cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Piibel ja homoseksuaalsus
Vastuargumendid viitele homoseksuaalsest käitumisest
Vastandina väidab Boswell (1980), et see oli spetsiifiliselt Pauluse poolt loodud termin, ning lähtuvalt selle ebatavalisest iseloomust, faktist, et Paulus ei kasutanud ühtegi enamlevinud paganlikest kreekakeelsetest vastetest, ja lähtuvalt selle otsesest viitest 3 Mo seadustele, on see vaidlusküsimus, et kas Paulus viitas üldiselt mistahes isikule praktiseerimas homoseksuaalset seksi, või et kas see viitas (nagu allpool arutatud) ainult mistahes vormis anaalseksile (vt Elliott 2004). Vastavalt selle sõna järgnevate kasutuste konteksti uurimistele kuuluvad teiste selle sõna tõlgete hulka Martini oma (1996), kes väitis, et see tähendas "homoseksuaalset orjakaubitsejat" ja Boswelli oma (1980), kes sedastas, et see viitas "homoseksuaalsele vägistamisele" või homoseksuaalsetele prostituutidele. Scroggs mõistab seda viitavat ekspluateerivale pederastiale.
Kiriku kirjutistes kasutati terminit arsenokoitai harva (Elliott 1994), ning Townsley (2003) luges kokku 73 viidet. Enamik on oma olemuselt ebaselged, kuigi Püha Johannes Kristostomus paistab IV sajandil kasutavat mõistet arsenokoitai viitamaks Kreeka-Rooma kultuuris tol ajal levinud pederastiale, ning VI sajandil kasutas Konstantinoopoli Patriarh Johannes IV seda viitamaks anaalseksile: "mõned mehed lausa teevad arsenokoitai pattu oma naistega" (Townsley 2003). Veelgi enam, Rooma Hippolytos kirjeldab oma Kõigi ketserluste kummutamises gnostilist õpetust, milles kuri ingel Naas pani toime abielurikkumist Eevaga ja arsenokoitēst Aadamaga. See kontekst viitab sõna arsenokoitēs tõlkeks pederastia, kuigi sellel võib olla ka teistsugune tähendus.
Pooltargumendid viitele homoseksuaalsest käitumisest
Mõned õpetlased vaidlevad sõna "pederastia" piiramisele vastu. Näiteks konstateerib Scobie, et "ei ole ühtki tõendit, et termin piirdus pederastiaga; kahtlemata kordab UT siin 3 Mo’ kõigi samasooliste suhete hukkamõistu". Sarnaselt kirjutab Campbell, et "peab osutama, esiteks, et arsenokoitēs on lai mõiste, mida ei saa piirata homoseksuaalse tegevuse spetsiifilistele juhtudele nagu meeste prostitutsioon ja pederastia. See on kooskõlas termini Vana Testamendi taustaga, kus ühteheitmine 'meessoost isikuga' (väga üldine mõiste) on keelatud, olles seoses igat laadi mees-mees vahekorraga." Campbell (tsiteerides Wenhami) jätkab, et "õigupoolest keelab Vana Testament igat liiki homoseksuaalset vahekorda, mitte ainult meesprostitutsiooni või vahekorda noortega."
David Wright väidab, et liitsõna viitab nendele, kes magavad meessoost isikutega ja tähistab “ilma kitsendusteta ‘meessoost homoseksuaalset tegevust.’” Haas, olles läbi vaadanud mõlema osapoole erinevad argumendid, järeldas, et "piiblilõikude uurimine lingvistilistest, ajaloolistest ja eetilistest-teoloogilistest perspektiividest ei suuda toetada revisionistlikku eetikat ja kindlustab traditsioonilist kristlikku õpetust, et homoseksuaalne praktika on moraalselt vale." Via nõustub samuti, et arsenokoitēs viitab homoseksuaalsele tegevusele. James B. De Young esitab sarnaseid argumente.
Standardsed kreeka keele leksikonid ja sõnaraamatud mõistavad seda sõna samasoolisele käitumisele viitavana. VigChr 40, ’86, 187–91; võrd. DWright, ibid. 41, ’87, 396–98; Revideeritud Inglise Piibli (Revised English Bible/REB) μαλακοὶ οὔτε ἀρσενοκοῖται tähendus üheainsa terminiga ‘seksuaalpervert’ on leksiliselt vastuvõetamatu), kellestki, kes võtab samasoolises tegevuses domineeriva rolli, vastandtermin μαλακός (erist. DMartin, kirjutises Biblical Ethics and Homosexuality [Piiblieetika ja homoseksuaalsus], toim. RBrawley, ’96, 117–36); 1 Ti 1:10; Pol 5:3. Võrd. Ro 1:27. Roomlased keelasid pederastia vabade poistega ära Cicero-eelses Lex Scantinias (JBremmer, Arethusa 13, ’80, 288 ja märkmed); Pauluse samasoolise tegevuse vastaseid keeldusid ei saa rahuldavalt lahti seletada väidetava templiprostitutsiooni põhjal (tulenevalt selle haruldusest, kuid mõnede tõenditega naiste kasutamisest püha prostitutsiooni jaoks Korintoses; vt. LWoodbury, TAPA 108, ’78, 290f, eriti Märkus 18 [lit.]), või [et neid keelde saaks] piirata vaid sobingutele poistega homoerootiliseks teenindamiseks (vt. Wright, <abbr title="Vigiliae Christianae">VigChr 38, ’84, 125–53).’, Arndt, Danker, & Bauer (toimetised), ‘A Greek-English Lexicon of the New Testament and Other Early Christian Literature’ &#x5B;Uue Testamendi ja muu varakristliku kirjanduse kreeka-inglise leksikon&#x5D;, lk. 135 (3. <abbr title="trükk">tr. 2000).
Vastuargumendid viitele homoseksuaalsest käitumisest
Kreekakeelne sõna μαλακός; malakos kannab endas pehme, luksusliku või peene juurmõistet, kuid siin väidab G. Free, et seda kasutatakse palju süngemal viisil, võimalik et viidates samasoolises suhtes rohkem passiivsemale partnerile. Scroggsi järgi (op cit) viitab sõna malakos Pauluse nimekirjas konkreetselt seda inimkategooriat – naiselikku meesprostituuti. Teised, nagu näiteks Olson, põhinedes termini eelnevatele ja järgnevatele kasutustele, tõlgendab sõna malakos tähendavat naiselikku, kuid mitte tingimata homoseksuaalset meest. Olson väidab, et Pauluse-aegne μαλακοί "viitas peaaegu alati negatiivsel, halvustaval viisil laialdaselt halvustatud inimgrupile, kes tegutsesid naiselike 'meesprostituutidena'." Mõned teoloogid on väitnud, et loetuna ajaloolises kontekstis, kasutas juudi platonistist filosoof Philo Aleksandriast seda vastet viitena templiprostitutsioonile.
Pooltargumendid viitele homoseksuaalsest käitumisest
Leksikalised tõendid kreekakeelsetest tekstidest näitavad, et sõna kasutati viitamaks passiivsele partnerile meessoost homoseksuaalses aktis. Näiteks kirjutab Malick (op cit), et selle kasutuse ilmekas väljendus leidub kirjas rikkalt egiptlaselt Demophonilt politseiametnikust Ptolemaiosele tuleva festivali jaoks vajalike ettevalmistuste suhtes. Ukleja järgi "on tugev võimalik tõlge nii sõna malakos (kui ka arsenokoitēs) kohta moraalselt lodevad (naiselikud), kes lasevad end homoseksuaalselt kasutada ja isik, kes on praktiseeriv homoseksuaal." Ukleja tsiteerib mitut vanakreeka allikat oma väite toetuseks.
