cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bellagio vald
Keskaeg
13. sajandi lõpus oli arvukates sõdades gibelliinide (ehk keisri toetajate) poolel osalenud Bellagio kindlasti üks osa Viscontide valdustest ja piirkond liideti Milano hertsogiriigiga.
Kui viimane Milano hertsog Francesco II Sforza aastal 1535 suri, algas kogu Lombardias kahe sajandi pikkune ränk aeg Hispaania valitsemise all (ajajärk, millest Alessandro Manzoni kirjutas teose "Kihlatu"). Hispaania valitsemise ajal ehitati muuhulgas Bellagios selle Guggiate naabruskonnast Suira naabruskonda viivad "Derta" nime kandvad trepid.
Aastal 1533 oli Francesco Sfondrati ostnud Bellagio läänivaldused ja Sfondrati perekond jäi rohkem kui 200 aastaks Bellagio kõige olulisemaks suunajaks ja kogu linna ajalugu koos selle arengu ja sündmustega oli selle perekonnaga seotud. Tänu ideaalsele asukohale transpordi ja kaubanduse seisukohast, õitsesid sellel ajajärgul Bellagios mitme valdkonna väiketööstused, mille hulgas olid eriti tähelepanuväärsed küünalde ja siidi tootmine (viimasele lisandus siidiusside aretamine ja siidiussipuude kasvatamine).
18. ja 19. sajand
pisi|right|Bellagio 19. sajandi lõpul Carlo Sfondrati surma järel läks Bellagio piirkonna valduste omandiõigus kuulsale Serbelloni perekonnale.
Lühikese Napoleoni valitsemisaja jooksul sai Bellagio sadamast sõjaväeliselt ja strateegiliselt oluline koht. Lisaks suutis Bellagio saatust järgneva kahe sajandi jooksul juhtida üks näiliselt teisejärgulise tähtsusega fakt: Lodi krahvi ja Tsisalpiini vabariigi asepresidendi Francesco Melzi d'Eril otsus rajada Bellagiosse oma suvekodu. Seejärel ehitas ta järve läänekaldale Loppia lähedale suurejoonelise villa. See tõi piirkonda Milano ülemkihi õitsengu ja neem muudeti elegantseks ja maitsekaks õukonnaks. Ehitati ka tõldadele sobivad teed: esmalt selleks, et ühendada omavahel villad ja paleed ning seejärel linnakeskusega ühendamiseks ja lõpuks saadi valmis ka Erba-Bellagio provintsitee. Järveäärse linna kuulsus levis ka väljapoole Lombardia-Veneetsia kuningriiki: isegi Austria keiser Franz II soovis seda aastal 1816 külastada ja naasis sinna aastal 1825, et viibida Serbelloni, Trotti ja Melzi villades.
Aastal 1838 võttis Bellagio kõigi auavalduste saatel vastu Varennast tulnud Saksa-Rooma keisri Ferdinand I, Austria peaministri ertshertsog Rainer Ferdinandi ja minister Klemens von Metternichi. Nad saabusid linna järve esimesel aurulaeval Lario, mis oli lastud käiku aastal 1826.
Bellagio oli üks Lombardia ülemkihi poolt kõige sagedamini külastatavaid kohti ja sinna ehitati villasid ning aedu. Külas avati luksuskaupadega kauplevaid poode ja turistid tunglesid järveäärsel teel. Ruumi ei olnud piisavalt ja selle juurde saamiseks otsustati katta kinni Bellagio vana sadam.
Turismist oli selleks ajaks saanud Bellagio elanike peamine sissetulekuallikas ning sellest peale kattub Bellagio ajalugu suuresti sealsete hotellide omaga. Esimene hotell oli aastal 1825 asutatud vanast Abbondio Genazzini võõrastemajast ümber ehitatud Hotel Bellagio, millest sai hiljem Como järve esimene tõeline hotell, Hotel Genazzini. Seejärel asutati mõne aasta jooksul mitu hiilgavat hotelli, millest paljud tegutsevad veel tänapäevalgi ja on sageli veel ka neile aluse pannud perekondade omanduses.
Neist mõned koos avamise ajaga: aastal 1870 aurulaeva Lario kapteni vana maja kohale ehitatud Hotel Firenze ja aastal 1872 avatud Grand Hotel Bellagio (nüüdne Grand Hotel Villa Serbelloni). Aastal 1888 võtsid kolm suuremat hotelli (Hotel Genazzini, Grande Bretagne ja Grand Hotel Bellagio) gaasivalgustuse asemel kasutusele elektrivalgustuse ning alles pärast seda hakati sama valgustust kasutama aristokraatlikes kodudes. Bellagio oli üks esimesi rahvusvaheliseks muutunud Itaalia turismikohti ja alates sellest ajast ei ole see kunagi mandunud massturismi sihtkohaks.
Villa Melzi d'Eril
pisi|left|[[Villa Melzi d'Eril]] See tähtis järve kohal kõrguv hoone ehitati vahemikus 1808–1815 arhitekt Giocondo Albertolli plaanide järgi Napoleon I enda poolt Lodi hertsogiks määratud Francesco Melzi d'Eril'i, kes täitis Napoleoni jaoks alates aastast 1802 Itaalia vabariigi asepresidendi rolli, tellimusel. Lühiajalise Itaalia kuningriigi tekkega aastal 1805 täitis Melzi d'Eril Keisririigi kantsleri ülesandeid.
pisi|right|150px|Villa Melzi: osa aedadest Melzide residentsi kaunistati ja sisustati ka pärast tema poliitilise karjääri lõppu, sest Francesco Melzi d'Eril soovis muuta villa sama elegantseks kui seda olid Monzas asuv kuninglik villa ja teised Como järve ääres asunud villad. Seetõttu telliti töid tollastelt kuulsatelt kunstnikelt: maalikunstnikud Andrea Appiani ja Giuseppe Bossi, skulptorid Antonio Canova, Giovanni Battista Comolli ja Luigi Manfredini. Ta oli ka kirglik kollektsionäär, kellel ei olnud selles Como järve piirkonnas muid rivaale peale omanimelise villa omaniku Giovan Battista Sommariva (tänapäeval tuntakse villat nimega Villa Carlotta); olles Melzi enda poolt poliitikas alistatud (Napoleon eelistas aastal 1802 Itaalia vabariigi asepresidendina just Melzit), püüdis ta oma kaotatud prestiiži tagasi saada, kogudes kokku tähelepanuväärse kunstikogu.
Villa Melzit iseloomustavad mööda järve kallast harmooniliselt kulgevad inglise stiilis aiad. Sellise aia saavutamine kätkes endas märkimisväärset sekkumist sealse maapinna struktuuri ja silmapaistvate tugimüüride ehitamist. Selles monumentide, muude ajalooliste esemete (mh just Napoleoni selgesõnalise soovi tõttu sinna toodud Veneetsia gondel ja kaks väärtuslikku Egiptuse kuju), haruldaste eksootiliste taimede, puude, kameeliahekkide, asaleasalude ja hiiglaslike rododendronitega rikastatud ümbruses moodustavad villa, kabel ja talveaed tähelepanuväärse ansambli, milles uusklassitsistlik stiil saavutas ühe oma tippudest.
