cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pix maksesüsteem
Kasutamine
Iga Pix-alias peab olema seotud ainult ühe tehingukontoga. Pixiga maksmiseks ei ole vaja registreerida Pixi pseudonüümi/võtit, sest süsteem kasutab sama teavet, mida on vaja raha ülekandmiseks teistes Brasiilia maksesüsteemides (TED, DOC).
Probleemid
Peale Pix’i kasutuselevõttu äratas see huvi ka kuritegelikes ringkondade. Spetsialiseerunud jõugud sundisid ohvreid tegema Pix’i kaudu suuremahulisi pangaülekandeid. Selliste kuritegude piiramiseks tugevdas keskpank 2021. aastal rakenduse turvameetmeid. Kesksel kohal oli selles öösel tehtavatele ülekannetele piirmäära kehtestamine.
Kurjategijad kasutasid raha röövimiseks järgmisi meetodeid:
Eesti Arengufond
Eesti Arengufond (inglise Estonian Development Fund) oli Riigikogule alluv avalik-õiguslik asutus. See tegutses 2006. aastast mõttekeskuse ja investeerimisfondina. 2017. aastal Eesti Arengufond likvideeriti. Arengufondi pikaajalise arenguseire ülesanded võttis üle 2016. aastal Riigikogu Kantselei juurde loodud Arenguseire Keskus.
Arengufondi seadusekohane eesmärk oli stimuleerida ja toetada Eesti majanduses muutusi, mis aitavad majandust ajakohastada, tagada ekspordi kasvu ning luua uusi kõrget kvalifikatsiooni nõudvaid töökohti. Arengufond oli loodud toetamaks innovatsiooniteadlikkuse tõusu, uuenduslike äriideede esilekerkimist ning ettevõtlikkuse kasvu ühiskonnas tervikuna. Arenguseire abil oli Arengufondi ülesanne leida uue majanduskasvu allikaid, panustada pilootprojektidega seiretest välja kasvanud uudsete lahenduste teoks saamisesse ning investeerida riskikapitali uut moodi mõtlevatesse ja ambitsioonikalt tegutsevatesse Eesti teadmusmahukatesse tehnoloogiaettevõtetesse.
Esimese viie tegevusaasta jooksul oli Arengufondi juures Eesti tulevikuteemadel väidetavalt kaasa mõelnud ja tegutsenud ligikaudu 2500 inimest.
Arengufondi ajalugu
Arengufondi saamislugu ulatub 1999.–2000. aastasse, mil president Lennart Meri vihjas riikliku arenguprogrammi loomise olulisusele oma illustreerivate üleskutsetega otsida Eesti Nokiat ja seada sihiks tootmise ümberkorraldamise kiirendamine ning tehnoloogiaettevõtete arendamine. Oma Eesti Vabariigi 82. aastapäeva kõne 24. veebruaril 2000 lõpetas Meri sõnadega: "Soome ehitas end kiiresti üles raha ja võimu liidu abil, ja seda liitu kutsuvad soomlased SITRAks. Koondame meiegi end täie jõuga nendele ülesannetele. Teeme ühe ilusa Eesti SITRA, siis jõuame ka selleni, mida kutsume õnneks."
Arengufondi loomist valmistati ette paralleelselt Eesti Pangas ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumis. Peaminister Andrus Ansipi ja majandusminister Edgar Savisaare valitsuses oleku ajal otsustati pikalt ette valmistatud Eesti Arengufond asutada avalik-õigusliku asutusena ning oma seadusega. Eesti Arengufondi seadus võeti Riigikogus vastu 15. novembril 2006 erakondadeülese toetusega. Seaduse poolt hääletas 72 Riigikogu liiget, erapooletuid oli kaks ja vastuhääli ei olnud.
Olulisemad kuupäevad:
Arengufondi juhtimine
Eesti Arengufondi juhtis üheksaliikmeline nõukogu ja ühe kuni kolmeliikmeline juhatus. Vastavalt seadusele nimetasid Vabariigi Valitsus ja avalik-õiguslike ülikoolide rektoreid ühendav organisatsioon kumbki kaks nõukogu liiget. Riigikogu nimetas Riigikogu majanduskomisjoni ettepanekul viis nõukogu liiget, kellest kaks olid Riigikogu liikmed ning kolm ettevõtluse ja üldsuse esindajad.
Eesti Arengufondi nõukokku kuulusid Ville Jehe, Jaan Männik, Volli Kalm, Mart Einasto, Maris Lauri, Jevgeni Ossinovski, Andres Keevallik, Valdo Randpere ja Indrek Saar.
Varem on Eesti Arengufondi nõukogu koosseisu kuulunud näiteks Indrek Neivelt (2007–2009), Erik Terk (2007–2011), Peep Sürje (2006–2010), Jaak Aaviksoo (2006–2007), Tõnis Lukas (2007), Mart Opmann (2007), Aivar Sõerd (2007), Edgar Savisaar (2007), Mart Laar (2007–2011), Ivari Padar (2007–2009), Urmas Klaas (2010–2011), Juhan Parts, Jürgen Ligi, Alar Karis, Urmas Reinsalu, Kaja Kallas, Raivo Vare jt.
Eesti Arengufondil oli vastava statuudi alusel tegutsev kolmeliikmeline hea tava nõukogu. Hea tava nõukogu oli sõltumatu kogu, mille ülesandeks oli anda vastavalt vajadusele hinnang Arengufondi ja tema tütarühingute tegevuse vastavusele Eesti Arengufondi seadusele, Eesti Arengufondi põhikirjale, Eesti Arengufondi investeerimisstrateegiale, AS SmartCap põhikirjale, investeerimisfondide seadusele, eraturu äripraktikale, äriseadustikule ja ühiskondlikele moraalinormidele. Hea tava nõukogu liikmed olid Eesti Arengufondi nõukogu 18.05.2011 otsusega: Kristjan Kalda, Eesti Era- ja Riskikapitali Assotsiatsiooni juhatuse esimees, AS BaltCap asutaja; Jüri Raidla, advokaadibüroo Raidla Lejins & Norcous juhtivpartner; Aavo Kokk, Catella Corporate Finance partner.
Eesti Arengufondi ja SmartCap ASi investeerimistegevust nõustas seitsmeliikmeline sõltumatu ja rahvusvaheline investeeringute ekspertkomitee, kuhu seisuga 2.04.2012 kuulus: Ardo Reisnalu (ekspertkomitee juht; al 2008), Teet Jagomägi (al 2008), Bo Henriksson (al 2008), Miska Hakala (al 2008), Killu Tõugu Sanborn (al 2008), Heiki Raadik (al. 2010). Varem on ekspertkomiteesse kuulunud: Ville Jehe (2008–2009) ja Ilkka Kouvonen (2008–2009).
Riskikapitali tegevussuund
Arengufond investeeris varases seemne- ja stardifaasis. Enamik maailmas edukaid riike ja ka Euroopa Liit on käivitanud täiendavaid avaliku sektori meetmeid kapitali täiendavaks pakkumiseks nende varases arenguetapis.
