cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Raul Öpik
thumb|Raul Öpik 1. septembril 2017 Tallinna kesklinnas Foto: Ave Maria Mõistlik Raul Öpik (sündinud 3. juulil 1951 Mustjala vallas) on eesti purilendur, kolonelleitnant erus ja poliitik.
Jeffersoni maakond (Alabama)
Ajalugu
2011. aastal läks maakond pankrotti. Maakonna võlad olid kokku 4,2 miljardit dollarit.
Raul Öpik
Öpik lõpetas 1977 Tartu Ülikooli bioloogina. Ülikooli ajal hakkas harrastama purilendu. Ta osales 1993. aasta purilendamise maailmameistrivõistlustel Eesti võistkonna kaptenina. 1993–1995 oli Öpik Eesti Lennuspordi Föderatsiooni aseesimees. Ta on avaldanud purilennuteemalisi kirjutisi. 1976–1978 töötas ta Võrumaal ja 1978–1979 Tallinnas kalakasvatajana. 1988–1993 oli ta õpetaja Kopli Kunstikeskkoolis.
1993–1994 oli Öpik kaitsejõududes juhttöötaja. 1994. aastal oli ta kaitseministri kandidaat. 1996. aastal oli ta Kaitseministeeriumi rahvusvaheliste suhete osakonna rahuvalve laua juhataja. 2002. aastal oli ta Rahuoperatsioonide Keskuse staabiülem, major. Ta on Eesti Eruohvitseride Kogu liige.
Ta on lahutatud ja tal on üks tütar.
Ta on Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige alates 2013. Ta on valitud EKRE Ida-Tallinna ringkonna esimeheks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 36 häält ning ei osutunud valituks.
Louis de Buade de Frontenac
Louis de Buade, Comte de Frontenac et de Palluau (22. mai 1622 Saint-Germain-en-Laye – 28. november 1698 Québec) oli Prantsuse kuningriigist pärit õukondlane ja sõdur, kes täitis Uus-Prantsusmaa kindralkuberneri kohustusi aastail 1672–1682 ja 1689–1698.
Ta korraldas mitmete fortide rajamise Suure järvistu äärde.
Ta osales samas inglaste ja irokeeside vastastes lahingutes.
No Name
No Name on Montenegro ansambel.
2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Serbia ja Montenegrot lauluga "Zauvijek moja".
Tõnis Vilu
Tõnis Vilu (sündinud 14. mail 1988 ) on eesti luuletaja.
Vidva oja
Kirjeldus
Vidva oja pikkus on 16,4 km, valgla suurus 68 km², langus 50,5 m ja lang 3,07 m/km. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Oja saab alguse 96 m kõrguselt Mäeküla järvest ja suubub 45,5 m kõrgusel Õisu järve. Ojale on paisutatud Paluküla järv, Kalvre järv ja Õisu Veskejärv.
Looduskaitse
Vidva oja lähteks olev Mäeküla järv kuulub Muti maastikukaitseala koosseisu, oja alamjooks voolab pärast Kalvre järvest väljumist Õisu maastikukaitsealal asuvas Õisu Põrguorus.
Müügipunkt
Müügipunkt (inglise keeles point of sale, POS ) on arvutipõhine süsteem, mis võimaldab kliendil müügipunktis ostu sooritada ja arveldada.
See koosneb terminalidega ühendatud põhiarvutist ja seda toetavatest lisaseadmetest, nagu vöötkoodilugerid, makseterminalid. Müügipunktisüsteemid võib asutuse tüübi järgi jagada kaheks: kaubanduses kasutatavateks ja külastusasutustes kasutatavateks süsteemideks.
Müügipunktisüsteem võimaldab müüjal täpselt jälgida, mida on müüdud ja kui palju selle pealt raha saadud. Selle põhjal saab näha, milline on nõudlus ning selle põhjal planeerida edasist käitumist.
Seadmed
Põhilised seadmed, mida on vaja POS-süsteemi kasutamiseks:
Põhiarvuti
Põhiarvuti on vajalik, kui kasutada kohapealset süsteemi. Pilvepõhise süsteemi puhul saab pilves olevatele andmetele ligi pääseda ükskõik millise internetipõhise seadmega, millel on selleks luba olemas.
Põhiarvutisse on alla laaditud litsentsitud müügipunkti tarkvara. Müügipunkti seadmetelt saadud andmed saadetakse kohe põhiarvutisse ja salvestatakse. Ettevõtte süsteemi salvestatud andmetele on võimalik juurde pääseda vaid põhiarvuti kaudu. Põhiarvutisse alla laaditud tarkvara tuleb korrapäraselt lasta spetsialistil värskendada, et süsteem töötaks sujuvalt.
Põhiarvuti hoiustamiseks on vaja eraldi lukustatud tagaruumi, et volitamata isikutel poleks arvutile juurdepääsu. Põhiarvuti tarkvara kasutamiseks pole vaja internetiühendust.
Monitor/kassaaparaat
Tänapäeval kasutatakse klassikalist kassaaparaati harva, sest tavaliselt on see asendatud mõnda teist tüüpi monitoriga. Monitorina kasutatakse harilikult arvuti, tahvelarvuti või muu nutiseadme ekraani. Monitorid vajavad töötamiseks operatsioonisüsteemi ja müügipunktis kasutatavat tarkvara. Igas kassas peab olema eraldi monitor.
Vöötkoodiluger
Traditsiooniline vöötkoodiluger ehk vöötkoodiskanner on käeshoitav seade, mis edastab tarkvarale info toote kohta. Käeshoitaval vöötkoodilugeril on tavaliselt ka hoidik. Vöötkoodiluger võib olla ehitatud kassaaparaadi külge või töötada tahvelarvuti kaamera kaudu. Mõned vöötkoodilugerid suudavad peale tavalise (UPC-) vöötkoodi tuvastada QR-koode.
Kaardimakseterminal
Kaardimakseterminaliga (POS-terminal) on võimalik vastu võtta kaardimakseid. Kaardimakseterminal aktsepteerib kiipkaarte ja/või NFC-makseid. Mõned kaardimakseterminalid prindivad ka tšekke.
Tšekiprinter
Tšekiprinter prindib välja kassatšeki.
Kassasahtel
Kassasahtel on vajalik sularaha turvaliseks hoiustamiseks. See võib olla monitoriga/kassaaparaadiga ühendatud juhtme abil või olla juhtmevaba.
Tarkvara
Müügipunkti toimimiseks on vaja tarkvara, mis toimib koostöös vajaliku riistvara ehk seadmetega. POS-tarkvarasid on erinevaid. Süsteemi valik sõltub ettevõtte vajadustest.
Kohapealne süsteem
Kohapealne süsteem on tuntuim ettevõtetes kasutatav müügipunktisüsteem. Selle kasutamiseks tuleb osta tarkvara litsents ja laadida tarkvara alla arvutisüsteemi või serveritesse. Selle süsteemi puhul vastutab firma ise tarkvara hoolduse eest ja hooldust peaks tegema seda ala tundev IT-spetsialist. Seda süsteemi eelistavad pigem suured ettevõtted.
Kohapealne süsteem on turvaline, sest see pole ühendatud internetiga ja seega on raskem pääseda ligi süsteemi andmetele. Selle süsteemi toimimiseks on vaja eraldi ruumi, kus asub põhiarvuti koos tarkvara ja kõikidelt lisaseadmetelt tulnud andmetega, mida tuleb hoida turvalisuse kaalutlustel lukustatuna.
