cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uneasy Virtue
1. Teadmisetingimus
Igatahes ei ole see tõlgendus õige. Aristoteles tahab öelda, et voorus pole loomulik, kaasasündinud, vaid seda tuleb harjutada. Parimal juhul annab loodus disposisiooni voorust vastu võtta. Kuigi harjumus aitab loomust kujundada, ei ole voorus mehaaniline hsrjumus. Iseloomujoone kujundamine nõuab Aristotelese järgi sellele iseloomulike tegude tegemist. Harjumus teha õiglasi tegusid aitab meil õiglaseks saada, kuid iseeesest ei tee meid õiglaseks. Vooruse ilmutamine nõuab praktilist tarkust.
Tõnu Pani
pisi|Tõnu Pani esinemas ettekandega [[Vikipeedia:Teadusfoto 2012|"Teadusfoto 2012" lõpuüritusel]] Tõnu Pani (sündinud 29. juunil 1956 Elvas) on eesti geoloog ja museoloog.
Elulugu
Tõnu Pani on põllumajandustöötaja poeg.
Lõpetas 1974 Tartu 5. Keskkooli, 1979 Tartu Riikliku Ülikooli geograafia-geoloogiaosakonna, geoloogiamagister (1998, TÜ), väitekiri "Sulfiidi-karbonaatsed lõhetäited Põhja-Eesti paelavas". 1999–2006 TÜ geoloogiainstituudi doktorant.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: mineraloogia, petroloogia, teaduslugu, gemmoloogia. Londoni Gemmoloogiaühingu (FGA), Eesti Geoloogia Seltsi, Eesti Muuseumiühingu liige (1989–1992 esimees)., alates 2014 Muuseumiühingu auliige. Umbes 20 teadustrükist.
Pressegger See
Presseggi järv (saksa: Pressegger See, sloveeni: Preseško jezero) on järv Austria Kärnteni liidumaal. See asub liustikuorus Gailtali Alpides (Lõuna-Lubjakivialpide mäestik), Hermagorist idas. Keskmise sügavusega 3,4 m on poolringikujuline järv suhteliselt tasane. Seda iseloomustavad ulatuslikud roostikud, samas kui põhja- ja lõunakaldal on suviti ka suplusrandasid hõivatud.
Lenne (Alam-Saksi)
Lenne on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 9,07 km². 31. detsembril 2017 elas seal 647 inimest.
Petra Uberalová
pisi|Petra Uberalová Petra Uberalová (sündinud 11. aprillil 1995 Bratislavas ) on Slovakkia tennisist.
Koos Šveitsi esindava Belinda Benciciga jõudis ta 2012. aastal USA lahtistel meistrivõistlustel noorteturniiril paarismängus finaali, kus paar pidi vastu võtma kaotuse USA paarilt Gabrielle Andrews ja Taylor Townsend.
Jeemeni Kuningriik
Jeemeni Mutawakkiliidi Kuningriik (araabia keeles المملكة المتوكلية اليمنية‎, al-Mamlakah al-Mutawakkilīyah al-Yamanīyah; ka lihtsalt Jeemeni Kuningriik või Jeemen, tagantjärele Põhja-Jeemen) oli riik aastatel 1918–1962 tänapäeva Jeemeni põhjaosas. Riigi pealinn oli aastani 1948 Sanaa, pärast seda Ta‘izz. Aastatel 1962–1970 toimus riigis kodusõda, mille kestel oli kuningriigi kontrolli all vaid osa, tihti enamik, Põhja-Jeemenist. Jeemen võeti ÜRO-sse aastal 1947.
August Suup
August Suup VR II/3 (12/24. jaanuar 1898 Laeva vald, Tartumaa – 16. aprill 1919 Zagorje küla, Petserimaa) oli Eesti sõjaväelane (reamees, 1919).
Ta osales Vene sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas ja Kuperjanovi partisanide pataljoni koosseisus Vabadussõjas. Postuumselt anti talle 15. septembril 1920 II liigi 3. järgu Vabadusrist (hinnates vahvust, mis Teie ülesnäitanud Sagorje lahingus 17 aprillil 1919 a.).
Juri Budanov
Juri Budanov (Юрий Дмитриевич Буданов; 24. november 1963 – 10. juuni 2011) oli Venemaa sõjaväelane, kes mõisteti süüdi 2003. aastal Teise Tšetšeenia sõja käigus toime pandud ametivolituste ületamise, mõrva ja inimröövi eest.
Budanov mõisteti süüdi 18-aastase tšetšeeni tüdruku Elza Kungajeva tapmises 2000. aastal.
Teda karistati kümneaastase vabaduskaotusega range režiimiga koloonias. Kohus võttis talt ära polkovniku auastme ja riiklikud autasud. Kohtuprotsessiga kaasnes suur ühiskondlik vastukaja.
Budanov vabastati 2009. aastal ennetähtaegselt.
Budanov tapeti 2011. aasta 10. juulil Moskvas, Komsomolski prospektil nelja lasuga pähe. 26. augustil sanktsioneeris kohus mõrvas kahtlustatava tšetšeeni Magomed Suleimanovi vahi alla võtmise. Uurimisandmetel kavandas Suleimanov koos kaasosalistega mõrva alates aprillist. Suleimanovi pärisnimeks osutus Jussup Temirhanov. Ta mõisteti 7. mail 2013 Moskva linnakohtu otsusega Budanovi tapmises süüdi ja talle määrati karistuseks 15 aastat vabadusekaotust. Temirhanov suri vangistuses 2018. aasta 3. augustil. Karistust kandis ta Siberis asuvas karistuskoloonias.
Vivian Vaher
Vivian-Eha-Viktoria Vaher (sündinud 10. jaanuaril 1943 Tartus) on eesti kunstnik ja kunstipedagoog.
Ta õppis aastatel 1963-1968 Tartu Kunstikoolis, mille lõpetas kunstnik-pedagoogina. Pärast seda õppis paar aastat ERKI-s disaini erialal, töötades samal ajal ka Estonia teatri dekoratsiooniateljees. On töötanud ka Riisipere lastekodus käsitöö- ja kunstiõpetajana ning Vanemuise teatris dekoratsioonimaalijana.
150. aastad eKr
150. aastad eKr on ajavahemik 159. aasta eKr algusest kuni 150. aasta eKr lõpuni.
Arkadio Laigo tänav
Arkadio Laigo tänav on tänav Tartus Ihastes.
See algab Pallase puiestee ja Hando Mugasto tänava ristmikult ning ulatub linna piirini Kasesalu tee ääres. Tänava pikkus on umbes 250 meetrit.
Álvaro González (jalgpallur, sündinud 1990)
Álvaro González Soberón (tuntud lihtsalt ka kui Álvaro; sündinud 8. jaanuaril 1990 Poteses) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Nassr.
Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Racing Santander, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2003. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2011. aasta mais. Sama aasta 11. detsembril lõi ta mängus Athletic Clubi vastu oma esimese värava Hispaania kõrgliigas.
Aastatel 2012–2014 mängis ta Real Zaragozas ja 2014–2016 RCD Espanyolis. 2016. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Villarrealiga. 2019. aasta juulis suundus ta laenule Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Marseille Olympique, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu.
2022. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Al Nassriga.
