cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hubble'i süvavaade
Foto katab tähistaevast umbes 2,6 kaaresekundi ehk umbes ühe 24-miljondiku suuruse ala, mis on võrreldav 100 meetri kaugusel asuva tennisepalliga. Pilt koostati 342 Hubble'i fotost, mis pildistati 18.-28. detsember 1995. Kuna pildistatud piirkond oli väike, asuvad ainult mõned üksikud pildil olevad tähed Linnuteel ja peaaegu kõik 3000 pildil nähtavat objekti on galaktikad, millest mõned on noorimad ja kaugeimad teadaolevad galaktikad.
Järtu
Järtu oli küla Virumaal, ajalooliselt Lasila mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Lasila küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kadrina kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Lasila külaga.
1241 on esimest korda mainitud nime Jaruios, seejärel 1460 Jarwes, 1583 Jarwotte, 1694 Jerweto.
Mati-Ants Biene
Mati-Ants Biene (17. august 1941 Tallinn – 30. juuli 2007 Tallinn) oli eesti mitmekülgne sportlane (aerutaja, suusataja ja laskesuusataja).
Isa Johann Biene, ema Elfiride-Agathe Biene (sündinud Karu)
Andrei Gubin
Andrei Viktorovitš Gubin (Андрей Викторович Губин); kodanikunimega Andrei Valerevitš Klementev (Андрей Валерьевич Клементьев), (sündinud 30. aprillil 1974 Ufas) on vene poplaulja.
Tema esimene plaat "Мальчик бродяга" ilmus aastal 1995.
Eesti – Põhja-Makedoonia suhted
Eesti – Põhja-Makedoonia suhted on bilateraalsed suhted Eesti ja Põhja-Makedoonia vahel.
Mati-Ants Biene
Mati Biene õppis Tallinna 36. Mittetäielikus 7-klassilises Koolis (praegune Pirita Majandusgümnaasium).
Eesti – Põhja-Makedoonia suhted
Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 2. märtsil 1995.
Mati-Ants Biene
Aerutamisega alustas Biene 1950-ndate keskel Pirita aerutamisklubis ja kuulus treener Viktor Preimani gruppi. Mati ja vanem vend Enn Biene elasid mõlemad Pirita-Kosel, nii oli teed äsjaloodud aerutamisklubisse kerge leida.
Muhr
Muhr on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Mati-Ants Biene
“Pirita aerutajate suur tähelend saabus 1958. aastal Moskvas NSV Liidu koolinoorte spartakiaadil, kui Mati Biene ja Toomas Sõmer saavutasid isegi asjatundjate üllatuseks kahesüstal 500 meetri distantsil hõbemedali,” vahendab teos “Eesti aerutamise lugu”. “1959. aastal kutsuti Pirita keskuse noored aerutajad Eestit esindama täiskasvanute Balti matšile. Neljasüst koosseisus Mati Biene, Toomas Sõmer, Evald Raud ja Harku keskuse kasvandik Mati Möller serveerisid taas üllatuse, pälvides maavõistlusel esikoha.”
Muhr
thumb|left|Peatänav ja kihelkonnakirik
Eesti – Põhja-Makedoonia suhted
Tegutseb Eesti suursaadik Põhja-Makedoonias. Tegutseb ka Põhja-Makedoonia Suursaatkond Tallinnas. Makedoonial on ka oma aukonsulaat Tartus.
Muhr
Vald asub Salzburgi Lungau piirkonna edelaorus Muri jõe lähtel, Kesk-Ida-Alpide Kõrg-Tauerni ja Madal-Tauerni mäestike vahel. Ankogeli rühma mäed lõunas eraldavad selle Kärnteni liidumaast.
Mati-Ants Biene
Mati Bienet on nimetatud Pirita aerutamisklubi kuldkalaks, kes viis kõrgetele tulemustele endast nooremaidki.
“Olin 16-aastane, kui proovisin koos Pirita grupi kuldkala Mati Bienega kahesüsta. Ta oskas noori poisse osavalt innustada. Koguni kolmel alal, aerutamises, suusatamises ja laskesuusatamises meistersportlase normi täitnud Mati Biene oli toona ainus eestlane, kes võistles nii talvel kui suvel NSV Liidu rahvaste spartakiaadil,” meenutab teoses “Eesti aerutamise lugu” Are Eller.
Muhr
Vallaosad on Vordermuhr, Hintermuhr ja Schellgaden. Läänes külgneb see Hohe Tauerni rahvuspargiga.
Ajalugu
Nagu samanimeline jõgi, võib selle nimi tuleneda vanakeldi mori, 'vesi' (võrdle kõmri môr või inglise mere). Lungau piirkond kuulus vürstlikule Salzburgi peapiiskopkonnale kuni selle sekulariseerimiseni 1803. aastal. Asulat on esmamainitud u 1470. aastal, Püha Ruperti kirikut 1523. aasta dokumendis. Muhr oli kunagi kulla ja arseeni kaevanduspiirkond.
Mati-Ants Biene
Eesti meister
Nõukogude armees teenis Mati Biene Tallinnas koos laulja Mati Nuudega. Ta on meenutanud, et Raua tänava nurgal asuva depoo tornist tuli alla, tänava kaugusel asuva mati peale hüpata.
Muhr
Ajalugu
Kohalikuks tavaks on iga-aastane rongkäik koos Prangstangeniga, kuni 8 m kõrguse puupostiga, mis on kaunistatud lilledega ja mille kohalikud poissmehed 29. juunil suvisel peetripäeval kirikusse viivad.
Mati-Ants Biene
Eesti meister
Mati Biene töötas Viimsis S. Kirovi nimelises näidiskalurikolhoosis kuni kolhoosi lõpuni ehitusremondi osakonna meistrina.
Denis Héroux
Denis Héroux (15. juuli 1940 Montréal – 10. detsember 2015 Montréal) oli Kanada filmilavastaja ja -produtsent.
Filmiga "Atlantic City" (1980) kandideeris ta parima filmi Oscarile.
Aastal 1983 sai temast Kanada ordeni ohvitser (Officers of the Order of Canada).
Kartulituba
Kartulituba (Saaremaal: tuhlistuba) oli endisaegne väike palkseintega köetav hoone, kus hoiti kartuleid.
Syke
Syke on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Diepholzi kreisis.
PLL-töörühm
PLL-töörühm oli Mart Mini juhtimisel tegutsenud TTÜ (TPI) automaatika kateedri ja elektroonika kateedri, hiljem elektroonika instituudi juures tegutsenud mitteformaalne töörühm, mis tegeles mõõtetehniliste PLL-süsteemide ehk automaatsete faasisünkronisatsiooni süsteemide põhiliste omaduste uurimise- ja modelleerimisega ning kõrge täpsusega PLL-il põhineva tugisignaalide formeerija (tugikanali) väljatöötamisega vektormeetriliste mõõteseadmete jaoks.
Töörühm tegutses põhiliselt ajavahemikul 1970-2000.
Jakšur-Bodja rajoon
2002. aasta rahvaloenduse andmeil olid 59% elanikest udmurdid, 37% venelased ja 2% tatarlased.
PLL-töörühm
Töörühma liikmetest kaitses doktorokraadi PLL-süsteemide alal peale Mart Mini veel Toivo Paavle ja tehnikamagistri kraadi Ants Ronk.
Kartulituba
Eestis olid kartulitoad tuntud Lääne-Saaremaal, kus neid hakati ehitama 19. sajandi algusest.
