cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rocco Grimaldi
2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu Nashville Predatorsiga. Aastatel 2018–2021 kuulus Grimaldi kolm hooaega Predatorsi põhimeeskonda. Hooajal 2019/20 tegi ta NHL-is oma resultatiivseima hooaja, kui lõi kümme väravat ja andis 21 väravasöötu. 25. märtsil 2021 tegi Grimaldi Detroit Red Wingsi vastu mängu esimesel perioodil kübaratriki. Selleks kulus tal 2 minutit ja 34 sekundit, millega oli see Predatorsi läbi ajaloo kiireim kübaratrikk. Lisaks lõi ta selles mängus kolmandal perioodil oma neljanda värava. Sellega sai Grimaldi ühtlasi Eric Nystromi kõrval teiseks Predatorsi mängijaks, kes on ühes mängus neli väravat löönud.
Alates hooajast 2021/22 on Grimaldi mänginud põhiliselt jälle AHL-is.
Aastatel 2010 ja 2011 tuli Grimaldi omavanuste maailmameistriks USA kuni 18-aastaste koondisega ning 2012. aastal juunioride maailmameistriks USA kuni 20-aastaste koondisega.
Maurizio Stecca
Maurizio Stecca (sündinud 9. märtsil 1963 Santarcangelo di Romagna vallas Rimini provintsis Emilia-Romagna maakonnas) on Itaalia endine poksija.
Stecca tuli kukk-kaalus (kuni 54 kg) Itaalia meistriks kolm korda – 1979. , 1980. ja 1981. aastal.
Stecca võitis kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.
Stecca osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 25. Euroopa meistrivõistlustel (Varna, 1983), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Klaus-Dieter Kirchsteinile (Ida-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Stecca poksis detsembrist 1984 kuni märtsini 1995 elukutselisena. Ta pidas kokku 53 kohtumist, millest võitis 49 (neist 22 nokaudiga) ja kaotas 4 (neist 3 nokaudiga) kohtumist. Ta on olnud elukutseliste eri kaalukategooriate ja poksiorganisatsioonide Itaalia, Euroopa ja maailmameister.
Isiklikku
Maurizio Stecca vanem vend Loris on samuti tuntud Itaalia poksija.
Mühlbergi lahing
Mühlbergi lahing oli reformatsiooni ajal suur lahing Mühlbergi juures Saksimaa kuurvürstiriigis, milles Saksa-Rooma riigi katoliiklikud vürstid keiser Karl V juhtimisel alistasid otsustavalt Saksi kuurvürsti Johann Friedrich I ja Hesseni maakrahvi Philipp I juhitava protestantlike vürstide luterliku Schmalkaldeni liidu.
Lahing
thumb|260px|[[Tiziani Karl V ratsaportree (1548) tähistab Karli võitu Mühlbergis.]]
Hispaania-Keisririigi vägesid juhtisid keiser Karl V ja tema väejuht Saksamaal don Fernando Álvarez de Toledo, Alba hertsog. Schmalkaldeni liidu väejuhid ei jõudnud kokkuleppele mingigi sõjalise tegevuse suhtes lahinguväljal, võimaldades seeläbi Karli vägedel läbida liidu kaitse.
Keiser oli sel ajal 47-aastane ja põdes podagrat. Ta viidi seepärast lahingusse kandetoolis, erinevalt suurepärasest sõjaratsust ja moodsast turvisest, mida kujutas tema õuekunstnik Tizian.
Hispaania-Keisririigi armee Alba hertsogi juhtimisel jõudis Elbele 23. aprillil ja lahing algas hommikul vara. Karli väed, kes olid enamasti hea väljaõppega Hispaania elukutselised sõdurid ja palgasõdurid, kasutasid ära varahommikust udu, et Schmalkaldeni vägesid tiivalt rünnata. Protestantide vägesid üllatati täielikult ja pärast sümboolset vastupanu põgenesid need paanikas.
Lõpuks protestantide armee hävitati (üle 7000 surnu või haavatu ja 1000 vangi) ja mitmed protestantide juhid (sealhulgas Saksi kuurvürst Johann Friedrich I ja Hesseni maakrahv Philipp I) vangistati.
Tagajärjed
Hispaania-Keisririigi vägede võit viis Schmalkaldeni liidu lagunemiseni. Johann Friedrich vangistati (Ungari husaaride poolt lahingu ajal) ja Wittenbergi kapitulatsiooni tingimustel mõni nädal hiljem pidi ta loobuma kuurvürsti tiitlist ja suurest osast oma maadest oma nõo Moritzi kasuks.
See lahing andis sõja võidu Karlile ja Schmalkaldeni sõda sai läbi; ainult kaks linna jätkasid vastupanu, kuid protestantide probleem jäi. Paljud vürstid ja peamised reformistid, nagu Martin Bucer, põgenesid Inglismaale, kus nad mõjutasid otseselt Inglise reformatsiooni.
thumb|left|270px|Mühlbergi lahing, Eduard Sommer.
Ringo Ringvee
pisi|Ringo Ringvee Ringo Ringvee (sündinud 29. jaanuaril 1968 ) on Eesti luuletaja, usundiloolane, DJ ja riigiametnik.
Kuno Plaan
Kuno Plaan (1. detsember 1930 – 21. juuli 2015) oli Eesti üks tuntumaid kondiitreid.
Kuno Plaan töötas alates 1948. aastast kondiitrina kohvikus Tallinn, pärast Viru hotelli valmimist 1972. aastal juhtis sealset kondiitritsehhi.
Ringo Ringvee
Haridus ja akadeemia
2003–2011 oli ta Tartu Ülikooli teoloogiadoktorant. 2011. aastal kaitses Ringvee samas doktoriväitekirja "Riik ja religioon nõukogudejärgses Eestis 1991–2008" (juhendajad Riho Altnurme ja Tarmo Kulmar, oponent Merilin Kiviorg ). Tema teadustöö põhisuunad on ühiskonna sekulariseerumine (deinstitutsionaliseerumine ja dekristianiseerumine) ning religioon Eestis uusajast tänapäevani.
Kuno Plaan
1995. aastal lõi Kuno Plaan oma firma Kuno Plaan & Kondiitrid, mis tegutseb siiani.
Ringo Ringvee
Töökäik
1999. aastast on ta siseministeeriumi usuasjade osakonna nõunik. Ta on olnud ka võrdleva usundiloo lektor Eesti Metodisti Kiriku Teoloogilises Seminaris.
Kirjandus ja muusika
Reggae-muusika huvilisena on ta juhtinud muusikasaateid, sealhulgas Eesti Raadio teise programmi Raadio 2 saadet "Reggae Power".
20. kromosoom
pisi|120px|20. kromosoomi ehitus '''Inimese 20. kromosoom ehk kromosoom 20''' on inimese üks väiksemaid kromosoome. Nagu kõiki teisi autosoome ehk mittesugukromosoome, on inimesel ka 20. kromosoomi kaks koopiat.
On leitud seoseid 20. kromosoomis paiknevate geenide ja selliste haiguste vahel nagu Alagille'i sündroom, Creutzfeldti-Jakobi tõbi, tsöliaakia, leukeemia, Okihiro sündroom, brahhüdaktüülia (lühisõrmsus).
