cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slovjanski piiramine
Mai
25. mail hukkusid linna lähistel separatistide miinipildujarünnakus Itaalia ajakirjanik Andrea Rocchelli (30-aastane) ja tema Venemaa kodanikust tõlk Andrei Mironov (60).
26. mail sai linna tulistamisel suurtükkidest surma kaks tsiviilisikut.
27. mail möönis pealik Girkin väidetavalt, et tema võitlejad olid rüüstanud linna, mille peale ta olevat lasknud hukata oma kompaniiülema ja rühmaülema.
29. mail tulistati Slovjanski lähistel alla valitsusvägede transpordikopter Mi-8. Hukkus vähemalt 12 inimest, teiste seas Ukraina rahvuskaardi kindralmajor Sergi Kultšõtskõi.
Juuni
6. juunil lahingud linnas ja selle ümbruses jätkusid. Slovjanski kohal süttis MANPADSi (väidetavalt Verba, Venemaa uusim õhutõrje relv  ) tabamusest Ukraina õhujõudude lennuki parempoolne mootor. Alul väideti, et tegemist oli transpordilennukiga (An-26), hiljem võeti omaks, et tegemist oli Antonov An-30B luurelennukiga. Andmed hukkunute ja vigastatute kohta on vastukäivad. Valitsusvägede kontrollpunktis sai üks sõdur miinipildujarünnakus surma.
7. juunil sai surma kolm tsiviilisikut, kaks valitsusvägede sõdurit sai haavata.
8. juunil evakueeriti linnast 120 last. Samal päeval tegi mässuliste liider Ponomarjov avalduse linna elanikele, milles möönis, et valitsusvägede poolt kurnatud Donbassi rahva omakaitseväe võitlejad on kaotanud kontrolli linna üle ning et rüüstamised ja süütamised on pandud toime Venemaalt pärit "tšetšeeni palgasõdurite" poolt.
10. juuni hommikul arreteeriti Igor Girkini käsul isehakanud linnapea Ponomarjov, kelle asemele määrati 1983. aastal KGB kõrgema õppeasutuse lõpetanud Vladimir Pavlenko.
Venemaa meedia teatel heitis Ukraina sõjavägi Slovjanski lähistel asuvale külale 13. juunil valge fosforiga süütepomme, mille kasutamine on ÜRO tavarelvastuse kohta käiva konventsiooniga keelatud. Väite kinnituseks näidati videot 2004. aasta Iraagi sündmustest.
24. juunil tulistati Slovjanski lähistel separatistide poolt raketiheitjaga alla valitsusvägede Mi-8 helikopter. Hukkusid kõik pardalolnud 9 inimest.
Juuli
Ööl vastu 5. juulit murdis suur osa ümberpiiratud linnas olnud terroriste piiramisrõngast läbi ja lahkus linnast, teiste seas "rahva"armee ülemjuhataja Girkin. Maha jäeti varustust, relvi ja raha. Siseminister Arsen Avakovi teatel hävitasid valitsusväed 4 põgenevate terroristide soomukit ja ühe tanki. Pealelõunal heisati haldushoonele Ukraina riigilipp.
6. juuli keskpäevaks oli kesklinn kohalejäänud terroristidest puhastatud. Rahvuskaardi ülem Stepan Poltorak andis teada, et elanikel tuleb koju naasmisega oodata kuni demineerimistööde lõpetamiseni. Donetskisse saabunud "rahva"armee ülemjuhataja Girkin võrdles "rahva"armee taganemist Slovjanskist 1812. aasta otsusega Moskva mahajätmise kohta.
7. juulil teatas Ukraina Rahvusliku julgeoleku- ja kaitsenõukogu teabekeskuse pressiesindaja, et sapöörid on ööpäeva jooksul kahjutustanud 700 miini.
Paul Ottokar Theodor Hirsch
Paul Ottokar Theodor Hirsch (17. jaanuar 1847 Pöide – 16. aprill 1902 Harju-Madise) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1858–1864 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1865–1869. Oli seejärel Liivimaal koduõpetaja. Ordineeriti 6. veebruaril 1872 Tartus õpetajaks.
Oli aastatel 1872–1879 õpetaja Rožištše (ka Roshischtsche) koguduses Volõõnias (Volõõnia sakslaste pastor ) Ukrainas, 1879–1902 (valiti 24. märtsil 1879, introdutseeriti 3. juunil 1879) Harju-Madise koguduse õpetaja ning 1901–1902 Lääne-Harju praostkonna praost.
Isiklikku
Tema isa Paul Eduard Hirsch oli Pöide ja Palamuse koguduse õpetaja, vanaisa Eduard Johann Assmuth oli Torma Maarja koguduse õpetaja. Tema onu Alexander Carl Woldemar Assmuth oli Harju-Risti koguduse ja Tallinna Jaani koguduse II pihtkonna õpetaja. Tema onu Gustav Hirsch oli Venemaa keisri õukonna meedik (tänu keisri ihuarsti Philipp Karelli eestkostele).
Ülo Varul
Ülo Varul (4. oktoober 1952 Tartu – 13. oktoober 2016) oli eesti korvpallur.
Ta õppis aastatel 1967–1972 Tallinna Spordiinternaatkoolis ning Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis.
Korvpalli hakkas mängima EPA Spordiklubis August Soku õpilasena.
Võistles Eesti noorte ja juunioride koondises ning Kalevi duubelkoosseisus.
Ta mängis aastatel 1974–1975 Tallinna Ehitajas ja 1975–1979 Tallinna Kalevis. Eesti koondisse kuulus ta 1972 ja 1975–1979.
Aastatel 1976, 1978 ja 1979 oli ta vaheltlõigetega Eesti liiga parim, korvisöötudega oli ta parim aastal 1979.
Timrå IK
Timrå IK on Rootsi jäähokiklubi, mis tegutseb Timrås. Klubi mängib Rootsi kõrgliigas Svenska hockeyligan (SHL).
Karl Peiker
Karl Johannes Peiker (4. veebruar 1905 Sootaga vald, Tartumaa – 6. jaanuar 1943 Ussollag, Solikamsk, Molotovi oblast, Vene NFSV) oli eesti jurist ja ühistegelane.
Hariduskäik
Ta lõpetas 1924. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1924–1928 õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust (lõpetas juristina) ja aastatel 1928–1931 kuulas sama teaduskonna majandusosakonna kursust. Akadeemiliselt oli ta korporatsiooni Rotalia liige.
Töökäik
Töötas aastatel 1928–1931 ühistegevuse alal revident-instruktori ja sekretärina. Septembrist 1932 kuni oktoobrini 1933 oli ta Põllutöökoja õigusnõuandja. Aastatel 1932–1936 oli vandeadvokaat Otto Tiefi abi.
Hiljem oli ta sekretär ja juriskonsult Eesti Ühistegelises Liidus ning kirjastusühingu Uus Eesti juhatuses, alates 1936. aastast ka Võiekspordi juhatuse liige. Oli aastatel 1936–1938 vandeadvokaat Alfred Maureri abi, 1938. aastast ise vandeadvokaat Tallinnas.
Määrati 5. juulil 1940 majandusminister Juhan Nihtigi abiks.
Tegevus Kaitseliidus
Kuulus Kaitseliidu Tallinna Maleva Sadama malevkonda.
Družkivka
Družkivka (venepäraselt Družkovka) on linn Ukrainas Donetski oblastis Kramatorski rajoonis.
1780. aastatel rajatud asula sai linnaks 1938. aastal.
