cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kergejõustik 2000. aasta suveolümpiamängudel
4 × 400 m teatejooks
Finaal: 30. september Osavõtjaid: 152 Riike: 34 Maailmarekord: 2.54,20 USA, 22. juuli (1998, Uniondale) Jerome Young, Antonio Pettigrew,  Tyree Washington,  Michael Johnson Olümpiarekord: 2.55,74 USA (8. august (1992, Barcelona) Andrew Valmon, Quincy Watts, Michael Johnson,  Steve Lewis Olümpiavõitja 1996: 2.55,99 USA (3. august 1996, Atlanta) Lamont Smith,  Alvin Harrison,  Derek Mills,  Anthuan Maybank  Ametlikud tulemused: 1. voor-Poolfinaal-Finaal  Algselt võitis finaali USA võistkond (Alvin Harrison, Antonio Pettigrew, Calvin Harrison ja Michael Johnson) ajaga 2.56,35. USA diskvalifitseeriti hiljem, kuna Antonio Pettigrew tunnistas dopingu kasutamist. Kuld anti Nigeeriale, hõbe Jamaicale ja pronks algselt neljandaks jäänud Bahamale. <br style="clear:both;" />
110 m tõkkejooks
Finaal: 25. september Osavõtjaid: 44 Riike: 31 Maailmarekord: 12,91 Colin Jackson, Suurbritannia (20. august 1993, Stuttgart) Olümpiarekord: 12,95 Allen Johnson, USA (29. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 1996: 12,95 Allen Johnson, USA (29. juuli 1996, Atlanta) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Veerandfinaal-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
400 m tõkkejooks
Finaal: 27. september Osavõtjaid: 62 Riike: 45 Maailmarekord: 46,78 Kevin Young, USA (8. juuni 1999, Barcelona) Olümpiarekord: 46,78 Kevin Young, USA (8. juuni 1999, Barcelona) Olümpiavõitja 1996: 47,54 Derrick Adkins, USA (1. august 1996, Atlanta) Ametlikud tulemused: [https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/men/400-metres-hurdles/round-1/result 1. voor]-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
3000 m takistusjooks
Finaal: 29. september Osavõtjaid: 40 Riike: 29 Maailmarekord: 7:55.72 Bernard Barmasai, Keenia (24. august 1997, Köln) Olümpiarekord: 8:05.51 Julius Kariuki, Keenia (30. september 1988, Soul) Olümpiavõitja 1996:  8.07,12 Joseph Keter, Keenia (2. august 1996, Atlanta) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal <br style="clear:both;" />
20 km käimine
Finaal: 22. september Osavõtjaid: 47 Riike: 28 Maailmarekord: 1:17.46 Julio René Martínez, Guatemala (5. august 1999, Eisenhüttenstadt) Olümpiarekord: 1:19.57 Jozef Pribilinec, Tšehhoslovakkia (23. september 1988, Soul) Olümpiavõitja 1996: 1:20.07  Jefferson Pérez, Ecuador (26. juuli 1996, Atlanta) Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
50 km käimine
Finaal: 29. september Osavõtjaid: 56 Riike: 28 Maailmarekord: 3:37.26 Valeri Spitsõn, Venemaa (21. mai 2000, Moskva) Olümpiarekord: 3:38.29 Vjatšeslav Ivanenko, NSV Liit (30. september 1988, Soul) Olümpiavõitja 1996: 3:43.30  Robert Korzeniowski, Poola (2. august 1996, Atlanta) Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 24. september Osavõtjaid: 35 Riike: 24 Maailmarekord: 2.45 Javier Sotomayor, Kuuba (27. juuli 1993, Salamanca) Olümpiarekord: 2.39  Charles Austin, USA (28. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 1996: 2.39  Charles Austin, USA (28. juuli 1996, Atlanta) Ametlikut tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Teivashüpe
Finaal: 29. september Osavõtjaid: 36 Riike: 22 Maailmarekord: 6.14 Sergei Bubka, Ukraina (31. juuli 1994, Sestriere) Olümpiarekord: 5.92 Jean Galfione, Prantsusmaa (2. august 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 1996: 5.92 Jean Galfione, Prantsusmaa (2. august 1996, Atlanta) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kaugushüpe
Finaal: 28. september Osavõtjaid: 53 Riike: 38 Maailmarekord: 8.95 Mike Powell, USA (30. august 1991, Tokyo) Olümpiarekord: 8.90 Bob Beamon, USA (18. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1996:  8.50 Carl Lewis, USA (?. august 1996, Atlanta) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kolmikhüpe
Finaal: 25. september Osavõtjaid: 40 Riike: 27 Maailmarekord: 18.29 Jonathan Edwards Suurbritannia, (7. august 1995, Göteborg) Olümpiarekord: 18.09 Kenny Harrison USA, (27. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 1996: 18.09 Kenny Harrison USA Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Finaal: 22. september Osavõtjaid: 37 Riike: 27 Maailmarekord: 23.12 Randy Barnes USA, (22. mai 1988, Los Angeles) Olümpiarekord: 22.47 Ulf Timmermann Saksa DV, (23. september 1988, Soul) Olümpiavõitja 1996: 21.62 Randy Barnes USA Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Vasaraheide
Finaal: 24. september Osavõtjaid: 44 Riike: 24 Maailmarekord: 86.74 Juri Sedõhh NSVL, (30. august 1986, Stuttgart) Olümpiarekord: 84.80 Sergey Litvinov NSVL, (26. september 1988, Soul) Olümpiavõitja 1996: 81.24 Balázs Kiss Ungari Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Odavise
Finaal: 23. september Osavõtjaid: 36 Riike: 26 Maailmarekord: 98.48 Jan Železný Tšehhi, (25. mai 1996, Jena) Olümpiarekord: 89.66 Jan Železný Tšehhi, (8. august 1992, Barcelona) Olümpiavõitja 1996: 88.16 Jan Železný Tšehhi Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kümnevõistlus
Finaal: 27.-28. september Osavõtjaid: 38 Riike: 23 Maailmarekord: 8994 Tomáš Dvořák Tšehhi, (4. juuli 1999, Praha) Olümpiarekord: 8847 Daley Thompson Suurbritannia, (9. august 1984, Los Angeles) Olümpiavõitja 1996: 8824 Dan O'Brien USA Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
100 m jooks
Finaal: 24. september Osavõtjaid: 84 Riike: 63 Maailmarekord: 10,49 Florence Griffith Joyner USA, (16. juuli 1988, Indianapolis) Olümpiarekord: 10,62 Florence Griffith Joyner USA, (24. september 1988, Soul) Olümpiavõitja 1996: 10,94 Gail Devers USA Ametlikud tulemused: [https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/100-metres/round-1/result 1. voor]-[https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/100-metres/round-2/result 2. voor]-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
200 m jooks
Finaal: 28. september Osavõtjaid: 51 Riike: 35 Maailmarekord: 21,34 Florence Griffith-Joyner USA, (29. september 1988, Soul) Olümpiarekord: 21,34 Florence Griffith-Joyner USA, (29. september 1988, Soul) Olümpiavõitja 1996: 22,12 Marie-José Pérec Prantsusmaa Ametlikud tulemused: [https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/200-metres/round-1/result 1. voor]-[https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/200-metres/round-2/result 2. voor]Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
400 m jooks
Finaal: 25. september Osavõtjaid: 57 Riike: 42 Maailmarekord: 47,60 Marita Koch Saksa DV, (6. oktoober 1985, Canberra) Olümpiarekord: 48,25 Marie-José Pérec Prantsusmaa, (29. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 1996: 48,25 Marie-José Pérec Prantsusmaa Ametlikud tulemused: [https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/400-metres/round-1/result 1. voor]-[https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/400-metres/round-2/result 2. voor]-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
