cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juri Lužkov
Elulugu
2009. aasta oktoobrist oli ta avatud aktsiaseltsi Moskva naftagaasikompanii (ОАО «Московская нефтегазовая компания» (МНГК)) direktorite nõukogu esimees.
Juri Lužkov oli Ülevenemaalise partei Ühtne Venemaa Kõrgema Nõukogu aseesimees; 28. septembril 2010 esitas ta parteist lahkumise avalduse ning tema liikmesus parteis peatus.
Juri Lužkovi tagandamisele Moskva linnapea kohalt eelnesid tema vastu suunatud teravad rünnakud meedias. Telekanalil NTV näidatud lühifilmis "Дело в кепке" uuriti, kuidas sai Lužkovi abikaasast Jelena Baturinast Venemaa rikkaim naine. Lužkovile heideti filmis muuhulgas ette seda, et ta viibis 2010. aasta suvel Moskva suitsu uputanud maastikupõlengute ajal välismaal puhkusel. Ajakirjandus süüdistas Lužkovi lisaks Moskva ajaloolise keskuse hävitamisele ka suutmatuses toime tulla linna liiklusprobleemidega.
21. oktoobril 2010 kinnitas Moskva linnaduuma Juri Lužkovi asemel Moskva linnapea ametisse senise Venemaa Föderatsiooni Valitsuse esimehe asetäitja ja Valitsusaparaadi juhataja Sergei Sobjanini.
Pärast tagandamist antud esimeses intervjuus (ajalehele The New Times) lubas Lužkov asutada uue poliitilise liikumise ja ei välistanud, et seoses sellega algatatakse tema vastu kriminaaluurimine.
2011. aasta 17. jaanuaril avaldas Venemaa Peterburi majandusajaleht Delovoi Peterburg informatsiooni, mille kohaselt esitas Juri Lužkov 2010. aasta lõpus elamisloa taotluse Läti Vabariigis alaliseks elamiseks.
Tunnustus
Juri Lužkovile on saanud kolm tänuavaldust Venemaa Föderatsiooni presidendilt, Lužkov on NSV Liidu ja Venemaa Riikliku preemia laureaat. Talle on antud Venemaa Föderatsiooni teenelise keemiku ja Venemaa Föderatsiooni teenelise ehitaja aunimetus.
Isiklikku
Juri Lužkov on teist korda abielus. Esimene abikaasa Marina Bašilova suri 1989. aastal vähki. Sellest abielust on neil kaks poega.
1991. aastal abiellus Lužkov Jelena Baturinaga, kes on Venemaa ainus naissoost dollarimiljardär ja tegeleb Moskvas ulatusliku kinnisvaraäriga. Lužkovi kriitikud on juhtinud tähelepanu sellele, et Venemaa seaduste kohaselt kuulub pool Baturina varast tema mehele, kes on avalikkuse ees eitanud seoseid naise äridega. Kriitikud panevad Lužkovile süüks, et tema abikaasa ettevõte Inteco on saavutanud Moskvas peaaegu monopoolse seisundi korterelamute ehitamisel. Sellest abielust on neil kaks tütart.
Ornitoloogia
pisi|Vaatamata kaasaegse teadustehnoloogia edusammudele teatakse suhteliselt vähe lindude öisest rändest ja selle detailidest. Üheks võimaluseks infot koguda on rändurite püük võrkudega ning nende varustamine märgistega. Kakuliste ränne on aktiivseim vaiksetel ja selgetel öödel. Selle kakulise vabastab Kihnu välibaasis võrgust Soome ornitoloog Timo Pettay. pisi|Moodsad linnuradarid (vasakul horisontaal- ning paremal vertikaalradar) võimaldavad jälgida lindude rännet ka ööpimeduses, mil klassikalised vaatlused pole võimalikud. Radaruuringud lubavad saada teavet lindude rändeaktiivsuse, selle fenoloogia, kõrguse ja seoste kohta keskkonnatingimustega. thumb|[[Kormoran (Phalacrocorax carbo) on üks paljudest ornitoloogide uurimisobjektidest]] Ornitoloogia ehk linnuteadus on zooloogia haru, mis uurib linde, käsitledes nii nende ehitust, talitlust, süstemaatikat, levikut jmt aspekte. Ornitoloogiaga tegelevat inimest nimetatakse ornitoloogiks.
Ornitoloogial kui teadusharul on pikk ajalugu. Sellega tehti algust juba Vana-Kreekas (umbes 400 aastat eKr), omaette teadusharuks kujunes see 17. sajandil.
Ornitoloogiaalased teadmised on aidanud kirjeldada ja selgitada mitmeid bioloogilisi uurimisobjekte nagu evolutsioon, liigiteke, instinktid, õppimine, ökoloogilised nišid, fülogeograafia ja liigikaitse.
Kui varajane ornitoloogia keskendus peamiselt linnuliikide kirjeldamisele ja levikuala kindlaks määramisele, siis nüüdisajal otsitakse vastuseid spetsiifilistele küsimustele, kasutades sealjuures sageli linde kui mudelorganisme, testimaks hüpoteese ja ennustusi. Tänapäeva ornitoloogia, nagu ka enamik teisi teadusharusid, kasutab arvukalt tehnika ja tehnoloogia edusamme.
Xenofón Zolótas
Xenofón Efthymíou Zolótas (Ξενοφών Ευθυμίου Ζολώτας; sündinud 26. märts 1904 – 11. juuni 2004) oli Kreeka poliitik, peaminister 23. novembrist 1989 kuni 11. aprillini 1990.
Geneetika
pisi|[[DNA|DNA molekul – elu ülesehitamise ja säilitamise molekulaarne informatsioon, mis esineb kõigil elusorganismidel]] Geneetika ehk pärilikkusteadus on bioloogia haru, mis uurib elusolendite tunnuste kujunemist, eelsoodumust, põlvnemist ja vastavaid molekulaarseid mehhanisme. Geneetika peamiseks uurimisobjektideks on geenid, nende ülesehitus, funktsioon ja mõju rakkudele, elusolenditele, perekondadele ja populatsioonidele.
Geneetika kui teadusharu alguseks peetakse 19. sajandi teist poolt, kui Gregor Mendel uuris hernetaimede pärilikkuse mustreid. Tema uurimistööde tulemused sõnastati hiljem kui Mendeli pärilikkuse seadused, mis panid aluse klassikalisele geneetikale.
Kaasaegne geneetika jaguneb mitmeks distsipliiniks: molekulaargeneetika, populatsioonigeneetika, genoomika, meditsiinigeneetika.
Ajalugu
Nüüdisaegse teadusliku geneetika sünniaastaks peetakse tavaliselt aastat 1900. Esimestel aastatel nimetati seda uurimisvaldkonda pärilikkuse põhiprintsiipide avastaja Gregor Mendeli järgi mendelismiks, 1906. aastal loodi termin "geneetika".
Geneetika Eestis
Eestis tegeletakse geneetikaga Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudis (TÜ MRI), Tartu Ülikooli genoomika instituudis (TÜ GI) ning viimase allüksuses Eesti geenivaramus.
TÜ MRI asutati 1990. aastal rektor Jüri Kärneri käskkirjaga. Instituudi esimene direktor oli professor Ain Heinaru.
Miraaž
pisi|Miraaž [[Suur Soolajärv|Suure Soolajärve kohal Ameerika Ühendriikides Utah' osariigis]]
Miraaž ehk terendus on valguskiirte teekonna paindumisest (refraktsioon) tulenev atmosfäärne optiline nähtus, mille tõttu tunduvad kauged objektid lähemana või teises kohas paiknevana.
