cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Clifford Graham
Graham sai kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) hõbemedali 1920. aasta Antwerpeni olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Clarence Walkerile (Lõuna-Aafrika Liit). Ta osales kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Elukutselisena
Graham poksis märtsist 1925 kuni maini 1930 elukutselisena. Ta pidas kokku 30 kohtumist, millest võitis 21 (neist 5 nokaudiga) ning kaotas 9 (neist 3 nokaudiga) kohtumist.
Nissi Maarja kogudus
pisi|Nissi kirik. EELK Nissi Maarja kogudus on luterlik kogudus Riisiperes.
Kogudus kuulub Lääne-Harju praostkonda.
Koguduse õpetaja on Lea Jants, organist Jaan Vaidla. Juhatuse esimees on Argo Kroon.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12.00 Nissi Maarja kirikus.
Õpetajad
Alates aastast 1645 on Nissi kogudust teeninud järgmised õpetajad;
Vana-Piigaste mõis
Vana-Piigaste mõis (saksa keeles Alt-Pigast; ka Piigaste mõis) oli rüütlimõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Põlva maakonda Kanepi valda.
Ajalugu
Mõisat on esimest korda mainitud 1510. Aastal 1450 müüsid Kersten ja Heinrich Buxhoeveden, Otto Buxhoevedeni pojad, Pulmetze, Pyksi, Loteli, Jertejerwe, Kekkeleppe ja Ternitze külad, mis asunud Otepää kihelkonnas, kokku 20 adramaad, 1630 marga eest Tartu (Rathmann) Dories von dem Berckile. Hiljem kuulusid need maa-alad Tartu linna kodanik Heinrich Butenborckile, kes nad 1510. aastal 200 vana marga eest ära müüs Jürgen Dumpianile. Jürgen Dumpian müüs aga valdused edasi Lubbert Kawerile, kes müüs need 25. juulil 1527 Melchior Metstackenile Pulmetze mõisa ühes Sotelli, Pixi, Tappolepi, Harrikese, Laripese ja Jantjerve külaga. Piigaste mõis, mille alla küla kuulus, asus varem kindlakstegemata asukohaga Pulmetze külas ja toodi Piigaste külla üle 16. sajandi II poolel. 6. jaanuaril 1533 kinnitas Tartu piiskop Johannes VI Bey mõisa ostu ja andis Melchior Metstackenile kui Johann Taube laste võõrasisale nende mõisad ja margad, mille eest ta on kohustatud Johan Taube võlad tasuma ning andma Taube tütardele Annale ja Catharinale kaasavaraks 2500 Riia marka. Melchior Metstacken pärandas Sulmetza oma pojale Christophile, kes nooremehena venelaste kätte sõjavangi langes ja keda vürst Vassili Ivanovitš Šuiski teenistuses kasutas. Tema suri Venemaal ja Pulmetzä mõisa ja Piigaste küla laastati sõja ajal nii ära. et 1625. aastal mõisa endine asukoht täiesti metsaga oli kaetud. Södermanlandi hertsog Carl kinnitas Piigaste, nagu Pulmetza mõisa, Neeruti ja Terrastfei kuni edaspidise korralduseni Magnus Nierothile, kes end pärijana üles oli andnud, ning 1626. aastal kinnitas Riia kommissariaalkohus Piigaste ja Neeruti vendade Hermann ja Reinhold Nierothile, kelle ema olnud Christoph Metstackeni õde.
Rootsi kuningas Gustav Adolf kinnitas Piigaste, Neeruti ja Terrastfe mõisa 3. augustil 1629 Magnus Nierothile (Wittensteini maaülem). Ooberstleitnant Conrad Nieroth müüs Piigaste 13. augustil 1665. aastal 3200 taalri eest Christoph Rehbinderile, kes selle sama aasta 24. augustil sama summa eest müüs Rootsi rittmeister Johann Platerile. Johann Plater pärandas mõisa oma pojale, ooberst Johann von Platerile, kes selle 2. juunil 1724. aastal 3500 riigitaalri eest müüs (Landkammerier) Nicolaus Löwele. Nicolaus Löwe pärandas Piigaste tema ainsale Karl Krabbel mehel olevale tütrele, kes selle 18. oktoobril 1756. aastal 12 000 rubla eest müüs major Adam Ludvig von Reutzile. Kuna Adam Ludvig von Reutz suri lastetult, läks Piigaste, tema lesega tehtud lepingu põhjal, tema vennapoja leitnant Carl Gustav von Reutzile. Tema mõlemate lastelt päris Piigaste mõisa nende ema Aurora Helene, sünd. von Schröder kes oli astunud teise abiellu Berond Johann von Schulmanniga. Von Schulmann müüs mõisa 11. juunil 1783. aastal 25 500 rubla eest Christoph Johann von Buhrmeisterile. 9. oktoobril 1785 sai 12 000 rubla eest Piigaste üle ostuõiguse Aurora Helene v Schulmannilt (sünd. v. Schrader) titulaarnõunik Anton Christian Tappel ning sai selle mõisa enesele. 3. novembril 1798. a. tehtud transakti põhjal andis titulaarnõunik Antou Christjan Tappel Piigaste ühe oma lastega 32 000 rubla eest oma pojale, rittmeister Julius Johann von Cappelile.
Julius Johann von Cappel pantis Vana-Piigaste mõisa 8. märtsil 1804. aastal 30 000 h. rubla eest leitnant Peter von Helmersenile, kes selle 25. mail 1806. aastal 32.000 rubla eest Carl Hermann Samson von Himmelstjernale andis. Edaspidise üleandmise läbi sai mõisa major parun Gustav Schoultzile, ning see müüs Piigaste 25. mail 1817. aastal 32 000 hõberubla eest maakohtu assessorile, pärastisele landrathile ja rüütel Alexander von Rennenkampffile, kes Vana-Piigaste 7. juunil 1817. aastal enese omanduseks laskis kirjutada, ühtlasi 17. mail 1833. aastal l9 550 rubla eest mõisa Anna Gordofskile pantides. Järgnevalt pantis Alexander Reinhold von Rennenkamff Vana-Piigaste 1. mail 1842. aastal 26 000 rubla eest paruniproua Agnes von Schoultzile (sünd. von Hasse) Kui ka see pandileping üles öeldud oli, müüs pantija Piigaste mõisa 5. detsembril 1844. aastal 36 500 hõberubla eest ooberstleitnant Adolph von Pfeifferile.
Viimased (enne 1919. aastat) mõisa omanikud olid Pfeifferid.
Serial Attached SCSI
SAS (inglise Serial Attached Small Computer System Interface ehk Serial Attached SCSI; jadaliidesega SCSI ehk SCSI järjestikliides) on arvutiliides, mida kasutatakse ühissiini ühendamiseks massmälu seadmetega nagu kõvakettad ja optilised seadmed. SAS on tänapäeva serverites levinuim liides, mis pakub võrreldes SATA-ga paremat jõudlust. SAS kasutab punktist-punkti jadaliidese protokolli, mis asendab SCSI paralleelliidese tehnoloogia, mis kerkis esile 1980. aastate keskel. SAS kasutab SCSI standardi käsustikku. SAS võimaldab tagasiühilduvust teise generatsiooni SATA-ketastega. SATA 3 Gbit/s ketast on võimalik ühendada SAS-iga tagasiühilduvuse kaudu, SAS-ketast aga SATA-ga ei ole võimalik ühendada samal moel.
