cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Łyntupy mõis
Mõisa peahoone esindab uusrenessanssi. Hoone projekteeris arhitekt Tadeusz Rostworowski. Hoone on kahekorruseline. Selle esiküljel asub lai sammastega portikus, mis avaneb palkonile. Hoone on asümmeetriline. Selle vasakul tiival asub nelinurkne torn, paremal aga pilastritega risaliit. Paraadsissekäigu juurest laskub alla Lyntupka jõe graniitsillutisega kaldapealsele treppide kaskaad. Aastal 1919 põles hoone, Józef Biszewski lasi selle küll taastada, ent asus elama hoopis oma kontorisse. Hoone oli kasutusel kohaliku keskkoolina. Tänapäeval on see eraomanduses.
Mõisakompleks jaguneb kaheks tsooniks. Peahoone juures asub paraadkompleks, kus asuvad lisaks peahoonele veel parter, teenritele mõeldud tiibhoone, pruulikoda ja kabel. Peahoone taga asuvad tootmishooned ja park (nende seas on ka veski). Tootmishoonete vahel asub ka laskeavadega vaatetorn.
Pavel Antsiborenko
Pavel Antsiborenko (vene Павел Афанасьевич Анциборенко; 23. detsember 1925 Poltava oblast, Ukraina NSV – 19. august 1944 ) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane.
Tartu Tamme Kool
Tartu Tamme Kool on Tartu Tammelinna põhikool, mis sündis senise Tartu Tamme Gümnaasiumi gümnaasiumi- ja põhikooliosa eraldamisel 2015. aastal. Tartu Tamme Koolile jäi senine koolihoone Tamme puiestee 24, gümnaasium hakkab jagama Nooruse 9 hoonet Tartu Täiskasvanute Gümnaasiumiga.
Pavel Antsiborenko
Ta langes Teises maailmasõjas Lüllemäe küla lähistel. Kuulutati postuumselt 24. märtsil 1945 Nõukogude Liidu kangelaseks koos Lenini ordeni ja Kuldtähe medali andmisega.
1967 avati Lüllemäe vennaskalmistul Pavel Antsiborenko mälestustahvel. 1976–1989 kandis Lüllemäe Põhikool tema nime – Pavel Antsiborenko nimeline Lüllemäe 8-klassiline Kool.
Jüri Kolk (ihtüoloog)
Muhu saarelt pärit Kolk töötas õpetajana Maardu keskkoolis ja 8-klassilistes koolides Käinas ning Riisiperes, taksidermistina Eesti loodusmuuseumis ning vaneminsenerina Eesti mereihtüoloogia laboratooriumis, hilisemas Tartu Ülikooli mereinstituudis.
Must tulp (film 1921)
"Must tulp" on Maurits Bingeri poolt Hollandis 1921. aastal Alexandre Dumas vanema samanimelise teose alusel loodud seiklusfilm (tummfilm).
Küi
Küi on pärimus- ja rahvamuusikast inspireeritud ansambel, mis tegeleb omaloomingu ja rahvamuusika töötlustega ja kontsertesitustega.
Nimi
Küi tähendab sõrve murdes vaskussi (Anguis fragilis).
Ajalugu
Ansambli idee tekkis juba aastal 2009 ja esimeses koosseisus alustas Küi proovidega 2010 aasta alguses, kui Salme Vallateater vajas oma uue lavastuse, A. Mälgu "Läänemere isandad" (stsenarist – Sulev Raudsepp, lavastaja – Väino Uibo, esietendus 30. juulil 2010) jaoks muusikalist kujundust. Esietendus oli ka esimene esinemine Küi nime all.
Paralleelselt etendustega toimus tegevus rahvamuusika töötlemise ja omaloominguga. Esimene soolokontsert oli Kuressaare linnuses muuseumiööl 14. mail 2011.
Kontserdid
Igal aastal annab Küi kaks traditsioonilist kontserti: kevadkontserdi ja jöekontserdi.
Küi on üles astunud mitmel korral Viljandi pärimusmuusika festivalil ning Saaremaa festivalidel ja pidudel.
Hülya Koçyiğit
pisi|Hülya Koçyiğit (aastal 1964) Hülya Koçyiğit (sündinud 12. detsembril 1947 İstanbulis) on türgi naisfilminäitleja.
Isiklikku
Ta abiellus aastal 1968 toonase Fenerbahçe Spor Kulübü jalgpalluri Selim Soydaniga; neil on tütar Gülşah.
Kadomi rajoon
Kadomi rajoon (vene keeles Кадомский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rjazani oblasti idaosas. Rajooni keskus on Kadomi alev.
Róbert Ragnar Spanó
Róbert Ragnar Spanó (sündinud 27. augustil 1972 Reykjavíkis) on Islandi jurist, kohtunik.
Kadomi rajoon
Rajoon piirneb kirdes ja idas Mordva vabariigiga, edelas Sassovo rajooniga, läänes Pitelino rajooniga ja loodes Kassimovi rajooniga.
Róbert Ragnar Spanó
1. novembrist 2013 1. novembrini 2022 oli ta Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik, 18. maist 2020 on kohtu president.
Kadomi rajoon
Rajooni pindala on 986 km². Elanike arv oli 2020. aastal 7465, 2012. aastal 8226, 2009. aastal 9217 ja 2002. aastal 10 708.
Rajooni tähtsamad jõed on Mokša, Vad ja Jermiš.
Materjalivoo analüüs
Materjalivoo analüüs (inglise material flow analysis, lühendatult MFA) on analüüsimeetod, mis käsitleb materjalikasutuse tõhusust tootmises ja tarbimises.
Materjalivoo analüüsi abil saab tuvastada süsteemis kõige suurema materjalikulu ja materjali väljavooluga (jäätmed, heitmed) osad, et seda ohjata.
Tavapärased majandusanalüüsi meetodid enamasti materjalikasutuse tõhusust ei peegelda, sest need käsitlevad rahavooge.
Michaił Miaśnikovič
pisi|Michaił Miaśnikovič (2011) Michaił Miaśnikovič (nimekuju ka Mihhail Mjasnikovitš, valgevene keeles Міхаіл Уладзіміравіч Мясніковіч, vene keeles Михаил Владимирович Мясникович; sündinud 6. mail 1950 Minski oblasti Njasviži rajooni Novõ Snoŭ külas) on Valgevene poliitik, kes oli 28. detsembrist 2010 kuni 27. detsembrini 2014 Valgevene Vabariigi Ministrite Nõukogu esimees (peaminister).
Erialase ettevalmistuse omandas ta Bresti inseneri-ehitusinstituudis, mille lõpetas 1972. aastal. 1989. aastal lõpetas ta Minski Kõrgema Parteikooli ja 1998. aastal sai doktorikraadi majandusteaduses.
Kuni 1991. aastani kuulus Miaśnikovič Nõukogude Liidu Kommunistlikku Parteisse, pärast seda on ta olnud parteitu.
Alates 1973. aastast kuni parteitööle asumiseni töötas ta Minskis insenerina. 1983. aastal valiti Miaśnikovič Minski Sovetski rajooni rahvasaadikute nõukogu täitevkomitee aseesimeheks ja edutati järgmisel aastal Minski linna täitevkomitee esimehe asetäitjaks. Aastatel 1985–1986 oli ta Valgevene Kommunistliku Partei Minski linnakomitee sekretär ning 1986–1990 Valgevene NSV elamu- ja kommunaalmajanduse minister. 1990. aastal edutati ta Valgevene NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitjaks ja 1991. aastal Valgevene Vabariigi Ministrite Nõukogu esimehe esimeseks asetäitjaks. Eri ametinimetuste all töötas ta sellel kohal kuni 1995. aastani, mil temast sai Valgevene presidendi administratsiooni ülem.
