastatel 1902–1906 Moskvas. See oli keeruline periood, mida Under on iseloomustanud, öeldes: "Mu väikesed lapsed, mõni teatrietendus ja ühe suve veetmine kodumaa looduses Kassari saarel." Ilmselt pidas ta silmas seda, et nimetatud elemendid olid positiivseteks nähtusteks muidu raskel eluperioodil.
Paul ja Kristjan Raud
1920. aasta suvel peatusid suvemajas kunstnikest vennad Paul ja Kristjan Raud. Paul Raua maalide "Kassari neiu" ja "Kassari neiu ketramas" modelliks oli kohalik tütarlaps Leena Suuster. Kunstiteadlaste oletuste kohaselt arenes 1920. aastate alguses Tallinna kolinud Suusteri ja Raua lähedasest sõprusest armulugu, millest sündis ka poeg.
Cletus Spuckler
Cletus Spuckler on joonissarja "Simpsonid" tegelane. Tal on naine Brandine, kellega on neil väga palju lapsi. Nad elavad Springfieldi äärel metsas.Cletust kujutatakse sarjas kui maakat.
Aino Kallase suvemaja
Paul ja Kristjan Raud
Vendadega koos suvitas majas ka laulja Paula Brehm, kes ilmselt vendadele sümpaatne oli.
Aino ja Oskar Kallas
Aastatel 1924–1938 suvitasid selles majas Aino ja Oskar Kallas oma perega. Vaid 1926. ja 1933. aasta suvi jäi töökohustuste tõttu Londonis vahele.
Kassariga oli seotud Aino Kallase elu ja loomingu kõrgaeg. Seal kirjutas ta oma teosed "Reigi õpetaja", "Hundimõrsja" ja "Püha jõe kättemaks", Kassari motiivid peegelduvad ka tema hilisemas loomingus. Kallas olevat suviti töötanud päevas 4-5 tundi järjepanu.
Aino Kallas avastas suvemaja 1924. aasta suvel Haapsalust Hiiumaale sõites ning ühe kohaliku naisega juttu vestes, kes soovitas tal suvitada just selles majas, kus olla suve veetnud ka vennad Rauad ning laulja Paula Brehm. Lisaks olevat suvemajas ka hea keetja. Juba järgmisel aastal ostsid Kallased maja endale.
Kallased sisustasid maja minimalistlikult, kohaliku meistrimehe August Vahe teenust kasutades. Toona nägi aknast päikeseloojangut ja merd, mis nüüd looduse pealekasvu tõttu on võimatu. Kohalikud meenutavad, et Kallased olid algul markantseks nähtuseks, siis aga juba uhkuse asjaks; Aino Kallas ostis hea meelega lastelt metsmaasikaid, nad käisid Piibunina rannas ujumas. Suvemaja asukoht oli laialt teada ning sellest, millal Kallased puhkama saabusid, kirjutasid ka ajalehed.
Marie Vetsi oli Kallastele teenijaks, temast on Aino Kallas kirjutanud lühivormi, mis on ilmunud raamatus "Mu saatuse maa" (2012). Vetsi rääkis kohalikele, et Kallas olla "Reigi õpetajat" käinud kirjutamas Äide karjamaal mere ääres.
Kallastel käis suviti külas ka luuletaja Bernard Kangro.
1938. aasta jäi Kallastele viimaseks Kassari-suveks, 1939. aastal haigestus Aino Kallas Helsingis ning oli sunnitud mõneks ajaks sinna jääma, samal ajal muutus poliitiline olukord Eestis keerulisemaks ning mitmete perekondlike tragöödiate järel (poeg Sulev tappis end 1941. aastal, et pääseda sõjaväest ning tütar Laine suri samal aasta augustis rikošettkuuliga pihta saades) asusid Aino ja Oskar Kallas tütre Virve perega 1944. aastal Helsingisse, kust liiguti koos edasi Stockholmi, kus Oskar 1946. aastal suri.
Poskad ja Arderid
Praegu kuulub suvemaja Arderite suguvõsale. Maja läks pärandina Aino Kallase väimehe Jaan Poska õele Xenia Poskale ja temalt omakorda edasi õepoeg Árpád Arderile. 1960. aastatel hakkasid Árpád ja Veronika Arder oma perega (nende hulgas pojad Ott Arder ja Jaan Arder) seal suvitama.
Muskaat
Muskaat on vürts, mida jahvatatakse muskaatpähklist või muskaatõiest. Neid vilju saadakse omakorda troopilisest ja igihaljast muskaadipuult (Myristica fragrans). Puu pärineb Maluku saartelt ehk Vürtsisaartelt, kus seda ka peamiselt kasvatatakse. Teine tähtis kasvatuspaik on Lääne-India saarestik. Oluline on teha vahet, et muskaatpähkel on puu seemne tuum, kuid muskaatõis seemet ümbritsev kest. alt=|pisi|Muskaadipuu vili
Ajalugu
Riivitud muskaati on varem kasutatud lõhnakottides ja Vana-Roomas viirukina. Umbes 1600. aastatel omandas see suure tähtsuse läänemaailma vürtsikaubanduses.
Muskaadipuu
Muskaadipuu on lehtpuude perekonnast ja kuulub muskaadiliste sugukonda. Puud võivad kasvada kuni 20 meetri kõrguseks ning on suutelised vilja kandma 60 aastat või isegi kauem.
Kulinaaria
Muskaadile on omane terav aroom ning soe ja kergelt magus maitse. Seda kasutatakse nii soolaste kui ka magusate roogade maitsestamiseks. Seega võib seda vürtsainet lisada küpsetistele, pudingutele ja kompottidele, aga ka kartulitele, lihale, kastmetele ning köögi- ja aedviljadele. Samuti saab seda kasutada jookides, näiteks munalikööris või punšis.
Muud kasutused
Peale vürtsi on veel võimalik toota muskaatvõid ehk rasva, mida saadakse samuti seemneist. Seda võid tarvitatakse parfümeerias (annab meeldiva aroomi juuksehooldustoodetele, näiteks palsamitele). Vili sisaldab ka eeterlikke õlisid, mis leiavad kasutust parfüümides ja seepides, kuid nende abil ravitakse ka liigese- ja lihasevalu. Suures koguses manustatult on muskaatpähklil psühhoaktiive mõju, mis võib tekitada hallutsinatsioone. Muskaatpähkli mürgistus on harva fataalne, kuid võib põhjustada krampe, südamerütmihäireid, hingamisraskusi ja valu.
