cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rizokárpaso
Vaatamisväärsused
Linnast mitte kaugel asuvad Ágios Fíloni kiriku varemed ja iidne asula.
Kopenhaageni Ülikooli botaanikaaed
Botaanikaaed asub Kopenhaageni kesklinnas kümnehektarilisel alal. Selle geograafilised koordinaadid on.
Eesti Maadlus-, Poksi- ja Tõsteliit
Eesti Maadlus(e)-, Poksi- ja Tõsteliit oli 1933-1940 tegutsenud spordiliit.
Kopenhaageni Ülikooli botaanikaaed
Botaanikaaed moodustab osa Taani loodusloomuuseumist, mis omakorda allub Kopenhaageni ülikooli loodusteaduste teaduskonnale.
Eesti Maadlus-, Poksi- ja Tõsteliit
Liit asutati 10. aprillil 1933.
Kopenhaageni Ülikooli botaanikaaed
Ülikooli botaanikaaia eelkäija rajati 1600. aastal. Praeguses asukohas tegutseb botaanikaaed alates 1870. aastast.
Botaanikaaial on 27 kasvuhoonet, sealhulgas tähelepanuväärne 3000-ruutmeetrine 1874. aastal valminud palmimaja. Esindatud on üle 13 000 liigi. Vanim puu on 1806. aastast pärinev väikeseokkaline sooküpress.
Eesti Maadlus-, Poksi- ja Tõsteliit
Enne liidu asutamist koordineeris Eesti raskejõustikku Eesti Kerge-, Raske- ja Veespordi Liit.
Liidu õigusjärglane tõstmises on Eesti Tõsteliit.
Kopenhaageni Ülikooli botaanikaaed
Botaanikaaed on avatud aasta ringi ja sissepääs on tasuta.
Xie Jun
pisi|Xie Jun (1992)
Xie Jun (hiina 谢军, pinyin ' is Xiè Jūn; sündinud 30. oktoobril 1970 Baodingis Hebeis) on hiina maletaja, maletreener ja maletegelane, maailmameister (1991–1996 ja 1999–2001), rahvusvaheline suurmeister (1993), FIDE vanemtreener (2004).
Xie Jun on 2019. aastast Hiina Male Assotsiatsiooni president. Ta tegutseb ka maletreeneri ja malekohtunikuna. Ta sai FIDE-lt 2004. aastal FIDE vanemtreeneri ja rahvusvahelise arbiitri nimetuse.
Maletajana sai Xie 1990. aastal Malaisias toimunud naiste maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisel turniiril teise koha, millega kindlustas endale edasipääsu samal aastal Bordžomis toimunud MM-i pretendentide turniirile. Bordžomis jagas ta 1.–2. kohta. Järelmatšis Alisa Marićiga veebruaris 1991 oli ta edukam ja sai õiguse kohtuda valitseva maailmameistri Maia Tšiburdanidzega. Samal aastal Manilas toimunud tiitlimatši võitis Xie Jun ja sai maailmameistriks.
1993. aastal kaitses Xie tiitlit matšis Nana Ioselianiga. 1996. aastal Hispaanias Jaénis toimunud tiitlimatšis kaotas ta Susan Polgárile.
1997. aastal MM-i pretendentide turniiril Groningenis sai Xie Alissa Galljamova järel teise koha. Reglamendi järgi turniiri kaks paremat pidid mängima 1998. aastal matši selgitamaks uue tiitlipretendendi. FIDE määras toimumise paigaks Shenyang Shi. Galljamova sellega ei nõustunud ja FIDE kuulutas tiitlipretendendiks Xie Juni, kes sai õiguse kohtuda valitseva maailmameistri Susan Polgáriga. Järgnenud läbirääkimised FIDE ja Polgári vahel lõppesid tulemusteta ja FIDE otsustas, et MM-matši mängivad Xie Jun ja Galljamova. 1999. aastal Kaasanis ja Shenyang Shis toimunud tiitlimatši võitis Xie Jun.
2000. aastal MM-i turniiril New Delhis võitis Xie ja kaitses sellega MM-tiitlit. Järgmisel aastal Moskvas toimunud MM-ist ta osa ei võtnud, millega kaotas maailmameistri tiitli.
Xie Jun võitis Hiina naiskonna koosseisus naiste maleolümpiatel kolm kuldmedalit (1998, 2000, 2004), ühe hõbemedali (1996) ja kolm pronksmedalit (1990, 1992, 1994).
Ta sai FIDE-lt 1989. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1990. aastal naiste suurmeistri ja 1993. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.
Piilsi raamatukogu
Piilsi raamatukogu ehk Piilsi välisteeninduspunkt on raamatukogu Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Jõemetsa külas. See on Mustvee raamatukogu väliteeninduspunkt.
Raamatukogu juhataja on Anne Agan.
Beautiful Loser
Beautiful Loser on Bob Segeri kaheksas, 1975. aastal ilmunud stuudioalbum.
Ranna (perekonnanimi)
Ranna on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Ranna on pandud Moe mõisas Ambla kihelkonnas Järvamaal, Putkaste mõisas Käina kihelkonnas ja Kassari mõisas Pühalepa kihelkonnas Läänemaal, Pihtla mõisas Püha kihelkonnas Saaremaal, Tarvastu mõisas Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal, Vaivara mõisas Vaivara kihelkonnas Virumaal ja Valgjärve mõisas Kanepi kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati Ranna uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Blumberg, Feodorov, Holm, Jürgenson, Kurmann, Pull ja Raskatshov. Joann Ranna palvel kanti Ranna perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 27 all (Siseministeeriumi teadaanne 5. märtsist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Ranna Eestis 22 mehel ja 22 naisel.
Ivo Kuusk (arst)
Ivo Kuusk (sündinud 21. oktoobril 1938 Pärnus) on eesti arst (gastroenteroloog) ja arstiteadlane.
1957. aastal lõpetas ta Pärnu 2. Keskkooli. 1965. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1981. aastal kaitses meditsiiniteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Селективная малабсорбция лактозы среди эстонцев" (Laktoosi selektiivne malabsorptsioon eestlastel).
Aastatel 1965–1970 töötas Pärnu Haiglas üldterapeudina, hiljem Pärnu polikliiniku gastroenteroloogina. 2000. aastatel tegutsenud eraarstina.
Aastatel 1996–1999 oli ta Pärnu linnavolikogu liige. Ta on Eesti Keskerakonna liige.
Yoshihiro Hattori tapmine
Yoshihiro Hattori (jaapani keeles 服部 剛丈 Hattori Yoshihiro; tihti Yoshi Hattori; 22. november 1975 – 17. oktoober 1992) oli jaapani kooliõpilane, kes lasti Baton Rouge'is Louisianas maha, kui ta viibis vahetusõpilasena Ameerika Ühendriikides. Hattori oli teel halloweeni peole, kuid läks kogemata valesse majja. Maja omanik Rodney Peairs lasi Hattori maha, kuna arvas, et viimane on kuritegelikel eesmärkidel majja sisse tungimas. Juhtum ning Peairsi hilisem õigeksmõistmine pälvisid ülemaailmset tähelepanu.
Andrus Salupere
Andrus Salupere (sündinud 5. septembril 1957 Tartus) on eesti mehaanikateadlane.
Andrus Salupere on fotograafide poeg.
