cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Piiri väljendav kohamäärus
Piiri väljendava kohamääruse vorm
Piiri väljendavaks kohamääruseks võib lauses olla
Haugas
Haugas (Accipiter) on lindude perekond haugaslaste sugukonnast.
Žagatas (Kalncempji vald)
Külas asuvad kohaliku kaitse all olevad Žagatase muinaskalmed.
Aastal 2007 oli külas üks elanik.
Haugas
Perekonda kuuluvad linnuliikide esindajad on väikse või keskmise suurusega röövlinnud.
Eestis elab kaks selle perekonna liiki – raudkull (Accipiter nisus) ja kanakull (Accipiter gentilis).
Välimus
Neil on sale kehaehitus, laiemad ja mitte kuigi pikad tiivad ning pikk saba, mille abil nad saavad hästi manööverdada. Pikkadel jalgadel on pikad ja teravad küünised, mida haukad kasutavad oma saagi kinnihaaramiseks ja surmamiseks. Terav ja konksus nokk on abiks söömisel. Emaslinnud on üldjuhul suuremad kui isased.
Toitumine
Haukad varitsevad sageli saaklooma, kelleks on peamiselt väiksemad linnud ja imetajad. Saaki püütakse lühikeste kiirete sööstudega.
Piiri väljendav kohamäärus
Viited
Erelt, Mati, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, lk 76.
Haugas
Elupaigad
Elupaigaks on tavaliselt metsa või põõsastikega kaetud maastikud.
Liigid
Perekonda kuulub ligi 50 linnuliiki. pisi|Kanakull pisi|Fidži raudkull
Saare Politseiprefektuur
Saare Politseiprefektuur oli 1990–2003 tegutsenud Eesti Politsei territoriaalne politseiprefektuur.
Prefektuur asus Kuressaare linnas aadressil Lossi tänav 7. Prefektuuri tööpiirkond oli Saare maakond. pisi|left|[[Lossi 7, Kuressaare]] 2004. aasta. 1. jaanuarist moodustati Saare Politseiprefektuuri, Hiiumaa Politseiprefektuuri, Rapla Politseiprefektuuri, Lääne Politseiprefektuuri, Pärnu Politseiprefektuuri ja Järva Politseiprefektuuri baasil uus politseiprefektuur: Lääne Politseiprefektuur.
Rakett 69
"Rakett 69" on Eesti Televisioonis alates 2011. aasta kevadhooajast eetris olev noortele teadust populariseeriv telesaadete sari.
Saatesarja tellija ja rahastaja oli 2010–2012 Sihtasutus Archimedes, alates 2012 Eesti Teadusagentuur. Saadet toodab Vesilind. Saates olevad ülesanded loob ja täitmise korraldab KVARK (Teadusteater OÜ). Alates 2021. aasta kevadhooajast salvestatakse saadet Rakett 69 Teadusstuudiotes.
2011. aasta kevadhooaeg
Saatejuhid Jüri Muttika ja Marta Piigli.
Saate kohtunikud Andres Juur, Rein Kuresoo, Aigar Vaigu ja Erik Puura.
Osalejad (alates võitjast väljalangemise järjekorras): Juhan Koppel (võitja), Jaan-Eerik Past, Sandhra Mirella Valdma, Riinu Ots, Sarah Aaspõllu, Kärt Üpraus, Uku-Laur Tali, Henri Reeder, Eerik Martma, Erik Mänd, Mart Seger, Madle Sirel.
2012. aasta kevadhooaeg
Saatejuht Aigar Vaigu.
Põhikohtunikud Heli Lukner, Mart Noorma ja Aigar Vaigu.
Osalejad (alates võitjast väljalangemise järjekorras): Timothy Henry Charles Tamm (võitja), Kristiina Tüür, Siim Kurvits, Simo Jarek Zaranek, Mats Mikkor, Riinu Ansper, Andreas Ragen Ayal, Madis Ollikainen, Ann-Leen Mahhov, Taavi Simson, Ove-Liis Mahhov, Erki Lomp, Reet Rosar, Aleksander Vdovets ja Kristjan Kalve.
2013. aasta kevadhooaeg
Saatejuht Aigar Vaigu.
Põhikohtunikud Heli Lukner, Mart Noorma ja Aigar Vaigu.
Osalejad (alates võitjast väljalangemise järjekorras): Reigo Kebja (võitja), Roland Matt, Eva-Maria Tõnson, Raid Vellerind, Stella Veski, Karoliina Rebane, Kaarel Türkson, Ainika Adamson, Tarvo Nippolainen, Matis Averin, Luise Tiks, Liis Kuusik, Markus Loide, Leemet Samel, Rainer Eluri.
Saate võtted toimusid valdavalt 2012. aasta sügisel Tartus Ahhaa teaduskeskuses.
2014. aasta kevadhooaeg
Saatejuht Aigar Vaigu.
Põhikohtunikud Heli Lukner, Mart Noorma ja Aigar Vaigu.
Osalejad (alates võitjast väljalangemise järjekorras): Thorny Valk (võitja), Janeli Õun, Kaur Karus, Aksel Part, Kaspar Koolmeister, Oliver Hellaste, Jüri Lääs, Taivo Pungas, Kaisa Orgusaar, Kaisa Kuhi, Egle Truska, Jaana Lilloja, Andres Anissimov, Mihkel Veski, Allan-Cristjan Puks.
2015. aasta kevadhooaeg
Saatejuht Aigar Vaigu.
Põhikohtunikud Heli Lukner, Mart Noorma ja Aigar Vaigu.
Osalejad (alates võitjast väljalangemise järjekorras): Karl Reinkubjas (võitja), Kaarel Siimut, Jan-Erik Aruvald, Arnold Rein Tatunts, Markus Rene Pae, Tiit Hendrik Piibeleht, Daniel Kütt, Joosep Sild, Maria Pibilota Murumaa, Karl Marti Toots, Kelli Randmäe, Mart Piirimees, Madis Kaspar Nigol, Uku-Kaspar Uustalu, Helene Puusep.
2016. aasta kevadhooaeg
Saatejuht Aigar Vaigu.
Põhikohtunikud Heli Lukner, Riin Tamm ja Aigar Vaigu.
Osalejad (alates võitjast väljalangemise järjekorras): Frida Laigu (võitja), Gregor Randla, Knuth Helekivi, Katariina Inno, Markus Nuut, Helmi Ulrika Kirm, Karoliina Inno, Edward Erelt, Erik Mänd, Anni Kasikov, Hans Daniel Kaimre, Carel Kuusk, Carmen Oroperv, Katrin Helen Kasvandik, Gregor Eesmaa.
2017. aasta kevadhooaeg
Saatejuht Aigar Vaigu.
Põhikohtunikud Mart Noorma, Riin Tamm, Kaja Pae ja Aigar Vaigu.
Osalejad (alates võitjast väljalangemise järjekorras): Karl Vilhelm Valter (võitja), Gert Lees, Alex Savolainen, Miina Solveig Muru, Marel Jaama, Karoliine Kurvits, Hannaliina Rakovitš, Markus Ausmeel, Margus Reintam, Hannes Kuslap, Taavi Karvanen, Risto Künnapas, Leonid Zinatullin, Jaan Roop, Karl Lõbus.
2018. aasta kevadhooaeg
Saatejuht Aigar Vaigu.
Põhikohtunikud Mart Noorma, Riin Tamm, Heli Lukner, Kaja Pae ja Aigar Vaigu.
