cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Giving An Account of Oneself
"Giving An Account of Oneself" on Judith Butleri filosoofiline raamat. See ilmus 2005. aastal Fordham University Pressi väljaandel.
Üks: iseenda seletus
Moraaliküsimused tekivad ainult ühiskondlike suhete kontekstis, mis annab neile kuju. Kuidas esitada moraalifilosoofia küsimus käitumise ja tegemise kohta tänapäeva ühiskondlikus raamistikus? Theodor Adorno ütleb, et moraaliküsimused on vist alati tekkinud siis, kui moraalinormid on kogukonnas lakanud olemast enesestmõistetavad. Max Scheler kaebas eetikaideede lagunemise, tavalise ja kollektiivse eetilise eetose hävimise üle. Adorno meelest aga on kollektiivne eetos alati konservatiivne, postuleerides võltsi ühtsust, mis surub alla raskused ja katkestused. Mitte et ühtsus oleks lagunenud, vaid idealisatsioon, rahvuslus pole enam usutav ega tohikski olla. Adorno hoiatab eetikale viitamise kui rõhumise ja vägivalla eest. Kui inimteadvuse ja ühiskondlike tootlike jõudude seisund on moraali hüljanud, muutuvad selle ideed rõhuvaks ja vägivaldseks. Traditsiooniliste kommete vägivaldsus ja kurjus viibki need kombed konflikti kõlblusega. Adorno järgi tuleb välja, et üldtunnustatud eetoses tõelisi moraaliküsimusi ei teki. Moraal tekib ainult eetose arvel. Ja just sellepärast, et kollektiiivne eetos ei ole enam üldtunnustatud, kasutab ta vägivalda, et jätta muljet, et ta on ikka veel kollektiivne.
Gerd Albrecht
Ta võitis Besançoni rahvusvahelise noorte dirigentide võistluse 22-aastaselt.
Saatserinna nulk
Saatserinna nulk on üks kaheteistkümnest Setumaa nulgast. Nulga keskus on Saatse (ka Satserina ehk Saatserinna).
Saatserinna nulga külad: Perdagu, Tsütski, Lädinä, Patvinna, Pitsinä, Tupina, Vedernika, Litvinna, Saabolda, Kundrusõ, Voronka, Kotelnika, Suränkä, Samarinna, Rääptsüvä.
Harilik võrm
Harilik võrm (Cuscuta europaea) on parasiittaim võrmi perekonnast, kassitapuliste sugukonnast.
Bush
Bush on sõna, mis tähendab inglise keeles põõsast.
Bush on mitme inimese perekonnanimi.
Puurmani külanõukogu
Puurmani külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Kursi vallas. Külanõukogu pindala oli 208 km² (1977).
Filmograafia
Filmograafia on filmide loend, mis on koostatud mingi kriteeriumi alusel. Nii näiteks näitleja filmograafia on loend filmidest, milles ta on mänginud. Filmograafia ei pruugi olla seotud ühe konkreetse isikuga ega ka täielik, vaid see võib olla näiteks loend mingi žanri filmidest, mida soovitatakse vaadata.
Linavõrm
Linavõrm (Cuscuta epilinum) on parasiittaim võrmi perekonnast, kassitapuliste sugukonnast.
George Jackson (korvpallur)
George Jackson (sündinud 1965 või 1966) on Ameerika Ühendriikide endine korvpallur.
Ta sündis New Jersey osariigis ja kasvas üles Detroitis.
Ta oli ainus mustanahaline korvpallur, kes mängis Nõukogude Liidus. Hooajal 1990/1991 tuli ta Korvpalliklubi Kalevi meeskonnas mängides Nõukogude Liidu meistriks. Enne ja pärast Kalevit mängis ta Põhja-Ameerikas World Basketball League'is, mis oli mõeldud alla kahemeetrilistele korvpalluritele. World Baskteball League'is kuulus ta klubi Calgary 88's koosseisu. Hiljem töötas ta korvpallitreenerina Kanadas Edmontonis.
2022. aasta Eesti mängufilmis "Kalev" kehastab teda Howard Frier.
Motivatsiooniteooriad
Motivatsiooniteooriad on teooriad, mille ülesandeks on leida tegurid, mis viivad inimesi eesmärkide või tulemuste saavutamiseni.
Andres Reitalu
Andres Reitalu (2. jaanuar 1930 Vao vald, Virumaa – 30. aprill 2016 ) oli eesti loomakasvatusteadlane.
Elulugu
Andres Reitalu oli talupidaja poeg.
Motivatsiooniteooriad
Motivatsiooniteooriate kujunemine
Motivatsiooniteooriad hakkasid hoogsalt arenema '''20. sajandi keskel'''. Kolm kõige tuntumat teooriat, mis sellel perioodil formuleeriti, on McGregori X- ja Y-teooria, Maslow' vajaduste hierarhia ning Herzbergi kahe faktori teooria. Neid teooriaid kasutatakse ka tänapäeval.
Andres Reitalu
Elulugu
Lõpetas 1949 Väike-Maarja Keskkooli, 1954 Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehnikuna ja 1966 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) aspirantuuri; põllumajanduskandidaat (1967, EPA), väitekiri "Täispiima ja lõssi kokkuhoiu võimalusi vasikate söötmisel Eesti NSV tingimustes". Oli 1954–1956 EPA põllumajandusloomade aretuse kateedri assistent, 1966–1969 ELVI veisekasvatuse osakonna nooremteadur ja vanemteadur, 1970–1986 Tartu Näidissovhoosi direktori asetäitja loomakasvatuse alal ning 1987–1990 Eesti Punase Karja Riikliku Tõulava direktor.
Motivatsiooniteooriad
McGregori X- ja Y-teooria
Douglas Murray McGregor oli aastatel 1906–1964 MIT Sloan School of Managementi professor. McGregor on tuntud oma X- ja Y-teooriaga. Ta jagas inimesed vastavalt nende töösse suhtumisele X- ja Y-tüüpi inimesteks.
X-tüüpi inimesed on laisad ja nad püüavad võimaluse korral tööst hoiduda, neid peab pidevalt juhendama ning nad asuvad tööle vaid karistust kartes. Suur osa sellesse tüüpi kuuluvaid inimesi väldib vastutust ja neil puuduvad ambitsioonid. Samuti ei suuda nad teha loomingulist ja loovat tööd ning seetõttu võrdles McGregor neid robotitega.
Andres Reitalu
Teadustöö
Uurimisvaldkond: noorveiste, eriti vasikate söötmise küsimused. 24 teadustrükist
Motivatsiooniteooriad
McGregori X- ja Y-teooria
Y-tüüpi inimese jaoks on seevastu töö loomulik tegevus, nagu puhkus või mäng. Nad pingutavad tulemuse saamiseks, kontrollivad ja juhendavad ennast ise. Suunates jõupingutused tulemuse saavutamiseks ja pühendudes tegevusele, on nad võimelised end ise kontrollima ja juhendama. Erinevalt X-tüüpi inimestest on Y-tüüpi inimesed võimelised loominguliseks ja loovaks tööks.
Herzbergi kahe faktori mudel
Kahe faktori teooria looja oli Frederick Irving Herzberg, kes uuris töötajate rahulolu tööga. Herzberg oli Ameerika psühholoog, kellest sai üks ärijuhtimise tuntumaid nimesid. Herzberg on tuntud oma kahe faktori mudeli järgi.
