cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Novaja Myš
Novaja Myšis on põhikool ja muusikakool, tegutsevad raamatukogu ja kultuurimaja. Asulas on katoliku kirik aastast 1825, sünagoog ja õigeusu kirik aastast 1859. Teised vaatamisväärsused on XIX sajandil ehitatud vesiveski ja kõrts. Aastal 1996 püstitati külla mälestusmärk Jan Czeczotile. Novaja Myš on säilitanud XVI sajandist pärineva põhiplaani.
Ajalugu
Novaja Myši asulat mainitakse esimest korda XV sajandi esimesel poolel. Toona kandis see nime Myš (Мыш), olles Navahradaki vojevoodkonda ja Navahradaki maakonda kuulunud küla. Aastal 1563 läks Myš Chodkiewiczite valdusse, saades krahvkonna pealinnaks, aastaks 1566 oli asulast saanud alev. XVI-XVII sajandil asus alevi juures ka kindlus.
XVII sajandil kandis alev nime Novaja Myš, kindlustatud lossi juurde kuulus aga Staraja Myši (Старая Мыш) nime kandev küla, kuhu asutati jesuiitide klooster. XVII sajandi lõpus läks asula Sieniawskite valdusse, hiljem aga Judyckitele.
Uputuse ajal rüüstasid alevit Moskva väed. Suurem osa alevi elanikest tapeti. Asulal võttis taastumine aega terve sajandi. XVIII sajandil oli alev Niesialowskite ja Massalskite valduses. Toona rajati sinna klaasikoda. Aastal 1762 hävitas alevi suur tulekahju, toona päles maha ka Sapiehadele kuulunud loss. Aastast 1784 läks Novaja Myš kuninga valdusse.
Poola jagamisel läks Novaja Myš Venemaa koosseisu aastal 1795. Alev kuulus Hrodna kubermangu Słonimi maakonda. Asulas peeti kaks korda aastas laata, kus kaubeldi põhiliselt loomade ja kohalike põllumajandussaadustega. Asula elanikud võtsid osa Kastuś Kalinoŭski juhitud ülestõusust.
Kuni 1917. aastani oli Novaja Myš Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale, 1939–1991 kuulus Nõukogude Liidu koosseisu. Toona kaotas Novaja Myš ka alevi staatuse, aga aastani 1957 oli ta samanimelise rajooni keskuseks.
Ivo Manfred Rebane
Ivo Manfred Rebane (ka Ivo-Manfred Rebane ja Ivo M. Rebane; 1. veebruar 1939 – 14. detsember 2022 ) oli Eesti riigiametnik ja heraldik.
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna 1981. aastal diplomitööga "Puhkeaja õiguslik reguleerimine".
Ta on olnud riigikantselei riigisümboolika osakonna nõunik ja riigikantselei heraldikanõukogu esimees.
Newcastle upon Tyne
Newcastle upon Tyne ('Newcastle Tyne'i ääres'; sageli lühendatult ka Newcastle) on linn Kirde-Inglismaal Tyne and Weari linnkrahvkonnas Tyne'i jõe põhjakaldal, 15 kilomeetrit suudmest.
Linn on söekaevanduspiirkonna keskus. 16. sajandil oli Newcastle üks maailma suuremaid laevaehitus- ja laevaremondikeskusi. Nüüdisajal on Newcastle suuresti äri- ja kultuurikeskus.
Newcastle upon Tyne moodustab koos viie Tyne'i ääres asuva linnaga Tyneside'i linnastu (elanikke 880 000), kus elab 80% Tyne and Weari linnkrahvkonna (metropolitan county) elanikkonnast. Newcastle upon Tyne'i ametlik staatus linnkrahvkonnas on linnkrahvkonna linnaosa (metropolitan borough). Tyne and Weari linnkrahvkond kuulub Kirde-Inglismaa piirkonda (Region of North East England), Newcastle upon Tyne on selle piirkonna halduskeskus.
Leinster House
pisi|Leinster House Leinster House (iiri keeles Teach Laighean) on Iiri parlamendi Oireachtase asukoht.
Rudolf Sarap
Rudolf Sarap (13. märts 1923 Omsk, Vene SFNV – 30. august 1995 Tallinn) oli eesti kultuuritegelane.
1950. aastal lõpetas ta kiitusega Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi. Hiljem õppis aspirantuuris Moskva Riikliku A. Lunatšarski nimelises Teatriinstituudis ja sai filosoofiakandidaadi kraadi.
Hiljem oli ta ühiskonnateaduste õppejõud Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis ja Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. Konservatooriumis oli ta marksismi-leninismi kateedri juhataja ja professori kohusetäitja.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Augustus Saint-Gaudens
Augustus Saint-Gaudens (1. märts 1848 Dublin Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik – 3. august 1907 Cornish New Hampshire) oli beaux-arts 'i põlvkonna skulptor, kes võttis eeskujuks Ameerika renessansi ideaalid. New Yorgis üles kasvanuna reisis ta Euroopasse täiendõppeks ja kunstiõpinguteks. Pärast naasmist saavutasid ta skulptuurid, mis mälestasid Ameerika kodusõja kangelasi, suurt edu. Saint-Gaudens lõi ka klassikalisi teoseid nagu Diana ja rakendas oma kujundusoskusi numismaatikas.
Oma hilisematel eluaastatel rajas ta Cornish Art Colony, mis koondas maalikunstnikke, skulptoreid, kirjanikke ja arhitekte.
Kristuse pärast meeletu
Väljend esineb Pauluse esimeses kirjas korintlastele: "meie oleme ogarad Kristuse pärast, aga teie olete arukad Kristuses; ..." (4:10), samuti arutleb ta tarkuse ja narruse üle muudes kirjakohtades nagu "Jumala juures on ju praeguse maailma tarkus narrus, sest on kirjutatud: "Tema tabab targad nende riugastelt."" (3:19 (Piibel 1968) ) ja "Kuna maailm Jumala tarkuses ei tundnud Jumalat ära tarkuse abil, siis oli Jumalale meelepärane päästa selle narri kuulutuse kaudu need, kes usuvad" (1:21 (Piibel 1968) ).
Ajaloost
Kreekakeelne sõna Kristuse pärast meeletu kohta on salos. Kirikuslaavi keeles on pühakuna austatud meeletu kohta kasutatud tiitlina sõna блаженный 'õnnis'.
Väga tugevasti juurdus "pühade hullude" praktika keskaegses Moskoovias, oletatavasti alates 14.–15. sajandist. Vene Õigeusu Kiriku pühakute loendis on kokku 36 Kristuse pärast meeletut. Meeletu (jurodivõi) Venemaa versioonis oli loomult ambivalentne: ta mõistusevastane käitumine võis olla tõeline või teeseldud, kuid oli alati tahtlik, irriteeriv ja provotseeriv, ja seda peeti jumaliku inspiratsiooni ilminguks – usuti, et meeletu suu läbi kõneleb Jumal. Meeletul oli lubatud öelda välja tõdesid, mida tavalised inimesed ei võinud ja ta esitas neid sageli mõistatuste või tähendamissõnade vormis. Suhetes tsaariga oli meeletul eriline staatus, see asus väljaspool maist kontrolli ja kohtumõistmist.