Sõna tähendus ei piirne vaid meessoost prostituutidega. Malick sedastab (op cit), et kui sõna malakos tarvitatakse viitena meestevahelistele seksuaalsuhetele, ei ole see tehniline termin meessoost lõbupoiste kohta pederastilises õhkkonnas. Termin võib tähendada naiselikku nii poiste kui ka meeste kohta, kes võtavad samasoolistes suhetes naise rolli. Samuti ei piirata sõnatähendust seksuaalselt ekspluateeritud meessoost isikute kohta.
Ivan Sirko
Ivan Sirko (ukraina keeles Іван Сірко; 1605/1610–1680) oli Ukraina ala kasakate väejuht.
Asta Teder
Asta Teder oli Kilingi-Nõmme Keskkooli direktor aastatel 1973–1978, alates 1962 samas õppealajuhataja.
Bohoduhhiv
Bohoduhhiv (Богодухів, vene keeles Богодухов Bogoduhhov) on linn Ukrainas Harkivi oblastis, Bogoduhhivi rajooni keskus.
Linna läbib Harkiv–Sumõ raudteeliin.
Bogoduhhiv on asutatud 1662. aastal, linnaõigused sai 1781. aastal.
Christina Grimmie
Christina Victoria Grimmie (12. märts 1994 Marlton, New Jersey – 11. juuni 2016 Orlando, Florida), YouTube'is tuntud kui zeldaxlove64, oli Ameerika Ühendriikide pianist, laulja ja laulukirjutaja.
Ta oli tuntud hittlugudele tehtud kaverite järgi. Ta kaverdas näiteks Demi Lovato, Selena Gomeze, Christina Aguilera, Miley Cyruse, Justin Bieberi ja Katy Perry laule. Juunis 2011 ilmus tema debüütalbum "Find Me".
10. juunil 2016 tulistas 27-aastane fänn Kevin James Loibl Grimmiet pärast tema kontserti toimunud autogrammide jagamise ajal pähe ja kõhtu. Kui lauljanna vend üritas tulistajat kinni võtta, sooritas too enesetapu. Grimmie viidi kriitilises seisundis Orlando regionaalhaiglasse, kus ta mõne tunni pärast suri.
Ongota keel
Ongota keel on Etioopia edelaosas Lõunarahvuste, rahvusrühmade ja rahvaste osariigis kõneldav keel, millel ei ole kindlaid sugulaskeeli. Mõnede uurijate arvates kuulub ongota keel afroaasia keelkonda.
Ongota keel on välja suremas, sest enamik hõimu 115 liikmest räägib tsamai keelt. 2012. aastal oli 12 ongata keele kõnelejat.
Roslavli rajoon
Roslavli rajoon (vene keeles Рославльский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Smolenski oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Roslavli linn.
Rajoon piirneb põhjas Jelnja rajooniga, kirdes Kaluga oblastiga, kagus Brjanski oblastiga, lõunas Jeršitši rajooniga, edelas Šumjatši rajooniga ja läänes Potšinoki rajooniga.
Rajooni pindala on 3000 km². Elanike arv oli 2007. aastal 77 970.
Roslavli rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Roslavli linna) ja kahekümne ühe külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Ostjor, Stanovka, Glazomoika ja Desna.
Kihnu rahvamaja
pisi|[[Kihnu Püha Nikolai kirik|Kihnu õigeusu kirik, kool ja rahvamaja]] Kihnu rahvamaja asub Pärnu maakonnas Kihnu vallas Linakülas. Esimene rahvamaja saarel valmis 1950. aastal, kuid hävis tulekahjus 1999. aastal. Uus rahvamaja ehitati 2001. aastal. Kihnu rahvamajal on oluline roll kohaliku kultuuri ja kogukonnatunde hoidjana. Seal korraldatakse üritusi ning käiakse sporti tegemas, laulmas ja tantsimas.
Vana rahvamaja
Esimene rahvamaja asus praegusest mõnisada meetrit eemal ning seda kutsutakse nüüd vanaks rahvamajaks. Selle juurde kuuluvat spordiväljakut, kus korraldatakse rahvakultuuri- ja spordiüritusi, nimetatakse vana rahvamaja platsiks. Enne Kihnu rahvamaja ehitamist tantsiti ja lauldi tavaliselt külades kellegi talus, suvisel ajal ka vabas õhus.
Rahvamaja ehituse jaoks vedasid kihnlased talvel mandrilt üle jää hobustega palke. Väidetavalt käidi palkide järel 31 korda. See oli kihnlaste ühine projekt – maja ehitati valmis üheskoos tasuta.
Enne 1957. aastat, kui saarele saabus elekter, toimetati petrooleumilampide valgel. Rahvamajas tehti näitemängu, olid pasunakoor ja tantsurühmad. Käidi ka mandril esinemas ja võideti auhindu. Näiteringis etendati küllaltki raskeid tükke, näiteks O. Lutsu "Kapsapea", A. H. Tammsaare "Põrgupõhja uus Vanapagan", Tšehhovi "Kajakas". Esinesid nii kohalikud pillimehed kui ka mandrilt tulnud kollektiivid, näiteks Riiklik Akadeemiline Meeskoor, Endla, Vanemuise ja Estonia teater. Kihnlased võtsid osa ka laulupidudest.
1980. aastatel said kihnlaste seas populaarseks nn kohvikuõhtud – laupäeva õhtuti saadi rahvamajas kokku, igaühel meelepärane söök ja jook kodust kaasas. Pillimeestena astusid tavaliselt üles kohalikud, kuid vahel kutsuti esinema ka mõni muusik mandrilt. Rahvamaja üritused olid kohalikele väga olulised, sinna tulid kokku nii noored kui ka vanad. Kihnlaste hulgas said populaarseks ka rahvamaja videosaalis kolm-neli korda nädalas peetud kinoõhtud. Pärast filmi jätkus õhtu tantsuga. vasakul|pisi|413x413px|Kihnu vana rahvamaja Vana rahvamaja oli kahekorruseline.
Vana rahvamaja häving
Vana rahvamaja ja sealne vara hävis põlengus 1999. aasta septembris. Tulekahjust suudeti päästa vaid kodukino ja mõned asjad baarist. Mitmed asjaolud on viidanud süütamisele, kuid see ei ole leidnud kinnitust. Maha põlesid raamatukogu 10 600 eksemplariga, ajalooteemaline näitus ja veimevakk, mis olid unikaalsed. Samuti hävisid koolipoiste ansambli pillid, kogu mööbel ja baaritehnika. Päästjate kohale jõudes ei saanud enam ei rahvamaja ega vara päästa, üksnes hoida ära tule levik ümberkaudsesse metsa.
Johann Kasimir (Pfalz-Zweibrücken-Kleeburg)
Zweibrücken-Kleeburgi pfaltskrahv Johann Kasimir (20. aprill 1589 Zweibrücken – 18. juuni 1652 Stegeborgi loss) oli Zweibrückeni pfaltskrahvi Johann I ja tolle naise Magdalena poeg ning Wittelsbachi pfaltskrahvide niinimetatud Rootsi liini asutaja, kuna temast pärines kolm järjestikku Rootsi kuningat, kuid tavaliselt tuntakse seda Kleeburgi liinina.