Augustis 2022, Vene-Ukraina sõja ajal sai linnas Venemaa suurtükirünnakus kannatada mitu elumaja, kaks koolihoonet ning kultuuri- ja spordipalee.
Fernando Calero
Fernando Calero Villa (sündinud 14. septembril 1995 Boecillos) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Espanyol.
Aastatel 2004–2011 kuulus ta Valladolidi Reali noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Málagaga, kuid klubi põhimeeskonda ta välja ei jõudnud, mängides aastatel 2014–2016 Málaga reservmeeskonnas.
2016. aasta juunis naasis Calero Valladolidi Real. Hooajal 2016–17 mängis ta vaid Valladolidi Reali reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. 2017. aasta augustis jõudis Calero Valladolidi Realiga Hispaania esiliigast La Ligasse. 15. detsembril 2018 lõi ta mängus Madridi Atletico vastu oma esimese värava Hispaania kõrgliigas.
2019. aasta augustis siirdus ta umbes kaheksa miljoni euro eest Espanyoli, kellega sõlmis viieaastase lepingu.
Rahvapäästekomitee
Rahvapäästekomitee (prantsuse keeles Comité de salut public) oli Prantsusmaal aastatel 1793–1795 eksisteerinud täidesaatva võimu organ.
Rahvapäästekomitee oli üks arvukatest Prantsuse revolutsiooni ajal loodud uutest institutsioonidest. Selle moodustas 6. aprillil 1793 revolutsiooniline parlament Rahvuskonvent seni eksisteerinud, kuid ebaefektiivseks osutunud Üldise Kaitse Komitee asemele. Sisuliselt täitis komitee valitsuse ülesandeid, saavutades suurima võimutäiuse jakobiinide diktatuuri ajal juulist 1793 kuni juulini 1794, mil komiteed juhtis Maximilien Robespierre.
Pärast 9. termidoori riigipööret 27. juulil 1794, millega jakobiinid kukutati, komitee reorganiseeriti ja selle tähtsus vähenes. Rahvapäästekomitee jäi tegelema ainult sõjaliste ja diplomaatiliste küsimustega ning selle liikmeskond roteerus regulaarselt.
Kui Rahvuskonvent 26. oktoobril 1795 laiali saadeti, lõpetas tegevuse ka Rahvapäästekomitee.
Roberta Kevelson
Roberta Kevelson (4. november 1931 – 28. november 1998) oli õigusteadlane, semiootik, autoriteetne Charles Sanders Peirce'i pärandi tundja.
Tema oluliseks uurimisvaldkonnaks oli õigussemiootika.
Ta töötas professorina Pennsylvania Osariigi Ülikoolis.
Lõuna-Egeuse piirkond
Lõuna-Egeuse piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Kreekas. Ta hõlmab Egeuse mere lõunaosas olevaid saari.
Piirkond koosneb 13 piirkonnaüksusest, mis jagunevad 34 vallaks. 2011. aastani jagunes piirkond kaheks maakonnaks (Küklaadide maakond ja Dodekaneeside maakond).
Piirkonnaüksused:
Isidor Isaac Rabi
Isidor Isaac Rabi (sünninimi Israel Isaac Rabi; 29. juuli 1898 Rymanów – 11. jaanuar 1988 New York) oli Poola päritolu Ameerika Ühendriikide füüsik.
1899. aastal asus ta koos vanematega elama Ameerika Ühendriikidesse.
HV71
HV71 on Rootsi jäähokiklubi, mis tegutseb Jönköpingis. Klubi mängib Rootsi kõrgliigas Svenska hockeyligan (SHL).
Harilik müürlook
Harilik müürlook (Arabidopsis thaliana) on ristõieliste sugukonda müürlooga perekonda kuuluv rohttaimeliik. Eestis pärismaine.
Kuigi esimene mutatsioon müürloogas dokumenteeriti juba aastal 1873 (Alexander Braun) ja kromosoomide arv määrati 1907 (Friedrich Laibach), pakuti Arabidopsis thaliana mudelorganismina välja alles 1943. aastal.
Kalniena mõis
Kalniena mõis (saksa keeles Alt-Kalnemoise, läti keeles Kalnienas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Zeltiņi kihelkonnas. Mõisakompleks jääb tänapäeval Gulbene piirkonna Stāmeriena valda Kalniena külla.
Mõisaansambel
pisi|left|Kalniena mõisa häärber Mõisa hoonetest on kohaliku kaitse all tall-tõllakuur-kutsari elamu, pesuköök ja aedniku maja. Park ja häärber on riikliku kaitse all muinsusmälestised.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 23 ja 5/6 adramaad, sellele allus 1040 mees- ja 1138 naishinge.
Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale kuus karjamõisa: Jaunkalnamuiža (Neu-Kalnemoise), Ate (Ottenhof, hilisem Ate mõis Aluliina kihelkonnas), Aschukaln, Wehrschumuische, Uppesmuische ja Katharinenhof.
Aprill 2012
Aprill 2012, kroonika
2012. aasta aprill algas pühapäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast esmaspäeval.
Pennsylvania Osariigi Ülikool
See kuulub Ameerika Ühendriikide kümne suurima ülikooli hulka. See paikneb kokku kümnes ülikoolilinnakus üle osariigi, kokku umbes 90 tuhande üliõpilasega.
Asutatud aastal 1855.
Õppevorm
Õppevorm näitab, kuidas õpitakse terve ainekursuse või õppekava vältel.
Õppeviis kirjeldab ühes ainetunnis, loengus või seminaril kasutatavaid meetodeid.
Hermann Lotze
Rudolf Hermann Lotze (21. mai 1817 Bautzen – 1. juuli 1881 Berliin) oli saksa filosoof, loogik, psühholoog ja semiootik.
Kühmvöödik
Kühmvöödik (Cortinarius rubellus), ka tore vöödik, on vöödikuliste sugukonda vöödiku perekonda kuuluv seeneliik.
Kirjeldus
Kübar kastanpruun või punakaspruun, keskel terava kühmuga, kuni 13 cm läbimõõduga. Kübara värvi eoslehed on asetunud hõredalt. Jalg on pikk, kübaraga sama värvi, helekollaste katkendlike vöötidega. Seeneliha helekollane. Muljumiskoht värvub pruuniks.
Kasvab niisketes okasmetsades, Eestis sageli.
Surmavalt mürgine ka väikestes kogustes. Sisaldab orellaniini, mis keetmisel ei lagune.
Valentina Ritsing
Valentina Ritsing (aastani 1958 Valentina Nakoškina; 14. mai 1939 Ufa, Baškiiri ANSV – 11. november 2021 Tartu) oli Eesti ujuja, ujumistreener ja koolijuht.
Ta lõpetas 1959. aastal Tartu 1. Õhtukeskkooli ja 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Ta hakkas ujumist harrastama 1954. aastal Tartu Spartakis Juhan Sirge õpilasena, jätkas hiljem Gennadi Jagomäe juhendamisel Tartu Kalevis.
Oli aastatel 1964–1966 rinnuliujumises 4-kordne Eesti NSV meister, kuulus aastatel 1957–1967 Eesti NSV koondisse.
Oli aastatel 1964–1979 Tartu Kalevi ujumistreener. Kuulus aastatel 1975–1979 Eesti NSV Ujumisföderatsiooni presiidiumi.
Ta oli aastatel 1979–1987 Tartu 5. Keskkoolis õpetaja, sealhulgas 1979–1987 õppealajuhataja. Aastatel 1987–2004 oli ta Tartu 17. 8-klassilise Kooli (hilisema Tartu Veeriku kooli) esimene direktor.