Raudteed mööda
Bellagiole lähim raudteejaam asub Asso vallas. Bellagiole lähimad raudteeliinid on
Kultuur
Alates aastast 1960 on Como järve ääres töötanud sihtasutuse Rockefeller Foundation Bellagio keskus, mille töö on seotud kahe peamise programmiga: residentuurid ja konverentsid. Residentuuriprogramm pakub mõjukatele õpetlastele, kunstnikele, kirjanikele, teadlastele jt professionaalidele üle maailma võimalust oma ideede täitumise poole püüelda ja teisi oma töösse kaasata. Konverentsiprogrammi eesmärk on kutsuda üle kogu maailma kokku väljapaistvaid ja väga erinevaid osalejaid, et nad saaksid oma ideid jagada, nende üle väidelda ja omavahel koostööd teha.
Rahvusvahelised suhted
Bellagio on üks ainulaadse Euroopa Liidu linnade sõprussidemetele pühendatud ühenduse Douzelage asutajaliikmeid. See aktiivne linnade sõprussuhete rajamine algas aastal 1991 ja selle raames toimuvad regulaarsed üritused, näiteks teiste riikide toodetele pühendatud turud ja festivalid. Lisaks all kirjas olevatele linnadele peetakse läbirääkimisi veel kolme linnaga: Agros (Küpros), Škofja Loka (Sloveenia) ja Trjavna (Bulgaaria).
Vöötkoodiluger
pisi|Kaasaskantav vöötkoodiluger Vöötkoodiluger ehk vöötkoodiskanner on elektroonikaseade, mis loeb trükitud vöötkoode. Sarnaselt tasaskanneriga koosneb see valgusallikast, läätsesüsteemist ja valgussensorist, mis tõlgib valgusimpulsid elektrilisteks impulssideks. Peaaegu kõik vöötkoodilugerid sisaldavad dekoodrit, mis analüüsib sensorist saadud vöötkoodi visuaalset informatsiooni ja saadab vöötkoodi sisu lugeri väljundi porti.
Vahe Jaghmurjan
Vahe Jaghmurjan (armeenia keeles Վահե Վլադիմիրի Յաղմուրյան, vene keeles Ваге́ Владими́рович Ягмуря́н; sündinud 1971) on Armeenia endine jalgpallur.
1995 mängis ta klubis FC Flora.
Vöötkoodiluger
Tehnoloogia tüübid
Lugereid saab liigitada järgmiselt:
Pliiatslugerid
Pliiatsluger koosneb valgusallikast ja fotodioodist, mis on asetatud üksteise kõrvale pliiatsi või kepikujulise eseme tippu. Valgusallikaks võib olla punaseid või nähtamatuid infrapunaseid valguskiiri väljastav valgusdiood ehk leed (LED – Light Emitting Diode). Vöötkoodi lugemiseks peab pliiatsit hoidev inimene liigutama pliiatsi tippu ühtlasel kiirusel üle vöötkoodi. Luger tuleb vedada üle koodi ühtlase kiirusega, sest koodielemendi laius määratakse selle lugemiseks kulunud aja järgi. Luger on peaaegu vahetus kontaktis koodiga, sest üldjuhul on lugemiskaugus alla kahe millimeetri. Fotodiood mõõdab ära tipus olevast valgusallikast tagasi peegelduva valguse intensiivsuse, kui see ületab trükitud vöötkoodil iga triipu ja nendevahelist tühja kohta. Fotodiood genereerib lainekuju, mida kasutatakse triipude ja nende vahel olevate tühjade kohtade laiuste mõõtmiseks. Vöötkoodis mustad triibud neelavad ja valged tühjad kohad peegeldavad valgust nii, et fotodioodi genereeritud pinge lainekuju vastab triibu ja tühja koha mustrile vöötkoodis. See lainekuju dekodeeritakse lugeri pool sarnaselt morsega, kus dekodeeritakse punkte ja tühikuid.
Oluliseks pliiatslugeri omaduseks on lugemisava läbimõõt. Suurema lugemisavaga lugerid ei ole võimelised lugema tihedat koodi. Väiksema lugemisavaga lugerid suudavad seda lugeda. Lugemisava läbimõõt peab alati olema väiksem kui kitsaim elemendi laius, optimaalseks peetakse 0,7...0,9X, kus X on kitsaima triibu laius.
Laserlugerid
Laserluger töötab pliiatslugeriga sarnaselt, aga valgusallikana kasutatakse laserdioodi ning laserkiire liigutamiseks üle vöötkoodi rakendatakse väntmehhanismiga peeglit või pöörlevat prismat. Lugeri kasutaja näeb ühtlast valgusriba ja saab asetada koodi õigesti lugemisalasse. Nagu pliiatslugeri puhul, kasutatakse ka laserlugeris fotodioodi, et mõõta vöötkoodist tagasi peegelduva valguse intensiivsust. Nii pliiatslugeri kui ka laserlugeri puhul on fotodioodi elektronskeem tehtud avastama vaid ette nähtud mustrit.
Laserlugerid võivad olla nii käsilugerid kui ka statsionaarsed. Käsilugerid üldjuhul ei väljasta kiiri pidevalt, mehhanism hakkab tööle, kui soovitakse koodi lugeda, ja lõpeb kohe, kui see on õnnestunud, kasutaja on andnud vastava käsu või on möödunud teatud aeg. Statsionaarsed lugerid väljastavad kiiri pidevalt või omavad loetava pinna ilmumise andurit, mis liigutavad kiiri mitmes sihis, mille tõttu tekib ruudustik. Tänu sellele võib kood olla lugeri ees eri asendites. Laserlugerite lugemiskaugus võib olla väga suur, kuni pooleteise meetrini ja ka üle selle.
CCD-lugerid
CCD-lugerid väljastavad valgusdioodi abil valgusriba, mis peab ulatuma üle loetava koodi. Selliste lugerite tähtsaks parameetriks on lugemislaius, millega määratakse suurim loetav koodipikkus. CCD-lugerid kasutavad ühes reas asetsevaid sadu väikseid valgussensoreid lugeri peaosas. Iga sensor mõõdab valguse intensiivsust otse ees. Iga sensor on üliväike. Sajad sensorid, mis on lugeris reastatud ühte ritta, suudavad mõõta pingeid iga sensori juures ning saavad seetõttu genereerida identse vöötkoodiga pinge mustri. Tähtis erinevus CCD-lugeri ja pliiatslugeri või laserlugeri vahel on selles, et CCD-luger mõõdab vöötkoodilt eralduvat valgust, aga pliiatsluger ja laserluger mõõdavad peegeldunud valgust, mis genereeritakse teatud sagedusel lugeri enda poolt.
Luger hakkab lugema, kui ta jõuab koodile piisavalt lähedale või vajutatakse spetsiaalset lülitit. Lihtsama ehitusega lugeritel väljastatakse valgust pidevalt ja lugemine toimub kohe, kui kood satub täielikult lugemisavasse. Sama koodi korduvalt lugemise vältimiseks ei loeta uut koodi enne, kui loetav pilt on muutunud. CCD-sensoriga lugerid võivad olla vastavalt oma kujundusele kas käpp- või püstollugerid. CCD-lugerid suudavad lugeda sõltuvalt koodi tihedusest kuni 10 cm kauguselt. On olemas ka kahemõõtmeliste koodide lugerid, sellise lugeriga tuleb tõmmata risti üle koodi.
