cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maurice Utrillo
Elulugu
Utrillo ema teenis poja sündimise aegu leiba kunstnike modellina. Valadon, kellest sai modell pärast seda, kui ta pidi trapetsilt kukkumise tõttu lõpetama enda valitud akrobaadikarjääri tsirkuses, leidis, et kunstnikele, kelle hulka kuulusid näiteks Berthe Morisot, Pierre-Auguste Renoir, Henri de Toulouse-Lautrec, poseerimine andis talle võimaluse nende tehnikate õppimiseks. Mõnel juhul sai temast ka nende armuke. Ta õppis ise maalima ning pärast seda, kui Toulouse-Lautrec teda Edgar Degas'le tutvustas, sai viimasest tema mentor. Hiljem sai temast nendega, kellele ta varem oli poseerinud, võrdväärne kunstnik.
Noor Maurice jäeti oma emapoolse vanaema kasvatada ning üpris varakult näitas ta murettekitavat kaldumust kohustustest kõrvale hiilimisele ning alkoholismile. Kui 21-aastast Utrillot hakkas vaevama vaimuhaigus, julgustas ta ema teda maalimisega tegelema ning peagi näitas ta üles tõelist kunstiannet. Kunstiõpetust oli ta saanud vaid oma emalt ning peagi ta joonistas ja maalis asju, mida ta Montmartre'is nägi. Pärast 1910. aastat pälvisid tema teosed juba kriitikute tähelepanu ning 1920. aastaks hinnati teda ka rahvusvaheliselt. Prantsusmaa valitsus autasustas teda 1928. aastal Auleegioni ordeniga. Kogu oma elu jooksul viibis ta aga korduvalt vaimuhaiglates.
Tänapäeval leiavad paljud piirkonda külastavad turistid tema maale postkaartidelt. Üks neist on tema üks populaarsemaid teoseid: 1936. aasta maal pealkirjaga "Montmartre'i tänavanurk" ehk "Lapin Agile".
Keskeas muutus Utrillo tulihingeliseks usklikuks ning 1935. aastal, olles viiskümmend kaks aastat vana, abiellus ta Lucie Valore'ga ning kolis Pariisist veidi väljas asuvasse Le Vésinet' piirkonda. Selleks ajaks oli ta väljas töötamiseks juba liiga haige ning pidi maastikke maalima akendest ja postkaartidelt nähtu põhjal ning ka oma mälupiltide järgi.
Olgugi et terve ta elu kummitasid teda alkoholiprobleemid, jõudis ta 70. eluaastatesse. Maurice Utrillo suri 1955. aasta 5. novembril ning ta maeti Montmartre'is asuvale Saint-Vincenti kalmistule (Cimetière Saint-Vincent).
Suzanne Valadoni ning tema poja Maurice Utrillo keerulisi omavahelisi suhteid kirjeldab Elaine Todd Koren'i kirjutatud provokatiivne elulooromaan "Armastuse ja kunsti Suzanne" ("Suzanne of Love and Art").
Utrillo isast
Diego Rivera teoste ameeriklasest kollektsionääri Ruth Bakwini avaldamata memuaarides leidub selgusetu päritoluga anekdoot, mida Rivera Utrillo isapoolsest põlvnemisest rääkis:
2010. aasta näitused ja müügid
2010. aastal korraldati Ameerika Ühendriikides Atlanta linnas asuva Oglethorpe'i Ülikooli kunstimuuseumis ning Pariisis Montmartre's mitu retrospektiivnäitust, mis kulmineerusid 30. novembril oksjoniga, kus oli pakkumisel kunstniku 30 teost. Teosed pärinesid Utrillo teoste vahendaja Paul Pétridès'e (1901–1993) kogust. Ta oli olnud Utrillo agent juba aastast 1937 ning ka tema teoste ulatusliku kataloogi autor. Pétridèse galerii Galerie Pétridès vahendas veel mitmete kunstnike teoseid (nt Jacques Thévenet). Näituste näol oli tegemist järjega 2009. aastal Pariisis peetud Suzanne Valadoni ja Maurice Utrillo teoste näitusele.
Eesti Raudteemuuseum
pisi|400px|[[Haapsalu jaamahoone imperaatoripaviljon, milles paikneb Raudteemuuseumi siseekspositsioon.]] pisi|Muuseumi väliekspositsioon, esiplaanil mootorvedur [[TEP60]] pisi|Juhtvaguni [[DR1|DR1BJ-2717 saabumine muuseumisse 26. juulil 2023.]] Eesti Raudteemuuseum on Haapsalu raudteejaamas asuv väli- ja siseekspositsiooniga muuseum, mis kajastab Eesti raudteetranspordi ajalugu.
Haapsalus alates 1997. aasta juunist asuv muuseum jätkab 1970. aastal Tallinnas Balti jaamas Eesti Raudtee 100. aastapäeva puhul loodud muuseumi tegevust.
2021. aastal põles väliekspositsiooni osaks olev dresiin. Kahtlustati süütamist.
Seoses Haapsalu raudtee taastamisega on lähitulevikus plaanis muuseumi väliekspositsioon ümber paigutada praeguse Haapsalu jaama perrooni eest ajaloolise raudtee kaubaaida juurde, kuhu on kavas ehitada ka remonditöökoda.
Hörde
pisi|Hörde linnaosa [[Dortmundi kaardil]] Hörde on Dortmundi linnaosa. Varem oli Hörde vabalinna staatuses ja asus Marki krahvkonnas.
Hördes elab 53 310 elanikku (2013)
Hostomel
Hostomel (ukraina keeles Гостомель) on alev Ukrainas Kiievi oblasti Butša rajoonis. See asub Kiievist umbes 25 kilomeetri kaugusel loodes Irpini jõe ääres. Hostomel on Kiievi loodepoolne eeslinn. Lõunas piirneb Hostomel Butša linnaga.
Ajalugu
Hostomel on asutatud 1494. aastal. 1614. aastal sai see Magdeburgi linnaõiguse. Alates 1938. aastast on Hostomel alevi-tüüpi asula.
Taristu
Hostomelis asub Antonovi lennujaam, mis on oluline rahvusvaheline kaubalennujaam.
Hostomelis baseerub Ukraina Rahvuskaardi 4. kiirreageerimisbrigaad. Gostomelis asub samuti Vetropacki klaasitehas.
Aníta Hinriksdóttir
Aníta Hinriksdóttir (sündinud 13. jaanuaril 1996 Reykjavíkis) on Islandi kergejõustiklane (keskmaajooksja), kes võistleb enamasti 800 meetri jooksus.
2012. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Barcelonas sai ta 800 meetri jooksus ajaga 2.03,23 neljanda koha.
2013. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Göteborgis jõudis ta 800 meetri jooksus poolfinaali. Mai lõpus ja juuni alguses toimunud Euroopa väikeriikide mängudel Luxembourgis võitis ta kolm kuldmedalit: 400 meetri jooksus (54,29), 800 meetri jooksus (2.04,60) ja 4×400 meetri teatejooksus (3.40,97). 14. juulil võitis ta Donetskis toimunud noorte maailmameistrivõistlustel 800 meetri jooksus kuldmedali võistluste rekordiga 2.01,13. Ta tõi sellega Islandile kergejõustiku maailmameistrivõistluste esimese kuldmedali. Vaid veidi vähem kui nädal hiljem saavutas ta samal alal esikoha ka Rietis Euroopa juunioride meistrivõistlustel ajaga 2.01,14. Ta võitis Islandile sellega esimese kuldmedali juunioride Euroopa meistrivõistlustelt.
