cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Õie tänav
Õie tänav oli Tallinna '''Õilme tänava nimi 1959. aastani. '''
Schwebs
Schwebs (vene keeles Швебс) oli Ida-Preisimaalt Wehlaust pärit aadlisuguvõsa.
Ajalugu
Tõenäoliselt oli suguvõsa esiisaks Ida-Preisimaalt Wehlaust pärit Georg Schwäbs (Schwäbisch) (u 1650−1705), kes siirdus 1679. aastal Liivimaale ja sai Lemsalu kooli rektoriks. Hiljem oli ta pastor Eestimaal. Tõendatud liin algab kapten Georg Gottlieb von Schwebsiga (1680−1721). Viimase poeg Karl Friedrich von Schwebs (1715−1782) sai 13. jaanuaril (vkj) 1769 Püha Rooma keisririigi aadlikuks.
Schwebsid rüütelkonna matriklis
1821. aasta 14. märtsil (vkj) võeti Eestimaa rüütelkonna matriklisse vennad major Alexander Friedrich von Schwebs (1770−1830) ja rittmeister Andreas Heinrich von Schwebs (1775−1823). 27. juunil (vkj) 1833. aastal võeti Liivimaa rüütelkonna matriklisse vennad Tartu kreisikohtu sekretär Friedrich Gustav Anton von Schwebs (1801−1885), porutšik Karl Gustav von Schwebs (1805−1876) ja Andreas Konstantin Balthasar von Schwebs (1817−1875).
Jeletsi rajoon
Jeletsi rajoon (vene keeles Елецкий район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Lipetski oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Jeletsi linn (ei kuulu rajooni koosseisu).
Rajoon piirneb põhjas Stanovoje rajooniga, kirdes Krasnoje rajooniga, idas Zadonski rajooniga, lõunas Dolgorukovo rajooniga ja läänes Izmalkovo rajooniga.
Rajooni pindala on 1185 km². Elanike arv oli 2012. aastal 29 898, 2009. aastal 28 219 ja 2002. aastal 29 627.
Jeletsi rajoonis on 99 asulat, mis kuuluvad viieteistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Bõstraja Sosna, Vorgol, Voronets, Jeltšik, Palna ja Panikovets.
Moisés Hassan Morales
pisi|Moisés Hassan Morales (2016) Issa Moisés Hassan Morales (sündinud 4. mail 1942 Managuas) on Nicaragua poliitik, Nicaragua valitseva hunta liige aastail 1979–1981.
Elulugu
Moisés Hassan Morales sündis Managuas Gazast pärit palestiinlasest isa ja Nicaragua päritolu ema lapsena.
Ta õppis Nicaragua Autonoomses Rahvusülikoolis inseneriks. 1968. aastal sai ta Põhja-Carolina osariigi ülikoolis füüsikadoktorikraadi.
Kui Daniel Ortega juulis 1979 sandinistide väed võidukalt Managuasse juhatas, moodustati Somoza režiimi asemele koalitsioonivalitsus. Moisés Hassan esindas selles sandinistlikult meelestatud Isamaalist Rahvarinnet (hisp: Frente Patriotico Nacional, FPN). Lisaks temale olid Rahvusliku Ülesehitamise Huntas (hisp: Junta de Gobierno de Reconstrucción Nacional, JGRN) veel Daniel Ortega Sandinistlikust Rahva Vabastamise Rindest (hispaania keeles: Frente Sandinista de Liberación Nacional, FSLN), Alfonso Robelo, Nicaragua Demokraatliku Liikumist (hispaania keeles: Movimiento Democrático Nicaragüense, MDN), Violeta Chamorro, Demokraatlikust Vabastusliidust (hisp: Unión Democrática de Liberación, UDEL) ja Sergio Ramirez Mercado Kaheteistkümne Grupist (hisp: El Grupo de los Doce). Hunta lubas algselt rahvale sõltumatut kohtusüsteemi, vabasid valimisi, ettevõtlusvabadust ja ajakirjandusvabadust. Neile olid abiks 18-liikmeline kabinet ja 33-liikmeline nõukogu, mis kokku esindasid Nicaragua ühiskonda äärmiselt laiapõhjaliselt. Esimene võimuloleku aasta tõi kaasa aga riigi vaesumise ja see tekitas võimulolijais veendumuse, et riigi jõukuse taastamiseks on vaja asuda marksistlikule rajale. Sandinistid asusid peagi tele- ja raadiojaamu üle võtma ning ajalehti tsenseerima. Sandinistide iidoli Fidel Castro eeskujul seati riigis sisse marksistlik riigikord, mis sarnanes Kuuba omaga. Nicaragua hakkas mitmes mõttes üha enam sarnanema politseiriigiga. Vaatamata sellele, et sandinistid soovisid tihedamaid sidemeid Nõukogude blokiga ja levitasid riigis marksistlikku ideoloogiat, erinesid nad siiski enamikust taolistest riikidest, kuna ajasid ranget neutraliteedipoliitikat ning jätkasid Ameerika Ühendriikidega nii diplomaatilist, majanduslikku kui ka sõjalist koostööd.
Märtsis 1980 sõlmis FLSN Nõukogude Liiduga mitmed lepingud, mistõttu toonane USA president Jimmy Carter, kes algselt oli sandinistide valitsuse abistamist toetanud, andis CIA-le volitused toetada Nicaragua opositsioonijõude. 14. märtsil 1981 astus Moisés Hassan oma ametikohalt huntas tagasi, asudes tegutsema ehitustööde ministrina. Aastal 1983 sai temast siseministri asetäitja, aastail 1984–1988 aga Managua linnapea.
1988. aastal oli ta sunnitud linnapea ametist lahkuma, kuna ei suutnud ideoloogiliste vastuolude tõttu partei karmi liini poolehoidjate Tomás Borge ja Bayardo Arcega täita selle juhtkonna nõudmisi. Peagi pärast seda lahkus ta ka parteist. Koos teiste dissidentidega asutas ta Revolutsioonilise Ühtsuse Liikumise, selle laialiminekul aastal 2005 astus aga Kodanikuaktivismi parteisse.
Õie tänav (Tallinn)
pisi|[[Nõmme Saksa Lunastaja kirik, Õie 10]] pisi|Elamu aadressil Õie 42
Moisés Hassan Morales
Elulugu
16. detsembril 2009 ilmus tema raamat "La maldición de Güegüense".
Aastal 2018–2019 toimunud protestiaktsioonide ajal liitus ta protesteerijatega ja astus Daniel Ortega valitsuse vastu välja.
Õie tänav (Tallinn)
Õie tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis.
Õie tänav algab Raudtee tänavalt Nõmme raudteejaama juurest. Tänava alguse geograafilised koordinaadid on.
Tänav kulgeb loode-kagu suunas, ristub Valdeku, Rohelise, Liiva, Sihi, Kuljuse, Pesa ja Puhma tänava ning Õie põiguga. Tänav lõpeb Vabaduse puiesteel. Valdeku tänavast kuni Vabaduse puiesteeni on tänav ühesuunaline. Teisel pool Vabaduse puiesteed jätkub tänav Paul Kerese nimelisena.
Õie tänava pikkus on umbes 950 meetrit. Suurim majanumber on 48.
Õie ja Valdeku tänava nurgal asub Nõmme Saksa Lunastaja kirik. Õie tänava ääres asub Nõmme loodusmaja ning Õie park ja Kiige park. pisi|Kiige park
Kupffer
Kupffer on perekonnanimi.
