cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hachikō
Elukäik
Hachikō sündis Ōdate linna lähedal asuvas farmis 10. novembril 1923. Sellest järgmisel aastal võttis Tōkyō ülikooli põllumajanduse professor Hidesaburō Ueno koera endale. Hachikō tuli igal õhtul omanikule Shibuya rongijaama vastu. Niimoodi jätkus see kuni 1925. aasta maini, mil Ueno enam tagasi ei tulnud. Professor suri ajuverejooksu tõttu ning ei naasnud enam kunagi rongijaama, kus Hachikō teda ootas.
Surm
Hachikō suri 8. märtsil 1935. Tema surma kohta levis erinevaid kuulujutte, kuni 2011. aasta märtsis leidsid teadlased Hachikō surma tõelise põhjuse. Tal oli kaugelearenenud vähk ning ussid, samuti leiti kõhust neli yakitori pulka, mis surmavaid vigastusi küll ei põhjustanud.
Koera topist hoitakse Jaapani riiklikus teadusmuuseumis Tōkyōs. 1934. aasta aprillis püstitati truule koerale Shibuya jaamas pronkskuju, mille avamisel Hachikō ka ise viibis. Praegu Shibuya jaamas seisev pronkskuju pärineb 1948. aastast, sest algne mälestusmärk töödeldi ümber Teise maailmasõja tarvis. Sarnane mälestusmärk on muuhulgas ka Hachikō sünnilinna Ōdate rongijaamas ja linna akita-klubis paikneva muuseumi ees.
Koera ja peremehe taaskohtumist kujutav pronkskuju avati 8. märtsil 2015, Hachikō surma 80. aastapäeval Tokyo Ülikooli Hongō kampuses.
Emanueli maakond
Emanueli maakond (Emanuel County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Swainsboro.
Ajalugu
Maakond moodustati 1812. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 22 598.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Vammus
Vammus võib tähendada üht kahest:
Tartu Eesti Põllumeeste Selts
Tartu Eesti Põllumeeste Selts (lühend TEPS, ka Eesti Põllumeeste Selts Tartus) oli eesti põllumehi ühendav selts; ühtlasi eesti vanim.
Seltsi asutas 1870. aastal Johann Voldemar Jannsen, et edendada põllumajandust.
Selts korraldas arvukalt põllumajanduse ja tööstuse näitusi. Esimene näitus peeti 19.–20. septembril või 2. oktoobril 1876 Otepääl; see oli ühtlasi esimene Eesti näitus.
Esimest korda oli eesti näituse korraldamise küsimus kõne all Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi koosolekul 6. märtsil 1872. Üksikasjalikumalt võeti idee küsimuse alla alles 3. mail 1875 seltsi koosolekul, kus otsustati "elajate tundmise ja suguloomade soetamise" otstarbel korraldada kohalikke näitusi igas kihelkonnas. 26. jaanuaril 1876 tegi seltsi esimees Mart Mitt peakoosolekul ettepaneku korraldada näitus, kus oleksid esindatud meie maa parimad loomad ja käsitööd. Et Tartus puudus sobiv koht korraldati näitus Otepääl. Näituse avakõnes tähendas seltsi tollane esimees Mart Mitt, et "see esimene eestlaste poolt korraldatud näitus, see on "õppetool täiskasvanuile", mis asutati rahvale äratamiseks, õpetuseks ja edasisaamiseks". Vaatamata vihmasele ilmale külastas näitust ligi 1400 vaatajat. Välja oli pandud 29 hobust, 21 piimalehma, 7 lammast, 6 siga, vilja ja käsitööd. Auhindu anti välja 24. Näituse korraldamisest võtsid osa ka sakslased, kes lootsid, et eesti näitus innustab rahvast osa võtma ka iga-aastasest Tartus korraldatavast suurest saksa augustikuu näitusest.
Teine eesti näitus peeti 1877. aastal samuti Otepääl, kolmas ja neljas Põltsamaal ning 1880–1886 korraldati näitusi Mustvees, Rõngus ja Nõos.
Põllumajandusnäituste raames hakati 20. sajandi algul eksponeerima ka Eesti kunsti. 1906. aastal esitles Tartu Eesti Põllumeeste Selts Eesti Üliõpilaste Seltsi majas eraldiseisvat kunstinäitust, mis sai hiljem tuntuks esimese Eesti kunstinäitusena.
1912. aastal soetas selts Tartu lähedal Vahi külas endise Vahi poolmõisa hooned ja hakkas seal läbi viima eestikeelseid põllutöökursuseid. Saksa okupatsiooni ajal 1918. aasta novembris registreeriti see kaheaastase õppeprogrammiga Vahi põllutöökoolina. 1925. aastal hakati ehitama uut kooli peahoonet ning 1927. aastast tegutses seal ka aianduskool. 1939. aastal liigutati kooli haldamine selleks moodustatud sihtasutuse alla.
Põlvkonna Eluteed
Põlvkonna Eluteed on 1983 aastal Mikk Titma eestvedamisel teostatud keskhariduse omandanute hariduskohordi eluteeuuring. Uuringu läbiviimises on eri aegadel osalenud veel Paul Kenkmann, Ellu Saar, Rein Vöörmann, Jelena Helemäe, Jüri Saarniit, Hans Dsiss jt. Lähema vaatluse alla võeti haridustee, peresündmused, töötee, ränne, elatustase, eluplaanid, kodukeskkond, sotsiaalne kapital, eluorientatsioonid, tööväärtused , poliitilised hoiakud ja vaba aeg.
Uuringus osalejad
Aastail 1982–1983 viieteistkümnes NSV Liidu piirkonnas (Eestis, Lätis, Leedus, Venemaal, Ukrainas, Valgevenes, Moldovas, Kasahstanis ja Tadžikistanis) läbi viidud projekt hõlmas kolme põhilise keskhariduse tüübi – üldhariduskooli, kutsekeskkooli ja keskeriõppeasutuste – lõpetanuid. Eestis küsitleti 3400 koolilõpetajat ehk haarati umbes üks neljandik 1982/1983. õppeaastal keskhariduse saanud noortest. Selle longituudprojekti teine osauurimus toimus Eestis 1987. aastal, teistes osalenud regioonides kestis see kuni 1992. aastani. Eestis hõlmati küsitlusega 2176 noort, kes olid tolleks ajaks võtnud sisse väga erinevad sotsiaalsed positsioonid, mis olid kättesaadavad keskhariduse erivariantide baasil neli aastat pärast keskkooli lõpetamist. Projekti järgmine etapp jäi Eestis 1993. aastasse, kui uurimus hõlmas 2116 respondenti. Sellel etapil toimus regioonidevahelises projektis mitmeid muutusi, võrreldes projekti algstaadiumidega. Välistegureist olulisim oli kahtlemata Nõukogude Liidu lagunemine, nii et nüüd toimus uurimus varasemaga võrreldes uute geopoliitiliste uksuste kaupa ja olukorras, kus olid alanud kapitaalsed majanduslikud ja sotsiaalpoliitilised muutused. Respondentide elukarjääride fikseerimisel mindi nüüd üle sündmuste-analüüsi metoodikale, mis avas uued võimalused elukarjääride eneste loogika ja neid kujundavate tegurite kvantitatiivseks analüüsiks. Nõukogude liiduvabariikide uuring jätkus postsotsialistlike riikide uuringuna. 1997. aastal Eestis läbi viidud küsitluses osales 2214 vastajat. Viimane andmetekogumine toimus Eestis 2004. aasta lõpus ja 2005. aasta alguses (1400 respondenti).
