cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Markus Söder
Söder pärineb konservatiivsest protestantlikust perekonnast. Ta sai nii kesk- kui ka kõrghariduse Nürnbergis, lõpetades Erlangen-Nürnbergi Friedrich-Alexanderi Ülikooli 1991. aastal juristina. 1998. aastal sai ta samast ülikoolist õigusteaduse doktori kraadi.
Alates 2007. aastast on Söder järjepidevalt kuulunud Baieri liidumaa valitsusse: 2007–2008 oli ta liidu- ja Euroopa asjade minister, 2008–2011 keskkonna- ja terviseminister, 2011–2013 rahandusminister, 2013–2018 rahandus- ja arenguminister.
16. märtsil 2018 valis Baieri Maapäev ta 99 poolthäälega Baieri liidumaa peaministriks, sest senine peaminister Horst Seehofer sai Saksamaa liidukantsleri Angela Merkeli valitsuses siseministri ametikoha.
Söder on abielus, tema perekonnas on üks tütar ja kaks poega. Ta on esimene Baieri peaminister, kes on protestant - Baieri on traditsiooniliselt katoliiklik, Söder on aga pärit liidumaa põhjaosast Frangimaalt, mis on traditsiooniliselt luterlik.
Venemaa Strateegiliste Uuringute Keskus
Strateegiliste Uuringute Keskus (vene keeles Центр стратегических разработок, TsSR) on Venemaa mittetulundusühing, mis töötab välja strateegiaid Venemaa Föderatsiooni majanduse pikaajaliseks arendamiseks.
TsSR-i põhiülesannete hulgas on riigi sotsiaalmajandusliku arengu näitajate monitooring ja igakülgne analüüs.
Organisatsiooni president on Vladislav Onistšenko.
Lenox (Massachusetts)
Lenox on väikelinn Ameerika Ühendriikide Massachusettsi osariigis Berkshire'i maakonnas.
Soome kaitsevägi
pisi|Soome kaitsejõudude ajateenistuse väljaõppe maatriks
Soome kaitsevägi (sm Suomen puolustusvoimat, rts Finlands försvarsmakt) on Soome sõjavägi ja põhiline riigikaitsestruktuur.
Soome kaitseväe eelarve on umbes 3,2 miljardit eurot ja see moodustab SKP-st 1,0-1,3 protsenti.
Kaitsepoliitika
Soome on ainus NATO-sse mittekuuluv Euroopa Liidu liikmesriik, mis omab piiri Venemaaga. Välismissioonid on populaarsed ja sõdurid teenivad ÜRO, NATO ja EL-i missioonidel üle kogu maailma. Rahva kaitsetahe kõigub 80% juures ja on Euroopa Liidu kõrgemaid.
Koosseis
Soome kaitsevägi koosneb palgalistest, ajateenijatest ja reservväelastest. Kokku 34 500 meest: 27 300 maaväes, 3000 õhuväes ja 4400 mereväes). Soomes on meessoost isikutele üldine ajateenistuskohustus, naistele vabatahtlik. Ajateenistus kestab sõltuvalt ametikohast 6, 9 või 12 kuud.
Jasmiin
Jasmiin (Jasminum) on taimede perekond õlipuuliste sugukonnast.
Perekonda kuulub ligi 200 liiki enamasti igihaljaid põõsaid ning ronitaimi. Liikide looduslikuks levilaks on Euroopa, Aasia ja Aafrika lõunapoolne parasvööde ning troopiline vöönd. Mitmeid jasmiiniliike kasvatatakse kultuuris nende meeldivalõhnaliste õite saamiseks.
Tõelisi jasmiine saab Eestis kasvatada vaid siseoludes, sest need taimed on meie kliimas liiga külmaõrnad. Meil aedades ja parkides üsna laialt levinud lõhnavad valgete õitega põõsad on botaaniliselt tegelikult ebajasmiinid.
Mitut liiki jasmiinid on eri riikide rahvuslilled või -taimed. Suureõieline jasmiin on Pakistani rahvuslill, selle taime oksi on kujutatud ka Pakistani vapil. Valgeõieline jasmiin on saanud rahvuslille staatuse Filipiinidel ja Indoneesias. Rahvuslikuks sümboliks peetakse jasmiini ka Tuneesias. Samuti on jasmiiniõied üks Süüria linna Damaskuse sümboleid.
Liike
on ka lõhn
Hasartmängumaks
Hasartmängumaks (inglise gambling tax) on üks kaheksast Eesti riiklikust maksust. Hasartmängumaksu maksab hasartmängukorraldaja.
Hamiltoni maakond (Illinois)
Hamiltoni maakond (Hamilton County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Hasartmängumaks
Hasarmängumaksuga seonduvaga tegeleb Eestis Kultuuriministeeriumi alluvuses olev Hasartmängumaksu Nõukogu. Eestis kehtib hasartmängumaksu seadus.
Hamiltoni maakond (Illinois)
Maakonna halduskeskus on McLeansboro.
Ajalugu
Maakond moodustati 1821. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8457.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Hugo Lepnurm
pisi|Hugo Lepnurme haud [[Pärnamäe kalmistul]] Hugo Lepnurm (aastani 1935 Hugo Oberg; 31. oktoober 1914 Tsitre küla, Kolga vald, Harjumaa – 15. veebruar 1999 Tallinn) oli eesti organist, helilooja ja pedagoog, aastast 1945 professor, aastast 1994 emeriitprofessor.
Elu
Muusikalise alghariduse sai Loksa kiriku köstrilt Janterilt.
Makoto Oda
pisi|Makoto Oda (1962) Makoto Oda (小田 実 Oda Makoto; 2. juuni 1932 Ōsaka – 30. juuli 2007) oli jaapani rahuaktivist ja kirjanik.
Oda lõpetas Tōkyō ülikooli vanakreeka filosoofia ja kirjanduse erialal. 1958 sai ta Fulbrighti stipendiumi Harvardi Ülikooli.
1961 ilmus Oda bestseller "Nandemo mite yaro" (何でも見てやろう; Minna ja näha kõike), mis tugines tema reisidel Euroopas ja Aasias, kus ta kulutas vaid 1 dollari päevas.
1962 ilmus esimene romaan "Amerika" (アメリカ; Ameerika).
1965 asutas ta koos filosoof Shunsuke Tsurumi ja kirjanik Takeshi Kaikoga liikumise Beheiren, mis taotles Vietnami sõja lõpetamist. Ta oli ka 9. paragrahvi assotsiatsiooni asutajaliige. See loodi Jaapani põhiseaduse 9. paragrahvi kaitseks, mis keelab Jaapanil sõda alustada.
Ta suri maovähki.
Väike kuldtäht
Väike kuldtäht (Gagea minima) on liilialiste sugukonda kuldtähe perekonda kuuluv rohttaim.
Väike kuldtäht kasvab suuremas osas Euroopast, välja arvatud Atlandi ookeani rannik ja sealsed saared. Kasvab ka Põhja-Aafrikas ja Väike-Aasias kuni Armeeniani, ida poole kuni Lääne-Siberini. Ta kuulub kõige vähem ohustatud liikide hulka ja enamikus oma levilast ei kuulu kaitse alla.
Taim kasvab aedades, parkides ja salumetsades. Taime leidub hajusalt üle Eesti. Ta eelistab toitaineterikkaid savimuldasid.