Jaak Treiman
Jaak Treiman (sündinud 27. juulil 1943 Võrus) on Eesti aukonsul Ameerika Ühendriikides Los Angeleses.
Ta lõpetas 1964. aastal Lõuna-California Ülikooli politoloogia ja 1967. aastal õigusteaduse alal, 1969. aastal sai magistrikraadi rahvusvahelise õiguse alal Chicago Ülikoolis. Ta on Eesti Üliõpilaste Selts Põhjala vilistlane.
Jaak Treiman põgenes koos vanematega 1944. aastal Rootsi, kust siirdus 1947. aastal Austraaliasse ja 1951. aastal USA-sse. 1971. aastal asutas ta äri- ja kinnisvaranõustamisega tegeleva õigusbüroo Treiman & Schiffmann, tänini on ta selle osanik. Treiman on esindanud Ameerikas mitut välisettevõtet, samuti on ta aidanud Ameerika firmadel luua Eestis ärisuhteid.
Aastate vältel on Treiman osalenud väliseesti rahvuslikus liikumises, hoides okupeeritud Eesti teemat üleval USA ja rahvusvahelises ajakirjanduses. Ta on Balti Ameerika Vabadusliiga liige. Pärast Ernst Lauri surma sai ta 6. märtsil 1986 Eesti aukonsuliks Los Angeleses (2013. aasta seisuga oli ta selles ametis olnud 27 aastat). Teda on valitud Los Angelese konsulaarkorpuse varahoidjaks.
Ziggy Wild
Ziggy Wild on olnud soojendusesinejaks suurnimedel nagu Carlos Santana, Status Quo, Operation: Mindcrime, Ruslana, Bernhoft, Barbe-Q-Barbies ja esinenud mitmetel erinevatel festivalidel Eestis, Norras, Soomes, Hollandis kui ka Poolas.
2015 aastal ilmus esimene EP, mis kandis nime “Ziggy Wild”. 2020 aastal osales Ziggy Wild oma singliga ‘’Lean on Me’’ Eesti Laulu võistlusel.
Ansambel asutati 2012.
Saksa-Rooma riigi territooriumite loend (W)
See on Saksa-Rooma riigi territooriumite loend, mis algavad tähega W:
Mario Rosentau
Mario Rosentau (sündinud 4. novembril 1962 Viljandis) on eesti õigusteadlane ja filosoof.
Elulugu
Lõpetas 1981 Põltsamaa Keskkooli, 1986 TÜ õigusteaduskonna; M.Sc. (filosoofia, 1998, TÜ), väitekiri "Kosmoloogiline antroopsusprintsiip (filosoofilised aspektid)", Ph.D. (õigusteadus, 2004, TÜ), väitekiri "Õiguse olemus: sotsiaalse käitumise funktsionaalne programm". Täiendas end 2000–2001 Helsingi Ülikoolis. Oli 1988–89 Eesti Kaubandus- ja Tööstuskoja rahvusvaheliste kaubandussuhete vanemkonsultant, 1989–90 välisministeeriumi I sekretär, 1991–94 AS TAU juhataja esimees, 1996–98 Romario Digitator Press Oy esimees, 1999–2001 Suomen Ilmakuva Oy müügijuht Eestis, 2003–2005 advokaadibüroo Borenius&Kemppinen jurist, aastast 2005 TÜ õigusteaduskonna võrdleva õigusteaduse lektor ja aastast 2013 vandeadvokaat advokaadibüroos HansaLaw.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: infoühiskonna olemus ja IT-õigus, õiguse vajaduse funktsionaalne ja epistemoloogiline käsitlus, teadmis- ja tõendamispõhine argumentatsioon õiguses, inimtegevuse oskusteabe üldine otstarbe-analüüs; inimvajaduste kui elamise normtasemete teooria.
Silberarm
Silberarm oli aadlisuguvõsa.
Suguvõsast on teada Rootsi kapral Lars Svensson, kes 1609 sai Harjumaal Hatu mõisa omanikuks. Larsi poeg Gabriel Larsson võttis 1651 nime Silberarm ja ühtlasi pidas end Rootsis elavate Sölferarmide (aadlitiitel aastast 1634) sugulaseks. Larsson võttis Sölferarmidelt üle ka nende vapi. Gabrieli pojapoeg oli Johann Friedrich von Silberarm (suri 1751), kes omas Järvamaal Karkuse mõisat.
Suguvõsa kanti 1746 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Väiku-Keema järv
Väiku-Keema järv (ka Väike-Keema järv) on järv Võru maakonnas Võru vallas Keema külas. Veekogu pindala on 0,3 ha.
Arvo Rosenthal
Arvo Rosenthal (sündinud 16. detsembril 1954 Tartus) on eesti arstiteadlane ja kardioloog.
Elulugu
Arvo Rosenthal on zootehniku poeg.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: müokardi infarkti ravitulemused. Üle 10 teadustrükise.
Mull (mullateadus)
Mull ehk pehme huumus on huumuse liik, mis tekib varise kiirel humifitseerumisel; kõdukiht on õhuke või puudub, huumushorisont on hästi eristatav.
Laupäevak
Esimene ajaloos registreeritud laupäevak toimus 12. aprillil 1919, mil 15 vabatahtlikku kogunes laupäeval tööle Moskva-Kaasani raudtee Moskva-Sortirovotšnaja depoosse.
André Brink
pisi|André Brink (aastal 2007 Lyonis) André Philippus Brink (29. mai 1935 Vrede, Free State – 6. veebruar 2015) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi kirjanik ja Kaplinna ülikooli inglise kirjanduse professor.
André Brink kirjutas nii afrikaani kui ka inglise keeles.
Ta sündis Vredes (Free State'i provintsis Lõuna-Aafrika Vabariigis). Ta lõpetas 1952. aastal Lydenburgis (asub Mpumalanga provintsis) keskkooli. Aastatel 1953–1959 õppis ta Limpopo ülikoolis. Aastatel 1959–1961 ja 1967–1968 viibis ta Pariisis, ta promoveeriti aastal 1961 Sorbonne'is doktoriks.
Tema loomingust on eesti keeles ilmunud aastal 1988 romaan "Kuivvalge aeg" (inglise keelest tõlkinud Krista Kaer väljaandest "A Dry White Season"), romaan ilmus sarjas "Nüüdisromaan".
André Brink suri Amsterdami–Kaplinna lennureisil 6. veebruaril 2015 tromboosi tagajärjel; pärast seda, kui ta sai Belgias Université catholique de Louvain'ist audoktori tiitli.
Isiklikku
Ta on olnud viis korda abielus, tema poeg Anton Brink on kunstnik.
Velký Šenov
Velký Šenov (saksa keeles Groß-Schönau in Böhmen) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Děčíni ringkonnas. Velký Šenov asub Saksamaa piirist 3,5 km kaugusel, Děčínist ligikaudu 27 km põhjakirdes.
Velký Šenov asub merepinnast 357 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1404. aastal. Linnaõigused sai Šenov 1907. aastal. 3. juunil 1914 sai linn nimeks Velký Šenov.
Cristoph Conrad Stremme
Stremme õppis ehituskunsti Hannoveri arhitekti Hellneri juures ja Berliini akadeemias. Alates 1831. aastast oli ta Hannoveri kuningliku ehituskomisjoni arhitekti abi. 1839 sai Stremme Hannoveri hooviehitusmeistriks (Hofbaukonduktor) ja juhatas mitmesuguseid ehitustöid (kuninga loss Georgspargis, Montbrillanti ja Fürstenhofi loss). 1841. aastal kaitses ta filosoofiadoktori kraadi.
