cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gunārs Priede
Gunārs Priede sündis Riias riigiametniku perekonnas. Ta lõpetas 1947. aastal Ventspilsi 1. Keskkooli ja 1953. aastal Läti Riikliku Ülikooli arhitektina. Ülikooli lõpetamise järel töötas ta aastatel 1953–1955 Läti NSV Teaduste Akadeemia Arhitektuuri ja Ehituse Instituudi teadusliku sekretärina, 1955–1957 Riia Põllumajandustehnikumi arhitektuuriõppejõuna ning 1957–1958 õppejõuna Riia Ehitustehnikumis.
Näitekirjanikuna sai Gunārs Priede tuntuks 1955. aastal, kui lavastati tema näidend "Jaunākā brāļa vasara" ("Noorema venna suvi").
Aastatel 1958–1960 oli Priede Kirjanike Liidu näitekirjanduse konsultant, 1960–1964 töötas Riia Filmistuudios. 1964–1965 töötas ta Kultuuriministeeriumis, 1965–1968 oli Läti Kinematografistide Liidu juhatuse esimene sekretär. 1972–1974 oli ta Kirjanike Liidu juhatuse sekretär ja 1974–1984 juhatuse esimene sekretär.
Gunārs Priede kirjutas ligikaudu poolsada näidendit. Ta käsitles neis põhiliselt noore inimese kujunemist, loovisiksuse probleeme ja keerukaid ajaloosündmusi. Tema stsenaariumide põhjal on valminud ka kolm mängufilmi.
1950. aastate teisel poolel ja 1960. aastatel lavastati Gunārs Priede näidendeid ka Eesti teatrites.
Osmussaare Kaksikud
thumb|Osmussaare Kaksikud Osmussaare Kaksikud on rahnud Läänemaal Lääne-Nigula vallas Osmussaare külas. Koha geograafilised koordinaadid on.
Rahnudele on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Osmussaare Kaksikute keskkonnaregistri kood on KLO4000903.
Dodge
Dodge on Ameerika automark ja Stellantise osakond, mis asub USA Michigani osariigis Auburn Hillsis. Dodge'i mudelivalikusse on alati kuulunud võimsamad ja sportlikumad automudelid. Suure osa oma eksistentsist oli Dodge Chrysleri keskmise hinnaklassi autode kaubamärk, olles veidi kallim kui Plymouth.
Ettevõtte Dodge Brothers Company asutasid autotöökojana vennad Horace Elgin Dodge ja John Francis Dodge 1900. aastate alguses. Dodge oli algselt autoosade ja koostude tarnija Detroitis asuvatele autotootmisettevõtetele, näiteks Fordile. Autode ehitamist Dodge Brothersi kaubamärgi all alustati 1914. aastal enne Chrysler Corporationi asutamist.
Tänapäev
Tarbesõidukeid (pikapid, kaubikud ja väikebussid), mis kandsid varem Dodge RAMi nime, toodetakse alates 2010. aastast Ram Trucksi kaubamärgi all.
2022. aastal on tootmises kolm sõiduautomudelit: Challenger, Charger ja linnamaastur Durango.
Lochamer Liederbuch
Lochamer Liederbuch 'Lochami lauluraamat' (ka Locheimer Liederbuch või Lochheimer Liederbuch) on umbes 15. sajandi keskpaika dateeritud ja oletatavasti Nürnbergis kirja pandud käsikirjaline muusikakogumik, muusikaliselt stiililt nii hiliskeskaega kui ka vararenessanssi liigituv. Käsikirja peetakse 15. sajandi Saksamaa muusika kõige olulisemaks säilinud allikaks.
Käsikiri asub Berliini Riigiraamatukogus kogus kirje "Ms. Mus. 40.613" all.
Kirjeldus
Käsikirja 93 leheküljel on 45 ühe- kuni kolmehäälset laulu. 44 laulu on saksakeelsed, üks hollandikeelne. Mõnede allikate järgi on laule 47 või 50; erinevused tulevad asjaolust, et osa laule on mitme versioonina, osa vaid katkendid või puudub neil pealkiri või tekst. Peaaegu pooled lauludest on teada ainult selles käsikirjas. Laulud on stiililt ja sisult erinevad. Käsikiri on oma nime saanud Nürnbergi kaupmeheperekonna Lochami (ka Lochhaimi või Lochheimi) järgi, kelle omanduses lauluraamat pikalt oli.
Käsikirja teises osas on pealkirja "Fundamentum organisandi" all Conrad Paumanni 31 orelitabulatuuri. Kaks osa köideti kokku arvatavasti üsna vahetult pärast nende valmimist.
Süsihappegaasi emissioon
pisi|300px|Süsihappegaasi emissioon pisi|Mõõtmistulemuste põhjal loodud animatsioon aastasest (september 2014–august 2015) CO2 koguse muutusest atmosfääris. Põhjapoolkeral gaasi kogus suureneb talveperioodil ja väheneb suvisel taimekasvu perioodil. Süsihappegaas on atmosfäärigaas, mis koosneb ühest süsiniku ja kahest hapniku aatomist. See on peamine kasvuhoonegaas, mis satub atmosfääri inimtegevuse tõttu. Süsihappegaasi kontsentratsioon värskes õhus varieerub 0,036–0,041% sõltuvalt asukohast.
Süsihappegaas esineb looduslikult atmosfääris süsinikuringe osana, mis kujuneb atmosfääri, ookeani, mulla, taimede ja loomade koostoimel. Inimtegevuse tulemusena hakkas süsihappegaasi emissioon suurenema pärast tööstusrevolutsiooni algust. Näiteks 2012. aastal moodustas CO2 82% USAs kõikidest kasvuhoonegaaside emissioonidest.
Fossiilkütused, peamiselt kivisüsi, kütteõli või gaas, on moodustunud taimsetest ja loomsetest jäänustest. Fossiilkütuste kasutuselevõtmine on kaasa toonud suure tööstusliku arengu kasvu. Kütuste põletamine on suurim CO2 emissiooni allikas.
Atmosfäär on maakera suurim süsinikdioksiidi hoidla ja väga oluline osa üleilmses süsinikuringes hoides umbes 720 gigatonni süsinikudioksiidi. Atmosfääri süsinik on kasvuhooneefekti tekkes oluline tegur. Alates tööstusrevolutsioonist on CO2 kontsentratsioon atmosfääris tõusnud tasemelt umbes 280 ppm kuni tasemeni 400 ppm ning kasvab jätkuvalt. Suurenenud süsihappegaasi kontsentratsioon tugevdab kasvuhooneefekti, mis põhjustab muutusi globaalses kliimas.
Süsihappegaasi emissioon inimtegevuse tagajärjel
Antropogeense süsihappegaasi emissioon (25 gigatonni aastas) on võrreldes vulkaanilise tegevuse tagajärjel tekkinud CO2 emissiooniga märgatavalt suurem. Näiteks on inimtegevuse tagajärjel emissiooni maakasutuse tõttu 3,4 gigatonni aastas ja transpordi tõttu 3,0 gigatonni aastas. Tsementi tootmise tagajärjel on CO2 emissiooni 1,4 gigatonni aastas. 2010. aastal oli antropogeenne CO2 emissioon 25 gigatonni, mis on 135 korda enam kui vulkaanilise tekkega CO2 emissioon, mida on suurusjärgus 0,26 gigatonni aastas.
