cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tehiskaaslane
Güroskoop
pisi|Versioon lasergüroskoobist Laser güroskoobid rajanevad koherentsete laserkiirte difraktsiooni nähtusele. Laserist väljub või pärast väljumist jagatakse kiir kaheks ning need juhitakse peeglite abil vastas suunas ümber huvipakkuva telje. Seejärel juhitakse kiired uuesti kokku vastuvõtja pinnale. Kui satelliit keerleb, siis Doppleri efekti alusel on kiirte sagedused muutunud vastavalt pöörlemiskiirusele. Sageduste erinevuse tõttu muutub ka registreeritav difraktsioonipilt ning selle järgi saab hinnata pöörlemiskiirust. Üks kompaktsemaid güroskoopide disaini suundasid on piesoelektrilised güroskoobid. Piesoelektrilise nähtuse alusel saab vastavaid materjale panna vahelduvvoolu kasutades vibreerima ning sellist vibreerivat struktuuri saab olenevalt güroskoobi ehitusest kasutada ära nurkkiiruse määramisel.
Päikeseandur
Päikeseandur on optiline positsiooniandur, mille eesmärgiks on anda infot satelliidi asendi kohta pealelangevate valguskiirte suhtes. Üldiselt kasutatakse anduri koostamisel ära mingisugust pilu, mille eesmärk on eraldada pealelangevast valgusest välja ainult väike osa ning juhtida see kiirgust tajuvale pinnale, näiteks fotodioodile. Teades süsteemi mõõtmeid (näiteks pilu kaugus vastuvõtjast ja vastuvõtja pikkus) ning valgusvihu positsiooni tajuril, saab arvutada välja satelliidi asendit kiirte suhtes. Disainist olenevalt tajuvad päikeseandurid kas ühe- või kahedimensiooniliselt.
Magnetomeeter
Magnetomeeter on seade, mis mõõdab magnetvälja tugevust ning kasutades kolme ortogonaalselt asetatud magnetomeetrit, saab informatsiooni ka magnetvälja suuna kohta. Mõõdetud väljatugevust ja suunda võrreldakse satelliidi mälus paikneva magnetväljamudeliga ning teades positsiooni saab järeldada satelliidi asendit. Levinumate magnetomeetrite tööpõhimõte põhineb Halli efektil, mis seisneb selles, et väljatugevusest olenevalt tekib seadmes mõõdetav elektriline pinge.
Horisondi andur
Horisondi andur on seade, mis eristab planeedi horisonti suhteliselt külmast kosmilisest taustast ning selle anduri toimimise keskmeks on tavaliselt infrapunakaamera. Seda tüüpi andur tagab informatsiooni satelliidi orientatsiooni kohta kahes ortogonaalses teljes.
Tähtede andur
Tähtede andur mõõdab tähtede koordinaate satelliidi taustsüsteemi suhtes ning võrdleb mõõdetud tulemusi teadaolevate tähtede koordinaatidega. Võrdluse alusel saab informatsiooni satelliidi asendi kohta. Üldiselt on tähtede andur üks kõige täpsemaid asendiandureid, saavutades täpsusi, mis jäävad kaaresekundite suurusjärku.
Juhtimisalgoritmid
Juhtimisalgoritmid on arvuti programmid, mis juhivad sensoritelt saadud informatsiooni põhjal aktuaatoreid seni, kuni satelliit on saavutanud soovitud asendi või positsiooni.
Aktuaatorid
Aktuaatorid on seadmed, mis viivad läbi asendi muutmise. Järgnevalt on antud lühiülevaade põhilistest satelliitidel kasutatavatest aktuaatoritest.
Ühendriikide hajasaared
Ühendriikide hajasaared koosnevad järgmistest Ameerika Ühendriikidele kuuluvatest saartest:
Tehiskaaslane
Põtkur
pisi|Vedelkütusrakettmootori RS-68 katsetamine Põtkur on seade, mille eesmärk on tõugata, väljastades selleks kütust vastupidises suunas. Sellest tulenenuid jõude ja jõumomente kasutatakse viiel põhilisel moel: asendi kontrollimisel, pöörlemise kiiruse kontrollimisel, häirituste stabiliseerimisel, orbiidi seadmisel ja hooratta kiiruse kontrollimisel. Põtkurid tekitavad tõukeid kiirendades üheaegselt vajaliku koguse kütust. Vastavalt impulsi jäävuse seadusele, peab satelliidi koguimpulss olema jääv ning seega kui kütus kiirendatakse ühes suunas siis satelliit kogeb tõuget vastassuunas. Impulsi jäävuse printsiibi põhjal töötavad kõik põtkurite tüübid.
Ühendriikide hajasaared
Kõik need saared asuvad Vaikses ookeanis, välja arvatud Navassa saar, mis asub Kariibi meres. Palmyra atoll on ülalnimetatutest ainus liidetud territoorium. Praegu ei ole ükski saartest püsivalt asustatud.
Tehiskaaslane
Magnetpool
Magnetpooli või teisisõnu elektromagnetit kasutatakse magnetilise dipoolmomendi tekitamiseks, mille abil saab kontrollida asendit või nurkkiirust. Samuti kasutatakse magnetpooli ka häirituste neutraliseerimisel. Selle tööpõhimõte rajaneb Ampère'i seadusele. Nimelt elektrivooluga juhe tekitab enda ümber magnetvälja ning kui juhe on paigutatud solenoidaalselt, siis solenoidis tekkinud magnetvälja suund on risti selle ristlõike pinnaga. Kui magnetpool asub välises magnetväljas, siis kahe välja suuna mitteparalleelsuse korral tekib magnetmoment, mis üritab pöörata antud süsteemi minimaalse energiaga seisundisse, ehk siis olukorda, kus mõlemad väljad on samas sihis.
Ühendriikide hajasaared
Saared on kokku pandud pelgalt statistilise mugavuse tõttu. Nad ei ole koos hallatavad ega ole neil ka ühist kultuuri- ega poliitilist ajalugu. Neid ühendab vaid see, et nad kõik on Ameerika Ühendriikidele kuuluvad saared.
Tehiskaaslane
Hooratas
Olenevalt disainist võib eristada ajutisteks seadistamisteks sobilikke ning pidevalt töötavaid hoorattaid. Mõlemal juhul on tegu ratta või kettaga, mis tuginevalt impulsimomendi jäävuse seadusele pööravad satelliiti vastupidi oma pöörlemissuunaga. Pidevalt pöörlevaid hoorattaid kasutatakse näiteks ära missioonidel, kus satelliidi kaamera peab pidevalt vaatama planeedi suunas, mille orbiidil see on. Seadistamise hoorattaid kasutatakse asendi muutmisel või häirituste neutraliseerimisel.
Ühendriikide hajasaared
1980. aasta rahvaloenduse järgi oli saartel elanikke 1082 (arvesse on võetud kolme saare: Johnstoni, Midway ja Wake'i andmed).
Tehiskaaslane
Päikesepuri
pisi|IKAROS-e päikesepuri Päikesepurjeid saab kasutada asendi ja kiiruse seadmisel. Oma loomu poolest on päikesepuri potentsiaalselt kõige energiasäästlikum seadeldis, millega muuta satelliidi kiirust, kuna kogu vajalik energia tuleb päikesetuulest. Tööpõhimõtte poolest võib eristada kaht purje tüüpi: footonpuri ja elektriline päikesepuri. Footonpuri kasutab tõukeallikana ära valguse kiirgusrõhku ehk footonite impulssi. Elektriline päikesepuri kasutab seevastu Päikeselt väljapursatavate elektriliselt laetud osakeste voogu ehk päikesetuult, enamjaolt prootoneid.
