cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harry Potter
Välimus
Läbi seeriate kirjeldatakse Harryl olevat ta isa sassis mustad juuksed, ta ema smaragdrohelised silmad ja välgunoolekujuline arm otsaesisel. Täpsemalt kirjeldatakse teda kui "väike ja kõhn oma ea kohta", "kõhna näoga", "mügarlike põlvedega" ja ta kannab ümmargusi prille. Esimeses raamatus on öeldud, et see välgunoolekujuline arm on ainus asi, mis Harryle ta enda välimuses meeldis. Kui küsiti, mis on tähendus Harry armi taga, ütles Rowling: "Ma tahtsin, et ta oleks füüsiliselt märgistatud selle poolt, mis ta läbi elanud oli. See oli väline väljendus selle kohta, mis ta sees läbi elanud oli. See on peaaegu nagu ta oleks mingis mõttes äravalitu või neetud." Hiljem kasvab Harry pikemaks, olles peaaegu oma isa pikkune ja teistest klassikaaslastest pikem.
Oskused ja huvid
Läbi seeriate kirjutas Rowling Harryst kui andekast võlurist õpipoisist. Ta ütles 2000. aasta intervjuus South West News Service'ile, et Harry on eriti andekas Mustade Jõudude Vastases Kaitses, samuti ka lendluudpallis. Samas intervjuus ütles ta, et umbes kuni poole kolmanda raamatuni, oleks Hermione Granger – nende klassi kõige targem õpilane – Harryt maagilises duellis võitnud. Alates neljandast raamatust sai Harry Rowlingu sõnul Mustade Jõudude Vastases Kaitses üsna osavaks ja oleks duellil Hermionet alistanud.
Tema võimed on ilmselged juba raamatusarja algusest. Harry näitab kohest mõjuvõimu luua üle, suudab tekitada Patronuse varajases eas ja pääseb eluga mitmest vastasseisust Voldemortiga. Harry on võimeline rääkima ja aru saama ussisõnadest, keelest, mida seostatakse musta maagiaga ja mis on Rowlingu sõnul nii sellepärast, et temas on tükike Voldemorti hingest. Pärast seda, kui Voldemort hävitab selle hingekillu Harrys, kaotab ta oskuse ussisõnu rääkida. Harry on selle oskuse kaotamise üle väga õnnelik. Lisaks on Harry ainus õpilane nende klassis, kes suudab Imperiuse needusele vastu panna.
Omandus
Harry vanemad jätsid Harryle mõnevõrra suure rahahunniku võlurite kulda Gringottsi panga varakambrisse. Pärast Siriuse surma jäi kõik tema vara ka Harryle, kaasaarvatud maja number kaksteist Grimmauld Place'il. Rowling ütleb, et "Harry raha pole kunagi olnud raamatutes väga oluline, ta saab lihtsalt osta oma koolirüüsid ja muud." Raha on kasutatud kontrastiks Harry ja Roni ning tema perekonna vahel, kes peavad käituma oma limiteeritud kullaga ettevaatlikult.
Harryl on ka koduloom, öökull Hedwig, keda kasutatakse kirjade ja pakkide saatmiseks ja kohetoomiseks. Hedwig tapetakse seitsmendas raamatus, mille kohta Rowling ütleb: "Hedwigi kaotus sümboliseerib süütuse ja kindlustunde kaotamist. Ta on olnud Harryle mõnel hetkel peaaegu nagu kaisuloom. Ma tean, et see surm vapustas paljusid inimesi!" Lendluudpalli mängijana on Harry omanud kaht tippklassi luuda. Esimese, Nimbus Kahe Tuhande andis talle professor McGonagall, kui Harry lisati lendluudpalli meeskonda hoolimata sellest, et ta oli esimese klassi õpilane. Selle luua hävitas Peksja Paju ühe kolmanda raamatu võistluse ajal. See asendati Piksenoolega, veel kiirema (ja kallima) luuaga, mille ostis Harryle Sirius. Harry kasutas seda läbi kooliaastate kuni see hävis koos Hedwigiga Privet Drive'ilt põgenemisel juulis 1997.
Fakte hilisemast elust
Filmides kehastas Harry Potterit näitleja Daniel Radcliffe.
Välislingid
Figuren der Harry-Potter-Romane
Piipsemäe
pisi|Piipsemäe talu lambad [[Haanja looduspark|Haanja looduspargis]] Piipsemäe on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Kapetingid
Kapetingid valitsesid Prantsusmaad 987–1328. Dünastiale pani aluse Pariisi krahv Hugues Capet. Pärast meessoost pärijata Charles IV surma sai võimule Kapetingide kõrvalharu Valois'd.
Sündinud 31. oktoobril
''Siin artiklis loetletakse 31. oktoobril sündinud tuntud inimesi.
Kristina Šmigun-Vähi
Kristina Šmigun-Vähi [krist'iina šmig'unn] (kuni 2007 Kristina Šmigun; sündinud 23. veebruaril 1977 Tartus) on Eesti poliitik ja endine suusataja, kes kuulus naiste murdmaasuusatamises maailma tippu. Ta on kahekordne juunioride ja ühekordne täiskasvanute maailmameister ning kahekordne olümpiavõitja. Tema esimene treener oli Herbert Abel ja järgmine Anatoli Šmigun. Ta oli XIV Riigikogu ja on XV Riigikogu liige.
Kristina Šmigun lõpetas 1996. aastal Tartu Kommertsgümnaasiumi.
Esimest korda osales ta olümpiamängudel 1994. aastal Lillehammeris, kus saavutas 10 km vabastiilisõidus 27. koha.
2002. aasta taliolümpial Salt Lake Citys jäi Šmiguni parimaks saavutuseks 30 km klassikastiilisõidu seitsmes koht. "Kõigil mu olümpiatel on midagi valesti olnud," rääkis ta Soldier Hollow' suusastaadionil. Lõputseremoonial kandis Šmigun Eesti lippu. Nädal pärast olümpiamänge võitis ta maailmakarikavõistluste Lahti etapi 10 km vabastiilis, alistades olümpiavõitja Stefania Belmondo 0,6 sekundiga.
2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos võitis Kristina Šmigun kuldmedali nii 10 km klassikasõidus kui ka 15 km suusavahetusega sõidus. Samal aastal andis Rahvusvaheline Olümpiakomitee Šmigunile Sportstari aunimetuse. Autasu üleandmise gala toimus Rahvusvaheline Olümpiakomitee peakorteris Lausanne'is ning seda kandis üle telekanal Eurosport.
Pärast hooaja vahelejätmist tütre sünni tõttu teatas Kristina Šmigun-Vähi 21. septembril 2009, et kavatseb tippspordis jätkata. 2010. aasta taliolümpiamängudel võitis ta hõbemedali, kuid 2. juulil 2010 teatas, et loobub tippspordist.
Aastal 2010 valiti Šmigun-Vähi Eesti aasta naissportlaseks ja 2012. aastal Eesti Olümpiakomitee asepresidendiks.
27px Olümpiamängudel
pisi|Kristina Šmigun ja [[Kateřina Neumannová Torino OM-il 2006. aastal]]
Maailmameistrivõistlustel
pisi|Kristina Šmigun MK-etapil Otepääl 2007. aastal
Maailma karikasarja etappide võidud
Kristina Šmigun-Vähi osales karjääri jooksul maailma karikasarja etappidel 164 korda. Poodiumile jõudis ta neist 50 korral, millest 16 korral kõige kõrgemale astmele.
