cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Priit Kutser
Põhja-Eesti Pimedate Ühing
Priit Kutser on vaegnägija. Nägemisinvaliidina on ta Põhja-Eesti Pimedate Ühingu liige ja aastatel 2007–2010 oli ka selle ühingu juhatuse liige.
Poliitilised ametikohad
Alates oktoobrist 2007 töötab Kutser Tallinna Linnavalitsuses. Aastatel 2007–2009 oli ta abilinnapea Jaanus Mutli nõunik. Oktoobrist 2009 kuni oktoobrini 2011 oli Kutser abilinnapea Taavi Aasa nõunik. Alates 11. oktoobrist 2011 kuni veebruarini 2016 oli ta Põhja-Tallinna vanema asetäitja. 1. märtsist 2016 asus Kutser tööle Tallinna linnapea Edgar Savisaare nõunikuna; 18. aprillil 2016 vabastati ta ametist linnapea kohuseid täitva abilinnapea Taavi Aasa poolt väidetavalt usalduse kaotuse tõttu. Kutser võitis töövaidluskomisjonis, kus tõdeti, et Tallinna Linnavalitsus eksis vallandamisel.
Kommenteerimisskandaal
2011. aasta veebruaris pälvis ajakirjanduse tähelepanu Kutseri tegevus anonüümse netikommentaatorina. Nimelt olevat Kutser kirjutanud ohtralt Keskerakonda kiitvaid ja selle suhtes kriitilisi ajakirjanikke halvustavaid kommentaare. Hiljem Kutser eitas seda, et ta tegeleb ühest ja samast arvutist erinevate nimede all ning töö ajal Keskerakonna kiitmisega ja poliitiliste vastaste mahategemisega online-väljaannetes. Kui temalt küsiti hiljem, kas ta tegelikult ka nii palju kommentaare kirjutas, vastas ta ERR-i uudisteportaalile: "Lugesin neid Madis Jürgeni poolt avaldatud kommentaare ja mitte ükski ei ole minu kirjutatud."
Haapsalu skandaal
Samuti kasutas ta lastekodupõlengut Haapsalus ära poliitiliste sõnumite levitamiseks, kirjutades Twitteris: "Haapsalu lastekodu põleng on näiteks sellest, kuidas IRLi ja Reformierakonna valitsuse kärpekirves on laastanud Eesti sotsiaalsüsteemi." Seetõttu valiti ta vabaühenduste liidu EMSL eest veetava hea valimistava iganädalasele "autahvlile". "Linnaametnik on rängalt eiranud inimliku käitumise tavasid," kommenteeris juhtumit suhtekorraldaja Liisa Past. Hiljem Kutser vabandas eesti rahva ees.
Plakatiskandaal
2013. aasta kohaliku omavalitsuse valimiste eel lasksid Kutser ja linnaosa vanem Karin Tammemägi paigaldada linna raha eest Põhja-Tallinna enda suurte piltidega reklaamplakatid, mis linnaosa avalike suhete nõuniku Katrin Hinrikuse väitel olid mõeldud linnaelanike informeerimiseks. Erakondade rahastamise järelevalve komisjon (ERJK) otsustas, et nii Priit Kutseri kui Karin Tammemäe plakatite puhul on tegu poliitilise reklaamiga. Oma vastulauses ütles Tammemägi järgmist: "ERJK-l puudub kompetents andmaks ekspert-hinnangut selle üle, kas teavituskampaania on poliitiline reklaam või mitte. Antud komisjon ei saa anda hinnanguid, vaid üksnes öelda välja poliitilisi arvamusi, kuna komisjon ei ole kaasanud eksperte ja ükski komisjoni liige ei oma meedia-alast ettevalmistust.". Priit Kutser teatas, et kui ERJK tõesti tahab muuta teavituse ja poliitreklaamide piire selgemaks, oleks otstarbekas alustada vastavate reeglite ja normide väljatöötamist. "Arvestades eeltoodut võib järeldada, et täna komisjonil selline tahe puudub ja jääb kahetsusväärselt mulje, et on asutud teostama poliitilist valimiseelset võitlust," lisas Kutser.
Invaliidi parkimiskaardi skandaal
Vahetult enne 2013. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimisi seadis Eesti Päevaleht kahtluse alla, kas nägemisinvaliid Kutseril on õigust invaliididele mõeldud parkimiskaardile, mille Tallinna Transpordiamet talle väljastas. Pressinõukogu arutas Priit Kutseri kaebust Eesti Päevalehe invaparkimiskaartide artiklile ja leidis, et leht rikkus head ajakirjandustava. "Artikli pealkiri "Sigadus: linnaametnikud jagasid omadele invaliidi parkimiskaarte" ja esimene lõik viitasid sellele, et invaliidi parkimiskaarte on jagatud mitmele ametnikule, kuid artiklis oli nimetatud vaid Priit Kutserit, kellel oli kaardi saamiseks õigus. Samuti rikkus leht koodeksi punkti, mis näeb ette, et ajakirjandusorganisatsioon kannab hoolt selle eest, et ei ilmuks ebatäpne, moonutatud või eksitav info. Pressinõukogu märkis, et artiklis avaldati Priit Kutseri kohta ebaõigeid fakte, sest tegelikkuses on tal õigus invaliidi parkimiskaardile."
Krimmi invasiooni skandaal
Seoses Vladimir Putini juhitava Venemaa Föderatsiooni sõjalise invasiooniga Ukrainasse, Krimmi Autonoomsesse Vabariiki, kirjutas Priit Kutser 1. märtsil 2014 oma Twitteri kontol järgmise teksti: ''«Venemaa võtab Krimmi tagasi. Muud midagi. Krimm pole ju ukrainlaste käes olenud sajanditki.»'' Priit Kutseri sissekanne Twitteris hakkas kiiresti levima sotsiaalvõrgustikus Facebook, pälvides elavat tähelepanu. Kutser kirjutas Krimmi kohta ka järgmist: "Venemaa keisrinna Katariina Suur vallutas Krimmi Venemaale ja see poolsaar püsis Vene riigi koosseisus üle 170 aasta, kuniks NSV Liidu juht Nikita Hruštšov selle Ukraina NSV-le kinkis. On räägitud sellest, et just tatarlased on Krimmi põliselanikud, aga see ei ole üldse tõsi – enne tatarlasi elasid seal slaavi hõimud ja see ala kuulus kunagise Kiievi-Vene koosseisu. Enne Kiievi-Venet oli Krimm nii Vana-Kreeka, Vana-Rooma, gootide, hunnide, bulgarite, Bütsantsi kui ka Genova ja Veneetsia võimu all."
Kohvijoomisskandaal
Veebruaris 2016 vabastati ametist Põhja-Tallinna linnaosavanem Karin Tammemägi ja omal soovil lahkus ka tema asetäitja Priit Kutser.
Xenophon
Xenophon (kreeka keeles Ξενοφῶν) (umbes 430 eKr Ateena – 354 eKr Korintos) oli vanakreeka ajaloolane ja kirjanik.
Poliitiliselt mõjutasid teda Sparta-sõbralikud aristokraadid, kes ei tunnustanud Ateena demokraatiat. Ta polnud rahul Ateena poliitilise arenguga ja võttis palgasõdurina osa Kyros Noorema sõjaretkest Pärsia kuninga Artaxerxes II vastu (401 eKr). Kui Kyros samal aastal Kynaxa lähedal lüüa sai, juhtis Xenophon Kyrose sõjaväes teeninud Kreeka palgasõdurid Traakiasse.
Seejärel otsis Xenophon võimalust toetada Spartat ja võitles Korintose sõjas (395–386 eKr) Sparta poolel. Xenophon imetles Sparta kuningat Agesilaos II-t, võttis tema relvakaaslasena 394 eKr osa sõjast Ateena liitlase Teeba vastu ja osales Koroneia lahingus. Selle eest pagendati Xenophon Ateenast.
