cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Novodevitšje kalmistu
Paljud tuntud tegelased ei maetud Novodevitšje kalmistule mitte kohe pärast oma surma. Näiteks Nikolai Gogol, Anton Tšehhov ja Issaak Levitan maeti kalmistule ümber alles 1930. aastate algul.
Kalmistul ei puudu ka kenotaafid. Näiteks Solomon Lozovski ja Zafira Alijeva on maetud mujale, kuid neile seisab kalmistul hauamärk.
Tänapäeval pääseb kalmistule uudistama igaüks, kuigi see pole alati nii olnud. Näiteks pärast Nikita Hruštšovi surma (1971) pääses surnuaiale vaid erilubade alusel. Eriload väljastati sugulastele, kes käisid kalme hooldamas.
Sergei Šahhovskoi
Sergei Vladimirovitš Šahhovskoi (vene keeles Сергей Владимирович Шаховской; 14. juuni 1852 Moskva – 12. oktoober 1894 Tallinn) oli Venemaa riigitegelane; vürst.
Ta oli Eestimaa kuberner 4. aprillist 1885 kuni 12. oktoobrini 1894.
Vürst Šahhovskoi oli tõeline riiginõunik. Ta on maetud Kuremäe kloostri alale koos oma abikaasaga.
Perekond
Sergei Šahhovskoi sündis vürsti Vladimir Šahhovskoi (1813–1879) ja tema teise naise Aleksandra Pavlovna (sündinud Jefremova) pojana. Tema noorem vend Nikolai Šahhovskoi (1856–1906) oli publitsist ja riiginõunik.
Ta oli abielus Jelizaveta Miljutinaga (1844–1939), kes oli kindralfeldmarssali krahv Dmitri Miljutini (1816–1912) ja Natalja Ivanovna Ponse (1821–1912) tütar. Abielu jäi lastetuks.
Haridus ja töökäigu algus
Šahhovskoi õppis algul Moskva 4. gümnaasiumis ja pärast Moskva 1. gümnaasiumis, mille lõpetas 1870 hõbemedaliga. Samal aastal astus ta Moskva ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonda, mille lõpetas 1874 matemaatikakandidaadi kraadiga.
Pärast lõpetamist asus Šahhovskoi tööle Venemaa välisministeeriumi Aasia osakonda. 1875 hakkas ta tööle Ragusa konsulaadi sekretärina ja tegutses Venemaa Punase Risti heaks. 1876 määrati ta välisministeeriumi Aasia osakonna slaavi asjade asjaajajaks ja valiti Slaavi heategeva ühingu täitevkomiteesse. Vene-Türgi sõjas esindas ta Bulgaarias ja Rumeenias Venemaa Punast Risti ja sai jalast raskelt haavata. Ta evakueeriti Moskvasse ja teda tutvustati Aleksander II-le, kes küsitles teda nurjunud Hertsegoviina ülestõusu asjus.
Tšernigovi kubermang
13. märtsil 1881 tapeti Aleksander II. Valitsusringkonnad süüdistasid selles juute. Sama aasta aprillis puhkesid Lõuna-Venemaal juudipogrommid, mis lõppesid alles järgmisel aastal. Valitsus nende vastu midagi ette ei võtnud, mistõttu rahva seas levis uskumus, et valitsus toetab pogromme. Mais sai siseministriks Nikolai Ignatjev, kes esitas uuele keisrile Aleksander III-le ettekande "meetmetest põliselanikkonna kaitsmiseks juutude kahjuliku mõju eest".
Šahhovskoi uuris pogrommide põhjuseid Tšernigovi kubermangus asuva Nežini näitel, kus pogrommid toimusid 1881. aasta aprillist augustini. Oma aruandes kirjutas Šahhovskoi, et rahvusluse alahindamine on ohtlik ja et juutide vastu suunatud liikumine võib kergesti pöörduda valitsuse vastu.
16. augustil 1881 kinnitas Aleksander III Šahhovskoi Tšernigovi kuberneri kohusetäitjaks ja 15. mail 1883 kuberneriks. Kubernerina selgitas Šahhovskoi välja rahva rahulolematuse peamise põhjuse. Igal taluperel oli kasutada 8 tessatini maad, millest aga äraelamiseks ei piisanud. Talu pidi maad juurde rentima, makstes rendiks poole saagist. Niimoodi oli pärisorjus asendunud teistsuguse orjusega. Talupojad hakkasid stiihiliselt rändama Kaug-Itta, kus igale ümberasujale anti 100 tessatini maad. Šahhovskoi organiseeris ise 1500 inimese ümberasumise Primorjesse. Nad asusid teele 23. veebruaril 1883.
Tiit Pruuli
Elukäik
2005. aastast on Tiit Pruuli osanik AS-is Go Group.
Artikleid
Tiit Pruuli on kirjutanud artikleid, teinud raadiosaateid välis- ja sisepoliitikast, kultuurist ja mittekultuurist.
Kirjastusettevõtlus
Tiit Pruuli osalusega AS Go Group annab välja raamatusarja Go Reisiraamat ja ajakirja Go Reisiajakiri.
Reisid
Tiit Pruuli on külastanud 115 riiki.
Sergei Šahhovskoi
Tšernigovi kubermang
pisi|Vürsti ja vürstinna Šahhovskoi haud Kuremäe kloostri alal
Tegevus Eestimaa kubernerina
4. aprillil 1885 määrati Sergei Šahhovskoi Eestimaa kuberneriks.
Karl Gjellerup
Karl Adolph Gjellerup (2. juuni 1857 – 13. oktoober 1919) oli taani luuletaja ja proosakirjanik, kes koos oma kaasmaalase Henrik Pontoppidaniga sai 1917. aastal Nobeli kirjandusauhinna.
Sergei Šahhovskoi
Tegevus Eestimaa kubernerina
Šahhovskoid autasustati 1885 Püha Stanislavi ordeni 1. järguga ja 1888 Püha Anna ordeni 1. järguga. Tal oli välismaiseidki ordeneid: 1878 Serbia Takovo risti 4. klass, 1879 Tšernogooria Vürst Danilo I ordeni 3. klass ja 1882 Iraani Lõvi ja Päikese ordeni 2. klass.
Alligaator
Alligaator (Alligator) on veega tihedalt seotud roomajate perekond krokodilliliste seltsist. Perekonnas on kaks liiki: ameerika alligaator ja hiina alligaator.
Esimesed alligaatorid elasid 37 miljonit aastat tagasi.
Võrdlus krokodilliga
Alligaatori lõug on lühem ja laiem kui krokodilli oma ning see annab alligaatori peale kolmnurkse kuju. Teine oluline erinevus on see, et kui tema lõuad on koos (suu on kinni), siis ei ulatu tema neljas hammas välja nagu krokodillil.
Ameerika alligaator
Kõige suurem teadaolev alligaator leiti Louisianast. Ta oli 5,84 m pikk.
Hiina alligaator
Hiina alligaator elab Jangtse jõe orus Hiinas. Täiskasvanud isased on 1,5-2,1 m pikad ja kaaluvad 36-45 kg.
Praeguseks on see liik elupaikade hävitamise tõttu peaaegu välja surnud.
T. S. Eliot
pisi|T. S. Eliot (1923) Thomas Stearns Eliot (26. september 1888 Saint Louis, Missouri, USA – 4. jaanuar 1965 London, Suurbritannia) oli inglise kirjanik, keda peetakse üheks 20. sajandi tähtsamaks luuletajaks. Kuid ta kirjutas ka esseesid, näidendeid ja kirjanduskriitikat ning tegutses kirjastajana.
