cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Inkarnaat
Variatsioonid
Juba Vana-Egiptuse ja antiikkunstis kujunes tavaks kujutada mehi tõmmuma nahaga kui naisi, sama kehtis renessanss- ja barokk-kunstis ja nii kuni 19. sajandi akademismini. Lapsi, aga ka taevalikke olendeid, kujutati jälle heledama ja roosakama nahaga kui tavalisi täiskasvanud inimesi.
Inkarnaat segatakse rohkest valgest ja väiksemast kogusest punasest värvist, millele toonimiseks lisatakse ookrit, sieenat või mõnd muud soojatoonilist värvipigmenti, aga võidakse lisada ka sinist või rohelist, mis muudavad ihutooni murtumaks ja tuhmimaks. Kuna inimihu pole kõigil pindadel sama värvusega (näiteks erineb nahavärv näol, kaelal ja kõrvalestal, või siis käsivarrel, peopesal ja küünarnukil), segatakse toonid vastavalt erinevad, aga nii, et need moodustavad ühtse terviku.
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" paigutab ihuvärvi punaste hulka (Flesh Red) ja soovitab seda segada roosiroosast (Rose Red) ning tellispunasest koos natukese valgega. Näidetena loodusest pakub ta välja lisaks inimnaha värvusele roosa lubjakivi ja barüüdi värvuse.
Loodusteadlastele ja linnuvaatlejatele määratud värviõpik, 1886. aastal ilmunud "A nomenclature of colors for naturalists..." õpetab ihuvärvi (Flesh-color) segama kinaverpunasest (Scarlet vermilion) ja valgest, tulemuseks on keskmise tugevusega soojatooniline roosa, lõheroosast mõnevõrra punakam ja roosiõie värvist tugevama ja soojema tooniga.
Kasutamine
Ihuvärvis toodetakse ihupesu ja sukki, võimlemis- ja balletitrikoosid juhtudeks, kus need peavad kehal või muu riietuse all märkamatuks jääma.
Kuigi ihuvärvi on lihtne segada erinevatest põhivärvidest, turustatakse seda maalimisvärvina ka valmissegatuna (nimede all Flesh tint, Teinte chair). Värvitoon on olemas Crayola värvikriitide komplektis, ent alates 1962. aastast uue nime Peach all, kuna eelmist nimetust hakati pidama tumedanahaliste jaoks solvavaks. Selle nimemuutuse jälgedes kannab ihukarva veebivärv nime PeachPuff.
John Ernest Walker
John Ernest Walker (sündinud 7. jaanuaril 1941 Halifaxis West Yorkshire'is) on inglise keemik.
Aastal 1997 sai ta Nobeli keemiaauhinna.
Väino Unt
Väino Unt (9. november 1932 Tilga – 10. märts 2015 Tartu) oli eesti füüsik.
Ta sündis kooliõpetaja peres Tartumaal Rõngu vallas. Sõjakeeris viis pere Nõukogude Liidu tagalasse. Isa langes rindel, Väino koos ema ja õega naasis 1944. aastal Eestisse. Koolitee jätkus Tartu Õpetajate Seminari Harjutuskoolis ja seejärel Tartu Õpetajate Instituudis. Keskkooli lõputunnistuse sai Väino eksternina Tartu I Keskkoolis 1952. aastal. Seejärel õppis Väino Unt Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsikat ja lõpetas ülikooli 1957. aastal kiitusega. Nii keskkooli- kui ka ülikooliõpingute kõrvalt teenis ta elatist Toome võõrastemajas.
Ülikooli aspirantuuris teoreetilise füüsika erialal oli tema juhendajaks professor Harald Keres. Kandidaadiväitekiri teemal "Tsentraalsümmeetrilised gravitatsiooniväljad üldrelatiivsusteoorias" sai kaitstud 1962. aastal. Teadlase karjäär algas juba 1960. aasta oktoobris tollases Füüsika ja Astronoomia Instituudis (FAI). Alguses oli ta töökoht Tartus ja instituudis tööruumi puudumise tõttu ka kodus. Oktoobrist 1970 asus Väino Unt tööle Tõraveres FAI teadusala asedirektorina.
Pärast seda, kui Füüsika ja Astronoomia Instituut jagunes 1973. aastal Füüsika Instituudiks ning Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudiks (AAI), sai Väino Undist 1974. aasta aprillis AAI direktor. Väino Undi direktoriaastad kuni 1985. aasta juulini olid AAI kõrgaastad. Instituudi töötajate arv kasvas üle 200. AAI korraldusel toimusid mitmed suured rahvusvahelised teadusnõupidamised. 1976. aastal alustas Tõraveres tööd astrofüüsika teaduskraadide kaitsmisnõukogu, milles kaitsti 15 aasta jooksul 103 väitekirja. Dissertante oli kogu Nõukogude Liidust, aga ka Bulgaariast.
Pärast direktoriametit jätkas Väino Unt tööd Tõravere observatooriumis vanemteadurina, uurimisteemaks gravitatsiooninähtused. Direktorina tehtud töö eest tunnustati Väino Unti Eesti Teaduste Akadeemia medaliga 1987. aastal.
9. detsembril 1993 kaitses Väino Unt Peterburi Riiklikus Ülikoolis füüsika-matemaatikadoktori kraadi saamiseks väitekirja "Gravitatsioonikiirgus mittelineaarsetes lähendites ja iseendaga interakteeruv graviton".
Töö Tartu Observatooriumis kestis kuni 2002. aasta lõpuni, mil ta jäi pensionile. Väino Unt suri 10. märtsil 2015 Tartus. Ta on maetud Raadi kalmistule.
Isiklikku
Tema abikaasa oli pedagoogikateadlane Inge Unt. Nende poeg on filosoof Anto Unt.
Ohridi piirkonna loodus- ja kultuuripärand
thumb|Püha Kaneo Johannese kirik Ohridi järve kaldal Ohridi piirkonna loodus- ja kultuuripärand (makedoonia keeles Природно и културно богатство на охридскиот регионon; albaania keeles Trashëgimia natyrore dhe kulturore e rajonit të Ohrit; inglise keeles Natural and Cultural Heritage of the Ohrid region; prantsuse keeles Patrimoine naturel et culturel de la région d'Ohrid) on 1979. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud objekt, mis asub Albaania idaosas ja Põhja-Makedoonia edelaosas Ohridi järve ümbruses.
Ajalugu
Ohridi järv võeti esmalt maailmapärandisse 1979. aastal kui looduspärand (väljapaistev loodusnähtus, kus on säilinud reliktsed ja maailmas ainulaadsed mageveeliigid ning seal on rikkalik linnustik) tollase Jugoslaavia alal. 1980. aastal laiendati objekti oluliselt, sellele lisati Ohridi linn kui kultuuripärand ning objekt muutus kultuuri- ja looduspärandi segapärandiks.
1991. aastal arvestati objekt äsjatekkinud Makedoonia Vabariigi alla.
2009. aastal oli väiksemaid piiride ja territooriumi muudatusi.
Veebruaris 2019 nimetati Makedoonia Vabariik ümber Põhja-Makedoonia Vabariigiks ning objekt arvestati Põhja-Makedoonia alla.
Mais 2019 laiendati objekti märgavalt, sellele tuli juurde osa naaberriigist Albaaniast (Ohridi järv täielikult) ning objekt muutus Albaania ja Põhja-Makedoonia ühispärandiks (jagatud pärandiks).
