cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Matronüüm
Ameerika Ühendriigid
Tänu perekonnamudelite mitmekesisusele on Ameerika Ühendriikides esile kerkinud mitmesuguseid nimepanemistavasid. Traditsioonilised meesliini arvestavad nimesüsteemid on siiski enamuses. Teise laine feminism on mõjutanud paljusid naisi säilitama oma sünnijärgset nime, sugupuud ja individuaalset identiteeti eraldiseisvana oma partneri omast. Seepärast on levinud komme, et vanemad annavad lastele kaks perekonnanime, mis võivad olla kas sidekriipsuga või ilma. Samuti on saanud tavaks perekonnanimede ühendamine täiesti uue perekonnanime loomisega, või mõeldakse välja uus perekonnanimi; need valikud võimaldavad tervel perekonnal kanda sama perekonnanime. Lisaks on naistel kombeks abielludes jätta alles oma neiupõlvenimi, tihtilugu ilma feminismi mõjudetagi. Tavaliselt pannakse sellistel juhtudel lastele isa perekonnanimi.
Adam Vissitajev
Adam Movsarovitš Vissitajev (vene keeles Адам Мовсарович Виситаев; sündinud 24. juulil 1948 Atšhoi-Martani rajoonis Tšetšeeni-Inguši ANSV-s) on tšetšeeni tsirkuseartist (köielkõndija), Venemaa rahvakunstnik. Köielkõndimisega hakkas ta tegelema 10-aastaselt. 1988. aastal lõi ta tsirkusenumbri "Duett köiel", kus ta esines koos Aina Vissitajevaga. Nende duett esines koos palju aastaid. Nad olid ainus esinejapaar Venemaal, kes esitas oma tsirkusenumbri ilma julgestuseta (numbri algusest lõpuni), kuigi Adam on alla kukkunud kuuel ja Aina ühel korral.
2002. aastal ületas Vissitajev Dagestanis trossil 53 meetri laiuse kuristiku. Tross asus 194 meetri kõrgusel veepinnast. Edukas sooritus kanti Guinnessi rekordite raamatusse.
Isiklikku
Tema abikaasa on Aina Vissitajeva.
Ellesmere Port
Ellesmere Port on Cheshire'i sadamalinn Inglismaal. See asub Wirrali poolsaare kaguosas.
Saarimaa Ülikool
Saarimaa Ülikool (saksa Universität des Saarlandes) on ülikool Saksamaal Saarimaa liidumaal Saarbrückeni ja Homburgi linnas; ühtlasi ainus selle liidumaa ülikool.
Ülikooli asutasid Prantsusmaa võimud 1948. aastal Homburgi linnas (enne 1957. aastat ei kuulunud see linn Saksamaa Liitvabariiki).
Tänapäeval õpib ülikoolis umbes 15 000 üliõpilast.
Emumäe mõis
Emumäe mõis (saksa keeles Emmomeggi) oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Emumäe küla lähedal Väike-Maarja vallas Lääne-Virumaal.
Mõisa omanikud olid Derfeldenid, Fersenid.
Semjon Novgorodov
pisi|Semjon Novgorodov
Semjon Andrejevitš Novgorodov (jakuudi keeles Семен Андреевич Новгородов; vene keeles Семён Андреевич Новгородов; 13. veebruar (vkj 1. aprill) 1892 Tšuraptša uluss, Jakuudi oblast – 28. veebruar 1924 Leningrad ) oli jakuudi keeleteadlane, jakuudi tähestiku loojaid.
Üliõpilasena uuris ta paljusid kirjasüsteeme eesmärgiga luua jakuudi kiri. Tema tähelepanu äratas rahvusvaheline foneetiline tähestik. Ta hakkas propageerima ideed, et jakuudi kiri, mis põhines seni kirillitsal, viidaks üle rahvusvahelisel foneetilisel tähestikul põhinevale tähestikule. 1917. aastal esitas ta enda loodud jakuudi tähestiku, mis 1921. aastal ka ametlikuks tunnistati ja kooliprogrammi kaasati.
Haridus- ja töökäik
Pärast reaalkooli lõpetamist Jakutskis 1912. aastal töötas Novgorodov õpetajana Viljuiski neljaklassilises koolis. Kogus jakuudi folkloori ning võttis osa esimese jakuudikeelse kirjandusliku ajakirja Sahha Sangata ("Саха саҥата"; ilmus 1912–1913) loomisest ja avaldas seal oma kirjutisi. 1913. aastal astus ta Keiserlikku Peterburi Ülikooli (1914. aastast Keiserlik Petrogradi Ülikool) orientalistika teaduskonnas. 1913. aastal esines ta ettekandega ülevenemaalisel rahvakooli õpetajate kongressil. Ettekande teemaks oli vähemusrahvuste laste õpetamine emakeeles ja jakuudikeelsete õpikute loomise vajadus.
Garza maakond
Garza maakond (Garza County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Semjon Novgorodov
Haridus- ja töökäik
pisi|170px|Semjon Novgorodovi haud [[Smolenski kalmistul Peterburis]] 1916/1917. õppeaastal töötas ta Jakuutias kooliõpetajana. 1917. aasta sügisel jätkas ta õpinguid Petrogradi ülikoolis. 1922. aastal esindas ta koos Maksim Ammossoviga Jakuutiat rahvusasjade rahvakomissariaadis. Ülikooli lõpetas Novgorodov 1923. aastal.
Garza maakond
Maakonna halduskeskus on Post.
Semjon Novgorodov
Haridus- ja töökäik
1923. aastal sügisel arvati ta Petrogradi ülikooli Lääne ja Idamaade kirjanduste ja keelte võrdleva ajaloo teadusuurimisinstituudi teaduriks. Mõni päev enne oma surma võttis ta vastu Irkutski ülikooli pakkumise asuda sinna õppejõuna tööle.
Garza maakond
Maakond moodustati 1876. aastal.
Semjon Novgorodov
Vastuseis Novgorodovi tähestiku kasutusele
1917. aastal esitas Novgorodov enda loodud jakuudi tähestiku, mis 1921. aastal ametlikuks tunnistati ja kooliprogrammi kaasati. Sellisele lahendusele seisis vastu grupp jakuudi kultuuritegelasi Aleksei Kulakovskiga eesotsas, kes kaitses kirillitsa baasil loodud jakuudi kirja.
Mälestuse jäädvustamine
1996. aastal seati Sahhas sisse emakeele päev. Seda tähistatakse Semjon Novgorodovi sünnipäeval 13. veebruaril.
Isiklikku
Ta valdas burjaadi keelt.
Merkava
Merkava (heebrea keeles «מרכבה», 'sõjavanker') on Iisraelis toodetud lahingutank, mida kasutab Iisraeli armee. Sellest on välja arendatud neli versiooni.
Tanki hakati välja töötama 1970. aastal ning see jõudis teenistusse 1979. Sõjategevuses kasutati seda esimest korda 1982. aasta Liibanoni sõjas.
Coors Light
Coors Light on 4,2% alkoholisisaldusega hele õlu, mida pruulitakse Ameerika Ühendriikides Goldenis, Albanys, Elktonis, Fort Worthis, Irwindale'is, Monctonis ja Milwaukees. Õlle pruulimist alustas Coors Brewing Company õlletehas aastal 1978.
Pudeli etiketil on silt "Kinnitatult külm", mis muudab logol olevad mäed siniseks, kui õlle temperatuur on alla 3,88 °C (39 °F).
