cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
YouTube
Ajalugu
YouTube'i asutasid 2005. aasta veebruaris kolm endist PayPali töötajat Steve Chen, Chad Hurley ja Jawed Karim. YouTube'i esimene peakontor asus Ameerika Ühendriikide California osariigis Silicon Valleys San Mateos. Veebisait alustas tööd 14. veebruaril 2005. YouTube'i esimene video oli 19 sekundi pikkune "Me at the Zoo", kus Jawed Karim rääkis San Diego loomaaias elevantidest. 2006. aasta novembris omandas Google YouTube'i 1,65 miljardi USA dollari eest ja sealtpeale on see Google'i tütarfirma.
Populaarne sisu
YouTube'i vaadatuim video oli 2011. aasta mais avaldatud Justin Bieberi muusikavideo laulule "Baby" (13. novembriks 2,86 miljardit korda). Aastal 2017 püstitas "Despacito" vaatamiste arvu rekordi (2022. aasta 13. novembri seisuga oli sel 8 miljardit vaatamist). Pinkfongi versioon lastelaulust "Baby Shark", mis avaldati 2016. aastal, sai 2. novembril 2020 maailmas kõige vaadatumaks videoks, mida oli selleks kuupäevaks vaadatud 7,04 miljardit korda. YouTube'i vaadatuim amatöörvideo oli "Charlie bit my finger – again!" (tõlkes "Charlie hammustas mu sõrme – jälle!"), mida oli 2. jaanuariks 2021 vaadatud 878 672 823 korda. Enim vaadatud video, mis ei ole muusikavideo, on "Masha and the Bear: Recipe for Disaster" (tõlkes "Maša ja karu : õnnetuse retsept"). Sellel on 2022. aasta 13. novembri seisuga 4,51 miljardit vaatamist.
Juutuuberid
Registreerimata kasutajad saavad videoid üksnes vaadata, registreeritud kasutajad aga võivad videoid piiramatus koguses ka üles laadida. Võimaliku sobimatu sisuga videoid tohivad üles laadida ainult need registreeritud kasutajad, kes on kinnitanud, et on vähemalt 18-aastased.
YouTube'i aktiivseid kasutajaid, kes ise videoid üles laadides sisu loovad, nimetatakse juutuuberiteks (inglise keeles youtuber). Paljud juutuuberid kasutavad oma videokanalit videopäevikuna (videoblogina), postitades enam-vähem korrapäraselt videoid oma elu või hobi kohta.
Eesti juutuubereid
Suurima tellijate arvuga Eesti Youtube'i kanalid 2021. aasta 16. veebruari seisuga olid Estonianna (Anna Ovsjankina), Archo Morris, Creative Mobile, Karl Niilo ja Lilith Lindlay Channel. Eestikeelsetest kanalitest on 2020. aasta seisuga enim tellijaid kanalitel Andrei Zevakin, SarioTV, nublu & kawasaki, Hensugusta, HDTanel, Eesti Rahvusringhääling, The Tomsikene, 5MIINUST ja Maria Rannaväli.
Antti Kalliomäki
pisi|Antti Kalliomäki (2007) Antti Tapani Kalliomäki (sündinud 8. jaanuaril 1947) on Soome poliitik ja endine kergejõustiklane.
Ta lõpetas Helsingi ülikooli kehakultuuri alal ning töötas seejärel võimlemisõpetajana.
Antti Kalliomäki võitis teivashüppes hõbemedali Montréali olümpiamängudel ja 1978. aasta Euroopa meistrivõistlustel Prahas. Aastal 1975 tuli ta Euroopa sisemeistriks. Euroopa sisemeistrivõistlustel võitis ta lisaks kolm hõbemedalit ja ühe pronksmedali. Ta tuli kaheksa korda Soome meistriks ja parandas Soome teivashüpperekordit üheksa korda. Tema isiklik rekord teivashüppes on 5.66 (1980).
Antti Kalliomäki kuulub Soome Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Aastal 1983 valiti ta esimest korda Eduskunna liikmeks, seejärel on ta kõigil järgmistel valimistel tagasi valitud.
Antti Kalliomäki oli 13. aprillist 1995 kuni 15. aprillini 1999 Paavo Lippose esimese valitsuse kaubandus- ja tööstusminister, 17. aprillist 2003 kuni 24. juunini 2003 Anneli Jäätteenmäe valitsuse rahandusminister, seejärel kuni 23. septembrini 2005 Matti Vanhase esimese valitsuse rahandusminister ja 23. septembrist 2005 kuni 19. aprillini 2007 sama valitsuse haridusminister.
Antti Kalliomäki on teatanud, et ta järgmistel parlamendivalimistel enam ei kandideeri.
Priit Kolbre
Priit Kolbre (17. veebruar 1956 Tallinn – 18. juuni 2006 Helsingi) oli Eesti diplomaat.
Haridus
Aastal 1986 kaitses ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia juures kandidaadikraadi majandusteaduste alal.
Aastal 1991 lõpetas Priit Kolbre ka Eesti Diplomaatide Kooli selle esimeses lennus.
Ametikohad
Enne Välisministeeriumisse tööle minekut oli Priit Kolbre Tallinna Polütehnilises Instituudis (TPI) dotsent ja kateedrijuhataja.
Aastal 1990 asus Kolbre välisminister Lennart Meri kutsel tööle Välisministeeriumisse. Aastatel 1994–1998 oli ta Välisministeeriumi asekantsler välismajanduspoliitika alal. Aastatel 1998–2002 oli ta suursaadik Euroopa Liidu juures. Aastatel 2002–2005 oli ta välisministeeriumi kantsler, samal ajal mitteresideeriv suursaadik Püha Tooli juures. Aastal 2005 akrediteeriti ta suursaadikuks Soome Vabariiki.
Teened
Kantsleriks sai Kolbre pärast välisminister Kristiina Ojulandi ja eelmise kantsleri Indrek Tarandi vahel tekkinud skandaalset konflikti, mille tagajärjel Tarand lahkus. Välisminister Urmas Paeti sõnul suutis Kolbre kantslerina leevendada Ojulandi ja Välisministeeriumi ametnikkonna vahelisi pingeid.
Surm
Priit Kolbre leiti 2006. aasta 19. juunil Helsingi Vantaa lennuvälja parklast käivitatud mootoriga autost surnuna. Lahkamisel leiti, et surma põhjuseks olid ootamatult ilmnenud terviseprobleemid. Tõenäoliselt ütles üles süda.
Benedictus XVI kanoniseerimised
pisi|300px|Paavst Benedictus XVI kuulutas Bingeni Hildegardi [[Kiriku doktoriks 2012. aastal]] Paavst Benedictus XVI kanoniseeris 44 isikut ja kuulutas õndsaks 870 isikut.
13. mail 2005 tunnustas Benedictus XVI Johannes Paulus II kanoniseerimisprotsessi alustamist ja 1. mail 2011 kuulutas Johannes Paulus II õndsaks. 29. septembril 2005 avaldas kanoniseerimisprotsesside kongregatsioon uued beatifikatsioonireeglid, mille järgi võib vastava pühitsuse läbi viia isik, keda paavst on selleks volitanud, kes võib seda teha ka väljaspool Vatikani, näiteks selles piiskopkonnas, kust õndsakskuulutatav oli pärit. 24. aprillil 2006 saatis Benedictus XVI kirja kanoniseerimisprotsesside kongregatsioonile, milles ta toonitas vajadust uurida imetegude algpõhjuseid põhjalikumalt, arvestades seejuures ka teaduse saavutusi.