Ühendriikide hajasaared
Saarte ühine ISO 3166-1 alpha-2 kood on UM. Nende ühine Interneti tippdomeen on .um.
Tehiskaaslane
Kosmoseprügi
Tehiskaaslaste arvukas orbiidile saatmine on kaasa toonud kosmoseprügi tekke. 2013. aasta alguse seisuga on orbiidil ligi 22 000 objekti, millel on läbimõõt üle kümne sentimeetri, kuid neist vaid 1100 on töötavad satelliidid. See on viinud koostööle kosmoseprügiga tegelemisel, mille osaks on näiteks kõige orbiidil tiirleva jälgimine ning arendamisel olev reeglistik kosmoses tegutsemiseks.
Edomlased
Edomlased olid 1. Moosese raamatu (36) järgi Jaakobi vennast Eesavist ja Aadast põlvnenud rahvas. Edomlased asusid Surnumerest idas.
4. Moosese raamatus (20:14–21) on järgmine lugu: ''Kaadesist läkitas Mooses käskjalad Edomi kuninga juurde: "Nõnda ütleb su vend Iisrael: Sina tead kõiki raskusi, mis meid on tabanud, et meie vanemad läksid alla Egiptusesse ja me asusime kaua aega Egiptuses ja et egiptlased tegid kurja meile ja meie vanemaile. Aga me kisendasime Issanda poole ja tema kuulis meie häält ning läkitas ingli, kes tõi meid Egiptusest välja. Ja vaata, me oleme Kaadesis, linnas su maa piiril. Luba meid nüüd oma maast läbi minna! Me ei lähe läbi põldude ega viinamägede ja me ei joo kaevuvett. Me läheme kuningateed mööda ega pöördu paremat või vasakut kätt, kuni oleme läbinud su maa-ala." Aga Edom vastas temale: "Sa ei tohi läbi minna! Muidu ma tulen mõõgaga su vastu." Ja Iisraeli lapsed ütlesid temale: "Me läheme maanteed mööda ja kui me joome su vett, mina ja mu loomad, siis ma maksan selle eest. Ei midagi muud, kui et võiksin jala läbi minna!" Aga tema vastas: "Sa ei tohi läbi minna!" Ja Edom läks välja tema vastu hulga rahva ja kindla käega. Kui Edom keeldus lubamast Iisraeli oma maa-alast läbi minna, siis Iisrael pöördus temast eemale.''
Juuda sundasumise ajal Paabelis hõivasid edomlased selle ala kuni Hebronini (Uue Testamendi ajal nimega Idumea).
Tehnoabi
"Tehnoabi" oli Raadio 2 tunniajane teknomuusikasaade.
Saade oli eetris 2005. aastal ning seda juhtisid Punch ja Random.
Juhan Maidlo
thumb Juhan Maidlo (kuni 15. veebruarini 1937 Johannes-Ervin Magus; 9. juuli 1930 Tallinn – 6. oktoober 2015 Tallinn) oli eesti spordiajakirjanik ja spordiajaloolane.
Ta lõpetas aastal 1949 Viljandi 2. Keskkooli. Arreteeriti 1950, kuni 1955 Vorkutas.
Jürgen Rooste
thumb|Jürgen Rooste Tallinna kirjandusfestivalil [[HeadRead 8. mail 2010]] Jürgen Rooste (sündinud 31. juulil 1979 Tallinnas) on eesti luuletaja.
Lumelauasõit
pisi| Lumelauasõit on talispordiala, mille harrastajad kinnitavad jalgade külge puust või muust materjalist valmistatud lauaga (lumelaua) ja sõidavad sellega mööda lumiseid mäekülgi alla.
Jürgen Rooste
Ta lõpetas 1997. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis Tallinna Pedagoogikaülikoolis 1997–2004 eesti filoloogiat. Lõputöö kaitses ta 2012. aastal.
Jürgen Rooste töötas aastatel 2002–2007 ajalehe Sirp kirjandus- ja tegevtoimetajana. Märtsist 2007 kuni 2008. aasta novembrini oli ta Eesti Instituudi Soome filiaali juhataja. Siis oli Eesti Kirjanike Liidus projektijuht, toimetas ajalehe Sirp netiväljaannet ja aitas ETV-l teha luulesaadet. Samuti on ta õpetanud eesti keelt ja loovkirjutamist Rocca al Mare Koolis. Alates 2012 jaanuarist kuni 2013 detsembrini töötas Rooste kultuuritoimetajana Maalehes. Alates jaanuarist 2014 on vabakutseline.
Lumelauasõit
Lumelauasõit sarnaneb suusatamisega.
Lumelauduri varustuse hulka kuuluvad lumelaud, saapad, sidemed ja taliriietus.
Jürgen Rooste
Jürgen Rooste oli aastail 1998–2000 kirjandusliku rühma Tallinna Noored Tegijad (TNT) liige. Ta on olnud ka kirjandusfestivali Sotsia juhtfiguure (kunstiline juht) selle sünnist (2001) peale.
Lumelauasõit
Alates 1998. aastast on lumelauasõit taliolümpiamängude kavas.
Jürgen Rooste
Tunnustus
pisi|Jürgen Rooste 24. november 2011 Teaduskabareel.
Lumelauasõit
Sõidustiilid
Sõitmine jagatakse alastiilideks, millest igaühes kasutatakse väikeste erinevustega disainitud lumelauda.
Vabasõit (freeride)
Vabasõidu eesmärgiks on lihtsalt lõbu pärast mäest alla sõita. Enamik lumelaudureid ongi jäänud selle stiili juurde. Vabasõidust on välja arenenud ekstreemlumelauasõit (extreme snowboarding). Vabasõit on märkimisväärselt mõjutatud surfamisest, eesmärk on jätta lumme võimalikult puhtaid jooni.
Jürgen Rooste
Isiklikku
Jürgen Roostel on tütar Hõbe Ann (2001) ja poeg Emil Henri (2006).
Lumelauasõit
Vabastiil (freestyle)
Vabastiili harrastajad eelistavad veeta suure osa ajast õhus, kasutades selleks kaldteid ja renne. Tavaliselt on vabastiililauad lühemad (130–170 cm) ja laiemad, valmistatud klaaskiust, mis annab takistuste äärel soovitud paindlikkuse. Kasutatakse ka pehmemast materjalist saapaid, et saaks teha järsemaid pöördeid. Vabastiili on suuresti mõjutanud rulluisutamine. Mitmetes lumelauaparkides on platsid, mis imiteerivad just rulluisuparke koos vastavate hüppevõimalustega.
Alpi-sõit (Alpine)
Võrreldes teiste stiilidega harrastavad Alpi-sõitu väga vähesed. Alpi-laudurid kasutavad pikemaid peenikesi laudu ja nende jäigad saapad meenutavad suusasaapaid. Nendega sõidetakse põhiliselt slaalomit. Eesti kutseline lumelaudur Oga Keir soovitab kõigil noortel selle spordialaga põgusalt tegelema hakata.
