cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fääri saared
Suhted Eestiga
1991. aasta kevadel käisid Fääri saartel esinemas Tartu Lasteteater ja rahvalauluansambel Hellero.
11.–12. septembril 1997 külastas Eestit Fääri saarte peaminister Edmund Joensen. Peaministrit saatis Fääri saarte äridelegatsioon. Eesti peaminister Mart Siimann viibis vastukülaskäigul Fääri saartel sama aasta novembris, mille käigus 27. novembril kirjutati Tórshavnis alla Eesti ja Fääri saarte vaheline vabakaubandusleping. See kehtis kuni Eesti liitumiseni Euroopa Liiduga 1. mail 2004. 6. august 1993 – 6. august 2000 kehtis Eesti ja Fääri saarte vaheline kalandusleping. Fääri saarte äridelegatsioon külastas Eestit ka 2006. aasta jaanuaris.
Eestis on registreeritud üks Fääride osalusega ettevõte.
Saksofonist Villu Veski ja akordionist Tiit Kalluste on alates 1997. aastast Fääri saartel korduvalt esinenud ja koos Fääri muusikutega ka salvestanud. Esinetud on koos Fääri džässpianisti Kristian Blakiga.
Aastal 2010 käis Fääri saartel esinemas Eesti Riiklik Nukuteater lavastusega "Jussikese 7 sõpra". Etendus anti fääri keeles.
Jalgpallis on Eesti kohtunud Fääri saarte jalgpallikoondisega kuus korda. 1996. aastal Küprosel viigistati 2:2, 1997 kaotati Tartus 0:2, 1998 EM-valikmängus Kadriorus võideti 5:0, 1999 EM-valikmängus Tórshavnis võideti 2:0, 2010 EM-valikmängus 11. augustil A. Le Coq Arenal võideti 2:1 ning 7. juunil 2011 kaotati Tórshavnis 0:2.
Anagramm
Anagramm on sõnamäng, kus tähed sõnas või lauses liigutatakse ümber, et saada uus sõna või lause.
Anagrammid on näiteks kaubamaja = kaubajaam, Saksamaa = maakassa, mother-in-law = woman Hitler. Sageli valitakse varjunimesid anagrammide abil, näiteks Margit Adorf = Fagira D. Morti.
Anagrammid on tuntud alates antiikajast, väga populaarsed olid nad keskajal.
Paljassaare laht
Paljassaare laht on laht Tallinnas, Kopli ja Paljassaare poolsaare vahel.
Karstula (Ingeri)
Karstula (soome keeles Karstala, vene keeles Коростель, rootsi keeles Korostell) on küla Leningradi oblasti Kingissepa rajooni Kuzjomkino vallas Rosona jõe ääres.
Ajalugu
Tartu rahulepingu järgi jäi küla Eesti territooriumile. Karstula kuulus Viru Ingerisse, Vaivara kihelkonna Narva valda ja Viru maakonna Narva valda. Eesti Vabariigi algusaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kirikukihelkondi seejärel enam ei eksisteerinud.
Metsaküla (Mustvee)
Metsaküla on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kasepää valda.
Leivonmäki vald
Leivonmäki sõprusvald Eestis oli Haaslava vald.
Elektroonikakomponentide loend
Elektroonikakomponendid on elektroonikas kasutatavad kindlate parameetritega terviklikud üksikdetailid, millest luuakse elektroonikalülitusi ja koostatakse mitmesuguse otstarbega elektroonikaplokke (sõlmi).
pisi|450px|Elektroonikakomponentide näiteid
Muud elektroonikakopmponendid ja mikrolülitused
• Piesomootor
Barüonlaeng
Barüonlaeng (mõnikord nimetatud ka barüonarvuks) on barüone iseloomustav jääv kvantarv. Teda defineeritakse nii: kus
Barüonlaengu olemus
Barüonlaengu mõiste võeti kasutusele ammu enne kvarkide avastamist ning toona määrati selle võimalikeks väärtusteks 1 (barüonid) ja –1 (antibarüonid). Kui selgus, et barüon on liitosake ja tema barüonlaengu määrab tegelikult ära tema sees olevate kvarkide barüonlaeng, siis ei hakatud juba sisse harjunud barüoni laenguid muutma ning omistati lihtsalt kvarkidele 1/3 suurused barüonlaengud.
Asjaolu, et barüonis peab kindlasti olema kolm, mitte kaks või neli kvarki, tuleneb kvantkromodünaamikast, mille kohaselt peab kvarkidest koosnev liitosake olema neutraalse värvilaenguga.
Põhimõtteliselt võib eksisteerida ka barüone barüonlaenguga 1, mis koosnevad neljast kvargist ja ühest antikvargist (pentakvargid), kuid selliseid osakesi ei ole katseliselt leitud. Samuti ei ole leitud barüone barüonlaenguga 2 ega –2 jne.
Barüonlaengu jäävus
Barüonlaeng on jääv suurus. See tähendab, et kõikides vastasmõjudes peab barüonlaeng säilima. Tulenevalt sellest on prooton (kõige väiksema seisumassiga barüon) stabiilne. Ilma barüonlaengu jäävuseta ei saaks Universum eksisteerida, sest kõik prootonid laguneksid positronideks ja/või teisteks kergemateks elementaarosakesteks.
Kõik teised barüonid (kaasa arvatud neutron) on ebastabiilsed ning lagunevad väiksema seisumassiga barüoniks ja teisteks osakesteks.
Barüonlaengu aditiivsus
Barüonlaeng on aditiivne kvantarv. See tähendab, et barüonide süsteemi (näiteks aatomituuma) barüonlaeng on tuuma moodustanud nukleonide barüonlaengute summa. Tavalise aine puhul tähendab see seda, et tuuma barüonlaeng langeb kokku tema massiarvuga.
Helme valla vapp
thumb|250x250px|Helme valla vapp Helme valla vapp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Helme valla vapp.
Vapp kinnitati 21. juunil 1994, selle kujundas Ivo Manfred Rebane.
Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil hõbedane veskikivi kujutis, mille ringikujulisest keskosast väljub kaheksa musta kaarjat vööti.
Tõlgendus
Sinine on eestlaste lemmikvärv ja viitab tõsiasjale, et Helme ümbruskond on juba vanast ajast tuntud oma vaimuerksate inimeste ja koolitraditsioonide poolest.
Pöörlev must-hõbedane veskikivi sümboliseerib kõigepealt aja igavest kulgu, põlvkondade vaheldumist ning ühtlasi elu järjepidevust. Teiseks meenutab veskikivi valla inimeste põlist põhitegevust maaviljelust (saaki ja leiba).
Samtredia
Samtredia on linn Gruusias Imerethi piirkonnas, Samtredia rajooni keskus.
Silmalääts
Silmalääts (ladina keeles lens chrystallina) on paljude loomade silmamunas paiknev kude. Silmalääts on kaksikkumer ning asub silmamuna eesosas, silmaava taga vikerkesta ja klaaskeha vahel.
Ned Block
pisi|Ned Block (2008) Ned Joel Block (sündinud 1942) on juudi päritolu USA filosoof, kes töötab vaimufilosoofia alal. Tema tähtsamad tööd puudutavad teadvust ja tunnetusteadust.