Väike kuldtäht on mitmeaastane efemeroid ehk tema maapeale osa närbub kiiresti pärast tärkamist. Taim on madal, kõrgusega 5–20 cm. Täiskasvanud õitseva taime ümber on tavaliselt hulk noori, mis veel ei õitse.
Väikesel kuldtähel on kaks sibulat, mis asuvad ühise kollaka kesta sees. Sibulad on eri suuruse ja kujuga: suurem on munajas, väiksem peaaegu kerajas. Taime vars kasvab välja nende kahe vahelt. Täiskasvanud sibulate kõrvale moodustub tavaliselt hulk väikesi sibulaid, mis võimaldab taimel vegetatiivselt paljuneda.
Lehti on väikesel kuldtähel samuti kaks. Üks on juurmine leht ja eraldub varrest maapinna ligidal. See on lineaalne renjas leht laiusega umbes 3 mm, umbes sama pikk kui vars või pisut lühem. Teine leht on süstjas, eraldub varrest ainult pisut õisikust allpool, tema laius on 7–8 mm, terava tipuga.
Õisikus on 1–7 õit. Kandelehed on lineaalsed. Õiekatte lehed on 10–15 mm pikad ja teravad, sidrunkollased, vahel altpoolt rohekad. Väike kuldtäht õitseb aprillis-mais. Vili on kupar. Taim viljub mais-juunis. Seejärel taime maapealne osa sureb.
Kui tuvid kadusid
"Kui tuvid kadusid" on Sofi Oksaneni 2012. aastal ilmunud romaan. See raamat on Oksaneni Eesti lähiajalugu käsitleva neljaosalise sarja kolmas raamat. Raamatu kirjastas Like.
Kaia Soosaar
Kaia Soosaar (sündinud 24. aprillil 1993 Tallinnas) on eesti kergejõustiklane. Tema põhiala on kaugushüpe.
Kaia õppis Tallinnas Rocca al Mare koolis. Kaia Soosaare treener on Epp Maasik.
Viru kreis
Viru kreis (saksa keeles Die Wierlandische Kreis, vene keeles Вирляндский уезд) oli Eestimaa kubermangu haldusüksus Kirde-Eestis Virumaal.
Asehalduskorra ajal, aastatel 1783–1796 Tallinna asehaldurkonna Rakvere kreis (saksa keeles Der Wesenbergische Kreis, vene keeles Везенбергский уезд), hiljem Viru kreis ja siis kreisilinna saksakeelse nime Wesenberg järgi Der Wesenbergische Kreis ja  Везенбергский уезд.
Venestamisajast kasutati ametlikes venekeelsetes dokumentides nimetust Везенбергский уезд - Wesenbergi maakond.
Kreis ehk maakond piirnes läänes Tallinna/Harju kreisiga, idas Peterburi kubermangu kuuluva Jamburgi maakonnaga, lõunas Paide/Järva ja Liivimaa kubermangu Viljandi ja Tartu kreisiga.
pisi|255px|Tallinna ja Riia asehaldurkonnad, [[Otto Friedrich von Pistohlkors|O. F. von Pistohlkorsi kaart (1783)]]
Kreisi moodustamine
1704. aastal, Põhjasõja algetapil, pärast Virumaa idaosa vallutamist Venemaa vägede poolt moodustati Virumaast kaks kreisi: Viru ja Narva kreis, kuhu kuulus osa Virumaa maid, Alutaguse ja osa Narva jõe taguseid Ingeri alasid. Aastatel 1708–1722 oli Ida-Virumaa (Vaivara kihelkond) koos Tartumaaga Narva kreisi (maakonna) nime all Ingerimaa kubermangu ja 1710. aastast Peterburi kubermangu koosseisus. Põhjasõja lõpul (1719) liideti Vaivara kihelkond Rakvere kreisiga, kuhu kuulus järgneva kahesaja aasta vältel.
Virumaa kreis loodi 1783. aastal seoses keisrinna Katariina II asehalduskorra kehtestamisega Vene tsaaririigis, Wesenbergi linn osteti Rakvere mõisalt ära ning nimetati üheks Eestimaa kubermangu kreisilinnaks.
1796. aastal asehalduskord Venemaa keisririigis likvideeriti ning senised kreisid taastati, kuid nimetati kreisilinnade järgi Wesenbergi (Rakvere) kreisiks, kuna Balti kubermangudes oli asjaajamiskeeleks saksa keel, kasutati nimetust Die Wesenbergische Kreis.
Põhja-Eestis asuv Virumaa (saksa keeles Wierland) ja veel kolm Põhja-Eesti maakonda – Läänemaa (Lääne kreis) (Wiek), Harjumaa (Harrien) Harju kreis ja Järvamaa (Jerwen) (Järva kreis), koos nende koosseisu kuulunud 49 kihelkonnaga moodustasid Eestimaa kubermangu.
Viru kreisi haldusjaotus
Rakvere ehk Viru kreis jaotus algselt distriktideks, Alutaguse, Ranna-Virumaa ja Maa-Virumaaks, 19. sajandi alguses kolmeks adrakohtupiirkonnaks, territooriumil asus 1 linn, 10 kirikukihelkonda.
Kreisi maakonnalinn oli kreisilinn Rakvere (Kreis-Stadt Wezenberg)
Viru kreisi kiriklik jaotus
Kreisi territooriumil asusid 1627. aastal moodustatud Järva praostkonna kirikukihelkonnad: Vaivara kihelkond, Jõhvi kihelkond, Lüganuse kihelkond, Viru-Nigula kihelkond, Haljala kihelkond, Kadrina kihelkond, Rakvere kihelkond, Viru-Jaagupi kihelkond, Väike-Maarja kihelkond, Simuna kihelkond, Iisaku kihelkond.
Provintsidest (kubermangude), maakondadest (kreisid), kihelkondadest ja mõisatest koosneva tollase haldusjaotuse kõrvale tekkisid 19. sajandi algul kõrvalsüsteemina mõisavallad, mis hõlmasid talupoegade maid, kes olid pärisorjusest vabastatud Talurahvaseadus seadustega, Põhja-Eestis 1816. aastal. Algselt hõlmas üks vald ühe mõisa talupoegade maid; hiljem hakkasid vallad kui talupoegade omavalitsused omavahel ühinema. Algselt oli valdu nagu mõisaidki Eesti aladel üle tuhande, 19. sajandi lõpus aga veidi üle 400.
Adrakohturingkonnad
Enne adrakohtute likvideerimist 1888 tegutsesid Eestimaa kubermangus järgmised politsei ja madalama astme kohtu ülesandeid täitvad adrakohtunike adrakohturingkonnad:
Gehrden
Gehrden on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas, umbes 10 km Hannoverist edelas.
Linna pindala on 42,97 km². 31. detsembril 2016 elas seal 14 845 inimest.
Jaunāmuiža (Mārciena vald)
Jaunāmuiža asub valla põhjaosas Arona jõe kaldal. Sinna jääb Jaunāmuiža bussipeatus.
Oliņi muinaskalmed on kultuurimälestisena riikliku kaitse all.
Aastal 2008 oli külas 15 elanikku.
Eesti Improteater
Eesti Improteater on Tallinnas tegutsev improteater. Teater asutati 2009.
Kollane kuldtäht
Kollane kuldtäht (Gagea lutea) on liilialiste sugukonda kuuluv püsik.
Rein Andre Teatristuudio
Rein Andre Teatristuudio (ka Rein Andre Stuudioteater) oli aastatel 1955–1961 Kanadas Torontos tegutsenud väliseestlaste teater.