Kirjeldus
Väljapaistev loodusnähtus Ohridi järv on elupaik paljudele endeemsetele magevee looma- ja taimeliikidele, mis pärinevad tertsiaari perioodist. Ohridi linn, mis asub järve kaldal, on üks Euroopa vanemaid. Peamiselt 7. ja 19. sajandi vahel ehitatud hoonetes on vanim slaavi klooster (St Pantelejmon) ja enam kui 800 bütsantsi stiilis ikooni, mis pärinevad 11. sajandist kuni 14. sajandi lõpuni. Järve kalda lähedal asuvas madalas vees on kolmes kohas eelajalooliste vaiaelamute osasid ning väikesel Lini poolsaarel on 6. sajandi keskel rajatud varakristliku kiriku varemed.
Hais
pisi|[[Jan Miense Molenaer, "Viis meelt: haistmine" (1637)]]
Hais ehk halb lõhn ehk lehk on ebameeldiv ja sageli tugev lõhn.
Meeldivat lõhna nimetatakse aroomiks.
Mount San Antonio
Mount San Antonio, ka Old Baldy või Mount Baldy, on mägi Ameerika Ühendriikides California osariigis, San Gabrieli mägede kõrgeim mäetipp ja Los Angelese maakonna kõrgeim koht.
Sangla raamatukogu
Sangla raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Elva vallas Sangla külas. Raamatukogu juhataja on Marika Soots.
Vaikuse spiraal
Vaikuse spiraali teooria on politoloogia ja massikommunikatsiooni teooria, mille pakkus välja Saksa politoloog Elisabeth Noelle-Neumann. Teooria ütleb, et sotsiaalne grupp või ühiskond võib oma liikmeid nende arvamuse pärast isoleerida või välja jätta.
Sangla raamatukogu
2011. aastast alates on Sangla raamatukogu Rannu raamatukogu haruraamatukogu.
Vaikuse spiraal
Kuna enamikul inimestel on hirm isolatsiooni ees, eelistavad nad probleemi korral pigem vaikida, kui oma arvamust avaldada. Meedia on oluline tegur, mis mõjutab nii domineerivaid ideid kui ka inimeste ettekujutust sellest, mis on domineeriv idee. Oma sotsiaalse keskkonna hindamine ei pruugi alati olla seotud tegelikkusega.
Georg Vestel
Georg Hugo Vestel VR I/2 (ka Georg Westel; 11. november (ukj) (30. oktoober) 1882 Saadjärve vald – 5. veebruar 1933 Tallinn) oli Eesti poliitik, ettevõtja ja sõjaväelane (kapten).
Elulugu
Georg Vestel õppis Tartu I algkoolis ja reaalkoolis aastail 1892–1900 ning Riia polütehnikumi kaubandusosakonnas aastail 1900–1905. Ta kuulus korporatsiooni Vironia, oli selle esimees aastal 1904 ja hiljem vilistlaskogu esimees.
Vestel teenis sõjaväes aastail 1904–1905 ja läks reservi suurtükiväelipniku auastmes.
Ta oli Gustav Narusbeki kaubanduskooli õpetaja Tallinnas aastail 1906–1908, Tallinna Vastastikuse Krediidiühisuse (Tallinna Krediitpanga) ärijuhi abi aastail 1909–1912.
Vestel teenis sõjaväes Esimese maailmasõja ajal aastail 1914–1917. Ta teenis 13. raskesuurtükiväebrigaadi patareiülemana aastail 1916–1917.
Vestel kuulus aastal 1917 Eesti Sõjaväelaste Ülemkomiteesse. Ta vangistati Saksa okupatsiooni ajal novembris 1918.
Alates 11. detsembrist 1918 teenis Georg Vestel sõjaväes. Ta oli Eesti Vabadussõjas 2. kindluse raskesuurtükiväe divisjoni ülem 24. jaanuarist 1919 kuni aastani 1920. Sai kapteni auastme ja läks reservi 22. märtsil 1920.
Tegevus poliitikas
Georg Vestel oli Eesti Panga direktor aastail 1920–1921.
Ta oli Eesti rahaminister ja riigivanema asetäitja aastail 1921–1924 Konstantin Pätsi esimeses valitsuses, Juhan Kuke valitsuses ja Konstantin Pätsi teises valitsuses. Oli Eesti kaubandus- ja tööstusminister novembrist 1922 augustini 1923.
Äritegevus
Georg Vestel oli Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse asutaja 1908 ning juhatuse liige, samuti Tallinna Laenu- ja Hoiuühisuse (Laenu Panga) nõukogu esimees.
Ta asutas koos Konstantin Pätsi, Madis Jaaksoni, Konstantin Koniku ja August Peediga 1919. aasta augustis Harju Panga. Samal aastal asutas koos Pätsi ja Jaaksoniga kindlustusaktsiaseltsi Eesti Lloyd. Eesti Lloydi juhatuse liige oli Georg Vestel aastail 1924–1933.
Georg Vestel oli Tallinna Krediitpanga direktor juulist 1924 ja Tallinna pankade nõukogu esimees septembrist 1925 ning Eesti Panga nõukogu liige jaanuarist 1928 kuni aastani 1933.
Järvakandi Aleviraamatukogu
pisi|Järvakandi aleviraamatukogu lastenurk septembris 2013 Järvakandi aleviraamatukogu on rahvaraamatukogu Rapla maakonnas Järvakandi alevis. Raamatukogu asub endise teenindusmaja kolmandal korrusel, aadressil Pargi tänav 1.
Algusaastad
7. aprillil 1929 toimus Järvakandi klaasivabriku Haridusseltsi juhatuse koosolek, kus otsustati asutada raamatukogu Järvakandi keskusse. Raamatukogu esimeseks koduks sai Tehaste Rahvamaja, kus oli kasutada üks tuba kahe kapiga.
Alates 1931. aasta 12. juunist kuulus Järvakandi klaasivabriku Haridusseltsi raamatukogu Harjumaa Järvakandi valla avalike raamatukogude võrku. Raamatukogu pidas ülal Järvakandi klaasivabriku Haridusselts. Arvatavasti oli raamatukogu esimeseks juhatajaks Haridusseltsi juhataja Johannes Bachmann.
5. märtsil 1933 kinnitati Järvakandi Haridusseltsi üldkoosolekul raamatukogu kodukord ning raamatukogu juhatajaks määrati Selma Puns ja tema abiks Leonhard Mikiver. 1935. aastal sai raamatukogu juhatajaks Albert Lippe.
Aastad 1945–1950
1945. aastal alustas raamatukogu tööd Ilse Põlma juhtimisel, siis juba riikliku asutusena. Raamatukogu kuulus Harju maakonna avalike raamatukogude võrku. Saadi ka uued ruumid asukohaga Pärnu mnt 15. 1946. aastal asus raamatukogu juhatajana tööle Ilse Virro. 1950. aastal hakkas raamatukogu juhataja läbi viima selgituskoosolekuid rahvale. Nende eesmärk oli selgitada kirjanduse tähtsust ning teavitada lugejaid registreerimise korrast. Samast aastast kannab raamatukogu nime Järvakandi aleviraamatukogu.