Silmalääts
Silmaläätse areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Ned Block
Ta sai doktorikraadi Harvardi Ülikoolist Hilary Putnami juhendamisel. Ta oli pikka aega Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi filosoofiaprofessor. Praegu õpetab ta New Yorgi Ülikoolis.
Silmalääts
Madude silmalääts
Madude silmalääts erineb teiste roomajate omast. Fookuskaugus ehk akommodatsioon toimub maosilmas mitte silmaläätse kuju muutmise teel, mis on ümmargune, vaid silmaläätse liikumise teel võrkkestast kaugemale.
Ned Block
Blockheadi argument
Artiklis "Psychologism and Behaviourism" (1981) esitas Block Blockheadi argumendi Turingi testi kui arukuse testi vastu. Ta on olnud Turingi testiga seotud Loebneri auhinna žüriis.
Silmalääts
Inimese silmalääts
Väljastpoolt katab teda läbipaistev kihn (kapsel).
Ned Block
Funktsionalismi kriitika
Block on kritiseerinud funktsionalismi, väites, et süsteem, millel on samad funktsionaalsed seisundid nagu inimesel, ei pruugi olla teadvusega.
Silmalääts
Inimese silmalääts
Silmaläätsel pole veresooni ega närve.
Ned Block
Fenomeniline teadvus ja ligipääsuteadvus
Block tegi eristuse fenomenilise teadvuse ja ligipääsuteadvuse vahel: fenomeniline teadvus koosneb subjektiivsest kogemusest ja tunnetest; ligipääsuteadvus koosneb tunnetussüsteemis globaalselt saadaolevas informatsioonis arutlemise, kõne ja kõrgetasandilise tegevusejuhtimise tarbeks. Ta on väitnud, et inimesel ei pruugi fenomeniline teadvus alati ligipääsuteadvusega kokku langeda.
Silmalääts
Inimese silmalääts
Selle eesmisel pinnal paikneb epiteel, mis produtseerib läätserakke. Olemasolevad rakud tihenevad ja umbes 40a. vanuses moodustub läätse keskele läätse tuum (nucelus lentis).
Ned Block
Isiklikku
Ned Block on abielus arengupsühholoog Susan Careyga.
Silmalääts
Inimese silmalääts
Silmaläätse valgustmurdev võime on 13 dioptrit. Silma võime näha selgesti erineval kaugusel asuvaid esemeid põhineb läätse omadusel muuta fookuskaugust – see on akommodatsioon.
Patoloogia
Inimese silmaläätse patoloogia võib kummalgi silma erineda ja olla kas kaasasündinud või kujuneda elu jooksul – levinumad on katarakt ja afaakia.
Läätse koostis
Silmalääts sisaldab umbes 63% vett, 35% globuliine ja 2% mineraalsooli.
Shenzhen Airlines
pisi|291x291px|Shenzhen Airlinesi [[Airbus A330]] Shenzhen Airlines on Hiina lennufirma, mille peakorter asub Shenzhen Bao’ani rahvusvahelises lennujaamas Shenzhenis Guangdongis. See on alates 2012. aastat Star Alliance’i liige ning on üks kahest Hiina lennufirmast, mis on selle alliansi liige. Shenzhen Airlinesi suurim osanik on Air China, mis omab 51% ettevõttest.
Lennufirma asutati 1992. aasta novembris ning firma hakkas lende teostama 17. septembril 1993. Lennufirmal on 188 lennukit, millega opereeritakse lende 74 sihtkoha.
Navarino
thumb|Navarino (roosa) Navarino on Tšiilile kuuluv saar Lõuna-Ameerika mandri lõunatipu lähedal.
Navarino on Tulemaa saarest eraldatud Beagle'i väinaga, mida mööda kulgeb ühtlasi Tšiili ja Argentina piir. Saarest itta jäävad väiksemad saared Lennox, Picton ja Nueva. Läände jääb suurem Hoste saar. Lõunasse jäävad tillukesed Wollastoni saared.
Navarino pindala on 2473 km². Saar on mägine, selle kõrgeim tipp Pico Navarino on 1195 m kõrgune.
Navarino kuulub Magalhãesi ja Tšiili Antarktika piirkonda ning on osa Tšiili ja kogu maailma kõige lõunapoolsemast omavalitsusüksusest Cabo de Hornose vallast.
Navarino põhjapoolsel rannaribal, kus asub ka Puerto Williams, on aastas sademeid keskmiselt 467 mm ja need jaotuvad aastas ühtlaselt. Merelise kliima tõttu on aastased temperatuurikõikumised väikesed: aasta keskmine õhutemperatuur on +6 °C, kõige soojemal kuul +9,6 °C ja kõige külmemal kuul +1,9 °C. Ushuaias on kliima samasugune. Saare lõunaosas on kliima veelgi merelisem: talvised temperatuurid on kõrgemad, suvised madalamad ja sademete hulk tublisti suurem, kuni 800 mm aastas.
Valdav osa saareelanikest elab Puerto Williamsis (2700 elanikku), mis on rahvaarvult piirkonna 4. asula. Seal asub ka Tšiili mereväebaas. Tšiili loeb Puerto Williamsit linnaks, mis on maailma lõunapoolseim. Saarel on veel kaks asulat: Puerto Toro, kus 2002. aastal elas 36 inimest, ja Puerto Navarino. Navarino saarel asuvad Antarktikale kõige lähemad asulad.
Navarinole pääseb piirkonnakeskusest Punta Arenasest helikopteriga iga päev, välja arvatud pühapäeviti, ja kord nädalas parvlaevaga. Parvlaevasõit kestab 30–36 tundi. Märgatavalt lähemal Navarinole kui Punta Arenas asub Argentina linn Ushuaia, kust 2006. aastal oli Navarinoga mootorpaadiühendus.
Hummuli valla vapp
thumb|Hummuli valla vapp Hummuli valla vapp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Hummuli valla vapp.
Vapp kinnitati 2. juunil 1994.
Vapi kirjeldus
Rohelisel kilbil on kuldne kimalane kahe musta vöödiga kehal.
Tõlgendus
Vapitunnus lähtub valla nime algvariandist, mis tähendab kimalast.
Pranas Dovydaitis
pisi|Pranas Dovydaitis Pranas Dovydaitis (2. detsember 1886 Runkiai – 4. november 1942 Sverdlovsk) oli Leedu jurist, filosoof, entsüklopedist ja poliitik, riigi peaminister 1919. aasta veebruarist aprillini.
Tšiathura
Tšiathura (varsem eestikeelne nimi Tšiatura) on linn Gruusias Imerethi piirkonnas.
Pranas Dovydaitis
1908. aastal lõpetas ta eksternina Marijampolė gümnaasiumi ja 1912. aastal Moskva Ülikooli õigusteaduskonna. Lisaks õppis ta samas ülikoolis veel ühe aasta ajaloofilosoofiat. Leedusse tagasipöördumise järel oli ta ajakirja Viltis toimetaja. Alates 1916. aastast oli ta Kaunases gümnaasiumiõpetaja. 1918. aastal valiti ta Leedu Nõukogusse, ta oli üks Leedu iseseisvusdeklaratsioonile allakirjutajatest.
Tšiathura
Tšiathura sõpruslinnad on Keila, Sigulda ja Nikopol.
