cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tühi hulk
Tühi operandide hulk
Näiteks tühja liidetavate hulga korral võrdub summa nulliga; tühja tegurite hulga korral võrdub korrutis ühega (tühi korrutis). See võib tunduda kummalisena, sest tühjal hulgal pole ju elemente; kuidas siis saab vahet olla, kas neid liidetakse või korrutatakse? Tuleb välja, et nende tehete tulemid ütlevad rohkem tehte kui tühja hulga kohta. Näiteks null on liitmise ühikelement ja üks on korrutamise ühikelement.
Tühi hulk ja null
Tühjal hulgal on null elementi ehk tema võimsus on null. Seos nende kahe mõiste vahel läheb veelgi kaugemale: standardses naturaalarvude hulgateoreetilises definitsioonis defineeritaksegi nulli tühja hulgana. 1 defineeritakse hulgana {0}, 2 hulgana {0,{1}} jne.
Kategooriateooria
Kui A on hulk, siis leidub parajasti üks funktsioon f hulgast \varnothing hulka A. Seda funktsiooni nimetatakse tühjaks funktsiooniks. Sellepärast on tühi hulk hulkade ja funktsioonide kategooria ainus algobjekt.
Topoloogilised omadused
Tühi hulk on nii lahtine kui ka kinnine. Tühja hulga sulund on tühi hulk.
Barbadose tsesalpiinia
Barbadose tsesalpiinia (Caesalpinia pulcherrima) tsesalpiinialiste sugukonda kuuluv taimeliik.
Barbadose tsesalpiinia on igihaljas kuni 3 m kõrguseks kasvav põõsas.
Kornilovi mäss
Kornilovi mäss oli 1917. aastal Esimese maailmasõja aegse Vene sõjaväe ülemjuhataja Lavr Kornilovi sõjaväeline riigipöördekatse, millega ta püüdis kehtestada sõjaväelise diktatuuri, et taastada Veebruarirevolutsiooni järel kord Venemaal ja eelkõige selle pealinnas Peterburis.
Oma poliitilistes suunitlustes ei esitanud ta soovi taastada monarhiat, vaid oli vastu Venemaa Ajutise Valitsuse ja Petrogradi Nõukogu poolt tekitatud anarhiale, kaksikvõimule ja Vene armee lagundamisele soldatikomiteede loomise ja ning kõrgemate väejuhtide kõrvaldamise teel. Korra ja sõjaväe võitlusvõimelisuse taastamiseks kavatses ta taastada surmanuhtluse ning militariseerida raudtee.
Kornilovi ja tema toetajate programmilised teesid:
Kornilov oli algusest peale Veebruarirevolutsiooni Aleksandr Kerenski juhitud Venemaa Ajutise Valitsuse toetaja, kuid ta pettus selles üha enam, mõistes, et Venemaa on langemas alles areneva ning nõrga demokraatia tõttu kaosesse ning suurimat kasu lõikavad sellest sihikindlad ja hästiorganiseeritud Lenini juhitud bolševikud. Nii otsustas ta 1917. aasta septembris Vene poliitikasse sekkuda, nõudes Kerenskilt diktatuuri kehtestamist. Seetõttu kuulutas peaminister Kerenski Lavr Kornilovi valitsusvastaseks mässuliseks ning edastas talle rindele telegrammiga otsuse asendada ta 27. augustil 1917 armee ülemjuhataja kohal Aleksandr Lukomskiga.
28. augustil 1917 vastas Kornilov avaldusega, et Kerenski telegramm on "suur provokatsioon" ning ta keeldub allumast kodumaa reetnud valitsusele.
Kerenski kutsus appi kõik väeüksused, mis pealinnas olid, ka bolševike Punakaardi. Koondatud väed suutsidki Kornilovi väed peatada. Kindral ise ja tema mõttekaaslane, Edelarinde juhataja Anton Denikin vahistati. 19. novembril 1917. Uus ülemjuhataja Nikolai Duhhonin vabastas Kornilovi ja Denikini vahi alt.
الجنرال كورنيلوف
Kuulsuse orden
Kuulsuse orden (vene keeles Орден Славы) oli Nõukogude Liidu vapruse eest jagatav orden.
Ajalugu
Orden asutati 1943. aasta 8. novembril ning see jagunes kolme järku. Orden loodi Georgi ordeni eeskujul ja sellega autasustati sõdureid, kes olid vaprusega silma paistnud. Sõdur, keda oli varem hinnatud kolmanda järgu vääriliseks, võis uute vaprustegude eest pälvida kõrgema järgu ordeni ning kui ta oli pälvinud peale kolmanda järgu ordeni veel ka teise järgu ordeni, võis ta pälvida esimese järgu ordeni.
pisi|Kuulsuse ordeni III järk
Messier 79
Messier 79 (ka M79 ja NGC 1904) on kerasparv, mis asub Jänese tähtkujus.
Parve avastas 26. oktoobril 1780 Prantsuse astronoom Pierre Méchain ja teatas sellest Charles Messierile. Messier vaatles parve sama aasta 17. detsembril ja lisas selle oma kataloogi.
M79 asub Maast 41 000 ja Linnutee keskosast 60 000 valgusaasta kaugusel. Parve asukoht on ebatavaline, sest see asub Maalt vaadates Linnutee keskosa taga ning arvatakse, et see pole tekkinud Linnuteel vaid on osa Suure Peni kääbusgalaktikast, mida Linnutee on endasse tõmbamas. Messier 79 diameeter on 104 valgusaastat ja see sisaldab üle 150 000 tähe. Parve vanus on 11,7 miljardit aastat.
Indrek Koolmeister
pisi|Indrek Koolmeister koolitamas Indrek Koolmeister (sündinud 25. juunil 1949) on Eesti jurist, endine riigikohtunik (halduskolleegium).
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna 1973. aastal ning jätkas samas kõrgkoolis õpinguid, kuni omandas õigusteaduste kandidaadi kraadi 1982. aastal. Aastail 1973–1985 töötas ta Teaduste Akadeemias teadusliku sekretäri ja vanemteadurina, 1985–1990 Tartu Riikliku Ülikooli dotsendi ja kateedrijuhatajana, 1990–1991 Tartu linnavalitsuse ning 1991–1992 Tartu Maja õigusnõunikuna. Alates 2000. aastast on ta Tartu Ülikooli külalisprofessor.
Aastatel 1992–2003 juhtis Koolmeister advokaadibürood Koolmeister ja Ko ning töötas vandeadvokaadina. Ta oli teiste hulgas kohtus Andres Bergmanni kaitsja.
6. mail 2003 nimetas Riigikogu Indrek Koolmeistri Riigikohtu liikmeks. Selle otsuse poolt oli 62 Riigikogu liiget, vastu 18 ja erapooletuks jäi 1 liige. Ta andis ametivande 8. mail 2003.
29. juunil 2018 läks ta pensionile.
Leiger (parvlaev)
Leiger on Tallinna Sadama tütarettevõttele TS Laevad kuuluv parvlaev, mis on ehitatud Türgis Sefine laevatehases. Leiger sõidab Rohuküla–Heltermaa laevaliinil.
thumb|tühi|Leiger Rohuküla sadamas (veebruar 2018)
Punatähe orden
Punatähe orden (vene keeles Орден Красной Звезды) oli Nõukogude Liidus vapruse eest antav autasu.
