cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Calhouni maakond (Iowa)
Maakonna halduskeskus on Rockwell City.
Arvi Miido
pisi|Arvi Miido esinemas Tallinna Merepäevadel. Foto: Ave Maria Mõistlik, 15. juuli 2011 Arvi Miido (sündinud 31. jaanuaril 1956) on eesti dirigent ja metsasarvemängija.
Calhouni maakond (Iowa)
Ajalugu
Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851.
Garezersi raudteepeatus
Põhja-Garezersi järve äärde tekkinud väikeses Garezersi suvitusasulas oli aastal 1935 oli 27 püsielanikku. 15. mail 1936 avati selle juures peatus. Teise maailmasõja järel rongid seal enam ei peatunud. Aastal 1948 oli peatus veel Nõukogude Liidu raudteepeatuste nimestikus olemas, seejärel see aga likvideeriti.
Luka Knjazev
Luka Serapionovitš Knjazev (venepäraselt Лука Серапионович Князев; sünniaeg ja -koht on teadmata – 23. aprill 1918 Novotšerkassk) oli Venemaa ehitusinsener ja valgekaardi ohvitser.
Ta lõpetas 1909. aastal Peterburi tsiviilinseneride instituudi ehitusinsenerina.
Tomski linnaarhitekt Tevje Fischel loobus aprillis 1911 ootamatult oma ametikohast. Vabale ametikohale kandideeris teiste hulgas ka noor ja kogemusteta Luka Knjazev, kes osutuski valituks. Tema peamine töö Tomskis oligi eelmise linnaarhitekti kavandatud tööde lõpetamine, kuni ta ise sai parema pakkumise ja tuli Tallinna Vene–Balti laevatehase ehitustöödele.
Ta läks 1917. aastal tehase Tallinnast evakueerimisel kaasa ning osales tehase uuesti ülesehitamisel Taganrogis.
Ta liitus Vene kodusõjas Doni kasakaarmeega ning teenis Krivjanskaja jalapolgu kuulipildujate komandos. Ta hukkus 23. aprillil 1918 Novotšerkasski vallutamisel.
Looming
Tema projekteeritud ehitisi on põhiliselt Tallinnas, kuid üksikuid ehitisi on ka mujal Venemaal, peamiselt Tomskis ja Taganrogis. Teda võib pidada Vene–Balti laevatehase hoonete projekteerijatest ühe kõige järjekindlama uusklassitsismi viljelejana.
Calhouni maakond (Iowa)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 9670.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Ananass
Harilik ananass  (Ananas comosus) on troopiline taim bromeelialiste sugukonnas. Ananassiks nimetatakse ka taime söödavat vilja. Ananassi vilja moodustavad südamiku ümber koonduvad marjad moodustades ühise kobara.
Saadused
Ananassiistandustest saadud ananassi vilju süüakse värskelt, küpsetatult, konserveeritult ja mahlana.
Ananassi lehti (sisaldavad ka bromeliini) kasutatakse ka söödamaterjalina.
Toitumisalane info
Hoolimata magususest on ananassis vähe kaloreid. Seevastu leidub temas küllaga ensüüme, kiudaineid, antioksüdante ja vitamiine. Need aitavad tugevdada immuunsust, luua tugevaid luid ja aidata seedehäirete vastu. Ananassid sisaldavad suures koguses C-vitamiini ja mangaani. Lisaks suurele mangaani kogusele, mis on oluline antioksüdantsete kaitsemehhanismide jaoks, sisaldavad ananassid ka suures koguses tiamiini, B-vitamiini, mis on vajalikud energia tootmiseks. Samuti on ananassid rasvavabad, kolesteroolivabad ja madala naatriumisisaldusega.
Üks tass (165 g) värskeid ananassitükke sisaldab:
Proteiin: 0,89 grammi
Rasv: 0,2 grammi
Arvi Miido
Ta on lõpetanud 1974. aastal Vändra Keskkooli, 1980. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli Robert Kasemägi metsasarveklassis ning 1985. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Uve Uustalu ja Kalle Kauksi metsasarveklassis. Dirigeerimist õppis ta Priit Raigi dirigeerimisklassis.
Ananass
Toitumisalane info
Süsivesikud: 22 grammi
Arvi Miido
Arvi Miido on töötanud muusiku ja peadirigendina kutselises puhkpilliorkestris Helikon.
Ananass
Toitumisalane info
Kiudained: 2,3 grammi
Arvi Miido
Aastatel 1992–2014 oli ta Eesti Piirivalve Orkestri (hilisema Politsei- ja Piirivalveorkestri) peadirigent, hiljem orkestri ülem. Tema sõjaväeline auaste on major.
2019. aastast on ta Saku puhkpilliorkestri dirigent ja Saku Muusikakooli puhkpilliorkestri dirigent.
Väike-hallasääsk
Väike-hallasääsk (Anopheles plumbeus) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Ananass
Bromelaiin
Ananassid sisaldavad seedeensüümide rühma bromelaiini, mis lagundab valke. Bromealiin aitab kaasa seedimisele, eriti on see abiks neile, kellel on kõhunäärme puudulikkus. Bromelaiin stimuleerib immuunsüsteemi tootma molekule, mis muudavad valged verelibled tõhusamaks vähirakkude kasvu pärssimisel. Bromelaiin võib stimuleerida rakusurma teatud vähirakkudes.
Väike-hallasääsk
Putukat on ka Eestis.
Ananass
Bromelaiin
Bromelaiin võib tugevdada immuunsüsteemi ja leevendada põletikke, sest bromelaiin vähendab põletikumarkereid. Kuna ananassid sisaldavad bromeliini, millel on põletikuvastased omadused, arvatakse tavaliselt, et need võivad pakkuda valuleevendust neile, kellel on põletikuline artriit. Ananassides sisalduv bromelaiin võib vähendada pärast operatsiooni tekkivat põletikku, turset, verevalumeid ja valu. Bromelaini põletikuvastased omadused võivad samuti aidata taastuda pärast rasket treeningut, vähendades kudede põletikku.
Katvari raudteepeatus
Katvari raudteepeatus oli raudteepeatus Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Limbaži piirkonnas ja Katvari vallas. Peatus asus Riia raudteejaamast 87,5 km kaugusel.
Danyangi maakond
Danyangi maakond (ka Tanyangi maakond; Lõuna-Korea omaladinas Danyang-gun, korea kirjas 단양군, hani kirjas 丹陽郡) on maakond Lõuna-Koreas.
Gyula Andrássy
Andrássy oli konservatiiv. Tema välispoliitika nägi ette Austria-Ungari impeeriumi laienemist Kagu-Euroopasse, eelistatavalt Briti ja Saksa toetusega, ilma Türgist võõrandumata. Ta nägi Venemaad kui peamist vastast omaenda ekspansiivsele poliitikale, seoses lõunaslaavlaste ja õigeusu piirkondadega Balkanil. Ta ei usaldanud slaavi natsionalistlikke liikumisi ning käsitas neid kui ohtu tema paljurahvuselisele impeeriumile.
Ķesterciems
Ķesterciems (sks Kösterzeem) on küla (vidējciems) Lätis, Tukumsi piirkonnas ja Engure vallas.
