cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
I Land Sound
Probleemid
2017. aastal pidasid festivali turvatöötajad kinni kaheksa inimest narkootiliste ainete ebaseadusliku käitlemise pärast. Politsei alustas viie isiku suhtes narkootikumidega seotud väärteomenetlust ja kolme isiku suhtes kriminaalmenetlust narkootikumide käitlemise pärast.
Konstantin Osvet
Kaastööd ajalehtedele ja ajakirjadele hakkas ta tegema juba 1905. aastal. Tema esimesed tööd – satiirilised värsid ja karikatuurid – ilmusid pseudonüümiga K. Vibulane. Alates 1914. aastast töötas kutselise ajakirjanikuna Meie Tallinna Ajalehe toimetuses. I maailmasõja ajal (1915–1918) töötas Peterburis Lessneri miinivabrikus kontoriametnikuna, samal ajal oli ta ka Vana Meie Matsi vastutav toimetaja. 1918–1921 töötas ta Omskis mitmes asutuses raamatupidajana ja pearaamatupidajana.
I Land Sound
Probleemid
2019. aastal avastati, et festivalil meditsiinilist abi pakkunud inimesed olid tarvitanud alkoholi. Ürituse turvajuht pidi uute meditsiinitöötajate leidmiseks pöörduma häirekeskuse poole. Pärast selgus, et meditsiinitöötajad ei olnud siiski alkoholi tarvitanud. Terviseamet avastas hiljem, et esmaabi pakkunud ja töölt kõrvaldatud inimesed ei olnud tervishoiutöötajate riikliku registri andmetel tervishoiutöötajad ega seotud ühegi tegevusloaga tervishoiuasutusega, vaid vabatahtlikud isikud. Terviseamet kutsus seepeale suurürituste korraldajaid üles üritusel osalejate meditsiinilisse julgestamisse tõsiselt suhtuma.
Konstantin Osvet
1921. aastal tuli tagasi Eestisse ning 1921–1935 töötas Kaja toimetuses. Uus Eesti asutamise järel töötas 1935–1939 selle toimetuses. 1940. aastal töötas Tallinna Posti toimetuses ja 1940–1941 Rahva Hääle toimetuses.
Konstantin Osvet arreteeriti 13. novembril 1944 Tallinnas Sitsi 10-1. 8. septembril 1945 karistas tribunal teda §58-3 järgi 8-aastase vabadusekaotusega. Ta suri 3. aprillil 1946 Leningradi vanglas.
Tunnustus
1940. aastal määras Eesti Vabariigi president Konstantin Osvetile Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärgi.
An Examination of the Place of Reason in Ethics
"An Examination of the Place of Reason in Ethics" on Stephen Toulmini filosoofiline raamat 1950. aastast.
1 Probleem
Erinevalt teaduse probleemidest on eetika probleemid igaühe asi. Kuigi õige teo printsiipidest ja headuse loomusest suurt ei räägita, räägitakse siiski vabadusest, progressist ja haridusest, mis Gilbert Keith Chestertoni järgi on kolm pettemanöövrit, et vältida hüvest rääkimist, demokraatiast, enesemääramisest, neljast vabadusest ja sellest, mitut kalorit on tarvis näljasurma vältimiseks. Eetikajutt sisaldab on aga argumentide mitmekesisuse poolest ülikirev. Isegi tavalisel ajal kipuvad eetikaargumendid rohkearvulisemad, mitmekesisemad ja segasemad kui teised arutelud. Kriisi ajal, kui probleemid on eriti keerulised ja tähtsad, räägitakse valjemalt   ning argumendid lähevad metsikumaks ja segasemaks. Kui tuleb sõda või türannia, heidetakse mõistus kõrvale ja avalikku arutelu täiesti abstraktsetegi üldiste moraaliprobleemide üle halvab oht libastuda halba maitsesse või riigireetmisse. Kuidas eristada neid argumente parima tegutsemispõhjendi kohta, millele tuleks tähelepanu pöörata, nendest, mida tuleks ignoreerida või tagasi lükata. Mõned on pidanud seda suurt probleemi lahendamatuks. Sigmund Freud on järeldanud, et inimkonna väärtusotsustused on katsed toetada oma illusioone argumentidega; David Hume on järeldanud, et väärtusotsustusi ei saa pidada tõesteks ega vääradeks, mõistusevastasteks ega mõistuspärasteks ja väärtuse idee on kimäär. Aga see ei ole lahendus, sest me peame ikkagi teadma, mida teha, ning mõttekäikude ja argumentie vahel valima.
Milliseid argumente tuleks aktsepteerida? Millised põhjendid on head? Kas põhjenditele on alati kohta või põhjendid on mõnikord ülemäärased? Mis koht on mõistusel eetikas?
Leesi Erm
Leesi Erm (pärisnimi kuni 9.09.1940 Lisette-Juline Erm, sünninimi Lisette-Juline Vandel; 16. jaanuar 1910 Saunja küla, Harjumaa – 3. jaanuar 1989) oli eesti tekstiilikunstnik.
Haridus
1930. aastal lõpetas ta Riigi Kunsttööstuskooli tekstiili erialal. 1932. aastal lõpetas Tallinna Pedagoogiumi, 1936. aastal eksternina Tartu Naisühingu Käsitöökooli.
An Examination of the Place of Reason in Ethics
1.1 Kuidas tuleks probleemile läheneda?
Suur hulk kõnedest meile koosneb põhiliselt veenmisest ning püüavad meid mõjutada põhiliselt hirmu, haletsuse või ahnuse kaudu, ja sellepärast tuleb valvel olla. Asjakohasemana tunduvad filosoofilisemad veenmised, mis toetuvad järelemõtlemisele ja erapooletule arutlusele. Nendest võib loota midagi õppida.
Aga kas heade põhjendite küsimus on ikka keskne? Võib-olla saab heade põhjendite küsimusele vastata alles siis, kui on selge, mis on headus? Ja kas argument headelt põhjenditelt headele tegudele pole mitte tsirkulaarne? Kui jutt on heast põhjendist, siis pole jutt eetikast: selle asemel võib rääkida ka kehtivast argumendist.
Moraaliotsustust tehes jõutakse faktilistelt põhjenditelt eetilise järelduseni. Siis võib alati endalt küsida, kas see on hea otsus, kas need põhjendid on selle jaoks head. Sellepärast on loomulik küsida, mis teeb mingid faktid heaks põhjendiks mingi eetilise järelduse jaoks, ja see huvitab meid rohkem kui küsimused, kuidas "õiget" analüüsida, või kumb on parem, kas nauding või teadmine. Sellepärast on heade põhjendite küsimusel eetikas suur praktiline tähtsus, aga see ei tõesta, et see on teoorias keskne küsimus. Vastus lükkub edasi.
Leesi Erm
Töö
1947. aastast oli ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi dotsent.
Muu
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
An Examination of the Place of Reason in Ethics
1.2 Traditsiooniline meetod
Traditsioonilist meetodit populariseeris Platon, omistades selle Sokratesele. Põhieesmärk on siin iseloomustada eetikamõisteid definitsioonide abil. Mis on headus? Mis on õiglus?