Ajalugu
Orden asutati 6. aprillil 1930 ja statuut võeti vastu sama aasta 5. mail. Algul autasustati sellega ainult kõrgemaid ohvitsere ja ametnikke, kuid hiljem statuuti muudeti ja autasu võis anda ka reasõduritele. Statuudi järgi võis ordeniga autasustada ka üksust, laeva, gruppi või organisatsiooni.
Ryszard Linkiewicz
Ryszard Linkiewicz (sündinud 1953) on Austraalia kirjanik.
Diana Leesalu
thumb|Diana Leesalu Foto: [[User:Avjoska|Ave Maria Mõistlik, 12. november 2008 ]] Diana Leesalu (sündinud 1. novembril 1982 Põlvas ) on eesti kirjanik, dramaturg ja lavastaja.
Ta lõpetas 2001. aastal hõbemedaliga Põlva Keskkooli ning 2005. aastal Eesti Maaülikooli loodusvarade kasutamise ja -kaitse erialal cum laude.
2012. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXV lennu dramaturgina; samast aastast töötab lavastaja-dramaturgina Tallinna Linnateatris.
Tema 2005. aastal ilmunud debüütromaan "2 grammi hämaruseni" (kirjastus Verb) oli Betti Alveri kirjandusauhinna üks nominentidest. "2 grammi hämaruseni" on lugu sellest, millisena näeb 21. sajandi väikelinna teismeline tüdruk oma elu, peresuhteid ja maailma. Eesmärgiks pole noorte armastuslugu, vaid pigem ohujutustus sellest, kuidas kõik puruneb kildudeks, kui me ei saa kätte neid, keda tegelikult armastame.
Diana Leesalu teine romaan "Mängult on päriselt" võitis 2006. aastal Eesti Lastekirjanduse Keskuse ja kirjastuse Tänapäev korraldatud noorsooromaani võistlusel ülekaalukalt esimese preemia. Võistluse korraldajate sõnul kohtab nii huvitavat, läbimõeldud ja hea sõnakasutusega teksti väga harva. "Mängult on päriselt" jutustab pisut hirmutava, kuid ehmatavalt ausa ja häbematult vaimuka loo 19-aastasest Mirjamist ning tema maailmaga pahuksisse läinud väikevennast Mikust. Diana Leesalu on tulnud Põlva SK/Hellus naiskonna koosseisus korduvalt eesti meistriks ja karikavõitjaks käsipallis.
Linnutee keskosa
pisi|300px|Linnutee keskosa ja [[meteoor]] pisi|Infrapunafoto Linnuteest. Keskosa asub fotol üleval vasakul Linnutee keskosa on Linnutee pöörlemise keskpunkt.
See asub Maast umbes 26 490 ± 100 valgusaasta kaugusel ning asub Amburi tähtkujus, kus Linnutee paistab kõige heledam. Seal asub ka Sagittarius A*, mis on tõenäoliselt ülimassiivne must auk.
Linnutee keskosas asub 3,26 valgusaastal umbes 10 miljonit tähte, mille hulgas domineerivad punased hiiud, ülihiiud ja Wolfi-Rayet' tähed ning üks ülimassiivne must auk, mille mass on 4,1 ± 0,034 miljonit Päikese massi.
Kuna Maa ja Linnutee keskosa vahel on tähtedevaheline pilv, ei ole seda võimalik uurida nähtava valguse, ultraviolettkiirguse ega madalama energiaga röntgenikiirte abil. Linnutee keskosa on seetõttu uuritud gammakiirguse, kõrge energiaga röntgenikiirguse, infrapuna ja raadiolainete abil.
Nordstern
Nordstern oli õppelaev (aurik), mis hukkus suure põgenemise ajal oktoobris 1944. Laeva kapten oli Magnus Loorand.
Laev väljus 450 sõjapõgenikuga (kolmveerand neist olid naised ja lapsed) 4. oktoobri varahommikul 1944. aastal Kuressaarest. Teel Saksamaale peatus laev Ventspilsis (pardale asusid veel 25 lätlast ja paarkümmend vene sõjavangi), kust 5. oktoobril kell 18 koos ühe saatelaevaga teekonda jätkati. 6. oktoobril oli Nordstern jõudnud Klaipeda juurde. Kell 10.05 sai aurik 1,5 km kaugusel asunud vene allveelaevalt torpeedo tabamuse laeva keskossa. Raskelt vigastatud laev murdus pooleks ja uppus pooleteise minutiga, vajudes 70 meetri sügavusele merepõhja.
Eluga pääsenute arvu kohta on erinevaid andmeid: Saksa meresõjaajaloolane Heinz Schön on väitnud, et päästeti 100; Ilmar Talve väitis, et 51; 1950. aasta ajaleht Võitleja kirjutas 67 pääsenust (neist 37–42 eestlast). Saksamaa andmetel oli laeval 625 inimest, neist 531 uppus ja päästeti 94. Gotenhafenisse (Gdynia) toimetatud pääsenute tunnistuste põhjal koostatud hukkunud eestlaste nimekirjas on 170 nime.
Eestlasi oli pääsenute hulgas 22, sealhulgas soomepoiss ja tulevane kirjanik Ilmar Talve ning doktor Endel Rumma. Hukkunute hulgas olid Robert Livländer, Ernst Puusepp, August Amon, Kusta Rumma.
Ilmar Talve avaldas 1997 selleteemalise autobiograafia "Kevad Eestis".
Jaundegumnieki
Jaundegumnieki on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Ošupe vallas.
Aastal 2008 oli külas 24 elanikku.
Varakļāni vald
Valla pindala on 99 km². 2016. aasta seisuga elas seal 791 inimest.. Vallamaja asub aadressil Stirnienes muiža 3-1. Vallavanem on Jānis Mozga.
Ajalugu
Varakļāni valda on esmamainitud aastal 1872. Aastal 1935 oli valla pindala 290,6 km² ja seal oli 7582 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Atspuki, Bērzkalnieki, Dekšārese, Kristeļi, Maurāni, Strodi ja Varakļāni külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Varakļāni külanõukoguga likvideeritava Bērzkalnieki külanõukogu kolhoosi «Gaišais ceļš» maad, aastal 1954 aga likvideeritavad Maurāni ja Strodi külanõukogud. Aastal 1956 külanõukogu likvideeriti, selle maad liideti aga Varakļāniga, kus nad moodustasid Varakļāni linna maaterritooriumi. Aastal 1962 liideti Murmastiene külanõukoguga sovhoosi «Varakļāni» maad. Aastal 1965 liideti Varakļāni linna maaterritooriumiga likvideeritav Stirniene külanõukogu. Aastal 1973 moodustati Varakļāni linna maaterritooriumi kolhoosi «Latgale» maadest taas Varakļāni külanõukogu. Aastal 1973 arvati osa Murmastiene külanõukogu maid Varakļāni külanõukogu koosseisu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Varakļāni piirkonda.
Loodus
Vald asub Ida-Läti madalikul. Suuremad jõed on Malmuta ja Teicija. Valla lääneosas asub osaliselt Teiči soo. Looduskaitse all on Muiža pärn, Silenieki mänd, Silenieki vaher, Kluši kalmistu mänd ja Kluši kalmistu mägimänd, lisaks kasvab seal veel kuus looduskaitsealust nimetut põlispuud. Osaliselt jääb valla aladele Teiči looduskaitseala, valla põhjaosa jääb osaliselt Lubānsi märgala hoiualale, lõunaosa aga Pelečāre Suursoo hoiualale.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 762 lätlast, 24 venelast, 1 valgevenelane, 2 ukrainlast ja 2 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
María Capovilla
María Esther de Capovilla (14. september 1889 Ecuador Guayaquil – 27. august 2006 Guayaquil) oli alates 2004. aasta maist kuni oma surmani maailma vanim inimene, kelle vanus oli dokumenteeritud. Ta elas 116 aastat ja 11 kuud vanaks.