28. oktoobril 2007 kuulutati paavsti otsuse alusel õndsaks 498 Hispaania kodusõja märtrit. See oli suurim hulk isikuid, kes kuulutati korraga õndsaks.
Ta kuulutas 7. oktoobril 2012 Kiriku doktoriteks Bingeni Hildegardi ja Juan de Ávila Jijóni.
5. sajand eKr
5. sajand ekr ehk V sajand eKr ehk e.m.a. oli viies sajand enne kristlikku ajaarvamist, mis algas 1. jaanuaril 500 eKr ja lõppes 31. detsembril 401 eKr.
Kümnendid ja aastad
500. aastad eKr: 500 eKr
490. aastad eKr: 499 eKr, 498 eKr, 497 eKr, 496 eKr, 495 eKr, 494 eKr, 493 eKr, 492 eKr, 491 eKr, 490 eKr
470. aastad eKr: 479 eKr, 478 eKr, 477 eKr, 476 eKr, 475 eKr, 474 eKr, 473 eKr, 472 eKr, 471 eKr, 470 eKr
460. aastad eKr: 469 eKr, 468 eKr, 467 eKr, 466 eKr, 465 eKr, 464 eKr, 463 eKr, 462 eKr, 461 eKr, 460 eKr
Tehissüda
pisi|Tehissüda [[Jarvik-7]] Tehissüda on tehislikult loodud seade, mille ülesandeks on asendada looduslikku südant.
5. sajand eKr
Kümnendid ja aastad
440. aastad eKr: 449 eKr, 448 eKr, 447 eKr, 446 eKr, 445 eKr, 444 eKr, 443 eKr, 442 eKr, 441 eKr, 440 eKr
430. aastad eKr: 439 eKr, 438 eKr, 437 eKr, 436 eKr, 435 eKr, 434 eKr, 433 eKr, 432 eKr, 431 eKr, 430 eKr
420. aastad eKr: 429 eKr, 428 eKr, 427 eKr, 426 eKr, 425 eKr, 424 eKr, 423 eKr, 422 eKr, 421 eKr, 420 eKr
Tehissüda
Tehissüda võib asenda osaliselt või täielikult looduslikku südant.
Liigendmehhanism
Liigendmehhanism (inglise: link mechanism või articulated mechanism) on mehhanism, mille lülid moodustavad üksteisega ainult rotatsioonipaare.
5. sajand eKr
Kümnendid ja aastad
400. aastad eKr: 409 eKr, 408 eKr, 407 eKr, 406 eKr, 405 eKr, 404 eKr, 403 eKr, 402 eKr, 401 eKr
Tehissüda
Esimene täistehislik süda siirati koerale 1937. aastal Venemaal. Inimesele siirati täistehislik süda esimest korda 4. aprillil 1969 USA-s.
Eestis siirati esimene tehissüda 2010. aasta juuni alguses. Tehissüda asendas patsiendi südant osaliselt – vasakut vatsakest. Operatsioon sooritati Põhja-Eesti Regionaalhaiglas.
Hermann Sasse
Hermann Otto Heinrich Sasse (17. juuli 1895 Niederlausitz – 9. august 1976 Adelaide) oli saksa päritolu Austraalia vaimulik ja teoloog.
Ta astus aastal 1913 Berliini ülikooli usuteaduskonda, kus õppis Adolf von Harnacki juhendamisel. Talle avaldasid mõju sellised teoloogid nagu Ernst Troeltsch, Karl Barth ja teised. Esimeses maailmasõjas oli ta Flandrias, kus nende pataljonis oli ta üheks kuue ellujäänu seast. 13. juunil 1920 ordineeriti ta vaimulikuks.
Reinhold-Heinrich Heuer
Reinhold-Heinrich Heuer (mitmes väljaandes ka Hoier, Goier, Hoijer; sündinud Narvas umbes 1881, surnud Narvas 1941) oli eesti maadleja, Euroopa meister elukutseliste hulgas. Ta paistis silma ka tõstja ja tantsijana. Klubi: Peterburi “Kalev”.
1907 tuli Heuer kindlalt Venemaa meistriks tõstmises. Tollal võisteldi üheksas tõsteviisis: surumine, rebimine ja tõukamine vasaku, parema ja mõlema käega. Ta tahtis võita ka maadluses, kuid jäi finaalis alla Iivari Tuomisele Soomest.
Kuid Venemaa meistriks maadluses tuli ta 1909 29 raskekaallase (üle 98 kg) seas.
Hiljem hakkas Heuer elukutseliseks ja tuli ka Euroopa meistriks.
Rahvusteater
"Rahvusteater" on mitme teatri nimi või nime osa:
Gareth Emery
pisi|Gareth Emery Gareth Thomas Rhys Emery (sündinud 18. juulil 1980 Southamptonis) on inglise DJ ja elektroonilise tantsumuusika produtsent.
2006. aastast alates on ta figureerinud ajakirja DJ Magazine iga-aastases Top 100-s, kus ta 2010. aastal saavutas seni kõrgeima, seitsmenda koha. Ta on välja andnud kaks albumit ning olnud mitmete artistide produtsent. Ta on tuntud artistinimega Gareth Emery. Emery on tunnistatud viis korda briti parimaks DJ-ks.
Emery muusikaline karjäär sai alguse, kui ta liitus noorena punkbändiga.
Tautomeerid
pisi|500px|Tuntumad tautomeersed tasakaalud: enool–ketoon, laktaam–laktiim, amiid–imiidhape, amiin (enamiin)–imiin Tautomeerid on isomeersed orgaanilised ühendid, mis lähevad kergesti üksteiseks üle tasakaalulise aatomi või rühma migreerumise tõttu. Seda protsessi nimetatakse tautomerisatsiooniks. Sagedaim tautomeeria liik on prototroopia; seda põhjustab ühe prootoni asukoha muutumine molekulis. Tautomeeria on kahe isomeeri teineteiseks üleminek aatomi või rühma migreerumise tõttu, see on struktuuriisomeeria erijuhtum.
Lahustes, milles tautomeeria reeglina avaldub, saavutab tautomeeride suhe tasakaalulise väärtuse. Viimane sõltub sellistest teguritest nagu temperatuur, solvent ja pH. Tavaliselt ei ole tautomeerid üksteisest eraldatavad ning seetõttu ei ole mõistlik vastandada üksikute tautomeeride omadusi. Kõige enam on tuntud keto-enooltautomeeria, mille puhul on tautomeerseteks vormideks küllastamata alkohol (enool) ja ketoon. Glükoosi lahus sisaldab alati viit tautomeeri.
Tautomeerid etendavad olulist rolli paljudes orgaanilise sünteesi ja bioprotsessides.
United Buddy Bears
pisi|150px|vasakul|Buddy Bears Ateenas 2006 pisi|vasakul|Klaus ja Eva Herlitz pisi|Berliinis 2006 pisi|vasakul|Tierpark Berlin 2020 pisi|Viinis 2006 pisi|Buenos Aireses 2009 pisi|Helsingis 2010 pisi|Pariis 2012 pisi|Rio de Janeiro 2014
United Buddy Bears on 2 meetri kõrguste klaaskiust valmistatud värvitud karude sarja nimetus.
2001. aastal mõtlesid Buddy Beari idee välja abikaasadest kunstnikud Klaus ja Eva Herlitz Berliinist koos skulptori Roman Strobliga. Samal aastal toodeti umbes 350 identset karu, mis värviti erinevateks, igaüks isesuguseks, igaüks ise kunstniku poolt. Karu valisid nad sellepärast, et see on Berliini sümbol ja Berliinile nimegi andnud.