Piret Ehin
Piret Ehin (sündinud 25. aprillil 1976) on eesti politoloog, Tartu Ülikooli võrdleva poliitika vanemteadur ja TÜ Johan Skytte poliitikauuringute instituudi asejuhataja teadustöö alal.
Tema peamised uurimisteemad on valimiskäitumine (eelkõige Euroopa Parlamendi valimistel), demokraatia ja legitiimsus, Euroopa integratsioon ja selle mõju liikmesriikide poliitilistele süsteemidele ning poliitilised hoiakud, sh režiimitoetus ja suhtumine demokraatiasse.
Ta on panustanud Venemaa ja Ida-Euroopa uuringute arendamisse Tartu Ülikoolis (TÜ EL-Venemaa uuringute keskuse juhina 2011-2019, teaduskonsortsiumi UPTAKE juhina 2016-2019).
Alates 2007. aastast on Ehin korduvalt olnud Avatud Eesti Fondi nõukogu liige ning 2008–2009 ja 2017–2018 sealse nõukogu esimees.
Piret Ehin kuulub Eesti Naisüliõpilaste Seltsi.
Haridustee
Ehin lõpetas 1994. aastal Rapla I Keskkooli kuldmedaliga. 1998. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli politoloogia eriala cum laude ja 2000. aastal sai Arizona Ülikoolist (University of Arizona, USA) politoloogia magistrikraadi.
2002. aastal kaitses ta Arizona Ülikoolis politoloogia erialal doktorikraadi teemal "Enlargement of the European Union and the problem of popular consent" (juhendaja William Mishler).
Töökäik
2002–2004 töötas Piret Ehin asedirektorina Tartu Ülikooli Euroopa Kolledžis. Aastatel 2005-2009 oli ta Tartu Ülikooli rahvusvaheliste suhete teooria vanemteadur.
Alates 2011. aastast on ta Tartu Ülikooli võrdleva poliitika vanemteadur ning alates 2016. aastast ühtlasi Johan Skytte poliitikauuringute instituudi asejuhataja teadustöö alal.
Piret Ehin oli TÜ Euroopa Liidu - Venemaa uuringute keskuse juhataja 2011-2019. 2016-2019 juhtis ta Euroopa Liidu Horisont 2020 projekti raames teaduskonsortsiumi UPTAKE (Building Research Excellence in Russian and East European Studies at the Universities of Tartu, Uppsala and Kent).
Tema juhendamisel on Tartu Ülikoolis kaitstud kolm doktoritööd ja üle 40 magistritöö. 2008–2011 ja taas alates 2020. aastast on ta Tartu Ülikooli politoloogia doktoriprogrammi juht.
Tunnustus
2002 Rein Taagepera politoloogiaauhind teadusartikli eest tippajakirjas
2016 Tartu Ülikooli aumärk
Kattri Ezzoubi
Kattri Ezzoubi (neiupõlvenimega Kattri Türk; 27. juuli 1969 Pärnu-Jaagupi – 12. oktoober 2011 Brufut, Gambia ) oli eesti tõlkija, islami asjatundja ja arabist.
Erialane tegevus
Kattri Ezzoubi tegeles laialdaselt islami ja araabia kultuuri tutvustamisega Eestis. Islami uurimise kõrval praktiseeris ta seda ka ise, samuti võttis ta ajakirjanduses sageli sõna islami teemadel. Ezzoubi õpetas araabia keelt ja kõhutantsu, sealjuures õpetas ta araabia keelt ja kultuuri Kaitsepolitsei ametnikele ja Iraaki minevatele Eesti sõduritele ning islami aluseid ja kultuuri Tallinna Rahvaülikoolis. Kõhutantsijana osales ta 2009. aasta oktoobris Moskvas ülevenemaalisel telekonkursil "Kuulsuse minut".
Rahvusvaheline Teatriuurijate Föderatsioon
Rahvusvaheline Teatriuurijate Föderatsioon (rahvusvahelise nimega The International Federation for Theatre Research, lühend IFTR) on teatriteadusega tegelevaid teatriuurijaid ühendav rahvusvaheline organisatsioon.
Kattri Ezzoubi
Erialane tegevus
Ezzoubi tõlkis 88 raamatut nii vene, inglise, saksa, prantsuse kui ka itaalia, samuti araabia, vanakreeka ja ladina keelest. Ezzoubi tõlgete seas oli arvukalt Darja Dontsova, Aleksandra Marinina jt menukirjanike teoseid, kuid ka klassikat ning teatmekirjandust. 2003. aastal ilmus tema koostatud "Vanaaja lugemik" ning 2007. aastal raamat "Araabia vanasõnad". Ta avaldas ka ladina keele õpiku ja töövihiku.
Kohaliku omavalitsuse õigus
Kohaliku omavalitsuse (edaspidi ka KOV) õigus on avalik-õiguslike õigusnormide kogum, mis KOV realiseerimise tagamise eesmärgil reguleerib KOV üksuste (vallad ja linnad): 1) õiguslikku seisundit, korraldust, ülesandeid, finantse ja tegevuse kontrolli; 2) õigussuhteid teiste - nii avalik-õiguslike kui ka eraõiguslike – õigussubjektidega. Seega on kohaliku omavalitsuse õiguse puhul tegu nii internse kui eksternse õigusega (esimesse kuuluvad nt kohaliku omavalitsuse organite sisemist tööjaotust ja -korraldust, teise aga nt valla ja linna õigussuhteid oma elanikega reguleerivad avalik-õiguslikud normid).
Rahvusvaheline Teatriuurijate Föderatsioon
IFTR korraldab igal aastal rahvusvahelist konverentsi ja iga nelja aasta tagant maailma kongressi.
Kohaliku omavalitsuse õigus
Kohaliku omavalitsuse õiguse allikad
Kohalik omavalitsuse õiguse allikad saab üldistavalt jagada kahte gruppi, milleks on allikad laiemas mõttes ja allikad kitsamas mõttes.
Kattri Ezzoubi
Erialane tegevus
Ezzoubi jõudis töötada nii antiikajaloo lektori kui ka islami kultuuri lektorina.
Rahvusvaheline Teatriuurijate Föderatsioon
IFTR kontaktisik Eestis on Anneli Saro.
