cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Malaysia Airlinesi lend 17
Carlos
Carlose tegelaskuju on väljamõeldis, isik selle taga on Hispaaniast põgenenud pisisuli, kes tunnistas hiljem üles, et oli sõlminud RT kanaliga lepingu ja levitas valeuudiseid, väites olevat lennujuhtimistorni töötaja, mille eest sai tema sõnul palju raha (48 tunat dollarit), kuigi kõik dispetšerid on Ukraina kodanikud. Esimese töö RT kanali jaoks tegi "Carlos" mais 2014, rääkides intervjuus, et ta oli töötanud Ukrainas viis aastat ja oli sunnitud põgenema oma venemeelsuse tõttu kohe pärast Maidani. Maidan lõppes 22. veebruaril 2014 ehk viis kuud enne MH17 katastroofi, samas oli nimetatud isik üheksa kuud enne RT kanali intervjuud kinni peetud Rumeenias kahtlustatuna pettuses, kuid pääses kohtust ja anti üle Hispaania politseile, et kanda pooleaastast karistust samasuguse süüdistuse eest. Hiljem muutis Twitteri kasutaja "Carlos" nime "Ljudmila Lopatõškina" nime vastu ja seejärel sulges üldse konto.
Radariandmed
26. septembril 2016 näidati Venemaa kaitseministeeriumi ametlikus pressiteates radaripildi salvestust ja rõhutati, et Boeingu kukkumise ajal ei ole pildil näha mitte ühtegi muud lendavat objekti sellel kohal või lähedal enne või pärast kukkumist. Samas pressiteates näidatud salvestuses on selgelt näha, ja seda mainitakse ka kõnes, et lend MH17 ei vahetanud kiirust, kõrgust ega suunda.
Kriminaaluurijate aruandes on mainitud, et aastaid kestnud nõudmiste peale oli Venemaa lõpuks esitanud uurijatele oma Ust-Donetski radari andmed, kuid keeldus esitamast teise seda lendu jälginud Buturinskaja radari andmed.
Lendur Vološin
Detsembris 2014 oli Vene propaganda leidnud järjekordse tunnistaja, kelle sõnul oli katastroofi päeval ühel maandunud lennukil laskemoon ära kulutatud ning selle piloot Vološin, kes oli pärast maandumist sünge ja ärritunud, olevat öelnud: "Vale lennuk".
Märtsis 2018 oli sõjaväest lahkunud Vološin sooritanud enesetapu, mis pani uue jõuga ringlema propagandasüüdistused ja vandenõuteooriad.
Vladislav Vološin (1988-2018) oli Su-25 piloot, lahkus sõjaväest 21. juulil 2017 ja töötas Mõkolaivi lennujaama direktorina. Su-25 ei ole võimeline tõusma kommertsešeloni kõrgusele ja jälitama reisilennukit.
Suurupi looduskaitseala
pisi|Suurupi looduskaitseala (mai, 2016) Suurupi looduskaitseala on looduskaitseala Harju maakonnas Harku vallas. Kaitseala pindala on 191,6 ha, millest maismaaosa pindala on 185,1 ha.
Malaysia Airlinesi lend 17
Satelliidifoto
14. novembril 2014 näitas Venemaa riiklik teleprogramm Kanal 1 (Первый канал) satelliidifotot, millel oli reisilennuk Boeing ja seda tulistav hävituslennuk. Saates väideti, et seda fotot on analüüsinud lennunduseksperdid ja Venemaa inseneride ühingu eksperdid ning nad tunnistasid selle vaieldamatuks tõestuseks, et MH-17 tulistas alla Ukraina õhujõudude lennuk. Väidetav satelliidipilt MH-17 allatulistamisest on saamatu fotomontaaž. Aluseks on hoopis teistel kuupäevadel tehtud satelliidipildid, mis olid kopeeritud Google Mapsi ja Yandexi kaartidelt koos seal olevate unikaalsete maaharimisjälgedega ja pilvede mustriga, mis erines katastroofipäeva ilmaoludest. Kaadris on Donetski lennujaama 4 km pikkune maandumisrada ja Boeing ühesuurused. See ei ole võimalik orbiidil tehtud pildi korral, niisuguste proportsioonide jaoks oleks pildistaja pidanud olema Boeingule lähemal kui kilomeeter. Firma tunnuskirjad lennuki kerel asuvad teises kohas kui Malaisia reisilennukeil.
Zaroštšenske ja Ukraina BUK
6. mail 2015 avaldas Venemaa väljaanne Novaja Gazeta artikli "See oli Buk-M1", milles tutvustati veel üht Vene inseneride anonüümset uurimisraportit. Raportis analüüsiti Malaisia reisilennuki kahjustusi ja jõuti järeldusele, et lennuki hävitas rakett 9M38M1, mis tulistati välja Buk-M1-lt. Sellega lükati ümber varasem versioon, et MH-17 tulistas alla Ukraina ründelennuk. Raportis näidati, et raketi väljatulistamiskohaks ei saanud olla mässuliste kontrolli all olev Snižne ja raketi väljatulistamiskohana pakuti Zaroštšenske küla, mis väideti olevat olnud Ukraina vägede kontrolli all. Selle kinnituseks esitati luuresatelliitide pilte, kus olevat peal Buk-seadmed. pisi|Venemaa Kaitseministeriumi foto Veebis on säilinud Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu 14. juuli 2014 kaart, millel Zaroštšenske piirkond on mässuliste kontrolli all. Ukraina vastuluure ülem Vitali Naida väidab, et raportis esitatud satelliidipildid on retušeeritud ja mõned neist on tehtud tükk aega enne MH-17 allatulistamist. Hiljem külastasid seda küla ja seda kohta ajakirjanikud, kes küsisid ka kohalike elanike käest Ukraina tehnika võimaliku viibimise kohta katastroofi päeval küla lähedal. Külaelanike sõnul ei olnud seal mingit tehnikat ega sõdureid ja võimalikku raketi tulisatamist ei ole keegi kuulnud. Samuti näitas ka satelliitide jälgimine, et sellel põllul ja märgitud kohtades ei ole mitte mingeid jälgi rasketehnika roomikutest ega põlenud maapinda stardikohas, ei ole neid jälgi ka Venemaa Kaitseministeeriumi enda esitatud fotodel, seal see tehnika lihtsalt seisab põllul ilma, et oleks sinna sõitnud mööda pehmet pinnast, rääkimata sellest, et pildil on vale aastaaeg, kuna maapind on hiljuti küntud, samas kui samadel päevadel tehtud Google'i piltidel on põllud rohelised.
Reisijad ja meeskond
Lennukis viibis 298 inimest, kellest 15 olid meeskonnaliikmed. Hollandi valitsuse teatel oli lennuki pardal viibinud 298 inimesest oktoobri lõpus tuvastatud 289 hukkunu surnukehad.
Marie (eesnimi)
Marie on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 259. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Marie 627 naisel.
Sahkapuu põllutöö- ja majapidamiskool
pisi|Sahkapuu põllutöö- ja majapidamiskool tütarlastele Sahkapuu põllutöö- ja majapidamiskool (ka Mari Raamoti (kodumajandus)kool) oli 1911–1919 Tartu lähedal Raadi vallas Sahkapuu talus tegutsenud kool.