Oma tegutsemisajal kujunes Arengufond aktiivseimaks Eesti turul varases investeerimisfaasis tegutsevaks riskikapitaliinvestoriks, mille portfelliettevõtted on maailmas tuntust kogunud ja olnud selliste idufirmade konkursside nagu SeedCamp (UK) ja TechStars (USA) võitjate seas.
Alates aprillist 2012 juhtis Arengufondi riskikapitaliportfelli, moodustas uusi fonde ja tegi koos erasektori kaasinvestoritega investeeringuid fondi tütarettevõte SmartCap AS. SmartCapil allub Finantsinspektsiooni (FI) teostatavale riiklikule finantsjärelevalvele. Lisaks investeerimistegevusele arendas Arengufond ambitsioonikat ettevõtluskultuuri Eestis laiemalt. Arengufond korraldas rahvusvahelist ettevõtlikkuse ürituste sarja StartSmart, oli asutajapartner ärikiirendis WiseGuys ning sisupartner Ajujahi ja Garage48 arendamisel. Arengufondi eestvedamisel tõmmati käima Eesti Era- ja Riskikapitali Assotsiatsiooni EstVCA. Arengufond vedas ka rahvusvahelise äri inkubaatorit SeedBooster, mille tuntumad kasvandikud on GrabCAD, Sportlizer ja SelfDiagnostics.
Arengufond on olnud üks olulisemaid tegijaid Eesti riskikapitalimaastiku käimatõmbamisel ja ambitsioonika ettevõtluse edendamisel. 2008. aastal suvel esimest investeeringut tehes (Cleveron/SmartPost, mille Eesti pilootvõrk müüdi Itellale) olid sõnad "riskikapital" ja "idufirma" Eestis veel üsna tundmatud. Täna räägivad USA investorid SeedCampi blogis, et Euroopas kvaliteetse idufirma leidmiseks tuleb vaadata Londonisse või Eestisse. Koos kaasinvestoritega on tänaseks kokku pandud Eesti suurim riskikapitaliportfell, mille edukamad firmad on tänaseks ka rahvusvaheliselt kapitali kaasanud, nt GrabCAD USA Atlas Ventures ja Matrix Partnersilt ning Fits.me UK Entrepreneurs Fundilt.
Arenguseire tegevussuund
Erinevate analüütiliste meetodite kogumina on arenguseire töövahend nii era- kui avalikus sektoris. Arengufond oli alates oma asutamisest seirekultuuri arendamise ja erinevates valdkondades juurutamise pioneeriks Eestis. Sedalaadi praktika on märksa vanem riikides nagu Soome, Singapur, Iirimaa, Inglismaa ja Ameerika Ühendriigid. Kesk- ja Ida-Euroopa riikidest on Eesti pea ainus, kes sedalaadi tegevusega süsteemselt tegeleb ja on pälvinud selle eest rahvusvahelist äramärkimist.
Arengufond on ekspordi perspektiivist läbi analüüsinud suure osa majandusvaldkondi ja nendega seotud ühiskondlikke alasid. Koostöös Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumiga käivitati arengufondi juures energia- ja rohemajanduse seireüksuse. Arengufondi seiremeeskond pidas Eesti suurimattulevikutrendide blogi Fututuba.ee.
Seired on oma olemuselt kollektiivse õppimise tööriistad, mille käigus viiakse läbi erinevaid osapoolte kaasamise üritusi, teostatakse uuringuid ja analüüse. Arengufondis toimusid uusi ja huvitavaid majandusteemasid tõstatavad InnoLabid, rahvusvahelist riskikapitali- ja idufirmade ettevõtluspraktikat avavad VentureLabid, Kohvihommiku formaadis arutelud Arengufondi teematõstatuste ümber ning suured majandusarengu teravamaid sõlmkohti lahendavad konverentsid.
Arengufondi erinevad seired on olnud teetähisteks Eesti majanduspoliitilises mõtlemises ja nendest on välja kasvanud rida erinevaid uusi algatusi:
Arengufondi aruandekohustus Riigikogu ees
Juhatuse esimees esitas Riigikogu täiskogul sügisistungjärgu teisel töönädalal majandusaasta kohta ülevaate ning esitles töötulemusi käsitlevat raportit "Edasi!". Raport mõtestas Eesti kontekstis lahti globaalseid tulevikutrende, maailmamajanduse arengut ja tõi eri majandusvaldkondades välja Eesti võimalused ning nende ärakasutamise teed. Riigikogule esitati neli raportit "Edasi!", millest:
[http://www.arengufond.ee/upload/Editor/Edasi%20-%20Eesti%20Arengufondi%20raport%20Riigikogule%202008.pdf Edasi! 2007/2008] – käsitles globaalseid majandustrende, majanduse ajakohastamise võimalusi, Eesti majanduse struktuurimuutuse vajalikkust ja selle vaevalist kulgemist, arenguseire olemust ja riskikapitali rolli majanduse ajakohastamisel (Arengufondi seadusekohased põhisuunad).
[http://www.arengufond.ee/upload/Editor/Arengufondist/Arengufond-raport-Riigikogule-2009-light.pdf Edasi! 2008/2009] – avas maailmamajanduse kriisist väljumise stsenaariumeid ja selles kontekstis Eesti võimalikke teid kriisist välja ning tegi teemakohaseid poliitikasoovitusi, vt Valge Paber Riigikogule. Raport käsitles kahte majandusvaldkonda süvitsi. Esiteks IT senisest mõjusama kasutamise võimalused majandusarengus, tuues ühtlasi välja IT-alase hariduse kui suurima kitsaskoha selles. Samuti avalikustas raport ülikoolide, Arengufondi ja ITLi kokkuleppe koondnimega "IT Akadeemia" inimressursi kitsaskoha lahendamiseks. Teiseks analüüsitud ja esitletud teemaks oli Eesti tööstuse kasvuvõimalused järgmiseks kümnendiks – Tööstusvedurid 2018. Lõpetuseks tõstatati debati- ja analüüsivajadus Eesti teenusemajanduse tulevikust ja ekspordivõimest. Riskikapitali suunas keskenduti pikemalt teemal, kuidas finantskriis on globaalselt oluliselt vähendanud riskikapitaliinvesteeringuid ning kuidas Arengufond saab selles osas Eesti olukorda parandada.
[http://www.arengufond.ee/upload/Editor/Arengufondist/Arengufond-raport-Edasi-2010-light.pdf Edasi! 2009/2010] – rääkis Eesti tulevikustsenaariumitest ja Kasvuvisioonist 2018, esitles kasvualade arendamisel uudset era- ja avaliku sektori koostööplatvormi FinanceEstonia finantsteenuste ekspordi suurendamiseks ning ideid tervishoiuteenuste ekspordi vallas. Lähemat käsitlust leidis ekspordile suunatud välisinvesteeringute püüdmine ja kriisijärgne kapitali nappuse teema laiemalt kui oluline arengupidur. Raport pakkus välja ka plaani liigavahetusteks IT kõrghariduses, samuti IT senisest ulatuslikumaks kasutamiseks üldhariduse uuendamisel. Käsitleti ka tulevikku viivaid uuendusi riigijuhtimises ja ambitsioonikate idufirmade arendamise võlusid ja valusid.