Kohaliku omavalitsuse õigus
Kohaliku omavalitsuse õiguse allikad
KOVi õiguse allikad laiemas mõttes on kohalikud tavad ja ühiskonna normideks saanud kombed, seaduseandja eesmärgid ja ajalooliselt väljakujunenud käitumisviisid. Seaduse sundust neil ei ole, kuid sageli mängivad kohalikud tavad suurt rolli kogukonna toimimisel.
Kattri Ezzoubi
Erialane tegevus
Elu lõpul tundis ta huvi Gambia vastu ning asus kirjutama raamatut "Minu Gambia".
Kohaliku omavalitsuse õigus
Kohaliku omavalitsuse õiguse allikad
KOVi õiguse allikaks kitsamas mõttes on kehtiv õigus ehk kõik seadused, millega on kohalikele omavalitsustele antud õigused, pandud kohustused ning reguleeritud nende toimimist. KOVid osalevad ka ise õiguse allikate loomises ja annavad välja õigustloovaid ja õigustrakendavaid akte, mis on vajalikud KOVide igapäevaseks tõrgeteta toimimiseks. Lisaks võivad KOVi õiguse allikad olla oma olemuselt lubavad (sätestavad tingimused, mille alusel tohib midagi teha, näiteks korraldada avalikku koosolekut), kohustavad (koeraomanik on ühistranspordis kohustatud kasutama koeral suukorvi) või keelavad (näiteks on avalikus kohas keelatud tarbida alkoholi). KOVi õiguse allikad kitsamas mõttes jagunevad omakorda õiguseks materiaalses mõttes, milleks on kehtivad seadused, ja õiguseks formaalses mõttes – need on formaalselt küll seadused, aga ilma üldkohustusliku normita.
Euroopa kohaliku omavalitsuse harta annab KOVidele õigused, mille peavad tagama siseriiklikud seadused. Näiteks keelab Euroopa kohaliku omavalitsuse harta muuta KOVide võimupiire ilma KOVide sellekohase nõusoleku või rahvahääletuseta, kohustab tagama sobivad tingimused KOVide igapäevatöö toimimiseks ja piisavad rahalised vahendid selleks, piirab kontrolli KOVide tegevuse üle seadustest tulenevate juhtudega ning annab KOVidele enesekorralduslikud õigused.
Kattri Ezzoubi
Isiklikku
Kattri Ezzoubi suri 2011. aastal Gambias, esialgseil andmeil malaariasse.
Ezzoubi kuulus 18. juunist 2003 Eesti Reformierakonda.
Kohaliku omavalitsuse õigus
Kohaliku omavalitsuse õiguse allikad
Siseriiklikult on kõige olulisemaks seaduse allikaks põhiseadus. Põhiseadus väärtustab KOVide iseseisvust kohalike küsimuste üle otsustamisel ning toob välja, et KOVi eesmärk ja põhisisu on kohaliku elu küsimuste üle iseseisev otsustamine kohaliku kogukonna poolt, see on sätestatud PS § 154 lg-s 1.
Teised olulisemad õiguseallikad on KOVide jaoks KOKS § 7 kohaselt on KOVidel õigus anda üldaktidena määrusi. Haldusõiguses eristatakse sealjuures KOVi määrusi, mis on statuudid, ja selliseid, mis ei ole statuudid. Statuudid on sellised määrused, mille andmise õigus tuleneb otse põhiseadusest (§ 154 lg 1) ja millega reguleeritakse kohaliku elu küsimusi. Näiteks on KOVil õigus statuudiga korraldada kohalike maksude kehtestamist, vallavanema või linnapea valimist, KOVi hallatavate ametiasutuste tööd ja üldplaneeringutega seonduvat. Täispikk KOVi ainuõiguste loetelu on sätestatud KOKS §-is 22. Statuudid kuuluvad praeter legem määruste liiki. Samas kõik KOVide määrused ei ole statuudid, kuna vallad ja linnad võivad määrustega täita ka kohustusi, mis on neile pandud seadusega (seaduses sisalduva volitusnormi alusel).
KOVi õiguse allikate hulka kuuluvad määrused võivad omakorda olla veel kas eksternsed või internsed olenevalt sellest, kas tegemist on asutuse sisekorda reguleerivate reeglitega või on eesmärgiks KOVi valla- või linnaelu korraldamine.
Kokkuvõtvalt on KOVide õiguse allikateks vertikaalse liigituse järgi, lähtudes juriidilisest jõust, Euroopa kohalike omavalitsuste harta, hierarhilisel positsioonil olevad siseriiklikud seadused ning seadusest madalamal astmel olevad määrused.
Kohaliku omavalitsuse õigus ja Eesti Vabariigi Põhiseadus
Põhiseaduse 14 peatükk on pühendatud täielikult KOV´le. Põhiseaduse § 154 lg 1 kohaselt otsustavad ja korraldavad kõiki kohaliku elu küsimusi kohalikud omavalitsused, kes tegutsevad seaduste alusel iseseisvalt. Selle sätte tekstiosast "kõiki kohaliku elu küsimusi" tuleneb kohaliku omavalitsuse õigus otsustada ja korraldada Põhiseaduse alusel ja tingimustel kohaliku elu küsimusi ilma volitusnormita seaduses.
Kohaliku omavalitsuse õiguse liigitus õigusinstituutide kaupa
Kohaliku omavalitsuse õigust võib õigusinstituutide kaupa struktureerida järgmiselt: 1) KOV üksuste õiguslik staatus, sisemine struktuur ja ülesannete sfäär ning nende organite õiguslik staatus (omavalitsuskorraldusõigus) ; 2) KOV materiaalsed funktsioonid, niivõrd kui need rajanevad KOV õiguse normidel (omavalitsushaldusõigus); 3) KOV funktsioonide täitmiseks vajalike rahaliste vahendite soetamine, eraldamine ja otstarbekohane kasutamine – siia alla kuuluvad eelarve-, kassa- ja raamatupidamissüsteemid, samuti vara-, tulu-, reservi- ja võlahaldus (omavalitsusfinantsõigus); 4) KOV majandustegevuse avalik-õiguslik regulatsioon (majandustegevuse organisatsioonilised vormid, formaalne ja materiaalne privatiseerimine jm) ja majandusprintsiibid, millele see majandustegevus on allutatud (omavalitsusmajandusõigus).