Kooli tegevus lõppes 1919. aasta juunikuus, kui põlengus hävis koolimaja.
Radziejów
Radziejów (saksa keeles Rädichau) on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas, Radziejówi maakonna halduskeskus. Radziejów asub Toruńi kesklinnast umbes 43 km lõunas.
Radziejów sai linnaõigused 1298. aastal. Teise Poola jagamise tagajärjel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Alates 1807. aastast oli Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tulemusel läks linn 1815. aastal Venemaa Keisririigiga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. 1870. aastal kaotas Radziejów linnaõigused, kuid sai need tagasi 1919. aastal. Raudteeühenduse sai Radziejów 1908. aastal.
Punaarmee Fraktsioon
pisi|Punaarmee Fraktsiooni logo, millel on punase tähe peal püstolkuulipilduja [[Heckler & Koch MP5 ]] Punaarmee Fraktsioon (saksa keeles Rote Armee Fraktion, lühend RAF; alguses tuntud kui Baaderi-Meinhofi rühm) oli aastatel 1970–1998 tegutsenud Lääne-Saksamaa vasakäärmuslik terroriorganisatsioon.
Rühmituse asutajate seas olid Andreas Baader, Gudrun Ensslin, Horst Mahler ning intellektuaal ja ajakirjanik Ulrike Meinhof.
1970–1997 tapeti terrorirünnakutes 34 inimest. Samas ajavahemikus sai surma 20 Punaarmee Fraktsiooni liiget või nendega seotud isikut.
Punaarmee Fraktsioon on küll rohkem tuntud, kuid korraldas siiski vähem rünnakuid kui Revolutsioonilised Rakud, mis korraldasid ajavahemikus 1973–1995 296 pommirünnakut, süütamist ja muud rünnakut.
1993. aasta juunis toimunud RAFi "kolmanda põlvkonna" juhtide grupi kinnipidamisel osutatud relvastatud vastupanul hukkus tulevahetuses politseiga: üks kahtlustatav Wolfgang Grams ja üks politseinik. Kinnipeetud Birgit Hogefeld mõisteti kohtus süüdi ja teda karistati 18-aastase vabadusekaotusega, ta vabanes alles 2011. aastal.
Pärast Saksamaa taasühinemist selgus, et RAF-i aitas Ida-Saksamaa luureagentuur Stasi.
Tüümuse perivaskulaarsed ruumid
Tüümuse perivaskulaarsed ruumid (the perivascular spaces of the thymus gland) on paljudel selgroogsetel loomadel, sealhulgas inimesel, tüümuse talitlevad sidekoeosad, mis paiknevad tüümuse kihnus.
Perivaskulaarsed ruumid on ühenduses elundit ümbritseva kihnuga, ulatuvad kuni kortikomedullaarse tsooni ühendusteni ja ühinevad tüümuse säsiga.
Mitmete autorite arvates aga paiknevad tüümuse perivaskulaarsed ruumid üksnes tüümuse säsis.
Perivaskulaarseid ruume varustavad vastavad arterid, veenid, lümfisooned ja närvid, mis paiknevad enamiku tüümuse säsi veresoonte ning veenide ja veenulite läheduses.
Perivaskulaarsetest ruumidest saavad alguse väikesed eferentsed lümfikapillaarid.
Normaalse anatoomia ja füsioloogiaga inimestel toimub tüümuse taandareng – 50. eluaastaks moodustab tüümuse perivaskulaarsete ruumide ja nende vahel paikneva elundi põhikoe massi rasv (80%)
Histoloogia
Perivaskulaarsetes ruumides on tuvastatud sageli lümfotsüüte, tüümuse plasmarakke, tüümuse müoidrakke, tüümuse T-rakke ja B-rakke ning monotsüüte, väikelastel peamiselt eosinofiile.
Maksim Šatskihh
pisi|2011 Maksim Šatskihh (vene keeles Максим Александрович Шацких; sündinud 30. augustil 1978 Taškendis) on vene päritolu Usbekistani jalgpallur.
Ta mängib Ukraina kõrgeimas liigas.
Monroe (Michigan)
Monroe on linn Ameerika Ühendriikides Michigani osariigis, Monroe maakonna halduskeskus ja suurim linn. Monroe asub Erie järve läänekaldal umbes 23 km Toledost põhja pool ja 40 km Detroitist lõuna pool.
Monroe elanike arv oli 2020. aasta rahvaloendusel 20 462. Aastal 2010 oli elanikke 20 733.
Algselt kandis asula nime Frenchtown. 1812. aasta sõja ajal 1813. aasta jaanuaris toimus asula lähedal Frenchtowni lahing. Asula nimetati ümber president James Monroe järgi. 1817. aastal sai Monroe äsjaloodud Monroe maakonna halduskesksuseks. Linnaõigused sai Monroe 1837. aastal.
Monroes asus sõjaväelase George Armstrong Custeri lapsepõlvekodu. 1910. aastal püstitati Custeri auks Monroes kuju (George Armstrong Custer Equestrian Monument).
Alates 1993. aastast on Monroe sõpruslinn olnud Hōfu Jaapanis.
Karinu lubjakivipaljand
Karinu lubjakivipaljand on paljand Karinu karjääris Karinu lubjakivimaardlas, halduslikult maakonnas Järva-Jaani vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Poola ralli
Poola ralli on Poolas toimuv autoralli.
Piison
Piison (Bison) on veislaste sugukonda pärisveislaste kuuluv sõraliste perekond.
Poola ralli
Ralli toimub alates 1921. aastast, millega see on Monte Carlo ralli järel vanuselt teine maailmas.
Piison
Tänapäeval on säilinud piisonite perekonnas kaks liiki – ameerika piison (Bison bison) ja euroopa piison ehk pürg (Bison bonasus). Lisaks kuulub perekonda kuus väljasurnud liiki.
Karinu lubjakivipaljand
Paljandil paljandub lubjakivi kahe astanguna, mille paksused on 2,8 m ja 4,4 m. Paljandil on näha Juuru lademe Tamsalu kihistu Karinu kihistiku kivimeid.
Poola ralli
Kõige rohkem on Poola rallit võitnud Sobiesław Zasada (4 korda).
Heleri Saarik
Saarik on lõpetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi ning õppinud Eesti Maaülikoolis maastikukaitset ja -hooldust, Tartu Ülikoolis ajalugu ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli magistriõppes filmi- ja teatrilavastuse erialal. 2012. aastal lõpetas ta Balti Filmi- ja Meediakooli.
Tema loodud muusikavideo Popidioti loole "Hanging On Friday" võitis 2010. aastal Eesti aasta parima muusikavideo auhinna. Ta teinud muusikavideo ka näiteks Jarek Kasari laulule "Klaaskuulis" ja Badass Yuki loole "Changeling".
Saarik on mängufilmi "Kõik muusikud on kaabakad" (2012) režissöör ja stsenarist, mis oli tema bakalaureusetöö. Ta on kirjutanud ja lavastanud lühifilmi "Näkilugu" (2010) ning osalenud veel mitme tudengifilmi tegemisel.
