cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Puuteplaat
Kontaktivaba puuteplaat
Nii (non-contact touchpad) nimetas firma Alps Electric oma uut toodet. See on mahtuvuslik sensoorne tehnoloogia, mille abil on võimalik määrata sõrme asukohta umbes 3 cm kaugusel pinnast. Firma demonstreeris oma toodangut Alps Show 2008 näitusel, kus näidati uue tehnoloogia võimalusi. Nii näiteks käe liikumisel ühest paneeli osast teisesse võis käivitada video vaatamist, aga video edasikerimine toimus käe pööramise abil. Tehnoloogiat kirjeldab Alps Electric kui võimalust juhtida arvutit räpaste kätega.
Lisafunktsioonid
Tuntud sensorpaneelide tootja Synaptics pakub puuteplaatidele lisaks veel žestituvastustehnoloogiat, mille rakendamisel kasutajad saavad ise programmeerida puuteplaadi funktsioone, näiteks graafiliste märkide kasutamist – näiteks teatud tähekujundi tegemisega saab käivitada mingit valitud programmi.
Mordva keeled
Mordva keeled (vene keeles мордовские языки, ametlik venekeelne termin ersa ja mokša keelepaarile) on uurali keelte alarühm, mis koosneb lähedastest ersa ja mokša keelest. Varem peeti neid keeli lihtsalt "mordva keeleks".
Õhulukk
pisi|280 px|[[Space Shuttle'i pardal olev õhulukk]] Õhulukk on seade, mis võimaldab inimeste ja objektide vahelist liikumist rõhu all oleva sõiduki ja ümbritseva keskkonna vahel. Eesmärgiks on viia miinimumini rõhu muutus ja atmosfääri kaotus sõidukist. Õhulukk koosneb väikesest kambrist, millel on kaks hermeetilist ust, mis ei ole samal ajal avatud.
Õhulukku võib kasutada peale erineva rõhu ka erinevate gaasiliste keskkondade eraldamiseks.
Seda kasutatakse ka vee all, et võimaldada liikumist õhukeskkonnast väljas olevasse veekeskkonda. Sellisel juhul võib õhulukk sisaldada nii vett kui õhku. Selliseid õhulukke kasutatakse sukelaparaatides ning allveelaborites.
Puuteplaat
Juhupuudutused
Kasutajad, kes töötavad enamasti tekstiga, võivad kergesti kogemata puutuda puuteplaadi pinda, mis võib osutuda väga häirivaks. Et seda vältida, on sageli puuteplaadi küljes nupp, mis puuteplaadi välja lülitab, aga selle nupu pideva kasutamise vältimiseks hästi sobib selline utiliit nagu TouchFreeze. TouchFreeze on tasuta utiliit, mille rakendamisel lülitatakse puuteplaat teksti sisestamisel automaatselt välja.
Mordva keeled
Fonoloogia, sõnavara ja grammatika erinevuste tõttu ei mõista ersad mokša keelt ja vastupidi, mistõttu nad kasutavad omavahelises suhtlemise vene keelt. Suhtlemist takistab ka eelarvamus, et kuna nad räägivad eri keeli, siis ei ole vastastikune arusaamine võimalik, kui kumbki oma keelt räägib.
Puuteplaat
Juhupuudutused
Samuti on olemas tehnoloogia SmartSense, mis väldib ka juhuslikku puudutamist. Seda tehnoloogiat kasutades ei ole vaja puuteplaati tekstiga töötamisel välja lülitada. Elektroonika ja spetsiaalsete algoritmide kasutamise abil tunneb tehnoloogia juhusliku puudutuse automaatselt ära ja ignoreerib seda.
Mordva keeled
Mõlemal mordva keelel on oma kirjakeel. Ersa kirjakeel moodustati 1922. aastal ja mokša oma 1923. aastal.
Puuteplaat
Puuteplaadiga seadmed
pisi|Ipod Classicu juhtklahvi kujutis Peale arvutite on puuteplaadid tänapäeval kasutusel muudeski elektroonikaseadmetes, näiteks kodumasinates, väliautomaatides ja ettevõtete tööstusliinidel. Puuteplaatide populaarsus kasvab kiirelt ka mobiiltelefonide ja MP3-mängijate hulgas. Näiteks Apple oma MP3-mängijas IPod Classic kasutab juhtklahvi ehk juhtratta (click wheel) tehnoloogiat, mis on sisuliselt puuteplaat, millele on lisatud kerimisfunktsioon, sõrme liigutamisel mööda ringi.
Mordva keeled
Fonoloogilised erinevused keelte vahel:
Cherry Valley veresaun
Cherry Valley veresaun oli brittide ja irokeeside rünnak Cherry Valley tugipunktile ja külale 11. novembril 1778 Ameerika iseseisvussõja ajal. Rünnakut peetakse kogu sõja kõige verisemaks tapatööks. Lojalistidest, Briti sõduritest, senekadest ja mohoogidest koosnev vägi ründas Cherry Valley oru kaitsjaid, kes polnud hoiatustest hoolimata selleks valmis. Tsiviilisikuid hukkus 30, eriti vägivaldsed olid nende vastu senekad. Lisaks hukkus hulganisti Ameerika Ühendriikide sõdureid.
Pealetungijaid juhtis Walter Butler, kellel ei olnud operatsioonis osalenud indiaani sõdalaste üle eriti kontrolli. Ajaloolased on pidanud Butleri juhtimist ebakompetentseks. Senekad olid pahased, kuna neid süüdistati jõhkrustes Wyomingi lahingu ajal ning lisaks olid nad kaotanud oma tugipunktid Unadillas, Onaquagas ja Tiogas. Lisaks õõnestas Butleri autoriteeti halb läbisaamine mohoogide juhi Joseph Brantiga. Butler väitis korduvalt, et ei suutnud senekaid ohjeldada, siiski süüdistati teda tegevusetuses ja julmuste lubamises.
Anders Lindbäck
Ta alustas Brynäsis ka klubikarjääri. Hooajal 2009–10 mängis ta Timrå IK-s.
Cherry Valley veresaun
1778. aasta kampaaniatega sai Brant teenimatult külge jõhkardi maine. Ta ei olnud Wyomingi veretöö ajal kohal (kuigi paljud arvasid, et ta oli) ning ta püüdis Cherry Valleys aset leidnud julmusi ära hoida. Butleri kui ekspeditsiooni ülemjuhataja süü üle on olnud palju vaidlusi. Veresaun tõi kaasa üleskutsed kättemaksuks, mis viisid 1779. aasta Sullivani ekspeditsioonini, mille käigus purustati Upstate New Yorgis brittidega liitunud irokeesid.
Anders Lindbäck
2008. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i draft'is 207. valikuna. Predatorsi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2010–11. NHL-is on ta mänginud veel Tampa Bay Lightningi, Dallas Starsi, Buffalo Sabresi ja Arizona Coyotesi meeskonnas.
2016. aasta detsembris naasis Lindbäck Rootsi kõrgliigasse, liitudes Rögle BK-ga. 2017. aasta juulis sõlmis ta taas lepingu Nashville Predatorsiga, kuid sai hooajal 2017–18 mänguaega ainult Predatorsi farmklubis Milwaukee Admirals AHL-is. Samal hooajal osales ta AHL-i tähtede mängul. Pärast seda mängis ta hooajal 2018–19 Šveitsi kõrgliigaklubis HC Davos.