Aastad 1951–1957
Järvakandi oli Vändra rajooni administratiivjaotuses. Raamatukogu asus Kaupluse tn 1, kus oli kasutada üks ruum, millel põrandapinda vaid 20 m². 15. novembrist 1951 asus juhatajana tööle Maimu Jaansalu. Nendel aastatel ei korraldatud ühtegi lugejate konverentsi, ei töötanud ükski lugemisring ning puudus lugemistuba. Pearõhk raamatukogutöös oli suunatud kahe kolhoosi (Ahekõnnu ja Nõlva) teenindamisele. Lugejate paremaks teenindamiseks olid kirjanduse nimestikud.
Aastad 1958–1962
Tänu Vändra kultuuriosakonna juhatajale K. Luhtile ja Järvakandi Tehaste parteialgorganisatsiooni sekretärile Kaarel Eelmaale sai raamatukogu ruumid praeguse bussiootepaviljoni kohal asunud nüüdseks lammutatud hoones. Ühes toas asus raamatufond, teises lugemistuba, laenutusruumiks oli esik. Lugejate paremaks teenindamiseks hakati pidama süstemaatilist ja alfabeetilist kataloogi. Raamatukogu teenindas kombinaadi Järvakandi Tehased töölisi, Järvakandi Keskkooli õpilasi ja õpetajaid ning Ahekõnnu kolhoosi liikmeid. Raamatukogu propageerimiseks kasutati töötajate koosolekuid, kirjandusõhtuid, komsomolikoosolekuid ja isetegevusringide proove. Olid uudiskirjanduse väljapanekud. Alates 19. septembrist 1959 hakati kasutama avariiuleid. Rändraamatukogusid oli 1960. aasta andmeil kolm: Järvakandi haiglas, Ahekõnnu kolhoosis ja Kõnnu metskonnas. 1960. aastal sai raamatukogu juhatajaks Heli Augjärv.
Aastad 1963–1970
Raamatukogu töötas Rapla rajooni alluvuses. Koliti uutesse ruumidesse Vana-Asula 1. 1963. aastal alustati ajaleheartiklite süstemaatilise kartoteegi pidamist. Koostati mitmeid raamatuplakateid. Koos komsomoli algorganisatsiooniga korraldati kirjandusõhtuid. 1965. aastal tegutses raamatukogu juures noorte raamatusõprade ring, kuhu kuulusid Järvakandi Keskkooli õpilased. 1970. aastast hakati raamatukogus omaalgatuslikult pidama topograafilist kartoteeki.
Aastad 1971–2002
Raamatukogu sai taas uued ruumid, koliti aadressile Mai 4. Lasteosakond sai eraldi toa. Lastele hakati tegema fondis olevate raamatute piltkataloogi. 1974–1991 kandis raamatukogu nime Järvakandi haruraamatukogu. Raamatute ostmine ja tellimine hakkas toimuma Rapla Keskraamatukogu komplekteerimisosakonna vahendusel. 1978. aastal tuli juhatajaks Peeter Pentla. Suurt rõhku pandi teenindusele lugemissaalis, hakati korraldama kirjanduslikke ekskursioone, muinasjutuhommikuid ja kirjandusviktoriine. 1988 sai taas juhatajaks Heli Augjärv. 1993.–1996. aastal tegutses raamatukogus laste näitering. 1995. aastal sai juhatajaks Rita Merekivi. 1998 loodi raamatukogu juurde täiskasvanutele mõeldud Neljapäevaklubi.
Aastad 2002–2008
Raamatukogu kolis teenindusmaja kolmandale korrusele aadressil Pargi 1. 2003. aastal toodi raamatukokku üle avalik internetipunkt, tänu millele saadi juurde üks töökoht, infotöötaja. 2004. aastal liitus raamatukogu raamatukoguprogrammiga Urram. Hakati osalema koolitustel Raplas ja Tallinnas. Täiskasvanud Õppija nädalal kuulutati välja, et Järvakandi aleviraamatukogu on nimetatud 2006. aasta Raplamaa kõige koolitussõbralikumaks organisatsiooniks. Raamatukogul on tihe koostöö valla, kooli, lasteaia, rahvamaja ja noortekeskuse töötajatega. Raamatukogu juures tegutseb Kaitseliidu Rapla maleva kodutütarde rühm Kipi. 2006. aastal saadi raamatukokku Wi-Fi-ühendus ja uued arvutid.
Raamatukogu tänapäeval
Raamatukogu kuulub kohaliku omavalitsuse haldusalasse. Raamatukogus töötab kolm raamatukoguhoidjat ja üks poole töökoormusega olmeteenindaja. Raamatukogus on võimalik teha koopiaid, printida, skaneerida. Koostöösuhted vallavalitsuse ja teiste valla allasutustega on head. Koos kooli ja lasteaiaga korraldatakse üritusi. Koostöös klaasikunstnikega korraldatakse aastast 2005 vabariiklikku kunstikonkurssi "Minu klaas". Endiselt tegutseb Neljapäevaklubi. Klubi ürituste raames käiakse kord aastas vabaõhuetendustel ja kirjandusega seotud paikades. Populaarsed on Põhjamaade raamatunädala avaüritused, ettelugemise-küünlavalgusõhtud novembri teisel esmaspäeval. Alati on raamatukogus üleval ka mõni raamatuväljapanek.
Everyday (portaal)
Everyday oli 1999–2015 tegutsenud veebiportaal, selle eestikeelse versiooni aadress oli www.ee.everyday.com.
Veebiportaali asutasid Eesti/Rootsi tarkvaraarendusettevõte OÜ Levicom Broadband (praeguse nimega Tele2) ja ettevõte Everyday Webguide AB.
Gabrielle à la rose
„Gabrielle roosiga“ (prantsuse keeles „Gabrielle à la rose“) on prantsuse kunstniku Auguste Renoiri õlimaal lõuendil.
1911. aastal valminud teos asub Orsay muuseumis Pariisis.
Boccia
pisi|Norra esindaja John Nørsterud mängimas boccia 't 2008. aasta paraolümpiamängudel Pekingis Boccia on Itaaliast pärit petangi sarnane pallimäng.
Nimetus "boccia" tuleb ladinakeelsest sõnast "bottia" (boss).
Sel spordialal võistlevad füüsilise puude tõttu ratastoolis inimesed rahvusvahelisel tasemel. Algul töötati see mäng välja inimestele, kes kannatavad laste tserebraalparalüüsi all, kuid nüüd mängivad seda kõik, kel on probleeme motoorikaga. 1984. aastast on see paraolümpiamängude spordialade hulgas.
Välisväljakul kasutatakse plastpalle, siseväljakutel nahk- või pehmeid plastpalle. Boccia 't mängitakse nii võistkondliku kui ka individuaalmänguna. Võistkonnas on kolm mängijat. Mängu ideeks on saada oma pallid vastaste pallidega võrreldes märkpallile lähemale.
Andrei Kormašov
Andrei Kormašov (sündinud 3. veebruaril 1957 Tallinnas) on eesti graafik ja plakatikunstnik.
Ta lõpetas aastal 1975 Tallinna 37. Keskkooli, asus samal aastal õppima ERKI-sse, mille lõpetas aastal 1981 graafika erialal.
Ta töötas aastatel 1983–1988 kirjastuses Eesti Raamat kunstilise toimetajana ning 1989–1993 aktsiaseltsis Vaal ja aastast 1993 aktsiaseltsis Kormgraaf kunstnikuna. Ta on aastast 1988 Eesti Kunstnike Liidu liige ja aastast 1990 Eesti Disainerite Liidu liige.