Pilvepõhine süsteem
Pilvepõhise töötluse rentimisel tuleb teha igakuiseid makseid vastupidi kohapealsele mudelile, kus litsents ostetakse korraga välja. Mõned pakkujad rendivad välja ka seadmeid ja vahetavad neid paari aasta tagant uute vastu. Seadmete kasutamise võimalus kajastub igakuises rendimakses. Tihti kasutatakse pilvepõhise süsteemi korral monitorina tahvelarvutit, kuid on pilvepõhiseid süsteeme, mis töötavad ka kohapealse mudeli tarbeks ostetud seadmetega.
Mobiilne süsteem
Mobiilset süsteemi (teise nimetusega mPOS) kasutatakse nutiseadmes, näiteks tahvelarvutis või nutitelefonis. Monitorina või ka POS-terminalina on kasutusel nutiseade, kuid ühendada saab ka lisaseadmeid, nagu vöötkoodiluger ja tšekiprinter. Üldiselt eelistatakse mobiilset süsteemi seetõttu, et seda on võimalik mugavalt kaasas kanda ja lihtne kasutada ning see on teistest süsteemidest odavam. Mobiilse süsteemi kasutamiseks on vaja nutiseadmesse alla laadida rakendus ning ühendada seade POS-terminaliga, vajaduse korral ka lisaseadmetega. Mobiilse süsteemi jaoks on olemas eraldi POS-terminalid, mida saab ühendada nutiseadmega.
Turvaline mobiilne süsteem vastab PCI-nõuetele ning võimaldab turvaliselt sooritada kaardimakseid või NFC-makseid. Mobiilne süsteem on ühendatud ettevõtte pangakontodega ning süsteemi andmed on krüpteeritud ja salvestatud pilve. Ostutšekk on võimalik saata ostja meilile, selle väljaprintimine pole otseselt vajalik.
Süsteemi võimalused
POS-süsteemi põhilised võimalused:
Laoseisu haldus
Kõikidel POS-süsteemidel peaks olema võimalus jälgida lao seisu. Laoseisu haldur näitab täpselt, kui palju on veel igat toodet laos. Tooteid on võimalik kategoriseerida, et muuta ülevaade lihtsamini jälgitavaks.
Viited
Point of Sale Software
Misso Kool
pisi|Misso kool Misso Kool on põhikool Võru maakonnas Rõuge vallas Misso alevikus.
Misso kandis asutati 1753 (arhiiviallikate järgi 1766) Peräpugola külakool.
Pärast 1918. aastat tegutses Missos Pugola Algkool. 1957 sai kooli nimeks Misso Keskkool. 2010 sai kooli nimeks Misso Kool.
Õppeaastal 2017/18 oli koolis 8 õpilast, millega see oli Eesti väikseim kool.
2020. aasta alguse seisuga õpib koolis kolm õpilast, millega see on Eesti väikseim. Sellest tulenevalt soovib Rõuge vallavalitsus kooli sulgeda.
F.C. Famalicão
Futebol Clube de Famalicão on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Vila Nova de Famalicãos. See mängib riigi kõrgliigas Primeira Liga.
Klubi on asutatud 21. augustil 1931. Klubi kodustaadion on alates 1952. aastast olnud Estádio Municipal 22 de Junho, mis mahutab 5307 pealtvaatajat.
Saponiinid
Saponiinid on taimse päritoluga glükosiidse olemusega seebitaoliste pindaktiivsete ainete rühm, mille struktuur võib olla kas steroidne või triterpenoidne. Sahhariidse osa võivad moodustada kas D-glükoos, D-galaktoos, D-ksüloos, D-glükuroonhape, D-galakturoonhape, L-arabinoos, L-ramnoos või L-fruktoos. Esimene saponiin eraldati 1811. aastal harilikust seebilillest (Saponaria officinalis).
F.C. Famalicão
Klubi kõige edukam periood oli 1990. aastatel, kui aastatel 1990–1994 mängiti neljal hooajal järjest Portugali kõrgliigas. Kõrgliigassse jõuti uuesti 2019. aastal. Vahepeal mängiti isegi Portugali tugevuselt viiendas liigas.
Saponiinid
Saponiinide bioaktiivsust ära kasutades on taimsete triterpenoidsete saponiinide baasil sünteesitud mitmeid kaasaegseid kommertssteroide, nagu östrogeenid, progesteroon, testosteroon, kortisoon, androgeenid.
F.C. Famalicão
Klubi omanik on Quantum Pacific Group, mis on samuti 30% ulatuses Madridi Atlético omanik.
Saponiinid
Saponiine kirjeldas Ludwig Kofler oma 1927. aastal ilunud raamatus "Die Saponine".
Saponiinid jaotatakse kahte rühma: triterpenoidsed saponiinid ja steroidsed saponiinid.
Madisoni maakond (Alabama)
pisi|Asend Alabama osariigis pisi|Madisoni maakonna kohtumaja Huntsville's Madisoni maakond (Madison County) on maakond USA-s Alabama osariigis. Geograafilised koordinaadid on 34°45' N, 86°33' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Huntsville.
Maakonna pindala on 2105 km², millest 21 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 334 811. Aastal 2000 oli elanike arv 276 700.
Ajalugu
Madisoni maakond moodustati 13. detsembril 1808 tšerokii ja tšikasoo indiaanlaste aladest. Maakond on saanud nime neljanda Ameerika Ühendriikide presidendi James Madisoni järgi.
Faasimüra
Faasimüra on signaalitöötluses sagedusruumis esinevate juhuslike sageduste olemasolu, mis mõjutab aegruumis valitud sagedusega võnkuva signaali faasinihet juhuslikult. Raadiotehnikute eesmärgiks on vähendada võimalikult palju kõrvalsageduste (müra) olemasolu ning digitaalloogikas käsitletakse taktsagedusel tekkivat värelemist.
Definitsioon
IEEE Standardiühing defineerib faasimüra sagedusruumis järgnevalt:
S_{\phi}(f) on faasi püsimatus (ühepoolne faasihälbe spektritihedus) ning faasimüra (pool faasi püsimatusest).
Iseloomustus
Faasimüra tähendab, et lisaks valitud võnkesagedusele on lisandunud juurde teisi võnkuvaid spektraalkomponente. Seda karakteristikut iseloomustab hüvetegur Q, mis väljendab võnkumisel tekkivat energia kadu (mida suurem hüvetegur, seda väiksem faasimüra ja vastupidi).
Matemaatiline esitus
pisi|"Seeliku efekt" faasimüra tagajärjel Matemaatiline harmoonilise võnkumise üldine esitusviis aegruumis on: Sinusoidi võnkumise funktsiooni faasimüraga esitatakse kujul: kus faasimüra on \varphi(t), mis määrab juhuslike muudatusi faasi sinusoidi võnkumises ehk hälvet (faasinihet) täiuslikust sinusoidi võnkumisest ajas. Faasimüra lisamisega läheb sinusoidil sagedusspekter laiemaks moodustades "Seeliku efekti" nagu näha kõrvalolevalt jooniselt.