2019. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Nižni Novgorodi Torpedo. Aastatel 2020–2022 mängis ta samas liigas Jokerite meeskonnas.
2022. aasta mais naasis Lindbäck oma esimesse koduklubisse Brynäs.
2010. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel võitis ta Rootsi jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.
Kikktanu
Kikktanu on ajalooliselt linasest riidest tärgeldatud või pappalusel koonusekujuline lühema sopiga lilltikandiga kaunistatud tanu.
Seda kanti peamiselt Mihkli kihelkonnas Pärnumaal ja Läänemaal.
Ura keel
Ura keel on bainingi keelkonda kuuluv paapua keel, mida räägitakse Paapua Uus-Guineale kuuluval Uus-Britannia saarel.
Naissaare Nõukogude Vabariik
pisi|Naissaare Nõukogude Vabariigi lipuks võeti traditsiooniline anarhosündikalismi lipp pisi|Stepan Petritšenko, 1921 Naissaare Nõukogude Vabariik (vene keeles Советская республика Найссаара, Советская республика матросов и строителей - "Madruste ja Ehitajate Nõukogude Vabariik", või ka Вольный Остров Нарген - "Nargeni Vaba Saar") oli Venemaa Nõukogude Vabariigi välja kuulutatud vabariik Naissaarel. See eksisteeris detsembrist 1917 kuni 26. veebruarini 1918. Vabariigi kuulutasid välja 90 Naissaare garnisoni madrust ukraina anarhosündikalist Stepan Petritšenko juhtimisel.
Petritšenko võeti 1913. aastal mereväkke ning määrati lahingulaeva Petropavlovsk meeskonda. Veebruarirevolutsiooni ajal baseerus laev Naissaarel, mis oli 1914. aastal elanikest tühjendatud, kuid kus 1917. aasta sügiseks elas juba umbes 80-90 Vene madrust ja töölist. Oktoobrirevolutsiooni järel tuli Naissaarel kokku kohalik Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu, mis 4. detsembril (ukj 17. detsembril) kuulutas saare valitsuseks kohaliku Rahvakomissaride Nõukogu, millesse kuulusid sõjakomissar, siseasjade komissar, töökomissar, rahanduskomissar ja tervishoiukomissar; hiljem lisandus neile hariduskomissar. Nõukogu esimeheks valiti Stepan Petritšenko. Nõukogu deklareeris: "Riigiõiguslikult on Naissaar kujundatud iseseisvaks (nõukogulikuks) vabariigiks."
Nõukogu asus koostama põhiseadust, pealinnaks määrati Lõunaküla ja hümniks "Internatsionaal". Lipuks sai anarhosündikalismi punamust lipp.} Kavatseti ka anda välja oma raha, kuid ühikute nimetus pole teada. Naissaare Nõukogude Vabariiki tunnustas vähemalt de facto ka Mandri-Eestis tegutsenud töölisvalitsus, kes saatis saarele vange "mõne kindluse jaoskonda mullatööle, raudteed puhastama, lund vedama, liiva kaevama.
Vabariik võitles ühtviisi nii bolševike kui ka sakslaste vastu, kuid 26. veebruaril 1918 evakueeris Balti laevastik siiski enamiku asukaist, liikudes algul Helsingi suunas ja seejärel Kroonlinna. Vähesed allesjäänud põliselanikud suleti sadamas barakki, sõjaväelised ehitised mineeriti. Osa objekte päästis siiski kohalik metsavaht, kes juhtmed lahti ühendas.
Stepan Petritšenko sai 1921. aastal tuntuks bolševikevastase Kroonlinna ülestõusu juhina, pärast mida põgenes Soome.
Seitsme lossi org
Seitsme lossi org (prantsuse Vallée des Sept Châteaux, saksa Eischtal, Tal der sieben Schlösser, Tal der 7 Schlösser, letseburgi Äischdall, Dall vun de siwe Schlässer) on Eischi jõe org Luksemburgis. Org ulatub kohast Merschis, kus Eisch suubub Alzette'i, kuni Steinfortini Belgia ja Luksemburgi piiri ääres.
Ta on saanud nime selle järgi, et orus on seitse lossi või kindlust (üks neist on hävinud):
Org on järgmiste valdade territooriumil:
Orgu saab külastada autoga või jalgsi 37 km pikkust rada läbides.
Roberto Gualtieri
pisi|Roberto Gualtieri (2014) Roberto Gualtieri (sündinud 19. juulil 1966 Roomas) on Itaalia ajaloolane ja poliitik, ta kuulub Demokraatlikku Parteisse. Ta on 5. septembrist 2019 Itaalia rahandusminister. Ta oli 2009–2019 Euroopa Parlamendi liige.
Gualtieri lõpetas aastal 1992 Rooma La Sapienza Ülikooli, aastal 1997 kaitses ta uusima aja alal doktorikraadi. Seejärel oli ta La Sapienza ülikooli professor.
5. septembrist 2019 on ta Itaalia rahandusminister.
Nabringhen
pisi|Tee Nabringhen'i
Nabringhen (lääneflaami: Nameringem) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Nabringhen asub u. 19 km Boulogne-sur-Merist idas, teede N42, D224 ja D206 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Weissmann von Weissenstein
Weissmann von Weissenstein (ka Weißmann von Weißenstein) oli baltisaksa aadlisuguvõsa, kuhu kuulus ka paruneid.
Suguvõsa esiisa oli õigusteadlane Michael Weissmann (vene keeles Михаил Вейсман), kes 1615 võeti Püha Rooma riigi teenistusse.
Suguvõsa esindajad olid kantud Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Narači jõgi
Narač (ka Naračanka, transkribeerituna Naratš või Naratšanka) on jõgi Valgevenes Minski oblastis, Vilija parempoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Нарач. Paralleelnimena on käibel ka nimekuju Нарачанка. Vene keeles on jõe nimekujud Нарочь' ja Нарочанка'' (Narotš, Narotšanka).
Jõe pikkus on 75 km, valgla on 1650 km². Jõe langus on 0,4 meetrit kilomeetri kohta, keskmine vooluhulk suudmes on 11,9 m³/s. Jõe laius on ülemjooksul 10–12, alamjooksul 30–40 meetrit.
Oletatakse, et kunagi selle jõe kaldal elanud balti hõimud pidasid Naračit Nerise alguseks, sellal kui Vilija ülemjooksul elanud slaavi hõimud pidasid Nerise alguseks oma maadel voolavat jõge.
Bioaktiivsus
Bioaktiivsus ehk bioloogiline aktiivsus on loodusteadustes (nt mullateaduses, biokeemias, molekulaarbioloogias, toitumisteaduses ja farmakokineetikas) kasutatav termin, mis viitab aine/ materjali spetsiifilisele toimele või organismide rakkudes toimuvate protsesside tulemile. Bioaktiivsuse mõiste täpne tähendus võib teadusharuti veidi erineda.
Bioaktiivsus jagatakse üldjoontes:
Mullateadus
Mullateaduses mõistetakse bioaktiivsusena mullaelustikus aset leidvaid bioloogilisi protsesse, samuti muldadesse lisatavate ainete toimet mullale ning seal elavatele organismidele.