See rannaküla asub umbes 60 km kaugusel Riiast. Seal asuvad Ķesterciemsi ja Albatrossi bussipeatus. . Külla jääb Ķesterciemsi kalmistu.
Külas kasvab neli looduskaitsealust Draudzība mändi. Andricase talu on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.
2015. aastal oli külas 241 elanikku, 2020. aastal 237. Aastail 2009–2021 kuulus küla Engure piirkonda.
Dalilah Muhammad
Dalilah Muhammad (sündinud 7. veebruaril 1990 New Yorgis) on USA kergejõustiklane, tõkkejooksja. Ta on 400 meetri tõkkejooksu olümpiavõitja ja maailmameister.
Muhammad võistles noorteklassides sprindis, tõkkejooksus ja kõrgushüppes. 2007. aasta noorte maailmameistrivõistlustel võitis ta kuldmedali 400 m tõkkejooksus ja Väike-Rootsi teatejooksus.
Täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi tegi Muhammad 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas, kui võitis Zuzana Hejnová järel hõbemedali. 2015. aasta maailmameistrivõistlusteks ta USA koondisse ei pääsenud.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros oli Muhammad taas USA koondises ning võitis tulemusega 53,13 taanlase Sara Peterseni ja kaasmaalase Ashley Spenceri ees kuldmedali.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis sai ta ajaga 53,50 Kori Carteri järel hõbeda.
2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos oli Muhammad isikliku rekordiga 51,58 maailmarekordi püstitanud McLaughlini järel ning Euroopa rekordi püstitanud Femke Boli ees teine. 4x400 meetri jooksus tuli ta USA naiskonna koosseisus olümpiavõitjaks.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis Muhammad maailmarekordit parandanud McLaughlini ning Boli järel ajaga 53,13 pronksmedali.
Muhammad on 400 m tõkkejooksus kahekordne Teemantliiga võitja (2017, 2018).
Isiklikku
Muhammad on islami usku.
Taimar
Taimar on mehenimi.
Eestis oli 2021. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Taimar 137 mehel. Taimar oli levikult 550. mehenimi. Taimar oli keskmiselt 36 aasta vanune (mediaanvanus oli 39). Kõige populaarsem oli eesnimi Taimar vanuserühmas 40–44 ja Põlva maakonnas.
Vinüülkloriid
pisi|100px|Vinüülkloriidi [[struktuurivalem]] Vinüülkloriid ehk kloroeteen, keemilise valemiga CH2=CHCl, on küllastumata orgaaniline ühend, mis saadakse eteeni molekulist ühe vesiniku aatomi asendamisel kloori aatomiga.
Vinüülkloriid on värvuseta gaas, millel on nõrk kloroformilõhn. Kloroeteeni keemistemperatuur on -13,8 °C, sulamistemperatuur -153,8 °C ja tihedus temperatuuril -15 °C 973 kg/m³. Vinüülkloriidi plahvatusohtlik kontsentratsioon õhus on 4–22 mahuprotsenti. .
Vinüülkloriid on toksiline, kantserogeenne ja kergesti süttiv aine.
Vinüülkloriid polümeriseerub ja kopolümeriseerub 1,1-dikloroeteeni ja etenüületanaadiga. Sellepärast on ta tähtis monomeer ehk lähteaine keemiatööstuses polüvinüülkloriidi ja teiste tööstuslikult tähtsate kopolümeeride tootmisel.
Vinüülkloriidi toodetakse väga suurtes kogustes põhiliselt kahel meetodil: ja edasi saadud 1,2-dikloroetaani dehüdrokloorimine kõrgel temperatuuril ja rõhul
Ajalugu
Vinüülkloriidi valmistasid esimesena saksa keemik Justus Liebig ja tema õpilane Henri Victor Regnault 1835. Selleks töötlesid nad 1,2-dikloroetaani etanoolis kaaliumhüdroksiidi lahusega.
1912 patenteeris saksa keemik Frans, kes töötas Griesheim-Elektronis, vinüülkloriidi valmistamise meetodi etüünist ja vesinikkloriidhappest, kasutades katalüsaatorina elavhõbekloriidi. Kuigi seda meetodit kasutati laialdaselt 1930. ja 1940. aastatel, on see hiljem asendatud eteenil põhinevate säästvamate protsessidega. Kuid Hiinas on see endiselt peamine vinüülkloriidi tootmise meetod.
Alborzi provints
Alborzi provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Iraanis.
Provints eraldati 2010. aastal Teherani provintsi lääneosast.
Provints jaguneb neljaks maakonnaks.
🇮🇷
HK Stars
HK Stars (ka Tallinn Stars, Tallinna HK Stars) oli jäähokiklubi Tallinnas. Klubi tegutses aastatel 2002–2009.
Eesti Richard Wagneri Ühing
Eesti Richard Wagneri Ühing on aastal 1990 Tallinnas asutatud ühing.
HK Stars
Klubi koduväljak oli Tallinna Linnahallis.
Nad saavutasid neljal korral esikoha Meistriliigas.
Tiigi-klaasiksääsk
Tiigi-klaasiksääsk (Chaoborus crystallinus) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
BMW M5
BMW M5 on BMW 5. seeria sportlikum versioon, millel on võimsam mootor ja sportlikum disain kui tavalisel 5. seeria mudelil. Seda on toodetud alates E28 kerega 5. seeriast kuni tänapäevani.
Enamik M5-sid on toodetud sedaankerega (saloon), kuid mõnes riigis oli M5 aastatel 1992–1995 (E34) ja 2006–2010 (E61) saadaval ka universaalina.
E28 põlvkond (1985–1987)
Esimese põlvkonna (E28) tootmist alustati 1984. a oktoobris, auto esmaesitlus toimus 1985. a veebruaris Amsterdami autonäitusel. Auto baseerus tavalisel E28 535i veermikul, vaid kapoti all oli võidusõiduauto M1-lt pärinev M88/3 3453 cm3 R6 mootor (mis kasutas M30 mootoriplokki), millel oli Kugelfischeri kütuse sissepritse välja vahetatud Bosch Motronicu vastu, võimsusega 210 kW (286 hj). Põhja-Ameerika turul kohustusliku katalüsaatori tõttu kasutati seal S38B35 mootorit, mis oli sama töömahuga, kuid võimsus oli vaid 190 kW/255 hp. Kõik autod kasutasid Getrag 280/5 viiekäigulist manuaalkasti. 245 km/h tippkiirusega oli M5 maailma kõige kiireim seeriatootmises olev sedaan.
Algselt plaaniti toota vaid 500 autot, kuid lõpuks toodeti E28 M5 kokku 2 241 eksemplari, neljas variandis:
BMW tehasest Dingolfingist, kus 5. seeriat toodeti, saadeti värvitud E28 kered BMW Motorsporti tehasesse, kus autod kokku pandi käsitööna. Esimesed autod pandi kokku BMW tehases Müncheni linnas Preußenstraßel, kuid septembris 1986 kolis tootmine üle Garchingu eeslinna vastavatud BMW Motorsport'i peakorterisse. Lõuna-Aafrika autode osad aga saadeti LAVi, kus need pandi kokku Rosslyni tehases.
Lääne-Saksamaal oli hind 1987. aasta lõpus 86 600 DEMi. USAs müüdi E28 M5 ainult 1988. mudeliaastal hinnaga 46 500 dollarit.
