cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
.ss
Domeen registreeriti 31. augustil 2011, kuid lisati domeeninimede süsteemi alles 2. veebruaril 2019. Saitide registreerimine algas 2020. aastal.
Ülo Rätsep
Ülo Rätsep (5. jaanuar 1943 Pärnu – 23. juuli 1994 Võru) oli eesti tehnikateadlane.
Elulugu
Ülo Rätsep oli teenistuja poeg.
Lõpetas 1961 Tallinna Polütehnikumi, 1967 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrotehnikateaduskonna tööstuselektroonika erialal, 1981 samas aspirantuuri; tehnikakandidaat (1984, Taganrogi Raadiotehnika Instituut), väitekiri "Исследование влияния технологического микроклимата в производстве интегральных микросхем". Oli 1968–77 TTÜ raadiotehnika kateedri assistent, 1982–84 vanemõpetaja, 1984–92 dotsent, 1986–91 ka kateedri juhataja, 1992–94 raadio- ja sidetehnika instituudi telekommunikatsiooni õppetooli dotsent. Luges lineaarahelate teooria, impulsitehnika, võimendite ning raadioaparatuuri ja arvutusseadmete konstrueerimise ja tootmistehnoloogia kursusi.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: madala müratasemega mõõtemuundurid, elektroonikatööstuse tehnoloogia, mikrokliima ja vaakumhügieen. Osales pooljuhtseadiste mõõteriistade loomises. 16 teadustrükist.
Lopa koobas
pisi|Lopa koobas
Lopa koobas ehk Lopa põrgu on koobas Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Atika külas. Koobas on tekkinud Lopa paljandisse ja asub Halliste jõkke suubuva Pöögle oja (tuntud ka kui Lopa oja) parempoolses kaldas.
Priit Pikamäe
Ta õppis Tallinna 1. Keskkoolis prantsuse eriklassis.
Pikamäe õppis Tartu Ülikooli õiguse erialal bakalaureuseõppes 1992–1997, magistriõppes 1999–2001 ning doktoriõppes 2002–2006. Ta on oma teadmisi täiendanud Prantsusmaal Poitiers' ja Paris I (Panthéon-Sorbonne) ülikoolide õigusteaduskondades.
. Doktoritöö kirjutas Pikamäe teemal "Tahtluse struktuur. Tahtlus kui koosseisupäraste asjaolude teadmine".
Enne kohtunikuks asumist töötas ta nii Kodakondsus- ja Migratsiooniameti õigusosakonna juhataja nõunikuna kui ka Välisministeeriumi konsulaarosakonna büroo direktorina, õppides samal ajal Tartu Ülikoolis. Aastatel 1996–2001 töötas Pikamäe Justiitsministeeriumis.
2002–2006 teise astme kohtunik Tallinna Ringkonnakohtus.
1. septembrist 2006 Riigikohtu liige. Selle otsuse poolt oli salajasel hääletusel 64 Riigikogu liiget, vastu oli 2 ning erapooletuks jäi 1 Riigikogu liige. Ta andis ametivande 8. juunil 2006. 2010–2013 oli ta Riigikohtu kriminaalkolleegiumi esimees.
29. jaanuaril 2019 anti talle Riigivapi III klassi teenetemärk.
Veebruarist 2019 töötab Euroopa Kohtus kohtujuristina.
Ta on Eesti Vabariigi justiitsministeeriumi juures tegutseva põhiseaduse asjatundjate kogu liige 5. detsembrist 2016.
Valve (eesnimi)
Valve on eesti naisenimi.
Eesnimi Valve tuli kasutusele "Sirvilaudade" nime-ettepanekuna 1916. aastal. Oskar Kallase 1921. aastal ilmunud raamatus "120 uut ristinime" mainitakse Valvet juba pruugitava nimena. Suurima esinemissageduse saavutas Valve aastatel 1934–1935, seejärel muutus vähehaaval harvapruugitavaks eesnimeks.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Valve 795 naisel. Valve oli populaarsuselt 217. naisenimi. Valve oli keskmiselt 80 aasta vanune (mediaanvanus oli 81).
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Valve 2 inimesel.
Leeklamp
pisi|Leeklambiga töötamine. pisi|Gaasil töötav leeklamp. pisi|Vedelkütusel töötav leeklamp. Leeklamp on tööriist, millega saab kiirelt kuumutada erinevaid materjale. Enamasti on tänapäeval leeklambid gaasipõletid, mille kuuma, kontsentreeritud leeki saab kasutada erinevate materjalide (näiteks õhu, metalli, plastiku) kuumutamiseks, sulatamiseks. Leeklambid võimaldavad kiiresti kuumutada materjali pinda, kuhu puhur on täpselt suunatud, kasutatakse seda näiteks vormimisel, metallurgias, kõvenemise ja tahkumise kiirendamiseks.
Meditsiinitööstus
Leeklampe võib leida mitmesuguste meditsiinivahendite hulgast, näiteks vereanalüsaatorid. Ühe rakendusena, paigaldati leeklamp vereanalüsaatori sisse, et reaalajas filmida küvetti, mis  võimaldas verd hoiustada ja seda kontrollida aparaadi pinnal.
Ehete valmistamine
Tavaliselt nimetatakse seda jootepõletiks, ehted valmistamisel kasutatavad põletid töötavad sageli butaani, propaani, MAPP gaasi või propaani ja hapniku seguga. Leeklambid töötavad efekttivsemalt teatud metallidega, nagu näiteks sterling, kuld ja vask, kuna leek suudab neid metalle kuumutada kõrgemale temperatuurile kui traditsioonilised jootekolvid  ja püstolkolvid.
Ehitus
Spetsiaalse plasma küttega põletiga saab ehituslikku pinnast üles soojendada, eelnimetatud tehnoloogia on osutunud kasulikuks hoonete ja rajatiste tugevama aluspinna konstrueerimiseks. See on endiselt veel arendatav tehnoloogia, kuid prototüübi katsetamisel osutus see edukaks.
Juuretis
Juuretis on mitmesuguste kääritatavate (hapendatavate) toitude ja jookide koostisosa, aga ka taina kobestaja. Selleks kasutatakse mikroorganisme (erinevad baktereid ja seeni) või ensüüme.
Õu (ajakiri)
Õu (stiliseeritult ÕU) on aastast 2009 ilmuv Eesti ajakiri, mis on keskendunud välieluruumiga seotud teemadele. Ajakirja annab välja MTÜ Kino. Ajakirja peatoimetaja on aastast 2014 Anna-Liisa Unt. Enne teda oli peatoimetaja Merle Karro-Kalberg. Ajakiri ilmub 1-2 korda aastas.
2015. aasta number 9 ilmus koos ajalehega U.
Juuretis
Piimhappeline käärimine
Piimhappeline käärimine kutsutakse esile piimhappebakteritega nagu näiteks:
Eesti kullafond (Anne Veski)
"Eesti kullafond" on Hitivabriku 2006. aastal välja antud album, mis sisaldab Anne Veski parimad laule.