Terviseprobleemid
1997. aasta lõpus, enne Nagano olümpiamänge, sai Šmigun Lõuna-Eestis mootorsaaniga sõites rangluumurru. Tartu Ülikooli Kliinikumis tehtud operatsiooni järel paranes ta kodus, kuni oli valmis Vuokattis suusasammu proovima. Esialgu sai Šmigun liigutada vaid vasakut kätt, paremat takistas tugiplaat.
2. veebruaril eemaldas spordiarst Toomas Tein Tartus osa fiksaatorist. Olenemata sellest, et olümpiale sõidu mõttekuses leidus kahtlejaid, asus Kristina koos isaga 5. veebruaril teele.
Üle kuu aja intervjuude andmisest hoidunud Šmigun tunnistas Tallinna lennujaamas: "Piiriks on valu. Võistlen vaid juhul, kui ihuliikmed vastu ei karju." Ta osales ainult 30 km vabastiilisõidus ja sai 63 osavõtja seas 46. koha.
2001. aasta Lahti maailmameistrivõistlused olid Kristinale suur pettumus. Haigestumine jaanuaris viis parima vormi ega võimaldanud MM-iks soovitud moel valmistuda. Lahtis jäi ta parimaks 9. koht 10 km klassikastiilis. Enda arvates tegi Šmigun vea, kui tahtis täielikult tervenemata kiiresti vormi jõuda: "Uskusin tõesti, et suudan pärast haigust võistelda samamoodi kui enne, kuid eksisin," kinnitas Šmigun.
2002
23. jaanuaril 2002 saabus Eesti Suusaliitu Rahvusvaheliselt Suusaliidult järgmine sõnum: Kristina Šmiguni dopinguproov on osutunud positiivseks. Tema 12. detsembril 2001 maailmakarikavõistluste etapil Brussonis antud proovist oli leitud keelatud ainete nimekirjas olevat anaboolse toimega hormooni 19-norandrosterooni.
"Ma pole kasutanud seda ainet, mis seisab kirjas Rahvusvahelisest Suusaliidust tulnud faksil," kinnitas Šmigun, "seepärast soovin kiiresti B-proovi uurimist. Võitlen oma puhtuse ja õigluse eest. Ma ei karda midagi. Võin, käsi piiblil, vanduda, et minu südametunnistus on puhas."
Eesti Antidopingu Keskuse juhataja Mihkel Mardna ütles Postimehele, et Šmiguni proov ületab lubatud füsioloogilise piiri väikese koguse võrra. Ta oli kahtlev, kas tegu on üldse dopingujuhtumiga. Kahtlusi dopinguproovi ehtsuse kohta süvendas ka FIS-ist saabunud teade, mille järgi osutus Šmiguni 15. detsembril 2001. aastal Davosis antud proov negatiivseks. Ka Eesti Suusaliidu president Toomas Savi lootis, et tegu on arusaamatusega. Tema eestvõttel alustasid Šmiguni kaitseks tööd Eesti parimad erialaasjatundjad. Viimaste käsitlust suusataja organismi eripära kohta polnud aga vaja käiku anda, sest enne tuli uus sõnum.
30. jaanuaril 2002 saabusid Tartu Ülikooli spordibioloogiainstituudi vanemteadur Mehis Viru ja Šmigunide tiimi mänedžer Kristjan-Thor Vähi Saksamaalt Kreischa laborist hea sõnumiga: testimisel võetud B-proovi 21-kordne analüüsimine andis tulemuse 4,2 ng/ml, mis on negatiivne. Esmane dopinguteade lükati ümber ja Šmigun võis sõita olümpiale.
2014
2014. aasta veebruaris teatas Vene spordiportaal "Весь Спорт", et Torino olümpiamängude ajal ühelt Eesti sportlaselt võetud A-proov osutus positiivseks. Kuna ROK oli juba detsembris teavitanud tulemustest EOK-d ja see omakorda Šmiguni, otsustas Šmigun uudist isiklikult kinnitada. Ta valis teadlikult teistsuguse lähenemise meediale kui seda tehti Andrus Veerpalu juhtumi korral. Šmiguni teatel on ta andnud vabatahtlikult valedetektori all tunnistuse, et pole elus kordagi teadlikult dopingut tarvitanud. Valedetektori test pole küll juriidiliselt otsustav, kuid oluline on vabatahtlik tunnistus. Veebruari keskpaigaks ei olnud B-proovi avalikustamise aeg veel teada.
13. detsembril 2017 teatas ROK, et kõik Torino olümpiamängude järelproovid on puhtad.
Tegevus poliitikuna
Šmigun-Vähi kuulub Reformierakonda.
2019. aasta Riigikogu valimistel sai ta 2002 häält ning osutus ringkonnamandaadiga valituks Riigikogu XIV koosseisu liikmeks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 1005 häält ning osutus valituks.
Isiklikku
pisi|Kristjan-Thor Vähi 2022. aasta Arvamusfestivalil Kristina Šmigun-Vähi on 168 cm pikk ja kaalub 59 kilogrammi.
1993. aastal tutvus ta Kristjan-Thor Vähiga, kes töötas seejärel aastaid Kristina Šmiguni tiimi mänedžerina. 7. juulil 2007 laulatas nad Tartu Pauluse koguduse kirikuõpetaja Joel Luhamets. Kristjani vanaema ootamatu haigestumise tõttu jäeti pulmapidu ära. Abieluettepaneku tegi Kristjan Kristinale 2 aastat enne pulmi Egiptuses Punase mere ääres. Pärast abiellumist hakkas Kristina kandma liitperekonnanime.
Juba enne pulmi teatas Kristina, et jätab järgmise hooaja vahele. 17. juunil 2008 sündis tütar Victoria Kris ja 3. märtsil 2011 poeg Kristhor Tomi.
Kristina ema on endine suusataja Rutt Rehemaa-Šmigun ning isa suusatreener ja endine suustaja Anatoli Šmigun. Ka õde Katrin Šmigun on endine tippsuusataja. Samuti on suusatajad onupoeg Aivar Rehemaa ja onutütar Jana Rehemaa-Weinberger.
Mälestuse jäädvustamine
12. septembril 2006 avati Tartu kommertsgümnaasiumi hoone seinal bareljeef kooli vilistlasele Kristina Šmigunile (skulptor Endel Taniloo).
Esimese astme kõrgharidus
Esimese astme kõrgharidus (inglise keeles undergraduate education) on kõrgharidusaste, mida eri riikides tõlgendatakse erinevalt.
Üldjuhul mõistetakse selle all bakalaureuseõpet, kuid riigiti võib mõiste tähendusväli erineda.
Palujüri
Palujüri on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Küla keskosas asub Palujüri järv, mis on oja kaudu ühenduses naaberküla piiresse jääva Hanija järvega.
Küla lõunaosa läbib Palli–Ruusmäe tee. Palujüri lõunaossa jääb ka asundus, põhjaosa on metsa all.
pisi|270px| Supluskohaga Palujüri järv
Avidius Cassius
Avidius Cassius (Imperator Caesar Caius Avidius Cassius Augustus; sünninimi Caius Avidius Heliodorus; u 130 – 175) oli Vana-Rooma kaaskeiser 175. aasta aprillist juulini.
Iława
Iława (saksa Deutsch Eylau) on linn Poola kirdeosas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Iława maakonna halduskeskus.
