cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kuldrannake
Tekst
kus lõpeb minu laevatee!
Ma ohkan siin kui väsind lind,
et vaikne elumere pind
ja torm ei laeva lendes a'a -
nüüd hilja sinu randa saan!
sind nagu juba kaugelt näeks, -
oh, siiski raske, vilets järg,
sest - tee on hirmus pikk ja märg.
Taebla vald (1939)
pisi|300px|[[1939. aasta vallareformiga muudetud valdade piirid Läänemaal]] Taebla vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Taebla valla maa-alast, välja arvatud Nõmme küla piirkond; senise Palivere valla maa-alast, välja arvatud Jaakna, Seljaküla ja Lehtmetsa külade ning Seljaküla asunduse piirkonnad; senise Lähtru valla Kaasiku küla piirkonnast ja osa Lähtru metsandiku maa-alast.
1945 septembris moodustati Taebla vallas Taebla külanõukogu keskusega Taebla asunduses ja Palivere külanõukogu keskusega Palivere asunduses. 1950. aastal Taebla vald likvideeriti ja selle alad arvati Haapsalu rajooni koosseisu.
Army of the Pharaohs
Army of the Pharaohs (AOTP) on Ameerika Ühendriikidest, Philadelphiast pärinev hiphopi ja hardcoreräpi bänd. Bändi asutas 1998. aastal Jedi Mind Tricks MC Vinnie Paz. AOTP sarnaneb paljude liikmete ja muusika poolest legendaarse Wu-Tang Claniga.
Albumid
"The Five Perfect Exertions"
Rare Shit, Collabos and Freestyles (kogumikalbum)
The Torture Papers
Ritual of Battle
Hõbe (perekonnanimi)
Nime leidus 1850. aasta paiku Kooraste, Kongi ja Piila kandis. Praegu esineb Põlva, Valga, Keila, Jõhvi, Pahapilli ja Toronto lähistel.
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 51 inimest perekonnanimega Hõbe.
Cartago
Cartago on linn Costa Ricas, Cartago provintsi keskus. Asub 22 km riigi pealinnast San Josést idas Irazú vulkaani jalamil. 2008. aastal oli linna elanike arv 156 600.
Linn asutati 1563. aastal hispaania konkistadooride poolt ja oli 1823. aastani Costa Rica pealinn.
Aastal 1723 hävitas linna vulkaanipurse. Suuri purustusi põhjustasid maavärinad aastatel 1822, 1841 ja 1910.
Cartago on palverännakute sihtpunkt. Linna Basílica de Nuestra Señora de Los Ángelese kirikus säilitatakse Musta Madonnat (La Negrita), millel arvatakse olevat ravitoime.
Laul minu Cidist
pisi|Illustratsioon eeposest "Laul minu Cidist" (hispaania keeles "Cantar de Mio Cid") on hispaania kangelaseepos, mis inspireerituna rekonkistast räägib rekonkista kangelase Rodrigo Díaz de Vivari ehk Cidi (araabia sidi – 'härra') elust. Erinevalt teistest Euroopa kangelaseepostest on "Laul minu Cidist" kirjutatud realistlikus laadis, teost iseloomustab sotsiaalsus ja rahvalähedus.
"Laul minu Cidist" pärineb umbes aastast 1140. Eepose autoriks peetakse kaht arvatavasti Kastiilia ja Zaragoza piirialalt pärinevat huglaari ehk rändlaulikut. Ainus säilinud käsikiri pärineb aastast 1207.
Eepos on kirjutatud ebakorrapärases, enamasti küll 14-silbilistes assoneeruvais ja tsesuuriga 6., 7. ja 8. silbi järel poolduvais värssides.
Eepos räägib Rodrigo Díaz de Vivari (u 1043–1099) ehk Cidi elust, tema väljasaatmisest kuningas Alfonso poolt, tema võitlustest mauridega, Valencia vallutamisest, kuningaga leppimisest, tütarde abielust Cidile vastumeelsete Carrióni infantidega, tütarde häbistamisest viimaste poolt, infantide karistamisest ning Cidi ja tema perekonna au taastamisest. Eepos lõpeb Cidi tütarde pulmadega oma uute kosilastega.
Erinevalt teistest tolleaegseist Euroopa eepostest on "Laul minu Cidist" kirjutatud küllaltki realistlikult, võimaliku ja tõenäolise piire ei ületata (näiteks peaingel Gabriel ilmutab Cidile ennast unenäos).
Eeposes ei rõhutata seisuslikke vahesid. Rõhk igapäevasel ja lihtsal, kogu tegevus on seotud tavapärase eluga. Näiteks Cid võtab sõdimist kui igapäevase leiva teenimist. Märkimist väärib fanatismi ja usuvaenu puudumine eepose tegevustikus.
Sug
"Sug" ('Tõmme') on norra kirjaniku Cecilie Løveidi lühiromaan. Selle andis välja kirjastus Gyldendal 1979. aastal.
Laul minu Cidist
Eepose väärtus ja ilu seisneb paljuski heroilisuse sidumises kõige lihtsa ja igapäevasega.
Sug
Teos on just nagu punktiirromaan, mis koosneb lühifragmentidest. Pikemad tekstid jutustavad tükikesi ühest loost; paljud lühikesed tekstid on lüürilised ning neid võib pidada proosaluuletusteks või luuletusteks.
Laul minu Cidist
Eesti keeles
Katkendid on ilmunud Ain Kaalepi ja Jaan Kaplinski tõlkes raamatus
Sug
Pärast seda teost keskendus Løveid lüürilise proosa asemel näidenditele.
Sisu
Raamatus räägivad vaheldumisi kaks naist, Kjersti ja Monika. Kjersti Gilje on ka raamatu "Alltid skyer over Askøy" peategelane. Tal tekib suhe abielumehega, kes aga ei suuda oma naist maha jätta. Suhe muutub väljakannatamatuks ja puruneb. Kjerstil on kriis ning ta põgeneb mõneks ajaks oma sõbratari Monika juurde. Monika mõtiskleb omaenda suhetest meestega.
"Sug" võrdleb meeste ja naiste seksuaalsust ning näitab, et mees saab pendeldada kahe naise vahet, kuid naine vajab pikaajalisi siduvaid suhteid ning kannatab mehe käitumise all. Kjersti kasvas üles koos üksikemaga, kelle meremees maha jättis. Meest näidatakse armastuse hulkurina. Ometi ei saa ka naine läbi seksuaalsuseta ning raamatu kolmandas osas püüab Kjersti alustada "meeste seatud tingimustel" uut suhet Matsiga.
995
995. aasta
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Aastakümned: 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad 980. aastad - 990. aastad - 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad
Aastad: 990 991 992 993 994 - 995 - 996 997 998 999 1000
Radardiagramm
pisi|Radardiagramm Radardiagramm (inglise keeles radar chart, ka web chart, spider chart, star chart, star plot, star glyph, cobweb chart, irregular polygon, polar chart või kiviat diagram) on diagramm mitmemõõtmeliste andmete visualiseerimiseks kahemõõtmelise joonisena.
Radardiagrammi puhul on iga mõõde kujutatud telge visualiseeriva kiirena, mis algab joonisel samast punktist. Telgede asukohal ja paiknemisel ei ole tavaliselt eraldi informatiivset tähendust.
