cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikolai Rõbakov
Haridus ja töökäik
Aastatel 2008–2016 töötas ta keskkonnakaitseorganisatsiooni Bellona Peterburi haruorganisatsiooni tegevdirektorina ja 2010–2015 internetiväljaande Bellona.ru peadirektorina. Aastatel 2014–2015 oli ta ajakirja Ekologija i Pravo peatoimetaja.
Jabloko
Rõbakov astus 1995. aastal 17-aastaselt Jabloko liikmeks. Aastatel 1999–2000 juhtis ta Jabloko Peterburi noorsooliitu. 2000. aastal valiti ta Jabloko Peterburi osakonna poliitnõukogu liikmeks, 2005. aastal Jabloko Peterburi regionaalnõukogu büroo liikmeks, 2008. aastal Jabloko föderaalbüroo liikmeks ja 2009. aastal Jabloko Peterburi osakonna aseesimeheks.
2015. aasta detsembris kandideeris ta Jabloko esimeheks, kuid teise vooru ei pääsenud. Valituks osutunud Emilija Slabunova ettepanekul valiti Rõbakov Jabloko üheks kolmest aseesimehest.
Isiklikku
Rõbakovi huvialad on teater, fotograafia, ujumine ja jooga. Tal on Peterburis toimunud mitu fotonäitust ja ta on avaldanud mitu publitsistikakogumikku.
Kalafestival
Kalafestival on Tallinnas Kalaturul igal aastal kevadel ja sügisel toimuv festival. Festivali korraldab ettevõte Tallinna Turud. Festivalil muu hulgas kaubeldakse värskete ja töödeldud Eesti päritolu kalakaupadega, samuti korraldatakse huvisõit laevaga Monica.
Santalikeelne Vikipeedia
Santalikeelne Vikipeedia (santali keeles ᱥᱟᱱᱛᱟᱲᱤ ᱣᱤᱠᱤᱯᱤᱰᱤᱭᱟ) on Vikipeedia santalikeelne versioon.
Santalikeelne Vikipeedia sai alguse 2. augustil 2018.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon. pisi|250px|left|Santali vikipedistide seminar 29. jaanuaril 2019
Maryam Rajavi
pisi|Maryam Rajavi 2012. aastal Pariisis Maryam Rajavi (sündinud Maryam Azodanlu; 3. märts 1953 Teheran) on Iraani opositsioonilise relvastatud liikumise Mojāhedīn-e Khalq juht paguluses.
Eero Järnefelt
pisi| Gunnar Berndtsoni portree Eero Järnefeltist (1892) Erik (Eero) Nikolai Järnefelt (8. november 1863 Viiburi – 15. november 1937 Helsingi) oli Soome maalikunstnik. Järnefelti kuulsamad tööd on maalid Koli maastikest ja portreed oma aja kuulsustest.
Elulugu
Eero Järnefelti vanemad olid kindralleitnant, kuberner ja senaator Alexander Järnefelt ning paruness Elisabeth (sünd. Clodt von Jürgensburg).
Järnefelt lõpetas 1881. aastal Soome eraalgkooli ning õppis aastatel 1874–1878 Soome Kunstiühingu joonistuskoolis, 1883–1886 Peterburi Kunstide Akadeemias ja 1886–1888 Pariisis Académie Julianis. Aastatel 1894–1895 viibis ta õppereisil Itaalias ja 1899. aastal Krimmis. Järnefeltil ja tema abikaasal, Soome teatri näitlejal Saimi Swanil oli viis last, kellest Heikki oli limnoloogiateadlane.
1889. aastal osales Järnefelt Vene ja Soome kunstnike ühisnäitusel Peterburis ning 1899. aastal samuti Peterburis toimunud vene modernistide ühenduse Mir Iskusstva korraldatud rahvusvahelisel näitusel "Mir Iskusstva".
Aastatel 1902–1928 töötas Järnefelt Helsingi ülikooli joonistussaalis õpetajana. 1912. aastal sai ta professoriks. Ta oli ka Soome Kunstiakadeemia liige ja esimees. Eero Järnefelt oli vastuvõtlik 19. sajandi kunsti naturalistlikele hoovustele. Tema looming oli kõrgel kunstilisel tasemel. Järnefelti perekondlik taust ühendas soomekeelsed kultuuripüüdlused Peterburi aristokraatlike kunstiringkondade omadega, aidates kaasa pateetiliste ja poeetiliste teoste loomisele.
Järnefelt külastas esimest korda Koli piirkonda Põhja-Karjalas 1892. aastal koos kunstnik Venny Soldan-Brofeldti ja kirjanik Juhani Ahoga. Hiljem naasis ta sinna mitu korda, viimati 1936. aastal. Mitmel Järnefelti maalil on kujutatud Koli maastikke.
1901. aastal valmis Tuusula järve kaldal Järnefelti kodumaja Suviranta, mille projekteeris arhitekt Usko Nyström. Seal elas Järnefelt perega aasta läbi kuni 1917. aastani, mil pere kolis Helsingisse. 2018. aastal ostis Järvenpää linn omanikult Suviranna eesmärgiga rajada sinna Järnefelti muuseum.
Järnefelti peateoseks peetakse maali "Alepõletamine" (Kaski, teise pealkirjaga Raatajat rahanalaiset, 1893). See on üks väheseid selle ajastu Soome maale, kus maaelanike ängistavat elu kujutati idealiseerimata kujul.
Järnefelti viimane suurem teos oli Helsingi Jaani kiriku altarimaal (1932).
Graafika
Järnefelti suur kiindumus oli graafika ja sel oli oluline koht tema 20. sajandi alguse loomingus. Teada on 92 Järnefelti graafilateost. Tema graafika kujutas sageli detaile loodusest, Koli karme maastikke ning kunstniku sõpru ja peret.
Soojusmass
Soojusmassiks nimetatakse ehitise või selle osa võimet salvestada sooja ehk akumuleerida termilist energiat. Suurema soojusmassiga ehitiste sisetemperatuur reageerib välistele temperatuurimuutustele aeglasemalt kui väiksema soojusmassiga ehitiste oma. Ehitis on soojuslikult inertsem. Teaduslikult on see võrdne ehitise soojusmahtuvusega.
Soojusmass ehituses
Ehituses arvestatakse soojusmassi, et hoida hoone sisetemperatuuri inimestele kõige mugavamas vahemikus. Hästi planeeritud soojusmassiga majad hoiavad toatemperatuuri palaval keskpäeval madalal või lükkavad edasi palavaima hetke selleks ajaks, kui inimesed on lahkunud (näiteks kontorihoonetes või poodides). Seda efekti kasutatakse edukalt Lõuna-Euroopas.
Vabriku tänav
pisi|[[Kalamaja Põhikooli hoone, Vabriku 18]] Vabriku tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Vabriku tänav algab Kotzebue tänava ja Kopli tänava ristmikult, ristub Valgevase, Malmi, Linda, Graniidi, Salme ja Kungla tänavaga ning lõpeb Volta tänaval. Vabriku tänav on ligikaudu 750 meetri pikkune. Vabriku tänav 18 asub Kalamaja Põhikool.
Tänava nimed ja ajalugu
Tänava vanim nimi oli Kleine Ziegelkoppelsche Strasse (Väike–Telliskopli tänav), kuna tänav kulges rööbiti endise Telliskopli tänavaga (praegu Kopli tänav). 1882. aastal nimetati tänav Vabriku tänavaks (saksa keeles Fabrikstrasse, vene keeles Фабричная улица) 1878. aastal seal asutatud vendadele Neidorfidele kuulunud malmivabriku järgi.
