cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taani
Religioon
Taani kiriku nimi on Folkekirken (Rahvakirik) ning selle pea on Taani kuningas või kuninganna. Kiriku igapäevatööd juhib kirikuamet kirikuministri juures (veebruari 2010 seisuga Birthe Rønn Hornbech). Folkekirken on jaotatud 11 piiskopkonnaks (stift), üks neist Gröönimaal. 1. jaanuari 2013 seisuga oli kirikus 4 430 643 liiget, mis moodustab 79% Taani rahvastikust ja umbes 90% taanlastest. Jaanuaris 2002 oli selle kiriku liikmeid 84,3%. Umbes 3% selle kiriku liikmetest käib regulaarselt kirikus.
Taani suuruselt järgmine usurühmitus on muslimid: neid on 210 000 ja nad moodustavad 3,7% rahvastikust. Taani muslimi rahvastik on kujunenud viimase aja sisserände käigus ja on koondunud suurematesse linnadesse. Teiste Taani usurühmituste seas on katoliiklased (37 000 inimest), Jehoova tunnistajad (14 500), Serbia Õigeusu Kiriku liikmed (7000), baptistid (5100), nelipühilased (5100), budistid (4400) ja mormoonid (4500). On ka adventistid, metodistid, Päästearmee liikmed,
Asustus
Taani suuremad linnad (elanikke 2012. aasta seisuga):
Majandus
pisi|Tuuleveskid [[Vendsysselis. Tuulegeneraatorid annavad märgatava osa Taanis tarbitavast elektrienergiast. Lähemalt artiklis "Tuuleenergia Taanis"]] Taani on segamajandusega heaoluriik, mis kuulub Põhjamaade majandusruumi. Elatustase on kõrge, sissetulekute erinevused on väikesed.
Taani on üks maailma kõige kõrgema maksukoormusega riike ja üks maailma rikkamaid maid.
Väga õnnestunuks peetakse praegust tööturu mudelit, milles lihtne vallandamine-töölevõtmine ettevõtte jaoks on ühendatud suurte sotsiaalsete tagatistega töötajale: tööandja vastutus haigusrahade, vallandamistoetuste jms osas on väike, põhiosa sotsiaalkuludest katab riik. Samas on Taani üks maailma kõige suuremate sotsiaaltoetustega riik.
Arvestatavatest maavaradest kuulub Taanile ainult suhteliselt väike osa Põhjamere naftast ja gaasist.
Taani rahaühik on Taani kroon, mis jaguneb sajaks ööriks. 2009. aastal olid käibel 25-öörised ja 50-öörised ning 1-, 2-, 5-, 10- ja 20-kroonised mündid, lisaks 50-, 100-, 200-, 500- ja 1000-kroonised paberrahad. Levinud maksevahendiks on ka Dankort, kohalik maksekaart, mida aktsepteerivad peaaegu kõik poed. 2000. aastal lükkas Taani referendumil tagasi eurotsooniga ühinemise ettepaneku.
Töötuid on Taanis 4,3% rahvastikust ja alla vaesuspiiri elab 12,1%. Tööjõulisi on Taanis 2,841 miljonit.
Väliskaubandus
Taani suurimad ekspordiartiklid on masinad ja instrumendid, liha ja lihatooted, piimatooted, kala, ravimid, mööbel ning tuulegeneraatorid. Taani tähtsamad ekspordipartnerid on Saksamaa 17,53%, Rootsi 12,68%, Suurbritannia 8,49%, Ameerika Ühendriigid 6,05%, Norra 6,01%, Holland 4,84%, Prantsusmaa 4,57% (2009).
Väärtpaberibörs
Kopenhaagenis tegutseb 1624. aastal asutatud Kopenhaageni börs.
Haridus
pisi|[[Århusi Ülikooli aula]] Taani haridussüsteemis on kohustuslik 9-klassiline haridus. Kooli minnakse kuueaastaselt. Põhikool (folkeskole) on 9- või 10-klassiline, sellele eelneb vabatahtlik lasteaiaklass. Põhikoolile järgneb 3-aastane gümnaasium.
Taani kool on tuntud oma rõhuasetuse poolest grupitööle, eneseväljendus- ja esinemisoskusele, suhteliselt vähem pööratakse tähelepanu õpilaste faktiteadmistele ja teadmiste mõõtmisele. Senine koolisüsteem ja õpetamise metoodika on sattunud kriitika alla seoses õpilaste kehvade tulemustega 2003. aasta PISA uuringutel.
Taani ülikoolid on Kopenhaageni Ülikool, Århusi Ülikool, Ålborgi Ülikool, Kopenhaageni Majandusülikool, Lõuna-Taani Ülikool, Roskilde Ülikool, Taani Tehnikaülikool ja Kopenhaageni IT Ülikool.
Ülikooli võetakse enamikul aladel vastu kõik kvalifitseerunud soovijad. Ülikooliharidus koosneb enamasti kolmeaastasest bakalaureuseõppest (bachelor), kaheaastasest magistriõppest (kandidat) ja kolmeaastasest doktoriõppest (PhD). Enamik üliõpilasi saavutab magistrikraadi, bakalaureusekraadi ei käsitleta sageli ülikooli lõpetamisena. Riik maksab üliõpilastele stipendiumi. Doktorandid on formaalselt ülikoolis tööl, nende palk jääb veidi alla Taani keskmise. Enamik doktorante viibib oma õpingute ajal pool aastat kuni aasta mõnes välismaa ülikoolis, sageli USA-s.
Peale akadeemilise hariduse süsteemi on Taanis institutsioonid, mis võimaldavad omandada mitteformaalset haridust, nn rahvaülikoolid (folkehøjskole). Mõiste pärineb 19. sajandist Taani kirjanikult, luuletajalt, filosoofilt ja pastorilt Nikolai Frederik Severin Grundtvigilt. See põhineb tasuta hariduse omandamise võimaldamisel tavarahvale ja on üks Taani haridussüsteemi nurgakividest. Taani territooriumil on praeguseks ligi 70 rahvaülikooli. Nende sekka kuuluvad näiteks Rødding Højskole (esimene Taani rahvaülikool; asutatud 1844), Rønshoved Højskole ja Jaruplund Højskole.
Esiajalugu
pisi|Päikesevanker ([[Trundholmi vanker) pronksiajast umbes 1350 eKr on selge märk religioosse ja kultuurilise arengu tasemest]] pisi|Jüütimaalt leitud pronksist kaelavõrud, 6. sajand eKr, noorem pronksiaeg Esimesed inimtegevuse jäljed Taanis pärinevad umbes 120 000 aasta tagusest Eemi jäävaheajast.
Pidev inimtegevus on kestnud alates mandrijää taandumisest põhja poole seoses kliimamuutusega umbes 14 000 aastat tagasi. Sel ajal elasid Taanis põhjapõdrakütid. Need vahetas välja teine kütirahvas, kes aastatuhandeid elatus kalapüügist ja küttimisest.
Pronksiajal (1800–500 eKr) praeguse Taani aladel elanud rahvast on säilinud rikkalikult arheoloogilisi mälestisi. Arvukad päikesekujutised, nt Trundholmi vanker ja kaljujoonised Bornholmil viitavad päikesekultusele. Kaljujooniste teine levinum motiiv on laev. Ülikuid maeti tammekirstudes hiiglaslikesse kääbastesse, mis paiknesid kõrgetel küngastel. Mõnes Jüütimaa osas on tänu mulla iseärasusele säilinud orgaanilisest materjalist hauapanused, sealhulgas riided. Tuntuim leitud riidekomplektidest pärineb Egtvedi piiga hauast.
