cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saluste
Nimede eestistamisel määrati Saluste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Allikoff, Arrobaum, Arubaum, Bergmann, Blum, Bränningk, Heringas, Hermann, Jürgenson, Jürisson, Kangermann, Kleesman, Kleesmann, Kolk, Korkmann, Lodeson, Märtin, Mathisesen, Mattiisen, Moonap, Neudorf, Osmin, Pedoson, Persmann, Peru, Peterson, Saabas, Saksakulm, Salmann, Sakskulm, Saul, Saviauk, Schäfer, Schäffer, Schmidt, Schönberg, Seelim, Sempelson, Senbusch, Sidron, Siimon, Siimson, Simrod, Simtmann, Simtmann-Sittmann, Sketschuss, Sommer, Sprenk, Stärn, Stern, Stupper, Summer, Teinfeldt, Tumm, Vildo, Vinkel, Zängov ja Zeitung. Jaan Saluste palvel kanti Saluste perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 197 all.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Saluste 100 mehel ja 122 naisel. Perekonnanimede levikult oli Saluste meeste puhul 816. ja naiste puhul 697. kohal. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Saluste Eestis 104 mehel ja 135 naisel.
Läti presidendi karikavõistlused
Läti presidendi karikavõistlused (ka Balti võistkondlikud meistrivõistlused) on Lätis igal aastal toimuv Balti riikide maavõistlus, kus võisteldakse 20 kergejõustikualal. Igast riigist osaleb igal alal kaks meest ja kaks naist.
2012. aastal taaselustatud võistlused oli kuni 2017. aastani igal aastal koondpunktidega võitnud Läti. 2018. aastal võitis Leedu. 2019., 2020. ja 2021. aastal võitis Eesti. 2022. aastal võitis Leedu ja 2023. aastal Eesti.
Beloretšensk
Beloretšensk on linn Venemaal Krasnodari krais, Beloretšenski rajooni keskus. Asub Belaja jõe ääres.
Beloretšenski rajasid 1862. aastal kasakad Beloretšenskaja staniitsana. Linnaõigused ja praeguse nime sai asula 1958. aastal.
2010. aastal olid linna elanikest 84,14% venelased, 9,93 % armeenlased ja 1,36% ukrainlased.
Tokelau keel
Tokelau keelt kõneletakse valdavalt Tokelau saartel, kuid ka Ameerika Samoa saartel, Uus-Meremaal ja Ameerikas.  Keele põliseid kõnelejaid on Tokelau saartel ligikaudu 1400 (1987) ja mujal maailmas veel umbes 3540.
Keelkonna andmed
Austroneesia hõimkond, Kesk-Ida-Austroneesia keelkond, Polüneesia keeled.
Keele struktuur
Tokelau keeles 15 häälikut: viis täishäälikut ja kümme konsonanti.
Häälikud ja hääldused
täishäälikud: a [a], e [e], i [i], o [o], u [u]
konsonandid: f, g [ng], k [k], l [l], m [m], n [n], p [p], h, t [t], v [v]
Kirjutamisel kasutatakse ladina tähestikku.
Pikkade vokaalide kirjutamisel märgitakse vokaali peale pikkusmärk (nt. mālō).
Grammatilised arvud
Tokelau keeles on nii ainsus, duaalsus kui mitmus.
Artiklid
Artikleid kasutatakse nimisõnade ees ainsuse või mitmuse määramiseks, samuti on artiklid kas umbmäärased või määravad (näiteks inglise keeles on määrav artikkel the ja umbmäärased a, an).
Näide:
Süntaks
Tokelau keeles on VSO (verb, subjekt, objekt) sõnajärjetüpoloogia.
Na kai e Mele te ika.
Otsetõlge: sõi Mele kala
Reduplikatsioon
Tokelau keeles kasutatakse nii osalist (nofo - nonofo) kui ka täielikku reduplikatsiooni (kata - katakata).
Rõhuasetus
Kui täishäälik on pikk, siis rõhutatakse seda.
Kui aga pikki täishäälikuid sõnas pole, siis on rõhk eelviimasel täishäälikul (tekáu, fekéi).
Liitsõnade puhul on rõhutatud mõlemate sõnaosade pikad täishäälikud või eelviimased täishäälikud, samuti reduplikatsioonide puhul (kiátomatúa, pékapéka).
Numbrid ühest kümneni
1 - Tahi
2 - Lua
3 - Tolu
4 - Fa
5 - Lima
6 - Ono
7 - Hitu
8 - Valu
10 - Hehulu
Näitelauseid
E m afai ke maua nā tamā magō i te namo. - Laguunist on võimalik püüda väikeseid haisid.
E tatau ke inu koe k i nā vai. - Sa pead rohtu võtma.
He ā na fano ai ia ki Hāmoa? - Miks ta Samoasse läks?
E fia ia ika? Kui palju siin kalu on?
He ā tenā? - Mis see on?
E ā mai koe? - Kuidas sul läheb?
Ko toku igoa ko Helen. - Minu nimi on Helen.
He aho Hā tēnei. - Täna on pühapäev.
Muud huvitavat
Tokelau keeles ei ole palju kirjalikke allikaid, seda keelt kasutatakse pigem suulise keelena, siiski on Tokelau keeles ilmunud Uus Testament.
Erhard Arnold Julius Dehio
pisi|Erhard Arnold Julius Dehio Erhard Arnold Julius Dehio (16. jaanuar 1855 Tallinn – 12. juuli 1940 Bad Oeynhausen) oli baltisaksa kaupmees ja poliitik, kes oli märtsist 1918 kuni 13. novembrini 1918 Tallinna ülembürgermeister.
Dehiode suguvõsa oli rännanud Tallinna 18. sajandi alguses Põhja-Saksamaalt, suguvõsa liikmed paistsid silma Tallinnas edukate kullasseppadena. Erhard Dehio oli Tallinnas edukas teraviljakauplejana, kes vahendas Venemaa vilja suurtele Lääne-Euroopa ettevõtetele. Erhard Dehio vennast Georg Dehiost sai nimekas Saksa kunstiajaloolane. Nõbu Karl Dehio oli Tartu Ülikooli (Landesuniversität Dorpat) ainus rektor Saksa okupatsiooni ajal 1918. aastal.
Hermann VII (Baden-Baden)
Ta oli markkrahv Rudolf I ja Ebersteini Kunigunde (u. 1230 – 12. aprill 1284/90) poeg.
Erhard Arnold Julius Dehio
Erhard Dehio kuulus mitmesse Tallinna linnavolikogu koosseisu ning oli Tallinna Börsikomitee juhtkonnas, sealhulgas Börsikomitee esimees 1910. kuni 1918. aastani.
Erhard Arnold Julius Dehio oli ka Tallinna linnanõunik ja Tallinna ülembürgermeister Saksa okupatsiooni ajal I maailmasõja ajal. Saksa okupatsioonivõimud määrasid märtsis 1918 pikaaegse Tallinna linnavoliniku, suurkaupmehe ja reederi, Tallinna Börsikomitee esimehe Erhard Dehio, Tallinna ülembürgermeistriks. Tallinna teiseks bürgermeistriks sai advokaat Alexander Riesenkampff, tema asetäitjaks ettevõtja ja poliitik Harry Kochi.
Saksa okupatsiooni ajal täitis Tallinna Linnavolikogu aset nn Oberverwaltung der Sadt Reval (ka Verwaltungsrat), mis koosnes 40 nõunikust (Beiräte), sh bürgermeistrid. Valdavalt kuulusid valitsusnõukokku sakslased. 2. aprillist kuni okupatsiooniaja lõpuni juhtis linnavalitsust tegelikult Saksa sõjaväelane, linnapealik (Stadhauptmann) kapten Schmidt.
