cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Théodore de Banville
Elukäik
Ema soovis, et poeg pühenduks luuletamisele. Pariisis elades pühendus noormees Victor Hugo ja Théophile Gautier' julgustusel luulele ning liikus nonkonformistlikes kirjandusringkondades. Ta põlgas kommertslikku ja ametlikku luulet ning oli ka realistliku luule ning kurvameelse romantilise luule kindel vastane.
22. novembril 1839 asus Banville õppima õigusteaduskonda. Esimesele eksamile registreerus ta 15. aprillil 1841. Ta registreerus 1842. aastani veel neli korda eksamile, kuid ühtki eksamit ta ei sooritanud. Seejärel lahkus ta õigusteaduskonnast.
1842. aastal ilmus tema esimene luulekogu "Les Cariatides" ("Karüatiidid"), mis oli mõjutatud Victor Hugo luulest ning Alfred de Musset' vaimus. Sellele järgnes 1846. aastal kogu "Les Stalactites" ("Stalaktiidid"). Kriitika ei võtnud tema esimesi kogusid hästi vastu, kuid teda toetasid oma sõprusega Alfred de Vigny ja Jules Janin. Seejärel kirjutas ta lühikesi näidendeid ning jutustusi, mille seas "Les Pauvres Saltimbanques" (1856) tagas talle hea kirjaniku maine. Tema värsskomöödiaid lavastati Théâtre Français's ja mujal. Proosas kirjeldas ta muu hulgas Pariisi kombeid ja tuntud isikuid. Aastal 1857 järgnes luulekogu "Les Odes funambulesques", kus ta kasutas muu hulgas slängisõnu. Algul arvati, et selle autor on Victor Hugo. Hugo ise hindas seda kogu.
Banville tegi draamakriitiku ja kirjanduskroonikuna kaastööd ajakirjadele Le Pouvoir (1850) ja Le National (1869) ning temast sai kirjandusmaailmas tähtis tegelane. Temast sai Revue Fantaisiste'i liige, kuhu olid koondunud kõigi 19. sajandi kirjandusrühmituste luuletajad.
Aastal 1862 tutvus Banville Marie-Élisabeth Rochegrosse'iga, kellega ta kolm aastat hiljem abiellus. 1867. aastal avaldas ta luulekogu "Les Exilés", mis oli pühendatud tema abikaasale ning mida Banville ise pidas parimaks oma töödest.
1880. aastatel avaldas Banville peaaegu igal aastal ühe teose. Ta suri 13. märtsil 1891. aastal Pariisis veidi aega pärast oma ainsa romaani "Marcelle Rabe" ilmumist. Banville on maetud Montparnasse'i kalmistule Pariisis.
Charles Baudelaire pühendas "Kurja lilledes" ühe luuletuse Banville'ile.
Looming
Banville pööras algusest peale tähelepanu ainult ilule, vastustades realistlikku luulet ja romantilisi tundepuhanguid. Luules ei tohtinud tema meelest olla muid tundeid kui need, mis sünnivad vaevalisest tööst stiiliga, sõnade valikuga, värsimõõduga ja riimiga. Nagu skulptor, peab luuletaja vähehaaval, kõhklustega, avastama õige vormi. Sellisena oli ta parnaslaste eelkäija.
Banville kasutas sageli Vana-Kreeka motiive.
Ta mõjutas Leconte de Lisle'i, Stéphane Mallarméd, Paul Verlaine'i, Catulle Mendèsi, François Coppéed ja Alphonse Daudet'd.
Kriitika
==Tunnustus=
Mälestuse jäädvustamine
Théodore de Banville'i sünnilinnas Moulinis on temanimeline avenüü, mille lähedal asuvas pargis on tema pronkskuju (skulptor Jean Coulon). Linna vanim lütseum (lycée Théodore-de-Banville) kannab de Banville'i nime.
Nice'i sadamapiirkonnas on Théodore de Banville'i väljak, mis on avatud merele.
Pariisis Luxembourgi aias asub Banville'i büst (skulptor Jules Roulleau). Tema nime kannab tänav 17. linnajaos.
Costești
Costești on linn Rumeenias Argeși maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas, Piteștist ligikaudu 21 km lõunas.
Linna haldusalasse kuulub kuus küla: Broșteni, Lăceni, Pârvu Roșu, Podu Broșteni, Smei ja Stârci.
Costeștit on ürikutes esmamainitud 1535. aastal. Suurel reedel, 18. aprillil 1930, hukkus Costești puukirikus tekkinud tulekahjus 116 inimest, enamus neist lapsed. Linnaõigused sai Costești 1968. aasta juunis.
Tšokto keel
Tšokto keel (inglise keeles Choctaw language) on maskogi keelkonda kuuluv keel, mida kõneldakse USA kaguosas, kõige enam Oklahoma osariigis, McCurtaini maakonnas, vähem Mississippis ning mõnel pool Louisianas ja Tennessees.
Tšokto keelt kõneleb emakeelena 10 400 inimest, kuid see arv väheneb (2010. aasta loendus). Keelt püütakse säilitada ja selleks rõhutatakse kaugõpet. Keelekasutus on eriti silmapaistev kirikus.
Fonoloogia
Vokaalid
Konsonandid
Süntaks
Tšokto keele sõnajärg on SOV(subjekt-objekt-verb).
Keelenäited
Nädalapäevad: pühapäev- nitak hollo (püha päev); esmaspäev- monti; teisipäev- tusti; kolmapäev- winsti; neljapäev- hlusti; reede- flaiti; laupäev- satate.
Kas sa räägid tšokto keelt?- Chahta imanompa ish anompola hinla ho̱? Mis su nimi on?- Chi hohchifo yat nanta?
Minu nimi on...- Sa hohchifo yat...
Lisaks
Tšokto keesles on reeglina nimisõna samal kujul nii ainsus kui mitmuses. Hattak, modifitseerimata, võib tõlkida kas mees või mehed. Mõnikord aga tahab kõneleja teha selgeks kas mõtleb üksikut indiviidi või rohkem kui ühte. Sellisel juhul lisatakse numbriline omadussõna nimisõna ette. Hattak achafa on üks mees. Hattak toklo on kaks meest. Hattaw lawa on palju mehi. Hattak momma- kõik mehed.
Pseudoleptodeira
Pseudoleptodeira on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Pseudoleptodeira klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Need maod elavad Mehhikos: Colima, Guerrero, Michoacáni, Morelose ja Puebla osariigis.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Pseudoleptodeira latifasciata seisuga 03.06.2014.
Magnetsalvestus
Magnetsalvestus on signaalide salvestamine magnetkandjale.
Magnetsalvestuse ajalugu ulatub 19. sajandisse. Taani insener Valdemar Poulsen patenteeris telegraafisignaali magnetsalvestuse traadile 1898. aastal.
Tuntumaid magnetsalvestuse näiteid on heli magnetsalvestus magnetlindile ehk helilindile magnetofoni abil. Algselt lahtistele poolidele keritud lindi asemel hakati hiljem kasutama kinnistesse kassettidesse paigaldatud lindipoole. Levinud kassettide vormideks said lindikassetid (cartridge) ja kompaktkassetid (CC), paljudes maades ka mikrokassetid (MC).
Väga laia kasutust leidis ka videosignaali magnetsalvestus, seda nii televisiooni stuudiotehnikas kui ka amatöörkasutuses (peamiselt VHS-kassettide kujul).