1841–1848 töötas Stremme Tartu ülikoolis ehituskunsti professorina. Kunstiajaloolase Voldemar Vaga hinnangul osutus ta selle ameti jaoks aga "täitsa ebakohaseks". 1848. aastal kaotati ehituskunsti professuur ning Stremme lasti ametist lahti. 1852. aastal siirdus ta Texasesse, kus oli mõnd aega San Antonios joonestaja.
Vaemla külanõukogu
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Läänemaal Käina vallas. Külanõukogu keskus asus Vaemla külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vaemla külanõukogu 1950 septembris Hiiumaa rajooni koosseisu.
1954 juunis Vaemla külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Käina külanõukoguga.
Kölni Eesti Kool
Köln Eesti Kool (saksa keeles Estnische Schule in Köln) on Saksamaal Kölnis tegutsev eesti kool. Kool avati 13. jaanuaril 2013. Kooli juhataja on Karin Schmauck. .
Alaniin
thumb|Alaniini molekuli graafiline kujutis Alaniin (lühend Ala või A) on üks kahekümnest α-aminohappest. Alaniini keemiline valem on CH3CH(NH2)COOH.
Alaniini molekul on mittepolaarne.
Ville Niinistö
Ville Matti Niinistö (sündinud 30. juulil 1976 Turus) on Soome poliitik, Euroopa Parlamendi liige.
Ta oli 24. juunist kuni 26. septembrini 2014 Alexander Stubbi valitsuse keskkonnaminister. Ta oli keskkonnaminister ka Jyrki Kataineni valitsuses (22. juunist 2011 kuni 24. juunini 2014).
Ville Niinistö lõpetas Turu Ülikooli poliitikaajaloolasena.
Aastast 2007 kuni 2019 oli ta Eduskunna liige.
11. juunil 2011 valiti ta Rohelise Liidu esimeheks. Ta lahkus ametist 2017. aastal.
2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel valiti ta 111 714 häälega Euroopa Parlamendi liikmeks.
Isiklikku
Ville Niinistö oli abielus Rootsi roheliste endise kaasesimehe Maria Wetterstrandiga.
Ville Niinistö on Sauli Niinistö vennapoeg.
Mahtra sõda (album)
"Mahtra sõda" on 2005 CD-na ilmunud Metsatölli ja Tsõdsõpujaleelo album.
John Locke'i loengud
John Locke'i loengud on igal aastal peetavate filosoofiateemaliste loengute seeria Oxfordi Ülikoolis.
Neid peetakse alates aastast 1950 ning nendega meenutatakse John Locke'i panust filosoofiasse.
Rakett (täpsustus)
Rakett võib tähendada mitut asja:
Ricky Wysocki
Richard ″Ricky″ Wysocki (sündinud 5. juunil 1993 Brunswickis Ohio osariigis USA-s) on Ameerika Ühendriikide elukutseline kettagolfimängija.
Wysocki hakkas elukutseliseks 2010. aastal. Tema karjääritulu on $444 168.76 (28.04.2021 seisuga).
Wysocki on kahekordne PDGA maailmameister ja teda peetakse üheks maailma parimaks mängijaks, kes jagab Paul McBethiga 2021 aprilli seisuga kõrgeimat PDGA reitingut (1055).
Märkimisväärseid võite (86)
Wysocki tunnistati PDGA aasta parimaks uustulnukaks aastal 2011 ja aasta parimaks meesmängijaks aastal 2012.
Wysocki on kahekordne maailmameister (2016–2017), mõlemal korral võites viiekordset maailmameistrit Paul McBethi. Samuti võitis ta 2016. aastal PDGA rahvusvahelise tuuri, kettagolfi maailmatuuri punktide seeria ja kettagolfi elukutseliste punktide seeria.
Peremeesorganism
Peremeesorganism (lühemalt peremees) on organism, kelle kehas või kehapinnal elutseb parasiit. Parasiidiks võib olla viirus, bakter, protist või seen.
Frankfurdi Euroopa Kool
Frankfurdi Euroopa Kool (saksa keeles Europäische Schule Frankfurt am Main) on Saksamaal Frankfurdis tegutsev Euroopa Koolide süsteemi kuuluv kool, kus õpivad peamiselt Euroopa Liidu institutsioonide töötajate lapsed.
Koolis õpetatakse ka eesti keelt.
Organoleptilised omadused
Organoleptilised omadused ehk meeltajutavad omadused on toidu, vee või mõne muu aine omadused, mis on tajutavad inimese meeleelunditega. Näiteks vee puhul on need omadused värvus, maitse, lõhn ja väljanägemine.
Theodor Erich Rosenvaldt
Theodor Erich Rosenvaldt (ka Rosenvald; 24. märts 1888 Risti vald, Harjumaa – 22. august 1947) oli Eesti rohuteadlane.
Elulugu
Theodor Erich Rosenvaldt oli kooliõpetaja poeg.
Lõpetas 1916 Harkovi Ülikooli apteekri abilisena, 1920–1923 õppis Tartu Ülikoolis farmaatsiat; ''mag. pharm. (1924, TÜ), väitekiri "Emajuure ekstrakti (Extractum Gentianae'') mõjuainete ärarippuvus valmistamisviisist". Oli 1910–1913 ja 1914–1918 farmatseut Vene armees ning 1913–1914 Tallinna apteekides. Osales 1918–1920 Vabadussõjas. 1919–1920 Tallinna 1. sõjaväehaigla apteegi abijuhataja. 1920 keemia-farmaatsialabori Remedia asutajaid ja aastast 1924 abijuhataja.
1927. aastast ajakirja Pharmacia vastutav toimetaja, 1928. aastast peatoimetaja.
Aastast 1938 analüütilise labori asutaja ja juhataja.
Kaimynai
Kaimynai on küla Leedus Utena rajoonis Užpaliai vallas. Aastal 2001 oli külas 168 elanikku.
Külas on järgi on nimetatud Nabala lademe Kaimynai kihistik.
Helme koopad
Koopad on uuristunud (hiljem ka inimese laiendatud) Burtnieki lademe kollakashalli liivakivisse.
Koobastes leidub paljandeid (Helme koopa paljandid).
Esialgu koosnes Helme koobastik seitsmest omavahel käikudega eraldatud ja kuni 3 meetri kõrgusest koopast. Suurimad neist koobastest kandsid nimesid Vanakurja vats ja Moosese kirik.
Horizon
Horizon (inglise keeles 'horisont') võib tähendada järgmist:
BF
BF võib tähendada järgmist:
VÕIMLA
VÕIMLA on Tartus tegutsev sportliku vabavõitluse (MMA) ja Brasiilia jiu-jitsuga (BJJ) tegelev spordiklubi.
Ajalugu
Klubi loodi 2003. a ning kandis algselt nime Elustreening Eesti. Alates 2011. a tegutseb klubi VÕIMLA nime all.
VÕIMLA võitlejad
VÕIMLA on koduklubiks mitmetele Eesti parimatele vabavõitlejatele: Ott Tõnissaar, Jorgen Matsi, Lauri Ülenurm, Jüri Jõgiste. VÕIMLAs treenib ja õpetab Eesti esimene musta vöö omanik brasiilia jiu jitsus - Martin Aedma.
William Steig
William Steig (14. november 1907 Brooklyn, New York – 3. oktoober 2003 Boston, Massachusetts) oli USA lastekirjanik, karikaturist ja illustraator.