Herzberg jõudis järeldusele, et mõned varem motiveerivateks peetud faktorid ei andnud midagi enamat kui kõrvaldasid rahulolematuse ning ta nimetas need rahulolematuse faktoriteks ehk hooldavateks teguriteks. Nende tegurite puudumine või madal tase põhjustas rahulolematust, kuid nende olemasolu ei tõstnud töötajate motivatsiooni.
Rahulolematusfaktoriteks ehk hooldavateks teguriteks pidas ta järgmisi: töötingimused ja kindlustunne tööl, suhted kaastöötajatega, suhted ülemustega, palk, olmetingimused ja isiklik elu.
Rahulolufaktoriteks ehk motiveerivateks teguriteks pidas ta järgmisi: edukus töös ehk saavutused, saavutuste tunnustamine, töö sisukus, vastutusrikkus ja tähtsus, ametialane tõus ning arenguperspektiivid.
Herzberg oli arvamusel, et kõrvaldades rahulolematust põhjustavad tegurid, ei saavutata veel tingimata rahulolu ehk motivatsiooni. Hooldavate tegurite abil saab leevendada rahulolematust ja motiveerivate tegurite abil on võimalik suurendada rahulolu.
Timothy Olyphant
Timothy David Olyphant (sündinud 20. mail 1968) on Ameerika näitleja.
1995. aastal teatrilaval ja järgmisel aastal kinoekraanil debüteerinud Olyphant on osalenud paljudes linateostes. Filmis "Kadunud 60 sekundiga" (2000) oli tal kõrvalosa, filmisarja "Visa hing" 4. jaos oli ta üks peaosatäitjaist (küberterrorist Thomas Gabriel, endine USA Kaitseministeeriumi analüütik) Bruce Willise kõrval; telesarjas "Seadusesilm" mängib ta peaosalist Raylan Givensit.
Šoti juurtega Olyphant sündis Honolulul ema Katherine'i ja veinivabrikus töötanud kolledži õppejõust isa John Vernon Bevani pojana. Hiljem kolis Olyphanti pere Californiasse, San Franciscost kagus asuvasse Modesto linna, kus möödus Timothy noorusaeg. Kuueaastaselt alustas ta ujumistreeninguid ja jätkas neid keskkooli ajal.
183 cm pikkune Olyphant tegi ujumises märkimisväärseid edusamme ja tõusis oma tulemustega peagi USA edetabelitesse. 1986. aastal oli ta USA meistrivõistluste finalist 200 meetri individuaaldistantsil. Samal aastal lõpetas ta Modesto keskkooli. Olyphant jätkas ujumistreeninguid õpingute ajal Lõuna-California ülikoolis, mille ta lõpetas kujutava kunsti erialal. Magistrikraadi poole pürgimise asemel suundus ta New Yorki, kus osales kaks aastat näitlejakursustel.
Timothy Olyphant elab Westwoodis Los Angeleses koos oma kolledžiaegsest kallimast abikaasa Alexis Kniefi ja kolme lapsega. Paar abiellus 1991. aasta juulis.
Rolandas Paksas
Rolandas Paksas (sündinud 10. juunil 1956 Telšiais) on Leedu poliitik. 18. maist kuni 27. oktoobrini 1999 ning 26. oktoobrist 2000 kuni 20. juunini 2001 oli ta Leedu peaminister, 26. veebruarist 2003 kuni 6. aprillini 2004 Leedu president. Aastatel 2009 kuni 2019 oli ta Euroopa Parlamendi liige, ta kuulus Vaba ja Demokraatliku Euroopa fraktsiooni.
Pärast presidendivalimiste võitu 2003. aastal süüdistati Paksast kahtlastes sidemetes Venemaaga. Nimelt andis ta lennundusfirma Avia Baltika presidendile Juri Borissovile dekreediga Leedu kodakondsuse, pärast seda kui Borissov oli Paksase valimiskampaania jaoks annetanud 400 000 USA dollarit. Leedu põhiseaduskohus tunnistas Paksase süüdi kodakondsuse andmises Juri Borissovile, riigisaladuse rikkumises ning oma ametivõimu kuritarvitamises. 6. aprillil 2004 taan­das seim Paksase ametist. Sellega sai temast esimene ametist tagandatud president Euroopas.
Kōichi Oita
Kōichi Oita (jaapani keeles 種田 孝一 Oita Kōichi; 9. aprill 1914 Tōkyō – 11. september 1996) oli Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 1936. aastal 2 mängu.
Lasseni maakond
pisi|[[Eagle'i järv]] Lasseni maakond (Lassen County) on maakond USA-s California osariigi kirdeosas.
Maakonna halduskeskus on Susanville.
Maakonna pindala on 12 225 km², millest 422 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 34 895. Aastal 2000 oli elanike arv 33 828.
Ajalugu
Lasseni maakond moodustati 1. aprillil 1864. aastal Plumasi ja Shasta maakonna osast. Maakond sai nime Taani päritolu USA sepa, rantšo pidaja ja maavara otsija Peter Lasseni järgi.
Saurova nulk
Saurova nulk on üks 12 Setumaa nulgast.
Saurova nulga külad on Vas'lamäe, Kolovinna, Korski (sama nimega küla kuulub ka Üle-Pelska nulka), Krabilova, Lääpä, Nudretsova, Sabelinna, Molniga, Saurova, Sorokinna, Suurõ- ja Väiko-Puravitsa.
Mustamäe valss
"Mustamäe valss" on eesti laul, mille meloodia autor on Avo Tamme ja sõnade autor Heldur Karmo.
1971. aastal valminud heliteose laulsid tuntuks Paul Allik, kes samal aastal saavutas "Mustamäe valsiga" lauluvõistlusel "Tippmeloodia" teise koha, ja Voldemar Kuslap.
Tony Abbott
Anthony John Abbott (sündinud 4. novembril 1957 Londonis) on Austraalia poliitik
Tony Abbott oli 1. detsembrist 2009 kuni 14. septembrini 2015 Austraalia Liberaalse Partei liider.
Ta on alates 1994. aastast Austraalia parlamendi liige. Aastatel 1998–2003 oli ta tööhõive ja väikeettevõtluse minister ning 2003–2007 tervishoiuminister.
Martinus Wilhelmus van der Aa
Martinus Wilhelmus van der Aa (Amsterdam, 15. märts 1831 Amsterdam – 23. mai 1905 Amsterdam) oli hollandi ajakirjanik ja kirjanik.
Ta oli katoliikliku päevalehe De Tijd peatoimetaja ning kirjutas pseudonüümi Henry van Meerbeke nime all muu hulgas:
Ta oli ka väljaande De Katholiek toimetaja.
Mõõgavõitlus
Mõõgavõitlus on võitluskunst, milles võitleja kasutab relvana mõõka. Tänapäeval on lääne võitluskunstides eristatud ajalooline mõõgavõitlus (keskaegsed ja renessansiajastu relvad), klassikaline vehklemine (19.-20. sajandi akadeemiline stiil) ning sportvehklemine (epee, florett, espadron). Mõõgavõitluse elemente sisaldavad paljud idamaade võitluskunstid (kendo, taijiquan, aikido, kung fu).
