cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Otto Rehhagel
thumb|right|Otto Rehhagel (2008)
Otto Rehhagel (sündinud 9. augustil 1938 Essenis) on Saksamaa jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Aastatel 2001–2010 oli ta Kreeka jalgpallikoondise peatreener.
Mängijakarjäär
Karjääri alustas ta kohalikus klubis TuS Helene Altenessen 1952. aastal, seejärel mängis aastatel 1960–1963 Rot-Weiss Essenis.
Bundesliga loomisel siirdus ta Berliini Herthasse, kus mängis 1963–1965. Seejärel kuni 1972. aastani oli ta Kaiserslauternis. Mängis kaitsepositsioonil. Bundesligas mängis ta 201 mängu, milles lõi kokku 22 väravat.
Treenerikarjäär
Treeneritööd alustas ta 1974. aastal Offenbachi Kickersis. Seejärel treenis ta lühemat aega Bremeni Werderit, Dortmundi Borussiat, Bielefeldi Arminiat ja Düsseldorfi Fortunat. 1980. aastal võitis Fortuna Saksamaa karika.
1981. aastal naasis ta Bremeni Werderi treeneriks ja töötas seal 14 hooaega. Nende aastate jooksul tuli Werder kaks korda (1988 ja 1993) Saksamaa meistriks, võitis kaks korda Saksamaa karika ning 1993. aastal ka Euroopa karikavõitjate karika. Seejärel asus ta treenima Müncheni Bayernit. Bayernis algas ta töö aga suurte vastuoludega ning lõppes ta lahkumisega treeneripostilt kolm nädalat enne UEFA Cupi finaali, kus Bayerni viis karikavõiduni hoopiski Franz Beckenbauer. Kaiserslutern tuli tema treenerikäe all 1998. aastal kolmandat korda Saksamaa meistriks.
2001. aastal siirdus ta aga juhendama Kreeka jalgpallikoondist, mille ta tüüris 2004. aastal Euroopa meistriks.
Portlandi saar
Poolsaar on põhjast lõunasse 6,4 km pikk ja läänest itta 2,4 km lai. Kirdest ja idast piirab poolsaart Weymouthi laht. Poolsaare lõunatipp kannab nime Bill of Portland.
Portlandi saare ja Weymouthi vahel asuvas Balaclava lahe sopis asub Portlandi sadam.
Portlandil elab 2005. aasta keskpaiga hinnangul 12 710 inimest. Viimased ametlikud andmed pärinevad 2001. aasta Suurbritannia rahvaloenduselt, kui neid oli 12 800.
Poolsaar koosneb paekivist. Sajandeid on põhiline tegevusala saarel olnud paekivi kaevandamine.
Ajalugu
Portland oli asustatud juba mesoliitikumis ja on nähtavasti olnud asustatud sellest ajast peale üsna pidevalt.
Vana-Rooma vallutas samuti Portlandi ja nimetas seda Vindeliseks.
1539 käskis Inglise kuningas Henry VIII rajada Portlandi lossi kaitseks Prantsusmaa sõjaväe vastu. Lossi ehitus maksis 4964 naelsterlingit. See on üks kõige paremini säilinud selle aja lossidest Inglismaal ja see on tänapäeval külastajatele avatud.
Pärast 1666 toimunud Londoni suurt tulekahju usaldati Londoni taastamistööd Inglismaa parlamendi liikmele arhitekt Christopher Wrenile, kes esindas Weymouthi. Wren kasutas taastamistöödel 6 miljonit tonni Portlandi lubjakivi. Paljud tähtsad pealinna hooned, näiteks Püha Pauluse katedraal ja Buckinghami palee, valmisid Portlandi lubjakivist.
Portlandtsemendil ei ole Portlandiga mingit pistmist. See leiutati 19. sajandi keskpaiku Leedsis ja sai nime sellest, et oli sama värvi kui Portlandi lubjakivi.
Pärast esimest maailmasõda valmistati Portlandi lubjakivist pool miljonit hauakivi sõjaväekalmistutel. Ka pärast teist maailmasõda valmistati Portlandi lubjakivist sadu tuhandeid hauakive.
Raudtee rajati Portlandile juba 19. sajandi alguses. Seda kasutati põhiliselt lubjakivi transpordiks. Raudtee suleti reisijatele 1952. Viimane kaubarong sõitis sel liinil (koos 2 reisijaga) 1965. aasta aprillis.
Pärast külma sõja lõppu suleti 1995 Portlandil mereväebaas ja 1999 lennuväebaas, kuigi lennuvälja kasutab edasi rannavalve.
Alo Lõhmus
pisi|Alo Lõhmus 2012. aastal Alo Lõhmus (sündinud 6. augustil 1973) on eesti ajakirjanik.
1998. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli ajaloo-osakonnas bakalaureusetöö "Vaikiva oleku tulek Eesti ajakirjandusse".
Töötanud Tartu telestuudios, ajalehtedes Postimees ja Maaleht, esimeses ja viimases ka peatoimetajana, praegu on ajakirja Imeline Teadus toimetaja.
Esiliiga 1999
Esiliiga 1999 võitis FC Kuressaare.
Hooaeg
Eelneval hooajal meistriliigasse tõusnud Maardu FC Levadia liitus JK Tallinna Sadamaga; Esimene meeskond hakkas mängima meistriliigas ja teine meeskond esiliigas nime all FC Maardu.
Liigatabel
(M) = Liiga võitja; (LV) = Langes liigast välja; (E) = Edutatud; (ÜV) = Üleminekumängude võitja.
Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 28 mängu.
Eesti Superkarikas 2020
Eesti Superkarikas 2020 oli 25. Eesti Superkarika võistluste finaal, kus mängisid möödunud hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitjad. Mäng peeti Narvas Narva Kalev-Fama staadionil, ning mängisid Meistriliiga 2019 võitja Tallinna FC Flora ja Eesti karikas 2019 võitja JK Narva Trans.
Mängu eel
Flora on viimasest neljast Superkarika finaalist osalenud kolmes ning viimati tõsteti karikas pea kohale 2016. aastal. Flora ja Trans on omavahel ka Superkarika mängus kohtunud, kui 2012. aasta kallutas Sportland Arenal toimunud matši 4:0 enda kasuks pealinnameeskond. 2012. aasta kaotus ja Levadiale allajäämine 2001. aastal olid Narva ainsad kaotused Superkarikas, sest 2007. ja 2008. suutis Trans kahel aastal järjest Superkarika võita! Flora on olnud võistluse edukaim meeskond üheksa karikavõiduga.
Mängu eel esitas Eesti hümni Narva poistekoor.
Superkarika toimumist piirilinnas toetas Integratsiooni Sihtasutus.
Kokkuvõte
Tallinna FC Flora alistas Narvas peetud Eesti superkarikafinaalis kohaliku Transi 2:0, teenides oma ajaloo kümnenda superkarika.
Skoori avas Konstantin Vassiljevi madalast nurgalöögist Rauno Sappinen juba kuuendal minutil. Teisele Raunole andis Vassiljev resultatiivse söödu 83. minutil, kui lõppskoori vormistas Alliku.
Trans mängis viimase veerandtunni vähemuses, kuna Elysée sai oma teise kollase kaardi. Kohtunik Roomer Tarajev eemaldas ka Transi abitreeneri Ilgar Nabievi.
Otsepilti mängust näitas Soccernet.ee.
