cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Magnetomeeter
Vaatlusmagnetomeetrid
Vaatlusmagnetomeetrid võib jagada kahte peamisesse kategooriasse:
Vektor on matemaatiline suurus, millel on siht, suund ja pikkus (antud kontekstis magnetvälja tugevus). Maa magnetväli on igas ruumipunktis vektoriaalne suurus. Kui magnetiline kompass näitab ainult magnetvälja suunda, siis vektoriaalne magnetomeeter suudab mõõta lisaks suunale ka magnetvälja tugevust. Tavaliselt kasutaks vektoriaalses magnetomeetris kolme omavahel risti paigutatud tajurit, et leida magnetvälja kõik kolm ruumikomponenti.
Skalaarsed magnetomeetrid
pisi|Prootoni pretsessiooni magnetomeeter aastast 1967
Prootoni pretsessiooni magnetomeeter
Sellises magnetomeetris liigub alalisvool läbi solenoidi, mis tekitab vesiniku rikka vedeliku (tihti petrooleum või dekaan) ümber tugeva magnetvälja, mis omakorda põhjustab osade prootonite joondumist solenoidi magnetvälja vektoriga. Kui elektrivool solenoidis katkestatakse ning prootonid hakkavad ennast ümbritseva magnetvälja suunas orienteerima, hakkavad nad võnkuma uue tasakaaluoleku ümber diskreetse sagedusega, mis sõltub ümbritseva magnetvälja tugevusest. Sellest tekkiv nõrk võnkuv magnetväli loetakse üles elektrilise induktoriga, võimendatakse ja saadetakse sagedusloendurisse, mille väljund teisendatakse magnetvälja tugevuseks.
Overhauseri efekti magnetomeeter
Overhauseri magnetomeeter kasutab sama fundamentaalset efekti, mida kasutab ka prootoni pretsessiooni magnetomeeter. Lisades mõõtevedelikku vabu radikaale, saab kasutada Overhauseri efekti ning parandada seadme efektiivsust. Prootonite solenoidiga joondamise asemel kasutatakse madala võimsusega raadiosageduslikku välja, millega joondatakse elektronide spinn vabades radikaalides, mis omakorda paardub prootonitega läbi Overhauseri efekti. Sellisel lähenemisel on kaks põhilist eelist: raadiosagedusliku välja tekitamine nõuab murdosa energiast ning kiirem diskreetimine kuna elektron-prooton paardumine võib toimuda ka mõõtmise ajal. Overhauseri magnetomeeter suudab registreerida väljatugevusi standardhälbega 0,02 nT diskreetimissagedusel 1 sämpel sekundis.
Overhauseri magnetomeetrit saab kasutada ligikaudu 3 korda suuremas magnetvälja tugevuse gradiendis kui prootoni magnetomeetrit.
Väiksema energiatarbe tõttu tehakse kaasaskantavaid Overhauseri efekti magnetomeetreid (näiteks USA ettevõte GEM Systems).
Vektoriaalsed magnetomeetrid
Vektoriaalsed magnetomeetrid mõõdavad magnetvälja üht või rohkemat ruumikomponenti elektrooniliselt. Kasutades kolme omavahel risti paigutatud magnetomeetrid on võimalik Pythagorose teoreemi kasutades välja arvutada magnetvälja suund ruumis.
Vektoriaalsed magnetomeetrid on tundlikud temperatuuri ja ferriitsüdamike mõõtmete ebastabiilsustele. Samuti vajavad nad enne kasutamist loodimist ja nullimist erinevalt skalaarsetest magnetomeetritest. Seetõttu ei kasutata neid enam mineraalide otsimisel.
Pöörleva pooli magnetomeeter
Staatiline magnetväli tekitab pöörlevas poolis sinusoidaalse elektrivoolu. Tekkiva elektrisignaali amplituud on võrdeline magnetvälja tugevusega ning siinusega nurgast pooli pöörlemistelje ja välja jõujoonte vahel. Selline magnetomeetri disain on aegunud.
Halli efekti magnetomeeter
pisi|[[Trükkplaat|Trükkplaadile paigutatud Halli tajur. Tänu väiksusele ning väiksele elektritarbele ja hinnale on see olmeelektroonikas laialt levinud]] Halli efektil põhinevad paljud olmeelektroonikas kasutatavad magnetvälja andurid. Kõige levinum magnetomeeter on pooljuhtelektroonikaga Halli tajur. Need andurid tekitavad magnetvälja tugevusele vastava proportsionaalse elektripinge, mille polaarsus sõltub omakorda magnetvälja suunast. Halli tajur põhineb Halli efektil, mis kirjeldab, kuidas elektrijuhis tekib ristuva magnetvälja toimel laengukandjate eraldumine. Laialdast kasutust leiavad nad selliste pöörlevate masinaosade nagu rataste ja võllide pöörlemissageduse mõõtmisel. Näiteks kasutatakse neid andureid autode mootorites väntvõlli kiiruse mõõtmisel ja ABS-pidurisüsteemis rataste pöörlemiskiiruse mõõtmisel.
Magnetotakistuslikud seadmed
Magnetotakistuslikud seadmed on tavaliselt õhukesed permalloi (nikkel-raud 80/20%) ribad, mille elektritakistus muutub välise magnetvälja toimel. Sellistel ribadel on hästi defineeritud tundlikkustelg, neid saab toota kolmemõõtmelisena ning neid saab massiliselt toota mikroskeemina. Sellise seadme reageerimisaeg on alla ühe mikrosekundi ning neid saab kasutada liikuvates sõidukites diskreetimissagedusel kuni 1000 Hz. pisi|Fluxgate-tüüpi magnetomeeter. Pildil on näha erineva nurga all [[Induktiivpool|poolid, et leida magnetvälja tugevaim suund]]
Fluxgate-magnetomeeter
Fluxgate-tüüpi (fluxgate – ingl k 'voovärav') magnetomeetri leiutasid H. Aschenbrenner ja G. Goubau 1936. aastal. Victor Vacquier' juhitud Gulf Research Laboratoriese meeskond arendas lennukitele paigaldatavaid fluxgate-magnetomeetreid allveelaevade leidmiseks teise maailmasõja ajal ning pärast sõda kinnitas plaattektoonika teooriat, mõõtes magnetilisi mustri nihkeid merepõhjas.
Fluxgate-magnetomeeter koosneb väikesest, magnetilise vastuvõtlikkusega südamikust, mille ümber on mähitud kaks pooli. Rakendades vahelduvvoolu esimesele poolile viiakse südamik kordamööda mõlemas suunas magnetilise küllastumiseni ning selle kõigus tekkiv elektrivool registreeritakse teise pooliga. Välise magnetvälja puudumisel tekib mõlemas suunas sümmeetriline elektrivool. Kui magnetomeetrile rakendub väline magnetväli, siis on ühes suunas magneetumine lihtsustatud ja teises raskendatud, mis viib ka asümmeetrilise vooluni teises poolis. Tekkivat vahe registreerides on võimalik määrata välise magnetvälja tugevus.
Kui sellist magnetomeetrit pöörata või paigutada neid mitu erineva nurga all, on võimalik määrata magnetvälja tugevuse sõltuvust magnetomeetri suunast ning seeläbi ka magnetvälja suunda. Tavaliselt paigutatakse seda tüüpi magnetomeetri poole mitu tükki samasse seadmesse, et vältida mehaanilise ajami vajalikkust.