Alates 1994. aastast toimub Iławas iga-aastane džässfestival Old Jazz Meeting Złota Tarka. Teiste suuremate ürituste seas on Iławska Fama rokifestival, noortekultuurifestival, Broken Ball korvpalliturniir, Jeziorak Cup peotantsuvõistlused ja purjetamisvõistlused. Samuti on linnas paavsti ristitee - Kristuse kannatusteed sümboliseeriv rada, mille paadikujulised peatuskohad meenutavad tulevase paavsti Karol Wojtyła siinseid külastusi ja paadimatku. Iława asub Camino Polaco palverännuteel, mis on üks Jaakobitee harudest. Jaakobitee on üks Euroopa olulisimatest palverännuteedest, mis viib Santiago de Compostela kirikusse Hispaanias.
Vanim säilinud hoone on Issanda muutmise kirik (1317-25), mis oli ühendatud linnamüüriga, mille osad on samuti tänaseni vaadeldavad. Linnas on ka teisi ajaloolisi hooneid, põhiliselt 19. sajandi lõpust ja 20. sajandi algusest.
Geograafia
Iława asub Iława järvestikus Poola pikima järve Jeziorak'i ääres. Linna läbib Iławka jõgi, samuti on ümbruskonnas mitu väiksemat järve. Lisaks jääb linna territooriumile Euroopa suurim järvesaar Wielka Żuława. Piirkonda, kus Iława asub, nimetatakse ka Poola rohelisteks kopsudeks.
Posti
Posti on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Iława
Ajalugu
Linna on kirjeldatud Luther von Braunschweigi manuskriptis 1317. aastal ja selle esimesed teadaolevad nimed olid Ylavia, Ylaw ja Ilow. See asus Eylenz'i (Iławka) jõel, Geserich'i (Jeziorak) ja Eylenz'i (Iławskie) järvede vahel. Linna valitses Christburg'i (Dzierzgoń) ja alates 1340. aastast Osterode (Ostróda) komtuur.
Posti
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Iława
Ajalugu
Kolmeteistaastase sõja (1454–1466) alguses, veebruaris 1454, oli Iława Preisi Konföderatsiooni poolel ning nende korraldusel inkorporeeris Poola kuningas Kazimierz IV piirkonna Poolasse. Linn vandus Poola kuningale truudust aprillis 1454. Kui Poola kaotas Chojnice lahingu, võttis Saksa ordu linna novembris 1454 üle ja usaldas selle kaitsmise Tšehhi palgasõduritele. 1457. aastal müüsid palgasõdurid, kes polnud palka saanud, linna Poolale. Kui Toruńis sõlmiti 1466. aastal rahuleping, läks linn läänina Poola valitsuse alla. 1520. aastal andis Poola kuningas Zygmunt I Vana linnale õiguse koguda maksu Jezioraki järve ületaval sillal.
Libesti
Libesti on vedel aine, mida kasutatakse seksuaalvahekorra ajal. Seda määritakse genitaalidele, et vähendada suguelundite hõõrdumist omavahel.
Iława
Ajalugu
1525. aastal sai linn Poola krooni vasallriigi Preisimaa hertsogiriigi osaks ja 1701. aastal Preisimaa kuningriigi osaks. Seitsmeaastase sõja ajal aastatel 1758 - 1762 okupeeris linna Venemaa. 1773. aastast oli linn Preisimaa kuningriigi Lääne-Preisi provintsi koosseisus ja alates 1871. aastast Saksa keisririigi osa.
Libesti
Tavaliselt eritub sugulise erutuse ajal suguelunditest loomulikku libestit. Osadel inimestel ei eritu seda piisavalt või puudub libesti eritumine täiesti.
Iława
Ajalugu
1862. aastal ehitati insener Georg Steenke juhtimisel Elbing'i (Elbląg) ja Eylauthe vahele Elblągi kanal, mis võimaldas sisemaal asetseval Iławal vedada suurtes kogustes puitu, põllumajandussaadusi ja muud kaupa põhja poole Elbingisse ja Läänemerele. Kümme aastat hiljem ehitati läbi Iława raudteeliin Thorn (Toruń) - Insterburg (Tšernjahhovsk).
20. sajand
Peale seda, kui Poola sai 1918. aastal iseseisvaks, lasi Ida-Preisi plebistsiit 1920. aastal oma elanikel hääletada, kas jääda Saksamaa osaks või ühineda Poolaga. Saksa pool kiusas hääletuse ajal Poola-meelseid aktiviste taga. Lõpuks jäi linn Saksamaale 4746 häälega 235 vastu. Sellest sai osa Lääne-Preisi valitsuspiirkonnast (Regierungsbezirk) Ida-Preisi provintsis.
Libesti
Veepõhised
Sisaldab enamjaolt vett ja glütseriini. Libiseb hästi ja ei kahjusta kondoome ja mänguasju.
Kuivab ja imendub.
Õlipõhised
Väga palju ei kasutata, sest need võivad põhjustada ärritust suguelunditel ja tekitada plekke.
Kasutatakse enamjaolt massaažiks.
Silikoonipõhised
Kallimad, libisevad hästi ja ei lahustu vees.
Orgaanilised
Neid on mitmesuguseid.
Iława
20. sajand
2. maailmasõja ajal lahkus suurem osa linna elanikest ja 1945. aastal hävitas Punaarmee umbes 85% linnast. Sõja järel viis Nõukogude Liidu surve Potsdami konverentsil Iława liitmiseni Poolaga. Ajalooline poolakeelne nimi Iława võeti kasutusele saksakeelse asemel.
Nimed
Linna nimi tuleb arvatavasti muinaspreisi sõnast ilis, mis tähendab musta. Selle aluseks olev balti-slaavi tüvi ilo/ ilu tähendab musta värvi või muda, mis võis viidata soisele alale või Jezioraki järve tumedale veele. Vanim Iława teadaolev nimevorm on ladinakeelne Ylavia, mis ilmus dokumentides aastal 1317. Hiljem, aastatel 1333 ja 1334 mainitakse nime Ylav ja aastal 1338 Ylau. 15. sajandil ilmuvad vormid Ylow ja Ylow Thethonicalis. Aastatel 1430 ja 1438 Christburgis välja antud dokumentides kasutatakse nime Deutschen Ylaw. Aastatel 1443, 1457 ja 1458 kasutati jälle vormi Ylau, 1456 Ilau, 1459 Eylaw. Nimi Deutze Eylau ilmub 1457 ja selle teine vorm Dwetsch Eylau aastal 1468. 16.-17. sajanditel ilmuvad nimekujud Teutschen Eylau, Deutscheneylau ja Theuto Ilavia. 18. sajandil kinnistus vorm Deutsch Eylau, mis oli kasutusel aastani 1933. 1. jaanuaril 1934 sai ametlikuks nimeks Stadt Deutsch Eylau (Stadt - linn), alates 7. maist 1946 poolakeelne Iława.
center|800px
Demograafia
30. juuni 2009 seisuga: 30. juuni 2008 seisuga oli linnas 33 775 elanikku.
Marcq-en-Barœul
Marcq-en-Barœul on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Lille'i 2. kantonis.
See on Lille'i kirdepoolne eeslinn ja Métropole européenne de Lille'i osa. Marcq-en-Barœul on tuntud kui Lille'i jõukaim eeslinn, see on osa Lille'i triangle d'or'ist ('kuldne kolmnurk'). Sealne kinnisvara on kallis, eriti Grand Boulevardi ja hippodrome des Flandresi ääres. Linnas asub ka üks rahvusvahelise erakolledži ja lütseumi École Jeannine Manueli linnakutest.