Haridus
Ta on lõpetanud 1976. aastal Jõgeva Keskkooli, 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna rakendusmatemaatika erialal; TRÜ teoreetilise mehaanika kateedri aspirant 1983–1986; Prantsusmaal Pierre ja Marie Curie nimelises Pariisi 6. Ülikoolis järeldoktorantuuris 1993–1994.
Füüsika-matemaatikateaduste kandidaat 1991 (Tallinna Tehnikaülikool, kinnitus 1992), väitekiri "Jäikplastsete astmeliste ümar- ja rõngasplaatide optimeerimine".
Töökäik
TRÜ teoreetilise mehaanika kateedri stažöör-uurija 1981–1983; rakendusmatemaatika labori insener 1983; Eesti TA Küberneetika Instituudi vanemteadur 1994–1997. TTÜs 1986–…: teoreetilise mehaanika kateedri tunnitasuline õppejõud 1986–1989, vanemlaborant 1986–1988, vaneminsener 1988–1989, assistent 1989–1990; matemaatika kateedri tunnitasuline õppejõud 1987–1988; ehitusmehaanika kateedri assistent 1990–1992; mehaanikainstituudi rakendusmehaanika õppetooli assistent 1992–1995, dotsent 1995–2002; deformeeruva keha mehaanika õppetooli juhataja ja professor 2002–2005, rakendusmehaanika õppetooli juhataja ja professor 2005–2009; TTÜ Küberneetika Instituudi mehaanika ja rakendusmatemaatika osakonna vanemteadur (osalise koormusega) 1994–2009; TTÜ Küberneetika Instituudi direktor 2009–2016; mehaanikainstituudi rakendusmehaanika õppetooli professor, õppetooli juhataja 2009–2016; TTÜ Küberneetika instituudi professor, direktor 2017–...
Søren Vinterberg
pisi|Søren Vinterberg esinemas Tallinna Raamatumessil Rahvusraamatukogus Søren Vinterberg (sündinud 13. novembril 1944) on taani ajakirjanik, kirjandus-, filmi- ja koomiksikriitik ning tõlkija.
Vinterberg lõpetas gümnaasiumi aastal 1963 ja hiljem ajakirjanduse eriala. Kopenhaageni Ülikoolis õppis ta kirjandust. Ta on töötanud kõnekirjutajana Taani Kultuuriministeeriumis ja näiteks ajakirjas NB. Aastal 1990 hakkas ta kirjandustoimetajaks.
Andrus Salupere
Teadustöö
Uurinud kuni 1991. aastani jäikplastsete konstruktsioonielementide optimeerimist. 1991. aastast tegelenud mittelineaarse lainelevi problemaatikaga, keskendudes solitonidele ja üksiklainetele. Viimastel aastatel on põhitähelepanu all olnud mikrostruktuursetes keskkondades toimuvate dünaamiliste protsesside numbriline simuleerimine ning solitoni tüüpi lainete formeerumise ja levi seaduspärasuste selgitamine. Loonud koos Jüri Engelbrechtiga peidetud (virtuaalse) solitoni kontseptsiooni ja diskreetse spektraalanalüüsi meetodi. Üle 60 teadustrükise.
Søren Vinterberg
Tema kirjutatud raamat poliitiliste karikatuuride kohta ilmus 2009. aastal.
Ta on Thomas Vinterbergi isa. Ta töötab päevalehe Politiken kriitikuna.
Andrus Salupere
Ühiskondlik tegevus
Osales Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva töös 1977–1983, kahel aastal oli rühmakomandör; Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Harrastused
Aiandus, suusatamine, lugemine.
Teatro Gaetano Donizetti
pisi|Teatro Gaetano Donizetti Teatro Gaetano Donizetti (ka Teatro Donizetti) on teatrihoone Itaalia linnas Bergamos aadressil Piazza Cavour 15. Bergamo oli helilooja Gaetano Donizetti sünni- ja surmalinn.
Teatri mängukava on koostatud nii, et hooaja alguses, alates septembri keskpaigast kolme nädala jooksul esitatakse Donizetti teoseid. Siis jääb repertuaari üks Donizetti ja kolm mõne tema kaasaegse ooperit. Hooaeg kestab oktoobrist maini. Teater on innustanud komponiste looma ka täiesti uusi teoseid.
Alates 1980 korraldab trupp oktoobris linnavõimude sponseerimisel iga-aastaseid Donizetti ooperite festivale Donizetti e il suo tempo. Programmis on tavaliselt 3–4 teost, mida igaühte mängitakse 2–3 korda. Jaanuarist aprillini kasutatakse teatrimaja draama-, opereti-, muusikali- ja balletietendusteks, korraldatakse džässkontserte ning rahvusvahelist opereti ja klaverimuusika festivali.
Ajalugu
pisi|Teatro Donizetti 1930ndatel pisi|Teatri saal 1780. aastate alguses alustati linna esimene teatrihoone ehitamist arhitekt Giovanni Francesco Lucchini projekti järgi. Bergamo rikas kaupmees Bortolo Riccardi finantseeris teatrimaja ehitamist, mistõttu teater sai nimeks Teatro Riccardi. Kui teatrit alles ehitati, aga vaatesaal ja lava olid juba kasutamiskõlblikud, hakati seal korraldama mõningaid ooperietendusi. Esimene ooper esitati 1784. aastal, mis oli Giuseppe Sarti Medonte re di Epiro. Maja ametlik avamine toimus alles 24. augustil 1791 Pietro Metastasio ooperiga Didone abbandonata.
24. augustil 1797 hävis teater tulekahjus süütamise tagajärjel. Samale kohale rajati kolme aastaga taas Luccini projekti järgi uus hoone, mille vaatesaal oli hobusaeraua kujuline ning kolmel rõdukorrusel paiknesid loožide boksid. Lava suuruseks on 21,4 x 15,3 meetrit. Uus teatrimaja erines täielikult mahapõlenust ja avati 30. juunil 1800 Pascale Anfossi ooperiga L`avaro ja sai nimeks Secondo Teatro Pubblico Riccardi.
1897 teatrimaja rekonstrueeriti (1154 kohta) ja nimetati Donizetti 100. sünniaastapäeva puhul Teatro Donizettiks. Rekonstrueeritud hoone avati tema Lucia di Lammermoori etendusega. Nii tema kui ka Bellini dirigeerisid selles teatris meelsasti oma teoseid. Bellini juhatas 1831. aastal oma populaarset ooperit Norma.
1936. aastal võttis Bergamo munitsipaalvalitsus teatri oma kontrolli ja majandamise alla, milleks loodi spetsiaalne fond. Alates 1992 kannab teater ametlikult Teatro Gaetano Donizetti nime. Teatrimaja interjööri rekonstrueerimine toimus aastatel 1960–1964 ning avati taas Donizetti Lucia di Lammermoor etendusega.
Teatris oli 1960 maailma esiettekandel Donizetti ühevaatuseline ja kahe tegelasega muusikadraama Il Pigmalione, mis oli maestro kõige esimene lavateos, mille ta komponeeris 1816 (19-aastaselt), kuid siis jäi see oopus esitamata.