Kalibreerimine
Magnetomeetreid kalibreeritakse tavaliselt poolide abil, milles tekib elektrivoolu toimel magnetväli. Nii saab karakteriseerida ka magnetomeetri tundlikkust ehk reaktsiooni magnetvälja muudule. Paljudel juhtudel on tähtis magnetvälja homogeensus magnetomeetri ümber ning seetõttu kasutatakse tihti Helmholtzi poole ühe- või kolmeteljelises seadmes. Eriti nõudlikel juhtudel saab kalibreerimiseks kasutada ka Maxwelli poole, koosinus poole ja väga homogeenset Maa magnetvälja.
Magnetomeetri kasutusalad
Magnetomeetreid kasutatakse paljudes valdkondades, näiteks:
Loodusvarade nappus
Loodusvarade nappus (inglise resource scarcity) on olukord, milles nõudlus mingi loodusvara järele ületab kestvalt pakkumist.
Loodusvarade nappus saab olla kas suhteline, kui nõudlus ja pakkumine ajapikku tasakaalustuvad, või absoluutne, kui nõudlus ja pakkumine ei saa põhimõtteliselt tasakaalustuda.
Autosuvila
Autosuvila ehk matkaauto on mootorsõiduk, milles on sisse ehitatud võimalused ööbimiseks ning vastavalt mudelist ka toiduvalmistamiseks ning muuks eluks vajalikuks.
Steven Wilson
pisi|Steve Wilson, [[Telk Music Festival 2018 Freiburg, Saksamaa ]] Steven John Wilson (sündinud 3. novembril 1967) on Briti muusik, kes on tuntud nii ansambli Porcupine Tree ja soolokarjääri kui ka paljude kõrvalprojektide poolest. 2015. aastal krooniti Wilson progressiivroki kuningaks Londonis toimuval Progressive Music Awardsi galal. Ta on koostööd teinud paljude tuntud muusikute ja ansamblitega, sealhulgas Opethi, King Crimsoni ja Jethro Tulliga.
Elu
Steven Wilson sündis Londonis aastal 1967. Huvi muusika vastu tekkis tal kuulates oma vanemate vinüülplaate, millest märkimisväärsemad olid Pink Floydi "Dark Side of the Moon" ja Donna Summeri "Love to love you baby". Ta loeb neid albumeid enda suurimateks mõjutajateks, mida on selgelt näha ka tema isiklikust loomingust. Esimesed demokassetid oma loominguga avaldas ta siis, kui ta veel keskkoolis käis. Lisaks muusikukarjäärile tegeleb Wilson ka muusikaproduktsiooniga. Ta on ise produtseerinud kõik enda albumid. Lisaks on ta produtseerinud ka teiste ansamblite albumeid, sealjuures Opethi 2001. aasta "Blackwater Parki" ja Anathema "We're Here Because We're Here". Praegu elab ta Inglismaal Hemel Hempsteadis.
No-Man
No-Man alustas tegevust aastal 1987 nimega No Man Is an Island (Except the Isle of Man). Tegemist on Steven Wilsoni ja Briti muusiku Tim Bownessi projektiga. Hoolimata sellest, et No-Manil on ametlikult kaks liiget, on kontsertidel kaasa löönud palju külalisesinejaid, sealhulgas King Crimsoni kitarrist Robert Fripp ja paljud Wilsoni teiste projektide liikmed. No-Man on välja andnud kuus stuudioalbumit ning ajakiri Melody Maker on neid lugenud The Smithsi järel üheks tähtsamaks Briti ansambliks. No-Mani looming tõmbab inspiratsiooni progressiivrokist, elektroonilisest muusikast ja Ambientist.
Porcupine Tree
Porcupine Tree sai alguse Wilsoni sooloprojektina aastal 1987, millega ta alustas tegevust kohe, kui tal oli raha salvestusvarustuse ostmiseks. Porcupine Tree algusaastatel tegi Wilson peamiselt 1960.–1970. aastate psühhedeelsest rokist inspireeritud muusikat. Porcupine Tree esimesed salvestised ilmusid kassettide kujul, mida Wilson posti teel laiali jagas. Kuna ta ei tahtnud, et Porcupine Tree kõlaks "ühe-mehe-magamistoa-projektina", mõtles ta projektile välja kujutletavad liikmed, kelle kohta ta kassetiümbriste sisse taustainformatsiooni kirjutas.
Aastal 1993 otsustas Wilson teha enda projektist bändi, kaasates Porcupine Tree tegevusse klahvpillimängija Richard Barbieri, basskitarristi Colin Edwini ja trummari Chris Maitlandi. Uue koosseisuga jäi Wilsoni hooleks kitarrimäng ja laulmine. 2001. Aastal lahkus Chris Maitland ansamblist ja ta asendati Gavin Harrisoniga.
Silm (perekonnanimi)
Silm on eesti perekonnanimi.
Steven Wilson
Porcupine Tree
Esimesed Porcupine Tree lood olid tugevalt inspireeritud 1960. ja 1970. aastate progressiiv- ja psühhedeelse roki ansamblite loomingust. Hoolimata ilmselgetest mõjutustest on Wilson avalikult "uue laine" progressiivansambleid ebaoriginaalseks pidanud. Kuigi progressiivmuusika mõjutused on igas Porcupine Tree albumis selgelt esil, on nende hilisem looming laenanud palju alternatiivrokilt ja heavy metalilt.
Silm (perekonnanimi)
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Silm 431 inimesel (202 mehel ja 229 naisel). Perekonnanimede levikult oli Silm meeste puhul 289. ja naiste puhul 276. kohal. Levinuim oli see Võru maakonnas, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 9,33.
Steven Wilson
Porcupine Tree
Porcupine Tree esines sellise koosseisuga kuni projekti lõpuni aastal 2010. Porcupine Tree on välja andnud 11 stuudioalbumit, 10 kontsertalbumit ja 6 kompilatsioonalbumit.
Seekelid
pisi|Seekeli lipp pisi|Seekelite ball [[Budapestis (2015)]] Seekelid (ungari keeles székelyek; rumeenia keeles Secuii; eesti keeles esinenud ka nimekuju seekäid) on ungarlaste etniline rühm Rumeenias Transilvaania idaosas (põhiliselt Harghita, Covasna ja Mureși maakonnas). Umbes pooled Transilvaania ungarlastest peavad ennast seekeliteks. Seekeleid on maailmas kokku hinnanguliselt 845 000. Rumeenias on seekeleid 665 000, vähesel määral elab neid ka Ungaris ja Serbias Vojvodinas.
Steven Wilson
Storm Corrosion
Storm Corrosion on Steven Wilsoni ja Opethi solisti Mikael Åkerfeldti kõrvalprojekt. Nad hakkasid antud projekti raames koos muusikat kirjutama 2010. aastal pärast pikka varasemat koostööd teiste projektide raames. Storm Corrosion ei ole kunagi andnud ühtegi kontserti, kuna Wilson ja Åkerfeldt hakkasid koos musitseerima puhtalt enesearenduse eesmärgil. Sellegipoolest nomineeriti Storm Corrosioni nimialbum, mis jäi ka nende ainukeseks, 2012. aastal Grammyle kategoorias "Best surround sound album".
Liski rajoon
Liski rajoon (vene keeles Лискинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Voroneži oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Liski linn.