Biokeemia
Bioaktiivsus näitab biokeemias (ja sellega tihedalt seotud teadusharudes) bioaktiivse ühendi on regulatoorset efekti metaboolsetele protsessidele.
Meditsiin
Meditsiinis käsitletakse bioaktiivsusena bioloogilise materjali (nt ensüümide, hormoonide, vitamiinide), ravimi või vaktsiini võimet kutsuda teatud tingimustel esile muutusi koes või elundis; nende võimet katalüüsida teatud protsesse jmt.
Farmakoloogia
Farmakoloogias mõeldakse bioloogilise ehk farmakoloogilise aktiivsuse all ravimi kui kompleksse keemilise ühendi toimeainete mõju elusorganismile. Ravimite toime ja mõju võivad olla nii soovitud, neutraalsed, antagonistlikud kui ka soovimatud (nt kui ravimid kutsuvad esile kõrvaltoimeid või mürgistust).
Pellouailles-les-Vignes
Pellouailles-les-Vignes [pellu'eill le vinj] on vald Prantsusmaal Pays de la Loire'i piirkonnas Maine-et-Loire'i departemangus.
Vald asub departemangu keskuse Angersist 11 kilomeetrit kirdes.
Valla maksimaalne kõrgus on 44 meetrit.
Valla postikood on 49112 ja INSEE kood on 49238.
Vallakeskust läbib departemangu maantee RD323, mis ühendab Angersi La Flèche'i ja Le Mansiga.
1237. aastast on teada esimene üleskirjutus asulast Pellouailles Chaloché kloostri seaduste kogus.
Asula kirjapildi muutumine: Pelleyolle (1265), Pelleovis (1317), Pille Oueille (1334), Pellouaille (1388).
Ka tänapäeval on see jäänud valla üheks suurimaks majandusharuks. Igal aastal toodetakse ligi 227 000 pudelit veini.
Vallaga on seotud preester ja usutegelane Jacques Dille.
Kaaliumfosfaat
Kaaliumfosfaat on vees lahustuv ioonilise sidemega sool, mille molekulivalem on K3PO4.
Kasutusalad
Kaaliumfosfaati kasutatakse toidulisandiks emulgaatorina ja ka vahustusainena, samuti kasutatakse seda ka väetisena. Kaaliumfosfaadi ja rasvhappe segu kasutatakse linnuliha töötlemisel patogeensete mikroorganismide vähendamiseks. Kaaliumfosfaati ja naatriumfosfaati kasutatakse kaltsiumi sisalduse vähendamiseks uriinis. See võib vähendada uriini lõhna, mis on põhjustatud ammooniumist.[1]
Dovydas Pabarčius
Ta lõpetas 2010. aastal Kėdainiais gümnaasiumi ja 2014. aastal Vilniuse Ülikooli leedu filoloogia erialal (õppides kõrvalainena eesti keelt). Aastal 2018 lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (28. lend). Dovydas Pabarčius on esimene välismaalane, kes on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli.
Monte Pascoal
Monte Pascoal on mägi Brasiilias Bahia osariigis, Porto Seguro linnast lõunas.
Nesles
pisi|Nesles'i vallamaja ja kirik
Nesles on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Nesles asub u. 19 km Boulogne-sur-Merist lõunas, teede D940 ja D215 ristumiskoha ümbruses. Autoroute A16 lõikab keskelt läbi valla territooriumi.
pisi|tühi|
Monte Pascoal
Monte Pascoali mäe tipp oli esimene osa Brasiiliast, mida märkas 1500. aasta aprillis merelt Portugali maadeavastaja Pedro Álvares Cabrali laeva meeskond.
Passepied
Passepied (prantsuse keeles [pas’pje] – mööduvad jalad) on Bretagne'ist pärit õukonnatants ja instrumentaalpala vorm 16.–18. sajandist. Inglise keeles on kasutatud ka nimetust paspy, kuid tänapäeval kasutatakse seda harva.
Ajalugu
Passepied 'd mainis esimest korda 1548. aastal Noël du Fail, kes on öelnud, et see oli bretooni õukondades tavaline tants. Johann Mattheson kirjeldas seda 1739. aastal kui kiiret ja kergemeelsusele kalduvat tantsu. Koos gavotiga oli see oli üks kahest kõige levinumast tantsust Bretagne'is. Prantslaste jaoks oli passepied üksnes tants, kuid itaallased kasutasid seda tihti ka instrumentaalteose finaalina. Tänapäeval teatakse passepied 'd üksnes mõnes Bretagne'i piirkonnas, kus on traditsioone säilitatud ja bretooni tantsu areng hilisematel sajanditel ei ole vanemaid traditsioone hävitanud. Üldiselt on uued tantsud passepied ' välja tõrjunud.
Kasutamine muusikateostes
Passepeid 'd võib leida Johann Sebastian Bachi loomingus, nimelt klavessiinisüitides "Inglise süit nr 5", "Partiita klahvpillile nr 5" ja "Avamäng prantsuse stiilis" ning "Orkestrisüidis nr 1 C-duur". Samuti Georg Friedrich Händeli "Veemuusikas" ("Orkestrisüit nr 1 F-duur"). Léo Delibes on kasutanud passepied 'd Victor Hugo näidendi "Kuningas lõbutseb" ("Le roi s’amuse"; 1832) muusikas. Kaasaegsem variant on viimane osa Claude Debussy klaverisüidist Bergamasque'i süit (1905), mille pealkiri on "Passepied". Veel modernsema versiooni võib leida Igor Stravinski sümfooniast C-duur (1940), mis koosneb menuetist, passepied 'st ja fuugast.
Dovydas Pabarčius
Alates 2018. aastast töötab ta Kaunase Riikliku Draamateatri näitlejana.
Zbyněk Stanjura
pisi|Zbyněk Stanjura (2014) Zbyněk Stanjura (sündinud 15. veebruaril 1964 Opavas) on Tšehhi poliitik, ta on Kodanike Demokraatliku Partei liige. Ta on 17. detsembrist 2021 Tšehhi rahandusminister. Aastatel 2012–2013 oli ta Tšehhi transpordiminister.
Eda Liin
Aastatel 1955–1963 töötas ta Eesti Riiklikus Keskarhiivis (ORKA-s) ja 1963–1977 Eesti NSV Kultuuriministeeriumis kunstimälestiste kaitse inspektorina. Tal on teeneid kaitse alla võetavate kunstiteoste nimekirja pidevas täiendamises ja hävimisohus kunstiteoste restaureerimise organiseerimisel; viimaste hulka kuuluvad mitmed keskaegsete kirikute ajaloolised altarid, 18. sajandi lõpust pärit Christian Gottlieb Welté Lohu mõisa seinamaalid ja hiljem neid katnud pilttapeedid ning Tallinna toomkiriku vappepitaafide ja Tallinna Issandamuutmise kirikus oleva Zarudnõi ikonostaasi konserveerimine. Ta oli üks neist, kes aitas eksperdina kaasa 1970. aastate lõpus toimunud kirikuröövide lahendamisele ja röövitud varade tagastamisele nende omanikele.
Světlá nad Sázavou
Světlá nad Sázavou (saksa keeles Swietla ob der Sasau) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Havlíčkův Brodi ringkonnas. Světlá nad Sázavou asub Sázava jõe ääres, Havlíčkův Brodist umbes 14 km lääneloodes ja Jihlavast ligi 33 km põhjaloodes.
