cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kuressaare lossipark
Lossipark on andnud nime ka kahele läheduses asuvale tänavale: Pargi ja Allee. Vanemas osas asub ka Lossipargi allee, mida loetakse ajalooliselt pargi peatänavaks. Tori abaja poolt ja mererannast piiritleb parki Kalda puiestee. Allee tänava alguse juurest siseneb lossiparki linnuse väravani viiv Lossi tänav. Pargi osadena eristatakse pargi vanemat ja uuemat osa ning promenaadiga rannaparki. Kui nõukogude ajal oli pargis rattaga sõitmine rangelt keelatud, siis pärast taasiseseisvumist on pargi välimine ringpuiestee kasutusel EuroVelona (en:EuroVelo).
Kuressaare lossipargi välispiir kulgeb Lossi ja Pargi tänava ristmikust piki Pargi tänava kaguserva kuni ristumiseni Kalda puiesteega, mööda selle lääne- ja kirdeserva ümber kindluse kuni Staadioni tänavani, mööda selle loodeserva kuni ristumiseni Allee tänavaga ning mööda Allee tänava edelaserva kuni Lossi ja Pargi tänava ristmikuni. Kuressaare lossipargi sisepiir kulgeb mööda Kuressaare kindluse vallikraavi väliskülge ääristavat kaitserinnatist (glassiid).
Park on alates 1959. aastast looduskaitse all. 1973. aastast alates kuulub Kuressaare vanalinna muinsuskaitsetsooni.
Pargi 17,7 ha suurusel alal leidub kümneid haruldasi puuliike. Üha harvemini kohtab lossipargis varem seal arvukalt elutsenud nahkhiiri, siile ja oravaid. Rebaste arvukus Kuressaares suureneb taas alates aastast 2008.
Ajalugu
Lossipargi vanem osa rajati 1861. aastal linnapea Hugo von der Borgi eestvedamisel endise surnuaia, vana kirikuaia ja tulekahjus hävinud linna esimese kiriku (rahvapäraselt Unna kirik) (1522–1612) kohale, linnusest põhja poole. Pargi rajamises osales nii linna- kui ka maarahvas. Leitud luud koondati ühise hauakividest monumendi alla. Lossipargi nooremaks osaks peetakse hiljem kujundatud pargipuiesteid Allee tänava ääres.
Kuurortlinna arengus 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi alguses mängisid lossipark, korrastatud supelrand ning nende lähedusse rajatud mudaravilad olulist osa. Parki ümbritses aed ja tihe hekk ning sisse pääses kuue värava kaudu, kus müüdi pileteid.
1988. aasta juulis peeti pargi põhjaossa rajatud laval meeskooride laulupäev, kus esmakordselt pärast Nõukogude okupatsiooni kaunistati peoväljak ja tribüünid laulva revolutsiooni sümbolite sinimustvalgete lippudega. Samas võeti ühiselt vastu otsus taasasutada Eesti Meestelaulu Selts (sündmus leidis aset 8. novembril Ugalas).
Haljastus
Kuressaare Lossipark on suures osas vabakujunduslik maastikupark, mille planeeringus on väga tähtsal kohal vaated lossile, piki vallikraavi ning kuursaalile ja laululavale. Pargi planeering telliti 19.sajandi keskel Riia aednikult H. Göggingerilt. Alal kirjeldatud ja eraldi 2010. aastal dendroloogilisele plaanile kantud 1042 haljastuslikku objekti jagunevad väärtusklasside vahel järgmiselt: väga väärtuslikud – 31 (3,0%); väärtuslikud – 394 (37,8%); olulised – 303 (29,1%); väheväärtuslikud – 148 (14,2%); likvideeritavad – 166 (15,9%).
Pargi liigirikkus
Pargi liigirikkus on suur, 2010. aastal registreeriti looduskaitse all olevas pargiosas 69 puittaime liiki, millest 18 on kodumaised.
Puudest on Lossipargis kõige enam harilikke (h.) vahtraid – 617, järgnevad h. kuused (59), h. jalakad (55), h. hobukastanid (52), läänepärnad (46), harlikud pärnad (44), suurelehised pärnad (21), pooppuud (20), h. tammed (12), künnapuud (8), euroopa lehised (6), põldvahtrad (6). Teiste liikide isendeid on 1–5.
Põlispuud. Kuressaare Lossipargis on 12 (või lähiajal selliseid mõõtmeid saavutavad) põlispuud, millest enamik paiknevad pargi põhja- ja loodeosas. Väljaspool kaitstavat pargiosa linnuse hoovis kasvab Eesti jämedaim harilik pöök, mille ümbermõõt on 344 cm.
Haruldused. Dendroloogilisteks haruldusteks võib Lossipargis pidada h. pööki (1), kaht punaselehist h. pööki ’Atropunicea’ (2), amuuri korgipuud (1), mitut põldvahtrat (6), ida-jugapuud (3) ja harilikud jugapuud (3). Erilist tähelepanu tuleks pargis pöörata dendroloogilistele haruldustele ja põlispuudele, mis enamikus kasvavad pargi põhjaosas. Osalt on haruldused ja põlispuud kattuvad.
Hävinevad puud. Halvas tervislikus seisundis (hääbuvaid, paljude kuivanud okste ja harudega, oluliste mädanikukahjustustega) või juba surnud puid ning väärtuslikumaid puid kahjustavaid puid, mis tuleks likvideerida lähiaastail, on pargis 190. Enamik neist on harilikud vahtrad (127), vähem on h. saari (29), h. jalakaid (13), h. kuuski (9), pooppuid (6), teisi liike on mõni isend. Esmasel hinnangul on pargis 25 puud, mille harud on juba murdumisohtlikud või muutumas murdumisohtlikuks. Paljud suured ja jämedad pargihiiud on juba aastate eest hävinud, paljud langevad iga-aastastes tormituultes.
Põõsad. Nii lagendikes kui ka teede servas ja teede ristmikule on istutatud erinevaid põõsaid. Praeguseks on alles varju ja poolvarju taluvad põõsad. Hästi on kasvanud tumeda okastikuga jugapuud. Lehtpõõsastest on suhteliselt heas seisundis harilik ja laialehine ebajasmiin, harilik lumimari (teisend laevigatus), villane lodjapuu ja harilik sirel oma valgeõielise vormiga. Kiratsevad mitmed Thunbergi kukerpuud. Üllatavalt vähe on pargis säilinud harilikku pukspuud ja harilikku ligustrit.
Rohttaimed. Metsistunud rohttaimedest on pargis levinumad harilik kirikakar (Bellis perennis) ja lõhnav kannike (Viola odorata). pisi|[[Kuressaare kuursaal (juuli, 2016)]]
Lootusetu ravi
Lootusetu ravi on patsiendi elushoidmine, mille ainus eesmärk on füsioloogilise surma ärahoidmine ja edasilükkamine.
Räpina mõis
pisi|Räpina mõisa peahoonet nimetatakse [[Sillapää lossiks]] pisi|Räpina mõisahoone tagantvaade Räpina mõis (saksa keeles Rappin) oli rüütlimõis Räpina kihelkonnas Võrumaal.