1914. aastal kolis 25-aastane Eliot oma sünniriigist Ameerika Ühendriikidest Inglismaale, kus ta sai 1927. aastal 39-aastaselt Suurbritannia kodakondsuse.
Elioti esimene tuntust kogunud luuletus oli "J. Alfred Prufrocki armulaul" ("The Love Song of J. Alfred Prufrock" 1915), mida peeti modernistliku stiili meistriteoseks. Tema tähtteosteks peetakse ka poeemi "Ahermaa" ("The Waste Land" 1922) ning luuletusi "Õõnsad mehed" ("The Hollow Men" 1925), "Tuhkapäev" ("Ash Wednesday" 1930) ja "Neli kvartetti" ("Four Quartets" 1943).
1948. aastal pälvis ta Nobeli kirjandusauhinna "suure panuse eest tänapäeva luulesse".
Tema luulekogu "Old Possum's Book of Practical Cats" oli Andrew Lloyd Webberi muusikali "Kassid" libreto aluseks.
Tema näidendite seas on teistest menukamaks kujunenud "Murder in the Cathedral" (1935) ja "The Cocktail Party" (1949).
SFC
"SFC" on lühend, mis võib tähendada:
Albatross
Albatross (Diomedea) on albatroslaste sugukonda kuuluv perekond linde.
Teada on 6 tänapäevast ja umbes sama palju fossiilset albatrossiliiki. Fossiilsete liikide jaotus perekondade vahel ei ole veel selge. Väljasurnud albatrosside säilmeid on leitud mitmelt poolt üle maailma: Oregonist, Floridast, Lõuna-Aafrikast, Austraaliast ja isegi Antarktikast.
Albatrossi perekonna kõige lähedasem loomarühm on Vaikse ookeani põhjaosa albatrosside perekond Phoebastria, kuhu kuulub 4 tänapäevast liiki. Kuni aastani 1996 neid perekondi ei eristatud, vaid perekonda Diomedea arvati ka praeguse perekonna Phoebastria liigid.
Kõige varasemad albatrossi fossiilid pärinevad keskmiotseenist 12–15 miljonit aastat tagasi. Selleks ajaks oli perekond Phoebastria temast juba eristunud.
Rändalbatross ja kuning-albatross (Diomedea epomophora) kuuluvad kõige suuremate tänapäevaste lennuvõimeliste lindude hulka. Neil on suurem tiibade siruulatus kui ühelgi teisel tänapäevasel linnul, kuni 3,5 meetrit, kuigi keskmine on natuke üle 3 m. Suured isased võivad kaaluda üle 11 kg ja seal lähedal ongi arvatavasti piir, millest raskemad linnud ei suuda lennata.
Nimi
Albatrossi ladinakeelne nimetus Diomedea tuleb vanakreeka mütoloogia tegelase Diomedese nimest. Legendi järgi ajas torm Diomedese Itaalia rannikule ja tema kaaslased jätsid ta sinna maha, aga muudeti seejärel albatrossideks.
Välimus
Albatrossi sulestik on musta, halli ja valge kirju. Pikad, ligi pooleteise meetrini küündivad tiivad võimaldavad tal mitu päeva järjest mööda õhuvoolusid liuelda.
Üldiselt on täiskasvanud albatrossid valged. Täiskasvanud emaslindudel ja noorlindudel on sulgede otstes tumedad täpid. Väiksematel liikidel ja noorlindudel on sulestikus rohkem tumepruuni värvi. Hiljuti avastatud pruunpugu-albatrossil säilib noorlindude tumepruun sulestik ka täiskasvanuna. (Amsterdami albatross sai oma teadusliku liiginime selle järgi, et pesitseb Amsterdami saarel.)
Levila
Albatrossid elavad maailmameres lõuna-lähistroopikas ja sealt lõuna suunas, kohati kuni Antarktikani välja.
Elukoht
Nad tulevad maismaale ainult pesitsemise ajaks ja tormivarju. Albatrossid ehitavad oma pesa kaugesse ja raskesti ligipääsetavasse kohta.
Toitumine
Albatrossid järgnevad laevadele pika maa taha, oodates, et laeva meeskond viskaks merre jäätmeid, mida nad süüa saaksid.
Sigimine
Emaslind muneb ühe muna. Poeg, kes sellest munast koorub, saab lennuvõimeliseks alles üheksa kuu vanuselt. Tibu eest hoolitsevad nii emas- kui ka isaslind.
Tommy
Tommy on mehenimi, eesnime Thomas lühendatud kuju ja sage hüüdnimi.
Tommy on siiski ka poistele eesnimeks pandud. USA-s tõusis Tommy 1893. aastal 500 kõige levinuma poisinime hulka, sealhulgas 1925–1980 oli see 200 ja 1934–1954 100 kõige levinuma poisinime hulgas. Kõige kõrgemal, 70. kohal oli eesnimi Tommy 1944. aastal.
Viimasel ajal on nimi Tommy järjest harvemaks muutunud. USA-s langes ta 2008. aastal enam kui sajandipikkuse vaheaja järel välja 500 populaarseima poisinime hulgast.
Mõnikord on eesnime Tommy pandud ka tüdrukutele, kuid USA-s pole see ühelgi aastal 1000 populaarseima tüdrukunime hulka kuulunud.
Kasutatud allikad
Tommy (The Who)
Jõhvi vald
Jõhvi vald on vald Ida-Viru maakonnas. Jõhvi valla halduskeskuseks on Jõhvi linn.
Valla pindala on 124 km² ja 2021. aasta alguse seisuga elas vallas 11 699 inimest.
Jõhvi vald taastati omavalitsusena 7. juunil 1992 ning 13. aprillil 2005 liideti sellega Jõhvi linn.
Asustus
Jõhvi vallas on Jõhvi linn, Tammiku alevik ja 11 küla.
Külad
Edise, Jõhvi, Kahula, Kose, Kotinuka, Linna, Pajualuse, Pargitaguse, Pauliku, Puru ja Sompa.
Rahvastik
pisi|Jõhvi surnuaed Jõhvi vallas elas 2020. aasta alguse seisuga 11 261 inimest, kes jagunesid elukoha järgi asustusüksuste vahel järgmiselt :
Ajalugu
pisi|240x240px|Alutaguse hirve skulptuur Jõhvi vald loodi aastal 1866, mil Jõhvi kihelkond jaotati 27 vallaks.
Vallaga ühendati 1892. aastal Tammiku, Edise ja Sompa vallad ja umbes samal ajal ka Jõhvi kirikuvald.
1913. aastal eraldati Jõhvi vallast Kalina küla, mis liideti Mäetaguse vallaga.
1939. aasta vallareformi otsusega liideti Jõhvi vallaga suur osa Voka vallast ja väike osa Järve vallast. Haldusreformiga moodustatud uuest Jõhvi vallast eraldati 1948. aastal alevina Ahtme.
Esialgu Virumaa osa olnud Jõhvi sai 1949. aastal Jõhvi maakonna osaks, mis juba 1950 likvideeriti. Selle asemele moodustati Jõhvi rajoon, mille osaks ka Jõhvi vald sai.
Jõhvi vald sai omavalitsusliku valla staatuse 7. juunil 1992. .
Jõhvi Linnavolikogu 13. aprilli 2005. aasta otsusega liideti Jõhvi linn ja Jõhvi vald, mille asemele tekkis ühine omavalitsus Jõhvi vald.
Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus 2017. aastal uuriti liitumisvõimalusi ka Toila vallaga, kuid läbirääkimisi ei saatnud edu. 2022. aasta lõpul alustasid Toila ja Jõhvi vallad taas liitumiskõnelusi.