Supilinna päevad
pisi|Supilinna päevade avamine Tartu raeplatsil 2018. aastal. Pildil mitmed Supilinna seltsi liikmed: vasemal kaadris profiilis Urmas Aunin, profiilis mustas jopes seisab Kristiina Praakli, kollases jopes on Aliis Liin, punast jopet hoiab Mart Hiob. Autokastis seisab muusik Silver Sepp pisi|Supilinna päevade rongkäik Herne tänaval 2018. aastal pisi|Supilinna päevad 2017. aastal kiigeplatsil pisi|Supilinna päevad 2017. aastal kiigeplatsil. Kohalikud elanikud pakuvad sageli isetehtud asju ja süüa pisi|Lõke ja kontsert 2017. aasta Supilinna päevadel Supilinna päevad on Tartus Supilinnas kevaditi toimuv nädalapikkune üritustesari, mida korraldab Supilinna Selts.
Karksi paljand
Karksi paljand on paljand Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Paljand ja sellesse tekkinud Karksi koobas on arvele võetud ürglooduse objektina.
Supilinna päevad
Päevade raames korraldatakse kultuurilisi jalutuskäike, kontserte, avalikke arutelusid, laatu jpm. 2013. aastal avati päevade käigus ka Supilinna külakiik.
Supilinna päevade puhul avaldab Selts ajalehte Supilinna Tirin.
2020. aasta Supilinna päevad jäid koroona pandeemia tõttu ära.
Reinfried Herbst
thumb|200px|Reinfried Herbst Schladmingis 2008. aastal Reinfried Herbst (sündinud 11. oktoobril 1978 Salzburgis) on Austria mäesuusataja, kelle põhialaks on slaalom.
Herbst osales esimest korda maailma karikavõistlustel 21. jaanuaril 2001 Kitzbühelis slaalomis, kuid ei saanud teise ringi edasi. 2006. aastal jõudis ta samas esimest korda poodiumile, kui oli slaalomis Jean-Pierre Vidali järel teine. Esimese võidu sai ta samal hooajal märtsis Shigakogenis peetud MK-võistluste etapil slaalomis. Olgu lisatud, et esikohta jagas ta võrdse ajaga koos Kalle Palanderiga. Kokku on ta seni võitnud (seisuga 12. märts 2010) 9 MK-võistluste etappi.
2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos oli ta slaalomis Benjamin Raichi järel teine. Muide, ka kolmas koht kuulus austerlasele – Rainer Schönfelderile. 2010. aasta OM-il Vancouveris oli ta slaalomis kümnes.
Herbst on osalenud kahtedel maailmameistrivõistlustel. Kuid nii 2007. aasta MM-il Åres kui ka 2009. aasta MM-il Val-d'Isère'is ei suutnud ta end finaallaskumisele välja võidelda.
Maailma karika etappide võidud
Reinfried Herbst on osalenud 73 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 15 korral, millest 9 korda kõige kõrgemale astmele.
Austraalia ralli
Austraalia ralli on Austraalias toimuv autoralli maailmameistrivõistluste etapp.
Martti Juhkami
Martti Juhkami (sündinud 6. juunil 1988 Rakveres) on eesti võrkpallur (nurgaründaja), kes 2011. aastast (pikemate vaheaegadega) on mänginud ka Eesti võrkpallikoondises.
Hooajast 2023/24 naasis ta Eestisse ja taasliitus Bigbank Tartu meeskonnaga.
Eesti võrkpallikoondis
Juhkami kutsuti esimest korda Eesti võrkpallikoondisse 2011. aasta talvel ning tegi debüüdi samal talvel sõpruskohtumises Läti võrkpallikoondisega, mis võideti 3:2. Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril on ta kuulunud koondise koosseisu kahel korral (2015 ja 2019). Euroopa liigas on ta osalenud korduvalt alagrupiturniirimängudel ning 2015. aasta final-fouris, kus saadi neljas koht.
Juhkami on korduvalt koondisekutsest tervislikel (2016) ja isiklikel (2017, 2021) põhjustel keeldunud. Spekuleeritakse, et need loobumised on ka viinud vaatamata vastavale tasemele mõne koondisekutse saamata jäämiseni. 2015. aasta EM-ist kuni 2019. aasta EM-i ettevalmistusperioodini ei mänginud ta koondises peaaegu neli aastat.
2005–2013 Eesti meistriliigas
Juhkami oli Rakvere spordikooli kasvandik ning edutati hooajal 2005/06 meistriliigaklubisse Aeroc Rakvere, kus ta mängis neli hooaega. Klubiga mängiti mitmel korral küll 3.–4. kohale, kuid medalit võita ei suudetud ning parimateks tulemusteks jäid Eesti karikavõistluste poolfinaalid ja Eesti meistrivõistluste neljandad kohad.
Hooajast 2009/10 mängis Juhkami Tartu Pere Leivas, kuhu jäi kolmeks hooajaks. Kuigi ta toodi klubisse nurgaründajaks, siis olude sunnil oli ta peaaegu terve hooaja diagonaalründaja rollis. Hooaja keskel kimbutas teda põlvevigastus, mistõttu meeskonda mõnda aega aidata ei saanud. Esimesel hooajal teeniti Schenker Liiga hõbemedal ja Eesti meistriliiga pronks. Teisel hooajal (2010/11) jätkas Juhkami klubis diagonaalründajana. Eesti meistrivõistlustel saadi hõbemedal, kuid välja jäädi nii Eesti karikavõistluste kui Schenker Liiga finaalidest. Hooaja lõpus vaevasid Juhkamit taas põlveprobleemid ning pärast hooaja lõppu käis ta põlveoperatsioonil. Kolmandal hooajal (2011/12) naasis Juhkami nurgaründajaks, kuid pidi taas täitma hoopis diagonaalründaja ülesandeid. Vaatamata meeskonna keerulisele algusele võideti otsustavas faasis nii Schenker Liiga kui Eesti meistrivõistlused; Eesti karikavõistlustel saadi hõbemedal. Juhkami oli vaieldamatult üks meeskonna rünnakuliidreid ning valiti ka Schenker Liiga sümboolsesse koosseisu.
Hooajal 2012/13 mängis Juhkami Selver Tallinnas nurgaründajana. Eesmärk oli paista silma Euromängudes ja saada sobiv välisleping. Klubiga osaleti tugevuselt teises Eurosarjas (CEV Cupil), kus eelringist edasi ei pääsetud. Euroopa sarjades jätkati tugevuselt kolmandas (CEV Challenge Cupis), kus langeti välja 1/8 finaalis. Eesti karikavõistlustel saadi hõbemedal ning Schenker Liigas finaali ei pääsetud. Hooaeg lõpetati Eesti meistriks tulekuga. Juhkami oli sel hooajal üks meeskonna resultatiivsemaid mängijaid.
2013–2021 Saksamaal, Austrias ja Prantsusmaal
Hooajaks 2013/14 sõlmis Juhkami oma esimese välislepingu ning siirdus Saksamaa meistriliigaklubisse TV Bühl, kus samal hooajal mängis ka Eesti võrkpallikoondise keskblokeerija Andri Aganits. Klubi jõudis CEV Cupil veerandfinaali, kus kaotati Ardo Kreegi koduklubile Pariisi Volley. Kohalikel võistlustel jäädi napilt tiitliheitlustest välja, jõudes nii karika- kui ka meistrivõistlustel poolfinaali. Martti hooaeg algas jalavigastusega, mis jättis ta hooaja esimeseks pooleks vigastuspausile. Pärast seda suutis ta aga end kiiresti meeskonna põhikoosseisu mängida.