Vince Dunn
Vince Dunn (sündinud 29. oktoobril 1996 Mississaugas Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Seattle Kraken.
Aastatel 2013–2016 mängis Dunn Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Niagara IceDogs.
2015. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i draft'is 56. valikuna. Hooajal 2016/17 mängis Dunn American Hockey League'is (AHL) Bluesi tütarklubis Chicago Wolves ja valiti 2017. aastal AHL-i tähtede mängule. NHL-is debüteeris Dunn järgmise hooaja avamängus 4. oktoobril 2017 valitseva Stanley karika võitja Pittsburgh Penguinsi vastu. Kaheksa päeva hiljem lõi ta mängus Florida Panthersi vastu oma esimese värava NHL-is. Ta mängis esimesel hooajal peamiselt kolmandas kaitsepaaris koos Robert Bortuzzoga. Debüüthooajal sai Dunn NHL-is kirja viis väravat ja 19 väravasöötu. 2019. aastal võitis Dunn Bluesiga Stanley karika. Bluesis mängis Dunn pärast seda veel kaks hooaega.
2021. aasta juulis valis NHL-is esimest hooaega alustav klubi Seattle Kraken Dunni Expansion Draft'is. Mõni aeg hiljem sõlmis ta klubiga kaheaastase lepingu. Hooajal 2022/23 tegi Dunn NHL-i seni oma resultatiivseima hooaja (14+50) ning oli sel hooajal resultatiivsuselt Krakeni teine mängija Jared McCanni järel.
Kaitseliidu malevkondade loend
''Selles loendis on loetletud Kaitseliidu praeguseid ja endisi malevkondi.
Sergi (Družinin)
Sergi (vene keeles Сергий; kodanikunimega Ivan Prohhorovitš Družinin; 20. juuni 1863 Novoje Selo – 17. september 1937 Joškar-Ola), oli Vene Õigeusu Kiriku vaimulik. Aastatel 1924–1927 oli ta Leningradi piiskopkonna vikaarpiiskop tiitliga Narva piiskop.
Veesüliti
pisi|[[Tallinna raekoda|Tallinna raekoja veesüliti]] pisi|[[Keri tuletorni tuleruumi välimisel ülaäärel paiknev lõvipea kujuline veesüliti]] Veesüliti on kivist või metallist vihmaveerenni sageli dekoreeritud eenduv lõpposa.
On kasutusel olnud antiikajast alates. Erinevalt renessansis kasutusele tulnud vihmaveetorust ei jookse vesi mööda seda allapoole, vaid "sülitatakse" katuselt ühtse joana otse alla. Eriti rikkalikult on dekoreeritud keskaegsed veesülitid. Keskajal kujundati veesüliti sageli droleriina - leidub palju fantastilisi loomi ja groteskseid inimesi kujutavaid veesüliteid.
Köie tänav
pisi|Köie tänav Köie tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Tänav algab Vana-Kalamaja tänavalt ja lõpeb Noole tänaval. Köie tänav kulgeb kagu–loodesuunaliselt ja on ligikaudu 250 meetri pikkune.
Vagun
pisi|Vagun
Köie tänav
Köie tänav sai nime 1881. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Seilergasse ehk Seilstrasse, venekeelne nimi Канатная улица. Tänava nimi tulenes sealkandis asunud Köismäe alevi (Reperbahn-Vorstadt) nimest.
Vagun
Vagun on rööbasteel kasutatav veok.
Sõjakomissar
Sõjakomissar oli sõjaväeline ametiisik Nõukogude armees, kes vastutas mobilisatsiooni ja sõjaväekohuslaste eest.
Vagun
Vagunid võivad olla järelveetavad või iseliikuvad (näiteks mootorvagunid). Järelveetavad ehk haakevagunid võivad olla reisi- või kaubavagunid. Juhiruumiga haakevagunit nimetatakse juhtvaguniks.
Sõjakomissar
Sõjakomissar Nõukogude Venemaal
Sõjakomissar Nõukogude Venemaal oli riigi poliitilise juhtkonna poliitiliste otsuste realiseerimist ja täitmist kontrolliv poliittöötaja Nõukogude relvajõududes.
Kaubavagun
Kaubavagun on vagun, mida kasutatakse kaupade, materjalide, elusloomade veoks.
Eristatakse mitmesuguseid kaubavaguneid: pisi| Kaubavagun [[Valgas ]]
Sõjakomissar
Sõjakomissar Nõukogude Venemaal
31. märtsil 1918 arutas VK(b)P KK pleenumil sõjakomissaride tegevuse sõjaväes ning Nõukogude kõrgeim parteiline juhtkond avaldas 6. aprillil 1918 määruse "Sõjakomissaridest, sõjanõukogu liikmetest", mille kohaselt olid sõjakomissarid otsesed "Nõukogude võimu poliitorganid Nõukogude armees". Täiendavalt loodi sõjakomissaride ehk komissaride ametikohad kõigis Nõukogude sõjaväeosades, üksustes, asutustes ja sõjalistes õppeasutustes; armeedes ja laevastikes nimetati sõjakomissarid Revolutsiooniliste Sõjanõukogude liikmeteks.
Sõjavägedesse määratud sõjakomissaride tegevuse koordineerimiseks ja juhtimiseks moodustas sõjaasjade rahvakomissar 8. aprillil 1918 Ülevenemaaline sõjakomissaride büroo (1919. aasta aprillist Vabariigi Revolutsioonilise Sõjanõukogu Poliitiline osakond, 15. maist Vabariigi Revolutsioonilise Sõjanõukogu Poliitvalitsus, VK(b)P KK Sõjalise osakonna õigustes.
Venemaa kodusõja ajal tegutsesid Punaarmees sõjakomissaridena hiljem kommunistliku partei tegevuses suurt tähtsust omanud: Reinholds Bērziņš, Andrei Bubnov, Kliment Vorošilov, Jan Gamarnik, Vladimir Zatonski, Sergei Kirov, Valerian Kuibõšev, Valeri Mežlauk, Konstantin Mehonošin, Anastass Mikojan, Georgi Ordžonikidze, Jossif Stalin, Jossif Unšliht jpt.
Pärast Venemaa kodusõja lõppu ja Nõukogude võimu kindlustumist, aastatel 1925–1928 taastati sõjaväeüksustes kaadriohvitseride ainujuhtimine ning sõjakomissaride ametikohad asendati väeosade komandöride asetäitjatena poliitalal, kes tegelesid väeosade isikkoosseisu poliitharidusega, parteilise ja komsomolitööga.
1937. aasta mais taastati väeosades uuesti sõjakomissaride ametikoht ja 1940. aastal asendati uuesti komandöri asetäitja poliitalal ametikohaga.
1941. aasta 16. juulil moodustati uuesti väeosade sõjakomissaride ametikohad, kuni 9. oktoobrini 1942, kui taastati uuesti väeosade ainujuhtimine väeosade sõjalise juhi poolt.
2) Sõjakomissarid olid NSV Liidu piirkondlike sõjaliste haldusasutuste – sõjakomissariaatide juhid.
Carnikava
Carnikava on küla (lielciems) Lätis Ādaži piirkonnas, Carnikava valla halduskeskus. Asub Koiva jõe suudmes. Asulas oli Carnikava mõisa süda.