Loodus
pisi|Alutaguse metsad Jõhvi vald asub Viru lavamaa maastikurajoonis. Valla lääneosa jääb Jõhvi kõrgustikule ja valla ida- ja kaguosa jäävad Alutaguse madaliku koosseisu. Valla põhja- ja idaosas on põhiliselt suurte soode ja metsade ala, mis oli jääaja lõppedes üle ujutatud. Pinnase aluskord on moodustatud kristalliinsetest moondekivimitest, mida pealiskorras katavad põhiliselt karbonaatsed settekivimid, Ülemvendi, Kambriumi ja Ordoviitsiumi settekivimid. Kvaternaarisetete kiht on põhjaosas õhuke (1–2 meetrit) ja pakseneb lõuna suunal.
Väärtuslikem maavara on põlevkivi: Jõhvi valla altkaevandatud osa on ligikaudu 70%. pisi|Pühajõgi
Veekogud
Jõed: Pühajõgi, Kohtla jõgi, Vasavere jõgi, Rausvere jõgi, Sanniku oja.
Looduslikud Järved: Isandajärv.
Looduskaitse
Piirkonnana on looduskaitse all Jõhvi park (31,4 ha), Jõhvi linna park ja allee (41 ha; osa pargist jääb valla territooriumist väljapoole), Tammiku puiestee (2,6 ha) ja Tammiku hiietammed (4 ha; 8 puud).
Üksikobjektidena on looduskaitse all Revino vaher, Riia-Võhma tamm ja Peri rändrahn. pisi|Tammiku järv
Tammiku hiis
Tammiku hiis asub Jõhvi vallas Pauliku külas, endise Tammiku kaevanduskompleksist saja meetri kaugusel.
1926. aastaks oli Tammiku mõisa ümbruses alles vaid kolm hõredat puudesalka ja 1962. aastal oli säilinud 12 suurt hiietamme, millest 2020. aastateks on alles kaheksa. Nimetatud pühapaik on looduskaitse all; seal on looduslik kõnnirada ja tutvustavad infostendid.
Sümboolika
Jõhvi valla lipp on täisnurkne riidelaid, mille kõrguse ja laiuse suhe on 1:2. Lipp koosneb viiest ribast: äärtel ja keskel 1/7 laiused valged ribad, nende vahel 2/7 laiused rohelised ribad. Lipu normaalsuurus on 82,5x165 cm. Valla lipud lehvivad alaliselt nii vallavalitsuse kui ka volikogu haldushoonete ees, ning need heisatakse ajutiselt valla tähtpäevade puhul.
Valla sümboolika alla kuulub ka vallavanema ametiraha. Ametiraha on hõbedast lülidega kett. Ametist lahkuv vallavanem annab alati ametiraha uuele vallavanemale. Seda kantakse valda esindades ja pidulikel üritustel.
Valla ajaleht
Alates 1992. aasta novembrist ilmub Jõhvi vallas üks kord kuus Jõhvi Teataja. Aastatel 1992–1995 ilmus Jõhvi Teataja 2–5 korda aastas. Teatajat annab välja Jõhvi Vallavalitsus.
2021. aasta suvel kaaluti Jõhvi vallavolikogus vallalehe sulgemist, põhjenduseks vallalehes ilmuv liigne propaganda.
Eelarve
Jõhvi valla 2021. aasta vastuvõetud eelarve maht on 22,5 miljonit eurot, millest põhitegevuse tulud moodustasid 15,1 miljonit eurot ja ülejäänu jagunes investeerimistegevuse tulude, investeerimislaenu ja likviidsete vahendite vahel. Suurim osa kuludest läheb haridusvaldkonda, kuhu paigutatakse 51,5% põhitegevuse kulude mahust.
Haridus
pisi|Jõhvi gümnaasiumi peasissepääs Jõhvi vallas tegutsevad üldhariduskoolidest Jõhvi Põhikool ja Jõhvi Vene Põhikool. 2015. aastal alustas riigigümnaasiumina Jõhvi Gümnaasium. Kutsekoolidest tegutsevad Jõhvi vallas Ida-Virumaa Kutsehariduskeskus (eesti ja vene õppekeeltega) ja Juuksurite erakool Maridel (vene õppekeelega). Alates aastast 2021 tegutseb Jõhvis ka uudne iseõppel põhinev tehnoloogiakool, mis annab IT-alast haridust.
Jõhvi vallas haldab lasteaedasid juriidiline ühendus Jõhvi Lasteaiad, mille alla kuuluvad lasteaiad Pillerkaar, Sipsik ja Kalevipoeg.
Jõhvi vallas on registreeritud kaks raamatukogu: Jõhvi Keskraamatukogu ja Tammiku raamatukogu.
Jõhvi vallas on mitmekesised võimalused huviharidusega tegelemiseks. Vallas töötab nii Jõhvi Kunstikool, Jõhvi Muusikakool kui ka Jõhvi Spordikool. Kõigis huviharidusasutustes on õppetöö korraldatud nii eesti kui ka vene keeles.
Kultuur
Jõhvi valla seltsid ja ühendused on Teater Tuuleveski, Jõhvi Rahvatantsuselts Gevi, Jõhvi PÜ naisansambel Elulõng, Jõhvi PÜ Käsitööring Nobenäpp, Jõhvi Pensionäride Ühendus, Jõhvi PÜ memmede tantsurühm Värten, Tammiku segaansambel, Tammiku Külaselts, Kirderanniku koor, Jõhvi Muuseumi Selts jt.
Jõhvi kindluskiriku muuseum on näitusesaal, mis asub Jõhvi Mihkli kiriku altarialustes võlvkeldrites, mida ülakirikuga ühendavad kitsad müürikäigud. Muuseumis eksponeeritakse Jäbara kalmetest leitud Eesti vanimaid raudesemeid. Kiriku krüpt-kabel on kohandatud ka kontserdipaigaks.
Arhitektuur
pisi|Jõhvi Mihkli kirik Jõhvi kõige vanem säilinud hoone on Jõhvi Mihkli kirik, mis pärineb 14. sajandist. Muu kaugetest aegadest jutustav arhitektuur pole linnas säilinud. Ajaloo iroonia on selles, et suurem osa linna südamest hävis 1943. aasta augustis Saksa okupatsiooni ajal ja põleng sai alguse just kirikust. Seda on nimetatud ka Eestis 20. sajandi üheks suuremaks tulekahjuks, mille käigus oli Jõhvi vanim ja tähtsaim tänav ligemale kilomeetri pikkuselt lagedaks põlenud. pisi|Jõhvi jaamahoone Jõhvi raudteejaama hoone on stalinistliku klassitsismi stiilis kultuurimälestis. See rajati 1951. aastal, kuid 2020. aastate seisuga seisab hoone tühjalt ning on hakanud lagunema.
Vanemad arhitektuurilised vaatamisväärsused on ka Jõhvi stalinistlikud linnaosad ning keskväljaku äärne maavalitsuse hoone.
Uuemat arhitektuuri saab näha Jõhvi kontserdimaja vaadates, mis ehitati 2005. aastal. Hoone arhitektid on Ra Luhse ja Tanel Tuhal. Jõhvi kontserdimaja ajalugu ulatub lausa 1491. aastasse. Praeguse moodsa kontserdimaja asemel laius kunagi historitsistlikus stiilis Jõhvi mõis, mille hooneid ümbritses avar park. Veel tänapäevalgi asub kontserdimaja kõrval park, mis annab aimu mõisa kunagisest hiilgusest.