Ta kirjutas lasteraamatu "Shrek!", mille põhjal on tehtud film "Shrek" ja selle järjed.
Elulugu
Ta lõpetas 15-aastaselt Townsend Harrise keskkooli, kuid ei lõpetanud ühtegi kõrgkooli. Ta alustas õpinguid kolmes kõrgkoolis: kaks aastat õppis ta City College of New York'is, kolm aastat National Academy of Design'is ja kõigest viis päeva Yale'i Ülikooli kaunite kunstide koolis, enne kui välja kukkus.
1930. aastal hakkas ta ajakirjale The New Yorker tegema illustratsioone ja karikatuure. Kokku tegi ta The New Yorkerile üle 2600 joonistuse ja 117 esikaant. Vanemas eas hakkas Stegi kirjutama lasteraamatuid. Esimese lasteraamatu kirjutas ta 1968. aastal. Tema raamat "Sylvester and the Magic Pebble" (1969) pälvis Caldecotti medali. Kokku avaldas ta üle 30 lasteraamatu, sh "Doctor DeSoto" sarja. Tema tuntumaid teoseid on "Shrek!" (1990), mille alusel on tehtud film "Shrek" ja selle järjed.
Ta oli abielus kolm korda. Esimene abielu oli pedagoogi ja kunstniku Elizabeth Mead Steigiga (1909–1983), kes oli kultuuriantropoloogi Margaret Meadi õde. Abielust sündisid tütar Lucinda ja poeg Jeremy (1942–2016), kes kogus tuntust flötistina. Filmis "Shrek nüüd ja igavesti" (2010) esitas Jeremy Steig rotipüüdja osa.
Steig suri 2003. aasta oktoobris Bostonis 95-aastasena.
Tunnustus
1970. aastal pälvis ta Caldecotti medali ("Sylvester and the Magic Pebble") ja 1983. aastal National Book Awardi ("Doctor De Soto").
1977. aastal nomineeriti ta teosega "Abel's Island" Newbery medalile. Taas nomineeriti teda 1983. aastal teose "Doctor De Soto" eest. Aastatel 1982 ja 1988 nomineeriti teda ka Hans Christian Anderseni lastekirjanduspreemiale.
Massif barlong
Massif barlong (prantsuse keeles umbes 'ristsuunaline maht', 'ristsuunaline massiiv') on paikkondlikult romaani arhitektuuris esinev transepti kõrgendus nelitise kohal, mis toetab nelitistorni või kellatorni.
Esineb Basse-Auvergne'i kuuel suurel kirikul Clermont-Ferrandi ümbruse Limagne'i nime all tuntud piirkonnas Prantsusmaal: Puy-de-Dôme'i Saint-Saturninil, Saint-Nectaire'i endisel prioraatkirikul, Notre-Dame d’Orcivalil, Clermont-Ferrandi Notre-Dame-du-Portil ja Issoire'i St-Austremoine'il ja Mozaci kloostrikirikul (viimasel tänapäevaks hävinud). Kõigi nende kirikute eeskujuehitiseks oli eelromaani Clermont-Ferrandi katedraal (tänapäeval gooti ehitis).
Massif barlong ' i laius võrdub reeglina kooriümbriskäigu laiusega.
Vahastu külanõukogu
Vahastu külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Kaiu külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Kuimetsa vallas. Külanõukogu keskus asus Vahastu mõisas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vahastu külanõukogu 1950 septembris Rapla rajooni koosseisu.
98. õhudessantdiviis
98. õhudessantdiviis (vene k. 98-я гвардейская воздушно-десантная Свирская Краснознамённая, ордена Кутузова дивизия имени 70-летия Великого Октября) on Venemaa õhudessantvägede väeüksus.
Vaida külanõukogu
Vaida külanõukogu oli külanõukogu Harju rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1963 ja seejärel liideti see Sommerlingi külanõukoguga.
Vana-Roosa järv
pisi|Vana-Roosa järv Vana-Roosa järv (ka Vana-Roosa tiik) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Vana-Roosa külas. Veekogu pindala on 1,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 587 m.
Ühekorraesemed
Ühekorraesemed on esemed, mis pärast ühekordset (harvem pärast paari korra) kasutamist ära visatakse. Pakendeid, mida kasutatakse üks kord, nimetatakse ühekorrapakenditeks.
Christfried Voldemar Anton Assmuth
Christfried Voldemar Anton Assmuth (15. september 1882 Tallinn – 27. juuni 1945 Brandenburg) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.
Ta sai Haibas koduõpetust, seejärel õppis ta Schmiedti erakoolis ja Jukumi koolis Tallinnas ning lõpetas Peterburis Wiedemanni Eragümnaasiumi. Aastatel 1902–1905 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, seejärel läks üle Königsbergi Ülikooli arstiteaduskonda ja lõpetas aastal 1908 Tübingeni Ülikooli arstiteaduskonna arstiastmega. Samal aastal kaitses ta ka Tübingeni Ülikooli juures doktoriväitekirja teemal "Über primäres Chorionepithelioma des Ovariums" ja sai dr. med. kraadi. Naasnud Venemaale, pidi ta aastal 1909 kordama arstieksameid Harkovi Ülikoolis.
Aasta 1909 esimesel poolel oli ta Tallinnas Diakonisside Asutise haigla assistent, kuid sama aasta lõpus asus ta tööle Sindi Kalevivabriku arstina, kus töötas aastani 1911. Aastatel 1911–1922 oli ta jaoskonnaarst Hallistes ja Karksis, osaledes aastatel 1914–1918 esimeses maailmasõjas. Aastatel 1922–1923 täiendas ta end Saksamaal professor Karl Schlossmanni juures Düsseldorfis lastehaiguste alal ja professor Kösserathi juures sisehaiguste alal. Aastal 1923 asus ta tööle Port Kunda tsemendivabriku arstina. Ta oli Eestimaa Arstide Abistamise Seltsi liige ja kuni aastani 1933 selle revisjonikomisjoni liige. Lisaks oli ta aastatel 1923–1933 Tallinna Tegelike Arstide Seltsi liige ja juhatuse liige laekahoidjana.
Aastal 1939 repatrieerus ta koos abikaasaga Saksamaale. Seal astus ta vabatahtlikult Saksa sõjaväkke ja töötas arstina idarindel, taganedes koos armeega Saksamaale.
Ta langes 27. juunil 1945 granaadikillu läbi Brandenburgis ja on maetud sealsele vennaskalmistule.
Isiklikku
Tema isa Alexander Carl Woldemar Assmuth oli Harju-Risti ja Tallinna Jaani koguduse II pihtkonna õpetaja, vanaisa Eduard Johann Assmuth oli Torma Maarja koguduse õpetaja. Teine vanaisa Adolf Ferdinand Haller oli arst.
Totskoje
Küla asub 200 km Orenburgist loodes.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt 6898. 2002. aastal oli elanikke 7201.
1950ndail aastail toimusid Totskoje piirkonnas maapealsed tuumapommide lõhkamised.
Atlass
Eesti keelde on sõna jõudnud laenuna saksa keelest. Tänapäeval on sõna Atlas saksa keeles käibelt kadunud, esinedes vaid tekstiili- ja rõivaajaloo kontekstis siidkangaste kohta.
