cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kergejõustik 1928. aasta suveolümpiamängudel
3000 m takistusjooks
Finaal: 4. august Osavõtjaid: 22 Maailmarekord: 9.25,4 (1928) Toivo Loukola, Soome Olümpiarekord: 9.33,6 (1924) Ville Ritola, Soome Olümpiavõitja 1924: 9.33,6 Ville Ritola, Soome <br style="clear:both;" />
4×100 m teatejooks
Finaal: 5. august Osavõtjaid: 13 võistkonda Maailmarekord: 41,0 (1924) USA 41,0 (1928) Saksamaa Olümpiarekord: 41,0 (1924) USA Olümpiavõitja 1924: 41,0 (1924) USA <br style="clear:both;" />
4×400 m teatejooks
Finaal: 5. august Osavõtjaid: 16 võistkonda Maailmarekord: 3.16,0 (1924) USA Olümpiarekord: 3.16,0 (1924) USA Olümpiavõitja 1924: 3.16,0 USA <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 35 Maailmarekord: 2.03 (1924) Harold Osborn, USA Olümpiarekord: 1.98 (1924) Harold Osborn, USA Olümpiavõitja 1924: 1.98 Harold Osborn, USA <br style="clear:both;" />
Teivashüpe
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 20 Maailmarekord: 4.30 (1928) Lee Barnes, USA Olümpiarekord: 4.09 (1920) Frank Foss, USA Olümpiavõitja 1924: 3.95 Lee Barnes, USA <br style="clear:both;" />
Kaugushüpe
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 41 Maailmarekord: 7.90 (1928) Edward Hamm, USA Olümpiarekord: 7.60 (1912) Albert Gutterson, USA Olümpiavõitja 1924: 7.44 DeHart Hubbard, USA <br style="clear:both;" />
Kolmikhüpe
Finaal: 2. august Osavõtjaid: 24 Maailmarekord: 15.52 (1924) Anthony Winter, Austraalia Olümpiarekord: 15.52 (1924) Anthony Winter, Austraalia Olümpiavõitja 1924: 15.52 Anthony Winter, Austraalia <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 22 Maailmarekord: 15.79 (1928) Emil Hirschfeld, Saksamaa Olümpiarekord: 15.34 (1912) Pat McDonald, USA Olümpiavõitja 1924: 14.99 Clarence Houser, USA <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 34 Maailmarekord: 48.20 (1926) Clarence Houser, USA Olümpiarekord: 46.15 (1924) Clarence Houser, USA Olümpiavõitja 1924: 46.15 Clarence Houser, USA <br style="clear:both;" />
Vasaraheide
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 16 Maailmarekord: 57.77 (1913) Patrick Ryan, USA Olümpiarekord: 54.74 (1912) Matt McGrath, USA Olümpiavõitja 1924: 53.29 Frederic Tootell, USA <br style="clear:both;" />
Odavise
Finaal: 2. august Osavõtjaid:28 Maailmarekord: 69.88 (1927) Eino Penttilä, Soome Olümpiarekord: 65.78 (1920) Jonni Myyrä, Soome Olümpiavõitja 1924: 62.69 Jonni Myyrä, Soome <br style="clear:both;" />
100 m jooks
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 31 Maailmarekord: Olümpiarekord: Olümpiavõitja 1924: <br style="clear:both;" />
800 m jooks
Finaal: 2. august Osavõtjaid: 25 Maailmarekord: Olümpiarekord: Olümpiavõitja 1924: <br style="clear:both;" />
4×100 m teatejooks
Finaal: 5. august Osavõtjaid: 8 võistkonda Maailmarekord: Olümpiarekord: Olümpiavõitja 1924: <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 5. august Osavõtjaid: 23 Maailmarekord: Olümpiarekord: Olümpiavõitja 1924: <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 21 Maailmarekord: Olümpiarekord: Olümpiavõitja 1924: <br style="clear:both;" />
Suurbritannia peaministrite loend
Siin on loetletud Suurbritannia peaministrid.
896
896. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad - 890. aastad - 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 940. aastad
Aastad: 891 892 893 894 895 - 896 - 897 898 899 900 901
Näkk
pisi|[[Isobel Lilian Gloag, "Rüütel ja näkineid" (u 1890)]]
Näkk on eesti rahvausundis enamasti pahatahtlik mütoloogiline olend, kes elab vees. Usuti, et näkk meelitab ettevaatamatuid veekogu või kaevu äärde ja püüab neid sinna uputada. Usuti, et näkk esineb enamasti naise kujul, kuid võib moondada ennast ka erinevateks esemeteks. Sõna näkk on eesti keeles germaani laen (vrd rootsi Näcken, saksa Nixe). Sõna tuleneb ühe oletuse kohaselt indoeuroopa tüvest, mis tähendas pesemist, teise oletuse kohaselt sõnast, mis tähendas surnut.
Näkitaolised veeolendid on tuntud väga paljude rahvaste mütoloogias, palju ühisjooni on Kesk- ja Põhja-Euroopa rahvaste näkikujutelmadel. Näkiga sarnane tegelane on Lääne-Euroopa mütoloogias tuntud (kuid väga ammuse algupäraga) veeolend inimese pea ja keha ning kala sabaga. Rootsi rahvapärimuses on näkk alasti inimese kujul esinev üleloomulik olend, kes mängib viiulit. Slaavi rahvaste usundis said näkineidudeks (русалка) uppunud naised ja tütarlapsed, harvem muud ebaloomulikku surma surnud; nende iseloomulikuks väliseks tunnuseks olid pikad lahtised juuksed, samas kui naised ja tüdrukud üldiselt pidid oma juukseid katma või palmitsema.
Teke
Näki tekkimise kohta leidub rahvasuus kolm seletust. Kui Miikael lendava maoga sõdinud, sadanud 40 päeva taevast kurje vaimusid maha. Vette sattunud vaimudest tekkinud näkid. Teise arvamise järgi sündis näkk Vanataadi teenijast. Vanataadil olnud muiste poiss ja tüdruk teenimas, eksinud aga kuidagiviisi peremehe käsu vastu. Karistuseks pannud Vanataat poisi tuuleks ja tüdruku näkiks. Karistuse aeg kestab, kuni näkil õnnestub oma asukoha vesi auruks muuta. Kolmanda arvamise järgi tekkis näkk eksinud tüdrukust: tüdruk tapab esmalt oma lapse ja siis uputab iseenese. Uppunud tüdruk moondub esimeseks näkiks. Jaaniõhtul tõuseb näkk veest välja lapse hauda otsima. Sellepärast teatakse nii palju näki ilmumisest jaaniööl kõnelda.
Näkiga kohtumine
Sagedamini esinevad naissugunäkid. Näkineitsid meelitavad oma kaunidusega meesterahvaid enesele ligi. Vahel on nad valgeis riideis, vahel toredais ehteis, vahel aga üsna alasti. Tihti näkineiud laulavad ja nende laul võlub kuuljat, nii et see neiule lähemale minnes mõistuse kaotab või sügavas kohas upub. Mitte ainult vees ei püüa näkk inimesi uputada, vaid ka vee peal, näiteks lootsikus, paadis ehk parvel viibijat. Näkk moonutab enese mõnikord salakariks, kiviks lootsiku ette.
Ohverdamine
Kalamehed ja randlased katsuvad näkki ohvritega eemale tõrjuda. Kipub näkk kellelegi paadis kallale, vaja talle paadist mingi asi kätte visata. Näkki peetakse isegi mitme haiguse tekitajaks, nimelt kui need haigused pärast ujumas käimist ilmsiks tulevad.