Selle projekti eelkäijateks olid Zürichis, Chicagos ja New Yorgis olnud projekt "Lehmaparaad" ja Torontos olnud "Põder linnas".
Karude tõstetud esikäpad sümboliseerivad sõprust ja optimismi. Karud suudavad seista nii esi- kui tagakäppadel ja nad suudavad enda peal kanda teist karu. Harilikult paigutatakse karud seisma kõrvuti, nii et nende käpad kokku puutuvad. See väljendab karude autorite mõtet, et kõik inimesed maailmas peaksid proovima üksteist paremini mõista, et üksteisega koos maailmas paremini elada.
Esialgu, juunist novembrini 2002, seisid karud ringis ümber Brandenburgi värava. Ring sümboliseeris ühe maailma kultuuride mitmekesisust. 350 karust umbes 150 oli seostatud konkreetse riigiga. Seda näitust külastas hinnanguliselt 1,5 miljonit inimest. Pärast avalikku väljapanekut pandi karud välja vastava riigi saatkonna juurde Berliinis või saadeti vastavasse riiki, kui neil oma saatkonda polnud. Osa karusid müüdi oksjonil, kust saadud tulu annetati UNICEFile. Tänapäevalgi on suur osa neist karudest Berliinis näha, harilikult omaniku äri või kontori kõrval.
Autorid lugesid projekti edukaks ja otsustasid seda muudetud kujul korrata. Karud saadeti ringreisile ümber maailma, et propageerida rahu, armastust, tolerantsust ja rahvusvahelist üksteisemõistmist.
Eesti karu kujundasid kunstnikud Leena Kuutma ja Katrin Koskaru.
Karunäitus on olnud paljudes maailma linnades:
Tulevikus plaanitakse karunäitus korraldada Dubais, Kaplinnas, Madridis, Londonis, Los Angeleses, Prahas ja Zürichis.
Lisaks on algupäraste karude näitused toimunud Shanghais (2004), Buenos Aireses (2005) ja Sankt Gallenis (2006).
Iga kord järjestatakse karud ümber vastavalt kohaliku keele tähestikule. Sealjuures satuvad vahel kõrvuti riigid, kes teineteisega eriti läbi ei saa. Näiteks Jeruusalemmas olid kõrvuti Iisraeli ja Iraani karu, Sŏulis Põhja- ja Lõuna-Korea karu. Alates 2007 on oma karu ka Palestiinal.
Karud seatakse harilikult üles kesklinna. Külastajatele on pääs karusid vaatama alati tasuta. Seetõttu käivad aeg-ajalt karusid vaatamas kooliõpilased osana õppetundidest.
Buddy Beari näitustega aidatakse koguda raha puudustkannatavatele lastele. Sealhulgas müüakse aeg-ajalt oksjonil mõne riigi karu maha, misjärel mõni teine selle riigi kunstnik kujundab uue, teistsuguse karu. Mitmel riigil on juba kolmas-neljas karu.
2008. aasta juuli seisuga on karude müügi ja annetuste abil kogutud juba 2,50 miljonit Euroit UNICEFi ja puudustkannatavate laste abistamiseks.
Minikarud
Paljud kunstnikud on kujundanud mitte ainult suure, kahe meetri kõrguse karu, vaid ka poole väiksema, ühe meetri kõrguse minikaru. 2003. aasta sügisel avati Berliinis minikarude näitus. Hiljem on minikarude näitus olnud Maini-äärses Frankfurdis, Potsdamis, Bratislavas ja mujalgi.
Vaslui maakond
Vaslui maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Moldova piirkonnas. Piirneb idas Moldovaga.
Maakond asub tasandikul. Suuremad jõed on Prut, Bârlad, Tutova, Lohan ja Elan.
Elanikest on üle 98% rumeenlased.
Sinialliku
Sinialliku on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külas asuvad Sinialliku järv, Ramsi tehisjärv ja Sinialliku linnamägi. Küla loodepiiril voolab Raudna jõgi ja edelapiiril Sinialliku oja. Külast voolab läbi Orika oja, samuti voolab oja suuremal osal küla idapiirist.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Kruvimehhanism
Kruvimehhanism (inglise: screw mechanism) on mehhanism, milles on vähemalt üks kruvipaar.
Kaksikkulissmehhanism
Kaksikkulissmehhanism (inglise: double-slider mechanism või elliptic trammel) on neljalüliline mehhanism kahe kulissiga, mida ühendab nurkkeps. Ülekandesuhe i=0=const. Kaksikkulissmehhanismi põhimõttel töötab vaheristikuga sidur.
Reimar Hahn
Reimar Hahn (ka Reymar Hane) oli Liivi ordumeister aastatel 1324–1328.
Hahn pärines Mecklenburgist ja tema sugulased olid Taani vasallid. Mõned tema sugulased rändasid 1318. aastal Põhja-Eestisse ja seetõttu olid ka Hahnil seal tihedad sidemed. Kuid ta oli Liivi ordusse astunud juba varem: 1310. aastal oli ta Kuldīga komtuur ja 1314–1316 Paide komtuur, 1323. aastal aga Võnnu komtuur. See järel valiti ta ordumeistriks, kuid juba nelja aasta pärast palusid Liivi orduvennad ta viletsa tervise pärast ordumeistri kohalt vabastada. Tema edasine saatus on teadmata.
Tohvri (Viljandi)
Tohvri (ka: Vaheküla, kohalikus pruugis tavaliselt Tohvre) on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Cyndi Lauper
Lauperi esimest albumit "She's So Unusual", mis ilmus 1983. aastal, saatis suur müügiedu – sellega teeniti 16 miljonit dollarit. Ta pälvis parima uustulnuka Grammy-auhinna.
1985. aastal osales ta Michael Jacksoni loos "We Are the World", mille tulu läks Aafrika näljahädaliste abistamiseks. Ta on siiani aktiivne inimõiguste ja seksuaalvähemuste õiguste eest võitleja.
Cyndi Lauper on näidelnud mitmes telesarjas ja mängufilmis.
Ta on abielus näitleja David Thorntoniga.
Henrik Ojamaa
Henrik Ojamaa (sündinud 20. mail 1991 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (ründaja, ründav poolkaitsja), kes mängib Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FC Flora.
Klubikarjäär
Eestis on Ojamaa noorte tasemel mänginud Tallinna Jalgpallikoolis ja FC Floras. 2007. aastal pääses meeste tasemel platsile esiliigas mänginud Flora duubelmeeskonna koosseisus. Veel samal aastal siirdus ta Derby County noorteakadeemiasse. Hooaja 2007–2008 lõpus lõi ta Derby reservmeeskonnas liigamängus värava, teenides sellega meeskonnale hooaja ainsa võidu.
Aacheni Alemannia
Aacheni särgis mängis Ojamaa esimest korda 9. juulil 2010 Saksa seitsmenda liiga meeskonnaga peetud treeningmängus, kus ta lõi kaks väravat. Esimesel hooajal mängis ta valdavalt Alemannia duubelmeeskonnas. Viiendasse liigasse kuulunud duubelmeeskonnas pidas ta kokku kümme liigakohtumist ja lõi ühe värava. Korra õnnetus Ojamaal ka põhimeeskonna rivistuses väljakule pääseda – eestlase debüüt 2. Bundesligas sündis 27. novembril 2010, kui ta kohtumises FC Augsburgiga 88. minutil vahetusest platsile pääses. Pärast sügisringi anti eestlane Hollandi esiliigaklubisse Sittardi Fortunasse laenule.