2013. aastal valiti ta Euroopa kergejõustiku tõusvaks täheks.
2014. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Sopotis sai Hinriksdóttir 800 meetri jooksus oma eeljooksus Poola jooksja Angelika Cichocka järel 2.01,03-ga teise koha, mis oleks viinud ta finaal, kuid ta diskvalifitseeriti rajast välja astumise pärast. Aeg 2.01,03 oleks lisaks olnud võrdne kehtiva juunioride maailmarekordiga. Sama aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Eugene'is jõudis ta küll finaali, kuid katkestas seal. Euroopa meistrivõistlustel Zürichis jõudis ta poolfinaali.
2015. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Prahas saavutas Hinriksdóttir 800 meetri finaalis 2.02,74-ga viienda koha. Eeljooksus sai ta aja 2.01,56, mis oli Euroopa juunioride rekord. Juuni alguses kodumaal Reykjavíkis toimunud Euroopa väikeriikide mängudel võitis ta kuldmedali nii 1500 meetri jooksus (4.26,37) kui ka 4×400 meetri teatejooksus (3.44,31), kuid jäi 800 meetri jooksus 2.09,10-ga teiseks. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis jäi ta 800 meetri jooksus ajaga 2.01,01 teisena poolfinaalist välja.
2017. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel võitis Hinriksdóttir oma esimese medali täiskasvanute suurvõistlustelt, kui sai 800 meetri jooksus 2.01,25-ga pronksmedali. Lisaks tõi ta Islandile pärast 19 aastat esimese medali kergejõustiku Euroopa sisemeistrivõistlustelt.
15. juunil 2017 jooksis ta Hollandis Hengelos toimunud Fanny Blankers-Koeni mängudel 1500 meetri jooksus rahvusrekordiks 4.06,43, parandades senist rekordit enam kui kaheksa ja poole sekundiga.
17. juunil 2017 parandas ta Oslos toimunud Teemantliiga etapil oma 800 meetri jooksu rekordit üheksa sajandiku võrra, saades ajaks 2.00,05.
2017. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Bydgoszczis võitis ta 800 meetri jooksus 2.05,02-ga hõbemedali.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis jäi ta 800 meetri jooksus oma eeljooksus ajaga 2.03,45 neljandaks ega pääsenud poolfinaali. Kokkuvõttes sai ta 37. koha.
3. veebruaril 2018 Düsseldorfis toimunud võistlustel parandas ta Islandi 1500 meetri jooksu siserekordit ligi kümne sekundiga, saades ajaks 4.09,54.
Hinriksdóttiri nimel on 800, 1000 ja 1500 meetri jooksu ning 2000 meetri takistusjooksu Islandi välisrekord ning 600, 800, 1000 ja 1500 meetri jooksu siserekord. 800 meetri jooksus on ta Euroopa juunioride rekordit parandanud kolmel korral: 2014. aasta jaanuaris – 2.01,81, 2015. aasta veebruaris – 2.01,77 ja 2015. aasta märtsis – 2.01,56.
Hinriksdóttiri tädi Martha Ernstsdóttir on pikamaajooksja ning tema nimel on Islandi rekordid mitmel pikamaajooksu alal 5000 meetrist maratonini.
Isiklikud rekordid
Allikas: IAAF
Alavere tiigid
Alavere tiigid on tiigid Harju maakonnas Anija vallas Alavere külas. Veekogu pindala on 0,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 673 m.
Kiikla vald
Kiikla vald (saksa keeles Kie(c)kel) oli vald Virumaal Jõhvi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Mäetaguse vallaga.
Anastassia Bedredinova
Anastassia Bedredinova (vene keeles Анастасия Касьяновна Бедрединова; 26. september 1924 Moskva – 19. jaanuar 2004) oli Tallinna Vene Draamateatri näitleja.
Ta lõpetas Moskvas keskkooli ja 1950. aastal Štšukini-nimelise Teatriinstituudi (juhendaja Boriss Zahhava).
Filminäitlejana
Ta on mänginud filmides "Briljandid proletariaadi diktatuurile" (1975, Tallinnfilm); „Kapten Fracasse” (1984) ja „Issanda vits” (1988) – mõlemad Dovženko-nimeline filmistuudio, ning „Lilja 4-ever” (2002, Rootsi-Taani).
Isiklikku
Ta oli 1951. aastast abielus näitleja Nikolai Jegoroviga, nende tütar Jekaterina Jegorova on Vene Teatri näitleja.
Roomav padjandsüsik
Roomav padjandsüsik (Nemania serpens, sünonüüm Hypoxylon serpens) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Bulgariaceae
Bulgariaceae on seltsi Phacidiales kuuluv seente sugukond.
Roomav padjandsüsik
Seent on leitud ka Eestist.
Idre
Idre on paik (rootsi keeles tätort) Rootsis Dalarna läänis Älvdaleni vallas, ajaloolise haldusjaotuse järgi Dalarna maakonnas.
Idre on tuntud talispordikuurort. Idres toimuvad regulaarselt laskesuusatamise IBU Cupi etapid.
2015. aastal elas Idres 706 inimest.
Kutsehaigus
Kutsehaigus on Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) definitsiooni järgi mistahes haigus, mille kõige olulisemaks põhjuseks on kokkupuude tööga seotud riskiteguritega. Eesti töötervishoiu ja tööohutuse seaduse järgi on kutsehaigus selline haigus, mille on põhjustanud kutsehaiguste loetelus nimetatud töökeskkonna ohutegur või töö laad. Kutsehaigusi eristatakse tööst põhjustatud haigustest, millel on mitu põhjustavat tegurit, sealhulgas nii töökeskkonnaga seotud kui ka muid soodustavaid tegureid (nt suitsetamine).
Eestis on sotsiaalminister kehtestanud kutsehaiguste loetelu. Selle järgi eristatakse järgmisi kutsehaigusi:
Kutsehaiguste loetelu ei ole siiski lõplik, ka loetelus nimetamata muud töökeskkonna keemilised, füüsikalised või bioloogilised ohutegurid võivad olla kutsehaiguse põhjuseks.
Kutsehaiguse diagnoosib töötervishoiuarst, tuginedes andmetele töötaja praeguste ja varasemate tööolude ja töö laadi kohta.
SK Tapa
SK Tapa on Eesti spordiklubi, mis tegutseb Tapal. Klubil on praegu tegutsev käsipalliklubi, varem on tegutsenud ka jalgpalliklubi.
Vaku
Vaku oli küla Hiiumaal, ajalooliselt Vaemla mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Allika ja Villemi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Käina kihelkonda.
Eri aegadel on Vaku hõlmanud eri alasid. 1920.-1930. aastatel oli Vaku rahvapärimuse järgi Allika, Kaasiku, Kogri ja Villemi küla ühisnimi. 1977-1997 hõlmas Vaku ametlikult Allika küla idaosa (Allika II) ja Villemi küla.
Vaikne põik
Vaikne põik on tänav Narvas Siivertsi linnaosas. Tänava pikkus on umbes 100 m.
Kiiu-Loo-Kuusalu vald
Kiiu-Loo-Kuusalu vald (saksa keeles Kyda-Neuenhoff-Pastorat Kusal) oli vald Harjumaal Kuusalu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891.