Lauad
Lumelaud on põhiline varustus lumelauasõidus. See on laud, mis kinnitatakse sõitja jalgade alla. Sellega sõidetakse mööda mäenõlvasid, keppe ei kasutata. Eri stiilides kasutatakse mõningate erinevustega laudu. Pikemad lauad pakuvad suuremat kiirust ja stabiilsust, lühematega on parem manööverdada ja hüpata. Painduva lauaga on hea järsemaid kurve võtta, ent suurtel kiirustel hakkab see võbisema. Enamik lumelaudu valmistatakse puusüdamikust, mis kaetakse klaaskiuga. Laua esiots on kergelt üles keeratud, et see saaks lumel paremini libiseda. Ka tagumine ots võib olla üles keeratud, olenevalt sellest, kui palju selle laua omanik kavatseb tagurpidi sõita. Põhi on kaetud spetsiaalse plastiga ja mõnel juhul immutatud vahaga, et laud paremini libiseks. Laua äärtes on peenike terasriba. Lumelaua pealmisel osal on tavaliselt kujunduslik graafika, mille eesmärk on kliente ostma meelitada. Laual olevad pildid võivad olla ka isikupärased ja paljud lumelaudurid panevad selle disainile suurt rõhku.
Lauad erinevad põhiliselt järgmiste omaduste poolest:
Sidemed
Lumelaua sidemed võivad olla kas jäigad või pehmed, olenevalt saapa tüübist, mida nende kandmiseks vaja läheb. Jäikade sidemete puhul on saapad ja sidemed sarnased suusasaabaste ja -klambritega, pakkudes suuremat stabiilsust ja kontrolli laua üle. Pehmed saapad meenutavad pigem talvesaapaid, need annavad vajaliku mugavuse hüpeteks ja maandumisteks.
Sidemed ei ole rangelt lumelaua osa, ometigi on neid vaja selle kasutamiseks. Sidemed (klambrid) on laua külge kinnitatud ja saabastes jalad püsivad sidemetes mitme süsteemiga. Kanna taga mööda sääremarja on jäik tugi highback ehk “kõrge tagaosa”. Selle disainis Flite Snowboards 1980. aastate keskel ja see aitab lauda paremini taha kallutada.
Sidemeid on mitut tüüpi.
Ajalugu
Konkreetselt lumelaua leiutamise au kellelegi ei omistata. Kelgutaolise esemega mäest alla sõitmine on tegelikult asi, mille võis igaüks välja mõelda. Seepärast poleks aus kedagi konkreetselt selle eest esile tõsta.
Siiski on olnud isikuid, kes on mänginud lumelaua arengus olulist rolli. Üks neist oli M. M. “Jack” Burchett. 1929. aastal lõikas ta endale vineerist lauatüki ning kinnitas jalad riidetükkide ja hobuseohjadega sinna külge. Tema tuligi lagedale ühe esimese „lumelauaga“. Enne järgmist sammu möödus vahepeal 30 aastat. Alles 1965. aastal leiutas keemiliste gaaside insener Sherman Poppen oma tütrele kingituseks snurferi (nime leiutisele pani tema naine). Ta kinnitas kaks suuska kokku ja pani esiosa külge nööri, et sõitja saaks sealt kinni hoida.
Dimitrije Milovich hakkas 1969. aastal lumelaudu tegema. See idee tuli talle siis, kui ta sõitis kolledžis kandikuga mäest alla. Tema lumelauad põhinesid snirferil ja töötasid suuskadega sarnaselt. 1972 asutas ta firma Winterstick ja tema lumelauad kogusid tuntust. 1977. aastal hakkas Jake Burton, nüüd ülikooli lõpetanud, teenima raha, ehitades mitmesuguseid snurferivariante. Tema esimesed lauad olid tehtud lamineeritud puidust. Ta võitis snurferivõistluse enda meisterdatud laual, millel oli esimese jala jaoks kinnitus. See võimaldas lauda paremini juhtida ja andis eelise kaasvõistlejate ees. Paralleelselt Burtoniga hakkas lumelaudu tegema ka Tom Sims. Ta oli huvitatud ruladest ja üritas sõita „lumelauaga“, mille oli valmistanud tööõpetuse tunnis. Sims liimis puutüki ühele poolele tüki vaipa ja teisele alumiiniumplaadi. Koos oma sõbra Chuck Barfootiga valmistasid nad garaažis rulasid ja lumelaudu.
Ametlikult oli Burton esimene, kes kombineeris lumelauale suuskade tehnoloogiat (1980). Nende uus prototüüp oli tehtud materjalist P-Tex. Samal aastal sõlmis Sims lepingu firmaga Vision Sports, mis teda finantseeris. Barfoot jäi kõrvale ja üritas edutult oma firmat luua.
1982. aastal peeti USA-s Woodstocki lähedal Suicide Sixi kuurordis esimene siseriigiline lumelauavõistlus. Võistlejate eesmärk paistis olevat „ellujäämine“, sest võisteldi jäisel ja järsul rajal “The Face”.
1985. aastal oli üksnes 39 suusakuurordis (ligikaudu 600st) lumelauad lubatud. 1980. aastatel hakati välja andma ka lumelauaajakirju – Snowboarder (1981), Absolutely Radical (hilisem International Snowboarding Magazine) (1985). 1986. aastal mängis prantsuse lumelaudur Regis Rolland filmis "Apocalypse Snow", mis vallandas Euroopas lumelauavaimustuse. Korraldati rohkesti kohalikke üritusi, näiteks ka Šveitsi meistrivõistlused Sankt Moritzis. Lumelauasõit muutus aina populaarsemaks.
1994. aastal kuulutati lumelauasõit olümpiaspordialaks. Nüüd sai sellest lõpuks tõeline võistlussport, mitte lihtsalt mööduv hullus. 1998. aasta taliolümpial oli lumelauasõit esimest korda võistluskavas. Sellega kaasnes ka skandaal. Kanada lumelaudur Ross Rebagliati võitis slaalomi kuldmedali ja pidi andma uriiniproovi. Proov sisaldas 17,8 nanogrammi milliliitri kohta marihuaanat. Rebagliati väitis, et ta pole juba kaua aega marihuaanat kasutanud ja see annus sattus tema vereringesse ilmselt peol suitsu sisse hingates. Kuldmedal võeti talt ära, ent anti hiljem tagasi. Sel vahejuhtumil olid halvad tagajärjed kõikidele lumelauduritele. Paljudel inimestel tekkisid eelarvamused, et lumelaudurid kasutavadki kogu aeg narkootikume.
1996. aastal lasi Mike Hatchett välja video "TB5", milles näidati selliseid kuulsaid lumelaudureid nagu Noak Salasneck ja Johan Olofson. Filmiti Alaskal, kus sõitjad tegid uskumatuid trikke.
Nüüdseks hõlmab lumelauasõit talispordist juba väga suure osa ja ka enamik suusakuurorte lubab seal lumelauaga sõita. Lumelauasõit on muutunud kõigi poolt vastuvõetavaks spordialaks.
Kaugtunnetus
Kaugtunnetus ehk kaugvaatlus (inglise keeles remote viewing) on isiku hüpoteetiline võime kehaliselt paigale jäädes liigutada oma teadvust (nn vaimusilma või eeter- ehk astraalkeha) ruumis ja/või ajas.
Kaugtunnetusega seotud mõisted esoteerikamaailmas on veel astraalprojektsioon, telepaatia ning selgeltnägemine.
Ameerika Ühendriikide Luure Keskagentuur katsetas väidetavalt kaugtunnetust alates 1960. aastatest kuni 1970. aastate keskpaigani või kauemgi, kogumaks luureinfot Nõukogude Liidu sõjaliste objektide kohta, kuid andmed selle programmi kohta on napid ja vastukäivad. On teateid, et selgeltnägemise võimalusi eeskätt sõjanduses ja luures uuriti ka Nõukogude Liidus.