Koogu tänav
Koogu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Pikaliiva asumis.
Stanisław Świeżawski
pisi|Stanisław Świeżawski haud Varssavis Stanisław Eustachy Świeżawski (13. november 1895 Łykoszyn, Tomaszów Lubelski maakond, Lublini vojevoodkond – 30. juuli 1974 Varssavi) oli Poola jurist ja poliitik.
1934 anti talle Eesti Punase Risti mälestusmärgi I järgu II aste.
Koogu tänav
Koogu tänav algab Vigla tänavalt, ristub Reha ja Keskküla tänavaga ning lõpeb Harku järvest ligikaudu 100 meetri kaugusel umbtänavana. Koogu tänav on idakirde-lääneedelasuunaline ning ligikaudu 315 meetri pikkune.
Koogu tänav sai nime 25. septembril 1998. Koogu tänav paikneb põllutööriistadega seotud tänavanimede piirkonnas.
Helen Rekkor
Helen Rekkor (sündinud 20. jaanuaril 1983) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas 2005. aastal Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna näitleja erialal ja 2013. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia lavastaja erialal.
Eugen Lasn
Eugen Gustav Lasn (31. detsember 1898 Seli vald, Pärnumaa – 7. november 1958 Port Arthur, Ontario provints, Kanada) oli eesti metsatööstur.
Ta õppis aastail 1921–1925 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas, oli korporatsiooni Ugala liige.
Eugen Lasn osales Vabadussõjas, emigreerus 1926. aastal Kanadasse, oli seal metsatööstur.
Ta oli Rahvusliku Välisvõitluse Nõukogu juhatuse liige, Eesti Liidu Kanadas esinduskogu ja juhatuse liige, Eesti Abistamiskomitee ja Port Arthuri Eesti Seltsi auliige.
Metropolitan Opera House
pisi|240px|[[New York|New Yorgis Lincolni keskuses asuv Metropolitan Opera House]]
Metropolitan Opera House, tuntud ka kui Met, on New Yorgis Manhattanil Lincolni keskuses asuv ooperimaja.
Ooperimaja projekteeris arhitekt Wallace Harrison. Ehitis valmis 1966. aastal. Sellest sai ooperikompanii Metropolitan Opera ja balletikompanii Ameerika Balletiteatri koduteater.
Ooperimaja vaatesaalis on 3850 istekohta.
Jussi Vatanen
Jussi Vatanen (sündinud 30. jaanuaril 1978) on soome näitleja.
Ta on abielus laulja Marika Tuhkalaga. Neil on üks tütar.
Gonorivka
Gonorivka on mitme küla nimi Ukrainas:
Luhhi rajoon
Luhhi rajoon (vene keeles Лухский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Ivanovo oblastis. Asub oblasti keskosas. Rajooni keskus on Luhhi alev.
Rajoon piirneb põhjas Kinešma rajooniga, kirdes Jurjevetsi rajooniga, idas Putšeži rajooniga, lõunas Verhni Landehhi rajooniga, edelas Palehhi rajooniga, läänes Rodniki rajooniga ja loodes Vitšuga rajooniga.
Rajooni pindala on 955 km².
Luhhi rajoonis on 125 asustatud punkti ja nad kuuluvad ühe linna tüüpi asunduse ning nelja külaasunduse koosseisu.
Madelin
Madelin on Nõo vallas tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhib Made-Heljo Ruul.
Rühm alustas tegevust 1963.
Rühm esines 1999 ja 2001–2005 festivalil Europeade.
Peetri mõis
Peetri mõis on mitme Eesti mõisa nimi:
Alfred Sällik
Alfred Johannes Sällik (24. juuni 1890 Jamburgi maakond – 6. september 1943 Tallinn) oli eesti laulja (tenor), lavastaja ja näitleja.
Lapsepõlv
Alfred Sällik sündis Peterburi kubermangu Rätela mõisa aidamehe peres kuuenda lapsena. Enne teda olid peres üks õde ja neli venda. 1905. aastal kolis perekond Narva, kus ta asus õppima Vladimiri kirikukooli, mis jäi ka Sälliku ainsaks ametlikuks haridusasutuseks. Juba 12-aastase poisina laulis Sällik Narva Pimeaias venekeelseid kupleesid ning pärast Karlo Momino tsirkuse külalisetendusi Narvas sai noore Alfredi suureks unistuseks saada tsirkuseartistiks. Poisi õnnetuseks muutis ema kategooriline vastuseis selle unistuse teostumatuks. 1904. aastal pääses Sällik oma õpetaja Madis Frischi kaudu laulma Narva Eesti Seltsi laulukoori, kus tal avanes võimalus ka juba näitemängudes kaasa teha.
Teatrielu
Alfred Sällik oli sunnitud tööle asuma juba väga noorelt, teenides elatist ametnikuna Narva Pihkva pangas. Samas jäid Estonia ja Vanemuise teatrikülastused nii talle kui kogu Narva linnale suursündmusteks. 1910. aastal, kui Alfred Sällik koos sõpradega Eesti Seltsis musitseeris, juhtus teda kuulma Estonia seltsi juhatuse liige ja hilisem riigimees Otto Strandmann. Samal ajal vajas Estonia teater operetitenorit ja Sällik kutsutigi Tallinna, kus temast saigi kutseline näitleja. Alfred Sällik debüteeris Estonias Cassiona William Shakespeare'i "Othellos" ja esimeseks operetirolliks oli vaene lehepoiss Niccolo Franz von Suppé operetis "Modell". Sällik omas ainulaadset lavasarmi ja tema hääle puhul oli tegemist äärmiselt kauni ja pehmetämbrilise lüürilise tenoriga. Varustatult selliste annetega, suutis ta publikut jäägitult köita. 20. sajandi algus oli tänu andekatele lavajõududele Estonia opereti tõeline õitseaeg ja perioodi 1918–1925 on nimetatud lausa Sällikute perioodiks, sest kaasa tegi ka Alfredi abikaasa, sädelev ja tantsujalgne Grete Sällik. Paralleelselt teatriga esines Sällik ka kontserdilaval ega säästnud oma häält kuigivõrd.
Rollid
Tema silmapaistvamad osatäitmised olid Paris (Offenbachi "Ilus Helena"), Augustin Hofer (Falli "Armas Augustin"), Chulalinglong (Nelsoni "Kõrgus lõbutseb"), Stefan (Falli "Lõbus talupoeg"), Edvin (Kálmáni "Silva"), Danilo (Lehári "Lõbus lesk"), Alfredo (Verdi "Traviata"), Canio (Leoncavallo "Pajatsid"), Pedro (d'Alberti "Madalik"), Cavaradossi (Puccini "Tosca").
Lavastused
Estonia operetijuhina tõi Alfred Sällik lavale üle viiekümne opereti ja kuus ooperit. Menukamad lavastused olid Falli "Dollarite printsess", Lehári "Lõbus lesk", Kálmáni "Hollandlanna", "Silva", "Mariza" ja "Bajadeer".
Isiklikku
Aastatel 1913–1932 oli ta abielus näitleja ja laulja Grete Sällikuga. Sellest abielust sündisid kaks tütart: Dolly (1915) ja Ingrid (1920). 1935. aastal abiellus Sällik Elisabeth Neubergiga. Aastatel 1917–1924 elasid Sällikud majas Rataskaevu 18, majas mis on kuulutatud kultuurimälestiseks. Majale on kinnitatud ka vastavasisuline mälestustahvel.