Carnikavas peeti aastal 1880 II Läti laulupidu. Aastal 1933 sai asula raudteeühenduse Riiaga. XX sajandi alguses oli külas Ādaži valla keskus.
Osa külast asub Piejura maastikukaitsealal. Looduskaitse all on hõberemmelgas ümbermõõduga 6,7 meetrit, pihlakas ümbermõõduga 1,3 meetrit ja tammed ümbermõõtudega 4,3 ja 4,35 meetrit.
Carnikavas on elanud Christian Heinrich Pander.
Carnikavas asuval Teises maailmasõjas langenud sõdurite haual on mälestusmärk.
Aastal 2015 oli külas 4015 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 4689.
Tyneside
Tyneside on linnastu Kirde-Inglismaal, kus elab 80% Tyne and Weari linnkrahvkonna (metropolitan county) elanikkonnast.
Linnastu osad
Linnastusse kuuluvad:
Kõik asulad asuvad Tyne'i jõe kaldal. Linnastus on elab kokku 880 000 inimest. Ainuke suur asula Tyne and Wearis, mis ei kuulu Tyneside'i linnastusse, on Sunderland, mis asub Wearside'is. Kõik nimetatud krahvkonna linnad omavad staatust metropolitan borough.
Hooki tuletorn
pisi|Hooki tuletorn Hooki tuletorn (iiri keeles Teach Solais Rinn Duáin; inglise keeles Hook Lighthouse või Hook Head Lighthouse) on tuletorn Iirimaal Wexfordi krahvkonnas Hooki poolsaare tipus (Hook Headil). See on üks vanemaid tuletorne, olles maailma teine vanim tegutsev tuletorn. Tuletorni sisemine struktuur pärineb 12. sajandist.
Calvert Vaux
Calvert Vaux (20. detsember 1824 London Inglismaa – 19. november 1895 Brooklyn New Yorgi osariik) oli inglise päritolu Ameerika Ühendriikide arhitekt ja maastikukujundaja.
Koos protežee Frederick Law Olmstediga kavandasid nad Central Parki.
Ķīšupe 1
Ķīšupe 1 (ka Ķīšupe-1) on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Saulkrasti piirkonnas Saulkrasti vallas. Küla asub valla põhjaosas Ķīšupe jõe ääres ja jääb piirkonna keskusest Saulkrastist 3,4 ja Riiast 49,2 km kaugusele.
Sinna jääb Priedīte bussipeatus.
Aastal 2017 oli külas 7 elanikku, aastal 2019 oli elanikke 36.
Westbury (New Yorgi osariik)
pisi|Westbury rahvamaja Westbury on New Yorgi osariigi küla Nassau maakonnas.
Ašminta vald
Ašminta vald (leedu keeles Ašmintos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Prienai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 99 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1739 inimest. Valla keskus on Ašminta küla, vallavanem on Vida Vitkauskienė.
pisi|Vallamaja pisi|Bačkininkai
Enn Mellikov
Elulugu
1963. aastal lõpetas ta Pärnu 4. Keskkooli ja 1968 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektroonika erimaterjalide tehnoloogia alal. 1977. aastal kaitses Uurali Riikliku Ülikooli juures kandidaaditöö teemal "Kaadmiumsulfiidi pulbrite rekristallisatsiooniprotsessi uuringud". Doktoritöö teemal "Optoelektroonika seadised A2B6 materjalide baasil" kaitses ta 1988 NSVL TA Uraali Filiaali Tahke Keha Keemia Instituudi juures.
Enn Mellikov töötas alates 1968. aastast Tallinna Polütehnilises Instituudis / Tallinna Tehnikaülikoolis (TTÜ) vaneminseneri, vanemteaduri, optoelektroonika materjalide laboratooriumi juhataja, pooljuhtmaterjalide tehnoloogia aseprofessori ja õppetooli juhataja ametikohtadel. Aastast 1997 oli Enn Mellikov pooljuhtmaterjalide tehnoloogia professor ja õppetooli juhataja ja aastatel 2003-2014 oli ta TTÜ materjaliteaduse instituudi direktor, kuni 2018 vanemteadur.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti Enn Mellikov 2003. aastal materjalitehnoloogia alal. Ta kuulus akadeemia informaatika- ja tehnikateaduste osakonda. Oli aastatel 2005−2014 Eesti Teaduste Akadeemia juhatuse liige.
Ta oli sihtasutuse Eesti Teadusfond nõukogu (2009-2012), Eesti Teadusagentuuri hindamiskogu (2012-2014) ja Riigi teaduspreemiate komisjoni liige.
Teadustegevus
Kogu Enn Mellikovi teadustegevus on seotud materjaliteadusega. Tema uuringud on suunatud uute päikeseenergiat elektrienergiaks muundavate materjalide väljatöötamisele ja arendamisele. Enn Mellikovi labor on ainus maailmas, mis uurib päikeseenergia muundamise materjalina päikesepaneelides pulbrilisi materjale. Väljatöötatud tehnoloogia eeliseks on protsessi odavus ja materjali paneelialusele konstruktsioonile kandmise lihtsus ning see erineb oluliselt senirakendatavatest kohmakatest ja kallitest tehnoloogiatest. Loodud tehnoloogiad ja lahendused on kaitstud enam kui 60 patendiga. 2007. aastal alustas Enn Mellikovi juhtimisel Põhjamaade päikeseenergeetika tippkeskus.
Tunnustatud teadlase, suurepärase organisaatori ja noorteadlaste järelkasvu eest hoolitsejana on Enn Mellikov olnud paljude konverentside rahvusvaheliste programmkomiteede liige ja aseesimees, Eesti esindaja rahvusvahelistes organisatsioonides, rahvusvaheliste ja riiklike teadusprojektide vastutav täitja ja juhtkomiteede liige.
Tema juhendamisel on kaitstud kümme magistri- ja doktoritööd.
Kirjandus
Margus Maidla. Akadeemik Enn Mellikv pigistab päikesest energiat. - Teaduste Akadeemia - Eesti kollektiivne aju. Tallinn, 2014, lk 439-445
Koot
pisi|Koot Koot on endisaegne viljapeksuriist, mis koosneb pikast varrest ja selle otsa liikuvalt kinnitatud nuiast ehk kolgist. Oli laialdaselt tuntud Euroopas ja Ida-Aasias.
Enne koodi tarvituseletulekut kasutati Eestis ühest puust koosnevat varta. Hiljemalt 17. sajandist hakkas koot varta välja tõrjuma. 19. sajandil oli koot levinud laialdaselt kogu Eestis. Koodiga peksti enamasti rukist, Kagu-Eestis ka suvivilja.
