cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dendromeeter
Dendromeeter on mõõtevahend, millega mõõdetakse puistu rinnaspindala, puude kõrgust ja puutüve läbimõõtu mistahes puutüve kõrgusel.
Wachau veinipiirkond
Wachau veinipiirkond on Austria üks tuntumaid, aga ka üks väiksemaid veinipiirkondi, mis asub Alam-Austrias. Wachau veinipiirkonnast tuleb ligikaudu 3% Austria veinitoodangust. Toodetakse kuivi heledaid Austria kvaliteetveine, mida tehakse viinamarjasortidest "Riesling" ja "Grüner Veltliner".
Wachau veinid jagatakse kolme kvaliteediklassi:
La Loche
pisi|500px|Paraad La Loche'is La Loche on küla Kanadas Saskatchewani provintsi loodeosas. Asub Lac La Loche'i idakaldal ning piirneb Clearwater Riveri Dene põliselanike omavalitsusalaga.
Asula elanikud on valdavalt dened (tšipevaid) ja neist 89% emakeel on dene keel.
Asula tekkis 1780. aastal rajatud karusnahakaubapunktide juurde. 1860 rajati sinna misjonipunkt.
Transitiivne hulk
Hulk x on transitiivne hulk definitsiooni kohaselt parajasti siis, kui mis tahes z ja y korral kehtib.
Näiteks ordinaalarvud on transitiivsed hulgad.
Indrek Ojari
pisi|Indrek Ojari, Arvamusfestival 2015. Indrek Ojari (sündinud 9. oktoobril 1977) on eesti näitleja.
Desinsektsioon
Desinsektsioon (inglise disinsection) on parasiit- ja kahjurputukate hävitamine keemiliste, füüsikaliste, bioloogiliste või mehaaniliste vahenditega.
Indrek Ojari
Ta on õppinud Tallinna 54. keskkoolis ja Tallinna Pedagoogikaülikoolis sotsiaaltööd. Eesti Muusikaakadeemia Kõrgemasse Lavakunstikooli sai ta sisse kolmandal katsel ja õppis seal aastatel 2000–2004. Lõpetas lavakunstikooli 21. lennu. Tema kursuse juhendaja oli Ingo Normet.
Ta töötab 2004. aastast Tallinna Linnateatris näitlejana.
Ta mängis aastatel 2003–2008 seriaalis "Kodu keset linna" Steni.
Rollid mujal
"Meri muigab teitele vasta", H. Sarapuu / H. Sarapuu,esietendus MTÜ Oad 2016
"Romeo vs Julia", W. Shakespeare / L. Sipari / L. Urpelainen, lavastaja I. Normet, esietendus Karlova teatris 2015
"Vanameestesuvi", G. Kordemets / G. Kordemets, esietendus Tõstamaa suveteatris 2013
"Nõiutud kevade", T. Suuman / M. Kalmet, esietendus Palamuse muuseumis 2012
"Türgi oad", M. Traat, Oma Lava, esietendus 2009
"Vahepeatus", U. Uusberg, Hüüru mõisas, MTÜ R.A.A.A.M, esietendus 2008
"Seitse samuraid", A. Kurosawa, teater NO 96, esietendus 2005
Bouches-du-Rhône'i departemangu haldusüksuste loend
Bouches-du-Rhône'i departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. Vallad Aix-en-Provence, Arles, Aubagne, Istres, Marseille ja Martigues on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Aix-en-Provence
Aix-en-Provence-Edela kanton	13 02 Aix-en-Provence-Kesk kanton	13 47 Aix-en-Provence-Kirde kanton	13 01 Gardanne'i kanton 	13 10 Lambesc'i kanton	13 12 Pélissanne kanton	13 51 Les Pennes-Mirabeau kanton	13 52 Peyrolles-en-Provence'i kanton	13 27 Salon-de-Provence'i kanton	13 32 Tretsi kanton	13 34
Arles
Arles-Ida kanton	13 	03 Arles-Lääne kanton	13	04 Châteaurenard'i kanton	13 	07 Eyguières'i kanton	13 	09 Orgoni kanton	13	26 Port-Saint-Louis-du-Rhône'i kanton	13 	28 Saintes-Maries-de-la-Meri kanton	13 	30 Saint-Rémy-de-Provence'i kanton	13 	31 Tarasconi kanton	13 	33
Istres
Berre-l'Étang' kanton 13	06 Châteauneuf-Côte-Bleue' kanton 13 	48 Istres-Lõuna kanton 13 	49 Istres-Põhja kanton 13 	11 Martigues-Ida kanton 13 	25 Martigues-Lääne kanton 13 	50 Marignane'i kanton 13 	36 Vitrolles'i kanton 13	53
Marseille
Allauch'i kanton 13 	35 Aubagne-Ida kanton 13 	54 Aubagne-Lääne kanton 13	05 La Ciotati kanton 13	08 Roquevaire'i kanton 13	29
TV3 Puls
TV3 Puls on Taani telekanal. See alustas tööd 23. märtsil 2009. Kanalit haldab Nordic Entertainment Group (varem Modern Times Group, mis jagunes 2018. aastal).
Kanal edastab peamiselt sarju, elustiilisaateid kogu perele ja spordiülekandeid.
Nuwerus
Nuwerus on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Matzikama vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nuweruse elanikest värvilisi 81,38%, valgeid 9,85%, mustanahalisi aafriklasi 7,69%, India või Aasia päritolu inimesi 0,77% ja teisi 0,46%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 96,39% inimesi ja inglise keelt 2,35%.
Aafrika laam
thumb|right|300px|{{legend|#FFA080|Aafrika laam on kujutatud roosa-oranži värviga|border=#000 solid 1px}}
Aafrika laam on laam, millel paikneb Aafrika manner, Madagaskar ja mitu väiksemat saart koos ookeanilise maakoorega mandri ja ümbritsevate ookeani keskahelike vahel.
Koknese vald
pisi|Valla maastik Koknese vald (läti keeles Kokneses pagasts) on vald Lätis Aizkraukle piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Bebri vallaga, Klintaine ja Aizkraukle vallaga ning Daugava jõel Sece vallaga, samuti Ogre piirkonna Krape vallaga.
Aafrika laam
Aafrika laam külgneb Euraasia, Araabia, India-Austraalia, Antarktika, Lõuna- ja Põhja-Ameerika laamaga.
Koknese vald
Vallas voolavatest jõgedest suurim on selle lõunapiiril voolav Daugava, teine suurem jõgi on selle lisajõgi Pērse jõgi.
Vald moodustati aastal 1866 haldusreformi käigus likvideeritud mõisavaldade asemele. Aastal 1920 läbi viidud agraarreformi eel kuulus seal Koknese mõisale koos  Reiņi, Sofija, Meža ja Līdace karjamõisadega 3775 hektarit maad. Koknese kirikumõisale allus 27 majapidamist, Radalka mõisale kaheksa majapidamist, Pasta mõisale 33 majapidamist, Atradze mõisale ja selle Jeski karjamõisale 18 majapidamist, Bilstiņi ja Veidumuiža mõisadele 64 majapidamist. Bilstiņi mõisa kasutas Läti Ülikool oma õppejõudude suvituspaigana. Aastal 1935 oli Koknese valla pindala 160,7 km².
