cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1848. aasta Valahhia revolutsioon
Valahhia tegevus Transilvaanias
1848. aasta detsembrist alates hakkasid mitmed Valahhia revolutsionäärid, kes olid põgenenud või olid vahistamisest vabastatud, vahendama arusaamist Ungari Lajos Kossuthi ning Transilvaania rumeenlastest aktivistide ja talupoegade vahel, kes osutasid Avram Iancu juhtimisel sõjalist vastupanu Józef Bemi Honvédség vägedele. Nicolae Bălcescu kerkis esile oma pagendusest Serbia vürstkonnas ning alustas üheskoos Alexandru G. Golescu ja Ion Ionescu de la Bradiga Zlatnas kõnelusi Iancuga. Valahhid esitasid Kossuthi ettepaneku, kus Iancu võitlejad pidid lahkuma oma baasist Lääne-Transilvaania mägedes ja aitama taaselustada revolutsiooni Valahhias, jättes Ungarile ruumi Vene sekkumisele vaastu hakata, kuid pakkumine lükati kohe tagasi. Paralleelselt jõudis Magheru Ungari võimudeni, paludes neil kaaluda Ungari ja Transilvaania konföderatsiooni; ka see plaan lükati tagasi.
26. mail 1849 kohtus Nicolae Bălcescu Debrecenis Kossuthiga ja vaatamata oma isiklikule pettumisele Ungari tegevusega ja oma ideaalile rumeenlaste täielikest poliitilistest õigustest piirkonnas nõustus vahendama arusaamist Iancuga, mille tulemuseks oli relvarahu ja rida poliitilisi järelandmisi. See juhtus Vene vägede sõjalise operatsiooniga Transilvaaniasse sisenemisel, mis tipnes Ungari kaotusega Segesvári lahingus juuli lõpus.
Poliitiline tulemus
pisi|320px|Moldaavia-Valahhia liidu väljakuulutamine, [[Theodor Amani maal]]
Osmanite-Vene okupatsioon kestis kuni 1851. aastani, kui 1849. aasta Balta Limani konventsioon kinkis Valahhia krooni Barbu Știrbeile. Erinevalt 1848.–1849. aasta tagasilöökidest lõhkus Krimmi sõjaga sisse juhatatud periood nii Vene ülemvõimu kui ka Orgaanilise reglemendi režiimi ja täitis üks põlvkond hiljem praktiliselt kõik revolutsioonilised projektid. Moldaavlaste ja valahhide ühistegevus, koos Valahhia aktivistide kohalolekuga Transilvaanias, aitas levitada rahvusliku ühtsuse ideaali, lõppeesmärgiga ühendada kõik rumeenlaste enamusega territooriumid ühte riiki.
1859. aasta alguses, rahutu perioodi lõpus astusid Valahhia ja Moldaavia personaaluniooni (hiljem Rumeenia ühendatud vürstiriigid), valitsema hakkas Moldaavia päritolu domnitor Alexandru Ioan Cuza (endine revolutsionäär). Olles olnud lubatud naasta pagendusest pärast Pariisi rahu, mängis enamus elusolevaid revolutsionääre poliitilistes arengutes suurt osa ja moodustas Partida Naţională, mis pooldas Cuzat samaaegsetel valimistel ad hoc Diivanisse. Pariisis elanud Valahhia emigrantide roll poolehoiu edendamisel ühistes Rumeenia eesmärkides oli otsustav. Partidal õnnestus saada peamiseks teguriks Rumeenia poliitilises elus enne liberaalismile aluse panemist. Cuza valitsemisega kasvas lääne-euroopastumise tempo ja 1860. aastatel viidi läbi mõõdukas maareform, ilmalikustati kloostrite maavaldused, samas tööorjus ja bojaaride auastmed keelustati.
Pärast 1866. aasta konflikti üha autoritaarsema Cuza ja poliitilise klassi vahel korraldasid erinevad suunad riigipöörde, mis tõi Rumeenia troonile Hohenzollerni vürsti Caroli – kajastades tahet, mida väljendasid mõned 1848. aasta aktivistid, panna ühendatud riigi valitsejaks mõni võõramaine dünastia. Aastal 1877 kuulutas Rumeenia Vene-Türgi sõja tagajärjel oma sõltumatust.
Mudatellis
pisi|Biotellistest valmistatud [[Djenné mošee Malis]] Mudatellis on mullast ja teistest orgaanilistest ainetest valmistatud ehitusmaterjal. See oli üks esimesi ehitusmaterjale, mida on kasutatud kõikjal maailmas.
Tugevus
Kuivas kliimas on mudatellistest rajatised väga vastupidavad ja ühed vanimad ehitised maailmas. Sellise tellise suureks eeliseks on tema suur soojusmass. Puuduseks on lagunemine maavärinate tõttu, juhul kui ei võeta kasutusele konstruktsiooni tugevdavaid meetmeid. Mudatellishooned on kannatanud ulatuslikke kahjustusi näiteks 1976. aastal Guatemala, 2003. aastal Bami ja 2010. aastal Tšiili maavärinates.
Levik
Päikesekuivatatud mullast ja mudast hooned on peamiselt levinud Lähis-Idas, Lääne-Aasias, Põhja- ja Lääne-Aafrikas, Lõuna-Ameerikas, Põhja-Ameerika edelaosas, Hispaanias ja Ida-Euroopas. Indiaanlased on mudatelliseid kasutanud Andides, Mesoameerikas ja Ameerika Ühendriikide edelaosas tuhandeid aastaid. Algul ehitasid põlisameeriklased pueblod peos või korvides vormitud biomassiga, hiljem võtsid nad hispaanlastelt üle tellisemeetodi. Hispaanias on mudatellist kasutatud rauaajast või lausa hilisest pronksiajast. Mudatellist leiab niivõrd laialdast kasutust tänu selle lihtsale väljanägemisele ja tootmismeetoditele ning see on ka majanduslikult kasulik.
Koostis
Mudatellis on komposiitmaterjal, mis on valmistatud veega segatud mullast ning kõrtest ja/või sõnnikust. Mulla koostises on tavaliselt liiv ja savi. Kõrs ja sõnnik seovad tellise tugevaks massiks ja tagavad ühtlase kuivamise ning ennetavad pragude teket. Parim mullakomponentide vahekord tõhusaimaks telliseid või plokke siduvaks mudamördi tegemiseks on 15% savi, 10–30% saviliiva ja 55–75% peent liiva. Tänapäeval segatakse biomassi stabiliseerimiseks ka emulgeeritud asfalti või portlandtsementi, koguseks 10% kogu tellise massist.
Materjali omadused
Mudatellisest ehitatakse kandvaid seinu, seega peab sel olema ka vastav survetugevus. Mudatellis ei talu painet, mistõttu tekitavad maavärinatest tulenevad külgmised jõud seintes nihkeid. Lisaks tootmise ja toorainete odavusele on tellisel ka head termilised omadused. Tänu materjali suurele soojusmahtuvusele ja aeglasele soojusjuhtivusele püsib vaatamata kuumadele päevadele ja jahedatele öödele temperatuur hoones ühtlane. Seega on hästi planeeritud, õige paksusega tellisest sein väga efektiivne lahendus suurte ööpäevaste temperatuuriamplituudidega kõrbekliimas, mistõttu on seda ka niivõrd kaua ja laialdaselt kasutatud. Termodünaamilisi materjali omadusi on tellise kohta kesiselt väljastatud ning andmeid on erinevaid. Ühe allika kohaselt on soojustakistuseks määratud 2,84 mK/W, teise allika kohaselt on soojusjuhtivuseks määratud 0,57 W/mK. Kolmas allikas annab järgmised andmed: soojusjuhtivus – 0,52 W/mK; soojusmahtuvus – 1 kJ/kgK; tihedus – 1700 kg/m³.