Juuretis
Juuretise aretamine
Kui koduses majapidamises toiduvalmistamisega seotud toitainete hulgas ja/või tööstuses ei ole valmisjuuretist käepärast, tuleks kaaluda juuretise aretamist ehk algjuuretise valmistamist. Algjuuretise valmistamiseks soovitatakse kasutada rukkikroovjahu ja rukkilihtjahu, vähem nisujahu. Rukkijahu sisaldab eeldatavasti üsna palju B1-vitamiini, mida piimhappebakterid vajavad oma elutegevuseks.
Juuretise liigid
Erinevate pärmiseente ja bakterite juuretise segu:
Ensüümidel põhinevad juuretised on valdavalt kasutusel tööstuslikus tootmises:
Simone Aaberg Kærn
Simone Aaberg Kærn (sündinud 17. aprillil 1969 Kopenhaagenis) on taani kunstnik.
Tema tuntumad teosed on dokumentaalfilm "Smiling in a War Zone" (2007) lennust Kabuli sõja ajal ja Taani peaministri Anders Fogh Rasmusseni portree.
Aastatel 1993–1998 õppis ta Taani Kunstiakadeemias. Rööbiti õppis ta Londoni õppeasutuses Goldsmith College of Fine Art ning sai Suurbritanniast erapiloodi paberid.
Nooruses oli ta aktivist ja skvottija.
Looming
Ta on loonud maale, videokunsti teoseid, installatsioone ja muud. Ta nimetab oma suunda, mis ühitab feminismi ja lendamise, aerofeminismiks. Lendamine on individuaalse vabaduse sümbol ning õhuruum sümboliseerib poliitiliste piiride puudumist.
Ta tegi teledokumentaalfilmide sarja "Sisters in the sky – en roadmovie fra luften" sellest, kuidas ta koos Stine Kirsteiniga lendas USA-s ringi ning kohtus teise maailmasõja aegsete naislenduritega. Sarja näitas 1999 DR2.[3]
2006. aastal lendas ta oma 40-aastase Piper Coltiga Lille Skensvedist Kabuli, et leida noor naine, kelle suurim unistus on olla piloot. Koos kaasinstruktor Magnus Bejmariga tegi ta sellest dokumentaalfilmi "Smiling in a Warzone", mis esilinastus Taanis septembris 2006.
Mark McKenzie
Mark Alexander McKenzie (sündinud 25. veebruaril 1999 New Yorgis) on USA jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Belgia kõrgliigaklubis Genk ja USA jalgpallikoondises.
Profidebüüdi tegi ta 2018. aastal Major League Socceri (MLS) klubis Philadelphia Union. Enne seda oli ta mänginud Philadelphia Unioni reservmeeskonnas Bethlehem Steel FC United Soccer League'is ja Wake Foresti Ülikooli jalgpallimeeskonnas. McKenzie läbimurdehooaeg oli 2020, mil ta valiti MLS-i hooaja sümboolsesse koosseisu.
Lülitus
Lülitus on elektrotehnikas Elektri- ja elektroonikalülituse elementide ning nendevaheliste ühenduste graafiline kujutis on skeem, näiteks struktuuriskeem, põhimõtteskeem, lahterskeem ehk plokkskeem, ühendusskeem, montaažiskeem.
MI
MI või Mi võib tähendada järgmist:
Michio Yasuda
Michio Yasuda (jaapani keeles 保田 道夫 Yasuda Michio; sündinud 10. novembril 1949) on Jaapani endine jalgpallur, väravavaht.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1979 1 mängu.
Brinkum
Brinkum on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Leeri kreisis. Valla pindala on 5,51 km². 31. detsembril 2017 elas seal 750 inimest.
Näsinneula
Näsinneula on vaatetorn Soomes Tamperes.
Torn ehitati aastatel 1970–1971. Selle on projekteerinud arhitekt Pekka Ilveskoski. Torni kõrgus on 168 meetrit; see on Põhjamaade kõrgeim vaatetorn. Torn avati 1971. aastal ja see asub Särkänniemi lõbustuspargis. Tornis asub 124 meetri kõrgusel pöörlev restoran. Ühe täispöörde teeb restoran 45 minutiga. Torni välimus oli inspireeritud Seattle'i Space Needle'ist ja pöörleva restorani idee võeti Puijo tornilt Kuopios.
Torn asub lähedal asuvast Näsijärvi järvest 15 meetrit kõrgemal. Tornis on kaks Valmet-Schliereni lifti. Liftid sõidavad 120 meetri kõrgusele Pilvilinna kohvikusse. Restoran on korrus kõrgemal.
Liftisõit tippu kiirusega 6 m/s kestab 27 sekundit. Liftid võtavad peale kuni 16 inimest. Liftid on siiani kiireimad avalikud liftid Soomes. Elektrikatkestuse korral käivitub torni enda avariigeneraator. Hädaolukorras võib inimesed evakueerida treppide kaudu, millel on 700 astet.
Mike Trésor Ndayishimiye
Mike Trésor Ndayishimiye (sündinud 28. mail 1999 Antwerpenis) on Belgia jalgpallur, kes mängib Belgia kõrgliigaklubis Genk ja Belgia jalgpallikoondises.
Ta kuulus noorena Belgia klubi Anderlechti noortesüsteemi. 2018. aastal liitus ta Hollandi esiliigaklubiga NEC. 2019. aasta septembris läks ta sealt laenule Hollandi kõrgliigaklubisse Willem II, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu.
2021. aasta juulis sõlmis ta lepingu Genkiga. Hooajal 2022/23 andis Ndayishimiye Belgia kõrgliigas koguni 24 väravasöötu. See oli ühtlasi Belgia kõrgliiga rekord ja sel hooajal Euroopa kümne parima jalgpalli kõrgliiga suurim väravasöötude arv ühe mängija kohta. Lisaks lõi Ndayishimiye sel hooajal liigas kaheksa väravat. Hooaja lõpus valiti ta Belgia kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.
Belgia jalgpallikoondises debüteeris 17. juunil 2023 EM-i valikmängus Austria vastu.
Ta on Burundi päritolu.
1976. aasta Lääne-Saksamaa parlamendivalimised
'''Lääne-Saksamaa 1976. aasta parlamendivalimised''' olid 3. oktoobril 1976 toimunud Lääne-Saksamaa valimised, kus valiti Bundestagi 8. koosseis.
Valimiste eellugu
Alates 1972. aasta valimistest oli Lääne-Saksamaal võimul olnud liidukantsler Willy Brandti (SPD) juhitud SPD-FDP koalitsioon. Kuid juba 1973. aasta paiku said Lääne-Saksa salateenistused infot, et Brandti isiklik assistent Günter Guillaume oli Saksa DV spioon. Tal paluti jätkata tööd nagu seniselt ja Brandt nõustus, minnes isegi puhkusele koos Guillaume'iga. Lõpuks vahistati Guillaume 24. aprillil 1974 ja 7. mail astus Brandt ametist tagasi. 16. mail valiti kantsleriks rahandusminister Helmut Schmidt, senine SPD-FDP koalitsioon jätkus.
CDU-CSU uueks kantslerikandidaadiks oli Reinimaa-Pfalzi liidumaa peaminister Helmut Kohl. Kohl proovis saavutada CDU-CSU absoluutenamust, et SPD-FDP koalitsioon välja tõrjuda.
Søren Kelstrup
Søren Kelstrup (sündinud 1961) on Taani diplomaat, Taani suursaadik Eestis aastail 2012–2017.