Kaamerapõhised lugerid
Kahemõõtmelised masinnägemist kasutavad on neljandat ja kõige uuemat tüüpi vöötkoodilugerid. Nad kasutavad kaamerat ja saadud pildi töötlemise tehnikat, et dekodeerida vöötkoodi.
Videokaamera lugerid kasutavad väikeseid videokaameraid samasuguselt CCD tehnoloogiaga nagu seda kasutavad CCD-vöötkoodilugerid, välja arvatud see, et ühe rea asemel kasutab videokaamera sadu ridu sensoreid, mis on paigutatud kahemõõtmelisse massiivi, et nad suudaksid genereerida pilti.
Laia vaateväljaga lugerid kasutavad kõrge resolutsiooniga tööstuslikke kaameraid, et salvestada mitu vöötkoodi samaaegselt. Kõik vöötkoodid, mis ilmuvad pildil, on dekodeeritud kohe või kasutades lisandprogramme. (ImageID patendid Folke Ashberg: EAN-13 Image-Scanning ja koodi genereerivad tööriistad.)
Ruumilise efektiga vöötkoodilugerid
Ruumilise efektiga vöötkoodiluger kasutab mitmeid sirgeid või kõveraid lugevaid jooni erinevates suundades täheplahvatuse kujul, Lissajousi mustris või mõne muu mitmenurgalise asetusega. Jooned projitseeritakse samale sümbolile ja üks või rohkem jooni suudab ületada kõiki ribasid ja tühjasid kohti, olenemata suunast." Peaaegu kõik ruumilise efektiga lugerid kasutavad laserit. Erinevalt lihtsast ühejoonelisest laserlugerist tekitavad nad kiirte mustri mitmes suunas, võimaldades lugeda neile esitatud vöötkoodi eri nurkade alt. Enamik kasutab ühte pöörlevat hulknurkset peeglit ja mõne fikseeritud peegli asetust, et genereerida nende keerulisi lugemise mustreid.
Ruumilise efektiga lugerid sarnanevad kõige enam horisontaalselt paiknevate lugeritega supermarketites, kus pakke libistatakse üle klaasist või safiirist akna. On olemas erinevaid ruumilise efektiga lugereid, mida saab kasutada erinevate lugemisrakendustega, alates jaemüügi rakendustest, kus vöötkoodi loetakse vaid mõne sentimeetri kauguselt lugerist, kuni tööstuslike konveierite lugemiseni, kus toode võib olla lugerist mõne meetri kaugusel või veel kaugemal. Ruumilise efektiga lugerid on paremad lugemaks halva trükiga, kortsus või isegi rebitud vöötkoodi.
Telefoni kaamerad
Kuigi telefoni kaamerad ilma automaatteravustamiseta ei ole ideaalsed mõne levinuma vöötkoodivormingu lugemiseks, on olemas kahemõõtmelisi vöötkoode, mis on telefonide jaoks optimeeritud. QR-koode ja Data Matrixi koode saab kiiresti ja täpselt lugeda nii automaatteravustamisega kui ka ilma selleta.
Need annavad tarbijatele palju uusi vöötkoodilugemisega kasutusvaldkondi: Mitmeid ettevõtete programme telefonide kasutamise osas on ilmumas:
Korpuse tüübid
Lugereid eristatakse korpuse järgi järgmiselt:
Sümbolite dekodeerimise algoritm
Sümbolite dekodeerimise algoritm vöötkoodilugeritele on esimene sümboloogiapõhine algoritm dekodeerimiseks. Uus meetod kasutab infot kogu pildilt, et avastada üleminekuid signaalis, kas traditsiooniline algoritm tugineb maksimumil ja miinimumil. Traditsioonilistel meetoditel on vigade tekkimise tõenäosus suur, sest meetod põhineb tuletisel; samuti on nad tundlikud mürale ja hägustumisele. Sümbolite dekodeerimise algoritm vöötkoodilugeritele näitab tugevat vastupanu hägustumisele ja mürale, kui katsetati ühemõõtmelisi (1D) universaalseid tootekoode. Seda algoritmi saab laiendada ka kahemõõtmeliste (2D) universaalsete tootekoodide kasutamiseks.
Algusaja jadaliidesed
Algusaja vöötkoodilugerid, kõikide formaatide omad, kasutasid peaaegu universaalselt tol ajal üldlevinud RS-232 jadaliidest. See oli elektrooniliselt lihtne, kui vaadata ühendusi, ja tarkvara sellele ligipääsemiseks oli samuti võrdlemisi lihtne, kuigi iga arvuti ja selle liidese pordi jaoks oli vaja kirjutada eraldi tarkvara.
Patenditud liidesed
Kasutatud on ka väiksema levikuga liideseid. Neid on kasutatud suures müügisüsteemis koos spetsiaalse riistvaraga, selle asemel, et kasutada neid juba levinud arvutitega. Mõne liidese puhul luger tagastas "toore" signaali selle asemel, et proportsionaalselt tagastada nähtud intensiivsused vöötkoodi lugemise ajal. See oli dekodeeritud vastuvõtva seadme poolt. Mõnikord teisendas luger vöötkoodi sümboloogia selliseks (nagu Code 39), et signaali vastuvõttev seade sellest aru saaks.
Klaviatuuri kiilud
pisi|[[PS/2-tüüpi klaviatuuri- ja hiirepistikupesad]]
Personaalarvuti populaarsuse kasvu ja arvuti standardse klaviatuuriliidesega sai lihtsamaks kui kunagi varem ühendada füüsiline riistvara arvutiga ja tekkis äriline vajadus sarnase tarkvara lihtsustamiseks. "Klaviatuuri kiilu" riistvara oli ühendatud arvuti ja selle normaalse klaviatuuri vahele. Selle abil ilmusid märgid vöötkoodilugerist täpselt nii, nagu oleksid need sisestatud klaviatuuri kaudu. See tegi arvutite jaoks väga lihtsaks vöötkoodide lugemise, ilma nende muutmiseta, kuigi see nõudis kasutajalt ettevaatlikkust ja toimis vaid teatud osaga vöötkoodi sisust.
USB
Hiljem hakkasid vöötkoodilugerid kasutama pigem USB- kui PS/2-liidest. Säilitamaks kerget integreerumist olemasolevate programmidega, tuli kasutada Seadmedraiverit nimega "tarkavara kiil" selleks, et jäljendada klaviatuuri käitumist "klaviatuuri kiilu" riistvaralise lahenduse korral.
Paljudel juhtudel pakutakse teatud valik liideseid (HID, CDC). Mõnel on PoweredUSB.
Osatuletistega diferentsiaalvõrrand
Teist järku ODV
Teist järku ODV sisaldab otsitavat funktsiooni ja tema osatuletisi, kusjuures osatuletised ei ole kõrgemad kui teist järku. Üldkujul on tegemist n-muutujaga teist järku ODV. Seega
Vöötkoodiluger
Traadita side võrgu ühendus
Modernsed kaasaskantavad vöötkoodilugerid töötavad traadita võrgus vastavalt WiFi- või Bluetooth-ühendusega. Siiski teevad need ühendusviisid seadme tööaja sõltuvaks akust ja aku laadimiseks kuluvast ajast.