Kolgi kinnitusviisi järgi eristati koote:
1987. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
50 m vabalt
Maailmarekord: 22,33 (1987) Matt Biondi, <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Maailmarekord: 48,74	 (1986) Matt Biondi, Euroopa meister 1985: 50,20 Stéphan Caron, <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Maailmarekord: 1.47,44 (1984) Michael Gross, Euroopa meister 1985: 1.47,95 Michael Gross, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Maailmarekord: 3.47,80 (1985) Michael Gross, Euroopa meister 1985: 3.51,52 Uwe Dassler, <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Maailmarekord: 14.54,76 (1983) Vladimir Salnikov, Euroopa meister 1985: 15.08,56 Uwe Dassler, <br style="clear:both;" />
100 m selili
Maailmarekord: 55,19 (1983) Rick Carey, Euroopa meister 1985: 55,24 Igor Poljanski, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Maailmarekord: 1.01,65 (1984) Steve Lundquist, Euroopa meister 1985: 1.02,99 Adrian Moorhouse, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.13,34 (1984) Victor Davis, Euroopa meister 1985: 2.19,53 Dmitri Volkov, <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Maailmarekord: 1.56,24 (1986) Michael Gross, Euroopa meister 1985: 1.56,65 Michael Gross, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Maailmarekord: 2.01,42 (1984) Alex Baumann, Euroopa meister 1985: 2.03,23 Tamás Darnyi, <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Maailmarekord: 4.16,12 (1987) David Wharton, Euroopa meister 1985: 4.20,70 Tamás Darnyi, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Maailmarekord: 3.17,08 (1985) Scott McCadam (50,08), Paul Wallace (49,51), Mike Heath (49,83), Matt Biondi (47,66) Euroopa meister 1985: 3.22,18 Alexander Schowtka, Thomas Fahrner, Dirk Korthals, Michael Gross <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Maailmarekord: 7.15,69 (1984) Mike Heath (1.48,67), David Larson (1.49,01), Jeff Float (1.49,60), Bruce Hayes (1.48,41) Euroopa meister 1985: 7.19,23 Alexander Schowtka, Michael Gross, André Schadt, Thomas Fahrner <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Maailmarekord: 3.38,28 (1985) Rick Carey, John Moffet, Pablo Morales, Matt Biondi (47,84) Euroopa meister 1985: 3.43,59 Thomas Lebherz, Rolf Beab, Michael Gross, Alexander Schowtka <br style="clear:both;" />
50 m vabalt
Maailmarekord: 25,28	 (1986) Tamara Costache, <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Maailmarekord: 54,73 (1986) Kristin Otto, Euroopa meister 1985: 55,71 Heike Friedrich, <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Maailmarekord: 1.57,55 (1986) Heike Friedrich, Euroopa meister 1985: 1.59,55 Heike Friedrich, <br style="clear:both;" />
800 m vabalt
Maailmarekord: 8.22,44 (1987) Janet Evans, Euroopa meister 1985: 8.32,45 Astrid Strauss, <br style="clear:both;" />
200 m selili
Maailmarekord: 2.08,60 (1986) Betsy Mitchell, Euroopa meister 1985: 2.10,89 Cornelia Sirch, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Maailmarekord: 1.08,11 (1986) Sylvia Gerasch, Euroopa meister 1985: 1.08,62 Sylvia Gerasch, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Maailmarekord: 57,93 (1981) Mary T. Meagher, Euroopa meister 1985: 59,46 Kornelia Gressler, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Maailmarekord: 2.11,73 (1981) Ute Geweniger, Euroopa meister 1985: 2.16,07 Kathleen Nord, <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Maailmarekord: 4.36,10 (1982) Petra Schneider, Euroopa meister 1985: 4.47,08 Kathleen Nord, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Maailmarekord: 3.40,57 (1986) Kristin Otto (54,73 MR), Manuela Stellmach (54,96), Sabina Schulze (55,52), Heike Friedrich (55,36) Euroopa meister 1985: 3.44,48 Astrid Strauss, Karen König, Manuela Stellmach, Heike Friedrich <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Maailmarekord: 7.59,33 (1986) Manuela Stellmach, Astrid Strauss, Nadja Bergknecht, Heike Friedrich Euroopa meister 1985: 8.03,82 Astrid Strauss, Karen König, Manuela Stellmach, Heike Friedrich <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Maailmarekord: 4.03,69 (1984) Ina Kleber (1.00,59 MR), Sylvia Gerasch (1.08,69), Ines Geissler (59,52), Birgit Meineke (54.89) Euroopa meister 1985: 4.06,93 Birte Weigang, Sylvia Gerasch, Kornelia Gressler, Heike Friedrich <br style="clear:both;" />
10 m torn
Euroopa meister 1985: Thomas Knuths, <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaud
Euroopa meister 1985: Žanna Tsirulnikova, <br style="clear:both;" />
10 m torn
Euroopa meister 1985: Anžela Stasjulevitš, <br style="clear:both;" />
Veepall mehed
Euroopa meister 1985: Viktor Berendjuga, Mihhail Georgadze, Jevgeni Grišin, Mihhail Ivanov, Sergei Kotenko, Sergei Markotš, Nurlan Mendigalijev, Georgi Mšvenijeradze, Sergei Naumov, Askar Orazalinov, Pavel Prokoptšuk, Jevgeni Šaronov, Nikolai Smirnov <br style="clear:both;" />
Veepall naised
Euroopa meister 1985: Anita Bibo, Janet Heijnert, Belinda Hibbel, Monique Kranenburg, Patricia Libregts, Alice Lindhout, Lillian Ossendrijver, Ineke Pesman, Lieneke van den Heuvel, Marion van der Mark, Madeline van Heemstra, Hedda Verdam, Marian Walthie <br style="clear:both;" />
Medalid
Korraldajariik
Miau
Miau on Rakverest pärit tüdrukuteansambel, mille moodustasid Jaroslava Rjabokon, Natalja ja Zinaida Kalinina. Ansambel esineb peamiselt vene keeles. 2004. aastal andis plaadifirma TopTen välja nende debüütplaadi "Ассорти" ("Assortii"). 2004. aastal pälvisid nad ka tunnustuse Rakvere aasta tegijatena.
Lepo Sumera Ühing
Lepo Sumera Ühing (ka: Sumera Ühing) on aastal 2000 asutatud ühing, mille põhitegevus on Lepo Sumera loomingu tutvustamine ja jäädvustamine.
Miau
"Ассорти" (2004)
Lugude nimekiri:
Lepo Sumera Ühing
Ühingu eestvõttel algatati Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumis asuva Lepo Sumera arhiivi korrastamine.
Ühing korraldab 2003. aastast rahvusvahelist Lepo Sumera heliloomingukonkurssi, mille eesmärk on Lepo Sumera pärandi ja originaalse orkestriloomingu väärtustamine. Noortele, alla 35-aastastele heliloojatele mõeldud konkursile oodatakse 9–13 minutit kestvaid uusi orkestriteoseid.
Juhan Simonson
Erialalt oli Simonson linnaplaneerija. Tema peamine töövaldkond oli USA-s New Jersey osariigi põhjaosas asuvate sooalade planeerimine ja väljaarendamine elamurajoonideks, kaubandustsentrumiks ja spordikompleksiks.
Ühiskondlikud ametid
Simonson oli ajalehe Vaba Eesti Sõna toimetuskolleegiumi liige, Ühendatud Balti-Ameerika Komitee president, Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu USA delegatsiooni esimees (15 aastat), Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides (ERKÜ) juhatuse liige 1966–1972, abiesimees 1972–1978 ning esimees 1978–1996. Ta oli ka E.E.L.K. Lakewoodi Pühavaimu Koguduse nõukogu liige ja Eesti Arhiivi Ühendriikides juhatuse liige.