Kui aga BMW USA osakond auto välja kuulutas 1986. aasta lõpus, räägiti veel algselt plaanist toota 500 autot, kuid lõpuks toodeti 1 340 autot USA turu jaoks. Seepeale kaebasid mõned omanikud BMW North America 1991. aastal kohtusse, väites, et auto reklaamitust suuremas seerias tootmine vähendas auto kollektsioneerimisväärtust. Lõpuks lahendati kohtuvaidlus igale omanikule 4000 dollarise krediidi andmisega uue BMW ostuks või liisinguks.
E34 põlvkond (1988–1995)
Teist põlvkonda, mis baseerus E34-l, hakati tootma 1988. a juulis ja seda tutvustati esmakordselt 1988. a septembris. Autod toodeti jällegi käsitööna ja Dingolfingi tehasest saadeti värvitud kered BMW Motorsporti peakorterisse Garchingisse. Lõuna-Aafrika autod saadeti taaskord LAVi osadena ja panti siis kokku Rosslyni tehases.
Esimesed autod kasutasid S38B36 mootorit, töömahuga 3535 cm3 ja võimsusega 315 hj. Katalüsaator oli nüüd kõikidel autodel, kõik autod kasutasid E28 M5-lt pärit Getrag 280/5 käsikäigukasti.
Kokku toodeti 3,5-liitrist M5 neljas variandis 8 344 eksemplari:
1991. aasta Frankfurti autonäitusel esitleti E34 uuendust, mis kasutas nüüd S38B38 mootorit, töömahtu oli suurendatud 3795 cm3-ni, võimsus 340 h-jni. Lisaks oli M5 saadaval nüüd ka universaalkerega (Touring). 1994. a mais toimus viimane uuendus, mille käigus vahetati senine viiekäiguline manuaal vastu uue Getrag 420G (Type D) kuuekäigulise vastu.
Pilalindlased
Pilalindlased (Mimidae) on Ameerikas laialt levinud rästasarnaste värvuliste sugukond. Mõned pilalindlased on osavad häälte matkijad.
John Thomas (kõrgushüppaja)
John Curtis Thomas (3. märts 1941 Boston – 15. jaanuar 2013 Brockton) oli USA kergejõustiklane, kõrgushüppaja.
Aastal 1960 püstitas John Thomas neli maailmarekordit: 30. aprillil Philadelphias ja 21. mail Cambridge'is hüppas ta 2,17 ja 24. juunil võistlustel Bakersfieldis hüppas ta tippmargiks 2,18. Nädalajagu hiljem Palo Altos peetud võistlustel hüppas ta 2,22. Samal aastal Roomas toimunud suveolümpiamängudel hüppas ta 2,14 ja võitis kõigest pronksmedali. Kuldmedali võitis tulemusega 2,16 Robert Šavlakadze ja hõbeda sama tulemusega Valeri Brumel.
1964. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs võitis ta tulemusega 2,18 Valeri Brumeli järel hõbemedali.
Eesti Richard Wagneri Ühing
Ühingu tegevus on suunatud Eesti ja Saksamaa kultuurisuhete tugevdamisele, samuti tutvustab ühing Eestis Richard Wagneri loomingut, korraldades selleks kontserte.
Ühing on Rahvusvahelise Richard Wagneri Ühingu (RWVI) liige.
BMW M5
E34 põlvkond (1988–1995)
Kokku toodeti 3,8-liitrise mootoriga autosid kolmes variandis 3 910 eksemplari:
USA turul müüdi E34 M5 ainult 1991-1993 mudeliaastatel 3,5-liitrise mootoriga. 1991. mudeliaastal oli auto turuhind 56 600 USA dollarit, 1992. aastal 58 600 ja 1993. aastal 60 700.
E39 põlvkond (1998–2003)
E39 toodeti kokku kolmes variandis 20 482 eksemplari:
USA turul maksis M5 2000. mudeliaastal 69 400 dollarit. Hind püsis enamvähem stabiilne, viimaseks, 2003. mudeliaastal oli lõpphind 70 400 dollarit.
E60/E61 põlvkond (2004–2009)
Märtsis 2004 esitleti Genfi autonäitusel uut, E60 põlvkonda, tootmine algas 2004. a septembris, kui autot esitleti Pariisi autonäitusel. E60 M5 oli inspireeritud BMW Motorsporti F1-programmist ning sai uue S85 V10 mootori, töömahuga 5 liitrit ja võimsusega 507 hj, lisaks seitsmekäigulise SMG III järjestiklülitusega manuaalkasti. Tulles vastu Põhja-Ameerika klientide palvetele, oli M5 alates 2007. mudeliaastast USA ja Kanada turul saadaval ka konventsionaalse kuuekäigulise manuaalkastiga (ZF Type G).
2004. a detsembris läbis Saksamaa autoajakirja Sport auto peatoimetaja Horst von Saurma E60 M5 roolis 20.6-kilomeetrise Nürburgringi Nordschleife 8 minuti 13 sekundiga.
E60 toodeti kokku viies variandis 20 589 eksemplari (19 564 sedaani ja 1 025 universaali):
F10 põlvkond (2011–2016)
F10 põlvkonna M5 tootmine algas 2011. a septembris ning autot esitleti Frankfurti autonäitusel. Taas oli M5 saadaval ainult sedaanina.
F10 pöördus tagasi V8 mootori juurde (S63B44, 4395 cm3, 560 hj). Käigukastiks sai E90/E92/E93 M3-le välja töötatud topeltsiduriga seitsmekäiguline M-DCT. USA turul oli endiselt saadaval ka kuuekäiguline manuaalkast.
2013. a juulist oli saadaval lisavarustusena ka Competition Package, millel oli jäigem vedrustus ja mootori võimsus suurenes 575 hj-le. Horst von Saurma sõitis 2014. a detsembris M5 Competitioniga Nordschleifel välja ringiaja 7:54.
Juunist novembrini 2014. a toodeti BMW M5 30. aastapäeva puhul 300-autone eriseeria 30 Jahre Edition ning tootmise lõpu puhul septembris-oktoobris 2016. a 200-autone eriseeria Competition Edition, mõlemad kasutasid 600 hj mootorit.
F10 toodeti kokku kolmes variandis:
F90 põlvkond (2018–tänapäev)
12. aprillil 2018 saavutas Sport auto uus autotestija Christian Gebhardt sellel Nordschleife ringiaja 7:38.92.
Augustis 2018 esitleti M5 Competition, võimsusega 620 hj. 17. aprillil 2019 saavutas Gebhardt sellega Nordschleife ringiaja 7:35.90.
Märtsis 2021 läks tootmisesse M5 CS, millel on vähendatud kaalu süsinikkiu kasutamisega ja võimsust suurendatud 630 hobujõuni. 2. juunil 2021 saavutas Gebhardt sellega Nordschleife aja 7:29.57.
Kieran Tierney
pisi|Kieran Tierney (2016) Kieran Tierney (sündinud 5. juunil 1997 Douglases, Mani saarel) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsja või keskkaitsjana Premier League'i klubis Arsenal ja Šotimaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Celticus, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Šotimaa kõrgliigas 2015. aasta aprillis. Läbimurde tegi ta järgmisel hooajal, kui valiti Šotimaa kõrgliiga hooaja noormängijaks ja hooaja sümboolsesse koosseisu. Šotimaa kõrgliiga hooaja noormängijaks valiti Tierney ka kahel järgmisel hooajal. Aastatel 2016–2019 tuli Tierney neli hooajal järjest Celticuga Šotimaa meistriks.