Näited
''Üks mees leidnud korra jõe äärest rahakoti rahaga. Olnud selle üle väga õnnelik. Edasi minnes tunnud aga, et rahakott ikka raskemaks läheb ja vägisi jõe poole kisub. Mees hakand arvama, et see pole enam õige asi. Rahakott läind nii raskeks, et suure vaevaga veel käia saand. Siis lõigand mees tasku ühes rahakotiga pükstest välja ning katsund, et koju saand. Teine päev vaatama tulles olnud rahakott kadund, ainult taskutükid vedelend maas. Seal saand mees aru, et see oli näkk, kes teda rahakotina jõkke oleks viind.'' ERA II 42, 649 (1) < Märjamaa khk., Märjamaa v., Vaimõisa k. - Oskar Ojasson < Oskar Ojasson (1932)
''Kord hommikul vara läinud mees mööda Jägala jõe äärt heinamaale. Jões kivi otsas istunud valges riides näkk. Meest silmates tulnud näkk lähemale. Mees hakanud karjuma, näkk tulnud aga lähemale ja näkk viinud selle mehe jõkke. Igakord, kui keegi säält mööda läks, olnud sääl kuulda hääli. Alles aasta pärast visatud mehe laip jõest välja samale kohale. Peale selle olla sääl tihti nähtud näkki, aga inimest nähes kadunud vee alla. Sellest on ka see kivi nime saanud Näkikivi.'' ERA II 165, 219 (2) < Jõelähtme khk., Jõelähtme v., Joa k., Suka t. - Anna Havam, 14 a. < Jaan Sukamägi, 75 a. (1937)
Kalevipoeg
Näkineide on mainitud rahvuseepose "Kalevipoeg" kolmandas loos (Kalevi poegade jahilkäik. Linda röövimine. Kalevi poegade kojutulek.).
Peale jahilkäiku on vennad istunud metsa vilusse puhkama ning löönud laulud lahti. Seda kuulsid metsapiigad ja näkineiud:
Akt (kunst)
pisi|[[Jules Joseph Lefebvre, "La cigale". Õli lõuendil, 1872]] pisi|"Valge ja must", [[Félix Valotton, 1913]] Akt on alasti inimkeha kujutis kujutavas kunstis.
Akt võib olla maal (aktimaal), joonistus, foto (aktifoto) või skulptuur.
Aktifoto
Aktifoto, millel pildistatav isik on äratuntav, on aktiportree. Kunstilisel aktifotol pole pildistatava nägu ja selle ilme alati peateema ning vahel polegi nägu nähtav, sest olulisem on pildistada ja edastada vaatajale kehavorme.
Aktifoto erineb erootilisest fotost, sest siin pole seksuaalsuse väljendamine ja edastamine oluline.
Nii aktifoto kui ka aktimaal on tavaliselt tervikteos, millel jälgitakse kogu pildi kompositsiooni, kuid peatemaatika on inimene, tema mõtte- ja tundemaailm.
Kehavormide paremaks edastamiseks kasutatakse pildistamisel valgust, varju (valgus-varju) ja vahel ka mustvalget gradatsiooni. Samal eesmärgil vahel keha õlitatakse või tehakse märjaks. thumb|left|250px|[[Augusto De Luca, "Nudes"‬. Foto, 1980]]
Zumbo ringkond
Zumbo ringkond ehk Zumbu ringkond on 2. järgu haldusüksus Mosambiigis Tete provintsis. See piirneb põhjas ja läänes Sambiaga, lõunas Magoé ringkonnaga ning idas Marávia ringkonnaga. Ringkonna halduskeskus on Zumbo.
Haldusjaotus
Ringkond on jagatud kolmeks halduspostiks, kus on järgmised asulad:
Majandus
Zumbo püüab jätkata kunagist turismitraditsiooni. Töötab turismibüroo, korraldatakse safareid veel ja maismaal ning jahiretki.
Kaevandamise võimalused on põhiliselt uurimata. Geoloogid on sealset aluspõhja nimetanud ultraaluselisteks daikideks. Varem otsiti kulda. On oletatud teemantide olemasolu. Praegu kaevandatakse kivisütt.
Kasvatatakse riisi, maniokki ja ube. Jõest ja paisjärvest püütakse kala.
Mosambiigi Põllumajanduse Uurimise Instituudi uurimus 2006. aastast loeb Zumbo ringkonna Mosambiigis aastatel 2002 ja 2003 jõukate hulka.
Oela kraav
Oela kraav on kraav Raplamaal Rapla vallas Äherdi, Seli-Nurme, Raka ja Oela külas.
Kraavi pikkus on 6,1 km ning see suubub paremalt Raka peakraavi (1,1 km suudmest). Kraavi valgla on 19,7 km².
Kraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Oela kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1111000.
Zumstein
Zumstein on Šveitsis väljaantav saksa- ja prantsuskeelne margikataloogide seeria.
Neid annab välja firma Zumstein & Cie. Nende programmis on Šveitsi, Lääne-Euroopa ja Ida-Euroopa markide kataloog. Praegu on kataloogis neli köidet (Põhja-Euroopa, Kesk-Euroopa, Lääne-Euroopa ja Ida-Euroopa). Katalooge korrigeeritakse ja täiendatakse igal aastal.
Riikide nimed on igas köites tähestiku järjekorras. Gibraltar, Küpros ja Malta on Põhja-Euroopa all, sest tegu on praeguste või endiste Briti valdustega. Eesti on Ida-Euroopa all.
Kataloog on ühtlasi firma hinnakiri. On ka andmed paberisortide, hammastuse, värvuse jne variantide kohta ning hoiatused värvide võimaliku lahustumise kohta vees ja bensiinis, valguse ja liimi toime kohta värvidele jm.
Zumsteini kataloogidele pani aluse filatelist Ernst Zumstein. Ta avas 1905. aastal margipoe ning andis 1907. aastast välja ajakirja Philatelistische Börsennachrichten, mis ilmub tänapäevani (alates 1915. aastast on selle nimi Berner Briefmarken-Zeitung). Ernst Zumsteini Šveitsi markide kataloog ilmus esmakordselt 1909.
Mongoolia kiur
Mongoolia kiur (Anthus godlewskii) on linnuliik västriklaste sugukonnast kiuru perekonnast.
Ta arvatakse kõige vähem ohustatud lindude hulka.
Süstemaatika
Esimesena kirjeldas mongoolia kiuru Władysław Taczanowski 1876. aastal. Mongoolia kiuru on käsitletud nõmmekiuru alamliigina.
Levila
Mongoolia kiur on taimtoiduline rändlind, kes pesitseb Lõuna-Siberis, Mongoolias, Mandžuurias ja Tiibetis ning talvitub Lõuna-India ja Sri Lanka madalikel avamaastikul. Eestis on ta eksikülaline. Soomes on teda alates 10. oktoobrist 1974 kohatud 16 korda.
Välimus
Mongoolia kiur on suur kiur, 15,5–17 cm pikk ja 25–29 g raske. Väliselt meenutab ta niidukiuru, kes on mongoolia kiurule kõige lähedasem liik ja kellega teda on lihtne segi ajada. Lisaks nad ka talvituvad samas piirkonnas. Mongoolia kiur on veidi väiksem, lühemate jalgadega ja lühema tumeda nokaga. Ta on pealtpoolt pruun tumedate triipudega ja altpoolt kahvatu. Mõlemad sugupooled on sama värvi. Mongoolia kiur laulab lennul. Kutsehüüd on iseloomulik "pšii", natuke kõrgema tooniga kui niidukiurul.