Aastal 1591 sätestas tema isa, et noorema pojana saab Johann Kasimir apanaažina Neukastelli krahvkonna Pfalzis. Kuid pärast isa surma aastal 1611 sõlmis vanim poeg Johann II Johann Kasimiriga kompromissi, millega viimane sai vaid Neukastelli lossi koos aastamaksega 3000 floriini krahvkonna tulust (sarnaselt sai Johann Kasimiri vanem vend Friedrich Kasimir Landsbergi lossi väikese valdusega selle ümber, mitte kogu Landsbergi apanaaži, nagu isa oli lubanud). 11. juunil 1615 abiellus Kasimir oma nõo Katarinaga ja nende pojast sai lõpuks Rootsi kuningas Karl X Gustav.
Kihnu rahvamaja
Uus rahvamaja
pisi|Kihnu rahvamaja (september 2013)|480x480px2001. aastal avatud uues rahvamajas on vallavalitsus, raamatukogu ja saal ning seal on olemas võimalused kultuuri- ja huvitegevuseks. Talviti käivad rahvamajas enamjaolt kohalikud ning tegeldakse laulmise, tantsimise ja mitmesuguste spordialadega. Suviti esinevad rahvamajas isetegevuskollektiivid, kes tulevad saarele puhkama ja soovivad ka kihnlastele esineda. Rahvamajas korraldatakse peamiselt rahvakultuuri- ja spordiüritusi ning pidusid. Lisaks rahvalikele ansamblitele ja esinejatele on seal esinenud ka sellised Eesti bändid nagu Tanel Padar & The Sun, Smilers, Traffic ja Meie Mees.
Uue rahvamaja hoone on kahekorruseline ning selle on projekteerinud Leonhard Lapin ja Toomas Rein. Rahvamaja juhataja on Veera Leas.
Üritused
Üks suurimaid rahvamaja korraldatavaid üritusi on mais aset leidev spordipäev Kihnu Kõegõ Kangõmad, kus kihnlased ja nende sõbrad võtavad omavahel mõõtu eri spordialadel, näiteks kaugushüppes, jooksmises ja muudel kergejõustikualadel. Õhtusel peol kuulutatakse pärast kõikide alade tulemuste kokkuliitmist välja Kihnu kõegõ kangõmad, kes saavad karika ja vastava tiitli.
Teine oluline üritus on augustis toimuv Kihnu Tansu Päe. Selle käigus õpetavad kihnlased ja väljastpoolt tulnud külalised üksteisele rahvatantse. Õhtusel peol näidatakse publikule õpitut ja tantsitakse üheskoos.
Lisaks nimetatuile tähistatakse veel jaanipäeva ja kadripäeva, peetakse naistepäevapidu ja korraldatakse Kihnu viiulifestivali. Jaanipäeva pühitseti varem rahvamaja õuel või rahvamajas sees, kuid viimasel kümnel aastal on pidu peetud vabas õhus vana rahvamaja platsil. Sel puhul tuuakse kohale mõne kaluribrigaadi vana paat, mille süütab tavaliselt Jaani-nimeline Kihnu mees. Viiulifestival on enamasti oktoobri algul ja selle üritused on eri asutustes üle saare. Õhtustel pidudel esinevad tavaliselt Eesti tuntud rahvamuusikud.
Üritusteks koostab rahvamaja juhataja koostöös esinejatega tavaliselt eeskava ja kutsub esinema ka bändi, enamasti mandrilt.
Johann Kasimir (Pfalz-Zweibrücken-Kleeburg)
Perekond
Viis tema last Katarinaga jõudsid täisikka:
MTJ (ansambel)
MTJ on Eesti ansambel. Ansambli alguseks loetakse 1981. aasta sügist, mil Tõrvandi EPT-s (Eesti Põllumajandustehnika koondises) alustasid pilliproovidega töödejuhatajate ja traktoristidena ametis olnud isetegevuslased Lembit Tähepõld, Toomas Vatsar, Aivar Kõivistik ja Andres Trumm. Algusaegadel mängis ansambel vaid eestikeelset “paaristantsu muusikat".
Aastate jooksul on ansambli koosseis tunduvalt muutunud. 1995. aastal jagunes ansambel kaheks: lihtsat muusikat mängiv Mini-MTJ ja "gurmaanlusele kalduv" Chick 'N' Band. Suvistes projektides esineti aastani 1998 koos.
Eric Arturo Delvalle
Eric Arturo Delvalle Cohen-Henríquez (2. veebruar 1937 – 2. oktoober 2015) oli Panama poliitik.
Alar Haak
pisi|Alar Haak ja [[Urmas Põldma 2008. aastal]] Alar Haak (sündinud 2. augustil 1966 Tartus) on eesti laulja (tenor).
Eric Arturo Delvalle
Ta oli 28. septembrist 1985 kuni 26. veebruarini 1988 Panama president.
Alar Haak
Elukäik
Alar Haak on lõpetanud Tartu 7. Keskkooli 1984. aastal ja Eesti Muusikaakadeemia 1995. aastal Leili Tammeli lauluklassis. Täiendanud end professor Virgilijus Noreika juures Leedus aastatel 1995–2000.
Töötanud aastatel 1991–2008 rahvusooperi Estonia solistina ja 2006–2008 Estonia etenduste juhina.
2009. aastast on ta vabakutseline laulja. Astunud üles kammer- ja kontsertlauljana, esinenud korduvalt välisriikides nii gastrollidel kui ka soolokontsertidega.
Ta on olnud ka õhtujuht, hääleseadja, ürituste ja etenduste korraldaja ning teinud produtsenditööd. Olnud saatejuht mitmes raadiojaamas. Nootide, plaatide ja DVD-de toimetaja ja produtsent.
Abielus baleriini ja varieteesolisti Irina Haagiga. Tütred Kätlin Haak ja Greta Haak, poeg Raul-Alar Haak.
Aldo Vaharo
Aldo Vaharo (kuni 1936 Alfei Voldemar Freudenstein; 23. märts 1914 Tallinn – 16. september 1982 Paramus) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas 1932. aastal Tallinnas Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Olles ajateenistuses, lõpetas Kaitseväe Ühendatud Õppeasutiste Sõjakooli Tondil inseneriväe aspirantide klassis ülendamisega lipnikuks. 1933. aastal siirdus Tartu Ülikooli usuteadust õppima. Kuna töötas vahepeal riigiteenistuses, jäi osa õpinguist puudu lõpetamiseks, kui usuteaduskond 1940. aastal suleti. Pärast seda töötas mitme koguduse juures. Sõjavankri lähemale veeredes kutsuti lipnik Aldo Vaharo tegevteenistusse, kus ta formeeris inseneriväe kompanii. Algul oli tema kompanii Narva all Kuremäe kloostri joonel, hiljem saadeti Tartu alla. Rinde lagunemisega seoses põgenes ta Saksamaale. Rahu saabudes asus ta Taani piiri ääres. Seejärel siirdus ta Inglise tsoonis asuvasse Göttingeni Ülikooli usuteaduskonda, et stuudium lõpule viia. Prooviaasta möödus Göttingenis ja pärast seda ordineeriti ta Oldenburgis 14. augustil 1949 õpetajaks.
Teenis eestlasi Eutinis, Hamburgis, Lübeckis ja mujal eestlaste keskustes. 13. jaanuaril 1951 jõudis ta USA-sse. Jätkas õpinguid Missouri Sinodile kuuluvas Concordia teoloogilises seminaris Saint Louises Missouri osariigis. Töötas aastaid New Yorgi piirkonnas koos Conrad Klemmeriga, teenides nii Bostoni, Patersoni kui ka teiste piirkondade eestlasi.