Vaikne põik
Tänav algab August Weizenbergi tänavalt, kulgeb loodest kagusse ja lõpeb Männi tänavaga ristudes. Tänaval on kolm maja (nr 1, 3 ja 5).
Võrumaa Omavalitsuste Liit
Võrumaa Omavalitsuste Liit on organisatsioon, mis ühendab Võru maakonna omavalitsusi. Liit muu hulgas esindab maakonda ja maakonna omavalitsusi riigiorganites ja muudes institutsioonides.
Liit moodustati 16. märtsil 1993.
Kulle Raig
Kulle Raig (neiupõlvenimega Kulle-Küllike Alasi; sündinud 2. detsembril 1940 Tallinnas ) on eesti ajakirjanik, kirjanik ja kultuurikorraldaja.
Haridus
Kulle Raig lõpetas Tallinna 16. Keskkooli 1959. aastal ja Tartu Ülikooli soome-ugri osakonna 1964. aastal.
Töö
Ta töötas Inturisti giidi ja tõlgina 1972−1975 ning Eesti Raadio soomekeelsete saadete toimetajana 1975−1989. Seejärel töötas Soomes YLE kultuuritoimetajana (1990) ja Eesti kultuuripunkti juhatajana Helsingis (1991). Oli Eesti konsul Helsingis 1991−1992 ning Helsingi saatkonna kultuuri- ja pressinõunik 1992−1998. Eesti Instituudi asutaja ja juhataja Helsingis 1995−1998, Soome-Eesti ühenduste liidu peasekretär 1999−2006.
Teoseid
Lisaks on ta tõlkinud raamatuid nii soome keelest eesti keelde kui ka eesti keelest soome keelde.
Isiklikku
Tema abikaasa oli Peet Raig.
Juhuvalikuga katse
Juhuvalikuga katse (inglise randomized experiment) on teaduseksperiment, mille osalised on valitud juhuslikult.
Kaasikjärv
Kaasikjärv (ka Metstoa Kaasikjärv) on järv Harju maakonnas Kuusalu vallas Koitjärve külas. Veekogu pindala on 0,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 317 m.
Marek Špilár
Marek Špilár (11. veebruar 1975 Stropkov – 7. september 2013 Prešov) oli Slovakkia jalgpallur, kaitsja.
Ta sooritas 2013. aasta septembris 38-aastaselt enesetapu.
Kimmel (perekonnanimi)
Kimmel on perekonnanimi.
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kimmel 286 inimesel: 135 mehel ja 151 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kimmel meeste puhul 535. kohal ja naiste puhul 512. kohal.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Tartumaal Otepää, Sangaste ja Tartu-Maarja  kihelkonnas,  Viljandimaal Põltsamaa,  Suure-Jaani ja Kolga-Jaani kihelkonnas, Läänemaal Ridala ja Kullamaa kihelkonnas ning Harjumaal Rapla kihelkonnas 10 korral talupoegadele nimeks Kimmel, Kymmel ja Kimbel (normaliseeritult Kimmel).
Nimede eestistamise käigus võeti 1935. ja 1937. aastal Kimmel uueks nimeks kolmel korral, kui loobuti nimedest Jobso, Levold-Kimmel ja Virup.
Samal ajal loobuti 1935.–1940. aastal nimest Kimmel 16 korral, kui võeti uuteks nimedeks Kaldmäe, Kalve, Kamara, Kaniste, Kimeli, Kiviloo, Kruusimäe, Kruusma, Köömel, Laidva, Lindmäe, Rannamägi, Rohtla, Tammaru, Tamme ja Veersalu.
Max Gallo
pisi|Max Gallo (2009) Max Gallo (7. jaanuar 1932 Nice – 18. juuli 2017 Cabris) oli prantsuse kirjanik, ajaloolane ja poliitik.
Gallo kuulus aastail 1974–1992 Prantsuse Sotsialistlikku Parteisse, seejärel astus Jean-Pierre Chevènementi asutatud vasakpoolsesse Kodanike Liikumise parteisse (prantsuse Mouvement des citoyens).
2007. aastast oli ta Prantsuse Akadeemia liige.
Tarvo Siilaberg
pisi|Tarvo Siilaberg Peetri Kooli Sõprade Ringi ajaloolise lipu esitlusel ERM-is (september 2020) Tarvo Siilaberg (sündinud 5. veebruaril 1981 Tartus) on olnud haridusjuht, õpetaja ja õppematerjalide toimetaja.
Haridus
Ta on lõpetanud 1999. aastal Viljandi Carl Robert Jakobsoni nim Gümnaasiumi ja 2005. aastal Tartu Ülikooli usuteaduskonna ja kõrvalerialana filosoofiateaduskonna ajaloo instituudi alamastme. Vabaainetena õppis filosoofiateaduskonna germaani-romaani osakonna klassikalise filoloogia õppetooli aineid ning religioonipedagoogikat. 2010. aastal alanud õpingud doktorantuuris jäid 2017. aastal töökohustuste tõttu pooleli.
2023. aastal lõpetas Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskooli mesinduse erialal ja omandas mesiniku kutse.
MCM Top
MCM Top on Prantsuse telekanal. Kanal alustas tööd 28. novembril 2003, telekanali omanik on Groupe M6.
Tarvo Siilaberg
Töökäik
Põhitöö kõrvalt juhendas aastatel 2006–2012 riigieksamite ettevalmistuskursuseid Tartu Rahvaülikoolis.
MCM Top
Telekanal näitab muusikat.
Rahvusparkide Teenistus
Rahvusparkide Teenistus (National Park Service, NPS) on Ameerika Ühendriikide föderaalne asutus Siseministeeriumi alluvuses, mis haldab riigi kõiki rahvusparke, enamikku riiklikest mälestistest ja muid loodus-, ajaloo- ja puhkeobjekte. Kongress asutas Teenistuse 25. augustil 1916. NPS-i peakorter asub Washingtonis Siseministeeriumi peakorteris.
Tarvo Siilaberg
Liikmesus ja ühiskondlik tegevus
Korp! Fraternitas Liviensis aastakirja "Fraternitas" toimetaja aastatel 2006–2012 ja Tartu konvendi esimees 2007–2009.
Rahvusparkide Teenistus
NPS annab tööd ligikaudu 20 000 inimesele 424 allüksuses, mille haldusalas on üle 34,3 miljoni hektari kõigis 50 osariigis, Columbia ringkonnas ja USA territooriumidel. 2019. aasta seisuga oli neil rohkem kui 279 000 vabatahtlikku. Agentuuri peamiseks ülesandeks on säilitada asutuse haldusalasse määratud kohtade ökoloogiline ja ajalooline terviklikkus, tehes need ühtlasi külastajatele juurdepääsetavaks.
Tarvo Siilaberg
Liikmesus ja ühiskondlik tegevus
2014. aastal asutatud Eesti Kristlike Erakoolide Liidu (EKEL) algataja ja kõneisik. Siilaberg on EKEL tegevuse raames osalenud rahvusvahelise organisatsiooni International Association for Christian Education (Internationaler Verband für Christliche Erziehung und Bildung) töös ning olnud Eesti Kirikute Nõukogu hariduskoostöö ümarlaua liige.
Aibes
Aibes [ɛb] on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
Tarvo Siilaberg
Liikmesus ja ühiskondlik tegevus
2019. aastal oli Tartu Linnavolikogu liige.