Nii heli- kui ka videosignaali salvestamisest magnetkandjatele analoogkujul on tänapäeval loobutud seoses üleminekuga heli ja pildi digitaalsel kujul esitamisele ja salvestamisele. Oluliseks on selle juures olnud digitaalkujul esitatud andmete tihendamise võimalikkus, pildi puhul ka pildi kvaliteedi parandamise võimalikkus (ridade arvu ja reas olevate punktide arvu suurendamise teel).
Digitaalsignaali salvestamist magnetkandjatele hakati laialdaselt kasutama ka arvutustehnikas. Lindirullide kõrval hakati ka siin kasutama kassette, eriti aga magnetkettaid. Nn kõvaketaste kujul on magnetsalvestus kasutusel siiani suure salvestuse mahu ja magnetsalvestuse kauaaegse säilivuse tõttu, seda isegi tänapäevase ülitiheda salvestuse korral. Lindikassettide kasutusala piirdub praktiliselt ainult pikaajaliseks säilitamiseks mõeldud varukoopiate tegemisega.
Magnetsalvestus on siiani kasutusel laevade ja lennukite pardasalvestites ehk nn mustades kastides ning ka valvesüsteemide salvestusseadmetes.
Vaata ka
pisi|Lindikapp
Roque Santa Cruz
Santa Cruz alustas Club Olimpias klubikarjääri ja pääses põhimeeskonda 1997. aastal, kui oli 15-aastane. 1999. aastal suundus ta Saksamaa kõrgliiga klubisse Müncheni Bayern, kus lõi esimesel hooajal 28 mängus viis väravat. Ta oli vigastuse tõttu sunnitud mitmel korral mängimisest eemal olema ega pääsenud pärast poole sageli väljakule. Ta tuli Bayerniga mitu korda Saksamaa meistriks ja karikavõitjaks, lisaks võideti hooajal 2001–2001 Meistrite Liiga ja 2001. aastal Intercontinental Cup.
2007. aastal liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Blackburn Rovers. Esimesel hooajal lõi ta 19 väravat. 2009. aastal sõlmis ta neljaks aastaks lepingu teise Inglismaa klubiga Manchester City. Esimesel hooajal mängis ta 19 mängus ja lõi väravat. Järgmised hooajad veetis laenul Blackburn Roversis ning Hispaania klubides Betis ja Málaga. 2016. aastal suundus ta tagasi Club Olimpiasse.
Santa Cruz esindas Paraguayd noortekoondises 1999. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel neljas mängus, lüües kolm väravat. Tänu juunioride maailmameistrivõistlustel näidatud heale mängule kutsuti ta Paraguay täiskasvanute koondisse, kui ta oli veel 17-aastane. Debüüdi Paraguay jalgpallikoondises tegi ta 28. aprillil 1999 sõprusmängus Mehhikoga. Esimese värava lõi ta koondises sama aasta 17. juunil sõprusmängus Uruguayga. Ta esindas Paraguayd edukalt ka 1999. aasta Copa Américal, kus lõi kolm väravat. 1999. aastal valiti ta Paraguay aasta jalgpalluriks.
Ongudai rajoon
Ongudai rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Altai Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Ongudai.
Rajoon jaguneb 10 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 30 asulat.
Euroopa Ülikool
Euroopa Ülikool (inglise European University) on mitme õppeasutuse nimi või nimeosa:
Newton-le-Willows
Newton-le-Willows on linn Inglismaal Merseyside'i krahvkonnas.
Tartu Ülikooli kinesioloogia ja biomehaanika labor
Kinesioloogia ja biomehaanika laboris kasutatakse järgmisi põhilisi uurimismeetodeid:
Peamised uurimisteemad, millega laboris tegeletakse:
Labor asub Tartu Ülikooli spordihoones aadressil Ujula 4.
Kodakondsuse seadus
Kodakondsuse seadus (KodS) on Eesti Vabariigi seadus, mis sätestab Eesti kodakondsuse omandamise, saamise, taastamise ja kaotamise korra. KodS võeti vastu 19. jaanuaril 1995 ja see jõustus 1. aprillil 1995.
Kodakondsuse määratlus
Kodakondsuse seaduse kohaselt on Eesti riigi kodanik isik, kellel seaduse jõustumise hetkel oli Eesti kodakondsus, või isik, kes omandab, saab või taastab kodakondsuse KodS alusel. Eesti kodanik ei või olla samal ajal mõne muu riigi kodanik (topeltkodakondsus), välja arvatud juhul, kui Eesti kodakondsuse saanud või taastanud isikule antakse kodakondsustunnistus.
Eesti kodakondsuse omandamine, saamine, taastamine ja kaotamine
Eesti kodakondsus:
Tingimused Eesti kodakondsuse saamiseks
Välismaalane, kes soovib saada Eesti kodakondsust, peab:
Saint Helens (Merseyside)
Saint Helens on linn Inglismaal Merseyside'i krahvkonnas.
Fenno-Ugria Noored
pisi|Fenno-Ugria Noored logo Fenno-Ugria Noored (ka FUN) on Eestis tegutsev soome-ugri teemadest huvitatud noorte seltsing, mis asutati 2013. aastal. Üheks Fenno-Ugria Noorte ülesandeks on tagada soome-ugri liikumise järjepidevus Eestis. Selleks korraldatakse soome-ugri noorteprojekte ja kultuuriüritusi ning tehakse koostööd erinevate soome-ugri organisatsioonidega nii Eestis (näiteks Fenno-Ugria Asutusega) kui ka teistes riikides. 2019. aasta lõpus asutas seltsing oma tegevuste toetamiseks mittetulundusühingu Hõimulõimed, mistõttu kasutatakse ka korraga kahte nime "Fenno-Ugria Noored / Hõimulõimed"
Seltsing on rahvusvahelise Soome-Ugri Rahvaste Noorte Assotsiatsiooni MAFUN liige.
Tegevused
FUN-i olulisemate tegevuste hulka kuuluvad:
Ansambel Kännu Peal Käbi
pisi|Kännu Peal Käbi esinemas 2020. aasta [[soome-ugri filmifestivalil]] Fenno-Ugria Noorte liikmed on tegevad ka ansamblina Kännu Peal Käbi, mille repertuaaris on laulud erinevates soome-ugri keeltes. Ansambel salvestas 2018. aasta kevadel kolm Heinike Heinsoo eesti keelest vadjandatud laulu ning on üles astunud vadja kultuuri tutvustavatel üritustel. 2019. aasta lõpus lisandus vadjakeelsete laulude repertuaari Heinike Heinsoo tõlgitud versioon jõululaulust "Püha öö" (vadja keeles "Pühä üü") ning 2020. aasta aprillis töötlus vadja rahvalaulust "Tulkaa, tüttäred, tulõllõ".
2018. aasta sügisel tegi Kännu Peal Käbi komikeelse versiooni ansambel Ummamuudu loost "Kõnõtraat (tõlke pealkiri "Сёрникутан" ). Lugu leidis vastukaja ka Komi Vabariigis, kus seda mainis kohalik uudistekanal Ö-net.
Ansambel Kännu Peal Käbi esines 2018. aasta hõimupäevade Tartu peakontserdil Eesti Rahva Muuseumis valdavalt läänemeresoome rahvalaulude kavaga. Ansambel on esinenud ka Tartus (2018) ja Viinis (2019) toimunud rahvusvahelistel soome-ugri tudengite konverentsidel IFUSCO.