2017. aastal algasid kogu teatri restaureerimistööd, mis lõppesid 2020. aastal. Festivalid toimusid sel ajal Teatro Sociales. 2019. aasta kanti ooperifestivali raames ette Donizetti kaua kadunuks peetut ooper L'ange de Nisida. 2020. aastal rikkusid festivali läbiviijad COVID-19 pandeemia piiranguid ja esitati Donizetti ooper Marin Faliero.
Teatri kõrval asub park Donizetti mälestussambaga.
Pivašiūnai
pisi|left|Pivašiūnai linnamägi Pivašiūnai on küla (endine alev) Leedus Alytuse rajoonis, Pivašiūnai valla halduskeskus.
Pivašiūnais on keskkool, muusikakool, postkontor ja raamatukogu. Küla lähistelt kaevandatakse kruusa. Vaatamisväärsusteks on sealne aastal 1825 valminud katoliku kirik, linnamägi ja aastal 1853 valminud kabel. Seal peetakse rukkimaarjapäeval suuri kirikupühi, mille osaks on ka ristikäik. Küla lähistel paikneb aastal 1992 loodud 426 hektari suurune Pivašiūnai geomorfoloogiline kaitseala.
Ajalugu
Sealne linnamägi oli kasutusel esimesel aastatuhandel. Selle pindala on 52x23 meetrit, kõrgus 22 meetrit. Linnamäest idas, lõunas ja läänes oli ka muinasasula, mille pindala oli kaks hektarit.
Küla on esimest korda mainitud aastal 1608. Aastal 1639 andis kohalik mõisnik Jonas Klockis sealsed maad Senieji Trakai benediktiini kloostrile. Aastal 1648 rajas Miadziełi maavanem sinna kiriku, mis kuulus algselt Trakai kihelkonda. Esimene kirik põles maha aastal 1745, ent benediktlased ehitasid aastal 1766 selle asemele uue hoone.
Ka teine kirik põles maha ja nii ehitas aastal 1825 sealse kihelkonna vaimulik Celestinas Soroka mäe peale praeguse klassitsistliku kirikuhoone. Novembriülestõusu järel konfiskeeriti benediktlastelt sealsed valdused. Tsaariajal oli asula venekeelne nimekuju Пивощуны või Пiошуны, ühtlasi oli sellel alevi staatus. Aastal 1898 oli seal 100 elanikku.
Tilloy-lès-Mofflaines
pisi|Tilloy-lès-Mofflaines'i keskus
Tilloy-lès-Mofflaines on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Tilloy-lès-Mofflaines asub Arrasi kaguküljel, teede N39, D34 ja D60 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Atsushi Natori
Atsushi Natori (jaapani keeles 名取 篤 Natori Atsushi; sündinud 12. novembril 1961 Saitamas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1988–1989 6 mängu.
Halkomelemi keel
pisi|Halkomelemi keele leviala Halkomelemi keel (Halq̓eméylem ülemjooksu murdes, Hul̓q̓umín̓um̓ saare murdes, Hən̓q̓əmin̓əm̓ alamjooksu murdes) oli Põhja-Ameerika põliskeel, mida räägiti Briti Columbias.
Arturo Rodríguez
Arturo J. Rodríguez Jurado (26. mai 1907 Buenos Aires – 22. november 1982) oli Argentina poksija.
Rodríguez võitis raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta osales poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Thyge Petersenile (Taani) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Kiuline vašingtooniapalm
Elab 80–250 aasta vanuseks.
Kasvab looduslikult Arizona, Nevada, Lõuna-California ja Loode-Mehhiko kõrbeoaasides.
Kiuline vašingtooniapalm kasvab heades kasvutingimustes kuni 23 m, harva 30 m kõrguseks. Lehed on 1,5–2 m pikad. Võrast allapoole moodustavad surnud lehed kleidi sarnase kogumiku, mis võib mõnikord tüve katta täielikult.
Sihtasutus Noored Olümpiale
Sihtasutus Noored Olümpiale on sihtasutus, mis korraldab Eesti noortele sportlastele suunatud toetusprogrammi. Toetus kestab olümpiatsükli ning sisaldab koolitusi turundus- ja kommunikatsioonioskuste ning vaimse poole arendamuseks.
Lüne klooster
thumb|Lüne kloostri plaan aastast 1800
Lüne klooster (saksa keeles Kloster Lüne) on klooster Saksamaal Lüneburgis Alam-Saksi liidumaal. Algselt benediktiini nunnadele ehitatud klooster on praegu koduks luterliku konvendi kapiitlile. See on üks mitmest endisest kloostrist, mida haldab Hannoveri kloostrikoda (Klosterkammer Hannover).
Ajalugu
thumb|left|
Lüne klooster asutati 1172. aastal Hildeswidis von Markboldestorpi poolt. Verdeni piiskopi Hugo välja antud asutamisdokumendis ei ole märget eeskirjadele, seepärast arvatakse, et see oli kanoonikute kapiitel. Alles 1272. aastal on nunnakloostrit ühes dokumendis kirjeldatud kui benediktiinide nunnakloostrit ja alles 14. sajandi keskpaigast on täies ulatuses registreeritud benediktiinide kodukord.
Kloostri järelevaataja oli abtiss. Kloostri haldamine ja pastoraalne hooldus oli pandud nunnade poolt valitud praostile. Üks nendest praostidest, Heinrich I von Langeln, valiti Verdeni toomkapiitli poolt 1367. aastal Verdeni vürstlikuks piiskopiks. Lüne nunnaklooster kuulus Bursfelde kongregatsiooni.
Pärast reformatsiooni Lüneburgi vürstkonnas peeti esimene saksakeelne jumalateenistus 26. aprillil 1528 hertsog Ernst Usutunnistaja algatusel, vaatamata nunnade vastuseisule. 1529. aastal läks praosti vara hertsogi haldusesse ja ametisse pandi uus praost, kelle valisid välja kohalikud isandad ja kes pidi tagama luterliku doktriini rakendamise. Ent ortodokssete nunnade märkimisväärse vastupanu tõttu võttis see aega kuni 1562. aastani, enne kui uus doktriin konvendis täielikult üle võeti. Lüneburgi kloostrimäärustiku normi alusel säilitas klooster ka oma iseseisvuse. 1711. aastal muudeti klooster hertsog Georg Ludwigi (hilisema Suurbritannia kuninga George I) korraldusega luterlikuks konvendiks, mille peamine ülesanne oli hoolitsemine Lüneburgi maakonna aadli vallaliste tütarde eest.
Nunnaklooster kuulub 19. sajandist Hannoveri kloostrikotta. Praegu on ametis abtiss Reinhild von der Goltz.
Arhitektuur
thumb|Suve[[refektoorium (Remter) Lüne kloostris, taastatud 16. sajandi stiilis]] thumb|Seinamaaling refektooriumi idaseinal, pärineb 1500. aastast
1380. aastal ehitati klooster pärast suurt tulekahju tellisgootika stiilis ümber. Ristikäik, ühelööviline kirik 1412. aastast ja Nonnenchor on hästi säilinud, sama kehtib endise dormitooriumi kohta.
Kunst
Lüne on tuntud oma kudumite ja tikandite (villane linasel) poolest. Väärtuslikud valge tikandiga (Weißstickerei) altaririided, paasturiided (Fastentücher) ja vaibad, millest vanimad pärinevad umbes 1250. aastast, on välja pandud kloostri põhikorrusel, 1995. aastal avatud tekstiilimuuseumis. Kirikus, Nonnenchor ' i altaril on maal Lucas Cranach vanema töökojast. Kõrge altari triptühhon (nikerdatud altar) valmis 16. sajandi alguses. Märkimisväärsed on ka seinamaalingud kloostri refektooriumis umbes aastast 1500.