Maria Esther de Capovilla sündis Maria Ester Heredia Lecaro nime all koloneli tütrena ja kuulus kõrgklassi. Ta abiellus 1917 ohvitseri, itaallase Antonio Capovillaga (1864–1949), kes oli Ecuadori kolinud 1910. Neil oli 5 last, kellest 3 nooremat olid ema surma ajal elus.
Maria Esther de Capovilla ei suitsetanud ega tarvitanud kanget alkoholi kunagi. 100-aastaselt oli ta suremas, aga paranes ja hiljem oli täitsa hea tervise juures.
Ta elas oma vanema tütre Hilda ja oma väimehe juures.
GNU Compiler Collection
GNU Compiler Collection ehk GCC on GNU kompilaatorite kollektsioon.
Alguses oli lühendi GCC tähendus GNU C Compiler (GNU C-keele kompilaator). Praeguseks on kogusse lisatud kompilaatoreid ka teiste keelte jaoks: Ada, C, C++, Fortran, Go, Java, Objektorienteeritud C ja Treelang.
Bloomfield Road
pisi| Bloomfield Road on jalgpallistaadion Inglismaal Blackpoolis.
Bloomfield Road kuulub klubile Blackpool. Staadion mahutab 16 220 inimest.
Tööpunalipu orden
Tööpunalipu orden (vene keeles oрден Трудового Красного Знамени, orden Trudovogo Krasnogo Znameni; algselt орден «Трудовое Красное Знамя») oli Nõukogude Liidus töötajatele tubli ja eeskujuliku töö eest jagatav orden. Orden loodi 28. detsembril 1920, esimene orden anti välja 28. juulil 1921 ning viimane 21. detsembril 1991.
Aastate jooksul jagati ordenit 1 224 590 korral.
Eesti NSV-s oli 1. jaanuari 1990 seisuga Tööpunalipu ordeni saanud 6080 isikut ja 40 kollektiivi
Viimane autasustamine Tööpunalipu ordeniga Eesti NSV-s toimus aastal 1988.
Kokari
Kokari (latgali Kuokari) on küla (vidējciems) Lätis Varakļāni piirkonnas Varakļāni vallas. Enne aastat 2009 asus seal Varakļāni valla halduskeskus.
Küla asub valla kaguosas. Kokari jääb piirkonna keskusest Varakļānist 0,9 ja Riiast 202,7 kilomeetri kaugusele. Kokari on Varakļāniga faktiliselt ühte kasvanud ja nende infrastruktuurid on ühised.
Aastal 1989 oli külas 202 elanikku. Aastal 2000 oli elanikke 194, aastal 2004 aga 200. Aastal 2015 oli külas 129 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 132, aastal 2020 aga 105.
Kosmosesüstik Columbia
pisi|300px| Columbia startimas missioonile STS-109. See oli viimane edukas missioon enne süstiku hävimist Kosmosesüstik Columbia (tähisega OV-102) oli üks NASA kosmosesüstikutest. Columbia oli süstikute ehitusjärjekorras kolmas, aga kosmosesse jõudis missiooni STS-1 raames esimesena. Kosmosesüstik startis esimest korda 12. aprillil 1981 ja naasis Maale 14. aprillil. Oma 22 teenistusaasta jooksul käis Columbia 27 missioonil. Kosmosesüstik Columbia purunes 1. veebruaril 2003 Maa atmosfääri sisenemisel. Õnnetuses hukkusid kõik 7 meeskonnaliiget.
Ajalugu
pisi|Columbia 1979. aastal Kennedy kosmosekeskuses Columbia ehitus algas 1975. aastal Rockwell Internationali peakoostehallis Palmdale'is Californias. Peale valmimist viidi Columbia Kennedy kosmosekeskusse, kuhu see saabus 25. märtsil 1979. Algselt oli esimene Columbia start planeeritud juba 1979. aastasse, aga probleemid kosmosesüstiku peamootorite ja kuumuskilbiga lükkasid stardi edasi. 19. märtsil 1981 juhtus Columbia masinaruumis õnnetus, kus kaks-kolm (arv eri uudistes varieerus) töölist lämbusid.
Colmubia startis oma esimesele missioonile (STS-1) 12. aprillil 1981. Kosmoselaeva esimene komandör oli John Young ja piloot Robert L. Crippen. Young oli tollal NASA kogenuim astronaut, kes alustas lende juba Gemini programmi ajal ja oli üheksas Kuu pinnal kõndinud inimene. Samal ajal oli Crippen algaja, kellele see oli esimene lend. Süstik naasis Maale 14. aprillil.
Columbia jõudis enne Challengeri katastroofi kosmoses käia veel kuus korda. 28. jaanuaril 1986 plahvatas Challengeri startimisel Space Shuttle'i välispaak ja pardal olnud 7 astronauti said surma. See lõi NASA graafiku segamini ja Columbia järgmine missioon toimus 1989. aastal, kui toimus missioon STS-28.
23. juulil 1999 startinud missioon STS-93 oli ajalooline, sest Columbia komandöriks oli siis Eileen Collins, kes oli Space Shuttle'i programmi esimene naiskomandör.
Columbia viimane edukas missioon oli STS-109, mis oli Hubble'i kosmoseteleskoobi neljas teenindusmissioon. Järgmine missioon, STS-107, lõppes katastroofiga kui kosmosesüstik hävis Maa atmosfääri sisenemisel ja kogu meeskond hukkus. Õnnetuse põhjuseks osutus auk kuumuskilbis, mis aeglaselt põhjustas juhitavuse kadumise.
Kui Columbia poleks hävinud, oleks kosmoselaev osalenud ISSi- ehituses ja võinuks ühe plaani kohaselt orbiidilt ära tuua Hubble'i kosmoseteleskoobi. Kuna Space Shuttle'i programm on lõpetatud, siis lõpuks siseneb Hubble Maa atmosfääri ja põleb ära. Columbia oleks tõenäoliselt karjääri lõpetanud pärast 2005. aastat, sest laevale polnud rohkem missioone planeeritud.
Teenindatud missioonid ja nende embleemid
Columbia teenindas 28 missiooni, veetis 300 päeva kosmoses, läbis 201 497 772 km ja tegi 4808 tiiru ümber Maa. Kosmosesüstik ei külastanud kunagi ühtegi kosmosejaama.
600px|center
Sokoto jõgi
pisi| Sokoto on jõgi Nigeeria loodeosas. Ta on Nigeri lisajõgi.
Sokoto jõgi algab Katsina osariigis Funtua lähedal. Jõgi voolab algul loodesse, Sokoto lähedal pöördub läände ja seejärel kaarega lõunasse. Sokoto kaldal asub Zamfara osariigi pealinn Gusau, mille juures on jõele rajatud Gusau pais. Umbes 100 km Sokotost ülesvoolu asub jõe suurim pais, Bakolori pais. Sokoto ääres asuvad ka näiteks Argungu, Birnin Kebbi, Bunza ja Wamako.
Jõe pikkus on umbes 600 km.
Sokoto suuremad lisajõed on Rima, Gaminda, Zamfara, Ka.
Jõe vett kasutatakse ümbruskonna põldude niisutamiseks. Selle ääres kasvatatakse muu hulgas puuvilla, tubakat, maapähklit, suhkruroogu ja riisi.