George Washington (laev)
pisi|"George Washington" õppusel koos Jaapani mereväe laevadega pisi|"George Washington" (2002) George Washington (täisnimega USS George Washington (CVN-73) on Ameerika Ühendriikide sõjalaevastiku kuues Nimitz-klassi lennukikandja.
"George Washingtoni" ehitamiseks sõlmiti 27. detsembril 1982 ettevõttega Newport News Shipbuilding. Sellele pandi kiil 25. augustil 1986. Laeva ristis 21. juulil 1990 Barbara Bush, kes sel ajal oli esimene leedi. USA merevägi võttis laeva kasutusele 4. juulil 1992.
Laeva kodusadam on Yokosuka mereväebaas Jaapanis.
Lennukikandja on nime saanud esimese USA presidendi George Washingtoni järgi. 15. novembril 1781 kirjutas ta: «Ilma otsustava mereväeta ei saa me teha midagi otsustavat, ent koos sellega saame kõike auväärset ja otsustavat.» Need sõnad on graveeritud laeva kvartertekil olevale mälestustahvlile.
Tehnilised andmed
"George Washingtoni" pikkus on 332,8 m, veeliinil 317,0 m. Laius on 76,8 m, veeliinil 40,8 m. Laev on 74 m kõrge. Süvis on sõitmise korral kuni 11,3 m, aga paigal seista saab ta kuni 12,5 m süvisega. Laeva veeväljasurve on 104 300 t. Tema kiirus võib ületada 30 sõlme. Laeva kasutuskestuseks on määratud 20–25 aastat. Tema tegevusulatus on piiramatu.
Laeva jõuallika moodustavad 2 Westinghouse Electric Company A4W-tüüpi tuumareaktorit ja 4 auruturbiini koguvõimsusega 194 MW.
Laev võib kanda kuni 90 õhusõidukit, niihästi lennukeid kui ka koptereid. Laevaperes on kuni 6102 liiget, nendest 3200 mereväelast ja 2480 lennuväelast.
Laeval on lennutekk, mille pindala on 1,8 ha, ja selle all angaar. Neid ühendavad neli õhusõidukite teisaldamiseks mõeldud lifti, millest igaühe pindala on 360 m².
Laeva relvastusse kuulub 2 Sea Sparrow õhutõrjeraketti, 2 RIM-116 Rolling Airframe Missile õhutõrjeraketti ja 3 Phalanx CIWS relvasüsteemi.
Laeva soomus on salastatud.
Laeva destilleerimisseadmed suudavad toota 1500 m³ joogivett päevas. Kambüüs suudab toota 18 tuhat einet päevas.
Laeval on 2 ankrut, millest kumbki kaalub 30 t. Kummalgi ankrul on 160 kg kaaluv ankrukett.
Tulekahju
pisi|Tulekahju kustutamine "George Washingtonil" 22. mail 2008, kui "George Washington" viibis Lõuna-Ameerikas Vaikse ookeani rannikul, toimus laeval tulekahju, milles keegi ei hukkunud, kuid 37 inimest sai vigastada. Tuli puhkes laeva konditsioneeri- ja jahutuspiirkonnas ning küttesüsteemi abiruumis. Tuli levis ventilatsiooni- ja kaabliavade kaudu ning põhjustas laeva mõnes osas suurt kuumust. Meeskonnal kulus tule kustutamiseks 12 tundi. Pärast 1967. aastat, mil lennukikandjal "Forrestal" toimus 134 hukkunu ja 161 vigastatuga põleng, pole USA mereväes toimunud teist nii suure kannatanute arvuga õnnetust, kui jätta kõrvale need, mis olid põhjustatud otsesest vaenlase sõjategevusest.
27. mail saabus "George Washington" omal jõul San Diegosse remonti. 20. juunil teatas merevägi, et põleng oli tekitanud esialgu arvatust rohkem kahju. Remont kestis kuni augustini ja maksis 70 miljonit USA dollarit.
30. juulil 2008 vabastati laeva kaks kõrgeimat ohvitseri David Dyckhoff ja David Dober ametist "usalduse kaotuse tõttu võimesse juhtida ning missiooni nõuete ja valmisoleku standardite rikkumise pärast", samuti "standarditele mittevastava töö tõttu". Peale selle said 6 meremeest kohtuvälise distsiplinaarkaristuse: 4 neist ohtlike ainete peitmise eest ning 2 ohvitseri hooletuse ja töökohustuste täitmatajätmise tõttu, sest nemad vastutasid ohutuse eest nendes ruumides, kus põleng puhkes.
Kirill Kaprizov
Kirill Olegovitš Kaprizov (vene keeles Кирилл Олегович Капризов; sündinud 26. aprillil 1997 Novokuznetskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Minnesota Wild ründajana vasakäärel.
Kaprizov alustas profikarjääri hooajal 2014–15 Novokuznetski Metallurgi ridades.
2015. aastal valis Minnesota Wild ta NHL-i draft'is 135. valikuna.
Hooajal 2016–17 mängis ta Ufa Salavat Julajevis ja alates hooajast 2017–18 Moskva CSKA-s. 2018–19 ja 2019–20 põhihooajal on ta KHL-is olnud liiga suurim väravakütt (vastavalt 30 ja 33 väravat). 2019. aastal võitis ta Moskva CSKA-ga Gagarini karika. Ta valiti aastatel 2016–2020 viiel korralKHL-i tähtede mängule.
2020. aasta juulis sõlmis ta Wildiga kaheaastase lepingu. NHL-is debüteeris Kaprizov 15. jaanuaril 2021 mängus Los Angeles Kingsi vastu ning lõi selles mängus lisaajal Wildi võiduvärava. Kaprizov sai sellega NHL-i ajaloos kolmandaks mängijaks, kes on oma debüütmängus lisaajal värava löönud. Esimese kübaratriki tegi ta NHL-is 12. märtsil 2021 mängus Arizona Coyotes. Hooajal 2020–21 lõi ta NHL-is 27 väravat ja andis 24 väravasöötu. Kaprizov sai sellega läbi aegade resultatiivsemaks ja enim väravaid löönud uustulnukaks. Lisaks pälvis ta sel hooajal liiga parimale uustulnukale antava Calder Memorial Trophy, seejuures sai ta üleüldse esimeseks Wildi mängijaks, kes selle auhinna võitnud on.
2018. aasta taliolümpiamängudel tuli ta Venemaa olümpiakoondisega olümpiavõitjaks. Kaprizov lõi turniiril viis väravat, millega jagas kahe teise mängija kõrval turniiril esikohta. Finaalis Saksamaa vastu lõi ta lisaajal Venemaa võiduvärava. Ta kogus turniiril üheksa punkti, millega oli paremuselt teine Venemaa mängija. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Kaprizov Venemaa jäähokikoondisega pronksmedali.
Francesco di Paola
pisi|Francesco di Paola Francesco da Paola ehk Franciscus Paolast (27. märts 1416, Paola, Cosenza, Napoli kuningriik – 2. aprill 1507, Plessis-lez-Tours, Touraine, Prantsusmaa) oli Itaalia rändmunk, roomakatoliikliku miniimide kerjusmungaordu asutaja. Erinevalt enamikust ordude rajajaist ei saanud Francesco di Paola kunagi preestripühitsust, just nagu ka tema kaitsepühak Assisi Franciscus.