Osalejad (alates võitjast väljalangemise järjekorras): Kadi Siigur (võitja), Viktoria Siigur, Kristiina Naber, Oskar Saarepera, Silver-Toomas Ant, Leonid Zinatullin, Ott Kärner, Rimmo Rõõm, Kenneth Tuul, Merili Konik, Anna Talas, Angelika Anette Antsmäe, Kristo Karl Aedma, Artur Nikitchuk, Sten Arthur Laane.
2019. aasta kevadhooaeg
Saatejuht Aigar Vaigu.
Osalejad: Tiago Golub (võitja), Annika Jaakson, Heili Aavola, Calista Krass, Karl Paul Parmakson, Verner Sääsk, Telver Objärtel, Villem Susi, Merilin Radvilavicius, Kristjan Lõhmus, Kaspar Marcus Paukson, Brita Kärt Vähejaus, Richard Erelt, Kristi Koitla, Lars Tristan Lepik.
2020. aasta kevadhooaeg
Saatejuht Aigar Vaigu.
Osalejad: Siim Ilves, Saale Pärn, Riko Piirisild, Liis Siigur, Uku Andreas Reigo (võitja), Stein-Marten Pool, Laura Martinson, Helena Jäe, Kaur Veere, Toomas Roosma, Ott-Kaarel Vään, Ilona Tamm, Vootele Mets, Darja Gužovskaja, Kaarel Vesilind.
2021. aasta kevadhooaeg
Saatejuht Aigar Vaigu.
Põhikohtunikud Mart Noorma, Riin Tamm, Heli Valtna (eelnevalt Heli Lukner), Kaja Pae, Taavi Kotka ja Aigar Vaigu.
Osalejad: Karl Mell (võitja), Kaspar Saakpakk, Jaan Kristjan Kaasik, Karolin Laud, Richard Lätt, Kevin Reisenbuk, Marten Vainult, Kaur Reidma, Mariliis Pärn, Katre-Maris Veskimägi, Eva-Maria Raudsepp, Martin Rahe, Armin Mere, Lii Urb, Kristjan Tropp.
2022. aasta kevadhooaeg
Saatejuht Aigar Vaigu.
Põhikohtunikud Mart Noorma, Riin Tamm, Heli Valtna, Kaja Pae, Taavi Kotka ja Aigar Vaigu
Osalejad: Mattias Timm Rast (võitja), Grete Paat, Johannes Murre, Saskia Põldmaa, Leana Jete Korb, Annabel Lokna, Karl Erich Sooaru, Arto Reinik. Kevin Akkermann/Ralf Marcus Veedler, Kaisa Talts, Joosep Ress, Jarmo Tambaum, Kerstin Üksvärav, Hannes Vau.
Esimest korda saate ajaloos kukkusid duallis välja mõlemad duellandid. Kevin Akkermann (Kelose, Sometimes Kewin, always Kelose) ja Ralf Marcus Veedler ei suutnud duellis ohutult jääd sulatada, seega kohtunikud langetasid otsuse mõlemad võistlejad välja visata.
Olhovatka rajoon
Olhovatka rajoon (vene keeles Ольховатский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Voroneži oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Olhovatka alev.
Rajoon piirneb põhjas Kamenka rajooniga, kirdes Podgorenski rajooniga, kagus Rossoši rajooniga ja läänes Belgorodi oblastiga.
Rajooni pindala on 1030 km². Elanike arv oli 2012. aastal 23 922, 2009. aastal 24 812 ja 2002. aastal 25 841.
Olhovatka rajoonis on 42 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Olhovatka alevi) ja seitsme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Tšornaja Kalitva ja Olhovatka.
Lua
Lua ( [/ˈluːə/] [loo-ə], portugali keeles lua [ˈlu.(w)ɐ] tähendab Kuud) on mitmeparadigmaline programmeerimiskeel, mis on eeskätt loodud välja kutsumiseks teiste programmeerimiskeelte ja -keskkondade seest. Lua keel on alates loomisest platvormiülene ja on ANSI standardile vastavas C-programmeerimiskeeles ning omab suhteliselt lihtsat C-rakendusliidest.
Ajalugu
Lua programmeerimiskeele lõid 1993. aastal Roberto Ierusalimschy, Luiz Henrique de Figueiredo ja Waldemar Celes ning Computer Graphics Technology Group (Techgraf) liikmed Rio de Janeiro Piiskoplikus Katoliku Ülikoolis (Pontifical Catholic University of Rio de Janeiro) Brasiilias.
Lua ajalooline "isa ja ema" olid andmete kirjeldus/konfiguratsiooni keel SOL (Simple Object Language) ja DEL (Data-Entry Language). Neid on iseseisvalt arendanud Tecgraf aastatel 1992–1993, lisades paindlikkust kahte projekti (mõlemad olid interaktiivsed graafilised programmid ettevõtte Petrobras rakenduste jaoks). Neis oli puudus igasugustest voo reguleerimise struktuuridest SOL-is ja DEL-is ja Petrobras tundis kasvavat vajadust lisada rakendustesse täiendavaid programmeeritavaid võimalusi.
Lua 1.0 oli disainitud nii, et selle objekti konstruktorid, olles nii vähesel määral erinevad praegusest kergusest ja paindlikkuse laadist, inkorporeeritud SOLi andmekirjelduse süntaksiga (siit tuleneb ka nimi "Lua". Sol tähendab portugali keeles 'päikest', seega sobis arendatava keele nimeks sõna "Lua" - 'Kuu'). Lua kontrollstruktuuride süntaksist oli suurem osa laenatud Modulast (if, while, repeat/until), aga samuti oli võetud mõjutusi CLU-st (korduvad ülesanded ja korduv tagastamine funktsioonide väljakutsumisel kui lihtsam alternatiiv viitparameetritele või kaudsetele viitadele), C++ keelest (" lokaalse muutuja deklareerimine ainult seal, kus me vajame seda ), SNOBOL-ist ja AWK-st (assotsiatiivne massiiv). Artiklis, mis avaldati Dr. Dobb's Journalis, väitsid'' Lua keele loojad, et LISP ja Scheme kui nende ainsad üldlevinud andmete struktureerimise mehhanismid (list) olid tugevalt mõjutatud nende otsusest arendada tabelit kui tähtsaimat Lua andmestruktuuri.
Lua semantika on enim mõjutatud Scheme poolt, eriti seoses anonüümsete funktsioonide kasutuselevõtuga ja täieliku sõnastiku kindlaksmääramisega.
Funktsionaalsus
Luad on tavaliselt kirjeldatud kui "mitmeparadigmalist" keelt, toetades väikest hulka üldisi funktsioone, millega saab laiendada sobivust eri tüüpi probleemidele, selle asemel et toetada palju keerulisemat ja ranget spetsifikatsiooni, sobitamaks ühte paradigmat. Näiteks Lua ei sisalda ilmset päriluse tuge, aga lubab seda implementeerida koos metatabelitega. Lisaks lubab Lua programmeerijal implementeerida nimeruume, klasse ja teisi seotud funktsioone, kasutades selle üksiku tabeli implementeerimist. Esimese klassi funktsioonid, mis võimaldavad töötamist paljude funktsionaalse programmeerimise tehnikatega ja täielik staatiline skoopimine võimaldavad tihedat informatsiooni peitmist, täites väiksema privileegi printsiipi.