Osatuletistega diferentsiaalvõrrand
Lineaarsus ja kvaasilineaarsus
Vaatleme kahe sõltumatu muutujaga x,y teist järku ODV-si. Seega nende üldkuju on
Vöötkoodiluger
Lahutusvõime
Lugeri lahutusvõimet mõõdetakse lugeri valgust eraldava täpi suuruse järgi. Juhul kui see valgustäpp on laiem kui iga riba või tühi koht vöötkoodis, siis katab see kaks elementi (kaks tühja kohta või kaks riba) ja võib tekitada vale väljundi. Kui aga kasutada liiga väikest valgustäppi, võib see tõlgendada valesti mingit osa vöötkoodist, tehes samuti väljundi valeks.
Üldlevinud suurused on 13 punkti ja (0,33 mm), kuigi mõned lugerid suudavad lugeda koode mõõtmetega 3 punkti. Et väiksemad koodid oleksid täpselt loetavad, peavad need olema trükitud suurema resolutsiooniga.
Bagrationovsk
Bagrationovsk on linn Venemaal Kaliningradi oblastis, Bagrationovski rajooni keskus. Bagrationovsk asub Poola piiri ääres, Kaliningradist ligikaudu 43 km lõunas.
Caterina Cornaro (ooper)
"Caterina Cornaro" (originaalis Caterina Cornaro ossia La Regina di Cipro - Caterina Cornaro ehk Küprose kuninganna) on Gaetano Donizetti ooper (tragedia lirica) kahes vaatuses proloogiga Giacomo Sacchèro libretole Jules-Henri Vernoy de Saint-Georgesi libreto järgi Fromental Halévy ooperile La reine de Chypre (1841). Esmaettekanne toimus 12. jaanuaril 1844 Napoli Teatro San Carlos.
Rollide esmaesitajad
- Fanny Goldberg (Caterina)
Nonna
Nonna (vene keeles Нонна) on naisenimi.
Caterina Cornaro (ooper)
Rollide esmaesitajad
- Anna Salvetti (Matilde)
- Gaetano Fraschini (Gerardo)
Ergutusmaks
Ergutusmaks ehk stimuleeriv maks (inglise incentive tax või tax incentive) on maksumaksjate majandustoiminguid mõjutama mõeldud maks ehk tootjate ja tarbijate käitumise muutmiseks kehtestatud maks. Ergutusmaks on näiteks tootemaks.
Nonna
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 863. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Nonna 80 naisel.
Caterina Cornaro (ooper)
Rollide esmaesitajad
- Filippo Coletti (Lusignano)
- Marco Arati (Andrea)
- Nicola Benevento (Mocenigo)
Jean Moulin
pisi| Jean Moulin (1937) pisi|220px|Joonistus Jean Moulinist, taustaks [[Lorraine'i rist]] Jean Moulin (20. juuni 1899 Béziers – 8. juuli 1943 Metz) oli Teise maailmasõja aegse Prantsuse vastupanuliikumise üks juhte. Charles de Gaulle'i juhtimise alla koondada. Ta tapeti Gestapo poolt. Teda tuntakse vastupanuliikumise plakatinäona peamiselt seetõttu, et tal õnnestus vastupanuliikumine kindral
Jean Moulin sai postuumselt kaks sõjaväelist auastet – 1944. aastal brigaadikindrali ja 1946. aastal diviisikindrali auastme.
Caterina Cornaro (ooper)
Ajalugu
Pärast Linda di Chamounix´ suurt edu tellis Viini Kärntnertori teatri impressaario Bartolomeo Merelli Donizettilt ooperi, mis  oli inspireeritud Küprose viimase kuninganna Caterina Cornaro (1474–1489) elust. Donizetti töötas sügisest 1842 kuni suveni 1843 üheaegselt nelja ooperi kallal. Need olid Caterina Cornaro, Don Pasquale, Maria di Rohan ja Dom Sébastien.
Jean Moulin
Tema põrm maeti 1964. aastal ümber Panthéoni.
Caterina Cornaro (ooper)
Ajalugu
Donizetti allkirjastas lepingu Caterina Cornaro komponeerimiseks 5. juunil 1842. Töö käigus sai ta teada, et saksa helilooja ja dirigent Franz Paul Lachner oli saanud valmis samateemalise ooperi. Avalikkus ei võtnud Lachneri ooperit hästi vastu, kuid Donizetti ei tahtnud riskida tulla sama teemaga uuesti Viini ooperiavalikkuse ette. Peale Lachneri ja Donizetti tegelesid Küprose kuninganna teemaga peaaegu samal ajal veel heliloojad Fromental Halévy (1842), Michael William Balfe (1844) ja Giovanni Pacini (1846).
Esmalt lõpetas Donizetti Don Pasquale ja seejärel mai lõpuks 1843 Caterina Cornaro, mille ettekandmist pakkus Napoli teatrile. Viin sai ooperi Maria di Rohan, mis esietendus seal suure eduga 5. juunil 1843. Caterina Cornaro esietendusel Napolis polnud Donizetti ise kohal, vaid viibis Viinis, kus selgusid esimesed märgid tema murettekitavast haigusest. Esietendus ebaõnnestus ja mitte ainult selle pärast, et Fanny Goldberg ei tulnud Caterina nõudliku partii ettekandmisega toime, vaid suuresti põhjusel, et muusika oli komponeeritud lähtudes austerlaste maitsest. Ajakirjandus süüdistas Donizetti, et ta ei võtnud Napolis ette kantud ooperit väga tõsiselt, esitas sealsele avalikkusele ja San Carlo teatri juhtkonnale tahtlikult nõrga tüki. Donizetti protestis ägedalt nende süüdistuste vastu, kuid tunnistas, et ooper ei olnud ilmselt meistriteos. Caterina lugu võeti pärast kuut esitamist mängukavast maha.
1844–1845. aasta talvel töötas Donizetti ooperi põhjalikult ümber lisades ka uue finaali. See versioon esitati veebruaris 1845 Parmas. See oli Donizetti ooperiloomingu viimane ettekandmine tema eluajal. Paljud Donizetti ooperid püsisid teatrite repertuaaris veel aastakümneid. Caterina Cornaro ei jõudnudki sinna kunagi. Isegi kui 1950. aastatel leiti bel canto renessansi käigus üles arvukalt Donizetti oopereid, jäi Caterina Cornaro ikka kõrvale. Järgmised lavastused toimusid alles 1970. aastatel, ehk umbes 130 aastat pärast kahte maailma esiettekannet Napolis ja Parmas. Esitamisi on olnud üksikuid. Saksamaa- 11. juunil 2022 Klangvokali muusikafestivalil Dortmundis ja veelkord samal aastal samas linnas kontsertettekandena. Stadttheater Gießen esitas ooperit 2022. aasta novembris.
Helisalvestused 1972, 1973, 1974, 1995, 1998, 2013
Tegelased
- Caterina Cornaro (sopran), Küprose kuninganna
- Gerardo (tenor), Prantsuse rüütel
Daniel Arenas
Daniel Arenas (sünninimi Daniel Arenas Consuegra; sündinud 30. märtsil 1979 Bucaramangas Santanderi departemangus Colombias) on Colombia näitleja ja modell, kes on näidelnud nii Colombia kui ka Mehhiko televisioonis.