Vanatinai
pisi|Vanatinai satelliidifotol Vanatinai (ka Tagula ja Sudest) on saar Melaneesias, Lousiade’i saarestikus. Halduslikult kuulub saar Paapua Uus-Guinea Milne Bay provintsi. Korallriffidest ümbritsetud saar asub 360 km Uus-Guinea saarest kagus.
Álvaro González (jalgpallur, sündinud 1990)
2013. aastal tuli Álvaro Hispaania kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks.
Vanatinai
Saar on Lousiade’i saarestiku suurim ja selle pindala on 865,7 km², pikkus 63 ja laius 13 km. Kõrgeim tipp on Mount Riu (806 m).
Vanatinail elas 2000. aastal 2440 inimest 19 külas. 2014. aastal oli saare elanike arv 3628.
1888. aastal leiti saarel kulda.
Saarel elab mitmeid endeemseid liike.
Vanatinail räägitakse melaneesia keelte Paapua poolsaare keelte rühma kuuluvat sudesti keelt.
Dora Gordine: Ars Gratia Artis
"Dora Gordine: Ars Gratia Artis" on 2014. aastal Eesti ja Suurbritannia filmitegijate ühistööna valminud lavastuslike elementidega dokumentaalfilm Eesti päritolu skulptorist Dora Gordine'ist (1895–1991). Filmi on lavastanud Annaleena Piel Linnå.
Sieneke
pisi|Sieneke Sieneke Ashley Kristel Baum-Peeters (esinejanimega Sieneke; sündinud 1. aprillil 1992 Nijmegenis) on Hollandi laulja. 2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Hollandit lauluga "Ik ben verliefd".
Hando Mugasto tänav
Hando Mugasto tänav on Hando Mugasto järgi nimetatud tänav Tartus Ihastes.
Tänav algab A. Starkopfi tänavalt ja lõpeb linnapiiril Kasesalu tee ääres, tänava pikkus on 0,52 km.
Protektsionism
Protektsionism (ladina keelest protectio – 'kaitse') on majanduspoliitika, mis kaitseb siseturgu (kodumaist ettevõtlust) välisfirmade eest importkaupadele kõrge tollimaksu, piiravate kvootide ja limiitide kehtestamisega ning kodumaiste kaupade väljaveo soodustamisega. Kodumaiseid ettevõtteid võidakse doteerida ka valitsuse toetustega. Protektsionism oli eriti omane kapitali esialgse akumulatsiooni etapile. Protektsionism on tihedalt seotud opositsiooniga globaliseerumisele.
Protektsionismi vastandiks on vabakaubandus, mis püüab hoida valitsusepoolset väliskaubanduse regulatsiooni võimalikult minimaalsena. Vabakaubanduse pooldajad on tüüpiliselt need riigid, kes on alla kirjutanud tolli- ja kaubandusleppele GATT ning on Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) liikmed.
Protektsionismi olemus
Protektsionismi loogika peitub selles, et kodumaised tööstused/ettevõtted võivad kannatada konkureerides välismaiste importkaupadega, sest välismaiseid kaupu on võimalik müüa madalamate hindadega, kuna kulud tööjõule on väiksemad, loodusressursid on kergemini kättesaadavad ning importkaupadele võivad olla kehtestatud toetused riigi valitsuste poolt, mis aitavad tootjatel hoida hindu madalamana. Kehtestades jäiku imporditariife, saab valitsus suurendada turgu kodumaistele toodetele, sulgedes turu välismaistele toodetele.
Kuigi üldiselt impordipiirangutega ning valitsuse toetustega ergutatakse kodumaiste toodete eksporti, mis on ka protektsionismi eesmärk, siis konkurentsi puudumine võib ka tekitada olukorra, kus ettevõtetel puudub huvi arendada uusi innovaatilisi tooteid ning jäädakse vanade tehnoloogiate juurde. Samas võivad tekkida ka raskused ekspordiga, sest paljud välisriigid vastavad protektsionismile omapoolse protektsionismipoliitikaga.
Protektsionismi tõttu võivad kannatada ka eraisikud, sest kaupade ja teenuste hinnad võivad kunstlikult kõrgeks muutuda. Ilma odava välismaise kauba konkurentsita saavad ettevõtted kehtestada kaupadele ja teenustele ükskõik milliseid hindu, see tähendab, et inimesed võivad maksta palju kõrgemaid hindu kui inimesed teistes maailma regioonides.
Protektsionismi pooldajad väidavad, et see aitab tärkavaid ettevõtteid, isoleerides neid avatud turult, kuni nad on piisavalt tugevad, et iseseisvalt toimida. Protektsionism teoreetiliselt kaitseb ka kodumaist tööturgu, julgustades ettevõtteid palkama kodumaist tööjõudu ning tagama paremat palka ja tingimusi töölistele. Pooldajad rõhutavad, et protektsionismi abil saab avaldada survet välisriikidele, et need parandaksid oma töötajate tingimusi.
Protektsionistlikud poliitikad
Protektsionistlike eesmärkide saavutamiseks kasutatakse mitmesuguseid poliitikaid. Näiteks: Samas vabakaubanduslepingud, milles on protektsionistlikud sätted, nagu intellektuaalne vara, autoriõigus ja patendipiirangud, toovad kasu suurettevõtetele. Sellised sätted piiravad näiteks muusika, ravimite, filmide, tarkvaraga jms kauplemist.
Enamik peavoolu majandusteadlasi nõustub sellega, et protektsionism on kahjulik ja sellise majanduspoliitika kulud on suuremad kui tulud ning seetõttu takistatakse majanduskasvu.
Laupa külanõukogu
Laupa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960.
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Järvamaal Särevere vallas. Külanõukogu keskus asus Laupa asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Laupa külanõukogu 1950 septembris Türi rajooni koosseisu.
Tintigny
Tintigny on vald ja asula Belgias Valloonia piirkonnas Luxembourgi provintsis.
Laupa külanõukogu
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides "Leegi", "Jüriöö" ja Kirovi-nimeline kolhoos.
Tintigny
Asulad
Valla piirides asuvad järgmised asulad: Tintigny, Rossignol, Bellefontaine, Saint-Vincent, Breuvanne, Lahage, Ansart, Poncelle ja Han.
Laupa külanõukogu
1960 oktoobris Laupa külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Türi külanõukoguga.
Järvamaa Muuseum
pisi|Järvamaa Muuseumi näitusemaja [[Lembitu park (Paide)|Lembitu pargis]] Järvamaa Muuseum on muuseum Järva maakonnas Paides. See on osa sihtasutusest Ajakeskus Wittenstein.
Muuseum loeb oma tegevuse alguseks 31. juulit 1905.
Muuseum tegutseb Lembitu pargis. 2021. aasta lõpuks kolitakse ümber Paide ait-laohoonesse ning vanast majast saab fondihoidla.
Ajalugu
1892. aastal pidas ajaloolane Axel von Gernet Paides loengu linna ajaloost. Loengust ajendatuna asutati Torniehituse Komitee, mille eesmärgiks oli Paide Vallitorni taastamine ning ordulinnuse varemete konserveerimine, samuti muuseumi asutamise idee propageerimine. Komitee eestvedamisel taastati Vallitorn ning tehti restaureerimistöid linnuse peaväravas. Alustati etnograafiliste esemete kogumist, samuti tegid kohalikud asjahuvilised arheoloogilisi väljakaevamisi Kirnas, Väätsal ja Karedal.