Steven Wilson
Soolokarjäär
Sooloesinejana on Wilson avaldanud viis stuudioalbumit. Esimene sooloalbum ilmus 2008. aastal. Muusikavideo loole "Harmony Korine" tema esimeselt albumilt "Insurgentes" nomineeriti Camerimage'i filmifestivalil parimaks muusikavideoks. Teine album "Grace For Drowning" ilmus aastal 2011 ning ka see sai kõrgelt auhinnatud Progressive Music Awards 2012. aasta auhinnagalal. 2012. aastal ilmunud album "The Raven That Refused to Sing" sai paljudes ajakirjades kõrgeid hinnanguid. Ajakiri The Prog Report loeb seda viimase 25 aasta paremuselt teiseks progealbumiks. Sellele järgnes 2015. aasta album "Hand. Cannot. Erease", mis sai samuti kriitikutelt väga kõrgeid hinnanguid. Tema viimane album "To the Bone" ilmus 2016. aasta detsembris.
Liski rajoon
Rajoon piirneb põhjas Kaširskoje rajooniga, idas Bobrovi rajooniga, kagus Pavlovski rajooniga, lõunas Kamenka rajooniga ja läänes Ostrogožski rajooniga.
Seekelid
Ajaloolistes ürikutes on seekeleid esmamainitud 12. sajandil. Tõenäoliselt viidi nad Transilvaaniasse piirikaitserahvastikuks.
Liski rajoon
Liski rajoonis on 54 asulat, mis kuuluvad kahe linnaasunduse (Liski linna ja Davõdovka alevi) ning kahekümne ühe külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Don ja Ikorets.
APG III süsteem
APG III (akronüüm ingliskeelsest fraasist Angiosperm Phylogeny Group III system) on kolmas, peamiselt molekulaar-fülogeneetilisel uuringutel põhinev taimede klassifitseerimissüsteem, mis avalikustati 2009. aastal. Selle järglaseks on 2016. aastal välja antud APG IV süsteem.
APG III süsteemi loomine
Taimede süstematiseerimine liigist ja perekonnast kõrgematesse taksonitesse enne detailsete geneetiliste tõendite kasutusele võtmist, põhines taimede morfoloogial ja biokeemial. Erinevate botaanikute juhtimisel koostati mitmeid süsteeme, millest üks tuntuim, 1968. aastal Arthur Cronquisti loodud ja 1981. aastal avaldatud Cronquisti süsteem, on siiani mitmetes riikides kasutatav. Fülogeneetiliste uuringute valguses ei peeta Cronquisti süsteemi enam taimede fülogeneesi õigesti kajastavaks ning rahvusvahelise süstemaatikute-botaanikute rühma Angiosperm Phylogeny Group (APG), kelle eesmärgiks on luua konsensuslik õistaimede taksonoomia, koostöö tulemusena on avaldatud neli pidevalt täienevat versiooni katteseemnetaimede fülogeneetilisest klassifitseerimissüsteemist: APG I (1998), APG II (2003), APG III (2009) ning APG IV (2016).
Seltsid
APG III tunnistas kõiki 45 eelmistes süsteemides kasutusel olnud seltsi ning lisas 14 uut. Selts Ceratophyllales märgiti ekslikult uueks seltsiks, kuigi see oli olemas olnud juba kahes eelmises APG süsteemis. Uued seltsid on: Amborellales, Nymphaeales, Chloranthales, Petrosaviales, Trochodendrales, Buxales, Vitales, Zygophyllales, Picramniales, Huerteales, Berberidopsidales, Escalloniales, Bruniales ja Paracryphiales.
Sugukonnad
Tühistatud "sulgudes" sugukonnad: Illiciaceae, Alliaceae, Agapanthaceae, Agavaceae, Aphyllanthaceae, Hesperocallidaceae, Hyacinthaceae, Laxmanniaceae, Ruscaceae, Themidaceae, Asphodelaceae, Hemerocallidaceae, Kingdoniaceae, Fumariaceae, Pteridophyllaceae, Didymelaceae, Tetracentraceae, Pterostemonaceae, Hypseocharitaceae, Francoaceae, Memecylaceae, Lepuropetalaceae, Rhoipteleaceae, Medusagynaceae, Quiinaceae, Malesherbiaceae, Turneraceae, Bretschneideraceae, Diegodendraceae, Cochlospermaceae, Peganaceae, Tetradiclidaceae, Nyssaceae, Ternstroemiaceae, Pellicieraceae, Aucubaceae, Donatiaceae, Lobeliaceae, Desfontainiaceae, Diervillaceae, Dipsacaceae, Linnaeaceae, Morinaceae ja Valerianaceae.
Tühistati sugukonnad: Limnocharitaceae, Luzuriagaceae, Sparganiaceae, Ledocarpaceae, Heteropyxidaceae, Psiloxylaceae, Oliniaceae, Rhynchocalycaceae, Parnassiaceae, Maesaceae, Myrsinaceae, Theophrastaceae, Eremosynaceae, Polyosmaceae, Tribelaceae, Aralidiaceae, Mackinlayaceae ja Melanophyllaceae.
Kasutusele võeti 20 uut sugukonda ning mõned sugukonnad liigitati ümber. Uued sugukonnad on: Petermanniaceae, Schoepfiaceae, Limeaceae, Lophiocarpaceae, Montiaceae, Talinaceae, Anacampserotaceae, Centroplacaceae, Calophyllaceae, Guamatelaceae, Gerrardinaceae, Dipentodontaceae, Capparidaceae, Cleomaceae, Cytinaceae, Mitrastemonaceae, Metteniusaceae, Linderniaceae, Thomandersiaceae ja Quintiniaceae.
Seltsivälised sugukonnad
Seltsidesse mitte liigitatud sugukondade arv vähenes kolmekümne üheksalt kümneni. Apodanthaceae ja Cynomoriaceae paigutati katteseemnetaimede hulka incertae sedis. Veel kaheksa sugukonda paigutati incertae sedis erinevatesse katteseemnetaimede alamtaksonitesse.
Nendeks sugukondadeks on: Apodanthaceae, Cynomoriaceae, Dasypogonaceae, Sabiaceae, Dilleniaceae, Icacinaceae, Metteniusaceae, Oncothecaceae, Vahliaceae ja Boraginaceae.
Lahtiseks jäi sugukonna Icacinaceae taksonoomia. Apodytes, Emmotum, Cassinopsis ja veel mõned perekonnad loetakse sugukonda kuuluvaks seni, kuni uurimused seda kas kinnitavad või ümber lükkavad.
Perekonnad
Kolm perekonda (Gumillea, Nicobariodendron ja Petenaea) paigutati katteseemnetaimede hulka incertae sedis. APG II süsteemis oli Gumillea taksonoomia määratlemata. Nicobariodendron ja Petenaea lisati alles nüüd. Viimane liigitati eraldi sugukonda Petenaeaceae seltsis Huerteales
Allpool on ära toodud klassifikatsiooni kaks versiooni. Lühem versioon näitab sugukond-selts taset ning sugukondi, mis ei kuulu ühtegi seltsi. Samal tasemel asuvad sugukonnad on tähestikulises järjekorras. Tasuks tähele panna, et seltsi ei pruugi enam kuuluda samad sugukonnad, mis varasemates APG süsteemides.
Detailsema ülevaate taksonoomiast annab fülogeneetiline puu.
Detailsem versioon (koos sugukondadega)
Legend:
*  = sugukonna paigutus on muutunud; † = uus selts APG süsteemis; § = sugukonna piirid kirjeldatud tekstis ; $ = sugukonnad laiemas mõistes kui APG II süsteemis ; $$ = sugukonnad, mis olid APG II süsteemis "sulgudes", siin eelistatud kitsamas mõistes
Mitch McConnell
Addison Mitchell McConnell (sündinud 20. veebruaril 1942) on Ameerika Ühendriikide poliitik, Vabariikliku partei liige, Senati liige alates 1985. aastast.