Üldiselt püüab Lua tagada lihtsust ning paindlikke metafunktsioone, mis võivad olla vajadusel sisseehitatud, selle asemel et varustada funktsiooni seadistamise spetsiifikaga üht programmeerimisparadigmat. Tulemuseks olev baaskeel on kerge – interpretaatori maht on kompileeritult ainult umbes 180 kB ning on lihtsasti kohandatav laiale rakenduste valikule.
Lua keel võimaldab dünaamilist tüüpimist ja on mõeldud kasutamiseks kui keelelaiendus või skriptimiskeel ning on piisavalt kompaktne, et sobib erinevate platvormidega. See toetab ainult väikest osa elementaarseid andmestruktuure nagu tõeväärtuse väärtused, numbrid (kahekohalise täpsusega ujukomaarvud tavaliselt) ja sõned. Enamlevinud andmestruktuure nagu massiive, hulki, liste ja kirjeid saab taasesitada Lua ainsat omaenda andmestruktuuri – tabelit – kasutades, Tabel näol on tegu põhimõtteliselt heterogeenne assotsiatiivse massiiviga.
Lua implementeerib väikest hulka kõrgetasemelisi funktsioone nagu esimese klassi funktsioonid, "prügikorjajad" (garbage collection), sulundid, sabakutse (tail call), tüübiteisendus (automaatne muutmine sõne ja numbri vahel), kaasprogrammid (ühise multitegumitöötlusega) ja dünaamiline mooduli laadimine.
Sisaldades ainult minimaalset hulka andmetüüpe, Lua püüdis saavutada tasakaalu jõudluse ja mahu vahel.
Koodi näidis
Klassikalist programmi "Tere maailm" saab kirjutada järgmise koodiga:
Seda sama programmi saab kirjutada ka sedamoodi: Seda programmi saab luua ka nii nagu Lua veebilehel.
Kommentaarides kasutatakse järgmist süntaksit, mis sarnaneb programmeerimiskeelte Ada, Eiffeli, Haskelli, SQL-i ja VHDL-i omadega:
Faktoriaali funktsioon on implementeeritud, nii nagu järgmises näites näidatud.
Tsüklid
Lua keeles on nelja tüüpi tsükleid: <tt>while-tsükkel</tt>, <tt>repeat</tt> tsükkel (sarnane <tt>do-while</tt> tsükliga), numbriline <tt>for</tt> tsükkel ja üldine <tt>for</tt> tsükkel.
Üldine <tt>for-tsükkel</tt>: Üldine for-tsükkel itereerib üle tabeli <tt>_G,</tt> kasutades standardset iteraatori funktsiooni <tt>pairs</tt>, kuni see tagastab tühiväärtuse <tt>null</tt>.
Funktsioonid
Lua funktsioonikäsitluses on esimese klassi funktsioonide väärtused, mis on näidatud järgnevas näites, kus print-funktsiooni käitumine on modifitseeritud: Iga tulevane print-käsu väljakutse hakkab nüüd olema suunatud läbi uue funktsiooni ja tulenevalt Lua staatilisest skoopimisest on vana print funktsioon kättesaadav ainult uue modifitseeritud print jaoks.
Lua samuti toetab sulundeid, mida on demonstreeritud järgmises koodis: Muutuja x uus sulund on loodud igal korral, kui <tt>addto</tt> kutsutakse välja, nii et iga uus anonüümne funktsioon naaseb alati juurdepääsuga oma x-parameetrile. Sulundit haldab Lua "prügivedaja" just nagu iga teist objekti.
Tabelid
Tabel on kogum võtmete ja andmete paaridest, kus andmetele viitavad võtmed. Teiste sõnadega on see räsitud heterogeenne assotsiatiivne massiiv. Võti (indeks) võib omada iga väärtust, aga mitte NaN. Numbrilist võtit 1 peetakse erinevaks sõnelisest võtmest "1". i
Kirje
Tabelit on tihti kasutatud nagu struktuuri (või kirjet),kus on kasutatud sõnesid kui võtmeid, sest selline kasutus on väga tavaline. Lua funktsioonid on spetsiaalse süntaksiga, tegelemiseks selliste väljadega. Seda näitab järgmine koodinäide: Tsiteerides Lua 5.1 manuaali:
"Süntaks var.Name on süntaktiline suhkur süntaksist var['Name'];"
Nimeruum
Seotud funktsioonide salvestamiseks kasutatavaid tabeleid saab näidatu kui nimeruumi.
Massiiv
Numbrilise võtme kasutamise korral sarnaneb tabel massiivi andmetüübiga. Lua massiivid on 1-baasil. Erinevalt paljudest programmeerimiskeeltest, kus esimene indeks on 0, on siin esimene indeks 1 (kuigi on lubatud kasutada ka indeksit 0).
Lihtne sõnemassiiv:
Tabeli <tt>t pikkus on defineeritud</tt> olema iga täisarvuline indeks <tt>n</tt> nii, et <tt>t[n]</tt> ei ole tühi ja <tt>t[n+1]</tt> on tühi; veel enam, kui <tt>t[1]</tt> on tühi, siis <tt>n on</tt> 0. Regulaarse massiivi üks mitte-null väärtustest antakse muutujale <tt>n</tt>, Selle pikkus on sel juhul täpselt <tt>n ehk</tt> viimase indeksi väärtus. Kui massiivil on "auke" (tühjad väärtused on mittetühjade väärtuste vahel), siis <tt>#t</tt> saab olla iga indeks, mis on vahetult eelnev tühjale väärtusele (see tähendab, et ta võib iga sellist tühja väärtust pidada massiivi lõpuks).
Kahedimensiooniline tabel:
Objektide massiiv: Kasutades kujutust normaalse massiivi järgitegemiseks on aeglasem kui kasutada seda tegeliku massiivina. Siiski on Lua tabelid optimeeritud kasutama neid nagu massiive.
Metatabelid
Laiendatud semantikas on Lua võtmefunktsioon ja metatabeli kontseptsioon lubab Lua tabeleid kohandada võimsaimasse olekusse. Järgnev näide demonstreerib "lõpmatut" tabelit. Iga n, <tt>fibs[n]</tt> annab n-inda Fibonacci jada liikme kasutades dünaamilist programmeerimist ja tabeli pidamist, mis on optimeerimise tehnika.
Objektorienteeritud programmeerimine
Lua keeles ei ole sisseehitatud klasse, kuid sellegipoolest on võimalik objektorienteeritult programmeerida. Selleks tuleb kasutada kaht Lua keele funktsiooni: esimese klassi funktsioone ja tabeleid. Objekti saab luua funktsioonide ja soetud andmete tabelisse paigutamisega. Metatabeli mehhanismi abil saab implementeerida pärilust.
Luas ei ole sellist mõistet nagu "klass" koos nende tehnikatega: pigem on kasutusel prototüübid nagu programmeerimiskeeltes Self ja JavaScript. Uusi objekte luuakse nii tehase meetodiga (see konstrueerib uued objektid nullist) kui ka kloonides eksisteerivat objekti.