Soojusmass
Soojusmass ehituses
Soojusmassi kasutamine hoone planeerimisel on mõistlik, kui ööpäevane välistemperatuuri kõikumine on suurem kui 10 kraadi. Sel juhul on võimalik langetada maksimaalset sisetemperatuuri 2,5 kraadi või rohkem.
Vabriku tänav
Tänava nimed ja ajalugu
22. mail 1964 pandi tänavale nimeks Ivan Rabtšinski tänav 1917. aasta Eestimaa Sõja-Revolutsioonikomitee esimeheks olnud Ivan Rabtšinski (1879–1950) järgi. Praeguse nime sai tänav tagasi 3. augustil 1990.
Notre-Dame-des-Prairies
Notre-Dame-des-Prairies on linn Kanadas Québeci provintsis Lanaudière'i halduspiirkonnas.
Vabriku tänav
Tänava nimed ja ajalugu
Vabriku tänav 2 asus Eesti NSV ajal Tallinna II Toidukaubastu kauplus Volta filiaalkauplus Vabriku
Einar Vene (maalikunstnik)
Einar Vene on lõpetanud 1971. aastal Tallinna Polütehnikumi arvutusmasinate erialal ning 1984. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi maalikunstnik-pedagoogina.
Ehkki akadeemilise kunstiharidusega, ei sobitunud ta toona ega sobitu ka tänapäeval meie professionaalsesse maalikunstipilti. Teda kui kunstnikku iseloomustatakse pigem mõistetega "autsaider", "naivist", "omamaailm", "esoteerika", "naiividealistlik filosoofia", "hea maitse proovilepanek". Küll aga võib ta teoseid nimetada postmodernistlikeks.
Isikunäitustega on Vene esinenud alates 1978. aastast. Väljaspool Eestit on tema teoseid eksponeeritud Leedus, Soomes, Sloveenias ja Venemaal.
Vene on Eesti Kunstnike Liidu liige 1987. aastast.
Soojusmass
Soojusmassi tõhusust mõjutavad tegurid
Soojusmassi efektiivsus ei sõltu hoone sisekliima reguleerimisel ainult materjali soojusmahtuvusest. Planeerimisel tuleks arvestada ka materjali omadustega, hoone asetusega päikese suhtes, soojusmassi jagunemisega hoone ja ilmakaarte suhtes, ventilatsiooniga, kliimaga ja kütte- ning jahutussüsteemiga.
Materjali omadused
alt=Tamppinnas seinad Cornwallis, Inglismaal|pisi|Tamppinnasest seinad [[Cornwallis Inglismaal]] Soojusmassiivne materjal peab olema piisava tihedusega, suure soojusmahtuvusega, sobiva soojusjuhtivusega ja väikese peegelduvusega.
Mida tihedam on materjal, seda vähem on selles õhutaskuid ja seda rohkem sooja on see võimeline salvestama. Isoleerivad materjalid (näiteks ehitusvillad), milles on palju õhutaskuid, ei tööta soojusmassina.
Materjalil peab olema sobiv soojusjuhtivus ehk see peab olema ühe ööpäevase tsükli jooksul võimeline neelama ja uuesti välja kiirgama peaaegu kogu oma soojusmahutavuse. Kui soojusjuhtivus on liiga väike, siis osa päikesekiirgusest ei absorbeerita ja soojusmass pole nii tõhus. Kui soojusjuhtivus on liiga suur (enamikul metallidel), siis kiiratakse soojus välja valel ajal.
Tumedad, matistatud ja ebaühtlased pinnad neelavad ja kiirgavad välja rohkem soojusenergiat kui heledad, siledad, peegeldavad pinnad.
Mõned näited sobivatest materjalidest:
Faasi vahetavad materjalid soojusmassis
Kui tavalised soojusmassi lisamise võimalused planeeritavale ehitisele ei sobi esteetiliselt või liigse massi tõttu, siis kasutatakse selleks faasivahetusmaterjale (PCM). Ehitusmaterjali või ehitusplaadi sisse segatakse polümeerist kapslid, mille sees on parafiin. Kapslite diameeter on umbes 10 μm. Seeläbi ei muutu kasutatava materjali välimus ega muud olulised füüsilised omadused.
Parafiin sulab kapslis, kui materjal päeval päikesega soojeneb. Faasiüleminek tahkest vedelaks neelab palju energiat ja ei lase ülejäänud materjalil üle kuumeneda. Parafiin tahkub, kui materjal öösel jahtub. Tahkumisel vabaneb sulanud parafiini salvestunud energia. Faasivahetuse energia on ligi kaks suurusjärku suurem aine soojusmahtuvusest, seega on võimalik saavutada efektiivne soojusmass väiksema koguse materjaliga.
Kui tavaliste soojusmasside temperatuurimuutus on lineaarne, siis PCM lisandiga soojusmassil on muutused hüppelised, kusjuures hüppekohad asuvad faasi vahetava materjali sulamissoojuse juures. Seda arvesse võttes on võimalik valmistada väga stabiilse temperatuuriga soojusmassiivseid elemente.
Soojusmassiivsed seinad
Massiivseintega majad säästavad keskmiselt 6–8% aastasest energiakulust, võrreldes tavaseintega majaga. Samas kui seinamaterjal on liiga massiivne ja halva soojusjuhtivusega, siis ei jõua päeval sinna salvestunud soojus öösel väliskeskkonda hajuda ja sein võib kiirata eelmisel päeval kogutud soojust hoonesse valel ajal, muutes sellega sisekliima inimestele ebamugavamaks.
Paksud suure soojusmassiga välisseinad ei pruugi olla igas kliimas praktilised. Näiteks Las Vegases ehitati kõrvuti suure soojusmassiga seintega (betoon-XPS-betoon) nullenergiamaja ja tavaline puitkarkassmaja. Kummastki koguti andmeid seina sise- ja välispindadel olevate temperatuurianduritega. Selgus, et nullenergiamajal vähenesid oluliselt küttekulud. Seevastu jahutuskulud olid tavamajast mõnevõrra suuremad, sest öösel ei olnud välistemperatuur piisavalt madal, et seintes päeval salvestunud soojus välja kiirgaks.
Ventilatsiooni roll
Kuna suvel on tavaliselt öösel temperatuur madalam kui päeval, siis on võimalik öist jahedat õhku tuua hoonesse soojusmassiivsete elementide jahutamiseks. Kui välisõhku ei saa kasutada, sest see on liiga niiske, siis on võimalik massiivelemente jahutada ka konditsioneeriga. Niimoodi säästetakse energiat rohkem kui tavahoonet keskpäeval jahutades, sest konditsioneeri tekitatud temperatuurivahe on väiksem ja massiivsein soojeneb päeval aeglasemalt üles. Lisaks sellele on elekter öösiti odavam. Soojusmassi öösel eeljahutamisega on võimalik hoonete elektriarveid oluliselt vähendada. Peale selle jaotab see elektrivõrgu koormuse päeva ja öö vahel ühtlasemalt.