Isiklikku
Tal on esimesest abielust kolm last. Tema teine abikaasa on USA transpordiminister Elaine Chao.
APG III süsteem
Fülogeneetiline puu
Allpool toodud fülogeneetiline puu avaldati koos APG III süsteemiga, kuid ilma mõningate vahepealkirjadeta.
Välja arvatud sugukondi asendavad alamsugukonnad
APG II süsteemis sulgudesse pandud ning APG III süsteemist välja arvatud sugukondade asemele on pakutud mitmeid alamsugukondi. Need on ära toodud järgnevas tabelis.
Kõikide Pühakute kirik (Newchurch)
Kõikide Pühakute kirik on keskaegne kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Newchurchis. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus.
Kiriku 1857. aastal valminud orel on kantud riiklikku orelite registrisse.
Kalju Kudu
Kalju Kudu (16. märts 1930 Tallinn – 13. juuli 2001 Tartu) oli eesti füüsik.
Elulugu
Ta sündis raamatupidaja ja velskri peres.
Lõpetas 1949. aastal Tallinna Õpetajate Seminari, 1951. aastal Tallinna Õpetajate Instituudi, 1955. aastal A. Herzeni nimelise Leningradi Pedagoogilise Instituudi ja 1958. aastal samas aspirantuuri.
Töötas aastatel 1958–1996 Tartu ülikoolis üldfüüsika kateedri assistendina, vanemõpetajana, dotsendina, 1961–1971 kateedrijuhatajana. Töötas külalisteadlasena 1981 ja 1987 Moskva Ülikooli elektroonikakateedris, 1994 Norra Tehnikaülikoolis, 1996 Prantsuse Elektrikõrgkooli gaaslahenduslaboris.
Teadustöö
Füüsika-matemaatika-kandidaadi väitekirja "Teraviklahenduse varased staadiumid õhus" kaitses 1961 Leningradi Pedagoogilises Instituudis.
Uurinud teraviklahendust õhus alalis- ja kõrgsageduspinge korral. Algatanud Tartu Ülikoolis gaaslahenduse uurimise ja rajanud 1960. aastal sellekohase labori. Teinud kindlaks alalispinge teraviklahenduse vormide ja kõrgsagedusliku teraviklahenduse vahelise seose, avastanud hapniku ja lämmastiku segus uue teraviklahenduse vormi – pulsivaba positiivse koroona. Konstrueerinud õhu ionisatsiooniastme ja niiskuse määramiseks ning elektronegatiivsete lisandimolekulide avastamiseks segapingel töötava striimerloenduri.
Ta oli Eesti Füüsika Seltsi asutajaid, 1989–1991 aseesimees, mitme teadus-metodoloogilise komisjoni ning gaaslahendusealase komisjoni liige. Avaldanud üle 75 teadustrükise.
Metsade Sertifitseerimise Kinnitamise Programm
Metsade Sertifitseerimise Kinnitamise Programm (inglise Programme for the Endorsement of Forest Certification schemes, lühendatult PEFC) on sõltumatu, mittetulunduslik valitsusväline organisatsioon, mis loodi 1999. aastal ja mis edendab säästvat metsandust sõltumatu kolmanda osapoole keskkonnasertifitseerimise kaudu.
Keskkonnafunktsioon
Keskkonnafunktsioon (inglise keeles environmental function) on ökosüsteemide ja neid moodustavate organismide võime hoida ökoloogilist tasakaalu ning sellega inimelu alles hoida ja rikastada. Ökosüsteemide struktuurist ja toimimisest lähtuvad funktsioonid pakuvad inimeste väärtustatavaid hüvesid ehk ökosüsteemiteenuseid.
SHA
Secure Hash Algorithm ehk SHA on krüptograafiliste räsifunktsioonide tootepere, mis töötati välja Ameerika Ühendriikide Riiklikus Standardite ja Tehnoloogia Instituudis (NIST) koostöös Riikliku julgeolekuagentuuriga.
SHA algoritmide tooteperre kuuluvad SHA-0, SHA-1, SHA-2 ja SHA-3.
SHA-0 ja SHA-1
pisi|SHA-1 räsifunktsiooni skeem SHA-0 algoritmi algne nimi oli SHA, kuid uuemate sarnase põhimõttega algoritmide lisandumisel võeti kasutusele nimi SHA-0. 1993. aastal avaldati algse algoritmi edasiarendus SHA-1. Uues algoritmis oli parandatud varem leitud turvaauk, kusjuures SHA-0 ja SHA-1 erinevad ainult ühe tehte võrra. Praeguseks on SHA-1 algoritm kuulutatud ebaturvaliseks ning NIST soovitab riigiorganisatsioonidel kasutada uuemaid SHA räsifunktsioone.
SHA-1 on kasutusel Giti ja Mercuriali versioonihaldustarkvaras andmete terviklikkuse kontrollimise eesmärgil.
SHA-2
SHA-2 perekonda kuuluvad räsifunktsioonid SHA-256 ja SHA-512. SHA-256 kasutab 32-bitiseid sõnu ning SHA-512 64-bitiseid sõnu.
Rakendused
SHA-2 räsifunktsioon on kasutusel sellistes rakendustes ja protokollides nagu TLS, SSL, PGP, SSH, S/MIME ja IPsec.
SHA-256 funktsiooni kasutatakse Debian GNU ja Linuxi tarkvarapakkide autentimisel ja DKIM sõnumite allkirjastamise standardis. SHA-512 on kasutusel süsteemis, mis autendib arhiivitud videoid Rwanda genotsiidi tribunalist. Linuxi ja UNIXi arendajatel on kavas paroolide räsimiseks võtta kasutusele SHA-256 ja SHA-512.
Bitcoin kasutab SHA-256 funktsiooni tehingute verifitseerimiseks ja toimingutõestuse arvutamisel.pisi|SHA-2 räsifunktsiooni ühe iteratsiooni skeem
SHA-3
SHA-3 loodi Riikliku Standardite ja Tehnoloogia Instituudi poolt peetud avaliku konkursi käigus. Konkursi komisjoni poolt väljavalituks osutunud räsialgoritmi Keccak loojateks on Guido Bertoni, Joan Daemen, Michaël Peeters ja Gilles Van Assche. SHA-3 loomise eesmärk ei olnud SHA-2 väljavahetamine, vaid sellele alternatiivi pakkumine juhul kui SHA-2 algoritmis avastatakse turvaauke.
SHA-3 perekonda kuuluvad laiendatava väljundiga räsifunktsioonid (ingl extendable-output function, XOF) SHAKE128 ja SHAKE256, mille väljundi suurus on vabalt muudetav. SHAKE-funktsioonid on esimesed Riikliku Standardite ja Tehnoloogia Instituudi poolt standardiseeritud XOF funktsioonid.
Eesti Komitee Asemike Kogu valimised 1970
Eesti Komitee Asemike Kogu valimised toimusid 17. veebruarist kuni 2. märtsini 1970. Komitee 661 liikmest oli hääleõiguslikke 608, kellest võttis valimistest osa 430 (70,7%). 50 kohale oli üles seatud 63 kandidaati. Valituks osutusid saadud häälte järjekorras:
Katarina Johnson-Thompson
Katarina Mary Johnson-Thompson (sündinud 9. jaanuaril 1993 Liverpoolis) on Suurbritannia kergejõustiklane, kelle põhialaks on seitsmevõistlus.