Aastal 1945 moodustati vallas Bilstiņi, Koknese, Pērse ja Ratnicēni külanõukogud, sellal kui vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Koknese külanõukoguga likvideeritav Bilstiņi külanõukogu. Aastal 1958 sai Koknese alevi staatuse ja külanõukogu liideti sellega kui Koknese maapiirkond. Aastal 1962 liideti sellega osa Ratnicēni külanõukogust. Aastal 1990 kaotas Koknese alevi staatuse ja nii sellest kui ka Koknese maapiirkonnast moodustati Koknese vald. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Koknese piirkonda. 1. juulil 2021 sai Koknese linnaõigused, ühtlasi eraldati selle maad vallast.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Koknese muinaslinnus, Koknese piiskopilinnus ja vanalinn, hiiepaik Pastmuiža Kuradikivi ning keeleteadlase Jānis Endzelīnsi elupaik.
Motley maakond
Motley maakond (Motley County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Koknese vald
Looduskaitse all on Rītere kuiv jõesäng ja karstiala, Krieviņi tamm, Mežaki tammed, Kaplava tamm, Kalnozoli tamm, Jaunzemi tammed, Robi Väiketamm, Atradzīte Vahimees, Koknese park, lisaks veel kakskümmend neli nimetut põlispuud.
Vallas on kakskümmend küla. Bormaņi on staatusega vidējciems  ja seal oli 2020. aastal 153 elanikku. Kuus valla küla on staatusega skrajciems – Birznieki 9 elanikuga aastal 2015, Ķevieši, Rasas, Ratnicēni 52 elanikuga aastal 2015, Žagatas 52 elanikuga aastal 2015 ja Viskāļi 5 elanikuga aastal 2015. Kaksteist valla küla on staatusega mazciems – Atradze 26 elanikuga aastal 2015, Auliciems 60 elanikuga aastal 2015, Austrumi 66 elanikuga aastal 2015, Bilstiņi 39 elanikuga aastal 2016, Kalnakrogs 47 elanikuga aastal 2015, Kaplava 63 elanikuga aastal 2015, Lipši 58 elanikuga aastal 2015, Reiņi 75 elanikuga aastal 2015, Spriņģi 68 elanikuga aastal 2015, Upeslīči 26 elanikuga aastal 2016, Urgas 25 elanikuga aastal 2015 ja Ūsiņi 44 elanikuga aastal 2015. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Motley maakond
Maakonna halduskeskus on Matador.
Maakond moodustati 1876. aastal.
Gerstmanni-Sträussleri-Scheinkeri sündroom
Gerstmanni-Sträussleri-Scheinkeri tõbi on väga haruldane, peamiselt pärilik ja surmaga lõppev haigus, mis avastati 1936. aastal.
Sümptomiks on muu hulgas süvenev dementsus.
Esinemissagedus on 1 juhtum 15 miljoni inimese kohta.
Liivimaa Evangeeliumi Luteriusu Konsistoorium
Liivimaa Evangeeliumi Luteriusu Konsistoorium oli Liivimaa evangeelse kiriku kõrgem kirikuvalitsemisasutus aastatel 1633–1919.
Liivimaa Evangeeliumi Luteriusu Konsistoorium
Luteriusu evangeeliumi kiriku valitsusorgan Liivimaa Evangeeliumi Luteriusu Konsistoorium (saksa keeles Des Liefländischen Ober Consistorii) moodustati Rootsi kuningriigi Idamereprovintsis Liivimaa provintsis 18. märtsil 1633 Liivi- ja Ingerimaa ning Karjala lääni kindralkuberneri Johan Skytte poolt välja antud Liivimaa konsistoriaal- ja kirikuvisitatsioonikorralduse alusel. Enne seda tegutses Liivimaal Gustav II Adolfi poolt 1622. aastal Liivimaa superintendendiks nimetatud Riia ülempastor Hermann Samson.
Konsistooriumi ülesandeks oli Liivimaa kiriku- ja usuelu korraldamine, kirikute ehitamise ja nende regulaarsete sissetulekute tagamine, vaimulike ja kooliõpetajate ametiülesannete täitmise ja elukommete järele valvamine, abielurikkumiste, koguduste ja vaimulike omavaheliste lahkhelide ja tüliküsimuste lahendamine.
Liivimaa Provintsiaalkonsistoorium
1832. aastal kinnitati "Venemaa evangeelse luterliku kiriku seadus", millega loodi Venemaa evangeelne luterlik kirik, kõik varasemad luterlikku kirikukorraldust reguleerinud seadused ja korraldused kuulutati kehtetuks. Kõik Venemaa keisririigis asunud luterlikud kirikud jagunesid kaheksaks konsistoriaalseks ringkonnaks, mida valitses Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistoorium (Evangeeliumi Luteriusu Üldkonsistoorium) ja järelevalvet teostas Venemaa Keisririigi Siseministeerium.
30. novembril 1833 nimetati Liivimaa ülemkonsistoorium valitseva senati seadlusega ümber Liivimaa Provintsiaalkonsistooriumiks. Konsistooriumi ülesandeks oli ringkonna kirikute juhtimine ja vaimulik kohus, pastorite ametisse määramine ja nende tegevuse kontrollimine, usuõpetuse õpetamise kontrollimine koolides, perekondlike küsimuste, lahutuste ja kiriklikku sekkumist nõudvate üleastumiste läbivaatamine.
1890. aastal liideti Liivimaa konsistooriumipiirkonna Liivimaa konsistooriumiga Saaremaa konsistoorium.
18. veebruaril 1919 ühendati Liivimaa Eesti ala ka kiriklikult Eestimaaga ja Eesti Ajutise Valitsuse määruse põhjal allutati Eestimaa konsistooriumile kõik luteriusu kogudused Eestis.
Konsistooriumi koosseis
Liivimaa Evangeeliumi Luteriusu Konsistooriumi liikmete hulka kuulusid, selle moodustamisel kaheksa liiget: ilmalik president ehk direktor, superintendent, kolm ilmalikku ja kolm vaimulikku kaasistujat (assessorit) ning sekretär. Direktori ja superintendendi kinnitas ametisse Liivimaa provintsiaalvalitsus või Rootsi kuningas. 1648. aastast olid konsistooriumi liikmeteks ainult vaimulikud. 1662. aastal taastati Liivimaa konsistooriumis ilmalikud kaasistujad. Konsistooriumi presidendiks määrati superintendent, tema asetäitjaks ilmalik president.
Lisaks Liivimaa konsistooriumile asutati kolme peamisse Liivimaa linna – Riiga, Tartusse ja Koknesesse – kolm alamkonsistooriumi, kuhu kuulusid praost, kaks vaimulikku ja kaks ilmikliiget.
Pärast Eesti- ja Liivimaa vallutamist Põhjasõja käigus 1710. aastal Vene tsaaririigi poolt taastati 1710. aastal andis Vene tsaari täievolilise esindaja Liivimaal Gerhard Johann von Löwenwolde poolt 1634. aasta Liivimaa ülemkonsistoorium segakonsistooriumina. Ülemkonsistooriumi juhtis Liivimaa maanõunikust direktor, liikmete hulka kuulusid ülemsuperintendent, kaks ilmalikku ja kaks vaimulikku kaasistujat (assessorit). Direktori valis Liivimaa rüütelkond, teised liikmed kinnitas ametisse Liivimaa kindralkuberner konsistooriumi ettepanekul. Ülemsuperintendendi nimetas ametisse kindralkuberner Liivimaa rüütelkonna esildisel.