Valguskiired murduvad erinevate murdumisnäitajatega keskkondade piirpindadel. Erineva temperatuuriga õhul on erinev tihedus ning vastavalt ka erinev murdumisnäitaja. Palava päikesepaistelise päevaga võib vahetult maapinna kohal olev õhukiht olla palju kuumem selle kohal olevast õhust. Seetõttu toimub maapinna suhtes peaaegu paralleelselt liikuva valguskiire paljukordne ülespoole murdumine ehk paindumine, mille tõttu võivad kaugel paiknevad tegelikult eksisteerivad objektid ilmneda märksa lähemana tegelikust.
Sellise pettuse ohvriks võivad langeda näiteks kõrberändurid, kes näevad oaasi seal, kus tegelikult on vaid liiv. Miraaže võib palaval suvepäeval näha ka Eesti maanteedel. Kuum asfalttee tundub olevat märg, kuid tegelikult on tegemist sinise taeva peegeldusega.
Berend Heinrich von Tiesenhausen
Berend Heinrich von Tiesenhausen (11. detsember (vkj 30. november) 1703 – 17. jaanuar (vkj 6. jaanuar) 1789 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane. Vabahärra, hiljem riigikrahv.
Berend Heinrich von Tiesenhausen sündis Valtu mõisniku Hans Heinrich von Tiesenhauseni ja Maria Veronika von Wolffeldti pojana.
Tiesenhausen teenis sõjaväes välja kapteni aukraadi.
Talle kuulusid Sausti, Kiiu, Hertu, Alu, Rapla, Keila-Joa ja Vahakõnnu mõisad.
Perekond
Berend Heinrich von Tiesenhausen abiellus 1736. aastal Johanna Elisabeth von Baranoffiga (1718–1774). Abielust sündisid:
Kontsert
Kontsert (ilmselt tuletis ladinakeelsetest sõnadest concertare (vaidlema) ja consortium (ühiskond, osalemine), kuid võib olla tuletatud ka hoopis itaaliakeelsest sõnast concertare (korraldama, kokku leppima, kokku saama) või ka ingliskeelsest sõnast consort (koosmäng, ansambel)) on muusikaelu sündmus, mille eesmärk on üheskoos muusika esitus.
Sõna 'kontsert' (concerto) võib sõltuvalt kontekstist tähendada ka heliteost või muusika esitajate ansamblit.
Ajalugu
Kuni 18. sajandini toimusid heliteoste ettekanded Euroopas enamasti kindlal otstarbel ja raamistuses ning olid mõeldud kindlale kuulajaskonnale. Erilised kontserdiruumid puudusid ja muusikat mängiti ülikute õukondades tseremooniate või tantsude saateks, jumalateenistustel liturgia raames, teatrites ja ooperites. Ka rahvamuusika esitamine oli pigem seotud kommete ja tavade kui spetsiifilise aja või kohaga.
Alates 18. sajandist hakkas välja kujunema "salongimuusika": esialgu vaid kitsamates ringides, aga hiljem juba ka avalikumalt. Laialt levinud oli kodune musitseerimine perekondlikus ringis koos külalistega. Muusikateoste ettekandmine muutus omaette sündmuseks. Inimesed sõid, jõid ja vestlesid.
Muusika tähendus hakkas muutuma, üha rohkem hakati tähelepanu pöörama muusikale endale, selle sisule ja väljenduslikkusele. Muusikat hakati looma ja ette kandma ka üksnes kuulamiseks, ilma funktsioonita. Kujunes välja avalik kontserdielu, mis oli mõeldud kõigile huvilistele. Samu muusikateoseid hakati ette kandma korduvalt, erinevate interpreetide poolt, erinevates kohtades ja erinevatele auditooriumitele.
19. sajandil hakati ehitama avalikke kontserdisaale, mis olid mõeldud üksnes muusika ettekandmiseks ja kuulamiseks. 1781. aastal peeti esimene avalik kontsert Leipzigis "Gewandhausis" (tõlkes "riidemaja"), mille järgi on endale nime võtnud üks kuulus orkester. Orkestrites suurendati pillimängijate arvu, et muusika suurtes saalides paremini kõlaks.
Muusikateoseid hakati tähelepanelikumalt jälgima, arvustama, kritiseerima ja kommenteerima. Esile tõusis muusikateose autor, samuti muutus olulisemaks interpreetide osa ettekandes.
Alateadvus
Alateadvus ehk mitteteadvus ehk teadvustamatus ehk eelteadvus ehk teadvusväline (ka: teadvusetu, ebateadvus, irdteadvus; saksa keeles das Unbewusste) on Sigmund Freudi järgi inimpsüühika komponent, mille sisu ei ole antud hetkel hoolimata tahtepingutusest võimalik teadvusesse tuua.
Teadvustamatuse teaduslik uurimine
Kõige tähtsamad tulemused ja probleemid teadvustamatuse kohta: Tihti on teadvustamatuse (pigem isegi alateadvuse) mõiste seostuv Sigmund Freudiga: "Tõepoolest, me võime mõnede teadvustamata protsesside kohta öelda, et nad erinevad teadvustatutest just ainult teadvuse kõrvalejäämise poolest." Selle enam kui üheksakümmend aastat tagasi kirjutatud väite võib võtta teadvustamatuse lähtepunktiks. Freud ei olnud siiski esimene ja ainus, kes kirjutas teadvustamata protsessidest. Näiteks rääkis juba Gottfried Wilhelm Leibniz 18. sajandi esimestel aastatel ideedest, millest me ei ole teadlikud, kuid mis sellest hoolimata mõjutavad meie käitumist. Huvitavat ja mitte liiga pikka ajaloolist ülevaadet sarnaste mõttekäikude arengu kohta pakub Daniel Schacter oma artiklis aastast 1987. Ka Freud ise on viidanud alateadvuse uurijatele enne teda kuid vaieldamatult oli tema esimene, kes hakkas uurima alateadvuse toime-mehhanisme ning analüüsima selle mõju meie teadlikule käitumisele
Lugedes keerukatest eksperimentidest, mis on tehtud teadvustamata mälu ja teadvusvälise taju olemasolu tõendamiseks, võib jääda mulje, nagu oleksid teadvustamata protsessid teadvustatud töötluse kõrval pigem harv erandjuht. Ometi on tänapäeva teadvuseteooriad seisukohal, et vaid tühine osa infotöötlusest jõuab teadvusesse – enamik ajus toimuvatest protsessidest kulgevad teadvuse eest varjus, teadvustamata. Aju kontrollib südame tööd, hingamist, emotsioone, seksuaalkäitumist, unerütme, silmaliigutusi jms – kõike seda, ilma et me (enamasti) nendest peentest regulatsioonimehhanismidest teadlikud oleksime. Lisaks taolistele elulistele funktsioonidele on üha enam tõendusmaterjali ka selle kohta, et isegi kõrgema taseme vaimsed protsessid, nagu mõtlemine, otsustamine, ülesannete lahendamine ja loometöö, on teadvustamata töötluse tulemus. Kõrgemat järsku vaimseid protsesse saab nimetada ka kognitiivseteks protsessideks.