Hermann VII (Baden-Baden)
Ta on maetud Lichtenthali kloostrisse.
Erhard Arnold Julius Dehio
Saksa vägede kaitse all asusid Eestimaa, Liivimaa ja Kuramaa rüütelkonnad taastama euroopalikke hertsogiriike ja nende alusel looma ühendatud Balti Hertsogiriiki. 9. aprillil 1918 toimus Toompea lossis Eestimaa rüütelkonna initsiatiivil ja Saksa okupatsioonivõimude toetusel kokku kutsutud Eestimaa seisuslik maakogu (Landesversammlung). Sellele olid kutsutud ka valdade, linnade ja vaimulikkonna esindajad (51 liikmest oli eestlasi vaid 16 vallavanemat), kes pidid valima esindajad ühtse Balti Maapäevale. Balti Ühendatud Maanõukogul valitud 11-liikmelisse eestseisusse kuulus Tallinna esindajana ka, Tallinna ülembürgermeister Erhard Arnold Julius Dehio.
12. aprillil 1918 kuulutas Balti Maanõukogu (saksa keeles Vereinigte Landesrat für Livland, Estland, Ösel und Riga) Riias Liivimaa, Eestimaa, Riia ja Saaremaa valdade, vaimulikkonna ja valdade esindajad välja Balti Hertsogiriigi. Maapäeva otsuste edastamiseks Saksa valitsusele moodustati 12 liikmeline saatkond eesotsas Eestimaa Rüütelkonna peamehe parun Eduard von Dellingshauseniga, saatkonda kuulus ka Dehio.
Pärast Saksa okupatsiooni lõppu ja Eesti iseseisvumist astus Dehio linnapea kohalt tagasi ning siirdus Saksamaale. 1918. aastal astus Saksa keisririigi teenistusse, töötas Helsingis Saksa mereväekomandantuuris ja Tallinnas sõjaväevalitsuse juures, kuid emigreerus veel enne sõja lõppu Saksamaale.
Hermann VII (Baden-Baden)
Ta abiellus enne 6. oktoobrit 1278 Truhendingeni Agnesega (suri pärast 15. märtsi 1309). Nad said järgmised lapsed:
Shahenda Wafa
Shahenda Wafa (sündinud 1998) on Egiptuse maletaja, naiste suurmeister (2017).
Wafa on kahekordne Aafrika naiste malemeister (2017, 2018). 2018. aastal Dubais sai ta Araabia maade naiste malemeistriks. 2017. aastal Aafrika esivõistlustel esikolmikusse jõudmisega kvalifitseerus Wafa 2018. aastal Hantõ-Mansiiskis toimunud naiste maailmameistrivõistlustele (64 osavõtjat), kus sai turniiritabelis 58. asetuse. Avaringis kohtus ta hiljutise naiste maailmameistri Marija Muzõtšukiga, kellele kaotas tulemusega 0:2 ja 32 parema hulka ei pääsenud.
Ta sai FIDE-lt 2013. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2017. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Tema õde on naiste malesuurmeister Shrook Wafa.
Erhard Arnold Julius Dehio
25. novembril 1918 sai uueks Tallinna linnapeaks sotsiaaldemokraat Aleksander Hellat ja juba iseseisvas Eesti Vabariigis toimusid esimesed Tallinna linnavolikogu valimised 25. mail 1919. aastal.
Saksamaal elas Erhard Dehio pikki aastaid Lübeckis ning võttis muu hulgas sõna Hamburgi juhtiva ajalehe veergudel majandus- ja rahandusküsimustes, pälvis nende artiklitega tähelepanu ja mängis nii oma rolli Saksamaa rahanduse korraldamises Esimese maailmasõja järgses kaoses.
Madara-kirivaksik
pisi|350px|Madara-kirivaksik. Madara-kirivaksik (Epirrhoe galiata) on vaksiklaste sugukonda madara-kirivaksiku perekonda kuuluv liblikaliik.
29B
alt=-|pisi|Liin nr 29B saabumas Priisle peatusesse Tallinna bussiliin 29B sõidab Viru keskus asumi ja Kärmu vahel läbides Iru. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS
Saral
Saral on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Saral (Sarral) on pandud Soontaga mõisas Rõngu kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Saral uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Bauermann, Steiberg ja Stümper. Karl Sarali palvel kanti Saral perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 311 all (Siseministeeriumi teadaanne 11. veebruarist 1937).
IS-3
IS-3 (vene keeles ИС-3; Иосиф Сталин-3 ehk Jossif Stalin 3) oli Teise maailmasõja lõpus Nõukogude Liidus konstrueeritud ja toodetud rasketank. Teises maailmasõjas tank siiski ei osalenud ja seda näidati esimest korda avalikult 7. septembril 1945 Berliinis võitjate paraadil. Teise maailmasõja lahingutes IS-3 ei osalenud, kuigi nõukogude kirjanduses seda väideti.
Eellugu
pisi|IS-3-e soomuse skeem. Insener-polkovnik Zavaljov viis läbi uurimuse, kust selgus, et enim mürske tabab lahingus tanki torni esikülge. Selle uurimusega tutvus ka Mihhail Balži, kes töötas välja IS-3 torni. Mürsukindluse tõstmiseks oli torni esikülje soomuse paksus 250 mm ja tornil oli omapärane läätse kuju.
Kere ja selle kolmest terasplaadist kokku keevitatud esiplaani välja töötamist juhtis Žozef Kotin ja kogu projekti eest vastutas Kirovi tehase peakonstruktor Nikolai Duhhov. Tööd toimusid Tšeljabinskis.
Tanki nimeks pidi saama Kirovets-1 (Kirovlane-1), kuid võeti kasutusele siiski kui IS-3, ilmselt soovist Stalinit mitte pahandada.
Kirjeldus
pisi|IS-3 tagantvaates. Veermiku poolest olid IS-3 ja IS-2 mudel 1944 praktiliselt identsed, kasutati samu komponente. IS-3 kasutas ka sama kahurit ja tulejuhtimisseadmeid, nagu IS-2. Peamine erinevus seisnes IS-3 soomuses. Lisaks kahurile oli IS-3-e relvastuses ka kaks 12,7 mm kuulipildujat.
Torni disain oli üsna radikaalne. See tulenes lahingute analüüsimisel saadud tulemusel, et enim tabamusi saab just torn ja eriti selle esikülg. Torni kuju pidi tabamuste kineetilist energiat hajutama ja samuti oli parandatud torni sisemist paigutust, mis pidi meeskonna tööd lihtsustama. Torni uue kuju tõttu ei olnud relval palju ruumi liikuda võrreldes varasemate disainidega ja seetõttu oli kahuri üles-alla laskeväli suuresti piiratud. Tanki meeskonnad kurtsid nõlvadelt allalaskmise raskusi. Nina soomus koosnes kahest (kolmest ) omavahel nurga all kokku keevitatud terasplaadist. Uudne kere esiosa kujundus kasutas ära kahe telje nurga alla viimist ja suurendas mürskude põrkamise võimalust. Nõrgaks kohaks jäi ikkagi tanki alune plaat, kuid seda oli raske tabada. Tank sai nina kuju järgi hüüdnimeks Haug (Щука). pisi
Tootmine
Tanki IS-3 toodeti Tšeljabinskis Kirovi tehases aastatel 1945–1946 2311 masinat. Tanki moderniseeriti põhjalikult aastatel 1948–1952 ja uuesti 1960. aastatel.