Killustiku tänav (Rakvere)
Killustiku tänav on tänav Rakvere linna kaguosas, Paemurru linnaosas.
Kagu-loodesuunaline Ehituse tänav on 226 m pikkune. Ta saab alguse Kivi tänava ristmikult, ristub seejärel Pae ja Kruusa tänavaga ning lõpeb Ehituse tänava ristmikul. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist, on linnulennul mõõdetuna üle 1,4 km.
Tänava on äärde rajatud põhiliselt katusekorrusega ühepereelamud, mis on ehitatud 20. sajandi teises pooles.
September 2023
September 2023, eelvaade.
2023. aasta september algab reedel ja lõppeb 30 ööpäeva hiljem laupäeval.
Elert Thiele
Elert Thiele (ka nimekujuga Elert Diel; surnud 27. veebruaril 1674 Tallinnas) oli Eestimaal tegutsenud puunikerdaja.
Thiele tuli Tallinna Kopenhaagenist 1652. aastal.
Elert Thiele on 1656. aastal valmistanud Ridala kiriku nelja evangelisti ja Kristuse figuuridega ning kõhrornamentikaga kantsli ning 1660. aastal Vormsi ja Pärnu-Jaagupi kiriku kantsli; samuti Kuusalu kiriku altari figuurid.
Niiduk
pisi|Lattniiduk kombaini heedri lõikemehhanismina Niiduk ehk niidumasin on masin heintaimede ning tera- ja kaunviljade niitmiseks ning ka heinaalade tasandamiseks.
Liigitus
Niidukeid liigitatakse jõuallika järgi käsi-, hobu-, mootor- ja traktorniidukiks.
Veel saab niidukeid jagada jõuallikaga ühendamise viisi (ripp-, poolripp-, liblik ja liikurniiduk), lõikemehhanismi tüüpide (vikat- ehk sõrmlatt-, rootor- ja vasarniiduk) ning lõikemehhanismide arvu järgi.
Lattniiduk
Lattniiduki aktiivne lõikeosa on sirgjooneliselt edasi-tagasi liikuv lattvikat (kahevikatilisel niidukil liiguvad vikatid vastassuundades). Lattniiduki tööpõhimõte sarnaneb kääride omaga, kus lõiketerad liiguvad lõikesõrmede vahel. Lattniidukit kasutatakse ka kombaini heedri lõikemehhanismina. Esimesed lattniidukid tulid hobuste rakkesse. Neid kutsuti hobuniidukiteks ja esimene patent sellele anti välja aastal 1822. Eestis võeti esimese iseliikuva niidukina kasutusele 1970. aastail ettevõtte Fortschritt masinat E-301, millel kasutatakse niiteorganina lattniidukit.
Rootorniiduk
pisi|Rootorniiduk Rootorniidukil püst- või rõhttelje ümber pöörlev nugaketas (ketasniiduk) või trummel (trummelniiduk). Heina tegemisel kasutatakse tänapäeval rohkem ketasniidukit. Tänapäevastel niidukitel on niitmisterasid poole rohkem kui pöörlevaid rootoreid. Jõuülekanne toimub läbi kiilrihmade kuni nurkreduktorini ja nurkreduktorist edasi hammasratastega. Lõikeseadeldis asub rippniidukil ees (eesrippniiduk), külgedel (külgrippniiduk), taga (tagarippniiduk) ja eraldi järgi veetav poomiga niiduk.
Vasarniiduk
Vasarniiduki niitmise mehhanismiks on T- või Y-vasarad, mis on ühendatud suure trumli külge. Vasarniidukiga ei niideta heina, vaid likvideeritakse heinakõrgendikke. See hoiab heinategemisel kasutatavad niidumasinad kauem tervena.
Kolu allikad
Allikate koguvooluhulk on 50 l/s. Allikatest saab alguse Vohnja oja.
Kehys-Kainuu piirkond
Kehys-Kainuu piirkond on majanduspiirkond Soomes Kainuu maakonnas.
Hot dog
pisi|Hot dog pisi|Hot dogi valmistamine Püünsi külas Hot dog on olemuslikult viinerisai, toit, mis koosneb keedetud või praetud vorstist pooleks lõigatud kukli vahel. Algupära pole päris selge, on näiteks väidetud, et esmalt valmistas seda 17. sajandi lõpul Saksamaa linna Coburgi lihunik Johann Georghehner, kes hakkas seda hiljem Frankfurdis müüma. Roog jõudis saksa sisserännanutega Ameerika Ühendriikidesse, kust levis hiljem ülejäänud maailma. Vorstina kasutati algselt väikest keeduvorsti viinerit (tuletis Viini vorstist, sks k Wiener Würstchen, aga ka frankfurter, Frankfurter Würstchen 'i järgi, mõlemad linnad nimetavad end toidu päritolukohaks ), tänapäeval kasutatakse ka muid vorste.
Nimetuse päritolu
pisi|Frankfurteri müügikoht New Yorgis 1906. aastal Ka eesti keeles tsitaatsõnana püsinud hot dog 'i (otsetõlkes kuum koer) päritolu pole päris selge, mõne versiooni kohaselt on see tuletatud USA-sse sakslaste poolt nii toidu kui ka taksikoera sissetoomisest. 1890. aastatel kirjeldatakse USA ülikooliväljaannetes hot dog 'e.
Variatsioonid
pisi|[[Thomas Alva Edison|Thomas Edisoni lühikomöödia hot dog 'i valmistamisest]] pisi|Norra hot dog – pølse Hot dog 'ile lisatakse vastavalt kohalikele eripäradele ja kliendi soovidele erinevaid kastmeid ja lisandeid, nii on Islandil tavaline lisada majoneesi, sinepit ja praetud sibula helbeid, vorst on reeglina lambalihast. Norra hot dog 'i versioon pølse koosneb aga lavašši või tortilla sarnasest leivast, mis mässitakse ümber vorsti. Islandi pealinna Reykjavíki hot dog 'i müügikoht on 1937. aastast peale tegutsenud.
Eesti
Ligikaudu kaheksakümnendatel aastatel jõudis hot dog eesti keelde, kuid Võrus on müüdud ka omakeelset versiooni – lämmi pini (kuum peni).
Zsuzsa Koncz
pisi| pisi| Zsuzsa Koncz (sündinud 7. märtsil 1946 Pélys) on ungari laulja.
Ta sai tuntuks 1962. aastal esinemisega telesaates "Ki mit tud?". Ta on esinenud teiste seas koos János Bródyga ja ansambliga Illés.
Saksakeelsetes riikides esinedes on ta kasutanud ka nimesid Shusha Koncz ja Jana Koncz.
Adán Cárdenas
Adán Cárdenas del Castillo (22. veebruar 1836 – 12. juuli 1916) oli Nicaragua poliitik ja arst, Nicaragua president.