T10 tehniline komitee (INCITS) arendab ja hooldab SAS-protokolli.
Sissejuhatus
Tüüpiline jadaliidesega SCSI süsteem koosneb järgmistest osadest:
Võrdlus SATA-ga
SAS- ja SATA-liidesed
Tehnilised andmed
Jadaliidesega SCSI standard kirjeldab mitut kihti (järjestatud kõrgemast madalamani):
SCSI jadaliides koosneb 3 transpordiprotokollist:
Lingi ja PHY kihi jaoks on SAS-il defineeritud oma eraldi protokoll.
Füüsilise kihi juures defineerib SAS-standard pistikuid ja pingenivoosid. SAS-i kaabelduse ja signaliseerimise füüsilised karakteristikud on ühilduvad SATA-ga kiirusel kuni 6 Gbit/s. Samal ajal kui SAS-1.0/SAS-1.1 võtsid omaks SATA füüsilise signaalimise karakteristiku kiirustel 1,5 Gbit/s ja 3 Gbit/s, arendas SAS-2.0 välja 6 Gbit/s füüsilise kiiruse ja hakkas juhtima taolise SATA kiiruse arengut.
Topoloogia
Algataja võib ühendada otse sihtmärgiga läbi ühe või mitme PHY (sellist ühendust kutsutakse pordiks, nii ühe kui ka mitme PHY korral).
SAS-ekspanderid
Jadaliidesega SCSI ekspanderid (SAS Expanders) hõlbustavad suhtlemist eriti siis, kui SAS-seadmeid on väga palju. Ekspanderid koosnevad kahest või enamast välisest ekspander-pordist. Iga ekspander koosneb vähemalt ühest SAS-haldamisprotokolli sihtpordist aga võib lisaks ka sisaldada SAS-seadmeid. Näiteks võib ekspander sisaldada SCSI protokolli sihtporti, et pääseda ligi välisele seadmele. Ekspander ei ole nõutav, et liita omavahel SAS algataja ja sihtseade, aga see lubab ühel algatajal suhelda rohkem kui ühe SAS/SATA-sihtseadmega. Samal põhimõttel töötab võrgu kommutaator, mis lubab mitmel süsteemil olla ühenduses, kasutades ainult ühte kommutaatori porti.
SAS 1 eristab kahte eri tüüpi ekspanderit, SAS 2.0 standard ei pea aga vajalikuks nendel kahel vahet teha.
Pistikud
SAS-i pistik on palju väiksem kui traditsiooniline SCSI paralleelliidese pistik. SAS-i pistik sobib 2,5-tollistele ketastele. Aastaks 2012 jõuti andmeedastuskiiruseni 12 Gbit/s.
On palju füüsiliselt erinevaid SAS-pistikuid:
Lähim SAS
Lähim SAS või NL-SAS draiverid on SATA-draiverid SAS-liidesega, pea, meedia ja traditsioonilise SATA enterprise'i klassi draiverite pöörlemiskiirus koos täiesti võimelise SAS-liidesega, mis on tüüpiline klassikalise SAS-kõvaketta jaoks.
Süsteemi müüjad nagu Dell, EMC, Fujitsu ja IBM pakuvad need kettad SAN massiivide, NASA lahenduste ja serverite süsteemide jaoks.
Kokkuvõtteks: lähimad SAS-draiverid on lihtsalt suured ja odavad.
Sausal
250px|right
Sausal ([ˈzaʊ̯zal]) on väike mäeahelik Austrias Steiermargi liidumaa edelaosas. See kerkib Sulmi oru põhjanõlvalt, ringkonnalinnast Leibnitzist läänes. Selle kõrgeim punkt, Demmerkogeli tipp, asub merepinnast 671 meetri kõrgusel. Suurel osal Sausalist on vahemereline mikrokliima. Koos viljaka pinnasega on see aluseks ulatuslikele viinamägedele, mis on kohaliku majanduse nurgakivi. Turism õitseb ka.
right|thumb|250px|Tüüpiline maastik Lõuna-Steiermargi Sausali mäeahelikus, koos klopoteciga
Ajalugu
thumb|300px|Sausali mäeaheliku ja ülemise Sulmi oru kaart, 1879
Kuigi soodus kliimaolukord oleks pidanud viitama varasele inimasustusele Sausali mäeahelikus, ei näidanud arheoloogilised leiud seda kuni 2004. aasta lõpuni, kui uue viinamarjaistanduse ettevalmistamisel Spiegelkogeli mäe terrassil Sankt Nikolai im Sausali lähedal avastati urniväljade kultuuri küla jäänused ja selle all palju paremini säilinud hilisneoliitikumi ehitusjäljed. Arheoloogid seostavad seda vanemat eneoliitikumi asulakohta nüüd Lasinja kultuuriga.
Piirkonda koloniseerinud Baieri sisserändajad olid leidnud, et mäeahelik oli peaaegu asustamata, nagu see võib-olla oli olnud läbi kogu Rooma aja, kuid selle suuremates orgudes olid hajutatult väikesed slaavi asulad. Nad hakkasid viivitamatult muutma suurt osa tihedatest metsadest kultuurmaaks ja hakkasid kasvatama viinapuid. 12. sajandiks maksid talupojad rutiinselt suure osa oma maksudest erinevate viinamarjakasvatustoodetega. Salzburgi aadel rajas hulga mõisu (mõned neist eksisteerivad ka tänapäeval), et omada kontrolli eluslooduse ja jahitegevuse üle.
Kohalik kultuur ja majandus
Kohalik eripära (kuigi seda leidub ka piirkonna teistes viinamarjakasvatuspiirkondades) on klopotec, traditsiooniline puidust tööriist, mis meenutab kaugelt Põhja-Ameerika tasandikelt pärit tuuleveskit ja mille eesmärk on lindude eemalepeletamine.
Kohalik mikrokliima, kus talvised külmad on suhteliselt haruldased ja pehmed, võimaldab viigipuudel ja mõnikord isegi kiivi-aktiniidiatel valmida eriti kaitstud kohtades. Maguskastanit, soojaga kohanenud puud kasvab looduses ohtralt.
Viimasel ajal on mäenõlvad muutunud Steiermargi lõunaosa jõukamatele ühiskonnakihtidele atraktiivseks elamupiirkonnaks. Samuti vohavad nädalavahetuse elukohad, mis pole alati maastikuga täiuslikus kooskõlas.
Püha Theresa kabel
Theresienkapelle, suur kabel, mis ehitati 1834. aastal ja sai nime Ávila Teresa järgi (kuigi see on pühitsetud neitsi Maarjale), asub Sausali mäeaheliku järsema lõunaosa ühel silmapaistvamal tipul. Selle avatud kohas avaneb muljetavaldav panoraamvaade üle Sulmi oru ülaosa. 2002. aastal tehtud täieliku renoveerimise järel kaunistab kabelit Franziska Ceski von Ferrari fresko, millel on kujutatud neitsi Maarjat Jeesuse emana istumas viinamarjaistanduses, temast paremal on Siena Katariina ja vasemal Lisieux' püha Thérèse.