Vaharu raudteepeatus
pisi|Jaakna jaamahoone põhjafassaad Vaharu raudteepeatus (20. sajandi alguse verstakaartidel Дв. Вахару) ehk Jaakna raudteepeatus oli raudteepeatus Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Jaakna küla lähedal.
Läbi Vaharu kulges kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee. Vaharu raudteepeatusele eelnes Keila poolt tulles Risti ja järgnes Palivere raudteejaam. Raudteepeatuses asus üks madal perroon.
Javier Báez
Báez sündis ja kasvas üles Puerto Ricos. 2005. aastal kolis ta koos perekonnaga Floridasse. Ta õppis Jacksonville'i ühes keskkoolis ja hiljem Jacksonville'i Ülikoolis.
2018. aastal oli ta National League'i parim mängija RBI (run batted in) näitaja poolest. Samal hooajal valiti ta MLB tähtede mängule. Aastatel 2016 ja 2017 on ta pälvinud parima mitmel positsioonil mängivale kaitsemängijale antava Fielding Bible'i auhinna.
2017. aastal pälvis ta Puerto Rico pesapallikoondisega World Baseball Classici turniiril hõbemedali.
Bailleul-Sir-Berthoult
Bailleul-Sir-Berthoult on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Hallamaa
Nimede eestistamisel anti Hallamaa uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Halmann, Hübner ja Uebner. Vilhelm-Ludvig Hallamaa palvel kanti Hallamaa perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 20 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. veebruarist 1935).
Bailleul-Sir-Berthoult
Küla asub 8 km Arrasist kirdes, teede D49 ja D919 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Vaatamisväärsused
pisi|tühi|Bailleul-Sir-Berthoulti vallamaja
Allika talu kalmistu
Kalmistu rajasid Juhan (Johan) ja Kaarel (Karl) Tõnismaa Allika talu endisele tõrvaajamiskohale, sellepärast tuntakse seda ka Tõrvamäe kalmistuna. Kalmistule on maetud paarkümmend inimest, viimati 2012. aastal.
Victoria (Rumeenia)
Victoria (saksa keeles Viktoriastadt, ungari keeles Viktóriaváros) on linn Rumeenias Transilvaanias Brașovi maakonnas. Victoria asub maakonnakeskusest Brașovist ligikaudu 69 km läänes.
Asula rajati 1949. aastal seoses keemiakombinaadi ehitamisega ja kandis esialgu nime Colonia Ucea, Ucea-Colonie või Ucea Roşie. Praeguse nime ja linnaõigused sai Victoria 1954. aastal.
Jizzax
Jizzax [džizzahh] on linn Usbekistanis, Jizzaxi vilajeti keskus. Asub Näljastepi lõunaosas Sanzari jõe ääres.
Varem nimetati linna eesti keeles venepäraselt Džizakiks.
Ajalugu
Asula on teada 10. sajandist. Linn muutus oluliseks kaubapunktiks Siiditeel. 1866. aastal vallutasid linna venelased kindral Dmitri Romanovski juhtimisel. 1916. aastal oli linn venevastase ülestõusu keskus.
Linnas tegutsevad pedagoogikainstituut, polütehnikainstituut ja kõrgem sõjalennukool.
Jalgpalliklubi So'g'diyona Jizzax mängib riigi kõrgliigas.
pisi|tühi|Purskkaev Jizzaxi kesklinnas
Aegna kalmistu
pisi|Aegna kalmistu (juuli 2013) Aegna kalmistu on kalmistu Jõelähtme kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Aegna saarel Kesklinna linnaosas Tallinnas.
Ajalugu
Esimesed märkmed Aegna kalmistust pärinevad 1736. aastast. Aastatel 1736–1784 toimus 26 matust. Aegna kabelit ja kalmistut kasutas ka Rohuneeme ja Püünsi rahvas. Kokku võib Aegna kalmistule olla maetud sadakond inimest.
Kalmistul on kaks mälestuskivi. Üks on püstitatud kahele Nõukogude mereväelasele, kes hukkusid 1947. aastal plahvatuses. Teine on pühendatud 1996. aastal õnnetult hukkunud saare metsavahile Raevo Lillele.
Kalmistu oli varem piiratud kiviaiaga. Nõukogude sõjaväelased võtsid piirdekivid oma ehituse tarbeks, kiviaed asendati saarelt üles võetud raudtee rööbastega.
19. juulil 1995 tunnistati kalmistu riiklikuks kultuurimälestiseks.
Kalmistu kabel
1798. aastal rajati idaserva (praeguse loodusmaja piirkonda) Eliisabeti kabel.
Seal püstitati see uuesti Viimsi Kalameeste Ühisuse juhatuse liikme Julius Lamboti poolt annetatud Oti talust eraldatud maatükile, kuhu rajati ühtlasi ka uus kalmistu. 1944. aastal hävitas Nõukogude sõjavägi kabeli.
Uus kabel ehitati ja õnnistati sisse 2004. aastal. Vanast kabelist on uues kabelis säilinud tornikell.
Tallinna Merelennujaam
Tallinna Merelennujaam oli Vene merelennuväebaas Tallinnas aastatel 1915–1918. Merelennujaam kavandati Pirita jõe suudme vasakule kaldale 1913. aastal ja rajati 1915. aastal.
Kurgiseen
Kurgiseen (Macrocystidia cucumis) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Tallinna Merelennujaam
Sadamas dislotseerus alates märtsist 1916 1. lennurajoooni üksus, alates detsembrist 1916 Läänemere lennudiviisi 1. brigaadi 3. divisjoni staap ja üks salk. 3. divisjonil oli lennujaam ka Osmussaarel ning hiljem Naissaarel ja Paldiskis. Jaam oli mõeldud ajutisena, sest uut lennusadamat alles ehitati. Uue sadama valmimisel oleks lennujaam Piritalt viidud ära uude lennusadamasse.
Pirita lennujaama ülem 1917. aastal oli kapten Sergei Antonovitš Lišin. Pirita lennujaamas oli 15 lennukit, kõik Szczecini lennukitehase tüüpi vesilennukid. 21. jaanuaril 1918 jõudsid Tallinna tagasi Krimmis Jevpatorija lennukoolis õppinud Fred Olbrei ja William Tomingas, kes asusid teenima Peeter Suure merekindluse merelennusalka. William Tomingas määrati Pirita lennujaama ülema adjutandiks.
Merelennujaam evakueeriti 23. veebruaril 1918. Lennukid lõhuti, mootorid ja väiksemad seadmed võeti kaasa transpordilaevaga Pallada. Ehitised jäid terveks.
Ehitised
Palju kasutati olemasolevaid ehitisi, näiteks kasarm ja laatsaret asus "Kalevi" seltsimajas, ohvitserid elasid aga Peterseni võõrastemajas jõe paremal kaldal.
Vesilennukite ja nende hoolduse jaoks püstitati peamiselt puitsõrestikuga hooneid, mida katsid puit ja present. Aastatel 1919–1920 võeti kolm angaari koost lahti, üks neist viidi Lasnamäe lennuväljalele ja teised kaks Tartusse Raadi sõjaväelennuväljale ning pandi seal uuesti kokku.