Ajalugu ja tänapäev
Läbi ajaloo on paralleelselt eksisteerinud ning üksteist täiendanud militaarne mõõgavõitlus ja sportlik mõõgavõitlus. Kui militaarses võitluses on eesmärk vastast iga hinna eest vigastada, siis sportliku võitluse eesmärgiks on oma jõu ja osavuse arendamine ilma partnerit vigastamata. Ohutuse tagamiseks on keelatud ohtlikumad võtted ja relvad on nüristatud. Võideldakse mittekontaktselt, täiskontaktse võitluse puhul kasutatakse kaitsevarustust.
Sportliku mõõgavõitluse kõrgajaks olid hiliskeskaeg ja renessanss, klassikalist vehklemist harrastati väga laialt veel kuni 20. sajandi alguseni. Tänapäeval on mõõgaspordi populaarsus ja osakaal teiste spordialadega võrreldes oluliselt vähenenud, kuid väiksemas ringis leidub tegelejaid kõikidel mainitud aladel. Ajaloolist mõõgavõitlust on hakatud taas harrastama seoses ajaloo taaskehastamise ja eksperimentaalarheoloogiaga.
Swordmanship
Katis
pisi|[[Tähtputke sarika alusel on roosakasvalge katis.]] Katis on sarika või liitsarika alusel olevate väikeste kõrglehtede (katte- või kandelehtede) kogumik.
Eileen Betsy Tranmer
Eileen Betsy Tranmer (5. mai 1910 Scarborough – 26. september 1983 Ida-Sussex) oli inglise maletaja, naiste rahvusvaheline meister (1950).
Tranmer oli neljakordne Briti naiste malemeister (1947, 1949, 1953, 1961). 1946. aastal võttis ta osa Nõukogude Liidu–Suurbritannia male raadiomatšist. Mängides naiste teisel laual kaotas ta Valentina Belovale tulemusega 0:2.
Malekarjääri parimad tulemused sai ta naiste maailmameistrivõistlustel: aastavahetusel 1949/1950 Moskvas toimunud MM-i turniiril jagas ta 5.–7. kohta ja 1952. aastal Moskvas pretendentide turniiril sai ta 7. koha.
Tranmer võttis osa Inglismaa naiskonna koosseisus esimesest naiste maleolümpiast 1957. aastal Hollandis Emmenis, kus ta mängis teisel laual.
1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele naiste rahvusvahelise meistri nimetuse. Tranmer oli üks neist, kes sai selle nimetuse kohe samal aastal.
Trikāta kirik
Trikāta kirik on luteri kirik Lätis Trikātas. See on Trikāta kihelkonnakirik.
Hoone on riikliku kaitse all olev muinsusmälestis. Ka kiriku altar, kantsel ja Kristust kujutav reljeef on riikliku kaitse all olevad kunstimälestised.
Ajalugu
Arvatakse, et esimene kirik rajati Trikātasse juba aastal 1224, nõnda on tegemist Läti alade ühe vanima kirikuga. Aastal 1225 külastasid Trikātat Wilhelm Modenast, piiskop Albert, Sēlija piiskop Lambert ja Läti Henrik. Wartberge Hermanni Liivimaa kroonikas on mainitud, et kui Johann I von Lunen suri, olid kirikud ehitatud Volmarisse, Astijärvele, Võnnusse ja Trikātasse. Kirik on rajatud vanasse hiiepaika.
Aastal 1695 ehitati kirikuhoone ümber, selle portaalile lisati Karl XI monogramm. Aastal 1698 põles kiriku puidust osa maha. Aastal 1725 alustati kirikuhoone taastamist, ühtlasi rajati selle juurde kohalike mõisnike tarbeks ka kalmistu, mille ümber ehitati aastal 1775 kivist piirdeaed.
Aastal 1858 palkas Jaunbrenguļi mõisa omanik Nikolaus Johann von Transehe ehitusmeistri Mārcis Sārumsi, et see ehitaks kirikule uue uusgooti stiilis torni, mis valmis aastal 1859. Kiriku oreli valmistas Erfurdi orelimeister August Martin aastal 1867, kell valati Bochumis aastal 1875. Altari lasid valmistada Tiepole mõisa omanikud Torklused aastal 1896.
Zorana Mihajlović
pisi|Zorana Mihajlović (2014) Zorana Mihajlović (serbia keeles Зорана Михајловић; sündinud 5. mail 1970 Tuzlas) on Serbia poliitik. Ta oli aastatel 2014–2020 Serbia energeetika-, arengu- ja keskkonnakaitseminister. 28. oktoobrist 2020 on ta Serbia ehitus-, transpordi- ja taristuminister.
Ta sündis aastal 1970 Tuzlas, kuid põhi- ja keskkooli lõpetas ta Belgradis. Ta lõpetas aastal 1993 Belgradi Ülikooli majandusteaduskonna. Magistrikraadi sai ta aastal 1998 tööga "Serbia ja valitud Euroopa riikide - Prantsusmaa, Saksamaa ja Rootsi - energiasektor" magistrikraadi.
Trikāta kirik
Ajalugu
Esimene teadaolev kirikuõpetaja oli Johann von Schedingen, kes oli sealne pastor aastal 1507. Esimene teadaolev luteri pastor oli Michael Burchard, kes oli seal kirikuõpetaja aastal 1567.
Zorana Mihajlović
Ta oli 27. juulist 2014 kuni 28. oktoobrini 2020 Serbia energeetika-, arengu- ja keskkonnakaitseminister. 28. oktoobrist 2020 on ta Serbia ehitus-, transpordi- ja taristuminister.
Isiklikku
Zorana Mihajlović on poja ema. Ta valdab vabalt inglise keelt ning ta suudab rääkida prantsuse ja itaalia keeles.
Alessia Trost
Alessia Trost (sündinud 8. märtsil 1993 Pordenones) on Itaalia kergejõustiklane (kõrgushüppaja).
Ta on tulnud kõrgushüppes kahekordseks Euroopa alla 23-aastaste meistriks ja noorte maailmameistriks.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis oli ta1.89-ga kuues ja 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros oli ta 1.93-ga viies.
2018. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel võitis ta 1.93-ga pronksmedali.
Tema isiklik rekord kõrgushüppes on 1.98, mis on püstitatud 13. juulil 2013 Tamperes. Sisetingimustes on tema isiklik rekord 2.00, mis on püstitatud 29. jaanuaril 2013 Třinecis.
COS
COS võib tähendada järgmist:
Cos võib tähendada järgmist:
CoS võib tähendada järgmist:
Rihei Sano
Rihei Sano (jaapani keeles 佐野 理平 Sano Rihei; 21. september 1912 Shizuoka – 26. märts 1992) oli Jaapani jalgpallur, väravavaht.
Türgi meedia
Türgi meedia põhilisteks keskusteks on İstanbul ja Ankara, kus asuvad kõik üleriigilised ajalehe-, raadio- ja teletoimetused. Riigi meediamaastikul domineerivad suured meediaorganisatsioonid, nagu Dogan Group, Turkuvaz, Ciner Group, Cucurova Group, Dogus Group ja Feza Group. Neile kuuluvad kõik Türgi suuremad kommertskanalid ning ajalehed, st et meedia omandus on äärmiselt kontsentreeritud. Türgi meediamaastikule on omane ka rahvusliku retoorika ja eneseregulatsiooni suur tähtsus ning kaitsetus poliitiliste võimude (sõjavägi, valitsus) vastu. See kõik on tinginud väga kallutatud ja rahvusliku meediamaastiku arengu.