1976. aasta Lääne-Saksamaa parlamendivalimised
Valimiste tagajärjed
CDU-CSU tuli esimeseks, kuid puudu jäi viis kohta SPD-FDP koalitsiooni välja tõrjumiseks ning Helmut Schmidt jätkas kantslerina. Kohl lahkus Reinimaa-Pfalzi peaministri kohalt, et jätkata Liidupäeva opositsioonijuhina.
Søren Kelstrup
Ta lõpetas 1992. aastal Aarhusi ülikooli politoloogia alal.
Aastatel 2001–2005 oli ta Taani esindaja Genfis Maailma Kaubandusorganisatsiooni juures.
1976. aasta Lääne-Saksamaa parlamendivalimised
Valimiste tagajärjed
Lisaks tekkis parteidevaheline konflikt, kuna Kohl oli kantslerikandidaadiks valitud ilma CSUga nõu pidamata. Protestiks kogunesid novembris 1976 CSU 49 liiget partei hariduskeskuses Wildbad Kreuthis, 30 neist hääletasid otsuse poolt luua iseseisev CSU fraktsioon Liidupäevas, millest Kohl sai alles hiljem meedia kaudu teada. See oli osa CSU juhi Franz Josef Straußi nägemusest, tema arvateks pidanuks CDU ja CSU kandideerima igal liidumaal eraldi - CDU mõõdukamate ja liberaalsete valijate nimel, CSU konservatiivsete valijate nimel, kuid valimiste järel ikka moodustama valitsuse koos. Kohl nähvas vastu, ähvardades luua CDU Baieri haru ning kandideerida Baieris CSU vastu, mispeale 12. detsembril 1976 CSU hääletuse tulemus tühistati. Tuli välja, et paljud kohalikud CSU juhid ja ka konservatiivsed CDU liidumaade juhid ei toetanud grupi lõhenemist. 7. detsembril 1976 valiti Kohl CDU-CSU Liidupäeva fraktsiooni juhiks.
Søren Kelstrup
Aastatel 2006–2012 töötas ta Taani välisministeeriumi kaubanduspoliitika osakonna juhatajana.
Särkänniemi lõbustuspark
pisi|200px|Särkänniemi
Särkänniemi lõbustuspark on lõbustuspark Soomes Tamperes.
Pargis on akvaarium, planetaarium, laste loomaaed, kunstimuuseum ja vaatetorn Näsinneula. Pargis oli maailma kõige põhjapoolsem delfinaarium. Särkänniemi on populaarseim lõbustuspark Soomes. Särkänniemi kuulub Tampere linnale.
Blessthefall
Blessthefall on USA metalcore-bänd, mis asutati 2004. aastal. Nende debüütalbum "His last walk" ilmus 10. aprillil 2007.
Diskograafia
Stuudioalbumid
Alviine Saar
Alviine Saar (neiupõlvenimega Alviine End; 14. märts 1907 Saaremaa, Kaarma vald, Suure-Rootsi küla – 3. oktoober 1985) oli eesti õpetaja.
Ta sündis Saaremaal Kaarma vallas Suure-Rootsi külas talupidajate perekonnas. Alghariduse sai ta Vätta algkoolis, seejärel õppis ta Püha kihelkonnakoolis. Aastal 1929 lõpetas ta Saaremaa Ühisgümnaasiumi pedagoogilise haru.
Aastast 1929 õpetas ta Randvere algkoolis. Sügisel 1930 tegi ta Saaremaa Ühisgümnaaasiumi juures kutseeksami ja sai õpetaja kutsediplomi. Aastatel 1931–1939 töötas ta Laadjala algkoolis. Aastal 1939 asus ta koos abikaasa Osvald Saarega tööle Randvere algkooli, aastast 1941 Kaali kooli, kus ta töötas kuni 1975. aastani. Pärast seda töötas Kõljala lastepäevakodus.
Mitsuo Katō
Mitsuo Katō (jaapani keeles 加藤 光雄 Kato Mitsuo; sündinud 22. jaanuaril 1953) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1979 1 mängu.
Amerotyphlops arenensis
Amerotyphlops arenensis on pimemadulaste sugukonna maoliik.
Levila
Neid võib kohata Paraíba osariigis Brasiilias.
Kirjandus
A new species of Amerotyphlops from Northeastern Brazil, with comments on distribution of related species, Zootaxa, nr 3920 (3), lk 443–452.
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Amerotyphlops arenensis seisuga 8.05.2015.
Krimmi föderaalringkond
Krimmi föderaalringkond oli Venemaa Föderatsiooni föderaalringkond, mis moodustati 21. märtsil 2014 rahvusvahelist õigust eirates Ukrainale kuuluval annekteeritud Krimmi poolsaarel, mille kuuluvust Venemaa alla tunnustab erinevatel andmetel 4–6 ÜRO liikmesriiki. Suveräänne Ukraina territoorium.
Koosnes kahest föderatsiooni subjektist:
Venemaa presidendi esindaja Krimmi föderaalringkonnas oli Oleg Belaventsev.
28. juulil 2016 läks Krimmi föderaalringkonna territoorium Lõuna föderaalringkonna koosseisu.
Firrel
Firrel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Leeri kreisis. Valla pindala on 8,26 km². 31. detsembril 2017 elas seal 813 inimest.
Näsijärvi
Näsijärvi on järv Soomes Pirkanmaa maakonnas. Järv on Tampere regiooni suurim ja asub 95 meetrit merepinnast kõrgemal. Tampere linn ehitati Tammerkoskile, kust kaudu voolab vesi Pyhäjärvisse.
Näsijärvel asuvad mitmed paadikruiisi firmad. 1929. aastal juhtus Näsijärvel Soome siseveekogude ohvriterohkeim õnnetus, kui tugeva tuulega läks ümber ja uppus aurik Kuru. Õnnetuses hukkus 138 inimest.
Palasi kalmistu
Palasi kalmistu on muistne kääbaskalmistu Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Palasi.
Jümme ühisvald
thumb|Vapp thumb|Samtgemeinde Jümme paiknemine Leeri kreisis
Jümme on valdade ühendus (Samtgemeinde) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Leeri kreisis. Selle pindala on 82,28 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6657 inimest. Selle keskus on Filsum. See on nimetatud Jümme jõe järgi, mis voolab läbi kõigi kolme valla. See asub Ida-Friisimaa piirkonnas. See loodi 1973. aastal.
Palasi kalmistu
Kalmistust on säilinud 26 kääbast. Kääbaste läbimõõt on 2–4 m ja kõrgus 0,3-0,8 m. Kääbastesse on maetud inimesed põletamata. Hauapanustena on leitud ehteid ja muid riietuse juurde kuuluvaid esemeid, mida dateeritakse 12. sajandi lõppu kuni 14. sajandisse. Kalmistusse maetuid seostatakse Kirde-Eestis elanud muistsete vadjalastega.
Jümme ühisvald
thumb|left|Vaade Jümmele õhust. thumb|Tõstetav sild, mis ületab Põhja-Georgsfehni kanalit Brückenfehnis: sild ehitati aastal 2000 asendamaks varasemat ja võimaldab kiiret paatide läbisõitu. thumb|Soo- ja nõmmetaimestik Filsumer Moori kaitsealal.