Rauaaja esimesel perioodil, nn keldi rauaajal (500 eKr kuni meie ajaarvamise alguseni) domineeris Taanis naaberaladel elanud keltide mõju. Sellele järgnenud nn Rooma rauaajal (meie ajaarvamise algusest kuni 400 pKr) saabusid suuremad kultuurimõjud Rooma riigist, sealhulgas kaalu- ja mõõdusüsteem ning hulgaliselt laensõnu; ladina kirja mõjul tekkis ruunikiri. Germaani rauaajast (400–800 pKr) on olemas esimesed kirjalikud allikad taanide kui rahva kohta. Sellest ajast on ka andmed Jüüti poolsaarel elanud anglide ja jüütide kohta, kes liikusid edasi mandrilt Suurbritannia saartele, kus segunesid kohalike elanikega, moodustades inglise rahvuse tuumiku. Arvatavasti ühendati maa kuningriigiks 8. sajandil. Sellest annavad tunnistust sellised suurejoonelised ehitised nagu Danevirke piirivall ja Kanhave kanal läbi Samsø saare, ning Taani esimese linna Ribe asutamine pärast aastat 700. Taani riiki kuulusid ka Skandinaavia poolsaare lõunatipus asuvad maakonnad Skåne, Halland ja Blekinge, mis praegu kuuluvad Rootsile.
Rauaajast pärinevad paljud soodest leitud mumifitseerunud laibad, näiteks Tollundi mees.
Viikingiaeg
pisi|[[Gorm Vana ja Harald Sinihamba ruunikivid Jellingis (Jellingi kivid)]] Taanis oli viikingiaeg suure majandusliku arengu ja sõjalise ekspansiooni aeg. 9.–10. sajandil kujunes väikeste vürstiriikide ühendamise tulemusena Taani Kuningriik, millest sai peamine viikingite riik Euroopas ka Läänemerest põhja pool. Taani vallutas Norra ja samuti suured piirkonnad Inglismaal. Inglismaa kuningas Alfred Suur oli sunnitud taanlastele loovutama Inglismaa idaranniku piirkonnad, mida taanlaste valitsemise ja elukorralduse tõttu kutsuti Danelaw. Taanist pärit viikingid valitsesid Läänemerel ja Põhjamerel. Nad purjetasid mööda suuri Venemaa jõgesid kuni Musta mereni, rajasid asulad Põhja-Venemaale ja Põhja-Prantsusmaa läänerannikule Normandiasse, kus viikingipealik Rollo rajas 911 Normandia hertsogiriigi. Nad purjetasid kuni Vahemereni, mille ääres nad hiljem rajasid normannide riigi Sitsiilias ja Lõuna-Itaalias. Aastavahemikus 980–1000 purjetasid Erik Punane ja Leifr Eiríksson Islandilt Gröönimaale ja Põhja-Ameerikasse, mida nad nimetasid sõnaga Vinland ('aasade maa').
Alates kuningas Gorm Vanast (suri arvatavasti 958) on teada kõik Taani kuningad. Gormi poeg Harald Sinihammas rajas Jellingisse oma vanematele vägeva hauamonumendi, mis koosneb kahest hiiglaslikust kääpast, kahest ruunikivist, suurest kivilaevast ja kirikust. Kuningas Harald rajas ka vähemalt neli täpselt ringikujulist ja korrapärast ringvall-linnust, neist tuntum on Trelleborg Sjællandil. Jätkus piirikaitsevalli Danevirke tugevdamine.
Harald Sinihamba ajal 10. sajandi keskel sai Taanist ametlikult kristlik riik. Tänu kaubanduse arengule tekkisid viikingiajal Skandinaavias linnad (ainsana oli varem asutatud Ribe). Taani tuntumad viikingiaegsed linnad on Hedeby ja Århus. pisi|Taani juhitud [[Kalmari uniooni kuulunud territooriumid 1500. aasta paiku]]
Keskaeg
Taani kuningas Harald Sinihammas alustas vallutusi Anglosaksi Inglismaal ning 1013. aasta suvel viis Svend Harkhabe Taani laevastiku Sandwichi, Kentis. Sealt läks ta põhja Danelaw'sse, kus kohalikud nõustusid kohe teda toetama. Siis sööstis ta lõunasse, sundides Inglismaa kuninga Æthelredi Normandiasse maapakku (1013–1014). Siiski suri Svend äkitselt 3. veebruaril 1014. Kasutades seda surma ära, tuli Æthelred Inglismaale tagasi ja ajas Svendi poja Knudi tagasi Taani, sundides teda seejuures loobuma oma liitlastest. Aastal 1015 käivitas Knud uue kampaania Inglismaa vastu ja pärast vallutusi valitses Knud Suur, Taani, Norra, Inglismaa kui ka mõne Rootsi piirkonna kuningana. Pärast Knud Suure surma 1035. aastal Taani võimu all olnud suurriik lagunes, ehkki Inglismaad hoidis enda kontrolli all Knuti poeg Hardeknud kuni 1042. aastani. Normandia hertsogi Rollo järglane William Vallutaja vallutas 1066. aastal Suurbritannia saare.
12. sajandil algas Taani ekspansioon ristisõdade näol lõuna pool elavate slaavlastest vendide elualadele, samas mõjutasid riigi tugevust riigisisesed vastuolud. Kuningas Valdemar I Suur (1157–1182) suutis vende võita (vt Vendi ristisõda).
Kuningas Knut VI (1182–1202) valitsemisajal pidas Taani edukat sõjategevust, vallutas Pomerania ja Mecklenburgi ning Knut sai Taani ja vendide kuningaks. Vallutused jätkusid kuningas Valdemar II Võitja juhtimisel. Tema eduka sõjategevuse tulemusena vallutati Taani riigi jaoks Holsteini ning Saaremaa ja Põhja-Eesti alad, kus legendi järgi said taanlased lahingus eestlastega oma rahvuslipu Dannebrogi 1219. aastal Tallinna sõjakäigu ajal. 1222. aastal tekkis kuningas Valdemar II-l konflikt Põhja-Saksamaal ja Taani sõjaline võimsus oli suunatud sealsele sõjategevusele. 1223. aastal sattus kuningas Valdemar II sõjategevuse käigus vangi Schwerini krahvi Heinrichi kätte, kust ta pääses alles pärast lunaraha maksmist.
1227. aastal sai Valdemar II sõjas Põhja-Saksamaa vürstiriikidega Bornhövedi lahingus lüüa ning kohe alustasid pealetungi Taani aladele Eestis ka sakslaste Mõõgavendade ordu väed, vallutades lõplikult kogu Põhja-Eesti.
Keskajal kuulusid Taanile pikemat või lühemat aega suured valdused praegusel Põhja-Saksamaal ja Põhja-Eestis ning Saaremaa ja Ojamaa.
13. sajandil laastasid Taanit kodusõjad ning sõda Holsteiniga, mille liitmise järel omandasid Holsteini aadlikud Taani riiklikus elus suure tähtsuse ja kaalu, mille lõpetas alles 14. sajandil, kuningas Valdemar IV Atterdag (1340–1375), kes taastas riikliku ühtsuse ning kuningavõimu autoriteedi riigis. Tal õnnestus saavutada kontroll Øresundi väina üle ja hoida enda kontrolli all Läänemere laevandust ning maksustada väina läbivad kaubalaevad.