2014. aasta sisemaailmameistrivõistlustel võitis ta kaugushüppes 6.81-ga hõbemedali.
2015. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel võitis ta viievõistluses kuldmedali tulemusega 5000 punkti, mis jäi vaid kolmeteistkümne punktiga alla maailmarekordile.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta 6523 punktiga kuuenda koha. Kõrgushüppes ületas ta 1.98, mis on seitsmevõistluse sees kõrgushüppe maailmarekord.
Tema isiklik rekord seitsmevõistluses on 6691 punkti, rekord on püstitatud 27.–28. mail 2017 Götzises.
2017. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel sai ta 6558 punktiga viienda koha. Kõrgushüppes oli ta tulemusega 1.95 samuti viies.
2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis võitis ta kuldmedali viievõistluses.
2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitis ta hõbemedali isikliku rekordiga 6759.
Bergi loss
Ajalugu
Berg(he) senjööri on kirjalikult esmamainitud 1311. aastal.
Katarina Johnson-Thompson
Isiklikud rekordid
Allikas: IAAF
Bergi loss
Ajalugu
Suurhertsogid omandasid kinnistu esmakordselt 1845. aastal. 1906. aastal laskis Guillaume IV vana lossi lammutada ning selle asemele valmis 1911. aastaks uus Bergi loss, millest sai suurhertsogite peamine residents.
Nero käsk
Nero käsk (saksa keeles Nerobefehl) oli Adolf Hitleri 19. märtsil 1945 välja antud käsk Saksamaa infrastruktuur hävitamiseks, et muuta see liitlasvägedele kasutuskõlbmatuks. Käsu ametlik nimi oli Hävitamismeetmete käsk riigi territooriumil (Befehl betreffend Zerstörungsmaßnahmen im Reichsgebiet) ja sai tuntuks Nero käsuna Rooma keiser Nero järgi, kes linnalegendi järgi oli andnud käsu 64. aastal Rooma süüdata.
1945. aastaks oli Saksamaa olukord raske - enamus vallutatud territooriumitest oli vabastatud või tagasi vallutatud, Ardennide vastupealetung oli ebaõnnestunud ja liitlased olid tungimas Saksamaale nii ida- kui ka läänerindel. Hitler ei olnud aga nõus tingimusteta alistuma, pidades seda Versailles' rahu häbi kordamiseks. Lisaks väitsid mõned tema lähikondlased, et Hitleri arvates oli Saksa rahvas teda alt vedanud, polnud oma suure ajaloolise missiooni vääriline ja pidi hukkuma koos tema režiimiga.
Bergi loss
Ajalugu
Teise maailmasõja järel loss restaureeriti ning 1964. aastast on see taas Luksemburgi suurhertsorgi residents.
Nero käsk
See polnud esimene kord, kui Hitler oli proovinud rakendada põletatud maa taktikat. Vahetult enne Pariisi vabastamist oli Hitler linna sõjaväekuberner kindral Dieter von Choltitzile andnud käsu linna tähtsad monumendid (nagu Eiffeli torn) ja transpordisõlmed õhkida, mille aga von Choltitz täitmata jättis. Samamoodi oli Hitler andnud käsu 1944. aasta lõpus rakendada Hollandis põletatud maa taktikat, kuid Hollandi Reichskomissar Arthur Seyss-Inquart suutis selle ulatust suuresti piirata.
Bergi loss
Sünnid
Bergi lossis on sündinud kolm viimast Luksemburgi riigipead neljast:
Praegune suurhertsog Henri on sündinud Betzderi lossis Ida-Luksemburgis.
Madis Kolk
Madis Kolk (sündinud 4. novembril 1953 Tartus) on eesti muusikateadlane, muusikaprodutsent ja pianist.
Nero käsk
Käsk aga jäi täitmata, kuna Hitler tegi selle ülesandeks relvastusminister Albert Speerile. Kui Speer sellest teada sai, kaotas ta Hitlerisse usu ja palus, et talle antaks ainuisikuline võim selle teostamiseks. Speer aga veenis kindraleid ja Gauleitereid seda mitte täide viima. Hitler ei teadnud sellest midagi enne sõja viimaseid päevi, kui Speer teda Berliini punkris külastas ja tunnistas, et oli käsu meelega täitmata jätnud. Hitler sai tema peale vihaseks, kuid lubas tal sellegipoolest lahkuda. 42 päeva peale käsu andmist, 30. aprillil 1945, tegi Hitler enesetapu.
Madis Kolk
Ta lõpetas aastal 1972 Tallinna Muusikakeskkooli. Aastatel 1972–1974 õppis Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Heljo Sepa juures, aastatel 1974–1978 õppis P. I. Tšaikovski nimelises Moskva Riiklikus Konservatooriumis ja aastatel 1980–1983 selle assistentuur-stažuuris, algul Lev Vlassenko, seejärel Eliso Virsaladze juures. Aastatel 1978–1980 teenis Nõukogude armees.
Ta on Eesti Kontserdi peaprodutsent.
Aastast 1990 on ta Eesti Heliloojate Liidu liige.
Isiklikku
Tema isa oli folklorist Udo Kolk, ema muusikateadlane Helju Tauk.
Leo-Henn Humal
Leo-Henn Humal (sündinud 17. detsembril 1940) on eesti biofüüsik.
Ta lõpetas aastal 1959 Tallinna 10. Keskkooli ja aastal 1965 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-füüsikateaduskonna füüsika osakonna, spetsialiseerudes biofüüsikale.
Tartu Ülikooli biomeditsiinifüüsika laboris oli ta esimeste elektrilise bioimpedantsi meetodi arendajate seas Tartus.
Koostöös Jüri Vedruga jätkas ta neid uuringuid hiljem 1990ndatest alates.
Aastast 1990 on ta templitehase Humal Elektroonika OÜ juhatuse liige, aastast 2021 ka tegevdirektor.
Salerno Pontecagnano lennujaam
Salerno Pontecagnano lennujaam, tuntud ka kui Salerno Pontecagnano "Costa d'Amalfi" lennujaam (Aeroporto di Salerno-Pontecagnano "Costa d'Amalfi"), on lennujaam Itaalias Campania maakonnas Salerno provintsis Bellizzi ja Pontecagnano Faiano omavalitsusüksuste territooriumil, 21 kilomeetri kaugusel Salernost.
Krka
pisi|Krka jõgi pisi|Krka Skradinski buki lähedal Krka on jõgi Horvaatias, mis on tuntud mitmete jugade poolest. Selle pikkus on 72,5 km. Jõe ääres asub Krka rahvuspark.
Jõgi algab Dinaari mäestikust Horvaatia ning Bosnia ja Hertsegoviina piiri ja Knini linna lähedalt. Voolab läbi Knini karstioru ning läbib 25 m kõrguse Krčići joa. Pärast Brljansko järve asuvate Manojlovački jugade kogukõrgus on 60 m. Jõe paremal kaldal asuvad rooma sõjaväelaagri Burnumi varemed.
Jõgi moodustab Visovacki järve, millel asuval Visovaci saarel on keskaegne klooster ja kirik. Pärast järve suubub Krkasse selle suurim lisajõgi Čikola. Seejärel on jõel Skradinski joad, mille kogukõrgus on 45 m. Jugadest allavoolu on jõgi laevatatav. Jõe kaldal asub Skradini linn. Seejärel voolab jõi läbi Prokljani järve ning suubub Aadria mere Šibeniki lahte.
