cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sindi Rock
Sindi Rock on Pärnu maakonnas Sindi linnas toimuv rokifestival. Seda festivali peetakse Eesti esimeseks rokifestivaliks.
Esimene festival toimus 1969. Siis peeti festivali kahel päeval ja lavalaudasid tallasid neli bändi: Vibro, Jüngrid, Viking ja Fix. 1987 ja 1988 kandis festival nime Sindi Metall.
2014. 45 aastapäeva peeti kahel laval. Välisüritus oli kõikidele tasuta ning seal esinesid päeval ansamblid Ühend-Fix, Los Libedos Vineros, Telly Addicts, Directors ja Syrius. Hiljem toimus üritus seltsimajas sees: Jana Kask & Mai Skizo, The Tuberkuloited, Pöölöy Gläänz, Legshaker, Jan Uuspõld ja Luxury Filters.
2015. Peaesineja Winny Puhh. Enne nende esinemist esines Kefilius tuleetendusega „Punk“. Teised esinejad olid OL, SSB ja Eleegium.
2016. The Tuberkuloited, Kõu, HND, Okitoki.
2017. a toimunud festivali peaesineja oli Metsatöll. Veel esinesid: Empty Mind, Intact, Tankist, DND ja Syrius.
2018 toimus 49. Sindi Rock. Esines seitse esinejat: Bestia, Empty Mind, Killedbeez, Rotiküla Kõutsid, Sibyl Vane, NIKNS Suns ja Vennaskond.
2019. 50 aastat peale esimest festivali toimunud üritusel esinesid: Squire, The Belka, The Tuberkuloited, Köömes ja Kosmikud.
2020. aastal jäi üritus ära.
2021. aastal toimunud festivalil astusid üles: Raev, Number Õ, The Belka, Hunta ja Singer-Vinger.
Viited
3.  http://www.kylauudis.ee/2017/08/23/ilme-prenge-abiga-meenutati-sindi-rocki-ajalugu-ja-koneldi-eelseisvast/
Kinnipeetav
Kinnipeetav on vanglas karistust kandev isik, kes on kohtulikult süüdi mõistetud.
Kinnipeetav erineb vahistatust selle poolest, et viimane kannab vanglas eelvangistust ning tal on rohkem õiguseid. Vahistatust saab kinnipeetav, kui tema osas jõustub süüdimõistev kohtuotsus ja karistus pööratakse täitmisele.
Kinnipeetavate puhul on nende põhiõigused ja -vabadused piiratud ulatuslikumal määral kui enamikul vabaduses viibivatel isikutel.
Kinnipeetavate põhiõiguste piirangud
Eesti Vabariigi põhiseaduses on loetletud kõigi ja igaühe õigused, vabadused ja kohustused, mis olemas kõikidel Eestis viibivatel isikutel. Seega on need olemas ka Eesti vanglates viibivatel kinnipeetavatel. Isikute, sh kinnipeetavate põhiõigused ei ole aga tagatud piiramatul kujul. Seda lubab põhiseaduse § 11, mille kohaselt võib õigusi ja vabadusi piirata kooskõlas põhiseadusega. Need piirangud peavad aga olema demokraatlikus ühiskonnas vajalikud ega tohi moonutada piiratavate õiguste ja vabaduste olemust.
Kinnipeetavate põhiõiguste määratlemisel on oluline ka Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon (EIK). Seal sätestatakse inimõiguste ja põhivabaduste kaitse minimaalsed põhimõtted, kuid riigid võivad pakkuda siseriiklikus õiguses EIK-s sätestatust tugevamat kaitset. Eesti põhiseaduse teise peatüki aluseks on paljuski olnud EIK. Seetõttu saab põhiseadusest tulenevaid põhiõigusi sisustada ka rahvusvahelist kohtupraktikat analüüsides.
Kuigi kinnipeetavad on oma varasema käitumisega põhjustanud ühiskonnale kahju, ei tähenda see, et kinnipeetavaid võib kättemaksuks kohelda ükskõik, kuidas. Teda tuleb kohelda viisil, mis austab tema inimväärikust ning kindlustab, et kinnipidamine ei põhjusta talle rohkem kannatusi või ebameeldivusi kui need, mis paratamatult kaasnevad vanglas viibimisega.
Kinnipeetava vabadus allutatakse seaduses toodud piirangutele. Kui seadus aga konkreetset piirangut ei sätesta, võib vangla kohaldada vaid selliseid piiranguid, mis on vajalikud vangla julgeoleku kaalutlustel. Piirangud peavad vastama täideviimise eesmärgile. Täideviimise eesmärk on kinnipeetava suunamine õiguskuulekale käitumisele ja õiguskorra kaitsmine. Samuti peavad piirangud vastama inimväärikuse põhimõttele ega tohi moonutada teiste õiguste ja vabaduste olemust. Seega on kinnipeetavate põhiõiguste piiramisele omakorda seatud piirid: õigustus kinnipeetava põhiõiguste piiranguks peab tulenema kas otse seadusest või peab piirang olema vajalik vangla julgeoleku kaalutlustel.
Kõige tajutavam on kinnipeetavate piirang vabadusele. Vastasel korral ei olekski tegemist kinnipeetavate "kinnipidamisega". Vangistusega kaasnevad paratamatult ka muude põhiõiguste piirangud. Ainuüksi kinnipeetava füüsilise liikumisvabaduse piiramisega riivatakse tema loendamatuid muid põhiõigusi.
Näiteks on piiratud kinnipeetava õigus vabale eneseteostusele. Vaatamata sellele, et kinnipeetav saab ka teha tööd, ei saa Eesti kodanikust kinnipeetav vanglakaristust kandes tõenäoliselt vabalt valida tegevusala, elukutset ja töökohta, nagu lubab põhiseadus. Tõsi, ka vabaduses viibivad Eesti kodanikud ei saa alati töötada just sellel töökohal, kus nad soovivad. Küll aga on kinnipeetavate võimalused elukutse ja töökoha valimisel kitsamad kui vabaduses viibijatel.
Samuti on piiratud kinnipeetavate õigus levitada informatisooni. Euroopa Inimõiguste Kohus (EIK) on leidnud asjas Bamber vs. Ühendkuningriik, et kinnipeetava vanglavälise suhtluse allutamine riigi kontrollile on aktsepteeritav. Antud asjas soovis kinnipeetav osaleda otse raadiosaates, kuid kohus leidis, et selle keelamine on õigustatud. Piiratud võib olla ka kinnipeetava õigus saada informatsiooni. Näiteks ei ole Eesti vanglas viibival kinnipeetaval lubatud kasutada Internetti, välja arvatud selleks kohandatud arvutites, mille kaudu on vanglateenistuse järelevalve all võimaldatud juurdepääs õigusaktide andmebaasidele ja kohtulahendite registrile.
Võimalik, et piiratakse ka usuvabadust. EIK praktika kohaselt peab kinnipeetav tõendama, et tema usu puhul on tegemist üldlevinud usuga, et saada usust tuleneva sooduskohtlemise osaliseks. Avalduses nr 7291/75 ei suutnud kinnipeetav tõendada, et Wicca on religioon ning seega ei tekkinud ka küsimust usuvabaduse rikkumisest.