1832. aasta "Venemaa evangeelse luterliku kiriku seaduse" alusel oli Liivimaa ja ka teiste ringkonna eesotsas oli (provintsiaal)konsistoorium, mida finantseeriti riigieelarvest.
Töökorraldus
1686. aastal Rootsi vastuvõetud kirikuseaduse kehtestamisega moodustati lisaks Eestimaa piiskopkonnale neli uut superintendentkonda: Liivimaa, Riia, Saaremaa ja Ingerimaa superintendentkond; seadus jõustus Eesti-, Liivi- ja Saaremaal koos kohalike muudatustega lõplikult 1690. aastate algupoolel. Ülemkirikueestseisja amet ja alamkonsistooriumid likvideeriti, seoses mõisate riigistamisega kadus paljudes kihelkondades mõisnike patronaadiõigus.
Pärast Eesti- ja Liivimaa vallutamist Põhjasõja käigus 1710. aastal Vene tsaaririigi poolt taastati 1711. aastal Tartus ja Pärnus ülemkonsistooriumile alluvad linna- ehk alamkonsistooriumid. 1714. ja 1739. aasta korraldustega allutati ülemkonsistoorium mittekiriklikes küsimustes Liivimaa õuekohtule, kiriklikes Liivi- ja Eestimaa asjade justiitskolleegiumile ning 1727. aasta maapäeva otsusega taastati ülemkirikueestseisjate ametid.
Laura Jaanhold
Laura Jaanhold (kuni 2017. aastani Laura Mets; sündinud 1991. aastal) on eesti lavastaja.
Kongo kriis
Kriis sai alguse, kui Belgia Kongo iseseisvuslastel õnnestus 30. juunil 1960 oma eesmärk saavutada. Iseseisvunud riigis oli lahendust vajavaid probleeme palju: käärima hakkasid suhted nii provintside kui ka hõimude vahel. Juuli esimesel nädalal puhkes armees mäss, vägivald lahvatas ka musta- ja valgenahaliste vahel. Belgia otsustas riiki oma väed saata, et kaitsta riigist põgenevaid eurooplasi. Belglaste abil kuulutasid iseseisvuse välja Katanga ja Lõuna-Kasai. Aina pingelisemaks muutuva olukorra leevendamiseks saatis ÜRO Kongosse rahuvalvajad, kuid peasekretär Dag Hammarskjöld keeldus neid Léopoldville's asunud keskvalitsuse toetamiseks kasutamast. Kongo peaminister Patrice Lumumba pöördus abi saamiseks Nõukogude Liidu poole, NSVL saatis kriisitsooni eksperte ning muud abi.
Nõukogude Liidult abi palumine tekitas valitsuse lõhenemise ning vastuolu peaminister Lumumba ja president Joseph Kasa-Vubu vahel. Mobutu, kes juhtis riigi kaitsejõude, otsustas patiseisu ära kasutada ning korraldas riigipöörde, saatis NSVL-i abi riigist välja ja pani kokku uue valitsuse, mis de facto temale allus. Lumumba pandi vangi ning hukati 1961. aastal. Lumumba toetajad panid riigi idaosas asuvas Stanleyville' linnas kokku oma valitsuse ("Kongo vaba vabariik"), mida juhtis Antoine Gizenga. Hoolimata NSVL-i toetusest, oli Gizenga valitsus sunnitud 1962. aastal kapituleeruma. ÜRO karmistas enda suhtumist separatistidesse 1961. aasta lõpus, kui peasekretär Hammarskjöldi lennuk Kongo kohal alla lasti. Rahuvalvajate abiga õnnestus Léopoldville'l 1963. aasta alguseks Katanga ja Lõuna-Kasai alistada.
Pärast separatistide alistamist võeti kompromissina vastu uus põhiseadus ning eksiili läinud endine Katanga juht Moïse Tshombe kutsuti kuni uute valimisteni ajutist valitsust juhtima. Enne uusi valitsusi toimus Ida-Kongos maoistlik ülestõus, mille korraldajad nimetasid ennast "Simbadeks". Simbadel õnnestus märkimisväärne osa riigist enda kontrolli alla saada ning nad kuulutasid Stanleyville's välja kommunistliku Kongo rahvavabariigi. Keskvalitsus hakkas järk-järgult kaotatud territooriumi tagasi vallutama, 1964. aasta novembris sekkusid konflikti Belgia ja USA, et vabastada Simbade võetud vange. Simbade ülestõus oli 1965. aasta novembriks lõplikult maha surutud. Märtsis 1965 toimunud valimistega kujunes välja uus poliitiline patiseis Tshombe ja Mobutu vahel. Mobutu korraldas sama aasta novembris uue riigipöörde ning sai Kongo DV ainuvalitsejaks. Mobutu jäi Kongo, mis nimetati 1971. aastal Zaire'ks, diktaatoriks kuni kukutamiseni 1997. aastal.
Ordžonikidzevski rajoon
Ordžonikidzevski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Hakassia Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Kopjovo.
Rajoon jaguneb 14 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 24 asulat.
Jaunkalsnava–Veseta raudtee
pisi|Raudtee kaheksas kilomeeter Jaunkalsnava–Veseta raudtee on raudtee Läti aladel, mis kulgeb Jaunkalsnava raudteejaamast Veseta kruusakarjäärini; sisuliselt on tegemist Pļaviņase–Gulbene raudtee haruteega.
Raudtee rajati XX sajandi kaheksakümnendatel aastatel. Selle pikkus on 14 kilomeetrit, rongide kiirus sellel on 25 km/h. Raudteed on kasutatud üksnes kaubavedudeks. Aastas veetakse seda teed mööda ligi 7000 vagunit kruusa, mida kasutatakse Läti raudteede remondiks. Nii Jaunkalsnava kui ka Veseta raudteejaamad on kohandatud ka rongide tehniliseks hooldeks.
Viini veinipiirkond
Viini veinipiirkond on üks neljast tähtsaimast Austria veinipiirkonnast. Kui ülejäänud kolm veinipiirkonda on Alam-Austria ,Burgenland ja Steiermark. Kui ülejäänud veinipiirkonnad jagunevad väiksemateks veinipiirkondadeks, siis Viini veinipiirkond ei jagune. Viini veinipiirkonnas on veiniaedasid ligikaudu 700 hektari jagu.
Viini Veinipiirkond on kuulus oma "Heurigeride" poolest. Sisuliselt on tegemist kõrtsi või tavernaga, kus pakutakse noori veinisid. Viini veinipiirkond eristub kõikidest teistest maailma veinipiirkondadest ka selle poolest, et seal saab eri veiniistanduste vahel liikuda trammiga.
Kuulsaimaks veiniks sellest piirkonnast on "Gemischter Satz".
Kohala mõis
pisi|Mõisa peahoone (august 2012) Kohala mõis (saksa keeles Tolks) oli rüütlimõis Rakvere kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Rakvere valda.
Mõisast on esimesed teated 1489. aastast ja tollal olid mõisa omanikud Wrangellid. Hiljem kuulus mõis Lodedele, Tiesenhausenitele, Ungern-Sternbergidele ja Hastferitele ning aastast 1801 jälle Wrangellidele.