Sõnavara
Mõnikord tehakse vahet atlassil (vene keeles атлас) ja satäänil (vene keeles сатин, inglise keeles sateen), selle eristuse järgi on esimene koeatlass, teine lõimeatlass. Mõni eestikeelne allikas nimetab neid samuti eri kangastena. Kuid paljudes keeltes on sõnad "atlass" ja "satään" sünonüümid, tähistades igasuguseid atlass-sidusega ja sissekootud kirjadeta kangaid.
Sissekootud kirjadega atlass-sidusega kangad kannavad eri nimetusi, näiteks damast, žakaarkangas ehk žakard, metallniitidega brokaat ja lamee.
Helsingi Latokartano Põhikool
Helsingi Latokartano Põhikool (soome keeles Helsingin Latokartanon Peruskoulu) on Soomes Helsingis tegutsev põhikool. Kooli direktor on Teemu Lappalainen.
Koolis õpetatakse ka eesti keelt.
Codex Iustinianus
pisi|Justinianus I pisi|"Codicis Iustinianus" "Codex Iustinianus" (eesti k "Justinianuse koodeks") on üks Rooma õiguse kogu "Corpus iuris civilise" (CIC) osadest. "Corpus iuris civilis" koostati Ida-Rooma keisri Justinianus I käsul ja see koosneb ametlikult kolmest raamatust, milleks on veel "Digesta" (eesti k "Digestid") ja "Institutiones" (eesti k "Institutsioonid"). Neljas osa "Novellae constitutiones" (eesti k "Uued konstitutsioonid") koostati mitteametlikult pärast Justinianus I surma ning tänapäeval peetakse seda samuti "Corpus iuris civilise" osaks. Uue koodeksi loomise mõte oli koondada kõik varasemate keisrite väljaantud seadused (ld constitutiones) ja mainekate Rooma õigusteadlaste autoriteetsed uurimused ning kommentaarid kokku ühte ajakohastatud kogusse.
Tekkelugu
Pärast keiser Justinus I surma tuli võimule Justinianus I, kellele pärandatud Rooma keisririik oli kaotanud suure osa endisest territooriumist ja võimsusest, võrreldes hiilgeaegade Rooma riigiga. Justinianus I võimule tuleku ajaks olid endised Lääne-Rooma keisririigi alad, sh Apenniini poolsaar, germaanlaste võimu alla liikunud.
Justinianus I veendus võimule tulles, et kehtiv õiguskord vajab suuri muudatusi. Lisaks tema usk ja tihedad sidemed kirikuga kinnitasid tema sisemist veendumust, et Jumal soosib valitsejaid, kes juhivad targalt ja vooruslikult. 528. aastal andis ta käsu luua seadustekogu, mis oleks riigis tähtsaim õiguse allikas. Koodeksi loomisel võeti aluseks kõik seni käibel olnud seadused ja varem koostatud seadustekogud eelnevatest katsetest luua üleüldist kodifikatsiooni ("Codex Gregorianus" ja "Codex Theodosianus"). Uue seaduskogu loomisel sooviti välja jätta kõik kehtivuse ja aktuaalsuse kaotanud ning omavahel konfliktsed õigusaktid. Esialgne Justinianuse koodeks koostati kõigest 14 kuuga ja sai nimeks "Codex Vetus", ent kahjuks on säilinud vaid hilisem parandatud ja täiendatud versioon, mida teatakse "Codex Iustinianusena".
Koodeks oli oluline abivahend nii riigiametnikele, kohtunikele kui ka kohtu advokaatidele üle terve endise Ida-Rooma, tollase Bütsantsi.
Sisu
"Codex Iustiniani" oli CIC esimene ilmunud osa ning sätestas põhilise osa seadustest, kodanike õigustest ja kohustustest.
"Codex Iustinianus" ehk konstitutsioonide koodeks (ld k Codex constitutionum) kirjutati seaduse kogumise eesmärgil 529. aastal pKr. Koodeksi eesmärk oli koguda kokku tähtsamad kehtivad seadused ja tavad ning süstematiseerida need ühtseks seadusallikaks. Seadustekste üritati koguda ka varem, ent varasemad ettevõtmised ei olnud niivõrd edukad. Keiser Justinianus valis välja 528. aastal kümme meest, kelle ülesandeks oli koondada kokku seadused ning luua neist ühtne ja loogiline süsteem, praakides välja seadusnormid, mis olid vananenud ja üksteise suhtes vastuolulised.
Kümnemehelise komisjoni tööd juhtisid endine konsul Johannes Kapadooklane ja jurist Tribonianus, kellest hiljem sai CIC teiste osade redigeerija. Komisjon kogus kokku ja süstematiseeris õigusnormid 14 kuuga ning 529. aasta kevadel anti välja esimene "Codex Iustinianus". Koodeks ilmus ladinakeelsena ja esialgu oli selle tõlkimine teistesse keeltesse keelatud, kuna keiser Justinianus I kartis, et tõlkimisel võib normide tähendus muutuda või tekkida kahetitõlgendatavused. Kõik tõlked pidid kattuma algse seadustekstiga.
Koodeks ei koodanud aga kogu õigust ja selle kõrvale hakkasid paralleelselt tekkima mainekate Rooma juristide arvamused. Justinianus püüdis tuua olukorda selgust, andes välja uusi seadusi ning otsuseid, ent paratamatult tekkisid vastuolud "Codex Iustinianusega", kuna viimases puudusid hilisemad seaduste redaktsioonid. Uued muudatused said pealkirjaks "50 otsust" (ld k quinquagnita decisiones) 529. aastal ilmunud esmatrükist on säilinud vaid üks papüüruseleht, millel on kirjas sisukord. Parandatud trükk anti välja 534. aasta lõpus, mis koosnes kaheteistkümnest raamatust.
Koodeks, mille kohta on andmeid, sisaldab 4600 sätet, alates Hadrianuse valitsemisajast kuni Justinianus I võimuni.
I raamat käsitleb kirikuõigust, õiguse üleüldisi allikaid ja defineerib kõrgemate võimukandjate funktsioonid ja ülesanded,
II–VIII raamat on eraõiguse päralt,
IX raamat on karistusõiguse normide kogumik,
X–XII raamat on haldusõigusega seonduv.
Justinianuse ajal pandi kirja kolm raamatut ja viimane, neljas osa koostati mitteametlikult pärast keiser Justinianus I surma ning algselt seda ei peetud CIC osaks. Pealkirja "Corpus iuris civilis" / "Corpus juris civilis" võttis esimest korda kasutusele prantsuse jurist Dionysius Gothofredus aastal 1853.
Hilisem areng
Pärast keiser Justinianuse surma vähenes ka tema tööde tähtsus. Bütsantsis võeti laialdaselt kasutusele kreeka keel ja tõlgete käigus kohandati ka "Corpus iuris civilist", sealhulgas lühendati Justinianuse koodeksit. Kohandamise käigus tõlgiti vaid seda, mida peeti oluliseks, näiteks sellise redigeerimise käigus kadus pühalikuks peetud "Codex Vetus", mida oli keelatud kommenteerida.
Hilisem Bütsantsi valitseja Leo VI (886–912) oli üks tähtsamaid Justinianuse seaduste kogujaid ning ta üritas kohandada Justinianus I aegseid seadusi kehtivate seadustega. Lisaks õnnestus tal taastada osa endisest Bütsantsi hiilgusest, vallutades tagasi Lõuna-Hispaania ja valdava osa Itaaliast. Peale tema surma langes enamik Lääne-Euroopast eri germaani rahvaste võimu alla ning eelnimetatud aladel tekkinud uus õigus oli segu "Codex Theodosianuse" seadustest ning germaani traditsioonidest. Justinianuse seadused vajusid mõneks sajandiks unustusse.