Sèvresi rahu
thumb|Osmanite riigi jagamine vastavalt Sèvresi lepingule ja Kreeka-Itaalia lepingule.
thumb|upright|Osmanite delegatsioon Sèvresis koosnes kolmest lepingu allkirjastajast. Vasakult paremale: [[Rıza Tevfik Bölükbaşı, suurvesiir Damad Ferid Paşa, Osmanite haridusminister Bağdatlı Mehmed Hâdî Paşa ja saadik Reşat Halis.]]
thumb|[[Bağdatlı Mehmed Hâdî Paşa allkirjastab Sèvresi lepingu.]]
Sèvresi leping (prantsuse: Traité de Sèvres) oli 1920. aastal Esimese Maailmasõja liitlaste ja Osmanite riigi vahel sõlmitud leping. Leping loovutas suure osa Osmanite territooriumist Prantsusmaale, Ühendkuningriigile, Kreekale ja Itaaliale ning tekitas Osmanite riigis suured okupatsioonitsoonid. See oli üks reast lepingutest, mille Keskriigid sõlmisid Liitlasriikidega pärast oma kaotust Esimeses maailmasõjas. Vaenutegevus oli lõpetatud juba Mudrose vaherahuga.
Leping allkirjastati 10. augustil 1920 Sèvresi portselanivabriku näituseruumis Sèvresis Prantsusmaal.
Vahemere idaosa maade loovutamisel võeti kasutusele uued poliitikad, sealhulgas Briti Palestiina mandaat ning Prantsuse mandaat Süüriale ja Liibanonile.
Sätted õhutasid vaenu ja Türgi rahvuslust. Lepingu allkirjastajatelt võttis Mustafa Kemal Atatürki juhitud Suur Rahvusassamblee nende kodakondsuse, mis sütitas Türgi Vabadussõja. Atatürk juhtis Türgi rahvuslasi sõjas alistama Sèvresi lepingule allakirjutanute ühendarmeed. 1923. aasta Lausanne'i leping, mis asendas Sèvresi lepingu, lõpetas konflikti ja sellega loodi Türgi Vabariik.
Osapooled
George Dixon Grahame allkirjastas Ühendkuningriigi poolt, Alexandre Millerand Prantsusmaa poolt ja krahv Lelio Longare Itaalia poolt. Üks liitlasriik, Kreeka, ei nõustunud tõmmatud piiridega, peamiselt poliitilise muutuse tõttu pärast 1920. aasta Kreeka parlamendivalimisi, ja ei ratifitseerinud lepingut kunagi. Need olid kolm allakirjutanut Osmanite riigi poolt:
Toomani talu
Toomani talu on Kuusalu vallas Muuksi külas asuv üks vanemaid küla talusid
Sèvresi rahu
Osapooled
Vene NFSV ei olnud lepingu osaline, kuna sõlmis 1918. aastal Osmanite riigiga Brest-Litovski rahulepingu.
Toomani talu
Talus kasvasid üles eesti arhitektid Erika Nõva ja August Volberg ning mehaanikainsener Arnold Volberg.
Sèvresi rahu
Osapooled
Versailles' rahu sõlmiti Saksa keisririigiga enne Sèvresi lepingut ja see annulleeris Saksa kontsessioonid Osmanite sfääris, sealhulgas majanduslikud õigused ja ettevõtted.
Toomani talu
Talu viljaait on tänapäeval kohandatud Toomani talumuuseumiks. Muuseum tutvustab kohalikku kultuuripärandit.
Sèvresi rahu
Osapooled
Samal kuupäeval allkirjastasid Prantsusmaa, Suurbritannia ja Itaalia kolmepoolse lepingu. See kinnitas Suurbritannia nafta- ja kaubanduskontsessioone ning andis endised Saksa ettevõtted Osmanite riigis üle kolmepoolsele ettevõttele.
Ühendriigid, kes keeldusid senatis võtmast Rahvasteliidu mandaati Armeeniale, otsustasid Osmanite riigi jagamises mitte osaleda. USA tahtis püsivat rahu nii kiiresti kui võimalik, koos sõjaliste kulutuste hüvitamisega rahaliselt. Pärast seda, kui senat Armeenia mandaadi tagasi lükkas, oli USA ainsaks lootuseks aga selle lisamine lepingusse mõjuka Kreeka peaministri Eleftherios Venizelose poolt.
Eraldised
thumb|upright=1.4|Originaalkaart aastast 1920, mis illustreerib Sèvresi lepingu piirkonda (ei kujutanud mõjualasid)
Leping tõi Türgile kaasa mitmeid territoriaalseid kaotusi ja sisaldas mitmeid sätteid, mis kehtisid Türgile kuuluvaks tunnistatud territooriumi suhtes.
Rahalised piirangud
Liitlased pidid kontrollima Osmanite riigi rahaasju, nagu riigieelarve kinnitamine ja järelevalve, finantsseaduste ja -määruste rakendamine ning täielik kontroll Osmanite panga üle. 1881. aastal asutatud Osmanite riigivõla haldus kujundati ümber nii, et see hõlmas ainult Briti, Prantsuse ja Itaalia võlakirjaomanikke. Osmanite võlaprobleem oli alguse saanud Krimmi sõja (1854–1856) ajast, mille ajal oli Osmanite riik laenanud raha välismaalt, peamiselt Prantsusmaalt. Samuti taastati Osmanite riigi kapitulatsioonid, mille 1914. aastal kaotas Talat Paşa.
Riik pidi tagama oma territooriumi läbivatele inimestele, kaupadele, laevadele jms. transiidivabaduse ning transiitkaubad pidid olema tollimaksuvabad. Tulevased muudatused maksusüsteemis, tollisüsteemis, sise- ja välislaenudes, impordi- ja eksporditollimaksudes ning soodustustes vajasid elluviimiseks Liitlasriikide finantskomisjoni nõusolekut. Et ennetada Saksamaa, Austria, Ungari või Bulgaaria majanduslikku taastulemist, nõudis leping riigilt nende riikide kodanike omandi likvideerimist tema territooriumil. Avaliku likvideerimise pidi korraldama reparatsioonikomisjon. Bagdadi raudtee omandiõigused läksid Saksamaa kontrolli alt välja.
Sõjalised piirangud
Osmanite sõjavägi pidi olema piiratud 50 700 meheni ja Osmanite merevägi võis ülal pidada vaid 7 luupi ja 6 torpeedokaatrit. Osmanite riigil keelati õhuväe loomine. Leping hõlmas liitlastevahelist kontrollkomisjoni ja sõjaliste klauslite täitmist jälgivat organisatsiooni.
Rahvusvahelised kohtuprotsessid
Leping nõudis armeenlaste genotsiidi eest vastutavate isikute kindlaksmääramist. Sèvresi lepingu artikkel 230 kohustas Osmanite riiki "andma Liitlasriikidele üle isikud, kelle loovutamist viimased võivad nõuda, kuna nad vastutavad sõjaseisukorra jätkumise ajal toime pandud tapatalgute eest territooriumil, mis moodustas Osmanite riigi osa 1. augustil 1914". Siiski peatati Sèvresi lepinguga nõutud liitlastevahelise tribunali katse sõjakurjategijad vastutusele võtta ning genotsiidi korraldanud mehed pääsesid süüdistuse esitamisest ning reisisid suhteliselt vabalt mööda Euroopat ja Kesk-Aasiat.
Prantsusmaa
Lepingu alusel Türgile jäänud territooriumil sai Prantsusmaa Süüria ja Anatoolia kaguosa naaberpiirkonnad, sealhulgas Antepi, Urfa ja Mardini. Kiliikia, sealhulgas Adana, Diyarbakır ja suur osa Ida-Kesk-Anatooliast kuni Sivasi ja Tokatini kuulutati Prantsusmaa mõjutsooniks.