2022. aasta suvel peaks valmima Jõhvi põhikooli uus maja. Koolimaja ehitatakse arhitektuurikonkursi võitnud büroo Kauss töö “Tujukuju” projekti järgi.
Religioon
Jõhvi Mihkli kirik on Eesti suurim ühelööviline kirik. Pühakoda on tõenäoliselt rajatud 14. sajandi keskel. Oma praeguse välimuse sai kirik aastal 1728, mil kirikule paigaldati torn. Kirik on hävinenud või saanud kahjustada Liivi sõjas, põhjasõjas ja viimati teise maailmasõja päevil.
Jõhvi Issanda Ristimise kirik ehitati aastal 1895. Aastatel 1950–1957 teenis Aleksei Ridiger Jõhvi Issanda Ristimise kirikus esipreestrina. Aastal 1990 sai temast Vene Õigeusu Kiriku Moskva ja kogu Venemaa patriarh.
Sport
pisi|Jõhvi linnastaadion Jõhvi valla kõige olulisem spordiobjekt on Jõhvi Spordihall, kus tegutseb arvukalt spordiklubisid. Spordihall võeti kasutusele 2009. aastal ja seal korraldatakse igal aastal spordivõistlusi. Lisaks spordihallile on Jõhvis ka Jõhvi Spordikooli ujula ja ka Jõhvi linna jalgpalliväljak. Juba aastaid planeeritakse Jõhvi ka jäähalli ehitamist. Jõhvi vallas on kolm jõulinnakut: Jõhvi Edise jõulinnak, Jõhvi linnapargi jõulinnak ja Jõhvi Vene Põhikooli jõulinnak. Vallas saab kehakultuuriga tegelda Jõhvi linnapargi terviserajal ja Jõhvi discgolfi pargis. vasakul|pisi|Monument "Sada aastat Jõhvi jalgpalli" 2020. aastast tegutseb Jõhvis Jõhvi jalgpallimuuseum, mis avati Jõhvi jalgpalliklubi Phoenix eestvedamisel ja algatusel. Muuseumis on eksponeeritud jalgpalliga seotud atribuutika: karikad, medalid jpm.
Turvalisus
Jõhvi vallas Jõhvi linnakus paiknevad Eesti Kaitseväe koosseisu kuuluvad Viru jalaväepataljon ja Kalevi jalaväepataljon.
Viru Vangla hooned valmisid 2008. aastal Jõhvi idapiiril. Viru vangla on esimene vangla, kus kõik territooriumil asuvad hooned on turvalisuse suurendamiseks omavahel ühendatud kinniste ühendusteedega. 2021. aasta 6. detsembri seisuga oli vanglas 641 vangi.
Jõhvi vallas asub ka Ida prefektuur, mis on üks neljast Politsei- ja Piirivalveameti kohalikust täidesaatva riigivõimu volitusi omavast allüksusest. Prefektuur moodustati 2010. aastal, mil liideti Ida Politseiprefektuur ja Kirde Piirivalvepiirkond.
Juhtimine
Vallas töötavad nii vallavolikogu kui ka volikogu moodustatud vallavalitsus.
Sõpruslinnad
pisi|Kingissepp Venemaal pisi|Skien Norras Jõhvi valla sõpruslinnad on
Jõhvi silmapaistvad isikud
pisi|Eduard Bornhöhe Rakvere lähistelt pärit kirjanik Eduard Bornhöhe on nii elanud kui ka töötanud Jõhvis, kus teenis raha kohtu eesistujana.
Jõhvis valitakse aukodanikke, kellele kingitakse aukodaniku rinnamärk. Jõhvi aukodanikeks on valitud :
2019. aastast antakse silmapaistvatele isikutele Jõhvi raemedal. Seniste kavaleride hulgas on olnud nii ettevõtjaid, kunstnikke kui ka meditsiinitöötajaid.
Thomas Hobbes
pisi Thomas Hobbes (5. aprill 1588 – 4. detsember 1679) oli inglise ajaloolane, filosoof ja matemaatik. Ta oli üks peamisi absolutismi teoreetikuid ning ühiskondliku leppe teooria algataja.
Elukäik
Thomas Hobbes sündis 1588. aastal Wiltshire'is või Malmesburys ning sai küllaltki hea hariduse. 1603. aastal läks ta õppima Oxfordi ülikooli, mille lõpetas 1608. aastal. Seejärel õnnestus tal saada tööd koduõpetajana Cavendishide perekonna juures. Cavendishid toetasid Hobbesi kogu tema ülejäänud elu. 1610. aastal käis Hobbes koos oma õpilase William Cavendishiga ringreisil Euroopas, ta kohtus mitmete tolleaegsete õpetlaste ja filosoofidega, ent huvitus toona kõige enam Vana-Kreeka ajaloost. Peagi hakkas ta tegelema aga ka geomeetria, matemaatika ning filosoofiaga. Tutvunud René Descartesiga, võttis Hobbes peagi omaks tolle arusaamad maailma matemaatiliselt harmoonilisest ülesehitusest. Sellel põhines ka tema hilisem ühiskonnafilosoofia. Oma esimesed suuremad tööd selles vallas kirjutas ta vahetult enne kodusõja puhkemist, kuid need avaldati alles aastaid hiljem.
1640. aastal otsustas Hobbes Inglismaalt lahkuda, sest tülis kuningas Charles I ja parlamendi vahel oli ta oma kirjutistes toetanud esimest ning kartis samal aastal kokku kutsutud Pika Parlamendi poolseid repressioone. Ta asus elama Pariisi, kuhu peagi koondus suurel hulgal inglise rojaliste. 1646. aastal sai Hobbesist seal kroonprints Charlesi matemaatikaõpetaja.
Kodusõjast sügavalt mõjustatuna kirjutas Hobbes 1651. aastal oma peateose "Leviaatan". Selles sisalduvate religiooni ja traditsioonikriitiliste seisukohtade tõttu tekkisid tal aga vastuolud teiste inglise rojalistidega ning sama aasta lõpul oli ta saatuse irooniana sunnitud pagema Oliver Cromwelli juhitud vabariiklikule Inglismaale. Seal lubati tal rahulikult elada ning isegi oma teoseid avaldada. Kui monarhia 1660. aastal taastati, kasvas Hobbesi mõju aga veelgi, sest tema endine õpilane Charles II pidas teda meeles ning kutsus ta oma õukonda. Charles kaitses Hobbesi ka traditsionalistlike monarhistide süüdistuste ees kirikuvaenulikkuses ning seetõttu pääses ta ka oma teoste avaldamise keelustamisest. Hobbes jäi viljakaks kirjameheks peaaegu kuni oma pika elu lõpuni, eriti ägedalt polemiseeris ta oma teooriate kriitikutega.
"Leviaatan"
Hobbesi peateoseks peetakse kirjutist "Leviaatan" ("Leviathan", 1651), kus ta väidab, et riik on inimühiskonnale parim eksisteerimisvorm, kuna ilma selleta valitseks loodusseisund, mis tähendaks 'kõikide sõda kõigi vastu'. Nimelt peab Hobbes inimest iseloomult egoistlikuks ja kui miski inimese tegevust ei piiraks, püüaks too Hobbesi arvates vaid enese soove ja vajadusi täita, teiste peale mõtlemata. Nii tekiks reguleerimata inimgrupi seas paratamatu huvide konflikt, mis viiks kõigivahelise sõjani. Selline elu oleks armetu, vilets ja lühike. Parimaks riigikorraks, mis selle ära hoiaks, peab Hobbes absoluutset monarhiat, kuna seal on võim koondunud ühe inimese kätte, kes peaks ideaalis olema õiglane ja omakasupüüdmatu ning suudaks seaduste ja ettekirjutustega ühiskonda kontrollida. Paljude inimeste võimulolekut ei pidanud Hobbes soovitatavaks, kuna siis tekiksid paratamatult nendevahelised huvide konfliktid.