Esoteerikaringkondades väidetakse, et LKA-s läbi viidud katsete käigus õnnestus katseisikutel teha kaugtunnetuse abil täpseid vaatlusi, sealhulgas salapärastest objektidest, mis on valitsustega koostööd tegeva maavälise mõistuse kontrolli all. Salaprogrammis osalenud ning sealt lahkunud isikud pakkusid hiljem kaugtunnetus- ja selgeltnägemisteenuseid ärilistel alustel. Üks selline elukutseline selgeltnägija oli 1970. aastate tuntud teletäht ja "kahvlipainutaja" Uri Geller. Tuntumaid kaugnägijaid oli USA Armee Leitnant F. Holmes 'Skip' Atwater kes alustas 1978 aastal armees kaugnägemise programmi nime all Star Gate (mitte segamini ajada televisioonis tuntust kogunud telesarjaga Stargate SG-1 ja filmiga Stargate.
Ambla kalmistu
pisi|Ambla kirikuaia värav, vaade Ambla kirkuaiast
Ambla kalmistu (ka Ambla kirkuaed) on kalmistu Järvamaal Ambla alevikus. See ümbritseb Ambla kirikut. pisi|Ambla kirikaia kabel Kalmistu on rajatud pärast Ambla kiriku valmimist 13. sajandi II poolel. Kalmistuna on kirikuaeda kasutatud alates 20. sajandi algusest. Ambla kalmistul on Anton Starkopfi loodud marmorist hauamonument "Poiss moonidega" ning tema kavandatud Vabadussõja mälestussammas Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas langenutele, mis avati 27. septembril 1925 ja taasavati 23. juunil 1990 On ka paekivist riste.
Kalmistule on maetud Kuru mõisnik Karl Gustav von Maydell (1788–1857), Marie Julianne von Maydell (1794–1874 ), Mathilde Marie Elisabeth von Maydell (1826–1896) ja Friedrich Alexander Georg von Hoyningen-Huene, Jakob Kents ja Teet Lunts.
Teleostomi
Teleostomi on lõugadega selgroogsete klaad, kuhu kuuluvad tetrapoodid, luukalad ja väljasurnud kalade klass – akantoodid. Seda rühma iseloomustavad lõpuskaas (operculum) ja üks paar hingamis- (lõpusavasid), mis mõnedel siia rühma kuuluvatel taksonitel on muundunud või kadunud. Teleostomi hõlmab kõiki lõugsuuseid (Gnathostomata), välja arvatud kõhrkalad (Chondrichthyes) ja Placodermi.
Taksonoomia ja fülogenees
Alamhõimkond Vertebrata ├─(määratlemata takson) Gnathostomatomorpha └─Infrahõimkond Gnathostomata ├─Klass Placodermi - extinct └Mikrohõimkond Eugnathostomata ├─Klass Chondrichthyes └─(määratlemata takson) Teleostomi (Acanthodii & Osteichthyes) ├─Klass Acanthodii - väljasurnud ("spiny sharks") ├Ülemklass Osteichthyes ├  ├─Klass Actinopterygii ├  └─Klass Sarcopterygii └Ülemklass Tetrapoda ├─KlassAmphibia └(määratlemata takson) Amniota ├─Klass Sauropsida ├─Klass Aves └─Klass Synapsida └─Klass Mammalia
Bernsdorf (täpsustus)
Bernsdorf on mitme koha nimi:
Tallinn-Express
Tallinn-Express on Raadio 2 kahetunnine house-muusikasaade. Seda juhivad Meelis Meri ja P. Julm (Priit Juurmann).
Saade on eetris laupäeviti kell 19.
Bar-vorm
Bar-vorm on muusikas struktuurimuster AAB, esimese värsi või värsipaari ja meloodiaosa kordamine, millele järgneb muusikaliselt erinev lõpetav fraas. See on tavaline vorm kantsoonis, eriti saksa muusikas.
Hiliskeskaegses Meistersingerite sõnavaras tähistas sõna "Bar" reeglite järgi komponeeritud laulu. 19. sajandil laenati see sõna muusikaterminoloogiasse tähistamaks keskaegse ilmaliku laulu kolmerealist kantsoonistroofi.
Vorm
Bar-vormis korratakse esimest värssi või värsipaari ja meloodiaosa (ladina keeles pes, saksa keeles Stollen, mõlemad koos Aufgesang) ja neile järgneb kolmas lõpetav erineva meloodiaga fraas (ladina keeles cauda, saksa keeles Abgesang). B-osa võib olla A-osadest märgatavalt erineva pikkusega. Bar-vormil esineb peale tüüpilise kuju ka mõningaid variante.
Näiteks minnesinger Neidhart von Reuentali laul "Meie, dîn liehter schîn" on bar-vormis, sest kahe esimese lause või salmi riimiskeem ja muusika kordub ja kolmanda oma on täiesti erinev :
Ajaloost
Bar-vormi põhimõte on äratuntav juba Vana-Kreeka oodis, milles on strophe, antistrophe ja epode, viimane neist lõpetav fraas. Gregooriuse laulus on bar-vorm äratuntav Alleluia ' de melismides ja lõpu-jubilus ' tes. Samuti esineb see mõnedes hümnitekstides, näiteks "Iste confessor".
Ka keskaegses ilmalikus muusikas, just trubaduuride ja truvääride lauludes ning saksa minnesingerite laululoomingus oli bar-vorm väga levinud. Minnesingerite kunsti varal kujunenud linlikus Meistersangi traditsioonis kasutati vanu tekste ja bar-vormi edasi ja see avaldas oma mõju ka hilisemale saksa muusikale, näiteks 15. ja 16. sajandi mitmehäälsetesse lauludesse ja seda leiab kirikukoraalide tekstides, näiteks "Allein Gott in der Höh' sei Ehr" (Au, kiitus olgu igavest' ) ja "Wachet auf, ruft uns die Stimme" (Ärgake, nii vahid hüüdvad ), repriisiga bar-vormis on "Es ist ein Ros entsprungen" (Üks roosike on tõusnud).
Väljend pärineb Meistersingerite rangelt piiritlevast erialasõnavarast, kus see tähendas üht vähemalt kolmesalmilist meisterlikult reeglite järgi komponeeritud laulu (Meistersang). Tänapäevase tähenduse omandas sõna 19. sajandil, kui Richard Wagner kasutas oma ooperites "Tannhäuser" ja "Nürnbergi meisterlauljad" seda mitte terve laulu, vaid laulu ühe salmi kohta käivana. Selles tähenduses on bar-vorm kasutusel tänapäevani.
1890
1890. aasta (MDCCCXC) oli 19. sajandi 90. aasta.
Martin Andreas Nowak
Martin Andreas Nowak (sündinud 7. aprillil 1965 Klosterneuburgis) on Harvardi Ülikooli bioloogia ja matemaatika professor ning erakapitalil tegutseva Evolutsiooni Dünaamika Programmi direktor.
1975–1983 Albert Magnuse gümnaasium Viinis.
1983–1989 õppis Viini ülikoolis biokeemiat ja matemaatikat.
Novak on avaldanud arvukalt töid bioloogia, matemaatika, evolutsiooniteooria ja keeleteaduse alal. Koostöös Roger Highfieldiga ilmus 2011. aastal autobiograafiliste motiividega populariseeriv raamat "Supercooperators: The mathematics of evolution, altruism and human behaviour". YouTube'is on võimalik jälgida tema esinemisi.