Kreeka
thumb|upright=1.3|Kreeka laienemine 1832. aastast kuni 1947. aastani, kus kollase värviga on territooriumid, mis anti Kreekale Sèvresi lepinguga, kuid kaotati 1923. aastal.
Kreeka valitsus haldas Smürna okupatsiooni alates 21. maist 1919. Protektoraat loodi 30. juulil 1922. Leping andis "tema suveräänsete õiguste kasutamise üle kohalikule parlamendile", kuid jättis piirkonna Osmanite riigile. Lepingu kohaselt pidi Smürnat haldama kohalik parlament, pärast viie aasta möödumist tuli Rahvasteliidu järelevalve all korraldada plebistsiit, et otsustada, kas Smürna kodanikud soovivad liituda Kreekaga või jääda Osmanite riiki. Leping nõustus Kreeka haldusega Smürna enklaavis, kuid ala jäi Türgi suveräniteedi alla. Et kaitsta kristlikku elanikkonda Türgi poolsõjaväelaste rünnakute eest, laiendas Kreeka armee oma jurisdiktsiooni ka naaberlinnadele, luues nn "Smürna tsooni".
Väinade tsoon
thumb|1920. aasta Lääne-Türgi kaart, mis näitab Väinade tsooni Sèvresi lepingus
Tehti ettepanek luua Väinade tsoon, mis hõlmas Bosporuse, Dardanellid ja Marmara. Navigeerimine oleks Dardanellides rahu ja sõja ajal avatud kõigile kauba- ja sõjalaevadele, sõltumata lipust. See viiks tõhusalt nende vete rahvusvahelistumiseni, mis ei kuulu blokaadi alla, ja seal ei saaks korraldada ühtegi sõjaakti, välja arvatud Rahvasteliidu otsuste jõustamiseks.
Vabatsoonid
Teatud sadamad kuulutati rahvusvahelise tähtsusega sadamateks. Rahvasteliit nõudis täielikku vabadust ja absoluutselt võrdset kohtlemist sellistes sadamates, eriti seoses tasude ja vahenditega, et tagada majandussätete elluviimine äriliselt strateegilistes kohtades. Piirkondi hakati nimetama "vabatsoonideks". Sadamad olid Konstantinoopol San Stefanost Dolmabahçeni, Haydarpaşa, Smürna, Aleksandretta, Haifa, Basra, Trabzon ja Bathumi.
Traakia
Ida-Traakia (kuni Çatalca jooneni), Imbrose ja Tenedose saared ning Marmara saared loovutati Kreekale. Saari ümbritsevad veed kuulutati rahvusvaheliseks territooriumiks ja jäeti "Väinade tsooni" haldusesse.
Kurdistan
Kurdistani piirkonnas, sealhulgas Mosuli vilajetis, oli kavas korraldada selle saatuse otsustamiseks referendum.
Kurdide vahel ei olnud üldist kokkulepet Kurdistani piiride osas, kuna kurdide asustusalad ning piirkonna poliitilised ja halduspiirid erinesid. Kurdistani kui terviku piirjooned pakkus 1919. aastal välja Şerif Paşa, kes esindas Pariisi rahukonverentsil Kürdistan Teali Cemiyeti. Ta määratles piirkonna piirid järgmiselt:
"Türgi Kurdistani piirid algavad etnograafilisest vaatepunktist põhjas Kaukaasia piirialal Zivenis ja jätkuvad lääne suunas Erzurumi, Erzincani, Kemahi, Arapgiri, Besnisse ja Divriğisse; lõunas järgivad joont Harran, Sincari mäed, Tel Asfar, Arbīl, As-Sulaymānīyah, Akk-el-man, Sinne; idas Ravandiz, Başkale, Vezirkale, see tähendab Pärsia piiri Araratini."
See tekitas poleemikat teiste kurdi rahvuslaste seas, kuna see välistas Vani piirkonna (võimalik, et meelehea armeenlaste pretensioonidele selles piirkonnas). Emîn Alî Bedirxan pakkus välja alternatiivse kaardi, mis kaasas Vani ja väljapääsu merele praeguse Türgi Hatay provintsi kaudu. Kurdi ja Armeenia delegatsioonide ühisdeklaratsiooni käigus loobuti kurdide nõuetest Erzurumi vilajetile ja Sasonile, kuid argumendid Ağrı ja Muşi üle jäid.
Artikkel 63 andis selgesõnaliselt täieliku tagatise ja kaitse assüüria-kaldea vähemusele, kuid see säte jäeti Lausanne'i lepingust välja.
Armeenia
thumb|upright=1.3|[[Armeenia Vabariik (1918–1920), mille läänepiirid määras USA president Woodrow Wilson.]]
Armeenia tunnistati "vabaks ja sõltumatuks" riigiks lõigus VI "Armeenia", artiklid 88-93. Artikliga 89 nõustuvad "Türgi ja Armeenia ning ka teised kõrged lepinguosalised esitama Ameerika Ühendriikide presidendi vahekohtule küsimuse Türgi ja Armeenia vahelise piiri kehtestamise kohta Erzerumi, Trebizondi, Vani ja Bitlise vilajettides ning nõustuma tema sellekohase otsusega, samuti mis tahes tingimustega, mida ta võib ette näha Armeenia juurdepääsu kohta merele ja mis tahes nimetatud piiriga külgneva Türgi territooriumi osa demilitariseerimise kohta".
Leping täpsustas, et Armeenia ning Aserbaidžaani ja Gruusia vahelised piirid määratakse kindlaks nende riikide vaheliste otseläbirääkimiste teel, kusjuures otsuse teevad liitlasriigid, kui need riigid ei jõua kokkuleppele.
Briti mandaatmaa Palestiina
Sèvresi lepinguga võeti vastu 1917. aasta Briti Balfouri deklaratsiooni kolm Palestiinat puudutavat põhimõtet:
Prantsuse mandaat Süüriale ja Liibanonile
Prantsuse mandaat lepiti kokku San Remo konverentsil ja hõlmas piirkonda Eufrati ja Süüria kõrbe (idas) ning Vahemere (läänes) vahel ning see ulatus Nuri mägedest (põhjas) Egiptuseni (lõunas), pindalaga u. 160 000 km² ja rahvaarvuga u. 3 000 000, sealhulgas Liibanon ja laiendatud Süüria, mis mõlemad määrati hiljem Rahvasteliidu mandaadi alusel ümber. Piirkond jagunes Prantsuse alluvuses neljaks valitsuseks järgmiselt: Aleppo valitsus Eufrati piirkonnast Vahemereni; Suur-Liibanon, ulatudes Tripolist Palestiinani; Damaskus, sealhulgas Damaskus, Hama, Hems ja Hauran; ning Arisariehi mäe maa. 1920. aasta märtsis Damaskuses toimunud Süüria Rahvuskongressi poolt Süüria kuningaks kuulutatud Fayşal I sunniti sama aasta juulis prantslaste poolt lahkuma. Järgmisel aastal sai temast Iraagi kuningas.
Hidžazi kuningriik
Hidžazi kuningriik Araabia poolsaarel pälvis rahvusvahelise tunnustuse ja selle pindala oli hinnanguliselt 260 000 km² ja seal elas u. 750 000 inimest. Peamised linnad olid pühapaigad 80 000 elanikuga Makka ja 40 000 elanikuga Medina. Osmanite ajal oli see olnud Hidžazi vilajett, kuid sõja ajal sai sellest Briti mõju all iseseisev kuningriik.