Světlá nad Sázavou asub merepinnast 400 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1207. aastal. Světlá nad Sázavou sai alevi staatuse 1562. aastal ja linnaõigused 1855. aastal.
Inimõigusteharidus
Inimõigusteharidus seisneb inimõiguste õpetamises ja inimväärikuse edendamises.
Läbi ajaloo on igas ühiskonnas välja töötatud sotsiaalse sidususe tagamise süsteeme ehk kodanike õigusi ja kohustusi. Aastal 1948 jõudis rahvusvaheline üldsus kokkuleppele kõigi riikide jaoks siduva õigustiku ehk inimõiguste ülddeklaratsiooni vastuvõtmises. Alates 1948. aastast on tehtud ja tehakse jätkuvalt palju tööd inimõigustealase hariduse edendamiseks. Inimõigustealase hariduse vormide paljusus on loomulik, sest erinevad inimesed näevad maailma erinevalt, koolitajad tegutsevad erinevates situatsioonides ning organisatsioonidel ja avaliku sektori asutustel võib olla erinevaid huvisid. Seega lähtutakse küll samadest põhimõtetest, kuid praktika võib olla väga erinev.
Eesmärk
Kodanikuhariduse ja inimõiguste hariduse eesmärk on anda inimestele teadmised, oskused ja hoiakud, mis aitavad neil paremini täita oma rolli kogukonnas nii kohalikul, riiklikul kui rahvusvahelisel tasandil. See näitab inimestele, kuidas saada teavet oma õiguste kohta, nende vastutust ja kohustusi ning aitab neil mõista, et igaühel on võimalus midagi muuta. Kodanikuharidus ja inimõiguste haridus hõlmab kõiki haridustasemeid ja õppevorme lasteaiast ülikoolini, kutsekoolist töökohani.
Inimõiguste ülddeklaratsioon
pisi|Eleanor Roosevelt inimõiguste ülddeklaratsiooniga (1949) Inimõiguste ülddeklaratsiooni võttis vastu ÜRO Peaassamblee 10. detsembril 1948 ja see ongi inimõigustehariduse alus.
Inimõigushariduse käsiraamat "Kompass"
"Kompass – noorte inimõigushariduse käsiraamat" on kõige ulatuslikum ja kaasajastatum Euroopas kasutatav inimõigusalane õppematerjal. "Kompassi" väljaandja on Euroopa Nõukogu ning selle on eesti keelde tõlkinud Inimõiguste Instituut. Tegemist on mahuka ja ülevaatliku inimõigushariduse raamatuga, kust leiab nii inimõiguste teooriat kui ka praktilisi ülesandeid õpetajatele, mida õpilastega koos lahendada või läbi mängida. "Kompass" on praegu saadaval rohkem kui 30 keeles alates araabia ja jaapani keelest kuni islandi ja baski keeleni välja.
Eda Liin
Aastatel 1990–1997 töötas ta kunstiajaloo õpetajana Tallinna 49. Keskkoolis.
Mihkel Kallaste
Mihkel Kallaste (sündinud 18. märtsil 1992 Kehtnas) on eesti näitleja.
Ta õppis aastatel 1999–2001 Kehtna Põhikoolis, aastatel 2001–2008 Kohila Gümnaasiumis ja aastatel 2008–2011 Noarootsi Gümnaasiumis.
Ta lõpetas 2015. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia teatrikunsti X lennu näitleja erialal.
Ta asutas koos kursusekaaslastega 2014. aastal teatri Must Kast.
Zbyněk Stanjura
Ta lõpetas Opavas gümnaasiumi, seejärel jätkas ta õpinguid Brno tehnikaülikooli elektrotehnikateaduskonnas elektronarvutite erialal.
Ta oli 12. detsembrist 2012 kuni 10. juulini 2013 Tšehhi transpordiminister.
17. detsembrist 2021 on ta Tšehhi rahandusminister.
Jeffersoni maakond (Tennessee)
pisi|Asend Tennessee osariigis pisi|Jeffersoni maakonna kohtumaja Dandridge'is Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Tennessee osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus on Dandridge ja suurim linn Jefferson City.
Maakonna pindala on 814 km², millest 105 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 51 722. Aastal 2000 oli elanike arv 44 294.
Ajalugu
Jeffersoni maakond moodustati 11. juunil 1792. aastal Graingeri maakondi maakonna osast. Maakond on saanud nime kolmanda Ameerika Ühendriikide presidendi Thomas Jeffersoni järgi.
Eesti NSV teeneline insener
Eesti NSV teeneline insener on Eesti NSVs välja antud aunimetus.
Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium "tööstus-, ehitus-, projekteerimis-, transpordi-, põllumajandus- ja sideettevõtetes, teadus- ja teistes asutustes töötavatele kõrge kvalifikatsiooniga inseneridele, kes on vähemalt 15 aastat edukalt töötanud ja on eriti silma paistnud rahvamajanduse arendamise, tööviljakuse tõstmise, toodangu kvaliteedi parandamise ja omahinna alandamise, tehnilise progressi kiirendamise ning spetsialistide kaadri ettevalmistamise ja kasvatamise alal.
Eesti NSV teenelise inseneri aunimetus kehtestati 1961. aastal. 1987. aasta alguseks oli selle aunimetuse saanud 193 inimest.
Bremsberg
pisi|Bremsbergi skeem
Bremsberg on kallak kaeveõõs, mida kasutatakse materjali allalaskmiseks mehaaniliste seadmete abil. Bremsberge kasutati nii kaevandustes kui ka maa peal materjali transportimiseks. Kaevandustes kasutatakse bremsberge kaevise laskmiseks madalamale tasemele.
Algupära
Põhimõtteliselt on bremsberg kaldkaeveõõs. Minimaalne bremsbergi kalle, millel vagonett sõidab vabalt alumisele tasandile, sõltub mitmest asjaolust. Praktikas sõltub kalle bremsbergi pikkusest ja nurgast, mis jääb 2,2 ja 11 gooni (kümnendkraad) vahele. Kasutusel on ka järsemad bremsbergid. Vagonette liigutatakse kas otse bremsbergi põhjal või põhja paigutatud siinidel. Vagonettide hoogu pidurdatakse vastukaaluga. Tõstemahhanism võib olla ühe või kahe trumliga. Ühe trumliga süsteemis kasutatakse vagoneti pidurdamiseks eraldi vastukaalu. Kahe trumliga süsteemis kasutatakse hoo pidurdamiseks tühja vagonetti, mis liigub üles, samal ajal kui täis vagonett liigub alla.
Oksülipiinid
pisi|The structural formulae of selected oxylipins Oksülipiinid kujutavad endast looduslike ühendite klassi, mis on saadud rasvhapetest nende oksüdeerimisel hapnikuga. Neid saadakse polüküllastumata rasvhapetest (PUFA), töödeldes neid ensüümide COX (tsüklooksügenaasid), LOX (lipoksügenaasid) või tsütokroom P450 epoksügenaasiga.
