cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aristide Maillol
Looming
Tema esimene välisnäitus toimus 1913. aastal Hollandis Rotterdamer Kunstringis. 12 aastat hiljem järgnes esimene suurem näitus Ameerika Ühendriikides. Kahe maailmasõja vahel lõi ta tasuta neli monumenti, millega mälestas Esimeses maailmasõjas hukkunuid. Tema loodud lahendusega monumendid asuvad Elne'is (1918–1925), Port-Vendres's (1919), Céret's (1922) ja Banyuls-sur-Meris (1932). Ta pühendas ühe skulptuuri, pliiskulptuuri "Jõgi" ("La Rivière", 1938–1939, lõpetatud 1943; Orsay muuseum, koopia New Yorgi moodsa kunsti muuseumis) ka romaanikirjanik Henri Barbusse'ile. Ta viimane teos, "Harmoonia" ("Harmonie", alustatud 1940), jäi ta ootamatu surma tõttu poolikuks.
Mailloli figuratiivsed teosed mõjutasid Šveitsi skulptorit ja maalikunstnikku Alberto Giacomettit ning Inglise skulptorit Henry Moore'i. Mailloli huvi geomeetria vastu rajas teed sellistele abstraktsetele skulptoritele nagu Constantin Brâncuși ja Jean Arp.
Pärand muuseumides
Paljud Aristide Mailloli teosed asuvad Prantsusmaal kahes Mailloli-nimelises muuseumis. Muuseumide asutamist suunas ta sõber Dina Vierny. Pariisis asuvas muuseumis on mahukas töödekogu, Banyuls-sur-Meris asuvas kodumuuseumis on võimalik näha visandeid ja muid töid.
Mailloli looming on muudest riikidest laiemalt esindatud Ameerika Ühendriikides. New Yorgi ooperiteatri Metropolitan Opera treppi kaunistavad kolm Mailloli pronkskuju: "Suvi" ("L'Été", 1910), "Käteta Veenus" ("Vénus sans bras", 1920) ja "Põlvitav naine: Debussy monument" ("Monument à Debussy, femme agenouillée", 1930–1933), mille ta lõi helilooja Claude Debussy auks. 1976. aastal toimus New Yorgis Mailloli tagasivaatenäitus, kus eksponeeriti peaaegu kõiki ta tuntumaid teoseid.
Mailloli teoseid leiab ka New Yorgist Metropolitani moodsa kunsti muuseumist ja Guggenheimi muuseumist, Harvardis asuvast Foggi kunstimuuseumist, Washingtonist Hirshhorni muuseumist ja skulptuuriaiast ning rahvusgaleriist, Peterburist Ermitaažist, Essenist Folkwangi muuseumist, Londonist Tate Modernist ja Münchenist Uuest Pinakoteegist. Tema teoseid on ka erakogudes.
Ruuž
pisi|Ruuž ja pintsel Ruuž ehk põsepuna on kosmeetikavahend, mida tavaliselt kasutavad naised, et anda põskedele roosa jume, seeläbi noorem paista ning rõhutada põsesarnu.
Ajalugu
pisi|vasakul|Ruužialus [[Amra kultuurist Ülem-Egiptuses, umbes 4000-3500 eKr]] Ruuži kasutati juba Vana-Egiptuses. Seda tarvitati ka huultel, nagu tänapäeval huulepulka. Mõnes kultuuris on ruuži tarvitanud ka mehed, näiteks regendivalitsuse aegsel Inglismaal (1811–1820). Suurbritannia viktoriaanlikul ajastul, mil meik seostus halbade elukommetega, piirdusid daamid põskede näpistamise ja huulde hammustamisega, et neid punasemaks muuta.
Ruužina on kasutatud mitut laadi aineid. Vana-Kreekas eelistati purustatud mooruspuumarju, sunji indiaanlaste seas verevat rebasheina, mujal ka punapeedi mahla ning purustatud maasikaid.
Tänapäev
pisi|Ruuži kandev tantsijanna Nüüdisajal on ruuž tavaliselt punane talgipõhine pulber, mis kantakse põsele pintsliga. Värvaineks on kas safloor (värvisafloori õielehed) või karmiini lahus ammooniumhüdroksiidis ning roosiõliga lõhnastatud roosivesi. Kreemjat ruuži valmistatakse nahakreemi ja alloksaani segust. Vähem on levinud vedelad ruužid, mida kantakse nahale sõrmedega.
Operation Blessing International
Operatsioon "Õnnistus" (inglise Operation Blessing International Relief and Development Corporation ehk OBI) on rahvusvaheline heategevuslik kristlik organisatsioon. Selle rajas ameerika evangelist Pat Robertson 1978. aastal.
2011. aastal oli organisatsiooni käive 378 miljonit USA dollarit.
Lubadus
Lubadused ja nende täitmine on üks laialdasemalt levinud intuitiivseid ja enesestmõitsetavaid moraalseid hinnanguid, mistõttu on see läbi aegade huvitanud filosoofe ja sotsiaalteadlasi selle üldise mõju tõttu moraalsetele kohustustele, mille põhiliseks tagatiseks on vaid südametunnistus ning nende andmine ja täitmine põhineb usaldusel. Sarnased fenomenid on tõotused, vanded, tagatised, lepingud ja kokkulepped, mis on olulised elemendid õigusemõistmissüsteemis, sotsiaalsetes lepetes ja poliitilises korralduses.
Filosoofias
Immanuel Kant’i eetika kohaselt tuleb lubadustest alati kinni pidada olenemata nende tagajärgedest. Ta sõnastas üldised moraaliprintsiibid, ning nimetas need hüpoteetilisteks ja kategoorilisteks imperatiivideks. Hüpoteetiline on pigem soovituslik käitumisjuhis ning ei kehti moraaliotsustele, kategooriline aga absoluutne moraaliseadus, mille põhivormiks on käitumine sellise maksiimi kohaselt, mille kohta saad samal ajal soovida, et sellest saaks universaalne seadus. Selleks, et teada, milline otsus on moraalselt õige, peab see läbima kategoorilise imperatiivi testi. Oletame, et mul on vaja laenata raha ning selleks tuleb mul anda lubadus raha hiljem tagasi maksta, samas ei plaani ma oma lubadusest kinni pidada. Testime seda näidet kategoorilise imperatiiviga: alati, kui keegi vajab raha, peab ta andma võltslubaduse see tagasi maksta. Näeme, et väide ei läbi kategoorilise imperatiivi testi, sest väide kummutab iseennast – lubadus pole lubadus, kui poleks mingit ootust, et see lubadus ka täidetakse.
Kant’le oponeerivaks mõtteviisiks on tägajärjepõhisus (Consequentialism ), mis väidab, et lubadusi võib murda parema lõpptulemuse hüvanguks. Iain King üritas oma raamatus (”How to Make Good Decisions and Be Right All the Time” ) neid kahte suunda kokku sobitada väites, et lubadustest peaks kinni pidama, kuid neid võib murda juhul, kui teisele osapoolele on lepe vähem väärtuslik võrreldes uue leppe lõpptulemustega. Samuti kui uus lahend pakub asjakohaseid, mõistuspäraseid, ettenägematuid muudatusi, mis on olulisemad, kui lubadus ise ning mis tekkisid ka hiljem peale selle sõlmimist. Kantile vastandudes väitsid ka mõned Vene pluralistid, et moraalse suhtumist õigesse ja valesse ei saa formaliseerida kirjalike lepetega. Teatud asjaoludel võib lubaduse murdmine olla tunduvalt kasutoovam kui sellest kinni pidamine. Need moralsed printsiibid vajavad head nõustamist ja hinnanguvõimet, et suurendada lubaduse leppega seotud indiviidide kasu.