Üks näide, kuidas teadvustamata kognitiivsed protsessid meie igapäevaelu mõjutavad puudutab unustatu meelde tuletamist. Ilmselt on igaüks meist kogenud nii-öelda keeleotsa-fenomeni : enamasti on tarvis meenutada kunagise klassiõe nime või mõnda sõna ning see on juba "keele peal", aga mitte kuidagi ei tule üle huulte – me teame, et teame, aga sel hetkel ei tule meelde. Pärast asjatut piinlemist lööb keeleotsa-fenomeni ohver käega, asub mõtlema hoopis teiste teemade peale ja läheb muude tegevuste juurde, kus mõne aja pärast sama otsitud sõna või nimi järsku meelde tuleb. Nime või sõna otsing toimub teadvustamata edasi, kuni vastus lõpuks teadvusesse tungib.
Mitmete ideede kohaselt on just tähelepanu peamiseks faktoriks, mis määrab, kas isik kasutab parajasti teadvustatud või teadvustamata mõttemoodust. Ka teadvustamata mõttetöö teooria poolehoidjad toonitavad tõsiasja, et teadvustatud töötlus haarab vaid murdeosakese kogu infotöötlusest – nii ka mõtte- ja otsustamisprotsessides. Otsuste langetamiseks olulise informatsiooni kodeerimiseks on siiski teadvust tarvis. '''Seega pole teadvustamata töötlus sugugi mitte täiesti automaatne ja teadvusest ja isiku eesmärkidest sõltumatu protsess. Teadvusväline psüühika töötab eesmärgipäraselt.''' Teadvustamata töötlus ei ole mitte alati aga tõhusam kui teadvustatud mõttetöö. Kui probleem on suhteliselt lihtne, siis toob teadvustatud mõttetöö paremaid tulemusi, kui aga otsustamist vajav probleem on pigem keerukas, siis omavad eeliseid teadvustamata mõtteprotsessid.
Freudi teadvustamatus
Freudi järgi koosneb teadvustamatus kõikidest psüühikasisudest, millest me hetkel teadlikud ei ole või mida teadvusesse ei lasta, mis on välja tõrjutud. Eriti kuuluvad sinna lapselikud tung-soovid.
Hiljem lisas Freud psüühikamudelile, mis räägib teadvusest, eelteadvusest ja alateadvusest ja mida kutsutakse Topoloogiliseks vaatepunktiks, teise teooria mille järgi psüühika instantsideks on Id või Miski (Es), Ego või Mina (Ich) ja Super-Ego ehk Ülimina (Über-Ich). Seda mudelit kutsutakse Strukturaalseks vaatepunktiks. Selle mudeli järgi on kogu Id või Miski alateadlik. Kuid alateadlik on ka suurem või väiksem osa Egost(Mina) ja  Super-Egost  (Ülimina ).
Carl Gustav Jung võttis kasutusele kollektiivse alateadvuse mõiste. Igal inimesel on lisaks isiklikule ka kollektiivne alateadvus, mis sisaldab inimsoo minevikust pärit kogemuste jälgi ja mis on meil kõigil enam-vähem ühesugune. Selles leidub hulk emotsionaalse värvinguga mõttevorme, arhetüüpe.
Giánnis Grívas
Giánnis Grívas (Γιάννης Γρίβας; ka Ioánnis Grívas (Ιωάννης Γρίβας); 27. veebruar 1923 Kato Tithorea – 27. november 2016 Ateena) oli Kreeka poliitik, peaminister 12. oktoobrist 1989 kuni 23. novembrini 1989.
Aleksander Alver
Aleksander Julius Alver (31. detsember 1890 Vooru vald, Tarvastu kihelkond – 3. veebruar 1949 Lübeck) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1911 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1911–1916 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, 1920–1922 matemaatika-loodusteaduskonnas ja 1925–1926 õigusteaduskonna kaubandusosakonnas. Akadeemiliselt oli ta korporatsiooni Fraternitas Estica liige, heideti välja, siis oli korporatsiooni Ugala asutajaliige, hiljem võeti Fraternitas Esticasse tagasi.
Prooviaastal oli ta Paide Püha Risti koguduses (Carl Friedrich Johann Ralli juures) ja Suure-Jaani Johannese koguduses (Johann Georg Alfred Rosenbergi juures). Ordineeriti õpetajaks 28. aprillil 1918.
Vabadussõjast võttis ta osa 3. diviisi koosseisus välivaimulikuna.
Oli aastal 1918 Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1918–1919 oli ta Püha Jakobi koguduse õpetaja ja 1919–1944 (alates 7. augustist 1919) Viru-Nigula koguduse õpetaja.
1928. aastal karistas EELK Konsistoorium Alverit sobimatute armusuhete eest valju noomitusega.
Teenis Kaitseliidu Viru maleva Viru-Nigula malevkonna staabis.
Põgenes septembris 1944 Saksamaale. Oli lühikest aega vaimulik Lääne-Preisimaal Löbaus (praeguse haldusjaotuse ja nimede järgi Lubawas Iława maakonnas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas). Pärast sõja lõppu teenis aastatel 1944–1949 eestlasi Lübecki põgenikelaagris.
Rolf Groven
Rolf Dagfinn Groven (sündinud 11. märtsil 1943 Frænas, Romsdalis) on norra maalikunstnik, kes on tuntud oma satiiriliste ja provotseerivate maalide poolest.
Prints Karli maa
thumb|Prints Karli maa asukoht thumb|Vaade Prints Karli maale põhjast thumb|Morsad Prints Karli maal Prints Karli maa (norra keeles Prins Karls Forland ehk Forlandet) on Norrale kuuluv asustamata saar Teravmägede saarestiku lääneosas Oskar II maast lääne pool.
Saare pindala on 615 km². Sellest 96 km² on kaetud jääga.
Saare kõrgeim tipp on Monacofjellet (1084 m). Saare geograafilised koordinaadid.
Rolf Groven
Ta sai tuntuks maaliga "Rolv Wesenlund ja Mona Lisa" 1971. aastal. Oma maalidel väljendab ta sageli poliitilisi seisukohti, näiteks Euroopa Liidu vastasust. Paljud 1970ndatel loodud maalid on looduskaitseteemalised. Ta on maalinud ka ajaloolisi, loodus- ja olustikumaale oma kodumaakonnast.
Prints Karli maa
Saar koos seda ümbritseva merega kuulub Forlandeti rahvusparki. Saarel elavad teravmägede põhjapõdrad ja seal on randalhüljeste ja morskade lesilad.
Rolf Groven
Aastal 1999 tekitas palju vastukaja tema maal «Kinder, Kirche, Küche», kus on kujutatud tuntud Norra poliitikuid, teiste seas tünnisaunas istuvat Kjell Magne Bondeviki ja Carl I. Hagenit ning Vidar Kleppe näoga imikut, kes istub alasti raseda Valgerd Svarstad Hauglandi süles. Maali keelduti võtmast iga-aastasele norra kunstnike sügisnäitusele.
Prints Karli maa
Saar on nime saanud Walesi printsi Charlesi (norrapäraselt Karl), hilisema Inglismaa, Šotimaa ja Iirimaa kuninga Charles I järgi.
Rolf Groven
Rolf Groven on olnud abielus Gro Isachseniga, kellega tal on ühine laps.
Dundaga
2015. aastal oli külas 1583 elanikku, 2018. aastal 1452.
Kaitstavad objektid
Dundagas asuvad Dundaga piiskopilinnus ja seda ümbritsev park, Dundaga kiriku muinaskalmed, Dundaga piiskopilinnus, Dundaga luteri kirik koos altari, oreli, kantsli ja altarimaaliga, Dundaga kirikumõisa hoone ja selle juures asuv park, Dundaga linnamägi, Dundaga keskaegne kindlus ja linnamägi Kalna dārzs on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised.