Külad Sausali mägedes
Viinamarjakasvatusküla Kitzeck, mis asub ainulaadselt kõrgel küngaste peal ja pakub selgetel päevadel kaunist vaadet kaugele, on eriti populaarne turismiobjekt. Selle tipptasemel restoranid ja kõrtsid on äriinimeste ja poliitikute lemmikkohtumispaigad.
Muid märkimisväärseid kohti:
Kemba (Jõgeva)
Kemba oli küla Tartumaal Laiuse kihelkonnas Vaimastvere vallas. Tänapäeval jääb endine küla Jõgevamaale Jõgeva valda Kärde lähedale maantee ja raudtee vahele.
Raudtee teeb Ripuka linnamäest põhjas paikneva endise küla ja Kemba soo ümber jõnksu. Endisest külast põhjas paikneb Selli küla.
Geograafilised koordinaadid on
Karatševi rajoon
Rajoon piirneb põhjas Kaluga oblastiga, idas Orjoli oblastiga, edelaosas Navlja rajooniga ja loodeosas Brjanski rajooniga.
Rajooni pindala on 1350 km². Elanike arv oli 2012. aastal 35 597, 2009. aastal 36 190 ja 2002. aastal 37 857.
Karatševi rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Karatševi linna) ja seitsme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Snežet, Revna ja Mõlinka.
Madli
Madli on eesti naisenimi. See on mugandus nimest Magdalena.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Madli 436 naisel. Madli oli populaarsuselt 329. naisenimi. Madli oli keskmiselt 26 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 26). Kõige populaarsem oli eesnimi Madli vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 9,5.
Université catholique de Louvain
pisi|Vapp Université catholique de Louvain (prantsuskeelne nimi) on prantsuskeelne ülikool Belgias Louvain-la-Neuve'is.
Ülikool tegutseb praegusel kujul 1968.
Ülikoolis õpib üle 31 000 üliõpilase (2017).
Tarmo Piirmets
Tarmo Piirmets (sündinud 22. detsembril 1974) on eesti sisearhitekt.
Piirmets on kujundanud Bigbanki peakontori, kohvik-restorani Paprika , renoveeritud restorani Tuljak
Tarmo Piirmets on Eesti Sisearhitektide Liidu liige.
DIGAR
DIGAR (lühend sõnast digitaalarhiiv) on Eesti Rahvusraamatukogu kasutajakeskkond, mis pakub juurdepääsu raamatukogu digitaalarhiivis talletatud väljaannetele. Nende hulgas on e-raamatuid, ajalehti, ajakirju, kaarte, noote, fotosid, postkaarte, plakateid, illustratsioone, heliraamatuid ja muusikafaile. Raamatute ja perioodika failivorming on enamasti PDF või EPUB, pildimaterjalil JPEG ja helisalvestistel WAV.
DIGARi asutaja ja pidaja on Eesti Rahvusraamatukogu ning arhiivi eesmärgiks on digitaalse informatsiooni kogumine, säilitamine ja kättesaadavaks tegemine.
Arhiiv on avalik ja internetis tasuta kättesaadav. Arhiivile juurdepääsu loomiseks internetis tuleb kasutada arhiivi aadressi digar.nlib.ee ja ametlikku nime või logo.
Maarjapäev
Maarjapäevad on kirikukalendris tähtpäevad, mis on pühendatud neitsi Maarjale.
Kirikukalendri tähtpäevad
Eesti kirikukalendris on järgmised maarjapäevad:
Roomakatoliku kirikus pühitsetakse lisaks eelmistele veel:
Õigeusu kirikus pühitsetakse järgmisi maarjapäevi:
Lisaks pühitsetakse väiksemaid maarjapäevi:
ning imettegevate Jumalaema ikoonide mälestuspäevi:
Krooni massi purse
Krooni massi purse (inglise keeles coronal mass ejection, millest tuleb lühend CME) on suur ja jõuline magnetvälja ning plasma plahvatus Päikese kroonis. CMEd järgnevad tihti loidetele ja võivad esineda koos protuberantsidega. Plasma jõuab päikesetuulde ja seda saab vaadata kroonograafia piltidelt.
Krooni massi purskeid seostatakse muude nähtustega Päikesel, aga nende seostest ei ole suudetud luua avalikult aktsepteeritud teooriat. CMEd tekivad tavaliselt Päikese aktiivsetes piirkondades, näiteks sageli esinevate loidetega seotud päikeselaikude gruppidest. Kui Päike on aktiivne, purskub Päikesest umbes kolm CMEd iga päev, vähem aktiivse seisu korral üks CME viie päeva jooksul.
Üldine kirjeldus
Krooni massi pursked vabastavad nii krooni lähedale kui kaugele planeetidevahelisse ruumi suures koguses ainet ja elektromagnetilist kiirgust. Pursatud aine on magnetiseeritud plasma, mis koosneb peamiselt prootonitest ja elektronidest. Kui loited on suhteliselt kiired, on CMEd pigem aeglased.
CMEd on seotud suurte muutuste või häiretega krooni magnetväljas.
Põhjus
Teaduslikud uurimused   on näidanud, et magnetjõujoonte taasühinemine on tihedalt seotud CMEdega ja loidetega. Magnetohüdrodünaamika teooria järgi nimetatakse magnetiliseks taasühinemiseks magnetjõujoonte järsku ümberpaigutust, kui kaks vastassuunalist magnetvälja kokku tuuakse. Taasühinemine vabastab pinges jõujoontes ladustatud energiat. Magnetjõujooned võivad väänduda spiraalsetesse struktuuridesse. Kui Päikese magnetjõujooned on järjest rohkem väändunud, väljutab CME hoogu kogudes energiat, mida tõestab CME spiraalne struktuur.
Päikesel võib toimuda magnetiline taasühinemine lähestikku esinevatel magnetjõujoonte silmustel. Jõujooned ühinevad kiiresti silmusteks, jättes kruvikujulise magnetvälja ülejäänud kaartega ühendamata. Selle protsessi järsk energia vabastamine tekitab loite ja CME. Kruvikujuline magnetväli ja selles sisalduv aine purskub, moodustades CME. See seletab ka, miks CMEd ja loited esinevad Päikese aktiivsetes alades, kus magnetväljad on keskmisest palju tugevamad.
pisi|Aurora borealis ulatub üle Quebeci ja Ontario 2012. aasta 8. oktoobri hommikul
Mõju Maale
Kui purse on suunatud Maa poole ja jõuab selleni planeetidevahelise CMEna, põhjustab suure koguse laetud massi liikumine geomagnettorme.
Päikese laetud osakesed põhjustavad pooluste piirkonnas virmalisi. CME võib kahjustada satelliite ja tekitada elektrikatkestusi. CME vabastatud aktiivsete prootonite mõjul vabanevad ionosfäärist vabad elektronid, eriti pooluste ligidal. Vabad elektronid võivad põhjustada raadiolainete katkemist.