Piiratud on ka kinnipeetavate liikumisvabadus ning õigus valida elukohta, samuti õigus Eestist lahkuda. Kinnipeetav ei saa ise valida, millises vanglas ta soovib karistust kanda. See, et kinnipeetav võidakse paigutada perekonnast eemale, on vangistuse paratamatu tagajärg. Asjas Hacisüleymanoglu vs Itaalia taotles kinnipeetav enda ümberpaigutamist Itaalia vanglast Türgi vanglasse, sest tema perekond elas Türgis. Ümberpaigutamist ei võimaldatud. Samas Euroopa vanglareeglistiku soovituste kohaselt tuleb vangid suunata vanglatesse, mis asuvad võimalikult lähedal nende kodule või sotsiaalse rehabilitatsiooni keskustele. Euroopa vanglareeglistiku soovitused on aga, nagu nimigi ütleb, soovitusliku iseloomuga.
Liikumisvabaduse piirangu hindamisel tuleb eristada kinniseid vanglaid ja avavanglaid. Näiteks Tallinna vanglas võib kinnipeetav liikuda väljaspool enda sektsiooni ainult koos saatjaga. Saatmise ajal on kinnipeetaval keelatud kalduda vanglaametniku loata kõrvale marsruudist. Kinnipeetava käed peavad liikumise ajal olema üldiselt ristatult selja taga. Sarnased reeglid kehtivad ka Viru vanglas. Avavanglas on kinnipeetaval äratusest kuni öörahuni lubatud vabalt liikuda avavangla territooriumil. Öörahu algusest kuni äratuseni eraldatakse kinnipeetavad neile ettenähtud tubadesse, mis vajaduse korral lukustatakse.
Võimalik on ka see, et kinnipeetavale antakse luba lühiajaliseks väljasõiduks. EIK ega ka Eesti siseriiklik õigus aga ei nõua, et igal juhul tuleb lühiajalist väljasõitu võimaldada. Samas äärmiselt kriitiliselt suhtub EIK sellesse, kui kinnipeetaval ei võimaldata osaleda matustel või külastada surevat lähedast hüvastijätuks. Asjas Czarnovski vs. Poola ei võimaldatud kinnipeetaval osaleda isa matustel. Riik ei toonud keeldumiseks ühtegi sisulist põhjendust. Sellega rikkus riik EIK artiklit 8, mis käsitleb õigust austusele era- ja perekonnaelu vastu.
Vanglas viibimine takistab kinnipeetava vaba suhtlemist perekonnaliikmetega. See omakorda tähendab, et piiratakse põhiõigust perekonna- ja eraelu puutumatusele. Mingil määral on kinnipeetaval siiski võimalik vanglaväliste isikutega suhelda. Näiteks on kinnipeetavale lubatud vähemalt üks kord kuus järelevalve all kokku saada oma perekonnaliikmete ja teiste isikutega, kelle maine osas ei ole vanglateenistusel põhjendatud kahtlusi. Sellise kohtumise, so lühiajalise kokkusaamise kestus on kuni kolm tundi.
Kinnipeetavale võimaldatakse ka pikaajalisi kokkusaamisi abikaasa, isa, ema, vanaisa, vanaema, lapse, lapsendaja, lapsendatu, võõras- või kasuvanema, võõras- või kasulapse, venna või õega. Faktilise abikaasaga lubatakse pikaajalisi kokkusaamisi tingimusel, et neil on ühised lapsed või vähemalt kaks aastat väldanud kooselu enne karistuse kandmise algust. Seega ei ole võimalikud pikaajalised kokkusaamised kaaslaste ja elukaaslastega, kes vangistusseaduse mõttes faktilise abikaasa mõiste alla ei mahu. Pikaajaline kokkusaamine kestab üks ööpäev, põhjendatud juhtudel kuni kolm ööpäeva. Privaatsust peaks tagama see, et kinnipeetavale ja külastajale antakse vangla poolt ruumid, kus ei ole pidevat järelevalvet. Kinnipeetava perekonna- ja eraelu puutumatuse riivamist peaks leevendama ka see, et kinnipeetaval on õigus kirjavahetusele ja telefoni kasutamisele.
Ott Tänak: The Movie
pisi|Ott Tänak ja Martin Järveoja.|alt= Ott Tänak: The Movie on 2018. aastal valminud dokumentaalfilm, mis räägib Ott Tänaku elust.
Kinnipeetav
Kinnipeetavate põhiõiguste piirangud
Lisaks sellele, et kinnipeetav ei saa suhelda piiramatult oma lähedastega, riivavad tema õigust eraelu puutumatusele ka läbiotsimised, käeraudade kasutamine, kohustus kanda vanglariideid. Need meetmed on õigustatud juhul, kui nendeks on olemas õiguslik alus, legitiimne eesmärk ning need on vajalikud demokraatlikus ühiskonnas.
Ott Tänak: The Movie
Seda filmiti 14 riigis.
Kinnipeetav
Kinnipeetavate põhiõiguste piirangud
Kinnipeetava jaoks on ilmselgelt piiratud õigus enda omandit vabalt vallata, kasutada ja käsutada. Kui kinnipeetav saabub vanglasse, võtab vanglateenistus kinnipeetavaga kaasas olevad isiklikud asjad hoiule. Kinnipeetav ei tohi vallata ja kasutada ained ja esemed, mis ohustavad inimese julgeolekut, sobivad eriti vara kahjustamiseks või võivad ohustada vangla julgeolekut. Keelatud esemed on muuhulgas tööriistad ja ehitusmaterjalid, fotoaparaadid ja küünlad, aga ka näiteks suhkur ja kartulid.
Ott Tänak: The Movie
Film ilmus kinodesse 11.aprill 2019.
Krakauschatten
thumb|Kabel Krakauschattenis
Kornid
thumb|250px|right|Korni keele taandumine inglise keele ees 1300 a ja 1750 a vahel Kornid on rahvas, kes elab Suurbritannia edelaosas Cornwalli poolsaarel.
Krakauschatten
Krakauschatten oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Murau ringkonnas. 2015. aastast on see Krakau valla osa.
Kornid
Kornid on asunud taastama korni keelt, mis oli juba igapäevasest kõnepruugist kadunud.
Vidaga
pisi|left|Vidaga veski Vidaga on küla (vidējciems) Lätis Smiltene piirkonnas Vireši vallas. Vidaga asub merepinnast 81 meetri kõrgusel paigas, kus Vidaga jõgi Koiva jõkke suubub.
Asulas asus varem Vidaga veski. Nõukogude ajal ehitati küla välja Vireši kolhoosi keskasulaks. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Hopa piirkonda.
Külas on raamatukogu. Seal asub Vidaga bussipeatus.
Vidagas asub looduskaitsealune Vidaga dolomiidipaljand. Kaitse all on ka sealne lehiseallee koos lehisetukkadega ja Vizla oru paljandid koos Žākļi rändrahnuga. Külas asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele.
Aastal 2016 oli külas 193 elanikku.
Surnud 23. juulil
Siin loetletakse 23. juulil surnud tuntud isikuid.
Koltan
Koltan ehk kolumbiit-tantaliit on haruldaste muldmetallide maak, mis sisaldab mineraale kolumbiit ja tantaliit.
Suuremad maardlad asuvad Brasiilias ja Kesk-Aafrikas. Kongo DV-s, kus on maailma suurimad koltanivarud, on kaevandamisest saadud tuludega rahastatud tõsiseid konflikte.