Mugina
Mugina on asula Burundis Cibitoke provintsis, Mugina valla keskus. Geograafilised koordinaadid on 2°45' S, 29°06' E.
Keskmine kõrgus merepinnast on umbes 1054 m.
Muginas on haigla, kool ja turg.
Muginat läbib maantee Route Nationale 5.
Naaberasulate seas on põhjas Nyeshenza, lääne pool Rubirizi, Nyankubushi ja Nyankubati ning ida pool Mwarangabo ja Nyakibanda.
Coelestinus V
Coelestinus V, ka Celestinus V (Pietro da Morrone või Pietro Angeleri, ka Pietro Angelario, Pietro Angelieri, Pietro Angelliero, Pietro Angeler või Pietro Angeleri di Murrone; 1209, 1210 või 1215 – 19. mai 1296) oli paavst juulist detsembrini 1294. Ta oli 192. paavst.
Pietro sündis pärimuse järgi Molise maakonnas Isernias või Sant'Angelo Limosano vallas talupoja Angelerio ja Maria Leone 12-lapselises peres 11. lapsena.
Carrie Symonds
Carrie Johnson (neiupõlvenimega Symonds; sündinud 17. märtsil 1988) on Briti poliitiline aktivist, konservatiiv, 29. maist 2021 Ühendkuningriigi peaministri Boris Johnsoni abikaasa. Ta oli esimene aadressil Downing Street 10 elanud peaministri elukaaslane, kes ei olnud ministriga abielus.
1939. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis
1939. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis, ametliku nimega EuroBasket 1939, olid kolmandad Euroopa meistrivõistlused korvpallis. Need toimusid 21.–28. maini 1939 Leedus Kaunase spordihallis. Meistrivõistlustest võttis osa kaheksa meeskonda. Korraldajana ja valitseva meistrina osalenud Leedu võitis turniiri ka kodus.
Coelestinus V
Pärast isa surma hakkas Pietro esmalt tegelema põllutööga, kuid ema lootis, et poega ootab ees parem tulevik, sest Pietro oli juba lapsena näidanud üles suurt taibukust ja hoolivust teiste inimeste vastu. 17-aastaselt sai Pietrost Santa Maria di Faifula benediktiini kloostri munk. Ta huvitus askeesist ja eraklusest ning siirdus 1231. aasta paiku elama Abruzzo maakonna metsadesse. Ta ordineeriti vahepeal Roomas preestriks ja asus 1239 elama ühte Morrone mäe koopasse. Viis aastat hiljem tõmbus ta avalikkuse tähelepanu eest koos kahe kaaslasega ühte Abruzzo regioonis asuva Majella mäe koopasse.
1939. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis
Tulemused
Iga meeskond mängis iga meeskonnaga ühe korra; kokku mängiti seitse mängu. Mängu võitja sai 2 punkti ja kaotaja 1 punkti. Lõplik järjestus pandi paika saavutatud punktide pingerea järgi. Kui meeskonnad jäid viiki, siis vaadati nende omavahelisi mänge.
Coelestinus V
Pietro püüdis Ristija Johannese eeskuju järgides elada kasinalt äärmuslikku patukahetsuslikku elu, kandes kotiriiet, paastudes kuus päeva nädalas ja pidades aastas neli korda suurt paastu. Ta paastus või töötas tavaliselt kogu päeva ja valdava osa ööst.
Nina Hoekman
thumb|Nina Hoekman (vasakul) koos [[Zoja Golubeva ja Ajõõna Sobakinaga 2012. aasta Euroopa meistrivõistluste autasustamispjedestaalil]]
Coelestinus V
Pietro rajas oma järgijatega tsölestiinide ordu (O.S.B.Coel.), mida 1. juunil 1263 tunnustas paavst Urbanus IV. 1259 lubas Valva piiskop rajada Pietrol Morrone mäele Santa Maria kiriku. 1274 reisis Pietro Lyoni, et saada ordule paavstilt toetust, jõudes pärale pärast oikumeenilise kirikukogu lõppemist. Ta kohtus paavst Gregorius X-ga, kes tunnustas tema tegevust. Pietro tuli tagasi Itaaliasse ja pidas Santo Spirito a Majella kloostris tsölestiinide ordu esimese üldkapiitli. 1276 sai ta Santa Maria di Faifula kloostri abtiks ja San Spirito a Majella kloostri prioriks. 1278 võttis Santa Maria kloostri oma protektsiooni alla Sitsiilia kuningas Carlo I. 1284 andis Pietro oma volitused orduülemana üle vikaarile ja tõmbus eraklusse. Ta asus 1293 taas elama Morrone mäele, kuhu ta rajas Santo Spirito al Morrone kloostri.
Nina Hoekman
Nina Hoekman-Iankovskaja (8. august 1964 Kiiev, Ukraina NSV – 26. juuni 2014 Zutphen, Holland) oli Ukrainast pärit Hollandi kabetaja, naiste suurmeister.
Coelestinus V
Paavsti valimised 1292–1294
pisi|Coelestinus V vapp Coelestinus V valiti paavstiks 5. juulil 1294 Perugias Palazzo delle Canoniche palees ning ordineeriti piiskopiks ja pühitseti ametisse Ristija Johannese martüüriumi mälestuspäeval 29. augustil L'Aquilas Santa Maria di Collemaggio kirikus kardinal Hugues Aycelin de Billomi poolt. Kroonik Bartolomeo da Lucca järgi osales tema kroonimistseremoonial 200 000 inimest. Kuna tseremoonial osales vaid 3 kardinali, siis krooniti ta uuesti mõned päevad hiljem, kui ka teised kardinalid olid kohale saabunud. See oli ainus kord ajaloos, kui paavst krooniti 2 korda.
Nina Hoekman
Hollandis elas ta 1995. aastast, kui abiellus Hollandi kabetaja Henk Hoekmaniga. Ta oli 11-kordne Hollandi naiste meister (1999, 2000, 2002, 2004, 2006, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013 ja 2014). Naiste maailmameistrivõistlusi tal võita ei õnnestunud, küll aga sai viiel korral hõbemedali.
Žagarė regionaalpark
Žagarė regionaalpark asub Svēte kallastel. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta Svēte orgu, Žagarė ümbruse metsi, sealset ökosüsteemi ning kultuuripärandit.
Nina Hoekman
Ta töötas aastaid Hollandi noortekoondise treenerina.
Coelestinus V
Paavsti valimised 1292–1294
Coelestinus V oli viimane Coelestinuse-nimeline paavst. Ta oli paavstiks saades umbes 85-aastane, olles vanim paavstiks saanud isik pärast Coelestinus III-t. Hiljem pole ükski isik nii vanalt paavstiks saanud. Ta oli ainus eremiit, kes on paavstiks saanud. Enne teda oli viimati mittekardinalina saanud paavstiks Gregorius X. Pärast teda said mittekardinalidest paavstiks Clemens V, Urbanus V ja Urbanus VI. pisi|left|Coelestinus V kroonimine paavstiks. [[Carlo Ruther, 1680]] 5. aprillist 1292 5. juulini 1294 toimunud paavsti valimiste viimases voorus osales 11 kardinali. Neid valimisi ei peetud Lyoni II kirikukogul sätestatud konklaavi reeglite järgi, kuna Hadrianus V ja Johannes XXI olid need reeglid tühistanud. Need jäid viimasteks paavsti valimisteks ajaloos, mida ei peetud konklaavi reeglite järgi.