Kollane kuldtäht
Vili on peaaegu kerajas. Seemned valmivad juunis. Seemneid levitavad peamiselt sipelgad.
Kollane kuldtäht kasvab Euroopast kuni Ida-Aasiani. Eestis esineb hajusalt puisniitudel, salumetsades ja parkides. Sageli kasvab koos karulauguga.
Rein Andre Teatristuudio
Teatristuudiost arenes välja Kanada Eesti Teater.
Dimitri Matiesen
Dimitri Matiesen (sündinud Dimitri Matvejev; 9. juuni 1908 Sindi – 21. märts 2009 Lidingö, Rootsi) oli Eesti ja Rootsi ettevõtja ja kaupmees.
Dimitri Matiesen töötas 1930. aastatel Tallinnas Toompeal Kohtu tänav 12 ehk Tiesenhauseni majas asunud ning tema onule Paul Matiesenile ja šveitslasele Arnold Lüscherile kuulunud Luscher & Matieseni veinitehases.
Dimitri Matiesen õppis Saksamaal tuntud õunamahlatootja Baumanni juures värske õunamahla tootmist ning juhtis seejärel ettevõttes mahla tootmist ja turundamist.
Teise maailmasõja keerises põgenes Matiesen Eestist. 1944. aastal jõudis ta Rootsi, kus lõpetas Stockholmi Tehnika Instituudi keemiainsenerina. 1951. aastal lõi Matiesen Mariefredis mahlatootmise ettevõtte, mille müüs hiljem maha Kooperativa Förbundetile. Seejärel asutas ta uue mahlatootmisettevõtte Hälsosaft. Selle ettevõtte müüs Matiesen maha 1972. aastal, kuid jäi veel kaheksaks aastaks firma konsultandiks. 2014. aastal valmis Dimitri Matieseni elust dokumentaalfilm "Mahlakuningas" (režissöör Keiti Väliste, stsenarist Mari Tamm).
Õlipuulised
thumb|[[Õlipuu Olea europaea]]
Aakre metsandik
Aakre metsandik on metsandik Valgamaa metskonnas. Metsandik hõlmab osaliselt Tõrva, Otepää ja Elva valla riigimetsi.
Õlipuulised
Õlipuulised (Oleaceae) on õistaimede sugukond katteseemnetaimede klassist iminõgeselaadsete seltsist.
Lennukeeluala
Lennukeeluala (inglise keeles no-fly zone, lühend NFZ) on sõjaväe poolt loodud maa-ala või piirkond, mille kohal teatud lennukitel pole lubatud lennata. Selliseid piirkondi loob tavaliselt võõrvõim sõjaolukorra ajal vaenlase aladele.
Tavaliselt keelatakse riigi sõjalennukitel piirkonnas tegutsemine. Lennukeeluala rikkuvad õhusõidukid võib täidesaatev riik alla lasta, sõltuvalt tingimustest. Õhutõrjevööndeid ja õhutõrjemeetmed luuakse mõnikord tsiviilkaitse eesmärgil, näiteks tundlike kohtade või rahvarohkete sündmuste kaitsmiseks terroristlike õhurünnakute vastu.
Bajkongõr (Ulõtau oblast)
Bajkongõr (ka Baikonur, kasahhi Байқоңыр) on asula Kasahstanis Ulõtau oblastis Ulõtau rajoonis.
Ta asub umbes 120 km Žezkazgani linnast lääne pool.
Asula järgi sai nime Bajkongõri kosmodroom, mille tegelikku asukohta rohkem kui 300 km kaugusel edelas püüti saladuses hoida.
Šakiai vald
Šakiai vald (leedu keeles Šakių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis. 2011. aasta seisuga elas vallas 10395 inimest. Valla keskus on Šakiai linn (2011. aastal elas seal 6051 inimest). Vallamaja asub aadressil Bažnyčios 10/12. Vallavanem on Dalius Jasevičius.
Elendil
Elendil oli tegelane J. R. R. Tolkieni teostes.
Ta elas 3119 Teisel Ajastul kuni 3441 Teisel Ajastul (ehk aastal 1 Kolmandal Ajastul). Ta oli Amandili, An´dúnie isanda, poeg, suur meresõitja ning koos oma perega üks haldjasõprade hulgast. Kui lood Númenoris olid päris lõpukorrale jõudnud ja Ar-Pharazon valmistus tõsimeeli sõjaga valarite vastu minema, pani Elendil oma isa nõu järgi valmis laevad ning elas oma hõimlaste ja Ustavatega, kes seda soovisid, oodates oma isa naasmist palveretkelt Manwe juurde ja olles alati valmis laevale minema. Amandil ei naasnud, Ar-Pharazon läks teele ning siis tuli Númenori Hukk. Elendil oli oma inimestega kuningameeste eest laevadele pakku läinud ning tuul haaras need laevad ning kandis nad Keskmaale. Elendili neli laeva paisati kaldale Lindonis Gil-Galadi maadel ning teisele poole Ered Luini rajas ta oma riigi. Ta sõbrunes Gil-Galadiga ning kui Sauron ründas Gondori kuningriiki, sõlmis temaga suure sõjalise liidu.
Nad tungisid Mordorisse, piirasid Barad-dûri sisse ja hoidsid seda 7 aastat piiramisrõngas kuni piiramine muutus niivõrd painavaks, et Sauron tuli ise välja ja võitles Gil-Galadi ja Elendiliga, kusjuures kõik kolm said surma ja Elendili mõõk Narsil purunes tema keha all.
Aizkalnieši (Mārciena vald)
Aizkalnieši on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Mārciena vallas.
Aizkalnieši asub valla lääneosas Dūkase järve kaldal. Küla asub Krustkalni looduskaitseala põhjaserval.
Aastal 2008 oli külas 20 elanikku.
Seko Fofana
Seko Mohamed Fofana (sündinud 7. mail 1995 Pariisis) on Prantsusmaal sündinud Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Nassr.
Aastatel 2004–2010 kuulus ta Paris FC ja 2010–2013 Lorient' noortekadeemiasse. 2013. aastal liitus ta Manchester Cityga, kuid ta mängis vaid klubi noortevõistkondades. Hooajal 2014–2015 oli ta Manchester Cityst laenul Inglismaa esiliiga klubis Fulham ja 2015–2016 Prantsusmaa kõrgliiga klubis SC Bastia.
Punakas kuldtäht
Taime on leitud vaid Ida-Eestist Võõpsust.
Seko Fofana
Aastatel 2016–2020 mängis Fofana Itaalia kõrgliiga klubis Udinese. 2020. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu RC Lensiga.
Suvel 2023 liitus ta ligi 19 miljoni euro eest Al Nassriga.
Aastatel 2010–2013 mängis Fofana Prantsusmaa noortekoondistes. Tänu sellele, et tema vanemad on pärit Elevandiluurannikult, sai ta võimaluse hakata koondises esindama Elevandiluurannikut. Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 11. novembril 2017 MM-i valikmängus Maroko vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. septembril 2019 sõprusmängus Tuneesia vastu.
Pearlette Louisy
pisi|Pearlette Louisy Dame Calliopa Pearlette Louisy (sündinud 8. juunil 1946) on Saint Lucia õpetaja ja haridustegelane, kes oli 19. septembrist 1997 kuni 12. jaanuarini 2018 Saint Lucia kindralkuberner.
Liepnieki
Liepnieki asub Riiast 149 kilomeetri kaugusel valla põhjaosas. Sinna jääb Virska bussipeatus.