Seltsimaja põletati taganevate Nõukogude vägede poolt 1941. aasta suvel maha. Peterseni võõrastemaja põles 1944. aastal ja lammutati aastatel 1948–1951. Sadam ehitati 1960. aastatel oluliselt ümber. 1970. aastate II poolel ehitati kogu endine merelennujaama ala seoses Tallinna Olümpiapurjespordikeskuse rajamisega täiesti ringi ning tänapäeval pole Tallinna Merelennujaamast Pirital midagi alles.
Săliște
Săliște (saksa keeles Großendorf, ungari keeles Szelistye) on linn Rumeenias Transilvaanias Sibiu maakonnas. Săliște asub maakonnakeskusest Sibiust ligikaudu 20 km läänes.
Linna haldusalasse kuulub üheksa küla: Aciliu (Ecsellő, Tetschein), Amnaș (Omlás, Hamlesch), Crinț (Krinc), Fântânele (kuni 1964. aastani Cacova Sibiului, Szebenkákova, Krebsbach bei Hermannstadt), Galeș (Szebengálos, Gallusdorf), Mag (Mág), Săcel (Szecsel, Schwarzwasser), Sibiel (Szibiel, Budenbach) ja Vale (Vále, Grabendorf).
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Săliște elanikest rumeenlasi 88,28%, mustlasi 3,04% ja teistest rahvustest inimesi 0,83%. Rahvus oli teadmata 7,83%-l elanikest.
Săliștet on esmamainitud 1354. aastal. Linnaõigused sai 7. aprillil 2004.
Kodesmaa Selja tiik
Kodesmaa Selja tiik (ka Selja tiik, Edasi järved, Langermaa tiik) on järv Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Kodesmaa külas. Veekogu pindala on 2,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 936 m. Järves on kaks saart.
Arevahhatšh
325px|thumbnail|Arevahhatšh Armeenia taassünni monumendil Arevahhatšh (armeenia keeles արեւախաչ, 'päikeserist'), ka paterazmahhatšh (պատերազմախաչ, 'sõjarist'), kerhatšh (կեռխաչ, 'haakrist') või armeenia igavikusümbol (հավերժության հայկական նշան), on üks vanimaid ja levinumaid svastikasarnaseid märke Armeenias, Armeenia rahvussümboleid. Sümbol on seotud ka Armeenia kristliku kultuuriga, olles eelkristlikust kultuurist järk-järgult kristlikusse üle võetud.
Päritolu ja tähendus
Vanimad svastikasarnased sümbolid Armeenias pärinevad neoliitikumist (u 7000–5000 eKr). Arevahhatšh sümboliseerib Päikest ja sellega seotult valgust, jõukust, rõõmu, õnne ja igavest taevast elu. Alates 5. sajandist ilmus sümbol Armeenia steelidele, hiljem sai osaks hatškar'ite ehk Armeenia ristikivide sümboolikast. Lisaks võib arevahhatšh'i leida kirikuseintelt, hauakividelt ja teistelt monumentidelt. Seda sümbolit kasutati muistses Armeenias relvadel, igapäevastel esemetel, riietel, lippudel.
Tänapäeval kasutatakse arevahhatšh'i Armeenia valitsusasutuste logodel ning ka näiteks mälestusmüntidel, samuti kasutavad seda mitteriiklikud organisatsioonid ja uuspaganlikud liikumised.
Arevahhatšh'i võib sageli leida kivisse raiutuna Armeenia mägismaalt.
Eesti-Liibanoni suhted
Eesti-Liibanoni suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Liibanoni vahel.
Liibanon tunnustas Eestit 30. detsembril 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 3. septembril 2001.
Tegutseb Eesti suursaadik Liibanonis, kes resideerib Ankaras. Tegutses ka Liibanoni suursaadik Eestis, kes resideeris Varssavis. Alates 2008. aastast pole Liibanon määranud suursaadikut Eestisse ja diplomaatiline suhtlus käib ajutise asjuri kaudu Varssavis.
Püha basiilik
Püha basiilik (ka tulsi, Ocimum tenuiflorum, sünonüüm Ocimum sanctum) on basiiliku perekonda kuuluv huulõieline taimeliik.
Metsa raudteepeatus
Metsa raudteepeatus oli raudteepeatus Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Piirsalu küla lähedal.
Läbi Metsa kulges kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee. Metsa raudteepeatusele eelnes Keila poolt tulles Ellamaa raudteepeatus ja järgnes Risti raudteejaam. Raudteepeatuses asus üks madal perroon.
Oskar Halling
Oskar Halling (2. august 1896 Luke vald, Tartumaa – 15. jaanuar 1949 Molotov, Magadani oblast) oli eesti põllumees.
Püha basiilik
Taime on kasutatud ajurveedas aastatuhandeid. Liik on Indias rahva seas hästi tuntud.
Oskar Halling
Ta oli Elva põllumeeste konvendi liige, Luke Põllumeeste Seltsi esimees, ja Nõo vallavanema abi.
Arreteeriti NKVD poolt 15. jaanuaril 1945 Nõo vallas.
Uno Kajak
Ta lõpetas 1948. aastal Rakvere 2. algkooli, 1951. aastal Tallinna Kehakultuuritehnikumi ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Kajak hakkas sportima juba 7-aastaselt 1940. aastal.
1956. aastal sai ta Cortina d’Ampezzo taliolümpiamängudel 26. koha.
Bailleulval
Bailleulval on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Arrasi unioon
right|thumb|Hispaania Madalmaade kaart, Utrechti unioon ja Arrasi unioon (1579).
Bailleulval
Küla asub 14 km Arrasist edelas, tee D1 ääres. Väike jõgi Crinchon voolab läbi valla.
pisi|tühi|
Vaatamisväärsusi
pisi|tühi|Bailleulvali kirik
Arrasi unioon
Arrasi unioon (hollandi Unie van Atrecht, hispaania Unión de Arrás) oli Arrasis (Atrechtis) 6. jaanuaril 1579 sõlmitud kokkulepe, mille alusel Madalmaade lõunapoolsed riigid, tänapäeval Valloonias ning Nord–Pas-de-Calais (ja Pikardia) piirkonnas Prantsusmaal ja Belgias, väljendasid oma ustavust Hispaania kuningas Felipe II-le ja tunnistasid tema kindralkuberneri Juan de Austriat. Seda tuleb eristada Utrechti unioonist, mis sõlmiti hiljem samas kuus.
Tingimused olid:
Allakirjutanud piirkonnad olid:
Penilased
Penilased on müütilised tegelased rahvuseeposes "Kalevipoeg".
Arrasi unioon
Piirkonnad, mis soosisid uniooni, kuid ei allkirjastanud seda, olid:
Penilased
Neid on mainitud eepose kuueteistkümnendas loos ("Lennuki" ehitus ja merereisi algus. Teekond maailma otsa. Lapumaa ja Varrak.).
Arrasi unioon
Parma hertsog Alessandro Farnese kasutas neid maakondi baasina separatistlike osade (Utrechti uniooni liikmete) vallutamise alustamiseks.
Puna-kabeorav
Puna-kabeorav (Callosciurus erythraeus) on oravlaste sugukonda kuuluv näriline.
Klassifikatsioon
Puna-kabeorava teaduslik ladinakeelne liiginimetus on Callosciurus erythraeus; sünonüümid Callosciurus flavimanus ja Callosciurus sladeni.