Euroteaduskond
Euroteaduskondadeks (i.k. Eurofaculty) nimetati Balti riikide ülikoolides 1990. aastate algul loodud Euroopa uuringute teaduskondi. Eestis rajati euroteaduskond 1993. aastal Tartu Ülikooli struktuurivälise üksusena, Lätis Läti Ülikoolis ja Leedus Vilniuses.
Euroteaduskondade keskus asus Läti Ülikoolis, projektiga olid seotud ka Stockholmi Majanduskool Riias ning Riia Õiguskõrgkool. Väljaspool Euroopa Liidu tegutsesid euroteaduskonnad Kaliningradis (2000–2007) ja Pihkvas (alates 2009. aastast).
Üks euroteaduskondade ülesandeid oli valmistada ette Baltimaade liitumist Euroopa Liiduga, uurides sellega seotud teemasid teadustööna ning andes asjatundliku hariduse uuele riigiametnike põlvkonnale. Euroteaduskonnad lõpetasid tegevuse senisel kujul 2005. aastal, kui kõik kolm riiki olid ELiga ühinenud. Tartu Ülikoolis moodustati euroteaduskonna põhjal Euroopa Kolledž.
Eellugu
Läänemere Nõukogus ja euroteaduskondade loomises lepiti kokku ilma parlamendi toetuse ja seadusliku olekuta ehk välisministeeriumite otsekontaktide tasemel, mis arenesid Baltimaade vabadusliikumise ajal.
Vambola tänav
Vambola tänav on tänav Tallinna Kesklinna linnaosa Sibulaküla asumis. Tänav algab Lembitu tänavalt ja kulgeb edela-kirdesuunaliselt Ants Lauteri tänavani. Vambola tänav on ligikaudu 100 meetrit pikk.
Vambola 6 asub Austria Suursaatkond.
Vambola tänaval on elanud näitleja Jüri Krjukov.
Tänava nimed
Tänava varasem nimi oli Väike-Balesna tänav (Kleine Balesnoi-Strasse, Малая Балясная улица), mis fikseeriti ametlikult 23. veebruaril 1882. Selle tänava endine nimi tulenes majaomaniku, mereväe erukaptenleitnant N. B. Baleasnoy nimest. Vambola tänavaks sai see tänav 17. jaanuaril 1923.
Harald-Peter Siiak
Harald-Peter Siiak (23. aprill 1923 Rakvere – 11. juuni 2007 Tallinn) oli eesti laulja (bariton) ja koorijuht.
2012. aasta Euroopa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
XVII Euroopa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti ajavahemikul 16. september kuni 23. september 2012 Emmenis Hollandis. Osales 68 meest 27-lt maalt. Turniiri üheks peafavoriidiks peeti kohalikku mängijat 19-aastast Roel Boomstrat, kes küll reitingu alusel omas turniiril kolmandat asetust kahe eelmise Euroopa meistri Aleksandr Georgijevi ja Guntis Valnerise järel. Võistlused peeti Van der Valki hotellis, mis ei asu mitte Emmeni linnas, vaid sellest mõni kilomeeter eemal Nieuw-Amsterdamis. Samal ajal peeti seal ka VII Euroopa naiste meistrivõistlused.
Harald-Peter Siiak
Lõpetas 1941. aastal Rakvere I Gümnaasiumi.
2012. aasta Euroopa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
Pärast neljandat vooru asus turniiril aga ainuliidriks 10-kordne maailmameister Aleksei Tšižov ning ta püsis üksinda ees kuni viimase vooruni. Siis jõudsid talle punktidega järele korraga neli meest, kuid parema lisakriteeriumi (vastaste reitingute keskmine) tõttu kuulus esikoht ja Euroopa meistritiitel ikkagi talle. Võistkondlikus arvestuses tuli esimeseks Venemaa koosseisus Tšižov, Georgijev ja Aleksandr Getmanski. Järgnesid Holland (Pim Meurs, Boomstra ja Alexander Baljakin) ning Valgevene (Anatoli Gantvarg, Andrei Tolchykau ja Jevgeni Vatutin). Turniiri parima kombinatsiooni valis välja Rob Clerc ning karika selle eest pälvis Moldova kabetaja Nicolai Șleahovschi (vaata diagrammi).
Harald-Peter Siiak
II maailmasõja ajal teenis algul Saksa sõjaväes, 1943. aastast Soome 200. jalaväerügemendis. Naasis Eestisse 1944. Pärast sõda varjas end. Lõpetas 1951. aastal Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise erialal ja 1956. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialal Gustav Ernesaksa klassis.
Harald Siiak oli aastatel 1947–1967 Riikliku Akadeemilise Meeskoori laulja ja koormeister. Lisaks juhatas ta taidluskoore, sealhulgas 1951–1961 Järvakandi Tehaste meeskoori, 1961 naiskoori Baltika, 1964. aastast segakoori Helitron. 1990. aastate algusest oli ta Soomepoiste Meeskoori dirigent.
Aastatel 1967–1975 oli ta Jaan Kreuksi nimelise Noorsoo Kultuuripalee direktor ja kunstiline juht.
Ta on teinud koorilauluseadeid.
Camõesi auhind
Camõesi auhind (portugali Prémio Camões) on tunnustatumaid portugalikeelse kirjanduse auhindu.
Auhind on asutatud 1989. aastal ja sai nime portugali luuletaja Luís Vaz de Camõesi järgi.
Auhinna suurus on 100 000 eurot.
Jaotusfunktsioon
pisi|379x379px|[[Normaaljaotus|Normaaljaotuse joatusfunktsioonid erinevate aritmeetiliste keskmiste \mu ja standardhälvete \sigma^2korral ]] Jaotusfunktsioon või kumulatiivne jaotus on tõenäosusteoorias pideva juhusliku suuruse jaotuse iseloomustaja. Juhusliku suuruse X jaotusfunktsioon F(x) näitab iga arvu x kohta tõenäosust, et juhuslik suurus X on sellest arvust väiksem või temaga võrdne, Jaotusfunktsioon on monotoonselt mittekahanev.
Seos tihedusfunktsiooniga
Jaotusfunktsioon määrab üheselt pideva juhusliku suuruse tihedusfunktsiooni f(t) integraalina
Eesti Töölisspordi Liit
Eesti Töölisspordi Liit oli 1927–1940 tegutsenud spordiliit.
Liit asutati 16. detsembril 1927.
Liidu liikmeid:
Pae mõis (Risti)
Pae mõis (saksa keeles Paeküll) oli Hatu mõisa karjamõis Risti kihelkonnas Harjumaal.
Mõis asutati 1782.
Koolituskeskus Pro Patria
Pro Patria on 1995. aastal asutatud Isamaa ja Res Publica Liidu koolituskeskus, mis annab parempoolset poliitilist, majanduslikku ja üldkultuurilist koolitust.
Let Go
"Let Go" on Kanada laulja Avril Lavigne'i debüütalbum, mis ilmus 4. juunil 2002 plaadifirma Arista Records all.
Aarne Link
Aarne Link (2. august 1940 – 27. jaanuar 2023) oli eesti koolijuht ja treener.
Ta oli Kilingi-Nõmme Keskkooli (hiljem Kilingi-Nõmme Gümnaasium) direktor aastatel 1978–2011.