800 m jooks
Finaal: 25. september Osavõtjaid: 38 Riike: 30 Maailmarekord: 1.53,28 Jarmila Kratochvílová Tšehhoslovakkia, (26. juuli 1983, München) Olümpiarekord: 1.53,43 Nadežda Olizarenko NSVL, (27. veebruar 1980, Moskva) Olümpiavõitja 1996: 1.57,73 Svetlana Masterkova Venemaa Ametlikud tulemused: [https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/800-metres/round-1/result 1. voor]-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
1500 m jooks
Finaal: 30. september Osavõtjaid: 42 Riike: 27 Maailmarekord: 3.50,46 Yunxia Qu Hiina, (11. september 1993, Peking) Olümpiarekord: 3.53,96 Paula Ivan Rumeenia, (1. oktoober 1988, Soul) Olümpiavõitja 1996: 4.00,83 Svetlana Masterkova Venemaa Ametlikud tulemused: [https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/1500-metres/round-1/result 1. voor]-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
5000 m jooks
Finaal: 25. september Osavõtjaid: 49 Riike: 32 Maailmarekord: 14.28,09 Jiang Bo Hiina, (23. oktoober 1997, Shanghai) Olümpiarekord: 14.59,88 Junxia Wang Hiina, (28. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 1996: 14.59,88 Junxia Wang Hiina Ametlikud tulemused: [https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/5000-metres/round-1/result 1. voor]-Finaal <br style="clear:both;" />
10 000 m jooks
Finaal: 30. september Osavõtjaid: 41 Riike: 25 Maailmarekord: 29.31,78 Junxia Wang Hiina, (9. september 1993, Peking) Olümpiarekord: 31.01,63 Fernanda Ribeiro Portugal, (2. august 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 1996: 31.01,63 Fernanda Ribeiro Portugal Ametlikud tulemused: [https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/10000-metres/round-1/result 1. voor]-Finaal <br style="clear:both;" />
Maraton
Finaal: 24. september Osavõtjaid: 53 Riike: 36 Maailmarekord: 2:20.43 Tegla Loroupe Kenya, (26. september 1999, Berliin) Olümpiarekord: 2:24.52 Joan Benoit USA, (5. august 1984, Los Angeles) Olümpiavõitja 1996: 2:26.05 Fatuma Roba Etioopia Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
4 × 100 m teatejooks
Finaal: 30. september Osavõtjaid: 108 Riike: 25 Maailmarekord: 41,37 Saksa DV (6. oktoober 1985, Canberra) Silke Gladisch-Möller, Ingrid Auerswald, Marlies Göhr, Sabine Rieger Olümpiarekord: 41,60 Saksa DV (1. august 1980, Moskva) Romy Müller, Bärbel Wöckel, Ingrid Auerswald, Marlies Göhr Olümpiavõitja 1996: 41,95 USA Chryste Gaines, Gail Devers, Inger Miller, Gwen Torrence Ametlikud tulemused: [https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/4x100-metres-relay/round-1/result 1. voor]-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
4 × 400 m teatejooks
Finaal: 30. september Osavõtjaid: 93 Riike: 21 Maailmarekord: 3.15,17 NSVL (1. oktoober 1988, Soul) Tatjana Ledovskaja, Olga Nazarova, Marija Pinigina, Olga Brõzgina Olümpiarekord: '3.15,17 NSVL (1. oktoober 1988, Soul) Tatjana Ledovskaja, Olga Nazarova, Marija Pinigina, Olga Brõzgina Olümpiavõitja 1996: 3.20,91 USA Rochelle Stevens, Maicel Malone, Kim Graham, Jearl Miles Ametlikud tulemused: [https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/4x400-metres-relay/round-1/result 1. voor]-Finaal <br style="clear:both;" />
400 m tõkkejooks
Finaal: 27. september Osavõtjaid: 33 Riike: 21 Maailmarekord: 52,61 Kim Batten USA, (11. august 1995, Gõteborg) Olümpiarekord: 52,82 Deon Hemmings Jamaica, (31. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 1996: 52,82 Deon Hemmings Jamaica Ametlikud tulemused: [https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/27th-olympic-games-6951910/results/women/400-metres-hurdles/round-1/result 1. voor]-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
20 km käimine
Finaal: 28. september Osavõtjaid: 57 Riike: 31 Maailmarekord: 1:25.18 Tatjana Gudkova Venemaa, (19. mai 2000, Moskva) Ametlikud tulemused: Finaal Eelnevatel olümpiamängudel kavas olnud 10 km käimine asendati 20 km käimisega. <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 30. september Osavõtjaid: 38 Riike: 27 Maailmarekord: 2.09 Stefka Kostadinova Bulgaaria, (30. august 1987, Rooma) Olümpiarekord: 2.05 Stefka Kostadinova Bulgaaria, (3. august 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 1996: 2.05 Stefka Kostadinova Bulgaaria Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Teivashüpe
Finaal: 25. september Osavõtjaid: 30 Riike: 20 Maailmarekord: 4.63 Stacy Dragila USA, (23. juuli 2000, Sacramento) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal Naiste teivashüpe oli esimest korda olümpiamängude programmis. <br style="clear:both;" />
Kaugushüpe
Finaal: 29. september Osavõtjaid: 39 Riike: 25 Maailmarekord: 7.52 Galina Tšistjakova NSVL, (11. juuni 1988, Leningrad) Olümpiarekord: 7.40 Jackie Joyner-Kersee USA, (29. september 1988, Soul) Olümpiavõitja 1996: 7.12 Chioma Ajunwa Nigeeria Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kolmikhüpe
Finaal: 24. september Osavõtjaid: 27 Riike: 22 Maailmarekord: 15.50 Inessa Kravets Ukraina, (10. august 1995, Göteborg) Olümpiarekord: 15.33 Inessa Kravets Ukraina, (31. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 1996: 15.33 Inessa Kravets Ukraina Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Finaal: 28. september Osavõtjaid: 25 Riike: 18 Maailmarekord: 22.63  Natalja Lissovskaja NSVL, (7. juuni 1987, Moskva) Olümpiarekord: 22.41 Ilona Slupianek Saksa DV, (24. juuli 1980, Moskva) Olümpiavõitja 1996: 20.56 Astrid Kumbernuss Saksamaa Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Finaal: 27. september Osavõtjaid: 32 Riike: 20 Maailmarekord: 76.80 Gabriele Reinsch Saksa DV, (9. juuli 1988, Neubrandenburg) Olümpiarekord: 72.30 Martina Hellmann Saksa DV, (29. september 1988, Soul) Olümpiavõitja 1996: 69.66 Ilke Wyludda Saksamaa Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Vasaraheide
Finaal: 29. september Osavõtjaid: 28 Riike: 20 Maailmarekord: 76.06 Mihaela Melinte Rumeenia, (29. august 1999, Rüdlingen) Naiste vasaraheide oli esmakordselt olümpiamängude programmis. Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Odavise
Finaal: 30. september Osavõtjaid: 35 Riike: 27 Maailmarekord: 69.41 Trine Hattestad Norra, (28. juuli 2000, Oslo) Olümpiarekord: Uus oda võeti ametlikult kasutusele alates 1.04.1999 Olümpiavõitja 1996: 67.94 Heli Rantanen Soome Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
California udukogu
pisi|California udukogu California udukogu (ka NGC 1499) on emissioonudu, mis asub Perseuse tähtkujus.