RoPS
Pärast Aacheni Alemanniast vabanemist sõlmis Ojamaa kolme kuulise lepingu Soome kõrgliiga klubiga RoPS. Ojamaa sai Rovaniemi klubis väljakule 17 kohtumises ning lõi kaks väravat. Klubi langes hooaja lõpus kõrgliigast välja ning Ojamaa lasti vabaks.
Motherwell FC
Ojamaa tegi debüüdi Motherwelli meeskonnas karikasarja mängus Queen’s Parki vastu. Esimese liigavärava lõi ta juba oma teises liigamängus Dunfermline'i Athleticu vastu.
Varssavi Legia
6. juunil 2013 sõlmis Ojamaa kolme aasta pikkuse lepingu Poola klubiga Varssavi Legia.
Swindon Town FC
2015. aasta septembris liitus ta Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas mängiva klubiga Swindon Town.
Koondisekarjäär
Oma debüüdi A-koondises tegi Ojamaa 25. mail 2012 sõpruskohtumises Horvaatia vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi ka Kaarel Kiidron.
Isiklikku
Tema noorem vend Hindrek Ojamaa tegeleb samuti jalgpalliga, vanem vend Harri lõpetas vigastuse tõttu karjääri 19-aastaselt.
Klubi
''Uuendatud seisuga 22. november 2017''
Koondis
''Uuendatud seisuga 9. juuni 2018''
Voldemar Kurs
Voldemar Kurs VR II/3 (14. aprill 1898 Assikvere küla, Pala vald, Tartumaa – 28. veebruar 1988) oli Vabadussõja veteran (reamees).
Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas Kuperjanovi pataljoni koosseisus, demobiliseeriti 23. detsembril 1920. Töötas Tartu, Kärkna, Nõo ja Tallinn-Väikese raudteejaamas rööpaseadjana.
Alates 1944. aastast töötas Türi raudteejaamas ja Türi leivakombinaadis.
Ta on maetud Türi Kõrgessaare kalmistule.
Galați maakond
Galați maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. See asub Moldova piirkonnas ja piirneb idas Moldovaga.
Eeva Niinivaara
Eeva Niinivaara (sündinud Pedriks; 7. detsember (vkj) / 20. detsember 1900 ; Siimusti, Kurista vald, Laiuse kihelkond, Tartumaa – 29. oktoober 2000 Helsingi) oli eesti keele- ja kirjandusteadlane ning luuletaja.
Haridustee
Ta sai alghariduse madame Kilgi erakoolis Jõgeval. Üheksa-aastaselt astus Tartusse ENKSi tütarlastegümnaasiumi, mille lõpetas 1919. aastal.
Galați maakond
Elanikest on üle 98% rumeenlased.
Eeva Niinivaara
Haridustee
Ta jätkas õpinguid Tartu Ülikoolis. Ülemastme ulatuses õppis ta ka kunstiajalugu ning 1922. aasta juulis oli ta abiks vastsele kunstiajaloo professorile Tor Helge Kjellinile tema uurimisreisil Lätis ning Tartu Ülikooli kunstiajaloo kabinetis. Ta lõpetas filosoofiateaduskonna 1943. aastal cum laude. Ta oli üliõpilasseltside Ilmatar ja Veljesto liige.
Niinivaara omandas Helsingi Ülikoolis rahvakooliõpetaja kutse ja lõpetas ülikooli kandidaadikraadiga 1947. aastal.
Töökäik
Eva Pedriks hakkas tööle ka kunstiajaloo õppetooli juurde asutatud Kunstiajaloo Instituudis, kuhu ta vormistati ametlikult tööle 1922. aasta oktoobris. Ta töötas seal esialgu tasuta 12 tundi nädalas, alles 1923. aasta veebruarist lubati talle palka maksma hakata. Märtsis pidid Kunstiajaloo Instituudis koos tööle hakkama Eva Pedriks ja Voldemar Vaga. Tegelikult aga pidi Eva Pedriks lahkuma ja Voldemar Vaga alustas oma kunstiajaloolase karjääri Kunstiajaloo Instituudi ajutise abijõuna.
1928. aastal kutsus kooliuuendaja Johannes Käis Tartu Ülikooli lõpetanud Eeva Pedriksi Võru Õpetajate Seminari eesti keele ja kirjanduse ning soome keele õpetajaks.
Aastatel 1945–1971 töötas ta Helsingi Ülikooli eesti keele ja kirjanduse lektorina.
Looming
Kirjanduslikku tegevust alustas ta 20-aastaselt luuletustega. 60 aastat hiljem ilmus Helsingis ta eesti- ja soomekeelsete luuletuste kogu "Unarsõnad" (1979). Tema kirjandusainelisi uurimusi on avaldanud Looming, Tulimuld ja Virittäjä. Esseid ja retsensioone ilmus eesti lehtede kõrval soome väljaannetes Helsingin Sanomat ja Uusi Suomi. Raamat "Kasvumaa" (1981) koondabki valiku neist.
Tema mälestusteraamat "Ikka paistab seesama päike" (1988, 1994) on ilmunud soome ja eesti keeles.
Artiklite kirjutamise kõrval korraldas Niinivaara ülikooli aulas teatri- ja luuleõhtuid, kus esinesid sellised kuulsused nagu Ella Eronen ja Liina Reiman. Kuid suur osa tema tähelepanuväärsest tööst jäi varju, sest seisnes soovituste jagamises kirjastustele, arhiivimaterjalide vahendamises Soomest Rootsi raudse eesriide taha sattunud eesti uurijatele ning tõlkijate innustamises.
Niinivaaral kui keeleõpetajal oli aastakümnete jooksul kogunenud tuhandeid õpilasi, sest eesti keele algkursuse omandamine kuulus soome keele õpetajate ettevalmistusse. Kuid huvi eesti keele ja kultuuri vastu levis laiemaltki kui üksnes tulevaste õpetajate seas. Seetõttu võib leida Niinivaara õpilasi Soomes paljudelt elualadelt. Oma eesti keele õpetajat meenutavad meelsasti endine Soome televisioonitoimetaja Arvi Lind, laulja Mauri Antero Numminen ja varasem Soome Eduskunna esimees Riitta Uosukainen.
Asutatud stipendiumid
1996. aastal asutas ta oma stipendiumi Siimustist pärit noorte keeleõpinguiks. Stipendiumid (9) ja preemiad (2) anti Soome Instituudi vahendusel 1997.–2001. aastani Jõgeva Ühisgümnaasiumi õpilastele, kelle juhendajaks oli eesti keele ja kirjanduse õpetaja Helge Maripuu. Seepärast hoogustus alates 1996. aastast Eeva Niinivaara kodukohas tema tegevuse uurimine. Koostöös Soome Instituudiga antakse välja Eeva Niinivaara stipendiumi gümnaasiumiõpilas(t)ele, kes on pikema aja jooksul humanitaarvaldkonnas silmapaistvalt esinenud.
Friedebert Tuglase Selts on alates 1982. aastast välja andnud Niinivaara stipendiumi eesti kultuuri tutvustajaile Soomes.
Mälestuse jäädvustamine
4. septembril 2004 avati Siimustis Vooremaa päeva raames Eeva Niinivaara park, kuhu igal kevadel istutatakse tuntud isikute nimelisi puid.
Igal aastal detsembris (Eeva Niinivaara sünniaastapäeva paiku) peetakse Siimusti raamatukogus tema mälestustundi.