Isiklikku
Tema otsene esiisa Siila (Sila) Peep (1670–1743) oli Räpina koolmeister ja köster aastatel 1731–1743 ning hõimlane Paul Siilaberg (eestistatult Sillaste) (1891–1941) Rasina kooli direktor aastatel 1921–1936 ja Kammeri kooli juht aastatel 1936–1941.
Notari ametitoiming
Notari ametitoimingud (ingl notarial acts) on tõestamistoimingud, õigusabi andmine ja muud notariaaltoimingud.
Notari ametitoimingud on üks osa notari ametitegevusest ning teine osa on notari ametiteenused (ingl notarial services). Ametitoimingute käigus koostab notar dokumendid, mis kuuluvad riigile ning nende tegemine on notarile kohustuslik erinevalt ametiteenustest. Ametitoimingud jagunevad tõestamisseaduse kohaselt täistõestuseks (tõestamiseks) ja lihttõestuseks (kinnitamiseks). Nende kohta käiv reeglistik on reguleeritud tõestamisseaduses (edaspidi TõS).
Ametitoimingutest
Notariaadiseaduses (edaspidi NotS) on sätestatud, milliseid ametitoiminguid teeb notar isikute taotlusel: notar tõestab tehinguid ja tahteavaldusi ning allkirja, ärakirja, dokumendi tõlke ja tõlkija allkirja õigsust. Notar tõestab muid õigusliku tähendusega sündmusi ja asjaolusid, sealhulgas hääletamis-, loosimis- ja liisuheitmise tulemusi ning mereproteste. Notari ülesanne on anda omandiõiguse tunnistus vara osale ning edastada isikute avaldusi ja teateid teistele isikutele. Notari ametitoiminguks on võtta deposiiti ja anda edasi raha, väärtpabereid ja -esemeid ning võtta hoiule dokumente. Notar väljastab registriseisu tõendeid ja registri väljatrükke, koostab varaloendeid ning korraldab ja viib läbi vabatahtlikke enampakkumisi. Notar lahendab ka pärimisasju ja annab välja pärimisõiguse tunnistusi.
Tõestamisele ja kinnitamisele lisaks tegeleb notar ka pärimisasjade menetlemisega, mille juhud ja kord on sätestatud pärimisseaduses, ning säilitab notariaaldokumente ja väljastab nende ärakirju.
Notari kohustus on ka anda õigusabi neile, kes ametitoimingus osalevad, ning koostada dokumendiprojekte.
Tõestamistoiming
Tõestamistoiming on notari ametitoiming, mida peab tegema notar ametiisikuna. Tõestamistoimingu tegemiseks on vaja notariaaltoimingu tegemise taotlust, hiljem on võimalik tõestada ja olla tunnistaja. Tõestamistoimingud on notari ametitegevuse üks tähtsaim osa.
Tõestamistoimingud erinevad muudest asjaoludest selle poolest, et need põhinevad tunnistamisel. Ka pärimisõiguse tunnistuse (lihttõendi kui dokumendi liigi) väljastamine ei põhine tunnistamisel, vaid tõendamisel. Tunnistusdokument erineb tõendist selle poolest, et tõend sisaldab pädeva ametiisiku õiguslikku otsustust, hinnangut ja/või järeldusi. Samuti ei ole varaloendi koostamine ja hoiulevõtmine ehtne tunnistusdokument, vaid pigem notari aruanne oma tegevuse kohta.
Keeldumine
NotS-e kohaselt on notaril õigus keelduda ametitoimingute tegemisest ainult seaduses sätestatud juhtudel. Isik, kelle ametitoimingu tegemisest notar keeldub, võib notarilt nõuda dokumenti, milles on toodud keeldumise põhjused. Seda tuleb teha alates keeldumise päevast kolme tööpäeva jooksul. Nimetatud isik võib siiski nõuda ametitoimingu tegemist halduskohtumenetluse korras.
TõS §-s 4 on täpsustatud, et notar keeldub tõestamistoimingu tegemisest järgmistel juhtudel:
„1) taotletava toimingu eesmärgid on vastuolus seaduse, muu õigusakti või heade kommetega;
Tehing võib olla formaalselt seadusega kooskõlas, kuid notar saab toimingu tegemisest põhjendatult keelduda. Seda seetõttu, et keeldumine kaitseks isikute õigusi, näiteks kui taotletava toimingu eesmärk on ilmselt maksupettuse või muu kolmandate isikute õiguste-huvide rikkumine või kui tegu on näilise tehinguga ja/või kasutatakse variisikut. Sellisel juhul on määravad nii tõestavate avalduste sisu kui ka muud notarile teadaolevad asjaolud ja suhted.
Täiendavalt saab tuua näite riigikohtu lahendist 3-1-1-17-15, kus süüdistati isikut, kes allkirjastas korteriomandi müügilepingu ja asjaõiguslepingu, mis sisaldas valeandmeid, ning isik oli sellest teadlik. Isik mõisteti süüdi ning ta esitas nii apellatsioon- kui ka kassatsioonkaebuse. Tehingu tõestamise käigus tuleb notaril teavitada osalisi ka taotletava tehingu tagajärgedest ja hoiatada kehtivast õigusest tulenevate riskide eest. Tehingu notariaalse tõestamise nõude eesmärk võib olla nii tehingupoolte kaitse ehk hoiatusfunktsioon, tehingupoolte nõustamine kui ka tõendamisfunktsioon. Ostuhinna osalise tasumise ja ülejäänud ostuhinna kavatsuse kohta valetamine takistas notari ülesannete täitmist. Selle tõttu jättis riigikohus kassatsioonkaebuse rahuldamata.
Khaled Hosseini
pisi|Khaled Hosseini Khaled Hosseini (dari keeles خالد حسینی [h'ooled hos'eini] (Khāled Ḩoseynī), daripäraselt IPA transkriptsioonis [ˈxɒled hoˈsejni]; sündinud 4. märtsil 1965) on Afganistanis sündinud kirjanik ja arst.
Alates 15. eluaastast elab Hosseini USAs Põhja-Californias.
Khaled Hosseini on üks maailma loetumaid ja armastatumaid kirjanikke, kelle teoseid "Lohejooksja" ja "Tuhat hiilgavat päikest" on ainuüksi Ameerika Ühendriikides müüdud üle 10 miljoni eksemplari ning enam kui 70 muus riigis üle 38 miljoni eksemplari. Ta on ÜRO pagulaste agentuuri UNHCR-i hea tahte saadik ja Afganistani inimestele humanitaarabi pakkuva mittetulundusorganisatsiooni Khaled Hosseini Fondi asutaja.
Tema 2003. aastal ilmunud esikromaan "Lohejooksja" ("The Kite Runner") sai 12 miljoni eksemplariga rahvusvaheliselt suurima läbimüügiga raamatuks. Tema teine romaan "Tuhat hiilgavat päikest" ("A Thousand Splendid Suns") ilmus 22. mail 2007. . 21. mail 2013 ilmus kolmas romaan "And The Mountains Echoed" (ilmus eesti keeles juulis 2013 pealkirjaga "Ja mägedelt kajas vastu").
Armida
"Armida" on Gioachino Rossini ooper (dramma musicale) kolmes vaatuses Giovanni Schmidti libretole Torquato Tasso eepilise poeemi Gerusalemme liberata (1581) järgi. Esmaettekanne toimus 11. novembril 1817 Napoli Teatro San Carlos.