Pongola
Pongola on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis Zululandi ringkonnas, uPhongolo valla halduskeskus.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pongola elanikest valgeid 57,31%, mustanahalisi aafriklasi 37,92%, India või Aasia päritolu inimesi 3,42%, värvilisi 0,64% ja teisi 0,64%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 55,60% inimesi, suulu keelt 30,48%, inglise keelt 8,57% ja svaasi keelt 1,43%.
Berner Fachhochschule
Berni Rakendusteaduste Ülikool (saksa keeles Berner Fachhochschule, BFH) on avalik-õiguslik rakenduskõrgkool ülikoolilinnakutega Bernis, Bielis, Burgdorfis, Magglingenis ja Zollikofenis. See koosneb kuuest koolist: insenerikunsti ja infotehnoloogia kool; arhitektuuri, tsiviilehituse ja puidutehnoloogia kool; juhtimis-, haldus- ja sotsiaaltöö kool; Berni kunstiülikool; Šveitsi põllumajanduskolledž ja Magglingeni spordikolledž.
Teatro Argentina
pisi|Teatro Argentina Teatro Argentina on muusika- ja sõnalavastusteater Roomas, mis asub Largo di Torre Argentina väljakul. See on üks Rooma vanemaid teatrimaju, mille ehitamist alustas hertsog Giuseppe Sforza Cesarini 1730. aastal. Teater avati 31. jaanuaril 1732 Domenico Sarro ooperiga "Berenice". Teater on rajatud osalt antiikse Curia Pompeia kohale, mis kuulus vabariikliku Rooma Teatro di Pompeo kompleksi, kus mõrvati Julius Caesar.
Ajalugu
pisi|[[Giovanni Paolo Panini õlimaal 1747. aastast, kus on kujutatud teatris Louis XV poja pulma tähistamiseks toimunud etendust]] Teatri nimel pole mingit seost Argentina riigiga. See viitab Strasbourgi linnale, kus elas 15. sajandil itaallasest preester Giovanni Burcardo, kellest sai Roomas paavstide tseremooniameister. See Burcardo rajas oma suurejoonelise Rooma palazzetto varasest keskajast säilinud torni ümber. Koht sai nimeks Torre Argentina, mis viitas omaniku päritolule Strasbourgist, mille ladinakeelne nimi oli Argentoratum. Burcado lossi poolne tänav sai nimeks Via di Torre Argentina.
Cesarini perekonnale kuulusid 18. sajandil mitmed hooned Via di Torre Argentina ühel küljel, millest osa lammutati alles 1927.–1929. aastal. Pärast Burcado surma läks preestri vara Cesarini omandisse. Osa Burcardo palazzetto 'st tuli teatrile ruumi tegemiseks lammutada, kuid nime võttis ta Burcadolt üle.
Hertsog tellis teatri projekti arhitekt Gerolamo Theodolilt. Auditoorium oli traditsioonilise hobuseraua kujuga, mis tagas parima võimaliku akustika ja hea nähtavuse kõigile pealtvaatajatele. Arhitekt Gianantonio Selva kujundas Veneetsia La Fenice Argentina eeskujul. Kui kiviseinad ja trepid välja jätta, oli teater algselt täielikult puidust. Puitpõrandaga kaetud parteris oli 40 rida pinke ja kuuele korrusele oli paigutatud 186 loožiboksi. Algupärane teatrisaal mahutas 696 inimest.
Teatrimaja on korduvalt restaureeritud ja teatrisaali on ümber ehitatud. Praeguse fassaadi autor on arhitekt Pietro Holl 1826. aastal. 1869. aastast kuulub teater Rooma linnale. Burcardo palazzetto 's aadressil Via del Sudario 44 on nüüd muuseum ja raamatukogu, mis on spetsialiseerunud teatrižanride ajaloole. Teatro Argentinas asub Rooma teatriühingu peakorter. Ühingusse kuuluvad Teatro Argentina, Teatro Indias, Teatro di Villa Torlonia ja Teatro Valle.
Sündmused
Teatro Argentina tippsündmusteks 19. sajandil oli Rossini "Sevilla habemeajaja" maailma esiettekanne 20. veebruaril 1816, kohe pärast hertsog Francesco surma, samuti Verdi ooperite "Kaks Foscarit" (3. novembril 1844) ja "Legnano lahing" (27. jaanuaril 1849) maailma esiettekanded.
Maailma esiettekanded
Ajavahemikul 1732–2016 on Teatro Argentinas toimunud 159 ooperi, koraali, muusikalise kompositsiooni, balletti ja opereti maailma esiettekannet. Nende seas tuntumad:
Bernd Leno
Bernd Leno (sündinud 4. märtsil 1992 Bietigheim-Bissingenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa kõrgliiga klubis Fulham ja Saksamaa jalgpallikoondises.
Ta suundus 2018. aastal Leverkuseni Bayerist Arsenali 22 miljoni euro eest. Arsenalis mängis Leno neli hooaega, neist kolmel esimesel hooajal oli ta Arsenali esiväravavaht.
2022. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Fulhamiga.
Koondisekarjäär
2009. aastal tuli Leno Saksamaa noortekoondisega Euroopa U17 meistriks.
Debüüdi Saksamaa rahvuskoondises tegi ta 29. mail 2017 sõprusmängus Slovakkia vastu.
Leno kuulus Saksamaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistluste esimeses alagrupimängus 19. juunil Austraaliaga kuulus ta algkoosseisu.
Max Wertheimer
Max Wertheimer (5. aprill 1880 – 12. oktoober 1943) oli Austria-Ungari päritolu psühholoog, kes oli üks kolmest geštaltpsühholoogia asutajatest koos Kurt Koffka ja Wolfgang Köhleriga.
Wertheimer sai oma doktorikraadi 1904. aastal Oswald Külpe juhendamisel ja alustas oma intellektuaalset karjääri Frankfurdis õpetades. Lühikeseks ajaks lahkus ta Frankfurdist, et töötada Berliini Psühholoogia Instituudis, kuid naasis 1929. aastal täiskohalise professorina. Viimaks asus ta tööle koolis New School for Social Research New Yorgis ja oli oma ametikohal kuni surmani. Max Wertheimer on tuntud oma töö "Productive Thinking" ja Fii fenomeni tõttu. Mõlemad panustasid tema osalemisse geštaltpsühholoogias.
Elulugu
Max Wertheimer sündis 15. aprillil 1880 Prahas, mis oli tollal Austria-Ungari osa. Tema vanemad olid Wilhelm ja Rosa Wertheimer ja vend Walter. Perekond oli kõrgelt haritud ja seetõttu õpetasid Maxi palju ka ta vanemad, kodus peeti palju poliitilisi ja hariduslikke arutelusid. Ta käis ka klaveri- ja viiulitundides. Pärast ühe talle kingitud Baruch Spinoza raamatu lugemist arenes tal huvi filosoofia vastu.
Max hakkas Karli ülikoolis õppima õigusteadust, kuid tundis huvi ka filosoofia, muusika, füsioloogia ja psühholoogia vastu. Aasta pärast läks ta hoopis Berliini Ülikooli, kus vahetas eriala filosoofia vastu. Berliinis töötas ta firmas, kus olid peale tema veel Carl Stumpf, Friedrich Schumann, Georg Elias Müller ja Erich von Hornbostel. 1903. aastal sai ta doktorikraadi Würzburgi ülikoolis, kus viis läbi uuringu valedetektori kohta. Wertheimeri akadeemiline karjäär algas Frankfurdi instituudis.