Iğdır
Iğdır on linn Türgi kirdeosas, Iğdıri provintsi keskus.
Eeva Niinivaara
Isiklikku
Abiellumine soome keeleuurija Martti Niinivaaraga viis noore pedagoogi 1930. aastal Helsingisse.
Abikaasa suri varakult, kuid Eeva Niinivaara jäigi Helsingisse ja Soome pealinnast sai järgmiseks 70 aastaks ta kodulinn. Ta läkitas sealt kultuurisõnumeid eesti ajalehtedele ja hakkas vahendama sünnimaa kultuuri Soomes.
Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Iğdır
Välislingid
thumb|250px|Iğdıri vaade [[Ararati mäelt]]
Aba piiskopkond
Nigeeria Aba linn on kahe piiskopkonna keskus:
Siimeon (sambapühak)
pisi|Siimeoni samba varemed Süürias
Siimeon ehk Simeon (õigeusu kirikus vaga sambur Siimeon; umbes 388...390 Põhja-Süüria, Sisan (oletatavasti praegune Samandağı (Türgi)) – 2. september 459 Aleppo (praegu Ḩalab, Süüria) oli sambapühak.
Bulgaaria
Bulgaaria (ametlik nimi Bulgaaria Vabariik) on riik Kagu-Euroopas Balkani poolsaare idaosas, Musta mere läänerannikul. Tema naabrid on põhjas Rumeenia, läänes Serbia ja Põhja-Makedoonia ning lõunas Kreeka ja Türgi.
Bulgaaria on 2007. aastast Euroopa Liidu liige.
Pinnamood
Ida-lääne suunas kulgev mäeahelik Stara planina jagab riigi kaheks. Need mäed tõusevad kohati küll 2100 m kõrgusele merepinnast, kuid neil on ümarad tipud ja nad ei jäta sakilist muljet. Stara planinat läbib mitu kuru.
Stara planinast põhja pool on Doonau jõe ümber Valahhia madalik ehk Alam-Doonau madalik.
Stara planinaga rööbiti kulgeb lõuna pool Sredna Gora mäeahelik. Sredna Gorast lõuna poole jääb Traakia tasandik, mille moodustab Maritsa jõe lai org ning kus on Bulgaaria parim põllumaa.
Bulgaaria edelaosas on suur mägine ala, kuhu kuuluvad Rila, Pirini läänes ja Rodope mäed lõunas. Bulgaaria kõrgeim mäetipp Musala Rila mägedes on 2925 m kõrge. Rodope mäed moodustavad piiri Kreekaga.
Ainsad madalikud peale Alam-Doonau madaliku ja Traakia tasandiku on Musta mere ääres (Musta mere rannikumadalik) ning maa lääneosas Sofia ümbruses.
Rahvastik
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bulgaaria rahvaarv 7 364 570. Elanikest oli bulgaarlasi 84,8%, türklasi 8,8%, mustlasi 4,9%, venelasi 0,15% ja armeenlasi 0,1%.
Asulad
Bulgaarias on 257 linna.
Osaline loend: Asenovgrad - Blagoevgrad - Botevgrad - Burgas - Čepelare - Čirpan - Dobrič - Elhovo - Gabrovo - Harmanli - Haskovo - Ivajlovgrad - Jambol - Kajnardža - Kǎrdžali - Kazanlǎk - Kjustendil - Kotel - Kubrat - Kula - Lǎki - Loveč - Malko Tǎrnovo - Momčilgrad - Montana - Nova Zagora - Novi pazar - Omurtag - Pazardžik - Pernik - Pleven - Plovdiv - Pomorie - Preslav - Razgrad - Ruse - Sevlievo - Silistra - Slǎnčev brjag - Sliven - Sofia - Stanke Dimitrov - Stara Zagora - Svilengrad - Svištov - Šumen - Zlatni pjasǎci - Zlatograd - Tǎrgovište - Topolovgrad - Varna - Veliko Tǎrnovo - Vidin
Haldusjaotus
Bulgaaria jaguneb 28 piirkonnaks (област):
Piirkonnad jagunevad valdadeks (община), mida on kokku 260.
Ajalugu
Eelajaloolised kultuurid hakkasid Bulgaaria alal arenema neoliitikumis. Varna linna lähedal asuvast matmispaigast on avastatud maailma vanim aare; väljakaevatud esemed pärinevad 4. aastatuhandest eKr. Matmispaik on vanem kui Vana-Egiptuse ja Mesopotaamia matmispaigad. Antiikajal elasid aladel traaklased ja hiljem pärslased, kreeklased ja roomlased.
Alates 5. sajandist asustasid maa järk-järgult slaavlased, kes hakkasid 7. sajandil Kesk-Aasiast Balkani poolsaarele rännanud turgi päritolu bulgaaride järgi ka ennast hiljem bulgaarlasteks nimetama. Bulgaaria ajalugu ühtse riigina algas, kui 681. aastal loodi Esimene Bulgaaria riik. See hõlmas lisaks tänapäeva Bulgaariale ka enamikku Balkanist. Bulgaaria ajaloo tähtsündmusteks loetakse slaavi kirja loomist vendade Kyrillose ja Methodiose poolt ning vürst Borisi ja terve Bulgaaria ristiusustamist kümme aastat hiljem, õigeusku. See muutis Bulgaaria Balkani maade kultuurikeskuseks.
Teise Bulgaaria riigi langusega 1396. aastal läks territoorium ligi viieks sajandiks Osmanite võimu alla. Eksisteeris vasallriik Bulgaaria vürstiriik.
Vene-Türgi sõda (1877–1878) viis Bulgaaria vürstiriigi (1878–1908) ja Bulgaaria kuningriigi (1908–1946) moodustamiseni. Teises maailmasõjas oli Bulgaaria sõja algusaastatel teljeriikide lepinguosaline, kuid 1944. aasta augustis teatas Bulgaaria oma ühepoolsest sõjast väljumisest ja palus Saksa vägedel lahkuda.
16. septembril 1944. aastal sisenes Nõukogude armee Sofiasse. 1946. aastal sai Bulgaariast üheparteiline sotsialistlik riik Nõukogude Liidu mõjusfääris (Bulgaaria Rahvavabariik). 1989. aastal said võimalikuks mitme parteiga valimised, misjärel toimus Bulgaaria üleminek demokraatiale ja turumajandusele.
2004. aastal liitus Bulgaaria NATO-ga ja 2007. aastal Euroopa Liiduga. Sama aasta 20. mail toimusid riigis ka Euroopa Parlamendi valimised, kus valiti 18 Euroopa parlamendi liiget.
Abiks otsustajale
"Abiks otsustajale" on kutseõppevõimalusi tutvustav regulaarselt ilmuv teatmik, mida on välja andnud Sihtasutus Innove.
Ilmunud on kolm teatmikku:
Hank Landry
Henry "Hank" Landry on ulmeseriaali "Tähevärav SG-1" tegelane, USA õhujõudude kindralmajor ja Tähevärava Juhtimiskeskuse ülem alates üheksandast hooajast.
Teda mängib Beau Bridges oma tavapärases rollis sarja "SG-1" hooajal 9-10 ja mõlemas DVD-filmis, samuti sarja "Tähevärav Atlantis" osades "The Intruder", "Critical Mass", "No Man's Land" ning kaheosalises episoodis "The Return" seriaali teisel ja kolmandal hooajal.
Välislingid
List of Stargate SG-1 characters
Roiu
Roiu on alevik Tartu maakonnas Kastre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus alevik Haaslava valda.