Adán Cárdenas sündis 22. veebruaril 1836 Granadas. Aastal 1852 kolis ta Euroopasse elama, kus lõpetas Pisa ülikooli meditsiiniteaduskonna ja sai doktorikraadi. Nicaraguasse tagasi suundus ta aastal 1862. Seal abiellus ta Tomás Martíneze tütre Gertrudis Martínez Solórzanoga. Poliitilistelt vaadetelt oli ta konservatiiv ja nii liitus ta Partido Conservador de Nicaraguaga. Aastal 1883 sai temast riigi president. Aastal 1887 vahetas Cárdenase välja Evaristo Carazo.
Cárdenase võimuloleku ajal loodi Masaya departemang. Samuti lõppes raudteeliini Ferrocarril del Pacífico ehitamine, 6. oktoobril 1885 jõudis esimene rong Managuast Granadasse. Euroopalike kogemustega mehena pani ta erilist rõhku riigi haridussüsteemile, asutades koole üle kogu maa. Ka asutas ta kunstigalerii Escuela de Artes y Oficios. Tema välja antud dekreet, mille tõttu kirikule kuuluvad harimata maad läksid müüki, tõi kaasa kohvikasvatuse järsu tõusu. Tema võimuloleku ajal asutati riigi esimene pank.
Adán Cárdenas suri 12. juulil 1916 Managuas.
Liiva allikad
Liiva allikad on allikad Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas.
Need on lange- ja tõusuallikad, mille vooluhulk on suvel 50 l/s. Allikatest algab Ilmandu jõkke suubuv oja.
Kruusa tänav (Rakvere)
Kruusa tänav on tänav Rakvere linna kaguosas Paemurru linnaosas.
Edela-kirdesuunaline Kruusa tänav on 323 m pikkune. See saab alguse Rägavere teelt, ristub Killustiku ja Paemurru tänavaga ning lõpeb Rakvere linna ja Rakvere valla vahelisel piiril Rabakivi tänaval. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist – on linnulennult mõõdetuna ligikaudu 1,6 km.
Tänava äärde on rajatud põhiliselt katusekorrusega ühepereelamud, mis on ehitatud 20. sajandi teises pooles.
Vanapagana õpperada
Vanapagana õpperada on Järvamaal Türi vallas Rassi külas asuv õpperada. pisi|Saarjõe maastikukaitseala Õpperada on osa Saarjõe maastikukaitsealast.
Raja tutvustus
Matkaaja algus- ja lõpp-punkt on Vanapagana metsamaja juures, kuid rada võib alustada ka käbikuivati juurest või Tõrvaaugult. Üldiselt metsas kulgev rada viib läbi endise Tõrvaaugu küla ning seda saab läbida ainult jalgsi. Raja keskmine läbimisaeg on umbes 1–1,5 tundi. Rada on umbes 3 kilomeetri pikkune ning peale vaadates ringikujuline. Rada on looduses märgitud sinise värviga puutüvedel, punase-kollase värviga madalatel postidel ning ristumiskohtadel asuvate teeviitadega.
Vaatamisväärsused
Õpperajal asub kokku üheksa huvipunkti, millelt saab infot ala loodus- ja ajalooväärtuste kohta. Samuti annavad huvipunktid infot Tõrvaaugu küla saamisloo kohta. Õpperada on mõeldud loodus- ja pärandkultuurihuvilistele matkajatele. Rajalt võib leida nii mõnegi marja- ja seenekoha.
Rajal leiab huvitavat infot taimede, loomade, putukate ja seente ning metsa kõrvalkasutuse kohta.
Vanapagana metsamaja juures on filmitud paljud 1964. aasta kultusfilmi "Põrgupõhja uus vanapagan" stseenid. Praeguse Vanapagana metsamaja asukohal oli vanasti Jürka maja. Pärast filmi levimist pälvisid nii kohalike kui ka kaugemalt tulnud inimeste tähelepanu püstijäänud hoonete osad ja seda ümbritsev ürgne kuusemets.
Kesk-Karjala piirkond
Kesk-Karjala piirkond on majanduspiirkond Soomes Põhja-Karjala maakonnas.
Argo Kõvamees
Argo Kõvamees (8. jaanuar 1926 Tallinn – 17. oktoober 2007 Bromma) oli eesti arst.
Ta oli Mihkel Kõvamehe poeg.
Waylon Smithers
Waylon J. Smithers Jr., üldiselt tuntud kui Mr. Smithers või lihtsalt Smithers, on tegelane Ameerika Ühendriikide joonissarjast "Simpsonid", kellele on oma hääle andnud näitleja Harry Shearer.
Ta on Springfieldi tuumaelektrijaama omaniku Mr. Burnsi personaalne assistent.
Keith Johnstone
Donald Keith Johnstone (22. veebruar 1933 Inglismaa – 11. märts 2023) oli Briti ja Kanada improvisatsioonilise teatri pioneer. Ta lõi improsüsteemi, mis on osa teatrispordist. Ta oli ka õpetaja, näitekirjanik, näitleja ja teatrilavastaja.
Elu
Johnstone sündis Inglismaal Devoni krahvkonnas. Ta kasvas üles, vihates kooli, sest tema meelest kool pärssis ta kujutlusvõimet ning see muutis ta kinniseks ja tagasihoidlikuks.
1950. aastate alguses lõpetas Johnstone töölisklassi õpetamise Londonis Batterseas. 1956. aastal, sai ta ülesande kirjutada näidend Royal Court Theatre'ile. Sellest peale sai temast äkitselt näidendilugeja, lavastaja ja näitekunsti õpetaja, kus ta püüdis teha kõike vastupidi sellele, mida talle endale oli kunagi koolis õpetatud. Ta lootis nii õpetada näitlejaid spontaansemad olema.
1970. aastal kolis Johnstone Albertasse Calgarysse, kus ta sai õpetajakoha Calgary Ülikoolis. Samal ajal jätkas ta ka oma töö arendamist. Sellest sündis väike mõttekaaslaste kollektiiv Secret Impro Theatre. Grupp mängis lõunapausil impromänge, et püüda publikult tagasisidet nende tööle. Lõpuks arenes sellest välja Loose Moose Theatre.
Johnstone oli Calgary Ülikooli emeriitprofessor. Teda on mainitud ka Malcolm Gladwelli raamatus "Blink: The Power of Thinking Without Thinking" ("Silmapilk: Kuidas mõelda mõtlemata").
Töö
Johnstone alustas oma tööd 1956. aastal Inglismaal Londonis Royal Court Theatre'is, kui George Devine ja Tony Richardson tellisid temalt näidendi. Aastatel 1956–1966 oli Keith pea-näidendilugeja, vastutav haridusliku töö eest, juhtis Royal Court Theatre'i stuudiot, kirjutas ja lavastas näidendeid ja töötas välja kirjutajate gruppi. Temast sai ka teatri kaasdirektor.
Samuti asutas ta Theatre Machine'i, millega Keith ja trupp rändasid mööda Euroopat, esitades improvisatsioonilisi harjutusi, mida Keith kohapeal välja mõtles. Tihti esitati neid publikule, kes oskas vähe või üldse mitte inglise keelt.
Johnstone on kirjutanud kaks raamatut oma süsteemist: 1979 "Improvisatsion and the Theatre" ja 1999 "Impro for Storytellers". Ka on kuulsaks saanud ta tunnuslaused, mis võtavad kokku tema improvisatsioonifilosoofia: "Sa ei saa midagi õppida, kui sa ei eksi"; "Ära ürita teha oma parimat. Proovides teha oma parimat, proovid sa olla parem, kui sa tegelikult oled"; "Mine lavale, et luua suhteid. Vähemalt ei ole sa üksi"; "Asi ei ole midagi pakkuda, vaid see, mida sa sellega peale hakkad".