Viirusliku nakkuse matemaatiline baasmudel
Nowak koos kaasautoritega on formuleerinud matemaatilise baasmudeli viirusliku nakkuse levimise kirjeldamiseks:
,
See mudel põhineb diferentsiaalvõrranditel, kus muutujateks on nakatumata rakkude arv x, nakatunud rakkude arv y ning vabade viiruste arv \nu. Nakatamata tundlikud rakud tekivad kiirusega \lambda, mis on konstantne või sõltub nakatumata ja nakatunud rakkude koguarvust. Nakatamata rakkude suremus on dx ja nakatuvus \beta x\nu, kus \beta on nakatuvust iseloomustav konstant. Nakatunud rakud tekivad kiirusega \beta x\nu ja surevad kiirusega \alpha y. Vabad viirused väljuvad nakatunud rakkudest kiirusega ky ja kaovad kiirusega u\nu. Peetakse silmas, et vabade viiruste väljalangemine on samuti sõltuv nakatumata ja nakatunud viiruste populatsioonist aga vähesel määral. Parameetrid, k ja u on määratud viiruse vastase immuunsusega.
=Koostöö evolustiooni mõtestamine= 2006. aastal on Nowak publitseerinud kirjatöö, mis võtab kokku palju aastaid arendatud evolutsionistide seisukohad koostöölise valiku kohta. Ta toob välja 5 reeglit:
sugulaslik eelistus (Hamiltoni reegel),
otsene koostöö,
kaudne koostöö,
võrguline koostöö,
grupi valik.
Parapsühholoogia
Parapsühholoogia on uurimisvaldkond, mis hõlmab nn paranormaalseid nähtusi – nähtusi, mis näivad olevat vasturääkivuses füüsikaseaduste ja üldtunnustatud teadusliku maailmapildiga ning võimaldavad oletada, et nad on esile kutsutud seni seletamatute vaimsete protsesside poolt ilma füüsilise mõjuta. Parapsühholoogia (para- tuleb kreeka sõnast, mille üks tähendusi on 'kõrval') uurib seda, mis jääb konventsionaalse psühholoogiateaduse piiride taha, eeskätt keha ja teadvuse ning tunnetuse ja selle objektide seoseid.
Skeptikud peavad parapsühholoogiat pseudoteaduseks või okultismi teadusžargooni kasutavaks haruks.
Parapsühholoogia uuritavad paranormaalsed nähtused jagunevad laias laastus kahte rühma, mis teatud osas ka omavahel kattuvad.
Eesti Sünnitoetajate Ühendus
Eesti Sünnitoetajate Ühendus (ESÜ) on 2008. aastal loodud mittetulundusühing, mis koondab Eestis tegutsevaid sünnitoetajaid.
Pythagoras
pisi|Pythagorase büst Roomas. Kreeka originaali koopia. [[Musei Capitolini]] pisi|Pythagorase tass õpetab mõõdukust: kui tass liiga täis valatakse, jookseb see tühjaks Pythagoras (Πυθαγόρας; umbes 570 eKr – 496 eKr) oli vanakreeka filosoof ja matemaatik, pütagoorlaste koolkonna rajaja, polühistor.
Diogenes Laertios ja Cicero kinnitavad, et Pythagoras leiutas esimesena sõna philosophia, et ennast filosoofiks nimetades eristuda muudest asjatundlikest ja auväärsetest inimestest, keda tavatseti tarkadeks (sophoi) kutsuda.
Talle on omistatud Pythagorase teoreemi tõestamine, kuid peetakse tõenäoliseks, et selle teoreemi tõestas tegelikult mõni hilisem pütaagorlane. Teoreem ise – täisnurkse kolmnurga kaatetitele ehitatud ruutude pindalade summa võrdub hüpotenuusile ehitatud ruudu pindalaga – oli tuntud juba ammu enne teda babüloonia ja egiptuse matemaatikas.
Ta ema oli Pythais Samoselt ja isa Mnesarchos, foiniikia kaupmees Tüürosest.
Ta oli arvatavasti Pherekydese õpilane ja sai mõjutusi Anaximandroselt. Ta lahkus Samoselt, sest talle oli vastuvõetamatu türann Polykratese valitsus, ning reisis tõenäoliselt Egiptuses ja Babüloonias. Püsivamalt elas ta Lõuna-Itaalias Krotonis, kus rajas usulis-eetilise ühingu taolise kooli. Ta oli esimene idealistlik kreeka filosoof.
Ühing tegutses Lõuna-Itaalias ja Sitsiilias. Poliitikas pooldas see demokraatiavastast, aristokraatlikku suunda, kuid nõudis oma liikmeilt kommete ranget täitmist, askeesi ja varaühisust. Ühingusse olevat kuulunud ka naisi. Pütagoorlane Hipassos olevat esimesena jõudnud irratsionaalarvu ruutjuur 2-st avastamiseni, mis saanud aga talle oma sobimatuse tõttu kehtivate arusaamadega arvudest saatuslikuks.
Juba eluajal austati Pythagorast pooljumalana. Pärast surma tekkis tema kohta palju legende. Nii näiteks omistasid pütagoorlased kõik oma avastused matemaatika vallas koolkonna rajajale, Pythagorasele.
Pythagoras määras helide arvsuhteid monokordi abil.
Internatsionaal
pisi|"Internatsionaali" esimene väljaanne (1888)
Internatsionaal (prantsuse keeles L'Internationale; eesti keeles varem Internatsionale) on rahvusvaheline töölisliikumise hümn.
Loomine
Algsed prantsuskeelsed sõnad kirjutas aastal 1871 Eugène Pottier (1816–1887) "Marseljeesi" meloodia järgi laulmiseks. 1888. aastal viisistas need Pierre De Geyter (1848–1932). Esimest korda esitati seda laulu 23. juunil 1888 ning samal aastal ilmus see ka trükis.
Pierre'i vend Adolphe De Geyter üritas ärilistel ja poliitilistel põhjustel laulu viisi autorlust 1904. aastal oma nimele saada. Kuid peale Adolphe'i enesetappu koos maha jäetud selgitava hüvastijätukirjaga tunnistati Pierre 1922. aastal apellatsioonikohtus autoriõiguste omanikuks.
Kasutamine
Ta oli 1918.–1922. aastal Nõukogude Venemaa ning 1922.–1944. aastal Nõukogude Liidu hümn. Lisaks oli "Internatsionaal" 1920.–1922. aastal Kaug-Ida Vabariigi, 1918.–1944. aastal Vene SFNV, 1918.–1949. aastal Ukraina NSV, 1919.–1952. aastal Valgevene NSV ja 1922.–1936. aastal Taga-Kaukaasia SFNV hümniks. 1944. aastast sai ta Üleliidulise Kommunistliku (bolševike) Partei ja 1952. aastast Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei hümniks.
Riigihümnina on laulu kasutanud ka Hiina Nõukogude Vabariik (1931–1937), Baieri Nõukogude Vabariik (1919), Slovakkia Nõukogude Vabariik (1919) ja Ungari Nõukogude Vabariik (1919).
Laulu on tõlgitud paljudesse keeltesse, eesti keeles avaldati esimest korda 1905. aastal Woldemar Grünstammi tõlkes.
Reggae Power
"Reggae Power" on Eesti Raadio teise programmi Raadio 2 saade, kus tutvustatakse ja mängitakse reggae-stiilis muusikat. Saade läheb eetrisse neljapäeviti kell 20.00-21.00.
Saatejuhid Ringo Ringvee, Dice Rudy ja Tarrvi Laamann.