[http://www.arengufond.ee/upload/Editor/Publikatsioonid/arengufond-raport-riigikogule-2011.pdf Edasi! 2010/2011] – keskendus kolmele teemale: megatrendidele ja maailmamajanduse tulevikule lähikümnenditel, tulevikutrendide kallutamisele Eesti võimalusteks ning tulevikutrendidest tulenevatele valitsemisväljakutsetele. Lähemalt käsitleti globaalkriisi arengut uue majanduskorrani, megatrendide kõikehõlmavust, Eesti tulevikku Aasias, rohemajanduse kasumlikku arendamist, IT rakendamist tervishoius kui selle kasumlikumas kasutusalas lähitulevikus, talendipoliitikat kui majandusarengu võtmeküsimust, Eestist uuendusliku valitsemise edumudeli arendamist kriisi kontekstis ning eksperimentaalset majanduspoliitikat, kus täpse retsepti elluviimisest olulisemaks on pidev võime õppida ja kiirelt ning valdkonnaüleselt tegevusi juhtida ja ajakohastada.
OECD Eesti valitsussektori toimivuse analüüs 2011. aastast "Ühtse riigivalitsemise suunas" rõhutas sedalaadi seirekultuuri veelgi laiema leviku vajalikkust Eesti avalikus sektoris. Muuhulgas viidati järgmistele vajalikele reformidele/edasiarendustele Eesti riigivalitsemises: a) analüüside, tõenduste- ja uuringutepõhiste otsustamismehhanismide veelgi järjekindlam rakendamine; b) ühtse valitsemise põhimõtte rakendamine, mille kohaselt kõigil on üks siht ning selle nimel tehakse kogu riigiaparaadi ulatuses koostööd. Eelduseks on jagatud visioon ning sellest tulenevate eesmärkide ning strateegiliste tegutsemis-põhimõtete kokkuleppimine. Sellest omakorda tuletatud tegevuskavad jne; c) strateegiline planeerimine peab olema paremini haagitud riigi eelarve planeerimisprotsessi ning soovitu saavutamiseks planeeritud tegevuste elluviimise vahehindamised peaksid olema tegelikuks otsustuskohaks ka eelarvekulutuste ümberhindamisele; d) oluline on tugevdada Eesti riigiaparaadis strateegilise arenguseire kompetentsi ning strateegilise mõtlemise kultuuri.
Indrek Park
pisi|Indrek Park 2016. aastal Indrek Park (sündinud 30. märtsil 1971 Tartus) on eesti keeleteadlane, kes uurib Põhja-Ameerika indiaani keeli.
Ta töötab Indiana Ülikooli kunstide ja teaduste kolledži keeleteaduse osakonnas. On arendanud indiaani väikekeeli, kirjutanud keeleõpikuid, pidanud väikekeeltest loenguid ja loonud vähemalt ühele neist ka kirjakeele.
Elulugu
Ta alustas oma haridusteed Tartu 2. keskkoolis (nüüd Miina Härma Gümnaasium). Keskkooli kõrvalt õppis ta Märt Läänemetsa käe all klassikalist hiina keelt ning hiljem ülikooliõpingute ajal ka moodsat hiina keelt ja Linnart Mälli juures klassikalist tiibeti keelt.
Park õppis 1989. aastast Tartu Ülikooli ajalooteaduskonnas etnograafiat ning käis koos Liivo Niglasega Siberis neenetsite ja manside rahvalaule üles kirjutamas. 1989. aasta sügisest alates on ta ka korp! Revelia liige.
Pärast Tartu Ülikooli lõpetamist 1996. aastal läks ta Pekingisse hiina keelt õppima ning 2000. aastal jätkas Hiinas magistriastmes tibetoloogia õpingutega.
2002. aastast õppis ta Ameerika Ühendriikides, kus omandas doktorikraadi Indiana Ülikoolis doktoritööga hidatsa keele grammatikast. Ühtlasi elas ta pikalt Põhja-Dakotas Fort Bertholdi Kolme Hõimu reservaadis, kus kirjutas üles hidatsade keelt. Ta on teinud koostööd ka oglala lakota hõimuga Pine Ridge’i reservaadis Lõuna-Dakotas.
2012. aastal tunnistas Society for the Study of Indigenous Languages of the Americas Pargi doktoritöö hidatsa keele grammatikast aasta parimaks põliskeelt käsitlevaks monograafiaks (Mary Haasi auhind).
Indrek Park on töötanud arikara, hidatsa, lakota, assiiniboini ja mandani keelega.
Tema tegevusest väljasuremisohus mandani keele päästmisel räägib Liivo Niglase 2020. aastal valminud dokumentaalfilm "Keelepäästja".
Isiklikku
Tema abikaasa on Maria Park. Neil on kaks tütart.
Indrek Pargi isa oli Antarktika-uurija Vello Park.
Ta mängib torupilli ning on laulnud Tartu regilauluansamblis Hellero.
Õpetajate tänav
pisi|Vaade Õpetajate tänavale Herne tänavalt augustis 2011 Õpetajate tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis.
Tänav algab Herne tänavalt ja lõpeb Oa tänaval. Õpetajate tänav on enam-vähem põhja–lõunasuunaline ja ligikaudu 60 meetri pikkune.
Õpetajate tänav sai nime 27. veebruaril 1924. Tänav on nime saanud sellest, et ehitusühing "Õpetajate Kodu" püstitas sinna elumajad, kus elasid kooliõpetajad.
Matti Järvinen
Matti Henrikki Järvinen (18. veebruar 1909 Tampere – 22. juuli 1985 Helsingi) oli soome odaviskaja.
Ta püstitas ta kümme maailmarekordit:
Tema vanem vend Akilles Järvinen oli mitmevõistleja, kes võitis kaks olümpiamängude hõbemedalit.
Põrgupiigad
Põrgupiigad on müütilised tegelased rahvuseeposes "Kalevipoeg".
Neid on mainitud eepose kolmeteistkümnendas loos (Rännak laudadega. Teekond allmaailma.  Põrgupiigad.).
Tegevad on põrgupiigad ka neljateistkümnendas loos (Allmaailma vaatlus. Esimene võitlus Sarvikuga. Lahkumine.).
Põrgu vanaeit pannakse kööki kinni ja piigad tutvustavad Kalevipojale Sarviku valdusi ja eluruume - raudtuba, vasktuba, hõbedast tuba, kullast tuba ja teisi tubasid, kuna Sarvikut kodus ei ole. Laialdaste valitsetavate valdade pärast pidavat Sarvik sageli salamahti kaugel rändamas käima, ilma et piigad ise teaksid, kuhu ta läinud või kust ta tulnud. Ühtlasi kurdavad põrgupiigad oma kurba saatust: Sarviku tagasitulek sünnitab sedamaid võitluse, kus mehed lähevad teineteisega rammu katsuma, kumb kumma üle viimaks võimust saab. Peale esimest võidukat jõukatsumist Sarvikuga, tõstab Kalevipoeg varandusekotid õlale, piigad kolmekesi kottide otsa ja toimetab siis end - teekäigu lühendamiseks - soovikübara abiga koopasuhu, kuhu tulles lauakoorem maha jäi.