Räpina mõis asutati Poola võimu ajal 1582. aastal riigimõisana. 1625. aastal annetas Rootsi kuningas Gustav II Adolf mõisa Bengt Oxenstiernale, kellest sai hiljem Liivimaa kindralkuberner. 1717. aastal annetas Peeter I mõisa Venemaa peaprokurör Pavel Jegužinskile, 1728. aastal ostis mõisa Peeter I õukondlane Gustav von Löwenwolde. Jelizaveta I konfiskeeris mõisa ja saatis selle omaniku Siberisse asumisele, Katariina II aga tagastas mõisa tema pärijatele. 1835. aastal ostis mõisa Gustav Schultz, kuid juba aasta pärast läks mõis Gustav Eberhard von Richteri valdusse. 1853. aastal ostis mõisa Peter Anton von Sivers. 1869 suri mõisas Pommerist pärit Räpina mõisavalitseja Fr. W. Heuer, kes oli 31 aastat mõisahärrat teeninud. 1919. aasta maareformiga läks mõis taas riigi omandusse ning peatselt asus seal tegutsema Räpina Aianduskool. Mõisa peahoone (Sillapää loss) jäi kooli käsutusse kuni uue õppehoone valmimiseni 1984. aastal.
Räpina rüütlimõisa juurde kuulusid Mägiotsa, Raigla ja Võõpsu kõrvalmõisad ning Vaadimäe karjamõis. Kuni 19. sajandi alguseni oli Räpina mõisa kõrvalmõis ka Kahkva mõis.
Sillapää loss
1850. aastatel ehitatud mõisa hilisklassitsistlikku peahoonet ehk härrastemaja nimetatakse Sillapää lossiks.
Räpina mõisa kalmistu
Metsatukas, u2,5 km kaugusel mõisast asus von Löwenwoldede perekonnakalmistu. Kalmistu on tänapäeval hävinud.
Räpina paberivabrik
Gustav von Löwenwolde rajas Räpina mõisa juurde jahu-, sae- ja paberiveski. Paberiveskist sai alguse Räpina paberivabrik.
Eesti NSV valitsus
Eesti NSV täidesaatav ja korraldav võimuorgan on kandnud mitmeid nimetusi:
III liiga 2014
III liiga ida üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad III liiga ida 10. koht ja IV liiga ida 3. koht üleminekumängudel. Kahe mängu kokkuvõttes võitja mängib järgmine hooaeg III liigas ja kaotaja IV liigas.
Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 2 korda, ühe korra kodus ja ühe korra võõrsil. Kokku mängib iga võistkond 22 mängu.
style="background: #DFE7FF;"|+:-2
style="background: #DFE7FF;"|+:-4 style="background: #DFE7FF;"|+:-3
style="background: #DFE7FF;"|+:-5
style="background: #DFE7FF;"|+:-
style="background: #DFE7FF;"|+:-6 style="background: #DFE7FF;"|+:-
style="background: #FFDFDF;"|0:08 style="background: #DFE7FF;"|2:07
style="background: #DFE7FF;"|4:09 style="background: #DFE7FF;"|+:-
style="background: #FFDFDF;"|-:+ style="background: #FFDFDF;"|-:+ style="background: #FFDFDF;"|-:+ style="background: #FFDFDF;"|-:+ style="background: #FFDFDF;"|-:+
III liiga põhi üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad III liiga põhi 10. koht ja IV liiga põhi 3. koht üleminekumängudel. Kahe mängu kokkuvõttes võitja mängib järgmine hooaeg III liigas ja kaotaja IV liigas.
Mängutulemused
style="background: #DFE7FF;"|3:02
III liiga lõuna üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad III liiga lõuna 10. koht ja IV liiga lõuna 3. koht üleminekumängudel. Kahe mängu kokkuvõttes võitja mängib järgmine hooaeg III liigas ja kaotaja IV liigas.
Kurg
Kurg (Grus) on lindude perekonda kurglaste sugukonnas.
Suurelehine porella
pisi|Suurelehine porella Suurelehine porella (Porella platyphylla) on porellaliste sugukonda kuuluv sammaltaim.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Hääli
Hääli oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Uue-Saaluse küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Uue-Saaluse külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Vihula raamatukogu
Vihula raamatukogu on raamatukogu Haljala vallas Vihula külas.
Raamatukogus on avalik internetipunkt.
Indio
Indio on linn USA-s California osariigis Riverside'i maakonnas. See asub osariigi lõunaosas Coachella orus Palm Springsist umbes 37 km kaugusel idas, Riverside'ist umbes 125 km kaugusel idas ja Los Angelesest umbes 205 km kaugusel idas.
Dhūl-Nūn al-Mişrī
Dhūl-Nūn Abū l-Fayḍ Thawbān sündinud Ibrāhīm al-Miṣrī (araabia: ذو النون المصري‎‎; 796 – 245/859 või 248/862 Gizas), samuti viidatud kui Dhūl-Nūn al-Miṣrī või Zūl-Nūn al-Miṣrī, oli Nuubia päritolu egiptuse sufimüstik, askeet ja ajaloolane. Väidetavalt esimesi, kes araabia maades uuris hieroglüüfe.
Indio
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 89 137. Aastal 2010 oli elanikke 79 116. Alates 1992. aastast on Indio olnud Coachella oru kõige rahvarohkeim linn. Elanike arv on alates 1980. aastast enam kui neljakordistunud.
Asukoht
Indio asub Lõuna-Californias paikneva Riverside'i maakonna keskosas. See piirneb idas Coachellaga, edelas La Quintaga ja läänes Bermuda Dunesiga, lõuna ja põhja jääb kohaliku omavalitsuseta piirkond. Linna pindala on 86 km².
Linn on ühendatud mitme suure maanteega. Linna lõunaosa läbib maantee California State Route 111, linna põhjaosa läbib samuti lääne-ida suunas kulgev kiirtee Interstate 10. Mõlemad maanteed on omavahel ühendatud Indio Boulevard'i kaudu. Linna idapiirist veidi maad väljaspool eraldub kiirteest Interstate 10 maantee California State Route 86.
Indio kesklinn asub merepinnast neli meetrit madalamal. Linnast umbes 24 km kaugusele kagusse jääv Saltoni mere rannik asub merepinnast 50 meetrit all pool.
Kliima
Indio ja kogu Coachella oru kliimat mõjutab ümbritsev pinnamood. Tänu selle asukohale kõrgete mäeahelike vahel ja lõunasse avanevas orus, on linna kliima aasta läbi soe. Talvi peetakse Coachella orus isegi USA lääneosa kõige soojemateks. Indios valitseb kuum kõrbekliima. Aasta keskmine maksimaalne õhutemperatuur on 31,9 °C, keskmine madalaim õhutemperatuur on 16,7 °C. Suviti tõuseb õhutemperatuur sageli üle 40 °C, harva isegi 50 °C-ni. Ka öösiti püsib suvel õhutemperatuur tavaliselt üle 28 °C. Talvel on päevane maksimaalne õhutemperatuur 20–30 °C vahel. Kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur Indios on 52 °C, mis mõõdeti 6. juulil 1905. Sademeid langeb aastas keskmiselt 87 mm, sademeid esineb peamiselt talvekuudel, aprillist oktoobrini, välja arvatud augustis, ei saja peaaegu üldse. Päikesepaistelisi päevi on aastas 348.
