cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti male
Esimeste maleharrastajate ilmumine kuni 1883
Sama sajandi teisest poolest on pärit Heinrich Gösekeni sõnaraamat, milles on alamsaksa keele abil loodud eestikeelseid vasteid mitmetele maleterminitele: kachti meng (alamsaksa Schachspiel), kachti meng kivvi/prick (Schachtstein), allaspitte hajama (Schachmat machen), woitama (gewinnen). Meng (mäng) ja woitama (võitma) on vanad läänemeresoome sõnad. Kachti on eesti keelde kohandatud otseselt sõnast Schacht (male), kusjuures see on etümoloogiliselt põhjendatud tollel ajajärgul saksa "sch" hääldamisega sõna algul ligilähedaselt nagu "sk".
Näljahädad ja Põhjasõda laastasid Liivimaa. Uuesti leidub jälgi maleharrastusest 18. sajandi teisel poolel. Sellest ajajärgust on pärit ka esimesed nimeliselt tuntud maletajad Eestimaal. Tugevate maletajatena said tuntuks Gotthard Andreas Zoege-Manteuffel ja Carl Philipp Amelung. C. Ph. Amelungi peeti aastatel 1790–1817 Baltikumis ja Peterburis tugevaimaks maletajaks.
18. sajandi viimaste aastakümneteni ei ole jälgi kirjalikest maleteemalistest töödest ega partiitekstidest, mis võimaldaksid saada ülevaadet mängutaseme arengust. Olemasolevatel andmetel on vanim kirjas märgitud positsioon Zoege-Manteuffeli ülesanne, mis kuulub ajavahemikku 1790–1799 ja on ära toodud Saksa maletaja Max Lange ülesanneteraamatus "Handbuch der Schachaufgaben" (Leipzig, 1862).
1799. toimus Tartus esimene maleüritus Eestis. Lõbustuskoha "Resource'i" suveaias toimus "elav malepartii", mille esitasid must-valgesse riietatud noored aadlikud ruudulisel vaibal. Mängijaid juhendasid Zoege-Manteuffel ja C. Ph. Amelung.
19. sajandil aktiviseerus maleelu Eestis niivõrd, et mõned maletajad tõusid esiplaanile Venemaa ulatuses ja pälvisid rahvusvahelist tähelepanu. Sajandi esimesest kümnest oli Tartu Peterburi järel malelinnana juhtival kohal ligi seitsekümmend aastat, loovutades siis oma positsiooni Riiale ja Tallinnale. 19. sajandil tekkisid Eestis esimesed mitteametlikud malesõprade koondised, vanimaks neist võib pidada 1805 Tartus võõrastemaja "Richter" juures tekkinud maleringi. See umbes kümneliikmeline härrasmeeste seltskond oli tulevaste maleklubide eelkäijaks.
Tallinnas levis maleharrastus peamiselt Suurgildi kaudu, kuid malet mängiti veel mõnedes kondiitriärides ja võõrastemajades. 1852 tegutses malekoondis Kuressaares ja 1860.–1870. aastatel tekkisid maleringid Pärnus, Viljandis, Narvas ja Valgas.
Esimeseks silmapaistvalt andekaks maletajaks oli üliõpilane Lionel Kieseritzky (1806–1853). 17.–19. eluaastani tegi Kieseritzky läbi ebatavalise malelise tõusu ja 15 aasta jooksul ei leidunud talle Tartus võrdset vastast. 1839 oli Kieseritzky seoses kohtuprotsessiga mõjukate isikute vastu sunnitud lahkuma Pariisi, kus ta sai kiiresti kuulsaks. Kieseritzky osales ka esimesel rahvusvahelisel turniiril Londonis 1851, kus teda tabas ebaõnn – loosiga tuli esimeses voorus kohtuda turniiri tulevase võitja ja mitteametliku maailmameistri Adolf Andersseniga. Kieseritzky kaotas ja langes turniirilt välja. Turniiri vaheajal Kieseritzky ja Andersseni mängitud partii sai malekirjanduses tuntuks hüüdnimega "surematu mäng", seda peetakse üheks parimaks näiteks 19. sajandi romantilisest malestiilist.
Järkjärguline huvi tõus viis 19. sajandi teisel poolel esimeste organiseeritud, kuid mitte veel ametlike malekoondiste asutamiseni. 1866 loodi Tallinna maleühing. Selle liikmeskonda kuulus järgnenud paarikümne aasta jooksul pidevalt 15–25 maletajat. Tartu maletajad koondusid ühingusse 1876. Esimene malenurk hakkas 1881 ilmuma ajalehes Revalsche Beobachter.
Esimesest eestikeelsest maleõpetusest esimese Eesti maleühinguni (1883–1914)
Esimene eestikeelne maleõpetus avaldati ajalehe Olevik viies malenurgas 14. novembrist kuni 12. detsembrini 1883. Selle autor on Ado Grenzstein. Ajaloolise väärtuse annab sellele tööle eestikeelne maleterminoloogia. Hulk Grenzsteini loodud sõnu, näiteks "male", "malend", "maletama", "tuli", "kuningas", "lipp" ja "vanker", on jäänud kasutusele. 1883. aasta lõpus ilmus Grenzsteini maleõpetus iseseisva 40-leheküljelise brošüürina, mida trükiti 2000 eksemplari. Grenzsteini sõnul tuletas ta sõna "male" sõnast "malewa, millega Eestlased ennemuiste oma sõawäge tähendasiwad".
1884 toimus Tartus esimene turniir Eestis. Turniiri alustas 14 mängijat, kellest võistluse lõpetas 11. Neli kuud kestnud turniiri võitis üliõpilane C. Kupffer. Väikeste sisemiste turniiride kõrval toimusid kirimalematšid linnade maleseltside vahel.
Enam kui kakskümmend aastat tegutsesid baltisaksa maleringid ametlikult registreerumata ja põhikirjata. Tõsisemad organiseerumispüüdlused ilmnesid 1880ndatel aastatel. Tallinna baltisaksa malekoondise põhikiri kinnitati ametlikult 1887. Kolm aastat hiljem organiseerusid ametlikult ka Tartu baltisaksa malehuvilised. Eesti päritolu huvilised ei suutnud esialgu veel baltisakslastega konkureerida, küll aga jõudis kompositsioonmales kõrgete saavutusteni eestlane Albert Burmeister.
1893 külastas Eestit esmakordselt maailmatasemel maletaja – Siegbert Tarrasch, kes andis Tartus 25 laual simultaani. Pärast Tarraschit külastasid Eestit veel teised tuntud maletajad, nende hulgas maailmameistrid Steinitz (1896), Lasker 1909 ja Capablanca (1913).
1904 ilmus trükis Grenzsteini maleõpetuse kordusväljaanne (800 eksemplari). 1905 asutati esimene eesti malekoondis, mille tegevus lakkas küll juba järgmisel aastal.
Esimese maailmasõja eel hakkas baltisaksa maleühingute osatähtsus vähenema ja esiplaanile tõusid eestlastest malehuviliste püüdlused.
Süllalaht
Süllalaht on järv Saaremaa vallas Jõgela külas. Veekogu pindala on 33 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 3427 m.