Taksonoomilises andmebaasis ITIS klassifitseeritakse puna-kabeoraval järgmised alamliigid :
Levila
Puna-kabeoravad elavad Kagu-Aasias, kaasa arvatud India idaosas, Bhutanis, Myanmaris, Vietnamis, Kambodžas, Laoses, Tais, Malaisias, Hiinas jm. Neid on introdutseeritud Argentinasse, Belgiasse, Hollandisse, Prantsusmaale ja Jaapanisse.
Osade uurijate arvates sööb ja levitab Callosciurus erythraeus ningpoensis (Bonhote, 1901) Tianmushani mägede piirkonnas hõlmikpuuseemneid.
Oocatochus
Oocatochus on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Oocatochus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Neid madusid võib kohata Venemaal Primorje krais ja Koreas, Taiwani saarel ning Hiina kirdeosas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Oocatochus rufodorsatus seisuga 07.09.2014.
Tõnu Haljand
Tõnu Haljand (1. juuli 1945 Tallinn – 28. august 1997 Ähijärv, Võru maakond) oli eesti ja NSV Liidu suusahüppaja, kahevõistleja ja treener.
Aastatel 1965–1976 sai ta Eesti NSV meistrivõistlustel kahevõistluses 5 kulda ja 4 pronksi ning suusahüpetes 2 kulda ja 2 hõbedat.
Ta osales NSV Liidu koondises 1968. aasta Grenoble'i taliolümpiamängudel, kus sai kahevõistluses 12. koha.
Aastatel 1966–1975 sai ta NSV Liidu meistrivõistlustel kahevõistluses 1 kulla, 1 hõbeda ja 2 pronksi.
Reval (täpsustus)
Reval on Tallinna ajalooline saksakeelne nimi, millel on veel mitmeid tähendusi:
Mitte ajada segi ajaloolise maakonnaga Põhja-Eestis, mille nimi oli Revala (saksa keeles Reval).
Potsepa karjäär
Potsepa karjäär on järv Pärnu maakonnas Pärnu linna halduspiirkonnas Kõima külas. Veekogu pindala on 2,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1001 m.
Loode-Venemaa Valitsus
Loode-Venemaa valitsus, ka Põhja-Lääne valitsus (vene keeles Северо-Западное правительство või Правительство Русской Северо-Западной области) oli koalitsioonivalitsus, mis moodustati 11. augustil 1919 Tallinnas. Valitsuse ametlik asukoht oli Narva. Valitsuse üks peaülesandeid oli likvideerida bolševism Pihkva, Novgorodi ja Petrogradi kubermangus, Vene kodusõjas.
Valitsus lagunes pärast 5. detsembrit 1919, kui Judenitši juhitav Loodearmee oli saanud suuri kaotusi.
Strakonice
Strakonice (saksa keeles Strakonitz) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas, Strakonice ringkonna halduskeskus. Strakonice asub České Budějovicest umbes 51 km loodes ja Praha kesklinnast ligikaudu 99 km lõunaedelas.
Starobilski rajoon
Rajooni keskus on Starobilski linnas. 18. juulil 2020 läbi viidud Ukraina haldusjaotuse reformi käigus suurenes rajoon oluliselt. Rahvaarv oli 2020. aastal hinnanguliselt 42 693.
Strakonice
Strakonice asub merepinnast 393 meetri kõrgusel.
Starobilski rajoon
Pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse 2022. aasta 24. veebruaril kontrollib rajooni Venemaa okupatsioonivõim Luhanski Rahvavabariigi nime all.
Strakonice
Strakonicet on esmamainitud 1243. aastal. Linnaõigused sai Strakonice 1367. aastal.
Starobilski rajoon
Demograafia
2001. aasta rahvaloenduse andmetel on elanikest rahvuselt 87,8% ukrainlased, 11% venelased ja 0,3% valgevenelased.
STS-51-C
STS-51-C oli NASA Space Shuttle'i programmi 15. missioon ning kosmosesüstik Discovery kolmas missioon.
Missioon startis 24. jaanuaril ning maandus 27. jaanuaril 1985. STS-51-C oli esimene süstikumissioon, mis toimus USA Kaitseministeeriumi tellimusel ning seetõttu on paljud missiooni üksikasjad salastatud, kuid arvatavalt viis missioon orbiidile signaalluure satelliidi. Missioonil osalenud Gary Payton ütles 2009. aastal, et missiooni laadung on endiselt orbiidil ning töötab.
Missiooni järel avastasid insenerid, et mõlema tahkekütuskiirendi O-rõngad olid tõsiselt kahjustatud. Analoogsed kahjustused põhjustasid aasta hiljem Challengeri katastroofi. Katastroofi uurimise ajal aitasid STS-51-C järel tuvastatud kiirendite kahjustused tõestada, et katastroofis oli oluline roll külmal ilmal, kuna STS-51-C ajal oli õhutemperatuur madal.
Anna Võrubova
pisi|Anna Tanejeva 22. jaanuaril 1903 [[Ermitaažis õukonna ballil]] Anna Aleksandrovna Võrubova (vene keeles Анна Александровна Вырубова; sünninimi Anna Tanejeva; 16. juuli 1884 Peterburi – 20. juuli 1964 Helsingi) oli Venemaa keisrinna Aleksandra Fjodorovna sõbranna ja õuedaam, Grigori Rasputini suur austaja ja memuaarikirjanik.
Ta sündis aastal 1884 Peterburis Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantselei ülema ja asjaarmastajast helilooja Aleksander Tanejevi ja Nadežda Tolstoi tütrena. Aastal 1902 sooritas ta Peterburi õpperingkonna juures koduõpetaja eksamid. Aastal 1904 sai ta Peterburi õuedaamiks; tema ülesannete hulka kuulus korrapidamine ballidel. Õige pea sai ta keisrinna Aleksandra Fjodorovna sõbrannaks ja õuedaamiks ning ta oli palju koos keiserliku perekonnaga, osaledes keiserliku perekonna reisidel ja väljasõitudel ning kinnistes eraelulistes tegevustes. Ta oli ka Grigori Rasputini suur austaja ja Rasputin kohtus tihti tema suveresidentsis Tsarskoje Selos keiserliku perekonna liikmetega.
Võrubova on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistu kõrval asuvale Lapinlahti õigeusu kalmistule.
Xenopholis
Xenopholis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Xenopholis perekond liigitatakse roomajate andmebaasis järgmisteks maoliikideks :
Leipalingis
pisi|left|Leipalingis Leipalingis on alev Leedus Druskininkai omavalitsuse territooriumil, Leipalingise valla halduskeskus. Alev asub Seira jõe ääres. Alevi põhjapiiril asub 0,031 km² suurune Leipalingise järv, idas asub Aviris, alevist lõunas aga Bilsas Baltajis.
Leipalingises on põhikool ja raamatukogu. Seal tegutsevad kohalik metsamajand, maaparandusühistu ja õmblustsehh. Vaatamisväärsusteks on sealne aastal 1821 valminud katoliku kirik ja Leipalingise mõisa hoonetekompleks, mille kontorihoones asub ka sealne koduloomuuseum.
Asula nimi
Leipalingis asub vanal jatvingite asualal. Ka alevi nimi tuleneb jatvingi keelest, kus see tähendab pärnade (jatvingi leipa) salu.
Ajalugu
Sealne mõis rajati aastal 1503, mõisa juures asuvat alevit (Lepunikai) aga aastal 1516. Algselt kuulus see Trakai vojevoodkonda. Aastal 1520 rajasid alevi omanikud Sapiehad sinna esimese kiriku, mis oli õigeusu kirik. Katoliku kirikuks muutus see alles aastal 1611. Hiljem kuulus alev Massalskitele ja Plateritele.