Rollide esmaesitajad
-         Isabella Colbran (Armida)
-         Andrea Nozzari (Rinaldo)
-         Claudio Bonoldi (Gernando ja Ubaldo)
-         Gaetano Chizzola (Eustazio ja Astarotte)
-         Giuseppe Ciccimarra (Goffredo ja Carlo)
-         Michele Benedetti (Idraote)
Dirigeeris Nicola Festa
Ajalugu
Mõni nädal pärast  ooperi La gazza ladra  esmaettekannet Milanos naasis Rossini Napolisse ja alustas seal 1817. aasta augusti alguses tööd oma järgmise ooperi kallal. Impresaario Domenico Barbaia valis suurima võimaliku lavaefekti saavutamiseks loo rüütel Rinaldo võrgutamisest nõid Armida poolt Torquato Tasso eepilise poeemi  Gerusalemme liberata järgi. Giovanni Schmidt kasutas vabalt poeemi ainestikku ja lisas omalt poolt mõned süžeeelemendi, sealhulgas Armida varasema kohtumise Rinaldoga, mille käigus naine temasse armus. Rossini oli vastumeelne selliste fantastiliste teemade vastu, kuid leping teatriga kohustas ja ta seadis Schmidti teksti muusikasse. Maestro andis palju tööd koorile, vähendas retsitatiive ning komponeeris mitmeid ansamblinumbreid. Rossini oli osaliselt inspireeritud prantslase Spontini ooperist La vestale (1807), mida mängiti San Carlos kuni 1815. aastani.
Hiljem on hinnatud, et välja kukkus üks Rossini paremaid ja omanäolisemaid tõsiseid oopereid. Selles on hästi läbi komponeeritud kandvad rollid viiele tenorile ja kolmele bassile. See asjaolu on teinud algusest peale ooperi esitamise keeruliseks, sest teatritel pole sageli korraga võtta nii palju kõrge tasemega tenoreid ja basse. Ka esmaesitusel esitasid kolm lauljat kuut osa.
Edu puudumise tõttu kasutas Rossini hiljem  Armida  materjali teistes ooperites nagu Il viaggio a Reims, Moïse et Pharaon, Otello  ja  La Cenerentola.
Rohkem kui sajand unustuses olemist taaslavastati Armida 1952. aastal Firenze Maggio Musicales. Nimirollis oli Maria Callas. Siis oli mitmekümne aastane vahe. 1985. aastal oli esietendus Veneetsias,  seejärel Aix-en-Provence'i festivalil (1988, 1992), Tulsas (1992), Pesaro Rossini festivalil (1993, 2014) ja New Yorgi  Metropolitan Operas (2010).
Ooper on erinevate solistide koosseisuga helisalvestatud 1952, 1988, 1991, 1993, 2010 ja 2015.
Samal teemal on ooperi komponeerinud Jean-Baptiste Lully (1686), Antonio Salieri (1771), Christoph Willibald Gluck (1777), Joseph Haydn (1784) ja Antonín Dvořák (1904).
Rollid
-         Armida (sopran), Damaskuse printsess, nõid
-         Idraote (bass), Damaskuse kuningas, Armida onu
-         Goffredo (tenor), paladiinide juht
-         Carlo (tenor), paladiin
Viking Grace
Viking Grace on Soome laevakompanii Viking Line parvlaev, mis ehitati 2013. aastal STX Europe'i Turu laevatehases Turu-Stockholmi liini jaoks.
Armida
Rollid
-         Ubaldo (tenor), paladiin
-         Gernando (tenor), paladiin
Andri Kostin
Andri Kostin (ukraina keeles Андрій Євгенович Костін; sündinud 17. aprillil 1973 Odessas) on Ukraina jurist, poliitik ja riigiametnik.
Armida
Rollid
-         Eustazio (bass), Goffredo vend
-         Astarotte (bass), Armida vaimude juht
Süžee
Tegevus toimub Damaskuses ja Jeruusalemma lähistel Esimese Ristisõja ajal. Paladiinide rüütel Goffredo valmistub valima järglast frankide surnud juhi Dudone asemel. Valimisi häiritakse, kui Jeruusalemma lähistele saabub Damaskuse kuninga Idraote tütar, printsess ja nõid Armida, et saada Prantsuse vallutajatelt abi oma onu juhitavate trooni usurpaatorite vastu võitlemiseks. Naise saabumisest teatab Goffredo vend Eustazio. Goffredo otsustab, et läheb appi alles pärast Jeruusalemma vallutamist, kuid Armida ilust võlutud Eustazio ja paladiinid saavutavad Goffredo meelemuutuse. Armida leiab ristisõdijate laagrist kristlaste poolel võidelnud Rinaldo, keda ta armastab. Rinaldo oli kunagi päästnud Armida vaenlaste käest, kui naine oli teelt eksinud. Rinaldo valitakse Dudone asemele frankide juhiks, mis teeb meelehärmi paladiinide juhile Gernandole, kes oli ise seda kohta soovinud. Ta vannub kättemaksu. Armida viib Rinaldo armastuse jaoks loodud nõiutud saarele, kus nende armastus saab sisse õige hoo nümfide laulu ja tantsu nautides. Prantsuse paladiinid Carlo ja Ubaldo tulevad Rinaldot otsima, soovides teda vabastada Armida nõidusest ja kutsuda tagasi omade hulka, et ta saaks täita oma juhikohustusi. Rinaldo otsustabki pärast kõhklusi saarelt lahkuda. Armida on pettunud ja kutsub deemonid, et need hävitaksid armas­tuse saare. Draakonite kaarik viib Armida läbi leekide ja suitsu minema.
Muusikalood
-         Gernando aaria kooriga „Lieto, ridente oltre l’usato”
-         Koor „ Quell'astro mattutino”
-         Goffredo aaria kooriga „Arditi, all’ire”
-         Armida, Goffredo, Idraote ja Eustazio kvartett kooriga „Sventurata! or che mi resta”
-         Gernando aaria „E questi son gli allori”
-         Rinaldo, Gernando, Armida ja Goffredo kvartett kooriga „Se pari agli accenti”
-         Koor „Alla voce d'Armida possente”
-         Naiste koor „Di fiamme e ferro vinti”
-         Rinaldo ja Armida duett ”Dove son io?”
-         Armida rondo „D'amor al dolce impero”
-         Rinaldo ja Armida duett „Amor… possente nome!”
-         Ubaldo ja Carlo duett „Come l'aurette placide”
-         Koor ”Qui tutto è calma”
-         Rinaldo, Carlo ja Ubaldo tertsett ”In quale aspetto imbelle”
Andri Kostin
Elulugu
Ukraina president nimetas ta ametisse 28. juulil 2022.
Armida
Muusikalood
-         Carlo ja Ubaldo duett kooriga „T’inganni”
-         Armida ja Rinaldo duett „Soavi catene”
-         Armida, Rinaldo ja Ubaldo finaali tertsett kooriga „Se al mio crudel tormento”
Viking Grace
Laevas on 880 kajutit 2980 kajutikohaga ja autotekil 1275 rajameetrit veokitele ning kahel eraldi autotekil 1000 rajameetrit sõiduautodele. Laev kasutab kütusena veeldatud maagaasi.
Viljandimaa Omavalitsuste Liit
Viljandimaa Omavalitsuste Liit on organisatsioon, mis ühendab Viljandi maakonna omavalitsusi. Liit muu hulgas esindab maakonda ja maakonna omavalitsusi riigiorganites ja muudes institutsioonides.