Kikerikii
"Kikerikii" on 1981–1983 valminud 15-osaline Eesti lastelavastus. Lavastus räägib väikesest tüdrukust, kellele koduloomad otsustavad kinkida võime mõista loomade keelt ja kellega hakkavad seejärel toimuma mitmesugused juhtumised.
"Kikerikii" tegijad tutvustasid lavastust nii: "Elab üks päris tavaline tüdruk. Nimigi on tal tavaline – Anna-Liisa. Ta on parasjagu unistaja ja armastab üle kõige maailmas loomi, sellepärast otsustatigi talle üks isemoodi kingitus teha."
Lavastuse autor oli ja laulusõnad kirjutas Eve Viilup, režissöör oli Uno Leies, kunstnik Tiiu Übi ja muusika autor Ave Kumpas.
2015 pälvis "Kikerikii" ETV saate Ringvaate vaatajate hulgas läbi viidud küsitluses Eesti jubedamate lastesaadete pingereas 2. koha. Vaatajad pidasid lavastuses hirmsateks kohtadeks roti ja Vetehaldja ilmumist.
Kolga oja (täpsustus)
Kolga oja on mitme vooluveekogu nimi.
Saunaküla maastikukaitseala
Saunaküla maastikukaitseala on maastikukaitseala Rapla maakonnas Kohila vallas. Kaitseala pindala on 26,4 hektarit ja see hõlmab osaliselt Natura võrgustikku kuuluvat Kurtna-Vilivere loodusala. Maastikukaitseala territoorium on olnud kaitse all alates 1973. aastast, kui loodi Hageri-Sutlema rannamoodustiste kaitseala.
Kaitseala eesmärk on kaitsta Liivamäe rannavalli ja sellel kasvavaid looduslikke metsakooslusi (vanu loodusmetsi, okasmetsi oosidel ja moreenikuhjatistel). Kirde-edelasuunaline metsaga kaetud Balti jääpaisjärve endine rannavall on ligi 1,6 km pikk ja tema suhteline kõrgus on kuni 8 m. Vall koosneb liivast ja on 50–100 m lai, lainja harjaga ning kõrgemas osas järskude nõlvadega. Tegemist on kompaktse metsaalaga, mis asub keset tihedat inimasustust.
2015. aasta andmete järgi elab kaitsealal laanerähn ning kasvavad roomav öövilge ja kahelehine käokeel.
Maie Lind
Maie Lind (sünninimi Maie Palm; 26. mai 1938 – 2. märts 2013) oli eesti erakonnategelane.
Ühiskondlik tegevus
Maie Lind oli 1990. aastast Eesti Sotsiaaldemokraatliku Partei, hiljem Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. 1993. aastal oli ta Tallinna Sotsiaaldemokraatlike Naiste Klubi Kibuvits üks asutajaid, juhatuse liige ja aseesinaine. 1994. aastal sai ta Ühenduse Eesti Sotsiaaldemokraatlikud Naised esinaiseks.
Ta oli eri perioodidel erakonna revisjonikomisjoni liige, naiskogu president, erakonna tegevsekretär, erakonna Mustamäe osakonna revident, Ühenduse Vanemad Sotsiaaldemokraadid sekretär-koordinaator.
Ta osales 1993., 1996. ja 1999. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel ning kandideeris Tallinna linnavolikokku vastavalt Eesti Sotsiaaldemokraatliku Partei, Valimisliidu Paremerakonnad ja Mõõdukad ning Erakonna Mõõdukad nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.
Christian Gottlob Neefe
Neefe oli ka Ludwig van Beethoveni õpetaja.
Maie Lind
Ühiskondlik tegevus
Maie Lind on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Islām Nāşir
Islām Nāşir (24. detsember 1994 – 20. märts 2017 Durban) oli egiptuse jalgrattur.
2017. aasta 20. märtsil suri Nāşir Lõuna-Aafrika Vabariigis Durbanis toimunud Aafrika trekisõidu meistrivõistlustel omniumi temposõidus rattaga kukkumise tagajärjel.
Mirabello Sannitico
Mirabello Sannitico on vald Itaalias Molise maakonnas Campobasso provintsis.
Mirabello Sannitico kõrgus merepinnast on 600 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Pentti Saaritsa
Ta on avaldanud luulekogusid ja tõlkinud luulet peamiselt rootsi ja hispaania keelest.
Saaritsa on ladina-ameerika kirjanduse tundja ja on pidanud loengusarju Helsingi ja Turu ülikoolis.
Saaritsa on tõlkinud soome keelde Jorge Luis Borgesi, Gabriel García Márqueze, Jevgeni Jevtušenko, Christer Kihlmani, Theodor Kallifatidese, Pablo Neruda, Fernando Pessoa, Edith Södergrani ja veel mitme kirjaniku loomingut. 1970. aastatel kirjutas ja tõlkis ta sõnu poliitilisele laululiikumisele. Ta on kirjutanud või tõlkinud soome keelde ligi 200 plaadistatud laulu sõnad.
Eesti keeles on tema luulet ilmunud kogumikus "Kümme nüüdissoome luuletajat" Debora Vaarandi tõlkes.
Lea Tormis
pisi|Lea Tormis 14. aprillil 2014 [[Eesti Teatriliit|Eesti Teatriliidus raamatuesitlusel]] Lea Tormis (sündinud 17. detsembril 1932 Pikasilla külas Aakre vallas) on eesti teatriteadlane.
Töö
1956–59 Kultuuriministeeriumi Kunstide Valitsuse repertuaaritoimetaja
1959–60 Tallinna Riikliku Keskarhiivi kirjandus- ja kunstiarhiivi teadur
1957–63 Tallinna Koreograafiakooli teatriajaloo õppejõud
1963–92 töö Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis
Lea Tormis on kirjutanud teatriloolisi ja -kriitilisi artikleid, teatriprotsessi analüüse, teinud kaastöid teatmeteostele ja teatrisaateid Eesti Televisioonis ja Eesti Raadios.
Alates 2018. aastast on ta osalenud teatrisaates "Teatrivaht".
Isiklikku
Veljo Tormis oli Lea Tormise abikaasa.
Lea Tormise isa oli Paul Rummo, tema vend on Paul-Eerik Rummo. Lea Tormis on Tõnu Tormise ema.
Koordi mõisa kalmistu
Koordi mõisa kalmistu on kalmistu Peetri kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kirisaare külas Paide linnas Järva maakonnas. Kalmistu jääb Koordi mõisa südamest linnulennult umbes 900 meetri kaugusele lõunasse.
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Brevernid millalgi 19. sajandil. Kalmistul asub ka tagasihoidlik paekivist kabel. Kalmistule maetute üldarv ei ole teada, praegu on see jäetud maha ja rüüstatud.
Ülo Torpats
Ülo Torpats (15. november 1920 Tartu – 20. jaanuar 1988 Tartu) oli eesti klassikaline filoloog ja tõlkija.
Ta lõpetas aastal 1940 Hugo Treffneri Gümnaasiumi.