Hooajaks 2014/15 liitus ta Austria valitseva meistri, Hypo Tirol Innsbruckiga, kus mängis samal hooajal ka Eesti võrkpallikoondise diagonaalründaja Oliver Venno. Klubiga osaleti kõrgeimas Eurosarjas, CEV Meistrite Liigas, kus oma alagrupis võideti kaks mängu ja kaotati neli, millega play-offi ei pääsetud. Võideti Kesk-Euroopa (MEVZA) liiga ja tuldi Austria meistriks, kusjuures Austria meistriliigas oli üleolek nii selge, et kogu hooaja peale ei kaotatud ühtegi mängu. Juhkami oli meeskonna üks põhimängijatest.
Hooajaks 2016/17 naasis ta Austria meisterklubisse Hypo Tirol Innsbruck, kus seekord oli ta meeskonnakaaslaseks Eesti võrkpallikoondise diagonaalründaja Renee Teppan. CEV Meistrite liigas alagrupiturniirile ei pääsetud, misjärel jätkati aste madalamas Eurosarjas, CEV Cupil, kus langeti konkurentsist 1/16 finaalis. Kesk-Euroopa (MEVZA) liigas saadi teine koht ning tuldi taas Austria meistriks. Martti oli meeskonna üks põhimängijatest ning kuigi Austria liigas oldi enamikest konkurentidest peajagu üle, sai nurgaründaja keskenduda rohkem eelnevatel hooaegadel vaevanud vigastustest taastumisele ja uute vältimisele.
Hooajaks 2017/18 sõlmis ta lepingu Prantsusmaa meistriliigaklubiga Tourcoing VB, kus ta mängis kaks hooaega. Esimesel hooajal jõuti Prantsusmaa karikafinaali, kus jäädi valitseva Prantsusmaa meistri Chaumonti vastu 0:2 kaotusseisu, kuid võideti kolm järgmist geimi ja sellega tuldi Prantsusmaa karikavõitjaks. Prantsusmaa meistriliigas saadi põhiturniiril seitsmes koht ning pääseti play-offi, kus kaotati aga veerandfinaalseeria ning kohta parandada ei õnnestunud. Teisel hooajal (2018/19) osaleti klubiga tänu eelmise hooaja karikavõidule tugevuselt teises Eurosarjas, CEV Cupil, kus 1/16 finaalis kaotati kuldse geimiga ning langeti konkurentsist. Prantsusmaa karikavõistlustel langeti konkurentsist 1/8 finaalis. Prantsusmaa meistriliiga põhiturniiril jäädi üheksandaks, mis tähendas esimesena välja jäämist play-offist. Martti oli mõlemal hooajal üldiselt üks meeskonna põhimängijatest.
Hooajaks 2019/20 naasis ta Saksamaale, kus mängis kaks hooaega VfB Friedrichshafenis. Hooaja esimesest mängust jäi ta põlvevalu tõttu eemale, kuid pääses vahetusest platsile järgmises mängus, oma endise koduklubi TV Bühli vastu, tõi mängu oodatud muutuse ning valiti ka mängu parimaks mängijaks. Hooaja alguses osaleti ka Saksamaa superkarika finaalis, kus tunnistati Berliini Recycling Volleys paremust. Klubi osales CEV Meistrite Liigas, kus oma alagrupis saadi kolmas koht ja play-offi ei pääsetud. Saksamaa karikavõistlustel jõuti 1/4 finaali. Saksamaa meistriliiga põhiturniiril oldi kolmandal kohal, kuid liiga peatati kevadel koroonapandeemia tõttu ja meister jäi välja selgitamata. Paar kuud hooaja keskel Juhkami õlavigastuse tõttu meeskonda aidata ei saanud. Teisel hooajal (2020/21) osaleti taas CEV Meistrite Liiga alagrupiturniiril, mis peeti kahe miniturniiri formaadis. Esimese turniiri järel oldi teisel kohal, kuid koduse, teise turniiri eel nakatusid meeskonnas mitmed mängijad koroonasse ning kehtivate piirangute tõttu tuli osalemisest loobuda. Sellega kaotati ka lootus jõuda alagrupiturniirilt edasi. Saksamaa karikavõistlustel langeti konkurentsist poolfinaalis. Saksamaa meistriliiga põhiturniir võideti ning play-off faasis jõuti välja finaalseeriasse, mis kaotati Eesti võrkpallikoondise peatreeneri Cédric Énardi koduklubile Berliini Recycling Volleys. Kui esimese hooaja vigastuspaus välja arvata, siis Martti oli üldiselt üks meeskonna põhinurgaründajatest.
2021– Eestis ja Tšehhis
Hooajaks 2022/23 liitus ta taas välisklubiga ning siirdus Tšehhi meisterklubisse VK Karlovarsko. Hooaja alguses võideti Tšehhi superkarikas ning Juhkami valiti mängu väärtuslikuimaks mängijaks. Klubiga osaleti CEV Meistrite Liigas, kus saadi alagrupis kolmas koht ning jätkati Euroopa tasandil võistlemist CEV karikavõistlustel. Vaatamata esimese veerandfinaalmängu võidule, kaotati kordusmängus Poola klubile Belchatowi PGE Skra ning edasipääsu ei tagatud. Tšehhi karikavõistlustel jõuti finaali, kus jäädi alla Silver Maari koduklubile Libereci Dukla. Revanš võeti aga Tšehhi meistrivõistlustel, kui punktiga võideti nende ees põhiturniir ning hiljem ka 3.–4. koha seeria.
Aleksandr Geinrihh
pisi|2009 Aleksandr Geinrihh (sündinud 6. oktoobril 1984 Angrenis) on Usbekistani jalgpallur. Ta on osaliselt saksa päritolu.
Martti Juhkami
Saavutused
Kesk-Euroopa (MEVZA) liiga
Aleksandr Geinrihh
Ta mängib Usbekistani koondises.
Martti Juhkami
Saavutused
Balti liiga
Riikide meistrivõistlused
Riikide esiliigad
Riikide karikavõistlused
Individuaalsed auhinnad
Poolkõrb
thumb|Poolkõrb Poolkõrb on bioom, mis kujuneb parasvöötmes rohtla ja kõrbe vahel ning troopikavöötmes savanni ja kõrbe vahel, kus esinevad mõlema bioomi mullad, taimed ja loomad.
Poolkõrbed kujunevad ariidse kliimaga aladel. Need on levinud kõikidel mandritel peale Antarktise. Nendele on iseloomulikud pikk ja palav soe periood (keskmise õhutemperatuuriga +20...+25 °C, troopikas 30 °C), aurumine ületab sademete hulga (200–400 mm aastas ) 3–6 korda, pinnaline äravool on nõrk, vetevõrk on halvasti arenenud ja jõed kuivavad ära. Taimkate on hõre.