Jõgi on laevatatav.
Markdown
Markdown on lihtteksti vormindamise süntaks, mida saab vajadusel samanimelise tööriistaga HTMLiks teisendada. Markdown on populaarne seletusfailides (readme), veebipõhistes foorumites või tekstiredaktorites kiireks vormindatud teksti kirjutamiseks.
Ajalugu
Markdowni keele lõi 2004. aastal John Gruber, keda aitas oluliselt ka Aaron Swartz. Nende eesmärk oli võimaldada luua kergesti loetavat ja kirjutatavat lihtteksti ning seda vajadusel teisendada ka XHTML- või HTML-vormingusse.
Leheküljed nagu GitHub, reddit, Stack Overflow, OpenStreetMap ja SourceForge kasutavad Markdowni variatsioone kasutajatevahelise suhtluse lihtsustamiseks.
Näide
Markdowni süntaksiga tekst on vasakul, vastav HTML keskel ja veebibrauseris näidatav paremal.
Ferland Mendy
pisi|Ferland Mendy (2017) Ferland Sinna Mendy (sündinud 8. juunil 1995 Meulan-en-Yvelines'is) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Le Havre'is. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas 2015. aastal. 2017. aasta juunis liitus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Lyoni Olympique. Hooaegadel 2017–18 ja 2018–19 valiti ta Prantsusmaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2019. aasta juunis sõlmis ta kuueaastas lepingu Madridi Realiga. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 13. juulil 2020 mängus Granada vastu.
Debüüdi Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Mendy 2018. aasta novembris mängus Uruguay vastu.
Kai Kai
thumb|Kai Kai Kai Kai (1840. aastate lõpp – umbes 1940) oli kitsai keelejuht, viimane kitsai keele kõneleja, kes keelt vabalt valdas. Tema käest pärineb peaaegu kogu teadaolev kitsai keeleaines.
Elulugu
Kai Kai täpne sünniaasta ei ole teada. 1929. aastal, kui algas Kai Kai koostöö keeleteadlase Alexander Lesseriga, oli ta veidi üle 80-aastane. Kai Kai oli olnud mitu korda abielus, kuid pärast oma viimase abikaasa surma pidas ta üle 40 aasta elu lõpuni lesepõlve. Kai Kai elas kauem kõikidest oma lastest ja lastelastest. Pärast 1900. aastat elas Kai Kai üksinda Oklahomas, Anadarkost 8 miili põhjas enne Indiaaniterritooriumi kaotamist valitsuse antud hingemaal asuvas rohtelamus. Aastal 1923 lasi Kai Kai Anadarkos resideerival indiaanivolinikul endale kõrvalhoonega puumaja ehitada. Kai Kai elatas ennast peamiselt valgetele talunikele väljarenditud hingemaalt saadavast tulust, enda kasutada jättis ta ühe aakri. Pärast Saint Louise maailmanäitusel käimist 1904. aastal vältis Kai Kai linnu ja rahvahulki ning rohkem ta kodust ei lahkunud, välja arvatud kord nädalas Anadarkos toidukraami järel käimine. 1932. aastal kirjutas ajakiri Time Kai Kaist lühikese portreeloo, esitledes teda "viimase kitsaina". Kai Kai suri kas 1930. aastate lõpus või 1940. aastate alguses.
Töö keelejuhina
1928. aastal tuvastas Oklahomas välitöödel viibiv Alexander Lesser vaid neli võimalikku kitsai keele kõnelejat. Kuna kitsai keel oli viiest kado keelkonda kuuluvast keelest väljasuremisele kõige lähemal, tegi Lesseri doktoriväitekirja juhendaja Franz Boas talle ülesandeks igakülgselt kitsai keeleainest koguda ja kirjeldada. 1929. aasta suvel naasis Lesser Oklahomasse, kus töötas kahe nädala jooksul viie keelejuhiga, keda peeti kitsai keele kõnelejateks. Töö toimus vitšita keele tõlgi vahendusel, sest keelejuhtidest keegi inglise keelt ei vallanud. Lesser tegi peatselt kindlaks, et Anadarko ümbruses hajutatult vitšitate seas elavatest viimastest kitsaidest suutis vaid Kai Kai kitsai keelt vabalt kõnelda. Kuna vaid kitsai ja vitšita keelt rääkiv Kai Kai inglise keelt ei osanud, toimus Lesseri töö ka Kai Kaiga alguses vitšita keele tõlgi Tom Haddoni vahendusel. Aja jooksul omandas Lesser kitsai keele põhialused ning tõlgi abi kasutati edaspidi vaid pisteliselt uute sõnade ja tekstide tõlkimiseks.
Reebok Stadium
pisi| Reebok Stadium on jalgpallistaadion Inglismaal Boltonis.
Reebok Stadium kuulub klubile Bolton Wanderers. Staadion mahutab 28 723 inimest.
Meistriliiga aasta parim mängija
Meistriliiga aasta parim mängija on iga-aastane auhind, mis antakse Meistriliiga parimale mängijale.
Plutarchos
pisi|Plutarchos "Paralleelsete elulugude" Jacques Amyot' prantsuse tõlke 1565. aasta väljaandes Plutarchos (vanakreeka Πλούταρχος), pärast Rooma kodanikuks saamist Lucius Mestrius Plutarchus (Μέστριος Πλούταρχος), (u 50 – 120 pKr Chaironeias), oli Vana-Kreeka ajaloolane, biograaf, esseist ja keskplatonist, keda tuntakse eelkõige tema põhiteoste "Paralleelsed elulood" ja "Moralia" järgi.
Meistriliiga aasta parim mängija
Meistriliiga fännide lemmik
Meistriliiga fännide lemmiku valivad mängijate seast Soccernet.ee lugejad.
Plutarchos
Plutarchos õppis Vana-Ateenas ja siirdus Rooma, kuid hiljem naasis koju ja oli tegev Delfi preestrina.
Tema tuntuim teos "Paralleelsed elulood" püüab kujutada vooruste ja pahede rolli suurmeeste karjäärides. Arvatakse, et tema loomingul oli arvestatav mõju Shakespeare'ile ja teistele renessansiaja kirjanikele.
Hiljem on esitatud mitmesuguseid arvamusi tema filosoofivõime kohta, kuid arvatakse, et ta lahkneb ortodokssest platonismist, tunnistades kurja kui maailmas tegelikult esinevat jõudu (vt manihheism, zoroastrism).
Neeme Suur
pisi|Neeme Suur, 2011
Neeme Suur (sündinud 2. septembril 1968 Haapsalus) on Eesti poliitik ja kaitseliitlane, reservohvitser. Ta on olnud XII Riigikogu liige ja Lääne maavanem aastatel 2008–2011 ning 2015–2017.
Neeme Suur on lõpetanud Eesti Maaülikooli 2005 loodusvarade kaitse ja kasutamise erialal.
Poliitiline tegevus
Ta on alates 1998. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Kuulub Sotsiaaldemokraatliku Erakonna volikogusse.
Ta nimetati 7. veebruaril 2008 Lääne maavanemaks 18. veebruarist 2008 kuni 17. veebruarini 2013. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel. Ta sai Hiiu, Lääne ja Saare maakonnas 1970 häält ning osutus valituks, mistõttu ta vabastati Lääne maavanema ametist alates 4. aprillist 2011 seoses Riigikogu liikmeks asumisega. Ta nimetati uuesti Lääne maavanemaks 11. septembrist 2015 kuni 10. septembrini 2020. Seoses maavalitsuste töö lõpetamisega vabastanuks Vabariigi Valitsus ta 31. detsembril 2017 maavanema ametist, kuid seoses 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel volikogu liikmeks valimise tõttu vabastas valitsus ta ametist juba volikogu liikmeks asumise päevast.