Isiklikku
Tema tütar Signe (sündinud 1961) oli samuti ujuja, Signe poeg Ergo Leibak (sündinud 1984) on endine kergejõustiklane ja füsioterapeut ning tütar Kaire Leibak on endine kergejõustiklane (kolmikhüppaja).
Randvere raamatukogu (Viimsi vald)
pisi|Randvere koolimaja Randvere Raamatukogu on Viimsi Raamatukogu haruraamatukogu, mis asub Harju maakonnas Viimsi vallas Randveres asuva Randvere Kooli 2. korrusel, aadressil Gustav Heinrich Schüdlöffeli tee 4.
Randvere raamatukogu lugejate käsutuses on 157,42 m² pinda, millel paiknevad ilu-, noorte-, lastekirjandus, teatmekirjandus ja perioodika. Raamatukogus töötab 0,5 kohaga vanemraamatukoguhoidja. Kogus on ligikaudu 2800 teavikut, millele lisandub aasta jooksul ligikaudu 800 teavikut. Perioodikaväljaandeid on tellitud umbes 30 nimetust. Kõiki Randvere raamatukogus leiduvaid väljaandeid saab otsida e-kataloogist RIKSWEB.
Randvere raamatukogus kehtib Viimsi Raamatukogu lugejapilet, lugejaks saab registreeruda isikut tõendava dokumendi alusel (alla 18-aastased lapsed vajavad ka lapsevanema nõusolekulehte).
Ajalugu
Raamatukogu loodi Munitsipaalasutuse Viimsi Raamatukogu põhimääruse alusel. Raamatuid hakati Randvere harukogule komplekteerima 2013. aasta alguses, palju annetusi saadi ka Eesti Hoiuraamatukogult, Viimsi raamatukogust ja Viimsi elanikelt. Esimesed raamatud viidi raamatukokku 24. oktoobril 2013 ning raamatuid hakati laenutama 4. novembril.
Linköping HC
Linköping HC on Rootsi jäähokiklubi, mis tegutseb Linköpingis. Klubi mängib Rootsi kõrgliigas Svenska hockeyligan (SHL).
Paul Ott
Paul Ott (6. veebruar 1930 Otepää vald, Tartumaa – 6. november 2010) oli eesti metsateadlane.
Elulugu
Paul Ott on väiketalupidajast sepa poeg ja Ingmar Oti isa.
Lõpetas 1949 Otepää Keskkooli, 1954 EPA metsanduse ja maaparanduse teaduskonna, 1965 aspirantuuri. Täiendas end 1970 ja 1985 Moskva Metsatehnika Instituudi täienduskursustel.
Oli 1954–62 EPA metsakasvatuse kateedri vanemlaborant, 1965–66 vaneminsener, 1966–89 assistent, 1989–92 vanemõpetaja, 1992– EPMÜ metsakasvatuse õppetooli vanemõpetaja, aastast 1996 dotsent. Pidanud loenguid botaanikast, metsanduse alustest, dendroloogiast, metsakultuuridest, -kasvatusest ja -selektsioonist, aastast 1975 metsandusteaduskonna õppe- ja menetluspraktika üldjuhendaja.
Teadustöö
Uurinud kase vorme, eriti maarjakaske (karjala kaske). Töid kaseseemnete kvaliteedi, kase istutusmaterjali kasvatamise ja kase vormide leviku, kasvatamise ja kvaliteedi kohta. LUS-i ja Metsaseltsi liige.
Teoseid
15 teadustrükist.
Pennsylvania Ülikool
pisi|Üks Pennsylvania ülikooli õppehoonetest Pennsylvania Ülikool (University of Pennsylvania, lühendatult Penn või UPenn) on eraülikool Ameerika Ühendriikides Philadelphias.
Asutatud aastal 1740, vanuselt neljas kõrgkool Ameerika Ühendriikides.
Giuseppe Ungaretti
1912. aastal läks ta õppima Pariisi ülikooli, kus ta sai tuttavaks paljude kirjanike ja kunstnikega (Apollinaire, Max Jacob, André Derain, Picasso, Georges Braque, Charles Péguy, Henri Bergson). Esimese maailmasõja ajal astus ta sõjaväkke ja hakkas irredentistiks. Ungaretti debüteeris luuletajana kaevikusõja ajal. 1919 ilmus tema üks tuntumaid luulekogusid "Allegria di naufragi", mis sisaldab luuletusi aastatest 1914–1919. Tema lühimad luuletused on ainult üherealised, osas luuletustest puudub näiteks öeldis, mis on tavapäraselt tervikliku lause tarvilikuks tuumaks.
Sõdadevahelisel ajal tegi Ungaretti koostööd Benito Mussoliniga ja astus 1921. aastal fašistliku parteisse. Ta oli ajalehtede Il Popolo d'Italia ja La Gazzetta del Popolo korrespondent. Mõnda aega oli ta seotud dadaistidega. Ta elas mõned aastad Brasiilias ning õpetas itaalia kirjandust São Paulo ülikoolis. Teise maailmasõja ajal läks ta tagasi Itaaliasse ning töötas Rooma ülikoolis.
Ungaretti tõlkis itaalia keelde William Blake'i, Jean Racine'i ja William Shakespeare'i luulet.
Eesti keeles on Ungaretti luuletusi ilmunud Ivar Grünthali tõlkes Manas 4/1961, lk 259; Malle Talveti ja Ain Kaalepi tõlkes Loomingus 2/1988, lk 212-215; Kalju Kruusa tõlkes Loomingus 6/2000, lk 834-836; Märt Väljataga tõlkes Vikerkaares 5-6/2001, koos teiste luuletajatega ja saatesõnaga lk 2-19 ja 10–11/2018, lk 1 ning luuleajakirjas Ninniku (Märt Väljataga, Kalju Kruusa, Lauri Kitsniku ja Evelin A. Västriku tõlkes)
Andreï Sokolov
pisi |Andreï Sokolov (2009)
Sokolov võitis Nõukogude Liidu maletajana 18-aastaselt aastavahetusel 1981/1982 Groningenis peetud Euroopa juunioride meistrivõistlustel pronksmedali. 1982. aastal tuli ta Kopenhaagenis juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 21-aastaselt 1984. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse.
1984. aastal tuli ta NSV Liidu malemeistriks.
Sokolov sai 1983. aastal Bielis MM-i tsoonidevahelisel turniiril kolmanda koha ja pääses 1985. aastal Montpellier's toimunud 16 osavõtjaga pretendentide turniiri esimesse etappi, kus jagas 1.–3. kohta. Neli paremat kvalifitseerusid 1986. aastal Minskis ja Riias toimunud pretendentide turniiri teise etappi, kus Sokolov võitis finaalis Artur Jussupovit ja sai õiguse kohtuda nn superfinaalis (tiitlipretendentide matš) 1985. aastal toimunud tiitlimatši kaotaja Anatoli Karpoviga. Veebruaris-märtsis 1987 Linareses toimunud matši Sokolov kaotas tulemusega 3½:7½.
1995. aastal osales ta Venemaa meistrivõistluste finaalturniiril, kus jagas 1.–5. kohta. Järgnenud väljalangemismängude tulemusel tuli Venemaa malemeistriks Pjotr Svidler.
Sokolov on võitnud Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus kuldmedalid kahel maleolümpial (1984, 1986) ja Luzernis peetud esimestel võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (1985).