Küla nime päritoluks on pakutud sõna 'roid : roiu', millel on kolm tähendust: 1) mustus, tolm, prügi; 2) jäme liiv; 3) kehv, kõhn loom.
Kata (karate)
Kata (jaapani keeles 形 või traditsioonilisemalt 型 'eeskuju', 'meetod', 'muster', 'vorm, šabloon' jne) on võitluskunstides (näit iaido, judo, karate jne) rakendatud standardharjutus, mis koosneb tehnikadest võitluses kas tegeliku või kujuteldava vastase või vastastega. Vastase või vastaste olemasolu (või puudumine) harjutuse sooritamisel oleneb võitluskunstist ja koolkonnast. Erinevate võitlusviiside katade vormid erinevad üksteisest koolkonniti näiteks nii vormi pikkuse, harjutuste komplekti kui liikumise üldise iseloomu ja kehakoiaku printsiipide poolest.
Kata roll
Katad on enamasti harjutuste kompleksid, mille on töötanud välja kunagised võitluskunstimeistrid ning mida on aastasadu edasi antud õpetajalt õpilastele. Katade rolli kohta puudub tänapäeval ühtne seisukoht. Väidetakse, et katade esialgne eesmärk oli esitada meistri õpetusi mnemotehniliselt otstarbekas vormis nii, et õpilased saaksid need teatud standardharjutustena meelde jätta ning neid harjutades jõuda meistri õpetuse mõistmiseni ja motoorse valdamiseni. Paljud spetsialistid on aga arvamusel, et lihtsalt kata õppimine ei taga õpetuste omandamist, vaid katat tuleb õppida koos selles esinevate liigutuste tegeliku rakendusega.
Seega on katade puhul olulised nendes esinevate liigutuste bunkaid (kanjis 分解 'analüüs, osadeks lahutamine'), mis väljendavad katas tehtavate liigutuste võimalikke rakendusi reaalse vaenlase vastu. Tänapäeval on eri karatestiilide sama päritolu katadel väga palju eri bunkaisid ning see ähmastab kata kui sellise võimalikku eesmärki õpetuse kandjana. Väidetakse, et katadest on tänapäevaks kadunud suur osa seal algselt sisaldunud surmavaid tehnikaid või on unustatud nende bunkaid.
Kata sooritus
Kata harjutamisel peetakse esiteks oluliseks kasutatavate asendite ja sooritatavate tehnikate korrektsust, lisaks sellele nõuab kata keskendumist sooritatavatele liigutustele ning arusaamist nende olemusest. Seega on kata harjutamise puhul tähtis terviklik sooritus, mille osadeks võib olla õige tempo valik, tehnikate korrektne rõhutamine, lõdvestumine tehnikate kasutamise vahel, õige hingamine ja kiai (kanjis 氣合 'jõu koondamine') kasutamine, tehnikate usutavus ja kontsentreeritus ehk kime (kanjis 決め 'pinge, pingutus'), kiirus ja jõu õige balanss, üldine stabiilsus ja tasakaal jms.
Kata eeskujulik sooritamine nõuab põhjalikku harjutamist ning väga head füüsilist vormi, kuna asendid nõuavad harjumatute lihaserühmade treenitust/painduvust ning liigutused väga head koordinatsiooni.
Katad ja sport
Kata sooritamises võisteldakse nii üksikult – katat sooritab üks inimene – kui ka meeskondlikult – katat sooritatakse sünkroonis ja lisaks sooritusele esitatakse ka oma tõlgendus bunkai kujul.
Turniiridel võistlemisele orienteeritud sportlikus karates sageli katasid üldse ei harjutata, vaid keskendutakse kombinatsioonidele, paarisharjutustele ja reaalsele kumitele (määratud reeglitega vabavõitlusele kahe karateka vahel. Kumite võistlust hindavad kohtunikud).
Color Magic
300px|pisi|Color Magic Kielis 2007. aastal. Hetkel suurim parvlaev Color Magic on Norra laevakompaniile Color Line kuuluv parvlaev, mis on ehitatud 2007. aastal Aker Finnyardsi laevatehases Raumas Soomes. Alates valmimisest on tegemist maailma suurima parvlaevaga. Laev sõidab liinil Oslo-Kiel, samal liinil sõidab ka ta sõsarlaev Color Fantasy.
Tehnilised näitajad
IMO number: 9349863 Pikkus: 223,7 m Laius: 25 m Süvis: 6,8 m Kogumahutavus: 75027 Peamasin: 31200 kW Maksimaalne kiirus: 22 sõlme Reisijate arv: 2700 Kajutite arv: 1016 Autosid mahub: 550 Rajameetreid: 1270
Anna Reinok
Anna Reinok (sünninimi Vahter; 13. veebruar (vkj)/ 25. veebruar 1880 Viljandi – veebruar 1988 Sürgavere) oli Eesti pikaealine.
Düaad
pisi|400px|Düaad ning selle modifikatsioone. 1. modifikatsioonil on kõik paarid rotatsioonipaarid; 2. modifikatsioonil on üks välispaaridest translatsioonipaar; 3. modifikatsioonil on sisepaar translatsioonipaar; 4. modifikatsioonil on mõlemad välispaarid translatsioonipaarid; 5. modifikatsioonil on üks sisepaar ja üks välispaar translatsioonipaar. Kahest lülist ja kolmest translatsioonipaarist koosnev ahel pole düaad Düaad (inglise keeles binary link) ehk kahehaarmeline grupp on mehhanismi elementaarne struktuurigrupp, mis koosneb kahest lülist ja kolmest kinemaatilisest paarist.
Aba piiskopkond (katoliku kirik)
Katoliku kiriku Aba piiskopkond (Dioecesis Abana) asutati 2. aprillil 1990, mil see eraldati Umuahia piiskopkonnast. Piiskopkonna keskus on Aba linn Nigeerias.
Piiskopkond on Owerri peapiiskopkonna alluvuses.
Piiskopkonna pindala on 2494 ruutkilomeetrit.
Piiskop on Vincent-Valentine-Egwuchukwu Ezeonyia.
Territooriumil elas 2006. aasta seisuga 2,322 miljonit inimest, kellest 731 234 olid katoliiklased.
Kogudusi oli 52, kogudusepreestreid 97, munkpreestreid 19. Munki oli kokku 19, nunni 121.
Observatoorium
Observatooriumid kui astrofüüsikaliste vaatluste kohad rajatakse tänapäeval väga hea astrokliimaga paikadesse ning võimalikult kaugele õhu- ja valgusreostuse allikatest. Tüüpiliselt asuvad sobivad kohad mitme kilomeetri kõrgusel merepinnast, tõusmaks kõrgemale paksematest atmosfääri kihtidest ja levinumatest pilvedest.
Turva
Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda.
Turva külas asub Peetri (Piitre) mõis, mis on Heimtali mõisa karjamõis. Juugendstiilis peahoone ehitas 1910–1912 arhitekt Otto Wildau projekti järgi Friedrich von Sivers, kes oli ka Heimtali mõisa omanik. Küla edelapiiril voolab Kõpu jõgi.
Louis Leroy
Louis Leroy (11. juuli 1812 Pariis – 30. juuli 1885 Pariis) oli prantsuse ajakirjanik, kunstikriitik, graveerija, maalikunstnik ja näitekirjanik, kuid ajalukku on ta läinud eelkõige oma satiirilise retsensiooniga väljaandes Le Charivari, milles ta kritiseeris impressionistide esimesest näitusest, andes niimoodi kogemata sellele kunstivoolule nime.