Eesti male
Maleliikumise areng I maailmasõja ja Eesti Vabariigi ajal (1915–1934)
1915 asutati Tallinna Malering, mida võib pidada esimeseks eesti maleklubiks. 1917 muudeti ühingu nimi Tallinna Eesti Maleseltsiks (TEMS). TEMSi asutamisele järgnes 1920.–1930. aastatel hulga väiksemate maleühingute asutamine. Tähtsaimaks nendest kujunesid Kalevi maleosakond, Tartu Maleselts ja Viljandi Maleselts. Tähtis osa male arendamisel oli Albert Burmeistril, kes küll ei olnud tugev praktilises mängus, kuid koostas maleülesandeid, mis pälvisid rahvusvahelist tähelepanu, ning juhendas tulevasi nimekaid mängijaid Mikenast, Schmidti, Friedemanni, Villardit jt.
Sophie Hitchon
Sophie Hitchon (sündinud 11. juulil 1991 Burnleys) on Suurbritannia vasaraheitja.
Eesti male
Maleliikumise areng I maailmasõja ja Eesti Vabariigi ajal (1915–1934)
26. detsembrist 1922 kuni 6. jaanuarini 1923 toimusid Tallinnas esimesed Eesti meistrivõistlused males, mille võitis Paul Rinne. Igal aastal hakkasid toimuma koolinoorte esivõistlused ning malematšid Tallinna ja Helsingi vahel. 1920. aastatel olid parimad mängijad Mikenas, Herbert Virkus ja Johannes Türn. 1930. aasta koolinoorte meistrivõistlustel tuli esikohale tulevane Eesti parim mängija Paul Keres (teiseks tuli võitja vanem vend, tulevane füüsik Harald Keres). 1930 toimus Tallinnas paremate Eesti maletajate turniir, millest võttis osa tolleaegne maailmameistrikandidaat Jefim Bogoljubov, kes üllatuslikult jäi Mikenase järel teiseks.
Sophie Hitchon
2010. aastal tuli ta vasaraheites juunioride maailmameistriks.
Eesti male
Maleliikumise areng I maailmasõja ja Eesti Vabariigi ajal (1915–1934)
15. jaanuaril 1931 asutas Johannes Raad pärast kahte ebaõnnestunud katset (1923 ja 1927) Eesti Maleliidu. Sama aasta augustis astus Eesti Maleliit FIDE liikmeks. Päevakorda tõusis osalemine 1931. aasta maleolümpial, kuid rahaliste raskuste tõttu ei osaletud sellel ja ka järgmisel olümpial.
Sophie Hitchon
2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis heitis ta Suurbritannia rekordiks 71.58 m.
Eesti male
Maleliikumise areng I maailmasõja ja Eesti Vabariigi ajal (1915–1934)
1930ndatel tõusid noortest maletajatest esile Paul Keres, Paul Schmidt ja Ilmar Raud.
Sophie Hitchon
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis saavutas ta neljanda koha, heites rahvusrekordiks 73.86 m.
Eesti male
Tõus rahvusvahelisele areenile (1935–1940)
1935 võitis Paul Keres esimest korda Eesti meistrivõistlused. Samal aastal õnnestus tal esimest korda osaleda ka maleolümpial. Sellel olümpial sai Keres oma kõrge võiduprotsendiga esimesel laual rahvusvahelises maleliikumises tuntuks. Kerese tulemused edenesid kiiresti ja 1938 võitis ta AVRO turniiri, mis tõstis ta maailmameistrikandidaadiks. 1939. aastal võitis Eesti võistkond maleolümpial pronksmedali.
Sophie Hitchon
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis jäi ta 71.74-ga samuti neljandaks.
Tõnis Kasemets
Tõnis Kasemets (sündinud 17. märtsil 1974 Pärnus) on eesti autosportlane.
Ta tuli aastatel 1992 ja 1993 Baltimaade meistriks kardisõidus.
Aastast 1995 on ta osalenud USA autospordivõistlustel.
India eeslik
India eeslik (ladina keeles Equus hemionus khur) on Lõuna-Aasias elav eesliku alamliik. 2016. aastal lisas Rahvusvaheline Looduskaitseliit india eesliku ohulähedaste liikide hulka.
2009. aastal hinnati india eesliku populatsiooniks 4038 isendit. 2014. aasta detsembris hinnati populatsiooni suuruseks 4451 isendit. 2015. aastal tõusis populatsioon 4800 isendini.
Elupaik
vasakul|pisi|India eeslikud. [[Väike Kutchi Rann, Gujarat, India]] India eesliku asuala ulatus kunagi Lääne-Indiast ja Lõuna-Pakistanist Afganistani ja Kagu-Iraanini. Täna asub nende viimane pelgupaik Indias Gujarati osariigis Kutchi piirkonnas. India eeslikud eelistavad elupaigana soolakõrbeid, kuivi rohtlaid ja põõsastikke.
Bioloogia ja käitumine
vasakul|pisi|India eeslikud söömas rohtu Väikeses Kutchi Rannis India eeslikud toituvad päikeseloojangul. Nende toiduks on rohttaimed, lehed, taimede viljad, teraviljad, meskiidipuukaunad ja soolalembesed taimed.
India eeslik on üks India kiiremaid loomi. Tema kiirus võib ulatuda 70–80 km/h.
Täkud elavad kas üksi või kahe- kolmekaupa koos. Paaritumishooaeg on vihmaperioodil. Kui mära hakkab indlema, eraldub ta oma karjast koos võitluse võitnud täkuga. Mõne päeva pärast saabuvad täkk ja mära karja tagasi. Mära toob ilmale ühe vasika. Pullvasikas võõrdub emast 1–2 aastaselt, samal ajal kui lehmvasikas jääb emaga karja liikmeks.
Ohud
Aastatel 1958–1960 tabas india eeslikuid haigus  surra ehk trüpanosomiaas, mida põhjustas kärbeste levitatud  ''Trypanosoma evansi. ''Haigus põhjustas India populatsioonis tõsist kahju. 1961. aasta novembriks ja detsembriks oli india eeslikute populatsioon vähenenud 870 isendini.
Lisaks haigusele ohustab india eeslikku elupaikade hävitamine, kahkja meskiidipuu invasioon ja maldhari karjakasvatajatest rahva tegevuse laienemine. Liiki hakati kaitsma 1969. aastal ja see on aidanud tõsta populatsiooni 4000 isendini.
Antoni Pająk
Antoni Pająk [ant'ooni p'ajonk] (31. juuli 1893 Bestwina – 25. november 1965 London) oli Poola poliitik.
Aastail 1955–1965 oli ta Poola peaminister eksiilis.
20. Augusti väljak
20. Augusti väljak on väljak Tallinna vanalinnas Harjumäel. Väljak on nimetatud 20. augustil 1991 toimunud sündmuse mälestuseks ("Otsus Eesti riiklikust iseseisvusest"). Väljaku nimi kinnitati 3. augustil 2011. Väljak avati pidulikult 20. augustil 2011.
Kangusti
Kangusti oli küla Harjumaal, ajalooliselt Klooga mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Maeru küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Jüri kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Maeru külaga.
Külast on teateid alates 1712 (Kanggust).