Arenas õppis näitlemist USAS.
Caterina Cornaro (ooper)
Tegelased
- Mocenigo (bass), Veneetsia kümnenõukogu saadik
- Andrea Cornaro (bass), Caterina isa
- Matilde (metsosopran), Caterina kaaslane
- Strozzi (tenor), Sgherri perekonnapea, Mocenigo informaator
Süžee
Tegevus toimub 1472 Veneetsias ja Küprosel ja käsitleb ajaloolise Küprose kuninganna Caterina Cornaro (1454–1510) süngeid elusündmusi. Andrea tütar Caterina on lubatud noorele prantslasele Gerardole, kuid abiellumine lükatakse edasi, sest Veneetsia saadik Mocenigo teatab Küprose kuninga Lusignano soovist ise Caterina naiseks võtta. Pärast mitmeid intriige, sealhulgas Mocenigo katset mürgitada Lusignano, ühineb Gerardo ristirüütlitega, et aidata kaitsta Küprost veneetslaste kallaletungi eest. Lusignano saab võitluses surmavalt haavata. Surres käsib ta küproslasi hoolitseda Caterina eest, kuni Gerardo naaseb Rhodoselt.
Muusikalood
- Mocenigo kavatiin „Salve, o beati, al giubilo”
- Mocenigo stretta „Sprezza, o padre, e fede e noore”
- Koor „Or che l'astro in mar si cela”
- Caterina aaria „Ah! vieni, t'affretta”
- Gerardo ja Caterina duett „Spera in me, della tua vita”
- Mocenigo aaria „Credi che dorma, o incauto”
- Lusignano kavatiin „Da che a sposa Caterina”
- Koor „Siccome veltri per le foreste”
- Gerardo ja Lusignano duett „Guarda, o re, dagli occhi miei”
- Koor „Gemmata il serto, giovine”
- Lusignano aaria „Non turbarti a questi accenti”
- Gerardo, Caterina, Mocenigo ja Lusignano kvartett „Da quel dì che lacerato”
- Gerardo aaria kooriga „Io trar non voglio campi ed onori”
- Koor „Oh ciel! che tumulto! che fieri lamenti!”
- Caterina aaria „Pietà, o Signore, ti muovano - Non più affanni, o miei genti, e preghiere”
Elizabeth Álvarez
Elizabeth Álvarez (sünninimi Elizabeth Álvarez Ronquillo; sündinud 30. augustil 1977 Ciudad Juárezes) on Mehhiko näitleja. Ta mängib seebiooperites.
Lapmežciems (Dundaga vald)
Lapmežciems on küla (skrajciems ehk hajaküla) Kuramaal Lätis. Lapmežciems asub Talsi piirkonnas Dundaga valla põhjaosas Zilije kalni Šlītere nõlva all Pitragsi jõe allikatel ja jääb valla keskusest Dundagast 15 ning Riiast 169 kilomeetri kaugusele.
Külas asub Oši kalmistu. Lapmežciemsis kasvab looduskaitsealune mänd ümbermõõduga 2,86 m. Külas asub Kadakavälja hoiuala, osa külast jääb Rukši soo hoiualale.
Aastail 2009-2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
Numbriline signaalitöötlus
Numbriline signaalitöötlus on digitaalsele kujule muundatud signaali töötlemine arvutustehniliste vahenditega vastavalt signaalitöötluse algoritmidele.
Klassikaline numbrilise signaalitöötluse vahend on digitaalne signaaliprotsessor (DSP), mis reeglina sisaldab ka analoog-digitaalmuundurit ja tihti ka digitaal-analoogmuundurit analoogväljundi saamiseks.
Royoporus badius
Seene endine nimi on läiktorik, tõmmu torik ja see kuulus torikute perekonda.
Jaume Doménech
pisi|Jaume Doménech 2015. aastal [[Valencia CF|Valencia särgis]] Jaume Doménech Sánchez (sündinud 5. novembril 1990 Almenaras) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliiga klubis Valencia.
Ta alustas klubikarjääri Villarrealis, millega liitus 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas tal debüüti teha ei õnnestunud.
2013. aastal liitus ta Valenciaga. Esimesed kaks hooaega mängis ta klubi duubelmeeskonnas Hispaanias tugevuselt kolmandas liigas. Valencia põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2015–16. 2019. aastal võitis ta Valenciaga Hispaania karika, kui finaalis alistati Barcelona tulemusega 2:1.
Siili tänav (Tartu)
Siili tänav on tänav Tartus.
Sõbra tänava ristumiskohast lõuna suunas kuni Purde tänava mõttelise pikenduseni on Siili tänav 250 meetri ulatuses välja ehitamata.
Tänav on võrdlemisi uus ja sai nime 2005. aasta lõpus.
Siili tänaval asuvad eramajad ja üks suurem korterelamu.
Oktoobris 2007 avati tänaval "Siili" skulptuur (autorid Aivar Simson Seakülast, Edvīns Krūmiņš ja Kalev Prits), mis on analoogne mõni kuud varem Jõhvi paigaldatud skulptuuriga.
Corona (õlu)
pisi|Corona Extra logo. pisi|Corona Extra laimiviiluga mererannal Portugalis. Corona Extra on Mehhiko firma Grupo Modelo õllemark. See on Mehhikos enimmüüdud õllemark, mida eksporditakse paljudesse riikidesse, sealhulgas Eestisse, ja mis on ka maailma enimmüüdud õllemarkide hulgas.
Õllest on mitu sorti, millest levinuim on laagriõlu Corona Extra. Coronat serveeritakse sageli pudelikaela torgatud laimi- või sidruniviiluga. Hispaanias müüakse Corona õlut nime all Coronita, kuna kaubamärk Corona kuulub juba 1907. aastast tuntud veinifirmale Bodegas Torres. Ameerika Ühendriikides on Corona Extra 1998. aastast enimmüüdud importjook.
Corona tootja Grupo Modelo kuulub Belgia korporatsioonile AB InBev, kes on üks maailma suurimaid alkoholitootjaid.
Eneserealisatsioon
Eneserealisatsioon on lääne psühholoogias, filosoofias ja spirituaalsetes käsitlustes, samuti Indiast pärit religioonides kasutatav mõiste. Lääne tähenduse järgi on see isiku eneseteostuse saavutamine oma annete täieliku väljaarendamise läbi. India tähenduse järgi on eneserealisatsioon vabastav teadmine oma tõelisest minast kui muutumatust ja surematust aatmanist või taolise muutumatu mina puudumisest (śūnyatā).
Eesti riigipühad
Eesti riigipühad on Eestis igal aastal korduvad üleriigilised pühad ja puhkepäevad. Lisaks üheteistkümnele riigipühale kehtestab pühade ja tähtpäevade seadus veel ühe rahvuspüha (Eesti Vabariigi aastapäev), mis on samuti puhkepäev, ja 13 riiklikku tähtpäeva, mis ei ole puhkepäevad.