Francesco sündis Paola linnas Calabrias Lõuna-Itaalias. Hariduse sai ta oma kodulinna frantsiskaanidelt. Ta kasvas vagas perekonnas ning käis koos vanematega palverännakuil Roomas ja Assisis, misjärel hakkas erakuks, elades mereäärses koopas. Viie aastaga kogunes tema ümber rühm järgijaid. 1452. aastal rajas ta usulise kogukonna, mis elas rangete reeglite järgi: lisaks kasinus- ja vaesustõotusele tegeldi patukahetsuse ja heategevusega ning söödi üksnes taimetoitu (keelatud olid ka piim, juust ja munad). Francesco oli tuntud loomaarmastuse poolest; ühe legendi järgi äratas ta taas ellu oma lemmiklamba Martinello, kelle näljased töömehed olid ära küpsetanud, jättes järele üksnes naha ja kondid. Samuti olevat ta äratanud surnust oma lemmikforelli Antonella, kelle üks preester oli juba ära praadinud. Samas aitas ta ka inimesi: Francesco palvete peale tõusis surnust tema õepoeg Nicholas Alessio, kes sai pühaku üheks tuntumaks õpilaseks.
1474. aastal tunnustas Francesco di Paola tööd paavst Sixtus IV. 1492. aastal sai ordu nimeks miniimid (ladina keeles Ordo Minimorum, eesti keeles ka vähemate vendade ordu - nimetus rõhutab orduliikmete alandlikkust). 1506. aastal kinnitati ordu põhikiri ning selle juurde loodi ka nunna- ja ilmikute ordud. Ehkki miniimide ordu pole kunagi olnud väga rohkearvuline ning kannatas palju Prantsuse revolutsiooni sündmustes, tegutseb see tänini, eelkõige Euroopas (kõige laiemalt Itaalias), Lõuna- ja Põhja-Ameerikas.
1483. aastal saatis Sixtus IV Francesco Pariisi, ravima Prantsuse kuningat Louis XI. Pärast tolle surma jäi Francesco Prantsusmaale, nõustama Louis' poega Charles VIII. Muuhulgas vahendas ta rahuläbirääkimisi Prantsusmaa ja Bretagne'i ning Prantsusmaa ja Hispaania vahel.
Püha Francesco di Paola kanoniseeriti 1519. aastal. Ta on Calabria, Amato, vaeste ja erakute, kalurite, paadimeeste, meremeeste, mereväeohvitseride, tüürimeeste ja muude merega seotud inimeste kaitsepühak. Temalt palutakse ka kaitset tulekahju, katku ja viljatuse eest.
Piltjutustus
pisi|Piltjutustus Piltjutustus on piltide sari, kus lisaks piltidele on esitatud lühike sisu selgitav tekst.
Piltjutustus on filmi- või videoproduktsiooni arenguprotsessis peamine visuaalse kavandamise instrument.
Piltjutustust kasutatakse laialdaselt filmide, animatsioonfilmide, arvutigraafika ja interaktiivse meedia eelvaatena.
Piltjutustus koosneb teatud arvust ruutudest, mille sees on illustratsioonid või pildid, mis annavad ülevaate süžeest. Piltjutustusi tehakse lihtsustatud must-valgel või värvilisel kujul.
Ajalugu
Piltjutustus sai alguse Disney Stuudios 1930. aastatel, kui seda hakati kasutama joonisfilmide eelvaateks. Idee autor oli Webb Smith, kes hakkas selleks, et lugu jutustada, joonistama stseene eraldi paberitele, ning seadis pildid loo kulgemise järjekorda. 1940. aastatel levis piltjutustuste kaasamine märulifilmides, esimene selline film oli "Gone with the Wind". 1980. aastatel kasutati seda tarkvaratoodetes eesmärgiga seletada lihtsamini lahti kujundamisfaasis olevaid veebilehti ja interaktiivset meediat.
Piltjutustuse areng Eestis algas 19. sajandi teisel poolel, kui turul osutusid populaarseks Wilhelm Buschi teosed, kus oli kasutatud täiskasvanutele mõeldud pilte, mida illustreeris tekst. Samalaadsete lasteteoste autor oli Karl August Hindrey. Uuema aja kõige kuulsamate piltjutustuste autor Eestis oli Raivo Järvi.
Kasutusalad
Kõige populaarsem piltjutustuse kasutusala on filmindus, kus filmikaadrid on joonistustena välja toodud. See aitab filmi- ja telereklaamide tegijatel visualiseerida stseene ja leida potentsiaalseid probleeme enne nende võimalikku teket. Samuti säästab piltjutustuste tegemine raha ja aega, pannes paika filmi umbkaudse tootmismaksumuse. Ka filmide treilerid on üles ehitatud piltjutustuste loogikal.
Samal põhimõttel kasutatakse piltjutustusi ka teatrites lavastajate ja näidendite direktorite poolt.
Vladislav Gavrikov
Vladislav Andrejevitš Gavrikov (vene keeles Владислав Андреевич Гавриков; sündinud 21. veebruaril 1995 Jaroslavlis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Los Angeles Kings.
Gavrikov alustas profikarjääri hooajal 2014–15 KHL-i klubi Jaroslavli Lokomotivi ridades, kus mängis kuni 2017. aastani. Seejärel mängis ta hooaegadel 2017–18 ja 2018–19 Peterburi SKA-s. 2019. aastal osales ta KHL-i tähtede mängul.
2023. aasta märtsis kaubeldi Gavrikov koos Joonas Korpisaloga Blue Jacketsist Los Angeles Kingsile.
2017. ja 2019. aastal Venemaa koondise koosseisus maailmameistrivõistlustelt pronksmedali. 2018. aasta taliolümpiamängudel tuli ta Venemaa olümpiakoondisega olümpiavõitjaks.
Aiataguse allikad
pisi|Aiataguse allikad talvel pisi|Aiataguse allikad suvel Aiataguse allikad on allikad Harju maakonnas Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla raba idaosas.
Otsustusprotsess
Otsustusprotsess (ka otsustamisprotsess; inglise decision making process) on sammsammuline tegevus probleemse situatsiooni võimalike lahenduste leidmiseks.
Indrek Kaseorg
Indrek Kaseorg (sündinud 16. detsembril 1967 Tartus) on Eesti endine kümnevõistleja.
Tema isiklik rekord kümnevõistluses on 8179 punkti, mis on püstitatud 31. mai 1998 Götzises.
Otsustusprotsess
On olemas ekspertide, poliitilised, juriidilised jm otsustusprotsessid, mis erinevad ülesehituselt ja üldsuse kaasamise astmelt.
Säästev arendamine taotleb võimalikult laiapõhjalisi otsuseid, mis on saavutatavad üldsuse ja huvirühmade kaasamisega otsustusprotsessi nii varases staadiumis kui võimalik.
Eduardo Cunha
pisi|Eduardo Cunha (1. juunil 2015) Eduardo Consentino da Cunha (sündinud 20. septembril 1958 Rio de Janeiros) on Brasiilia poliitik ja raadiojutlustaja. Ta oli 1. veebruarist 2015 kuni 7. juulini 2016 Brasiilia Esindajatekoja president (spiiker).
Isiklikku
Ta on abielus ajakirjanik Cláudia Cruziga; neil on neli last.
Avontuur
Avontuur on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas.
Avontuur on asutatud 1765. aastal.