ALOS
ALOS (Advanced Land Observation Satellite, ka Daichi) on Jaapani Maa-seire satelliit.
Satelliidil on kolm sensorit.
Käsiõng
pisi|Käsiõngega kalapüük 1900. aastal Käsiõng ehk rulliõng ehk kaugõng koosneb ridvast, õngenöörist ja kuni kolmest õngenöörile kinnitatud üheharulisest konksust. Käsiõng võib olla varustatud ridvarõngaste, raskuse, ujuki ja rulli või haspliga õngenööri kerimiseks.
Lihtkäsiõng
Lihtkäsiõng õiguslikus tähenduses on kalapüügivahend, millega Eestis tohib avalikust veekogust püüda püügiks lubatud liiki ja mõõdus kalu püügikeeluta ajal igaüheõiguse alusel tasuta, ja see koosneb ridvast, kuni ridva 1,5-kordse pikkusega õngenöörist, selle otsas olevast üheharulisest konksust ning võib olla varustatud raskuse ja ujukiga. Kui lihtkäsiõngega püütakse igaüheõiguse alusel, tohib korraga kasutada vaid üht lihtkäsiõnge. Lihtkäsiõnge ridval ei ole rõngaid, noogutit, hasplit ega rulli, kas või ühe elemendi neist lisamine muudab õnge käsiõngeks, mis kuulub juba harrastuspüügivahendite hulka ning mille kasutamine eeldab vastava püügiõiguse olemasolu, mis on üldjuhul tasuline. Harrastuspüügiõiguse olemasolul võib korraga püüda kuni kolme lihtkäsiõngega, samuti võib siis kasutada ka tehissööta või toidupalakesi (saiatükke, nätsutist, herneid, tatart jne) Osad kalamehed peavad lihtkäsiõngedeks ka kalapüügieeskirjade lihtkäsiõnge mõistele mõne parameetri (nt õngenööri suurem pikkus, suurem konksuharude arv või amortisaatori olemasolu) põhjal mitte vastavaid ilma rullita käsiõngi. Seega igameheõiguse kasutamisel tuleb juhinduda kalapüügieeskirja nõuetest, mitte lihtsalt sellest, kuidas keegi mõnd õngetüüpi nimetab.
Lihtkäsiõnged jagunevad:
Mereõng
Mereõng on mõeldud ookeanikalapüügiks. Selle ritv on keskmiselt umbes 4 meetri pikkune, väga tugev ning varustatud suure ja raske käepideme, rullikinnituse ja rõngastega. Suuremaid mereõngi kasutatakse sportkalastuspaatidel haide ja marliinide püügiks.
Teleskoopõng
Teleskoopõng on konstrueeritud nii, et seda on võimalik väga lihtsasti kitsastes oludes transportida. Kokkupanduna on see kuni ühe meetri pikkune, tööasendis võib ridva pikkuseks olla kuni 10 meetrit. Valmistatud on teleskoopõnged enamasti komposiitmaterjalidest, grafiidist või klaaskiust, mis tagavad tugevuse ja vastupidavuse. Materjalid on töödeldud viisil, mis lihtsustab osade üksteise sisse ja välja libisemist, tagades nii parema kasutusmugavuse. Teleskoopõnged on populaarsed kalameeste seas, kes püüavad kala kaldal olles, sest pikkade ritvade kaasaskandmine on väga tülikas.
Kubani oblast
Kubani oblast (vene keeles Кубанская область) oli Venemaa keisririigi haldusüksus (oblast) aastatel 1860–1918.
Oblast moodustati 1860. aastal Stavropoli kubermangust eraldatud alast. Selle halduskeskus oli Jekaterinodar ja pindala oli 81 216,5 ruutversta (94 360 km²).
Kubani oblastis oli kolm eesti asundust: Eesti-Maruhha, Hussõ-Kardonik ja Livonia.
Santa Domenica Talao
Santa Domenica Talao on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis. 304 meetri kõrgusel merepinnast asuva Santa Domenica Talao asustustihedus on keskmiselt 0 inimest ruutkilomeetri kohta.
Santa Domenica Talao piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Orsomarso, Papasidero, Praia a Mare, San Nicola Arcella, Scalea.
Vierchniadźvinsk
Vierchniadźvinsk (transkribeerituna Verhnjadzvinsk) on linn Valgevenes Viciebski oblastis, Vierchniadźvinski rajooni halduskeskus. Poola keeles Wierchniedźwińsk, ka Dryssa. Linn asub Daugava kaldal, paigas, kus Daugavasse voolab Drysa jõgi. Linnast veidi eemal asub Połacki–Daugavpilsi raudtee ääres Vierchniadźvinski raudteejaam. 1962. aastani kandis linn nime Drysa.
Linnas on puidutööstus, kergetööstus, toiduainete tööstus, ehitusmaterjalide tootmine. Vierchniadźvinsk on traditsioonilise tikandikunsti keskus. Lisaks kolmele keskkoolile asuvad Vierchniadźvinskis veel laste spordikool ja kunstikool. Antakse välja ajalehte «Дзьвінская праўда». Linnas on kultuurimaja ja raamatukogu. Katoliku kirik aastast 1840, õigeusu kirik aastast 1819.
Ajalugu
Arheoloogiliste väljakaevamiste järgi on Vierchniadźvinskis elatud juba ammu. Drissat on esmamainitud 1366. aastal, mil sinna rajati kindlus. Drissast kujunes tasahilju kaubanduskeskus. Aastal 1772 sattus asula esimesel Poola jagamisel Venemaa koosseisu, aastal 1777 sai asulast linn. Aastal 1812 asusid seal Barclay de Tolly väed (Drissa laager). Drissa oli Vitebski kubermangu Drissa maakonna halduskeskuseks. Aastal 1866 rajati Drissa lähedusse raudtee. Vierchniadźvinski raudteejaam kujunes tähtsaks lina väljaveo punktiks. 1924. aastal liideti Valgevene NSV-ga, järgmisel aastal sai Drissast alev. Asula on taas linn aastast 1938.
Conor Gallagher
Conor John Gallagher (sündinud 6. veebruaril 2000 Epsomis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Chelsea ja Inglismaa jalgpallikoondises.
2008. aastal liitus ta Chelsea noorteakadeemiaga. Hooajal 2018–19 valiti ta Chelsea akadeemia hooaja mängijaks.
Hooajal 2019–20 oli ta Chelseast laenul Inglismaa esiliigaklubides Charlton Athletic ja Swansea City. Hooajal 2020–21 oli ta laenul Inglismaa kõrgliigaklubis West Bromwich Albion. 28. novembril 2020 lõi ta mängus Sheffield Unitedi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. 2021. aasta juulis läks ta üheks hooajaks laenule Crystal Palace'i. Hooajal 2021/22 lõi Gallagher Inglismaa kõrgliigas kaheksa väravat ja valiti Crystal Palace'i hooaja parimaks mängijaks.