Omavalitsuskorraldusõigus ja riigiõigus
Omavalitsuskorraldusõigus ja riigiõigus sarnanevad reguleerimisobjektilt, sest nende mõlema keskpunktis asuvad organite struktuur, ülesannete sfäär ja õiguslik staatus. Kattuvus eksisteerib ka selles, et KOV korralduse alust reguleeritakse PS-s (föderatiivsete riikide puhul ka nende subjektide PS-des) ja konstitutsioonilistes seadustes. Omavalitsuskorraldusõigus on konkretiseeritud riigiõigus. KOV õiguse puhul tuleb silmas pidada, et kui riigiõigus rajaneb riigi suveräänsel võimul, siis KOV üksused pole suveräänsed, vaid omavad üksnes õigust omavalitsusele.
Kohaliku omavalitsuse õigus ja haldusõigus
KOV õigus kuulub oma sisu poolest haldusõiguse eriossa, sest ta normib üksnes ühte haldustegevuse valdkonda – KOV üksuste haldust. Samal ajal on tal tihe seos teiste haldusõiguse eriosa valdkondadega, nt korrakaitseõigusega, keskkonnaõigusega, ehitusõigusega jt, sest nendes eriõiguslikult reguleeritud õigusvaldkondades teostavad KOV üksused arvukaid materiaalseid funktsioone. Kuna KOV tuumaks on korraldusõigus, on omavalitsus-korraldusõigusel, -majandusõigusel ja –finantsõigusel palju kokkupuutepunkte haldusõiguse üldosaga, eriti halduskorraldus- ja menetlusõigusega.
Kohaliku omavalitsuse õigus ja omavalitsuspoliitika
Kohaliku omavalitsuse õigus loob omavalitsuspoliitika eeldused ja kehtestab selle piirid. Oma olemuselt on omavalitsuspoliitika ühiskonnapoliitika, kus kujundatakse inimeste ühiselu ja reageeritakse vahetult ühiskondlikele vajadustele. Kui kohaliku omavalitsuse õigus hõlmab kehtiva õiguse ja selle tõlgenduse, antud õigusvaldkonna praeguse tegeliku olukorra, siis omavalitsuspoliitika tegeleb PS ja seadusandja poolt jäetud vaba ruumi täitmisega.6
Kohaliku omavalitsuse õigus ja omavalitsusõiguspoliitika
Omavalitsusõiguspoliitika võrdleb kohaliku omavalitsuse positiivset õigust reaalse sotsiaal-majandusliku olukorraga, samuti põhiseadusliku korra teostamisega. Kohaliku omavalitsuse õigus pole seega midagi muud kui jooksev omavalitsusõiguspoliitika.
Veronika Bobosova
Veronika Bobosova (7. aprill 1926 – 25. oktoober 2014) oli Eesti filmidirektor.
Ta oli filmistuudio Tallinnfilm filmidirektor, hiljem Tallinnfilmi direktori asetäitja. Töötas Tallinnfilmis kokku 36 aastat.
Lakewoodi Eesti Kool
Lakewoodi Eesti Kool (inglise keeles Lakewood Estonian Supplementary School) on USAs New Jersey osariigis Lakewoodi linnas tegutsev eesti kool.
Allikas
Veekogu põhja avanevad allikad on mõnel juhul veekogu peamised veega toitjad.
Allikad võivad voolata maapinnale rahulikult või surveliselt. Survelist allikavett nimetatakse arteesia veeks.
Põhjavees on tihti lahustunud palju mineraale, mis on dissotsieerunud ioonideks. Kui vesi väljub maapinnale, siis ta temperatuur tõuseb ja rõhk väheneb ning sellega seoses halveneb temas gaaside lahustuvus. Seetõttu eraldub pinnale jõudnud põhjaveest näiteks süsinikdioksiidi, mistõttu väheneb vee happesus. (See on seotud sellega, et süsinikdioksiid moodustab veega reageerides süsihappe, mis vees dissotsieerudes vabastab sinna hüdrooniumioone.) See viib omakorda näiteks kaltsiumkarbonaadi sadestumiseni, mis moodustab karbonaatse vee korral levinud allikatega seotud sette allikalubja.
Suure ioonisisaldusega põhjavett võidakse kasutada ravi- või joogiveena.
Exidiaceae
Exidiaceae on kandseente hõimkonda kuuluv seente sugukond.
Allikas
Tekkimine
Allikad tekivad sinna, kus põhjaveehorisont lõikub maapinnaga.
Klassifikatsioonid
Allikaid võib klassifitseerida vastavalt vee temperatuurile. Eristatakse külmaveelisi (< 20o), soojaveelisi (20–42o) ja kuumaveelisi (> 42o) allikaid.
Enamasti on allikate vesi väga külm, kuid vulkaanilistes piirkondades võib olla geotermilise soojuse poolt kuumutatud, moodustades kuumaveeallikaid.
Eesti allikad
Enamik Eesti allikaid avaneb Pandivere kõrgustiku jalamil, näiteks Endla looduskaitsealal. Selle põhjuseks on Pandivere kõrgustiku geoloogilise ehituse omapära. Sealne aluspõhi koosneb lõhelistest lubjakividest, mistõttu imbub sademetena maha langenud vesi kergesti maa sisse (infiltratsioon) ning vooluveekogusid maapinnale peaaegu ei teki (Pandivere kõrgustikul on väga hõre jõgedevõrgustik). Aluspõhja imbunud sademetevesi jõuab aga uuesti maapinnani kõrgustiku jalamil, kuhu seetõttu moodustub rohkelt allikaid.
Messier 82
Messier 82 (ka M82 ja NGC 3034) on tähepurske galaktika, mis asub Suure Vankri tähtkujus.
Messier 82 on viis korda heledam kui Linnutee ja selle keskosa on 100 korda heledam kui Linnutee keskosa. Galaktikas toimub aktiivne täheteke, mis võib olla põhjustatud M82 ja selle naabergalaktika Messier 81 vahelisest vastastikmõjust. Galaktika asub Maast 12 miljoni valgusaasta kaugusel ja selle diameeter on 37 000 valgusaastat. Galaktika tähesuurus on 8,41 ja see sisaldab üle 30 miljardi tähe.
Piotr Małachowski
Piotr Małachowski (sündinud 7. juunil 1983 Żurominis) on Poola kettaheitja.