Maak sai nime nioobiumi (mida varem nimetati kolumbiumiks) ja tantaali järgi.
Odra tänav (täpsustus)
Odra tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Mühlen (Steiermark)
Mühlen on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Murau ringkonnas.
Mühlen asub u. 28 km Muraust kagus.
Pyongyangi deklaratsioon
Pyongyangi deklaratsioon, ametlikult tuntud kui Kaitskem ja edendagem sotsialismiüritust! oli deklaratsioon, mille allkirjastasid maailma parteide esindajad Pyongyangis 20. aprillil 1992. aastal.
70 kommunistliku ja muu partei esindajat oli tulnud Põhja-Korea pealinna Pyongyangi tähistama Kim Il-sungi 80. sünnipäeva. Kohalesaabunud delegaatidel oli palju kahepoolseid ja mitmepoolseid kohtumisi ning nad otsustasid teha ühise avalduse, kinnitades oma pühendumist sotsialismile, vaatamata Nõukogude Liidu kokkuvarisemisele. 20. aprillil 1992 allkirjastas deklaratsiooni 70 parteid, sh 48 parteiliidrit. Hiljem on Pyongyangi deklaratsioonile alla kirjutanud veel hulk parteisid.
Landon Ferraro
pisi|Landon Ferraro (2022) pisi|Landon Ferraro 2016. aastal [[Boston Bruinsi särgis]] Landon Christopher Ferraro (sündinud 8. augustil 1991 Trailis, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes keskründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Kölner Haie.
Aastatel 2007–2010 mängis ta Western Hockey League'i klubis Red Deer Rebels. Hooajal 2010–11 mängis ta samasse liigasse kuuluvas Everett Silvertipsis.
2009. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i draft'is 32. valikuna. Aastatel 2011–2015 mängis Ferraro põhiliselt American Hockey League'is (AHL) Red Wingsi noorteklubis Grand Rapids Griffins. 2013. aastal võitis ta Griffinsiga Calder Cup'i. NHL-is tegi ta Red Wingsi meeskonnas debüüdi 18. märtsil 2014 mängus Toronto Maple Leafsi vastu. 11. aprillil 2015 lõi ta mängus Carolina Hurricanesi vastu oma esimese värava NHL-is.
2017. aasta juulis sõlmis Ferraro lepingu Minnesota Wildiga. Suurem osa hooajast 2017–18 mängis ta AHL-is Wildi noorteklubis Iowa Wild. NHL-is sai ta hooajal 2017–18 Wildi meeskonnas kirja kaks mängu ja lõi ühe värava.
Hooajal 2019–20	mängis Ferraro Saksamaa kõrgliigaklubis Eisbären Berlin. Hooaja 2020–21 alguses mängis ta Saksamaa esiliigaklubis Löwen Frankfurt. 2021. aasta jaanuaris naasis ta Saksamaa kõrgliigasse, sõlmides lepingu Kölner Haiega.
Kanada jäähokikoondise koosseisus osales ta 2022. aasta taliolümpiamängudel.
Tema isa Ray Ferraro on endine jäähokimängija, kes mängis NHL-is enam kui 1000 mängu.
Austria lauljate loend
''Siin on loetletud Austria lauljaid; ooperilauljaid on loetletud ka Austria ooperilauljate loendis.
Salinõmme sadam
Salinõmmme sadam on sadam Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Salinõmme külas.
Eesti NATO sõjalistes operatsioonides
Eesti rahvusvahelistes sõjalistes operatsioonides on ülevaade Eesti kaitsejõudude osalustest NATO, Euroopa liidu ja ÜRO sõjalistest ja rahutagamisoperatsioonidest.
Horvaatia
Eesti jalaväerühm oli ÜRO UNPROFOR rahuvalvemissioonil Horvaatias, Taani rahuvalve pataljoni (DANBAT) koosseisus:
Teater KaRakTer
Teater KaRakTer on Rakvere harrastusteater, mis loodi 2. märtsil 2013. Sama aasta augustis asutati mittetulundusühing Karakter. Asutajaliikmeteks olid Alina Klimova ja Tiit Alte.
Eesti NATO sõjalistes operatsioonides
Bosnia ja Hertsegoviina
Aastatel 1995–2004 tegutsesid Bosnias NATO juhitud rahutagamisjõud IFOR ja stabiliseerimisjõud SFOR. Eesti kaitsevägi on erinevatel missioonidel Bosnias ja Hertsegoviinas osalenud juba alates 1996. aastast, mil seal alustas tegevust ESTPLA-3 NATO rahutagamisjõudude IFOR koosseisus. 2. detsembril 2004 võttis Euroopa Liit NATO-lt missiooni üle. EUFORi sõjaline operatsioon ALTHEA/EUFOR-ALTHEA.
Teater KaRakTer
Mittetulundusühing Karakter on andnud etendusi kogu Eestis, osalenud nii riigisisestel kui ka rahvusvahelistel harrastusteatrite festivalidel, korraldanud maakondlikke teatripäevi ja harrastajatele mõeldud teatrikoolitusi ning algatanud harrastusteatritele suunatud rahvusvahelise teatripäeva tähistamise traditsiooni. Teater KaRakTer on igal aastal üles astunud Rakvere linna üritustel, näiteks Rakvere linna aastapäeval ja Vabariigi aastapäeva vastuvõtul. 2015. aastal osalesid teatri mehed meeste tantsupeol. pisi|Lavastus "VÕIMALUS", mai 2021 pisi|Lavastus "Mida talle öelda ehk Tigu", september 2017
Elektrooptika
Elektrooptika on füüsika haru, mis uurib elektrivälja mõju aine optilistele omadustele.
Teater KaRakTer
Teater KaRakTer on aidanud mitmel aastal korraldada Rakvere gümnaasiumi filmifestivali. Alates 2015. aastast kuulub mittetulundusühing Karakter Eesti Harrastusteatrite Liitu. Samal aastal loodi täiskasvanute trupi juurde laste näitering Väike KaRakTer.
Eesti NATO sõjalistes operatsioonides
Bosnia ja Hertsegoviina
Operatsiooni eesmärk on tagada Bosnia kodusõja lõpetanud Daytoni/Pariisi rahulepingu tingi­muste täitmine ning luua Bosnias ja Hertsegoviinas ohutu ja turvaline keskkond. Lisaülesanneteks on toetada endise Jugoslaavia asjade rahvusvahelist kriminaalkohut (ICTY) ja muid asjaomaseid institutsioone ning tagada turvaline keskkond, kus politsei saaks edukalt tegutseda organiseeritud kuritegevuse vastu. Kuigi operatsioon on NATO-lt Bosnias üle võetud, on Sarajevos kohal ka NATO oma staabiga.
Teater KaRakTer
Alates 2016. aastast on mittetulundusühing Karakter Rakvere linna esinduskollektiiv.
Eesti NATO sõjalistes operatsioonides
ESTGUARD
ESTGUARD (1 kuni 3) oli Kaitseliidu baasil moodustatud missiooniüksus, mis teenis alates 2005. aasta detsembrist kuni 2007. aasta juuni lõpuni Bosnia ja Hertsegoviina kirdeosas Tuzla linna lähistel paiknevas Camp Eagle'i baasis.
Teater KaRakTer
Teatri KaRakTer pealavastaja on olnud alates selle loomisest Tiit Alte ja 2015. aastast on teatrijuht Ivo Leek.