21A
pisi|Liin nr 21A Sõba peatuses, [[Rannamõisa tee]] 21A on Tallinna bussiliin, mis sõidab Väike-Õismäe ja Kakumäe vahel.
2022. aasta laenamise-liisimise seadus Ukraina demokraatia kaitseks
2022. aasta laenamise-liisimise seadus Ukraina demokraatia kaitseks on Ameerika Ühendriikide seadus, mis annab Ameerika presidendile voli sõlmida Ukraina või mõne muu Ida-Euroopa valitsusega leppeid tarnimaks rutuliselt viimastele soodustingimustel riigikaitse kaubaartikleid.
Õigusakti lühipealkiri inglise keeles on: Ukraine Democracy Defense Lend-Lease Act of 2022.
Täispikk pealkiri inglise keeles on: An Act To provide enhanced authority for the President to enter into agreements with the Government of Ukraine to lend or lease defense articles to that Government to protect civilian populations in Ukraine from Russian military invasion, and for other purposes.
Kasetuka allikad
pisi|Kasetuka allikad Kasetuka allikad on allikad Harju maakonnas Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla raba idaosas.
13 allikat avaneb Pääsküla raba idaosa astangul. Need allikad on sinna uuristanud 100 m pikkuse ja 50 m laiuse nõo.
Strazdumuiža mõis
pisi|Mõisa vana peahoone Strazdumuiža mõis (läti keeles Strazdumuiža, ka Strazdes muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Jugla asumis. Mõisa vana peahoone asus Pāles ielā 14, uus aga Juglas ielā 14. Saksa keeles oli mõisa nimi Strasdenhof või Strassen Hoff.
Strazdumuiža mõisa on esimest korda mainitud aastal 1528. Toona said selle omanikeks Thor Avestid, kellele mõis kuulus XVII sajandi keskpaigani. Mõisaomanike nimi mugandus lätlaste ja sakslaste Strazdumuižaks.
Mõisale kuulusid kaks talukohta. Neist vanem on Odiņi talu, mis rajati Jugla järve kaldale aastal 1510. Talunikud tegelesid kalapüügiga ja müüsid järve ääres peatuvatele Riia elanikele õlut ning piiritust. Aastast 1741 kuulus mõis Budbergidele. Aastal 1770 ehitas Woldemar Dietrich von Budberg vana peahoone kõrvale uue klassitsistlikus stiilis peahoone, mis on säilinud tänapäevani.
Aastal 1781 omandasid mõisa Fromholdid. Ilmselt rajati just tol ajal mõisa juurde Inglise park, mis on saanud nime Hermann Fromholdi lese Dorothea järgi (Dorotheens Lustwaaldchen või Dorotejas līksmi, eesti keeles 'Dorothea rõõm').
Aastal 1801 ostis mõisa kaupmees Matthias Ulrich Poorten (1732−1812), aga juba aastal 1803 sai mõisa omanikuks Berens von Rautenfeld. Too oli kohaliku politseiringkonna ülem ja nii ei olnud ta rahul, et sügiseti tuleb rahvas mõisa puuvilju ning muud saaki varastama. Aastal 1805 lasi ta Odiņi talu rahval rajada vanuselt teise maja mõisakompleksis – aedniku maja. Aedade valvamine jäi samuti Odiņi talu inimeste hooleks. Tema järel oli aastail 1816–1827 mõisa omanikuks Georg Ludwig Stoppelberg.
Järgmised omanikud olid Pychlaud. Nemad avasid mõisas manufaktuuri, kus valmistati puuvillast ja villast kangast. Nende ajal ehitati peahoone uhkemaks. Aastal 1853 ehitasid nad ka järve äärde uusklassitsistlikus stiilis villa, mille juurde kuulus vahepeal 6,4 hektari suurune omaette maatükk. Jugla järve äärde rajati kai, kust tehti pidude ajal väljasõite Jugla järvele.
Aastal 1845 eraldati Straždumuizast Krēgermuiža mõis. Aastal 1890 müüsid Pychlaud manufaktuuri maha. Pychlaud olid alati olnud pimedate ühingu toetajad ja nii anti mõisa hooned Krēgermuiža mõisa omaniku Johanna Karoline soovil pimedate käsutusse. Peahoone kuulubki pimedate ühingule. Villas asus vahepeal lastekodu, aga tänapäeval asub seal pimedate raamatukogu.
Eesti Teatriliidu lavastajaauhind
Eesti Teatriliidu lavastajaauhind on üks Eesti teatri aastaauhindadest.
Strazdumuiža mõis
Mõisa park oli rahvale avatud kuni aastani 1920. Siis tuli see paraku vandaalide tõttu sulgeda. XX sajandi teisel poolel ehitati parki mitu korterelamut.
Eesti Teatriliidu lavastajaauhind
Auhinnaga kaasneb klaasikunstnik Ivo Lille loodud Theodori silm (rahastab EV Kultuuriministeerium) ja stipendium, mida rahastab Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapital.
Kuuenda aasta kihelus
Kuuenda aasta kihelus (inglise keeles Six-year itch) on fenomen USA poliitikas, mis üldiselt leiab aset iga Ameerika Ühendriikide presidendi ametiaja kuuendal aastal.
Iga nelja aasta tagant toimuvad USAs presidendivalimised, ning alates põhiseaduse 22. paranduse vastuvõtmisest 1951. aastal saab ühte presidenti valida kõige enam kaheks ametiajaks (seega kokku 8 aastaks). Seega on algamas presidendi ametiaja viimane veerand (kui ta tagasi valiti). Kuid ka enne paranduse vastuvõtmist piirdusid peaaegu kõik presidendid üldiselt kahe ametiajaga (erandiks Theodore Roosevelt, kes kandideeris uuesti 1912. aastal, ja Franklin D. Roosevelt, kes valiti tagasi ka 1940. ja 1944. aastal).
Enne kodusõda üldiselt kuuenda aasta valimistel presidendi partei võitis ühes kojas, kuid kaotas teises kojas:
Peale kodusõja on aga kuuenda aasta kihelus toimunud peaaegu iga presidendi ametiajal: 1 Kontroll koja üle läks opositsiooniparteile
2 Opositsiooniparteil oli juba kontroll koja üle
Erandiks on olnud vaid Bill Clinton (demokraat). Kuigi pärast 1998. aasta valimisi jäi kontroll nii esindajatekoja kui ka senati üle endiselt vabariiklastele, siis senati arvuline koosseis ei muutunud ja demokraadid lausa võitsid esindajatekojas 5 kohta.
Hudiksvall
Hudiksvall on linn Rootsis Gävleborgi läänis, Hudiksvalli valla keskus.
Hudiksvall asub Rootsi idarannikul umbes 80 km Sundsvallist lõuna pool Hudiksvalli lahe kaldal maantee E4 ääres.
Asula rajas kuningas Johan III 1582. aastal. Ajalooliselt on linnas tegeldud meresõidu, kalanduse, kauplemise ja käsitööga, tänapäeval tegutseb Hudiksvallis puidu-, paberi- ja masinatööstuse ning IT-ettevõtteid.
2010. aasta lõpus elas linnas 15 015 inimest.
pisi|tühi|Tänav kesklinnas
Pitelino rajoon
Pitelino rajoon (vene keeles Пителинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rjazani oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Pitelino alev.
Rajoon piirneb põhjas Kassimovi rajooniga, kirdes Jermiši rajooniga, idas Kadomi rajooniga, lõunas Sassovo rajooniga, edelas Tšutškovo rajooniga ja läänes Šilovo rajooniga.