Samuel Johnson
pisi|Samuel Johnson Samuel Johnson (18. september 1709, Lichfield – 13. detsember 1784, London) oli Briti kirjanik, keeleteadlane ja leksikograaf.
Talle tõi laiema tuntuse 1744. aastal avaldatud "Richard Savage'i elu" ("Life of Mr Richard Savage"), mida on nimetatud üheks parimaks inglise keeles avaldatud lühibiograafiaks.
Tema 1755. aastal avaldatud sõnaraamatut "A Dictionary of the English Language" aga on peetud üheks kõige mõjukamaks inglise keele sõnaraamatuks.
Johnsoni tuntumate teoste sekka kuulub ka "Inglise poeetide elulood" ("Lives of the Most Eminent English Poets"), mis kujutab endast kogumikku tolle aja tuntuimate poeetide biograafiatest.
Moldova suursaadik Eestis
Moldova suursaadik Eestis on Moldova Vabariigi volitatud suursaadik Eestis. Suursaadik resideerib Moldova suursaatkonnas Tallinnas (Narva maantee 7 ruumides 546-547).
2020. aastast on Moldova suursaadik Eestis Ion Stavila.
Hillar Saha
Hillar Saha (eesnimed kuni 1937 Hilarius Valerius Fernandus; perekonnanimi kuni 1939 Sakaria, ka Sakaria-Sakarius; 29. november 1899 Tallinn – 12. november 1981 Tallinn) oli eesti muusikateadlane ja helilooja.
Elulugu
Hillar Saha oli kaupmehe poeg.
Lõpetas 1917 Tallinna Nikolai Gümnaasiumi, õppis 1917–1918 Petrogradi Ülikoolis ja 1918 Tartu Ülikoolis keemiat.
Õppis iseseisvalt esperanto keelt ning omandas 1922 Helsingis Soome Esperanto Instituudi juures vastava diplomi.
Lõpetas 1931 Tallinna Konservatooriumi oreli ja kompositsiooni erialal.
Oli 1917–18 Petrogradis Tentelevi keemiatehase ametnik, 1919 Vabadussõjas, 1919–1923 Tallinnas Kaitseministeeriumi, 1923–1926 Haridusministeeriumi ja aastast 1926 AS Balti Puuvillavabriku ametnik (ühtlasi töötas 1922–1924 ka Tallinna Rahvaülikooli psühholoogialaboris), 1944 Teatri- ja Muusikamuuseumi teadussekretär, 1945–1947 peavarahoidja, 1947–1981 Tallinna Linnamuuseumi teadur.
Looming
Uurinud Eesti muusika ajalugu, koostanud koolilaulikuid (nootidega). Loonud ka kantaate, koorilaule ja kammerteoseid. Kuulus aastast 1932 Eesti Akadeemilisse Helikunstnike Seltsi, sh aastast 1933 seltsi infokeskuse koosseisu ja aastast 1934 ka muusikateaduse sektsiooni, oli seltsi mitme väljaande (Eesti muusikaalmanak I, 1934 jmt) koostanud ja autor.
Carrow Road
Carrow Road on jalgpallistaadion Inglismaal Norwichis, jalgpalliklubi Norwich City FC kodustaadion.
Carrow Road mahutab 27 250 inimest.
Antonivka (Teplõki rajoon)
Antonivka (ukraina keeles Антонівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Teplõki rajoonis. Elanike arv on 407. Pindala on 0,159 km².
Alex Matthias Tamm
Alex Matthias Tamm (sündinud 24. juulil 2001 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (ründaja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Nõmme Kalju FC.
Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Tamm 8. jaanuaril 2023 sõprusmängus Islandi vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Karl Andre Vallner, Erko Jonne Tõugjas, Joan Jakovlev, Nikita Vassiljev ja Marko Lipp.
Klubi
''Uuendatud seisuga 9. märts 2023''
Koondis
''Uuendatud seisuga 9. märts 2023''
Madis Järvi
Madis Järvi (sündinud 6. aprillil 1988) on eesti vioolamängija, helilooja ja dirigent.
Orissaare kultuurimaja
pisi|Orissaare kultuurimaja (september 2010) Orissaare kultuurimaja on kultuurimaja Saare maakonnas Saaremaa vallas Orissaare asulas, Kuivastu maantee 37. Kultuurimaja juhataja on Anu Viljaste.
Madis Järvi
Madis Järvi alustas viiuliõpingud Eestis 1994. aastal Ivi Tiviku klassis, 1995. aastast õppis Soomes Pertti Sutineni juhendamisel. 2008. aastast õppis vioolamängu Lahti Konservatooriumis.
Madis Järvi kirjutab ka heliloomingut ja dirigeerib. Dirigeerimist hakkas ta õppima 11-aastaselt Jüri-Ruut Kanguri juhendamisel. Heliloomingu õpetajateks on tal olnud Kari Karjalainen (orkestratsioon), Harri Ahmas ja Toivo Tulev.
2008. aastal asutas ta oma orkestri Lahden Nuori Kamariorkesteri. Tema teoseid on esitatud nii Eestis, Soomes kui ka näiteks Saksamaal. Madis Järvi on osalenud mitmetel meistrikursustel. Teda on õpetanud näiteks Klaus Christa, Juhani Palola, Pertti Sutinen, Mikhail Zemtsov, Tatjan Liberova, Atso Almila, Neeme Järvi, Paavo Järvi, Leonid Grinn.
2011. aastal esitas ta Soomes oma esimese vioolakontserdi koos Lahti kõrgkooli sümfooniaorkestriga Esa Heikkilä dirigeerimisel. 2012. aasta kevadel võitis ta Lahti Kõrgkooli heliloomingukonkursi teosega "White Dwarf" sümfooniaorkestrile. 2013. aastal lõpetas ta Soomes kõrgkooli vioola erialal.
Aastal 2022. juunis kandis ette Neeme Järvi oma juubeli kontserdil, koos Eesti Riikliku sümfooniaorkesteriga Madis Järvi teose "Morbiidne Sümfoonia". Tegu on kaheosalise sümfooniaga.
Novembris 2013 asus ta tööle Rahvusooper Estonia vioolarühma (2014. aastast vioola 3. kontsertmeister).
Madis Järvi on ka ansambli Järvi Instrumentalists ja Härrasmeeste Ansambli liige.
Looming
Madis Järvi on kirjutanud lisaks 6. keelpillkvartetti, 2 flöödikvartetti, klaverikvintett, klaveri trio, Pühenduslaul Narvale(2017), Kontsert oboele ja orkestrile (2022), Kontsert tromboonile ja orkestrile (2019), Morbiidne Sümfoonia (2021) ja suurel hulgal muid suuremaid ja väiksemaid heliteoseid.
Isiklikku
Tema vanaisa oli Järvide dünastia alusepanija dirigent Vallo Järvi, isa on tšellist Teet Järvi, vanaonu on dirigent Neeme Järvi ning ema on pianist Mari Järvi. Madis Järvil on kolm tütart.
Peetri mõis (Paistu)
Peetri mõis (saksa keeles Peterfeld) oli Heimtali mõisa karjamõis Paistu kihelkonnas Viljandimaal.
Drawno
Drawno sai linnaõigused millalgi 1313. aasta ja 1333. aasta vahel. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Toome tänav (täpsustus)
Toome tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Séléka
Séléka (ka Séléka CPSK-CPJP-UFDR) on Kesk-Aafrika Vabariigi paramilitaarsete organisatsioonide liit, mis 24. märtsil 2013 kukutas riigi valitsuse. Séléka juht Michel Djotodia kuulutas end Kesk-Aafrika Vabariigi presidendiks, kuid astus tagasi 10. jaanuaril 2014. Peaaegu kõik Séléka liikmed on muslimid.