Hiljem elas ta Olümpia lähedal Skilluse juures asuvas villas, mille spartalased olid talle andnud kompensatsiooniks selle eest, et Ateenas tema kinnisvara konfiskeeriti. Seal kirjutas ta teoseid ajaloost, poliitikast, filosoofiast, majandusest ja muudel teemadel.
370 eKr hõivasid Elise elanikud Skilluse ja Xenophon põgenes Korintosesse, kus talle anti amnestia. Viisteist aastat hiljem suri ta seal.
Memuaarteos "Anabasis" ("Sõjaretk") kujutab Kyros Noorema retke ning 10 tuhande kreeka palgasõduri naasmist Musta mere äärde. Autor on liialdavalt esile tõstnud omaenese teeneid, kuid kirjeldanud ka Väike-Aasia ja Taga-Kaukaasia geograafiat ja etnograafiat.
"Hellenika" ("Kreeka ajalugu") käsitleb sündmusi aastatel 411–362 eKr, kuni Mantineia lahinguni. See teos ei ole Thukydidese ajalooteose jätk. Xenophon pööras peatähelepanu suurtele ajaloolistele isikutele. Ateena vaenlasena vaikis ta täiesti maha olulisi Ateena ajaloo sündmusi, näiteks Ateena II mereliidu asutamise. Selle asemel keskendus ta vähetähtsatele sündmustele ja ülistas Sparta osa Kreeka poliitikas.
Ajaloolis-pedagoogiline romaan "Kyrupaideia" ("Kyrose kasvatus") jutustab Xenophoni valitsejaideaali Kyros II elust ja surmast.
Xenophon oli Sokratese õpilane, kuid tegelikult filosoofiast ei huvitunud.
Mitu tema teost räägib Sokratesest. Tähtsaim neist on "Apomnemoneumata" ("Mälestusi Sokratesest"). See sisaldab kujuka pildi Sokratesest inimesest, kodanikust ja meisterlikust õpetajast. Teos käsitleb ka Sokratese õpetamismeetodit.
Xenophoni hinnati tema lihtsa ja selge stiili tõttu.
Haljand Udam
Haljand Udam (8. mai 1936 Rakvere – 17. detsember 2005 Viterbo, Itaalia) oli eesti orientalist ja esseist.
Elulugu
Ta lõpetas 1954. aastal Rakvere 1. Keskkooli ja 1959. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogia erialal. Ta õppis 1963–1964 Taškendi ülikoolis ja 1967–1971 Moskva Orientalistikainstituudis pärsia keelt ja kultuuri ning kaitses 1971. aastal kandidaaditöö islami müstilisest suunast sufismist ("Sufismi luule terminoloogia pärsia keeles").
Töötas muuhulgas ka Eesti Entsüklopeediakirjastuses, toimetades nii ühiskonnateadusi kui ka väliskirjandust. Ta oli Wellesto liige. Haljand Udam tõlkis hindi, urdu, usbeki, tadžiki, pärsia ja araabia keelest, rääkis ka olulisemaid lääne keeli (prantsuse, saksa, itaalia) ja vene keelt. Tema tõlked on pärsia – Umar Hajjami, Rudaki, Saadi värsid, Ali Safi "Inimlikud imetabasused" – ja araabia kultuuriruumi klassikast: "Mulla Nasreddin" ja Ibn Tufaili "Elav ärganu poeg". Ta on tõlkinud eesti keelde ka koraani.
Isiklikku
Tema abikaasa oli prantsuse keele õpetaja ja jaapani keele tõlkija Ülle Udam. Nad abiellusid 1970. aastal.
Harilik lutsern
Harilik lutsern ehk taevasinine lutsern (Medicago sativa) on mitmeaastane ühekojaline rohttaim liblikõieliste sugukonnast lutserni perekonnast.
Taime kõrgus 30–90 cm.
Eestis kasvab metsistunult. Põldudel kasvatatakse söödataimena.
Shania Twain
thumb Shania Twain (sünninimega Eilleen Regina Edwards; sündinud 28. augustil 1965 Windsoris Ontario provintsis Kanadas) on Kanada kantri- ja poplaulja ning laulukirjutaja.
Kuum punkt
Kuum punkt (inglise keeles hot spot või hotspot) on väike suure aktiivsusega piirkond keset väikese aktiivsusega ala. Terminit kasutatakse eri valdkondades.
Harilik lutsern
Õitseb juunist septembrini. Taime õied on sinised.
Ken Ostrat
Kenneth Ostrat on eesti päritolu Ameerika Ühendriikide sõjaväelane, major.
Queen
Queeni helikeel on omapärane ja äratuntav, samas on nende loomingu stiiliulatus väga lai, hõlmates nii hard rock ' i kui ka ooperi elemente. Tuntud on ka Queeni suurejoonelised kontserdid. 18. septembril 1976 anti Londonis Hyde Parkis tasuta kontsert, kus oli kohal üle 100 000 kuulaja. Queeni viimane kontsert koos Freddie Mercuryga oli Knebworth Parkis 9. augustil 1986 Kagu-Inglismaal, kuhu tuli umbes 120 000 inimest. Kontserdil pussitati surnuks 21-aastane fänn.
Ken Ostrat
Ta lõpetas leitnandina USA Õhujõudude ohvitserikooli ja võitles rindeluure üksuses Lahesõjas "Desert Storm". Ta on 357th Airlift Squadroni operatsiooni direktor.
Queen
Kogu karjääri jooksul andis Queen väga vähe intervjuusid, sest ajakirjanikel jagus neile algusaastatel vaid karmi kriitikat.
Ken Ostrat
Tema vanaisa John Ostrat (1901–1979) oli Vabadusristi kavaler.
Queen
Bändi suurima läbimüügiga singel on 1975. aasta 6-minutine "Bohemian Rhapsody", mis püsis üheksa nädalat Suurbritannia edetabelites esikohal ja andis bändile nende teise esikümnesingli (1974. aasta "Killer Queen" oli esimene).
Ken Ostrat
Ta on abielus Lora Wise'iga.
Queen
Queeni 20 minuti pikkune esinemine 1985. aasta "Live Aidil" on hinnatud ajaloo parimaks kontserdiks.
Pärast laulusolist Freddie Mercury surma 1991. aastal Queen palju uusi lugusid ei avaldanud ning 1997. aastal läks ansambel laiali.
2004. aastal tuldi uuesti kokku ning valiti laulusolistiks Paul Rodgers ja basskitarristiks Spike Edney. Uus koosseis sai nimeks Queen + Paul Rodgers.
2012. aastal esines Queen ka Londoni olümpiamängude lõputseremoonial. Tallinna Lauluväljakul andsid nad koos Adam Lambertiga kontserdi 5. juunil 2016.
Aastal 2018 pälvis ansambel Grammy elutööauhinna.
Maicon
pisi|Maicon (2009) Maicon Douglas Sisenando (sündinud 26. juulil 1981 Criciúmas) on Brasiilia jalgpallikoondise endine kaitsja.
Klubikarjäär
Maicon debüteeris Belo Horizonte Cruzeiros 2001. aastal. 2002 ja 2003 tuli ta Minas Geraisi osariigi meistriks, 2003 viis ta Cruzeiro esimest korda klubi 1921 alanud ajaloo jooksul Brasiilia meistriks, samal aastal võideti Brasiilia karikas (4. korda Cruzeiro ajaloos).
2004 sõlmis ta lepingu AS Monacoga, kus mängis 2 hooaega.
2006–2012 mängis ta Milano Internazionales. Maicon võitis Serie A kolm korda järjest 2007–2009, lisaks võitis ta Itaalia superkarika 2006 ja 2009.