Małachowski saavutas alla 20-aastaste Euroopa meistrivõistlustel Grossetos 2005 viienda koha ja 2002. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Kingstonis kuuenda koha. Ta oli alla 23-aastaste Euroopa meistrivõistlustel Bydgoszczis 2003 üheksas ja kaks aastat hiljem Erfurdis teine. Järgmisel aastal saavutas ta IAAF-i finaalvõistlusel ja Göteborgi Euroopa meistrivõistlustel kuuenda koha. Osaka maailmameistrivõistlustel 2007 oli ta kaheteistkümnes ja IAAF-i finaalvõistlustel kolmas.
Berliini maailmameistrivõistlustel 2009 võitis ta hõbemedali Poola rekordiga 69.15 m; Robert Harting möödus temast seal viimase heitega, heites 69.43. IAAF-i finaalvõistlused lõpetas ta kolmanda kohaga. Ta võitis Euroopa meistrivõistlustel Barcelonas kuldmedali tulemusega 68.87 m. Taegu maailmameistrivõistlustel oli ta üheksas ja Londoni olümpiamängudel viies.
2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Małachowski Hartingu järel hõbemedali tulemusega 68.36 m.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis Małachowski tulemusega 67.40 kuldmedali. Harting neil võistlustel ei osalenud.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta 67.55-ga karjääri teise olümpiahõbeda.
Małachowski isiklik rekord on 8. juunil 2013 Hengelos heidetud 71.84 meetrit.
Rutja sõjaväelennuväli
Rutja sõjaväelennuväli (vahetevahel on kasutatud ka nime Kunda lennuväli) on mahajäetud endine Nõukogude Liidu lennuväe varulennuväli Lääne-Virumaal Haljala vallas Rutja ja Kiva küla maadel.
Lennuvälja stardirada on 2,5 km pikk ja kaetud betoonplaatidega.
Rutja lennuväli oli Nõukogude Liidu 656. õhukaitse hävituslennuväepolgu ehk Tapa polgu varulennuväli. Lennuväli rajati 1980. aastate alguses, maaeralduse lennuvälja rajamiseks tegi Eesti NSV Rakvere rajooni Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee 9. aprillil 1981.
Lennuvälja ala on maakatastris riigikaitsemaa, mida haldab Kaitseliidu Viru malev. Malev kasutab lennuvälja territooriumi väljaõppeks, sinna on rajatud ka lasketiir.
Dennis Nurkse
Ta on kaks korda pälvinud USA agentuuri National Endowment for the Arts auhinna.
Ta on kirjutanud ka inimõigustest, sealhulgas eriti lapse õigustest.
Isiklikku
Tema isa oli eesti päritolu USA majandusteadlane Ragnar Wilhelm Nurkse.
Umara Kirjastus
Umara Kirjastus OÜ on väike kirjastus Tallinnas.
Kirjastus on välja andnud mõned Hannes Varblase, Aleksander Mülleri jt. luulekogud.
Moira Kelly
Moira Anne Kelly (6. märts 1968 Queens, New York) on Ameerika Ühendriikide televisiooniprodutsent ja näitleja.
Veskijärv
Veskijärv on mitme järve nimi.
Põhinimi "Veskijärv"
Nimevariant "Veskijärv"
Jaan Riet
Jaan Riet (27. märts (15. märts) 1873 – 28. juuli 1952) oli eesti fotograaf.
Elulugu
Jaan Riet sündis Viljandimaal Abja vallas Perakülas, puusepp Hans Rieti lasterohkes peres. Ta õppis Peraküla vallakoolis. Aastatel 1887–1894 töötas ta Viljandis sugulase Henn Rieti veiniäris. Järgides Jakob Hurda üleskutset üldrahvalikult vanavara koguda, saatis Riet aastatel 1890–1897 Jakob Hurdale ja Matthias Johann Eisenile 75 poognat vanasõnu, mõistatusi, kõnekäände ja vanarahva uskumusi.
1902. aastal sõlmiti Jaan Rieti ja Maria (hiljem Marie, 1880–1959) Udelti abielu. Marie Riet õppis 1905. aastal Dresdenis fotokunsti ja 1909. aastal Leipzigis Bruno Wiehri fotoäris. Jaanil ja Mariel oli kaks tütart: Hilja Riet (1905–2006), kes õppis Pallase Kunstikoolis ja tegutses hiljem peamiselt fotokunstnikuna, ning Elma Tünder (1910–1987, sündinud Riet). Üle 50 aasta tegeles Jaan Riet fotograafiaga, jäädvustades Viljandi sündmusi ja inimesi. 1951. aastal tõsteti fotograaf koos perega välja oma majast, mis oli ühtlasi ta fotoateljeeks. Need sündmused mõjusid laastavalt mehe tervisele, 1952. aastal Jaan Riet suri. Maetud Viljandi Vana kalmistusse.
Tegevus fotograafina
Juba veiniäri sellina tegeles Jaan amatöörfotograafiaga ning 1897. aastal läks ta Tallinnasse end täiendama. Fotograafia-alased teadmised omandas Riet Tallinna fotograafi Hans Kristini juures. Esimene fototöö, mis on registreerimisraamatusse kirja pandud, pärineb 1896. aasta 14. veebruarist.
Viljandisse asus fotograaf uuesti 1898. aastal. Samal aastal avas Riet tolleaegse Liivimaa kuberneri loal isikliku fotoateljee. 1903. aastal täiendas Riet end Saksamaal Frankfurdis. Kui Jaan Riet Esimesse maailmasõtta kutsuti, hakkasid ateljees portreesid tegema pere naised, kes jätkasid seda ka hiljem.
Riet huvitus ka stereofotograafiast ning 1936. aastaks oli stereofotode kollektsioon sedavõrd suureks kasvanud, et sündis 547 võttest koosnev "Kodumaa stereopiltide kogu". 21. mail 1936 valiti Riet Eesti Meisterfotograafide Ühingu asutamiskoosolekul revidendiks.
Rieti ateljee tegutses täpselt 50 aastat, see suleti 1948. aastal. Viimased fotod tegi Riet samuti 1948. aastal – viimane võte äriraamatus on registreeritud 21. märtsil 1948.
Looming
Jaan Riet jäädvustas Viljandi visuaalse ajaloo 19. sajandi lõpust 20. sajandi keskpaigani. Riet oli ennekõike ateljeefotograaf, kuid ta jäädvustas ka arvukalt linna- ja maastikuvaateid, hooneid, samuti päevakajalisi sündmusi.