Kergejõustik 2000. aasta suveolümpiamängudel
Medalid
Korraldajariik
California udukogu
Udukogu avastas 1884. aastal E. E. Barnard.
Enimex
pisi|Enimexi Antonov An-72
Lennukid
Ettevõte on kasutanud järgmisi lennukeid:
Õnnetused
Enimexil juhtus tegevusaja jooksul kolm rasket ja kolm kergem õnnetust, rasketes hukkus kokku 6 inimest.
Andreas Widhölzl
Andreas Widhölzl (sündinud 14. oktoobril 1976) on Austria suusahüppaja. Olümpiavõitja (2006) ja kahekordne maailmameister (2005).
Olümpiamängudel
Nagano 1998 Torino 2006
Maailmameistrivõistlustel
Harrachov 1993 Ramsau 1999 Vikersund 2000 Planica 2004 Oberstdorf 2005 Kulm 2006
Isiklikku
Andreas Widhölzl on 180 cm pikk ja kaalub 64 kg.
Elementaarkool
Elementaarkool (saksa keeles Elementarschule) oli Eestis 19. sajandil linnades kohaliku omavalitsuse poolt ülal peetud saksakeelne kool, kus eelkõige linnakodanike lastele anti algõpetust.
1880. aastatest, pärast 1880. aastate alghariduskooli reformi Balti kubermangudes ja 20. sajandil kuni 1918. aastani olid linnaalgkoolid riiklikult ülal peetavad ja kohalikest omavalitsustest sõltumatud venekeelsed algkoolid.
Rakveres loodi elementaarkool 1797. aastal. Võrus avati uutel alustel töötav linnakooli tüüpi kihelkonnakool ehk elementaarkool 1804. aasta 15. septembril ja 1810. aastal avati Võrus esimene eesti õppekeelega elementaarkool. Kuressaares avati 1817. aasta 19. oktoobril Johann von Luce algatusel eesti õppekeelega elementaarkool. Tartus avati eesti poeglaste elementaarkool 1837. aastal.
1880. aastate alghariduskooli reformiga Balti kubermangudes pidi kõiki õppeaineid (peale usuõpetuse ja kirikulaulu) õpetatama linnaalgkoolis vene keeles.
Formulaarprotsess
Formulaarprotsess oli Vana-Roomas vabariigi ajal kujunenud kohtuprotsessi vorm, mis kehtis algul paralleelselt legisaktsioonilise protsessiga ja hiljem asendas selle. Ladinakeelne nimetus tuleneb kirjalikust formuleeringust formula 'vorm', millega preetor määras pooltevahelise vaidluse objekti.
Tekkimine
Formulaarprotsess tekkis vajadusest lihtsama ja praktilisema kohtuprotsessi vormi järele kui senine legisaktsiooniline protsess. Legisaktsiooniline protsess, mille kord ja vormelid olid sätestatud XII tahvli seadustes, oli suures osas tseremoniaalne; probleemid olid: Ei ole teada, kuidas formulaarprotsess täpsemalt tekkis, tõenäoliselt hakkas praetor peregrinus ehk mittekodanikega tegelev preetor või praetor urbanus ehk Rooma linnaga tegelev preetor aja jooksul täiendama legisaktsioonilise protsessi vormi, et lahendada legis actio 'ga seotud probleeme. Aja jooksul kasvas nendest täiendustest välja uus protsessivorm legis actio kõrvale, mis 2. sajandil eKr kehtestatud lex aebutia 'ga muutus üleüldiseks.
Formulaarprotsessi kord
Formulaarprotsessis tähistati hagejat sümboolselt nimega Aulus Agerius (A. A.) ja kostjat nimega Numerius Negidius (N. N.). Menetluse in iure osas ehk preetori ees esitas hageja kohtule vabas vormis hagi. Asja arutamiseks pidid mõlemad pooled preetori ette tulema, mitteilmumise puhul võidi rakendada rahatrahvi. Juhul, kui kostja tunnistas hagi, lõpetati menetlus ja hageja võis asuda kostjalt nõudma hagis nõutu täitmist. Hageja ja kostja pidid preetori ees omavahel kokku leppima kohtuniku isiku – iudicis nominatio. Seejärel formuleeris preetor pooltevahelise vaidluse põhiküsimuse (intentio), mille vastusest sõltus kohtuotsus, ja ka kohtuniku otsustuse võimalused – condemnatio. Iudicis nominatio, intentio ja condemnatio olid formula kohustuslikud osad, kuid sinna võisid veel kuuluda sellised osad nagu demonstratio, kus hageja täpsustab oma nõude üksikasju ja tausta; adiudicatio – peamiselt varajagamise protsessides kohtunikule antav õigus otsustada vara jaotuse üle – ja exeptio ehk kostja vastuväide. Kuulanud ära mõlemad osapooled, pidi preetor otsustama, kas hagi lükatakse tagasi või võetakse vastu. Vastuvõtmise korral edastas preetor kohtunikule menetluse in iure osas koostatud formula. In iudico osas ehk kohtu ees tuli kohtunikul langetada otsus, kuulates ära osapoolte põhjendused ja tõendid. Kohtunik võis otsuse langetamisel toetuda ainult formula's esitatud faktidele ega võinud ise midagi muuta. Hagi tuli igal juhul tagasi lükata, kui hageja nõue osutus suuremaks kui kostja võlgnevus ja sellisel juhul oli ka uue hagi esitamine samas asjas keelatud. Kohtuotsuseid edasi kaevata ei saanud, kuid teatud asjaoludel sai taotleda nende tühistamist. Formulaarprotsessi peeti väga kiireks ja efektiivseks, kuna suurem osa juhtumi arutamisest toimus suuliselt, ainus kirjalik dokument kohtuprotsessi jooksul oli kohtunikule esitatav formula juhul, kui hagi üldse preetorist edasi jõudis. Suuline arutelu preetori ees aitas kiirelt välja selgitada vaidluse olemuse ja sätestada üks põhiküsimus, mille vastusest sõltus kohtuotsus. Ka kohtunik tegi oma otsuse teatavaks suuliselt.