2019. aasta augustis siirdus ta umbes 25 miljoni naelsterlingi eest Arsenali. Tegemist oli Šotimaa jalgpalluri ja Šotimaa kõrgliiga läbi aegade suurima üleminekuga. Arsenali meeskonnas debüteeris Tierney 2019. aasta septembris. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 27. oktoobril mängus Crystal Palace'i vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 26. juulil 2020 mängus Watfordi vastu.
Šotimaa jalgpallikoondises tegi Tierney debüüdi 2016. aasta septembris sõprusmängus Taani vastu.
Õisu raudteepeatus
Õisu raudteepeatus oli peatuskoht Mõisaküla–Viljandi raudteel Õisus.
Õisu naaberjaam Viljandi suunal oli Loodi raudteejaam (pooljaam) ja Mõisaküla suunal Kaarli raudteejaam. Peatus asus Tallinn-Sadama raudteejaamast 168,7 kilomeetri kaugusel.
Ajalugu
Õisu raudteepeatus loodi 1934. aastal, kuna kohalikud elanikud soovisid peatust asulale lähemale. Varem täitis Õisu pooljaama funktsiooni ja asus 1934. aastal avatud Kaarli raudteejaama kohal. Esialgne 1896. aastal ehitatud puidust jaamahoone asub seetõttu endises Kaarli raudteejaamas. Peatus jäi avamise ajal Õisu valda.
Õisus asus ka hobupostijaam.
Rahvusvaheline Rahvuskultuuride Ühenduste Liit Lüüra
Liikmed
Liidu liikmed (seisuga 2017):
Uno Plakk
pisi|Uno Plakk mängimas [[Eesti meeste 63. meistrivõistlused Vene kabes (2011)|Eesti meeste 63. meistrivõistlustel Vene kabes Foto: Ave Maria Mõistlik, 9. aprill 2011 ]] Uno Plakk (sündinud 7. aprillil 1944 Annamõisa külas Piirsalu vallas) on eesti kabetaja.
Mereroheline
Mereroheline on sinise ja rohelise vahel paiknev värvitoon, mere värvi sinakasroheline, see võib olla nii küllastatud värvus kui ka hallika nüansiga.
Uno Plakk
Plakk lõpetas 1965. aastal Tallinna kaugõppekeskkooli ja on õppinud Vinni sovhoostehnikumis.
Mereroheline
Kasutatakse moesõnavaras ja sisekujunduse kontekstis rõiva- ja kodutekstiilide, sisustusesemete ning dekoori kirjeldamiseks.
Uno Plakk
Mänginud kabet 1962. aastast.
Mereroheline
Värviõpetuses
Mereroheline värvinimena leidub juba Isaac Newtoni Cambridge'i optikaloengutes "De Colorum Origine" (1772) - sinise jaoks kasutas ta kreeka algupäraga sõna cyaneus ning eraldi nimetusi üleminekutoonide jaoks: rohelise suunas sõna thalassinus 'merevärvi' ja violetse suunas indicus.
Uno Plakk
Aastail 1980–2005 on ta tulnud 13 korda Eesti meistriks, näiteks Vene kabes individuaalselt 1981, 1992 ja võistkondlikult 1985, 1986, 1988, 1989 ja 2003.
Mereroheline
Värviõpetuses
Ostwaldi värvisüsteemis on mereroheline (Seegrün), külm keskmise tumedusega roheline, üks kaheksast põhivärvist, selle komplementaarvärvus on roosakas karmiinpunane.
Uno Plakk
Plakk on kuulunud Eesti koondisse 21 korda.
Mereroheline
Variatsioonid
Loodusteadlaste ja linnuvaatlejate tarbeks koostatud värviõpik, 1886. aastal ilmunud "A nomenclature of colors for naturalists..." soovitab mererohelist (Sea green) segada kroomhüdroksiidrohelisest ja Preisi sinisest, saadud toon on sügav sinakasroheline.
Uno Plakk
Aastatel 1990–1991 oli ta Eesti Kabeliidu tegevdirektor ja 1990–1992 Eesti Kabeliidu asepresident.
Mereroheline
Variatsioonid
J. L. Kingi värvisegamise õpik aastast 1923 soovitab mererohelist (Sea Green) segada valgest värvist, Preisi sinisest ja naturaalsest sieenast ning halli mererohelist (Sea Green neutral) murdes Preisi sinist helepunasega; sinise ja rohelise segamise korral soovitab ta võtta ühe osa sinise kohta kolm osa rohelist.
Uno Plakk
Pseudonüümi Karl Kupal all on Plakk avaldanud artikleid ajakirjanduses, toimetanud kabenurka Töörahva Lipus (Haapsalu), Punalipus (Jõgeva) ja Noorte Hääles. Toimetanud 17 partiikogumikku ja metoodilist materjali. 1991. aastal andis välja kaks numbrit ajakirja Eesti Kabe.
Mereroheline
Variatsioonid
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvinimede käsiraamat "Color: universal language and dictionary of names" loeb mererohelist (Sea Green) keskmiseks roheliseks või keskmiseks sinakasroheliseks, mereveerohelist (Sea Water Green) aga keskmiseks soojaks roheliseks (Moderate Yellow Green).
Veebivärv Sea Green on keskmise tumedusega roheline, veebivärv Light Sea Green on türkiissinise poole kalduv heledam rohekas toon (ligikaudu lõunameresinine).
Luiz Felipe
Luiz Felipe Ramos Marchi (sündinud 22. märtsil 1997 Colinas) on Brasiilia päritolu Itaalia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Real Betis.
Tema esimene koduklubi oli Ituano.
2016. aasta augustis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Rooma Lazio. Hooajal 2016/17 oli ta Laziost laenul Itaalia esiliigaklubis Salernitana. Lazio põhimeeskonnas mängis Luiz Felipe alates hooajast 2017/18.
Aastatel 2017–2019 mängis Luiz Felipe Brasiilia noortekoondistes. 2022. aasta veebruaris, kui Luiz Felipe oli mänginud Itaalias klubijalgpalli juba kuus aastat, kutsus Roberto Mancini ta Itaalia jalgpallikoondise treeninglaagrisse. Itaalia koondises tegi ta debüüdi sama aasta 24. märtsil MM-i valikmängus Põhja-Makedoonia vastu.
Ta sai nime Brasiilia legendaarse jalgpallitreeneri Luiz Felipe Scolari järgi.
Anophthalmus hitleri
Anophthalmus hitleri on jooksiklaste sugukonda kuuluv mardikaline, keda on leitud vaid viiest niiskest koopast Sloveenias.
Taali mõisa kalmistu
Taali mõisa kalmistu on kalmistu Tori kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Taali külas Tori vallas Pärnu maakonnas. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes ühe kilomeetri kaugusele edelasse.
Dubai rahvusvaheline lennujaam
Dubai rahvusvaheline lennujaam (IATA lennujaamakood: DXB, ICAO lennujaamakood: OMDB; araabia keeles مطار دبي الدولي‎‎) on suurim lennujaam, mis teenindab Dubaid ja seda läbib maailmas kõige rohkem rahvusvahelisi reisijaid.