Evansi maakond
Evansi maakond (Evans County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Deux-Sèvresi departemangu haldusüksuste loend
Siin on toodud ära kõik Deux-Sèvresi departemangu haldusüksused (ringkonnad, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. Niorti vald on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse, mille vahel on vald jagatud, kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Keith Johnstone
Õppemeetod
Johnstone mäletas, et koolisüsteem süvendas temas uskumust, et see nüristab tema loomingulisust. Keith kirjutas üles reeglid ehk asjad, mida õpetajad takistasid teda tegemast. Siis julgustas ta oma õpilasi tegema täpselt vastupidi. Tema ebatavaline meetod oli edukas. See eksperiment tähistab Johnstone'i jaoks ka alguspunkti spontaanses improvisatsioonis.
Evansi maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 1914. aastal.
Deux-Sèvresi departemangu haldusüksuste loend
Departemangus on 17 kantonit (alates 2015):
Evansi maakond
Rahvastik
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Deux-Sèvresi departemangu haldusüksuste loend
Departemangus on 256 valda (seisuga 1. jaanuar 2019):
Uchte ühisvald
thumb|Samtgemeinde Uchte paiknemine Nienburgi kreisis
Uchte on valdade ühendus (Samtgemeinde) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Nienburgi kreisis. Selle pindala on 284,16 km². 31. detsembril 2017 elas seal 13 941 inimest. Selle keskus on Uchte.
Samtgemeinde Uchte koosneb järgmistest valdadest:
Steimbke ühisvald
thumb|Samtgemeinde Steimbke paiknemine Nienburgi kreisis
Steimbke on valdade ühendus (Samtgemeinde) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Nienburgi kreisis.
Selle pindala on 185,48 km². 31. detsembril 2017 elas seal 7239 inimest. Selle keskus on Steimbke.
Samtgemeinde Steimbke koosneb järgmistest valdadest:
Looga tänav (täpsustus)
Looga tänav on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
Pikk-kuub
Kandmine
Pikk-kuub oli tuntud Baltimaades, Soomes, Rootsis jm. Eestis hakati seda kandma hiljemalt 17. sajandil, mil ta asendas hõlmadeta umbkuube. Pikk-kuube kanti aasta ringi, kusjuures see oli kõige pidulikum kehakate. Talvel pandi pikk-kuub kasuka peale. Linast (suvist) käimisrõivast kanti kasuka all.
Kirjeldus
19. sajandi keskpaigani olid meeste ja naiste kuued ühesuguse lõikega, erinevus oli kaunistustes. Naiste kuubedel oli avaram rinnalõige, et jätta nähtavale ehted. Nende kuubede hõlmad kinnitati keskkohalt haakidega, mehed kandsid pikk-kuuel vööd. Enamasti kanti piha ümber hoidvaid, vööst allapoole laienevaid rõivaid, Lõuna-Eestis olid kuued nn. puusadega, s.o. siilud langesid külgedelt volti. Mandril kantavatele pikk-kubedele oli iseloomulik jagamatu seljaosa, saartel ühendati kuued pikiõmblusega kahest tükist.
Ülehelipauk
Ammustest aegadest on inimesele tuttav voorimehe piitsa plaksatus, sellise heli tekitab lööklaine piitsa otsa ülehelikiiruse ületamisel.
Kuivas õhus temperatuuril 20 °C on helikiirus 1236,5 km/h; reisilennukite lennukõrgusel (10 km) –50 °C juures on helikiirus 1078,7 km/h.
Vihula mõisa park
pisi|Sügisene park Vihula mõisa park on kaitsealune mõisapark Haljala valls Vihula külas endise Vihula mõisa juures.
Enamuses 19. sajandi jooksul eri etappidena rajatud park paikneb Mustoja vahelduva reljeefiga kaldaterrassidel. 10 ha + 18 ha parkmets on läbinisti kujundatud vabaplaneeringulisena ning sealt leiab umbes 50 liiki puid-põõsaid.
Park on arvatud ehitismälestiseks.
Vihula mõisa park jääb Lahemaa rahvuspargi alale. Mustoja on seal paisutatud Vihula veskijärveks ning paisjärve kaldalt leiab ka Vihula koopad.
Vida Vencienė
Vida Vencienė (sünninimi Vida Mogenytė; sündinud 28. mail 1961 Ukmergės) on leedu endine murdmaasuusataja, olümpiavõitja.
Ta võitis 1988. aasta taliolümpiamängudel Calgarys kuldmedali 10 km suusatamises ja pronksmedali 5 km suusatamises.
Aastast 1995 on ta Leedu Olümpiakomitee liige.
Luiga allikas
Luiga allikas (ka: Illuski allikas, Ojavee allikas) on allikas Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Kunda jõe orus.
Allikast saab alguse Kunda jõkke suubuv oja, mille vooluhulk on 35–165 l/s.
Matthew Williamson
pisi|Matthew Williamson Matthew Williamson (sündinud 23. oktoobril 1971 Chorlton-cum-Hardys Manchesteris Inglismaal) on briti moekunstnik, kelle kollektsioonides on tihti indiapäraseid mõjutusi.
Õpingud
Williamson õppis oma sünnikohas kuni 17. eluaastani. Siis kolis ta Londonisse ning õppis kunsti- ja disainikoolis Central Saint Martin’s College of Art and Design, mille lõpetas 1994. aastal bakalaureusekraadiga moedisaini ja trükikangaste alal.
Karjäär
Karjääri moetööstuses alustas Williamson kaheaastase perioodiga, mil ta tegi tööd Georgina Von Etzdorfile, Marnile, Monsoonile ja Accessorize’ile.
Pärast seda, kui tema valmistatud pärlkaunistustega kotid ja sallid olid köitnud laiemat tähelepanu, rajas Williamson koos oma äripartneri Joseph Velosaga 1997. aastal oma rõivaste kaubamärgi nime Matthew Williamson all. Sama aasta septembris esitles Williamson Londoni moenädala raames oma debüütkollektsiooni „Electric Angels“. Kollektsioon sisaldas mandariini-, fuksia- ja magentatoonides asümmeetrilise lõikega rõivaid, andes aimu Williamsoni isikupärastest stiilist ja käekirjast. 2002. aasta veebruaris jõudis Williamsoni kollektsioon esmakordselt New Yorgi moenädalale.
Williamsoni kaubamärgi kauplus Londonis avas uksed 2004. aasta märtsis. 2005. aastal tõi Williamson turule oma parfüümisarja ja 2009. aastal avas oma veebipoe.
2005. aastal asus Williamson Itaalia moemaja Pucci loovjuhi kohale, jätkates samaaegselt tööd omanimelise kaubamärgiga. 2008. aasta sügisel pöördus ta tagasi Londonisse ja keskendus taas oma kaubamärgi arendamisel.
2007. aastal tähistas Williamson Londoni moenädalal 10 aasta möödumist oma esimese kollektsiooni esitlusest üritusega, mis sisaldas ka muusik Prince'i performansit. Londoni disainimuuseumis oli väljas retrospektiivnäitus „Matthew Williamson – 10 aastat moes“. 2009. aasta septembris kutsus Briti Moenõukogu Williamsoni osalema Londoni moenädala 25. aastapäeva tähistamisel.