Põrgupiigade edasisest saatusest on juttu viiesteistkümnendas loos (Tagaajajad. Raudoja nõianeitsi. Olevipoeg ja linnaehitus. Põrgupiigade saatus.). Piigad lähevad mehele Kalevipoja sõpradele:
Avalikult Rail Balticust
pisi|Kavandatav Rail Baltica trass Avalikult Rail Balticust (lühend MTÜ ARB) ehk MTÜ Avalikult Rail Balticust (lühend ARB) on kodanikuühendus, mis on registreeritud Eesti Äriregistris mittetulundusühinguna ja koondab arutelu Rail Balticu projekti ümber.
Tegevus
Pressikonverents 6.11.2013 ja petitsioonid aastal 2013.
Väike-rabakiil
Väike-rabakiil (Leucorrhinia dubia) kiililiste seltsi kuuluv putukaliik.
Kiilkivi
Kiilkivi (prantsuse keeles voussoir, saksa keeles Keilstein) on kiilutaoliselt ühele poole ahenevaks vormitud ehituskivi või tellis (kiiltellis), millest laotakse kaari või võlve. Erinevalt tavalisest kantkivist või tellisest jääb kiilkivide vahe nii kaare sise- kui välispinnal samaks, mis tagab kaare ühtlase vastupidavuse ja kandejõu.
Avalikult Rail Balticust
Tegevus
ARB pressikonverents "Rail Baltic: konfliktne ideaal" 13.10.2015.
Kiilkivi
Vahetult talumile toetuvaid alumisi kiilkive nimetatakse lähtekivideks, kaare ülemist kiilkivi, mis paikapanemisel pingestab kaare, nimetatakse lukukiviks. Lähtekivid ei erine tavaliselt muudest kaare kividest kujunduse poolest, kuid lukukivi võib olla kujundusega esile tõstetud.
Avalikult Rail Balticust
Tegevus
Avaliku arvamuse küsitlus septembris 2016.
Kiilkivi
Bütsantsi arhitektuuris, mauri arhitektuuris ja romaanikas on kaartes dekoratiivsel eesmärgil kasutatud kahes eri värvis kiilkive, näiteks punaseid ja valgeid vaheldumisi.
Avalikult Rail Balticust
Tegevus
2016. aastal sündis ARB-st sõltumatult avaliku elu tegelaste algatatud ühispöördumine, nn "101 kiri".
Riigikogus toimus Rail Balticu teema käsitlemine olulise tähtsusega riikliku küsimusena. Riigikogu aruteluga samal päeval ilmus koostöös MTÜ-ga ARB ajaleht "Avalik Eesti".
Petitsioon "Balti riikide vahelise Rail Balticu lepingu allkirjastamine 31. jaanuaril on praegusel kujul lubamatu!" kogus 5 päevaga 3194 allkirja.
Konverents "Rail Balticu analüüsi uued tulemused" 8.6.2017.
Suuremad vead Rail Baltica tasuvusanalüüsis koos RB Raili ja EY kommentaaridega Priit Humala, Karli Lamboti, Illimar Pauli ja Raul Vibo sõnul on Rail Balticu (RB) tasuvusuuringus mitu olulist viga, mille arvesse võtmisel vähenevad RB kogutulud 4,1 miljardi euro võrra ning seetõttu ei ole RB isegi sotsiaalmajanduslikult tasuv, vaid on Balti riikidele kahjulik ega vasta ELi kaasrahastamise nõuetele. Priit Humal esitles 16. jaanuaril 2018 Tallinna Keskraamatukogus toimunud pressikonverentsil avalikkusele 73 lehekülje pikkust dokumenti, kus väidetakse, et heitenormide ja veoautode kütusetarbimisega manipuleerides on kunstlikult suurendatud RB sotsiaalmajanduslikku kasu. Samuti toovad kriitikud välja, et EY tasuvusuuringus ei käsitleta raudtee ehitamise ajal tekkivate keskkonnamõjude ega raudtee talumisega seotud väliskulusid. Ühtlasi rõhutavad nad, et tasuvusuuringu juhendi kohaselt tuleb „kõik (tasuvusuuringus kasutatud) andmed ja allikad teha hõlpsasti kättesaadavaks”, kuid hoolimata sagedastest taotlustest ei ole avalikustatud ühtegi EY uuringus kasutatud arvutuskäiku ning hulk seal viidatud allikaid ei ole endiselt avalikud. Humala, Lamboti, Pauli ja Vibo koostatud analüüs on täiendatud kujul välja antud ka 82 lehekülje pikkuse raamatuna.
Ajalugu
Liikumine sai alguse 2013. aastal Rail Balticu maakonnaplaneeringute avalikel aruteludel ja registreeriti MTÜ-na, nimekandega MITTETULUNDUSÜHING ARB, registrikoodiga 80365715 15. jaanuaril 2014.
Talurahva Kuulutaja
Nimekujusid
Leht on kandnud järgmisi nimesid :
Spielberg
Spielberg (varem: Spielberg bei Knittelfeld) on linn (Stadtgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Murtali ringkonnas.
Spielbergi linn asub Muri jõest põhja pool Aichfeldi idaosas, Zeltwegi ja Knittelfeldi linna vahel. Aastatel 1986–2009 oli Spielberg turulinn. 1. oktoobril 2009 sai sellest Stadtgemeinde.
Majandus
Spielbergis asub Red Bull Ring (varasem A1-Ring ja Österreichring). Aastatel 1970–1987 ja 1997–2003 toimusid seal Austria GP-d. 2014. aastal tuli see F1 kalendrisse tagasi. 2020. aastal toimusid seal edasilükatud F1 hooaja kaks esimest võistlust: Austria GP ja Steiermargi GP. 2021. aastal, pärast Türgi GP edasilükkamist, peeti nädal enne Austria GP-d teine osavõistlus, Steiermargi GP.
Unzmarkt-Frauenburg
pisi|Vaade Unzmarktile Frauenburgi varemetest
Tagama
Tagama on paikkond Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Sirtsi küla alal. Enne 1945 oli Tagama (ka Tagamaa ) küla staatuses. Küla on esimest korda mainitud 1594 (Takema).
Finnlines
Finnlines Plc (soome keeles Finnlines Oyj, rootsi keeles Finnlines Abp) on ro-ro ja reisijateveo laevandusettevõte Läänemerel ja Põhjamerel. See on Grimaldi kontserni tütarettevõte. Finnlinesi meretransport on koondunud Läänemerele ja Põhjamerele. Finnlinesi reisijate-kaubalaevad pakuvad teenuseid Soomest Saksamaale ja Ahvenamaa kaudu Rootsi ning Rootsist Saksamaale. Ettevõttel on tütarettevõtted Saksamaal, Belgias, Suurbritannias, Rootsis, Taanis ja Poolas. Lisaks meretranspordile pakub ettevõte sadamateenuseid Soomes Helsingis ja Turus.
HansaLink koosneb kolmest Star-klassi ropax-alusest, mis sõidavad Helsingi ja Travemünde vahel. Reisijate jaoks on see ainus otseühendus Soome ja Mandri-Euroopa vahel.
