cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jaapani mänd
Kirjeldus
Korp on noores eas sile ja hall, vananedes tuhmhall, rõmeline ja kestendav. Pungad on punakaspruunid, 5–15 mm pikad. Võrsed on hallikasrohelised kuni kollakaspruunid ja siledad. Okkad on viiekaupa kimbus, 3–6 cm pikad, kõverdunud, terava tipuga, kolmnurkse ristlõikega, tumerohelised ja kahe marginaalse vaigukäiguga.
Isasõisikud on silinderja kujuga, punakaspruunid ja 5–6 mm pikad. Käbid on alamperekonda Strobus kuuluvate mändide seas ühed väiksemad, 6–8 cm pikad ja 3–3,5 cm läbimõõduga, munajad või ellipsoidsed ning vaiguste kattesoomustega. Seemned on mustjad ja 8–10 mm pikad. Põhiteisendi seemnetel on lühikesed, 2–9 mm pikkused tiivakesed, teisendil pentaphylla aga pikemad, 8–19 mm pikkused tiivakesed.
Jaapani mänd talub külmakraade kuni −23...–29 °C.
Teisendid
Jaapani männil eristatakse kahte teisendit:
Teisendite peamised erinevused on järgmised:
Levila ja ökoloogia
pisi|Levila kaart 1966. aastast Põhiteisend (Pinus parviflora var. parviflora) kasvab Honshūl, Kyūshūl ja Shikokul 200–1800 m kõrgusel üle merepinna. Teisend Pinus parviflora var. pentaphylla kasvab tavaliselt avatud nõlvadel, Hokkaidōl 60–800 m kõrgusel ning Honshūl 300–2500 m kõrgusel üle merepinna. Eelistatud kasvukohtadeks on täisvalgus ja poolvari. Jaapani mänd talub põuda, kuid ei talu kõrget pinnasevee taset.
Kliima
Jaapani männi levilas valitseb niiske ja jahe kliima. Jaanuaris langevad minimaalsed temperatuurid Hokkaidōl kasvava asurkonna levilas kuni −16 °C, Honshūl kuni −14,7 °C. Keskmine sademete hulk aastas on 1000–3000 mm.
Kasvupinnas
Pinnastest domineerivad jaapani männi kasvukohtades õhukesed leetmullad, mille lähtekivimiteks on andesiit, basalt, graniit, moondekivimid, liivakivi ja tuff.
Kaasliigid
Jaapani mänd moodustab harva puhaspuistuid ja kasvab segametsades peamiselt koos järgmiste puuliikidega: korea seedermänd (Pinus koraiensis), jaapani elupuu (Thuja standishii), Sieboldi tsuuga (Tsuga sieboldii) ja kääbus-seedermänd (Pinus pumila). Viimasega hübridiseerub jaapani mänd looduslikult (Pinus x hakkodensis).
Kasutamine
pisi|Jaapani mänd bonsaina Jaapani männi puitu kasutatakse mõnel määral puutöödel ja ehitusmaterjalina. Oluliselt rohkem kasutatakse teda Jaapanis ja Hiinas haljastuses ja bonsaina. Seetõttu on temast aretatud mitu kultivari. Jaapani mändi kasutatakse ka hübriidide saamiseks. Laboritingimustes ristub jaapani mänd rumeelia männiga, pisarmänniga, valge männiga ja läänemänniga.
Paljunemine
Jaapani mänd on ühekojaline okaspuu ja paljuneb seemnete abil. Tolmlemine toimub tuule abil alates mai algusest. Seemned valmivad tolmlemisele järgneva aasta oktoobris ja levivad samuti peamiselt tuule abil. Pärast seemnete varisemist jäävad käbid puule tavaliselt mitmeks aastaks. Seemikute arenguks on soodsad varjulised ja niisked kasvukohad.
Kääv-neersamblik
Kääv-neersamblik (Nephroma resupinatum) on samblik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012).
Eestis on teda 20. sajandi algul leitud Tallinnas ja selle ümbruses, hiljem ka mujal.
Ta on väga tundlik õhu saastumise suhtes.
Margarete Steiff
pisi| Margarete Steiff Margarete Steiff (24. juuli 1847 Giengen an der Brenz – 9. mai 1909 Giengen an der Brenz) oli saksa õmblejanna, kes karjääri algul tegi küll traditsioonilist õmblustööd, kuid 1880. aastal asutas pehmete mänguasjade valmistamise ettevõtte Margarete Steiff GmbH.
1902. aastal kujundas Richard Steiff pehme, liikuvate käppadega mänguasja Bear 55 PB. 1906. aastal sai maailma esimene kaisukaru tuntuks kui Teddy Bear USA presidendi Theodore Roosevelti, keda hüüti Teddyks, auks.
Tiia Teppan
pisi|Tiia Teppan [[Taasiseseisvumispäev|Eesti taasiseseisvumispäeva tähistamisel Tartu Vabadussõja mälestussamba juures 20. augustil 2012]] Tiia Teppan (aastani 1983 Tiia Meldre; sündinud 29. detsembril 1961 on Eesti poliitik, suusataja ja spordipedagoog, Tartu abilinnapea aastatel 2011–2018.
Ta on pärit Võrumaalt. Ta lõpetas 1980. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
1986–1997 töötas Tiia Teppan Tartu Ülikooli suusalektoraadis ja spordikeskuses, 1995–1997 ühtlasi suusatreenerina Tartu Kalevi Spordiklubis. 1998–2000 oli ta Põlva Spordikooli direktor, 2000–2002 Tartu Suusaklubi tegevjuht ja treener, 2003–2011 Aura Keskuse juhataja Tartus.
Ta on Tartu Hansa Rotary klubi liige.
Poliitiline tegevus
left|pisi|Tiia Teppan poseerimas [[Mare Mikoff|Mare Mikofi skulptuuri "Maanaised" avamisel 28. augustil 2013]] Tiia Teppan on Reformierakonna liige. 2009–2011 oli ta Tartu linnavolikogu liige. 2011. aastal sai temast Tartu hariduse ja kultuuri valdkonna abilinnapea. 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel valiti ta Tartu linnavolikokku 213 häälega, kuid ta jätkas ka uues koalitsioonis hariduse ja kultuuri valdkonna abilinnapeana. Ta valiti Tartu linnavolikokku ka 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel, kuid jätkas uues koalitsioonis Tartu sotsiaalvaldkonna abilinnapeana. 2018. aasta augustis teatas ta abilinnapea kohalt tagasiastumisest ja läks sama aasta septembrist Tartu linnavolikogu 9. koosseissu.
Sport
Teppan alustas suusatreeninguid 1972. aastal Võru Spordikoolis Maret Lukini õpilasena, 1980–1983 oli tema treener Mati Alaver. Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel 1982. aastal 10 km suusatamises pronksi ning 1979–1983 teatesõidus 3 kulda ja 2 hõbedat. 1982. aastal täitis ta Eesti NSV meistersportlase normi. Ta on olnud spordiklubi Jõud liige.
1988–1998 oli ta Tartu suusamaratoni korralduskomitees tehnikakontrollija, 1991–2002 kuulus Suverulli korraldusmeeskonda, 2001–2004 klubi Tartu Maraton nõukokku, 2003–2011 oli Tartu Suusaklubi juhatuse esimees ja aastast 1997 on ta Eesti Olümpiaakadeemia haridustoimkonna liige. 2007–2010 kuulus ta Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali nõukokku.