Pranas Dovydaitis
Pärast Leedu okupeerimist Nõukogude Liidu poolt vallandati Dovydaitis kõigilt ametikohtadelt. 14. juunil 1941 küüditati ta koos perekonnaga Uuralitesse ja paigutati vangilaagrisse. Ta mõisteti süüdi nõukogudevastases tegevuses ja lasti 1942. aasta novembris Sverdlovski vanglas maha.
Karge meri
"Karge meri" on August Gailiti 1938. aastal ilmunud romaan.
1140
1140. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad - 1140. aastad - 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad
Aastad: 1135 1136 1137 1138 1139 - 1140 - 1141 1142 1143 1144 1145
Nõmme (Mustvee)
Nõmme on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kasepää valda.
Tianjin Airlines
pisi|281x281px|Tianjin Airlinesi [[Airbus A320]] Tianjin Airlines on Hiina lennufirma, mille peakorter asub Tianjin Binhai rahvusvahelises lennujaamas Donglis Tianjinis Hiina Rahvavabariigis. Lennufirma kodulennujaamaks on sama lennujaam, kus asub firma peakorter. Lennufirma opereerib siseriiklike ja kargo lende oma kodulennujaamast. Tianjin Airlinesi omanik on HNA Group.
Lennufirma asutati 2004. aastal ning firma hakkas lende teostama 2007. aastal. Ettevõttel on 99 lennukit, millega opereeritakse lende 109 sihtkohta.
Pisarasüsteem
Pisarasüsteem ehk pisaraaparaat ehk pisaraelundkond (ladina keeles apparatus lacrimalis) on paljude loomade silma abielund, süsteem, mis koosneb pisaranäärmetest ja pisarateedest.
Pisaraaparaadi areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Pisaraelundkonna funktsiooniks on pisaravedeliku tootmine ja ninaõõnde toimetamine.
Pisarad niisutavad silmamuna ja aitavad eemaldada konjunktiivkotti sattunud tolmu, võõrkehi, mikroobe.
Inimese pisarasüsteem
Pisaranääre paikneb silmakoopa ülemises külgmises nurgas ja avaneb 5–12 juhaga ülemise konjunktiivkoti külgmisse ossa. Pisaranääre eritab ööpäevas umbes 1 ml pisaravedelikku, mis sisaldab vähesel hulgal NaCl, valku ja lüsotsüümi, mis on bakteritsiidse toimega. Inimeste pisaraaparaati kuuluvad:
Pihlajavesi vald
Pihlajavesi oli vald Soomes Kesk-Soome läänis Kesk-Soome maakonnas. Vald liideti Keuruuga 1969. aastal. 1967. aastal elas vallas 1800 inimest ja rahvastiku tihedus oli 4,3 in/km².
Jason Carter
Jason Carter (sündinud 1969 ) on Briti kitarrist.
Tema inspiratsiooniallikas on harf-kitarr. Sellele pillile kirjutatud lugudest on valmimas Jason Carteri järgmine (15.) heliplaat.
Yonne
Yonne on jõgi Prantsusmaal.
Yonne on 292 km pikk ja tema valgla on 10 836 km². Tema allikas on umbes 730 m ja suue 47 m kõrgusel merepinnast, mis teeb tema languseks umbes 683 m. Jõe vooluhulk on keskmiselt 95 m³/s.
Yonne algab Burgundiast Morvaini mägedest 901 m kõrguse Haut-Folini jalamilt. Ta voolab valdavalt põhja ja loodesse. Ülemjooksul voolab ta läbi Nivernaisi ja seal on suurim asula tema ääres Clamency. Clamencyst allavoolu kuni suudmeni kulgeb jõe kaldal maantee. Temasse suubub paremalt Cure ja sellest kohast allavoolu kulgeb Yonne'i kaldal kõikjal ka raudtee. Seejärel läbib Yonne rea linnu: Auxerre'i, Migennes'i, Joigny, Villeneuve-sur-Yonne'i ja Sensi. Migennes'is suubub temasse paremalt suurim lisajõgi Armançon ja Sensis samuti paremalt Vanne. Yonne suubub Montereau-fault-Yonne'is vasakult Seine'i.
Jõgi on nime andnud Yonne'i departemangule. Tema allikas asub Nièvre'i departemangus ja suue Seine-et-Marne'i departemangus.
Ķērkliņi vasallilinnus
Ķērkliņi vasallilinnus (läti Ķerkliņu muiža, saksa Kerklingen) oli tõenäoliselt Liivi ordu vasallilinnus , mis asus Lätis, ajaloolisel Kuramaal (Kurzeme), Salduse piirkonnas (Saldus novads), Zvārde vallas (Zvārdes pagasts – varem ka Vārde), Ķērkliņi järve edelakaldal, kunagisel mõisaasemel (Gut Kerklingen).
Ajalugu
Linnuseala kuulus Dobele komtuurkonda. Juba orduajal paigutati väiksemaid vasallilinnuseid suuremate ordulinnuste ette nö eelpositsioonidele piiride kaitseks välisvaenlaste vastu. Ka Kuramaal oli Liivimaa lõunaosa piiride kaitseks mitmeid ordu ja piiskopi vasallilinnuseid.
Juba 1549. aastast on Läti Rahvusarhiivi kogus dokumente Kerklini mõisast.
1575 läänistas kunagine viimane ordumeister ja tollane esimene hertsog Gotthard Kettler Kerklini järve ääres maad Rotger Koskullile, kes mõnede läti ajaloolaste arvates rajas sinna ka mõisa ja nimetas selle järve järgi.
Vahemikus 1591–1596 andsid Kuramaa hertsogid Friedrich ja Wilhelm Kettlerid oma kantslerile ja ülemnõunikule Michael von Manteuffelile, kelle suguvõsa oli XVI sajandi lõpus Pommerist (Pomorze) Kuramaale siirdunud, Poola võimude kinnitusel kuningas Zygmunt II Augusti privileegid vanade lääniaadlimõisate omandamiseks. Need olid Dobelsbergi ja Kerklingi mõisad, millest viimane kujutas endast väikest lossi, mis oli varem algselt kaitseehitisena püstitatud. Juba 1568. ja 1570. aasta retsessidega andis hertsog käsu kutsuda hertsogkonna kantsleri ametisse mõni sobiv aadlik välismaalt.
1641. aastal ehitati Kerklinisse vana lossi lähedale kivist luteri kirik.
XVII sajandil ehitati linnust arvatavasti ümber. See oli Kuramaa ja Semigallia hertsogi vasallide linnus ja seal elas jõukas mõisnik.
1718. aastal sai mõis Friedrich Casimir von Kleisti omandusse, kelle perekonda see kuulus kuni 1920. aastani. Von Kleistide ajal ehitati mõis kaks korda ümber.
1885 väljaantud von Kleistide perekonnakroonikas on pilt Kerklini mõisast, mis kujutab endast peaaegu ruudukujulist kahekorruselist mõisahoonet, mille kahes nurgas asetsevad diagonaalis väikesed ümartornid.