Peamised teemad, mida Riet oma fotodel kujutas:
Riet pildistas peamiselt klaasnegatiividele, samuti tundis ta huvi stereoskoopilisi piltide tegemisest, viimastest eluaastatest on säilinud ka tselluloidnegatiive. 13 registreerimisraamatust selgub, et ajavahemikus 1896–1948 tegi ta 79 386 ülesvõtet. Paraku ei ole keeruliste aegade tõttu kõik säilinud. 1971. aastal andsid Jaan Rieti tütred säilinud kogu (ligikaudu 60 000 negatiivi) nüüdsele Eesti Filmiarhiivile, kus moodustati Rieti isiklik fond. See sisaldab klaasnegatiive, stereoplaate (ligi 700) ja tselluloidnegatiive. Suur hulk Jaan Rietiga seotud esemeid on Tallinna Linnamuuseumi filiaalis Raevangla Fotomuuseumis.
Ateljee
pisi|Jaan Rieti ateljeemaja 2007. aasta talvel
Riet alustas 1913. aastal Viljandis tollasel Harjutuse tänaval ateljee- ja elumaja ehitamist Karl Burmani projekti järgi, hoone valmis 1914. aastal.
Rieti ateljee oli kõrgetasemeline: ülesvõtete ruum oli klaasseina ja -katusega, valguse reguleerimist võimaldasid sinised ja valged eesriided, kunstliku valguse jaoks oli ateljees kaksteist 500-vatist Osram Nitraphoti lampi, mille valgust mahendati valgete eesriietega. Pildistuseks oli 15 erinevat objektiivi. Pimikus paiknesid muuhulgas ka 3 kopeerimise ja 2 suurendamise-vähendamise aparaati. Laboratoorium oli varustatud automaatse pesemismasinaga, samuti oli kaks tuba sisse seatud piltide ja plaatide retušeerimiseks (milles olid masinad piltide kartongile kleepimiseks, pressid, lõikurid jms). Kõrgetasemelise tehnika hulka kuulus ka 1925. aastal Leipzigi kevadmessil esmakordselt fotomaailmale tutvustatud 35 mm filmiga töötav väikesemõõtmeline fotoaparaat Leica, mille Riet otse Saksamaalt tellis. Jaan ja tema tütar Hilja olid ühed esimesed Leica kasutajad Eestis.
Ateljee arengus mängis olulist rolli naispere: abikaasa Marie Riet, Marie noorem õde Anna Kukk (sündinud Udelt, õppis Leipzigis), tütred Hilja ja Elma. Jaan Rieti fotoateljee tegutses 50 aastat kuni Nõukogude võim selle 1940. aastal natsionaliseeris. Ateljee suleti 1948. aastal ning 1951. aastal tõsteti Jaan Riet koos perega oma majast välja.
Dionysios Chalkedonist
Dionysios Chalkedonist (kreeka Διονύσιος ὁ Χαλκηδόνιος, 4. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, kes oli pärit Chalkedoni linnast Bitüünia maakonnast Väike-Aasias.
Dionysios oli Megara koolkonna dialektikute esindaja ning seetõttu on teda kutsutud ka Dialektik Dionysioseks. Diogenes Laertiose väitel oli ta ka esimene, kes kasutas selle Megara koolkonna alarühma nimetamisel dialektikute (vanakreeka διαλεκτικοί) nime. Selle väidetavaks põhjuseks oli asjaolu, et dialektikud seadsid oma argumendid küsimuse ja vastuse vormi.
Kuigi Dionysiose elust ja õpetusest on vähe teada, siis Aristotelese dialektikaküsimusi käsitlevas teoses "Topika" on osundatud Dionysiose "elu" (vanakreeka ζωή) definitsiooni: "toituva liigi kaasasündinud järjepidev liikumine" (vanakreeka κίνησις γένους θρεπτοῦ σύμφυτος παρακολουθοῦσα). Aristoteles kritiseerib seesugust definitsiooni, sest see üritab sarnaselt sõnaga "elu" hõlmata nii taimset kui ka loomset elu, mis Aristotelese hinnangul on aga võrdlemisi erinevad. Püüdes defineerida sünonüümi kõiki tähendusi ühe mõistega, võib seega juhtuda, et definitsioon jääb ebamääraseks ning hõlmavusest hoolimata arusaamatuks.
Dionysios Chalkedonist oli kürenaiku Theodoros Ateisti õpetaja. Kuigi Strabon oletab oma "Geograafias", et dialektik Dionysios on sama isik kui Herakleia Pontikest pärit Dionysios Salgaja, siis ilmselt ei tugine seesugune väide mingisugustele allikatele ja on ekslik oletus.
Aare Kimmel
Aare Kimmel (sündinud 16. märtsil 1951 Kalbus) on EELK Rannamõisa ja Randvere koguduste õpetaja.
Aastal 2010 valiti ta aasta vaimulikuks ning aastal 2021 andis kirikuvalitsus talle õiguse kanda kuldset ametiristi. Laiem avalikkus teab Aare Kimmelit eelkõige raadiopastorina. Tema suuremad tööd on piibliõppesari Algtõed ning pea kuus aastat väldanud sari "Piibel kaanest kaaneni". Selles piibliõppesarjas loeb ja seletab õpetaja Aare Kimmel salm-salmi kaupa ära terve Piibli, nii Vana kui Uue testamendi raamatud, sidudes loetut tänapäevaga. Sari on nüüdseks olemas enam kui 100 keeles, eestikeelse sarja alusmaterjalid on tõlgitud soome keelest.
Elukäik
Aare Kimmeli sünnikodu on Raplamaal Kalbu küla vanimas talumajas. Vanemad olid usklikud inimesed, isa toimetas ka surnute külast ärasaatmist. Paari kilomeetri kaugusele kodust jäi Järvakandi kirik, mõniteist tuli Rapla kirikuni, kuhu sõideti jalgratastega. Rapla kirikus käis Aare laulukooris ja leeris ning peab oma suureks mõjutajaks tolleaegset koguduse õpetajat Esra Rahulat.
Koolitee viis noormehe Räpina aiandustehnikumi, suure loodushuvilisena tundus see valik parem kui keskkooli minek. Seejärel algas töö kodukandis Mitšurini aiandussovhoosis.