1362. aastal purustas Valdemar sõjategevuses Hansa Liiduga Helsingborgi merelahingus, kuid kaotas võitluse Holsteini, Mecklenburgi ülikute, taani aadlike ja Hansa Liidu koalitsioonile. 1370. aastal sõlmitud Stralsundi rahuleping oli suureks löögiks Taani rahvusvahelisele mõjule, kuid vabastas kuningas Valdemari riigisisese aadlike vastupanu mahasurumiseks. Kuid varsti pärast kuninga ainuvõimu kindlustamist ta suri (1375) jätmata meesliinis pärijat.
Valdemari tütar Margrete abiellus Norra kuninga Håkon VI ja valitses Taanit regendina oma poja tulevase kuninga Oluf II eest. Pärast Olufi surma 1387. aastal tunnistati Margarethe Taani ja Norra kuningannaks ja aastast 1389 ka Rootsi kuningannaks. Aastal 1397 sõlmiti Taani, Rootsi ja Norra vahel Margrethe I valitsetav personaalunioon (Kalmari unioon), mille juhtivaks riigiks jäi Taani. Nii muutusid Taani riigi osaks ka Norra valdused Atlandi Ookeanil – Shetland, Orkney saared, Fääri saared, Island ja Gröönimaa. Pärast Margarethet oli järgmiseks ühisriigi tugevdajaks ja arendajaks Erik VII, kelle valitsemisajal ehitati Sundi väina kaldale Kronborgi kindluse, tänu millele hoiti väina läbivaid kaubalaevu enda kontrolli all ning maksustati need nn Sundi tolliga.
Kalmari unioon püsis läbi tõusude ja mõõnade aastani 1521, kui kuningas Christian II korraldatud Stockholmi veresauna järel astus Rootsi liidust välja. Taani ja Norra vaheline personaalunioon (Taani-Norra) kestis aastani 1814.
Kalmari uniooni lagunemisele järgnes reformatsioon ja kodusõda (Grevens fejde). Kodusõjas jäi peale reformatsioonimeelne Christian III, aastal 1536 sai Taanis ja Norras ametlikuks usuks luterlus.
Uusaeg
pisi|püsti|Taani kuningas [[Christian IV]] Järgmiste valitsejate, Frederik II ja Christian IV ajal muutus Taani taas üheks kõige võimsamaks riigiks Läänemere piirkonnas. Tänu kasvavale kaubandusele Läänemere ja Põhjamere vahel olid oluliseks sissetulekuallikaks Øresundi tollid. Põhjamaade seitsmeaastane sõda (1563–1570) ja Kalmari sõda (1611–1613) Rootsiga kindlustasid veelgi Taani positsiooni Läänemerel. Christian IV sekkumine 30-aastasesse sõtta aastal 1625 ning järgnenud sõda Rootsiga (1658) olid Taani jaoks aga katastroofilised. Kaotati põlised Taani alad Skåne, Halland ja Blekinge ning ka Norra maakonnad Jämtland, Härjedalen ja Bohuslän. Läänemere suurvõimuks sai Rootsi. 1660 oli Taanis 600 000 elanikku.
18. sajandil suutis Taani põhijoontes sõdadest kõrvale hoida. Prantsuse valgustusliikumise mõjul kasvas huvi teaduse vastu. Aastatel 1761–1767 läkitas Taani kuningas Frederik V Carsten Niebuhri juhtimisel esimese Euroopa teadusliku ekspeditsiooni Siinaile ja Araabia poolsaare lõunaossa. Arenes majandus, viidi läbi talude kruntimine. 17.–18. sajandil sai Taanist koloniaalmaa. Taanile kuulusid kolm saart Kariibi meres, Trankebar Indias ning orjakaubanduse tarvis loodud kolooniad Lääne-Aafrikas Ghanas.
Taani püüdis säilitada oma neutraalsust ka Napoleoni sõdade ajal. Kopenhaageni pommitamine 1801. ja 1807. aastal ning Taani laevastiku röövimine inglaste poolt viisid maa aga sõtta Napoleoni poolel. Sõda lõppes Taanile kaotusega ning 1814. aasta Kieli rahulepinguga oldi sunnitud loovutama Norra Rootsi kuninga võimu alla. Riik oli sisuliselt pankrotis.
19. sajandi esimesel poolel tugevnes nii taani kui ka saksa rahvuslus. Sellega seoses tekkisid probleemid Schleswigi (taanipäraselt Slesvig) ja Holsteini (Holsten) hertsogkondade saksakeelse elanikkonnaga. Hertsogkonnad ei kuulunud küll Taani kuningriigi koosseisu, Taani kuningas oli aga ka Schleswigi ja Holsteini hertsog. Järgnes Esimene Schleswigi sõda Preisimaaga 1848–1851, mis sisuliselt säilitas varasema seisu.
Aastal 1849 võeti vastu esimene Taani põhiseadus, millega maast sai konstitutsiooniline monarhia.
Aastal 1847 valmis Kopenhaageni–Roskilde raudtee, esimene praegusel Taani alal.
Hilisuusaeg ja lähiajalugu
Ühiskond muutus liberaalsemaks ja demokraatlikumaks. Aastal 1910 avati Århusis Jüütimaa sünnitusmaja, mis oli mõeldud ainult vallalistele emadele (esimene niisugune oli avatud Kopenhaagenis 1787).
Esimese maailmasõja ajal jäi Taani neutraalseks.
1920. ja 1930. aastatel oli Niels Bohri (Nobeli auhind 1922) juhitud Teoreetilise Füüsika Instituut Kopenhaagenis üks maailma juhtivaid aatomifüüsika keskusi.
Jätkus areng heaoluriigi suunas. 1933. aastal asendati ebapopulaarsed vaestemajad sotsiaaltoetustega.
Teises maailmasõjas okupeerisid sakslased 9. aprillil 1940 kogu Taani, vastupanu oli tühine. Järgnes suhteliselt leebe okupatsioon, mille ajal Taani säilitas suure autonoomia. Mõõdukas koostöö okupantidega tegi muu hulgas võimalikuks taani juutide evakueerimise Rootsi 1943 ning Taani vangide tagasitoomise Saksa vangilaagritest 1945. aasta märtsis-aprillis. Saksa väed Taanis kapituleerusid 5. mail 1945 Briti marssalile Bernard Montgomeryle. Bornholmi hõivasid Nõukogude väed, kes lahkusid saarelt 1946. aasta kevadel.
1945. aastal tunnustas Taani Islandi iseseisvust. Saareriik oli kuulutanud ennast iseseisvaks aasta varem.
1949. aastal sai Taanist NATO asutajaliige ja 1973. aastal Euroopa Liidu liige.
Kultuur
Taani kultuuri väljapaistvad saavutused on võetud Taani kultuurikaanonisse.
Taanis antakse välja rahvusvahelist kultuuriauhinda Sonningi auhinda.
Rahvaluule
Teiste tuntud rahvaluulekogujate seas on Axel Olrik, Peder Syv, Henning Frederik Feilberg ja H. P. Hansen.
1904. aastal asutati Taani Rahvaluulekogu (Dansk Folkemindesamling), rahvaelu ja -kultuuri riiklik arhiiv, mis säilitab tulevastele põlvedele tavaliste taanlaste elulugusid, mälestusi, traditsioone ja muusikat.
Taani kirjandus
Taani kirjandus sai alguse 12. ja 13. sajandist tuntud muistendite ja muinasjuttude üleskirjutamisest. Osa taani kirjanduse algusest on seetõttu ka islandi saagad ja Snorre Sturlasson, sest Põhjala kultuuripärand ja jutustamiskunst oli sel ajal ühesugune.