Loobumine
Sèvresi leping kehtestas Osmanite riigile palju karmimad tingimused, kui Versailles' rahuga Saksa keisririigile kehtestatud tingimused. Prantsusmaa, Itaalia ja Suurbritannia olid Osmanite riigi jagamist salaja kavandama hakanud juba 1915. aastal. Avatud läbirääkimised kestsid enam kui 15 kuud, algasid 1919. aasta Pariisi rahukonverentsil, jätkusid Londoni konverentsil 1920. aasta veebruaris ja said kindla kuju alles pärast San Remo konverentsi 1920. aasta aprillis. Viivitus tekkis seetõttu, et riigid ei suutnud kokkuleppele jõuda, mis omakorda sõltus Türgi rahvusliku liikumise tulemustest. Sèvresi lepingut ei ratifitseeritud kunagi ning pärast Türgi Vabadussõda enamik Sèvresi lepingule allakirjutanuid allkirjastas ja ratifitseeris 1923. ja 1924. aastal Lausanne'i lepingu. Sel ajal kui Sèvresi leping veel arutlusel oli, läks Mustafa Kemal Paşa juhitud Türgi rahvuslik liikumine Konstantinoopolis asuvast monarhiast lahku ja moodustas 1920. aasta aprillis Ankaras Türgi Suure Rahvusassamblee. Ta nõudis türklastelt võitlust kreeklaste vastu, kes püüdsid võtta maad, mis oli Osmanite riigi valduses ja anti lepinguga Kreekale. Sellest sai alguse Kreeka-Türgi sõda (1919–1922), mis lõppes Türgi võiduga.
18. oktoobril asendati Damad Ferid Paşa valitsus ajutise valitsusega, mida juhtis suurvesiir Ahmet Tevfik Paşa, kes teatas kavatsusest kutsuda kokku senat Sèvresi lepingu ratifitseerimiseks, kui rahvuslik ühtsus saavutatakse. Selleks oli vaja taotleda koostööd Mustafa Kemaliga, kes väljendas lepingu suhtes põlgust ja alustas sõjalist pealetungi. Selle tulemusena saatis Türgi valitsus Antantile noodi, et lepingu ratifitseerimine oli sel ajal võimatu.
Lõpuks õnnestus Mustafa Kemalil oma Vabadussõda ja ta sundis enamiku endistest sõjaaegsetest liitlastest läbirääkimiste laua taha naasma.
Peale Mustafa Kemali relvastatud vastuseisu lepingule Anatoolias ei olnud Süüria araablased nõus Prantsuse võimuga leppima, Mosuli ümbruse türklased ründasid britte ja araablased olid relvastatud Briti võimu vastu Bagdadis. Ka Egiptuses valitses korratus.
Järgnenud lepingud
Türgi Vabadussõja ajal võitles Türgi sõjavägi edukalt Kreeka, Armeenia ja Prantsuse vägedega ning tagas sõltumatuse territooriumil, mis on sarnane tänapäeva Türgiga, mille poole püüdles Misak-ı Milli.
Türgi rahvuslik liikumine arendas oma rahvusvahelisi suhteid Moskva lepinguga Nõukogude Venemaaga 16. märtsil 1921, Ankara lepinguga Prantsusmaaga, mis tegi lõpu Prantsuse-Türgi sõjale, Aleksandrapoli lepinguga armeenlastega ja Karsi lepinguga idapiiri kinnitamiseks.
Vaenutegevust Suurbritanniaga väina neutraaltsooni üle välditi napilt 1922. aasta septembri Çanakkale kriisis, kui 11. oktoobril sõlmiti Mudanya vaherahu, mille tulemusena naasid endised Esimese Maailmasõja liitlased 1922. aasta novembris türklastega läbirääkimistelaua taha. See kulmineerus 1923. aastal Lausanne'i lepinguga, mis asendas Sèvresi lepingu ja tagastas türklastele suure territooriumi Anatoolias ja Traakias. Lausanne'i lepingu kohaselt olid Prantsusmaal ja Itaalial ainult majandusliku suhtluse piirkonnad, mitte mõjutsoonid. Konstantinoopolit ei muudetud rahvusvaheliseks linnaks ning Türgi ja Bulgaaria vahele loodi demilitariseeritud tsoon.
Vahelik (ruum)
Vahelik on esiseinata, laeta ja kerge, enamasti lahtivõetava tagaseinaga katusealune ruum lautade, aitade või teiste majandusruumide vahel.
Palacký ülikool
pisi|Logo pisi|Palacký ülikooli vana hoone Palacký ülikool (tšehhi keeles Univerzita Palackého v Olomouci) on ülikool Tšehhis Olomoucis; ühtlasi vanuselt riigis teine (vanim on Karli ülikool). Ülikool on nimetatud Tšehhi ajaloolase ja poliitiku František Palacký (1798–1876) järgi.
Ülikool asutati 1573.
Ülikoolis õpib üle 24 000 üliõpilase.
Kohvimäe talu
Kohvimäe talu on talu Ida-Viru maakonnas Toila vallas Pühajõe külas.
Talu kaks hoonet (rehielamu ja ait-laut) on nimetatud kultuurimälestisteks. Rehielamu ehitati 1870. aastatel ja ait-laut 1871.
Hiina sinivihm
pisi|Õisikud Hiina sinivihm ehk Hiina visteeria ehk Hiina rippuba (ka visteeria; Wisteria sinensis) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taim.
Kirjeldus
Hiina sinivihma kasvatatakse dekoratiivtaimena, sest see on kaunis nii värvi kui ka vormi poolest. Hulgaliselt ripub alla õhulisi, lavendelsiniseid õiekobaraid ja silma torkab sarnasus kuldvihmaga. Tüvi on puitunud, talvitub maapinnal ning muutub aja jooksul tugevaks nagu ka vanemad varred.
Kasvukoht
Hiina sinivihm on jõuliselt kasvav ronitaim, mis soojemas kliimas kasvab väga suureks. Rootsis talub ta talve ainult I ja ehk ka II kliimavöötmes. Kui taimele kasvukoht meeldib, võib see kasvada üsna suureks, nii et seda on vaja lõikama hakata, kuid probleemi võib tekitada see, kuidas taime kasvukohal korralikult kasvama saada. Hiina sinivihm tuleb istutada päiksepaistelisse, sooja ja tuulevarjulisse kohta, veranda või päikselise lõunaseina äärde. Aia dekoreerimisel tuleks mõelda ka sellele, millised taimed ühel ajal õitsevad, et värvid oleks kooskõlas. Hiina sinivihma värv on küll pehme ja tagasihoidlik, kuid seda pole kõige lihtsam teistega kombineerida. On olemas ka valgeõieline hiina rippuba, kuid see on kasvult palju väiksem ja pole sama külmakindel. Lehestik on lopsakas, koosneb paljudest lehtedest, mis paiknevad nagu pihlakalehed. Lehtede värv on enamasti kollakasroheline, kuid suve jooksul tumeneb see sügavrohelisema toonini.