Isiklikku
Aastatel 1983–2008 oli Tiia Teppan abielus suusataja ja spordipedagoogi Jaanus Teppaniga. Neil on kaks poega: suusataja Vahur Teppan (22.02.1985, Tartu) ning treener ja sporditegelane Jaak Teppan (24.03.1984, Tartu) ja tütar Tuuli Teppan (13.01.1991, Tartu).
2017. aasta autoralli maailmameistrivõistlused
2017. aasta autoralli maailmameistrivõistlused olid autoralli maailmameistrivõistluste 45. hooaeg. Maailmameistrivõistlused koosnesid 13 etapist, mis said alguse Monte Carlo ralliga jaanuaris ning lõppesid novembris Austraalia ralliga.
Tiitlikaitsjad olid Sébastien Ogier ja Julien Ingrassia, kes tulid ka 2017. aastal maailmameistriteks (viiendat hooaega järjest). Meeskondlikult võitis M-Sport, 2016. aasta võitja Volkswagen enam ei osalenud.
MM-sarja üldjärjestus
Punkte jagati järgneva süsteemi alusel iga ralli lõpus kümnele parimale Sõitjad ja kaardilugejad said lisapunkte iga ralli Power Stage kiiruskatselt. Tootjate arvestuses said rallilt punkte koguda igast meeskonnast maksimaalselt 2 parimat kohta saanud rallipaari.
Keema Kogrõjärv
Kogrõjärv (ka Keema Kogrõjärv, Väike Marujärv, Marujärv) on järv Võru maakonnas Võru vallas Keema külas. Veekogu pindala on 0,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 360 m.
Anton Sulgar
Anton Sulgar (aastani 1938 Anton Schutinski, Lätis Antons Šutinis; 21. september 1890 Riia – 2. mai 1976 Tartu) oli Eesti ja Läti flötist ja muusikapedagoog.
Ta lõpetas aastal 1909 Riia Kõrgema Muusikakooli (F. Jungi klassis), õppis aastatel 1914–1918 Petrogradi konservatooriumis (Vladimir Tsõbini klassis), mängides ühtlasi Peterburis Maria teatri orkestris.
Ta töötas aastatel 1911–1912 Tallinna saksa teatris, aastatel 1915–1916 Soomes Åbo muusikaühingu Sümfooniaorkestris. Aastatel 1913–1914 ja 1918–1940 töötas ta teatri Estonia orkestris (olles aastani 1934 flöödirühma kontsertmeistriks). Aastatel 1940 ja 1943–1964 töötas ta Läti Ooperi- ja Balletiteatris orkestrandina; ta mängis suviti ka Riia ranna kuurortides, Jaltas, Pavlovskis ja mujal.
Ta on eesti flöödikoolkonna rajaja, oli aastatel 1919–1935 Tallinna Konservatooriumi ja aastatel 1967–1969 Tartu Muusikakooli flöödiõppejõud. Tema õpilased on olnud Evald Brauer, Elmar Peäske, Arnold Sepp. Ta on esinenud sümfooniakontsertidel solistina.
Isiklikku
Ta oli aastatel 1920–1929 abielus Alice Sermaniga.
Weiden bei Rechnitz
Weiden bei Rechnitz on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Esther Brand
Esther Cornelia Brand (29. septembril 1922 – 20. juuni 2015) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi kergejõustiklane, kõrgushüppaja.
Käsnalainelane
Käsnalainelane (Lymantria dispar) on liik liblikalisi Erebidae sugukonnast ja lainelaste (Lymantriidae) alamsugukonnast. Tegemist on ühe tuntuima metsakahjuriga Euraasias ja sissetooduna ka Põhja-Ameerikas.
Esmakordselt kohati käsnalainelast Eestis 1967. aastal, kuid eelmisel sajandil oli liblikas Eestis harv eksikülaline. 2010. aastatest on käsnalainelane Eestis paikseks jäänud, eriti saartel.
Välimus
Käsnalainelane on omapärane seepoolest, et isased ja emased liblikad on erinevalt värvunud. Isased liblikad on väiksemad kui emased ja nende sügavpruunidel tiibadel on tumepruun muster. Emased on kollakasvalge ja teravapiirilise musta tiivakirjaga ning hästi tüseda kehaga.
Elukäik
Kevadel, tavaliselt mai esimeses pooles kooruvad pisikesed karvased röövikud kooruvad munadest ja ronivad puuvõrasse. Tuule käes oksalt kukkudes lasevad nad välja pika võrgendiniidi, mis kannab rööviku allatuult teise puu või põõsani. Röövikute karvad ja isegi niidikese otsas rändlevad pisikesed röövikud võivad inimese nahale sattudes kutsuda esile allergilise reaktsiooni. Isased röövikud kestuvad kasvades neli korda, emased ka viiendat korda. Umbes kuue kuni kaheksa nädala jooksul kasvavad röövikud kasvavad täis.
Röövikud eelistavad toitudes tammelehti, ent nad ei jää hätta ka teistel puudel-põõsastel. Põhjamaades on käsnalainelase eelistatumateks toidutaimedeks kased ja pajud. Kokku on käsnalainelaste röövikuid registreeritud enam kui sajal taimeliigil. Lehtedest on kastelainelased paljaks söönud mitmeid Eestis kasvavaid puid: vaher, viirpuu, õunapuu, toomingas, samuti on kahjustatud kuuski ja mände. Rööviku suutäiteks on kõlvanud ka hundinui, pilliroog ja angervaks. See-eest hoiab mitmest puust röövik ka eemale; kirss, saar, türnpuu, kontpuu, humal, kadakas ja paakspuu käsnalainelasele ei meeldi. Üks ablas emane röövik võib arengu kestel ära süüa kuni ruutmeetri ulatuses lehepinda.
Vastsed nukkuvad koorepragudes puude võrades ja tüvedel, veetes seejärel umbes 2–3 nädalat nukuvõrgendis. Tavaliselt kooruvad valmikud augustis või juuli teises pooles – isased veidi varem, emased veidi hiljem. Nii valmikud kui ka vastsed võivad tuule abil levida kaugele alguspunktist. Liblikate eluiga on lühike. Emased paarituvad kohe pärast tiibade sirgumist ja liblikas munevad samal ööl. Kui liblikat ei häirita, muneb ta kõik ühte kämpu puutüvedel paarikümne sentimeetri kuni poole meetri kõrgusel, kleebib munad kokku ja katab selle tagakeha näärmete sekreedi ja tagakeha tipust eralduvate soomustega. Munemise järel emasliblikas hukkub.
Ühes kogumikus paikneb tavaliselt umbes 300-450 muna. Kollakaspruunikaid munakogumikud on lihtsasti märgatavad ja näevad puutüvel välja nagu käsn, millest on liblikaline oma nimetuse saanud. Linnud neid „käsnasi“ ei noki. Sekreet, millega kämp on kaetud, on toksiline mitte vaid inimestele vaid nähtavasti ka neilegi.
Aasta jooksul areneb vaid üks põlvkond käsnalainelasi. Suuremas osas oma levialast ja enamikul aastatel on tema arvukus madal, aga ajuti toimuvad käsnalainelaste puhangud, mille jooksul kasvab korraga palju röövikuid. Puhangute ajal söövad röövikud peremeespuud tavaliselt täiesti raagu, kokku kuni mitukümmend hektarid maad. Käsnalainelaste puhang kestab üldjuhul 1–5 aastat. Massilise paljunemise puhangu ajal munetakse kõikjale: kändudele, oksarisule, kividele, ehitistele, postidele jne. Enamasti surevad puhangu lõpuks käsnalainelased ära, sest neile ei jätku toitu või tekivad haigused.