Elupaik ja toitumine
Elab kuivadel kivistel kõrgendikel ja mäekülgedel. Toitub selgrootutest ja seemnetest.
Pesitsemine
Mongoolia kiur teeb pesa maa peale. Selles on 3–5 muna, mida emaslind haub 12–14 päeva.
Zumbo
Zumbo ehk Zumbu ehk Vila do Zumbo on asula Mosambiigis Tete provintsis, Zumbo ringkonna keskus. Ta asub Mosambiigi piiril Sambia ja Zimbabwega Zambezi jõe ääres Luangwa jõe suudmes ning on Mosambiigi läänepoolseim punkt. Geograafilised koordinaadid on 15° 37' S, 30° 27 E.
Asula asub 347 m kõrgusel merepinnast. Zambezi vastaskaldal Zimbabwe territooriumil on Kanyemba asula, Luangwa jõe vastaskaldal Sambias Luangwa asula. Jõgesid peaks 2006. aastast ületama pontoonsild.
Elanike arv on 33 000 (2005).
Ajalugu
Zumbo on naaberasulatest palju atraktiivsem.
Tema ajalugu ulatub tagasi Munhumutapa riiki.
17. sajandi teisel poolel rajasid portugallased kaubandusposti, et vahetada aafriklastelt Bangweulu soode elevandiluud, mida toodi Petauke kaudu. Tähtsat osa etendasid seejuures Goast pärit indialased, kes teenisid märkimisväärseid varandusi kaevandustes või kaupmeestena.
Zumbol oli pikk õitseaeg, muuhulgas turismi- ja jahikeskusena. 18. sajandil oli see tähtis Portugali kaubanduskeskus, kus Tetes elavad portugallased kauplesid aafriklastega. Kaubeldi Zambezi keskjooksul ja Luangwa jõe alamjooksul. Zumbo kaupmehed asusid Luangwasse (tol ajal Feira). Kuni 1890. aasta lepinguni Suurbritannia ja Portugali vahel ulatus Zumbo majanduslik ja poliitiline mõjupiirkond kaugele sisemaale. Kui Põhja-Rodeesia (Sambia) ka Lõuna-Rodeesia (Zimbabwe) said Briti impeeriumi osaks, siis lõigati kaubandus nende aladega ära.
Mosambiigi iseseisvussõja ja Mosambiigi kodusõja ajal võideldi linna pärast ägedalt, sest tal oli võtmepositsioon Cahora Bassa veehoidla ülemises otsas. (Cahora Bassa tamm ja veehoidla rajati 1970ndatel. Lahingud tekitasid suuri purustusi. Elanikud põgenesid Sambiasse ja Zimbabwesse. Kui nad pärast sõda tagasi tulid, elasid majade ja tänavate varemetes metsloomad. Asula piirkonnas on palju maamiine, kuigi paljud on juba kõrvaldatud.
Majandus
Suurem jagu vahendeid kulub taastamistöödele.
Infrastruktuur
Tetesse viiv maantee on alates 2001. aasta üleujutusest raskesti läbitav, kohati läbimatu. Kõige kindlam ühendus Tetega käib paadiga paisjärve kaudu, kui just ei taheta kasutada Sambia ja Zimbabwe teid. Songost Cahora Bassa tammi juurest käib kahe nädala tagant laev Kuza, mis on alati ületäitunud.
Veevärk 2006. aasta seisuga ikka veel ei tööta.
Inimeste smugeldamine
Lõuna-Aafrika Vabariiki suunduvaid põgenikke smugeldatakse Zimbabwesse. Selle eest tuli septembris 2005 maksta 3000 Sambia kvatšat.
Marquesas Keys
thumb|Satelliidifoto Marquesas Keys saarestikust Marquesas Keys on saarestik Mehhiko lahes. Pindala 660 ha. Saared on madalad. Kuuluvad Ameerika Ühendriikidele.
Ma Lin
pisi|Ma Lin (2013) Ma Lin (hiina 马琳, Mǎ Lín; sündinud 19. veebruaril 1980 Shenyangis Liaoningi provintsis) on Hiina lauatennisist, 3-kordne olümpiavõitja. Ta oli ITTF meeste edetabelis 5. detsembril 2007 üksikmängus 2. kohal.
2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas tuli ta olümpiavõitjaks paarismängus. 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis tuli ta olümpiavõitjaks üksikmängus ja Hiina meeskonna koosseisus.
Maailmameistrivõistlustel on ta 3 korral tulnud hõbedale ja võitnud 7 korral maailma karika.
Ma Lin on agressiivne mängija, kes on tuntud erinevate servide, kiire jalgade töö ja võimsate kolmanda palli rünnakute poolest.
Ta on 173 cm pikk ja kaalub 73 kg.
Yig'al Koyfman
Yig'al Koyfman (kasutatud ka nimekujusid Ygal Koyfman ja Igal Koyfman; heebrea יגאל קויפמן; sünninimi Igor Koyfman (Koifman); sündinud 6. jaanuaril 1974 Benderis Moldaavia NSV-s) on Iisraeli kabetaja, rahvusvaheline suurmeister.
Alates 1990. aastast elab ta Iisraelis.
Ta on neljakordne juunioride (1987–1990) ja kahekordne kadettide maailmameister (1988 ja 1989) rahvusvahelises kabes.
Ali (film)
"Ali" on 2001 valminud USA biograafiline mängufilm, mis jutustab poksija Muhammad Ali eluloo.
Filmis mängivad teiste seas Will Smith, Jamie Foxx, Jon Voight, Mario Van Peebles, Ron Silver, Jeffrey Wright, Mykelti Williamson, Jada Pinkett Smith, Joe Morton, Giancarlo Esposito ja LeVar Burton.
Stsenaristid oli Gregory Allen Howard, Stephen J. Rivele, Christopher Wilkinson, Eric Roth ja Michael Mann. Režissöör oli Michael Mann.
Film kandideeris parima meesnäitleja Oscarile (Will Smith) ja parima meeskõrvalosatäitja Oscarile (Jon Voight).
Stsenaariumi algvariant, mille kirjutasid Howard ja Rivele, oli liiga pikk ja kohmakas, mistõttu Roth ja  Mann tegid selle oluliselt ümber. Howardilt oli varem tellitud stsenaarium Ali elust filmile, mille produtsent pidi olema Jon Peters, (1994), kuid too film ei läinud käiku.
Kriitikud tõstsid esile nii filmi häid kui ka halbu ülgi. Eriti laideti pikki stseene, kus peaosatäitja Smith istub muusika saatel rongis või jookseb läbi Aafrika küla, kuid midagi ei juhtu. Roger Eberti arvates film nende tõttu venib. Samuti leidis Ebert, vaataja ei saa Ali kohta teada midagi uut ning et film on halvasti monteeritud. Näitlejate mängu peeti üldiselt heaks, kuid paljude kriitikute arvates ei ole film hästi tehtud. Režissöör Spike Lee ütles intervjuus ESPN-ile, et ta ei saa aru, kuidas võis ühest 20. sajandi intrigeerivamast kujust teha nii igava filmi. Paljud Ali fännid peavad paremaks dokumentaalfilmi "When We Were Kings" (eestikeelne pealkiri "Poksikuningate heitlus").