Isildur
Ta on Elendili vanem poeg, sündis aastal 3209 Teisel Ajastul ning tapeti Kolmanda Ajastu 2. aastal. Noore mehena päästis ta ühe Valge Puu vilja Ar-Pharazoni (Sauroni) käsilaste käest. Hiljem põgenes Isildur koos isaga Númenori hukust, tema käsutuses oli kolm laeva ja need paisati koos tema venna omadega Anduini suudmeala lähedale. Ta lõi koos oma venna Anarioniga Gondori Kuningriigi, nad lasid ehitada Osgiliathi selle pealinnaks, Isildur asus elama Minas Ithilisse. Aastal 3429 ründas Sauron Minas Ithilit, rüüstas selle ja pani Valge Puu põlema. Isildur põgenes põhja ja naasis koos oma isa ja Viimse Liidu armeedega, sõdis kõik 10 aastat ja kui viimses võitluses hukkusid nii Elendil kui Sauron, lõikas ta oma isa mõõga Narsili killuga Sauroni käelt sõrmusesõrme ja võttis Sõrmuse oma valdusse.
Anárion
Anárion on tegelane J. R. R. Tolkieni teostes.
Ta on Elendili noorem poeg. Ta sündis 3219 T. A. ja tapeti 3440 T. A. Númenorist saabumisel olid tema omad kaks laeva ja need maabusid samuti Anduini suudmeala lähistele. Rajas koos Isilduriga Gondori Kuningriigi. Kui Isildur Põhja suundus, kaitses Anarion Osgiliathi ja Minas Anorit ning peletas vaenlase tagasi Mordorisse (kuigi oli selge, et ilma abita ta oma maad kaua kaitsta ei suudaks). Ühineb Gondori vägede juhina enne Dagorladi lahingut Viimse Liidu vägedega, hukkub piiramise lõpu poole.
Daniel Akaka
Daniel Kahikina Akaka (11. september 1924 Honolulu – 6. aprill 2018 Honolulu) oli Ameerika Ühendriikide poliitik.
Ta oli aastatel 1990–2013 Ameerika Ühendriikide Senati liige, esindades Hawaii osariiki (koos Daniel Inouyega). Ta oli esimene havai päritolu USA senaator ja oli 2011. aasta seisuga ainuke hiina päritolu senaator.
Daniel Akaka kuulus Demokraatlikku Parteisse. 2011. aastast oli ta Senati indiaani asjade komitee esimees.
Ta valiti esimest korda esindajatekoja liikmeks 1976. aastal ja seejärel veel kuuel korral.
2011. aastal teatas ta, et ei kavatse 2012. aasta senati valimistel kandideerida.
Ta oli abielus Mary Mildred Chongiga. Neil on viis last, neliteist lapselast ja palju lapselapselapsi.
Sumneri maakond (Kansas)
pisi|Sumneri maakond Kansase osariigis Sumneri maakond on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 22 382. 2010. aastal elas maakonnas 23 787 inimest. Maakonna keskus ja suurim linn on Wellington (7715 elanikku).
Maakonna pindala on 3070 km². Veepindala on 8 km²
Ajalugu
Sumneri maakond moodustati 20. detsembril 1870 Marioni maakonna ja Butleri maakonna osadest. Maakond sai nime USA poliitiku Charles Sumneri järgi.
Harvard Mark I
Mark I lammutati 1959. aastal, kuid selle osi näidatakse Harvardi teaduskeskuses, originaalse masina muud osad viidi IBM-i ja Smithsoniani institutsiooni. pisi|Sisendi/väljundi ja kontroll-lugejate lähiümbrus|214x214px
Päritolu
Esialgne kontseptsioon esitas Howard Aiken 1937. aasta novembris IBM-ile. Pärast IBM-i insenerid kiitsid uuringut ja isegi ettevõtte esimees Thomas John Watson isiklikult projekti ja selle rahastamise heaks ja kasulikum, 1939. aasta veebruaris. Howard Aiken hakkas 1937. aasta alguses otsima võimalust oma kalkulaatori kujundamiseks ja ehitamiseks. Pärast kahe edutult tagasilükkamist näitas ette ta näidisplaani, mille Charles Babbage'i poeg oli andnud Harvardi ülikoolile 70 aastat varem. See viis ta uurima Babbage'i mõtteid ja lisama analüütilise mootorile tema ettepanekuid; saadud masin tõi Babbage'i analüütilise mootorile põhimõtteliselt peaaegu täielikult ellu, lisades olulisi uusi funktsioone. ASCC arendas ja ehitas IBM oma tehases ja saadeti Harvardi ülikooli 1944. aasta veebruaris. See algas USA mereväe büroode arvutuste tegemist mais ja tulemusi ametlikult esitati ülikoolile 7. augustil 1944.
Disain ja ehitus
ASCC ehitati lülititest, releedest, pöörlevatest võllidest ja siduritest. Selles kasutati 765 000 elektromehaanilist komponenti ja sadu miile traati, mille maht oli 816 kuupjalga (23 m3) – pikkus 51 jalga (16 m), kõrgus 8 jalga (2,4 m) ja sügavus 2 jalga (0,61 m). See kaalus umbes 10 000 naela (4500 kg). Põhilisi arvutusühikuid tuli sünkroonida ja mehaaniliselt juhtida, nii et neid juhiti 50-suu (15 m) veovahendiga, mis oli ühendatud 5-hobujõulise (3,7 kW) elektrimootoriga, mis oli peamise toiteallikana ja süsteemi kellaajana. IBMi arhiivides.
Automaatse järjestuste kontroll kalkulaator (Harvardi märk I) oli esimene operatsioonimasin, mis suutis pikki arvutusi automaatselt teostada. Howard Aikeni poolt loodud Mark I projekt valmis tehases, NY-s IBM-i inseneridena. Terasraadist 51 jalga pikk ja 8 jalga kõrgune, mis hoiavad kalkulaatorit ja nad koosnevad väikestest käikudest, lugejatest, lülitite blokeerivastest paneedest ja kontrollringkonnadest. ASCC kasutas 500 miili (800 km) traati koos kolme miljoni ühendusega, 3500 multipole releed, 35 000 kontakti, 2225 loendurit, 1464 tenpoolelülitit ja 72 lisamasinat, millest igaüks oli 23 märkimis arvul. See oli tööstuse suurim elektromehaaniline kalkulaator.
Marki I ümbritsust kujundas futuristlik Ameerika tööstusdisainer Norman Bel Geddes. Aiken pidas tarkvararakenduseks ressursside raiskamist, sest arvutusvõimsus oli sõja ajal suure nõudlusega ja rahalisi vahendeid (vastavalt Grace Hopperile 50 000 eurot või rohkem) oleks võinud kasutada täiendava arvutiseadmete ehitamiseks.
Operatsioon
pisi|Lintpunch, mida kasutatakse programmide ettevalmistamiseks Mark I oli 60 komplekti: 24 lülitit käsitsi sisestamiseks, see võib salvestada 72 numbrit, iga 23 kümnendikoha pikk. See võib sekundis teha 3 liitamist või lahutamist. Korrutamine kestis 6 sekundit, jagunemine võttis 15,3 sekundit ja ühe või enama minuti jooksul võttis logaritm või trigonomeetriline funktsioon. Mark I väljastas oma tulemusi 24-kanalilisele perforeeritud paberilindile. Ta tegi oleva juhendi mis talle ole antud ja seejärel luges järgmise kirja. Juhiseid ei saanud salvestusregistritest täita.