Aastatel 1918–1935 koostati Balti Ehitusmälestiste Arhiivi (Baltische Baudenkmäler-Archiv) pildikogu, milles oli 3 fotot ka Kerklini mõisast. Paksude seintega kogukal kahekorruselisel peahoonel on diagonaalnurkades kaks torni, millest üks on matsakam ja madalam, teravatipulise katusega ning ulatub müüridega teise korruse katuseräästani, teine aga saledam ja kõrgem, sakmelise ülarinnatisega ning ulatub vähemalt sama kõrgele härrastemaja katuseharjaga. Piltnikuks on parun Friedrich von Wolff-Lettien.
Mõis kannatas tugevalt II maailmasõja lahingutegevuses, kuid seisis pärast sõda veel püsti. 1949. aastast pärinevas kirjelduses on öeldud, et lossi uksed ja aknad on hävinenud, põrandad katki, katus on sõelapõhjaks lastud ja teise korruse ruumide sisustust on lõhutud.
1954. aastast paiknes Kerklinis NSV Liidu sõjalennuväe Zvārde õppepolügoon ja lennukimürsud langesid pidevalt mõisahoonete lähedusse.
1990. aastateks, kui sõjaväepolügoon seal likvideeriti, ei olnud kunagisest uhkest mõisasüdamest enam suurt midagi alles jäänud.
Ehitus
Linnuseala asetseb u 110 m kõrgusel üle merepinna, Kerklini järve edelakaldal ligi 15 m kõrgusel, järve poolt järskude kallastega künkal. Vasallilinnus kujutas endast algselt vähemalt kahekorruselist majalinnust, millele kas kohe või – kui hoone on veelgi vanem – hiljem tulirelvade ajastul lisati diagonaalnurkadesse lisakaitseks väikesed ümartornid. Need ehitati tugevalt flankeerivate tornidega – linnusekülgede parema kaitse alla võtmiseks. Mõisa peahoone ise on ehitatud põhiliselt punastest tellistest, kuid kohtab ka maakivist müüre. Hilisematel mõisaaegadel paiknes hoone teisel korrusel suur saal. Linnusekohast u 5 km kagus paikneb kunagine semgalite Dobe linnamägi (Incēni), mida ka Liivi ordu omal ajal kindlustas ja kasutas, kuid hiljem maha jättis.
Praegune seisukord
II maailmasõja ajal sai mõis kannatada, sõjaväepolügoonina kasutusel olles aga hävines pea täielikult ning alles on ainult väheldased varemed esimese korruse kõrguselt. Ka asustus on piirkonnas praktiliselt lakanud eksisteerimast ja see paikkond sarnaneb selles suhtes näiteks Aegviidu sõjaväepolügooniga Eestis. Linnusekohast u 450 m edelas asub Kerklini luteri kihelkonnakirik, mis on ka praegu varemetes.
Elektroonika
Elektroonika on füüsika ja elektrotehnika haru, mis uurib ja rakendab vaakumis, gaasides, pooljuhtides jm keskkondades ja nende piiril liikuvate elektrilaengutega seotud nähtusi.
Elektroonika tegeleb elektriahelatega, mis sisaldavad aktiivsed elektroonikakomponente (nagu näiteks elektronlambid, dioodid, transistorid, integraallülitused, optoelektroonika seadised ja andurid), samuti nendega seotud passiivseid elektrilisi komponente  (takistid, kondensaatorid) koos nende omavahel ühendamise tehnoloogiaga.
Elektroonikaseadmete elektriahelad koosnevad peamiselt või eranditult aktiivsetest pooljuhtseadistest. Sellist vooluahelat käsitletakse kui elektroonikalülitust. Aktiivsete komponentide mittelineaarne käitumine ja elektrilaengute juhtimine muudab võimalikuks signaalide võimendamise ja muundamise.
Elektroonikat kasutatakse laialdaselt infotöötluses, telekommunikatsioonis ja signaalitöötluses.
Elektronseadiste suutlikkus toimida lülititena teeb võimalikuks digitaalsignaali töötlemise.
Elektroonika eristub elektri- ja elektromehaanika-alasest teadusest ja tehnoloogiast, mis tegelevad elektrienergia genereerimise, jaotamise, lülitamise, salvestamisega ning muundamisega teistest energiavormidest või ka teisteks energiavormideks, kasutades mootoreid, generaatoreid, patareisid, lüliteid, releesid, transformaatoreid, takisteid ja muid passiivseid komponente. See eristumine algas 1906. aasta paiku, kui Lee De Forest leiutas trioodi, mis muutis võimalikuks võimendada raadiosignaale ja audiosignaale mittemehaanilise seadme abil. Kuni 1950. aastani kutsuti seda ala raadioelektroonikaks (radio engineering), kuna selle põhiline rakendus oli raadiosaatjate ja vastuvõtjate väljatöötamine ja teooria. Elektroonika selle tänapäevasemas mõttes oli aga selle perioodil elektronlampide teooria ja selle rakendamine. Tänapäeval kasutatakse elektri- ja elektroonikaseadmeis peamiselt pooljuhtkomponente.
Elektroonika harud
Pooljuhtseadiste toimimise füüsikaliste põhimõtetega ja nende valmistamise tehnoloogiaga seotud uurimist peetakse tahkete kehade füüsika haruks, samas kui praktiliste probleemide lahendamiseks mõeldud elektroonikalülituste väljatöötamine ja ehitamine kuulub elektroonikainseneeria alla. See artikkel keskendub elektroonika rakendustehnoloogilistele aspektidele.
Elektroonika peamised harud on järgmised:
Elektroonilised seadmed ja komponendid
Elektroonikakomponent on elektroonikalülituse füüsiline üksus, mida kasutatakse elektronide või nendega seotud väljade mõjutamiseks vastavalt elektroonilise süsteemi kavandatud funktsioonile. Konkreetsete rakenduste (näiteks võimendi, raadiovastuvõtja või ostsillaatori) loomiseks mõeldud komponendid on üldjuhul ette nähtud omavahel ühendamiseks, tavaliselt trükkplaadile jootmise teel. Komponendid võivad olla ühendatud keerukamate rühmade kujul integraallülitustena. Komponendid liigitatakse tihti aktiivseteks (nt transistorid ja türistorid) või passiivseteks (näiteks takistid, kondensaatorid, induktiivpoolid).
Elektrooniliste komponentide ajalugu
Elektronlambid (raadiotehnika algusajal tuntud kui raadiolambid) olid esimeste elektrooniliste komponentide seas, kuigi esimeseks elektroonikaseadmeks võib pidada ka röntgenitoru. Nemad määrasid peaaegu täielikult 20. sajandi esimesel poolel toimunud elektroonikarevolutsiooni käigu. Nemad viisid elektroonika algelise lõbustuse tasemelt edasi, andes meile raadio, televisiooni, helisalvestuse, radarid, telefonside ja palju muud. Kuni 1980. aastate keskpaigani mängisid nad juhtivat rolli mikrolaine- ja televisioonitehnika valdkonnas. Elektronlampe kasutatakse endiselt mõnes erirakenduses, näiteks suure väljundvõimsusega raadiosagedusvõimendid, elektronkiiretorud, spetsiaalsed heliseadmed, kitarrivõimendid ja mõned mikrolaineseadmed.