Williamson tegi 2009. aastal disainikoostööd kiirmoebrändi H&M-iga, tuues firma poodides müügile nii naiste- kui ka meestekollektsiooni, seejuures oli H&M-ile loodud meestekollektsioon Williamsoni esimene katsetus meeste rõivaste loomises.
Praegu toob Matthew Williamsoni moemaja aastast turule neil naisterõivaste kollektsiooni ja tema rõivaid müüvad 170 hulgimüüjat üle maailma. Lisaks tegutsevad Matthew Williamsoni kaubamärgi poed Londonis ja New Yorgis ning firmal on oma boks Dubais asuvas Dubai Mallis. Internetipood on avatud Suurbritannia, Euroopa ja USA klientidele.
2010. aasta oktoobris sõlmis Matthew Williamson litsentsilepingu MBFG-ga (Mariella Burani Fashion Group). Leppe tulemusel sündis uus koostöökaubamärk Muse by Matthew Williamson, mis peaks poodidesse jõudma 2011. aasta sügisel.
Tunnustus
2004. aastal nimetati Matthew Williamson Elle'i aasta disaineriks ning 2005. aastal sai ta Moet and Chandoni moeauhinna. 2008. aasta Briti moeauhindade jagamisel kuulus Williamsonile punase vaiba ürituste aasta disaineri auhind. Kolmel korral on Williamson olnud Briti moeauhindade aasta disaineri auhinna nominent.
Sint-Truidense VV
Koninklijke Sint-Truidense Voetbalvereniging (tavaliselt lihtsalt Sint-Truiden, STVV või hüüdnimega De Kanaries) on Belgia jalgpalliklubi Limburgi provintsist Sint-Truidenist. Sint-Truiden mängib Belgia kõrgliigas. Klubi jaoks rekordiline teisel kohal lõpetati aastal 1966. Belgia karikavõistlustel on finaali jõutud kahel korral. Klubi asutati 1924. aastal, selle värvid on kollane ja sinine (sealt ka hüüdnimi De Kanaries (Kanaarilinnud)). 1927. aastast on kodumängud peetud Stayeni staadionil.
Ajalugu
Klubi asutati aastal 1924, kui ühinesid Sint-Truideni jalgpallimeeskonnad FC Union ja FC Goldstar. Klubile valiti värvid Sint-Truideni linna värvide järgi, algne nimi oli Sint-Truidense Voetbal Vereeniging. Esimene kohtumine peeti 9 pealtvaataja ees Tongereni Cercle'iga. 1930. aastate lõpus tõusis Sint-Truideni parimaks mängijaks Léopold Appeltans. 21. novembril 1948 sai temast esimene Sint-Truideni mängija, kes on teeninud kutse Belgia jalgpallikoondisse. 1940. aastate lõpus tõusti esiliigasse. 1947. aastal muudeti klubi nimi Sint-Truidense Voetbalverenigingiks. Viis aastat hiljem jäädi esiliigas teiseks ning tõusti kõrgliigasse. 1959. aastal määrati klubi peatreeneriks Raymond Goethals, kelle juhtimisel võideti 1966 kõrgliiga hõbemedal.
Aastal 2001 sai Sint-Truideni peatreeneriks klubi eksväravavaht Jacky Mathijssen, kolm hooaega hiljem lahkus ta Charleroisse. Tema asendajaks määrati Marc Wilmots, kes ametis kaua ei püsinud. Hooaeg mängiti lõpuni peatreenerikolmiku Guy Mangelschotsi, Eddy Raymaekersi ja Peter Voetsi käe all. Hooaja 2004–2005 lõpus toodi peatreeneriks KV Oostendest Herman Vermeulen, kes vallandati 9. veebruaril 2006, kuna meeskond oli liigas 17. kohal. 2008. aastal liideti klubiga naistemeeskond FCL Rapide Wezemaal.
Praegune meeskond
''Seisuga 1. oktoober 2020.''
Harilik kurekael
Ühe- või kaheaastane taim enamasti 10–50 cm kõrguse varrega, mis harilikult on tõusev, aga võib olla ka lamav. Iseloomulikud on pikad lihtkarvad. Lehed sulgjagused, paaritusulgjad, 3–15 cm pikad ja 2–5 cm laiad. Õied umbes 1,5 cm läbimõõdus, kroonlehed 5–8 mm pikad, roosad või helepunased. Viljad 3–4 cm pikad.
Üldlevilalt on harilik kurereha tsirkumpolaarne, olles levinud looduslikult kogu põhjapoolkeral. Austraalias, Aafrikas jm tulnukana.
Eestis kasvab umbrohuna põldudel, põllupeenardel ja söötidel, samuti aedades, jäätmaadel jm. Tavaline kogu Eestis.
Freespink
pisi|Vertikaalfreespink Freespingid on mitmeotstarbelised masinad, mis on võimelised toormaterjale freesima ja puurima. Freespingi spindli otsa on paigaldatud freesitera, mis aitab materjali toorikult eemaldada. Kui materjal jahtub, eemaldatakse see freespingist.
Vertikaalsed freespingid
Vertikaalse freespingi spindli telg on paigutatud vertikaalselt ning see pöörleb samal teljel püsides. Spindlit saab vastavalt vajadusele muuta pikemaks ning seeläbi täita erinevaid funktsioone nagu puurimine ja lõikamine. Sellise freespingiga on võimalik valmistada hammasrattaid, tembeldatud osasid vormide abil, raamistike, sooni ja võtmeavasid.
Vertikaalsel freespingil on kaks alakategooriat: torn freespink ja laud freespink.Torn freespingil on materjali lõikamiseks laud, mis liigub spindli teljega risti ja paralleelselt, kuid spindel on statsionaarselt. Selle abil saab põlve liigutades ning puuri tõstes või langetades teha kaht lõikemeetodit. Laud freespingil on aga laud, mis liigub spindli teljega risti ning spindel liigub oma teljega paralleelselt.
Horisontaalsed freespingid
Horisontaalsel pingil on lõikur, mis on asetatud horisontaalsele teljele. Paljudel horisontaalsetel freesijatel on pöörlev laud, mis aitab freesida erinevate nurkade all. Neid laudasid nimetatakse universaalseteks laudateks. Kõiki vertikaalsete freeside tööriistu saab kasutada ka horisontaalses freesides.
Freeside lõiketerad
Erinevad lõikeriistad:
Pinna viimistlus
Materjalid, mida hakatakse freesima, käivad kindla ajalise intervalliga freesi alt läbi. Küljelõikurite külgedel on sooned. Soonte vaheline kaugus sõltub etteandekiirusest, lõikuri läbimõõdust ja lõikepindade kogusest. Need võivad olla olulised pindade kõrguse erinevused.
Georg Gross
Georg Gross (sündinud 22. jaanuaril 1983) on Eesti autorallisõitja.
2009. aastal võitis ta Ford Focus WRC 03 autoga Viru ralli ja Saaremaa Ralli.
2011. aastast sõitis ta Ford Focus WRC 08 autoga. 2013. aastal tuli ta Eesti meistriks.
2017. aastast sõidab ta Ford Fiesta RS WRC autoga. Samal aastal tuli ta Eesti meistriks. Ott Tänaku kaardilugejana võitis ka Saaremaa ralli.
2017. ja 2019. aastal tuli taas Eesti meistriks.