2010. aasta andmetel ei teosta Türgi valitsus trükimeedia sisu üle otsest kontrolli. Seadusega on Türgis tagatud sõna- ja ajakirjandusvabadus, kuigi viimastest aastatest on teada mitu juhtumit, kus valitsus on neid vabadusi piiranud. Väljendusvabadust kitsendati mitmete konstitutsiooniliste piirangute ja seadustega, mis näiteks keelavad valitsuse, Türgi riigi ehk Atatürki või vabariigi institutsioonide ning sümbolite solvamist.
Ajalehed
2010. aasta andmete järgi on Türgis kokku 2459 ajalehte. 2009. aastal ilmus 71 päevalehte, millest kahte levitati tasuta. Võrreldes 2008. aastaga on päevalehtede arv vähenenud kümne võrra. 69 tasulisest päevalehest oli 2009. aastal üleriigilisi päevalehti 46 ning regionaalseid ja kohalikke päevalehti 23, tasuta lehtede puhul on samuti tegu regionaalsete ja kohalike lehtedega.
Türgi suurima tiraažiga päevaleht on Zaman (Aeg) (tiraaž 753 000), mis asub maailma ajalehtede edetabelis oma tiraažiga 77. kohal. Tiraaži poolest on pärast Zamanit kaks Türgi suuremat ajalehte Posta (Post) (542 000) ja Hürriyet (Vabadus) (474 000).
Esikümnes olevatest päevalehtedest kuuluvad Hürriyet, Milliyet, Vatan, Posta ning spordileht Fanatic Türgi meediagigant Dogan Groupile. Samuti omab Dogan Group liberaalse suunitlusega ajalehte Radical, mis on populaarne veebiajaleht. Hürriyeti, Milliyeti ja Vatani puhul on tegu peavoolu kuuluvate ehk mainstream ajalehtedega, milles on näha ka rahvuslikku suunitlust. Turkuvaz Groupile kuuluvad peavoolu leht Sabah, spordileht Fotomac ning veebiajalehtede esikümnesse kuuluv Takvim. Suurima tiraažiga liberaal/islamistliku suunitlusega päevalehet Zaman kuulub Feza Groupile, Haber Türk Ciner grupile ning natsionalistlik leht Aksam Cucurova Groupile.
Puhtislamistliku suunitlusega ajalehtedeks Türgis on näiteks päevaleht Yeni Safak (tiraaž 100 000), mis kuulub Albaryk Business Groupile. Islamistliku suunitlusega ajalehtedeks on veel näiteks A.Vakit (50 000) ja Milli Gazete (50 000). Riigis annavad ajalehti välja ka ametlikult tunnistatud rahvusvähemused. IHO ja Apoyevmatini on kreeklaste ning Agos, Jamanak ja Nor Marmara armeenlaste levitatavad ajalehed ning Salom on Türgi juudi kogukonna leht. Kümnest suurimast päevalehest kaheksa kuuluvad ka populaarseimate veebiajalehtede hulka. Nendeks on Hürriyet, Milliyet, Sabah, Vatan, Fotomac, Zaman, Fanatik ja Aksam. Lisaks kuuluvad populaarseimate veebiajalehtede hulka Radikal ja Takvim, mille tiraažid paberkandjal on vastavalt 40 000 ja 120 000.
2010. aasta aruande järgi loeb ajalehti 30,2% täiskasvanutest (newspaper reach), meessoost täiskasvanute hulgast loeb ajalehti 43% ja naistest 17,3%. Üldiselt loetakse ajalehti kõikides vanuserühmades üsna võrdselt, kõige rohkem 35–44-aastaste hulgas, kes moodustavad 20,9% kogu lugejaskonnast. Kõige vähem loetakse Türgis ajalehti 65-aastaste ja vanemate inimeste hulgas, kes moodustavad lugejaskonnast vaid 6,6%.
Kõikide ajalehtede lugemisele kulutasid türklased 2009. aastal keskmiselt 68 minutit päevas, Üleriigiliste ajalehtede lugemisele kulutati keskmiselt 67 minutit päevas ning regionaalsete ja kohalike ajalehtede lugemisele 23 minutit. Numbrid annavad tunnistust selle kohta, et ajalehtede lugemine ei ole Türgis eriti populaarne, kuna võrreldes ajakirjade lugemise ja teleri vaatamisega, on viimased selgelt eelistatumad. 2009. andmetel loeti aastas ajakirju keskmiselt 119 minutit päevas, telerit vaadati aga keskmiselt koguni 244 minutit päevas. Populaarne on ajalehtede üksiknumbrite ostmine, koju tellitakse ajalehti seevastu vähe. 2009. aastal müüdi üksiknumbritena 75,2% ajalehtedest, koju telliti lehti vaid 24,8% ulatuses.
Ajakirjad
Türgi populaarseim ajakiri on uudiseid kajastav Aksiyon (Feza Group), mille müügiarv püsib stabiilselt 38 000 eksemplari ümber. Populaarsed uudisteajakirjad on ka Turkuvaz Groupile kuuluvad Aktüel (8000 eksemplari) ja Newsweek Türkiye (5000), majandusalaste ajakirjade Ekonomist ja Para müügiarvud on vastavalt 9000 ja 8000 eksemplari nädalas. Armastatud on ka kergema sisuga, kuulsuste elu ja tegemisi kajastavad ajakirjad, mida ostetakse 20 000 ajakirjanumbrit nädalas ning autoajakirjad müügiarvuga üle 15 000. Oluline ja kõrgelt hinnatud on ka liberaal-vasakpoolne ajakiri Birkim, kus avaldatakse ühiskondlikke ja poliitilisi teemasid kajastavaid artikleid.
Internet
Kõigil üleriigilistel ajalehtedel ning telekanalitel on olemas veebiversioonid, mida uuendatakse mitu korda päevas ning mitu neist on kätte saadav ka ingliskeelsena. Lisaks nendele on palju uudisteportaale ja veebiajakirju. Kuigi Interneti kasutajate arv võrreldes rahvaarvuga ei ole väga suur, hinnatakse huvi veebimeedia vastu kõrgeks. Kuna korrespondentide palkamine on kallis, on enamik veebiväljaannete sisust "kopeeritud" uudistetoimetuselt ja trükimeediast.
Türgi seaduste järgi on valitsusel lubatud veebilehe keelustamine, kui on põhjust kahtlustada, et selle sisuga pannakse toime mõni kaheksast "kuriteost". Nendeks on enesetapule õhutamine, laste seksuaalne ärakasutamine, narkootikumide, tervist ohustavate ainete, nilbuse, prostitutsiooni või hasartmängude vahendamine ning kuriteod Atatürki vastu. Indiviididel on õigus nõuda selliste veebilehtede mahavõtmist, mis nende hinnangul rikuvad nende isiklikke õigusi.
2008. aasta mais keelas İstanbuli kohus ligipääsu populaarsele videojagamise portaalile Youtube, kuna seal levis video, mis naeruvääristas Türgi riigi rajajat Mustafa Kemal Atatürki. 2009. aasta septembris keelati ligipääs sotsiaalmeediumile MySpace ning 2010. aasta alguse seisuga oli Türgis keelatud ligipääs 3700 veebilehele, mille hulgas on lisaks eelnevatele ka GeoCities ja Google kõigi oma veebilehtedega.