Lua toetab mõnda süntaktilist suhkrut, et aidata kaasa objekti orientatsioonile. Deklareerides liikmefunktsiooni prototüübi tabelisse sisse, saab kasutada koodi <tt>function table:func(args), millega on samaväärne kood <tt>function table.func(self, args). Klassimeetodeid saab samuti kutsuda kooloni abil. Kood <tt>object:func(args) on samaväärne koodiga</tt> <tt>object.func(object, args)</tt>.</tt></tt>
Loome tavalise vektori objekti:
Sisemus
Lua programmid ei ole otseselt interpreteeritud Lua tekstifailidest, aga on kompileeritud baitkoodi, mis töötab Lua virtuaalmasinas. Kompileerimise protsess on tüüpiliselt nähtamatu kasutajale ja on sooritatud käitamisaja kestel, aga seda saab teha ühenduseta, et kasvatada laadimiskiirust või vähendada rakenduse keskkonna mälu "jalajälge" kompilaatorit välja jättes. Lua baitkood saab samuti olla produtseeritud ja täidetud Luaga kasutades minemaviskamise funktsiooni sõne teegist ja load/loadstring/loadfile funktsioone. Lua versioon 5.3.3 on implementeeritud umbes 24 000 rea C-keele koodiga.
Nagu enamik keskprotsessoreid (CPU) ja erinevalt enamikust virtuaalmasinatest, mis on pinupõhised, Lua virtuaalmasin on registripõhine ja järelikult palju enam sarnane päevakajalise riistvara disainiga. Registri arhitektuur väldib nii ülemäärast väärtuste kopeerimist kui ka vähendab kogu instruktsioonide arvu funktsiooni kohta. Lua 5 virtuaalmasin on üks esimesi puhtalt registripõhiseid virtuaalmasinaid omades laia kasutust. Perli Parrot ja Androidi Dalvik on kaks teist teada-tuntud registripõhist virtuaalmasinat.
See näide on baitkoodi list faktoriaali funktsioonist, mis sai defineeritud ülal (nagu näha <tt>luac</tt> 5.1 kompilaatori poolt):
function <factorial.lua:1,7> (9 instructions, 36 bytes at 0x8063c60) 1 param, 6 slots, 0 upvalues, 6 locals, 2 constants, 0 functions 1	[2]	LOADK 	1 -1	; 1 2	[3]	LOADK 	2 -2	; 2 3	[3]	MOVE 	3 0 4	[3]	LOADK 	4 -1	; 1 5	[3]	FORPREP 	2 1	; to 7 6	[4]	MUL 	1 1 5 7	[3]	FORLOOP 	2 -2	; to 6 8	[6]	RETURN 	1 2 9	[7]	RETURN 	0 1
C API
Lua on kavandatud olema sisseehitatud teistese rakendustesse ja C API toetab seda eesmärki. API on jagatud kaheks osaks: Lua südamikuks ja Lua abiteegiks.
Lua API disain elimineerib vajaduse manuaalseks viidete haldamiseks C koodis, erinevalt Pythoni API-st. Keeltel nagu see on API minimalistlik. Arenenud funktsionaalsus on toetatud abiteegi poolt, mis koosneb suurel määral eeltöödeldud makrodest, mis abistavad koos liittabeli operatsioonidega.
Kuhi
Lua C API põhineb kuhjal. Lua tagab funktsioonide tõukamist ja esiletoomist enamikus lihtsates C andmetüüpides (näiteks täisarvud, reaalarvud ja nii edasi) ning kuhjas. Lisaks ka funktsioonid töötlevad tabeleid läbi kuhja. Lua kuhi erineb mõnevõrra traditsioonilisest kuhjast. Kuhi saab olla indekseeritud otse. Negatiivsed indeksid kalduvad kõrvale kuhja ülemisest otsast. Kui −1 on üleval (viimati uuendatud väärtus), kuna positiivsed indeksid annavad märku nihkest alumises otsas (vanad väärtused).
Näide
Siin on näide sellest, kuidas kutsuda välja Lua funktsiooni C-keeles.
Näite käitamine annab: $ cc -o example example.c -llua $ ./example Result: 8
Spetsiaalsed tabelid
C API samuti tagab mõned spetsiaalsed tabelid lokaliseeritult mitmesuguste "pseudo-indeksitega" Lua kuhjas. LUA_GLOBALSINDEX enne Lua 5.2 on üldises tabelis. _G on peamine nimeruum. Seal on samuti registriga määratud LUA_REGISTRYINDEX, kus C programmid saavad salvestada Lua väärtusi hilisema vajaduse jaoks.
Laiendus ja seos
Lua API-t kasutades on võimalik kirjutada laiendmooduleid. Laiendmoodulid on jagatud objektid, mis on harjunud laiendama interpreteerija funktsionaalsust, tagades algupärase hõlpsuse Lua skriptidele. Selline moodul ilmub, kui nimeruumi tabelis hoitakse vastavaid funktsioone ja muutujaid. Lua skriptid võivad laadida laiendusmooduleid kasutades <tt>require</tt>, just nagu moodulid oleks kirjutatud Lua keeles endas.
Kasvav moodulite kollektsiooni teatakse kui "rocks", mis on saadaval paketihaldussüsteemi LuaRocks kaudu, CPAN vaimus, RubyGems, Python Eggs.
Eelkirjutatud Lua seosed eksisteerivad enamikus populaarsetes programmeerimiskeeltes, sealhulgas skriptimiskeeltes nagu C++. Seal on mitu mallipõhist juurdepääsu ja mõni automaatne seosegeneraator.
Videomängud
Videomängude arenduses on Lua mängude programmeerijate poolt laialdaselt kasutatud kui skriptimiskeel ehk tänu selle tajutud lihtsuses manustamisel, kiirel täitmisel ja lühikesel õppimiskõveral.
2003. aastal korraldatud GameDev.neti küsitlus näitas, et Lua on kõige populaarsem skriptimiskeel mängude programmeerimisel. Lua kuulutati 12. jaanuaril 2012 Front Line Award 2011 võitjaks ajakirjas Game Developer kategoorias "Programmeerimisvahendid".
Muid rakendusi
Muud rakendused, mis on loodud Lua keelega:
Sünteetilised viirused
Sünteetilised viirused on geenisünteesi ja molekulaarbioloogia meetodite abil loodud viirused, mis kujutavad endast kas looduses esinevate või väljasurnud viiruste täpseid koopiaid, nende modifitseeritud variante ja/või kimääre. Tehnoloogiliselt on võimalik luua igasuguse suuruse ja elutsükliga viirusi. Täiesti uute viiruste, millel puuduvad looduses esinenud/esinevad analoogid, loomine ei ole tänapäeval võimalik: sobiv tehnoloogia on küll olemas, kuid piiravaks teguriks on puudulikud teadmised viiruste ja nende kodeeritud saaduste toimemehhanismide kohta peremeesorganismis.
Põhimõte ja tehnoloogia
Sünteetiliste viiruste valmistamist võimaldab asjaolu, et viirustel puudub eelaste ja järglaste vahel materiaalne side. Kui rakkude puhul kantakse vanemrakult tütarrakule üle suur hulk ainet (raku pooldumisel ligikaudu pool vanemrakus olnud materjalist), siis viiruste on vajalik vaid informatsiooni ülekanne ning rakust väljuvas viiruse partiklis ei pruugi olla ühtegi rakku sisenenud „vanemalt“ pärinevat aatomit. Kuna ülekantav on vaid informatsioon, on seda suhteliselt lihtne kopeerida. Kopeerimist hõlbustab asjaolu, et reeglina on viiruste genoomid suhteliselt väikesed (5000 – 200 000 kiloalust/aluspaari).