Taust
Mässuliste koalitsioon sai alguse kokkuleppest KAV kahe valitsusvastase organisatsiooni vahel: Patriootide Liit Õigluse ja Rahu Nimel (Convention of Patriots for Justice and Peace, CPJP) ja Patriootlik Liit Riigi Päästmiseks (Patriotic Convention for Saving the Country, CPSK). CPJP-d esindas kokkuleppes "põhirühmitus"; üks selle harusid sõlmis seevastu 25. augustil 2012 valitsusega rahulepingu. KAV kodusõjas osaleb arvukalt mitmesuguseid mässulisi organisatsioone.
Esmakordselt kerkis Séléka avalikkuses esile 15. septembril 2012 nime all CPSK-CPJP liit, kui see avaldas pressiteate, võttes vastutuse rünnaku eest kolmele linnale. See oli viimane suurtest mässuliste rühmadest, kes samasisulise teate avaldas Enne seda oli Patriootlik Liit Riigi Päästmiseks praktiliselt tundmatu.
15. detsembril 2012 avaldas rühmitus esimese pressiteate täisnime "Séléka CPSK-CPJP-UFDR" all. See hõlmas ka liikumist Demokraatlike Jõudude Ühtsusliit (Union of Democratic Forces for Unity, UFDR). Lisaks kuuluvad Sélékasse väidetavalt veel kaks rühmitust, vanem organisatsioon Kesk-Aafrika Demokraatlik Rahvarinne (Democratic Front of the Central African People, FDPC) ja hiljuti loodud Taastamise ja Ülesehituse Allianss (Alliance for Revival and Rebuilding, A2R).
2013. aasta septembris teatas Michel Djotodia, et Séléka on laiali saadetud. Lagunenud rühmitus on hajunud üle riigi ning pannud inimõigusorganisatsiooni Human Rights Watch teatel toime massimõrvu. Endiste Séléka võitlejate toime pandud tapmised, vägistamised ja rüüstamine on tekitanud usulisi pingeid 80% ulatuses kristlastest koosnevas ühiskonnas. Islaiusulise Séléka vastu võitlemiseks on organiseerunud kristlikud paramilitaarid, kes kasutavad nimetust anti-balaka. ÜRO kaalub vägede saatmist kuritegude peatamiseks. 26. novembril 2013 teatas Prantsusmaa, et suurendab oma väekontingenti KAV-s veel 1000 sõduri võrra, lisaks olemasolevale 400 sõdurile, kui saab selleks ÜRO toetuse.
Männiku malevkond
Männiku malevkond on Kaitseliidu Harju maleva eksterritoriaalne allüksus, mis tegutseb alates 2003. aastast terve Harjumaa piirkonnas. Tegevusalaks on kõik see, mis aitab edukaid lahinguid läbi viia ehk alates tagalatoetusest, lõpetades mineerimise ja demineerimisega. Männiku malevkonna pealik on lipnik Daniel Nüüd ja pealiku abi leitnant Aare Hammer.
Séléka
Nimi
Rühmituse nimi Séléka tähendab "Liitu" sango keeles, mis on üks kahest KAV riigikeelest (kõrvuti prantsuse keelega).
Männiku malevkond
Ajalugu
Männiku malevkond on välja kasvanud 2003. aastal loodud Männiku üksikkompaniist. Kuna 2010. aastaks oli Männiku üksikkompanii liikmete arv kasvanud üle 300, sai see 1. juunil 2010 malevkonna õigused. Männiku üksikkompanii eelkäijaks oli Harju maleva staabiüksus, mis loodi 11. mail 1992. aastal.
Séléka
Nimi
Terminit Séléka on KAV poliitikas varem kasutatud, kui Jean-Jacques Démafouth lõi poliitilise partei Uus Progressiliit (New Alliance for Progress, Nouvelle Alliance pour le Progrès), mille sangokeelseks nimeks sai Fini Seleka.
Enn Roosi (treener)
Enn Roosi (sündinud 28. detsembril 1939 Tallinnas) on eesti kergejõustikutreener.
Séléka
Nimi
Oktoobris 2021 avati Rahvusvahelises Kriminaalkohtus (ICC) süüdistuste kinnitamine endise Seleka miilitsamehe Mahamat Saïdi vastu. Seda endist miilitsat kahtlustati inimsusvastastes kuritegudes ja sõjakuritegudes, mis pandi toime aastatel 2013 ja 2014. See on esimene kord, kui endine Seleka liige kohtu ees seisab.
Mõjud
Kindral Ousmane Mamadou Ousmane oli eesistuja komisjonis, mille eesmärk oli teha Sélékas sõjaväereform.
Enn Roosi (treener)
Ta lõpetas aastal 1959 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1964 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.
Ta töötas aastatel 1966–1979 kergejõustikutreenerina Tallinna Keskrajooni Spordikoolis. Aastatel 1979–1986 töötas ta Tallinna Spordiinternaatkoolis ja 1993–2002 Eesti Spordigümnaasiumis. Aastast 2002 töötab ta treenerina Nõmme Spordiklubis (aastast 2005 on tal treeneri IV kutsetase). Tema õpilased on olnud näiteks Tiit Pahker, Sven Reintak, Heimar Lipp, Riho Peters, Andres Aavik, Marko Vunder, Marge Salujõe, Maret Komarova, Kaie Kand, Anu Teesaar ja Lembi Vaher.
Isiklikku
Tema vend oli jalgrattur ja jalgrattasporditreener Rein Roosi (1935–1995).
Krasnouralsk
Krasnouralsk (vene keeles Красноуральск) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Krasnouralski linnaringkonna keskus. Krasnouralsk asub Jekaterinburgist ligi 170 km põhjas.
Esimene asula linna territooriumile rajati 1832. aastatal seoses kulleleiukoha avastamisega. Kulda leiti piirkonnas siiski suhteliselt vähe. 19. sajandil avastati piirkonnas vasemaagi leiukohad. 1925. aastal asutati seoses vasemaagi leiukoha kasutuselevõtuga ja vasesulatustehase ehitusega Bogomolstroi asula, mis 1929. aastal sai uueks nimeks Uralmedstroi. Vasesulatustehas alustas tööd 1931. aastal. 10. juunil 1931 sai asula alevi staatuse ja praeguse nime. 1932. aastal anti Krasnouralskile linnaõigused.
Põhjanoot
Põhjanoot (ka mutnik või lestanoot) on kurnpüünis, mis koosneb võrdse pikkusega veoköitest, tiibadest ja noodapärast ning selle veoköied toimivad kalapeletina ehk hirmutina. Ta on mõeldud veekogu põhja hoiduvate kalade püügiks.
Püügipiirkonnad
Eesti rannameres kasutatakse seda noota liivasel ja kivideta merepõhjal peamiselt lestapüügiks, Peipsil püütakse sellega põhiliselt ahvenat ja koha.
Põhjanooda ehitus
Nooda suhteliselt lühikesed tiivad on valmistatud noodalinast, mis peab püügisuuruses kala kinni, väiksemad aga pääsevad läbi silma välja. Nooda avamiseks on tiibasid, pära ja suud ümbritsevad selised varustatud ujukite ja raskustega. Pikkadeks veoköiteks kasutatakse lestapüügil jämedat (käevarrejämedusega) pehmet köit.