Transistoride leiutamise, arendamise ja massilisse tootmisse jõudmise järel võeti need elektronlampide asemel kasutusele ja paarikümne aastaga olid nad elektronlampide asemel praktiliselt kõikjal kasutusel. Väikese energiatarbe tõttu (nad ei vaja katoodi kütet) tekkis võimalus realiseerida seadmeid, mis lampide abil teostatuna olid mõeldamatud (implanteeritavad meditsiinielektroonikaseadmed jms).
Mõõtmete väiksuse ja ökonoomsuse tõttu võeti transistorid kasutusele ka arvutustehnilistes seadmetes. 1955. aasta aprillis valminud lauaarvuti IBM 608 oli esimene IBM-i toode, milles kasutati ainult transistore ilma ühegi elektronlambita, ja seda peetakse esimeseks täielikult transistoridel toimivaks kommertsturule toodetud arvutusmasinaks. 608 sisaldas üle 3000 germaaniumtransistori. Thomas J. Watson Jr andis korralduse kasutada transistore kõigi tulevaste IBMi toodete väljatöötamisel. Sellest ajast peale on arvutiloogika seadmetes ja välisseadmetes kasutatud peaaegu eranditult transistore.
Ahelate tüübid
Ahelaid ja komponente saab jagada kahte rühma: analoogsed ja digitaalsed. Seade võib koosneda lülitustest, mis on üht või teist ​​tüüpi või mõlema tüübi segu.
Analoogahelad
Enamik elektroonilisi analoogseadmeid, näiteks raadiovastuvõtjad, on üles ehitatud vaid paari liiki põhiahela kombinatsioone kasutamise peal. Analoogahelad kasutavad pidevat pinge- või vooluvahemikku, erinevalt diskreetsete tasemete kasutamisest digitaalsetes ahelates.
Seni välja töötatud erinevate analoogahelate arv on tohutu, eriti seetõttu, et "ahela" määratlus võib ulatuda ühest komponendist kuni tuhandeid komponente sisaldavate süsteemideni.
Analoogahelat nimetatakse mõnikord lineaarseks, kuigi analoogahelates kasutatakse mitmeid mittelineaarseid efekte, nagu segustites, modulaatorites jne. Analoogahelate headeks näideteks on lamp- ja transistorvõimendid, operatsioonvõimendid ja ostsillaatorid.
Nüüdisajal leiab harva ahelaid, mis on täiesti analoogsed. Tänapäeval võivad analoogsüsteemid kasutada digitaalseid mikroprotsessortehnoloogiaid (digitaalseid signaaliprotsessoreid ehk DSP-sid).
Mõnikord võib olla raske eristada analoog- ja digitaalahelaid, kuna nad teostavad signaalidega nii lineaarseid kui ka digitaalsusele iseloomulikke mittelineaarseid toiminguid. Näiteks on signaali komparaator, mis võtab sisse pideva analoogpinge, kuid väljastab ainult kahte taset, nagu see on digitaalahelas. Sarnaselt võib ülekoormatud transistorvõimendi väljund omandada juhitava loogilise lüliti ehk loogkalüli väljundi omadusi, millel on sisuliselt kaks väljunditaset. Tegelikult on paljud digitaalsed lülitused analoogahelate variandid, mis on rakendatud sarnaselt selle näitega. Lõppude lõpuks on ju kõik tegeliku füüsilise maailma aspektid põhiliselt analoogsed, nii et digitaalseid efekte saab realiseerida ainult analoogkäitumise piiramise teel.
Digitaalahelad
Digitaalsed ahelad on elektrilised ahelad, mis põhinevad kahe või enama diskreetse pingetaseme (kokkuleppelise või tehnilise lahendusega ära määratud, näiteks TTL, CMOS jne) ehk nivoo kasutamisel. Kahetasemelised (tinglikult "0" ja "1") digitaalahelad on Boole’i algebra kõige levinumaid füüsilisi esitusi, mis on kõigi kahendsüsteemis töötavate digitaalarvutite aluseks.
Binaarset süsteemi on kasutatud enamikus digitaalsetes ahelates. Binaarsetel digitaalsetel ahelatel on kaks pingetaluvust, mida märgistatakse kui "0" ja "1". Sageli vastab loogilisele 0-le madalam pinge ja seda nimetatakse "madalaks", samal ajal kui loogilisele 1-le vastab kõrge nivoo. Kuid mõnes süsteemis kasutatakse vastupidist määratlust ("0" on "kõrge" ja "1" on "madal") või siis on toite polaarsus erinev (tavalisest positiivsest), või siis on nad üldse voolusignaali põhised. Üsna sageli võib loogika disainija neid määratlusi ümber pöörata üleminekul ühelt ahelalt teisele, kui ta peab seda disaini hõlbustamiseks vajalikuks. Nii et tasemete määratlus "0" või "1" on mõnevõrra meelevaldne.
Ternaarset (kolme oleku või signaali nivoo kasutamisega) loogikat on uuritud ja mõned sellised prototüüparvutid on ka loodud.
Arvutid, elektroonilised kellad ja programmeeritavad loogikakontrollerid (kasutatakse tööstusprotsesside juhtimiseks) on ehitatud digitaalsetest ahelatest. Teiseks näiteks on digitaalsed signaalitöötluse vahendid (DSPd jms).
Komponendid:
Kõrge integreerituse astmega seadmed:
Soojuse hajumine ja soojusjuhtimine
Elektroonilise vooluringi tekitatav soojus tuleb hajutada, et vältida kohest tõrget ja parandada pikaajalist töökindlust. Soojuse hajumine saavutatakse enamasti passiivse soojusjuhtivuse / konvektsiooniga. Hajumist kasvatavad vahendid on muu hulgas jahutusradiaatorid ja ventilaatorid õhkjahutuse tarbeks ning teised arvutijahutuse vormid, nagu näiteks vesijahutus. Need meetodid kasutavad konvektsiooni, soojusjuhtivust, soojuse transporti ja soojuskiirgust.
Müra
Elektrooniline müra on määratletud kui soovimatud häired, mis tekivad kasuliku signaali peale (liituvad sellega) ja kipuvad varjama signaali infosisu. Müra ei ole sama mis on vooluahelas põhjustatud signaali moonutused. Müra on seostatav kõigi elektrooniliste ahelatega. Müra võib olla elektromagnetiliselt või soojuslikult tekkinud. Soojuslikku müra saab vähendada, alandades ahelas müra tekitavate komponentide töötemperatuuri. Kuid on veel muid müratüüpe, mida ei saa eemaldada, sest need on seotud füüsikaliste omaduste poolt seatud piirangutega, nagu seda on haavelmüra. Elektromagnetilisi häireid saab vähendada varjestuse kasutamisega.
Elektroonikateooria
Matemaatilised meetodid on elektroonika uurimise lahutamatud osad. Asjatundlikkus elektroonikas eeldab ühtlasi asjatundlikkust vooluahelate analüüsi matemaatikas.
Elektroonika jaoks on oluline ka elektromagnetvälja teooria uurimine ja mõistmine.
Elektroonikalabor
Elektroonikateooria keerukuse tõttu on laboratoorsetel eksperimentidel elektrooniliste seadmete väljatöötamise juures täita oluline osa. Neid eksperimente kasutatakse inseneri loodud tehnilise lahenduse testimiseks või kontrollimiseks ja vigade tuvastamiseks. Ajalooliselt on elektroonikalaborid koosnenud füüsilises ruumis paiknevatest elektroonikaseadmetest ja seadmestikust, kuid viimastel aastakümnetel on elektroonikalaboris trendiks saanud kasutada pigem simuleerivat tarkvara, nagu CircuitLogix, Multisim ja PSpice.