Ka selles vallas on nii suur mitmekesisus ja näiline vastuolu, et pole kerge aru saada, milles täpselt on küsimus. Mõned vastused, näiteks Baruch Spinoza oma, on väga keerulised ja toetuvad metafüüsikasüsteemile, teised, näiteks George Edward Moore'i oma, on võrdlemisi lihtsad. Alguseks saab aga piirduda kolme peamise lihtsa õpetusega, mille eelistest ja puudustest tulevad ka keerulisemate teooriate eelised ja puudused. Millegi nimetamine heaks või õigeks tähendab kas 1) sellele mingi omaduse omistamist ("objektiivne" lähenemine), 2) omaenda või mõne rühma tunnete teatamist ("subjektiivne lähenemine") või 3) mitte kumbagi, kusjuures eetikamõisted on veenmiseks kasutatavad pseudomõisted ("imperatiivne lähenemine"). Võib-olla mõni neist aitab keskset praktilist küsimust lahendada, ja kui ei, siis võib seda otse rünnata.
2 Objektiivne lähenemine
Mida see õpetus tähendab? Kas ta on tõene? Kuidas see aitab keskset küsimust lahendada?
2.1 Kolme tüüpi omadused
Mis teeb mõistest omaduse?
Millised sõnad on kahtlemata tüüpilised omadusesõnad? Filosoofid, kes peavad headust omaduseks, on seda sageli võrrelnud näiteks värvustega ja mõned isegi ütlevad, et me tajume eetilisi omadusi moraalimeelega. Võtame siis värvused tüüpilisteks omadusteks. Neid tajutakse otseselt meeltega, nad on analüüsimatud, st neid ei saa sõnaliselt defineerida. Toulmin nimetab selliseid omadusi lihtkvaliteetideks. Teise omaduste klassi kuuluvad sellised, mille omistamiseks tuleb pisut vaeva näha, näiteks 259-külgsus. Siin on tarvis kriteeriume. Sellised omadused erinevad lihtkvaliteetidest selle poolest, et nad on analüüsitavad. Toulmin nimetab neid liitkvaliteetideks. Kolmandat tüüpi omaduste kindlakstegemiseks on samuti tarvis protseduuri, aga need ei ole otseselt tajutavad. Näiteks läbi udu paistev päike on tegelikult kollane, kuigi ta paistab punasena. Selliseid omadusi nimetab Toulmin teaduslikeks kvaliteetideks. Omadustest räägitakse iga kord mõnel neist viisidest. Ruudukujulisust võetakse kas liht- või liitkvaliteedina. Teatud värvitooni võetakse olenevalt vilumuse astmest liit- või lihtkvaliteedina. Päikese värvitooni võidakse võtta ka teadusliku kvaliteedina.
Mõnikord pole selge, kas on tegu objekti omadusega.
Poramate Minsiri
Poramate Minsiri (tai keeles ปรเมศวร์ มินศิริ; sündinud 28. jaanuaril 1969) on Tai meediaärimees.
Namiibia jalgpallikoondis
Namiibia jalgpallikoondis on Namiibia meeste rahvuskoondis jalgpallis.
Namiibia jalgpallikoondis on kolmel korral jõudnud Aafrika rahvaste karikavõistluste finaalturniirile (1998, 2008 ja 2019), kuid pole alagrupist edasi jõudnud.
Koondise kodustaadion on Windhoekis asuv Independence Stadium.
Vojakkala
Vojakkala on küla Soomes Lõuna-Soome läänis Kanta-Häme maakonnas Loppi vallas, 20 km kaugusel Loppi kirikukülast, vahetult Tammela valla kõrval.
Sanook.com
Sanook.com (tai keeles สนุก.คอม) on 1998. aastal Tais asutatud uudisteportaal, mille rajas Poramate Minsiri. 2016. aasta juuni seisuga oli see populaarseim Tai veebisait.
Dēliņkalns
Dēliņkalns ('pojamägi') on Alūksne kõrgustiku kõrgeim tipp.
Künka absoluutne kõrgus on 271,6 meetrit ja suhteline kõrgus 71 meetrit.
Djirbali keel
Djirbali keel on Austraalias Queenslandis kõneldav väljasurev keel. 2016. aasta loenduse andmetel rääkis djirbali keelt kodus vaid 8 inimest.
Djirbali keeles on mitmed omapärased omadused ja nähtused, mistõttu see on keeleteadlaste seas tuntud.
Djirbali keel on jagatud ergatiivsusega keel.
Keeles on keeruline tabusüsteem.
Öökullsõlg
Öökullsõlg on öökullipead meenutava ülaosaga erilise kujuga kaarsõlg. Latgalitele iseloomulik sõletüüp on olnud levinud Läti aladel, Eestis Palukülas on leitud üks, Põhja-Leedus kaks eksemplari, arheoloogiakogudes on ka mõned teadmata leiukohaga sõled.
Vähksõlg
Vähksõlg (saksa keeles Krebsfibel, soome keeles rapusolki) on vähki meenutava sõlekehaga kaarsõlg, iseloomulik keskmisele rauaajale. Eesti jaoks on tüüp erandlik, kaks Edela-Soomest imporditud 7.–8. sajandi vähksõlge on leitud Lagedi kalmetest.
Dättlikon
pisi|250px|Dättlikon pisi|90px|Dättlikoni vapp Dättlikon on omavalitsus Šveitsis Winterthuri piirkonnas Zürichi kantonis.
Dättlikonis elas (2016). aasta detsembri seisuga 780 inimest.
Long Islandi lahing
pisi|Ameeriklaste taganemist kujutav maal Long Islandi lahing ehk Brooklyni lahing toimus 27. augustil 1776. aastal Brooklyn Heightsis, pea kaks kuud pärast seda kui Kolmteist kolooniat (Ameerika Ühendriigid) olid ennast George Washingtoni juhtimisel senisest emamaast Suurbritannia kuningriigist iseseisvaks kuulutanud. Iseseisvussõja suurimas lahingus võitsid britid ameeriklasi, säilitades kontrolli strateegiliselt olulise New Yorgi sadama üle.
Siiski tunnistas Suurbritannia kuningriik Ameerika kolooniate iseseisvumist ja sõltumatust Pariisi rahulepinguga aastal 1783.
Johan Schmidt
Johan Schmidt VR I/2, VR II/2, VR II/3 (11. oktoober 1885 Kõrtsi-Rehe talu, Järvepera mõis, Kaarepere vald, Palamuse kihelkond, Tartumaa – 2. veebruar 1931 Viljandi) oli Tsaari-Venemaa ja Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
9. jalaväepolgu ülem Vabadussõjas.
Elulugu
Õppis 1895–1897 Patjala külakoolis, 1897–1901 Aruküla ministeeriumikoolis, 1901–1904 Eesti Aleksandrikoolis Põltsamaal ja 1904–1905 pedagoogilistel kursustel Tallinnas.
1905–1906 töötas kooliõpetajana Tallinna linna 1. algkoolis, 1906–1909 Virumaal Palmse ministeeriumikoolis, 1909–1913 Vihula ministeeriumikoolis ning 1913–1914 Tallinna linna 9. algkoolis.
Esimeses maailmasõjas
Esimesest maailmasõjast võttis osa alates augustist 1914 reamehena 295. Svirski jalaväepolgus. Oktoobrist 1914 kuni maini 1915 osales lahingutes Galiitsias, hiljem saadeti sõjakooli – 3. Peterhofi lipnikekooli – mille lõpetas augustis 1915.
Teenis seejärel nooremohvitserina 228. Zadonski jalaväepolgus, kus märtsis 1916 nimetati rooduülemaks. Jaanuaris 1916 ülendati alamleitnandiks, mais 1916 leitnandiks ja detsembris 1916 alamkapteniks.