Levik
Tegemist on ühe tuntuima metsakahjuriga Euraasias ja sissetooduna ka Põhja-Ameerikas. Peamiselt on käsnalainelane levinud metsastepis ja metsavööndite lõunaosas. Eestile lähim käsnalainelase tugevaastmeline kahjustus on pärit Lätist, kus 2008. aastal oli Liepaja linna territooriumil täielikult raagu söödud umbes 40 ha puistuid.
Kliima soojenemisega tekkinud soojemad talved on võimaldanud käsnalainelased paikseks muutuda ka Eestis. Esmakordselt on Eestis teada käsnalainelaste kahjustustest 1967. aasta augustis Kohtla-Järvel. 2009. aastal leiti kaks Lymantria dispar liblikat Tartu maakonnas ning 2011. aasta augustis oli ta olemas kuues paigas Saare- ja Hiiumaal. Järgnenud soojad talved võimaldasid sellel liigil Hiiu- ja Saaremaal paikseks jääda. 2014. aastani tuvastati käsnalainelast Eestis vaid liblikana, 2017. aastast on leitud ka röövikuid ja mune. Esimene teadaolev puhang Eestis registreeriti Sõrvel aastatel 2017–2018, kui röövikud sõid 2017. aastal hinnaguliselt Kõrkkülas 10 hektari suurusel alal enamus puid lehtedest paljaks ja 2018. aastal, kui röövikud puhastasid 20 hektari suuruse ala. Üleüldiselt on spetsialistid Eestis käsnalaiselase puhangute puhul soovitanud oodata ära puhangu lõpp või kahjurite munemisajal puutüvedele liimivööd kinnitada.
Alfeld (Leine)
thumb|Alfeldi raekoda, taga Püha Nicolai kirik
Alfeld on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hildesheimi kreisis.
Linna pindala on 72,86 km². 31. detsembril 2017 elas seal 18 814 inimest. Linn paikneb Leine jõe ääres ja on suuruselt teine linn kreisis ning Hannoveri-Braunschweigi-Göttingeni-Wolfsburgi metropolipiirkonna osa.
Ajalugu
1426. aastal astus Alfeld Saksi linnade liitu, saades seega Hansa Liidu kaudseks liikmeks. Linn oli üks väiksemaid Hansa Liidus, kuid sai 14. ja 15. sajandil õlle, humala, lina ja lõngaga kauplemisel jõukaks.
Alfeld kuulus algselt Hildesheimi piiskopkonnale, kuid läks pärast Hildesheimi piiskopkonna vaenust (1519-1523) Braunschweig-Wolfenbütteli vürstkonnale. Tagantjärele oli see Braunschweigi periood Alfeldi kuldajastu, selle majandus ja kultuur õitsesid enne Kolmekümneaastast sõda.
Vaatamisväärsused
Alfeldi vaatamisväärsused on raekoda (1586) koos kaheksanurkse torniga, Püha Nicolai kirik ja keskaegne vahitorn Fillerturm ning 1911. aasta Fagus-Werk vabrik, hea näide Walter Gropiuse varajase modernistliku arhitektuuri kohta. Kuulsamad on Sieben Berge ('seitse mäge') põhjas ja Lippoldshöhle ('Lippoldi koobas'), kus öeldakse olla elanud legendaarne röövel-rüütel.
Kultuur
Väide, et populaarne muinasjutt "Lumivalgeke" sündis Alfeldis, on vale. Kuigi kaevurid, kes kaevandasid maaki Seitsmest mäest, uskusid pöialpoiste olemasolusse, on tõenäolisem, et muinasjutu hälli tuleb otsida Prantsusmaalt. Versioon, mida vennad Grimmid läbi Seitsme mäe reisides kuulsid ja kirja panid niinimetatud muinasjututänaval (Märchenstrasse), on vaid üks paljudest.
Nuda Veritas
"Nuda Veritas" on Austria kunstniku Gustav Klimti (1862–1918) teos.
Viljandi JK Tuleviku naiskond
Viljandi JK Tulevik (Naised) on Viljandis tegutsev naiste jalgpalliklubi. Kodustaadion on Viljandi kunstmuruväljak. President on Raiko Mutle ja peatreeneriks on Sergei Vassiljev. Abitreeneriks on Dagmar Hekki. Aastal 2019 mängib JK Viljandi Tuleviku naiskond ühendnaiskonnana koostöös Suure-Jaani Unitediga naiste Meistriliigas. Aastal 2016 tuli ühendnaiskond naiste Teise liiga võtjaks, 16st mängust 13 võitu ning 42punkti edestades teise koha saavutanud FC Elva naiskonda. Teise liiga parima naiskonnana teenis Tulevik ja Suure-Jaani United Ühendnaiskond õiguse tõusta järgmiseks aastaks esiliigasse.
Koosseis
2012. aastal ülesantud mängijad.
Valeri Ovtšinnikov
Valeri Ovtšinnikov (sündinud 26. novembril 1947 Sahhalini oblastis) on Venemaa jalgpallitreener.
Ta on juhendanud ka Eesti klubisid:
Haanimiihhi nõvvokoda
Haanimiihhi nõvvokoda on vabatahtlik ühendus, mis koondab Haanjamaa põliseid väärtusi kandvaid mehi. Ühenduse eesmärk on "kaasa aidata rikka pärandkultuuri ja sügavalt juurdunud traditsioonidega Haanimaa [Haanjamaa] uuele ärkamisele".
Olga tänav
Olga tänava nime on varem kandnud:
Palivere raudteejaam
Palivere raudteejaam oli raudteejaam Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Palivere alevikus. Läbi Palivere kulges kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee.
Palivere raudteejaamale eelnes Keila poolt tulles Vaharu ja järgnes Nigula raudteepeatus. Raudteejaamas asus kaks madalat perrooni ja kolm teed, millest keskmine oli peatee. Samuti asus jaamas lühike laadimistee ning terviklik hoonetekompleks.
Viimane regulaarne reisirong DR1A-226, kaunistatult kuusepärja ja loosungiga "Hüvasti Haapsalu", läbis Palivere jaama 22. septembril 1995.
Meenutades ning lootes, et tulevikus raudtee taastatakse, jäeti raudtee demonteerimisel jaamahoone ette lühikene lõik endisest I jaamateest alles.
Jaamahoone
Jaamakompleks asetseb endise raudtee loodeküljel. Algsest vaksaliansamblist on lisaks jaamahoonele säilinud ka mitmed abihooned.
Palivere jaamahoone valmis 1905. aastal. Kroonuhistoritsistlikus stiilis puithoone ehitati tüüpprojekti järgi sarnaselt Riisipere ja Risti jaamahoonetega. Ootesaali ilmestab kummaski otsas interjööri sopistuv, klaasitud tahvelustega madalam eeskoda, millele lisandub dekoratiivne profiilääris. Tähtsamaid ruume katab esinduslik risttalalagi.
Pärnu vapimärk
Pärnu vapimärk on Pärnu linna autasu, millega tunnustatakse isikuid Pärnu linnale osutatud eriliste ja pikaajaliste teenete eest.
Vapimärk kujutab endast lindiga ümbritsetud Pärnu vappi, mille kohal on kolm tammelehte ja all kiri "PÄRNU". Vapimärk on kahetasandiline. Alumiseks tasandiks on lint ja tammelehed, ülemiseks tasandiks emailitud Pärnu linna vapp. Vapimärk käib kahe ketihaaraga kinnituskruvi külge.