Monoliitsed biomass-seinad
Monoliitsed biomass-seinad on ehitatud kas pehmete kihtide üksteise peale asetamisega või on segu valatud raamistikku. Enne hispaanlaste poolt maale toodud puidust raamistikku kasutati vormimiseks maasse kaevatud vajaliku kujuga süvendeid.
Tellis
Telliseid tehakse surudes segu avatud puitvormi, mis eemaldatakse esialgsel tardumisel. Aeglane kuivamine toimub varjus, et vältida pragude teket. Sama segu, aga ilma kõrteta kasutatakse ka mörtimiseks ja krohvimiseks. Mõnes iidses kultuuris kasutati välispinna segus ka lupja, et tagada kaitse vihma eest. Mudatelliseid on võimalik toota igas kujus ja suuruses, kui suudetakse tagada ühtlane kuivamine ja kui suuremate plokkide puhul võetakse kasutusele tugevdavad meetmed. Tellist saab tugevdada sõnnikuga, kõrtega, tsemendiga, puitpostidega ja sarrustamisega. Nii saadakse tugevam ja pragunemiskindlam tellis. Esmalt testitakse mulda, mis on osa tellise koostisest. Testi käigus segatakse muld veega, nii et tekib peaaegu küllastunud vedelik. Anumat raputatakse jõuliselt üks minut ning seejärel lastakse seista üks päev, kuniks muld on settinud kihtideks. Esmalt settivad suuremad osakesed ja liiv, seejärel settib saviliiv ning väga peened savi- ja orgaanilised osakesed jäävad veel kauaks lahusesse. Kui vesi on selge, saab määrata mulla koostisosad protsentides. Tugevaim tellis on tagatud kui mulla koostises on 50% kuni 60% liiva ja 35% kuni 40% savi. New Mexico ülikooli uuringute kohaselt ei tohiks segus olla üle 1/3 savi, mitte vähem kui ½ liiva ja mitte kunagi rohkem kui 1/3 saviliiva.
Seinakonstruktsioonid
Pinnas, millele tellisest konstruktsioon toetub, peab olema tihendatud, et vältida vundamendi vajumist seina massist tulenevast survest, mis põhjustaks seintes ebatihedusi ja pragunemist. Vundamendi taldmik on külmumissügavusest allpool. Üldised taldmiku ja vundamenditüve laiused on vastavalt umbes 600 mm ja 350 mm. Kaasaegses ehituses on nõutud ka vundamendi armeerimine. Tellised laotakse kordadena. Mudatellisest hooned on kuni kahekorruselised. Avade kohale asetatakse sillused. Viimaste ülemiste telliseridade peale pannakse puidust või raudbetoonist talad, et maavärinatest tulenevad jõud ühtlaselt ümber jaotada ja seintes nihkeid vältida. Seinte kaitseks võib need lubjata või katta stukki või mudakrohviga. Need kaitsevad materjali veekahjustuste eest, kuid neid tuleb peale kanda korduvalt.
Katused
Seintele asetatakse massiivsed puitprussid, nendega risti latid ja seejärel roovitus, millele katus laotakse. Katusekivid on tavaliselt laiemad kui tavalised tellised. Iga kivi vahel on soovituslikult 25-millimeetrine mudamörditud vuuk, et tagada küllaldane seotus kivide vahel ja kindlustada katuse veetihedus.
Kuigi kogu katusekonstruktsiooni tulekindlus sõltub ka kandvate talade materjalidest, on kividest katus oma olemuselt tulekindel. Korstna olemasolu mõjutab otseselt katuse kandvate osade materjalivalikut, kuid korsten ise võib olla laotud sarnaselt seintele tavalistest mudatellistest.
Mudatellis maailmas
Suurim mudatellistest konstruktsioon on Ahhemeniidide ehitatud Arg e Bam Iraanis. Veel on märkimisväärsed Huaca del Soli tempel Peruus, mis on ehitatud rohkem kui 100 miljonist tellisest, samuti Peruus asuvad Chan Chani ja Tambo Colorado tsitadellid.
Lygophis
Lygophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Lygophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need maod elavad Panamas ja Lõuna-Ameerika mandril.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Lygophis seisuga 04.05.2014.
Nikolai Okulitš-Kazarin
Nikolai Fomitš Okulitš-Kazarin (9. november (vkj) / 21. november 1849 Perm – 26. aprill 1923 Põltsamaa) oli Venemaa ja Eesti ajaloolane, arheoloog, museoloog ja kodu-uurija.
Elukäik
Nikolai Okulitš-Kazarin oli aadlikust sõjaväelase poeg.
Asunud elama Pihkvasse, hakkas ta uurima Pihkvamaa ajalugu. Oli 1906. aastast Pihkva Arheoloogia Ühingu sekretär, juhtis ka ühingu tegevust. Oli ühingu muuseumi varahoidja.
1919. aastal põgenes Eestisse. Pidas Tartus loenguid Pihkva ajaloost. Hiljem elas Põltsamaal, kus oli reaalgümnaasiumis vene keele õpetaja.
Teadustöö
Uuris peamiselt Pihkva ja Pihkvamaa, sealhulgas ka Irboska ja Setumaa ajalugu.
Teoseid
Avaldas Pihkva Arheoloogia Ühingu väljaandes ja ajakirjades mitusada dokumenti Pihkva ajaloost.
Sügise tänav (Rakvere)
Sügise tänav on tänav Rakveres.
Tänava pikkus on 148 meetrit ja asub Rakvere Vallimäe linnaosas, oosi Rakvere Vallimägi lääneküljel. Ta on paralleelne Vallikraavi tänavaga ja ühendab Bastioni, Suve ja Valli tänavaid.
Rakvere Vallimäe linnaosa on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, linnaosas paiknevad põhiliselt ühepereelamud.
Sala mõis
Sala mõisa on esmamainitud 1616. aastal, mil seda rentis Riia linnalt Libbert zur Mühlen, kelle valdusse jäi mõis kuni 1626. aastani. Järgmiseks rentnikuks oli Riia bürgermeister Johann Ulrich (1572–1642). 1661–1673 oli mõis renditud Eberhard Meyerile ning alates 1680. aastast Riia Suurgildi vanemale Bartold Kempele. On teada, et tol ajal oli mõisas üks kahe tiivaga elumaja - üks tiib härrasrahvale ja teine teenijatele. Hiljem lisandusid veel viinaköök, õllekoda ja saun. Veebruaris 1693 sai Sala mõisa uueks rentnikuks Heinrich Haltermann. Mõisa juurde rajati kaks talli. Põhjasõja ajal kuulus mõis Eberhard Bergholtzile. Tema ajast on teada, et mõisas oli olemas teenijate maja.
Aastal 1742 esitas Riia linn tsaarivõimudele taotluse, et mõis linnale tagastataks, sest Biron, kelle valdused konfiskeeriti, oli siiski vaid rentnik, aga mitte selle tegelik omanik. Mõis tagastati Riia linnale 17. juulil 1745. Kaks aastat hiljem võtsid mõisa rendile Groted, kes rajasid sinna aastal 1750 uue peahoone.