Aastal 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed 155 Leipalingise juuti. Nõukogude võimud küüditasid 51 alevi elanikku. Nõukogude perioodil oli Leipalingis kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Kollane torujalg
Kollane torujalg (Bolbitius titubans, sünonüümid Bolbitius variicolor ja Bolbitius vitellinus) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Nathan MacKinnon
Nathan Raymond MacKinnon (sündinud 1. septembril 1995 Halifaxis, Nova Scotias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Colorado Avalanche keskründajana.
2013. aastal valiti ta NHL-i draft'is Avalanche'i poolt esimese valikuna. Enne seda oli ta mänginud Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Halifax Mooseheads.
Hooajal 2017–18 kogus MacKinnon 97 punkti (39+58), millega oli ta liigas paremuselt viies mängija. Samal hooajal valiti Second All-Star Team'i. Järgmisel hooajal tegi ta veelgi parema hooaja, kui kogus 99 punkti (41+58).
Aastatel 2017, 2018 ja 2019 on ta osalenud NHL-i tähtede mängul.
2015. aastal tuli MacKinnon Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.
Parvlaev Estonia katastroofis hukkunute mälestusmärk
pisi|Mälestusmärk Võru keskväljakul Parvlaev Estonia katastroofis hukkunute mälestusmärk on pühendatud neile võrulastele, kes hukkusid 1994. aasta 28. septembri ööl parvlaev Estonia katastroofis. Mälestusmärgil on kujutatud käed, mis on palveks kokku pandud ja palvetavad, et sellist õnnetust uuesti ei juhtuks. Mälestusmärgi teisel küljel on nende hukkunute nimekiri, kes olid pärit Võrust. Mälestusmärgi autor on skulptor Mati Karmin ja see püstitati 1996. aastal.
Reisjärvi vald
Reisjärvi on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Naabervallad on Haapajärvi linn, Kinnula vald, Lestijärvi vald, Pihtipudase vald ja Sievi vald.
Lootose tempel
Lootose tempel ehk Delhi Baha'i usu tempel ehk Baha'i jumalateenistuse pühakoda on kõikide usundite ja ühe jumala tempel, mis on avatud kõikide religioonide tunnistajatele olenemata soost või päritolust. Indias Delhis asuva lootoslille kujulise eksterjööriga Lootose templi arhitekt on Fariborz Sahba. Projekt valmis 1976. aastal ja ehitust alustati 1978. aastal.
Baha'i usk
Baha'i usk on religioon, mille rajas Baha'u'llah (1817–1892) 19. sajandil Iraanis. Bahá’í usk õpetab, et maailma peamiste religioonide rajajad, sh Krišna, Buddha, Zarathustra, Aabraham, Mooses, Jeesus ja Muhamed, on ühe ja sama jumala saadetud jumalikud õpetajad, et harida inimkonda selle arengutasemele vastavate õpetuste ja seadustega. Baha'i usk rõhutab kogu ühiskonna vaimset ühtsust.
Arhitektuur
Lootose tempel on inspireeritud valgest lootosest, mis on vaimse ja hingelise rahu sümbol. Tempel on ehitatud 27 hiiglaslikust iseseisvast betoonist kroonlehest, mis on kaetud valge marmoriga. Lähtudes õielehtede erinevatest kumerustest, valmistati iga marmordetail nii asukohta kui suunda arvestades ja paigaldati kohapeal.pisi|250px|Lootose templit ümbritsev aed 27 kroonlehte on paigutatud kolmestesse rühmadesse ja nii on tempel üheksakülgne, seega on hoonel 9 sissepääsu, mis viivad 70-meetrise läbimõõduga templi sisemusse. Tempel mahutab on 2500 inimest, istekohti on 1300 inimesele.
vasakul|pisi|Üks üheksast basseinist, mis ümbritseb Lootose templit Templit ümbritseb 9 basseini, mis tekitavad mulje, et lootoslillekujuline hoone ujub vees. Lootose tempel on ümbritsed aedadega ja asub 10-hektarilisel maa-alal. Hoones ei ole ühtegi pilti, maali ega altarit, seal ei tohi mängida ühtegi muusikainstrumenti. Templis ei toimu traditsioonilisi jutlusi ega rituaale.
Lootose tempel on esimene tempel Delhis, mis kasutab päikeseenergiat.
Medgidia
Medgidia (türgi keeles Mecidiye või Megidie, varem Karasu või Carasu) on linn Rumeenias Constanța maakonnas. Medgidia asub ajaloolises Põhja-Dobrudža piirkonnas Doonau-Musta mere kanali ääres, maakonnakeskusest Constanțast ligikaudu 30 km lääneloodes.
Medgidia on tööstuslinn.
Asula on rajatud 1840. aastal. Linnaõigused sai Medgidia 17. veebruaril 1968.
Intuitiivteaduste Kool
Intuitiivteaduste Kool on Tallinnas ja Tartus tegutsev kool, mis õpetab teaduslikele eksperimentidele mitte alluvaid aineid.
Eri aegadel on kooli lektoriteks olnud Viljo Viljasoo, Ilmar Soomere, Ingvar Luhaäär, Veeliks Jalakas, Tiit Teras, Tõnu Aru, Janno Seeder, Rita Värnik, Milvi Koplus, Andres Klemet, Mercedes Merimaa, Rein Weber, Luule Viilma, Gunnar Aarma, Anti Kidron jt.
Õppeperiood jaguneb kevad- ja sügissemestriks. Kummagi semestri käigus õpetatav materjal on erinev ja semestrite läbimise järjekord pole tähtis.
Kooli astuda soovijatele korraldatakse vastuvõtukatse, kus mõõdetakse pendliga nende energiat. Vastu ei võeta inimesi, kellel katse korraldajad arvavad olevat väga tugeva negatiivse energia ja/või tugevad vaimsed häired.
Intuitiivteaduste Kool tegutseb alates 1990. aastate algusest. Kooli asutajaks ja vaimseks isaks on Ingvar Luhaäär.
Intuitiivteaduste Kool on aastatel 1994–2015 välja andnud sadakond raamatut.
Kriitika
Intuitiivteaduste Kooli on mainitud portaalis skeptik.ee seoses portaali poolt välja antava Umbluu preemiaga. 2012. aasta Umbluu preemia määrati Viljo Viljasoole. Selleteemalises Martin Välliku artiklis öeldakse, et preemia aupaiste laieneb ka paljudele teistele isikutele ja institutsioonidele, sealhulgas Intuitiivteaduste Koolile.
Kooli nimevalikut on esitatud kui näidet sellest, kuidas esoteeriliste teadmiste õpetajad võtavad üle teaduslike struktuuride ja institutsioonide nimetusi, et nende kaudu tõsta enda usaldusväärsust ja kaalukust.
Viečiūnai vald
Viečiūnai vald (leedu keeles Viečiūnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Druskininkai omavalitsuse territooriumil.
Valla pindala on 188 km². Kuni aasta 1999 lõpuni kuulus vald Varėna rajooni koosseisu, kus see kandis nime Ratnyčia vald, seejärel läks see Druskininkai omavalitsuse koosseisu. Tänapäevase nime sai vald 28. aprillil 2000. 2011. aasta seisuga elas vallas 3671 inimest. Valla keskuseks on Viečiūnai alev, kus aastal 2011 oli 1708 elanikku. Vallamaja asub aadressil Jaunystės g. 17-2, vallavanem on Alvydas Varanis.
pisi|Vallamaja
Kulbakõne sõjaväelennuväli
pisi|
Kulbakõne lennuväli (ukraina keeles Аеродром Кульбакине, varem Vodopi, ukraina keeles Водопій) on sõjaväelennuväli Mõkolajivi linna kaguservas.