Chelsea põhimeeskonda pääses Gallagher esmakordselt hooaja 2022/23 eel. Ametliku debüüdi tegi ta Chelsea meeskonnas 6. augustil 2022 Inglismaa kõrgliigamängus Evertoni vastu.
2017. aastal tuli Gallagher Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistriks. Inglismaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 15. novembril 2021 mängus San Marino vastu.
Aimi (eesnimi)
Aimi on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 546. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Aimi 181 naisel.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Aimi 1 inimesel.
Vision of the Seas
Vision of the Seas on kuues Vision-klassi ristluslaev, mis kuulub firmale Royal Caribbean Cruises Ltd. ja mida käitab laevakompanii Royal Caribbean International. Laev ehitati 1998. aastal Chantiers de l'Atlantique'i laevatehases Saint-Nazaire'is Prantsusmaal.
Ehitamine
2000. aasta aprillis Vision of the Seas moderniseeriti. Laeva kasutati kruiisidel Vahemerel suvel ja Brasiilia sadamalinnadesse talvel; aastail 2012–2013 korraldati viisavabu kruiise Stockholmist Peterburi.
Detroiti Sümfooniaorkester
Detroiti Sümfooniaorkester (inglise keeles Detroit Symphony Orchestra) on USAs Detroitis asuv sümfooniaorkester.
Orkester andis esimese kontserdi 19. detsembril 1887 Detroiti Ooperiteatris.
Viimastel aastatel on orkestri finantsseis (nagu ka Detroiti linnal) olnud halb ja on esinenud orkestrantide streike (nt 2010–2011).
Aastast 2020 on orkestri peadirigent Jader Bignamini, 2008–2018 oli orkestri peadirigent Leonard Slatkin. Aastatel 1990–2005 oli peadirigent Neeme Järvi.
Argo (ansambel)
pisi|Argo 2016. aasta Eurovisioonil Argo on Kreeka ansambel, mis esitab traditsioonilist kreeka muusikat.
Ansambel esindas Kreekat 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis lauluga "Utopian Land". Laul sai oma poolfinaalis 44 punktiga 16. koha ega pääsenud finaali.
‎
Blokeering (raudtee)
Tänu fooridele ja semaforidele on süsteemiga võimalik sulustada raudtee liiniosi ning tagada rongiliikluse suurem tihedus ja ohutus.
React (JavaScripti raamistik)
React (ka React.js või ReactJS) on arvutiteaduses JavaScripti raamistik kasutajaliideste loomiseks.
Seda haldavad Facebook, Instagram, üksikarendajate kogukond ja korporatsioonid.
React võimaldab arendajatel luua suuremahulisi veebirakendusi, mis kasutavad andmeid ja muutuvad ajas, ilma et veebilehte uuesti laaditaks. Selle eesmärk on eelkõige kiiruse, lihtsuse ja skaleeritavuse tagamine. React tegeleb rakendustes ainult kasutajaliidestega. See vastab View osale Model-View-Controller (MVC) mudelis ning seda on võimalik kombineerida teiste JavaScripti teekide või raamistikega MVC mudelis, näiteks AngularJS.
Ajalugu
React Native, mis võimaldab Androidi, iOS-i, ja UWP rakenduste arendamist Reactiga, avaldati Facebooki React.js Confi konverentsil 2015. aasta veebruaris ja lähtekood avaldati 2015. aasta märtsis.
18. aprillil 2017 avaldas Facebook React Fiberi, Reacti raamistiku uue algoritmi kasutajaliideste loomiseks. React Fiber on alus edaspidistele täiustustele ja uute funktsioonide arendamisele.
Kasutamine
Babel transpileerib ülaloleva ECMAScript 2015 koodi ES5 koodiks, mis näeb välja nii:
Brauseris kuvades on tulemus järgmine: Sealhulgas on võimalik ka Reactis kuvada JSX-i läbi funktsiooniliste komponentide.
Ühesuunaline andmete liikumine
Reacti suurim potentsiaal on muutumatute parameetrite kasutamine komponentide vahel. Komponent ei tohi otseselt muuta ühtegi omadust, mis sellele anti. Selle asemel tuleb alamkomponendile anda kaasa funktsioon, mis muudab seda omadust ülemkomponendis. Teisisõnu omadused liiguvad komponentide suhtes ülevalt alla, aga andmetemuutused liiguvad funktsiooni kutsetena alt üles. Seda mehhanismi tuntakse nimega Flux. Mitmeid Fluxi implementatsioone on loodud selle avaldamisest saati, kuid populaarseimaks on välja kujunenud Redux.
Virtuaalne DOM
Teine märkimisväärne detail on virtuaalne Document Object Model või teisisõnu virtuaalne DOM-i kasutamine. React hoiab mälus rakenduse andmestruktuuri, arvutab struktuuri muutumise korral erinevuse eelmise struktuuriga ja siis uuendab muutunud osad brauseri kuvatavas DOM-is efektiivselt. See võimaldab arendajal programmeerida nii, justnagu renderdataks nagu terve leht muudatuse järel uuesti, kuigi React uuendab ainult need osad, mis tegelikult muutusid.
JSX
Elemendid peavad olema ümbritsetud konteinerelemendiga nagu  element üleval näidatuna. Alates Reacti versioonist 16.0 on võimalik tagastada massiiv elementidest, fragmentidest ja sõnedest.
Ülalolev näide renderdub brauseris järgmiselt: 11
If-else avaldisi ei saa kasutada JSX-i sees, aga tingimuslikke avaldisi saab kasutada sellegipoolest kolmekomponendiliste väljenditena. Allolev näide renderdab  sõnena , sest   on võrdne arvuga 1. Lisaks sõnede tagastamisele läbi tingimuslike operaatorite saab tagastada funktsioone ja koodifragmente. Ülal näites kui  massiiv sisaldab elemente (neid on näites 3), siis renderdub järgmine: Section 1 Section 2 Section 3
ReactJS-i kriitika
ReactJS-i murekohaks on suur mälu (RAM) kasutus, kuna see kasutab virtuaalse DOM-i kontseptsiooni. See tähendab, et kasutajaliidese kujutist hoitakse mälus ja sünkroonitakse reaalse DOM-iga, mille eest vastutab ReactDOM-i teek.
Aina
Aina on naisenimi.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Aina 4228 inimesel.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 553. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Aina 177 naisel.
Ohhansk
Ohhansk on linn Venemaal Permi krais, Ohhanski rajooni keskus. Asub 119 km Permist edelas Kama jõel asuva Votkinski veehoidla kaldal.
Asulat on kirjalike allikates mainitud 1597. aastal Ohhannoje külana. 1781 sai linnaõigused.
Linn on tekstiili- ja puidutööstuse keskus.
Târgu Lăpuș
Târgu Lăpuș (ungari keeles Magyarlápos, saksa keeles Laposch) on linn Rumeenias Transilvaanias Maramureși maakonnas.
Linna haldusalasse kuulub 13 küla: Boiereni (Boérfalva), Borcut (Borkút), Cufoaia (Kohópatak), Dămăcușeni (Domokos), Dobricu Lăpușului (Láposdebrek), Dumbrava (Kisdebrecen), Fântânele (kuni 1960. aastani Poiana Porcului; Lápospataka), Groape (Groppa), Inău (Ünőmező), Răzoare (Macskamező), Rogoz (Rogoz), Rohia (Rohi) ja Stoiceni (Sztojkafalva).