Troškūnai vald
Valla pindala on 292 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2 745 inimest. Valla keskus on Troškūnai linn, kus aastal 2011 oli 451 elanikku. Vallamaja asub aadressil Vytauto g. 2. Vallavanem on Antanas Jankauskas.
Jelšava
Jelšava (ungari keeles Jolsva, saksa keeles Eltsch, Jelschau) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Revúca ringkonnas.
Troškūnai vald
Vallas asuvad ka Surdegise alev, kus 2011 aastal oli 158 elanikku, ja Surdegise raudteejaam, kus aastal 2011 oli 5 elanikku.
Jelšava
Geograafiline asend
Jelšava asub Slovaki maagimäestiku ja Slovaki karsti piiril, Revúcast ligikaudu 10 km kagus, Ungari piirist 24 km kaugusel.
Troškūnai vald
pisi|Juostininkai kabel pisi|Kirmėliai pisi|Raguvėlė kirik pisi|Komarite mausoleum pisi|Rukiškis pisi|Ziedonys. Troškūnai keskkool pisi|Titeikiai pisi|Umėnai kalmistu
Jelšava
Geograafiline asend
Jelšava paikneb merepinnast 258 meetri kõrgusel.
Ajalugu
Jelšava linnust on esmamainitud 1243. aastal, küla 1271. aastal. Linnaõigused sai Jelšava 1552. aastal. 1556. aastal vallutasid, rüüstasid ja süütasid linna türklased.
Rahvastik
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jelšava elanikest slovakke 81,36%, mustlasi 6,08%, ungarlasi 0,93% ja tšehhe 0,34%. Rahvus oli teadmata 11,03%-l elanikest.
Virslīga
Virslīga on Läti jalgpalli kõrgeim liiga. 1927. aastal asutatud liigas mängib 9 meeskonda. Hooaeg kestab aprillist novembrini. Meister saab õiguse osaleda UEFA Meistrite Liiga eelringis, teiseks ja kolmandaks jäänu UEFA Euroopa Konverentsi Liiga eelringis.
Klubid
2021. aasta hooajal mängivad liigas järgmised klubid:
Hõlmikpuuseemned
pisi|Hõlmikpuuseemned Hõlmikpuuseeme (Semen Ginkgo Bilobae) on emase hõlmikpuu luuviljas paiknev pistaatsiapähklikujuline seeme, mida ekslikult nimetatakse vahel ka pähkliks. Hõlmikpuuseemned on traditsiooniline hiina toit ning neid kasutatakse traditsioonilises Hiina ja Jaapani meditsiinis köhavastase ja rögaeritust soodustava toime tõttu.
Botaaniline lühikirjeldus
Hõlmikpuu seeme areneb umbes 4 mm pikkust seemnealgmest. Vili on ploomikujuline ja tema välisiht on lihakas. Sisemine seemnekate on kõva. Ain Raali arvates on võimalik seemnekestal olevate väikeste pikisuunalsite harjakeste arvu põhjal kindlaks teha milline puu seemnest kasvab: 2-harjalistest seemnetest arenevad emas- ja 3-harjalistest isastaimed. (Raal, 397:2010a)
Euroopasse tõi hõlmikpuuseemned Nagasakist, oma Jaapani reisilt 1689–1691 arvatavasti Saksa naturalist, arst ja maadeuurija Engelbert Kämpfer (ka Kaempfer). Mõnede allikate kohaselt on tema toodud seemned istutatud Utrechti botaanikaaeda.
Hõlmikpuusorte on aretatud u 70.
Hõlmikpuuseeme toiduainena
Aasias tuntakse nimega Gin-nan.
Hõlmikpuuseemneid tarvitatakse Hiinas, Koreas ja Jaapanis söögiks. Seemned on magusad, nende maitse jääb kartuli ja magusa kastani vahepeale.
Hiinas on neid toiduks tarvitatud vähemalt 2. sajandist alates. Puu oli haruldane ja selle küpsetatud vilju on peetud delikatessiks. Hiina keisrikoda sai neid andamina kaguprovintsidest, kuni prints Li Wen-ho (kes elas 11. sajandi esimesel poolel) lasi istudada mõne hõlmikpuu oma residentsi lähedusse. Ta pidi esimeste viljade valmimist ootama suurema osa oma elust. Esimest 3-4 vilja serveeriti kuldkandikul.
Hõlmikpuuseemnete pakkumist teetseremoonial on kirjalikult mainitud alates 1492. aastast. Alates 18. sajandist on seemneid pakutud suupistena sake (riisiveini) juurde.
Seemned pannakse männivarraste otsa ja maitsestatakse soolaga ning grillitakse. Hõlmikpuuseemneid keedetakse, röstitakse ka küpsetatakse koos teiste juurviljade ja lihaga ja kasutatakse täidistes, suppides, magustoitudes. Seemned on hästivarustatud müügikohtdades saadaval ka konserveeritult, ja Ameerikas Hiina poodides võidakse müüa kui "Valgeid pähkleid" ( bai-guo).
Hiinas kasvatatakse hõlmikpuuseemneid Guangxis, Sichuanis, Henanis ja Shandongis.
Kuna hõlmikpuuseemned on hooajalised, need valmivad sügisel enne lehtede langemist, siis müüakse neid ka kuivatatult ja soolvette pandult. Populaarsus USA-s on kasvanud, kuid see pole väga laialdane, sest ameeriklased ei ole eriti tuttavad selle kasutamisega toidus.
Hõlmikpuuseemne toiteväärtus 100 grammi kohta
Söögiks tarvitatakse ka seemnetest pressitud rasvõli. Rasvõli on kasutatud ka kütuse valmistamiseks ja valgustusõlina.
Gin-nan toidumürgistus
Seemneid tuleb käsitseda ettevaatlikult, sest kokkupuude viljade mahlaga (sisaldavad tõenäoliselt urušiooliga väga sarnast ühendit) võib mõnel inimesel allergilist põletikku (vt ka urušiooli põhjustatud allergiline kontaktdermatiit) tekitada.
Seemned sisaldavad mõru ühendit – tõenäoliselt 4'-metoksüpüridoksiini (ginkgotoksiin) (seda sisaldavad ka hõlmikpuulehed), mis võib lagundada B6-vitamiini, seega soovitatakse neid enne söömist termiliselt töödelda, seega tasub lastel neid seemneid tarbides tähelepanelik olla. On teateid mürgistuse kohta lastel, kes on söönud 15–50 või ka kuni 574 seemet. Mürgistuse sümptomid on oksendamine, kõhulahtisus, krambid, teadvusekaotus ja surm (ühe allika kohaselt suremus 27% ). Hõlmikpuuseemne toidumürgistuse korral on manustatud veenisiseselt B6-vitamiini (2 mg/kg kohta).
Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühing
EMSA asutati 7. juunil 1995 Tallinnas. EMSA on 1940 loodud Eesti Meremeeste Kutseühingu tegevuse jätkaja Eestis.
EMSA eesmärkide seas on põhikirja järgi näiteks:
Põhja-Kõrvemaa liustikuveetekkelised pinnavormid
Põhja-Kõrvemaa liustikuveetekkelised pinnavormid on viimase mandrijää sulamisel tekkinud pinnavormid, mis jäävad praeguse Põhja-Kõrvemaa looduskaitseala piiresse. Pinnavormid on arvele võetud ürglooduse objektina.