2012–2013 mängis Manchester Citys ja 2013–2016 AS Romas. Seejärel suundus ta tagasi Brasiiliasse. 2017. aastal mängis ta Brasiilia kõrgliigaklubi Avaí meeskonnas. 2018. aasta detsembris sõlmis ta aastase lepingu Brasiilia esiliigaklubiga Criciúma, kus ta noorena ka mänginud oli. 2020. aastal mängis ta Brasiilia tugevuselt neljanda liiga klubis Villa Nova Atlético Clube, 2021. aastal Itaalia tugevuselt neljanda liiga klubis Sona ja San Marino klubis Tre Penne.
Koondisekarjäär
Brasiilia U-23 koondisse arvati Maicon 2003. aastal. Ta pidas sel aastal 5 sõprusmängu mitte-Ameerika koondistega, ühtki väravat ei löönud, aga Brasiilia sai 3 võitu ja 2 viiki. Järgmisel aastal toimus OM-valikturniir, kus Maicon mängis 7 kohtumist ja lõi 1 värava Paraguay vastu. Brasiilia jäi Argentina ja Paraguay järel kolmandaks, olümpiamängudele saadeti kaks paremat meeskonda. Otsustav, viimane kohtumine, milleks oli kordusmäng Paraguayga, oli ainus, kus Maicon ei osalenud, ja selle Brasiilia kaotas 0:1. Viik oleks olümpiale viinud.
Täiskasvanute koondises debüteeris Maicon 13. juulil 2003 CONCACAF Gold Cup'i alagrupimängus Mehhiko jalgpallikoondise vastu. Selle mängu Brasiilia kaotas 0:1. Ent juba teises mängus Hondurase jalgpallikoondise vastu lõi Maicon 16. minutil avavärava ja Brasiilia võitis 2:1. See jäi Maiconi ainsaks väravaks sel turniiril. Finaalis kaotas Brasiilia Mehhikole taas 0:1. Maicon mängis kaasa kõigis Brasiilia kohtumistes ja arvati turniiri sümboolsesse koondisse.
2004. aasta Copa Américal mängis Maicon kaasa kõik viis kohtumist, löömata küll ühtki väravat. Brasiilia tuli Lõuna-Ameerika meistriks.
2006. aasta MM-ile Maiconit ei valitud. Tema positsioonil esines Cicinho. Kuid pärast Cafu loobumist spordist ja Dunga määramist Brasiilia uueks peatreeneriks sai Maicon koha koondises tagasi.
Anžero-Sudžensk
Anžero-Sudžensk on linn Venemaal Kemerovo oblastis. Asub Kemerovo ja Tomski vahel.
Maicon
Koondisekarjäär
2007. aastal tuli Maicon Brasiiliaga taas Lõuna-Ameerika meistriks, osaledes 5 kohtumises 6-st. Ta lõi ühe värava: poolfinaalis Uruguay jalgpallikoondise vastu 13. minutil seisuks 1:0.
thumb|Maicon (2009) 2009. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril osales Maicon neljas mängul viiest. Ta lõi USA jalgpallikoondisele 62. minutil värava seisuks 3:0 ja selle tulemusega see mäng ka lõppes. Maicon valiti selle kohtumise parimaks mängijaks.
12. augustil 2009 mängis Maicon Tallinnas Eesti jalgpallikoondise vastu. Brasiilia võitis 1:0.
Anžero-Sudžensk
Linn on üks Kuzbassi söekaevanduste keskusi.
Maicon
Koondisekarjäär
Tema viimaseks suurturniiriks jäid 2014. aasta maailmameistrivõistlused. Maicon pidas Brasiilia koondises aastatel 2003–2014 kokku 76 kohtumist ja lõi 7 väravat.
Isiklikku
Maicon on 186 cm pikk.
Kentaurid
pisi|Kentaur - hobuinimene Kentaurid on vanakreeka mütoloogias hobuinimesed.
Kentauril oli inimese pea, rindkere ja käed hobuse keha küljes.
Cheiron
Cheiron (ladinapäraselt Chiron) oli tark, õiglane ja inimsõbralik kentaur. Cheiron oli suurte kangelaste, näiteks Achilleuse, Theseuse, Aktaioni ja Iasoni, kasvataja.
Kord külastas Herakles Pholose-nimelist kentauri. Heraklesel oli janu ja ta palus Pholost, et too annaks talle lonksu veinist, mis aga oli kõikide kentauride ühisvara. Haistes veini lõhna, said kõik kentaurid aru, millega tegu, ja ruttasid karistama varast, kes oli nende ühisvarale ligi tikkunud. Heraklese vastu nad aga ei saanud.
Õnnetuseks haavas vägilane võitluse käigus mürginoolega ka ühte kentauri, kes võitlusesse üldse ei olnud sekkunud. See oli kentauride juht Cheiron, kes oli ka ainukesena surematu. Haav osutus paranematuks. Väljakannatamatud piinad sundisid surematut enesele surma soovima. Ta oli nõus surema Prometheuse eest. Käies Prometheust veenmas, et too Zeusile järele annaks, oli Hermes öelnud:
See näis uskumatu ohvritoomisena, kuid Cheiron tegi just seda ja Zeus aktsepteeris seda ohvrit.
Zeus tõstis Cheironi surnukeha taevasse, kus rahvas teab teda Amburi nime all.
Supilinn
pisi|Supilinna lipp lodi Jõmmu ninas 2014. aastal teel Karlova linnaosa päevadele pisi|Droonivideo Supilinnast ja Tartust, ligikaudu Marja ja Herne ristmiku kohalt (2021. aasta juuli) Supilinn on Tartu linnaosa, mis asub Tartu loodeosas Emajõe paremal kaldal.
Supilinna piirid kulgevad järgmiselt: Tähtvere tänav – Kauna tänav – Emajõgi – Kroonuaia tänav. Supilinn on Tartu kõige väiksema pindalaga asum (48 ha).
Rahvastikuregistri andmeil elas seal 2012. aasta 1. jaanuari seisuga 1790 inimest. 2013. aasta 31. detsembri seisuga elas Supilinnas 1863 inimest, neist 1011 naist ja 852 meest. Supilinna elanikest 265 olid vanuses 0–6 aastat, 317 vanuses 7–18 aastat, 1117 vanuses 19–64 aastat ja 164 vähemalt 65-aastased. Linnaosa asustustihedus oli Tartus kolmandal kohal: 3881 in/km². Supilinnas elas 1,90% tartlastest.
Supilinna iseloomustavad köögivilju tähistavad tänavanimed: Oa tänav, Herne tänav, Kapsa tänav, Kauna tänav, Kartuli tänav, Kõrvitsa tänav, Meloni tänav, Marja tänav, Selleri tänav. Lisaks neile on linnaosas Allika tänav, Emajõe tänav, Väike-Emajõe tänav, Lepiku tänav ja Piiri tänav.
Ajalugu
Supilinn hakkas kujunema hiljemalt 18. sajandi teisel poolel, aga võib-olla varemgi. Supilinna kvartaleid on kujutatud juba 1704. aastal Tartu piiramist kujutaval kaardil. See paik kuulus Tartu-Maarja kihelkonda. Esimesed andmed Supilinna majade kohta pärinevad aastast 1774, tänava kohta aastast 1803 ja tänavanimede kohta aastaist 1812–1816. Algusest peale oli paljudel Supilinna kruntidel suur juur- või puuviljaaed. Asumi saksakeelne nimi oli Gemüseviertel, mis viitas samuti köögiviljade kasvatamisele.