Peale mängu
Narva Transi peatreener Cenk Özcan oli pärast mängu väga kriitiline Roomer Tarajevi juhitud kohtunikebrigaadi aadressil, liigitades nad enda vastasteks ja Flora toetajateks.
Beerenberg
Beerenberg on tegevvulkaan Jan Mayenil. See on kõige põhjapoolsem üle merepinna ulatuv vulkaan.
Vulkaani kõrgus 2277 meetrit.
Uus testament
Uus testament (ka Uus Testament, lühend UT; kreeka keeles Καινή Διαθήκη, eesti keeles ka uus leping) on piibli teine osa. Piibli esimene osa on vana testament. Uus testament sisaldab Jeesuse Kristuse vahendusel sõlmitud uuele lepingule aluspanevaid tekste.
Uus testament koosneb 27 raamatust, mis on jagatud kolmeks: evangeeliumid, "Apostlite teod" ja õpetuslikud raamatud. Ajalooraamatud ehk evangeeliumid käsitlevad Jeesuse elu, tegevust, kannatust, surma ja ülestõusmist ning panevad seega paika usu alused. "Apostlite teod" on jutustus usu võidukast pealetungist paganate maailma kuni Roomani. Õpetuslike raamatute osa sisaldab kirju, mis esitavad Kristuse õpetust ja eraldavad selle valeõpetustest, ennekõike aga annavad tunnistust apostlite kogudusi korraldavast tegevusest. Pauluse kirjade hulgas moodustavad omaette rühma pastoraal- ehk karjasekirjad (kirjad Timoteosele ja Tiitusele), mis ei ole suunatud kogudustele, vaid karjastele (ladina keeles pastores). Järgnevad ülejäänud üldised ehk katoolsed kirjad, mis pole suunatud ühele kindlale kogudusele, vaid kõigile kristlastele (alates Peetruse esimesest kuni Juuda kirjani). Kolmandas rühmas seisab prohvetliku raamatuna Johannese ilmutusraamat. Selles jutustab Johannes, kuidas ta nägi Issanda aulisust ja võitu ning tulevast kohtumõistmist maailma üle.
Uus testament on kirjutatud koinees. See on Kristuse sünnile lähedaste sajandite ühiskeel, mida pärast Aleksander Suure vallutusretki mõistis, kirjutas ja kõneles kogu tollane tsiviliseeritud maailm.
Uue testamendi säilinud käsikirjade hulk (2600 tõestatud käsikirja) on mahukaim kui ükskõik, millise teise antiikse kirjandusmälestise oma.
Ajalooliselt oli uue testamendi kaanon umbes 200 pKr kõikjal tuntud. Siiski oli paljude uue testamendi raamatute kaanonisse võtmine pikemat aega küsitav. Esimene teadaolev uue testamendi kõigi 27 raamatu koguloend pärineb Aleksandria piiskopi Athanasiose ülestõusmisläkituse kirjast. Ametlikult kinnitati uue testamendi kaanon aastal 393 Hippo sinodil.
Evangeeliumid
Uue testamendi nelja esimest kirjutist, mis jutustavad Jeesuse Kristuse tegudest ja tema isikust, nimetatakse alates Tertullianusest (II saj pKr) evangeeliumiteks. Evangeeliumid kujutavad endast eraldi kirjandusžanri, mis piirdub üksnes Uue Testamendiga. Teistest uue testamendi kirjutistest erinevad evangeeliumid seeläbi, et nad räägivad Jeesuse tegudest, tema kannatustest ja ülestõusmisest, lunastuse alusest ja usu vundamendist (õndsussündmusest), sellal kui uue testamendi kirjad jutustavad sellest tuleva pääste tõelisusest.
Kolm esimest evangeeliumit klassifitseeritakse sünoptilisteks, nad sisaldavad väga sarnaseid kirjeldusi Jeesuse elust. Johannese evangeelium erineb neist selle poolest, et sisaldab Jeesuse mitmeid imetegusid ja ütlusi, mida mujal ei leidu.
"Apostlite teod"
Pealkirja "Apostlite teod" kannab alates II saj lõpust pKr Luuka teose teine osa. Selle teose esimest osa tunneme Luuka evangeeliumina. Kirja saajaks nimetatakse meest, kelle nimi on Teofilos ning kirjutamise põhjus on ilmselt sama, mis Luuka evangeeliumigi puhul: üks tähtis mees peab saama usaldusväärse pildi Issandast ja tema toimimisest koguduses. Seetõttu koosnebki kiri jutustusest, mis käsitleb koguduse kujunemist, evangeeliumi levimist ja saadikute juhatamist läbi tagakiusamiste ja ohtude.
Pauluse kirjad
Pauluse kirjade kogu ehk Corpus Paulinum moodustab uues testamendis evangeeliumide ja Johannese kirjade kõrval teise suure rühma. Selles korpuses on järgmised kirjade rühmad: galaatlastele ja roomlastele saadetud kirjad tegelevad valdavalt juutluse küsimustega hellenistlikus keskkonnas; kirjad korintlastele, filiplastele, koloslastele ja efeslastele on läbinisti hellenistliku lähenemisviisiga; kiri heebrealastele (mis kuulub Pauluse korpusesse, sõltumata sellest, kuidas see koostati), erinevalt kõigist teistest, on tõenäoliselt läkitatud algkogudusele; karjasekirjad on erinevalt kogudusekirjadest saadetud kaastöölistele.
Pauluse kirjad:
Üldised kirjad
Lisaks Pauluse kirjadele on uues testamendis veel seitse üldist ehk katoolset kirja:
Mõnikord arvatakse nende hulka ka muidu Pauluse kirjade hulka kuuluv kiri heebrealastele.
Prohvetiennustused
Uue testamendi viimasel raamatul ehk ilmutuseraamatul oli kristlikule teoloogiale suur mõju. Autor ise nimetab end Johanneseks, Issanda sulaseks, oma lugejate vennaks ja kaaslaseks viletsuses. Traditsiooni kohaselt on raamatu autor esimese sajandi üks vaimulikest suurkujudest – Sebedeuse poeg, apostel Johannes. Kuid autorsuse osas on ka teisi arvamusi. Paljud teoloogid eelistavad autoriks oleku küsimuse jätta lahtiseks.
Uue testamendi tõlked eesti keelde
Vanim säilinud dokument eesti keelde tõlgitud piibliosadest on Kullamaa käsikiri aastaist 1524–1528 (Meie Isa palve tõlge).
XVII sajandi keskel tõlkis Johann Gutslaff piibli lõunaeesti keelde ja Heinrich Göseken põhjaeesti keelde.
1686 – ilmus lõunaeestikeelne isa ja poja Andreas ja Adrian Verginiuse tõlgitud "Meije Issanda Jeesuse Kristuse Wastne Testament" trükiarvuga 500 eksemplari.
1739 – põhjaeestikeelne Anton Thor Helle "Piibli Ramat / se keik on Jummala Sanna"
1912 – uue testamendi tõlge Jaan Bergmannilt
1938 – uue testamendi tõlge Harald Põllult
1938–1940 trükiti illustratsioonidega "Suur Piibel" ehk Doré Piibel (1939), eestikeelse Piibli 15. trükk, tõlge Johannes Voldemar Veski ja Uku Masingu keeleliste parandustega.
1968 – ilmus Rootsis uue testamendi tõlgetega piibel (tõlkija: Harald Põld).
1989 – ilmus Toomas Pauli tõlgitud uus testament, mis liideti Eesti Piibliseltsi redaktsioonina 1997. aasta uude piibliväljaandesse.