Füüsikalised omadused
Tavalisel CMEl võib olla üks või mitu järgnevat omadust: kohad, kus elektronide tihedus on väiksem, tihe südamik ja ere eesots. Enamik purskeid tekib aktiivsetest aladest, näiteks päikeselaikude gruppidest. Seal on kinnised magnetjõujooned, kus magnetvälja tugevus on piisavalt suur, et sisaldada plasmat. Et purse saaks toimuda, peavad jõujooned olema nõrgestatud või katki tehtud. CMEd võivad esineda ka rahulikumates piirkondades. Päikesetsükli miinimumis ilmuvad CMEd Päikese ekvaatori ligidal. Aktiivsuse maksimumi ajal tekivad pursked aktiivsetes piirkondades, mille laiuste jaotus on homogeensem.
SOHO/LASCO 1996.–2003. aasta andmete põhjal jääb CME kiirus vahemikku 20–3200 km/s, keskmine kiirus on 489 km/s. Pursatud massi on umbes 1,6×1012 kg (3,5×1012 lb), tõenäoliselt suurem. Pursete sagedus sõltub päikesetsükli faasist: miinimumi korral toimub CME keskmiselt korra viie päeva jooksul ja maksimumi korral 3,5 korda päevas.
Praegused teadmised CME kinemaatikast näitavad, et purse algab eelkiirendusfaasiga, mida iseloomustab aeglane tõusev liikumine. Sellele järgneb järsk kiirendus Päikesest eemale, kuni jõutakse konstantse kiiruseni. Osadel aeglastel CMEdel puudub kolmefaasiline evolutsioon. Nendes toimub aeglane kiirendus läbi terve lennu. XMEdel puudub tihti eelkiirendusfaas või ei ole seda võimalik vaadelda.
Seos teiste nähtustega Päikesel
Krooni massi purskeid seostatakse tihti muude Päikese nähtustega, tavaliselt järgmistega:
CME seos mõne nähtusega eelnimetatust on tavaline, aga mitte täielikult mõistetud. Näiteks on loited on CMEd tavaliselt lähedaselt seotud, aga sellest ei saada aru, kuna nähtused toimuvad kaugel. Enamikul nõrkadel loidetel ei ole nendega seotud CMEsid, kõige tugevamatel on. Mõned aeglasemad ja nõrgemad CMEd purskuvad ilma igasuguste jälgedeta loidetest. Praegu arvatakse, et samaaegselt toimuvad CMEd ja loited on põhjustatud ühest ja samast sündmusest (CME kiirenduse tippväärtus ja loite impulsiivne faas langevad kokku). Üldiselt arvatakse, et kõik sündmused on magnetvälja laialdase ümberpaigutuse või muutuste tulemus.
Teoreetilised mudelid
Alguses arvati, et CMEd tekivad purskuva loite soojusest, kuid hiljem selgus, et paljud CMEd ei olnud seotud loidetega ja et paljud CMEd algasid enne loidet. CMEde energia peab olema magnetiline, sest CMEd algavad kroonist (kus domineerib magnetenergia).
On ebatõenäoline, et CME energia päästetakse valla fotosfääri magnetväljast, sest nähtuse energia on liiga kõrge selle jaoks. Seega eeldavad enamik mudeleid, et krooni magnetväljas ladustatakse energia pika aja jooksul, mis vabaneb tasakaalu puudumise korral. Siiani ei teata, milline mehhanism on õige ja vaatlused ei kitsenda mudeleid hästi. Loidete puhul on samuti teadmata, kuidas energia vabastamine toimub.
Planeetidevahelised krooni massi pursked
pisi|Illustratsioon krooni massi purske liikumisest planeetide vahel heliopausi poole CMEd jõuavad Maani tavaliselt 1–5 päeva jooksul pärast Päikeselt purskumist. CMEd mõjuvad vastastikku Päikese tuulega ja planeetidevahelise magnetväljaga. CMEd, mille kiirus ületab 500 km/s, tekitavad enda järel järsu laine kroonis. Need lained on seotud II tüüpi raadiopursetega ning neil on seos Päikese aktiivsete osakeste kiirendusega.
NASA missioon Wind
1. novembril 1994 saatis NASA kosmoseaparaadi WIND kosmosesse, et uurida päikesetuult. Aparaat sisaldab 8 instrumenti, mis mõõdavad päikesetuule osakeste soojusenergiat, elektromagnetilist kiirgust DC kuni 13 MHz raadiolainetest ja gammakiirgust. Kuigi WIND on vanem kui 20 aastat, pakub see siiani parimat aja, nurga ja energia lahutamist. WINDi andmeid on kasutatud rohkem kui 150 publikatsioonis.
NASA missioon Stereo
25. oktoobril 2006 saatis NASA kosmosesse Stereo, kaks identset kosmoseaparaati, mis teevad esimesi stereoskoopilisi pilte CMEst ja muust Päikese tegevusest. Stereoskoopilisi pilte võimaldab teha aparaatide üksteisest eraldatus orbiidil. Nende kaugus suurenes aastatega, nii et aasta pärast peaaegu diameetrilise vahega üksteise vastas.
Esimesed tähelepanekud
Esimene suurem geomagnetiline häiring, mille tõenäoliselt põhjustas CME, langes kokku esimese vaadeldud loitega 1. septembril 1859. Praegu mõistetakse sündmuse all Carringtoni sündmust või 1859. aasta tormi Päikesel. Loide ja sellega seotud päikeselaigud olid nähtavad palju silmaga. Loidet vaatlesid inglise astronoomid R. C. Carrington ja R. Hodgson. Tormi vaadeldi Kew Gardensis asuva aparaadiga. Sama instrumendiga märgati Maa ionosfääri järsku häiret, mida põhjustasid raadiolained. Sellest ei saadud aru, sest see toimus enne röntgenikiirguse avastamist Röntgeni poolt ja ionosfääri avastamist Kennelly ja Heaviside'i poolt. Torm mõjutas USA telegraafivõrgustikku ja tekitas tulekahjusid.
Astronomical Society of the Pacific koostas aastatel 1953–1960 kogutud andmetest aastakokkuvõtteid.
Esimesed selged tabamised
R. Tousey tabas 14. detsembril 1971 esimest korda CME. Pilt (256 × 256 pikslit) koguti Secondary Electron Conductioni (SEC). Arvati, et pilt on vale, sest mõned piirkonnad olid normaalsest palju eredamad. Järgmisel pildil puudus ere ala. Tegemist võis olla krooni massi purskega.
Hiljutised sündmused
CME toimus 9. märtsil 1989. 13. märtsil tekkis Maal tõsine torm. See tekitas lühilaine raadiohäireid ja voolukatkestusi.
2010. aasta 1. augustil 24. päikesetsükli ajal vaatlesid Harvard-Smithsonian Center for Asrophysics (CfA) nelja suurt üksteisele järgnevat CMEd. Algne CME genereeris 1. augusti purse, mis oli seotud NOAA Aktiivse Regiooniga 1092. Seda sai näha palju silmaga. 3 päeva hiljem võis Maal näha virmalisi,mis tekkisid selle purske mõjul.
23. juulil 2012 oleks äärepealt Maad tabanud suur massiivne supertorm, mille tekitatud kahju oleks kestnud aastaid (NASA andmetel).
31. augustil 2012 Maa magnetkeskkonnaga või magnetsfääriga seotud CME tekitas 3. septembril virmalisi. Tekkisid raadiohäired.
Oht tulevikus
Peter Riley 2012. aastal avaldatud aruandes on Maa CMEga pihtasaamise tõenäosus vahemikus 2012–2022 12%.