Dundagast viib lääne suunas looduskaitsealune Dundaga pärnaallee. Ka külas kasvavad kaks nimetut tamme, mänd ümbermõõduga 2,7 ja kõrgusega 13 meetrit, nimetu pärn (kõrgus 15, ümbermõõt 3,58 m), pärn aadressil Pils iela 10 (ümbermõõt 6,8 m), lossipargis kasvav sanglepp (kõrgus 25, ümbermõõt 2,6 m), viis lossitiigi juures kasvavat põlist tamme, kaheksa lossipargis kasvavat põlist tamme ja nimetu mänd (kõrgus 13, ümbermõõt 2,7 m) on looduskaitse all.
Pärnu Nüüdismuusika Päevad
Pärnu Nüüdismuusika Päevad / Tartu Uue Muusika Pidustused on 1988. aastal alguse saanud nüüdismuusikafestival, mis andis osavõtjatele võimaluse täiendada oma muusikaharidust. Konkretiseerimaks ainevalda, valiti igal aastal helilooja, kelle muusikalise ja muusikateoreetilise loominguga tegeldi. Kui alguses olid festivali kavas eelkõige muusikaajaloolised loengud, millele lisandus intiimses vormis musitseerimine Pärnu Muusikakooli saalis, siis ajapikku muusikaesituste osatähtsus tõusis, jõudes 1992. aastal esimese iseseisva kontserdini Pärnu Vanalinna Põhikooli saalis. Samal ajal suurenes festivali loenguosas muusikateoreetiliste käsitluste hulk. Iga aastaga suurenes ka festivali trükitud kava nii sisuline kui ka vormiline maht.
Festivaliga seotud inimesed on olnud tegevad ka muude Eesti muusikaelule oluliste koosluste loomisel. 1990. aastal pani rühm üliõpilasi aluse Eesti Muusikaakadeemia muusikateaduslikule toimetusele "Scripta Musicalia", mille väljaannetes on küllaltki suur osatähtsus ka nüüdismuusikal. 1992. aastal loodi Eesti Arnold Schönbergi Ühing, mis hakkas koondama Eesti nüüdismuusikahuvilisi. 1993. aastal loodi koostöös Eesti Kontserdi ja NYYD festivaliga NYYD Ensemble, mis sestpeale on otsustavalt kujundanud eesti interpreetide ja kontserdipubliku esteetilisi vaateid.
Festivali on korraldanud Eesti Arnold Schönbergi Ühing (1993–1999, alates aastast 2003) ning Pärnu Ooperi ja Balleti Sihtasutus (1998–1999). Festivali korraldamisel on teinud koostöö NYYD Grupp (1995–1998), Tartu Ülikool, Pärnu Kontserdibüroo (2003–2004). Alates aastast 2007 on festival toimunud tihedas koostöös Academia Non Grata festivaliga "In Graafika". Pärnu Nüüdismuusika Päevad / Tartu Uue Muusika Pidustused on Eesti Festivalide liige.
Pärnu Nüüdismuusika Päevad / Tartu Uue Muusika Pidustuste ajaloo võib jaotada kaheks perioodiks: 1988–1999 ning alates aastast 2003.
Nüüdismuusika päevad Pärnus 1989. Paul Hindemith
Teised Pärnu Nüüdismuusika Päevad toimusid 27.–29. jaanuaril 1989 Pärnu Lastemuusikakooli saalis ja Pärnu Eliisabeti kirikus. Jumalaema Mariast rääkis Evald Saag ning Paul Hindemithi laulutsüklist "Maria elu" Andrus Kallastu. Ette kanti Paul Hindemithi Sümfoonia "Mathis der Maler" seades klaverile neljale käele (Mart Jaanson ja Andrus Kallastu, klaver), Sonaat klaverile neljale käele 1938 (Maimu Parts ja Andrus Kallastu, klaver), Sonaat kahele klaverile 1942 (Maimu Parts ja Andrus Kallastu, klaver), Teine klaverisonaat 1936 (Rauno Remme, klaver), Sonaat viiulile ja klaverile E-duur 1935 (Svea Juckum, viiul ja Rauno Remme, klaver), "Viis laulu vanadele tekstidele" 1936 (vokaalansambel) ning Teine orelisonaat Ene Salumäe (orel). Kuulati Paul Hindemithi ooperi "Mathis der Maler" (Maalikunstnik Mathis) salvestist. Üritusest kirjutas Kultuurilehes Anneli Nemvalts (Anneli Nemvalts: Muusikatudengite Hindemithiaad, Kultuurileht, veebruar 1989)
Nüüdimuusika Päevad. Pärnu 1990. Benjamin Britten
Kolmandad Pärnu Nüüdismuusika Päevad toimusid 26.–28. jaanuaril 1990 Pärnu Lastemuusikakooli saalis. Loenguga Benjamin Britteni elust ning ooperitest "Koovitaja jõgi" (Curlew River) ning "Noorukid tulises ahjus" (Burning Fiery Furnance) esines Anneli Nemvalts. Ette kanti Benjamin Britteni "Eleegiline masurka ja rondo" kahele klaverile (Maimu Parts ja Andrus Kallastu, klaver) ning kuulati Benjamin Britteni ooperite "Koovitaja jõgi" (Curlew River) ja "Noorukid tulises ahjus" (Burning Fiery Furnance) ning "Sõjareekviemi" salvestisi. Päevadest kirjutas Pärnu Postimehes Anneli Remme (Anneli Remme: Britten Pärnus!, Pärnu Postimees, 6.1.1990) ja Kultuurilehes Marko Lõhmus (Marko Lõhmus: Britten Pärnus!, Kultuurileht, 16.2.1990)
Pärnu IV Nüüdismuusikapäevad 1991. Arnold Schönbergi Päevad Pärnus
Neljandad Pärnu Nüüdismuusika Päevad toimusid 25.–27. jaanuaril 1991 Pärnu Lastemuusikakoolis. Arnold Schönbergi ooperitest rääkis Kristel Pappel, dodekafoonilisest tehnikast Schönbergi Puhkpillikvintetis op.26 Andrus Kallastu, Schönbergi harmooniaõpetusest Mart Humal ning	Schönbergi essekogumikust "Stiil ja idee" Mart Jaanson. Mart Ernesaks (klaver) esitas Arnold Schönbergi	Klaveripalad op.33 ning kuulati Arnold Schönbergi oopereid "Ootus" (Erwartung), "Õnnelik käsi" (Die glückliche Hand) ning "Moses ja Aron" (Moses und Aron) ning melodraamade tsüklit "Kuu-Pierrot" (Pierrot lunaire). Päevadest kirjutas kultuurilehes "Sirp" Mart Jaanson (Mart Jaanson: Ja Mooses läks üles jumala mäele... (2.Mo 24,13). Arnold Schönbergi Päevad Pärnus, Sirp, 1.02.1991). Päevadega seoses ilmus artiklite kogumik "Schönberg" (Scripta Musicalia, 1990) ning Arnold Schönbergi teoste nimekiri (Fratres / Scripta Musicalia, 1990).
Pärnu Nüüdismuusika Päevad 1992. Alban Bergi Päevad Pärnus
Viiendad Pärnu Nüüdismuusika Päevad toimusid 24.–26. jaanuaril 1992 Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis ja Pärnu Vanalinna Põhikoolis.