Märtsis 1917 viidi üle 768. Grajevski jalaväepolku, kus septembris 1917 nimetati pataljoniülemaks. Osales lahingutes Minski ja Stohhodi rindel.
Novembris 1917 tuli kodumaale tagasi ning teenis seejärel Tallinnas olevas 3. eesti jalaväepolgus 8. roodu ülemana ja oli ühtlasi ka detsembrist 1917 pataljoni ülema kohusetäitja. Pidi jaanuaris 1918 enamlaste kihutustöö tõttu ametlikult väeosast lahkuma, kuid jäi oma võitluskaaslastega siiski ühendusse.
Oli 24. veebruaril 1918 üks rahvuslipu heiskajaid Pika Hermanni torni. Ülendati märtsis 1918 kapteniks ning demobiliseeriti aprillis 1918, kui Saksa okupatsioonivõimud saatsid Eesti rahvusväeosad laiali.
Töötas Saksa okupatsiooni ajal Tallinna linna 8. algkooli õpetajana ning osales põrandaaluse kaitseliidu loomises.
Eesti Vabadussõjas
Nimetati 11. novembril 1918 Tallinna Kaitse Liidu 3. jaoskonna ülemaks. Määrati 21. novembril 1918 Võrus moodustatava 3. jalaväepolgu 1. pataljoni ülemaks, kellena osales lahingutes lõunarindel ja Põhja-Lätis. Sai 31. jaanuaril 1919 Pedeli mõisa all jalast haavata.
Nimetati 27. veebruaril 1919 3. jalaväepolgu ülemaks. Sai 11. märtsil 1919 Lätis (Sveinieki talu juures) rinnust raskelt haavata.
Määrati pärast paranemist 12. mail 1919 9. jalaväepolgu ülemaks, kellena teenis kuni Vabadussõja lõpuni, osaledes lahingutes Landeswehr'i ja Punaarmee vastu Põhja-Lätis ja Narva rindel.
Ülendati novembris 1919 alampolkovnikuks. (Auaste nimetati novembris 1922 kolonelleitnandiks).
Sai Vabadussõjas üles näidatud vapruse eest kolm Vabadusristi, Läti Karutapja ordeni, 225 000 marka ja tasuta maa suurusega 49,22 ha. Viimane anti talle 1922. aasta mais Viljandimaa Päri valla Päri mõisast. Koht, mis oli osa mõisasüdamest ning kus asus arvukalt hooneid, sai nimeks Lensy talu. See kinnistati tema nimele juulis 1929.
Eesti Vabariigis
Oli sel ajal Vabadussõja Mälestamise Komitee sekretäri ja sõjaministri esindajana tegev mitme Vabadussõja mälestussamba avamisel.
Pidas Viljandimaal Lensy talu. Sügisel 1928 asus elama Viljandisse, kus osales Tööerakonna liikmena ka ühiskondlikus elus. Oli ajalehe Sakala toimetuse liige ja Viljandi Helikunsti Seltsi liige. 1930–1931 Sakalamaa Noorte Kotkaste keskmalevkonna vanem ja Vabadusristi Vendade Ühenduse Viljandi osakonna liige.
Suri 2. veebruaril 1931 Viljandi linnahaiglas veremürgistusse. Sängitati Viljandi Pauluse koguduse kalmistule, kus 22. augustil 1937 maeti ümber Viljandi Vabadussõjas langenute ühiskalmistule.
Mälestuse jäädvustamine
Tema mälestuseks avaldas selts 9. Jalaväe Polk 1937. aastal raamatu "Kolonelleitnant Johan Schmidt. Jooni elust ja tegevusest".
Energiamajandus
Energiamajandus on osa energeetika valdkonnast koos energiatehnika ja energiapoliitikaga.
Barry Stroud
Barry Greenwood Stroud (18. mai 1935 Toronto – 9. august 2019) oli Kanada päritolu filosoof, kes kirjutas muu hulgas skeptitsismist, David Hume'ist ja Ludwig Wittgensteinist.
Silmiksõlg
Silmiksõlg (saksa keeles Augenfibel, inglise keeles eye fibula) on kaarsõlg, mille kujundusele on iseloomulikud paarikaupa paiknevad silmataolised kujundid – augud, lohud või puntsiga löödud topeltringid – sõlekaarel.
Jaotus
Silmiksõled olid Eesti alal kaarsõle tüüpidest ajaliselt vanimad, olles kasutusel juba rooma rauaaja alguses. Tüüp oli käibel 1.–3. sajandini, eesti sarja sõled isegi kuni 5. sajandini. Rootsi arheoloog Oscar Almgren jagas silmiksõled kolme suurde rühma:
Silmiksõled ja teised rooma rauaaja alguses Eestisse jõudnud sõled on väga sarnased mujal Euroopas samal ajal levinud sõlgedega. See viitab sidemetele kaugete aladega, kust saabunud esemeid ja ideid kohandati vastavalt kohalike eelistustele. Mitmed uurijad on pakkunud, et just Läänemere kagurannik on olnud Eesti jaoks peamine uudsete esemete vahendaja, kuna sealt on leitud väga palju sarnaseid sõlgi.
Püha Kolmainu kirik (Sighișoara)
pisi Sighișoara Püha Kolmainu kirik (rumeenia keeles Biserica Sfânta Treime din Sighişoara) on Rumeenia õigeusu kirik, mis asub Târnava Mare jõe põhjakaldal Sighișoaras Rumeenias. Kuna seal on ülempreester, mitte piiskop, siis see on tehniliselt kirik, mitte katedraal, aga tihti nimetatakse seda ka katedraaliks.
Ajalugu
See ehitati kunagisse Elizabethi parki (Parcul Elisabeta) 1934. aastal ehk pärast seda, kui ettepanek ehitada see kesklinna tagasi lükati. Ehitust juhendasid ülempreester Emilian Stoica ja preester Aurel Stoicovici. Kirik maksis 12 miljonit leid: raha, mis teeniti annetusena saadud metsa müügist. Mets annetati 1925, annetajateks usklikud, Kultuuriministeerium, Saksamaa ülikool, Sighisoara linnapea ja Tarnava Mare prefektuur. 31. oktoobril 1937 pühitses kiriku sisse Rumeenia Õigeusu Kiriku metropoliit Nicolae Bălan. Tseremoonial oli kohal 40 preestrit, 2 ministrit Bukarestist ja rohkem kui 10 000 pealtvaatajat.
Arhitektuur
pisi|Kirikukuppel seestpoolt vaadates Püha Kolmainu kirik Sighișoaras disainiti uusbütsantsi stiilis. See ehitati aastatel 1934–1937, järgides arhitekt Dumitru Petrescu Gopeşi plaane, koos kunstnik Anastasie Demiani temperatehnikas sisemaalingutega.
Ikonostaasi ehitasid kaks Rupea linna kunstnikku: Schiopul ja Babic. Kolmest kirikukellast kõige väiksema (350 kg) annetasid koguduseliikmed, keskmise (730 kg) linnapea Aurel Mosora ja suurima kella (1430 kg) maakonna prefekt dr. Victor Stirbet maakonna prefektuuri nimel. Seinad värviti üle aastatel 1980–1984 freskotehnikas. Parandustööde ajal ehitati kirikule ka maa-alune kabel matuste jaoks.