Pinnavormid kujutavad endast kaht peaaegu paralleelset oosisüsteemi, mis asuvad teineteisest u 2 km kaugusel. Need oosisüsteemid on mõnedes kohtades ühendatud ooside, mõhnade või lavamõhnade ahelike kaudu.
2013. aasta meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
2013. aasta Euroopa meistrivõistlused võrkpallis olid meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis, mis toimusid 28. korda. Võistlusi korraldas Euroopa Võrkpalliliit CEV. Finaalturniir toimus Taanis ja Poolas. Kokku kvalifitseerus võistlustele 16 Euroopa võrkpallikoondist.
Esmakordselt krooniti Euroopa meistriks Venemaa, kes võitis finaalis 3:1 Itaaliat. Turniiri väärtuslikuimaks mängijaks (MVP) valiti Venemaa keskblokeerija Dmitri Musserski.
Eesti võrkpallikoondis põhiturniirile ei kvalifitseerunud.
Brenti mõis
Ajalugu
Brenti mõis kuulus orduperioodil Ermesi suguvõsale. 1597. aasta 22. märtsil läänistas Poola kuningas Zygmunt III Waza valduse Caspar Ermesele. Gustav II Adolf läänistas tema pojale ka Vīganti mõisa. Aastal 1749 müüs Johann Arend von Ermes (suri 1754) Brenti koos selle kõrvalmõisa Vīgantiga Hedwig Agneta von Hinckeldeyle (sündinud von Ottonissen) (1713−?). Mõis jäi tema tütrele Johanna Justina von Palmstrauchile (1743−1806).
Aastal 1805 omandas mõisa 20 000 taalri eest Johanna poeg Friedrich Reinhold Johann von Palmstrauch (1774−enne 1809), tema surma järel aastal 1809 läks mõis 29 000 taalri eest Johanna teise poja Karl Gotthard von Palmstrauchi (1777−1846) valdusse. Aastal 1827 omandas mõisa 13 600 rubla eest Paul Reinhold von Rennenkampf. Aastal 1828 pantis ta mõisa 18 500 rubla eest Carl Johann Bohdzewicz-Dolengale (1792−1855). Too sai aastal 1838 ka mõisa pärisomanikuks. Hiljem kehtestas keiser mõisa kasutamisele rüütelkonna nõudmisel Bohdzewicz-Dolenga võlgate tõttu kasutamispiirangud. Aastal 1858 omandasid mõisa Carli lesk Dorothea (sündinud Schumann) ja nende lapsed Friedrich Martin Julius (1820−1883) ning Catharina. Sama aasta detsembris võttis Dorothea mõisa 25 000 rubla eest teistelt pärijatelt üle. Mõisa viimane omanik oli aastast 1892 Richard Theodor Bohdzewicz-Dolenga (1856−1935).
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 1/8 adramaad, sellele allus 62 mees- ja 81 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus (koos Vīganti mõisaga) 6 ja 1/2 adramaad. Aastail 1688 ja 1734 oli adramaid 3 ja 5/8, aastal 1758 aga 3 ja 7/8 adramaad. Aastal 1823 oli mõisa suurus 3 ja 17/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 3 ja 19/20, aastal 1881 oli neid aga 1 ja 76/80, lisaks allus mõisale neli adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Mõisa koosseisus oli mitu karjamõisa: Annakalns (Annekaln), Apši (Apsch) ja Lībieši (Lihbet).
Jesper Karlström
Jesper Kewe Karlström (sündinud 21. juunil 1995 Stockholmis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Poola kõrgliigaklubis Poznańi Lech ja Rootsi jalgpallikoondises.
Aastatel 2001–2004 kuulus ta jalgpalliklubisse Hammarby IF. Seejärel liitus ta IF Brommapojkarnaga. Brommapojkarna meeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas 2013. aasta juulis. Rootsi kõrgliigas lõi ta esimese värava 3. mail 2014 mängus IFK Norrköpingi vastu. 2014. aasta hooaja lõpus langes Brommapojkarna Rootsi kõrgliigast välja, kuid Karlström jätkas mängimist Rootsi kõrgliigas, sõlmides nelja-aastase lepingu Djurgårdensiga. Djurgårdensis mängis ta aastatel 2015–2020 ja tuli 2019. aastal klubiga Rootsi meistriks.
2020. aasta detsembris sõlmis ta Poznańi Lechiga lepingu, mis kehtib 2024. aasta juunini. Hooajal 2021/22 tuli ta Poznańi Lechiga Poola meistriks.
Rootsi jalgpallikoondises debüteeris Karlström 11. jaanuaril 2018 sõprusmängus Taani vastu.
Vene Muusikaühing
Vene Muusikaühing; aastail 1868–1917 Keiserlik Vene Muusikaühing (vene Русское музыкальное общество; aastast 1868 Императорское Русское музыкальное общество) oli 1859. aastal Peterburis loodud ühing, mille juures tegutsesid ka muusikaklassid. Selle asutas Anton Rubinstein.
Vene Muusikaühingu tegevuse tulemusena asutas Anton Rubinstein 1862. aastal Venemaa esimese kõrgema muusikaõppeasutuse, Peterburi konservatooriumi.
Aastal 1860 asutas Antoni vend Nikolai Rubinstein (koos vürst Nikolai Petrovitš Trubetskoiga) Vene Muusikaühingu Moskva osakonna ja sinna juurde muusikaklassid. 1866. aastal avas Nikolai (koos vürst Nikolai Petrovitš Trubetskoiga) venna eeskujul Moskva konservatooriumi.
Jean-Pierre Vernant
pisi|320px|Jean-Pierre Vernant (2006)
Jean-Pierre Vernant (4. jaanuar 1914 Provins, Prantsusmaa – 9. jaanuar 2007 Sèvres, Prantsusmaa) oli prantsuse klassikaline filoloog, religiooni- ja kultuuriloolane ning antropoloog.
Ta õpetas Pariisis École pratique des hautes études'is ning oli Collège de France'i auprofessor.
Vernant'i uurimistöö keskmes oli vanakreeka mütoloogia ning selle antropoloogiline tähendus antiikaja religiooni- ja kultuuriloole. Ta oli Louis Gernet' õpilane ning avaldas pärast tolle surma tema peamised teosed.
Vernant oli esimene klassikaline filoloog, kes kasutas kreeka mütoloogia käsitlemisel süstemaatiliselt Claude Lévi-Straussi sktrukturalistlikke meetodeid. Koos Pierre Vidal-Naquet' ning Marcel Detienne'iga asutas ta ajaloolise antropoloogiaga tegeleva Pariisi koolkonna, mis püüab analüüsida Vana-Kreeka religiooni- ja kultuurilugu strukturalistliku antropoloogia ning sotsiaalteadusliku lähenemise baasil. Oma mittekonventsionaalsete interdistsiplinaarsete käsitlustega on ta pälvinud rahvusvahelise tunnustuse. Koolkonda ühendab 1965. aastal asutatud Antiikühiskondade võrdlevate uuringute keskus (Centre de Recherches Comparées sur les Sociétés Anciennes), mis hiljem kandis nime Louis Gernet' keskus (Centre Louis Gernet) ning alates 1. jaanuarist 2010 on osa keskusest ANHIMA (Anthropologie et Histoire des Mondes Antiques).