Marco Ureña
Ta alustas klubikarjääri Costa Rica klubis Alajuelense.
2011. aastal liitus ta Venemaa kõrgliiga klubiga Krasnodari Kuban. Hiljem on ta mänginud veel Taani kõrgliiga klubides FC Midtjylland ja Brøndby IF, Major League Socceri klubides San Jose Earthquakes ja Los Angeles FC ning Lõuna-Korea kõrgliiga klubis Gwangju. Central Coast Marinersiga liitus ta 2020. aasta detsembris.
2009. aastal saavutas Ureña Costa Rica kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel neljanda koha. Ureña lõi sel turniiril kolm väravat. Costa Rica koondises tegi ta debüüdi 2009. aastal. Koondisekarjääri kaks esimest värava lõi ta 16. jaanuaril 2011 Copa Centroamericana alagrupimängus Panama vastu. Ta kuulunud Costa Rica koondisse veel ka 2011. aasta CONCACAF Gold Cupil, 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2016. aasta Copa América Centenariol, 2017. aasta CONCACAF Gold Cupil ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. 2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava Uruguay vastu.
Piesomootor
Piesoelektriline mootor ehk piesomootor on elektrimootor, mis põhineb piesoelektriliste materjalide kujumuutusel elektrivälja muutudes. Seega kasutab piesomootor piesoelektrilist pöördefekti. Kulg- või pöörlemisliikumise saavutamiseks tekitab ultrahelisagedusega muutuv elektriväli piesokeraamilises materjalis sama sagedusega mehaanilisi võnkumisi.
Rööbaspuud
Rööbaspuud on riistvõimlemisel kasutatav spordivahend.
Piesomootor
Piesoelektrilised mootorid ei konkureeri võimsuse poolest tavaliste (elektromagnetiliste) mootoritega, aga neil on tugevaid külgi kitsamatel aladel. Mähiste ja magnetahela puudumine võimaldab valmistada neid eriti kompaktseina. Piesomootor muundab elektrienergiat mehaaniliseks väga suure kasuteguriga, mis mõnel mootoritüübil ületab 90%. Mootor arendab suurt pöördemomenti ja seejuures ka suurt pidurdusmomenti toitepinge katkestamisel. Seetõttu on võimalik panna rootori liikuma väga väikese pöördenurga ulatuses. Näiteks kui mootorit, mis teeb 6 pööret sekundis, toita 200-kilohertsise impulsspingega, vastab ühele impulsile pöördenurk umbes pool nurgaminutit. Toitepinge suure sageduse (vähemalt 20 kHz) tõttu töötab mootor müratult. Samuti taluvad nad tugevat magnetvälja (31 teslat), madalat temperatuuri (kuni 10 millikelvinit) ja ülisuurt vaakumit (5¬¬•10−11 millibaari).
Kulgu tänav
pisi|[[Narva Vesi aadressil Kulgu tänav 4]] Kulgu tänav on tänav Narvas Kreenholmi linnaosas. Tänav algab Kreenholmi tänavalt, kulgeb umbes 440 m loode suunas, umbes 280 m lääne suunas ja umbes 370 m lõuna suunas ning lõpeb umbtänavana. Ta ristub Staadioni ja Puuvilla tänavaga. Tänava pikkus on 1,1 km.
Piesomootor
Piesomootorite juhtimiseks tuleb tihti rakendada suhteliselt kõrget pinget ‒ libisemist ja hõõrdumist kasutava attocube-mootori puhul näiteks 40-voldise amplituudiga saehamba kujulist pinget. Seetõttu vajavad piesomootorid ka keerukaid mootorikontrollereid.
Rööbaspuud
Meeste riistvõimlemisel kasutatakse samal kõrgusel asuvaid rööbaspuid, naiste riistvõimlemisel erineval kõrgusel olevaid rööbaspuid.
Piesomootor
Samm-mootor
pisi|Astuv piesoelektriline mootor Ühe võimaliku tehnilise lahendusena rakendatakse piesokeraamikat rootori samm-sammult liigutamiseks. Kasutatakse vähemalt kahte eraldi juhitavat kristallide gruppi, millest üks on liikuma panev ja teine lukustuv. Liikuma panevad kristallid on lukustuvate vahel ja kinnitatud staatorile.
Kulgu tänav
Tänav on saanud nime oletatavasti samas piirkonnas asunud endise Kulgu küla järgi.
Piesomootor
Samm-mootor
Esiteks aktiveeritakse lukustav kristalligrupp – see haardub rootoriga. Seejärel aktiveeritakse liikumapanevad kristallid, mis pikenedes liigutavad rootorit edasi. Siis deaktiveeritakse lukustav kristalligrupp, ning pärast seda liikumapanev, et saavutada algolek.
Tadas Papečkys
Tadas Papečkys (sündinud 1978) on Leedu jalgpallur.
Stauropegia
Stauropegia (kreeka keeles σταυροπηγία < σταυρός stauros 'rist' ja πήγνυμι pegnumi 'püstitama') on õigeusu kirikus ja kreekakatoliku kirikus kirikuõiguslik staatus, mis tähistab kirikut või kloostrit, mis ei allu kohalikule piiskopile, vaid otse patriarhile või sinodile.
Piesomootor
Libisev-hõõrduv mootor
pisi|Libisev-hõõrduv [[täitur (aktuator)]] Ühe võimaliku edasiliikumise viisina kasutatakse erineva kiirusega pikenemist ja lühenemist, et roomata edasi nagu röövik. Ühes suunas liigutatakse piesoelektrilist täiturit aeglaselt, nii et rootor liigub kaasa. Seejärel tõmbub piesoelektriline materjal kiirelt kokku – rootor jääb paigale.
Tadas Papečkys
Aastast 2010 mängib ta klubis JK Sillamäe Kalev.
Piesomootor
Libisev-hõõrduv mootor
pisi| [[Automaatteravustamisega objektiivi piesomootor]]
Tadas Papečkys
Aastast 2005 mängib ta Leedu jalgpallikoondises.
Piesomootor
Kasutamine objektiivi ajamis
Kaamera objektiivi automaatse teravustamise ajamis kasutatakse ultraheli-mikromootoreid ja peamiselt kallimates kaamerates ringikujulisi piesomootoreid, mida paljud tootjad nimetavad erinevalt:
Mangaungi linnaringkond
Mangaungi linnaringkond on Lõuna-Aafrika Vabariigi Free State'i provintsis asuv 2. järgu haldusüksus.
.gov
pisi .gov on tippdomeen Ameerika Ühendriikide valitsusasutuse jaoks. Kasutusel on alates 1. jaanuarist 1985.
Domeeni haldab Ameerika Ühendriikide föderaalvalitsuse juures töötav General Services Administration (GSA).
Miko Mälberg
Ta osales 2008. aastal Pekingi OM-il, kus sai 50 m vabaujumises 25. koha.
2002–2006 võitis ta vaba-, liblik- ja teateujumisest Eesti suvistel meistrivõistlustel 17 korda esikoha.
Wiesfleck
Wiesfleck on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Gareth Gates
Gareth Paul Gates (sündinud 12. juulil 1984 Bradfordis West Yorkshire'is) on inglise laulja ja laulukirjutaja.
Ta saavutas ITV talendisaate "Pop Idol" esimesel hooajal (2001–2002) teise koha (võitis Will Young).
Tema esitatud lauludega heliplaate on müüdud üle 3,5 miljoni eksemplari.