Ajalugu
Viiruste genoomide süntees „katseklaasis“ muutus võimalikuks seose DNA fragmentide – oligonukleotiidide – sünteesi meetodite kasutuselevõtmisega. Esimene sünteetiline viiruse genoom, mille pikkuseks oli 1291 nukleotiidijääki, pandi oligonukleotiide kasutades kokku 1992. aastal. Kuna 1990. aastate alguses oli oligonukletiidide süntees kallis ja aeganõudev, siis oli seda ka viiruse genoomide kokkupanek. Oligonukleotiidide sünteesi meetodite edasiarenemine võimaldas muuta seda lihtsamaks; nii sünteesiti 2002. aastal oligonukleotiididest 7501 aluse pikkuse polioviiruse genoomi koopia ja 2003. aastal 5386 aluse pikkune bakteriofaagi φX174 genoomi koopia. φX174 genoomi sünteesimisel võeti kasutusele uued lähenemised, mis võimaldasid sünteesi protsessi oluliselt kiirendada – see viidi läbi 10–14 päevaga. Genoomi koopiast vabastatud polioviirus ja bakteriofaag φX174 olid infektsioonilised ja ei erinenud selles osas looduslikest viirustest. Järgnevatel aastatel arendati välja ja võeti kasutusele automatiseeritud geenisünteesi meetodid; sellega on kaasnenud sünteetilise DNA hinna ligi 100-kordne vähenemine (2019. aastal 0,07 dollarit aluspaari kohta) ja sünteetiliste viiruste genoomide massiline valmistamine. Märgilise tähtsusega saavutustest võib nimetada 1918. aasta Hispaania gripiviiruse taas-sünteesi 2005. aastal ja hobuste rõugete vaktsiini sünteesi 2018. aastal. Tänapäevane tehnoloogia võimaldab väikese genoomiga viiruse (näiteks gripiviiruse) genoomi koopia sünteesi ja selle abil viiruse vabastamise läbi viia väga lühikese aja (umbes 2–3 ööpäeva) jooksul.
Sünteetiliste viiruste kasutamine
Juba esimesed sünteetiliste viirustega teostatud tööd nägid ette võimalused rakendada seda tehnoloogiat praktiliste eesmärkide saavutamiseks. Järgnevalt on seda kasutatud viirustel põhinevate biotehnoloogiliste süsteemide loomiseks ja täiustamiseks, vaktsiinikandidaatide, seal hulgas kimäärsete viiruste ja massilise sünonüümse mutageneesi abil nõrgestatud viiruste genoomide konstrueerimiseks. Tänapäeval on sünteetilised viirused kiireim ja efektiivseim võimalus ratsionaalselt kavandatud vaktsiinikandidaatide loomiseks; samuti ka muudeks meditsiinilisteks eesmärkideks kavandatud viiruste (näiteks onkolüütiliste viiruste) prototüüpide valmistamiseks.
Tehnoloogia väärkasutamise võimalused
Sünteetilise viirused ja nende loomise tehnoloogia on tekitanud teaduse eetikat puudutavaid küsimisi ning nii põhjendatud kui ka põhjendamata kartusi. Nii polioviiruse, Hispaania gripiviiruse kui ka hobuste rõugeviiruse süntees põhjustas reaktsiooni nii teadlaskonnas kui ka avalikkuses. Põhjendamata kartuseks võib pidada võimalust, et luuakse põhimõtteliselt uusi viirusi, millel on kas ettearvamatud või teadlikult programmeeritud kahjulikud omadused (näiteks inimeste zombideks muutmine filmi „Ma olen legend“ stiilis). Põhjendatud kartused seisnevad selles, et sünteetiliste viiruste tehnoloogiat kasutades võib taasluua meditsiiniliselt ohtlikke viirusi (eelkõige inimese rõugeviirus) ja/või nende eriliselt ohtlikke mutantseid variante. Olulisi probleeme võib põhjustada ka inimesele ohutute, kuid näiteks põllumajandusele äärmiselt ohtlike patogeenide nagu suu- ja sõrataudi viirus süntees. Kuna suu- ja sõrataudi viirus on rõugeviirusest palju väiksem, siis on sellise viiruse kokkupanemine ja vabastamine väga lihtne ja odav; suurusjärgus paari tuhat eurot. Samas põhjustab sellise viiruse ilmumine põllumajanduspiirkonnas kahjusid, mis on sigade Aafrika katku viiruse tekitatust suurusjärkudes suuremad: näiteks tekitasid väga piiratud suu- ja sõrataudi puhangud Ühendkuningriigis miljarditesse naelsterlingitesse ulatuvaid kahjusid.
Probleem seisneb kasutatava tehnoloogia lihtsuses ja tõhusa kontrolli puudumises. Informatsioon viiruste järjestuste kohta on andmebaasides vabalt kätte saadav. Kord juba välja töötatud ja kirjanduses avaldatud meetodeid kasutades on sünteetilise viiruse tekitamine võimalik igas koekultuuri tehnoloogiat kasutavas laboris ja, mõningase varustuse muretsemise korral, isegi kodustes tingimustes. Hetkel seisneb kontroll selles, et sünteetilist DNAd tootvad ettevõtted kontrollivad neilt tellitud järjestusi (kas neis sisaldub patogeenide järjestusi) ja tellijate tagapõhja (kas on tegemist teadlastega, kelle töö seisneb nende viiruste uurimises). Samas on sellise kontrolli efektiivsus küsitav; nii on sünteetilise viiruse genoomi tükke õnnestunud tellida ka ajakirjandusliku eksperimendi korras; ka ei välista praegune kontroll „hullu teadlase“ võimalust. Suuremad riskid on seotud sünteesi tehnoloogia enda (DNA sünteesi seadmed) sattumisega isikute kätte, kes võivad seda vääralt kasutada; siingi toimub sarnane „taustakontroll“. Täielikult puudub kontroll sünteetiliste genoomide alusplokkide – oligonukleotiidide – tootmise ja tarnimise osas. Ka nendest annab – ehkki aeglasemalt ja mõnevõrra suuremat teadmiste/oskuste pagasit kasutades – kokku panna inimesele (või loomadele) ohtlike viiruste genoome.
Melderpuļķi
Melderpuļķi (ka Puļķi) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Kalncempji vallas. Melderpuļķi asub valla loodeosas merepinnast 145 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Kalncempjist 4, piirkonna keskusest Alūksnest 23 ja Riiast 198 kilomeetri kaugusele.
Külas asuvad riikliku kaitse all olevad Melderpuļķi muinaskalmed.
Aastal 2007 oli külas 8 elanikku.
Vana-Antsla mõisa park
Vana-Antsla mõisa park on kaitsealune park Võru maakonnas Antsla vallas, mis ümbritseb endist Vana-Antsla mõisa.
Pargi pindala on 13,2 ha. Koos parkmetsaga 20,5 ha.
Pargi südamikku ümbritseb hobuseraua kujuliselt paisjärv (Vana-Antsla Kõvvõrjärv), millest voolab läbi Vastsekivi oja.
Vana-Antsla pargist viib ligi 2,5 km pikkune tammeallee Uue-Antsla mõisa pargini.
Ajalugu
Park kujundati mõisa ümber 18. sajandi lõpust 19. sajandi lõpuni.
Vana-Antsla park on rajatud liigirikkana ja Antsla Sovhoostehnikumi poolt pidevalt täiendades saadi Nõukogude perioodil eriti liigirikkas dendroloogiline kollektsioon. Pargi uute liikide täiendamisega tegeles eriti tehnikumi õpetaja Leili Kuppar. Kokku on pargis esindatud 241 taksonit.
Loodus
Põhipuuliikideks on harilik pärn ja harilik tamm.
Aastatel 1999–2008 teostatud uuringute käigus leiti pargis 6 liiki nahkhiiri.