Isiklikku
Tema isa on ettevõtja Oleg Gross. Tema abikaasa on Katrin Gross, neil on ühine tütar.
Meiekose õpperada
Meiekose õpperada on Sandra külas Põhja-Sakala vallas Viljandimaal ja Riisa külas Tori vallas Pärnumaal asuv õpperada.
Raja tutvustus
Meiekose õpperada lookleb esmalt piki Raudna ja Tõramaa jõe kallast ja viib tutvuma Tõramaa jõe suudmeala luhtadega, mis on üks osa Soomaa pärandmaastikest. Meiekose õpperada on 5,6 km pikk. Rada võib läbida jalgsi, jalgratta või hobusega ja talvel suuskadega. Meiekose õpperada ei jõua ringiga algpunkti tagasi, seega tuleb hoolitseda, et raja lõpus ootaks mõni sõiduvahend. Lisaks jääb matkarajale ka mitu lõkkekohta ja telkimispaika, kus aega veeta.
Vaatamisväärsused
Raja vaatamisväärsusteks on luhad, eri taimeliigid, jõekäärud, jändrikud tammepuud ja vanad talukohad.
Joensuu piirkond
Joensuu piirkond on piirkond Soomes Põhja-Karjala maakonnas.
Abi Zeider
pisi| Abi Zeider Kadrioru kõlakojas 1974. aastal Foto: Jaan Künnap Abi Zeider (31. august 1920 Valga – 12. märts 1999 Tallinn) oli juudi päritolu Eesti trompetist.
Muusikaline eripära
Abi Zeider oli sünnipäraselt musikaalne, kuid erihariduseta. Tema pillimäng oli omanäoline ja väljendusrikas ning saavutas kuulsuse nii Eestis kui ka väljaspool seda. Abi Zeider oli oma aja tuntumaid Nõukogude Liidu trompetisoliste. Tema esituste juures on rõhutatud kaunist laulvat tooni, tollal teistele trompetistidele kättesaamatuid ülikõrgeid noote ja väljendusrikast mängu. Juba 1940ndate teisel poolel suutis Abi Zeider Eesti Raadio džässorkestri koosseisus kontserdil välja mängida kolmanda oktavi fa. Nii kõrget nooti ei olnud publik trompetilt siis veel kuulnud. Omaaegsed kolleegid on nimetanud Abi Zeiderit kuldaväärt muusikuks hõbehäälse trompetiga.
Töö muusikakollektiivides
Abi Zeider on esinenud solistina Venemaal, Bulgaarias, Tšehhoslovakkias, Soomes, Saksamaal, Belgias, Sri Lankal ning EXPO-67-l Kanadas. Abi Zeider on salvestanud Eesti Raadios üle 70 pala, teiste hulgas ka CD Tallinna Poistekooriga (1995). Mõnede allikate andmetel on Abi Zeideri salvestatud soolopalade arv isegi suurem: üle saja või koguni paarisaja ümber. Abi Zeideri esimene soolo-LP ilmus 1984. aastal.
Guarbecque
pisi|Guarbecque'i vallamaja
Guarbecque (pikardi: Guérbécque; lääneflaami: Gaverbeke) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Kergetööstus- ja põllumajandusküla asub u. 14 km Béthune'ist põhjas ja 45 km Lille'ist läänes, teede D186 ja D187 ristumiskoha ümbruses. Canal d'Aire ja Guarbecque'i oja voolavad läbi valla.
pisi|tühi|
Ristamäe allikad
Kurisoo allikad on allikad Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Neeruti Ristamäe jalamil.
Need on tõusuallikad, mis paiknevad allikasoos.
Yoda
Yoda on väljamõeldud tegelane George Lucase "Star Warsi" ulmemaailmast. Ta on üks kuulsamaid Jedi meistreid. Ta õpetas Luke Skywalkerit.
1938. aasta Eesti presidendivalimised
Vabariigi Presidendi valimised toimusid 24. aprillil 1938.
Kandidaadid seadsid üles 23. aprillil 1938 I Riigivolikogu, I Riiginõukogu ja Omavalitsuste esinduskogude poolt valitud esindajate kogu.
I Riigivolikogu koosolekul esitas August Jürima 48. valimisringkonnast kandidaadiks riigihoidja Konstantin Pätsi ja Rudolf Penno 67. valimisringkonnast Riigivolikogu liikme 45. valimisringkonnast Jaan Tõnissoni, kes said vastavalt 65 ja 14 häält, seega seati Vabariigi Presidendi kandidaadiks Konstantin Päts.
I Riiginõukogu koosolekul esitas Sõjavägede Ülemjuhataja Johan Laidoner kandidaadiks Konstantin Pätsi, kes valiti 36 häälega Vabariigi Presidendi kandidaadiks.
Omavalitsuste esinduskogude poolt valitud esindajate kogu koosolekul esitas Kaarel Leesment Tali vallast Pärnumaalt kandidaadiks Konstantin Pätsi, kes valiti 113 häälega poolt ja 5 häälega vastu Vabariigi Presidendi kandidaadiks.
Kuna kõik kolm Vabariigi Presidendi kandidaati ülesseadvat asutist olid seadnud Vabariigi Presidendi kandidaadiks Konstantin Pätsi, korraldati 24. aprillil 1938 Riigivolikogu Esimehe Jüri Uluotsa juhatusel nende ühine koosolek. Koosolekult puudusid Riiginõukogu liige Harry Koch ja Sõmerpalu vallavanem Richard Samarüütel. Esimesena hääletas Väinjärve vallavanem Aleksander Aas. Kell 11.17 teatas koosoleku juhataja: "Hääletamisel on selgunud, et Vabariigi Presidendi kandidaadi Konstantin Pätsi poolt on antud 219 häält." Kuna poolthääli oli rohkem kui kolm viiendikku valimiskoosoleku seadusliku koosseisu häältest, loeti Konstantin Päts Vabariigi Presidendiks valituks ja rahvahääletus jäi ära.
Pärast koosoleku lõppu kell 11.20 otsustas Valimiste Peakomitee valimiste tagajärjed saata samal päeval avaldamiseks Riigi Teatajale. Seejärel sõitsid Valimiste Peakomitee liikmed Kadrioru lossi, kus komitee esimees Peeter Puusep tegi Konstantin Pätsile teatavaks tema valimise Vabariigi Presidendiks.
Samal päeval kell 17.25 astus Konstantin Päts Riigikogu üldkoosolekul Vabariigi Presidendi ametisse pühaliku tõotuse andmisega: "Mina, Konstantin Päts, astudes rahva tahtel Vabariigi Presidendi ametisse, pühalikult tõotan vankumata kaitsta Eesti Vabariigi Põhiseadust ja seadusi, õiglaselt ja erapooletult teostada minule antud võimu ja ustavalt täita oma kohuseid kõigi oma võimetega ja parima arusaamisega Eesti Vabariigi ja rahva kasuks."