Riigi teket kujutas Hobbes ette ühiskondliku leppena: teatud hetkel tulid loodusseisundis elanud inimesed kokku ning otsustasid, et senise armetu olukorra parandamiseks peab üks neist saama piiramatu võimu, et kehtestada seadused ja ettekirjutused, mis ühiskonna kontrolli all hoiaksid. Maailmast pole teada ühtki riiki, mis sel viisil oleks tekkinud.
Samas ei pea Hobbes igasugust piiramatut võimu heaks: türanniat tuleks vältida. Kui piiramatu võimuga valitseja on muutunud türanniks, siis tuleks ta kukutada ning asendada uue ja õiglasema valitsejaga.
Hobbesi mõju
Oma poliitilise filosoofiaga mõjutas Hobbes hilisemaid ideoloogiaid, eriti konservatismi ja selle käsitlust inimloomusest. Hobbesi filosoofiast olid mõjutatud suur osa hilisemaid ühiskonnafilosoofe, kes mõningaid ta seisukohti omaks võttes üldiselt talle siiski vastu vaidlesid, neist kuulsaim oli ilmselt John Locke.
Hobbesi filosoofia
Ta arendas mõtet, et inimene pole loomult halb, kuid teda tuleb valitseda, sest temas on rohkem individualistlikku kui sotsiaalset. Lõpetamaks kõikide sõda kõikide vastu, lõid inimesed ühiskondliku lepinguga riigivõimu. Viimane on ühiskonnale vajalik, ning seetõttu on kasulik, kui see on võimalikult tugev. Kuninga võimu ei tohi piirata seadused ega kirik, kuninga ja parlamendi vahel jagatud võim viib kodusõjani, nagu juhtus Inglismaal. Absolutistliku kuningavõimu ülesanne on rahu ja isikliku julgeoleku kindlustamine. Hobbes rõhutas, et julgeolek ning rahu on ühiskonna kõige tähtsamad vajadused. Isikuvabadusi Hobbes eitas, revolutsioon oli tema arvates kuritegu.
Usuküsimustes tunnustas Hobbes kõrgema olendi olemasolu, arvates, et jumalat ei ole võimalik kujutada kehaliselt, vaid jumala olemus on haaramatu. Religioonis nägi Hobbes inimese hirmu ja rumaluse saadust, kuid pidas seda siiski vajalikuks korra hoidmiseks ühiskonnas.
Hobbesi panus psühholoogiasse
Olles veendunud, et psüühilised ja vaimsed elunähtused inimese juures johtuvad ülipeente kehaosakeste liikumisest, püstitas ta psühholoogiale ülesande uurida nende liikumiste seaduspärasusi, millest on tingitud kõik ettetulevad hingeelulised muutused. Tolleaja psühholoogias esines kaks käsitlusviisi, mis teineteist täiendasid, ent mõnevõrra omavahel ka võistlesid. Üks neist, rohkem teoreetilise põhilaadiga, lähtus hingeelu nähtuste seletamisel tajust, tõstes selle esikohale. Teine käsitlus hindas tahet. Hobbes püüdis neid käsitlusi omavahel seostada. Ometi suundus tema psühholoogiline huvi enam tahte uurimisele. Selle avaldusi uurides jõuab ta tulemusele, mille kohaselt kogu inimliku tahteelu algseimaks ajendiks on enesealalhoiutung. Kõik tahte esinemisviisid ja vormid – olgu nad siis seotud kujutlusega mis tahes asjast või olukorrast – on mõistetavad üksnes tolle ürgse tungi varieeruvate avaldustena. Mitte inimene ei käivita tahet oma suva kohaselt, vaid tahe käivitab inimese nende ajendite alusel, mis selle enese liikuma panevad. Säärane determinism kutsus esile rohkesti vastuväiteid ja põhjustas ulatuslikku poleemikat, eriti nende järelduste tõttu, mis Hobbes ise oma põhiseisukohast tegi. Mida inimene ka iganes ei teeks – olgu head, olgu kurja – kõik on kuidagi seoses tema enese heaoluga. Kõrged moraalsed tunded, nagu seda on altruistlik ligimesearmastus, heatahtlikkus ja vastutulelikkus, on vaid maskeeringud, kuigi nende vajalikkust ja väärtust sellega kaugeltki ei taheta eitada. Hobbes uuris lisaks ka afekte. Kõik afektid või tundeseisundid jagunevad kahte liiki: ühed on ligitõmbavad näiteks lõbu milles võrsub armastus ja teised eemaletõukavad näiteks norutunne millest kujunevad valu, kartus, vastumeelsus.
Gyula Horni valitsus
Gyula Horni valitsus tuli Ungaris võimule 15. juulil 1994, ja lahkus 8. juulil 1998 seoses valimiskaotusega.
Valitsuse koosseis
1 ajutine kohusetäitja
Henrik Pontoppidan
pisi|Henrik Pontoppidan Henrik Pontoppidan (24. juuli 1857 Fredericia – 21. august 1943 Kopenhaagen) oli taani kirjanik, kes 1917. aastal jagas Karl Gjellerupiga Nobeli kirjandusauhinda.
Jaotur
Jaotur on seade, mida kasutatakse hüdroajami juhtimiseks.
Jaoturite liigitus konstruktsiooni järgi
Konstruktsiooni järgi liigitatakse jaoturid:
Petter Northug
Petter Northug (sündinud 6. jaanuaril 1986 Mosvikis Nord-Trøndelagi maakonnas) on Norra endine murdmaasuusataja.
Northugi anne sai selgeks varakult. Juba 2005. aasta novembris kirjutas Verdens Gang, et suusatootjad võitlevad Northugi nimel. Fischer võitis lepingu ja Northugist sai läbi aegade esimene murdmaasuusataja, kes juba juuniorina sõlminud suusatootjaga lepingu, mille kohaselt ettevõte talle palka maksab. Vastavalt lepingule suurenes Northugi palk 4 korda, kui ta järgmisel hooajal murdis end Norra A-koondisse, ja medalite võitmine juunioride MM-il tõi lisatasusid.
2009 valiti Northug Norra aasta sportlaseks.
Sportlaskarjäär
Juunioride maailmameistrivõistlustel tuli Northug aastatel 2005 ja 2006 viis korda individuaalseks maailmameistriks.
Esimest korda osales Northug juunioride MM-il 2004 kodumaal Strynis. 5. veebruaril tuli ta 10 km vabastiilis 25. kohale (võitis Saksamaa sportlane Franz Göring). 7. veebruaril osales ta 1 km vabastiilis sprindis ning saavutas kvalifikatsioonis 14. ja finaalis 6. koha.
Ka järgmisel aastal osales Northug juunioride MM-il. Need toimusid Soomes Rovaniemis. 21. märtsil peetud 10+10 km suusavahetusega sõidus pälvis Northug kuldmedali. Kaks päeva hiljem toimus klassikalises tehnikas sprint, kus Northug saavutas kvalifikatsioonis 3. ja finaalis kaasmaalase Even Sletteni järel teise koha. 25. märtsil sõideti 10 km vabastiilis ja Northug tuli juunioride maailmameistriks 30,0-sekundilise eduga.