Kasutamine
Kuigi esimesed masinad valmisid enne Teise maailmasõja lõppu, siis lahingutes neid ei kasutatud. Küll osalesid IS-3-d 7. septembril 1945 Berliinis võitjate paraadil.
Nõukogude Liidus kasutati neid tanke veel 1960. aastatel. Osad kaevati piiritülide tõttu Nõukogude-Hiina piiril statsionaarsete tulepunktidena maasse. Tanke IS-3 kasutati 1956. aastal Ungari ülestõusu ja 1968. aastal Praha kevade mahasurumiseks.
Lisaks müüdi neid tanke ka Süüriale ja Egiptusele, kes kasutasid neid Iisraeli vastastes sõdades. Egiptus sai sadakond IS-3M-i ja kasutas neid Kuuepäevase sõja ajal Rafaḩ'is ja Kuntilla's. Selgus, et Iisraeli jalaväe käsutuses olnud tankitõrjerelvad Bazooka ei suuda nende tankide vastu midagi. Ka M48A2 Pattoni 90 mm soomustläbistavad mürsud ei suutnud normaalsel laskekaugusel IS-3-e soomust läbistada ja mitmed Iisraeli Pattonid löödi Rafaḩ'i kandis rivist välja. Ühes lahingus suutis M48A3 Patton tüüpi tankidega varustatud Iisraeli tankikompanii (sellel ajal ainus omasugune Iisraeli Kaitsejõududes) hävitada 500 meetri pealt seitse IS-3. Iisraeli tankid olid varustatud uute 105 mm kahuritega. Aeglane tule kiirus, algelised sihtimisseadmed ja probleemid mootoriga (IS-3 mootor ei sobinud hästi kuuma kliimasse) osutusid tõsisteks puudusteks. Sõja käigus kaotati 73 IS-3. Pärast seda võeti enamik IS-3-sid teenistusest maha, kuigi vähemalt ühe rügemendi jagu tanke oli kasutusel ka Yom Kippuri sõja ajal 1973. aastal. Iisraeli Kaitsejõud katsetasid mõne nende kätte langenud IS-3 tankiga, kuid leidsid, et need ei sobi mobiilseks kõrbesõjaks. Osa neist lammutati, ülejäänud paigutati Jordani jõe kaldale statsionaarseteks tulepunktideks.
Mitmed IS-3 tüüpi tankid on tänapäevani säilinud ja neid leidub mitmel pool maailmas tankimuuseumides.
Haage mõis
Haage mõis oli kirikumõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonna Tartu linna Haage küla territooriumile.
Eesti suursaadik Montenegros
Eesti suursaadik Montenegros on Eesti volitatud suursaadik Montenegros. Suursaadik resideerib Tallinnas.
NSV Liidu meistrivõistlused vabamaadluses
NSV Liidu meistrivõistlused vabamaadluses olid 1945-1991 igal aastal NSV Liidus toimunud vabamaadlusvõistlused, kus osalesid parimad vabamaadlejad Nõukogude Liidu vabariikidest, sh Eesti NSV-st.
Esimene võistlus toimus 1945 Leningradis.
Kahel korral, 1947 ja 1961 toimusid võistlused Eestis NSV-s
Mooses Putro
pisi|Mooses Putro Mooses Putro (ka Mooses Putronen; 30. oktoober (vkj 18. oktoober) 1848 Tuutari, Ingerimaa – 24. november 1919 Petrograd, Nõukogude Venemaa) oli kirikumuusik ja helilooja.
Tema loodud on Ingerimaa hümn Nouse, Inkeri ("Tõuse Ingeri").
Sillatank
pisi|[[M60 AVLB|M60A1 sillatank]] Sillatank on soomustatud pioneerisõiduk, mis on mõeldud peamiselt assisteerima tanke, soomukeid, aga ka jalaväeüksusi jõgede, kaevikute, purustatud sildade ning muude kitsaste maalõhede ületamisel. Sillatanke on nii terve kui ka kokkukäiva sillaga.
Ajalugu
Vajadus sillatankide järele tekkis Esimese maailmasõja ajal, kui algas tankide lai kasutuselevõtmine. Kuna tankide lindid ei olnud piisavalt pikad, kippusid tankid esiosaga kaevikusse sõitma, jäädes selle tagajärjel kaevikutesse kinni. 1919. aastaks olid Suurbritannia armeel olemas Mark V** tankid, mille külge oli monteeritud tõstetehnika, mis võimaldas kaasas vedada kerget kaasaskantavat silda. Teise maailmasõja ajal, kui muutusid populaarseks välksõjad, andis võimalikult kiire motoriseeritud üksuste liikumine sõdivale poolele väga suure eelise. Seega tekkis vajadus selliste spetsialiseeritud masinate järele, mis tagaksid soomukite ja tankide kiire liikumise lahinguväljal. Et lihtsustada nende masinate remonti ja ehitamist, kasutati nende aluseks tavaliselt olemasolevaid tankikeresid, mille külge monteeriti silla paigalduseks vajalikud tõstemehhanismid. Üks esimesi seeriatootmisse läinud sillatanke oli tank Brückenleger IV, mille kerena kasutati Panzer IV keret ning mis võeti relvastusse 1940. aastal.
Toimepõhimõte
Takistuse ületamiseks tõstab tank oma silla takistuse kohale (kokkukäiva silla puhul lastakse sild eelnevalt sirgeks) ning toetab silla mõlemad otsad takistuse äärtele. Seejärel ühendab tank ennast silla küljest lahti ning sõidab eemale. Kui soomustehnika on silla ületanud, sõidab sillatank üle silla ning ühendab ennast silla teise otsa külge. Seejärel tõstetakse sild üles ja tank võib sõita järgmise takistuse juurde. Kuna tank on tavaliselt soomustatud ning silla maha- ja pealetõstmine käib täielikult mehaaniliselt, võib sillatank tegutseda ka vastase tule all. Silla lahti- ja kokkupanekuks kulub vaid mõni minut.
Tänapäeval kasutatavad sillatankid
pisi|[[MTU-72]]
Gemini 11
Gemini 11 (ametlikult Gemini XI) oli NASA Gemini programmi seitsmes mehitatud missioon. Missiooni meeskonnaks olid astronaudid Pete Conrad ja Richard F. Gordon. Missioon startis 12. septembril 1966 ja kestis kolm päeva.
G-valgud
pisi|G-valgu beeta-gamma kompleks. Beeta alaühik on sinine ja gamma alaühik punane pisi|[[Guanosiindifosfaat]] pisi|[[Guanosiintrifosfaat]]
G-valgud ehk guaniininukleotiide siduvad valgud on valdavalt eukarüootsetel organismidel klassifitseeritud valkude perekond, mis tegeleb väljastpoolt rakku tulevate keemiliste signaalide ülekandega raku sisemusse. G-valgud kuuluvad ensüümiklasside nomenklatuuris suuremasse ensüümiklassi hüdrolaasid – GTP-aaside hulka. G-valgud toimivad kui molekulaarsed lülitid. Nende aktiivsust reguleerivad teatud tegurid, mis määravad nende võime siduda ja hüdrolüüsida guanosiintrifosfaati (GTP) guanosiindifosfaadiks (GDP). Kui G-valgud seovad GTP-d, võib öelda, et nad on "sisse lülitatud", ja kui nad seovad GDP-d, siis on nad "välja lülitatud".