Pärast pühaliku tõotuse andmist ütles Konstantin Päts: "Mina olen oma eluaeg olnud sellel arvamisel, et üksikud inimesed ei suuda kunagi rahvaste elus seda ülesehitavat tööd teha, mis teevad asutused. Ja kui meie oleme täna jälle jõudnud üles ehitada oma riigi asutused, siis on see kõige suuremaks päevaks ja rõõmsamaks päevaks minu riigitegevuse ajal olnud, et meie oleme omal jõul jõudnud üle neist kiusatustest, mis praegu Euroopas käivad, kus üksiku inimese kultus kõrgele tõstetakse ja asutused ära unustatakse. Ei ole keegi sundinud meie parlamenti kokku kutsuma ei Vabariigi Valitsust ega mind. Kui meie seda teinud oleme, siis ainult selleks, et kõigi meie kindlam tahtmine ja soov on olnud näha oma riigi ja valitsemise korda nii looduna, nagu ta praegu on."
Pärast ametisse astumist andsid Sõjavägede Ülemjuhataja Johan Laidoner ja Peaministri asetäitja Kaarel Eenpalu Konstantin Pätsile Kadrioru lossis üle Riigivapi teenetemärgi keti, Riigivapi teenetemärgi erisuurpaela ja Valgetähe teenetemärgi keti.
Teadmusjuhtimise strateegiad
Teadmusjuhtimise strateegia on seotud eesmärgi saavutamiseks koostatud detailne tegevuskava või abinõude süsteem. Strateegia eesmärgiks on esitada organisatsiooni teadmusjuhtimise visioon konkreetsete eesmärkide, sihtide ja tegevustena. Hea teadmusjuhtimise strateegia on tihedalt seotud organisatsiooni üldise strateegia ja eesmärkidega.
Teadmusjuhtimise strateegiate jaotus
Teadmusjuhtimise strateegiaid võib jaotada kolme uurimisvaldkonna alusel. Esiteks, mis teadmus on unikaalne ja väärtuslik? Küsimusele saab leida vastuse intellektuaalset kapitali või immateriaalseid ressursse uurides. Teiseks, kuidas saavad antud ressursid ja kapital toetada ettevõtte toote- ja turupositsiooni. Antud uurimisküsimusele keskendub ressursipõhine teooria ja hinnang organisatsioonilisele suutlikkusele. Kolmandana, leida teadmusjuhtimise strateegia ja - protsesside vaheline seos.
Alan J. Beckett ja Charles E.R. Wainwright jaotavad teadmusjuhtimise kolmeks alamtegevuseks:
Teadmusjuhtimise strateegia valik
Teadmusjuhtimise strateegia rakendamiseks on oluline valida sobiv teadmusjuhtimise strateegia, mis jagunevad kodifitseerimise strateegiaks ja isikupärastamise strateegiaks. Suures osas peaks strateegia valikul lähtuma tootest või/ja teenusest mida te pakute. Kui pakutav toode on valmistoode või teenus mis on reguleeritud on sobilik kodifitseerimise strateegia mille märksõnaks väljendatud teadmus (explicit knowledge). Kui tegu on millegi uuenduslikuga või pakutav toode või/ja teenus nõuab individuaalset lähenemist, peaks valitavaks strateegiaks olema isikupärastamise strateegia, mida lahenduseks varjatud teadmust (tacit knowledge) abil.
Morten T. Hansen, Bart Victor ja Andrew C. Boynton leiavad, et teadmusjuhtimise strateegia valiku suunajaks peaks olema organisatsioonis kasutatav tehnoloogia: nii on kodeerimine sobilik masstootmise paradigmast lähtuvale ning personaliseerimine sobilik üksiktootmise paradigmast lähtuvale ettevõttele.
Teadmusjuhtimise strateegia väljatöötamine
Teadusjuhtimise strateegia väljatöötamiseks ja esitamiseks on mitu viisi. Paraku puudub ühtne mudel, mis sobiks kõikidele organisatsioonidele ehk kõigile kohandatav lähenemisviis (one size fits all). Sellegipoolest on igas teadusjuhtimise strateegias oluline eesmärkide püstitamine, tingimuste loomine eesmärkideni jõudmiseks, tulemuste analüüs, mõõtmine ja hindamine ning uute eesmärkide püstitamine. Teadmusjuhtimise strateegia kavandamise esimene samm on määratleda:
Vastus küsimusele kus me praegu oleme? Sisaldab olemasoleva situatsiooni hindamist ja vastuste leidmist küsimustele: Kuidas olemasolev teadmusjuhtimise praktika (või selle puudumine) mõjutab organisatsiooni võimet oma eesmärke saavutada? Kuidas olemasolev situatsioon mõjutab üksikisikute ja meeskondade töö efektiivsust? Millisel määral olemasolev situatsioon mõjutab üksikisikute ja meeskondade efektiivsust? Millisel määral olemasolev organisatsioonikultuur, infokultuur, organisatsiooni struktuur, infotehnoloogiline infrastruktuur, füüsiline keskkond ja tööprotsessid võimaldavad või takistavad tõhusaid teadmusjuhtimise praktikaid?
Vastus küsimusele kus me tahaksime olla? Sisaldab teadusjuhtimise kasvutegurite visandamist ja vastuste leidmist küsimustele: Kuidas teadmusjuhtimine aitab organisatsioonil ja selle liikmetel seatud eesmärke saavutada? Kuidas võiks välja näha tõhus teadmusjuhtimise praktika konkreetses organisatsioonis? Kuidas saada teada, et teadmusjuhtimine on olnud edukas, st kuidas edusamme ja tulemusi mõõta? Selle küsimuse vastus peab sisaldama informatsiooni vajalikest ressurssidest, kavandatud tulemustes, ajakavast ja vastutavatest isikutest.
Vastus küsimusele kuidas sinna jõuda? Sisaldab tulemuste saavutamise konkreetsete meetmete kirjeldusi. Tegevuskava hõlmab kolme põhikomponenti – inimesed, protsessid ja tehnoloogiad, mida konkreetsete eesmärkide saavutamiseks kasutatakse. Vastata tuleb järgmistele küsimustele: Kuidas motiveerida inimesi ja muuta organisatsioonikultuur (sh infokultuur) info- ja teadmussõbralikuks? Kuidas arendada teadmusjuhtimist toetavat infrastruktuuri?
Teadmusjuhtimise strateegia organisatsioonis
Teadmusjuhtimise strateegia tagab organisatsiooni teadmusjuhtimise protsesside, süsteemide ja tehnoloogiate integreerituse; soodustab teadmiste loomist, omandamist, jagamist ja kasutamist organisatsioonis ning võimaldab organisatsioonil saavutada seatud eesmärgid, turupositsiooni ning konkurentsieelise. Selleks, et mõista teadmusülekande rolli organisatsioonis, tuleb esmalt vaadelda, milliseid valikuid üldse organisatsioon teadmusjuhtimise vallas saaks teha, s.t milliseid tegevusi on võimalik teadmusjuhtimise strateegia abil rõhutada.