Bootle
Bootle on linn Inglismaal Merseyside'i krahvkonnas.
Oświęcim
Ajalugu
Oświęcimi asulat on esmamainitud 1117. aastal, linnaõigused sai see 1291. aastal. Hiliskeskajast alates oli linn tähtis kaubanduskeskus. 14. sajandil nimetasid saksa kaupmehed seda Auswintz, 15. sajandil sai uueks nimekujuks Auschwitz. 1772–1918, kui Oświęcim kuulus Galiitsia ja Lodomeeria kuningriiki (mis oli Austria Keisririigi poolautonoomne protektoraat), kasutati ametlikult nii poola kui ka saksa nime. Teise maailmasõja ajal jäi Oświęcim Poola ossa, mille Saksamaa annekteeris, ning tolleaegsetes dokumentides kasutati nime Auschwitz. Nime Oświęcim sai linn tagasi pärast 27. jaanuari 1945, mil Nõukogude Liidu Punaarmee lõi linnast välja Wehrmachti väed.
Koonduslaager
Linna teatakse eelkõige Teise maailmasõja aegse traagilise ajaloo pärast. Linna lähistel koonduslaagris hukati Saksamaa natsionaalsotsialistliku režiimi all ligemale 1 000 000 juuti, 150 000 poolakat, 23 000 mustlast, 15 000 Nõukogude sõjavangi ja 400 Jehoova tunnistajat, lisaks kümneid tuhandeid teiste rahvuste ja vähemuste esindajaid. Oświęcim oli tollal Mandri-Euroopa raudteeliikluse sõlmpunkt, vangid transporditi kõikjalt Euroopast kohale loomavagunites.
Garston
Garston on Liverpooli linnaosa.
Naita
Naita on Tartu linnas tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhib Hanna-Liisa Kuusik.
Vokaaltreener
Vokaaltreener (inglise keeles vocal coach) on tavaliselt pianisti väljaõppega lauljate koolitamisele spetsialiseerunud muusikaõpetaja, kes aitab lauljal valmistada ette näiteks ooperirolli või kontserdikava või juhendada teda helisalvestuse käigus.
Naita
Rühm alustas tegevust umbes 1959.
Rühm esines 2004 festivalil Europeade.
Vokaaltreener
Vokaaltreenerid võivad olla spetsialiseerunud nii klassikalisele kui ka eri stiilides pop-muusikale. Mõned vokaaltreenerid annavad nõu pigem laulmise muusikalistes aspektides nagu fraseerimine, teised on spetsialiseerunud sellistele valdkondadele nagu hingamistehnika või diktsioon ja hääldus eri keeltes.
Vokaaltreeningud võivad toimuda nii eratundide kui ka töötubade või meistriklassidena.
Ivaidja keel
Ivaidja keel on Austraalia Põhjaterritooriumil Crokeri saarel kõneldav ohustatud keel. 2016. aasta loenduse andmetel rääkis ivaidja keelt 123 inimest.
Ivaidja keeles on 20 konsonantfoneemi ja 3 vokaalfoneemi.
Signaali sagedus
Signaali sagedus (tähis f) on signaali kandva võnkumise sagedus. Sageli on see harmooniline võnkumine, kuid sagedusest võib rääkida igasuguse perioodiliselt muutuva signaali puhul.
Kui signaali kannab lihtharmooniline võnkumine, nimetatakse signaali siinussignaaliks, sest sel juhul muutub kandevõnkumise amplituud A ajas t siinusfunktsiooni järgi: kus on ringsagedus.
Kärdla Johannese kogudus
EELK Kärdla Johannese kogudus on luterlik kogudus Kärdlas.
Kogudus kuulub Saarte praostkonda.
Koguduse õpetaja on Hüllo-Kristjan Simson, organist Kristiina Harjak.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 15.00 Kärdla kirikus.
Nugis (perekonnanimi)
Nugis on perekonnanimi.
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Nugis 295 inimesel: 153 mehel ja 142 naisel. Perekonnanimede levikult oli Nugis meeste puhul 455. kohal ja naiste puhul 576. kohal.
Nugis oli levinumaks nimeks vanuserühmas 0–4 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 3,17. Perekonnanimi Nugis oli kõige sagedasem Järva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 12,49 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Viljandimaal, Pilistvere kihelkonnas  Arussaare mõisavallas talupojale perenimeks Nugis.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis valiti neljal korral uueks perekonnanimeks Nugis, kui loobuti nimedest Bauert, Holtmeier, Mielback, Teddermann. Samal perioodil ei loobunud nimest Nugis keegi.
Gillespie maakond
Gillespie maakond (Gillespie County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Fredericksburg.
Maakond moodustati 1848. aastal.
Peetrimõisa mõis
Peetrimõisa mõis (saksa keeles Petrimois) oli Sõmerpalu mõisa kõrvalmõis Urvaste kihelkonnas Võrumaal.
Michał Bajer
thumb|right|Michał Bajer Michał Bajer (27. juuli 1884 Varssavi – 21. november 1962) oli Poola sõjaväelane, polkovnik, insener.
1925 anti talle Vabadusristi I liigi 2. järk.
London on langenud
"London on langenud" (originaalpealkirjaga "London Has Fallen") on 2016. aasta märulifilm.
Filmi režissöör on Babak Najafi.
Filmis mängivad Gerard Butler, Aaron Eckhart, Angela Bassett, Morgan Freeman, Radha Mitchell ja Charlotte Riley.
Vikerkaar (tantsurühm)
Vikerkaar on Tartus tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhib Lea Hanni.
Rühm alustas tegevust 1989.
Rühm esines 2000–2005 festivalil Europeade.
Caroline Wozniacki
pisi|Caroline Wozniacki (2011) Caroline Wozniacki (poola keeles Karolina Woźniacka; sündinud 11. juulil 1990 Odenses) on Taani tennisist, rahvuselt poolatar.
Tema isa Piotr oli elukutseline jalgpallur, ema Anna kuulus Poola käsipallinaiskonda. Vanemad asusid Taani elama siis, kui isa sai lepingu Taani klubiga. Carolinel on 4 aastat vanem vend Patrick, kes on samuti jalgpallur.
2008. aasta olümpiamängudel Pekingis oli Wozniacki Taani ainus tennisist. Asetust ta ei saanud. Avaringis alistas ta Tuneesia tennisisti Selima Sfari 6:4, 6:1 ja seejärel 10. asetusega Slovakkia tennisisti Daniela Hantuchová 6:1, 6:3, kuid kaotas kolmandas ringis 5. asetusega Venemaa sportlasele Jelena Dementjevale 6:7 (3:7), 2:6. Dementjeva tuli üksikmängus olümpiavõitjaks.
Suure slämmi turniiridel oli pikka aega tema parim saavutus 2009. aastal USA lahtiste meistrivõistluste finaali jõudmine. Sel turniiril sai ta 9. asetuse. Ta läbis raskusteta kaks esimest ringi märksa nõrgemate vastaste vastu ja alistas kolmandas 24. asetusega Rumeenia sportlase Sorana Cîrstea 6:3, 6:2. Neljandas ringis võitis ta 6. asetusega Svetlana Kuznetsova Venemaalt 2:6, 7:6 (7:5), 7:6 (7:3), veerandfinaalis USA sportlase Melanie Oudini 6:2, 6:2 ja poolfinaalis Yanina Wickmayeri Belgiast 6:3, 6:3. Finaalis kaotas ta teisele belglasele Kim Clijstersile 5:7, 3:6. Clijstersist sai läbi aegade esimene asetamata ja läbi aegade esimene wild cardiga mängima lastud sportlane, kes USA lahtised võitnud.