11. sajandi keskpaigaks oli aga Lääne-Euroopa valmis Justinianuse õiguse taassünniks. Selle ajastu haritlased keskendusid Vana-Rooma õiguse uurimisele, kogumisele ning osalisele levitamisele. Rooma õiguse levitamine oli peamiselt Püha-Rooma impeeriumi ja katoliku kiriku huvides. Tollel ajastul kehtinud õiguses olid lüngad, mida loodeti täita analüüsides ning rakendades Justinianus I ajal kehtinud õigusnorme.
Sel ajalooetapil tekkis Irneriuse koolkond, kes lõid Justinianuse seadustekogu põhjal uue õiguskorra, mis asendas tol ajal prevaleerinud aadlite õiguse. Irneriuse koolkonnast arenesid välja glossaatorid, kelle hinnangul oli "Corpus iuris civilis" täielik ja eeskujulik seaduste kogum. Selle tervikut uuesti kirja pannes lõid nad teose "Glossa ordinaria", millest sai hilisem põhiline ajalooallikas Rooma õiguse kohta keskajal. "Glossa ordinaria" avaldas ise tohutut mõju õiguse arengule ning see kujundas Euroopas kehtinud õigust Rooma vaimus ümber.
"Justinianuse koodeks" on praegu kehtiva õiguse üks alustaladest, eristades olulisemad õigusvaldkonnad, näiteks era-, haldus- ja riigiõiguse. See on üks väheseid tänapäevani hästi säilinud Rooma õigusallikatest, samuti on tegu olulise tööriistaga ajaloolastele ja õigusteadlastele. Koodeks näitab ilmekalt, kuivõrd arenenud oli Vana-Roomas kehtinud õigussüsteem.
Esimesed tõlked ladina ja kreeka keelest avaldati alles 20. sajandil. Praeguseni on ladina keel õiguses tähtsal kohal, see on laialt kasutatud ja õiguse paremaks mõistmiseks pöördutakse tihti tagasi Rooma õigusallikate juurde.
Uexkülli loengud
Jakob von Uexkülli loengud on akadeemiline loengusari, mida korraldavad Tartu Ülikooli semiootika osakond ja Jakob von Uexkülli Keskus.
Loengusari asutati aastal 2014. Sellega meenutatakse Jakob von Uexkülli teaduslikku pärandit.
Esimese loengu pidas inglise kirjandusteadlane Wendy Wheeler.
Albert Kesselring
Albert Kesselring (30. november 1885 – 16. juuli 1960) oli teise maailmasõja ajal Luftwaffe kindralfeldmarssal.
Mõlema maailmasõja vältel sõjaväelist karjääri teinud, oli Kesselring üks Natsi-Saksamaa osavamaid väejuhte, kes teenis ka rohkesti autasusid. Ta oli üks 27 sõjaväelasest, kes pälvis Raudristi rüütliristi nii tammelehtede, mõõkade kui ka briljantidega. Hüüdnimedega „Naeratav Albert” ja “Onu Albert” oli ta teise maailmasõja üks populaarsemaid kindraleid.
Kesselring astus Baieri armeesse ohvitserikadetina 1904. aastal ja teenis suurtükiväes. Ta lõpetas 1912. aastal väljaõppe õhupallivaatlejana. Esimese maailmasõja ajal teenis ta nii lääne kui ka idarindel. Ta nimetati tööle peastaapi, ehkki tal ei olnud sõjaväelist haridust. Kesselring jäi pärast sõda sõjaväkke, kuid vabastati 1933. aastal, et saada Reichi lennundusministeeriumi haldusosakonna juhiks, kus ta osales lennundustööstuse taastamises ja Luftwaffe aluste rajamises, teenides selle ülemana aastatel 1936–1938.
Teise maailmasõja ajal juhtis ta õhujõude Poolas ja Prantsusmaal, Suurbritannia lahingus ja operatsioonis Barbarossa. Lõunarinde ülemjuhatajana, oli ta Saksa kõrgeim väejuht Vahemere regioonis, mis hõlmas Põhja-Aafrika operatsioone. Sõja viimases kampaanias juhtis ta Saksa vägesid Läänerindel. Ta võitis vastaste austuse oma sõjaliste saavutustega, kuid tema maine rikkusid massimõrvad Itaalias tema alluvuses olnud vägede poolt.
Pärast sõda peeti Kesselringi üle kohut sõjakuritegude eest ja mõisteti surma 335 Itaalia tsiviilisiku mõrva eest. Seejärel muudeti karistus eluaegse vangistusega. Poliitika- ja meediakampaania tulemuseks oli tema vabastamine 1952. aastal, ilmselt tervislikel põhjustel. Ta oli üks kolmest kindralfeldmarssalist, kes avaldas oma mälestused. Esimese osa pealkiri oli "Soldat bis zum letzten Tag" ("Sõdur viimse päevani"), teine ​​"Gedanken zum Zweiten Weltkrieg" ("Mõtted teisest maailmasõjast").
154 eKr
154. aasta eKr ehk ab urbe condita DC (600).
Mārtiņš Brauns
pisi|Mārtiņš Brauns 2015. aastal Mārtiņš Brauns (17. september 1951 Riia – 24. november 2021 Riia) oli läti helilooja.
Ta sündis aastal 1951 Riias arstide pojana, ta elas lapsena Aluksnes. Ta õppis Emīls Dārziņši Muusikakeskkoolis klaverit, koori ja koorijuhtimise klassis, muusikateooria osakonnas Gederts Ramani käe all. Ta lõpetas aastal 1975 Jāzeps Vītolsi nimelise Läti Konservatooriumi Ādolfs Skulte kompositsiooniklassis.
Töötanud Draamateatri muusikaosakonna juhatajana (1975–1982) ning olnud rokkgrupi "Sīpoli" juht, klahvpillimängija ja helilooja (1978–1986). Alates 1986. aastast on ta Läti Kinematografistide Liidu liige, Läti Heliloojate Liidu liige.
Ta oli kammerkoori "Sindi putnu dārzs" kunstiline juht (aastatel 1985–1992). Aastast 1995 oli ta helisalvestusstuudio "Mārtiņš" omanik ja direktor.
Aastal 2021, varsti pärast muusikalise saate "Mowgli" uuslavastuse esilinastust 15. oktoobril, sattus Mārtiņš Brauns müokardiinfarktiga haiglasse, kus ta tõenäoliselt haigestus COVID-19-sse. Ta suri 24. novembril 2021.
Tiigi Seltsimaja
pisi|Tiigi Seltsimaja hoone (aprill 2012) Tiigi Seltsimaja on kultuurikeskus, mis tegutseb Tartus aadressil Tiigi tänav 11. Seltsimaja on Tartu linnavalitsuse kultuuriosakonna allasutus. Seltsimaja asutati Tartu linnavolikogu määrusega 5. novembril 1998.
Tegevus
Tiigi Seltsimaja edendab ja tutvustab rahvakultuuri: koordineerib ja nõustab koorilaulu, rahvatantsu, puhkpillimuusika, käsitöö, folkloori ning rahvamuusika valdkondade tegevust Tartu linnas. Tiigi Seltsimaja on üle-eestiliste rahvakultuurialaste keskseltside ja organisatsioonide esindaja Tartu linnas.