Supilinn sai ametliku nime alles Nõukogude ajal. Pole teada, millal rahvasuus seda kanti Supilinnaks kutsuma hakati, aga ilmselt tunduvalt varem. Tartut käsitlevas 1927. aasta koguteoses nimetati Marja ja Kroonuaia tänava kanti Lepalinnaks (ilmselt Lepiku tänava järgi) ning Marja ja Piiri tänava kanti Tähtvere-aluseks, aga need näivad olevat teose koostajate välja mõeldud nimed, mida rahvasuus ei kasutatud. Veel aastal 1939 nimetati seda paika Herne rajooniks.
Aguli seisukorra parandamisel ei nähtud 20. sajandi keskpaigast kuni selle lõpuni suurt mõtet ja peeti mõistlikumaks olemasolevad hooned taastamise asemel asendada uutega, kuid linnaosa lammutamiseni siiski ei jõutud ja 21. sajandi algul on hakatud selle piirkonna miljööd rohkem väärtustama. Miljöö väärtustamine on sarnaselt muu arenenud maailmaga kaasa toonud gentrifikatsiooni.
Supilinn tänapäeval
Puitagulina on Supilinn üks Tartu värvikaimaid linnaosi. Madalate üüride ja asukoha tõttu Tartu Ülikooli peahoone lähedal on see olnud tudengite traditsiooniline elupaik, nagu ka kesklinnast teisele poole jääv Karlova.
Supilinna Tirin on Supilinna ajaleht, mis ilmub alates 2003. aastast kord aastas.
Kuna Supilinn paikneb madalal Emajõe luhal, ohustavad seda kevaditi Emajõe üleujutused. Uputuse tõrjumiseks on linn mõnel aastal olnud sunnitud ehitama ajutisi veetõkkeid. Silmapaistval kohal on Supilinna veekogude seas ka Supilinna tiik, üks järvekonna vähestest elupaikadest Eestis.
Ühendus Ülejõega
pisi|Supilinna ja Ülejõge ühendav parv Emajõe paremkaldal 2021. aasta oktoobris Supilinna on 2000ndatest kavas olnud ehitada sild, mis ühendaks Supilinna Marja tänava Ülejõe Lubja tänavaga: selleks kavandatud sillaelemendid seisid Supilinnas aastaid, kuid viidi viimaks ära. 2018. aastal korraldati samal eesmärgil kergliiklussilla ideekonkurss, võitjaks osutus Andres Lember, ent linnavalitsus silda siiski ehitama ei hakanud. 2021. aasta sügisel käivitas Ülejõel asuv Lodjaselts ajutise parveliini, mis viis soovijaid üle Emajõe Marja tänava otsalt Lubja tänava otsale. Sama koha peal on talvel tugeva jääkatte korral näha käigurada.
Supilinna lipp
Supilinnal on alates esimestest Supilinna päevadest 2002. aastal oma linnaosa lipp. Trikolooril on värvid helepruun, roheline ja tumepruun, mille tähendus on autor Toomas Kalve sõnul : „Helepruun on Emajõe vesi, hele õlu, kruusateed, küttepuud; roheline jällegi Emajõe vesi, aiamaad-tillid-petersellid ja lisaks see muu rohelus, mis Supilinnas on; tumepruun Emajõe vesi, tume õlu, brikett ja pori.“
Supilinna selts
Alates 2002. aastast tegutseb Supilinna selts, mis püüab seista linnaosa miljöö ning selle elanike huvide eest linna arendusel ja muudes tegevustes. Samuti korraldab selts igakevadisi Supilinna päevi, annab välja ajalehte Supilinna Tirin ning tunnustab igal aastal tublimaid renoveerijaid või ehitajaid.
The Corrs
The Corrs on iiri folkroki ja pop-rock ' i ansambel, mis loodi 1990. aastal Dundalkis Iirimaal.
Dr. Dre
André Romelle Young (sündinud 18. veebruaril 1965), esinejanimega Dr. Dre, on Ameerika Ühendriikide räppar, produtsent ja nelja Grammy auhinna võitja. Tema omanduses on plaadifirma Death Row Records ning ta kuulus gangsta räpi bändi N.W.A.
Noorusaeg
Dr. Dre sündis suure kuritegevuse poolest tuntud linnas Comptonis California osariigis. Juba väikse lapsena meeldis Drel keerutada vinüülplaate, kuna tema perel oli palju 1960-ndate ja 1970-ndate R&B-plaate. 1968. aastal lahutas Dre ema Verna Dre isast, hiljem jäi rasedaks teisest mehest ja 1972. aastal abiellus temaga.
1976. aastal hakkas Dre käima Vanguard Juniori keskkoolis, aga kuna ta oli jõugu liige, viidi ta üle Roosevelt Juniori keskkooli. Peale nende koolide käis Dre veel kahes koolis, kuna tal olid halvad hinded. 1984. aastal liitus ta World Class Wreckin' Cru plaadifirmaga ja alustas esimeste räpplugude kirjutamist. Esimeseks hitiks sai lugu "Surgery". Seda müüdi Comptoni piirkonnas 50 000 eksemplari.
N.W.A
1986. aastal kohtus Dre räppari Ice Cube'iga, kes soovitas Drel räppida lugusid Ruthlessi plaadifirma all, mida juhtis tuntud räppar ja narkodiiler Eazy-E. Koos moodustati bänd, liikmeteks tulid veel MC Ren ja DJ Yella, Arabian Prince ja The D.O.C. N.W.A räppis lugusid enamasti kuritegevusest ja elust tänaval. Esimesteks suurteks hittideks said "Fuck Tha Police" ja "Straight Outta Compton". Üldse saatis bändi USA-s suur edu.
Varsti mindi omavahel tülli, kuna Ice Cube ja Dr. Dre süüdistasid Eazy-E-d bändi eelarvest raha varastamises. Mõlemad mehed lahkusid bändist. Dre ja Eazy vahel puhkes vaen ja hakati teineteisele solvavaid lugusid räppima.
August 1991 (film)
"August 1991" on 2005. aastal valminud Eesti telefilm.
Dr. Dre
Death Row Records
Pärast tüli Eazy-E-ga ja lahkumist N.W.A-st hakkas Dre oma soolokarjääri ette valmistama. Koos teise räppari Suge Knightiga asutasid nad oma plaadifirma, mille nimeks sai Death Row Records.
August 1991 (film)
Sisu
Filmi tegevus leiab aset ärvatel päevadel 1991. aasta 19.–21. augustini, mil Nõukogude Liidus leidis aset riigipöördekatse ja 20. augustil taastati Eesti iseseisvus. Filmi keskmes on Eesti Televisiooni töötajad.
Dr. Dre
Death Row Records
1995. aastal tuli Death Row Recordsi alla räppima tuntud 2Pac, kuid peagi lahkus Dre plaadifirmast, kuna süüdistas Suge Knighti firma tagant raha varastamises. Dre tegi päris oma plaadifirma Aftermath Entertainment. Kuid pärast 2Paci surma Death Row Recordsi albumimüük muusikaturul enam nii hästi ei läinud.
Aftermath Entertainment
Dre andis välja oma albumi, mis kandis nime "Dr. Dre Presents the Aftermath". Uue plaadifirma all hakkasid oma esimesi hitte räppima sellised mehed nagu Nas, Foxy Brown, AZ ja Nature Present. 1998. aastal võttis Dre plaadifirma alla lugusid räppima valgenahalise Detroiti räppari Eminemi, keda saatis laialdaselt kogu maailmas suur edu.
1999. aastal andis Dre välja oma teise albumi "2001", milles tegid kaasa Devin the Dude, Hittman, Snoop Dogg, Xzibit, Nate Dogg ja Eminem. Järgmisel aastal võitis Dre oma teise Grammy auhinna kui aasta parim muusikaprodutsent.
2001. aastal osales Dre filmides "The Wash" ja "Training Day". Järgmistel aastatel aitas Dre tippu tõusta 50 Centil ja The Game'il. Ta produtseeris 50 esimest albumit ja tegi kaasa muusikavideos "In Da Club", peale selle aitas ta Eminemil oma plaadifirmat asutada.