Giovanni Gabrieli
Elu
Giovanni Gabrieli sündis Veneetsias ning oli seal tegutsenud helilooja ja organisti Andrea Gabrieli vennapoeg ja ilmselt ka õpilane. Aastatel 1575–1579 laulis ta Münchenis, Baieri hertsogi Albrecht V õukonnakapellis Orlando di Lasso käe all. Alates 1584./1585. aastast oli ta Veneetsia San Marco basiilikas organist.
Looming ja töö
Gabrieli oli tähtsaimate Itaalia heliloojate hulgas, kes lõid mitmekoorimuusikat, milles olid ühendatud lauljate ja pillide rühmad, mis lõid rohkelt dünaamika ja kõlavärvide vaheldust. Kogudes "Concerti di Andrea et di Giovanni Gabrieli" (1587) ja "Sacrae symphoniae" I osas (1597) on 6–16-häälsed ning II osas (1615) 7–19-häälsed vokaal-instrumentaalteosed, kogus "Canzoni et sonate" 3–22-häälsed instrumentaalteosed.
Maa Õun
pisi|Maa Õun pisi|Maa Õuna pinnalaotuse koopia Maa Õun (saksa keeles Erdapfel 'maa' + 'õun') on vanim säilinud Maad kujutav gloobus. Selle valmistas saksa kaupmees ja kartograaf Martin Behaim aastatel 1490–1492. Maad kujutavaid gloobuseid tehti ka varem, kuid neid pole säilinud.
Gloobusel ei ole kujutatud Ameerikat, sest Christoph Columbus naasis sealt alles 1493. aastal.
Tänapäeval tähendab Erdapfel saksa keeles kartulit, gloobuse tegemise ajal ei olnud kartuleid veel Ameerikast Euroopasse toodud.
Äge Brass
Äge Brass on Eesti ansambel.
Sergei Frantsev
Sergei Frantsev (sündinud 17. märtsil 1959 Kurskis) on Venemaa jalgpallitreener.
Maa Õun
Maa Õun asub muuseumis Nürnbergis.
Rauno Märks
Rauno Märks (sündinud 28. juunil 1975 Tartus) on eesti raadiosaatejuht ja DJ.
Sergei Frantsev
Aastail 2014–2015 juhendas ta klubi JK Sillamäe Kalev. 2016–2019 oli ta Nõmme Kalju FC peatreener.
Äge Brass
Koosseis
Koos ansambliga on musitseerinud ka
Giovanni Gabrieli
Looming ja töö
Tema kuulsaim õpilane oli Heinrich Schütz.
Rauno Märks
Ta on töötanud Tartu Raadios (1993–1997), Uuno Raadios (1997–2005) ja raadios Sky Plus (2005–2014), Ring FM Hommikuklubi (2014-2016) ja alates märtsist 2016. töötab raadiojaamas Retro FM, kus juhib hommikuprogrammi. Ta on Eestis kõige enam erinevaid kommertsraadio hommikushowsid juhtinud saatejuht.
Ta on ka disainibrändi MummMõmm looja, ajakirja Pere ja Kodu kolumnist ning teleseriaali "Pilvede all" Voldemari (Volts) osatäitja ja DJ, kelle peamiseks stiiliks on 1990ndate pidude muusika.
Rauno Märks on 1999. aastast abielus Eveliniga ja nende peres kasvab kolm tütart: Mia Marii, Lii Heleen ja Keira Isabel.
Wonder Woman
pisi|Wonder Womani logo DCEU filmisarjas Wonder Woman on väljamõeldud superkangelane, kelle koomikseid annab välja DC Comics.
Wonder Womani looja on ameerika psühholoog ja jutukirjutaja William Moulton Marston. Marston tahtis luua samasuguste võimetega superkangelase, kes on mees, aga ta naine soovitas talle, et ta oleks naine. Wonder Woman ilmus esimest korda koomiksis "All Star Comics" nr 8, 1941.
Wonder Womanit teatakse ka Õigluse Liiga põhiliikmena, Amatsoonina ja jumalannana. Samuti võttis ta endale kodanikunime Diana Prince, et "Inimese maailma" sisse sulanduda.
Paljude jaoks on Wonder Woman feminismi ja patsifismi ikoon.
Alice Serman
Alice Serman (aastatel 1920–1929 Alice Schutinski, aastast 1939 Liisu Särme, aastatel 1932–1964 õieti Länts; 28. mai 1898 Mäo vald – 15. juuli 1985 Tallinn) oli eesti laulja (sopran) ja näitleja.
Wonder Woman
Sõjavarustus ja supervõimed
Wonder Womani põhivarustus on mõõk, kilp, purustamatud käevõrud ja lasso(millel on lisaks veel omadus sundida inimest vastutahtmist tõtt rääkima). Ta kannab pea peal metallist tiaarat, mida ta osades koomiksinumbrites viskava relvana on kasutanud. Samuti on tal väga paljudes koomiksinumbrites läbipaistev lennuk, mida ta üksinda juhib.
Alice Serman
Ta lõpetas aastal 1916 Tallinnas kaubandusliku õhtukooli. Laulmist õppis ta Armanda degli Abbati ja Nikolai Sternbergi juures ning aastatel 1920–1922 Tallinna Konservatooriumis.
Wonder Woman
Sõjavarustus ja supervõimed
Peale varustuse on tal ka endal üliinimlikud supervõimed. Ta on väga tugev, kiire, vastupidav ja tal on võime lennata või hästi kõrgele hüpata. Wonder Womani võimete tugevust ei ole täpselt ära määratletud, aga tema võimed ei ole nii tugevad nagu Supermanil. Lisaks ülivõimetele oskab ta ka Amatsoonide võitluskunste, mille tõttu ta on ta hea käsivõitluses.
Alice Serman
Ta laulis aastatel 1918–1957 teatri Estonia kooris ja ta tegi ka sooloosi. Ta oli aastast 1956 Eesti Teatriühingu liige.
Wonder Woman
Sõjavarustus ja supervõimed
Aastal 1970 muudeti Wonder Womani tegelaskuju ära, mis pidi olema modernsem, nende muudatustega kadusid Wonder Womanil võimed ära ja ta hakkas võitlema tavariietes, ilma endise varustuseta. Mõne aja pärast tühistati muudatused ära, sest nõudlus uute koomiksinumbrite järele oli palju väiksem kui enne muudatusi.
Alice Serman
Isiklikku
Ta oli aastatel 1920–1929 abielus Anton Schutinskiga.
Wonder Woman
Mujal meedias
Wonder Woman on adapteeritud ka mujale meediasse koomiksitest lähtudes.
Tuntuimad Wonder Womani kehastajad on Lynda Carter ja Gal Gadot.
Teleseriaalides
pisi|￼Lynda Carter Wonder Womani kostüümis
.info
pisi .info on tippdomeen üldise, raskelt liigitatava teabega tegelevatele serveritele. Kasutusel on alates 2001. aastast.
2008. aastal oli domeeni alla registreeritud üle 5 miljoni veebisaidi.
Rajca
Rajca (valgevene keeles Райца, transkribeerituna Raitsa poola keeles Rajca) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Hrodna oblastis, Kareličy rajoonis; ta on Rajca külanõukogu halduskeskus.
A. Sommerlingi nimeline sovhoos
A. Sommerlingi nimeline sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Sommerlingi külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Jüri. Sovhoosi pindala oli 9200 ha. Sovhoos oli nimetatud Eesti kommunistliku tegelase Arnold Sommerlingi järgi.