Ajalugu
Indio sai linnaõigused 16. mail 1930.
Kultuur
pisi|left|Coachella Valley Music and Arts Festivali pealava 2007. aastal Tänu sellele, et linnas toimub iga aasta arvukalt festivale ja üritusi, on linn on saanud endale ametlikuks hüüdnimeks "The City of Festivals" (Festivalide linn). Terve aasta läbi toimuvad Riverside County Fairgroundsil paljud kontserdid, monsterautode show'd, rodeo- ja ratsutamisfestivalid ning arvukad teised üritused.
Iga aasta toimuvad Indios Riverside County Fair and National Date Festival ja Indio International Tamale Festival. Neist esimene leiab iga aasta veebruaris aset Indio kesklinnas maantee California State Route 111 kõrval paikneval platsil Riverside County Fairgrounds. Alates 1947. aastast toimuval festival tähistatakse Coachella oru datlisaagi valmimist. Indio International Tamale Festival toimub iga aasta detsembris Indio vanalinnas ja on pühendatud Ladina-Ameerika traditsioonilisele maisist valmistatavale toidule tamalale.
2007. aasta mais pani Coachella Valley muusikafestivali korraldaja Paul Tollett aluse kantrimuusika festivalile Stagecoach Festival. Esimesel aastal kestis festival kaks päeva, kuid juba järgmisel aastal pikendati seda kolmele päevale. Festival leiab aset nädal pärast Coachella Valley muusikafestivali. Festivalil on osalenud paljud kantrimuusikud ja -ansamblid, teiste seas Willie Nelson, Eagles, John Fogerty, Merle Haggard, Taylor Swift ja Carrie Underwood.
2016. aasta oktoobri kahel nädal toimus Indios muusikafestival Desert Trip, kus esinesid The Rolling Stones, Bob Dylan, Paul McCartney, Neil Young, Roger Waters ja The Who.
James Heappey
pisi|James Heappey James Stephen Heappey (sündinud 30. jaanuaril 1981 Nailseas) on Suurbritannia endine sõjaväelane ja poliitik, ta on Konservatiivse Partei liige. Ta oli aastatel 2020–2022 parlamendi asekantsler relvajõudude alal, enne kui edutati 2022. aasta juulis riigiministriks. Enne poliitikasse sisenemist oli ta Briti armee ohvitser.
Ta lõpetas Birminghami ülikooli, olles õppinud politoloogiat. Seejärel õppis ta Sandhursti Kuninglikus Sõjaväeakadeemias.
7. augustil 2004 määrati ta Briti armeesse alamleitnandiks, staažiga selles auastmes alates 11. augustist 2001. Ülikooli lõpetanuna ülendati ta 7. augustil 2004 kohe leitnandiks staažiga alates 11. augustist 2001. 11. august 2003. Ta ülendati kapteniks 7. veebruaril 2007. Olles õppinud personalikolledžis, ülendati ta 31. juulil 2012 majoriks.
Ta teenis ohvitserina Royal Gloucestershire'i, Berkshire'i ja Wiltshire'i rügemendis ning seejärel Somerseti maakonna rügemendis The Rifles 2005. aastal Kabulis, 2006. aastal Põhja-Iirimaal, 2007. aastal Basras ja 2009. aastal Helmandi provintsis Sanginis. Keenias ja 2011. aastal lähetati ta Londoni kaitseministeeriumisse, kus ta töötas peastaabis tegevohvitserina. Ta lahkus Briti armeest 2. novembril 2012 majori auastmega.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kaks last.
Ustica
Ustica on saar, asula ja vald (comune) Itaalias Sitsiilia maakonnas città metropolitana di Palermos. Ustica omavalitsusüksus asub Türreeni mere Ustica saarel ning maismaapiir teiste omavalitsusüksustega puudub.
49 meetri kõrgusel merepinnast asuva Ustica asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Ustica asub umbes 67 km kaugusel Palermost loodes. Saare pindala on 8,65 km², suurim pikkus 3,5 km ja suurim laius 2,5 km. Saare kõrgemad tipud Punta Maggiore (244 m) ja Guardia dei Turchi (238 m) jagavad saare kaheks mäenõlvaks. Geoloogiliselt tekkelt sarnaneb Ustica vulkaanilise tekkega Lipari saartega.
Mussolini ajal hoiti saarel poliitvange, nagu näiteks Itaalia kommunistliku partei juht Antonio Gramsci.
1986. aastal asutatud Ustica saare merekaitseala (Area marina protetta Isola di Ustica) on koos Miramare merekaitsealaga Itaalia esimesi merekaitsealasid.
1989. aastal alanud arheoloogiliste väljakaevamiste käigus päevavalgele tulnud asulat dateeritakse 14.–13. sajandiga eKr.
Tesla Cybertruck
Tesla Cybertruck on elektrimaastur, mida 2021. aasta lõpus planeerib tootma hakata autotootja Tesla, Inc. Avalikustatud on kolm erinevat varianti, mille sõidukaugus ühe laadimisega on 400-800 kilomeetrit ning kiirendus 0-100 km/h 2,9 kuni 6,5 sekundit.
Mudeli eesmärk on pakkuda loodussõbralikumat alternatiivi Ameerika Ühendriikides populaarsetele sisepõlemismootoriga maastikuautodele, mida riigis kokku müüakse päevas umbes 6500.
Tagaveoga mudeli alghind on 39 900 $ (~36 200 €) ning nelikveolite mudelite alghind on 49 900 $ (~45 300 €).
Rutka kraav
Rutka kraav (ka Põima kraav) on kraav Kõrvemaa kirdeosas Harjumaal Kuusalu vallas ja Lääne-Virumaal Kadrina vallas.
Meretase
pisi|Meretaseme märk teel [[Jeruusalemmast Surnumere äärde]] Meretase on lainetuseta mere (või ookeani) pinna kõrgus nullveetasemest, mis on tinglikult kindlaks määratud.
Meretasemest lähtub mis tahes punkti kõrguse või sügavuse määramine maapinnal, selle kohal või sellest allpool. Kõrguse määramist meretasemest nimetatakse altimeetriaks ja lennunduses on see väga oluline.
NSV Liidus mõõdeti meretaset Läänemere tasemest, täpsemalt Kroonlinna nullist. Prantsusmaa meretaseme nullpunkt, mida kasutab ka suurem osa Aafrikast, asub Marseilles, Suurbritannia oma Cornwallis Newlynis. Austrias ja endistes Jugoslaavia liiduvabariikides mõõdetakse meretaset Aadria mere tasemest, nullpunkt asub Trieste sadamas. Alates 1. jaanuarist 2018 mõõdetakse Eestis meretaset lähtuvalt Amsterdami nullist.
Meretaseme muutumisel eristatakse aeglast ja kiiret kõikumist. Aeglast muutumist nimetatakse eustaasiaks. Põhiliselt sõltub eustaasia polaaralade liustike sulamisest, aga ka isostaasiast ehk maapinna kõikuvliikumistest. Kiiret merepinna muutumist võivad põhjustada tõus ja mõõn, sademed, muutused õhurõhus ning pikka aega puhunud ühesuunalise tuule tekitatud aju- ja paguvesi.