Kahel järgmisel aastal jõudis Wozniacki USA lahtistel poolfinaali. 2014. aastal jõudis ta USA lahtistel taas finaali, kuid kaotas seal Serena Williamsile tulemusega 3:6, 3:6.
2018. aastal võitis ta Austraalia lahtised meistrivõistlused alistades finaalis Simona Halepi tulemusega 7:6(7:2), 3:6, 6:4.
Wozniacki tõusis maailma esireketiks 11. oktoobril 2010 ja ta oli seda kuni 29. jaanuarini 2012, välja arvatud üks nädal 2011. aasta veebruaris, mil maailma esireketiks oli Clijsters. Uuesti tõusis Wozniacki maailma esireketiks täpselt kuueaastase vaheaja järel 29. jaanuaril 2018 Austraalia lahtiste meistrivõistluste võidu järel.
Glasscocki maakond
Glasscocki maakond (Glasscock County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Signaali spekter
Signaali spekter on sagedusspekter, mille moodustavad eri sagedusega f harmoonilise võnkumise komponendid. Perioodiliste signaalide puhul vastab signaali spekter Fourier' reale ehk tema harmoonikute kogumile: kus ja  on ringsagedus.
Harri Kaasik
Harri Kaasik (6. juuni 1910 Türi kihelkond, Järvamaa – 22. juuni 1994 Stockholm) oli eesti laulja (tenor) ja näitleja.
Glasscocki maakond
Maakond moodustati 1887. aastal.
Harri Kaasik
Aastatel 1935–1937 oli Vanemuise laulja, seejärel oli ta aastatel 1937–1944 Estonia teatri solist.
Signaali spekter
Helisignaali puhul esitatakse spektreid tihti logaritmilises skaalas (teljestikus).
Harri Kaasik
Põgenes 1944. aastal Rootsisse.
Signaali spekter
Signaali spektri all võidakse mõelda ka spektraaltiheduse jaotumust üle sageduse või spektri(te) mähisjoont (näiteks helisignaali korral).
Harri Kaasik
Isiklikku
Tema abikaasa oli näitleja ja lavastaja Agnes Lepp-Kaasik.
Penuja mõis
Penuja mõis (saksa keeles Penneküll) oli rüütlimõis Halliste kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Mulgi valda.
Mõisa omanikud olid Lilienfeldid, Ceumernid. Mõisa ostis 1870. aastal naabervalla Abja mees eestlane Peeter Widriks.
California indiaanimuuseum
pisi| pisi| California indiaanimuuseum (California State Indian Museum) on USA California osariigi muuseum Sacramentos.
Muuseumi geograafilised koordinaadid on. Ta kuulub koos kõrvalasuva Sutter's Fortiga ajaloomälestiste hulka.
Muuseum rajati 1940. aastal. See käsitleb California indiaanlaste ajalugu ja kultuuri. Eksponaatide hulgas on käsitöö- ja tarbeesemeid, fotosid ja dokumente. Seal korraldatakse korvipunumise esitlusi ja muid üritusi.
Taevastiiva tänav
Taevastiiva tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis.
Taevastiiva tänav algab Pärnamäe teelt ja on umbes 140 meetrit pikk umbtänav.
Taevastiiva tänav on saanud nime 26. veebruaril 2014. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Taevastiib on liblikate perekond sinilibliklaste sugukonnast. Taevastiiva tänav on rajatud endise Lepiku küla Kruusiaugu talu maadele.
Kärt Miil
Kärt Miil (kuni 1974 Kärt Kaasikmäe; 14. august 1951 Rakvere – 14. september 2016 Tartu) oli eesti raamatukogutegelane ja õigusinfospetsialist.
Hallgrímuri kirik
pisi|Hallgrímuri kirik Hallgrímuri kirik (islandi keeles Hallgrímskirkja) on Islandi suurim kirik, mis asub pealinnas Reykjavíkis. 74,5 meetri kõrgusena on see samuti saareriigi üks kõrgeimaid ehitisi. Kirik on nimetatud islandi luuletaja ja vaimuliku Hallgrímur Péturssoni (1614–1674) järgi, kes pani kirja Kirgsalmid. Sakraalhoone arhitekt oli Guðjón Samúelsson.
Anna Lammas
Anna Lammas (neiuna Anna Wiegandt; 7. juuli 1867 Vändra – 20. september 1937 Tartu) oli eesti progümnaasiumiõpetaja ja koolijuht.
Kärt Miil
1990. aastatega algas Eesti raamatukogunduses suurte muutuste aeg. Oli igati loogiline, et otsiva vaimu, uutele ideedele avatud ja probleemidele süsteemselt läheneda eelistava inimesena pidas Kärt Miil vajalikuks oma praktilisi oskusi täiendada teoreetiliste teadmistega ning 1993. aastal omandas ta töö ja pere kõrvalt teise kõrghariduse Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaalteaduskonna infoteaduste osakonnas.
António Guterres
António Manuel de Oliveira Guterres (sündinud 30. aprillil 1949 Lissabonis) on Portugali Sotsialistliku Partei poliitik, endine Portugali peaminister (1995–2002) ja alates 2017. aasta jaanuarist praegune ÜRO peasekretär.
Kärt Miil
1996. aastal sai Kärt Miil vastrajatud Eesti Õiguskeskuse raamatukogu juhatajaks. Osalemisega õigusalastel koolitustel ja töötamisega suurte andmebaasidega kujunes temast väga hinnatud õigusinfospetsialist.
António Guterres
Elulugu
Ta sündis aastal 1949 Lissabonis, kus kasvas üles ja lõpetas keskkooli. Seejärel õppis ta Instituto Superior Técnicos (praegu on see Lissaboni Ülikooli osa) füüsikat ja elektriinseneriasjandust, instituudi lõpetas ta aastal 1971. Seejärel alustas ta akadeemilist karjääri abiprofessorina.
Kärt Miil
2000. aastal sai Miil Tartu Ülikooli Raamatukokku teatme- ja erialainfoteeninduse juhiks. Olulisele kohale tema töös tõusis infopädevuse kursuste väljatöötamine ja läbiviimine nii üliõpilastele kui ka õppejõududele.
António Guterres
Poliitiline karjäär
Tema poliitiline karjäär sai alguse aastal 1974, pärast Nelgirevolutsiooni, mil kukutati Marcelo Caetano diktatuur. Ta astus Sotsialistlikku Parteisse ja hakkas elukutseliseks poliitikuks. Ta oli Lissaboni volikogu ja hiljem Castelo Branco vallavolikogu liige. Aastatel 1976–1995 oli ta Portugali parlamendi liige, lisaks kuulus ta aastatel 1981–1983 Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assambleesse. 23. veebruarist 1992 kuni 20. jaanuarini 2002 oli ta Sotsialistliku Partei peasekretär. Pärast 1992. aasta Portugali parlamendivalimisi sai Sotsialistlik Partei võimule ja Guterresist sai 28. oktoobril 1995 Portugali peaminister. Lisaks oli ta aastatel 1999–2005 Sotsialistliku Internatsionaali president. Portugali peaminister oli ta kuni 6. aprillini 2002. 15. juunist 2005 kuni 31. detsembrini 2015 oli ta ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti ülemkomissar.