Sümpoosionil rääkisid Mart Jaanson (Kujunev Berg, atonaalne Berg; Klaverisonaat op.1 (1908–1920), Klarnetipalad op.5 (1913) ning Kammerkontsert 1925), Timo Lipponen (Varased laulud (kuni 1907)), Kristel Pappel (Viis orkestrilaulu Peter Altenbergi postkaarditekstidele op.4 ja Lulu 1934), Andrus Kallastu (Dodekafooniline Berg: Kontsertaaria "Der Wein" (1929)), Kai Ploom (Viiulikontsert 1935). Loreta ja Antanas Budriunai ja Timo Lipponeni ühisettekanne käsitles Alban Bergi ooperit "Wozzeck". Haigestunud Maija Lilje teksti "Berg ja kirjandus: Berg ja Kraus; Lüüriline süit 1926" luges ette Kristel Pappel. Samas kuulati katkendeid loengutes käsitletud teostest.
Kontserdiosas kanti ette Alban Bergi Klaverisonaat op.1 (Maimu Parts, klaver), Viis noorusargset laulu (Timo Lipponen, vokaal ja Mart Ernesaks, klaver), Neli pala klarnetile ja klaverile op.5 (Tarmo Pajusaar, klarnet ja Riine Pruuli, klaver) ning Arnold Schönbergi Kolm klaveripala op.11 (Peep Lassmann, klaver), Kaks ballaadi op.12 (Andrus Kallastu, vokaal ja Maimu Parts, klaver), Kaks kaanonit J.W.Goethe tekstidele 1905, Kaks satiiri segakoorile op.28, Dreimal tausend Jahre op.50a ning Valik oopuseta kaanoneid segakoorile (Kammerkoor "Mainor", dirigent Olari Elts).
Eeltutvustusena ilmus artikkel Sirbis "Alban Bergi Päevad" (Sirp, 17.1.1992) ning järelkajana Mart Jaansonilt "BERG!!!GREB" (Sirp, 7.2.1992).
Pärnu Nüüdismuusika Päevad 1993. Anton Weberni Päevad Pärnus
Kuuendad Pärnu Nüüdismuusika Päevad toimusid 22. augustil 1992 asutatud Eesti Arnold Schönbergi Ühingu korraldusel 28.–31. jaanuaril 1993 Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis, Pärnu Vanalinna Põhikoolis, Pärnu (Laste) Muusikakoolis ja Pärnu Raekojas. Seekordseks teemaheliloojaks oli Anton Webern.
Schönbergi koolkonna vormiõpetusest rääkis Mart Humal, horisontaalliinist Weberni Klaverivariatsioonides op.27 Maris Valk-Falk, Schönbergi ooperi "Die glückliche Hand" vormist ja dramaturgiast ning musitseerimisest teatrivahenditega Kristel Pappel, Webernist ja tonaalsusest Rimantas Janeliauskas, Weberni koorimuusikast Marko Lõhmus, Alban Bergi ooperi "Lulu" vormist ja dramaturgiast Kristel Pappel, sonaadivormist Weberni loomingus Keelpillitrio op.20 II osa ning 5 pala op.5 näitel Andres Pung. Ääremärkusi Theodor Adorno "Kaasaegse muusika filosoofia" kohta tegi Jaan Ross, küsimuse "Mida teha Weberniga? Mida teha Webernita?" püstitas Mart Jaanson ning Uue Viini koolkonna tulekust Eestisse rääkis Avo Hirvesoo.
Kontsertidel kõlas Alban Bergi Klaverisonaat op.1, Arnold Schönbergi Klaveripalad op.11, Klaveripalad op.19, Klaveripalad op.23, Klaveripalad op.33a ja 33b ning Anton Weberni Klaverivariatsioonid op.27 Lauri Väinmaa (klaver) esituses. Arnold Schönbergi Laulud op.1, Laulud op.3, 2 ballaadi op.12 ja Laulud op.14 esitasid Timo Lipponen (vokaal) ning klaveriduo Maimu Parts ja Andrus Kallastu (klaver). Arnold Schönbergi Neli pala segakoorile op.27, Kolm satiiri op.28, Dreimal tausend Jahre op.50a, Psalm 130, De profundis op.50b, Drei deutsche Volkslieder ning oopuseta kaanonid kõlasid Kammerkoor "Mainori" esituses, dirigent Olari Elts. Anton Weberni "Ruhig fliessend" esitasid Terje Raidmets (viiul), Kirti-Kai Loorand (vioola) ja Kaido Kelder (tšello). Anton Weberni Laulud op.3 esitasid Villu Valdmaa (vokaal) ja Andres Paas (klaver)
Päevade meelelahutusüritusena toimus Pärnu (Laste) Muusikakoolis "Schönberg-Cabaret", millel esitati Arnold Schönbergi kabareemuusikat. Päevadest kirjutasid Jaan Ross ("Schönbergi-ühingu Weberni päevad" (Sirp,12.2.1993)) ja Vaike Sarv ("Mida teha Weberniga?" (Õhtuleht, 5.02.1993)).
VII Pärnu Nüüdismuusika Päevad 1994. Olivier Messiaeni Päevad Pärnus
Seitsmendad Pärnu Nüüdismuusika Päevad toimusid Eesti Arnold Schönbergi Ühingu korraldusel 26.–29. jaanuaril 1994 Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis, Pärnu Vanalinna Põhikoolis ja Pärnu Muusikakoolis
Film
Schönberg, Wien ja sõja-aastad. Telefilm 1992, autor Larry Weinstein
Meelelahutus
Schönberg-Salon: Improvisatsioonid
Tartu Uue Muusika Päevad 1995. Pühendatud Pierre Boulezi 70. sünnipäevale
Esimesed Tartu Uue Muusika Pidustused toimusid Tartu Uue Muusika Päevade nime all Eesti Arnold Schönbergi Ühing, Tartu Ülikooli ja Tartu Richard Wagneri Seltsi ühisel korraldamisel 9.–11. veebruaril 1995 Tartu Ülikoolis ja Vanemuise kontserdisaali fuajees
Kontserdid
nr 2, 11, 5
Meelelahutus
Päevade lõpetamine Tartu Ülikooli kohvikus.
Rahastajad
Eesti Rahvuskultuuri Fond, Tartu Kultuurkapital, EV Kultuuri- ja Haridusministeerium, Saksa Kultuuri Instituut
Tartu Uue Muusika Päevad 1996. Pühendatud Luciano Beriole
Teised Tartu Uue Muusika Pidustused toimusid Eesti Arnold Schönbergi Ühingu korraldusel 8.–11. veebruaril 1996 Tartu Ülikooli peahoones
Meelelahutus
Pidustuste lõpetamine klubis "Illegaard"
Rahastajad
Eesti Arnold Schönbergi Ühing
Tartu Uue Muusika Pidustused 1997. Pühendatud György Ligetile
Kolmandad Tartu Uue Muusika Pidustused toimusid Eesti Arnold Schönbergi Ühingu korraldusel 20.–23. veebruaril 1997 Tartu Ülikooli peahoones
Publikatsioonid ja salvestised
Anneli Arho: György Ligeti Atmosfäärid. Tõlkija Andrus Kallastu (Scripta Musicalia, 1997)
Rahastajad
Tartu Ülikool, EV Kultuuriministeerium, Kultuurkapital, Eesti Rahvuskultuuri Fond, Avatud Eesti Fond, Tartu linnavalitsuse kultuuriosakond, Tartu Kultuurkapital, Teater Vanemuine
Osavõtjad
Siin on loetletud Pärnu Nüüdismuusika Päevadest / Tartu Uue Muusika Pidustustest osa võtnud isikuid ja kollektiive.