Televisioon
Esimene teleülekannet pakkuv firma Turkish Radio and Television Corporation (TRT) asutas valitsus 1964. aastal ja see tegutses rohkem kui 20 aastat monopolina, mida toetasid seadused, mis keelasid erakanalite loomist. Kuid 1990. aastal alustas esimene eratelekanal STAR 1 ülekandeid Saksamaalt satelliidi vahendusel, seega teoreetiliselt ei rikutud seadust, mis keelas ülekanded Türgist. Tänu sellele sillutati teed 100 kohalikule kommertstelekanalile ja 500 kohalikule raadiokanalile, mis hakkasid tegutsema ilma loata. Sellest tulenevalt pidi parlament 1993. aastal lõpetama monopoli tele- ja raadioülekannetega, sest riigis eksisteerisid kõigile teada olevad illegaalsed kanalid. Nüüdseks on Türgis 24 riiklikku, 16 piirkondlikku ja 215 kohalikku telekanalit.
Avalik-õiguslikul ringhäälingul TRT-l on 11 rahvuslikku telekanalit: TRT 1 (üldine), TRT 2 (kultuur ja kunst), TRT 3 (noorte kanal, kus on spordi- ja muusikaprogramm ning mis teeb kindlatel tundidel ülekandeid Türgi Suurest Rahvusassambleest), TRT 4 (haridus), TRT Müzik (laiahaardeline muusikakanal, kus mängib Türgi traditsioonilisest muusikast kuni džässini). TRT-l on ka piirkondlik kanal TRT-GAP, mis on mõeldud Kagu-Türgi piirkonnale ja kaks rahvusvahelist kanalit: TRT-TÜRK, mis on suunatud Euroopale, USA-le ja Austraaliale ning TRT-AVAZ, mis on suunatud Balkanile, Kesk-Aasiale ja Kaukaasiale. Hiljem loodi esimene kurdi rahvale suunatud telekanal TRT 6. Peamisi Türgi avalik-õiguslikke telekanaleid vaatas 2008. aastal päevas 3,2% televaatajatest ning tipptunnil 3,6% televaatajatest. TRT saab oma peamised tulud kas avalikest fondidest või reklaami tuludest. 2006. aastal oli kõige suuremaks tuluallikaks elektrimaks, millega TRT sai 258 800 eurot, järgmine suurem summa saadi riiklikest dotatsioonidest, mis andis kokku 62 700 eurot. Reklaamist saadi kokku 20 200 eurot ning sponsorlusest 4300 eurot.
Kaabli vahendusel on võimalik vaadata umbes 60 telekanalit, mille hulka kuuluvad näiteks BBC World, BBC Prime, CNN, TV5, RTL, MTV, Eurosport, National Geographic ja Discovery. Pärast digiteerimist on kaabeltelevisiooni vahendusel kättesaadavate kanalite arv suurenenud 300-ni. Praegu domineerivad European Audiovisual Observatory järgi kanaliterohkel turul kolm teenust: satelliidiplatvorm Digitürk, mis kuulub Cucurova grupile, ja D-Smart, mille omanik on Dougan Group, ning kaabeltelevisiooni teenust pakkuv Türksat, mis on riiklik operaator.
2008. aastal vaatas satelliidi vahendusel telerit 9147 majapidamist, veel aasta varem oli satelliidi vahendusel vaatajaid 8183. Kaabeltelevisiooni kasutasid 2008. aastal 1285 majapidamist. Tarbijad kulutasid 2008. aastal satelliitühendusele 549 558 eurot, kuid 2007. aastal 437 384 eurot. Kaabeltelevisiooni eest maksid tarbijad 2008. aastal 87 713 eurot ja aasta varem 77 972 eurot.
Enamik telekanaleid imiteerib kiiresti üksteise programme, mis on varem tõestanud, et see suurendab auditooriumi vaadatavust ning nõnda luuakse väga üksmeelne arusaam televisioonist. Kuid ühenäolisuse tagajärg on mitmekülgsuse ja loovuse puudus, mis aga programmi loomisel tähendab audiovisuaalse meedia kvaliteedi langust. Näiteks on televisiooni osakaal reklaamiturul kukkunud 2009. aastal 48,2%-ni. 2008. aastal oli osakaal aga 50% ja 2005. aastal 56%.
Raadio
Raadio kui meediakanali levik algas Türgis 1927. aastal erafirmaga, mida omas valitsus. Aastatel 1964–1994 omas Turkish Radio and Television Corpiration (TRT) monopoli raadio levikus.
Türgis on 1100 eraraadiokanalit ja 100 neist on kättesaadavad ka televisioonis. Raadiokanalitest 36 on üleriigilised, 102 on regionaalsed ja 950 on kohalikud raadiojaamad.
Elbe kõrvalkanal
pisi|Elbe kõrvalkanal Bad Bevensenis pisi|Lüüsid Elbe kõrvalkanalil Uelzeni juures
Elbe kõrvalkanal (saksa: Elbe-Seitenkanal) on 115 km pikk kanal Alam-Saksimaal, Saksamaal. See kulgeb Kesk-Saksa kanalist Gifhorni juures Elbesse Artlenburgi juures. See moodustab olulise transpordiühenduse Lõuna- ja Põhja-Saksamaa vahel ning see pakub piiratud laevatatavusega möödumist Elbe lõigust. Ehituse alguses peeti seda ka möödumiseks Saksa DV-st, mida peeti poliitiliselt ebausaldusväärseks.
Elbe kõrvalkanali ehitamine algas 1968. aastal ja kanal avati juunis 1976. Tammi purunemise tõttu suleti see juulist 1976 juunini 1977. Kõrguste erinevus Kesk-Saksa kanali ja Elbe vahel on 61 m, mida ületatakse 23 m lüüsiga Uelzenis ja 38 m Scharnebecki laevatõstukiga. Piki kanalit on väikesed sadamad Lüneburgis, Uelzenis ja Wittingenis ning maandumisaste Wulfstorfis (Bienenbütteli juures).
Bioorgaaniline keemia
Bioorgaaniline keemia on orgaanilist keemiat ja biokeemiat ühendav loodusteaduse haru. Bioorgaaniline keemia uurib bioloogilisi protsesse kasutades keemilisi meetodeid.
Bioorgaanilise keemia uurimisobjektideks on bioloogiliselt olulised ühendid meditsiini, põllumajanduse, toiduainetööstuse jt valdkondades. Näiteks nukleiinhapped, valgud, lipiidid, ensüümid jne. Omaette valdkond on bioaktiivsed ühendid, need on keemilised ühendid, mis omavad olulist füsioloogilist toimet juba väikestes kogustes, näiteks fermendid, hormoonid, vitamiinid, antibiootikumid jpt.
Marina di Campo lennujaam
Marina di Campo lennujaam (IATA: EBA, ICAO: LIRJ) on lennujaam Itaalias Elba saarel. Toscana maakonna Livorno provintsi Marina di Campo omavalitsusüksuse territooriumil paiknev lennujaam asub mõne kilomeetri kaugusel Portoferraiost edelas.
Witi
Witiness Chimoio João Quembo (tuntud kui Witi; sündinud 26. augustil 1996 Beiras) on Mosambiigi jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolikuna Portugali kõrgliiga klubis CD Nacional ja Mosambiigi jalgpallikoondises.
Nacionaliga liitus ta 2014. aastal. Portugali kõrgliigas debüteeris ta 11. jaanuaril 2015 mängus Boavista vastu. Kolm päeva hiljem lõi ta Taça da Liga mängus värava Moreirense vastu. Mõni aeg hiljem liitus ta Lissaboni Benficaga, kuhu kuulus kuni hooaja lõpuni. 2015. aasta juunis naasis Witi Nacionali. Esimese värava Portugali kõrgliigas lõi ta 10. aprillil 2016 mängus Estorili vastu.