Mõõtmine
Näiteks, kui võnkuva sageduse võimsus on 5 dBm (detsibelli millivatt), müra võimsus -110 dBm on mõõdetud võnkuva sageduse kõrvalt 100kHz nihkega, ribalaiusega 1 Hz, tuleb faasimüraks -115 dBc/Hz.
Värelemine
Värelemine (inglise "jitter"), mis intutiivselt näitab müra 0-nihke ületamise kordade arvu signaalil või selle valitud perioodil. Vaadeldakse enamasti aegruumis.
Värelemise definitsioon kui räägitakse konkreetsest numbrilisest tulemusest: dispersioon tsükli perioodidest keskmise perioodini. Kutsutakse "tsükli värelemiseks (RMS)", "tsüklist-tsüklisse värelemiseks".
Tsükli värelemise RMS-i saab teisendada faasimüraks järgnevalt:
Toome näitena, kui meil on võnkesagedus 141 MHz ning faasimüra -56.75 dBc/Hz 1 kHz nihkega võnkesignaali kõrvalt, saame vastavalt tulemuseks tsükli värelemise pikkuseks 0.866 ps.
Andmeedastus
Info- ja kommunikatsioonitehnoloogias tähendab faasimüra olemasolu suurus õigele vastuvõtusagedusele seadistatud andmete signaali halvenemist või sämplite kadumist, suurendades bittide kadumise tihedust andmepakettidest. Selleks, et saavutada kõrgemat andmeedastuskiirust (isegi üle pikkade distantside) on hädavajalik võimalikult väike faasimüra signaali generaatoris kui ka kandval signaalil.
Elektivõrgu faasimüra analüüs
Elektrivõrk on vahelduvvool, mis käib sagedusel ~50-60 Hz ning on võimalik selle sageduse monitoorimiseks luua andmebaas, kuhu saab salvestada väga täpselt elektivõrgu hetke sagedust ajas. Elektivõrgu sageduse heli on kõrvaga (või muu seadmega näiteks mikrofon) kuuldav, sõltuvalt, kui hästi on kaablid isoleeritud õhukäest. Neid eeldusi saab ära kasutada kohtuekspertiisi (inglise "forensic"), kus asitõendina salvestatud heliklipist on võimalik eraldada taustal olev elektivõrgu sageduse kõla. Võrreldes seda informatsiooni andmebaasiga on võimalik kinnitada/saada teada täpne audio salvestamise ajahetk.
Seda saab tänu faasimürale, kuna elektivõrgu sagedus (ja pinge) sõltub tarbijatest ning tootjatest, mis lisavad juurde keskkonna mürale elektrivõrku ning mitmed mõõtmise punktid on üle elektrivõrk enamvähem sünkroonis terves elektivõrgu piirkonnas.
Warren Cummings Smith
Warren Cummings Smith III (sündinud 21. juunil 1992 USA-s) on eesti päritolu USA mäesuusataja.
Teise maailmasõja järel pages tema vanaema Tiina Eestist USAsse. Warreni ema nimi on samuti Tiina.
2010. aastal toimunud Vancouveri taliolümpiamängude eel soovis Smith esindada Eestit, kuid Eesti Suusaliidu heakskiidule vaatamata lõplikus valikus eelistas suusaliidu mäesuusatamise alakomitee talle Deyvid Oprjat. Smith vaidlustas otsuse kohtus.
Detsembris 2011 Kanadas Val Saint Come'is toimunud FISi võistlusel teenis ta 46,68 punktiga viienda koha.
Kanadas Panoramas detsembris 2012 toimunud FISi võistlusel slaalomis sai Smith kahe sõidu koondtulemusena 11. koha.
Detsembris 2013 tegi ta Eesti mäesuusatamise ajalugu, kui võitis esimese Eesti mehena Rootsis Tärnabys peetud FISi võistluse suurslaalomis.
Nõmmkannike
Nõmmkannike (Viola rupestris) on kannikese perekonda kuuluv taimeliik.
Warren Cummings Smith
Eestit 2014. aasta taliolümpiamängudel esindades sai ta meeste slaalomis 26. koha, mis on nendel olümpiamängudel võistelnud Eesti suusatajate parim individuaaltulemus.
Mingoval
pisi|Mingovali kirik
Mingoval on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Mingoval asub 19 km Arrasist loodes, maantee D73 ääres.
pisi|tühi|
Agur Kruusing
Agur Kruusing (sündinud 18. veebruaril 1964 Haapsalus) on eesti kunstnik.
Ta lõpetas aastal 1982 Haapsalu 1. Keskkooli. Ta õppis aastast 1987 ERKI-s, lõpetas aastal 1993 Tallinna Kunstiülikooli maalikunsti erialal, jätkas aastatel 1993–1995 õpinguid samas magistrantuuris. Aastal 1996 alustas Agur Kruusing tööd kuraatorina Haapsalu Linnagaleriis ning 1997 alustas tööd õppejõuna Eesti Kunstiakadeemias. Alates aastast 1996 on ta ka Eesti Kunstnike Liidu liige.
Ta alustas jõuliste figuurikompositsioonide ja portreedega (Marina, 1988, Neiud, 1992), seejärel on looming arenenud abstraktse ekspressionismi estetiseerimise suunas (Kompositsioon, 1993, Nimeta, 1994). Ta on viljelenud ka vitraaži ja graafikat (peamiselt litot ja linoollõiget).
Nikolai Piksanov
Nikolai Piksanov (11. aprill 1878 Novouzenski maakond, Samara kubermang – 10. veebruar 1969 Leningrad) oli Eesti vene kirjandusteadlane.
Elulugu
Lõpetas Samara vaimuliku seminari, õppis 1898–1904 TÜ ajaloo-keeleteaduskonnas vene-slaavi kirjandust, võttis osa kohalikust kirjanduselust ja üliõpilasliikumisest. NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1931). Oli Saraatovi, hiljem Moskva ja Leningradi Riiklik Ülikooli professor.
Teadustöö
Avaldanud arvukalt peamiselt tekstiuurimuslikke töid vene kirjanduse klassikute (Aleksandr Puškini, Ivan Gontšarovi jmt, eriti Aleksandr Gribojedovi) loomingu kohta, samuti uurimusi allikaõpetusest, bibliograafiast, ajakirjandusest ja kriitikast. Töid ka ühiskondliku mõtte ajaloost. Umbes 600 teadustrükist.
Klapp (tehnika)
Klapp on seadis vedeliku-, auru- või gaasivoolu reguleerimiseks näiteks masinates või torustikes.
Masinates kasutatakse klappe sisepõlemismootorites, pumpades ja kompressorites.
Pärnu-Jaagupi kihelkond
Pärnu-Jaagupi kihelkond (lühend PJg; saksa keeles Kirchspiel St. Jakobi) oli kihelkond Pärnumaal ja Pärnu kreisis Liivimaa kubermangus. 400px|pisi|right|[[Liivimaa kubermangu, Pärnu kreis. Ludwig August Mellini kaardil, "Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel". 1798]]
Piirkonna ajalugu
Muinasajal kuulus piirkond maakondliku liigituse järgi Läänemaale. Pärnu-Jaagupi kirikukihelkond asutati 13. sajandi algul Kõrve muinaskihelkonna (Corbe) baasil. Allikates on kihelkonnast esimene märge 1241. aastast.