Nikolai Strutškov
pisi|Nikolai Strutškov (2014)
Nikolai Konstantinovitš Strutškov (jakuudi keeles Николай Константинович Стручков; sündinud 6. jaanuaril 1986 Pokrovskis Hangalassõ rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi kabetaja, mitmekordne maailmameister, rahvusvaheline suurmeister.
Ta on 4-kordne maailmameister 64-ruudulises kabes (vene kabes 2006, 2013, 2014 ja brasiilia kabes 2007). Ta on kahel korral tulnud maailmameistriks kadettidele vene kabes (1998, 2000).
Ta on osa võtnud ka lühema ajakontrolliga kabevõistlustest. Maailmameistrivõistlustelt 64-ruudulises välkkabes pälvis ta 2015. aastal hõbemedali vene kabes.
Venemaa meistersportlase normatiivi täitis ta 2001. aastal. 2006. aastal täitis ta Venemaa suurmeistri nõuded. 2007. aastal sai ta rahvusvaheliseks suurmeistriks.
Haridustee
Strutškov lõpetas 2003. aastal vabariikliku füüsika-matemaatikakolledži Jakutskis. Aastatel 2003–2010 õppis ta Moskvas Venemaa Rahvaste Sõpruse Ülikooli majandusteaduskonnas.
Arvo Külvet
Arvo Külvet (13. märts 1946 Põlvamaa – 10. aprill 2010 Tallinn) oli eesti kabetaja.
Ta võitis Eesti meistrivõistlustel rahvusvahelises kabes 2 kulda, 7 hõbedat ja 5 pronksi.
Ta oli mitmeid aastaid ka Eesti Kabeliidu juhatuse liige ja asepresident.
Keskkonnaküsimuste sidustamine
Keskkonnaküsimuste sidustamine (inglise integration of environmental consider­ations või environmental policy integration) on jätkusuutliku arengu üks keskseid põhimõtteid, mis tähendab keskkonnanõuete lülitamist muude eluvaldkondade ja majandussektorite arengustrateegiatesse ning keskkonnakaitse käsitlemist majanduse planeerimise ja juhtimise osana.
Kaarel Orumägi
2013. aastal asutas ta Türil Eesti Noorte Muusikaliteatri. Ta on teatri kunstiline juht, lavastaja ja kunstnik.
Aastatel 2013-2022 oli ta Kaari Sillamaa Laste Kaunite Kunstide Kooli noorte muusikateatri lavastaja, muusikajuht ja kooli hääleseadja. Aastatel 2015-2020 juhis ta Türi Kultuurikeskuses omanimelist laulustuudiot, 2016. aastast on Eesti Improteatri näitleja. Alates 2022. aastast on ta Tartus asuva Laulupesa laulustuudio hääleseadja ja teatristuudio juht.
Ta on mänginud TV3 telesarjades "Kättemaksukontor" ja "Ment" ning Kanal 2 draamasarjas "Pilvede all".
Osalenud alates 2019. aastast Eesti laulul Sissi (2019), Uku Suviste (2019, 2020, 2021), Janet Vavilovi (2020), Jaagup Tuisu (2020, 2022), Mariliis Jõgeva (2020), Kéa (2021), Kaia-Liisa Kesleri (2022), Frants Tikerpuu ja Triin Niitoja (2022) ning Ollie (2023) taustalauljana.
2020. aastal osales Uku Suviste taustalauljana Eurovisiooni lauluvõistlusel Rotterdamis.
Filmid
2022
Eerik Varrak
Eerik Varrak (kuni 1937. aastani Erich Kustmann; 26. oktoober 1909 – 16. aprill 1946 ) oli Eesti ohvitser (nooremleitnant) ja metsavendade salga juht.
1944. aasta sügisest metsavendade salga juht Vahastu piirkonnas. Tema eesmärgiks oli koondada Kaiu, Saarnakõrve, Särevere, Väätsa, Aela ja Võõbu metsavennad ühiseks löögiüksuseks malevkonnastaabi juhtimisel. Selleks koostas ta kavasid, ringkirju ja skeeme Peeter Kadaka varjunime all. Salajases ringkirjas sõnastati Vahastu metsavendade eesmärk järgmiselt: "Liita üksikud, laialipillatud, patriootlikult mõtlevad metsavennad aktiivseks üksuseks, et selle abil hoida alal kodanikkude vaimset erksust elujõuliseks monoliitseks tervikuks, võitluseks kultuuri ja kõikide demokraatiliste vabaduste eest teda ikestava ja rõhuva kommunistliku türannia vastu." Kavandatud metsavendade laiemat võrgustikku ei õnnestunud luua. Kirja pandud kavad sattusid 4. mail 1946 operatsiooni "Mutid" käigus Nõukogude okupatsioonivõimude kätte, need on säilinud rühma radisti Lembit Kiviselja toimikus. Varraku salgas kehtis range kord, millele ei allunud salga liige Teodor Altsoo.
16. aprillil 1946 tekkinud tüli käigus mõrvas Altsoo Varraku. Ülejäänud salga liikmed hukkusid 4. mail 1946 haarangus, ainsana jäi ellu Lembit Kiviselg, kes saadeti vangilaagrisse.
Mälestuse jäädvustamine
2008. aastal avati Kaiu vallas Suurekivi külas Vahastu metsas Eerik Varraku salka kuulunud nelja metsavenna haual mälestuskivi.
Odo Clunyst
pisi|Cluny Odo 11. sajandist pärit miniatuuril pisi|Püha Odo kujutis Buxheimi endise kartuuslaste kloostri baroksel kooritoolil Odo Clunyst, ka Cluny Odo, (u 878 Le Mans – 18. november 942 Tours) oli Cluny benediktlaste kloostri teine abt ja üks Cluny reformi initsiaatoritest.
Eluloolist
Odo oli Déolsi isanda Ebbo I poeg ja isa pühendas ta Toursi pühale Martinile. Esmahariduse sai poiss Guillaume d'Aquitaine'i õukonnas, kus teenis kannupoisina. Pärast astumist benediktlaste ordusse 909. aastal õppis ta vabade kunste Toursis ja Pariisis. Pühitseti preestriks Baume-les-Messieurs' kloostris. 925. nimetati Odo Aurillaci kloostri kolmandaks abtiks, kuid loobus kohast koadjuutori Arnulfi kasuks.
Pärast Baume-les-Messieurs' abti Berno surma võttis Odo 927 üle 910. aastal alustatud Baume'i kloostri tütarkloostri Cluny juhtimise (nn Cluny II perioodil). Ta valvas hoolikalt ordureeglite järgimise üle, juurutas range distsipliini, vaikimiskohustuse ja range askeesi. Vaatamata mitme vaimuliku aukandja vastuseisule saavutas Odo Püha Tooli ja osa aadlike heakskiidul selle, et Cluny kloostrile tekkis arvukalt tütarkloostreid ja sellega kasvas kloostrireformi mõju.
Muusika
Vabade kunstide hulka, mida Odo oli õppinud, kuulus ka muusika ja ordu kohustuste kõrval leidis Odo aega tegelda muusikaga kiriku tarbeks. Ta lõi gregooriuse laulu viise ja süstematiseeris neid ning kirjutas mõned muusikateoreetilised teosed, talle on ka omistatud traktaat "Dialogus de musica". Traktaadis on määratud kindlaks tänapäevani kasutatavad tähed helikõrguste märkimiseks (Γ, A, B, C, D, E, F, G, a, b, b, c, d, e, f, g, aa), toetudes Eukleidese diatooniliste helide süsteemile, mida keskajal Boethiuse teoste kaudu tunti.