Eesti NATO sõjalistes operatsioonides
Liibanon ja UNIFIL
Eesti osales ÜRO rahuvalvlemissioonil UNIFIL Liibanonis rahuvalvekompaniiga NORBATT koosseisus
Teater KaRakTer
Teatri kodusaal asub Rakvere Kultuurikeskuses. pisi|Lavastus "Igaühele oma", august 2017
Eesti NATO sõjalistes operatsioonides
Liibanon ja UNIFIL
Eesti osaleb ÜRO rahuvalvemissioonil UNIFIL Liibanonis mehhaniseeritud jalaväerühmaga, mille ülesanneteks on vaatlus, patrullid ja kontrollpostide mehitamine.
Teater KaRakTer
Lavastused
pisi|Lavastus "Draakon", veebruar 2016
Eesti NATO sõjalistes operatsioonides
Kosovo
KFOR loodi jaanuaris 1999. aastal peale NATO sõjalise operatsiooni lõppu Kosovos. ÜRO resolutsiooni 1244 järgi on KFORi ülesandeks julgeoleku tagamine, Serbia poole relvastatud tegevuse takistamine, Kosovo Vabastusarmee relvitustamine ja tsiviilinstitutsioonide taastamise abistamine.
Eesti kaitsevägi on erinevatel missioonidel Kosovos osalenud juba alates 1999. aastast, mil seal alustas tegevust ESTPATROL-1 (KFOR MSU allüksusena). Viimane ESTPATROLi üksus ESTPATROL-14 lõpetas Kosovos teenistuse 2006. aasta detsembris. Lisaks teenis Taani pataljoni koosseisus Eestist 6-kuuliste perioodide kaupa kompaniisuurune üksus BALTSQN. BALTSQNi BALTBATi kompanii suurune üksus vahetus korda mööda Eesti, Läti ja Leedu vahel. Taani Pataljoni koosseisus Eesti kontingent Alates 2008. aasta juunist on KFORi ülesannetele lisandunud ka Kosovo eriolukordade likvideerimise korpuse (Kosovo kaitsekorpus KPC) ja Kosovo turvajõudude (KSF) formeerimine ning väljaõpetamine. Kosovo eraldus veebruaris 2008 ühepoolselt Serbiast, tehes seda ÜRO resolutsiooni kiuste.
2011. aastal on NATO rahuvalveoperatsioonil KFOR Kosovos 2 Eesti kaitseväe staabiohvitseri.
Teater KaRakTer
Lavastused
pisi|Lavastus "Kükloop", juuli 2014
Eesti NATO sõjalistes operatsioonides
Iraak
Eesti kaitsejõud osalevad sõjalisel operatsioonil Iraagis rahvusvahelise koalitsiooni (MNF-I)1 koosseisus alates 2003. aasta 20. juunist.
Koalitsioonijõudude (MNF-I) ülesanne on tagada koostöös Iraagi valitsusega turvaline keskkond Iraagi ülesehituseks ja stabiliseerimiseks. Selleks korraldatakse kohalike äärmuslaste ja välisterroristide vastaseid operatsioone ning õpetatakse välja ja varustatakse Iraagi julgeolekujõude.
2003. aasta juunist osales Eesti Iraagi operatsioonil staabiohvitseridega ja jalaväerühmaga ESTPLA, mida osales operatsioonil 11 rotatsiooni. ESTPLA-17 saabus missioonilt tagasi 2008. aasta detsembris. Rühm paiknes Al Tajis (Bagdadist u 20 km loodes) ning Eesti kaitseväelased viisid operatsioone läbi koostöös Ameerika Ühendriikide maaväe ja Iraagi julgeolekujõudude üksustega, selleks et tagada kord, leida ebaseaduslikke relvi ja pidada kinni tagaotsitavaid isikuid.
2003. aasta juunist kuni 2005. aasta jaanuarini osales Iraagi operatsioonil lisaks Eesti jalaväerühmale ka transpordilennukite kaubakäitlusmeeskond, kes teenis Lõuna-Iraagis An-Nāşirīyah linna lähistel Tallil’i lennuväljal asuvas USA lennuväebaasis. Iraagis on Eesti Kaitsevägi esindatud veel NATO väljaõppemissiooni (NTM-I) koosseisus teenib kolm staabiohvitseri.
Kaitseliidu üksus ESTGUARD-4 teenis, juunist detsembrini 2021, Iraagis Taani mobiilse väekaitse kompanii koosseisus Suur-Bagdadi alas (Bagdad koos Taji ja Rustimayah'ga).
Inherent Resolve (OIR)
ESTCOY-18, ülem major Allar Olesk, Erbili õhuväebaas, Põhja-Iraak. Erbili ümbruse Kurdistani regioon (Iraagi Kurdistan). Eesti üksus ülesanne on baasikaitse-, kiirreageerimisüksuse ja võtmeisikute julgestamine.
Afganistan
NATO raames on Eesti üksused Afganistanis tegutsenud alates 13. märtsist 2003, kui ISAF-i teenistusse asus kuueliikmeline demineerimismeeskond, kelle ülesandeks oli puhastada rahvusvahelise brigaadi koosseisus Kabuli linna ümbrus lõhkekehadest. pisi|
Eesti väekaitserühmad teenisid operatsiooni Resolute Support koosseisus Kabulis alates 2018 aasta maist.
Poola
Eesti sihtüksus WISENT. Nimi WISENT märgib inglise keeles euroopa piisonit
Saue Sõna
1989-1996 ilmus leht sagedusega üks kord kuus. Aastast 1997 ilmub leht sagedusega kaks kord kuus.
Lehe esimene number ilmus detsembris 1989.
1. aprillil 1995 ühinesid Saue Sõna ja Keila Leht ajaleheks Lääne-Harju Ekspress. Aastast 1996 on Saue Sõna taas eraldi ajaleht.
Sarve sadam
Sarve sadam on sadam Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Sarve külas.
Kald
Kald on eesti perekonnanimi.
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kald 202 inimesel: 105 mehel ja 97 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kald meeste puhul 771. kohal ja naiste puhul 969. kohal.
Perekonnanimi Karell oli kõige levinum vanuserühmas 5–9 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,50. Nimi oli kõige sagedasem Saare maakonnas, kus seda kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 14,87 inimest.
Nimede eestistamise käigus võeti 1935–1940 aastal Kald uueks nimeks kokku 17 korral, kui loobuti nimedest Karlik, Triisa(l) ja Pleesmann kahel juhul, aga ka nimedest Kalmann, Kals, Kalts, Kanter, Karlov, Keert, Keiert, Kreis, Selberg, Steinberg, Zernov.
1936. aastal muudeti nimi Kald Uue-Vändras nimeks Kalda.
Maxime Gonalons
pisi|Maxime Gonalons 2015. aastal [[Lyoni Olympique'i särgis]] Maxime Gonalons (sündinud 10. märtsil 1989 Vénissieux's) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Granada.
Ta alustas klubikarjääri Lyoni Olympique'is, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2000. aastal. 2009. aasta juulis sõlmis ta klubiga esimese profilepingu. Hooajal 2009–10 debüteeris ta Lyoni meeskonnas Prantsusmaa kõrgliigas. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 20. oktoobril 2009 UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Liverpooli vastu. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta 16. jaanuaril 2010 mängus AS Nancy vastu.