Vox Animi
Kirikul on koor Vox Animi.
Ambsõlg
Ambsõlg on kaarsõlg, mis kitsa sõlekeha, väikese terava kaare ja pikkade õlgadega meenutab kujult vibupüssi. Kujunes välja Rooma aladel ajaarvamise alguse paiku. Eesti aladele jõudis lõuna poolt 1. aastatuhande alguses rooma rauaajal ja elas kauem kui enamik teisi kaarsõle tüüpe.
Eesti arheoloogilises materjalis leiab erineva kujuga ambsõlgesid. Nooremal rooma rauaajal esineb tagasipööratud jalaga ambsõlgi, mille jala peenenev ots on mähitud ümber kaare ja tagasipainutatud jalg moodustab nõelahoidja. Laialt levinud on peaoksaga ambsõled. Sõlgi on mõnikord ornamenditud ja kaunistatud rõngasgarnituuriga. Eesti kõige rikkalikuma kujundusega ambsõled on leitud keskmisest rauaajast pärit Kardla aardest. Hilised toretsevad ambsõled võisid küündida pikkuselt üle 10 cm (näiteks Jäbara kalmeist leitud 5. sajandi sõlg on 12 cm pikk ), olles samas ka rasked ja kohmakamad kui varasemad. A. M. Tallgren dateeris suured ambsõled 10. sajandisse ja märkis ära nende täieliku eemaldumise germaani eeskujudest.
Kari keel
Kari keel (varem ka kare keel ) on bantu keelte hulka kuuluv keel, mida räägivad karid Kongo DV põhjapiiril ja Kesk-Aafrika Vabariigis. Kõnelejaid oli 1980. aastatel umbes 1000, kuid 21. sajandi alguse hinnangul võib keel olla peaaegu välja surnud. Kõnelejad on üle 70 aasta vanused.
Das Kausalgesetz und seine Grenzen
"Das Kausalgesetz und seine Grenzen" ("Põhjuslik seadus ja selle piirid") on Philipp Franki filosoofiline raamat. See ilmus 1932 Viinis Verlag von Julius Springeri väljaandel. Aastal 1988 ilmus uustrükk.
Eessõna
Loodusteaduslikes kirjutistes öeldakse sageli, et näiteks ruumi, aja ja põhjuslikusega seotud probleemid ei ole füüsika pädevuses ja neid saab lahendada ainult filosoofia tasandil. Aga enamasti vabanetakse siis rangest teaduslikust mõtlemisest ning jõutakse tulemuseni, mida võib nimetada oopiumiks teadusele. Siin püütakse kõiki küsimusi käsitleda ilma oopiumita, millele sageli antakse filosoofia nimi. Ei püüta lahendamata küsimusi pimestavate fraaside abil lahendatuna näidata, aga ei püüta ka vältida teaduse äärel olevaid küsimusi, lükates need teisele tasandile. Kõiki teaduses tekkivaid probleeme püütakse samamoodi tegelikult lahendada nagu eriteadustes. Frank ei usu, et on põhimõtteküsimusi, mille üle tuleb igavesti vaielda, vaid et teaduse väited peab saama teha selgeks igaühele, kes on harjunud mõtlema. Juba üliõpilasena uskus ta, et maailma tunnetamist saab edasi viia ainult teadus, mitte kõrgemale tasandile ronimine. Kui filosoofiaprofessor ütles, et ta on aastatepikkuse tööga põhjuslikkuse probleemi lahendanud, ja lahendus seisneb selles, et põhjuslikkus on paratamatu suhe põhjuse ja tagajärje vahel, ei suutnud ta naerukrampi varjata ning sai noomida, ja otsustas uurida, mida teadusel selle probleemi kohta öelda on. David Hilberti raamatu "Grundlagen der Geometrie" mõju all nähti sageli aksiomaatikat vana filosoofia asendusena. Frank proovis füüsikat, eriti mehaanikat, aksiomatiseerida ning avastas enda suureks imestuseks, et just põhjuslikkuse aksioom on peaaegu mittemidagiütlev ega kitsenda tegelikke protsesse peaaegu üldse. Taipamise, et üldises põhjuslikus seaduses on palju vähem tegelikke väiteid tegelikult vaadeldava maailma kohta, kui tavaliselt arvatakse, sõnastas ta kirjutistes "Kausalgesetz und Erfahrung" (1907) ning "Mechanismus oder Vitalismus 1" (1908) viisil, mida ta nüüd peab ühekülgseks. Vahepeal on tekkinud kontseptsioon statistilisest seaduspärast ja selle seosest dünaamilise seaduspäraga (Richard von Mises) ning põhjusliku seaduse uus sõnastus kvantmehaanikas (Max Born, Werner Heisenberg, Paul Dirac). Peale selle on hakatud uusi põhjuslikkuse käsitusi kuritarvitama kõige tagurlikemal ja ebateaduslikemal eesmärkidel.
Et Frank ei usu, et teispool teadust töötav filosoofia võiks maailmatunnetuse jaoks midagi saavutada, mis oleks sarnane teaduses saavutatuga, on siin leida vähe vaidlust filosoofiliste teooriatega, olgu need kui teravmeelsed või ülevad. Nende ainuke tähtsus tegeliku maailma jaoks on abi teadusvälisele tegevusele. Sellepärast on siin põhjalikumalt käsitletud neid filosoofilisi süsteeme, mis on andnud tugevaid impulsse tegelikeks tegudeks, kuigi need pole kuigi teravmeelsed. Nii viidatakse siin sageli väidetele "täielikkusfilosoofiast", mis on näiteks fašismi ja natsionaalsotsialismi filosoofiline alus, ja arvestatakse põhjalikult dialektilist materialismi, mis on marksistlike rühmade filosoofiline alus. Frank ei ole polemiseerinud endake lähedaste vaadetega, et põhikontuurid oleksid selged.
Frank ei võta vastust keerulistele küsimustele kokku lühikesse mõjusasse lausesse, sest ta ei usu võluvormelitesse, mis tuleb lihtsalt üles leida. Niisugustes vormelites peitub enamasti oopium teadusele. Isegi kui inimese elu on nii kannatusterohke, et sageli pakuvad leevendust ja lunastust ainult uimastid, on teadus selgelt isemoodi. Frank ei usu, et teadus vajaks uimastamist: pealiskaudse lohutuse asemel, mida pakuvad ilusad sõnad, tuleb teadusega aina edasi ja peenemalt töötada.
1. Instrument "teadus" ja selle käsitsemine
Kõigi teaduste eesmärk on ennustada vahetutest elamustest lähtudes hilisemaid elamusi ning neid võimaluse korral vallata. Ka mineviku uurimise puhul püütakse tegelikult laiendada vahetutest elamustest koosnevat baasi, et selle toel tulevikku kergemini ja täielikumalt haarata. Selleks kasutavad kõik teadused põhimõtteliselt sama meetodit. Vahetutele elamustele seatakse vastavusse sümbolid, füüsikas arvväärtused, bioloogias joonised, sotsioloogias sõnad. Teaduse saavutus on õieti selle instrumendi ehitamine, mille abil saab ta saab sellele eesmärgile lähemale jõuda. See instrument seisneb sümbolitevahelistes seostes, mis võimaldavad antud sümbolitest teisi tuletada, ilma et oleks tarvis tegeliku kogemuse poole pöörduda. Need seosed ei ütle midagi tegelike elamuste kohta. Tuntuim näide on matemaatiline füüsika, kus näiteks mehaanikas on masside ruumilist ja ajalist asendit näitavate sümbolite vahel seoseks Newtoni liikumisvõrrandid ja temperatuuri väärtuste ning koha ja hetke sümbolite vahel Fourier' soojusjuhtivusvõrrand. Bioloogias on selles funktsioonis väited rakutuuma ja protoplasma ruumilise ja ajalise saatuse kohta. Sotsioloogias näiteks materialistlikus ajalookäsituses väide üleminekust feodalismist kapitalismi ja seejärel sotsialismi. Instrumenti kasutatakse nii, et kõigepealt seatakse meie elamustele mingil ajahetkel vastavusse sümbolid, mis teisendusreeglite abil teisendatakse sümboliteks, mis vastavad meie elamustele mingil hilisemal hetkel. Bioloogias võib valemi asemel olla joonis.