Asulat on esmamainitud 1291. aastal. Linnaõigused sai Târgu Lăpuș 1968. aastal.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Târgu Lăpuși elanikest rumeenlasi 83,33%, ungarlasi 10,94%, mustlasi 4,82% ja teistest rahvusest inimesi 0,89%.
Silent Siren
Silent Siren (jaapani keeles サイレントサイレン, Sairento Sairen) on Jaapani tüdrukutebänd, mis loodi 2010. aastal. Bänd koosnes algselt neljast modellist: Sumire Yoshidast (laulja ja kitarrist), Hinako Umemurast (trummar), Aina Yamauchist (basskitarrist) ja Yukako Kurosakast (klahvpillimängija). 2021. aastal lahkus Hinako Umemura bändist ja Silent Sirenist sai trio.
Pärnu sovhoos
Pärnu sovhoos oli sovhoos Pärnu rajoonis Sauga külanõukogus. Sovhoosi keskus oli Sauga asulas. Sovhoosi pindala oli 7400 ha.
Baklažaanililla
Baklažaanililla on üks lilladest värvitoonidest, väga sügavatooniline tume purpurjas violetne värvus, mis sarnaneb baklažaani koore värvusele.
Värvus on karakterilt soe, sügav ja rikkalik, seostub isuäratavuse, mahlasuse, kire ja joobumusega.
Variatsioonid
Veebivärv Aubergine on violetjas tumepruun, veebivärv Eggplant sügav punakasviolett , kuid on olemas ka sama nimega variant, mis on tume pruunikas-punakasviolett.
Ruukki teraskatuste värvivaliku toon RR 779 Aubergine vastab RAL Classicu värvikaardi purpurvioletile (RAL 4007 Purpurviolett).
Kasutamine
Värvinimetust kasutatakse moesõnavaras lõngade ja tekstiilide värvuse kirjeldamiseks , aga ka sisekujunduse kontekstis.
Berliet (sõiduauto)
pisi|1927. aasta Berliet [[Vihula mõisas]] Berliet on üks konkreetne kabriolett-tüüpi sõiduauto, mis on Eestis tehnikamälestisena arvele võetud. Auto asub on Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Vihula mõisas. Auto (mudel Torpedo) tootis 1927. aastal Prantsusmaal Lyonis ettevõte Berliet.
Enne maailmasõda Eesti vabariigi ajal oli see kolonelleitnant Kochi sõiduauto.
Pärnu rajoon
Aastatel 1952–1953 kuulus Pärnu oblasti koosseisu.
Aastatel 1957–1962 oli Pärnu rajoon likvideeritud ja selle territoorium kuulus Pärnu linnapiirkonda. Aastal 1959 liideti sellega likvideeritud Pärnu-Jaagupi rajooni kesk- ja lõunaosa ning likvideeritud Kilingi-Nõmme rajooni lääneosa. Aastal 1961 liideti sellega likvideeritud Lihula rajooni lõunapool. Aastal 1962 liideti sellega likvideeritud Vändra rajooni kesk- ja lõunaosa ning likvideeritud Abja rajooni läänepool. Aastal 1972 liideti Pärnu rajooniga Kaansoo piirkond Viljandi rajoonist.
Seoses maakondade taastamisega nimetati Pärnu rajoon aastal 1990 Pärnu maakonnaks.
Aini
Aini on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1017. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Aini 59 naisel.
Kristus peatus Ebolis (film)
"Kristus peatus Ebolis" (itaalia keeles "Cristo si è fermato a Eboli") on 1979. aastal valminud Itaalia mängufilm, mille lavastas režissöör Francesco Rosi. Peaosi mängivad Gian Maria Volonté ja Lea Massari.
Filmi aluseks on Carlo Levi autobiograafiline romaan "Kristus jäi pidama Ebolis" aastast 1945, mille põhjal kirjutasid filmile stsenaariumi Francesco Rosi ja Tonino Guerra.
"Kristus peatus Ebolis" võitis mitu auhinda, teiste seas Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinna parima võõrkeelse filmi kategoorias ja David di Donatello auhinna.
Siri Kolu
pisi|Siri Kolu esinemas [[Eesti Lastekirjanduse Keskuses festivalil HeadRead Foto: Ave Maria Mõistlik, 2. juuni 2012 ]] Siri Kolu (sündinud 18. juulil 1972 Kouvolas) on soome teatriõpetaja ja kirjanik.
Aastal 2010 sai ta Finlandia Junior auhinna.
Süsinikuheitme märgis
pisi|Saksa Carbon Trusti märgis Toote süsinikuheitme märgis on märgis, mis kirjeldab süsihappegaasi heitekogust, mis tekib toote valmistamise, selle lõpptarbijani transportimise ja ringlusest kõrvaldamise käigus kõrvalsaadusena.
Kaupa või teenust saab märgistada numbrilise näitaja või etiketiga, mis teavitab selle potentsiaalset tarbijat ostetava toote käitlemisega seotud süsikujalajäljest. See teave on oluline tarbijatel, kes soovivad vähendada oma ökoloogilise jalajälje suurust ning anda isiklikku panust planeedi Maa globaalse soojenemise piiramisse.
Suurbritannia
Tootmisprotsessi käigus õhku paisatud CO2 koguse määramiseks kasutatakse avatud standardil põhinevat ja kolmanda osapoole sertifitseeritud süsteemi, mis välistab suurema auditeerimise vajaduse ja arvestab toote süsinikuheitme suuruse. Arvestusse lisatakse ka toote jaemüügi käigus tekkiv süsinikuheide, mis poest tuleneb küttest, jahutusest, valgustusest jms teguritest.
Oma toodete süsinikuheitme suuruse on toote pakendile märkinud näiteks sellised ettevõtted nagu Walkers Crisps (kartulikrõpsutootja), Kingsmill (leivatootja), British Sugar (suhkrutootja), Cemex (ehitusmaterjalide tootja), Marshalls sillutis ja Quaker Oats. Üks suuremaid süsinikumärgistamise toetajaid oli Tesco, kes hakkas 2007. aastal märgistama oma paljusid tooteid, sh elektripirnid, tualettpaber, pesupesemisvahendid, apelsinid ja piim. Liiga suurte kulude ja tarbijate vähese huvi tõttu lõpetati see projekt 2012. aastal.
2009. aastal algatas Department for Environment, Food and Rural Affairs (DEFRA) projekti, mille eesmärgiks oli toiduainetetööstuse turvalisuse ja jätkusuutlikkuse ümbermõtestamine ning uudse toote ökoloogilisust märkiva standardi (PAS 2050) väljatöötamine.