1838. aasta algul avastati Kohala mõisa maadel Vanamõisa külas kaevu kaevamisel „põlevat kivimit“. Peterburi Teaduste Akadeemia mäeinsenerid analüüsisid laboris põlevkivi ja leidsid, et kuumutades annab see protsentuaalselt rohkem põletusgaasi kui kivisüsi. Põlevkivi tundus sobivat ka kütteaineks ning õli saamiseks.
Mõisa viimane (enne 1919. aasta võõrandamist) omanik oli Sergei von Wrangell.
CAESAR
CAESAR (lühend prantsuse keelest CAmion Equipé d'un Système d'ARtillerie) on Prantsusmaal toodetud liikurhaubits.
Ajalugu
CAESAR arendati välja 1990. aastatel. Seda esitleti avalikkusele esimest korda 1994. aastal. 1998. aastal hakati tootmiseelset mudelit katsetama Prantsuse sõjaväes.
CAESAR võeti relvastusse 2000. aastate alguses, see põhineb veoautošassiil, millele on paigutatud 52-kaliibri pikkuse rauaga 155 mm haubits. See mahutab 18 mürsku ja seda juhib tavaliselt viieliikmeline meeskond, kuigi vajaduse korral saab CAESAR-i juhtida vaid ka kolm inimest. Laskekaugus on erineva moonaga 40 kuni 50 km.
Süsteem on integreeritud täielikult arvutipõhise süsteemiga, mis tagab automaatse juhtimise. Eurosatory 2006 ajal eksponeeriti CAESARit automaatse paigaldussüsteemiga, mis põhines SIGMA 30 inertsiaalsel navigatsioonisüsteemil.
Nexter arendas CAESARi jaoks soomustatud kabiini, mis annab meeskonnale suurema kaitse. Täiendav soomus kaitseb teeäärsete pommide, sõidukivastaste miinide ja 155 mm mürskude eest, mis maanduvad sõidukist rohkem kui viie meetri kaugusele.
Kaeluskobra (perekond)
Klassifikatsioon
thumb|left|[[Kaeluskobra.]]
Levila
Neid võib kohata Lõuna-Aafrikas Svaasimaal Lesothos ja Zimbabwes.
Kokkupuuted inimestega
Kaeluskobrad on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad. Nende kaitsepoosile kaela laiendamisele võib tihti järgneda sülitamine (enesekaitsemeetod), neil on kombeks ohu korral inimese peale sülitada ja sihivad nad seejuures peapiirkonda. Tabamus võib liikumatu inimese nägu tabada kuni 2,5 m kauguselt. Lisaks võib nende hammustus keskmise raskusastmega mürgistusseisundeid esile kutsuda.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Hemachatus haemachatus seisuga 23.02.2014.
Tigr
Tigr (vene keeles Тигр) on Venemaal toodetud soomusauto.
Nacogdochesi maakond
Nacogdochesi maakond (Nacogdoches County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Nacogdoches.
Maakond moodustati 1836. aastal.
Keramaja
Arhitektuur
Kupli osa ehituseks on kasutatud päikesepaneele ja klaasi. Päikesepaneelid ei ole ainult päikeseenergia tootmiseks kasutatavad, vaid täidavad ka fassaadi, tuuletõkkeplaadi ja konstruktsioonielemendi ülesannet. Hoone tootmisvõimsus on 5,5 kW.
Tunnustus
Konkursil "Eesti kaunis kodu" sai keramaja 2014. aastal energiasäästliku kauni kodu auhinna.
Jaapani Inseneriakadeemia
Jaapani Inseneriakadeemia, lühend EAJ (inglise keeles The Engineering Academy of Japan) on Jaapani mittetulunduslik tehnikateaduste valdkonnas tegutsevate väljapaistvate teadlaste ühendus (teadusakadeemia).
Jaapani Inseneriakadeemia asutati aastal 1987.
Liikmeskond
Akadeemial on 2015. aasta märtsi seisuga üle 620 jaapani liikme ja 19 välisliiget (2013. aastal 28).
Välisliikmed
pisi|150px|[[Sven Olving, eestlasest Jaapani Inseneriakadeemia välisliige, endine Rootsi Kuningliku Inseneriteaduste Akadeemia president]] pisi|150px|[[Mildred S. Dresselhaus, USA elektrotehnikateadlane, Jaapani Inseneriakadeemia välisliige]]
Silja Märdla
pisi|Silja Märdla Silja Märdla (sündinud 2. detsembril 1988 Tartus) on andmeanalüütika ja andmelaonduse ekspert.
Aadu Lass
pisi|Aadu Lass (2001). Eesti Maanteemuuseumi fotokogu Aadu Lass (18. jaanuar 1928 Tallinn – 31. detsember 2001 Tallinn) oli eesti teedeinsener.
Silja Märdla
2018. aasta märtsis alustas ta Omnivas tööd andmeanalüütikuna, 2020. aasta oktoobris asus juhtima sealset ärianalüütika osakonda. 2022. aasta aprillist on ta keskendunud ärianalüütika toetamisele andmelao arendusmeeskonna juhina. Paralleelselt on ta Datafruit OÜ kaudu pakkunud ärianalüütika konsultatsiooni- ja arendusteenuseid.
Eesti NSV Kartuli- ja Juurviljakasvatuse Ühistute Liit
Eesti NSV Kartuli- ja Juurviljakasvatuse Ühistute Liit oli Eesti NSV kartuli- ja juurviljakasvatusega tegelevaid organisatsioone ühendav katusorganisatsioon.
Liidu ajalugu ulatub aastasse 1920, kui asutati Eesti Kartuliühingute Liit. Kartuliühingute Liidu peaülesanne oli hallata piiritusvabrikuid ning osta kokku ja säilitada söögikartulit ja aedvilja.
1945 nimetati Kartuliühingute Liit ümber Eesti NSV Kartuli- ja Juurviljakasvatuse Ühistute Liiduks. 1946 liideti see liit Põllumajandusliku Ühistegevuse Keskliiduga.
Silja Märdla
Tema ema on Kersti Kaljulaid.
Hertsemaa silm
Hertsemaa silm on järv Läänemaal Lääne-Nigula vallas Saare ja Salajõe külas. Järve kaldajoone pikkus on 956 m. Järv jääb Silma looduskaitsealale. Järvest umbes 700 m kagusse jääb Saaremõisa laht, umbes 300 m loodes on üks nimetu järv.
Hertsemaa silm on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Aadu Lass
Ta oli pikima staažiga maanteede tehnoloogiline juht Eestis. 1998. aastal autasustati Lassi Valgetähe teenetemärgiga.
Alates 2018. aastast annab Maanteeamet koos Eesti Taristuehituse Liduga välja Aadu Lassi nimelist teedevaldkonna auhinda.
Haridus
Aastatel 1935–1939 õppis Aadu Lass Tallinna 18. algkoolis. 1939. aastal alustas õpinguid Tallinna II progümnaasiumis, kus õppis ühe aasta. 1940–1941 õppis Tallinna 20. algkoolis, 1941–1946. aastal Tallinna 22. gümnaasiumis ja lõpetas 1946. aastal Tallinna 2. Keskkooli.