Žagarė regionaalpark
Žagarė regionaalpargi territooriumist on 59% metsaga kaetud. Valdavad on tammikud ja kuusikud, seal kasvab ka pärnasid, jalakaid ja saari. Ümbruskonna metsades elavad punahirved, keda seal XIX sajandil kohalike elanike eest kaitsti. Lisaks asub regionaalpargis Žagarė oos, Žagarė linnas on Svēte jõel paljandumas dolomiit, seal asub ka väike, ent linnurohke Žvelgaitise järv.
Coelestinus V
Paavsti valimised 1292–1294
Pärast Nicolaus IV (1288–1292) surma kogunesid kardinalid Roomas esmalt Santa Maria Maggiore kirikus ning siis alates juunist 1292 Santa Maria sopra Minerva kirikus. Valimistel tekkis 2 fraktsiooni: Colonnad ja Orsinid, kuid suguvõsadevahelise vimma ja isikliku vaenu tõttu ei saavutatud vajalikku 2/3 häälteenamust. 1292 ja 1293 suvel lahkus enamik kardinale kuumuse tõttu Roomast. 1293 surid Rooma senaatorid Agapito Colonna ja Urso Orsini, mille tagajärjel kaasnesid linnas rahutused. 1293 üritasid Colonna suguvõsa kardinalid valida paavstiks oma esindaja. 2. augustil 1293 suri kardinal Jean Cholet.
Žagarė regionaalpark
Žagarė regionaalpargi territooriumil asuvad mitmed kaitsealad, kus kasvavad sellised liigid nagu kaunis kuldking, villohakas, suur tähtputk, kare kellukas, arukaerand, harilik võipätakas, pääsusilm, vahelmine lõokannus, vööthuul-sõrmkäpp, ahtalehine sõrmkäpp, Russowi sõrmkäpp, kollakas sõrmkäpp, harilik ungrukold, kahar nurmikas, narmasjumikas, varjuluste, niitjas tarn, harilik lubikas, kähar sulgsammal, õrn pisikrässik, kammroodik, Funcki pungsammal, sulgjas õhik, õrn turbasammal, lodu-lühikupar, kaljukrussik ja roheline krussik; ka elavad seal suur-laukhani, rabahani, väike-konnakotkas, sookurg, rüüt, mudatilder, suurkoovitaja, sooräts, kodukakk, herilaseviu, must-toonekurg, laanepüü, hallpea-rähn, paksukojaline jõekarp, sõõrsilmik, nõmmesilmik, suur-kuldtiib, pääsusaba, vareskaera-aasasilmik, suur-mosaiikliblikas ja teelehe-mosaiikliblikas.
Coelestinus V
Paavsti valimised 1292–1294
18. oktoobril või 23. oktoobril 1293 kogunesid kardinalid paavsti valima Perugias, kuhu märtsis 1294 saabus Nicolaus IV poolt Sitsiilia kuningaks kroonitud Napoli kuningas Carlo II, kes soovis, et kardinalid ratifitseeriksid tema ja Aragóni kuninga Jaime II vahel sõlmitud La Junquera lepingu ning langetaksid valiku uue paavsti osas kiiremini. Kardinalid keeldusid lepingut tunnustamast. Carlo soovis valimiste kulgu veelgi kiirendada ja koostas nimekirja 4 kardinalist, kelle kardinalid võiksid tema arvates paavstiks valida, kuid see nimekiri lükati tagasi.
Žagarė regionaalpark
pisi|vasakul|Žvelgaičiai linnamägi
Coelestinus V
Paavsti valimised 1292–1294
1294 saatis erak Pietro da Morrone kardinalidele kirja, milles ta hoiatas, et kui kardinalid ei suuda kiiresti paavsti valida, langeb nende peale jumalik karistus. Mais puhkesid Roomas ja Orvietos rahutused. Poliitilise olukorra pingestumisel luges eraku kirja kardinalidele ette kardinalide kolleegiumi dekaan Latino Malabranca Orsini, kes olevat öelnud järgnevad sõnad:
Žagarė regionaalpark
Regionaalpargis asuvad mitmed muinaslinnused, samuti ka Žagarė kalmed. Žagarė linnas on säilinud palju vanu hooneid, sealjuures kohalikust dolomiidist ehitatud vanad kirikud ja Žagarė mõisa hoonetekompleks.
Coelestinus V
Paavsti valimised 1292–1294
''"In nomen Patris, et Filis, et Spiritus Sanctis electo fratrem Pietro di Morrone!'"'
Žagarė regionaalpark
Žagarė regionaalpargi halduskeskus asub Žagarės, Malūno g. 1. Regionaalpargi pindala on 4930 hektarit. Rangema kaitsega tsoonid on Dilbinėliai, Didmargise, Pabaliai ja Svēte botaanilised kaitsealad, Gaudikiai geomorfoloogiline kaitseala, Mūsa lätete hüdroloogiline kaitseala, Žagarė vanalinn ja Žagarė botaanilis-zooloogiline kaitseala, mis võtavad enda alla 45,2% regionaalpargi territooriumist.
Coelestinus V
Paavsti valimised 1292–1294
[Isa, Poja ja Püha vaimu nimel valin ma paavstiks vend Pietro di Morrone!]
Teise versiooni järgi teatasid Malabranca Orsini ja Giovanni Boccamazza kardinalidele kuuldustest ühe eremiidi ennustustuste kohta ja kardinal Benedetto Caetani küsinud, kas tegu olevat Morronega. Saanud jaatava vastuse. arutasid kardinalid seejärel tema võimalikku valimist ja nõustusid 5. juuliks Pietro da Morrone paavstiks saamisega.
Valimiste viimases voorus osalenud kardinalid
Suhted Sitsiiliaga
Coelestinus V otsuseid ja tegevust mõjutas Napoli kuningas Carlo II. Carlo II eskortis koos poja Carlo Martelloga paavsti Morrone mäe juurest L'Aquilasse. Carlo korraldusel pühitseti Coelestinus V paavstiks tema territooriumil ja paavst jäi ka hiljem elama kuninga valdustesse. Paavst määras Kirikuriigi ja kuuria ametitesse Carlo II-le meelepärased isikud, sealhulgas 18. septembril 1294 pühitses kardinaliks Carlo II kantseri Guglielmo Longhi.
Paavst ratifitseeris 1. oktoobril 1294 Carlo II ja Aragóni kuninga Jaime II vahel 1293 sõlmitud La Junquera lepingu.
Suhted Prantsusmaaga
Coelestinus V olevat 7. oktoobril 1294 määranud Lyoni peapiiskopiks Carlo II poja Louis d'Anjou, kuid sellest otsusest pole säilinud ühtki ürikut.
Ta määras Bourges'i peapiiskopiks Jean de Savigny ja Béziersi piiskopiks Bérenger Frédoli.