1951. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli klassikalise filoloogina ja töötas Tartus keeleõpetajana. 1951–1953 töötas ta Eesti Põllumajandusakadeemias, 1955–1956 ning alates 1960. aastast Tartu Riikliku Ülikooli Lääne-Euroopa kirjanduse ja klassikalise filoloogia kateedri, 1971–1982 võõrkeelte kateedri õppejõuna.
Shane Dawson
Shane Dawson (sünninimega Shane Lee Yaw; sündinud 19. juulil 1988) on tuntud YouTube'i koomik ja näitleja. Tema karjäär algas juba keskkoolis, kui tema ja mõned ta sõbrad hakkasid õpetajatele kodutööde asemel meisterdama videoid. Tema esimesed YouTube'i videod olidki sellised kodused ülesanded. Tema esimene tõeline video tuli välja 25. juunil 2008.
Eraelu
Tal on kaks koera (Honey ja Uno) ja üks kass (Cheeto). Shane töötas kunagi koos ema ja vennaga Jenny Craigi firmas, kuid kui firma nägi tööl filmitud postitantsuvideot, mille Shane YouTube'i postitas, ta vallandati. Samuti lasti lahti ta ema, vend ja veel kuus töötajat.
Dawson avaldas 7. juulil 2015 oma YouTube'i kanalil video, kus ta ütles, et on biseksuaalne. 2019. aasta märtsis kihlus ta oma elukaaslase, Ryland Adams'iga.
YouTube'i kanalid ja saated
Dawsonil on neli YouTube'i kanalit: ShaneDawsonTV, ShaneDawsonTV2, Shane ja ShaneGlossin:
2011. aasta aprillis oli Shane'i YouTube'i kanal läbi aegade jälgijate arvult kolmandal kohal.
YouTube'i tegelased ja koostööd
Dawson on teinud koostööd mitmete YouTube'i kasutajatega, näiteks Take180, BrittanyLouiseTaylor, TheFineBros, JoeNationTV ja ijustine.
Mitmed Dawson'i tegelased põhinevad vähemal või rohkemal määral reaalsetel inimestel, samuti on ta kehastanud Miley Cyrust, Sarah Palini ja Paris Hiltonit. Tema tegelased on Shanaynay (getotüdruk), Nerd Ned (nohik, kes tahab tüdrukutele meeldida), S-Deezy (räppar), Shane's mom (ei põhine Shane'i emal) ja Aunt Hilda (väljamõeldud tädi, põhineb ühel juudi proual).
Tema venna Jaredi kanal on GoolGuyWithGlasses. Nad on postitanud ka ühe video, kus Shane mängis Shanaynayd ja tema vend Jerquani.
Lihunik
pisi|[[Heikki Leisi foto "Lihunik" (2017)]] pisi|Poelihunik 14. sajandil Lihunik on elukutse. Lihuniku tööks on tappa koduloomi, nülgida neilt nahk ja tükeldada keha. Sageli ka kaubelda liha ja lihasaadustega.
Keskajal moodustasid lihunikud eraldi tsunfte.
Meripoeg
Meripoeg (ka Merepoeg) oli Eestis ehitatud hüdrograafialaev (meremärkide paigaldaja).
Hilisem nimi oli Teodoliit.
Harilik lõhnhein
Harilik lõhnhein (Hierochloe odorata) on kõrreliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Meripoeg
Ajalugu
Vajadus uue väiksema meremärgipanija järele oli Veeteede Valitsusel suur, kuna senine vastav väiksem meremärgipanija Pirita kanti vanuse tõttu maha.
Harilik lõhnhein
Tema rahvapärased nimetused on niidu-lõhnhein, maarja-kastehein, maarjaluht, maarjarohi ja soo-maarjahein. Õitsemisaeg on mais ja juunis, esineb kogu Eestis.
Meripoeg
Ajalugu
Meripoeg ehitati Tallinnas Riigi Sadamatehastes (tänase Admiraliteedi basseini ääres). Laev oli mõeldud meremärkide panekuks peamiselt madalamates vetes. Meripoja ehitamine algas tehases mais 1935 ja seda tehti "puhvertööna" peamiselt sel ajal, kui sadamatehastel oli vähem muud tööd. Sellega said sadamatehased ühtlasi vältida oma tööliste vallandamisi töövähesematel aegadel. 1937 tõsteti laeva kere vette ja töö sai lõplikult valmis 1. märtsiks 1938, mis oli ka tähtaeg. Ehitus pidanuks maksma 180 000, kuid läks kokkuvõttes maksma 220 000 Eesti krooni.
Harilik lõhnhein
Taime kasvukohad
Taim kasvab võsastikes, aga ka sooniitudel, niisketel aruniitudel, raiesmikel ja teeservadel. Leitav veel ka veekogude ümbrusest, mererannast ja kraavikallastelt.
Botaaniline kirjeldus
Harilik lõhnhein on mitmeaastane kõrreline, kõrguseks 15–60 sentimeetrit. Taim on õrna lõhnaga, moodustab pikki võsundeid. Kõrs on püstine ja sile (umbes 1–2-millimeetrise diameetriga), alusel mitu ligistunud sõlme ja paljad lehetuped. Ülemine leht pika tupe, aga lühikese labaga. Keeleke on 2–4 millimeetrit pikk, teritunud. Pööris on taimel hõre, õitsemise ajal laiuv ja pruunikaskollane, pöörise alumised oksad asetsevad kahekaupa. Pähikud on lühiohtelised ning libled piklik-munajad, nahkjad ja läikivad. Teris on väga väike, umbes 2 millimeetrit pikk.
Meripoeg
Ajalugu
Laev võeti kasutusele meremärkide paigaldamiseks peamiselt Tallinna lahel ja Väinameres. Esimeseks kapteniks oli Arnold Lell. Meripoeg sõidutas president Konstantin Pätsi 1938. aastal külaskäigule Hiiumaale Heltermaale ja 1939. aastal Saaremaale Kuivastusse.
Pärast Eesti okupeerimist võeti laev 18. augustil 1940 Balti laevastiku koosseisu. Alates 4. veebruarist 1941 kuulus Balti laevastiku hüdrograafiateenistuse Balti rajooni. Nõukogude Liidu - Saksamaa sõja ajal 1941 - 1945 paiknes Leningradis. Alates 1946 oli Kroonlinna mereväebaasi hüdrograafiateenistuse koosseisus. 1952. aasta paiku sai laev uueks nimeks Teodolit ja umbes samal ajajärgul viidi ka üle Riiga. Ühtlasi kandis Teodoliit pardanumbrit G-361. Lammutati arvatavasti 1960-ndail vanarauaks.
Harilik lõhnhein
Droog
Hariliku lõhnheina droogiks on helerohelised (kuni 25 sentimeetri pikkused) kumariinilõhnaga varred ja lehed.
Meripoeg
Kirjeldus
Laev oli heade omadustega ja ilusa ning mugava sisustusega. Kere kuju lubas Meripoega kasutada vajadusel väikese jäämurdjana ja lisaks oli laeva võimalik kasutada riigikaitse otstarbel.
Harilik lõhnhein
Droog
Kogumine toimub kasvamise ajal ehk mais ja juunis. Taim lõigatakse juurmistest lehtedest pisut kõrgemalt. Seejärel eemaldatakse õisikud ja kõrre alumine osa.