Paul Olak
Paul Olak (2. august 1880 Liiva – 31. oktoober 1949) oli eesti ajakirjanik, dramaturg ja teatridirektor.
Ta õppis aastatel 1890–1895 Muhu ja Karuse kihelkonnakoolis ning lõpetas aastal 1898 Kaarma õpetajate seminari.
Aastatel 1922–1933 oli ta Estonia teatri dramaturg. Aastatel 1933–1944 oli ta (vaheaegadega) Estonia teatri direktor. Aastal 1935 ja aastatel 1938–1940 oli ta ühtlasi ajakirja Teater peatoimetaja. Ta on avaldanud reisikirju, vesteid ja teatriarvustusi.
Ta oli Ajakirjanike Liidu asutajaid ja aastatel 1924–1926 selle esimees.
Põgenes aastal 1944 Rootsi, kus ta ka suri.
Isiklikku
Ta oli aastatel 1911–1924 abielus Olga Mikuga, aastast 1925 oli ta abielus Gerd Neggoga.
Tammerraamat
Tammerraamat on Eesti kirjastus. Kirjastus loodi 2005. aastal.
Kirjastus on välja andnud raamatuid paljudest valdkondadest, nt ajalugu, teatmekirjandus, lastekirjandus, elulood, albumid, tervis, huumor.
Lingyado
Lingyado on küla Nigeerias Zamfara osariigis Nigeri piiri lähedal.
Küla asub umbes 100 km kaugusel osariigi pealinnast Gusaust.
2011. aasta 1. oktoobri varahommikul tungis külla sadakond relvastatud ründajat. Nad tapsid vähemalt 19 inimest, põletasid elamuid ja sundisid külaelanikud põgenema.
Vibulaskmine 2012. aasta suveolümpiamängudel
right|100px|olümpiarõngad right|100px|vibulaskmine right|thumb|Lord's Cricket Ground Vibulaskmine 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist kuni 3. augustini. Vibulaskmise võistlustel osales 128 sportlast ja välja jagati 4 komplekti medaleid. Võistluste programm koosnes nii meeste kui ka naiste individuaalvõistlusest ning võistkondlikust võistlusest, kus osalesid kolmeliikmelised võistkonnad. Võistlused toimusid Lord's Cricket Groundil.
Johanna Jõekalda
Johanna Jõekalda (sündinud 8. mail 1990) on eesti kunstnik ja arhitekt.
Õppinud Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri ja linnaplaneerimise erialal ning Viini Rakenduskunsti Ülikoolis Greg Lynni juhendamisel. Jõekalda on kirjutanud arvamusartikleid Eesti kultuuriväljaannetele Maja, Ehituskunst ja Sirp.
Jacksoni maakond (Colorado)
pisi|[[Nokhu Crags]] pisi|[[Arapaho National Wildlife Refuge]] Jacksoni maakond (Jackson County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40°66' N, 106°34' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Walden.
Maakonna pindala on 6133 km². Veepindala on 17 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5441. Aastal 2000 oli elanikke 4757.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Jacksoni maakonnas oli 1577 inimest, 661 leibkonda ja 442 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 0,25 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 1145 (keskmine tihedus 0/km²).
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 6,53%.
Leibkonnas oli keskmiselt 2,37 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,91 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 40 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 101,40 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 107,80 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 31 281 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 37 361 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 26 250 dollarit, naistel 18 417 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 17 826 dollarit.
14,00% elanikkonnast ja 10,30% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 22,50% alla 18-aastasi ja 9,00% üle 65-aastasi.
Eeden (kaubanduskeskus)
Eeden on Tartus Annelinnas, Kalda tee ja Anne kanali vahel Sõpruse silla otsa juures asetsev kaubanduskeskus.
Selle omanik on AS Eedeni Keskus.
Ajalugu
Eedeni keskuse rajas Tartu Tarbijate Kooperatiiv. Kaubanduskeskus avati 27. novembril 2003. Sellesse investeeriti 120 miljonit krooni.
Varem oli keskuse põhiline toidupood Konsum, 2013. aastal vahetus see Maksimarketi vastu. 2006. aastal pälvis firma Tartu laste- ja noortesõbraliku ettevõtte tiitli.
23. novembril 2018 lõppesid 16 miljonit eurot maksnud laiendustööd, mille käigus keskuse üldpind laienes veel veel 8000 m² võrra.
LOL
LOL (hääldatakse: /ˈloʊl/, /ˈlɒl/ või /ˌɛloʊˈɛl/) kui ka lol on paljukasutatav sõna internetisuhtluses ja näost-näkku vestlustes, mis tähendab inglise keeles laughing out loud (või laugh out loud). "LOL" väljendab head meeleolu, imestust ja naeru, mille kasutamise ajalugu ulatub tagasi kaheksakümnendatesse aastatesse, kus seda kasutati Usenetis.
Lisaks võib "LOL" olla lühend väljenditest lots of luck või lots of love, kuid need ei ole nii levinud.
Internetis on tuntud ka teised "LOL-i" kirjaviisid, näiteks lolz,lul,lulz, lel, lelz, lool ja lawl. Ka kasutatakse seda juhul, kui pole midagi muud öelda.
LoL on samuti tuntud arvutimäng "League of Legends".
Viited
Slang internetowy
Helvi Klement
Helvi Klement, sünd. Helvi Roonurm (8. aprill 1921 Tartus – 20. aprill 2003 Göteborg) oli Rootsi Eestlaste Esinduse (REE) VII, IX ja X koosseisu saadik.
Tema muusikaline haridustee sai alguse Tallinna Konservatooriumi koorijuhtide klassist. Sopranina esitas peamisel eesti laule Saarelt, Pätsilt, Aavikult ja Tubinalt.
Isiklikku
Abielust Eino Klementiga sündis kaks tütart – Kalli Klement ja Tiina Hellis Aasa.
Kõrvitsa tänav
pisi|Supilinna värvimotiivid Kõrvitsa tänava ääres asuval kuuril 2019. aasta talvel Kõrvitsa tänav on tänav Tartus Supilinnas.
See tänav algab Herne tänaval ja lõpeb Lepiku tänaval.
Tänav on 360 meetrit pikk.
Jüri Sepp
pisi|[[Vahur Ööpik ja Jüri Sepp 2015. aastal TÜ nõukogu aruteluseminaril.]] Jüri Sepp (sündinud 9. septembril 1952) on eesti majandusteadlane, Tartu Ülikooli majanduspoliitika professor ning TÜ nõukogu liige.