Wertheimer esindas oma riiki Esimeses maailmasõjas, olles armee kapten. Pärast sõjast naasmist pidas ta loenguid ja pühendas oma uuringud taju- ja geštaltpsühholoogiale. 1933. aasta dramaatilised sündmused Saksamaal sundisid Wetheimeri lahkuma Saksamaalt USA-sse. Pärast sõda jätkas ta tööd Koffka ja Kohleriga, kes olid samuti olnud sunnitud Saksamaalt pagema. USA-s New Yorgis andis ta mitmeid kursuseid koolis New School of Social Research. Hoolimata halvenevast tervisest jätkas ta oma tööd probleemilahenduse valdkonnas, mida ta ise eelistas kutsuda "produktiivseks mõtlemiseks". Ta lõpetas oma ainsa raamatu "Productive Thinking" 1943. aasta septembris. Max suri südameinfarkti kõigest 3 nädalat pärast raamatu lõpetamist oma kodus New Rochelles New Yorgis.
Fii fenomen
Max Wertheimer sattus Frankfurti juhuslikult, kui ta astus rongilt maha, et osta mänguasjade poest stroboskoop, mille abil ta hakkas uurima uue psühholoogilise suuna proovikivi, milleks oli näiv liikumine. Nimelt pani Wertheimer tähele, et kahe järjestikuse, kuid ruumis nihutatud kriipsu ilmumine tekitab kriipsude vahel liikumise jälje, mis nihkub ajas hiljem esitatud kriipsu suunas. See fenomenaalne liikumine (siit ka fii-liikumise nimetus), millel puudub füüsikaline vaste, oli kindlaks tõendiks selle kohta, et teadvus ei ole taandatav isoleeritud koha ja aja aistinguteks.
Produktiivne mõtlemine
Max avaldas oma raamatu "Productive Thinking" vahetult enne oma surma. Ta oli huvitatud tegemast vahet reproduktiivsel ja produktiivsel mõtlemisel. Reproduktiivne mõtlemine on seotud kordamise, tingimise, harjumuste ja tuttava intellektuaalse alaga. Produktiivne mõtlemine on aga uute ideede ja läbimurrete tulem. Produktiivne mõtlemine on taiplikusel põhinev arutluskäik. Wertheimer julgustas treenima traditsioonilist loogikat ja uskus, et see stimuleerib mõtlemist. Ta toob oma teoses "Productive Thinking" välja, et pime reeglitele allumine takistab probleemi tõelist mõistmist. Max Wetheimeri ideed produktiivsest mõtlemisest on jätkuvalt olulised tänapäevaste skeemide, plaanide ja teadmiste struktuuri käsitluses.
Lippus
Lippus on perekonnanimi.
Statistika
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lippus 45 inimesel: 26 mehel ja 19 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lippus meeste puhul 4626. kohal ja naiste puhul 7238. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Lippus vanuserühmas 15–19, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 0,81. Nimi oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 2,85 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Viljandimaal Põltsmaa kihelkonnas Adavere ja Tapiku mõisavallas ning Järvamaal Koeru kihelkonnas Piibe mõisavallas ja Türi kihelkonnas Laupa mõisavallas viiel korral nimeks Lippus.
Taani-Eesti Selts
Taani-Eesti Selts (taani keeles Dansk-Estisk Selskab) on Taanis tegutsev mittetulundusorganisatsioon, mille eesmärk on arendada suhteid Taani ja Eesti vahel.
Selts asutati 1990. aastal.
Selts annab välja ajakirja DES-Nyt ja korraldab oma liikmetele mitmesuguseid üritusi.
Seltsi juhatuse esimees on krahv Ulrich Holstein-Holsteinborg.
Taani-Eesti Seltsi liikmeteks võivad astuda nii eraisikud kui ka organisatsioonid.
Poitiers' Püha Johannese baptisteerium
Poitiers' Püha Johannese baptisteerium ehk Baptistère Saint-Jean on 5. sajandist pärinev roomakatoliku kirik Poitiers's Prantsusmaal. Seda peetakse vanimaks säilinud kristlikuks ehitiseks Lääne-Euroopas ja Merovingide arhitektuuri silmapaistvaimaks näiteks.
Ajaloost
Hoone keskosa ehitati 360. aasta paiku 276. aastal lammutatud Rooma ehitiste alusmüüridele. Esimene Poitiers' piiskop Hilarius suri 368. aastal. 5. sajandil alustati piiskopkonna keskuse hoonestu rajamist: piiskopi maja, katedraal ja baptisteerium. Esialgsele hoonele tehti hiljem mitmeid muudatusi. 6. sajandil ehitati kirikusse suur ristimisbassein, sest sel ajal ristiti ristitava astudes üleni vette.
Läänegootide invasiooni ajal 5. sajandil sai hoone kõvasti kannatada. Ülesehitamine algas pärast seda, kui Chlodovech I lõi Alarich II vägesid 507. aastal Vouillé lahingus Poitiers' lähedal. Ehituse käigus parandati hoone keskosa müüride ülemisi osi, lisati kaks täisnurkset apsiidi põhja- ja lõunakülge, mis meenutavad transepti, ja ümar apsiid idakülge, ning raidkaunistused ehitise sisemusse ja välisseintele.
10. sajandil oli hoone hakanud hooletusse jäetuna lagunema ja seda parandati uuesti. Lammutati kaks algehitise väikest käärkambrit lääneküljes, mis olid mõeldud mõlemast soost katehhumeenidele ettevalmistuseks, samuti transept ja ehitati transepti asemele kaks ümarapsiidi. Algselt kandilisele narteksile anti tänaseni säilinud hulknurkne kuju. Umbes sel perioodil lõppes katoliku kirikus basseinis ristimise tava, ristimisbassein aeti kinni ja asendati ristimiskiviga. Baptisteeriumist sai kihelkonnakirik.
12.-14. sajandil kaunistati kiriku sisemus tänaseni säilinud freskodega. Neil on kujutatud Kristuse ülestõusmist, surematuse sümboleid paabulinde, lehvivate mantlitega ratsanikke, kellest üks kujutab keiser Constantinust, ja Püha Neitsi rinnakuju.
Prantsuse revolutsiooni ajal 1791. aastal hoone hüljati. Kirikult konfiskeeritud ehitise andis riik rendile eraisikule, kes kasutas hoonet laona. Lammutamisest pääses kirik täna avalikule palvele, mis viis kiriku uuesti kasutusele võtule 1834. aastal. 20. sajandi keskel hoone restaureeriti. Arheoloogilised uurimistööd võimaldasid ehitise täpsemalt dateerida.
Hoolimata lisandustest ja ümberehitustest on baptisteeriumi hilisantiikne väljanägemine tuntavalt säilinud. Pearuumi ristimisbassein on välja kaevatud. Praegu asub hoones väike muuseum, milles on eksponeeritud reljeefkaunistustega 5.-7. sajandi kivisarkofaagid ja raiddetailid, nagu Rooma sambad, ristimiskivid jm.