Arvutipõhine disain
Tänased elektroonikainsenerid on võimelised projekteerima ahelaid, kus kasutatakse eelnevalt valmistatud komponente, nagu toiteallikad, pooljuhid (st pooljuhtseadmed, näiteks transistorid) ja integraallülitused. Elektroonilise projekteerimisautomaatika tarkvaraprogrammid hõlmavad skemaatilisi salvestusprogramme ja trükkplaatide disainimise programme. Populaarseimad nimed on NI Multisim, Cadence (ORCAD), EAGLE PCB ja Schematic, Mentor (PADS PCB ja LOGIC Schematic), Altium (Protel), LabCentre Electronics (Proteus), gEDA, KiCad ja paljud teised.
Elektroonika Eestis
Eestis alustati elektroonika alase ettevõtlusega seoses raadioside ja raadioringhäälingu arenguga 1920. aastatel. Eesti elektroonikatööstuse põhitoodanguks enne teist maailmasõda olid raadioseadmed ja nende passiivkomponendid. Raadiovastuvõtjate ja elektroonsete mõõtevahendite tootmise ja väljatöötamise alal jätkus tegevus kuni 1990. aastateni.
Seoses pooljuhtelektroonika arenguga pärast teist maailmasõda loodi Eestis mitmed pooljuhtseadiseid väljatöötavad ja tootvad ettevõtted, mis olid NSV Liidu üleliidulises alluvuses. Mõned ettevõtted hakkasid hiljem valmistama ka integraalseid mikroskeeme.
Tänapäeval on Eestis mitmeid elektroonika tooteid valmistavaid ettevõtteid, millest suurimad on välismaiste ettevõtete filiaalid. Nende põhiliseks toodanguks on olnud mobiilside vahendid, kuid valmistatud on ka muid elektroonikal põhinevaid tooteid.
Elektroonikaalase erialase ettevalmistuse saab omandada põhiliselt Tallinna Tehnikaülikoolis ja Tallinna Polütehnikumis.
Kinnistäht
Kinnistäht (ladina keeles stella fixa) on taevakeha, mis näib Maalt vaadates teiste öötaeva tähtede suhtes liikumatuna.
Kinnistähed paistavad liikumatutena sellepärast, et nad paiknevad kaugel väljaspool Päikesesüsteemi, mistõttu nende omaliikumine on aeglane (suurima omaliikumisega kinnistähel Barnardi Kiirjooksjal on see alla 10 kaaresekundi aastas). Kinnistähtede omaliikumise avastas James Bradley 1728. Enamiku tähtede omaliikumine on nii väike, et tähistaevas näeb tänapäeval välja enam-vähem samamoodi nagu antiikajal.
Kinnistähtede aastaparallaks on nii väike, et seda märgati alles uusajal.
Crater Lake
Crater Lake (inglise keeles 'kraatrijärv') on järv Ameerika Ühendriikide Oregoni osariigis. See on moodustunud Mazama vulkaani kaldeerasse.
Kinnistäht
Nimetus "kinnistähed" pärineb ajast, kui planeetide ("rändtähtede") ja tähtede loomuse erinevus ei olnud teada. Kinnistähtedest sai moodustada tähtkujusid, rändtähed aga (mille hulka arvati ka Päike ja Kuu) muutsid oma asendit tähtkujude suhtes.
Crater Lake
Crater Lake paikneb Oregoni lõunaosas Kaskaadides, kus on palju teisigi vulkaane.
Järve pindala on 52,9 km², ruumala 19 km³. Suurim sügavus on 594 m, keskmine sügavus 350 m. Tegemist on USA sügavaima järvega, maailmas on ta sügavuselt seitsmes.
Järvel puudub valgla, kui mitte arvestada kaldavalglat, mille pindala on umbes 15 km². Kaldajoone pikkus on umbes 31 km.
Crater Lake'i kaldad on väga järsud, ulatudes järvepinnast kuni 600 meetri kõrgusele. Ka järve põhi, mida on korduvalt batümeetriliselt uuritud, on väga liigestunud.
Aastal 1902 moodustati Crater Lake'i ümber Crater Lake'i rahvuspark, mida külastab aastas keskmiselt 456 tuhat turisti.
Üks tuntumaid vaatamisväärsusi järvel on Old Man of the Lake. Tegemist on suure puuga, mis on järves vertikaalselt enam kui sada aastat (vähemalt aastast 1896) ringi hulpinud. Tänu järve külmale veele on puu üsna hästi säilinud.
Nimest
Esimesed euroameeriklased nägid järve 1853. aastal ning rääkisid teistele, et olid leidnud kõige sinisema veega järve, mida nad kunagi on näinud. Nad nimetasid seda Deep Blue Lake ('Sügav Sinine järv'). Siiski ei äratanud see leid laiemat tähelepanu.
Uuesti "avastati" järv 1862. aastal ning nimeks anti Lake Majesty ('Majesteetlik järv'). Laiema tuntuse sai järv 1869. aastal, kui sellest kirjutati kohalikus ajalehes, nimetades teda Crater Lake 'iks, ehkki korrektne nimi olnuks Caldera Lake ('kaldeerajärv').
Geoloogia ja järve teke
pisi|vasakul|[[Wizardi saar on šlakikoonus]] Crater Lake on kraatrijärv Mazama vulkaanikoonuse kokkukukkumisel tekkinud kaldeeras. See sündmus leidis aset ligikaudu 7700 aastat tagasi ehk varases Holotseenis. Kraatri kokkukukkumisele eelnes suure koguse vulkaanilise materjali õhkupaiskumine. See tühjendas magmakambri, mis seejärel sisse varises. Plahvatuse ja vulkaanikoonuse kokkukukkumisel atmosfääri paisatud materjali kogus on mõnedel andmetel kuni 70 km³. Sellel oli järgneva aasta või paari jooksul kindlasti tugev mõju globaalsele kliimale. Tegemist on ilmselt kõige põhjalikumalt uuritud kaldeeraga.
Kaskaadide mäeahelikku võib pidada Vaikse Ookeani tulerõnga osaks. Mõnda Kaskaadide vulkaani, nagu näiteks Rainier ja St. Helens, peetakse aktiivseiks, sest nad tegutsesid veel ajalooliselgi ajal. Mazama vulkaan on tekkinud Juan de Fuca laama subduktsiooni tagajärjel. Vulkaan hakkas kasvama umbes 420 000 aastat tagasi. Vulkaan oli ebaregulaarse kujuga ning kõrgusega 3300–3700 m üle merepinna (tegemist oli Oregoni kõrgeima tipuga ).
pisi|Järvepõhja reljeef
Kui eeldada, et sademete hulk pole aja jooksul oluliselt muutunud, pidi järve moodustumiseks kuluma umbes 250 aastat.
Järves asuv Wizardi saar ja veealune Merriami koonus on tekkelt kindlasti vulkaanilised vormid, mis ei saanud moodustuda kaldeera tekke käigus. Sellest võib järeldada, et vulkaan ei rahunenud kohe pärast kaldeera teket.