Tartu Mart Reiniku Kool
pisi|Õppehoone Vanemuise 48 pisi|Mart Reiniku Gümnaasiumi hoone Tartus, Vanemuise 48 (juuli 2011) Tartu Mart Reiniku Kool on Tartus Vanemuise tänaval tegutsev põhikool. 2011. aastani kandis see nime Tartu Mart Reiniku Gümnaasium, kuid jagati 2011. aasta augustis Tartu Mart Reiniku kooliks ja Tartu Jaan Poska Gümnaasiumiks.
Ajalugu
Kooli sünnipäev on 24. augustil 1889. aastal, mil asutati Tartu I Kroonualgkool. Kooli asutaja, esimene juhataja ja õpetaja oli Mart Reinik. Tema nime kannab kool alates 1997. aasta 3. aprillist.
Kool on kandnud eri nimesid:
Vaiguva vald
Vaiguva vald (leedu keeles Vaiguvos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kelmė rajoonis. 2011. aasta seisuga elas seal 947 inimest. Valla keskus on Vaiguva küla, vallamaja asub aadressil Alyvų g. 10. Vallavanem on Alvydas Lukošius.
Tartu Mart Reiniku Kool
Ajalugu
Kool võttis Tartus esimesena kasutusele kabinetsüsteemi.
Vaiguva vald
pisi|tühi|Kelmė rajooni vallad
Tartu Mart Reiniku Kool
Ajalugu
8. juuli 2010. aastal otsustati Tartu Mart Reiniku Gümnaasiumist moodustada Tartu Jaan Poska Gümnaasium ja Tartu Mart Reiniku Kool.
Pärast gümnaasiumiosa eraldamist jäi Mart Reiniku Kool tegutsema aadressil Vanemuise 48, Jaan Poska Gümnaasium sai Vanemuise 35 hoone.
Vaiguva vald
Lisaks küladele on selles vallas veel mitmeid huutoreid.
Kolgujev
thumb|Kolgujevi asendikaart Kolgujev (neenetsi Холңгов) on saar Barentsi meres.
Vaiguva vald
.
Kolgujev
Saare pindala on umbes 3700 ruutkilomeetrit. 2011. aastal oli elanike arv 436. Seal elavad neenetsi põhjapõdrakasvatajad, kalurid ja kütid.
Kuulub Venemaale. Saare lõunakaldal asub Bugrino küla.
Saarel tegeleb naftapuurimisega Arktikneft, kellel on seal umbes 250 töötajat. Töötajad vahetuvad iga 52 päeva tagant.
Kairit Tuhkanen
Kairit Tuhkanen (esinejanimega Niki, sündinud 15. mail 1980 Sindis) on eesti poplaulja ja telesaatejuht.
2006. aasta kevadel valiti ta Kanal 2 uudistesaate "Reporter" ilmateadustajaks ja horoskoobilugejaks.
Ta ei ole kunagi laulmist õppinud. Niki nime all on Kairit musitseerinud alates 2004. aasta sügisest, debüütalbum "Teistmoodi" nägi ilmavalgust 2005. aasta novembris.
Niki esineb koos tantsutüdrukute Kriste ja Larissaga. Ta oskab vene ja inglise keelt.
2007. aasta suvel ilmus Niki lugu "Sa oled see kes jääb", millest sai üks aasta suuremaid kodumaiseid hitte Eestis. Innustatuna edust andis ta sama aasta 1. novembril välja oma teise kauamängiva "Äike päike". 2008. aasta veebruaris sündis uus lugu "Siis kui saabub päev" koostöös ansambel Crampiga.
27. märtsil 2008 sai Niki Kuldse Plaadi 2008. aasta naisartisti ja aasta albumi ("Äike päike") kategoorias.
Augustis 2008 oli ta ajakirja Playboy Eesti väljaande kaanestaar.
2008. aasta suvel juhtis ta Kanal 2 saadet "Eesti kummitused".
Ameerika Ühendriikide linnade loend
A
Aberdeen (Lõuna-Dakota) - Aberdeen (Washington) - Albany - Albuquerque - Allen - Amarillo - Anaheim - Anchorage - Annapolis - Ann Arbor - Arlington - Aspen - Atlanta - Atlantic City - Augusta (Georgia) - Augusta (Maine) - Aurora - Austin - Aztec
B
Baltimore - Baton Rouge - Berkeley - Bismarck - Bloomington - Boise - Boston - Bridgeport - Buffalo
C
Carson City - Casper - Cedar Rapids - Charleston (Lääne-Virginia) - Charleston (Lõuna-Carolina) - Charlotte (Põhja-Carolina) - Chattanooga - Cheyenne - Chicago - Cincinnati - Cleveland - Coalgate - Colorado Springs - Columbia - Columbus - Columbus- Concord - Corpus Christi
D
Dallas - Davenport - Dayton - Dearborn - Denver - Des Moines - Detroit - Diamondville - Dover - Duluth
E
El Paso - Eugene
F
Fairbanks - Flagstaff - Fontana - Fort Lauderdale - Fort Worth - Fort Yukon - Frankfort - Fresno
G
Gainesville - Galveston - Gary - Geneva - Glenwood Springs
H
Hamtramck - Harrisburg - Hartford - Helena - Hialeah - Highland Park - Honolulu - Houston
I
Indian Wells - Indianapolis
J
Jackson - Jacksonville - Jamestown - Jefferson City - Juneau
K
Kalamazoo - Kansas City
L
Lansing - Laredo - Las Vegas - Lawrence (Kansas) - Lawrence (Massachusetts) - Lincoln - Little Rock - Long Beach - Los Angeles - Lubbock
M
Madison - Malta - Manchester - Meeker – Memphis - Miami - Milwaukee - Minneapolis - Montgomery - Montpelier
N
Nashville - Nashville (Indiana) - New Haven - New Orleans - New York - Newark - Newport News
O
Oakland - Oklahoma City - Olympia - Omaha - Ontario - Orlando
P
Page - Pahrump - Palm Springs - Park City - Pasadena - Philadelphia - Phoenix - Pierre - Pittsburgh - Portland - Portland (Maine) - Portsmouth - Princeton - Providence
R
Raleigh - Reno - Rhinelander - Richmond
S
Sacramento - Saint Louis - Saint Paul - Salem - Salt Lake City - San Antonio - San Bernardino - San Bruno - San Diego - San Francisco - San Jose - Santa Ana - Santa Barbara - Santa Fe - Santa Rosa - Savannah - Seattle - Sioux City - Solvang - Sonoma - Springfield - Suffolk - Syracuse
T
Tallahassee - Tampa - Toledo - Topeka - Trenton - Truckee - Tucson - Tulsa - Twentynine Palms
V
Virginia Beach - Virginia City
W
Walnut - Wapakoneta - Washington - Wasilla - West Lafayette - Wichita - Wilmington
Y
Yonkers - Yuba City - Yuma
Jäätmejaam
pisi|Jäätmejaam [[Räpinas]] Jäätmejaam (ka: jäätmekeskus) on spetsiaalselt rajatud ja tehniliselt varustatud jäätmekäitluskoht (detailplaneeringu ja projekti järgi), kuhu on paigutatud taaskasutatavate jäätmete kogumiseks ja esmaseks töötlemiseks kogumiskonteinerid, sh ohtlike jäätmete kogumiskonteiner.
Jäätmejaamas on ka olmehoone ning toimub kasutuskõlblike ja suurjäätmete (mööbli, kodumasinate, majatarvete, riietusesemete jms) kogumine ja jaotamine. Jäätmejaamas võib kompostida orgaanilisi jäätmeid.