Marta Vieira da Silva
thumb|Marta 2013. aastal Marta Vieira da Silva (mängijanimega Marta; sündinud 19. veebruaril 1986 Brasiilias Alagoase osariigis Dois Riachoses) on Brasiilia jalgpallur.
Marta on viis korda valitud FIFA maailma parimaks naisjalgpalluriks (aastatel 2006–2010).
Brasiilia koondise koosseisus sai ta hõbemedali nii Ateena kui ka Pekingi olümpiamängudel.
Peedo
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Aemilianus
pisi|Aemilianus Aemilianus (Imperator Caesar Marcus Aemilius Aemilianus Augustus); sünninimi Marcus Aemilius Aemilianus; 207 või 213 Djerbas – oktoober 253) oli Vana-Rooma keiser augustist 253 kuni surmani.
Tapeti.
Maamajandus (ajakiri)
Ilmub alates aastast 2000, ilmumissagedus on kord kuus. Ajakirja peatoimetajad on olnud Heiki Raudla ja Kaie Päike (alates juulist 2008).
Eelkäijad
Ajakiri loeb oma eelkäijateks ajakirju:
Digitaalelektroonika
Digitaalelektroonikaks nimetatakse elektroonikaharu, mis tegeleb digitaalsignaalide genereerimise, edastamise ja muundamisega.
Digitaalelektroonika valdkonda kuuluvad loogikaelemendid ja trigerid (mida kasutatakse mäluga loogikaelementidena), samuti neist koostatud erineva keerukusega digitaalsed elektroonikalülitused, näiteks register, loendur, summaator, komparaator jt.
Mouvaux
Mouvaux on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Lille'i 2. kantonis.
See on Métropole européenne de Lille'i osa.
Faustin-Archange Touadéra
Faustin-Archange Touadéra (sündinud 21. aprillil 1957 Banguis) on Kesk-Aafrika Vabariigi poliitik, alates 30. märtsist 2016 Kesk-Aafrika Vabariigi president.
22. jaanuarist 2008 kuni 17. jaanuarini 2013 oli ta Kesk-Aafrika Vabariigi peaminister.
Touadéra on hariduselt matemaatik. Ta õppis kodumaal Bangui ülikoolis ja Elevandiluurannikul Abidjani ülikoolis. Tal on doktorikraad Lille'i teadus- ja tehnikaülikoolist ning Kamerunist Yaoundé ülikoolist.
Touadéra sai 1987 Bangui ülikooli matemaatikaassistendiks. 1989–1992 oli ta ülikooli teadusosakonna asedekaan. 1992 sai ta pedagoogilise instituudi direktoriks. 1999 sai ta CIEHPM-i (Riikidevahelise Prantsuskeelsete Maade ja India Ookeani Matemaatika Õppekavade Ühtlustamise Komitee) liikmeks ning 2001–2003 oli ta selle komitee president. 2004. aasta mais sai ta Bangui ülikooli asekantsleriks. 2005–2008 oli ta ülikooli rektor. Sel ajal pani ta aluse mitmele algatusele, näiteks ettevõtluse koolitusprogrammile ning Eukleidese programmile ehk veebipõhise ja kaugõppe programmile.
18. jaanuaril 2009 vabastas president Touadéra valitsuse ametist, et moodustada uus rahvusliku ühtsuse valitsus. 19. jaanuaril kinnitas president Touadéra uuesti peaministriks. Juba samal päeval nimetas ta ametisse uue valitsuse, kus üksnes 10 liiget säilitas oma koha, kui eelmise valitsusega võrrelda. Valitsuses on 31 ministrit ning sellesse kaasati paljud endised mässulised. See valitsus korraldas 2009. aasta kohalikud valimised ning 2010. aasta parlamendi- ja presidendivalimised.
Faustin-Archange Touadéra ei kuulu ühtegi parteisse.
Sanssouci loss
Sanssouci loss on loss Saksamaal Berliini lähistel Potsdamis.
Seda hakati rajama 1744. aastal (arhitekt Georg Wenzeslaus von Knobelsdorff kuningas Friedrich II visandite järgi) ja õnnistati sisse 1. mail 1747. Peegligalerii (ehitatud 1755–1763) ja oranžerii (kasvuhoone; ehitamist alustati vahetult pärast lossi ehitustööde lõpetamist 1747. aastal) arhitekt oli Johann Gottfried Büring. Interjööri kujundasid teiste seas Johann August Nahl ja Johann Melchior Kambly.
Pillardi
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Kiirassaare laht
pisi|330px|Kiirassaare laht kaardil Kiirassaare laht asub Saaremaa läänerannikul Papissaare ja Kuusnõmme poolsaare vahel. Laht on suurema Kihelkonna lahe lõunaosa.
Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi jäid Kiirassaare lahe idakallas ja suuremad laiud Kihelkonna valla, läänekallas aga Lümanda valla territooriumile.
Lahe ääres asub mitu sadamat.
Lissaboni maavärin
pisi|340px|Lissaboni maavärina tagajärjed Lissaboni maavärin oli tugev maavärin Portugalis, mis toimus 1. novembril 1755, kõigi pühakute päeval.
Suur osa Lissaboni elanikest viibis hommikusel missal. Kella poole kümne ajal tabas linna esimene kolmest tõukest. Pärast lühikest vaheaega järgnes kaheminutiline maavärin. Kõrvulukustava mürinaga varisesid kokku majad, poed ja paleed. Katedraalid ja kirikud matsid oma rusude alla sadu jumalateenistustel osalenuid.
Teise tõuke järel, mis kestis 20 minutit, ei jäänud linnas püsti ainsatki kivimaja.
Umbes 40 minutit hiljem merel tekkinud hiidlaine mattis enda alla Portugali ranniku. Kolm kuue meetri kõrgust lainet tormasid peaaegu 3 kilomeetri kaugusele sisemaale. Pärast kolmandat tõuget oli linna tabanud täielik häving.
Tudorid
pisi|Esimene Tudorite dünastiast Inglise kuningas [[Henry VII]] Tudorid oli dünastia, mis valitses Inglismaa kuningriiki 1485–1603.
Tudorid olid Lancasteri dünastia kõrvalharu. Dünastiale pani aluse Henry VI vennapojana samuti troonile õigust omanud Henry Tudor, kes saavutas Rooside sõjas võidu Richard III üle ja sai seejärel Inglise kuningaks.
Valois'd
Valois'd oli Prantsusmaa kuningadünastia, mis valitses aastatel 1328–1589; Kapetingide kõrvalharu. Valois'd sai nime Valois' krahvkonna järgi.
Serbia jalgpallikoondis
Serbia jalgpallikoondis on Serbia jalgpalliliidu esindusmeeskond, kes esindab Serbiat rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.
Mänguvorm
Serbia koondise peavorm (kodumängudel) koosneb punanet särkidest, punanet pükstest ja punanet põlvikutest ning varuvorm (võõrsilmängudel) valgest särgist, valgetest pükstest ja valgetest sokkidest.
Saluora
Saluora on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Uri Rosenthal
pisi|Uri Rosenthal Uriël Rosenthal (sündinud 19. juulil 1945 Montreux's) on Hollandi poliitik (Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest). Ta oli 14. oktoobrist 2010 kuni 5. novembrini 2012 Hollandi välisminister.