Malle Treial
Malle Treial (alates 1975. aastast Malle Toimeta; sündinud 6. oktoobril 1945 Viljandis) on eesti endine näitleja.
Malle Treial lõpetas 1964. aastal Tõrva Keskkooli. Oli 1964–1965 Tõrvas õpetaja. Töötas aastatel 1965–1976 Endlas näitlejana. Hiljem oli Pärnus hotelli majandusjuhataja.
Kirschau
Kirschau (sorbi keeles Korzym) on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Schirgiswalde-Kirschau linnas. 2011. aastani kuulus Kirschau valda.
Krabilised
Krabilised ehk lühihännalised (Brachyura) on kümnejalaliste seltsi kuuluvate kõrgemate vähkide rühm, kes tänapäeval süstemaatiliselt paigutatakse infraseltsi alla.
Krabiliste tagakeha on redutseerunud, kõverdunud ja jääb suure rindmiku alla. Krabilisi katab enamasti tugev välisskelett ning esimesed käimisjalapaarid on muundunud sõrgadeks.
Krabisid võib leida kõikidest maailma ookeanidest, peale selle elutseb neid ka magevees ja maismaal. Eriti liigi- ja vormirohkelt leidub krabilisi troopilistes piirkondades.
Krabide suurus varieerub 1 millimeetrist kuni jaapani hiidkrabi (Macrocheira kaempferi) suuruseni, kelle jalgade siruulatus küünib 3,8 meetrini.
Süstemaatika
Krabiliste süstemaatika on keeruline ja teadlaste seas täies osas üksmeel puudub. Krabiliste ülemseltse on 20 ringis ja nende alla kuuluvaid sugukondi on umbes 93.
Kanama–Jõgisoo tee
Kanama–Jõgisoo tee (riiklik registreerimisnumber 11116) on kõrvalmaantee Saue vallas Jõgisoo külas. Tee pikkuseks on 5,1 km. Tee saab alguse Tallinna ringtee kolmekümne teisel kilomeetril. Tee lõpeb Tallinna–Pärnu–Ikla maantee kahekümne neljandal kilomeetril. Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 1 truubi. Bussipeatusi teele ei jää. Teega ristub viiendal kilomeetril Valingu–Jõgisoo tee, kuuendal kilomeetril Jõgisoo II ühendustee Keila jõe liiklussõlmes.
Tee on kuni 0,7 km-ni asfaltkattega, edasi kuni Valingu–Jõgisoo teeristini on pinnatud kruusatee, tee lõpp on mustkattega. Tee klass pole määratletud. Liiklussageduse, kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Murray
pisi|Murray jõe asukoht pisi|Murray jõgi pisi|Murray hüdrograaf Murray on jõgi Austraalia kaguosas, riigi suurim jõgi.
Selle pikkus on 2570 km, koos Darlingiga 3490 km, valgla 1,06 miljonit km², keskmine vooluhulk 330 m³/s.
Murray algab Austraalia Alpide läänenõlvult Lumemägedest (Snowy Mountains), kesk- ja alamjooksul voolab tasandikul. Suubub Encounteri lahest liivakünnistega eraldatud Alexandrina järve. Peamiselt voolab ta Uus-Lõuna-Walesi osariigis, merre suubub Lõuna-Austraalias. Suurimad lisajõed on Murrumbidgee ja Darling (mõlemad paremalt).
Murray toitub lume- ja vihmaveest. Vooluhulk on väga ebaühtlane, talvel enamik lisajõgesid kuivab. Murray jõe org on Austraalia tähtsaim niisutusala; palju on paise, veehoidlaid ja hüdrosõlmi.
Åbenrå vald (1970–2006)
Åbenrå vald ['oobnro] ehk Aabenraa vald ehk Åbenrå kommuun ehk Aabenraa kommuun (taanikeelne ametlik nimi Aabenraa Kommune, teine keeleliselt korrektne nimekuju Åbenrå Kommune) oli aastatel 1970–2006 vald Taani lõunaosas Jüütimaa idarannikul Lõuna-Jüütimaa maakonnas.
Julius Mark
pisi|Julius Mark (1930) Julius Mark (27. märts 1890 Idavere, Haljala kihelkond – 2. märts 1959 Washington ) oli eesti keeleteadlane. Aastatel 1938–1940 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia liige ja asepresident.
Åbenrå vald (1970–2006)
Ta asus Väike-Belti avaneva kitsa Läänemere lahe Åbenråfjordi ääres. Naabervallad olid lõunas ja idas Lundtofti vald ning läänes Rødekro ja Tinglev' vald. Vald asus osalt poolsaarel, millest lõunasse jääb Åbenråfjordiga, mis poolsaarest ida pool avaneb Väike-Belti, ja millest põhja poole jääb Genneri laht.
Julius Mark
Elukäik
Julius Mark sündis 27. märtsil 1890 Haljalas. Gümnaasiumihariduse omandas ta Tallinnas venekeelses Aleksandri Gümnaasiumis. Aastatel 1911–1912 õppis Tartu ja 1912–1915 Helsingi ülikoolis ning osales I maailmasõjas ja Vabadussõjas. 1918. aastal kaitses Helsingis oma magistritöö mordva keelte (eriti ersa keele) alal. 1919. aastal kutsuti ta Tartu ülikooli soome-ugri ja samojeedi keelte professori kohusetäitjaks. 1923. aastal kaitses J. Mark (olles Lauri Kettuse õpilane) Helsingis doktoriväitekirja „Die Possessivsuffixe in den ostseefinnischen Sprachen“ (ilmus 1925), mis käsitles läänemeresoome keelte omastusliiteid.
Åbenrå vald (1970–2006)
Vald moodustati 1970. aasta Taani haldusreformi käigus Åbenrå linna, Løjti kihelkonna, Enstedi kihelkonna ning osalt Rise kihelkonna alade liitmisel.
Maranello
Maranello on linn Itaalias Emilia Romagna maakonnas Modena provintsis, 18 km Modena linnast lõuna pool.
Julius Mark
Elukäik
Pärast doktoritöö kaitsmist nimetati J. Mark Tartu Ülikooli korraliseks professoriks uurali keeleteaduse alal. Sel kohal töötas ta kuni 1944. aastani, uurides ja õpetades üliõpilastele mitmeid keeli, eriti lapi keelt ja mordva keeli, hiljem ka komi ja udmurdi keelt, ungari keele olemust ja ajalugu, aga ka soome-ugri keelte suhteid teiste keelkondade keeltega ning keeleteaduse üldprobleeme. J. Mark tegeles ka tõlketööga. Näiteks tõlkis ungari keelest Ferenc Molnári "Pál-tänava poisid".
Adventistide Koguduste Eesti Liit
Seitsmenda Päeva Adventistide Koguduste Eesti Liit (lühend AKEL) on Eestis tegutsevaid Seitsmenda Päeva Adventistide kogudusi ühendav koguduste liit.
Maranello
Maranello on olnud Ferrari tehaste asukohaks alates ajast, mil seal sündinud Enzo Ferrari oma firma rajas. Seal asuvad ka Ferrari omanduses olevad Carrozzeria Scaglietti töökojad ja Scuderia Ferrari F1 meeskonna peakorter.