Rimma
Rimma (vene keeles Римма) on naisenimi.
Rajca
Vaatamisväärsusteks on 1817. aastal ehitatud endine katoliku, nüüd aga õigeusu kirik, XIX sajandil ehitatud pastoraadihoone, XVIII-XIX sajandil rajatud mõisakompleks koos selle juurde kuuluva 4 hektari suuruse pargiga, tulp, millel on kujutatud Rajeckite vapp Łabędź.
Rimma
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 302. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Rimma 503 naisel.
Rajca
Ajalugu
Rajca kuulus kuni XVIII sajandini Rajeckitele. Järgmiseks omanikuks oli Maryla Wereszczakówna vend. Aastal 1897 müüsid Weresczakid Rajca Puttkameritele.
Küüp
pisi|Haavast valmistatud küüp avatud ja suletud asendis Küüp on piklik küna taoline lükandkaanega karp, kus hoiti küünlaid, habemenuge, prille ja muid väikseid tarbeesemeid (nt ehteid, raha) nii igapäevaselt kui ka reisile kaasavõtmiseks. Küüp toimis ka küünlajalana, kui püsti pandud küünal suruti kaanega vastu küübi otsa.
Rajca
Ajalugu
Kuni 1917. aastani oli Rajca Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale. 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu.
Küüp
Kirjeldus
Küüp oli reeglina ühest puust õõnestatud ning seda nimetust kasutati põhiliselt Lääne-Eestis ja saartel, kuid lükandkaanega karp oli levinud üle kogu Mandri-Eesti kuni Petserini välja. Leidus ka tapitud või naelutatud liidesega küüpe. Kaanest haaramiseks ja liigutamiseks on sellel kas üle karbi serva ulatuv osa, või tehtud sellele süvend. Peamised puuliigid olid kuusk, kask, mänd ja lepp. Reeglina on Eesti küübid kattevahenditega viimistlemata, vahel on siiski kasutatud värvi, lakki või tõrvamist. Ehtimistehnikatena kasutati täkkekirju, küüskirju, ussikirju, hundihambakirju, kõrvetamist, intarsiat, ornamentidena nii peremärke kui teksti ja numbreid ja muid mustreid. Enamik kaunistatud ja kirjatud küüpe oli tehtud tõenäoliselt kihla- või pulmakingiks.
Budistlik kosmoloogia
Budistlik kosmoloogia on budistlikes tekstides ja õpetustes sisalduv maailmakirjeldus.
Sissejuhatus
Kosmoloogia on maailma staatiline, igavikuline kirjeldus, selle raamistik, struktuur, paigutus, ülesehitus. Mütoloogia seevastu on selle maailma kirjeldamine dünaamiliselt, seal toimuvate lugudena ja müütidena, legendide ja pärimustena, sündmustes ja protsessides. Seetõttu on müüdid ja mütoloogiad muutlikumad, nad teisenevad ja arenevad pidevalt, samal ajal kui kosmoloogilised ettekujutused püsivad märksa kindlamalt ja ühtlasemalt.
Narva Raadio
Narva Raadio oli Narva kohalik raadiojaam, mis levis Narvas ja Ida-Virumaal, aga ka Lääne-Virumaal ja Jõgevamaal.
Raadiojaam tegutses sagedusel 89,8 MHz. Praegu on sellel sagedusel jumorfm.
Budistlik kosmoloogia
Sissejuhatus
Budistlik kosmoloogia on eelkõige tunnetuslik maailmakirjeldus, milles ei pöörata erilist tähelepanu füüsilise maailma parameetritele ega esitata oletusi selle alguse või lõpu, päritolu või otstarbe kohta. Kuivõrd tegemist on tunnetusliku kirjeldusega, siis on budistlik kosmoloogia tihedasti seotud teadvuslike kogemuste, mõtete, kujutluste, meelte ja aistingutega. Selles leidub vastavusi ja kirjeldusi paljude meeleseisundite, emotsioonide, tunnete ja ihade kohta.
Budistlikus kosmoloogias sisalduvad teistsuguste maailmade kirjeldused võivad seetõttu olla vastavuses pigem teisenenud teadvusseisundites saavutatavate kogemustega kui tavateadvuses tajutava füüsilise maailmapildiga. Kuna teisenenud teadvusseisundite kogemusi, teadmisi ja mõistmisi on tavalises teadvusseisundis raske edasi anda, siis kasutatakse budistlikes tekstides ja õpetustes sageli võrdpilte, märke, sümboleid, ikoone, metafoore, allegooriaid jmt, mida ei saa võtta sõna-sõnalt.
Aeg ja ruum; mõõtmed, kaugused ja kõrgused; suunad, asetused ja ilmakaared; mäed ja jõed vm geograafilised või ajaloolised terminid; samuti elu, sünni, surma ja ümbersünniga seotud mõisted on selles kosmoloogias kujundlikud. Budistlik maailmakirjeldus ei ole ka täht-tähelt järgitav tegevusjuhis ega konkreetne enesearengu õpetus.
See kosmoloogia raamistab, korrastab ja struktureerib budistlikku mütoloogiat ja kultuuri, olles taustaks paljudele lugudele, legendidele, mõistujuttudele jm. Budistlikul kosmoloogial on kokkupuuteid hinduistliku mütoloogia ja kosmoloogiaga ning samuti mitmete esoteeriliste õpetustega.
Allikad
Paali kaanoni tekstides leidub rohkesti viiteid selle maailmakirjelduse erinevatele osadele ja jaotustele.
Sõltuvuslikku teket selgitavas "Liigituste suttas" jagatakse olemasolu (bhava) vallad kolme rühma: (1) meeleliste ihade vald (kāmabhava), (2) vormide vald (rūpabhava) ja (3) vormideta vald (arūpabhava).
"Suures lõvimöirge suttas" antakse valdade viiene jaotus: (1) õnnetu maailm ehk põrguvald (niraya-loka), (2) loomade maailm (tiracchāna-loka), (3) peetade maailm (peta-loka), (4) inimeste maailm (manussa-loka) ja (5) jumalate (deva’de ja brahma’de) maailm (deva-loka).
8.-12. sajandist pärinevas Sri Lanka munga Ācariya Anuruddha Abhidhammattha-sangaha’s kasutatakse valdade kirjeldamiseks paalikeelset sõna bhūmi ning neljast jaotust: (1) viletsuse (õnnetu) vald (apāya-bhūmi), (2) naudingute, õnnelik vald (kāmasugati-bhūmi) (3) vormide vald (rūpāvacara-bhūmi) ja (4) vormideta vald (arūpāvacara-bhūmi).
Mahajaanas, eriti Tiibeti budismis, jaguneb kannatav maailm ehk sansaara kuut tüüpi olendite vahel. Halbade tegude viljana sünnitakse põrgus, loomana või näljase vaimu ehk preetana. Heade tegude tulemusel sünnitakse inimesena, pooljumala ehk asurana või jumalana. Neid kuut olemasolu valdkonda kujutatakse olemisratta mandalal.
Suuresti ühtelangevaid ja terviklikke maailmakirjeldusi leidub mitmete sarvastivaada koolkondade ning dharma-guptaka, saṃmitīya, kośa ja sautraantika koolkondade tekstides. Samuti leidub neid varases kui ka hilises mahajaanas, avataṃsaka ning joogatšaara koolkondade ning 5. sajandi Hiina ja 9. sajandi Jaapani tekstides.