Haridus
Jüri Sepp lõpetas 1970. aastal Tallinna 42. Keskkooli ning 1975. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal. Aastatel 1977–1981 oli ta Tartu Ülikoolis aspirantuuris. Majandusteaduste kandidaadi kraadi kaitses ta 1982. aastal Eesti Teaduste Akadeemia Majandusinstituudis. Tema juhendaja oli professor Uno Mereste, töö teemaks oli "Jaekäibe aastasisesed kõikumised kaubandusorganisatsioonides".
Töökäik
1975–1980 Tartu Ülikool, Majandusteaduskond; Teadur
1980–1984 Tartu Ülikool, Majandusteaduskond; Vanemõpetaja
1984–1994 Tartu Ülikool, Majandusteaduskond; Dotsent
1990–1992 EV kaubandusministeerium, aseminister
1994–2020 Tartu Ülikool, majandusteaduskond, majanduspoliitika professor
2020 - emeriitprofessor
Jüri Sepp oli Eesti Panga Nõukogu liige aastatel 1998–2008, TÜ majandusteaduskonna dekaan 1996–2005, TÜ nõukogu liige 1994-2021
Ameerika Ühendriikide relvajõud
Ameerika Ühendriikide relvajõududeks (inglise keeles United States Armed Forces) nimetatakse Ameerika Ühendriikide sõjaväge, mille harudeks on maavägi, merejalavägi, merevägi, õhuvägi, kosmosevägi ja rannavalve. Relvajõudude ülemjuhataja on Ameerika Ühendriikide president, kes koostöös kaitse- ja sisejulgeolekuministeeriumiga planeerib riigi kaitsepoliitikat. Kõik kuus relvajõudude väeliiki kuuluvad riigi kaheksa n-ö vormiriietusega teenistuse (uniformed services) hulka.
Ajalugu
Sõjavägi on kogu USA ajaloos mänginud määravat rolli. 19. sajandi alguses võidetud sõjad tekitasid rahvusliku ühtekuuluvuse ja identiteeditunde. Ameerika Ühendriikide kodusõjas olid Uniooni poolel võidelnud relvajõud suure tähtsusega, mõned väeosad otsustasid üle minna Ameerika Riikide Konföderatsiooni sõjaväe poolele. Tänapäevase USA sõjaväe raamistik on loodud pärast teist maailmasõda vastu võetud National Security Actiga ('riikliku julgeoleku seadus'). Sellega loodi riigisõjaväe asutus (praegune kaitseministeerium), mida hakkas juhtima kaitseminister; lisaks asutati õhuväeministeerium ja riikliku julgeoleku nõukogu. Seadust muudeti 1949. aastal, riigisõjaväe asutus nimetati ümber kaitseministeeriumiks ning maaväe-, mereväe- ja õhuväedepartemangud viidi selle alluvusse.
USA relvajõud on isikkoosseisu suuruselt maailmas esirinnas. Sõdurid on elukutselised vabatahtlikud. Ajateenistust pole kasutatud 1973. aastast saadik, Selective Service Systemil (SSS) on endiselt õigus meessoost isikuid ajateenistusse värvata; kõik 18–25-aastased meessoost USA kodanikud ja elanikud peavad ennast SSS-is registreerima. 22. veebruaril 2019 otsustas piirkonnakohus, et ainult meestelt registreerimise nõudmine on vastuolus põhiseadusega, otsus kaevati edasi.
Ameerika Ühendriikide relvajõude peetakse laialdaselt maailma võimsaimaks sõjaväeks. 2019. aastal olid USA kaitsekulutused 693 miljardit dollarit (u 631 miljardit eurot) ehk suurimad maailmas. 2018. aastal moodustasid Ameerika Ühendriikide kaitsekulutused kogu maailma kaitsekulutustest 36%. USA relvajõududel on väljaspool kodumaad umbes 800 baasi. USA õhujõud on maailma tugevaimad ning USA merevägi on mahutavuselt maailma suurim. USA rannavalve on suuruselt maailma 12. merel tegutsev üksus. Ameerika Ühendriikide relvajõududel on umbes 14 000 õhusõidukit.
Egon Friedell
pisi|Egon Friedell Egon Friedell (kuni 1915 Friedmann; 21. jaanuar 1878 – 6. märts 1938) oli juudi päritolu austria filosoof, näitleja, ajakirjanik, kirjanik ja teatrikriitik.
Friedell sai juba enne esimest maailmasõda tuntuks näitlejana, olles Max Reinhardti trupi liige. Maailmakuulsaks sai ta aga tänu oma kultuuriajaloolistele teostele: 1927–1931 ilmus "Uusaja kultuurilugu", kus Friedell annab ülevaate ja hinnangu Euroopa ajaloost alates mustast surmast kuni esimese maailmasõjani. Teose omapäraks on see, et ajalugu on esitatud lühivormide (anekdootide) kujul, millest igaüks käsitleb üht isikut või nähtust. Friedelli teine suurteos "Vanaaja kultuurilugu" jäi aga lõpetamata, kuna 1938. aastal tungisid Austriasse natsid ning et mitte nende kätte langeda, sooritas ta enesetapu.
Tuum (kirjastus)
Tuum on Eesti kirjastus (äriühinguna OÜ Tuum, juhatuse liikmed Piret Viires, Anu Saluäär ja Teet Jõerüüt). Kirjastus loodi 1992. aastal. Kirjastus on avaldanud eelkõige väärtkirjandust, keskendudes tänapäeva eesti kirjandusele.
Osariik (Nigeeria)
pisi|500px Osariik on liitvabariigi Nigeeria 1. järgu haldusüksus. Nigeeria jaguneb 36 osariigiks ja pealinnaalaks.
Osariigid jagunevad halduspiirkondadeks (local government areas).
Ajalugu
Iseseisvumise ajal 1960. aastal oli Nigeeria jagatud kolmeks regiooniks: suurem Põhjaregioon ja lõunas väiksemad Lääne- ja Idaregioon. 1963. aastal eraldus Lääneregioonist Kesklääneregioon. 1967. aastal moodustati 12 osariiki. Järgnevatel aastakümnetel hakkas osariikide arv järjest kasvama. Praegune jaotus 36 osariigiks pärineb 1996. aastast.
Desinformatsioon
See mõiste leiab kasutust salajase teabehanke ja sellele mitteõigustatud isikute ligipääsu tõkestamisega tegelevate asutuste ja organisatsioonide tegevuse kirjeldamisel.
Termin "дезинформация" pärineb KGB propagandaosakonnast ning selle teemaga hakati Venemaal tegelema juba 1920. aastatel. See muutus peagi KGB jaoks üheks olulisemaks tegevuseks ning sellele kulutati märkimisväärne osa organisatsiooni eelarvest ja inimtöötundidest.
Ühe kuulsaima ja edukaima näitena on teada Operatsioon Infektion, mille käigus levitas KGB teavet, just nagu oleks HIV ja selle põhjustatav AIDS loodud Ameerika Ühendriikides biorelvana.