Metsade hävitamine
Metsad aitavad kohalikul kliimal säilida ja mõjutavad globaalset hapniku ja süsinikdioksiidi voogusid tugevasti. Usutakse, et enne roheliste taimede ilmumist oli atmosfääris väga tühine hapnikusisaldus. Troopilised metsad kaovad murettekitava kiirusega. Hiljutise hinnangu alusel raiutakse maha umbes 100 000 km² metsa igal aastal. Troopilised metsad hõivasid 16 miljonit km², praeguseks hetkeks on alles aga 8–9 miljonit km². Arvatakse, et Ladina-Ameerika ja Aasia on juba kaotanud 40% oma algsest metsast, Aafrika veidi üle poole. Paljudes riikides kiireneb raie määr, näiteks Bangladeshi, India, Filipiinide ja Sri Lanka aladel. Kasvuhoonegaaside emissiooni vähendamiseks on vaja kõigepealt säilitada troopilisi metsi. Kliimale on ulatuslik metsaraie halb, kuna langetatud puud vabastavad süsinikku, mis seguneb teiste kasvuhoonegaasidega muudest allikatest. See efekt kiirendab globaalset soojenemist. Suur osa emissioonist tekib metsa eemaldamisel, millele järgneb endise metsaala kasutamine muuks otstarbeks, nt põllumajandussaaduste kasvatamiseks või uute elamurajoonide loomiseks. Metsad mõjutavad kliimat olulisel määral, näiteks aurustub vihmametsade tõttu suur hulk vett atmosfääri. Taim omistab juurtega vee koos selles lahustunud mineraalainetega enda kudedesse. Gaasi ja vee vahetus toimub väikeste avade (õhulõhede) kaudu. Aurustunud vesi muutub pilvedeks, mis aitavad vihmametsal elus püsida. Metsaraie tõttu muutub suurem osa sellest veest aga hoopis jõeveeks, mis voolab kaugele merre ja piirkond muutub püsivalt kuivemaks, sellest vihmametsad aga ei taastu.
Süsihappegaasi looduslik emissioon
Vulkaaniline tegevus võib esile kutsuda kliimamuutust. Vulkaanilise purske käigus paisatakse suur hulk vulkaanilisi gaase, aerosoole ja tuhka stratosfääri. Gaasid nagu vääveldioksiid (SO2) võivad põhjustada temperatuurilangust, samas kui CO2, mis on üks levinumaid kasvuhoonegaase, võib põhjustada globaalset soojenemist. Uuringud näitavad, et süsihappegaasi hulk, mis on tekkinud kaasaegse vulkaanilise tegevuse käigus, ei põhjusta suurt kliima soojenemist, kuna selle kontsentratsioon on peaaegu tühine. Kuid eeldatakse, et geoloogilises minevikus võis see põhjustada tõsise globaalse soojenemise, mis omakorda võis esile kutsuda massilist väljasuremist.
Olukord Eestis
Euroopa Komisjoni ülevaade näitab, et võrreldes 1990. aastaga on Eesti oma kasvuhoonegaaside heitkogust vähendatud koguni poole võrra ning on seega Euroopa Liidu edukaim protokolli eesmärkide täitja. Peamiseks põhjuseks on see, et nõukogudeaegne majandus oli energiamahukas.Tänapäeval püütakse liikuda puhtama energiamajanduse poole, suurendada taastuvenergia osakaalu ja energiasäästu ning panustada rohemajandusse. 2004. aastal kuulus ÜRO andmetel Eestile 16. koht proportsionaalse süsihappegaasi emissiooni poolest. Eesti sood moodustavad viiendiku riigi maismaast. Neid on intensiivselt kasutatud ning 70% neist on kuivenduse all. Selle protsessi käigus katkeb turba ladestumine ja süsiniku säilitamine. Sood seovad süsihappegaasi ja vabastavad metaani atmosfääri. Soode kuivendamisel väheneb ökosüsteemi võime siduda CO2, nii et soost saab süsiniku salvestaja asemel süsiniku allikas.
Globaalne soojenemine
Kasvuhoonegaaside segu (CO2, CH4) laseb läbi Päikeselt saabuvat lühilainelist kiirgust, kuid neelab maapinna pikalainelist soojuskiirgust. Süsihappegaasi kontsentratsiooni kasv hoiab kiirgusliku energia hulka Maa atmosfääris. Kuid ilma kasvuhoonegaasideta ei saaks elu eksisteerida, sest Maa keskmine temperatuur oleks 14 °C madalam. CO2 kontsentratsioon atmosfääris on eriti suurenenud viimase sajandi jooksul. Rasketööstuse tõttu tekib enamasti kivisöe, nafta, maagaasi kasutamise tulemusena umbes kaheksa gigatonni süsihappegaasi aastas.
Maailmamere hapestumine
Tööstusrevolutsioonist alates on inimtegevuse tulemusena CO2 kontsentratsioon atmosfääris suurenenud. Ookean omastab ¼ kogu CO2-st, seega selle kontsentratsioon kasvab ka ookeanides. See põhjustab merevee keemiliste omaduste muutumist ning kutsub esile maailmamere hapestumist ja vee pH taseme langust. Muutused vee keemilistes omadustes võivad põhjustada tõsiseid tagajärgi lubiskeletiga organismidele, eriti tiibjalalistes – peamistes plankoonilistes aragoniidi tootjates. Kui pH tase hakkab langema, langeb ka karbonaadi ioonide kontsentratsioon, seega toimub kaltsiumkarbonaadi küllastus. Uuringud näitavad, et kui see tendents jätkub ka edaspidi, siis põhilised mereorganismid (nt plankton, korallid) ei suuda enam efektiivselt hoida oma kaltsiumikarbonaadist väliskeletti.
Baskerdikstain
Baskerdikstain on rahnuderühm Läänemaal Lääne-Nigula vallas Osmussaare külas. Rahnud paiknevad Osmussaare maastikukaitsealal ning jäävad Osmussaare põhjaosa keskossa, radarijaama lähedale. Rahnud on neugrundbretšast. Kahe kaitsealuse kivi mõõdud olid 1986. aasta andmetel 9,0 × 5,0 × 3,0 m ja 6,0 × 4,5 × 3,0 m. Kividest üks on hävinud ja teine kahjustatud.
Rahnud võeti kaitse alla aastal 1959. Aastal 2016 arvati nad hävimise ja looduskaitseväärtuse kadumise tõttu kaitse alt välja. Tulenevalt kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskirjast oli rahnudele kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Peeter Einola
Peeter Einola (sündinud 10. märtsil 1954 Torontos) on eesti ühiskonnategelane Kanadas.
Seadlus
Eesti
Eesti Vabariigi põhiseaduse (1992) § 109 kohaselt on juhul, kui Riigikogu ei saa kokku tulla, Vabariigi Presidendil õigus edasilükkamatute riiklike vajaduste korral anda seaduse jõuga seadlusi. Seadlused allkirjastavad President, Riigikogu esimees ja peaminister. Seadlusega ei saa kehtestada, muuta ega tühistada põhiseadust, riiklikke makse kehtestavaid seadusi, riigieelarvet ega põhiseaduse §-s 104 loetletud seadusi, mille vastuvõtmiseks on nõutav Riigikogu koosseisu häälteenamus.
Peeter Einola
Ta lõpetas aastal 1976 Toronto Ülikooli tööstusinsenerina.