2017. aasta juulis sõlmis Gonalons lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga AS Roma. Hooajal 2018–19 mängis ta Romast laenul Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla. 2019. aasta septembris läks ta laenule Granadasse, kellega sõlmis 2020. aastal püsiva lepingu.
Baasvahetussüsteem
pisi|AMIBIOS 686. BIOS on salvestatud PLCC-pesas asuvale kiibile Baasvahetussüsteem (inglise keeles basic input/output system ehk BIOS) on personaalarvuti riistvara juhtimiseks mõeldud madala taseme tarkvara, mis toimib liidesena riistvara ja operatsioonisüsteemi vahel.
Sindi Sõnumid
Sindi Sõnumid oli 1996-2017 ilmunud ajaleht, mis vahendas Sindi linna ja selle lähiümbruse uudiseid. Lehte andis välja Sindi linnavalitsus. Lehe toimetaja oli Viktor Kaarneem. Leht ilmus sagedusega üks kord kuus.
Baasvahetussüsteem
Baasvahetussüsteem on mälus käitatav tarkvara ja see hõlmab riistvara operatsioonisüsteemiga liidestavaid seadmedraivereid. BIOS erineb muust tarkvarast selle poolest, et lisaks muutmällu laaditud süsteemiosale on osa süsteemist eellaaditud püsimällu.
Baasvahetussüsteem on esimene programm, mis arvuti sisselülitamisel käivitub. Selle ülesanne on tuvastada, käivitada ja testida riistvara (näiteks kõvaketas, videokaart jne) ning viia arvuti seisu, kus on võimalik kasutaja tarkvara käivitada. Arvuti kasutajal ei ole baasvahetussüsteemile juurdepääsu, kuid tavaliselt on arvutil olemas vahendid BIOS-i konfigureerimiseks.
Sindi Sõnumid
Lehe esimene number ilmus augustis 1996.
Baasvahetussüsteem
Personaalarvuti baasvahetussüsteem võib asuda kolmes kohas:
Emaplaadi püsimälu baasvahetussüsteem
Personaalarvuti emaplaadil asub püsimälu baasvahetussüsteemi kiip, mis koondab süsteemi käitamiseks ja riistvara liidestamiseks vajalikke alglaadimisprogramme ja draivereid. Süsteemi käivitamisel testivad käivitustestid süsteemi põhilisi komponente. Samuti on võimalik käivitada seadistusprogrammi, mis salvestab süsteemiseadeid CMOS-kiibile (inglise keeles complementary metal-oxide semiconductor ehk täiendav metalloksiid-pooljuht). CMOS-muutmälu nimetatakse sageli ka säilmäluks, kuna selle voolutarve on väike (üks mikroamper) ja see on võimeline andmeid säilitama mitme aasta vältel. CMOS-kiibi toitmiseks kasutatakse emaplaadil asuvat väikest liitiumpatareid.
Emaplaadi püsimälu sisaldab ühel või mitmel kiibil asuvat programmikogumit, mis arvuti sisselülitamisel käivitub esimesena (enne operatsioonisüsteemi laadimist). Suurem osa personaalarvutite baasvahetussüsteemidest täidavad peamiselt nelja funktsiooni:
Püsimälu riistvara
Püsimälu (ROM) on teatavat tüüpi mälu, mis saab püsivalt või poolpüsivalt hoida andmeid. Seda kutsutakse püsivaks, sest sellele on võimatu või keeruline kirjutada. Püsimälu kutsutakse ka säilmäluks, sest andmed, mis on salvestatud püsimällu, jäävad alles ka siis, kui toide on välja lülitatud, mis teeb sellest ideaalse koha, kuhu paigutada personaalarvuti käivitamisinstruktsioonid ehk tarkvara, mis laadib süsteemi üles.
Kui personaalarvuti käivitatakse, siis "hüppab" selle protsessor automaatselt mäluaadressile FFFF0h, lootes sealt leida eest instruktsioonid, mille protsessor peab järgmisena täitma. See asukoht on muutmälus, täpselt 16 baiti enne esimese megabaidi lõppu. Kui see koht oleks ühendatud tavaliste muutmälu kiipidega, siis mistahes sinna salvestatud andmed kaoksid pärast toite väljalülitamist ja protsessor ei leiaks enam ühtegi instruktsiooni, mida täita, kui toide taas sisse lülitatakse. Püsimälukiibi paigutamisel just sellele aadressile on alglaadeprogramm püsivalt laaditud püsimällu ja kättesaadav iga kord, kui süsteem lülitatakse sisse.
Tavaliselt algab süsteemi püsimälu aadressilt E0000h või F0000h, mis on 128 kB või 64 kB enne esimese megabaidi lõppu. Kuna püsimälu kiibi suurus on tavaliselt kuni 128 kB, võivad püsimälu programmid enda alla haarata terve viimase 128 kB ploki esimesest megabaidist, sh kriitilise FFFF0h alglaadeinstruktsiooni asukoha aadressi, mis asub 16 baidi kaugusel baasvahetussüsteemi lõpust. Mõne emaplaadi püsimälu kiibid on suuremad: kuni 256 kB või 512 kB. Nendes olev täiendav kood käitub videokaardi püsimäluna (aadressivahemik C0000h-C7FFFh) emaplaatidel, kus videokaart on sisseehitatud ja võivad isegi sisaldada püsimälu draivereid aadressivahemikus C8000h kuni DFFFFh, et toetada teisigi sisseehitatud seadmeid, näiteks SCSI-d või võrguseadmeid.
Laienduskaartide püsimälud skaneeritakse ja loetakse automaatselt emaplaadi püsimälu poolt varases alglaadeprotsessi etapis käivitustesti ajal. Emaplaadi püsimälu skaneerib spetsiaalset muutmälu ala, mis on reserveeritud laienduskaartide püsimälule (aadressid C0000h-DFFFFh), otsides 55AAh signatuurbaite. See ala viitab püsimälu algusele.
Püsimälu varjutamine
Püsimälu kiibid on väga aeglased, omades 150-nanosekundilist pöördumisaega, võrreldes dünaamilise muutmälu (inglise keeles dynamic random access memory ehk DRAM) pöördumisajaga, mis on enamikus süsteemides alla 10 nanosekundi. Seetõttu on praktiliselt kõikides süsteemides olevad püsimälud varjutatud, mis tähendab, et nad on kopeeritud muutmällu alglaadimise ajal, seda kiirema juurdepääsu saavutamise eesmärgil tavapärase kasutamise ajaks. Varjutamise protseduur kopeerib püsimälu muutmällu ja määrab siis muutmälule sama aadressi, mida püsimälu eelnevalt kasutas, blokeerides protsessi käigus tegeliku püsimälu. Seda võib vaadelda ka kui püsimälu, mis töötab muutmälu kiirusega.
Jõudluse kasv laienduskaartide varjutamisel on väga vähene ja võib tekitada probleeme, kui see pole korrektselt seadistatud. Seetõttu oleks enamasti mõistlik varjutada ainult emaplaadi püsimälu (ja võib-olla ka videokaardi oma) ja jätta teised rahule.
Tüüpiliselt on varjutamine kasulik ainult 16-bitiste operatsioonisüsteemide kasutamisel, näiteks DOS ja Windows 3.x-i puhul. Kui käitada 32-bitist või 64-bitist operatsioonisüsteemi, siis on varjutamine praktiliselt kasutu, sest need operatsioonisüsteemid ei kasuta töötamise ajal 16-bitist püsimälu koodi. Selle asemel need operatsioonisüsteemid laadivad draiverid muutmällu, mis asendavad 16-bitist püsimälu koodi, mida kasutatakse ainult alglaadimisel.
Püsimälukiibi tüübid
Personaalarvutites kasutatavad põhilised püsimälutüübid on järgmised:
Olenemata püsimälu tüübist, mida süsteem kasutab, on selles salvestatud andmed püsivad ja jäävadki selliseks, juhul kui neid meelega ei kustutata või üle ei kirjutata (nendes, kus on see võimalik).
Kuni 1990. alguseni salvestati BIOS ROM- ja PROM-kiipide peale, mida ei saa ümber programmeerida. Kui süsteemid läksid keerulisemaks ja ümberprogrammeeritavad mälud muutusid odavamaks, hakati kasutama EEPROM- ja flash-mäluseadmeid.
Ilmar Tõnissoo
Ilmar Tõnissoo (kuni 1936 Ilmar Leopold Tõnisson; 30. aprill 1913 Vana-Võidu vald, Viljandimaa – 18. aprill 1942 Kirov) oli Eesti politseinik.
Baasvahetussüsteem
Püsimälu baasvahetussüsteemi tootjad
Mitmed populaarsed baasvahetussüsteemide tootjad tänasel turul varustavad valdava osa emaplaatide ja süsteemide tootjate püsimälusid oma koodiga.
Ilmar Tõnissoo
Ilmar Tõnissoo õppis 1936–1942 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Ugala liige.
Ta oli 1940. aastal poliitilise politsei sekretär, Kaitseliidu Tallinna maleva liige (nooremleitnant aastast 1939).
Baasvahetussüsteem
Püsimälu baasvahetussüsteemi tootjad
Üle aastate on toimunud suured muutused baasvahetussüsteemitööstuses. Intel, võib-olla suurim baasvahetusüsteemide klient, on vahetanud nende tarnijat Phoenixi ja AMI vahel oma enamuse emaplaatide jaoks. Intel kasutas algupäraselt Phoenixi baasvahetussüsteemi tuuma oma emaplaatidel 1995. aasta lõpuni, pärast mida see vahetati AMI vastu. AMI omi kasutati kuni aastani 1997, misjärel vahetati nende tarnija tagasi Phoenix’i vastu. Aastal 1999 Intel vahetas jälle, tol korral jälle AMI vastu. Pole vahet, kas Intel sai oma baasvahetussüsteemi tuuma Phoenixilt või AMI-lt, on need tugevalt kohandatud vastavalt eraldi emaplaatide jaoks, kuhu nad on paigaldatud.
Ilmar Tõnissoo
Arreteeriti 13. jaanuaril 1941, hukati 1942. aastal Kirovis.
Baasvahetussüsteem
Püsimälu baasvahetussüsteemi tootjad
Teine suur areng toimus 1998. aasta lõpus, kui Phoenix ostis Awardi. Sellest alates on Phoenix müünud mõlemaid Phoenixi ja Awardi baasvahetussüsteemi erinevate toodetena. Award’i baasvahetussüsteemi müüakse kui standardset toodet, samal ajal kui Phoenixi baasvahetussüsteemi müüakse kui võimalusterohket baasvahetussüsteemi keerulistemate süsteemide jaoks. Hetkel on baasvahetussüsteemiturg enamuselt jagatud AMI ja Phoenixi vahel, aga Phoenix ei arenda ainult baasvahetussüsteemi mitmetele süsteemidele, vaid on ka esmane baasvahetussüsteemi arendaja, kes vastutab uute baasvahetussüsteemide arenduse ja nende stardardimise eest.
Baasvahetussüsteemi tark- ja riistvara
Süsteemi alglaadimise võimekuse tagamiseks peavad olulised draiverid olema süsteemi alglaadimise ajal aktiivsed, näiteks peab minimaalne hulk kõvakettadraivereid olema eellaaditud kas emaplaadi või laienduskaardi püsimällu.
Paljud laienduskaardid on alati varustatud püsimäluga:
Rosa Sensat
Rosa Sensat i Vilà (17. juuni 1873, El Masnou, Maresme, Hispaania – 1. oktoober 1961, Barcelona, Hispaania) oli katalaani pedagoog. Ta aitas arendada Kataloonia koolisüsteemi 20. sajandi esimesel kolmandikul.
51st Street
pisi|51st Street 51st Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Rosa Sensat
Elulugu
Rosa Sensat i Vilà õppis pedagoogikat Barcelonas ja Madridi Pedagoogikakeskkoolis (Escuela Central de Magisterio). Ta jätkas pedagoogikaõpinguid Genfis Institut Rousseau's ja teistes Euroopa koolides.
1900. aastal läbis ta riigieksamid ning temast sai kodunduskooli juhataja Alacantis. 1903. aastal abiellus ta aga David Ferreriga ning nad kolisid Barcelonasse. Järgmisel aastal sündis nende esimene tütar, hilisem pedagoogikaprofessor Àngels Ferrer i Sensat.
51st Street
Tee harutänavatena
Püstsirge edela-kirdesuunaline Fifth Avenue poolitab rõhtsirge tee kaheks harutänavaks: West 51st Street ja East 51st Street.
Mõlemal harutänaval loendatakse aadressinumbreid alates linnaosa peamisest avenüüst lähtuvalt, vastavalt loodesuunal Hudsoni jõeni (nn läänes) ja kagusuunal East Riveri suudmelaheni (nn idas).
Rosa Sensat
Elulugu
Rosa Sensat levitas uusi haridussuundi. 1914. aastal sai temast Barcelona kooli Escola de Bosc tüdrukuteharu esimene direktor. 1921. aastal anti talle ülesandeks kujundada õppekavad Barcelonas paikneva, 1909. aastal Francesca Bonnemaisoni loodud Institut de Cultura i Biblioteca Popular de la Dona jaoks, mis oli Euroopa esimene naiste kultuurilise ja töökasvatuse keskus. Sel ajal juhendas Rosa Sensat kursusi ja korraldas konverentse Mancomunitat de Catalunya haridusprogrammides, suvekoolides ning ka Institut de Cultura i Biblioteca Popular de la Donas. Ta osales ka mitmel rahvusvahelisel hariduskonverentsil, näiteks Hispaania 1. alghariduse konverentsil Barcelonas 1909. aastal, 3. rahvusvahelisel konverentsil Enseignement Menager (Pariis, 1922) ning Écoles Nouvelles ' i konverentsil (Nizza, 1932).
Anna Mahler
Anna Justine Mahler (15. juuni 1904 Viin – 3. juuni 1988 Hampstead) oli Austria skulptor.
Rosa Sensat
Elulugu
Sensat jätkas Escola de Bosci direktorina 1930. aastani, mil temast sai Barcelonas tegutsenud Grup Escolar Milà i Fontanalsi direktor. Tema tööd mõjutasid tugevalt Hispaania kodusõda ja selle järelmõjusid. 1939. aastal läks ta pensionile.
Anna Mahler
Elukäik
Anna Mahler sündis helilooja Gustav Mahleri ja tema abikaasa Alma Mahleri teise lapsena.
Rosa Sensat
Elulugu
1955. aastal rajas rühm õpetajaid temanimelise pedagoogilise kooli Escola de Mestres Rosa Sensat, et tunnustada tema tööd uute haridussuundade levitamisel ja koolijuhtimisel.
Anna Mahler
Elukäik
Tema vanem õde Maria suri lapseeas 1907. aastal, Anna oli siis kaheaastane. Tema isa suri 1911. aastal, kui Anna oli kuueaastane.
Aastal 1915 abiellus tema ema arhitekti ja Bauhausi kunstikooli asutaja Walter Gropiusega, kellega tal oli suhe juba abikaasa eluajal. Abielu ei kestnud kuigi kaua ja lõppes 1920. aastal. Arvatakse, et abielule sai saatuslikuks Alma tormiline suhe Austria maalikunstniku ja kirjaniku Oskar Kokoschkaga. Abielust sündis tütar Manon Gropius. Hiljem abiellus ta Franz Werfeliga.
Sama tormiliseks kujunes ka Anna isiklik elu. Aastal 1920, olles vaid 16-aastane, abiellus ta Rupert Kolleriga, kes oli maalikunstnik Broncia Koller-Pinelli poeg. Abielu kestis mõne kuu ja pärast seda siirdus ta Berliini õppima kunsti. Berliinis olles tutvus ta noore helilooja Ernst Krenekiga, armus ja 15. jaanuaril 1924 nad abiellusid. See abielu ei õnnestunud ning nad lahutasid juba sama aasta novembris.
Anna Mahleri kolmas abikaasa oli Paul Zsolnay. Nad olid abielus neli aastat (1929–1934) ja neil sündis tütar Alma (5. november 1930 – 15. november 2010).
Aastal 1939 asus Anna Mahler elama Londonisse Hampsteadi. 3. märtsil 1943 sõlmis ta oma neljanda abielu, seekord dirigent Anatole Fistoulariga. Abielust sündis tütar Marina (sündinud 1. augustil 1943).
Anna Mahleri viimane, viies abikaasa oli sakslasest Hollywoodi näitekirjanik ja stsenarist Albrecht Joseph. Pärast ema surma 1964. aastal naasis Anna Londonisse ja 1969. aastal siirdus elama Itaaliasse Spoletosse.
Anna Mahler suri 1988. aastal Hampsteadis, kui ta külastas oma tütart Marinat. Ta on maetud Põhja-Londonis Highgate'i kalmistule.
Õpingud ja loometegevus
Anna Mahleri huvi kujutava kunsti vastu tärkas külastades Oskar Kokoschka stuudiot ja sõprusest maalikunstniku Broncia Koller-Pinelliga, kellele Anna oli modelliks. Pärast esimest lahutust õppis ta maalikunsti Berliinis, Roomas ja Pariisis. 26-aastaselt leidis ta, et skulptuurikunst on see, mis teada tõeliselt paelub ning kus ta oma loovust kasutada ja arendada saab.
1930. aastatel õppis ta Viinis skulptor Fritz Wotruba käe all.
Tema loomingusse kuuluvad selliste muusikamaailma suurkujude pronksist pead, nagu seda on Arnold Schönberg, Alban Berg, Artur Schnabel, Otto Klemperer, Bruno Walter, Rudolf Serkin ja Eileen Joyce.
Sterilisatsioon
Sterilisatsioon ehk steriliseerimine on mitmetähenduslik sõna.
Alexandre Lenoir
Marie Alexandre Lenoir (27. detsember 1761 Pariis – 11. juuni 1839) oli prantsuse arheoloog ja muinsuskaitsja.
Tema olulisimaks teeneks on paljude kultuurimälestiste (sealhulgas Prantsusmaa kuningate hauamonumendid) päästmine Prantsuse revolutsiooni ajal.
Freddi
pisi| pisi| pisi| Freddi (13. juuli 1995 Tallinna loomaaed – 12. september 2016 Tallinna loomaaed) oli Tallinna loomaaia isane Amuuri leopard.
Freddi sündis Tallinna loomaaias, kuid elas 29. septembrist 1998 kuni 5. oktoobrini 2006 USAs California osariigis Rosamondis haruldaste kasside paljundamiskeskuses, kuhu ta saadeti sellepärast, et Tallinna loomaaial ei olnud sel ajal piisavalt häid tingimusi temasuguse looma pidamiseks.
Freddi isa Shelti sündis vabas looduses, ema Inga Moskva loomaaias.
5. aprillil 2010 sündis Darlal ja Freddil kaks kutsikat, kes said endale nimeks Hanka ja Hasan. Hasan ja Hanka olid esimesed amuuri leopardid maailmas, kelle sünnile sai kaasa elada otse Internetis. Hanka elab alates 25. oktoobrist 2011 Praha loomaaias.
14. aprillil 2011 sündinud pojale pandi nimeks Baruto. Tema uueks koduks sai La Torbiera eraloomaaed Itaalias.
Ööl vastu 13. aprilli 2012 sündis Darlal ja Freddil kolm emast kutsikat.
Nor Loch
pisi|Nor Loch umbes aastal 1690 Nor Loch on endine veesilm Šotimaa pealinnas Edinburghis, kus tänapäeval asub haljasala Princes Street Gardens, mis omakorda asub Royal Mile'i ja Princes Streeti tänava vahel.
Udu (King)
"Udu" ("The Mist") on Stephen Kingi lühiromaan, mille alusel on tehtud ka samanimeline film.
Teos on stiilipuhas õuduslugu, milles erakordselt tihedas udus tegutsevad näljasevõitu elukad. Esmakordselt ilmus jutt 1980. aastal õudujuttude kogumikus "Dark Forces". Mõnevõrra redigeeritud versioon ilmus 1985. aastal Kingi kogumikus "Skeleton Crew". Eraldi pehmekaanelise raamatuna ilmus teos esmakordselt aastal 2007 seoses filmi linastumisega.
Eesti keeles on teos avaldatud kirjastuse "Fantaasia" väljaandel seerias "Sündmuste horisont" 2008. aastal.
Agnieszka Suchora
pisi|Agnieszka Suchora (2013) Agnieszka Antonina Suchora (sündinud 10. jaanuaril 1968 Lublinis) on Poola näitleja.
Agnieszka Suchora lõpetas 1990. aastal Varssavi Aleksandr Zelwerowiczi nimelise Teatriakadeemia. Samast aastast on ta Varssavi Kaasaegse Teatri näitleja. Alates 1987. aastast on ta mänginud nii filmides, telelavastustes kui ka teleseriaalides.
Isiklikku
Agnieszka Suchora isa oli näitleja Piotr Suchora. Ta on abielus näitleja Krzysztof Kowalewskiga, neil on tütar.
68. ekspeditsioon
Ekspeditsioon algas 29. septembril 2022 kui jaamast lahkus Sojuz MS-21. Esialgu kuulusid ekspeditsiooni meeskonda komandör Samantha Cristoforetti ning tema SpaceX Crew-4 meeskonnaliikmed Kjell Lindgren, Robert Hines ja Jessica Watkins. Lisaks kuulusid meeskonda Roskosmose kosmonaudid Sergei Prokopjev, Dmitri Petelin ja Francisco Rubio.
Crew-4 lahkus jaamast 13. oktoobril 2022 ja nad asendas SpaceX Crew-5 meeskond. Enne lahkumist andis Cristoforetti jaama juhtimise üle Prokopjevile. 14. detsembril 2022 avastati Sojuz MS-22 kosmoselaevast jahutusvedeliku leke, mille pärast jäeti ära kosmosekõnd. Roskosmos saatis Sojuz MS-22 meeskonnale asenduslaeva Sojuz MS-23 ning MS-22 naasis Maale mehitamata režiimis.
68. ekspeditsioon lõppes 28. märtsil 2023.
Cássio Ramos
Cássio Ramos (enam tuntud lihtsalt nime all Cássio; sündinud 6. juunil 1987 Veranópolises) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib väravavahina Brasiilia kõrgliiga Brasileirão klubis Corinthians.
Ta alustas klubikarjääri kodumaal Grêmios. 2007. aastal suundus ta Hollandisse, mängides esmalt PSV Eindhoveni ja seejärel Rotterdami Sparta ridades. 2008. aastal tuli ta Eindhoveniga Hollandi meistriks ja võitis 2018. aastal superkarikavõistlused.
2012. aastal suundus ta tagasi kodumaale, liitudes Corinthiansega. Alates sellest ajast on ta olnud Corinthianse põhiväravavaht. 2012. aastal tuli ta klubiga Lõuna-Ameerika meistrivõistluste Copa Libertadores võitjaks. Sellega pääses Corinthians Lõuna-Ameerika esindajana klubide maailmameistrivõistlustele, mis samuti võideti. Cássio valiti lisaks turniiri parimaks mängijaks. 2013. aastal võideti Lõuna-Ameerika superikavõistlustel Recopa Sudamericana teist Brasiilia klubi, São Paulot.
2015. aastal tuli ta Corinthiansega Brasiilia meistriks. Samuti valiti ta 2015. aasta kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Teist korda tuli ta Corinthiansega Brasiilia meistriks 2017. aastal.
Cássio esindas 2007. aastal Brasiiliat alla 20-aastaste koondises juunioride maailmameistrivõistlustel Kanadas.
Brasiilia rahvuskoondises tegi ta debüüdi 10. novembril sõprusmängus Jaapani vastu, sekkudes mängu teiseks poolajaks. Ta oli Brasiilia koondise varuväravavaht 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal.
Vymna järv
Vymna järv ehk Võmna järv (valgevene keeles Возера Вымна, vene keeles Вымно (Võmno)) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Haradoki rajoonis. Järv asub merepinnast 148 meetri kõrgusel, selle valgala on 106 km².
Vee läbipaistvus on 1 meeter. Vymna on eutroofne järv.
Kaladest leidub järves haugi, särge, ahvenat ja latikat, vähem ka angerjat.
Luksemburgi krahvkond
Ajalugu
Ajalooline Luksemburgi piirkond oli asustatud keldi hõimudega vähemalt alates 2. sajandist eKr. Pärast Julius Caesari vallutusi Gallia sõdade ajal, aastatel 58 kuni 51 eKr, liidendati see Rooma Germania Inferiori provintsiga. Pärast frankide sissetungi idast rahvasterännuajal 5. sajandil sai Luksemburgi piirkond Frangi riigi ja Karolingide impeeriumi osaks. Vastavalt 843. aasta Verduni lepingule läks see esmalt Kesk-Frangi riigile, saades Lotharingia osaks 855. aasta Prümi lepinguga ja Ülem-Lotringi osaks aastal 959. Aastast 925 kuulus see lõplikult Ida-Frangi riigile, Saksamaa kuningriigi ja Saksa-Rooma riigi eelkäijale. Suuri alasid valdas siis Echternachi klooster.
pisi|vasakul|Lucilinburhuc, Luxembourg
Tänapäeva ajaloolased usuvad, et nime Luxembourg etümoloogia on tuletis sõnast Letze (tähendab kindlustust), mis võis tulla kas Rooma vahitorni jäänustest või lihtsast varakeskaegsest varjupaigast. Esimene teadaolev viide territooriumile oli Julius Caesarilt teoses "Commentarii de Bello Gallico", nime tõlgitakse tavaliselt ladina keelest kui "väike loss". Varakeskajast renessansini kasutasid kirjamehed erinevaid Luksemburgi nimesid, nagu Lucilinburhuc, Lutzburg, Lützelburg, Luccelemburc, Lichtburg.
Krahvkond
Varemetes, oletatavasti Rooma kindlustust Lucilinburhuci on esmamainitud aastal 963, kui krahv Siegfried omandas selle Trieri Püha Maximini kloostri abtilt Wikerilt. Siegfried ilmus esmakordselt 950. aasta paiku, arvatavasti oli ta Lotringi hertsogi Giselberti poeg, tema ema Kunigunde oli Lääne-Frangi kuninga Louis II Kogeleja lapselaps. Järgnevatel aastatel ehitas Siegfried varemete kohale uue lossi, kaljule "Bockfiels". Loss domineeris vana Rooma tee lõigul, mis ühendas Reimsi, Arlonit ja Trieri, mis pakkus väljavaateid kaubandusele ja maksukogumisele. Kuigi Luksemburgi ajalugu algas lossi ehitamisega, näib, et Siegfried ja tema vahetud järglased ei teinud lossi oma esmaseks residentsiks.
Järgnevate aastate jooksul kasvas ümber uue lossi väike linn ja turg. Selle esimesed asukad olid tõenäoliselt krahv Siegfriedi teenrid ja Püha Miikaeli kiriku vaimulikud. Asustus sai varsti lisakaitset, kui ehitati esimene ja osaline linnamüür ja vallikraav. Lisaks väikesele linnale Bockfiels'i ja Rooma tee lähedal asus veelgi elanikke Alzette'i orgu, tänapäeval Luksemburgi Grundi veerand.
Aastaks 1060 laiendasid kindlust Siegfriedi järglased. Konrad I (suri aastal 1086) oli esimene, kes kutsus end "Luksemburgi krahviks". Tema poeg Heinrich III oli esimene krahv, kes teadaolevalt rajas sinna oma püsiva residentsi, kuna 1089. aasta dokumendis nimetatakse teda "comes Henricus de Lutzeleburg". Aastaks 1083 oli all-linnas kaks kirikut ja kaks silda üle Alzette'i ja Pétrusse'i jõgede. Asukate tegevuseks olid kalapüük, küpsetamine ja jahvatamine. Samal aastal asutati Konrad I poolt lossi taga künkal benediktiini Altmünsteri klooster.
Kui Luksemburgi krahv Konrad II aastal 1136 pärijateta suri, hääbus Ardenni dünastia ja krahvkond läks keiser Lothar III käsul Konradi emapoolsele nõole, Heinrich Pimedale Namuri dünastiast. Pärast oma surma aastal 1196 jättis Heinrich maha ühe tütre Ermesinde, kellel oli tegemist Hohenstaufenist keisri Friedrich I Barbarossa poja, Burgundia krahvi Otto I tõstatatud nõuetega. Abielludes Bar'i krahvi Theobald I-ga suutis ta säilitada oma pärandi kui Luksemburgi krahvinna. Tema teine abielu Walram III-ga Limburg-Arloni dünastiast aastal 1214 pani aluse Luksemburgi dünastia tõusule.
pisi|Lützelburgi territoorium (oranž) 1250. aasta paiku