Pinnakattes vahelduvad jääaegse moreeni ehk liustikusette kihid vulkaanilise materjaliga. Sellest võib teha vähemalt kaks järeldust. Esiteks pidi Mazama vulkaani tipp olema kõrgemal lumepiirist, sest liustik saab moodustuda vaid lume pideva akumulatsiooni tingimustes. Teiseks pidi vulkaan vähemalt Pleistotseenis olema vägagi aktiivne.
Aastail 1988 ja 1989 uuriti järve põhja väikese allveelaeva ehk batüskaafi abil ning avastati mitmeid kuumaveeallikaid, mille ümbruses elavad suured bakterite kolooniad.
Ehkki Mazama on olnud mitteaktiivne vähemalt 5000 aastat, ei tähenda see seda, et tegemist oleks kindlasti kustunud vulkaaniga. 5000 aastat on poole miljoni aastase vulkaani ajalooga võrrelduna sellise järelduse tegemiseks liiga lühike ajavahemik. Seega on tõenäoline, et vulkaaniline aktiivsus tulevikus Crater Lake'i ümbruses taastub.
Geograafia
pisi|vasakul|Järvel on väga selge ja sinine vesi Järve ümbruse reljeefist tingitult ei voola ühtegi jõge järve ega sellest välja. Järve veetase püsib stabiilsena, sest aurumine ja sademed on tasakaalus. Talviti Crater Lake tavaliselt ei jäätu. See on tingitud järve suurest mahust ja sellest tulenevalt suurest salvestatud soojusenergiahulgast. Ainsad teadaolevad järve kinnikülmumised toimusid aastal 1948 ja 1985.
Talvel ja kevadel toimub vee jahtumise ja tuulte mõjul veemasside tsirkuleerimine kuni sügavuseni 200–250 m. Pinnalähedane külm vesi vajub sel perioodil ja vahetub veega, mis asub sügavamal. Kevade lõpus ja suve alguses hakkab veepinna lähedases veekihis temperatuur tõusma ning termokliin moodustub juulist kuni septembrini. Epilimnioni sügavus on 5–20 meetrit ja see on tavaliselt kõige sügavam sügisel, kuna õhk jahtub ning sügistormide tõttu seguneb vett rohkem. Suvised maksimaalsed veetemperatuurid on veepinna lähedal 14...19 °C. Metalimnion ulatub kuni 100 meetri sügavuseni, kuid enamus vee mahust on siiski hüpolimnionis. Sügavamal kui 80 meetrit ei muutu veetemperatuur aasta jooksul rohkem kui 1 °C võrra. Järve põhja lähedal on veetemperatuur ligi 3,5 °C.
pisi|Crater Lake'i ümbruse kõrgusmudel koos vetevõrguga
Kaskaadide mäeahelikku ja eriti Crater Lake'i ala iseloomustab suur sademete hulk, eriti talvel – keskmiselt langeb talve jooksul maha 13,54 meetrit lund (registreeritud vahemik 6,17–22,33 m ). Veel aprilliski on neljameetrine lumekiht tavaline nähtus. Lumerohkuse põhjus on see, et Vaikselt ookeanilt pärit niiskus kondenseerub ning langeb sademetena, tõustes ülespoole mööda Kaskaadide ahelikku.
Crater Lake on tuntud väga selge ning sinaka vee poolest. Vee sügavsinine värvus on põhjustatud sellest, et vesi on puhas ning veekogu sügav. Teatavasti hajub lühemalaineline ehk sinine valgus vees rohkem, pikemalaineline ehk punane valgus aga neeldub vees paremini. Vee suure läbipaistvuse tõttu jõuab meie silma enam sinist hajunud valgust ning seetõttu paistab Crater Lake'i vesi teiste veekogude veest märksa sinisem. Vee puhtus on tingitud sellest, et järv saab oma vee peaaegu täielikult lumest, sest sissevoolu järve ei ole. Vee läbipaistvus on tavaliselt umbes 30 meetrit, kuid 25. juunil 1997 mõõdeti järve läbipaistvuseks 43,3 meetrit, mis peaks olema maailmarekord.
Järve vees lahustunud soolade hulk on suhteliselt suur, nagu ka vee aluselisus ja elektrijuhtivus. Keskmine pH jääb tavaliselt 7 ja 8 vahele. Vee soolsus on ligi 0,1‰ ja see suureneb sügavuse kasvades. 200 m sügavusel on soolsus veidi üle 104 mg/l ja põhja lähedal ligi 108 mg/l.
Floora ja fauna
Järves on loendatud 157 fütoplanktoni ja 12 zooplanktoni liiki. Järve põhjas elutsevad bakterikolooniad piirkondades, kus esineb hüdrotermaalset aktiivsust.
Fütoplanktoni hulgas on esindatud ränivetikad (55 liiki), koldvetikad (53), rohevetikad (21), dinoflagellaadid (12), tsüanobakterid (7), krüptofüüdid (6) ja üks eriviburvetikas.
Tähtsus kohalikus usundis
Ameerika indiaanlaste hõim, klamatid, on järve ammusest ajast pühaks paigaks pidanud. On võimalik, et nad nägid pealt ka Mazama mäe kokkuvarisemist ja järve teket. Nende legendid kirjeldavad lahingut taevajumal Skelli ja allmaailma jumala Llao vahel. Mazama mägi hävis lahingu käigus ja tekkis Crater Lake. Indiaanlased käisid järve ääres nägemusi otsimas. Selle käigus tuli ronida mööda kaldeera seinu ja sooritada muid ohtlike ülesandeid. Arvati, et katsumused edukalt läbinutel on rohkem vaimset väge. Klamati hõimu jaoks on järv tänaseni pühaks paigaks jäänud.
Nõmmeküünal
Nõmmeküünal (Richea) on kanarbikuliste sugukonda kuuluv igihaljaste põõsaste (mõnikord puude) perekond.
Perekonnas on 11 liiki, millest 9 on Tasmaania niiskete vihmametsade ja edelaosa endeemid ning 2 Kagu-Austraalia endeemid.
Richea on saanud oma ladinakeelse liiginime prantsuse botaaniku ja entomoloogi Claude Antoine Gaspard Riche'i (1762–1797) järgi, kes osales Prantsusmaa ekspeditsioonil Austraaliasse.
Seda perekonda ei tohi segi ajada perekonnaga Riccia, mis kuulub hoopis helviksammaltaimede hulka.
Nõmmeküünlale on iseloomulikud pikad kitsad lehed, mis meenutavad aaloed, tääkliiliat ja teisi üheidulehelisi. Lehetupp on lai, leherood paralleelsed. Lehe pikkus võib ulatuda sentimeetrist meetrini. Lehetipud on jäigad ja teravad. Leheserv on sageli saagjas.
Õied on koondunud kobarõisikusse ehk tähka. Õisikud on sirged ja kasvavad okste otstesse lehtede kohale. Õied on telgsümmeetrilised ja viie tolmukaga. Õied on heledad, mitte tingimata valged, vaid võivad olla ka roosad, kollased või kreemikad. Seevastu kandelehed on sageli eredalt värvunud: kollasteks, oranžideks, punasteks. Õitsemine algab suve hakul, mõned liigid õitsevad hiljem.