Prohvet
Prohvet on väljendusjõuline isik, kes kutsub üles ilmutuslikule uuele korrale. Selline mõjusalt esinev isik pärineb sageli ilmalikust keskkonnast. Uue korra määratleja on tavaliselt ametlike võimudega vastuolus.
Usundiloos on prohvet Jumala sõnumi edastaja, vahendaja. Prohvetiteks nimetatakse Zarathuštrat, Muhammadi, Vana Testamendi mõnede raamatute autoreid ja algkoguduse ajal ka Jeesust. Mani rajas õpetuse, milles prohvetid järgnevad üksteisele teatud ajavahemike järel.
Vana Testamendi prohvetid
Prohvetid Jeremija ja Habakuk tegutsesid Jeruusalemmas 7. sajandil ning Jesaja 8. sajandil e.m.a. Prohvet Hesekiel tegutses 6. sajandil e.m.a, Paabeli asumise perioodil. Nad edastasid jumala sõna, nägemusi või häda saabumist.
Moorea
thumb|Vaade Moorea saarelt Moorea (prantsuse; Euroopas tuntud ka nimega Eimeo) on saar Polüneesias, üks Tuulepealsetest saartest.
Trygve Haavelmo
pisi|Trygve Haavelmo Trygve Magnus Haavelmo (13. detsember 1911 Skedsmo – 26. juuli 1999 Oslo) oli norra majandusteadlane.
Moorea
Pindala 132 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 1207 meetrit.
Kuulub Prantsuse Polüneesiasse.
Trygve Haavelmo
Trygve Haavelmo tegeles peamiselt ökonomeetriaga. 1946. aastal sai ta doktorikraadi väitekirjaga "Tõenäosuslik lähenemine ökonomeetriale". Ta omandas majandusteaduses tähtsa koha paljude matemaatilises analüüsis levinud kontseptsioonide loogilise kriitika tõttu.
Tõrva kirik
Tõrva kirik (ka Tõrva kirik-kammersaal) on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku koosseisus oleva Helme Maarja koguduse omandisse kuuluv kirik ja kultuuriürituste toimumispaik.
Trygve Haavelmo
Teise maailmasõja ajal töötas Haavelmo Londonis asutatud organisatsioonis Nortraship, mille eesmärk oli vaba Norra kaubalaevastiku abistamine. Töökoht asus ettevõtte statistikaosakonnas New Yorgis.
Aastatel 1948–1979 oli ta Oslo Ülikooli majandusprofessor. Enne seda oli ta aasta aega ülikooli kaubandusosakonna juht.
Tõrva kirik
Kirik asub Valga maakonnas Tõrva vallas Tõrva linnas aadressil Valga 42a.
Trygve Haavelmo
1989. aastal sai ta Nobeli majandusauhinna "tõenäosusteooria aluste selgitamise eest ökonomeetrias ja oma kõrvutiste majandusstruktuuride analüüsi eest".
Liverpool FC
Liverpool Football Club on Inglismaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Liverpoolis. Liverpool mängib Inglise kõrgliigas ja nende kodustaadioniks on Anfield. Meeskonna peatreener on Jürgen Klopp.
Liverpool on üks edukamaid jalgpalliklubisi Inglismaal, olles tulnud 19 korral Inglismaa meistriks, võitnud neljal korral Euroopa meistrite karikavõistlused ja kahel korral UEFA Meistrite Liiga. Liverpool on võitnud seitse Inglismaa Jalgpalliassotsiatsiooni karikat ja üheksa Inglise liiga karikat.
Liverpool asutati aastal 1892 ning juba järgmisel aastal võeti klubi Inglise liiga liikmeks. Klubi kõige edukam periood jääb 1970. ja 1980. aastatesse, mil esmalt Bill Shankly ja siis Bob Paisley juhendamisel tuldi 11 korda Inglismaa ja 4 korda Euroopa meistriks.
Liverpooli suurimad rivaalid on naabrid Everton ja Manchester United. Kohtumisi Evertoniga nimetatakse Merseyside’i derbiks.
Ajalugu
pisi|püsti|[[John Houlding, Liverpool FC asutaja.|alt=Black and white photograph of a man]] Liverpool FC asutati lahkarvamuse tulemusena Evertoni juhatuse ja John Houldingu, klubi presidendi ja Anfieldi omaniku vahel. Pärast kaheksat aastat Anfieldil asus Everton 1892. aastal ümber Goodison Parki ja samal aastal asutas Houlding Liverpool FC mängimaks Anfieldil. Algse nimega "Everton F.C. and Athletic Grounds Ltd." (Everton Athletic lühidalt), sai klubist Liverpool FC märtsis, 1892 ja saavutas ametliku tunnustuse kolm kuud hiljem, kui Inglismaa jalgpalliliit keeldus tunnistamast vastloodud klubi Evertonina. Meeskond võitis Lancashire’i liiga enda debüüthooajal ja liitus Inglise esiliigaga 1893. aastal. Klubi ülendati pärast esiliiga võitmist Inglise kõrgliigasse, mis võideti 1901. aastal ja uuesti 1906. aastal.
Liverpool jõudis oma esimesse FA karika finaali 1914. aastal, kuid seal kaotati 1:0 Burnleyle. 1922. ja 1923. aastal tuldi Inglismaa meistriks, kuid järgmist karikat tuli oodata kuni 1947. aastani, kui Liverpool tuli viiendat korda Inglismaa meistriks. 1950. aastal tuli vastu võtta järjekordne kaotus karikafinaalis, kui FA karika võitis Arsenal. 1953–1954 hooaja järel langes Liverpool Inglise esiliigase. Peagi pärast seda kui Liverpool oli kaotanud 1958–1959 hooaja FA karikas 2:1 amatöörmeeskonnale Worcester City, määrati peatreeneriks šotlane Bill Shankly. Saabudes ütles Shankly lahti lepingud kahekümne nelja mängijaga ning lõi Anfieldile ruumi, kus treenerid saaksid arutada taktikat. Toas nimega "Boot Room" hakkasid Shankly ja teised treenerid, nagu Joe Fagan, Reuben Bennett ja Bob Paisley, Liverpooli meeskonda ümber kujundama.
Klubi ülendati tagasi Inglise kõrgliigasse 1962. aastal ja juba kaks aastat hiljem sama divisjon ka võideti. 1965. aastal võitis Liverpool oma esimese FA karika. Järgmisel aastal tuldi jälle Inglismaa meistriks, kuid UEFA karikavõitjate karikasarja finaalis kaotati Borussia Dortmundile. 1972–1973 hooajal võitis Liverpool nii koduse liiga kui ka UEFA karika. Aasta hiljem võideti taas FA karikas. Peagi pärast FA karika võitu pani Shankly ameti maha ja tema asendajaks sai tema abitreener Bob Paisley. 1976. aastal, Paisley teisel hooajal peatreenerina, tuli Liverpool järjekordselt Inglismaa meistriks ja võitis UEFA karika. Järgmisel hooajal säilitas klubi Inglismaa meistri staatuse ning võitis ka oma esimese Euroopa karika, samas kaotati 1977. aasta FA karika finaalis suurele rivaalile Manchester Unitedile. 1978. aastal tuli Liverpool taas Euroopa meistriks ja järgmisel aastal Inglismaa meistriks. Paisley üheksa hooaja jooksul peatreenerina võitis Liverpool 21 karikat, nende hulgas kolm Euroopa karikat, UEFA karikas, kuus liiga üldvõitu ja kolm järjestikust liigakarikat; ainuke kodune karikas, mida Liverpool Paisley käe all ei võitnud, oli FA karikas.