Parasvööde
Parasvöötmes paigutatakse soojusmass ehitise sisse nii, et see oleks suvise päikese eest varjatud, aga talvise päikese eest mitte. Selleks sobib päikesele avatud lõunakülg, kui katuseräästas on piisavalt pikk, et varjata ära suvine kõrge päike. Soojusmass aitab talvel salvestada hoonesse päikeseenergiat (tõstes toatemperatuuri), suvel aga ei panusta see otse päikesekiirguse neelamisse (hoiab toatemperatuuri madalamal). Põlvasse ehitatud passiivmajas kasutati soojusmassiks saviseina lõunapoolse toa siseseinana. Olemasolevale ehitisele võib sellist soojusmassi lisada lõunapoolse siseseina katmisel tellisvoodriga. Samuti kasutatakse seesmise soojusmassina paksu betoonplaatpõrandat.
Parasvöötmes paigutatakse sisemine soojusmass ka kütteallika lähedusse, et seda oleks vajadusel võimalik aktiivselt soojendada.
Kõrbekliima
Kõrbekliimas on ajalooliselt kasutatud massiivseinu, et takistada keskpäevase kuumuse levikut siseruumidesse. Kui seinad on piisavalt paksud ja ööd jahedad, siis jahtub soojenenud sein öösel maha ja on järgmisel päeval jälle tõhus.
Hoonesisene soojusmass varjatakse suvepäikese eest ja see peab olema avatud öisele jahedale tuulele või ventileeritud. Kui soojusmassis päeval salvestunud soojust kuidagi ei kõrvaldata, võib soojusmass järgmisel päeval mõjuda sisekliimale soojendavalt.
Troopiline, lähistroopiline
Troopilises ja lähistroopilises kliimas, kus nii päevad kui ka ööd on niisked ja kuumad, on soojusmassi raskem efektiivselt kasutada. Sel juhul võib olla vajalik soojusmassi aktiivne jahutamine konditsioneeritud õhuga.
Soojusmassi kehastatud energia
Kohapealt korjatud kivid, savi või pinnas on seevastu väga väikese kehastatud energiaga, kuid nendega ehitamine võib olla ajamahukam ja kallim kui konventsionaalsete materjalidega.
Jabloko
Venemaa Ühendatud Demokraatlik Partei Jabloko (vene keeles Российская объединённая демократическая партия "Яблоко") on vasaktsentristlik poliitiline partei Venemaal.
Kuni 2003. aastani oli Jabloko Riigiduumas esindatud fraktsiooniga, seejärel kuni 2007. aastani vaid üksikute saadikutega.
Jabloko liikmetest töötab kõrge riigiametnikuna Igor Artemjev, kes on Venemaa Föderaalse Monopolivastase Teenistuse juht. Neljas föderaalsubjekti parlamendis on moodustatud Jabloko fraktsioon. 13 Venemaa regioonis on Jabloko liikmed valitud munitsipaalsaadikuteks. Moskvas sai Jabloko 2017. aasta septembris toimunud munitsipaalvalimistel 51 linnarajoonis kokku 181 saadikukohta, seejuures kuues linnarajooni esindusorganis on neil enamus.
Kogu Jabloko ajaloo vältel on parteist välja heidetud või konflikti tõttu ise lahkunud mitu tähelepanuväärset tegelast, kes hiljem on teinud poliitilise karjääri: Oksana Dmitrijeva, Ivan Gratšov, Ilja Jašin, Aleksei Navalnõi ja Maksim Reznik.
Partei esimehed ja juhtorganid
pisi|400px|Jabloko juhid [[Sergei Mitrohhin ja Grigori Javlinski 13. jaanuaril 2013 Moskvas protestimarsil kolonni eesotsas]] Jabloko esimene esimees oli Grigori Javlinski (1993–2008). Aastatel 2008–2015 juhtis parteid Sergei Mitrohhin. Alates 2015. aastast on partei esimees Emilija Slabunova.
Partei töö igapäevaseks juhtimiseks on föderaalne poliitkomitee moodustanud 17-liikmeline föderaalne büroo eesotsas partei esinaise Emilija Slabunovaga. Büroo koosseisu kuuluvad ka kõik kolm partei aseesimeest, sealhulgas Nikolai Rõbakov.
Krakiškės
Krakiškėse edelapoolsem osa jääb Verkiai regionaalparki. Osaliselt asub see ka Roheliste järvede maastikukaitsealal. Krakiškėsest edelas asub Balsysi järv. Tegemist on aianduskooperatiivide piirkonnaga.
Linnaosa on kujunenud samanimelise küla aladele. Tegemist on oikonüümiga, mis oli esimest korda kasutusel aastal 1744 (Krakeliszki). Aastal 1996 liideti küla maad Vilniusega, hiljem on see laienenud ka endise Kryžiokai küla aladele.
Sloveenia ooperilauljate loend
A
Cvetka Ahlin Arnold Arčon - Mateja Arnež Volčanšek Ivo Anžlovar (bariton) -
B
Irena Baar Ambrož Bajec-Lapajne Marcos Bajuk (bariton) - Svetozar Banovec Emil Baronik (bariton) - Julij Betetto (bass) - Marija Bitenc-Samec (alt) - Sonja Bleiweis-Ivančič Miroslav Brajnik Ileana Bratuž - Kacjan Andreja Brlec Pija Brodnik Franjo Bučar Vilma Bukovec Aleksander Boštjančič Monika Bohinec (metsosopran) - Peter Burja
Č
Danilo Čadež Vladimir Čadež Dragica Čarman Saša Čano (bass) - Polde Černigoj (bass) - Stanka Červ - Stane Česnik - Drago Čuden
D
Ado Darian (tenor)- Dimitr Damjanov Andrej Debevec Anton Dermota Gašper Dermota Alenka Dernač Bunta (metsosopran) - Vladimir Dolničar (bariton) - Sonja Draksler (metsosopran) - Erika Druzovič
E
Edita Garčević Koželj (metsosopran) - Evtimova Milka (metsosopran) -
F
Aljaž Farasin Robert Feguš Igor Filipovič Bernarda Fink (metsosopran) - Marko Fink (basbariton) - Ivan Francl (bariton) - Rudolf Francl
G
Blaž Gantar Fran Gerbič Marjeta Gerkšič (metsosopran) - Vanda Gerlovič Zlata Gjungjenac Božena Glavak (metsosopran) - Franja Golob Bernot - Josip Gostič Alenka Gotar Olga Gracelj Mitja Gregorač Miro Gregorin (bass) -
H
Valerija Heybal Sonja Hočevar (koloratuursopran) - Hilda Hölzl Franjo Hvastja (bariton) - Elvira Hasanagič Janja Hvala (sopran)
Bogdana Herman
I
Jelka Iglič-Cimerman Petya Ivanova Rebeka Hren-Dragolič Biljana Ivanovič (koloratuursopran) -
J
Vekoslav Janko (bariton) - Breda Janko (sopran) Nora Jankovič Franc Javornik (bass) - Jaka Jeraša (bariton) - Karel Jerič Barbara Jernejčič (metsosopran) - Jaki Jurgec (bariton) -
K