Absaloni kroonik 12. sajandist Saxo Grammaticus oli esimene suur taani kirjanik, kuigi ta kirjutas ladina keeles. Koos Sven Aggeseniga koostas ta 13. sajandi alguses kroonika "Gesta Danorum".
Taanikeelset kirjasõna pärineb ka keskajast, kuid tõsine taani kirjandus algas valgustusajal Ludvig Holbergi komöödiatest, mis on tänini aktuaalsed. Romantismi eelkäijad olid Johannes Ewald ja Jens Baggesen. Kõige kuulsam taanlane on küllap Hans Christian Andersen, kes hakkas kirjutama romantismiajal ning kes on tuntud oma muinasjuttude "Väike merineitsi", "Inetu pardipoeg" jt järgi.
Steen Steensen Blicher kirjutas realistlikke novelle. Seoses Georg Brandese kirjanduskriitikaga ja "moodsa läbimurdega" said tooniandvateks kirjanikud Henrik Pontoppidan ja Jens Peter Jacobsen. Henrik Pontoppidan pälvis koos Karl Adolph Gjellerupiga 1917. aastal Nobeli kirjandusauhinna (kaasaegse Taani elu autentsete kirjelduste eest). Pärast Teist maailmasõda sai sama au osaks ühele 20. sajandi tähtsamatest taani kirjanikest Johannes V. Jensenile.
Tuntud taani kirjanike seas on ka Søren Kierkegaard, Gustav Wied, Martin Andersen Nexø, Tom Kristensen, Karen Blixen, Peter Høeg, Herman Bang, Jens Christian Hostrup, Peter Høeg, Ole Lund Kirkegaard, Poul Martin Møller, Klaus Rifbjerg, Hans Scherfig, Johan Herman Wessel ja Christian Winter.
Disain
pisi|[[Arne Jacobseni tool "Ægget"]] pisi|püsti|Maailmakuulus taani kirjanik [[Hans Christian Andersen]] Disainer Georg Jensen lõi ehteid ja muud tarbekunsti.
Eriti pärast Teist maailmasõda sai taani disain maailmakuulsaks. Skandinaavia disain oli kvaliteedimärk ja Lunningi auhind oli selle üks tähtsamaid tunnustusviise. Arhitekt Jørn Utzon on kõige tuntum Sydney ooperiteatri autorina. Arhitekt ja mööblidisainer Arne Jacobsen kavandas nii toole, lampe kui ka maju. Arhitekt ja filmirežissöör Poul Henningsen on loonud lampe, mida on kasutatud filmides.
Aastatel 1952–1970 anti Taanis välja Lunningi auhinda, mis aitas kaasa Skandinaavia disaini arengule.
Disaini kasutamise poolest on rahvusvaheliselt tuntud ettevõte Bang & Olufsen.
Helilooming
Esimesed tuntud Taani heliloojad olid sakslased C. E. F. Weyse ja Friedrich Kuhlau, kes hakkasid tegutsema alates 18. sajandi lõpust. 19. sajandi Taani muusikas andsid tooni Niels W. Gade, B. S. Ingemann ja J. P. E. Hartmann.
Levimuusika
20. sajandi keskel said rahvusvaheliselt tuntuks Bent Fabricius-Bjerre ja Jørgen Ingmann.
1950ndatel tuli Taani levimuusikasse Ameerika filmide, plaatide ja tantsude mõjul rock'n'roll. Seda hakkasid viljelema džäss- ja tantsuorkestrid teiste seas Ib Glindemanni ja Peter Plejli juhatusel. Solistide seas olid Ib Jensen ja Otto Brandenburg. 1950. aastate lõpus loodi ansambleid ansambli The Shadows eeskujul. Tuntumad neist olid The Cliffters ja The Rocking Ghosts.
1960ndatel loodi rhythm & blues 'i ansamblid The Beefeaters The Defenders. Biitmuusika läbimurre tuli ansambli Steppeulvene albumiga "Hip som ble"; neil olid taanikeelsed tekstid ning nende muusikat mõjutasid folkrock ja läänekalda rokk.
Rokkmuusikas oli üks menukamaid ansambleid 1970ndate Gasolin, mille eesotsas oli rahvusskald Kim Larsen. Sellest ajast on tuntud ka Shu-bi-dua, C. V. Jørgensen ja Århusi ansamblid Gnags ja Shit & Chanel. Sel ajal sai populaarseks Benny Anderseni laul "Svantes lykkelige dag" (1972), mida on pakutud Taani hümniks.
1990. aastatel tõusid esile räpp ja hiphop (Østkyst Hustlers, Humleridderne ja Den Gale Pose. Oma laule laulsid Marie Frank, Tina Dickow ja Karen Busck. Eksperimentaalmuusikat tegid Sorten Muld, Under Byen ja Tobias Trier. Rahvusvaheliselt menukat popmuusikat tegid Aqua, Cartoons ja Michael Learns to Rock.
Uuemast ajast on tuntud veel Alphabeat, D-A-D, Infernal, Junior Senior, Nik & Jay, Kashmir, Mew, Nephew, Outlandish, Safri Duo, Saybia, S.O.A.P., Trentemøller, The Raveonettes, tv·2, VETO ja Volbeat.
Teater
Suurim ja prestiižikaim teater on Kuninglik Teater (Det Kongelige Teater (asutatud 1748). See asub Kopenhaagenis Kongens Nytorvil ning seal etendatakse nii sõna- kui ka muusikalavastusi. Teiste tuntud teatrite seas on Uus Teater (Det ny Teater), Aarhus Teater ja Aalborg Teater.
Ooperiteater
Aastal 1702 avati Bredgadel ooperiteater, kus etendati itaalia oopereid. Seal käis kõrgem seltskond. Ka Kuninglikus Teatris hakati oopereid lavastama. Johan Herman Wesseli ja Paolo Scalabrini "Kierlighed uden Strømper" (1773) oli Taani algupärane ooper.
Kuningliku Teatri ooperi- ja balletimaja Operaen på Holmen (Kopenhaageni ooperimaja) avati 2005. See mahutab olenevalt orkestriaugu suurusest 1492–1703 vaatajat. Kunstiline juht on Kasper Holten.
Tantsuteater
Esimest korda etendati Taani õukonnas balletti prints Christiani ja Magdalene Sibylle pulmas 1634. Õukonnaballeti õitseaeg oli kuningas Frederik III ajal. Tema abikaasa Sophie Amalie võttis balletietendustest ise osa näiteks amatsooni, talutüdruku, hispaania daami ja sõjajumalanna osas.
Kuningliku teatri balletitrupp loodi 1771. 1830. aastal sai Kuningliku Teatri ballettmeistriks kuulus August Bournonville, kes jäi sellesse ametisse väheste katkestustega kuni 1877. aastani. Oma hariduse ja reiside põhjal esitas ta trupile nii kõrgeid nõudmisi, et taani ballett tõusis maailmatasemele. 20. sajandil tõi ballettmeister ja koreograaf Harald Lander Bournonville'i traditsiooni kõrvale moodsa repertuaari. Priimabaleriin oli Margot Lander, kes tegi balleti väga populaarseks. Koos helilooja Knudåge Riisageri ja kirjanik Kjeld Abelliga tegi Harald Lander balletiteatrist Saksa okupatsiooni ajal 1940–1945 rahvusliku kogunemiskoha. Aastal 1966 sai ballettmeistriks Flemming Flindt, kes tõi lavale moderntantsu. Kuninglikust Teatrist välja kasvanud Taani Kuninglik Ballett (Den Kongelige Ballet) on üks maailma juhtivaid balletitruppe. Alates 2008. aastast on selle kunstiline juht Nikolaj Hübbe. Repertuaar ulatub Balanchine'ist Pjotr Tšaikovski "Luikede järve", "Uinuva kaunitari" ja "Pähklipurejani".