Meripoeg
Kirjeldus
Põhiandmed:
Harilik lõhnhein
Droog
Kuivatatakse varjulises kohas, kus soovitatavalt on tuuletõmbus. Kuivatamine toimub väikese kimbukese või lahtiselt õhukese kihina. Kuivatamisel glükosiidid osaliselt lagunevad ning vabanenud kumariin annab droogile meeldiva aroomi.
Meripoeg
Laevamudeli projekt
Koostöös inseneribürooga valmisid vanade fotode, kroonikakaadrite ja teiste sama ajastu aluste eeskujul esmalt laeva joonised. Esialgu olid eeskujuks võtta vaid mõned pildid ja kroonikakaadrid, mis ei andnud head ülevaadet kogu laevast. Laeva ehitamisel ja hiljem viidi sisse ka muudatusi ja paljud taas-ehitamiseks olulised detailid olid eri aegadest pärinevatel fotodel erinevad. Samuti puudus esialgne värvilahendus. Oli küll säilinud materjale Meripoja sõsarlaeva Merikaru kohta, kuid laevad olid liiga erinevad. Kui arhiivist leiti lõpuks tellimusleping, läks veidi lihtsamaks.
Mudeli valmistas vastavalt lõpuks valminud joonistele Pavel Vedehhin. Osaliselt valminud mudelit oli võimalik näha 2015. a suvel Tallinna merepäevadel Eesti Ajalooliste Laevade Seltsi telgi juures. 2016. a algul sai Meripoja mudel valmis. Mini-Meripoeg on ühtlasi ujuv, varustatud elektrimootoriga ja raadio teel juhitav.
Harilik lõhnhein
Droog
Kuiva droogi säilitamine toimub kimbukestes (diameeter 3–5 sentimeetrit).
Manustamine toimub leotise/tee vormis, see aitab nõrkuse ja venituste korral. Samuti kasutatakse taime aromaatsete vannide tegemiseks.
tühi|pisi|Droog
Kasutamine meditsiinis
Harilikku lõhnheina kasutatakse nahahaiguste ravimite komponendina, külmetuse vastu, hingamisteede haiguste ravis ja analgeetikumina.
Kasutamine rahvameditsiinis
Rahvameditsiinis on lõhnheina kasutatud kõhuhaiguste puhul.
Kasutamine väljaspool meditsiini
On kasutatud koide tõrjeks (suhteliselt väheefektiivne). Andvat lisaks kaitsele koide eest riietele meeldiva lõhna.
Seos muinasusundiga
Muinasusundis on arvatud, et lõhnheinal on eriline nõiavägi, millest on tekkinud nimetused elupääd ja õnnehain. Üheks võimaluseks, kuidas õnne ennustada, oli maarjaheina kõrte leiva sisse panek. Kui pärast leiva ahju asetamist kõrred kõrbesid, oli karta surma, kui ei, oli eluks õnne. Maarjaheinal olevat veel võim varanduste leidmiseks, lukus uste avamiseks ja linnukeelte mõistmiseks. Hariliku lõhnheina kõrt kasutatakse nn maasikarongi valmistamiseks ja tähtsal kohal on taim tänu heale aroomile olnud pruudikimpudes.
Empress of the North
Empress of the North on Ameerika Ühendriikide 19. sajandi Venemaa Keisririigi stiilis ratas-jõereisilaev, mis on ehitatud Nichols Bros. Boat Buildersi laevatehases Freelandis Washingtoni osariigis USAs 2003. aastal. Laev tegi kruiise Columbia, Snake ja Willamette jõgedel ning Alaska Inside Passage'is. Laeva kodusadam on Juneau Alaskal.
Juhtumid
14. mail 2007 Alaska lähistel Icy Straiti juures sõitis Empress of the North karile. Reisijad evakueeriti kiiresti teisele laevale, keegi vigastada ei saanud.
Licki observatoorium
pisi|James Licki observatooriumi James Licki teleskoop Licki observatoorium (inglise keeles Lick Observatory) on observatoorium Mount Hamiltoni tipus Diablo Range'is San Josest idas Californias Ameerika Ühendriikides. See kuulub California Ülikoolile ning seda juhitakse kuuekümnendatest aastatest California Ülikooli Santa Cruzi harust. Observatoorium on nime saanud ettevõtja James Licki järgi.
1926. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis
Eesti-Soome esimene maavõistlus poksis toimus 17. detsembril 1926 Helsingis Remanderi maja valges saalis (Aleksanterinkatu 16). Soome võitis 5:3.
Kukk-kaal (kuni 118 naela ehk 53,5 kg): August Leiger (Eesti) – Eino Nikkanen (Soome) 3 – 0
Sulgkaal (kuni 126 naela ehk 57,2 kg): Johannes Viikberg (Eesti) – Ossian Borg (Soome) 3 – 0
Kergekaal (kuni 135 naela ehk 61,2 kg): Nils Strömberg (Soome) – Artur Maasik (Eesti) 3 – 0
Kergekeskkaal (kuni 147 naela ehk 66,7 kg): Ragnar Hagelberg (Soome) – Valter Palm (Eesti) 3 – 0
Poolraskekaal (kuni 175 naela ehk 79,4 kg): Torsten Ström (Soome) – Kustav Stolzen (Eesti) RSC 1
Raskekaal (üle 175 naela ehk 79,4 kg): Karl Tender (Eesti) – Holger Westerberg (Soome) 3 – 0
Katariina Tamm
Katariina Tamm (sündinud 2. märtsil 1989) on eesti näitleja.
Katariina Tamm lõpetas 2007. aastal Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumi teatriklassi, mida juhendas Lembit Peterson, ja 2011. aastal Turu Kunstiakadeemia nukukunsti erialal. On õppinud vahetusüliõpilasena ka Barcelona Teatriinstituudi füüsilise teatri osakonnas. 2016. aasta sügisest kuni 2019. aastani õppis ja elas ta Londonis, kus omandas Inglismaa ühes vanimas teatrikoolis Royal Academy of Dramatic Artis (RADA) magistrikraadi.
Aastatel 2011-2016 töötas ta NUKU Teatris näitlejana. Alates 2012. aastast on osalenud teatrirühmituse Frank tegevuses. Inglismaal elades mängis ta teatris New Public. Aastatel 2020-2022 oli Katariina Tamm Von Krahli Teatri näitleja kuuludes Eksepditsiooni ja Von Krahli Teatri ühistruppi. Alates 2023 on ta Ekspeditsiooni trupi näitleja.
Rahvusvaheline Rogainiföderatsioon
Rahvusvaheline Rogainiföderatsioon (IRF) on rahvusvaheline spordialaliit rogaini edendamiseks.
IRF asutati 16. juunil 1989. IRF on võtnud vastu rogaini rahvusvahelised võistlusreeglid, millega sätestatakse võistlejatele kohustuslikud juhised, võistlusklassid ja tiitlivõistluste korraldajatele kohustuslikud tehnilised standardid. IRF valib välja rogaini maailmameistrivõistluste korraldajad, lähtudes maailmajagudevahelise rotatsiooni põhimõttest.