Võrreldes jäätmepunktiga on jäätmejaama teeninduspiirkond suurem (üks jäätmejaam võib hõlmata omavalitsuse erinevaid piirkondi, tervet omavalitsust, tervet maakonda) ning seal toimub ka jäätmete käitlemine.
Jäätmejaamas võidakse vastu võtta ka ettevõtetes liigiti kogutuid jäätmeid. Jäätmejaama on võimalik ehitada laadimis- ja/või sorteerimisjaamana.
Mulga akaatsia
Mulga akaatsia (Acacia aneura) on liblikõieliste sugukonda akaatsia perekonda kuuluv puu või põõsas. On kirjeldatud ka kümmekond teisendit, mis erinevad võra ja lehtede kujult ja värvuselt. Annab hübriide Acacia ramulosa ja Acacia craspedocarpa 'ga.
Levik
Levinud kogu Austraalias, välja arvatud Victoria osariik, lisaks introdutseeritud USA lääneosariikidesse.
Kirjeldus
Väga varieeruv liik. Madalalt harunev või mitmetüveline sihvakas puu, noorena põõsas, kõrgus tavaliselt kuni 7 m, harva kuni 18 m. Võra laius tavaliselt kuni 7 m. Koor tume. Fülloodid keskmiselt 7 cm pikad, hallikad. Õied kuldkollased, kaunad lamedad, pruunikad, noorena sageli vaigused. Puit väga tugev.
Ökoloogia
Eelistab õhulisi kergemaid muldi. Suhteliselt külma- ja põuakindel. Õitseb talvel ja kevadel.
Majanduslik tähtsus
Austraalia farmerite poolt kasutusel loomasööda ja tarbepuiduna, pärismaalased valmistavad tast kaevekeppe ja bumerange. Kõrbetes elavad hõimud kasutavad mahla janu kustutamiseks. Kasvatatakse ka ilupuuna, eriti USAs.
Kultuuriline tähtsus
On oluline paljude Austraalia rahvaste elus, kõva puidu tõttu hinnatud materjal puunikerdusteks.
Kask (perekonnanimi)
Kask on eesti perekonnanimi.
Eestis Liivimaa Talurahva seadusega (1819) võetud nimede pingereas oli Kask 10. kohal.
Kask on ka praegu Eestis tavaline perekonnanimi. Detsembris 2010 kandis rahvastikuregistri andmetel seda nime 2882 inimest. 8. mail 2012 oli neid 2876. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kask 1362 mehel ja 1504 naisel. Perekonnanimede levikult on Kask 6. kohal. Nimi on levinuim Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 46,99.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kask 1379 mehel ja 1516 naisel.
Zugi järv
thumb thumb|Zugi järv [[Cham (Šveits)|Chami lähedal]] thumb|Vaade järvele [[Rigi mägedest]] Zugi järv (saksa keeles Zugersee) on järv Šveitsis Zugi kantonis.
Järve pindala on 38,3 km², maht 3,18 km³, suurim sügavus 198 m ja pinna kõrgus merepinnast 413 m. Ta on põhja-lõuna suunas välja venitatud. Maksimaalne pikkus on 13,7 km ja maksimaalne laius 4,6 km. Kõige kitsamas kohas Chiemeni ja Lothenbachi vahel on vastaskaldad teineteisest umbes 1000 m kaugusel.
Järv on pindalalt Šveitsi järvede seas 10. kohal.
Järvest voolab läbi Lorze jõgi.
Järve valgala koos järve pinnaga on 246 km².
Tähtsamad asulad järve kaldal on Zug, Cham, Arth ja Walchwil.
Järv on tuntud oma päikeseloojangute poolest. Zugi linna vastas järve läänekalda põhjaosas ei ole mägesid. Seetõttu on horisont vaba ja päike loojub otsekui järve. Selline vaatepilt on Šveitsis haruldane.
Budapesti XIV ringkond
pisi|[[Kangelaste väljak öösel]] Budapesti XIV ringkond (ungari keeles Budapest XIV. kerülete) on Budapesti haldusjaotuslik ringkond, mis asub kesklinnast idas. Ringkond kannab samuti nime Zugló.
Linnaosa pindala on 18,13 km², elanike arv umbes 120 000. Seal on nii eramuid kui ka kõrgeid korterelamuid. Zugló lääneosas asub linnapark Városliget.
Alicia Molik
Alicia Molik (sündinud 27. jaanuaril 1981Adelaide'is) on endine Austraalia elukutseline tennisemängija.
Pärast tipptennisistikarjääri elab Melbourne'is.
Saavutused
Oma esimese suure slämmi turniiri võitis Alicia Molik 2005. aastal Austraalia lahtistel meistrivõistlustel paarismängus koos venelanna Svetlana Kuznetsovaga. Seejärel tõusis ta 2005. aasta alguses esimest korda WTA edetabeli esikümnesse. Lisaks sellele jõudis ta samal aastal üksikmängus veerandfinaali, kus pidi aga kolmesetises mängus tunnistama ameeriklanna Lindsay Davenporti paremust.
Üks tema silmapaistvamaid saavutusi on 2004. aasta Ateena olümpiamängudel võidetud pronksmedal, mille ta võitis, alistades kolmanda koha mängus tollal WTA kolmanda asetusega venelanna Anastassija Mõskina 6-3, 6-4.
Haigestumine ja naasmine suurde tennisesse
2005. aasta teisel poolel pidi Alicia mõneks ajaks reketi varna riputama, sest tal tekkis raske kõrvapõletik, mis tähendas, et sellega oli põhimõtteliselt kriips peal ka kogu 2006. aasta hooajal. Läks aga nii, et juba 2006. aasta aprillis oli tennisepiiga terve ning lubati, et ta võetakse Fed Cupi alagrupimängudeks Austraalia naiskonda. Hiljem aga teatas Austraalia Davis Cupi kapten David Taylor, et võistlema ta siiski ei pääse, ja tema koha naiskonnas sai Casey Dellacqua.
Alicia tuli tagasi tipptennisesse siiski eeldatust varem, osales Itaalia lahtistel meistrivõistlustel ja jõudis 2006. aasta Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel kolmandasse ringi. Wimbledoni turniiril jõudis ta teise ringi, kus kaotas sloveenlanna Katarina Srebotnikule. Tal olid kõrged ootused 2006. aasta USA lahtisteks meistrivõistlusteks, kuid seal kaotas ta üllatuslikult juba esimeses ringis asetamata mängijale, 17-aastasele Vania Kingile 6-3, 6-2. Järgmisel turniiril, Guangzhou Openil, jõudis ta veerandfinaali, kus sai ka revanši Vania Kingilt. WTA edetabelis kerkis ta sellega 179. kohale. Seejärel aga võttis ta vastu kaks üllatuslikku kaotust kohe esimeses ringis nii Bangkoki kui ka Zürichi turniiril.
2007
Enne 2007. aasta Austraalia lahtisi meistrivõistlusi, kuhu Alicia pääses vabapääsmega, võistles ta veel Hopman Cupil ning ka Moorilla Hobart Internationali turniiril, kus jõudis veerandfinaali.