Umbes 1980 tekkis Uus Taani Tantsuteater, mille koreograafid Randi Patterson, Warren Spears ja Anette Abildgaard on loonud kõrgetasemelise modernse tantsutrupi.
Suvel korraldatakse Kopenhaagenis rahvusvahelist tantsufestivali Festival of Fools og Dancin' City. Aastal 1985 rajati tantsutreeningumaja Dansens Hus, aastal 1992 käivitati moderntantsuharidus ja 1993 avati moderntantsuetenduste maja Dansescenen.
Film ja kino
Esimene kino asutati Kopenhaagenis 1904.
Aastal 1906 asutas Ole Olsen Nordisk Filmi (Nordisk Films Kompagni), mille toodang oli ulatuslik. Ajavahemik 1908–1916 oli Taani filmi esimene kuldajastu. Tehniline tase oli kõrge, Taani filme eksporditi. Toodeti kriminaalsarju, muinasjutufilme ja erootilisi melodraamasid. Režissöörid Urban Gad, Benjamin Christensen ja Viggo Larsen olid ekspressiivse ja innovatiivse stiili tõttu rahvusvaheliselt hinnatud. Asta Nielsen oli tummfilmi ajastu esimene suur taani filminäitleja. Rahvusvaheliselt tuntud oli ka Valdemar Psilander.
Sõdadevahelise aja suured näitlejad olid Liva Weel, Ib Schønberg ja Poul Reichhardt. Selle aja kuulus filmirežissöör on Carl Dreyer, kelle filmid käsitlevad eriti religiooni ja inimhinge.
Theodor Christensen tegi dokumentaalfilmi Taani vastupanuvõitlusest "Det gælder din frihed" (1946). 1940. ja 1950. aastate väljapaistvamad režissöörid olid peale Dreyeri Astrid Henning-Jensen ja Bjarne Henning-Jensen, kelle "Ditte Menneskebarn" (1946) esindas angažeeritud realismi.
1960. aastate põlvkonna filmirežissööride seas tõusid esile Palle Kiærulff-Schmidt ("Weekend", 1962) ja Henning Carlsen ("Sult", 1966; "Mennesker mødes og sød musik opstår i hjertet", 1967). Erik Balling ja Henning Bahs lõid kõigi aegade kõige populaarsema filmisarja, mille esimene film oli "Olsenbanden" (1968).
Taani riik institutsionaliseeris 1964 riikliku toetuse filmitegemisele. Aastast 1972 suunab seda Taani Filmiinstituut (Det Danske Filminstitut). Alates 1966. aastast tegutseb Taani Filmikool.
1970ndatel said tuntuks Søren Kragh-Jacobsen ("Vil du se min smukke navle?", 1978) ja Morten Arnfred ("Johnny Larsen" (1979). 1980ndatel saavutasid rahvusvahelist edu Gabriel Axel filmiga "Babettes gæstebud" (Oscar 1987) ja Bille August filmiga "Pelle Erobreren" (Vallutaja Pelle, 1987). 1990ndatel sai maailmakuulsaks Lars von Trier, kes alustas 1984 ning pani aluse liikumisele Dogma 95 (Dogme95). Tema filmide seas on "Laineid murdes" (Breaking the Waves, 1996) ja "Dogville" (2003). 2000ndatel sai tuntuks Niels Arden ("Oplev med Drømmen", 2006).
Juhtivate filmirežissööride seas on veel Thomas Vinterberg, Lone Scherfig, Susanne Bier ja Ole Bornedal ja animaator Jannik Hastrup. Tuntud filmiinimesed on veel Mads Mikkelsen, Iben Hjejle, Connie Nielsen, Jesper Christensen, Brigitte Nielsen, Sven-Ole Thorsen ja Viggo Mortensen.
pisi|[[Æbleskiver on traditsioonilised kerakujulised taani pannkoogid]]
Taani köök
Taani köögis on esindatud põhjamaised traditsioonid, kuid teistest piirkonna riikidest rohkem on tunda ka Kesk- ja Ida-Euroopa mõju.
Saareriigina on Taani toidukultuuris tähtsal kohal kala (Atlandi heeringas, merilest, tursk). Kõrgelt arenenud põllumajandus on andnud laia piimatoodete valiku (juustusordid Havarti ja Esrom, jogurt, hapupiim (kærnemælk).
Taani kööki iseloomustab küpsetiste ja kookide rohkus, näiteks magusad saiakased (boller), frititud pannkoogid (Æbleskiver) ja pehmed jõuluküpsised (honningkager). Magustoitudest on laialt levinud punane tarretis rõõskkoorega (rødgrød med fløde).
Tüüpiline roog on rikkalikult liha, kala või munaga kaetud võileivad ehk smørrebrød ja punased vorstid ehk rød pølse.
Rahvusvaheliselt on kuulsad Taani õlled, teiste seas Carlsberg, Tuborg ja Faxe.
pisi|[[Taani jalgpallikoondis (valges) mängimas Hollandi jalgpallikoondise vastu 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel]]
Taani sport
Riigi rahvusspordiala on jalgpall. Palju tegeletakse veel käsipalli, jalgrattasõidu, purjetamise, sulgpalli, jäähoki, ujumise ja viimasel ajal ka golfiga. Samuti mängivad paljud noored korvpalli.
Tuntud vaatamisväärsusi
pisi|[[Suur-Beldi sild|Suur-Beldi silla idaosa]]
Erebus
right|thumb|Satelliidifoto Erebusest Erebus on vulkaan Rossi saarel Antarktises. Kõrgus 3794 meetrit.
Vulkaan on saanud nime laeva Erebus järgi, millega James Clark Ross käis Antarktika-ekspeditsioonil.
28. novembril 1979 lendas Uus-Meremaa reisilennuk Air New Zealandi lend 901 vastu Erebust, hukkusid kõik 257 pardal olnut. Lennukirusud on endiselt Erebusel, sest eraldatuse ja karmi ilmastiku tõttu on edasist päästmist raske teha. Suvel, lume sulamise ajal, on neid õhust näha.
Bartolomeus
pisi|Püha Bartholomeus Bartolomeus on üks Jeesus Kristuse 12 jüngrist.
Bartolomeus tähendab aramea keeles Tolomai poega. Tema tegutsemispaik ja surmaaeg pole täpselt teada. Pärast Kristuse surma ja ülestõusmist olevat Bartolomeus ühe traditsiooni järgi tegutsenud Indias ja Armeenias (ning Kaukaasia Albaanias. Teise legendi järgi jutlustanud ta Mesopotaamias, Partias ja Egiptuses. Ta nüliti elusalt ja seejärel löödi pea otsast. Väidetavalt juhtus see Kaspia mere ääres Derbendis.
Inglismaal on talle pühitsetud 165 kirikut ja seal on hoiul mitu reliikviat. Pühaku säilmed viidi esmalt Lipari saarele, sealt edasi Rooma, Tiberi jõele Püha Bartolomeuse kirikusse, mis püstitati tema auks 983. aastal. Bartolomeuse käe andis Knuti naine 11. sajandil üle Canterbury kloostrile. Seda peeti sensatsiooniliseks ja ülimalt väärtuslikuks kingituseks, mis aitas nii kristluse kui ka pühakukultuse levikule Inglismaal.
Revokatsioon (kaubandus)
Revokatsioon (ladina keeles revocatio, ärakutsumine) on kaubanduses ostja õigus tehing teatud tingimustel tühistada.