Bulduri mõis
Bulduri mõis  (Bulduru muiža) on mõis Lätis Jūrmalas Bulduri linnaosas. Saksa keeles Bilderlingshof. Aadress: Viestura prospekts 6.
Bulduri mõisa esimene omanik oli 16. sajandil Johann Buldrinck. Aastail 1655–1785 oli riigimõis. Mõisa omanikud on olnud Mirbachid, Medemid ja Wolffid. Aastal 1910 avati mõisas kohaliku talurahva jaoks Läti esimene põllumajanduskool. Aastal 1988 ehitati kooli jaoks uus hoone; mõisakompleksist on säilinud 19. sajandil ehitatud ait, saun ja teenijate maja. Praegu asuvad mõisas Bulduri põllumajandustehnikum ja parki rajatud Bulduri dendraarium.
Los Altos (California)
Los Altos on linn USA-s California osariigis Santa Clara maakonnas. See asub Silicon Valley põhjaosas San Francisco lahe piirkonnas (Bay Area).
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 31 625. Aastal 2010 oli elanikke 28 976.
Los Altos piirneb läänes Los Altos Hillsiga, põhjas Palo Altoga, idas Mountain View'ga, kagus Sunnyvale'iga ja lõunas Cupertinoga.
Aastatel 2013–2017 oli Los Altoses leibkonna keskmine sissetulek 208 309 dollarit. 2017. aastal paigutas Forbes USA kõige suurema elukallidusega linnade seas kolmandale kohale. 2018. aastal oli Los Altos jõukuselt viies linn riigis.
Los Altoses alustas tegevust rokkansambel The Chocolate Watchband.
Los Altose sõpruslinnad on Bendigo Austraalias, Sõktõvkar Venemaal, Shilin Taiwanis ja Rustington Suurbritannias.
Graun im Vinschgau
thumb| thumb|Graun im Vinschgau valla paiknemine Lõuna-Tiroolis thumb|right|Kavandatud veetaseme tõusuga paigutati hauad kõrgemale
Graun im Vinschgau (itaalia: Curon Venosta) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paikneb umbes 70 km Bolzanost loodes, piiriks on Austria ja Šveitsi piir.
Geograafia
2011. aasta 1. jaanuari seisuga elas seal 2447 inimest.
Valla pindala on 210,5 km².
Graun im Vinschgau vallas on alljaotused Langtaufers/Vallelunga, Reschen/Resia, Rojen/Roja ja Sankt Valentin auf der Haide/San Valentino alla Muta.
Graun im Vinschgau külgneb järgmiste valdadega: Mals, Kaunertal (Austrias), Nauders (Austrias), Pfunds (Austrias), Sölden (Austrias), Valsot (Šveitsis) ja Scuol (Šveitsis).
Küla külgneb suures ulatuses süvendatud ja laiendatud Reschensee järvega. See tekkis, kui orgu hüdroelektrienergia tootmiseks paisutati.
Esialgset linna ei saa enam külastada, kuna see jäeti maha tammi valmimise ajal 1950. aasta juulis. Graun ehitati uuesti üles uuele kaldale. Iidsest pooleldi uputatud kellatornist sai maamärk ja see on valla vapil kesksel kohal.
Izsák
Izsák on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis Kiskőrösi kreisis. Izsák asub Kiskőrösist umbes 20,5 km põhjakirdes ja Kecskemétist ligikaudu 26 km lääneedelas.
Graun im Vinschgau
Ajalugu
Aastal 15 eKr said ülemises Vinschgau orus elanud keldid Rooma riigi alamateks. Järgnes ärilise ja sõjalise tee ehitamine üle Alpide (tänapäevase nimega Rescheni kuru), teed hakati nimetama „Via Claudia Augusta”.
Izsák
Asulat on esmamainitud 1055. aastal. Izsák sai linnaõigused 1816. aastal, kuid kaotas need 1876. aastal. Linnaõigused sai Izsák tagasi 1997. aastal.
Graun im Vinschgau
Ajalugu
Alpiülene tee oli tähtis tee kogu keskajal. Seda kutsuti erinevalt: „Ülemiseks teeks” ("Oberer Weg"/"Via Superiore") või „Švaabi teeks” ("Schwabenweg"/"Via di Svevia").
450. aasta järel saabusid linnast Chur kristlikud misjonärid. Musta surma ajal (1348), mil enamus selle aja rahvast suri, asustasid saksakeelsed inimesed enamus Vinschgau orust, sealhulgas Graun; erandiks oli Müstairi külgorg, kus romanši keel on tänapäevani säilinud. Saksa keel on jäänud sellest ajast saati Graunis enamuskeeleks ja 2011. aastal oli saksa keel esimeseks keeleks rohkem kui 97%-le rahvastikust.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 97,34% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 2,66% itaalia keelt. See suhe oli 2001. aasta rahvaloenduse ajal peaaegu sama.
Transport
Valla teenistuses on ühistransport (buss). Sihtkohtadeks on Mals lõunas, Nauders Austrias ja Martina põhjas.
Enn Pärtel
Enn Pärtel (4. mai 1943 Tartu – 9. veebruar 2013) oli eesti füüsik ja pedagoog.
Endel
Endel on eestipärane mehenimi.
Enn Pärtel
Elulugu
Enn Pärtel oli töölise poeg.
Endel
Nime inspiratsiooniks oli Endla järv ja selle mõtles välja Friedrich Robert Faehlmann, kes kasutas seda muistendis "Endla järv ja Juta".
Enn Pärtel
Elulugu
Lõpetas 1962 Tartu 2. Keskkooli, 1970 TÜ füüsika osakonna, 1980 samas aspirantuuri, M.Sc. füüsika didaktikas (1997, TÜ), väitekiri "Riiklik ainekava 7. klassi füüsika ja keemia ühendkursuse lähtealusena". Oli 1970–1977 TÜ üldfüüsika kateedri vanemlaborant ja vaneminsener, 1980–1986 assistent, 1986–1992 vanemõpetaja, 1992–1996 füüsika didaktika instituudi lektor, 1996– koolihariduse keskuse füüsika didaktika lektor, ühtlasi aastast 2005 Tartu Herbert Masingu kooli füüsikaõpetaja. Õpetanud üldfüüsikat, keskkonnafüüsikat, füüsika didaktikat, katsetehnikat, füüsika ja loodusõpetuse õpetamise metoodikat, kooliülesannete lahendamise metoodikat, aktiivõpet loodusteaduste õpetamisel; koostanud loodusõpetuse ja füüsika õpikuid põhikooli I–IX klassile, töövihikuid, õpetajaraamatuid jm õppevahendeid.
Endel
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Endel 1561 mehel. Endel oli Eestis populaarsuselt 113. mehenimi. Endel oli keskmiselt 72 aasta vanune (mediaanvanus oli 73). 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Endel 1366 mehel. Endel oli Eestis populaarsuselt 130. mehenimi. Endel oli keskmiselt 72 aasta vanune (mediaanvanus oli 74). 1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Endel 1283 mehel ja nimi oli populaarsuselt 139.