Anna Lammas
Algõpetuse sai ta kodus. Aastatel 1882–1883 õppis ta Pärnu tütarlastekoolis ja aastatel 1883–1886 Pärnu kõrgemas tütarlastekoolis. Ta lõpetas kooli niinimetatud suure eksamiga ajaloo alal ning sai progümnaasiumi õpetaja ja juhataja kutse.
Hallgrímuri kirik
Ajalugu
Kirikut hakati tarindama pärast Teist maailmasõda ning see valmis üle neljakümne aasta hiljem 1986. aastal.
António Guterres
Poliitiline karjäär
2016. aasta oktoobris teatas ÜRO julgeolekunõukogu, et Guterres on alates 2017. aasta jaanuarist ÜRO peasekretär.
Isiklikku
Tema esimene naine Luísa Amelia Guimarães e Melo (1946–1998) oli lastepsühhiaater, abielust sündis kaks last; aastal 2001 abiellus ta jurist Catarina Marques de Almeida Vaz Pintoga (1960–).
Anna Lammas
Ta töötas aastatel 1887–1892 Pärnus, hiljem Viljandis Lilli Suburgi koolis vanemate klasside õpetajana. Kooli ülemineku tõttu vene õppekeelega 5-klassilisks progümnaasiumiks töötas ta aastatel 1893–1898 selle kooli juhatajana. Aastatel 1899–1906 pidas ta Hummuli vallas Egeri talus 4-õppeaastast erakooli, kus enamiku õppeaineid õpetas ise.
Ta propageeris ajakirjanduses Johann Heinrich Pestalozzi pedagoogilisi ideid. Aastal 1889 avaldas ta ajakirjas Linda pikema artikli Aleksandr Puškini elust ja loomingust. Ta on eestindanud vene kirjandust.
Isiklikku
Tema isa oli klaasivabrikus meister, tema ema suri aastal 1867, tema kasuema oli Lilli Suburg. Tema abikaasa oli talupidaja, metsamees ja ajakirjanik Jaan Lammas, nende tütar oli Eva Ellinor, abielus Eisenschmidt, pärast eestistamist Einasto, väimees Elmar Eisenschmidt-Einasto oli pedagoog ja koolijuht.
Yu Kil-chun
pisi|Yu Kil-chun Yu Kil-chun (Hangul: 유길준; Hanja: 兪吉濬; 24. oktoober 1856 Seoul Lõuna-Korea – 30. september 1914 Seoul Lõuna-Korea) oli Korea poliitik ja iseseisvusliikumise tegelane, rahvuslik filosoof ning haridusliikumise aktivist. Tema kirjanikunimi oli Gudang, Chonmin.
Torma (tantsurühm)
Torma on Jõgeva vallas tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhib Luule Lehemets.
Rühm alustas tegevust umbes 2000.
Rühm esines 2003, 2004, 2005 festivalil Europeade.
Avatud Ülikool
Avatud Ülikool (inglise keeles Open University) on avatud ülikooli tüüpi õppeasutus, kus õpivad peamiselt Suurbritannia üliõpilased; ühtlasi suurim Suurbritannia ülikool. Enamik ülikooli õppetööst ei toimu mitte ülikoolilinnakus, vaid väljaspool seda, eelkõige veebis. Paljusid kursuseid saab läbida ka väljaspool Suurbritanniat.
Ülikool asutati 1969.
Ülikoolis õpib üle 168 000 üliõpilase (umbes 2016).
Tony Tan Keng Yam
pisi|Tony Tan Keng Yam Tony Tan Keng Yam (sündinud 7. veebruaril 1940 Singapuris) on Singapuri matemaatik ja poliitik, kes oli 1. septembrist 2011 kuni 1. septembrini 2017 Singapuri president.
Subutai
Subutai, ka Sübedei (klassikalises mongoolia keeles: Sübügätäi või Sübü'ätäi, uuemas mongoolia keeles: Сүбээдэй, Sübedei 1175–1248) oli mongoli väejuht ja üks peamisi Tšingis-khaani, Ugedei-khaani ja Batu-khaani strateege.
Tony Tan Keng Yam
Tal on magistrikraad Massachusettsi Tehnoloogiainstituudist ja doktorikraad rakendusmatemaatika alal Adelaide'i ülikoolist. Kuni 1969. aastani õpetas ta Singapuri ülikoolis matemaatikat, seejärel tegutses panganduse alal. Aastatel 1980–1981 oli ta Singapuri ülikooli asekantsler.
Subutai
Tema ettevalmistused sõjakäikudeks olid põhjalikud, alustades spioonide saatmisest vaenlase maale kuni soodsa lahingupaiga valikuni vahetult enne kokkupõrget.
Tony Tan Keng Yam
Tony Tan kuulus kuni presidendiks kandideerimiseni Rahvaaktsiooni Parteisse. Aastatel 1979–2006 oli ta parlamendi liige, 1983–1985 rahandusminister, seejärel 1991. aastani haridusminister, 1995–2005 asepeaminister, 1995–2003 ühtlasi kaitseminister ja 2003–2005 julgeolekuminister.
Subutai
Subutai hindas alistatud rahvaste insenere ja nende saavutusi sõjatehnikas. Ta kasutas insenere ja nende loodud vahendeid (piiramismasinad, katapuldid) oma sõjakäikudel. Tänu ülevõetud oskustele ja ratsaväe kiirele manööverdamisvõimele alistasid mongolid Hiinast Euroopasse ulatuva territooriumi. Subutai oli osaline Hiina, Horezmi, polovetside, alaanide, Gruusia ja mitme Vene vürstiriigi alistamisel ning tema juhtimisel võideti Euroopas Poola, Ungari ja Saksa ordu.
Goliadi maakond
Goliadi maakond (Goliad County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Goliad.
Maakond moodustati 1836. aastal.
Faxaflói
pisi|Faxaflói laht Faxaflói on laht, mis asub Islandi edelarannikul Snæfellsnesi ja Reykjanesskagi poolsaarte vahel. Lahe ääres asub riigi pealinn Reykjavík.
Czyżew
Czyżewit on ürikutes esmamainitud 1187. aastal. Linnaõigused sai 1738. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. 1. jaanuaril 2011 sai Czyżew linnaõigused tagasi.
Georg Rudolf Stackelberg
Georg Rudolf (von ) Stackelberg (12. oktoober 1872 Salla vald, Viru kreis - 15. märts 1934 Küti vald, Viru maakond) oli Eesti poliitik, baltisaksa Stackelbergide suguvõsast.
Parun Georg Rudolf von Stackelberg õppis Tallinna toomkoolis, teenis aastatel 1893−1894 Peterburis ihukaardiväe ratsagrenaderide polgus vabatahtlikuna, 1895. aastast lipnik. Lasinurmes maaomanik, aastatel 1900−1903 Lasila mõisa rentnik. Aastatel 1904−1920 Küti mõisa omanik, pärast võõrandamist jäi tema valdusse mõisasüda. Georg Rudolf von Stackelberg oli enne Eesti iseseisvumist, Viru kreisis, Virumaa kreisisaadik 1905−1920, 1911. aastast Eestimaa rüütelkonna liige ja Rahukogu aurahukohtunik.