Isiklikku
Tema isa Nikolai Kormašov oli maalikunstnik, ema Luule Kormašova on keraamik, vend Orest Kormašov on maalikunstnik.
Van der Woude
Van der Woude on Hollandi toponüümiline perekonnanimi.
Nimi viitab, et selle esimesed kandjad pärinesid paigast nimega "Het Woud" või "De Woud(e)" ehk Metsast.
FC Haka
pisi|300px|Klubi kodustaadion [[Tehtaan kenttä]] FC Haka (Valkeakosken Haka) Soome jalgpalliklubi, mis tegutseb Valkeakoskis. See mängib Soome kõrgliigas Veikkausliiga.
Soome kõrgliigas mängitakse alates 2020. aastast pärast seda, kui 2019. aastal võideti Soome esiliiga Ykkönen. Enne seda mängiti Soome kõrgliigas aastatel 1998–2012.
Haka on üks Soome edukamaid jalgpalliklubisid. Üheksa korda on tuldud Soome meistriks ja 12 korda on võidetud Soome karikas.
Praegune koosseis
''Seisuga 4. märts 2020''
Kapitalism (ideoloogia)
Kapitalism märgib ideoloogiat, milles tunnustatakse üksikisiku õigust valida sobiv eneseteostuse viis ja võtta midagi ette enda toimetuleku parandamiseks ning õigust sellest tekkivale eraomandile, s.h ka tootmisvahendite eraomandusele.
Etümoloogia
Eestikeelne sõna "kapitalism" on mugandus ingliskeelsest sõnast capitalism, mis omakorda on tuletatud vana-rooma aegsest ladina sõnast caput (pea) ja märkis karilooma vara tähenduses. Alates 16. sajandist märkis itaaliakeelne sõna capitale varalisust üldistatult, kuigi kariloomad moodustasid sellest põhiosa.
Saksa publitsist ja poliitik Julius von Soden kasutas 1805. aastal sõna capitalist ajakirjanduses, märkides sellega rohkete luksuskaupade tarbijaid. Kapitali võimu tähenduses kasutas Saksamaal 1842. aastal Richard de Radonvilliers ja 1848. aastal Pierre Leroux. Ingliskeelses kultuuriruumis kasutas kapitalismi mõistet inglise majandusteadlane David Ricardo (1772–1823) ja briti kirjanik William Thackeray (1811–1863) oma romaanides. Negatiivse tähenduse andis kapitalismile prantsuse utopistlik sotsialist Louis Blanc (1811–1882) oma raamatus „Töökorraldus“ (Organization du travail), kus ta märkis sellega klassiühiskonna ekspluateerivat ideoloogiat.
Luterlikku töökohustust ehk „tööholismi“ kirjeldas saksa majandusteadlane Werne Sombart (1863–1941) oma raamatus „Modernne kapitalism“ (Der moderne Kapitalismus) ja filosoof Max Weber raamatus „Protestantlik eetika ja kapitalismi vaim“ (Die protestantische Ethik und der 'Geist' des Kapitalismus). Mõlemad pidasid seda positiivseks nähtuseks ja sellest tulenevalt kapitalismi kõige arenemisvõimelisema majandussüsteemiks.
Tööstus revolutsiooni käigus omandas kapitalism ekspluateerimise tähenduse, kuna tööstusettevõtete omanikud üritasid suurendada kasumit töölistele minimaalset võimaliku töötasu makstes ning oma tooteid võimalikult kallilt müües. Karl Marx nimetas oma raamatus „Kapital“ toote müügi- ja omahinna vahet lisandväärtuseks ning pidas selle ebaõiglase jagunemise põhjuseks eraomandit. Siit siis ka loogiline järeldus – õigluse taastamiseks tuleb eraomand riigistada (natsionaliseerida), s.t võtta ühiskondlikku omandusse.
Uusajal laienes kapitali mõiste (kasutus)õigustele, s.t kapitali omanik säilitas kapitali omandiõiguse, kuid andis renditasu eest selle kasutusõiguse (näiteks veekogu puhul kalapüügiõigus või hüdroenergia kasutamise õigus) teisele isikule, kes sai enesele kapitalist tekkinud vilja.
21. sajandi alguses tekkis uus mõiste – riskikapitalist, mis märgib ühel või teisel viisil suure hulga raha teeninud või saanud isikut, kelle põhitegevuseks on teenitud kasumi investeerimine erinevatesse uutesse uuenduslikesse ettevõtetesse kapitali väärtuse säilitamiseks ja kasumi teenimiseks.
Kapitalismi ideoloogiad
Sõna "kapitalism" mõne muu sõnaga sidudes saame erinevaid tähendusi, näiteks:
Kõrveköömen
Kõrveköömen (Cnidium) on sarikaliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: niit-kõrveköömen (Cnidium dubium).
Kurtšatovi instituut
pisi|260px|Kurtšatovi instituut [[Moskvas 2022. aastal]]
Rahvuslik Uurimiskeskus Kurtšatovi Instituut (vene keeles Национальный исследовательский центр "Курчатовский институт") on Venemaa Teaduste Akadeemia koosseisu kuuluv teadusinstituut. Asutatud 1943. aastal. Asub Moskvas.
Kurtšatovi instituudi põhiuurimisalad on tänapäeval tuumaenergeetika ohutu arendamine, juhitav termotuumasüntees ja plasmaprotsessid, madala ja keskmise energia tuumafüüsika, tahkisefüüsika ja ülijuhtivus, ka mesonikeemia.
Mi-2MSB
pisi Mi-2MSB (Мі-2МСБ) on Ukrainas valmistatud mitmeotstarbeline helikopter.
See on helikopteri Mil Mi-2 edasiarendus. Helikopterit arendas Motor Sitš.
Lasnamäe vana paemurru paljand
Lasnamäe vana paemurru paljand on paljand Tallinnas Pae järve kagukaldal.
Paljanduvad Uhaku lademe kivimikihid. Paljand on Lasnamäe lademe Pae kihistiku stratotüüp.
Paljand on tunnistatud kaitstavaks looduse üksikobjektiks.
Karjääri põhjakaldal paljandub 5,54 meetrit lubjakivi, kaguosas on paljandi kõrgus veepinna kohal 5,45 meetrit, ent seal on paesein taimestikust ja rusust puhastatud. Aastal 1970 paljandus karjääris 8,7 meetrit paasi, milles Pae kihistik oli alumises osas. Seega on kihistiku kivimid tänaseks vee alla jäänud.
Paemurd
pisi| Ajaloolise Jõelähtme kihelkonna Nehatu Laksbergi paemurru rendiõigused omandas 1898. aastal Karl Reinhold Christian Koch (1841–1909) ja seejärel Andreas Robert Alexander Koch ja 1916. aastast Artur Johanson ning 1926. aastast Apollonie Oldekop. Lasnamäe Paemurd asus aadressil Lasnamägi 18.
Lasnamäe veerule vana paemurru kohale asuti elumaju ehitama 20. sajandi alguses. 1960. aastatel suletud Lasnamäe paemurd on tänaseks veega täitunud (sügavus 8 meetrit) ja Pae järve ümbrus on kujundatud Paepargiks.