Aserbaidžaani Rahvuslik Olümpiakomitee
pisi|150px|Olümpiakomitee logo Aserbaidžaani Rahvuslik Olümpiakomitee (aserbaidžaani: Azərbaycan Milli Olimpiya Komitəsi; lühendatult AMOK) on Aserbaidžaani rahvuslik olümpiakomitee.
Komitee loodi 1992. aastal ja ROK tunnustas seda 1993. aastal.
1997. aastast on Aserbaidžaani Rahvusliku Olümpiakomitee president İlham Əliyev.
Luis Advíncula
Luis Jan Piers Advíncula Castrillón (sündinud 2. märtsil 1990 Chincha Altas) on Peruu jalgpallur, kes mängib kaitsjana Argentina kõrgliiga klubis Boca Juniors ja Peruu jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2009. aastal Peruu klubis Juan Aurich. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Peruu kõrgliigas Sporting Cristalis, Saksamaa kõrgliiga klubis TSG 1899 Hoffenheim, Brasiilia kõrgliigas Ponte Pretas, Portugali kõrgliiga klubis Vitória Setúbal, Türgi kõrgliigas Bursasporis, Argentina kõrgliiga klubis Newell's Old Boys, Mehhiko kõrgliiga klubides Tigres UANL ja Lobos BUAP ning Hispaania klubis Rayo Vallecano. Boca Juniorsiga liitus ta 2021. aasta juulis.
Debüüdi Peruu jalgpallikoondises tegi Advíncula 4. septembril 2010 sõprusmängus Kanada vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. septembril 2018 sõprusmängus Saksamaa vastu. 2011. ja 2015. aasta Copa Américal sai ta Peruu koondisega kolmanda koha. Ta on kuulunud Peruu koondisse ka 2016. aasta Copa América Centenariol, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal.
Vene Liivimaa kuberneride loend
Venemaa Keisririigi võimuesindajad Liivimaal alates 15. juulist 1710
Riia kubernerid alates 1713 – 3.07.1783
Venemaa Keisririigi Riia kubermangu koosseisus
Liivimaa kubernerid 3.07.1783 – 12.12.1796
Venemaa Keisririigi Riia asehaldurkonna koosseisus
(vene правитель Рижского наместничества)
Pidula kivikalmed
Pidula kivikalmed on muistsed kivikalmed Saare maakonnas Saaremaa vallas Pidula külas.
Pidula piirkond oli I aastatuhande lõpul eKr üks olulisemaid Loode-Saaremaa asustuskeskusi. Sealt on leitud mitukümmend kivikalmet, mida dateeritakse varasesse ja vanemasse ehk rooma rauaaega. Kalmetüübilt on seal mitmeid kivikirstkalmeid.
Komatsu LAV
Masinat toodab Komatsu Ltd ja see on kasutusel 2002. aastast.
Masin sarnaneb mõnevõrra Prantsuse armee kasutatava Panhardi VBL-iga.
Kirjeldus
Komatsu LAV loodi 1997. aastal vastusena Jaapani Omakaitsejõudude vajadustele. Juba kasutusel olevad Toyota HMV-d ja Mitsubishi kergeveokid Tüüp 73 ei pakkunud kaitset käsitulirelvade eest. Komatsu LAV-i nähti avalikult esmakordselt Kuveidis, vahetult enne Samawa humanitaarmissiooni.
Soomusauto on neljarattaveoga ja suudab ühe tankimisega läbida kuni 320 kilomeetrit. Masina jõuallikas on 4-silindriline 160 hobujõuline diiselmootor, mis võimaldab arendada kiirust kuni 100 km/h. Komatus LAV kaalub on 4,4 meetrit pikk, 2,04 meetrit lai, 1,85 meetrit kõrge ja kaalub tühjalt 4,5 tonni. Kaalujaotuse parandamiseks on mootor nihutatud masina keskosa poole. Soomusauto rehvid võimaldavad liikumist jätkata ka pärast rataste läbilaskmist.
Komatsu LAV on õhu teel transporditav: seda saab vedada helikopterite või transpordilennukitega (näiteks CH-47J või C-130H).
Soomusautosse mahub neli inimest: kaks ette ja kaks taha. Masinast väljumiseks on kummalgi küljel kaks ust, lisaks veel luuk laes relvastuse kasutamiseks ja tagauks varustuse jaoks. Katuseluuk on soomustatud ja koosneb kahest poolest. Luuk pakub avatuna laskurile kaitset kuulide eest kummagi külje poolt. Tagumise ukse küljes on ka üks varuratas. pisi|left|Õhutransport kopteriga CH-47
Relvastus
Relvastus koosneb tavaliselt kas 5,56 mm M249 kergekuulipildujast või 12,7 mm M2 Browning raskekuulipildujast (mõlemat toodab Jaapanis litsentsi alusel Sumitomo). Soomusautot on võimalik kasutada ka tankitõrje ülesanneteks: masinale saab paigaldada Tüüp 01 LMAT lase-ja-unusta või Kawasaki Tüüp 87 tankitõrjeraketi laskeseadeldise. Lisaks on soomusauto tagaosas mõlemal küljel suitsugranaadiheitjad.
Kaitse
pisi|Avatud katuseluuk kaitseb laskurit külgedelt. Pildil oleval masinal pole suitsugranaadiheitjaid Komatsu LAV terassoomus pakub kaitset 5,56 mm automaatide ja kergekuulipildujate tule eest. Masina klaasid on kuulikindlad. Mõningatel masinatel on katusel laskuri kaitseks pealt lahtine terassoomusest torn. Komatsu LAV soomuskaitset hinnatakse paremaks lisasoomusega HMMWV omast.
Suur sõjasaar
pisi|Suur sõjasaar pisi|Saart kujutav kaart umbes 1885. aastast Suur sõjasaar (serbia Велико ратно острво) on Serbia pealinna Belgradi kohal asuv saar, mida ümbritsevad Doonau ja selle lisajõe Sava vooluveed. Asustamata saar kuulub Zemuni linnaosale.
Nimi
Saare nimetus on tuletatud asjaolust, et Belgrad on ajalooliselt asunud fataalselt strateegilises paigas. Linna vastu on peetud üle 115 lahingu ja seda on 44 korda püütud hävitada.
Korsaar
pisi|260px|Balletietendus "Korsaar" [[Tatari ooperi- ja balletiteater|Tatari ooperi- ja balletiteatri laval (2019)]]
"Korsaar" on klassikaline ballett, mida esitatakse tavaliselt kolmes vaatuses ja mille libreto kirjutas algselt Jules-Henri Vernoy de Saint-Georges lord Byroni poeemi "The Corsair" põhjal. Koreograafia lõi Joseph Mazilier Adolphe Adami ja teiste heliloojate muusikale. Klassikaliste ballettide pärlite hulka arvatud teos räägib loo kirglikust piraadist Conradist, kes armub imekaunisse orjatari Medorasse.
"Korsaari" maailmaesietendus toimus 23. jaanuaril 1856 Pariisis Keiserlikus Ooperiteatris.
Rahvusooperis Estonia
Eesti Rahvusballeti repertuaari jõudis Adolphe Adami "Korsaar" alles 2022. aastal, kui selle lavastas Estonia laval hispaania koreograaf José Carlos Martínez, kes on teinud sellest kahevaatuselise modernse versiooni.