Parun Georg Rudolf von Stackelberg aktsepteeris Eesti iseseisvuspüüdeid, tegi eestlastega koostööd kohalikes seltsides (oli ta 1911. aastal Viru-Jaagupi Ühispanga üks asutajaid). Vabadussõja ajal oli ta Balti pataljoni loomise algataja ja 1919. aastal astus ka ise vabatahtlikuna Balti pataljoni.
Ta oli Eesti Asutava Kogu liige, Saksa Erakonna Eestimaa nimekirjast, alates 27. jaanuarist 1920, kui ta asendas Johannes Meyerit. ning I Riigikogu saadik, kuni 10.01.1923, mil astus tagasi. Oli kodukorra komisjoni, maaseaduse komisjoni, rahaasjanduse komisjoni, eelarvekomisjoni, väljaspool linnasid ja aleveid asuvate kinnisvarade hindamise seaduseelnõu läbivaatamise erikomisjoni ja riikliku maatagavara tarvitamise seaduse läbivaatamise erikomisjoni liige.
Georg Rudolf Stackelberg oli Toomkooli kuraator ja Piiritusetööstuse Rosen & Co juhatuse liige.
Georg Stackelberg suri 1934. aastal ja ta maeti Viru-Jaagupi kalmistule.
Lemsalu mõis
Lemsalu mõis ehk Limbaži mõis (saksa keeles Schloß Lemsal, läti keeles Limbažu muiža, ka Limbažu pilsmuiža) oli Riia linnamõis Liivimaal Volmari kreisis Lemsalu kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Limbaži piirkonnas Limbažis, peahoone asub aadressil Burtnieku iela 7.
Ajalugu
19. novembril 1621 kinkis Rootsi kuningas Gustav II Adolf Lemsalu piiskopilinnuse koos kõige sinnakuuluvaga Riia linnale. Kingitu hulgas oli ka Lāde mõis, mis oli toona 2 ja 1/2 adramaa suurune, Heinrich Hastferile kuulunud mõis ja Viļķene vakus (Wilcken), millest kujunes hiljem Riia linnale alluv Viļķene mõis. Hiljem omandas Riia linn ümbruskonnas veel teisigi maatükke, mis liideti Lemsalu mõisaga.
Aastal 1621 loovutas Arend Thor Avest linnale Krüdenershofi mõisa. Aastal 1630 omandas linn Caspar Grothausenilt maad, mille Johann Jarensbach aastal 1612 panti pannud oli. Aastal 1638 ostis Riia linn George Koskullilt 165 taalri eest Viffhuseni mõisa. Buddenbrockshofi mõisa ostis linn 600 taalri eest aastal 1640, selle varasem omanik oli George Buddenbrock. Aastal 1647 ostis Riia Gerķise mõisa, mille maad liideti Lemsalu mõisaga aastal 1657. 9. mail 1653 ostis Riia linn Albedyllidelt Rēza mõisa. Aastal 1657 kinnitas Karl X Gustav selle Riia linna omandiks ja allutas Lemsalu mõisale. Aastal 1732 müüs parun Campenhausen, kellele Ķipēni mõis oli panditud, osa maadest Vecķipēni mõisa nime all Lemsalu mõisale.
Aastal 1759 ostis parun Campenhausen Lemsalu mõisalt tüki maad (Ahlenhof), mis liideti Katvari mõisaga.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 23 ja 3/8 adramaad, sellele allus 547 mees- ning 624 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus koos Lāde ja Viļķene mõisaga kuuskümmend viis adramaad. 1688 oli mõisa suurus kakskümmend üheksa adramaad, aastal 1734 oli adramaid 14 ja 3/8, aastal 1757 aga 23 ja 2/3. Aastal 1823 oli mõisa suurus 23 ja 13/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 23 ja 13/20, aastal 1881 aga 12 ja 8/80, lisaks 24 ja 1/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Tšoja rajoon
Tšoja rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Altai Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Tšoja.
Rajoon jaguneb 7 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 21 asulat.
Nikolai Mladenov
pisi| pisi| Nikolai Evtimov Mladenov (bulgaaria keeles Николай Евтимов Младенов; sündinud 5. mail 1972 Sofias) on Bulgaaria poliitik, aastatel 2010–2013 Bulgaaria välisminister.
Ta lõpetas Sofia majandusülikooli rahvusvaheliste suhete alal.
Doris Bures
pisi|right|Doris Bures aastal 2010 Doris Bures (sündinud 3. augustil 1962) on Austria poliitik, alates 2. septembrist 2014 Austria Rahvusnõukogu president (parlamendi spiiker).
Ta oli alates 8. juulist 2016 kuni 26. jaanuarini 2017 koos Karlheinz Kopfi ja Norbert Hoferiga Austria presidendi kohusetäitja. Ta kuulub Austria Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse ja on juhtinud mitut ministeeriumi.
8. juulil 2016 sai eelmise presidendi Heinz Fischeri ametiaeg läbi ning kolm Rahvusnõukogu presidenti võtsid tema kohustused üle. 4. detsembril 2016 valiti uueks presidendiks Alexander Van der Bellen, kes vannutati ametisse 26. jaanuaril 2017.
Saksamaa kantslerite loend ametiaegade pikkuste järjekorras
pisi|[[Otto von Bismarck, siiani pikimalt ametis olnud kantsler.]] Siin on loetletud Saksamaa kantslereid ametiaja pikkuse järgi (1867–), arvesse on loetud Saksamaa liitvabariiki ja selle eelkäijaid. Arvutatud on päevade arv ametisse astumise ja sealt lahkumise vahel, kui lugeda kõiki ametis oldud päevi, oleksid kõik numbrid ühe võrra suuremad. Otto von Bismarcki ametiajad Põhja-Saksa Liidu (1867–1871) ja Saksa keisririigi (1871–1890) juhina on loetud üheks. Wilhelm Marxi ja Hermann Mülleri ametiajad polnud küll järjest, kuid nende pikkused on siin tabelis kokku liidetud.
''Ametis oleva kantsleri ametiaja pikkus uuendatud 22. septembril 2020.''
Chișinău rahvusvaheline lennujaam
Chișinău rahvusvaheline lennujaam on Airports Council International liige.
Ajalugu
Esimene regulaarlend Chișinăust toimus 24. juunil 1926 liinil Bukarest–Galați–Chișinău ja Iași. Terminal ehitati 1970. aastal, mille võimsus oli 1 200 000 reisijat aastas. 31. mail 1995 sai Chișinău lennujaam rahvusvahelise lennujaama staatuse.
Eugen Haamer
Eugen Haamer (10. aprill 1903 Kuressaare – 15. jaanuar 1968 Tartu) oli eesti arhitekt ja ehitusinsener.
Ta lõpetas 1921. aastal Saaremaa Eesti Segagümnaasiumi ja 1933. aastal Tallinna Tehnikumi ehitustehnika haru ning täiendas end Saksamaal. Koolipoisina võttis osa 1919. aastal toimunud Saaremaa mässu mahasurumisest ning osales Vabadussõjas.