Sisepoliitika
Coelestinus V resideeris alates 5. novembrist 1294 Napolis Castel Nuovo kindluses.
Ta määras 13. oktoobril 1294 ametisse Benevento apostellikuks administraatoriks Giovanni di Castrocielo.
Konklaavi reeglite sätestamine
Coelestinus V tühistas 28. septembril 1294 avaldatud bullaga "Quia in futurum" ja 10. detsembril 1294 avaldatud bullaga "Constitutionem felicis recordationem" Hadrianus V ja Johannes XXI otsused paavsti valimiste osas ning taastas konklaavi pidamise reeglid.
Ta nõudis 17. oktoobril 1294 avaldatud bullaga "Pridem dum nobiscum" Carlo II-lt konklaavi reeglite järgimist.
Suhted kiriku institutsioonidega
pisi|Coelestinus V kuju [[Morrone mägi|Morrone mäel]] Kuna Coelestinus V ei osanud ladina keelt, oli tema ajal kuuria ametkondlikuks keeleks itaalia keel. Paljud tema antud privileegid tühistas 27. detsembril 1294 Bonifatius VIII.
Paavsti kaplaniks sai Bérenger Frédoli.
Hollandikeelne kirjandus
Hollandikeelne kirjandus on hollandi keeles kirjutatud ilukirjandus.
Coelestinus V
Suhted kiriku institutsioonidega
Paavst kinnitas 27. septembril 1294 avaldatud bullaga "Etsi cunctos" tsölestiinide privileegid.
Ta tunnustas 1294 frantsisklaste tsölestiinide kongregatsiooni rajamist ja võttis nad paavstliku protektsiooni alla.
Ta peatus Monte Cassino kloostris ja soovis kloostri määrata tsölestiinide ordu koosseisu.
La Perdonanza Celestiniana festival
Peatselt pärast ametisse asumist avaldas Coelestinus V 28. septembril 1294 bulla "Inter sanctorum solemnia", mis garanteeris katoliku kiriku traditsioonis väga haruldase patukustutuse kõigile palveränduritele, kes sisenesid L'Aquila Santa Maria di Collemaggio kirikusse läbi püha ukse, mis avati Coelestinuse ametisse pühitsemise päeval 29. augustil. Seda üritust tähistatakse L'Aquilas igal aastal 28. ja 29. augustil La Perdonanza Celestiniana festivali nime all.
Coelestinus V kultuuriloos
Dante Alighieri on Coelestinust maininud "Jumalikus komöödias". Francesco Petrarca on temast kirjutanud teoses "De vita solitaria".
Louvre'is asub tundmatu kunstniku maal 16. sajandist, mis kujutab Coelestinus V kroonimist. Kunstnik Carlo Ruther on paavsti kujutanud 1680 valminud maalil ja kunstnik Jean-Honoré Fragonard 1761 valminud joonistusel.
Isernias asuvad tema nimelised kirik ja väljak. Isernias, Murrone mäel ja Saksamaal Buxheimi kloostris asuvad teda kujutavad kujud. Fumones asub tema mälestuseks rajatud kabel.
Ametist loobumine ja vangistus
1294. aasta advendi lähenedes soovis Coelestinus V tõmbuda avalikkusest tagasi, et tegeleda palvetamisega. Ta kavatses esmalt anda katoliku kiriku administreerimise kolmest kardinalist koosneva komisjoni hoolde, kuid tema mõte laideti maha. Ta pidas siis kardinal Benedetto Caetaniga nõu ametist loobumise osas. Caetani veenis teda, et ametist loobumises pole midagi erakordset, sest ka varem on paavstid ametist loobunud. Paavsti kavatsusest hakkasid levima kuuldused, mistõttu Napoli kuningas Carlo II organiseeris paavsti toetuseks rahvarohke demonstratsiooni, millel osales ka kroonik Bartolomeo da Lucca.
Coelestinus V loobus 13. detsembril 1294 Napolis ametist, teatades oma otsusest kardinalidele, tema kirjaliku pöördumise valmistas ette Caetani. Teadaolevalt olid paavsti ametikohalt varem omal soovil tagasi astunud Pontianus ja Silverius. Mõnedel andmetel võisid ametist loobuda ka paavstid Marcellinus, Romanus ja Johannes XVIII. Pärast teda on ametist prelaatide nõudel loobunud vaid Gregorius XII. 1046 toimunud Sutri sinodil tagandati Benedictus IX, Silvester III ja Gregorius VI, kuid nad ei loobunud ametist vabatahtlikult.
Coelestinus soovis end nimetada vend Pietroks ja kavatses asuda erakuna elama Morrone mäele. Ta nõudis, et kardinalid valiksid konklaavil võimalikult ruttu paavsti. Uueks paavstiks saanud Bonifatius VIII siirdus Rooma ja kohustas Monte Cassino kloostri abti viima Coelestinuse järelevalve all Rooma, kuid tal õnnestus San Germanos põgeneda. Bonifatius VIII andis korralduse Coelestinus kinni võtta, kuid tal õnnestus metsades ja mägedes varjuda. Coelestinus kavatses siirduda Dalmaatsiasse, kuid torm paiskas tema laeva Itaalia rannikule tagasi ja ta nabiti Vieste lähistel kinni. Coelestinus viidi Bonifatius VIII juurde Anagnisse, kus paavst lasi ta vangistada Fumone kindlusse, kus ta paastus ja palvetas oma viimased elukuud.
Surm
pisi|Coelestinus V haud [[L'Aquila Santa Maria di Collemaggio kirikus]] Coelestinus V suri 19. mail 1296 Fumone kindluses kirikuloolase J. N. D. Kelly järgi mädapaisest tekkinud veremürgistusse ja maeti Ferentinosse. 1317 maeti tema säilmed ümber L'Aquila Santa Maria di Collemaggio kirikusse.
Clemens V kanoniseeris Coelestinus V 5. mail 1313 ning tema mälestuspäeva tähistatakse 19. mail. Ta on L'Aquila, Isernia ja raamatuköitjate patroon.
Hinnang
Kirikuloolase J. N. D. Kelly arvates oli Coelestinus V naiivne ja ebakompetentne. "Catholic Encyclopedia" hinnangul ei osanud ta igale palujale ära öelda, mistõttu ta jagas mõnikord sama benefiitsi 3 või 4 isikule.
Id Rev
Id Rev on Eesti ansambel.
Püssi raamatukogu
Püssi raamatukogu on raamatukogu Ida-Viru maakonnas Püssil aadressil Kooli tänav 5.
Raamatukogu juhataja on Koidu Tauts.
Toxicocalamus
Toxicocalamus on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Toxicocalamus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid võib kohata Paapua Uus-Guineas.
Toksilisus
Perekonda Toxicocalamus liigitatud maod on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib kerge kuni keskmise astmega mürgistusseisundeid esile kutsuda.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Toxicocalamus seisuga 15.02.2014.
Juulivihm
"Juulivihm" on 1966. aastal Mosfilmis valminud mängufilm.
Süžee
Filmi peategelane Leena töötab trükikojas insenerina. Tema peigmees Volodja on andekas ja lootustandev teadlane. Filmis jälgitakse nende suhteid mitme kuu jooksul, juulist kuni hilissügiseni. Nende suhe tundus esialgu olevat ideaalne, kuid Leena pettub Volodjas ja nad lähevad lahku.