Venemaa on jätkuvalt aktiivne desinformatsiooni levitaja. Näiteks 2019.–2020. aasta koroonapandeemia ajal levitati teavet, justkui oleks see viirus inimeste loodud, kuigi selle teke on igati looduslik.
Üks suuremaid teadaolevaid vene desinformatsioonikeskusi on Peterburis tegutsev Internet Research Agency, mis on tähelepanu kogunud seoses katsetega mõjutada 2016. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimisi.
Euroopa Liidus tegeleb Venemaalt lähtuvate ja Euroopa Liidu vastu suunatud desinformatsioonikampaaniate tuvastamisega Idasuunalise strateegilise kommunikatsiooni rakkerühm. Eesti-vastase propaganda paljastamisega tegeleb vabatahtlike hallatav Propastop.
Konovere raudteepeatus
pisi|[[Rapla–Virtsu raudtee kaart]] Konovere raudteepeatus oli raudteepeatus Rapla–Virtsu raudteel; tänapäevase haldusjaotuse järgi Rapla maakonnas Märjamaa vallas Konuvere külas. Peatus asus Rapla raudteejaamast 38 km kaugusel.
Šeteniai
Šeteniai on küla Leedus Kėdainiai rajoonis Vilainiai vallas. Küla asub Nevėžise jõe kaldal.
Külas on park, kus asub pühamu. Endises mõisa aidas asub Czesław Miłoszi kultuurikeskus.
Tiduvere raudteepeatus
pisi|[[Rapla–Virtsu raudtee kaart. Tiduvere raudteepeatus asus Konovere ja Vigala peatuste vahel]] Tiduvere raudteepeatus oli raudteepeatus Rapla–Virtsu raudteel; tänapäevase haldusjaotuse järgi Rapla maakonnas Märjamaa vallas Tiduvere külas. Peatus asus Rapla raudteejaamast 42 km kaugusel.
Jorginho
Jorge de Amorim Campos (enam tuntud nime Jorginho all; sündinud 17. augustil 1964 Rio de Janeiros) on Brasiilia endine jalgpallur, kaitsja.
Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta töötanud treenerina. 2022. aasta mais sai ta Brasiilia kõrgliigaklubi Atlético Goianiense peatreeneriks. Ta on olnud veel Brasiilia kõrgliiga klubide Goiáse, Figueirense, Flamengo, Vasco da Gama, Bahia, Ceará, Coritiba ja Cuiabá peatreener. Aastatel 2006–2010 oli ta Brasiilia koondise abitreener. Lisaks on ta juhendanud 2012. aastal Jaapani klubi Kashima Antlers, kus ta 1990. aastate teises pooles ise ka mängijana mängis.
Klubikarjäär
Jorginho alustas klubikarjääri oma koduosariigi Rio de Janeiro klubis America Football Club. Pärast seda suundus ta Flamengosse
1980. aastate lõpus siirdus ta Euroopasse, mängides aastatel 1989–1992 Leverkuseni Bayeris ja 1992–1994 Müncheni Bayernis. Müncheni Bayerniga võitis ta korra UEFA Euroopa Liiga ja tuli Saksamaa meistriks.
Hiljem mängis ta veel mitmes Brasiilia klubis.
Koondisekarjäär
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1987–1995 64 mängu ja lõi 3 väravat.
Ta kuulus Brasiilia koondisse nii 1990. kui ka 1994. aasta maailmameistrivõistlustel, tulles viimasel korral maailmameistriks. 1994. aastal valiti ta lisaks turniiri sümboolsesse koosseisu.
1983. aasta Panameerika mängudel võitis ta pronksmedali.
1988. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Brasiilia olümpiakoondisega hõbemedali.
Sergei Šamba
Sergei Šamba (abhaasi keeles Сергеи Мирон-иҧа Шамба; sündinud 15. märtsil 1951 Gudautas) oli Abhaasia kauaaegne välisminister ja peaminister 13. veebruarist 2010 kuni 2011. aasta septembrini.
Šamba õppis Suhhumis keskkoolis ja lõpetas 1973 Tbilisi riikliku pedagoogilise instituudi ajalooteaduskonna. 1975 kutsuti ta ajateenistusse ja kuni 1976 teenis ta Kasahstanis Tšimkendis.
1976–1990 töötas Šamba Abhaasia keele, kirjanduse ja ajaloo instituudis (Humanitaaruuringute Instituudis) teaduri ja teadussekretärina. Ta kaitses kandidaadikraadi väitekirjaga teemal "Raharinglus vana- ja keskaja Abhaasias". Ta osales arvukates Abhaasias toimunud arheoloogilistel ekspeditsioonidel ja väljakaevamistel. Ta oli esimene, kes avaldas monograafia Abhaasia Riiklikus Muuseumis säilitatava 6.–8. sajandi müntide rikkaliku kogu kohta. 1998 kaitses ta Jerevani arheoloogiainstituudis doktorikraadi väitekirjaga teemal "Vana- ja keskaja Abhaasia poliitiline, sotsiaalmajanduslik ja kultuuriline olukord arheoloogiliste ja numismaatiliste leidude põhjal (6. sajand eKr – 13. sajand pKr)".
Poliitiline tegevus
1990. aasta märtsis valiti Šamba poliitilise rahvaliikumise Aidgõlara esimeheks.
Šamba oli Abhaasia Ülemnõukogu presiidiumi liige. Alates 1992. aasta jaanuarist kuni 1996. aasta novembrini oli ta Abhaasia parlamendi teadus-, kultuuri- ja hariduskomisjoni juht. Abhaasia sõja päevil, 1993. aasta jaanuarist oktoobrini oli ta Abhaasia kaitseministri esimene asetäitja ja sõjakomissar.
1996. aasta märtsist kuni 1997. aasta maini oli Šamba määratud Abhaasia kultuurifondi eesistujaks.
Šamba soovis osaleda ÜRO Julgeolekunõukogu 2007. aasta aprillis toimunud istungil, aga USA riigidepartemang ei andnud talle USA viisat. Venemaa alaline esindaja ÜRO-s Vitali Tšurkin nimetas seda raskeks poliitiliseks veaks ja lahkus protesti märgiks istungite saalist.
2010. aasta veebruaris sai Šamba Abhaasia peaministriks. 16. juunil 2011 teatas ta, et otsustas osaleda ennetähtaegsetel 2011. aasta Abhaasia presidendivalimistel. Need valimised toimusid 26. augustil 2011 ja tema poolt hääletas 22 456 inimest. See andis teise koha 21,04%-ga kõigist häältest. Esimeses voorus valiti presidendiks Aleksandr Ankvab, kes kogus 54,86% häältest. Kolmandaks jäi Raul Hadžimba 19,83%-ga. Vastavalt seadusele esitas Šamba 27. septembril 2011 lahkumisavalduse.
Šamba on erupolkovnik. Ta on kirjutanud 4 raamatut, mitu monograafiat ning arvukalt teaduslikke ja poliitilisi artikleid.