Mosambiigi jalgpallikoondises debüteeris Witi 5. mail 2015 COSAFA CUP'i veerandfinaalis Malawi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 26. mail 2019 COSAFA Cup'i alagrupimängus Namiibia vastu.
Pikkus: 1.78m Kaal: 65kg
Bernhard Roostfeld
Bernhard Aleksander Roostfeld (ka Rostfeldt ja Rostfeld; 5. jaanuar 1885 Jõhvi vald, Virumaa – 28. jaanuar 1948 Karaganda, Kasahstan) oli Eesti Vabariigi riigi-, valitsus- ja majandustegelane.
Roostfeldi isa on pärit Vigala kihelkonnast, kuid oli läinud Virumaale mõisavalitsejaks. Ta õppis aastatel 1895–1903 Narva gümnaasiumis. Pärast gümnaasiumi lõpetamist õppis ta aastatel 1903–1908 Peterburi ülikooli füüsika-matemaatika teaduskonnas. Pärast ülikooli lõpetamist õppis ta aastatel 1908–1910 Moskva Põllumajanduse Akadeemias. Pärast seda töötas ta aastani 1917 Peterburi maakonna semstvo agronoomina, olles ühtlasi Peterburi Põllumeeste Seltsi juhatuse liige. Aastatel 1917–1920 oli ta Peterburi Kooperatiivide Keskühisuse juhatuse liige. Ta pöördus aastal 1920 tagasi kodumaale ning oli ETK põllumajandustarvete osakonna juhataja.
Roostfeld oli põllutööminister Konstantin Pätsi esimeses valitsuses (25. jaanuarist 1921 – 21. novembrini 1922), olles veel 26. jaanuarist 1921 toitlusministri ja 23. novembrist 16. detsembrini 1921 teedeministri kohusetäitja. Põllutööminister oli ta ka järgnevas, Juhan Kuke valitsuses (21. novembrist 1922 – 2. augustini 1923). Konstantin Pätsi teises valitsuses (2. augustist 1923 – 26. märtsini 1924) oli ta kaubandus- ja tööstusminister.
Roostfeld oli aastatel 1924–1928 ETK ja aastatel 1928–1938 Pikalaenu Panga direktor. Aastatel 1936–1939 oli ta kirjastusosaühingu Postimees juhatuse esimees.
Roostfeld oli 7. aprillist 1938 – 5. juulini 1940 oli ta Riiginõukogu liige.
Pauli Dufva
Pauli Dufva oli Soome poksija.
Dufva oli kokku kahekordne Soome meister – 1950. aastal kukk-kaalus (kuni 54 kg) ja 1951. aastal sulgkaalus (kuni 57 kg).
Dufva osales kaks korda sulgkaalus (kuni 57 kg) Euroopa koondises maavõistlusel USA Kuldkinda turniiri võitjate meeskondadega. Ta kaotas oma kohtumise nii Chicagos 1951. aasta märtsis kui ka Washingtonis sama aasta aprillis.
Hilary Mantel
Dame Hilary Mary Mantel, DBE, FRSL (6. juuli 1952 – 22. september 2022 ) oli Briti kirjanik, kelle looming hõlmab ajaloolisi romaane, isiklikke mälestusi ja lühijutte.
Mantel pälvis kahel korral Bookeri auhinna, esimest korda 2009. aasta romaani "Wolf Hall" eest, mis on väljamõeldud kirjeldus Cromwelli tõusust võimule Henry VIII õukonnas, ja teist korda 2012. aasta romaani "Bring Up the Bodies" eest, mis on teine osa Cromwelli triloogiast. Mantel oli esimene naine ja neljas inimene, kes on saanud auhinna kaks korda. 5. märtsil 2020 ilmus Ühendkuningriigis triloogia kolmas osa "The Mirror & the Light".
Pieter Pijnsen van der Aa
Pieter Pijnsen van der Aa oli Haagi külavanem 1572.
Van der Aa pärines väljapaistvast Delfti perekonnast. Tema perekonnanimi oli õieti Pijnsen. 1536. aasta Delfti tulekahju tõttu ei ole temast rohkem andmeid.
Kagitumba
Kagitumba on küla Rwandas Idaprovintsis Uganda piiri ääres.
Küla asub Kagera jõe kaldal.
Kagitumba asub umbes 1300 meetri kõrgusel merepinnast.
Kayonzast Kagitumbasse viiv maantee kuulub riigi suuremate teede hulka.
Kagitumbast vahetult loodes asub Rwanda põhjapoolseim punkt.
Seeritsä nulk
Seeritsä nulk on üks kaheteistkümnest Setumaa nulgast. Seda on veel tuntud nimega Keera nulk või Leega nulk. Viimast nimekuju on kasutatud just nulga lõuna- ja edelaosa nimena.
Seeritsä nulga külad: Kuurakõsõ, Lõkova, Olohkuva, Tserondõ, Ugareva, Kaatsova, Vil'o, Potalova, Jaaska, Radaja, Sandra, Keera, Jugo, Riiskova, Paltsova, Labõritsa, Pööni, Alaotsa, Kol'o. Nulka kuulus ka veel Kurvitsa küla. Praeguseks on küla hävinud.
Anna Maria Muccioli
Anna Maria Muccioli (sündinud 15. augustil 1964) on San Marino poliitik.
Ta oli 1. oktoobrist 2013 kuni 1. aprillini 2014 San Marino kaptenregent. Ta oli kaptenregendi ametis koos Gian Carlo Capicchioniga.
Ta on hariduselt jurist. Aastatel 2003–2008 juhtis ta Chiesanuova valda. Alates 2011. aastast on ta parlamendi liige.
Põima külanõukogu
Põima külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s.
Külanõukogu moodustati 1954. aastal Tapa rajoonis. Külanõukogu keskus asus Põima külas. 1954. aasta seisuga asusid külanõukogu piirides "Kalevi", "Punase Tähe" ja "Leegi" kolhoos ning Udriku Invaliidide Kodu.
1. detsembrist 1956 viidi Põima külanõukogu keskus üle Põima külast Pakitu külla.
1960. aastal Põima külanõukogu likvideeriti ja selle alad liideti ga.
Põima külanõukogu likvideeriti 1. oktoobrist 1960 ja selle alad jagati Kadrina, Saksi ja Vohnja külanõukogu vahel, nii et "Punase Tähe" kolhoosi territooriumid liideti Kadrina külanõukoguga, "Leegi" kolhoosi territoorium Saksi külanõukoguga ja "Kalevi" kolhoosi territoorium Vohnja külanõukoguga.
Seenekasvatus
Seenekasvatus on põllumajandusharu, mis tegeleb tehistingimustes väärtuslike söögi- ja söödaseente kasvatamisega.
Eesti seenekasvatus
Eestis on kasvatatud austerservikut ja kasvatatakse alates 2015. aastast Shiitake seent.
Juri Mihhaljov
Juri Mihhaljov (28. juuni 1947 Šventoji (Leedu) (teiste andmete järgi Tšernivtsi (Ukraina) ) – 11. märts 2019 Narva) oli Eesti lavastaja, Narva Ilmarise teatri asutaja ja kunstiline juht.
Evridíki
pisi|Evridíki 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Evridíki Theokléous (Ευρυδίκη Θεοκλέους; sündinud 25. veebruaril 1968) on Küprose laulja.