Püügiviis
Püügikohal heidetakse esmalt vette ankur, mis ühendatakse ujukiga (üldjuhul erkpunane ja suur) ja seejärel alustatakse kannaköie (ca 500 m) veeskamist. Paat teeb laia kaare, et haarata noodaga võimalikult suur ala ja jooksuköie veeskamisel tuleb kaarega ankru juurde tagasi. Veoköit mudasel põhjal vedades tõuseb selle kohale mudapilv nagu kardin. Ka lestapüügil vajub raske veoköis põhja ja tõstab liikumisel üles põhjamuda. Selliste kahelt poolt lähenevate „kardinatega“ hirmutatakse kala kitsasse koridori, mis siis võrkosaga läbi traalitakse. Halva nähtavusega sogases vees satub kala noodatiibade vahele ja sealt edasi kalakotti.
Maurice Duruflé
1927. aastal sai Duruflést Louis Vierne'i assistent Pariisi Jumalaema Kirikus. 1929. aastal sai ta Pariisis asuva Saint-Étienne-du-Mont'i organistiks, kuid jäi endiselt ka Vierne'i assistendiks. Ta täitis seda kohust ka 2. juunil 1937, olles Louis Vierne'i kõrval, kui viimane Jumalaema kiriku orelipuldis suri.
Sakala (selts)
Viljandi Spordiselts Sakala oli 1928–1940 ja 1942–1944 Viljandis tegutsenud spordiselts.
Selts asutati 21. juunil 1928.
Tänapäeval tegutseb Viljandis Sakala-nimeline kergejõustikuselts (asutatud 1998).
Šveits 2014. aasta taliolümpiamängudel
Šveits osales 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis 163 sportlasega, kes võistlesid 12 spordialal.
Olümpiavõitjaks tulid Dario Cologna murdmaasuusatamises, Juri Podladtšikov ja Patrizia Kummer lumelauasõidus ning Dominique Gisin ja Sandro Viletta mäesuusatamises.
Mustjala rahvamaja
Mustjala rahvamaja on rahvamaja Saare maakonnas Saaremaa vallas Mustjala külas. Rahvamaja juhataja on Edith Viira.
Rahvamaja valmis 1931.
Joy Paul Guilford
Joy Paul Guilford (7. märts 1897 Marquette, Nebraska – 26. november 1987 Los Angeles) oli USA psühholoog.
Guilfordi üheks suuremaks panuseks loetakse intelligentsuse struktuuri mudelit, mille järgi saab intelligentsuse jagada paljudeks alavõimeteks. Lisaks tegeles Guilford isiksuse uurimise ja statistiliste meetodite väljatöötamisega.
Haridus
1914. aastal lõpetas Guilford keskkooli klassi priimusena. Aasta pärast ülikooliõpingute alustamist astus ta sõjaväkke. Teenistuse lõppedes naasis ülikooli ning omandas Nebraska Ülikoolis bakalaureuse- ja seejärel ka magistrikraadi. Sel perioodil töötas ta ajutise direktorina psühholoogiakliinikus, kus administreeris teste laste intelligentsuse mõõtmiseks. Sel karjääripunktil tekkis tal huvi individuaalsete erinevuste vastu. Guilford uskus, et intelligentsus pole üldine omadus, vaid koosneb paljudest alavõimetest. 1924. aastal liitus Cornelli Ülikooli doktoriõppe programmiga. Doktoriõppe lõpuks 1927. aastal oli Guilford avaldanud viis artiklit. Guilfordi doktoritöö näitas, et variatsioonid raporteeritud sensoorses kogemuses nõrkade stiimulite puhul on pigem mõjutatud tajuläve omadustest, mitte tähelepanu kõikumisest.
Teaduskarjääri algusaastad
Pärast lühiajalist tööd Illinoisi ja Kansase ülikoolides naasis Guilford Nebraska Ülikooli, kus alustas tööd professorina. Karjääri algusaastatel keskendus ta sellistele klassikalistele eksperimentaalpsühholoogia teemadele nagu tähelepanu, psühhofüüsika, autokineetiline fenomen, silmaliigutused ja fii-fenomen. Guilfordi suurim saavutus sel perioodil oli aga õpiku "Psychometric Methods" ("Psühhomeetrilised meetodid") väljaandmine 1936. aastal. Sellest õpikust sai mitme aastakümne jooksul psühholoogiatudengite põhiline psühhofüüsikalisi meetodeid tutvustav lugemisvara, kuna tegu oli esimese entsüklopeedilise, kuid samas loetava selleteemalise õpikuga. Pärast õpiku väljaandmist liikus Guilfordi töö fookus rohkem isiksuse ja vaimse võimekuse poole.
Isiksuse uurimine
Koostöös abikaasa Ruthiga koostas ta 35-väitelise isiksuseküsimustiku ekstravertsuse ja introvertsuse hindamiseks. Kasutades faktoranalüüsi, näitasid nad, et nii ekstravertsus kui ka introvertsus koosneb paljudest isiksuse alaomadustest.
Statistilised meetodid
Korrelatiivsete uuringute läbiviimine ajendas Guilfordi tähelepanu pöörama statistiliste meetodite käsitlusele. Lisaks mitmete statistiliste protseduuride väljatöötamisele andis Guilford 1942. aastal välja statistikaõpiku "Fundamental Statistics in Pychology and Education" ("Psühholoogia ja hariduse põhiline statistika").
Vaimsete võimete testimine
II maailmasõja puhkemine andis Guilfordile võimaluse kasutada faktoranalüüsi metoodikat vaimsete võimete mõõtmiseks. Nimelt tekitas sõda vajaduse hinnata sõdurite vaimsete võimete taset. Sõja lõpuks oli Guilford koos kaastöötajatega kindlaks määranud ning mõõdetavaks teinud 25 vaimsete võimete faktorit. Tänu vaimsete võimete testimisele Guilfordi väljatöötatud testide abil vähenes pilootide treeningu ebaõnnestumine ühe kolmandikuni sõjaeelsest tasemest. Guilfordi 1947. aastal välja antud raamat "Printed Classification Tests" ("Trükitud jaotustestid"), kus ta kirjeldas sõja ajal tehtud tööd, lõi standardi kõigile tulevastele selektsiooniprogrammidele nii sõjaväes kui ka väljaspool sõjaväge.
Intelligentsuse struktuuri mudel (Structure of Intelligence, SOI)
1945. aastal naasis Guilford Lõuna-California Ülikooli, kus jätkas vaimsete võimete uurimist. Järgneva kahe aastakümne jooksul viis Guilford läbi arvukalt uurimusi, mis laiendasid teadaolevate vaimsete võimete hulka. Guilford toetas loovuse hindamise meetodite arendamist seoses vaimsete võimete hindamisega ning mitmed Guilfordi välja toodud võimed olid seotud just loovusega. Sellest perioodist pärinevad kaks olulist intelligentsust käsitlevat raamatut: "The Nature of Human Intelligence" ("Inimintelligentsuse olemus", 1967) ja "The Analysis of Intelligence" ("Intelligentsuse analüüs", 1971).