2008
2008. aasta esimeseks võistluseks oli Alicia Molikul Hopman Cup, kus ta küll võitis esimese mängu Round Robinis tšehhitar Lucie Šafářová vastu, kuid kaotas järgmised indialanna Sania Mirzale ja ameeriklanna Serena Williamsile. Medibank Internationali karikaturniiril võitis ta esimeses ringis Lucie Safarovat.
2008. aasta Austraalia lahtiste meistrivõistluste esimeses ringis kohtus Alicia Molik eestlanna Kaia Kanepiga ja võitis, kuid pidi teises ringis tunnistama 18-aastase tšehhitari Nicole Vaidišová paremust 2-6 3-6.
Gibraltar
Gibraltar on Suurbritannia meretagune ala Gibraltari väina põhjarannikul.
Juhan Peegel
pisi|Joonistus Juhan Peeglist pisi|[[Huno Rätsep, Juhan Peegel (keskel) ja Heino Ahven]] Juhan Peegel (19. mai 1919 Uuemõisa vald, Saaremaa – 6. november 2007) oli Eesti ajakirjandus- ja keeleteadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1977) ning kirjanik, esimene Eesti ajakirjandusdoktor, üks Eesti ajakirjandusõppe rajajaid.
Juhan Peegel oli akadeemilise eesti keelse ajakirjandusõppe looja, kelle eestvedamisel hakati 1954. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna eesti keele kateedris eesti keele, kirjanduse ja rahvaluule kõrval eesti filoloogia eriharuna õpetama ka ajakirjandust. (Selle nimega kõrgharidust sai tol ajal õppida vaid Leningradis või Moskvas). Oli aastatel 1964–1967 ajaloo-keeleteaduskonna dekaan. 1965. aastal hakati ülikooli juures korraldama vabariiklikke ajakirjanike ja kirjastustöötajate täienduskursusi, mille algataja ja sisuline eestvedaja oli samuti Juhan Peegel ja mida seetõttu hakati nimetama "Juhan Peegli eraülikooliks" (toimusid 1965–1987). 1976. aastal loodi ülikoolis Juhan Peegli eestvedamisel eraldi ajakirjandusosakond ja 1979. aastal ka žurnalistika kateeder. Oli aastatel 1976–1987 ajakirjandusprofessor ja 1979–1987 ühtlasi ka žurnalistika kateedri juhataja. Aastatel 1987–1991 konsultantprofessor, 1991–1994 ajakirjanduse ajaloo labori juhtivteadur ja alates 1994 emeriitprofessor. Seega on suurem osa praeguseid ajakirjanikke Juhan Peegli õpilased, õpilaste õpilased või õpilaste õpilaste õpilased.
Elulugu
Aastal 1938 lõpetas Peegel Saaremaa Ühisgümnaasiumi, aastal 1951 Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ajaloo ja murrete erialal.
1938–1939 töötas ta Kuressaares ajalehe Meie Maa toimetajana. 1939–1940 teenis Eesti sõjaväes, 1941–1945 osales Eesti Territoriaalkorpuse ja Eesti Laskurkorpuse koosseisus Teises maailmasõjas. 1947–1952 töötas ta ajalehes Edasi.
1951. aastal alustas Peegel tööd Tartu Riiklikus Ülikoolis. Aastatel 1953–1957 oli ta ülikooli eesti keele kateedri keele ja žurnalistika õpetaja ja vanemõpetaja. Aastast 1957 dotsent, aastast 1976 professor ning 1994. aastast emeriitprofessor. Kandidaadiväitekirja kaitses ta 1954. aastal Tartus, doktoriväitekirja Eesti ajakirjanduse algusperioodist 1973. aastal Moskvas, saades Eesti esimeseks ajakirjandusdoktoriks. Oli aastatel 1964–1967 ajaloo-keeleteaduskonna dekaan.
Juhan Peegli eestvedamisel hakati Tartu Riiklikus Ülikoolis 1954. aastast ette valmistama kõrgharidusega ajakirjanikke. 1976. aastal asutas ta ülikoolis ajakirjandusosakonna ja 1979. aastal sai temast žurnalistika kateedri juhataja.
1977. aastast Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliige, 1989. aastast akadeemik.
Juhan Peegel oli NLKP liige aastatel 1966–1989.
Teadustöö
Ta uuris eesti ajakirjanduse ja kirjanduse ajalugu, samuti eesti folkloori, ning on avaldanud mitmeid publikatsioone. Tema suurimad tööd on viieosaline sõnaraamat "Nimisõna poeetilised sünonüümid eesti regivärssides" ja "Eesti vanade rahvalaulude keel". Ta osales ka eesti rahvuseepose “Kalevipoeg” teadusliku väljaande ning eesti rahvalaulude antoloogia väljaandmises. Kirjanikuna on Juhan Peegel välja andnud sõjaraamatu "Ma langesin esimesel sõjasuvel", H. D. Rosenstrauchi varjunime all "tahedad vahelugemised", Saaremaast inspireeritud lühiproosakogumikud, valikkogu "Tuli koduaknas".
Mälestuse jäädvustamine
23. septembril 2011 otsustas Tartu Ülikooli nõukogu anda peatselt valmiva sotsiaal- ja haridusteaduskonna õppehoone Lossi 36 (endise naistekliiniku) auditooriumile nr 231 Juhan Peegli nime. Nõukogu otsus oli erandlik, kuna Tartu Ülikooli hoonetele ja ruumidele nimede andmiseks peaks isiku surmast möödas olema vähemalt 30 aastat. "Kahjuks ei ole küll võimalik anda Juhan Peegli nime auditooriumile, kus ta õpetas, kuid peame tulevast õppehoonet Lossi 36 ja selle vana auditooriumi samuti väga sobivaks ja väärikaks kohaks," kommenteeris otsust ajakirjanduse ja kommunikatsiooni instituudi juhataja, dotsent Pille Pruulmann-Vengerfeldt.
Tema järgi on nime saanud Juhan Peegli nimeline ajakirjandusstipendium ning ajakirjandustudengite veebiajakiri.
Gibraltar
Majandus
Gibraltari majandus tugineb turismile, finantsvahendusele ja laevandusele.
Rahaühik on Gibraltari nael (GIP).
Poliitika
Seadusandlik organ on 17-kohaline parlament, mis valitakse üldvalimistel.
Riigipea on Suurbritannia kuningas, keda esindab kuberner. 2013. aastast on kuberner Sir David Steel.
Valitsusjuht on 2011. aastast Fabian Picardo.
2002. aasta rahvahääletusel lükkasid Gibraltari elanikud ülekaalukalt (99%) tagasi Suurbritannia ja Hispaania ühisvalitsuse moodustamise ettepaneku. 2016. aasta Brexiti referendumil hääletas 96% Euroopa Liitu jäämise poolt.
Ajalugu
Briti-Hollandi väed vallutasid Gibraltari Hispaanialt Hispaania pärilussõjas 1704. aastal. Utrechti rahulepinguga läks Gibraltar 1713. aastal Suurbritannia valdusse. 1967. ja 2002. aastal toimunud referendumitel lükkasid Gibraltari elanikud tagasi ettepaneku liituda Hispaaniaga. Pärast 1967. aasta referendumit sulges Hispaania piiri Gibraltariga kuni 1985. aastani.
Vagina dentata
pisi|Hambuline neitsivöö Vagina dentata ehk hambuline tupp on folklooris esinev hambuline naisetupp, mis ohustab mehi vigastuse või kastratsiooniga. Selleteemalisi rahvajutte kasutatakse tihti hoiatusena vägistamise ja võõrastega seksimise eest.