G-valgud võib jaotada kaheks: monomeersed väikesed GTP-aasid ja heterotrimeersed G-valgud. Viimane neist koosneb kolmest alaühikust: alfa (α), beeta (β) ja gamma (γ). Beeta ja gamma alaühikud võivad moodustada püsiva dimeerse kompleksi, mida nimetatakse beeta-gamma kompleksiks.
Eiguliai kalmistu
pisi| Eiguliai kalmistu (leedu keeles Eigulių kapinės) on kalmistu Kaunases Eiguliais. Kalmistu asub Nerise kaldal aadressil Jonavos g. 269.
Sarand
Sarand on eesti perekonnanimi.
G-valgud
G-valgud aktiveeruvad G-valguga seotud retseptorite (GPCR) kaudu, mis asuvad raku membraanil ja millele on omane seitsme transmembraanne (7Tm- retseptor) struktuur. Virgatsaine seostub retseptorile ja sellega kaasnev konformatsiooni muutus aktiveerib retseptoriga seotud G-valgu. G-valk omakorda aktiveerib arvukalt signaaliradasid, mille tulemusena tekib muutus raku talitluses.
Eiguliai kalmistu
Surnuaed rajati 1880. aastal. Algselt oli see külakalmistu. Kaunase kalmistuks kujunes see piirkonna linnaga liitmisel aastal 1959 ja tänapäeval võtab kalmistu enda alla 12 hektarit maad. Kalmistu on kujunenud Leedu tsirkuseartistide matmispaigaks.
Sarand
Nimede eestistamisel määrati Sarand uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Saarvelt. Alfred Sarandi palvel kanti Sarand perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 151 all (Siseministeeriumi teadaanne 4. septembrist 1935).
Eiguliai kalmistu
Kultuurimälestistena on kaitse all kümme kalmistul asuvat hauda.
Sarand
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
G-valgud
G-valkudega seotud signaali ülekannet on võimelised ajendama mitmed hormoonid, virgatsained ja teised signaaliülekandega seotud tegurid. G-valgud reguleerivad mitmeid rakus olevaid metaboolseid ensüüme, ioonkanaleid ja transportereid, mis omakorda mõjutavad funktsioone ja protsesse nagu näiteks loote areng, õppimisvõime ja mälu.
Ajalugu
G-valgud avastasid Alfred G. Gilman ja Martin Rodbell, kui nad uurisid adrenaliini mõju rakkudele. Nad avastasid, et kui adrenaliin seostub retseptorile, siis see retseptor ei ole ensüümide otsene stimulaator. Retseptor stimuleerib hoopis G-valku, mis omakorda stimuleerib ensüümi. Selle näiteks on ensüüm adenülaaditsüklaas (AC). Adrenaliini molekuli seostumisel retseptoriga aktiveerub retseptoriga seotud G-valk. See stimuleerib adenülaaditsüklaasi, mis hakkab tootma sekundaarset virgatsainet tsüklilist adenosiinmonofosfaati (cAMP). Selle avastuse eest said nad 1994. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.
Funktsioon
G-valgud on olulised signaaliülekandes osalevad molekulid rakus. Sellised haigused nagu diabeet, pimedus, allergiad, depressioon, südame-veresoonkonna haigused ja kindlad vähktõve vormid on seotud G-valkudega seotud retseptorite (GPCR) väärtalitlusega signaaliülekandes. Sellest tulenevalt on ligikaudu 40% tänapäeva ravimitest suunatud just GPCR-le.
Inimgenoomi on kodeeritud ligikaudu 950 G-valguga seotud retseptorit, mis detekteerivad footoneid, hormoone, kasvufaktoreid, ravimeid ja muid endogenoosseid ligande. Otstarve on teadmata umbes sajaviiekümnel GPCR-l.
Tihedad kiudpilved
Tihedad kiudpilved on tavaliselt kihilise ehitusega valged läbipaistmatud tihedad tombud või vöödid. Paksud pilved, mille taga on valgusallikas, on hallid. Koosnevad jääkristallidest ega anna sadu. Nendega on seotud mõned optilised nähtused.
G-valgud
G-valkude signaaliülekande tüübid
G-valgud võib jagada kahte rühma: heterotrimeersed ehk nn suured ja monomeersed ehk nn väiksed G-valgud. Heterotrimeerseid G-valke aktiveerivad GPCR-id ja need koosnevad alfa (α), beeta (β) ja gamma (γ) alaühikutest. Monomeersed G-valgud (20–25 kDa) kuuluvad väikeste GTP-aaside alla kuuluvasse Ras superperekonda. Monomeerne G-valk on homoloogiline heterotrimeerse G-valgu alfa alaühikuga. Ka monomeersed G-valgud seostuvad GTP ja GDP-ga ning osalevad signaaliülekandes.
Heterotrimeersed G-valgud
Heterotrimeerseid G-valke on mitut tüüpi, kuid neil on kõigil sama tööpõhimõte. Kui ligand seostub G-valguga seotud retseptorile, siis kaasneb sellega retseptori konformatsiooni muutus. See aktiveerib heterotrimeerse G-valgu ja GDP vahetub GTP vastu. Seejärel G-valk eraldub retseptorist ja alfa alaühik eraldub beeta-gammakompleksist. Eraldunud alaühikud saavad nüüd aktiveerida järgmisi virgatsaineid signaaliülekanderajal. Spetsiifiline mehhanism on aga erinevatel heterotrimeetsete G-valkude tüüpidel erinev.
Kreeka muusika
pisi|püsti|Klassikaline [[buzuki]] Kreeka muusika on Kreekast pärinev või kreeklaste loodud või esitatud muusika.
G-valgud
Üldine tööpõhimõte
pisi|300px|G-valkude aktivatsioon G-valkuga seotud retseptori kaudu G-valgud on seotud raku membraani sisepinnaga. Need koosnevad Gα ja sellega tihedasti seotud Gβγ alaühikutest. Gα alaühikuid on mitut liiki: Gsα (aktiveeriv G-valk), Giα (inhibeeriv G-valk), Goα, Gg/11α ja G12/13α on vaid mõned näited. Neil on sama aktivatsioonimehhanism, kuid nad reageerivad erinevate ligandide puhul erinevalt.
Kreeka muusika
Kreeka muusikatraditsioon on mitmekesine ja ulatub ajaloos kaugesse minevikku (vanakreeka muusika).
Traditsioonilise Kreeka muusika võib liigitada kreeka rahvamuusikaks ja idamaisemate kõladega bütsantsi muusikaks. Mõlemad on eksisteerinud ja arenenud aastatuhandeid.
G-valgud
Signaali peatamine
Gα alaühik hüdrolüüsib sellega seotud GTP tagasi GDP-ks oma loomupärase ensümaatilise aktiivsuse kaudu. Seega saab Gα alaühik uuesti Gβγ kompleksiga liituda ja uus signaaliülekande tsükkel alata. Grupp valke, mida nimetatakse G-valgu signaaliülekande regulaatoriteks (inglise k. Regulator of G protein signalling, RGS), toimivad kui GTP-aase aktiveerivad valgud (GAP) ning nad on Gα alaühikule spetsiifilised. Need valgud kiirendavad GTP hüdrolüüsi GDP-ks ja seeläbi peatavad signaaliülekande. Mõnel juhul võib efektormolekul ise loomuomast GAP-aktiivsust omada ja seeläbi signaaliülekande peatada. See kehtib näiteks fosfolipaas C beeta korral, mis omab GAP-aktiivsust oma C-otsa läheduses. See on alternatiivne Gα alaühiku reguleerimise viis.