Praeguse nime sai lennuväli läheduses asuva Mõkolajivi Kulbakõne mikrorajooni järgi.
Lennuvälja ligidal paikneb ka Mõkolajivi lennukiremonditehas.
Ajalugu
2022. aasta märtsi esimesel nädalal taastasid Ukraina väed kontrolli varem Vene relvajõudude kätte langenud lennuvälja üle.
Bancourt
Bancourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike küla asub 16 km Arrasist lõunas, teede D7 ja D7E1 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Vaatamisväärsused
pisi|tühi|Bancourti vallamaja
Río Cuarto ülikool
Rio Cuarto ülikool (hispaania keeles: Universidad Nacional de Río Cuarto) on Argentina riiklik ülikool. See asub Rio Cuartos Córdoba provintsis. Ülikool loodi 1. mail 1971.
Hiigelsuur kvasarirühm
Hiigelsuur kvasarirühm (inglise keeles Huge Large Quasar Group) on hiiglaslik kosmiline struktuuriüksus, seni avastatud suurtest kvasarirühmadest suurim.
Selle kvasarirühma suuruseks on umbes 4 miljardit valgusaastat; täpsemalt on ta mõõtmetega 1240x640x370 Mpc. Asub Lõvi tähtkujus.
Hiigelsuure kvasarirühma avastas 2012. aastal Briti astronoom Roger G. Clowes koos kolleegidega Kesk-Lancashire'i Ülikoolist. Avastamise ajal oli tegemist suurima kosmilise struktuuriüksusega (kuni Herkulese-Põhjakrooni Suure Seina avastamiseni 2013. aastal).
Robottolmuimeja
Kuigi robottolmuimeja jääb mitmeti alla tavalisele suure võimsusega tolmuimejale, on sellel mitmeid eeliseid. See võib robot inimese elu siiski päris mugavaks teha, kuna robot ei vaja inimjuhtimist, vaid töötab ise ettenähtud ajal oma sensoritest lähtudes. Robot on küllaltki vaikne, kompaktne ja võtab vähe ruumi – väike ja madal robot pääseb hõlpsasti mööbli alt koristama. Robottolmuimeja näol on tegemist küllaltki uue tehnoloogiaga, kuid põhilised suunad on umbes 15-aastase arengu tulemusena juba välja kujunenud.
Varajased disainid
Esimesed robottolmuimeja prototüübid jõudsid avalikkuse ette kuskil 1991. aastal Hitachi ja Sanyo poolt. Kuigi tehnoloogia oli olemas, võis esimest robottolmuimejat näha 1997. aastal. Electrolux esitles siis oma Trilobite nimega robotit, mis kasutas navigeerimiseks ultrahelilokaatoreid tehes toale mööda seina ääri ringi peale ning arvestas seejärel ruumi pindala ning selle puhastamiseks vajamineva tööaja. Koristusteekonna valis robot juhuslikult, valides takistuse korral mõne muu suuna ja jätkates uut trajektoori mööda kuni järgmise takistuseni. Seda kuni koristusaja täitumiseni või akude tühjenemiseni (40–60 min). Robotile mitteligipääsetavate tsoonide mahamärkimiseks oli võimalik kasutada magnetribasid. Roboti diameeter oli kuskil 38 cm ning sellel oli laadimisdokis laetavad akud. Robot oli võimeline ühel kohal keerama ning sellel oli põrutusi pehmendav kaitseraud.
Järgnevail aastail tulid Kärcher, Dyson ja Probotics Inc. välja oma robottolmuimejatega. 2001. aasta kevadel ilmavalgust näinud Kärcheri RoboCleanerit peeti Electroluxi roboti tugevaimaks konkurendiks. Electroluxi masinaga umbes sama suur masin kaalus 1,4 kg ning sellel olid akud, mille laadimiseks masin ise kuskil iga 20–30 minuti järel laadimisplatvormile suundus. 20 W võimsusel töötav robot koristab suvalist trajektoori mööde, kuid sellel on andurid, mis mõõdavad sisseimatava õhu reostust ning võimaldavad imamisvõimsust vajadusel suurendada. Robot suudab keskmiselt koristada 15 m² põrandat tunnis.
Dyson tuli oma tolmuimeja DC06ga välja 2000. aasta alguses. 4000 ameerika dollarit maksnud masinal oli sees kolm arvutit ning üle 50 sensori, mis lubasid masinal enda asukohta ruumis tuvastada ning treppe ja muid takistusi vältida. Arvutite abil suutis DC06 koristatava ala kaardistada ning mäletada, kust ta oli juba käinud – koristustrajektoor polnud juhuslik. Avalikule turule masin oma kõrge hinna tõttu ei jõudnudki.
Ülesannetelt Cyega sarnane robot CareBot PCR oli tehtud Gecko Systemsis ning maksis 2995 dollarit. Mitmeprotsessorilisel arhitektuuril töötav robot oli võimeline ennast ümbritsevat kaardistama, oma asukohta jälgima ning sisseehitatud tolmuimejat kasutama.
Firma algusaeg
2002. aasta oktoobris kuulutas USA firma iRobot välja uudistoote Roomba(TM) Intelligent FloorVac, mis oli Electroluxi robotist umbes poole väiksem, poole kiirem ja peaaegu sama tõhus. Tänu heale müügistrateegiale ja taskukohasemale hinnale (200 dollarit, pea 10 korda vähem Electrolux Trilobite'ist) saavutas toode kiiresti tuntuse. Odavuse nimel lepiti vähema võimsusega ning robotil oli kõigest kaks põrkesensorit, millelt saadi teade, kui on vaja takistuse tõttu suunda muuta ning üks külje peale vaatav infrapunasensor, mille abil robot suutis mööda seinaääri liikuda. Käivitamisel sai kasuta valida, kas tegemist on väikese, keskmise või suure toaga ning sellest sõltus roboti tööaeg.
Roombade 2. põlvkond (2003–2006) ehk Discovery (hiljem 400-seeria) oskas pikima takistuseta läbitud teekonna põhjal ise ruumi suurust arvutada. Sellel põlvkonnal Roombadel oli pöörlev hari, mis seina äärest tolu põhiharjale ette pühkis. Robotil olid mikrofonid, mis hääle järgi otsustasid, kui must on koristatav koht ning suunasid vajadusel masina antud kohas mitu tiiru tegema. Mõnel 400-seeria mudelil oli ka laadimisalus ning mõnel pult, millega sai puhastusprogrammi käivitada, taimeri kellaaegu määrata ja ka ise robotit juhtida. 2. põlvkonna Roomba suutis järjest töötada kuni 90 minutit, samas kui konkurentidel oli see arv vaid 30–60 minutit.
500 ja 600 seeria
Roombade 3. põlvkonna (2007–2010) ajal mindi lõplikult üle nummerdamissüsteemile. 500-seeriale lisati infrapunasensorid, mis aitasid enne mööbliga kokkupõrget kiirust vähendada. Ka ehituses tehti edusamme: uued robotid koosnesid moodulitest, mistõttu oli robotit kergem lahti kruvida ja parandada. Roomba 530-le lisati laadimisdokk ning kaks virtuaalset seina. Juhtmetesse kinni jäämise korral sai robot sellest ise aru ning oskas harjased tagurpidi ringi käima panna.