Valdek Udris
pisi|Valdek Udris on teine alpinist, kes laskus [[Lenini mäetipp|Lenini mäetipult alla lumelauaga. ]] Valdek Udris (sündinud 13. märtsil 1960) on eesti mägimatkaja, mäesuusataja, lumelaudur ja alpinist, fotokonkursi Tamroni reisifoto kahekordne võitja.
2000. aastal võttis ta osa Valdo Kanguri juhtimisel toimunud ekspeditsioonist Pamiiris Lenini mäe (7134 m) tippu, mille käigus laskus ta 21. augustil esimese eestlasena nii kõrgelt (7134 m) tipult lumelauaga. Tema laskumine on üldse teine sellelaadne Lenini tipust.
Mägedes on ta roninud ja matkanud alates 1981. aastast.
Ta on Jaan Künnapi Alpinismiklubi II taseme treener.
Ta töötas sporditarvete jaemüügi alal, praegu tegutseb ta Nõmme seikluspargis ja Nõmme lumepargis.
Tunnustus
pisi|100px|[[J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile|Parima alpinisti rändauhind]]
Timothy Henry Charles Tamm
pisi|Timothy Henry Charles Tamm (vasakult kolmas) 2010. aastal Eesti meeskonnas [[rahvusvaheline loodusteaduste olümpiaad|rahvusvahelisel loodusteaduste olümpiaadil]] Timothy Henry Charles Tamm (sündinud 7. jaanuaril 1995) on eestlane, kes on osalenud õpilasena edukalt aineolümpiaadidel ja võitnud ETV teadussaate "Rakett 69".
Ta on lõpetanud 2014. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja 2018. aastal Harvardi ülikooli.
Tartu Veevärk
Tartu Veevärk on aktsiaselts, mis tegeleb Tartu ja selle lähiümbruse elanikkonna joogivee varustamisega ja ühtlasi osutab kanalisatsiooni teenuseid. Ettevõtte juhataja on Toomas Kapp.
Ettevõtte eelkäija oli Eesti NSV ajal tegutsenud ettevõte Tartu Linna Veevarustuse ja Kanalisatsiooni Kontor. 1990. aastate algul korraldati kontor ümber ASiks Tartu Veevärk.
Linaauk
Linaauk on järv Saaremaa vallas Jõgela külas. Veekogu pindala on 2,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 591 m.
Märts 2013
Märts 2013, kroonika
2013. aasta märts algas reedel ja lõppes 31 ööpäeva pärast pühapäeval.
1. märts
Ameerika Ühendriikides rakendusid automaatsed kulukärped ehk nn sekvester.
Richard Dunne
pisi| Richard Patrick Dunne (sündinud 21. septembril 1979 Tallaght's) on Iirimaa endine jalgpallur, kaitsja.
Iirimaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2000–2013.
2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste valikturniiri kahes mängus Eesti jalgpallikoondise vastu lõi Dunne kaks väravat (mõlemas ühe).
Sosnovõi Bir (Tšuhujivi rajoon)
Sosnovõi Bir (ukraina keeles Сосновий Бір) on küla Ukrainas Harkivi oblastis Tšuhujivi rajoonis. Enne 2020. aastal toimunud haldusreformi asus küla Vovtšanski rajoonis. Küla on asutatud 1754. aastal.
James Tomkins
pisi|James Tomkins 2015. aastal [[West Ham Unitedi särgis]] James Oliver Charles Tomkins (sündinud 29. märtsil 1989 Basildonis) on Inglismaa jalgpallur. Ta mängib Premier League'i klubis Crystal Palace.
Ta alustas klubikarjääri West Ham Unitedis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1997. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2007–08. 4. aprillil 2009 lõi ta mängus Sunderlandi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Tomkins mängis West Ham Unitedi meeskonnas kokku üheksal hooajal, millest kaheksa Premier League'is ja ainult hooaeg 2011–12 Inglismaa esiliigas.
2016. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Crystal Palace'iga. Üleminekusumma oli 10 miljonit naelsterlingit.
Interneti kontrollsõnumiprotokoll
Interneti kontrollsõnumiprotokoll (inglise keeles Internet Control Message Protocol ehk ICMP) on andmesideprotokoll, mille abil võrguseadmed vahetavad oleku- ja veainformatsiooni. ICMP on internetiprotokolli (IP) lahutamatu osa ja kõik IP-d kasutavad seadmed peavad suutma tõlgendada ICMP sõnumeid. Interneti kontrollsõnumiprotokoll kuulub interneti protokollikomplekti (tuntud ka kui TCP/IP) ja asetub OSI mudeli võrgukihti.
Struktuur
ICMP sõnumid kapseldatakse IP paketi sisse. Sõnumite vormingud on erinevad, aga kõik ICMP sõnumid algavad väljadega tüüp, kood ja kontrollsumma.
Sõnumi andmeväljade lühiseletused
Piirangud
ICMP veateateid ei saadeta vastuseks:
Veateated
ICMP veateateid kasutavad ruuterid ja hostid andmepaketi lähtestaja teavitamiseks andmete edastamisel tekkivatest probleemidest. Veateate sõnumisse lisatakse probleemi esilekutsunud sõnumiread.
Kättesaamatu adressaat (inglise keeles Destination unreachable)
Võrguvärav saadab "kättesaamatu adressaadi" sõnumi andmepaketi allikale juhul, kui võrguvärava marsruutimisinfo viitab, et sihtvõrk on kättesaamatu.
Sihtpunkti host saadab andmepaketi allikale "kättesaamatu adressaadi" sõnumi, kui sihtpunkti võrgukaart või protsessi port ei ole aktiivne.
Võrguvärav loobub andmepaketi edastamisest ja tagastab "kättesaamatu adressaadi" sõnumi olukorras, kus nõutakse andmepaketi killustamist, aga killustamine pole lubatud (inglise keeles no fragmentation flag). ICMP kuuendas versioonis kannab sõnum nime "liiga suur pakett" (package too big).
Allika summutamise sõnum (inglise keeles Source quench message)
"Allika summutamise sõnum" annab hostile teada, et pakettide väljasaatmise sagedust tuleb vähendada. Puhvriruumi lõppemise korral edastab võrguvärav sõnumi, et andmepakette pole võimalik enam järjekorda lisada ega järgmisele võrgule suunata. Andmepaketid, mida pole võimalik töödelda, kustutatakse. Võrguvärav võib saata ühe sõnumi iga kustutatud paketi kohta. Kui allikale ei saabu enam summutamise sõnumeid, saab ta suurendada pakettide väljastuse kiirust. ICMP kuuendas versioonis seda sõnumit ei ole.
Hostile saabub "ümbersuunamise sõnum", kui tema poolt lähtestatud võrguliiklus ei kasuta optimaalset teed. Lühima tee leidmiseks kasutavad ruuterid enda marsruutimistabeleid. Seade teavitab hosti võimalikust võrguliikluse ümbersuunamisest ja edastab ka saabunud andmepaketi.
Zaur Tağızadə
pisi| Zaur Tagizade (Zaur Tağızadə; sündinud 21. veebruaril 1979 Bakuus) on endine aserbaidžaani jalgpallur.