Kirikukihelkond kujunes Pärnumaa kihelkondadest üheks suuremaks, jäädes pindala poolest (664 ruutkilomeetrit) alla ainult Saarde kihelkonnale.
1680. aastal oli Pärnu-Jaagupi kiriku juures olemas köstrikool soomlasest köster-koolmeistriga. Põhjasõda (1700–1721) katkestas koolitegevuse kihelkonnas. 1770. aastal töötas Pärnu-Jaagupi kihelkonnas kihelkonnakool ja neli mõisakooli (Kaisma, Vee, Pööravere ja Halinga). 19. sajandi alguseks olid kõik seni kihelkonnas tegutsenud koolid tegevuse lõpetanud. Kihelkonnakool alustas tööd uuesti 1822. aastal. Kahekümne viie aasta jooksul (1855–1880) sai kihelkond juurde 12 uut vallakooli hoonet, üksikud koolid töötasid veel suitsutaredes.
Pärnu-Jaagupi kihelkonna mõisad
Kihelkonnas paiknes 18 mõisat – 1 kirikumõis, 9 rüütlimõisast peamõisat koos 3 kõrvalmõisaga ning 3 riigimõisat koos 2 kõrvalmõisaga. Lisaks veel 3 karjamõisat.
Kihelkonna alad tänapäeval
Pindalalt suure kihelkonna maad jäävad tänapäeval tervikuna Pärnu maakonna aladele, need on jaotatud peamiselt kolme valla vahel. Umbes pool kihelkonnast viimase lääneosas moodustab endise Halinga valla, kuhu kuulub ka kihelkonnakeskus. Kihelkonna idapoolsed alad moodustasid endise Vändra valla lääneosa. Kagupoolne osa kihelkonnast moodustas endise Are valla lääneosa. Kihelkonna põhjatipus asetsev väike tükike kuulus Koonga valda.
Isa Mustafa
pisi|Isa Mustafa Isa Mustafa (sündinud 15. mail 1951 Prištinas) on Kosovo poliitik, kes oli 9. detsembrist 2014 kuni 9. septembrini 2017 Kosovo peaminister.
Tal on doktorikraad majandusteaduses Priština ülikoolist.
Isa Mustafa on Kosovo Demokraatliku Liidu esimees. Detsembrist 2007 detsembrini 2013 oli ta Priština linnapea.
Aastatel 1991–1999 oli ta tunnustamata Kosovo riigi majandus- ja rahandusminister eksiilis.
Gilbert Saboya Sunyé
thumb|Gilbert Saboya Sunyé Gilbert Saboya Sunyé (sündinud 28. juulil 1966 Sant Julià de Lòrias Andorras) on Andorra majandusteadlane ja poliitik.
Ta on 16. maist 2011 Andorra välisminister.
Nicholas Culpeper
Nicholas Culpeper (18. oktoober 1616 – 10. jaanuar 1654) oli inglise botaanik, taimeteadlane, arst ja astroloog.
Ta on kirjutanud raamatud "The English Physitian" (1652) ja "The Complete Herbal" (1653), mis sisaldab rikkalikke farmatseutilisi ja taimealaseid teadmisi, ning "Astrological Judgement of Diseases from the Decumbiture of the Sick" (1655), mis on üks detailsemaid kirjutisi meditsiinilise astroloogia kasutusest varajases Euroopas.
Culpeper veetis enamuse oma elust Inglismaa looduses, kataloogides sadu ravimtaimi.
== Taimeomaduste kirjeldusi raamatust "The English Physitian" ==
Elmar Wilhelm Georg von Rehekampff
Elmar Wilhelm Georg von Rehekampff (29. juuni/11. juuli 1869, Kaarma-Suuremõisa vald, Saaremaa – 22. jaanuar 1941, Kuressaare) oli Eesti jurist ja lepidopteroloog.
Elulugu
Elmar Wilhelm Georg von Rehekampff oli Saaremaa aadlik ja Karl Axel Erwin von Rehekampffi vend.
Ta õppis 1887–1892 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas, ''cand. jur.'', alates 1889 Korporatsioon Estonia liige. 1893–1894 õppis ta Hohenheimis Stuttgardi lähedal põllumajandust.
Ta oli Ilpla, Lööne, Sassi ja Jööri mõisa rentnik ja Helmerseni mõisate peavolinik Saaremaal.
Oli Aru ja alates 1903. aastast Parasmetsa mõisnik, alates 1905 (pärast teiste mõisate rentimisest loobumist) Parasmetsa rentnik. Alates 1903. aastast oli ta Saaremaa ülemkirikueestseisjaameti ilmalik assessor, 1906–1908 Saaremaa rüütelkonna kassadeputaat. 1908–1918 Saaremaa aadlikonvendi liige, 1912–1919 aurahukohtunik ja Kuressaare linnanõunik, 1910–1913 Saaremaa Uurimise Seltsi (Verein zur Kunde Ösels) ja 1911–1913 Saaremaa Põllumajanduse Ühingu esimees. Koostas kokkuvõtte Saaremaa liblikatest.
Ta abiellus 12/24. juulil 1896 Kuressaares Isabella von Ditmariga (sündinud 31. oktoobril /12. novembril 1875 Kuressaares, lahutatud 1909, kellega tal oli üks tütar:
Eedo Karrisoo
Eedo Karrisoo (aastani 1936 Eduard Johannes Karlson; 11. oktoober 1907 Tammistu – 23. november 1982 Portland, USA) oli eesti laulja (tenor).
Ta õppis Tartu reaalkoolis, laulmist aastatel 1931–1935 Armanda degli Abbati juures ja aastatel 1935–1936 Tallinna Konservatooriumis (Aleksander Arderi ja Aino Tamme klassis).
Aastatel 1936–1944 oli ta (vaheaegadega) Estonia teatri solist. Aastatel 1938–1939 täiendas ta end Milanos E. Napoli juures. Sai Viinis rahvusvahelisel lauljate võistlusel hõbemedali, laulis seejärel Viini Riigiooperis ja Stockholmi Kuninglikus Ooperis.
1944. aastal põgenes ta Rootsi, kus esines kontserdilauljana. Oli Rootsi Eesti Ooperi üldorganiseerija. 1950. aastast elas ta USA-s ja töötas algul Chicago konservatooriumis laulupedagoogina, hiljem andis ta eratunde.
Tema poeg oli käsipallitreener Enno Karrisoo.
Prantsusmaa lahtiste tennisemeistrivõistluste naiste üksikmängu võitjate nimekiri
Prantsusmaa lahtiste tennisemeistrivõistluste naiste üksikmängu turniir, mida peetakse alates 1897. aastast. See on igal aastal Prantsusmaa lahtiste meistrivõistluste raames toimuv võistlus, mille katkestas vaid Esimene ja Teine maailmasõda. Algselt oli turniir tuntud kui Prantsusmaa meistrivõistlused. Alates 1928. aastast mängitakse meistrivõistlusi Prantsusmaal Pariisis Stade Roland Garrose välistingimustes punase savikattega väljakutel. Turniiri mängitakse kahe nädala jooksul mai lõpus ja juuni alguses ning see on aasta teine ​​suure slämmi turniir alates 1987. aastast.