Rajooni pindala on 953 km². Elanike arv oli 2012. aastal 5771, 2009. aastal 6129 ja 2002. aastal 7250.
Rajooni tähtsamad jõed on Oka, Mokša ja Pjot.
Stefan Bežanitski
Stefan Bežanitski (1821 Venemaa – 21. juuli 1892 Venemaa) oli vene rahvusest õigeusu vaimulik, kes tegutses alates 1845. aastast Eestis.
Ta sündis aastal 1821 Venemaal köster Anani Bežanitski peres. Ta lõpetas aastal 1845 Pihkva Vaimuliku Seminari. Aastal 1845 asus ta Lõuna-Eestisse. Riia ja Miitavi ülempiiskopi Filaret pühitses ta 16. juunil 1846 diakoniks ja 23. juunil 1846 preestriks.
Ta oli 23. juunist 1846 kuni 16. juulini 1847 Tartu Püha Georgi (Jüri) koguduse preester; lisaks oli ta samal ajal Kärkna-Lähte Kõikide Pühakute koguduse esimene preester. 16. juulist 1847 kuni 23. augustini 1850 oli ta Tornimäe Neitsi Maria Kaitsmise koguduse preester. 23. augustist 1850 kuni 6. detsembrini 1860 oli ta Priipalu Püha Vassili Suure koguduse preester, 8. juunist 1861 kuni 1. oktoobrini 1861 teenis ta samas koguduses ülempreestrina. 9. detsembrist 1860 kuni 12. detsembrini 1864 oli ta Kastolatsi Neitsi Maarja Rõõmukuulutamise koguduses ülempreestriks. 12. detsembrist 1864 kuni 17. aprillini 1866 oli ta Kähri Peaingel Miikaeli koguduse ülempreester. 17. aprillist 1866 kuni 14. detsembrini 1873 oli ta Tuhalaane Jumalaema Uinumise koguduse ülempreester, lisaks hooldas aastatel 1869–1870 ta ülempreestrina Penuja Kõikide Pühakute kogudust.
Ülempreester Stefan Bežanitski suri 21. juulil 1892 Venemaal, tema hauakoht on teadmata.
Isiklikku
Ta oli abielus Anna Bežanitskajaga. Neil oli kaks tütart ja viis poega. Kõikidest nende poegadest – Viktorist, Vladimirist, Aleksandrist, Nikolaist ja Vassilist – said preestrid; poeg Nikolai suri märtrisurma ja ta kanoniseeriti pühakuks.
Sabinus Iulianus
pisi|Sabinus Iulianus ja kaks Pannoonia provintsi
Marcus Aurelius Sabinus Iulianus (suri 285/286) oli Vana-Rooma usurpaator (283–285/286), kes võitles keiser Carinuse või Maximianuse vastu. Carinus alistas ta Itaalias aset leidnud lahingus.
Puutumus
Puutumus (inglise contiguity või interest) on põhjuslik seos Århusi konventsiooni ellurakendamisel, sest see loob aluse põhjendatud huvile, mis omakorda annab kaebeõiguse.
Århusi konventsioon käsitleb valitsuse (halduse) aruandekohustust ja avatust, otsuste selgust ning arusaadavust, kuna keskkonda kahjustava tegevuse võimalikud tagajärjed ei ole tavaliselt personaalselt suunatud ja seetõttu on senised kaebeõiguse standardid (nt õiguste rikkumine, isiklik seos, vajadus õigusvastasuse tuvastamiseks) tõsiselt takistanud üldsuse esindajate juurdepääsu keskkonnaalasele õigusemõistmisele.
Reduktsionism
Reduktsionismiks nimetatakse teadusfilosoofias vaadet, mille kohaselt ühe teadusharu mõisted, meetodid, seletused vms on tuletatavad teise teadusharu omadest.
Reduktsionism (inglise reductionism) on metodoloogiline lähenemine, mis tegeleb ainult ühe probleemi tahuga mitmest võimalikust dimensioonist.
Reduktsionism vastandub süsteemikäsitlusele (holismile), mis peab keskseks komplekssust.
Reduktsionism (keskkonna)majanduses
Näiteks rahaline reduktsionism väljendab keskkonnaprobleemi vaid rahalise mõõtmena, eirates huvirühmade vaatenurki ja käsitlusi.
Kunel
Kunel (Glis glis) on suurekasvuline unihiir ja ainuke elav liik perekonnast Glis. Varem oli kasutusel ladinakeelne nimetus Myoxus glis.
Kunelid on levinud suurel osal Euroopast, kuid mitte Skandinaavias, kõige lõunapoolsematel aladel ja Briti saartel, kui üks sissetoodud populatsioon välja arvata. Eestis on kuneli leidumise kohta vaid üks tõendamata vaatlus.
Toitub peamiselt taimedest, kuid võib süüa ka putukaid, mune ja pesapoegi. Veedab suure osa ajast puude otsas, talvel magab 7–8 kuud.
Kirjeldus
Kunel ronib seinal ([[:Pilt:Glis_glis_large.ogv|vaata suuremalt)|pisi|left]] Kunel on suurim unihiir. Tema kehapikkus on 14–19 sentimeetrit, lisaks veel 11–13 sentimeetrit saba. Kunel kaalub tavaliselt 120–150 grammi, kuid vahetult enne talveund võib ta oma kaalu kahekordistada. Välimuselt meenutab kunel oravat. Tal on väikesed kõrvad, lühikesed esikäpad ja suured tagakäpad. Keha katab hall või pruunikashall kasukas. Kõhualune on valge või hele. Erinevalt teistest unihiirtest ei ole kunelil näos tumedaid laike, kui õrnad ringid ümber silmade välja arvata. Saba on pikk ja kohev ning tavaliselt natuke tumedamat värvi, kui ülejäänud keha. Emastel on neli kuni kuus paari nisasid.
Kunel on võimeline osaliseks autotoomiaks. Kui mõni loom haarab teda sabast, siis saba kattev nahk rebeneb kergesti ja libiseb luudelt maha. See võimaldab kunelil põgeneda. Paljastunud sabalülid murduvad hiljem ära, haav paraneb ning kattub uuesti karvaga.
Levik
Kuneleid leidub pea kõikjal Lääne-Euroopas, välja arvatud Portugalis, Skandinaavias, enamikus Hispaaniast ja Briti saartelt, Madalmaadest ning Prantsusmaa ja Saksamaa põhjarannikult. Levila on hõredam Kesk- ja Ida-Euroopas, kuid põhjapoolseimad populatsioonid elava Volga jõe ülemjooksul. Neid leidub ka mitmetel Lääne- ja Vahemere saartel, muuhulgas Sardiinial, Korsikal, Sitsiilias ja Kreetal. Väljaspool Euroopat leidub hajutatud populatsioone Põhja-Anatoolias, Kaukaasias ja Kaspia mere lõunarannikul. Vähesel määral leidub kuneleid Leedus ja Lätis, kuid mitte Eestis. Eestis on kuneli kohtamise kohta vaid üks teade, kui 1979. aastal nähti looma Tartu lähedal üle tee jooksmas. Kontrollitavat materjali selle vaatluse kohta aga pole.