Andmete ja juhiste eraldamine on tuntud kui Harvardi arhitektuur (kuigi selle lahutamise täpne olemus, mis muudab masina Harvardi, mitte Von Neumanni, on ajaga varjatud; seega Modifitseeritud Harvardi arhitektuur. Mark I esimesed programmeerijad olid arvutite pioneerid Richard Milton Bloch, Robert Campbell ja Grace Hopper. pisi|195x195px|Programmilint nähtavate programmeerimispaigaldustega pisi|Pöördlülitid, mida kasutatakse programmiandmete konstantide sisestamiseks
Juhendi formaat
Sisendkanal, mille sees oli veel 24 kanalit jagunesid kolmeks, mille iga kanali sees oli veel kaheksa kanalit. Iga osale, mis oli seotud kalkulaatoriga, oli määratud unikaalne identifitseerimisnumber. Need numbrid olid kontroll-lindil binaarsed. Esimene väljund oli toimingu tulemus binaarindeksina ja selle operatsiooni teine lähtepunkt. Kolmas väljund oli toimingu kood.
Suure panuse Manhattani projekti andis 1928. aastal Leslie John Comrie, kes esimesena kasutas IBM-i perforeeritud paberi varustuse teadusliku tööks: astronoomiliste tabelite arvutamiseks erinevatel meetoditel, nagu oletas Babbage 100 aastat varem tema Diferentsi mootorile. Päris varsti hakkas IBM oma tabuleid muutma, selleks et arvutused ei oleks nii kauemad. Üks tabulaatoritest, ehitatud 1931. aastal, oli Columbia Difference Tabulator.
John von Neumannil oli Los Alamose meeskonnas, kes kasutas "modifitseeritud IBM perfokaardiga masinad", et määratleda implosiooni mõju. Implosion on protsess, mille käigus hävitatakse esemeid, lagunedes enda sisse. 29. märtsil 1944 nõudis Neumann, et leida lahendust probleemile seoses Mark I implosiooniga. Augusti alguses 1944 saabus ta koos kahe matemaatikutega, kes kirjutasid esimese simulatsiooniprogrammi, et uurida esimest aatomipommi.
"Von Neumann liitus Manhetiti projektiga 1943. aastal, töötades välja tuumapommi ehitamiseks vajalikke andmeid. Ta näitas, et implosiooni disain, mis pärast kasutatakse Triniti ja Fat Mani pommides, oli tõenäoliselt kiirem ja tõhusam kui relva disain.
Aiken ja IBM
Aiken avaldas pressiteate, milles kuulutas välja Mark I, ja ütles, et ta on ainus "leiutaja". Ainsaks IBM-i isikuks oli mainitud James Wares Bryce, kuigi olid mitmed IBM-i insenerid, sealhulgas Clair Lake ja Frank Hamilton, kes aitasid luua erinevaid elemente. IBMi esimees Thomas J. Watson oli kuri selle olukorra peale ja osales ainult vastumeelselt 7. augusti 1944 tseremoonial. Aiken otsustas omakorda ehitada oma masinaid ilma IBMi abita ja ASCC sai tuntud kui "Harvard mark". IBM hakkas edasi ehitama oma masinaid, Järjestuse Elektrooniline Kalkulaator (SSEC) uue tehnoloogia katsetamiseks kui ka kasuks oma kampaaniale.
Järeltulijad
Mark I-le järgnesid Harvard Mark II (1947 või 1948), Mark III / ADEC (september 1949) ja Harvard Mark IV (1952) – kogu Aikeni töö. Mark II oli Mark I-ga paremaks, kuigi see ikka põhines elektromehaanilistel releedel. Mark III kasutas enamasti elektroonikakomponente: vaakumpumpasid ja kristallidioode, aga ka mehaanilisi komponente: mäluseadmetele pöörlevad magnetilised trumlid, pluss-releed trumlite vahel andmete edastamiseks. Mark IV oli täiesti elektrooniline, asendades ülejäänud mehaanilisi komponente – magnetilisele tuumamälule. Mark II ja Mark III olid viidud USA mereväebaasile Dahlgrenis Virginias. Mark IV oli ehitatud USA sõjaväe õhujõududele, kuid see seisis Harvardis.
Viited
1) The machine’s name as actually displayed on the hardware itself is "Aiken-IBM Automatic Sequence Controlled Calculator Mark I". An early photograph (Wilkes 1956:16 figure 1-7) displays the name as "IBM Automatic Sequence Controlled Calculator".
2) Bernard Cohen, p. 164 (2000)
3) Bernard Cohen, p. 53 (2000)
4) Bernard Cohen, p. 39 (2000) It was first rejected by the Monroe Calculator Company and then by Harvard University.
5) "IBM's ASCC introduction 2". Retrieved 14 December 2013.
6) "Proposed automatic calculating machine (Abstract)". IEEE Spectrum. IEEE Xplore. 1 (8): 62–69. August 1964. doi:10.1109/MSPEC.1964.6500770. ISSN 0018-9235. Retrieved 7 August 2017.
8) Computer Oral History Collection, 1969-1973, 1977 Grace Murray Hopper Interview, January 7, 1969, Archives Center, National Museum of American History "Archived copy" (PDF). Archived from the original (PDF) on 2012-02-23. Retrieved 2012-10-21.
9) Maurice Vincent Wilkes (1956). Automatic Digital Computers. New York: John Wiley & Sons. pp. 16–20.
10 Campbell, 1999, p. 43
11) Campbell, 1999, p. 53
12) Wexelblat, Richard L. (Ed.) (1981). History of Programming Languages, p. 20. New York: Academic Press. ISBN 0-12-745040-8
13) "Columbia University Computing History: L.J. Comrie". Retrieved 15 December 2013.
14) "The Columbia Difference Tabulator - 1931". Retrieved 15 December 2013.
15) AIKEN, Bernard Cohen p. 166 (2000)
16) Bernard Cohen, p. 164 (2000)
17) "Atomic Heritage Foundation: John von Neumann". Retrieved 15 December 2013.
18) Emerson W. Pugh (1995). Building IBM: Shaping an Industry and Its Technology. MIT Press. ISBN 978-0-262-16147-3
19) Martin Campbell-Kelly; William Aspray, (1996). Computer: A History of the Information Machine. Basic Books. p. 74. ISBN 0-465-02989-2
20) "Collection of Historical Scientific Instruments Mark I". Atlas Obscura. Retrieved 2016-05-24.
Finspång
Aastal 2010 elas Finspångis 12 440 inimest.
Finspång on vana tööstuslinn, kus toodeti juba 16. sajandil suurtükke ja kahurikuule. Asulas tegutsevad ka tänapäeval eelkõige metalli- ja masinatööstuse ettevõtted, sealhulgas SSAB, Sapa ja Siemensi allüksused.
Finspångist oli pärit Rootsi esimene peaminister Louis Gerhard De Geer.
Improteater Impeerium
pisi|Improteatri Impeerium logo Improteater IMPEERIUM on improteater Eestis. Teater on välja kasvanud 2013. aastal välja Eesti esimesest improteatrist – Eesti Improteatrist.
Mardil Voronwë
Mardil Voronwë (1999 K. A – 2116 K. A.) on tegelane J. R. R. Tolkieni teostes.
Improteater Impeerium
Improteatri IMPEERIUM näitlejad on improvisatsioonilise teatriga tegelenud juba 2009. aastast. 2020. aastal tähistati 10. tegevusaastat.