Arnold Koop
pisi|Arnold Koop. Regina Soonseina joonistus pisi|Rektor Arnold Koop õnnitlemas 60-aastast [[Huno Rätsepat. Taustal Ants Kallikorm]] Arnold Koop (16. juuli 1922 Dobrjati küla, Petrogradi kubermang – 21. aprill 1988 Moskva) oli eesti haridustegelane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (1986).
Arnold Koop oli Tallinna Pedagoogilise Instituudi vanemõpetaja ja 1960–1968 Tallinna Pedagoogilise Instituudi rektor, 1968–1970 Eesti NSV kõrg- ja keskerihariduse minister.
Aastail 1970–1988 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli rektor. Nõukogude võimule läbinisti lojaalse figuurina ajas nn kruvide kinnikeeramise poliitikat. Kuni surmani oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu liige.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti 1986. aastal ajaloo alal. 1982. aastal on pälvinud Eesti Teaduste Akadeemia medali (kui Tartu Riikliku Ülikooli rektor).
Maetud Tartusse, Raadi kalmistule.
Jomo Kenyatta
thumb|[[Saksamaa president Heinrich Lübke ja Jomo Kenyatta (1966)]]
Jomo Kenyatta (sünninimi Kamau wa Ngengi; ka Kamau Ngengi; 20. oktoober 1894 Gatundu – 22. august 1978 Mombasa) oli Keenia poliitik, riigi esimene peaminister (1963–1964) ja esimene president (1964–1978).
Jomo Kenyatta kuulub kikujude hulka. Ta käis šoti misjonikoolis ning sealt saadud mõjutuste sunnil pöördus 1914. aastal ristiusku. Ristimisel sai ta nimeks John Peter Kamau, kuid võttis peagi uueks nimeks Johnstone Kamau.
Kollaaž
Kollaaž on kunstivorm, milles enamasti kleepimise teel kinnitatakse alusele erinevaid materjale (näiteks fotosid, pabereid, kangaid).
Jomo Kenyatta
Jomo Kenyatta oli Keenia esimene peaminister 1. juunist 1963 kuni 12. detsembrini 1964. Pärast seda peaministri ametikoht kaotati ning presidendist sai ühtlasi valitsusjuht. Ametikoht loodi uuesti alles 2008. aastal.
Seejärel sai Kenyattast Keenia president. Riigipea oli ta kuni oma surmani 22. augustil 1978.
Keenia neljas president Uhuru Kenyatta on Jomo Kenyatta poeg.
Vertikaalkalmistu
Vertikaalkalmistu (ingl vertical cemetery) on kõrghoone tüüp, mida kasutatakse surnute matmiseks.
Jomo Kenyatta
Teoseid
Tema järgi on nimetatud Nairobi Jomo Kenyatta rahvusvaheline lennujaam.
Vertikaalkalmistu
Kirjeldus
Vertikaalkalmistu on maamärk, mis on rajatud suurlinnas sellisele asukohale, mida on mugav lahkunu omakestel külastada. Võrreldes traditsiooniliste kalmistutega läheb vertikaalkalmistute rajamiseks vaja väiksemat maa-ala. Selline arhitektuuriline lahendus võimaldab kogukonnale vajaliku suurusega kalmistu rajamist ka nendel aladel, millel on geograafilisest asukohast tulenevad geoloogilised piirangud. Vertikaalkalmistut on võimalik kujundada multifunktsionaalsena. Selline segakasutus sulandab kalmistu ümbritsevasse keskkonda ja on majanduslikult kasulikum. Hoone pakub valgusküllaseid ja konditsioneeridega ruume nii usuliste kui ka ilmalike toimingute jaoks ja võimaldab kõiki teenuseid, mida inimestel võib seostes matusetalitusega vaja minna.
Näited
Yarkon kalmistu (ingl Yarkon Cemetery ) avati 1991 ja asub Tel Avivi äärelinnas. Tegemist on suurema Tel Avivi piirkonna kalmistuga. Pindala on 570 aakrit ja mahutab 110 000 traditsioonilist matmiskohta. Sinna on planeeritud ehitada 30 70 jala kõrgust vertikaalkonstruktsiooni, mille tulemusena lisanduks 250 000 matmiskohta, millest jaguks piirkonnale 25 aastaks. Hoonetel on kaldteed ja haljastatud terrassitaoline fassaad. Igal korrusel on külgedel avad värske õhu ringluseks.
Oikumeenia Memoriaal Nekropol (port The Memorial ​Necrópole Ecumênica). Selle asemel, et sügavamale kaevuda, on arhitektid hoopis üles taevasse vaatama hakanud. Nii ka Santose linnas Brasiilias, kus asub maailma kõrgeim kalmistu. 1983. aastal Pepe Altstut’i poolt avatud kalmistu on tänaseks 108 meetri kõrgune ja see hõlmab 25 000 hauda, mitut ärasaatmisruumi, krüpte, mausoleume, paabulinnuaeda väikse kosega, kohvikut ja kabelit. Kui üldjuhul pole kalmistud turistide seas eriti populaarsed, siis Oikumeenia Memoriaal Nekropol on üks enim külastatud paiku Santose linnas ja seda sõidetakse vaatama üle kogu maailma. Hoonekompleks koosneb mitmest tiivast ja vastavalt vaatele, mida igaüks neist pakub, tuleb maksta erinevat hinda. Mida kõrgemal on hauaplats, seda suurem on tasu. Igal korrusel (kokku 32 korrust) on rida nummerdatud plokke kuni 150 hauaga. Kõigil neist on oma ventilatsiooni süsteem ja majutab kuni kuus surnukeha. Keha lagunemiseks kulub umbes 3 aastat, mille järel võib pere kadunukese jäänused mõnda kalmistu teise ossa ümber matta. Miks küll teha midagi säärast, eriti veel kui haualt avaneb säärane kaunis vaade? Seda lihtsal põhjusel– matmiskoha 3-aastane rendileping maksab 10 000 kuni 35 000 Brasiilia reaali (1 590 – 5 565 eur, olenevalt asukohast kalmistul). Neile, kelle rahakott kannatab, pakub Santose vertikaalne kalmistu 174 000 reaali eest ka eraldi perekonna matmispaiku koos mälestusruumiga. Kuigi Oikumeenia Memoriaal Nekropol on oletatavasti kõrgeim vertikaalne kalmistu maailmas, ei ole ta kaugeltki ainuke. Hiina Vabariigis on kadunukeste paigutamine kõrguvatesse pagoodidesse vana traditsioon ja sarnaseid ehitisi rajatakse ka Iisraelis ja Indias.
Tokyo Vertical Cemetery Arhitektuuri ideevõistluse võitnud projekt “Eksistentsi lõpp on unustusse vajumine, mitte surm” (ingl Death is not the end, being forgotten is). „Minu lõpp on unustusse vajumine, mitte minu surm“ – see on uue disainikontseptsiooni motoks. Kujunduse põhielemendiks on õhupallid, mis on surnute mälestamise ja austamise edasikandjateks. Lahkunu „kirst“ on kahemeetrise diameetriga, heeliumiga täidetud õhupall, selle keskel on kaheksatahuline lahkunu tuhaga täidetud kast, mis on valmistatud biolagunevatest materjalidest. Õhupalli sise- ja väliskülg on kaetud kergestisüttiva oksüdeerijaga ning seejärel kaitseks ilmastikutingimuste eest kaetud oksüdeerimisvastase materjaliga. Õhupall on valgusjuhtme abil kinnitatud maa-aluse vintsiga, millel on eraldi taimer. Kui surnu tuhk on asetatud õhupalli, hakkab taimer tööle. Mida vähem aega on taimeris järel, seda kõrgemale kerkib õhupall. Lähedaste saabudes kalmistule vintsi töö peatub. Kui aga keegi lahkunut vaatama ei saabu, jätkab vints oma tööd ja õhupall kerkib aina edasi kuni valgusjuhet jätkub ning seejärel lendab vabalt kõrgustesse. Kui ta atmosfääris taas langema hakkab, süttib õhupalli oksüdeerijast sisekülg ja õhupall lahvatab koos oma sisuga leekidesse. Temas peituv tuhk saabub vihma ja tuule abil taas maale. Õhupallidest kerkiv torn on linna siluetis silmatorkav. Õhupallide abil leitakse vertikaalsele ruumile palju rahulikum ja jätkusuutlikum kasutus.