Šamba on abielus. Tema naine Bella Šakaja (sündinud 1956) on samuti abhaas. Neil on 1975 sündinud poeg Orhan Šamba ja 1980 sündinud tütar Astanda Šamba.
Kilp
pisi|Mongoolia märulipolitsei kilbid Kilp on sõjanduses kasutatav isiklik turviseliik, mõeldud viskerelvade peatamiseks või mõõkade, nuiade, kirveste ja sarnaste relvade löökide kõrvalejuhtimiseks, kas enda ette asetatuna, keha külge kinnitatuna või käes hoituna. Kilpe on väga erineva suurusega, alates kogu keha korraga varjavatest piiramiskilpidest kuni väikeste pihukilpideni, mida kasutati käsitsivõitluses. Kilpe on tehtud kõikvõimaliku kujuga, levinumad on ringi-, rombi-, ristiküliku- ja ovaalkujulised, samuti on ääretult varieeruv kilpide kitsamast kasutusotstarbest ja -viisist, piirkondadest, staatusest, ja ajajärgust lähtuv disain ning materjalikasutus.
Antiikajast uusajani koosnes kilpide põhiosa kas õhukesest külmkarastusega rauast ja pronksist plekist või kondiliimi abil karvutustatud toornaha ja üksteisega kokkukleebitud kisklaudadest või punutud vitstest raamile tõmmatud toornahast. Sellele lisaks tugevdati kilpe külgeneeditud või -punutud metallist, puust, luust või nahast ääriste, kupalde ja ribidega. Tammepuust kilbid uusaegne romantistlik väärkujutelm, tegelikult eelistati võimalikult kerget ja sitkuse, mitte tugevusega lööke absorbeerivat ning hea töödeldavusega puitu. Euroopas ja kitsamalt Läänemere piirkonnas oli selleks lepp, pappel ja pärn ning nende puudumisel mänd. Näiteks on ka Nibelungide laulus rida "Läksid üle jõe, pärnapuust kilbid ees".
Euroopa konfliktides kasutati kilpe kuni 18. sajandini. Hiinas, Indias, Aafrikas ja Ameerikas lõppes nende massiline kasutamine sõdades 19. sajandil, vähem arenenud rahvaste juures on need lahinguväljal kasutusel siiamaani. 20. ja 21. sajandil on kilbid kasutusel sõjaväe ja politsei eriüksuste tegevuse tõhustamiseks. Tänapäevased kilpide valmistamisel kasutatakse polükarbonaati, keraamilisi materjale, sünteetilist fiibrit, metallisulameid. Eristatakse ballistilisi- ja märulikilpe, kuid millel võib olla ka teise omadusi. Esimesed on mõeldud kaitseks eelkõige suure kineetilise energiaga objektide eest (shrapnell, kuulid, plahvatuslaine), teised külm- ja viskerelvade tõrjumiseks, inimestevaheliseks füüsiliseks barjääriks ning käsitsivõitluseks.
Euroopa kilbid
pisi|Vanakreeka kilp pisi|Vanarooma kilpide rekonstruktsioon Euroopa antiikaja tuntumateks kilpideks on kreeka hopliitide kasutatud aspis ehk hoplon ja roomlaste scutum (scuta). Antiikajast on säilinud kilbiga seotud kreekakeelne ütlus: "I tan i epi tas" – "kilbiga või kilbil", Kreeka naiste järelehüüe lahingusseminevatele sõdalastele (põgenedes visati kilp ära; kuulsamaid langenuid oli kombeks pärast võitu tassida odadest ja kilpidest moodustatud kanderaamil).
Hoplon oli tugevalt kumer ümmargune pronksist ja puidust kilp, diameetriga 80–100 cm, mille tagumisel küljel oli erinevalt varasematest kreeka kilpidest oli toornahaga tugevdatud u 0,5 cm paksune puit, käepideme kohta toetas teinekord neljakandiline rihmadega varustatud metallplaat Lahinguasendis hoiti kilpi käepidemest ja äärde kinnitatud naharihmaga riputati samaaegselt õlale toetuma, rihm käis ka ümber randme ja peopesa niimoodi et vajadusel võis sõdalane kasutada oda kahe käega, laskmata samas kilpi lahti. Õlale toetumine oli vajalik kasutamaks ära kilbi kumerust ja õlga löökide absorbeerimiseks, erinevalt viikingite tasapinnalistest kilpidest mis sellist tehnikat kasutada ei võimaldanud, samuti oli õlale riputamine vägagi vajalik, sest kilp kaalus umbes 7–8 kg. Kilbi allaserva kinnitati teinekord nahast ja pronksist põll, jalgade kaitsmiseks ja kilbi tasakaalustamiseks. Niisuguseid kilpe kasutati peaaegu eranditult faalanksis, tollase kilbi kandmise viis ja kilbirivi sidumise loogika andis suure kaitstuse eelkõige kilbikandjast vasakul asuvale mehele, mistõttu võitlejad nihkusid kaitset otsides lahingu käigus paremale. Faalanksi parem tiib oli alati aktiivsem ja edukam, ning loomulikult ka ihaldatum koht.
Roomlaste scutum 'il oli erinevaid vorme, ovaalsemaid tüüpe kasutati varasemal perioodil ja ratsaväes, need olid kerged, nahast äärise ja ühekihilise puiduga. Keisririigiaegne ristkülikukujuline kilp kaalus u 10 kg ja oli tehtud kolmekihilisest vineerist, kaetud lõuendi ja nahaga, keskel oli värtnakujuline kupal, mida kutsuti umbo. Konstruktsiooni sidumiseks kasutati kondiliimi, neete ja õmblusi. Kilbi äär oli ümbritsetud metallvitsaga. Kilbil olid ringikujuline märk, mille süsteemse mustri järgi võis tuvastada omaniku: leegioni üksuse kuni ühe meheni välja. Parim säilinud kilp on leitud Süüriast, Dura-Europosest, mõõtmetega 105,5 cm × 41 cm (ülaserv) × 30 cm (alaserv). Neid kilpe kasutati eranditult formatsioonis võitlemiseks, rivi lõplikul lagunemisel heideti kilbid kõrvale. Tuntuim rooma kilbikasutamise taktika oli testudo – kilpkonn. Rooma kilp tagas efektiivse kaitse jalaväe, jalaväe heiterelvade vastu, aga vaheldumisi piike ja vibusid kasutava Partia raskeratsaväe vastu osutus selline kilbisein liiga aeglaseks, kohmakaks ja nõrgaks.
Kiiver
pisi|Jalgratturikiivrit kandev naine pisi|Kiivrite kandmine maa-aluses kaevanduses Kiiver on kaitseotstarbeline peakate, mis on tavaliselt tehtud rauast või muust kõvast materjalist. Tavaliselt kantakse kiivrit kaitseks kõrgelt kukkuvate objektide või suurtel kiirustel kokkupõrgete eest.