Ikonograafia
Odot kujutatakse pühapiltidel tavaliselt abti riietuses ja raamatuga käes.
Arndti-Schulzi reegel
Arndti-Schulzi reegel ehk Schulzi seadus on seaduspära, mis puudutab aktiivsete ainete ja mürkide toimeid eri kontsentratsioonides. See väidab, et:
"Iga aine väikesed doosid stimuleerivad, mõõdukad doosid pärsivad ja suured kogused tapavad."
Ehk teisiti öeldes, tugevalt lahjendatud aktiivsed ained ja mürgid soodustavad bioloogilisi protsesse, samal ajal kui suuremad kontsentratsioonid pärsivad või isegi hävitavad neid.
See reegel nimetati saksa farmakoloogi Hugo Paul Friedrich Schulzi ja saksa psühhiaatri Rudolf Arndti järgi. Viimane neist formuleeris reegli aastal 1888. Kuna sellele reeglile on nii arvukalt erandeid, siis ei saa seda pidada universaalseks reegliks. Näiteks paljudel halvavatel ainetel puudub eeldatav efekt nõrkade doosidega. Lisaks on kogus, mis on vajalik nõrgaks, keskmiseks või tugevaks stiimuliks, väga individuaalne.
Seda reeglit ei õpetata enam tänapäevastes farmakoloogia õpikutes.
Ajalooline kontekst
Varased uuringud elusorganismide reaktsioonidest stiimulile näitasid, et füsioloogilised reageeringud võivad olla saavutatavad regulaarsete defineeritud doosidega. Nende vaatluste mehhanismide koostamine osutus keeruliseks ja märkimisväärsel hulgal teaduslikke ressursse kulutati kõnealusel teemal.
Pestitsiid
Pestitsiid on aine või ainete segu, mille eesmärk on kahjurite rünnaku ennetamine, kahjurite hävitamine, nende eemale peletamine või nende mõju leevendamine. . pisi|right|Pestitsiidide pritsimine põllule Pestitsiidideks on enamasti keemilised ühendid, kuid nendena võidakse kasutada ka bioloogilisi vahendeid (nt viirused, bakterid). Kahjuritena võidakse seejuures käsitleda putukaid, taimehaigusi, umbrohtusid, molluskeid, linde, imetajaid, kalu, ümarusse või mikroobe, mis kahjustavad vara, tekitavad ebameeldivusi või levitavad haigusi. Kuigi pestitsiidid on kasutusel inimestele kasu toomise eesmärgil, on paljude pestitsiidide kasutamisega kaasnenud tagasilööke nagu mürgisus inimestele või teistele loomadele. Püsivaid orgaanilisi saasteaineid käsitleva Stockholmi konventsiooni järgi on üheksa kaheteistkümnest kõige ohtlikumast ja püsivamast orgaanilisest kemikaalist pestitsiidid. Taimed kaitsevad ennast ka ise biokeemiliste pestitsiididega, sisaldades erinevaid alkaloide.
Kemikaalidest pestitsiide jaotatakse järgnevalt:
Zubří
Zubří (saksa keeles Zubern) on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Vsetíni ringkonnas. Zubří asub Vsetínist umbes 16 km põhjakirdes ja Zlínist ligikaudu 41 km kirdes.
Zubří asub merepinnast 378 meetri kõrgusel.
Asula on rajatud 1310. aastal. Zubří sai linnaõigused 22. veebruaril 2002.
Conrad Paumann
Conrad Paumann (u 1410 Nürnberg – 24. jaanuar 1473 Münchenis) oli Saksamaa vararenessansi perioodi organist, lautomängija ja helilooja. Sündinud pimedana, oli ta siiski üks 15. sajandi andekamaid ja mõjukamaid muusikuid. Koos Sebastian Virdungi, Arnolt Schlicki, Elias Nikolaus Ammerbachi ja Paul Hofhaimeriga koondatakse ta koloristideks nimetatud heliloojate rühma, kelle kompositsioone iseloomustas rikkaliku ornamentatsiooni kasutamine häältes.
Conrad Paumanni hauaepitaaf asub Müncheni Frauenkirches, sellel on muusikut kujutav reljeef, oletatavasti Conrad Paumann ise, ja tekst:
Looming
Enamik Paumannile omistatud muusikateostest on instrumentaalmuusika. Andeka improviseerijana tuntud helilooja ise ei kirjutanud oma muusikat üles, kuid Conrad Paumanni orelivariatsioonide tabulatuurid on kirja pandud ja köidetud kokku Lochamer Liederbuch'is pealkirja all "Fundamentum organisandi" ja neli orelikompositsiooni Buxheimer Orgelbuch'is märkega "Sequitur fundamentum magistri Conradi Pauman Contrapuncti" nootide alguses, ja üksikud laulud Hartmann Schedeli laulukäsikirjas. Talle on omistatud ka saksa lautotabulatuuri leiutamine; kuigi seda ei saa millegagi tõestada, on teada Paumanni suur mõju lautomängijana ja lautotabulatuuri kasutamise hõlpsus mängimisel.
Temalt on säilinud vaid üks kolmehäälne tenorlied "Wiplich figur", mis on stiililt lähedane Madalmaade koolkonna heliloojate muusikale.
Audriņi
pisi|Mälestustahvel natsirežiimi ohvritele Audriņi (ka Audreņi, latgali keeles Audreni) on küla (lielciems) Lätis Rēzekne piirkonnas. Audriņi valla halduskeskus.
Küla asub merepinnast 160 meetri kõrgusel valla keskosas.
Audriņis on põhikool (aastani 2010 keskkool), kultuurimaja, raamatukogu ja postkontor.
Küla on rajatud teise maailmasõja järel varasema sõjas hävitatud Audriņi küla kohale. Sealses vanausuliste asulas varjasid end mõned punaarmeelased ja vangistusest põgenenud militsionäär Rodion Glušnev, kelle ema külas elas. Hiljem rajasid nad partisanide salga. Saksa väed otsustasid kättemaksuks partisanide tegude eest küla hävitada. 22. detsembril 1941 vahistati kõik küla elanikud ja viidi Rēzeknesse, kus 30 küla meessoost elanikku maha lasti. Ülejäänud elanikud hukati Ančupāni mäel. Audriņi tragöödiast pääses eluga vaid üks küla elanik. Küla ise põletati maha.
Sõjajärgsel rajati siinna uus asula, mis oli kohaliku Audriņi kolhoosi keskasulaks.
Plokk-laava
pisi|[[Andesiitne plokk-laava]] Plokk-laava on suuremaid nurgeliste servadega laavaplokke sisaldav konarliku pinnaga laavavool.
Plokk-laava meenutab aa-laavat sellega, et koosneb suures osas lahtisest purdmaterjalist, kuid selle killud on rohkem korrapärase vormiga, enamik neist on hulknurksed ja suhteliselt siledate külgedega. Plokk-laava plokkide suurus jääb vahemikku 0,25–1 m. Võrreldes aa-laavaga on nad tavaliselt ka rohkem klaasjad.
Kamtšatka poolsaarel asuvast Kljutšist väljavalgunud laava on plokk-laava. Mõnikord kujundavad plokid laavavoolude pinnal fantastilisi vorme. Laavavoolude maksimaalne pikkus ulatub 16 kilomeetrini, laius 200–1500 meetrit ja paksus mõnekümne meetrini.