NordöLink juhib ropaxi teenust Rootsi Malmö ja Saksamaa Travemünde vahel. FinnLink tegutseb Soome Naantali ja Rootsi Kapellskäri vahel. TransRussiaExpress (TRE) osutab regulaarset liinilaevaliini Saksamaa ja Venemaa vahel (Lübeck – Peterburi).
Luksemburg 2022. aasta taliolümpiamängudel
Luksemburg osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis 2 sportlasega.
Luksemburgi esindasid mäesuusatajad Matthieu Osch ja Gwyneth ten Raa.
Bujničy
Bujničy (transkribeerituna Buinitšõ) on agrolinnake ja endine alev Valgevenes Mahiloŭ oblastis Mahiloŭ rajoonis, Bujničy külanõukogu halduskeskus. Asula asub Mahiloŭ linnast kolm kilomeetrit lõuna pool, seal asub Bujničy raudteejaam.
Bujničys on keskkool, muusikakool, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu; seal asub ka Kiryła Arłoŭski nime kandev põllumajandus-metsanduskolledž. Vaatamisväärsuseks on Teises maailmasõja Mahiloŭ kaitsmisele pühendatud memoriaalkompleks. Samuti asub külas kolledži hooldatav loomaaed.
Ajalugu
left|pisi|Bujničy klooster 1905. aastal
Arheoloogiliste uuringute põhjal oli Bujničy kohal asustus juba kaheksa tuhat aastat enne Kristust, mil selle lõunaosas asus mesoliitikumi asulakoht. Rauaaja alguses rajati sinna linnus.
Kirjalikes allikates on asulat mainitud siiski alles XV sajandil, mil see kuulus Leedu suurvürstiriiki ja oli suure maavalduse keskuseks. XVI sajandi alguseks oli selle valduse omanikuks saanud Kiievi Petšerski klooster. Aastal 1595 toimus küla all suur lahing Leedu vägede ja Severin Nalivaiko juhitud kasakate vahel. XVII sajandil sai Bujničyst alev, mis kuulus Sołomereckitele, Stetkiewiczitele, Aleksander Hilary Połubińskile ja Sapiehadele. Aastal 1633 rajas Bohdan Stetkiewicz sinna kloostri. Kuna kloostri mungad osalesid Vene-Poola sõjas, said nad Jan II Kazimierz Wazalt õiguse rajada kloostri juurde veski. Kloostril oli ka oma trükikoda.
Põhjasõja ajal asus aastal 1708 alevi all mõnda aega Karl XII laager. Rootsi sõdurid rüüstasid mahajäetud kloostri. Kui kuningas sellest kuulis, lasi ta röövitud vara kloostrisse tagasi viia, kaks tabatud marodööri aga hukata. Sõja järel kujunes asula ka Sapiehadele kuuluvale, ent välja renditud mõisa juurde.
Poola jagamisel läks alev aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Mogiljovi maakonda. Katariina II konfiskeeris Sapiehadele kuulunud mõisa ja andis selle Pasekadele, ent aastal 1878 ostis selle ära Moroczewski nimeline talumees. Mõisa viimased omanikud olid Radkevitšid.
Aastal 1880 oli Bujničys kaks õigeusukirikut, sel tegutses juutide kool ja kool oli ka kloostri juures. Toona oli alevis 356 elanikku, neist 115 olid juudid. Aastal 1886 avati alevis kihelkonnakool. Aastal 1897 elas alevis 450, mõisas 34 ja kloostris 117 inimest. Aastal 1902 valmis Peterburi–Odessa raudtee, millel asuv raudteejaam jääb tänapäeval asula piiridesse. Aastal 1909 oli alevis 427 ja mõisas 6 elanikku.
Aastast 1918 hakkas alev kuuluma Valgevene rahvavabariiki, ent peagi vallutas selle Punaarmee. Samal aastal hävitati sealne klooster. 3. märtsil 1924 läks alev Vene NFSV koosseisust Valgevene NSV koosseisu. Alev jagati kaheks külaks. Aastal 1933 hakati neid varustama elektriga, sama aastakümne lõpus ühendati külad ühtseks Bujničy külaks. Aastal 1941 toimusid küla all ägedad lahingud, selle mälestuseks avati seal 1995. aastal Mahiloŭ kaitsmisele pühendatud memoriaalkompleks. 2006. aastal sai külast Bujničy külanõukogu halduskeskus. Aastal 2010 liideti sellega ka raudteejaama ümbruse alad (varasem Bujničy 2), ühtlasi sai küla agrolinnakese staatuse.
Tallinna Puuetega Inimeste Koda
Tallinna Puuetega Inimeste Koda (lühend TPIK) on katusorganisatsioon, mis ühendab Tallinna ja Põhja-Eesti puuetega inimestega tegelevaid ühinguid. Koda tegutseb mittetulundusühinguna ja asutati aastal 1997.
TPIK eesmärgiks on esindada ja kaitsta puuetega inimeste huve Tallinna tasandil. TPIK seisab selle eest, et tagada puuetega inimestele Tallinnas kvaliteetsed, vajaduspõhised, kättesaadavad ja taskukohased teenused, suurendada puuetega inimeste ühiskondlikku teadlikkust ja osalust, muuta tallinlaste hoiakuid puuetega inimeste suhtes positiivsemaks.
TPIK peamisteks tegevusvaldkondadeks on invapoliitika kujundamine Tallinna tasandil, liikmesorganisatsioonide toetamine, informatsiooni edastamine ja esmatasandi nõustamine, Tallinna Puuetega Inimeste Tegevuskeskuse haldamine ning puuetega inimestele suunatud projektide ja teenuste korraldamine ja pakkumine.
TPIK liikmeteks on Tallinnas tegutsevad puuetega inimeste organisatsioonid. 2018. aasta seisuga kuulub TPIK-sse 23 ühingut, milles liikmeid kokku üle 4600.
TPIK juhatuse esimees on Külli Urb.
TPIK liikmesühingud
Tallinna Puuetega Inimeste Koda on Eesti Puuetega Inimeste Koja liige.
Karepa rahvamaja
Karepa rahvamaja on rahvamaja Lääne-Virumaa maakonnas Haljala vallas Karepa külas. Rahvamaja asub Võle–Vainupea–Kunda maantee ja Rahvamaja tee ristil.
Karepa rahvamaja ehitasid Karepa külaelanikud talgute korras 1938. aastal. Hoone oli varem Rutja supelhoone, mis võeti koost, toimetati Karepale ja pandi seal uuesti kokku.
Karepa rahvamajas on eksponeeritud kunstnik Valli Lember-Bogatkina maal "Jumal ütles Noale". 2010. aastast kaunistab rahvamaja tekstiilidisainer Elna Kaasiku loodud gobelään lavapannoo “Kodurand”.
Karepa rahvamaja juures on Valli Lember-Bogatkinale pühendatud pink.
Mahmud I
alt=Mahmud I|pisi|Mahmud I Mahmud I ( Osmantürgi keeles: محمود اول‎, Türgi keeles: I. Mahmud (2. august 1696 – 13. detsember 1754) oli Osmanite riigi sultan aastatel 1730–1754. Ta oli Mustafa II ja Emetullah Rabia Gülnuş Sultaana poeg.