Šveits
2006. aastal asutatud fondi myclimat - The Climate Protection Partnership märgistab tooteid, mille CO2-heitme kogus on oluliselt väiksem kui võrdlusgrupi teistel toodetel. Lisaks peab toode vastama ka muudele ökoloogilistele ja sotsiaalsetele standarditele. Tooteid hindab sõltumatu organisatsioon ja selle õigsust kontrollib veel teine asutus. Tunnus väljastatakse kaheks aastaks Climatopi märgise saanud toodete hulgas on näiteks kätekuivateid, Paraguay orgaanilisel meetodil toodetud suhkur (Max Havelaari fond), turbata rõdumuld, vanapaberist valmistatud majapidamispaber, puhastusvahendeid, mähkmeid, korduvkasutusega kotte jms. pisi|Šveitsi fondi logo
2014. aastal hakkas keskkonnaasutus Practical Environmental Protection Switzerland (PUSch, Praktiline Keskkonnakaitse Šveitsis) väljastama märki „Swiss Climate CO2“. Märgis antakse ettevõtetele, mis on saavutanud kliimakaitse valdkonnas tähelepanuväärseid tulemusi.
Saksamaa
2008. aastal algatas Maailma Looduse Fond (WWF) Freiburgis asuva Ökoinstituudi ja pilootprojekti, Potsdamis asuva Kliimamõjude Uuringute Instituudi ja mõttekoja THEMA1 toetusel pilootprojekti PCF. Selle realiseerimise käigus määrati 15 toote ja teenuse CO2 emisiooni suurus. Projekti lõpparuandes leiti, et vastava märgise kasutuselevõtt pole mõttekas, kuna lõpptarbija jaoks puuduvad objektiivsed võrdlusvõimalused, kuniks pole kehtestatud üldiselt rakendatavat standardit.
2012. aastal Saksa tarbijakaitse katusorganisatsiooni Verbraucherzentrale Bundesverband eV avaldatud uuringus hinnati toiduainete märgistamisel nende kliimasõbralikkust propageerivate märkide adekvaatsust. Selles märgiti, et need ei anna mingit informatsiooni CO2 heitme kohta, v.a keskkonnamärgis Stop Climate Change.
Prantsusmaa
Prantsuse supermarketite kett Casino märgistab tooteid, millega näidatakse nende CO2 heitme suurust. See arvutatakse toote spetsiifilise olelustsüklist meetodil, mis sarnaneb Briti Carbon Trustis kasutatavaga.
E.Leclerci supermarketite kett on võtnud kasutusele märgise, mis informeerib tarbijat tootekategooria üldise emissiooni suurusest. Kuigi see ei võimalda hinnata konkreetse toote keskkonnajälje suurust, annab see siiski võimaluse hinnata antud tooterühma üldist mõju kliimale.
Muud riigid
Katsetusi vastava märgistuse kasutuselevõtuks on tehtud ka Ameerika Ühendriikides (Carbon Fund), Kanadas (veebirakendus Carbon Count) ja Jaapanis.
Koplina säär
Koplina säär on neem (maasäär) Saare maakonnas Abruka saare kirdeosas. Säärel asub Abruka sadam.
Sääre koordinaadid on.
Lynsey de Paul
pisi|Lynsey de Paul 1974. aastal Lynsey de Paul (Lynsey Monckton Rubin; 11. juuni 1950 London – 1. oktoober 2014 London) oli briti laulja.
Lynsey de Paul ja Mike Moran said Suurbritanniat esindades 1977. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Rock Bottom" 2. koha.
Liisa Tomasberg-Koidu
Liisa Tomasberg-Koidu (sündinud 25. veebruaril 1974 Tallinnas) on eesti tekstiilikunstnik.
Sadio Tounkara
Sadio Tounkara (sündinud 27. aprillil 1992 Bamakos) on Mali jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Aserbaidžaani kõrgliiga klubis Keşla.
Liisa Tomasberg-Koidu
Elukäik
Liisa Tomasberg-Koidu on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia tekstiili eriala bakalaureuseõppe 2000. aastal ja magistriõppe aastal 2004. 2012. aastast on ta MTÜ Kersleti Ateljee juhataja ja kunstnik.
Sadio Tounkara
Ta alustas klubikarjääri Mali klubis Jeanne d'Arc FC. 2012. aastal liitus ta Aserbaidžaani kõrgliiga klubiga Lənkərani Xəzər. 2013. aastal võitis ta klubiga Aserbaidžaani superkarika.
Liisa Tomasberg-Koidu
Liikmesus
Liisa Tomasberg-Koidu kuulub Eesti Tekstiilikunstnike Liitu aastast 2002. Ta on ka Rahvusvahelise Viltijate Ühingu (International Feltmakers Association) liige aastast 2004.
Sadio Tounkara
2016. aastal liitus ta Küprose kõrgliiga klubiga Paralímni Énosis Néon, kuid ta mängis seal vaid hooaja 2015–16 lõpuni. Seejärel naasis ta Aserbaidžaani kõrgliigasse, liitudes Bakuu AZAL-iga, kus mängis ühe hooaja. Aastatel 2017–2019 mängis ta kaks hooaega Bakuu Ziräs.
2020. aasta veebruaris liitus Tounkara Eesti Meistriliiga klubiga Narva Trans. Meistriliigas tegi ta debüüdi 7. märtsil 2020 mängus Nõmme Kalju vastu. Esimese värava lõi ta Meistriliigas sama aasta 20. mail mängus JK Tallinna Kalevi vastu.
2021. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Keşlaga.
Toakilk
pisi|Kilgi hääl Toakilk (Acheta domestica) on putukaliik, mis kuulub sihktiivaliste seltsi kilklaste sugukonda.
Toakilk on öise aktiivsusega. Ta on termofiilne. Elab hoonetes, eelistades temperatuuri umbes 30 kraadi.
Elutsükkel
Toakilkidel kulub oma elutsükli lõpuleviimiseks temperatuuril 26-32 kraadi umbes 2-3 kuud. Nad ei oma erilist ,,taliolekut '' talve üleelamiseks. Aga nad suudavad siiski külme olusid välja kannatada, elades hoonetes ja nende ümbruses või valides elukohaks paiga, kus neid soojendab lagunemisprotsessidest tekkiv soojus. Noorisendite ainsad erinevused võrreldes täiskasvanutega on tiivutus ja veidi väiksemad mõõtmed.
Väljanägemine
Majakilk on tavaliselt halli ja/või pruunika värvusega, pikkus jääb vahemikku 16-21 mm. Emas- ja isasisendid on sarnased, kuid emasisendite tagakehast väljub umbes 12 millimeetri pikkune muneti. Muneti värvus on mustjaspruun, seda ümbritsevat kaks jäset.
Levik
Kilk on suure tõenäosusega pärit Edela-Aasiast, kuid on levinud üle kogu maailma. Põhja-Aafrikas, Edela-Aasias ja Euroopas (välja arvatud Euroopa põhjaosas).
Eestis elab kohati vanades hoonetes.
Kasumlikkus inimesele
Tais kasvatatakse toakilke söögieesmärkidel, kus neid eelistatakse kohalikele liikidele, põhjusteks pidavat olema parem maitsekvaliteet ja tekstuur. Neid süüakse tavaliselt kas õlis küpsetatud suupistetena või müüakse valguekstrakti või -pulbrina.