2. Valemid ei ole propositsioonid tegeliku maailma kohta
Eelnevas nimetatud valemid ja rakujagunemise pildid ei ole propositsioonid tegelike elamuste kohta ehk tegeliku maailma kohta. Neid võib tõesteks ja vääradeks nimetada ainult selles mõttes, nagu halvasti teritatud nuga on väär instrument lõikamiseks, mitte nagu propositsioon "see laud on sinine" on väär, kui laud on kinaverivärvi. Alles siis, kui sümbolitele seatakse vastavusse elamused, saavad sümbolite seostamise reeglitest propositsioonid tegeliku maailma kohta, mida saab nimetada tõesteks või vääradeks. Nende vastavusse seadmise reeglite tõttu jääbki igasse teadusse määramatust, kui täpne see ka paistaks. Alati ähmastele elamustele ei saa kunagi täiesti üheselt vastavusse seada selgelt defineeritud sümboleid. Teaduslikule meetodile ongi iseloomulik see, et elamuste vahele saab lülitada sümbolite teisendusreeglid, aga elamuste vahetu seose kohta ei saa reegleid teha. Kes tahab sümbolid välja jätta, loobub teaduse ennustusmeetodist, ta ei taha teadusinstrumenti kasutada. Kedagi ei saa küll keelata toimida maailma suhtes mitteteaduslikult, aga talle peab selge olema, mida ta teeb. Siis ta ei ole tunnetaja, vaid läbielaja, nagu ütleb Moritz Schlick. Teadlane on maailma suhtes aktiivne, sest ta loob instrumendi selle valdamiseks või kasutab seda. Ei ole meetodit läbielamiselt arusaamisele jõudmiseks, kui arusaamise all mõista tegeliku maailma tunnetamist selleks, et seda vallata.
3. Ainult tautoloogilised või tegelikkuslaused on tõesed või väärad
Tähenduslikeks võib nimetada ainult lauseid, mis ütlevad midagi tegeliku maailma kohta, näiteks "see laud on sinine", ning loogika ja matemaatika laused, mis ütlevad, millised väited on omavahel samaväärsed, st tulenevad üksteisest tautoloogiliste teisenduste kaudu. Mõlema kategooria puhul saab teatud menetlusega kindlaks teha, kas nad on tõesed või väärad, tegelikkuslausete puhul vahetult läbielatu võrdluse teel elamustega, mis väidetele keelelise tähistuse konventsionaalsete reeglitega vastavusse seatakse, tauoloogiliste lausete puhul tautoloogilise teisenduse alusreeglite jätkuva kasutamise teel, nagu näiteks matemaatiliste tõestuste puhul. Tähenduslikke lausete tõesust saab alati kontrollida. Tegelikkuslausete tunnus on ka see, et iga tähendusliku tõese lause juurde kuulub tähenduslik lause, mis ütleb vastupidist, aga on väär. Tautoloogiliste propositsioonide puhul ei ole vastupidine mitte väär, vaid tähendusetu. Asi on selles, et meie elamused ehk tegelik maailm võiks olla ka niisugune, et see laud ei ole sinine, aga mitte niisugune, et kaks korda kaks ei ole neli, kui võtta aluseks aritmeetikatehete ja arvsõnade definitsioonid. Esimene elamus on kujutletav, teine mitte. Tautoloogiliste lausete tõesus ei sõltu tegeliku maailma protsessidest. Need ütlevad midagi ainult selle kohta, kuidas me tegelikust maailmast räägime, mitte tegeliku maailma enda kohta.
Vana-Laitsna maastikukaitseala
Vana-Laitsna maastikukaitseala (läti keeles Veclaicenes aizsargājamo ainavu apvidus) on maastikukaitseala Lätis Alūksne piirkonnas Vana-Laitsna, Vastse-Laitsna, Ziemeri ja Mārkalne vallas ning Smiltene piirkonnas Hopa vallas.
Vana-Laitsna maastikukaitseala moodustati 1977. aastal Põhja-Vidzeme kultuurmaastike, bioloogilise mitmekesisuse ja loodusväärtuste kaitseks. Kaitseala kogupindala on 20 892 ha. Selle alale jäävad Korneti-Peļļi, Dēliņkalnsi ja Avotu mežsi looduskaitseala (Avotu mets).
Vana-Laitsna maastikukaitseala põhjapiiriks on Eesti-Läti piir. Eesti poolel külgnevad Vana-Laitsna maastikukaitsealaga Paganamaa ja Väike-Palkna maastikukaitseala ning Luhasoo looduskaitseala.
Nowe Skalmierzyce
Nowe Skalmierzyce (kuni 17. juulini 1962 Skalmierzyce Nowe; saksa Neu Skalmirschütz) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Ostrów Wielkopolski maakonnas, Nowe Skalmierzyce valla halduskeskus. Nowe Skalmierzyce asub Kaliszist umbes 9 km edelas ja Ostrów Wielkopolskist ligikaudu 15 km loodes.
Nowe Skalmierzyce sai linnaõigused 1962. aastal.
Penijõe–Aegviidu–Kauksi matkatee
pisi|Karude perekond 2020. aasta kevadel Penijõe-Aegviidu-Kauksi matkatee Vetla lõigul pisi|Droonivideo matkaraja ääres asuvast Aegviidu siniallikast ja selle ümbrusest pisi|Penijõe-Aegviidu-Kauksi rajatähis Vetla lõigul
Penijõe–Aegviidu–Kauksi matkatee kogupikkus on 615 kilomeetrit. Matkatee algab Matsalu rahvuspargist Penijõe mõisa juurest ja lõpeb Peipsi järve põhjakaldal Kauksis. Matkatee on rajanud ja selle taristut haldab RMK.
Aegviidus RMK looduskeskuse juures ristub Penijõe–Aegviidu–Kauksi matkatee Peraküla–Aegviidu–Ähijärve ja Oandu–Ikla matkateega. pisi|Metskits 2020. aasta kevadel Penijõe-Aegviidu-Kauksi matkatee Vetla lõigul Matkatee avati 2018. aastal RMK kingitusena Eesti Vabariigi 100. aastapäevaks.
Przedecz
Przedecz (saksa Moosburg) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Koło maakonnas, Przedeczi valla halduskeskus. Przedecz asub Kołost umbes 24 km kirdes.
Osieczna
Osieczna (saksa Storchnest) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Leszno maakonnas, Osieczna valla halduskeskus. Osieczna asub Lesznost 9 km kirdes.