Meretaseme täpne määramine on väga keeruline. Kõigepealt ei ole Maa kujuks kera ega isegi mitte pöördellipsoid, vaid geoid, mis on matemaatiliselt täpselt määratlemata. Teiseks segavad meretaseme täpset mõõtmist eelmises lõigus toodud asjaolud ja isegi merevee pikaajaline keskmine tase ei pruugi kokku langeda meretasemega selles kohas, näiteks sellepärast, et sellele kohale võib iseloomulik olla eriline sademete hulk või eriline õhurõhk, mis merevee pikaajalise keskmise taseme meretasemest kõrgemaks või madalamaks surub.
Ihändü
Ihändü oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Riitsilla küla alale.
Ants Põldaru
Ants Põldaru (26. aprill 1950, Tartu – 28. jaanuar 1990, Tartu) oli eesti majandusteadlane.
Elulugu
Ants Põldaru oli töölise poeg.
Lõpetas 1968 Tartu 7. Keskkooli, 1976 EPA majandusteaduskonna, majanduskandidaat (1987, Läti TA Majanduse Instituut), väitekiri "Многоэтапное перспективное планирование сельскохозяйственных предприятий (на примере отрасли животноводства)". Oli 1976–88 EPA majandusküberneetika kateedri assistent, 1988–90 vanemõpetaja. Õpetas matemaatilist planeerimist, majandusmatemaatika meetodeid, arvutustehnikat.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: põllumajandusettevõtete majandustegevuse modelleerimine. 30 teadustrükist.
Tamme tänav (täpsustus)
Tamme tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Heinaleedo
Heinaleedo on maausu püha 2. heinakuu ehk juuli päeval, mille kombestik ja aeg langeb kokku eesti rahvakalendri heinamaarjapäeva omadega.
Hugo von Trimberg
1260.–1309. aastatel oli ta rektor St. Gangolfi kiriku stiftis Bambergi eeslinnas Theuerstadtis.
Hugo kirjutas ladinakeelseid eksempleid ja lugusid jutluste tarbeks, pühakute biograafiaid ja koostas nimistu vanas ja keskladina keeles kirjutanud autoritest. Tema peateos on ajavahemikus 1296–1313 loodud värsseepos "Renner", milles on 24 600 värsirida ja mis on mahukaim saksakeelne õpetlik poeem. Teos on säilinud paljudes keskaegsetes käsikirjades ja olnud alusmaterjaliks töötlustele.
Delligsen
Delligsen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 36,01 km². 31. detsembril 2017 elas seal 7844 inimest. Valda kuulub kuus paikkonda, mis olid kuni 1974. aastani iseseisvad: Delligsen, Grünenplan, Ammensen, Hohenbüchen, Kaierde ja Varrigsen. Piirkonnas domineerib Hilsi mäemassiiv.
Delligsen on olnud tööstusasula, kus domineeris Friedrich-Carls-Hütte rauatöökoda, mis suleti 1984. aastal.
Grünenplan kõrgemal Hilsi mägedes on ametlikult määratletud klimaatiliseks tervisekuurordiks. Sellel on kolm sajandit klaasitootmise ajalugu ja seal on ikka veel Schott AG klaasivabrik. Vabrik asutati 1744. aastal Braunschweigi vürsti valitsuse poolt, et toota suuri peegleid.
pisi|tühi|Kirik Delligsenis
Luķes
Küla asub valla põhjaosas.
Ibn Waḩshīyah
Ibn Waḩshīyah Nabatealane (araabia: ابن وحشية النبطي‎‎), samuti ʾAbū Bakr ʾAḥmad bin ʿAlī (araabia: أبو بكر أحمد بن علي‎‎) (9/10 sajand) oli iraagi alkeemik, loodusteadlane, toksikoloog, egüptoloog, ajaloolane.
Sündinud Kufa lähedal Qusaynis Iraagis. Ta oli esimesi ajaloolasi, kes oli väidetavalt võimeline vähemalt osaliselt dešifreerima, mis on kirjas muinas-egiptuse hieroglüüfides, kasutades ja suhestades kaasaegsete räägitud kopti keelt.
Jonas Stephan Mystadius
Immatrikuleeriti 19. mail 1629 Uppsala Ülikooli, oli kohal veel aastal 1631. On säilinud Uppsala Ülikooli soovitus 15. juunist 1631 pastorikoha saamiseks. Asus 12. märtsil 1634 ilma vokatsioonita äia Johannes Schäfferi juurde Vormsi Püha Olavi koguduse adjunktõpetaja ametisse. 21. juulil 1635 soovitas kuberner Philipp Scheiding koguduse adjunktõpetajaks ja 12. märtsil 1636 ordineeriti ametisse. Kutsuti 12. juunil 1636 Vormsi Püha Olavi koguduse õpetajaks.
Mystadius on kirjutanud Tartu Ülikooli teaduslikele väljaannetele pühendusluuletusi.
Isiklikku
Tema äi Johannes Schäffer ja tema väimees Peter Herlin olid Vormsi Püha Olavi koguduse õpetajad.
Viru-Nigula raamatukogu
Raamatukogu on asutatud 1908. aastal.
Lossipark
Lossipark on lossi ümber rajatud park. Kuna harjumuspäraselt nimetatakse lossideks üsna mitmesuguseid ehitisi, võib lossipark tegelikult ümbritseda ka linnust või mõisa.
Euroopa lossipargid on tihti klassitsistlikud. Neid iseloomustavad avarad teed, ridadesse või keerukate skeemide järgi istutatud ja pügatud puud või põõsad, ulatuslikud lillepeenrad, kujud (sageli antiikkujude koopiad) ning maalilise vaatega kohtadesse ehitatud aiamajakesed.
Fredenbecki ühisvald
thumb|Samtgemeinde Fredenbecki paiknemine Stade kreisis
Lossipark
Eestis asuvad lossipargid näiteks Kuressaare linnuse (Kuressaare lossipark), Viljandi ordulinnuse (Viljandi lossipark), Sangaste mõisahoone ehk nn Sangaste lossi, Haapsalu linnuse (Haapsalu lossipark ja Krahviaed) ning Rõngu mõisa ja linnuse (Rõngu lossipark) läheduses. Lossipargiks võib pidada ka Kadrioru parki.
Fredenbecki ühisvald
Fredenbeck on valdade ühendus (Samtgemeinde) Stade kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. Selle pindala on 144 km². 31. detsembril 2017 elas seal 12 713 inimest. Selle keskus on Fredenbeck.
Lossipark
Maailmakuulsad on näiteks Versailles' lossipark ja Tuileries' lossipark ehk Tuileries' aed Prantsusmaal, Sanssouci lossipark Saksamaal Potsdamis ja Powerscourti lossiaed Iirimaal.
Tramm (perekonnanimi)
Tramm on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Tramm on pandud Keila, Nissi ja Rapla kihelkonnas Harjumaal, Koeru kihelkonnas Järvamaal, Hanila, Kirbla ja Märjamaa kihelkonnas Järvamaal, Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal ja Vastseliina kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati Trammi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Soover, Tammoja ja Tasuja.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tramm Eestis 16 mehel ja 14 naisel.