Kogemata levisid kunelid ka Inglismaale Tringi linna, kui mõned isendid põgenesid 1902. aastal Lionel Walter Rothschildi kollektsioonist. Selle tulemusena elavad kunelid tänapäeval Inglismaal Beaconsfieldi, Aylesbury ja Lutoni vahel umbes 520 ruutkilomeetri suurusel kolmnurga kujulisel alal. Populatsiooni suuruseks hinnatakse 10 000 isendit ning nende leviala ja arvukus kasvavad vaikselt.
Elukeskkond ja ökoloogia
Kunelid elavad peamiselt lehtmetsades, kus kasvavad peamiselt tammed ja pöögid. Kuneleid võib leida kõrgustel alates meretasemest kuni 1500–2000 meetrini. Nad eelistavad elada tihedas metsas, kus leidub kaljusid ja koopaid, kuid nad võivad elada ka makjas (Vahemere maadele iseloomulik põõsastik), viljapuuaedades ja linnakeskkonnas. Neid on küllaltki tihti leitud ka koobastest kuni 400 meetri sügavustelt, kus nad end ilmselt kiskjate eest peidavad. Populatsiooni tihedus kõigub 2–22 isendini hektari kohta. Emasloomade territoorium on enamasti üsna väike, 0,15–0,76 hektarit. Isaste territoorium ulatub 0,8–7 hektarini ja neil on mitu urgu.
Kunelid on üldiselt herbivoorid, toitudes peamiselt marjadest, õuntest ja pähklitest, kuid nad võivad süüa ka puukoort, lehti, lilli, putukaid ja isegi mune ning pesapoegi. Suured populatsioonid võivad kahjustada viljapuuaedu ja neid peetakse kahjuriteks. Nende looduslikud vaenlased on üldiselt kakulised, rebased, metsnugised ja metskassid.
Käitumine
pisi|Kunel Kunelid on öise eluviisiga ja veedavad päeva tavaliselt lindudelt üle võetud pesas, puuõõnes või muus sarnases kohas. Nad on osavad ronijad ja veedavad enamuse ajast puu otsas, kuigi on üsna kehvad hüppajad. Sotsiaalse käitumise kohta on erinevaid teateid: osadel andmetel eelistavad elada üksi, teistel andmetel elatakse omavahel nõrgalt seotud gruppides. Kõige suurem leitud grupp koosnes 69 loomast ja elas ühes katusealuses.
Chirundu
Chirundu on linn Sambias Lõunaprovintsis Zimbabwe piiri ääres Zambezi jõe kaldal. Linn piirneb Zimbabwes Chirundu külaga.
Kunel
Käitumine
Kunelid suhtlevad osaliselt helide (piiksumine ja nohisevad häälitsused), osaliselt lõhna abil. Kunelite lõhnanäärmed paiknevad jalgadel ja sabatüvel, ning nendega märgitakse territooriumi, eriti innaajal.
Chirundu
Linna geograafilised koordinaadid on.
Kunel
Käitumine
Kunelid magavad umbkaudu oktoobrist kuni maini talveund, kuid täpne aeg sõltub kohalikust kliimast. Nad kaevavad uru pehmesse pinnasesse (kui 60 sentimeetri sügavusele) või peidavad end koopasse ja elavad talve rasvavarude abil üle. Talveune ajal langevad ainevahetuse kiirus ja kehatemperatuur nii madalale, et hingamine võib vahel kuni tunniks ajaks seiskuda.
Chirundu
Chirundu asub Lusakat ja Hararet ühendava maantee ääres. Maantee kulgeb üle Chirundu silla. Et Chirundu on üks suuremaid piiripunkte maantee ääres, on ta oluline kaubandus- ja transiidikeskus.
Kunel
Paljunemine
Paaritumisaeg kestab juuni lõpust augusti keskpaigani ja emane toob aastas ilmale ühe pesakonna. Isastel puudub kindel territoorium ja nad võivad paaritumiseks külastada mitmete läheduses elavate emasloomade territooriume. Paaritumise ajal on isased üksteise suhtes agressiivsed. Isased peibutavad emaseid piiksudes ja sooritavad enne suguühet ringikujulise pulmatantsu.
Chirundu
21 km linnast lääne pool asub Chirundu fossiilne mets. Chirundu lähedal suubub Zambezisse Kafue jõgi.
Kunel
Paljunemine
Tiinus kestab 20–31 päeva ja pesakonnas võib olla kuni 11 poega, kuigi 4–5 poega on tavapäraseim pesakonna suurus. Vastsündinud on alguses pimedad ja abitud ning kaaluvad kõigest 2–3 grammi. Karvkate tekib neil 16 päeva vanuselt ja silmad avanevad kolme nädalaselt. Pojad hakkavad pesast lahkuma umbes 30 päeva vanuselt ja saavutavad suguküpsuse pärast teist talveund. Võrreldes teiste sama suurte imetajatega, on kunelid tavatult pikaealised: on teateid looduses kuni 12 aasta vanuseks elanud isenditest.
Punn
Punn võib tähendada järgmist:
Kunel
Evolutsioon
Kunel on ainuke teadaolev elav liik oma perekonnast, kuid fossiilileidude põhjal teatakse ka teisi liike. Perekond Glis tekkis oligotseeni keskpaigas, kuid muutus tavaliseks alles pliotseeni ajastikul. Pleistotseeni ajaks oli elus vaid üks liik, Glis sackdillingensis, kes on ilmselt tänapäeva kunelite, kes ilmusid pleistotseeni alguses või keskpaigas, esivanem.
Toiduna kasutamine
pisi|Kunel keldris Vanad roomlased kasvatasid ja sõid kuneleid (tavaliselt suupistena). Neid kasvatati kas suurtes aukudes või kitsamates linnatingimustes ka terrakota urnides – gliarium ' ites.
Tänapäeval süüakse kuneleid Sloveenias, kus neid peetakse delikatessiks ja nende püüdmist rahvustraditsiooniks. Nende kasutamist toiduks, karusnaha saamiseks ja nende rasva kasutamist ravimina Sloveenia aladel on kirjalikes allikates mainitud 13. sajandist alates. Hooajalised pidusöögid kunelitest oli tervitatav lisaproteiin vaestele talupoegadele.
Ohustatus
Kunel kuulub Berni konventsiooni III lisas loetletud liikide hulka.
Saaste eksport
Saaste eksport (inglise export of pollution) on saaste siirdamine tehniliste vahenditega või tootmise paigutamine ühest kohast teise.
Nt kõrgemate korstnate abil välditakse kohalikku saastet, kuid põhjustatakse saastet tootmisüksusest kaugemal. Tootmise siirdamisega teise riiki siiratakse probleem ühest kohast teise.
Avo Sõmer
Avo Sõmer (sündinud 1934 Tartus) on Eesti päritolu Ameerika Ühendriikide helilooja ja muusikateadlane.
Ta emigreerus koos vanematega Eestist 1944. aastal, esmalt Saksamaale ning seejärel Ameerika Ühendriikidesse.
Ta lõpetas Wayne State University Detroitis, kus keskendus koolimuusikale, klaverimängule ja kompositsioonile. 1957. aastal lõpetas ta magistriõpingud Michigani Ülikoolis tööga Claudio Monteverdi madrigalidest. 1963. aastal kaitses ta sealsamas doktoriväitekirja Johann Jakob Frobergeri klahvpillimuusikast.
Sõmer töötas aastast 1962 kuni pensionile jäämiseni 2000. aastal Connecticuti Ülikoolis. Ta on tuntud 20. sajandi heliloojate, eriti Claude Debussy ja Eduard Tubina loomingut analüüsivate kirjutiste poolest.
Ta on mitmel korral esinenud loengute ja ettekannetega Eestis.