Seadlus
Eesti
Peale Riigikogu kokku tulemist peab President esitama seadlused Riigikogule, kes kas võtab need seadusena vastu või tühistab.
Peeter Einola
Peeter Einola on Tartu Ülikooli Sihtasutuse esindaja Kanadas, Toronto Ülikool Eesti Õppetooli Sihtasutuse nõukogu esimees ja Tartu College´i nõukogu abiesimees. Varem on ta olnud Toronto Eesti Ühispanga nõukogu esimees ja Kotkajärve Metsaülikooli programmi juhataja.
Seadlus
Eesti
Eesti Vabariigi põhiseaduses sätestatud Vabariigi Presidendi õigus anda seadlusi on erakorraline seadusandlik õigus, et tagada eriolukordades seadusandlik järjepidevus või lahendada hädasituatsioonis konkreetseid üksikjuhtumeid.
Ajalugu
1920. aasta Eesti Vabariigi põhiseaduse kohaselt oli seadluste väljaandmise õigus Vabariigi Valitsusel. Seadlused ei olnud seaduse jõuga õigusaktid tänapäeva mõttes, nendega reguleeriti üksnes kaitsevägesid puudutavaid küsimusi. Vabariigi Valitsuse poolt vastu võetud seadlused allkirjastasid riigivanem, riigisekretär ning kaitseväge puudutavates küsimustes sõjaminister, piirivalvet puudutavates küsimustes siseminister.
Peeter Einola
Tunnustus
2020 Tartu Ülikooli Tänutäht
Seadlus
Ajalugu
Näiteks 1928. aastal andis Vabariigi Valitsus välja üleajateenijate teenistusseadluse.
1933. aasta Eesti Vabariigi põhiseadusega läks kaitsevägesid puudutavate seadluste väljaandmise õigus riigivanemale.
1938. aasta Eesti Vabariigi põhiseaduse § 131 kohaselt oli Vabariigi Presidendil õigus anda seaduses sätestatud alustel riigikaitset ja relvastatud jõude puutuvaid seadlusi. Sellised seadlused pidi kaasallkirjastama peaminister, asjaomane minister ja sõjavägede ülemjuhataja või sõjavägede juhataja.
NSV Liidu konstitutsiooni §123 kohaselt oli NSV Liidus seadluste andmise õigus NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumil. Analoogiliselt, Eesti NSV konstitutsiooni §110 kohaselt oli Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumil õigus anda seadlusi.
Verviers' ringkond
Verviers' ringkond on üks neljast haldusringkonnast Belgias Liège'i provintsis.
Vallad ja osavallad
Ringkonna halduspiirides on 29 valda ja 86 osavalda.
Rooslepa kabel
pisi|Rooslepa kabel 2014. aastal Rooslepa kabel on kabel Läänemaal Lääne-Nigula vallas Rooslepa külas. Kabeli juures asub Rooslepa kalmistu.
Kivist kabel valmis 1834. aastal ning lagunes Teise maailmasõja järel. Enne kivikabeli ehitamist asus seal puust kabel, mis pärines 17. sajandist ning viidi seoses uue kabeli ehitamisega Sutlepa kalmistule ja 1970. aastal Eesti Vabaõhumuuseumisse.
1997. aastal hakati kabeli taastamiseks raha koguma ning taastatud kabel õnnistati sisse 2007. aastal.
Kabelis toimuvad korralised jumalateenistused 1 kord kuus, valdavalt kuu 4. pühapäeval algusega kell 16.00.
Huvilistele täpsem info tel 5218467.
Jumalateenistustel teenib õp. Peeter Krall
Kabeli kellatorni tipus on tipumuna ja tuulelipp, mis kujutab lahtise suuga vaala.
2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 61. Eurovisiooni lauluvõistlus. Rootsi rahvusringhääling Sveriges Television (SVT) sai lauluvõistluse korraldamisõiguse tänu Måns Zelmerlöwi võidule Viinis toimunud 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. See oli kuues kord, mil Rootsi korraldas Eurovisiooni lauluvõistlust. Viimati toimus lauluvõistlus Rootsis 2013. aastal. Lauluvõistluse poolfinaalid toimusid 10. ja 12. mail ning finaal 14. mail 2016.
Lauluvõistlustel osales 43 riiki. Võistlusele naasid Bosnia ja Hertsegoviina, Bulgaaria, Horvaatia ning Ukraina.
See oli esimene kord pärast 1975. aasta Eurovisiooni lauluvõistlust, kui hääletussüsteemi on muudetud.
Lauluvõistluse võitis 534 punktiga Ukraina, keda esindas Džamala lauluga "1944".
Toimumiskoht
pisi|[[Globen|Ericsson Globe]] Toimumiskoha valis välja Rootsi riiklik televisioon Sveriges Television (SVT). Kandidaatlinnadeks olid Göteborg, Linköping, Malmö, Örnsköldsvik, Sandviken ja Gävle ning Stockholm. 8. juulil otsustati, et lauluvõistlus korraldatakse Rootsi pealinnas Stockholmis Ericsson Globe'is, kus toimus ka 2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse kontsert.
Grupid
25. jaanuaril 2016 toimus loosimine, milles selgitati, millised riigid osalevad esimeses või teises poolfinaalis ning kas vastavate poolfinaalide esimeses või teises pooles. Samuti loositi, millises poolfinaalis hääletavad "Suure viisiku" riigid (Prantsusmaa, Saksamaa, Hispaania, Suurbritannia ja Itaalia) ning korraldaja ja Austraalia.
Riigid jaotati gruppidesse kümne eelneva aasta hääletamistavade põhjal, et ennetada olukorda, kus poolfinaalis osaleb väga palju ühe piirkonna riike, mil on tavaks üksteise poolt hääletada.
Osalejad
pisi|300px| {{legend|#22B14C|Riigid, mis jõudsid finaali|}} {{legend|red|Finaali mitte pääsenud riigid}} {{legend|#ffc20e|Riigid, mis osalesid varem, kuid mitte 2016. aastal}} 43 riiki kinnitasid oma osalust 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Lauluvõistlusele naasid Bosnia ja Hertsegoviina, Bulgaaria, Horvaatia ning Ukraina.
Rumeenia kinnitas riigi osalemise Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Moment of Silence" ("Hetk vaikust"), mida esitas Ovidiu Anton. Euroopa Ringhäälingute Liit (EBU) teatas aga 22. aprillil 2016, et Televiziunea Română (TVR) ei ole hoolimata meeldetuletustele tasunud juba 2007. aastast kogunenud võlga kogusummas 16 miljonit Šveitsi franki EBU kehtestatud lõpptähtajaks 20. aprilliks ja seepärast oli EBU sunnitud Rumeenia laulu võistluselt kõrvaldama.
Kauba tänav (täpsustus)
Kauba tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Kauba tänav asub linnadest veel Kehras, Kiviõlis, Suure-Jaanis, Tapal ja Võhmas.
Kauba tänav on ka Kadrina alevikus Kadrina vallas, Valjala alevikus Saaremaa vallas ja Jõõdre külas Haapsalu linnas.
Põlva maavalitsus
Põlva maavalitsus oli Põlva maavanemat teenindav riigiasutus, mis asus Põlvas aadressil Kesk tänav 20.
Níki Xánthou
Níki Xánthou (sündinud 11. oktoobril 1973) on Kreeka kaugushüppaja.