Kolm olu
Vormitutes ja vormidega oludes puuduvad vajadused, ihad, tahtmised ja soovid. Neid nimetatakse ka taevalikeks või jumalikeks valdadeks või kõrgemateks olekuteks, milles viibivad deevad.
Ihade olus valitsevad ihad, tahtmised ja soovid ning selle madalamad olekud on kuus olemasolu valdkonda. Deevad ehk jumalused võivad viibida ka ihade olu kuues kõrgemas olekus, neist allapoole jääb inimeste maailm ja õnnetud olekud.
Kõikidesse oludesse ehk valdadesse ja igasse seisundisse ehk olekusse võib jõuda nii ümbersündide kui vaimse arengu teel. Mitmetes käsitlustes ongi see üks ja seesama ning see võib toimuda lausa igapäevaselt, meeleseisundite ja meeleolude muutudes.
Kolmes olus ehk kolmikilmas on kolmkümmend üks seisundit ehk olekut, sfääri või taevast, ala, olemasolu viisi või eksistentsi taset:
Vormideta olu
Vormideta olu (paali keeles arūpāvacara või arūpa-loka, sanskriti keeles ārūpadhātu, hiina keeles 無色界) ei ole tunnetatav; selles pole vorme, kujusid, asukohti ega seoseid muu maailmaga, kuid see on ometi olemas ja kuulub sansaarasse.
Vormideta olus on neli ala.
Siddhārtha Gautama jõudis selleni oma õpetaja Uddaka Rāmaputta (sanskritipäraselt Udraka Rāmaputra) juhendamisel.
Siddhārtha Gautama jõudis selleni oma õpetaja Āḷāra Kālāma (sanskritipäraselt Ārāḍa Kālāma) juhendamisel.
Vormidega olu
Vormidega olu (paali keeles rūpāvacara või rūpaloka, sanskriti keeles rūpadhātu, hiina keeles 色界) on tunnetatav. Selles on vaid puhtad vormid, kujud, asukohad ja seosed muu maailmaga, kuid puuduvad ihad, tahtmised ja soovid. Selle olekuid on kirjeldatud ka budaväljadena.
Sukhāvatī
on kõrgeim olek vormidega olus, selle miljardites universumites. See on puhta maa (paali keeles suddhāvāsa, sanskriti keeles sukhāvatī) olek. Puhast maad ehk õnnelikku maad kirjeldatakse Sukhavati suutrates jt tekstides ning selle loojaks peetakse buda Amitābhat. Selles olekus viibivad arhatid, Śuddhāvāsakāyika deevad, kes on saavutanud täieliku virgumise; nad ei taaskehastu enam sansaaras ja võivad vaibuda nirvaanas. See on ka Brahma Sahampati (Maheśvara), deevade ja budade õpetaja asupaik.
Puhta maa mittenaasjate (anāgāmī) olekud vastavad neljandale vormidega jhānale:
Sukhāvatī viis ala on järgmised :
Bṛhatphala
on viljakas olek, milles Buddha vaibus parinirvaanasse ja mis vastab samuti neljandale vormidega jhānale.
Bṛhatphala olekuid iseloomustab võrdne suhtumine (upekkhā) kahe alaga:
Śubhā
ehk ilu või puhtuse olekud vastavad kolmandale vormidega jhānale ja neid iseloomustab vaimustus (pīti), millesse võib väga kauaks jääda.
Ābhā
ehk kirkuse või valguse olekud vastavad teisele vormidega jhānale ja neid iseloomustab rõõm (sukha):
Brahma olekud
ehk brahmaloka kitsamas mõttes. Nendes olekutes tuntakse ennast loojana, valitsejana, jumalana. Tavaliselt laskutakse nendesse olekutesse ābhāsvara olekutest. Need kolm olekut vastavad esimesele vormidega jhānale ja neid iseloomustab meelerahu (samatha) :
Ihade olu
Ihade olu kuus kõrgemat seisundit on deevade ehk jumaluste seisundid (devaloka). Ihade olu tervikuna – selle viis madalamat seisundit koos devalokaga – moodustavad kuus olemasolu valdkonda. Devaloka laiemas mõttes hõlmab ka kõrgemaid, vormidega ja vormideta olusid.
Ihade olus viibitakse ka unenägudes. Madalamad ja õnnetud olekud on vastavuses samasuguste seisunditega tavateadvuses. Esoteerikas on kasutusel ka mõisted "energiad", "sagedused", "vibratsioonid" jmt.
Ihade olu valitsejaks peetakse deemonit Māra.
Kokku on ihade olus üksteist seisundit ehk olekut. Kolme ossa jagatuna on need kõrgemad, madalamad ning õnnetud olekud. Kahte ossa jagatuna õnnelikud (sugati) ja õnnetud (apaya):
Kõrgemad ihade olekud
ei ole seotud maiste asjadega.
Madalamad ihade olekud
on seotud maiste asjadega.
Õnnetud olekud
(paali keeles apaya) on halvad olukorrad, milles on raske teha midagi head.
Sergei Juran
Sergei Juran (sündinud 11. juunil 1969 Luganskis) on Ukraina endine jalgpallur ja jalgpallitreener.
Reza Ghoochannejhad
pisi|Reza Ghoochannejhad (2014) Reza Ghoochannejhad Nournia (pärsia keeles رضا قوچان‌نژاد نورنیا‎; sündinud 20. septembril 1987 Mashhadis) on Iraani jalgpallur, kes mängib ründajana Hollandi kõrgliigaklubis PEC Zwolle.
Sergei Juran
2006 mängis ta Eesti klubis FC TVMK.
Safiye Sultan
pisi|Safiye Sultaana Safiye Sultaana (osmantürgi keeles: صفیه سلطان, umbes 1550–1619) oli Murad III naine ja Mehmed III ema. Safiye oli üks silmapaistvamaid näiteid Osmanite ajastul. Sõna safiye tähendab 'puhast'.
Reza Ghoochannejhad
Ta sündis Iraanis ja kolis perega nelja-aastaselt Hollandisse. Seal alustas ta ka jalgpalli klubikarjääri. 1998. aastal liitus Reza SC Heerenveeni noorteakadeemiaga. Heerenveeni põhimeeskonnas tegi ta debüüdi hooajal 2005/06. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel mitmes Hollandi esiliigaklubis, samuti Belgia kõrgliigaklubides Sint-Truidense ja Standard Liège, Inglismaa esiliigas Charlton Athleticus, Kuveidi kõrgliigas Kuwait SC-s, Katari kõrgliigas Al-Wakrahis ja Küprose kõrgliigas APOEL-is.
2019. aasta jaanuaris liitus ta esimese iraanlasena Austraalia kõrgliigaga, kui suundus Küprose kõrgliiga klubist APOEL kuueks kuuks laenule Sydneysse.
Aarne Kõiv
Aarne Kõiv (sündinud 21. aprillil 1945 Viljandis) on eesti endine maadleja ja maadlustreener.
Reza Ghoochannejhad
Ghoochannejhad mängis Iraani jalgpallikoondises aastatel 2012–2018 ning lõi 44 mänguga kokku 16 väravat. 2014. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Bosnia ja Hertsegoviina vastu, samuti 2015. aasta Aasia meistrivõistluste viimases alagrupimängus Araabia Ühendemiraatide vastu ja veerandfinaalis Iraagi vastu.