Eesti riigipühad ja rahvuspüha:
Uusaastale, Eesti Vabariigi aastapäevale, võidupühale ja jõululaupäevale eelnev tööpäev on töölepingu seaduse alusel 3 tunni võrra lühendatud. Ühistransport liigub riigi- ja rahvuspühadel enamasti pühapäevase sõidugraafiku alusel, enamik teenindusasutusi (sh pangad ja kauplused) on suletud või on avatud lühemat aega.
Eesti 12 riigipühast 2 on seotud Eesti ajalooga (samuti Eesti rahvuspüha, 24. veebruar). Kristliku taustaga pühade arv on vaieldav sõltuvalt sellest, kas jaanipäeva ja jõule peetakse pigem Eesti rahvakalendri või kristlikuks pühaks – ajalooliselt on neis segunenud mõlemad traditsioonid. Eri hinnanguil on neid seega 3–7. Kristliku kombestiku ülekaalu ka mittekristlike riigipühade riiklikul tähistamisel on ajakirjanduses kohati kritiseeritud, teisalt on kriitikat pälvinud riigijuhtide vähene osalemine jõulujumalateenistustel.
Muutused riigipühade seas
On tehtud ettepanekuid suurendada Eestis riigipühade arvu. Selliste soovituste mõju hindamisel on peetud oluliseks nii vaba aega, mida lisapuhkepäevad töötajatele annavad, kui ka tööpäevade arvu vähenemist, mis aeglustab riigi majandust. 2006. aastal oli Euroopa Liidu senistes liikmesriikides keskmiselt kokku 15 riigi- või rahvuspüha aastas, EL-i kümnel uuel liikmel keskmiselt 13, Eestis aga 12 püha. Väidetavalt maksis kümnepäevane näärivaheaeg Venemaale 2012. aasta hinnangu alusel 4% SKTst.
Vormsi valla vapp
thumb|Vormsi valla vapp Vormsi valla vapp on Lääne maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Vormsi valla vapp.
Eesti riigipühad
Muutused riigipühade seas
Viimase eduka ettepaneku tegi Eesti Keskerakonna fraktsioon Riigikogus 2005. aastal. Algselt taotles Keskerakond jõulude ja aastavahetuse vaheliste päevade (27.-31. detsember) riigipühadeks kuulutamist, lõpuks jäi sõelale plaan muuta riigipühaks jõululaupäev. Selle poolt hääletas 69 Riigikogu liiget. 1. mai kui kevadpüha kattub nii rahvusvahelise töörahvapühaga kui ka rahvakalendri volbripäevaga.
Vormsi valla vapp
Vapp võeti kasutusele 2013. aastal.
Eesti riigipühad
Muutused riigipühade seas
Samal aastal soovisid riigikogulased Peeter Kreitzberg ja Eiki Nestor, et kui rahvus- või riigipüha langeb nädalavahetusele, loetaks puhkepäevaks sellele järgnev tööpäev. Nii sooviti suurendada lisapuhkepäevade arvu, et vähendada töötajate stressi ning anda neile rohkem vaba aega. Valitsus lükkas eelnõu tagasi.
2011. aasta mais tegi Keskerakonna fraktsioon ettepaneku lisada riigipühade hulka ülestõusmispühade 2. püha, kuna see on riigipüha Põhjamaades, Lätis ja Leedus, kellega Eesti majandus on tihedalt seotud, samuti on see puhkepäev Euroopa Keskpangas. Euroopa Liidus ei tähista seda riigipühana vaid Portugal ja Malta. Eelnõu ei leidnud valitsuse ega ka Riigikogu enamuse toetust. Justiitsminister Kristen Michal kritiseeris pühade arvu suurendamist, kuna see vähendaks tööpäevade arvu aastas, võiks mõjuda halvasti Eesti majandusele ning "üheks negatiivseks tagajärjeks võib olla tööinimese sissetulekute vähenemine".
Vormsi valla vapp
Põhjendus
Vapi värvid viitavad saare põlisele rannarootslaste alale. Rõngasrist sinisel taustal sümboliseerib päikeselist ja puhta loodusega saart mere keskel. Lisaks on Vormsi saarel säilinud maailma suurim rõngasristide kogum ning rõngasrist on päikesemärk ja saare kaitsesümbol.
Eesti riigipühad
Muutused riigipühade seas
Korduvalt on ajakirjanduses tehtud ettepanekuid muuta Eestis riigipühaks ka vene õigeusu kiriku jõulud, Eesti rahvakalendri kolmekuningapäev, mis on puhkepäev Rootsis, Soomes ja ka mitmes traditsiooniliselt katoliiklikus riigis nagu Austria ja Prantsusmaa. Algatust on toetanud Eesti Mitmekultuuriline Assotsiatsioon ja EELK Tallinna praost Jaan Tammsalu.
Samuti on soovitatud muuta riigipühaks Tartu rahu aastapäev.
Vormsi valla vapp
Vapi kasutamise kord
Valla vappi võib kasutada:
Eesti riigipühad
Muutused riigipühade seas
Taasiseseisvumispäev 20. august sai riigipühaks uue pühade ja tähtpäevade seadusega 1998. aastal. Selle kehtestamise pani Keskerakond ette juba 1995. aastal, kuid siis ei leidnud algatus Riigikogu enamuse toetust. Ka 1998. aastal leidis reformierakondlane Ignar Fjuk, et Eestis on liiga palju pühi ja 20. august tuleks välja jätta.
Muud üleriigilised pühad
Üleriigiline püha – puhkepäev ja lipupäev – on ka Eesti iseseisvuspäev, Eesti Vabariigi aastapäev 24. veebruar, kuid seaduse järgi on see mitte riigipüha, vaid rahvuspüha. Riigipühast rahvuspühaks muudeti 24. veebruar 1998. aastal, Riigikogu Koonderakonna fraktsiooni liikme Rein Järliku algatatud eelnõu sai 69 poolthäält. Vastu oli Parempoolsete liige Vootele Hansen, kelle meelest muudab rahvuspüha eristamine riigipühadest selle justkui üheainsa rahvuse, eestlaste pühaks. Järlik, Enn Tarto ja Olav Anton temaga siiski ei nõustunud. Üks argumente oli, et ka Teise maailmasõja eel olid Eestis rahvuspühad: iseseisvuspäev 24. veebruaril ja võidupüha 23. juunil.
Vormsi valla vapp
Vapi ajalugu
2007. aastal korraldati lipu ja vapi kavandite konkurss, kuhu laekus 7 tööd. Laekunud kavandid pandi arvamuste ja eelistuste teadasaamiseks välja valla koduleheküljele ja raamatukokku. Konkursitööde hindamisest võtsid väga innukalt osa koolilapsed, kes pidasid konkurentsitult parimaks Aare Bergmani tööd, millel oli kujutatud madu Vormsi saare kohal. Konkursi võidutööks valiti aga Ain ja Ege Strengi töö, millest on edasi arendatud ka tänased lipp ja vapp. Kavandite kooskõlastamine riigikantseleiga aga ei sujunud plaanipäraselt, sest tööd ei vastanud kehtivatele heraldikanõuetele ning esialgsed kavandid ei saanudki riigikantseli poolt kooskõlastust. Kavandid tehti ümbere ning kõik huvilised said valla kodulehel või hääletuskasti kasutades valla sümboolika valimisel kaasa rääkida kuni 2012. aasta oktoobri lõpuni.
Eesti riigipühad
Muud üleriigilised pühad
Lipuheiskamine on kohustuslik ka riiklikel tähtpäevadel, mis samuti ei kuulu riigipühade hulka. Riiklikud tähtpäevad ei ole tööst vabad. 2013. aasta alguse seisuga on neid Eestis igal aastal 13, neist 4 on liikuvad pühad.
Riigipühad sõjaeelses Eestis
1924. aastal määras haridusministeerium koolipühadeks ja puhkepäevadeks kõik toonased riigipühad:
23. märtsil 1937 jõustunud "Pühade ja puhkepäevade seaduse" (RT 1937, 24, 202) § 1 järgi olid riiklikud pühad ja puhkepäevad
1. uusaasta (1. jaanuar);
2. kolmekuningapäev (6. jaanuar);
3. iseseisvuspäev (24. veebruar);
4. palvepäev;
5. suur reede;
6. ülestõusmispühad, 3 päeva;
7. kevadepüha (1. mai);
8. taevaminemispüha (ristipäev);
9. nelipühad, 2 päeva;
10. võidupüha (23. juuni);
11. jaanipäev (24. juuni);
12. usupuhastuspüha (31. oktoober);
13. surnutepüha;
14. jõulupühad, 3 päeva.
Tunise lennujaam
pisi|Tunise lennujaama terminal 2 Tunise lennujaam (IATA: TUN, ICAO: DTTA) on rahvusvaheline lennujaam Tuneesia pealinnas Tunises. Lennujaam on Tunisairi, Tunisair Expressi ja Novelair Tunisia kodulennujaam. Lennujaama läbis 2014. aastal üle viie miljoni reisija.
Aleksei Jagudin
pisi|Aleksei Jagudin Aleksei Jagudin (vene Алексей Геннадьевич Ягудин; sündinud 14. jaanuaril 1973 Termizis Usbekistanis) on Venemaa jalgpallur ja jalgpallitreener.
Aastast 2002 on ta vaheaegadega mitu korda olnud klubi FC Narva Trans peatreener.
Igor Jakovlev
Igor Jakovlev (sündinud 1961) on Venemaa endine jalgpallur.
1983–1985 mängis ta klubis SK Tallinna Sport.
Liis Koger
Hariduskäik
Liis Koger on lõpetanud Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi (2009) ning kaitsnud Tartu Ülikooli maaliosakonnas bakalaureusekraadi (2013).
Raadio 7
Raadio 7 on eraraadiojaam Tallinnas. Selle eesmärk on edastada kultuuri- ja haridussaateid kristlikus võtmes.
Raadio 7 rajati 1993. aastal. Tema suurim meediapartner ja projektide toetaja on UCB (United Christian Broadcast), mis on kristlike raadiojaamade liidu võrgustik maailmas, kuhu kuulub ka Raadio 7.
Raadiojaamal on oikumeeniline tegijatering (Eesti Kirikute Nõukogu liikmeskirikute liikmed). Samas on mittetulundusühing Raadio 7 iseseisev raadiojaam ja ei kuulu ühelegi Eestis ega välismaal tegutsevale kristlikule kirikule ega organisatsioonile. Raadiojaam on avatud ja töötab koos kõikide kristlike kirikutega. Raadio 7 programm kajastab meie ühiskonna aktuaalseid probleeme. Nii kirikute kui ka organisatsioonide osalus raadioprogrammides sõltub pigem nende endi huvist ja aktiivsusest.
Koostöös UCB Ida Euroopa Programmiga annab Raadio 7 neli korda aastas välja ajakirja Sõna Tänaseks Päevaks. Raadio 7 direktor on Helle Aan.
Raadio 7 saateid
"Aeg rääkida"
"Aja silm"
"Energiatund"
"Europulss"
"Hüva leili"
"Kirikuelu"
"Kodutunne"
"Lõputa lugu"
"Nähtamatu maailm"
"Peresaade"
"Raamatutund"
"Suhtumised"
Magnetlintreverberaator
Magnetofoni asemel võidakse kasutada ka magnettrumli või magnetkettaga seadet.
Sooline düsfooria
Sooline düsfooria on stress, mida kogetakse vastukõla korral soolise identiteedi—isikliku tunnetuse oma soost—ja sünnil määratud soo vahel. Diagnostilist märgist soolise identiteedi häire kasutati 2013. aastani, mil anti välja diagnostikajuhend DSM-5. Seisund nimetati ümber häbimärgistamise tõttu, mida seostatakse sõnaga häire.
Breitenbrunn am Neusiedler See
Breitenbrunn am Neusiedler See (ungari Fertőszéleskút, horvaadi Patipron) on väike veiniküla (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Eisenstadt-Umgebungi ringkonnas.
pisi|tühi|Püha Luksemburgi Kunigunde kirik. Taamal [[Neusiedli järv]]
Eesti Noorte Teadlaste Akadeemia
Eesti Noorte Teadlaste Akadeemia (lühend ENTA) oli Tartus 2005. aastal asutatud mittetulundusühing, mis ühendas noorteadlasi, peamiselt alates kõrgkooli esimese aasta üliõpilastest kuni kraadiõppuriteni. MTÜ lõpetas tegevuse (vastav teade avaldati Ametlikes Teadaannetes 19.02.2015) ning kustutati Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Registrist 19.05.2015.
Visioon
Teadlane olla on Eestis prestiižikas. Noorteadlane on oma esimesi professionaalseid samme seadev magistrant või doktorant.
Huvivaldkonnad
ENTA omab ja arendab oma kompetentsi järgmistes huvivaldkondades:
Eesti Noorte Teadlaste Akadeemia arendab oma pädevusi järgmistes valdkondades:
Vancouveri rahvusvaheline lennujaam
See asub umbes 12 kilomeetrit Vancouveri kesklinnast.
Lennujaam on Air Canada, WestJeti ja Pacific Coastal Airlinesi sõlmlennujaam.
Lennujaam on hääletatud Skytraxi poolt 8 aastat järjest Põhja-Ameerika parimaks lennujaamaks.
Svjatoslav Jakovlev
Svjatoslav Jakovlev (sündinud 24. aprillil 1996 Narvas) on Eesti jalgpallur.
Aastast 2014 mängib ta klubis FC Narva Trans.
Ravila sovhoos
Ravila sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Kose külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Ravila. Sovhoosi pindala oli 6300 ha.
Marija Vorontsova
Marija Vorontsova (vene keeles Мария Воронцова, sünninimega Mariya Vladimirovna Putina, vene keeles - Мария Владимировна Путина (sündinud 28. aprillil 1985, Leningradis) on Venemaa lastearst-endokrinoloog . Ta on Venemaa presidendi Vladimir Putini esimene laps.
Varasem elu
Vorontsova sündis Leningradis, Vladimir Putini ja Ljudmila Putina esimese tütrena. Ta on õppinud Ida-Saksamaa Dresdeni koolis, kui nende pere elas seal 1980. aastatel. Pärast pere kolimist Peterburi 1991. aasta kevadel, õppis ta Peterburi Saksa Gümnaasiumis Peterschules (vene keeles "Петершуле"). Hiljem, Tambovi jõuguga seotud vägivaldsete jõukude vahelise sõdade ajal, kui need Peterburi energiakaubanduse üle kontrolli võtsid, saatis isa, kes kartis nende turvalisuse pärast tema ja ta õde Katerina tagasi Saksamaale.
Hiljem, pärast pere kolimist Moskvasse, õppis ta juba Moskva Saksa Koolis, mis oli tihedalt seotud Saksa saatkonnaga ja kus õppis palju Moskva diplomaatide lapsi Šveitsist, Austriast ja Saksamaalt. Ta lõpetas kooli 11 aastat hiljem. Kolm aastat hiljem alustas ta ülikooliõpinguid, registreerudes koos Katerinaga esimese aasta üliõpilasteks.
Uuringud
Marija Vorontsova õppis Peterburi Riiklikus Ülikoolis bioloogiat ja lõpetas 2011. aastal Moskva Riikliku Ülikooli arstiteaduse eriala.
Isiklik elu
Vorontsova on olnud abielus Hollandi ärimehe Jorrit Faasseniga. 2013. aastal elasid nad Hollandis Voorschoteni kõrgeima elumaja katusekorteris. 2014. aastal nõudsid Hollandi elanikud Vorontsova riigist väljasaatmist pärast seda, kui venemeelsed mässulised tulistasid Ukrainas alla Malaysia Airlinesi lend 17 lennuki. 2015. aastal teatati, et Vorontsova ja Faassen elavad Moskvas. 2022. aasta kevadel otsustasid nad oma abielu lõpetada.
Norman Greenbaum
Norman Joel Greenbaum (sündinud 20. novembril 1942 Maldenis Massachusettsi osariigis) on USA laulja ja laulukirjutaja. Tema tuntuim laul on "Spirit in the Sky", mille singlit müüdi 1969. ja 1970. aastal üle 2 miljoni eksemplari.
Ajakiri Rolling Stone asetas laulu oma kõigi aegade 500 parima laulu edetabelis 333. kohale. Ta on üks selliseid artiste, kelle kohta öeldakse ühehitimees.
Ramon Kaju
Ramon Kaju (sündinud 19. veebruaril 1973 Viljandis) on endine eesti kergejõustiklane.
Ta lõpetas aastal 1991 Viljandi 5. Keskkooli ja aastal 1998 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
JW Formoza
Jednostka Wojskowa Formoza on Poola relvajõudude erivägede üksus.
Tegemist on meresuunalise eriüksusega, mis sarnaneb ülesannetelt Ameerika Ühendriikide erivägede üksusega DEVGRU ja Suurbritannia Special Boat Service'iga.
Üksus loodi 1975. aastal, Poola erivägede koosseisu arvati üksus aastal 2007. Kuigi on tegemist meresuunalise eriüksusega, võib Formozavajadusel täita ka muid erioperatsioone.
FORMOZA on osalenud ISAFi koosseisus Afganistani sõjas ja esindab sageli Poola erivägesid NATO reageerimisväes (NRF). Eesti erioperatsioonide väejuhatus on FORMOZA-ga koos osalenud NRF-i koosseisus aastal 2017.
Üksus paikneb Gdynias.
UNESCO vaimse kultuuripärandi kaitse konventsioon
pisi|Konventsiooni liikmesriigid UNESCO vaimse kultuuripärandi kaitse konventsioon (inglise Convention for the Safeguarding of the Intangible Cultural Heritage) on UNESCO konventsioon, mille eesmärk on hoida ja väärtustada vaimset kultuuripärandit (ainelise kultuuripärandi kõrval).
Eesti ühines konventsiooniga 2006. aastal. 2013. aasta aprilli seisuga oli konventsiooniga ühinenud 154 riiki.
Eestist nimekirja lisatud
2021. aasta lõpuks on Eestist UNESCO vaimse kultuuripärandi nimekirja kantud viis kultuurinähtust:
Siberi haski
Siberi haski (inglise keeles Siberian Husky)  on Venemaalt Kirde-Siberist pärit koeratõug. Siberi haskid kuuluvad spitsilaadsete tõugude hulka. See koeratõug on keskmist kasvu, nende eluiga on 12–14 aastat, pesakonna suurus 4–8 kutsikat. Nad tunneb ära paksu karva, püstiste kõrvade ja tõule omaste näojoonte järgi. Siberi haskisid aetakse tihti segamini Alaska malamuutidega.
Tõustandardis on koera kasutuse kohta muu hulgas kirjas: "Husky on /.../ äärmiselt sobiv täitmaks oma põlist tööülesannet kelgukoerana ja kergete koormate mõõdukas tempos suurte vahemaade taha toimetamiseks."
Väljanägemine
Siberi haski on keskmist kasvu töökoer. Neile omased paks karv, püstised kõrvad ja kohev saba viitavad põhjamaisele päritolule. Emaste koerte turjakõrgus on 50,5–56 cm, isastel 53,5–60 cm. Emased koerad kaaluvad 15,5–23 kg, isased 20,5–28 kg. Siberi haskidel on kahekihiline ja keskmise pikkusega karvkate. Haskide karva värvus võib olla mustast kuni puhasvalgeni. Hallidel, punastel ja mustadel haskidel on nina musta värvi, vasekarva haskidel maksa värvi ja valgetel võib olla lihavärvi. Mõnel haskil on nina roosaka triibuga. Haskide silmad on natuke viltused ja mandlikujulised. Silmade värvus võib olla sinine või pruun ning mõnel isendil üks sinine, teine pruun. Mõnel haskil võib üks silm olla korraga nii pruun kui ka sinine.
Tõustandard
Siberi haski on Rahvusvahelise Künoloogilise Föderatsiooni (lühend FCI) tunnustatud koeratõug.
Tähtsad proportsioonid
Profiilis keha pikkus õlgadest istmikunukini on natuke pikem kui turjakõrgus. Kaugus ninaotsast laubani on sama pikk kui kaugus laubast kuklakühmuni.
Pea
Siberi haski kolju on keskmise suurusega ja proportsioonis kehaga, ülemine osa pisut kumer ja kõige laiemast kohast silmade poole kitsenev. Hallidel, punastel ja mustadel haskidel on nina must, vasekarva haskidel maksa värvi, valgetel koertel võib olla lihavärvi. Lubatud on roosa triip ninal. Koon peab olema keskmise pikkuse ja laiusega, ninaotsa suunas kitsenev, ei ole liiga terav ega kandiline, ninaselg on sirge. Mokad hästi pigmenteeritud ja tihedalt koos.
Kere
Siberi haski selg on sirge ja tugev, turjast laudjani kulgeva horisontaalse ülajoonega, keskmise pikkusega ja ei ole ebaproportsionaalselt lühike ega ülemäärasest pikkusest nõtkuv. Nimme on tugev, rinnakorvist kitsam ja külje pealt kergelt kumer. Laudjas on laskuv, kuid mitte eriti järsk, et tagajalgade tõuge oleks jõuetu. Rindkere on sügav ja jõuline, aga mitte liiga lai. Rinnakorvi madalaim punkt asub vahetult küünarnukkide taga ja nendega samal kõrgusel. Roided on kohe lülisambast alates hästi kaardunud ja muutuvad külgedel allapoole suundudes lamedamaks, et võimaldada vaba liikumist.