Bremsberg
Ehitus
Bremsbergis kasutatakse sama laiu rööpaid kui mujal kavanduse strekkides. Sõltuvalt sellest, kas kasutatakse ühte või kahte trumlit, on kasutusel kas üks või kaks paari rööpaid. Ühe trumli korral kasutatakse vastukaalu jaoks eraldi juhtlati. Vastukaal peab olema nii raske, et tõmbaks tühja vagoneti ülemisele tasemele. Praktikas on ennast tõestanud, et vastukaalu mass on poolteist tühja vagoneti kaalust. Kõige lihtsam vastukaal on madal vagonett, mis on täidetud malmi tükkidega. Kui vastikaaluks kasutatakse vagonetti on kasutusel kahed rööpad. Bremsbergi ülemises osas asetseb mehhanism, mis vähendab alla sõitva vagoneti kiirust. Bremsbergi alumises osas on aga ala, kus vagonette tühjendatakse.
Oksülipiinid
Oksülipiinid on laialt levinud aeroobsetes organismides sealhulgas taimedes, loomades ja seentes. Paljudel oksülipiinidel on oluline füsioloogiline toime. Tüüpiliselt, oksülipiine ei kogune rakkudes kuid sünteesitakse vajadusel rasvhapetest.
Bremsberg
Bremsberg maa peal
Maa peal kasutati bremsberge kõrgel asuvatest stollidest kaevise transpordiks. Et bremsbergi mägisele alale rajada, tuli ala taimkattest vabastada ja tasandada. Tasandatud alale rajati vundament, millel said vagonetid sõita. Vagonetid sõitsid alla kas oma ratastel või spetsiaalsetel platvormidel. Et tühjad vagonetid taas üles saaksid, rajati mõnikord kaks paari rööpaid. Maa peale rajatud bremsberge võib näha Walesi kiltkivikaevanduste juures ja Saksamaal Harzi piirkonnas.
Oksülipiinid
Biosüntees
Oksülüpiinide biosüntees käivitatakse dioksügenaasi või monooksügenaasi toimel, aga samas võib toimuda mitteensümaatilisel autooksüdatsioonil. Dioksügenaasid kujutavad endast lipoksügenaase (taimedes, loomades ja seentes), hemesõltuvaid rasvhapete oksügenaase (taimedes ja seentes) ja tsüklooksügenaase (loomades). Nende ensüümide abil sünteesitakse rasvhapete hüdroperoksiide ja endoperoksiide. Oksülipiinide sünteesis osalevad monooksügenaasid on tsütokroom P450 klassist ja võivad oksüdeerida kaksiksidemeid epoksüdeerimisel või küllastatud süsiniku külge hüdroksüülrühma liitmisel. Looduses on välja arenenud mitmeid ensüüme, mis muundavad oksülipiine tugeva bioloogilise aktiivsusega sekundaarseteks produktideks. Eriti olulised on tsütokroom P450 ensüümid loomades, kaasaarvatud CYP5A (tromboksaansüntaas), CYP8A1 (prostatsükliin süntaas) ja CYP74 hüdroperoksiidi metaboliseeritav ensüümide klass taimedes, algloomades ja bakterites. Taimes ja loomades C18 ja C20 (vastavalt) polüküllastamata rasvhapped on peamised lähtained oksülipiinide sünteesiks.
Struktuur ja funktsioonid
Oksülipiinidel loomades (nimetatakse eikosanoidideks, sest neid sünteesitakse 20-süsiniku aatomiga rasvhapetest) võib olla nii tugev kui ka nõrk toime, näiteks silelihastele (soonkest, müometrium) ja vereliistakutele. Konkreetsed eikosanoidid (leukotrieenid B4 ja C4) on proinflammatoorsed, kuid teised (resolviinid, protektiinid) on antiinflammatoorsed ja osalevad koe vigastuse järgses protsessis. Taimsed oksülipiinid on peamiselt seotud ontogeneesiga, paljunemise protsessiga ja vastupidavusega erinevate mikrobioloogiliste patogeenide vastu.
Oksülipiinid tihtilugu käituvad autokriinselt või parakriinselt, märgatavalt peroksüsoomi proliferaatoraktiveeritud retseptoritele (PPAR) sihtimisel, et modifitseerida adipotsüüdi formatsiooni.
Suur osa keha oksülipiinidest on tehtud linool- ja alfalinoleenhapetest. Linoolhappe oksülipiinid on tavaliselt olemas veres ja kudedes kõrgemates kontsentratsioonides kui teised PUFA oksülipiinid, vaatamata sellele, et alfalinoleenhape on kergemini metaboliseeritav oksülipiinideks.
Linoolhappe oksülipiinid võivad olla antiinflammatoorsed, aga sagedamini on nad proinflammatoorsed, seotud ateroskleroosiga, mittealkohoolse rasvmaksa haigusega ja Alzheimeri tõvega. Tavaliselt oomega-6-rasvhapetest saadud oksülipiinid on rohkem proinflammatoorsed kui oomega-3-rasvhapetest saadud oksülipiinid. Eikosapentanoolhappest ja dokosaheksanoolhappest saadud oksülipiinid on antiinflammatoorsed.
Mõisakompleks
Mõisakompleks (teisisõnu mõisaansambel, ing k manor ensemble) on mõisahoone, kõrvalhoonete, sealse pargi, ühendavate teede, veekogude ja piirdeaedade kogum.
Mõisakompleksid Eestis
Eesti üks vanemaid mõisakomplekse on Albu mõis ja sellele kuuluvad alad. Kompleksi kuuluvad lisaks peahoonele mitmed kõrval- ja tööstushooned, kõrtsid, sild, park ning kalmistu. Kõrvalhooneteks on Albu mõisal kaks aita, hobusetalli, karjaaeda, lauta, saun ja aiamaja. Eesti vanimasse mõisakompleksi kuulub kolm viinakööki.
Mõisakompleksid välismaal
Välismaal on suurimateks mõisakompleksideks näiteks Inglismaal Saltford’i ja Dulwichi mõisakompleksid. Mõisatel on suur maa-ala, millest enamus on metsamaa ja põllud. Väike veekogu võib, kuid ei pea olema. Juurde lisanduvad erinevad kõrvalhooned, näiteks laut, viinaköök, teenijate maja, hobusetallid, ait, saunad ja palju muud. Pierrepont’i mõisakompleks asub Ameerika Ühendriikides Jeffersoni osariigis. Seal on kompleksis lisaks peahoonele veel tõllakuur, Zion’i piiskopikirik ja vallamaja koos kooliga. Selle mõisakompleksi puhul on tegemist ajaloolisväärtusliku alaga.
Saksatanu
Saksatanu (ka oub või linnatanu) oli talunaiste väike pitsist või kunstlilledest ning siidilintidest tanu. Ta läks moodi 19. sajandi lõpul, kui maal võeti kasutusele linnamoeline rõivastus ning kanti 20. sajandi alguseni.
Rullpilv
pisi|300px|Rullpilv. Pildistatid 25.01.2009 [[Uruguays]] Rullpilv (inglise keeles roll cloud) on madal pilvemoodustis, mida käsitletakse tavaliselt arcus-pilve erimina.
Erinevalt teisest arcus-pilve tüübist – riiulpilvest – on rullpilv emapilvest (milleks on sageli rünksajupilv) täielikult eraldatud, meenutades pikka maapinnaga horisontaalselt paiknevat toru või rulli, mis võib ulatuda horisondist horisondini.