Aarne Kõiv
Ta lõpetas aastal 1964 C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ja aastal 1972 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Maadlemist hakkas ta harrastama aastal 1959 Viljandi Laste ja Noorte Spordikoolis. Ta on tulnud viiel korral vabamaadluses (aastatel 1970, 1972, 1973, 1974 ja 1979) Eesti meistriks. Ta on aastast 1969 Viljandi Spordikoolis vabamaadlustreeneriks (aastast 2005 treeneri V kutsetase), ta on olnud ka Eesti vabamaadluskoondise vanemtreener. Ta on kuulunud Eesti Maadlusföderatsiooni presiidiumi ja Eesti Maadlusliidu juhatusse. Ta on tegutsenud ka kohtunikuna (1991 vabariiklik kategooria). Tema õpilasteks on olnud Küllo Kõiv, Meelis Sillat ja Germo Koltsin.
Isiklikku
Tema poeg oli maadleja Küllo Kõiv (1972–1998).
Ruusmäe järv
Ruusmäe järv (ka Karula Ruusmäe järv, Ruusjärv) on järv Valga maakonnas Valga vallas Pikkjärve külas. Veekogu pindala on 1,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 502 m.
Johann Albrecht (Mecklenburg)
Johann Albrecht (8. detsember 1857 – 16. veebruar 1920) oli Mecklenburgide dünastia liige, kes teenis kahe Saksa keisririigi liiduriigi regendina: 1897–1901 Mecklenburg-Schwerini suurhertsogkonna regent oma vennapojale Friedrich Franz IV-le ja 1907–1913 oli ta Braunschweigi hertsogkonna regent.
Sünd ja huvid
Mecklenburgi hertsog Johann Albrecht sündis Schwerinis Friedrich Franz II ja tema abikaasa Auguste Reuß zu Köstritzi viienda lapsena. Hertsog Johann Albrecht sai hariduse Dresdenis, tegi karjääri Preisi armees ja oli tuntud spordiarmastuse poolest. Samuti tekkis tal huvi Saksa koloniaalimpeeriumi vastu, ta oli pangermanistliku liidu kaasasutaja ja sai 1895. aastal Saksa koloniaalühingu presidendiks.
Chathami maakond
thumb|Chathami maakonna kohtumaja Savannah's Chathami maakond (Chatham County) on maakond USA-s Georgia osariigis.
Johann Albrecht (Mecklenburg)
Regentlus
Pärast oma venna Friedrich Franz III surma 10. aprillil 1897 määrati hertsog Johann Albrecht regendiks oma noorele vennapojale, uuele suurhertsogile Friedrich Franz IV-le pärast vanema venna Paul Friedrichi loobumist regentlusest. Ta valitses regendina kuni vennapoja täisikka jõudmiseni 9. aprillil 1901, kui viimane hakkas ise suurhertsogkonda valitsema.
28. mail 1907 valis Braunschweigi hertsogkonna riigipäev hertsog Johann Albrechti pärast Preisimaa printsi Albrechti surma regendiks; ta võttis pakkumise vastu ja saabus 5. juunil 1907 Braunschweigi. Regentluse põhjus Braunschweigis oli see, et kui hertsog Wilhelm 1884. aastal suri, ei saanud tema kauge nõbu ja pärija Ernst August von Hannover hertsogkonda üle võtta, sest ta keeldus loobumast oma nõuetest Hannoveri kuningriigile, mille Preisimaa 1866. aastal annekteeris.
Chathami maakond
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Savannah.
Maakonna pindala on 1638 km², millest 503 km² moodustab veepindala.
Johann Albrecht (Mecklenburg)
Regentlus
Regentlus lõppes 1. novembril 1913, kui kroonprints Ernst Augusti poeg Ernst August sai asuda hertsogkonda, olles abiellunud Saksa keisri Wilhelm II ainsa tütre Viktoria Luise von Preußeniga. Abiellumine aitas kahandada lõhet Hannoveri ja Hohenzollernite dünastia vahel.
Chathami maakond
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 265 128. Aastal 2000 oli elanikke 232 148.
Ajalugu
Chathami maakond moodustati 5. veebruaril 1777 kolmanda Georgia maakonnana.
Johann Albrecht (Mecklenburg)
Sõja-aastad
Esimese maailmasõja ajal tegutses hertsog Johann Albrecht Saksa koloniaalühingus, kaitstes Saksamaa koloniaalvaldusi nendest loobumise ettepanekute eest. 2. septembril 1917 määrati ta sõjaka Isamaapartei auesimeheks.
Hertsog Johann Albrecht suri 1920. aastal Wiligradi lossis Lübstorfi lähedal.
Abielud
Johann Albrecht oli kaks korda abielus. 6. novembril 1886 abiellus ta Weimaris suurhertsog Carl Alexanderi tütre Elisabethiga. 15. detsembril 1909 abiellus ta Braunschweigis Elisabeth zu Stolberg-Roßlaga. Mõlemad abielud olid lastetud.
Vetikakasvatus
Vetikakasvatus on akvakultuuri valdkond, milles tegeldakse vetikate kasvatusega basseinides, merelahtedes, sumpades, tiikides või mujal, kus vetikate elutingimusi on võimalik mingil määral kontrolli all hoida ning mille eesmärk on toota toiduainete või ravimite tootmisel vajatavaid komponente või avaldada mõju keskkonnale.
Vetikad (Algae) on väidetavalt olnud planeedil esimesed elusorganismid, kes suutsid toota hapniku fotosünteesi teel ning võimaldasid sellega elu teket maismaal. Vetikad on olnud ka maismaataimede esivanemad. 14 000 aastat BP Lõuna-Tšiilis elanud küttide-korilaste jäänuste leiupaikadest on leitud mitmeid küpsetatud ja töödeldud vetikate liike, mida kasutati toiduks või ravimiseks.
Vetikate kasvatamise traditsioon sai alguse Hiinas ja Jaapanis ammustel aegadel. Vetikakasvatuse tehnoloogiad on tasapisi levinud üle maailma ning see on valdkond, mida arendatakse teadusuuringute abil pidevalt edasi. Tehnoloogiate arenguga on suurenenud ka vetikate kogutoodang, näiteks perioodil 1997–2012 kasvas nende kogutoodang 7 miljonilt tonnilt 24 miljoni tonnini.
Kõige suurema osa maailma vetikate kogutoodangusse annavad Aasia riigid, 80% vetikate biomassist on Aasiast pärit. Vetikate kõige suurem tootja ja ka tarbija on Hiina, kus toodetakse umbes 60% maailma kogutoodangust.
Rohevetikad
Suur osa rohevetikatest elutseb magevees. Tänu nende väiksele rasva-, suhkru- ja kolesteroolisisaldusele ning suurele valgusisaldusele on rohevetikad inimese toidulaual väga hinnatud. Peamised kasvatatavad liigid on Enteromorpha spp., Ulva spp. ja mikrovetikad Chlorella spp. pisi|Chorella spp.|154x154px pisi|Enteromopha spp.|keskel|213x213px
Pruunvetikad
Pruunvetikad on hulkraksed vetiktaimed. Elutsevad peamiselt merevees, kuid teatud liike leidub ka magevees. Pruunvetikad on tuntud ja hinnatud oma positiivse mõju poolest inimese immuunsüsteemile, sest sisaldavad oomega-3- ja oomega-6-rasvhappeid.
Peamised kasvatatavad pruunvetikaliigid on merekapsas (Laminaria japonica), Laminaria digitata, Sargassum spp., Ascophyllum pisi|[[:en:Kelp|Kelp Laminaria japonica|212x212px]] pisi|Laminaria digitata|keskel|259x259px