Kreeka muusika
Kreeka muusikatraditsioon
Kreeka muusikatraditsiooni võib jälgida alates antiikajast, kui muusika oli väga oluline osa kultuurist, eriti teatrist. Hiljem mõjutasid kreeka muusikakultuuri tugevalt Rooma riik, Bütsants ja Lähis-Ida ning ka muu Ida-Euroopa.
Abielulisus
Abielulisus ehk abielulevimus on abielus oleku levimus rahvastikus.
G-valgud
Spetsiifilised mehhanismid
GPCR-ga on seotud kaks põhilist signaaliülekanderada, mis sõltuvad kas cAMP-st või fosfatidüülinositoolist.
Kreeka muusika
Rahvalik või kerge muusika
Kaasaegset rahvalikuks või kergeks peetavat kreeka muusikat võib liigitada järgmiselt.
Abielulisus
Abielu levimust mingis põlvkonnas iseloomustab lõplik vallalisus.
G-valgud
Spetsiifilised mehhanismid
cAMP-st sõltuvat signaaliülekande rada kasutavad mitmed hormoonid signaali edasiandmiseks. Nende hulka kuuluvad:
Otero maakond
Otero maakond (Otero County) on maakond USA-s New Mexico osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Alamogordo.
Maakonna pindala on 17 164 km². Veepindala on 3 km².
G-valgud
Spetsiifilised mehhanismid
Fosfatidüülinositoolist sõltuvat signaaliülekande rada kasutavad mitmed hormoonid signaali edasiandmiseks. Nende hulka kuuluvad:
Väiksesed GTP-aasid
Väikesed GTP-aasid seostuvad samuti GTP ja GDP-ga ning osalevad signaaliülekandes. Väikesed G-valgud on heterotrimeerse G-valgu alfa alaühiku homoloogid, kuid nad on monomeersed. Nad on väikesed (20–25 kDa) valgud. See valguperekond on homoloogiline Ras GTP-aasidega ning nad kuuluvad Ras superperekonda GTP-aasid.
Lipiidimine
Plasmamembraani sisemise kihiga seostumiseks on paljud G-valgud ja väikesed GTP-aasid lipideeritud. See tähendab, et neil on kovalentsete sidemetega seotud rasvamolekulid. Nad võivad olla seotud müristoüül-, palmitoüül- või prenüülrühmaga.
Osad guaniininukleotiide siduvad valkude retseptorid võivad käituda onkogeenidena.
Kreeka muusika
Rahvalik või kerge muusika
Käesoleval ajal Kreekas ja diasporaas viljeldav kerge muusika on peamiselt väliste mõjutuste toimel väga paljude rahvusvahelise leviku saanud suundadega. Siiski on selles säilinud väga palju rahvusliku muusikatraditsiooni tunnuseid ja jooni. Teatud ülevaate sellest annavad Eurovisiooni lauluvõistlusele saadetud Kreeka laulud. Kreeka on selles osalenud alates 1974. aastast ja 2005. aastal selle ka võitnud.
Georg Kohlap
Georg Kohlap (aka Georg-Arthur, 1932 – 2007) oli Uus-Meremaal elanud ja tegutsenud tuntud eesti fotograaf.
Isiklikku
Jüri Kohlapi (10 aastaks deporteeritud Siberisse) ja Adele Olga Aleksandra Kohlapi poeg. Gay Kohlapi ja Gwendoline (Glenda) Van der Maas'i (snd 1936) abikaasa ning kahe lapse isa. Sündis 1932 Tallinnas Harjumaal, 1944 emigreerus koos emaga Saksamaale (DP-laager Berliini lähistel; fotograafia aluseid õppis samuti Saksamaal) ja sealt edasi 20 aastasena 1953 Uus-Meremaale.
Tegevus Uus-Meremaal
Uus-Meremaal elati alguses Pahiatua lähedal asuvas immigrantide laagris ning seejärel Christchurch'is, kus algas ka Kohlapi fotograafia alane karjäär. Veidi hiljem sattus Kohlap tööle trükiettevõtetesse, kus tegeles graafikaga ja seejärel fotograafiaga. Kohlap tegi koos oma naisega ka fotoajakirjanduslikke tellimustöid nii Uus-Meremaal kui ka välisriikides. Pärast abielulahutust siirdus UPI telegraafiaagentuuri fotoreporterite grupiga Vietnami. Sealt naastes elas alates 1960. aastate lõpust Wellingtonis, kus tegi vabakutselise fotograafina pms näitlejate portreesid.
Kreeka muusika
Klassikaline (sümfooniline) muusika ja filmimuusika
Kreekas on viimase kahesaja aasta jooksul loodud märkimisväärset klassikalist (sümfoonilist) muusikat. Selle hulka võib arvata ka éntechno ja koorilaulu, mis Kreekas on olnud religioosse ehk kirikumuusika kujul laialdaselt kasutusel.
Georg Kohlap
Tegevus Uus-Meremaal
Seejärel tegutses K. Parnell'is (Auckland, Uus-Meremaa), kus 1969 avas oma stuudio ja teenis raha Hauraki lahel sõitvate luksuspaatide pildistamisega. G. oli tuntud ka reklaami, laste ja teatripildistajana, ta töötas fotoajakirjanikuna väljaandele Metro, millele tegi sageli fotosid kõrgklasside jõudeelust rubriigis. Oli ühingu "Advertising & Illustrative Photographers Association" asutaja ning eluaegne liige. Korraldas Uus-Meremaal näitusi, osales konkursidel ja sai auhindu. Tema pilte kasutati pms reklaamis ja ajakirjanduses, samuti Pimedate Abistamise Fondi jt. sisendustegevuses. G. avaliku tuntuse põhiaeg langeb 1980.-1990. aastatesse. 1995. a. oli Kohlapil näitus ja raamatuesitlus Gow Langsford Gallery's. Elu lõpuperioodil oli G. kirjastaja. Georg Tema raamatut "David: Boy of the High Country". Auckland, Collins, 1965, mis oli pühendatud isa Jürile - kasutatakse siiani Uus-Meremaa koolides õppevahendina ülevaate saamiseks kohalikust farmielust mägismaal). Raamat on pildistatud lõunasaare Mackenzie rajoonis.
Kreeka muusika
Klassikaline (sümfooniline) muusika ja filmimuusika
Viimase saja aasta jooksul on loodud märkimisväärset filmimuusikat, seda nii Kreeka filmide jaoks kui ka laiemalt kogu maailmas, eriti USAs, aga ka Euroopas. Filmilaul "Never on Sunday" ("Ποτέ την Κυριακή", "Mitte kunagi pühapäeval", helilooja Mános Chatzidákis) sai 1960. aastal filmiauhinna Oscar (The Academy Award for Best Original Song).
Georg Kohlap
Raamatud
Georg Kohlap & Gay Kohlap, David: Boy of the High Country. Auckland, Collins, 1965
Kreeka muusika
Klassikaline (sümfooniline) muusika ja filmimuusika
Põhilised helistikud ja rütmid
Georg Kohlap
Bibliograafia
"Auhinnatud fotograaf Uus-Meremaal", Eesti Päevaleht (Stockholm, Rootsi), 1971, 11. 08., nr. 63, lk. 6; The Auckland Star, 1971, 05. 07; The New Zealand Herald, 2007, 03. 02.