Leroy kirjutas oma näitust mahategeva retsensiooni vaatajatevahelise dialoogi vormis. Pilgates nõnda ühe tollel ajal tundmatu kunstniku maali, pani ta artiklile pealkirjaks "Impressionistide näitus". Leroy kuulutas, et Claude Monet' "Impressioon. Tõusev päike" (Impression, soleil levant) on parimal juhul visand ning seda saab vaevalt pidada lõpetatud kunstiteoseks.
Näitus ise (Exposition des Impressionnistes) peeti fotograaf Nadari salongis ja oli organiseeritud Société anonyme des peintres, sculpteurs et graveurs 'i (Anonüümse maalijate, skulptorite ja graveerijate seltsi) poolt. Ühendusse kuulusid Camille Pissarro, Claude Monet, Alfred Sisley, Edgar Degas, Pierre-Auguste Renoir, Paul Cézanne, Armand Guillaumin ja Berthe Morisot.
Kunstnikud võtsid termini kiiresti omaks ja nüüdseks on sellest kujunenud nimetus ühele kunstiajalugu enim mõjutanud voolule.
Raua tänava lahing
Raua tänava lahinguks nimetatakse 21.–22. juunil 1940 (1940. aasta juunipöörde ajal) Tallinnas 21. Algkooli juures toimunud relvakonflikti Eesti Sidepataljoni ning NSV Liidu vägede ja Nõukogude okupatsioonivõimude loodud nn töölisomakaitse vahel.
Eellugu
Pärast Eesti okupeerimist 17. juunil sundloovutati Eesti sõjaväe kasarmud Punaarmeele, seetõttu paigutati Sidepataljon ümber Raua tänava koolimajja. 21. juuni õhtul kella 19.30 paiku saabusid koolimaja juurde end "töölisomakaitse" esindajateks nimetanud relvastatud ja punaste käelintidega isikud, kes nõudsid pataljoni sõduritelt relvade loovutamist. Sõdurid keeldusid esialgu sellest, ent seejärel, kui kooli juurde saabus ka Punaarmee soomuk, andsid nad siiski relvad ära, sest Eesti sõjaväele oli antud käsk vältida konflikte NSV Liidu sõjaväega. Seejärel jäeti koolimajja mõnemeheline relvastatud riigipöörde toetajate salk. Kella 22 paiku saadi aga teada, et ametisse on astunud stalinlike okupatsioonivõimude moodustatud Johannes Varese valitsus, misjärel okupante toetava "töölisomakaitse" salk lahkus ning sõduritele lubati edaspidi relvad tagasi anda. Siiski ei olnud töölisomakaitse konfiskeerimise käigus avastanud kõiki sõdurite käes olnud relvi ning lisaks sellele avastasid Eesti sõdurid koolimaja õuest mobilisatsiooni tarbeks varutud relvad, millega nad endid taas relvastasid.
Lahingu käik
Enne keskööd tuli valvet üle võtma uus "töölisomakaitse" salk, kuid see ei olnud paraku teadlik eelmise salga lahkumisest. Eesti sõdurid keeldusid neid sisse laskmast ning tõenäoliselt avas stalinlik relvarühmitus selle tõttu esimesena tule, mille tagajärjel langes Sidepataljoni reamees Johannes Mandre. Seepeale taandusid Sidepataljoni sõdurid koolimajja ning avasid akendest vastutule. Vastupanu tekkis spontaanselt ning lahingut peeti väidetavalt ilma ohvitseride juhtimiseta, kuna enamik neist oli major Rudolf Veidebachi matusel. On ka võimalik, et hiljem eitasid sõdurid ohvitseride ja allohvitseride kohalolekut lahingu ajal sihilikult: säästmaks neid vastuhakus osalemises ja juhtimises süüdistamisest ning okupatsioonirežiimi poolt mahalaskmisest.
Vahelduva intensiivsusega lahing kestis koolimaja ümber mitu tundi, kuni kohale jõudis uue stalinliku "Varese valitsuse" sõjaminister Tõnis Rotberg ning kuus Punaarmee soomusautot. Seejärel otsustasid Sidepataljoni sõdurid alistuda, relvad korjati neilt taas kokku ning okupatsiooniväed rüüstasid koolimaja.
Tulemused
Nõukogude punaväelastel ei õnnestunud selgeks teha, kes andis Sidepataljonile käsu tule avamiseks ning tõenäoliselt keegi seda ka teha ei käskinud. Nii sõdurid kui ka "töölisomakaitse" tegelased süüdistasid esimesena tule avamises vastaspoolt. Sidepataljonlased jäeti kuni hommikuni "töölisomakaitse" valve alla ning seejärel kästi neil ümber kolida Gustav Adolfi Gümnaasiumi hoonesse. Raua tänava lahingus langes Sidepataljoni poolelt lisaks reamees Mandrele ka allohvitser Aleksei Männikus, kes sai okupantide lastud kuulist surmavalt haavata siis, kui ta viis haavatud sõdureid haiglasse. Mandre ja Männikus olid nende väheste Eesti sõdurite seas, kes langesid Teise maailmasõja ajal Eesti vormis ja Eesti lipu all. . Sidepataljoni rünnanud "töölisomakaitsjatest" langes vähemalt üks, kuid on räägitud ka enam kui kümnest langenust.
Lahingus langenute matused korraldas 23. juunil 1940 Oskar Veldeman.
Kuna Raua tänava lahing oli ainus ühise organiseeritud relvastatud vastupanu ilming Nõukogude okupatsiooni kehtestamise ajal, on Eesti Vabariik seda hiljem väärtustanud ning mitmele lahingus osalenule on antud Kotkaristi IV klassi teenetemärk: 2002. aastal sai selle Eduard Kuuskor, 2009. aastal Endel Kirs, Heino Laansalu ja Lembit Põldre ning 2017. aastal Eduard Meemann. 2015. ja 2016. aastal said Meemann ja Kuuskor ka Staabi- ja sidepataljoni kõrgeima autasu: pataljoni rinnamärgi.
Normaalelastsusmoodul
Normaalelastsusmoodul ka Youngi moodul (tähis enamasti E, vahest Y) on suurus, mis näitab elastses olekus materjali mingi normaalpinge korral vastupanu normaali suunalisele deformatsioonile. Normaalelastusmoodul see avaldub normaalpinge ja normaalmoonde kaudu kujul:
Normaalelastsusmoodul iseloomustab materjal jäikust. Jäikus on keha võime avaldada välisjõu deformeerimisele vastupanu keha materjali elastsuspiiri ulatuses.
kus
Mõõtühik:
Bogdan Śliwa
pisi| Bogdan Śliwa (1960)
Bogdan Śliwa (4. veebruar 1922 Kraków – 16. mai 2003 Kraków) oli poola maletaja, rahvusvaheline meister (1953), kirimale suurmeister (1995).
Śliwa tuli kuuel korral Poola malemeistriks (1946, 1951–1954, 1960). Mängis kahel MM-i tsooniturniiril: 1954. aastal Mariánské Lázněs tuli kolmandaks ja 1957. aastal Sofias jagas 2.–4. kohta. Kolme hulka jõudmine Mariánské Lázněs viis ta 1955. aastal tsoonidevahelisele turniirile Göteborgis, kus ta jäi jagama 19.–21. kohta.
1959. aastal esindas ta Poolat Riias peetud Läänemere maade turniiril, kus jagas 5.–7. kohta.
Śliwa mängis Poola võistkonna koosseisus seitsmel maleolümpial (1952, 1956–1966).
1987. aastal andis FIDE talle ausuurmeistri nimetuse.