Kõrghariduse omandas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonnas, kus õppis aastatel 1946–1952.
Töö
1949 ja 1950 oli suviti praktikandina tööl teedevalitsustes (1949. aastal Järvamaal, 1950. aastal Tartus). 1950–1951 töötas õpingute kõrvalt insenerina raudteevalitsuses.
1952. aastal asus tööle Haapsalu Teedevalitsusse. 1953. aastal sai temast Maanteede Valitsuse insener ning aastatel 1956–1989 oli ta Maanteede Valitsuse peainsener.
1990–2001. aastal oli Aadu Lass ametis Maanteeameti peadirektori abina ja tegeles maanteeseaduse ja teedemajandust korraldavate põhimõtete väljatöötamisega.
Elutöö
Aadu Lass oli pikima staažiga maanteede tehnoloogiline juht Eestis. Tema koordineerida oli teedevõrgu arengukavade koostamine, projekteerimiskavad, tehnikapoliitika, lähteülesanded, projektide kinnitamine ja läbivaatamine.
1967. aastal algatas ta Eesti Raadio kaudu teedeinfo edastamise, mis sisuliselt kestab siiani.
1973. aastal algatas esimesed teehöövlijuhtide kutsemeisterlikkuse võistlused, mis toimusid Jõgeva Teedevalitsuses. Neile lisandusid tööliste ja meistrite võistlused. Võistluste korraldamine taaselustati 2019. aastal.
1990. aastatel korraldas ta teedeinseneride eriala populariseerimiseks ja järelkasvu saamiseks TTÜ üliõpilastele sissejuhatavaid loenguid. Kirjutas valdkonna populariseerimiseks sadade kaupa artikleid ja kõnesid, korrektuure ja ettepanekuid.
Ta oli 1992. aastal vastu võetud maanteeseaduse väljatöötamise üks põhiautoreid, kaasaegsete teedemajandust korraldavate põhimõtete väljatöötajaid. Aadu Lass oli teedevõrgu arengukavade koostamise juht, projektide kinnitaja, lähteülesannete koostaja. Ta uuris ja koondas aastakümnete kaupa liiklusõnnetuste statistikat Eestis ja Põhjamaades.
2000. aastal asutati Lassi juhtimisel Eesti Maanteemuuseum. Tema kogutud materjale on maanteemuuseumis kokku ligi 6000 ühikut, vanemad neist juba aastast 1940.
Rahvusvaheline töö pisi|Aadu Lass (paremalt kolmas) 1958. aastal Tallinnas konstrueeritud kivipurustaja katsetusel. Eesti Maanteemuuseumi fotokogu
Tunnustus
1998. aastal autasustati Lassi Valgetähe teenetemärgiga.
Aadu Lassi nimeline teedevaldkonna tunnustusauhind
Alates 2018. aastast annab Maanteeamet koos Eesti Asfaldiliiduga välja Aadu Lassi nimelist teedevaldkonna auhinda.
Auhinna andmise eesmärk on teedeinsenerikutse propageerimine, erialase tegevuse ja väljapaistvate saavutuste väärtustamine ning teedevaldkonnale pühendunud ja valdkonna arengut mõjutanud inseneride tunnustamine.
Insener Aadu Lassi nimelist teedevaldkonna auhinda Aadu antakse välja kahes kategoorias: Aadu elutööpreemia ja Aadu inseneripreemia.
Isiklikku
Aadu Lass sündis Tallinnas teenistujate peres teise lapsena. Aadu isa August töötas arveametnikuna Maapangas ja asjaajajana Tallinna Eesti Põllumeeste Seltsis, Aadu ema Julie oli Tallinna Eesti Põllumeeste Seltsi võõrastemaja perenaine.
Vabal ajal tegeles muusikaga, oli Tallinna Polütehnilise Instituudi Akadeemilise Meeskoori laulja ja Teaduste Akadeemia Meeskoori asutajaliige.
Mineviku varjud
'' Mineviku varjud" on 1924. aastal valminud Eesti mängufilm.
See on Eesti esimene täispikk mängufilm.
Film pole säilinud.
Sisu
"Liivi ordu vallutatud Eestimaal kaitseb maarahvas visalt oma vabadust. Vapper Uno põgeneb vangistusest oma hõimlaste juurde. Vanemate soovil ja Taara targa julgustusel on noor malevapealik Kaljo just astunud rahva etteotsa, kui rahulikke inimesi tabab mõõgavendade rünnak. Kaljo armsam Laine ja Uno langevad rüütlite kätte. Kaljo õde Virve hiilib vaenlase laagrisse ja vabastab Uno, kes ühineb malevaga. Ees seisab heitlus elu ja surma peale".
Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles
pisi|Ettevõtte logo CAF (Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles) on Hispaania ettevõte, mis toodab ronge. See asub Baskimaal. Eestile lähimad CAFi rongid on HKL HSTi metroorongid, mis sõidavad Helsingis. Tallinna tramm kasutab mudelit CAF Urbos AXL.
Dove Cameron
pisi|Dove Cameron (2021) pisi|Dove Cameron (2017) Dove Olivia Cameron (sünninimega Chloe Celeste Hosterman; sündinud 15. jaanuaril 1996 Seattle'is) on Ameerika Ühendriikide laulja ja näitleja.
Šira rajoon
Šira rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Hakassia Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Šira. Rajoon jaguneb 15 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 37 asulat.
Houstoni maakond (Minnesota)
Houstoni maakond (Houston County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Caledonia.
Ajalugu
Maakond moodustati 1854. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 19 027.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Heuriger
Heuriger on nimi, mis on antud Ida-Austrias asuvatele kõrtsitele, kus veinimeistrid saavad pakkuda külalistele noort Austria veini. Sellise kõrtsi pidamiseks on vaja eraldi litsentsi. Seaduslik alus Heuriger'ide asutamiseks pandi 17. augustil 1784 aastal Austria keisri Joseph II poolt, kes andis välja määruse, mis lubas kohalikel elanikel müüa ise-valmistatud veine, mahlasid ja toitusid. Samuti tänapäeval on Heuriger'i staatus seadusega reguleeritud.
Võrreldes restoranidega on Heuriger'il teatud piirangud. Näiteks tohib seal müüa vaid enda valmistatud veine ja samuti tohib seal pakkuda vaid piiratud ulatuses külmasid roogasid. Külmad toidud mida seal pakutakse, on tavaliselt kohalikku päritolu, nagu näiteks võie nimega Liptauer, erinevaid lihasid ja vorstikesi jms.
Deržanka
Deržanka (ukraina keeles Держанка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Jampili rajoonis. Pindala on 0,58 km². Elanike arv on 51.
"Pahonia" polk
Valgevene polk "Pahonia" (valgevene keeles Беларускі полк «Пагоня») on Valgevene opositsiooninääridest koosnev vabatahtlik sõjaväeüksus, mis moodustati Ukraina kaitsmiseks Venemaa sissetungi ajal 2022. aastal.
Gorgias
Gorgias (kreeka Γοργίας; umbes 485 eKr – umbes 380 eKr) oli vanakreeka sofist ja reetor Leontinoi linnast Sitsiilias.