Mirijam Kalin (alt) - Elza Karlovac (alt) - Jurij Knez (bass) - Dušan Kobal Ljubo Kobal Marko Kobal (bariton) - Mila Kogej (metsosopran-sopran) - Mihaela Komočar Nina Kompare Katja Konvalinka Janja Konestabo (metsosopran) - Damir Koren Jože Kores Rajko Koritnik Stane Koritnik (bariton) - Ladko Korošec (bass) - Karlo Košuta (tudi Karlo Cossuta) Aleksander Kovač (bass) - Leopold Kovač Zdravko Kovač (bass) - Dragica Kovačič - Tomaž Kovačič - (bassbariton) - Josip Križaj (bass) - Zinka Kunc Blaž Kladnik - (bassbariton) - Jolanda Korat Danilo Kostevšek (tenor)
L
Vera Lacić France Langus (bariton) - Marjana Lipovšek (metsosopran) - Janez Lipušček Janez Lotrič Friderik Lupša (bass) - Barbara Lotrič (sopran) - Katarina Lenarčič (sopran) -
M
Cirila Medved-Škerlj (alt) - Danilo Merlak (bass) - Anita Meze Manja Mlejnik Milena Morača Gabrijela Mrak - Marta Močnik Pirc
N
Josip Nolli - Eva Novšak Houška- (metsosopran) - Mateja Novak-(sopran)-
O
Dragiša Ognjanović (bass) - Zlata Gašperšič Ognjanovič Suzana Ograjenšek Anton Orel (bass) - Vlatka Oršanić Marcel Ostaševski (bariton) - Ondina Otta Klasinc
P
Maruša Patik Katarina Perger Zdravko Perger - Mileva Pertot Roman Petrovčič - Tone Petrovčič - Theresa Plut Jure Počkaj (bariton) - Sebastjan Podbregar Franc Pogačnik - Naval - Milica Polajnar Irma Polak - Štefka Polič Zoran Potočan (bass) - Janko Potočnik (bariton) - Robert Primožič (bariton) - Anton Prus - Ana Pusar Jerič (sopran)
R
Ferdinand Radovan (bariton) - Norina Radovan Rebeka Radovan Ladislav Rakovec Jurij Reja Ivanka Ribič (sopran)- Josip Rijavec Matjaž Robavs (bariton) - Branko Robinšak Emil Rumpel (bass) - Marjan Rus (bass) - Marija Rus (alt) - Josip Rus (bass) - Fran Rus - Dana Ročnik (metsosopran) - Dr.Sci.Andrej Rupnik (bariton)
S
Ivan Sancin (bass) - Ada Sardo Slavko Savinšek (bariton) - Emil Scaria (bass)- Franjo Schiffer - Navigin (bass) - Nada Sevšek (visok metsosopran)- Samo Smerkolj (bariton) - Dunja Spruk Edvard Sršen (bariton) - Matjaž Stopinšek Bogdana Stritar (metsosopran) - Jože Stabej (bass) - Martin Sušnik (tenor) Jože Sikyta (bariton) - Karolina Strniša - Raffanelli Krajnc Simona (sopran)
Š
Francka Šenk Mario Šimenc Slavko Štrukelj (tenor-bariton) - Majda Švagan - Ruža Škele- Nuša Špan (metsosopran) - Anton Šubelj (bariton) - Štefica Stipančević - Steffy Josip Šutej (tenor)
T
Josip Karol Tertnik (tenor)- Terezija Thaler-Praprotnik (sopran-) Vilma Thierry (metsosopran)- Ada Thuma (metsosopran)- Barbara Tišler Marjan Trček Milena Trost
Y
Irena Yebuah Tiran (metsosopran) -
D-vitamiini puudus
D-vitamiini on sekosteroidse hormooni aktiivne vorm, mis omab organismis väga mitmekülgset toimet.
Sloveenia ooperilauljate loend
U
Pavla Udovič -
V
Juan Vasle (bariton) - Mojca Vedernjak (metsosopran) - Franja Verhunc - Ksenija Vidali Darko Vidic (bariton) - Jože Vidic (bariton) - Nada Vidmar Janko Volčanšek (bass) - Robert Vrčon (bariton) - Dejan Vrbančič Boris Vremšak (bass)
Z
Andreja Zakonjšek Naja Zapušek Vanda Ziherl - Oskar Zornik Nada Zrimšek-Slana
Ž
Helena Žele Miran Žitko Urška Žižek Noni Žunec Zvonimira Župevc
Clocolan
Clocolan on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas Setsoto vallas.
Clocolan on asutatud 1907. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Clocolani elanikest mustanahalisi aafriklasi 95,7%, valgeid 3,6%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3%, värvilisi 0,3% ja teisi 0,1%. Sotho keelt pidas emakeeleks 86,4% inimesi, inglise keelt 5,3%, afrikaani keelt 5,2%, viipekeelt 1,8% ja teisi keeli 1,3%.
D-vitamiini puudus
Puuduse põhjused
Umbes 90% inimkehas olevast D-vitamiinist toodetakse päikese käes olles, sellest tulenevalt nimetatakse seda rahvakeeli "päiksepaiste vitamiiniks". D-vitamiini toodetakse spontaanselt nahas päiksest tulevate UVB kiirte toimel. Suvel piisab kehas loomulikult toodetavast D-vitamiinist vajaliku normi saavutamiseks. Talvel ja kevadel on vaja leida lisaallikas.
D-vitamiini puudust põhjustab vähene päikesevalgus, rinnaga toitmine, rasedus, rasvumine, alkoholi liigne tarvitamine ja väga kitsas toiduvalik. Vahel on probleemiks olla see, et imendumisprobleemide tõttu ei suuda keha vitamiini piisavalt omandada. Selle imendumist takistavateks teguriteks võivad olla liigne suitsetamine, alkoholi ja mõningate ravimite tarbimine, ülekaalulisus ning vanus.
Puudusel tekkivad probleemid
D-vitamiin aitab stabiliseerida vererõhku ning tagab normaalse verehüübimise ja südametegevuse. Üks D-vitamiini peamisi rolle kehas on kaltsuimi ainevahetuse reguleerimine. D-vitamiini puudus vähendab kaltsiumi imendumist sooltes. Kaltsiumi puudusest tulenevalt võib tekkida palju erinevaid probleeme, nagu luude hõrenemine, nende mineraalse tiheduse kadumine, hammastel tugevuse kadumine ja lagunemine ning lihastes funktsioonide halvenemine. Täiskasvanutel võivad luudemuutused põhjustada osteoporoosi ja soodustada luumurdude teket. Lastel soodustab D-vitamiini puudus luustiku arenguhäirete väljakujunemist.
D-vitamiini madal tase võib põhjustada osteomalaatsiat, rahhiiti, Osgood-Schlatteri tõbe, Sinding-Larsen-Johansseni tõbe, Schauer-manni tõbe, idiopaatilist juveniilset osteoporoosi ja Perthese tõve teket. D-vitamiin on oluline lihase kontraktsioonijõu normaalsena hoidmiseks. Seetõttu võib sportlastel sooritusvõime langeda ja vanematel inimeste seas esineda rohkem kukkumisi ja luumurde.
Liigne D-vitamiini tarvitamine on tervisele kahjulik, kuna see võib põhjustada kaltsiumi üleküllust. Liigne kaltsium veres võib põhjustada südamekloppimist, segasustunnet, kõhukinnisust ja iiveldust.
Pöial-Liisi
pisi|[[Vilhelm Pederseni illustratsioon]] "Pöial-Liisi" (taani keeles Tommelise) on Hans Christian Anderseni kunstmuinasjutt, mis räägib samanimelise tegelase seiklustest.
Muinasjutt avaldati 1835. aastal.