Põlva maavalitsus
Viimane Põlva maavanem oli Igor Taro.
Níki Xánthou
Xánthou tuli 1997. aasta maailmameistrivõistlustel Ateenas tulemusega 6.94 hõbemedalile. Kulla võitis Ljudmila Galkina tulemusega 7.05. 2001. aasta maailmameistrivõistlustel Edmontonis sai ta 6. koha. Tema lõpptulemuseks jäi 6.76.
Põlva maavalitsus
Eesti maavalitsuste tegevus lõpetati 1. jaanuarist 2018.
Níki Xánthou
2002. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Viinis võitis ta tulemusega 6.74 kuldmedali.
1996. aasta suveolümpiamängudel Atlantas, olles vaid 22-aastane, võitis ta tulemusega 6.97 4. koha.
Xánthou isiklik rekord kaugushüppes välitingimustes on 7.03 ja sisetingimustes 6.91.
Nikolsk (Vologda oblast)
Nikolsk on linn Venemaal Vologda oblastis, Nikolski rajooni keskus. Asub Jugi jõe paremal kaldal 442 km Vologdast ida pool.
Asula tekkis 15. sajandil jõesadamana. 1780. aastal sai maakonnalinnaks.
Linnas on linavabrik, piimakombinaat, kondiitritoodete tehas ja metsatööstusettevõte.
Marlon Freitas
Marlon Rodrigues de Freitas (tuntud lihtsalt kui Marlon Freitas; sündinud 27. märtsil 1995 Magés) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Botafogo.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Fluminense, millega liitus 2013. aastal. 2015. aastal oli ta Fluminensest laenul Ameerika Ühendriikide tugevuselt teise liiga klubis Fort Lauderdale Strikers, kus lõi 31 mänguga kaheksa väravat. Hooaja 2016/17 teises pooles oli ta laenul Slovakkia esiliigaklubis ŠTK Šamorín. Fluminense põhimeeskonnas debüteeris Marlon Brasiilia kõrgliigas 9. juulil 2017, kui kohtuti Bahiaga. 26. juulil 2017 lõi ta Copa Sudamericana teise ringi mängus värava Ecuadori klubi Universidad Católica vastu. Kui 2017. aastal kuulus Marlon Fluminense põhikoosseisu, sai ta järgmisel aasta esimeses pooles võrdlemisi vähe platsile, mistõttu läks ta 2018. aasta juunis aasta lõpuni laenule Brasiilia esiliigaklubisse Criciúma. 2019. aastal oli ta laenul Brasiilia esiliigaklubis Botafogo-SP.
2020. aasta hooaja eel sõlmis Marlon lepingu äsja Brasiilia kõrgliigasse tõusnud klubiga Atlético Goianiense. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi Marlon 2. juulil 2021 mängus Atlético Mineiro vastu. Atlético Goianiensega mängis ta Brasiilia kõrgliigas kolm hooaega, kuni 2022. aastal klubi esiligasse langes. Viimasel hooajal oli Marlon klubi kapten. 2022. aastal jõudis ta Atlético Goianiensega Copa Sudamericana poolfinaali, kus kaotati teisele Brasiilia klubile, São Paulo. Aastatel 2020 ja 2022 tuli ta Atlético Goianiensega Goiási osariigi meistriks.
2023. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Botafogoga.
Thompson (püstolkuulipilduja)
Thompson on Ameerika Ühendriikide püstolkuulipilduja, mille konstrueeris esimese maailmasõja ajal, 1918. aastal, John T. Thompson.
Relv sai kurikuulsaks Ameerika Ühendriikide kuiva seaduse ajal, kuna seda hakati seostama mitme kuritegeliku organisatsiooniga. Tol ajal oli seda relva tihti meediapildis märgata, kuna see oli populaarne nii kurjategijate kui politseinike seas. Thompsoni püstolkuulipildujal on palju hüüdnimesid: Tommy Gun (inglise keelest 'Tommy püss'), Street Sweeper ('tänavapuhastaja'), Annihilator ('hävitaja'), Chicago Typewriter ('Chicago trükimasin'), Trench Broom ('kaevikuhari'), Chicago Submachine ('Chicago püstolkuulipilduja'), Chicago Piano ('Chicago klaver'), Chicago Style ('Chicago stiil'), Chicago Organ Grinder ('Chicago elundijahvataja'), Drum Gun ('trummelpüss'), the Chopper ('tükeldaja'), the Tommy Boy ('Tommy-poiss') või lihtsalt the Thompson.
Thompsonit eelistasid sõdurid, kurjategijad, politsei, FBI ja tsiviilisikud, kuna hoolimata selle täisautomaatse tule võimekusest oli relv võrdlemisi kerge, lihtsasti kaasaskantav ja kergesti kasutatav. Tänapäeval on see enda ajaloolise tausta tõttu kollektsionääride seas ihaldatud. Thompsonil on oma koht ka popkultuuris, eriti kuiva seaduse ja teise maailmasõja aegu käsitlevates teostes. Selle tõttu on tegu ühe ajaloo ikoonilisema tulirelvaga. Originaalsed, täisautomaatsed Thompsoni püstolkuulipildujad enam tootmises ei ole. Küll aga toodab Auto-Ordnance Company endiselt tsiviilkasutusse relva poolautomaatseid variante, mis on välimuselt sarnased, kuid viidud kehtivate regulatsioonidega kooskõlla.
36. ekspeditsioon
35. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 35. alaline meeskond.
15. juunil ehk ekspeditsiooni ajal möödus 50 aastat esimese kosmoses käinud naise, Valentina Tereškova, kosmoselennust. Ekspeditsiooni ajal viibis kosmoses kaks naist. NASA astronaut Karen Nyberg, kes oli jaama meeskonnaliige ja CNSA taikonaut Wang Yaping, kes oli missiooni Shenzou 10 liige.
16. juulil olid jaama meeskonnaliikmed Christopher Cassidy ja Luca Parmitano tavapärasel kosmosekõnnil kui Parmitano teatas, et tema skafandri kiivrisse koguneb vett. Lennujuhid otsustasid kosmosekõnni lõpetada ja käskisid mõlemal astronaudil Questi õhulüüsi kaudu jaama naasta. Questi uuesti survestamise ajaks oli Parmitanol raskusi rääkimise, kuulmise ja nägemisega. Pärast Questi survestamist võtsid Vinogradov ja Jurtšihhin kiiresti Parmitanolt kiivri peast ning eemaldasid vee ta pea ümbert rätikutega. Parmitano vahejuhtumis vigastada ei saanud.
Ekspeditsioon lõppes 10. septembril.
Lääne maavalitsus
Lääne maavalitsus oli Lääne maavanemat teenindav riigiasutus, mis asus Haapsalus aadressil Lahe tänav 8.
Maavalitsuse tööd juhtis ja korraldas maavanem, kes allus Vabariigi Valitsusele. Viimane Lääne maavanem oli Neeme Suur.
Maavalitsuse ülesandeks oli:
Eesti maavalitsuste tegevus lõpetati 1. jaanuarist 2018.