Erinevalt riiulpilvest võib rullpilv tekkida ka iseseisvalt. Kõige tuntumaks selliseks on Austraalia põhjaosas tekkiv "hommikuhiilgus" (Morning Glory cloud). Selle teke on seotud rannikualade ja seal tekkivate briisidega.
Kui rullpilv tekib seoses rünksajupilvedega, siis on selle põhjuseks laskuvad õhuvoolud, mille põrkel aluspinnaga võib tekkida õhulaine. Selle harjal tekibki veeauru kondenseerumisel rullpilv, mille üleminekuga võib kaasneda tugev tuulepuhang – pagi. Äike on sel juhul nõrk ja vahel seda ei järgnegi.
Bob Saget
pisi|Bob Saget (2015) Robert Lane "Bob" Saget (17. mai 1956 Philadelphia – 9. jaanuar 2022 Orange'i maakond, Florida osariik) oli Ameerika Ühendriikide koomik, näitleja ja telesaatejuht.
Tema tuntuim roll näitlejana oli Danny Tanner ABC situatsioonikomöödias "Lastega kodus" ("Full House"; 1987–1995). Samuti mängis ta samas rolli telesarja järjes "Fuller House". Ta oli jutustaja CBSi situatsioonikomöödias "Kuidas ma kohtasin teie ema" (2005–2014). Aastatel 1989–1997 oli ta populaarse telesarja "Ameerika naljakaimad koduvideod" ("America's Funniest Home Videos") esimese kaheksa hooaja saatejuht.
Samuti oli Saget tuntud täiskasvanutele suunatud püstijalakomöödia poolest. 2014. aastal esitati tema album "That's What I'm Talkin' About" parima komöödiaalbumi Grammy auhinnale.
Kokkupuute efekt
Kokkupuute efekt (ingl mere exposure effect) on mõiste psühholoogias, millega kirjeldatakse seda, et inimesed eelistavad objekte, millega nad on varem kokku puutunud. Sotsiaalpsühholoogias kutsutakse seda efekti vahel ka tuttavlikkuse printsiibiks. Efekt esineb näiteks sõnade, hiina hieroglüüfide, maalide, nägude, geomeetriliste kujundite ja helidega. Uuringutes, milles on uuritud inimeste atraktiivsust, on leitud, et mida tihemini inimest nähakse, seda meeldivamaks inimene vaatlejale muutub.
Teadustööd
Varaseima uurimuse efekti kohta viis läbi Gustav Fechner 1876. aastal. Edward B. Titchener on samuti uurinud efekti ja kirjeldanud "soojuse kuma", mida tunti tuttavlike objektidega kokku puutudes. Titcheneri hüpotees ei pidanud siiski täielikult paika, sest inimese subjektiivne tuttavlikkuse kogemus ei mõjuta inimese eelistusi.
Zajonc (1960.–1990. aastad)
1960ndatel demonstreerisid Robert Zajonci tehtud eksperimendid, et ainuüksi kokkupuude tuttava stiimuliga pani katseisikuid stiimulit positiivsemalt hindama võrreldes sarnase stiimuliga, mida katseisik ei olnud varem näinud. Alguses uuris Zajonc keelt ja seda kui tihti konkreetseid sõnu kasutatakse. Ta leidis, et üldiselt positiivseid sõnu kasutatakse rohkem kui nende negatiivseid vasteid. . Hiljem näitas ta sarnaseid tulemusi ka hulknurkade, joonistuste, fotode, näoilmete, väljamõeldud sõnade ja ideogrammidega. Tulemused näitasid, et tuttavaid stiimuleid hinnati meeldivatena.
1980. aastal pakkus Zajonc välja afektiivse primaarsuse hüpoteesi, mille kohaselt afektiivseid hinnanguid(näiteks meeldimist) antakse ilma eelneva kognitiivse töötluseta. Zajonc testis seda hüpoteesi presenteerides ühte stiimulit katseisikutele suboptimaalse läve juures nii, et katseisikud ei olnud stiimulist teadlikud. Ka siis ilmnes afektiivne eelistus korduvate stiimulite poolt. Zajonc võrdles teadliku ja alateadliku töötluse puhul saadud tulemusi. Ta leidis, et alateadlikult nähtud stiimuleid hinnati kiiremini meeldivaks.
Ühe eksperimendi käigus kasutati viljastatud kanamune katsealustena. Kahesuguseid erinevaid toone mängiti erinevatele tibudele sellel ajal, kui nad ei olnud veel koorunud. Hiljem eelistasid tibud seda tooni, mida oli neile mängitud siis, kui nad veel koorunud ei olnud. Zajonc testis kokkupuute efekti ka hiina hieroglüüfidega. Katseisikutele öeldi, et hieroglüüfid tähendavad omadussõnu. Katseisikutel paluti hinnata, kas sümbolid olid positiivse või negatiivse tähendusega. Neid sümboleid, mida katseisikutele oli varem esitletud, peeti positiivsemateks kui neid, mida katseisikud polnud varem näinud. Katseisikud hindasid ka enda meeleolu positiivsemana pärast seda, kui neile oli näidatud stiimuleid, millega nad olid varem kokku puutunud.
Teises katses näidati katseisikutele tahhüstoskoobiga lühikese aja jooksul pilti, mida ei olnud võimalik teadlikult märgata. Selline alateadlik esitlemine tekitas sama efekti, kuigi on oluline rõhutada, et alateadlikud efektid ilmnevad väikse tõenäosusega väljaspool kontrollitud keskkonda.
Zajonci kohaselt saab kokkupuute efekt toimuda ka teadvusväliselt. See on mõjutanud hilisemaid uuringuid kognitsiooni ja afekti vahel. Zajonc selgitab, et kui eelistused või hoiakud põhineksid ainult infol, mis nende kohta teada on, siis veenmine oleks üsna lihtne. Tema hinnangul see siiski nii ei ole. Afektiivsed vastused stiimulitele tekivad palju kiiremini kui kognitiivsed protsessid toimuvad ja nende vastuste õigsuses ollakse tihti palju enesekindlamad. Mõtlemine (kognitsioon) ja tundmine (afekt) on erinevad. Samas kognitsioon ja afekt on teineteisest sõltuvad.
Zajonci kohaselt ei ole empiiriliselt tõestatud, et kognitsioon eelneb otsuste tegemisele. Ta leiab, et on palju tõenäolisem, et otsused toimuvad väga vähese kognitiivse töötlusega või ilma teadliku töötluseta. Ta võrdsustab otsustamise millegi kasuks sellega, et inimesele lihtsalt meeldib valik rohkem. Me teeme esmalt otsused ja siis otsime neile ratsionaalseid põhjendusi.
Goetzinger (1968)
Charles Goetzinger tegi eksperimendi, kasutades kokkupuute efekti enda üliõpilaste peal Oregoni osariigi ülikoolis. Goetzinger palus ühel üliõpilasel tulla kooli suures mustas kotis, nii et ainult tema jalad olid nähtavad. Eksperiment viidi läbi selleks, et näha, kas teised õpilased kohtlesid õpilast mustas kotis nii, nagu ennustab Zajonci kokkupuute efekt. Hüpotees pidas paika. Alguses hoiti mustas kotis õpilasest eemale, hiljem tunti tema vastu huvi ja lõpuks saadi temaga sõbraks. See eksperiment kinnitab Zajonci kokkupuute efekti. Ainuüksi stiimuli korduval esitlusel on positiivne mõju hoiakule stiimuli suhtes.