Tõmmu kurereha
Tõmmu kurereha (Geranium phaeum) on kurerehaliste sugukonda kurereha perekonda kuuluv taimeliik.
Tõmmu kurereha lehed meenutavad kõige enam mets-kurereha omi, lehed on 6–10 cm laiad, 7–9 hõlmaga ja hambulise servaga. Õied on varre tipul kahekaupa, õieraag on väheste näärmekarvadega, õied umbes 2 cm läbimõõdus.
Eestis kasvab Unipiha pargis ilmselt metsistunult (algselt ilutaimena kasvatatud). 2004. aastal leidus taime ligi poolehektarilisel alal. Varasemast on see metsistunud ilutaimena teada ka 19. sajandi kirjandusallikate põhjal. Võib muutuda kohati invasiivseks.
Andrej Kabiakoŭ
pisi|Andrej Kabiakoŭ Andrej Kabiakoŭ (valgevene keeles Андрэй Уладзіміравіч Кабякоў; sündinud 21. novembril 1960 Moskvas) on Valgevene poliitik ja diplomaat, 27. detsembrist 2014 kuni 18. augustini 2018 Valgevene peaminister.
Ta on Valgevene Vabariigi Julgeolekunõukogu liige.
Andrej Kabiakoŭ sündis Moskvas, kuid kolmeaastasena asus elama Valgevenesse. Aastal 1983 lõpetas ta Moskva Lennundusinstituudi ja 1991. aastal Valgevene Rahvamajandusinstituudi. Seejärel töötas ta mitmes tööstusettevõttes.
Ta ei kuulu ühtegi parteisse.
Novembrist 2011 oli ta Valgevene suursaadik Venemaal, seejärel 27. augustist 2012 kuni peaministriks saamiseni president Alaksandr Łukašenka administratsiooni ülem.
Mati Pors
Mati Pors (1962–2004) oli eesti laulja ja kitarrist. Ta oli ansambli J.M.K.E. algne laulja ning seejärel laulja ansamblis Pahad Päevad. Mänginud üksikutel kontsertidel kitarri või basskitarri muuhulgas ansamblites Vennaskond ja Velikije Luki.
Pierre Carlet de Chamblain de Marivaux
Elukäik
Ta alustas 1710. aastal õpinguid õigusteaduse alal, aga huvi aine vastu vaibus peagi. Teda huvitas enam ilukirjandus ja eriti teater, mille ta avastas enda jaoks ilmselt pärast 1716. aastat, mil Pariisi jõudsid tagasi kuulsa Luigi Riccoboni poolt juhitud Itaalia näitlejate trupp (Comédiens italiens). Kuningas Louis XIV oli nad aastal 1697 Prantsusmaalt välja saatnud, ent "Päikesekuningas" suri aastal 1715. Sellega oli ka kõikvõimsa monarhia aeg lõppenud. Prantsusmaal puhusid nüüd uued tuuled ja algas niinimetatud valgustusajastu. (Montesquieu sündis aastal 1689, Voltaire aastal 1694, Rousseau aastal 1712, Diderot aastal 1713.) Need tingimused olid soodsad ka Marivaux' loomingu arenguks.
Looming
Marivaux (ei ole teada millal ja mispärast Pierre Carlet de Chamblain endale selle kirjanikunime võttis) on tuntud niihästi romaani- kui ka näidendikirjutajana. Romaanidest on tuntud peamiselt kaks, "La vie de Marianne" ("Marianne'i elu") ja "Le paysan parvenu" ("Edukas talumees"), mis peegeldavad hästi selleaegset prantsuse ühiskonda. Samuti töötas ta vähemal määral ajakirjanikuna.
Maailm tunneb aga Marivaux'd esmajoones kui teatrikirjanikku. Oma eluajal kirjutas ta rohkem kui kolmkümmend näidendit. Neist üle kahekümne on tõelised meistriteosed, ja vähemalt kümme kuuluvad maailma teatri tippteoste hulka.
Kõigepealt torkab Marivaux' tekstides silma nende keel: ülimalt peen ja elegantne, täpne, teravmeelne, isegi pretsioosne. Sellest kujunes välja lausa omaette mõiste marivaudage: peen ja maneerlikus stiilis kõne (Marivaux' kaasaegsed, näiteks Voltaire, heitsid talle isegi liigset peenutsemist ette). Kuid keel ongi Marivaux' teatri süda ja "mootor". See kannab ja väljendab Marivaux' tegelaste tundeid, ent mitte kunagi otsesõnu. Keel on siin mask või pettepilt ning Marivaux’ tegelased "jõuavad tõeni vale sõnade abil".
Marivaux' teatris on esindatud mitu teemat. Peamiseks on muidugi armastuse teema, mis läbib peaaegu kogu tema loomingut. Kuid Marivaux' teatris on armastus väga harva (ja kui, siis üksnes põgusalt) romantiline õrnutsemine. Armastus on siin iha, kirg, võrgutamine, võitlus ja teise omamine. Tagaplaanil ei peitu mitte mingi õnnis kooselu, vaid hoopis võimu-, edukuse- ja rikkusesiha. See ei tähenda, et tegelased poleks siirad, nad armastavad tõeliselt – mask, pettepilt, vale, manipulatsioon ja küünilisus on lihtsalt vahendid, et oma eesmärki saavutada. Ja kuigi näidendite lõpp on näiliselt õnnelik, jääb siiski suhu teatud mõru maik... 20. sajand määratles Marivaux' teatrit "julmuse teatrina". Siin ei peegeldu sugugi Marivaux' enda elu (nagu Molière'i puhul). Ta ei ole osaline, ta ei otsusta oma tegelaste käitumise üle, ta ei avalda omi tundeid või arvamusi. Ta on üksnes selgeltnägev ja asjalik pealtvaataja, teadlane, kes uurib teatud olendite (inimeste, putukate, loomade) käitumist, ja näidend on seega otsekui uurimus. Aga Marivaux' näidendid ei ole iialgi mingi kuiv retsensioon. Need on elavad, isegi traagilistel hetkedel humoorikad, põnevad, täis ootamatuid sündmusi. Tegevus on ühtaegu nii lihtne kui keeruline ja kahemõtteline.
Ka käsitleb Marivaux' teater valgustusajastule olulisi teemasid. Siinkohal võiks rääkida isegi sotsiaalsest teatrist: meeste ja naiste võrdsus ("La colonie"), ülemate ja alamate võrdsus ("L'île des esclaves"), hariduse vajalikkus, et mõistmiseni jõuda ("L'île de la raison"). Samuti näeb Marivaux ühiskonna kiiret muutumist, kiriku ja aadelkonna vaesumist ja nende mõjuvõimu vähenemist, mitteaadlikute (kaupmehed, suurtalunikud, teenrid, kes hariduse omandamise järel tunnevad end aadlikega võrdsena, kui mitte targemana) esilekerkimist, rikastumist ja võimule tulekut. Algab tee, mis viib Prantsuse revolutsioonini 1789. aastal.
Mazplāņi
Mazplāņi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Tukumsi piirkonnas Zante vallas.
Küla asub valla keskosas. Mazplāņi jääb valla keskusest Zantest 2,3 ja Riiast 97 kilomeetri kaugusele.
Küla on kujunenud endise Plāņi mõisa Mazplāņi karjamõisa (Klein-Planen) juurde. Mõisakompleksist on säilinud häärber, teenijate maja ja tallid. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kandava piirkonda.
Aastal 2015 oli külas 1 elanik.