Ajalugu
1917. aastal Eestis loodud uue omavalitsussüsteemi rajamise aluseks sai Venemaa Ajutise Valitsuse poolt 30. märtsil 1917 vastu võetud otsus “Eesti kubermangu administratiivse valitsuse ja kohaliku omavalitsuse ajutise korra kohta”. Eestimaa kubermangu tasandil pidi seadusandlikuks organiks saama maanõukogu (nimetatud ka maapäevaks), maakondades tuli valida 7–15-liikmelised maakonnanõukogud. Maakonnanõukogud valiti valdade ja linnade valijameeste poolt, kelle arvuks kehtestati üks iga 1000 elaniku kohta.
Maakonnavalitsus oli Maakonnanõukogu täidesaatev organ, mis koosnes vähemalt kolmest liikmest ja sekretärist. Maakonnavalitsuse asjaajamine jagati osakondade vahel, mis moodustati vastavalt vajadusele. Maakonnanõukogude kodukord soovitas moodustada administratiiv-, majandus-, haridus-, tervishoiu- ja veterinaaria-, teede- ja side-, töö- ja hoolekande- ning põllumajandus- ja toitlusosakonna. Maakonnanõukogude ülesandeks oli kõikide maakonna omavalitsusse puutuvate asjade otsustamine täidesaatvate organite valimine ja järelevalve nende tegevuse üle, maakonnavalitsuse esitatud eelarve läbivaatamine.
1927. aastal muudeti maakonnavalitsused, maavalitsusteks ja maakonnanõukogud, maavolikogudeks.
Maakonnaomavalitsused likvideeriti Eestis 1934. aasta põhiseadusega, ning tegutsesid ajutised maavalitsused. 1. mail 1938 jõustunud maakonnaseaduse järgi taasasutati maakonnaomavalitsused.
8. märtsil 1940. aastal valisid Läänemaa valla- ja linnavanemad Lääne maavolikogu ja maavolinikeks valiti: J. Mets (Lihula), Richard Kiil (Kärdla linnavanem), J. Raudsepp (Karuse), A. Laaliste (Velise), J. Pärna (Varbla), V. Altmäe (Martna), J. Remmelkoor (Pühalepa), J. Reiner (Vigala), J. Koit (Kõrgesaare), A. Laving (Noarootsi), A. Roomet (Kullamaa), J. Landman (Vormsi) ja A. Tammet (Taebla vallast).
Bogislaw I (Pommeri)
thumb|Bogislawi pitser, u 1170
Bogislaw I (u 1130 – 18. märts 1187), Pommeri dünastia liige, oli Pommeri hertsog 1156. aastast kuni oma surmani. 1181. aastal sai ta keiser Friedrich I Barbarossalt lääniks "Slavinia hertsogkonna".
Elu
Bogislaw ja tema noorem vend Kasimir olid Pommeri hertsogi, Greifide dünastia esiisa Wartislaw I pojad, tõenäoliselt teisest abielust Taani printsessi Idaga. Olles isa vägivaldse surma ajal alaealised, pidid mõlemad esialgu loovutama valitsemise onu Ratiborile. Pärast hertsog Ratibori surma 1156. aastal valitsesid tema vennapojad Bogislaw ja Kasimir Pommeri hertsogkonda koos.
1164. aastal asusid vennad liitu obodriidide vürsti Pribislawiga ja toetasid tema mässu Saksimaa hertsogi Heinrich Lõvi vastu. Nad said Vercheni lahingus lüüa, kuid säilitasid oma hertsogkonna Heinrichi läänina. Ustavate vasallidena osalesid Bogislaw ja tema vend 1168. aastal liitlasest Taani kuninga Valdemar I juhitud ranide vürstkonna alistamises Rügeni saarel. Kui ei Heinrich ega Pommeri hertsogid Valdemarilt mingit preemiat ei saanud, järgnes pikk konflikt, mille käigus Taani väed korduvalt Greifide valdusi rüüstasid. Rahu tehti 1177. aastal, mille võitis Taani kuningale suure andami maksmine.
Kui Kasimir 1180. aastal tapeti, arvatavasti Demminis Brandenburgi Askania markkrahvi Otto I pealetungivate vägede vastu võideldes, asus Bogislaw Pommeri hertsogkonda üksi valitsema. Järgmisel aastal andis keiser Barbarossa, kes oli oma mässava Welfi rivaali Heinrich Lõvi kukutanud, Bogislawile lääniks Slavinia (Slawia) hertsogkonna. Hertsogkonna territoorium, samuti Bogislawi staatus Saksa-Rooma riigi vürstina jäi ebakindlaks.
Konfliktid Taaniga jätkusid, kui 1184. aastal tegi Bogislaw keisri nimel kampaania Taani Rügeni vürstkonna vastu. Kuid see ebaõnnestus, kui Pommeri laevastik Greifswaldi lahes uputati. Pärast mitut vasturünnakut pidi Bogislaw 1185. aastal alistuma ja oma hertsogkonna Taani kuningas Knud VI-lt lääniks võtma.
Hertsog Bogislaw suri 1187. aastal ja maeti Grobe kloostrisse. Tema järglasteks said tema pojad Bogislaw II (u 1177 – 1220) ja Kasimir II. 1238. aastal kirjutas paavst Gregorius IX Bogislawi kohta duce Cassubie (Gerard Labuda, 2006).
Abielud ja lapsed
Tema esimene naine oli Walburgis (suri 1177), Taani kuninga Valdemar I ja Sofia Minskist tütar. Tema teine naine oli Anastazja, Suur-Poola hertsogi Mieszko III Stary ja Eudoksja Kiievist tütar. Kokku sai ta 5 last.
Taani Walburgisega:
Suur-Poola Anastazjaga:
Surnud 11. jaanuaril
Siin loetletakse 11. jaanuaril surnud tuntud isikuid.
Mizo keel
Mizo keelt kõneleb emakeelena mizo rahvas Mizorami osariigis Indias, osariigis Myanmaris ja Bangladeshis, Chittagongi mäe piirkonnas. 2001. a. seisuga oli Mizo keele kõnelejaid kokku 687 750, neist 675 000 Indias
Keele struktuuri andmed
Mizo keeles on 25 häälikut :
a, aw, b, ch, d, e, f, g, ng, h, i, j, k, l, m, n, o, p, r, s, t, u, v, z
Hiljem lisati pikkadele täishäälikutele tsirkumfleks ^ :
â, ê, î, ô, û
Tsirkumfleksid ei olevat suutnud täielikult kirjapildis siiski mizo keele omapärasid edasi anda ja seetõttu võeti Mizorami kohalikus ajalehes Vanglaini kasutusele ka rõhud ja täpid, rõhutamaks toone ja intonatsioone: á, à, ä, é, è, ë, í, ì, ï, ó, ò, ú, ù, ü
Hääldus
Täishäälikud jagunevad üksikvokaalideks, diftongideks (ehk kakskikvokaalideks) ja ka triftongideks (ehk kolmikvokaalideks)
Kolmikvokaalid mizo keeles on iai, iau, uai, uau.
Kaashäälikud jagunevad klusiilideks, afrikaatideks, frikatiivideks, nasaalideks ja liikvidadeks.
Mizo keel on toonikeel, kus helikõrgus ja hääldus muudavad sõnade tähendust vastavalt.
Lauseehitus
Laused ehitatakse mizo keeles üles järjekorras alus - sihitis - öeldis.