Scarchives Vol. 1
Scarchives Vol. 1 on CD ja DVD plaadiga kogumik Soome bändiltLordi, mis ilmus 3. septembril 2012. CD peal on varem ilmumata stuudioalbum Bend Over And Pray The Lord aastalt 1997. DVD peal on galerii ilmumata fännitoodetest 2002. aastal ja Lordi esimene kontsert Helsingis 2002. aastal, millel on lisadena Mr. Lordi kommentaarid. CD plaadil on kaks boonuslugu: originaalversioon laulust Get Heavy (salvestatud 1997. aastal, mis pidi ilmuma algupäraselt albumil boonusloona) ja 2002. aastal salvestatud laul Hulking Dynamo, mis jäi ilmumata bändi albumilt Get Heavy.
Peeter Olesk (laskesportlane)
Peeter Olesk (sündinud 22. aprillil 1993 Põlvas) on eesti laskesportlane, 2013. aasta juunioride Euroopa meister.
Olesk on 13-kordne Eesti juunioride meister laskmises. 2013. aastal võitis ta juunioride EM-il kulla 25 m standardpüstoli harjutuses ja pronksi 25 m kiirlaskmises.
2013. aastal oli Oleski treener Ranno Krusta. Laskespordiga on tegelenud ka tema vend Taivo Olesk.
Primaarelement
Primaarelement on keemiline vooluallikas, mis on ette nähtud ühekordseks (pidevaks või vaheaegadega) kasutamiseks. Seega ei saa primaarelemente laadida (nende elektrilaengut taastada), nagu see on võimalik sekundaarallikate ehk akude puhul. Primaarelementide hulka kuuluv leeliselement on teatavatel tingimustel küll laetav, ent selle laengu täiendamist nimetatakse siis elemendi värskendamiseks.
Primaarelemente liigitatakse nende elektroodide ja elektrolüüdi materjalide järgi. Elemendi nimetuses on üldiselt esikohal negatiivse elektroodi ‒ anoodi ‒ materjal.
Liigid
Praegusajal on kasutusel järgmist tüüpi primaarelemendid:
Levinud primaarallikate tähistus ja põhiandmed
==Primaarelemendid ja neist koostatud patareid ==
RHK-9
RHK-9 (Rahvusvaheline Haiguste Klassifikatsioon, 9. versioon) oli rahvusvaheline haiguste ja nendega seotud terviseprobleemide statistiline klassifikatsioon aastatel 1975–1992. RHK-9 valmis MTO eestvõtmisel ja oli jätkuks RHK-8-le. RHK-9 järglaseks on RHK-10.
Teiļi
Teiļi on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Arona vallas.
Viietine mungapipar
Viietine mungapipar (Vitex negundo) on mungapipra perekonna taimeliik.
Teiļi
Teiļi asub valla idaosas. Sinna jääb Teiļi bussipeatus. Sealsed Trušļi muinaskalmed on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all.
Viietine mungapipar
Klassifikatsioon
APG III süsteemis liigitatakse viietine mungapipar iminõgeselaadsete seltsi huulõieliste sugukonda.
Teiļi
Aastal 2007 oli külas 10 elanikku.
Viietine mungapipar
Varieteedid
Viietise mungapipra varieteedid:
Levik
Viietise mungapipra looduslikud kasvukohad on Ida- ja Lõuna-Aafrika regioonis ja Aasias.
Viietise mungapipra kasvualade hulgas on ka Afganistan, Bangladesh, Bhutan, Kambodža, Hiina, India, Indoneesia, Jaapan, Korea, Keenia, Madagaskar, Malaisia, Mosambiik, Myanmar, Nepal, Pakistan, Filipiinid, Sri Lanka, Taiwan, Tansaania, Tai ja Vietnam.
Kultuurtaimena on ta levinud veel mitmes riigis.
Bioloogilised toimed (osaline)
In vitro ja in vivo katsetes on täheldatud taime juureekstrakti antagoniseerivat toimet Daboia russelii ja Naja kaouthia mürkide surmavale toimele.
Mitmed viietise mungapiprast valmistatud ekstraktid evivad tuberkuloosi mükobakteri laboriisolaadile inhibeerivat toimet.
Parima heli Oscar
Parima heli Oscar (inglise keeles Academy Award for Best Sound) on Oscari-filmiauhinna üks kategooriatest. Auhinnaga tunnustab Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia parimat või eufoonilisimat miksimist, helisalvestust, helikujundust ja helimontaaži.
Algselt autasustati kategoorias filmistuudiote heliosakondi, kuid 1970. aasta galast hakati reegli muudatuse tõttu autasustama kindlaid helitehnikuid. Esimesed helitehnikuid, kes auhinna võitsid, olid Murray Spivack ja Jack Solomon töö eest filmis "Hello, Dolly!".
Enim ehk viis korda on auhinna võitnud Thomas T. Moulton, Douglas Shearer ja Fred Hynes.
Anaalseks
pisi|Anaalseksi illustratsioon Anaal- ehk pärakuseks on harilikult seksiliik, kus erekteerunud peenis sisestatakse seksuaalse naudingu saamiseks pärakusse. Anaalseks ei tähenda aga pelgalt peenise sisestamist pärakusse, vaid selle alla liigitub ka näppude (nn näpukas, ingl fingering) ja seksmänguasjade (näiteks rihmadega ehk strap-on dildo) viimine pärakusse ning päraku oraal- ehk suuseks. Kuigi anaalseksi all peetakse kõige sagedamini silmas peenise penetratsiooni pärakusse, nimetatakse seda mõnikord hoopis anaalvahekorraks. Teisi mainitud anaalseid seksuaaltegevusi eristatakse seevastu sõnaga anaalseks.
Ehkki anaalseksi seostatakse tavaliselt homoseksuaalsete meestega, näitavad uuringud, et kõik geid ei harrasta anaalseksi. Samuti ei ole anaalseks haruldane heteroseksuaalide hulgas ja see võib olla tavapärane ka lesbide seksuaalkäitumises.
Anaalseks võib tekitada seksuaalset naudingut pärakunärvilõpmete stimuleerimise tõttu. Lisaks on võimalik saada orgasmi, kuna pärakusse sisenedes stimuleeritakse kaudselt meestel eesnäärme ja naistel kliitori või tupe (ka G-punkti) piirkonda ning teisi sensoorsete närvidega (eriti lahklihanärvide) piirkondi. Teisalt ei pruugi anaalseks olla nauditav kõigile, vaid võidatakse kogeda (äärmist) valu peamiselt psühholoogiliste tegurite tõttu.
Nii nagu teistes seksiliikides, on ka anaalseksis oht nakatuda sugulisel teel levivatesse haigustesse. Küll aga peetakse anaalseksi päraku ja pärasoole haavatavuse tõttu palju kõrgema riskiga seksuaalkäitumiseks. Et päraku ja pärasoole nahk ning limaskest on õrnad ega libestu võrreldes tupega ise, võivad kergesti tekkida pisivigastused, mis muudavad haigustesse nakatumise lihtsamaks. Sestap tuleks anaalseksi korral kasutada alati libestit. Kuna kondoomita anaalseksi peetakse suguhaiguste lihtsa levimise tõttu kõige ohtlikumaks seksuaalseks tegevuseks, soovitavad terviseorganisatsioonid kindlasti järgida turvaseksi põhimõtteid.