Euroopa Liidu delegatsioon Ameerika Ühendriikides
pisi|220px|2010. aastal avati [[Washingtonis West Endis Euroopa Liidu delegatsiooni Ameerika Ühendriikides uus esindushoone]] pisi|220px|Augustis 2019 [[Valge Maja|Valges Majas Roosevelti saalis USA president Donald Trump ja riigisekretär Daniel Bennett Smith (pildil vasakul) kuulamas EL-i suursaadiku USA-s Stáyros Lamprinídise esinemist]]
Euroopa Liidu delegatsioon Ameerika Ühendriikides (inglise keeles Delegation of the European Union to the United States) on Washingtonis asuv Euroopa Liidu diplomaatiline missioon Ameerika Ühendriikides.
Ka Euroopa Liidu eelkäijatel Euroopa Söe- ja Teraseühendusel ning Euroopa Majandusühendusel olid Washingtonis omad esindused (alates 1954. aastast).
Septembris 2010 valmis Washingtonis West Endis Euroopa Liidu delegatsiooni Ameerika Ühendriikides uus 11-korruseline esindushoone. Seda käis avamas Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja Euroopa Komisjoni esimene asepresident Catherine Ashton.
Euroopa Liidu delegatsiooni Ameerika Ühendriikides juht on 2019. aastast Euroopa Liidu suursaadik Stáyros Lamprinídis.
Kvalifikatsioon
Kvalifikatsioon (inglise keeles qualification) on ametlikult tunnustatud kompetentsus ehk pädevus, kutseoskus, erialane ettevalmistus või selle aste mingiks elukutseks või tööks.
Kvalifikatsiooniga kaasnevad teatavad õigused ja kohustused.
Kvalifikatsioonid jaotuvad: Iseseisvana kirjeldatav ja hinnatav osa kvalifikatsioonist on osakvalifikatsioon. Osakvalifikatsioonideks on näiteks võõrkeele oskus, õppeaine, kursus, lõputöö, osakutse. Osakvalifikatsioone saadakse tihti täiskasvanukoolituse läbimisel.
Kvalifikatsiooni tõendab üldjuhul pädeva asutuse väljastatud diplom või tunnistus.
Eri riikide kvalifikatsioonide võrdlemise aluseks on kvalifikatsiooniraamistikud.
Leetse paljand
Leetse paljand on paljand Pakri poolsaarel; halduslikult Harju maakonnas Paldiski linnas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Oviedo
pisi|San Salvadori katedraal Oviedo (astuuria keeles Uviéu) on linn Hispaanias, Astuuria autonoomse piirkonna keskus. Asub Põhja-Hispaanias.
Legendi järgi asutati linn 761. aastal, kuid arheoloogia andmeil on linna kohal olnud roomlaste asula juba 1. sajandil. Alfonso II ajast oli linn Astuuria kuningriigi pealinn.
1936. aastal, Hispaania kodusõja ajal kestis 3 kuud Oviedo piiramine.
Linnas asub 13. sajandil ehitatud San Salvadori katedraal. Mitmed linna hooned kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Oviedo Teatro Campoamoris antakse Hispaania troonipärija eesistumisel pidulikul tseremoonial igal aastal välja rahvusvahelist Astuuria printsessi auhinda.
Lõuna-Kuriili väin
thumb|400px Lõuna-Kuriili väin (vene keeles Южно-Курильский пролив) on Vaikse ookeani väin Euraasia idaosas, mis eraldab Suur-Kuriilide hulka kuuluvat Kunaširi saart Väike-Kuriilidest ning ühendab Izmenõ väina Jekaterinõ väinaga.
Kadrina mõis
Kadrina oli mitme Eesti ala mõisa nimi:
Haivi Raadik
Haivi Raadik (10. juuni 1930 Vahamulla – 28. august 2013) oli eesti metallikunstnik.
Ta lõpetas aastal 1949 Türi Keskkooli. Aastatel 1952–1958 õppis ta ERKI-s, lõpetades selle metallikunstnikuna.
Ta töötas aastatel 1958–1959 Tallinna Tööstuskaubastus dekoraatori ja juveelikunstnikuna ning aastatel 1959–1964 Kunstitoodete Kombinaadi metallehistööde ateljees kunstnikuna, seejärel oli ta vabakunstnik. Aastast 1961 oli ta Kunstnike Liidu liige.
Väiküla Püha Nikolai kirik
Väiküla Püha Nikolai kirik oli õigeusu kirik Virumaal (Eesti Ingeris) Kallivere külas.
Hoonele pandi nurgakivi 27. aprillil 1921, hoone pühitseti sisse 1922. Kirikut kasutas Väiküla Püha Nikolai kogudus. Kogudusele kuulus ka Vanakülas olev õigeusu kabel.
Hoone põles ära 1944. aastal teise maailmasõja lahingutes.
Jan Kliment
Jan Kliment (sündinud 1. septembril 1993 Jihlavas) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib ründajana Tšehhi kõrgliigaklubis Plzeňi Viktoria.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Jihlava Vysočina, millega liitus 1999. aastal. Tšehhi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2012/13. Hooaja 2013/14 teises pooles mängis ta laenul Slovakkia kõrgliigaklubis Banská Bystrica Dukla.
2020. aasta jaanuaris naasis Kliment Tšehhi kõrgliigasse, liitudes 1. FC Slováckoga. Hooajal 2020/21 lõi ta Tšehhi kõrgliigas 10 väravat. Hooajal 2021/22 mängis ta Poola kõrgliigaklubis Krakówi Wisła, kuid lõi seal hooaja jooksul kaks väravat. 2022. aasta juunis sõlmis ta lepingu Plzeňi Viktoriaga.
2015. aastal oli Kliment kolme väravaga Tšehhi kuni 20-aastaste Euroopa meistrivõistlustel turniiri suurim väravakütt (kõik kolm väravat lõi ta alagrupimängus Serbia vastu), kuigi Tšehhi turniiril alagrupist edasi ei pääsenud. Tšehhi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 1. septembril 2017 MM-i valikmängus Saksamaa vastu.
Kunstirühmitus F.F.F.F.
Kunstirühmitus F.F.F.F (Fun For Five Female) on aastatel 1996-2005 tegutsenud viie Eesti Kunstiakadeemia metallikunsti osakonna lõpetanu (Kristi Paap, Ketli Tiitsar, Berit Teeäär, Kaire Rannik ja Maria Valdma) asutatud rühmitus.
Rühmitus eksponeeris ehtekunstitöid, installatsioone ja töid, kus oli kasutatud fotosid.
Vill (vigastus)
pisi|Hõõrumisest põhjustatud vesivill jalal Vill ehk rakk on mingi kahjustuse tagajärjel tekkinud põisjas vedelikuga täitunud moodustis nahal või limaskestal.
Villid võivad enamasti tekkida hõõrumise, põletuse, külmakahjustuse või teatud keemiliste ainetega kokkupuutumisel.
Põiekese sisu järgi võidakse villi nimetada vesivilliks, verivilliks, mädavilliks.
Kaarel Kurismaa
Kaarel Kurismaa (sündinud 13. mail 1939 Pärnus) on eesti maali- ja installatsioonikunstnik.
Kurismaa on lõpetanud 1965. aastal Tartu Kunstikooli kunstilise kujundajana ja õppinud aastatel 1966–1971 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis maali erialal.