Juunioride MM toimus Sloveenias Kranjis ja Northug tuli kolmekordseks maailmameistriks. 31. jaanuaril 2006 võitis ta 1 km vabastiilisprindi (kvalifikatsioonis oli 2.). järgmisel päeval võitis ta 10 km klassikalises stiilis, kusjuures vahe hõbedale tulnud tšehhi Martin Jakšiga oli 25,2 ja pronksile tulnud šveitslase Dario Colognaga 1.20,4. 3. veebruaril võitis ta 5,3-sekundilise vahega ka 10+10 km suusavahetusega sõidu.
Ka maailma karikasarjas läksid tulemused järjest paremaks. 7. märtsil sõideti Rootsis Borlänges 1,5 km vabatehnikasprint, kus Northug saavutas kvalifikatsioonis 3. koha, aga poolfinaalist ei pääsenud edasi ja pidi vastu võtma 7. koha. Northugi esimene võit maailma karikasarjas tuli järgmisel päeval Falunis 10+10 km ühisstardist jälitussõidus, kus ta 0,5 sekundiga edestas sakslasi Tobias Angereri ja Axel Teichmanni. Ka vahe 25. kohaga oli kõigest 7,5 sekundit. 20-aastaselt tuli temast kõigi aegade noorim võitja meeste maailma karika etapil murdmaasuusatamises.
pisi|Petter Northug (2007) Esimese medali Norra meistrivõistlustel teenis Northug 18. jaanuaril 2007 Grovas, kui ta 15 km vabastiilis võitis väga veenvalt, edestades Tore Ruud Hofstadi 23,4, Frode Estilit 24 ja Lars Bergerit 25 sekundiga. Nii hästi ei läinud aga 20. jaanuaril 15+15 km jälitussõidus, kus ta jäi 25. kohale, kaotades meistriks tulnud Estilile ligi 3 minutit.
2007. aasta maailmameistrivõistlustel, mis toimusid Jaapanis Sapporos, osales Northug neljal distantsil. Esialgu ta individuaalset medalit ei saanud. 23. veebruaril toimus paarissprint, kus Northugi paariliseks oli Tor Arne Hetland. Kuigi Norralt oodati medalit, jäid nad finaalis eelviimaseks, kaotades isegi Poolale ja Kanadale ning edestades üksnes Eesti paari Peeter Kümmelit ja Priit Naruskit. Järgmisel päeval sõideti 15+15 km suusavahetusega sõit, kus Northug võttis norralaste ainsa koha esikümnes, tulles viiendaks. Maailmameistriks tuli Teichmann Angereri ees. 28. veebruaril sõideti 15 km vabastiilis ja Northug jäi 24. kohale, maailmameistriks tuli Lars Berger. 2. märtsil sõideti 4×10 km teatesõit, kus Northugile usaldati ankrumehe roll. Norra tuli 3-sekundilise eduga maailmameistriks Venemaa ja Rootsi ees.
2009. aastal osales Northug Norra meistrivõistlustel ühel distantsil, 15+15 km suusavahetusega sõidus 17. jaanuaril ja lõpetas selle 61. kohal võitjast üle 6½ minuti nõrgema ajaga.
2009. aasta maailmameistrivõistlustel Liberecis osales Northug neljal distantsil ja tuli kolmekordseks maailmameistriks. 20. veebruaril sõideti 15 km klassikat, kus maailmameistriks tuli Andrus Veerpalu, Jaak Mae oli 5. ja Northug 29. 22. veebruaril sõideti 15+15 km suusavahetusega, kus Northug edestas 3,1 sekundiga Anders Södergreni Rootsist. 27. veebruaril toimus 4×10 km teatesõit, kus Norra edestas 2,6 sekundiga Saksamaad ja 3,9 sekundiga Soomet. Lõpuks sõideti 1. märtsil 50 km vabastiilis ühisstardist, kus Northug edestas 0,7 sekundiga Maksim Võlegžaninilt ja 2 sekundiga Tobias Angereri.
pisi|Petter Northug (2009) 2010. aasta taliolümpiamängudel Kanadas Vancouveris tegi Northug kaasa täisprogrammi: kõik kuus distantsi. Olümpia lõppes nelja medali ja kahe olümpiakullaga. Esimene start 15. veebruaril 15 km vabastiilis ei ennustanud head, sest Northug jäi alles 41. kohale, kaotades võitjale Dario Colognale pisut üle kahe minuti. Ülejärgmisel päeval Northug rehabiliteeris end 1,5 km klassikasprindis, kus ta tuli kvalifikatsioonis 6. kohale ja võitis finaalis pronksmedali. Kaksikvõit läks Venemaale Nikita Krjukovile ja Aleksandr Panžinskile. 20. veebruaril sõideti 15+15 km suusavahetusega sõit, mille Northug lõpetas parima norralasena 11. kohaga. 22. veebruaril sõideti vabastiilis paarissprint, kus Northug ja Øystein Pettersen lõpetasid olümpiavõitjatena. Norra edestas 1,3 sekundiga Saksamaa ja 1,5 sekundiga Venemaa paari. 24. veebruaril sõideti 4×10 km teatesõit, kus Northug võitis kindlalt viimase vahetuse, möödudes distantsil Saksamaast, Soomest ja Prantsusmaast ning lüües lõpuspurdiga Tšehhimaad, aga Rootsi oli liiga kaugele eest ära lastud ja Norral tuli vastu võtta hõbemedalid. Viimane distants, 50 km klassikalises stiilis ühisstardist sõideti 28. veebruaril ning Northug võitis selle, edestades 0,3 sekundiga Axel Teichmanni ja 1 sekundiga rootslast Johan Olssonit.
pisi|Petter Northug (2010) 2011. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused toimusid kodumaal Oslos. Northug osales viiel distantsil ja lõpetas need kõik esimese või teisena. Tema esimene start toimus 24. veebruaril vabastiilisprindis, kus ta kvalifikatsiooni lõpetas alles 10. kohal, aga finaalis jõudis Marcus Hellneri järel hõbemedalile. (Peeter Kümmel oli 6.) 27. veebruaril sõideti 15+15 km suusavahetusega distants, mille Northug lõpuspurdiga võitis, edestades 0,7 sekundiga Maksim Võlegžaninit ja 1,2 sekundiga Ilja Tšernoussovit. 2. märtsil toimus paarissprint, kus Norra kaotas 0,2 sekundiga Kanadale, aga edestas vähem kui sekundiga Venemaad, Saksamaad ja Soomet. 4. märtsil järgnes 4×10 km teatesõit, kus Northug võitis viimase vahetuse ja suutis seekord 1,2 sekundiga edestada Rootsi ankrumeest Hellnerit. 6. märtsil sõideti viimane distants, 50 km vabastiilis ühisstardist, ja Northug võitis selle taas, edestades 1,7 sekundiga Võlegžaninit.
Pärast maailmameistrivõistlusi tuli Northug 26. märtsil ka Norra meistriks ühisstardist 50 km vabastiilis, sõites teistel ligi 40 sekundiga eest ära.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta neli kuldmedalit.
Northugi viimaseks edukaks hooajaks jäi 2015–2016, kui ta sai MK-sarjas üldkokkuvõttes teise koha ning saavutas seejuures oma viimase etapivõidu MK-sarjas. Hooajal 2016–2017 pääses ta MK-sarjas starti veel kuuel korral ja hooajal 2017–2018 vaid ühel etapil.