Teiste tähtede krooni massi pursked
Teistelt tähtedelt on vaadeldud CMEsid. 2016. aastani on kõik olnud kääbustel. Võrreldes Päikesega paistavad teiste tähtede CMEd olevat harvemad nähtused.
Bojan Radev
Ta on kunstikoguja ja filantroop – ta on annetanud Bulgaaria Rahvuslikule Ajaloomuuseumile 170 eksponaati, nende seas ikoone, kirikunõusid, skulptuure. Muuseumis on tema auks nimetatud Bojan Radevi saal.
Teda on kolm korda olnud Bulgaaria Aasta sportlane - 1964, 1967, 1968. aastal.
2009. aastast kuulub FILA Hall of Fame'i.
Gernot Trauner
Gernot Trauner (sündinud 25. märtsil 1992 Linzis) on Austria jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis Feyenoord ja Austria jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis LASK, debüteerides Austria kõrgliigas hooajal 2012/13. Aastatel 2012–2017 mängis ta Austria kõrgliigas SV Riedi ja 2017–2021 taas LASK-i ridades.
Austria jalgpallikoondises debüteeris Trauner 16. oktoobril 2018 sõprusmängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises koondisemängus 11. novembril 2020 sõprusmängus Luksemburgi vastu.
Bajus
pisi|Bajusi kirik
Bajus on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 32 km Arrasist loodes, teede D86E ja D86E1 ristumiskoha ümbruses.
Kadrina kiriku orel
Kadrina kiriku orel on orel Kadrina Katariina kirikus Lääne-Virumaal.
Orel jõudis Kadrina kirikusse 1895. aastal Peterburist. On arvatud, et selle ehitas Liibaus (Liepājas) tegutsenud Läti meister Karlis Hermanis (1807–1868), kes oli tollel ajal Läti tuntumaid orelimeistreid ja kellelt telliti Peterburi kirikutesse mitmeid oreleid.
19. sajandi II poolel valminud orel on arvatud kunstimälestiseks.
Kadrina kiriku oreli remont 1988. aastal
Jaan Künnapi fotod:
Brjanski rajoon
Brjanski rajoon (vene keeles Брянский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Brjanski oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Gliništševo küla.
Rajoon piirneb põhjas Djatkovo rajooniga, kirdes Kaluga oblastiga, idas Karatševi rajooniga, lõunas Navlja rajooniga, edelas Võgonitši rajooniga, läänes Žirjatino rajooniga ja loodes Žukovka rajooniga.
Rajooni pindala on 1860 km². Elanike arv oli 2012. aastal 56 765, 2009. aastal 55 242 ja 2002. aastal 52 959.
Brjanski rajoonis on 98 asulat, mis kuuluvad viieteistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Desna, Bolva ja Snežet.
Panitumumaab
Panitumumaab (Panitumumabum) on infusioonilahuse kontsentraat (keemiline aine) ja vähiravimi toimeaine, mis kuulub kasvajatevastaste ainete – monoklonaalsete antikehade hulka.
Panitumumaab pikendab tõendatult progressioonivaba elumust.
Panitumumaab on ravimi geneeriline nimetus. Ravimi tootenimi on Vectibix.
Nimetused ja tähised
CAS-i registreerimisnumber on 339177-26-3.
Farmakoterapeutiline rühm: kasvajatevastased ained, monoklonaalsed antikehad.
ATC-kood: L01XC08.
Sünonüümid: 339177-26-3, Abenix, ABX-EGF, ABX-EGF MAb, Panitumumab (genetical recombination), UNII-6A901E312A, Vectibix.
Turule toomine
Panitumumaab töötati välja immuniseerides transgeenseid hiiri (XenoMouse, IgG2k transgenic mouse), kes on võimelised tootma inimese immunoglobuliine. Nende loomade immuniseerimise järel valiti välja spetsiifiline B-rakkude kloon, mis tootis antikehi EGFRi (epidermaalse kasvufaktori retseptorgeeni) vastu, ning muudeti surematuteks hiina hamstri munasarja (CHO) rakkudes. Vectibixi töötas ravimituru tarbeks välja Abgenix Inc., seda retseptiravimit toodab Amgen.
Seaduslikkus
Vectibixi tohib Euroopa Liidus välja kirjutada.
Vectibix® (Panitumumabum) on registreeritud Eesti ravimiregistris:
Näidustused
Vectibix on näidustatud täiskasvanud patsientidele, kellel on tuvastatud metsikut tüüpi RAS-iga, metastaseerunud kolorektaalkartsinoom (mKRK, jämesoolevähk). Võimalusel või ka vajaduse korral ning kokkuleppel vähihaigega manustatakse vähivastast ravimit vähiarsti loal, kas esimese rea ravina kombinatsioonis FOLFOX keemiaraviskeemiga või monoteraapiana pärast fluoropürimidiini, oksaliplatiini ja irinotekaani sisaldavate keemiaraviskeemide ebaõnnestumist.
Annustamine ja mutatsioonistaatus
Enne ravimi annustamist on ravimi omaduste kokkuvõtte kohaselt nõutav metsikut tüüpi RAS (KRAS ja NRAS) staatuse tõendatus.
Mutatsioonstaatuse tõendatuse peab olema määratud kogemustega laboratooriumis, kasutades valideeritud uurimismeetodit KRAS-i (2., 3. ja 4. eksoni) ja NRAS-i (2., 3. ja 4. eksoni) mutatsioonide määramiseks.
Kliinilised andmed Vectibixi ohutuse ja efektiivsuse kohta kolorektaalvähki põdevatel lastel ja neeru- või maksakahjustusega patsientidel puuduvad.
Enne infusiooni lahjendatakse Vectibixi naatriumkloriidi 9 mg/ml (0,9%) süstelahuses lõpliku kontsentratsioonini, mis ei tohiks ületada 10 mg/ml.
Tõsiste ravimireaktsioonide korral võib vajalikuks osutuda ravimi annuse kohandamine.
Manustamisviis
Vectibixi tuleb manustada veenisisese infusioonina infusioonipumbaga (mitte intravenoosse süsti või boolusena) läbi perifeerse veenitee või püsikateetri, kasutades madala valgusiduvusega 0,2 või 0,22 μm süsteemisisest filtrit.
Soovitatav esimene infusiooniaeg on ligikaudu 60 minutit. Kui esimene infusioon on talutav, võib järgmiste infusioonide kestus olla 30–60 minutit. Kui patsiendil kutsub infusioon esile soovimatu reaktsiooni, tuleb järgmiste infusioonide aega kohandada; vajadusel ka üks või kaks manustamiskorda vahele jätta.
Üle 1000 mg annuseid tuleb manustada ligikaudu 90 minuti jooksul.
Vastunäidustused
Vectibixi manustamine on vastunäidustatud patsientidele, kellel on olnud tõsine või eluohtlik ülitundlikkus toimeaine suhtes, ka interstitsiaalse pneumoonia või kopsufibroosiga patsientidel.
Panitumumaab võib kanduda emalt arenevale lootele ja ravimi kasutamisega seoses võib esineda lootekahjustuse oht. Fertiilses eas naistel soovitatakse ravi ajal Vectibixiga ja 2 kuud pärast viimast annust rakendada efektiivseid rasestumisvastaseid meetmeid.