On olnud Risti vallavanem.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 488 häält ning ei osutunud valituks.
Tegevus Kaitseliidus
Neeme Suur on Kaitseliidu Lääne maleva Risti malevkonna liige 1992. aastast. Ta on teeninud rühma- ja kompaniipealikuna ning malevapealiku abina, teda on valitud malevkonna ja maleva juhatuse liikmeks. Ta on lõpetanud Kaitseliidu Kooli kompaniiülemate kursuse.
20. juuli 2013 seisuga oli Suur Kaitseliidu Vanematekogu liige. Tema sõjaväeline auaste on kapten.
Antarktiline kliima
pisi|Antarktiline kliima on iseloomulik antarktilisele kliimavöötmele 400px|pisi|Õhutemperatuur Antarktises talvel ja suvel Antarktiline kliima on Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi kliimatüüp, mis on iseloomulik antarktilisele kliimavöötmele. Aasta läbi valitsevad siin antarktilised õhumassid, mis põhjustavad madalaid õhutemperatuure. Seda põhjustab ka päikesekiirte väike langemisnurk, kuni poole aastani kestav polaaröö ning valge jää ja lumega kaetud pinna tõttu suur albeedo ehk peegelduva kiirguse osakaal. Samuti on Antarktise keskmine üldkõrgus üle 3000 m, mis tähendab, et õhutemperatuurid on keskmiselt 18 kraadi võrra madalamad kui meretasemel. Antarktist ümbritsev Läänetuulte hoovus takistab soojema veega veemasside liikumist rannaaladele.
Antarktilise kliimaga piirkondades on väga madalad õhutemperatuurid nii talvel (keskmine õhutemperatuur mandri keskosas −60...−70 °C (mererannikul on õhutemperatuur kõrgem – umbes −30...−35 °C), absoluutne miinimum −89,2 °C oli registreeritud Vostoki polaarjaamas 21. juulil 1983) kui ka suvel (jaanuari keskmine õhutemperatuur mandri keskosas on umbes −25...−45 °C, mere rannikul umbes −5...+2 °C). Absoluutne maksimum Antarktises (+14,6 °C) on registreeritud Hope Bay rannikul ja Vanda polaarjaamas 5. jaanuaril 1974.
Aasta keskmine sademete hulk on umbes 166 mm, aga see kõigub kliimavöötme ulatuses suurtes piirides (suurim on üle 600 mm Antarktika poolsaarel, madalaim 50 mm aastas Antarktise keskosas). Sademed on peaaegu alati lume kujul.
Tüüpilised kliimadiagrammid
Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi vastab antarktilisele kliimatüübile E polaarkliima kõige soojema kuu keskmise temperatuuriga alla +10 °C, kus eristatakse kaht kliimatüüpi: ET – tundrakliima kõige soojema kuu keskmise temperatuuriga 0 °C ja +10 °C vahel ja EF – külmakõrbe kliima, kui ühegi kuu keskmine temperatuur ei ületa 0 °C.
Balti laevastik Teises maailmasõjas
Balti laevastik Teises maailmasõjas osales NSV Liidu alustatud sõjategevuses 1939.–1940. aastal NSV Liidu – Soome Talvesõjas, Balti riikide okupeerimisel 1940. aastal ning NSV Liidu – Saksamaa vahel peetud lahingutes Idarindel – lahingutes Lätis, Eestis ja Leningradi kaitsmisel aastatel 1941–1943 ning pealetungioperatsioonides aastatel 1944–1945.
Pärast Talvesõda Soomega ja Balti riikide okupeerimist taastas nõukogude Balti mere laevastik 1940. aastal oma endised baasid Eestis (Tallinn ja Paldiski) ja Lätis ning hõivas ka Hanko ja Porkkala piirkonnas (Porkkala sõjamerebaas) ning Karjala kannase oma sõjalaevastiku tegevusbaasidena.
PBL peabaas
PBL Peabaas, Tallinnas, alates 30. augustist 1941 Kroonlinnas.
Hanko sõjamerebaas
, ülem: rannikuteenistuse kindralleitnant Sergei Kabanov, 22. juuni – 19. detsember 1941 ;
Läänemere sõjamerebaas
(ПРИБАЛТИЙСКАЯ ВОЕННО-МОРСКАЯ БАЗА), ülem kontradmiral Pavel Trainin, 22. juuni – 16. juuli 1941.
Baas moodustati NSV Liidu sõjamerelaevastiku rahvakomissari Nikolai Kuznetsovi käskkirjaga 21. juunil 1941 ning ei jõudnudki funktsioneerida, kuna juba 28. juunil taganesid PBL laevad Lätist ; Läänemere sõjamerebaasi koosseisu pidid kuuluma: Liepāja ja Ventspils sadamad, Riia laht, Lääne-Eesti saarestiku lõunaosa ja Saaremaa; Algselt asus SMB keskus Riias, kuid alates 2. juulist juba Saaremaal.
Liepāja sõjamerebaas
(ЛИБАВСКАЯ ВОЕННО-МОРСКАЯ БАЗА), ülemad: 1. järgu kapten Mihhail Klevinski, 22. juuni – 1. juuli 1941; 2. järgu kapten Pjotr Iljitš Baraban, september – 27. november 1944; kontradmiral Konstantin Matvejevitš Kuznetsov, 27. november 1944 – 9. mai 1945.
Liepāja sõjamerebaasi koosseisu kuulusid: Milgravise sadam, talvesadam remonditöökodadega ja Daugavgrīva kindlus miinilaoga.Daugavgrīvas asusid ristlejad Kirov, Makim Gorki ja 2 divisjoni eskaadri miiniristlejad: "Gnevnõi" («Гневный»), "Gordõi" («Гордый»), Grozjaši" («Грозящий»), "Streguštši" («Стерегущий») ja "Smetlivõi" («Сметливый»"") – 1. divisjon; "Stoiki" («Стойкий»), "Silnõi" («Сильный»), "Serditõi" («Сердитый») ja "Stroževoi" («Сторожевой») – 2. divisjon. 1. allveelaevade brigaadi koosseisust 2 divisjoni: 7 S- Tüüpi, ristleja "Engels" («Энгельс») ja ujuvbaasid "Irtõš" («Иртыш») ja "Smolnõi" («Смольный»). Ülejäänud 1. brigaadi allveelaevu asusid Liepāja sadamas. Torpeedokaatrite salk – 6 laeva ja 3 endist Läti traallaeva "Virsaitis", "Visturs", ja "Imanta" .
Saarte sõjamerebaas
(ОСТРОВНАЯ ВОЕННО-МОРСКАЯ БАЗА), ülem: kontradmiral Gavriil Žukov (Жуков Гавриил Васильевич), 18. mai 1943 – jaanuar 1945. Lavansaari ja Seskäri saarte piirkond.