Prokuratuur (Eesti)
Prokuratuur on Justiitsministeeriumi hallatav valitsusasutus, mis osaleb kuritegude tõkestamiseks ja avastamiseks vajaliku jälitustegevuse planeerimises, juhib kohtueelset kriminaalmenetlust, tagades selle seaduslikkuse ja tulemuslikkuse, esindab kohtus riiklikku süüdistust ning täidab muid seadusega prokuratuurile pandud ülesandeid.
Prokuratuur on oma seadusest tulenevate ülesannete täitmisel sõltumatu ja tegutseb, lähtudes prokuratuurisedusest, muudest seadustest ning nende alusel antud õigusaktidest.
Jaapani autotööstus
Jaapani siseriiklik autotööstus
Jaapani autotööstus hakkas välja kujunema 1910. aastatel, kui Jaapani konglomeraadid (zaibatsud) hakkasid autode tootmisega tegelema. Kuid autode tootmine viibis puuduva tarbijaskonna tõttu autoturul. Esimene auto, mis toodeti ja turustati 1917. aastal, oli Mitsubishi loodud auto Model A. See seitsmekohaline sedaan oli kallis ega suutnud USA ega Euroopa autodega võistelda. 1922. aastal tuli Isuzu koostöös Briti autotööstuse gigandi Wolseleyga välja oma esimese Jaapani autoga A9. See oli ka esimene spetsiaalne reisijatele mõeldud sõiduauto Jaapanis. pisi|Suzulight
Prokuratuur (Eesti)
Ajalugu
Eesti Vabariigi Prokuratuur moodustati 18. novembril 1918 vastu võetud määrusega ajutiste kohtute sisseseadmise kohta, millega loodi ka Eesti Vabariigi prokuröri ametikoht Kohtuministeeriumi alluvuses. Ajutise Valitsuse otsusel määrati Eesti Vabariigi prokuröriks Jaan Teemant, kes oli selles ametis kuni 8. maini 1919.
Jaapani autotööstus
Jaapani autod Ameerika Ühendriikides
Toyota oli esimene Jaapani autotootja, mis sisenes USA autoturule. 1970. aastate naftakriis andis Jaapani autotootjatele võimaluse kinnistada end USA turule. Nende odavad, väikesed ja kütusesäästlikud autod tekitasid suurt huvi nii Ameerikas kui ka Euroopas. 1980. aastate majandustõus andis jällegi võimaluse turule tulla uute toodetega. Tutvustati luksusautosid, mis võrreldes USA autotootjatega olid odavamad ja parema tehnoloogiaga.
Prokuratuur (Eesti)
Ajalugu
1920. aasta aprillis kaotati Vabariigi prokuröri amet ja moodustati eraldi Kohtupalati Prokuratuur ja Riigikohtu Prokuratuur. Riigikohtu prokuratuur oli peamiselt seaduslikkuse kaitsja ja arvamuse avaldaja. Kohtukoja prokuratuuri töö sisuks oli süüdistuse esitamine ja selle toetamine. Riigikohtu prokuratuur esines sisulise prokuratuurina ainult neil kordadel, kui Riigikohus lahendas sisuliselt mõnda konkreetset kohtuasja.
Jaapani autotööstus
Jaapani autod Ameerika Ühendriikides
Toyota Crown oli esimene Jaapani auto, mis 1957. aastal imporditi USA-sse. 1880. aastate esimesel poolel rajasid Jaapani suuremad autotootjad USA-sse juba oma tehaste tootmisüksusi. Esimene Jaapani auto, mis valmistati USA-s 1982. aastal, oli Honda Accord. Toyota oli esimene Jaapani autotootja, kes töötas välja hübriidauto ja demonstreeris seda – Priust – aastal 1997. Tootma hakati neid 2001. aastal. Honda valmistas 2008. aastal maailma esimese saastevaba ja vesinikuauto FCX. paremal|pisi|300px|Toyota Prius
Prokuratuur (Eesti)
Ajalugu
Eesti Vabariigi kohtud ja nende juures asuvad prokuratuurid likvideeriti pärast Eesti okupeerimist, 1940. aastal. 23. oktoobril 1940 moodustati Eesti NSV Prokuratuur.
Eesti Vabariigi prokuratuurisüsteem taastati Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi 1991. aasta 27. augusti otsusega «Eesti Vabariigi Prokuratuuri lahutamise kohta NSV Liidu Prokuratuurist» moodustati Eesti Vabariigi Prokuratuur. Aastatel 1991–1993 oli Eesti Vabariigi peaprokurör Leo Urge.
Jaapani autotööstus
Tänapäev
Jaapani autotööstus on läbi käinud pika tee alates esimese auto loomisest 1917. aastal. Tänapäeval kasutatakse Jaapani autosid igal pool maailmas ja Jaapan on riigina suuruselt maailma teine autotootja. Toyota on maailma suurim autotootja ja maailma kümnest kõige kütusesäästlikumast autost viis on Hondad.
Prokuratuur (Eesti)
Ajalugu
1993. aasta Prokuratuuri seadusega määratleti Prokuratuur kui täidesaatva riigivõimu asutus, mis kuulus justiitsministri valitsemisalasse iseseisva ameti staatuses.
Jaapani autotööstus
JAMA
Jaapani autotootjate assotsiatsioon (JAMA – Japan Automobile Manufacturers Association) on loodud 1967. aastal. See on mittetulunduslik organisatsioon, mis hõlmab 14 Jaapani autotootjat, kes valmistavad sõiduautosid, veoautosid, busse ja mootorrattaid. Autotööstus integreerib palju tugitööstusi ja autod on laialdaselt kasutuses ka teistes tööstusharudes. Otseselt ja kaudselt on kogu Jaapani tööealisest elanikkonnast 9% seotud autotööstusega. Autode tootmine moodustab 16% Jaapani kogutoodangust ja 37% masinatoodangust. Seega on autotööstus üks põhilisemaid Jaapani majanduse tööstussektoreid. Autotööstuse globaliseerumine aitab oluliselt kaasa nii kohaliku kui ka riikliku majanduse tõusule kogu maailmas. JAMA eesmärgiks on toetada Jaapani autotööstuse terviklikku arengut ning aidata kaasa nii sotsiaalse kui ka majandusliku heaolu suurendamisele.
Prokuratuur (Eesti)
Ajalugu
Prokuratuuri ülesandeks oli:
Prokuratuur koosnes Riigiprokuratuurist ning maa- ja linnaprokuratuuridest.
Eesti territoriaalsed prokuratuuriasutused asusid: 1. juulil 2004 kaotati maa- ja linnaprokuratuurid ning nende asemel moodustati neli ringkonnaprokuratuuri:
Prokuratuuri ülesanded
Prokuratuuri ülesanded vastavalt Prokuratuuri põhimäärusele:
Organisatsioon
pisi|Lubja tänava uus [[Tallinna kohtumaja, kus asub ka Põhja ringkonnaprokuratuur ja Tartu maantee 83 hoone]] Prokuratuur on kaheastmeline, mis on jaotatud riigiprokuratuuriks ja temale alluvateks neljaks piirkondlikuks ringkonnaprokuratuuriks.