Endla teater-seltsimaja
Endla teater-seltsimaja oli hoone Pärnus Rüütli tänaval. Hoones tegutses teiste seas Endla teater.
Juugendstiilis hoone projekteerisid Alfred Jung ja Georg Hellat, fassaadi lahenduse tegi Erich von Wolffeldt. Hoone avati pidulikult 22. oktoobril 1911. Esimene etendus oli "Libahunt".
Hoone rõdult loeti 23. veebruaril 1918 esimest korda ette Eesti iseseisvuse manifest.
Hoone sai tugevalt kannatada 1944. aastal, kui Saksa sõjaväelased selle süütasid. Teatrimaja varemed õhiti 1961. aastal.
Planeerimine ja ehitus
Mängu- ja lauluselts "Endla" hakkas omale hoonet planeerima juba 1903. aastal, kuid uue maja ehitus tõusis tugevamalt päevakorda 1907. aastal, kui üürikorteris, kus hoiti seltsi vara, puhkes tulekahju ning hävisid muusikariistad ja kostüümid, arhiiv ja noodikogu, kirja- ja raamatukogu. Selts hakkas maja ehituse rahastamiseks koguma annetusi ja võtma laene.
1907. aastal korraldati arhitektuurivõistlus, kus parimaks kuulutati Georg Hellati projekt. Kuna Hellat tegi ainult "põhimõttelise ruumidejaotamise plaani", siis projekti tegemine jäi linnaarhitekt Alfred Jungi ülesandeks. Jung sai projektiga valmis 1909. aastaks, kuid tema fassaadilahendus oli vormides küll juugendlik, kuid ilma juugendile omase kompositsiooniliste seoste harmooniata. Seetõttu tegi Pärnu arhitekt Erich von Wolffeldt uued fassaadilahendused.
23. oktoobril 1911 toimus uues majas esimene kontsert, kus Endla koor ja orkester Mihkel Lüdigi juhatusel esitasid Mendelssohn-Bartholdy oratooriumi "Athalia". Õhtul kanti ette spetsiaalselt Endla avamiseks kirjutatud näidend, August Kitzbergi "Libahunt".
1911−1944
23. veebruaril 1918 õhtul kell kaheksa luges Maapäeva pärnakast saadik Hugo Kuusner Endla teatri rõdult ette Eesti iseseisvuse manifesti. Rõdu ette oli kogunenud hulk linnakodanike. Kohal oli ka Eesti pataljon, umbes 100 relvastatud meest.
1930. aastatel hakati plaanima hoonele juurdeehitust. 1936. aastast pärinev eelprojekt nägi ette vana teatrisaali muutmist kontserdisaaliks ja uue 450-kohalise teatrisaali ehitust. Juurdeehituse projekt ei olnud aga küllaltki esinduslik. Kriitikute arvates polnud projektis arvestatud, et Endla teatri ette kavandati riigipea Konstantin Pätsi väljakut, millest pidi saama Pärnu tähtsaim väljak. Juurdeehituse projekt jäi seetõttu paberile.
Häving
Teater tegutses majas 22. septembrini 1944, mil taganev Saksa sõjavägi süütas mitmed Pärnu tähtsamad hooned. Kõrvalhoone põlengust süttis ka teatrimaja. Hävis kogu lavainventar ja suur osa teatri arhiivist, kuid ehitise tugevad tellismüürid ja vahelaed siiski säilisid. Sama päeva õhtul pommitas Pärnut Nõukogude lennuvägi.
Esimese eskiisprojekti hoone taastamiseks tegi arhitekt Jaagup Linnakivi 1946. aasta suvel. Järgmisel aastal valmis juba täielikum lahendus. See oli küll üsna stalinistlik, kuid järgis olemasolevate seinte juugendlikku kuju.
12. septembril 1951. aastal võttis Pärnu TSN täitevkomitee vastu otsuse taotleda ENSV ministrite nõukogult Endla teatri hoone taastamise plaanivõtmist. Palvele reageeriti ja 1952. aasta septembris koostas Estonprojekt ENSV ministrite nõukogu esimehe Aleksei Müürissepa korraldusel Endla teatri varemete ekspertiisi. Ekspertide komisjon tuvastas, et püstijäänud seinte materjal on olnud hea, kuid säilinud seinte kasutamine tähendanuks seda, et taastades ei saaks likvideerida omaaegse teatri ruumilisi puudusi. Komisjoni arvates ei sobinud ka juugendarhitektuur "kaasaegse moodsa arhitektuurikeelega". Viimase väljendiga peeti silmas ilmselt stalinistlikku arhitektuuristiili. Isegi kui Jaagup Linnakivi pakutud projekt ümber teha, siis polnud komisjoni arvates võimalik saavutada “kaasaegsele teatrile vajalikku täit arhitektuurilist väljendusrikkust”. Arvutused, kumb tuleks odavam, kas taastamine või uus maja, näitasid, et suurt vahet ei ole. Kõike kaaludes või kelleltki otseseid juhtnööre saanuna otsustas Estonprojekti komisjon, et Endla taastamine ei ole otstarbekas. Väärib ka tähelepanu, et ekspertiisiotsusega samal ajal või isegi enne seda valmis Pärnu linna planeering, mis nägi teatrile ette täiesti uue asupaiga. Sellest jääb mulje, et planeerijad teadsid ekspertkomisjoni otsusest enne seda, kui komisjoni liikmed ise.
1950. aastate keskel alustati Endlale uue hoone planeerimist Pärnu kavandatava Keskväljaku äärde. 1960. aastal võttis Pärnu TSN täitevkomitee vastu otsuse koristada ära hoone varemed, mida teater oli vahepeal laona kasutanud. Varemed lasti õhku 6. märtsil 1961. aastal kell 14:30.
Endla seltsimaja monument
1989. aastal püstitati Rüütli ja Aia tänava nurgale tagasihoidlik halli värvi monument, mis tähistab Endla laulu- ja mänguseltsi maja asukohta. Monumendi autor on skulptor Mati Karmin.
Eesti Vabariigi väljakuulutamise mälestusmärk
2005. aastal kuulutas Pärnu linnavalitsus välja konkurssi leidmaks sobivat lahendust mälestusmärgile, mis tähistaks iseseisvuse väljakuulutamist Pärnus 23. veebruaril 1918. Mälestusmärgi ideekonkursi võitis töö "Rõdu", mis kujutab graniidist elusuuruses ajaloolise Endla teatri rõdu. Algselt plaaniti rõdu rajada oma algsesse kohta Pärnu Hotelli ette ja projitseerida monumendi taustale jäävale fassaadile originaalsuuruses kogu kunagise Endla fassaad, kuid hiljem otsustati mälestusmärk rajada Iseseisvuse väljakule. Mälestusmärk avati veebruaris 2008 Eesti Vabariigi 90. sünnipäeval.
Kalevipoja kala- ja veefestival
Kalevipoja kala- ja veefestival on Peipsi-äärsetes asulates igal aastal toimuv festival. Festival on toimunud Kasepää (sel juhul ka paralleelnimetus Kasepää kala- ja veefestival), Mustvee ja Raja asulas.
Festivalil kaubeldakse muu hulgas kohalike kalakaupade, põllu- ja aiasaadustega, samuti tutvustatakse kohalikku kultuuri, mille keskmes on olnud kalapüük.
Augustis 2018 toimus XIV festival.