Kasvunõuded
Rippuba eelistab savist ja lubjarikast pinnast, muld peab olema õhuline ja kerge. Raskemat savimulda tuleb segada suure koguse komposti või istutusmullaga. Istutamisel tuleb taime lõigata ja soovitud kuju saavutamiseks jätkata lõikamist igal aastal. Aegamööda ehitatakse okstest „skelett“, mis aja jooksul tugevamaks muutub. Tavaliselt seotakse varred vertikaalselt majaseinale kinnitatud terastraatide külge. Kui aga taimele võim anda ja kliima seda lubab, võib see kasvamiseks leida hoopis isesuguseid ja omapäraseid lahendusi. Väänduvad ronitaimed kerivad oma varred spiraalselt ümber toe, ühed päri- ja teised vastupäeva, olenevalt nende ehitusest ja liigiomasest eripärast. Nii väätiv kuslapuu kui ka manettia (Manettia luteorubra) väänduvad päripäeva, sandersoni laternlill (Ceropegia Sandersonii)]] ja visteeria (Wisteria) väänduvad aga vastupäeva. Hiina sinivihm võib kasvada ka teiste taimede võras.
Õitsemine
Hiina sinivihm ei õitse kuigi hästi, kui tema lopsakate lehtedega suviseid võrseid tugevasti ei kärbita ja sellega taime elujõudu õiepungade moodustamisele ei suunata. Õitsemine paraneb märgatavalt, kui taime põhioksi ei lasta otse üles kasvada, vaid painutatakse rõhtsaks. Õiepungad moodustavad lühivõrsete tipu ja lõikamise eesmärk on ärgitada nende lühivõrsete arengut üle kogu taime võra. Kõige lihtsam viis seda saavutada on kahekordne lõikamine. Selleks soovitatakse hilissuvel pikad noored pea- ja väiksemad külgvõrsed lühemaks kärpida. Vanemad oksad tuleks terveks jätta vaid juhul, kui soovitakse võra laiendada – siis tuleks need soovitud kohta painutada ja kinni siduda. Hilissügisel tuleks jooksval aastal kasvanud lühivõrsed kahe kuni kolme punga peale tagasi lõigata ja kõik pärast suvist lõikamist kasvanud võrsed 15 cm pikkuseks kärpida.
Rippoasorte paljundatakse pookides.
Igijää
Igijää on ehk igavene jää jääkate, mis püsib looduses aasta läbi.
Igijää katab näiteks Antarktikas ja Arktikas nii maismaad (nt Antarktist ja Gröönimaad) kui osaliselt ka ookeani.
Merit Kopli
Merit Kopli (sündinud 19. jaanuaril 1969 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja kultuuritegelane.
Lustiline
Lustiline on Setomaa vallas Värskas tegutsev setu rahvatantsurühm. Rühma juhib Kersti Leping.
Rühm alustas tegevust 1980.
Rühm esines 2003, 2004, 2005 festivalil Europeade.
Merit Kopli
Haridus
Aastatel 1991–1993 töötas ta Eesti Televisioonis "Aktuaalse kaamera" välisuudiste toimetajana, 1993–1995 Hommikulehes välisuudiste toimetajana, 1995–2001 Eesti Päevalehes välisuudiste toimetajana.
Karjäär Postimehes
2001. aastast töötas ta Postimehes: algul välisuudiste toimetajana, seejärel eriprojektide juhi ja peatoimetaja asetäitjana. Aastatel 2005–2016 oli ta Postimehe peatoimetaja: 21. septembril 2015 nimetati ta AS Postimees juhatuse esimeheks / vastutavaks väljaandjaks ja tegevjuhiks; 26. novembrist 2015 kuni 13. juunini 2016 oli Postimees Grupi juhatuse esimees. Juhatuse liikmeteks nimetati ka senised Ühinenud Ajalehtede juhid Peep Kala ja Margus Mets.
Eesti Vabariigi kultuurinõunik Berliinis
Alates 2016. aasta sügisest töötab Merit Kopli Berliinis Eesti Vabariigi kultuurinõunikuna.
Isiklikku
Tema abikaasa on Kaivo Kopli, neil on lapsed Rasmus ja Kimberli.
Norra allikajärvik
Norra allikajärvik (nimetatud ka: Norra allikad ) on kaitsealune järvik Järva maakonnas Järva vallas. Veekogu jääb Endla looduskaitsealale. pisi|Norra allikajärvik kevadel 2014
LGA 2011
LGA 2011 ehk R-sokkel on Inteli loodud protsessoripesa. See on välja töötatud võimsates serveri- ja lauaarvutikonfiguratsioonides kasutatavate Inteli protsessoripesasade LGA 1366 (B-sokkel) ja LGA 1567 asendamiseks. LGA (Land Grid Array, pinnavõremaatriks) on protsessori kinnitustüüp. LGA 2011 protsessoripesal on 2011 kullatud otsaga jalga, mis puudutavad protsessori alumisel küljel asuvaid kontakte.
Norra allikajärvik
Veekogu läbimõõt on 40–60 m ja sügavus kuni 1 m. Veekogu põhjas on palju väikeseid allikaid (Norra allikad).
LGA 2011
R-sokkel kasutab Intel QuickPath Interconnect tehnoloogiat, et ühendada kahepesalises süsteemis protsessor lisaprotsessori ja lõunasillaga. Otsemeedialiides (Direct Media Interface, DMI) 2.0 ühendab protsessori platvormi kontrolleri jaoturiga (PCH), täpsemalt Sandy Bridge E-seeria protsessoreid Intel X79 kiibistikuga. Protsessor käsitleb põhjasilla funktsioone, näiteks mälukontrolli, PCIe kontrolli, DMI, FDI ja muid kiibile integreeritud funktsioone. Lisaprotsessoril asendab täiendav ×4 PCIe liides DMI liidest. R-soklil puudub sisseehitatud graafika nagu tema eellasel B-soklilgi.
R-soklit hakati müüma 14. novembril 2011. Ta toetab Sandy Bridge E-seeria protsessoreid, millel on 40× PCIe 2.0 või 3.0 rada ning 4 mälukanalit, mis toetavad DDR3-1600 muutmälu. R-sokli emaplaatidel on kas 4 või 8 DIMM mälupesa, mistõttu nad toetavad maksimaalselt 32 GB, 64 GB või 128 GB muutmälu (RAM). R-sokkel peab tagama skaleeritavuse, mis ületab 8 tuuma ning 20 MB vahemälu.
R-sokkel ühildub tulevikus väljatöötatavate Ivy Bridge E-seeria protsessoritega.
Kiibistik
LGA 2011 toetab Inteli uut X79 tugikiibistikku.
Lauaarvutite protsessorid
Sandy Bridge-E protsessoreid ei müüda standardse Inteli jahutussüsteemiga. Intel pakub nii standardset kui vedelikjahutust, kusjuures mõlemaid müüakse eraldi.
Serverite protsessorid
Kõik mudelid toetavad MMX käsustikku, SSE, SSE2, SSE3, SSSE3, SSE4.1, SSE4.2, AVX, Enhanced Intel SpeedStep Technology, Intel 64, XD bit (NX biti teostus), TXT, Intel VT-x, Intel VT-d, Turbo Boost, AES-NI käsustik, Smart Cache, Hyper-threading.
Prescot
Prescot on linn Inglismaal Merseyside'i krahvkonnas.
Urvaste valla koduloomuuseum
Urvaste valla koduloomuuseum on Antsla vallas Uue-Antsla külas asuv muuseum, mis tutvustab valla ajalugu.
Muuseum asutati 2006. aastal ja see asub Uue-Antsla rahvamajas.
Claus Kropp
Claus Kropp (eesnimi kirjutatud ka Clas või Klaus, perekonnanimi kirjutatud ka Kroppe; surnud 19/30. mail 1708 Tartus) oli Tartu raehärra.