Interneti kontrollsõnumiprotokoll
Veateated
Aeg on ületatud (inglise keeles Time exceeded)
Zaur Tağızadə
Ta on mitu korda mänginud Eesti klubides: 1997 Lelle SK-s ja 1998–1999 Flora Tallinnas.
Interneti kontrollsõnumiprotokoll
Veateated
Kõigil IP-pakettidel on väli TTL, mille väärtust vähendatakse ühe võrra paketi igal edastamise sammul allikast sihtpunktini. Juhul kui TTL-väärtus jõuab nullini või killustatud andmepaketi üks osa ei saabu sihtpunkti, saadetakse allikale sõnum "aeg on ületatud".
Parameetriline probleem (inglise keeles Parameter problem)
Vigaste andmepaketi päiseparameetrite korral ei õnnestu hostil alati paketti töödelda ja pakett tuleb kustutada. "Parameetrilise probleemi" sõnum saadetakse juhtudel, kui töötlemisel tekkinud vea tõttu paketist loobutakse.
Informatiivsed
Informatiivseid sõnumeid ei genereerita vastuseks IP-pakettides esinenud vigadele, vaid kasutatakse võrguühenduse diagnoosimiseks ja testimiseks. Need sõnumid võimaldavad võrguseadmetel vahetada ühenduse stabiilseks toimimiseks vajalikku olulist infot.
Ajatempli taotlus ja Ajatempli vastus (inglise keeles Timestamp request and Timestamp reply message)
Kõigil võrguseadmetel on süsteemikell. Ajamõõtmise tehniliste ebatäpsuste tõttu ei pruugi seadmete kellad omavahel sünkroonis olla. Ajatempli sõnumid aitavad ajakriitilistel rakendustel üle võrgu suhelda. Ajatempel kajastab keskööst (GMT põhjal) möödunud aega millisekundites. Sünkroonimiseks saadab andmeedastuse algatav seade ajatempli. Vastusesse lisatakse ajatempel sõnumi saabumise ja tagasi lähtestamise kohta.
Marsruuteri kuulutus ja marsruuteri leidmise palve (inglise keeles Router advertisement and Router solicitation message)
"Marsruuteri kuulutus" teavitab võrguseadmeid enda olemasolust ja edastab IP-aadressi. Marsruuterid edastavad seda sõnumit regulaarselt sätetes määratud aja tagant. Võrguliikluse vähendamise huvides on sõnumi levituse intervall tavaliselt 7–10 minutit. Võrku lülituv host peaks oma võrgutopoloogia uuendamiseks ootama järgmist "marsruuteri kuulutust". Ooteaja vältimiseks saab host kohtvõrgus levitada "marsruuteri leidmise palvet". Iga sõnumi saanud marsruuter vastab automaatselt "marsruuteri kuulutusega".
Aadressmaski taotlus ja Aadressmaski vastus
IP-aadresside tõlgendamiseks kohtvõrgus peavad hostid teadma alamvõrgumaski. Kui host leviedastab kohtvõrgus "aadressmaski taotluse", siis iga võrguseade peab saatma "aadressmaski vastuse", mis sisaldab alamvõrgumaski. Alternatiivina kirjeldatule kasutatakse hostikonfiguratsiooni protokolli.
Versioonid
IP-võrguaadresside nappuse tõttu avaldati 1990ndate keskpaigas protokolli uus versioon IPv6. Kuna IP ja ICMP on väga lähedalt seotud, ilmus samaaegselt ka ICMP uus versioon nimega ICMPv6. Versioonide eristamiseks kasutatakse tänapäeval ICMP asemel nimetust ICMPv4 (ICMP versioon 4). Tehtud muudatused on väiksemahulised. ICMPv6-s jagatakse sõnumid kaheks grupiks: veateated ja informatiivsed sõnumid. Veateadetele omistatud tüübiväärtused on vahemikus 0–127 ja informatsioonisõnumitel 128–255. Tänu grupeerimisele on võrguseadmel võimalik saabuva sõnumi tüüp kohe tuvastada. ICMPv4 sõnumeid ei grupeeri, aga tüübiväärtused on vahemikus 0–255. ICMPv4 lubab andmepakettide killustamist. ICMPv6 puhul on andmepakettide killustamine keelatud ja suurim saadetav andmeühik on 1280 baiti.
Traceroute
Traceroute on rakendusprogramm, mis kasutab andmepaketi ühest hostist teiseni liikumise teekonna kindlakstegemiseks ICMP-sõnumeid ja IP-päise TTL-välja. Traceroute saadab kõigepealt adressaadile andmepaketi, mille TTL-välja väärtus on üks. Ruuterid on seadistatud mitte edastama saabuvaid andmepakette, mille TTL väärtus on null või üks. Ruuter kustutab paketi ja saadab allikale vastuseks ICMP-sõnumi "aeg on ületatud". Vastuse IP-paketi lähteaadressiks on ruuteri IP-aadress. Sellega on kindlaks tehtud esimene ruuter. Järgmisel sammul suurendatakse TTL-välja väärtust ühe võrra ja seda tegevust jätkatakse, kuni jõutakse soovitud hostini. Sihtpunktis ei kustutata saabunud andmepaketti ja seega ei saadeta ka "aeg on ületatud" sõnumit. Sihtpunkti tuvastamiseks määrab traceroute saadetud pakettidele vähekasutatava UDP pordinumbri. Juhul kui ükski sihthosti rakendus ei kasuta määratud pordinumbrit, saadab sihthosti UDP moodul "kättesaamatu pordi" sõnumi. Eristades kahte erinevat veasõnumit, saab traceroute kindlaks teha, kas jõuti sihthostini.
Ping
Pingimisutiliidi abil on võimalik testida hostide vahelist võrguühendust. Selleks tuleb ühel hostil saata testsõnum ja teised hostid vastavad teavitusega, et sõnum jõudis kohale. Kontrollsõnumiprotokollis on nendeks testsõnumiteks "kajataotlus" ja "kajataotluse vastus". Kasutades nimetatud sõnumeid, testib pingimisutiliit ühendust ja esitab ka tulemuste kohta statistika. Kogutud informatsioon sisaldab üldjuhul järgnevat: andmevahetuseks kulunud aeg, saadetud sõnumi maht, vastuvõetud sõnumite arv.
Turvalisuse riskid
Interneti kontrollprotokoll ei sisalda autentimist ja seetõttu kasutatakse ICMP-d teenusetõkestusrünneteks või andmepakettide pealtkuulamiseks. Teenusetõkkerünnakuks võltsitakse "aeg on ületatud" ja "kättesaamatu sihtpunkt" sõnumeid. Need sõnumid sunnivad hosti ühendust katkestama. ICMP "ümbersuunamise sõnumi" abil saab ründaja suunata võrguliikluse läbi oma seadme.
ICMP Smurfi rünnakuks nimetatakse juhtu, kui ründaja saadab võltsitud kajapakette võrgu leviaadressidele. Võrgu kõik seadmed on kohustatud saatma "kajataotluse vastuse" ja sellega kasutatakse ära kogu ohvri süsteemi läbilaskevõime.