Juri Mihhaljov
Juri Mihhaljov lõpetas 1971. aastal Tšernivtsi Riikliku Ülikooli slaavi filoloogia erialal ja 1975. aastal Leningradi Riikliku Kultuuriinstituudi rahvateatri lavastaja erialal. 1978. aastal kolis ta Narva ning töötas pealavastajana ja kunstilise juhina Narva Rahvateatris. 1989. aastal töötas ta Ilmarise teatris.
Evridíki
1992. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Küprost lauluga "Teriazoume".
Juri Mihhaljov
Alates 1993. aastast oli Juri Mihhaljov Eesti Lavastajate Liidu liige. Ta lavastas 75 lavatükki ja on ise 48 näidendi/instseneeringu autor. Omi näidendeid kirjutas ta pseudonüümi Petr Rimski all oma abikaasa neiupõlvenime järgi.
Evridíki
1994. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Küprost lauluga "Ime Anthropos Ki Ego".
2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Küprost lauluga "Comme Ci, Comme Ça".
Põlli külanõukogu
Põlli külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Põlli külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Varbola vallas. Külanõukogu keskus asus Sirgu külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Põlli külanõukogu 1950 septembris Märjamaa rajooni koosseisu.
1954 juunis Põlli külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Varbola külanõukogu koosseisu.
Juhan Reitalu
Juhan Reitalu (sündinud Johannes Reitel, 8. juuli 1908, Vao vald, Virumaa – 4. mai 1993, Malmö, Rootsi) oli eesti geneetik.
Elulugu
Juhan Reitalu oli talupidaja poeg.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: geneetika. 38 teadustrükist.
Stockholmi Eesti Maja
pisi|Eesti Maja Wallingatan 32 ja 34 Eesti Maja Stockholmis on rootsieestlaste rajatud Eesti kultuurikeskus Rootsi pealinnas Stockholmis, üks paljudest Eesti Majadest kogu maailmas.
Stockholmi Eesti Maja loomine
Esimene samm keskuse rajamise poole astuti 1954. aastal, mis rajati AB Eesti Maja – Estniska Huset. Oma maja finantseerimiseks ostsid 100 Rootsi krooni maksvaid aktsiaid mitu tuhat eestlast, mitmed ka järelmaksuga.
Esimene Eesti Maja omandati 1958. aastal, see asus aadressil Regeringsgatan 24. Aastal 1970 sundvõõrandas hoone Stockholmi linn kesklinna ümberehituse tõttu.
II Eesti Maja
Uus Eesti Maja osteti 1970. aastal aadressil Wallingatan 32 ja 34. See on 1914. aastal endise Inglise Kiriku krundile ehitatud seitsmekorruseline hoone. Ümberehitus võttis pikalt aega, muuhulgas ka linnavalitsusega kestnud läbirääkimiste tõttu elamurajoonis asuva maja muuotstarbelise kasutusloa saamiseks. Esmalt saadigi vaid luba ehitada teisel korrusel (Rootsi süsteemi järgi esimese korruse) ruumid ümber seltskondlikuks tarbeks ja lasteaiale, esimene osa avati 1971.
Aastatel 1972–1973 rajati kolmandale korrusele korterid, majja asusid mitmed eestlaste organisatsioonid. Aastatel 1973–1974 sisustati keldrikorrusel noorteruumid. Aastal 2002 alustati pööningute väljaehitust seitsmeks korteriks.
Eesti Majas tegutsevad organisatsioonid
Eesti Maja saalis toimuvad kontserdid, koosolekud ja muud üritused, aga seda kasutatakse ka restoranisaalina. Näituseruumis vahelduvad eesti kunstnike või muud Eestiga seotud näitused tavaliselt kahe nädala tagant. Saali ja näituseruumi kõrval asub eesti restoran Ester.
Praeguseks on korporatsioon Fraternitas Estica 370 aktsiaga ka Eesti Maja peaaktsionär.
Ekstraktsioon
pisi|Jaotuslehter, milles pärast pesemist (läbiloksutamist) on eraldunud õli (ülemine) ja vee (alumine) kihid Ekstraktsioon ehk ekstraheerimine on füüsikalis-keemiline meetod vedelate või tahkete ainete eraldamiseks segudest või lahustest. Meetodit kasutatakse segavate ainete kõrvaldamiseks, huvipakkuvate ainete kontsentreerimiseks või aine viimiseks sobivasse vormi.
Komponentide eraldamiseks segust kasutatakse vastavaid lahusteid – ekstrahente. Ekstraheeriv lahusti peab hästi lahustama komponenti, mis analüüsijale huvi pakub, omama suurt tiheduse erinevust võrreldes põhilahustiga ning lahustite omavaheline lahustuvus peab olema alla 10%. Eriti oluline on ekstrahendi selektiivsus ehk ekstrahendi omadus lahustada kindlat ekstraheeritava lahuse komponenti. Neist ekstrahendi omadustest oleneb otseselt kasutatavus ja kulu. Enamasti kasutatakse ekstraheerimiseks laboris vedelik-vedelik ekstraktsiooni korral jaotuslehtrit ja tahke faasi ekstraheerimiseks Soxhleti ekstraktorit.
Ekstraktsiooni kasutatakse nii keemialaborites kui tööstuses. Sageli on see oluline protsess keemiatoodete ja toiduainete, eelkõige suhkru ja toiduõlide tootmisel. Meetodit kasutatakse ka hinnaliste metallide ja soolade tootmiseks ning heitvete puhastamiseks.
Aine täielikuks kättesaamiseks ekstraktist järgneb ekstraktsioonile tihti rektifikatsioon või kokkuaurutamine.
Ekstraktsioone eksisteerib mitut tüüpi, kuid kõige enam kasutatavad on vedelik-vedelik ekstraktsioon, tahke faasi ekstraktsioon, tahke faasi mikroekstraktsioon ja Soxhleti ekstraktsioon.
Vitali Bianki
Vitali Bianki (vene keeles Виталий Валентинович Бианки; 30. jaanuar/11. veebruar 1894 Peterburi – 10. juuni 1959 Leningrad) oli vene laste- ja noorsookirjanik.
Kirjandusliku kompetentsuse toetamine
Kirjanduslik kompetentsus (literary competence) on oskus erinevaid tekste mõista, tõlgendada ja endale lugemiseks sobivat teksti valida. Selle toetamise all mõeldakse nende oskuste arendamist õpilase individuaalsuse ja lähima arengu tsooni teooriast lähtudes.
Ekstraktsioon
Vedelik-vedelik ekstraktsioon
pisi|Jaotuslehter, milles on eraldunud õli (ülemine) ja vee (alumine) kihid
Vedelik-vedelik ekstraktsioon ehk solventekstraktsioon (inglise liquid-liquid extraction) põhineb ainete erineval suhtelisel lahustuvusel mittesegunevates vedelikes, milleks on enamasti vesi ja orgaaniline solvent. Lahus ja sellega mittesegunev solvent viiakse kokku ning toimub lahuste komponentide jaotumine kahe faasi vahel. Järgmise etapina lahused eraldatakse.
Kirjandusliku kompetentsuse toetamine
Teksti mõistmise oskuse arendamine
Veel käsitatakse teksti mõistmist kui protsessi, kus luuakse tähendus tekstist. Eesmärk on saada aru tervikteksti mõttest, mitte niivõrd üksikutest sõnadest ja lausetest.