Julius Mark
Elukäik
Õppetöös oli Mark väga range. Auditooriumis ta üliõpilastel eriti rääkida ega küsimusi esitada ei lasknud, kuigi mitteformaalses õhkkonnas nendega suhtles. Kui üks Prantsusmaal õppimas käinud üliõpilane julges pomiseda, et professor Aurélien Sauvageot'l on ühes küsimuses teistsugune seisukoht, saatis Mark ta auditooriumist välja ning asi lõppes sellega, et too läks hoopis metsandust õppima.
Maranello
thumb|left|Maranellos asuva Ferrari tehase sissepääs
Adventistide Koguduste Eesti Liit
Adventistide Koguduste Eesti Liidu peakontor asub Tallinnas, Mere puiestee 3. 2018. aastal kuulus liitu 19 kogudust umbes 1400 liikmega.
Ajalugu
AKEL-i esmamainimise aeg on 1917. aasta. Ajalooliselt on kasutatud ka nimesid Seitsmenda Päeva Adventusuühisuste Eesti Liit, Seitsmenda Päeva Adventistide Eesti Liit, Adventistide Koguduste Eesti Liit jt.
Julius Mark
Elukäik
1922–1924 oli J. Mark Akadeemilise Emakeele Seltsi ajakirja Eesti Keel [1] esimene peatoimetaja.
Adventistide Koguduste Eesti Liit
Juhtimine
Liidu kõrgeimaks töövormiks on peakoosolek, mis toimub üks kord kolme aasta tagant. Peakoosolekul valitakse liidu ametnikud (president, peasekretär, laekur), liidu tööharude juhid ja nõukogu liikmed.
Julius Mark
Elukäik
Eesti Teaduste Akadeemia täiskogu esimesel koosolekul 20. aprillil 1938 valiti J. Mark akadeemia asepresidendiks. Ta oli ka Eesti TA esimese aastaraamatu toimetaja (ilmus 1940).
Adventistide Koguduste Eesti Liit
Kuuluvus organisatsioonidesse
AKEL on Eesti Kirikute Nõukogu liige.
AKEL kuulub Seitsmenda Päeva Adventistide Koguduse Balti Uniooni kaudu Seitsmenda Päeva Adventistide Peakonverentsi Trans-Euroopa Divisjoni.
Julius Mark
Elukäik
J. Margi elukäik pärast sõda kulges edasi paguluses, ta lahkus Eestist 1944, viibis esialgu Taanis, seejärel alates 1947. aastast Ameerika Ühendriikides, kus ta oli vene keele õppejõud Harvardi ülikoolis ja 1951. aastast soome keele õppejõud Georgetowni ülikoolis Washingtonis. Tema rikkalikud keele- ja etnograafilise ainestiku kogud jäid Eestisse.
Åbenrå vald (1970–2006)
2007. aasta Taani haldusreformi käigus liideti vald Bovi valla, Lundtofti valla, Rødekro valla ja Tinglev' vallaga uueks Åbenrå vallaks.
Julius Mark
Elukäik
J. Mark suri 2. märtsil 1959 Washingtonis.
Åbenrå vald (1970–2006)
Valla pindala oli 128,68 km². Elanike arv oli 21 979 (1. jaanuaril 2003), 22 041 (2004. aastal), 22 132 (2005). Rahvastiku tihedus oli 172,9 in/km² (2005).
Julius Mark
Teadustöö
J. Mark lõi kaasa Õpetatud Eesti Seltsi töös ja valiti 1929. aastal seltsi esimeheks (oli sel ametikohal kuni 1936). Tema algatusel võttis Õpetatud Eesti Selts töökeelena kasutusele eesti keele. Ta õhutas noori õpetlasi ÕESis esinema ja avaldama seltsi väljaannetes oma töid. Tema enese sulest ilmus ÕESi aastaraamatus ja toimetistes nii keele- kui ka etnograafiaalaseid uurimusi, nagu da-infinitiivi keerulistest vormidest läänemeresoome keeltes, viljakoristamisest ja rehepeksust Eestis jms. J. Mark lõi tihedad sidemed ka teiste maade soome-ugri keelte uurijatega.
Åbenrå vald (1970–2006)
2005. aasta andmetel elas vallas 10 776 naist ja 11 356 meest (kokku 22 132 inimest). Neist oli kuni 6-aastasi 7,7%, 7–16-aastasi 12,2%, 17–66-aastasi 65,3% ja vähemalt 67-aastasi 14,8%.
Julius Mark
Teadustöö
J. Mark viibis uurimisreisidel Ungaris (1912, 1924), Soome Lapimaal (1925, 1926), Nõukogude Liidu soome-ugri aladel (1929). Ta oli valitud Ungari Soome-Ugri Seltsi (1923), Ungari Turaani Seltsi, Budapesti La Fontaine’i Seltsi (1930), Ungari Teaduste Akadeemia (1933), Ungari Keeleteadusliku Seltsi (1937) ja Soome Kalevala Seltsi (1937) välis- või auliikmeks. 1930. aastal valiti ta Soome-Ugri Uurimise Komitee esimeheks.
Åbenrå vald (1970–2006)
17–66-aastaste elanike seas oli töötuse määr 7,0.
Välismaalasi Euroopa Liidust, Skandinaaviast ja USA-st oli 248 inimest 10 000 kohta. Välismaalasi arengumaadest oli 292 inimest 10 000 kohta.
Seitsmenda päeva adventistid
Seitsmenda päeva adventistid on adventistid, kes pühitsevad hingamispäeva (sabatit) laupäeval.
Åbenrå vald (1970–2006)
Põhikoole oli 6 (kokku 115 klassi).
Panga kraav
Panga kraav (ka  Palamulla kraav) on kraav Raplamaal Rapla vallas Kodila külas.
Åbenrå vald (1970–2006)
Viimane vallavanem (borgermester) oli Poul Thomsen (Venstre), täitevdirektor Torben Helding.
Panga kraav
Kraavi pikkus on 1,9 km ning see suubub paremalt Kodila jõkke (12 km suudmest). Kraavi valgla on 4 km². Ülemjooksul kulgeb kraav mööda Linnuraba looduskaitseala piiri.
Åbenrå vald (1970–2006)
Valla kood oli 545.
Panga kraav
Panga kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1111100.
Seitsmenda päeva adventistid
Suurim seitsmenda päeva adventiste koondav organisatsioon on Seitsmenda Päeva Adventistide kogudus.
Seitsmenda päeva adventistide organisatsioonid Eestis
Eestis tegutseb kaks seitsmenda päeva adventistide organisatsiooni:
Julius Mark
Teadustöö
Ulatuslik uurimistöö ja mitmekülgne teaduslik-organisatoorne tegevus lõid eeldused, et J. Margist sai 1938. aastal asutatud Eesti Teaduste Akadeemia liige humanitaarteaduste sektsioonis. Rahvasteliidu Vaimse Koostöö Komisjoni Eesti Rahvusliku Komitee koosseisus võttis ta tegusalt osa juba akadeemia asutamise ettevalmistamisest, tundes suurt muret selle pärast, et ühe esialgse projekti kohaselt olid kodumaised teadused kavandatavas teaduste akadeemias mõnevõrra tagaplaanile surutud.
Oskar Loorits
pisi|Oskar Loorits. Foto Eesti Teaduste Akadeemia arhiivist Oskar Loorits (9. november 1900 Suure-Kõpu vald – 12. detsember 1961 Uppsala) oli eesti usundiloolane ja folklorist, Eesti Teaduste Akadeemia liige aastail 1938–1940.
Julius Mark
Isiklikku
Julius Margi vend oli majandusteadlane Reinhold Mark.