Dmõtro Pidrutšnõi
Pidrutšnõi esimene rahvusvaheline võistlus oli 2010. aasta juunioride maailmameistrivõistlused Rootsis Torsbys. Ei seal ega ka järgmisel hooajal ei saavutanud ta midagi silmapaistvat. Kuid 2012. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Soomes Kontiolahtis oli tema tulemused nii head, et võimaldasid tal startida IBU karikavõistlustel ja debüteerida maailma karikasarjas. 13. detsembril 2012 osales ta esimest korda maailma karikasarja etapil Sloveenias Pokljukas 10 km sprindis, kus tuli 98. kohale. Sellest hoolimata võistles ta samal hooajal veel mõnel 10 km sprindi distantsil.
Tema esinemised paranesid hooajal 2013–2014. Hochfilzenis peetud MK-etapil sai Dmytro sprindis üllatavalt 6. koha. Sellest ajast hakkas Pidrutšnõi regulaarselt rahvusmeeskonnas treenima. Ta osales 2014. aasta taliolümpiamängudel Venemaal Sotšis. Ta sai individuaalvõistluses 55. koha ja meeste teates tuli Ukraina võistkonnaga 9. kohale.
Pidrutšnõi saavutas 6. veebruaril 2015 Nové Městos oma esimese võistkondliku poodiumikoha segavõistluses. Sel aastal debüteeris ta maailmameistrivõistlustel. Tema parim maailmameistrivõistluste finiš on Ruhpoldingi ühisstardis 4. koht, kus tema ees sai pronksmedali norrakas Tarjei Bø.
Ta kvalifitseerus esindama Ukrainat 2018. aasta taliolümpiamängudel. Pyeongchangis saavutas ta sprindis 21., jälitussõidus 34., segateatevõistluses 7. ja teatevõistluses 9. koha.
Ta tuli maailmameistriks jälitussõidus 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Rootsis Östersundis.
Patrick Sensburg
Patrick Ernst Hermann Sensburg (sündinud 25. juunil 1971 Paderbornis) on Saksamaa poliitik (CDU).
Ta sündis 1979. aastal Paderbornis Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Pärast gümnaasiumi lõpetamist 1991. aastal viibis ta asendusteenistuses.
Sensburg astus 1986. aastal noorteorganisatsiooni Junge Union ning sai 1989. aastal Kristlik-Demokraatliku Liidu (CDU) liikmeks. 2009. aastast on Wanderwitz Saksamaa parlamendi liige.
Pildiküla
Pildiküla (ka Pildi) on küla Harju maakonnas Rae vallas.
Pildiküla kohal oli Suur-Lehmja muinasasula, varajase rauaaja asula. Asula ja 4. sajandist eKr pärinev matusepaik leiti väljakaevamistel 1965 Pildiküla lõunaosas.
Aastal 1985 toimunud suurema arheoloogilise väljakaevamise käigus leiti 1591. aastal vermitud 2-öörine münt, hollandi savipiibu kaha ja varre tükk, majapidamis- ja tööriistu, haruldane mõõk ja palju muid esemeid.
Küla territooriumil asub tarandkalme.
Praeguse küla asutas 1954 Feliks Pilt, kes hakkas koos nelja Sommerlingi sovhoosi töötajaga Tallinna–Tartu maantee äärde oma kodu rajama.
Praeguse nime sai küla elanike soovil ja nimi kinnitati Vabariigi Valitsuse 18.12.1997 määrusega nr 244.
Külal on välja kujunenud oma traditsioonid: uue aasta vastuvõtt, hoogtööpäev, jaanipäeva tähistamine, laste spordipäev.
Eduardo Acevedo Díaz
pisi|Eduardo Acevedo Díaz umbes 1900 Eduardo Acevedo Díaz [edu'ardo assev'eedo d'iias] (20. aprill 1851 Villa de la Unión, Montevideo, Uruguay – 18. juuni 1921 Buenos Aires, Argentina) oli Uruguay kirjanik, ajakirjanik, poliitik ja diplomaat.
Andres Roosileht
Ta on lõpetanud Tallinna 21. Keskkooli 1994. aastal, Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (juh. Priit Pedajas, 18.lend) näitleja erialal 1998. aastal ja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli nukukunsti magistriõppe 2005. aastal. Alates 2001. aastast töötab näitlejana Eesti Noorsooteatris.
Eduardo Acevedo Díaz
Elulugu
Eduardo vanemad olid Norberto Acevedo ja Fátima Díaz. Tema emapoolne vanaisa kindral Antonio Díaz oli Manuel Oribe minister Cerrito valitsuses.
Andres Roosileht
Muud
Mänginud eesti seriaalides, dubleerinud seriaale ja filme.
Eduardo Acevedo Díaz
Elulugu
Aastal 1869 astus ta uuesti ülikooli, kus õppis õigusteadust.
18. septembril ilmus ajalehes El Siglo tema esimene trükitud tekst – mälestuskirjutis emapoolsele vanaisale, kes oli kuue päeva eest surnud.
Andres Roosileht
Muud
Tõlkinud näitemänge. Eesti Näitlejate Liidu liige.
Isiklikku
Tema poolvend Allan Roosileht on diskor ja raadio muusikasaadete saatejuht. Tal on ka kaks tütart: Helen Roosileht ja Annika Roosileht.
Eduardo Acevedo Díaz
Elulugu
Aprillis 1870 jättis ta ülikooli pooleli, et liituda Timoteo Aparicio revolutsioonilise liikumisega Lorenzo Batlle valitsuse vastu.
Umbes sel ajal, kui 1872 lõppes Revolución de las lanzas, ilmus ajalehes La República tema esimene jutustus "Un sepulcro en los bosques".
Ta kirjutas 1872 alla manifestile "Profesión de fe racionalista", milles väljendatakse usku hinge igavesusse ja Ülimasse Jumalasse. Samuti kirjutas ta alla katoliku vikaari ühe dokumendi vastu suunatud tekstile "Contra Pastoral".
Kolm kuud pärast sõja lõppu (juuli 1872) hakkas ta Montevideos võitlema Rahvuslikus Parteis.
Aastal 1873 kirjutas ta väljaandele La Democracia ning 1875 asutas väljaande La Revista Uruguaya. Neis väljaannetes ründas ta Pedro Varela valitsust, mille pärast ta esimest korda maalt välja saadeti. Pärast nurjunud revolutsiooni "Tricolor" selle valitsuse vastu asus Acevedo elama Argentina, kus ta La Platas ja Doloreses jätkas oma ajakirjanduslikku tegevust.
Ta naasis Uruguaysse, kuid tema kriitika Lorenzo Latorre aadressil väljaandest La Democracia sundis teda põgenema Buenos Airesesse.
Pärast Montevideosse naasmist asutas ta Uruguay ajakirjanduse ajaloos tähtsat osa etendanud väljaande El Nacional.
Ta valiti Rahvusliku Partei esindajana senaatoriks.
Ta osales Rahvusliku Partei juhi Aparicio Saravia teises mässus 1897.
Aastal 1898 sai ta riiginõukogu (Consejo de Estado) liikmeks. Järgnevatel aastatel kaugenes ta poliitiliselt Saravia, toetades aina otsustavamalt José Batlle y Ordóñezt. See tõi kaasa tema lahkumise Rahvuslikust Parteist ja hiljem riigist (seda küsimust selgitab ta väljaandes El Nacional ilmunud kirjutises "Carta Política" ("Poliitiline kiri").