Fouquereuil
pisi|Fouquereuil' vallamaja
Fouquereuil on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 1,6 km Béthune'ist edelas ja 48 km Lille'ist edelas, teede D181 ja D181E ristumiskoha ümbruses. Lähedalt möödub Autoroute A26.
pisi|tühi|
Reimo Va
Reimo Va (sündinud 26. jaanuaril 1975) on eesti basskitarrist. Ta on mänginud muuhulgas ansamblites Kurjam, J.M.K.E. (alates aastast 2000), Agent M, Pööriöö ja APA.
Pääsukalalased
Pääsukalalased (Exocoetidae; eesti keeles on kasutatud ka nimetust lendkalalased) on sugukond kalu seltsist tuulehaugilised (Beloniformes).
Pääsukalalased on valdavalt lendkalad.
Perekonnad
Pääsukalalaste sugukonda kuuluvad järgmised perekonnad:
Arnold Põllumaa
Arnold Põllumaa (enne eestistamist Arnold Põllumann; 17. oktoober 1907 Tallinn – 6. veebruar 1981 Viljandi) oli eesti naistearst ja meditsiinipedagoog.
Tema tööelu algas märgatavalt varem enne hariduse omandamist. Aastatel 1922–1928 teenis ta endale elatist juhutöödega. Aastal 1928 oli ta Tallinna Ühise Haigekassa apteegi õpilane. Aastatel 1928–1929 teenis ta aega Eesti sõjaväes. Aastatel 1935–1939 töötas ta Tallinna Keskhaigla sünnitus- ja günekoloogia osakonnas arstina. Aastatel 1939–1941 töötas ta Tallinna Ühise Haigekassa Haiglas akušöör-günekoloogina; aastal 1940 tunnistas Arstide Koja Eriarstide Toimkond ta eriarstiks günekoloogia ja sünnitusabi alal.
Aastal 1941 hindas Saksa okupatsioonivõim Tallinna Ühise Haigekassa Haigla kollektiivi kommunismivaadete suhtes kahtlaseks, ja saatis pärast haigla peaarsti Artur Meeritsa mahalaskmist kõik selle haigla arstid Tallinnast välja; dr. Põllumaa asus ümber Viljandisse.
Arnold Põllumaa suri 6. veebruaril 1981 Viljandis ja ta maeti 12. veebruaril 1981 Tallinna Metsakalmistule.
Hacken
Hacken on rahvusvaheline küberturvalisuse ettevõte. Hacken annab nõu küberturvalisuse küsimustes ja on digitaalsete ohtude vastu võitlemiseks mõeldud lahenduste arendaja. Ettevõtte peakontor asub Tallinnas, Eestis. Teaduskeskus aga asub Ukrainas, Kiievis.
Ühing Teadus
Ühing Teadus oli Eesti NSV ajal tegutsenud organisatsioon (ühing).
Hacken
Ajalugu
Hackeni asutas 2017. aastal Ukraina küberturvalisuse ekspertide rühm. 2018. aastal käivitati digitaalse varaga kauplevate börside turvalisuse hindamiseks platvorm CER.live. 2 aasta pärast sai platvorm CoinGecko usaldusväärseks partneriks. 2020. aasta lõpus allkirjastas ettevõte Ukraina Digitaalse Transformatsiooni Ministeeriumiga koostöömemorandumi, et läbi viia uuringud Ukraina krüptotööstuse kohta ja parandada uuenduslike digitaalsete idufirmade ettevõtluskeskkonda.
Ühing Teadus
Ühing asutati 1947. aastal nimega Eesti NSV Poliitiliste ja Teadusalaste Teadmiste Levitamise Ühing (Eesti NSV PTTLÜ). Aastatel 1963–1990 kandis nime Eesti NSV Ühing Teadus. Ühingul oli oma keskorganisatsioon, kohalikud osakonnad ja sektsioonid. 1960. aastatel asutas ühing mitmeid rahva- ja kultuuriülikoole. Ühing korraldas loenguid ja andis välja kirjandust. Ühing lõpetas tegevuse 1990. aastate alguses.
Hacken
Ajalugu
Alates 24. veebruarist 2022 on Hacken aktiivselt osalenud Venemaa agressiooni tõrjumises küberruumis. DisBalancer projekti spetsialistid on välja töötanud programmi, mis võimaldab kõigil liituda Venemaa-vastaste DDOS-i rünnakutega. Mitmed tuhanded kasutajad üle maailma ründavad iga päev Venemaa propaganda veebisaite ja infrastruktuuri.
Hacken on käivitanud ka programmid Ukraina ja Venemaa digitaalse taristu haavatavuste otsimiseks. Neid võib leida HackenProofi platvormilt. Kõik Ukraina taristust leitud haavatavused kõrvaldavad vastavad spetsialistid ning Venemaa infrastruktuuri haavatavusi ründab Ukraina küberarmee.
Tooted
CER.live — platvorm juhtivate digitaalse varaga kauplemise platvormide digitaalse turvalisuse taseme kontrollimiseks
disBalancer — spetsiaalne tarkvara, mis on loodud äriklientide turvalisuse testimiseks DDoS-i rünnakute eest. Kinnitusprotsess kasutab DisBalanceri kogukonna liikmete volitusi
HAPI — Oraclesi kasutatav plokiahela küberturvalisuse protokoll, mis ei vaja häkkerite rünnakute vältimiseks autentimist
Jon Huntsman Jr.
pisi|Jon Huntsman Jr. Jon Huntsman juunior (sündinud 26. märtsil 1960 Redwood Citys Californias) on Ameerika Ühendriikide diplomaat ja poliitik. Ta oli alates 3. oktoobrist 2017 3. oktoobrini 2019 Ameerika Ühendriikide erakorraline ja täievoliline suursaadik Venemaa Föderatsioonis. Ta kuulub Vabariiklikku Parteisse.
Ta õppis Utah' Ülikoolis ning veetis 2 aastat mormooni misjonärina Taiwanil. 1987. aastal lõpetas ta Pennsylvania Ülikooli bakalaureusekraadiga rahvusvahelistes suhetes. Ta töötas seejärel assistendina Valges Majas president Ronald Reagani administratsioonis.
Mais 2011 teatas ta oma kandideerimisest Vabariikliku Partei kandidaadiks 2012. aasta USA presidendivalimistel. Ta loobus kandideerimisest jaanuaris 2012.
Isiklikku
Tema isa on ärimees ja filantroop Jon Huntsman seenior, Huntsman Corporationi asutaja. Ta on abielus ja tal on seitse last. Kaks last on adopteeritud. Tema tütar on saatejuht Abby Huntsman. Jon Huntsman Jr. on Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kiriku liige.
Vestring
Vestring on Vestfaali päritolu Eesti- ja Liivimaa vaimulikesuguvõsa.
Esimeks suguvõsa esindajaks Eestis oli Heinrich Vestring (1562–1650), kes oli Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ning Tallinna superintendent.
Sugupuu
Vestringide sugupuu, mille esitamiseks on kasutatud de Villiers/Pama süsteemi (en)
Üksikud suguvõsaliikmed, kelle täpne identiteet ja sugulusside ülejäänud Vestringitega on ebaselge:
Osmanite sissetung Otrantosse
Osmanite sissetung Otrantosse toimus aastatel 1480–1481 Lõuna-Itaalias Apuulias Otranto linnas. Osmanite riigi väed tungisid linna ja asusid piirama selle tsitadelli. Pärimuse järgi raiuti pärast linna vallutamist enam kui 800 elanikul pea maha. Itaalias mälestatakse endiselt Otranto märtreid. Aasta hiljem loovutas Osmanite garnison linna pärast piiramist kristlaste vägede poolt ja genovalase Paolo Fregoso juhitud paavsti vägede sekkumist.