Kama (täpsustus)
Kama on mitme tähendusega sõna.
Kāma ehk kaama on India mõtteviisis erootika ja esteetiline nauding.
Prospekt
Sõnal prospekt on mitu tähendust:
Nāgārdžuna
pisi|Nāgārdžuna
Nāgārdžuna (sanskriti keeles nāgārjuna) oli india mahajaana õpetlane (elas tõenäoliselt ajavahemikus 150–250), paljude kuulsate tekstide autor, madhjamaka ehk šuunjavaada koolkonna rajaja.
Nāgārdžuna elukäigust on üsna vähe teada. Ta olevat sündinud Lõuna-Indias braahmani perekonnas. Juba noorena sai ta budistlikuks mungaks.
Legendi järgi olevat ta saanud naagade valitseja käest nende juures Šākjamuni aegadest saadik peidus olnud ületava mõistmise suutrad ja loonud nende põhjal šuunjavaada õpetuse.
Nāgārdžunal olid head suhted Lõuna-Indias valitsenud Šātavāhana dünastia kuninga Gautamīputraga, kes ehitas talle Šrīparvata mäele vihaara. Nāgārdžuna nimega on seotud ka Nāgārjunakonda pühamu tänapäeva Andhra Pradeshi osariigis.
Nāgārdžuna autorsus on omistatud enam kui sajale tekstile, kuid päris autentseteks Nāgārdžuna töödeks on ilmselt vaid
Tiibeti traditsioonis on Nāgārdžuna arvatud 84 mahasiddha hulka, kelle puhul on aga tõenäoliselt tegemist mitu sajandit hiljem elanud samanimelise tantristliku õpetajaga.
Suurema osa elust veetis Nāgārdžuna kloostriülikoolides (Nalanda), kus tal oli suur hulk järgijaid ja õpilasi. Mõned Nāgārdžuna kirjutatud tekstid arvatakse tegelikult kuuluvat tema õpilastele, järgijatele ja austajatele.
Rudolf Tamm
Rudolf Tamm (27. jaanuar 1898 Adila vald, Harjumaa – 21. jaanuar 1987 Jõgeva) oli eesti sordiaretaja ja loodusvaatleja.
Nāgārdžuna
Õpetus
Nāgārdžuna näitas, et millegi kohta ei saa öelda "see on" või "seda ei ole" nii kaua, kuni teadvus eksleb kahesuse mõistetes, on see ikka veel sansaara sidemetes ja kammitsetud kas isikliku surematuse või enesehävitamise soovi külge. Tegelikkus või absoluut või olemine iseeneses ületab nii olemise kui ka mitteolemise ja kõik teised kahesed kujutelmad.
Rudolf Tamm
Õppis 1920–1928 (lõpetas) Tartu Ülikoolis agronoomiat, cand. agr. 1953 ("Kaheaastaste köögiviljade seemikute toitepindade mõju seemnesaagisse"). Liivika vilistlane.
Osales Vabadussõjas. Alates 1924 Jõgeva sordiaretusjaama instruktor, asjaajaja ja teaduslik sekretär. 1959–1961 Eesti Põllumajanduse Akadeemia dotsent. Ta tegeles köögivilja- ja lillesortide aretamisega.
Nāgārdžuna
Õpetus
Nāgārdžuna järgi on ürgtühjus (śūnyatā) kõrgemal mõistuslikust kontseptsioonist või inimliku kogemuse mõistetes määratlemisest. Madhjamaka ehk tühjuse õpetus ütleb, et maailmast (sansaarast) tuleb lahti öelda, kuna maailm on sama ebatõeline ja näiv nagu unenäod. Maailm on vaid üks paljudest sansaara uneseisunditest, ta on täiesti ebareaalne. Inimene peab püüdma ärgata kõigist sansaara illusioonidest tõelise ärkveloleku seisundisse, nirvaanasse, mis on kõrgemal kõigist sansaara hiilgavatest illusioonidest ja hüpnotiseerivatest pettepiltidest, inimene peab püüdma nagu Buddha, Täiuslikult Virgunu, ärgata tõelusse.
Madhjamaka kohaselt ületab näilikkuse ja iga lõpliku ehk maise teadvuse aspekti poolt sünnitatud kahese arusaama üksnes üldine kõikehaarav teadmine. See on tühjus, śūnyatā – olematu, sündimata, mitteloodud, kujutu, haaramatu ürgne olemus, abstraktne kosmiline allikas, kust lähtuvad kõik konkreetsed ja ilmsed asjad ja kuhu nad kõik latentseina hääbuvad. Kuna tühjusel pole ei vormi, omadusi ega nähtavat olemist, on ta vormita, omadusteta ja olematu. Sellisena on tühjus hävimatu, ületav täius; ruumi, aja ja sansaaralise (maise) teadvuse lahustaja, näilikkuse võrgu kuduja, lugematute universumite sisse- ja väljahingaja läbi igikestvuse.
Rudolf Tamm
Tema iluaed Jõgeva lähedal on olnud Eesti aiakultuuris tähelepanuväärne. Aias oli mitmeid Anton Starkopfi skulptuure.
Nāgārdžuna
Õpetus
Tühjus on nagu igavik, nagu teine, ajaga paralleelne dimensioon, kus puudub kronoloogia. Kõik, mida me teeme ja tunnetame, kuulub siia maailma, teisel pool on aga tühjus.
Rudolf Tamm
Perekond
Tema abikaasa Fernanda Tamm oli tuntud iluvõimleja ja võimlemispedagoog. Tema poeg on Eesti bioloog ja Leigo turismitalu omanik Tõnu Tamm.
Nāgārdžuna
Õpetus
Inimese meeles esineb tühjus üksindusena. See on meeleseisund, mis on vaba eritlevast mõtlemisest, sümbolitest ja arhetüüpidest. Üksindus on kirgedest, tunnetest, mõtlemisest ja kujutelmadest vaba seisund.
Tühjus on sarnane unenägudeta unele: inimene ei tunne ega mäleta midagi, aeg kaob vahelt ära.
Üksindus on olemasolu kõigi ilmingute tühjuse tajumine – mineviku, oleviku ja tuleviku tühjenemine ühte hetke – seeläbi hetke ning igaviku kokkusulamise tundmine – igavene elu.
Üksindus on meie puhas meel.
Tsitaat
"Kui sügeleb, siis süga ennast. Kuid sügelematus on parem kui ükskõik kui palju sügamist."
Eesti keeles
Eesti keeles on ilmunud katkendeid "Tarkusemalgast" Maret Kargi tõlkes (1975, 1977, 1991).
Põllutöökoda
Põllutöökoda oli Eesti põllumajanduse ja aianduse alal tegutsevate maapidajate kutsealane omavalitsus aastail 1931–1940. Koja esimesed valimised toimusid 11 maakonnale vastavas valimisringkonnas, 1936. aastal moodustati Põllutöökoja kohalike asutustena 72 põllumeeste konventi.
Koja eesmärgiks oli Eesti põllumajanduse igakülgne edendamine ja põllumajanduse alal tegutsevate maapidajate kultuuriliste ja aineliste huvide esindamine ning kaitsmine solidaarses ühistöös teiste kutsetega.
3. juulil 1936, Põllutöökoja uue koosseisu esimesel koosolekul ütles Riigivanem Konstantin Päts: ''Põllutöökoda on praegu laiaulatuslikuma kujuga omavalitsus üle Eesti. Meil on valdade, alevite ja linnade omavalitsusi, kuid nende kõrvale on nüüd tekkinud uus liik omavalitsusi. Need on põllumeeste konvendid, mis on läinud otse rahva juure ning mis võivad välja kujuneda meie üheks suuremaks omavalitsuskujuks, kui meie põllumehed oskavad ja suudavad neile sisu anda.''