Kõrvaltoimed
Analüüsi põhjal on kõikide patsientide kohta, kellele mKRK kliinilistes uuringutes manustati Vectibixi väga sageli teatatud kõrvaltoimed, mis tekkisid ≥ 20% patsientidest, olid seedetrakti häired (diarröa (50%), iiveldus (41%), oksendamine (27%), kõhukinnisus (23%) ja kõhuvalu (23%)); üldised häired (väsimus (37%), püreksia (20%)); ainevahetus- ja toitumishäired (anoreksia (27%)); infektsioonid ja infestatsioonid (paronühhia (20%)) naha ja nahaaluskoe kahjustused (lööve (45%), akneformne dermatiit (39%), sügelus (35%), erüteem (30%) ja nahakuivus (22%)).
Immuunsüsteemi häiretest teatati sageli ülitundlikkusest.
Vaskulaarsetest häiretest teatati sagedasti järgmistest kõrvatoimetest: süvaveeni-tromboos, hüpotensioon, hüpertensioon, õhetus.
Kõikides kliinilistes uuringutes kokku tekkisid nahareaktsioonid 93% patsientidest.
Vectibixiga ravitud patsientidel on täheldatud ka eluohtlikke ja fataalseid infektsioosseid tüsistusi, sh nekrotiseeruv fastsiit ja sepsis.
Sattudes ravimi manustamise järel haiglasse, on soovitatav teavitada teisi raviarste onkoloogiliste haiguste tõrjeks manustatud ravimitest.
Kliiniline efektiivsus monoteraapiana
Vectibixi efektiivsust monoteraapiana on uuritud kahes randomiseeritud kontrollitud uuringus võrdlusena parim toetav ravi (463 patsienti) ja võrdlusena tsetuksimaab (1010 patsienti) ning avatud ühe raviharuga uuringus (384 patsienti) metastaseerunud kolorektaalkartsinoomiga (mKRK) patsientidel, kelle haigus progresseerus eelneva kemoteraapia ajal või pärast seda.
Objektiivse ravivastuse tuvastamine
Selle uuringu säilitatud kasvajaproovide uurimusliku analüüsi põhjal oli objektiivne ravivastus panitumumaabile 11 patsiendil 72-st (15%), kellel oli metsikut tüüpi RAS-iga kasvaja, võrreldes ainult 1 patsiendiga 95-st (1%), kelle kasvaja oli muteerunud RAS-iga.
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Panitumumab seisuga 17.02.2015.
Paljarahu
Paljarahu on Lääne maakonnas Haapsalu linnas Väinameres asuv 2,7 hektari suurune rahu. Rahu rannajoone pikkus on 887 meetrit ja see jääb Matsalu rahvuspargi Väinamere saarte sihtkaitsevööndisse.
Rahu on soostunud ja kaetud rohttaimestikuga.
Rahu koordinaadid on.
Üheleherakendus
Üheleherakendus on veebirakendus või veebisait, mis suhtlusel kasutajaga kirjutab käesoleva veebilehe dünaamiliselt üle, selle asemel et serverist tervet uut lehte alla laadida. See tähendab, et rakendust saab käitada täielikult klientarvuti veebibrauseris, luues sujuvama kasutajakogemuse ilma katkestusteta eri lehtede vahel. Niimoodi jääb mulje, et rakendus töötab nagu töölauaprogramm, kuna kogu informatsioon laaditakse alla esimese korraga või dünaamiliselt vastuseks kasutaja tegevustele ning lisatakse vajaduste kohaselt lehele. Selline veebileht ei laadi ennast kasutussessiooni jooksul kordagi uuesti ega suuna kontrolli edasi uuele lehele, kuigi eri tööriistadega, näiteks HTML5 History API, võib tekkida mulje, et laaditakse uusi lehti juurde või navigeeritakse teistele lehtedele. Üheleherakendust kasutades toimub tihtipeale taustal dünaamiline suhtlus veebiserveriga. Seda tüüpi rakenduse loomiseks kasutatakse tavaliselt HTMLi, JavaScripti ja CSSi.
Ajalugu
Üheleherakenduse idee tugineb asjaolule, et veebibrauserites saab kasutada JavaScripti nii kasutajaliidese kuvamiseks, rakenduse loogika jooksutamiseks kui ka suhtluseks veebiserveriga. Olemas on ka valmisjärgus avatud lähtekoodiga teegid, mis pakuvad üheleherakenduste arendajatele valmis koodipõhju, vähendades sedasi käsitsi kirjutatava JavaScripti mahtu.
Tehnikad
Selleks, et tagada brauseri käitumine, kus veebilehte ei vahetata ka serveriga suhtlemisel, on mitu võimalust.
Javascripti raamistikud
Enamik veebibrauseritele mõeldud JavaScripti raamistikke järgivad juba vaikimisi üheleherakenduste põhimõtteid.
WebSockets
WebSockets on osa HTML5 spetsifikatsioonist, mis kirjeldab kahesuunalist reaalajas olekuga kliendi-serveri suhtluse tehnoloogiat. WebSocketsi tehnoloogia ületab Ajaxit jõudluselt ja lihtsuselt.
Muskussikk
pisi|Muskussikk sarikalisel toitumas|351x351px|alt= Muskussikk (Aromia moschata) on siklaste sugukonda kuuluv mardikas.
Välimus
Muskussikk on 16–38 mm pikkune. Keha metalliläikega, helkivroheline või helkivsinakasroheline. Tundlad ja jalad sama värvi või sinakasmustad. Ohu korral eritab tugevat spetsiifilist muskuslõhna (sellest ka nimetus). Eritist toodetakse rindmikus paiknevates näärmetes ja väljastatakse läbi tagarindmiku avauste, mis paiknevad rindmiselt tagapuusade lähedal. Varem arvati, et muskussiku eritis sisaldab salitsüülaldehüüdi või salitsüüleetrit, kuid nüüd on näidatud, et see koosneb hoopis neljast monoterpeenist, millest üks on roosoksiid, lõhnaõlitööstuse üks olulisemaid lõhnaaineid.
Levik ja elupaik
Muskussikk on levinud Euroopas, Põhja-Aafrikas, Türgis, Iraanis, Iraagis, Jordaanias, Liibanonis, Süürias, Kasahstanis, Kesk-Aasias, Mongoolias, Hiinas, Põhja-Koreas, Lõuna-Koreas ja Jaapanis. Eestis haruldane ja lokaalselt levinud, leitud mandriosas, Hiiumaal ja Abruka saarel. Levinud niiskemates leht- ja segametsades. Lend juunist või juulist augusti lõpuni.
Elutsükkel ja toitumine
Muskussiku elutsükkel vältab 3 või rohkem aastat. Vastsed pajude kändudes, jämedates okstes ja tüvedes. Võivad tõsiselt kahjustada jämedaid pajusid, uuristades nende tüved risti-rästi käikudega läbi. Mardikad sarikaliste, angervaksa ja enelate õitel, ka pajude tüvedel, peamiselt mahla tilkuvatel puudel.
Elavik
Elavik (elumaailm, eluilm) on isikuülene inimestevahelises suhtluses loodud tähenduslik keskkond. Elaviku vastand on süsteem ehk seadistu. Mõistet kasutatakse Edmund Husserli ja Jürgen Habermasi saksakeelse sõna Lebenswelt tõlkevastena.