Leningradi sõjamerebaas
Leningradi sõjamerebaas ülemad: kontradmiral Fjodor Tšeplanov, 1. – 4. oktoober 1941; kontradmiral Juri Pantelejev, 4. oktoober 1941 – 11. aprill 1942; 1. järgu kapten Gordei Levtšenko, 11. aprill – 23. juuni 1942; kontradmiral Mihhail Moskalenko, 30. juuni – 15. august 1942; kontradmiral Ilja Kulišov, 15. august 1942 – 26. märts 1944; 1. järgu kapten Aleksandr Petrovitš Aleksandrov, 26. märts – 27. november 1944
Kroonlinna sõjamerebaas
Kroonlinna sõjamerebaas, ülemad: kontradmiral Vadim Ivanov, 22. juuni – 20. august 1941; kontradmiral Konstantin Kornev, 20. august – 1. september 1941; rannikuteenistuse kindralleitnant Innokenti Mušnov, 1. mai – 19. juuni 1942; 1. järgu kapten Gordei Levtšenko, 25. juuni 1942 – 5. jaanuar 1943;
Pillau sõjamerebaas
Pillau sõjamerebaas, ülemad: 2. järgu kapten Naum Teumin, 24. veebruar – 16. märts 1945; kontradmiral Nikolai Feldman, 16. märts – 9. mai 1945;
Luga sõjamerebaas
Luga sõjamerebaas, ülemad: 1. järgu kapten Aleksandr Petrovitš Aleksandrov, 31. jaanuar – 20. veebruar 1944; 3. järgu kapten Dmitri Šavtsov, 20. veebruar – 28. märts 1944; kontradmiral Ilja Kulišov, 28. märts – 28. juuli 1944;
Porkkala sõjamerebaas
Porkkala mereväebaas
Kołobrzegi sõjamerebaas
Kołobrzegi sõjamerebaas
Sõjalaevade eskaader
PBL sõjalaevade eskaader, ülemad: kontradmiral Dmitri Vdovitšenko, 22. juuni – 18. juuli 1941; kontradmiral Sergei Beloussov, 18. juuli – 3. september 1941; viitseadmiral Valentin Drozd, 3. september 1941 – 29. jaanuar 1943; 1. järgu kapten Ivan Svjatoe, 30. jaanuar – 14. veebruar 1943; viitseadmiral Juri Rall, 14. veebruar 1943 – 26. märts 1944; viitseadmiral Lev Vladimirski, 26. märts 1944 – 9. mai 1945.
Allveelaevad
1. brigaadi komandör Nõukogude Liidu kangelane 1. järgu kapten Nikolai Egipko (jaanuar – 27. september 1941), asetäitja poliitalal brigaadikomissar G. Obušenkov, staabiülem 2. järgu kapten L. Kurnikov; ülem 2. järgu kapten Aleksandr Tripolski, 27. september 1941 – 4. märts 1942; kontradmiral Andrei Stetsenko, 4. märts 1942 v 15. veebruar 1943; kontradmiral Sergei Verjaovski, 15. veebruar 1943 – 18. aprill 1945; 1. järgu kapten Lev Kurnikov, 18. aprill – 9. mai 1945; 2. brigaadi komandör 2. järgu kapten Aleksandr Orjol (22. juuni – 1. september 1941), asetäitja poliitalal polgukomissar B. Baibakov, staabiülem 1. järgu kapten N. Ivanovski Õppebrigaadi komandör kontradmiral A. Zaostrovtsev, asetäitja poliitalal polgukomissar I. Maiorov, staabiülem 2. järgu kapten P. Maksimov Üksiku õppedivisjoni komandör 2. järgu kapten Nikolai Eichbaum, staabiülem 2. järgu kapten V. Kassatonov;
Salonta
Salonta (ungari keeles Nagyszalonta, Szalonta, saksa keeles Grosssalontha) on linn Rumeenias Bihori maakonnas. Salonta asub ajaloolises Krisaania piirkonnas, Ungari piirist ligikaudu 7 km kaugusel.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanikest ungarlasi 55,64%, rumeenlasi 37,06%, mustlasi 2,31% ja teistest rahvustest inimesi 0,45%. Rahvus oli teadmata 4,52%-l elanikest.
Salontas on sündinud ungari luuletaja János Arany (1817–1882).
TS Laevad
TS Laevad OÜ on Eesti reeder, aktsiaseltsi Tallinna Sadam tütarettevõte.
Ettevõttele kuulub viis laeva, millest Saaremaa ja mandri vahel sõidavad Tõll ja Piret ning Hiiumaa ja mandri vahet Tiiu ja Leiger. Asenduslaevana on olemas ka Regula. Uue alusele liinile toomist plaanitakse 2026. aastal.
Osaühing on äriregistrisse kantud 19. juunil 2014. Alates 1. oktoobrist 2016 korraldab TS Laevad parvlaevaliiklust mandrilt Saaremaale ja Hiiumaale.
Karvane sõstar
Karvane sõstar (Ribes spicatum) on põõsaliik sõstraliste sugukonnast sõstra perekonnast.
Taim kasvab segametsades, puisniitudel. Taim leidub Eestis paiguti.
Paul Éluard
pisi|Paul Éluardi haud [[Pariisis Père-Lachaise'i kalmistul]] Paul Éluard [pol elü'aar] (õieti Eugène Émile Paul Grindel; 14. detsember 1895 Saint-Denis – 18. november 1952 Charenton-le-Pont) oli prantsuse luuletaja, dadaismi esindaja ja üks sürrealismi rajajaid.
Elukäik
Éluard sündis Seine-Saint-Denis' departemangus Saint-Denis's Clément Eugène Grindeli ja Jeanne-Marie Cousini pojana. Arvatavasti 1908. aastal suundus pere elama Pariisi. 16-aastaselt haigestus ta tuberkuloosi ning oli sunnitud katkestama kooliõpingud. Viibides sanatooriumis Šveitsis, tutvus ta 1913 Davosis Jelena Djakonovaga (hiljem Gala Éluard), kellega abiellus 21. jaanuaril 1917. Järgmisel aastal sündis neil tütar Cécile. 1917. aastal hakkas ta kasutama kirjanikunime Paul Éluard.
1918. aastal "avastas" Jean Paulhan Éluardi ning viis ta kokku André Bretoni ja Louis Aragoniga. Éluard tegi koostööd saksa dadaisti Max Ernstiga, kes oli illegaalselt Prantsusmaale saabunud. 1922. aastal asusid Éluard ja ta abikaasa elama ménage à trois ' s koos Max Ernstiga. Pärast abielukriisi suundus Éluard välisreisile, naastes Prantsusmaale 1924. 1927. aastal astus ta koos mitme sürrealistiga (Louis Aragon, André Breton, Benjamin Péret, Pierre Unik) Prantsusmaa Kommunistlikku Parteisse, ent arvati sealt 1933. aastal välja.
1928. aastal Éluardi tervis halvenes ning ta suundus koos abikaasaga sanatooriumisse, kus nad veetsid koos oma viimase talve. Siis tutvus Gala Salvador Dalíga ning jättis luuletaja maha.
Raplamaa Ühistöö
Raplamaa Ühistöö on 2012. aasta jaanuaris korrapärast ilmumist alustanud Rapla maakonna elu käsitlev ainult internetis levitatav nädalaleht. Enne seda ilmus 2011. aasta detsembris neli proovinumbrit.
Paul Éluard
Elukäik
1934. aastal abiellus Paul Éluard Nuschi ehk Maria Benziga, kes oli sürrealistide liikumisega tihedalt seotud näitleja. Teise maailmasõja ajal oli Éluard seotud Prantsusmaa vastupanuliikumise ehk Résistance'iga.
1942. aastal astus ta uuesti kommunistlikku parteisse. Oma poliitilistes kirjutistes ülistas ta hiljem Stalinit, kelle auks kirjutas ka poeemi.