Liikmed
Vastavalt IRF-i põhikirjale võivad IRF-i liikmeteks olla rahvuslikud alaliidud, millel on põhikiri ning mis esindavad ühe riigi rogainijaid, võtavad vastutuse rogaini arengu eest ja korraldavad rogainivõistlusi selles riigis ja panustavad rogaini rahvusvahelisse arengusse.
350px|pisi|Rahvusvahelise Rogainiföderatsiooni liikmed ja vaatlejad: {{Legend|#090|liikmed}} {{Legend|#FC0|vaatlejad}}
2017. aasta seisuga oli IRF-il kümme liikmesorganisatsiooni:
IRF-i kümnest liikmesorganisatsioonist 6 on spetsialiseerunud rogainiliidud ja 4 on orienteerumisliidud, mis koordineerivad lisaks rogainile ka muid orienteerumisalasid. Eesti Orienteerumisliit on IRF-i liige 2010. aastast.
Mitmed riigid, kus korraldatakse rogainivõistlusi, kuid kus pole veel välja kujunenud rahvuslikku alaliitu, on IRF-is esindatud üksikvaatlejate kaudu.
Föderatsiooni juhtimine
IRF-i peakorter asub Melbourne'is Austraalias. IRF-i juhib nõukogu, mis koosneb liikmesorganisatsioonide esindajatest (kaks esindajat igast liikmesorganisatsioonist) ja tegevjuhtkonna liikmetest.
Aastatel 2013–2019 oli IRF-i president Richard Robinson Austraaliast, 2019 maist Matt Bixley Uus-Meremaalt. Aastatel 2012–2019 oli IRF-i asepresident Lauri Leppik Eestist.
Ernst August Kornrumpf
Ernst August Kornrumpf (18. september 1782 Audru – 14. august 1858 Pärnu) oli Eesti vaimulik.
Õppis Pärnu linnakoolis, seejärel Königsbergis Collegianum Fridericianumis. Immatrikuleerus 26. oktoobril 1801 Leipzigi Ülikooli usuteaduskonda. Ordineeriti 20. märtsil 1810 õpetajaks.
Oli 1810–1811 Pärnu-Jakobi koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1811–1848 sama koguduse õpetaja. Jäi 9. veebruaril 1948 emerituuri. Emerituuris olles elas Pärnus.
Isiklikku
Tema isa August Christian Valentin Kornrumpf oli Audru Püha Risti koguduse õpetaja, emapoolne vanaisa Heinrich Ernst Hirtzius oli Vändra- ja Audru koguduse õpetaja.
Nojemberjan
Nojemberjan (armeenia keeles Նոյեմբերյան) on linn Armeenia Tavuši maakonna kagunurgas.
Efervestsents
Efervestsents (inglise effervescence; ladina sõnadest ex- + fervere 'keema') on gaasi(mullide) eraldumine vesilahusest, tekitades selles lahuses kihisemise (inglise fizzing) ja vahutamise (inglise foaming).
Efervestsents toimub nt loksutatud karastusjookide avamisel, kui süsihappegaas energiliselt, vahtu moodustades eraldub.
Konstanze Klosterhalfen
Konstanze Klosterhalfen (sündinud 18. veebruaril 1997 Bonnis) on Saksamaa kergejõustiklane, keskmaajooksja.
2016. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Bydgoszczis võitis ta 3000 meetri jooksus pronksmedali.
2017. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Belgradis võitis ta oma esimese medali täiskasvanute tiitlivõistlustelt, kui sai 1500 meetri jooksus hõbemedali isikliku rekordiga 4.04,45.
8. juunil 2017 püstitas ta Teemantliiga etapil Roomas 1500 meetri jooksus isikliku rekordi 3.59,30-ga.
2017. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Bydgoszczis võitis ta oma esimese kuldmedali täiskasvanute tiitlivõistlustelt, kui võitis 1500 meetri jooksu ajaga 4.10,30.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis jõudis ta poolfinaali, jäädes oma poolfinaalis 4.06,58-ga kaheksandaks ning sai kokkuvõttes 16. koha.
20. augustil 2017 Birminghamis toimunud Teemantliiga etapil saavutas 3000 meetri jooksus teise koha, püstitades uue rahvusrekordi ajaga 8.29,89. Ta parandas isilikku rekordit enam kui 16 sekundiga.
27. augustil 2017 Berliinis toimunud võistlusel parandas ta 1500 meetris isiklikku rekordit ligi nelja kümnendikuga, joostes 3.58,92.
18. veebruaril 2018 tuli ta 3000 meetri jooksus Saksamaa sisemeistriks uue rahvusrekordiga 8.36,01. Senist Saksamaa rekordit parandas ta enam kui viie sekundiga.
2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis sai ta 8.51,79-ga seitsmenda koha.
2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis sai ta 5000 meetri jooksus hooaja tipptulemusega 15.03,75 neljanda koha.
3. augustil 2019 püstitas ta Berliinis toimunud Saksamaa meistrivõistlustel 5000 meetri jooksus uue Saksamaa rekordi – 14.26,76. Ta ületas 1999. aastast Irina Mikitenkole kuulunud Saksamaa rekordi enam kui 15 sekundiga. Selle tulemusega tõusis Klosterhalfen kõigi aegade edetabelis 13. kohale. Euroopa päritolu jooksjatest on temast kiiremini jooksunud ainult Lilia Šobuhhova (14.23,75).
Lisaks on ta võitnud medaleid krossijooksu Euroopa meistrivõistlustel juunioride arvestuses.
Klosterhalfen on tulnud neljal korral Saksamaa välis- ja neljal korral sisemeistriks distantsidel 1500, 3000 ja 5000 meetrit.
2016. aastal valiti ta Saksamaa aasta parimaks nooreks naiskergejõustiklaseks.
Ta on läbi aegade noorim naisjooksja, kes on läbinud 800 meetrit kiiremini kahest minutist, 1500 meetrit kiiremini neljast minutist ja 5000 meetrit kiiremini 15 minutist.
Kobarsüsik
Kobarsüsik (ka kobarjas tõlvsüsik; Xylaria polymorpha) on süsikuliste sugukonda kuuluv kottseen.
pisi|Kobarsüsik
Salongiorkester
Salongiorkester on varieeruva koosseisuga instrumentaalansambel, millega eelkõige aastatel 1880–1950 esitati meelelahutuseks n-ö salongimuusikat. Salongiorkestri funktsioon pärineb 19. sajandi kodanlikest salongidest ja tantsusaalidest. Salongiorkestrite hiilgeaeg oli 1920. ja 1930. aastatel.
Salongiorkestri repertuaari põhiosa moodustasid ooperi- ja operetimeloodiate, klassikaliste karakterpalade, filmimuusika ja lööklaulude seaded. Terve rida kirjastusi andis teoseid välja nii põhikoosseisule kui ka seades salongiorkestrile.
Salongiorkestrit kasutati eelkõige pidude, tantsuteede ja väiksemate muusikateatrietenduste (sh revüüde) saateansamblina ning n-ö "kuurorkestrina" kuurkontsertidel kuursaalides.