Saksamaal asutati põllutöökojad juba 1894. aastal. Saksamaal ja Eestis valiti põllutöökoda kõigi maaomanike poolt ühiselt, kuid Tšehhoslovakkias gruppide kaupa, vastavalt maaomandi suurusele.
Koja asutamine on ette nähtud Ajutise Valitsuse deklaratsioonis 27. novembrist 1918: "Põllumeeste elukutselise esituse loomine põllutöökoja näol on hädasti tarvilik; selles esituses tahab Ajutine Valitsus kõikide põlluharijate liikide huvide kaitsele vaba võimaluse luua. Ka seda esitust tahab Ajutine Valitsus enne Asutava Kogu kokkutulekut teostada." Peaminister Konstantin Päts tegi põllutööminister Otto Strandmanile ettepaneku koja asutamiseks sammusid astuda ja kui need sammud tulemata jäid, seadis Konstantin Päts isiklikult koja asutamise seaduseelnõu kokku, mis põllutööministri vastuseismisel valitsuses arutusele tulla ei saanud. 8.–10. novembril 1919 Tallinnas peetud üleriiklikul põllumeeste kongressil otsustati luua kutselise omavalitsusorganina ja talumajanduse huvide kaitsjana Põllutöökoda. Põllutööminister Theodor Pool oli koja loomise vastu, Peaminister Jaan Tõnisson põhimõtteliselt poolt, kuid arvas, et osa koja liikmeid peaks olema valitsuse poolt nimetatud, mitte valitud.
13. mail 1931 otsustas Vabariigi Valitsus esitada Riigikogule Põllutöökoja seaduse eelnõu.
Põllutöökoja esimene koosseis
13. ja 14. detsembril 1931 toimusid 11 maakonnale vastavas valimisringkonnas esimesed koja valimised. Valimisõiguse andis vähemalt 5 hektarit põllumajanduslikult kasutatavat maad või vähemalt 1 hektar aiamaad. Valituks osutusid 37 Põllumeestekogude, 22 Eesti Rahvaerakonna ja üks sotsialistide kandidaat. Põllutöökoja esimesse koosseisu kuulusid tema volituste lõpul:
Viru Vangla
pisi|Viru vangla 2019. aastal Viru Vangla on vangla Jõhvis. Vangla avamistseremoonia toimus 29. juulil 2008.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Virumaalt: Karl Pajos, Richard Siil, August Vann, Arnold Mathiesen, Robert Glasmann, Oskar Köster, Aleksander Room, Rudolf Penno, Johannes Preimuth.
Viru Vangla
Viru Vangla moodustati justiitsministri määruse alusel 13. juunil 2006.
Simply Red
pisi|[[Mick Hucknall esinemas Bremenis]] Simply Red on inglise popansambel, mis loodi 1985. aastal Manchesteris.
Viru Vangla
Vangla arhitektuurse projekti autor on Arhitektuuribüroo Kalle Rõõmus, peaprojekteerija on ETP Grupp. Vangla ehitas AS Merko Ehitus ja see läks maksma 1,2 miljardit krooni.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Järvamaalt: Albert Suurkivi, Villem Vessart, Mihkel Reiman, Jakob Saar.
Viru Vangla
Viru Vangla territooriumil asub ka 150-kohaline Jõhvi arestimaja, mida haldab Ida Politseiprefektuur.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Harjumaalt: Kaarel Eenpalu, Jaan Kutser, Vladimir Roopere, Rudolf Kuris, Jakob Loosalu, Aleksander Jõgi, Theodor Kuusbok.
Viru Vangla
Vangla territoorium on 16 hektarit, see asub linna idapiiril Tallinna–Narva raudtee lähedal.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Läänemaalt: Priidu Tamberg, Jaan Raudsepp, Aleksander Laanest, Eduard Arnover, Villem Maaker, Evald Soosaar, Gustav Karja.
Viru Vangla
Asukoha valik
Viru Vangla rajamist Jõhvi asuti ette valmistama 2001. aastal.
Justiitsministeeriumi, Ida-Viru Maavalitsuse ja Jõhvi linnavalitsuse koostöös langes 2002. aastal valik krundile, mille asukoha kiitis justiitsministeerium logistilises mõttes heaks. Justiitsministriks oli tollal Märt Rask, maavanema ametit pidas Rein Aidma ja Jõhvi linnapea oli Aavo Keerme. Kohalik võim pakkus välja ka ühe endise kaevandusala ja Jõhvi linnas paar väiksemat krunti, mis oleksid aga kitsaks jäänud.
Valitsus tegi 2003. aasta märtsis Riigi Kinnisvara AS-ile ülesandeks rajada Viru Vangla. Siis keerati lahti ka rahakraanid.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Pärnumaalt: Juhan Kaarlimäe, Jaan Valgesoo, Mihkel Riis, Mihkel Petermann, Johannes Fuks.
Viru Vangla
Projekteerimine
Vangla maa-ala detailplaneeringu koostas AS K&H 2003. aastal.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Viljandimaalt: Jaan Soots, Märt Martinson, August Tiimann, August Laur, Märt Meet.
Viru Vangla
Projekteerimine
28. mail 2004 avaldati eelteade Viru Vangla projekteerimise riigihanke kohta ning 4. novembril 2004 kell 14 allkirjastasid justiitsminister Ken-Marti Vaher, siseminister Margus Leivo ja Riigi Kinnisvara AS esindaja justiitsministeeriumi suures saalis koostöölepingu Viru Vangla projekteerimishanke väljakuulutamiseks.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Tartumaalt: Georg Ottas, Peeter Vohla, Oskar Hint, August Ahman, Eduard Laanberg, Johannes Sikkar, Hans Miller, Rudolf Riives.
Viru Vangla
Projekteerimine
Pakkumisele vastanutest valiti projekteerijaks AS ETP Grupp.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Valgamaalt: Jaan Vuin.
Viru Vangla
Projekteerimine
Uue vangla arhitektuursel projekteerimisel on Kalle Rõõmsa sõnul arvestatud mitme Tartu Vanglas ilmnenud puudusega, kuna ka Tartu vangla projekteeris Kalle Rõõmsa büroo. Vangla kavandamisel oli Rõõmsa sõnul oluline eeluurimisaluste omavahelise suhtlemise takistamine. Infovahetuseks kõlbavad tema sõnul isegi kõrvuti asetsevate kambrite WC-potid.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Võrumaalt: Mihkel Nassar, Daniel Polakes, August Duberg, Johannes Talv, Rodion Treimuth.
Viru Vangla
Projekteerimine
kirjeldas Rõõmus kinnipeetavate osavust. Lahendusena on Viru Vanglas erinevalt Tartu vanglast WC-potid projekteeritud eri püstakutesse.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Petserimaalt: Johan Holberg, Nikolai Kaliste, Efim Liivik, Ferdinand Trahv.
Viru Vangla
Riigihange
Riigi Kinnisvara AS kuulutas 14. juunil 2005 välja riigihanke, et leida ehituse peatöövõtja Viru Vangla rajamiseks.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Põllutöökoja poolt juurdevalitud 10 liiget:
Viru Vangla
Riigihange
18. juunil 2005 toimus Riigi Kinnisvara AS nõukogu istung, kus otsustati juba välja kuulutatud hanke tingimusi muuta: lisati nõue, et pakkuja viimase kolme aasta käive peab olema enam kui 1,8 miljardit krooni, seejuures mitte ühelgi aastal vähem kui 400 miljonit. Selle nõude järgi oleks saanud konkursist osa võtta ainult neli Eesti ehitusettevõtet: Merko Ehitus, Skansa EMV, Eesti Ehitus ja YIT Ehitus. Sama aasta juunis vaidlustas ehitusfirma Koger & Partnerid käibepiirangu riigihanke tingimustes, kuid Riigihangete Amet lükkas selle tagasi.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Tartu Ülikooli Põllumajandusteaduskonna esindajad: Peeter Kõpp, Andres Mathiesen.