Oleviste ärkamise ajal tekkisid sidemed Rannamõisa kogudusega. Pühapäeviti käidi pastor Karl Reinaru kodus, kus toimusid laulu- ja pasunakoori harjutused ning palvetunnid. Seal võeti vastu ka Venemaalt tulnud külalisi, kes tahtsid osa saada äkamisest. Käidi läbi Ingeri kiriku noortega. Aare tutvus seal ingerisoomlanna Ellaga ja nad abiellusid 1985. aastal. Austusest abikaasa emakeele vastu õppis Aare ära ka soome keele.
25. jaanuaril 1992 ordineeriti ta Kupanitsa ingeri koguduses diakoniks, kuid ta jäi siiski Rannamõisa kogudust teenima. 1993-1998 õppis Usuteaduste Instituudis ja ordineeriti õpetajaks 15. septembril 1998. Sellest ajast sai Aare Kimmelist lisaks Rannamõisale ka Randvere koguduste õpetaja, pensionile jäänud Karl Reinaru töö jätkaja.
Aare Kimmel on harrastusmuusik, mängib orelit, klaverit ja kitarri.
Sämi soo
pisi|Laugas Sämi soos Sämi soo on soo Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. Soo pindala on 807 ha. Soo jääb Sämi maastikukaitsealale.
Soos on Sämi järv.
Soo turbakihi paksus on kuni 7 m.
Kurortnõi rajoon
Kurortnõi rajoon (vene keeles Курортный район) on haldusüksus (rajoon) Venemaal Peterburis. Rajoon asub linna loodeosas Soome lahe rannikul ja on pindala poolest suurim Peterburi rajoon. Rajooni kuulub üksteist munitsipaalringkonda.
Rajoon moodustati 1946. aastal ja kandis kuni 1994. aastani Sestroretski rajooni nime.
Haivoron
Haivoron (ukraina Гайворон, vene Гайворон) on linn Ukrainas Kirovohradi oblastis, Haivoroni rajooni halduskeskus. Gaivoron asub Lõuna-Bugi jõe paremal kaldal, oblastikeskusest Kropõvnõtskõist umbes 185 km läänes.
Asulat on esmamainitud 1796. aastal, linnaõigused sai 1949. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Haivoroni elanikest ukrainlasi 94,88%, venelasi 3,79%, valgevenelasi 0,28%, armeenlasi 0,22%, mustlasi 0,19% ja moldaavlasi 0,15%.
Tartu Üliõpilaste Looduskaitsering
pisi|Tüüpiline TÜLKRi liige, keskkonnakaitsja Peep Mardiste. Tartu Üliõpilaste Looduskaitsering (lühend TÜLKR) on mittetulundusühing, mis ühendab loodusest ja looduskaitsest huvituvaid Tartu tudengeid.
Tartu Üliõpilaste Looduskaitsering ehk ring on väidetavalt vanim tudengite looduskaitseühendus maailmas (asutatud 13. märtsil 1958). Ringile pani aluse Jaan Eilart, kes oli ka ringi kauaaegne teaduslik juhendaja.
Ringi liikmeskond on koosnenud valdavalt Tartu Ülikooli bioloogia, geograafia ja geoloogia üliõpilastest. Ringist on läbi aegade välja kasvanud palju tuntud teadlasi, poliitikuid ja teisi avaliku elu tegelasi. Näiteks Peep Mardiste, Ülo Mander, Andres Tarand, Teet Jagomägi, Jaan Kaplinski jne. Paljud Tartu Ülikooli geograafia instituudi õppejõud on olnud ringi vilistlased.
Ringi tegevus on olnud suunatud eeskätt sissepoole, oma liikmetele. Looduskaitseringil on olnud märkimisväärne osa Eesti looduskaitse kujunemisel. Mitu taasiseseisvunud Eesti keskkonnaministrit on olnud ringi vilistlased.
Ringil on oma segakoor, asutatud 1999.
Ring on välja andnud kogumike seeriat "Looduskaitsealaseid töid" (I 1963, II 1968, III 1973, IV 1978, V 1983, VI 1998, VII 2003, VIII 2008, IX 2013, X 2018).
Sünnitunnistus
pisi|Nõukogude-aegne sünnitunnistus (1972) Sünnitunnistus on ametlik dokument, kuhu on kantud isiku sünniaeg ja -koht, tema nimi, sugu, ema ja (enamasti) ka isa nimi. Sünnitunnistuse koostab perekonnaseisuametnik.
ULD
ULD (Unit load device) ehk laadimisühik on alus või konteiner, mida kasutatakse pagasi, kauba ja kirjade kiireks ja ohutuks transpordiks lennukis. Laadimisühikut kasutatakse selleks, et kaubad oleksid lennukis turvaliselt kinnitatud ning ka selleks, et peale- ja mahalaadimine toimuks kiiresti. Iga ULD jaoks koostatakse dokument, kus on kirjas kõikide konteineris olevate kaupade andmed, et kaupade liikumist saaks hõlpsamini jälgida.
ULD tüübid
ULD võib olla nii konteineri kui ka aluse kujul, mõlemad on standardiseeritud mõõtmetega, et neid saaks laadida nii kitsa- kui ka laiakerelistesse lennukitesse. Igale lennukile sobib teatud arv konteinereid vastavalt kere ehitusele. Konteiner on valmistatud kergest materjalist, näiteks alumiiniumist, plastist, balsapuust ja klaaskiust ning koosneb raamist, paneelidest ja uksest. Konteinereid on mitut tüüpi: kokkupandavad, soojustatud, ventileeritud, külmkehaga jne. Alusena esineval ULD-l on kinnituskohad, kuhu kinnitatakse võrk, et kaubad aluselt ära libiseda ei saaks.
Konteineri eelised :
Aluse ja võrgu eelised :
ULD-d jaotatakse omakorda ülemise teki ehk peateki ja alumise teki konteineriteks. Peateki konteinerid on suuremad kui alumise teki konteinerid. Erinevus tuleneb lennukikere kujust ja ehitusest. Reisilennukites kasutatakse ainult konteinereid, mis on mõeldud alumise teki jaoks, sest peatekil paikneb reisijate salong.