Kreeka muusika
Klassikaline (sümfooniline) muusika ja filmimuusika
Põhilised kreeka muusikas kasutatavad rütmid on hasápiko, hasaposérviko, kalamatianós, syrtós, tsiftetéli, zeimpékiko, kuid neid on veel mitmeid (variatsioonidena). Enamik neist on Balkani maadele iseloomulikult keeruka struktuuriga. Väga levinud on 9/8 taktimõõt.
Muusikasündmused
Pikka aega oli põhiliseks muusikasündmuseks Kreekas Thessaloníkis toimunud Φεστιβάλ τραγουδιού Θεσσαλονίκης, mis toimus aastatel 1959–2008 igal aastal. Festivalide traditsioon pole tänapäeval enam nii tugev, kuid kohalikuma tähtsusega või kitsama muusikalise suunitlusega väiksemaid festivale (näiteks rokkfestivale) ja kontserte toimub Kreekas palju, eriti palju muidugi paljumiljonilise elanikkonnaga pealinnas Ateenas.
Pille
Oluline koht Kreeka muusikas on olnud järgmistel pillidel:
Heliloojaid
Kõrge tunnustuse on saanud järgmised Kreeka heliloojad:
Luuletajaid, laulusõnade autoreid
Väga kõrge tunnustuse on laulusõnade kirjutajana saanud järgmised Kreeka poeedid:
Väga kõrge tunnustuse on saavutanud veel järgmised laulusõnade kirjutajad (στιχουργοί):
Lauljaid ja muusikuid, lauljaid-laulutegijaid, ansamblid
Väga olulisi tulemusi on saavutanud järgmised lauljad, muusikud, lauljad-laulutegijad (συνθ.) ja ansamblid:
Siintoodust täielikuma ülevaate annavad Kreeka lauljate loend, Kreeka ansamblite loend.
Laule ja muid muusikateoseid
Tähestikulises järjestuses ei ole grammatilisi artikleid I, O, Ta, To ja Tis algussõnadena arvestatud.
Kreeka muusika esitusi mittekreeka esitajatelt
- Sofia Lorén ("Τι είν΄ αυτό που το λένε αγάπη" 1957 filmis "Boy on a dolphin") - Ansambel "Zorbas" (mitu albumitäit laule, peamiselt eestikeelsetena) - Arja Saijonmaa (mitu albumit laule, peamiselt soome ja rootsi keeles)
Eesti ja Kreeka muusika
Eesti muusikuid, kes on esitanud kreeka muusikat või teinud kreeka muusikast või mütoloogiast inspireeritud või kas stiili või vormi poolest kreekapärast muusikat: - Ansambel "Zorbas", - Gunnar Graps ja ans. "Magnetic Band", - Robert Juhkental (Malcolm Lincoln), - Ardo Juhkov ("Maria", orig. "María me ta kítrina"), - Heldur Karmo, - Heli Lääts ("Tusk", "O kaimós", "Ο καημός" või "Είναι μεγάλος ο καημός", M. Theodorákis), - Marko Matvere, - Tõnis Mägi, - Lauri Saatpalu (ans. Dagö), - Untsakad.
Kreekaga seostatavaid Eesti laule ja muid muusikateoseid: "Trooja vari", "Kaunilt kaua", "Siren", "Maantee" ("Tüdrukud tee ääres"), "Odüsseuse eksirännakud" jt.
Emilia (laulja)
pisi|Emilia Maria Emilia Mernes Rueda (esinejanimega Emilia; sündinud 29. oktoobril 1996 Nogoyas Argentinas) on Argentina laulja ja laulukirjutaja.
Juri Gavrilov
Juri Gavrilov (sündinud 11. mail 1993) on eesti jalgpallur (poolkaitsja).
Ta mängib Eesti klubis JK Tallinna Kalev.
Koondisekarjäär
Ta mängis Eesti U19-koondises, mis osales kodusel 2012. aasta U19 Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril, kus ta pääses Portugali ja Kreeka vastu mängitud mängu vahetusest.
Kaarli mõis (Tartu-Maarja)
Kaarli mõis (saksa keeles Karlsberg) oli Tammistu mõisa kõrvalmõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal.
Liivi rannal
"Liivi rannal" on 1966. aastal valminud Eesti Telefilmi dokumentaalfilm.
Kaarli mõis (Tartu-Maarja)
Ajalugu
Mõis asutati 1793 Pilka mõisast eraldatud alast.
Liivi rannal
Sisu
Filmis kujutatakse Kuramaa rannakülades elavate liivlaste eluolu.
Krasnaja Jaruga rajoon
Krasnaja Jaruga rajoon (vene keeles Краснояружский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Belgorodi oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Krasnaja Jaruga alev.
Rajoon piirneb põhjas Kurski oblasti Belaja rajooniga, idas Rakitnoje rajooniga, lõunas Graivoroni rajooniga ja läänes Sumõ oblastiga (Ukraina).
Rajooni pindala on 479,2 km². Elanike arv oli 2012. aastal 14 770, 2009. aastal 14 802 ja 2002. aastal 15 128.
Krasnaja Jaruga rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Krasnaja Jaruga alevi) ja seitsme külaasunduse koosseisu.
Michelle Waterson
Michelle Eileen Waterson (sündinud 6. jaanuaril 1986) on tai päritolu Ameerika Ühendriikide modell ja sportlik vabavõitleja. Ta oli Invicta FC naiste kääbuskaalu tšempion. Ta astus vastamisi Paige VanZantiga UFC Fight Nightil ja alistas esimeses raundis. Alates 2012. aastast on ta abiellus Joshua Gomeziga, kellega tal on üks tütar (Araya). Michelle Watersoni lemmikkirjanik on en.
Róbert Mak
Róbert Mak (sündinud 8. märtsil 1991 Bratislavas) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründava poolkaitsjana Austraalia kõrgliigaklubis Sydney ja Slovakkia jalgpallikoondises.
2004. aastal liitus ta Manchester City noorteakadeemiaga, kuid klubi põhimeeskonda ta välja ei jõudnud.
Aastatel 2010–2014 mängis ta Saksamaa kõrgliigaklubis 1. FC Nürnberg ja 2014–2016 Kreeka kõrgliigaklubis PAOK FC.
2016. aasta juulis siirdus ta Venemaa kõrgliigaklubisse Peterburi Zenit. Hooajal 2017–18 mängis ta Zenitist taas laenul PAOK-s. Hooajal 2018–19 tuli Mak Zenitiga Venemaa meistriks.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Konyaspor, kus ta sai kuni hooaja peatumiseni kirja koroonapandeemia tõttu neli liigamängu. Samal aastal liitus ta Ungari kõrgliigaklubiga Ferencváros, kellega tuli 2021. ja 2022. aastal Ungari meistriks.
2022. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepungu Sydneyga.
Slovakkia jalgpallikoondises tegi Mak debüüdi 6. veebruaril 2013 mängus Belgia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 15. novembril sõprusmängus Poola vastu. Slovakkia koondisse kuulus ta 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 2020. aasta Euroopa meistrivõistluste esimeses alagrupimängus 14. juunil lõi ta Poola vastu värava, kuigi tema värav märgiti Poola väravavahi omaväravaks.
Aastatel 2011 ja 2012 valiti Mak Slovakkia parimaks alla 21-aastaseks jalgpalluriks.
Friedrichshafen FF.41
Friedrichshafen FF.41 oli Saksa päritolu kahe mootoriga kolmeistmeline torpeedoheitmiseks ja luureks ehitatud suur vesilennuk. Lennukit kasutati eelkõige luurelennukina, ent ka pommituslennukina ning meremiinide paigaldamiseks.