Osieczna sai linnaõigused 1370. aasta paiku.
Kalev Muru
pisi|Kalev Muru 1984. aastal. Foto: [[Jaan Künnap]] Kalev Muru (sündinud 29. detsembril 1954 Tartus) on eesti alpinist ja matkaja.
Ta on töötanud Eesti Kaitseväes ja Kaitseliidus instruktorina (auastmelt kapten). 2010. aastate esimesel poolel töötas Kalev Muru Tartu Herbert Masingu Koolis riigikaitse ja rekreatsiooni aluste õpetajana, seejärel Pelgulinna Gümnaasiumis füüsikaõpetajana. Varem on ta töötanud ka insenerina Tartu Observatooriumis.
Alpinism
1982. aastal juhtis ta Tartu Ülikooli 350. aastapäeva tähistamiseks ekspeditsiooni Kesk-Pamiiri Tanõmasi mäeahelikku. Selle käigus esmavallutati Nõukogude Liidu tolle aja kõrgeim vallutamata mägi (sai nimeks Tartu Ülikool 350 (tipu kõrgus 6350 m)). Tippu jõudsid kuus alpinisti Kalev Muru juhtimisel.
1986. aastal töötas ta Rahvusvahelises alpilaagris Pamir treener-konsultandi ja mägipäästjana. Koos Alfred Lõhmuse ja Jaan Künnapiga tõusid nad kuue nädalaga kolme kõrgtippu – Korženevskaja (7105 m), Kommunismi (7495 m) ja Lenini mäetipp (7134 m).
1987. aastal korraldati ametiühingute üleliiduline alpinistide ekspeditsioon Tian Shani kõrguselt teisele mäele Han-Tengrile (7010 m). Selle koosseisus tõusid tippu 8. augustil 1987 esimeste eestlastena Kalev Muru ja Jaan Künnap.
Aastatel 1980–2000 oli ta Tartu alpiklubi Firn president. Ta on olnud Eesti Pamiiri mägiekspeditsioonide peakorraldaja. Ta on tegutsenud 1984. aastast matkatehnika ja alpinismikohtunikuna.
Ta on Jaan Künnapi Alpinismiklubi III taseme treener.
Obrzycko
Obrzycko (saksa Obersitzko, 1943–1945 Obersitz) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Szamotuły maakonnas, Obrzycko valla halduskeskus. Obrzycko asub Warta jõe vasakul kaldal, Szamotułyst umbes 11 km põhjas.
Obrzycko sai linnaõigused enne 1458. aastat, kuid kaotas need 1580. aasta paiku. Uuesti sai Obrzycko linnaõigused 1638. aastal, aga kaotas need 1934. aastal. Kolmandat korda anti Obrzyckole linnaõigused 1990. aastal.
Indeksikaal
Indeksikaaliks nimetatakse analüütilises keelefilosoofias väljendit (osutavat väljendit), mille osutus sõltub süstemaatiliselt kontekstist.
Indeksikaalide näited ja liigid
Paradigmaatilised näited on "sina", "mina", "tema", "siin", "täna", "homme".
Indeksikaalidena käituvad ka näiteks tegusõnade ajavormid ja "nii" sõnaühendis "nii suur", mida saadab käte ettesirutamine ja üksteisest teatud kaugusel hoidmine.
Puhaste indeksikaalide (näiteks "mina", "täna", "tegelikult" osutus ("sisu") on kontekstis nende keelelise tähendusega ("karakter") automaatselt ära määratud. Tõeliste demonstratiivide (näiteks näitav asesõna "see") puhul on edukaks osutamiseks kontekstis tarvis veel mingit lisandust, näiteks kõneleja žesti või erilist kavatsust. On vaieldav, millised väljendid on puhtad indeksikaalid ja millised on tõelised demonstratiivid.
Välislingid
Indexicality
Palmiõli
pisi|Õlipalmi vili. Keskel tuum ehk seeme ja ümber viljaliha pisi|Palmiõli Palmiõli on taimeõli, mis pärineb õlipalmi viljade mesokarbist (punakast viljalihast). Suurimaks palmiõli allikaks on aafrika õlipalm (Elaeis guineensis), lisaks pressitakse õli ka ameerika õlipalmi (Elaeis oleifera) viljalihast. Viljaliha on väga suure õlisisaldusega (45–75%) ja lisaks kääritatud viljalihast saadavale palmiõlile toodetakse pressimise teel seemnetest palmituumaõli.
Palmiõli on looduslikult oranži või punaka värvusega tooraineks oleva viljaliha suure beetakaroteeni sisalduse tõttu. Seejuures ei ole sama vilja tuumast saadav palmituumaõli või kookosõli punakad, vaid valged või helekollased karotenoidide puuduse tõttu. Palmiõli on ainus taimeõli, mille küllastunud ja küllastumata rasvhapete suhe on 50:50 ning seetõttu on see toatemperatuuril pooltahkunud.
Palmiõli kasutatakse toiduaine-, seebi- ja kosmeetikatööstuses ning biokütusena.
Kuna palmiõli kasutatakse toiduainetööstuses väga palju, tegutsevad keskkonnaaktivistide kogukonnad, et Malaisias ja Indoneesias ei hävitataks õlipalmikasvatuste loomiseks troopilisi metsi. Õlipalmide ainukultuuri loomisel on hävitatud suur hulk orangutanide looduslikest elupaikadest. Hävitatud on umbes 75% Indoneesia troopilistest metsadest.
Ajalugu
pisi|Aafrika õlipalm (Elaeis guineensis) Inimesed hakkasid õlipalme kasutama umbes 5000 aastat tagasi. 1800ndate lõpus leidsid arheoloogid Abydoses 5000 aastat vanast hauast aine, mis sisaldas palmiõli.
Aafrika õlipalmist (Elaeis guineesis) pärinev palmiõli oli esmalt kasutusel Lääne- ja Kesk-Aafrika riikides küpsetusõlina. Samuti jõudis palmiõli küpsetusõlina Euroopasse tänu Lääne-Aafrikas kaubelnud Euroopa kaupmeestele. Palmiõli muutus Briti ettevõtjatele nõutud kaubaks tööstusrevolutsiooni ajal, kuna toodet kasutati masinate tööstusliku määrdeainena.
Palmiõlist toodeti seepe ja puhastusaineid, näiteks Lever Brothersi (praegune Unilever) Sunlighti seepi. Palmiõlist valmistas oma esimesed tooted ka Palmolive. 1870ndate paiku oli palmiõli Lääne-Aafrika riikide, näiteks Ghana ja Nigeeria, suurimaks ekspordiartikliks.
Koostis
Palmiõlil on palju kasutusvaldkondi. Palmi toorõli muudavad toiduainetööstusele kasutuskõlblikuks rasvhapete ja triatsüülglütserooli ainulaadne struktuur. Palmiõli on ainus taimeõli, milles sisalduvate küllastunud ning küllastumata rasvhapete sisaldus jaguneb pooleks.
Palmi toorõli, mis on oma värvuse tõttu tuntud ka kui punane palmiõli, sisaldab väga suurel hulgal E-vitamiini ja on seetõttu kasutusel E-vitamiini allikana. Just aafrika õlipalmi Elaeis guineensis viljadest pressitud toorõlis on täheldatud eriti suurt tokotrienooli sisaldust (kuni 800 mg/kg). Tokotrienool on E-vitamiini üks vorm.