27px Olümpiamängudel
2010 Vancouveris
Maailmameistrivõistlustel
pisi|Petter Northug (2011) pisi|Petter Northug (väliskurvis) sõidab maailmameistritiitli poole. Veel on ees Johan Olsson (valges) ja Dario Cologna (mustas). (27. veebruar 2011)
Maailma karikavõistlustel
Petter Northug osales individuaalselt 219 maailma karika etapil, millest 84 korda jõudis ta esikolmikusse ja võitis 38 korda.
Tabel
thumb|300px|Tabeli näidisTabel on andmete esitamise süsteemne viis. Iga tabel koosneb horisontaalsuunalistest ridadest ja vertikaalsuunalistest veergudest, mille ristumiskohtades moodustuvad lahtrid.
Tabeli analüüsides tuleb arvestada:
Kaitseliidu taasasutamine
Kaitseliidu taasasutamise rahvakoosolek korraldati 17. veebruaril 1990 kell 12.07 Raplamaal Järvakandi Tehaste saalis Nõukogude Liidu okupatsiooni tingimustes. Kaitseliidu allüksuste asutamine oli alanud juba varem.
Kaitseliidu taastajad Järvakandi koosolekul
Kaitseliidu taasasutamisel osalesid Eesti Vabariigi õigusjärgsed kodanikud. Järvakandi koosoleku järel Eesti Kaitseliitu juhtima asunud Kalle Elleri sõnul tuleks koosoleku osalisi käsitada delegaatidena, kuna nad esindasid tihti juba olemasolevaid Kaitseliidu taastatud või loodud allüksusi, "kohalikke kaitseliite". Kaitseliidu taastajad olid järgmised isikud:
Koosolek
Rahvakoosoleku avas Raplamaa Volikogu esimees hr. Saar, kes tegi ettepaneku valida koosoleku juhatajaks Kalle Eller. Kaitseliit kuulutati taastatuks. Osalejad andsid kaitseliitlase vande.
Ajutise põhikirja koostajad olid: Mare Kingo, Peeter Ilus ja Kalle Eller.
Ette luges Harri Henn.
Eesti Kaitseliidu Konverentsi otsus
Eesti Kaitseliidu konverents otsustab:
''2. Seoses okupatsiooni tingimustega ja sellega, et Eesti Vabariigi seaduslik valitsus ei ole võimeline oma võimu teostama, peatada Eesti Kaitseliidu 1931. a. põhikiri ja vastu võtta ajutine põhikiri.''
3. Moodustada Eesti Kaitseliidu Keskkogu volitustega Kaitseliidu ajutine juhtimiskeskus, soovitada juhtimiskeskusele Vanematekogu kandidaadid.
4. Tagada Eesti Kongressi saadikute valimiste kaitse.
''Järvakandis, 17. veebr. 1990. a.''
Eesti Kaitseliidu juhtimiskeskuse liikmed:
K. Eller; P. Ilus ja M. Kingo
Vanematekogu
Taastatud Eesti Kaitseliidu Vanematekokku valiti:
Jesuiitide gümnaasium
Jesuiitide gümnaasiumid on tegutsenud mitmel pool:
IPsec
IPsec (inglise Internet Protocol Security) on internetiprotokolli (IP) turvalisuse parandamiseks loodud protokollide kogu. Sellel on mitu ülesannet: autentimine (andmete allika kontroll), krüpteerimine (andmete kõrvalistele isikutele loetamatuks muutmine) ja algoritmide kooskõlastamine. IPsec töötab andmeside võrgukihis IP paketipäise laiendusena ja autendib/krüpteerib kogu liikluse sõltumata kasutatavast kõrgema taseme protokollist (TCP, UDP). Algselt loodi IPsec avatud standardina IPv6 jaoks, kuid seda hakati kasutama ka IPv4ga, eriti VPN-ide loomiseks.
IPseci protokollid
IPsec koosneb peamiselt kahest komponendist : autentimispäised (AH) ja andmekapseldus (ESP). Nendele lisanduvad veel mitmed võtmevahetusprotokollid ja lahendus algoritmide kooskõlastamiseks ja parameetrite vahetamiseks (security association).
Authentication Headers
Authentication Headers (AH) ehk autentimispäised on IPseci komponent, mis vastutab saadetavate andmete terviklikkuse (integrity) ja allika tuvastamise (authentication) eest. Selleks kasutab ta krüptograafilisi räsisid (hash, näiteks HMAC-SHA1) ja digitaalseid allkirju. AH on osa internetiprotokollist (IP), tema protokollinumber on 51 (mitte segi ajada pordinumbriga).
Encapsulating Security Payload
Encapsulating Security Payload (ESP) ehk turvaline andmekapseldus on IPseci komponent, mis vastutab andmete konfidentsiaalsuse eest. Konfidentsiaalsuse tagamiseks krüpteeritakse kogu IP paketi sisu, kasutades tugevaid krüptoalgoritme, nagu TripleDES ja AES. Lisaks võib ESP täita ka AH rolli, kaitstes paketi terviklikkust ja kontrollides paketi allikat. Lõplik algoritmide valik sõltub IPseci konfiguratsioonist ehk selle saab valida võrgu administraator. ESP Internetiprotokolli (IP) protokollinumber on 50.
Transpordirežiim
Transpordirežiimi kasutatakse otspunktide vahelise ühenduse turvamisel. Selles režiimis krüpteeritakse kogu IP paketi sisu (payload) ja kaitstakse muutmise eest (AH abil) paketi sisu koos IP päisega. See ei lase kõrvalistel isikutel paketi sisu lugeda ja tuvastab kõik paketis tehtud muudatused. Seetõttu ei ole võimalik transpordirežiimis IPseci kasutada koos NAT-ga - NAT muudab paketi päises IP lähteaadressi ja porti, kuid IPsec ei luba IP päise muutmist.
Tunnelirežiim
Tunnelirežiimis krüpteeritakse (ESP abil) kogu IP pakett ning kapseldatakse see uude IP paketti (uut paketti ei kaitsta). See on kasulik, kui kogu liiklus tuleb saata üle ebausaldusväärse kanali, kuhu ei tohi lekkida ka IP päises asuv informatsioon (kes paketi saatis, kellele pakett saadeti). Enamasti kasutatakse seda üksteisest eemal asuvate kohtvõrkude (LAN) või arvuti ja eemalasuva kohtvõrgu turvaliseks ühendamiseks (sisuliselt VPN). Tunnelirežiim toimib ka üle NATi, sest kapseldava IP paketi päist ei kaitsta ja NAT saab seda vabalt muuta.
Aleksei Bellegarde
pisi|Aleksei Bellegarde (1905) Aleksei Valerianovitš Bellegarde (Алексей Валерианович (Беллегарде) Бельгард); 24. november 1861 Orjol – 28. märts 1942 Berliin ) oli Venemaa keisririigi riigitegelane, kammerhärra, riiginõunik ja senaator.
Ta oli keiser Nikolai II aegne Liivimaa asekuberner 22. detsembrist 1901 kuni 13. juulini 1902 ja Eestimaa kuberner 3. juulist 1902 kuni 4. märtsini 1905.
Pärast revolutsiooni elas Bellegarde eksiilis Saksamaal, 1935. aastal naasis ta Eestisse.
Perekond
Aleksei Bellegarde sündis jalaväekindrali Valerian Aleksandrovitš Bellegarde (Валериан Бельгард; 1812–1897) ja Varvara Nikolajevna Hvostova (1823–1898) pojana. Tema ema oli Nikolai Sergejevitš Hvostovi ja Varvara Aleksejevna Vojeikova tütar. Isa osales koos oma vanema venna, kindrali Karl Aleksandrovitš Bellegardega (Карл Бельгард; 1807–1868) Kaukaasia sõjas.