Sause kalmistu
Kalmistu toimis hariliku erakalmistuna (talukalmistuna), sinna oli 1940. aastaks maetud 7 lahkunut, nende hulgas 1928. aastal ka Jüri Tevan ise. Arvatavasti pärast 1940. aastat, kui erakalmistud riigistati, toimis see edasi avaliku kalmistuna.
Kalmistu pindala on praegu umbes 0,15 ha, seda ümbritseb lihtne traataed. Kalmistule on teadaolevalt maetud umbes 100 lahkunut, tänapäeval hooldab seda Lääneranna vald.
1993. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
1993. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid Inglismaal Sheffieldis 29. juulist kuni 8. augustini ja naiste veepall Leedsis. Võistlusi korraldas Euroopa Ujumisliit (LEN) ja need toimusid 21. korda. Võistlused olid ujumises, vettehüpetes, kujundujumises ja veepallis. Avaveeujumise Euroopa meistrivõistlused peeti Slapys, Tšehhis 28. ja 29. augustil.
Ujumises püstitati üks maailma ja üks Euroopa rekord. Maailmarekordi tegi meeste 100 m rinnuliujumises ungarlane Károly Güttler ja naiste 100 m vabaujumises Euroopa rekordi Saksamaa ujuja Franziska van Almsick. Ungarlane Krisztina Egerszegi võitis võistlustel neli kuldmedalit.
50 m vabalt
Maailmarekord: 21,81 (1990) Tom Jager, Euroopa meister 1991: 22,33 Nils Rudolph, <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Maailmarekord: 48,42 (1988) Matt Biondi, Euroopa meister 1991: 49,18 Aleksandr Popov, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Maailmarekord: 3.45,00 (1992) Jevgeni Sadovõi, SRÜ Euroopa meister 1991: 3.49,02 Jevgeni Sadovõi, <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Maailmarekord: 14.43,48 (1992) Kieren Perkins, Euroopa meister 1991: 15.02,57 Jörg Hoffmann, <br style="clear:both;" />
100 m selili
Maailmarekord: 53,86 (1992) Jeff Rouse, Euroopa meister 1991: 55,30 Martín López-Zubero, <br style="clear:both;" />
200 m selili
Maailmarekord: 1.56,57 (1991) Martín López-Zubero, Euroopa meister 1991: 1.58,66 Martín López-Zubero, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Maailmarekord: 1.00,95 (1993) Károly Güttler, Euroopa meister 1991: 1.01,49 Norbert Rózsa, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.10,16 (1992) Mike Barrowman, Euroopa meister 1991: 2.12,55 Nick Gillingham, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Maailmarekord: 52,84 (1986) Pablo Morales, Euroopa meister 1991: 54,22 Vladislav Kulikov, <br style="clear:both;" />
Aruoja (küla)
Aruoja oli küla Harjumaal. Küla jääb tänapäeval Vikipalu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Harju-Jaani kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Vikipalu külaga.
1993. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
200 m liblikat
Maailmarekord: 1.55,69 (1991) Melvin Stewart, Euroopa meister 1991: 1.59,59 Franck Esposito, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Maailmarekord: 1.59,36 (1991) Tamás Darnyi, Euroopa meister 1991: 2.02,63 Lars Sørensen, <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Maailmarekord: 4.12,36 (1991) Tamás Darnyi, Euroopa meister 1991: 4.17,81 Luca Sacchi, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Maailmarekord: 3.16,53 (1988) Chris Jacobs (49,63), Troy Dalbey (49,75), Tom Jager (49,34), Matt Biondi (47,81) Euroopa meister 1991: 3.17,11 Pavel Hnõkin, Gennadi Prigoda, Venjamin Tajanovitš, Aleksandr Popov <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Maailmarekord: 7.11,95 (1992) SRÜ Dmitri Lepikov (1.49,55), Vladimir Põšnenko (1.46,58), Venjamin Tajanovitš (1.48,99), Jevgeni Sadovõi (1.46,83) Euroopa meister 1991: 7.15,96 Dmitri Lepikov, Vladimir Põšnenko, Venjamin Tajanovitš, Jevgeni Sadovõi <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Maailmarekord: 3.36,93 (1992) Jeff Rouse (53,86 MR), Nelson Diebel (1.01,45), Pablo Morales (52,83), Jon Olsen (48,79) Euroopa meister 1991: 3.40,68 Vladimir Selkov, Dmitri Volkov, Vladislav Kulikov, Aleksandr Popov <br style="clear:both;" />
50 m vabalt
Maailmarekord: 24,79 (1992) Yang Wenyi, Euroopa meister 1991: 25,80 Simone Osygus, <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Maailmarekord: 54,48 (1992) Jenny Thompson, Euroopa meister 1991: 56,20 Catherine Plewinski, <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Maailmarekord: 1.57,55 (1986) Heike Friedrich, Euroopa meister 1991: 2.00,29 Mette Jacobsen, <br style="clear:both;" />
800 m vabalt
Maailmarekord: 8.16,22 (1989) Janet Evans, Euroopa meister 1991: 8.32,08 Irene Dalby, <br style="clear:both;" />
100 m selili
Maailmarekord: 1.00,31 (1991) Krisztina Egerszegi, Euroopa meister 1991: 1.00,31 Krisztina Egerszegi, <br style="clear:both;" />
200 m selili
Maailmarekord: 2.06,62 (1991) Krisztina Egerszegi, Euroopa meister 1991: 2.06,62 Krisztina Egerszegi, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Maailmarekord: 1.07,91 (1987) Silke Hörner, Euroopa meister 1991: 1.09,05 Jelena Rudkovskaja, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.25,35 (1992) Anita Nall, Euroopa meister 1991: 2.29,50 Jelena Rudkovskaja, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Maailmarekord: 57,93 (1981) Mary T. Meagher, Euroopa meister 1991: 1.00,32 Catherine Plewinski, <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Maailmarekord: 2.05,96 (1981) Mary T. Meagher, Euroopa meister 1991: 2.12,87 Mette Jacobsen, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Maailmarekord: 2.11,65 (1992) Lin Li, Euroopa meister 1991: 2.15,53 Daniela Hunger, <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Maailmarekord: 4.36,10 (1982) Petra Schneider, Euroopa meister 1991: 4.39,78 Krisztina Egerszegi, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Maailmarekord: 3.39,46 (1992) Nicole Haislett (55,33), Dara Torres (55,33), Angel Martino (54,79), Jenny Thompson (54,01) Euroopa meister 1991: 3.45,36 Diana van der Plaats, Inge de Bruijn, Marieke Mastenbroek, Karin Brienesse <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Maailmarekord: 7.55,47 (1987) Manuela Stellmach, Astrid Strauss, Anke Möhring, Heike Friedrich Euroopa meister 1991: 8.05,90 Annette Poulsen, Gitta Jensen, Berit Puggaard, Mette Jacobsen <br style="clear:both;" />
25 km
Euroopa meister 1991: 5:46.26,2 Christof Wandratsch, <br style="clear:both;" />
5 km
Euroopa meister 1991: 1:13.51,2 Éva Berzlánovits, <br style="clear:both;" />
25 km
Euroopa meister 1991: 6:38.58,8 Eliana Fieschi, <br style="clear:both;" />
1 m hüppelaud
Euroopa meister 1991: Andrei Semenjuk, <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaud
Euroopa meister 1991: Albin Killat, <br style="clear:both;" />
10 m torn
Euroopa meister 1991: Vladimir Timošinin, <br style="clear:both;" />
1 m hüppelaud
Euroopa meister 1991: Brita Baldus, <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaud
Euroopa meister 1991: Irina Laško, <br style="clear:both;" />
10 m torn
Euroopa meister 1991: Jelena Mirošina, <br style="clear:both;" />
Veepall naised
Euroopa meister 1991: Katalin Dancsa, Laura Gruber, Zsuzsanna Huff, Zsuzsa Kertész, Ildikó Kókai, Katalin Nagy, Irén Rafael, Ildikó Rónaszéki, Mercédesz Stieber, Orsolya Szalkay, Csilla Szamosi, Ildikó Takács, Noémi Tóth, Edit Vincze <br style="clear:both;" />
Medalid
Korraldajariik
Clarisse Ratsifandrihamanana
Clarisse Ratsifandrihamanana (sünninimi Clarisse Hortense Ravaoarisoa Andrimampandry; 5. detsember 1926 Fenoarivo Atsinananas – 28. juuni 1987 Antananarivos) oli malagassi kirjanik.
