cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ujumine 1988. aasta suveolümpiamängudel
200 m rinnuli
Finaal: 23. september Osavõtjaid: 54 Riike: 40 Maailmarekord:  2.13,34 (1984) Victor Davis, Olümpiarekord: 2.13,34  (1984) Victor Davis, Olümpiavõitja 1984: 2.13,34  Victor Davis, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Finaal: 21. september Osavõtjaid: 55 Riike: 38 Maailmarekord: 52,84  (1986) Pablo Morales, Olümpiarekord: 53,08  (1984) Michael Gross, Olümpiavõitja 1984: 53,08  Michael Gross, <br style="clear:both;" />
Norra kuninglik merevägi
Koosseis
2008. aastal oli mereväes umbes 3700 inimest, kelle kasutada oli 70 alust. Merevägi kasvab mobilisatsiooni ajal 9450 inimeseni ja täieliku mobilisatsiooni ajal 32 000 inimeseni.
Norra kuningliku mereväe ajalugu ulatub aastasse 955. Aastatel 1509–1814 oli merevägi osa Taani-Norra mereväest ja alates 1814. aastast on see taas iseseisev merevägi.
Ujumine 1988. aasta suveolümpiamängudel
200 m liblikat
Finaal: 24. september Osavõtjaid: 42 Riike: 31 Maailmarekord:  1.56,24 (1986) Michael Gross, Olümpiarekord: 1.57,04  (1984) Jon Sieben, Olümpiavõitja 1984: 1.57,04  Jon Sieben, <br style="clear:both;" />
Norra kuninglik merevägi
Koosseis
Mereväe laevade nimed algavad tähisega "KNM", mis on lühend sõnadest Kongelig Norske Marine (Kuninglik Norra Merevägi).
Ujumine 1988. aasta suveolümpiamängudel
200 m kompleksi
Finaal: 25. september Osavõtjaid: 58 Riike: 36 Maailmarekord:  2.00,56 (1987) Tamás Darnyi, Olümpiarekord:  2.01,42 (1984) Alex Baumann, Olümpiavõitja 1984: 2.01,42  Alex Baumann, <br style="clear:both;" />
Norra kuninglik merevägi
Ajalugu
left|pisi|300px|Memoriaal [[Kanadas II maailmasõja ajal merel hukkunud Norra sõduritele ja meremeestele.]] Mereväel on pikk ajalugu, mis ulatub tagasi aastasse 955, kui kuningas Haakon I käsul, asutati rannikulaevastik (Leidang).
Ujumine 1988. aasta suveolümpiamängudel
400 m kompleksi
Finaal: 21. september Osavõtjaid: 35 Riike: 25 Maailmarekord:  4.15,42 (1987) Tamás Darnyi, Olümpiarekord: 4.17,41  (1984) Alex Baumann, Olümpiavõitja 1984: 4.17,41  Alex Baumann, <br style="clear:both;" />
Norra kuninglik merevägi
Ajalugu
Taani-Norra uniooni ajal oli kahel riigil ühine laevastik, mille oli asutanud Taani kuningas Hans. 1709. aastal oli laevastiku 15 000 mehest 10 000 Norra päritolu. Tänapäevane Norra merevägi asutati 12. aprillil 1814, kui Taani kuningas Christian VIII lahutas laevastiku Norra ja Taani mereväeks. Lahutamise ajal oli laevastik kehvas seisus ja Norrale jäeti vähem laevu. Kõigil Taani päritolu mereväelastel kästi Taani naasta ja eraldiseisva Norra mereväe juhatajaks sai kapten Thomas Fasting. 1. aprillil 1815 organiseeriti Norra mereväejuhatus mereväeministeeriumiks ja Fasting sai esimeseks mereväeministriks.
Kuigi Norra Kuningriik oli I maailmasõjas neutraalne, mobiliseeriti kaitsevägi Norra neutraliteeti kaitsma. Riigi neutraliteet pandi mitu korda proovile, sest Norra kaubalaevastik kandis Saksa allveelaevade tegutsemise tõttu raskeid kaotusi.
II maailmasõda algas Norra kuninglikule mereväele 8. aprillil 1940, kui Saksa torpeedopaat Albatross ründas Norra valvelaeva Pol III, uputades selle. Narviki lahingu ajal üritasid vananenud rannakaitselaevad KNM Eidsvold ja KNM Norge ründajatele vastu hakata, aga mõlemad laevad uputati. Oslo ründamisel suutis Oscarsborgi kindlus sakslaste pealetungi tunduvalt aeglustada, sest uputati raskeristleja Blücher. Sakslased taganesid, sest arvasid, et Blücher sõitis miinile ja tellisid lennuväelt kindluse vastu õhurünnaku. See viivitus võimaldas norralastel kuningas Haakon VII, kuningliku pere ja valitsuse Oslost evakueerida.
7. juunil 1940 järgnesid mereväe 13 laeva, 5 lennukit ja 500 meest kuningale, kes suundus eksiili Suurbritanniasse. Norra merevägi jätkas kuni sõja lõpuni võitlust sakslaste vastu, kasutades saareriigi baase. Näiteks osales Normandia dessandil 10 Norra mereväe sõjalaeva ja 1000 Norra sõdurit.
Ujumine 1988. aasta suveolümpiamängudel
4x100 m vabalt
Finaal: 23. september Osavõtjaid: 95 Riike: 22 Maailmarekord: 3.19,03  (1984)  Chris Cavanaugh ( (50,83)), Mike Heath ( (49,60)), Matt Biondi ( (49,67)), Rowdy Gaines ( (48,93)) Olümpiarekord: 3.19,03  (1984) Chris Cavanaugh ( (50,83)), Mike Heath ( (49,60)), Matt Biondi ( (49,67)), Rowdy Gaines ( (48,93)) Olümpiavõitja 1984: 3.19,03  Chris Cavanaugh ( (50,83)), Mike Heath ( (49,60)), Matt Biondi ( (49,67)), Rowdy Gaines ( (48,93)) <br style="clear:both;" />
Norra kuninglik merevägi
Ajalugu
1960ndatel asuti USA rahalisel toetusel mereväge moderniseerima ja keskenduti rannakaitsele. Külma sõja ajal oli mereväes suur hulk väikeseid laevu ja 15 diisel-allveelaeva, mis pidid tagama, et vaenlase meredessant Norra vastu oleks äärmiselt ohvriterohke. Pärast külma sõja lõppu on merevägi asunud neid laevu suuremate ja võimekamate vastu vahetama.