Madalaim õhutemperatuur
Madalaim õhutemperatuur on madalaim mingis piirkonnas (nt Eestis) registreeritud õhutemperatuur.
Eesti madalaim õhutemperatuur
Madalaim mõõdetud temperatuur Eestis on −43,5 °C. See registreeriti 17. jaanuaril 1940 Jõgeval.
Aastate 1961.–2010. madalaim õhutemperatuur (–42,6 °C) on registreeritud 1978. aasta 30. detsembril Narvas.
Väga madal oli õhutemperatuur ka 1967., 1970., 1979. ja 1987. aasta jaanuaris.
Viimasel väga külmal, 2002/2003. aasta talvel langes jaanuaris Jõgeval õhutemperatuur –36,7 °C-ni.
Tallinnas on alates 1961. aastast olnud kõige külmem 1978. aasta viimasel päeval, kui termomeeter näitas –32,2 °C.
Etnokonservid
"Etnokonservid" on Raadio 2 tunniajaline etnomuusikasaade.
Esimene saade läks eetrisse 2014. aastal. Saatejuht on Aimar Ventsel.
Saade on eetris pühapäeviti kell 19.
Alajõgi
Alajõgi on jõgi Ida-Viru maakonnas.
Jõgi saab alguse Kõnnu Pikkjärves Ongassaare küla lähedal ja suubub Peipsi järve Alajõe külas, olles 29 km pikk ja 150 km² valgalaga.
Programm (saade)
"Programm" on Raadio 2 hiphopmuusikasaade. Saatejuhid on DJ Critikal, Paul Oja ja Quest.
"Programm" sai alguse 28. augustil 2002, toona valdavalt ingliskeelse programmiga raadiojaamas Energy FM, kus saate nimi oli algul "The Program".
2003. aasta alguses said saatejuhid pakkumise teha hiphop muusikasaadet reedeõhtuti Raadio 2-s. Algselt kolmetunnine "Programm" oli Raadio 2 kavas alates 7. veebruarist 2003, saade oli eetris kella 23–2 reedeti. Alates 2005. aastast on eetriaeg esmaspäevaõhtuti.
Herbert Murd
Herbert Murd (sündinud 24. märtsil 1954 Pärnus) on eesti muusikategelane.
Ta õppis aastatel 1972–1975 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris.
Murd on mänginud löökpille mitmes ansamblis, sealhulgas koos Vello Toomemetsa ja Erkki-Sven Tüüriga.
1979. aastal korraldas ta Ameerika Ühendriikide Oral Robertsi Ülikooli gospel-rokkansambli Living Sound mitteametlikke kontserte üle kogu Nõukogude Liidu, sealhulgas ka Tallinnas ja Moskvas. Moskva kontserdid toimusid kahel õhtul ajalehe Pravda kultuurikeskuses. Lisaks Living Soundile esinesid seal rokkansambel Mašina Vremeni ja džäss-rokkansambel Arsenal Aleksei Kozloviga eesotsas. Living Sound salvestas ja andis Herbert Murdi kaasprodutseerimisel heliplaadifirmas Melodija välja nelja looga heliplaadi Aleksandra Pahmutova lauludega, mida kasutati hiljem ka Moskva olümpiamängude dokumentaalfilmis "Oo, sport, sa oled rahu!"
Et kontsertreiside näol oli tegemist, karistati Herbert Murdi kahel korral vabaduse kaotusega "hulkurliku eluviisi" ja "passimäärustiku eeskirjade rikkumise" eest.
Aastatel 1986–1993 korraldas Murd Pärnus muusikafestivali Fiesta Internationale, kus esinesid teiste seas John Mclaughlin, John Hammond ja Peter Brötzman, samuti mitmed W.O.M.A.D.-i ja Knitting Factory artistid.
Murd töötas aastatel 1994–1997 Eesti Filharmoonia Kammerkoori direktorina.
Alates 1997. aastast on ta tegutsenud americana-kultuuri tutvustajana, juhtides Tallinnas toitlustusasutust "Texas Cantina" ning korraldades reise Ameerika Ühendriikide lõunaosariikidesse.
Ta oli aastatel 2006–2013 Tallinnas, Tartus ja Tbilisis Maailmaküla festivale korraldanud MTÜ Maailmaküla asutajaliige.
2016. aastal valmis tema osalusel Kanal 2 jaoks toodetud 13-osaline reisisaade "Ivo Linna Ameerika lugu". 2018. aastal produtseeris ta Eesti Televisioonile 12-osalise reisisaate "Trumpi müüri radadel".
2023. aastal produtseeris Herbert Murd ETV2 kanalile 14-osaline reisisaate "Mississippi hääled".
Herbert Murd on ka 2023. aastal Riho Sibula mälestuse väärikaks jäädvustamiseks loodud mittetulundusühingu "Kuukitarr" asutajaliige.
Jon Edward Ahlquist
Aastakümnete pikkuse töö tulemusena valmis koostöös Charles Sibleyga teos Phylogeny and Classification of Birds (1991).
Kreeka
Kreeka (uuskreeka keeles Ελλάδα Elláda, formaalselt Ελλάς Ellás, ajaloolise nimega Hellas) on riik Kagu-Euroopas Balkani poolsaarel ja ümberkaudsetel saartel Joonia mere ja Egeuse mere ääres, üks Vahemere maaid. Kreeka piirneb loodes Albaania, põhjas Põhja-Makedoonia, kirdes Bulgaaria ja idas Türgiga. Kreeka riigikeel on kreeka keel.
Alates 1952. aastast on Kreeka NATO ja 1981. aastast Euroopa Liidu liikmesriik. Alates 1. jaanuarist 2001 kuulub Kreeka ka euroalasse.
Nimi
Enamikku Euroopa keeltesse on Kreeka nimi tulnud ladinakeelsest nimest Graecia. See on omakorda tuletatud ladina nimest Graecus, mis on laenatud vanakreeka nimest Γραικός (Graikos). Graikos tähistas aioolia hõimu, mis asus Itaalia aladele elama 8. sajandil eKr ja kelle järgi helleneid läänes tundma õpiti. Homeros mainis oma eeposes "Ilias" Graia linna (Γραῖα) ; Pausaniase järgi oli see Tanagra vana nimi.
Pärsiakeelne nimi یونان (Yūnān) ja türgikeelne nimi Yunan ning Kreeka nimed enamikus Lähis-Ida keeltes pärinevad vanapärsia nimest Yauna, mis on laenatud joonlaste vanakreekakeelsest nimest Ἴωνες (Íōnes). 6. sajandil eKr vallutasid pärslased Anatoolia rannikul joonlaste linnad ning nende järgi hakati nimetama kõiki helleneid.
Antiikajast Kreeka iseseisvussõjani
pisi|[[Parthenon]] pisi|Kreeka kolooniad pisi|Kreeka alad ja kolooniad [[arhailine ajajärk|arhailisel ajajärgul]]
Vana-Kreekat, mis ulatus tänapäeva riigi alalt väljapoole Väike-Aasiasse, nimetatakse Euroopa hälliks või lääne tsivilisatsiooni hälliks, eriti tsivilisatsiooniloovate saavutuste tõttu filosoofias (antiikfilosoofia), loodusteadustes, arhitektuuris ja skulptuuris, teatris, ajalookirjutuses ja kirjanduses, mis levisid kogu Vahemere piirkonda.