Arvsõnad
Arvud ühest kümneni mizo keeles on: üks - (Pa)khat kaks - (Pa)hnih kolm - (Pa)thum neli - (Pa)li viis - (Pa)ngá kuus - (Pa)ruk seitse - (Pa)sarih kaheksa - (Pa)riat üheksa - (Pa)kua kümme - Sàwm
Keelenäited
mi-sual in a man doon - kurjategija saab su kätte
lhim tak in a-n om - nad elasid õnnelikult
kho-pui a´ a peem - ta kolis linna
Muu info
Olemas on ka mizokeelne piibel
Greene'i maakond (Arkansas)
Greene'i maakond (Greene County) on maakond Ameerika Ühendriikides Arkansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Paragould.
Ajalugu
Maakond moodustati 1833. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 42 090.
Arvestusliku rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Prantsuse vastupanuliikumine
Prantsuse vastupanuliikumine (prantsuse keeles résistance intérieure française), ka lihtsalt Résistance, oli vastupanuliikumine okupeeritud Prantsusmaal (1940–1944). See hõlmas kõiki ühendusi ja rühmitusi, mis võitlesid teises maailmasõjas okupantide ja nende kollaboratsionistide vastu Prantsusmaa territooriumil vaherahu kehtestamisest 22. juunil 1940 kuni Prantsusmaa vabastamiseni 1944. aasta sügisel.
27. mail 1943 loodi vastupanurühmituste koordineerimisega tegelev Vastupanuliikumise Rahvuslik Komitee, mille eesotsas oli Jean Moulin (kuni hukkumiseni juulis 1943) ja seejärel Georges Bidault (hilisem peaminister).
Brigaadikindralid
pisi| Kuulsamaid Prantsuse vastupanuvõitlejaid [[Jean Moulin (hukkus juulis 1943), kes sai postuumselt brigaadikindrali ja pärast sõda veel diviisikindrali auastme]] 1944. aastal anti brigaadikindrali sõjaväeline auaste viiele vastupanuvõitlejale:
Nimede Eestistamise Keskbüroo
Nimede Eestistamise Keskbüroo (lühend NEK) oli 1934-1940 tegutsenud organisatsioon, mis tegeles nimede eestistamise temaatikaga.
Büroo asutati novembris 1934. 1934-1936 juhtis bürood Adam Randalu ja seejärel Arnold Taioste.
Bürood rahastati Riiklikust Propaganda Talitusest.
Rimmel
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rimmel 58 inimesel: 28 mehel ja 30 naisel. Perekonnanimede levikult oli Rimmel meeste puhul 4227. kohal ja naiste puhul 4333. kohal.
Dannes
pisi|Dannes'i kirik
Dannes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandus- ja kergetööstusküla, u. 13 km Boulogne-sur-Merist lõunas, teede D940 ja D148e ristumiskoha ümbruses. Külgneb läänes La Manche'iga.
Saare maavalitsus
Saare maavalitsus oli Saare maavanemat teenindav riigiasutus, mis asus Kuressaares aadressil Lossi tänav 1.
Saare maakonna viimaseks Saare maavanemaks oli kuni 17. jaanuarini 2017 Kaido Kaasik. Alates 17. jaanuarist 2017 kuni aasta lõpuni täitis maavanema ülesandeid maasekretär Jaan Leivategija.
Maavalitsus andis välja Saare maavalitsuse teeneteplaati.
Eesti maavalitsuste tegevus lõpetati 1. jaanuarist 2018.
Ajalugu
1917. aasta veebruarirevolutsiooni järel Kuressaare Eesti Seltsi esimehe kt. Mihkel Nepsi algatusel kutsuti kokku eesti seltskondlike organisatsioonide – põllumeeste seltsi, laenu-hoiuühisuse, matmiskassade jt. esindajate koosolek. Kokkutulnud, umbes 20–25 isikut, otsustasid endid lugeda või tunnistada Saaremaa Eesti Ajutiseks Täidesaatvaks Komiteeks, mida hiljem pidi täiendatama valdade ja linnavalitsuse esindajatega. … Asutamise koosolekul moodustati komitee juhatus, mis hakkas tegutsema komitee nimel. Esimeheks oli Kaarma pastor H. Rahamägi, sekretäriks M. Neps Aprillikuus 1917 (ukj 12. aprillil) kinnitas Vene Ajutine Valitsus uue Eestimaa omavalitsusseaduse ja selle järgi ühendati eestlased ühte Eestimaa kubermangu.
Bioanalüütik
Bioanalüütik on rakenduskõrgharidusega tervishoiu labori spetsialist, kes viib läbi laboratoorseid uuringuid. Bioanalüütiku kitsam kutsenimetus on laborant. Bioanalüütikute õpe toimub Eestis Tartu Tervishoiu Kõrgkoolis ja kestab 3,5 aastat. Eesti bioanalüütikuid ühendab MTÜ Eesti Bioanalüütikute Ühing. Eestis on üle 650 bioanalüütiku. pisi|Bioanalüütik ette valmistamas [[DNA proove]]
Saare maavalitsus
Ajalugu
1917. aastal Eestis loodud uue omavalitsussüsteemi rajamise aluseks sai Venemaa Ajutise Valitsuse poolt 30. märtsil vkj 1917 vastu võetud otsus “Eesti kubermangu administratiivse valitsuse ja kohaliku omavalitsuse ajutise korra kohta”. Selle kohaselt liideti Eestimaa kubermanguga ka senised Liivimaa kubermangu eestikeelsed alad: Tartu, Võru, Viljandi, Pärnu ja Saaremaa kreis. Eestimaa kubermangu tasandil pidi seadusandlikuks organiks saama maanõukogu (nimetatud ka maapäevaks). Uue teise astme omavalitsusena loodi maakonnaomavalitsus, maakondades tuli valida 7–15-liikmelised ajutised maakonnanõukogud, mis olid algselt maakonnakomissarile nõuandjaks organiks. Maakonnanõukogud valiti valdade ja linnade valijameeste poolt, kelle arvuks kehtestati üks iga 1000 elaniku kohta. 15. juunil kehtestas Venemaa Ajutine Valitsus maakonnanõukogude valimise ajutise korra, mille kohaselt tuli valimised kõikjal läbi viia 24. ja 25. juunil 1917. Samadele päevadele määrati ka maanõukogu saadikute valimine maakondades. Maakonnanõukogude avamine oli üleriigiliselt määratud 1. juulile.
Bioanalüütik
Kutsed Eestis
Bioanalüütiku oskustasemed on reguleeritud kutsestandarditega, mida on Eestis kolm:
Saare maavalitsus
Ajalugu
Maakonna omavalitsustes oli 2 organit - korraldav ja täidesaatev: volikogu ja maavalitsus. Maakonnavalitsus oli Maakonnanõukogu täidesaatev organ, mis koosnes vähemalt kolmest liikmest ja sekretärist. Maakonnavalitsuse asjaajamine jagati osakondade vahel, mis moodustati vastavalt vajadusele. Maakonnanõukogude kodukord soovitas moodustada administratiiv-, majandus-, haridus-, tervishoiu- ja veterinaaria-, teede- ja side-, töö- ja hoolekande- ning põllumajandus- ja toitlusosakonna. Maakonnanõukogude ülesandeks oli kõikide maakonna omavalitsusse puutuvate asjade otsustamine, täidesaatvate organite valimine ja järelevalve nende tegevuse üle, maakonnavalitsuse esitatud eelarve läbivaatamine. , maavalitsus
1917. aasta Saaremaa Ajutine Maakonnanõukogu valiti nimekirjade alusel, nõukogusse üheksa maata ja kuus maaga meest. 25. juunil valiti maakonnanõukogu esimees ja sekretär, senine rahukohtu sekretär Mihkel Neps (1890–1937) ja Kaarma-Suurvalla vallasekretär Feodor Kanaval (Uku Kajak). Nõukogu valimiste tulemuste kohta esitati kaebus, et valimiste ajal olevat valimisruumis tehtud kihutustööd, samuti olevat vahepeal tagasivõetud ja täiendatud nimekirja valimispäeval taas käiku antud ning halvustatud valjuhäälselt vastaskandidaate. Kõike seda arvesse võttes kuulutas Eestimaa Ajutise Maanõukogu esimees Artur Vallner Saaremaa Ajutise Maakonnanõukogu valimised kehtetuks. Uued valimised määrati 3. augustile, võitis sotsialistide nimekiri, kust maakonnanõukogusse pääses tervelt üheksa saadikut. Tegelikult jäi aga jõudude vahekord juunivalimistega võrreldes endiseks ja ka nimeliselt jäid saadikud enam-vähem samaks, väljavahetamisele läks vaid kolm nõukogu liiget.