Mardil Voronwë
Ta oli kuningas Earnuri Kojaülem, pärast tema lahkumist sai temast esimene Valitsev Kojaülem, viis sisse kalendrimuudatuse (tuntud Kojaülema Arvestusena) ja teda tunti ka Hea Kojaülemana.
Sirje Helme
pisi|Sirje Helme (2018)
Improteater Impeerium
IMPEERIUM annab regulaarselt etendusi Tallinnas ja Tartus, vahel ka mujal (nt festivalil "FunniEST" 2020, RIIF 2019. ) pisi|Mairi Tikerpalu, Kati Ong, Maarika Mesipuu-Veebel ja Merilin Kirbits Lisaks pakub teater ka tellimisvõimalusi (töötoad/koolitused, etendused, õhtu/päevajuhid) asutuste üritustele.
Mardil Voronwë
Mardil Namiestnicy Gondoru
Improteater Impeerium
2020. aastal pälvis Improteater IMPEERIUM Eesti Artistide Agentuuri tunnustuse "Parim teenus 2020".
Sirje Helme
Sirje Helme (sünninimi Sirje Reitel; sündinud 1. jaanuaril 1949 Tallinnas) on eesti kunstiajaloolane ja -kriitik.
Improteater Impeerium
Trupi liikmed
pisi|Erki Aule, Tarvo Krall, Rauno Kaibiainen, Maarius Pärn
Karl I (Baden-Baden)
Karl I Badenist (1427 – 24. veebruar 1475, Pforzheim) oli Badeni markkrahv aastatel 1454–1475.
Sirje Helme
Sirje Helme lõpetas 1967. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloolasena. 1995 kaitses magistritöö kunstiteaduses ning 2013. aastal doktoritöö teemal „Sõjajärgse modernismi ja avangardi probleeme eesti kunstis“.
Improteater Impeerium
Välislingid
__SISUKORDEES__
Sirje Helme
Oli aastatel 1973–1975 kirjastuse Kunst toimetaja, 1975–1996 almanahhi “Kunst” peatoimetaja, 1989–1990 kirjastuse Kunst peatoimetaja ning 1990–1992 kirjastuse Kunst direktor. 1993–2008 kirjastuse Kunst AS juhatuse liige.
1992–2005 Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuse juhataja ning 1995–1996 Sorosi Kaasaegse Kunsti Keskuste võrgustiku koordinaator.
Bernhard II (Baden-Baden)
Bernhard II (1428 või 1429, Hohenbadeni linnus Baden-Badenis – 15. juuli 1458, Moncalieri Torinos) oli Badeni markkrahvi Jakob I ja Catherine de Lorraine'i teine poeg. Ta sündis 1420. aastate lõpul Baden-Badeni Hohenbadeni linnuses. Tema täpne sünniaeg on teadmata. Katoliku kirik kuulutas ta 1769. aastal õndsaks.
Elu
Badeni Bernhard II kasvas üles sügavalt religioosses perekonnas. Näiteks tema isa asutas Fremersbergi kloostri ja laiendas Baden-Badeni kollegiaalkirikut.
Sirje Helme
2005. aastal asus Sirje Helme tööle Kumu kunstimuuseumi direktorina. 2009–2016 töötas Eesti Kunstimuuseumi peadirektorina ning on 2016. aastast SA Eesti Kunstimuuseum juhatuse liige.
Bernhard II (Baden-Baden)
Elu
Bernhard II sai hoolika hariduse, mis valmistas teda ette hilisemaks suveräänirolliks. Eesmärk oli, et temast saaks Pforzheimi, Ebersteini, Besigheimi ja mitme markkrahvkonna põhjaosa maakonna markkrahv.
Karl I (Baden-Baden)
Abielu ja lapsed
1. juulil 1447 abiellus Karl ertshertsog Ernst Raudse tütre Austria Katharinaga (1423 – 11. september 1493). Nad said kuus last:
Sirje Helme
Akadeemiline tegevus
2012/2013. õppeaastal oli ta Tartu Ülikooli vabade kunstide professor. Pidanud loengud modernismist ja eesti kunstist pärast II maailmasõda aastatel 1989–1994 Eesti Muusikaakadeemia ja Teatriakadeemias, 1997/1998 ja alates 2003. aastast Tartu Ülikoolis, 1997/1998; 2000–2009 ja alates 2020. aastast Eesti Kunstiakadeemias.
Bernhard II (Baden-Baden)
Elu
Bernhard II oli Habsburgide dünastiaga seotud oma vanema venna Karl I kaudu, kes oli abiellunud keiser Friedrich III õe Austria Katharinaga. See suhe andis Bernhardile juurdepääsu keisri õukonnale. Kuid kõigepealt abistas ta oma onu René d'Anjoud relvakonfliktis Põhja-Itaalias. Kaasaegsete allikate sõnul võitles ta vapralt. Pärast isa surma 1453. aastal naasis ta Badenisse, kus leppis vennaga kokku, et loobub nõudest osale markkrahvkonnast. Selle asemel sai temast hoolimata oma noorusest Friedrich III isiklik saadik.
Sirje Helme
Akadeemiline tegevus
Tema kunstiartikleid on avaldatud Eestis, Lätis, Soomes, Saksamaal, Horvaatias, Poolas, Rootsis, Itaalias, Venemaal jm rahvusvahelistes ajakirjades. Kureerinud näitusi Eestis, Leedus, Soomes, Sarajevos, Poolas, Saksamaal.
Bernhard II (Baden-Baden)
Elu
Bernhard II nägi mitmeid häbiväärseid olukordi ning püüdis leevendada raskusi ja vaesust kõikjal, kus suutis. Ta kulutas suurema osa oma sissetulekust vaeseid ja abivajajaid abistades. Isegi oma eluajal avaldas ta oma kaasaegsetele muljet oma ebatavalise vagadusega.
Sirje Helme
Isiklikku
Sirje Helme isa oli skulptor Kalju Reitel. Tema kasuisa oli lavastaja Grigori Kromanov. Sirje Helme endine abikaasa on Mart Helme; neil on poeg Martin Helme ning tütred Maarja Vaino ja Triin van Doorslaer.
Bernhard II (Baden-Baden)
Elu
Surve all alustas keiserlik Habsburgide perekond pärast Konstantinoopoli langemist türklaste kätte 1453. aastal ettevalmistusi ristisõjaks laieneva Osmanite riigi vastu. Bernhard II saadeti Euroopa vürstikodadesse seda projekti edendama. Ta suri 15. juulil 1458 Põhja-Itaalias Moncalieris ühel neist visiididest katku. Bernardot, nagu nad teda kutsuvad, austavad paljud selle piirkonna inimesed tänapäevani.
Sirje Helme
Isiklikku
Tema hilisem elukaaslane oli kunstnik ja Kunstiakadeemia rektor Ando Keskküla.
Hancocki maakond (Illinois)
Hancocki maakond (Hancock County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Carthage.
Ajalugu
Maakond moodustati 1825. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 19 104.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Kumer hulk
Kumer hulk on vektorruumi selline alamhulk C, mis koos iga sellesse hulka kuuluva kahe punktiga x, y sisaldab ka neid punkte ühendavat lõiku
Jaanus Johanson
Jaanus Johanson (läti keeles Januss Johansons; sündinud 19. aprillil 1956 Riias) on eesti rahvusest Läti näitleja.