Umbes 3000 eKr tekkis Kreeta saarel kõrgelt arenenud Minose kultuur, mis hiljem levis ka mandrile. Järgnes Kreeta-Mükeene ehk Egeuse kultuuri ajajärk. Hiljem tekkisid kreeka polised ning ning kolooniad Väike-Aasias ning Suur-Kreekas ja vanakreeka kolooniad Musta mere põhjarannikul.
pisi|[[Makedoonia Aleksander, fragment Aleksandri mosaiigist. Pompei, Fauni maja]] Ateena ja Sparta polisel oli juhtiv roll võidus Pärsia üle, hiljem aga võitis neid Teeba, veel hiljem Makedoonia. Viimane sai Philippos II ja tema poja Makedoonia Aleksandri juhtimisel erakordselt vägevaks; sellest sai alguse hellenismi ajastu. Aastal 146 eKr hävitasid roomlased Makedoonia ning tänapäeva Kreeka alast sai Rooma riigi provints, pärast riigi jagunemist 395. aastal kuulus see Ida-Rooma riigi koosseisu; hiljem sai Ida-Rooma riigist Bütsants, kus domineerisid kreeka keel ja kultuur.
Bütsantsi kultuuris formaliseerus helleni ja rooma kultuuri edasine vastastikune mõju.
pisi|[[Bütsants 600. aastal]] Kui ristisõdijad olid neljandas ristisõjas (1204) vallutanud Konstantinoopoli, oli Bütsantsi võim murtud, territoorium oli lagunenud mitmeks Bütsantsi-mõjuliseks Kreeka riigiks, sealhulgas Tessaloonika kuningriik, Ahhaia vürstiriik, Epeirose despotaat ja Nikaia keisririik. Mõnedest aladest said Veneetsia vabariigi, hiljem ka Genova vabariigi ja johanniitide ordu kolooniad.
Kui Nikaia keiser Michael VIII 1261. aastal Konstantinoopoli tagasi vallutas, rajas Palaiologoste dünastia Bütsantsi riigi uuesti, suutis aga vallutada ainult osa Kreekast ja kaotas mõned alad Serbia riigile, mis Stefan Uroš IV Dušani valitsemise ajal 1350. aastal saavutas oma suurima ulatuse, ja kaotas ka kogu Väike-Aasia. pisi|[[Ambroise Carneray. "Navarino merelahing"]] Et Bütsants oli nõrk, õnnestus Osmanite riigi vägedel aastatel 1359–1451 vallutada suurem osa Kreekast. Kui 1460. aastal langes Mystras, olid türklased vallutanud viimase kreeka riigi tänapäeva Kreeka alal. Järgnevatel sajanditel laienes Osmanite riik kogu kreeka alale peale Joonia saarte.
Aastal 1821 toimus Kreeka iseseisvussõda, mille intellektuaalsete teerajajate liidrid olid Rígas Velestinlís ja salaühing Filikí Etería. Navarino merelahingus (1827) võitis Kreeka liitlaste laevastik Türgi laevastikku. Aastal 1827 moodustati ka esimene Kreeka valitsus, mis tegi oma pealinnaks saarelinna Aígina. Aastal 1829 kolis valitsus Náfpliosse Peloponnesosel. Londoni protokolliga 3. veebruarist 1830, mida Osmanite riik 24. aprillil tunnistas, kuulutati Kesk-Kreeka, Peloponnesos ja Küklaadid iseseisvaks Kreeka riigiks.
Iseseisvumisest teise maailmasõjani
pisi|[[Kreeka lipp aastatel 1822–1978]]
Ioánnis Kapodístrias oli 1828. aastal Kreeka iseseisvussõjas Osmanite riigi alt vabastatud Kreeka esimene riigipea. Et takistada vabariikluse sädeme levikut Euroopas, kehtestasid Euroopa suurriigid Kreekas väljastpoolt monarhia.
Haldusjaotus
pisi|Kreeka piirkonnad Kreekas on 13 piirkonda, mis jagunevad piirkonnaüksusteks. 2. järgu haldusüksuseks loetakse ka Áthose mungavabariiki.
Kreeka piirkonnad:
Välispoliitika
Soodne geograafiline asukoht on Kreekast teinud poliitiliste, kaubanduslike ja diplomaatiliste suhete risttee.
Kreeka välispoliitika on üldiselt vastavuses teiste Euroopa Liidu liikmesriikide omaga ning Kreekal on täielikud diplomaatilised suhted peaaegu kõikide maailma riikidega, suhted Põhja-Makedoonia Vabariigiga on mahenemas.
Loodus
Kreeka lõunapoolses osas asuv Peloponnesose poolsaar on Balkani poolsaarel paikneva Kreeka keskosaga ühendatud 42 km pikkuse Kórinthose maakitsuse kaudu. Peloponnesost võib nimetada ka saareks, kuna Kórinthose maakitsust läbib 6,3 km pikkune Kórinthose kanal, mis rajati aastatel 1881–1893.
Kreeka rannajoon on väga liigestunud, saarte- ja poolsaarterohke. Kreekale kuulub ligikaudu 1400 saart, millest 227 on asustatud. Saared moodustavad Kreeka pindalast viiendiku. Suurimad on Joonia mere saared Korfu, Kefalloniá ja Lefkáda ning Egeuse mere saared Euboia, Samos, Chíos, Lesbos ja Kreeta.
Kreeka rannajoon on 13 676 km pikkune, mis teeb Kreekast maailmas 11. pikima rannajoonega riigi.
80% Kreeka territooriumist on mägine ning riik on üks mägisemaid Euroopas. Läbi riigi keskosa ulatub loodest kagu suunas Pindose mäestik, mille kõrgeim tipp on 2637 m kõrgune. Kesk- ja Lääne-Kreeka loodust ilmestavad ka ulatuslikud kanjonid ja karstialad. Riigi kõrgeim punkt on Olümpose mägi, mille kõrgus on 2919 meetrit üle merepinna. Idast lääne suunas kulgevad Rodope mäed Kreeka ja Bulgaaria piiril. Sealne piirkond on kaetud tihedate metsadega. Kesk-Kreekas leidub palju järvi ja soid.
Sademeid on sisemaal vähe, ent riigi lääneosas ja rannikul esineb sademeid rohkem. Suuremal osal aastast paistab Kreekas päike ning temperatuur võib suvel ulatuda 37 Celsiuse kraadini. Talvel langeb temperatuur harva alla 6 °C.
Kreeka mullastik on õhuke ja suhteliselt väheviljakas. Orupiirkondades leidub savikaid muldi, mis on tuntud kui terra rossa, punased mullad, mis on tekkinud murenenud lubjakivist. Sellised mullad on maaharimiseks kõlblikud. Kõige viljakamad piirkonnad on aga rannikutasandikel ja jõgede ümbruses. Sealsed savi- ja liivsavimullad võivad vajada drenaaži.
Kreeka pikim jõgi on Aliákmonas.
Rahvastik
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elab Kreekas 10 787 690 inimest. 2008. aasta seisuga elas 61% rahvastikust linnades.
Kreeka rahvaarv on viimastel sajanditel pidevalt kasvanud. Kasv oli eriti kiire 20. sajandi teisel poolel, mil lisaks loomulikule rahva juurdekasvule tuli Kreekasse ka palju immigrante. 2001. aasta rahvaloenduse andmetel elas riigis alaliselt 797 091 välismaalast, kes moodustasid 6,95% elanikkonnast, samas kui nende arv 1990. aastal oli kõigest 142 367. Enamik sisserännanuid on pärit naaberriikidest. Albaanlased moodustavad 55–60% ehk enamiku kõigist immigrantidest. Aasia riikidest, eriti Pakistanist ja Bangladeshist pärit sisserännanud moodustavad madala kvalifikatsiooniga töötajate rühma.