Prantsusmaa maletaja
2000. aastal sai Sokolov Prantsusmaa kodakondsuse. Ta esindab rahvusvahelistel malevõistlustel Prantsusmaad. Prantsusmaa meistrivõistlustel jõudis ta esikolmikusse 2003. ja 2005. aastal. Prantsusmaa võistkonna koosseisus on ta mänginud kahel maleolümpial (2002, 2006). Ta tegutseb ka maletreenerina.
2003. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused
Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses 2003 peeti Prantsusmaal Créteil's.
Aivar Räni
Aivar Räni (sündinud 4. märtsil 1963 Tallinnas) on eesti vasaraheitja.
Gustav Max Schmidti Eragümnaasium
Gustav Max Schmidti Eragümnaasium oli õppeasutus, mis tegutses aastatel 1844–1875 Viljandis, Veski tänaval paiknenud Wittichi majas (praegu Jakobsoni tänav 47, Eha tänava alguse vastas ).
Kooli rajas 1844 Gustav Max Schmidt. Kool alustas tööd 15. veebruaril 1844 (ukj). Kool oli algul 4-klassiline ja juhendus kõrgema kreiskooli õppekavast. Aastast 1845 sai kool loa tegutseda täisgümnaasiumina (ametliku nimega Schmidti eraõppe- ja kasvatusasutus poeglastele) (saksa keeles Schmidtsche Privat-Lehr- und Erziehungsanstalt für Knabes). Poiste Eraõppe- ja Kasvatusasutus andis õpilastele täieliku gümnaasiumihariduse ning kujunes välja seitsmeklassiline humanitaargümnaasium.
1846. aasta kevadeks oli Eraõppe- ja Kasvatusasutuses õppureid 53, 1850. aastal juba 70. Schmidti õpilaskond suurenes kuni 1855/1856. õppeaastani, mil sügissemestril oli hingekirjas 125 õpilast.
Koolis õppis 31 aasta jooksul 619 õpilast.
Kusti Salm
Kusti Salm (sündinud 17. aprillil 1984 ) on Eesti riigiametnik.
Lääne Kalur
pisi|Kolhoosi Virtsu Kalur silt [[Virtsu Harrastusmuuseumi uksel.]] Lääne Kalur oli kalurikolhoos Lääne maakonnas.
Gustav Max Schmidti Eragümnaasium
1874. aastal, Gustav Max Schmidt suri ja Liivimaa rüütelkond lõi oma maagümnaasiumi, kasvatusasutust asus juhtima Viljandi Jaani koguduse pastor Leopold Krüger. Kooli krundi kui hooned ostis Liivimaa Rüütelkond, asutades vastavalt juba 1872. aastal tehtud otsusele neisse Liivimaa Maagümnaasiumi — Livländische Landesgümnasium zu Fellin.
Kusti Salm
Salm on läbinud ajateenistuse Tapal suurtükiväegrupis miinipildurina.
Lääne Kalur
1920. aastate algul loodi kaluriühistu “Kalamees”, kuid kalureid see koondada ei suutnud. 1930. aastal võeti vastu uus põhikiri ja “Kalamehest” sai “Kalur”. Kuid ka see polnud kalurite kutseühing, sest tema liikmeiks olid ka riigiametnikud-õngemehed. 26. aprillil 1941 koondusid Haapsalu kalurid uude kaluriühistusse “Kalur”. Pärast sõda 7. märtsil 1945 otsustasid Haapsalu kalurid taas astuda ühistusse “Kalur”. Valiti ühistu juhatus, kus esimeheks sai kalamees Villem Kivi, tema asetäitjaks sai Aleksander Mensas. 28. aprillil 1949. aastal tehti otsus reorganiseerida ühistu kaluriartelliks (kalurikolhoosiks) “Haapsalu”. Juhatuse esimeheks valiti Alfred Kuinberg. Liikmeid oli 110.
Kusti Salm
Kusti Salm on lõpetanud Tartu Ülikooli riigiteaduste erialal, täiendanud ennast ärijuhtimise valdkonnas Hollandis ning relvastuskoostöö kursustel Prantsusmaal.
Gustav Max Schmidti Eragümnaasium
Viljandi Kesklinna Kool loeb seda eragümnaasiumi oma eelkäijaks.
Lääne Kalur
1971. aastal ühines kolhoos "Dzeržinski-nimelise kalurikolhoosiga". Kalurikolhoosile pandi uus nimi – “Haapsalu Kalur” ja selle esimeheks sai Villu Põldsam.
Õppeviis
Õppeviis kirjeldab ühes ainetunnis, loengus või seminaril kasutatavaid meetodeid.
Lääne Kalur
1991. aastal organiseeriti kolhoos ümber aktsiaseltsiks West.
Õppeviis
Õppevorm näitab, kuidas õpitakse terve ainekursuse või õppekava vältel.
Carola (eesnimi)
Carola on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 674. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Carola 126 naisel.
Sihtmärkravi
pisi|Sihtmärkravis kasutatakse nii antikehi, mille molekulaarseks märklauaks on retseptorite rakuvälised osad, kui väikese molekulmassiga inhibiitoreid, mille molekulaarseks märklauaks on rakusisesed ensüümid. Pildil näidatud valk EGFR omab nii rakuvälist osa, kuhu võib seostuda kasvufaktor, kui rakusisest osa, mis katalüüsib substraatide fosforüülimist. EGFR sihtmärkravimiteks sobivad seetõttu nii antikeha panitumumab kui väike inhibiitor gefitiniib. Sihtmärkravi (ka sihtmärgistatud ravi; ingl k targeted therapy) on onkoteraapia alaliik, kus kasutatakse kindlatele vähi progressiooni toetavatele bioloogilistele sihtmärkidele suunatud aktiivsust blokeerivaid aineid. Bioloogilisteks sihtmärkideks ehk molekulaarseteks märklaudadeks on seejuures kas ensüümid või retseptorid, mis:
Võrdlus teiste onkoteraapia liikidega
Sihtmärkravimiteks võivad olla nii väikese molekulmassiga, suhteliselt hüdrofoobsed molekulid kui suure molekulmassiga (150 kDa suurusjärgus) valgud – monoklonaalsed antikehad. Sihtmärkravi laiema definitsiooni puhul liigitatakse mõiste alla ka immuunravi ja hormoonravi, kuna ka need on seotud väge konkreetsete molekulide sihtimisega:
Samas kasutatakse sihtmärkravi mõnikord koos keemiaraviga (nt EGFR-vastase antikeha panitumumabi ja FOLFOX-skeemi keemiravi kombinatsioon kolorektaalvähi puhul ) või ka hormoonraviga (nt PI3K inhibiitori alpelisiibi ja östrogeeni retseptori antagonisti fulvestrandi kombinatsioon PI3K aktiveerivate mutatsioonide korral rinnavähi puhul ).
Sihtmärkide klassid ja nende seos sihtmärkravimite keemiliste omadustega
Allpool on loetletud näited konkreetsetest sihtmärkidest ja vastavatest sihtmärkravimitest: Märkused:
pisi|PARP inhibiitori olapariibi struktuur pisi|218x218px|KRAS G12C-mutandi inhibiitori sotorasiibi struktuur. Reaktiivne funktsionaalrühm (akrüülamiid) paikneb joonisel üleval Tuntud ravimisihtmärgid on teisedki ensüümid ja retseptorid, näiteks:
Sihtmärkravimite selektiivsus
Sihtmärkravi puhul tuleb eristada ravimi selektiivsuse kitsamat ja laiemat mõistet. Ühelt poolt on väga oluline ravimi võime tabada organismis just ettenähtud molekulaarset märklauda ning luua võimalikult vähe vastastikmõjusid kõrvalsihtmärkidega, eriti sellistega, mille inhibeerimine on teadaolevalt seotud ravimite kõrge toksilisusega. Viimaste hulka kuuluvad näiteks tsütokroom P450 perekonna ensüümid. Teiselt poolt võib sihtmärkravimi võime inhibeerida korraga mitut ensüümi, mille anomaalselt kõrge tase või aktiivsus on seotud vähiga, osutuda teatud olukordades koguni eeliseks teraapia seisukohalt. Kuigi klassikaline ravimiarendus sihtmärkteraapia jaoks keskendub seni pigem kitsa toimeprofiiliga ühenditele, on paaril viimasel aastakümnel pööratud tähelepanu ka mitmik-sihtmärkteraapia (ingl k multitarget therapy) olulisusele.