Ajalugu
Tennisevõistlusi nimetati 1924. aastani Championnats de France'iks (Prantsusmaa meistrivõistlused) ja see oli reserveeritud Prantsusmaa tenniseklubide amatöörliikmetele. Île de Puteaux liivaväljakud ja Racing Club de France'i kruusa väljakud korraldasid meistrivõistlusi vaheldumisi kuni 1908. aastani. Pärast aastat Bordeaux's 1909. aastal naasis see 1910. aastal Pariisi, pärast mida asuti kuni 1924. aastani Racing Club de France'is. 1925. aastal avati meistrivõistlused välismängijatele, kuid reserveeriti siiski amatööridele ja sellega seoses muudeti turniiri nimetus Championnats internationaux de France'iks. Aastatel 1925 ja 1927 mängiti turniiri Stade Français, kuid 1926. aastal naasis see Racing Club de France'i. 1928. aastal koliti vastvalminud Stade Roland Garrosesse, kus turniiri on sellest ajast peale mängitud. Aastatel 1941–1945 toimus Prantsusmaa amatööridele ja elukutselistele Tournoi de France nime all avatud turniir. Neid turniire ei peeta FFT poolt Prantsusmaa lahtiste ajaloo osaks. Prantsusmaa meistrivõistlused sisenesid nn avatud ajajärku 1968. aasta meistrivõistlustega ja sellest ajast alates on elukutselised tennisistid saanud osaleda harrastajatega võrdsetel alustel.
Naiste üksikmängu meister saab Prantsuse tennise naisstaari Suzanne Lengleni nimelise karika Coupe Suzanne Lenglen miniatuurse koopia. Lenglen tuli 1920. aastatel kuuekordseks meistriks. 2017. aastal oli võitjale ka rahaline auhind 2 100 000 eurot.
Prantsuse meistrivõistluste perioodil, kui turniir oli avatud ainult Prantsusmaa tenniseklubide liikmetele ja Prantsusmaa kodanikele, on enamiku tiitlite rekord viie turniirivõiduga Adine Massoni (1897–1899, 1902–1903) nimel. Rekord kõige enam järjestikuste võidetud turniirivõitudega on Jeanne Matthey (1909–1912) ja Suzanne Lengleni (1920–1923) nimel, kes mõlemad võitsid turniiri neli korda järjest.
Prantsusmaa rahvusvahelistel tennisemeistrivõistlustel, st pärast seda, kui turniir avati välismängijatele, kuid enne avatud ajajärku, on Helen Wills Moody (1928–1930, 1932) nimel enim turniirivõite – neli. Sel perioodil on järjestiku tiitlite rekord 3 järjest ja seda jagavad Wills Moody (1928–1930) ja Hilde Krahwinkel Sperling (1935–1937).
Avatud ajastul, st alates elukutseliste tennisistide kaasamisest omab Chris Evert enim võidetud tiitlite rekordit seitsmega (1974–1975, 1979–1980, 1983, 1985–1986). Kuid Monica Seles (1990–1992) ja Justine Henin (2005–2007) jagavad enim järjestiku tiitlite rekordit kolmega.
Prantsusmaa meistrivõistlused
thumb|right|upright|160px|alt=A woman standing straight on at the camera angle with a colored sweater on with all white attire and a tennis racket in right hand, which this picture is a black and white|[[Jeanne Matthey on neljakordne meister.]] thumb|right|upright|160px|alt=A woman looking at the camera with a colored bandanna on and a white shirt, which this picture is black and white|[[Suzanne Lenglen on kuuekordne Prantsusmaa tennisemeister]] thumb|right|upright|160px|alt=A woman looking away from the camera with a tennis racket in her right hand and a colored sweater on and all white clothing, which this picture is a black and white|[[Helen Wills Moody tuli aastatel 1928–1932 neli korda Prantsusmaa meistriks]] thumb|right|upright|160px|alt=Margaret Scriven Vivian|[[Margaret Scriven Vivian oli esimene Suurbritannia tennisist, kes on tulnud Prantsusmaa tennisemeistriks]] thumb|right|upright|160px|alt=Simonne Mathieu|[[Simonne Mathieu võitis turniiri aastatel 1938 ja 1939.]] thumb|right|upright|160px|alt=Doris Hart|[[Doris Hart tuli Prantsusmaa meistriks 1950. ja 1952. aastal]] thumb|right|upright|160px|alt=Maureen Connolly|[[Maureen Connolly võitis turniiri aastatel 1953 ja 1954]]
Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused
thumb|right|upright|160px|alt=Margaret Court|[[Margaret Court tuli aastatel 1962–1973 viiekordseks Prantsusmaa meistriks]] thumb|right|upright|160px|alt=A blonde-haired female tennis player with multi-colored shorts and a black shirt, with the tennis racket out in front of her|[[Chris Evert tuli avatud ajastul 13 aasta jooksul seitse korda Prantsusmaa meistriks. See on rekord!]] thumb|right|upright|160px|alt=A blond-haired women wearing a white shirt|[[Steffi Graf on kuuekordne meister]] thumb|right|upright|160px|alt=A blond-haired women is wearing a neon-pink shirt and white skirt, and is reaching to hit a one handed backhand|[[Justine Henin on neljakordne Prantsusmaa meister]] thumb|upright|160px|Poolatar [[Iga Świątek on naiste üksikmängus 2020. aasta Prantsuse meister]]
Vaata ka
Prantsusmaa lahtiste tennisemeistrivõistluste muud võistlused
Suure slämmi turniiride naiste üksikmängu võitjate nimekirjad
Olga Vassiljeva (Venemaa poliitik)
pisi|Olga Vassiljeva Olga Vassiljeva (vene keeles Ольга Юрьевна Васильева; sündinud 13. jaanuaril 1960 Bugulmas Tatarstanis) on Venemaa riigitegelane, ajaloolane, religiooniloolane ja pedagoog. Ta oli (2016–2018) Venemaa haridus- ja teadusminister. Ta on 18. maist 2018 Venemaa haridusminister.
Ta on sündinud 1960. aastal Bugulmas Tatarstanis (toona Tatari ANSV-s) matemaatikust isa tütrena. Ta lõpetas keskkooli 14-aastaselt. Seejärel lõpetas ta aastal 1979 Moskva Riikliku Kultuuriinstituudi, kus oli õppinud dirigeerimist. Aastatel 1979–1982 töötas ta laulmisõpetajana Moskva 578. ja 91. keskkoolis.
Leho Tedersoo
pisi|Leho Tedersoo 2018. aasta märtsis Leho Tedersoo (sündinud 3. aprillil 1980) on eesti mükoloog ja mullaökoloog.
Tema uurimisvaldkonnad on mükoriisat moodustavate seente globaalne elurikkus, molekulaarne mullaökoloogia ja seente biogeograafia. Ta kuulub oma valdkonnas maailmas enim viidatud teadlaste hulka.
Elulugu
Ta on lõpetanud 1998. aastal Tallinna Üldgümnaasiumi ja 2002. aastal Tartu Ülikooli bioloogina cum laude. Kaitses 2003. aastal Tartu Ülikoolis magistriväitekirja "Fine scale distribution of ectomycorrhizal fungi and roots across substrate layers including coarse woody derbis in a mixed forest" (juhendaja Urmas Kõljalg) ning sai magistrikraadi botaanika ja mükoloogia alal.