Johanson lõpetas 1974. aastal Riia 6. Keskkooli. 1978. aastal lõpetas ta Läti Riikliku Konservatooriumi teatriteaduskonna ja on pärast seda töötanud Valmiera Draamateatri näitlejana.
2004. aastast on ta Läti Näitlejate Ühingu esimees.
Jaanus Johanson on tõlkinud eesti kirjanike näidendeid läti keelde.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kolm poega. Tema vend Valdek Johanson on Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja.
Kumer hulk
kus t võtab väärtusi vahemikus [0,1].
Bernhard II (Baden-Baden)
Tagajärjed
thumb | left | Kõrgaltar [[Babenhausen (Hessen)|Babenhauseni kirikus, selle annetas Badeni Sibylle. Badeni Bernhard II on vasakul tiival]]
Tema hauast Moncalieri Maarja kirikus sai kiiresti pühendunud kristlaste Palverännakute sihtkoht. Väidetavalt toimus tema haual palju imelisi tervenemisi. 1769. aastal kuulutati ta õndsaks. Bernhardi õndsaks kuulutamise puhul ehitas markkrahv August Georg Simpert Rastatti Bernharduse purskkaevu. Väidetavalt peeti Bernhardi kanoniseerimist liiga kalliks.
Pärast tema õndsaks kuulutamist valis Badeni markkrahvkond ta oma kaitsepühakuks ja tähistas seda sündmust 24. juulil 1770; Freiburgi peapiiskopkond austab teda tänapäevalgi oma kaitsepühakuna. Väidetavalt on Freiburgis toimunud vähemalt üks ime. Tema pidupäev on 15 juuli.
Sibylle von Baden, kes oli abielus Hanau-Lichtenbergi krahvi Philipp III-ga, rajas Babenhauseni Püha Nikolause kirikusse kõrgaltari, millel Bernhard on kujutatud vasakul tiival.
Tema kanoniseerimist jätkatakse endiselt. 16. mail 2011 avaldas Freiburgi peapiiskop Robert Zollitsch oma peapiiskopkonna ametlikus väljaandes avaliku pöördumise. Avalik arutelu algas 17. juunil 2011. 8. novembril 2017 volitas paavst Franciscus Pühakute Asjade Kogudust välja andma dekreedi, millega tunnustatakse Bernhardi kangelaslikku voorust.
Dietrich von Cleen
Dietrich von Cleen (ka Clee, Klee, Kleen; u 1455 – 1531) oli Saksa ordu liige, Saksa orduharu meister (Saksa meister) aastatel 1515–1526.
Dietrich von Cleen pärines Wetterau piirkonna alamaadlisuguvõsast ning astus 1477. aastal Saksa Ordusse. 1489. aastal sai temast Hesseni (Marburgi) orduprovintsi (Ballei) maakomtuur (kõrgeim ametnik). Tal oli oluline roll ka Hesseni maakrahvkonna võimustruktuuris, muu hulgas oli ta 1509–1514 alaealise maakrahvi Philippi regentnõukogu liige.
1515. aasta 22. aprillil valiti Cleen Frankfurdis ordukapiitlil Saksa meistriks, sama aasta 5. septembril võttis ta ametikoha meistri residentsis Horneckis üle. Cleenil tekkisid õige pea vastuolud ordu kõrgmeistri Albrecht von Hohenzollerniga, kes püüdis lisaks Preisimaale oma positsiooni ka Saksa ja Liivimaa harude üle tugevdada. Cleen järgis seevastu eelnevate Saksa meistrite poliitikat ning taotles orduharu veelgi suuremat autonoomiat. Selles osas tegi ta koostööd ka sarnast poliitikat ajanud Liivimaa meistri Wolter von Plettenbergiga. Eelkõige kasvasid Cleeni ja Plettenbergi vastuolud kõrgmeister Albrechtiga Ratsanikesõja ajal (1519–1521) ja järel, kui rahahädas kõrgmeister Saksa ja Liivimaa harudelt üha suuremat sõjalist ja rahalist abi taotles. Sõja tagajärjel olid Albrechtil tekkinud suured võlad, mille vähemalt osalist kustutamist ta orduharudelt soovis. Samal ajal rüüstasid ordu Saksamaa valduseid sõjas osalenud palgasõdurid, kes polnud kõrgmeistrilt raha kätte saanud ning kelle palku Saksa haru ka osaliselt tasuma pidi.
Peale selle tekkis 1524. aasta riigipäeval Cleeni ja kõrgmeister Albrechti saadiku Georg von Klingenbecki vahel sessioonitüli, kuna saadik seadis end istuma kõrgemale kohale kui Saksa meister ning väitis, et see on õigustatud asjaoluga, et kõrgmeister on Saksa meistri ülem. Cleen väitis seepeale aga vastu, et riigipäeval see ei loe, sest ta allub kõrgmeistrile ainult orduõiguslikult ning riigipäeval esindab ta ainult iseennast kui riigivürsti, mistõttu tal peaks olema õigus istuda kõrgemal kohal (Saksa meister oli alates 1494. aastast riigivürst, samas kui kõrgmeister seda ametlikult ei olnud). Teised riigipäeva seisused toetasid Cleeni ning Klingenbeck pidi saalist lahkuma. Kui kõrgmeister Albrecht ise riigipäevale jõudis, siis astus ta üles Mainzi ja Brandenburgi kuurvürstide esindajana, mis tagas talle automaatselt kõrgema koha Saksa meistrist (kes kuulus prelaatide kuuriasse) ning seega sai ta ise sessioonitüli Cleeniga vältida.
Cleeniga jõudis kõrgmeister raha maksmises kokkuleppele 1524. aasta 29. detsembril, kui Saksa meister nõustus kõrgmeistrile maksma 7000 kuldnat, mille eest too laiendas Saksa haru privileege, muu hulgas lubades sarnaseid toetusrahasid mitte enam nõuda ning et tulevikus pidid üldiste ordumaksude üle otsustama kõrgmeister, Saksa meister ja Liivimaa meister üheskoos; Saksa orduharul täiesti vabalt valida uusi maameistreid (varem olid kõrgmeistrid nõudnud kahe meistrikandidaadi esitamist, kelle seast nad oma valiku langetasid); mitte sekkuda Saksa haru sisestesse ametissemääramistesse ja liikmeksvõtmistesse; sõlmitud lepet ei tohtinud keisri ega paavsti juures vaidlustada või Saksa harule kahjulikuks muuta. Kuna Liivimaa haru oli saavutanud sarnased privileegid, tähendas see sisuliselt kolme orduharu muutumist üksteisega võrdseteks üksusteks.
1525. aasta kevadel sekulariseeris kõrgmeister aga ordu Preisimaa valdused, muutes need ilmalikuks Poola kuningale alluvaks luterlikuks vasallhertsogkonnaks. Seega jäi ordu ilma nii oma kõrgeimast juhist kui ka kesksetest valdustest. Nii tõusis mõjukaimaks orduharuks Liivimaa ordu, mille valdused olid ulatuslikumad ja asetsesid kompaktsemalt kui Saksa orduharul. Peale selle tabas Saksa orduharu rängalt ka Saksa talurahvasõda, mille käigus rüüstati ja põletati (arvatavasti Götz von Berlichingeni ärgitusel) maha Saksa meistri residents Horneck ning meister ise pidi põgenema Pfalzi kuurvürsti juurde Heidelbergi.