Anophthalmus hitleri
Saksa koguja Oscar Scheibel, kelle kätte jõudis üks mardika eksemplar 1933. aastal, pani mardikale nime Adolf Hitleri järgi, kes oli hiljuti saanud Saksamaa kantsleriks.
Taali mõisa kalmistu
Ajalugu
Kalmistu rajasid arvatavasti 18. sajandi lõpus Taali mõisa tollased omanikud Staël von Holsteinid.
Dubai rahvusvaheline lennujaam
See on lennureisijate koguarvult 3. lennujaam ja käideldud kaubakoguste poolest 6. lennujaam maailmas. See on kõige suurem ainult kahe lennurajaga lennujaam ning seda läbib ka enim Airbus A380 ja Boeing 777 lendusid. 2017. aastal lendas Dubai lennujaamast läbi 88,2 miljonit reisijat. Seal käideldi 2,59 miljonit tonni kaupa ja registreeriti 418 220 lennuoperatsiooni.
Taali mõisa kalmistu
Ajalugu
Esimene matus oli 1778. aastal. Kalmistule on maetud 30 lahkunut – neist 21 kabelisse ja 9 haudadesse.
Karl Gschwind
Karl Gschwind (sündinud 18. oktoobril 1943) on Šveitsi endine poksija.
Dubai rahvusvaheline lennujaam
Dubai rahvusvaheline lennujaam asub Al Garhoudi linnaosas, umbes 4,6 kilomeetrit Dubai kesklinnast. Lennujaama pindala on 2900 hektarit. Terminal 3 on maailma suuruselt teine hoone pindalalt.
Karl Gschwind
Gschwind oli kokku viiekordne Šveitsi meister – I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1964. aastal ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1966, 1969 ja 1971-1972.
Dubai rahvusvaheline lennujaam
Lennujaama opereerib Dubai Airports Company ja lennujaam on kodulennujaamaks Dubais baseeruvatele rahvusvahelistele lennufirmadele Emirates ja flydubai. Emiratesi kodulennujaam on Lähis-Ida suurim lennujaam; Emiratesiga lendab 51% lennujaama reisijatest ja 42% lennujaama lennuoperatsioonidest on Emiratesi omad. Dubai lennujaam on ka kodulennujaam odavlennufirma flydubai jaoks, millega lendab 13% lennujaama reisijatest ja 25% lennujaama lennuoperatsioonidest on flydubai omad. Lennujaama aastane läbilaskevõime on 90 miljonit reisijat. 2016. aasta jaanuari seisuga läbis lennujaama 7700 lendu nädalas, lennujaamast opereerib 140 lennufirmat 270 sihtkohta kõigile asustatud kontinentidele.
Dubai rahvusvaheline lennujaam on üks suurimaid panustajaid Dubai majandusse: üle 26,7 miljardi USA dollari, mis moodustab 27% Dubai SKT-st. Lennujaamas töötab 21% Dubai töötajatest (otseselt umbes 90 000 töötajat ja kaudselt 400 000 töötajat).
Karl Gschwind
Gschwind osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Dubai rahvusvaheline lennujaam
Ehitus
Dubai lennujaama ehituse tellis Dubai valitseja Sheikh Rashid bin Saeed Al Maktoum 1959. aastal. Dubai lennuväli avati ametlikult 1960. aastal, mil lennuväli suutis vastu võtta lennukeid näiteks Douglas DC-3. Lennuväljal oli tol ajal 1800 meetrine lennurada, mis oli valmistatud liivast. Lennuväljal oli ka kolm lennuki pööramiskohta, üks perroon ja väike terminal, mille ehitas ehitusfirma Costain. pisi|Esimene Comet lennuk Dubais 1963. aasta mais alustati ehitust 2800 meetri pikkuse asfalt lennurajaga. Uus lennurada koos algse liivast lennurajaga ja ruleerimisrajaga avati 1965. aasta mais koos terminali laiendusega, angaaridega ja lennujaama navigatsiooni valgustustega. Lennujaama valgustuste paigaldamine toimus pärast ametlikku avamist ning tuled olid paigaldatud sama aasta augustiks. 1960. aastate teisel poolel ehitati mitu laiendust; lennujaama varustuse uuendamine, nagu VOR ja instrumentaalmaandumissüsteem (ILS), samuti uued hooned. 1969. aastaks lendas lennujaama üheksa lennufirmat 20 sihtkohta.
Karl Gschwind
Gschwind osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Dubai rahvusvaheline lennujaam
Ehitus
1966. aasta 15. mail maandusid Dubai lennuväljale esimesed reaktiivmootoritega lennukid. Lennukid oli Middle East Airlinesi ja Kuwait Airwaysi De Havilland Cometid.
Laiendus jätkus 1970. aastate algul, mil paigaldati ILS teise kategooria varustus, pikendati olemas olevat lennurada 3810 meetrini, paigaldati NDB, diiselgeneraatorid, ruleerimisrajad jne. Seda tüüpi laienduse tõttu sai lennujaam vastu võtta lennukeid nagu Boeing 747 ja Concorde. Kümne aasta jooksul uuendati korduvalt lennuradu ja perroone, et rahuldada kasvavat nõudlust.
Reisiterminalid
Dubai rahvusvahelisel lennujaamal on kolm reisiterminali. Terminalid 1 ja 3 on ühendatud kohese transiidi võimalustega ning mõlema terminali vahel saab liikuda nii, et ei pea läbima immigratsiooni. Terminal 2 asub Terminal 1 ja 3 vastas.
Kõigist kolmest terminalist saab läbida aastas umbes 90 miljonit reisijat.
Terminal 1
Terminal 1 saab aasta jooksul läbida umbes 15 miljonit reisijat. Terminali kasutab umbes 100 lennufirmat ja see on ühendatud terminaliosa D-ga. Terminali pindala on 520 000 m² ja seal on 221 registreerimislauda.
Terminal oli algselt mõeldud 18 miljonile reisijale, aga ekstreemse ülekoormuse tõttu pidi Terminali avama kaugete väravatega.
Maailm vaekausil
"Maailm vaekausil" on raamatusari, mis ilmus Eestis 1940. aastal ja mida andis välja kirjastusühing Loodus. pisi|Raamatusarja raamatute seljad Sarjas ilmus kokku viis raamatut (nii pehmes kui ka kõvas köites).
Dubai rahvusvaheline lennujaam
Terminal 1
2013. aastal teatas Dubai lennujaam, et Terminal 1 ja Terminaliosa C-d hakatakse suures mahus renoveerima. Renoveerimine sisaldas uut ja uuendatud pagasisüsteemi, registreerimislaudade väljavahetamist ja palju suuremat halli inimestele, kes lahkuvad Dubaist.
Maailm vaekausil
Sarja kaanekujunduse autor oli M. Port.
Dubai rahvusvaheline lennujaam
Terminaliosa D
Terminaliosa D (algselt mõeldud Terminal 4) avati 24. veebruaril 2016 Terminal 1 osana. Esimene lend, mis saabus terminaliossa oli British Airwaysi lend, mis saabus väravasse D8. Terminaliosa D on ühenduses Terminal 1-ga. Terminaliosa aastane läbilaskevõime on umbes 15 miljonit reisijat ning terminaliosas on 17 väravat reisijate jaoks.