Viru Vangla
Riigihange
Pakkumisdokumendid võtsid välja kõik neli võimalikku töövõtjat: AS Merko Ehitus, AS Eesti Ehitus, AS YIT Ehitus ja Skanska EMV AS (Skansa EMV AS ehitas Tartu Vangla), aga pakkumise tegid ainult kaks ettevõtet: Eesti Ehitus küsis 725,4 miljonit krooni, Merko Ehitus 786,9 miljonit krooni. Kuna need pakkumised ületasid tunduvalt vangla eeldatavat maksumust, siis riigihange tunnistati läbikukkunuks.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Eesti Agronoomide Seltsi esindaja: Karl Soonberg.
Viru Vangla
Riigihange
Kordusriigihange kuulutati välja 23. veebruaril 2006. Seekord osalejatele käibe suuruse piiranguid ei seatud, tõsteti ka hanke eeldatavat maksumust. Pakkumiste esitamise tähtaeg oli aprilli keskel.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Eesti Maanaiste Keskseltsi esindajad: Linda Eenpalu, Liis Käbin.
Viru Vangla
Riigihange
Pakkumisdokumendid võtsid välja seitse ettevõtet, kellest pakkumise esitasid neli: Skanska EMV AS, Eesti Ehitus AS, AS Merko Ehitus ning Estconde-E OÜ ja Celander Ehitus OÜ, kes tegid ühispakkumise.
Põllutöökoda
Põllutöökoja esimene koosseis
Põllutöökoja enda poolt ülesseatud kandidaadid: Konstantin Päts, Jaan Hünerson, August Jürman, Theodor Pool, Jaan Mõttus.
Viru Vangla
Riigihange
Riigihanke tulemus kuulutati välja 9. juunil 2006. Otsustati, et parima pakkumise tegi AS Merko Ehitus: 786 995 743 krooni. Koos käibemaksu ja vangla turvalahendustega eeldati kompleksi maksumuseks üle miljardi krooni.
Põllutöökoda
Põllutöökoja teine koosseis
1936. aastal valitud Põllutöökoja teise koosseisu kuulusid tema volituste algul:
Viru Vangla
Ehitamine
thumb|Vangla ehitus augustis 2007 Viru Vangla ehitamine algas 29. augustil 2005. Siis alustas AS YIT Ehitus eeltöid: rajati ajutised teed, kuivenduskraavid ja juurdepääsuteed. Eeltööde maksumuseks kujunes 12,8 miljonit krooni.
Nurgakivi pandi vanglale paika 18. septembril 2006.
Põllutöökoda
Põllutöökoja teine koosseis
Virumaalt:
Viru Vangla
Ehitamine
Tõsiseks probleemiks vangla ehitusel kujunes liigvesi. Kuigi geoloogilised eeluuringud ennustasid ebasoodsaid tingimusi ehitamiseks survelise põhjavee tõttu, oli vangla asukohta logistilises mõttes väga hea.
Põllutöökoda
Põllutöökoja teine koosseis
Järvamaalt:
Viru Vangla
Ehitamine
Probleemid tekkisid, kui ehitajad pinnase all veetõkkena toiminud savikihi ära vedasid. Merko Ehituse vangla ehitustööde juht Keit Paal ütles:
Põllutöökoda
Põllutöökoja teine koosseis
Läänemaalt:
Saaremaalt:
Viru Vangla
Ehitamine
Sarikapidu peeti 6. juunil 2007.
Põllutöökoda
Põllutöökoja teine koosseis
Pärnumaalt:
Viru Vangla
Ehitamine
Selleks, et kontrollida vangla tugevust ja põgenemiskindlust, korraldati simuleeritud mäss. Vanglate eriüksuste mehed püüdsid murda kambrite uksi ja lõhkuda vangla piirdeid. Kõik, mis purunes, asendati uuega.
2005. aasta FIDE MM-turniir males
2005. aasta FIDE maailmameistrivõistluste turniir (inglise keeles FIDE World Chess Championship 2005) oli 2005. aastal Potrero de los Funesis (Argentinas) peetud FIDE MM-võistluste kaheringiline ringsüsteemis mängitav maleturniir. See oli järjekordne katse kaasata Professionaalse Male Assotsiatsiooni egiidi all mängivaid tippmaletajad FIDE egiidi alla.
Viru Vangla
Ehitamine
1. aprillil 2008 anti hoonekompleks üle justiitsministeeriumile ja esimesed vangid võisid sinna sisse kolida. . Lõplikuks välmimistähtajaks plaaniti 30. juuli 2008. Selleks ajaks tuli lõpetada juurdepääsuteede, kuivendussüsteemi ja haljastusega seotud vaegtööd.
Kokku osales vangla ehitamisel üle 2700 inimese. Lepinguid sõlmiti rohkem kui 220 alltöövõtjaga. Ehituse lõpus osales objekti koristamisel 120 koristajat.
Põllutöökoda
Põllutöökoja teine koosseis
Tartumaalt:
2005. aasta FIDE MM-turniir males
MM-turniir peeti 27. septembrist kuni 16. oktoobrini 2005 San Luisi lähistel Potrero de los Funesis. Osavõtjaid oli kaheksa. Turniiri auhinnafond moodustas 1 miljon USA dollarit, millest 30% oli ette nähtud turniiri võitjale.
Viru Vangla
Vangla kirjeldus
thumb|Viru vangla sisevaade Vangla territooriumil asuvad järgmised hooned:
Põllutöökoda
Põllutöökoja teine koosseis
Valgamaalt:
Mitšman
Mitšman (inglise keeles midshipman, vene keeles мичман) on mitme riigi sõjaväeline auaste mereväes.
Venemaa keisririik
Venemaa keisririigi mereväes kehtestati see auaste 1732. aastal. Teenistusastmete tabelis vastas see kuni 1796. aastani XIV astmele, 1796–1884 oli see XII, alates 1884. aastast X teenistusaste. 1732. aastal vastas mitšmanile jalaväes praporštšiku, ratsaväes korneti ja tsiviilteenistuses kolleegiumiregistraatori auaste.
Viru Vangla
Vangla kirjeldus
Vanglal võib eristada järgmisi struktuuriüksusi:
2005. aasta FIDE MM-turniir males
Turniiri võitis ja FIDE egiidi all uueks maailmameistriks tuli Bulgaariat esindav 37-aastane suurmeister Veselin Topalov, kes edestas pooleteist punktiga India maletajat Viswanathan Anandit ja Venemaa maletajat Pjotr Svidlerit. Topalov saavutas esimese seitsme vooruga tavatult suure punktisumma sedalaadi male tippvõistlustel – 6,5 punkti seitsmest partiist. Teises ringis mängis ta kõik partiid viiki ja sellest piisas MM-tiitli võitmiseks.
Viru Vangla
Vangla kirjeldus
Muust maailmast on vangla eraldatud kahe metallist ja ühe betoonist piirdega, mida täiendavalt turvab elektrooniline valve.
Põllutöökoda
Põllutöökoja teine koosseis
Võrumaalt:
Viru Vangla
Hoone haldamine
Viru Vangla on ehitanud Riigi Kinnisvara AS. Justiitsministeerium sõlmis 2007. aastal Riigi Kinnisvara AS-ga üürilepingu vangla kasutamiseks. Rendilepingu kohaselt maksab justiitsministeerium vangla kasutamise eest Riigi Kinnisvara AS-le 103,5 miljonit krooni aastas kuni aastani 2038. Viru Vangla direktoriks oli ajavahemikul 1. august 2006 – 11. detsember 2009 Edvard Remsel. Kuni 2010 aasta 30. novembrini juhib Viru Vangla tegevust direktori kohusetäitjana Priit Post, kes töötab justiitsministeeriumi vanglateenistuses karistuse täideviimise talituse juhatajana.