Kaitses 2007. aastal Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja "Ectomycorrhizal fungi: diversity and community structure in Estonia, Seychelles and Australia" (juhendaja Urmas Kõljalg) ja sai doktorikraadi botaanika ja mükoloogia alal. Oli aastatel 2008–2011 Tartu Ülikooli Loodusmuuseumi järeldoktor.
Ta töötab 2005. aastast Tartu Ülikoolis (esmalt botaanika ja ökoloogia instituudis), 1. oktoobrist 2018 on ta ökoloogia ja maateaduste instituudi mükoriisauuringute juhtivteadur, 2021. aastast mükoriisauuringute professor.pisi|Mükoloog Leho Tedersoo räägib teadusrahastuse projektipõhisusest
Tunnustus
Korduvalt loetud maailma mõjukamate teadlaste sekka.
Joe Gomez
pisi|Joe Gomez (2017) Joseph Dave Gomez (sündinud 23. mail 1997 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis Liverpool ja Inglismaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Charlton Athleticus, mille akadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas hooajal 2014–15. Hooajal 2018–19 võitis ta Liverpooliga Meistrite Liiga.
2014. aastal tuli ta Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Gomez 10. novembril 2017 sõprusmängus Saksamaa vastu.
Johannes (apostel)
pisi|Apostel Johannes, [[Zampieri õlimaal]] Johannes (heebrea keeles יוחנן בן זבדי Yohanan ben Zavdi; u 6 – u 100 pKr) oli Jeesuse kaheteistkümnest apostlist kõige noorem, kristliku pärimuse järgi piibli mitme raamatu autor.
Johannese nimetamine Uues Testamendis
pisi|[[Maarja ja apostel Johannes Jeesuse risti all]] Nime "Johannes" on sünoptilistes evangeeliumites mainitud kolmkümmend korda. Kõige rohkem esineb nime Markuse evangeeliumis (10 korda).
Johannes sündis Galileamaal Genneesareti järve kaldal Betsaida kalurikülas Sebedeuse ja Salomee (Joosepi kasutütar) peres ning sai Jaakobuse vennaks. Jeesus kutsus kahte venda nende järsu käitumise tõttu kõuepoegadeks (kreeka keeles Βοανεργές Boanerges). Perekond tegeles kalapüügiga ning võib oletada, et nad olid pigem jõukad. Markuse evangeeliumis on öeldud, et kui Johannes ja Jaakobus lahkusid isa kalapüügipaadist, jäi too sinna koos palgalolevatega. Tihtipeale on Jaakobust mainitud enne Johannest, millest võiks järeldada, et Johannes oli vennast noorem. See-eest on tõenäoline, et Johannes oli Jeesusele lähem, kuna Jeruusalemma ülevõtmiseks saadeti linna eelnevalt just Johannes ja Peetrus. Pauluse kirjas galaatlastele on Johannest ühes Peetruse ja Jaakobusega nimetatud kristluse sammasteks Jeruusalemmas. Kuigi Johannese nimi ei ole otseselt neljandas evangeeliumis mainitud, saab just sellest selgeks tema lähedus Jeesusega. pisi|[[Andrei Rubljovi ikonostaas. "Apostel Johannes", 1408. Vladimiri Jumalaema Uinumise katedraal]] pisi|[[Hans Memling, Donne'i triptühhon. Apostel Johannest on kujutatud pildi parempoolses servas hoidmas peekrit]]
Jüngerlus
Kuigi apostel Johannesele pole otseselt vihjatud kui Ristija Johannese jüngrile, võib arvata, et ta võis olla üks kolmest tema jüngritest, kuni temast sai Jeesuse järgija. Aastal 27 tunnistasid nad Kaana pulmas Jeesuse esimest imetegu (Jh 2:1–11), mille järel said nad taas kalameesteks, kuni Jeesus nad oma jüngriteks kutsus. Ühes Jaakobusega tunnistati, kuidas Jeesus Peetruse ämma tervendas, Jairuse tütre surnuist äratas ning kuulsid, kuidas taevane hääl Jeesust Pojaks kutsus (Lk 9:35). Ometigi on mainitud, et "lemmikjünger" sai paar korda Jeesuselt pahandada. Markuse ja Matteuse evangeeliumitest lähtudes palusid Johannes ja Jaakobus kohatult kohta Jeesuse kõrvale tema kirkuses, mis vihastas välja teised apostlid ning Jeesus vastas, et see pole tema lubada (Mt 20:23; Mrk 10: 35–45). Matteuse evangeeliumis on küsijaks Salomee, et säilitada apostlite ideaalsus. Lisaks sellele tahtsid vennad samaarlaste jumalatõrjuvusele tasuda tulekahjuga, mistõttu pöördus Jeesus ümber ning sõitles neid (Lk 9: 51–55). Olenemata paarist libastumisest oli Johannes üks tema lähimatest jüngritest ning teda on piiblis kirjeldatud kui "Jünger, keda Jeesus armastas" (Jh 19:26) või "see, keda Jeesus armastas" (Jh 13:23).
ABC saared
Asend
ABC saared on osa Tuulealustest saartest, mis on Väike-Antillide läänepoolseim piirkond. Nad asuvad otse Venezuela Falcóni osariigist põhja pool. Oma poliitilise ajaloo tõttu peetakse neid koos teiste Kariibi mere saartega mõnikord Põhja-Ameerika osaks, kuigi nad asuvad geograafiliselt Lõuna-Ameerikas. Läänest itta liikudes on saarte järjekord Aruba, Curação ja Bonaire.
Johannes (apostel)
"See, keda Jeesus armastas"
Traditsiooni kohaselt oli Johannes Jeesuse armastatud apostel. Mõned kriitikud usuvad, et kirjaoskamatu kalamees suri enne, kui Markuse evangeelium kirjutati, mis välistaks Johannese kui "Jüngri, keda Jeesus armastas".
ABC saared
Loodus
Saartel on tohutult mitmekesine elusloodus, sealhulgas flamingod ja neli merikilpkonna liiki. Aruba on tasane saar, mis on avatud ookeani hoovustele. Bonaire'i ja Curaçaod ümbritsevad rifid ja seega on nad halva ilma eest palju kaitstumad. ABC saartel on ebatüüpiline kuum kõrbekliima, kus sademete aurustumine ületab sadestumise. Nende saarte pinnas hoiab vähe niiskust. ABC saared on üldiselt väga kuivad, välja arvatud lühikese vihmaperioodi vältel oktoobrist detsembrini või jaanuarini. Vihmaperioodi mõjutab tugevalt El Niño. Temperatuur on ABC saartel ühtlaselt kõrge, keskmiselt 28–37 °C aasta läbi. Keskmise ja madala õhuniiskuse korral langeb see harva alla 20 °C.
Johannes (apostel)
"See, keda Jeesus armastas"
Johannes püsis pidevalt Jeesuse kõrval. Toetas temale pühal õhtusöömaajal, järgnes Jeesusele, kui teda viidi Hannase ja Kaifase kohtu alla. Peale Pontius Pilatuse otsust oli ta Jeesuse kõrval teekonnal Kolgata mäele ning nuttis koos Maarjaga, olles ainuke apostel Jeesuse risti jalamil. Enne surma usaldas Jeesus enda ema eest hoolitsemise Johannese ülesandeks, öeldes: "Vaata, see siin on sinu ema" (Jh 19:27). Kuuldes Jeesuse ülestõusmisest, oli just Johannes esimesena koopa juures, kuid Peetrus sisenes koopasse enne teda.
ABC saared
Rahvastik
Afrokariibi inimesed moodustavad suure osa Curaçao ja Bonaire'i elanikkonnast ja eurooplased moodustavad suurema osa Aruba elanikkonnast. Ladina-Ameerikast ja Euroopast on saartele toimunud ulatuslik sisseränne. Hollandi keel on saarte ametlik keel olnud enamiku nende ajaloost. Saartel on välja kujunenud ainulaadne kreoolkeel, mida tuntakse papiamento nime all. Erinevalt teistest kreoolkeeltest ei vähene papiamento keele kasutus ja see muudeti ametlikuks keeleks 7. märtsil 2007. Papiamento keele päritolu üle vaieldakse, kas see pärineb portugali või hispaania keelest. Seda mõjutavad tugevalt hispaania ja inglise keel.
Johannes (apostel)
Johannes ja Maarja
Pärast Jeesuse surma kandis Johannes jumalaema eest hoolt. Kristlaste tagakiusamise tõttu sai Johannese ja Maarja peidukohaks Väike-Aasia linn Efesos, mis oli umbes 225 000 elanikuga kaubanduslinn. Maarja kaitsmiseks lõpetas Johannes avaliku jutlustamise. Johannes oli 53. aastal seltsiliseks Maarjale tolle misjoniteekonnal Küprose saarele. 57. aastal oli Johannes üks esimesi, kes kuulis Maarja ilmutusest enne tema uinumist, ning matusepäeva õhtul koguneti tema majja ühisele einele.
ABC saared
Juhtimine
Aruba ja Curaçao on Madalmaade Kuningriigi autonoomsed riigid ning neil on oma parlament ja peaminister. Bonaire omavalitsus allub Hollandi seadustele. Aruba, Bonaire ja Curaçao on kõik Euroopa Liidu põhiseaduslikud saared, nad kuuluvad ELi ülemeremaade ja -territooriumide hulka. Nende saarte kodanikel on Euroopa pass ja nad saavad hääletada Euroopa Parlamendi valimistel, kuid nad ei asu Euroopa Liidu Schengeni piirkonnas.
Turism
Bonaire on tuntud kui sukeldujate paradiis, ökoturism mängib selle majanduses suurt osa. Bonaire ja Curaçao rifid on populaarsed turismisihtkohad.
Johannes (apostel)
Jumalasõna kuulutamine pärast Jeesuse surma
Neitsi Maarja surma järel hakkas Johannes uuesti jumalasõna levitama, seda põhiliselt Väike-Aasias, kuni keiser Domitianus ta Patmose saarele pagendas. Patmose saarel sai ta väidetavalt nägemuse ja kirjutas ilmutusteraamatu. 60. aastal kohtus ta Hierapolises apostel Filippuse ning Bartolomeusega. Koos läksid apostlid palvetama sealse Mao templi juurde, kus pesitses hiigelmadu. Palvetamise lõpuks vajus hiigelmadu elutult maha ning tempel talle peale. Kui linnaelanikud seda näinud olid, tervendasid apostlid palvetega hulga linnarahvast, teiste hulgas oli ka 40 aastat pime Stahhios. Ta levitas Jeesuse sõna oma surmani. "Mu armsad lapsed, armastage teineteist," olid sõnad, mida ta lausus igal kokkusaamisel. Enne surma olevat ta kaevanud endale ristikujulise haua.
Pühad
27. detsembril tähistatakse kolmandat jõulupüha, mis oli evangelist Johannese päev. See tähistab talvist pööripäeva ning on tuntud ka kui talvine jaanipäev. Idakirikus tähistatakse Johannese päeva 26. septembril. Veel mälestatakse teda 6. mail.
Kujutamine kunstis
Noorimat apostlit on kunstis kujutatud kas pikajuukselise noorukina või hallipäise vanakesena. Sageli on Johannest kujutatud ilma habemeta, et rõhutada tema noorust ja süütust. Võib arvata, et habemega hakati teda kujutama 12. sajandil õigeusu kirikute mosaiikmaalidel.
Tihtipeale hoiab Johannes kujutistel käes peekrit maoga (madu sümboliseerib uuestisündimist ja puhastumist, sest suudab nahka vahetada). Legendi järgi oli ta sunnitud peekrist mürki jooma. Rüübanud, jäi ta ellu ning lisaks sellele ärkasid surnuist kaks sellest samast peekrist joonut. Ikonostaasis kasutatakse tema atribuudina kotkast ja raamatut. Johannese kotkast kujutati Hispaania lipul Franco diktatuuri ajal.
Milan Nikolić
Milan Nikolić (serbia Милан Николић; sündinud 10. juunil 1949 Jagodinas) on Serbia muusik.
2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel koos Marko Kon jaiga Serbiat lauluga "Oro".
Mobile'i maakond
pisi|Asend Alabama osariigis pisi|Mobile Government Plaza Mobile'i maakond (Mobile County) on maakond USA-s Alabama osariigis. Geograafilised koordinaadid on 30°47' N, 88°12' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Mobile.
Maakonna pindala on 4258 km², millest 1064 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 412 992. Aastal 2000 oli elanike arv 399 843.
Ajalugu
Madisoni maakond moodustati 18. detsembril 1812.
Noortestuudio pärastlõuna
"Noortestuudio pärastlõuna" oli kahel hooajal (1986–1988) pühapäeviti Eesti Televisiooni eetris käinud otsesaadete sari.
Saatest said tuule tiibadesse autorid-saatejuhid Vahur Kersna ja Ivar Vigla, kursusekaaslased TRÜ ajakirjandusosakonnast. Samuti sai seal laiemalt tuntuks Alo Mattiisen, kes kommenteeris saates välismaiseid muusikavideoid. Režissöör Jüri Pihel salvestas just selle saatesarja jaoks mitu ETV kullafondi läinud muusikavideot (Alo Mattiiseni "Ei ole üksi ükski maa", J.M.K.E. "Tere perestroika", PS Troika "Põdrakasvataja" jpt).
Saate toimetajad olid Ulvi Funk (Pihel) ja Urve Tiidus, kunstnik oli Tiina Alver.
Marko Kon
Marko Kon (sündinud 20. aprillil 1949 Belgradis) on Serbia laulja.
Bora Dugić
pisi|Bora Dugić 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Bora Dugić (Бора Дугић; sündinud 10. juunil 1949) on Serbia laulja.
Marko Kon
2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel koos Milan Nikolićiga Serbiat lauluga "Oro".
Bora Dugić
Ta lõpetas keskkooli ja kolledži matemaatika erialal. Pärast keskkooli lõpetamist kolis ta Kesk-Serbiasse Kragujevaci linna. Seal sai temast kultuurigrupi “Abrašević” sekretär. Bora Dugic oli juba lapsena flööti mänginud, kuid seal sai ta tänu flöödimängule üha populaarsemaks. Bora Dugici muusikukarjäär jätkus Belgradis – Belgradi RTV suures rahvaorkestris.
Tatjana Ševtsova
Tatjana Viktorovna Ševtsova (vene keeles Татьяна Викторовна Шевцова; sündinud 22. juulil 1969 Kozelskis Kaluuga oblastis Vene NFSV-s Nõukogude Liidus) on Venemaa riigitegelane.