Terminal 2
Terminal 2 ehitati 1998 ja terminali pindala on 47 000 m² ja terminali aastane läbilaskevõime on umbes 10 miljonit reisijat. Terminali kasutab umbes 50 lennufirmat, terminalist opereeritakse peamiselt lende Pärsia lahe piirkonda. Suurimad lennuühendused terminalist on India, Saudi Araabia, Iraani, Afganistani ja Pakistaniga. Terminalis on 37 registreerimislauda. Terminal 2 reisijatel ei ole võimalust liikuda terminalide vahel lennujaamas.
Terminal 2 on flydubai koduterminal Dubai rahvusvahelises lennujaamas.
Terminal 3
Terminal 3 ehitus maksis umbes 8 miljardit USA dollarit ja see ehitati eraldi Emiratesile ning terminali aastane läbilaskevõime on umbes 65 miljonit reisijat. Terminalis in 27 väravat (sh terminaliosad A, B ja C), mis on eraldi mõeldud ainult Airbus A380 lennukitüübile. Terminali pindala on 1 713 000 m² ning see teeb terminali maailma suurimaks lennujaama terminaliks ja maailmas pindalalt teiseks hooneks. Terminal on mitmekorruseline ehitis ja seal asuvad ka esimese klassi ja äriklassi ootesaalid. Terminalis onu maailma suurim pagasikäitlussüsteem ning seal on ka 180 registreerimislauda.
Terminaliosa A
pisi|Qantase lennuki esmakordne saabumine Dubai rahvusvahelisse lennujaama Terminaliosa A on osa Terminal 3 ning terminaliosa avati 2. jaanuaril 2013. Terminaliosa aastane läbilaskevõime on umbes 19 miljonit reisijat. Terminaliosa ehitamine läks lennujaamale maksma 3,3 miljardit USA dollarit. Terminaliosa on 924 meetrit pikk, 91 meetrit lai ja 40 meetrit kõrge ning seal on 20 väravat, mis kõik on võimelised teenindama ja mahutama Airbus A380 lennukit. Lisaks on 6 värava juures ootesaalid, millest saab kohe lennukile peale minna
Terminali osas on nelja- ja viietärnihotell, esimese ja äriklassi ootesaalid ja poed. Terminaliosa pindala on 540 000 m² ja see on mitmekorruseline.
Terminalosa A-l on 11 000 m² kaubandusosakond, kus saab osta suveniiridest kuni riieteni välja
Terminaliosa B
Terminaliosa B on osa Terminal 3 ning terminaliosa on eraldi ehitatud Emiratesi jaoks. Terminaliosa on 945 meetrit pikk ja 90,8 meetrit lai. Seal on 10 korrust (4 maa-alust korrust ja 6 maapealset korrust). Terminaliosa pindala on 675 000 m². On ka nelja- ja viietärnihotell, esimese ja äriklassi ootesaalid ja poed.
Terminaliosa C
Terminaliosa C on osa Terminal 3 ning terminaliosa avati 2000. aastal. Terminaliosas on 50 väravat tähistega C1–C50. Seal on üle 17 kohviku ja restorani. Samuti on ka viietärnihotell.
Al Majalis VIP Pavilion ja Dubai Executive Flight Terminal
Al Majalis VIP Pavilion on eraldi ehitis, mis ehitati ainult Dubai Royal Air Wingi jaoks ning ehitis avati 1. juulil 2008. Kogu ehitis on 3400 ruutmeetrit suur ning selle ala sees on Royal Majlisid ja antennipark. Lisaks on ehitise ala sees ka kaheksa lennukiangaari, ehitise ja ala kogu suurus on 69 598 ruutmeetrit ning selle ala sees on ka Boeing 747 ja Airbus A380 hooldusangaarid. 2010. aastal läbis ehitist rohkem kui 47 000 inimest.
Cargo Mega Terminal
Cargo Mega Terminal on rajatis Dubai rahvusvahelises lennujaamas, mis tegeleb kauba ja kargo käitlemisega. Cargo Mega Terminal on maailma suurim kargokeskus, mida läbib kõige rohkem Aafrika ja Aasia kargot ja lasti maailmas. Cargo Mega Terminal on praegu võimeline käitlema 2,5 miljonit tonni kargot, aga 2018. aastal laiendatakse rajatis nii, et see on võimeline käitlema 3 miljonit tonni lasti aastas. pisi|252x252px|Emiratesi Airbus A380
Lennurajad
Dubai rahvusvahelises lennujaamas on kaks lennurada, üks suunaga 12R/30L suurusega 4450 m × 60 m ja teine suunaga 12L/30R suurusega 4000 m × 60 m. Vahe mõlema lennuraja keskpunktist on 385 meetrit. Mõlemad rajad on varustatud ILS süsteemiga, et lennukid saaksid ohutult ka halbades ilmaoludes maanduda. Tegu oli esimese omataolise süsteemiga Araabia Ühendemiraatides.
Airbus A380 lennuk Dubai lennujaamas
Dubai rahvusvahelises lennujaamas baseeruv Emirates on maailma suurim Airbus A380 lennukite kasutaja. Lennujaam pidi rajatist laiendama, et seal saaks teenindada nii suurt lennukit kui Airbus A380. AÜE lennuamet kulutas 120 miljonit USA dollarit, et Dubai lennujaama saaks mahutada Airbus A380. Lennufirmale ka rajati eraldi väravad, mis on mõeldud eraldi Airbus A380 teenindamiseks.
Lennundusteenused
pisi|Emiratesi hoone, kus valmistatakse lennukis pakutavat toitu. Päevas komplekteeritakse seal umbes 115 000 einet
Maapealsed teenused
Maapealsete teenuste hulka kuulub kargo rambi kasutamine ja tehnilise abi osutamine kõigile lennufirmadele, kes lendavad Dubai rahvusvahelisse lennujaama.
Lennukite hooldus
Emirates Engineering teostab kõiki lennuki hooldus töid ja lennukimootorite testimise eraldi mootorite testimise osakonnas. Emirates Engineering annab täielikku tehnilist abi kogu Emiratesi lennukipargile ja kõigile lennufirmadele lennujaamas, kes opereerivad rahvusvahelisi lende lennujaamast. pisi|Emiratesi lennukiangaarid Praeguste rajatiste hulka kuuluvad:
Ohustus ja turvalisus
pisi|228x228px|Dubai lennujaama passikontroll Terminalis 3 Dubai rahvusvahelise lennujaama üleüldise ohutuse ja turvalisuse eest vastutab Dubai tsiviillennundusamet. Reisijate eelkontroll leiab aset kõikides lennujaama terminalide sissepääsude juures. Lisaks on lennujaama kõikides terminalides võrkkesta pildistamine ja skaneerimine ning lisaks on see kõikides AÜE lennujaamdes; võrkkesta kontrolli ei pea tegema AÜE kodanikud. Skaneerimise ja kontrolli eesmärk on esmalt tagada turvalisus kõikidele reisijatele ja teiseks vältida kriminaaljuhtumeid, mis võivad toimuda AÜE territooriumil.