Bartolomeus
Bartolomeus on Firenze soola- ja juustukaupmeeste kaitsepühak, samuti nahaparkalite ja kõikide nahatöötlejate (kingseppade, raamatuköitjate, nahakaupmeeste jt) kaitsepühak.
Revokatsioon (kaubandus)
Inglise keeles kasutatakse revokatsiooniõiguse ehk tühistusõiguse tähistamiseks fraasi "right of revocation" ning saksa keeles sõna "Widerrufsrecht".
Bartolomeus
Bartolomeuse mälestuspäeva ehk pärtlipäeva tähistatakse eesti rahvakalendri ja kirikukalendri järgi 24. augustil.
Püha Bartolomeuse sümbol on nülgimisnuga. Kunstis kujutatakse teda sageli iseenda nülitud nahaga.
Eesti kirikuist on Bartolomeusile pühitsetud Palamuse kirik.
Ehapuna
Ehapuna on läänetaeva, pilvede ja Päikese nähtav punane värvus päikeseloojangu ajal ja järel. See esineb peamiselt kerge pilvituse korral.
Ehapuna põhjustab asjaolu, et violetsed ja sinised valguskiired hajuvad Rayleigh' hajumise käigus (väikeste veepiiskade jt osakeste tõttu) atmosfääris rohkem kui punased ja kollased, sest esimesed on väiksema lainepikkusega. Kui Päike on madalamal, peavad valguskiired atmosfääris läbima pikema teekonna ning jõuavad rohkem hajuda, nii et suurema lainepikkusega kiired hakkavad domineerima.
Vaata ka
Purppuravalo
Selma Multer
Selma Multer (20. jaanuar 1928 Tallinn – 25. detsember 2016) oli eesti korvpallur, treener, spordijuht ja korvpallikohtunik.
Eesti kultuuriajakirjade loend
''Siin on loetletud Eesti kultuuriajakirju. Täpsemini, siin on ajakirjad, mille teemaks on eesti kultuur, või üldisemalt kultuurist kirjutavad ajakirjad, mis on suunatud Eesti lugejaile. Siin pole loetletud Eestis väljaantavaid ajakirju, mille teemaks on üldisemalt kultuur, kuid lugejaskond ülemaailme (näiteks Sign Systems Studies, Trames, jt.)
Selma Multer
Ta lõpetas 1947 Tallinna 7. Keskkooli ja 1951 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Korvpallitreeninguid alustas ta 1946 Tallinna Kalevis Joann Lõssovi juhendamisel, alates 1947 suunas teda TRÜ treener Edgar Naarits. Multer oli 15 aastat (1947–1961) Eesti NSV esindusnaiskonna kapten ja mängujuht. Võitis 1959 NSV Liidu rahvaste spartakiaadil ja 1957–1960 NSV Liidu meistrivõistlustel hõbemedali, 1954 NSV Liidu sisemeistrivõistlustel pronksi. Eesti NSV meistrivõistlustel võitis ta seitsmel korral kulla (1947–1951, 1953 ja 1959).
Ta töötas 1951–1956 Tartu LNSK direktorina, 1956–1961 Tartu 1. Keskkooli kehalise kasvatuse õpetajana ja treenerina ning 1962–1984 Eesti NSV Spordikomitees vanemtreenerina. 1951–1961 tegutses ka väljakukohtunikuna. Kuulus 1951–1957 Korvpallisektsiooni presiidiumi ja 1985–1989 kohtunikekogu juhatusse. Ta on juhendanud ka ETKVL-i naiskonda ja meeskonda ning EKE Projekti meeskonda. Ta oli 1980. aastal Moskva olümpiamängude korvpalliturniiril oli operatiivside juht.
Multeri õpilased on olnud: Jaak Lipso, Avo Jans, Raivo Aljaste, Tarmo Velleste, Madis Kukk, Maire Raadik.
Isiklikku
Tema elukaaslane oli korvpallitreener Tarmo Velleste, nende poeg Toomas Velleste on eesti korvpallikohtunik ja oli "Kalevi" meeskonna administraator.
Stratigraafiline korrelatsioon
Stratigraafiline korrelatsioon on läbilõigete rööbistamine sarnaste üksuste vastavusse seadmise kaudu.
Korrelatsioon ja liigestamine on stratigraafia põhiprotseduurid.
Stratigraafiline liigestamine
Stratigraafiline liigestamine on sarnaste omadustega lõikude eristamine üksikus läbilõikes.
Liigestamise aluseks on teatud tunnuste muutumine läbilõikes. Tunnused võivad olla litoloogilised, paleontoloogilised, tektoonilised jne.
Liigestamise käigus eraldatavaid osi nimetatakse stratigraafilisteks üksusteks.
Liigestamine ja korrelatsioon on stratigraafia põhiprotseduurid.
Obornjača
Obornjača (serbia Оборњача/Obornjača, ungari Völgypart-Nagyvölgy) on küla Serbias Vojvodinas Põhja-Banati ringkonnas Ada vallas.
Elanike arv on 389 (2002. aasta rahvaloendus). Enamuses on ungarlased.
Tauscha vald
Tauscha vald on vallaosa ja endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Riesa-Großenhaini kreisi.
2016. aastal liideti ta Thiendorfi vallaga.
Endised vallaosad
Tauscha-Anbau, Dobra, Kleinnaundorf, Würschnitz ja Zschorna.
Top Gear Cheap Car Challenges
"Top Gear Cheap Car Challenges" on Briti autosaate "Top Gear" "Top Gear challenges" saatelõigud, kus saatejuhid võistlevad, kas omavahel või produtsentide ettekirjutuste kohaselt, sõidukitega seotud võistluslikus tegevuses.
Top Gear £100 Car Challenge (4. hooaeg, 3. saade)
Jeremy Clarkson, Richard Hammond ja James May said igaüks 100 naelsterlingit autode ostmiseks. Jeremy ostis V6-mootoriga Volvo 760, Richard Rover 416 GTi ja James Audi 80.
Esimene osavõistlus
Kohtumispaigaks oli Toddingtoni teenindusjaam M1 kiirteel. Nad pidid sõitma mööda M1 ja M6 kiirteid Manchesteri staadionini ja siis tagasi "Top Geari" stuudiosse. Kõik kolm jõudsid stuudiosse. Ainus rike oli Jeremyl ja ta kaotas ühe punkti.
Teine osavõistlus
Testiti autode kütusekulu, normiks oli 30 mpg. Jeremyl oli 20, Richardil 23 ja Jamesil 35 mpg.
Kolmas osavõistlus
Stig tegi iga autoga ringi, sihtajaks oli 1:50. Richardi aeg oli 1:42, Jamesi 1:46 ja Jeremy 1:48.
Neljas osavõistlus
Testiti autode pidurdusvõimet kiiruselt 60 mph (96 km/h), normiks oli 60 jardi (55 m). Jeremyl oli 34 jardi (31 m) tänu töötavatele ABS-piduritele, Jamesil 40 jardi (37 m) ja Richardil 48 jardi (44 m)
Viies osavõistlus
Iga saatejuht kaotas punkti iga elektriseadme eest, mis tema autos ei töötanud. Richardi autos oli 3 riket, Jamesi autos 4 ja Jeremy autos 12 riket.
Kuues osavõistlus
Saatejuhid pidid tegama oma autodega põrketesti kiiruselt 30 mph (48 km/h). Surma eest läks maha 10 punkti, luumurru eest 5 ja verejooksu eest 1 punkt. Ainus vigastus oli Jeremyl, kes murdis oma pöidla.