Kamikaze Kaito Jeanne
Kamikaze Kaito Jeanne (神風怪盗ジャンヌ Kamikaze Kaitō Jannu, eesti keeles Jumalatuule Varas Jeanne,) on shōjo manga- ja animesari, mille on kirjutanud ja illustreeritud Arina Tanemura.
Lugu räägib keskkoolitüdrukust Maron Kusakabest, kes on taassündinud Jeanne d'Arc ja ta muutub maagiliseks tüdrukuks, kes peab hävitama deemoneid, mis on peidus kaunites kunstiteostes.
Sündmustik
16-aastast keskkooliõpilasest iluvõimlejat Maron Kusakabet külastab ingel Fin Fish, kes annab talle ülesande. Jumala võim on igal pool Maailmas ja kui Ta ei kogu piisavalt jõudu, Ta sureb. Et Jumalat blokeerida, on Kurjus saatnud agente, et koguda Jumala võimu, mis on inimeste südamete malenuppudes. Fini abiga, Maron muutub taassündinud Jeanne d'Arc-iks, et jahtida deemoneid. Kui Maron võidab deemonit, kunstiteos kaob ja inimeste arvates on ta selle ära röövinud, nagu kaito ("varas"). Maroni parim sõber on Miyako, kes on politseiniku tütar ja kes jahib Jeannet.
Marju Lauristin
Marju Lauristin (sündinud 7. aprillil 1940 Tallinnas) on eesti sotsiaalteadlane ja poliitik.
Töötas 1962–1966 Eesti Raadio toimetajana ja 1970–2021 Tartu Ülikoolis: oli 1970–1972 TRÜ sotsioloogialaboratooriumi juhataja, seejärel ajakirjandusõppejõud (aastast 1983 dotsent, 1987–1989 TRÜ žurnalistikakateedri juhataja, 1995–1999 TÜ sotsiaalpoliitika professor, 1999–2003 poliitilise kommunikatsiooni professor, 2003–2021 sotsiaalse kommunikatsiooni professor, aastast 2005 emeriitprofessor).
Avaldanud uurimusi massiteabe ja kultuurisotsioloogia alalt. Ta oli 1992–1994 Eesti sotsiaalminister ja on olnud Riigikogu liige.
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel osutus ta 26 871 häälega valituks Euroopa Parlamenti.
Eesti Päevaleht hindas 2015. aastal Marju Lauristini Eesti mõjukaimaks poliitikuks, kes on "ühiskondlike protsesside arvamusliider, kelle sõna maksab erakonnas ja ka väljaspool seda". Mõjukaks on teda nimetatud ka varem.
Haridus
Lauristin lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1966. aastal ajakirjanduse erialal ning õppis Tartu Riikliku ülikooli filosoofia aspirantuuris 1967-1969. 1976. aastal kaitses ta Moskva Riiklikus Ülikoolis filoloogiakandidaadi kraadi.
Poliitiline tegevus
Aastal 1980 kirjutas Lauristin alla 40 kirjale.
Marju Lauristin oli Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei liige kuni 1990. aastani. Ta oli Eesti Vabariigi Ülemnõukogu asejuhataja, Eesti Kongressi ja Põhiseaduse Assamblee liige. Kuulub 20. Augusti Klubisse, mis ühendab inimesi, kes hääletasid Eesti Vabariigi Ülemnõukogus Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise otsuse poolt.
Jodokus von der Recke
Jodokus von Recke (ka Jost või Jobst) oli Tartu piiskop aastatel 1543–1551/1553.
Marju Lauristin
Poliitiline tegevus
Marju Lauristin oli sotsiaaldemokraatliku erakonna (mis kuulus valimisliitu Mõõdukad) esindajana sotsiaalminister 1992-1994. Tema ja peaminister Mart Laari poliitika vastu protesteerisid Eesti pensionärid jaanuaris 1993, kandes mh loosungeid "Kuidas nälgid, pensionär? Mõõdukalt, ikka mõõdukalt!".
Jodokus von der Recke
Jodokus oli Liivimaa ordu maameistri Johann von der Recke vend või nõbu, ta pärines Mindeni piiskopkonnast Saksamaal. 1543–1544 oli Jodokus Tartu toomkapiitli praost ja 1543. aasta alguses nimetas piiskop Johannes Bey teda oma koadjuutoriks. 1543. aasta mais sai Jodokus Tartu piiskopiks, paavsti kinnituse sai ta 1544. aastal.
Marju Lauristin
Poliitiline tegevus
Eesti Yliõpilaste Seltsi Veljesto vilistlane. Kuulub Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.
Lauristin oli 21. oktoobrist 1992 kuni 20. septembrini 1994 Mart Laari valitsuse sotsiaalminister. Lauristini vastu protestiti näiteks 1993. aasta jaanuaris toimunud pensionäride meeleavaldusel.
Isiklikku
Marju Lauristini vanemad olid kommunistlikud poliitikud Johannes Lauristin ja Olga Lauristin. Tema kasuisa oli Hendrik Allik. Poliitik ja teatritegelane Jaak Allik on tema emapoolne poolvend.
Marju Lauristin on teist korda abielus. Tema esimene abikaasa oli majandusteadlane Enn Roose (1939–2001), kellega tal on kaks tütart (Katrin Reimann, sündinud 1961, ja Marin Laak, sündinud 1964). Tema teine abikaasa on ajakirjandusteadlane Peeter Vihalemm (sündinud 1944, abiellusid aastal 1978). Tema onupoeg on arhitekt Vilen Künnapu.
Viited
tütar Katrin Reimann ja tütretütar Estookin Andree https://vikerraadio.err.ee/1608506783/kabi-ei-kuku-katrin-reimann-ja-estookin
Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused
"Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused" on Aleksei Tolstoi lasteraamat, mis on loodud Carlo Collodi teose "Pinocchio seiklused" motiividel. Raamatu esmaväljaanne ilmus 1936. aastal.
Douala
Douala on linn Kamerunis, Rannikupiirkonna halduskeskus ja riigi suurim linn. Asub Wouri jõe ääres 24 km kaugusel Atlandi ookeani rannikust.
Linn on rajatud 17. sajandi keskel. 18. sajandil sai sellest orjakaubanduse keskus. 1884–1907 oli linn Saksa Lääne-Aafrika pealinn ja kandis 1902. aastani nime Kamerunstadt.
Antalya
pisi|Yivli-Minare mošee minarett pisi|Antalyas on kodutud koerad nummerdatud Antalya ( kreeka Αττάλεια) on linn Türgis, Antalya provintsi keskus. Asub Vahemere rannikul. Linna ümbritsevad mäed. Vahemere ääres on liivarannad.
Kliima
Linnas valitseb vahemereline kliima. Suvi on kuiv ja palav (juuli keskmine temperatuur 30,6 °C), talv pehme ja vihmane (veebruari keskmine temperatuur 11,1 °C).
Ajalugu
Linna rajas hettide asula kohale Pergamoni kuningas Attalos II 158 eKr. 133 eKr läks linn Rooma riigi koosseisu ja seal asus hiljem Hadrianuse talveresidents. Linna on mainitud Uues Testamendis nimega Attalia.
Kloogaranna mere tee
Kloogaranna mere tee (registrinumber 11398) on kõrvalmaantee Lääne-Harju vallas Kloogaranna külas. Tee pikkus on 1,1 km.
Antalya
Ajalugu
1970. aastatest on linnast kujunenud suur rahvusvahelise turismi keskus. 2005. aastal külastas linna üle 5 miljoni turisti.