Batlle saatis teda 1904–1914 diplomaatilistele lähetustele mitmesse Euroopa ja Ameerika riiki. Hiljem ei pöördunudki ta kodumaale tagasi ja suri 18. juunil 1921 Buenos Aireses, väljendades selget soovi, et tema põrmu ei viidaks Uruguaysse.
Üks akadeemia Academia Nacional de Letras del Uruguay kohti kannab tema nime.
Looming
Jutustuses "El primer suplicio" kajastub tema kogemus revolutsiooni Revolución de las lanzas ajast.
Romaanitriloogias "Ismael" (1888), "Nativa" (1890), "Grito de gloria" (1893) ja "Lanza y sable" (1914) kujutas ta vabadusvõitlust Hispaania ja Brasiilia vastu ning esimesi kodusõdu (1808–1825), et uurida rahvusteadvuse kujunemist. Nendes ajaloolistes romaanides, mida peetakse tema romaanidest parimateks, on armastuslugudes ja mujal tunda romantismi.
Romantism ilmneb ka armastusromaanides "Brenda" (1886) ja "Minés" (1907), vähem aga romaanis "Soledad" (1894), kus ta realistliku objektiivsusega kujutas maaelu.
Tema lühiproosast peetakse parimaks jutustust "El combate de la tapera".
Acevedot peetakse romaanižanri pioneeriks Uruguay kirjanduses ja naturalismi eelkäijaks.
Jõelähtme vald
Jõelähtme vald on kohalik omavalitsusüksus Eestis Harju maakonnas, Tallinnast idas.
994
994. aasta
Jan Hieronimowicz Chodkiewicz
Jan Hieronimowicz Chodkiewicz (1537 – 4. august 1579) oli 16. sajandi Leedu aadlik. Ta oli Žemaitija staarost (al 1563), Žemaitija suurvürstiriigi vanem (al 1564), Telšiai ja Plateliai staarost (al 1566), Liivimaa hetman ja kuberner, Leedu marssal (al 1566), Kaunase staarost (al 1569), Škłoŭ krahv (al 1568), Vilniuse kastellaan (al 1574).
994
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Aastakümned: 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad 980. aastad - 990. aastad - 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad
Jõelähtme vald
Jõelähtme vallavanem on Andrus Umboja.
994
Aastad: 989 990 991 992 993 - 994 - 995 996 997 998 999
Jõelähtme vald
Ajalugu
Jõelähtme valla kui omavalitsuse staatus taastati 1992. aasta 16. jaanuaril. Jõelähtme vallavalitsus jätkas tegevust oma ajaloolises majas – endises Jõelähtme postijaamas.
Aastast 1996 ilmub Jõelähtme Vallaleht, mille trükiarv on 3000 eksemplari.
Sümboolika
Taastatud Jõelähtme valla vapi ja lipu kavandas Priit Herodes ja need kinnitati riigiministri poolt 1995. aasta 5. mail. Vapi ja lipu värvid viitavad Harjumaale, neil esinev lainelõikeline piit valla seotusele veega (meri, jõgi, kosk) ja liilia kui Neitsi Maarja sümbol viitab Jõelähtme Püha Neitsi Maarja kirikule.
Asukoht
Vald piirneb põhjas 42 km ulatuses Soome lahega, idas 18 km ulatuses Kuusalu valla ja 8 km ulatuses Anija vallaga, lõunas 20 km ulatuses Raasiku vallaga, edelas 8 km ulatuses Rae vallaga, läänes 3 km ulatuses Tallinna linna, 1 km ulatuses Viimsi valla ja 22 km ulatuses Maardu linnaga. Läänes on valla piiriks Pirita jõgi.
Asustus
pisi|püsti|[[Saha kabel]]
Valla keskus on Jõelähtme küla, kus asub ka Jõelähtme vallamaja.
Alevikud
Kostivere, Loo.
Külad
Aruaru, Haapse, Haljava, Ihasalu, Iru, Jõelähtme, Jõesuu, Jägala, Jägala-Joa, Kaberneeme, Kallavere, Koila, Koipsi, Koogi, Kostiranna, Kullamäe, Liivamäe, Loo, Maardu, Manniva, Neeme, Nehatu, Parasmäe, Rammu, Rebala, Rohusi, Ruu, Saha, Sambu, Saviranna, Uusküla, Vandjala, Võerdla, Ülgase.
Rahvastik
pisi|[[Jõelähtme kirik]] pisi|[[Jõelähtme kivikirstkalmistu|Jõelähtme kivikalmed]] pisi|[[Jägala Jõesuu linnamägi]]
Kultuur
Jõelähtme valla kultuuriasutusi koondab Jõelähtme Valla Kultuurikeskus, mille koosseisu kuuluvad Jõelähtme rahvamaja, Kostivere kultuurimõis, Loo kultuurikeskus ja Neeme rahvamaja. Eraldi vallaasutusena tegutseb Jõelähtme Valla Päevakeskus Kostiveres.
Jõelähtme Valla Keskraamatukogu koondab viit vallas tegutsevat raamatukogu (Loo, Kostivere, Jõelähtme, Neeme ja Kaberneeme raamatukogud).
Vallas asub kaks muuseumi: Rootsi-Kallavere Küla Muuseum Kallavere külas ja Rebala muuseum Jõelähtme külas.
Valla alale jääb Rebala muinsuskaitseala.
Haridus
Jõelähtme vallas tegutseb kolm kooli (Loo Keskkool, Kostivere Kool ja Neeme Kool), kolm lasteaeda (Loo Lasteaed Pääsupesa, Kostivere Lasteaed ja Lasteaed Neeme Mudila) ja Jõelähtme Muusika- ja Kunstikool.
Muḩammad al-Barāda‘ī
pisi|Muḩammad al-Barāda‘ī (vasakul) koos [[Colin Powelliga]] Muḩammad al-Barāda‘ī (ka Mohamed ElBaradei; araabia keeles محمد البرادعي; sündinud 17. juunil 1942 Kairos) on Egiptuse diplomaat ja jurist.
Muḩammad al-Barāda‘ī on pärit juristi viielapselisest perekonnast. Tema isa Muşţafa al-Barāda‘ī oli Egiptuse advokatuuri esimees ning demokraatlike vabaduste ja õiglase kohtumõistmise eestkõneleja.
Muḩammad al-Barāda‘ī lõpetas 1962. aastal Kairo ülikooli õigusteaduse alal. Magistrikraadi juura alal teenis ta Genfis. Aastal 1974 sai ta New Yorgi Ülikoolist doktorikraadi rahvusvahelise õiguse alal. Aastal 1964 asus ta tööle Egiptuse välisministeeriumi. Ta töötas muu hulgas diplomaadina Egiptuse alalises esinduses ÜRO juures; Egiptuse välisministri abina; rahvusvahelise õiguse spetsialistina ÜRO koolitus- ja uurimisinstituudis ning 2001–2007 New Yorgi Ülikooli rahvusvahelise õiguse professorina.
Ta abiellus lasteaedniku Aida El-Kachefiga. Neil on kaks last, tütar Laila ja poeg Mostafa, kes mõlemad elavad Londonis. Tütar on abielus investeerimispankuriga, pojale kuulub telekanalite võrk.