Ta sündis aastal 1945 Hollandi juudi põgenike perekonnas (kes aastal 1942 põgenesid Prantsusmaa kaudu Šveitsi) Montreux's (asub Riviera-Pays-d'Enhaut' ringkonnas Vaud' kantonis, Genfi järve ääres Šveitsis). Õige pea pärast Uri sündimist naasis perekond Hollandisse. Ta lõpetas Haagis lütseumi ja Amsterdami Ülikooli poliitteaduste alal, kus ta omandas sotsiaalteaduste bakalaureuse ja aastal 1970 sotsiaalteaduste magistri kraadi. Aastal 1978 kaitses ta Rotterdami Erasmuse Ülikoolis sotsiaalteaduste alal filosoofiadoktori kraadi. Ta oli aastast 1980 Rotterdami Erasmuse Ülikooli poliitteaduste ja avaliku halduse professor; aastatel 1987–2011 oli ta avaliku halduse professor Leideni Ülikoolis.
Kodeerimine
Kodeerimine on teksti, sõnumi või märgi loomine koodi abil. Kodeerimine on ühes märgisüsteemis esitatud teabe üleviimine teise märgisüsteemi ja teabe (info) esitusvormi muutmine kindlate reeglite alusel väiksemateks tähendusüksusteks (koodideks). Teave kodeeritakse enamasti hõlpsama töötlemise tarbeks (nt teadustekstides kasutatav viitamissüsteem), et seda näidata (skeem), mõtestada (dekonstruktsioon, konstruktsioon, tõlgendus), edastada, salvestada ja säilitada. Vastassuunaline toiming – kodeeritud teabe tagasiteisendamine – on dekodeerimine.
Sõltuvalt valdkonnast on kodeerimisel ka teisi tähendusi. Kodeerimine teabetehnikas on teabe teisendamine kasutamise vormilt edastamise, salvestamise või automaatse töötlemise vormile ning ka andmete salastamine ehk krüpteerimine. Kodeerimine on semiootikas, kirjandus- ja kultuuriteoorias seotud (märgi, teksti, ideoloogia jms) lihtsustava tõlgendusega (alakodeerimine) või algsest suurema keerukuse omistamisega (ülekodeerimine). Tõlkimisel sisu ja väljendusplaan kas kantakse üle (transponeerimine) või vahetatakse välja (rekodeerimine). Tekst ei kodeeri tähendust ühemõtteliselt nii, et seda saaks de- ja rekodeerida.
Sādhana
Sādhana (sanskriti 'saavutamine') on termin, mida kasutatakse meditatsiooni või kujustamise teksti või harjutuse kohta. Sādhanat praktiseerivat inimest nimetatakse Sādhakaks ehk Sādhuks. Sādhana ehk palveteksti praktiseerimise, kujustamise ja teksti lugemise eesmärgiks võib olla pühendus, võimestamine või vabanemine.
Antoninus Pius
Antoninus Pius (Imperator Caesar Divi Hadriani Divi Traiani Titus Aelius Hadrianus Antoninus Augustus Pius; sünninimi Titus Aurelius Fulvus Boionius Arrius Antoninus; 19. september 86 Nemausus – 7. märts 161) oli Vana-Rooma keiser alates 10. juulist 138 kuni surmani.
Omandatud tiitlid: Pius (138), Germanicus (157), Dacicus (157).
Antoninus oli pärit Galliast maaomanike ja senaatorite perest.
Ta oli 120 konsul, seejärel Aasia prokonsul.
25. veebruaril 138 adopteeris Hadrianus Antoninuse ja määras ta oma järglaseks. Antoninus saavutas Hadrianuse kuulutamise jumalaks ja ehitas talle mausoleumi. Selle eest andis senat, keda Antoninus väga soosis, talle hüüdnime Pius ('heasoovlik, heategev, õiglane').
Antoninuste valitsemisajal säilitas Rooma riik oma piirid. Ta laskis Šotimaale rajada Antoninuse valli Firth of Clyde'ist Firth of Forthini ning valmis ehitada piirivalli Germaanias ja Reetias.
110. ja 115. aasta vahel abiellus ta Faustinaga, kes suri 140. aastal. 146 naitis Antoninus oma tütre Faustina Marcus Aureliusega, kelle ta lapsendas ja nimetas tseesariks. Sellega rajas ta Antoninuste dünastia, mis püsis Commoduse surmani 192.
Antoninus suri loomulikku surma.
Louis V
Louis V (umbes 967 – 21. mai 987) oli Prantsusmaa (Lääne-Frangi) kuningas aastail 986–987.
Ta on tuntud kui kuningas, "kes ei teinud midagi" (ladina keeles "qui nihil fecit", prantsuse Louis le Fainéant).
Tema surmaga lõppes Prantsusmaal Karolingide dünastia.
Sardiinia
pisi|Sardiinia saar Sardiinia saar on saar Vahemeres, Itaalia Sardiinia maakonna põhiosa. Idas külgneb ta Türreeni merega, põhjas eraldatud Korsikast Bonifacio väinaga.
Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia
pisi|Saksi-Gotha hertsogkond pisi|Saksi-Coburgi hertsogkond Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia (saksa Haus Sachsen-Coburg und Gotha, inglise House of Saxe-Coburg and Gotha) on dünastia Euroopas, mis valitses Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogkonda 1826–1918, Belgiat alates 1830. aastast, Portugali 1853–1910, Bulgaariat 1887–1946 ning Suurbritanniat ja selle dominioone alates 1901. aastast.
Sardiinia
Saare pindala on 23 816 km², koos väiksemate naabersaartega 24 090 km². Tugevalt liigestatud rannajoone kogupikkus on 1850 km.
Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia
Suurbritannia kuningad ja kuningannad
Esimese maailmasõja ajal loobus Briti kuningapere Saksa tiitlitest ja dünastia nimi muudeti inglispärasemaks. 17. juulil 1917 teatas George V, et kõik Victoria meesliinis järeltulijad hakkavad kandma Windsori nime, mis valiti nii Windsori lossi kui ka linna järgi.
Sardiinia
Saar on mägine, kõrgeim tipp on Punta La Marmora 1834 meetrit. Tegemist on iidse geoloogilise struktuuriga ning maavärinate oht on tunduvalt väiksem kui Itaalia mandriosas ja Sitsiilias.
Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia
Suurbritannia kuningad ja kuningannad
Alates kuninganna Elizabeth II abielust prints Philipiga kannavad nende järeltulijad ametlikult nime Windsor-Mountbatten.
Sardiinia
2017. aastal elas saarel 1 651 793 inimest.
Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia
Portugali kuningad
Portugali valitsejateks said Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia liikmed, kui Ernst I nõbu abiellus Bragança dünastiast Portugali kuninganna Maria II-ga. Tavaliselt loetakse ka nelja viimast Portugali kuningat Bragançadeks või Bragança-Wettiniteks (Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia on Wettini dünastia üks haru).
Sardiinia
Sardiinia pealinn on Cagliari.
Sardiinias on kaks ülikooli – Sassari Ülikool ja Cagliari Ülikool.
Piirkonnas räägitakse itaalia keelt ja sardi keelt
Jean-Marie Morel
Jean-Marie Morel (28. märts 1728 – 10. august 1810) oli prantsuse kartograaf (ingénieur géographe) ja arhitekt.