Raplamaa Ühistöö
Raplamaa Ühistöö ilmub igal kolmapäeval. Ajalehe väljaandja on seltsing Raplamaa Ühistöö.
Paul Éluard
Elukäik
Éluardi teine naine suri ootamatult 1946. aastal. Oma kolmanda naise Dominique'iga tutvus ta 1949. aastal Mehhikos, nad abiellusid 1951.
Raplamaa Ühistöö
Kuna senine maakonna ajaleht Raplamaa Sõnumid lõpetas alates 2013. aasta algusest ilmumise 3 korda nädalas ja ilmub nüüd kord nädalas samuti kolmapäeviti, hakkas seltsing  Raplamaa Ühistöö 2013. aasta algusest katseliselt andma välja ka ajalehte Ühistöö Nädalalõpp, mis ilmus netilehena laupäeviti. Peatselt selle lehe väljaandmine katkestati.
Paul Éluard
Elukäik
Paul Éluard suri 1952. aastal infarkti tagajärjel. Tema matused korraldas kommunistlik partei. Éluard on maetud Père-Lachaise'i kalmistule.
Teoseid
Eesti keeles on ilmunud Paul Éluardi luulevalimik "Veel kostma peab" (prantsuse keelest tõlkinud Jaan Kross; Tallinn: Eesti Raamat, 1969). Tema luulet on tõlkinud ka Ilmar Laaban.
Loksa Kultuur
SA Loksa Kultuur (enne 2011 Loksa kultuurikeskus) on Eesti sihtasutus, mis korraldab kultuuritööd Harju maakonnas Loksa linnas. Asutuse juhataja on Helle Lootsmann.
Dani Pedrosa
thumb|250px|Dani Pedrosa 2007. aastal
Daniel Pedrosa Ramal (sündinud 29. septembril 1985 Sabadellis) on Hispaania motoringrajasõitja.
Mai Mägi
Mai Mägi (16. september 1935 – 14. juuni 1993) oli eesti metallikunstnik.
Ühistöö (Rapla ajaleht)
Ühistöö oli aastatel 1951–1995 ilmunud Rapla maakonna (algselt Rapla rajooni) ajaleht.
1995. aasta märtsis ajaleht erastati AS JT-le, sama aasta detsembris lõpetas Ühistöö ilmumise ja 1996. aasta jaanuaris alustas Ühistöö järglasena ilmumist AS Heldeian väljaandena Raplamaa Nädalaleht. Kokku ilmus Raplamaa Nädalalehte 6 numbrit.
William Langer
William Langer (30. september 1886 – 8. november 1959) oli USA poliitik ja Põhja-Dakota kuberner aastatel 1933–1934 ja 1937–1939.
Sakraalarhitektuur
Sakraalarhitektuur (ladina keelest sacer 'püha') on kultusliku otstarbega arhitektuur. Sakraalehitis on hoone, kus kohtuvad religiooni järgijad, et läbi viia tseremooniaid, palvusi ja muid religioosseid toiminguid. Usklike jaoks on sakraalhooned pühad.
Internetipsühholoogia
Internetipsühholoogia on psühholoogia haru, mis uurib arvutite ja interneti mõju inimestele. Enim tähelepanu on pälvinud arvutisõltuvusega seotud probleemid. Eestis tegeleb internetipsühholoogiaga näiteks Kätlin Konstabel.
Sakraalarhitektuur
Sakraalarhitektuur ja religioosne sümboolika on kunstiajaloo oluline osa. Tavaliselt iseloomustab sakraalhooneid eriline, igale religioonile ja kultuurile spetsiifiline põhiplaan, ehitustraditsioon ja dekoor. Arhitektuuriajalugu tegeleb mineviku arhitektuuri uurimisel sakraalehitistega rohkem kui ühegi muu hooneliigiga, sest enamikule minevikku jäänud kultuuridele on omane olnud ehitada religiooniga seotud hooned, nagu templid ja kirikud, kõige võimsamateks, püsivamateks ja mõjukamateks hooneteks kogukonnas.
Sakraalarhitektuurist erineb ilmaliku otstarbega profaanarhitektuur.
Põhimõtted
Sakraalehitis on õpetus kivis, väljendades arusaama maailmast ja vastava religiooni põhiseisukohti. Sageli on hoone täpselt orienteeritud taevakehade või ilmakaarte järgi (neoliitikumi megaliitehitised, Egiptuse templid, ida-lääne suuna järgimine Euroopa kirikuehituses jne). Muutused sakraalarhitektuuris tähendavad ka muutusi ühiskondlikus teadvuses.
Jimmy Carter
James Earl Carter noorem, tuntud kui Jimmy Carter, (sündinud 1. oktoobril 1924) on Ameerika Ühendriikide poliitik, USA president aastatel 1977–1981. Ta esindas Demokraatlikku Parteid.
Carteri isa James Earl Carter vanem (1894–1953), esimese maailmasõja veteran, oli Plainsis asunud kaubamaja omanik, ning ema Bessie Lillian Gordy (1898–1983) töötas Wise'i haiglas, kus Carter sündis, meditsiiniõena. 1928. aastal kolisid Carterid samas kandis asuvasse Archery külla, kus Earl oli ostnud talu. Jimmy oli pere neljast lapsest vanim, tal olid õed Gloria (1926–1990) ja Ruth (1929–1983) ning vend William (1937–1988). Carter sai vanematega hästi läbi, kuid ema nägi ta vähe, kuna too tegi pikki tööpäevi.
Archerys elasid peamiselt vaesunud afroameeriklased. Kuigi Earl oli segregatsionist, ei keelanud ta Jimmyl mustanahaliste talutöötajate lastega mängida. Hiljem eraldas Earl Jimmyle oma talumaast ühe aakri, kus Jimmy kasvatas, pakkis ja müüs pähkleid.
Carter astus 1941. aastal Edela-Georgia Ülikooli Americuses, 1942. aastal läks üle Georgia Tehnikaülikooli Atlantas ning 1943. aastal saavutas ta oma unistuse – ta võeti vastu USA mereväeakadeemiasse Annapolises. Annapolises viibimise ajal tutvus ta õe Ruthi sõbra Eleanor Rosalynn Smithiga. Nad abiellusid 7. juulil 1946, pärast Carteri lõpetamistseremooniat Annapolises. Carteri mereväeteenistuse tõttu kolisid Jimmy ja Rosalynn sageli ning jõudsid seitsme aasta jooksul elada Virginias, Hawaiil, Connecticutis, New Yorgis ja Californias. Sel perioodil sündisid ka nende pojad John William (Jack) (sündinud 1947), James Earl III (Chip) (1950) ja Donnel Jeffrey (Jeff) (1952).
1952. aastal osales Carter mereväeohvitserina USA aatomipommide jaoks plutooniumi rikastanud Chalk Riveri tuumareaktori plahvatuse tagajärgede likvideerimises ja sai suure kiirgusdoosi. Hiljem presidendina otsustas ta selle tõttu mitte arendada neutronipommi ja piirata plutooniumi rikastamist. Three Mile Islandi tuumaõnnetuse päevil võttis ta kasutusele kiired ettevaatusabinõud.
Pärast isa surma lahkus Carter mereväest, jäädes reservi kuni 1961. aastani, oma perega tagasi Plainsi. Kuigi tema isa suri rikkana, olles hiljuti valitud Georgia Esindajatekoja liikmeks, oli Carteri pärandus suhteliselt tühine, ning ligi aasta pidi ta perega elama Plainsi sotsiaalhoolekandemajas, olles ainus president, kes on sotsiaalhoolekandeasutuses elanud, kuni Carter suutis talu panna kasumit teenima.