1983. aastal, kui Paisley pensionile läks, sai Liverpooli peatreeneriks tema abitreener Joe Fagan. Fagani esimese hooaja jooksul Liverpooli peatreenerina tuli Liverpool nii Inglismaa kui ka Euroopa meistriks ja võitis ka liigakarika. Seeläbi sai Liverpoolist esimene inglise klubi, kes on võitnud kolm karikat ühel hooajal. Liverpool jõudis uuesti Euroopa karika finaali 1985. aastal, kui Heyseli staadionil oli vastaseks valitsev Itaalia meister Torino Juventus. Enne mängu algust murdsid Liverpooli fännid läbi kahe klubi fänne eraldavast tarast ja ründasid Juventuse fänne. Järsult suurenenud raskuse tõttu kukkus kokku üks staadioni tugiseintest, tappes 39 fänni kellest enamik olid itaallased. Juhtunu sai tuntuks kui Heyseli staadioni katastroof. Mõlema peatreeneri protestidest hoolimata mäng ise siiski toimus ja Liverpool kaotas Michel Platini väravast 1:0 Juventusele. Tragöödia tulemusena keelati Inglise klubidel osaleda Euroopa võistlussarjades järgmise viie aasta jooksul. Liverpool sai kümneaastase keelu, mida hiljem küll vähendati kuuele aastale. Pärast Heyseli tragöödiat loobus Joe Fagan oma ametikohast ja Kenny Dalglishist sai Liverpooli mängiv treener. Dalglishi käe all tuli Liverpool kolm korda Inglismaa meistriks ja võitis kaks FA karikat. Liverpooli edu varjutas aga 1989. aastal aset leidnud Hillsborough' staadioni katastroof: FA karika poolfinaalis Nottingham Foresti vastu 15. aprillil 1989 suruti sajad Liverpooli fännid vastu metalltara mis pidi takistama fänne väljakule jooksmast. Sel päeval sai surma 94 fänni, 95. fänn suri saadud vigastustesse neli päeva hiljem ja viimane, üheksakümne kuues ohver suri haiglas pea neli aastat hiljem. Pärast Hillsborough' katastroofi otsustas valitsus üle vaadata Suurbritannia jalgpallistaadionite ohutuse. Selle tulemusena kohustati kõik kõrgliiga klubid ehitama ümber oma staadionid nii, et igal pealtvaatajal oleks oma istekoht. Seisukohad kaotati. Tragöödia peamiseks põhjuseks leiti olevat ülerahvastatus politsei suutmatuse tõttu olukorda kontrolli all hoida.
pisi|vasakul|püsti|alt=3 burgundy tablets with gold engraved writing. Below the tablets are flowers.|Anfieldi kõrval asuv mälestustahvel üheksakümne kuuele [[Hillsborough' staadioni katastroofis hukkunule]] Olles kurnatud Hillsborough' tragöödiast ja sellest tulenevast, astus Dalglish 1991. aastal Liverpooli peatreeneri kohalt tagasi ja tema asendajaks sai endine mängija Graeme Souness. Sounessi käe all võitis klubi küll 1992. aastal FA karika, kuid liigas algas klubi pikaajaline mõõn. 1994. aastal asendas Sounessi Roy Evans ja järgmisel aastal võideti inglase käe all liigakarikas. 1998. aastal määrati prantslane Gérard Houllier Evansile abiks juhendama, kuid taoline partnerlus ei töötanud eriti hästi ja juba sama aasta novembris astus Evans tagasi ja Houllierist sai Liverpooli peatreener. Houllieri teisel täishooajal peatreenerina võitis Liverpool kolm karikat: FA karika, liigakarika ja UEFA karika. 2001–2002 hooajal vajas Houllier südameoperatsiooni, mistõttu ei saanud ta osaleda meistrivõistlustel ega aidata klubil pärast 1990. aastat taas meistriks tulla. Liverpool jäi liigas teiseks ning meistriks tuli Arsenal.
2003–2004 hooaja lõpus asendati Houllier hispaanlase Rafa Benítezega. Kuigi Beniteze debüüthooajal lõpetati liigas viiendana, siis võideti 2004–2005 UEFA Meistrite Liiga, kus finaalis alistati AC Milan penaltitega 3:2. Järgmisel hooajal paranesid ka Liverpooli kodused esitused. Võideti FA karikas kui finaalis alistati West Ham ja liigas jäädi kolmandaks. 2006–2007 hooajal said klubid omanikeks Ameerika ärimehed George Gillett ja Tom Hicks. Tehingu läbi hinnati klubi väärtuseks olevat 218.9 miljonit naela. Samal hooajal jõuti ka Meistrite Liiga finaali, kus vastaseks oli jälle AC Milan, kuid seekord tuli vastu võtta 2:1 kaotus. 2008–2009 hooajal kogus Liverpool liigas 86 punkti, mis oli nende Premier League’i suurim punktisaak läbi aegade, kuid ometigi jäädi liigas Manchester Unitedi järel teiseks.
Pärast seda, kui Liverpool lõpetas 2009–2010 hooaja seitsmendana ning jäi Meistrite Liigast välja, asendati Benítez toonase Fulhami peatreeneri Roy Hodgsoniga. 2010–2011 hooaja alguses oli Liverpool pankroti äärel ning klubi võlausaldajad palusid kohtult luba klubi müüa, sõltumata Hicksi ja Giletti enda soovidest. Oktoobris 2010 sai klubi uueks omanikuks John W. Henry, kes on ka pesapallimeeskonna Boston Red Sox omanik. Kehvade tulemuste tõttu hooaja alguses lahkus klubist Hodgson ja tema asendajaks sai endine treener Kenny Dalglish. Kuigi Dalglishi käe all tulemused algul paranesid, ei suutnud ta oma esimesel täishooajal Liverpooli Meistrite Liigasse tagasi tüürida. Liverpool jäi liigas kaheksandaks, mis oli nende halvim tulemus 18 aasta jooksul. Kuigi Dalglishi käe all võideti liigakarikas ja jõuti FA karika finaali, vallandati ta hooaja lõpus ja asendati toonase Swansea peatreeneri Brendan Rodgersiga.
2015. aastal sai Liverpooli peatreeneriks Jürgen Klopp. Esimesel hooajal viis ta Liverpooli Inglismaa liigakarika ja Euroopa Liiga finaali, kuid mõlemad finaalid kaotati vastavalt Manchester Cityle ja Sevillale. Hooajal 2017–18 jõudis Liverpool esimest korda pärast 2007. aastat ja esimese Inglismaa klubina korda pärast 2012. aastat Meistrite Liiga finaali, kus kaotati Madridi Realile. Hooajal 2018–2019 saavutas Liverpool oma seni parima tulemuse Premier League'is, kui koguti 97 punkti ja hooaja jooksul saadi Inglismaa kõrgliigas vaid üks kaotus. Siiski ei piisanud sellest meistriks tulemiseks, sest Manchester City kogus Liverpoolist ühe punkti enam – kokku 98 punkti. Samal hooajal jõuti teist hooaega järjest Meistrite Liiga finaali, kus alistati Tottenham Hotspur ja võideti kuuendat korda Euroopa tähtsaim klubitiitel. Hooajal 2019–2020 tuli Liverpool esimest korda pärast 30 aastat Inglismaa meistriks, Premier League võideti seejuures esimest korda.