Dundaga piirkond
Dundaga piirkond oli 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Piirkond moodustati 2009. aastal Dundaga ja Kolka vallast.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Dundaga piirkonna elanikest lätlasi 94,25%, venelasi 2,52% ja muudest rahvustest inimesi 3,22%.
Piirkonna põhjaosas asus viimaste liivlaste asuala Liivi rand.
Aastal 2021 liideti piirkond Talsi, Mērsragsi ja Roja piirkonnaga uueks Talsi piirkonnaks.
Hermani mõis
Hermani mõis (saksa keeles Hermannshof) ehk Vana-Käsukonna mõis oli rüütlimõis Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.
Ajalugu
1798. aastal eraldas Hermann Karl von Vietinghoff Hermani mõisa oma Adavere mõisast ning see läks tema tütre Helene Luise von Vietinghoffi kaasavarana Bernhard Caspar von Stackelbergi valdusse. Tema surma järel sai mõisa omanikuks tema poeg Otto Karl Hermann von Stackelberg, ning viimase surma järel sai omanikuks tema poeg Bernhard Caspar Otto von Stackelberg.
Mõisakompleks
Mõisa pikk, ühekorruseline puust peahoone rajati ilmselt kohe pärast mõisa tekkimist. Tänapäeval on hoone kasutusel elamuna.
Ümberehitatud kujul on säilinud ka mõned kõrvalhooned.
Mõis paiknes ajalooliselt Tallinna–Tartu maantee ääres. 1960. aastatel toimunud teeõgvenduse tulemusel jääb mõis maanteest paarsada meetrit itta.
Descartesi auhind
Descartesi auhind (harvemini Descartesi teaduskommunikatsiooni auhind) on Euroopa Liidu välja antav auhind teaduse populariseerimise eest.
Sellele auhinnale võivad kandideerida need Euroopa riikide esindajad, kes on võitnud riikliku teaduse populariseerimise auhinna. Eestis anti auhind teaduse populariseerimise eest esimest korda välja 2006. aastal.
Altamira (täpsustus)
Altamira on mitme koha nimi.
Ehitusprojekt
Ehitusprojekt on ehitise või selle osa ehitamiseks ja kasutamiseks vajalike dokumentide kogum, mis koosneb seletuskirjast, materjalide loetelust ja spetsifikatsioonist (sisaldab koguseid ja mõõte), tehnilistest ja arhitektuurilistest joonistest, hooldusjuhenditest ja muudest asjakohastest dokumentidest ja materjalidest.
Ehitusprojekti sisu ja mõiste juriidiliselt on esitatud ehitusseaduses.
Ehitusprojekt peab olema koostatud mahus, mis võimaldab hinnata ehitisele õigusaktides esitatud nõuete täitmist. Ehitusprojekt peab detailplaneeringu kohustuse korral vastama selles nõutud tingimustele ja muudel juhtudel üldplaneeringu alusel väljastatud projekteerimistingimustele.
Ehitusprojekti olemasolu on oluline ka ehituse hilisema ekspluatatsiooni ja hoolduse läbiviimise seisukohast. Ehitusprojekti abil saab ülevaate ehitise tehnilisest lahendusest. Selle alusel saab vajaduse korral kavandada ehituse hooldust, remonti- ja renoveerimist, samuti kavandada ehitise parendus- ja laiendusprojekte (näiteks projekteerida lisakorrused, lisa-avasid, lammutada vaheseinu või vältida nende tegemist jne).
Kõrvemaa maastikukaitseala
pisi|[[Tarvasjõgi Kõrvemaa maastikukaitsealal.]] pisi|Droonivideo Kakerdaja rabast pisi|[[Aegviidu Siniallikad.]] pisi|Droonivideo Aegviidu siniallikatest pisi|Händkakk Kõrvemaal 2022. aasta kevadel Kõrvemaa maastikukaitseala on maastikukaitseala Harjumaa Anija ja Kose, Järvamaa Järva ja Paide linna ning Lääne-Virumaa Tapa valla maadel, kogupindalaga 20 390 ha. Kaitseala ulatus on põhjast Tallinna–Aegviidu raudtee joonelt lõunas Tallinna-Tartu maanteeni ligikaudu 36 km, läänest Põhjaku raba servast Roosna-Alliku soo idaservani ligikaudu 16,5 km.
Kaitseala hõlmab puutumatuid või vähese inimmõjutusega sooalasid Epu-Kakerdi soostikus (Kakerdaja, Kautla, Kodru, Seli, Laeksaare, Aegviidu, Tellissaare ja Põhjaku raba ning Tartussaare ja Kilingi soo), samuti mitmeid pinnavorme, nagu Mägede ja Taganurga mõhnastikke, Külvandu luitestikke, Jäneda-Aegviidu ning Matsimäe-Voose oose ja mitmeid väikevoori.
Kaitsealal pesitsevad kaitsealustest linnuliikidest näiteks kaljukotkas, väike-konnakotkas ja must-toonekurg, leidub ka mitmeid metsise mängukohti.
Kaitseala on leitud kasvamas 23 liiki käpalisi.
Kaitsealale on rajatud rida matkaradasid: Simisalu-Matsimäe, Vargamäe-Järva-Madise, Noko-Kakerdaja järv jt.
Maastikukaitsealal asuvad Aegviidu Siniallikad ning muud allikarühmad.
Üksikobjektidena asuvad kaitsealal näiteks Rehessaare rändrahn ja Vetepere tamm.
Kaitseala piiresse jäävad ka Nelijärve järved ning Kakerdaja järv, Kalijärv, Kutniku järv, Kaanijärv, Pühajärv, Seli järv ja Vahessaare järv.
Rudolf Lange (poksija)
Rudolf-Emmanuel Lange (18. juuni 1921 Rapla – 25. november 1993 Tallinn) oli eesti poksija.
Roman Trahtenberg
Roman Lvovitš Trahtenberg (28. september 1968 – 20. november 2009) oli Venemaa saatejuht ja näitleja.
Tuimazõ
Tuimazõ on linn Venemaal Baškortostani Vabariigis, Tuimazõ rajooni keskus. Linn asub Useni jõe ääres.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tuimazõ elanikest tatarlasi 44,6%, venelasi 27,7% ja baškiire 25,3%.
Albert Trapeež
Albert Trapeež on müstifitseeritud tegelane, kellel on fiktiivne biograafia ja kelle nime all on avaldatud mitme autori tekste.
Suurem osa Albert Trapeeži nime all avaldatust pärineb Leonhard Lapinilt.