Tiigi Seltsimaja koostab kultuuriprogramme ja valmistab ette Tartu linna tseremoniaalseid üritusi. Tiigi Seltsimaja korraldab erinevate kooriliikide laulupäevi, pärimuskultuurialaste seminaride sarju, teabepäevi.
Tiigi Seltsimaja üürib ruume linna isetegevuskollektiividele.
Seltsimaja hoone
pisi|Tiigi Seltsimaja (2009) Uusgooti stiilis hoone ehitati aastatel 1880–1881 Rudolf Moritz von Engelhardti projekti järgi Tartu Ülikooli teoloogiaprofessorile Alexander Konstantin von Oettingenile elamuks (Oettingeni maja). Teise maailmasõja ajal sai see pommitabamuse ja põles. Pärast sõda taastasid Tartu arstid, meditsiiniõed, sanitarid ja apteekrid tööst vabal ajal hoone ja hakkasid seda kasutama 1949. aastal asutatud Tervishoiutöötajate Ametiühingu Tartu Kultuuriklubi majana, mis sai hiljem nimeks Tartu tervishoiutöötajate maja.
Eesti inimarengu aruanne 2018/2019
Eesti inimarengu aruanne (EIA) 2018/2019 on Eesti teadlaste koostatud andmestik ja kirjeldused Eesti Vabariigi sotsiaal-majandusliku arengu kohta aastatel 2018 ja 2019.
EIA on teadmuspõhine peegeldus Eesti tegelikkusest ja arenguvalikutest, mida saavad oma tegevuses aluseks võtta otsusetegijad nii poliitikas kui ka majanduses ja muudes valdkondades. Inimarengu aruannet annab 2006. aastast välja sihtasutus Eesti Koostöö Kogu.
2019. aasta Eesti inimarengu aruande katuseteemaks oli avaliku ruumi ja demokraatia seosed. Eesti demokraatia kitsaskohad ja arenguvarud avalduvad väga selgelt avalikus ruumis – meie igapäevases elukeskkonnas ja selles aruteluruumis, mis kujundavad füüsilist ruumi. 2019. aastal ilmunud inimarengu aruanne mõtestas avaliku ruumi loomist ja kasutamist ühiskondliku sidususe ja säästva arengu vaatenurgast. Aruanne käsitles digiajastu ruumiloomet, otsustusprotsesse ja kohalikku demokraatiat, tuginedes uurimistööle ja olemasolevatele andmetele. Aruande peatoimetajaks oli Helen Sooväli-Sepping.
Aruanne oli ühtlasi sisendiks Eesti Koostöö Kogus 2018. aastal käivitunud avaliku ruumi koosloome programmile.
Helsingi Anni Lasteaed
Helsingi Anni Lasteaed (soome keeles Anni Lastentarha) on Soomes Helsingis tegutsev kakskeelne (soome ja eesti keel) lasteaed. Lasteaia juhataja on Annika Madisson.
Lasteaed avati 1. oktoobril 2012.
Lasteaias on kohti 40-le lapsele.
Arnold von Husen (noorem)
Arnold von Husen (17. märts/27. märts 1665 Tallinn – 25. märts/5. aprill 1734 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastani 1682 Tallinna gümnaasiumis. Edasi õppis ta (immatrikuleeriti 10. oktoobril 1682) Rostocki ülikoolis ja (suvest 1683) Leipzigi ülikoolis, kus ta si ka 27. jaanuaril 1687 magistriks. Ordineeriti oktoobris 1692 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1690–1692 Koeru Maarja-Magdaleena koguduses pastori abiline, aastatel 1692–1694 oli ta samas koguduses adjunktõpetajaks. Aastatel 1694–1696 oli ta Viru-Nigula koguduse õpetaja, aastatel 1697–1710 oli ta tagasi (kutsuti 27. mail 1696, introdutseeriti mais 1697) Koerus, kuid nüüd juba õpetajana. Aastatel 1710–1721 oli ta (kutsuti oktoobris 1710) Tallinna Niguliste koguduse õpetaja. Aastatel 1721–1733 oli ta (kutsuti 18. märtsil 1720, võttis kutse vastu 27. jaanuaril 1721) Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ja Tallinna superintendent. Aastal 1733 jäi ta emerituuri.
Ta kirjutas pühendusluuletuse (trükitud 5. mail 1685 Leipzigis) Antonius Güldenstädtile (õpingukaaslasele; hilisemale Salasmuiža, Katlakalnsi ja Olaine ning Riia Jaani koguduse õpetajale). Ta kuulus koos Eberhard Gutsleffi, Johannes Schoppiuse, Joachim Salemanni ja Johann Zimmermanniga aastal 1705 moodustatud eestikeelse Uue Testamendi tõlkekomisjoni. Vaadetelt oli ta ortodoksne luterlane, ei soovinud ta kasutusele võtta aastal 1722 trükitud Eberhard Gutsleffi uut, pietistlikku lauluraamatut.
Osakond 79
Osakond 79 oli Eesti punkansambel, mis asutati 1985. aastal.
Koosseis
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud:
Holi
pisi|Väike tüdruk värvib holi pulbriga nägu Holi (sanskriti keeles होली Holī) on hindu kevadpidustus, mis pärineb Hindustani poolsaarelt ning mida peetakse peamiselt Indias ja Nepalis, kuid mis on levinud ka mujal Aasias ja osas läänemaailmast, kus see on tuntud kui värvide või armastuse festival.
Pidustustega tähistatakse hea võitu kurja üle, talve lõppu ja kevade algust ning pakuvad paljudele võimalust teistega kohtuda, mängida, naerda, unustada, andestada ja parandada suhteid. Pidustused on ka tänu hea saagi eest.
Holi kui iidne hindu usufestival on muutunud mittehindude seas populaarseks paljudes Lõuna-Aasia piirkondades ja ka väljaspool Aasiat. Näiteks peetakse seda lisaks Indiale ja Nepalile ka Jamaical, Surinames, Guyanas, Trinidadis ja Tobagos, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Malaisias, Ühendkuningriigis, Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Mauritiusel ja Fidžil. Viimastel aastatel on pidustus levinud Euroopasse ja Põhja-Ameerikasse kui kevadine armastuse ja värvide festival.
Holi pidustused algavad õhtul Holika Dahan'iga, mille puhul inimesed kogunevad, viivad lõkke ees läbi usuriitusi ning palvetavad, et nende sisemine kurjus saaks hävitatud samal viisil, nagu hävitati tules deemonkuningas Hiranyakashipu õde Holika. Järgmisel hommikul peetakse Rangwali Holi 't – tasuta värvifestivali, kus inimesed üksteist värvipulbri ja veega pilluvad. Kasutatakse ka veepüstoleid ja veega täidetud õhupalle. Värvipulbri viskamine ja muu sagin toimub tänavatel, parkides, templiõuedel ja hoonetes. Kambad mängivad trumme ja muid muusikariistu, liiguvad ringi, laulavad ja tantsivad. Külastatakse oma sugulasi, sõpru ja vaenlasi, et naerda, kuulujutte rääkida, süüa holi toitu ja juua traditsioonilisi jooke, kusjuures mõned joogid sisaldavad kanepist valmistatud bhang'i. Kaineks saanuna käiakse õhtul sugulastel ja sõpradel külas.
Kaivandu järv
Kaivandu järv on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Viitina külas. Veekogu pindala on 0,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 358 m.
MERL
MERL-i kokkukutsujaks oli Marju Kuut, kes tegi ettepaneku Elle Kalmole ja Lagle Alpiusele kui taustalauljatele koos ansamblina jätkata. Neljandana lisandus Reet Linna. Nimi MERL pandi ansambli liikmete esitähtedest (Marju, Elle, Reet, Lagle).