Oskar Loorits
Elukäik
Oskar Loorits sündis 9. novembril 1900 Mulgimaal Suure-Kõpu vallakirjutaja pojana. Koolitee algas Supsi ministeeriumikoolis, jätkus Kõpu kihelkonnakoolis ja 1914–1917 Tartu Aleksandri Gümnaasiumis.
Julius Mark
Isiklikku
Julius Mark oli aastatel 1921–1941 abielus skulptori ja graafiku Kristine Meiga (1895–1969). Nende tütred on antropoloog Karin Mark (1922–1999), maalikunstnik ja raamatugraafik Lüüdia Vallimäe-Mark (1925–2004) ning paleontoloog Elga Mark-Kurik (1928–2016).
Tunnustus
Valitud Ungari Soome-Ugri Seltsi (1923), Ungari Turaani Seltsi, Budapesti la Fontaine'i Seltsi (1930), Ungari Keeleteadusliku Seltsi (1937) välis- või auliikmeks.
Oskar Loorits
Elukäik
1919. aastal lõpetas ta Viljandi gümnaasiumi. Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas õppis ta aastatel 1919–1922 keeleteadust ja rahvaluulet ja sai magistrikaraadi 1923.
1920. aastast hakkas ta käima Kuramaal, esialgu prof. Lauri Kettuse abilisena. Juba esimesel ekspeditsioonil õppis ta ära liivi keele ja sai liivlastelt nime Vāldapǟ, mida ta hiljem kasutas kirjandusliku pseudonüümina liivikeelseid luuletusi avaldades.
Aastail 1927–1937 oli ta ülikoolis rahvaluule eradotsent, 1938–1939 dotsent ja 1939–1941, pärast Walter Andersoni lahkumist Eestist, sai temast eesti ja võrdleva rahvaluule professori kohusetäitja. O.Loorits asutas 1927. aastal Eesti Rahvaluule Arhiivi (ERS) ja juhtis alates loomisest selle tööd. Ta tõi tagasi Jakob Hurda 162-köitelise vanavarakogu, mida oli alates 1907. aastast hoitud Helsingis Soome Kirjanduse Seltsis, ja hakkas seejärel koondama kõiki varasemaid rahvaluulekogusid.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks nimetati O. Loorits 1938. aastal humanitaarteaduse alal.
Saksa okupatsiooni ajal saadeti O. Loorits Tartust välja. 1944 emigreerus ta Rootsi, võttes kaasa hulga materjale, mille põhjal sai paguluses erialast uurimistegevust jätkata. 1944–1947 töötas ta Uppsala Ülikooli murde- ja rahvaluulearhiivis arhiiviassistendina, 1947–1961 kuni surmani riikliku stipendiaadina Rahvateaduslikus Arhiivis.
O. Loorits suri 12. detsembril 1961 Uppsalas ja on maetud 25. septembril 2000 Tartu Raadi kalmistule.
Teadustegevus
Ta viis käsikirjalise rahvaluulepärandi korrastamise ja süstematiseerimise väljapaistvale tasemele rahvusvahelises ulatuses. Rööbiti kogude korraldamisega tegeldi O. Looritsa juhtimisel ka folkloorse materjali kogumisega. O. Loorits pööras tähelepanu ka Eesti vähemusrahvuste folkloorile (vene, rootsi, ingeri, mustlaste kogud). Ta aitas kaasa paljude filoloogiaväljaannete, koguteoste ja saripublikatsioonide toimetamisel ning tegi nendele rohkesti kaastööd.
O. Loorits oli tegev folkloristika kõigis harudes: kogumisel, publitseerimisel ja uurimisel. Tema bibliograafia sisaldab 559 nimetust. Eri raamatutena ilmunud folkloristlikke uurimusi ja väljaandeid on neist 25, keeleteaduslikke 5 ja publitsistlikke 6. Paguluses ilmus temalt 11 teost.
O. Loorits on eriti rohkesti uurinud rahvausundit. Sel teemal on tema sulest lisaks doktoriväitekirjale ilmunud lühiülevaade „Eesti rahvausundi maailmavaade“ (1932), „Estnische Volksdichtung und Mythologie“ (1932), kaks köidet etnograafilisi pärimusi „Endis-Eesti elu-olu“ (1939–1941). Rootsis avaldas ta oma pikaajalise uurimistegevuse kokkuvõttena 3-köitelise teose „Grundzüge des estnischen Volksglaubens“ (1949–1960), mida on kõrgelt hinnanud paljude maade eriteadlased. O. Loorits oli ka liivlaste rahvaluule suurim koguja ja uurija Ta on avaldanud teosed „Livische Märchen- und Sagenvarianten“ (Helsinki, 1926), „Volkslieder der Liven“ (Tartu, 1936), „Liivi rahva mälestuseks“ (Tartu, 1938).
Liikmesus
O. Loorits oli alates 1919. a. sügissemestrist Eesti Üliõpilaste Seltsi liige, pärast sellest lahkumist 1920 üliõpilasseltsi EYS Veljesto asutajaliige. Lisaks oli ta EÜS Ühenduse liige, ÕES-i liige, Soome Kirjanduse Seltsi kirjavahetajaliige (1935), Soome-Ugri Seltsi välisliige (1933), Kalevala Seltsi (1938), Eesti Teadusliku Seltsi (Rootsis) ja Kuningliku Gustav Adolfi nim Rahvateadusliku Akadeemia välisliige. 1938. aastal nimetati ta Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks humanitaarteaduste alal.
5. veebruaril 1938 peetud kõnes nõudis ta kõigi Eesti üliõpilasorganisatsioonide sulgemist.
Isiklikku
Hellar Grabbi väitel oli Looritsa poeg Ülo Koit.
Nordlandi/Lyngeni hobune
Nordlandi/Lyngeni hobune on pärit Põhja-Norrast. Neid kutsutakse ka "vabakäiguhobusteks", kuna omal ajal ei peetud neid tallis ja neile ei antud ka lisasööta. Tegu on iidse tõuga, mida tunti juba viikingite ajal. Nad sarnanevad välimuselt suuresti Islandi hobusega.
Keskmine turjakõrgus on sellel tõul 130 cm ja keskmine kaal 275 kg. Nad on iseloomult rahumeelsed ja pisut kangekaelsed. Neid leidub kõikides värvustes.
Varem kasutati neid tööloomadena, aga tänapäeval kasutatakse sportponidena.
Tõuregistrisse on registreeritud on umbes 2300 isendit.
914
914. aasta
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Aastakümned: 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad - 910. aastad - 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad
Aastad: 909 910 911 912 913 - 914 - 915 916 917 918 919
Göteröd
Göteröd on umbes 50 hektari suurune suvilapiirkond Rootsis Västra Götalandi läänis Tanumi vallas Grebbestadist mõni kilomeeter lõuna pool mere lähedal.
Suvilaid hakati ehitama 1970ndatel. Seal on praegu umbes 30 suvilat.
George Gershwin
pisi|Gershwin aastal 1937 George Gershwin (sünninimega Jacob Gershowitz; 26. september 1898 New York – 11. juuli 1937 Hollywood, California) oli USA helilooja, keda on võrreldud Euroopa rahvuslike stiilide rajajatega.
15aastaselt asus ta tööle nn Tin Pan Alleys, tema tööülesandeks oli müüdavatel klaveritel ostjatele mängida, et soodustada müüki. Kuigi ta oli praktiliselt iseõppija, saavutas ta muusikas uskumatult palju. Enda harimiseks töötas ta läbi näiteks kõik Johann Sebastian Bachi fuugad HTK-st.