Ühelt poolt suhtutakse anaalseksi sageli hukkamõistvalt, eriti kultuurides, kus anaalseks on vastuolus usuliste tõekspidamistega. Anaalseksi võidakse seega ühiskondlikult pidada ebaloomulikuks ja isegi tabuks, kuivõrd sellega tegeledes kaldutakse kõrvale inimesele loomuomasest soojätkamise instinkist. Nõnda on anaalseks mõnes riigis suisa kuritegu, mille korral karistatakse inimesi ihu- või surmanuhtlusega. Teiselt poolt on aga võimalik mõista anaalseksi seksuaalse tegevuse loomulikku viisina, mis saab pakkuda samasugust rahuldust kui teised seksuaalsed väljendused. Anaalseks võib niisiis tavapärast seksuaalelu rikastada ja sellest võib saada isegi peamine seksuaaltegevus.
Anatoomia ja stimulatsioon
pisi|Meeste suguelundite anatoomia, mis näitab eesnäärme asukohta pärasoole suhtes Närvilõpmete rohkus pärakupiirkonnas ja pärasooles võib muuta anaalseksi nauditavaks nii meestele kui ka naistele. Sisemise ja välimise sulgurlihaste lihased kontrollivad päraku avanemist ja sulgemist; need lihased, mis on tundlikud membraanid, mis koosnevad paljudest närvilõpmetest, hõlbustavad mõnu või valu anaalseksi ajal. "Inimese seksuaalsus: entsüklopeedia" väidab, et "anaalkanali sisemine kolmandik on vähem tundlikum kui kaks kolmandikku välispoolset, kuid see on rõhu suhtes tundlikum" ja "pärasool on kumer toru umbes kaheksa või üheksa tolli pikkune ja tal on võime, nagu pärakul, laieneda.
Uuringute järgi harrastatakse anaalseksi küll palju vähem kui teisi seksuaalseid tegevusi, kuid kuna anaalseks on üldiselt tabu ja seostub domineerimise ning kuuletumisega, on see muutunud peaaegu igale seksuaalsele sättumusele ligitõmbavaks. Küll aga ei tähenda anaalseks üksnes peenise sisestamist pärakusse. Pärakusse on võimalik sisestada ka seksmänguasju, nagu näiteks (rihmadega ehk strap-on) dildot, anaaltappi või -kuule, ja näppe ning rusikat. Samuti võib näppude või suuga pärakut stimuleerida. Kõige vähem esineb siiski penetratsiooni rusikaga, kuna on näiteks haruldane, et penetreeritav suudab selle jaoks piisavalt lõõgastuda.
Meessoost penetreeritavas võib anaalselt penetretritud olla meeldiv tunne tänu sisestatud peenisele, mis hõõrub või riivab eesnäärme vastu anaalseina kaudu. See võib põhjustada meeldivaid tundeid ja võib teatud juhtudel põhjustada orgasmi. Eesnäärme stimuleerimine võib tekitada sügavama orgasmi, mida mõnikord kirjeldavad mehed laialdasemalt ja intensiivsemalt, pikemaajaliselt ja võimaldavat suuremaid ekstaasi tundeid kui orgasm, mida tekitab ainult peenise stimuleerimine. Eesnäärme asukoht on pärasoole kõrval ja see on suurem, arenenum isane homoloog (variatsioon) naissoost Skene näärmete suhtes. Samuti on tüüpiline, et mees ei jõua orgasmini penetreeritava partnerina üksnes anaalseksiga.
Üldine statistika näitab, et orgasmi saavutamiseks vajavad 70–80% naistest otsest kliitori stimuleerimist, et jõuda orgasmini. Vaginaalsed seinad sisaldavad oluliselt vähem närvilõpmeid kui kliitor (millel on palju just orgasmi jaoks ette nähtud närvilõpmeid), mistõttu intensiivne seksuaalne nauding, sealhulgas orgasm, läbi vaginaalse stimulatsiooni on vähem tõenäoline kui otsese kliitori stimulatsioonil enamikul naistel. Kliitor koosneb enamast kui väliselt nähtavast peast. Vagiina mõlemal küljel külgnevad kliitori sisemised jalad, mis on väga tundlikud ja täituvad seksuaalsel erutusel verega. Kliitori kaudset stimuleerimist anaalse penetratsiooni tõttu võivad põhjustada ühised sensoorsed närvid. Kuigi pärakul on palju närvilõpmeid, ei ole nende eesmärk spetsiaalselt orgasmi esilekutsumine, mistõttu naine, kes saavutab orgasmi ainult anaalsest stimulatsioonist, on haruldane.
Gräfenbergi punkt ehk G-punkt on vaidlusalune osa naise anatoomias, eriti arstide ja teadlaste seas, kuid seda kirjeldatakse tavaliselt asuvat naise vaagnaluu taga kusitit ümbritsevana ja ligipääsetavana läbi vagiina eesmise seina; see ja teised tupe piirkonnad koosnevad kudedest ja närvidest, mis on seotud kliitoriga. Kliitori, G-punkti või mõlema otsene stimuleerimine anaalseksi ajal võib aidata mõnel naisel seda tegevust nautida ja orgasmini jõuda.
Käitumine ja vaated
Kuigi osa naisi leiavad, et neil on anaalne vahekord valus ja ebamugav või osalevad ainult meessoost seksuaalpartneri meeleheaks, leiavad teised naised selles tegevuses naudingut ja eelistavad seda vaginaalsele vahekorrale.
Anaalseksi kasutatakse mõnikord menstruatsiooni ajal vaginaalse vahekorra asendajana. Raseduse tõenäosus anaalseksiga on oluliselt vähenenud, kuna anaalseksist ei saa ainuüksi rasestuda, kui sperma ei ole kuidagi sattunud tupe avasse. Sellepärast kasutavad mõned paarid kontratseptsiooni vormis anaalvahekorda, sageli kondoomi puudumisel.
Mees-naine anaalseksi peetakse tavaliselt naiste süütuse säilitamise viisi, sest sellest ei ole võimalik rasestuda ja ei rebesta neitsinahka ; isikut, eriti teismelist tüdrukut või naist, kes tegeleb anaalseksi või muu seksuaalsete tegevustega, kuid ei ole olnud vaginaalses vahekorras, peetakse heteroseksuaalsete ja teadlaste seas sageli süütuks. Seda nimetatakse mõnikord tehniliseks süütuseks.