Saaremaa Ajutine Maakonnanõukogu tegevust 14.–15. augustil, nõukogu esimesel töökoosolekul valiti selle juhatus ja osakondade juhatajad. Maakonnanõukogu esimeheks sai metsaülem Feodor Ermus, abiks Anton Verlin Loona vallast, sekretäriks Feodor Kanaval ja abisekretäriks külakooliõpetaja Johannes Oks Ratlast. Maakonnavalitsuse, kuhu valiti 10. augustil 1917 Eestimaa Ajutise Maakonnanõukogu vastu võetud maakonnanõukogude kodukorra seaduse järgi Saaremaa maakonnavalitsusse 4 liiget. Saaremaa maakonnavalitsuse esimeheks valiti tagaselja, kuid ühehäälselt endine Kuressaare linnakooli õpetaja Kirill Kaasik (1862–1944), tema abiks Mihkel Neps, liikmeks Aleksander Velvelt ja sekretäriks Feodor Kanaval. Maakonnanõukogu ja -valitsus tegutsesid Kuressaare Eesti Seltsi majas Tallinna tänav 20, kus üüriti terve alumine korrus.
29. septembril 1917 maabusid sakslased Tagalahes ning ülejärgmisel päeval jõudsid okupatsiooniväed Kuressaarde. Saksa väed kohapealseid võimuorganeid ei tunnustatud ja need aeti laiali. Maakonnavalitsuse abiesimees M. Neps ja sekretär F. Kanaval arreteeriti ning viidi Saksamaale vangi, esimehelt K. Kaasikult võeti allkiri Saaremaalt mittelahkumise kohta. Algas ligi 14 kuud kestnud Saksa okupatsioon.
1924. aasta maakonnanõukogu valimistel 9. ja 10. detsembril 1923 said Saare Maakonnanõukogu liikmeteks: Nr. 2 Eesti sotsiaaldemokraatlise tööliste partei nimekirja järele: 1) Kärner, Aleksander, 2) Ulk, Kirill, 3) Piipuu. Aleksander, 4) Leppik, Karl ja 5) Eitea, Feodor. Nr. 4 Asunikkude, riigirentnikkude ja wäikemaapidajate nimekirja järele: 1) Laus, Priidu ja 2) Kadarik, Sergei. Nr. 6 Töörahwa ühise wäerinna nimekirja järele: 1) Mui, Aleksander. Nr. 6 Kristliku rahwaerakonna nimekirja järele: 1) Allik, Aleksander. Nr. 7 Põllumeeste kogude ja riigirentnikkude nimekirja järele: 1) Nõu, Mihail ja 2) Ots, Juhan. Nr. 8 Põllumeeste kogude ja riigirentnikkude nimekirja järele: 1) Merits, Jüri ja 2) Grumm, Martin. Nr. 9 Põllumeeste kogude ja riigirentnikkude nimekirja järele: 1) Sopp, Eduard ja 2) Külaots, Juhan.
Maakonnaomavalitsused likvideeriti Eestis 1934. aasta põhiseadusega, ning tegutsesid ajutised maavalitsused. 1. mail 1938 jõustunud maakonnaseaduse järgi taasasutati maakonnaomavalitsused. § 1. kohaselt olid Vabariigi maakonnad: Harju, Järva, Lääne, Petseri, Pärnu, Saare, Viljandi, Tartu, Valga, Viru ja Võru maakond. 1938. aastal valiti uued maavolikogud, ja maavolikogude valijateks oli vallavanemad ja kolmanda astme linnavanemad. Valimistest võtsid osa kõik vallavanemad ja kolmanda astme linnade, välja arvatud maakonnalinnade, linnavanemad. Maavolinike arv kõigus 11 kuni 25, olenevalt maakonna suurusest, kusjuures üks maavolinik iga 5000 elaniku kohta. Maavolinike arv oli: Harjumaal 18, Järvamaal 11, Läänemaal 14, Petserimaal 11, Pärnumaal 15, Saaremaal 11, Tartumaal 21, Valgamaal 11, Viljandimaal 12, Virumaal 22, Võrumaal 15. Valimisi ei peetud ainult Petserimaal, kuna kõik 11 vallavanemat pääsesid valimata maavolikogusse.
8. märtsil 1940. aastal valisid Saare maakonna vallavanemad Saare maavolikogu ja maavolinikeks valiti vallavanemad: Pöide vallavanem A. Rei, Madis Kolk (Muhu), Aleksei Küng (Laimjala), Joh. Tiik (Kaarma), Aug. Ots (Valjala), Joh. Võidumas (Leisi), Priidu Tammart (Mustjala), Osvald Niit (Kärla), Valdar Mälk (Lümanda), H. Suurkivi (Salme), A. Münt (Torgu). 1940
Reet (eesnimi)
Reet on eestipärane naisenimi.
Reet on Margaretha traditsiooniline, aga ühtlasi ka üks tarvitatum lühend.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Reet 2919 naisel. Reet on Eestis populaarsuselt 45. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Reet vanuserühmas 70–74, kus neid on 10 000 elaniku kohta 66,35 ning Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 32,36. Reet on keskmiselt 60 aasta vanune (mediaanvanus on 62).
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Reet 1 inimesel.
Isère'i departemang
Isère'i departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas.
Departemang on saanud nime Isère'i jõe järgi.
2015. aastani kuulus departemang Rhône-Alpesi piirkonda.
Departemang jaguneb halduslikult 58 kantoniks ja 533 vallaks.
Vilhelm Junnila
pisi|Vilhelm Junnila (2023) Lassi Vilhelm Junnila (sündinud 6. märtsil 1982 Naantalis) on Soome poliitik, ta on Põlissoomlaste erakonna liige. Ta oli 20. juunist 2023 kuni 5. juulini 2023 Soome majandusarengu minister Petteri Orpo valitsuses.
Ta sündis aastal 1982 Naantalis. Ta omandas hariduse finantsjuhtimissüsteemide ja politoloogia alal. Oma elulookirjelduses märkis ta, et on töötanud finantsjuhtimises ja tehnoloogiatööstuse idufirmas.
Ta oli mitme saadiku assistent. 2019. aasta Soome parlamendivalimistel valiti ta Eduskunna liikmeks. Samuti valiti ta 2023. aasta Soome parlamendivalimistedl Eduskunna liikmeks.