Maire Annus
Maire Annus (aastani 1963 ja aastatel 1965–1971 Maire Vaino, aastatel 1963–1965 Maire Toomingas; 26. aprill 1941 Tallinn – 22. aprill 2014) oli eesti arhitekt.
Ta töötas aastatel 1966–1984 Eesti Maaehitusprojekti Pärnu osakonnas, aastal 1971 töötas ta Mongoolias, aastatel 1984–1996 töötas ta Eesti Maaehitusprojekti Tallinna osakonnas. Aastatel 1992–2004 pidas ta Tallinnas omanimelist arhitektuuribürood.
Tema projekti järgi on ehitatud modernistlikud Uulu ranna puhkebaas (1972), Taebla Keskkooli juurdeehitis (1979) ja Pärnu hotell Emmi (1986). Postmodernismist on mõjutatud suurekatuselised Viimsi rida- ja vaipelamud ning sektsioonelamu, Pirital asuv Erika Salumäe eramu ja eramu Pargi tänavas. Ta projekteeris Baikali-Amuuri magistraalil Kitšera jaamahoone.
Fort Sumter
pisi|Fort Sumter tänapäeval pisi|Fort Sumter tänapäeval Fort Sumter on merekindlus, mis on ehitatud tehissaarele, et kaitsta Charlestoni mererünnaku puhul.
Ajalugu
Seda hakati rajama pärast 1812. aasta sõda, mil inglased tungisid meritsi Washingtoni. 1861. aastal, mil Fort Sumteri lahing vallandas Ameerika Ühendriikide kodusõja, polnud kindlus veel valmis. See sai sõja ajal tugevalt kahjustada, jäi varemetesse ning kuigi tehti mõningaid ümberehitusi, jäi kindlus ikkagi lõpetamata.
20. sajandi keskpaigast on Fort Sumter olnud külastajatele avatud osana Fort Sumter and Fort Moultrie National Historical Parkist, mida haldab rahvuspargiteenistus.
Reginald Fessenden
Reginald Aubrey Fessenden (6. oktoober 1866 East Bolton, Quebec – 22. juuli 1932 Hamilton, Bermuda) oli Kanada päritolu leiutaja, kes tegutses suurema osa elust Ameerika Ühendriikides.
Tema nimel on eri valdkondadest sadu patente. Tähelepanuväärseimad olid tema patendid raadiotehnoloogia ja sonarite alal.
Carlito tee
"Carlito tee" (inglise keeles "Carlito's Way"') on 1993. aastal esilinastunud kriminaalfilm. Filmi režissöör on Brian De Palma, nimiosa mängib Al Pacino. Sean Penn ja Penelope Ann Miller pälvisid oma osatäitmiste eest kõrvalosatäitjatena Kuldgloobuse nominatsiooni.
Filmi aluseks on New Yorgi osariigi ülemkohtu kohtuniku Edwin Torrese romaanid "Carlito's Way" ning "After Hours". Film tugineb küll peamiselt romaanile "After Hours", aga pealkirja "Carlito tee" kasuks otsustati, et vältida segiajamist Martin Scorsese samanimelise filmiga ("After Hours") aastast 1985 (vaata artiklit "Pärast päevatööd").
2005. aastal tehti otse videosse filmi eellugu "Carlito's Way: Rise to Power", mille aluseks on esimene romaan.
Ilja Sorokin
Ilja Igorevitš Sorokin (vene keeles Илья Игоревич Сорокин; sündinud 4. augustil 1995 Mežduretšenskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis New York Islanders.
Tõru tänav (täpsustus)
Tõru tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Ilja Sorokin
Hooajal 2012–13 debüteeris ta KHL-is Novokuznetski Metallurgi meeskonnas.
2014. aastal valis Islanders ta NHL-i draft'is 78. valikuna.
Aastatel 2015–2020 mängis ta KHL-is Moskva CSKA ridades. Hooajal 2015–16 valiti ta KHL-i hooaja parimaks väravavahiks ja liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2019. aastal tuli ta klubiga Gagarini karika võitjaks ja Sorokin valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks. Aastatel 2016, 2017, 2018 ja 2020 osales ta KHL-i tähtede mängul.
2020. aasta juulis sõlmis ta Islandersiga üheaastase lepingu.
2018. aastal tuli ta Venemaa võistkonnaga olümpiavõitjaks. Maailmameistrivõistlustelt on ta võitnud kolm pronksmedalit.
Sagadi oja
Sagadi oja (ka Sagadi peakraav) on oja Lääne-Virumaal Haljala vallas. See suubub paremalt Altja jõkke.
Oja on 6,4 km pikk, valgla pindala on 10,2 km².
Narva Rootsi-Soome Mihkli kirik
pisi|Narva Mihkli kirik 1856. aastal pisi|Narva Mihkli kirik 1900. aastate alguses pisi|Narva Mihkli kirik 1900. aastate alguses Narva Püha Miikaeli kirik ehk Narva Püha Mihkli kirik ehk Narva Rootsi-Soome Mihkli kirik oli rootsi-soome luterlik kirik Narvas aastatel 1805–1944.
17. sajandil ehitatud esimene kirik hävis 1704. aastal. Uue kiriku ehitamise loa sai soome kogudus 1726. aastal. 1727. aastal sai ristikujulise põhiplaaniga kirik Narva uuslinnas valmis ja see pühitseti peaingel Miikaeli päeval (mihklipäeval). Soome kogudusega liitusid asumiselt tagasi pöördunud rootslased ja samal aastal asutati rootsi-soome Miikaeli kogudus.
Puust tehtud ristikujuline kirik põles 9. augustil 1773. Selle asemele ehitati Narva vanalinna põhjapiirile kivikirik asukohaga Gloria bastionil, aadressil Lese 6 (praegusest Vestervalli tänavast lõuna pool). Ehitis valmis 1805. aastal.
1898. aastal avati kiriku juures seek, kus täielikus pansionis elas 12 mõlemast soost koguduseliiget.
Kirikut kasutas rootsi-soome püha Miikaeli kogudus ja Eesti Vabariigi ajal Narva Soome-Rootsi Mihkli kogudus.
Taevassinine lauk
Taevassinine lauk (Allium caeruleum) on aedades kasvatatav ilutaim, mis kuulub laukude perekonda. Taim kasvab looduslikult Kesk-Aasias (Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Usbekistan, Xinjiang) kuivadel mäenõlvadel, tasandikel ja steppides.
Kirjeldus
Taevassinine lauk kasvab 40–100 cm kõrguseks. Sel on kitsad kolmekandilised lehed ja varasuvel, juuni lõpul või juuli algul ilmuvad kerakujulised tipmised õisikud sinistest kellukjatest õitest. Umbes 2,5–7 cm läbimõõduga õisikud peibutavad õitsemiseperioodil liblikaid. Õitsemise ajal lehed kuivavad.
Taim on vähenõudlik ja külmakindel, sobib päikeselisele kasvukohale. Nagu enamik lauke eelistab hea drenaažiga viljakat savimulda, millele on lisatud jämedat liiva või kruusa. Neid saab kasvatada ka nõlvadel või kõrgendatud peenardel.
Ihärde
Ihärde (ka Iharde) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Voki küla alale. Küla on pärast Teist maailmasõda liidetud Voki külaga.
Külast on teateid hiljemalt alates 1922.