Bornstein (1989)
Metaanalüüsis 208 eksperimendiga leiti, et kokkupuute efekt on robustne ja vettpidav. Efekti suurus oli keskmiselt r=0,26. Analüüsis leiti, et efekt on suurim kui uudset stiimulit presenteeritakse lühidalt. Kokkupuute efekt saavutab maksimaalse tugevuse umbes 10–20 esitluskorra pärast. Mõned uuringud näitavad, et meeldimine võib väheneda, kui esitleda stiimulit rohkem. Näiteks inimestele harilikult meeldib üks laul rohkem kui nad on seda kuulanud paar korda, kuid kui laulu on kuuldud liiga palju kordi, siis see eelistus kaob. Paus stiimuli presentatsiooni ja arvamuse küsimise vahel tugevdab efekti suurust. Efekt on nõrgem lastel. Efekt on nõrgem ka siis kui stiimulitena kasutati joonistusi või maale. Ühe sotsiaalpsühholoogia uurimuse kohaselt töötab efekt vastupidi stiimulitele, mis on algselt katseisikule vastumeelsed. Näiteks korduvalt nähes inimesi, kes katseisikule juba varem ei meeldi, muudab inimese veel vastumeelsemaks.
Zola-Morgan (2001)
Zola-Morgani uurimused on kooskõlas Zajonci teooriaga, mille kohaselt ei ole vaja stiimulite teadlikku töötlust, et efekt ilmneks. Zola-Morgan tegi eksperimente ahvide peal, kellel oli amügdala kahjustatud. Amügdala reageerib ajus afektiivsetele stiimulitele. Amügdala kahjustus muudab afektiivse töötluse kehvemaks, kuid mitte kognitiivseid protsesse. Hippokampuse kahjustused muudavad kognitiivseid funktsioone, kuid samas jäävad emotsionaalsed reaktsioonid adekvaatseks
Reklaam
Kõige selgem rakendus on kokkupuute efektil reklaami valdkonnas, kuid uuringud on andnud vastakaid tulemusi selle kohta, kui efektiivsed on reklaamid tarbijate hoiakute muutmisel. Ühes uuringus testiti kokkupuute efekti internetireklaami abil. Uuring viidi läbi ülikooliõpilastega, kellel paluti lugeda arvutist artiklit samal ajal kui ekraani nurgas presenteeriti reklaami. Tulemused näitavad, et iga grupp, kellele näidati reklaami eelnevalt, hindasid reklaami ka pärast katset positiivsemalt kui kontrollgrupp, kellele reklaami enne katset ei näidatud. See uuring kinnitab kokkupuute efekti.
Kolmandas uuringus praimisid eksperimentaatorid tarbijaid afektiivsete motiividega. Üht gruppi praimiti rõõmsate nägudega, enne kui neile karastusjooki pakuti. Teist gruppi praimiti õnnetu näoilmega. Grupp, keda praimiti positiivse näoilmega, ostis rohkem karastusjooke kui grupp, keda praimiti õnnetu näoilmega. See uuring kinnitab Zajonci teooriat, et valikute juures ei ole oluline teadlik töötlus.
Selleks, et reklaamid inimesi mõjutada saaks, ei pea inimesed teadlikult reklaame töötlema: korduv esitlus on piisav, et tekitada tarbijale mälujälg ja alateadlikult mõjutada nende käitumist.
Muud valdkonnad
Kokkupuute efekt eksisteerib enamikus otsustamisvaldkondades. Näiteks väärtpabereid vahetades investeeritakse tihemini riiklikesse ettevõtetesse, sest nendega ollakse rohkem tuttavad, hoolimata asjaolust, et rahvusvahelised turud pakuvad sarnaseid või isegi paremaid alternatiive. Kokkupuute efekt ilmneb ka näiteks poliitikas. On tugev seos poliitiku populaarsuse ja meediakajastuse vahel.
Aaro Nursi
pisi|Aaro Nursi 2016. aasta septembris raamatu "Kommunikatsioonipuuded lastel ja täiskasvanutel: märkamine, hindamine ja teraapia" esitlusel Koidula hotellis Tartus Aaro Nursi (sündinud 20. aprillil 1982. aastal) on eesti kliiniline logopeed. Tema teadustöö põhisuunad on logopeedia, neuroloogilised haigused ja kõnehäired; insuldihaigete kõne ja selle taastumise dünaamika hindamine; afaasia sõeltestid ja nende kohandamine eestikeelsete insuldipatsientide uurimiseks; dementsusega patsientide kõne ja kommunikatsiooni hindamine.
Nursi on OÜ Logopeedilise Teraapia Keskus Kõnekoda üks asutajatest.
Tunnustus
2017 I preemia 2017.a. kasvatusteaduslike tööde riiklikul konkursil didaktilis-rakenduslike/õpikute kategoorias kõrgkooliõpiku "Kommunikatsioonipuuded lastel ja täiskasvanutel: märkamine, hindamine ja teraapia (peatüki "Afaasia ja teised neurogeensed kommunikatsiooinipuuded") eest
2011 Üliõpilaste teadustööde riiklik konkurss, terviseuuringute valdkonnas III koht: "Afaasia sõeluuring insuldi ägedas faasis"
Suurhertsog
Suurhertsog on hertsogist kõrgem, aga ertshertsogist madalam aadlitiitel. Naissoost vaste on suurhertsoginna.
Suurhertsog on suurhertsogkonna või suurhertsogiriigi pea.
Värvisüsteem
pisi|Newtoni värviring pisi|Goethe värviring (Farbkreis) pisi|Charles Blanc'i värvitäht pisi|Runge värvikera (Farbenkugel) pisi|Ostwaldi värvisüsteem pisi|Munselli värviring pisi|Munselli värvipuu kolmemõõtmeline mudel pisi|[[NCS värvisüsteemis lõik G30Y]] pisi|RGB värvikoordinaatide joonis Värvisüsteem on kahemõõtmeline diagramm või kolmemõõtmeline mudel, mis kaardistab värvidevahelisi seoseid ja klassifitseerib värvid teatud omaduste põhjal standardiseeritud süsteemi. Kitsamas mõistes tähendab värvisüsteem mudelit, mille abil saab väikesest hulgast primaarvärvidest tuletada kõik ülejäänud värvid (aditiivsele ja subtraktiivsele värvisünteesile tuginevad RGB- ja RYB- või CMY-mudel).
Värvide süstematiseerimise peamiseks eesmärgiks on anda iga värvi objektiivne identifikatsioon. Sageli annab see ka võimaluse leida värvidevahelised harmoonilised seosed. Varaseimad värvisüsteemid olid kahemõõtmelised diagrammid, mis kujutasid värvide suhet ringis või hulknurgas. Erinevatele värvide korrastamise katsetustele ajaloos on iseloomulik, et erinevused tekkisid eri valdkondade erinevatest eesmärkidest. Näiteid:
Kui mõisteti, et värvi täpseks määratlemiseks läheb vaja kolme mõõdetavat põhikarakteristikut (värvitoon, kromaatilisus ja heledus/tumedus), hakati esitama kolmemõõtmelisi mudeleid.