1955. aastal esitles Guilford esimest versiooni oma intelligentsuse struktuuri mudelist, mille abil oli võimalik määrata uute võimete avastamise potentsiaalseid alasid. 1988. aastal avaldas ta mudeli viimase versiooni, kuhu kuulus 180 potentsiaalset vaimset võimet. Selle mudeli alusel on operatsioone 6 tüüpi: tunnetus, mälu salvestamine, mälu ammutamine, konvergentne produktsioon (standardküsimustele korrektsete vastuste andmine), divergentne produktsioon (loovus) ja hindamine. Lisaks leidub 5 tüüpi sisusid (visuaalsed, auditoorsed, sümbolilised, semantilised ja käitumuslikud) ning 6 tüüpi produkte (ühikud, klassid, seosed, süsteemid, ümberkujundamised ja järeldused). Intelligentsuse struktuuri mudeli arendamine tekitas Guilfordis huvi kasutada seda hariduse arendamiseks.
Proboscidea
Proboscidea on mitme taksonoomilise üksuse ladinakeelne nimi.
Chorizo
pisi|276x276px|Chorizo vorst lahtilõigatuna Chorizo on sealihast vorst, mida esmakordselt valmistati Ibeeria poolsaarel. See on valmistatud rasvase sealiha, tšilli ja paprikaga. Vorstile annab erilise maitse selles sisalduv Hispaania paprika.
Kuivatatud ja suitsutatud chorizo on kohe söödav, mis tähendab, et seda võib süüa ilma küpsetamata. Toores chorizo tuleb enne söömist küpsetada. Seda võib süüa lihtsalt vorstina või kasutada mõne muu roa koostises. Seda saab kasutada ka veisehakkliha või seahakkliha asemel.
Humans of New York
"Humans of New York" (HONY) on fotoblogi ja raamat, mis on koostatud New Yorgi tänavatel kohatud inimeste portreefotodest ja nendega tehtud intervjuudest.
Projekti alustas fotograaf Brandon Stanton 2010. aasta novembris. Sotsiaalmeedias on see väga suure populaarsuse saavutanud, näiteks Facebooki lehel Humans of New York on üle 18 miljoni jälgija. Stanton on kogunud inimeste portreesid ligi 20 riigist, sealhulgas Bangladeshist, Iraanist, Iraagist ja Pakistanist. Sarnast ideed on kasutatud muudeski riikides.
2015. aasta jaanuaris intervjueeris Stanton tolleaegset USA presidenti Barack Obamat Valge Maja Ovaalkabinetis. Samal aastal ühines ta Euroopa rändekriisi tõttu ÜRO-ga, et jagada inimeste emotsionaalseid lugusid ja kogemusi Lähis-Idas.
New Yorgis
Esialgne eesmärk oli kokku koguda 10 000 newyorklase portreed ning panna need linnakaardile. Projekt arenes ülikiiresti, Stanton tegi intervjuusid ning lisas fotode alla ka mõned tsitaadid ja lühitekstid antud isikutelt. Uues formaadis hakkas blogi aina rohkem populaarsust koguma ning huvi äratama – 2019. aasta seisuga on HONY fännilehel Facebookis üle 18 miljoni ja sotsiaalmeedia kanalis Twitter üle 880 000 jälgija.
Mujal maailmas
Stanton on tänavatelt portreesid kogunud ka mujal maailmas: 2012. aastal veetis ta kaks nädalat Iraanis, 2013. aasta aprillis nädala Bostonis pärast sealseid pommirünnakuid. Samuti on ta käinud Texase osariigis Austinis, sel ajal kui toimus South by Southwest (SXSW) konverents. Ikka selleks, et pildistada inimesi ning jutustada lugusid emotsioonide kaudu.
Augustis 2014 alustas Stanton 50-päevast "maailmavaatust" koostöös ÜRO-ga, kogumaks portreesid ja lugusid 12 riigis: Iraagis, Jordaanias, Iisraelis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Keenias, Ugandas, Lõuna-Sudaanis, Ukrainas, Indias, Nepalis, Vietnamis ja Mehhikos.
Tema suuremeelne projekt on viinud teda ka Pakistani. Selle käigu peamine eesmärk oli tõsta inimeste teadlikkust aktivist Syeda Ghulam Fatimast ning tema jõupingutustest, mis olid mõeldud alavääristatud Pakistani ehitustööliste aitamiseks.
2015. aastal liikus Stanton Euroopasse, et sihikule võtta asüüli taotlevad pagulased, kes on põgenenud oma kodumaalt sealse sõjalise olukorra tõttu. Algatus toimus koostöös ÜRO pagulaste ülemkommissariaadiga. See tõi kaasa palju annetusi ning muutis inimesed teadlikumaks Euroopasse sisserändajate kriisist. BBC intervjuus ütles Stanton, et kasutab neid teemasid käsitledes täiesti uutmoodi intervjuuvormi – ta ei pea vajalikuks küsida nende inimeste mineviku ega tuleviku kohta.
Raamatud
Esimene fotoblogi põhjal kirjutatud raamat "Humans of New York" ilmus 2013. aasta oktoobris. Raamatu avaldanud St. Martin's Press müüs seda ainuüksi ettetellimisega 30 000 eksemplari. 2015. aasta märtsis oli raamat 31 nädalat The New York Timesi bestsellerite edetabelis ning esikohal tõsieluraamatute edetabelis.
2015. aasta alguses avaldas Stanton järgmise raamatu "Little Humans" ("Väikesed inimesed"). Selles raamatus on ta keskendunud New Yorgi lastele. Nendele tugevatele ja rikkumata isiksustele, kes tõusevad püsti, kui kukuvad, kellel on täiesti laitmatu moemaitse, kes on eelarvamustest priid ning armastavad kogu oma väikese südamega.
13. oktoobril 2015 ilmus Stantoni kolmas raamat, "Humans of New York: Stories", mis käsitleb täiesti uut rühma inimesi. Selles keskendutakse rohkem inimeste isiklikele emotsioonidele ja lugudele, mis Stanton on kogunud oma tööga seotud projektide raames.
DKNY
2013. aastal märkas üks fotoblogi jälgija, et HONY portreid oli kasutanud moebränd DKNY ilma loata oma Bangkoki poeaknal, rikkudes sellega autorikaitseseadust. Stanton palus avalikult DKNY-l annetada 100 000 USA dollarit YMCA Bedford-Styvesant naabruskonnale New Yorgis.
Annetuspalvet jagati Facebookis üle 40 000 korra. Tänu tugevale sotsiaalmeediakanalite survele palus DKNY avalikult vabandust ja nõustus annetama 25 000 dollarit. Ülejäänud 103 000 dollari kogumiseks kasutas Stanton veebisaiti Indiegogo.
Roel Boomstra
pisi|Roel Boomstra (2015) Roel Pjotr Boomstra (sündinud 9. märtsil 1993 Utrechtis ) on Hollandi kabetaja, rahvusvaheline suurmeister. Ta on kahekordne maailmameister (2016 ja 2018/19) ning 2014. aasta Euroopa meister. Ta on kahekordne Hollandi meister (2012 ja 2015) ja kiirkabe maailmameister (2012). Ta on tulnud kahel korral Euroopa noortemeistriks (2008, 2010) ning ka juunioride maailmameistriks (2010).
Hillar Hanssoo
Hillar Hanssoo (15. september 1927 Are vald, Pärnumaa – 18. veebruar 2002 Paide) oli eesti ajalooõpetaja, koolijuht ja maletreener.
Haridus
Alghariduse omandas Hillar Hanssoo Are 6-klassilises koolis. Seejärel õppis Pärnu 1. Keskkoolis ja Pärnu töölisnoorte keskkoolis, mille lõpetas 1949. aastal kuldmedaliga. Seejärel jätkas õpinguid Tartu Riiklikus Ülikoolis ja lõpetas 1955. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna üldajaloo erialal.