Aastal 1984 asus Muḩammad al-Barāda‘ī tööle Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri sekretariaadis. Aastatel 1984–1993 oli ta agentuuri juriidiline nõustaja ning 1993–1997 peadirektori asetäitja välissuhete alal.
Aastal 2005 sai Muḩammad al-Barāda‘ī koos Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuriga Nobeli rahuauhinna.
Ta oli üks kandidaate Egiptuse 2012. aasta presidendivalimistel.
6. juulil 2013 pärast riigipööret levisid teated, nagu oleks ta nimetatud Egiptuse üleminekuvalitsuse peaministriks, kuid need osutusid hiljem ekslikeks. 9. juulil nimetati ta Egiptuse asepresidendiks, kuid ta astus juba sama aasta 14. augustil tagasi seoses Muslimi Vennaskonna toetajate meeleavalduste verise laialiajamisega sõjaväe poolt.
Jõelähtme vald
Tervishoid
Jõelähtme vallas on kaks perearstikeskust: Loo alevikus ja Kostivere alevikus.
990. aastad
990. aastad
Budapesti XV ringkond
Budapesti XV ringkond (ungari keeles Budapest XV. kerülete) on ringkond Budapesti põhjaosas, kesklinnast kirdes. Ringkond moodustati 1950. aastal Budapestiga liidetud Rákospalota linnast ja Pestújhelyi vallast.
Jõelähtme vald
Sport
Valla suurimas asulas Lool asuvad Loo spordihoone koos ujulaga ja Loo staadion.
990. aastad
Sajandid: 9. sajand – 10. sajand – 11. sajand
Jõelähtme vald
Saared
Allu, Koipsi, Laikari, Lõuna-Malusi, Põhja-Malusi, Rammu, Rohusi, Umbloo, Vahekari
990. aastad
Aastakümned: 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad 980. aastad – 990. aastad – 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad
Jõelähtme vald
Looduskaitse
pisi|[[Kostivere maastikukaitseala ]] Jõelähtme vallas leidub mitmete kaitsealuste liikide leiukohti ja ka püsielupaiku – viimastest merikotka, väike-konnakotka, kanakulli, aasnelgi ja kuninga-kuuskjala püsielupaiku. Vääriselupaikadest leiab valla territooriumilt pangajärsakuid, ojade kaldanõlvu ja erinevaid metsi.
990. aastad
Aastad: 990 991 992 993 994 995 996 997 998 999
Jõelähtme vald
Looduskaitse
Valla territooriumile jääb viis kaitsealust rändrahnu (Ellandvahe kivi, Augu suurkivi, Kuke-Miku kivi, Laulumäe kivi ja Malusi rändrahn) ja üks juga (Jägala juga).
Vallas asub kaks kaitsealust parki (Kostivere mõisa park ja Maardu mõisa park) ning mitu kaitsealusest puud – Ruu hobukastan, Ruu tammed, Tõnsau tammed ja Ubari tammed.
Rahvusvahelise tähtsusega aladest jäävad Jõelähtme valla territooriumile järgmised Natura 2000 alad: Jägala loodusala, Kolga lahe linnuala, Kolga lahe loodusala, Kostivere loodusala, Pirita loodusala, Püümetsa loodusala, Ubari loodusala ja Ülgase loodusala.
Jõelähtme valda jääb mitu looduskaitseala, maastikukaitseala ja hoiuala:
Dellingshausen
Dellingshausen (vene keeles Деллингсгаузен) on baltisaksa aadlisuguvõsa.
Dellingshausenite esindaja tuli Saksimaalt Eestisse 15. sajandi lõpus, kuni 18. sajandi lõpuni olid nad kaupmeheperekond ja linnakodanikud, algul ainult Tallinnas, seejärel Saaremaal. Esimesena tõsteti Dellingshausenite Saaremaa haru esindaja Thomas von Dellingshausen aadlikuks, ta immatrikuleeriti Saaremaa 1786 ja tema poeg Friedrich Adolph von Dellingshausen immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse 1812. aastal.
Eestimaal kuulusid suguvõsale erinevatel aegadel: Mõisaküla (Moisaküll), Essu (Jess), Andja (Addinal), Toomla (Thomel), Rägavere (Reggafer), Päädeva (Pedua), Kiideva (Kiwidepäh), Seljaküla (Sellenküll), Linnape (Linnapäh), Räsna (Resna), Kalju (Groß Kaljo), Leila (Leilis), Aaspere (Kattentack), Sauste (Sauß), Loobu (Loop), Arbavere (Arbafer), Hõbeda (Höbbet), Vatku (Wattküll), Hulja (Huljel), Undla (Undel),, Pruuna (Tois), Põriki (Porrik), Terakjärve (Annenhof) mõis.
Saaremaal Loode (Lodenhof), Kudjapäe (Kudjapäh), Anijala (Hannijal), Vana-Nõmpa (Alt-Nempa), Liiva-Nõmpa (Neu-Nempa), Tiinuse (Ficht), Pihtla (Pichtendahl), Mõntu (Mento) koos Koltse`ga (Kolz), Pamma (Pamberg), Mäe (Mähemois), Nurme (Nurms), Käesla (Käsel), Laimjala (Laimjall) ja Sootaguse mõis.
Suguvõsa liikmeid
pisi|[[Undla mõisa peahoone]] pisi|[[Aaspere mõisa peahoone]] pisi|[[Eduard von Dellingshausen, Eestimaa Rüütelkonna viimane peamees 1902–1918]]
Suguti
Imetajatel on suguti ehk peenis ühtlasi ka kusemiselund ehk isaskusiti (ladina keeles urethra masculina). Teistel imetajatel peale inimese nimetatakse seda ka kürvaks (nimetav: kürb).
Peenise kujutis ehk fallos on oluline sümbol mitmetes kultuurides.
Imetajad
thumb|Mehe [[kuse-suguelundkond]] thumb|200px|Inimese peenis
Paljudel imetajatel, nende hulgas paljudel ahvidel, närilistel, hüljestel, merelõvidel ja morskadel on peenises, lõtvumise vältimiseks, peeniseluu ehk sugutiluu (laculum).
Inimesel on peeniseluu taandarenenud.
Imetajate peenised jagatakse kahte põhitüüpi :
Välisehitus
Suguti, koos munandikotiga, on välimine isassuguelund :
Inimene
Rahvusvahelises inimese anatoomia standardis Terminologia Anatomica on elundi klassifikatsioon järgmine: A09.4.01.001: Penis. Peenis (suguti)
Naatriumkloriid
Naatriumkloriid ehk keedusool ehk sool on keemiline aine valemiga NaCl.
Levik
Naatriumkloriidi leidub maakoores mineraal haliidina; naatriumkloriidi on lahustununa (naatriumi ja kloori ioonidena) ka mere- ja soolajärvede vees.
Bioloogiline tähtsus
Naatriumkloriid on eluks vajalik aine; enamik kudesid sisaldab suuremal või vähemal määral soola.
Tootmine ja kasutamine
Naatriumkloriidi toodetakse kaevandustes ning looduslikku vett külmutades või aurutades. Et loodusest saadud naatriumkloriid sisaldab selliseid lisaaineid nagu naatriumsulfaat ja magneesiumisoolad, töödeldakse seda neist vabanemiseks kaltsiumkloriidi ja -hüdroksiidiga või rakendatakse ioonivahetust.