Kilp
Euroopa kilbid
Euroopa varakeskaja tuntumateks kilpideks on viikingite suur ümarkilp skjöldr (läbimõõt 80–90 cm), targa (läbimõõt 50–70 cm), pihukilp buklari (läbimõõt 15–50 cm) ja normannide tilgakilp (kite shield). Anglosaksi ja viikingite kilbi karkass oli tehtud kas keskele kokkujooksvatest või paralleelsetest kisklaudadest, mille peale liimiti toornahk. Kilbi keskele neediti tavaliselt ümara kujuga, u 15 cm läbimõõduga rauast kupal, kuid oli ka keerulisemaid, pika kaela ja nupuga kuplaid, selliste konstruktsiooni kasutati piki kilbi pinda kaitsest läbi jooksma suunatud hoopide püüdmiseks. Kilp ääristati toornaha liistudega, mis õmmeldi kilbi külge. Kilbi käepide oli tehtud enamasti puust ja äärtest lameneva ning õhenevana. Lätist on leitud omapärane kilbivariant – kupal oli õõnestatud puupahast, toornahk ei olnud liimitud vaid õmmeldud kilbi külge äärtest ja läbi diameetri ning naha ja laudade vahele oli pandud polsterduseks heina. Teine sarnane kilp on leitud Põhja-Saksamaalt, Groß Radeni slaavi asulakohast.
Kiiver
Erineva disaini ja otstarbega kiivreid kannavad sõdurid, töölised (näiteks ehituses, kaevandustes, metsanduses), sportlased, sõidukijuhid.
Kilp
Euroopa kilbid
Keskaegsetest kilpidest on tuntumad käsitsivõitluse kilbid: pihukilp (buckler), guige (väike, tavaliselt ümara kujuga kilp, mida sai kasutada koos kahekäerelvaga tänu kilbirihmale), roundel (bucklerist veidi suurem ümmargune tihti teravakoonuselise keskosaga kilp), kolmnurkkilp (ingliskeelses terminoloogias kasutatav "heater shield" on neologism), ungari kilp (käsivarre külge kinnitatud kumer, suhteliselt kitsas ning ühelt või mõlemalt poolt kolmnurkselt teravnev kilp, mille teravnev tipp kaitses ka õlavart ja õlga ning mille teises otsas võis olla metallist teravik vastase ründamiseks); piiramiskilbid: mantlet (ülaltvaates poolkaare- või nurgakujuline, 2–3 rattal liigutatav kilp) ja pavise (suur, kumer ja keskosas ülevalt alla ulatuva eraldi kumerusega, ühe tagatoe ja kahe jalgtoega kilp, mille väiksemamõõdulisi variante kasutati ohtralt ka lähivõitluses).
Kiiver
Mõnikord kasutatakse kiivreid ka tseremoniaalsel või sümboolsel otstarbel ilma otsese kaitsefunktsioonita (näiteks Suurbritannia politseinikel).
Kilp
Aasia kilbid
Tuntumad Hiina kilbid on lang ya pai ehk suur piiramiskilp, p'ang p'ai ehk Lõuna-Hiinas kasutusel olnud ratsaväekilp, pei k'uei ehk ümmargune jalaväe, po ehk suur ümmargune ja kumer rotangist või teatud rooliigist tehtud kumer kilp, millele maaliti tavaliselt tiiger ning pu tun ehk pikk kitsas jalaväekilp.
Kiiver
Antiikaeg
Antiikajal kanti lahingus peamiselt nahast või metallist kiivrit. Arheoloogiliste leidude ja joonistuste kaudu on kindlaks tehtud, et kiivreid kasutati juba Mükeene ajajärgul. Esinduslikumad olid Rooma ajastu rikkaliku reljeefkaunistusega maskkiivrid. Ka gladiaatorite kiivreid ilustati mõnikord suurejooneliselt.
Kilp
Aasia kilbid
Eesti kirjakeeles kilpide täpsemad nimetused puuduvad, mõnes sotsiaalses grupis on välja kujunenud eestikeelne argoo alternatiivina ingliskeelsele terminoloogiale.
Kiiver
Eesti
Kiivreid hakati Eestis tootma 1963. aastal Salvo tehases. Algul tehti neid löögikindlast polüstüreenist, hiljem madalsurvepolüeteenist.
Vahel on kiivrit nimetatud munakooreks.
Riigi Trükikoda
Trükikoda asutati 1923. aastal. Trükikojas valmistati 1940. aastani riigitellimustena näiteks rahamärke ja väärtpaberite blankette. Aastal 1927 viidi trükikoja juurde Riigi Teataja talitus. Aastast 1927 sai trükikoda Eesti väärtpaberite trükkimise ainuõiguse.
Paul Oja
Paul Oja (sündinud 12. juunil 1979) on Eesti DJ ja hiphopmuusik.
Ta juhib koos DJ Questi ja DJ Critikaliga Raadio 2 saadet "Programm".
Isiklikku
Tema elukaaslane on Heleen Sutt ja neil on poeg.
Tema isa on Andres Oja.
Oda
pisi Oda on varrega torke- või viskerelv, mida inimesed on kasutanud nii sõjas, spordis kui ka jahipidamisel ning mis kuulub külmrelvade hulka.
Odaots võib olla tehtud luust, karbiliste kodadest, obsidaanist, tulekivist, pronksist, rauast, terasest. Oda võib olla ka lihtsalt teravaks põletatud, teritatud või terav puuvars. Enamasti kasutatakse odavarre valmistamiseks tugevaid ja sitkeid puuliike, aga ka bambust, klaaskiudu, süsinikkiudu. Odad jagunevad: jahiodadeks, viskeodadeks, võitlusodadeks.
Jahiodad
Jahioda on näiteks harpuun, javelin, pootshaak; Eestis kasutasid jahimehed enesekaitseks suhteliselt lühikese varrega karuodasid. Jahiodal on tihti teramiku alumises osas laiad "tiivad", mis takistavad ründava looma vajumist jahimeheni.
Viskeodad
Viskeoda on viskamiseks disainitud oda. Oda heitmiseks võib kasutada masinat, käsivart, lingu ja viskepuud. Läti Henriku väitel kasutasid muistsed eestlased ohtralt viskeodasid, mis heideti enne lähivõitluse algust vaenlastete pihta.
Roomlaste viske- ja torkeoda kutsuti pilumiks. Pilumil oli pikk neljatahuline raudots, mis oli mõeldud kilbi taha varjunud vastase läbistamiseks. Pilumi vars kinnitati teramiku külge niiviisi, et pärast kasutamist polnud seda võimalik tagasi heita. Pilumi keskmine pikkus oli 1,96 m. Ainult viskamiseks mõeldud oda nimetasid roomlased ka sõnaga iaculum, mis oli ebamäärasema tähendusega ning millega tähistati ka võõramaalaste odasid. Makedoonias kasutati torkeoda, mille nimetus oli safrissa. Kesk- ja Lõuna-Aafrikas kasutatakse assegaid.