Monreale vald
pisi|Monreale vald Città metropolitana di Palermos Monreale vald on linnaks nimetav vald Itaalias Sitsiilia maakonnas Palermo suurlinnapiirkonnas. Naabervallad on Alcamo vald (Trapani provints), Altofonte vald, Bisacquino vald, Borgetto vald, Calatafimi Segesta vald (Trapani provints), Camporeale vald, Carini vald, Contessa Entellina vald, Corleone vald, Giardinello vald, Gibellina vald (Trapani provints), Godrano vald, Marineo vald, Montelepre vald, Palermo, Partinico vald, Piana degli Albanesi vald, Poggioreale vald (Trapani provints), Roccamena vald, San Cipirello vald, San Giuseppe Jato vald, Santa Cristina Gela vald ja Torretta vald.
Elanike arv on 82 049.
Valla keskus on Monreale linn, mis paikneb 7 km Palermost loodes.
Elanikud töötavad peamiselt põllumajanduse, kaubanduse, käsitöö ja turismi alal.
Nika Kocharov & Young Georgian Lolitaz
pisi|Nika Kocharov & Young Georgian Lolitaz 2016. aasta Eurovisioonil Nika Kocharov & Young Georgian Lolitaz on indie rock'i viljelev Gruusia ansambel.
Ansambel esindas Gruusiat 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis lauluga "Midnight Gold", mis sai finaalkontserdil 104 punktiga 20. koha.
‎
Lanno
Lanno on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Lanno uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Glaser, Grünbach, Grüner, Ilarionov, Illison, Jürgens, Langer, Larionov, Larm, Lasimer, Lauberg, Laurberg, Laurson, Leidig, Leinberg, Leotoots, Leotoz, Lohv, Peterson, Schlukum, Schmidt, Smitt ja Tomson. Oskar Lanno Palvel kanti Lanno perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 297 all.
Mecklenburg-Strelitzi hertsogkond
Mecklenburg-Strelitzi hertsogkond (saksa keeles Herzogtum Mecklenburg-Strelitz) oli hertsogkond Põhja-Saksamaal, mis koosnes ajaloolise Mecklenburgi piirkonna idapoolsest viiendikust, vastates laias laastus tänapäeva Mecklenburg-Strelitzi kreisile (endine Stargardi isandkond), ja läänepoolsest endise Ratzeburgi piiskopkonna eksklaavist tänapäeva Schleswig-Holsteinis. Loomise ajal piirnes hertsogkond Rootsi Pommeriga põhjas ja Brandenburgiga lõunas.
Ajalugu
Pärast rohkem kui viit aastat vaidlusi Mecklenburgide pärandi üle rajati hertsogkond aastal 1701 endise Mecklenburg-Güstrow' hertsogkonna territooriumil. Mecklenburgide Güstrow' haru hääbus hertsog Gustav Adolfi surmaga aastal 1695. Mecklenburg-Schwerini hertsog Friedrich Wilhelm nõudis pärandit, kuid pidi seda jagama oma onu Adolf Friedrichiga. Alam-Saksi ringkonna esindajad saavutasid 8. märtsil 1701 lõpuks kompromissi. Kokkuleppega saavutati Mecklenburgi jagamine ja see kinnitati 1701. aasta Hamburgi lepinguga. Lepingu teise lõiguga rajati omaette Mecklenburg-Strelitzi hertsogkond ja omistati see koos Ratzeburgi vürstkonnaga Mecklenburgi läänepiiril Lübeckist lõunas, Stargardi isandkonnaga Mecklenburgist kagus, Neubrandenburgi, Friedlandi, Woldegki, Strelitzi, Burg Stargardi, Fürstenberg/Haveli ja Wesenbergi linnadega ning Mirowi ja Nemerowi komtuurkondadega Adolf Friedrichile. Samal ajal taastati esmasünniõigus ja Mecklenburg-Schwerini hertsog sai õiguse kokku kutsuda maapäev. 1701. aasta sätted säilisid väikeste muudatustega monarhia lõpuni. Mõlemad pooled jätkasid enda kutsumist Mecklenburgi hertsogiks; Adolf Friedrich tegi oma residentsiks Strelitzi.
Strelitzi hertsogkond jäi üheks keisririigi kõige vähem arenenud piirkonnaks. Sellele vaatamata sõlmisid nende printsessid tähtsaid abielusid: Charlotte zu Mecklenburg-Strelitz, hertsog Adolf Friedrich IV õde, abiellus aastal 1761 kuningas George III-ga, saades seega Suurbritannia kuningannaks. Tema vennatütar Luise von Mecklenburg-Strelitz, hertsog Karl II tütar, abiellus aastal 1793 Friedrich Wilhelm III-ga ja sai aastal 1797 Preisimaa kuningannaks.
Mecklenburg-Strelitz võttis oma naaberhertsogkonna põhiseaduse kasutusele septembris 1755. Aastal 1806 pääses hertsogkond Baieri kuninga abil Prantsuse okupatsioonist. Aastal 1808 ühines hertsog Karl Reini Liiduga, kuid aastal 1813 lahkus sellest. Viini kongress tunnistas 1815 nii Mecklenburg-Strelitzi kui ka Mecklenburg-Schwerini suurhertsogkonnaks ja Saksa Liidu liikmeks.
Peeter Malkov
Peeter Malkov (sündinud 1. augustil 1957 ) on eesti muusik (flötist) ja muusikapedagoog.
Malkov lõpetas 1977. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli flöödi erialal. Ta töötab samas koolis flöödiõpetajana.
Malkov on ka ansambli Propeller flöödimängija, laulja ning paljude laulusõnade autor.
Otto Kaiser
Otto Kaiser (30. november 1924 Prenzlau – 14. detsember 2017 Marburg) oli saksa teoloog, filosoof ja Vana Testamendi spetsialist.
Gümnaasiumi lõpetamise järel Eberswaldes alustas meditsiiniõpinguid Berliinis Sõjameditsiiniakadeemias, kuid Teise maailmasõja puhkemisel meditsiiniõpingud katkesid ja ta osales sõdurina idarindel. Ta osales lahingutes nii Velikije Luki lähedal kui Poola aladel. Pärast haavatasaamist ning Kaiseri enda sõnul sügavat eksistentsiaalset ja religioosset kogemust sõjast asus ta 1945 õppima teoloogiat Tübingeni ülikoolis.
Ta promoveerus 1956 väitekirjaga "Mere müütiline tähendus Egiptuses, Ugaritis ja Iisraelis" (Die mythische Bedeutung des Meeres in Ägypten, Ras Schamra und Israel) (avaldatud 1959, teine trükk 1962) ja habiliteerus 1958 uurimusega "Kuninglik sulane: traditsioonilis-eksegeetiline uurimus Deuterojesaja Eben-Jahve-laulude kohta" (Der königliche Knecht: Eine traditionsgeschichtlich-exegetische Studie über die Ebed-Jahwe-Lieder bei Deuterojesaja) (avaldatud 1959) Tübingeni ülikoolis teoloogia alal.
Tema õpetajate hulka kuulusid vanatestamentlased Artur Weiser, Ernst Würthwein ja Karl Elliger, egüptoloog Hellmut Brunner, praktiline teoloog Adolf Köberle, filosoof Wilhelm Weischedel ja semitist Otto Rössler. Õpingutele järgnesid vikaariaastad Balingenis (1952–1954) ja assistendiaastad Tübingenis (1954–1958).
Alates 1960. aastast oli Kaiser seotud Marburgi ülikooliga (asutatud 1527), esialgu erakorralise professorina ja 1963-1993 oli ta Vana Testamendi korraline professor. Otto Kaiser luges enda jaoks tähtsaks, et asudes tööle Marburgi ülikoolis sai ta suhelda lähedalt ka oma veel ühe ja väga olulise teoloogilise õpetaja Rudolf Bultmanniga.