700 ja 800 seeriad
2011. aasta Roombad said HEPA-filtrid ning neid hakati nimetama 700-seeriaks. 2013. aastal ilmus Roomba 800-seeria, mille robotite juures loobuti täielikult harjadest ning võeti kasutusele AeroForce'i süsteem, mis koosneb kahest paralleelsest kummirullist, mis põrandalt tolmu jms sodi üles korjavad. Väidetavalt parandati ka masina efektiivsust: kättesaadava tolmu hulk suurenes 50%, imemisjõud 5 korda ja tolmuimemise konteiner 60% võrra.
900 ja hilisemad seeriad
2015. aasta septembris ilmunud Roomba 980-l oli navigatsioonisüsteem ja ruumi kaardistamise funktsioon. 2017. aastal tutvustas iRobot Roomba 860 ja 690 roboteid, mida oli võimalik Wi-Fifiga ühendada ning mobiilirakenduse kaudu juhtida. Hilisematest robotitest on need funktsioonid ka Roomba 980-l ja 890-l. Alates maist 2017 saavad 900-seeria kasutajad äpi kaudu näha koristamistrajektooridega ning mustemate ja puhtamate kohtadega kaarti koristuspinnast. Rakendusse kuuluvad ka mobiiltelefoni teated, kui Roomba on koristamise lõpetanud ning Amazon Echoga sidumine. Septembris 2018 tuli iRobot turule uue põlvkonnaga, mis koosneb kallimast i7+ ja odavamast e5 seeriatest. Roomba i7+ komplektis on laadimisdokk, mis võimsa tolmuimejaga Roomba tolmukogumiskasti tühjendab.
Tehnoloogiahuvilistele on iRobot vastutulelikult loonud alates 2. põlvkonnast võimaluse Roombat arvutiga ühendades sellega suhelda ja seda juhtida. Lisaks on müügil iRobot Create komplekt, millel puhastusfunktsioon puudub, kuid sellele on võimalik kinnitada sensoreid, kaameraid jms ning seda oma tahte järgi programmeerida.
Hiina koopiad
Roombade edu nähes loodi Hiinas suurel hulgal järeletehtud robottolmuimeja disaine. Neist tuntuim on ehk 2004. aastal ilmunud CleanMate QQ1 robot, mis maksis vaid 150 dollarit ning sellel oli põhja all UV-lamp, mis pidi koristamise ajal bakterid hävitama. 2006. aastal tuli müügile CleanMate QQ-2, millele lisati laadimisalus ja taimer. CleanMate QQ-3 (2011) sai juurde lisaks ühe virtuaalseina.
LG ja Samsung
2009. aasta lõpus sai Lõuna-Korea hiidfirma LG valmis Roboking Dual Eye tolmuimeja, millel oli 2 kaamerat: üks suunatud lakke ja teine otse ette. 2010. aasta alguses tuli Samsung välja Samsung Navibotiga, mis kasutas sarnast laekaamerat. Laekaamera võimaldas robotitel täpsemalt toas orienteeruda. Lõuna-Korea tootjate robottolmuimejad olid suur samm edasi põrandate puhastamise efektiivsuse ja kiiruse suunas, kuna varasemad Roomba mudelid tegutsesid suvalist trajektoori mööda. Uued robotid välistasid võimaluse, et mõnda kohta puhastati korduvalt, kuid mõnda kohta ei jõutudki. Korea robottolmuimejad ei jäljendanud Roombat, vaid pöörasid tähelepanu kasutusmugavusele ja disainile. LG Roboking/Hombot võitis 2011. aastal Red Doti tootedisaini auhinna.
pisi|D-kujuline Neato XV-11
Neato/Vorwerk
Alates 2010. aastast on turul ka Neato Robotics robottolmuimejad, millel on positsioneerimiseks ja navigeerimiseks uuenduslik 360-kraadi ulatuses pöörlev lasersilm. Neato XV-11 (Euroopas XV-15) teab seetõttu alati, kus ta ruumis paikneb, ega lähe teist korda samasse kohta koristama. Neato ei vaja virtuaalseinu, vaid koristab tarkvara abiga ühe toa korraga. 2013. aasta mudelitel Neato XV Signature ja Neato XV Signature Pro kasutatav filter suudab kinni püüda kuni 3 mikromeetri suurused osakesed. Kuna 2012. aastal omandas Neato Roboticsis osaluse Saksa kodumasinate tootja Vorwerk, valmis järgmisena Vorwerk Kobold VR100, mis sarnanes Neato XV-ga, kuid sellele oli lisatud pöörlev küljehari. Firma on turule lasknud ka Neato BotVaci ja Kobolt VR200 mudelid.
Välislingid
Robottolmuimeja valimine
Zheng He
pisi|Zheng He monument Malaisias Zheng He (hiina lihtsustatud kirjas 郑和; hiina traditsioonilises kirjas 鄭和; pinyin ' is Zhèng Hé; Wade'i-Gilesi transkriptsioonis Cheng Ho; sünninimi 馬和 Mǎ Hé. Tuntud ka kui 馬三寶 / 马三宝; pinyin ' is Mǎ Sānbǎo, araabia ja pärsia keeles حاجی محمود شمس Hajji Mahmud Shams; 1371–1435) oli Hiina meresõitja, maadeavastaja, diplomaat ja admiral, kes juhtis 1405–1433 toimunud merereise Kagu-Aasiasse, Lõuna-Aasiasse ja Ida-Aafrikasse.
Yunnani provintsis sündinud Zheng He oli hui rahvusest moslemipere teine poeg. Tal oli ka neli õde. Üks tema esivanemaid oli Sayyid Ajjal Shams al-Din Omar, Mongoli impeeriumi teenistusse astunud pärslane, kes määrati Yuani dünastia alguses Yunnani provintsi kuberneriks.
1381. aastal sai Põhja-Yuan lüüa ning Mingi keiser läkitas Yunnani armee, et suruda maha mongolite mäss. 11-aastane Zheng He võeti vangi ja kastreeriti. Seejärel saadeti ta keiserlikku õukonda, kus ta sai nimeks San Bao ("kolm kalliskivi"). Ajapikku sai temast keiser Yongle nõunik, kes aitas tal ka kõrvaldada eelmist keisrit Jianweni. Tänutäheks pälvis eunuhh Yonglelt aunime Zheng He.
1425. aastal määras keiser Hongxi ta Nanjingi kaitsjaks. 1428 käskis keiser Xuande tal lõpetada üheksakorruselise budistliku Da Baoeni templi ehitus Nanjingis ning 1430 saatis keiser Zheng He seitsmendale ja viimasele retkele "Lääneookeanile" (India ookeanile). Zheng He suri 1433. aastal tagasiteel, kui laevastik oli jõudnud Hormuzi.
1405-1433 korraldas Mingi valitsus seitse mereretke. Keiser Yongle soovis nendega kehtestada Hiina kontrolli kaubanduse üle ning avaldada muljet India ookeani ranniku rahvastele.
Zheng He pandi laevastiku ja sõjaväe etteotsa, tema asetäitjaks sai Wang Jinghong. Esimesel retkel koosnes laevastik 317 laevast (teiste allikate põhjal 200 laevast) ligi 28 000 meeskonnaliikmega. Igal laeval oli kuni 500 meest.