Levimus
Kuna enamik anaalvahekorra uuringuid käsitleb meeste omavahelist seksuaalvahekorda, on vähe andmeid anaalseksi olulisusest heteroseksuaalsete paaride seas. Kimberly R. McBride'i 2010. aasta kliinilises ülevaates heteroseksuaalsete anaalvahekorra ja muude anaalsete seksuaalsete aktiivsuste vormide kohta on tähendatud, et normide muutmine võib mõjutada heteroseksuaalset anaalseksi esinemist. McBride ja tema kolleegid uurisid mitte-vahekordset anaalseksi käitumise esinemissagedust meeste hulgas (n = 1,299) ja naistel (n = 1,919) võrreldes anaalvahekorra kogemustega ja leidsid, et 51% meestest ja 43% naistest olid osalenud vähemalt ühes oraal-anaalseksi, käsitsi-anaalseksi või anaallelu kasutamises. Aruandes märgitakse, et enamik mehi (n = 631) ja naisi (n = 856), kes teatasid heteroseksuaalsest anaalvahekorrast viimase 12 kuu jooksul, olid eksklusiivses monogaamsetes suhetes: vastavalt 69% ja 73%. Analüüs lisas, et kuna "suhteliselt vähe tähelepanu pööratakse anaalsele vahekorrale ja teistele anaalsetele seksuaalsele käitumistele heteroseksuaalsete partnerite vahel", tähendab see, et "päris haruldane" on uurimine, mis eristab päraku seksuaalse organina või aadresseerib anaalseksi seksuaalseks funktsiooniks või düsfunktsiooniks. Selle tulemusena me ei tea, millises ulatuses erineb anaalseks kvalitatiivselt tavalisest suguühtest. "
Vastavalt 2010. aasta uuringule, mis pärineb riiklikust seksuaaltervise ja -käitumise uuringust (NSSHB), mille autoriks oli Debby Herbenick jt, kuigi anaalvahekorrast on teatanud vähem naisi kui teistest partneriga seksuaal tegevustest, on partnerluses naised vanuserühmades 18– 49 märkimisväärswlt suuremal hulgal viimase 90 päeva jooksul osalenud anaalseksis. Naised osalesid anaalvahekorras harvemini kui mehed. Vaginaalset vahekorda kasutati meeste seas rohkem kui penetreeritavat anaalvahekorda, kuid 13–15% 25–49-aastastest meestest praktiseeris penetreeritavat anaalseksi.
Anaalseks, mis on heteroseksuaalsete inimeste seas tänapäeval levinum kui varem, on seotud anaalpornograafia tarbimise suurenemisega meeste hulgas, eriti nende seas, kes seda regulaarselt vaatavad. Seidman et al. väitis, et „odav, kättesaadav ja eriti interaktiivne meedia on võimaldanud paljudel inimestel pornograafiat toota ja tarbida” ning et see kaasaegne viis pornograafia tootmiseks lisaks tuharate ja päraku, mis on muutunud erootilisemaks, on tekitanud märkimisväärset huvi või kinnisidee anaalseksist meeste hulgas.
Käitumine ja vaated
pisi| Paul Avrili 19. sajandi [[Hadrianus|Hadrianuse ja Antiniuse erootiline interpretatsioon (detailne) ]] Ajalooliselt on anaalseks olnud sageli seotud homoseksuaalsusega. Kuid paljud mehed ja mehed, kes seksivad meestega üldiselt (need, kes indentifitseerivad kui homod, biseksuaalsed, heteroseksuaalsed või ei ole indentifitseerinud oma seksuaalset identiteeti ), ei tegele anaalseksiga. Meeste hulgas, kes harrastavad anaalseksi teiste meestega, võib penetreerijat nimetada top ja penetreeritavat võib nimetada bottom. Neile, kes naudivad mõlemat rolli, võib viidata kui versatile.
Geimehed, kes harrastavad anaalseksi, võivad seda vaadelda kui vahekorda ja loomulikku intiimsuse väljendust, mis suudab pakkuda naudingut. Võimalik on, et sel on samasuguse emotsionaalse tähtsus, kui heteroseksil. Mõned mehed, kes seksivad meestega, usuvad siiski, et anaalseksi vastuvõtmise partneriks olemine seab kahtluse alla nende mehelikkuse.
Levimus
Aruanded anaalseksi leviku kohta meeste vahel, kes seksivad meestega, on erinevad. Advocate'i 1994. aasta uuring näitas, et 46% geimeestest eelistasid oma partnerit penetreerida, 43% eelistasid olla penetreeritav partner. Teised allikad viitavad sellele, et umbes kolm neljandikku gay-meestest on osalenud anaalseksis, kusjuures võrdne protsent osaleb topides ja bottomites. 2012. aasta NSSHB seksi uuring USA-s näitab, et gei meeste osalus anaalseksis oli eluaja suurim: 83,3% teatab, et on osalenud anaalseksis penetreerija asendis ja 90% penetreeritavas asendis, isegi kui ainult kolmandiku või veerandiku vahel teatasid väga hiljutisest tegevusest, mis on määratletud kui 30 päeva või vähem.
Naiselt mehele
pisi| Naine kandmas Strap-Oni penetreerimas oma meessoost partnerit Naised võivad seksuaalselt stimuleerida mehe pärakut tehes väliselt või sisemiselt sõrmega; nad võivad stimuleerida ka lahkliha (mis meestel on munandite ja päraku vahelisel alal), eesnäärme massaaži või anilingusega. Kasutada võib ka seksilelusid, näiteks dildot. Tegevust kus naised penetreerivad mehe pärakut Strap-On dildoga seksuaalse aktiivsuse käigus, nimetatakse pegging. Üldiselt heteroseksuaalsed mehedei soovi olla penetreeritavad partnerid anaalseksi ajal, kuna nad usuvad, et see on naiselik käitumine, mis võib nad muuta haavatavaks, või see läheb vastuollu nende seksuaalse sättumusega (näiteks võib see viidata sellele, et nad on geid). BMJ 1999 väljendas:
Reece et al. teatas 2010. aastal, et anaalne suguühe on meeste hulgas harva esinev nähtus, öeldes, et „hinnanguliselt 7% 14–94-aastastest meestest on olnud anaalse vahekorra ajal vastuvõtlik partner”.
Naine naisele
paremal|pisi| Naine, kes sooritab anilingust (anaal-oraalseksi) teisele naisele Lesbi seksuaalsete tavade puhul hõlmab anaalseks näpukat, dildo või teiste seksilelude kasutamist või anilingust.
Naistega seksuaalsetes suhetes olevaid naisi on vähem uuritud, võrreldes teiste seksuaalse sättumusega paaridega. 1987. aastal viidi Colorados läbi mitteteaduslik uuring (Munson) kus küsitleti üle saja lesbi sotsiaalse organisatsiooni liiget. Kui küsiti, milliseid meetodeid nad kasutasid oma viimase kümne seksuaalse kohtumise ajal, vastasid 30-aastased lesbid kaks korda tõenäolisemalt kui teised vanuserühmad, et nad osalesid anaalses stimulatsioonis (sõrme või dildoga). 2014. aastal tehtud uuring, milles käsitleti partnerlusega lesbinaisi Kanadas ja USAs, leidis, et 7% osales vähemalt kord nädalas anaalses stimulatsioonis või penetratsioonis; umbes 10% tegi seda iga kuu ja 70% üldse mitte. Anilingust harrastatakse naiste vahel harvemini.
Itelmeeni keel
Itelmeeni keel (itelmeeni keeles итәнмән’ин крвэӆхатас) on tšuktši-kamtšadali keelte hulka kuuluv paleoaasia keel, mida kõnelevad itelmeenid Kamtšatka poolsaare läänerannikul (Kamtšatka krais).
1958. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
1958. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid Ungaris Budapestis 31. augustist kuni 6. septembeini.
IX. ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid teist korda Ungaris. Võistlused toimusid Margiti saarel Alfréd Hajósi ujumistaadionil.