Lõpp
Iga auto ostu eest säästetud naela eest sai punkti. Jeremy ostis oma auto 1 naela eest, James 75 ja Richard 80 naela eest. Jeremy võitis 99 punktiga, James tuli 40 punktiga teiseks ja Richard viimaseks 30 punktiga.
Esimene osavõistlus
Kõik kolm saatejuhti pidid sõitma umbes 100 km Londonist Brightonisse ja kui mõni saatejuht avas kapoti rikke pärast, kaotas ta 5 punkti. Jeremyl oli 7 riket ja ta jõudis Brightonisse puksiirautoga, Richardil polnud ühtegi riket ja Jamesil oli üks rike.
Teine osavõistlus
Londonist Brightonisse sõidu ajal oli ka üks osa sõidust kütusekulu (normiks oli 25 mpg). Iga mpg üle normi andis 5 punkti ja alla normi vähendas 5 punkti. Jeremy sõitis 7 mpg (kütuselekke tõttu), Richard 27 mpg ja James täpselt 25 mpg.
Kolmas osavõistlus
Keskeakriis pidavat olema põhjus, mis pidavat panema 40-aastaseid (Jeremy oli saate valmimise ajal 44, Richard 34 ja James 41-aastane) Porschesid ostma. Selletõttu pidid nad tegema tutvumiskuulutused, kusjuures iga vastuse eest saadi 5 punkti. Jeremy sai 2 vastust, Richard mitte ühtegi ning James 3 vastust.
Neljas osavõistlus
Kõik pidid 1500 naelsterlingist allesjäänud raha kulutama oma Porschede modifitseerimise peale, et nende autosid pärast saaks hinnata sõltumatu Suurbritannia Porsche klubi ekspert.
Viies osavõistlus
Stig tegi kõikide saatejuhtide autodega ringi Top Geari rajal, kusjuures iga ringiaja sekund alla 1:35 andis punkti ning ühe 1:35 vähendas punkte. Jeremy 928 ringiaeg oli 1:45, Richardi 924 oma 1:44 ja Jamesi 944 oma 1:43.
Kuues osavõistlus
Iga saatejuht pidi oma autoga paigalt võtma ja tegema võimalikult suure kaapimisjälje. Jeremy tegi vaid paar sentimeetrit, Richard tegi 10,67 m ja James 9,5 m.
Lõpp
Kõik pidid oma Porsched maha müüma. Iga naelsterlingi eest üle 1500 £ sai punkti ning iga naelsterling alla selle andis miinuspunkti. Jeremy otsustas, et kuna ta auto oli väga katki, siis ta ei saa müüa seda autona ja müüs varuosadeks, teenides 1800 £. Richard ei leidnud oma autole ostjat ja jäi viimaseks ning James müüs oma 944 ära 1400 naelsterlingiga.
Top Gear Cheap Coupes That Aren't Porsches Challenge (6. hooaeg, 2. saade)
Jeremy Clarkson, Richard Hammond ja James May said 1500 naelsterlingit autode ostmiseks, kuna nad olid Cheap Porsche Challenge's tõestanud, et 1500 naela eest ei saa korralikku Porschet. Jeremy ostis 2,6-liitrise R4 mootoriga Mitsubishi Starion Turbo, Richard 3,4-liitrise R6 mootoriga BMW 635 CSi ja James V12 mootoriga Jaguar XJS-i.
Esimene osavõistlus
Saatejuhid pidid oma autodega saavutama kiiruse 140 mph (225 km/h). Jeremy saavutas 119 mph (191 km/h), Richard 115 mph (185 km/h) ja James saavutas 140 mph (ning ta auto mootor plahvatas).
Teine osavõistlus
Saatejuhtidel tuli oma autoga sõita munakiviteedel, veekauss jalgadel. Jeremy jaoks oli võistlus kõige raskem, kuna tema auto oli ainsana kolmest manuaalkäigukastiga, pidi ta jalgu rohkem liigutama.
Kolmas osavõistlus
Stig sõitis kõigi kolme autoga üles järsust mägiteest, eesmärgiks oli 1 minut 5 sekundit. Jeremy aeg oli 1:00, Richardi oma 1:01 ja Jamesi oma 1:09.
Neljas osavõistlus
Saatejuhid sõitsid Oxfordi. Jeremy jõudis kohale ilma riketeta, Richardi BMW-l oli piduritulerike ja Jamesi Jaguaril oli 5 riket ning ta ei jõudnudki Oxfordi.
Viies osavõistlus
Testiti autode kütusekulu, normiks oli 20 mpg. Jeremyl oli 17 mpg, Richardil 21 mpg ja Jamesil 8 mpg.
Lõpp
James võitis 52 punktiga, Richard oli 47 punktiga teine ja Jeremy −5 punktiga viimane. James lubas kuulutada Jeremy võitjaks, kui ta tunnistab, et "I'm a clot and I ruined my car" ("Olen tainas ja rikkusin oma auto ära"). Jeremy tegi seda ja võitis.
Top Gear Italian Mid-Engined Supercars For Less Than A Second-Hand Mondeo Challenge (7. hooaeg, 4. saade)
Saatejuhtidele anti 10 000 naelsterlingit ja nad pidid ostma keskmootoriga Itaalia sportauto. Jeremy ostis Maserati Meraki, Richard Ferrari 308 GT4 ja James Lamborghini Urraco P250, mis jõudis kohale puksiirauto peal.
Esimene osavõistlus
Saatejuhid pidid sõitma Bristolist Sloughi. Neil ei lubatud kasutada M4 kiirteed, iga rikkega sai miinuspunkte ja lubatud oli vaid üks tankimine (25 liitrit). Järgnevad osavõistlused toimusid teel Sloughi.
Kolmas osavõistlus
Autod pandi dünamomeetrile, et mõõta nende võimsust ja iga kaotatud 10 hobujõu eest sai 1 miinuspunkti. Jeremy 190 hj-st oli järel 80, Richardi 255st 194 ja Jamesi 220st 117.
Neljas osavõistlus
Iga saatejuht pidi helistama ja küsima oma autole kindlustuspakkumist, kusjuures iga 100 naelsterlingit üle 500 andis 1 miinuspunkti. Jeremy sai (ennast arstiks valetades) 300-, Richard (öeldes, et ta on õhtusöögijärgne kõnemees) 1000- ja James (jäädes ausaks ja öeldes, et ta on ajakirjanik ja saatejuht) 5000-naelase pakkumise.
Viies osavõistlus
Autode teenindusjaamas pidid saatejuhid oma autodel vahetama süüteküünlad ja õli. Hammond võitis ajaga 1:13.2, Clarkson oli teine ajaga 1:13.25 ja May ei saanud võistluse lõpuks valmis.
Kuues osavõistlus
Marlboroughis pidid saatejuhid parkima oma autod Ford Mondeo ja Nissan Primera vahele. Clarksoni aeg oli 1 minut, Hammondi oma 1:38.7 ja tänu nende tehtud tembule, liigutades Fordi lähemale, võttis Mayl parkimine aega 3 minutit ja 20 sekundit ja lisaks tekitas ta mõningaid avariisid.
Lõpp
Keegi ei jõudnud Sloughi, kuna Clarksoni autol plahvatas mootor, Hammondi ja May autodel läksid elektrisüsteem rikki ning May autol sai kütus otsa natuke enne Sloughi, tekitades liiklusummiku. Need autod kuulutati kasututeks.
Top Gear White Van Man Challenge (8. hooaeg, 8. saade)
Saatejuhid pidid ostma 1000 naela eest kaubikud. Jeremy ostis Ford Transiti, Richard Suzuki Supercarry ja May LDV Convoy.