Tõlkjas (perekond)
Tõlkjas (Bunias) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Poodkor'a
Poodkor'a (ka Podkor'a; vene keeles Невское Подгорье) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Irboska nulka.
Hurt (perekonnanimi)
Hurt on perekonnanimi.
Eesti keeles tähendab hurt (omastavas käändes hurda; koera käänatakse ka hurdu) jää sees või soos olevat auku [Pfütze, Wasserloch (im Eise, im Morast)].
Eestis on perekonnanime Hurt pandud Vana-Koiola mõisavallas Põlva kihelkonnas Võrumaal.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Hurt Eestis 135 mehel ja 135 naisel.
Sale katiksammal
Sale katiksammal (Pterogonium gracile) on hiissamblaliste sugukonda kuuluv sammaltaim.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Mura keel
Mura keel on Brasiilias Amazonase osariigis räägitav keel, millel sugulaskeeli tänapäeval ei ole, kuid arvatakse, et väljasurnud matanavi keel oli mura keele sugulaskeel. Enamik murasid on läinud üle portugali keelele, säilinud on vaid pirahani murre, mida räägib umbes 360 inimest Amazonase lisajõe Maici ääres.
Mura keeles on ainult 11 foneemi (3 vokaali ja 8 konsonanti), millega see on üks väikseima foneemide arvuga keeli. Mura keel on toonikeel, eristatakse 3 tooni.
Mura keelt on uurinud Daniel Everett.
Nehatu vald
Nehatu vald (saksa keeles Nehhat; 1866–1891 Nehatu-Väo vald ) oli vald Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal ja Harju maakonnas. Vallamaja asus tänapäeva Maardu linna aladel. pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]] Nehatu vald oli üks Eesti valdu, kus kehtis pidevalt sõjaseadus/kaitseseisukord.
1918. aasta veebruaris ostis Nehatu vallavalitsus taanduvatelt Vene sõjaväelastelt 20 suurtükki, kuulipildujaid, püsse, telefoniaparaate, padruneid, sineleid, sõduripluuse ja muud varustust. 25. veebruaril 1918 Saksa sõjavägi konfiskeeris varustuse ja viis rongiga minema. 26. jaanuaril 1920 nõudis vallavolinik H. Tamm konfiskeeritud varanduse hüvitamist 2 539 400 margaga.
Harju maakonna nõukogu otsuse järele 11. maist 1919. aastal on eraldati Viimsi kogukond ja Maardu kogukonna Lepneeme ja Tammneeme külad Nehatu vallast ja nendest asutati iseseisev Viimsi vald. Uus vallavalitsus avas oma tegevuse 1. novembrist 1919. aastal.
30. jaanuaril 1934 tühistas Raasiku rahukohtunik Nehatu vallavolikogu valimised.
Aastal 1939 liideti Viimsi vallaga ja moodustus Iru vald.
Vallavanemad
1879. aastal oli Nehatu vallavanem Priidik Potisepp.
1924. aastal oli vallavanem Hans Sommerling, kommunistliku mässaja Arnold Sommerlingi isa.
1928. aastal oli vallavanem Konstantin Jüssi.
1938. aastal oli Nehatu vallavanem Johannes Mõisama.
Aleksander Kapp
pisi|Aleksander Kapi haud [[Vana-Kaarli kalmistul Foto: Ave Maria Mõistlik, 6. mai 2012 ]] Aleksander Leon Richard Kapp (6. juuli 1874 Suure-Jaani – 9. september 1940 Tallinn) oli eesti vaimulik.
Aleksander Kapp sündis Suure-Jaanis köster Joosep Kapi pojana. Lõpetas Liivimaa Maagümnaasiumi 1892. aastal kuldaurahaga. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1892–1901. Oli prooviaastal Peterburi Jaani koguduses (Rudolf Kallase juures). Vajalikud konsistooriumi eksamid sooritas kahes osas: Riias Liivimaa Konsistooriumis 1901. aastal ning Peterburi Konsistooriumi juures 1904. aastal. Ordineeriti õpetajaametisse 29. veebruaril 1904. Korp! Fraternitas Estica auvilistlane.
Ta oli Peterburi Jaani koguduse abiõpetaja 1904–1905. Aastal 1906 oli Tallinna Pauluse koguduse õpetaja. Aastatel 1906–1940 oli Tallinna Toompea Kaarli koguduse 1. pihtkonna õpetaja. Oli 1927–1935 Tallinna praostkonna praost. Aastatel 1931–1934 ja 1940 oli Konsistooriumi assessor ning 1933–1934 piiskopi kohusetäitja.
Oli Asutava Kogu ja IV Riigikogu liige Kristliku Rahvaerakonna liikmena.
Pere
Isa Joosep Kapp oli Suure-Jaanis koolmeister, samuti vend Hans Kapp; vend Artur Kapp oli helilooja. Heliloojad olid ka vennapojad Eugen Kapp (venna Arturi poeg) ja Villem Kapp (venna Hansu poeg). Emapoolne tädi oli skulptor Erna Viitol.
Iiob
Iiob (ka Hiiob) on Piibli Vanas Testamendis sisalduva Iiobi raamatu keskne tegelane.
Kolmes peamises monoteistlikus religioonis – judaismis, kristluses ja islamis – peetakse Iiobit traditsioonilise käsitluse kohaselt reaalselt eksisteerinud isikuks. Islamis kuulub ta ka prohvetite hulka.
Iiobi raamatu kohaselt on ta õiglane mees, kelle Jumal annab Saatanale kiusata, kuid kes vaatamata kõigile kannatustele ja üleelamistele ei pöördu Jumala vastu ega hakka teda süüdistama. Suurem osa Iiobi loost on esitatud vestlusena Iiobi ja tema sõprade vahel.
Lisaks Iiobi raamatule on Iiobit ja tema lugu mainitud ka teistes pühades tekstides – Vana Testamendi Hesekieli raamatus, Uue Testamendi Jakoobuse kirjas ja Koraanis.
Mežsilieši
Mežsilieši on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Ranka vallas. Küla asub valla loodeosas.
Aastal 2007 oli külas ligikaudu 20 elanikku.
Hiirekõrv (perekond)
Hiirekõrv (Capsella) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
III liiga 2021
III liiga 2021 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga, III liiga 2021. aasta hooaeg, mis jagunes nelja tsooni – ida, põhi, lõuna ja lääs.
Johann von Ohle
Johann von Ohle oli Liivi ordu maamarssal aastatel 1387–1393.
Harsefeldi ühisvald
thumb|Samtgemeinde Harsefeldi paiknemine Stade kreisis
Johann von Ohle
Johann von Ohle pärines Kölni peapiiskopkonnas Vestfaalis asuvast Ohlest Plettenbergi lähedalt. Tema suguvõsa pärines Arnsbergi krahvide ministeriaalide seast ja hiljem sai see lääne nii Arnsbergi krahvidelt kui ka Kölni peapiiskopilt. Johanni isa oli arvatavasti Eberhard von Ohle.
1381. aastal oli Johann veel ilmikuna Vestfaalis, kuid seejärel astus ta Saksa ordusse ja tegi kiiret karjääri, tõustes juba 6 aasta pärast Liivimaa haru maamarssaliks. Selles ametis oli ta kuus järgmist aastat, siis aga ta loobus sellest ning oli aastatel 1402–1403 Dünamünde komtuur. Tema edasisest saatusest pole midagi teada.