Looming
Kurismaa on üks Eesti esimesi kineetilise kunsti viljelejaid. Ta kasutab oma teostes vormi, heli ja värvi kooskõla. Kuna kineetiline kunst tõusis Eestis põranda- või poolpõrandaalusest staatusest välja alles pärast taasiseseisvumist (esimene kineetilise kunsti näitus “Mobile”, mille korraldaja oli Kaarel Kurismaa, toimus 1995. aastal), tuntakse Kurismaad samavõrd ka maalikunstnikuna ning nukufilmide režissööri ja kunstnik-lavastajana.
Ta on üks Eesti kunstiajaloo eripärasemaid loojaid, sünergilise platvormiga kunstnik, kes suudab mängleva kergusega ühendada väga erinevaid väljendusvahendeid: liikumist, valgust, heli ja füüsilist vormi ning seda nii väiksemates kui ka monumentaalobjektides. Kaarel Kurismaa erilisus väljendub leidmaterjalide, mööbliosade ning neid liikuma, helisema ja vilkuma paneva elektroonika metamorfoosis. Tema liikuvad ja ümisevad objektid toimivad justkui hingestatud masinatena. Kaarel Kurismaa loomingut võib kõrvutada näiteks Jean Tinguely, Bruno Munari, Robert Rauschenbergi ja kaasaegsetest kunstnikest Fischli & Weissi loominguga.
Dominique Manotti
Dominique Manotti (kodanikunimega Marie-Noëlle Thibault; sündinud 23. detsembril 1942 Pariisis) on prantsuse kriminaalromaanikirjanik ja 19. sajandile keskenduv majandusajaloolane.
Ta on kirjutanud üle tosina romaani, mida on tõlgitud mitmesse keelde. 2011. aastal võitis ta Prantsusmaa kriminaalkirjanduse olulisima auhinna Grand Prix de Littérature Policière.
Rasmus Svane
Rasmus Svane (sündinud 21. mail 1997 Pealinnapiirkonnas Allerødi vallas) on taani päritolu Saksamaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2016).
Svane tuli 2010. aastal Saksamaa noortemeistriks U14-vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 19-aastaselt 2016. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Märtsis 2018 sai ta Bathumis peetud Euroopa meistrivõistlustel 302 osavõtja seas 39. koha. Augustis 2018 tuli Svane Riia Tehnikaülikooli rahvusvahelisel turniiril viiendaks.
Svane mängis Saksamaa võistkonna koosseisus 2017. aastal Kreetal Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (neljandal laual) ja 2018. aastal Bathumis maleolümpial (varumängijana; Saksamaa sai 13. koha).
HPFS
HPFS (High Performance File System) on failisüsteem, mis loodi spetsiaalselt OS/2 operatsioonisüsteemile, et üle saada FAT failisüsteemi puudustest. See kirjutati Gordon Letwini ja teiste Microsofti töötajate poolt ning lisati OS/2 versioonile 1.2, mida arendati sel ajal Microsofti ja IBM'i ühistööna.
Ülevaade
Võrreldes FAT-failisüsteemiga on HPFS-il järgmised täiustused:
HPFS suudab hoida 64 KiB metaandmeid faili kohta (täiendavad faili omadused ja kirjeldus). IBM omab endiselt õigusi HPFS-i kasutamisel, kuid mitte HPFS386 õigusi. HPFS valmist Microsofti ja IBMi koostööna ning mõlemad ettevõtted omasid õigusi kasutada seda Windows ja OS/2 tehnoloogias. Microsoft kasutas HPFS-i Windows NT-l.
Messerschmitt
Messerschmitt võib olla:
Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Messerschmitt seisuga 22.10.2017.
Carden-Loyd Mark VI
Carden-Loyd Mark VI oli Suurbritannias aastatel 1929–1935 toodetud tankett. Samal perioodil töötasid inglased välja ka muid tankette, kuid see oli ainus, mida suuremas koguses toodeti. CardenLoyd Mark VI tankette eksporditi kokku 16 riiki, neist Itaalia, Jaapan, Nõukogude Liit, Poola, Prantsusmaa ja Tšehhoslovakkia ostsid ka litsentsi ning hakkasid tootma selle täiustatud versioone.
Eellugu
Kogu tanketi kontseptsiooni isaks võib pidada kolonel J. E. Estienne'i, kes juba 1915. aastal arvas, et tulevikus asendatakse tavalised jalaväelased käsitulirelvade vastu väikestes soomustatud sõidukites laskuritega. Selle idee järgi sündis Esimese maailmasõja ajal Renault FT-17, mille analoog inglastel puudus. Sõja järel, 1920. aastatel lõid mitmed eraettevõtted erinevaid prototüüpe ühe ja kahe meeskonnaliikmega tankettidest. Ühemehetanketid osutusid ebapraktiliseks: juhil oli raske korraga masinat juhtida ja kuulipildujat kasutada.
Teiste seas töötas Carden-Loyd välja mitu prototüüpi, Carden-Loyd Mk I, Mk I*, Mk II, Mk III olid ühemehetanketid, Mk IV oli esimene kahemeheline Carden-Loydi tankett, MK V oli kolmerattalise põhiplaaniga, ratta ja roomikutega. Tootmisse läks lõpuks Carden-Loyd Mark VI 7,7 mm kuulipildujaga. Seda toodeti Suurbritannia jaoks 325 masinat, lisaks veel sadakond ekspordiks.
Kirjeldus
Carden-Loyd Mark VI oli ilma tornita ja pealt lahtine. Torni puudumine tähendas, et tanketi siluett oli madal ja raskuskese asus samuti madalal. Seetõttu oli tankett võimeline sõitma ka suurtel kallakutel ja oli maastikul raskesti märgatav. Tankett oli relvastatud ühe 7,7 mm kuulipildujaga, mis paiknes esiosas asuvas laskeavas. Kuulipildujat sai kasutada masinalt, kuid seda oli võimalik ka masinalt lihtsalt eemaldada ja kasutada masinas kaasas veetaval kolmjalal. Meeskond koosnes kahest mehest, juhist ja kuulipildurist. Mootor paiknes nende vahel ja oli meeskonnast asbestiga isoleeritud.
Kasutamine
Juba aasta pärast tanketi kasutuselevõttu leidisid inglased, et selle relvastus on ebatõhus ja soomus ebapiisav ning nende tootmine omatarbeks lõpetati. Ka ei kasutatud tankette lahingumasinatena, vaid peamiselt suurtükiveokitena. Tootmise peatamisele aitas kaasa ka alanud majanduskriis, mis sundis ka sõjalisi kulutusi kärpima. Siiski õnnestus inglastel seda reklaamida kui odavat ja madalate ekspluatatsioonikuludega masinat ning üle saja masina maha müüa. Soomustehnika areng soosis pigem tornis paiknevat relastust, kuna sel viisil oli tanki meeskond alati kaitstud. Seetõttu kasutasid britid tanketide asemel pigem kergetanke.
Poola ostis 1929. aastal 10–11 Mk VI tanketti koos litsentsiga ja kasutas neid TK3 ja TKS tüüpi tankettide väljatöötamiseks.
Tšehhoslovakkia soetas 3 tanketti koos litsentsiga ja arendas seda edasi, kuna originaalseid Briti mudeleid peeti moodsaks sõjaks sobimatuks. Parandatud versiooni toodeti ČKD tehases 74 tükki Tančík vz. 33 nime all.
Jaapan ostis kuus tanketti ja hakkas hiljem tootma tanketti Te-Ke, mis põhines Carden-Loydi masinal. Erinevalt originaalist oli Jaapani masinal ka pöörlev torn.