Liit asutati 17. jaanuaril 1992 Viljandi linnas.
Dublini börs
Dublini börs, ametliku nimega Euronext Dublin, on Dublinis tegutsev väärtpaberibörs. Tegemist on Iirimaa ainsa börsiga. Börsi operaatorettevõte on Euronext N.V. ja see on osa Euronexti börsist.
Dublini börsil saab kaubelda seal noteeritud aktsiate, fondide osakute (ETF) ja võlakirjadega. Börsil kaubeldakse eurodes.
Dublini börsi järelevalvet teostab Iirimaa Keskpank (Central Bank of Ireland).
Dublini börsi suurus
2020. aasta detsembris tehti Dublini börsil päevas tehinguid keskmiselt 264,2 miljoni euro väärtuses ning börsil noteeritud ettevõtete koguväärtus (turuosa) oli 133,2 miljardit eurot. See moodustab umbes 3% Euronexti börsi päevasest käibe mahust ja 3% Euronexti börsi turuosast. Tegemist on ühe väiksema Euronexti sisebörsiga. Aastaga suurenes börsi turuosa 15,8%. Börs on Euronexti kuuest sisebörsist suuruselt viies.
2020. aasta 31. detsembri seisuga oli Dublini börsi reguleeritud turul noteeritud 24 ettevõtte aktsiad. Euronext Growthi turul on noteeritud 21 ettevõtte aktsiad. Euronext Accessi turul ei ole aktsiaid noteeritud. Fondidest on börsil noteeritud 4042 investeerimisfondi osakud ja 402 ETFi osakud. Börsil on noteeritud 42 042 võlakirja. Euronexti sisebörside võrdluses torkab börs silma suurima börsil noteeritud investeerimisfondide arvu ja võlakirjade üldarvu poolest.
Aktsiate hinnaliikumisi iseloomustavad indeksid
ISEQ 20 – hõlmab 20 enim kaubeldava ja suurima turuosaga ettevõtte aktsiaid Dublini börsil. Indeks on kasutusel alates 31. detsembrist 2004. Indeksi baasväärtus on 1000. Indeksis olevaid ettevõtteid vaadatakse üle korra aastas.
2020. aastal kasvas indeksi väärtus aasta alguse 1196,3 punktilt aasta lõpu 1288,72 punktini (+7,7%). Indeksi väärtus oli 2020. aasta kõrgeim 29. detsembril, mil indeksi väärtus oli 1369,33 punkti ja madalaim 18. märtsil, mil indeksi väärtus oli 723,8 punkti.
Enim kaubeldud aktsiad
2020. aastal kaubeldi börsil enim järgnevate ettevõtete aktsiatega (käibe alusel, enim kaubeldud aktsia on toodud esimesena):
Vaata ka
Euroopa börside loend
Euronext
Félix Guattari
Félix Guattari (30. aprill 1930 – 29. august 1992) oli prantsuse filosoof, psühhoterapeut ja semiootik. Guattari uuendas psühhoanalüütilist mõtlemist, tuues sisse transversaalsuse mõiste, mis ühendab individuaalse ja kollektiivse teadvustamatuse. Tuntud on tema tihe koostöö filosoof Gilles Deleuze'iga, mille tulemusena valminud teoseid liidab skisoanalüüsi mudel. Félix Guattari ideed on oluliselt mõjutanud ka tänapäeva ökoloogilist mõtlemist ja kohtupsühhiaatriat, eriti inimsusvastaste kuritegude uurimist.
Elukäik
Pierre-Félix Guattari sündis Põhja-Prantsusmaal Villeneuve-les-Sablons'is, Oise'i departemangus. Tema ema Jeanne Paoli oli pärit Korsikalt, isapoolne suguvõsa aga Bolognast. Väikese lapsena oli ta endassetõmbunud ja teda kasvatasid vanavanemad, kuid üheksa-aastaselt toodi ta vanemate juurde Garenne-Colombes'i (Hauts-de-Seine), kus temast sai tänavapoiste kamba juht.
1948 alustas ta Bécon-les-Bruyère'is õpinguid farmaatsia erialal, aga tüdines sellest peagi ja hakkas Sorbonne'i Ülikoolis õppima filosoofiat. Tollal oli Guattari peamine eeskuju Jean-Paul Sartre, kelle eksistentsialismi mõjud püsisid veel tema hilisloominguski. Poliitilise aktivistina kuulus ta trotskistlikku rühma ja lähenes ka Prantsuse Kommunistlikule Parteile, kuid asus siis ägedalt kritiseerima selle stalinistlikku peavoolu ja lahkus parteist.
1950. aastate alguses hakkas Félix Guattari huvi tundma Jacques Lacani seminaride vastu. Ta vaimustus psühhoanalüüsist ja tahtis saada Lacani töö peamiseks jätkajaks, läbides ka analüüsi Lacani diivanil. 1955 kutsus psühhiaater Jean Oury ta La Borde'i kliinikusse, kus katsetati uuenduslikke ravimeetodeid, suhestades omavahel hullumeelsust ja loovust, rõhutades kontakte kohaliku ümbrusega ning vähendades patsiendi hierarhilist alluvust arstile. Kuna ravialuseid kinni ei peetud, ületas nende arv kümnekordselt voodikohtade arvu. La Borde'i õhkkond oli kogukondlik, tööülesandeid täideti kordamööda, jagades need patsientide, sanitaride ja arstide vahel. Ühised peod ja teatrietendused tugevdasid vastastikuseid sidemeid. Siiski kasutati kliinikus mõnede psühhooside puhul ka insuliini ja elektrišokke, eristudes nii antipsühhiaatriast.
Félix Guattarist sai Jean Oury kõrval kliiniku keskne figuur, ta kutsus sinna oma sõpru ja jäi La Borde'i elu lõpuni. 1960 lõi Jean Oury institutsionaalse psühhoteraapia rühma, mille eesmärk oli tegelda haigega tema sotsiaalses seostevõrgus, ilma patsienti isoleerimata. Guattari liitus selle rühmaga ainsa mittepsühhiaatrina. 1965 asutas Félix Guattari uurimisrühmade ja institutsionaalsete uuringute föderatsiooni (FGERI), mis oli transdistsiplinaarne ning koondas peale psühhiaatrite ja psühhoanalüütikute veel haridustöötajaid, õppejõude, arhitekte, majandusteadlasi, filmitegelasi jt. Selle pinnal loodi uurimiskeskus CERFI, mis tegutses 1970. aastatel väga aktiivselt tervishoiu ja hariduse vallas.
1969 viis üks La Borde'i kaastööline Félix Guattari kokku Gilles Deleuze'iga. Nende vahel tekkis intensiivne dialoog, millest sai eluaegne sõprus. Guattari oli võtnud psühhoanalüüsi suhtes kriitilisema hoiaku, ta ei tunnustanud enam Oidipuse kompleksi määravat rolli ega Lacani vormelit "teadvustamatus on struktureeritud nagu keel", mis võimaldas taandada teadvustamatud protsessid tähistaja instantsile. Deleuze'i õhutusel hakati koos kirjutama raamatut, mille pealkirjaks sai "Anti-Oidipus" (1973). Suurem osa uusi ideid pärines Guattarilt, Deleuze aga asus neid süstematiseerima ja filosoofiliselt mõtestama. Vastandumaks strukturalistliku keeleteaduse mudelile, hakkas Guattari kirjeldama teadvustamatust "ihamasinate" kaudu (machines désirantes).