Konkreetse näitena laiema toimeprofiiliga sihtmärkravimist võib tuua imatiniibi, mida algselt arendati kõrgselektiivse BCR-Abl inhibiitorina; hilisemad uuringud on aga näidanud, et imatiniibi efektiivsus kroonilise müeloidse leukeemia ravis on tingitud ka teiste türosiinkinaaside, sh KIT ja PDGFR (liistakutest pärineva kasvufaktori retseptor) tabamisest. Samas on olemas ka inhibiitorid, mida on teadlikult arendatud mitmele sihtmärgile suunatud ravimitena – näiteks sorafeniib ja pasopaniib. Sorafeniibi sihtmärkideks on lisaks VEGFR perekonna kinaasidele ka türosiinkinaasid PDGFR, KIT ja FLT3 ning seriin/treoniinkinaas BRAF. Pasopaniibi sihtmärkideks on samuti VEGFR ja PDGFR perekonna liikmed ning KIT.
Pöörduvad ja pöördumatud ensüümiinhibiitorid
pisi|BTK inhibiitori ibrutiniibi struktuur. Reaktiivne funktsionaalrühm (akrüülamiid) paikneb joonisel paremal. Võrreldes sihtmärkravi arengu algaastatega on viimastel aastakümnetel muutunud suhtumine ka pöördumatute ehk kovalentselt seonduvate ensüümiinhibiitorite arendusse. Algselt keskenduti sihtmärkravimite arendamisel vaid pöörduvalt seonduvate inhibiitoritele, kuivõrd arvati, et kovalentsete inhibiitorite kõrgem reaktiivsus tingib ühendi reageerimist paljude kõrvalsihtmärkidega, millega kaasneb ravimi suur toksilisus. Hiljem on aga püütud arendada ka väiksema reaktiivsusega pöördumatuid inhibiitoreid, kus kovalentne side sihtmärgi nukleofiilse rühma (enamasti tsüsteiinijäägi tiool) ja ravimi elektrofiilse funktsionaalrühma vahel tekib ainult tingimustes, kus ravim seondub sihtmärgile kõigepealt mittekovalentselt ning viibib sihtmärgiga kompleksis suhteliselt pikka aega.
2021. aasta märtsi seisuga oli Ameerika Ühendriikide Toidu- ja Ravimiamet (FDA) kiitnud heaks kokku 7 pöördumatu inhibiitori kasutamise, mille hulka kuuluvad näiteks ka eespool mainitud ibrutiniib ja sotorasiib. Arvestades asjaolu, et tolleks hetkeks oli FDA heakskiitu saanud kokku 62 väikese molekulmassiga, proteiinkinaasidele suunatud inhibiitorit (neist 55 onkoteraapiaks), on kovalentsete inhibiitorite osakaal üsna märkimisväärne. vasakul|pisi|231x231px|Imatinib on Abl1 kinaasi 1. põlvkonna inhibiitor ja üks vanimaid sihtmärkravimeid.
Sihtmärkravimite „põlvkonnad“ ja seos vähkkasvajate resistentsusega
vasakul|pisi|233x233px|Nilotiniib on Abl1 kinaasi 2. põlvkonna inhibiitor. Nagu imatiniib, seondub ka nilotiniib ka mõningate teiste proteiinkinaasidega. Nagu iga onkoteraapialiigi puhul, võib vähkkasvajal tekkida resistentsus ka sihtmärkravi suhtes. Vähkkasvajate geneetilise ebastabiilsuse tõttu võib kasvaja sees leiduda mõnevõrra erineva geneetilise komplektiga vähirakke. Resistentsus tuleneb ühest või mitmest molekulaarsest mehhanismist, mis võimaldab vähkkasvaja rakkude teatud populatsioonil ellu jääda ning hiljem hakata taas vohama. Üheks selliseks mehhanismiks on ravimi molekulaarset märklauda kodeeriva geeni mutatsioon (või täiendav mutatsioon), mille tulemusena ei ole uus valgumolekul enam ravimile tundlik. Näiteks imatiniibiga ravitud kroonilise müeloidse leukeemia patsientide ABL1 geenis tekib suhteliselt sageli mutatsioon, mille tulemusena muutuvad kodeeritava valgumolekuli Abl1 aminohappejäägid Tyr253 või Glu255. Kuna imatiniib ei suuda muteerunud valguga enam efektiivselt seostuda, toimub haiguse retsidiveerumine (taasägenemine). Selle vastu on arendatud Abl1 teisi inhibiitoreid: näiteks nn teise põlvkonna inhibiitorid nilotiniib ja dasatiniib suudavad seostuda muteerunud Tyr253 või Glu255 aminohappejääkidega Abl1 molekuliga. Samas ei ole esimese ega teise põlvkonna Abl1 inhibiitorid efektiivsed juhul, kui mutatsiooni tulemusena muutub hoopis valgu aminohappejääk Thr315 – sel juhul tuleb kasutada ravis juba Abl1 kolmanda põlvkonna inhibiitorit ponatiniibi. vasakul|pisi|237x237px|Ponatiniib on Abl1 kinaasi 3. põlvkonna inhibiitor. See on ravimina efektiivne ka Abl1 sellise muteerunud vormi puhul, kus 1. ja 2. põlvkonna inhibiitorid on kasutud. Mõnel juhul ei takista valgu tasemel avalduv (uus) mutatsioon ravimil valguga otseselt vastastikmõjusid loomast, kuid mutatsiooni tulemusena muutub tugevamaks hoopis mõne ravimiga konkureeriva kehasisese molekuli seostumine. Näiteks esinevad mitte-väikerakse kopsuvähiga patsientidel sageli algselt EGFR aktiveerivad mutatsioonid nagu Leu858Arg (valgumolekuli tasandil), mis mõjutavad türosiinkinaasi dimeriseerumist ja aktiveerumist – selliseid EGFR vorme suudavad efektiivselt inhibeerida näiteks gefitiniib või erlotiniib. Neid ravimeid kasutava teraapia järel võib aga tekkida EGFR geenis uus mutatsioon, Thr790Met. Selle tulemusena suureneb türosiinkinaasi afiinsus adenosiitrifosfaadi (ATP) suhtes ning kõrge rakusisese ATP kontsentratsiooni tõttu toimub ikkagi ATP-ga konkureerivate ravimite efektiivsuse langus. Seepärast on EGFR inhibiitorite edasises arenduses keskendutud pöördumatult seonduvatele inhibiitoritele: kui kovalentne side proteiinkinaasi ja ravimi vahel on tekkinud, ei konkureeri ATP enam ravimiga. Näiteks EGFR kolmanda põlvkonna inhibiitor osimertiniib loob kovalentse sideme EGFR 797. tsüsteiinijäägiga. Samas juhul, kui kasvajas toimub EGFR edasine muteerumine viisil, kus valgu 797. tsüsteiinijääk asendub muu aminohappejäägiga, muutub ka osimertiniib ebaefektiivseks.