Muuseumi rajamise idee innukaks pooldajaks oli kohalik apteeker Oskar Brasche, kes avaldas 1903. aastal vastava üleskutse iseenda asutatud ja toimetatud ajalehes Paide Teataja.
Kleerus
Kleerus on vaimulikkond, sõnaga on tähistatud vaimuliku seisuse liikmeid ehk kleerikuid ühendavat seltskonda ; kleerusele vastanduvad ilmikud. Eesti keeles kasutatakse sõna enamasti ajaloolises kontekstis ja eelkõike katoliku vaimulikkonna tähenduses.
Järvamaa Muuseum
Ajalugu
12. juulil 1905 andis linnavalitsus seltsile istungite pidamiseks ja kogude hoidmiseks ruumid poeglaste gümnaasiumis. Kiiresti tehti ruumides remont ja kohalik tisler valmistas vitriinid kogude hoidmiseks. Esimesed sissekanded muuseumi külalisteraamatust pärinevad 31. juulist 1905, mida peetaksegi muuseumi asutamise kuupäevaks. Muuseum oli avatud pühapäeviti kella kaheteistkümnest üheni, pilet maksis 10 kopikat.
Hapukirss
pisi|Küpsed hapukirsid pisi|Kirsitort Hapukirss on hapu kirsipuu ehk hariliku kirsipuu (Prunus cerasus) vili.
Kleerus
Vanemates tekstides tähendab sõna "kleerik" sageli vaid haritud inimest või kirjaoskajat.
Järvamaa Muuseum
Ajalugu
1906. aastal korraldati muuseumis esimene ajutine näitus. Eksponeeriti August Georg Wilhelm Pezoldi akvarelle, mis vahetult enne seda olid kunstniku õelt ostetud.
LET L-13 "Blanik"
pisi|right|LET L-13 "Blanik" L-13 "Blanik" on firma LET kaheistmeline täismetall-konstruktsiooniga purilennuk. Prototüübi esmalend toimus 1956. aasta märtsis. See on üks kõigi aegade enim ehitatud ja maailmas laialt levinud purilennukeid.
Hapukirss
Päritolu ja kultiveerimine
Hapu kirsipuu on arvatavalt magusa kirsipuu (Prunus avium) ja stepi-kirsipuu (Prunus fruticosa) hübriid. Erinevalt suurematest maguskirssidest on stepi-kirsipuu on andnud hapukirssidele väiksema ja hapuma vilja. Kahe liigi ristumine toimus Taga-Kaukaasias või Ida-Euroopa lõunaosas, kus hapu kirsipuu kasvab looduslikult. Nüüdisajal eristatakse hapu kirsipuud eraldi liigina.
Järvamaa Muuseum
Ajalugu
Peagi vähenes aga seltsi liikmete arv ja muuseumi külastatavus. 1906. aastal külastati muuseumi 157 korral, 1909. aastal aga vaid 47 korral.
LET L-13 "Blanik"
Ajalugu
Purilennuk L-13 loodi 1956. aastal kunagises Tšehhoslovakkia lennukiehitusettevõttes LET Kunovitses. Konstruktsiooni lõi Karel Dlouhi juhitud meeskond. L-13 Blanikuid ehitati kuni 1978. aastani ligi 3000, millest ligikaudu 1200 ehitati Nõukogude Liidu tellimusel. L-13 "Blanik" sobis eriti hästi purilendurite algväljaõppeks, samuti ka edaspidiseks lennupraktikaks.
Hapukirss
Päritolu ja kultiveerimine
Hapukirsse ei korjata suurtes istandikes enam käsitsi, vaid mehhaniseeritult. Puu raputamisel langevad kirsid presendile, kust nad liiguvad elevaatorile. Sealt juhitakse nad veega täidetud anumatesse, kus toimub nende loputamine enne pakkimist.
Järvamaa Muuseum
Ajalugu
1907 asutati muuseumi juurde raamatukogu ja käsikirjade osakond. Järgmisel aastal hangiti müntide hoidmiseks spetsiaalne kapp. 1908. aasta lõpuks ulatus esemete koguarv 804-ni.
Kleerus
Ajaloost
Kleerikuteks ja ilmikuteks jagunemine kujunes ajalooliselt välja 4. sajandil, pärast Constantinuse pööret. Varakristluses olid kõik üksteisele vennad ja õed. Constantinuse ajal, kui toimus kiriklike ja ilmalike ametistruktuuride lähenemine, tõusis kleerus esile omaette seisusena, mille eraldusmärgiks sai tonsuur. 12. sajandil jagab õigusteadlane Gratianus kristlased kahte: kleerus ja ilmikud.
Järvamaa Muuseum
Ajalugu
15. mail 1914 otsustati muuseum Esimese maailmasõja tõttu sulgeda. Järgmisel aastal otsustati evakueerida muuseumi kogud Gattšinasse. Evakueerimiseni siiski ei jõutud. Muuseum oli suletud 1919. aastani.
LET L-13 "Blanik"
Konstruktsioon
Tegemist on vabaltkandva ülatiivaga, tandem-kaheistmelise, elektrokeemilise pinnatöötlusega täismetall poolmonokok-konstruktsiooniga purilennukiga.
Järvamaa Muuseum
Ajalugu
2012. aastal otsustas kultuuriministeerium lõpetada Järvamaa muuseumi tegevus riigimuuseumina 2013. aasta esimesel poolel. Selle kogud pidi antama üle Eesti Rahva Muuseumile, kes omakorda pidi kogud deponeerima sihtasutusele Ajakeskus Wittenstein teadustöö ja eksponeerimise eesmärgil pikaajaliseks kasutamiseks. Riigimuuseumi viimase juhi Valev Väljaotsa initsiatiivil anti kogud siiski otse Ajakeskuse haldamisele. Selleks tuli muuta ka muuseumiseadust, sest eraõiguslikule muuseumile ei võimaldanud varasem seadus riigi museaale hallata anda. Järvamaa muuseumist sai Paide Vallitornis tegutseva Ajakeskuse osakond. Sõlmitav koostöölepe sätestab siiski vaid ühekordse toetuse, edaspidise toetuse asjus lepitakse igal aastal eraldi kokku. Järvamaa muuseumi direktori kohusetäitja Valev Väljaotsa sõnul ei kohusta leping Ajakeskust ka muuseumi pidama ega teadustööd tegema, nõutav on vaid kogude säilitamine. Paide linnavolikogu opositsioonijuhi Janno Lehemetsa teatel on plaanis muuseum ka praegusest hoonest välja kolida.
LET L-13 "Blanik"
Kere
pisi|Purilennuku A-15 poolmonokokkere
Kõiv
Kõiv on eesti perekonnanimi.
LET L-13 "Blanik"
Kere
Purilennuki kere on täismetall poolmonokok-konstruktsiooniga, ristlõikes ovaalne. Kabiini kuppel ja kiil moodustavad kerega ühtse terviku. Kolmeosalise pleksiklaasist kupliga kaetud kabiin paikneb kere esiosas, mille ruumikas karkass on koostatud/needitud duralumiiniumlehest stantsitud kere kaartest, taladest, stringeritest (pikiliistudest) ja paneelidest. Poolkaunkere tagumine, kabiinist tahapoole jääv osa koosneb kahest stringerite ja kaartega tugevdatud duralumiiniumlehest monokoki (kooriku) poolest, mis on omavahel piki keret ühendatud ülemise ja alumise neetõmblusega.