Tšeslav Luštšik
Elulugu
Enne teist maailmasõda represseeriti osa tema suguvõsa ja maailmasõja ajal jäi ta Leningradi blokaadi. Blokaadi ajal jättis elu ka tema ema. Tšeslav Luštšik asus vabatahtlikuna tööle avarii-taastamispolgus, kus töötas ka tema isa, ning pärast esimest blokaadiaastat evakueeriti ta Põhja-Kasahstani, kus jätkas õpinguid.
1946. aastal lõpetas ta kuldmedaliga keskkooli ja asus õppima Leningradi Riiklikku Ülikooli. Neljandal kursusel alustas ta õhukeste kilede ja ioonsete monokristallide uuringuid akadeemik Aleksander Terenini koolkonda kuuluva Feodor Klementi laboratooriumis. Tšeslav Luštšik lõpetas 1951 cum laude füüsikateaduskonna, läbis sama ülikooli juures aspirantuuri ja kaitses 1954 füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi. 1964. aastal anti talle Leningradi Riikliku Optika Instituudi juures füüsika-matemaatikadoktori kraad ning 1968 eksperimentaal- ja tahkisefüüsika erialal professorikutse.
Kaugemäe
Kaugemäe oli küla Harjumaal, ajalooliselt Kiviloo mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Kiviloo küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Harju-Jaani kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kiviloo külaga.
Tšeslav Luštšik
Elulugu
1954. aastal asus Tšeslav Luštšik oma teadusliku juhendaja, tollase Tartu Ülikooli rektori Feodor Klementi kutsel vanemteadurina tööle Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudis. Tema teadustegevus jätkus samas instituudis labori (sektori) juhataja (1960–1993), osakonnajuhataja (1974–1990), juhtivteaduri (1994–2004) ja vanemteaduri (2005–2012) ametikohtadel, osaledes alates 2005. aastast ioonkristallide füüsika labori uurimisprojektides erakorralise vanemteadurina.
Kaugemäe
Külast on teateid alates 1690 (Kaugmeggi By).
Tšeslav Luštšik
Teadustöö
Tšeslav Luštšik oli eelkõige eksperimentaalfüüsik. Peamisteks uurimisvaldkondadeks olid tahkisefüüsika, laia keelutsooniga materjalide optika ja spektroskoopia ning dielektrikute ja kõrgtemperatuursete ülijuhtide kiiritusfüüsika. Tahkete ainete alal koos õpilastega saavutatud teadustulemustest tõstis ta esile neid, milles uuritakse kristallide kiiritamisel neis pöördumatuid kahjustusi põhjustavaid elementaarprotsesse. Ta töötas välja ja arendas termoaktivatsioon- ja vaakumultraviolettspektroskoopia meetodeid, avastas ja uuris põhjalikult footonkordistamise ning elektronergastuste struktuuridefektide paarideks lagunemise nähtusi, leides neile ka praktilisi rakendusi. Tšeslav Luštšik on rajanud rahvusvahelise tunnustuse pälvinud isolaatorkristallide füüsika Tartu koolkonna ning mõjutanud sama valdkonna uurimisüksuste kujunemist Lätis, Kasahstanis, Venemaal ja Kõrgõzstanis. Jooksvate projektide põhilised uurimisteemad on kiiritusnähtused laia keelutsooniga funktsionaalmaterjalides ning defektitekke mittelöökmehhanismid metallioksiidides ja -fluoriidides.
Tšeslav Luštšik on rohkem kui 400 teaduspublikatsiooni autor või kaasautor, temalt on ilmunud 3 monograafiat ja 3 ulatuslikku peatükki kollektiivsetes kogumikes. Ta luges füüsikaüliõpilastele loengukursusi luminestsentsist ja ioonkristallide füüsikast. 1957. aastast kaitsti tema juhendamisel 50 füüsika-matemaatika ja keemiakandidaadi väitekirja. Ligi 60 teaduskandidaati või filosoofiadoktorit on Füüsika Instituudis ja Tartu Ülikoolis koolitatud juba tema õpilaste poolt. Paljud tema õpilased on valitud Eesti, Läti ja Venemaa teaduste akadeemiate liikmeteks.
Teadusorganisatsiooniline tegevus
Ta oli NSV Liidu TA tahkiste kiiritusfüüsika teadusnõukogu sektsiooni esimees (1970–1991), NSV Liidu TA teadusnõukogu "Luminestsents ja tema kasutused rahvamajanduses" aseesimees (1986–1991), liige (1960–1973) ja sektsiooni esimees (1973–1991), Füüsika Instituudi Toimetiste toimetuskolleegiumi liige ja esimees (1973–1990).
Brindisi
Brindisi on sadamalinn Itaalias Apuulia maakonnas, Brindisi provintsi halduskeskus.
Mick Wingert
Mick Wingert (sündinud 4. juulil 1974) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Riisselja raudteejaam
Riisselja raudteejaam oli raudteejaam Pärnumaal Saarde vallas Riisselja külas. Rajamisel jäi see Saarde kihelkonda Pati mõisa maadele.
Riisseljas oli raudteejaam kitsarööpmelise Pärnu–Mõisaküla–Viljandi raudteel. Riisseljast hargnes ka Riisselja–Orajõe raudteeharu, mida 1930. aastal pikendati Iklasse.
Riisselja raudteejaam suleti 1975. aastal. Selle hooned pole säilinud.
Riisseljale eelnes Pärnu poolt Surju raudteejaam ja järgnes Sigaste raudteepeatus. Iklasse viival raudteel järgnes sellele Ristiküla raudteejaam.
Phillip Sharp
Phillip Allen Sharp (sündinud 6. juunil 1944) on Ameerika Ühendriikide geneetik ja molekulaarbioloog.
Limpa
pisi|right|Limonaadipõrsas [[Viru Keskuse pannkoogirestorani "BannCook" seintel, 2007.]] Limpa on Eesti limonaadi maskott ehk limonaadipõrsas. Seda hakkas karastusjookide tootja A Le Coq kasutama traditsioonilise limonaadi turustamisel 2001. aastal. Limpa autor on kunstnik Anni Mäger.
Phillip Sharp
1969. aastal sai Sharp Illinoisi Ülikoolist doktorikraadi keemias. Ta on töötanud James Watsoni alluvuses Cold Spring Harbor Laboratorys. 1974. aastal asus ta Salvador Luria kutsel tööle Massachusettsi Tehnoloogiainstituuti.
Limpa
Turustamise eesmärgil on Limpa kujutist kasutatud nii toitlustusasutustes (vt pilt) kui ka näiteks mobiiltelefonidel.
Phillip Sharp
1999. aastast töötab ta Kochi Instituudi professorina.
Limpa
Kasutamine kultuuris
2004. aastal ilmus kirjastuses Varrak Andrus Kivirähki lasteraamat "Limpa ja mereröövlid", kus Limpa seikleb koos kahe sõbra Limmo ja Limmaga. Raamatu loo põhjal on Limpast loodud mitu teatrilavastust.
Phillip Sharp
1993. aastal sai Sharp koos Richard Robertsiga Nobeli meditsiiniauhinna splaissimise ja eukarüootse DNA intronide avastamise eest.
Battipaglia
Battipaglia on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Campania maakonnas Salerno provintsis. Battipaglia sai linnaõigused Itaalia presidendi 2008. aasta 26. juuni dekreediga.