Harsefeldi ühisvald
Harsefeld on valdade ühendus (Samtgemeinde) Stade kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. Selle pindala on 165,29 km². 31. detsembril 2017 elas seal 21 447 inimest. Selle keskus on Harsefeld.
Imaru
Imaru oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Sutte küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Sutte külaga.
Külast on teateid alates 1930.
Transtsendentaalne meditatsioon
Transtsendentaalne meditatsioon või transtsendentaalse meditatsiooni tehnika (lühendatult TM) on Maharishi Mahesh Yogi loodud vaimne tehnika, mille puhul mediteeritakse õpetaja antud isiklikku mantrat kasutades.
Transtsendentaalne meditatsioon on tänapäeval üks laialdasemalt praktiseeritavaid ja põhjalikumalt uuritud  vaimseid tehnikaid.
Praktika
Transtsendentaalse meditatsiooni soovituslik praktika on istuda kinnisilmi korrapäraselt iga päev kaks korda 15–20 minutiks, lastes mantral oma meeles vaikselt korduda.
Edasijõudnute tehnika
Pärast mõnda aega TM praktiseerimist on võimalik õpetaja(te)lt omandada edasijõudnute tehnika, mille käigus kontrollitakse senist praktikat, värskendatakse mantrat ja antakse täiendavaid juhiseid. Selline edasijõudnute tehnika omandamine võib toimuda mitu korda.
TM-Siddhi tehnika
TM-Siddhi on transtsendentaalse meditatsiooni kõrgem tase, mida on võimalik õpetaja(te)it omandada pärast TM piisavat ja regulaarset praktiseerimist. TM-Siddhi puhul on lisaks mantra meditatsioonile kasutatusel veel meditatsioon mitmetele suutratele Patanjali Yoga Sutra õpetuste kohaselt. Kasutatakse suutraid I:33–34,36; III:24–31,34,36–37 ja 43. Viimase suutra puhul kerkib istuvas asendis praktiseerija üles, sooritades nn "jooga lennu".
Tamili kirjandus
Tamili kirjandus on tamili keeles kirjutatud ilukirjandus.
Tamilikeelne kirjandus on enam kui kaks tuhat aastat vana. Vanimad kirjalikud mälestised on dateeritud ligikaudu 3. sajandisse eKr. Tamili kirjanduse vanim periood, Sangami kirjandus, kestis 300 eKr kuni 300 pKr. Sellest ajastust pärinevad Pattuppāṭṭu ja Eṭṭuttokai antoloogiad. 1. sajandist eKr ja 2. sajandist pKr pärinevaid tamilikeelseid kirju on leitud Egiptusest ja Taist.
Kaks vanimat Indiast leitud käsikirja, mis registreeriti UNESCO maailma mälu registris 1997 ja 2005, on tamilikeelsed.
Asta Põldma
Asta Põldma (sündinud 20. märtsil 1951 Tallinnas) on eesti rahvastikuteadlane.
Elulugu
Asta Põldma lõpetas 1972. aastal Tallinna Majandustehnikumi matemaatik-programmistina. Tal on magistrikraad (2000, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Rahvastikumõjune poliitika Eestis" (Tallinn, 2000). Ta täiendas end 1997. aastal Praha Karli Ülikoolis ning oli 1972–1989 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi tehnik ja insener, 1990–1994 Eesti Statistikaameti rahvastikustatistik, 1995–1997 Eesti Demograafia Assotsiatsiooni teadussekretär. Alates 1999. aastast on ta Eesti Demograafia Instituudi teadur.
Teadustöö
Asta Põldma uurimisvaldkond on Eesti rahvastikuareng sotsiaal- ja rahvastikupoliitika demograafilise arengu kontekstis. Ta on osalenud aastast 1994 paljude uurimisrühmade töös, olnud uurimisgrantide hoidja ja täitja, konverentside ja seminaride korraldaja. Ta on Eesti Demograafia Assotsiatsiooni (aastast 1994) ja European Association for Population Studies liige (aastast 1999) ning sai Eesti Vabariigi teaduspreemia (2000, 2003, kollektiivis). Asta Põldma on välja andnud umbes 70 teadustrükist.
Sõerukraav
Sõerukraav (ka Sõeru peakraav) on kraav Harjumaal Saue ja Lääne-Harju vallas.
Ķeži
Ķeži on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Ranka vallas.
Sõerukraav
Kraav on 2,9 km pikk, valgla pindala 2,2 km². Kraav suubub vasakult Vasalemma jõkke.
Ķeži
Küla asub valla keskosas Koiva jõe kaldal.
Kallivere (Ingeri)
Kallivere (vene keeles Калливере, soome keeles Kallivieri) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Kuzjomkino vallas.
Ajalugu
Küla kuulus maailmasõdade vahelisel ajal Eesti kontrolli alla (Viru Ingeri), Viru maakonna Narva-taguse Vaivara kihelkonna Narva valda ja Viru maakonna Narva valda. Vabariigi algusaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kirikukihelkondi seejärel enam ei eksisteerinud.
pisi|left|[[Kallivere kirik (1931)]] pisi|left|Kallivere kool 1933. aastal Külas asus Kallivere kirik.
Kristalina Georgieva
thumb|Kristalina Georgieva Kristalina Ivanova Georgieva-Kinova (bulgaaria keeles Кристалина Иванова Георгиева-Кинова; sündinud 13. augustil 1953 Sofias) on Bulgaaria majandusteadlane ja Euroopa Liidu poliitik. Alates 1. oktoobrist 2019 on Georgieva Rahvusvahelise Valuutafondi peadirektor.
Jaanuarist 2017 kuni 1. oktoobrini 2019 oli ta Maailmapanga juht. Aastatel 2014–2016 oli ta Jean-Claude Junckeri juhitud komisjonis asepresident.
Bernhard Hövelmann
Bernhard Hövelmann oli Liivi ordu maamarssal aastatel 1395–1404.
Hövelmanni täpset päritolu pole teada, küll aga oli ilmselt tema lähisugulaseks Dietrich Hövelmann, kes temaga tegevusajal Kuldīga komtuur oli.
Aastatel 1387–1390 oli Hövelmann Dünaburgi komtuur, viie aasta pärast sai temast aga maamarssal. Pärast seda, kui tema ametiaeg 1404. aastal lõppes, pole tema saatusest enam midagi teada.
Snuukri maailmameistrivõistlused
pisi|Maailmameistri karikas Snuukri maailmameistrivõistlused on snuukriturniir, mis on maailma suurim nii auhinnafondi kui ka jagatavate edetabelipunktide poolest.
Esimesed maailmameistrivõistlused peeti 1927. aastal. Aastatel 1941–1945 ei toimunud võistlusi teise maailmasõja tõttu. 1958–1963 oli snuukri populaarsus madalseisus ning maailmameistrit ei selgitatud.
Alates 1977. aastast on kõik turniirid toimunud Inglismaal Sheffieldi Crucible Theatre'is.
Kõige rohkem kordi – 15 – on maailmameistriks tulnud Joe Davis.