Top Gear: US Special (9. hooaeg, 3. saade)
Saatejuhid olid puhkusel Floridas ja nad pidid 1000 USA dollari eest endale ostma autod. Jeremy ostis Chevrolet Camaro, Richard Dodge Rami ja James Cadillac Broughami.
Top Gear: Botswana Special (10. hooaeg, 4. saade)
Saatejuhid olid Botswanas Zimbabwe piiri lähedal ja pidid ostma kaherattaveolise auto 1500 naelsterlingi eest. Jeremy ostis Lancia Beta, Richard Opel Kadetti ja James Mercedes-Benz 230E.
British Leylandi autode võistlus (10. hooaeg, 7. saade)
Saatejuhid tähistasid British Leylandi 40. sünnipäeva ja pidid 1200 naela eest ostma British Leylandi poolt tehtud auto. Jeremy ostis Rover SD1, Richard Triumph Dolomite Sprint'i ja James Austin Princessi. Siis pidid nad sõitma mõnda British Leylandi tehasesse, aga need olid kas müüdud või lammutatud.
Esimene osavõistlus
Saatejuhtidel tuli sõita üks ring kiiremini kui Stig sõitis Datsun 120Y-ga. Jeremy oli 2 sekundit, Richard 9 sekundit aeglasem ja James eksis ära.
Teine osavõistlus
Saatejuhtidel tuli parkida oma auto vabakäiguga kallakule käsipidurit kasutades ja juhul kui käsipidur hoidis autot mäe otsas, teeniti 100 naelsterlingit. Jamesi auto jäid kallakule püsima, Jeremy autost tuli väga palju suitsu, mille sisse auto mattus ja Jeremyl õnnestus see ka, aga Richardi auto veeres tagurpidi mäest alla.
Kolmas osavõistlus
Saatejuhid pidid sõitma munakiviteel kiirusega 30 mph (48 km/h) ning nende pea kohal oli sõel munadega. Iga grammi sõela jäänud muna eest saadi 10 naelsterlingit ning iga auto osa küljest tulemisel kaotati 10 naelsterlingit. Nii Jeremyl kui ka Jamesil tulid küljest kaks osa ja nad said kumbki 20 naela. Richardi autol tuli küljest 6 osa ning tema pea kohal sõelas polnud üldse mune, mistõttu ta kaotas 60 naela.
Neljas osavõistlus
Autod täideti veega ning saatejuhid pidid (snorgeldades) sõitma oma autoga sõitma Top Geari testirajal ja peatuma kui veetase oli roolirattast allapoole vajunud. Iga läbitud jardi eest sai 20 penni. Richard läbis 1500 jardi ja sai 300 naelsterlingit, James läbis 4500 jardi, teenides 900 naela, kuid Jeremy suutis läbida vaid 10 jardi ja teenis 2 naela enne kui ta auto parempoolne tagauks kukkus küljest ja vesi voolas välja.
Ardèche'i departemang
Ardèche'i departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas. Departemangu keskus on Privas.
2015. aastani kuulus departemang Rhône-Alpesi piirkonda.
Top Gear Cheap Car Challenges
Politseiautode võistlus (11. hooaeg, 1. saade)
Saatejuhid pidid ostma 1000 naela eest autod ja muutma politseiautodeks. Jeremy ostis Fiat Coupe, Richard Suzuki Vitara ja James Lexus LS 400.
Alfa Romeo võistlus (11. hooaeg, 3. saade)
Saatejuhtidel tekkis Top Geari produtsentidega vaidlus – kui neile meeldisid Alfa Romeod, siis produtsentidele mitte. Nad pidid ostma 1000 naela eest Alfa Romeod. Jeremy ostis Alfa Romeo 75-e, Richard Spideri ja James GTV.
Esimene osavõistlus
Ülesande tekstis oli kirjas, et aastal 1943 oli Alfa Romeo edukaim rallivõistkond ja et nüüd peavad Jeremy, Richard ja James näitama, palju sportlikkust on säilinud. Nad minema oma Alfa Romeodega rajapäevale. Iga autost möödasõidu eest said nad 1 punkti ja iga kord kui neist mööda sõideti, kaotasid nad punkti. Aga kuna rajal olid väga kiired autod (enamasti Porsche 911-d), sõideti neist kogu aeg mööda. Nad otsustasid konkurente hirmutada rääkides neile "õnnetustest, mis nende autoga on juhtunud", aga see ei õnnestunud. Siis sõitsid nad kõik 3 kõrvuti, et keegi neist mööda sõita ei saaks. Aga neil oli pidevalt rikkeid. James kaotas 203, Richard 178 ja Jeremy 206 punkti.
Teine osavõistlus
Saatejuhid pidid tegema oma autodest pildi ja siis tegema autokalendrid. Iga müüdud kalendri eest said nad 1 punkti. Aga keegi ei suutnud müüa ühtegi kalendrit.
Kolmas osavõistlus
Saatejuhtidel tuli teha oma autod korda ja siis sõita Alfa Romeo konkursile. Sõidu ajal tegid Jeremy ja Richard Jamesi autoga triki – riivisid selle kapoti alla juustu. Richardil aga oli auto jahutussüsteem katki ja ta pidi sinna käsitsi vett pumpama. Aga et ta isetehtud veepumbal läks käepide katki, lakkas ta auto mootor töötamast. Kui tavaliselt oli Top Gearis ütlus "Kui sõber on hädas, jäta ta sinna", aga kuna seekord nad kõik kolm tahtsid produtsentidele tõestada, et Alfa Romeod on head autod, siis nõustus James teda vedama. Aga kui Richard oli Jamesi autole 3 korda tagant sisse sõitnud, siis James jättis ta tee äärde ja Richardi "surnud" autot hakkas vedama Jeremy oma "sureva" autoga. Et aga konkursile pidid kõik autod saabuma omal jõul, siis sõitsid Jeremy ja Richard Jamesi taga ilma vahedeta ja siis parkisid nad oma autod teineteise kõrvale. James sai 74 punkti 150-st võimalikust (peaaegu poole). Et ta ei teadnud, et Jeremy ja Richard olid tema auto kapoti alla juustu riivinud ja seetõttu kaotas ta 1 punkti. Jeremy ja Richard aga said konkursi ajaloos kaks kõige halvemat skoori (vastavalt 23,5 ja 9 punkti).
Lõpp
Kõikide saatejuhtide punktid olid miinustes. Richard tuli kolmandaks, James teiseks ja Jeremy võitis, kuna ta auto hind oli vaid 450 naela.
Top Gear: Vietnam Special (12. hooaeg, 8. saade)
Saatejuhid olid Hồ Chí Minhis ja pidid 1000 USA dollari eest ostma endale autod, et teha 8 päevaga seda, mida USA sõjavägi ei teinud 10 aastaga. Aga selle raha eest nad autosid ei saanud ja pidid sõitma mootorratastega. Jeremy ostis Vespa, Richard Minski ja James Honda Cubi.
17-aastasele sobiva auto leidmine (13. hooaeg, 2. saade)
Saatejuhid pidid 2500 naela eest ostma auto, mis pidavat sobima 17-aastasele. Jeremy ostis Volvo 940, Richard Hyundai Coupe ja James Volkswagen Golf III.
Tagaveoliste kupeede võistlus (13. hooaeg, 5. saade)
Saatejuhid pidid 1500 naela eest ostma tagaveolise kupee. Jeremy ostis Porsche 944 S2-e, Richard Nissan 300ZX-i ja James Ford Capri.