Väikseimaks salongiorkestri koosseisuks on klaveritrio, kuid tavaliselt oli salongiorkestril erinevaid pillirühmi esindav variantne koosseis, millesse kuulus 5–15 muusikut. Ansambli tuuma moodustasid klaver ja keelpillirühm, mida võisid täiendada puupillid, vaskpillid, kitarr ja löökpillid. Varem oli populaarseks salongiorkestri pilliks ka harmoonium. Suurtes salongiorkestrites, mis lähenesid sümfooniaorkestrile või bigbändile, võis olla ka kuni kolm saksofoni.
Salongiorkestri koosseise on nimetatud ka pariisipäraseks (sisaldab kornetit), viinipäraseks (sisaldab flööti) ja berliinipäraseks (sisaldab klarnetit ja trombooni).
Salongiorkestri muusikud mängisid tihti kordamööda ka erinevaid instrumente. Maailmasõdadevahelisel ajal oli tavaline, et üks mängija võis mängida vaheldumisi näiteks viiulit ja saksofoni või sõjaväeansamblites tavalist kombinatsiooni tšello-tromboon. Tänapäeval kohtab selliseid multiinstrumentaliste harva, kuid suhteliselt levinud on kombinatsioonid laul-klaver (süntesaator), klarnet-saksofon või viiul-vioola.
Salongiorkestrile on kirjutatud ka originaalrepertuaari. Näiteks Kurt Weilli "Kolmekrossiooperit" saadab salongiorkester. Seadeid salongiorkestrile leiab ka Arnold Schönbergi loomingust.
Pietracatella
Pietracatella on vald Itaalias Molise maakonnas Campobasso provintsis.
Pietracatella kõrgus merepinnast on 666 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Pietracatella piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Gambatesa, Jelsi, Macchia Valfortore, Monacilioni, Riccia, Toro.
Holodivka
Holodivka (ukraina keeles Холодівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 1064. Pindala on 4,51 km².
Ernst I (Anhalt-Dessau)
Ernst I (suri 12. juunil 1516) oli Anhalt-Dessau vürst Askania dünastiast.
Ta oli Anhalt-Dessau vürsti Georg I teine poeg, kuid esimene tema neljanda naise Annaga.
Elu
Aastal 1473, pärast oma isa surma, päris Ernst üheskoos oma nooremate vendade Georg II, Sigismund III ja Rudolf IV Anhalt-Dessau vürstkonna. Vastavalt Askania dünastia perekonnaseadusele leidis pärimine aset ilma igasuguse maadejaotuseta.
Sigismund III (1487), Georg II (1509) ja Rudolf IV (1510) surmad ilma elusolevate meessoost pärijateta tegid Ernsti Anhalt-Dessau ainuvalitsejaks kuni tema surmani.
Abielu ja järeltulijad
20. jaanuaril 1494 abiellus Ernst Münsterberg-Oelsi hertsogi Heinrich I tütre Margarethega. Nad said neli poega:
Emmy Noether
Emmy Noether (õieti Amalie Emmy Noether; 23. märts 1882 – 14. aprill 1935) oli saksa matemaatik, kes panustas märkimisväärselt abstraktsesse algebrasse.
Ta esitas kuulsa Noetheri teoreemi, mis on matemaatilises füüsikas olulise tähtsusega. Pavel Aleksandrov, Albert Einstein, Jean Dieudonné, Hermann Weyl ja Norbert Wiener on nimetanud teda matemaatika ajaloo tähtsaimaks naiseks. Ta töötas välja teooriaid rõngaste, korpuste ja algebra üle korpuse kohta. Füüsikas selgitab Noetheri teoreem seost sümmeetria ja jäävusseaduse vahel.
Ildar Nisametdinov
Ildar Nisametdinov (sündinud 19. juunil 1960 ) on Eesti ajakirjanik. Ta töötab Raadio 4-s.
2016. aastal pälvis ta Valgetähe V klassi teenetemärgi.
Lembit (eesnimi)
Lembit on eesti mehenimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Lembit 1984 mehel. Lembit oli populaarsuselt 87. mehenimi. Lembit oli keskmiselt 67 aasta vanune (mediaanvanus oli 68). Kõige populaarsem oli eesnimi Lembit vanuserühmas 70–74, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 47,93.
Nacho (jalgpallur)
José Ignacio Fernández Iglesias (tuntud hüüdnime Nacho järgi; sündinud 18. jaanuaril 1990 Madridis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib kaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real.
Ta liitus Madridi Reali noorteakadeemiaga 2001. aastal. Aastatel 2009–2013 mängis ta põhiliselt Madridi Reali reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas ja esiliigas. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi 23. aprillil 2011 mängus Valencia vastu. Hispaania kõrgliigas lõi ta esimese värava 10. jaanuaril 2015 mängus RCD Espanyoli vastu.
Madridi Realiga on ta tulnud kaks korda Hispaania meistriks, võitnud korra Hispaania karika, kaks korda Hispaania superkarika, neli korda UEFA Meistrite Liiga, kaks korda UEFA Superkarika ja neli korda klubide maailmameistrivõistlused.
2007. aastal võitis Nacho Hispaania kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 2013. aastal tuli ta Hispaania kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Hispaania jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 10. septembril 2013 sõprusmängus Tšiili vastu. Ta kuulus Hispaania koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, lüües esimeses alagrupimängus 15. juunil Portugali vastu oma esimese koondisevärava.
Tal on alates 12-eluaastast olnud I tüüpi diabeet.
Tema noorem vend Álex Fernández on samuti jalgpallur ja alustas samuti jalgpallurikarjääri Madridi Realis.
Slovaki hagijas
Slovaki hagijas on Slovakkiast pärinev koeratõug.
Tõustandardis on koera kasutuse kohta kirjas: „Seda tõugu iseloomustab võime tundide kaupa ajada saaki värske jälje või lõhna järgi andes oma tegevusest haukumisega märku. Tänu tema tohutule innukusele kasutatakse teda päritolumaal metssigade ja röövloomade jahil.“
Sama allikas lisab koera käitumise/iseloomu kohta järgmist: „Elava loomuga ning eriti hästi arenenud suunatajuga.“
Kalbe (Alam-Saksi)
Valla pindala on 10,25 km². 31. detsembril 2017 elas seal 589 inimest.
Kalbe kuulus 1180. aastal rajatud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esialgu personaalunioonis Rootsi krooniga – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1807. aastal annekteeris üürike Vestfaali kuningriik hertsogkonna, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ning hertsoglikust territooriumist, sealhulgas Kalbest, sai uue 1823. aastal loodud Stade regiooni osa.
Sinilille tänav (Rakvere)
Sinilille tänav on tänav Rakveres, paiknedes linna lõunaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 2,1 km.
Sinilille tänav on 56 meetrit pikk ja ligikaudu 7,5 meetrit lai. Tänav on umbtänav ja asub Palermo linnaosas. Sinilille tänav saab alguse Aia tänavalt ja on suunaga lääne poole, Tartu tänava suunas. Tänav lõpeb Sinilille tn 5 elamukrundi piiril.
Jupiter (täpsustus)
Jupiter on Päikesesüsteemi planeet. See on nimetatud vanarooma jumala Jupiteri järgi.