Konstrueerimine ja tootmine
Flugzeugbau Friedrichshafen GmbH sai tellimuse torpeedolennuki väljatöötamiseks 24. märtsil 1915. Tellimuse alusel loodi vaid kahes eksemplaris valminud 2-mootoriline Friedrichshafen FF.35. Selle konstrueerimisel saadud kogemuste abil alustati 1916. aasta veebruaris tugevama kerekonstruktsiooni ja parema aerodünaamikaga FF.41 ehitamist. Prototüüp FF.41A (mereväe pardanumber 678) valmis augustis 1916 ning sooritas esmalennu 30. augustil 1916. Prototüüp FF.41A erines sarilennukeist 3-kiilulise saba poolest, jätkuval seeriana ehitatud lennukeil loobuti sellest konstruktsiooni keerukamaks teinud, kuid juhtavust vähe parandanud elemendist. Sarilennukid said ka torpeedoraamid (lennuk tellitigi ju torpeedokandjana) ning tähistuse FF.41AT. Ehitati vaid üheksa sellist lennukit – prototüüp (pardanumbriga 678) ning kaheksa sarilennukit (pardanumbrid 996 kuni 1000 ning 1208 kuni 1210). Sarilennukid ehitati septembrist 1916 kuni aprillini 1917.
FF.41 Keiserliku Saksamaa merelennuväes
Lennukeist kuus paigutati Baltikumi. Lennukite 996, 1000 ja 1209 kodusadamaks oli Vindava (Ventspils) ning lennukitel 997, 998 ja 999 Angernsee (Engure järv Tukumsi lähistel Lätis).
1918. aasta novembris oli Tallinnas kolm FF.41 lennukit.
FF.41 Eestis
Lennuk kaotati 24. oktoobril 1924 toimunud lennuõnnetuses Viimsi ranna lähedal. Pärast tõrkunud mootori tõttu ette võetud hädamaandumist uuesti startides paiskus lennuk tuulepuhangu tõttu külili. Kuna seda kohe välja tõmmata ei õnnestunud, peksis öö jooksul tormiks tugevnenud tuul selle vastu rannakive tükkideks.
Ka Eesti lennuväes oli Friedrichshafen FF.41 esimeseks kahemootoriliseks lennukiks. Eesti FF.41 oli aga üldse viimane lennanud seda tüüpi lennuk.
IS-7
IS-7 (vene keeles ИС-7; Иосиф Сталин-7 ehk Jossif Stalin-7) oli pärast teist maailmasõda Nõukogude liidus Kirovi tehase konstruktoribüroos konstrueeritud rasketank. Projekt valmis 1948. aastal. Valmistati katsepartii tanke, mille täpne arv ei ole teada. Prototüüpidest kaugemale ei jõutud ning tanki arendamine peatati T-10 arendamise kasuks.
Kirjeldus
Tanki pearelv oli 130 mm merekahur S-70, mille jaoks oli torni tagaosas kaasas 25–28 mürsku. Üks mürsk kaalus 33 kilogrammi ja kahuri laadimisega tegeles kaks laadurit. Lisaks oli kaks 14,5 mm kuulipildujat ja kuus 7,62 mm kuulipildujat, suurekaliibriliste jaoks oli kaasas 1000 padrunit ning tavaliste kuulipildujate jaoks oli 6000 padrunit. Külgmised kuulipildujad olid kaugjuhitavad. Kahuri kõrval ja kohal paiknes kaks 7,62 mm kuulipildujat ja üks 14,5 mm kuulipilduja. Teine raskekuulipilduja paiknes torni peal varda otsas ja oli mõeldud õhutõrjeks. Kaks kuulipildujat paiknes külgedel ja oli suunatud ette, kaks paiknes torni tagaosas ja olid suunatud taha.
IS-7 kaalus 68 tonni. Selle jõualliks oli laevadiisel M50T, mille võimsus oli 1050 hobujõudu ja andis tanki tippkiiruseks 59 km/h. Seitsme tugirattaga veermik oli spetsiaalselt sellele mudelile konstrueeritud. Vaatamata sellele kippus tank pehmesse pinnasesse kinni jääma ja sillad ei kandnud nii rasket masinat. Tõenäoliselt selle pärast ei läinudki IS-7 seeriatootmisesse.
Sergei Upkin
Sergei Upkin (sündinud 30. märtsil 1981) on Eesti balletitantsija, Rahvusooperi Estonia balletitrupi esitantsija.
Haridus
1999 lõpetas ta Peterburi Vaganova-nimelise Balletiakadeemia.
Šoti valgustus
thumb|[[David Hume ja Adam Smith on kujutatud Šoti Rahvusliku Portreegalerii välisküljel]] Šoti valgustus oli ratsionalistlik ja humanistlik periood, osa laiemast valgustusajastust, mis lähtus 18. sajandi ja 19. sajandi alguse Šotimaalt.
Perioodilisus
Šoti valgustuse protsessid kestsid rööbiti nii georgiaanliku perioodiga (1714–1830) kogu Suurbritannia kuningriigis ja Iirimaal kui ka valgustusajastuga Põhja-Ameerika idaranniku Briti kolmeteistkümnes asumaas, mis panid aluse tulevasele iseseisvale Ameerika Ühendriikidele. Ajastut iseloomustasid pöördeliselt intellektuaalsed ja teaduslikud saavutused ning seisukohad, mis industraliseerumisest tingituna mõjutasid tervet Põhja-Atlandi vööndit.
Kääring
Šoti niinimetatud kuldajastu epitsenter oli pealinn Edinburgh ehk Põhjala Ateena, kus toimusid intensiivsed arutelud linnas segunenud intellektuaalide, aristokraatide, kaupmeeste, käsitööliste, vaimulike ja spetsialistide vahel. Põhiliselt mõistuslikkuse ja leidlikkuse distsipliinide taotlus erinevatel erialadel edendas eriti jõudsalt: eetikat, filosoofiat, sotsioloogiat, juriidikat, poliitökonoomiat, põllumajandust, geoloogiat, keemiat, meditsiini, inseneeriat, arhitektuuri ja arheoloogiat. Väärtustati kirjaoskust, vooruslikkust, empirismi, parendusi ja täiendusi ning praktilise kasu tootmist nii üksikisikule kui ühiskonnale tervikuna.
Kokkuvõte
Kultuuriliselt ärganult oli suhteliselt vaene ja agraarne Šotimaa muutumas murranguliseks kapitalistliku majandusega tööstusrevolutsiooni nii-öelda esilekutsujaks. Kiirelt hakkasid arenema söe- ja aurujõudu rakendavad tootmis- ja rasketööstus, raudteendus, masina- ja laevaehitus, mehaanika ja hüdraulika. Suurimast linnast Glasgow'st sai Suurbritannia üks esmaseid transatlantilise kaubandusega sadamaid ja maailma kaalukamaid tööstuskeskusi.
Abietiinhape
pisi Abietiinhape (sõna moodustamisel on kasutatud ladina sõna abies 'nulg'; molekulivalem C19H29COOH) on vaikhapete hulka kuuluv keemiline aine, üks tähtsamaid vaikhappeid.
Füüsikalised omadused
Abietiinhappe sulamistemperatuur on 173...175 °C, keemistemperatuur 248...250 °C.