Bora Dugić
Ta on oktoobri auhinna, Kuldse sõrmuse auhinna võitja, pideva panuse eest Belgradi kultuuri, ning paljude teiste kodumaiste ja rahvusvaheliste auhindade võitja.
Tatjana Ševtsova
Ta on 2010. aastast Venemaa Föderatsiooni kaitseministri asetäitja. 2011. aastast on ta Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik.
Bora Dugić
2004. aastal tähistas ta 35. tegevusaastat artistina suurejoonelise soolokontserdiga Belgradi Sava Centaris.
Tatjana Ševtsova
Tippametniku karjäär
Ševtsova oli aastatel 2004–2010 Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Maksuteenistuse asejuht (juht oli Anatoli Serdjukov). 2009. aastal sai ta Venemaa Föderatsiooni 2. klassi tõelise riiginõuniku teenistusastme. Vahepeal kaitseministriks saanud Serdjukov kutsus 2010. aasta mais Ševtsova endale nõunikuks. Sama aasta augustis määrati Ševtsova president Dmitri Medvedevi seadlusega kaitseministri asetäitjaks. 2012. aastal vahetas Sergei Šoigu kaitseministri ametitoolil Serdjukovi välja. Erinevalt mitmest teisest Serdjukovi asetäitjast jäi Ševtsova ametisse edasi.
Aina Piksarv
Aina Piksarv (sündinud Johanna Kuuste (Gustel), 25. veebruar 1914 Uue-Vändra vald, Pärnumaa – 9. august 1995 Tallinn) oli eesti keemik.
Elulugu
Aina Piksarv oli talupidaja tütar, Evald Piksarve abikaasa.
Lõpetas 1942 Tallinna Tehnikaülikooli keemia osakonna, tehnikakandidaat (1959, TPI, väitekiri "Põlevkivi olefiinide struktuuri uurimine katalüütilise hüdrogeniseerimise teel". Oli 1944–45 TPI anorgaanilise ja analüütilise keemia kateedri assistent, 1945–46 TÜ anorgaanilise keemia kateedri assistent, 1946–60 TPI füüsikalise ja biokeemia kateedri assistent, 1962–74 dotsent.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: põlevkivikeemia.
Puurmani Mõisakool
pisi|Kool tegutseb endises Puurmani mõisa peahoones. Puurmani Mõisakool on põhikool Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Puurmanis Puurmani mõisa peahoones.
1923 avati Puurmanis kool, mis algul tegutses Kirikuvalla koolimajas ja seejärel Puurmani mõisa peahoones (Puurmani lossis). 1940 sai kooli nimeks Puurmani 7-klassiline Mittetäielik Keskkool. 1954 sai kooli nimeks Puurmani Keskkool. 2005 sai kooli nimeks Puurmani Gümnaasium. 2013 muudeti kool põhikooliks ja nimeks sai Puurmani Mõisakool.
Aune Rehema
Aune Rehema (sündinud 25. jaanuaril 1970 Tartus) on eesti arstiteadlane, biokeemik ja perearst.
Olga Bogdanova
2014. aastal lõpetas ta Tallinna Läänemere gümnaasiumi ja 2018. aastal Tallinna Ülikooli kehakultuuri erialal (bakalaureusekraad). 2019. aastal astus Tallinna Ülikooli kehakultuuri magistriõppesse ning lõpetas 2021. aastal.
Aune Rehema
Elulugu
Aune Rehema on politseiametniku tütar.
Olga Bogdanova
2012. aastal tuli Olga Bodanova Eesti meistriks nii rõnga-, palli-, lindi- kui ka kurikaharjutuses. 2014. aastal tuli ta iluvõimlemise absoluutseks meistriks. Eesti Võimlemisliit valis ta 2014. aasta parimaks iluvõimlejaks. 2015. aastal osales Bogdanova oma viiendatel maailmameistrivõistlustel Stuttgardis, kus ta pääses 50 parema hulka. See tagas Eestile kaks kohta, et saada võimalus osaleda olümpiamängude kvalifikatsioonivõistlustel, mis toimusid Rio de Janeiros. 2017. aastal tuli Olga taas absoluutseks Eesti meistriks. Euroopa meistrivõistlustel Budapestis saavutas Olga 18. koha, millega kindlustas 2018. aasta Euroopa meistrivõistluste finaali, kuhu pääses võistlusele 24 paremat. 2018. aastal võitis ta Eesti karika ning osales MK-etapil Taškendis, kus tuli 18. kohale.
Aune Rehema
Elulugu
Lõpetas 1987 Tartu 2. Keskkooli, 1993 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (2004, TÜ), väitekiri "Assessment of nonhaem ferrous iron and glutathione redox ratio as markers of pathogeneticity of oxidative stress in different clinical groups". Lõpetas 1995 internatuuri ja 2001 perearsti residentuuri. Oli 1995–2002 Vastseliina ambulatooriumi juhataja, 1996–2000 TÜ biokeemia instituudi doktorant, 2001–02 vanemlaborant, 2002–05 assistent, aastast 2005 vanemassistent, aastast 2003 ka OÜ Dr Aune juhataja-perearst.
Olga Bogdanova
2018. aastal avas Olga Bogdanova-Kööp koos oma kaksikõega Viktoria Bogdanovaga endanimelise võimlemisklubi.
Aune Rehema
Teadustöö
Uurimisvaldkond: oksüdatiivne stress, kroonilised põletikud, antioksüdatiivse toimega laktobatsillid. Üle 30 teadustrükise.
Oleksandr Kihtenko
Oleksandr Kihtenko (sündinud 5. aprillil 1956 Bogoduhhivis) on Ukraina sõjaväelane ja riigiametnik.
Elulugu
Ta oli alates 10. oktoobrist 2014 kuni 11. juunini 2015 Donetski oblasti kuberner.
Olga Bogdanova
2021. aastal valiti Olga Eesti iluvõimlemise toimkonna liikmeks.
Tema kaksikõde Viktoria Bogdanova on samuti iluvõimleja, mõlemad valiti 2013. aastal maailma kauneimate iluvõimlejate hulka.
Absurdikirjandus
Absurdikirjandus on kirjandus, mis rakendab groteski, sürrealismi ja dadaismi võtteid ning kujutab tegelikkuse ja keelekasutuse ebaloogilisuse äärmusi (absurdi). See keskendub tegelaste kogemustele olukordades, kus nad ei suuda leida elu mõtet või loogikat.
Sagedased elemendid absurdikirjanduses on satiir, must huumor, vasturääkivused, tihti puudutatakse agnostilisi ja nihilistlikke teemasid. Kuigi suur osa absurdikirjandusest võib olla humoorikas ja irratsionaalne, ei kuulu see reeglina komöödia ega nonsensskirjanduse hulka.
Absurdikirjandus kujunes välja 1950. aastail.
Absurdikirjandusse kuuluvad näiteks Albert Camus' "Võõras" ja "Sisyphose müüt", Eugène Ionesco esimesed näidendid ning Samuel Becketti näidendid (absurditeater).
Nocco
Nocco on funktsionaalne jook, mis on välja töötatud Rootsi ettevõttes No Carbs Company. No Carbs Company tõi oma esimese toote turule 2014. aasta detsembris ning on esindatud 31 riigis.
Kõik Nocco tooted on suhkruvabad, magustatud sukraloosiga ja rikastatud vitamiinidega.