Wielichowo
Wielichowo (saksa Wielichowo, 1943–1945 Wiesenstadt) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Grodzisk Wielkopolski maakonnas, Wielichowo valla halduskeskus. Wielichowo asub Lesznost umbes 35 km põhjakirdes ja Poznańist ligikaudu 50 km edelas.
Palmiõli
Rasvhapete koostis
Palmiõli koosneb sarnaselt kõikide muude rasvadega glütserooliga esterdatud rasvhapetest. Teiste taimeõlidega võrreldes on palmi toorõlil väga ainulaadne rasvhapete koostis, sisaldades suurel hulgal 16-süsinikuga küllastunud rasvhapet, palmitiinhapet, mille nimetus tuleb palmiõli sõnatüvest.
Wielichowo
Wielichowot on esmamainitud 1304. aastal. Linnaõigused sai aastatel 1429–1430. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aastal läks Wielichowo Poola koosseisu tagasi.
Palmiõli
Rasvhapete koostis
Palmiõlides sisalduvad rasvhapped jagunevad järgmiselt: 44% palmitiinhapet (C16:0), 39% oleiinhapet (C18:1), 10% linoolhapet (C18:2) ning väiksemal hulgal ka palju muid rasvhappeid, mis on toodud tabelis.
Karoteen
Rafineerimata palmi toorõlile on looduslikult omane oranž või punakas värvus, mille põhjuseks on suur beetakaroteeni sisaldus. Palmiõli sisaldab looduslikult kõige rohkem karoteene: toorõlis umbes 500–700 ppm. Karoteenide koguhulgast 33% moodustab alfakaroteen, 65% beetakaroteen ning ülejäänud 2% gammakaroteen ja muud karoteenid.
Töötlemine
pisi|Keedetud palmipuuviljade käsitsi segamine pisi|Palmiõli tehas [[Malaisias Sabahi osariigis]]
Pehmendamine
Palmipuu viljade tiheda struktuuri tõttu on esmalt vajalik viljade pehmendamine. Pehmendades on õli pressimisel lihtsam kätte saada. Üheks võimaluseks on vilju pehmendada steriliseerimise teel, mis lisaks pehmendamisele inaktiveerib viljas oleva lipaasi (ensüüm) ning takistab vabade rasvhapete teket. Steriliseerimisel paigutatakse palmipuu viljade kobarad rõhu all olevasse horisontaalsesse aurukambrisse (300 psi ja 140 °C) 60–90 minutiks. Steriliseerimise käigus kasutatakse 140–224 kg vett iga värske viljakobara tonni kohta. Pehmendamiseks võidakse vilju ka kuumas vees keeta.
Pehmendatud palmipuuviljad eemaldatakse kobarate küljest pöörleva trumli abil. Kobarad, mille küljest ei ole võimalik vilju eemaldada, suunatakse tagasi steriliseerimisprotsessi. Eemaldusprotsessi käigus ei kasutata väga suurt trumli pöörlemiskiirust, et vältida suurt palmiõli kadu.
Perikarbi eemaldamiseks kuumutatakse palmipuuvilju kääritusmasina pöörlevas mahutis. Seal eraldatakse viljaliha palmipuuseemnest ehk tuumast. Segu suunatakse peale protsessi kruvipressi, kus mitmetsüklilise pressimisega ekstraheeritakse õli. Õli, vee ja tahkete jääkide eraldamise lihtsustamiseks kasutatakse setteanumat, milles setitatakse tahked osakesed gravitatsiooni mõjul põhja. Puhta toorõli eraldamiseks lahustatakse kuuma veega õlisegu viskoossuse vähendamiseks. Pärast ühe- kuni kolmetunnist sadenemist eraldatakse 85–90 °C juures hoitav õlisegu pinnakihilt ning puhastatakse tsentrifuugi abil enne vaakumkuivatis kuivatamist.
Ühest tonnist värske vilja kobaratest toodetakse u 225 kg palmi toorõli ning saadakse 67 kg palmipuu viljatuumi, millest pressitakse edasise protsessi käigus palmituumaõli.
Töötlusprotsessist annab hea vaate GreenPalmi koostatud infograafik (vt Välislingid).
Rafineerimine
Rafineerimise esimeses faasis eemaldatakse fosfatiidid palmi toorõlist. Lihtsaimal juhul on hüdraaditud fosfatiidid (letsitiin ja fosfatidüül-inositool) eemaldatavad vaid õli ja vee segamisel. Lisaks on kasutusel ka erinevad mittehüdraatunud happed.
Pleegitamine
Pleegitamise eesmärk on kaotada palmi toorõli punane värvus. Pleegitamiseks kasutatakse pleegitussavisid, mis adsorbeerivad värvi andvaid karotenoide. Värvust andvad pigmendid seotakse keemiliselt Van der Waalsi jõududega, teised komponendid seotakse iooniliste või kovalentsete sidemetega pleegitava reagendiga.
Värvuse eemaldamine on kõige kulukam töötlusprotsess eelkõige seadmete ja pleegitusreagentide hinna tõttu.
Lõhna ja kõrvalmaitsete eemaldamine
Lõhna- ja maitseomadustele lisaks eemaldatakse ka vabad rasvhapped ja värvipigmendid, et tagada kõrgeim kvaliteet. Eelnevalt pleegitatud õli kuumutatakse 80 °C juures ning piserdatakse vaakumkambrisse (rõhk alla 50 mbar), et vältida oksüdeerumist ja polümerisatsiooni.
Tulemuseks on rafineeritud, värvusetu ja lõhnatu palmiõli (inglise RBD Palm Oil).
Fraktsioneerimine
Fraktsioneerimise käigus jagatakse eelnevalt töödeldud palmiõli lihtsustatult kaheks fraktsiooniks: 80% palmoleiini ja 20% palmsteariini.
Palmipuuseemned
pisi|Palmipuuseemned viljalihast eraldatuna Palmipuu viljade tuumast eraldatud seemnetest pressitakse palmituumaõli, mis sisaldab suuremal hulgal küllastunud rasvasid (> 80%) kui palmiõli. Palmituumaõli tahkumistemperatuur on vahemikus 20–24 °C, joodiarv on 14–21 ning palmituumaõli sisaldab umbes 48% lauriinhapet (C12:0).
Palmituumaõli kasutatakse tööstuslikul küpsetamisel, kuna see on odav.
Palmitiinhappe derivaate kasutati Teise maailmasõja ajal koos ligroiiniga napalmi tootmiseks.
Tootmine ja tarbimine
2015. aasta seisuga tarbis suurim palmiõli tootja Indoneesia ise 8703 miljonit tonni palmiõli ehk 15% kogutoodangust, Indias 7758 miljonit tonni (13%) ning Euroopa Liidu liikmesriikides tarbiti kokku 7116 miljonit tonni ehk 12% kogutoodangust.
Palmiõli sertifitseerimine
Palmiõli ja sellest tehtud tooteid sertifitseeritakse, et muuta palmiõli tootmine säästlikumaks kogu tarneahelas alates kasvatajatest kuni lõpptarbijateni, et vähendada palmiõli tootmise negatiivset mõju keskkonnale ja tootmispiirkondades elavatele kogukondadele.
Jätkusuutlik palmiõli on toodetud põlismetsi hävitamata, selle tootja arvestab loomade ja inimeste õigustega ning omab vastavat sertifikaati.