Kõige laiemalt tuntakse naatriumkloriidi söögisoolana, mida kasutatakse toiduvalmistamisel maitseaine ja konserveerimisel säilitusainena.
Keedusoola kasutatakse ka näiteks meditsiinis füsioloogiliste lahuste valmistamisel, samuti seebi ja muude pesuainete tootmisel, keraamika- ja paberitööstuses ning paljudel muudel otstarvetel.
Naatriumkloriid on tooraineks kloori, naatriumi ja naatriumhüdroksiidi tootmisel; seda kasutatakse keemiatööstuses näiteks riidevärvide, pestitsiidide ja mitmete tänapäevaste materjalide, näiteks PVC valmistamisel.
Leipzig
Leipzig [l'eiptsig] (saksapäraselt [l'aiptsih]) on linn Saksamaa idaosas Saksimaal. Asub Weisse Elsteri ääres.
Leipzig on Saksimaa suurim linn.
Ajalugu
Leipzigit on mainitud esimest korda 1015. aastal (urbs Libzi), kui seal asus slaavlaste asula. Leipzigil on linnaõigused alates 1165. aastast.
Ernst Öpik
Ernst Julius Öpik (22. oktoober 1893 Kunda – 10. september 1985 Bangor, Põhja-Iirimaa) oli eesti astronoom, üks Eesti astronoomiakoolkonna rajajaid. Eesti Teaduste Akadeemia liige 1938–1940.
Elulugu
Ernst Julius Öpik sündis 22. oktoobril 1893 Kundas riigiametniku pojana. Ta lõpetas 1911. aastal kuld-aurahaga tolleaegse Nikolai (praegu Gustav Adolfi) gümnaasiumi Tallinnas. 1912–1916 õppis Ernst Öpik Moskva ülikoolis, töötades juba üliõpilasena Moskva Rahvaülikoolide Seltsi observatooriumi juhataja ja lektorina. Öpik töötas 1916–1920 Moskva, 1920–1921 Taškendi, 1921–1930 ja 1934–1944 Tartu ning 1930–1934 Harvardi ülikooli tähetornis. 1930. aastate algul oli Ernst Öpik ka Harvardi ülikooli lektor astrofüüsika alal.
Leipzig
Ajalugu
Aastal 1813 toimus linna lähedal Leipzigi lahing (tuntud ka kui Rahvastelahing), kus Napoleoni väed said lüüa.
Ernst Öpik
Elulugu
1923. sai ta loodusteaduste doktoriks (dr. phil. nat.).
Mäesuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Mäesuusatamine Mäesuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos peeti 13.-21. veebruarini. Välja jagati 10 komplekti medaleid (viis ala nii meestele, kui naistele.)
Ernst Öpik
Elulugu
Aastatel 1910–1912 tegutses Öpik harrastusastronoomide seltsis Vega koos Aleksander Reinbergi ning vendade Oskar ja Paul Öpikuga.
1911–1912 ilmus Öpiku esimene publikatsioon Venemaa astronoomiaajakirjas Mirovedenije Marsi ja Veenuse ning perseiidide vaatlustest.
Mäesuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel
Slaalom
Finaal: 21. veebruar Osavõtjaid: 65 Olümpiavõitja 1994: Thomas Stangassinger, Austria <br style="clear:both;" />
Ernst Öpik
Elulugu
Ta oli vabatahtlikuna Vene valgete armees.
1938. aastal nimetati ta Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks loodusteaduste alal.
Mäesuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel
Ülisuurslaalom
Finaal: 16. veebruar Osavõtjaid: 47 Olümpiavõitja 1994: Markus Wasmeier, Saksamaa <br style="clear:both;" />
Ernst Öpik
Elulugu
1950–1981 toimetas ta ajakirja Irish Astronomical Journal.
Mäesuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel
Kiirlaskumine
Finaal: 13. veebruar Osavõtjaid: 43 Olümpiavõitja 1994: Tommy Moe, USA <br style="clear:both;" />
Ernst Öpik
Elulugu
1944. a põgenes Ernst Öpik saabuvate vene vägede eest Saksamaale. 1945–1947 oli ta Hamburgis Balti Ülikooli professor. Aastast 1948 töötas ta Põhja-Iirimaal Armagh’ tähetornis ja oli ühtlasi alates aastast 1956 USA-s Marylandi ülikooli külalisprofessor. Ernst Öpik kuulub maailma kahekümne suurima astronoomi ja kosmoloogi hulka.
Ernst Öpik suri 10. septembril 1985. aastal Armagh’s Iirimaal.
Teadustöö
Öpik oli üks oma põlvkonna väljapaistvaimaid astrofüüsikuid.
1916. aastal avaldatud töös arvutas Öpik valge kääbuse 40 Eri B tiheduse, kuid pidas tulemust võimatuks. Seetõttu jäi ta ilma valgete kääbuste kui eksootilist tüüpi tähtede avastamise aust.
Öpik arendas aastast 1915 tähe siseehituse teooriat ning jõudis 1922 järeldusele, et tähtedes toimuvad termotuumareaktsioonid, ja tõestas seda sõltumatult Hans Albrecht Bethest 1937. Ta rakendas seda teooriat Päikese ja teiste kääbustähtede evolutsiooni uurides ning püüdis (1938 ja 1977) selle abil põhjendada jääaegade tekkimist (1952).
Öpik esitas ühe juhtivatest teooriatest jääaegade perioodilisuse kohta. Öpiku järgi muutub perioodiliselt energiatootmise intensiivsus Päikese keskmes ning see muudab konvektsioonimustreid Päikese tuumas. Viisi tõttu, kuidas Päikese atmosfäär reageerib muutustele energiatekkes, jõuab Päikese tuuma soojenemisel Maa pinnale vähem päikeseenergiat. Öpiku teooriat ei ole kinnitatud ega ümber lükatud, kuigi see võib-olla seletab neutriinovoogu Päikeselt, mille avastasid uued maa-alused neutriinodetektorid. Öpiku võib-olla kõige tähtsam panus teadusesse oli 1938 avaldatud uurimus tähtede evolutsioonist. Seal ta arutas, millised protsessid võiksid järgneda vesiniku muundumisele heeliumiks Päikese ja teiste tähtede sees toimuvate termotuumareaktsioonide käigus. Ta näitas, et kui vesinik ammendub, tõmbub tähe keskel asuv tuum kokku ning temperatuur tõuseb üle 19 miljoni kraadi. Samal ajal tähe välisatmosfäär laieneb, nii et Päikese puhul ulatub see Veenuse orbiidini. Maa ookeanid lähevad keema ning Maa muutub kõrbenud ja surnud planeediks. Praegu on see seisukoht üldtunnustatud. Leitakse, et Päikese laienemise tõttu lakkab igasugune elu Maal umbes 5 miljardi aasta pärast.
Tähtede evolutsiooni arvutused tegi Öpik käsitsi. Tulemusi kinnitasid 10 aastat hiljem Hoyle'i ja Schwarzschildi arvutused arvutite abil. Öpik lõi 1918–22 spiraaludukogude (galaktikate) kauguse määramise meetodi ja tegi selle põhjal 1922 esimesena kindlaks Andromeeda udukogu kauguse (450 000 parsekit). See oli esimene Linnutee-välise objekti kauguse õige määramine. Oma töös edestas ta nii ajaliselt kui täpsuselt ameeriklast Erwin Hubble'it. Tema kasutatud meetodit kasutatakse laialdaselt ka tänapäeval.