Tiib
pisi|Tiivakonsooli põhimõtteline struktuur
Kõiv
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 1242 inimest perekonnanimega Kõiv.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kõiv 1234 inimesel (568 mehel ja 666 naisel) ja see oli levikult 44. perekonnanimi.
LET L-13 "Blanik"
Tiib
Tiiva eesmine osa, profiili ninaosa koos põhitalaga, moodustab väändele töötava struktuuri, mis koosneb peitpeaneetidega kinnitatud duralumiiniumkattelehtedest ja duralumiiniumlehest stantsitud tugevdavatest pikisuunalistest tugiliistudest (stringeritest) ja ribidest.
Maret Pank
Maret Pank (aastani 1968 Aus; sündinud 17. juunil 1943 Tallinnas) on eesti keemik.
Elulugu
Maret Pank on töölise tütar.
Oli 1968–88 KI vaneminsener, noorem- ja vanemteadur, 1988–89 KBFI vanemteadur, 1989–91 KI teadussekretär, 1991–2005 Saarte Instituudi (aastast 1999 TTÜ Kuressaare Kolledži) direktor, 2005– teadus- ja arendusosakonna juhataja, orgaanilise keemia lektor.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: bioorgaaniline keemia. XI rahvusvahelise fosforikeemia konverentsi (juuli 1989, Tallinn) publikatsioonide toimetaja. Saarte Instituudis uurinud peamiselt Eesti alaliselt asustatud saarte arenguprobleeme. Eesti Saarte Kogu kaastöönõukogu liige (1992–). Koguteose "Saaremaa" toimetuskolleegiumi liige (I osa ilmus 2002. a, II osa 2008. a, saatesõna autor M. P.). Saaremaa aasta naine (1998). Üle 25 teadustrükise.
LET L-13 "Blanik"
Saba
Kiil ja vabalt kandev stabilisaator on metallkonstruktsiooniga. Pöördetüüri ja kõrgustüüri talast tahapoole jääv metallsõrestik on kaetud impregneeritud tekstiilmaterjaliga.
Stabilisaatori vasak ja parem pool on koos kõrgustüüridega transpordi ajaks kiilu juurde paralleelselt ülesklapitavad. Stabilisaatori mõlema poole kõrgustüüri tagaservale kinnitub aerodünaamiline trimmertüürpind.
Telik
Mehaaniliselt osaliselt sissetõmmatav, õli-pneumodempfer amortisatsiooniga, trummelpiduriga, 350 x 135 mm rehvi ja siseõhukummiga ratas, sabakark.
Kabiini kuppel
Kuppel on akrüülklaasist kolmeosaline, millest suurem, keskmine, osa avaneb paremale küljele ja on lennu ajal ohu korral äraheidetav.
Johann Christian David Moritz
Johann Christian David Moritz (17. oktoober 1768 Tartu – 1. veebruar 1799 Tarvastu) oli Eesti vaimulik.
Alghariduse sai Tartus. Õppis Riia lütseumis. Aastast 1787 (immatrikuleeriti 3. oktoobril 1787) õppis ta usuteadust Halle Ülikoolis. Ordineeriti 1. juunil 1792 õpetajaks.
Hapukirss
Kasutamine
Hapukirsse kasutatakse laialdaselt kirsikookide, sorbettide, jäätiste, kastmete ja glasuuride valmistamisel. Kuigi hapukirsid on küllalt suure happesusega, süüakse neid nii Euroopas kui ka Lähis-Idas sageli värskelt. Lisandina kasutatakse hapukirsse mitmesuguste toitude valmistamisel. Nad sobivad hästi mandlite, peekoni, kanaliha, pardiliha, vanilli, muskaatpähkli, safrani, kreemide, või, basiiliku, tumeda šokolaadi, aniisi ja kaneeliga. Kuivatatud hapukirsid on sageli magusama maitsega ning neid kasutatakse tavaliselt salatites ja jäätistes. Hapukirsse võib säilitada sügavkülmutatult või teha neist mitmesuguseid hoidiseid, mille hulka kuuluvad näiteks moosid, siirupid, tee lisandid, kirsiliköörid ja kirsiõlu.
Johann Christian David Moritz
Oli aastatel 1792–1795 Tori koguduse õpetaja, aastatel 1796–1799 Tarvastu Peetri koguduse õpetaja.
Hapukirss
Värskete viljade toodang, toiteväärtus ja biokeemiline koostis
2012. aastal toodeti maailmas 1,1 miljonit tonni hapukirsse.
Leebiku külanõukogu
Leebiku külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Leebiku külanõukogu moodustati 1945 septembris Valgamaal Põdrala vallas. Külanõukogu keskus asus Leebiku asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Leebiku külanõukogu 1950 septembris Tõrva rajooni koosseisu.
1954 juunis Leebiku külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Riidaja külanõukoguga.
Hendecourt-lès-Cagnicourt
pisi|Hendecourt-lès-Cagnicourt'i peatänav
Hendecourt-lès-Cagnicourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Hendecourt-lès-Cagnicourt asub 18 km Arrasist kagus, teede D38 ja D956 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Yasmyn
Yasmyn (kodanikunimega Sinencia Jasmine Kass; sündinud 10. detsembril 1999) on eesti laulja.
2019 ilmus debüütalbum "Slowfall".
Märtsis 2020 ilmus digikanalites tema teine EP "Illusions".
2021 ilmus stuudioalbum "YASMYN".
Valiti 2022. aastal Eesti Muusikaauhindadel aasta naisartistiks.
2022 ilmus duubelsingel "Money Man“/“Sugar".
Isiklikku
Ta isa oli Joel de Luna, ema on Victoria Kass, vend on Antonio Sebastian Kass ehk Mick Moon. Tädi Carmen Kass on supermodell ja malefunktsionäär.
Ants Meister
Ants Meister (25. aprill 1937 Põltsamaa – 15. august 2016) oli eesti elektrotehnikateadlane, Tallinna Tehnikaülikooli professor.
Hébuterne
pisi|Hébuterne'i kirik
Ants Meister
Ta sündis aastal 1937 Põltsamaal talupoja perekonnas.
Hébuterne
Hébuterne on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 24 km Arrasist edelas, teede D27 ja D28 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Ants Meister
Haridus
Ta lõpetas 1955. aastal Jõgeva Keskkooli. Aastal 1960 lõpetas ta cum laude Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna elektrijaamade, -võrkude ja -süsteemide erialal. Aastatel 1962–1966 oli ta samas aspirantuuris. Aastal 1968 kaitses tehnikakandidaadi väitekirja Leningradi Elektrotehnika Instituudis, aastal 1994 tehnikadoktori väitekirja (kinnitati aastal 1996).
Töökäik
Ta töötas aastatel 1956–1957 TPI üldelektrotehnika kateedris laborandina. Aastatel 1958–1959 töötas ta Eesti NSV TA Energeetika Instituudis insenerina. Aastal 1960 töötas ta RMN Elektrotehnika Instituudis insenerina, aastal 1961 samas vaneminsenerina, aastatel 1961–1963 samas vanemteadurina, aastatel 1963–1968 samas grupijuhina.
Hébuterne
Ajalugu
Varem muistses Artois' krahvkonnas asunud küla määrati pärast Prantsuse revolutsiooni uude Pas de Calais' departemangu.