Praegune turniirisüsteem kehtib alates 1969. aastast. Sellest ajast alates on rohkem kui ühe korra tulnud maailmameistriks Stephen Hendry (7 korral), Steve Davis (6), Ray Reardon (6), Ronnie O'Sullivan (5), John Higgins (4), John Spencer (3), Alex Higgins (2), Mark Williams (2).
1985. aasta snuukri maailmameistrivõistluste finaali võitis Dennis Taylor viimase freimi viimase palli sisselöömisega. Ta alistas Steve Davise 18:17. Seda on peetud üheks kõige põnevamaks ja tasavägisemaks snuukrimatšiks läbi aegade.
Marcus Bettinelli
Marcus Bettinelli (sündinud 24. mai 1992) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Premier League klubis Chelsea. Rahvusvahelisel tasemel on ta esindanud Inglismaa U-21 meeskonda.
Kurdsammal
pisi|Kurdsammal Kurdsammal (Rhytidium rugosum) on kurdsamblalised sugukonda kuuluv sammaltaim.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib neid leida kasvamas niitudelt.
Issagu
Issagu (ka Issaku) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Sika küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rõuge kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Sika külaga.
Orajäär
Orajäär on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Orajääre-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Elmaste (Viljandis 1936.aastal).
Vas'lamäe
Vas'lamäe (vene keeles Крохово, Крухново, Крахново) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Saurova nulka.
Andreas Kaplan
Andreas Marcus Kaplan (sündinud 5. oktoobril 1977 Münchenis) on digitaalsete muutuste, eriti tehisintellekti ja virtuaalsete maailmade professor ning kõrghariduse ekspert. Ta on Kühne Logistikaülikooli president. Varem Kaplan oli rektor ESCP ärikoolis, mis on osa Sorbonne Alliance`ist.
Uuring
Kaplani uurimistöö käsitleb ühiskonna digitaalset ümberkujundamist, eriti tänu tehisintellekti ja sotsiaalse meedia kommunikatsiooni edusammudele. Stanfordi uuring näitab, et Kaplan kuulub maailma kõige tsiteeritumate ja mõjukamate teadlaste hulka. Google Scholaris tsiteeritakse Kaplanit üle 40000 korra.
Karjäär
Kaplan alustas oma karjääri Sciences Po Pariisis ja ESSECis enne ESCP ärikooliga liitumist, kus ta sai rektori ametikoha. Praegu on Kühne Logistikaülikooli president. Kaplan on Euroopa Digitaalse Konkurentsivõime Keskuse asutajaliige ja kuulub Kozminski Ülikooli täidesaatva hariduse nõuandekogusse.
Haridus
Kaplanil on Sorbonne'i ülikooli Habilitatsioon ja doktorikraad Kölni ülikoolist ning HEC Pariisist. Ta sai MPA École Nationale d'Administrationist, MBA ThePower ärikoolist, MSc ESCP ja BSc Ludwig-Maximilians-University`st Münchenis.
Krõõt (koor)
Krõõt (ametliku nimega Kose valla naiskoor KRÕÕT) on Harju maakonnas Kose vallas tegutsev naiskoor.
Koor loodi 1981. aasta septembris Juta Helilaiu algatusel. Koori praegune dirigent on Tiina Steinberg ning selles laulavad naised nii Kose vallast kui ka Tallinnast.
Alates 1985. aastast on koor osalenud kõigil üldlaulupidudel ning laulnud vabariiklikel naiskooride laulupäevadel Haapsalus (1984), Põlvas (1989), Elvas (1993), Viljandis (1998) ja Narvas (2001). Tihti on esinemas käidud välismaal.
Joora
Joora oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Saarde küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Saarde külaga.
Külast on teateid alates 1922.
Dakota (laulja)
Car ''.
Tamme Suurkivi
Tamme Suurkivi on rabakivist rändrahn Raplamaal Kohila vallas Aespa aleviku ja Vana-Aespa küla piiril.
Aespa külas Tamme Suurkivist umbes 1100 m kaugusel asub teine rändrahn – Luige rändrahn.
Horneburgi ühisvald
thumb|Samtgemeinde Horneburgi paiknemine Stade kreisis
Horneburg on valdade ühendus (Samtgemeinde) Stade kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. Selle pindala on 59,97 km². 31. detsembril 2017 elas seal 12 626 inimest. Selle keskus on Horneburg.
Kallivere kirik
pisi|Kallivere kirik (1931) pisi|Kiriku sisevaade Kallivere kirik oli luteri kirik Eesti Ingeris Kalliveres.
Horneburgi ühisvald
Samtgemeinde Horneburg koosneb järgmistest valdadest:
Kallivere kirik
Kiriku projekti tegi arhitekt Nikolai Ševeljov 1930. aastal.
Hoonele pandi nurgakivi 16. mail 1931, hoone pühitseti sisse 25. oktoobril 1931.
Hoone pole tänapäevani säilinud, kiriku kohal asub tänapäeval eramu.
Aero (perekonnanimi)
Aero on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Aero (Ääro) on pandud Suure-Kambja ja Vana-Prangli mõisavallas Kambja kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Aero-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Ärmand ja Ääremaa (mõlemad Tartus).
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aero Eestis 5 mehel ja 8 naisel.
Pakalnieši
Pakalnieši on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Ranka vallas.
Küla asub valla loodeosas Koiva jõe kaldal.
Athanasius Kircher
Athanasius Kircher (2. mai 1602 – 27. või 28. november 1680) oli saksa jesuiit ja õpetlane, kes avaldas umbes 40 tööd erinevates valdkondades, muu hulgas orientalistika, geoloogia ja meditsiin. Ta tegi varajase teadusliku töö Egiptuse hieroglüüfide alal. Ta pidas egiptuse keelt keeleks, milles Aadam ja Eeva suhtlesid ning hieroglüüfe okultistlikeks sümboliteks. Samuti uskus ta, et suudab lugeda ja tõlkida hieroglüüfe ja avaldas sel teemal neli teost. Kõik tema tõlked on osutunud siiski valedeks. Tema avastuseks peetakse siiski seose leidmist vana-egiptuse ja kopti keele vahel ning mõned kommentaatorid peavad teda egüptoloogia rajajaks.
Ta oli ka üks esimesi, kes jälgis mikroobe mikroskoobiga, ning käis välja mõtte, et katku põhjustavad bakterid. Kircherit on peetud oma tööde kvaliteedi ja ulatuse tõttu viimaseks, kes püüdis kõike teada saada. Tänapäeva vaatenurgast oli tal vahel õigus, vahel mitte ja vahel võivad tunduda tema vaated ja teooriad naeruväärsed.
Tõõrakõrve kraav
Tõõrakõrve kraav on kraav Harju maakonnas (Kuusalu vald, Kolgu küla) ja Lääne-Viru maakonnas (Tapa vald, Tõõrakõrve küla).
Kraav on 5 km pikk, valgla pindala on 10,6 km². Kraav suubub vasakult poolt Valgejõkke.
Kiltsi raamatukogu
Kiltsi raamatukogu on raamatukogu Väike-Maarja vallas Kiltsi alevikus. Raamatukogu asub Kiltsi Rahvamaja teisel korrusel aadressil Turu 13.