Sertifitseerimisest saadav kasu:
Praktikas moodustab jätkusuutlik palmiõli 17% kogu maailma toodangust. Paraku ei suuda alati ka kõik sertifikaati jagavad organisatsioonid kontrollida brändide alltootjate tausta ning sertifikaadirägastik on segadusttekitav nii tootjale kui tarbijale. Enim on selle eest kriitikat saanud The Roundtable on Sustainable Palm Oil (RSPO), kes on välja andnud 8 erinevat sertifikaati, millest ainult 1 tähendab, et tootes kasutatakse 95% sertifitseeritud palmiõli. Veel enam, RSPO liikmeks olemiseks ei pea tootja sertifitseeritud palmiõli üldse kasutamagi. Liikmestaatus on lubadus seda kunagi teha. Vaid vähesed organisatsiooniga liitunud brändid omavad täielikku sertifikaati. Üks rangemaid sertifikaadijagajaid on aga näiteks The Forest Trust.
Säästliku Palmiõli Ümarlaud
pisi|500px|Säästliku Palmiõli Ümarlaua (RSPO) kontroll tarneahelas Säästliku Palmiõli Ümarlaud (RSPO, Roundtable on Sustainable Palm Oil) on 2004. aastal asutatud mittetulundusühing, mille kutsus kokku Maailma Looduse Fond. RSPO ühendab palmiõli tööstuse eri sektoreid: õlipalmide kasvatajaid, tarbekaupade tootjaid, edasimüüjaid, panku ja investoreid.
Eelromaani kunst
Eelromaani kunst on ühendav mõiste Euroopas 5. sajandist, Merovingide dünastia algusest kuni 11. sajandini, romaani kunsti üle-euroopalise väljakujunemiseni käibinud arhitektuurile ja teistele kunstiliikidele. Seda kunstiperioodi iseloomustab klassikalise, eelkõige hilisantiikse Rooma, samuti varakristliku kunsti teemade ja kujundite segunemine, osalt Bütsantsi vahendusel, barbarirahvaste (esmajoones germaanlaste) kunsti elementidega ja nendest uuendusliku stiili kujunemine.
Palmiõli
Säästliku Palmiõli Ümarlaud
2008. aastal töötas RSPO välja loetelu tingimustest, mida tuleb ettevõtetel täita, et toota sertifitseeritud säästlikku palmiõli (Certified Sustainable Palm Oil, CSPO). RSPO olulisim kriteerium on piirata ohustatud ökosüsteemide, ohustatud liikide elupaikade ja põlismetsade hävitamist. RSPO-sertifitseerimine tähendab tõhusamat jäätmekäitlust, vähenenud pestitsiidide kasutamist, tootmise suuremat läbipaistvust ja tootmist ning vähem kasvuhoonegaase.
Eelromaani kunst
Algusperioodil võib osaliselt kattuda rahvasterännuaja kunstiga. Palju eelromaani kunstile iseloomulikku esineb selginenud kujul hilisemas romaani kunstis.
Palmiõli
Säästliku Palmiõli Ümarlaud
Tarneahela sertifitseerimine on katkematu tee algallikast kuni tarbijani, sealhulgas kõik rafineerimise, valmistamise, töötlemise, transpordi ja levitamise etapid. Nii tagatakse toote päritolu sealt, kust te väidate, et see pärineb. Sertifitseerimine tagab teie tarneahela turvalisuse ja jälgitavuse ning annab usaldusväärsed tõendid toote jätkusuutliku hankimise kohta.
RSPO sertifitseeritud palmiõli moodustas 20% 2014. aasta kogutoodangust ehk umbes 12 000 miljonit tonni.
Kingston (New Yorgi osariik)
Kingston on Ulsteri maakonna suurim linn ja halduskeskus. Asula asub Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis Albanyist 95 km lõunas ja New Yorgist 146 km põhjas, Hudsoni jõe lähedal.
Kingstonis suri 1712. aastal Revalist pärit Martin Hoffman.
Mäe (perekonnanimi)
Mäe on eesti perekonnanimi.
Kala (perekonnanimi)
Kala on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kala 717 inimesel: 357 mehel ja 360 naisel. Perekonnanimede levikult on Kala meeste puhul 117. kohal ja naiste puhul 131. kohal. Perekonnanime Kala kandja oli keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus oli 42). Perekonnanimi Kala on levinuim Võru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 17,24. .
Mrocza
Mrocza (saksa keeles Mrotschen, 1939–1942 Schönhausen, 1942–1945 Immenheim) on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Nakło maakonnas, Mrocza valla halduskeskus. Mrocza asub Nakło nad Noteciąst umbes 12 km põhjas ja Bydgoszczist ligikaudu 30 km lääneloodes.
Mroczat on esmamainitud 1288. aastal, linnaõigused sai 1393. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1919. aastal läks linn Poola koosseisu tagasi.
Oktoober 2019
Oktoober 2019, kroonika.
2019. aasta oktoober algas teisipäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem neljapäeval.
Michael Silverstein
Michael Silverstein (12. september 1945 – 17. juuli 2020) oli semiootik ja keeleteadlane, kes on pikka aega töötanud Chicago Ülikoolis.
Ta oli Roman Jakobsoni õpilane.
Ruth Chepngetich
Ruth Chepng'etich (sündinud 8. augustil 1994 Rift Valley provintsis ) on Keenia jooksja, kes võistleb maratonis ja pikamaadistantsidel. Tema maratoniaeg 2:17.08 on kõigi aegade edetabelis kolmas maailmarekordiomaniku Paula Radcliffe 2:15.25 ja Mary Jepkosgei Keitany 2:17.01 järel.
Ruth Chepngetich võitis 2018. aasta Istanbuli maratonil ajaga 2:18.35. Istanbuli 40. maratonil (IAAF Gold Label Road Race) jooksis keenialane Ruth Chepngetich 2:18.35 (31.59 – 10 km, 48.15 – 15 km, 1:08.22 – poolmaraton, 1:37.42 – 30 km) ning tema aeg oli võistluste rekord ja kõigi aegade parim tulemus Türgi pinnal, kuid eriti ajaloo seitsmes parim aeg, saades kõigi aegade 10. sportlaseks, kes läbib maratoni alla 2 tunni ja 20 minuti (2:19.30).
20. Dubai maratonil (2019) tähistab keenialane Ruth Chepngetich Dubai maratonil võitu isikliku rekordi ajaga 2 tundi, 17 minutit ja 8 sekundit.
Ruth Chepngetich jooksis kõigi aegade 2019. aasta Vodafone Istanbuli poolmaratoni 12. kiireima poolmaratoni ajaga 65:30 (1:05:30).
28. septembril tuli ta 2019. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Dohas Kataris kell 2:32.43 maailmameistriks.
Anna Sergejeva
Anna Sergejeva (sündinud 13. jaanuaril 1986 Kiievis) on Eesti näitleja.
Ta on lõpetanud Tallinna Läänemere Gümnaasiumi ja Karpenko-Karõi nimelise Kiievi Riikliku Teatri, Kino ja Televisiooni Ülikooli (Nikolai Ruškovski kursuse).
Isiklikku
Ta on abielus, tema abikaasa on Vene Teatri näitleja Viktor Marvin.
Radzyń Chełmiński
Radzyń Chełmiński (saksa keeles Rehden) on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Grudziądzi maakonnas, Radzyń Chełmiński valla halduskeskus. Radzyń Chełmiński asub Grudziądzist 17 km kagus.