Aleksei Bellegarde abiellus Sofia Urussovaga (1844–1939), kes oli salanõuniku vürst Pjotr Aleksandrovitš Urussovi ja Jekaterina Nikolajevna Sipjagina tütar, kindralleitnant Nikolai Martemjanovitš Sipjagini (Николай Сипягин; 1785–1828) tütretütar. Abielust sündisid:
Carl Spitteler
Carl Friedrich Georg Spitteler (24. aprill 1845 – 29. detsember 1924) oli Šveitsi saksakeelne luuletaja. 1919. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna.
Hüdrosilinder
Hüdrosilinder ehk lineaarne hüdromootor on seade, mille ülesandeks on vedeliku hüdraulilise energia muutmine kolvi sirgjoonelise liikumise energiaks. Sisuliselt on hüdrosilinder edasi tagasi liikumist võimaldav hüdromootor.
Clint Mansell
thumb|right|Clint Mansell
Clinton Darryl Mansell (sündinud 7. jaanuaril 1963) on Suurbritannia muusik.
Clint Mansell oli aastail 1986–1996 ansambli Pop Will Eat Itself laulja ja kitarrist. Pärast bändi lagunemist hakkas kirjutama filmimuusikat.
Esimese filmitööna kirjutas ta muusika sõber Darren Aronofsky filmile "Pii", kus Mansellil oli ka pisiroll näitlejana (fotograaf). Debüüt oli edukas ning juba aasta pärast kirjutas ta muusika Aronofsky filmile "Reekviem unistusele". Selle filmi juures tegi Mansell koostööd Kronos Quartetiga. Film võitis Online Film Critics Society Awardsi parima helitöötluse kategoorias.
Aastal 2007 valminud Aronofsky film "Allikas" kandideeris teiste seas ka Kuldgloobusele parima muusika kategoorias. Seda võitu ei tulnud, kuid film võitis muid mainekaid auhindu.
Aastal 2008 kirjutas ta muusika Darren Aronofsky filmile "Maadleja" ja 2010. aastal filmile "Must luik".
Clint Mansell on kirjutanud ka teemamuusika filmile "Auk" ja muusika telesarja "CSI: New York" avaosale.
Oregon rex
Oregon rex oli üks mitmest reks-kasukaga kassitõust, mis tekkis 20. sajandil juhusliku geneetilise mutatsioonina.
Pärast seda, kui oregon rex eraldiseisva tõuna tunnustati, muutus see Ameerikas lühikeseks ajaks väga populaarseks. 1970. aastateks oli see tõug teiste reks-tüüpi tõugudega ristamise tõttu hääbunud.
Välimus
Reks-kassidele iseloomulik lokkis kasukas oli oregon rex 'idel siidjas, lühike ja tihe ja ilma pealiskarvata. Karvastiku õrna laine tõttu oli okaskarv pikem kui aluskarv.
Pea oli kiilukujuline, koon pikk. Kõrvad olid suured ümarate otstega ning asetsesid kõrgel, silmad olid ovaalsed ja keskmise suurusega.
Oregon rex oli pikliku keha ja hapra kehaehitusega, saba oli pikk, peenike ning teravaotsaline. Jalad olid pikad ja saledad väikeste ümarate käppadega.
Iseloom
Oregon rex 'i tõus olid esindatud kõikide reks-tõugude tüüpilised iseloomuomadused. Nad olid seltsivad ja nõudlikud, lõbusad ja mänguhimulised, vahel ka kaootilised ning isekad. Väidetavalt olid nad domineeriva loomuga, seega oli kogenematutel omanikel nendega mõneti keeruline toime tulla.
Geneetika
Ristates oregon rex 'ile iseloomulike omadustega kasse (geneetiline kirjeldus: roro) kornreksiga (rr) ja hiljem devonreksiga (rere), saadi siledakarvalised järglased. Oregon rex 'i puhul põhjustas seega lokkiskarvalist mutatsiooni teistest reks-kassidest erinev geen.
Hüdromootor
Hüdromootor on seade, mis muudab vedeliku hüdraulilise energia mootori väljuva võlli mehaaniliseks energiaks.
Ehituselt sarnaneb hüdromootor pumbaga ning tihti on sellisena ka kasutatav.
圧力モーター
Miguel Ángel Asturias
Miguel Ángel Asturias Rosales (19. oktoober 1899 – 9. juuni 1974) oli Guatemala kirjanik ja diplomaat (Guatemala suursaadik Pariisis ). 1967. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna.
Asturias sündis kohtuniku perekonnas. Ilukirjandust hakkas kirjutama 1920. aastate lõpul Pariisis.
Tema esimene raamat "Guatemaala legendid" ilmus 1930. aastal. Tema esimene romaan, "Härra president", valmis 1933. aastal, kuid trükki jõudis see aastal 1946. Romaan "Maisiinimesed" 1949 ning aasta hiljem valmis esimene osa Asturiase peateosest, triloogia esimene raamat "Marutuul". Sellele järgnesid "Roheline paavst" (1954) ja "Maetute silmad" (1960). Hiljem ilmusid romaanid "Keegi mulatinaine" (1963) ja "Kevaduim" (1965).
Lisaks romaanidele on ta kirjutanud luulet. Tema esimene suurem luuleraamat ilmus 1949. aastal.
Asturiase jutustus "Nädalalõpp Guatemaalas" (1959) on ilmunud sarjas "Loomingu Raamatukogu".
Teda on tunnustatud Lenini rahupreemiaga.
Skrunda (Virbi vald)
Skrunda on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Talsi piirkonnas Virbi valla idaosas.
Küla asub merepinnast 95 meetri kõrgusel. Skrunda jääb valla keskusest Jaunpagastsist 3, piirkonna keskusest Talsist 20 ning Riiast 105 kilomeetri kaugusele.
Küla tekkis endise Jaunpagastsi mõisa Skrunda karjamõisa (Skrundenhof) juurde.
Ioonivahetuskromatograafia
pisi|450px|Ioonikromatograafiliselt saadud [[kromatogramm]] Ioonivahetuskromatograafia ehk ioonikromatograafia on keemias ja biokeemias kasutatav meetod, mis võimaldab lahutada ioone ja polaarseid molekule olenevalt nende elektrilisest laengust. Ioonivahetuskromatograafiline lahutamine põhineb vastasmärgiliste laengutega osakeste vastastikusel toimel (interaktsioonil). Kromatograafilises kolonnis oleva statsionaarse faasi (ioniidi) pinnal on ioonsed funktsionaalrühmad (R–X), mis interakteeruvad proovis olevate vastasmärgilise laenguga ioonidega. See meetod võimaldab lahutada ka selliseid suuri laetud molekule nagu proteiinid, nukleotiidid või aminohapped.
Umbjärv
Umbjärv on järv, millel puudub nähtav pindmine sisse- ja väljavool; ka umbjärv kitsamas mõistes. Laiemas mõistes on "umbjärv" järv, millel puudub väljavool ehk on sisuliselt sama mis suubumisjärv.
Ioonivahetuskromatograafia
Katioonse ioonivahetuskromatograafia puhul statsionaarne faas, millel on negatiivse laenguga funktsionaalrühm (näiteks X- = PO43-), hoiab kinni positiivse laenguga katioonid:
Umbjärv
Mõned autorid peavad umbjärveks veekogu, mis ei voola (maailma)merre.
Ioonivahetuskromatograafia
Anioonse ioonivahetuskromatograafia puhul statsionaarse faasi positiivse laenguga rühmad (näiteks X+ = R4N+) hoiavad kinni negatiivse laenguga anioonid: