cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Inge de Bruijn
1992. aasta olümpiamängudel Barcelonas De Bruijn oli kaheksas 50 m vabaujumises ja 4x100 m kombineeritudujumises. Järgmisel aastal EM-võistlustel sai ta 50 m vabaujumises hõbemedali, kuid siis tema edu tippvõistlustel kadus mitmeks aastaks. 1996. aasta olümpiamängudel Atlantas ta isegi ei osalenud. De Bruijn kolis Oregoni USA-sse treenima Paul Bergeni juurde.
De Bruijn tõusis uuesti tippu 1998. aastal, kui ta lühiraja Euroopa meistrivõistlustel võitis kuldmedali 50 m vaba- ja 50 m liblikujumises, hõbemedali 4x50 m vabaujumises ning pronksmedali 100 m liblikujumises ja 4x50 m kombineeritudujumises.
1999. aastal tuli de Bruijn maailmameistriks, ujudes lühiraja MM-il Hongkongis 50 m vabaujumises kuldmedalile. Ta võitis veel 4x100 m vabaujumises hõbemedali ja 50 m liblikujumises pronksmedali. Sama aasta Euroopa meistrivõistlustel sai ta kaks kuldmedalit (50 m vabalt ja 100 m liblikat) ja hõbeda 100 m vabaujumises.
Järgmisel aastal võistles de Bruijn suurepäraselt 2000. aasta olümpiamängudel Sydneys. Ta võitis 50 ja 100 m vabaujumise ning 100 m liblikujumise, püstitades kõigil distantsidel uued maailmarekordid. Lisaks võitis ta veel hõbemedali 4x100 m vabaujumises.
2001. aastal ujus Bruijn maailmameistriks 50 ja 100 m vabaujumises ning 50 m liblikujumises. Lühiraja EM-il sai ta kaks kulda (50 ja 100 m vabalt), ühe hõbeda (4x50 m vabalt) ja ühe pronksi (4x50 m kombineeritult). Ajakiri Swimming World magazine valis de Bruijni maailma parimaks naisujujaks aastatel 2000 ja 2001.
2003. aasta MM-il võitis de Bruijn kaks kulda (50 m vaba- ja liblikujumises).
2004. aasta olümpiamängudel Ateenas võitis ta olümpikulla 50 m vabaujumises, hõbeda 100 m vabaujumises ning pronksmedali nii 100 m liblikujumises kui ka 4x100 m vabaujumises. Tõustes uuesti heasse vormi 1990. aastate lõpus de Bruijni süüdistati ajalehtedes dopingu kasutamises. Ta ei oli siiski saanud kunagi süüdistust karjääri jooksul keelatud ainete kasutamises. 13. märtsil 2007 teatas de Bruijn tippsportlasekarjääri lõpetamisest.
27px Olümpiamängudel
olümpiavõitja 50 m vabalt 24,32 olümpiavõitja 100 m vabalt 53,83 olümpiavõitja 100 m liblikat 56,61 hõbemedal 4x100 m vabalt 3.39,83 olümpiavõitja 50 m vabalt 24,58 hõbemedal 100 m vabalt 54,16 pronksmedal 100 m liblikat 57,99 pronksmedal 4x100 m vabalt 3.37,59
Maailmameistrivõistlustel
pronksmedal 4x100 m vabalt 3.45,05 maailmameister 50 m vabalt 24,47 maailmameister 100 m vabalt 54,18 maailmameister 50 m liblikat 25,90 maailmameister 50 m vabalt 24,47 maailmameister 50 m liblikat 25,84
Lühiraja maailmameistrivõistlustel
maailmameister 50 m vabalt 24,35 hõbemedal 4x100 m vabalt 3.39,40 pronksmedal 50 m liblikat 26,41
Kobra küla
Kobra on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
1977. aastal liideti Kobra külaga Järvaku.
Kattegat
thumb|Skagerrak ja Kattegat Kattegat on väin Jüüti ja Skandinaavia poolsaare vahel.
Põhjas on ühenduses Skagerrakiga, lõunas Sundi, Suur- ja Väike-Beldiga. Lääneosa on madal. Idaosa on sügavam, seal on skäärrannik.
Suuremad saared Kattegatis on Samsø, Læsø ja Anholt.
Fütotsönoos
Fütotsönoos ehk taimekooslus (varasemas eesti keeles kasutatud ka vormi taimeühiskond) on taimeliikide seaduspärane rühmitus, mis kujuneb teatavates keskkonnatingimustes vastavalt liikide omavahelistele suhetele ja nõudlustele keskkonna suhtes.
Taimekooslust iseloomustavad:
Fütotsönoosi uurib fütotsönoloogia ehk fütosotsioloogia, sageli tähendavad sama ka "taimeökoloogia" ja "geobotaanika".
Vaata ka
Phytozoenose Fitocenoza
Taevakoordinaatide süsteem
Taevakoordinaatide süsteem (ka sfäärkoordinaadistik, taevakoordinaadistik) on astromeetrias koordinaatide süsteem, mille abil kirjeldatakse taevasfääri punkt asukohti ja taevakehade näivaid asukohti taevasfääril.
Kasutatakse erinevaid taevakoordinaatide süsteeme, mis vastavad erinevatele taustsüsteemidele. Taevakoordinaatidena kasutatakse alati sfäärilisi koordinaate, kusjuures kaugusekoordinaati ei arvestata. Taevakoordinaatide süsteem fikseeritakse põhitasandi ehk ekvaatoritasandi ja koordinaatide alguspunkti valikuga. Taevakoordinaadid koosnevad kahest nurkkoordinaadist: pikkusest (nurkkaugus koordinaatide alguspunktist piki koordinaadistiku ekvaatorit) ja laiusest (kõrguskaugus ekvaatorist).
Põhitasandi valiku järgi jaotatakse taevakoordinaatide süsteemid järgmiselt:
Taevasfääri keskpunkti järgi jaotatakse taevakoordinaatide süsteeme järgmiselt:
Pilistvere
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõo valda.
Külas on 13. sajandi II poolel ehitatud Pilistvere Andrease kirik.
Ühendusteed
Osaliselt asfaltkattega teed: Kruusateed:
Ajalugu
Pilistvere oli 13.–20. sajandil samanimelise kirikukihelkonna keskuseks. Pilistvere kihelkonda mainitakse ürikuis esimest korda 1454, kuid arvatavasti on see siiski vanem. Pilistvere kihelkonna alad kandsid muinasajal nime Nurmekund (sks Nurmegunde).
Petter Hegre
Petter Hegre (sündinud 8. septembril 1969 Stavangeris) on norra aktifotograaf.
617
617. aasta (DCXVII) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas laupäeval.
Siseenergia
Siseenergia (tähis U) on termodünaamilises süsteemis sisalduv kogu energia, seega süsteemi energia see osa, mis sõltub ainult süsteemi sisemisest olekust mikroskoopilisel tasemel. Selle sisse kuuluvad:
Siseenergia hulka ei arvata makroskoopilist, seega keha kui terviku kineetilist või potentsiaalset energiat, samuti relativistlikku seisuenergiat mc2.
Siseenergia suurust (arvväärtust) ei saa mõõta, küll aga saab mõõta selle muutust \Delta U. termodünaamika esimese seaduse kohaselt on süsteemi siseenergia muutus niisama suur, kui on selle muutmiseks tehtud töö \Delta W ja süsteemi toodud soojushulga \Delta Q summa:
Ideaalse gaasi siseenergia
Üheks lihtsaimaks näiteks siseenergiast on ideaalse gaasi siseenergia. Kuna ideaalse gaasi molekulid ei interakteeru üksteisega, siis sellise gaasi siseenergia koosneb molekulide soojusliikumise kineetilisest energiast. Nagu statistilises mehaanikas näidatakse, on keskmine termiline energia süsteemi iga vabadusastme kohta, kus kB on Boltzmanni konstant ning T on absoluutne temperatuur. Aatomil on kolm kulgliikumise vabadusastet, seega üheaatomilise ideaalse gaasi siseenergia (mooli kohta) on kus NA on Avogadro arv ja R on universaalne gaasikonstant.
Kullo
Tallinna Huvikeskus Kullo on huviharidust andev Tallinna linna munitsipaalkool. On ühtlasi suurim ja vanim huvikool Eestis.
Tallinna Huvikeskus Kullo eelkäija oli Tallinna Pioneeride Maja aastast 1941.
Kollektiivid ja huviringid
Tallinna Huvikeskuses Kullo tegutsesid 2012/2013. õppeaastal järgmised huviringid:
Moodustamine ja sõja aeg
Tallinna Pioneeride Maja avati 1. märtsil 1941 asukohaga Lai tänav 15. Ringid alustasid tööd 10. märtsil 1941. Majas tegutsesid: loodusteaduste kabinet, mille raames töötasid botaanikaring, mineraloogiaring ja zooloogiaring; füüsika-matemaatika kabinet, kus töötasid matemaatikaring, geomeetriaring, huvitava füüsika ring ja keemiaring; lisaks muusikakabinet, malering ning kunstiring. Samuti tegutses kehakultuuri ja sõjalise ettevalmistuse ring. Tehnilistel põhjustel jäid avamata tehnikaringid. Ringides said käia linna parimad ja tublimad lapsed, sest maja mahutavus oli ainult 289 õpilast. Tallinna Pioneeride Maja töö katkestas sõda. 7. juulil 1941 ilmus Eesti NSV Hariduse Rahvakomissariaadi rahvakomissari Nigol Andreseni käskkiri, millega katkestati pioneeride maja töö ja pedagoogid paigutati muudele ametikohtadele, abipersonal vallandati.
1. juulil 1945 avati taas Tallinna Pioneeride Maja. Avamine oli aga sümboolne, sest tööd alustada ei suudetud, kuna puudus hoone ning personal. Ametisse määrati ainult direktor A. Miilits, kelle ülesandeks oli komplekteerida personal. Hoone küsimust lubati hakata arutama, kui personal on komplekteeritud. Kuna ei olnud hoonet ega pedagooge, kujunes olukord selliseks, et Tallinna kooliõpilased olid terve aasta ilma koolivälise tegevuseta. Ringe püüti avada koolide juures, kuid see ebaõnnestus.
Tegevus Tõnismäel
1946. aasta jaanuaris vahetas asutus nime ja uueks nimeks sai Tallinna Pioneeride Palee. Augustis 1946 leiti Tallinna Pioneeride Paleele asukoht. Oktoobris 1946 koliti Pioneeride Maja Tõnismäele aadressile Veetorni tänav 4. Veetorni 4 krundil oli 3 hoonet – ühte majja loodi pioneeritöö osakond, teise kunstilise kasvatuse osakond – seal oli ka väike saal, kus toimusid üritused, kontserdid ja nukuetendused; kolmandas majas oli tehnika ja teaduse osakond. Krundil oli veel üks ühekorruseline puumaja, kuhu loodi noorte loodussõprade maja. Tööd alustas 21 ringi, kuigi kavatseti avada 30. Lapsi oli ringidesse registreeritud 435, kuigi planeeriti 700.
1947. aasta augustis muudeti jälle asutuse nime - uueks nimeks sai Vabariiklik Pioneeride Palee. 1949/1950. aastal suudeti õppetöös saavutada teatud edu. Töötas 71 inimest, neist 63 töötas pedagoogilisel tööl. Ringe oli 46, õpilasi ringides 962. Komplekteeritud oli raamatukogu, mis oli poliit-massilise osakonna koosseisus. Maja ümber rajati õppe- ja katseaed ning ehitati kasvuhoone. Seoses sellega alustasid tööd loodusringid. Rasketes oludes töötasid tehnikaringid, sest puudus materiaalne baas ja sageli ka juhendajad. 1951. aastal loodi lastekoor Ellerhein. 1953. aastal muudeti asutuse nimi tagasi Tallinna Pioneeride Majaks.
Tegevus Kanuti majas
pisi|Aia tänav 12 Aastavahetusel 1955/1956 koliti Tõnismäelt Vanalinna sadamapoolsele servale aadressile Aia tänav 12 – endise poliitharidusmaja ruumidesse (praegune Tallinna Kanutiaia Huvikool). Alates 1956. aastast sai asutuse nimeks uuesti Tallinna Pioneeride Palee. Aastatel 1960–1971 töötas vahelduva eduga umbes 60 ringi, korraga 35 kuni 45 ringi. Kuna pedagoogiline personal vaheldus väga sageli, siis õppeaastate vältel avati uusi ringe ja ka suleti. Püsivama kollektiiviga olid teater (moodustati 1959. aastal), massiosakond ning kunstiringid. Õpilasi oli sel perioodil 3500–4000.
1971. aastal kolisid direktsioon, raamatupidamine ning lennu- ja laevamudelismi ring ruumipuuduse tõttu Endla 59. Teised ringid jäid endiselt Aia tänavale. 1970. aastate teiseks pooleks oli õpilaste arv kasvanud ligikaudu 4900-ni ja esmakordselt 1976. aastal ületas 5000 piiri. Palees tegutses 49 ringi ja 258 õpilasgruppi. Pedagoogide arv oli kasvanud 95-ni. 1977. aastal nimetati astus ümber Tallinna Pioneeride ja Koolinoorte Paleeks.
Tegevus Mustamäel
pisi|Tallinna Huvikeskus Kullo 2015. aastal Põhiprobleemiks tegevuses oli jätkuvalt ruumipuudus. See oli ka takistuseks paljudele tegemistele - toimetamistele. Lahendus saabus 1977. aastal, mil valmis uus hoone Mustamäe tee 59. Esmakordselt oli võimalus asuda moodsasse hoonesse, mis oli spetsiaalselt huvitegevusteks projekteeritud. Uues majas alustati tööd 1978. aasta veebruaris.
Pärast Eesti taasiseseisvumist õnnestus huvitegevus ümber korraldada uutele oludele vastavaks. Juba 1989. aastal sai senine pioneeride palee uue nime Tallinna Koolinoorte Huvikeskus Kullo. Alates 20. augustist 1993 kannab huvikool nime Tallinna Huvikeskus Kullo.
1993. aastal möödus 10 aastat kooli juures tegutseva Laste Loomingu Maja avamisest. Samal aastal muudeti nimi ja endisest Laste Loomingu Majast sai Kullo Lastegalerii.
1990. aastatest tegutseb Lääne-Viru maakonnas endise Karepa pioneerilaagri alal Tallinna Huvikeskuse Kullo Karepa noortelaager.
Nimed läbi aegade
Laste huvitegevuse depolitiseerimisega 1989. aastal muudeti pioneerimaja nimetust ja sellest sai 1989. aasta kevadel Tallinna Koolinoorte Huvikeskus Kullo ning augustist 1993 Tallinna Huvikeskus Kullo.
Liitaine
Liitaine on keemiline ühend, milles esinevad kahe või enama keemilise elemendi aatomid.
Liitained on näiteks vesi (H2O), keedusool (NaCl) ja süsihappegaas (CO2).
Kullo
Massitööst Tallinna koolinoortega
Pioneerimajade institutsioon allus üleliidulisele pioneeriorganisatsioonile ja koondas katusasutusena samas majas ja mujal töötavaid erikoolitusega pedagooge (nn pioneerijuhte), kes vastutasid varajases teismeeas (10–14-aastaste) koolinoorte ideoloogilise (kommunistliku ja prosovetliku) suunitlemise eest.
Tallinna pioneerimaja haaras oma tegevusega parimal ajal (1970. aastate teisest poolest) viit tuhandet last, kes leidsid siin rakendust poolesajas huviringis ja paarisajas õpilasgrupis. Pedagoogide arv oli samal ajal ligemale sada.
Monopoolse seisundi ja riikliku toetuse märkimisväärse taandumisega langes kaasatud laste hulk 1990. aastate algul paar korda ja ametis olevate pedagoogide arv paarikümne võrra. Osalejate vanusepiirangud muutusid samal ajal lõdvemaks.
Tänupüha
pisi|Esimene tänupüha ([[Jean Louis Gerome Ferris)]] Tänupüha (inglise keeles Thanksgiving) on peamiselt Põhja-Ameerikas tähistatav tähtpäev, esmalt kui viljasaagi pidu.
Seda tähistatakse Ameerika Ühendriikides novembri neljandal neljapäeval ja Kanadas oktoobri teisel esmaspäeval.
Ameerika Ühendriikides kuulutas selle riigi pühana esimest korda välja president George Washington 3. oktoobril 1789, ent pühal on mitu sajandit vanem ajalugu.
Püha pärineb Plymouthi kolooniast aastast 1621. 19. novembril (vana kalendri järgi 9. novembril) 1620 märkasid Inglismaalt Plymouthist laeval Mayflower saabunud 102 palverändurit (Pilgrim Fathers) maad Cape Codi lähedal. Kuna ees oli ootamas talv ja varud olid otsakorral, otsustati jääda talvituma. Kui Cape Codil ei leitud sobivat paika asula rajamiseks, maabusid pilgrimid tänapäeva Plymouthis Massachusettsis. Tingimused olid rängad, ületalve suri ligi pool pilgrimitest. Märtsis 1621 lõid pilgrimid kontakti indiaanlastega, kes aitasid neil talve üle elada. Patuxenti hõimu indiaanlane Tisquantum (Squanto) õpetas neid angerjaid püüdma ja maisi kasvatama. 1621. aastal pidasid 53 pilgrimi koos 90 indiaanlasega lõikuspidu (täpne kuupäev pole teada, kuid on arvatud, et see jäi 21. septembri ja 11. novembri vahele), mida peetaksegi esimeseks tänupühaks. Esimesed Uus-Inglismaa ja Virginia kolonistid tänasid tänupüha ajal jumalat viljalõikuse, laevade maabumise, sõjaliste võitude või põua lõpu puhul.
1863. aastal kuulutas USA president Abraham Lincoln 26. novembri riiklikuks tähtpäevaks, tänupühaks. 26. detsembril 1941 allkirjastas president Franklin D. Roosevelt Kongressi otsuse, mille järgi tähistatakse tänupüha novembri neljandal neljapäeval.
Tavaliseks tähistusviisiks on perekonna ringis korraldatav tänupühalõuna. Selle üheks toiduks on traditsiooniliselt kalkunipraad.
Püha juurde kuulub traditsioon, et president annab kalkunile armu.
Ruutjuur
Matemaatikas nimetatakse mittenegatiivse reaalarvu a ruutjuureks ehk aritmeetiliseks ruutjuureks mittenegatiivset reaalarvu \sqrt{a}, mille ruut on antud arv a.
Igal mittenegatiivsel reaalarvul on parajasti üks aritmeetiline ruutjuur.
Ruutjuure võtmine on kahega astendamise pöördtehe.
Ruutjuur kui võrrandi lahend
Ruutjuure all võidakse silmas pidada ka teise astme juurt, n-astme juure erijuhtu. Sel juhul tähendab arvu a ruutjuur võrrandi x2=a lahendit.
Selles tähenduses on positiivsel reaalarvul a kaks ruutjuurt: üks positiivne arv ja üks negatiivne arv
Arvul 0 on üksainus ruutjuur
Negatiivsel reaalarvul –a reaalarvulised ruutjuured puuduvad, sel on kaks puhtimaginaarset ruutjuurt:
Üldiselt, igal kompleksarvul on kaks kompleksarvulist ruutjuurt (arvu 0 puhul langevad nad kokku).
Aoid
Sellist laulmist on kirjeldatud ka Homerose "Odüsseias".
Leetva
Leetva on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Riigivolikogu 44. valimisringkond
'''Riigivolikogu 44. valimisringkond''' asus Tartus.
Ringkonda kuulusid Tartu linna tänavad: Aida – paarisnumbrid, Aleksandri – paaritud numbrid 1–61 ja paarisnumbrid 2–78a, Allika, Auriku, Botaanika – paaritud numbrid 7–37 ja paarisnumbrid 20–76, Emajõe, Herne, Fortuna, Gildi, Gustav Adolfi – paaritud numbrid 1–59 ja paarisnumbrid 2–10, Holmi, Hiie, K. A. Hermanni, Ilmatari, J. Hurda, C. R. Jakobsoni, J. V. Jannseni, Kaluri, Kalaturg, Kalevi – paarisnumbrid 2–34, Kartuli, Fr. R. Kreutzwaldi, Kauba, Kloostri, Kompanii, L. Koidula, Lai – paaritud numbrid 5–41 ja paarisnumbrid 4–40, Lao, Lepiku, Luha, Lutsu, Magasini, Marja, Meloni, Narva – paaritud numbrid 1–19 ja paarisnumbrid 2–14, Näituse – paaritud numbrid 7-st alates, Oa, Paju – paaritud numbrid 1–9 ja paarisnumbrid 2–10, Piiri, Pikk – paaritud numbrid 29-st ja paarisnumbrid 32-st alates, Poe, Puu, Põik, Peeter Põllu, Pärna – paaritud numbrid 1–13 ja paarisnumbrid 2–10, Raekoja – paaritud numbrid 1–83, Riia – paaritud numbrid 1–13 ja paarisnumbrid 2–28, Rüütli, Soola, Suurturg, Söögiturg, Taara puiestee, Tähtvere, Tööstuse (Tähtvere linnaosas), Turu – paaritud numbrid 1–89 ja paarisnumbrid 2–92, Uusturg, Uus – paaritud numbrid, Vabaduse puiestik, Vikerkaare, Väike-Emajõe, Võidu – paaritud numbrid 1–17 ja paarisnumbrid, Ülikooli – paaritud numbrid 1–35 ja paarisnumbrid 42–66.
I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 10 261 hääleõiguslikku kodanikku.
Kandideerisid Karl-Ferdinand Karlson (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Ants Piip, kes said vastavalt 1393 ja 5892 häält, seega valiti 44. valimisringkonnast Riigivolikogusse Ants Piip.
Koiott
Koiott ehk preeriahunt (Canis latrans) on läänepoolkeral elutsev kiskjaliste seltsi koerlaste sugukonda kuuluv loomaliik.
Nimetus "koiott" on läänemaailma keeltesse laenatud hispaania keele vahendusel nahuakeelsest sõnast coyōtl. Koioti teaduslik nimetus Canis latrans tähendab 'haukuvat koera'.
Kurgja
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Koiott
Levila ja alamliigid
Koiott on laialt levinud terves Põhja- ja Kesk-Ameerikas. Pärast Mehhiko vallutamist hispaanlaste poolt on koiott oma levilat aktiivselt lõuna poole laiendanud. Tänapäeval ulatub koioti levila Alaskast põhjas Panamani lõunas. Erinevalt hundist Euraasias on koioti levila laienenud ja arvukus koos inimtsivilisatsiooni arengu ja tõusuga suurenenud. Koiotte ei leidu vaid Labradori poolsaarel ning Kanada põhjaosas.
Kurgja
Kurgjal asub Carl Robert Jakobsoni talumuuseum.
Koiott
Levila ja alamliigid
Koiotil eristatakse 19 alamliiki, neist 16 Ameerika Ühendriikides, Kanadas ja Mehhikos ning 3 Kesk-Ameerikas.
Kirjeldus
Seljaosas varieerub koioti karvastik kollakaspruunist punaka kuni mustjani, alapool on enamasti valkjas. Pea küljed, koon ja käpad on punakaspruunid. Sabaots on must. Saba lähedal asub lõhnanääre. Koiotid vahetavad karva kord aastas. Progresseeruv karvavahetus algab mais ja lõppeb juulis. Kõrvad on peaga võrreldes ebaproportsionaalselt suured. Jalad on ülejäänud kehaga võrreldes suhteliselt väikesed. Mägedes elutsevad koiotid on enamasti tumeda karvaga, kõrbes elavad koiotid kollakamad.
Koiott võib kasvada kuni 75–87 cm kõrguseks ja kaalub keskmiselt 7–21 kg. Põhja pool elavad koiotid on tavaliselt suuremad kui lõunapoolsed alamliigid. Koioti hammaste asetus on I 3/3, C 1/1, Pm 4/4, M tavaliselt 2/2, mõnikord 3/3, 3/2 või 2/3 x 2 = 40, 42 või 44. Mõned eksperdid on märkinud, et kodustatud koera aju on sarnasem koioti ajuga kui soe omaga.
Kuulmise ülemine sageduspiir on koiotil 80 kHz võrreldes kodukoera 60 kHz-ga. Jahti pidades võib koiott arendada kiirust kuni 69 km/h ning suudab hüpata rohkem kui 4 m kaugusele.
Käitumine
Koiotid on suutelised ka ise urgu kaevama, kuid eelistavad kasutada teiste loomade sobiva suurusega urge. Koiotikarja territoorium võib olla kuni 19 ruutkilomeetrit ja nad liiguvad tavaliselt kindlatel radadel.
Kohtades, kus hunt on hävinud, läheb koiottidel väga hästi. Nad suudavad inimesi tunduvalt paremini taluda, kui hundid.
Looduses elab koiott kuni 10-aastaseks, vangistuses kuni 18-aastaseks.
Sigimine
Koiotid paarituvad jaanuari lõpust märtsi lõpuni. Emase tiinus kestab umbes 60–63 päeva. Pesakonnas võib olla 1–19 kutsikat, keskmiselt on pesakonnas 6 kutsikat. Keskmiselt 50–70% kutsikast sureb enne täiskasvanuks saamist.
Kutsikad sünnivad pimedatena ja kaaluvad sündides umbes 250 grammi. Kümnepäevastel kutsikate silmad avanevad ja kuulmine teravneb. Umbes 21–28 päeva pärast sündi hakkavad kutsikad urust väljas käima ja 35 päeva pärast elavad juba püsivalt urust väljaspool. Kutsikaid imetatakse 5–7 nädalat. Kutsikate eest hoolitsevad mõlemad vanemad. Isased kutsikad lahkuvad karjast tavaliselt 6–9 kuu vanuselt, emased jäävad vanemate juurde ja moodustavad karja. Kutsikad saavad täiskasvuks 9–12-kuuselt ja suguküpseks aastaselt. Erinevalt hundist talub alfaemakoiott teisi lakteerivaid emaseid.
Toitumine
Koiotid on valdavalt loomtoidulised – sõltuvalt aastaajast moodustab liha kuni 90% toidust. Põhiliselt toitub koiott pisiimetajatest, lindudest, madudest, sisalikest, suurtest putukatest ja muust sarnasest. Koiotid söövad ka raipeid, kuigi eelistavad värsket liha. Üks koiottide edu saladusi ongi see, et nad suudavad uute toiduallikatega kiiresti harjuda. Inimasulate läheduses toituvad nad prügist ja koduloomadest. Sügis- ja talvekuudel moodustavad koioti toidusedelist suure osa puu- ja juurviljad.
Koioti jahtimisstiil sõltub saakloomast. Jahtides pisiloomi, näiteks hiiri, liiguvad nad aeglaselt ja võtavad saagi otsimisel appi oma lõhnataju. Kui saak on leitud, hüppavad nad kassitaoliselt saagile peale. Suuremaid saakloomi jälitab rühm koiotte koordineeritult. Saaki aetakse tavaliselt taga vahetustega: sellal kui üks osa karjast saaklooma kurnab, teine puhkab. Koiotid ründavad saaklooma tavaliselt tagant või kõrvalt, keskendudes saaklooma mahatõmbamiseks peamiselt peale ja kaelale. Koiotid on väga järjekindlad kütid: edukas jälitus võib kesta 14 minutist 21 tunnini ning isegi luhtunud jahiretkel on mõnikord saaki jälitatud kuni 8 tundi. Kari koiotte suudab maha murda ka väga suure looma, näiteks kuni 250 kg kaaluda võiva täiskasvanud ameerika punahirve. Keskmiselt läbib koiott öisel jahiretkel 4 km.
Determinant
Determinant on lineaaralgebras funktsioon, mis seab igale ruutmaatriksile vastavusse arvu. See on oluline matemaatiline konstruktsioon lineaarvõrrandisüsteemide uurimisel.
Maatriksi A determinanti tähistatakse tavaliselt \,det(A), \,det A või \,|A|. Determinant on defineeritud vaid ruutmaatriksile.
Determinandi leidmine
Üldjuhul saab n×n determinanti efektiivselt arvutada Leibnizi valemiga või Laplacei valemiga. 2×2 ja 3×3 maatriksite determinanti on lihtsam arvutada ja meelde jätta Sarruse reegli abil. Lühidalt ja pikema selgituseta on need ka siin toodud.
Sarruse reegel
pisi|400px|Sarruse reegel: determinant on joonel asuvate elementide korrutiste summa ja katkendjoonel asuvate elementide korrutiste summa vahe. Jooned saadakse, kui piltlikult lisatakse determinanti viimase veeru järgi uus sama determinant Reegel on saanud nime prantsuse matemaatiku Pierre Frédéric Sarruse järgi ja kujutab endast kava, mille abil saab meelde jätta, kuidas arvutada 2- ja 3-järku determinante (sarnane lihtsustus aga ei kehti suuremate determinandi järkude puhul).
Leibnizi valem
Võetakse summa üle kõigi permutatsioonide σ hulgast {1, 2, ..., n}..
Laplace'i valem
Laplace'i valemi kohaselt võrdub determinandi väärtus tema mingi rea elementide ja vastavate elementide algebraliste täiendite korrutiste summaga. kus a on maatriksi element ja A tema algebraline täiend. Kui algebraline täiend esitada miinori kaudu, siis saame Laplace'i valemi üldlevinud kuju:
Ajalugu
Determinandi mõiste tekkis enne maatriksi mõistet. Algul defineeriti determinanti lineaarvõrrandite süsteemi omadusena. Determinant määrab ehk determineerib, kas võrdse tundmatute ja võrrandite arvuga süsteemil on üksainus lahend (see on nii parajasti siis, kui tundmatute kordajaist moodustatud determinant ei võrdu nulliga). Nii defineeritud teist järku determinante vaatles 16. sajandi lõpus Cardano. Suuremaid determinante vaatles umbes 100 aastat hiljem Leibniz. Gabriel Cramer (1750) täiustas Leibnizi teooriat seoses võrrandisüsteemidega.
Graafiline tõlgendus
pisi pisi
2-dimensiooniline ruum
2-dimensioonilises ruumis on determinant 2 vektorile ehitatud rööpküliku pindala.
Näide
Olgu antud punktid \,P_1=(a;b), \,P_2=(c;d) ja meid huvitab nullpunktiga loodud kolmnurga pindala.
Kõige lihtsam viis pindala leidmiseks on leida pool determinandi absoluutväärtusest, mis on ehitatud vektoritest ja, seega
3-dimensiooniline ruum
3-dimensioonilises ruumis on determinant 3 vektorile ehitatud rööptahuka ruumala.
Näide
Olgu antud 3 vektorit \,r_1, \,r_2 ja \,r_3, ning me soovime leida nendega piiratud püramiidi ruumala.
Kõige lihtsam viis ruumala leidmiseks on leida \frac{1}{6} determinandi absoluutväärtusest, mis on nendest vektoritest ehitatud.
Miinor
Maatriksi A elemendi aik miinoriks Mik nimetatakse antud maatriksist i-nda rea ja k-nda veeru ärajätmisel saadud maatriksi determinanti.
Algebraline täiend
Aik = (−1)i+kMik
Arendi, miinorite ja algebralise täiendi näide
Suvalisele 4-järku ruutmaatriksile saab arendi leida 8 viisil.
Näiteks maatriks determinant
Arendid on sel juhul:
Tähelepanekud ja determinandi kasutusalad
Kui lineaarvõrrandisüsteemi vektorid on lineaarselt sõltuvad, siis determinant on 0 ja eemaldada saab vähemalt 1 vektori, mis kirjeldab tundmatute vahelisi seoseid. Kui lineaarvõrrandisüsteemi determinant on 0, siis on kas 0 või lõpmatult palju lahendeid.
Determinandi abil saab arvutada vektrorkorrutist:
Lisaks sellele on vektorkorrutise suund risti \,A-ga ja see on määratud parema käe reegliga. Sarnaselt sellega.
Maatriksi astak on defineeritud kui suurim miinori järk, mille tulem on nullist erinev.
Kui lineaarvõrrandisüsteemil \,Ax = b. ei ole lahendeid, siis kui selle elemendid on lineaarselt sõltumatud (mida nad on, kui leidub pöördmaatriks), siis pöördmaatriksi abil saab leida pseudolahendi, mis lihtsustub. Lisaks Gaussi-Jordani eliminatsioonile saab pöördmaatriksi leida determinandi abil:
Käsitsi on ebapraktiline leida kõrgemat järku determinante otse, ehk ilma eelnevalt lineaarteisendustega mõnda ritta või veergu nullide tegemist ja selle rea või veeru järgi arendamist. Praktikas teevad seda ka arvutiprogrammid, sest determinandi arvutamiseks vajalik töö maht on võrdne ruut faktoriaaliga (siiski vaid halvimal juhul tuleb see töö teha). Töö mahu piltlikustamiseks võib öelda, et saab konstrueerida nn halvima juhu 1000-järku determinandi, mida ükski arvuti inimeluaja jooksul ei suuda lahendada.
Crameri valemid
Lineaarse võrrandisüsteemi (lühend LVS) : lahendid saab leida Crameri valemitega, kui: Vastava tundmatu \,x_i leiab valemiga: Kus maatriks \,A_i on saadud maatriksi \,A i'nda veeru asendamisel vabaliikmete veeruga (ehk aritmeetilise vektoriga b).
Ökoloogialeksikon
"Ökoloogialeksikon" on 1992. aastal ilmunud Viktor Masingu koostatud loodusteaduslik sõnastik, mis keskendub ökoloogiale. Raamatu avaldas Eesti Entsüklopeediakirjastus.
"Ökoloogialeksikon" on eesti keeles esimene ökoloogia- ja selle valdkonnaga seotud mõisteid seletav oskussõnastik.
Raamatus on 320 lehekülge üle 3600 märksõnaga. Artiklite autoreiks on üle 40 Eesti loodusteadlase.
Pestretsõ rajoon
Pestretsõ rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Pestretsõ.
Rajoonis on 21 külaasundust, kus on kokku 73 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 32 266. 2010. aasta seisuga olid elanikest 57% tatarlased ja 40,2% venelased.
Ekaterina Dafovska
Ekaterina Dafovska (bulgaaria keeles Екатерина Дафовска; sündinud 28. novembril 1975 Chepelares) on endine Bulgaaria laskesuusataja.
Ekaterina Dafovska on Bulgaariale võitnud kõigi aegade esimese ja seni (seisuga 25. märts 2016) ainsa kuldmedali taliolümpiamängudel. 1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos võitis ta kuldmedali 15 km distantsil ja sprindidistantsil sai ta 29. koha.
2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys sai ta 15 km distantsil 5. koha ja 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos 12,5 km ühisstardiga sõidus 8. koha.
Aastal 1998 valiti ta Bulgaaria aasta sportlaseks.
Ekaterina Dafovska on abielus ja tal on kaks last.
Maailma karikasarja üldkohad:
Fontana
Linnas asub ringrada California Speedway.
1948. aastal asutati seal mootorrattaklubi Hells Angels.
Valter Reili
Valter Reili (9. juuli 1908 Kavastu – 4. jaanuar 1979 Edmonton) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Luuri
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Genfi järv
pisi|Kindlus Chilloni saarel Genfi järves 2020. aastal Genfi järv (prantsuse keeles Lac Léman või le Léman, saksa keeles Genfersee, itaalia keeles Lago Lemano, romanši keeles Lai da Genevra) on mageveeline järv Euroopas Šveitsi ja Prantsusmaa piiril. See on suurim Alpides asuvatest järvedest. Järv paikneb Rhône'i orus 372 m kõrgusel merepinnast.
Poolkuukujulise järve kaldajoone pikkus on 167 km. Poolkuu looge jagab järve kaheks osaks: Suureks (pr Grand Lac) ja Väikeks (pr Petit Lac) järveks.
Genfi järve valgla pindala on 7975 km². Järve kaldal asub Lausanne'i linn ja Rhône'i väljavoolul asub Genfi linn.
Järve ääres asub ka Montreux, mis on tuntud oma festivalide poolest, seal ka asub Freddie Mercury mälestussammas.
pisi|tühi|[[Freddie Mercury kuju vaatamas Genfi järvele]]
Määsovitsa
Määsovitsa (ka: Mäsovitsa, Muru, Niidu) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres.
Küla kuulub Tsätski nulka.
Kogu küla ümbritsev ala on soine. Küla idaosas asub Kuuliska ehk Määsovitsa oja.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Eesti Mereakadeemia Merekool
Eesti Mereakadeemia Merekool (lühendatult EMA Merekool) oli kutseõppeasutus, mis võimaldas kutseõpet mereerialadel nii põhikooli kui ka gümnaasiumi baasil. Oli Eesti Mereakadeemia struktuuriüksus.
Ajalugu
1992. aastal moodustati Eesti Merehariduskeskus, milleks liideti Tallinna Merekool, Tallinna Merekolledž ja Tallinna 1. Kutsekeskkool.
Kool kolis sügisel 2009 Tallinnas aadressilt Västriku 8 aadressile Mustakivi 25.
Erialad, mida oli võimalik merekoolis õppida:
2012 aastal muudeti EMA Merekool ümber Eesti Mereakadeemia (EMERA) kutseõppeosakonnaks. Mereakadeemial olid filiaalid Pärnus (aadressiga Pargi 1) ja Tartus (aadressiga Soola 5).
1. mail 2014 moodustati EMA Merekooli baasil uus õppeasutus: Eesti Merekool, mis kolis aadressile Kopli 101. Sellesse kooli kanti Eesti Mereakadeemia kutseõppeosakonna õpilased.
Riigivolikogu 65. valimisringkond
'''Riigivolikogu 65. valimisringkond''' asus Narvas.
Ringkonda kuulusid: Narva linna Narva-Jõesuu linna-osa ning Narva linna osa, mis piiratud järgmise joonega: Narva linna ja Alutaguse valla piirikraavi suubumise kohalt Narva jõkke Narva jõe läänepoolset kallast mööda kuni raudtee maa-ala ja Kreenholmi piirini, raudtee maa-ala piiri mööda läände kuni Heleda tänava äärse kraavini; Heleda tänava äärset kraavi mööda kuni linna läänepoolse piirini; linna läänepoolset piiri mööda kuni raudteeni; raudteeliini mööda kuni linna läänepoolse piiri ja raudteejoone nurgani; linna läänepoolset piiri mööda kuni Narva linna ja Alutaguse valla piirikraavi suubumise kohani Narva jõkke.
I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 9849 hääleõiguslikku kodanikku.
Kandideerisid Adolf-Hugo Roode, Leonhard Vahter (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Heinrich Verberg, kes said vastavalt 2410, 2755 ja 1799 häält, seega valiti 65. valimisringkonnast Riigivolikogusse Evald Konno.
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli August Põlts.
Õhutemperatuuri maksimum
Õhutemperatuuri maksimum on ilma- või kliimanäitaja, mis näitab mingi koha kõrgeimat õhutemperatuuri teatud ajavahemiku (kahe vaatluse vahelise aja, ööpäeva, kuu, aasta, vaatluste perioodi) jooksul.
Lüüste
Lüüste on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Õhutemperatuuri maksimum
Õhutemperatuuri maksimumi mõõtmiseks kasutatakse maksimumtermomeetrit.
Lüüste
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Hadrianus VI
Hadrianus VI (Adriaan Florenszoon Boeyens, hollandi vikipeedias Adriaan Floriszoon Boeyens, ajalookäsitlustes tuntud ka Utrechti Adriaani nime all; teised nimekujud Adriaan Florisz Boeyens, Adriaan Florisz d'Edel (Dedel) või Adrian Florensz Dedal; 2. märts 1459 – 14. september 1523), oli paavst 1522–1523. Ta oli 218. paavst. Enne paavstiks saamist oli ta hilisema Saksa-Rooma keisri Karl V õpetaja. Ta on jäänud ainsaks Madalmaadest pärit olevaks paavstiks.
Adriaan Florenszoon Boeyens sündis 2. märtsil 1459 Utrechtis Florentius Dedeli (Florensz Boeyenszoon Dedeli) ja tema naise Geertruidi pojana. Tema isa töötas puusepana laevaehituses.
Boeyens sai esimesed haridusalased algteadmised oma emalt, õppis seejärel Zwolles ühe vaimuliku vennaskonna (Broeders des gemeenen levens) juures ja astus 1476 Leuveni ülikooli, kus ta õppis filosoofiat, teoloogiat ja õigusteadust. 30. juunil 1490 ordineeriti Boeyens preestriks. 1. augustil 1490 omandas ta litsentsiaadi ja 8. juunil 1491 doktorikraadi teoloogias. Hiljem sai temast professor, rektor ja Leuveni ülikooli kantsler. Boeyens pidas loenguid Petrus Lombarduse sententsidest, tema kaks olulisemat teadustööd olid kommentaarid Petrus Lombarduse sententsidele ja Quaestiones quodlibeticae. 1507 (mitte 1506) määras Saksa-Rooma keiser Maximilian I ta oma pojapoja Karli tuutoriks.
Boeyens oli esimene hollandlane, kuigi mitte esimene madalmaalane, kes pühitseti kardinaliks. pisi|Maja [[Utrechtis, kus sündis Hadrianus VI]]
1521–1522 konklaav
pisi|Hadrianus VI vapp Hadrianus VI valiti paavstiks 9. jaanuaril 1522 Vatikani paavstipalees, kui ta viibis Hispaanias. Ta jättis paavstina muutmata oma ristinime, mida viimati tegi (kui mitte arvestada Julius II võimalikku valikut) Johannes XVIII. Hiljem pole paavstina oma ristinime vahetanud vaid Marcellus II.
Hadrianus VI on viimane paavst, kes valimise ajal puudus konklaavilt, viimati puudus konklaavilt enne teda Urbanus VI. Hadrianus VI saabus Civitavecchiasse 25. augustil 1522, Rooma 29. augustil ja krooniti 31. augustil kardinal Marco Cornaro poolt.
27. detsembrist 1521 – 9. jaanuarini 1522 toimunud konklaavil osales 39 kardinali. Nende valiku määras arvatavasti Karl V valimine Saksamaa kuningaks ja tema tunnustamine Leo X poolt valitud Saksa-Rooma keisrina ning reformatsiooni puhkemine Saksamaal. Konklaavil peeti üheks soosikuks kardinal Giulio de' Medicit. Hadrianus VI valiti paavstiks 11. voorus, kui ta sai 28 häält.
Nikolai Georg
Nikolai Georg (6. august 1901 – 21. oktoober 1956 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant).
Hadrianus VI
Itaalia sõjad
Karl V tervitas oma endise õpetaja valimist paavstiks. Prantsusmaa kuningas François I oli ettevaatlikum, kartes paavsti liiga häid suhteid Saksamaaga, ja saatis paavsti juurde oma suursaadiku. Kui Hadrianus VI lasi arreteerida François I liitlase kardinal Francesco Soderini, kes olevat kavandanud vandenõud paavsti vastu, peatas kuningas kümniste saatmise Rooma ja valmistus tungima Lombardiasse. Hadrianus VI sõlmis sõjaks Prantsusmaaga 3. augustil 1523 liidu Karl V-ga, Austriaga, Inglismaaga, Milanoga ja Itaalia väikeriikidega.
Reformatsioon
Hadrianus VI tuli võimule saamisel hakata kohe tegelema usurahutustega Saksamaal. Kardinalina oli ta Martin Lutheri vaated hukka mõistnud ja soovis nüüd Lutheri kuulutamist ketseriks. Paavsti esindas 1522 toimunud Nürnbergi riigipäeval Teramo piiskop Francesco Chieregati.
Ristisõja plaanid
Türklaste pealetungi tagasilöömiseks kutsus Hadrianus VI kristlasi nende vastu ristisõtta, kuid Karl V oli seotud sõjaga Prantsusmaa kuninga vastu. Rhodose langemise järel soovis paavst ristisõja pidamiseks sõlmida kristlike valitsejate vahel 3-aastase rahu ja pidas edutult läbirääkimisi nii Saksamaa kui Prantsusmaa kuninga õukonnaga.
Sisepoliitika
Hadrianus VI võimule saades oli Kirikuriigi finantsiline olukord keeruline. Hadrianus VI püüdis olukorra parandamiseks kärpida kulusid.
Ta sõlmis 1522 rahu Ferrara hertsogi Alfonsoga ja andis Rimini Urbino hertsogile.
Suhted kiriku institutsioonidega
Hadrianus VI andis 1522 Hispaania kuningale jurisdiktsiooni Alcantara, Calatrava ja Santiago rüütliordude üle, lubades rüütliordude meistriameteid pärida naisliinis.
9. mail 1522 avaldatud bullas 'Exponi nobis' andis paavst frantsisklastele autoriteedi kõiges, mis on vajalik indiaanlaste ristimiseks, välja arvatud need valdkonnad, mis nõuavad piiskopi poolset pühitsemist.
14. aprillil 1523 avaldas Hadrianus VI kirja 'Eximiae devotionis', millega kinnitas Portugali kuninga João III Portugali Kristuse ordu rüütliordu administraatoriks.
Teoloogilised vaidlused
Hadrianus VI nõudis 1523 igaühe karistamist, kes paluvad kuradi mõju või kasutavad seda.
Uus piiskopkond
Hadrianus VI nimetas 1522 Kreekas Naxose piiskopkonna peapiiskopkonnaks.
Hadrianus VI kultuuriloos
Hadrianus VI valitsemisaega on peetud 16. sajandi Rooma kultuuri arengus tagasilöögiks, mistõttu Roomast lahkusid mitmed tollased kultuuritegelased, nagu muusik Carpentras.
Paavst kavatses Menelaose kuju visata Tiberisse, kuid humanist Torquato Tasso veenis paavsti ümber.
Ta sätestas 1522 tsensuuri reeglid.
Ta rajas Leuveni ülikooli kolleegiumi ja määras Ingolstadti ülikooli tulud.
1522 sätestas ta, et paavsti vapil peavad olema paavstluse embleemid.
Jan van Scorel tegi paavstist portree.
Kardinali pühitsemine
Hadrianus VI pühitses oma ainsal konsistooriumil 10. septembril 1523 kardinaliks Willem van Enckenvoirti.
Hinnang
Hadrianus VI püüdis oma eelkäijate poliitikast tunduvalt eristuda, vastandades end renessansiaegsele lodevusele ja priiskamisele, propageerides vagadust, kasinust ja jumalakartlikkust. Tema lähikondlastele see ei meeldinud ja nii püüti tema reformikatseid igati takistada.
Benedictus XVI saamisel paavstiks tõstatus probleem Hadrianus VI päritolust. Utrechti piiskopkond läänistati Burgundiale, kuid abielude sõlmimise kaudu läks see 15. sajandi lõpus Habsburgide valdusse ja kuulus Saksa-Rooma keisririigi koosseisu. Rahvuselt oli Hadrianus VI hollandlane, kuid ta oli aastakümneid Hispaania teenistuses (nii saaks talle omakorda omistada Hispaania "kodakondsust"). Alles Karl Habsburgi valimisega Saksamaa kuningaks on ta kindlalt seotud Saksa-Rooma keisririigiga. Saksamaal peetakse teda seetõttu saksa soost paavstiks.
Plasma (täpsustus)
Bioloogias ja meditsiinis
Plasmaks võidakse nimetada rakkude elusainet, õieti on need:
Hadrianus VI
Hinnang
Francesco Guicciardini on teda seetõttu nimetanud barbarist paavstiks (pontefice barbaro).
Lesbos
Lesbos (vanakreeka; kreeka Λέσβος Lésvos, mõnikord nimetatakse Mytilini pealinna järgi) on Kreekale kuuluv saar Egeuse mere idaosas Türgi ranniku lähedal. Türgi mandriosast eraldab seda kitsas Mytilini väin.
pisi|tühi|Lesbose saare satelliidipilt
Saart lõhestavad kaks suurt lahte – Kalloni laht saare lõunaosas ja Gera laht saare kaguosas.
Lesboselt oli pärit Sappho.
Tiina Ideon
Tiina Ideon (9. veebruar 1945 – 18. september 2018) oli eesti näitleja ja režissöör.
Jens Christian Johansen
1915. aastal reisis Johansen Taani, kuid tema perekond jäi Eestisse. 1916. aastal, kui ta soovis pere juurde sõita, ei lubanud Venemaa võimud seda, väidetavalt selle tõttu, et ta oli baltisakslaste teenistuses. Alles 1918. aasta lõpul, pärast Eesti faktilist iseseisvumist, õnnestus tal Tallinna naasta.
Tiina Ideon
Tiina Ideon töötas aastatel 1965–1968 Ugalas, hiljem Eesti Televisioonis.
Jens Christian Johansen
Et olud olid segased ja Eestis viibivad taanlased olid Punaarmee pealetungi tõttu tõsises ohus, siis otsustas Taani riik Johanseni kui Eesti olusid tundva mehe aupeakonsuliks määrata. Esialgu oli ta seda ajutiselt, hiljem juba alaliselt. Konsulina tegutsemise algusajal oli ta jätkuvalt ka rüütelkonna palgal, seda ilmselt ka seetõttu, et aukonsulina tegutsedes ta palka ei saanud. Tema seisukohad Eesti riigi suhtes olid esialgu kahtlevad, ilmselt olid tema vaated mõjutatud baltisakslastest, kellega ta tihedalt lävis. 1919. aasta sügisel lahkus ta baltisakslaste teenistusest, sest rüütelkond kaotas seisusliku organisatsioonina mõtte ning temaga suhelnud baltisakslased politiseerusid. Otsest seost poliitilise parteiga tahtis Johansen aga vältida.
1923. aasta paiku aktsepteeris Johansen Eestit riigina lõplikult ja töötas seejärel kuni surmani ilma palgata Taani aukonsulina Eestis. Lisaks pidas ta (agentuur-inkasso finantseerimis) Kommandiit-Ühisust J. C. Johansen Ko, mis asus aadressil Uus tänav 14.
Anna vald
Vald eksisteeris 1866–1939.
Jens Christian Johansen
Isiklikku
Johansenil oli kolm last: poeg Karl Adam (1894–1942) hukkus Gulagis, tütar Ingeborg oli kirjanik (ka pseudonüüm Edith Paider) ja poeg Paul oli tuntud ajaloolane.
Anna vald
1939. aasta vallareformiga moodustati senise Anna, Mäo, Esna, Väätsa, Kirna ja Kuksema vallast, Paide vald.
Riigivolikogu 45. valimisringkond
'''Riigivolikogu 45. valimisringkond''' asus Tartus.
Ringkonda kuulusid Tartu linna tänavad: Aia, Botaanika – paaritud numbrid 1–5 ja paarisnumbrid 2–18, Elva, Era, Filosoofi, Gustav Adolfi – paarisnumbrid 12–74, Hommiku, Juhan Liivi, Ilmatsalu, Kabeli, Kastani, Kase, Katoliku, Kesk-Kaar, Kitsas, Kooli, Kungla, J. Kuperjanovi, Käo, Lai – nr 1, 2, 3, Lembitu, Lossi, Lõo, Lõuna, Näituse – paaritud numbrid 1–5 ja paarisnumbrid, Kindral Põdra, Pääsukese, Raja, Raudtee, raudtee majad, Riia – paaritud numbrid 156–129 ja paarisnumbrid 60–100, Riia maantee, Ropka aianduskrundid, Räni, Sakala, Soinaste, Suur-kaar, Tamme, Tasuja, Tiigi, Toomemägi, Tähe – paaritud numbrid 1–15 ja paarisnumbrid 2–14, Tööstuse – algusest kuni Näituse tänavani, Tamme puiestee, Tammekuru, Vabriku, Vaksali, Vallikraavi, Vambola, Vapramäe, Veeriku, Veski, Viljandi, Väike-kaar, Väike-Maarjamõisa, Västriku, Võidu – paaritud numbrid 19–39, Võru – paaritud numbrid 1–95, Õhtu, Õpetaja, Äri, Ööbiku, Ülikooli – paarisnumbrid 2–40.
I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 9679 hääleõiguslikku kodanikku.
Kandideerisid Aleksander Tõnisson (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Jaan Tõnisson, kes said vastavalt 1610 ja 6041 häält, seega valiti 45. valimisringkonnast Riigivolikogusse Jaan Tõnisson.
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Valli Haldre, vastaskandidaat Jaan Tõnisson.
Salma Hayek
Salma Hayek Pinault (sünninimi Salma Valgarma Hayek Jiménez ; sündinud 2. septembril 1966 Coatzacoalcoses) on Mehhiko filminäitleja.
Üks tema tuntumaid rolle on Frida Kahlo 2002. aasta filmis "Frida".
Ta abiellus 14. veebruaril 2009 François-Henri Pinault'ga.
Kyros II
pisi|Kyros II haud Pasargadaes Kyros II (ka Kyros II Suur, vanapärsia Kūruš; umbes 600 eKr või 576 eKr – 530 eKr) oli ahhemeniidide dünastiast Pärsia kuningas, Pärsia impeeriumi rajaja.
Kyros II oli Kambyses I poeg.
Ta vallutas 546 eKr Väike-Aasias asunud kreeka ja Lüüdia linnad.
539 eKr vallutas ta Babüloni ja lubas juutidel Paabeli vangipõlvest koju minna.
Kyros II rajas oma pealinna Pasargadae 43 kilomeetri kaugusele Persepolisest.
Kipsplaat
Kipsplaat (ka ühe tootjafirma Gyproc järgi küprok) on ehitusmaterjal, mis koosneb kahe paberikihi vahel asuvast kokkupressitud kipsimassist (CaSO4.½ H2O). Tavaliselt on ehituses kasutatavate kipsplaatide paksus umbes 12mm (6,35 kuni 25 mm) ja laius 1,2 m (1219 mm). Pikkus varieerub 2–3 m piires.
Kyros II
Herodotose järgi sai ta surma lahingus massageetide vastu Kesk-Aasias. Xenophoni "Kyrose kasvatuse" järgi suri ta oma kodus.
Võsu (botaanika)
thumb|[[Harilik mänd|Hariliku männi noor võsu]] Võsu on taime vars koos sellel leiduvate organitega.
Kyros II
Pärast Kyros II surma sai Pärsia kuningaks tema poeg Kambyses II.
Võsu (botaanika)
Võsu areneb seemnes olevast idupungast, mille tipus asub kasvukuhik. Võsu keskseks osaks on vars, mis kannab pungi ja lehti. Võsu puitunud osa nimetatakse võrseks.
Vaata ka
Cárcel de Broto
Massu (Põhja-Pärnumaa)
Massu on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Punased kütid
Punased kütid võivad tähendada:
Massu (Põhja-Pärnumaa)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Riigivolikogu 46. valimisringkond
'''Riigivolikogu 46. valimisringkond''' asus Tartus.
Ringkonda kuulusid Tartu linna tänavad: Aardla, Aia ― paaritud numbrid, Aleksandri ― paaritud numbrid 63―131 ja paarisnumbrid 80―134, Alevi, Eha, Forseliuse, Ilmarise, Jõe, Kalevi ― paaritud numbrid ja paarisnumbrid 36-st alates, Kesk, Kevade, Koidu, Kuru, Kuu, Lille, Lina, Linda, Lootuse, Marta, Nigula, Nõva, Odra, Pargi, Piiskopi, Purde, Päeva, Rahu, Raua, Rebase, Riia ― paarisnumbrid 30―58, Ropka, Rõõmu, Saekoja, Salme, Side, Sõbra, Teguri, Tolstoi, Turu ― paaritud numbrid 91-st ja paarisnumbrid 94-st alates, Tähe ― paaritud numbrid 17-st ja paarisnumbrid 16-st alates, Vaba, Vase, Väike-Tähe, Võru ― paarisnumbrid, Õnne.
I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 10 387 hääleõiguslikku kodanikku.
Kandideerisid Hans Ainson (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), Kristjan-Eduard Jalak, Oskar Koplus ja Helmi Mäelo, kes said vastavalt 1957, 2106, 2009 ja 1140 häält, seega valiti 46. valimisringkonnast Riigivolikogusse Kristjan-Eduard Jalak.
Yanbiani Korea autonoomne ringkond
Yanbiani Korea autonoomne ringkond on 2. järgu haldusüksus (autonoomne ringkond) Hiinas Jilini provintsis. Piirneb lõunas Põhja-Koreaga ja idas Venemaa Primorje kraiga.
Riigivolikogu 46. valimisringkond
II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Kristjan Jalak, vastaskandidaat Agu Põld.
Yanbiani Korea autonoomne ringkond
2000. aastal oli elanike arv 2 209 646, neist 60,7% hiinlased, 36,3% korealased ja 2,58% mandžud.
Haldusjaotus
Jaguneb kuueks maakonna õigustega linnaks ja kaheks maakonnaks:
Ilmaennustus
Ilmaennustus on see osa meteoroloogiast (sünoptiline meteoroloogia ehk sünoptika), mis tegeleb ilmade ennustamisega. Kogu ilmade ennustamisega seotud tegevust nimetatakse ilmateenistuseks (Riigi Ilmateenistus).
Tavaliselt ennustatakse ilma muutuste viisi, mingiks ajaks, mingis kohas. Ilmaprognoose tehakse periooditi.
Erialased ilmateated ja -ennustused:
Leppneeme sadam
pisi|Leppneeme sadam Maa-ameti kaldaerofotol 2020. aastal pisi|Droonivideo Leppneeme sadamast ja külast 2022. aasta juunis Leppneeme sadam on sadam Viimsi poolsaarel, Viimsi vallas tegutsev kala- ja jahisadam.