Geikristlaste Kogu
Geikristlaste Kogu ehk GK on eestlastest LGBT-de õigusi toetav organisatsioon, kuhu kuuluvad kristlastest geid ja lesbid.
2010. aasta 11. augustil Eestis Tallinnas loodud Geikristlaste Kogu on usuliselt ja poliitiliselt sõltumatu valitsusväline organisatsioon, kuhu kuuluvad seksuaalvähemuste võrdõiguslikkust ja valikuvabadust ühiskonnas ning usulistes organisatsioonides toetavad homoseksuaalsed kristlased. GK-d on alates loomisest juhtinud Heino Nurk ja Meelis Süld.
Volterra
Volterra on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Toscana maakonnas Pisa provintsis. Volterra sai linnaõigused Toscana suurhertsogi 1750. aasta 1. oktoobri seadusega.
Haldus
Volterra piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Casole d'Elsa (SI), Colle di Val d'Elsa (SI), Gambassi Terme (FI), Lajatico, Montaione (FI), Montecatini Val di Cecina, Peccioli, Pomarance, San Gimignano (SI)
Volterra halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Saline di Volterra, Mazzolla, Villamagna.
Ajalugu
Volterra oli asustatud juba neoliitikumi ajal ning oli ka oluline etruski tsivilisatsiooni keskus (Velathri või Felathri); Vana-Rooma ajal oli linn (Volaterrae nime all) munitsiipiumi õigustes. Alates 5. sajandist asus linnas piiskopi residents. Piiskopivõimu vähenedes langes Volterra firenzelaste huvisfääri. Aeg-ajalt puhkenud ülestõusud Firenze ülemvõimu vastu suruti firenzelaste poolt maha.
Luuletaja Jacopo da Leona oli Volterras kohtunikuks 13. sajandil.
Firenze vabariigi kukutamisega 1530. aastal langes Volterra Medicite võimu alla.
2019. aasta laste Eurovisiooni lauluvõistlus
2019. aasta laste Eurovisiooni lauluvõistlus on seitsmeteistkümnes laste Eurovisiooni lauluvõistlus, mille korraldavad Telewizja Polska (TVP) ja European Broadcasting Union (EBU) ning mis toimub Gliwice Arenal Gliwices Poolas 24. novembril 2019. Saatejuhid on Aleksander Sikora, Ida Nowakowska ja Roksana Węgiel, eelmise võistluse võitja.pisi|300px| {{legend|#22B14C|Osalevad riigid}} {{legend|#ffc20e|Riigid, mis on osalenud varem, kuid mitte 2019. aastal}}|alt=
Echem
Echem on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 10,72 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1013 inimest.
Patrick Leahy
pisi|Patrick Leahy Patrick Joseph Leahy (sündinud 31. märtsil 1940 Montpelieris Vermontis) on Ameerika Ühendriikide poliitik, Demokraatliku partei liige. Ta oli Vermonti osariigist valitud Senati liige aastast 1975. Tema ametiaeg lõppes 3. jaanuaril 2023.
Ta on viimane nn Watergate'i lastest (Watergate Babies) – nooremad demokraadid, kes valiti Watergate'i afääri järel 1974. aastal kongressi – Leahy oli valimiste ajal 34-aastane. 2021. aasta jaanuari seisuga oli ta ainus demokraat, kes on Vermontist valitud senatisse – Vermonti teine senaator Bernie Sanders on sõltumatu.
2021. aasta seisuga on ta kõige pikema ametiajaga senaator. Pärast Daniel Inouye surma 17. detsembril 2012 sai temast senati aseesimees (president pro tempore) kuni 3. jaanuarini 2015, kui vabariiklased saavutasid kontrolli senati üle ja uueks aseesimeheks sai Orrin Hatch. 20. jaanuaril 2021 saavutasid demokraadid uuesti kontrolli senati üle ja Leahy sai uuesti aseesimeheks.
Tenorlied
Tenorlied on saksa renessanssmuusikas mitmehäälne ilmaliku sisuga laul, mille viisihääl, tavaliselt mõni tuntud laulumeloodia, on tenoripartiis ja sellele on lisatud teised hääled kas tuntud traditsioonilistest viisidest või komponeeritud uued.
Tenorlied ' i võib vaadelda kui Itaalia frottola vastet saksa muusikas. Iseloomulik 15. ja 16. sajandile, esineb muusikakäsikirjades ja ilmub trükitud laulukogumikes alates 1507. aastast.
Wendisch Evern
Wendisch Evern on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 14,9 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1772 inimest.
Ajalugu
left|thumb|Sakslaste alistumine allkirjastati Timelobergil 4. mail 1945 allkirjastas Saksa delegatsioon Hans-Georg von Friedeburgi juhtimisel Briti välimarssali Bernard Montgomery juuresolekul Timelobergi mäel Deutsch Everni servas dokumendi kolme Loode-Saksamaal tegutsenud Saksa armee tingimusteta alistumisest. See jõustus 5. mail kell 7 hommikul. Alistumislepingu allakirjutamisega jõudis Teine maailmasõda Loode-Saksamaal lõpule. Pärast sõda püstitati brittide poolt mälestusmärk kohas, mida nüüd kutsutakse Victory Hill. Mälestusmärk lammutati 1958. aastal ja ehitati uuesti üles Sandhursti kuninglikus sõjaväeakadeemias. Täna asub paik sõjaväe keelualas ja pole ligipääsetav. 1995. aastal püstitati teine mälestusmärk Timelobergi servale, väljapoole keeluala.
Pärast Heinrich Himmleri enesetappu 1945. aasta mais maeti tema keha Wendisch-Everni polügoonil teadmata kohta.
Piiriülene saaste
Piiriülene saaste (inglise transboundary pollution) on saastus, mis ühe riigi allikast kandub teise tuule, vooluvete, merehoovuste kaudu.
Nõudluse ohjamine
Nõudluse ohjamine (inglise demand side management, lühendatult DSM) on loodusvarakasutuse ja keskkonnamõju vähendamine teatud toote või teenuse tarbimisnõudluse kaudu; loob eeliseid toodetele või tegevustele, mille puhul loodusvarakasutus ja keskkonnamõju on väiksemad.
Nõudlust on vaja ohjata või vähendada siis, kui tarbimise kasv ületab tehnoloogiliste uuendustega saavutatud ressursitarbimise või saastamise vähendamise. Näiteks kuna efektiivsematest mootoritest ja kvaliteetsematest kütustest hoolimata on sõiduautode heitkogused suurenenud, sest sõiduautode läbisõit on kasvanud kiiremini, siis on vaja mitmekülgseid meetmeid, mis vähendaksid inimeste sõltuvust autost ja sõitmisvajadust.
Öko-
Öko- (omadussõnast ökoloogiline) on eesliide, mis algupäraselt oli viljakas sõnamoodustusosa paljudes keskkonnatermineis (eriti ökoloogiaga seonduvais), kuid hiljem on eesliidet kasutatud ka nendes termineis, mille seotus keskkonnaga on kaudne (ökoloogiline kasvatus).
Eesliide "öko-" tuli kasutusele 1970ndail.
Raili Pietilä
Raili Inkeri Marjatta Pietilä (sünninimi Paatelainen; 15. august 1926 Pieksämäki – 16. mai 2021 Helsingi) oli soome arhitekt.