Värvid ja vapp
Suur osa Liverpooli ajaloost on nende koduvärviks olnud punane, aga kui klubi asutati, sarnanes nende vorm pigem tänapäevase Evertoni vormiga. Sinivalgeid särke kasutati kuni 1894. aastani, mil klubi võttis kasutusele Liverpooli linna värvi, punase. Linna sümbol, liver bird, võeti kasutusele klubi logona 1901. aastal, kuid särgil sai seda esimest korda näha alles 1955. aastal. Kuni 1964. aastani koosnes klubi vorm punasest särgist, valgetest pükstest ja valgetest sokkidest, kuid Bill Shankly eestvõtmisel muudeti vorm üleni punaseks. Shankly arvas, et üleni punasel vormil on psühholoogiline efekt. Esimest korda mängiti üleni punases vormis Anderlechti vastu.
Liverpooli võõrsilvorm on enamasti olnud kas üleni kollane või valged särgid mustade pükstega, kuid on olnud ka erandeid. 1987. aastal võeti kasutusele üleni hall vorm, mida kasutati kuni 1991–1992 hooajani, kui see asendati uue vormiga, mis koosnes rohelistest särkidest ja valgetest pükstest. 1990. aastatel kombineeriti mitmete värvidega, nende hulgas kuldne, tumesinine, erekollane, must ja türkiissinine. Üleni hall võõrsilvorm toodi tagasi 2008–2009 hooajaks. Kolmandat vormi kasutab klubi võõrsilmängudeks Euroopas, aga samuti ka kodustes mängudes, kui Liverpooli võõrsilvorm on võõrustaja koduvormiga liiga sarnane. Liverpooli vorme toodab alates 2012–2013 hooajast Warrior Sports. Klubi esimeseks särgitootjaks oli Umbro, kelle vahetas 1985. aastal välja Adidas. Adidas tootis Liverpooli vorme aastail 1985–1996, misjärel sai särgitootjaks Reebok.
Liverpooli vapp põhineb linna sümbolil, liver bird’il, mis on paigutatud kilbile. 1992. aastal, tähistamaks klubi sajandat aastapäeva, loodi uus logo. Uuele logo lisati muu hulgas Shankly väravate kujutis. Järgmisel aastal lisati vapi kilbi kummalegi poolele kaks leeki, sümboliseerimaks igavest tuld, mis põleb Anfieldi kõrval asuva Hillsborough katastroofi mälestustahvli juures. 2012. aastal eemaldas Warrior Sports oma esimeselt Liverpooli vormilt kilbi ja väravad, minnes tagasi logoni, mida võis viimati näha Liverpooli särkidel 1970. aastatel. Leegid tõsteti ümber särgi kraele, kus nad ümbritsevad numbrit 96, mis on Hillsborough katastroofis hukkunute arv.
Staadion
Liverpooli kodustaadion Anfield ehitati 1884. aastal Stanley pargi kõrval olevale maale. Staadionit kasutas algselt küll Everton, kuid tekkinud tüli tõttu staadioni omaniku John Houldinguga, kolisid nad peagi Goodison Parki. Jäänud ilma kasutajata staadioniga, asutas Houlding 1892. aastal Liverpooli mis on Anfieldil sellest ajast saati mänginud. Kuigi staadioni mahutavus klubi asutamise ajal oli 20 000, oli Liverpooli kõige esimesel kodumängul vaid sadakond pealtvaatajat.
1906. aastal nimetati staadioni üks otsatribüün ametlikult ümber Spion Kop’iks, KwaZulu-Natalis asuvas mäe järgi. Mägi oli Teises buuri sõjas Spion Kopi lahingu asukohaks. Tolles lahingus sai surma üle 300 mehe Lancashire’i rügemendist ning paljud neist olid pärit just Liverpoolist. Oma tipphetkel mahutas tribüün 28 000 pealtvaatajat. Paljudel Inglismaa staadionitel oli toona tribüün mis oli nimetatud Spion Kopi järgi, kuid Anfieldi oma oli neist kõige suurem, suutes mahutada rohkem pealtvaatajad, kui mõned terved staadionid.
Oma tipphetkel mahutas Anfield rohkem kui 60 000 pealtvaatajat ja kuni 1990. aastateni oli see arv 55 000. 1993–1994 hooajaks olid kõik Inglise kõrgliiga klubid kohustatud kaotama staadionitelt seisukohad, mis vähendas Anfield mahutavuse 45 276-ni. 1992. aastal ehitati uus Centenary tribüün. 1998. aastal suurendati Anfield Road tribüüni mahutavust, kui sellele lisati teine korrus.
Kuna Anfieldi laiendamine leiti olevat liialt piiratud, tegi Liverpool 2002. aastal teatavaks plaani kolida plaanitud Stanley Park staadionile. 2004. aasta juulis sai klubi planeerimisloa ja 2006. aasta septembris andis Liverpooli linnavolikogu klubile kõnealuse maalapi 999 aastaks rendile. Pärast klubi müümist George Gillettile ja Tom Hicksile 2007. aastal, disainiti planeeritud staadion ümber. 2007. aasta novembris kiideti uus disaini linnavolikogu poolt heaks. Staadion plaaniti avada 2011. aasta augustis ja see pidi mahutama 60 000 pealtvaatajat. Ehitus peatati 2008. aasta augustis, kui Gillettil ja Hicksil tekkisid raskused 300 miljoni naela suuruse projekti rahastamisel.
Toetajad
Liverpool on ühe suurima toetajaskonnaga klubi maailmas. Klubi sõnul on neil rohkem kui 200 ametlikult tunnustatud fänniklubi vähemalt kolmekümnes riigis. Klubi lõikab kasu suurest toetust ülemaailmsete suvetuuridega, pidades sõpruskohtumisi maailma erinevates paikades. Liverpooli fännid kutsuvad end tihti Kopite’ideks. Hüüdnimega viidatakse fännidele, kes paiknevad Anfieldi Kopi tribüünil. 2008. aastal otsustas grupp fänne luua eraldi klubi Liverpoolist, toetajatele, kelle jaoks oli Premier League’i jalgpalli vaatamine liiga kalliks muutunud. Klubi nimeks sai AFC Liverpool.
Laul "You’ll Never Walk Alone", mis pärineb originaalis Rodgers and Hammerstein muusikalist "Carousel" ning mis hiljem lauldi ümber Liverpooli muusikute Gerry & The Pacemakers poolt, on klubi hümn ja Anfieldi publik on seda laulnud 1960. aastatest saadik. Sellest saati on laul kogunud tuntust ka teiste klubide fännide seas üle maailma. Laulu pealkiri on nähtav ka Shankly väravatel, mis avati 2. augustil 1982, mälestamaks endist peatreenerit, Bill Shanklyt. Shankly väravate "You’ll Never Walk Alone" osa on nähtav ka klubi vapil. pisi|vasakul|Endise peatreeneri [[Bill Shankly auks püstitatud Shankly väravad]] Klubi toetajad on olnud osalised kahes staadioni katastroofis. Neist esimene oli Heyseli staadioni katastroof 1985. aastal, kui hukkus 39 Juventuse toetajat. Juventuse fännid oli Liverpooli toetajate poolt nurka surutud ning kui viimased itaallaste poole jooksma hakkasid, andis järel sein, mille vastu Juventuse fännid olid surutud. UEFA leidis süüdlasteks olevat vaid Liverpooli toetajad, ning määras Inglise klubidel viie aastase võistluskeelu Euroopa karikasarjades. Liverpooli võistluskeeld oli aasta pikem, takistades neil osalemast ka 1990–1991 hooaja Euroopa karikas, olgugi et nad olid 1990. aastal tulnud Inglismaa meistriks.. Kakskümmend seitse fänni vahistati mõrvakahtlusega ning anti 1987. aastal välja Belgiale kohtumõistmiseks. 1989. aastal, pärast 5-kuulist kohtumenetlust Belgias, mõisteti 14 Liverpooli fänni kolmeks aastaks vangi.
Teine tragöödia leidis aset FA karika poolfinaalis Liverpooli ja Nottingham Foresti vahel, Hillsborough staadionil, Sheffieldis, 15. aprillil 1989, kus 96 Liverpooli fänni hukkus ülerahvastatuse tõttu staadioni Leppings Lane tribüünil. Juhtunu sai tuntuks kui Hillsborough staadioni katastroof. Järgmistel päevadel avaldas ajaleht The Sun artikli pealkirjaga "Tõde", kus väideti, et Liverpooli fännid olevat urineerinud surnute peale, röövinud neid ning rünnanud politseinikke. Järgnenud juurdlused lükkasid väited ümber, viies ajalehe boikoteerimiseni Liverpoolis ja ka mujal Inglismaal. Paljud keelduvad The Suni ostmast ka 20 aastat hiljem. Katastroofi järel loodi mitmeid toetusorganisatsiooni, näiteks Hillsborough Justice Campaign, mis ühendab hukkunute peresid, ellujäänuid ja toetajaid nende püüdlustes saavutada õiglus juhtunu osas.
Tõrva kirik
Ajalugu
1882. aastal saadi Riias asuva konsistooriumi luba Soontaga-Roobe-Parve Venemaa õigeusu kiriku koosseisu kuuluv kogudus Tõrva üle viia, kuna selle senine kirikuhoone oli kaheksa aastat tühjana seisnud.
Lars Onsager
pisi|Lars Onsager (1968) Lars Onsager (27. november 1903 – 5. oktoober 1976) oli norra päritolu peamiselt Ameerika Ühendriikides tegutsenud keemik ja füüsik, kes sai 1968. aastal Nobeli keemiaauhinna.
Tõrva kirik
Ajalugu
Kirik ehitati Tõrvasse algselt Venemaa õigeusu kiriku koosseisu kuuluva kirikuna aastatel 1903–1905 Vene riigi raha eest. Ehitusmeister oli Karl Šurin. Kirik ehitati maakivist ja kaeti telliskivivooderdisega. Kahe kupli ja kellatorniga kirikut kattis tsinkplekist kelpkatus ja sammasesist püramiidkatus. Hoone kütmiseks oli kaks raudahju. Kiriku kõrvale ehitati ka preestri- ja köstrimaja. 28. detsembril 1905 toimus kiriku pidulik pühitsemine Helme-Tõrva apostliku õigeusu Kristuse Sündimise kiriku nime all.
Liverpool FC
Rivaalid
pisi|paremal|[[Luis Alberto Suárez|Luis Suárez ja Sylvain Distin Merseyside'i derbis]]
Tõrva kirik
Ajalugu
Septembris 1944 sai kiriku katus ja kellatorn mürsutabamusi, mille tagajärjel kukkus kellatorn paari kuu möödudes kiriku katust lõhkudes alla. 1951. aastal leidis piiskop Roman, et Helme-Tõrva kogudus tuleb laguneva kirikuhoone tõttu sulgeda. Purustatud hoone oli järgnevate aastate jooksul nii kooperatiivi lina- ja tsemendiladu, piimakombinaadi jääkelder kui ka võimla. pisi|left|300px|Vene õigeusu kirik [[1915. aastal koos preestrimajaga]] 1987. aastal alustas Valga kolhooside ehituskontor (Valga KEK) lagunenud kiriku ümberehitamist noorte spetsialistide väljaõppekeskuseks, kuna hoonet ei lubatud kirikuks taastada. Seoses Nõukogude Liidu võimu nõrgenemisega renoveeriti hoone 1990. aasta detsembriks AS Tõrva Ehituskontori poolt kirik-kammersaaliks.
Hans Mützelfeldt
Hans-Joachim Mützelfeldt (8. august 1916 Preußisch Oldendorf – 10. mai 1945 Tšehhi, Mělníki ringkond, Všetaty) oli Saksamaa sõjaväelane.
Liverpool FC
Rivaalid
Liverpooli pikima kestusega rivaliteet on linna teise meeskonna, Evertoniga. Nende kahe klubi omavahelisi mängusi tuntakse Merseyside’i derbi nime all. Pikaaegne rivaliteet sai alguse Liverpooli loomisest, kui tekkis tüli Evertoni juhatuse ja Anfieldi staadioni omanike vahel. Erinevalt teistest rivaliteetidest ei ole Liverpooli ja Evertoni omavaheline vastasseis ei poliitilise, geograafilise või religioosse taustaga. Merseyside’i derbid müüakse tavaliselt välja. See on üks vähestest kohalikest derbidest, kus ei kohustata kahe klubi fänne olema üksteisest eraldatud mistõttu on see sageli tuntud kui "sõbralik derbi". Alates 1980. aastate keskpaigast on aga klubide rivaliteet tugevnenud, nii väljakul kui ka sellest eemal. Alates Premier League’i loomisest 1992. aastal on Merseyside’i derbi mängudes väljakult eemaldatud rohkem mängijad, kui üheski teises Premier League’i mängus.
Lars Onsager
Nobeli keemiaauhinna 1968. aastal sai ta peamiselt oma termodünaamilisi süsteeme puudutava teooria eest.
Tõrva kirik
Ajalugu
1993. aasta oktoobris otsustas AS Tõrva Ehituskontor kammersaali 600 000 krooni eest koos sisustusega Tõrva linnale müüa, kuid Tõrva Linnavalitsusel ei jätkunud tehinguks raha. Sama aasta detsembris ostis ettevõte AS Granat kirikuhoone oksjonilt 1,2 miljoni krooni eest, kuid pani selle 1994. aastal 2,4 miljoni krooni eest müüki. Samal aastal ostis Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Konsistoorium selle 2 miljoni krooni suurust laenu võttes Helme kogudusele.
Hans Mützelfeldt
Hans-Joachim Mützelfeldti SS'i liikmekaardi number oli 184 296.
Liverpool FC
Rivaalid
Liverpooli ja Manchester Unitedi rivaliteeti nähakse sageli 19. sajandi tööstusrevolutsiooni ilminguna, kui kaks linna olid pidevas konkurentsis. Vastasseis kahe klubi vahel suurenes 1960. aastatel, kui Manchester Unitedist sai esimene inglise klubi, kes võitis Euroopa karika 1968. aastal. Selle saavutuse lõi Liverpool üle 1970. ja 1980. aastatel, kui võideti neli Euroopa karikat. 1990. aastatel hakkas inglise jalgpallis domineerima Manchester United, muutes vastasseisu veelgi tulisemaks. Viimane üleminek kahe klubi vahel leidis aset 1964. aastal, kui Phil Chisnall liikus Manchester Unitedist Liverpooli.
Hans Mützelfeldt
Teenistuskäik
20.aprill 1937 - 1. mai 1937 F.i. F’schule Braunschweig
01-05-1937/ F.i. IV / SS T.V. Ostfriesland
01-01.1939/01-06-1939 F.i. 4. SS “Ostmark“
Liverpool FC
Praegune koosseis
Seisuga 31 January 2022
Hans Mützelfeldt
Teenistuskäik
01-06-1939/01-09-1940 F.i. 2. SS T.V. “Brandenburg“
01-09-1940/19-12-1940 ''Adj. 10. SS T.Sta''
19-12-1940/01-02-1940 14. SS T. Sta.
15-07-1941/18-09-1941 FHA AmtII Adj.
18-09-1941/21-05-1944. ''Flak Abt SS-Div. Reich.'', Kampfgruppe “Das Reich”i õhutõrje komandör.
21-05-1941/28-09-1944. ''Kdt. Stabslehrg. Kdr.''
Lars Onsager
Lars Onsager sündis Kristianias (Oslos) juristi perekonnas. Ta lõpetas 1925. aastal Trondheimis Norra tehnikaülikooli keemiainsenerina.
Hans Mützelfeldt
Teenistuskäik
28-09-1944/10-10-1944 Gen Kto III(germ.) SS PzKorps
Lars Onsager
Aastal 1925 avastas ta vea Peter Debye ja Erich Hückeli elektrolüütide teoorias ning tegi sellesse parandused ioonide Browni liikumise kohta. Seejärel külastas ta Zürichis õppejõuna töötavat Peter Debyet ja rääkis talle oma täiendustest. Seepeale kutsus Peter Debye Lars Onsageri oma assistendiks. Selles ametis töötas ta kuni 1928. aastani.
Tõrva kirik
Haldus ja tegevus
Kuigi 1994. aastal sai kiriku omanikuks EELK Helme kogudus, avaldas Tõrva linnavalitsus 2007. aastal soovi kirik esindushooneks ära osta.
Hans Mützelfeldt
Teenistuskäik
10-10-1944/ 20. WaffenGren.Div.SS 20. Relvagrenaderide SS-diviis -i staabiülem.
Tõrva kirik
Haldus ja tegevus
Tõrva kirikus tegutseva koguduse hallata on ka Helme kalmistu, mis paikneb linna loode piiril.
Lars Onsager
Seejärel siirdus Lars Onsager Ameerika Ühendriikidesse, kus asus Baltimore'is Johns Hopkinsi Ülikoolis keemiat õpetama. Peagi sai talle selgeks, et pedagoogiannet tal pole. Sellest hoolimata õpetas ta seejärel Providence'is Browni Ülikoolis, kus tegeles statistilise mehaanika ja termodünaamikaga. Kui saabus ülemaailmne majanduskriis, pidi ta oma ametist loobuma, kuid sai peagi koha Yale'i Ülikoolis, kus töötas kuni pensionile jäämiseni 1972. aastal.
Aastal 1949 esitas Lars Onsager teooria vedela heeliumi ülivoolavuse kohta. Ta tegeles ka vedelkristallide uurimisega ning jää elektriliste omaduste ja metallide magnetiliste omaduste uurimisega.
Aastal 1945 sai Lars Onsager USA kodanikuks.
Mälestuse jäädvustamine
Aastal 1993 asutati tema mälestuseks Lars Onsageri auhind.
Jäneda linnamägi
thumb|Jäneda linnamägi [[Jäneda Kalijärv|Kalijärve poolt]] Jäneda linnamägi on oosi tüüpi linnamägi Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Jäneda külas.
Kirjeldus
Jäneda linnamägi on sadakond meetrit pikk, mitmeosaline küngas. Seal on olnud kaheosaline ja osaliselt valliga piiratud linnuseõu, mis kitseneb põhja suunas.
Teine suurem põhjapoolne osa on ebatasane. Kaitsevall on ainult põhjapoolses otsas, mis viitab võimalikule tornile. Selle välisjalamilt 6–7 meetri kaugusel on kuni 2,5 meetri sügavune vallikraav. Kõrgendikud asuvad ka linnuse lõunaosas, kus selle lõunakülje nurkades kõrgus oletatavasti koguni kaks kaitsetorni. Linnuse põhjaküljel pealinnusest eraldatuna on asunud eeslinnus.
Narva foogtkond
thumb|400px|Narva foogtkonna asend Põhja-Eestis
Narva foogtkond oli Liivi ordu valitsusüksus (saksa keeles Gebiet).
Moodustamine
Foogtkond loodi pärast Põhja-Eesti (Eestimaa hertsogkonna) minekut ordu võimu alla 1347. aastal. Narva kui oluline piirilinnus võeti ordu kontrolli alla siiski juba 1343. aastal, vahetult pärast Jüriöö ülestõusu, kuid esimene foogt on nimeliselt teada alles 1370. aastast. Narva foogtkond võis algselt hõlmata ka hilisema Vasknarva foogtkonna ala, kuid selle kohta väga täpset teavet pole.
Asend
Foogtkond paiknes Vana-Liivimaa äärmisel kirdepiiril ja pidi enda peale võtma Novgorodist lähtuva rünnaku peatamise. Tema idapiir läks mööda Narva jõge, mille taga olid esialgu Novgorodi vürstiriigi, alates 1478. aastast Moskva suurvürstiriigi valdused. Narva foogtkonnast lõunas asus Vasknarva foogtkond, läänes Rakvere foogtkond.
Valitsemine
300px|thumb|Narva Hermanni linnus [[Jaanilinna linnuse poolt vaadatuna]] Foogtkonda juhtis Narva foogt, kelle käes oli kõrgeim sõjaline, haldus- ja kohtuvõim. Teistest ametnikest on teada veel linnusekomtuure (Hauskomtur) ja üks linnusepealik (Hauptmann).
Kiriklikult kuulus Narva foogtkonna ala Tallinna piiskopkonda, mis ametlikult allus Lundi peapiiskopile, erinevalt teistest Liivimaa piiskopkondadest, mis allusid Riia peapiiskopile.
Foogtkonna keskuseks oli Narva, mis oli kohaliku tähtsusega kaubalinn, aga omas äärmiselt suurt strateegilist tähtsust ordu ühe tugevama idapiiri kindlusena.
Likvideerimine
1558. aastal, kohe Liivi sõja alguses, langes Narva venelaste ägedate rünnakute alla. Märtsi lõpus õnnestus narvalastel küll Ivangorodi venelastega vaherahu sõlmida, kuid mais alustasid need uuesti pommitamist. 11. mail süttis Narva põlema ja venelased tungisid linna, ordulinnus langes päev hiljem. Seejärel vallutasid venelased kiiresti ka ülejäänud foogtkonna.
Rinnastus
Rinnastus ehk rinnastusseos ehk koordinatsioon on üks moodustajate grammatilise seose liike. Rinnastatud moodustajad ehk rindliikmed paiknevad lauses kõrvuti ja moodustavad rindühendi. Rinnastusseos esineb siis, kui tegemist on loeteluga ja rinnastatud moodustajad seotakse omavahel sidesõnade või koma abil.
Üldreegel
Ainsuslike liikmetega rindühendit laiendav omadussõnaline täiend on üldjuhul ainsuses. See tähendab, et kui rindühendil on ainsuses olevad liikmed, on ka omadussõnaline täiend ainsuses. Nt Albertil on punane müts ja sall, mitte: Albertil on punased müts ja sall. Annikal on kollane seelik ja pluus, mitte: Annikal on kollased seelik ja pluus.