Otto Kaiser oli Göttingeni Teaduste Akadeemia korrespondentliige.
Kaiser pani aluse kahele olulisele koguteosele Die Umwelt des Alten Testaments ja Jüdische Schriften aus hellenistisch-römischer Zeit, millega ta kuulub nende pioneeride hulka, kes tõstsid Vana Lähis-Ida ja varase juudi kirjanduse tähtsuse Vana Testamendi teaduse ja teoloogia jaoks väärilisele kõrgusele.
Lisaks prohvetiraamatute jm kirjanduse eksegeesile andis Kaiser otsustava impulsi apokrüüfide, eriti tarkuskirjanduse uurimisse, sest tegeles oma elu viimased paarkümmend aastat nii Jeesus Siiraki raamatu ja Saalomoni tarkuseraamatu kui ka Iiobi ja Koguja raamatutega. Tänu temale on eriti apokrüüfne kirjandus nüüdseks ilmunud piibliteaduste fookusesse. Tema arvukate õpilaste hulgas on kõige rohkem neid, kes promoveerusid Marburgi ülikoolis Iiobi raamatu tekkeloo erinevate aspektide teemal, sh ka noorimaks promoveerunuks sai eestlane Urmas Nõmmik (2008).
Loomingulisest viljakusest annab tunnistust veel 2013. aastal ilmunud "Iisraeli üks Jumal ja maailma väed. Jumala tee Vanas Testamendis oma rahva isandast kogu maailma isandaks" (Der eine Gott Israels und die Mächte der Welt. Der Weg Gottes im Alten Testament vom Herrn seines Volkes zum Herrn der ganzen Welt) ning 2015. aastal avaldatud mõnesajaleheküljeline juhatus Aleksandria Philoni juurde (Philo von Alexandrien. Denkender Glaube – Eine Einführung).
Akadeemilise õpetajana
Otto Kaiser kujutas endast kõige paremas mõttes vana kooli teadlast, kes sai osa omal ajal maailma eeskujulikumast saksa kooliharidusest ning õppis suurte Saksa teoloogide käe all. Tal oli avar silmaring, ta osales väga aktiivselt ühiskondlikus elus, ta kirjutas ja pidas loenguid nii Vana Testamendi, semitistika kui ka süstemaatilise teoloogia, praktilise teoloogia, filosoofia, antiikajaloo, klassikalise filoloogia, muusika jm alal. Tema õpilasi on põhjapanevalt kujundanud iganädalased pikad dialoogi- ja monoloogirikkad jalutuskäigud Burgwaldis või Marburgi uues botaanikaaias, lugematud silmaringireisid Itaaliasse, Kreekasse ja mujale. Aastakümneid pidas Otto Kaiser oma kodus Marburgi linna servas filosoofilisi privaatseminare; nendel käsitletud teosed leidsid varem või hiljem väljundi ka ühes või teises artiklis ja raamatus. Nii on Kaiser laiemalt tuntud ka Kanti, Hegeli, Nietzsche, Platoni ja Aristotelese suurepärase tõlgendajana, aga nimetada võiks vabalt ka Heideggeri, Lessingit, Aleksandria Philonit ja paljusid teisi.
1996. aastal valiti Kaiser Tartu Ülikooli audoktoriks. Ta oli ka Jena Ülikooli ja Salzburgi Ülikooli audoktor.
Eestis on Otto Kaiser olnud paljudele õpetajaks, sest aastatel 1995 ja 1997 oli ta kokku kaks semestrit Tartu Ülikooli usuteaduskonna külalisprofessor, aidates 1991. aastal taasavatud teaduskonda üles ehitada, ning pidas Tartus hiljemgi korduvalt ettekandeid, samuti osales ta 2007. aastal EELK Usuteaduse Instituudi 60. aastapäeva üritustel loengute ja piduliku jutlusega. 1996. aastal valiti ta Tartu Ülikooli audoktoriks.
Tema loengutest on osa saanud teoloogid, filosoofid, klassikalised filoloogid jt. Nii Marburgis kui ka Tartus on Kaiserit kui erakordset õpetajat kogenud eestlastest dr. hab. Urmas Nõmmik, ka Tallinna Tehnikaülikooli professor Rainer Kattel ning Kirik ja Teoloogia kolleegiumi liige Johann-Christian Põder.
Otto Kaiseri tööde valikbibliograafia
(Literatur von und über Otto Kaiser im Katalog der Deutschen Nationalbibliothek)
Isiklikku
Otto Kaiseri perekonnast on iseseisvale eluteele astunud kaks poega ja tütar. Vanem poeg viib edasi isa kunagist huvi meditsiini vastu ja töötab arstina.
Lekkersing
Lekkersing on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Namakwa ringkonnas Richtersveldi vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lekkersingi elanikest värvilisi 97,25%, mustanahalisi aafriklasi 1,65%, India või Aasia päritolu inimesi 0,55% ja teisi 0,28%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 98,90% inimesi, inglise keelt 0,83% ja suulu keelt 0,28%.
Lilly
"Lilly" (endine Rootsi parklaev "Ebba", originaalnimega "Meridian") oli 1866 Sunderlandis ehitatud tammepuust parklaev. Laeva pikkus oli 127,1 jalga, laius 28,4 jalga, süvis 17,4 jalga, kogumahutavus 415 brutoregistertonni, klass A.II. ehk kõrgeim klass Atlandi ookeanil sõitmiseks.
Grammatiline sugu
Grammatiline sugu ehk sugu on keeleteaduses grammatiline kategooria, mille järgi jaotuvad nimisõnad klassidesse võttes aluseks, milline kuju on nimisõnaga ühilduval sõnal, nagu asesõnal, omadussõnal ja tegusõnal.
Sõna grammatiline sugu ei pruugi kattuda sõna referendi sooga. Selline sõna on näiteks saksa Mädchen (eesti keeles tüdruk), kus deminutiivne tuletusliide -chen määrab, et grammatiliselt on sõna kesksoost, kuigi sõna referent on naissoost.
Mees- ja naissugu
Keeltes, kus esineb mees-naine kontrast, leidub vaid kaks sugu: meessugu, kuhu kuuluvad meessoost elusolendid (peamiselt inimesed), ja naissugu, kuhu kuuluvad naissoost elusolendid. Muud nimisõnad, mille referendil ei ole sugu, on paigutunud ühe või teise soo alla, kuigi sünkroonses käsitluses võib paigutumine näida suvalisena.
Sellised keeled on näiteks hispaania keel ja paljud muud romaani keeled, balti keeled, keldi keeled, india keeled ja afroaasia keeled.
Mees-, nais- ja kesksugu
Keeltes, kus esineb mees-nais-kesksoo kontrast, leidub kolm sugu: meessugu, naissugu ja kesksugu. Kui nimisõna referendi sugu on võimalik eristada, kuulub nimisõna enamasti vastava soo alla. Nimisõnad, mille referendil ei ole sugu, võivad kuuluda kõigi kolme soo alla.
Sellised keeled on näiteks vene keel ja enamik muudest slaavi keeltest, sanskriti keel, mõned germaani keeled, mõned romaani keeled, ladina keel ja kreeka keel.