"Korsaari" esietendus Estonia teatrisaalis toimus 2. detsembril 2022.
Eesti Rahvusballeti lavastuse "Korsaar" heliloojad Adolphe Adam, Cesare Pugni, Léo Delibes ja Riccardo Drigo, arranžeerija Aleksei Baklan, koreograaf ja lavastaja José Carlos Martínez, muusikajuht Lauri Sirp, dirigendid Kaspar Mänd ja Jaan Ots, kunstnik Iñaki Cobos (Hispaania), videokunstnik Taavi Varm, valguskunstnik Rasmus Rembel.
Osades:
Allikas:
Lobjakas (perekonnanimi)
Lobjakas on eesti perekonnanimi.
Statistika
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lobjakas 126 inimesel: 61 mehel ja 65 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lobjakas meeste puhul 1613. kohal ja naiste puhul 1675. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Lobjakas vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,81. Nimi oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 4,80 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupojale Läänemaal Hanila kihelkonnas Paadrema mõisavallas nimeks Lobgakas (normaliseeritult Lobjakas).
Nimede eestistamisel võeti Lobjakas aastatel 1935, 1936, 1938 uueks perekonnanimeks 3 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Jäärman ja Sander.
Luulekassett
Luulekassett on illustreeritud pappkarp, mis sisaldab õhukesi pehmes köites luuleraamatuid (luulevihikuid).
Eesti kirjandusloos on tuntud 1960. aastatel debüteerinud luuletajate "kassetipõlvkond", kelle debüütluulekogud ilmusid luulekassetina.
"Noorte autorite" sarja kassette imiteerisid kaks hilisemat debüütkogumikku, "Kassett '88" ja "Kassett '90". Hiljem on kassetiformaati kasutatud nt kogumike "Kaardipakk" ja "Kaardipakk 2" jaoks.
Bailey Peacock-Farrell
pisi|Bailey Peacock-Farrell (2015) Bailey Peacock-Farrell (sündinud 29. oktoobril 1996 Darlingtonis) on Inglismaal sündinud Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa esiliigaklubis Burnley ja Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2006. aastal Middlesbrough's. 2013. aastal liitus ta Leeds Unitediga. Hooajal 2015–16 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas. Hooaja 2017–18 jooksul mängis ta kuu aega laenul Inglismaa tugevuselt kuuenda liiga klubis York City. Hooajal 2017–18 valiti Peacock-Farrell Leeds Unitedi aasta noormängijaks. Hooaja 2018–19 alguses määras peatreener Marcelo Bielsa ta Leeds Unitedi põhiväravavahiks, kuid ta kaotas selle koha 2019. aasta jaanuaris, kui klubiga liitus Madridi Realist Kiko Casilla.
2019. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga Burnley. Kahe hooaja jooksul jõudis ta Burnley koosseisus vaid kaheksas mängus ning suundus 2021. aasta juulis üheks hooajaks laenule Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubisse Sheffield Wednesday.
Debüüdi Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises tegi Peacock-Farrell 30. mail 2018 sõprusmängus Panama vastu.
Spionaaž (album)
"Spionaaž" on ansambli Agent M 2007. aastal ilmunud album.
Tsütokroomid
Tsütokroomid (kreeka keeles cytos 'rakk' ja chroma 'värv') on enamiku päristuumsete organismide ning paljude prokarüootide endoplasmaatilises retiikulumis ja raku mitokondri sisemembraanides olevad kromoproteiinide hulka kuuluvad heemvalkude kompleksid, mis osalevad rakkude hingamisahelas (ühes elektronide transpordiahelas), toimivad rakusiseste biokatalüsaatoritena, moodustavad kollaseid koepigmente ning redoks süsteeme. Lühendina kasutatakse ka terminit CYT.
Klassid
Tsütokroomid jaotatakse prosteetilise rühma omaduste ja neeldumismaksimumide alusel järgmistesse klassidesse:
Alaklassid
Üksikuid tsütokroomirühmade liikmeid tähistatakse klassile lisatavate alaindeksitega, näiteks tsütokroom b562 (Escherichia coli).
Ensüümid
Mitmed tsütokroomid toimivad ka ensüümidena, nagu
Windsori Ülikool
Windsori Ülikool on teadusülikool Kanadas, mis asub Windsori linnas Ontario provintsis.
Ülikool on asutatud aastal 1963. Ülikooli eelkäija (Assumption Colleage) asutati juba aastal 1857.
Puijo torn
Puijo torn on 75 meetri kõrgune vaatetorn Ida-Soomes Kuopios Puijo mäe tipus. Tornis on 100-kohaline pöörlev restoran, mis on töötanud 1963. aastast alates. Puijo restoran oli esimene pöörlev restoran Põhjamaades. Puijo torni on külastanud üle 5,5 miljoni turisti.
Praegune Puijo torn on juba kolmas. Eelmine torn ehitati 1906. aastal ja lammutati praeguse Puijo torni ehituse jaoks. Esimene torn ehitati 1856. Tornist läänes asub kolm suusahüppemäge, kus korraldatakse ka suusahüppe maailmameistrivõistlusi.
PF-89
PF-89 on uue põlvkonna standardne õhukese soomusega tankide tõrjumisele suunatud granaadiheitja. Relva kasutavad peamiselt jalaväelased kerge soomuse ja varjendite vastu. PF-89 on disainitud 80 mm kõrge purustusjõuga tankivastase (inglise High Explosive Anti-Tank) moona laskmiseks. Massilist tootmist alustati 1993. aastal. PF-89 on üpris sarnane Rootsi AT-4-ga.
Antud relv on kaasakantav ning sellest saab lasta ainult paremalt õlalt. Samuti on granaadiheitja veekindel ning seda on lihtne transportida ja hoida.
Kirjeldus
PF-89 granaadiheitjal on lihtne optiline sihik, millele võrreldes AT-4-ga öösihikut lisada ei saa. Enne laskmist peab laskja selgelt nägema oma sihtmärki ning määrama, mis kaugusel see asub.
Linkmenys
Linkmenys (rõhk esimesel silbil) on küla (endine alev) Leedus Ignalina rajoonis, Linkmenyse valla halduskeskus.
Küla asub Ūsiai, Ziezdrase ja Liminase järve vahel.
Sundtoomine
Sundtoomine tähendab isiku kohaletoomist korrakaitseorgani poolt kutsutud kohta isegi siis, kui ta seda ei taha. Isiku sundtoomine on vajalik selleks, et isiku juuresolekut nõudvaid menetlustoiminguid oleks võimalik läbi viia ka olukorras, kus isik ei reageeri korraldusele menetlustoiminguks kohale ilmuda.
Linkmenys
Külas on põhikool, raamatukogu ja postkontor. Sealne katoliku kirik valmis 1887. aastal ja tulpkabel 1990. aastal.
Ajalugu
Külas asub Linkmenyse linnamägi, mis oli kasutusel I aastatuhandel. Linnamäe kõrgus on 8–10 m, pindala aga 25x19 m. Linnamäe loodeküljel on maapinnast 4 meetri kõrgusel kahe meetri laiune terrass. Linnamäe jalamil on 0,3 ha suurune asulakoht. Linnamäel tehti arheoloogilisi kaevamisi aastail 1958, 1976 ja 1985.