MERL laulis eesti keeles 1970. aastate alguse kuumimaid hitte, saavutades sellega suure populaarsuse. Lauldi ka Eesti heliloojate Uno Naissoo ja Andres Valkoneni loomingut, mis oli kirjutatud just seda nelikut silmas pidades.
2006. aastal tuli ansambel triona (Marju, Reet ja Lagle) lühikeseks ajaks uuesti kokku.
29. juunil 2023 toimus ansambli MERL plaadiesitlus "Saagu nüüd mis saab…", plaat oli pühendatud Marju Kuudile. Teadaolevalt pole ühtegi teist ansamblit, kelle esikplaat ilmus pool sajandit pärast ansambli tegevuse lõppu. Plaadiesitlusel viibisid ka MERL-i liikmed Elle Kalmo, Reet Linna ja Lagle Alpius.
Koosseis
Ansamblis tegid kaasa:
Jérémy Mathieu
Jérémy Mathieu (sündinud 29. oktoobril 1983 Luxeuil-les-Bains's) on endine Prantsusmaa jalgpallur (keskkaitsja või vasakkaitsja).
Aastatel 2014–2017 mängis Mathieu Hispaania kõrgliiga klubis Barcelona, kellega tuli kaks korda Hispaania meistriks ja võitis kolm korda karika. Samuti võitis ta klubiga 2014–15 Meistrite Liiga. Karjääri viimastel aastatel mängis ta Portugali kõrgliiga klubis Sporting CP.
Algusaastad
Karjääri alguses mängis Mathieu Prantsusmaa kõrgliiga klubides Sochaux ja Toulouse.
Valencia
Ta veetis Valencia mängijana La Ligas viis hooaega, enne kui liitus Barcelonaga 2014. aastal.
Barcelona
2014. aastal siirdus Mathieu teise Hispaania kõrgliiga klubisse Barcelona.
Ta võitis debüüthooajal nii La Liga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga.
2016–17 hooajal tuli ta klubiga Hispaania karika võitjaks, kui Barcelona alistas finaalis Alavési 3:1.
Sporting CP
7. juulil 2017 liitus Jérémy Mathieu Portugali kõrgliiga klubiga Sporting CP. Hooajal 2018–2019 valiti ta Portugali kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2020. aasta juunis lõpetas ta vigastuse tõttu karjääri.
Koondisekarjäär
Mathieu tegi debüüdi Prantsusmaa jalgpallikoondises 11. novembril 2011 USA vastu.
2016. aastal sai ta koondisekutse Euroopa meistrivõistlusteks, aga pidi sellest viimasel hetkel vigastuse tõttu loobuma. Ta asendati koondises Samuel Umtitiga.
Sama aasta septembris teatas Mathieu koondisekarjääri lõpetamisest, et keskenduda mängimisele Barcelonas.
Bloomsbury rühm
Bloomsbury rühm (Bloomsbury Group või Bloomsbury Set) oli väike, mitteametlik rühm, kuhu kuulusid kunstnikud ja intellektuaalid, kes elasid ja töötasid Londonis Bloomsbury piirkonnas 20. sajandi esimesel poolel. Tuntuimad liikmed olid Virginia Woolf, John Maynard Keynes, Edward Morgan Forster ja Lytton Strachey. Nende teosed ja seisukohad mõjutasid sügavalt kirjandust, esteetikat, kriitikat ja majandust ning inimeste suhtumist feminismi, patsifismi ja seksuaalsusse.
Saamislugu
Bloomsbury rühma meesliikmed olid Cambridge'i Ülikooli Trinity või King's kolledži kasvandikud. Leonard Woolf, Lytton Strachey, Saxon Sydney-Turner ja Clive Bell sõbrunesid 1899. aastal Trinitys Thoby Stepheniga. Kui mehed Londonisse tulid, siis tänu Adrian ja Thoby Stepheni õdedele Virginia Woolfile ja Vanessa Bellile kohtusid nad Bloomsbury naistega. 1905. aastal alustas Vanessa reedeseid (Friday Club) ja Thoby neljapäevaseid (Thursday Evenings) kokkusaamisi, mis saidki Bloomsbury rühmale tavaks. 1906. aastal suri ootamatult Thoby ja see sündmus muutis rühma liikmed veelgi lähedasemaks. 1920. ja 1930. aastal asutajaliikmed surid ja rühm muutus.
Liikmed
link=https://et.wikipedia.org/wiki/Fail:Bloomsbury_Group_Gordon_Sq._London_Blue_Plaque.jpg|pisi|Blue plaque, 51 Gordon Square, London Bloomsbury rühma kuulusid kirjanik E. M. Forster, biograaf Lytton Strachey, kunstikriitik Clive Bell, kunstnikud Vanessa Bell ja Duncan Grant, majandusteadlane John Maynard Keynes, kirjanikud Leonard Woolf ja Virgina Woolf. Teised liikmed olid Desmond Macarthy, Arthur Waley, Saxon Sidney-Turner, Robert Trevelyan, Francis Birell, J. T. Sheppard ja kriitik Raymond Mortimer ja skulptor Stephen Tomlin. Peale nende seostatakse rühmaga veel järgmisi inimesi: Bertrand Russell, Aldous Huxley, T. S. Eliot ja majandusteadlane Gerald Shove.
FFL
FFL võib tähendada järgmist:
Intimism
pisi|Édouard Vuillardi maal "Interjöör ja töölaud" (1893) pisi|Maurice Denis' maal "Emadus, akna juures" (1899). Emadust kujutab Denis mitmes teoses Intimism on 19. sajandi lõpus kujunenud dekoratiivne kunstistiil, mille tunnusteks on eraelu interjööride kujutamine, kodused stseenid ja pereliikmete portreteerimine.
Intimism mõjus kontrastsena teiste kunstisuundade seas – intimistid jäädvustasid peamiselt tubast meeleolu ja endale lähedasi inimesi nende argiolekus. Tuntuimad intimistid on nabiide (Les Nabis) kunstirühmitusse kuulunud Pierre Bonnard, Édouard Vuillard, Maurice Denis; ka Edgar Degas'd on iseloomustatud kui intimisti.
Jason Dunham (laev)
Jason Dunham (DDG-109) on Ameerika Ühendriikide sõjalaevastiku 59. Arleigh Burke-klassi hävitaja.
Jõepere allikad
pisi|Jõepere allikad ja [[Jõepere järve kaguosa suvel]] Jõepere allikad asuvad Pandivere kõrgustikul, jäädes halduslikult Lääne-Viru maakonna Kadrina valda. Allikaid kaitstakse Jõepere veskiallikate kaitsealal.
Intimism
Ajalugu
See intiimne ja dekoratiivne stiil arenes 1880. aastate lõpus ning kestis veel 20. sajandi alguses. Intimistid kasutasid impressionistlikku tehnikat hetke valguse jäädvustamiseks, kuid erinevalt impressionistidest moonutasid nad meeleolu näitamiseks looduslikku värvi ja valgust. Laura Auricchio kirjeldab intimistide teoste põhifunktsiooni Metropolitani muuseumi kodulehel järgmiselt: "Nende [kunstnike] teosed pühitsevad mustrit ja ornamentikat; seavad kahtluse alla piirid, mis eraldavad kaunid kunstid käsitööst; ja ilustavad interjööre viisil, milleks need ka telliti."