Järgnesid "Kafka" (1975) ja kogumik "Tuhat platood" (1980), kus siduvaks põhimõisteks saab "seade" (agencement). Deleuze ja Guattari vaatlesid keelelist väljendust kollektiivse lausumisseadena, mida ei saa taandada ühelegi subjektile. Strukturalismis olid olnud kesksel kohal kaksikjaotused, mida illustreerib puu-diagramm. Kaksikjaotuste vältimiseks lõid Deleuze ja Guattari risoomi mudeli, kus iga punkti saab ühendusse viia iga teise punktiga. Deleuze'i ja Guattari viimane koos kirjutatud teos oli "Mis on filosoofia?", kus Guattari lisas oma soovitusi ja täiendusi Deleuze'i käsikirjale.
Männi tänav (Narva)
Männi tänav on tänav Narvas Siivertsi linnaosas. Tänava pikkus on umbes 350 m.
Tänav algab August Weizenbergi tänavalt, kulgeb loodest kagusse ja pöörab edelasse, ristub Vaikse põiguga ning lõpeb umbtänavana.
Enne 1990. aastaid kandis tänav vene keeles nime улица Мянни.
Alaveski
Alaveski oli küla Tartumaal, ajalooliselt Puurmani mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Tammiku küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kursi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tammiku külaga.
Külast on teateid alates 1582 (Alawaiski).
Harilik lamesüsik
Kretzschmaria deusta (end nimi harilik lamesüsik, Ustulina deusta) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Aoveski
Aoveski oli küla Tartumaal, ajalooliselt Rääbise mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Rääbise küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Laiuse kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Rääbise külaga.
Külast on teateid alates 1805 (Haowesky).
Valgamaa Omavalitsuste Liit
Valgamaa Omavalitsuste Liit on organisatsioon, mis ühendab Valga maakonna omavalitsusi. Liit muu hulgas esindab maakonda ja maakonna omavalitsusi riigiorganites ja muudes institutsioonides.
Liit asutati 2. oktoobril 1992.
Eesti Kontsert
SA Eesti Kontsert (lühend: EK) on aastal 1941 Tallinnas asutatud riigietendusasutus.
EK peaülesanded on nende kodulehe järgi järgmised: "kooskõlastada Eesti muusikategevust, korraldada kontserte ja algatada uusi muusikaprogramme", samuti "rahvusvaheliste kontaktide loomine ja hoidmine ning muusikainformatsiooni levitamine".
Eesti Kontserdi direktorina tegutses 1989–1993 Oleg Sapožnin, 1999–2009 Aivar Mäe,
Ditaxodon
Ditaxodon on maoperekond.
Eesti Kontsert
Aastas korraldab Eesti Kontsert ligemale 1300 kontserti nii Eestis kui välismaal. Nendest ligemale 300 on koolikontserdid. .
Ditaxodon
Klassifikatsioon
Perekonda Ditaxodon klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Eesti Kontsert
Sihtasutuse hallata on Estonia kontserdisaal, Vanemuise kontserdimaja, Pärnu Kontserdimaja, Jõhvi kontserdimaja ja Peterburi Jaani kiriku kontserdisaal.
Henn Tuherm
Henn Tuherm (6. september 1939 Tallinn – 12. mai 2016) oli eesti rahvusest Läti metsatööstuse teadlane, Eesti Maaülikooli audoktor.
Eesti Kontsert
EK annab välja ajakirja Aplaus.
Henn Tuherm
Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja õppis aastatel 1957–1960 Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonnas, kuid soov saada metsainseneriks viis ta Lätti, kus ta 1963. aastal lõpetas puidutöötlemise erialal Läti Põllumajanduse Akadeemia. 1992. aastal kaitses ta Riias doktoritöö.
Ditaxodon
Levila
Need maod elavad Brasiilias - São Paulo, Paraná, Rio Grande do Suli ja Mato Grosso do Suli osariigis.
Eesti Kontsert
Ajalugu
Eesti NSV Riikliku Filharmoonia põhikirja järgi oli tegu «iseseisva loov-kunstilise organisatsiooniga, mis korraldab sümfoonilisi, kammermuusikalisi, solistide kontserte, segakoorilisi ja estraadikunsti ettekandeid, esijoones Tallinnas, aga ka teistes Eesti NSV linnades ja maakeskustes, teostab laialdast muusikakultuurilist arendamistööd, hangib uut repertuaari Filharmoonia kavatäitjaile ning hoolitseb muusika-kontserdilise tegevuse kunstilise taseme tõstmise eest».
Henn Tuherm
Pärast kõrgkooli lõpetamist jäi ta tööle õppejõuna samasse kõrgkooli. Aastatel 1991–1995 oli ta Läti Põllumajandusülikooli õppeprorektor; 1993. aastal sai temast puidutöötlemiskateedri professor. Tema arvel on uurimused puidutöötlemismasinate kasutamise, puidu lõikeprotsesside ja -tööriistade kohta ning metsapoliitika ja kõrgkoolide pedagoogika alalt.
Eesti Kontsert
Ajalugu
Aastatel 1946–1949 tegutses Eesti NSV Riiklik Filharmoonia, Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Kunstide Valitsuse ja 1953. aastast Eesti NSV Kultuuriministeeriumi Kunstide Peavalitsuse alluvuses.
Eesti NSV Riiklik Filharmoonia juures tegutsesid: Eesti NSV Riikliku Filharmoonia meeskoor, Eesti NSV Riikliku Filharmoonia kammerkoor, Eesti NSV Riikliku Filharmoonia džässorkester Vana Toomas, Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadiorkester, Eesti NSV Riikliku Filharmoonia keelpillikvartett, Eesti NSV Riikliku Filharmoonia tantsustuudio, Vanalinna Stuudio, Hortus Musicus ja ansambel Laine.
Henn Tuherm
Ta oli Euroopa Liidu ja Läti Teaduste Akadeemia metsateaduste ekspert. Ta oli Rootsi Kuningliku Põllumajanduse ja Metsamajanduse Akadeemia välisliige.
Eesti Kontsert
Ajalugu
Eestis NSV Riikliku Filharmoonia juures tegutses ka 1951. aastal loodud estraadiosakond, mille poolt korraldatud üritustel esinesid mh Voldemar Panso ja Helmut Vaag ning Sulev Nõmmik ja Ervin Abel, Eino Baskin ja Jüri Järvet ja ka  Georg Ots ja  1963. aastal avatud estraadistuudio, kus alustasid Vello Orumets, Katrin Karisma, Lii Tedre, Mare Garšnek, Tiina Talvik (Tiina Linna), Toivo Nikopensius, Boris Lehtlaan, Enn Eesmaa, Marju Kuut, Erich Krieger, Mare Väljataga, Merle Lilje, Krista Grinbergs, Reet Linna jt.
Suur osa Eesti estraadimuusikuid kuulus Eesti NSV Riikliku Filharmoonia juurde, ent osa oli ka teatrite, Eesti Televisiooni või Eesti Raadio koosseisus. Kontsertide organiseerimisega tegelesid riiklikud kontsertagentuurid, nagu Eesti Riiklik Filharmoonia ja artisti esinemist teises liiduvabariigis vahendas Sovkontsert ja välismaal Goskontsert.