2007. aastate algul paigaldas Dubai lennujaam lennujaama skanneri, mis lisaks relvade tuvastamisele tuvastab ka narkootikume ja illegaalseid meelemürke veres. Uue süsteemi tõttu võivad Dubaisse minejad saada vähemalt 4-aastase vanglakaristuse; vangi minemiseks on vaja nii vähe kui 0,001 grammi narkootikumi. Vanglakaristuse saab ka mooniseemnete ja liigsete ravimite kaasaveo eest. Lennujaamas tehtakse meelemürkidest teada saamiseks vere ja uriini proove. Ühe kilogrammi kokaiini transportimise eest saab Dubais surmanuhtluse karistuseks.
Maanteed
Lennujaam on ühendatud maantee D 89-ga. Tegu ühe suurima linnasisese maanteega, mis algab Deirast. Maantee lõppeb Dubai rahvusvahelises lennujaamas, kus maantee jaguneb ära tee E 11-ga.
Metroo
pisi|Dubai metroo Lennujaama teenindab metroo kahe liiniga, mis peatuvad lennujaamas või selle lähedal. Red Line'il on peatus Terminal 3 ja Terminal 1 juures.
Green Line'il on peatus lennujaama lähedal, kus saavad reisijad, kes saabuvad või lahkuvad Terminal 2-st, kiiresti minna linna poole.
Buss
Dubai bussivõrgustiku teenust osutab RTA, kellel on mitu liini, mis peatuvad Dubai rahvusvahelises lennujaamas.
Reisijad, kes peavad vahetama terminale, saavad kasutada terminalisiseseid busse, mis teenindavad liine tihedalt. Busse 4, 11, 15, 33 ja 44 saavad kasutada reisijad, kellel on vajalikud ühendused kõikide terminalidega.
Takso
Lennujaama teenindab valitsuse omanduses olev Dubai Taxi Agency, mis tagab 24-tunnise taksoteeninduse igas terminalis.
Meedias
2013. aastal esilinastus National Geographicu telekanalil 10-osaline dokumentaalsari "Ultimate Airport Dubai", mida tootsid Arrow Media ja National Geographic Channels International. Dokumentaalsarjas näidati Dubai rahvusvahelise lennujaama igapäevaelu. Teine hooaeg ilmus 2014. aastal ja kolmas hooaeg 2015. aastal.
Rašid Sjunjajev
pisi|Rašid Sjunjajev (2010)
Rašid Alijevitš Sjunjajev (vene keeles Рашид Алиевич Сюняев; tatari keeles Рәшит Али улы Сюняев Rəşit Ğali uğlı Sөnəyev; sündinud 1. märtsil 1943 Taškendis) on tatari päritolu Venemaa astrofüüsik, Venemaa Teaduste Akadeemia akadeemik.
2013. aastal oli Sjunjajev Ameerika Ühendriikide uudisteajakirja Time koostatud maailma 25 mõjukama kosmoseteadlase nimekirjas. Ta on andnud suure panuse füüsikalise kosmoloogia ja kõrge energia astrofüüsika valdkonnas.
Sjunjajev lõpetas 1966. aastal Moskva Füüsika-Tehnika Instituudi (MFTI) ja seejärel samas instituudis üldise füüsika ja rakendusfüüsika teaduskonna aspirantuuri. Ta sai 1968. aastal füüsika-matemaatikakandidaadi ja 1973. aastal füüsika-matemaatikadoktori kraadi.
Töökäik
Sjunjajev sai 1974. aastal MFTI professoriks. 1992. aastal asus ta Venemaa Teaduste Akadeemia Kosmoseuuringute Instituudi peateaduri ametikohale. Aastatel 1995–2018 oli ta Max Plancki Astrofüüsika Instituudi üks direktoreist. Venemaa TA Kosmoseuuringute Instituudi kodulehe andmeil (2021. aasta septembri seisuga) oli ta instituudi kõrge energia astrofüüsika uurimisuuna teaduslik juhendaja ja astrofüüsika laboratooriumi juht.
Tunnustus
pisi|120 px| [[Kuningliku Astronoomiaseltsi kuldmedal ]]
Isiklikku
Poeg Shamil Sunyaev on Harvardi Ülikooli biomeditsiini professor ja poeg Ali Sunyaev Karlsruhe Tehnoloogiainstituudi informaatikaprofessor.
Katrin Lendok
Katrin Lendok, sünninimi Katrin Kruus, (sündinud 4. mail 1955 Viljandis) on Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi õppekorralduse spetsialist.
Ta on mittetulundusühingu Tartu Norra Selts juhatuse liige
Ta oli Eestimaa Rahvarinde asutajaliige (1988). Alates 1990. aastast on Katrin Lendok olnud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
Haridustee ja töökäik
Lendok lõpetas 1973. aastal Pärnu I Keskkooli. Aastatel 1974–1979 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust ning valis ajakirjanduse eriharu.
Esimesed töökohad nooruspõlves olid suvetöö sohvoosis, postkontoris ja sekretäri amet Pärnu Kutsekoolis. Ülejäänud aja pärast kooli on Lendok töötanud Tartu ülikoolis. Pärast lõpetamist töötas ta eesti filoloogi ja toimetusetöötajana. 1979. aastal oli ta riiklikult suunatud alates 1. augustist eesti keele kateedrisse, Juhan Peegli alluvusse, kuni ajakirjanduse kateedri moodustamiseni 1. jaanuaril 1980.
Ta on töötanud Tartu Ülikoolis kõikide järgnevate ajakirjanduse valdkonna (kateeder, osakond, instituut) juhtide all: Juhan Peegel, Marju Lauristin, Peeter Vihalemm, Epp Lauk, Halliki Harro-Loit, Pille Pruulmann-Vengerfeldt. Tema käe alt on läbi käinud sadu tudengeid ajakirjanduse (viieaastase ja neljaaastase õppekava), avalikkussuhete ja teabekorralduse (4 aastat) ning ajakirjanduse ja kommunikatsiooni (3 aastat) õppekavadest.
Isiklikku
Katrin Lendok kasvas üles Pärnus. Tema isa Raimond Kruus oli matemaatika ja füüsika õpetaja, ema Valda Aaviksoo oli ajaloo, kunstiajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetaja. Katrinil on kaks õde – Tuuli Kruus ja Merike Kruus (Mikkor).
Katrin Lendok on abielus Ilmar Lendokiga. Tal on neli täiskasvanud last: Märt, Mihkel, Matis ja Helene.
Lapsepõlvemälestus
Oma lapsepõlvest mäletab ta järgnevat:
Tsitaadid
Katrin Lendoki lemmiktsitaadid on välja kasvanud pikaaegsest suhtlemisest tudengitega.
HK Tartu Kalev-Välk
HK Tartu Välk 494 (2007-2018 HK Tartu Kalev-Välk) on Tartu esindusmeeskond jäähokis, kes mängib Eesti Meistriliigas. Klubi asutati 1994. aastal.
Eesti Kitarriselts
Eesti Kitarriselts on aastast 1999 Tallinnas tegutsev mittetulundusühing.
HK Tartu Kalev-Välk
Tartu Välk 494 on 11-kordne Eesti meister jäähokis, kuuel korral on jäädud hõbedale ning kahel korral pidanud leppima pronksiga.