Jean-Pierre Vernant oli organisatsiooni Jeunesse communiste ning alates 1932. aastast Prantsusmaa Kommunistliku Partei (PCF) liige. Teise maailmasõja ajal oli ta prantsuse vastupanuliikumise (résistance) juhtfiguure. 1970. aastal astus ta kommunistlikust parteist välja. Ta oli ka varem parteid kritiseerinud, nimetades end pigem marksistiks.
Raguvėlė
XVIII sajandil rajati Raguvėlė mõis. Aastal 1784 ehitas Troškūnai klooster sinna kabeli, mille asemele püstitati aastal 1796 katoliku kirik. Küla oli nõukogude perioodil kohaliku sovhoosi keskasulaks.
Aastal 1910 sündis seal Poola jooksja ja kõrgushüppaja Władysław Komar.
Uus-Meremaa spinat
Uus-Meremaa spinat (Tetragonia tetragonioides), botaanilise nimetusega spinat-ruutlehik, on õistaim ruutlehiku perekonnast kivileheliste sugukonnast­. Seda kasvatatakse ja kasutatakse lehtköögiviljana.
Selle laia levikuga liigi areaal hõlmab Ida-Aasiat, Austraaliat ja Uus-Meremaad. Introdutseerituna ja invasiivse liigina on see levinud paljudesse Aafrika, Euroopa, Põhja-Ameerika ja Lõuna-Ameerika piirkondadesse. Taime looduslik kasvukoht on liivased rannaribad ja luited, sageli kasvab ta segipööratud pinnasega aladel. Uus-Meremaa spinat on halofüüt ja talub hästi pinnase suurt soolsust.
Pedeli mõis
Ajalugu
Sealsed valdused olid osaks Härgmäe ordulinnuse linnuseläänist. Härgmäe mõisast eraldati see koos Annase mõisaga, kui Hans Conrad Wilhelm Ungern-Sternberg need Johann Dietrich Hornile pantis. Too loovutas aastal 1821 oma pandiõigused 17 400 taalri ja 23 000 rubla eest Otto Eduard Ernst Maydellile.
Uus-Meremaa spinat
Kirjeldus
Taimel on kalduvus lamanduda ja moodustada maapinnal roomates tiheda vaiba, või ronida mööda muud taimestikku üles, ja rippuda sealt alla. Noores eas võib taim olla ka püstise kasvuga. Taim kasvab 30–140 cm pikkuseks. Lehed on 3–15 cm pikad, kolmnurksed ja ererohelised. Need on paksud ja kaetud väikeste näsadega, mis näevad välja nagu lehe pinnal olevad veetilgad. Õied on väikesed, mõne mm läbimõõduga, kollased ja viljaks on väike kõva u 13 mm läbimõõduga lapikümar kupar, mis on kaetud väikeste ogadega ja kus seemned paiknevad kahes reas. Seemned, mida kupras on 3–8, on 2,5 mm pikkused, pirnikujulised, sileda pinnaga.
Kasutamine
Uus-Meremaa spinati, mida pärismaalased üsna harva lehtköögiviljana toiduks tarvitasid, avastas eurooplaste jaoks kapten Cook. See taim võeti avastamise järel kohe kasutusele, et võidelda skorbuudiga. Cooki laeva Endeavor meeskond võttis Uus-Meremaa spinatit ohtralt pardale kaasa.
Sa‘īd Ḩanāyī
Saeed Hanaei või Said Hanai või hüüdnimega Ämblik (pärsia keeles: سعید حنایی‎, 5. aprill 1962 – 8. aprill 2002) oli Iraani sarimõrvar.
Sajan Sančat
Sajan Sančat (tõva kirillitsas Саян Санчат; sündinud 27. märtsil 1974 Krasnojarskis) on Venemaa endine poksija, rahvuselt tõvalane.
Pedeli mõis
Ajalugu
Otto Eduard Ernst Maydell pantis mõisad 69 500 rubla eest koos Paju mõisaga aastal 1827 kreisisaadik Gustav Eduard von Richterile. Richter loovutas 27 500 rubla eest õigused Pedeli ja Annase mõisadele aastal 1835 Friedrich von Grochowskyle Too sai ka aastal 1839 mõisade pärisomanikuks ja müüs need siis aastal 1850 August Robert von Voigtile, saades nende eest 44 000 rubla.
Sa‘īd Ḩanāyī
Mashhadi ultrakonservatiivne liikumine pidas teda pühakuks.
Instrumentaalanalüüs
pisi|300 px|[[spektromeeter|Spektromeetri põhimõtteline skeem proovi füüsikalisest mõjutamisest kuni muutuste registreerimiseni: a) energia- (kiirgus-)allikas, b) proov küvetis, c) tajur, d) signaaliprotsessor, e) tulemuse registreerimine isekirjuti või arvutiga]]
Instrumentaalanalüüs on analüütilise keemia valdkond, mis uurib ainete koostist ja struktuuri mitmesuguste instrumentide ja aparaatide abil. Analüütiline aparatuur registreerib füüsikalise karakteristiku (kiirguse, välja, elektrivoolu jm) muutuse, mis sõltub proovi koostisest ja kontsentratsioonist.
Nüüdisaegses analüütilises keemias domineerivad just tundlikul aparatuuril põhinevad meetodid, sealhulgas kombineeritud (hübriid-) tehnikad. Seejuures on vajatav proovi kogus väga väike ja tulemus saadakse kiiresti. Tundmatute ainete analüüs kulgeb paljudel juhtudel järgmiste etappidega:
Pedeli mõis
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 3 ja 1/2 adramaad, sellele allus 63 mees- ja 102 naishinge. Aastal 1734 oli mõisa suurus (koos Härgmäe, Annase ja Hoomuli mõisaga) 22 ja 7/8 adramaad. Aastal 1758 oli mõisa suurus 3 ja 1/2 adramaad, aastal 1823 aga 3 ja 1/4 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid sama palju, aastal 1881 oli neid aga 5 ja 63/80, lisaks allus mõisale 6 ja 49/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
Instrumentaalanalüüs
Ainete lahutamine
, Ainete segu komponentideks lahutamine on tihti vajalik aine puhta proovi saamiseks ja edasiseks identifitseerimiseks, näiteks spektroskoopia abil. Suure efektiivsusega lahutusmeetoditest (efektiivsuse tagab protsessi toimumine loendamatu arv kordi) on enamkasutatavad gaasikromatograafia, vedelikukromatograafia ja kapillaarelektroforees. Need meetodid on vastava metoodika rakendamisel kasutatavad nii segu kvantitatiivseks kui ka kvalitatiivseks analüüsiks, näiteks retentsiooniindeksite määramise või proovile sisestandardi lisamise abil.
Pedeli mõis
Karjamõis
Pedeli mõisal oli üks karjamõis, mis asus Bērzis (Charlottenthal).
Sa‘īd Ḩanāyī
Ta oli Iraani-Iraagi sõja veteran.