Ants Meister
Töökäik
Aastast 1965 töötas ta Tallinna Polütehnilises Instituudis. Aastatel 1965–1968 tööstuselektroonika kateedris tunnitasulise õppejõuna, aastatel 1968–1969 automaatika kateedris vanemõpetajana, aastatel 1969–1970 raadiotehnika kateedris vanemõpetajana. Aastatel 1970–1992 oli ta raadiotehnika kateedri dotsent; lisaks oli ta aastatel 1976–1981 raadiotehnika kateedri juhataja. Aastatel 1992–1995 oli ta raadio- ja sidetehnika instituudi dotsent, aastatel 1995–2005 oli ta raadiotehnika professor ja õppetooli juhataja. Aastast 2005 oli ta emeriitprofessor.
Teadustöö
Elektromagnetilised kulumõõturid vedelike kiiruse ja vooluhulga mõõtmiseks, digitaalne signaalitöötlus ja selle rakendused meditsiinis, signaalitöötluse algoritmid, programmid ja rakendused. Avaldanud 94 teaduspublikatsiooni. Omab 30 autoritunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 1 doktori- ja 4 magistritööd.
Hébuterne
Esimene maailmasõda
Suurema osa Esimesest maailmasõjast oli Hébuterne Läänerinde eesliinil ja oli hõivatud liitlasvägede poolt, kes asusid küla idaküljel vastamisi keiserliku Saksa armeega, kes hõivas 800 m eemal Gommecourt'i küla. 1916. aasta kesksuvel sooritas Suurbritannia maaväe 56. (Londoni) jalaväediviis Hébuterne'ist rünnaku, püüdes hõivata Gommecourt'i osana Somme'i lahingu pealetungist, mis nurjus suurte kaotustega.
Sõja lõpuks oli küla rindekarjääri jooksul osaks saanud vägivalla tõttu täielik vrakk ja see tuli 1920. aastatel täielikult üles ehitada.
Ants Meister
Ühiskondlik tegevus
Raadioelektroonika tehnikaprogressi rahvaülikooli rektor 1977–1988.
Isiklikku
Ta oli abielus ja tal on kaks tütart. Tema harrastused on iandus ja fotograafia.
Võluv võrdsus
"Võluv võrdsus" on Terry Pratchetti koomiline fantaasiaromaan ja kolmas raamat Kettamaailma sarjast. See avaldati 1987. aastal ning see on esimene, mille peategelaseks ei ole Rincewind. Eesti keelde tõlkis selle Aet Varik 1999. aastal.
Pratchetti Eski karakter põhineb tema tütrel Rhianna Pratchettil.
Sisukokkuvõte
Võlur Drum Billet teab, et ta sureb varsti ning reisib paika, kus kohe-kohe on sündimas kaheksadna poja kaheksas poeg. See laps on määratud saama võluriks. Billet tahab talle kui oma järglasele edasi anda võlusaua.
Sünnib siiski tüdruk Esk (täisnimega Eskarina Smith). Seda viga märkab Billet alles pärast saua üle andmist ja suremist. Esk ilmutab 7aastaselt oma võluvõimeid ning kohalik nõid Vanaema Weatherwax otsustab temaga reisida Nähtamatusse Ülikooli, kust saada abi tema võimete kontrollimiseks.
Naissoost võlur on Kettamaailmas midagi ennekuulmatut ja Eski ei lasta Ülikooli sisse. Vanaema Weatherwax saab ta sinna sisse teenijatüdrukuna. Seal kohtab Esk uuesti Simonit, kellega ta tutvus teel Ülikooli. Simonil on loomulik anne taandada kõik universumis loogilisteks numbriteks. Simoni maagia rebib augu Vangladimensioonidesse ja Eski võlusau lööb vasta Simoni pead, et kaitsta Eski. Simoni meel jääb Vangladimensioonidesse ning Esk viskab võlusaua minema, uskudes, et see ründas Simonit. Esk läheb Simonile Vangladimensioonidesse järele. Sealse ekstreemse külma tõttu muudab sau, mis on selleks ajaks merele uhutud, suure jäävälja ning tormi, mis ujutab üle nii linna kui ka Nähtamatu Ülikooli.
Esk ja Simon avastavad Vangladimensiooni elukate nõrkuse - kui sa oled võimeline kasutama maagit, aga ei tee seda, muutuvad nad hirmunuks ja nõrgaks. Vanaema Weatherwax ja Ülemkantsler Cutangle toovad merelt saua ära ning saavad selle abiga lapsed tagasi Kettamaailma. Esk ja Simon loovad uue maagia, mis põhineb tähelepanekul, et suurim võime on võime mitte kasutada kõiki teisi võimeid.
Šutruk-Naḫḫunte III
Šutruk-Naḫḫunte III (Susa umbes 750 eKr – Susa umbes 699 eKr) oli Elami kuningas, kes valitses umbes 717 eKr kuni surmani.
Assüüria allikad (Dur Šarrukini annaalid) räägivad tülidest Assüüria kuninga Šarru-kīn II-ga (Sargon II), kes oli eesmärgiks seadnud Babüloonia vallutamise. Selleks ründas ta aastal 710 eKr kõigepealt nõrgemaid naabreid ja liitlasi, sealhulgas Elamit. Oma 12. valitsemisaastal hõivas ta Dur-Athara linna ning võttis vangi ja küüditas 18 430 selle elanikku. Seejärel hõivas ta Sam'una ja Bab-Duri linna ning võttis jälle palju vange. Lõpuks piiras ta Bit-Imbi linna; et aga Elam oli juba väga nõrgestatud, suundus ta edasi Eufrati äärde.
Järgmisel aastal oli Assüüria ja Elami vahel jälle tülisid. Pärast Ellipi kuninga Dalta surma tekkis võimuvõitlus nähtavasti sellepärast, et Daltal ei olnud pärijaid. Elam saatis 4500 vibukütti troonipretendent Nibe toetuseks. Assüüria toetas teist troonipretendenti Išpabarat. Assüüria allikate järgi tõrjusid Assüüria väed Elami väed välja.
Ta mõrvati paleepöörde käigus ja kuningaks sai tema noorem vend Ḫallušu-Inšušinak.
Ladispoli
Ladispoli on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Lazio maakonnas Rooma provintsis. Ladispoli sai linnaõigused vabariigi presidendi 2011. aasta 12. aprilli dekreediga.
Ladispoli kõrgus merepinnast on 2 meetrit, asustustihedus keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Haldus
Ladispoli piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cerveteri, Fiumicino.
Ladispoli halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Marina di San Nicola, Monteroni, Palo Laziale, Osteria Nova.
pisi|Ladispoli pisi|Mereäärne
Loodus
Türreeni mere kaldal asuvas Ladispolis on kaks väikest jõge, Sanguinara ja Vaccina, üle mille viib neli silda (kaks neist on puusillad).
Ajalugu
Esimesed jäljed inimasustusest Ladispoli aladel pärinevad ajavahemikust 3000–2000 eKr. Ladispoli asula tekkis etruskide linna Cerveteri vana sadama Alsiumi kohale. Aastal 272 eKr konfiskeerisid roomlased pooled Ladispoli maadest ja rajasid sinna kolooniad. Villaomanike seas olid teiste seas ka Pompeius ja Julius Caesar.
1200. aastal on Ladispoli (Castrum Pali kindlustatud asula) dokumentides esmamainitud. Erinevatele Rooma aristokraatidele kuulunud Castrum Palis on peatunud teiste seas kardinal Franciotto Orsini, paavst Aleksander VI Borgia, Felice Orsini Della Rovere (Julius II vallastütar), paavstid Paulus III ja Sixtus V, kardinalid Flavio ja Virgilio Orsini.
Mälestusmärgid ja vaatamisväärsused
pisi|Mereäärne Rooma villa
Muud
pisi|püsti|Mälestussammas langenutele
Raudtee
Ladispolit läbib Rooma–Civitavecchia–Pisa raudteeliin.
Politseikool
Politseikool oli aastail 1925–1940 tegutsenud Eesti politsei õppeasutus asukohaga Tallinnas Lai tänav 48.
Ettepaneku kooli asutamiseks tegi siseminister Karl Einbund Vabariigi Valitsusele pärast detsembrimässu, 20. jaanuaril 1925. Vabariigi Valitsus kinnitas selle ettepaneku 8. aprillil. Kool alustas tegevust 15. aprillil 1925, mida edaspidi tähistati kooli asutamispäevana. Õppetöö algas 3. juunil, kool avati 8. septembril 1925.
Kooli kogu tegevuse vältel, alates 1. märtsist 1925, oli kooli ülem Eduard Mets.
Kooli kõrgema klassi õppetöö kestis 6 (vahel 9) kuud, alamas klassis 4 kuud. Kõrgema klassi lõpetanud määrati tööle konstaablitena või vastavale ametikohale. Vabade kohtade puudusel võeti nad tööle kordnikena või palgata konstaabli abidena. Alama klassi lõpetanud võeti tööle kordnikena.
Aastail 1925–1940 lõpetas alama klassi neljateistkümnes lennus kokku 598 lõpetanut. Kõrgema klassi lõpetasid aastail 1925–1940 534 õpilast ja 183 eksterni. Kokku lõpetas alama ja kõrgema klassi 1315 isikut, kuid osa alama klassi lõpetanuid õppis kõrgemas klassis edasi, seetõttu on kooli lõpetajate tegelik arv väiksem kui 1315.
Himki mets
thumb|right|Himki mets ja kiirtee kavandatav trass Himki mets (Химкинский лес) on segamets Himki linna lähistel, osa Moskva metsakaitsevööndist. Metsa pindala on üle 1000 hektari.
Moskva–Peterburi kiirtee rajamine
Himki mets sattus rahvusvahelise tähelepanu alla seoses Moskva–Peterburi kiirtee ehituse ja selle vastaste protestidega. Kiirtee trassi ja infrastruktuuri rajamiseks raiuti läbi metsa siht, mis keskkonnakaitsjate hinnangul võib põhjustada Himki linnas ökoloogilisi probleeme ja häirib ohustatud liike.
2010. aasta mais peatasid protestijad raietööd, misjärel miilits tuvastas, et töölistel polnud raieluba. Juulis tööd jätkusid ja protestijate katsed neid takistada tõid kaasa vastasseisu. Paar päeva pärast tööde algust rünnati organisatsiooni "Liikumine Himki metsa kaitseks" juhti Jevgenija Tširikovat. 23. juulil tungisid aktivistide laagrisse agressiivsed noored mehed. Miilits ajas laagri samal päeval laiali. 28. juulil ründasid tundmatud isikud Molotovi kokteile loopides ja metsa kaitseks loosungeid hõigates Himki linnavalitsust. Tširikova teatas, et ei toeta selliseid võitlusmeetodeid, opositsiooni esindajad on oletanud, et tegemist oli võimude provokatsiooniga.
Juuli lõpus õnnestus protestijatel ehitus peatada. Augustis kutsus ka president Dmitri Medvedev tee-ehitust edasise arutelu ajaks peatama, kuid detsembris otsustas valitsuse komisjon jätkata töid samal trassil. Väidetavasti on Himki metsa läbiva trassi jaoks välja töötatud rida keskkonnameetmeid 4 miljardi rubla maksumuses.
Protestidega Himki metsa kaitseks on seostatud rünnakuid mitmetele aktivistidele ja ajakirjanikele. Viimaste hulka kuuluvad Mihhail Beketov ja Oleg Kašin.
Calais´ piiramine
"Calais’ piiramine" (originaalis L’assedio di Calais) on Gaetano Donizetti ooper (melodramma lirico) kolmes vaatuses Salvatore Cammarano libretole Luigi Marchionni draama L’assedio di Calais (1820) ja Luigi Henry balleti L’assedio di Calais (1827) järgi, mis mõlemad põhinevad Pierre du Belloy Le siège de Calais (1765) tekstil. Esmaettekanne toimus 19. novembril 1836 Napoli Teatro San Carlos. Rollide esmaesitajad olid Paolo Barroilhet (Eustachio), Caterina Barilli-Patti (Eleonora), Giuseppe Benedetti (Armando), Pietro Gianni (Inkognito), Almerinda Manzocchi Granchi (Aurelio), Luigi Lablache (Edoardo III) ja Ferdinando Cimino (Giovanni).
Ajalugu
Tegemist on Donizetti vaheldusrikkaima tegevusega ooper, mis sisaldab arvukalt ansamblinumbreid ning koori osatähtsus on suur. Teine vaatus sisaldab kõigi aegade ooperiloomingu parimaks palvusstseeniks peetava „O sacra polve, o suol natio”.
Algselt oli ooper mõeldud esitamiseks Pariisi Opéras, mistõttu oli komponeeritud vastavalt prantslaste maitsele sisaldades pikki balletistseene. Kuid prantslased lükkasid Donizetti ettepaneku tagas. Ühe põhjusena on märgitud, et ooperis oli prantslastele vastuvõetamatu „püksiroll”, kus meeskangelase osas esineb naislaulja, kontraalt või metsosopran. Niisuguse rollikäsitlemise põhjus oli muusika komponeerimise ajal lihtne. Napolis ei leidunud parajasti ühtegi võimekat tenorit sellesse rolli.
Esmaettekanne Napolis oli prantslastele mõeldud variant ja see võeti entusiastlikult vastu. Kuid kuna samal ajal oli Põhja- ja Lõuna-Itaaliat tabanud kooleraepideemia, oli publikut vähe ja ooperit esitati vaid mõned korrad. Edaspidi viis Donizetti sisse muudatusi. Lühendas ooperit ühe vaatuse võrra ja eemaldas balletistseenid. Juulis 1837 esitati juba 2-vaatuselist varianti. Selle ooperi viimane ettekandmine oli veebruaris 1840, misjärel teos langes 150 aastaks unustusse.
1988. aastal tegi Londoni Opera Rara teose 3-vaatuselisest versioonist stuudio helisalvestuse. Seejärel esitati teost laval Donizetti festivalil Bergamos (1990), Wexfordi festivalil Iirimaal (1991), Londonis Guildhalli Muusika- ja Draamakoolis (1992) ja Šotimaa New Athenaeum Theatres (1998). Inglise Touring Opera  andis märtsist maini 2013. aastal 2-vaatuselise variandi etendusi kogu Inglismaal ja Šotimaal. Esimene USA professionaalne 2-vaatuseline lavastus oli Glimmerglassi festivalil 2017. aastal. Ameeriklased nägid täielikku 3-vaatuselist versiooni esimest korda Bostoni Odyssey Opera ettekandes samal aastal.
Tegelased
-         Eustachio de Saint-Pierre (bariton), Calais´ linnapea
-         Aurelio (metsosopran), linnapea poeg
-         Eleonora (sopran), Aurelio naine
-         Edoardo III (bariton), Inglismaa kuningas, pürgib ka Prantsusmaa troonile
-         Isabella (metsosopran), Inglismaa kuninganna
-         Giovanni d’Aire (tenor). Calais´ kodanik
-         Edmondo (tenor), inglise kindral
-         Inkognito (bass-bariton), inglise spioon
-         Giacomo de Wisants (bariton), Calais´ kodanik
-         Pietro de Wisants (bariton), Calais´ kodanik
-         Armando (bass), Calais´ kodanik
Süžee
Tegevus toimub 1347 Calais’s. Kuningas Edward III (Edoardo) lubab lõpetada linna piiramise, kui linna juhid ohverdavad end. Seitse kodanlast, nende hulgas linnapea Eustachio ja tema poeg Aurelio, on selleks valmis. See liigutab südamepõhjani Inglismaa kuninganna Isabellat. Ta palub abikaasal neile elu kinkida. Edoardo III on suuremeelselt nõus.
Muusikalood
-         Ansambel „Ah! Signor”
-         Aurelio aaria „Io l’udia chiamarmi a nome”
-         Eleonora ja Aurelio duett „Suon tremendo!”
-         Koor „D’un popolo aflitto”
-         Edoardo kavatiin „Ogni inciampo è alfin”
-         Koor „All'armi... / Circondatelo”
-         Eustachio ja Eleonora duett „Le fibre, oh Dio! m'investe”
-         Aurelio kavatiin „Al mio core oggetti amati”
-         Ansambel kooriga „Che s'indugia? In questo core”
-         Aurelio ja Eleonora duett „Io l'udia chiamarmi a nome”
-         Ansambel kooriga „In sen mi corse un brivido”
-         Ansambel kooriga „Disparve ogni letizia”
Emil Ludwig
pisi|Emil Ludwig Emil Ludwig (25. jaanuar 1881 Breslau – 17. september 1948 Moscia, Ascona lähedal, Šveits) oli saksa kirjanik ja ajakirjanik, menukate biograafiate autor.
Elu ja looming
Oma köitvalt kirjutatud elulooraamatutes püüdis ta vältida idealiseerimist ning avada suurmeeste inimlikke jooni, nende igapäevaelu, kirgi, nõrkusi ja pahesid; oli märgatavalt mõjutatud Sigmund Freudi psühhoanalüüsist.
Hitleri Saksamaal tema teosed keelustati ja neid põletati avalikult; ka saksa okupatsioonivõim Eestis 1941 keelustas tema raamatud. Teise maailmasõja ajal elas ta USAs ja elu lõpuaastatel Šveitsis.
Vestlus Staliniga
Emil Ludwig intervjueeris mitmeid kuulsaid poliitikuid ja diktaatoreid (Mussolini, Atatürk, Masaryk).
13. detsembril 1931 vestles ta Jossif Staliniga, see oli Stalini esimene pikem intervjuu välismaalasele. Eesti keeles on jutuajamine avaldatud Stalini Teoste 13. köites (1952).
Eesti Kalatööstus
pisi|Külmutuslaevad [[Paljassaare sadamas (1979). Foto: Jaan Künnap ]] pisi|BMRT (БМРТ) – suur külmutustraaler. Foto: Jaan Künnap pisi|Värav sadamasse Eesti Kalatööstus oli kalatööstusettevõte; ühtlasi Eesti NSV suurim kalatööstusettevõte.
Ettevõte asutati 1944. aastal nimega Riiklik Kalapüügi Trust
1955. aastal hakati Eestis kasutama kaugpüügiks sobivaid SRT tüüpi keskmisi kalatraalereid. Need olid ehitatud Stralsundis VEB Volkswerfti tehases. 1955. aasta jooksul valmisid järgmised laevad (ehituskuupäev ja number):
1955. aasta suvel väljusid heeringapüügile Põhja ja Norra merele esimesed kaks Eesti keskmist kalatraalerit SRT-4244 (kapten Vaino Noor) ja SRT-4250 (kapten Vsevolod Starostenko). Sügisel suundusid sinna veel SRT-4291 (kapten Ivan Ageev), SRT-4259 ning SRT-4286. (20 aastat hiljem on kirjutanud nii Rybak Estonii, 12 juuli 1975)
Eesti Kalatööstuse Tootmiskoondis "Ookean"
pisi|Eesti Kalatööstuse Tootmiskoondise "Ookean" peahoone Tallinnas [[Paljassaare tänav|Paljassaare 28 (1973)]] 1970. aastal sai ettevõtte nimeks Eesti Kalatööstuse Tootmiskoondis "Ookean".
Aastail 1970–1993 tegutses Tallinnas Vana-Posti tänav 7 Eesti Kalatööstusliku Tootmiskoondise Ookean Tallinna Merekool (1970–1976) ja Tootmiskoondise Eesti Kalatööstus Tallinna Merekool (1976–1993), milles valmistati ette reakoosseisu kalalaevastikule.
Merekoolis sai meremeheameti umbes aasta jooksul. Kursusi alustati ja lõpetati igal ajal, et Eesti Kalatööstus saaks oma tööjõule pidevalt täiendust ja vahetust. Sõjaväe läbi teinud noormehed said õppida kalalaeva madruseks, motoristiks, külmutusmasinistiks ja laevaelektrikuks ning katlamasinistiks. Pärast 6-7 kuud teooriakursust, merepraktikat ja selle aruande kaitsmist anti meremehele põhierialal I klassi ja siduserialal II klassi diplom. Tüürimeheks või mehaanikuks sai edasi õppida Tallinna Merekolledžis või Kaliningradi Kõrgemas Kalatööstuslikus Merekoolis.
Eesti Kalatööstusel olid õppelaevad Krusenstern ja Korall.
Eesti Kalatööstus
1976. aastal sai ettevõte nimeks Eesti Kalatööstus .1990.aasta 4.septembril moodustati Valioga ühisfirma ESVA (ES sõnast EstRõbProm ja Va Valiost.),mis hakkas tootma kalapulki.
Riiklik Aktsiaselts "Ookean"
1990ndatel muudeti ettevõte riiklikuks aktsiaseltsiks "Ookean". 1995. aasta algul oli ettevõttel 37 laeva summaarse kogumahutavusega 135 000, kuid aasta lõpul algatati ettevõtte pankrot. Pankrotimenetlus kestis seitse aastat.
Veteranid on loonud suhtlemiseks foorumiga kodulehe.
Kazakstan Temir Žolõ
pisi|Kasahstani Raudteele alluvad teed Kazakstan Temir Žolõ (kirillitsas Қазақстан Темір Жолы) on raudtee-ettevõte, mis haldab Kasahstani alade raudteid. Ettevõte asutati aastal 1997 ja aastast 2002 on see aktsiaselts. Kõik aktsiad kuuluvad riigile. Ettevõtte peakorter asub Nur-Sultanis.
Jaan Lellep (vaimulik)
Õppis kuni 1880. aastani Viljandi gümnaasiumis. Aastatel 1881–1883 õppis Tartus gümnaasiumis ja 1884–1891 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Peterburi Jaani koguduses, kus ordineeriti 25. märtsil 1893 õpetajaks.
Kazakstan Temir Žolõ
Aktsiaselts kontrollib raudteid ning sellega seotud ettevõtted reisijate ja kaubavedu ning veeremit. Veeremihooldusega tegelevad ettevõtted on aktsiaseltsist lahutatud ja erakätes. Ettevõtte hallata on 15 000 kilomeetrit raudteid, millest 3000 kilomeetrit on elektrifitseeritud. Aastal 2008 oli see Kasahstani suurim tööandja.
Jaan Lellep (vaimulik)
Oli aastatel 1893–1895 Peterburi Jaani koguduse abiõpetaja. 1895–1898 töötas Teškovo koguduse õpetajana.
Kazakstan Temir Žolõ
Kasahstanis on raudtee rööpmelaius 1520 mm. Sama rööpmelaius kehtib endise Nõukogude Liidu territooriumil, kuid erineb Hiina rööpmelaiusest. Seepärast on Dostõkis ja Korgases üleminekujaamad.
Jaan Lellep (vaimulik)
Suri 14. juunil 1898 Männedorfis (Zürichi kantonis) Šveitsi sanatooriumis.
Kazakstan Temir Žolõ
Ajalugu
Esimene raudtee Kasahstani aladel valmis aastail 1893–1894. See ühendas Orali linna ülejäänud Venemaa aladega ja 113 kilomeetrit sellest teest asus tänapäeva Kasahstani aladel. Hiljem hakkas Kasahstani läbima ka jupike Siberi raudteest. Aastail 1904–1906 valmis Orenburgist Taškenti viiv raudtee, aastail 1914–1924 aga Biškeki viiv raudtee. Aastal 1915 valmis raudtee Tšeljabinskist Kostanajsse. Aastail 1915–1917 ehitati raudtee Novosibirskist Semejsse. Aastaks 1930 valmis 1444 kilomeetri pikkune Turkestani–Siberi raudtee.
Jaan Lellep (vaimulik)
Kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi aastast 1884, oli aastal 1887 esimees.
Kazakstan Temir Žolõ
Ajalugu
Nõukogude perioodil haldas Kasahstani raudteid kolm ettevõtet, mis ei olnud omavahel seotud. Raudteede arendamisel peeti silmas Venemaa keskuste huve, liiduvabariigi elanike vajadustega ei arvestatud. Aastal 1997 liideti nende ettevõtete hallatavad raudteetrassid ühtseks ettevõtteks. Pärast Kasahstani iseseisvumist on raudteevõrgustiku väljaarendamiseks juurde ehitatud üle 2500 km uusi raudteid.
Inglise-Sansibari sõda
Sõja vahetuks põhjuseks oli britimeelse sultani Hamad ibn Thuwaini ibn Saidi surm 25. augustil 1896 ja Khalid ibn Barghashi tõus troonile. Briti võimud soovisid järgmise sultanina näha Hammud ibn Muhammad ibn Saidi, kes suhtus Briti huvidesse soosivamalt. Vastavalt 1886. aastal sõlmitud lepingule võis troonipüüdleja sultaniriigi troonile tõusta Briti konsuli loal, kuid Khalid ei olnud seda nõuet täitnud. Suurbritannia võttis seda kui sõja ajendit ja esitas Khalidele ultimaatumi, nõudes tema vägede eemaldumist ja palee vabastamist. Vastuseks kutsus Khalid paleevalvurid relvile ja barrikadeeris end paleesse.
Ultimaatum aegus 27. augustil kohaliku aja järgi kell üheksa. Selleks ajaks oli sadamasse kogunenud kolm Suurbritannia ristlejat, kaks suurtükilaeva, 150 mereväelast ja 900 kohalikku Sansibari sõjameest. Briti vägedesid juhtis kontradmiral Harry Rawson ja Sansibari sõjameestest koosnevat väge brigaadikindral Lloyd Mathews. Paleed kaitses umbes 2800 sõdurit, kellest suurem osa oli värvatud kohaliku elanikkonna hulgast, kuid leidus ka sultani paleevalvureid ning mitu sada sultani teenijat ja orja. Kaitsjatel oli mitu suurtükki ja kuulipildujat, mis seati palee ette Briti laevade vastu. Pommitamine algas kell 09.02. Mõni aeg hiljem oli palee tules ja kaitsev suurtükivägi reast välja viidud. Merel toimunud võitluses uputasid britid Sansibari kuningliku jahtlaeva HHS Glasgow ja veel kaks väiksemat alust. Palee lipp võeti maha kell 9.40 ja pommitamine lõppes.
Sultani väed kandsid umbes 500 ohvrit, samas kui ainult üks Briti sõdur sai vigastada. Sultan Khalid leidis varju Saksa konsulaadis, misjärel põgenes Saksa Ida-Aafrikasse (tänapäeva Tansaania mandriosa). Britid asetasid kiiresti nukuriigi juhina võimule sultan Hammudi. Sõda tähistas Sansibari sultanaadi lõppu iseseisva riigina ja tugeva Briti mõjuvõimu algust.
Havrincourt
pisi|Havrincourt'i keskus
Havrincourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
pisi|tühi|
Paiknemine
See seisab Artois' antiklinaali ülem-kriidi lavamaal, Somme'i (Péronne'is) ja Escaut' (Cambrais) vahel.
Sellel satelliidifotol on Cambrai üleval paremal. Tume laik keskkohast all vasakul on Bois d'Havrincourt. Canal du Nord kulgeb sealt põhjasuunas ja Autoroute A2 läheb diagonaalselt. Küla asub metsast kirdes ja A26 kulgeb pildil kõveratena põhjast lõunasse. Sellest ida pool lookleb Canal de Saint-Quentin pildil Cambraist lõunasse. Lavamaa kriidipinnas paistab põldudel kahvatuna. Kui teada, kust otsida, on võimalik lihtsalt tuvastada Hindenburgi liini ümbruse pinnasehäire.
Ühendused
Havrincourt asub A2-A26 kiirteeristmiku lähedal, mis viib A1 lõuna- ja põhjasuunaliste ristmike juurde. Kolm kiirtee juurdepääsupunkti asuvad külast u. 12 km kaugusel. Canal du Nord läbib valla lääneserva.
ÜRO Inimõiguste Ülemvoliniku Amet
ÜRO Inimõiguste Ülemvoliniku Amet (OHCHR) on ÜRO süsteemi organ, mille põhikirjaline eesmärk on pakkuda parimaid kogemusi ja tuge mitmesugustele ÜRO süsteemi inimõiguste järgimise seirega seotud mehhanismidele.
Ameti ülemvolinik on alates 8. septembrist 2022 Volker Türk. Enne teda oli ülemvolinik 1. septembrist 2018 31. augustini 2022 Michelle Bachelet.
Havrincourt
Majandus ja külaelu
Külas peetakse festivali 24. juunile kõige lähemal pühapäeval. Spordialadeks on laskmine ja kalapüük ning olemas on külakoda.
Ajalugu
1125. aastal nimetati seda Haverencortiks. Havrincourt'i parunkond ülendati 1693. aastal markiikonnaks. Cardevacque d'Havrincourt'i perekond mängis seejärel Prantsuse Régence perioodil (1715–1723) silmapaistvat rolli.