Vastaline
Vastaline (Peipsil ka kahvaline) oli varasemal ajal merelt või järvelt naasnud kaluritele randa vastu tulnud isik.
Vastalised võisid olla oma pere liikmed või võõrad, kes noodapüügil aitasid kalureid noodapära väljatõmbamisel ja tühjendamisel.
Mõnel pool nimetati vastalisteks sisemaa talumehi, kes tulid randa kala ostma või vilja vastu vahetama.
21B
21B on Tallinna bussiliin, mis sõidab Balti jaama ja Kakumäe vahel.
Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõikidel päevadel. Tööpäevadel on 7 väljumist ja nädalavahetuseti on 2 väljumist.
Jakub Vrána
Jakub Vrána (sündinud 28. veebruaril 1996 Prahas) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis St. Louis Blues ründajana vasakäärel.
Ta alustas karjääri Rootsi kõrgliiga klubis Linköpings, tehes kõrgliigas debüüdi hooajal 2012–13.
2014. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i draft'is 13. valikuna. Põhja-Ameerikas mängis ta alguses Capitalsi noorteklubis Hershey Bears American Hockey League'is. NHL-is tegi ta Capitalsi meeskonnas debüüdi 1. detsembril 2016 mängus New York Islandersi vastu. Esimese värava lõi ta 9. detsembril Buffalo Sabresi vastu.
2018. aastal tuli ta Capitalsiga Stanley karika võitjaks, kui karikafinaalis alistati Vegas Golden Knights. Finaalseeria viimases, viiendas mängus, kus Capitals alistas Knightsi tulemusega 4:3, lõi Vrána mängu avavärava.
2021. aasta aprillis kaubeldi ta koos Richard Pániki ja kahe tulevase draft'i valikuga Anthony Mantha vastu Detroit Red Wingsi.
Kaeramäe Silmaallikas
Kaeramäe Silmaallikas on allikas Harju maakonnas Anija valla ja Vetla külas Tagamõisa mõhnastiku põhjaosas.
Uuno Top 25
Uuno Top 25 oli edetabel, mida koostas endine raadiojaam Raadio Uuno. Edetabeli laule esitati igal pühapäeval toimuvas saates "Uuno Top 25".
Kaeramäe Silmaallikas
Allika moodustavad arvukad allikad, mis avanevad Tagamõisa mõhnastiku põhjaosas. Nende koguvooluhulk on väiksem või võrdne kui 1 l/s.
Jakub Vrána
2023. aasta märtsis kaubeldi Vrána Red Wingsist St. Louis Bluesi.
2014. aastal võitis Vrána Tšehhi kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Kaheksa väravaga oli ta turniiri suurim väravakütt. Tšehhi jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2022. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Seesus
Seesus ehk häktseiteet (uusladina keeles haecceïtas, saksa keeles Dieses-Sein, Diesheit, soome keeles tämyys) on entiteedi individuaalne eksistents (individuelle Wesenheit, Aristotelesel tode ti, entitas positiva), üksiku asja alus ("Grund der einzelnen Dinge", Chr. Wolf. Vern. Ged. I, § 180).
Sõna 'haecceitas' on keskaja filosoofias Johannes Duns Scotuse ja tema järgijate poolt ladinakeelsest sõnast haec ('see') tuletatud uudissõna, millega tähistati üksiku objekti erilisust (partikulaarsust, individuaalsust), see tähendab niisuguseid omadusi või jooni, mis teevad objektist indiviidi:
Üksiku (das Einzelne) enda üle ei ole võimalik teaduslikult arutleda (individuum est ineffabile).
Seesuse-õpetuse tuumaks on mõte, et individuaalne eksistents ei ole puudus, vaid täiuslikkus (Vollkommenheit). See on kordumatu ja eriline. Indiviidi (individuum) puhul on võimalik unikaalsele üksnes osutada: "see seal". Seesuse mõiste kaudu sai sinnani teisejärguliseks peetud individuaalsus suurema kaalu. Indiviid (das Individuum) on iseseisev reaalsus, mitte tuletatav tõsiasi (weiter nicht ableitbare Tatsache).
Aquino Thomas mõistis individuaalsust (das Individuelle) üldisuse erijuhuna (Spezialfall des Allgemeinen).
Seesuse vastandiks oli missus (Quidditas), millega tähistati objektide klassi üldisi omadusi.
Mörtschach
Mörtschach on vald Austria Kärnteni liidumaa Spittal an der Drau ringkonnas.
Mörtschach asub Großglockneri massiivi, Lienzi Dolomiitide ning Schoberi ja Kreuzecki tippude vahel.
Pakendidisain
Pakendidisain on disaini alaliik, mille eesmärk on toodet kaitsta ja turundada.
Reklaamiagentuurid töötavad koos ettevõtetega, et töötada iga toote jaoks välja efektiivne pakendidisain. Pakendidisain sisaldab toote ümbrise kujundust ja loomist ning kuidas see potentsiaalsetele klientidele välja näeb. Peale turundamise aitab pakend ka säilitada selle sisu.
Eesmärk
Pakendidisaini eesmärgiks on praktilisus, et kindlustada toote turvalisus. See omadus on eriti oluline esemetele, mis on vedelad või kergesti purunevad. Toode peab olema pakendatud nii, et see peaks vastu nii riiulil seismise kui ka teekonna sinna tehasest jõudmiseni. Enamik hommikuhelbeid on pakendatud õhukesse ja vastupidavasse papp-pakendisse. Tootele on lihtne lisada vajalikku infot (bränd, reklaamid, pakendi sisu kirjeldus) ning lisaks ka lihtne suurtes kogustes väikesele alale ära mahutada.
Üks peamisi pakendidisaini funktsioone on sisu turundamine. Olenevalt tootest saab ümbrise disain olla lihtne ja otsekohane või värviline ja keerukas. Kui pakend tõmbab inimese tähelepanu ja ärgitab temas emotsiooni, siis on see oma eesmärgi täitnud.
Pakendidisain on toote puhul üks olulisemaid aspekte, mille kallal saaks müügi suurendamiseks vaeva näha. Jaekettide pindala suure konkurentsi tõttu on oluline konkurentidest eristuda.
Funktsionaalse pakendi loomine
Pakendidisaini olulisusel on tehtud mitmeid uurimistöid, millest on välja tulnud, et lihtsus müüb. Inimestel on vaja saada infot kiiresti ja lihtsalt. Pakendil on oluline välja tuua, mis tootega on tegu. Lisaks hinnatakse kõrgelt ausust ja autentsust. Klienti ei tohi eksitada pakendiga, mis tekitab mulje, nagu sees oleks teistsugune toode, kui seal tegelikult on. Pakend esindab ka firma väärtushinnaguid. Kui ettevõte on rohelise mõtlemisega ning modernne, siis pakend peaks olema taaskasutatav ja innovatiivne.
Pakendidisain Eestis
Eesti esimene pakendidisainile spetsialiseerunud ettevõte on KOOR.
Pakendidisaini näide maailmast
Pakend aitab klientidele ka lugu ja emotsiooni edastada. Hiina kuivteede Master Feng Tengchongi pakend meenutab ajalehte sellest ajastust, kui Hiinas hakati teed kasvatama, mälestades aadlik Master Fengi ja tema Pu'eri tee tutvustamise lugusid.