Põllutöökoda
Põllutöökoja teine koosseis
Petserimaalt:
Voldemar Eller
Voldemar Eller (14. mai 1906 Palivere – 28. mai 2004 Tallinn) oli eesti kunstnik, kunstiteadlane ja ajakirjanik.
Viru Vangla
Hoone haldamine
Analoogiline leping on Riigi Kinnisvara AS-il sõlmitud siseministeeriumiga arestimaja kasutamise eest renditasuga 10 miljonit krooni aastas.
Voldemar Eller
Elulugu
Perekond kolis Voldemari sünnipaigast Paliverest Soonistesse, kus isa töötas urjadnikuna. 10-aastane Voldemar saadeti Tallinna tädi Marie hoole alla. Ta õppis Prohhorovi vene algkoolis, hiljem venekeelses Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis. Seal nõuti, et ka kirjad vanematele oleksid venekeelsed. 1917. aastal kolisid vanemad Viljandisse. 1918. aastal astus poiss Viljandi Eesti Haridusseltsi Reaalgümnaasiumi (hiljem Viljandi Maakonna Reaalgümnaasium). Politseinikust isa suri Viljandis 1920 ja ema kolis kahe lapsega Tallinna. Seal astus Voldemar 1921 Tallinna II Reaalkooli (hiljem Tallinna Tehnikagümnaasium) ning lõpetas selle 1926.
Viru Vangla
Vangi sotsialiseerimine
thumb|Süüdimõistetute kamber Vangide sotsialiseerumise soodustamiseks on Viru Vanglas mitu võimalust.
Voldemar Eller
Elulugu
1922. aastal asus Voldemar Eller õppima ka Ants Laikmaa ateljeekoolis ning õppis seal neli aastat kuni keskkooli lõpetamiseni. 1926. aastal astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda. Hiljem läks ta üle filosoofiateaduskonda keeli, kirjandust ja kunstiajalugu õppima. Pärast seda õppis ta ka õigusteadust. Vahepeal oli ta sõjaväeteenistuses. Ta teenis pioneerpataljoni "G" kompaniis. 22. detsembril 1927 ülendati ta noorem-allohvitseriks. 1928. aastal reimmatrikuleeriti ta Tartu Ülikooli. Et aidata ema ja nooremat venda, töötas ta õpingute kõrvalt ühes Narva maantee äris kaubapakkijana. Alates 1928. aastast laulis ta Akadeemilises Meeskooris ja kuulus üliõpilasseltsi Veljesto. Ta on olnud ka selle esimees. Samuti kuulus ta Tartu Keeleuuendus-Yhingusse, kus ta tegutses laekurina.
Viru Vangla
Õppimine
Õppetööd korraldavad vanglas kohalikud õppeasutused. Üldharidust annab Kohtla-Järve Täiskasvanute Gümnaasium ja kutseharidust Ida-Virumaa Kutsehariduskeskus. Üldharidust asub 2008. aastal omandama 120 kinnipeetavat. Õppetöö toimub 5.–12. klassini. Kutseõpet alustab 95 kinnipeetavat, kes saavad omandada abikoka, keevitaja ja tisleri kutse.
Voldemar Eller
Elulugu
Ülikoolis õppis Eller 1938. aastani. Samal ajal õppis ta Riigi Kunsttööstuskoolis Voldemar Melliku juhendamisel skulptuuri. Aastatel 1936–1937 tegutses Voldemar Eller Rakenduskunstnike Ühingu asjaajajana. Ta oli ajakirja Nädal Pildis tehniline toimetaja ja ajakirja Majaomanik asutaja ja tegevtoimetaja. 1939. aastal käis Voldemar Eller koos oma tulevase abikaasa, kunstnik Valli Elleriga Pariisis, kus nad tutvusid ka muuhulgas kunstnik Eduard Viiraltiga.
Viru Vangla
Õppimine
Riigikeele kursused toimuvad 2008. õppeaastal kolmele õppegrupile. Kokku hakkab eesti keelt õppima 45 kinnipeetavat. Riigikeele kursuste maht on 86 tundi, sellele lisandub iseseisev töö. Kursuse läbinud sooritavad eksami ja edasijõudnud saavad sooritada ka riikliku tasemeeksami.
Voldemar Eller
Elulugu
8. mail 1942 abiellus Voldemar Eller Valli Talvikuga ning jõululaupäeval sündis neil poeg Arvo Eller.
Viru Vangla
Õppimine
2010. aastal organiseeriti Viru Vangla süüdimõistetutele B-kategooria autojuhi kursused. Eesti riik panustas sellesse õppesse 100 000 krooni, mis moodustas kursuse tegelikust maksumusest 15%. Ülejäänud raha tuli Eesti vanglasüsteemi tugevdamisele orienteeritud Norra välisabi fondist, mille kogusuurus on 11 miljonit eesti krooni. Kursustest saab osa võtta 20 kinnipeetavat, kelle madal riskitase võimaldab neil väljaspool vangla territooriumi käia õppesõitu tegemas. Turvalisuse huvides on õppesõitu kaasatud siiski ka vanglaametnikud. Õppesõidu instruktori sõnul teeb õpetamise raskeks asjaolu, et aastaid vangimajas olnud kinnipeetavad ootavad instruktorilt käske ja kindlaid rusikareegleid ning oma peaga ei mõtle, aga oma peaga mõtlemine on liikluses väga oluline.
Voldemar Eller
Elulugu
Voldemar Eller töötas 1941 ajakirja Nõukogude Kultuur kunstilise toimetajana ja kaastöölisena ENSV Riiklikus Kirjastuskeskuses. 1944–1947 oli kujundaja Kunstnike Liidus, 1947–1948 Kunstifondi näituste sektori juhataja ning 1947–1949 Eesti Kunstimuuseumi vanemteadur. Aastatel 1950–1955 oli ta Tallinna Linnamuuseumi direktor, hiljem ligi kümme aastat Arhiivide Valitsuse vanemteadur ning kino-, foto- ja fonoosakonna juhataja. Neil juhtivatel kohtadel töötas ta NLKP-sse kuulumata. Muuseumis töötamise ajal tulid kord julgeolekutöötajad aru pärima märtsipommitamise kohta tehtud fotode kohta, mis Eller oli muuseumile ostnud. Eller tõlgendas nende fotode aineks sakslaste paanika Punaarmee rünnaku puhul, ja sellega jäädi rahule. Voldemar Eller osales Tallinnas Maneeži tänavas asuva arhiivihoone projekteerimises. Põhiliselt projekteeris ta kino-, foto- ja restaureerimisruumid koos aparaatide paigutusega.
Elli Lellep
Elli Lellep (sünninimi Elly Armilde; 5. aprill 1914 – 3. detsember 1997) oli eesti botaanik.
Voldemar Eller
Elulugu
1965–1969 oli Eller Kunstifondi vanem kunstiteadlane, rändnäituste direktor ja lektor. Ta avaldas raamatu nahakunstnik Valter Jõestest, ning hulgaliselt artikleid, ülevaateid ning esseid peamiselt kunstiküsimustes. Esines raadioloengutega kunstist ning intervjueeris kunstnikke raadiosaadete tarbeks. Oli lektor Kultuuriülikoolis.
2005. aasta FIDE MM-turniir males
Reglement
Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga kaks tundi 40 käigule, seejärel üks tund järgmisele 20 käigule, mille järel anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta.
Elli Lellep
Ta töötas Tartu Ülikooli botaanikaaias ja rajas seal eesti taimede osakonna.