Enn Pärtel
Teadustöö
Uurimisvaldkond: füüsika didaktika: kooliõpilaste vaimse tegevuse juhtimine füüsika õppimisel. Koolifüüsika Ühingu juhatuse, Haridusministeeriumi õppekirjanduse komisjoni ja mitme riikliku õppekava töörühma (füüsika, loodusõpetus, keskkonnaõpetus), Eesti täppisteaduste olümpiaadi žürii liige. Üle 80 teadustrükise.
Endel
Kõige populaarsem oli eesnimi Endel vanuserühmas 85+, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 67,15 (2019. aastal 65,25, 2020. aastal 62,39) ning Järva maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 28,82 (2019. aastal 26,05, 2020. aastal 24,83).
Hardi Tooming
Hardi Tooming (13. august 1966 Jõgeva rajoon – 15. juuli 2016) oli eesti ehitus- ja restaureerimisettevõtja.
Ta lõpetas 1984. aastal Jõgeva Keskkooli.
Ta oli ehitus- ja restaureerimisettevõtte OÜ Hard-Restauraatori asutaja, omanik ja juhataja aastatel 2003–2015. Tema juhtimisel restaureeriti mitu olulist ehitist Tallinnas vanalinnas (Hellemani torn, Rootsi Mihkli kirik) ja vanemates eeslinnades, aga ka mujal Eestis (Kehtna mõisas, Laitse mõisa tallides) ja väljaspool (Berliini Eesti saatkonna hoone).
Isiklikku
Ta on maetud Käsmu kalmistule.
Arseni (Barkov)
Arseni (kodanikunimega Anton Barkov; 11. detsember 1975 Volhov – 14. jaanuar 2019) oli Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku vaimulik (munkpreester).
Ta sündis 1975. aastal Vene NFSV-s Leningradi oblastis Volhovi linnas. 1980. aasta alguses asus perekond Eestisse. Ta lõpetas 1994. aastal Narva Pähklimäe Gümnaasiumi ja õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas.
8. septembril 2011 pühitses Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Tartu piiskopkonna piiskop Eelija ta munkpreestriks. Ta oli preester Tartu Jumalaema Uinumise koguduses ja Kavilda Püha Aleksandri koguduses.
Ocna Mureș
Ocna Mureș (aastatel 1925–1956 Ocna Mureșului, enne seda Uioara ; ungari keeles Marosújvár, saksa keeles Miereschhall) on linn Rumeenias Transilvaanias Alba maakonnas. Ocna Mureș asub maakonnakeskusest Alba Iuliast ligikaudu 40 km põhjakirdes.
Linna haldusalasse kuulub viis küla: Cisteiu de Mureș (Magyarcsesztve), Micoșlaca (Miklóslaka), Războieni-Cetate (Székelyföldvár), Uioara de Jos (kuni 1960. aastani Ciunga; Csongva) ja Uioara de Sus (Felsőmarosújvár).
Asulat on esmamainitud 1203. aastal. Linnaõigused sai Ocna Mureș 1956. aastal.
Ocna Mureșis asub soolakaevandus.
Herma Olak
Herma Olak (14. veebruar 1938 Sangaste vald, Valgamaa – 9. veebruar 2014) oli eesti agrotehnikateadlane.
Saksa-Rooma riigi territooriumite loend (Q)
See on Saksa-Rooma riigi territooriumite loend, mis algavad tähega Q:
Herma Olak
Elulugu
Lõpetas 1956 Valga 1. Keskkooli, 1963 Eesti Põllumajandusakadeemia põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskonna, 1969 aspirantuuri Leningradi PI-s, tehnikakandidaat (1970, Leningradi Põllumajanduse Instituut), väitekiri "Исследование влияния теплоизоляции и охлаждения поршня на тепловую напряженность двигателя с впрыском легкого топлива".
Teadustöö
Uurimisvaldkond: traktori- ja automootorite töökindlus ja ökonoomsus, keskkonnakaitse. Uurinud mootori silindrikolvigrupi pingestatuse küsimusi.
Kohustuse täitmise nõue
Kohustuse täitmise nõue (inglise keeles requirement to fulfill an obligation) on lepingupoolte lepingueelse olukorra taastamine. Kohustuse täitmise nõue on üks õiguskaitsevahenditest, mis on reguleeritud võlaõigusseaduses.
Adolf Erik Nordenskiöld
Ta pärines rootsikeelsete soomlaste perest. Ta sündis Soome Suurvürstiriigis ajal, kui see oli Venemaa Keisririigi osa. Hiljem tänu oma poliitilisele aktiivsusele elas ta Rootsis ning sai seal Rootsi parlamendi ja Rootsi Akadeemia (1893) liikmeks.
Adolf Erik Nordenskiöld on tuntud oma reisi tõttu mööda Euraasia põhjarannikut laevaga Vega, mille ta sooritas 1878–1879. See oli esimene sõit läbi Kirdeväila.
Kohustuse täitmise nõue
Kohustuse täitmise nõude olukorrad
Kohustuse täitmise nõuet saab kasutada juhul, kui võlgnik rikub raha maksmise kohustust ja kui kohustus ei seisne raha maksmises, vaid nt mingi asja üleandmises, mingi töö tegemises. Võlaõigusseaduse vastavalt õigus nõuda kohustuse täitmist hõlmab ka mittekohase täitmise parandamist, asendamist või muul viisil heastamist, kuivõrd seda võib võlgnikult mõistlikult oodata.
Kohustuse täitmise nõude eeldused
Kohustuse täitmist saab nõuda ainult reaalse lepingulise suhte olemasolul. Kehtetute lepingute kehtetuks tunnistamist ei saa tungivalt nõuda, sest kehtetud lepingud on algusest peale tühised.
Kohustuse täitmist saab nõuda juhul, kui rikkumisele tuginemine ja õiguskaitsevahendite kasutamine on lubatav ja kui ei esine vastutusest vabastavaid asjaolusid, nt rikkumids vääramatu jõu tõttu.
Oluliseks eelduseks on see, et üks lepingupooltest on lepingut rikkunud. Lepingu rikkumist saab nimetada kohustuse mittetäitmiseks, mittetäielikuks täitmiseks, ebakvaliteetseks täitmiseks või hilinenud täitmiseks.
Lisaks sellele on vajalik, et võlausaldajal oleks tõenäosus nõuda kohustuse täitmist tungivalt mõistliku aja jooksul alles pärast seda, kui ta sai teada või oleks pidanud teadmatuse täitmata jätmisest teadma.
Kohustuse täitmise nõude välistamine
Raha maksmist saab alati nõuda, aga mitterahalise kohustuse täitmist ei saa nõuda, kui kohustuse täitmine on võlgnikule ebamõistlikult koormav või kulukas, kohustuse täitmine seisneb isikliku iseloomuga teenuse osutamises, kohustuse täitmine on võimatu, võlausaldaja saab mõistlikult saavutada kohustuse täitmisega taotleva tulemuse muul viisil ja kui võlausaldaja ei esita vastavat nõuet mõistliku aja jooksul rikkumisest teada saamisest või teadma pidamisest.
Kohustuse täitmine on võlgnikule ebamõistlikult koormav või kulukas
See hõlmab juhtumeid, kus võlgniku jaoks ei peeta nõude täitmist teostamatuks, kuid ta on kohustatud kandma täitmisega seotud kulusid või tegema pingutusi, mida temalt oodata ei saa. Sellisel juhul kohustuse täitmise nõue asemel kasutatakse kas kahju hüvitamise nõuet, lepingu lõpetamist või mingi muud õiguskaitsevahendit.
Kohustuse täitmine seisneb isikliku iseloomuga teenuse osutamises
Kui kohustuse täitmist saab oodata vaid võlgnikult isiklikult, siis kohustuse täitmine peaks olema välistatud, st kui antud kohustust täidaks keegi teine, siis täitmise sisu muutuks. Antud punktist saab rääkida, kui täitmine nõuab erilisi teenuseid, nt esinemine, pildi maalimine, ravimine. Saab asendada kahju hüvitamise nõudega.
Võlausaldaja saab mõistlikult saavutada kohustuse täitmisega taotleva tulemuse muul viisil
Antud juhul poolte huvide kaalumise puhul tuleb siiski hinnata, kas võlausaldajal ei ole soovitud tulemust saavutada muul viisil, kui täitmise nõue kohustust rikkunud poolt rohkem koormab.
Täitmisnõude puudumise tagajärjed
Võlaõigusseaduse kohaselt, kui võlgnikku ei saa sundida õiguskaitsevahendite alusel kohustust täitma ning kui võlgnik saab hüvitist võlgnetava kohustuse eseme asemel või omandab hüvitisnõue, saab võlausaldaja nõuda hüvitisnõude või hüvitise ära andmist.
Võlausaldaja saab ka kasutada kohustuse täitmise nõude asemel kahju hüvitamise nõuet.
Cseszneky
pisi|Cseszneky 'de vapp Cseszneky de Milvány et Csesznek (ungaripäraselt cseszneki és milványi gróf Cseszneky) on Ungari aadlisuguvõsa.
Roman Koolmar
Roman Koolmar (aastani 1935 Roman Koolman(n) 8. mai 1904 Sindi – 1. veebruar 1971 Detroit) oli eesti ja Ameerika Ühendriikide arhitekt.
UNIAN
UNIAN ehk Ukraina Sõltumatu Infoagentuur (ukraina keeles Українське Незалежне Інформаційне Агентство Новин, УНІАН) on Ukrainas Kiievis asuv uudisteagentuur.
Roman Koolmar
Tema Sindi vabriku töölisest isa Andrei Koolman osales 1905. aasta revolutsioonis ning pärast Romani sündi saadeti nende pere Vologda linna. Roman hakkas käima sealses raudtee algkoolis ja hiljem Aleksander I nimelises reaalkoolis. 1921. aastal tuli pere tagasi Eestisse ja nad asusid elama Viljandisse.
UNIAN
Teabeagentuuri umbes 500 kliendi hulgas on:
Roman Koolmar
Ta lõpetas 1923. aastal Viljandimaa Poeglaste Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1928–1933 Tallinna Tehnikumis arhitektiks.
1926. aastatel ilmusid Sakalas pseudonüümi Koo all tema karikatuurid. Harrastusena joonistas ta ka šarže muusikainimestest, milliseid avaldati Muusikalehes. Lisaks joonistas ka koomikseid ja uuris rahvarõivaid.
UNIAN
14. juunil 2021 avaldas UNIAN ingliskeelses veebis teate, et peatab ajutiselt ingliskeelse väljundi töö.
Roman Koolmar
1933. aastal asus ta tööle Teedeministeeriumi ehitusosakonnas ja seejärel riigi ehitusettevõttes Ehitaja, mis tegeles riiklike tellimustöödega. Noore arhitektina sai Koolmar projekteerida elamuid nii töölistele, riigiteenistujatele, ministritele kui ka sõjaväelastele, nii kasarmuid, suvilaid kui ka koguni presidendi lossi. Samuti lõi ta ühiskondlikke hooneid, nagu Pirita bussijaam (1940) või koos Artur Jürvetsoniga projekteeritud Tallinna Lennujaama (1939, tänapäeval tuntud vana terminalina, mis teostati muudetud kujul 1950. aastate alguses). Aastatel 1940-1941 oli ta Kommunaalmajanduse rahvakomissariaadi projekteerimiskontori juhataja.
Koolmari kõige suurem projekt oli kahtlemata algselt vene kaupmees Grigori Jelissejevile kuulunud Toila-Oru lossi ümberehitamine president Konstantin Pätsi suveresidentsiks. 1936. aastal valminud suurejoonelist kompleksi võib pidada toonase riikliku esindusarhitektuuri sümboliks. Koolmar projekteeris nii kuulsad Oru lossi terrassid kui ka rea abihooneid, pargipaviljone ja komandandi maja, lossi sisustas arhitekt Olev Siinmaa. Vaevu korda seatud kompleks hävis Teises maailmasõjas.
pisi|[[Eesti sõjakalmistu Lübeckis]] 1944. aastal põges Saksamaale. Tegutses Geislingenis Ühinenud Rahvaste Abistamis- ja Rehabilitatsioonivalitsuse (UNRRA) juures insenerina ja Geislingeni Eesti Gümnaasiumi kunstiajaloo- ja joonistusõpetajana.
Roman Koolmar on üks paljudest eestiaegsetest arhitektidest, kes jätkasid oma karjääri eksiilis. Hiljem Ameerika Ühendriikidesse liikunud arhitekti edasine elu möödus Detroitis, kus ta projekteerimise kõrval tegeles hobi korras kunstiga.
Hugo Cabret' leiutis (film)
"Hugo Cabret' leiutis" (inglise "Hugo"; tööpealkiri "The Invention of Hugo Cabret") on 2011. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide kogupere 3D-seiklusfilm, mille on lavastanud Martin Scorsese. Linateos põhineb Brian Selznicki samanimelisel romaanil.
Filmis mängivad Asa Butterfield, Chloë Moretz, Ben Kingsley, Sacha Baron Cohen, Ray Winstone, Emily Mortimer, Jude Law ja Christopher Lee.
Samal aastal oli linateos nomineeritud Oscarile 11 kategoorias ja võitis neist 5 Oscarit.
Rahvusvaheline soome-ugri tudengite konverents
Aastal 2018 toimus IFUSCO Tartus.
Alex Broadhurst
pisi|Alex Broadhurst 2016. aastal [[Lake Erie Monstersis mängimas]] Alex Broadhurst (sündinud 7. märtsil 1993 Orland Parkis Illinoisis) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana Soome kõrgliiga klubis HIFK.
Aastatel 2010–2012 mängis ta United States Hockey League'i klubis Green Bay Gamblers. Hooajal 2012–13 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis London Knights.
2011. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i draft'is 199. valikuna. Aastatel 2013–2015 mängis Broadhurst American Hockey League'is (AHL) Blackhawksi noorteklubis Rockford IceHogs.
2015. aasta juunis müüdi tema mängijaõigused Columbus Blue Jacketsile. Aastatel 2015–2019 mängis Broadhurst AHL-is Blue Jacketsi noorteklubis Lake Erie/Cleveland Monsters. 2016. aastal võitis ta Monstersiga Calder Cupi. NHL-is debüteeris ta Blue Jacketsi meeskonnas 2018. aasta aprillis mängus Detroit Red Wingsi vastu, kuid sai NHL-is hiljem väljakule veel vaid ühes mängus. Hooajal 2019–20 mängis ta AHL-is San Diego Gullsi meeskonnas.
2020. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu HIFK-iga.
Jõetaguse oja
Jõetaguse oja on oja Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Oja on 0,9 km pikk, valgla pindala on 0,7 km². Oja suubub paremalt poolt Lõve jõkke.
Mäžilis
Mäžilis (ka Mazhilis, kasahhi Мәжіліс, Mäjılıs 'assamblee') on Kasahstani Vabariigi parlamendi alamkoda. Koos ülemkoja Senatiga moodustab Mäžilis Kasahstani parlamendi, mis teostab riigis seadusandlikku võimu. Kokku on alamkojas 107 liiget, millest 98 valitakse rahva poolt ja ülejäänud üheksa liiget valib alamkokku Kasahstani erinevaid etnilisi gruppe ühendav Kasahstani Rahvakogu.
Väga palju rõhku pandud sellele, et Mäžilis oleks näiliselt kõiki kaasav rahvast esindav organ. Lisaks rahvusvähemusi esindava Kasahstani Rahvakogu liikmetele, kes eraldi alamkotta valitakse, on 2021. aastast Mäžilisi valimistel parteinimekirjadele määratud 30protsendiline naiste ja noorte kvoot. Samuti peavad olema vähemalt üks parlamendi komisjoni esimees ja kaks alalise komisjoni sekretäri opositsioonist. Tegelikult on Mäžilisel väga vähe sisulist võimu – valimispettus on valimistel laialt levinud ning kõik kolm 2021. aasta valimistel alamkotta saanud erakonda on praegusele Kasahstani presidendile Kasõm-Žomart Tokajevile truud ja viivad täide presidendi soovitud poliitikat. Pärast presidendi kohalt loobumist säilitas aastatel 2019–2022 võimu Mäžilise üle ka endine Kasahstani presidendilt Nazarbajev, kellelt pidi alamkoda saama algatuste korraldamiseks eraldi heakskiidu.
Alamkoda rajati 1995. aastal Kasahstani põhiseadusreformi järel. Esmakordselt kogunes Mäžilis 30. jaanuaril 1996. Praegu on koos Mäžilise VII koosseis, mis valiti 2021. aastal.
Kalama Sutta
Kalama Sutta on Buddha õpetus, mis leidub Tipitaka Sutta Pitaka Aṅguttara-nikāyas (AN 3:65) ja milles soovitatakse kriitilist mõtlemist. See tekst on laialaselt tuntud nii theravaada kui mahajaana budismis.
Sisu
Kord kõndinud Buddha koos oma kaaslastega läbi Kesaputta linna, kus elas kalama rahvas. Sealt oli läbi käinud palju õpetajaid, kes kõik olid kiitnud oma õpetust ja maha laitnud eelmiste ja järgmiste õpetajate omi. Rahvas palus, et Buddha aitaks neil selgusele jõuda, keda uskuda ja keda mitta.
Buddha selgitas, et ei tule kohe uskuda midagi vaid teatud tunnuste põhjal ning loetles neid tunnuseid.
"1. Ei ole vaja uskuda midagi vaid seepärast, et kõik sellest räägivad. 2. Ei ole vaja uskuda midagi vaid seepärast, et see on legendaarne. 3. Ei ole vaja uskuda midagi vaid seepärast, et see on traditsioon. 4. Ei ole vaja uskuda midagi vaid seepärast, et see on kirjas pühades tekstides. 5. Ei ole vaja uskuda midagi vaid seepärast, et see on loogiline. 6. Ei ole vaja uskuda midagi vaid seepärast, et see on filosoofiline. 7. Ei ole vaja uskuda midagi vaid seepärast, et see on tõenäoline. 8. Ei ole vaja uskuda midagi vaid seepärast, et see sobib muude arvamustega. 9. Ei ole vaja uskuda midagi vaid seepärast, et seda rääkis usaldusväärne isik. 10. Ei ole vaja uskuda midagi vaid seepärast, et seda rääkis auväärne Õpetaja."
Tõlgendused
Ehkki teksti ja akadeemiliste käsitluste põhjal julgustab Buddha siin inimesi vaid kriitiliselt mõtlema ja iseseisvalt otsustama, on Kalama Suttat laialdaselt kasutatud ka näitena selle kohta, et budism ei ole usund ega uskumus ning samuti leidub tõlgendusi, mille kohaselt julgustatakse siin kõiges kahtlemist.
Ostrôžky
pisi|Jasenia pisi|Budinská skala Ostrôžky on mäestik Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi ka Slovaki keskmäestikust.
Selle regiooni kõrgeim tipp on Ostrôžka (877 m). 800 meetrini küünivad veel kolm tippu: Javor (821 m), Bralce (817 m) ja Stanová (800 m).
Sealne kliima on mõõdukalt soe. Mäed on valdavalt kaetud lehtmetsaga. Mäestiku veed voolavad Ipoly jõkke.
Mäestikus asub Praha küla.
Asend
Ostrôžky piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
Geoloogia
Sealne mägismaa on vulkaanilise tekkega. Sealsed mäed on jäänukid neogeenis tegutsenud vulkaanidest ja neist välja pursanud püroklastilisest materjalist. Mägismaa kõrgema põhjapoolse osa moodustavad graniit ja dioriit.
Hiljem on sealset maastikku kujundanud erosioon. Olemuselt on tegemist lauskmaaga, mille tihedalt paiknevad sügavalt pinnasesse lõikunud jõeorud liigendavad eraldi lamedaharjalisteks mägedeks. Tuhári küla lähistel paiknev kivimurd on Slovakkia ainus marmori leiukoht.
Spektrofotomeetria
pisi|Ühe kiire spektrofotomeetri skeem. Olulisemad koostisosad on valgusallikas, monokromaator, reguleeritav ava, küvett selles oleva prooviga, fototakisti, kordisti ja registraatorseade väljundis. Keemias on spektrofotomeetria füüsikalis-keemiline ainete uurimise meetod, mis tegeleb ainete neeldumisspektritega ultraviolett-, nähtava valguse ja infrapunakiirguse piirkonnas.
Spektrofotomeetria on kiirguse (valguse) intensiivsuse ja lainepikkuse sõltuvuse kvantitatiivne määramine olenevalt uuritava aine omadustest ja aine hulgast. Selleks kasutatakse spektrofotomeetrit. See on aparaat, mis registreerib kiirguse intensiivsuse (riista näidu) sõltuvalt lainepikkusest, seega saadakse aine spekter kiirguse teatud lainepikkuste vahemikus.
A-Rosa Silva
A-Rosa Silva on Saksamaa jõereisilaev, mis kuulub laevakompaniile A-ROSA Flussschiff GmbH. See ehitati Neptun Werfti laevatehases Rostockis 2012. aastal.
Spektrofotomeetria
Spektrofotomeetria võimaldab ainete määramist valguse absorptsiooni või hajumise intensiivsuse muutusest erinevatel lainepikkustel. Üldiselt on need meetodid kasutatavad nii kvalitatiivseks kui ka kvantitatiivseks ainete määramiseks. Spektrofotomeetria omab olulist tähtsust orgaanilises analüüsis. Näiteks UV-Vis spektrid näitavad aromaatseid rühmasid ja konjugeeritud sidemeid ning infrapunaspektrid näitavad funktsionaalseid rühmi.