Saaremaa ajalugu
Saaremaa ajalugu on ülevaade Saaremaa ajaloost. pisi|Saaremaa
Varaneoliitikum (4900–4200/4000 eKr)
Varaneoliitikumis moodustas Saaremaa koos Hiiumaa ja Ruhnuga Narva kultuuri erilaadse alarühma, olles tekkinud ilmselt suhtelise isoleerituse tingimustes. Ainuke Saaremaal leitud tolleaegne asulakoht Kõnnus paiknes tol ajal peamise saare rannast mõne kilomeetri kaugusel pisikesel saarekesel. Sarnaselt teiste piirkonna saartega on seal väikeste tööriistade tegemiseks kasutatud kohalikke kivimeid. Kõnnust pärinevad Saaremaa esimesed savinõude leiud. Avastatud loomaluud kuuluvad peamiselt hüljestele, vähemal määral on ka põdra-, nugise-, rebase-, kopra- ja koeraluid. Kaladest on püütud haugi, särge ja ahvenat. Ilmselt jätkus ka Hiiumaa ja Ruhnu ekspluateerimine ja asustamine Saaremaa elanike poolt.
Kammkeraamika kultuurid
Keskneoliitikumis toimus märkimisväärne materiaalse kultuuri muutus, kus senised suhteliselt eriilmelised lokaalsed kultuurirühmad asendas ühetaolise kammkeraamika kultuuri levik Läänemere idaosa aladel. Muutuse taga oli ilmselt tugev välismõju ja välistada ei saa ka uute elanike saabumist. Uue kultuuri põhitunnuseks on kammilaadse templiga tehtud ornamendid savinõudel. Aastatest 3700/3500 eKr saati iseloomustasid Saaremaa materiaalset kultuuri taas erijooned, mida iseloomustas kammkeraamika traditsioonide kokkusulamine varasema Narva kultuuri Saaremaa eripäradega. Neil klassikalise ja hilise kammkeraamika kultuuri perioodidel olid saare rannaalad ilmselt juba üsna tihedalt asustatud.
Kammkeraamika kultuuri ajast on teada ka mõned matmispaigad. Hauda pandi tavaliselt kaasa ookrit, merevaiku, tööriistu, ehteid. Leitud haudade vähesus viitab, et matuseid korraldati vähestele eristaatusega isikutele, kellelt võidi surmajärgselt loota soosingut, kaitset ja nõu või õigustati sel moel hoopis oma põlisust ja eesõigust antud alal.
Kammkeraamika kultuuri ajajärk oli püügimajanduse kõrgajaks. Mereimetajatest lisandus kütitavate loomade hulka lisaks seistele hallhülgele ja viigrile grööni hüljes ja pringel. Peamiseks püügikalaks muutus tursk, mis osutab aktiivsele avamerekalastusele. Metsloomadest kütiti peamiselt metssigu, lisaks valgejänest, kobrast, rebast, metsnugist, põtra, tarvast jt, lindudest laululuiki, merikajakaid, jääkosklaid, merikotkaid jt. Samas pärinevad sellest ajast ka esimesed märgid maaviljelusest. Keskneoliitikumi on dateeritud Vedruka soost leitud kaera õietolm, hilisneoliitikumist pärineb juba rohkem leide. Vili ja selle kasvatamise algteadmised saadi ilmselt kas Kesk-Euroopa põhjaosast või Lõuna-Skandinaaviast. Lääne-Eesti saarte ja ranniku varane maaviljelus ja avamerele ulatuvad kalastusretked osutavad kaudselt just ülemerekontaktidele. Loona asulakoha leiud viitavad ka võimalusele, et seal peeti teatavas kodustamisstaadiumis poolmetsikuid sigu.
Nöörkeraamika kultuur
Hilisneoliitikumis, alates umbes aastatest 3200–3000 eKr ilmus hilise kammkeraamika kõrvale, seda täielikult välja tõrjumata, nöörkeraamika kultuur. Lisaks nöörornamendiga savinõudele on selle kultuuri põhitunnuseks ka venekujulised kivikirved, mille järgi seda varem nimetati ka venekirveste kultuuriks. Tavaliselt seostatakse selle suure osa Euroopast hõlmanud kultuuri levikut indoeurooplaste massilise rändega neile aladele, kuid on oletatud ka pigem ainult kultuuri rännet. Saaremaal on suhteliselt palju nöörkeraamika kultuuri asulakohti, matmispaiku ja juhuleide, kuid otseselt see sisserännu võimalikkusele või ulatusele ei viita.
Koos uue kultuuriga muutus ka inimeste asustusviis ja majandustegevus. Tolle ajajärgu asulakohti ei rajatud enam otse rannale, vaid sisemaale. Sel ajal võis välja kujunema hakata ka üksikpereline asustusviis. Samaaegselt kasvas maaviljeluse osakaal, tegeldi alepõllundusega ja hakati kasvatama erinevaid koduloomi, kuid esialgu ilmselt need küttimise üle veel selgelt domineerima ei hakanud.
Hilisneoliitikumist pärineb esimene kindel tõend Saaremaa asukate kontaktidest Skandinaaviaga. Koki külast on leitud sealset päritolu tulekivist pistoda.
Varane pronksiaeg (1800–1000 eKr)
Varane pronksiaeg Saaremaa elanike jaoks suuri muutusi ei toonud ja neoliitikumis kinnistunud eluviis jätkus. Pronksesemed olid haruldased ja neid kasutati tõenäoliselt sotsiaalse staatuse sümbolitena või rituaalriistadena samal ajal kui praktilise otstarbega tööriistu tehti endiselt kivist, puust ja luust. Asustatud oli peamiselt Kesk- ja Lääne-Saaremaa, asulakohad olid endiselt sisemaal, kõrgematel küngastel ja siseveekogude kallastel. Tolle aja matmiskombeid teada ei ole, ilmselt maeti surnuid sel viisil, mis maapõue jälgi ei jäta.
Noorem pronksiaeg (1000–500 eKr)
Nooremast pronksiajast pärinevaid avaasulaid Saaremaal leitud pole. Tõenäoliselt on selle põhjus kergetel paepealseltel muldadel toimunud ekstensiivne põllumajandus ja maa kiire väljakurnamine, mis tingis aina uute põllumaade kasutuselevõtu ning koos sellega ka majapidamise asukoha nihutamise, mistõttu selliste asulate kultuurikiht jäi õhukeseks ja raskesti tuvastatavaks.
Küll aga on leitud mitmeid kindlustatud asulaid, nooremale pronksiajale iseloomulikku nähtust. Asvast ja Ridalast avastatud asulaid, mida ümbritses kivimüür ja/või puittara, peetakse seotuks rahvusvahelise pronksikaubandusega, kuna neist on leitud pronksivalamisjääke. Taolisi asulaid leidus ka Lätis, Põhja-Eestis, Edela-Soomes ja Kesk-Rootsi rannikul. Asva ja Ridala valamisvormid on peamiselt Skandinaavia päritoluga, teised esemed näitavad kaubandussidemeid ka Põhja-Saksamaa ja Poola aladega ning kuulumist Läänemere rannaaladega ühte kultuurisfääri. Kuna pronks oli kallis ja vähelevinud, jätkus siiski ka kivist tehtud tööriistade kasutamine. Asva asula leiud näitavad, et sealsete elanike elatusallikateks olid maaviljelus, koduloomade pidamine ja hülgeküttimine.