André Villas-Boas
pisi|André Villas-Boas (märts 2011) Luís André de Pina Cabral e Villas-Boas (üldiselt tuntud ka ainult initsiaalide AVB kaudu; sündinud 17. oktoobril 1977 Portos) on Portugali jalgpallitreener.
Aastatel 2010–2011 oli ta Portugali kõrgliiga klubi Porto peatreener. Hooajal 2010–2011 tuli Porto tema juhendamise all Euroopa Liiga meistriks.
Aastatel 2011–2012 töötas ta Londoni Chelseas. Tema üleminek Portugali jalgpalliklubist Chelsea klubisse oli sel ajal kõige kallim treenerite üleminekute seas: 13,3 miljoni eurot.
2012. aastal sai ta Tottenham Hotspuri peatreeneriks. 2013. aastal vallandati ta Tottenhamist, kuna klubi kaotas väikese vahega Manchester Cityle 0:6 ja Liverpoolile 0:5.
Aastatel 2014–2016 oli ta Venemaa klubi Peterburi Zenit peatreener.
Aastatel 2016–2017 oli ta Hiina kõrgliiga klubi Shanghai SIPG peatreener. 2019. aasta mais sai ta Prantsusmaa kõrgliiga klubi Marseille Olympique peatreeneriks.
Aziory
Aziory (transkribeerituna Azjorõ, valgevene keeles Азёры, poola keeles Jeziory, leedu keeles Ežeronys) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Hrodna oblastis Hrodna rajoonis, Aziory külanõukogu halduskeskus. Asula asub Biełaje järve kaldal.
Asulas on tegeletakse metsandusega. Aziorys on keskkool ja internaatkool, tegutseb kultuurimaja. Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik ja õigeusu kirik (1866). Aziorys asub ka vana kiviaja inimeste peatumiskoht, lisaks on seal veel vana kurgaan.
Ars (Tartu)
Ars (täisnimega Eesti NSV Kunstifondi Tartu Kombinaat Ars) oli 1957. aastal rajatud Eesti NSV Kunstifondi allasutus.
Aziory
Ajalugu
Azioryt mainitakse esimest korda aastal 1398, mil seal asus Vytautasele kuulunud mõis. Asula jäi Leedu suurvürstide valduseks kuni XVII sajandini, kuuludes Trakai vojevoodkonda ja Hrodna maakonda. Aastal 1568 sai Aziory alev õiguse pidada turgu. Uputuse ajal põletasid Moskva väed maha Aziory katoliku kiriku, nii ehitati aastal 1679 sinna uus kirik.
Tallinna Tehnikaülikooli Küberneetika Instituut
Tallinna Tehnikaülikooli Küberneetika Instituut on Tallinna Tehnikaülikooli teadus- ja arendusasutus, kus uuritakse mehaanikat, juhtimissüsteeme, arvutiteadust.
Aziory
Ajalugu
Poola jagamisel läks Aziory aastal 1795 Venemaa koosseisu. XVII sajandi lõpus hakkas asula kuuluma Walickitele. Walickid panid Aziorys käima kangatootmise ja paberivabriku. Kuna nad võtsid osa Kastuś Kalinoŭskiülestõusust, sisi konfiskeeriti neilt Aziory ja tööstus hakkas alla käima.
Ars (Tartu)
Tartu kombinaat Ars rajati seniste Tartus asunud Tallinna Kunstitoodete Kombinaadi töökodade baasil. Kombinaadil olid keraamika-, nahkehistöö-, metallehistöö-, tekstiili-, dekoratiivkudumis-, kujundustöödeateljeed. Töötajate üldarv oli 180, neist kunstnikke 20.
Aziory
Ajalugu
Aastast 1921 kuulus Aziory Poola koosseisu, olles veel alev. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu. Aastal 1940 sai Azioryst külanõukogu keskus, selleks ajaks oli asula alevi staatuse kaotanud.
Tallinna Tehnikaülikooli Küberneetika Instituut
TTÜ Küberneetika Instituut loodi akadeemik Nikolai Alumäe initsiatiivil ja see alustas tegevust Eesti Teaduste Akadeemia (toonase Eesti NSV Teaduste Akadeemia) instituudina 1. septembril 1960. 1997. aastal korraldati KübI ühinemise kaudu ümber autonoomseks teadusasutuseks.
Küberneetika Instituut on tegev teadus- ja arendustöös, samuti doktoriõppes. Instituudis uuritavate väga erinevate teadusalade (mehaanika ja rakendusmatemaatika, juhtimissüsteemid, arvutiteadus) ühiseks tunnuseks on matemaatiliste meetodite rakendamine.
Uurimissuunad
Rakendusmatemaatika: Lähendusmeetodid, pöördülesanded.
Mehaanika: Mittelineaarne dünaamika, mikrostruktuuriga materjalide käitumine dünaamilistel koormustel, solitonid ja üksiklained, akustodiagnostika, fraktaalsus, ökonofüüsika, klaveri akustika, integraalne fotoelastsus ja fotoelastsustomograafia, biomehaanika, rakuenergeetika, komplekssed ja mittelineaarsed nähtused lainete dünaamikas ja rannikutehnikas ning matemaatiliste meetodite rakendamine laineuuringutes.
Juhtimissüsteemid: Mittelineaarsed ja robustsed juhtimissüsteemid, juhtimissüsteemide modelleerimine, õppimine ja planeerimine robotsüsteemides, sard- ja hajussüsteemide testimise ja verifitseerimise formaalmeetodid.
Arvutiteadus: automaatide teooria, funktsionaalne ja sõltuvate tüüpidega programmeerimine, programmeerimiskeelte semantika, programmianalüüsid ja -loogikad, ontoloogiatehnika infosüsteemides, tarkvaraprotsessi parendamine, tarkvara komponeerimine ja visuaalne spetsifitseerimine, modelleerimise ja simuleerimise vahendid, küberkaitse.
Foneetika ja kõnetehnoloogia: Eesti keele foneetika, loomuliku keele mudelid, kõne süntees ja analüüs, kõne ja kõneleja tuvastamine (rakendused: Kõnesalvestuste brauser, Veebipõhine kõnetuvastus).
Pärisrästiklased
Pärisrästiklased (Viperinae) madude alamsugukond. Pärisrästiklaste puhul ei ole loomadele ohtlik mitte mao haardesse sattumine, vaid märg hammustus. Eestis kuulub teadaolevalt sellesse alamsugukonda vaid üks liik – harilik rästik.
Klassifikatsioon
Pärisrästiklaste alamsugukonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoperekonnad :
Termolokatsioonielund
Pärisrästiklastel termolokatsioonielund puudub.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Viperinae seisuga 14.12.2013.
Truid Aagesen
Truid Aagesen ehk Theodoricus Sistinus ehk Trudo Haggaei Malmogiensis (16.–17. sajand) oli taani helilooja ja organist.
Saint-Charles-Borromée
Saint-Charles-Borromée on linn Kanadas Québeci provintsis Lanaudière'i halduspiirkonnas.