Vähi resistentsus sihtmärkravimite võib olla tingitud ka n-ö kaudsetest (st molekulaarse märklauaga mitteseotud) põhjustest. Näiteks võivad anomaalselt aktiveeruda teised samas signaalirajas n-ö allpool tegutsevad ensüümid või siis alternatiivsed signaalirajad, mis vastutavad kasvajate ellujäämise eest.
Sihtmärkravimite uudsus ja seos personaalmeditsiiniga
pisi|306x306px|Teadusartiklite statistika: onkoteraapia liikidele vastavate märksõnade esinemise sagedus teaduskirjanduses aastate lõikes. On näha, et sihtmärkravi (targeted therapy) areng hoogustus 20. sajandi lõpus Võrreldes keemia- või kiiritusraviga, on sihtmärkravi suhteliselt uudne lähenemine onkoteraapias. Sihtmärkravimite laiema definitsiooni kohaselt olid esimesteks sihtmärkravimiteks tamoksifeen (võeti kasutusele östrogeeni retseptori-positiivse rinnavähi ravis 1977. aastal) ja rituksimab (võeti kasutusele CD20-positiivse mitte-Hodgkini lümfoomi ravis 1997. aastal). Nendele järgnesid vahetult trastuzumab (võeti kasutusele HER2-positiivse rinnavähi ravis 1998. aastal) ning imatiniib (võeti kasutusele Philadelphia kromosoomiga kroonilise müeloidse leukeemia ravis 2001. aastal), mis kuuluvad juba ka sihtmärkravi kitsama definitsiooni alla. Sihtmärkravi areng sai aga hoogustuda alles siis, kui järjestati inimese genoom ning said võimalikuks erinevatele vähkkasvajatele omaste mutatsioonide uuringud.
Sihtmärkravi kasutuselevõtt käib käsikäes personaalmeditsiini arenguga. 2023. aasta seisuga on teatud vähkkasvajate tüüpide puhul kindlaks tehtud tüüpilised mutatsioonid, mis põhjustavad vähi teket või aitavad kaasa selle arengule – nt BRCA1/2 inaktiveerivad mutatsioonid rinna- ja munasarjavähis, BRAF aktiveerivad mutatsioonid melanoomis, HER2 anomaalselt kõrge tase rinnavähis või Philadelphia kromosoomist tingitud BCR-Abl konstrukti teke kroonilise müeloidse leukeemia korral. Neid markereid analüüsitakse DNA või valgu tasemel individuaalselt ning markeri olemasolu korral määratakse patsiendile sobiv sihtmärkravi üsna kohe pärast vähidiagnoosi panekut, n-ö esimese liini ravina. Teistel juhtudel võib patsient hakata saama sihtmärkravi siis, kui eelnevad onkoteraapia lähenemised on oma efektiivsust ammendanud. Selleks, et saada teada, milline sihtmärkravi sellisele patsiendile sobib, tuleb kõigepealt teha patsiendi kasvajast võetud biopsias või patsiendi veres leiduva DNA laiem (multigeenne) analüüs. Selleks kasutatakse tänapäeval nn järgmise põlvkonna sekveneerimise tehnikaid, ingl k next-generation sequencing ehk NGS; kliinilises kasutuses olevad NGS-paneelid võimaldavad saada infot sadade geeni mutatsioonide kohta ning on olemas ka fokuseeritud paneelid konkreetsete vähkkasvajate tüüpide geenimuutuste analüüsiks. Analüüsi tulemusena selgunud mutatsioonide profiili alusel saab raviarst määrata patsiendile sobivat ravi. Alates 2010-te aastate keskpaigast hakati kliinikutes üle maailma looma ka nn molekulaarseid kasvajakonsiiliume (ingl k molecular tumor board) – erinevate erialade ekspertidest koosnevaid rühmi, mis aitavad tõlgendada NGS analüüsi järel selgunud keerulisemaid juhtumeid. Eestis loodi nn molekulaarse onkogeneetika nõukoda 2020. aasta oktoobris.
Uute sihtmärkravimite arendus ja kasutuselevõtt on pidevalt toimuv protsess: näiteks 2023. aasta veebruarikuu seisuga on kaugelearenenud HER2-negatiivse rinnavähi ravis edukust näitamas proteiinkinaasi Akt inhibiitor kapivasertiib (Astra Zeneca), mille katsetused on jõudnud III faasi. Uuemate sihtmärkravimite kättesaadavus ei ole aga eri riikides võrdne ning patsientide ravi seisukohalt võib problemaatiliseks saada ka selliste ravimite kõrge hind. Eestis saavad patsiendid nende potentsiaalselt elupäästvate ravimite jaoks, mis ei kuulu riikliku ravikindlustuskaitse alla, kuid millel on Eestis olemas müügiluba, taotleda kompensatsiooni vähiravifondist Kingitud Elu.
Mitchelli maakond (Kansas)
Mitchelli maakond (Mitchell County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Hella Asur
Hella Asur (sündinud 5. novembril 1933) on eesti kultuuritegelane.
1980. aastatel töötas ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia osakonnajuhatajana.
Mitchelli maakond (Kansas)
Ajalugu
Maakond moodustati 1867. aastal.
Hella Asur
Aastatel 1998–2000 oli ta OÜ Tallinna Orelifestival juhatuse liige.
Mitchelli maakond (Kansas)
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Brynäs IF
Brynäs IF on Rootsi jäähokiklubi, mis tegutseb Gävles. Klubi mängib Rootsi kõrgliigas Svenska hockeyligan (SHL).
David Smerdon
pisi|280px| David Smerdon (2016)
David Craig Smerdon (sündinud 13. mail 1984 Brisbane'is) on austraalia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009).
Smerdon sai suurmeistriks 22-aastaselt 2009. aastal. Ta tuli samal aastal Austraalia ja Okeaania malemeistriks ja pääses aasta lõpul Hantõ-Mansiiskis peetud maailma karikaturniirile, kus kaotas avaringis Leinier Domínguezele.
Ta on mänginud Austraalia võistkonna koosseisus kuuel maleolümpial (2004–2014).
Smerdon on lõpetanud Melbourne'i Ülikooli. 2017. aastal sai ta Amsterdami Ülikoolist filosoofiadoktori (PhD) kraadi majandusteaduses. Ta töötab lektorina Queenslandi ülikoolis.
Jaunkalnamuiža mõis
Jaunkalnamuiža mõis (saksa keeles Neu-Kalnemoise, läti keeles Jaunkalnamuiža) oli rüütlimõis, hiljem Kalniena kõrvalmõis Liivimaal Valga kreisis Zeltiņi kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Gulbene piirkonnas Stāmeriena vallas.
Leivude keeles kandis mõis Mäemõiža mõisa nime. Seal ja Ilzene mõisas elas aastal 1846 kokku 1486 leivut.
Eesti suursaadik Kreekas
Eesti suursaadik Kreekas on Eesti volitatud suursaadik Kreekas. Suursaadik resideerib Ateenas.
Arancha González
Ta on sündinud 1969. aastal Donostias. Ta kasvas üles Baski autonoomne piirkonnas Gipuzkoa provintsis. Ta sai magistrikraadi õigusteaduse alal Navarra ülikoolist ja magistrikraadi Euroopa Liidu õiguse alal sai ta Madridi Carlos III Ülikoolist.
Läänlane
Läänlane aastast 1944 Haapsalus ilmunud ajaleht.