Konyaspor
Konyaspor Kulübü on spordiklubi, mis tegutseb Konyas. See on tuntud eeskätt oma jalgpallimeeskonna järgi. Konyaspori jalgpallimeeskond mängib Türgi kõrgliigas Süper Lig.
Elavik
Alates 2018. aastast on elaviku asemel artiklites kasutatud keeleliselt mugavamat mõistet elavus.
Konyaspor
Klubi asutati 1922. aastal nime Konya Gençlerbirliği all.
Kujutis (optika)
Kujutis on optikasüsteemis tekkiv eset jäljendav tõeline või näiv valgusmoodustis. Optikariistades tekitavad kujutisi läätsed ja peeglid. Kujutise tekitavad ka väikest ava – apertuuri – läbivad valguskiired (vt pimekamber). Tõeline kujutis moodustub punktidest, millesse koonduvad eseme punktidest väljuvad valguskiired, näiv ehk näiline kujutis moodustub nende kiirte pikenduste koondumispunktidest. Kujutis tekib läätse või kõverpeegli fookuses optilist telge läbival risttasandil – fokaaltasandil.
Konyaspor
Alates 2013. aastast on Konyaspori jalgpallimeeskond kuulunud Türgi kõrgliigasse. Türgi kõrgliigas mängiti esimest korda 1988. aastal. Klubi ajaloo parim koht Türgi kõrgliigas on kolmas, mis saavutati hooajal 2015–16. 2017. aastal võideti nii Türgi karikas ja superkarikas. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 on osaletud UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril.
Kujutis (optika)
Kumerläätse ja nõguspeegliga on võimalik saada tõeline kujutis ja sõltuvalt eseme asukohast fookuse suhtes ka näiv kujutis. Nõguslääts ja kumerpeegel tekitavad alati näiva kujutise. Kujutised võivad olla esemest suuremad või vähendatud.
Konyaspor
Klubi kodustaadion on alates 2014. aastast Konya Büyükşehiri staadion.
Praegune koosseis
''Seisuga 20. juuni 2019''
Kujutis (optika)
Tasapeegel annab näiva kujutise (kujutis näib asetsevat peegli taga). ja see on sama suur ja peeglist niisama kaugel kui ese.
Valguskiired on suunatud tõelise kujutise poole ja näivast kujutisest eemale. Nii tõeline kujutis kui ka näiv kujutis on silmaga nähtavad, kuid ainult tõelist kujutist saab näha ekraanil või pildistada. Näiva kujutise saab muuta tõeliseks kujutiseks teise optikasüsteemiga.
Jonathan Pollard
pisi|Jonathan Pollard Jonathan Jay Pollard (sündinud 7. augustil 1954 Galvestonis) on endine USA sõjaväelane, kes 1987. aastal mõisteti eluks ajaks vangi Iisraeli kasuks spioneerimise eest. 1996. aastal sai ta Iisraeli kodakondsuse.
Tulika põik
pisi pisi Tulika põik on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Tulika põik algab Tulika tänavalt ja lõpeb Madara tänaval. Tulika põik on ligi 170 meetrit pikk. Tänav asub Lilleküla tööstuspiirkonnas.
Tulika põik sai nime 28. novembril 1950.
Apertuur
pisi|Pool objekti O poolsest apertuurinurgast α ja kiirtekimbu äärmiste kiirte murdumine läätse peatasandil H määrab ära apertuuriarvu suuruse
Apertuur (ladina keelest apertus 'avatud') on valgust läbilaskev ava optikasüsteemis. Ava suurust väljendab tema efektiivne läbimõõt.
Apertuurinurk on optikasüsteemi läbiva kiirtekimbu äärmiste kiirte vaheline nurk. Poole apertuurinurga \alpha siinuse ja esemeruumi keskkonna murdumisnäitaja n korrutist nimetatakse apertuuriarvuks:
Georg von Helmersen
Georg Karl von Helmersen (9/21. märts 1840 Lõhavere – 8/21. juuni 1902 Lõhavere) oli Lõhavere ja Prauliena (Praulen) mõisnik.
Ta õppis 1860–1862 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Ta abiellus 1868. aastal Dresdenis Marie von Fölkersahmiga (1840–1913), nende poeg oli Lõhavere mõisnik Gomar von Helmersen.
VDSL
VDSL (ka VHDSL, inglise keeles Very-high-bit-rate digital subscriber line) on DSL-tehnoloogia edasiarendus, mis võimaldab andmesideühendust üle tavaliste vaskpaarkaablite (näiteks telefonikaablite) allalaadimiskiirusega kuni 52 Mbit/s ja üleslaadimiskiirusega kuni 16 Mbit/s ning koaksiaalkaabliga kuni 85 Mbit/s mõlemas suunas, kasutades 25 kHz kuni 12 MHz sagedusriba.
Teet Kuusmaa
Teet Kuusmaa (2. mai 1931 – 9. juuli 2004) oli eesti kunstnik ja karikaturist.
Töötas RPI Eesti Maaparandusprojektis hüdrotehnikaosakonnas projekteerijana. Ta on projekteerinud arvukalt eriilmelisi vesiehitisi (paisjärvi, tiike, veehoidlaid). Tema projekteeritud on ka näiteks Palmse mõisa tiigikompleks ja Vihula paisjärve ennistamine.
Koomiksid ja karikatuurid
1973. aastast ilmus lastelehes Säde tema koomiks “Pontu ja Priidu”. 1991. aastast avaldas tema loomingut Meie Meel ning 1994. aastast ajakiri Hea Laps, kus hakati avaldama koomiksit “Part Lobakael”.
Hulgaliselt on tema karikatuure avaldatud ajakirjas Pikker.
Rakke raamatukogu
Rakke raamatukogu (2018. aastani Rakke valla raamatukogu) on raamatukogu Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Rakke alevikus.
Raamatukogul on üks teeninduspunkt: Salla seltsimaja laenutuspunkt.
Jelena Kallas
Jelena Kallas (sündinud 21. oktoobril 1976) on Eesti keeleteadlane.
Aleksandri ausammas
pisi|Aleksandri ausammas Aleksandri ausammas (vene keeles Александровская колонна) asub Paleeväljaku keskpunktis Venemaa suuruselt teises linnas Peterburis. Monument püstitati pärast Venemaa Keisririigi võitu sõjas, mis peeti Napoleoni juhitud Prantsusmaa Keisririigi vägedega. Ausammas on saanud nime keisri Aleksander I järgi, kes valitses aastatel 1801–1825.
Jelena Kallas
Haridus
Jelena Kallas on lõpetanud 2000. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli eesti keele kui võõrkeele ja kultuuriloo erialal. Aastal 2002 kaitses ta samas magistrikraadi ("Autentne tekst eesti keele kui teise keele õpetamisel vene õppekeelega põhikooli vanemas astmes", juhendaja Mart Rannut) ja 2013 doktorikraadi väitekirjaga "Eesti keele sisusõnade süntagmaatilised suhted korpus- ja õppeleksikograafias" (juhendajad Margit Langemets ja Asta Õim).
Aleksandri ausammas
Rajatise arhitekt oli prantslane Auguste de Montferrand.