Oli Kuressaare linnainsener ja -arhitekt. Tema projekti järgi valmis 1939. aastal Kuressaare algkoolihoone aadressil Garnisoni tänav 16. (aastatel 1944–1961 tegutses selles hoones Kuressaare Keskkool, seejärel 4-klassiline Kingissepa Linna Algkool ja Kingissepa Töölisnoorte Keskkool; aastatel 1978–2011 tegutses selles hoones Kuressaare Põhikool; alates 2011. aastast on hoone Kuressaare Kunstikooli ja Kuressaare Täiskasvanute Gümnaasiumi kasutuses ). Ehitusinsener oli Armin Talk. Avamise puhul kinkis Eugen Haameri vend maalikunstnik Eerik Haamer koolile oma teose "Saaremaa", mis asub tänapäeval Saaremaa Muuseumis.
Teine tema projekteeritud tuntud hoone oli 1936. aastal valminud rannahoone nn Weise heinamaal (sõjajärgsetel aastatel lammutasid selle kütteks naabruses elavad Nõukogude sõjaväelased).
Töötas Tallinnas teede- ja sillaehituse spetsialistina. 1944. aasta märtsipommitamises kaotas perekond kodu ning 1946 asuti elama Valka, kus Eugen Haamer sai tööd teedevalitsuse peainsenerina. 1952. aastal määrati Valga Teedevalitsuse juhataja Tartusse ning koos temaga asus seal peainsenerina tööle ka Eugen Haamer. Tema vastutusalas olid mitme suure silla ja ka näiteks Tallinna–Tartu maantee Põltsamaa–Tartu lõigu ehitus.
Pseudotomodon
Pseudotomodon on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Pseudotomodon klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Need maod elavad Argentinas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Pseudotomodon trigonatus seisuga 03.06.2014.
Harry Keltjärv
Harry Keltjärv (22. veebruar (vkj)/ 6. märts 1891 Tallinn – 24. veebruar 1959 Lääne-Saksamaa) oli eesti pianist.
Ta osales Esimeses maailmasõjas.
Ta õppis Tallinna Konservatooriumi klaveriklassis. Oli ringhäälingu Corso-trio juht ja Eesti Kutsemuusikute Ühingu esimees.
Teise maailmasõja lõpul sai ta Berliinis raskelt haavata ja kaotas parema silma. Ta oli Saksamaa Eesti Võitlejate Ühingu Vanematekogu liige.
Daizen Maeda
Daizen Maeda (jaapani keeles 前田 大然 Maeda Daizen; sündinud 20. oktoobril 1997 Taishis) on Jaapani jalgpallur, kes mängib äärepooliki või ründajana Šotimaa kõrgliigaklubis Celtic ja Jaapani jalgpallikoondises.
Klubikarjäär
Ta alustas klubikarjääri Matsumoto Yamagas, mille meeskonnas debüteeris ta Jaapani esiliigas 2016. aastal. 2017. aastal oli ta laenul teises esiliigaklubis, Mito HollyHock, ning lõi seal 13 väravat. Hooajal 2019/20 oli ta laenul Portugali kõrgliigaklubis Marítimo ning lõi seal 23 mänguga kolm väravat.
2020. aasta augustis läks Maeda Matsumoto Yamagast laenule Jaapani kõrgliigaklubisse Yokohama F. Marinos. Hooaja lõpus sõlmis ta Marinosiga püsiva lepingu. 2021. aastal lõi Maeda Jaapani kõrgliigas 23 väravat, millega oli Kawasaki Frontale'i mängija Leandro Damião kõrval liiga suurim väravakütt. Lisaks valiti Maeda selle hooaja liiga sümboolsesse koosseisu.
2021. aasta detsembris läks Maeda Marinosist laenule Celticusse ning Celticul oli kohustus temaga hooaja lõpus sõlmida püsiv leping.. Celticu meeskonnas debüteeris Maeda esimeses mängus pärast talvise pausi lõppu 17. jaanuaril 2022 Hiberniani vastu ning lõi kohe neljandal minutil selles mängus värava. Sel hooajal lõi ta liigas veel viis väravat ning tuli klubiga Šotimaa meistriks. Hooaja lõpus sõlmis ta Celticuga püsiva nelja-aastase lepingu. Hooajal 2022/23 lõi Maeda Šotimaa meistriks kaheksa väravat ning tuli taas klubiga Šotimaa meistriks. 2023. aasta juulis sõlmis ta klubiga uue nelja-aastase lepingu.
Koondisekarjäär
2018. aasta Aasia mängude jalgpalliturniiril võitis Maeda Jaapani võistkonnaga hõbemedali. Jaapani jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2019. aasta Copa América esimeses alagrupimängus Tšiili vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. juunil 2022 mängus Ghana vastu. 2022. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta värava Horvaatia vastu.
2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Jaapani olümpiameeskonda. Viimases alagrupimängus lõi ta värava Prantsusmaa vastu.
Bitüünia ja Pontus (Rooma provints)
thumb|Bitüünia ja Pontuse provints Rooma keisririigis, u aastal 125 pKr
Bitüünia ja Pontus (ladina: Provincia Bithynia et Pontus) oli Rooma keisririigi provints Musta mere Anatoolia (Türgi) rannikul. See moodustati hilise Rooma vabariigi ajal endiste kuningriikide Bitüünia (tehti Rooma provintsiks aastal 74 eKr) ja Pontuse (annekteeriti Bitüüniasse aastal 63 eKr) ühinemise teel. Ühinemine oli osa laiemast Anatoolia vallutusest ja selle alandamisest Rooma provintsideks.
Aastal 74 eKr pärandas Nikomedes IV Bitüünia Roomale lootuses, et Rooma kaitseb seda vana vaenlase Pontuse vastu. Tänu Nikomedese külalissõbra, toona noore mehe Julius Caesari mõjule ja kadunud kuninga õe Nysa üllatuskõnele senati ees võeti kingitus vastu. Rooma oli jagunenud kaheks parteiks, populaarid (rahvapartei) ja optimaadid (parimate partei). külalissõprust pakuti populaar Caesarile tema elu päästmiseks Roomast eemal hoidmisega võimuloleva optimaadi Sulla proskriptsiooni ajal (teatud nõiajaht). Alles pärast seda, kui Caesar pidi taluma solvavat optimaatide laimu tema suhte tõttu Nikomedesega, sai Bitüüniast populaaride soodusprojekt.
Populaarid pidasid Rooma mõlemat konsuliametit. Marcus Aurelius Cotta saadeti kubernerina provintsi kaitsma. Ta oli Julius Caesari emapoolne onu. Kogenud sõdalane Pontuse Mithridates VI, nähes pagemisest eeldatavat lisandust oma kuningriigile, ründas Bitüüniat isegi enne konsuli saabumist. Cotta saatis oma kaaskonsuli Lucius Licinius Luculluse. Kolmas Mithridatese sõda algas ja venis. Nende konsuliaja lõppedes jäid kaks väejuhti prokonsulitena paigale. Mithridates oli võimeline mobiliseerima peaaegu kogu ülejäänud Anatoolia nende vastu. Kaks populaari ei olnud piisavalt kogenud, et Mithridates ette võtta. Senat eemaldas viimaks Cotta korruptsioonisüüdistusega. Luculluse mehed mässasid. Peataolekus kaotas ta peaaegu kogu Anatoolia ja oli sellest väljas. Kannatust kaotades valis senat parima väejuhi, kes neil oli. Aastal 66 eKr kuulutas Rooma välja Lex Manilia, nimetades populaar Pompeiuse Summus imperaatoriks, see mõiste leidis rohkem kasutust pärast kodusõda. Tal oli Caesari täielik toetus, siis tuli tema enda juurde. Ta pidi saama Aasias täiesti vabad käed. Aastaks 64 eKr olid kõik Mithridatese liitlased kas võidetud või sunnitud poolt vahetama. Pontusest väljaa aetud, kogu Anatoolias jahitud, mõrvati ta viimaks endiste sõprade poolt lootuses võita Rooma poolehoidu.