Rugombo
Keskmine kõrgus merepinnast on umbes 925 m.
Rugombos on haigla ja turg.
Asulat läbib maantee Route Nationale 5.
Naaberasulate seas on lõunas Gihomba, lääne pool Mumbanza ja Miduha, põhja pool Rukana, Kagogo ja Mugina.
Musculus masseter pars coronidea
Musculus masseter pars coronidea on välja pakutud nimetus 2021. aastal avastatud mälumislihaste kolmandale sügavamale kihile.
Betty Lou Oliver
Betty Lou Oliver (16. juuli 1925 – 24. november 1999) oli Empire State Buildingu liftisaatja, kes elas samal päeval üle kaks suurt õnnetust. Ta on kantud Guinnessi rekordite raamatusse kui kõige kõrgemalt koos liftiga kukkumise üle elanud inimene.
Lennuõnnetus
28. juulil 1945 töötas Oliver Empire State Buildingu 80. korrusel, kui hoonet rammis pommitaja B-25 Mitchell. Ta sai vigastada, samal ajal 14 inimest hukkusid.
Kui päästetöötajad temani jõudsid, otsustati ta evakueerida liftiga. Päästjad ei olnud teadlikud, et liftikaablid on katkemiseni kahjustada saanud. Kui Oliver oli liftis ja uksed sulgusid, kaablid katkesid ja Oliver kukkus 75 korrust allapoole keldrisse. Ta jäi ellu, kuid päästetöötajad pidid ta teist korda päästma. Ta viidi tõsiste vigastustega haiglasse ja ta paranes.
Tilly-Capelle
pisi|Tilly-Capelle'i kirik
Tilly-Capelle on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Tilly-Capelle asub Ternoise orus, 50 km Arrasist loodes, teede D94 ja D97 ristumiskoha ümbruses.
Kazimierz Świtalski
pisi|Kazimierz Świtalski Kazimierz Stanisław Świtalski (4. märts 1886 Sanok – 29. detsember 1962 Varssavi) oli Poola sõjaväelane ja poliitik.
Skadovsk
Skadovsk (ukraina keeles Скадовськ) on linn Ukrainas Hersoni oblastis.
Kazimierz Świtalski
Ta oli 1929 14. aprillist kuni 29. detsembrini Poola peaminister.
1934 anti talle Kotkaristi I klassi teenetemärk.
1939. aasta septembris langes ta Saksa vägede kätte vangi. Świtalski paigutati Woldenbergi vangilaagrisse, kus ta viibis kuni sõja lõpuni. 1945. aastal pöördus ta Poolasse tagasi. 1948. aastal vangistasid Poola kommunistlikud võimud Świtalski. Vangistusest vabanes ta 1956. aastal.
20. ekspeditsioon
20. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 20. alaline meeskond.
See oli esimene ekspeditsioon, mille ajal viibis jaamas kuus meeskonnaliiget. Kuna Sojuzi kapslisse mahub ainult kolm inimest, oli meeskonna jaama toimetamiseks vajalik kaks starti.
Gennadi Padalka oli esimene jaama komandör, kes juhtis kuueliikmelist meeskonda ning esimene kahe järjestikuse ekspeditsiooni komandör, juhtides 19. ja 20. ekspeditsiooni. Nicole Stott oli viimane meeskonnaliige, kes naasis kosmosejaamast Maale kosmosesüstiku pardal.
Saka raamatukogu
Saka raamatukogu on raamatukogu Ida-Viru maakonnas Toila vallas Saka külas. Raamatukogu juhataja on Anne Saatman.
Riina Salupere
Riina Salupere (sündinud 21. detsembril 1956 Tallinnas) on eesti arstiteadlane ja gastroenteroloog.
Elulugu
Lõpetas 1975 Tartu 1. Keskkooli, 1981 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, 1985 TRÜ aspirantuuri, meditsiinikandidaat (1986, TRÜ), väitekiri "Распространенность и особенности хронического гастрита при инсулинозависимом сахарном диабете". Oli 1986–1989 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna sisehaiguste kateedri assistent, aastast 1989 TRÜ sisekliiniku dotsent, 2000–2002 ka Tartu Ülikooli Kliinikumi sisekliiniku gastroenteroloogia osakonna ja aastast 2002 Tartu Ülikooli Kliinikumi endokrinoloogia-gastroenteroloogia osakonna juhataja.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: krooniline gastriit, põletikuline soolehaigus (haavandiline koliit ja Crohni tõbi), krooniline hepatiit. Eesti Gastroenteroloogide Seltsi president (2001–2005) ja juhatuse liige (aastast 2006), Tervishoiuameti pädevusnõukogu esimees (2004), Eesti Sisearstide Seltsi juhatuse liige (1999). Üle 30 teadustrükise, õppevahendeid.
Suja keel
Suja keel on žee keelkonda kuuluv keel, mida räägivad sujad Brasiilias Mato Grosso osariigis.
2006. aasta andmetel rääkis suja keelt 350 inimest.
Suja keeles on 13 konsonantfoneemi ja 15 vokaalfoneemi.
Bob Seger
Ta sai tuntuks 1960. aastatel oma kodulinnas Detroitis, esiendes koos oma taustaansamblitega Bob Seger and the Last Heard ja Bob Seger System. 1969. aastal ilmus Bob Seger Systemi esimene stuudioalbum "Ramblin' Gamblin' Man", mille nimisinglist sai 1968. aastal Segeri esimene üleriigiline hitt, jõudes USA singlite edetabelis esikahekümnesse. 1970. aastate alguses hakkas Seger salvestama sooloalbumeid. 1973. aastal pani ta Detroiti piirkonna muusikutest kokku ansambli Silver Bullet Band, millega jõudis ta üleriigilise tuntuseni 1976. aastal välja antud kontsertalbumiga "Live Bullet", mis oli salvestatud aasta varem Detroitis Cobo Hallis. Aastatel 1976–1995 andis ta koos Silver Bullet Bandiga välja kokku seitse stuudioalbumit, millest kõik peale viimase jõudsid USA plaadimüügiedetabelis Billboard 200 esikümnesse ja 1980. aasta album "Against the Wind" ainsana ka esikohale. 1981. aastal pälvis "Against the Wind" Grammy auhinna kategoorias "Best Rock Performance by a Duo or Group with Vocal".
Segeri viljeldud rokkmuusikastiil on põhiliselt olnud roots rock. Ta on tuntud oma klassikalise käreda, jõulise hääle poolest. Tema kirjutatud laulud käsitlevad selliseid teemasid nagu armastus, naised ja sinikraede elu. Samuti on ta üks tuntumaid heartland rock'i esindajaid. Segeril on olnud palju hittlugusid, sh "Night Moves", "Turn the Page", "Mainstreet", "Still the Same", "Hollywood Nights", "Against the Wind", "You'll Accomp'ny Me", "Shame on the Moon", "Roll Me Away", "Like a Rock" ja "Shakedown", millest viimane oli 1987. aasta filmi "Beverly Hillsi võmm 2" ("Beverly Hills Cop II") filmimuusikas ja on tema singlitest ainsana jõudnud edetabelis Billboard Hot 100 esikohale. Tegelikult pidi laulu algselt esitama Segeri sõber Glenn Frey (kes oli samuti pärit Detroitist), kellele aga ei meeldinud laulu sõnad ja vahetult enne lindistamist haigestus larüngiiti, mispeale lindistas laulu Seger. Kui laul jõudis esikohale, helistas Frey Segerile, et teda õnnitleda ja märkis seejuures: "At least we kept the money in Michigan!" ("Vähemalt jäi raha Michigani!") Samuti oli Seger Eaglesi esikohahiti "Heartache Tonight" (1979) kaasautor. 2001. aastal nimetati Singeri laul "Old Time Rock and Roll" (1979) sajandi laulude (Songs of the Century) sekka.