72 meetri kõrgusel merepinnast asuva Battipaglia asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Haldus
Battipaglia piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bellizzi, Eboli, Montecorvino Rovella, Olevano sul Tusciano, Pontecagnano Faiano.
Battipaglia halduspiires asuvad järgmised asulad ja asumid: Aversana, Belvedere, Centro, Fasanara, Idrovora, Lido Lago, Monteleone, Parco Russo, San Emilio, San Gaetano, San Luigi, San Mattia, Sant'Anna, Santa Rosa, Schiavo, Serroni Basso, Serroni Alto, Spineta, Stella, Taverna delle rose, Taverna Maratea, Tempa delle Craste, Torre dei Mussi, Turco, Verdesca, Villa Lisa. Ainus madalama taseme haldusüksus (frazione) on Santa Lucia inferiore.
Loodus
Tusciano jõe kallastel asuva Battipaglia edelapiiriks on Türreeni meri.
Kolmekümne aasta (1961–1990) vaatluste andmetel on kõige jahedam kuu jaanuar (keskmine temperatuur +9 °C) ja kõige soojem kuu august (keskmine temperatuur +23,6 °C). Aasta keskmine sademete hulk on umbes 1100 mm, keskmiselt 84 sajupäeval aastas.
Ajalugu
Battipagliat on kirjasõnas esmamainitud 1080. aastal, kui Robert Guiscard andis Sele ja Tusciano jõe vahelise maa-ala koos Castelluccio kindlusega Salerno kirikule.
Vaatamisväärsused
pisi|Castelluccio, Battipaglia sümbol
Tsiviilarhitektuur
pisi|Palazzo Municipale
Gert Jõeäär
pisi|Gert Jõeäär 2016. aastal Gert Jõeäär (sündinud 9. juulil 1987 Tallinnas) on eesti elukutseline jalgrattur.
Vallavolikogu
Vallavolikogu Eestis
Vallavolikogu on vastavalt Eesti Vabariigi "Kohaliku omavalitsuse korralduse seadusele" valla omavalitsuse korraldav kõrgeim otsustusorgan, kellel on õigus korraldada valla eluolu.
Eesti põhiseaduse järgi valitakse vallavolikogu ametisse 4 aastaks.
Vallavolikogu juhib volikogu esimees.
Eestis on vallavolikogud tegutsenud 1866–1940 (tollal ka kogukonna volimeestekogu) ja alates 1993. aastast.
Miloš Teodosić
Miloš Teodosić (serbia kirillitsas Милош Теодосић; sündinud 19. märtsil 1987) on serbia elukutseline korvpallur.
Ta mängib CSKA Moskva ridades VTB Ühisliigas ja Euroliigas. Ta mängib Serbia koondvõistkonnas. Mehe pikkus on 196 cm, peamiselt mängib ta mängujuhina, kuid suudab edukalt mängida ka viskava tagamängijana. Teodosić on viis korda hääletatud Euroliiga sümboolsesse esimesse viisikusse ja 2010. aastal valiti ta Euroliiga kõige väärtuslikumaks mängijaks.
Algusaastad
Korvpalli mängimist alustas Teodosić kodulinna klubides KK Student ja Metalac. Seejärel liikus ta edasi Belgradi klubisse SMK Železnik, kus sai oma esimese profilepingu. Pärast seda, kui ta veetis 2005–2006 hooaja laenul Borac Čačakis, järgnes korralik läbimurre 2006–2007 hooajal. 16 mängus ULEB Cupil (nüüdse nimega EuroCup) olid ta keskmisteks näitajateks 7,8 punkti, 2,9 resultatiivset söötu ja 2,1 lauapalli mängus. SMK jõudis sel hooajal välja Euroopa tugevuselt teise sarja poolfinaali. Samuti jõudis klubi Aadria liiga finaali, kus kaotati Belgradi Partizanile.
Olympiakós
2007. aastal sõlmis Teodosić viieaastase lepingu Kreeka suurklubi Pireuse Olympiakósega, mille kohaselt oli mängija netosissetulek 2.8 miljonit eurot. Olympiakós pidi lisaks SMK Železnikule tasuma mängija õiguste väljaostusumma.
2009–10 Euroliiga hooajal olid Teodosići keskmised näitajad 13,4 punkti, 2,5 lauapalli, 4,9 resultatiivset söötu, ja 1,8 vaheltlõiget mängu kohta. Kõik näitajad olid tema senise karjääri parimad. Teodosić mängis olulist rolli Olympiakóse jõudmises Euroliiga Final Fouri, kus nad lõpuks kaotasid finaalis FC Barcelonale, olles eelnevalt alistanud poolfinaalis KK Partizani. 8. mail 2010 kuulutati ta Euroliiga 2010 MVP-ks. Tegemist on siiani ainukese Euroliiga MVP auhinnaga tema karjääri jooksul.
Moskva CSKA
2011.aasta 6.juulil sõlmis Teodosić kolmeaastase lepingu Moskva CSKA-ga. Lepingu mahuks oli 5,7 miljonit eurot. Oma esimesel hooajal Venemaa klubi ridades juhtis ta CSKA Euroliiga finaali, kus kaotati lõpusekundite viskest 62-61 tema endisele koduklubile Olympiakósele. Teodosić nimetati All-Euroleague teise viisikusse Oma teisel Euroliiga hooajal CSKA värvides olid tema keskmised näitajad 12,7 punkti, 4,9 söötu, ja karjääri parimad 2,8 lauapalli mängus. Teist aastat järjest nimetati ta All-Euroleague teise viisikusse.
Pärast Panathinaikose alistamist Euroliiga veerandfinaalseerias kaotati poolfinaalis Tel Avivi Maccabile. CSKA president süüdistas kaotuse järel Teodosićit ja tema serblasest tiimikaaslast Nenad Krstićit klubi kehvas hooajas. Seejärel võideti 0–2 kaotusseisust VTB Ühisliiga veerandfinaalseeria Lokomotiv Kubani vastu. Selles tagasitulekus oli suur roll just Teodosićil ja Nenad Krstićil, kes vastasid nii klubi omaniku kriitikale. CSKA võitis hiljem VTB Ühisliiga finaali Nižni Novgorodi vastu kuivalt 3-0. Teodosić nimetati VTB Ühisliiga väljalangemismängude kõige väärtuslikumaks mängijaks. Vaatamata VTB Ühisliiga võidule oli 2013–14 hooaeg CSKA jaoks suur pettumus ning oli oodata Teodosići, Krstići ja meeskonna peatreeneri Ettore Messina lahkumist klubist. Krstić ja Messina lahkusidki, kuid Teodosic pikendas 2014. aasta juunis lepingut klubiga veel kolme aasta võrra.
2015. aasta mais nimetati Teodosic Euroliiga esimesse viisikusse oma heade esituste eest sel hooajal. Moskva CSKA jõudis neljandat aastat järjest Euroliiga Final Fouri, võites teist aastat järjest veerandfinaalis Panathinaikost 3-1. Poolfinaalis kaotati hoolimata favoriidiks olemisest taas Olympiacosele seisuga 68–70, sealjuures võitis Olympiacos tänu tugevale neljandale veerandajale Teodosici esitus poolfinaalis oli nõrk – 8 punkti (visked väljakult 9st 2), 5 resultatiivset söötu ja 6 pallikaotust. CSKA Moskva võitis kolmanda koha mängus Fenerbahçet 86-80. Teodosić jättis selle mängu vahele lihaste väsimuse tõttu.