Peamiselt pühendas ta end aedade ja parkide kujundamisele ning sai tuntuks ka looduslähedase aiakujunduse propageerijana.
Aastal 1776 ilmus Pariisis tema "Aedade teooria" ("La Théorie des Jardins"), millest sai tunnustatud teos.
Morel võttis 1804. aastal kasutusele mõiste "maastikuarhitekt" (architecte-paysagiste).
N.W.A
N.W.A (pikemalt Niggaz Wit Attitudes) oli Ameerika Ühendriikide hiphopansambel, mis sai kuulsaks gängsta-räpi populariseerimisega. N.W.A oli aktiivne aastatel 1986–1991, sel perioodil ei lubatud neid paljudesse USA raadiotesse. Ansambli helisalvestisi on USA muusikaturul ostetud üle 10 miljoni. Pärast bändi laialiminekut alustasid selle liikmed Eazy-E, Dr. Dre, Ice Cube, MC Ren ja DJ Yella soolokarjääri.
2016. aastal võeti N.W.A Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks.
Ansambli ajalugu
Los Angelese eeslinna Comptoni narkodiiler Eazy-E alustas koos Jerry Hilleriga oma kogutud rahaga plaadifirma Ruthless asutamist. Pärast firma asutamist kutsus Eazy bändi kohalikud mehed Ice Cube'i, Dr. Dre'i, DJ Yella ja Arabian Prince'i. 1987. aastal lasi N.W.A Ruthlessi all välja oma esimese albumi "N.W.A. and the Posse". . 1988. aastal tuli bändi MC Ren, kes vahetas välja Arabian Prince'i, kes küll ilmus N.W.A järgmisel albumi kaanel.
Edasine tegevus
1988. aastal andis N.W.A välja oma kõige tuntuma ja edukama hiti "Straight Outta Compton". Paljud arvasid, et see lugu äratab üles küsimuse Los Angelese probleemide suhtes. N.W.A lugudes on väga palju laimatud politseid nagu näiteks laulus "Fuck Tha Police" ja kasutatud rassistlike sõnumeid. Lugude produtseerimise töö võtsid enda peale DJ Yella ja Dr. Dre, sõnad kirjutasid valmis enamasti Ice Cube ja MC Ren. Lugu "Fuck Tha Police" tõi aga mõlemale kaasa suured probleemid seadustega. Milt Ahlerich FBI-st saatis plaadifirmale Ruthless kirja, et lugudes lõpetatakse vägivalla propageerimine. Kirjas oli kirjutatud: "Advocating violence and assault is wrong and we in the law enforcement community take exception to such action". See kiri on siiamaani nähtaval Clevelandis Rock'n'rolli Kuulsuste Hallis. See FBI poolt saadetud kiri aga ainult kasvatas N.W.A edu muusikaturul. Politseinikud keeldusid turvamast N.W.A kontserte. Album "Straight Outta Compton" oli esimene, mis kasutas märki "Parental Advisory" ehk ainult vanemate nõusolekul.
Kuu aega pärast "Straght Outta Comptoni" turule viimist, lasi ka Eazy-E välja oma esimese sooloalbumi "Eazy Duz It", kus tegi kaasa ka MC Ren, kes oli avalikkuse ees ühtlasi ka ainus külalisesineja. Tegelikult tegid muusika ikka DJ Yella ja Dr. Dre. Enamus riime olid kirjutatud MC Reni, Ice Cube ja The D.O.Ci poolt. See album ilmus plaatina kujul ja muutus samuti üheks läbilöögiks Ruthless plaadifirmal. 1989. aastal anti välja uus "Straight Outta Compton", nüüd juba tavalise CD-plaadina.
N.W.A laialiminek
1991. aasta album "Niggaz4Life" jäi N.W.A viimaseks kogumikuks. Dr. Dre ja Ice Cube süüdistasid Eazy-E'd bändi tagant raha varastamises. Dr. Dre asutas plaadifirma Death Row Records ja alustas ka ise soolokarjääriga. Esimeseks suuremaks singliks sai "Fuck Wit Dre Day (And Everybody's Celebratin')". Eazy-E aga vastas omakorda lugudega "Real Muthaphuckkin G's" ja "It's On".
Pärast Eazy-E surma 26. märtsil 1995 kadus N.W.A bänd muusikamaailmast. Küll aga räppisid Dr. Dre ja Ice Cube oma vana sõbra meenutuseks lugusid nagu näiteks "What's The Difference", "Hello" ja "Growin Up".
Eduardo Duhalde
Eduardo Alberto Duhalde [du'alde] (sündinud 5. oktoobril 1941) on Argentina endine president.
Duhalde sündis Buenos Airese lähedal Lomas de Zamoras.
Aastal 1970 lõpetas ta õigusteaduskonna.
Hiljem oli ta senaator, Buenos Airese provintsi kuberner ning president Carlos Menemi ajal asepresident.
Pärast 2001. aasta detsembri kriisi sai Duhalde 2. jaanuaril 2002 Argentina presidendiks. 25. mail 2003 võttis ameti üle Néstor Kirchner.
Isiklikku
Duhalde abiellus 28. juulil 1971.
Hallhaigur
Hallhaigur (Ardea cinerea) on haigurlaste sugukonda kuuluv suur lind.
Kärkna klooster
thumb|Osa Kärkna kloostri alusmüürist
Hallhaigur
Levila ja arvukus
Linnu looduslik levila hõlmab Euraasia parasvöötme ja osaliselt ka Aafrika. Eestis on ta vähearvukas haudelind, vähesed ka talvituvad. Hallhaigru pesitsusaegset arvukust hinnatakse 1500–2000 paarile, talvist arvukust 30–300 isendile.
24. mail 1990 võeti Marek Vahula ettepanekul esmakordselt Eestis kaitse alla Kadrina valla Vandu koloonia, kuid 2001. aasta kevad-talvel raiuti seal kaitse-eeskirja eirates maha kõik haigrutele sobilikud pesapuud. Sellest ajendatuna käivitati 2007. aasta märtsis Eesti haigrute kaitse- ja uurimisprojekt "Haigruotsija", et uurida Eestimaa haigrute eluolu. Seitsme aastaga (2007–2014) kaardistati peaaegu kõik Eesti kolooniad ja toitumispaigad ning kaitsti neli teadustööd. Haigruotsija andmebaasi põhjal on Eestis 60–65 pesitsuskolooniat.
Kärkna klooster
Kärkna klooster ehk Valkena klooster (saksa keeles Zisterzienserkloster zu Falkenau) oli keskaegne tsistertslaste mungaklooster Tartu piiskopkonnas, praeguses Kärkna külas Tartu vallas.
Hallhaigur
Välimus
Linnu üldpikkus on 90–98 cm, tiibade siruulatus 175–195 cm. Linnud kaaluvad 1–2 kg. Nende sulestik on valdavalt hallikasvalge. Täiskasvanutel hallhaigrutel on valge pea, mille tipuosa on must. Juveniilsetel lindudel on tuhmikas hall pea. Lindude nokk on tugev ja roosakaskollane. Hallhaigrud lendavad aeglaselt ning lennul hoiavad pikka kaela S-kujuliselt – see omapära eristab neid toonekurgedest, ruiklastest ja teistest suurtest lindudest.
Kärkna klooster
Kloostrit on viimase sajandi jooksul eesti keeles nimetatud Kärkna kloostriks, kuigi selle nimekuju sai paikkond alles 17. sajandil kloostri maadele tekkinud Kärkna mõisa tollaste omanike Gertenite (Tartu bürgermeister Berendt von Gerten) järgi. Klooster on tuntud ka Muuge kloostrina.