Hammasjuur
Taime leidub paiguti Lääne- ja Põhja-Eestis.
Taevapoolus
pisi|Taevapoolusel ei toimu näivat tähtede liikumist. Pilt on kokku pandud 149-st kümme sekundit väldanud ülesvõttest
Taevapoolus ehk taevanaba on taevasfääri punkt, mis ei osale näivas ööpäevases liikumises.
Ērgļi-Ogre kihelkond
Ērgļi-Ogre kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Erlaa-Ogershof, läti keeles Ērgļu-Ogres draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu kreisis.
Hammasjuur
Hammasjuure lehekaenaldes on sigipungad, millega taim vegetatiivselt paljuneb.
Kiirjas mänd
Kiirjas mänd (Pinus radiata) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu. Puu esmaavastaja on iiri botaanik Thomas Coulter (1793–1843), kes leidis kiirjad männid 1830. aastal Ameerika Ühendriikide California osariigist.
Taevapoolus
Taevasfääril on kaks diametraalselt asuvat poolust: põhja- ja lõunapoolus (analoogsed Maa poolustele), nad on defineeritud kui Maa pöörlemistelje pikenduste lõikepunktid lõpmatult kaugel asuva taevasfääriga.
August Velner
August Velner (varem ka Vellner või Wellner ; 17. märts (vkj) / 29. märts 1884 Arula vald, Otepää kihelkond, Tartumaa – 3. detsember 1952 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane, Eesti hüdroenergeetika rajaja.
Hariduskäik
Ta lõpetas 1904. aastal Tartu Reaalkooli ja 1911. aastal Peterburi Teedeinseneride Instituudi. Akadeemiliselt oli ta EÜS Põhjala liige.
Taevapoolus
Taeva põhjapooluse läheduses asub hele täht Põhjanael, põhjapoolus on praegu Väikese Karu ehk Väikese Vankri tähtkujus. Taeva lõunapoolus asub Oktandi tähtkujus ja selle läheduses ei ole heledaid tähti.
August Velner
Hariduskäik
Ta sai 1947. aastal oma teadussaavutuste eest Moskvas tehnikadoktori kraadi.
Kiirjas mänd
Kiirja männi looduslik levila on Põhja-Ameerika lääneosas üsna väike ja killustunud. Samal ajal kasvatatakse liiki puidu saamiseks laialdaselt Uus-Meremaal, Austraalias, LAV-is, Tšiilis, Hispaanias ja Briti saartel.
Teisendid
Kiirjal männil eristatakse kahte teisendit:
August Velner
Töökäik
Ta tuli 1920. aastal tagasi Eestisse.
Kiirjas mänd
Botaanilised tunnused
pisi|vasakul|Avanenud käbi pisi|vasakul|Tüve koor Kiirjas mänd on lühiealine okaspuu, maksimaalne eluiga küündib 80–90 aastani.
Puu kasvab looduslikus levilas 15–30 m, kultiveerituna ka üle 60 m kõrguseks. Tüve läbimõõt on tavaliselt 30–90, kultiveerituna ka kuni 258 cm. Tüve koor on hall kuni punakaspruun, plaatjas, sügavate pikivagudega, mille põhjad on punased.
Juurestik võib liivases pinnases ulatuda 2,0 m sügavusele. Puud ankurdavad juured kasvavad peamiselt kuni 0,6 m sügavusel (ka sügavamates muldades). Täiskasvanud männi lateraalselt arenevad külgjuured võivad ulatuda puust 9–12 m kaugusele.
August Velner
Raamatuid ja artikleid
111 teadustrükist.
Kiirjas mänd
Botaanilised tunnused
Pungad on munaja kuni munajassilindrilise kujuga, punakaspruunid, umbes 1,5 cm pikkused, vaigused. Noored võrsed on saledad, punakaspruunid, vananedes muutuvad hallikaks. Okkad on tüüpteisendil kolmekaupa ja var. binata-l kahekaupa kimbus, 8–15 (20) cm pikkused, sirged, veidi keerdunud, kollakasrohelised, püsivad võrsetel 3–4 aastat.
Carden-Loyd Mark VI
Kasutamine
Itaalia ostis mitu tanketti ja tootis neid litsentsi alusel CV 29 nime all. Hiljem arendati seal selle põhjal tanketid L 3/33 ja L 3/35.
August Velner
Isiklikku
Tema poeg oli tehnikateadlane Harald-Adam Velner.
Carden-Loyd Mark VI
Kasutamine
Mitu masinat ostis ka Belgia, kes ehitas need ümber kuulipilduja kandja T-15-ks ja tankitõrjesoomuk T-13-ks. Mõlemaid masinaid kasutati 1940. aastal kaitselahingutes sakslaste vastu ja 47 mm tankitõrjekahuriga T-13 osutus küllaltki efektiivseks.
Prantslased lõid Mk VI põhjal relvastamata veduki Renault UE. Holland ostis umbes 5 tanketti ja kasutas neid 1940. aastal sakslaste vastu. Tail oli umbes kuuskümend sellist masinat ja neid kasutati Prantsuse-Tai sõjas. Kreeka ostis väikese partii enne 1935. aastat. Boliivial oli kaks tanketti Chaco sõja ajal. Lisaks kasutasid Carden-Loydi tankette veel Tšiili, Hiina Vabariik, Soome ja Portugal.
Kiirjas mänd
Botaanilised tunnused
Isasõisikud on ellipsoidse-silinderja kujuga, 10–15 mm pikad, oranžikaspruunid. Käbid on enamasti vaiguga suletud ja püsivad puul 6–20 aastat, tüüpteisendil tavaliselt mittesümmeetrilised, var. binata-l sümmeetrilised, 7–15 cm pikkused, kollakaspruunid. Seemned on tumepruunid, kest on umbes 6 mm, tiivake 20–30 mm pikkune. 1000 seemne mass on keskmiselt 28,6–43,5 g.
Levikuala ja ökoloogia
Kiirjas mänd kasvab looduslikult viies hajutatud populatsioonis, millest kolm asuvad mandril (California osariigis) ja kaks saartel (Guadalupe ja Cedros). Año Nuevo ja Monterey populatsioonid asuvad üksteisest 48 km kaugusel ning Monterey ja Cambria populatsioone lahutab 105 km. Guadalupe saar asub Cambria populatsioonist 740 ja Cedrose saar 908 km kaugusel. Mandril asuvad populatsioonid kasvavad ookeanist peamiselt kuni 11 km kaugusel. Kuigi mandril kasvavad männid erinevad morfoloogiliselt saartel kasvavatest mändidest, näitavad geneetilised uuringud nende omavahelist lähedast sugulust.
Kliima
Põhiteisendi levila kliima on tugevalt mõjutatud Vaikse ookeani lähedusest, mille külm California hoovus tõstab rannikupiirkonnas õhuniiskust ja tekitab suveperioodil tihti udu. Näiteks Monterey piirkonnas on juulis minimaalne suhteline õhuniiskus 60–70% ja vähemalt kolmandikul aasta ööpäevadest esineb udu.
Aasta keskmine sademete hulk on vahemikus 380...890 mm ja võib aastate lõikes varieeruda märkimisväärselt. Detsembrist märtsini esineb sademeid 300...510 mm, ülejäänud kuude ajal aga vähem kui 50 mm kuus. Vihma ei esine tavaliselt juulist augustini ning puud koguvad sel ajal niiskust udust. Looduslikus levilas lund ei esine.