1962. aastal valiti Carter Georgia senatisse, kus ta teenis kahel ametiajal 1963–1967. 1966. aastal kandideeris ta Georgia kuberneriks, kuid jäi Demokraatliku partei eelvalimistel kolmandaks. Pärast kaotust valimistel hakkas ta uuesti pähklifarmeriks, samal ajal planeerides hoolikalt oma uut kandidatuuri kuberneriks 1970. aasta valimistel. Ta muutus üha rohkem evangeelsemaks ja korraldas teistesse osariikidesse religioosseid missioone, ning temast sai uuestisündinud kristlane. Sel ajal sündis ka tema noorim laps, tütar Amy Lynn (19. oktoobril 1967).
Ambatoharana (Masoala)
Ambatoharana ehk Ambatoarana on küla Madagaskaril Sava piirkonnas Antalaha ringkonnas Vinanivao vallas Masoala poolsaare lõunaosa idarannikul.
Jimmy Carter
Aastatel 1971–1975 oli Carter Georgia osariigi kuberner. Kubernerina kuulutas ta segregatsiooni lõppenuks, mis oli Georgia toonase poliitika kohta väga ebatavaline. Paljud segregatsionistid tundsid end reedetuna. Ka Carteri asekuberner, endine kuberner Lester Maddox (1967–1971), oli segregatsionist, ning nad ei saanud omavahel üldse läbi, tihti avalikult vaieldes. 1974. aastal, ametiaja lõpul, ei saanud Carter toonase Georgia põhiseaduse kohaselt kuberneriks uuesti kandideerida.
Ambatoharana (Masoala)
Kõrgus merepinnast on umbes 78 m.
Jimmy Carter
Presidendina andis ta armu Vietnami sõjas sõjaväeteenistusest kõrvalehoidnuile.
Carteri suur välispoliitiline saavutus oli Iisraeli ja Egiptuse rahulepe 1978. aastal Camp Davidis.
Carter andis 1979. aastal Panama kanali tsooni Panamale tagasi. Seda nähti järeleandmisena Ladina-Ameerikale ja kodumaal kritiseeriti seda otsust tugevalt.
Tema viimasele valitsusaastale sattus hulk muidki sündmusi, mis kahjustasid USA presidendi mainet valijate silmis: Iraan vallutas USA saatkonna Teheranis ja võttis kõik selle töötajad pantvangi, nende päästmiseks korraldatud operatsioon ebaõnnestus, riiki tabas energiakriis, NSV Liit viis oma väed Afganistani ja oli algul edukas, USA boikoteeris olümpiamänge Moskvas. Lisaks, kui Jugoslaavia liider Josip Broz Tito suri 8. mail 1980, siis Carter, olles parasjagu hõivatud valimiskampaaniaga, otsustas Belgradi tema matustele mitte minna, et vältida kohtumist Nõukogude Liidu liidri Leonid Brežneviga, saates selle asemel oma ema Lilliani ja asepresident Walter Mondale'i USA delegatsiooni esindama. Kuigi Jugoslaavia oli kommunistlik riik, oli Jugoslaavia ka Tito ajal üks mitteühinemisliikumise eestvedajaid, ning seepärast sai Carter hoopis George H. W. Bushilt kritiseerida, et ta "keeras Jugoslaaviale selja, samal ajal kui riik üritab Nõukogude Liidust distantseeruda". Carter külastas hiljem Jugoslaaviat juunis 1980 ja käis ka Tito haual.
USA 1980. aasta presidendivalimiste eel oli rahulolematus Carteriga suur ja Edward Kennedy kandideeris tema vastu, et saada Demokraatliku Partei presidendikandidaadiks. Carter võitis Kennedyt (51% 38% vastu, osariigid 37:12) ja pääses presidendivalimistele, kuid seal kaotas suurelt California kubernerile Ronald Reaganile (41,0% 50,7% vastu, valijamehed 49:489, osariigid 7:44). See on suurim vahe presidendivalimistel pärast seda, kui Herbert Hoover kaotas Franklin Rooseveltile 18% vahega.
Carter on ainus demokraadist president pärast Martin van Burenit, kes oli president ainult ühel ametiajal.
Ehkki paljud vabariiklased püüavad Carteri valitsusaega näidata ebaõnnestumisena, ei ole tagantjärele tema maine siiski halb. Nii ajaloolased, politoloogid kui ka rahvaküsitlused peavad teda umbes keskpäraseks presidendiks.
2006. aastal ilmunud raamatus "Palestiina: rahu, mitte apartheid" väljendab Carter seisukohta, et rahukõneluste takerdumises on süüdi Iisrael, mitte araablased, ja et selle tõe varjamise taga seisab mõjuvõimas USA juudi kogukond. Suured päevalehed on selle seisukoha teravalt hukka mõistnud. Raamatu ilmumise pärast pani 14 Atlantas paikneva Carteri keskuse nõunikku ameti maha.
Pärast ametist lahkumist kolisid Carterid tagasi Plainsi, kus elavad tänini. Carter on soovinud, et kui ta sureb, tuleks ta matta oma pähklifarmi ette.
Ka Carteri lapsed ja lapselapsed on tegutsenud poliitikas: poeg Jack kandideeris 2006. aastal Nevada senaatoriks, kuid kaotas ametis olevale vabariiklasest senaator John Ensignile 14 protsendiga. Tütar Amy oli poliitaktivist ning osales 1980.–1990. aastatel paljudes protestiaktsioonides, kaasa arvatud protest Massachusettsi Ülikoolis Amherstis 1986. aastal Luure Keskagentuuri värbamise vastu, mille eest ta vahistati, kuid hiljem mõisteti õigeks, ning praegu töötab Carteri keskuses nõustajana. Jacki poeg Jason oli Georgia osariigi senatis 42. ringkonna senaator 2010.–2015. aastani, ning 2014. aastal kandideeris sarnaselt vanaisaga Georgia kuberneriks, kuid kaotas 8 protsendiga ametis olevale vabariiklasest kubernerile Nathan Dealile. Chipi poeg James Carter IV on poliitikaanalüütik ning on arvatud, et tal oli suur roll Barack Obama tagasivalimises 2012. aasta valimistel, mille eest ta sai ka presidendilt isikliku tänukirja.
Suhted hilisemate presidentidega
Carteri suhted Bill Clintoniga ei olnud head, kuna Clinton oli süüdistanud ühte Carteri poliitikat Arkansase kubernerivalimiste kaotamises 1980. aastal. Kuigi Clinton oli esimene demokraadist president pärast Carterit, ei kutsutud Cartereid tema ametissevannutamisele. Carter kritiseeris avalikult Clintoni administratsiooni moraali, kaasa arvatud Monica Lewinsky skandaali ja Marc Richile armuandmist, ning Clintoni ametiajajärgset elu, kui Clinton pidas kõnesid 350 000 dollari eest, lendas Aafrikasse oma miljardärist sõprade kallite eralennukitega ning omas suurt ja kallist raamatukogu, mis võimendas tema ego, samas kui Carter lendas kommertslendudega ning avas Carteri keskuse.
Carter on kritiseerinud George W. Bushi administratsiooni ja Iraagi sõda. 2003. aastal avaldas ta The New York Timesis arvamusloo, kus ta hoiatas sõja tagajärgede eest. Ta on kritiseerinud ka Suurbritannia peaminister Tony Blairi Bushi välispoliitika pimesi toetamise eest.