20. juunil 2023 asus ta Petteri Orpo valitsuses Soome majandusarengu ministriks. Varsti pärast tema ametisse nimetamist tekkisid kahtlused tema hariduse ja ametialase karjääri suhtes. Samuti ilmnesid ka tema neonatslikud vaatedː ta osales Põhjala Vastupanuliikumises ja Odini sõdurite tegevuses. Ta astus peagi tagasi; ta vabastati ametist 6. juulil 2023. aastal.
Unterneemani madal
pisi|Unterneemani madala parema külje poi
Unterneemani madal on madal Väinameres Kõverlaiust idas.
Madala geograafilised koordinaadid on 58°44,6'N 023°14,4'E.
Väikseim sügavus on 1,8 meetrit.
Unterneemani madal on tähistatud Unterneemani madala parema külje poiga.
1927. aastal oli madal tähistatud toodriga.
Unterneemani madal jääb peamisest Muhu väina laevateest lääne poole. Teisele poole laevateed jäävad Kumari madal ja Kumari laid ning Sipelgarahu.
Koiva jõgi (Tšussovaja)
Jõe pikkus on 180 km ja valgla on 2250 km². Vooluhulk suudmes on teadmata, keskmine vooluhulk suudmest 65 kilomeetrit ülevalpool on 15 m³/s. Ülemjooksul voolab Koiva edelasse, alamjooksul läände. Koiva on kiire vooluga, jõe kallastel laiub taiga.
Suuremad asulad jõe kallastel on Tjoplaja Gora ja Kusje-Aleksandrovski.
1829. aastal avastati Koiva jõe kallastelt teemandileiukoht.
Jõe nimi on tulnud permikomikeeletest sõnadest koi, mis tähendab pritsmeid, ja va, mis tähendab vett.
Andrew Cuomo
pisi|Andrew Cuomo (2019) Andrew Mark Cuomo (sündinud 6. detsembril 1957 New Yorgis) on USA poliitik ja jurist. Aastatel 2011–2021 oli ta 56. New Yorgi osariigi kuberner. Ta on Demokraatliku Partei liige.
Ta on lõpetanud Fordhami Ülikooli ja Albany õigusteaduste kooli.
Ta alustas karjääri poliitikas oma isa, endise New Yorgi osariigi kuberneri Mario Cuomo kampaaniaülemana.
Aastatel 1997–2001 oli Cuomo president Bill Clintoni valitsuses eluasememinister. Aastatel 2007–2010 oli ta New Yorgi osariigi justiitsminister.
2010. aasta novembris valiti Cuomo New Yorgi osariigi kuberneriks. Ta valiti tagasi 2014. ja 2018. aastal. Ta astus ametist tagasi 2021. aasta augustis seoses mitme tema vastu esitatud ahistamissüüdistuse tõttu.
Aastatel 2020–2021 oli ta Riikliku Kuberneride Ühenduse (National Governors Association) esimees.
Lohu tänav (täpsustus)
Lohu tänav on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
Laine (eesnimi)
Laine on naisenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Laine vanuserühmas 85+, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 150,87 ning Jõgeva maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 32,48. Laine oli keskmiselt 76 aasta vanune (mediaanvanus oli 79).
1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Laine 1709 naisel. Laine oli Eestis populaarsuselt 98. naisenimi.
286. Kaitsepataljon
286. Kaitsepataljon (Schutzmannschaft Front Bataillon 286) ja selle järglane '''286. Politsei Jalaväepataljon' (Polizei-Füsilier-Bataillon 286'') oli teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt moodustatud Eesti väeosa, mis tegeles Saksa vägede tagalajulgeoleku tagamisega.
Laine (eesnimi)
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Laine 659 inimesel.
286. Kaitsepataljon
Juhtkond ja koosseis
Pataljoni ülem:
286. Kaitsepataljon moodustati 1943. aasta mais Eesti politsei välipolitsei meestest Tallinnas, pataljoni suuruseks oli umbes 700 meest, pataljoni staap asus algselt Tallinnas. Pataljon saadeti 1943. aasta 8. juunil Tallinnast Riia lähedale Bolderājasse väljaõppele.
Rünno
Rünno on eesti mehenimi.
286. Kaitsepataljon
Lahingutegevus
20. juulist kuni 11. septembrini 1943 teenis pataljon Leedus, kus valvas põllumajandusnormide täitmist, osales põllutööjõu mobiliseerimises.
Rünno
Nime Rünno nimepäev on 12. mai.
286. Kaitsepataljon
Lahingutegevus
12. augustist kuni 11. septembrini 1943 osales pataljon partisanivastases operatsioonis "Unternehmen Sommer".
21. septembrist kuni 23. oktoobrini 1943 osales partisanidevastases operatsioonis "Unternehmen Fritz", Vilniusest lõunas.
24. oktoobrist kuni 6. novembrini 1943 osales pataljon suures partisanidevastases operatsioonis "Unternehmen Heinrich" Polotski ja Idritsa piirkonnas 16. armee tagalapiirkonnas. Samas operatsioonis osalesid Saksa, Läti ja Vene väeüksuste kõrval ka 288. Eesti politseipataljon ja 289. Eesti politseipataljon ning 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaad.
Operatsioon katkestati Punaarmee pealetungi tõttu Neveli lõigus ja 7. novembril paigutati pataljon rindele Idritsasse, Neveli piirkonda, kus pataljon allus algul 132. jalaväediviisile.
Juhtkond ja koosseis
Pataljoni ülem: kapten Ants Kübar
Lahingutegevus
Pataljon allus kaitsel algul 132. jalaväediviisile ning 1944. aasta jaanuari teisest poolest alates 290. jalaväediviisile.
Pataljon toodi Eestisse tagasi 18.–22. veebruaril 1944, kaotused olid 16 langenut ja 64 haavatut. Eestis saadeti pataljoni lisatud politseinikud tagasi oma teenistuskohta.
Täht (ajaleht)
Ajalehe väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaak Järv. See trükiti Mihkel Schifferi trükikojas.
286. Kaitsepataljon
Lahingutegevus
Pataljoni esialgne välipolitseinikest moodustatud koosseis asendati 1944. aastal välja kuulutatud mobilisatsiooni tulemusel kogunenud mobiliseeritutega ning saadeti Virumaale rannakaitsesse 1. Eesti Politseirügemendi koosseisus, kus ta asus kuni Saksa vägede lahkumiseni Eestist septembris 1944.
Täht (ajaleht)
Ilmus vaid üks number.
Rando Pettai
Rando Pettai (sündinud 12. oktoober 1965 Otepääl) on eesti režissöör.
Ta on lõpetanud 1983. aastal Otepää Keskkooli ning õppinud aastatel 1984–1989 Tallinna Pedagoogikaülikoolis maali ja graafika eriala. Hiljem on täiendanud end filmirežissööri ja produtsendi töö alal USA-s (Hollywood Film Institute) ja Inglismaal Yorkshire TV-s.
Aastatel 1980–1990 joonistas Liivimaa Kullerile ja Liivimaa Kroonikale Pennu nimelisest mehikesest koomikseid ja karikatuure. 1997. aastal joonistas koomikseid Radiolinja kliendilehele. On lavastanud telesaatesarju, reklaamfilme ja muusikavideoid nii Eestis kui ka Skandinaavias, Põhja-Ameerikas ja Malaisias.