Erandid
Et ainsuslike rindliikmetega rindühendi täiend jääb üldjuhul ainsusesse, on raske määrata laiendi põhja. Nt lausest Albertil on punane müts ja sall võib järeldada, et ainult müts on punane. Kui on vaja täpne olla, peaks kasutama ühemõttelist väljendust. Selleks võib täiendit korrata, nt Albertil on punane müts ja punane sall. Kui on vaja näidata, et täiend kuulub ainult ühe rindliikme juurde, võib täiendita rindliikmed tõsta täiendiga rindliikmest ettepoole. Seda sobib teha kui rindliikmed on tähtsuselt võrdsed, nt Albertil on kaabu ja punane müts (vrd Albertil on punane müts ja kaabu). Kui rindliikmed ei ole võrdsed, võiks ja-rinnastusest loobuda, nt Albertil on punane müts koos kõrvaklappidega.
Rindühendi põhi ainsuses ja mitmuses
Rindühendi põhja on mõnes olukorras võimalik kasutada nii ainsuses kui ka mitmuses. Nt: Restorani ja baari omanik kohtusid tänaval või Restorani ja baari omanikud kohtusid tänaval. Mõlemaid võib kasutada, aga eelistatum on siiski esimene variant või hoopis: Restorani omanik ja baari omanik kohtusid tänaval.
Korduva põhja ärajätmisel on võimalik asja mitut moodi mõista ja sellisel juhul mitmuse kasutamine ei aita. Aidata võivad eelteadmised ja ainsuse korral ka öeldise arvuvorm. Kui öeldis on mitmuses järeldub ühemõtteliselt, et on tegemist eri asjadega: Restorani ja baari ladu asuvad hoone taga. Kui öeldis on ainsuses, on selgelt tegemist ühise laoga: Restorani ja baari ladu asub hoone taga. Kui on tegemist kahe laoga, aga öeldise vormi järgi seda aru ei saa, on parem põhja korrata: Restorani ladu ja baari ladu asuvad hoone taga.
Kui tegemist on perekonnanimega, mille ees on mitu eesnime, on see ainsuses: Mart ja Mari Mets, muude lisanditega võib olla nii ainsuses kui mitmuses: isa ja ema Mets ~ Metsad. Kui lisandiks on perekond või mõni muu kogusõna, on võimalik ka ainsus ja mitmus: perekond Mets ~ Metsad.
Suusahüpped 2006. aasta taliolümpiamängudel
Suusahüpped 2006. aasta taliolümpiamängudel toimusid 11. - 20. veebruaril Pragelatos
Normaalmäe suurus oli HS106 ja suure mäe suurus HS140. Samas asusid ka kolm harjutusmäge (K-60, K-30, K-15). Mängude ajal sai hüppevõistlustele kaasa elada umbes 7500 pealtvaatajat.
Tulemused
Suusahüpetes jagatud medalid riigiti.
Normaalmägi HS106
12. veebruar Osavõtjaid: 69 (*stardileht - lõppvõistluse stardileht) Olümpiavõitja 2002: Simon Ammann, Šveits
Ametlikud tulemused
Suur mägi HS140
18. veebruar Osavõtjaid: 69 (stardileht) olümpiavõitja 2002: Simon Ammann, Šveits
Ametlik lõpuprotokoll
Meeskonnavõistlus
20. veebruar Osavõtjaid: 16 võistkonda (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Saksamaa (Sven Hannawald, Stephan Hocke, Michael Uhrmann, Martin Schmitt)
José Ramos-Horta
pisi|José Ramos-Horta (2022) José Manuel Ramos-Horta (sündinud 26. detsembril 1946 Dilis) on Ida-Timori poliitik.
Ta oli aastatel 2007–2012 Ida-Timori president. Teist ametiaega on ta Ida-Timori president alates 20. maist 2022.
Ta on 1996. aasta Nobeli rahuauhinna laureaat ja endine peaminister.
1974. aastal oli ta üks Iseseisva Ida-Timori Revolutsioonilise Rinde (FRETILIN) asutajatest.
9. mail 2007 valiti ta Ida-Timori presidendiks. 11. veebruaril 2008 sai ta ebaõnnestunud riigipöördekatse käigus raskelt vigastada ning viidi ravile Austraaliasse. 17. aprillil 2008 pöördus ta kodumaale tagasi ja asus uuesti oma ametikohustusi täitma.
Batur
Batur on tegevvulkaan Balil, Bali kõrguselt teine tipp Agungi (3142 m) järel.
Vulkaani kõrgus on 1717 meetrit. Baturi esimene kirjeldatud purse toimus 1804. Sellest ajast saadik on ta aktiivne olnud ja viimati purskas ta 2000. Pursked on olnud kerged kuni mõõdukad ja vahel kaasneb nendega laavavool, mis on kaldeera põhjagi ulatunud. Sellegipoolest ei tähista Suur maailma atlas teda vulkaani, vaid tavalise mäetipu tingmärgiga.
Baturil on kaks kontsentrilist kaldeerat. Välimise, suurema mõõtmed on 10×13 km. Sisemine, 7,5 km läbimõõduga kaldeera moodustus umbes 23 670 kuni 28 500 aastat tagasi. Sisemises kaldeeras asub 700 m kõrgune kihtvulkaan. See on sisemise kaldeera seina tekitanud hulgaliselt lõõre, mille kaudu gaasid välja pääsevad.
Välimise kaldeera kaguküljel on Baturi järv, mis on Bali suurim kaldeerajärv. Hoolimata sellest, et viimastel sajanditel on laavavoolud järvegi jõudnud, on see tänapäeval kalarikas. Välimine kaldeera on ka asustatud: selles on kaks küla, Kedisan ja Toya Bungkah, kokku 16 tuhande elanikuga.
2010. aasta märtsis kukkus 25-aastane Rootsi meesturist 150 m kõrguselt Baturi kraatrisse ja sai silmapilkselt surma. Turist kõndis mööda ametlikult kinnitatud turismirada.
Muuksi linnamägi
pisi|Muuksi linnamägi pisi|Metsarada linnamäele pisi|Vaade Kolga lahele Muuksi linnamägi asub Harjumaal Kuusalu vallas Juminda poolsaarel Kolga lahe äärsel pankrannikul. Kolmnurkse kujuga linnamägi jääb tänapäeval umbes 700 m kaugusele merest. Kuna Põhja-Eesti maa tõuseb, oli muinasajal meri linnamäele lähemal.
Kirjeldus
Muuksi linnamägi on rajatud looduslikult sobivate eeltingimustega neemikule. Linnuse kohal kerkib läänekülg ümbritsevast maapinnast kuni 10 m kõrgemale, tipu põhjaosas on kõrgus 13 m, lisades sellele veel laugjama kallaku, on seal kõrguseks umbes 22 m. Muuksi linnus asub 47 meetri kõrgusel merepinnast. Selle põhiülesanne oli arvatavasti rannavalve ja majakaks olemine. Linnuseala kaitses põhja poolt looduslikult järsk ja kõrge klint, kergesti rünnatavat lõunakülge aga kaarjas kivimüür. See koosnes paeplaatidest laotud kahest kuivmüürist, mille vahe oli täidetud kivide ja mullaga.
Linnuse hoovil piirab praeguseks vaid osaliselt säilinud madal kamardunud vall. See asub üksnes 100–120 m kaugusel põhjatipust ning on säilinud üksnes 20 cm kuni 1,5 m kõrguste, 0,5–4 m laiuste ning 4–6 m pikkuste katkenditena. Linnusehoovi pindala on 5300 m2.