Teodosići jaoks oli aga 2014–2015 individuaalselt üks parimaid hooaegu – ta viskas keskmiselt karjääri parimad 14,8 punkti mängus, võttis 2,8 lauapalli ja oli Euroliiga parim 7 resultatiivse sööduga mängus. CSKA Moskva võitis taas ka VTB Ühisliiga, alistades finaalis Himki mängudega 3-0.
2015–16 Euroliiga hooajal moodustas CSKA liiga ühe ohtlikema tagaliini, kui tõi Teodosići kõrvale Nando De Colo, kes hiljem hääletati ka selle hooaja Euroliiga MVP-ks. Meeskond oli tavapäraselt Euroliiga põhihooajal väga hea ning Teodosić mängis oma karjääri parimat korvpalli. Ta viskas kogu hooaja väga hea tabavusega. CSKA ja Teodosic tulid lõpuks ka Euroliiga meistriks, kui finaalis võideti lisaajal Fenerbahce Ulker Istanbuli 101-96. Teodosić viskas finaalis 19 punkti, andis 7 resultatiivset söötu, võttis 5 lauapalli ja tegi ka 2 vaheltlõiget.
Isiklik elu
Miloši vanemad on Miodrag (isa) ja Zorana (ema). Tema vanem vend Jovan on samuti elukutseline korvpallur Serbias. Intervjuudes on Teodosić viidanud, et on väga uhke oma kodulinna Valjevo üle. Ta on Belgradi Crvena Zvezda fänn juba alates 2008. aastast. Teodosić on olnud suhtes Serbia võrkpalluri Maja Ognjenovićiga. i
Auhinnad ja saavutused
paremal|pisi|Teodosić [[2009. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis|Euroopa meistrivõistlustel 2009]] pisi|220x220px|Teodosići võidukolmene üle Jorge Garbajosa käte 2010 MM-i veerandfinaalis Hispaania vastu
Hugon Hanke
Hugon Hanke (26. märts 1904 – 19. detsember 1964) oli Poola poliitik.
Ta oli 1955. aasta 8. augustist kuni 10. septembrini Poola peaminister eksiilis, kuid läks siis ootamatult Poola Rahvavabariiki. Mõningatel andmetel oli ta kommunistliku Poola salateenistuse agent.
Lembit Piiriselg
Lembit Piiriselg (25. detsember 1906 Käina vald – 4. jaanuar 1942) oli eesti põllumees.
Ta oli Käina põllumeeste konvendi ja Põllutöökoja liige, II Riigivolikogu valimiste vastaskandidaat 23. valimisringkonnas. Arreteeriti 14. juunil 1941, 21. märtsil 1942 mõisteti erinõupidamise otsusega 10 aastaks vanglasse (§ 58-4), tegelikult oli juba surnud.
Mareauk
Mareauk on järv Saaremaa vallas Jõgela külas. Veekogu pindala on 1,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 598 m.
Fred Tatasciore
Frederick Tatasciore (sündinud 15. juunil 1967 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Tallinna jõulupuu
pisi|Tallinna jõulupuu (2016) pisi|Tallinna jõulupuu (2010) Tallinna jõulupuu on Tallinnas raekoja platsil igal aastal püstitatav jõulupuu; ühtlasi Eesti tähtsaim jõulupuu.
Arvatavasti püstitati Tallinnas jõulupuu juba enne 1441. aastat. Seetõttu võib Tallinna jõulupuu traditsioon olla maailma kõige vanem.
Jõulupuu ümber peetakse Tallinna jõuluturgu.
Eesti jalgpalli 2019/2020. aasta karikavõistlused
'''Eesti jalgpalli 2019/2020. aasta karikavõistlused''' on Eesti jalgpalli karikavõistluste 30. hooaeg, mis algas juunis 2019 ja lõppes juulis 2020.
Toila vald
Toila vald on vald Ida-Viru maakonnas.
Toila vallavanem on Eve East.
Ajalugu
Algselt oli plaanis liituda ka Jõhvi vallaga. 2022. aasta lõpul alustasid Toila ja Jõhvi vallad taas liitumiskõnelusi.
Asustus
Vallas on üks alev (Kohtla-Nõmme), kaks alevikku ja 27 küla.
Alevikud: Toila, Voka
Külad: Altküla, Amula, Järve, Kaasikaia, Kaasikvälja, Kabelimetsa, Kohtla, Kohtla-Uueküla, Konju, Kukruse, Martsa, Metsamägara, Mõisamaa, Ontika, Paate, Peeri, Päite, Pühajõe, Roodu, Saka, Servaääre, Täkumetsa, Uikala, Vaivina, Valaste, Vitsiku, Voka
Sine anno
Sine anno (lühend s.a.) on väljend ladina keelest, see tähendab "ilma aastata". Seda kasutatakse bibliograafilistes kirjetes tähistamaks, et raamatu või mingi muu teaviku ilmumisaasta ei ole märgitud.
Forsythi maakond (Põhja-Carolina)
Forsythi maakond (Forsyth County) on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Winston-Salem.
Ajalugu
Forsythi maakond moodustati 16. jaanuaril 1849 Stokesi maakonna osast. Maakond on saanud nime kolonel Benjamin Forsythi järgi, kes hukkus 1812. aasta sõjas.
Õige kõne
Õige kõne, ka õige jutt (paali k. sammā vācā), on Buddha antud Kaheksaosalise tee kolmas osa, mida Buddha õpetas Dhammaratta käimapanemise suttas (pl. k. Dhammacakkappavattana sutta) ja mis tähendab hoidumist
Sergei Polunin
thumb|Sergei Polunin (2013)
Õige kõne
Ka kõne on tegu ja allub teo (paali k: kamma, sansk: karma) seaduspärale.
Sergei Polunin
Sergei Vladimirovitš Polunin (vene Сергей Владимирович Полунин; ukraina Serhi Volodõmõrovõtš Polunin, Сергій Володимирович Полунін; sündinud 20. novembril 1989 Hersonis Ukrainas) on Ukrainast pärit, vene keelt emakeelena kõnelev balletitantsija.
Aastatel 2010–2012 oli ta Londoni balletiteatri Royal Ballet esitantsija, seejärel aastatel 2012–2014 Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko nimelise Moskva Muusikateatri esitantsija ning Novosibirski Ooperi- ja Balletiteatri külalissolist. Alates 2014. aastast on esinenud mõlemas teatris külalissolistina. 2016.–2017. aastal on ta Münchenis Bayerische Staatsballetti alaline külalissolist.
Päritolu ja haridus
Sergei Polunin sündis Ukrainas Hersoni linnas Vladimir Polunini ja Galina Polunina perekonnas. Perekond elas väikeses korteris Hersoni ühes vaesemas linnaosas. Nelja-aastaselt hakkas Sergei tegelema spordikoolis sportvõimlemisega, mis tema enda sõnul aitas teda hiljem palju balleti õppimisel, eriti hüpete osas. Kaheksa-aastaselt asus ta õppima kohalikus balletikoolis Juvent, sest pikaajaline haigus, mis takistas neli kuud treeningutes osalemist, rikkus väljavaated spordis edu saavutada. Otsuse balleti peale üle minna tegi poisi ema Galina.