Kasvupinnas
Tüüpteisendi populatsioonid kasvavad valdavalt meresetetest moodustunud kasvupinnastel. Año Nuevo piirkonna kasvupinnase muldade lähtekivimiteks on savikilt ja liivakivi, Montereys neile lisaks graniit ning Cambrias lubjakivi, liivakivi, ränikivi ja kilt. Tüüpteisendi populatsioonide kasvupinnased on tihti sügavamad liivmullad, mis on hästi vett läbilaskvate omadustega vähemalt savikihini (paikneb 50–85 cm sügavusel). Mullad on tavaliselt happelise või väga happelise reaktsiooniga. Savi peal lasuv niiske ja happeline mullahorisont soodustab mükoriisa levikut. Savikiht hoiab kinni ka talviseid sademeid, mida männid kasvuperioodil hädasti vajavad.
Kiirja männi metsad
pisi|Vaik pisi|Monterey kiirja männi noorendik pisi|[[Tutt-sininäär toitub kiirja männi seemnetest]] pisi|200px|Noored taimed peale metsapõlengut
Tüüpteisendi metsad mandril
Año Nuevo piirkonnas on tänu sagedastele metsapõlengutele kiirja männi puistud mõnevõrra suurenenud. Ilma põlengute abita tõrjuks pikaealine ja kõrgem ranniku-ebatsuuga (Pseudotsuga menziesii var. menziesii) piirkonniti madalamakasvulise kiirja männi pikapeale välja. Populatsioonis kasvab kiirjas mänd kohati tihedas puhaspuistus, milles on 370–740 puud/ha. Keskmise kõrgusega nõlvadel kasvab kiirjas mänd koos rohelise ebatsuugaga. Ülemistel ja kuivematel nõlvadel koos naastulise männiga (Pinus attenuata) ja vähem esineva kollase männi tüüpteisendiga (Pinus ponderosa var. ponderosa), seda eriti õhukestel ja kivistel muldadel. Madalamatel nõlvadel on kaasliikidest esindatud ranniksekvoia (Sequoia sempervirens) ja harva Menziesi maasikapuu (Arbutus menziesii). Alusmetsas esineb puudest valdavalt teravatõruline tamm (Quercus agrifolia).
Monterey piirkonnas on kaaspuuliikidest esindatud teravatõruline tamm, suureviljaline küpress (Cupressus macrocarpa), Goweni küpress (Cupressus goveniana) ja piiskopimänd (Pinus muricata). Cambrias on kaaspuuliikidest esindatud vaid teravatõruline tamm, alusmetsa põhiliik, mis kasvab harva kõrgemaks kui 9 m.
Guadalupe saare populatsioon
Guadalupe kiirja männi metsad on viimase paarisaja aasta jooksul drastiliselt vähenenud. 19. sajandi alguses saare loodeosas hästi kasvanud metsad on peaaegu hävinud saarele toodud kodukitse tõttu, kes seal hästi paljunes ning muutis oluliselt kogu saare ökosüsteemi. 2002. aastal loendati saarel vaid 220 vana mändi. Juurdekasv puudus, kuna kitsed sõid need lihtsalt ära. Paljakssöödud aladel esineb ka pinnase erosiooni. Viimasel aastakümnel on Mehhiko keskvõim tänu fondide abile metsade päästmisele asunud. Kõigepealt eraldati 2001. aastal olemasolevad puud taradega ning 2005. aastal viidi saarelt minema peaaegu kõik kitsed. Tulemused on paljutõotavad, kuna paarisajale vanale puule on 2005. aastaks lisandunud tublisti üle 2000 noore seemiku. Kaaspuuliikidest kasvab kiirja männiga lähisaarte endeemne tammeliik Quercus tomentella, söödav brahheapalm (Brahea edulis) ja antilli küpress (Cupressus guadalupensis ssp. guadalupensis).
Cedrose saare männikud
Cedrose saare männikud on jagunenud peamiselt kahe populatsiooni vahel, mis asuvad saare põhja- ja keskosas ning neid eraldab umbes 14 km. Saare keskosa populatsioon on umbes kaks korda väiksem põhjapoolsest. Kiirja männi metsad on viimaste aastakümnete jooksul püsinud stabiilselt 130 ha suurusel territooriumil ning nende peamiseks leviku piirajaks on piisava niiskuse puudumine madalamatel kõrgustel. Männikud on valdavalt tihedad ja üheealised, mis viitab metsapõlengute esinemisele saarel. Kiirja männi põhiline kaaspuuliik Cedrosel on piiskopimänd (Pinus muricata).
Kiirjas mänd toiduallikana
Kiirja männi seemned on olulisel kohal järgmistele lindude ja väikeloomade toidulaual: võsa-sininäär (Aphelocoma californica), tutt-sininäär (Cyanocitta stelleri), ameerika vares (Corvus brachyrhynchos), helehamstrik (Peromyscus), vöötoravad ja suslikud.
Kitsed, mustsaba-hirv (Odocoileus hemionus) ja urson (Erethizon dorsatum) toituvad kiirja männi võrsetest, urson lisaks ka täiskasvanud männi floeemist.
Paljunemine
Kiirjas mänd on ühekojaline okaspuu ning paljuneb seemnete abil. Looduslikus levilas toimub tolmlemine veebruaris-märtsis. Puud hakkavad viljuma juba 5–10 aasta vanuselt. Märkimisväärselt esineb puudel käbisid siiski hiljem, valgusküllases kasvukohas 15–20 aasta vanuselt, puistus aga oluliselt hiljem. Käbid valmivad tolmlemisele järgneva aasta sügisel ja avanevad esimestel soojadel päevadel talve lõpus või kevade alguses. Ühes käbis on 120–200 seemet.
Käbid jäävad puudele mitmeks aastaks ning avanevad ja sulguvad mitmeid kordi, sõltuvalt õhu temperatuurist ja niiskusest. Kuna enamasti on loodusliku levila kliima jahe ja niiske, siis avanevad käbid ebakorrapäraselt ja lühikest aega, mistõttu seemned eralduvad mitme aasta jooksul. Kuival ja kuumal suvel või metsapõlengute ajal eralduvad korraga aastate jooksul valminud seemned, mistõttu taastuvad kiirja männi metsad põlengute järel üsna kiiresti. Seemnete levitajaks on peamiselt tuul ning nendest toituvad linnud ja närilised.
Krahvkond-linn
Krahvkond-linn (inglise keeles county borough) oli haldus-omavalitsusüksuse tüüp Suurbritannias Inglismaal, Walesis ja Põhja-Iirimaal. Krahvkond-linn oli ringkonnatasandi omavalitsusüksus, mis oli halduslikult krahvkonnast sõltumatu.
Kiirjas mänd
Paljunemine
Seemnetest tärganud tõusmed kasvavad kõige paremini täisvalguses ja esimese kasvuperioodi lõpus võib nende pikkus ulatuda 30–56 cm. Pungad avanevad puul juba veebruaris ning kasv kestab kuni septembrini. Sügisel piirab kasvu piisava niiskuse puudumine. Viieaastased puud võivad soodsates tingimustes kasvada kuni 6 m kõrguseks (tüve läbimõõt 6,6 cm).
Krahvkond-linn
Inglismaa
pisi|Krahvkond-linnad [[Inglismaa halduskaardil (1973)]]