Jupiter võib tähendada veel järgmist:
Sinilille tänav (täpsustus)
Sinilille tänav on tänava nimi järgmistes Eesti linnades ja asulates:
Eesti Orienteerumisliit
Eesti Orienteerumisliit (lühend EOL) on orienteerumisspordi erinevaid alasid (orienteerumisjooks, suusaorienteerumine, rattaorienteerumine, täpsusorienteerumine ja rogain) edendav ja koordineeriv Eesti spordialaliit.
Tikri tänav (täpsustus)
Tikri tänav on tänav mitmes Eesti linnas:
Eesti Orienteerumisliit
EOL liikmeteks on Eestis tegutsevad orienteerumisklubid ja EOL on seega orienteerumisklubide katusorganisatsioon. 2018. a seisuga on EOL-il 34 liikmesklubi.
EOL koostab Eesti orienteerumisvõistluste kalenderplaani, kinnitab võistlusreeglid, Eesti meistrivõistluste korraldajad ja juhendid ning Eesti koondvõistkonna osavõtuks rahvusvahelistest tiitlivõistlustest.
EOL eelkäijaks oli 16. detsembril 1962 asutatud Eesti NSV Orienteerumisspordi Föderatsioon (EOF). 1987. aastal EOF reorganiseeriti Eesti Orienteerumisliiduks. EOL on Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni liige 1992. aastast. 2010. aastast on EOL ka Rahvusvahelise Rogainiföderatsiooni liige.
Iga aasta lõpus tunnustab EOL hooaja parimaid orienteerujaid ja EOL üldkogu valib järgmiste aunimetuste kandjad möödunud hooaja tulemuste põhjal:
Kozienki
Kozienki (transkribeerituna Kozenki, venepäraselt Kozenki) on külaValgevenes Homieli oblastis Mazyri rajoonis, Kozienki külanõukogu halduskeskus. Asula asub oblasti keskusest Homielist 143 ja Mazyrist 0,4 kilomeetri kaugusel.
Külas on keskkool, spordikool, muusikakool, klubihoone, kultuurimaja, postkontor ja kaks raamatukogu. Seal asub põllumajanduskeemia laboratoorium.
Ajalugu
Küla on kirjalikes allikates esmamainitud XVIII sajandil: aastal 1724, toona kandis see nime Kozakienki. Aastal 1776 rajati selle juurde samanimeline huutor. Küla ja huutor kuulusid Minski vojevoodkonda ja Mazyri maakonda.
Aastal 1793 läks küla teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Kozienki hakkas kuuluma Minski kubermangu ja Mozõri maakonda. Asula hakkas kasvama aastal 1916, mil valmis Žłobini ja Ovrutši vaheline raudtee, millel avati Kozienki raudteejaam (jääb tänapäeval Mazyri piiridesse).
Aastal 1919 läks Kozienki Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1930 asutati külas kolhoos.
Tšornobõli katastroofi järel ehitati külla majad 110 perele, kuhu asustati inimesed radioaktiivse tolmuga saastunud piirkondadest. Uued tänavad hakkasid likvideeritud külade mälestuseks kandma nimesid Bieły Bierah ja Biełabiarežskaja Rudnia.
Kääbusvaal
Kääbusvaal (Balaenoptera acutorostrata) on vaguvaallaste sugukonda kuuluv vaalaline. Kääbusvaal on laialt levinud ja enda sugukonna väikseim esindaja (kuni 10 meetrit).
Kääbusvaala skelett on Tartu Ülikooli Loodusmuuseumi suurim eksponaat. Selle kinkis muuseumile 1933. aastal ühe Eesti kalalaeva meeskond, kelle võrku kääbusvaal sattus.
Spiegel Online
Spiegel Online (lühend SPON) on Saksamaa ettevõtte Spiegel Online GmbH välja antav saksakeelne online-nädalaleht, mis ilmub veebis alates 25. oktoobrist 1994. See on nädalalehe Der Spiegel eraldi toimetusega veebiversioon.
Kääbusvaal
Kääbusvaal on üks enim püütud vaalaliik.
Spiegel Online
Spiegel Online International on nädalalehe ingliskeelne osaline versioon, mis avanes 2004. aasta sügisel.
Tomislav Nikolić
pisi|Tomislav Nikolić Tomislav Nikolić (serbia keeles Томислав Николић; sündinud 15. veebruaril 1952) on Serbia poliitik. Ta oli alates 31. maist 2012 kuni 31. maini 2017 Serbia president.
Ta kuulub Serbia Progressiivsesse Parteisse ja oli kuni presidendiks saamiseni partei esimees.
1927. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis
'''Eesti–Soome 1927. aasta maavõistlus poksis''' toimus 25. novembril Tallinnas tollases Grand Marina kinos (hävinenud; selle kohal on Vene Kultuurikeskus, praeguse aadressiga Mere pst 5). Eesti võitis tulemusega 5:3.
Rajkeswur Purryag
Ta oli 21. juulist 2012 kuni 29. maini 2015 Mauritiuse president.
Rajkeswur Purryag on hariduselt jurist.
Ta kuulub Tööparteisse. Ta valiti esimest korda parlamenti 1976. aastal. Aastatel 1980–1982 oli ta sotsiaalminister, 1984–1985 tervishoiuminister, seejärel majandusminister. Aastatel 1997–2000 oli ta asepeaminister ja välisminister ning 2005–2012 parlamendi esimees.
Provvidenti
Provvidenti on vald Itaalias Molise maakonnas Campobasso provintsis.
Provvidenti kõrgus merepinnast on 570 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Provvidenti piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Casacalenda, Morrone del Sannio, Ripabottoni.
Kristjan Moora
Kristjan Moora (sündinud 18. augustil 1964 Tallinnas) on kolonelleitnant, 2011–2015 Kaitseliidu Saaremaa maleva pealik.
Haridus
Ta on lõpetanud 1982. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Ülikooli bioloogia erialal.
Tegevus poliitikas
Kristjan Moora kuulub alates 2022. aastast Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 1165 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku
Kristjan Moora isa oli eesti arheoloog ja ajaloolane Tanel Moora, üks tädipoeg on Kaitseväe juhataja kindral Martin Herem, teine täidpoeg on mitmekordne minister Jürgen Ligi.
Imastu järv
Imastu järv (ka Imastu allikas) on järv Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Imastu külas. Veekogu pindala on 0,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 533 m. Järves on üks saar.
Raul Vaiksoo
Elulugu
Keskhariduse omandas Vaiksoo 1962–1970 Haapsalu 8-klassilises Koolis ja 1970–1973 Nõo Keskkoolis. 1973–1974 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis geoloogiat. Õpingud katkesid, kui Vaiksoo oli end rahvusliku meelsuse tõttu varjama sunnitud ning lõpuks arreteeriti. 1978–1983 õppis Vaiksoo Eesti Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas, mille lõpetas cum laude.
1973–1978 tegutses Vaiksoo muusiku ja lauljana Eestis ja Venemaal. 1977–1978 oli ta Pärnu Linna Dekoorateljee kunstnik, 1980–1982 Kunstiinstituudi ehituskateedri laborant ning 1982–1989 arhitekt-grupijuht Kultuurimälestiste Riikliku Projekteerimise Instituudis (KRPI). 1989. aastast oli ta Arhitektuuribüroo R. Projekt OÜ peaarhitekt ja omanik, kus tegutses koos Krista Areniga. 2005. aastast on Vaiksoo peaarhitekt Raul Vaiksoo Arhitektuuribüroos.