Aastatel 1950–1956 kandis leht nime Stalinlikul Teel, aastatel 1956–1988 Töörahva Lipp.
Aastal 1990 oli lehe trükiarv 13 000.
Enrico Forlanini
Tiiburlaeva leiutamise kõrval on tuntud ka tema tööd helikopterite ja dirižaablite konstrueerimise ja täiustamise alal. Enrico vanem vend Carlo oli tuntud kopsuarst, kahekordne Nobeli auhinna kandidaat.
15. aprillil 1877 katsetas ta veidi üle kolme kilo kaaluvat auru jõul töötavat helikopterit.
Enrico Forlanini nime kannab Milano Linate lennujaam.
Rogier Blokland
pisi|Rogier Blokland (2014) Rogier Philip Charles Eduard Blokland (sündinud 16. veebruaril 1971 Dordrechtis) on hollandi keeleteadlane ja soome-ugri keelte professor Uppsala Ülikoolis.
Haridus ja teadustöö
Rogier Blokland sai magistrikraadi 1997. aastal Groningeni Ülikoolis ning kaitses sealsamas doktoriväitekirja 2005. aastal professor Cornelius Hasselblatti juhendamisel. Ta on töötanud õppejõu, külalisõppejõu ja teadurina mitmes ülikoolis: Tallinna Ülikoolis, Tartu Ülikoolis, Greifswaldi ülikoolis ja Berliini Humboldti Ülikoolis.
2005–2006 asendas ta Cornelius Hasselblatti Groningeni Ülikooli soome-ugri õppetoolis ja 2009–2010 soome-ugri ja uralistika õppetooli professorit Eugen Helimskit Hamburgi Ülikoolis. Aastal 2011 asus tööle vanemteadurina soome-ugri õppetoolis Müncheni Ludwig Maximiliani Ülikoolis. 2014 võttis Rogier Blokland üle fennougristika õppetooli korralise professuuri Lars-Gunnar Larssonilt Uppsala Ülikooli uute keelte instituudis (Institutionen för moderna språk).
Rogier Bloklandi teadustöö keskmes on läänemeresoome, permi ja saami keeled, erilise tähelepanu all on väikeste ohustatud keelevariantide dokumenteerimine ja keelekontaktid.
Jaak Soans
Jaak Soans (sündinud 6. augustil 1943 Tartus) on eesti skulptor.
Mäe tänav (Rakvere)
Mäe tänav on tänav Rakveres.
Jaak Soans
Elulugu
Jaak Soans on sündinud 1943. aastal Tartus. Tema isa Georg Soans oli õppinud Tartu Ülikoolis teoloogiat. 1944. aastal kolis perekond Pirita-Kosele. Jaak Soansi isa võeti Saksa sõjaväkke ja ta sattus põgenikuna Kanadasse. Suhted perekonnaga taastusid alles 1960. aastate algul, mil kodumaale jäänud pere hakkas saama isalt kirju. Kahe lapsega Eestisse jäänud ema töötas raamatupidajana mitmes Eesti spordiasutuses. Kümneaastaselt läks Jaak Soans Tallinna Pioneeride Palee skulptuuriringi, mille õpilastest said tulevased skulptorid, kunstnikud ja arhitektid. Sealt sai alguse Jaak Soansi sõprus arhitekt Rein Luubiga, seal tutvus ta ka oma tulevase abikaasa Anu Rank-Soansiga. Tollased õpetajad Aime Jürjo ja Kalju Reitel andsid tulevastele skulptoritele tõsiseltvõetava tehnilise aluse, millist kolmeaastase akadeemilise stuudiumi käigus ei jõutagi omandada.
Jaak Soans lõpetas 1961. aastal Tallinna 4. Keskkooli. Õppis aastatel 1961–1966 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis Enn Roosi, Aleksander Kaasiku ja Olavi Männi käe all skulptuuri. Alustas juba õpingute ajal (1965) pedagoogitööd Tallinna Pioneeride ja Koolinoorte Palees, kus õpetas skulptuurihuvilisi lapsi kuni 1985. aastani. Kunstiinstituudi õppejõuna töötas ta 1968. aasta algusest Bruno Tombergi loodud disainiosakonnas. 1986. aastast töötas dotsendina skulptuuriosakonnas ning oli aastatel 1991–2005 Eesti Kunstiakadeemia skulptuuriosakonna professor ja osakonnajuhataja. 2007. aastal valiti ta Eesti Kunstiakadeemia emeriitprofessoriks.
Looming
pisi|[[Michel Sittow|Michel Sittowi bareljeef Sittowi kodumaja seinal Tallinnas aadressil Rataskaevu 22]] pisi|[[Voldemar Panso bareljeef Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli seinal Tallinnas aadressil Toom-Kooli 4. Skulptor Jaak Soans]]
Väärtpaberiturg
Riiklikku järelevalvet Eesti väärtpaberituru üle teostab finantsinspektsioon. Koostöös finantsinspektsiooniga teostab õigusaktides ja oma reglemendis sätestatud pädevuse piires järelevalvet Tallinna börsil kauplevate ettevõtete, kaubeldavate väärtpaberite hinna kujunemise, tehingute tegemise ning muude börsi reglemendi nõuete täitmise üle ka NASDAQ OMX Tallinna börs.
Tähtsus
Väärtpaberiturg on üks olulisemaid võimalusi ettevõtete kapitali suurendamiseks. See võimaldab ettevõtetel avalikult kaubelda ja kasutada saadavat finantskapitali laienemiseks, müües omandis olevaid aktsiaid avalikul turul. Väärtpaberituru likviidsus võimaldab aktsionäridel nende varasid kergesti müüa või vahetada.
Investeerimise strateegiad
Strateegiaid investeerimiseks on mitmeid, põhiliselt tehniline ja fundamentaalne analüüs.
Fundamentaalseks analüüsiks nimetatakse ettevõtte analüüsimist ja hindamist, keskendudes finantsaruannetele, juhtkonnale, konkurentsile ja üldisele turusituatsioonile. Selle eesmärgiks on leida alahinnatud ettevõtteid või ootustest kiiremini kasvavaid ettevõtteid.
Tehniline analüüs on meetod, mis prognoosib väärtpaberi hinna muutumist tulevikus, toetudes minevikus toimunud aktsia hinna liikumisele. Tehniline analüüs erineb fundamentaalanalüüsist, mille järgi analüüsitakse ettevõtte majandusnäitajaid. Tehniline analüüs on tihti ainult statistiline ning vaatleb aktsia hinda ja käivet, nõudlust ja pakkumist, seejuures ei ole olulised fundamentaalsed põhjendused.
Semiootiline ruut
Semiootiline ruut ehk Greimase ruut on märgisuhete struktuursel analüüsimisel kasutatav vahend.
Väärtpaberiturg
Väärtpaberituru indeks
Väärtpaberituru indeks on indeks, mille abil mõõdetakse väärtpaberituru või selle majandusharu väärtpaberite väärtuse muutust.
Semiootiline ruut
Selle töötas välja Algirdas J. Greimas ja esitas raamatus "Sémantique structurale" (1966) ning arendas seda edasi koos François Rastier'ga teoses "The Interaction of Semiotic Constraints" (1968).
Väärtpaberiturg
Väärtpaberituru indeks
Indeksi ülesanne on iseloomustada kogu väärtpaberiturgu tervikuna indeksis esindatud väärtpaberite kaudu, sellepärast kasutatakse seda väärtpaberituru muutuste jälgimiseks ja konkreetse investeeringu tulususe võrdluseks turu keskmise tootlusega.