Ta oli 1698. aastal Suurgildi vanem, 1701. aastal kirikuadministraator, 1701–1708 raehärra, 1707. aastal soolakaubanduse komissar.
Tartu vallutanud venelased süüdistasid teda spionaažis Rootsi kasuks ja poosid ta koos teise raehärra, Abraham Moresiniga, üles.
Rašid Abeljanov
Rašid Abeljanov (sündinud 26. juunil 1954 Taškendis) on krimmitatari päritolu endine Eesti korvpallur.
Ta mängis Tallinna Kalevi meeskonnas 1974 ja taas 1976–1989. Eesti meistrivõistlustel mängis ta TRÜ meeskonnas. 1989. aastast alates töötas Ungaris mängija ja treenerina. 1998 tuli Eestisse tagasi. 2000. aastal sai ta eriliste teenete eest Eesti kodakondsuse.
Abeljanov on õppinud Tartu ülikoolis. Ta lõpetas 1985. aastal Taškendi kehakultuuriinstituudi.
Ta kuulub Isamaa ja Res Publica Liitu.
Mikroobitoksiinid
Mikroobitoksiinid on toksiinid, mida elutegevuse käigus toodavad bakterid (bakteritoksiinid), viirused või mikroseened. Need toksiinid võivad teisi organisme kas kahjustada või surmata.
Eristatakse endo- (rakusiseseid) ja eksotoksiine (erituvad keskkonda).
Bandaranaike rahvusvaheline lennujaam
pisi|237x237px|[[SriLankan Airlinesi lennukid lennujaamas]] Bandaranaike rahvusvaheline lennujaam (singali keeles බණ්ඩාරනායක ජාත්යන්තර ගුවන්තොටුපළ; tamili keeles பண்டாரநாயக்க பன்னாட்டு வானுர்தி நிலையம்), tuntud ka kui Katunayake'i lennujaam ja Colombo rahvusvaheline lennujaam (IATA: CMB, ICAO: VCBI) on Sri Lanka peamine rahvusvaheline lennujaam. See asub umbes 32,5 kilomeetri kaugusel Colombo kesklinnast. Lennujaama läbis 2017. aastal rohkem kui 9,8 miljonit reisijat.
Ruvyironza jõgi
Ruvyironza jõgi ehk Luvironza jõgi on jõgi Kesk-Aafrika idaosas. Teda peetaksae Niiluse lättejõeks.
Ruvyironza jõgi saab alguse Burundis ja suubub Ruvubu jõkke Tansaanias. Ruvyironza jõe pikkus on umbes 110 km.
Visja
Visja oli Eesti küla Harjumaal Hageri kihelkonnas. 1977 liideti Visja küla Pahkla külaga. Küla nime päritolu on ebaselge.
Nuude
Nuude on eesti perekonnanimi.
Visja
Asulat on mainitud 1433 (nimega Visne), 1468 (Viscry), 1725 (Wissia).
Nuude
Perekonnanimi Nuude määrati nimede eestistamisel uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Nudi. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Nuude Eestis 5 mehel ja 5 naisel.
Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia
pisi| pisi|Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia peahoone [[Belgradis]]
Visja
Külas sündis näitleja ja lavastaja Theodor Altermann.
Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia
Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia (serbia keeles Српска академија наука и уметности / Srpska akademija nauka i umetnosti; akronüüm SANU) on Serbia teadusakadeemia, riigi tähtsaim teadusasutus.
Conakry rahvusvaheline lennujaam
pisi|Lennujaama terminali sisevaade Ahmed Sékou Touré rahvusvaheline lennujaam (IATA: CKY, ICAO: GUCY), tuntud ka kui Gbessia rahvusvaheline lennujaam, on rahvusvaheline lennujaam, mis teenindab Conakryt Guineas. Lennujaam avati 1945. aastal ja 2012. aastal läbis seda rohkem kui 360 000 reisijat.
Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia
Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige. See asutati 1886. aastal Belgradis Serbia Kuningliku Akadeemiana (Српска краљевска академија / Srpska kraljevska akademija).
Ajalugu
Akadeemia eelkäijateks olid Serbia Õpetatud Selts ja Serbia keele- ja kirjanduse selts (Друштво српске словесности). Viimane asutati 1842. aastal ja tegutses kuni 27. jaanuarini 1864, kui Serbia vürst Mihailo Obrenovići ukaasiga seltsi tegevus lõpetati. Sama aasta juulis asutati Serbia Õpetatud Selts, kuhu liitusid ka Serbia keele- ja kirjanduse seltsi endised liikmed. Konflikti tõttu Serbia haridusministriga, Õpetatud seltsi tegevus 13. mail 1886 peatati. 25. juulil 1887 lubati küll seltsil tegevust jätkata, kuid vahepeal, 1. novembril 1886, kuulutati parlamendi otsusega asutatuks Serbia Kuninglik Akadeemia. Esimesed 16 akadeemia liiget nimetas 5. aprillil 1887 kuningas Milan I Obrenović. Akadeemia esimeseks presidendiks valiti botaanik Josif Pančić (1887–1888). 1992. aastal, kui Õpetatud selts oma tegevuse lõpetas, läks seltsi vara akadeemia valdusse ja seltsi liikmed said Kuningliku akadeemia liikmeteks. 1947. aastast kannab akadeemia nime Serbia Teaduste Akadeemia ja 1960. aastast praegust nime.
Abraham Moresin
Abraham Moresin (surnud 19/30. mail 1708 Tartus) oli Tartu raehärra.
Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia
Akadeemia liikmeskond
pisi|160px| Akadeemia liige [[Josif Pančić, botaanik, kutsutud Serbia botaanika "isaks"]] pisi|160px| Akadeemia liige [[Stevo Todorčević, Kanada-Prantsuse-Serbia matemaatik]] pisi|160px| Akadeemia välisliige [[Noam Chomsky, USA lingvist]] pisi|160px| Akadeemia välisliige [[Torsten Wiesel, Rootsi neurofüsioloog, Nobeli füsioloogiaauhinna laureaat]] pisi|160px|Akadeemia välisliige [[Arvo Pärt, eesti helilooja]]
Abraham Moresin
Ta oli rügemendiveltveebel ja Tartu linnakirurg. 1696. aastal sai ta Tartu kodanikuks, oli Suurgildi vanem 1698. aastal, raehärra 1701–1707.
Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia
Akadeemia liikmeskond
Seisuga mai 2017 kuulub akadeemia liikmeskonda 105 tegevliiget, 37 korrespondentliiget ja 113 välisliiget. Varem valiti akadeemiasse ka auliikmeid. Akadeemia liikmeskond on jagatud teadusvaldkondade alusel 8 osakonda:
Abraham Moresin
Tartu vallutanud venelased süüdistasid teda spionaažis Rootsi kasuks ja poosid ta koos teise raehärra, Claus Kroppega üles.
Abraham Moresin oli abielus Catharina Helenaga, kelle neiupõlvenimi pole teada. 1708. aastal, lesena, küüditati Catharina Helena Moresin Vologdasse.
Vastseliina gümnaasiumi muuseum
Vastseliina gümnaasiumi muuseum on Võru vallas Vastseliina asulas Vastseliina gümnaasiumis asuv muuseum.
Kaktus (tantsurühm)
Kaktus on Türil tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhib Vaike Tormila.
Vastseliina gümnaasiumi muuseum
Muuseum avati 1983. aastal.
Kaktus (tantsurühm)
Rühm alustas tegevust umbes 1977.
Rühm esines 1996, 1997, 2002, 2003, 2004, 2005 festivalil Europeade.