Taimed kasvavad mitme meetri, isegi kuni 15 meetri kõrguseks.
Mõnda nõmmeküünlaliiki, eriti R. dracophyllat ja R. pandanifolia 't kasvatatakse ilutaimena.
1134
1134. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad - 1130. aastad - 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad
Aastad: 1129 1130 1131 1132 1133 - 1134 - 1135 1136 1137 1138 1139
Pihlajavesi
pisi|Vaade Olavinlinnast Pihlajavesi järvele Pihlajavesi on järv Soomes, osa Saimaa järvistust.
Järve pindala on 712 km² ja veepinna kõrgus merepinnast on 75,7 m. Järve keskmine sügavus on 11,3 meetrit ja suurim mõõdetud sügavus 72 meetrit. Järve käänulise rannajoone pikkus on 3600 kilomeetrit ja see on oluline alupaik ohustatud Saimaa hülgele.
Järves on kokku 4159 saart, mille kogupindala on üle 600 km². Suuremad saared on Partalansaari ja Viljakansaari.
1994. aastal valiti Pihlajavesi koos Olavinlinnaga üheks Soome rahvusmaastikuks.
1972. aasta Ilmar Raua mälestusturniir
pisi|180px|Turniiri võitis meister [[Mark Dvoretski]]
Pihlajavesi
Pihlajavesi on ühenduses Haapavesi järvega Kyrönsalmi väina kaudu.
1972. aasta Ilmar Raua mälestusturniir
'''Ilmar Raua 7. mälestusturniir''' oli 1972. aastal Viljandis peetud Ilmar Raua mälestusturniir males.
Eesti maleparemikust osalesid meistrid Tõnu Õim, Rein Etruk, Valter Heuer, Hillar Kärner, Aarne Hermlin ja Gunnar Uusi ning meistrikandidaadid Harri Pohla ja Jaan Ludolf.
Turniiri lõpptulemus
Turniiril viis esimest kohta hõivasid külalismängijad. Ootamatu oli, et eksmaailmameister Tal kaotas esikoha poole punktiga meister Dvoretskile. Oma panuse andis sellesse eesti meister Uusi, kes võitis partii Taliga. Külaliste järel kuuendaks tulnud Õim kogus Suetinist pool punkti vähem.
Paremusjärjestus
1. Dvoretski 11 punkti, 2. Tal 10,5 p, 3. Dontšenko 9,5 p, 4. Šamkovitš 9 p, 5. Suetin 7 p, 6. Õim 6,5 p, 7.–8. Etruk ja Heuer 6 p, 9.–10. Kärner, Hermlin 5,5 p, 11.–12. Uusi ja Pohla 4,5 p, 13. Ludolf 3,5 p, 14. Braschinsky 2 p.
Metro Luminal
Ajalugu
2014. aastal ilmus Rainer Jancise sulest ansamblist rääkiv raamat "Valgus tunneli lõpus. Unenägu Metro Luminalist".
Muud
Metro Luminal on mõjutanud paljusid Eesti bände. Olulise märgi on jätnud Eesti rokkmuusika ajalukku ka liikmete kõrval- ja jätkuprojektid: Vennaskond, Sõpruse Puiestee – Allan Vainola, Mait Vaik, Alumiinium, Sinu Sädelev Sõber – Allan Vainola, Modern Ethic – Rainer Jancis, Kosmikud – Andres Vana, Kristo Rajasaare.
Silmamuna
Silmamuna (ladina keeles bulbus oculi) on paljude loomadel silma keskne osa, mis on kerakujuline.
Silmamuna sisemus moodustab silma optilise süsteemi – koosnedes vesivedelikust, silmaläätsest ja klaaskehast.
Silmamuna seina 3 kesta
Ka loomade silmamuna sein koosneb kolmest üksteist katvast kestast:
Inimese silmamuna
Inimese silmamuna läbimõõt on keskmiselt 24 mm ja kaal umbes 7 g. Meeste silmad on naiste silmadest veidi suuremad. Silmamunal eristatakse eesmist ja tagumist poolust. Sagitaalselt läbi nimetatud pooluste minev joon moodustab silma optilise telje. Silmamuna asetseb silmakoopa eesmises osas, ta on ümbritsetud silmakoopa rasvkehaga, lihastega jm., tagapool on ta nägemisnärvi abil ühenduses peaajuga. Silmamuna koosneb ümbritsevast kihistunud seinast ja sisemuses asuvast valgustmurdvast tuumikust.
Silmamuna seina 3 kesta
Silmamuna sein koosneb kolmest üksteist katvast kestast:
Nintendo GameCube
Nintendo GameCube oli kolmas Nintendo mängukonsool pärast Nintendo 64DD-d, mis ametlikult toetas võrgus mängimist.
Nintendo ajalugu
Nintendo on müünud rohkem kui miljardi videomängu kogu maailmas. Nintendo videomängu konsoolide ajalugu algab aastast 1977 – aastast, mil loodi konsool Color TV Game 6. 1978. aastal tuli välja uuem versioon Color TV Game 15. 1979. aastal järgnes neile kahele konsool Color TV Game Block Breaker. Juulis 1983 tuli välja järgmine Nintendo konsool Famicom ja 1985. aastal Nintendo Entertainment System lühendiga NES. Augustis 1991 jõudis turule Super Nintendo Entertainment System lühendiga SNES. Euroopasse jõudis see 1992. aastal.
23. juunil 1996 jõudis Jaapani turule Nintendo 64, mis sai väga populaarseks. Seda müüdi juba esimesel päeval üle 500 000 eksemplari. Oktoobris 1998 tuli välja Game Boy Color.
14. septembril 2001 tuli Jaapanis välja GameCube, mis jõudis Euroopasse 3. mail 2001.
Turundus
Nintendo kasutas GameCube'i turundamiseks uudset mitmeetapilist strateegiat ja reklaamivõtteid. Sel ajal, kui GameCube oli just välja tulnud, kasutati loosungit "Born to Play". Esimestes reklaamides kujutati pöörleva kuubiku animatsiooni, mis muutus GameCube'i logoks, ning naishääl sosistas: "GameCube". Hiljem tuli reklaam "Who Are You?", selle loosungi ideeks oli "you are what you play". Enamik "Who Are You?" reklaame oli tehtud Nintendo enda mängude jaoks, kuid mõned firmad ka maksid Nintendole selle eest, et nende mänge ka reklaamitaks.
Riistvara
Nagu ka tema eelkäija Nintendo 64, on ka seda saadaval eri värvides. Kaks kõige tavalisemat värvi oli "Indigo" ja "Jet Black". Oranžid mängukonsoolid olid ka saadaval aga ainult Jaapanis. Hiljem tulid välja ka hõbedased konsoolid, mida müüdi piiratud koguses. Järgides Nintendo traditsiooni, viitavad GameCube'i mudelinumbrid DOL-001 ja 101 koodnimele "Dolphin" (Delfiin). Ametlikud lisaseadmed Nintendo GameCube'i jaoks omavad ka DOL-iga algavat mudelinumbrit. Panasonic tegi GameCube'ist litsentseeritud versiooni, millega oli võimalik esitada DVD-sid. See versioon sai nimeks Panasonic Q.