Hallhaigur
Eluviis ja -paik
Hallhaigrud toituvad putukatest, kaladest ja muudest veekogu lähedal elutsevatest selgrootutest. Nad pesitsevad sageli veekogude lähedal ja metsades.
Alamliigid
Hallhaigrul eristatakse neli alamliiki:
Kärkna klooster
Kloostrit on viimasel ajal hakatud nimetama tema ajaloolise nimega Valkena, millest sajandite jooksul on kujunenud välja ka viimasel ajal pruugitud saksakeelne nimi Falkenau.
Kloostrile kuulusid suured maavaldused, mis paiknesid Puurmani, Maramaa, Vorbuse, Ulila ja Sangaste ümbruses ning ka maad väljaspool Tartu piiskopkonda (Järvas, Harjus, Virus) ja maja Tallinnas, samuti mitu panditud mõisa.
Kloostri asutamine
Tsistertslaste ordu üldkapiitli statuudi järgi ei tohtinud ordu kloostrit ehitada linnadesse, küladesse ja linnustesse, vaid kohta, kuhu inimese jalg päris iga päev ei satu. Asutatud klooster asus Emajõest 0,5 km kaugusel Amme jõe suudmealal (praeguses Lammiku külas) ning täitis Emajõe veetee ja Tartu kaitse ülesandeid. Kloostri rajamise algataja oli Tartu piiskopkonna esimene Tartu piiskop Hermann I, kes veetis hiljem pimedana seal oma vanaduspäevad ning ka maeti sinna. Kärkna klooster rajati Amme ja Emajõe nurka ka selleks, et saaks rajada kanalisatsiooniga kalatiikide süsteemi, kuna tsistertslased olid kuulsad kala- ja hobusekasvatajad. Kärkna ja Padise kloostris rakendatud kalakasvatuses oli kasutusel kolme tiigi süsteem. Kalakasvatus oli tsistertslaste seas vajalik, kuna tsistertslaste mungad ei söönud liha, kuid tarvitasid söögiks kala.
Kloostrihooned
1229. aastal alanud ja 1233. aastal lõpetatud esmased kloostrihooned purustasid 1234. aastal Tartu piiskopkonda tunginud Novgorodi-Suzdali väed. Varaseim teade uue kloostri kohta Liivimaa allikatest pärineb 1234. aastast.
Klooster paiknes nelinurksel kunstlikul saarel ja oli ümbritsetud kastellitüüpi ringmüüriga. Uuesti ehitatud klooster kujundati konvendihoonetaoliseks kindluskloostriks, Eestimaa suurimaks vesilinnuseks, mida ümbritses tornidega kindlustatud nelinurkne ringmüür ja veega täidetud sügav vallikraav. Kindluskloostri müürinurkades olid tulirelvatornid, kabel ja majandusruumid.
Kloostrikompleksi läänetiivas asuv kloostri väravaehitis koos tõstesilla ja kahe torniga ning loodetorn said lõpliku kuju alles 16. sajandil, edelaküljel oli vallikraavil vesiveski, idatiivas asus käärkamber ja selle kõrval kapiitlisaal ja ülakorrusel dormitoorium. Lõunatiiva ees asus kaevumaja ja refektoorium, see oli ka traditsiooniliselt refektooriumi asukoht. Läänetiib kuulus konversidele.
Idakülgse vallikraavi taga olid läbivoolava veega kalakasvatustiigid. Vallikraavi taga loodekaarel asus käsitööliste alevik.
Kloostri kirik
Kloostri kogu põhjatiiva hõlmas pikk kahekorruseline kirik, mille all oli kahelööviline krüpt. Kloostrikiriku alumine korrus oli kahelööviline ja kümne traveega, vähemalt idas paiknesid kõrvalaltarid. Kiriku peakorrus oli ühelööviline ja viie traveega, kooriruum oli pikihoonest eraldamata.
Krüptis paiknesid kõrvalaltarid ja matusepaigad, kuhu oli maetud peale esimese Tartu piiskopi Hermanni ka väidetavalt üks Taani kuninga tütar (15. sajandil).
Klausuur
Klausuuri kolme ülejäänud tiiba ühendas ristikäik, kus asusid ilmalike vendade ja vaimulike eluruumid. Vallikraavi sees, kuid väljaspool ringmüüri asus Mihkli kabel, kuhu pääses peale kloostrielanike ka tavaline maarahvas.
Täpne kloostri elanike arv Kärknas ja Padisel ei ole teada, arvatakse, et kummaski kloostris elas 30–40 munka, hinnangu aluseks on andmed, et Padise kloostris tapeti Jüriöö ülestõusu ajal 28 munka.
Kloostri häving
Kärkna kloostri ehitiste varemed olid veel 17. sajandil ulatuslikult säilinud, kuid neile sai saatuslikuks arvatavasti 18. sajandi Tartu kaitseehitiste (Tartu kindlus) rajamine, mil neid tõenäoliselt kivimurruna kasutati.
Hoonetest on alles peamiselt kloostrihoone esimese korruse müürid 1–2 meetri kõrguselt, enamikus rusuhunnikute (küngaste) alla mattunud. Avatud ja vaadeldavaid müüriosi on vähe (umbes 10 meetri pikkune lõik), sest kloostri varemeid ei ole senini süstemaatiliselt ja kavakindlalt välja kaevatud.
Legend
Keskajal kontrollis Itaalia munk Kärkna kloostri munkade usust kaugenemise kuulujuttu. Kohalikud mungad kutsusid külalise sauna. Kuulujutu kummutas Itaalia munga arvamus, et Kärkna kloostri mungad olid nii pühendunud, et läksid põrgukuumusesse ja nuhtlesid ennast peksuga.
Fernando de la Rúa
Fernando de la Rúa (15. september 1937 Córdoba, Argentina – 9. juuli 2019 Loma Verde) oli Argentina poliitik.
Ta oli Argentina president 10. detsembrist 1999 kuni 21. detsembrini 2001, mil ta astus Argentina majanduse kollapsini viinud finantskriisi tõttu tagasi. Sel ajal öeldi: "que se vayan todos" ('mingu kõik [kes seni valitsesid]').
Veatõrjekood
Veatõrjekoodide abil on võimalik vähendada seadmete keerukust ning suurendada töökindlust. Vigu avastavate ja korrigeerivate koodide puhul on õigete koodide arv märksa väiksem võimalike koodide arvust. Keelatud koode nimetatakse vigasteks koodideks. Lubatud ja keelatud koodide suhet iseloomustab koodi samm d. Tavalise kahendsüsteemi korral d=1, see tähendab, et kõik koodid on lubatud. Kui d=2, siis on lubatud ja keelatud koodide arv võrdne ning niisugune kood võimaldab avastada ühe vea. Kui avastatakse keelatud kood teatatakse sellest juhtseadme või süsteemi operaatorile, kes teeb vastavad järeldused. Koodi sammu d=3 korral saab avastada korraga kahte viga. Kui eeldada, et korraga esineb vaid üks viga, siis saab niisuguse koodiga ka vigu parandada. Koodi sammu suurenemisel avarduvad ka vigade avastamise ning parandamise võimalused. Tuntumad veatõrjekoodid on Hammingi ja Mulleri koodid.