Truid Aagesen
Pärast Saksamaal viibimist (tema muusikaõpetaja ja vaimulik juhataja oli jesuiit Laurentius Nicolai Norvegus) määrati ta 20. juunil vkj 1593 Kopenhaageni toomkiriku Vor Frue Kirke organistiks. Aastatel 1599–1600 õppis ta Veneetsias Giovanni Gabrieli juures. Aastal 1600 käis ta kuningas Christian IV saadikuna Prahas. Aastal 1608 ilmus Hamburgis tema "Cantiones trium vocum". Aastal 1613 pidid kuninga käsul kõik katoliiklased maalt lahkuma; 15. septembril vkj tegi Kopenhaageni Ülikooli juhtkond talle teatavaks, et katoliiklike kalduvuste tõttu ei saa ta enam organistina jätkata. Aastal 1615 määrati tema asemele Johan Meincke. Hiljem elas ta Danzigis.
Paula Beer
Paula Beer (sündinud 23. veebruaril 1995. aastal Mainzi linnas Rheinland-Pfalzi liidumaal) on saksa näitleja, kes sai tuntuks peaosa täitmisega mängufilmis "Polli päevikud".
Luurepiilkond
Luurepiilkond on jao- või rühmasuurune (luurerühm) luure üksus.
Luurepiilkonnast suurem üksus on luuresalk.
Jorge Pedreros
pisi|Jorge Pedreros (2011) Jorge Arnaldo Pedreros Avilés (8. august 1942 Santiago – 14. september 2013 Santiago) oli Tšiili näitleja, muusikaprodutsent, muusik ja koomik.
Tuudi raamatukogu
Tuudi raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Tuudi külas.
1. septembrist 2018 on raamatukogu koos teiste Lääneranna vallas asuvate raamatukogudega Lääneranna Raamatukogu haruraamatukogu.
Raamatukogu juhataja on Luule Kaunimäe.
Ajalugu
Kohalikust paekivist hoone, kus pandi alus Tuudi raamatukogule, on ehitatud 1905. aastal. 1927. aastal ehitati majale puidust teine korrus, kus paiknesid avarad klassiruumid. Raamatukogu asus kooli kantseleis.
Raamatukogu seltsi asutamise mõtte algas Jaan Brinkfeld (Priisalu), kes oli agar lugeja Lihula Haridusseltsi raamatukogus. Sealt aga oli väga raske saada lugemiseks raamatuid, mille järele oli suur nõudlus, nagu A. H. Tammsaare „Tõde ja õigus” ja „Toomas Nipernaadi”. Kaotanud kannatuse, astus ta Ridase lugemisringi. (Liitus hiljem Hanila Haridusseltsiga).
Juhataja ja hea sõbra Karl Tammiku õhutusel ja abil otsustati kutsuda ellu kohapealne raamatukoguselts. Mõtet toetasid kooliõpetajad Johannes Knuut ja Anna Raadiko, tarbijate ühisuse tolleaegne raamatupidaja Alfred Jalakas, noorte talumeeste August Berg (Rannamäe), Aleksander Kutser jt. Nii kutsuti aprillis 1927 ellu Tuudi-Liiva raamatukogu selts „Leek”.
Raamatukogu juhataja oli tol ajal Tuudi Algkooli juhataja Johannes Knuut, kes oli ühtlasi ka „Leegi” sekretär. Esimees oli August Berg (Rannamägi) ja laekur Jaan Brinkfeld (Priisalu). Raamatuid oli siis 150–200. Ametlik laenutamisaeg oli pühapäeviti kella 13–15. Tänu Johannes Knuudi vastutulelikkusele oli raamatuid võimalik laenutada igal ajal, kui ta kodus oli. Raamatuid laenutas lugemiseks ka Knuudi abikaasa Marie. Raamatuid osteti alguses pidude korraldamisest saadud raha eest ja liikmete toetustest.
1934. aasta kevadel sai „Leegi” esimeheks agar ja ettevõtlik Jaan Paulmann (Reinsalu) Vagiverest. Aleksander Järv, kes oli ka üks Tuudi-Liiva raamatukogu seltsi „Leek” asutaja ja kuulus juhatusse 1934. aastani, meenutab, et „Leegi” 10. aastapäeva koosviibimist peeti Tuudi Tuletõrje seltsimajas. Pidudest saadud raha eest osteti raamatuid. Raamatukogu oli suurenenud umbes 300-400 köiteni. Laenutajaid oli endiselt 25 piires. Maksu maksvate liikmete arv oli 50 ümber.
„Leegi” raamatukogu juhataja kuni selle likvideerimiseni oktoobris 1940 oli koolijuhataja Johannes Knuut.
1947. aastal koliti raamatukogu Helmi Tevani majja, juhataja oli lühikest aega August Arukallas Vagiverest, kes oli tulnud sõjaväest aega teenimast. August Arukalda käest võttis raamatukogu üle Herman Korju Petaaluse külast.
1948 aasta novembrist oli raamatukogu juhataja Vaike Vask (Teesaar).
Aastatel 1947–1955 olid eriti populaarsed ajalehtede ettelugemised, neid peeti töö juures lõunavaheaegadel. Põhiliselt heina ja viljakoristustöödel.
Raamatukogu asukohad:
Raamatukogu ajaloo kirja pannud Tuudi raamatukogu praegune raamatukoguhoidja Luule Kaunimäe.
Yuiko Konno
Yuiko Konno (jaapani keeles 金野 結子 Konno Yuiko; sündinud 10. oktoobril 1980) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastal 2010 1 mängu.
Body Language
"Body Language" on Austraalia laulja Kylie Minogue'i üheksas album. See ilmus aastal 2003, ja salvestatud Ühendkuningriigis, Iirimaal ja Hispaanias. Album oli sertifitseeritud topelt plaatina Austraalias, plaatina Ühendkuningriigis ja kulla Austrias.
Biograafiad (Ja)
Biograafiad (Ja) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Ja".
Kuldkülik (perekond)
Kuldkülik (Phyllotopsis) on šampinjonilaadsete seltsi heinikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.
Andres Oja
Andres Oja (sündinud 28. oktoobril 1983) on eesti näitleja.
Ta lõpetas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli 2008. aastal (XXIII lend, juhendaja Ingo Normet).
Aastatel 2008–2013 töötas ta Ugala teatris. Pärast seda töötab ta vabakutselise näitlejana.
Ta on mänginud teleseriaalides "Saladused", "Ohtlik lend", "Kättemaksukontor", "Kerge elu"
Aleksander Litvinov
Aleksander Litvinov (sündinud 8. veebruaril 1956) on Eesti skulptor.
Litvinov lõpetas 1980. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi skulptuuri erialal. Ta on 1992. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige ja kuulub Eesti Kujurite Ühendusse. 2010. aastal astus Litvinov Vene Kunstnike Ühenduse Eestis liikmeks.
Kuni 1990. aastani töötas ta eri stiilides, nagu realism, konstruktivism, kontseptualism. Sel perioodil oli põhiliseks materjaliks puit. Alates 1990. aastast hakkas Litvinov tegelema miniplastikaga, milles tema lemmikteemaks said loomad ja põhimaterjaliks pronks. Esialgu kasutas ta realistlikku lähenemisviisi: anatoomia, proportsioon, liikumine; seejärel muutus stilistika märgi, arhetüübi sümboli suunas. Loomad said tema jaoks üheks mooduseks vaadata inimest tema jaoks ebaharilikul kujul.
Litvinov võttis osa paljudest animalistliku skulptuuri festivalidest. Alates 2001. aastast on animalism tema lemmikteema.
Tema töid leidub mitmetes muuseumides ja kollektsioonides: Eesti Kunstimuuseumis, Eestis, Lätis, Leedus, Soomes, Rootsis, Monacos, Itaalias, Venemaal, Saksamaal.