Preisimaa kaotuse järel tekkis küsimus, kes peaks saama uueks ordu juhiks. Cleen leidis, et Saksa meister peaks vähemalt esialgu olema kõrgmeistriameti kohusetäitja; seda eelkõige Saksamaal, kus paiknesid ka neli varem kõrgmeistrile allunud nn Preisimaa orduprovintsi: Koblenz, Austria, Etsch ja Burgundia-Elsass (neist Koblenzi ja Etschi oli kõrgmeister juba 1522. aastal pantinud Saksa meistrile). Vältimaks nende valduste kaotsiminekut, taotles Cleen juba 1525. aasta suvel ja sügisel nende poolset tunnustust endale kui ajutisele ordu juhile, mille ta mööndustega ka sai. Siiski tekitas probleeme eelkõige Koblenzi maakomtuur Braunschweigi hertsog Erich, kel oli ambitsioone saada ise Saksa Ordu uueks kõrgmeistriks. Lisaks sai Cleen Frankimaa ordukäsknike nõusoleku muuta Mergentheim 8 aastaks Saksa meistri ajutiseks residentsiks (tegelikult jäi Mergentheim residentsiks kuni 1809. aastani).
Garry Conille
pisi|Garry Conille 2012. aastal. Garry Conille (sündinud 26. veebruaril 1966) on Haiti arst, tervishoiuametnik ja poliitik.
Ta oli 18. oktoobrist 2011 kuni 4. maini 2012 Haiti peaminister.
Ida-kuldtäht
Ida-kuldtäht (Gagea granulosa) on liilialiste sugukonda arvatud taimeliik.
Taim kasvab vaid Tartu ümbruses, kuhu ta on sattunud Tartu botaanikaaiast. Taim on kohati naturaliseerunud.
Stalini lehmad
"Stalini lehmad" on Sofi Oksaneni 2003. aastal ilmunud romaan. See raamat on Oksaneni Eesti lähiajalugu käsitleva neljaosalise sarja esimene raamat.
Org (Tolkien)
Org ehk Oru kuningriik on riik J. R. R. Tolkieni Keskmaa-raamatute ("Kääbik", "Sõrmuste isand" jm) sarjas.
Mustvee linnapea
Linnapead valis linnavolikogu oma volituste ajaks kuni neljaks aastaks.
Org (Tolkien)
Riigi rajasid Rhovanioni kuningriigi pagulased Keskmaa kirdeossa Kolmanda Ajastu teisel poolel. Riigi ja seal elava rahva bardlaste ajaloost pole palju räägitud. Esialgu saadi suurt tulu kauplemisel Erebori päkapikkudega, kuid kui lohe Smaug Kolmanda ajastu 2770. aastal Orulinna ja Erebori ründas, põgenesid elanikud Orust lõunas asuva Pikkjärve äärde, kus asus Esgaroth. Pärast Viie Väe lahingut Oru ja Erebori kuningriigid taastati ning mõlema võim hakkas kasvama. Koos elasid need riigid üle ka Sõrmuse sõja ning õitsesid sellele järgnevatel aastatel.
Nagu ka rohirrimid, kõnelesid ka bardlased isekeskis oma keelt, mis pärines põhjalaste iidsest keelest ja ei erinenud paljus tollest, mida räägiti Rohanis. Loomulikult oskasid nad rääkida ka läänekeelt, ning see oli kasutusel teise riigikeelena.
Asustus
Antud teemast teame väga vähe, kuid midagi võib aimata tihedama asustusega piirkondade kohta:
Loodus
Orulinna ümbruskonna maad olid enne Smaugi rünnakut viljakad ja elutingimuste kohalt vägagi sobivad. See ala asus meie mõistes parasvöötmes ja kuigi Tolkien on kaardil märkinud vaid Sünklaant, võib julgelt oletada, et väiksemaid metsi oli noil maadel Carneni ja Celduini ümbruses palju rohkem. Peamisteks sealkasvavateks puudeks olid kindlasti mänd ja kuusk, kuid esines ka õistaimi. Tõenäoliselt katsid aga enamuse sellest alast avarad tasased rohumaad, kus olid suurepärased tingimused põllupidamiseks.
Pärast Smaugi rünnakut läbis kant suured muutused ja suur osa Üksildasele Mäele lähedale jäävatest aladest kõrbestusid. Pole päris täpselt teada, kuidas need alad taastusid, kuid vähemalt Balini jutu järgi jättis see piirkonna loodusele igatahes kustumatu mõju.
Vetevõrk oli selles maanurgas tihe, kahele suuremale jõele (Celduin ja Carnen) lisandus veel Pikkjärv, Laanejõgi ja kindlasti ka mitu teist suuremat või väiksemat lisajõge, mida Tolkien ei pidanud vajalikuks kaardile märkida.
Kuigi enamaltjaolt oli see kant tasane, leidus ka siin mägesid. Parimad näited on kindlasti Üksildane Mägi ja Raudmäed. Läheduses oli mäemassiive aga teisigi, näiteks Hallmäed või Sünklaane Mäed.
Rahvastik
Oru Kuningriigi rahvastiku ja etnilise koosseisu kohta pole eriti midagi teada. Lõviosa rahvast moodustasid kindlasti põhjalaste hõimud, kes olid Rhovanionist põhja poole liikunud. Võimalik, et nendega segunes ka õige vähe muid rahvaid, võib-olla mõned väiksemad kohalikud idalaste või mägilaste hõimud, kes sisserännanud põhjalastega segunesid.
Valitsemisvorm
Nagu ka enamus teisi Keskmaa inimeste riike, oli ka Orulinnas päritava piiramatu võimuga monarhia. Aadlikest ja riigiametnikest pole meil aga peaaegu mitte kui midagi teada, mistõttu jääb valitsuse struktuur paljuski selgusetuks. Pärast Orulinna hävingut pagesid selle elanikud Esgarothi ning sulandusid sealsesse ühiskonda. Järvelinna juhiks oli valitav linnaülem, keda abistasid arvukad nõunikud. Bardi päevil oli linnaülemaks üks väga rahaahne mees, kes võlgnes oma ametikoha just oma heale ärivaistule.
Monarhia ja kuninglik liin taastati pärast Smaugi tapmist ja Viie Väe lahingut ning kuningaks sai Bard Vibukütt. Oru Kuninga võim suurenes sel ajal tublisti ja piirid laienesid nii Bardi kui tema järeltulijate ajal väga kaugele pealinnast.
Majandus
Orulinna elanikud tegelesid peamiselt kaubanduse, kalanduse ja põllundusega. Kuna ümberringi laiuvad maad olid põllunduseks vägagi sobivad (tihe vetevõrk, parasvöötmeline kliima) ja väga viljakad, tegeldi põllumajandusega ohtralt. Tõenäoliselt olid peaaegu kõik laiad maad Oru ümbruses põldude all. Ka nõudlus põllumajandusliku toodangu järele oli suur. Vaja oli toita nii Oru enda paisuvat rahvastikku, kui ka Erebori päkapikke, kellelt saadi vastutasuks ehitustöid, mitmesuguseid ehteid, relvi ning ilu- ja tarbeesemeid. Osa neist kasutati oma tarbeks, osa läks kaubandusse.
Smaugi rünnakul oli aga nii laastav mõju, et ümbruskond muutus viljakatest rohumaadest viljatuks Lohekõrbeks. Selle tulemusena pidid bardlased pärast Orulinna restauratsiooni oma endisi põllumaid tõsiselt turgutama ja nende eest hoolt kandma, kuna Balini jutu järgi oli 8 aastat hiljem org jälle üles haritud ja jõukas.