Kibru
Kibru oli küla Harjumaal, ajalooliselt Vihterpalu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Alliklepa ja Vintse küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Risti kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Alliklepa ja Vintse külaga.
Sergei Polunin
Päritolu ja haridus
Aasta hiljem, üheksa-aastaselt kolis Polunin koos emaga Kiievisse, kus asus õppima sealses riiklikus koreograafiakoolis. Ta elas koos emaga väikeses ühetoalises korteris. Polunini vanaema ja isa läksid tööle välismaale, et toetada tema õpinguid ning saata Kiievis korteri üürimiseks raha. Kiievis olid tema õppejõud E. Kostjukov, T. Martõnenko ja N. Prjadtšenko.
Kibru
Asula eksisteeris kahe osana: Suur-Kibru (eestirootsi Stora Kivra) ja Väike-Kibru (eestirootsi Lilla Kivra). 1977 liideti Suur-Kibru Alliklepa külaga ja Väike-Kibru Vintse külaga.
Sergei Polunin
Päritolu ja haridus
Ema saatis videokasseti poja esinemisega Londoni balletikooli Royal Ballet School, kus ta kutsuti sisseastumiskatsetele, mille ta edukalt sooritas. Kiievi koreograafiakooli lõpetamata asus ta 2003. aastal 13-aastaselt üksi elama ja õppima Londonisse, kus tema õpinguid rahastas Rudolf Nurejevi Sihtasutus. Koolis tõestas Polunin oma andekust – teda edutati kahe aasta võrra ja ta omandas ka kiiresti inglise keele.
Kibru
Kibru külas on sündinud tuntud paadipõgenik Johannes Lapmann.
Sergei Polunin
Päritolu ja haridus
Londonis õppimise ajal osales ta mitmel rahvusvahelisel võistlusel, kus ta võitis ka auhindu. Neist mainekaimad oli Prix de Lausanne'i stipendium ja publikupreemia (2006), Youth America Grand Prix (2006) ning juunioride rühma kuldmedal Serge Lifari nimelisel rahvusvahelisel balletikonkursil (2006).
Royal Ballet
Kooli lõpetamise järel 2007. aastal tegi talle tööpakkumisi mitu maailma juhtivat balletiteatrit, teiste seas American Ballet Theatre New Yorgis ja Moskva Suur Teater.
Polunin otsustas aga siduda ennast Londoni balletiteatriga Royal Ballet. Hiljem on ta öelnud, et teda mõjutas otsuse tegemisel Royal Ballet' maine ühe ihaldusväärseima balletitrupina. Teatris tegi ta kiiret karjääri: 2008. aastal edutati ta solistiks, 2009. aastal esimeseks solistiks (First Soloist) ja 2010. aasta suvel esitantsijaks (Principal). Tema läbimurderollid solistina olid peaosa Jerome Robbinsi balletis "Dances at a Gathering" ja Ludwig Minkuse balletis "Bajadeer". 19-aastaselt oli ta üks Royal Ballet' ajaloo nooremaid esisoliste.
2007. aastal pälvis Polunin Suurbritannia aasta noortantsija auhinna, 2009. aastal Critics' Circle'i tantsusektsiooni auhinna parima meesklassikatähe ja tõusva meestähe kategoorias. Lisaks kandideeris ta 2010. ja 2011. aastal ka Critics' Circle'i parima meestantsija auhinnale.
24. jaanuaril 2012 üllatas ta avalikkust teatega oma kohesest lahkumisest Royal Ballet' trupist. Sisuliselt lahkus Polunin etenduse proovist ja ei pöördunudki enam teatrisse tagasi. Lahkumise põhjusena nimetas ta ise rahulolematust tööga, mille tingis teatri liiga range distsipliin, jäik hierarhia, peaaegu täielik vaba aja puudumine ja seejuures ebapiisav töötasu. Briti ajakirjanduses köitis ta tähelepanu avameelsete ülestunnistustega, et pinged ja tööstress olid päädinud narkootikumide tarbimise ja liigse pidutsemisega. Samuti tunnistas ta, et oli tantsinud kokaiini mõju all. Pärast neid paljastusi hakati teda kutsuma "balleti pahaks poisiks".
Hilisem balletikarjäär
Suvel 2012 siirdus Polunin Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko nimelise Moskva Muusikateatri ning Novosibirski Ooperi- ja Balletiteatri ballettmeistri Igor Zelenski kutsel tööle Venemaale, saades Moskva teatri esitantsijaks ja Novosibirski teatri külalissolistiks. Võttes arvesse Polunini soovi säilitada senisest suurem vabadus, nõustus Zelenski teda esialgu palkama ilma alalise töölepinguta.
Venemaal töötades astus Polunin üles peaosatäitjana arvukates klassikalistes ballettides nagu "Bajadeer", "Luikede järv", "Mayerling", "Don Quijote", "Coppélia", "Giselle" ja "Pähklipureja".
Külalisetenduste eest Suurbritannias kandideeris ta 2014. aastal koos Dane Hursti, Vadim Muntagirovi ja Edward Watsoniga Suurbritannia riiklikule tantsuauhinnale parima meestantsija kategoorias.
Sügisel 2014 lahkus ta Moskva muusikateatri koosseisust, et suunduda Ameerika Ühendriikidesse näitekunsti õppima, kuid on ka pärast seda esinenud külalissolistina nii Moskvas kui ka Novosibirskis. Kui Polunini mentor Igor Zelenski suundus 2016. aastal külalislavastajaks Saksamaale Baieri balletitrupi Bayerische Staatsballett juurde, kutsus ta endaga kaasa külalissolistiks ka Polunini, kes esineb alalise külalissolistina Münchenis vähemalt 2016.–2017. aasta teatrihooaja lõpuni.
Muud ettevõtmised
Pärast Royal Ballet' trupist lahkumist 2012. aastal teatas Polunin, et soovib leida elus uusi suundi ja eesmärke, seades üheks eesmärgiks saada heaks näitlejaks. Ka pärast Venemaale suundumist 2012. aasta suvel lõi ta kaasa mitmesugustes Londoni tantsuprojektides, mitmel korral koos oma mentori Igor Zelenskiga. Samas kannatas Polunin endiselt depressiooni all, mis viis muuhulgas eneselõikumiseni. Aprillis 2013 katkestas ta taas poole pealt osalemise teose "Midnight Express" tantsulavastuses, mille eest esitas produktsioonifirma Peter Schaufuss Ballet tema vastu 400 000 Suurbritannia naelsterlingi suuruse hagi. 2014. aastal jõudsid pooled kohtuvälise kokkuleppeni.
2013. aastal käis ta Ameerika Ühendriikides modellina poseerimas tuntud filmilavastajale ja fotograafile Gus Van Santile. Suvel 2014 oli Polunin modelliks Marc Jacobsi sügis- ja talvemoe meestekollektsiooni reklaamides.