Saint-Gabriel
Saint-Gabriel on linn Kanadas Québeci provintsis Lanaudière'i halduspiirkonnas.
Oleg Kononenko
Oleg Kononenko (vene keeles: Олег Дмитриевич Кононенко; türkmeeni keeles: Oleg Dmitriýewiç Kononenko; sündinud 21. juunil 1964) on Roskosmose kosmonaut.
Kononenko valiti kosmonaudiks 1996. aastal. Aprillist kuni oktoobrini 2008 oli ta Rahvusvahelise Kosmosejaama (ISS) meeskonnaliige, kuuludes 17. ekspeditsiooni. Detsembrist 2011 kuni juulini 2012 oli ta ISS-i 30. ja 31. ekspeditsiooni liige. 2015. aastal oli ta ISS-i 44. ja 45. ekspeditsiooni liige. Detsembrist 2018 kuni juunini 2019 oli ta 57. ekspeditsiooni liige ning 58. ja 59. ekspeditsiooni komandör.
Jetstream 31/32
Jetstream 31/32 (Inglismaa) on väike alltiivaline, kahe turbopropollermootoriga, survestatava kerega regionaalne liinilennuk, mis konstrueeriti USA kohalike lennuliinide turu jaoks.
Lennukit kasutavad firmad
Ülemaailmselt rohkemat kui viit Jetstream lennukit kasutavad firmad on:
Eestis kasutavad Jetstream 31/32 lennukeid:
Wallfahrtslied
"Wallfahrtslied" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1984. aastal loodud teos. Teos on pühendatud Grigori Kromanovile. Muusikateose pikkus on 9 minutit. Teos kanti esimest korda ette 1984 Berliinis.
Kryžiokai
pisi| Kryžiokai (poola keeles Krzyżaki) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Kryžiokai piirneb lõunas Babiniaiga, edelas Balsiaiga, läänes Krakiškėsega, põhjas Naujaneriaiga, idas üle Nerise Liepynėga, kagus Ožkiniaiga ja üle Nerise Pečiukaiga.
Linnaosa põhjapoolseim ots jääb Kryžiokai maastikukaitsealale. Läänes jääb osa Verkiai regionaalparki, asudes Roheliste järvede maastikukaitsealal
Linnaosa on kujunenud samanimelise küla aladele. Tegemist on ühe suurema aianduskooperatiivide piirkonnaga Vilniuses.
Kryžiokai kohalt on avastatud kolm kiviaegset laagripaika, kust on leitud kõõvitsaid. Aastal 1996 liideti küla alad Vilniusega.
Lossi 11
Lossi tänav 11 on elamu ja ehitismälestis Viljandi vanalinnas aadressil Lossi tänav 11.
19. sajandi alguses valminud klassitsistlikus stiilis ühekordne kaupmeheelamu on L-kujulise põhiplaaniga ja kelpkatusega palkhoone.
Humenné
pisi|Roomakatoliku Kõigi Pühakute Kirik Humennés Humenné (saksa Homenau, russiini Гуменне, ungari Homonna) on linn Slovakkias Prešovi maakonnas, Humenné ringkonna keskus. Asub Laboreci jõe ääres.
Asulat on kirjalikes allikates mainitud 1317. aastal nime all Homonna. 1871. aastal ehitati linna läbiv raudtee.
Esimese maailmasõja ajal oli linn 1914–1915 lühikest aega Vene vägede poolt okupeeritud.
2011. aastal olid linna 35 053 elanikust 27 593 slovakid, 2263 russiinid, 818 mustlased, 406 ukrainlased, 173 tšehhid ja 61 ungarlased.
Linnas on kolm roomakatoliku kirikut, kolm kreekakatoliku kirikut, kalvinistlik kirik ja vene õigeusu kirik.
Beyond: Two Souls
"Beyond: Two Souls" on Quantic Dreami välja töötatud interaktiivne PlayStation 3 draama märulit ja seiklusi pakkuv videomäng. See avaldati 8. oktoobril Põhja-Ameerikas, 9. oktoobril Austraalias, 11. oktoobril Euroopas ja 17. oktoobril Jaapanis 2013.
Amši mõis
Amši mõis (saksa keeles Amsch, läti keeles Amšu muiža) oli Alamõisa mõisa kõrvalmõis Liivimaal Valga kreisis Alamõisa kihelkonnas. Mõis rajati XIX sajandi lõpus; agraarreformi ajal kuulus sellele 343,78 hektarit maad. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Gulbene piirkonnas Lejasciemsi vallas Amši külas.
Beyond: Two Souls
Mängu peategelane on Jodie Holmes, kes on üks kahest mängitavast karakterist. Teine on vaim Aiden, eraldi hing, kes on seotud Jodiega tema sünnist saati. Jodiet kehastab näitleja Ellen Page, kes annab rollile hääle ja sooritab seotud liikumise. Willem Dafoe mängib teist peaosalist Nathan Dawkinsit, kes on teadlane paranormaalsete nähtuste osakonnas ja Jodie asendusisa.
Edith Pargeter
pisi|Ellis Peters 1995. aastal Ellis Peters (kodanikunimega Edith Mary Pargeter; 28. september 1913 – 14. oktoober 1995) oli inglise kirjanik ja tõlkija. Ta on tuntud peamiselt kriminaal- ja ajalooliste romaanide autorina, eriti keskaegse detektiivisarja "Cadfaeli kroonikad" järgi.
Peters sündis Inglismaal Shropshire'i krahvkonnas Horsehay külas. Ta oli osaliselt kõmri päritolu ning paljude tema romaanide tegevuspaik on Wales või seal on kõmridest peategelased.
1947. aastal külastas ta Tšehhoslovakkiat, mis tekitas temas huvi tšehhi keele ja kultuuri vastu. Ta õppis tšehhi keele selgeks ning temast sai tunnustatud tõlkija, kes on inglise keelde tõlkinud mitmeid olulisi tšehhi proosa- ja luuleteoseid.
Ta on teoseid avaldanud mitme pseudonüümi all (Edith Pargeter, John Redfern, Jolyon Carr ja Peter Benedict), kuid kõige enam rahvusvahelist tuntust on talle toonud Ellis Petersi nime all kirjutatud kriminaalromaanid, eriti vend Cadfaeli keskaegsed mõrvalood, mille peategelane on Shrewsburys elav benediktiini munk. Sarja esimene romaan ilmus 1977, kokku kuulub sarja 21 romaani. Pseudonüümi eesnime laenas ta oma vennalt, perenime tuletas sõprade tütre Petra järgi.
Eesti keeles on Ellis Petersilt ilmunud nii vend Cadfaeli kui ka seersant Felse'i sarja romaane, aga ka ajalooline romaanitriloogia "Taevapuu" (1999). 2022. aasta seisuga on eesti keeles ilmunud kokku üle 20 teose.
Gerald Lee juunior
250px|pisi|Gerald Lee Gerald Raymond Lee juunior (sündinud 23. novembril 1987 Uusikaupunkis) on soome korvpallur, kes mängib Rumeenia klubis CSU Asesoft Ploiești.
Ta on 208 cm pikk ja kaalub 113 kg. Tema isa on ameerika korvpallur Gerald Lee seenior, kes mängis Soome klubides.
2006. aastast mängib ta ka Soome korvpallikoondises.