Sarre
Nimede eestistamisel määrati Sarre uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Blumenfeldt ja Blumenvelt. Nikolaus-Amandus Sarre palvel kanti Sarre perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 204 all.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Rudolf III (Baden-Baden)
Rudolf III Badenist (? – 2. veebruar 1332) oli markkrahv Rudolf I ja Ebersteini Kunigunde poeg. Pärast oma isa surma 1288. aastal valitses ta markkrahvkonda üheskoos oma vendade Hesso, Herman VII ja Rudolf II-ga.
Rudolf III oli abielus Strassbergi Juttaga. See abielu jäi lastetuks.
Persic
pisi|Persic Persic oli Harland & Wolffi laevatehases Põhja-Iiri pealinnas Belfastis ehitatud ookeaniliinilaev. Laev lasti vette 7. septembril 1899 ja võeti kasutusse detsembris samal aastal. See oli üks Jubilee-klassi aurulaevadest ja seda opereeris laevanduskompanii White Star Line marsruudil Liverpool–Kaplinn–Sydney.
1926. aastal saadeti laev remonti, kuid otsustati, et see enam teenistust ei jätka. 1927. aastal lammutati see vanarauana Madalmaades.
BMW M60
BMW M60 on vabalthingav V8 bensiinimootor, mida toodeti aastatel 1992–1996 ning tegu oli üle 25 aasta esimese BMW poolt toodetava V8 mootoriga.
M60 on kahe ülanukkvõlliga (DOCH) mootor ning klapiajamis on kasutusel kaherealine kett. Kaalu vähendamiseks on nii mootoriplokk kui ka plokikaaned valmistatud alumiiniumsulamist, klapikambrikaaned alumiiniumisulamist ning sisselaskekollektor plastikust.
M60 silindriavad olid vooderdatud Nikasiliga - alumiiniumi, nikli ja räni sulamiga. See tekitas omajagu probleeme USAs, Inglismaal ja Lõuna-Ameerikas müüdud autodel, kus bensiin oli kõrge väävlisisaldusega ning väävliga reageerimisel vooderdus kulus, mistõttu mootor kaotas survet, samas mandri-Euroopa jäi sellest suhteliselt mõjutamata. BMW vahetas kahjustatud mootorid garantiikorras välja, Nikasili asemel hakati kasutama Alusili sulamit. Tänapäeval ei tohiks Nikasil enam probleemiks olla, kuna mõjutatud autodel on tavaliselt mootorid välja vahetatud ning ka USAs ja Inglismaal kasutatakse nüüd madalama väävlisisaldusega kütust.
M60 mootorist tehti kaks erinevat versiooni – 3,0- ja 4,0-liitrine.
Johann Lüdig
Johann Lüdig (1. aprill vkj 1819 – 17. aprill 1883) oli esimene eestlasest mõisnik Vigala kihelkonnas, Läänemaal. Abjas puusepaametit pidav J. Lüdig ostis aastal 1872 Päärdu mõisa koos Maande karjamõisa ja mõisamaadega omanikelt, Gustav Johann von Rennenkampff'ilt 81300 hõberubla eest.
Elukäik
Johann Lüdig sündis Tori kihelkonnas, Taali vallas. Töötades Abjas tislerina, omandas ta Penujas paar talu, peale mille müüki asus Enge ja Uduvere mõisate rentnikuks. Edasi ostis J. Lüdig juba Päärdu rüütlimõisa Vigala kihelkonnas. Pastelde kandmise tõttu kutsunud naabermõisate omanikud teda hüüdnimega "Pastla Lüdig".
Pärast J. Lüdig'u surma sai 1890. aastal mõisaomanikuks tema poeg Johann Lüdig Jr. (1853-1915). 1905. aasta ülestõusu ajal oli Päärdu ainus Vigala kihelkonna peamõis, mis pääses mahapõletamisest. Mälestuste kohaselt peetakse selle põhjuseks J. Lüdigi Jr. isikut ja suhtlemisoskust, kes oli edukas põllumees ning lugupeetud ümbruskaudsete talunike seas.
Johann Lüdigi järeltulijad olid mõisaomanikud 1908. aastani.
Välislingid
[https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=6109 Kultuurimälestiste register - Perek. Lüdig'ite hauamonument Kivi-Vigala kalmistul]
Aleksandr Toršin
Aleksandr Toršin (sündinud 27. novembril 1953 Kamtšatkal) on Venemaa poliitik. Ta oli aastatel 2001–2015 Föderatsiooninõukogu liige, 2011. aastal 4 kuu jooksul nõukogu juhataja kohusetäitja. Toršin on eitanud oma sidemeid Moskvas tegutseva Taganski maffia jõuguga.
Frankenberg
Frankenberg on mitme koha nimi:
Selmet
Selmet on eesti perekonnanimi.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Selmet Eestis 9 mehel ja 14 naisel.
Ars longa
Saatesarja esimene osa oli eetris 3. jaanuaril 1968. Saate toimetaja oli Tiina Alla (Park) ja režissöör Elvi Koppel.
Rush (William Singe'i laul)
"Rush" on Austraalia laulja, laulukirjutaja ja produtsendi William Singe'i debüütsingel. Selle andis 3. veebruar 2017 välja plaadifirma RCA
Records. William Singe osales samuti selle loo kirjutamise ja valmimise protsessis. Laulus on kasutatud osi Jennifer Paige'i loost "Crush".
Taust ja avaldamine
2012. aastal osales Singe telesaate "The X Factor Australia" neljanda hooaja saadetes. Ta esines esmalt sooloartistina, aga kohtunikud otsustasid ta liita Trent Belli, Julian De Vizio, Zach Russelli ja Jayden Sierraga ja nii sai alguse poistebänd The Collective. Vastloodud ansambel sai finaalis kolmanda koha, aga kaks päeva hiljem kirjutasid nad alla juba plaadilepingule Sony Music Australiaga. Aastatel 2012–2015 andis ansambel välja seitse singlit ning ühe stuudioalbumi. 18. veebruaril 2015 teatas William oma lahkumisest, et proovida soolokarjääri.
Järgmise kaheksateistkümne kuu jooksul laadis ta arvukalt pop- ja R&B-laule oma YouTube'i kanalisse. 29. juuli 2016 teatas ta, et kirjutas alla plaadilepingule RCA Recordsiga.
Billboardile 2017. aasta veebruaris antud intervjuus selgitas William Singe, et tema mänedžer Julian Petroulas mängis talle Jennifer Paige'i lugu "Crush" ja küsis, mida ta sellest loost arvab. Singe leidis, et loo refrääniga annab midagi eriti ägedat teha. Peagi veetis ta aega koos Petroulase ja Sebastianiga ning hakkas laulu kirjutama. Laulu originaalpealkirja "Crush" muutsid nad ümber, uueks pealkirjaks sai "Rush". William Singe on öelnud loo ja selle valmimise kohta: "See laul oli minu jaoks üsna isiklik, sest kui sa laulu sõnu loed, siis need on üsna sügavamõttelised. Me saime ka ühe seitsmeteistaastase Prantsusmaalt pärit produtsendi, kes meid stuudios aitas. Laulu tegime valmis mõne päevaga, täiustasime seda veidike ning hakkasime videot filmima."
Muusikavideo
Muusikavideo režissööriks oli Alexander Nikishin ning see ilmus 15. veebruaril 2017.
Euroopa aasta muuseum
Euroopa aasta muuseum (inglise European Museum of the Year Award) on auhind, mida igal aastal annab välja Euroopa Nõukogu moodustatud Euroopa Muuseumifoorum (inglise European Museum Forum).
Auhind antakse muuseumile, millel on tähelepanuväärseid saavutusi oma näitustega seotult.