RR
RR on lühend, millel on mitu tähendust:
Casimir Carl Eduard von Raupach
Casimir Carl Eduard von Raupach (7./19. august 1842 Tartu – 7./19. veebruar 1913 Tartu) oli baltisaksa loomaarstiteadlane, veterinaariaprofessor.
Elulugu
Casimir Carl Eduard Raupach oli baltisakslane; ja Carl Eduard Raupachi poeg, Maximilian Raupachi vend.
Lõpetas 1859 Tartu Kubermangugümnaasiumi.
Õppis Tartu Veterinaariakoolis veterinaarmeditsiini aastatel 1860–1864; veterinaariamagister. (1875, TVK), väitekiri "Die Resultate der letzten Rinderpestimpfungen in dem Impfinstitute Karlowka". Töötas seejärel mitmel pool Venemaal. Oli 1865–1868 Turkestanis, 1868–1870 Orenburgi Junkrutekoolis ja 1870–1876 Poltaava kubermangus Karlovka veterinaararst, 1876–1882 Tartu Veterinaariainstituudi (TVI) eripatoloogia ja -teraapia, üldteraapia ja eksterjööri õppetoolide erakorraline professor ja kliiniku juhataja, 1882–1907 eripatoloogia ja teraapia ning 1882–1897 epizootoloogia õppetooli korraline professor ja 1882–1905 TVI direktor. Olnud 1888–1895 ühtlasi TVI bakterioloogiajaama juhataja.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: veise siberi katku puhune vaktsineerimine, lammaste pidamine ja haigused, hobuste eksterjöör, loomataudide diagnoosimine ja tõrje. 12 teadustrükist.
Vorma
Vorma on jõgi Norras, mis saab alguse Mjøsa järvest ja suubub Glåma jõkke Årnesi juures. Vorma jõe pikkus on 30 km, ta voolab läbi Eidsvolli linna.
Oma nimi sai Vorma sellepärast, et oli ta soe ("warm") jõgi, mida ei kata kunagi jää, kuigi nii Glåma kui ka Gudbrandsdalslågen jäätuvad.
Vorma jõel Eidsvollist lõuna pool asub Svanfoss, kus reguleeritakse Mjøsa järve taset. Lüüs pikkusega 60 meetrit ja laiusega 6 meetrit aitab paatidel tõusta 3 meetri kõrgusele, et koski läbida. See avati 1906. aastal.
Jegor Strojev
Ta oli 1963. aastast alates parteifunktsionäär. 1989 sai NLKP Keskkomitee sekretäriks ja 1990 NLKP KK Poliitbüroo liikmeks.
Alates 13. aprillist 1993 kuni 16. veebruarini 2009 oli ta Orjoli oblasti kuberner.
Ta on olnud Riigiduuma saadik ja kuulub erakonda Ühtne Venemaa. Aastatel 1996–2001 oli ta Föderatsiooninõukogu esimees.
Horopleetkaart
Horopleetkaart (eesti keeles ka koropleetkaart) ehk kartogramm on temaatiline kaart ehk teemakaardi tüüp, mis näitab geograafilise kaardi baasil mingi nähtuse esinemust või esinemuse intensiivsust, põhinedes statistilise näitaja klassifitseeritud väärtustele (nt rahvastiku tihedus või paiknemine, leviku intensiivsus, ulatus, territoriaalsed erisused), kus eri piirkonnad on määratud administratiiv- või muu statsionaarse piiriga (nt maakonniti või riikide kaupa), mida kujutatakse värvitud (toonitud, varjutatud) pinnaosadena, erisuguse viirutusega (nt erinevalt punkteeritud, viirutatud) või kolmemõõtmelisuse illusiooni loovate efektidega.
Kasutamine
Koropleetkaarte võib kasutada siis, kui nähtuse olemus on diskreetne ja teda saab kujutada hästipiiritletud geograafilise alana. Näiteks sobivad koropleetkaardil kujutamiseks elanike keskmine sissetulek valdades, maa hinnaklass linnaosas jms. Koropleetkaardiga ei ole otstarbekas esitada näiteks keskmist õhutemperatuuri, sest mingisse vahemikku jääv keskmine temperatuur ei levi korralikult piiritletaval alal.
Koropleetkaartide tüüpiline kasutusala on statistiliste andmete lausaline esitamine arvestuslike geograafiliste üksuste kaupa: omavalitsused, rajoneeringuüksused, administreerimis- või majandamisüksused (nt müügipiirkonnad, metsakvartalid). Kujutusviis peaks võimaldama võrrelda nähtuse geograafilist jaotumust ja aitama tuvastada regionaalseid iseärasusi.
Tavaliselt esitatakse koropleetkaardid kas võrdsete vahemikega või jaotatuna nii, et igas vahemikus oleks võrdne arv elemente. Täpselt sama informatsiooni kujutamine erinevate klassidega võib anda väga erineva tulemuse. Koropleetkaartide puhul on eriti oluline, et väärtused oleksid sobivalt klassifitseeritud. Minimaalse ja maksimaalse väärtuse vahe on võimalik jagada intervallideks mitmel erineval viisil, millest osade määramine nõuab eraldi analüüsimeetodite rakendamist. Klasside arvul on ka kindel roll: neid ei saa välja tuua liiga palju (pole jälgitav) ega liiga vähe (ei ütle midagi). Optimaalseks arvuks on viis-kuus, paaritu isegi parem – siis on keskmine tulemus paremini silmatorkav. Liigse hulga klasside arvu loomist piirab ka inimese silma limiteeritus hõlpsalt eristada suures koguses värve.
Veltto Virtanen
pisi|Veltto Virtanen Veltto Virtanen (õieti Pertti Olavi Virtanen; sündinud 18. mail 1951 Hämeenlinnas) on soome psühholoog, rokkmuusik ja poliitik. Ta on töötanud ka läänikunstniku ning Soome küngaslaskumise- ja suusahüppekoondise hingelise treenerina.
Veltto Virtanen sai rokkmuusikuna tuntuks 1970. ja 1980. aastatel tegutsenud ansamblitest Virtanen (koos Mauri "Moog" Konttisega), Välikausitakki, HERU ja Sammas. Välikausitakki algkoosseisus olid lisaks Virtasele ka Mikko Alatalo ja Harri Rinne ning hiljem ka Juice Leskinen. Velttot on nimetatud "soome pungi prohvetiks".
Ta osales sõltumatu kandidaadina 1994. aasta Soome presidendivalimistel ja kogus 95 650 häält (3,0%), mis andis 7. tulemuse. 1995. aastal valiti ta ainukese Ökoloogilise Erakonna esindajana Eduskunna liikmeks. Ta moodustas seal üheliikmelise omanimelise parlamendirühma. Virtase sobimatu ja populistlik esinemine äratas paljudes Eduskunna liikmetes pahameelt. Juba esimesel istungil tekitas ta kõneainet keeldumisega võtta peast baretti, mida ta alati kannab. Tähelepanu äratas ka tema hääletamiskäitumine parlamendis. Valitsuse usaldushääletustel jäi ta sageli erapooletuks.
Novgorodi vürst
Novgorodi vürst oli Novgorodi vürstiriigi ja Novgorodi Vabariigi valitseja tiitel. <td align=center colspan=2>300px Novgorodimaa, 1400 Õukonnakeel Vanavene Religioon Õigeusk Pealinn Suur-Novgorod Riigipea Novgorodi vürst Seadusandlik võim Novgorodi veetše Iseseisvus 1136–1478 300px|thumb|[[Vana-Vene alad, 1015–1113]] 300px|thumb|Kiievi-Vene (1054–1132)