2019. aastal tegi Seger koos oma ansambliga Silver Bullet Band hüvastijätutuuri. 2020. aastal suri tema ansambli saksofonist Alto Reed, misjärel sõnas Seger, et rohkem turneesid ta enam ette ei võta.
Tema plaate on maailmas müüdud üle 75 miljoni, millega kuulub Seger kõige edukamate artistide hulka läbi aegade. 2004. aastal võeti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli ja 2012. aastal Laulukirjutajate Kuulsuste Halli liikmeks. 2015. aastal tunnustati Segeri Billboard Live Music Awardsi galal kategoorias "Legend of Live".
Józef Dowbor-Muśnicki
pisi|Józef Dowbor-Muśnicki Józef Dowbor-Muśnicki (25. oktoober 1867 Garbów, Święty Krzyżi vojevoodkond – 26. oktoober 1937 Batorowo, Suur-Poola vojevoodkond) oli Poola sõjaväelane.
1922 anti talle Vabadusristi I liik 2. järk.
Rein Miller
Haridus
Ta lõpetas 1957. aastal Kiviõli I Keskkooli ja 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli rahanduse ja krediidi erialal.
Józef Dowbor-Muśnicki
Józef Dowbor-Muśnicki tütar Janina Lewandowska (1908–1940) oli lendur. Ta tapeti Katõni massimõrva käigus.
Rein Miller
Töökäik
Ta töötas aastatel 1962–1963 Tallinna linna rahandusosakonnas ökonomistina, aastatel 1963–1966 Tallinna Mererajooni rahandusosakonna asejuhataja ja juhatajana. Aastatel 1966–1990 töötas ta Eesti NSV Rahandusministeeriumis, olles kaubanduse ja teeninduse finantseerimise osakonna juhataja, kontrolli ja revisjoni valitsuse juhataja, riigitulude valitsuse juhataja ning eelarve valitsuse juhataja.
Aastatel 1993–1994 oli ta AS-i Eesti Sotsiaalpank juhatuse esimees, aastatel 1994–1996 AS Naviplast peadirektor, 1992–2008 oli ta turvafirma Falck Baltic finantskontrolli juhataja.
1950. aastast harrastas ta Jõgeva Keskkoolis Valdur Rajalo juhendamisel jäähokit. Aastatel 1976–1999 oli Jäähokiföderatsiooni president.
Isiklikku
Milleri lapselaps on tennisist Anett Kontaveit.
Tincques
pisi|Hoone Tincques'is
Tincques on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Tincques asub 24 km Arrasist läänes, teede N39 ja D77 ristumiskoha ümbruses.
Huviväärsused
thumb|left|Lossi väravahoone
Katsuyoshi Shintō
Katsuyoshi Shintō (jaapani keeles 信藤 健仁 Shintō Katsuyoshi; sündinud 15. septembril 1960 Hiroshimas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1987–1990 15 mängu ja lõi 1 värava.
Lína Mendóni
pisi|Lína Mendóni
Ta on lõpetanud 1984. aastal Ateena ülikooli arheoloogina ja kaitsnud 1988. aastal samas doktoriväitekirja arheoloogia alal.
9. juulist 2019 on ta Kreeka kultuuri- ja spordiminister.
Raju (selts)
Elva Spordiselts Raju oli spordiselts, mis tegutses aastatel 1934–1940 Elvas. Spordiselts Raju oli Elva haridusseltsi spordiosakonna otsene järglane.
Selts asutati 19. juulil 1934. Asutamiskoosolekust 20. augustil 1934 võttis osa rohkem kui 30 inimest. Koosolekul valiti seltsi esimeheks Edgar Moont, abiesimeheks Willihard Laur, sekretäriks (kirjatoimetajaks) Juhan Sutt, laekuriks Konstantin Must ja majaisaks Endel Andreson. Seltsi liikmemaksuks tavaliikmetele kehtestati 80 senti ning toetajaliikmetele 2 krooni.
Selts korraldas jalg- ja võrkpallivõistlusi ning ujumisvõistlusi Verevi järvel. Mitmed Raju liikmed saavutasid ujumises Eesti rekordeid.
Spordiseltis Raju viiendat sünnipäeva tähistati 23. juulil 1939 ujumisvõistlustega Verevi järve basseinis. Viie tegutsemisaasta ajal oli lisaks Edgar Moontile seltsi tegevust juhtinud ka Jaan Põldsam (töötas politseikomissarina), kes oli seltsi esimees Raju selle 5. sünnipäeva ajal.
Rannes
Rannes on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Rannes uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Filaretov. Arkadi Rannese palvel kanti Rannes perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 111 all (Siseministeeriumi teadaanne 3. juunist 1935).
Ernst August Wilhelm Hörschelmann
Ernst August Wilhelm Hörschelmann (19. aprill 1743 Großrudestedt Erfurdi lähedal – 28. oktoober 1795 Tallinn) oli Tallinna gümnaasiumi retoorikaprofessor ja rektor.
Hörschelmann sündis Großrudestedtis Erfurdi lähedal (praeguse haldusjaotuse järgi Tüüringi liidumaal). Õppis aastatel 1758–1761 Weimaris gümnaasiumis. Aastatel 1761–1764 õppis Jena ülikoolis filoloogiat ja usuteadust. Sai 1764. aastal filosoofiamagistriks ja 1767. aastal filosoofiadoktoriks.
Oli aastatel 1768–1795 Tallinna gümnaasiumi retoorikaprofessor. Lisaks oli aastatel 1770–1771, 1774–1775, 1777–1778, 1779–1780, 1783–1784, 1785–1786, 1790–1791 ja 1793–1794 Tallinna gümnaasiumi rektor.
Tallinna gümnaasium jätkas teatritraditsioone. 1789. aastal lavastas gümnaasiumi teoloogiaprofessor Friedrich Gustav Arvelius August von Kotzebue näidend "Isalik ootus". Sellele näidendile kirjutas Hörschelmann muusika.
Isiklikku
Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Eestis olnud Hörschelmannide suguvõsa "esiisa". Tema isa Johann Heinrich Hörschelmann (1704–1774) oli pastor Saksamaal Erfurdi lähedal, tema vend Johann Heinrich Hörschelmann oli Vändra Martini koguduse õpetaja. Tema poeg Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, poeg Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, poeg Constantin Immanuel Hörschelmann oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, poeg Paul Eduard Hörschelmann oli Pühalepa Laurentsiuse koguduse õpetaja ja Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja. Väimees Dietrich Martin Luther oli notar, kaupmees, suurgildi oldermann ja Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja.
Noorte Spordiliit
Noorte Spordiliit oli aastatel 1936–1940 tegutsenud spordiliit. Liidu juhataja oli Gustav Kalkun.
Liit asutati 1. juunil 1936.