Instrumentaalanalüüs
Spektraalmeetodid
Keemiliste ainete kvalitatiivseks või kvantitatiivseks määramiseks (tihti identifitseerimiseks) on kasutusel palju instrumentaalmeetodeid, millega uuritakse teatud füüsikalise mõjuri (elektromagnetiline kiirgus, osakeste (elektronide, prootonite ja ioonide) kiirgus, magnetväli) vastastikust toimet aine aatomituumade, elektronide, aatomite, molekulide või kristallidega. Seejuures registreeritakse ainele iseloomulik spekter, mis iseloomustab aatomeid ja molekule nende poolt neelatud, hajutatud või kiirgunud elektromagnetilise kiirguse põhjal. Valik olulisemiad spektraalmeetodeid:
Analüütilised tandemmeetodid
Analüütiliste seadmete järjestikune ühendamine, nii et esmalt toimub proovis sisalduvate komponentide lahutamine ja seejärel lahutatud ühendite spektroskoopiline analüüs, võimaldab määrata individuaalsete komponentide sisaldust ja keemilist struktuuri. Seejuures vajalik proovi kogus on väga väike ja tulemused saadakse kiiresti. Mõned olulised hübriidtehnikad on järgmised:
Kahedimensionaalne lahutamine tähendab, et komponentide parema lahutamise saavutamiseks suunatakse esimese lahutamise käigus saadud fraktsioonid edasi teistsuguse mehhanismiga lahutamisele:
Sa‘īd Ḩanāyī
2022. aastal avaldas Iraani lavastaja Ali Abbas temast filmi "Püha ämblik". Lisaks on Hanaeist varem valminud ka üks dokumentaalfilm.
Väga Suur Teleskoop
pisi|VLT pea- ja abiteleskoobid Väga Suur Teleskoop (Very Large Telescope; VLT) on Euroopa Lõunaobservatooriumi rajatis, mis asub Tšiili põhjaosas asuvas Atacama kõrbes. VLT koosneb neljast erinevast teleskoobist, mille peapeeglite diameeter on 8,2 meetrit. Teleskoope kasutatakse tavaliselt eraldi, kuid need võivad töötada ka koos, et saavutada kõrge nurkresolutsioon. Lisaks neljale põhiteleskoobile on VLT-l ka neli abiteleskoopi, mille peapeeglite läbimõõt on 1,8 meetrit.
Instrumentaalanalüüs
Elektrokeemilised meetodid
pH-meeter on seade lahuse pH potentsiomeetriliseks määramiseks.
Väga Suur Teleskoop
VLT töötab nähtava valguse ja infrapuna lainepikkustel. Iga teleskoop on võimeline vaatlema objekte, mis palja silmaga võrreldes on neli miljardit korda tuhmimad. Kõigi teleskoopide koostöötamisel on rajatise nurkresolutsioon 0,002 nurksekundit ja eraldi kasutamisel 0,005 nurksekundit.
Instrumentaalanalüüs
Muud aparaadid ja seadmed
Elementanalüsaatoris määratakse orgaanilise aine proovi põletamisel saadud H, C, N ja S oksiidide hulk ja saadakse nende elementide kvantitatiivne suhe.
Sa‘īd Ḩanāyī
Kuriteod
Hanaei jahtis 16 prostituudist naist idapoolses linnas Mashhadis. Ta valis enamasti narkosõltlaseid.
Uus-Meremaa spinat
Kasutamine
Selle taime kasvatamine hakkas levima, kui maadeuurija ja botaanik Joseph Banks viis taime seemned 18. sajandi teisel poolel Kew' botaanikaaeda. Kahe sajandi kestel oli Uus-Meremaa spinat ainsaks Euroopas kultiveeritavaks köögiviljaks, mis pärines Austraaliast ja Uus-Meremaalt.
Sajan Sančat
Ta lõpetas 1996. aastal Novosibirskis kehakultuurikolledži.
Instrumentaalanalüüs
Muud aparaadid ja seadmed
Optilised seadmed aine optiliste omaduste määramiseks (s.t ainet ei mõjutata füüsikaliselt): kolorimeeter (mõõdab vedelikku läbinud valguse neeldumist), refraktomeeter (vedelikule karakteerse murdumisnäitaja nD20 määramiseks), polarimeeter (vedeliku optiliselt aktiivse ja aine eripöörangu [α] määramiseks), mitut tüüpi mikroskoobid jt.
Sajan Sančat
Harrastajana
Ta oli sulgkaalus (kuni 57 kg) Venemaa meister aastatel 1996 ja 1998. Ta oli esimene tõvalasest poksija, kes on tulnud Venemaa meistriks.
Instrumentaalanalüüs
Muud aparaadid ja seadmed
Kalorimeeter on seade termiliste karakteristikute määramiseks, enamasti protsesside soojusefektide määramiseks.
Sajan Sančat
Harrastajana
Ta sai sulgkaalus (kuni 57 kg) pronksmedali 9. maailmameistrivõistlustel (Budapest, 1997), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile István Kovácsile (Ungari) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja ning 32. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 1998), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Ramaz Palianile (Türgi) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Instrumentaalanalüüs
Muud aparaadid ja seadmed
Viskosimeeter on riist vedelike viskoossuse mõõtmiseks.
Sajan Sančat
Elukutselisena
Ta poksis oktoobrist 2000 kuni märtsini 2004 elukutselisena. Ta pidas kokku 22 kohtumist, millest võitis 18 (neist 10 nokaudiga) ja kaotas 4 (neist 2 nokaudiga) kohtumist.
Instrumentaalanalüüs
Analüütilised mikromeetodid
Keemilise ja biokeemilise analüüsi mikrosüsteemide väljaarendamine on pälvinud laialdast huvi alates 20. sajandi lõpust. Need on süsteemid, mis vajavad proovi kogust nanoliitrites. Selles valdkonnas on seni kasutusel sellised ingliskeelsed terminid nagu microelectromechanical systems (MEMS), micro total analysis systems (MTAS), microfluidics, lab-on-a-chip (LOC).
Sajan Sančat
Elukutselisena
Ta oli 10. novembrist 2001 kuni 13. juunini 2003 WBC maailmameister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg).
Uus-Meremaa spinat
Kasutamine
Leidub märke selle kohta, et maoorid sõid kōkihi-t siiski sagedamini. "Et saada lahti selle taime vanemate lehtede kibedusest, keetsid maoorid seda koos kassitapu (pōhue) juurtega".
Sa‘īd Ḩanāyī
Isiklikku
Hanaeil oli kolm last.
Uus-Meremaa spinat
Kasvatamine
Uus-Meremaa spinatit kasvatatakse söödavate lehtede pärast, ja seda võib kasutada nii toiduks kui ka dekoratiivtaimena maapinna katmisel. Nagu taime nimetus vihjab, sarnaneb see maitselt ja tekstuurist spinatiga, ja seda kasutatakse toidu valmistamisel nagu spinatit. Sarnaselt spinatiga sisaldab see oksalaate, oksalaatide sisalduse vähendamiseks tuleb lehti enne toidu valmistamiseks kasutamist kuumas vees ühe minuti blanšeerida ja seejärel külma veega loputada. Taim on soojalembene ja seda peetakse rahvaaretuslikuks köögiviljaks. Vaid mõned putukkahjurid toituvad sellest taimest ning isegi teod ja nälkjad näivad seda vältivat.