Sextus Empiricuse teoses „Õpetlaste vastu” (vanakreeka keeles: Πρὸς μαθηματικούς) ja anonüümses teoses „Melissosest, Xenophanesest ja Gorgiasest” (vanakreeka keeles Περὶ Μελίσσου, Ξενοφάνους καὶ Γοργίου) on kummaski säilinud fragmente Gorgiase oletatavast filosoofilisest põhiteosest „Loodusest” (ka „Mitteolev” või „Mitteolevast”), mis oli tõenäoliselt eleaatide olemiskäsitluse kriitika. See kriitika on üldiselt kokku võetud nelja negatiivse väitega, mistõttu on Gorgiast nimetatud ka nihilistiks :
Retoorika vallas on Gorgias peamiselt tuntud epideiktiliste kõnede, „Helena enkoomiumi” ja „Palamedese kaitsekõne” tõttu. „Helena enkoomium” demonstreerib, et Helena ei olnud süüdi Trooja sõja puhkemises. „Palamedese kaitsekõnes” kaitseb Palamedes end riigireetmise süüdistuse vastu.
"Pahonia" polk
Ajalugu
2022. aasta juunis sai teatavaks, et "Pahonia" esimene võitlejate rühm sõlmis lepingud Ukraina erioperatsioonide vägedega. Samal kuul hakati "Pahoniat" nimetama "eriotstarbeliseks polguks." Polgu võitlejaid treenib ameeriklane Matthew Parker, üks Ukraina rahvusvahelise maakaitseleegioni instruktoreid.
28. oktoobril 2022 tunnistas Valgevene siseministeerium "Pahonia" polgu "äärmuslikuks formatsiooniks".
Allure of the Seas
Allure of the Seas ja tema sõsarlaev Oasis of the Seas on maailma suurimad ristluslaevad, kusjuures Allure of the Seas on 5 cm sõsarlaevast pikem.
"Pahonia" polk
Ajalugu
2022. aasta novembris asutasid "Pahonia" võitlejad koos Ukrainas alaliselt elavate valgevenelastega avaliku ühenduse "Pahonia". Selle direktoriks sai kikkpoksija Vitali Gurkov.
23. novembril 2022 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni "Pahonia" polgu toetamiseks.
Allure of the Seas
Laev on 360,01 m pikk, 60,50 m lai ja süvisega 9,30 m. Laeva kõrgus on 72 m veejoonest ja veeväljasurve on umbes 100 000 tonni. Laeval on 16 reisijate tekki. Laeval on nii reisija- kui ka kajutikohti 6400. Laeva ehitamine maksis 800 miljonit eurot.
Laeva omanik on Royal Caribbean Cruises Ltd. tütarfirma Allure of the Seas Inc. ja operaator Royal Caribbean International.
Ristluslaev on ehitatud Soomes Kvaerner Masa-Yardsi (praeguse nimega STX Finland OY) Turu laevatehases. Laev telliti 31. märtsil 2007. Kiil pandi 31. märtsil 2008 ja laev lasti vette 20. novembril 2009. 29. oktoobril 2010 asus laev teele oma kodusadamasse Fort Lauderdale'i USA-s, kuhu jõudis 11. novembril. Laeva võtsid vastu tuhanded kaldal ootavad fännid. 28. novembril anti laevale nimi ja tema ristiemaks sai filmisarja "Shrek" naispeategelane printsess Fiona. Allure of the Seas on maailma esimene laev, mille ristiemaks on animafilmi tegelane. Laeva esmareis 1.–5. detsembrini 2010 oli Labadeesse Haiti põhjarannikul.
Laeva reisijad võivad puhata tõeliste puude varjus, sest laeval on eksootiliste taimede park. Laeval on amfiteater, mille keskel on bassein purskkaevude, trampliinide ja vettehüppetornidega, samuti katusealune teater. Teatris on võimalik etendada isegi tsirkuse- ja iluuisutamisetendusi. Veel on laeval käsitsi valmistatud karussell, basseinid veemassaaživannidega, lasteaed, kasiino, restoranid ja baarid ning kauplused ja muud müügikohad.
Reisijatele, kes soovivad oma puhkust aktiivsemalt veeta, on laeval liuväli, võrkpalli-, korvpalli- ja golfiväljak, jääkeeglirada, mägironimissein, jõusaal ja spaa. Surfamisega saab tegeleda selleks otstarbeks kohandatud basseinides.
2011 sai Taylor Swift esimeseks ülemaailmselt tuntud lauljaks, kes andis Allure of the Seas pardal oma kontserdi. See oli osa tema ülemaailmsest kontserditurneest.
Samal 2011. aastal toimus laeval filmi "Saabastega kass" esilinastus USA-s.
Juhtumid
21. aprillil 2012 tekkis laeva pardal masinaruumis tulekahju.
Kraini hertsogkond
Kraini hertsogkond (sloveeni Vojvodina Kranjska, saksa Herzogtum Krain) oli Saksa-Rooma riigi osariik, mis loodi aastal 1364. Habsburgide monarhia pärusvaldusena sai see aastal 1804 Austria keisririigi osaks ja Illüüria kuningriigi osaks aastani 1849. Eraldi kroonimaana aastast 1849 oli see aastast 1867 kuni riigi lõpetamiseni aastal 1918 liidendatud Austria-Ungari Tsisleitaania territooriumidega. Selle pealinn oli Ljubljana.
Geograafia
Põhjas piirnes see keiserliku Kärnteni hertsogkonnaga, Predili mäekurust ja Fusinest (Fužine) piki Karawankide peaahelikku kuni Jezerskoni. Kirdes ja idas piirnes see Steiermargi hertsogkonnaga, s.o. tänapäeva Štajerska või Alam-Steiermargi maadega Sava jõe taga, mida aastani 1456 haldasid Celje krahvid. Läänes tähistasid Julia Alpide tipud ülalpool Bohinj järve piiri ajaloolise Friuli piirkonnaga, mida alguses haldasid Aquileia patriarhid, kuid järk-järgult vallutati Veneetsia vabariigi poolt ja liidendati aastaks 1433 Domini di Terraferma koosseisu. Edelas, Dinaari mäestiku taga, valdasid Gorizia krahvid ülejäänud Friuli territooriumi, mis aastal 1754 sai Austria kroonimaaks Gorizia ja Gradisca (osa tänapäeva Sloveenia Rannikumaast). Istria margi riismed Karsti platoost ja Brkini küngastest lõunas olid ka Kraini halduses.
Oma viimases ulatuses, mis taasloodi aastal 1815, oli hertsogkonna pindala 9904 km2. Aastal 1914, enne Esimese maailmasõja algust, oli selle rahvaarv ligikaudu 530 000.
Haldusjaotus
Vastavalt teadlase Johann Weichard von Valvasori (1641–1693) kirjutatud topograafiale Kraini hertsogkonna hiilgus jagunes territoorium traditsiooniliselt kolmeks piirkonnaks:
Aastani 1860 olid need piirkonnad Ljubljana, Novo mesto ja Postojna kreisid (Kreise). Hiljem jagati nad väiksemateks üksusteks, poliitilisteks (või haldus-) kreisideks. Aastatel 1861 – 1918 oli Krain jaotatud 11 kreisiks, mis koosnesid 359 vallast, koos provintsipealinnaga kui keiserliku kuberneri (Landeshauptmann) residentsiga. Kreisid olid: Kamnik, Kranj, Radovljica, Ljubljana naabruskond, Logatec, Postojna, Litija, Krško, Novo mesto, Črnomelj ja Kočevje. Poliitilised kreisid olid omakorda jaotatud 31 haldusringkonnaks.