Ekstraktsioon
Vedelik-vedelik ekstraktsioon
Jaotuslehtriga ekstraheerimisel täidetakse lehter 2/3 ruumalast, loksutatakse sihis pikiteljega ning pärast igat loksutamist lastakse kraani kaudu ülerõhk välja. Vältida tuleks intensiivset loksutamist, mis võib viia emulsiooni tekkeni. Emulsiooni teket soodustavad ka lähedaste tihedustega vedelikud ning aluseline keskkond. Efektiivsem on ekstraheerimist läbi viia mitu korda väiksema kogusega. Ühekordne ja suurema kogusega ekstraheerimine nii head tulemust võrreldes eelmisega ei anna.
Kirjandusliku kompetentsuse toetamine
Teksti mõistmise oskuse arendamine
Et teksti mõistmise oskust arendada, on vaja kasutada erinevaid strateegiaid.
Ekstraktsioon
Vedelik-vedelik ekstraktsioon
Meetodi efektiivsus sõltub aine jaotuskoefitsiendist solventide vahel. Mida suurem on jaotuskoefitsient, seda efektiivsem on ekstraheerimine.
Kirjandusliku kompetentsuse toetamine
Teksti mõistmise oskuse arendamine
=== Efektiivseid strateegiaid teksti mõistmiseks ===
Ekstraktsioon
Vedelik-vedelik ekstraktsioon
Selle meetodi puudusteks on suur solvendikulu, aeglane faaside eraldumine ja töömahukus.
Kirjandusliku kompetentsuse toetamine
Õppija individuaalsuse arvestamine kirjanduskompetentsuse toetamisel
Kirjandusliku kompetentsuse toetamisel tuleb arvestada õppija individuaalsust ja lähima arengu tsooni. Üheks võimalikuks alusmaterjaliks on Hollandi ülikoolide teadlaste uuring, mille tulemusena sõnastati õppija kirjandusliku kompetentsuse kuus taset. Iga tase kirjeldab õpilase kompetentsust ja temale sobivat teksti.
Ekstraktsioon
Tahke faasi ekstraktsioon
Tahke faasi ekstraktsioon (inglise solid phase extraction) kasutab lahusest komponentide eraldamiseks tahket ja vedelat faasi ning põhineb komponentide füüsikalistel ja keemilistel omadustel. Seda kasutatakse proovide kontsentreerimiseks ja puhastamiseks.
Ekstraktsiooni läbiviimisel keemialaborites toimub esimese etapina kolonni konditsioneerimine. Toimub mittepolaarse lahustiga märgamine ning kolonni pesemine solvendiga, mis sarnaneb uuritava prooviga. Seejärel viiakse uuritav lahus kolonni ning pestakse üleliigsed komponendid (lisandid) kolonnist välja, milleks kasutatakse mittepolaarset solventi. Viimase etapina pestakse välja analüüt sobiva lahusti või puhvriga.
Edith Keller-Herrmann
Edith Keller-Herrmann (17. november 1921 Dresden – 12. mai 2010 Ingolstadt) oli saksa maletaja, naiste suurmeister (1978).
Ekstraktsioon
Tahke faasi ekstraktsioon
Tahke faasi ekstraktsioonil on eeliseid vedelik-vedelik ekstraktsiooni ees: tahke faasi ekstraktsioon on kiirem ja automatiseeritav, tarbib vähem solvente, ekstrakt on kontsentreeritum ja puhtam.
Tahke faasi mikroekstraktsiooni (inglise solid phase microextraction) korral asetatakse sorbent tahkele kandjale ning seejärel viiakse need proovi sisse. Meetod on kiire ning suhteliselt efektiivne.
Edith Keller-Herrmann
Keller-Herrmann oli viiekordne Saksamaa naiste malemeister (1942, 1947, 1951, 1952, 1953) ja viiekordne Saksa DV naiste meister (1950, 1952, 1956, 1957, 1960). 1953. aastal võttis ta osa Saksa DV meeste malemeistrivõistlustest, kus ta sai 9. koha.
Alates 1949. aastast osales ta naiste maailmameistrivõistlustel: aastavahetusel 1949/1950 Moskvas toimunud MM-i turniiril jagas ta 5.–7. kohta; pretendentide turniiridel 1952. aastal Moskvas jagas ta 4.–6. kohta, 1955. aastal Moskvas sai ta 3. koha ja 1959. aastal Plovdivis jagas ta koos Salme Rootarega 4.–5. kohta.
Keller-Herrmann võitis Saksa DV naiskonna koosseisus naiste maleolümpiatel kolm pronksmedalit (1957, 1963, 1966)
Ta sai FIDE-lt 1950. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1978. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Ekstraktsioon
Leostamine
Tahke aine ekstraktsiooni läbiviimisel töödeldakse tahket ainet ekstrahendiga. Seejärel viiakse läbi filtratsioon, mille käigus tahkest jäägist eemaldatakse ekstrakt. Kogu ekstraheeriva aine kättesaamiseks aurutatakse ja kristallitakse ekstrakt. Sellist protsessi kasutatakse eelkõige hinnaliste metallide tootmisel, kuid nii saab ka toota väetisi, värve ning toiduaineid looduslikest toorainetest. Kirjeldatud protsessi järgi toodetakse näiteks suhkrut suhkrupeedist.
Tahke aine ekstraheerimisel on mitu viisi, kuid olulisemad on perioodiline ekstraheerimine ühes ekstraktoris, pärivoolu- ja vastuvooluekstraktsioon ning perkolatsioon.
Perioodiline ekstraheerimine
Perioodiline ekstraheerimine toimub seadmes, mis peab olema varustatud mehaanilise või pneumosegistiga. Protsessis on oluline segamise kiirus. Intensiivsel segamisel saavutatakse inertsrežiim, kus tahke aine osakesed liiguvad vedelikust erineva kiirusega. Tasakaaluoleku saabumisel vähenevad liikumapanevad jõud. Juhul, kui segamine ei toimu piisavalt intensiivselt, liigub kogu mass ühtlase kiirusega ning segunemine on halb.
Perkolatsioonimeetod
Perkolatsioonimeetodi korral toimub ekstraheerimine ekstrahendi vooluga läbi tahke materjali liikumatu kihi. Võrreldes päri-ja vastuvooluekstraktsiooniga on protsessist saadav ekstrakt kontsentreeritum ja aparaadi tootlikkus suurem. Seda võimaldab väike ekstrahendi hulk, mis antud meetodi puhul on suureks eeliseks. Üldine protsessi efektiivsus võrreldes kahefaasilise vastuvooluga nii tõhus ei ole.
Ekstraktorite liigid
Olenevalt tunnuse liigist võib ekstraktoreid liigitada mitmel viisil. Rohkem kasutatavad klassifikatsioonisüsteemid põhinevad järgmistel tunnustel: pisi|Pihustuskolonn tahkete lisandite eemaldamiseks Olenevalt liigituse tunnusest kasutatakse vastavaid ekstraktorite tüüpe: perioodiliselt või pidevalt töötav ekstraktor (1), astmeline ekstraktor ja diferentsiaal-kontaktekstraktor (2), vedelik-vedeliksüsteemiekstraktor ja tahke-vedeliksüsteemiekstraktor (3), mehaanilise segistiga ekstraktor, tsentrifugaalekstraktor ja gravitatsiooniekstraktorid (pihustus-, täidis-, sõelpõhi-, kolonnekstraktorid) (4).