Jelena Kallas
Töökäik
Jelena Kallas on töötanud alates 2000. aastast Eesti Keele Instituudis, alates 2020. aastast vanemarvutileksikograaf-projektijuhina. 2016–2020 oli ta EKI teadussekretär.
Kallas on üks "Eesti-vene sõnaraamatu" 3. (2003) ja 4. köite (2006), "Eesti keele põhisõnavara sõnastiku" ja sõnastiku "Eesti keele naabersõnad" autoritest. Ta on ka keeleportaalide Sõnaveeb ja Keeleõppija Sõnaveeb üks autoritest.
Ta on Eesti Rakenduslingvistika Ühingu juhatuse liige.
Etnobioloogia
Etnobioloogia on teadusharu, mis uurib inimese suhteid ja seoseid taimede, loomade ning ökosüsteemiga.
Etnobioloogia üks eesmärk on uurida traditsioonilisi teadmisi looduskultuurist. Arvatakse, et see aitab tagada loodusressursside jätkusuutliku kasutamise ja inimeste heaolu säilitamise. Samuti uuritakse pärandkultuuri teadmisi, näiteks taimedega inimeste ja loomade ravimine, looduslike liikide söögiks kasutamine, loodusmärkide järgi ilma ennustamine, küttimine-kalastamine jms.
Etnobioloogia uurimismeetodid on mitmest valdkonnast, näiteks antropoloogiast, bioloogiast (botaanikast), ökoloogiast, farmakoloogiast, ökosemiootikast, lingvistikast, etnoloogiast.
Tuntumaid Eesti etnobiolooge on: filoloog Mart Mäger, kelle uurimisteemaks oli linnu ja kalanimed ning lindude rahvalik tähendus; etnoloog Gustav Ränk, kes uuris rahvalikku kalandust; filoloog Mari Kendla on avaldanud uurimusi kalanimedest; folklorist Mall Hiiemäe, kelle uurimisvaldkond on laiahaardeline alustades metsloomade ja lindudega ja lõpetades putukate tähendustest ning uskumustest.
Landsorti süvik
Landsorti süvik (rootsi Landsortsdjupet) on Läänemere sügavaim koht. See asub Rootsi rannikul 459 meetri sügavuses, umbes 24 km Nynäshamnist kagus.
Sinna on uputatud 1950. ja 1960. aastatel vanu seadmeid, relvi ning keemia- ja radioaktiivseid jäätmeid. Rootsi kaitsevägi harjutab piirkonnas allveelaevade päästmist.
Vene-Rootsi sõda (1808–1809)
Vene-Rootsi sõda (1808–1809), tuntud ka kui Soome sõda, oli Venemaa keisririigi ja Rootsi kuningriigi vahel toimunud sõda seni Rootsi kuningriigi valduses olnud Soome territooriumi pärast.
Olavipäev
Olavipäev on 29. juuli, kirikukalendris on see Norra kuninga Olav II Püha surmapäev.
Vene-Rootsi sõda (1808–1809)
Olukord Põhja-Euroopas enne sõda
Napoleon I ja Prantsuse esimese keisririigi vastase Neljanda koalitsiooni sõja lõpetanud Tilsiti rahu sõlmimise järel Prantsuse keisri Napoleon I ja Vene Venemaa keisri Aleksander I vahel tegi Aleksander I vahendusettepaneku Prantsusmaa ja Rootsi vahel vaherahu sõlmimiseks. Rootsilt ettepanekule vastust kohe ei järgnenud.
1807. aasta augustis ründas Suurbritannia kuninglik laevastik Taani pealinna Kopenhaagenit ning rünnaku käigus hävitas pool linna, viies endaga kaasa Taani laevastiku laevad ning hävitades dokid ja mereväearsenali. Suurbritannia kuningliku laevastiku rünnaku põhjuseks oli Taani kroonprintsi Frederik VI keeldumine anda üle Suurbritanniale kogu Taani laevastik ja anda luba Sjællandi piirkonna hõivamiseks. Suurbritannia kartis, et Taani liitub Prantsusmaaga Kontinentaalblokaadis, kuigi Taani oli, vältimaks enda tõmbamist Prantsusmaa ja Suurbritannia vahelisse suurkonflikti, sõlminud 1800. aastal Rootsi-Vene-Preisi relvastatud neutraliteedilepingu. Et Taani valitsus keeldus liidust välja astumast, ründasid inglased viitseadmiral Horatio Nelsoni juhtimisel 1801 Taani laevastikku Reidilahingus Kopenhaageni all. Suurte kaotuste hinnaga hävitas Nelson suure osa Taani laevadest.
Venemaa keisrikoda, kes oli seotud sugulussidemetega Taani kuningatega (Holstein-Gottorp-Romanovite dünastia) ning oli olnud ka Taani sõjaline liitlane, astus sõtta Suurbritanniaga. Ettevaatusabinõuna Suurbritannia laevastiku vastu Läänemerel, nõudis Venemaa Rootsilt Läänemere sulgemist teiste riikide sõjalaevadele. Rootsi kuningas Gustav IV Adolf keeldus nõudmisest, kuna kavatses laiendada oma valdusi Taani-Norra, Norra valduste arvel.
Olavipäev
Olavipäev on Skandinaavia päritolu ja seetõttu on Eestis seda tähistatud peamiselt Lääne-Eestis ja saartel. Eriti suurejooneliselt on seda tähistatud Vormsi saarel, kus on ka pühale Olavile pühitsetud kirik: Vormsi Olavi kirik.
Vene-Rootsi sõda (1808–1809)
Sõjategevus
Märtsis vallutasid Vene väed Svartholmi kindluse Uusimaal, Hankoniemi kindlustatud neeme ja Ahvenamaa saared.
Aprilli lõpus kapituleerus Suomenlinna kindlus, Vene vägede kätte sattus vangi 7000 rootsi sõjaväelast, üle 2000 suurtüki ja kahuri, 119 sõjalaeva ja palju sõjavarustust.
Rootslased tegid küll katseid haarata initsiatiivi ja saavutasid ka 1808. aasta juulis mõned lahinguvõidud, kuid augustis pöördus sõjaõnn taas Venemaa poolele. Sõjategevus kestis siiski veel umbes aasta ja lõppes 1809. aasta hilissuvel.
Vene-Rootsi sõda puudutas Eestimaa kubermangu alasid. 1808. aasta augusti alguses kohtusid Hankoniemi lähistel Venemaa Balti laevastiku sõjalaevad (viitseadmiral Pjotr Hanõkovi juhtimisel) ning inglastega liitunud Rootsi laevastik. Viitseadmiral P. Hanõkov ei tihanud rootslastega lahingusse astuda ja taandus oma väega Paldiskisse. 16 laevast koosnev Rootsi eskaader koos kahe Inglise sõjalaevaga asus blokeerima Paldiski sadamat. Pärast kuuajalist piiramist ning Paldiski linna ja Vene laevastiku pommitamist lahkuti. 1809. aastal saabus Inglise eskaader veel korra Läänemerele, jäädes ankrusse Naissaare ja Suurupi lähistel, ent mingit sõjategevust sellele ei järgnenud.
Nette Peit
Nette Peit (sündinud 27. märtsil 1992 Valjalas) on eesti võrkpallur.