Puutudes kokku väga paljude tolleaegsete heliloojate lauludega, vaimustus ta Irving Berlinist ja Jerome Kernist ning alustas ka ise laulude loomist. Lauludel ongi suur kaal tema loomingus – neid on ta komponeerinud üle 300.
Tema muusikas on ühendatud Euroopa muusika kogemus ja Ameerika mustanahaliste muusikale omased jooned (džässirütmid, improvisatsioonilisus, bluusilik harmoonia).
Kalvinism
Kalvinism (ka reformeeritud traditsioon, reformeeritud kristlus, reformeeritud protestantism, reformeeritud usk) on 16. sajandil alguse saanud protestantismi lai haru, mis on nimetuse saanud Johann Calvini järgi ning järgib üldjoontes tema ja teiste reformatsiooniajastu teoloogide arusaamu.
Kalvinism lõi täielikult lahku Rooma Katoliku kirikust ja luterlusega olid erinevad arusaamad Kristuse kohalolust armuleiva juures, jumalateenistuse läbiviimise teoorias, Jumala seaduse kasutamisviisides usklikele ning ka muus.
Termin "kalvinism" võib olla eksitav, kuna teoloogiline traditsioon, mida sellega kirjeldatakse on alati olnud mitmekesine ja seda on mõjutanud mitmesugused mõtlejad. Esmalt nimetasid seda liikumist kalvinismiks luterlased, kes sellele vastu seisid. Paljud sellesse traditsiooni kuuluvatest inimestest eelistavad, kui kasutataks sõna "reformeeritud".
Reformeeritud koguduste kogu spektris võib leida palju erisusi teoloogias kui ka praktikas. Laias laastus on ühendavateks tunnusteks:
Varajased liikumise teoloogidest nimekamad on Ulrich Zwingli, Johannes Kalvin, Martin Bucer, William Farel, Heinrich Bullinger, Peter Martyr Vermigli, Theodora Beza ja John Knox. Kahekümnendast sajandist Abraham Kuyper, Herman Bavinck, B. B. Warfield, A.W. Pink, Martyn Lloyd-Jones, Cornelius Van Til ja Gordon Clark. Kaasaegsetest mõned tuntumad on J. I. Packer, R. C. Sproul, Timothy J. Keller, John Piper, Michael Horton ja Paul Washer.
915
915. aasta
Üllas Linder
thumb|Üllas Linder, 2009 Üllas Linder (sündinud 24. aprillil 1953) on eesti baptistivaimulik.
915
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Üllas Linder
Lõpetas 1972 Tallinna 42. Keskkooli (saksa keele eriklassi) ning 1977 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna rakendusmatemaatika erialal.
Ta töötas aastast kuni maikuuni 2016 Valga Betaania Baptistikoguduse pastorina. Ta on töötanud veel Tartu vangla spetsialist-kaplanina. Ta on olnud kristliku ajalehe Kuulutaja toimetaja.
915
Aastad: 910 911 912 913 914 - 915 - 916 917 918 919 920
Langust
Langust (Palinurus) on kümnejalaliste seltsi langustlaste sugukonda kuuluv vähiliste perekond.
Langustide hulka kuulub vähemalt 6 liiki.
Langusti vastne on pelaagiline ehk vabalt vees hõljuv. Vastse arengujärk kestab 3 kuud.
Langust võib elada üle 15 aasta.
Langust on elav fossiil. Aastal 1995 avastati Mehhikos Chiapase osariigis langusti perekonda kuuluv väljasurnud liik, mis sai nimeks Palinurus palaceosi.
913
913. aasta
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Aastakümned: 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad - 910. aastad - 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad
Aastad: 908 909 910 911 912 - 913 - 914 915 916 917 918
USA PATRIOT Act
USA PATRIOT Act (tuntud ka kui Patriot Act) on 26. oktoobril 2001. aastal Ameerika Ühendriikides kehtestatud seadus, täispika nimega Uniting and Strengthening America by Providing Appropriate Tools Required to Intercept and Obstruct Terrorism Act of 2001.
Seaduse kolm põhilist punkti, mida kasutatakse Ameerika Ühendriikide poolt terrorismivastases sõjas on:
2010. aasta 23. veebruaril pikendas Ameerika Ühendriikide Senat seaduse kehtivusaega veel üheks aastaks.
Kovalentne side
Kovalentne side ehk kovalentside ehk aatomside ehk atomaarne side ehk homöopolaarne side on ühiste elektronpaaride vahendusel aatomite vahele moodustuv keemiline side.
See esineb molekulides, liitioonides ja kristallides.
Otepää Valgjärv
Valgjärv (ka Otepää Valgjärv) on järv Põlvamaal Valgjärve külas.
Järv on Elva jõe lähteks ja sellel on kolm saart.
Legendi järgi tekkinud järv suure paduvihma tagajärjel.
Kovalentne side
Rusikareeglina võib öelda, et kovalentne side moodustub kas ühe ja sama elemendi aatomite vahel või nende elementide aatomite vahel, mille elektronegatiivsuste erinevus pole Paulingi skaalal suurem kui 1,6...1,7. Suurema elektronegatiivsuste erinevusega elementide vahele tekib iooniline side.
Nagu ioonilise sideme puhulgi, on peamine tendents väärisgaasile omase stabiilse elektronkonfiguratsiooni saavutamisele. Ent erinevalt ioonilisest sidemest saavutatakse see aatomitevaheliste ühiste elektronpaaride moodustamise teel, mitte elektronide loovutamise ja vastuvõtmise teel.
Kovalentsed sidemed moodustuvad eriti mittemetallide aatomite vahel. Mittemetalli ja metalli aatomi vahel tekib tavaliselt iooniline side, metallide aatomite vahel metalliline side.
Kovalentne side moodustub nii ühesuguste aatomite vahel, näiteks dikloori, dihapniku, divesiniku ja teemandi molekulides, kui ka erinevate aatomite vahel, näiteks vee ja ammoniaagi molekulides ja karborundi kristallides. Ka kõigis orgaanilistes ühendites, nii madal- kui ka kõrgmolekulaarsetes, on side kovalentne.
Kovalentse sideme tugevus oleneb selle moodustumisel vabanevast energiast. Side on tugevam ja raskemini lagunev, kui selle moodustumisel vabaneb rohkem energiat.
Mittepolaarne side
Kui kovalentne side on tekkinud sama elemendi aatomite vahel, või aatomite vahel, mille elektronegatiivsus on võrdne (ΔEN = 0), seovad mõlemad aatomid ühiseid elektronpaare võrdse jõuga ning suurem elektrontihedus on jaotatud mõlema aatomituuma suhtes sümmeetriliselt. Positiivsete ja negatiivsete laengute keskmed langevad kokku. Niisugust sidet nimetatakse mittepolaarseks kovalentseks sidemeks ehk mittepolaarseks sidemeks. Niisugune side on näiteks dihapnikus, dilämmastikus ja diklooris.