Demograafia
Enamus rahvastikust oli sloveenikeelne. Saksakeelne vähemus eksisteeris kohaliku aadli hulgas ja käsitööliste hulgas suurtes linnades. Saksa keelesaared olid Alam-Krainis Gottschees, kus maarahvastik kõneles gottscheeri, lõunabaieri murret, samuti Ülem-Kraini külade Zgornja Sorica (Oberzarz), Spodnja Sorica (Unterzarz) ja Nemški Rovt (Deutschgereuth) ümbruses Bohinji basseinis.
Aastal 1846 oli Kraini rahvastik:
Aastal 1910 oli Kraini rahvastik:
Ajalugu
Endised Kraini mark, s.o. Ülem-Krain, ja Windischi mark eraldati Kärnteni hertsogkonnast aastal 1040 kuningas Heinrich III poolt. Sellest hoolimata oli see ajutiselt veel personaalunioonis hallatud Kärnteni valitsejate poolt, nagu Meinhardiinist hertsog Heinrich I, kes suri aastal 1335 ilma meessoost pärijata. Tema tütar Margarete suutis hoida vaid Tirooli krahvkonda, samas Wittelsbachist keiser Ludwig IV Baierist andis Kärnteni koos Kraini margiga Habsburgist hertsogile Albrecht II-le.
thumb|Krain ja Istria (roosa) Sise-Austria osana, 1379–1457 ja 1564–1619
Albrechti poeg Rudolf IV "Rajaja" võttis oma Privilegium Maius jooksul aastal 1364 endale tiitli "Kraini hertsog" — kuigi ilma Saksa-Rooma keisri nõusolekuta. Rudolf asutas ka Novo mesto linna Alam-Krainis, siis nimega Rudolfswerth. Pärast tema surma sai Krain tema nooremate vendade Albrechti ja Leopoldi vaheliste tülide tulemusena 1379. aasta Neubergi lepinguga Sise-Austria osaks, mida valitseti Grazist Leopoldi poolt, kes oli Habsburgide Leopoldi liini asutaja. Aastal 1457 taasühendati Sise-Austria territooriumid Austria ertshertsogkonnaga Habsburgist keisri Friedrich III võimu alla. Kui Friedrichi järeltulija Ferdinand I aastal 1564 suri, eraldati Krain taas Sise-Austria osana Ferdinandi poja ertshertsog Karl II võimu alla. Karli poeg Ferdinand II päris aastal 1619 kõik dünastia maad ja hertsogkond moodustas sealt alates Habsburgide monarhia osa.
Napoleon moodustas pärast 1809. aasta Schönbrunni rahu Kraini, Kärnteni, Horvaatia, Gorizia ja Gradisca ning Trieste annekteeritud territooriumidest lühiealised Illüüria provintsid. 1815. aasta Viini kongressi lõppakt taastas Illüüria provintsid Austria keisririiki. Krain moodustas seejärel keskse osa Austria Illüüria kuningriigi territooriumist, mille pealinn oli samuti Ljubljana, ning mis hõlmas Kraini ja Kärnteni hertsogkonnad, samuti Austria Rannikumaa koos Gorizia ja Gradiscaga, Istria margi ja Keiserliku Vabalinna Trieste.
Pärast Illüüria kuningriigi lõpetamist 1849. aastal moodustati Kraini hertsogkond 1860. aasta 20. detsembri käskkirjaga ja 1861. aasta 26. veebruari keiserliku patendiga, muudeti 1867. aasta 21. detsembri seadusega, mis andis Kraini esindajatekojale (Landtag) võimu kehtestada kõiki seadusi, mis ei olnud reserveeritud Riiginõukogule Viinis, kus ta oli esindatud 11 saadikuga, kellest 2 valisid maaomanikud, 3 linnad, äri- ja tööstuskojad, 5 maakommuunid ja 1 viies kuuria salajasel hääletusel, millest võis osa võtta iga nõuetekohaselt registreeritud vähemalt 24-aastane mees. Kodune seadusandlik kogu koosnes ühest kojast, milles istus 37 liiget, kellest piiskop istus ex-officio. Keiser kutsus seadusandliku kogu kokku ja seda juhatas kuberner (Landeshauptmann). Maaomanikud valisid 10 liiget, linnad 8, äri- ja tööstuskojad 2, maakommuunid 16. Koja tegevus oli piiratud seadusandlusega põllumajanduses, avalikes ja heategevuslikes institutsioonides, kommuunide halduses, kiriku- ja kooliasjades, sõdurite transpordis ja majutuses sõjas ja manöövritel ning teistes kohalikes asjades. 1901. aasta eelarve oli 3 573 280 krooni.
1918. aastal lakkas hertsogkond olemast ja selle territoorium sai äsjamoodustatud Sloveenide, Horvaatide ja Serblaste Riigi osaks ning seejärel Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriigi osaks (aastast 1929 Jugoslaavia Kuningriik). Hertsogkonna lääneosa koos Postojna, Ilirska Bistrica, Idrija, Vipava ja Šturje linnadega annekteeriti aastal 1920 Itaaliasse, kuid aastal 1945 läksid Jugoslaaviale.
Vapp ja lipp
thumb|200px|Kraini kroonimaa vapp [[ertshertsogi krooniga, Hugo Ströhl (1851–1919)]]
Habsburgide võimu all kinnitati aastal 1848 valge, sinine ja punane Kraini vapilt (kilp, kotkas ja kuusirp) kroonimaa ametlikeks lipuvärvideks. Kuna Kraini hertsogkond oli peamine sloveenidega asustatud Austria keisririigi piirkond, võeti värviskeem teiste Sloveenia maade asukate poolt järgnevalt üldise sloveeni rahvuse trikoloorina omaks.
Nagu vapistki, loobuti sellest pärast 1918. aastat seoses Kraini hertsogkonna kaotamisega. Kraini sinine kotkas oli siiski lühidalt taastatud aastatel 1943 – 1945 kui Sloveenia abivägede, Sloveeni Omakaitse, sümbol. Seda kasutati ka Jugoslaavia Karađorđevići dünastia vapil sõdadevahelisel perioodil (ja asendati Jugoslaavia Kuningriigi riigivapil keskaegsete Celje krahvide kolme tähega).
Apofeenia
pisi|Kolm ringi ja üks kriips, milles inimesed näevad nägu, kuigi see ei sarnane päris näoga Apofeenia on tajuviga, milles on kalduvus tajuda tähenduslikke seoseid juhuslike või mitteseotud andmete või struktuuride vahel. Selle mõiste võttis 1958. aastal kasutusele Saksa neuroloog ja psühhiaater Klaus Conrad (saksa keeles: Apophänie vanakreekakeelsest verbist ἀποφαίνειν (apophaínein)), kes määratles selle kui "motiveerimata nägemust omavahelistest seostest", millega kaasneb "iseloomulik ebaadekvaatne tähtsuse omistamine". Algselt kirjeldas Conrad seda nähtust seoses psühhoosi korral esineva reaalsuse moonutusena, kuid tänapäeval kasutatakse seda terminit laiemalt, et kirjeldada sarnast tendentsi tervetel inimestel, ilma et see viitaks tingimata vaimuhaigusele.