Zheng He külastas Araabiat, Bruneid, Ida-Aafrikat, Indiat, Malai saarestikku ja Taid, tegeldes tee peal kaubandusega. Kinkidena jagas ta kulda, hõbedat, portselani ja siidi; vastukaubaks tõi ta Hiinasse sellist eksootikat nagu jaanalinnud, sebrad, kaamelid, elevandiluu ja kaelkirjakud.
Enamjaolt püüdis Zheng He saavutada oma eesmärgid diplomaatia abil ning tema suur armee hirmutas enamikku vastaseid. Siiski kinnitasid kaasaegsed, et Zheng He "kõndis nagu tiiger" ja ei kohkunud kasutamast vägivalda, kui pidas vajalikuks demonstreerida võõrastele rahvastele Hiina sõjalist jõudu. Ta lõi halastamatult puruks piraadid, kes olid kaua kimbutanud Hiinat ja Kagu-Aasiat. Samuti ründas ta maismaal Kotte kuningriiki Sri Lankal. Neljandal retkel tõi Zheng He kaasa saadikud kolmekümnest riigist.
Turkmenistan (jõelaev)
Turkmenistan (vene keeles Туркменистан) oli kahe tekiga üheteistkümnes Rossija-klassi (projekt 785/OL800, II seeria) Venemaa jõereisilaev, mis ehitati Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1954 Volga jõelaevakompaniile.
Zheng He
1424 suri keiser Yongle. Tema järglane, keiser Hongxi (valitses 1424–1425) otsustas merereisid lõpetada. Zheng He tegi veel ühe ekspeditsiooni keiser Xuande ajal (valitses 1426–1435), ent pärast seda algas Hiinas isolatsionismiajastu ja mereretked lakkasid lõplikult.
Turkmenistan (jõelaev)
Selle nime all kasutati laeva mitte ainult Venemaa jõgedel aastail 1954–1986 aastail NSVLi lipu all, vaid ka Ukrainas aastail 1986–1989 Tšornobõli katastroofi tagajärgede likvideerimiseks, kus seda kasutati hotellina. Kapten (seisuga 1962) oli I. A. Sokolov, kes võttis pardale 405 asemel 968 reisijat.
1989. aastal Turkmenistan põles, kanti maha ja lammutati samal aastal.
Zheng He
Zheng He suri viimasel reisil ning maeti merre Malabari rannikul Kolkata lähedal. Tema haud Nanjingis on tühi, selles on vaid ta mõõk ja isiklikud esemed. Haua juures asub ka väike muuseum. Zheng He esimese ekspeditsiooni mälestuseks tähistatakse Hiina Rahvavabariigis 11. juulil merenduspäeva.
Retked
Zheng He reiside täpne ulatus on vaieldav. Endine briti mereväeohvitser Gavin Menzies väidab oma raamatus "1421: aasta, mil hiinlased avastasid maailma", et Hiina maadeavastaja jõudis välja ka Uus-Meremaale ja Ameerikasse. Suurem osa ajaloolasi seda hüpoteesi siiski ei toeta.
IV liiga 2005
IV liiga 2005 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2005. aasta hooaeg.
Liigatabel
1 FC Mimino diskvalifitseeriti peale hooaja esimest poolt.
1 Viljandi Sakala diskvalifitseeriti septembris ja kõik järelejäänud mängud anti +:- võit vastastele.
Taštagol
Taštagol on linn Venemaal Kemerovo oblastis, Taštagoli rajooni keskus. Asub Kondoma jõe ääres.
Taštagol tekkis rauamaagikaevanduse juurde 1939. aastal. Linnaõigused sai 1963. aastal.
Voorusevöö
pisi|paremal|Keskaegne voorusevöö [[Veneetsiast]] Voorusevöö on vöö, mille eesmärgiks on takistada kandjal (peamiselt naisel) seksuaalvahekorda astumast või enda masturbeerimist.
Ajalooline voorusevöö on enamasti tehtud metallist ja avatav võtmega.
Ajaloos on voorusevöö kasutamine olnud populaarne sõjameeste naiste juures, kelle mehed pidid kaua kodust eemal viibima (näit. rüütlid).
Pikaaegne kasutamine võis põhjustada piina ja haigusi. Seetõttu võib seda ka piinariistaks liigitada.
Tänapäeval kasutatakse voorusevööd enamasti seksuaalmängudes (BDSM), kui partner tahab teise seksuaalelu enda kontrolli all hoida.
Khalili lahing
Khalili lahing oli Põhja-Mali konflikti lahing, mis toimis 22.–23. veebruaril 2013. Lahing algas 22. veebruaril kahe enesetapurünnakuga.
MNLA sõnul üritas esimene pommimees autoga majja sõita, kuid tema masin hävis mässuliste tule all enne hooneni jõudmist. Teine auto sõitis mässuliste kohalikku juhtimiskeskusesse ning plahvatas, lisaks juhile hukkus kolm Azawadi Rahvusliku Vabastusliikumise (MNLA) võitlejat. Ühtsuse ja Džihaadi Liikumine Lääne-Aafrikas (MUAJO) võttis mõlema rünnaku eest vastutuse ning lisas, et MNLA-d rünnati vastutasuks nende tegevuse eest Prantsusmaa vägede sekkumise toetamisel.
23. veebruaril teatas Azawadi Araabia Liikumine (MAA), et rünnatud on In-Khalili asulat ning kogu ala on nende kontrolli alla võetud. MNLA asus vasturünnakule. MNLA-l oli lahingus ka Prantsusmaa hävituslennukite tugi. MNLA ja Prantsusmaa vasturünnak õnnestus ning linn võeti islamistide kontrolli alt tagasi.
Thomas Jeffersoni arhitektuurimedal
pisi|150px|[[Thomas Jefferson, kelle järgi auhind on nimetatud]] pisi|150px|[[Philip Johnson, laureaat (1978)]] pisi|150px|Prints [[Shah Karim Al Hussaini, laureaat (1984)]] pisi|150px|[[Frank O. Gehry, laureaat (1994)]]
Thomas Jeffersoni Fondi arhitektuurimedal (inglise keeles Thomas Jefferson Foundation Medal in Architecture) on iga-aastane auhind, mida alates 1966. aastast annavad ühiselt välja Thomas Jeffersoni Fond ja University of Virginia School of Architecture väljapaistvate teenete eest arhitektuuris. Auhind on nimetatud Thomas Jeffersoni auks.
Valdav osa auhinna saanutest on arhitektid. Laureaatide hulgas on arhitektuuriprofessor Cecil Balmond, arhitektuuriajaloolased Nikolaus Pevsner ja Vincent Scully, arhitektuurikriitik Ada Louise Huxtable, installatsioonikunstnik Robert Irwin, Norra poliitik Gro Harlem Brundtland, New Yorgi linnapea John Lindsay, filantroop Paul Mellon, Porto Cervo kuurordi loomise eestvedaja, multimiljonär prints Shah Karim Al Hussaini, sotsioloog Lewis Mumford, ajakirjanik Jane Jacobs ning keskkonnategelane, teadlane ja eetik Edward Osborne Wilson.
Eesti-Küprose suhted
pisi|Eesti ja Küpros kaardil Eesti-Küprose suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Küprose vahel.
Küpros tunnustas Eestit 12. septembril 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 22. jaanuaril 1992.