Polaarne side
Kui side on tekkinud erineva elektronegatiivsusega elementide aatomite vahel, mõjutab suurema elektronegatiivsusega elemendi aatom elektronpaare tugevamini ning need on nihutatud selle elemendi aatomi poole. Niiviisi omandab see aatom sidemes negatiivse, teised aatomid (või teine aatom) positiivse elektrilaengu. Molekul tervikuna jääb elektroneutraalseks. Et molekulis tekivad poolused, nimetatakse sellist sidet polaarseks kovalentseks sidemeks ehk polaarseks sidemeks. Polaarne side on näiteks vesinikfluoriidhappes ja vesinikkloriidhappes
Polaarsuse tugevus sõltub aatomitevahelisest elektronegatiivsuse vahest. Kui ΔEN jääb alla 0,4, on kovalentne side enamasti mittepolaarne. Kui ΔEN jääb 0,4 ja 1,7 vahele, on ta enamasti polaarne. Viimase näiteks on väga tugev polaarne side (ΔEN = 1,4), mida leidub vees ja alkoholides. Vee (H2O) molekulis, kus hapnik, mille aatomil on suurem elektronegatiivsus, omandab molekulis negatiivse, kaks üksiksidemetega seotud vesiniku aatomit aga positiivsed laengud. Ühised elektronpaarid on seejuures rohkem hapniku poole tõmmatud. Positiivse laenguga vesiniku aatomite omavahelise tõukumise tulemusena kujuneb vee molekulis sidemete omavaheliseks nurgaks 104...106 kraadi.
Doonor-aktseptorside
Tavalise kovalentse sideme kõrval on ka doonor-aktseptorside, kus üks sideme partneritest annab mõlemad sideme elektronid, näiteks heksatsüanoferraatiooni (Fe(CN)63-) puhul. Sellist sidet kujutatakse mõnikord doonorilt aktseptorile suunatud noolekesega.
Koordinatiivse doonor-aktseptorsideme ehk koordinatiivse sideme puhul annab ühise elektronpaari elektronegatiivsem aatom. Aktseptor on enamasti metalliiooni prooton. Sarnane side on oksooniumioonis ja amooniumioonis.
Vaata ka artiklit kompleksühendid, kus räägitakse pikemalt koordinatiivsest sidemest.
Üleminek iooniliseks sidemeks
Polaarne kovalentne side võib keemiliste reaktsioonide käigus lõhustuda ning üle minna iooniliseks sidemeks. Sel puhul liigub seotud elektronpaar tervikuna suurema elektronegatiivsusega elemendi elektronkattesse ning moodustab negatiivselt laetud iooni.
Tüübid
pisi|[[Sinihape|Sinihappe molekulis esinevad üksikside (H ja C vahel) ja kolmikside (C ja N-i vahel).]] Kovalentsed sidemed võivad olla erineva sügavusega:
Kui kahe aatomi vahel on rohkem sidemeid, siis sidemeenergia on suurem.
Vesinikumolekuli moodustumine
Vesiniku elektronkonfiguratsioon on H:1s1, sellepärast peab keemilisse sidemesse astuv vesinik saavutama väärisgaasi heeliumi elektronkonfiguratsiooni. Kaks vesinikuaatomit (mis moodustavad divesiniku molekuli) püüavad saada elektronkatte väliskihti kaks elektroni. Selleks kattuvad nende pooltäitunud s-orbitaalid.
Fluorimolekuli moodustumine
Fluori elektronkonfiguratsioon on F:1s22s22px22py22pz 1 . Väliskihis puudub väärisgaas neooni elektronkonfiguratsioonist üks elektron. Sellepärast seonduvad difluori molekuli moodustavad fluori aatomid ja pooltäitunud p-orbitaalide kattumisel moodustub ühine elektronpaar.
Kovalentset sidet, mille moodustab ainult üks elektronpaar, nimetatakse üksiksidemeks (see on σ-side). Kattuvad orbitaalid paiknevad aatomituumadevahelisel teljel.
Hapnikumolekuli moodustumine
Hapniku elektronkonfiguratsioon on O:1s22s22px22py12pz 1 . Hapnikuaatomis on kaks pooltäitunud p-orbitaali. Sellepärast seonduvad dihapniku molekuli moodustavad aatomid nende orbitaalide kattumise teel. Moodustub kaks ühist elektronpaari. Nii saavutavad mõlemad aatomid neooni elektronkonfiguratsiooni.
Kahe ühise elektronpaariga moodustatud sidet nimetatakse kaksiksidemeks. See koosneb kahest sidemest, millest üks on σ-side ja teine π-side. Viimane ei saa moodustuda ilma σ-sidemeta. π-sideme puhul toimub orbitaalide külgepidi kattumine. σ-side ja π-side paiknevad teineteisega risti.
Ettelugeja
See jäi produtsentide Anthony Minghella ja Sydney Pollacki viimaseks filmiks; mõlemad surid enne, kui see esilinastus.
Kovalentne side
Lämmastikumolekuli moodustumine
Lämmastiku elektronkonfiguratsioon on N:1s22s22p3. Neooni elektronkonfiguratsioonist jääb tal puudu kolm elektroni. Sellepärast seonduvad dilämmastikku moodustavad lämmastiku aatomid kolme ühise elektronpaari abil.
Kolme ühise elektronpaari abil moodustuvat sidet nimetatakse kolmiksidemeks. See koosneb ühest σ-sidemest ja kahest π-sidemest, mis paiknevad üksteise suhtes risti.
Et moodustuks kaksik- või kolmikside, peavad aatomituumad olema üksteisele lähemal. Sel juhul hoiavad aatomituumad ühiseid elektronpaare tugevamini, nii et side on tugevam. Sideme tugevuse mõõt on sidemeenergia.
Eespool mainitud kolme molekuli puhul on elektronpaarid (olenemata nende arvust) mõlema aatomi tuumast võrdsel kaugusel.
Vesinikkloriidhappe molekuli moodustumine
Vesiniku ja kloori elektronkonfiguratsioonid on H:1s1  ja  Cl:1s22s22p63s23p5. Vesinik püüab saada heeliumi elektronkonfiguratsiooni, kloor argooni oma. Selleks kattub vesiniku pooltäitunud s-orbitaal kloori pooltäitunud p-orbitaaliga. Nende vahel tekib σ-side ja moodustub vesinikkloriidhappe (HCl) molekul.
Veemolekuli moodustumine
Vesiniku ja hapniku konfiguratsioonid on H:1s1 ja O:1s22s22px22py12pz 1 . Hapnikul on neooni stabiilsest konfiguratsioonist puudu kaks elektroni. Vee molekuli moodustamises osaleb kaks vesinikuaatomit.
HCl ja H2O puhul moodustub kovalentne side erinevate aatomite vahel, millel on ka erinev elektronegatiivsus. Elektronegatiivsema elemendi aatomituum tõmbab sideme ühiseid elektronpaare tugevamini enda poole. Sellepärast ei ole elektronpaar mõlemast tuumast võrdsel kaugusel, vaid on elektronegatiivsema elemendi aatomituumale lähemal. Iga side on polaarne ehk polaarselt kovalentne ehk heterokovalentne.
Joosu mõis
pisi|Joosu mõisa peahoone aprillis 2008 Joosu mõis (saksa keeles Waimel-Neuhof) oli rüütlimõis Põlva kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa territoorium Põlva maakonda Põlva valda.
Ajalugu
Joosu mõis eraldati 1731. aastal Väimela mõisast. Mõis on kuulunud Mülleritele, Brömsenitele ja Budbergidele. Oma lapsepõlve on veetnud mõisas ka Ferdinand von Wrangell.
Esimeseks omanikuks oli major Gotthard Johann von Müller.
1774. aastal sai omanikuks Justus Johann Ludwig Briesemann.
1784 ostis mõisa kindralleitnant (kindralporutšik) Ferdinand Magnus von Freymann.