Võistluste programm kasvas kahekümne võistluseni tänu 4x100 m kombineeritud teatevõistluse lisamisega. Kasvas ka osalenud sportlaste arv, mis oli üle 400. Nõukogude Liidu meeskond võitis üldarvestuses. Hollandi oli kolmandat korda parim maa naiste arvestuses. Enim medaleid saanud sportlane oli 17-aastane šotlane Ian Black, kes suutis muu hulgas võita poole tunniga 400 m vabaujumise ja 200 m liblikujumise.
Itelmeeni keel
Keelesugulus
Itelmeeni keel liigitatakse tšuktši-kamtšadali keelte hulka, kuid see erineb oluliselt teistest sama keelerühma keeltest. Seetõttu ei ole kõik uurijad üksmeelel. Näiteks vene uurija Aleksandr Volodin ja Ameerika lingvist Dean Worth on seisukohal, et itelmeeni keel ei ole geneetilises suguluses tšuktši ja korjaki keelega ning ühised jooned on tekkinud konvergentsi teel.
1958. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
100 m vabalt
Maailmarekord: 54,6 (1957) John Devitt, Euroopa meister 1954: 57,8 Imre Nyéki, 24px Ungari <br style="clear:both;" />
Itelmeeni keel
Murded
19. sajandini oli tõenäoliselt 3 itelmeeni keelt: ida-, lõuna- ja lääneitelmeeni keel. Tänapäeval on säilinud vaid lääneitelmeeni keel kahe murdega: lõunamurre ja põhja- ehk sedanka murre. Lõunamurdes eristatakse Hairjuzovi ja Napani murrakut, mida on peetud ka eraldi murreteks.
1958. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
400 m vabalt
Maailmarekord: 4.25,9 (1958) John Konrads, Euroopa meister 1954: 4.38,8 György Csordás, 24px Ungari <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Maailmarekord: 17.28,7 (1958) John Konrads, Euroopa meister 1954: 18.57,8 György Csordás, 24px Ungari <br style="clear:both;" />
Itelmeeni keel
Fonoloogia
Itelmeeni häälikusüsteem koosneb 5 täishäälikust ja 25 kaashäälikust. Sõna võib alata 2-7 kaashäälikust koosneva kaashäälikuühendiga, nt кстк’ԓкнан 'ta hüppas'.
1958. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
100 m selili
Maailmarekord: 1.01,5 (1958) John Monckton, Euroopa meister 1950: 1.05,1 Gilbert Bozon, <br style="clear:both;" />
Itelmeeni keel
Morfoloogia
Itelmeeni tüved on ühe-, kahe- ja kolmesilbilised. Itelmeeni keel on aglutinatiivne, tüvele võivad liituda prefiksid ja sufiksid.
1958. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.36,5 (1958) Terence Gathercole, Euroopa meister 1954: 2.40,9 Klaus Bodinger, 24px Saksa DV <br style="clear:both;" />
Itelmeeni keel
Morfoloogia
Nimisõnal on 12 käänet.
1958. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
200 m liblikat
Euroopa meister 1954: 2.32,2 György Tumpek, 24px Ungari <br style="clear:both;" />
Itelmeeni keel
Itelmeeni tähestik
1932. aastal loodi itelmeeni keele kirjapanekuks 27 tähest koosnev ladina kirjal põhinev tähestik. Selles kirjas anti välja 1932. aastal aabits "Ntanselqzaalkicen!" ja 1933. aastal aritmeetikaõpik, kuid selle kasutamisest loobuti peagi. Uuesti loodi kirjakeel 1986. aastal lõunamurde põhjal, siis juba kirillitsas.
1958. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
4x200 m vabalt
Maailmarekord: 8.23,6 (1956) Kevin O'Halloran, John Devitt, Murray Rose, Jon Henricks Euroopa meister 1954: 8.47,8 24px Ungari Laszlo Till, Zoltán Dömötör, Géza Kádas, Imre Nyéki <br style="clear:both;" />
Itelmeeni keel
Itelmeeni tähestik
''Tänapäeval kasutatav itelmeeni tähestik. '' Lisaks eeltoodud tähemärkidele kasutatakse ka labialisatsioonimärki (˚) ja kõrisulghääliku märki (ʼ). Enamasti ei kasutata tähti ă, ŏ ja ў.
1958. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
4x100 m kompleksi
Maailmarekord: 4.10,4 (1958) John Monckton, Terry Gathercole, Brian Wilkinson, John Devitt <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Maailmarekord: 1.01,2 (1958) Dawn Fraser, Euroopa meister 1954: 1.05,8 Katalin Szőke 24px Ungari <br style="clear:both;" />
Itelmeeni keel
Itelmeeni tähestik
1988. ja 1993. aastal anti välja itelmeenikeelne aabits. Ilmunud on itelmeeni-vene-itelmeeni koolisõnaraamat. Itelmeeni keelt õpetatakse mõnedes koolides algklassides ainena, kuid ka õpetajad ei valda seda.
Karksi koobas
Karksi koobas on koobas Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Koobas on tekkinud Karksi paljandisse ja on koos paljandiga arvele võetud ürglooduse objektina.
1958. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
400 m vabalt
Maailmarekord: 4:47.2 (1956) Lorraine Crapp, Euroopa meister 1954: 5.14,4 Agata Sebö 24px Ungari <br style="clear:both;" />
100 m selili
Maailmarekord: 1.11,9 (1958) Judy Grinham, Euroopa meister 1954: 1.13,2 Geertje Wielema, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.51,3 (1957) Ada den Haan, Euroopa meister 1954: 2.54,9 Ursula Happe 24px Saksamaa LV || <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Maailmarekord: 1.09,6 (1958) Nancy Ramey, Euroopa meister 1954: 1.16,6 Jutta Langenau 24px Saksa DV <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Maailmarekord: 4.17,1 (1956) Dawn Fraser, Faith Leech, Sandra Morgan, Lorraine Crapp Euroopa meister 1954: 4.30,6 24px Ungari Valéria Gyenge, Agata Sebö, Judit Temes, Katalin Szőke <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Maailmarekord: 4.54,0 (1958) Judy Grinham (1.10,9), Anita Lonsbrough (1.23,3), Christine Gosden (1.14,2), Diana Wilkinson (1.04,6) <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaud
Euroopa meister 1954: Roman Brener, <br style="clear:both;" />
10 m torn
Euroopa meister 1954: Roman Brener, <br style="clear:both;" />
Euroopa meister 1954: Tatjana Karakašjants, <br style="clear:both;" />
Veepall
Euroopa meister 1954: 24px Ungari Antal Bolvári, Ottó Boros, Dezső Gyarmati, István Hevesi, László Jeney, György Kárpáti, Kálmán Markovits, Miklós Martin, Aladár Szabó, István Szívós, György Vízvári <br style="clear:both;" />
Medalid
Korraldajariik
Harta 77
Harta 77 (tšehhi ja slovaki keeles Charta 77) oli opositsiooniline rühmitus Tšehhoslovakkias aastatel 1976–1992, mis nõudis kodanikuühiskonna, demokraatia ja õigusriigi taastamist. Liikumise nimetus tulenes jaanuaris 1977 välja antud manifestist ja selle põhilised initsiaatorid olid Václav Havel, Jan Patočka, Zdeněk Mlynář, Jiří Hájek ning Pavel Kohout.