Salm-Kyrburg
Salm-Kyrburg oli Saksa-Rooma riigi osastisriik, mis paiknes tänapäeva Rheinland-Pfalzis Saksamaal, olles üks Salmi arvukatest jaotustest. See loodi kahel korral: esimesel korral metsa- ja reinkrahvkonnana (eraldatud Ülem-Salmist) ning teisel korral vürstkonnana (tekkis varasemast Salm-Leuze vürstkonnast). Esimesest Salm-Kyrburgi riigist eraldusid 1607. aastal Salm-Mörchingen ja Salm-Tronecken ning selle päris 1681. aastal Salm-Neuweiler, kui liin hääbus.
1742. aastal ülendati Salm-Kyrburg vürstkonnaks; see jagas oma häält Riigipäeval Salm-Salmiga. Salm-Kyrburgi annekteeris 1798. aastal Prantsusmaa; Saksa-Rooma riik tunnistas seda Lunéville'i rahuga 1801. aastal. Kompensatsiooniks anti vürstile 1802. aastal uus territoorium, mis varem kuulus Münsteri piiskopile; sellest moodustus uus Salmi vürstkond.
232 eKr
232. aasta eKr ehk ab urbe condita DXXII (522).
Tartu Kristjan Jaak Petersoni Gümnaasium
Tartu Kristjan Jaak Petersoni Gümnaasium on Tartus Annelinnas 2014. aasta sügisest tegutsev gümnaasium, mis sündis kolme senise Annelinna kooli - Tartu Kommertsgümnaasiumi, Descartes'i lütseumi ja Kivilinna gümnaasiumi - gümnaasiumiosade liitmisel.
Gümnaasium sai nime Eesti luuletaja Kristjan Jaak Petersoni järgi. Kooli nimi valiti avalikul konkursil. Algselt taheti panna nimeks Tartu Kristjan Jaagu Gümnaasium, jättes luuletaja perekonnanime välja, et kooli nimi liiga pikaks ei läheks. Õpilaste ja lapsevanemate soovil võeti kasutusele siiski täisnimi.
Zēluste mõis
pisi|Zēluste mõisa peahoone Zēluste mõis (läti keeles Zēlustes muiža, ka Šepmuiža või Ezerkrasti) oli suvemõis Lätis Riia linnas Jugla asumis. Mõisakompleks asus aadressidel Mazajā Juglas ielā 43, 45 ja 47. Saksa keeles oli mõisa nimi Selust.
Zēluste mõis rajati XVII sajandil, mõisa vanim hoone valmis 1763. aastal. See hoone on tänapäeval heas korras, tegemist on riikliku arhitektuurimälestisega. Too hoone ehitati mitte Zēluste enda, vaid Mazā Jumpravmuiža mõisa maadele. Toona oli Zēluste omanik Vojvod.
Hiljem tekkis mõisa juurde tööstus, kus toodeti rohelist seepi ja veel hiljem ka tärklist. XIX sajandi alguses kuulus mõis Holstidele, toona rajati ka uusklassitsistlikud hooned Mazajā Juglas ielā 43 ja Mazajā Juglas ielā 47. Pärast Holste sai mõisa omanikuks endine mõisavalitseja Sheppe. Tema nime järgi sai mõis ka oma teise nimekuju.
Saastetasu
Saastetasu (inglise pollution charge, effluent charge, emission charge) on hüvitus, mida tasub juriidiline või üksikisik keskkonna saasteainete või jäätmetega kahjustamise eest. Saastetasu makstakse väljastatud keskkonnaloa alusel.
Wrocławi Śląsk
Klubi on asutatud 1947. aastal. Klubi on tulnud Poola meistriks hooaegadel 1976–77 ja 2011–12. Lisaks on kaks korda võidetud Poola karikafinaal ja kaks korda Poola superkarika finaal.
Klubi suurim rivaal on Lubini Zagłębie ning nende klubide vaheline derbi on tuntud Alam-Sileesia derbina.
Alates 2011. aastast on klubi kodustaadion olnud Wrocławi linnastaadion, kus toimusid ka 2012. aasta jalgpalli Euroopa meistrivõistluste kolm alagrupimängu.
2020. aastal loodi klubi naiskond, mis mängib Poola naiste kõrgliigas.
Koristamine
Koristamine on puhastamine, kraamimine; millegi korda tegemine, korda seadmine, korrastamine.
Etilda Gjonaj
Etilda Gjonaj (sündinud 6. mail 1981 Pukës) on Albaania poliitik ja jurist. Ta kuulub Albaania Sotsialistlikku Parteisse.
Alates 10. septembrist 2017 kuni 18. septembrini 2021 oli ta Albaania justiitsminister.
LEADER
LEADER (prantsuse keeles Liaison entre Actions de Developpement de l’Economie Rurale 'seosed erinevate maamajanduse arengu tegevuste vahel') on Euroopa Liidu ühenduse algatusprogramm. LEADER programm käivitus 1991. aastal.
Eestis ei rakendunud LEADER kohe programmina, vaid esialgu pilootperioodil (2004-2006) riikliku arengukava (RAK) ühe meetmena. Leader ei ole aastatel 2007–2013 enam eraldiseisev programm, vaid see on kaasatud kõigisse riiklikesse maaelu arenguprogrammidesse. Leaderi kaudu innustatakse maapiirkondi leidma uusi viise, et olla konkurentsivõimeline, kasutada maksimaalselt ära oma varasid ning lahendada tekkivaid probleeme, mis tulenevad näiteks vananevast elanikkonnast, teenuste osutamise viletsast tasemest või töökohtade puudumisest.
Kohalike tegevusgruppide esindajad osalevad nii põllumajandusministri poolt moodustatud Eesti maaelu arengukava (MAK) kui ka rahandusministeeriumi vastava komisjoni töös. Eesti tegutseb 26 kohalikku tegevusgruppi, kelle tegevuspiirkond kokku moodustab alates 2011. a märtsist 99,99% Eesti maapiirkonnast.
Leaderi infokeskuseks on Maamajanduse Infokeskus, mis on Põllumajandusministeeriumi hallatav riigiasutus.
Leaderi seitse põhielementi:
Rakvere (laev)
Oniks on Ivan Skuridin-klassi ro-ro-laev, mis ehitati A. Ždanovi nimelises Severnaja verfi laevatehases Leningradis NSV Liidus Nikolai Vilkovi (tehasenumber 825 ) nime all riigiettevõtte Eesti Merelaevandus tellimusel 1977. aastal. Aastail 1977–2003 kuulus laev Eesti laevakompaniile ning sõitis kuni Eesti Vabariigi taastamiseni NSV Liidu lipu all.
Septembris 1991 muudeti Eesti laevade venepärased nimed ning Nikolai Vilkovi nimeks sai Rakvere. Samal sügisel heisati ka Eesti lipp. Hiljem on laev olnud välja renditud ja kandnud nime Tallinnhaven. Nii selle nime kui ka Rakvere nime all on laev sõitnud liinil Muuga–Helsingi–Kopenhaagen–Århus–Kiel. Soome ametiühingud korraldasid mitmel korral, vahel ka koostöös teiste Põhjamaade ametiühingutega, Eesti laevade vastu suunatud boikotte. Niisugune boikott tabas pärast Eesti Merelaevanduse erastamist ka Rakveret 1998. aastal.
Aastail 2003–2007 kasutati laeva nime Gladis all ja 2007. aastal sai laeva nimeks Oniks. 2009. aastal kanti laev maha ja lammutati aprillis 2009. Lammutamisele sõitis see Saint Kittsi ja Nevise lipu all, kodusadam oli Basseterre.