A-Rosa Silva
Laeva ajalugu
Kiil pandi 4. novembril 2011. Laev lasti vette 2012. aastal. Juuni teisel poolel sõitis A-Rosa Silva oma jõuga üle Läänemere, Kieli kanali, Põhjamere, IJsselmere Amsterdami, kus juunis varustati laev lõplikult. 2. juulil 2012 ristiti laev Amsterdami Vriessevemkade 5 kai ääres, kus toimus pidulik tseremoonia. Ristiemaks sai Sonja Dreisow, A-Rosa, Waterlandi tegevdirektor Jörg Dreisowi naine. 3. juulil 2012, kapteni Joachim Schlenther juhatusel asus laev esmareisile Amsterdamist Baselisse. Laeva kasutatakse Euroopa jõgedel Reini-, Maini-, Moseli-, Doonau-äärsete linnade vahet.
Ajaloomälestis
Ajaloomälestis on kultuurimälestis, milleks võib olla hoone, rajatis, paik või ese, mis on seotud mingi kultuuriprotsessi, oluliste ajaloosündmuste või silmapaistvate ühiskonna- või kultuuritegelaste elu ja tegevusega.
Heinmann (kohvik)
Heinmann oli Tallinnas Pikk tänav 11 asunud kohvik.
Batmani vaenlaste loend
Batmani vaenlaste loendis on kirjas kõige sagedamini esinevad Batmani vastased.
Majori mõis
Majori mõis (Majoru muiža) on mõis Lätis Jūrmalas Majori linnaosas. Saksa keeles Majorenhof. Aadress: Konkordijas iela 66.
Majori mõisa omanikud olid 16. sajandist alates Fircksid. Tegemist oli Nurmuiža mõisa kõrvalmõisaga, mis funktsioneeris perekonna majoraatmõisana.
1910. aastal rajati Majori mõisa juugendstiilis hoone, arhitekt oli Wilhelm Bockslaff. Sestsaati kujunes Majori mõis suvemõisaks. Mõis võõrandati 1920. aastal ja 1924. aastal rajati sinna lastekodu.
Kostjantõn Ostrozkõi
Kostjantõn Ostrozkõi (ukraina keeles Костянтин Іванович Острозький; 1460 Ostroh – 1530) oli Leedu suurvürstiriigi väejuht.
Aleksei Rõbnikov
pisi|Aleksei Rõbnikov (2008)
Aleksei Lvovitš Rõbnikov (vene keeles Алексей Львович Рыбников; sündinud 17. juulil 1945 Moskvas) on vene helilooja, Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik.
Ta on paljude filmide ja muusikalavastuste muusika autor, samuti Lenkomis lavastatud rokkooperite Joaquín Murrieta täht ja surm ("Звезда и смерть Хоакина Мурьеты"; 1976) ning Junona ja Avoss ("Юнона и Авось"; Andrei Voznessenski poeemi alusel 1981) muusika autor.
1992. aastal loodi Aleksei Rõbnikovi teater. 1999. aastal sai teater riikliku staatuse.
Aastast 2017 on ta Venemaa Heliloojate Liidu esimees.
Haridustee
Ta lõpetas 1967. aastal Tšaikovski-nimelise Moskva Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni erialal Aram Hatšhaturjani juures ja 1969. aastal samas aspirantuuri.
Katariina Gild
Katariina Gild on Tallinnas tegutsev mittetulundusühing, mis ühendab käsitöökunstnikke. pisi|[[Vene tänav 12]] Ühing asutati 1995. aastal. . Katariina Gildi kunstnike töökojad on Katariina käigus.
Hoone Tallinna vanalinnas Vene tänav 12), milles ühing tegutseb, on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Hoones on näiteks klaasikoda, kübarakoda, nahakoda (nahakunsti stuudio).
Neoandertals
Neoandertals on Eesti death metal 'i bänd, kuhu kuuluvad Rain Pohlak (bass ja vokaal) ja Sandra Vungi (trummid).
Glurns
thumb| thumb|Glurnsi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Glurns (itaalia: Glorenza) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 80 km Bolzanost loodes.
thumb|left|Püha Pankratiuse kirik Taufersi väravas Glurnsi lääneosas.
Geograafia
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 876 inimest.
Valla pindala on 13,0 km².
Glurns külgneb järgmiste valdadega: Mals, Prad am Stilfser Joch, Schluderns ja Taufers im Münstertal.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 96,13% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 3,87% itaalia keelt.
Elche CF
Klubi asutati 1923. aastal kõigi Elche toonaste klubide ühendamisel. Hooajal 1929–30 asus Elche mängima Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hispaania kõrgliigas mängis Elche esimest korda 1959–60. Seejärel algas klubi läbi aegade edukaim hooaeg, kui Hispaania kõrgliigas mängiti 12 hooaega järjest. Aastatel 1962–1967 lõpetati kuuel hooajal Hispaania kõrgliiga esikümnes. Hooajast 1963–64 pärineb Elche parim koht Hispaania kõrgliigas, milleks on viies. Hiljem on Hispaania kõrgliigas mängitud aastatel 1973–1978, 1984–1985, 1988–1989, 2013–2015 ning uuesti alates hooajast 2020–21. Hooajal 2014–15 langes Elche esimese klubina Hispaania kõrgliiga ajaloos kõrgliigast välja maksude tasumata jätmise tõttu. 1969. aastal jõudis Elche Hispaania karikavõistlustel finaali, kus kaotati Atlético de Bilbaole tulemusega 0:1.
Klubi kodustaadion on Estadio Manuel Martínez Valero, mis mahutab 33 732 pealtvaatajat.
Praegune koosseis
''Seisuga 1. veebruar 2022''
Saavutused
pisi|center|700px|Klubi kodustaadion [[Estadio Manuel Martínez Valero]]
Pierre Vidal-Naquet
Teda mõjutasid Georges Dumézili ja Claude Lévi-Straussi ideed. Ta kuulus nn Pariisi ajaloolise antropoloogia koolkonda, mille liikmed olid ka Jean-Pierre Vernant, Nicole Loraux ja Marcel Detienne.
Nicolas Pépé
pisi|Nicolas Pépé (2019) Nicolas Pépé (sündinud 29. mail 1995 Mantes-la-Jolie's) on Prantsusmaal sündinud Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib ründaja või ääremängijaa Prantsusmaa kõrgliigaklubis Nice ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2012. aastal Poitiers' meeskonnas. 2013. aastal liitus ta Angers'ga. 2014. aastal tegi ta debüüdi Prantsusmaa esiliigas Angers' meeskonnas. Hooajal 2015–16 mängis ta laenul Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Orléans. Hooajal 2016–17 mängis ta Angers'ga Prantsusmaa kõrgliigas.
2017. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Lille. Hooajal 2017–18 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 13 väravat. Hooajal 2018–19 lõi ta liigas 22 väravat ja oli sellega liigas resultatiivsuselt teine mängija. Hooajal 2018–19 valiti ta lisaks Prantsusmaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja parimaks Prantsusmaa kõrgliigas mängivaks Aafrika jalgpalluriks.
2019. aasta augustis liitus ta Inglismaa kõrgliigaklubiga Arsenal. Üleminekusumma oli 79 miljonit eurot (72 miljonit naelsterlingit), mis oli Arsenali läbi aegade kalleim ost. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 22. septembril 2019 mängus Aston Villa vastu. Hooajal 2020/21 lõi Pépé 16 väravat, neist kümme Inglismaa kõrgliigas. Hooajal 2021/22 jäi tema arvele Arsenali meeskonnas vaid kolm tabamust. 2022. aasta augustis läks ta laenule Nice'i.