Looming
Kaugeim Vaiksoo projekti järgi ehitatud hoone on Gjumri (tollal Leninakani) peaväljaku äärne kultuurikeskus Armeenias, mis sai kannatada maavärinas 8. detsembril 1988. Ehkki projekt valmis juba 1989. aastal, lõppes hoonestu taastamine alles 1997.
2008. aastal valiti Vaiksoo puiteramu Loobu lähedal Eesti parimaks puitehitiseks. Tema hooned on korduvalt kandideerinud Eesti Kultuurkapitali arhitektuuripreemiale, Eesti parima eramu ja puitehitise tiitlile, mitmele sisekujundusauhinnale jne, Villa Aigro Keila-Joal pälvis Vabariigi presidendi peapreemia "Eesti kodu 2010". Mitu Vaiksoo projekteeritud ehitist on osalenud Veneetsia biennaalil.
2011. aastal avaldas Vaiksoo mahuka ja infograafikarohke ajalooatlase "Aja lugu". Raamat käsitleb Eesti ajalugu paralleelselt Euroopa ja maailma ajalooga kuni keskajani. Raamat lõpeb aastaga 1204.
Isiklikku
Ta valdab eesti, vene, inglise ja saksa keelt.
Raul Vaiksoo tütar on laulja Nele-Liis Vaiksoo.
Tema vanem vend on Rain Vaiksoo.
August Christian Valentin Kornrumpf
August Christian Valentin Kornrumpf (13. veebruar 1744 Mücheln – 18. veebruar 1807 Audru) oli Eesti vaimulik.
Sündis pastoriperekonnas Müchelnis Weißenfelsi lähedal (praeguse administratiivjaotuse järgi Saksi-Anhalti liidumaal). Ordineeriti 27. veebruaril 1782 õpetajaks.
Oli 1782–1786 Audru Püha Risti koguduse adjunktõpetaja, 1786–1807 sama koguduse õpetaja.
Guido de Marco
pisi|Guido de Marco Guido de Marco (22. juuli 1931 Valletta – 12. august 2010 Msida) oli Malta poliitik ja õigusteadlane.
Ta kaitses õigusteaduse doktori kraadi 1955. aastal ja oli hiljem Malta Ülikooli kriminaalõiguse professor. 1966 valiti ta Malta parlamendi, Esindajatekoja, liikmeks.
4. aprillist 1999 kuni 4. aprillini 2004 oli ta Malta president.
Inertsiaalandur
Inertsiaalandur ehk inertsiaalsensor on mõõtemuundur, mille tajurid mõõdavad joonkiirust ja pöörlemiskiirust. Mitme niisuguse tajuriga inertsiaalandur (lühend IMU, inglise k sõnadest Inertial Measurement Unit) kuulub inertsiaalnavigatsiooni süsteemi, mida kasutatakse laevade, lennukite, rakettide, kosmoseaparaatide, robotite jm liikuvate objektide juhtimissüsteemides. Alates 1990. aastatest valmistatakse inertsiaallandureid peamiselt MEMS-tehnoloogia järgi. pisi|300px| Inertsiaalandur (gyrosscope ‒ [[güroskoop, dsPIC ‒ protsessor; magnetic field sensor ‒ magnetvälja tajur; accelerometer ‒ kiirendusmõõtur)]] Iga inertsiaalandur sisaldab järgmisi tajureid:
Eestimaa Loomakaitse Liit
Eestimaa Loomakaitse Liit (lühend ELL) on Eesti loomakaitseorganisatsioon.
Eestimaa Loomakaitse Liit (ELL), mis peab end organisatsiooni 1929. aastal asutatud samanimelise liidu õigusjärglaseks, taasloodi 26. jaanuaril 2011. Liit koondab eri liiki loomadega tegelevaid organisatsioone, kes austavad loomakaitse ja halastuse põhimõtteid. Seni on Eestis tegutsenud eelkõige füüsilisi isikuid koondavad mittetulundusühingud. ELL-i eesmärgiks on kujuneda katusorganisatsiooniks, kuhu kuuluvad eelkõige mittetulundusühingud, kes puutuvad kokku ja omavad teadmisi erinevate loomaliikide ja ülevaadet valdkonna probleemide kohta. Vaid asjatundlikkuse tõustes on võimalik tegeleda loomakaitsega igakülgselt ja teha koostööd nii riigi kui ka organisatsioonidega. ELL tegeleb aktiivselt ka vähem levinud ja metsas elavate liikidega. Liitu kuulub 14 mittetulundusühingut.
Põhimõtted “Eesti Loomakaitse Liitu” keelduti paraku registreerimast, sest see nimetus sarnases liialt “Eesti Loomakaitse Seltsiga”. Seetõttu sai organisatsiooni uueks nimeks Eestimaa Loomakaitse Liit, mis registreeriti 16. jaanuaril 2011. Asutajad olid sedapuhku Heiki Valner, Loone Ots, Marek Strandberg, Katrin Idla, Märt Ots, Pille Tees, Piret Tees, Rein Kikerpill ja Triinu Priks.
Liidu logo sümboliseerib elu haprust ning vajadust seda hoida ja kaitsta. Idee, mille autor on Heiki Valner, teostas kunstnik ja loomasõber Epp Maria Kokamägi.
Eestimaa Loomakaitse Liit on kantud tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute ja sihtasutuste nimekirja, mis tähendab seda, et isik saab ELL-le annetatava summa maha arvata oma aasta maksustatavast tulust.
Liikmeskond
Liidu juhatuse liikmed on Heiki Valner, Pille Tees, Piret Tees, Katrin Idla, Kadri Võrel, Rein Kikerpill ja Kaija Paalberg.
Liidu lõuna piirkonna juht on Kristi Metsa.
Sümboolika
Liidu logol on kujutatud inimkäed linnupesa kohal. Munad pesas sümboliseerivad elu algust ja selle haprust ning vajadust seda hoida ja kaitsta. Idee autor on Heiki Valner ning teostaja kunstnik ja loomasõber Epp Maria Kokamägi.
Albert Kuusk
Albert Kuusk (20. august 1892 Otepää, Tartumaa – 4. detsember 1942 Petšorlag, Komi ANSV, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (major).
Alates 22. septembrist 1936 teenis ta 6. Üksikus Jalaväepataljonis.
Arreteeriti NKVD poolt 24. jaanuaril 1941, suri vangilaagris Venemaal.
Wittenhofi suvemõis
Wittenhofi suvemõis oli Tallinna suvemõis, mis tänapäeval jääb Endla, Keemia ja Välja tänava ning Mustamäe tee juurde (mõisahoone Endla tn 77 ). pisi|Wittenhofi suvemõis (Wittenhof) 1876. aasta Tallinna linnaplaanil, [[Paldiski maantee (Strasse von Baltischport) ääres]] Mõis kandis algul nime Meuslershof, mis oli nimetatud perekond Meusleri järgi. 1737 ostis mõisa Suurgildi liige, Tallinna bürgermeister Jürgen Witte ja mõis nimetati Wittenhofiks.