Rühma saadab rahvamuusikaansambel Trillallaa.
Elias Treeman
Elias Treeman on varjunimi, mida kasutasid tõlkijad Tõnis Arro, Tiit Kusnets ja Rünno Vissak George Orwelli raamatu "1984" eestikeelse tõlke esmaavaldamisel.
Embraer EMB 120
Embraer EMB 120 Brasilia on Brasiilia lennukiehitusfirma Embraer 30 reisijakohaga regionaalliinide kahe mootoriga alltiivaline turbopropellerreisilennuk.
Ajalugu
1980. aastate algul arendatud Embraer EMB 120 oli oma aja kohta modernne turbpropellermootoritega lähimaa liinilennuk, pakkudes otsest konkurentsi Saab 340-le. Pärtast esmalendu 27. juulil 1983 läks lennuk liinidele 1985. aastal esmalt USA-s. 2001. aasta sügiseks, mil tehasest väljus viimane EMB 120 sarja lennuk, oli neid kokku valmistatud 352. Enamik lennukeid EMB 120 müüdi Ameerika Ühendriikides ja mujal läänepoolkeral. EMB 120 Brasilia ja selle väiksem teisend EMB 110 Bandeirante on Embraeri ainsad turbopropellerreisilennukid.
Greggi maakond
Greggi maakond (Gregg County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Longview.
Maakond moodustati 1873. aastal.
Versace
Gianni Versace S.p.A. (, tuntud kui Versace) on 1978. aastal Gianni Versace asutatud ettevõte ja moebränd.
Versace on maailma üks juhtivaid rahvusvahelisi moemaju. Esimene Versace boutique avati 1978. aastal Milanos. Kokku on 82 Versace moepoodi üle maailma. Esimene kauplus väljaspool Itaaliat avati 1991. aastal Glasgow's.
Pärast Gianni mõrva 15. juulil 1997 on tema õde Donatella Versace peadisainer ja tema vend Santo Versace tegevdirektor.
Versace on oma toodetes kasutanud naaritsa- ja kährikunahku. Versace lõpetas karusnahkade kasutamise 2018. aasta märtsis.
Inter Miami CF
Inter Miami CF on Ameerika Ühendriikide jalgpalliklubi, mis tegutseb Florida osariigis Fort Lauderdale'is. See mängib Major League Socceri (MLS) Idakonverentsis.
Klubi kodustaadion on 2020. aastal avatud DRV PNK Stadium, mis mahutab 21 000 pealtvaatajat.
Klubi president ja üks omanik on David Beckham.
Praegune koosseis
''Seisuga 20. juuli 2023''
Tapio Sipilä
Tapio Olavi Sipilä (sündinud 26. novembril 1958) on Soome endine Kreeka-Rooma maadleja.
Ta on võitnud kolm korda Põhjamaade meistrivõistlustel kuldmedali.
Ta kasvatab kahte poega. Tippspordi lõpetanuna töötas treenerina ja spordiametnikuna Soome TULis.
Visja kõrts
Visja kõrts on endisaegne kõrts Rapla maakonnas Kohila vallas Kohila–Tuhala tee ääres.
Kõrts on varemetes. Kõrts kuulus Tammiku mõisale. 19. sajandi lõpus sai kõrtsi omanikuks Jüri Altermann (Theodor Altermanni isa).
Ivari Ilja
Ivari Ilja (sündinud 3. mail 1959 Tallinnas) on Eesti pianist, alates 2017. aastast Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia rektor.
Ta lõpetas aastal 1977 Tallinna Muusikakeskkooli Eve Paju ja Laine Metsa klaveriklassis. Aastatel 1977–1981 õppis ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Laine Metsa juures. Aastal 1984 lõpetas ta Moskva konservatooriumi Vera Gornostajeva klaveriklassis ja aastal 1986 samas assistentuuri Sergei Dorenski käe all.
Aastatel 1978–1981 töötas Ivari Ilja kontsertmeistrina RAT Estonias. 1986. aastal asus ta klaveripedagoogina tööle Tallinna Riiklikku Konservatooriumi (1994. aastast dotsent, 1999. aastast professor).
Aastatel 2000–2015  oli ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia klaveriosakonna juhataja. 3. mail 2017 valiti Ivari Ilja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia rektoriks. Tema ametikohustused rektorina algasid 1. septembril 2017.
Alates 2013. aastast on Ivari Ilja Eesti Interpreetide Liidu juhatuse esimees, alates 2017. aastast Eesti Muusikanõukogu president ning alates 2020. aastast Rahvusooper Estonia nõukogu esimees.
Isiklikku
Tema isa oli koorijuht ja muusikapedagoog Harri Ilja.
Suur-pigiliidrik
pisi|left|Suur-pigiliidrikud paaritumas Suur-pigiliidrik (Ischnura elegans) on liidriklaste sugukonda kuuluv kiililine.
Võrdlemisi tavaline liik suuremas osas Euroopast, välja arvatud Portugalis.
Eestis lendavad valmikud juuni keskpaigast augusti alguseni.
Climacodon
Climacodon on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seente perekond.
Nugiseks
Nugiseks on eesti perekonnanimi.
Akademik Šokalski (laev, 1946)
Akademik Šokalski (vene keeles Академик Шокальский, nimetatud Juli Šokalski järgi) oli pärast Teist maailmasõda Soomes sõjakahjutasukuunarina ehitatud 3-mastiline puust purjelaev.
Ajalugu
Akademik Šokalski ehitati 1946. aastal Soomes Raumas Filip Walter Hollmingi laevatehases sõjakahjude korvamiseks NSV Liidule. Kokku ehitati Soomes sõjakahjudeks 91 puukuunarit.
Akademik Šokalski oli selle tehase ja ka kogu sarja esimene laev, seetõttu on ka tervet selliste sõjakahjutasuna ehitatud puukuunarite klassi nimetatud Akademik Šokalski-klassiks.
Laev lasti vette 15. juunil 1946 ja anti sama aasta lõpupoole NSV Liidule üle. Ta teenis Leningradi kõrgema merekooli (alates 1954. aastast Leningradi admiral O. S. Makarovi nimelise kõrgema mereinsenerikooli, LVIMU) õppelaevana.
Ta arvati 1962. aastal õppelaevanimekirjast välja, teistel andmetel kanti maha 1965. aastal. Tema edasine täpne käekäik on teadmata, kuid 1976. aastal olevat ta Tallinnas uputatud uue purjespordikeskuse ehitamisel Pirita jõe suudme uutesse muulidesse.
Roman Ohlau
Roman Ohlau (30. mai 1925 Kohila vald – 3. juuni 2011 Kohila) oli eesti karikaturist.
Elukäik
Roman Ohlau õppis Kohila koolis, hiljem kaks aastat kutsekoolis sadulsepaks ja elektrikuks. 1943. aasta novembris mobiliseeriti Ohlau saksa sõjaväkke ja saadeti Poolasse Gdanski linna lähedusse, kus viibis kuni 1944. aasta veebruarini. Seejärel tuli tagasi Tallinna, oktoobris 1944 sattus Soome ja peeti kinni. Punaarmeest kõrvalehoidmise karistuseks pidi ta poolteist aastat olema Kontupohjas sõjavangilaagris. Pärast sõda töötas lennuki- ja autoelektrikuna, hiljem töötas Kohila rebasekasvatuskolhoosis ning 15 aastat Kohila paberivabrikus. Tallinna asus elama 1966. aastal, hiljem töötas katsetehases Estoplast töölisena.