Kraini hertsogkond
Vapp ja lipp
Kraini hertsogkonna sümboolikal on olnud tähtis ja kestev mõju Sloveeni rahvuslikele sümbolitele. Seega on Kraini hertsogkonna lipu valge-sinine-punane kombinatsioon tänapäeval kasutusel Sloveenia lipu ametliku värviskeemina. Sloveenia vapp on ka heraldiline kooslus, hõlmates Celje krahvide tähed, Kraini värvid ja sloveenide püha mäe Triglavi kujutise.
Apofeenia
Tutvustus
Apofeeniat võib kirjeldada kui tavalist ajutegevuse tagajärge. Äärmuslikul kujul, võib see aga olla üks psühhiaatrilise düsfunktsiooni sümptomitest, näiteks paranoilise skisofreenia haigustunnusena, kus patsient näeb tavatoimingutes vaenulikke mustreid (näiteks vandenõud tema tagakiusamiseks). Selle tõttu on apofeenia tüüpiline ka vandenõuteooriatele, kus juhuslikke kokkusattumusi seostatakse mingi kindla pahatahtliku kavaga.
Kraini hertsogkond
Kraini hertsogid
Kõigi Habsburgi liinide pärija aastal 1619. Vaata Austria riigipeade loend
Apofeenia
Pareidoolia
Pareidoolia on apofeenia tüüp, mis hõlmab piltide või helide tajumist juhuslike stiimulite kujul. Levinud näide on näo tajumine elutu objekti sees – auto esituled ja iluvõre võivad tunduda "muigavat". Inimesed üle maailma näevad "Kuu meest" (inlise keeles Man in the Moon). Mõnikord võivad inimesed näha röstsaias või puutükis religioosse tegelase nägu. On kindlaid tõendeid selle kohta, et psühhedeelsete ravimite kasutamine kutsub esile või tugevdab pareidooliat. Pareidoolia tekib tavaliselt kukla ja oimusagaras – mis on nägude nägemise eest vastutavad inimaju osad – tulemusena, tõlgendades ekslikult mingit "näolaadsete" tunnustega objekti, kuju või konfiguratsiooni näona.
Hasartmäng
Hasartmängurid võivad ette kujutada, et nad näevad erinevaid numbri kombinatsioonide mustreid loteriides, kaardimängudes või ruletiratastes, kus neid mustreid tegelikult ei ole. Selle tavaline näide on mänguri eksitus mis on statistiline arutlusviga, mille puhul tuginetakse ebausust või tahtlikult "tõenäosuse seadusele", arvates, et kui teatud aja jooksul on midagi juhtunud tavapärasest sagedamini, siis edaspidi juhtub see harvemini. Eriti kui tegemist on sündmustega, mis on iga kord võrdselt juhuslikud, on see selgelt vale järeldus.
Statistika
Statistikas on apofeenia hea näide I tüüpi veast – andmetes esinevate mustrite valest tuvastamisest. Seda võib võrrelda nn valepositiivsusega muudes testiolukordades.
Seotud mõisted
Sünkroonsus viitab olukordadele, kus kaks või enam näiliselt mitteseotud asja juhtuvad kõrvuti. Sündmustel pole põhjuslikku seost, vaid neid ühendab sümboolne tähendus.
Seotuse illusioon (inglise keeles clustering illusion) on kalduvus pidada ekslikult mittejuhuslikeks väikestes valimites juhuslikest jaotustest tekkivaid paratamatuid "triipe" või "klastreid". Illusiooni põhjustab inimeste kalduvus alahinnata juhuslike andmete väikeste valimite varieeruvust.
Harry Mulisch
pisi|Harry Mulisch Harry Kurt Victor Mulisch (29. juuli 1927 Haarlem – 30. oktoober 2010 Amsterdam) oli hollandi kirjanik. Ta peetakse üheks sõjajärgse hollandi kirjanduse Suurest Kolmikust.
Ta on kirjutanud nii romaane, näidendeid, autobiograafilisi teoseid kui ka luulet.
Tema tuntumate romaanide hulgas on "De Aanslag", mille põhjal tehtud film sai 1986. aastal võõrkeelse filmi Oscari ja Kuldgloobuse.
Eesti keeles on ilmunud tema romaan "Siegfried" (Huma 2004, ISBN 9949408113).
Semetron AS
Semetron AS on meditsiinitehnikaga tegelev Eesti-Saksa ettevõte. Semetroni tegevusvaldkondadeks on nii meditsiinitehnika ja -seadmete müük, hooldus kui ka remont. AS Semetroni missiooniks on pakkuda raviteenuse osutajatele tipptasemel ja kaasaegset meditsiinitehnikat. AS Semetron asutati aastal 1992, mis tähendab, et ettevõttel on enam kui 30 aasta jagu kogemust meditsiinitehnika valdkonnas.
Ettevõtte nimi tuleneb sõnadest Saksa (S), Eesti (E), MEditsiiniTehnika (MET) ja RONtgen (RON).
Asutamine ja ajalugu
Semetron asutasid Saksa ja Eesti ettevõtjad 8. aprillil 1992. Aktsiakapitaliks kujunes 12,6 miljonit rubla. Esmase omanikeringi moodustasid Eesti poolelt Alvar Kaur, Tiia Kaur, dr Toomas Adams, Haimar Soosalu, Raivo Ratasepp ja Ülo Treial. Sakslastest aktsionärideks said Erich Behr ja Wolfgang Weber Hoffmann Meditronicu omanikena ja Edmund Nagel firmast Nagel&Goller.
Esimeseks ärijuhiks valiti Alvar Kaur ning müügijuhiks dr Toomas Adams (tolleaegne Eesti Radioloogia Ühingu president), algselt renditi tolleaegses Õismäe Polikliinikus aadressil Ehitajate tee 137 mõned toad, millest sai Semetroni Tallinna kontor kuni aastani 1998.
1996. aastal ostis Semetron Tartus professor Karelli elamu aadressil Lembitu 24, mis peale renoveerimist ja juurdeehitust sai Tartu büroo asukohaks.
1997. aasta lõpul ostis Semetron Tartu Maja peahoone asukohaga Betooni 9, kus 1998. aastal peale AS Medipharm’iostu käivitati ravimite ja apteegikaupade hulgimüük.
1998. aastal valmis Tallinnas Kotka 26 (endises Välgu jalatsitööstuse hoones) moodne kontorihoone, mis sai Semetroni Tallinna bürooks kuni aastani 2020.
Aastatel 1998–1999 asutati Läti ja Leedu tütarettevõtted SIA Semetrons ning UAB Semetronas.
2005. aastal valisid aktsionärid Alvar Kauri aktsiaseltsi nõukogu esimeheks ning uueks juhatuse esimeheks määratud dr Toomas Korneti eestvedamisel toimus Saksa ning USA (Balti Väikekapitali Fond BSEF) aktsionäride väljaost läbi MBO – Semetronist sai täielikult Eesti kapitalil põhinev ettevõte.
2006. aastal juurutati aktsiaseltsis ISO 9001 kvaliteedisüsteem, millele on järgnevatel aastatel lisatud GDP, AQAP ning ISO 13485 vastavused.