Ujumine 1988. aasta suveolümpiamängudel
4x200 m vabalt
Finaal: 21. september Osavõtjaid: 73 Riike: 16 Maailmarekord: 7.13,10	  (1987)  Peter Sitt (1.48,94), Rainer Henkel (1.48,71), Thomas Fahrner (1.48,64), Michael Gross (1.46,81) Olümpiarekord:  7.15,69 (1984) Mike Heath (1.48,67), David Larson (1.49,01), Jeff Float (1.49,60), Bruce Hayes (1.48,41) Olümpiavõitja 1984:  7.15,69 Mike Heath (1.48,67), David Larson (1.49,01), Jeff Float (1.49,60), Bruce Hayes (1.48,41) <br style="clear:both;" />
Norra kuninglik merevägi
Baasid
Norra mereväebaaside näiteid:
Ujumine 1988. aasta suveolümpiamängudel
4x100 m kompleksi
Finaal: 25. september Osavõtjaid: 109 Riike: 25 Maailmarekord:  3.38,28 MR (1985)  Rick Carey (56,32), John Moffet (1.01,37), Pablo Morales (52,75), Matt Biondi (47,84) Olümpiarekord: 3.39,30  (1984) Rick Carey (55,41), Steve Lundquist (1.01,86), Pablo Morales (52,87), Rowdy Gaines (49,16) Olümpiavõitja 1984: 3.39,30  Rick Carey (55,41), Steve Lundquist (1.01,86), Pablo Morales (52,87), Rowdy Gaines (49,16) <br style="clear:both;" />
50 m vabalt
Finaal: 25. september Osavõtjaid: 50 Riike: 33 Maailmarekord: 24,98  (1988) Yang Wenyi, <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Finaal: 19. september Osavõtjaid: 58 Riike: 36 Maailmarekord: 54,73  (1986) Kristin Otto, Olümpiarekord:  54,79 (1980) Barbara Krause, Olümpiavõitja 1984: 55,92  Nancy Hogshead, .............................................Carrie Steinseifer, <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Finaal: 21. september Osavõtjaid: 45 Riike: 30 Maailmarekord: 1.57,55  (1986) Heike Friedrich, Olümpiarekord:  1.58,33 (1980) Barbara Krause, Olümpiavõitja 1984: 1.59,23  Mary Wayte, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Finaal: 22. september Osavõtjaid: 30 Riike: 21 Maailmarekord: 4.05,45  (1987) Janet Evans, Olümpiarekord: 4.07,10  (1984) Tiffany Cohen, Olümpiavõitja 1984: 4.07,10  Tiffany Cohen, <br style="clear:both;" />
800 m vabalt
Finaal: 24. september Osavõtjaid: 27 Riike: 19 Maailmarekord: 8.17,12  (1988) Janet Evans, Olümpiarekord: 8.24,96  (1984) Tiffany Cohen, Olümpiavõitja 1984: 8.24,96  Tiffany Cohen, <br style="clear:both;" />
100 m selili
Finaal: 22. september Osavõtjaid: 41 Riike: 30 Maailmarekord: 1.00,59  (1984) Ina Kleber, Olümpiarekord:  1.00,86 (1980) Rica Reinisch, Olümpiavõitja 1984:  1.02,55 Theresa Andrews, <br style="clear:both;" />
200 m selili
Finaal: 25. september Osavõtjaid: 34 Riike: 25 Maailmarekord:  2.08,60 (1986) Betsy Mitchell, Olümpiarekord: 2.11,77  (1980) Rica Reinisch, Olümpiavõitja 1984: 2.12,38  Jolanda de Rover, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Finaal: 23. september Osavõtjaid: 44 Riike: 28 Maailmarekord: 1.07,91  (1987) Silke Hörner, Olümpiarekord:  1.09,88 (1984) Petra van Staveren, Olümpiavõitja 1984: 1.09,88  Petra van Staveren, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Finaal: 21. september Osavõtjaid: 43 Riike: 27 Maailmarekord: 2.27,27  (1988) Allison Higson, Olümpiarekord: 2.29,54  (1980) Lina Kačiušytė, Olümpiavõitja 1984:  2.30,38 Anne Ottenbrite, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Finaal: 23. september Osavõtjaid: 40 Riike: 28 Maailmarekord: 57,93  (1981) Mary T. Meagher, Olümpiarekord: 59,05  (1984) Mary T. Meagher, Olümpiavõitja 1984: 59,26  Mary T. Meagher, <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Finaal: 25. september Osavõtjaid: 28 Riike: 21 Maailmarekord: 2.05,96  (1981) Mary T. Meagher, Olümpiarekord: 2.06,90  (1984) Mary T. Meagher, Olümpiavõitja 1984: 2.06,90  Mary T. Meagher, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Finaal: 24. september Osavõtjaid: 37 Riike: 25 Maailmarekord: 2.11,73  (1981) Ute Geweniger, Olümpiarekord: 2.12,64  (1984) Tracy Caulkins, Olümpiavõitja 1984: 2.12,64  Tracy Caulkins, <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Finaal: 19. september Osavõtjaid: 31 Riike: 21 Maailmarekord: 4.36,10  (1982) Petra Schneider, Olümpiarekord:  4.36,29 (1980) Petra Schneider, Olümpiavõitja 1984: 4.39,24  Tracy Caulkins, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Finaal: 22. september Osavõtjaid: 60 Riike: 15 Maailmarekord: 3.40,57  (1986)  Kristin Otto (54,73), Manuela Stellmach (54,96), Sabina Schulze  (55,52), Heike Friedrich (55,36) Olümpiarekord: 3.42,71  (1980) Barbara Krause (54,90), Caren Metschuck (55,61), Ines Diers (55,90), Sarina Hülsenbeck (56,30) Olümpiavõitja 1984:  3.43,43 Jenna Johnson (56,46), Carrie Steinseifer (55,87), Dara Torres (55,92), Nancy Hogshead (55,18) <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Finaal: 24. september Osavõtjaid: 72 Riike: 18 Maailmarekord: 4.03,69  (1984) Ina Kleber (1.00,59), Sylvia Gerasch (1.08,69), Ines Geissler (59,52), Birgit Meineke (54,89) Olümpiarekord:  4.06,67 (1980) Rica Reinisch (1.01,51), Ute Geweniger (1.09,46), Andrea Pollack  (1.00,14), Caren Metschuck (55,56) Olümpiavõitja 1984: 4.08,34  Theresa Andrews (1.04,00), Tracy Caulkins (1.11,03), Mary T. Meagher (58,04), Nancy Hogshead (55,27) <br style="clear:both;" />
Rasputin (jõelaev)
Rasputin (vene keeles Распутин) on kahe tekiga esimene Rossija-klassi (projekt 785/OL800 I. seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1952 Volga jõelaevakompaniile heaks kui Rossija. Selle nime all kasutati laeva mitte ainult Venemaa jõegedel liinil Gorki-Kuibõsev ja Samara NSVLi ja alates 1993. aastast Venemaa lipu all, vaid ka alates 1. juulist 1986 kuni 9. oktoobrini 1989 Ukrainas Tšornobõli katastroofi tagajärgede likvideerimiseks, kus see teenis ühiselamuna.
1989.–1994. aastani kasutati laeva Kuibõsevis (ümbernimetatud 1990. aastal Samaraks) ja 1994. aastal kanti maha ning anti firmale OAO Kompozit Dostojevski-nimelise puhkemaja kasutamiseks üle, kuid laev jäi Jõeregistrisse. 2002.–2007. aastani kasutati laeva Rossitši nime all, kuid pardale jäi kiri Россия. 2008. aastal müüdi laev maha, nimetati ümber "Rasputiniks", kuid maailma kriisi tõttu seisis pooleli jäänud moderniseerimisel Kimrõs Venemaal ning lammutati vanarauaks 2011. aasta oktoobris.
Eduardo Kohn
Ta töötab McGilli Ülikoolis Kanadas.
Arapahoe maakond
thumb|Endine Arapahoe maakonna kohtumaja Littletonis Arapahoe maakond (Arapahoe County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°64' N, 104°33' W.
Maakonna pindala on 2086 km². Veepindala on 6 km².
Ajalugu
Maakond moodustati 1. novembril 1861. Maakonna halduskeskuseks oli algselt ka Colorado osariigi pealinn Denver. 1901. aastal võttis Colorado osariigi seadusandlik kogu vastu otsuse maakond jagada. Denverist moodustati uus haldusüksus – Denveri linnmaakond; maakonna põhjaosast sai uus Adamsi maakond; ning maakonnast allesjäänud osa nimetati ümber South Arapahoe maakonnaks. Maakonna jagamine sai Colorado Ülemkohtu kohtuotsuse, järgnenud õigusaktide ja referendumi tõttu teoks alles 15. novembril 1902. Colorado osariigi kuberner nimetas South Arapahoe maakonna ajutiseks halduskeskuseks Littletoni.
11. aprillil 1903 nimetati South Arapahoe maakond tagasi Arapahoe maakonnaks. 8. novembril 1904 valisid maakonna elanikud maakonna halduskeskuseks Littletoni 1310 häälega Englewoodi 829 vastu.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Arapahoe maakonnas oli 487 967 inimest, 190 909 leibkonda ja 125 809 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 235 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 196 835 (keskmine tihedus 95/km²).
Arduino Mega 2560
Arduino Mega 2560 on platvorm avatud lähtekoodiga, mis põhineb ATmega2560 mikrokontrolleril. Arendusplaat pakub kõike vajalikku mikrokontrolleriga mugavaks töötamiseks: 54 digitaalsisendit ja -väljundit, 16 analoogsisendit, USB programmeerimise pistik, välist toitepistikut ja taaskäivitusnuppu. Arduino Mega 2560 sobib kokku enamiku Arduino Duemilanovele või Diecimilale mõeldud laiendus plaatidega. pisi|alt=Arduino Mega 2560|Arduino Mega 2560 REV3|320x320px
Toiteallikas
Arduino Mega 2560 saab toite USB-ühenduse kaudu või välisest toiteallikast. Kui USB-port ja väline toiteallikas on samaaegselt ühendatud Arduino plaadiga, lülitub plaat välisele allikale, kui selle pinge on üle 6–7 volti. Arendusplaat võib töötada välise toiteallikaga 6–20 volti. Kui see on varustatud vähem kui 7 V, võib 5 V viik olla väiksem kui 5 volti ja arendusplaat võib olla ebastabiilne. Kui kasutatakse rohkem kui 12 V, võib pingeregulaator üle kuumeneda ja plaati kahjustada. Soovitatav vahemik on 7–12 volti.
Arapahoe maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Rassiline koosseis oli järgmine:
Arduino Mega 2560
USB ülevoolukaitse
Arduino Mega 2560-l on ise taastuv polyfuse, mis kaitseb arvuti USB-porte lühiste ja ülevoolu eest. Kuigi enamik arvuteid pakub oma sisemist kaitset, tagab polyfuse lisakaitset. Kui USB-pordile rakendatakse rohkem kui 500 mA, katkestab kaitse automaatselt ühenduse.
Ühendus ja seadistus
Arduino kasutamiseks on vaja alla laadida Arduino IDE integreeritud arenduskeskkonda. Tarkvara saab alla laadida tasuta Arduino ametlikult veebilehelt siit. Arduino Mega 2560 ja arvutit ühendatakse USB kaabliga, kui ühendus on tekkinud, siis ON LED arendusplaadil läheb põlema. Järgmine etapp on Arduino IDE keskkonnas valida õigeid seadistusi. Selleks on vaja minna Tools ja leida Board. Sealt tuleb valida kasutatav arendusplaat – Arduino Mega 2560. Samuti vaja kontrollida, et oleks valitud õige COM-port. Kui menüü valikus on antud mitu COM-porti, siis võib ühendada Arduinolt USB-kaablit lahti  ja menüüs kaob üks COM-port ära, see ongi õige COM-port. Seejärel võib tagasi ühendada ja valida ilmunud COM-porti. Tuleb testida, et kõik seadistused oleksid õiged. Selleks valitakse File > Examples > Basics > Blink. Avaneb uus aken Blinki projektiga. Esiteks võib kontrollida, kas kood kompileerub, selleks vajutatakse linnukesele Verify. Pärast kompileerimist vajutatakse noolekujulisele nupule. Kui kõik toimib, siis allpool terminaalis kirjutatakse Done uploading või teisel juhul terminaalis ilmub veateade. Kui arendusplaadil on näha, et L-tähisega LED hakkas vilkuma, siis antud arendusplaat töötab.
Arendusplaadi elemendid
LED indikaatorid Pingeregulaator 5 V
Lineaarne pingeregulaator LD1117S50CTR 5V väljundiga annab toite ATmega2560, ATmega16U2 mikrokontrolleritele ja muudele platvormi loogika elementidele. Maksimaalne väljundvool on 800 mA.
Pingeregulaator 3,3 V
Taaskäivitusnupp
Võimaldab taaskäivitada mikrokontrollerit.
USB-pistik
USB tüüpi B-ühenduspesa on toitmiseks ja püsivara uuendamiseks Arduino Mega 2560 platvormile.
Väline toitepistik
Pistik välise toiteallika ühendamiseks 7–12 V.
ATmega2560 mikrokontroller
Arduino Mega platvormi südameks on 8-bitine AVR perekonna mikrokontroller – ATmega2560 taktsagedusega 16 MHz. Kontroller pakub 256 kB välkmälu püsivara salvestamiseks, 8 kB operatiivmälu SRAM-i ja 4 kB-le EEPROM-säilmälu andmete salvestamiseks.
ATmega16U2 mikrokontroller
ICSP1 pistik
ICSP-pistik on vajalik ATmega16U2 mikrokontrolleri sisemiseks programmeerimiseks.
ICSP-pistik on ette nähtud mikrokontrolleri ATmega2560 skeemi siseseks programmeerimiseks. Samuti saab SPI teeki abil SPI liidese kaudu suhelda laienduskaartidega. SPI liinid on ühendatud 6-kontaktise pistikuga ja dubleeritud ka digitaalsetel viikudel 50 (MISO), 51 (MOSI), 52 (SCK) ja 53 (SS).
Arapahoe maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 11,81%.
Baldus de Ubaldis
pisi|Baldo degli Ubaldi Baldus de Ubaldis (it Baldo degli Ubaldi, hüüdnimi Baldo) (2. oktoober 1327 Perugia – 28. aprill 1400 Pavia) oli Itaalia õigusteadlane, Bartolus de Saxoferrato õpilane, kes õpetas õigust Bologna, Perugia, Pisa, Firenze, Padova ja Pavia ülikoolis. Ta oli Saxoferrato järel üks tähtsamaid postglossaatorite koolkonna esindajaid.
Elulugu
Baldus de Ubaldis põlvnes õilsast Perugia aadlisuguvõsast. Tema isa oli meditsiiniprofessor ning tema vennad Angelus ja Petrus olid samuti õigusteadlased.
Balduse sünnidaatumi suhtes ei ole kindlust, kuid enamasti pakutakse selleks aastat 1327. Ka tema õpingute ning akadeemilise karjääri algusajast on vähe teada. Igal juhul on Bartolus de Saxoferrato olnud tema õpetajaks.
17aastasena sai Baldusest õigusteaduste doktor, kes õpetas aastatel 1344–1347 Bologna ülikoolis õigusteadust.
Alates 1347. aastast tegutses Baldus professorina Perugia ülikoolis ning alates 1390. aastast Pavias, kus ta ka suri. Vahepeal tegutses Baldus nii Pisa (1357–1358), Firenze (1358–1364) kui ka Padua (1376–1379) ülikooli juures.
Tema õpilaste seas olid tema vend Angelus, Paulus de Castro, kanonistid Petrus de Ancharano ja Pierre-Roger de Beaufort (hilisem paavst Gregorius XI).
Arapahoe maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
190 909 leibkonna seas oli
Baldus de Ubaldis
Elulugu
Oma õpetlaskarjääri kõrval töötas Baldus ka praktikuna, kirjutades arvamusavaldusi konkreetsete õigusküsimuste kohta. Ta töötas advokaadi, kohtuniku ja oma kodulinna Perugia välissaadikuna.
Baldus suri 1400. aastal, arvatavasti marutõppe oma sülekoera hammustuse tagajärjel.
Teosed
Baldus uuris ja tõlgendas mitte üksnes Rooma õiguse, vaid ka kanoonilise ning lääniõiguse tekste. Libri feudorumi (Langobardi lääniõiguse kogumik) kommentaarid kuuluvad Balduse menukamate teoste hulka.
Arapahoe maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Baldus de Ubaldis
Teosed
Balduselt pärinevad mahukad, kuid kohati lünklikud digestide ja Justinianuse koodeksi kommentaarid, samuti Tres libri ning paavst Gregorius IX dekretaalide (nn Liber Extra) kommentaarid.
Arapahoe maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Ea mediaan oli 34 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 97,10 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 94,20 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 53 570 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 63 875 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 41 601 dollarit, naistel 31 612 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 28 147 dollarit.
5,80% elanikkonnast ja 4,20% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 7,00% alla 18-aastasi ja 5,10% üle 65-aastasi.
Baldus de Ubaldis
Teosed
Peale selle koostas Baldus üle 3000 arvamusavalduse, millest üle 2500 sisaldub ühes trükitud kogumikus. Lisaks veel arvukalt traktaate üksikküsimuste kohta.
Tähtsus
Baldus de Ubaldis on oma õpetaja Bartolus de Saxoferrato kõrval üks kuulsamaid Itaalia postglossaatoreid.
Tema filosoofilist haridust ning teoreetiliste arutluste kalduvust tõstetakse tihti esile. Balduse omapära on mitte üksnes kiitust toonud (Baldus kui keskaegsete juristide filosoofiline juht), vaid ka laitvat mainimist, nagu ta oleks mõningasele spekulatiivsusele kalduv.
Baldusel on oluline panus eri õigusvaldkondades, eriti kaubandusõiguses, aga ka karistusõiguses ning avalik-õiguslikes küsimustes. Balduse mõju ius commune arengule on olnud märkimisväärne. Tema teoseid on sageli trükitud ning kasutatud kuni 19. sajandini. Balduse portreed on hilisemal ajal kujutatud Perugia ülikooli diplomitel.
Baldus de Ubaldis oli Saxoferrato üks kõige silmapaistvamaid ja andekamaid õpilasi. Baldusel ei olnud mitte niivõrd tugevad ja originaalsed mõtted, kuivõrd tal oli suurepärane mälu ning ta valdas skolastilisi meetodeid. Kuulsaks sai ta mõtete selguse ja andekuse tõttu süstematiseerimise alal. Ta töötas kohtunikuna, advokaadina, jurist-konsultandina. Koostas Pavia linna statuudid (kohalikud õigusaktid). Baldus suri 28. aprillil 1400. aastal.
Perejaslav
Perejaslav (ukraina keeles Переяслав) on linn Ukrainas Kiievi oblasti Borõspili rajoonis.
Linnas elab umbes 30 000 inimest.
Ajalugu
Asulat on esimest korda mainitud 907. aastal.
Chieko Homma
Chieko Homma (jaapani keeles 本間 知恵子 Honma Chieko; sündinud 5. novembril 1964) on Jaapani endine jalgpallur.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastal 1981 3 mängu.
Perejaslav
Ajalugu
Aastatel 1943–2019 oli linna nimi Perejaslav-Hmelnõtskõi (Переяслав-Хмельницький).
¡Explora!
pisi pisi|Sisevaade ¡Explora! on teadusmuuseum Ameerika Ühendriikides New Mexico osariigis Albuquerques.
Muuseumis on 1900 m² näitusepinda kahel korrusel ja üle 250 interaktiivse eksponaadi.
Emajõe raudteepeatus
Emajõe raudteepeatus oli raudteepeatus Tartu maakonnas Tähtvere vallas Vorbuse külas Tapa–Tartu raudtee ääres. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb see Tartu linna territooriumile.
Peatus asus Kärkna ja Tartu raudteejaama vahel (kilometraaž 420,08 ), Jänese raudteesilla lähedal.
Viimane reisirong peatus Emajõe raudteepeatuses 2001. aastal.
Peatuskoht oli varustatud madala (kõrgus 20 cm) 57 meetri pikkuse reisijate ooteplatvormiga, mis lammutati Kärkna–Tartu raudteelõigu remondi ajal 2004. aastal.
Ursel
Ursel on hollandikeelne asula ja osavald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Genti ringkonnas Knesselare vallas.
Ursel liideti Knesselare valla halduspiiridesse 1977. aastal.
St. Clairi maakond (Alabama)
Maakonna halduskeskused on Ashville ja Pell City.
Ajalugu
Maakond moodustati 1818. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 83 593.
Françoise Barré-Sinoussi
(sündinud 30. juuli 1947) on prantsuse viroloog, Unité de Régulation des Infections Rétroviralesi direktor ja Pasteuri Instituudi professor.
Prantsusmaal Pariisis sündinud Barré-Sinoussi on teinud olulisi avastusi inimese immuunpuudulikkuse viiruse (HIV) tuvastamisel AIDSi põhjustajana. 2008. aastal pälvis Barré-Sinoussi HIV avastamise eest Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna koos oma endise mentori Luc Montagnieriga. Ta lõpetas aktiivse teadustöö 31. augustil 2015 ja läks 2017. aastal täielikult pensionile.
Lapsepõlv ja noorus
Barré-Sinoussi huvitas teadus juba väga noorelt. Lapsepõlves puhkuse ajal veetis ta tunde putukaid ja loomi analüüsides. Ta avaldas vanematele huvi, et ta sooviks minna ülikooli teadust õppima või teadlaseks. Barré-Sinoussi tunnistas, et oli rohkem huvitatud arstiks saamisest, kuid sel ajal jäi talle vale mulje, nagu oleks meditsiiniõpe nii kallim kui ka pikem kui teadusõpe. Pärast kaht aastat ülikoolis õppimist üritas Barré-Sinuossi leida laboris osalise tööajaga tööd. Peaaegu aastase laboritöö otsimise järel võeti ta lõpuks vastu Pasteuri Instituuti. Tema osalise tööajaga töö Pasteuri Instituudis sai kiiresti täistööks. Ta hakkas ülikoolis käima ainult eksamite sooritamiseks ja pidi lootma oma klassikaaslaste märkmetele, kuna ta ei käinud regulaarselt tunnis. Sellele vaatamata sai Barré-Sinoussi eksamitel kõrgemaid tulemusi kui varem.
Akadeemiline karjäär
vasakul|pisi| Inimese I tüüpi T-lümfotroopne viirus (HTLV-1) ja inimese immuunpuudulikkuse viirus ([[HIV)]] Barré-Sinoussi hakkas Pariisi Pasteuri Instituudis teadustööd tegema 1970. aastate alguses ja sai 1974. aastal doktorikraadi. Seejärel tegi järeldoktorantuuri USA riiklikes tervishoiuinstitutsioonides, enne kui naasis Pasteuri instituuti Montagnieri üksusse.
Varase AIDSi-epideemia ajal aastatel 1981–1984 ei olnud haiguspuhangu viiruslikku põhjust veel kindlaks tehtud. Koostöös Luc Montagnieri, Jean-Claude Chermanni ja teistega instituudis eraldas ja kasvatas Barré-Sinoussi retroviiruse AIDSi riskiga patsiendi biopsiaga paistes lümfisõlmest. See viirus sai hiljem tuntuks kui HIV-1.
Barré-Sinoussi asutas 1988. aastal Pasteuri Instituudis enda labori. Barré-Sinoussi paljude hiljutiste uurimistööde hulka kuuluvad viirusnakkusele adaptiivse immuunvastuse erinevate aspektide uurimine, peremeesorganismi kaasasündinud immuunsuse kaitse roll HIV/AIDSi kontrollimisel, emaga seotud tegurid HIV levikul lapsele ja omadused, mis võimaldavad väikesel protsendil HIV-positiivsetest inimestest, piirata HIV replikatsiooni ilma retroviirusevastaste ravimiteta. Ta on kirjutanud üle 240 teaduspublikatsiooni, osalenud üle 250 rahvusvahelisel konverentsil ja koolitanud palju noori teadlasi.
Barré-Sinoussi on andnud oma panuse mitme Pasteuri Instituudi teadusseltsi ja komitee töösse ning teiste AIDSi-organisatsioonide, näiteks Prantsusmaa AIDSi-uuringute Riikliku Ameti tegevusse. Ta on teinud olulist tööd ka rahvusvahelisel tasandil, eriti WHO ja UNAIDS-HIV konsultandina.
2009. aastal kirjutas ta avaliku kirja paavst Benedictus XVI-le, kritiseerides tema avaldusi, et kondoomid on AIDS-kriisi lahendamiseks ebaefektiivsed.
2012. aasta juulis sai Barré-Sinoussist Rahvusvahelise AIDSi Seltsi president.
Juhtimine
Francoise Barré-Sinoussi jäi tööle Pasteuri instituuti ja määrati 1992. aastal retroviiruste bioloogia üksuse juhiks. Retroviiruste bioloogia üksus nimetati 2005. aastal ümber retroviiruslike infektsioonide regulatsiooni üksuseks. Praegu tegeleb üksus HIV-vastaste vaktsiinide arendamisega ja AIDS-i vastase immunoteraapiaga. Barré-Sinoussi karjäär on hõlmanud ka integratsiooni piiratud ressurssidega riikidega, nagu Vietnam ja Kesk-Aafrika Vabariik. Tema kogemused arengumaades Maailma Terviseorganisatsiooniga töötades ajendasid teda jätkama teaduslikku koostööd Aafrika ja Aasia riikidega. See koostöö on edendanud palju vahetusi ja töötubasid piiratud ressurssidega riikide noorteadlaste ja Pariisi teadlaste vahel.
Francoise Barré-Sinoussi valiti 2006. aastal Rahvusvahelise AIDSi Seltsi (IAS) nõukogu koosseisu ning töötas aastatel 2012–2016 IASi presidendina. Barré-Sinoussi töötas IAS-i 9. HIV-teaduse konverentsi nõuandekomitees, mis toimus 2017. aasta juulis ja on praegu IAS-i kaasesimees, töötades HIV-i ravimise algatuse nimel.
Tunnustus
Barré-Sinoussi jagas 2008. aasta Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinda Luc Montagnieriga HIV avastamise eest ja Harald zur Hauseniga, kes avastas emakakaelavähki põhjustava viiruse.
Mamnoon Hussain
Mamnoon Hussain (urdu keeles ممنون حسین‎; 2. märts 1940 Āgra – 14. juuli 2021) oli Pakistani tekstiiliärimees ja poliitik.
Ta valiti 30. juulil 2013 12. Pakistani presidendiks.
Ta astus ametisse 9. septembril 2013. Tema ametiaeg lõppes 9. septembril 2018.
Aqva Hotel & Spa
Aqva Hotel & Spa on spaahotell Rakveres aadressil Parkali tänav 4.
Kompleksi haldab OÜ Aqua Hotels. Kompleksi juht on Roman Kusma.
Kompleksis on 120 hotellituba, vee- ja saunakeskus, jõusaal, konverentsikeskus, kaks restorani (Fiore ja Fresco) ja heaolukeskus.
Kui AQVA Hotel & Spa 2008. aastal avati, kuulusid sinna vee- ja saunakeskus, kaks restorani ja spaakeskus. 2013. aastal avati hotelli ja spaa juurdeehitis.
Virtuaalmaailm
Virtuaalmaailm on arvutipõhine simuleeritud maailm, kus inimesed saavad üksteisega suhelda ning luua ja kasutada selles keskkonnas olevaid objekte, omades selleks kindlaid kasutajaid, mis võivad olla teksti kujul, kahe- või kolmemõõtmelised. Näiteks jututoas tähistab kasutajat nimi, mille igaüks endale valib. Graafilistes arvutimängudes aga tähistab kasutajat või tegelase avatar, mis võib olla inimese kuju, loomakuju või mingi fiktsionaalne tegelane.
Litterkõdrik
Litterkõdrik (Noccaea) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Vatku vald
Vatku vald (saksa keeles Wattküll) oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Vatku vald Aaspere vallaga.
Valla alal asus Vatku mõis. ja Vatku küla.
Uduvere mõis
Uduvere mõis oli mitme Eesti mõisa nimi:
Vello-Taivo Denks
Vello-Taivo Denks (6. august 1936 Võrumaa – 2. juuni 2004) oli Eesti metsaülem, metsaülemate ühingu esimees, looduskaitsja ning Metsaerakonna asutamise algatajaid.
Haridus
Vello-Taivo Denks õppis Varstu keskkoolis ja Tihemetsa metsatehnilises tehnikumis, mille lõpetas 1956. aastal.
EFS
EFS on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Vello-Taivo Denks
Metsandustöötaja, looduskaitsja, loodusõppe spetsialist
Vello-Taivo Denks andis olulise panuse Paganamaa tutvustamisel, hoidmisel ja kaitsmisel; rajas Paganamaal ühe esimesi tähistatud matkaradasid Eestis, 1978. aastal avaldas Paganamaa kohta raamatu, koostas metsandus- ja loodustrükiseid, oli koduloouurija.
Vello-Taivo Denks kuulus aastaid looduskaitse seltsi juhtkonda ja juhtis seltsi Varstu osakonda. Ta asutas 1963. aastal Krabi koolimetskonna, mis oli üks esimesi Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Ministeeriumi koolimetskondade algatusest, ning oli ka Eesti kõige kauem järjepidevalt töötanud koolimetskonna töö juht (1963–2004). 1983. aastal ehitati Pähni loodusõppemaja. RMK Pähni loodusmajas tegutses Vello-Taivo Denks kuni surmani.
Metsaülemate ühing
Eesti metsaülemate ühing taasloodi 1989. aastal, Vello-Taivo Denks valiti avakoosolekul ülekaaluka häälteenamusega (115 134-st) esimeheks. Ametisse jäi ta kümneks aastaks ning oli aktiivne eestvedaja ning väga tegus liige. Metsaülemate ühingu esimehena tegutses ta keerukatel aegadel (NSV Liidu lagunemine, Eesti Vabariigi taasloomise algus). Vello-Taivo Denksi autoriteet ja kohusetunne päästis ta napilt metsaülema töö kaotamisest. Oluline roll oli ühingul 1992. aastal metskondade kui juriidiliselt iseseisvate riigiasutuste loomisel. 1993. aastal hakkas ilmuma ühingu häälekandja Sõnumid. 1998. aastal alustas ühing metsakalendri väljaandmist, mille eestvedajaks oli taas Vello-Taivo Denks.
Metsaerakond
Metsaerakond loodi 1994. aastal. Vello-Taivo Denks oli riigikogu valimistel erakonna esinumber.
Isiklikku
Ka Vello-Taivo ja Mare Denksi pojad Taivo ja Tarmo on lõpetanud metsanduse eriala Eesti Põllumajanduse Akadeemias ja Luual ning töötavad metsanduse erialal.
Vello-Taivo Denks on maetud Vana-Roosa kalmistule.
Improvisatsioonkõne
Improvisatsioonkõne ehk improkõne on üks kõne edastusviisidest, mida kasutatakse olukordades, kus ettevalmistusaega on vähe või pole seda üldse. Vahel on kõne teema mingil määral olukorrast tuletatav. Mitmetes riikides, näiteks Ameerika Ühendriikides on tegemist ka võistlusalaga, milles koolid kindlate reeglite järgi mõõtu võtavad.
Ajalugu
Improvisatsioonkõne täpne lugu on teadmata, sest see on eeldatavasti pärit aegadest, kus inimesed hakkasid verbaalselt suhtlema. Improvisatsioonkõne kui kunsti arendasid teadaolevalt esimestena välja kreeklased siis, kui sündis demokraatia. Eriti tähtis oli see oskus meestele, kes tahtisid osa saada poliitikast. Ettevalmistuseta kõne oli igapäevane mõjutamisvahend poliitilistel kogunemistel ning seega olid paljud nõus kõnekoolituse eest sofistidele maksma, et need aitaksid neil täiendada argumenteerimisvõimet ja idiolekti. Esimesed vastavad koolid asutati 5. saj eKr.
Pea 200 aastat hiljem, 90 pKr, valmis Roomas teine raamat "Institutio Oratoria", mida kasutatakse veel tänapäevalgi. Raamatu autor on oraator Quintilianus, kes sai eeskuju ja inspiratsiooni Rooma assamblee miitingutest.
Keskajal hakati ülikoolides õpetama retoorikat kui ainet. Esimesed retoorika populaarsed uurimisalused olid Quintilianus ja Aristoteles, kelle teoseid analüüsiti õppimaks, kuidas pidada head kõnet.
Ettevalmistus
Improkõne ettevalmistus on reeglina lühike, kuid on mitmeid kasulikke näpunäiteid, mida meeles tuleks pidada. Esmalt tuleb selgeks teha esitatava kõne tähtsamad osad. Kuna ettevalmistus on lühike, pole mõtlemine kõne üksikosade peale hea, sest see tekitab segadust. Oluline on keskenduda sissejuhatusele, ühele tabavale aspektile teemaarenduses ning kokkuvõttele.
Oluline on enda läheduses hoida märkmeid, olgu need arvutis või paberkandjal. Märkmed on abiks olukorras, kus kõik on justkui öeldud ning tekib paanika, mida edasi teha. Kui on tunne, et sõnum on edasi antud ning midagi enam öelda pole, tuleb sõnum lühidalt kokku võtta. Rääkida tuleb enesekindlal toonil ning mitte kahelda oma kõnes. Reeglina on improkõne esitajad autoriteedid, keda kuulatakse ning kellel on, mida öelda
Maho Shimizu
Maho Shimizu (jaapani keeles 清水 万帆 Shimizu Maho; sündinud 9. märtsil 1960) on Jaapani endine jalgpallur.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastal 1981 3 mängu.
Anu Realo
pisi|Anu Realo 2019. aastal Anu Realo (sündinud 15. veebruaril 1971 ) on Warwicki Ülikooli professor, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2018).
Elulugu
Anu Realo omandas Tartu Ülikoolis 1993. aastal diplomi sotsioloogia erialal (cum laude), 1995. aastal teadusmagistri (MSc) kraadi psühholoogia erialal (cum laude) ning 1999. aastal filosoofiadoktori (PhD) kraadi psühholoogia erialal (summa cum laude). Aastatel 2000–2002 õppis ta järeldoktorantuuris Leuveni Ülikoolis Belgias. Anu Realo on pikka aega olnud seotud Tartu Ülikooli psühholoogia osakonnaga, kus ta aastatel 1993−1995 oli uurimistöö assistent, 1995−1999 lektor, teadur, 1999−2003 isiksusepsühholoogia dotsent. Aastatel 2003−2012 oli ta psühholoogia instituudi vanemteadur, 2014−2019 isiksuse ja sotsiaalpsühholoogia professor ning 2019−2021 isiksusepsühholoogia peaspetsialist. Perioodil 2013 kuni 2015 töötas Eesti Teaduste Akadeemia uurija-professorina ning aastatel 2014 kuni 2019 Tartu Ülikooli isiksuse- ja sotsiaalpsühholoogia professorina.
Töötanud õppejõu ja külalisteadlasena lisaks veel Hollandis (2005; 2014–2015), Belgias (2004), Soomes (1997, 2002, 2023), Rootsis (2002), Islandil (1998, 1999, 2000), Šveitsis (2010) ja Venemaal (2011, 2012).
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti Anu Realo 2018. aastal kultuuriteaduste alal. Ta kuulub akadeemia humanitaar- ja sotsiaalteaduste osakonda.
Teadustöö
Isiksus ja isiksuse seadumused, emotsionaalne kogemus, individualism-kollektivism, sotsiaalne kapital, subjektiivne heaolu. Tema hiljutised teadustööd hõlmavad ka kultuuri ja geenide mõju isiksuse kujunemisele.
Aastatel 2018 kuni 2020 oli Anu Realo Euroopa isiksusepsühholoogia assotsiatsiooni asepresidendipresident, 2020 valiti ta selle presidendiks.
Kanyzelis
Kanyzelis (žemaidi Kanīzelės) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas. Kanyzelis asub Läti piiri ääres Apše ja Bartuva jõgede kaldal.
Antonio Sant'Elia
Antonio Sant'Elia (30. aprill 1888 – 10. oktoober 1916) oli Itaalia arhitekt, üks futuristliku arhitektuuri liikumise võtmeliikmeid.
Elukäik
Antonio Sant'Elia sündis Lombardias asuvas Como linnas ja ta oli õppinud ehitaja.
Looming
1912. aastal avas Sant'Elia Milanos projekteerimisega tegeleva kontori ja osales futuristlikus liikumises. Mõjutatuna Ameerika Ühendriikide tööstuslinnadest ja arhitektide Renzo Picasso, Otto Wagneri ja Adolf Loosi tegevusest, alustas ta aastatel 1912–1914 loodud visandite/joonistuste sarja futuristliku "uue linna" (Città Nuova) jaoks. Seda nähti uue ajastu sümbolina.
Mitmed neist joonistustest olid väljas ka rühmituse Nuove Tendenze, kuhu kuulus ka Sant'Elia, ainsal näitusel 1914. aasta mais ja juunis galeriis "Famiglia Artistica". Praegu on mõned neist teostest arhitekti sünnilinna Como kunstigalerii Pinacoteca püsiväljapanekus.
Futuristliku arhitektuuri manifest
1914. aasta augustis avaldati futuristliku arhitektuuri manifest, mille autoriks peetakse ka Sant'Eliat, kuigi selle üle vaieldakse jätkuvalt. Manifestis sedastas selle autor, et "futuristliku arhitektuuri dekoratiivne väärtus sõltub ainult töötlemata või paljaste või ägedalt värvitud materjalide kasutamisest ja omanäolisest paigutusest".
Tema nägemuseks oli äärmiselt industrialiseeritud ja mehhaniseeritud tulevikulinn, mida ta ei näinud kui üksikute hoonete hulka, vaid kui tohutut, mitmetasapinnalist, vastastikku ühendatud ja integreeritud linnastut, mis on projekteeritud ümber linna "elu". Sant'Elia väga mõjukaid kavandid kujutasid suuri monoliitseid pilvelõhkujaid koos terrasside, sildade ja õhus olevate jalgteedega, mis kehastasid tema jaoks tolleaegse arhitektuuri ja tehnoloogia puhast põnevust. Vaatamata tema huvile tehnoloogia ja kõige modernse vastu, võib tema monumentalismist leida elemente art nouveau arhitekti Giuseppe Sommaruga loomingust.
Surm
Rahvuslase ja irredentistina liitus Sant'Elia 1915. aastal Itaalia armeega kui Itaalia astus Esimesse maailmasõtta. Ta tapeti kaheksandas Isonzo lahingus Gorizia lähedal.
Pärand
Kuigi enamikku tema kavanditest ei ehitatud kunagi valmis, on tema futuristlik nägemus mõjutanud paljusid arhitekte, kunstnikke, disainereid ja filmiloojaid. Tema loomingu mõjusid leiab muuhulgas Fritz Langi 1927. aasta filmist "Metropolis" ja Ridley Scotti 1982. aasta Hollywoodi filmist "Blade Runner".
Efterårsmorgen ved Sortedamssøen
"Efterårsmorgen ved Sortedamssøen" on Christen Købke maal aastast 1838.
Maal kuulub Taani kultuurikaanoni koosseisu ja seda hoitakse Ny Carlsberg Glyptotekis Kopenhaagenis.
Korispoor
Korispoor (Chorispora) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Igaühele oma (Vennaskond)
"Igaühele oma" on ansambli Vennaskond laul.
Muusika autor on Kaspar Jancis ja sõnad on kirjutanud Tavo Tamm. Lugu on avaldatud albumitel "Võluri tagasitulek" (1994) ja "Reis Kuule" (1997) ning seda võib kuulda filmis "Sügis Ida-Euroopas".
Jarove (Šargorodi rajoon)
Jarove (ukraina keeles Ярове) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Šargorodi rajoonis. Elanike arv on 485.
Vatla vald
Vatla vald (saksa keeles Wattel) oli vald Läänemaal Karuse kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Vatla vald Illuste vallaga.
Valla alal asus Vatla ja Kiska mõis.
Ralph Steinman
Ralph Marvin Steinman (14. jaanuar 1943 Montréal – 30. september 2011 Manhattan) oli Kanada immunoloog ja rakubioloog, kes koos Jules Hoffmanni ja Bruce Beutleriga sai 2011. aastal Nobeli meditsiiniauhinna dendriitrakkude avastamise ja toimemehhanismi selgitamise eest.
1973. aastal võttis Steinman Rockefelleri Ülikoolis Zanvil A. Cohni laboris järeldoktoriprogrammis töötades kasutusele termini "dendriitrakud".
Ralph Steinman suri kõhunäärmevähki, mis diagnoositi neli aastat varem. Ravis kasutati tema enda kavandatud dendriitrakkudel põhinevat immunoteraapiat.
Nobeli auhind
3. oktoobril 2011 teatas Nobeli meditsiiniauhinna komitee, et Steinman pälvis poole Nobeli meditsiiniauhinnast "dendriitrakkude ja nende rolli avastamise eest adaptiivses immuunsuses". Teise poole said Bruce Beutler ja Jules A. Hoffmann "nende avastuste eest kaasasündinud immuunsuse aktiveerimise vallas". Komitee ei teadnud, et Steinman oli 30. septembril surnud. Et Nobeli auhinna reeglid keelavad auhinda postuumselt välja anda, arutas komitee küsimust varasemate pretsedentide valguses. Lõppotsuses nenditi, et valik tehti "heas usus" ning seega seda ei muudeta.
¡Forward, Russia!
pisi|2006 ¡Forward, Russia! (¡FФЯWДЯD, RUSSIД!) on alternatiivmuusika ansambel Inglismaalt Leedsist, mis tegutses 2004–2008 ja taas alates 2013.
Sumteri maakond (Alabama)
Sumteri maakond (Sumter County) on maakond Ameerika Ühendriikides Alabama osariigis.
Maakonna halduskeskus on Livingston.
Ajalugu
Maakond moodustati 1832. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 13 763.
Mägi-Karabahhi lipp
thumb|Mägi-Karabahhi lipp. Laiuse ja pikkuse suhe on 2:1.
Mägi-Karabahhia lipp on Mägi-Karabahhi Vabariigi lipp.
Lipul on kolm võrdse laiusega horisontaalset laidu - punane, tumesinine ja kollane.
Parempoolses servas on valge siksak.
Sergi Danõltšenko
Serhi Petrovõtš Danõltšenko (ukraina keeles Сергій Петрович Данильченко; sündinud 27. aprillil 1974 Harkivis) on Ukraina endine poksija.
Harrastajana
Ta oli Ukraina meister kukk-kaalus (kuni 54 kg) vähemalt 2001. aastal.
Ta sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 2000. aasta Sydney olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Raimkul Malahbekovile (Venemaa).
Ta sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 11. maailmameistrivõistlustel (Belfast, 2001) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Guillermo Rigondeaux'le (Kuuba). .
Danõltšenko võitis kukk-kaalus (kuni 54 kg) 32. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 1998) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Elukutselisena
Ta poksis elukutselisena 15. juunil 2002 ja 20. märtsil 2003 ning võitis esimese kohtumise punktidega ja kaotas teise kohtumise tehnilise nokaudiga.
Esquiva Florentino
Esquiva Falcão Florentino (sündinud 12. detsembril 1989 Vitórias Espírito Santo osariigis) on Brasiilia poksija.
Ta sai keskkaalus (kuni 75 kg) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Ryōta Muratale (Jaapan).
SkyTeam
SkyTeami värvid
SkyTeam lõi hiljuti lennukitele erilise värvilahenduse. 2010. aasta 9. juuni seisuga kannab seda 12 lennukit.
Olsene
Leie jõe kaldal asuv Olsene liideti Belgia haldusreformi käigus Zulte valla halduspiiridesse.
ABC News
pisi|Logo ABC News on USAs New Yorgis asuv American Broadcasting Company filiaal, mis tegeleb informatsiooniga seotuga.
Filiaali tuntuimad telesaated on päevakajalised uudistesaated "ABC World News" ja "Good Morning America", tuntuim ajakiri on 20/20.
Filiaal loodi 15. juunil 1945.
Ferdinand Giese
Ta oli ka Harkovi Ülikooli keemiaprofessor ja Peterburi TA korrespondentliige. Ta oli Tartu Ülikooli rektor aastail 1817–1818.
Tartu Ülikooli raamatukogus asub temalt päranduseks saadud 1114-köiteline keemiakirjanduse kogu, mille hulgas on ka haruldasi alkeemiaalaseid töid.
Padaoru paisjärv
Padaoru paisjärv on paisjärv Lääne-Virumaal Viru-Nigula vallas Pada külas. Paisjärv paikneb Padaoru kaitsealal Pada pargis.
Järve läbib Pada jõgi.
Kuulub Ida-Eesti vesikonda Viru alamvesikonda.
Allapanu
Allapanu on põllumajandusloomadele sooja, kuiva ja puhta aseme tegemiseks kasutatav materjal, mille ülesanne on imada võimalikult palju virtsa ja gaase (näiteks ammoniaaki).
Eelkõige tarvitatakse allapanuks teraviljapõhku, saepuru, turvast, kuivanud puulehti jms.
Chieko Hase
Chieko Hase (jaapani keeles 長谷 千恵子 Hase Chieko) on Jaapani endine jalgpallur, väravavaht.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastal 1981 3 mängu.
Vasula raudteepeatus
Vasula raudteepeatus oli raudteepeatus Tartu maakonnas Tartu vallas Maramaa külas Tapa–Tartu raudtee ääres.
Peatus asus Kärkna ja Tartu raudteejaama vahel (kilometraaž 418,81 ).
Peatus avati 15. mail 1940. Toona jäi peatus Raadi valda. Viimane reisirong peatus Vasula raudteepeatuses 2001. aastal.
Peatuskoht oli varustatud madala (kõrgus 20 cm) 100 meetri pikkuse reisijate ooteplatvormiga, mis lammutati Kärkna–Tartu raudteelõigu remondi ajal 2004. aastal.
Ahelpind
Sõna on moodustatud ladinakeelsest sõnast catena, mis tähendab ketti ja kreekakeelsest sõnast eidos, mis tähendab kuju.
Virtsu vald
Virtsu vald (saksa keeles Werder) oli vald Läänemaal Hanila kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Virtsu vald Massu vallaga.
Valla alal asusid Vana-Virtsu, Uue-Virtsu mõis ja Hanila kirikumõis.
Prantsusmaa admiral
pisi|125px|Prantsusmaa admirali [[õlak]]
Prantsusmaa admiral (prantsuse keeles Amiral de France) on Prantsusmaa kõrgeim sõjaväeline auaste mereväes (vastab NATO koodile OF-10). Seda auastet antakse erakordsete sõjaliste teenete eest Prantsuse mereväes.
Viimati anti selline auaste 1869. aastal François Thomas Tréhouartile.
Prantsuse armee maavägedes vastab sellele Prantsusmaa marssali auaste.
Prantsusmaa admiralist madalam auaste on admiral.
Kuningriigi ajal oli Prantsusmaa admiral üks Prantsusmaa krooni suurametitest.
Linnutuder
Linnutuder (Neslia) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Jules Hoffmann
pisi|Jules Hoffmann (2011)
Jules A. Hoffmann (sündinud 2. augustil 1941 Echternachis Luksemburgis) on Luksemburgi päritolu Prantsuse bioloog, kes koos Ralph Steinmani ja Bruce Beutleriga sai 2011. aastal Nobeli meditsiiniauhinna.
Koos Bruce Beutleriga pälvis Hoffmann poole 2011. aasta Nobeli meditsiiniauhinnast "nende avastuste eest kaasasündinud immuunsuse aktiveerimise vallas". Hoffmann avastas puuviljakärbse Toll-geeni ülesande kaasasündinud immuunsuses. Selle homoloogid imetajail, Tolli-sarnased retseptorid, avastas Beutler. Tolli-sarnased retseptorid identifitseerivad teiste organismide, näiteks seente ja bakterite koostisosad ning vallandavad immuunsusreaktsiooni. See selgitab näiteks, kuidas bakterijäänused tekitavad septilise šoki.
Daibe
Daibe (vanasti ka Daibes muiža) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Stalbe vallas. Küla jääb Riiast 91 km kaugusele.
Küla asub valla põhjaosas. Seal on Daibe bussipeatus.
Daibe on kujunenud endise Daibe mõisa (Daiben) keskuse juurde. Sellest läänes asuvad mitmed veekogud - Mauriņi tiik, Ozolkalni tiik ja Daibe kalatiik. Aastani 2021 kuulus küla Pārgauja piirkonda.
Looduskaitse all on kaks tamme kõrgusega 30 m, lehis kõrgusega 30 m, saar kõrgusega 30 m ja vaher kõrgusega 30 meetrit, lisaks veel tamm kõrgusega 1 m.
Aastal 2017 oli külas 33 elanikku, aastal 2021 aga 31 elanikku.
Lykophron
Lykophron (5. sajandi lõpp eKr – 4. sajandi algus eKr) oli vanakreeka sofist, kes elas tõenäoliselt Sitsiilia saarel Sürakuusa linnas.
Lykophroni tööst on säilinud väga vähe ning seegi peamiselt Aristotelese põgusate viidetes. Samas toetavad need viited arvamust, et Lykophron käsitles oma töödes sofistidele omaseid teemasid:
Talladega maakond
Talladega maakond (Talladega County) on maakond Ameerika Ühendriikides Alabama osariigis.