Riigi keskmine asustustihedus on 81,7 inimest ruutkilomeetri kohta, mis sarnaneb naaberriikide Albaania (98,5/km²), Makedoonia (82,2/km²), Bulgaaria (65,2/km²) ja Türgi (97/km²), asustustihedusega. Kuna 80% Kreeka territooriumist on mägine, on paljud alad elamiseks kõlbmatud ning suhteline tihedus on piirkonniti suurem. Kõige tihedamalt on asustatud pealinna Ateena ümbrus ning teised linnad/linnapiirkonnad nagu Thessaloníki ja Kreetal asuv Irákleio. Rannikualad ja saared on tihedamalt asustatud. Sisemaal elab inimesi vähe, mägisematel aladel võib paiguti elada vaid 1–5 inimest ruutkilomeetri kohta.
Kreekas, nagu teistes Euroopa riikides, on keskmine eluiga üsna kõrge. Meeste keskmine eluiga on 77,5 aastat, naiste keskmine eluiga 82,8 aastat. Kreeka on läbinud demograafilise ülemineku etapid ning see kuulub kaasaegse rahvastikutüübiga riikide hulka, mis tähendab väikest või nullilähedast iivet ja kahanevat rahvastikku. 1961. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kreekas üle 65-aastasi kõigest 11%, 2001. aastal oli neid juba peaaegu 17%. Rahvastiku vananemine jätkub – üle 65-aastasi inimesi elab riigis 6% rohkem kui alla 14-aastasi.
Majandus
Majanduse maht vähenes 2009. aastal 2,3% võrra, 2010. aastal 3,5% võrra ja 2011. aastal 6,0% võrra.
Kreeka SKP on maailma riikide arvestuses 39. kohal.
Põllumajandus
Kreeka põllumajanduse arengu peamiseks takistuseks on loodusressursside vähesus. Umbes 70% riigi pinnast on harimiseks kõlbmatu mägisuse või metsasuse tõttu. Põllumajandussektori kasvu aeglustavad ka sademete vähesus, vähetootlike väikemaaomandite teket soodustav omandisüsteem ning elanikkonna ümberasumine linnadesse või välismaale kolimine.
Põllumajandusega tegeletakse peamiselt Tessaalia tasandikel, Makedoonia piirkonnas ja Traakias, kus kasvatatakse maisi, nisu, otra, suhkrupeeti ja kartuleid. Oliivid, millest sageli valmistatakse õli, on riigi tuntuim ekspordiartikkel, kuid moodustab ainult 10,6% toiduainete väljaveost. 33,6% ekspordist moodustavad viinamarjad, melonid, tomatid, virsikud, apelsinid jt puu- ja köögiviljad. Kreeka vein on paljulubav ekspordiartikkel ning riigi valitsus on viinamarjaistanduste omanikele tungivalt soovitanud toota kvaliteetseid veine, et suurendada nende populaarsust rahvusvahelisel turul. Kreeka on ka oluline puuvilla- ja tubakatootja.
Kuna Kreekal on pikk rannajoon ja arvukalt saari, on riigil ka oma kalatööstus, kuid kalandusel ei ole riigi majanduses kuigi suur osakaal. Ülepüük on vähendanud kalapüügist saadavat tulu ning Vahemere saastatus kalatööstusele on halvasti mõjunud.
Eksport
Kreeka peamised ekspordiartiklid on toit ja joogid, tööstuskaubad, naftatooted, kemikaalid ja tekstiil.
Kreeka tähtsaimad ekspordipartnerid 2009. aasta seisuga olid Saksamaa (11,11% ekspordist), Itaalia (11,05%), Küpros (7,28%), Bulgaaria (6,74%), Ameerika Ühendriigid (4,95%), Suurbritannia (4,4%) ja Türgi (4,23%).
Import
Kreeka peamised impordiartiklid on masinad, veoseadmed, kütus ja kemikaalid.
Kreeka tähtsaimad impordipartnerid 2009. aasta seisuga olid Saksamaa (13,73% impordist), Itaalia (12,71%), Hiina (7,08%), Prantsusmaa (6,1%), Holland (6,02%), Lõuna-Korea (5,68%), Belgia (4,34%) ja Hispaania (4,08%).
Turism
Kreeka on Euroopas üks populaarsemaid turismisihtkohti, meelitades turiste rohkete antiikajast säilinud mälestiste, Vahemere ranniku ja randadega. Kreeka on kogu maailma riikide hulgas külastatavuselt 15. kohal. Turismisektoril on Kreeka majanduses suur osakaal, selle sissetulekud moodustavad üle 19% SKPst. 2004. aastal töötas turismisektoris 660 000 inimest, mis moodustas sel aastal 16,5% kõigist töökohtadest.
Turismi arendamiseks on avatud palju hotelle ja suveniirikauplusi. Turismi soodustav infrastruktuur on tunduvalt paranenud pärast 2004. aastal Kreekas peetud olümpiamänge. Lisaks puhkuseturismile arendatakse ka ökoturismi ja rajatakse spaasid. Kreekas on ka mitmeid suusakeskusi talvehooajaks.
Kreeka turismipiirkondades on kohaliku elu omapära jäänud aina vähemaks, ent Kreeka saared ja rannikualad on tänu eraldatusele suutnud oma eripära säilitada.
Enamik turiste tuleb Kreekasse Euroopast, eriti Euroopa Liidu riikidest, kuid ka USAst. Teistest maadest pärit turistide hulk jääb tagasihoidlikuks. Aastatel 1989–1991 oli eurooplaste osakaal 90%, eriti saabus Kreekasse turiste Saksamaalt ja Suurbritanniast. 1990. aastateni ei ületanud turistide koguarv 8–9 miljonit, kuid 1994. aastal ületas Kreeka aastane külastajate arv 10 miljoni piiri ning 2017. aastal külastas Kreekat 30,1 miljonit turisti.
Turismi kõrghooaeg kestab maist septembrini, sest 75% turistidest külastab Kreekat just suvehooajal. pisi|[[Parthenon – Ateena Akropolil asuv jumalanna Athena tempel, mis on üks populaarsemaid vaatamisväärsusi kogu Kreekas]]
Imbi Paju
Elukäik
Ta on töötanud Vanemuise teatris koorisolistina, Eesti Raadio ja Televisiooni segakooris ning mitme telekanali ja ajalehe kaastöölisena Eestis ja Soomes. Teinud dokumentaal- ja kultuurisaateid Eesti Televisioonis ja TV1-s.
Kreeka
Turism
Kreeka on turistidele enamasti rahulik ja turvaline sihtkoht, kuid viimasel ajal toimub Kreekas palju eri huvirühmade streike ja demonstratsioone, mis häirivad tavapärast elurütmi.
Imbi Paju
Elukäik
1999. aastal algatas Imbi Paju oma kodukülas Võtikveres iga-aastase kirjandusürituse Võtikvere raamatuküla. 2001. aastal sai ta selle loomise ja kohaliku elu edendamise eest Valgetähe medaliklassi teenetemärgi.
Kreeka
Turism
pisi|Varlaami klooster Metéoras
Imbi Paju
Elukäik
2007. aastal sai ta Valgetähe V klassi teenetemärgi oma filmide, ajakirjandusliku töö ja kohaliku elu edendamise eest Jõgevamaal.