Üldsugu ja kesksugu
Keeltes, kus esineb üld- ja kesksoo vastandus, on varem esinenud mees-, nais- ja kesksoo vastandus, kuid aja möödudes on mees- ja naissugu ühinenud üheks sooks, üldsooks. Sõnad, mille referent on inimene, kuuluvad ainult üldsoo alla. Muu referendiga sõnad võivad aga kuuluda nii üldsoo kui ka kesksoo alla.
Sellised keeled on näiteks rootsi ja taani keel, osaliselt ka norra ja hollandi keel.
Elus ja elutu
Keeltes, kus esineb elusa-elutu vastandus, leidub kaks sugu: elus, kuhu kuuluvad elusolendid, ja elutu, kuhu kuuluvad elutute referentidega nimisõnad.
Sellised keeled on näiteks algonkini keeled.
Muu
Leidub keeli, kus on kasutusel nii mees-nais-kesksoo vastandus kui ka elusa-elutu vastandus. Selliste keelte hulka kuuluvad näiteks mitmed slaavi keeled, kus see esineb peamiselt meessoost sõnade puhul.
Inimese ja mitte-inimese vastandus leidub näiteks poola keeles ja draviidi keeltes.
Käänamine
Sõna sugu võib mõjutada sõna käändelisi esinemisvorme.
Näiteks ladina keel, kus erinevalt mees- ja naissoost sõnadest, lõppevad kesksoost sõnade ainsuse mitmuse vormid a-ga ja nende nominatiivse ja akusatiivse käände vormid on identsed.
Ühildumine
Nimisõna soost sõltub sellega ühilduvate sõnade kuju. Ühilduvate sõnade hulka võivad kuuluda näiteks artiklid, omadussõnad ja verbid.
Hispaania keeles on kaks sugu: mees- ja naissugu. Määravat artiklit el kasutatakse meessoost sõnade puhul ja la naissoost sõnade puhul.
Asesõnad
Keeltes, kus esineb sookategooria, eristatakse sugu ka asesõnade puhul.
Leidub keeli, milles sookategooria esineb ainult isikuliste asesõnade puhul, võttes aluseks referendi soo. Selline keel on näiteks inglise keel, kus 3. isiku ainsuses kasutatakse he meessoost isikute kohta, she naissoost isikute kohta ja it elutute referentide kohta.
Kuigi osades sookategooriata keeltes kasutatakse asesõnade puhul referendi soost sõltuvaid isikulisi asesõnu, leidub ka sookategooriata keeli, kus sellist eristamist ei esine.
Cleveron
Cleveron on 2007. aastal asutatud Eesti tarkvara- ja tehnoloogiaettevõte, mis toodab robootilisi pakiautomaate ning loob click and collect-lahendusi jae- ja logistikasektorile. Ettevõtte peakontor asub Viljandis. Ettevõtte asutasid Arno Kütt, Peep Kuld ja Indrek Oolup.
2022. aastal loodi Cleveron AS-i jagunemise tulemusel ka isejuhtivate mehitamata mootorsõidukite tootja Cleveron Mobility.
Ajalugu
2018. aastaks oli ettevõttel kliente nii Euroopas kui ka Ameerika Ühendriikides. Cleveroni klientide hulka kuuluvad sellised ettevõtted nagu Walmart, Inditex (Zara), Asda, SmartPost ja Posti Group.
2018. aastal avati Viljandi arenduskeskuse laiendus, mis suurendas seni kasutatavat pinda 7500 m2 võrra.
Töötajad
Septembri 2018 seisuga oli ettevõttel 159 töötajat, mis oli 60 inimese võrra enam kui 2017. aastal samal ajal. AS Cleveron tegutseb nii Viljandis kui ka Tallinnas: peakontor ja arenduskeskus asub Viljandis ning infotehnoloogia- ja müügiosakond Tallinnas.
Majandusnäitajad
2015. aastal oli ettevõtte käive 2 500 000 eurot, kasum umbes 10 000 eurot.
2016. aastal oli ettevõtte käive 3 200 000 eurot, kahjum üle 200 000 euro.
2017. aastal oli ettevõtte käive üle 11 mln euro ja kasum ligi 800 000 eurot.
2018. aasta III kvartalis (01.06.2018–31.08.2018) oli ettevõtte käive üle 15 mln euro ja majandusaasta kogukäibeks prognoositi üle 45 mln euro.
AS Cleveroni kogukäibest 77% moodustab eksport. Ettevõte maksis 2018. aasta III kvartalis tööjõumakse üle 500 000 euro ja see näitab, et ettevõtte keskmine palk on 53% kõrgem Eesti keskmisest. Cleveroni omanik Arno Kütt on öelnud, et AS Cleveroni järgmine loogiline samm oleks Tallinna börsile minek, kuna inimesed on huvitatud ettevõttesse investeerimisest.
Kliendid
AS Cleveroni suurimad kliendid on WalMart, Inditex, ASDA, SmartPost ja Posti Group. 2018. aasta seisuga on Cleveroni tooted esindatud Eestis, Soomes, Norras, Hispaanias, Brasiilias, Ungaris, Bulgaarias, Saksamaal, Ameerika Ühendriikides ja Inglismaal.
Laskesuusatamine 2014. aasta taliolümpiamängudel
Laskesuusatamine 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis toimus 8.–22. veebruarini. Võistlused peeti Laura suusa- ja laskesuusakompleksis Krasnaja Poljana lähedal. Välja jagati 11 komplekti medaleid. Esimest korda oli taliolümpiamängude kavas segateatesõit.
Võistluste ajakava
Kõik ajad on (UTC+4).
10 km sprint
Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 87 Olümpiavõitja 2010: Vincent Jay, Prantsusmaa Ametlikud tulemused
12,5 km jälitussõit
Finaal: 10. veebruar Osavõtjaid: 60 Olümpiavõitja 2010: Björn Ferry, Rootsi Ametlikud tulemused
15 km ühisstart
Finaal: 21. veebruar Osavõtjaid: 30 Olümpiavõitja 2010: Jevgeni Ustjugov, Venemaa Ametlikud tulemused
20 km eraldistart
Finaal: 13. veebruar Osavõtjaid: 89 Olümpiavõitja 2010: Emil Hegle Svendsen, Norra Ametlikud tulemused
4×7,5 km teatesõit
Finaal: 26. veebruar Osavõtjaid: 19 võistkonda Olümpiavõitja 2010: Norra Halvard Hanevold Tarjei Bø Emil Hegle Svendsen Ole Einar Bjørndalen Ametlikud tulemused 15. veebruaril 2020. aastal teatati, et dopingurikkumise tõttu on Jevgeni Ustjugov ja Venemaa teatevõistkond diskvalifitseeritud 2014. aasta olümpiamängudelt. ROK ei ole veel ametlikku otsust teinud.
7,5 km sprint
Finaal: 9. veebruar Osavõtjaid: 84 Olümpiavõitja 2010: Anastassija Kuzmina, Slovakkia Ametlikud tulemused Rahvusvaheline Olümpiakomitee (ROK) diskvalifitseeris hiljem McLareni raporti järelduste põhjal Venemaa sportlased Olga Viluhhina, Jana Romanova ja Olga Zaitseva.