Taust
Rünnak Otrantole oli osa Osmanite ebaõnnestunud katsest Itaaliasse tungida ja see vallutada. 1480. aasta suvel tungis ligi 20 000 osmanitürklasest koosnev vägi Gedik Ahmed Paşa juhtimisel Lõuna-Itaaliasse. Plaani esimene osa oli Otranto sadamalinna hõivamine. 15 aastat kestnud sõda Veneetsia vabariigi ja Osmanite sultanaadi vahel, mis olid kaubanduses ja sõjalises jõus kaks kõige domineerivamat riiki üle kogu Vahemere, ka Musta mere, oli just lõppenud Konstantinoopoli rahuga. Sultan Mehmed II oli pärast Konstantinoopoli vallutamist 1453. aastal kuulutanud ennast "Kaysar-i Rûm", taastades õigeusu kiriku, kuid keelates katoliikluse.
Piiramine
28. juulil saabus 128 laevast, sealhulgas 28 galeerist koosnev Osmanite laevastik, Napoli linna Otranto lähedale. Paljud selle sõdurid tulid Rhodose piiramiselt. Otranto garnison ja kodanikud taganesid Otranto linnusesse. 11. augustil, pärast 15-päevast piiramist andis Gedik Ahmed korralduse viimaseks rünnakuks. Kui müürid lõhuti, liikus Türgi armee metoodiliselt majast majja, rüüstas ja süütas neid. Toomkirikusse jõudes "leidsid nad peapiiskop Stefano Agricolo täies rüüs ja krutsifiks käes" neid ootamas koos garnisoni komandöri krahv Francesco Largo ja piiskop Stefano Pendinelliga, kes jagas armulauda ning istus koos Otranto naiste ja lastega, samal ajal kui dominiiklasest vend juhatas usklikke palves. Kokku tapeti 12 000 ja orjastati 5000 inimest, sealhulgas ohvrid linna ümbritseva Salento poolsaare territooriumilt, ning toomkirik muudeti mošeeks.
Otranto märtrid
Rooma-katoliku kirik kuulutas Otranto märtrid ühiselt pühakuteks 12. mail 2013. Väidetavalt hoitakse nende säilmeid täna Otranto toomkirikus ja Santa Caterina a Formiello kirikus Napolis.
Traditsiooniline kristlik ajalookirjutus on sattunud hilisemate ajaloolaste kriitika alla. Hiljutised teadmised on seadnud kahtluse alla, kas usuvahetus seati armulisuse tingimuseks. Kuigi üks kaasaegne Osmanite aruanne õigustab veresauna usulistel põhjustel, kirjutab Ilenia Romana Cassetta, et see näib olevat pigem karistusaktsioon, mille eesmärk oli hirmutamine.
Seiskunud edasiminek
Augustis ründas laevastiku 70 laeva Viestet. 12. septembril hävitati Monastero di San Nicholas di Casole, kus asus üks Euroopa rikkamaid raamatukogusid. Oktoobriks olid rünnakud toime pandud rannikulinnade Lecce, Taranto ja Brindisi vastu.
Varude puudumise tõttu ei kindlustanud Osmanite komandör Gedik Ahmed Paşa aga oma vägede edasitungi. Selle asemel naasis ta enamiku oma vägedega Albaaniasse, jättes Otrantot kaitsma 800 jalaväelasest ja 500 ratsaväelasest koosneva garnisoni. Eeldati, et ta naaseb pärast talve oma sõjaväega.
Katoliiklaste vastus
Kuna Konstantinoopoli langemisest oli möödas vaid 27 aastat, kardeti, et Roomat tabab sama saatus. Paavst ja Rooma kodanikud plaaniti linnast evakueerida. Paavst Sixtus IV kordas oma 1471. aasta üleskutset ristisõjale. Mitu Itaalia linnriiki, Ungari ja Prantsusmaa vastasid sellele positiivselt. Veneetsia vabariik seda ei teinud, sest oli 1479. aastal Osmanitega kalli rahulepingu sõlminud.
1481. aasta aprillis kutsus Sixtus IV Itaalia ristisõtta linna vabastamiseks ja kristlaste väed piirasid mais Otranto ümber. Napoli kuningas Ferdinando I moodustas armee, mida juhtis tema poeg Calabria hertsog Alfonso. Väekontingendi andis Ungari kuningas Mátyás I.
Tagasivallutamine
Augustist septembrini püüdis Napoli kuningas Ferdinando oma nõo Fernando II Katoliiklase ja Sitsiilia kuningriigi abiga edutult Otrantot tagasi vallutada. Kristlaste väed piirasid linna ümber 1. mail 1481. Türgi sultan Mehmed II valmistus uueks sõjakäiguks Itaalias, kuid kaotas 3. mail elu. Pidevad pärimisprobleemid takistasid Osmanitel Otrantosse abiväge saata. Pärast läbirääkimisi kristlaste vägedega alistusid türklased augustis ja lahkusid Otrantost 1481. aasta septembris, lõpetades sellega 13 kuud kestnud okupatsiooni.
Tagajärjed
Kodanike arv, mis oli väidetavalt ligi 20 000, oli sajandi lõpuks kahanenud 8000-ni. Uue rünnaku hirmus lahkusid paljud neist järgnenud aastakümnetel linnast.
Osmanid hoidsid Otrantot lühikest aega veel korra ka pärast selle vallutamist 1537. aastal.
Oppenheim
Oppenheim on mitme koha nimi:
Ağrı provints
Ağrı provints (armeenia keeles Աղրի, kurdi keeles Agirî) on 1. järgu haldusüksus (provints) Ida-Türgis. provintsist kirdes asub Iğdıri provints, põhjas Karsi provints ja idas Iraan. Provintsi keskus on Ağrı.
Ümaralehine kurereha
Ümaralehine kurereha sarnaneb veel mitut liiki üheaastaste kurerehadega. Tema alumised varrelehed on piirjoonelt neerjad või vähemasti ümardunud, lehed lõhestunud pikkusest laiemateks või niisama laiadeks kui pikkadeks osadeks. Kroonlehed tipul ümardunud.
Ağrı provints
Välislingid
🇹🇷
Ümaralehine kurereha
Levinud Euraasias. Eestis väga haruldane tulnukas – leitud 1856. aastal Tartu juurest Raadilt.
Jäneste
Jäneste (ka Jänese, Saitseva, Zaitsevo, Зайцова, Зайцево) on endine küla Setumaal, praegu Ulitina küla osa.
2013. aasta Saksamaa parlamendivalimised
2013. aasta Saksamaa parlamendivalimised toimusid 22. septembril 2013, kui valiti 18. Liidupäeva liikmed.
Uranaži
Uranaži on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Kalncempji vallas. Uranaži asub valla keskosas merepinnast 147 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Kalncempjist 3, piirkonna keskusest Alūksnest 20 ja Riiast 200 kilomeetri kaugusele.
2013. aasta Saksamaa parlamendivalimised
Valimiste eellugu
Peale 2009. aasta valimisi oli võimul olnud kristlike demokraatide (CDU-CSU) ja vabade demokraatide (FDP) koalitsioon, kantsleriks Angela Merkel (CDU) ja asekantsleriks Guido Westerwelle (FDP).