Weißkirchen in Steiermark
Weißkirchen in Steiermark on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Murtali ringkonnas.
Allveelaevade Divisjon
Allveelaevade Divisjon oli Eesti merejõudude üksus aastail 1940. Divisjon moodustati 1. aprillil 1940.
Weißkirchen in Steiermark
pisi|Weißkircheni kihelkonnakirik
Allveelaevade Divisjon
Divisjoni ülemaks määrati kaptenmajor Ferdinand Schmiedehelm. Allveelaevade Divisjoni emalaevaks sai vahilaev Pikker.
Clarisse Ratsifandrihamanana
Ta abiellus 1946 Henri Ratsifandrihamananaga ja neil oli 8 last.
Allveelaevade Divisjon
Divisjoni kuulus kolm laeva:
Borenius
Borenius Attorneys Ltd on Soome advokaadibüroo, mis on keskendunud äriõigusele (inglise corporate law).
Clarisse Ratsifandrihamanana
Ta võitis seitse kirjandusauhinda ning oli Madagaskari Akadeemia liige ja Auleegioni ordeni kavaler.
Borenius
Ettevõte asutati 1911.
Clarisse Ratsifandrihamanana
Tema looming oli nii stiililt kui žanrilt mitmekesine. Esimene romaan, 1948 kirjutatud "Fahavaratra" ilmus 1969. aastal.
Siegfried Böhm
pisi|Siegfried Böhm (vasakul) [[Saksa DV Riiginõukogu istungil koos Herbert Fechneri ja Fritz Scharfensteiniga (1973)]] Siegfried Böhm (20. august 1928 Plauen – 4. mai 1980 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.
Borenius
Ettevõttel on advokaadibürood ka Baltimaades. Eestis tegutseb advokaadibüroo Borenius.
Siegfried Böhm
Põhikooli lõpetamise järel õppis Siegfried Böhm kaubandust. 1947. aastal astus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu, 1948. aastal Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1948–1953 oli Böhm Saksa Vaba Noorsoo Liidu funktsionäär. Aastatel 1953–1954 töötas ta Espenhaini pruunsöeelektrijaamas, 1954–1958 õppis Böhm Leipzigi Karl Marxi Ülikoolis. 1959. aastast töötas ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee planeerimise ja rahanduse töörühmas, 1963. aastast selle juhatajana.
4. mail 1980 leidis Böhmi poeg Siegfried Böhmi ja ta naise nende magamistoast mahalastutena. Ametliku versiooni kohaselt olevat Böhm tahtnud oma perekonna maha jätta. Armukadedushoos olevat naine lasknud maha Siegfried Böhmi ja seejärel ka enda. Avalikkusele teatati, et tegemist oli traagilise õnnetusjuhtumiga.
Böhmi perekond ei uskunud ametlikku versiooni. 2003. aastal teatas Saksamaa Liiduprokuratuur, et on asunud uurima Böhmi surma asjaolusid, kuna tegemist võis olla Stasi korraldatud salamõrvaga. Böhm olevat kritiseerinud Saksa DV juhtkonna poliitikat, mistõttu teda peeti julgeolekuriskiks ning ta otsustati likvideerida.
Aira Võsa
Aira Võsa (sündinud 2. mail 1974) on eesti teoloog, kiriku- ja religiooniloolane.
Ta on töötas aastatel 2008–2014 Tartu Ülikooli Raamatukogus vanemteaduri ja raamatukoguhoidjana ning on alates 2015. aastast Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu vanaraamatu peaspetsialist.
Ühtlasi on ta Usuteadusliku Ajakirja tegevtoimetaja.
Uue-Varbla mõisa kalmistu
Uue-Varbla mõisa kalmistu on kalmistu Varbla kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Aruküla külas Lääneranna vallas Pärnu maakonnas.
Ajalugu
Kalmistu rajasid arvatavasti Uue-Varbla mõisa tollased omanikud Nasackinid millalgi veel oma valitsemisaja (1792-1877) lõpul, sest esimene matus oli 1872. aastal. Mõisa omandas 1877. aastal Carl Julius Immanuel Schmidt, kes on ka ise hiljem maetud sellele kalmistule. Schmidtid müüsid mõisasüdame 1925. aastal ära, pärast seda pole kalmistule arvatavasti enam maetud kedagi.
Esimene matus oli 1872. aastal, kalmistule on teadaolevalt maetud 5 lahkunut.
Kirjeldus
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 400 meetri kaugusele lõunaedelasse eraldipaiknevasse pargitaolisesse puudesallu. Mõisa peahoone tagaküljelt viib kalmistu lähedale sirge sihitee. Praegu on kalmistu rüüstatud, jäetud maha ning võsastunud. Hauatähiste säilimisest ei ole teateid.
Kalmistu pindala on 0,2 ha.
Jäähoki 1964. aasta taliolümpiamängudel
thumb|right|330px|Olympiahalle Meeste jäähokiturniir 1964. aasta taliolümpiamängudel Austrias Innsbruckis oli 10. olümpiaturniir, mis oli ühtlasi 31. MM ja 42. Euroopa meistrivõistlus. Mängud peeti Olympiahalles Innsbruckis. Mängud toimusid 27. jaanuarist kuni 9. veebruarini. Sellel turniiril osales 16 meeskonda.
Nõukogude Liit võitis oma teise olümpiakulla ning tuli neljandat korda maailmameistriks ja kaheksandat korda Euroopa meistriks. Kanada, keda esindas esmakordselt preester David Baueri organiseeritud ja juhendatud sihipäraselt loodud rahvusmeeskond, jäi esimest korda olümpia jäähokiajaloos medalitest ilma – nad oli endiselt heitluses medali nimel viimase päevani, kuni kaotasid Nõukogude Liidule ja jäid neljandaks. Tiitlikaitsja USA jäi esimest korda pärast 1948. aastat ilma olümpiamedalita.