Debüüdi Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi Pépé 15. novembril 2016 sõprusmängus Prantsusmaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 24. märtsil 2018 sõprusmängus Togo vastu. Ta on kuulunud Elevandiluuranniku koondisse 2017., 2019. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Ivar Soopan
pisi|Ivar Soopan Ivar Soopan (sündinud 10. detsembril 1971 Tartus) on eesti ajakirjanik ja kirjanik.
1993. aastal asus Soopan elama Haapsalus ja tööle kohalikku ajalehte Läänlane. Samal aastal liikus ta sealt ajalehte Lääne Elu, kus ta töötas 1998. aastani. Aastatel 1998–2008 töötas Soopan Eesti Päevalehes.
2008. aastast töötab ta jälle Haapsalus ajakirjanikuna. 2010. aastal sai temast Lääne Elu peatoimetaja. 2011. aasta aprillis lõi Soopan oma uudisteportaali Läänlane. 2011. aasta maist oli ta lisaks Läänlases töötamisele ka Eesti Rahvusringhäälingu korrespondent Läänemaal ja Hiiumaal. 2015. aasta märtsis asus tööle Maalehte. 2017. aastal avas Soopan turismi- ja reisiuudiste veebilehe Reisiportaal.ee. 2021. aasta juunist töötab ta Geenius Meedias.
2019. aastal valis Baltimaade suurim reisikorraldaja Novatours Ivar Soopani Reisiportaalis tehtud töö eest 2018. aasta parimaks turismiajakirjanikuks.
Reportaažid välisriikidest
thumb|Ivar Soopan esinemas Balti Raamatumessil 6. mail 2010
Mare Jõgeva
Mare Jõgeva (aastast 1974 Mare Põder ; sündinud 24. augustil 1939) on eesti laulja (sopran) ja teatrinäitleja.
Aastatel 1971–2004 oli Mare Jõgeva Estonia teatri solist ja 1996–2004 ühtlasi teatri koori hääleseadja. 2009–2013 oli Ellerheina koori hääleseadja.
1987. aastast töötas ta 18 aastat Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis õpetajana.
Mare Jõgeva on esinenud kammer- ja oratooriumilauljana (Johann Sebastian Bachi "Missa h-moll", "Matteuse passioon", Mozarti, Verdi ja Cherubini reekviemid jm).
Mare Jõgeva lavapartnerite seas olid Kalju Karask, Hendrik Krumm, Tiit Kuusik, Georg Ots, Ivo Kuusk.
Tema õpilaste hulgas on Alla Popova, Kristina Vähi, Veronika Portsmuth.
Isiklikku
Tema abikaasa oli kirjanik ja kirjastuse Eesti Raamat peatoimetaja Rein Põder. Neil on kaks poega: luuletaja Neeme Põder ja mälumängur Ove Põder.
Enn (eesnimi)
Enn on eestipärane mehenimi.
Kirivalla oja
Kirivalla oja on oja Harju maakonnas Kose vallas.
Oja on 9 km pikk, valgla pindala on 21,4 km². Oja suubub vasakult poolt Kuivajõkke.
Vahetuskaubandus
Vahetuskaubandus on vanim kaubandusvorm, mille puhul kaks poolt vahetavad kas üheliigilist kaupa (nt vilja mõõt mõõdu vastu vahetus ) või eriliigilist kaupa (nt puunõud vilja vastu ).
Arheoloogiamälestis
Arheoloogiamälestis on riigi kaitse all olev muistis, üks kultuurimälestise liike.
Eestis on Muinsuskaitseamet seadnud objekti arheoloogiamälestiseks tunnistamisele kindlad kriteeriumid, millest peamised on objektist saadava info unikaalsus ja objekti vanus.
Emmeti maakond
thumb|Asend Michigani osariigis Emmeti maakond (Emmet County) on maakond USA-s Michigani osariigis. Geograafilised koordinaadid on 45°58' N, 84°98' W.
Maakonna halduskeskus on Petoskey.
Maakonna pindala on 2285 km², millest 1073 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 32 694. Aastal 2000 oli elanike arv 31 437.
Ajalugu
Emmeti maakond moodustati 1. aprillil 1840. aastal Mackinaci maakonna osast. Kuni 8. märtsini 1843 oli maakonna nimi Tonedagana maakond. Maakond on saanud nime iiri rahvuslase Robert Emmeti järgi.
Karađorđe Tähe orden
Karađorđe Tähe orden (serbia keeles Орден Карађорђеве звезде, Orden Karađorđeve zvezde) on 2009. aastal asutatud Serbia Vabariigi autasu (orden). See antakse Serbia Vabariigile osutatud eriliste teenete eest. Ordenil on kolm järku.
Samanimeline orden (Karađorđe Tähe orden), kuid teise kujundusega ja teiste järgunimetustega, oli varem kasutusel Serbia kuningriigis (orden asutati 1904. aastal). Karađorđevićite dünastia jätkas ordeni väljaandmist enda nimel ka pärast võimult eemaldamist.
Naja pallida
Naja pallida on maoliik.
Levila
Maoliik Naja pallida on levinud Egiptuses, Sudaanis, Tšaadis, Eritreas, Etioopias, Somaalias, Keenias, Tansaanias.
Kokkupuuted inimestega
Kui kobra tunneb end ohustatuna siis võtab ta sisse kaitsepoosi - tõstab keha eesosa püsti ja sirutab kaelaroiete eesmised paarid külgedele.
Need maod on sülitajamaod, kes võivad enesekaitseks ka rünnet kasutada, mis seisneb välkkiires sülje pritsimises ründaja peapiirkonda (kuni 2 m kauguselt). Kuna inimene kipub madu pingsalt jälgima, siis suure tõenäosusega satub sülg silmadesse. See tuleks vaatamata kipitavale valule kohe ära pühkida või pesta.
Naja pallidad liigitatakse inimeste suhtes mürkmadudeks, kuna nende hammustus võib inimestel esile kutsuda raske astmega mürgistusseisundeid.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Cobra cracheur rouge seisuga 24.01.2014.
Kaits
Kaits ehk kadiska (ka käred) on lõkspüünis kalade püüdmiseks, mida kasutati juba kiviajal.
Ehitus
Kaitsa tiivad ja püüniseosa olid valmistatud kuni 2 cm jämedustest ja ligi 3,5 m pikkustest kooritud kuuse või männivarbadest, mis olid ühest otsast teritatud. Varvad ühendati kasevitstest punutisega. Kaitsa moodustas varbadest tarandik, mis oli neerukujulise põhiplaaniga ning pealt lahtine. Selle üks tiib ulatus kaldani ja teine jõe keskosani. Püünise ümber oli vaiadest tugiseade, mille peal paiknes laudadest lava. Ülesvoolu ujuv kudekala (põhiliselt haug) sisenes tarandikku läbi kitsa prao ning laudisel olev kalur ammutas saaki pikavarrelise kahvaga. Selline püünis oli kasutusel kogu suve.
Püügikohad
Kaitsakujuline püünisaed on maailmas laialdaselt tuntud. Läänemere piirkonnas kasutati kaitsa rohkesti keskajal. Selle vanavene päritolu nimetus viitab slaavi mõjutustele. Eesti aladel oli kaits kasutusel põhiliselt Lõuna- ja Kagu-Eesti jõgedel.