Carlos Menem
Carlos Saúl Menem Akil (2. juuli 1930 – 14. veebruar 2021) oli Argentina poliitik.
Ta oli aastatel 1989–1999 Argentina president.
Murati
Murati küla asub Eesti kaguosas Võru maakonnas Rõuge vallas Rõuge kihelkonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Murati küla on oma üldiseloomult hajaküla. Külas elas 2014. aasta seisuga 23 inimest. Lähimad tihedama asustusega külad on Misso ja Ruusmäe.
Murati küla läbib asfaltkattega Riia–Pihkva maantee (põhimaantee nr 7), mis kuulub Euroopa tee E77 rahvusvahelisse E-teede võrku. Enne kivitee ehitamist liiguti mööda käänulist metsateed.
Murati järvest põhja pool kõrgemal seljakul asuvad arheoloogia mälestistena tuntud Kääbaspalu kääpad, mis kuuluvad I aastatuhande II poolde. Kalmistu koosneb kahest ümmargusest ja kolmest ovaalsest kääpast (sisaldavad inimluid).
Murati küla nimesaamine
Murati küla nimesaamise lool on 4 varianti. Esimene võimalus: rahvapärimuse järgi sai küla oma nime orjaajal, kui ühte tallu käisid kõik ümbruskonna inimesed kokku, et enda muresid kurta. Selle talu nimeks sai Murõdõ talu ning sellest tuligi nimi Muradi ehk Murat. Teine võimalus, kust maa-asula võis oma nime saada, on talupoja lisanimi. Arvatakse, et nime esisilbi o-d hääldati rootsipäraselt u-ks ning kuni XIX sajandini oli küla nime viimaseks täheks mitte i, vaid a. Murati küla asub Venemaast umbes 19 km kaugusel, seega on võimalus, et küla nimi tuleneb venepärase nimega Muraski külast. Samuti on võimalik, et maa-asula nimi tuleneb türgipärasest nimest Murat.
Murati järv
Murati järve pindala on 65,8 ha. Veekogu on kirde-edelasuunaline ja kujult piklik. 9,5 ha järve pindalast kuulub Läti riigile. Järve absoluutne kõrgus on 171,9 m, keskmine sügavus 3,6 m, pikkus 1800 m ja laius 700 m. Veekogu kaldavööde on valdavalt liivane, ida- ja lõunaosas esineb ka mudast või turbast pinnakihti. Murati järve kaldal endise Murati mõisa kohal, on säilinud ka üksikud põlised taimed, mis kuuluvad looduskaitse alla.
Murati järv on tunnustelt looduslik veekogu ja läbivoolujärv, mille kirdesoppi tuleb Kuura jõgi ja edelanurka Majori järvest alguse saav Allumäe oja. Väljavool on aga kagunurgast Vaidja jõe kaudu Mustjõkke ning suubub sealt edasi Koiva jõkke. Veevahetus toimub 9 korda aastas. Veekogu loodekaldal leidub rohkesti allikaid.
Murati järvele on iseloomulik keskmise karedusega, kloriidivaene ja kihistunud vesi. Veepeegli pindala on alla 10 km2. Murati järv on eutroofne e rohketoiteline. Veekogus esineb 23 liiki taimestikku. Võrdlemisi liigirikas on ka kalastik, milles domineerib latikas ning leidub ka roosärge, ahvenat, linaskit, kokre, haugi, kiiska ja särge. Põhjaloomastik on liigivaene, kuid järvepõhjast on leitud mitmeid haruldasi karpvähilisi.
Murati järv on 1996. aasta veeseaduse kohaselt avalikult kasutatavate veekogude nimekirjas. Kuna Murati järve kaldal on kalakotka püsielupaik on 100 m veekogu rannajoonest looduskaitse all.
Murati karjamõis
Murati karjamõis kuulus Rogosi mõisa karjamõisate alla.
1849. ja 1860. aastal anti talurahva rahustamiseks välja uued agraarseadused. Need võimaldasid talupoegadel talusid päriseks osta ning samuti minna teorendilt üle raharendile. Aastatel 1870–1872 algas talumaade kruntidesse jagamine. Pärast pandi taludele nimed ja numbrid. 1870. aastal valminud Murrat nr 13 kaardill on välja toodud järgnevad talud: Allumäe, Viinaoru ja Kängamäe talu.
Murati mõisa koosseisu on kuulunud Allumäe, Sooääre, Viinaoru, Kängamäe ja eraomanikule kuulunud kinnistu. 7. novembril 1912 koostati akti alusel testament, mille tulemusena läksid Murati mõisa valdused erinevate isikute kätte.
Aastatel 1917–1920 Ruusmäe raamatukogule annetatud raamatud koondati Murati mõisasse. Tollel ajal oli Allumäe talu omanikuks O. Minka, kes sai tuntuks kui kultuurihuviline härrasmees. Mees korraldas pidusid, mille tuludest osteti raamatuid. 28.04.1922 registreeriti Võru rahukogus Rogosi Rahvaraamatukogu Selts. Pärast Murati mõisa müümist viidi raamatud Rogosi mõisa tiibhoones asunud raamatukokku.
Pärast Vabadussõda edendati Murati karjamõisa peahoones seltsielu – tegutses näitering, laulukoor ning maanaiste käsitöökursus. Murati mõisas peeti ka pidusid. Külmemal ajal toimusid pidustused peahoone saalis, suvel aga küünis, kuhu oli ehitatud lava ning paigutatud istepingid.
Piiripunkt
Esimene piirikordon asus Peeter Plukki ehitatud ja talle kuuluvas hoones (hilisemal ajal asusid seal pood ja kool), mis anti Eesti piirivalvele rendile. Väikeses toas esimesel korrusel oli piirikordoni kantselei. Maja ülejäänud ruumides elasid piirikordoni ülemad laste ja naistega. Esimene piirikordon lõpetas oma tegevuse pärast II maailmasõda 1945. aastal. Vahepealsel ajal valvasid piirivalvurid piiri soojakutes. Siis koliti endise Murati-Veclaicene piiripunkti hoonesse. Murati-Veclaicene Eesti-Läti piiripunkt lõpetas oma tegevuse 2002. aastal.
Sovhoos
Esimene Ruusmäe paikkonna kolhoos moodustati 1948. aastal Ruusmäele. Mõne aastaga likvideeriti kõik talud. 1949. aastal loodi Murati külas L. Koidula nimeline kolhoos, mis 1958. aastal ühendati Ruusmäe kolhoosiga. 1960. aastal muudeti kolhoos Ruusmäe sovhoosi alaosakonnaks ning see eksisteeris kuni 1990. aastani.
Iga aasta kohta koostati tootmisplaan, millest on säilinud 7 eksemplari. 1959. aasta plaanist selgub, et Murati sovhoosis karjatati algselt sigu, lehmi, lambaid, kitsi, hobuseid, parte ja kanu. 1967. aasta andmete alusel olid põhilisteks loomadeks veised, kellest suurema osa moodustas noorkari (200-st 350). Märksa väiksema osakaaluga olid hobused (17 tk).
Veiste osakaalu kasvuga tõusis ka piima kogus aastas. Näiteks 1959. aastal, mil Murati sovhoosis oli 31 lehma, moodustas piima kogutoodang 664 ts (1 tsentner = 100 kg). Seevastu 1969. a andmete põhjal oli lehmade koguarv võrreldes 10 aasta tagusega 4 korda suurem ning toodetud piima hulk oli 3835 ts.