Tõhus teadmusjuhtimise strateegia võimaldab organisatsioonis:
Kosmoseooper
Kosmoseooper on ulme alamžanr, mis rõhutab kosmosesõda, melodramaatilisi seiklusi, planeetidevahelisi lahinguid, rüütliromantikat ja riskide võtmist. Peamiselt või täielikult maailmaruumis asetleidev konflikt hõlmab tavaliselt kokkupõrkeid vastaste vahel, kellel on arenenud võimed, futuristlikud relvad ja muu keerukas tehnoloogia. Sellel terminil ei ole muusikaga mingit seost, nagu traditsioonilises ooperis, vaid see on mäng terminitega seebiooper, melodramaatiline telesari ja hobuseooper, mis loodi 1930. aastatel, et tähistada klišeelikke ja šabloonseid vesterne. Kosmoseooperid tekkisid 1930. aastatel ja neid luuakse jätkuvalt kirjanduses, filmides, koomiksites, televisioonis ja videomängudes. Üks varajasemaid filme, mis põhines kosmoseooperi koomiksil, oli Alex Raymondi "Flash Gordon" (1936). George Lucase loodud "Star Warsi" filmid (1977–) tõid sellele alamžanrile palju tähelepanu. Pärast konventsioonimurdvat "uut lainet", millele järgnes "Tähtede sõja" filmide tohutu edu, sai kosmoseooperist taas kriitikute aktsepteeritud alamžanr. Aastatel 1982–2002 anti Hugo auhind parima ulmeromaani eest sageli kosmoseooperi nominendile.
Mace Windu
pisi|Mace Windu kostüüm Mace Windu on tegelane "Star Warsi" ulmemaailmas. Ta on üks peamisi jedi meistreid.
Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus
Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus on olnud mitme Eesti isikutunnistuse nimetus:
Vaiatu allikad
Vaiatu allikad (ka: Vaiatu oosi allikad) on allikad Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Vaiatu oosi jalamil.
Need on kaks allikat, mille koguvooluhulk on 50 l/s.
Kopraraja õpperada
pisi|301x301px|Soomaa rahvuspark Kopraraja õpperada on Tipu külas Põhja-Sakala vallas Viljandimaal asuv õpperada.
Raja tutvustus
Rajal olles saab jalutada läbi kuusiku, sõnajala-kaasiku ja lodumetsa, lõpuks jõuab rada välja Mardu oja äärde. Õpperaja infotahvlitelt saab teavet kobraste ehituskunsti kohta.
Rajale pääseb ka lapsevankri ja ratastooliga. Invaraja pikkus on 660 meetrit.
Talvel ja kevadel võib rada olla üleujutatud.
Vaatamisväärsused
Koprarajal matkates on võimalik näha
Mediant
Rousseau kirjutab oma muusikaentsüklopeedias "Dictionnaire de musique" (1768), et mediant "määrab helilaadi", kuna intervall, mis seob medianti toonikaga, suur või väike terts, määrab, kas helilaad on duur või moll.
Ameerika grafiti
Ameerika grafiti ("American Graffiti") on 1973. aasta Lucasfilmi toodetud teismeliskomöödia, mille režissööriks on George Lucas ja produtsendiks Francis Ford Coppola. Filmis mängivad peaosades Richard Dreyfuss, Ron Howard, Paul Le Mat, Charles Martin Smith ja Harrison Ford.
Film esilinastus 2. augustil 1973 Locarno filmifestivalil ja USA kinodesse jõudis 11. augustil. Film sai kriitikute heakskiidu osaliseks ja nimetati parima filmi Oscari kandidaadiks. Lisaks sai see nominatsiooni parima lavastaja, naiskõrvalosatäitja, algupärase käsikirja ja parim filmitöötluse kategoorias. Film võitis parima muusika- või komöödiafilmi Kuldgloobuse ja Paul Le Mat kõige paljutõotavama uuetulija Kuldgloobuse. Eelarvega 777 000 dollarit on see üks kõige tasuvamaid filme eales, teenides kokku üle 140 miljoni dollari. 1995. aastal valis Ameerika Ühendriikide Kongressi raamatukogu filmi säilitamiseks Riiklikus Filmiregistris. On arvatud, et filmi edu tegi Lucasele võimalikuks "Tähesõdade" sarja tootmise peale tema eelmist ebaedukat filmi "THX 1138". THX 1138 tootmisel oli Coppola palunud Lucasel kirjutada filmi, millega tavapärane vaatajaskond suudaks samastuda.
Film on pool-autobiograafiline, põhinedes George Lucase enda teismelisaastatel Modestos Californias. Filmi kolm peategelase – Curti, Johni ja Terry tegelaskujud põhinevad Lucase enda eluperioodidel – Terry põhineb ta "nohiku"-aastatel keskkooli algusaastatel, John tema noorematel ülikooliaastatel, kui ta tegeles tänavavõidusõitudega ja Curt tema tudengiaastatel Lõuna-California Ülikoolis.
Lucasel ei õnnestunud alguses filmi ideed mitmele filmitootjale selgelt esitada, kokkulepe õnnestus siiski saada filmistuudioga Universal Studios. Kuigi "Ameerika grafiti" leiab aset 1962. aasta Modestos, uskus Lucas, et linn oli kümne aasta liiga palju muutunud ja valis algselt peamise võttekohana San Rafaeli. Seal tekkisid aga pärast esimest võttepäeva mitmed probleemid ja suurem osa filmist seejärel tehti Petalumas, mis asub San Rafaelist paarikümne kilomeetri kaugusel.
Lucase valitud taustamuusika oli oluline igas stseenis meeleolu andmiseks, kuid ta tõdes, et autoriõiguste lubasid on raske saada ja seetõttu on silmatorkav näiteks Elvis Presley puudumine filmimuusikast. Laulude kasutamise õigus läks maksma umbes 90 000 dollarit, mis ei jätnud aga raha enam filmi enda originaallaulu tegemiseks. Filmimuusika andis MCA Records välja albumil "41 Original Hits from the Soundtrack of American Graffiti".
1962. aastal aset leidev "Ameerika grafiti" esindab ühe ajastu lõppu Ameerika ühiskonnas ja kultuuris. Taustamuusika seob samuti varased rock and roll'i aastad (näiteks Bill Haley & His Comets ja Buddy Holly) ja 1960. aastate alguse Briti invasiooniga. Film leiab aset enne Vietnami sõja algust ja John F. Kennedy tapmist ning enne vastandkultuuri kõrgaastaid. "Ameerika grafiti" kutsub esile inimkonna suhet masinatega, esindades selle aja autode tähtsust Ameerika kultuurile.
Film sai stardilavaks mitmele noorele näitlejale (Richard Dreyfuss, Harrison Ford ja hilisem filmilavastaja Ron Howard) ning teetähiseks teistele arvukatele noortefilmidele, mis peagi vallutasid kinoekraanid. 1979. aastal valmis filmile järg "More American Graffiti".
Sisu
Augustis 1962 saavad Modestos suvevaheaja viimasel päeval kokku neli sõpra – äsja keskkooli lõpetanud Curt Henderson (Richard Dreyfuss) ja Steve Bolander (Ron Howard), tänavavõidusõitja John Milner (Paul Le Mat) ja nohik Terry "The Toad" Fields (Charles Martin Smith), et võtta elult viimast, kuna järgmisel päeval lähevad Curt ja Steve ülikooli. Steve läheb koos oma tüdruksõbra, Curti õe Lauriega (Cindy Williams) kooli tantsupeole, kuid filmi jooksul nad tülitsevad tihti. Curt kohtub blondi naisega valges Ford Thunderbirdis (Suzanne Somers) ja üritab teda terve filmi jooksul leida, ning John ja Terry lähevad autodega kruiisima. Johni õnnetuseks peab ta terve öö ringi sõidutama 12-aastast Carolit, kes talle närvidele käib, samal ajal kui Bob Falfa (Harrison Ford) otsib Johni, et temaga võidu sõita. Terry õnnestub peale võtta mässumeelne Debbie (Candy Clark).