Hôtel de Toulouse
Hôtel de Toulouse, endine Hôtel de La Vrillière, on maja Pariisis aadressil 1 rue de La Vrillière. Barokk-klassitsistlik ehitis valmis aastail 1635–1640 arhitekt François Mansarti juhtimisel Vrillière'i isanda Louis Phélypeaux' jaoks.
Tallinna Kooliõpilaste Pataljon
Tallinna Kooliõpilaste Pataljon oli Eesti Vabadussõja alguses vabatahtlikkuse alusel Tallinna vanemate klasside kooliõpilastest moodustatud väeosa.
Hôtel de Toulouse
Ajaloost
Hôtel de La Vrillière ehitati 1635.–1640. aastatel François Mansarti plaanide järgi Louis XIII riigisekretärile Louis I Phélypeaux de La Vrillière'ile (1598–1681). Muuhulgas lasi tellija majja ehitada 40 meetrit pika galerii oma kunstikogule. 1705. aastal müüs ta lapselaps Louis II Phélypeaux de La Vrillière (1672–1725) ehitise maksuametnik Louis Raullin-Rouilléle.
Väärtpaberiturg
Väärtpaberituru indeks
Väärtpaberituru indeksisse ei ole võimalik investeerida, sest see on abstraktne matemaatiline näitaja. Investoritel on võimalik investeerida ainult indeksit järgivatesse investeerimisfondidesse või börsil kaubeldavatesse indeksifondidesse.
Tallinna Kooliõpilaste Pataljon
Esimene Eesti Rahvaväe Tallinna kooliõpilaste väeüksus moodustati novembris 1918 pärast Saksamaal toimunud Novembrirevolutsiooni ning Saksa vägede Eestist ja Eesti-Nõukogude Venemaa piirijoonelt lahkumise kavade ilmnemist. Kooliõpilaste tuumiku moodustasid Tallinna Kaubanduskooli ning Tallinna gümnaasiumide vanemate klasside õpilased. Roodu ohvitserideks olid lipnik Adolf Johannes ja lipnik Raudsepp ning 81 kooliõpilast saadeti novembris 1918 Narva kaitseliinile, kus nad alates 28. novembrist tegid kaasa seal puhkenud lahingud.
Hôtel de Toulouse
Ajaloost
1712. aastal omandas Louis XIV ja madame de Montespani poeg Toulouse'i krahv Louis Alexandre de Bourbon Hôtel de La Vrillière'i eelmise omaniku leselt ja tellis Robert de Cotte'ilt interjööri ümberehituse; sellest ajast pärineb tänapäevani säilinud Galerie dorée sisekujundus. Pärast tema surma 1737. aastal sai majast tema poja Penthièvre'i hertsogi Louis Jean Marie de Bourboni elukoht Pariisis, seal sündis ta tütar Louise Marie Adélaïde de Bourbon. Kuni Prantsuse revolutsioonini elas seal ka Lamballe'i printsess, Penthièvre'i hertsogi leseks jäänud minia.
Prantsuse revolutsiooni ajal konfiskeeriti maja riiklikku omandisse (bien national) 1795. aastal riigile. Napoleon I allkirjastatud keiserliku dekreediga 6. märtsil 1808 lubati Hôtel de Toulouse müüa Prantsusmaa Pangale, kes tegi selle 1811. aastal oma ametlikuks asukohaks.
Jaak Soans
Looming
Jaak Soans on tuntud eelkõige monumentalistina: ta on loonud enam kui 30 monumenti ja avalikku skulptuuri, jäädvustanud rahvuslikke suurkujusid (tema loodud on muu hulgas A. H. Tammsaare mälestusmärk Tallinnas, Kristjan Jaak Petersoni ja Jakob Hurda monument Tartus ning August Jakobsoni monument Pärnus). Tema abstraktseid suurvorme on Eestis, Soomes, Hollandis ja Argentinas. Jaak Soansi taastatud on Amandus Adamsoni Valga Vabadussõja mälestussammas.
Hôtel de Toulouse
Võttepaik
Hôtel de Toulouse'is Robert de Cotte'i kujundatud Galerie dorée ruumis filmiti Sofia Coppola filmi "Marie Antoinette" stseene kuninganna noorpõlvest. Veel on seda kasutatud võttepaigana filmides "Vatel" (Roland Joffé, 2000) ja "Tous les matins du monde" (Alain Corneau, 1991).
Mäe tänav (Rakvere)
Tänav on 473 meetrit pikk ning asub Kondivalu ja Lepiku linnaosas. Tänav saab alguse Tartu tänavalt ja kulgeb ida suunas, ristudes Aia, Seene, Tamme ja Paju tänavaga. Tänav lõpeb Soolikaoja juures, kus algab Rakvere linnamets.
Jaak Soans
Teoseid erakogudes
Argentinas, Jaapanis, Kanadas, Leedus, Lätis, Poolas, Rootsis, Soomes, USA-s, Venemaal ja Eestis.
Tunnustus
pisi|Terasskulptuur "Tuultemäng" Hollandis
Tallinna Kooliõpilaste Pataljon
Vabadussõja alguses Tallinnas toimunud enamliku propaganda tõttu ebastabiilses olukorras asutati pea- ja sõjaministri Konstantin Pätsi korraldusel 15. detsembril 1918 kooliõpilaste rood, kuhu olid kohustatud astuma kõigi gümnaasiumide kolme ja kaubanduskoolide kahe viimase klassi õpilased, aga samuti kõik tehnika-, põllutöö- ja kunstikoolide õpilased. Rood allutati sisekaitse ülemale kindral Ernst Põdderile. Formeeritud roodus oli algul ligi 300 õppursõdurit.
Mäe tänav (Rakvere)
Tänav on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, tänavale on rajatud põhiliselt eramuid.
Tallinna Kooliõpilaste Pataljon
Pataljoni moodustamine
23. jaanuaril 1919 moodustati sisekaitse ülema Ernst Põdderi korraldusel roodust, kus oli juba üle 400 õpilase, Tallinna Kooliõpilaste Pataljon, pataljoni ülemaks määrati alamaleitnant Ernst Leithammel.
Dalarna maakond
pisi|Upplandi asukoht Rootsis Dalarna on ajalooline maakond (rootsi keeles landskap) Rootsi keskosas Svealandis. Maakonna piirid langevad suuresti kokku tänapäevase Dalarna lääniga. Maakonna pindala on 29 086 km², rahvaarv 278 892 inimest (2014).
Tallinna Kooliõpilaste Pataljon
Pataljoni moodustamine
Pataljoni koosseisus oli kolm kütiroodu, kuulipilduja- ja töökomando ning orkester. Hiljem täiendati pataljoni veel õppekomandoga, mis tegeles ohvitseride ettevalmistamisega.
Õppursõdurite peamiseks ülesandeks oli põhiliselt siiski sisejulgeoleku kindlustamine Tallinnas ning oma ülesandeid täitsid nad 17. ja 26. detsembril 1918 ja 1. mail 1919 Tallinnas toimunud rahvarahutuste ja meeleavalduste ajal. Tallinnas asudes oli õpilastel võimaldatud osavõtt koolitööst.
Robert N. Bellah
pisi|Robert Neely Bellah 2008. aastal. Robert Neelly Bellah (23. veebruar 1927, Altus, Oklahoma, USA – 30. juuli 2013, Oakland, California, USA) oli USA sotsioloog, California Ülikooli Berkeleys sotsioloogiaprofessor, keda tunti rahvusvaheliselt religioonisotsioloogina.