Sundtoomine
Sundtoomine on riikliku järelevalve erimeede, mille alused on sätestatud korrakaitseseaduse §-s 31. Sundtoomist võib kohaldada isiku suhtes, kellel võib olla kõrgendatud ohu tõrjumiseks vajalikku olulist teavet ning seda võib rakendada juhul, kui isik on kätte saanud korrakaitseorgani poolt saadetud kutse, kuid on jätnud ilma mõjuva põhjuseta kutses märgitud ajal kutses märgitud kohta ilmumata.
Linkmenys
Ajalugu
Linkmenyse linnamäge on oma kroonikas maininud ka Hermann Wartbergest. Tema kroonikas esineb aastal 1373 Lenghemen(e) küla, sealne linnamägi on tõenäoliselt aga Ginučiai linnamägi. XVI sajandil on esmamainitud Linkmenyse mõisa.
Asulast sai alev aastal 1534, toona rajati sinna ka turuplats. Alev ja mõis kuulusid Leedu suurvürstidele. XVII sajandi alguses läks sealne mõis Vilniuse tiuni Jonas Paci valdusse.
Sundtoomine
Sundtoomise korral toimetab politsei meetmele allutatud isiku kutse saatnud korrakaitseorganisse. Sundtoomisel on politseil õigus kasutada vahetut sundi, kuid vahetut sundi ei tohi rakendada kauem, kui see on eesmärgi saavutamiseks vältimatu. Riikliku järelevalve meedet, mille jaoks sundtoomist rakendatakse (nt ülekuulamine), kohaldatakse viivitamata. Kui see ei ole võimalik, võib isikut meetme kohaldamiseni kinni pidada kuni 12 tundi. Kinnipidamise korral tuleb isikut teistest, muudel alustel kinni peetud isikutest, eraldi hoida.
Linkmenys
Ajalugu
Aastal 1795 sai sealsest mõisast riigimõis. XVIII sajandi lõpus rajati alevisse kihelkonnakool. Asula venekeelne nimekuju oli tsaariajal Лынгмяны.
Sundtoomine
Sundtoomise negatiivne mõju isiku heaolule
Eesti Vabariigi põhiseaduse II peatükis on loetletud isikute põhiõigused, vabadused ja kohustused. Üheks loetletud põhiõiguseks on isiku õigus vabadusele ja isikupuutumatusele. Vabaduse võtmine võib toimuda vaid seaduses sätestatud ulatuses ja korras.
Linkmenys
Ajalugu
Aastail 1922–1939 läbis Linkmenyst Leedu ja Poola vaheline piir, suurem osa alevist jäi sealjuures Poola poolele. Külas asub piirijoont tähistav rist. Aastal 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed Utena lähistel metsas alevi juudid (ligi 70 ohvrit). Sõja järel hakkasid asula ümbruskonnas tegutsema Leedu metsavennad. Nõukogude võimud küüditasid 7 alevi elanikku.
Sundtoomine
Sundtoomise negatiivne mõju isiku heaolule
Kuna sundtoomise korral võib enne menetlustoimingu läbiviimist isikut kinni pidada kuni 12 tundi ning koos menetlustoimingu läbiviimisele kuluva ajaga 48 tundi, siis on kinnipidamise kohaldamisel tegemist isiku vabaduse võtmisega ehk põhiõiguse piiramisega.
Linkmenys
Ajalugu
XX sajandi keskpaigas kaotas Linkmenys alevi staatuse. Küla oli Nõukogude perioodil kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Sundtoomine
Sundtoomise negatiivne mõju isiku heaolule
Sundtoomisel võib kasutada vahetut sundi kuni eesmärgi saavutamiseni. Vahetu sunni alla kuulub isiku mõjutamine füüsilise jõuga, erivahendiga või relvaga.
Isiku mõjutamine füüsilise jõu abil võib isikule tekitada eelkõige valu ja ebamugavust.
Korrakaitseorgani poolt kasutatavad erivahendid nagu käe- ja jalarauad ning pisaravoolust, suitsu-, heli-, valgus- või muud efekti või valuaistingut esilekutsuvad granaadid võivad samuti isikule tekitada valu ja ebamugavust. Käe- ja jalarauad võivad tekitada füüsilisi vigastusi nagu marrastused ja verevalumid kätel ja jalgadel.
Ebamugavust võib põhjustada asjaolu, et eelpool nimetatud erivahendite kasutamisega piiratakse inimese liikumist, nägemist ja kuulmist.
Erivahenditena kasutatavad rahustussärk, -tool või -voodi ning teenistusloom, aga ka relv võivad isikule tekitada ängistust ja hirmu ning muid olulisi kannatusi.
Kui isikule põhjustatakse kinnipidamisel kannatusi, mis ületavad kinnipidamisega kaasnevate kannatuste vältimatu taseme ehk kui isikule kohaldatakse täiendavaid julgeolekuabinõusid õigusvastaselt, siis saab seda pidada inimväärikust alandavaks.
Inimväärikus on isiku põhiõiguste alus ning see laieneb ka kinnipeetavale.
Jamal Lewis
2020. aasta septembris sõlmis ta viieaastase lepingu Newcastle Unitediga.
Debüüdi Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises tegi Lewis 24. märtsil 2018 sõprusmängus Lõuna-Korea vastu.
Anif
Anif on vald (Gemeinde) Salzburg-Umgebungi ringkonnas Austria Salzburgi liidumaal.
Geograafia
Vald jääb Salzburgist lõunasse. Lõunas külgneb see Halleini ringkonnaga. Anif on pindalalt üks väiksemaid valdu Salzburgi liidumaal.
Salzburgi loomaaia maad ulatuvad Salzburgi Hellbrunni palee aedadest Anifini.
Ajalugu
Ad anua Ecclesiat ("kirik Anifi lähedal") Baieri hertsogkonnas mainis piiskop Arn von Salzburg juba 788. aasta Congestum Arnonise registris. See nimi on tõenäoliselt keldi päritolu ja pärineb Hallstatti ajastust. Sajandeid kuulus küla Salzburgi peapiiskopkonnale. Tänapäeva Püha Oswaldi kirikut kontrollisid Püha Peetruse kloostri mungad.
16. sajandi alguses püstitatud Anifi palee ehitas vürstlik peapiiskop Johann Ernst von Thun und Hohenstein u. 1693. aastal ümber ja oli seejärel Chiemsee piiskoppide suveresidents. 19. sajandi keskpaigas uusgooti stiilis ümber kujundatuna oli see Novembrirevolutsiooni ajal tagandatud Baieri kuninga Ludwig III varjupaik. Romantiline palee sai kuulsaks sellistes filmides nagu Helisev muusika, Suur võidusõit (1965) ja The Odessa File (1974). Seda kasutati ka Tuhkatriinu koduna filmis The Slipper and the Rose (1976).
Tänapäeval on Anif üks jõukamaid lõunapoolseid Salzburgi eeslinnu. Peamine tööandja on Sony DADC tootmisettevõte Niederalmis.
Tuntud inimesi
thumb|Villa Swoboda
Öökulli udukogu
Öökulli planetaarudu (tuntud ka kui Messier 97, M97 või NGC 3587) on planetaarudu Suure Vankri tähtkujus.