Identifitseerimine
Enamus ULD-sid on sertifitseeritud. Selleks, et aru saada, kas ULD on sertifitseeritud, mis mõõtmetega ja mis kujuga ta on, on igal konteineril või alusel oma kood. Esimesed kolm tähte on IATA (International Air Transport Association) − kood, kus esimene täht näitab laadimisühiku kategooriat, teine täht näitab põhja mõõte ning kolmas täht näitab profiili ja selle mõõte. Kolmekohalisele tähekombinatsioonile järgneb unikaalne seerianumber ning selle järgneb omaniku kood.
Igal ULD-l peab olema lisaks spetsiaalsele koodile markeeritud ka maksimaalne brutokaal (MGW – maximum gross weight) ja tühikaal, mõlemad nii kilogrammides kui ka naeltes.
ULD kategooriad
Mõned näited kolmekohalise koodi esimesest tähest :
Põhimõõtmed
Mõned näited kolmekohalise koodi teisest tähest :
Kuju kategooriad
Mõned näited kolmekohalise koodi kolmandast tähest :
Näiteks AMJ 0727 DHL näitab, et tegemist on sertifitseeritud konteineriga, mille põhja mõõdud 2438 x 3175 mm ning välismõõtudega 2438 x 2438 mm ning see sobib põhitekile lennukis. Neljakohaline kood on unikaalne kood, et eristada konteinereid, ning DHL lõpus näitab, et konteiner kuulub DHL-ile.
Helsingi Eesti Akadeemiline Klubi
Helsingi Eesti Akadeemiline Klubi ehk HEAKlubi on Helsingis tegutsev organisatsioon, mis ühendab Soomes püsivalt elavaid akadeemiliste huvidega eestlasi.
HEAKlubi alustas tegevust 2006. aastal, 2020. aastal on Heaklubil 25 tegevliiget, 18 välisliiget ning üks auliige, Helsingi Ülikooli biotehnoloogia instituudi professor Mart Saarma.
Klubi liikmete hulgas on õpetajaid, teadlasi, kultuurivaldkonna esindajaid, juriste, arste, ettevõtjaid jne. Klubi püüab võimaluste piires anda oma panuse Eesti teaduse, majanduse, kultuuri ja traditsioonide igakülgsele tutvustamisele Soomes ning soodustada oma tegevusega heade mõtete ja uute ideede liikumist mõlemal pool lahte. Klubi korraldab koosolekuid, teadus-, majandus- ja kultuurialaseid akadeemilisi loenguid ning pidulikke koosviibimisi Eesti tähtpäevade tähistamiseks Soomes.
Klubi postiaadress on Helsingi Eesti Maja ja klubi teeb tihedat koostööd Eesti saatkonnaga ja Tuglase Seltsiga.
Lisaks viib klubi läbi ka oma tegevuse eesmärkidega kooskõlas olevaid heategevus- ja koostööprojekte, näiteks valge Estonia tiibklaveri hankimine Helsingi Eesti saatkonnale, Enn Soosaare raamatu "Nuripidine aastasada" soome keelde tõlkimine ja väljaandmine ning eestikeelsete laste- ja noorteraamatute osakonna loomine Helsingi Latokartano põhikooli, kus õpib sadakond eesti last eesti-soome kakskeelse õppega klassides.
Żołynia
Żołynia (saksa keeles Schelling) on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Łańcuti maakonnas, Żołynia valla halduskeskus. Żołynia asub Łańcutist umbes 12 km põhjakirdes.
Żołynia sai linnaõigused 1740. aastal. 1925. aastal kaotas Żołynia linnaõigused.
Aleksander Ipsberg
Aleksander Ipsberg (4. jaanuar 1909 Smolensk – 1944 Gorki oblast) oli eesti skulptor.
Õppis Ants Laikmaa ateljeekoolis maalimist. 1926–1927 Riigi Kunsttööstuskoolis Ferdi Sannamehe ja O. Goldbergi juures ning 1927–1930 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas skulptuuri. Täiendas end 1931–1933 Pariisis, töötas seejärel vabakunstnikuna Tallinnas. Aastast 1940 EKKKÜ liige.
Läks 1941 küüditamisel vanematega kaasa (tema isa oli riigimees ja minister Karl Ipsberg), arreteeriti 9. oktoobril 1941 Kirovi oblastis, 4. juulil 1942 määrati 8 aastat vangistust ning hukkus 19. augustil 1943 Gorki oblasti Suhhobezvodnoje raudteejaama juures olnud laagris.
Tema looming koosneb peamiselt portreeskulptuurist. Osalenud KKSKV näitusel 1929 ja Pariisi Sõltumatute Salongi näitusel 1932.
Artur Tava
Artur Tava (3. aprill 1910 Väätsa vald (Türi kihelkond), Järvamaa – 26. aprill 1988 Stockholm) oli eesti arst.
Lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna 1935. aastal, töötas linnaarstina Kilingi-Nõmmes ja Mõisakülas, hiljem jaoskonnaarstina Sindis.
1944. aastal põgenes Rootsi.
Dublin (Ohio)
Dublin on linn USA-s Ohio osariigis Franklini maakonnas. See on Columbuse eeslinn. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 49 328. Aastal 2010 oli elanikke 41 751.
1970. aastal oli Dublin veel paarisaja elanikuga väikelinn. Elanike arv hakkas kiiresti kasvama pärast seda, kui valmis Columbust ümbritsev kiirtee Interstate 270. Dublin sai city-õigused 1987. aastal, mil linna elanike arv üle 5000. Linn on saanud nime Dublini linna järgi Iirimaal.
Linnas asub golfiklubi Muirfield Village Golf Club, kus toimub iga-aastane golfivõistlus Memorial Tournament.
Dublinis asub kiirtoidurestoraniketi Wendy's ja mittetulundusühingu Online Computer Library Center (OCLC) peakorter.
Linnas on sündinud jäähokimängija Sean Kuraly.
Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasium
Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasium on vene õppekeelega üldhariduskool Tallinnas Kesklinna linnaosas aadressil Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav 25.
1. septembril 2014 liideti Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasiumiga Tallinna Juhkentali Gümnaasium (endine Tallinna 23. Keskkool). Kool sai enda käsutusse ka aadressil Juhkentali tänav 36 asuva hoone.
Ajalugu
Kool tegutseb alates 1923. aastast. See oli esimene riiklikul ülalpidamisel olnud vene õppekeelega gümnaasium Tallinnas (esimene venekeelse õppetööga erakool, Vene Eragümnaasium, tegutses Tallinnas aastatel 1918–1940).