Anatoolia rikkus oli nüüd Rooma käsutuses. Pompeiuse ülesanne oli see provintsideks jaotada. Ta hoidis suuremaid piirkondi ja ühendas väiksemad linnariigid. Pontusest ei saanud kunagi omaette provintsi. See liideti lihtsalt oma endise konkurendi Bitüüniaga, kuid selle nimi lisati Bitüünia järele. See ei olnud erinevate kultuuride abielu. Musta mere rannik oli juba ammu helleniseeritud, vaatamata iidsete elanike erinevustele. Uus provints alustas aastal 63 eKr. See oli vabariigi jaoks korruseline rikkus ja tähtsus. Pompeius läks oma kaaslaste populaaridega Esimesse triumviraati. See oli tema karjääri tipp. Nad olid välja kukkumas ja võitlesid Rooma kodusõjas. Viimane allesjäänud populaar Octavianus Caesar võttis imperaatori tiitli püsivalt ja senat andis talle teise, Augustus. Bitüüniast ja Pontusest sai aastast 27 eKr keiserlik provints, nimi säilis.
Geograafia
Rooma provints Bithynia et Pontus (et tähendab ladina keeles "ja") koosnes mägise maastikuga rannikuribast, mis sisaldas väga viljakat haritavat maad pehmes ja niiskes kliimas Musta mere lõunarannikul Bosporusest ligikaudu Trapezuse linnani. Rannaribast vahetult lõunas oli ida-läänesuunaline Pontose mäestik, mis eraldas ranniku Kesk-Anatooliast, rohumaade ja madalate metsade mõõdukas platoo. Provints ulatus mäestiku nõlvadeni. Selle tagaküljel olid orud ja platood, millel asusid linnad, mis olid rannikuprovintsi serval, kuid ei olnud selle osad.
Rooma liitlane
Kuningas Prusias I ajal puutus Bitüünia esimest korda kokku Rooma vabariigiga. Bitüünia jäi erapooletuks Rooma sõjas Seleukiidide riigi ja selle kuninga Antiochos III vastu aastatel 192–188 eKr, vaatamata sellele, et Seleukiidide riik oli kuningriigi kauaaegne vaenlane.
Prusias I poeg ja järglane Prusias II avas esimesena suhted Roomaga. Pärast Prusias II ebaõnnestunud sissetungi aastal 154 eKr Pergamoni, kes oli Rooma liitlane, pidi Bitüünia maksma ränka reparatsiooni. Prusias II saatis oma poja Nikomedes II Rooma, et pidada läbirääkimisi iga-aastaste maksete vähendamise üle. Roomas olles sai Nikomedes II senati poolehoiu ja pärast Nikomedes II nurjunud mõrvakatset tema isa Prusias II poolt toetas senat Nikomedes II selle mässus oma isa vastu. Rooma ja Pergamoni kuninga Attalos II Philadelphose toel tõukas Nikomedes II oma isa troonilt ja sai aastal 149 eKr kuningaks ning asus liitu Roomaga.
Esimene Mithridatese sõda (89–85 eKr)
450px|thumb|[[Väike-Aasia kaart aastal 89 eKr, kui algas Esimene Mithridatese sõda. Bitüünia (helepunane) on Rooma (tumepunane) klientkuningriik. Pontus on tumeroheline]]
Nikomedes III püüdis ära kasutada poliitilist võimuvaakumit Kapadookias, tungis kuningriiki ja keeldus tunnistamast alaealist Ariarathes VII Kapadookia seadusliku valitsejana. Laodike, Nikomedes III surnud naise Nysa ema, abiellus Nikomedes III-ga kindlustamaks oma valdust kuningriigi üle. Mithridates VI tungis kiiresti Kapadookiasse, et vältida Nikomedes III trooninõudlust, ajas Nikomedes III minema, taastas Ariarathes VII Kapadookia troonile ja tõi Kapadookia tagasi Pontuse mõjusfääri.
Pärast Kapadookia aadli mässu aastal 97 eKr Pontuse kontrolli vastu saatsid nii Nikomedes III kui ka Mithridates VI aastal 95 eKr saadikud Rooma, paludes vabariigil sekkuda nende võimuvõitluses kuningriigi üle. Kuid Rooma senat ei asunud kummagi poolele ning nõudis mõlema taandumist Kapadookiast ja selle sõltumatuse kindlustamist.
Aastal 94 eKr Nikomedes III suri ja talle järgnes kuningana tema poeg, Rooma-meelne Nikomedes IV. Aastal 93 eKr, eirates Rooma käsku mitte sekkuda Kapadookia iseseisvusse, tungisid Armeenia kuningriigi sõdurid Mithridates VI väimehe Tigran Suure juhtimisel sisse ja vallutasid Pontuse kuninga käsul Kapadookia. Kui Kapadookia oli kindlustatud, tungis Mithridates VI Bitüüniasse, võites aastal 90 eKr Nikomedes IV-t, annekteerides tema kuningriigi.
Nikomedes IV otsis Rooma kaitset. Pärast tema Itaaliasse saabumist saatis senat delegatsiooni Pontusesse, nõudes Mithridateselt Nikomedes IV troonile taastamist. Kuigi Liitlassõda ikka veel Itaalias kestis, suutis Rooma mõlemad kuningad edukalt taastada tänu vabariigi kasvavale mõjule piirkonnas.
Pärast troonile taastamist julgustas senat Nikomedes IV-t ründama Mithridates VI territooriume. Mithridates VI tungis aastal 88 eKr Bitüüniasse, sundides Nikomedes IV taas Rooma põgenema. Vastuseks Nikomedes IV väljatõrjumisele ja Mithridates VI kasvavale võimule kuulutas senat Pontusele sõja ja saatis konsul Lucius Cornelius Sulla itta Mithridates VI-t alistama. Rooma võit Mithridates VI üle aastal 85 eKr ja järgnenud Dardanose rahu kindlustas Rooma suurvõimuna Anatoolias, taastas Nikomedes IV troonile ja tihendas veelgi Bitüünia ja vabariigi sidemeid.
Aastatel 80 eKr kuni 78 eKr, Sulla diktatuuri ajal, põgenes Julius Caesar Bitüüniasse, et vältida tapmist Sulla proskriptsioonis.
Kolmas Mithridatese sõda (73–63 eKr)
thumb|450px|Ida-Anatoolia ja Kaukasuse piirkond 50. aasta paiku pKr. Näidatud piirid vastavad umbes aastale 64 eKr pärast [[Kolmas Mithridatese sõda|Kolmandat Mithridatese sõda]]
Poliitilise sisevõitluse tõttu Lucius Cornelius Sulla, Gaius Mariuse ja Lucius Cornelius Cinna vahel ei suutnud Rooma otsustavalt Pontuse kuningat Mithridates VI võita. Aastal 74 eKr suri Bitüünia kuningas Nikomedes IV ja lootuses kaitsta oma kuningriiki edasise Pontuse agressiooni eest pärandas selle Roomale. Senat hääletas kohe kuningriigi annekteerimise poolt vabariigi poolt otse valitsetavaks provintsiks.