Eesti Kitarriselts
Põhikirja järgi on seltsi eesmärk "teostada muusikahariduslikku tegevust, mis on suunatud kitarripedagoogika täiustamisele ning kitarri ja kitarrimuusika propageerimisele Eestis".
HK Tartu Kalev-Välk
Klubi koduväljak on Astri Arena.
3x3
3x3 korvpall on korvpalli variatsioon, kus mõlemas võistkonnas on korraga platsil 3 mängijat ning mängitakse 1 korviga. Kinnitati 9. juunil 2017 Tokyo 2020 olümpiamängude programmi.
Rahvusvaheline Korvpalliliit (FIBA) on 3x3 formaadis korraldanud maailmameistrivõistlusi alates 2011. aastast ning noorte olümpiamängudel alates 2010. aastast.
Eestis on 3x3 korvpall tuntud rohkem tänavakorvpallina, kuna sellele pandi alus juba 1993. aastal alanud 3x3 tänavakorvpalli turniiridena.
Eesti meistrivõistlusi on 3x3 korvpallis korraldatud alates 2006. aastast ning alates 2011. aastast on Eesti osalenud peaaegu kõikidel FIBA 3x3 maailmameistrivõistlustel nii noorte (U18 poisid-tüdrukud) kui ka vanemate (mehed-naised) võistlusklassis.
Eestis toimuvate 3x3 võistluste, FIBA 3x3 korvpalli ränkingu ja muu 3x3 korvpalliga seotu kohta võib leida teavet FIBA3x3 lehelt.
Kevad-karussääsk
Kevad-karussääsk (Bibio marci) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Lohuaru talu kalmistu
Lohuaru talu kalmistu on kalmistu Paistu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tömbi külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas.
Kalmistu rajas 1936. aastal Lohuaru talu maadele taluperemees Andres Pärtma. Viimane matus oli 2000. aastal, kalmistule on kokku maetud kolm lahkunut.
Tartu Välk 494
Tartu Välk 494 võib tähendada:
Carrolli maakond (Iowa)
Carrolli maakond (Carroll County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Carroll.
Ajalugu
Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 20 816.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Nikki Haley
pisi|Nikki Haley (2017) Nimrata Haley (neiupõlvenimega Randhawa; sündinud 20. jaanuaril 1972) on Ameerika Ühendriikide poliitik ja diplomaat, kes oli aastatel 2011–2017 116. Lõuna-Carolina kuberner ning aastatel 2017–2018 29. Ameerika Ühendriikide suursaadik ÜRO-s. Varem on ta olnud ka Lõuna-Carolina Esindajatekoja liige. Haley oli esimene Lõuna-Carolina naiskuberner.
Jincheoni maakond
Jincheoni maakond (ka Chinch'ŏni maakond; Lõuna-Korea omaladinas Jincheon-gun, korea kirjas 진천군, hani kirjas 鎭川郡) on maakond Lõuna-Koreas.
Nikki Haley
Haley vanemad Ajit Singh Randhawa ja Raj Kaur Randhawa on Indiast pärit sikhi immigrandid.
Ta kavatseb kandideerida 2024. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel.
Isiklikku
Tema abikaasa on (aastast 1996) Michael Haley. Neil on kaks last.
Ostrów Mazowiecka
Ostrów Mazowiecka (kuni 1926. aastani Ostrów) on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Ostrów Mazowiecka maakonnas halduskeskus. Ostrów Mazowiecka asub Varssavist umbes 87 km kirdes.
Ostrów sai linnaõigused 1434. aastal. Kolmanda Poola jagamise tulemusel läks Ostrów 1795. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1807–1815 oli linn Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tagajärjel läks Ostrów 1815. aastal Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. Raudteeühenduse sai linn 1893. aastal.
Lilijana Kozlovič
Lilijana Kozlovič (sündinud 30. oktoobril 1962 Koperis) on Sloveenia jurist ja poliitik, ta on Modernse Keskpartei (Stranka modernega centra) liige. Ta oli 13. märtsist 2020 kuni 27. maini 2021 Sloveenia justiitsminister.
Kozlovič lõpetas 1997. aastal Ljubljana ülikooli, kus oli õppinud õigusteaduskonnas, ja sai 2012. aastal õigusteaduse magistrikraadi.
Aastast 1981 töötas Kozlovič Koperi linna politseis, kus vastutas registri-, migratsiooni- ja korraosakondade ning sisemiste haldusasjade eest. Aastatel 1999–2000 läbis ta praktika Sloveenia ülemkohtus. 2004. aastal asus ta tööle Sloveenia avaliku halduse ministeeriumi, kus tegeles muuhulgas e-riigi asjadega.
13. märtsist 2020 kuni 27. maini 2021 oli ta Sloveenia justiitsminister.
Kirimaleolümpia
pisi|260px|17. kirimaleolümpia (2009–2012) võitjaks tulnud [[Saksamaa kuueliikmelise võistkonna austamisõhtu Tambach-Dietharzis (2012)]]
Kirimaleolümpia (inglise keeles Correspondence Chess Olympiad) on võistkondlik kirimaleturniir, mida korraldab Rahvusvaheline Kirimaleföderatsioon (ICCF).
Nõukogude Liidu võistkond on võitnud viis esikohta (kahel korral kuulus võitjameeskonda Igor Bondarevski). 9. kirimaleolümpial (1982–1987) võitis Briti võistkond. Kolmandaks jäi Nõukogude Liidu võistkond, mille kolmandal laual mängis Tõnu Õim. 10. kirimaleolümpial (1987–1995) mängis Tõnu Õim Nõukogude Liidu võistkonna esimesel laual. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist (1991) jätkas võistkond võiduka lõpuni juba Venemaa lipu all.
Kirimaleolümpial mängitakse kuuel laual.
Eesti osalemine kirimaleolümpiatel
15. kirimaleolümpial (2006–2009) sai Eesti 7. koha. Võistkonda kuulusid Raul Kukk (1. laud), Alvar Kangur (2. laud), Tõnu Tiits (3. laud), Jüri Siigur (4. laud), Jüri Šuster (5. laud) ja Ülar Lauk (6. laud).
17. kirimaleolümpial (2009–2012) sai Eesti 7. koha. Võistkonda kuulusid Raul Kukk (1. laud), Tõnu Tiits (2. laud), Jüri Siigur (3. laud), Alvar Kangur (4. laud), Ervin Liebert (5. laud) ja Tõnu Talpak (6. laud).
20. kirimaleolümpial (2016–2019) sai Eesti 10. koha. Võistkonda kuulusid Raul Kukk (1. laud), Jüri Siigur (2. laud), Tõnu Talpak (3. laud), Olav Sepp (4. laud), Jaan Merilo (5. laud) ja Priit Tõnisson (6. laud).
Naiste kirimaleolümpia
Esimene naiste kirimaleolümpia peeti aastatel 1974–1979. Aastatel 1974–2017 on korraldatud kokku 10 naiste kirimaleolümpiat.
Venemaa tuli olümpiavõtjaks 5. ja 9. kirimaleolümpial. Leedu naiskond võitis kuldmedali 6. kirimaleolümpial (2003–2006) ja kolm hõbemedalit (7., 9. ja 10. olümpial).
Naiste kirimaleolümpial mängitakse neljal laual.