Henn Tuherm
Elu lõpus oli ta Läti Põllumajandusülikooli emeriitprofessor. Külalisõppejõuna pidas ta loenguid ka Tallinna Tehnikaülikoolis. Ta oli abielus, tema meedikust abikaasa Aina on lätlane, neil on kaks poega ning mõlemad pojad valdavad puhtalt nii eesti kui läti keelt. Aastal 1988 valiti ta Läti Eesti Seltsi juhatusse.
Eesti Kontsert
Ajalugu
Eesti NSV Riikliku Filharmoonia kaudu korraldati ka eesti artistide ja „vokaal-instrumentaalansamblite“: Apelsin, Fix, Magnetic Band, Vitamiin, Radar, Mahavok ja Ruja ning Jaak Joala,  Tõnis Mägi,  Gunnar Graps, Anne Veski jt. kontserte NSV Liidus. Esimesena hakkas mängima 1970. aastatel Venemaal ja mujalgi Nõukogude Liidus Apelsin.
Eesti NSV Riikliku Filharmoonia direktor oli aastatel 1944–1951 Paul Varandi, Tiit Koldits, 1981–1993 Oleg Sapožnin.
NTV
Telekompanii NTV (kirillitsa НТВ) on ülevenemaaline telekanal, mis alustas tegevust 1993. aastal. NTV andmetel on kanalil üle 120 miljoni vaataja. Saateid tehakse Ostankino telekeskusest.
Kanali esimeseks faktiliseks omanikuks oli Vladimir Gussinski. Saadete edastamist alustati 1993. aasta 10. oktoobril.
Kiuma vald
Kiuma vald (saksa keeles Kioma) oli vald Võrumaal Põlva kihelkonnas ja Võru maakonnas. Vald eksisteeris 1866 –1939. pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]]
1939. aasta vallareformiga moodustati Kõlleste, Karilatsi, Kiuma ja Valgjärve vallast, Kõlleste vald.
1982. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
1982. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 19. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 10.–14. veebruarini Minskis Nõukogude Liidus.
IEEE Estonia Section
IEEE Estonia Section on IEEE Eestist pärit liikmeskonda ühendav IEEE sektsioon.
1982. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
10 km sprint
Kuupäev: 13. veebruar Osavõtjaid: 70 võistlejat Riike: Maailmameister 1981: Frank Ullrich <br style="clear:both;" />
IEEE Estonia Section
Sektsioonis (osakonna) liikmeskond on ligikaudu 200 inimest, koos üliõpilastest liikmetega.
1982. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
20 km eraldistart
Kuupäev: 10. veebruar Osavõtjaid: 67 võistlejat Riike: Maailmameister 1981: Heikki Ikola <br style="clear:both;" />
IEEE Estonia Section
Sektsioonis on järgmised 6 osa (töögruppi?) (Chapters): Nendest on kõik peale ühe liitosad (Joint Societies Chapters).
1982. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
4 x 7,5 km teatesõit
Kuupäev: 14. veebruar Osavõtjaid: 17 võistkonda Riike: Maailmameister 1981: Mathias Jung, Matthias Jacob, Frank Ullrich, Eberhard Rösch <br style="clear:both;" />
Medalid
Korraldajariik
IEEE Estonia Section
Sektsiooni osade juhtideks (chairman) on 2018. aastal ja varem olnud järgmised isikud: C/COM/IT - Alar Kuusik (eelmised Gert Jervan, Urmet Jänes) IM/ED/EMB - Jaan Hiie (eelmised Olev Märtens, Toomas Parve, Yar Muhammad*) SP/CAS/SSC - Gholamreza Anbarjafari (Rein Sabolotny, Tõnu Trump) Education - Tiia Rüütmann, Aleksei Tepljakov* IA/PE/RA - Marko Koort IE/PEL - Dmitri Vinnikov, Elizaveta Liivik* * asetäitja/vice chair
Sektsiooni peamine iga-aastane üritus on seminar (IEEE Estonia Section Summer Seminar, kutsutud ka sügisseminariks).
Black Canyon of the Gunnisoni rahvuspark
Black Canyon of the Gunnisoni rahvuspark (Black Canyon of the Gunnison National Park) on Ameerika Ühendriikide rahvuspark Colorado osariigis.
Märtsis 1933 sai sellest Ameerika Ühendriikide riiklik monument. Rahvuspargiks sai see 21. oktoobril 1999. Rahvuspargi pindala on 133 ruutkilomeetrit ning parki haldab Rahvusparkide Teenistus.
Pargi nimi tuleneb piirkonnas asuvast kanjonist, mis on nii järsk, et päikesevalgus ulatub vaid selle ülemisse osasse ning mõned kanjoni osad saavad päevas vaid 33 minutit päikesevalgust. Kanjoni põhjas voolab Gunnisoni jõgi.
Ingrid Peek
thumb|Ingrid Peek 12. aprillil 2014 [[Eesti Rahvusraamatukogu|Eesti Rahvusraamatukogus kosmonautikapäeva tähistamisel]] Ingrid Peek (sündinud 1. detsembril 1977 ) on eesti ajakirjanik, Vikerraadio peatoimetaja aastatel 2017–2019.
Ta juhtis Raadio 2-s aastail 2010–2017 saadet "Hallo, Kosmos!".
2014. aasta kevadel juhtis ta koos Sander Loitega ETV2-s saatesarja "Teaduspalavik" saadet "Dieedideemonid", 2013. aasta sügisel tegi ta Kanal 2-s koos Elo Mõttus-Leppikuga vestlussaadet "Stereo". Aastal 2011 juhtis ta koos Robert Kõrvitsaga Eesti Televisioonis saadet "Rabarock", 2000. aasta suvel Eesti Televisioonis koos Lemoga saadet "Eesti Top40", aastatel 1998–1999 koos Tarmo Leinatammega TV1 muusikasaadet "Uus viis".
7. augustil 2017 sai temast Vikerraadio peatoimetaja. 26. septembril 2019 teatas Eesti Rahvusringhääling, et Peek lahkub Vikerraadio peatoimetaja ametikohalt omal soovil.
Auhinnad
Saatesari "Hallo, Kosmos!" ja saatejuht Ingrid Peek pälvisid 2011. aastal Umbluu preemia, mida annab välja MTÜ Eesti Skeptik, ning 2013. aastal Ulmefilmi auhinna.
Isiklikku
Tema vanaisa oli kunstnik Aleksander Peek.
Loodusdirektiiv
Loodusdirektiiv (inglise keeles Habitats Directive, ametliku täisnimega Council Directive 92/43/EEC on the Conservation of natural habitats and of wild fauna and flora; eestikeelne lühend 92/43/EMÜ) on üks kahest Euroopa Liidu looduskaitse direktiivist (teine on linnudirektiiv). Direktiivi ülesanne on kaitsta ohustatud looma- ja taimeliike ning nende elupaigatüüpe ja kasvukohti. Kaitsmisega aidatakse kaasa looduse mitmekesisuse säilimisele ja taastamisele. Direktiivi eesmärkide saavutamiseks on loodud loodusalade võrgustik: Natura 2000.
Direktiiv võeti vastu 21. mail 1992.
Direktiivil on viis lisa.
Kloodi vald
Kloodi vald (saksa keeles Peuth) oli vald Virumaal Rakvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Rakvere vallaga.
TV3 (täpsustus)
TV3 võib olla: