cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bolehhiv
Bolehhivit on esmamainitud 1371. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1603. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi koosseisu. Aastatel 1919–1939 oli linn Poola koosseisus.
Juudid moodustasid Bolehhivi elanikkonnast 1910. aastal 77,9% ja 1921. aastal 77,2%.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bolehhivi elanikest ukrainlasi 98,52%, venelasi 0,87%, poolakaid 0,39% ja valgevenelasi 0,05%.
Ruse (Bulgaaria)
Ruse on elanike arvult viies linn Bulgaarias.
Suur menhir
Suur katkine menhir (bretooni Men ar hroëc'h 'haldjakivi'; prantsuse Le grand menhir brisé) on iidne megaliit, mis asub Prantsusmaal Bretagne'i poolsaarel Locmariaqueris.
See menhir on püstitatud umbes 4700 eKr koos ülejäänud 18 kiviplokiga ümbruskonnas. Teadmata põhjustel kukkus menhir umbes 4000 eKr ümber ning purunes neljaks tükiks. See sammas on teadaolevalt suurim kiviobjekt, mida on transportinud ja püstitanud neoliitikumi inimesed. Samba kõrgus oli 20,60 meetrit ja kaal 280 tonni.
Arheoloogilised leiud on tõestanud, et menhir on tõepoolest olnud varem püstises asendis. Populaarseima teooria järgi lõhuti menhir tahtlikult. Kahtlematult on teised lähedusse püstitatud menhirid eemaldatud ja neid on kasutatud läheduses olevate hauakambrite ja dolmenite ehitamisel. Viimastel aastatel on mõned arheoloogid arvutil loodud mudeli toetusel arvamusel, et põhjuseks oli hoopis maavärin.
Stendhal
pisi|Stendhal, [[Johan Olaf Sodemarki portree 1840]] Marie-Henri Beyle (tuntud kirjanikunime Stendhal järgi; 23. jaanuar 1783 Grenoble – 23. märts 1842 Pariis) oli prantsuse kirjanik.
Veetnud lapsepõlve väikeses Alpi mägikülas Grenoble'i lähedal, astus Beyle noore mehena Napoleoni väkke ja osales ka 1812. aasta sõjakäigul Venemaale. 1814. aastast elas peamiselt Põhja-Itaalias, esmalt Milanos. 1831. aastast oli kirjandusliku tegevuse kõrvalt ka Prantsuse konsul Civitavecchias ja Triestes. Varasemal loomeperioodil kirjutas peamiselt biograafiaid, kus kuulsate heliloojate (Haydn, Mozart, Rossini jt) seas oli ka Napoleoni elulugu (1817–1818). Stendhal kirjutas ka esseid nt. maalikunsti ajaloost Itaalias, aga ka armastusest, samuti mitmeid reisikirju ("Jalutuskäigud Roomas" jt). Ta oli üks esimesi kriitilise realismi esindajaid kirjanduses, propageeris teostes ka romantismi ja ründas valitsevat reaktsiooni. Tähtteosteks kujunesid romaanid "Punane ja must" (1831; eesti keeles 1938 ja 1952) ning "Parma klooster" (1839; eesti keeles 1959 ja 1981), aga ka postuumselt ilmunud "Lucien Leuwen" (1894). Stendhal on maetud Montmartre'i kalmistule Pariisis.
Pujŏn
Pujŏn on linn Põhja-Koreas Lõuna-Hamgyŏngi provintsis.
Ajaloolises kontekstis nimetatakse linna mõnikord jaapanipäraselt Fusen.
2008. aastal elas seal 48 351 inimest.
Erwin Klausner
Erwin Johannes Klausner (eesnimi ka Ervin; Brasiilias Erwin Juan K. Tomason, 7. aprill 1907 Tallinn – 17. detsember 1979 Rio de Janeiro) oli eesti ja Brasiilia poksija.
Ta alustas poksimist 1921. aastal Tallinna Kalevis.
Ta osales ühe korra Eesti ja Läti maavõistlusel poksis. Et 1924. aasta maavõistlus toimus turniirisüsteemis ja mõlemal riigil oli eri kaalukategooriates mitu esindajat, sattusid võistluse absoluutkaalu kohtumises vastamisi Klausner ja Ernst Tamberg. Klausner kaotas selle kohtumise nokaudiga.
Ta sai 3. Eesti meistrivõistlustel poksis (Tallinnas, 13-14. veebruaril 1925) poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 3. koha.
Ta võttis osa aprillis 1925 Helsingis toimunud võistlusest (lisaks Soome poksijatele olid seal ka Eesti ja Norra poksijad) ning võitis seal poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) esikoha.
Minek Lõuna-Ameerikasse
Klausner kolis oktoobris 1925 Brasiiliasse. Ta elas aastatel 1925–1931 ja 1934–1979 Brasiilias, aastatel 1931–1933 Argentinas ja aastatel 1933–1934 Tšiilis).
Klausner lõpetas 1951. aastal Brasiilias Niteróis kõrgkooli arstina.
Epyc
Epyc on x86 ja x64 mikroprotsessorite bränd, mida tutvustas ettevõte AMD (Advanced Micro Devices) 2017. aastal juunis. Protsessor põhineb mikroarhitektuuril Zen ja oli mõeldud kasutamiseks serverites ja tööjaamades. Võrreldes tavaliste protsessoritega sisaldab Epyc rohkem tuumasid ja PCI Express siine, võimaldab kasutada rohkem operatiivmälu ja luua mitme füüsilise protsessoriga süsteeme kasutades Infinity Fabric siine.
Erwin Klausner
Elukutselisena
Ta poksis märtsist 1926 kuni augustini 1938 elukutselisena. Ta pidas kokku 33 kohtumist, võitis neist 20 (neist 13 nokaudiga) ja kaotas 8 (neist 5 nokaudiga) kohtumist ning 5 kohtumist jäi viiki.
Epyc
Protsessorid on system on a chip (SoC) tüüpi, mis tähendab, et protsessoritel on integreeritud mälu, PCI Express, SATA ja teisi kontrollerid, mis võimaldavad süsteemil töötada ilma emaplaadile kiibistikku lisamata.
Ajalugu
Esimene põlvkond kuulutati välja 2017 aasta märtsis, kui protsessor oli koodnimega Naples, samal aastal nimetati protsessor ümber Epyc brändiks. Epyc 7001 seeria protsessorid tulid turule 20. juunil 2017. aastal.
Karbonaatkivim
Karbonaatkivim on kivim, mille koostisest üle 50% moodustavad karbonaatsed mineraalid.
Epyc
Ajalugu
2018 novembris kuulutas AMD oma Next Horizon üritusel välja teise põlvkonna Epyc protsessori koodnimega Rome, mis põhineb Zen 2 mikroarhitektuuril. Epyc 7002 seeria protsessor jõudis turule 7. augustil 2019 aastal.
Jänesekäpp
Jänesekäpp (Leontopodium) on mitmeaastaste rohttaimede perekond korvõieliste sugukonnast.
Karbonaatkivim
Karbonaatkivimeid esineb nii tard- (karbonatiit), moonde- (marmor) kui ka settekivimite (lubjakivi) hulgas, kuid kõige levinumad on nad kindlasti settekivimite seas.
Mõnikord nimetatakse karbonaatkivimeiks üksnes settelise tekkega valdavalt karbonaatseist mineraalidest koosnevaid kivimeid.
Rahvapärane "paekivi" on "settelise tekkega karbonaatkivimi" ligilähedane sünonüüm.
Jänesekäpp
Looduslikult levib Euraasia mäestikes, Eestis kasvatatakse iluaedades (eriti kiviktaimlates) püsilillena.
Aedades kasvatatakse ka kollakat jänesekäppa (Leontopodium ochroleucum).
Rumal nali
"Rumal nali" on ansambli J.M.K.E. album aastast 1996. See sisaldab aastatel 1986–1989 salvestatud laule.
Epyc
Esimene Epyc põlvkond (Naples)
AMD Epyc 7001 seeria protsessorid kasutavad Zen mikroarhitektuuri ja nendel võib olla kuni 64 füüsilist tuuma ja 128 lõime, lisaks protsessorite iga pesa jaoks on 8-kanaline mälu, mis võimaldab kasutada kuni 16 DIMMi (dual in-line memory) ja saavutada maht kuni 2TB. Protsessor saab kasutada kuni 128 PCIe 3.0 siini, olenemata pesa konfiguratsioonist. L3 vahemälu suurus varieerub vahemikus 32 kuni 64 MB, mis lubab parandada ressursside balanssi ja suurendada protsessorite jõudlust.
Epyc protsessorites vastutab turvaprobleemide eest vastutav kaasprotsessor - Secure Processor. See on eraldi üksus ühe kiibiga süsteemis, mis pakub riistvara tuge spetsiaalsetele funktsioonidele, milleks on teabe krüpteerimine ja autentimine.
Üks olulisemaid protsessori funktsioone on tehnoloogias Secure Memory Encryption (SME), mis on loodud mälu kaitsmiseks volitamata juurdepääsu eest. See on täielikult riistvarapõhine andmete krüpteerimine mälus, mis võimaldab kõik andmed krüpteeritud kujul mällu salvestada, et kaitsta küberkurjategijate rünnakute eest.
Teine tehnoloogia on SEV (Secure Encrypted Virtualization), mis on isoleeritud virtuaalsete masinate virtualiseerimine. See tehnoloogia võimaldab igal virtuaalmasinal krüpteerimisvõtmete abil kaitsta andmeid teiste masinate eest.
Protsessoritesse on sisse viidud mitmeid tehnoloogiaid, mis võimaldavad energia tarbimist vähendada ja juhtida.
Üks selline tehnoloogia on I/O siinide dünaamiline laiuse muutmine, mis võimaldab PCIe ühendused lahti ühendada ja suudab suurendada üldist energiatõhusust kuni 8% protsessori pesa kohta. Samuti Epyc kasutab sageduse ja pinge dünaamilise muutmise tehnoloogiat, mis põhineb protsessori tuuma temperatuuril ja koormusel.
Allpool on toodud Naples põlvkonna protsessorite spetsifikatsiooni tabel:
Teine Epyc põlvkond (Rome)
AMD Epyc 7002 7nm protsessorite põlvkond põhineb Zen 2 mikroarhitektuuril, mis võimaldab suurendada IPC (instructions per cycle) jõudlust ühe lõime võrra umbes 15%, samuti mitme lõime arvutus tegevust 23% võrra. Protsessorid kasutavad PCI Express 4.0 tehnoloogiat, mis toetab kuni 128 siini, mis on maksimaalse läbilaskevõimega 512 GB/s. Protsessorid kasutavad 8-kanalist mälu standardit DDR4-3200 ja võivad sisaldada maksimaalselt kuni 4TB operatiivmälu ühe pesa kohta.
Protsessori elementide maksimaalne arv on 64 tuuma ja 128 lõime. Protsessori paigutus koosneb kaheksast Core Complex Die (CCD) kiibistikust ja ühest I/O Die (IOD) I/O tuumast. Kõiki CCD-d ühendatakse kiire Infinity Fabric kanali abil IOD keskpunktiga.
Teise põlvkonna protsessoritel on riistvara elementide kaitse Spectre'i kõigi rünnakute versioonide vastu.
Protsessorid toetavad ka teise põlvkonna turvalist virtualiseerimistehnoloogiat Secure Encrypted Virtualization 2 (SEV2) ja mälu krüpteerimise tehnoloogiat Secure Memory Encryption (SME).
Teise põlvkonna Epyc protsessoritel vähendati NUMA (Non-uniform memory access) sõlmede arvu, muutes seeläbi kolme võimaliku mälu juurdepääsu aega kahe võrra. Sellest tulenevalt võib Epyc esimese põlvkonna juurdepääsu aeg olla 90, 141 või 234 ns ja teises 104 või 201 ns. Keskmiselt vähendati kahe pesa mälu juurdepääsu viivitusi 14–19% võrra.
Allpool on toodud Rome põlvkonna protsessorite spetsifikatsiooni tabel:
Kolmas Epyc põlvkond (Milan)
Kolmanda põlvkonna Epyc protsessorid, mis kuulutati välja 2019. aastal hakkavad AMD sõnul põhinema Zen 3 mikroarhitektuuril ja 7nm+ tootmistehnoloogial. Erinevus praegusest 7nm tootmistehnoloogiast on EUV litograafia kasutamine. Samuti lubab AMD, et IPC (instructions per cycle) ühe lõime kohta, võrreldes eelmise arhitektuuriga peaks kasvama 10-15% võrra.
Põlva Mesikäpa Hall
Põlva Mesikäpa Hall on spordihall Põlvas. Spordihalli aadress on Kesk tänav 25.
Epyc
Snowy Owl
2018. aasta alguses kuulutas AMD välja manus (embedded) protsessorite seeria Epyc 3000.
AMD Epyc 3000 seeria protsessorid on sisuliselt Naples (EPYC 7001) protsessorite piiratud versioon, mis on loodud võrgu-, salvestus- ja servaarvutus seadmete jaoks.
Põlva Mesikäpa Hall
Käsipalliklubi Põlva Serviti mängib seal oma kodumänge.
Epyc
Snowy Owl
Protsessorid jagunevad kahte kategooriasse - single-chip module (SCM), mis võib sisaldada kuni 8 tuuma ja 16 lõime ning multi-chip module (MCM), mis võib sisaldada kuni 16 tuuma ja 32 lõime. PCI siinide arv lahendustes varieerub vahemikus 32 kuni 64 ja maksimaalne operatiivmälu maht on 1 TB.
Allpool on toodud Snowy Owl põlvkonna manus protsessorite spetsifikatsiooni tabel:
Toetatud operatsioonisüsteemid
Protsessorid toetavad Windows 10 süsteeme, mis algavad versiooniga 1709, Windows Server 2012 R2, 2016 ja 2019.
Samuti toetatakse Linux süsteeme alates kerneli versioonist 4.8, mis pakub minimaalseid nõudeid protsessoriperekonna kasutamiseks. Erandiks on RHEL-süsteemid alates versioonist 7.5, XenServer 7.1 ja uuemad, vSphere alates 6.5 U1 jne.
Olümpialinn
Olümpialinn on linn või muu kohaliku omavalitsuse üksus, millele ROK ametlikult usaldab olümpiamängude korraldamise.
Olümpialinnadeks ei loeta linnu, kus on toimunud näiteks ainult olümpiamängude purjetamisvõistlused (Tallinn, Kiel) või mõni jalgpallimatš (Kiiev).
Ehkki mängud korraldab linn, mitte riik, peab olümpiamänge korraldada sooviva omavalitsuse kandidatuuri toetama vastava riigi valitsus ning selle peab kinnitama rahvuslik olümpiakomitee. Olümpialinnas peavad toimuma olümpiamängude ava- ja lõputseremoonia, samuti kõik olümpiavõistlused, kui ROK ei ole andnud korraldajatele õigust osa võistlustest läbi viia mujal.
Suveolümpiamängude korraldamise õigust taotlenud linnad
pisi|Kõik senised suveolümpiamängude olümpialinnad
Taliolümpiamängude korraldamise õigust taotlenud linnad
pisi|Kõik senised taliolümpiamängude olümpialinnad
Korduvad olümpialinnad
Suveolümpiamängud on kolm korda toimunud:
Suveolümpiamängud on kaks korda toimunud:
Taliolümpiamängud on kaks korda toimunud:
Suveolümpiamängud ja taliolümpiamängud on ühe korra toimunud:
Olümpiamängude ava- ja lõputseremoonia
Avatseremoonia ei tohi aset leida rohkem kui päev enne olümpiavõistluste algust. Lõputseremoonia toimub mängude viimasel päeval pärast kõigi võistluste lõppemist.
Olümpiamängud kuulutab avatuks võõrustava maa riigipea, lõppenuks aga ROK-i president. Lisaks olümpialipu heiskamisele, olümpiatule süütamisele ning olümpiatõotuse andmise kuulub avatseremoonia olulisemate osade hulka sportlasdelegatsioonide sissemarss. See toimub tähestikulises järjekorras, kuid seda alustab alati olümpiamängude sünnimaa Kreeka ning lõpetab korraldajamaa delegatsioon.
Arnold Seppo
Arnold Seppo (31. detsember 1917 Lapsino, Petrogradi kubermang – 19. aprill 1980 Tallinn) oli eesti kirurg ja traumatoloog.
Elulugu
Aastal 1941 lõpetas ta Pavlovi-nimelise Leningradi I Meditsiiniinstituudi. Meditsiinikandidaadiks sai 1950. aastal.
Teise maailmasõja ajal oli Eesti laskurkorpuse kirurg.
Aastatel 1947–1949 töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemias teadurina, kuid praktiseeris selle kõrvalt ka Tallinna Keskhaigla kirurgina.
KIR
KIR või KiR või Kir või kir on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Arnold Seppo
Elulugu
Aastatel 1949–1956 töötas Tartu Riikliku Ülikooli õppejõuna ja oli samas üldkirurgiakateedri juhataja.
KSA
KSA (ingliskeelsest nimest Kingdom of Saudi Arabia) on Saudi Araabia maakood, mida kasutab muu hulgas Rahvusvaheline Olümpiakomitee.
Arnold Seppo
Elulugu
Aastatel 1957–1977 oli Tallinna Tõnismäe haigla traumatoloogiaosakonna juhataja.
KSA
KSA Silmakeskus on silmaoperatsioone teostav asutus.
Arnold Seppo
Elulugu
1977. aastast kuni surmani oli ta enda asutatud Metallostenosünteesi Teadusliku Uurimise Labori ja Kliiniku direktor.
Sekund (muusika)
Sekund ( < ladina k secundus "teine") on
400px (a) suur sekund (b) väike sekund (c) suurendatud sekund (d) vähendatud sekund
Sekund on dissoneeriv intervall, mis harmoonilistes järgnevustes nõuab lahendamist.
Porkuni
Porkuni on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
1977. aastal liideti Porkuni külaga Jõeotsa.
Nimi
Tallinna piiskopi Simon von der Borchi valitsusajal rajati aastatel 1477–1479 Porkuni järve kaldal asuvale künkale Tallinna piiskoppidele antud lauamõisa alale Porkuni piiskopilinnus. Linnuse rajaja von der Borchi järgi sai Porkuni ka nime (Borchholm-Borchi saar).
17. sajandi alguse Rootsi kaardil on Porkuni tähistatud nimega Borckholmen.
18. sajandi lõpul Ludwig August Mellini koostatud atlases on Porkuni märgitud kahes keeles: Borkholm, Porkoni M.
Karvane naistepuna
Karvane naistepuna (Hypericum hirsutum) on naistepunaliste sugukonda naistepuna perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Morfoloogia
Tema lehed paknevad püstisel varrel vastamisi ja on kuni 1,5 mm pikkuse leherootsuga. Lehed on kuni 5 cm pikad ja mõlemalt küljelt karvased. Ülemiste lehtede kaenaldes tekivad pungad.
Õisikuks on pööris. Õis on mõlemasooline, 5 kroonlehega ja radiaalsümmeetriline. Kroonlehed, emakas ja tolmukad on kollased. Emaka asend on ülemine, see tähendab, et ta paikneb tupplehtedest kõrgemal. Tupplehed on lühikesed, 3–4 mm pikad, varre poolt kokku kasvanud ja süstjad. Nende servas on selgelt nähtavad mustade näärmete rivid. Tolmukaid on 24–30 ja pikimad neist on 7–10 mm pikad.
Vili on kupar. Kupar on munajas, piklik või kooniline, 4–7 mm pikk ja 3–5 mm lai. Seemned on pruunid ja umbes 1 mm pikkused.
Levila
Karvane naistepuna on Euroopas väljaspool Vahemere maid, samuti Lääne-Aasias madalatel ja keskmistel kõrgustel laialt levinud. Väljaspool Euroopat on teda leitud Alžeerias, Kasahstanis, Kirgiisias, Angara jõe ääres, Sajaanides ja Xinjiangis.
Karvane naistepuna on Eestis harv, kasvab peamiselt läänerannikul ja Lääne-Eesti saartel, kus ta eelistab lubjarikast pinnast.
Kasvukoht
Peamiselt kasvab ta toitaine- ja lubjarikkal pinnasel põõsaste ja mitmeaastaste umbrohtude hulgas, asmuti mäginiitudel ja tihnikutes ning keskmise kõrgusega lehtpuu- ja männimetsades. Ta eelistab sooje kohti parasvöötmes merelises kliimas. Pinnas peaks olema ühtlaselt niiske, aga mitte tugevalt happeline, vaid pigem lämmastikurikas.
Erijooned
Erinevalt teistest naistepuna liikidest on karvase naistepuna vars karvane ja lehtedel on äärel poolläbipaistvad mustad täpid. Tema kõrgus on 30–100 cm. Nad kasvavad rühmiti ja rühmad võivad küllaltki suured olla.
Taim õitseb juunist augustini. Võimalik on nii isetolmlemine, putuktolmlemine kui ka tuultolmlemine. Kui õit sõrmede vahel hõõruda, annab õis välja punast värvi, sest sisaldab punast värvainet hüperitsiini (mida kuivatatud taimes on koguni 1,7%).
Taim talvitub nii, et tema alumised lehed on maapinnal või kõdu alla mattunud, mistõttu teda nimetatakse ka hemikrüptofüüdiks.
Karvasel naistepunal on 9 kromosoomi.
Merkantilism
Merkantilism (ladina keeles mercantia 'kaubandus') on 15. sajandil Euroopas (Holland, Inglismaa, Prantsusmaa) tekkinud majandusteaduse suund. Merkantilismi peetakse esimeseks rahvusvahelist majandust käsitlevaks teooriaks ning merkantilismi domineerimine rahvusvahelistes suhetes kestis Lääne-Euroopas kuni 18-sajandi viimaste kümnenditeni, kuid ta hakkas oma mõjuvõimu kaotama 17. sajandi keskel, mil hakkas levima füsiokratism.
Merkantilistide põhiargument on, et riigile on majanduslikult kasulik võimalik suur eksport ja minimaalne import ning seega tuleb eksportida rohkem kui imporditakse. Merkantilismi pooldajad samastasid rikkuse rahaga ja väitsid, et riigi heaolu sõltub võimalikult suurtest kulla- ja hõbedatagavaradest. Nad taotlesid ekspordi soodustamist ning impordi piiramist kõrgete kaitsetollide abil (protektsionism). Merkantilism peab oluliseks riigi sekkumist majandusse, sest turu isereguleeruv olemus ei ole piisavalt usaldusväärne.
Varajased merkantilistid olid näiteks J. Hades (1584–1656), W. Stafford (1554–1612). Hilismerkantilistid, sealhulgas Thomas Mun (1571–1641) ja A. Serra, soovisid soodustada käsitööndusliku tootmise, eriti ekspordi tarbeks toodetava manufaktuuritööstuse arendamist. Peamised merkantilismi täideviijad olid Jean-Baptiste Colbert Prantsusmaal, Elizabeth I Inglismaal ja Peeter I Venemaal.
Merkantilismi periood oli aeg, mil rahvusriikide vahel oli rohkem sõjalisi konflikte, kui ühegi teise perioodi ajal ajaloos on olnud. Iga riigi esmane majanduslik eesmärk oli omada piisavalt valuutat, et pidada ülal tugevat sõjaväge, mis kaitseks teiste riikide rünnakute eest ja samal ajal ka vallutaks riigile uusi valdusi.
Merkantilismi teke
Kõige tähtsam otsene merkantilismi tekkepõhjus oli see, et feodaalvaldused asendusid rahvusriikidega. Lisaks põhjustas merkantilismi koloniseerimine. Kolooniad andsid riikidele võimaluse oma varanduse suurendamiseks, sest nende kaudu said riigid juurdepääsu eksklusiivsetele kaupadele (isegi näiteks väärismetallidele), mida oli väga kasulik eksportida. Kui merkantilism 15-sajandi keskel tekkis, määras riigi rikkuse see, kui palju kulda ja hõbedat ta omas. Kuld ja hõbe olid ka valuutad, mida riigid omavahelisel kauplemisel kasutasid. Kui riik tahtis oma kulla ja hõbeda varusid suurendada, pidi ta kaupu eksportima. Importimine aga tähendas seda, et kulla ja hõbeda varud vähenesid. Sellise seisukorra tulemusena tekkiski merkantilism. Riigid tahtsid imporida nii vähe kui võimalik ning selleks määrati imporditavale kaubale tollimaksud ja kvoodid, eksporti aga propageeriti.
Merkantilismi kriitika
Adam Smith näiteks väidab oma raamatus "Rahvaste rikkus" ("The Wealth of Nations"), et riigi jõukus ei kasva mitte selle kaudu, kui palju kulda ja hõbedat riik omab, vaid selle kaudu, kui palju on riigil kapitali ja kui palju kaupu on tal võimalik osta. Sellega pani Adam Smith aluse laissez faire printsiibile.
Merkantilism tänapäeval
Merkantilism on säilinud kuni tänapäevani neomerkantilismi kujul. Seega võrdsustab neomerkantilism poliitilise võimu majandusliku võimuga ning majandusliku võimu kaubavahetuse saldo ülejäägiga. Kriitikude kohaselt käituvad ka tänapäeval mitmed riigid merkantilistlike põhimõtete järgi, näiteks on selles süüdistatud Hiinat - väidetavalt hoiab Hiina oma valuutakursi kunstlikult madala võrreldes Ameerika Ühendriikide dollariga, et niiviisi müüa Ameerikasse rohkem kaupu kui ta sealt impordib, ning koguda suuri välisvaaluta varusid.
Haigus
Haigus (kreeka νόσος nosos 'haigus', 'tõbi', ladina morbus) on organismi ehitusliku terviklikkuse või talitluse hälve, mis põhjustab häireid organismi tegevuses. Organismi all tuleb mõelda nii taim- kui ka loomorganismi (sealhulgas ka inimest).
Juriidilises mõttes tähendab haigus sama mis tervisekahjustus – see on inimese kehalise või vaimse heaolu häirituse seisund, mis objektiivsel hinnangul vajab väljaravimist, st tervise taastamine eeldab meditsiinilist sekkumist.
Kohatu (Saue)
Kohatu on Harjumaal Saue vallas asuv küla. Küla jääb Tallinna–Pärnu–Ikla maantee äärde.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kernu valda.
Küla piirneb põhjas Metsanurga külaga, läänes Mõnuste külaga, lõunas Kernu ja Kirikla külaga, idas Rapla maakonnaga. Küla piiri pikkus on 17,0 km.
Ajalugu
Kohatu on põlisküla, mida esmamainiti 1241 kujul Kuœt. Hiljem kasutati ka nimekujusid Kuate (1249), Coadt (1541) ja Kohat (1725). Põhiliseks saksakeelseks nimekujuks sai Kohhat. Kohatu mõisa esmamainiti 1475 ja see tekkis küla kõrvale.
Laansalu
Laansalu on eesti perekonnanimi.
Kohatu (Saue)
Ajalugu
1920-ndatel tekkis mõisa maadele asundus, mis 1930. aastate lõpuks kasvas külaga kokku.
Küla lääneosas asus Kernu mõis. Alates 1784 olid Kohatu ja Kernu mõis samade omanike käes. 1920-ndatel kujunes sellegi ümber asundus, mida alates 1937 nimetati sealse Lümandu jõe järgi Jõekülaks. Jõeküla liideti 1977 Kohatuga.
Nime päritolu
Paul Johansen võrdles Kohatu nime Soomes asuva nimega Kuohatti. Lauri Kettunen ei pidanud seda usutavaks, aga ei osanud ka paremat seletust pakkuda. Tema võrdles seda sõnadega "kohitsema, kohitud, kohitu", kuid tunnistas ka ise, et Kohatu nimest ei ole i-d sisaldavaid vorme. Sõna "kohatu" tähendab 'ilma kohata', samuti 'ebasobiv' ja parema puudumisel pakkus Kettunen lähtekohaks seda. See võis olla algselt isiku lisanimi: inimene, kes endale mujal kohta ei leidnud.
Loodus
Küla läbib Vasalemma jõgi, millele on paisutatud Kernu paisjärv. Järve lähistel asuvad Kernu allikad.
Küla territooriumile jäävad Kohatu Suur Hiis ja Kohatu Väike Hiis.
Kernu mõisa park on arvatud kaitsealuseks pargiks.
Mergel
Mergel on peamiselt kaltsiumkarbonaati ja savimineraale sisaldav settekivim.
Mergel on pehme muldjas, enamasti hallikat või sinakat värvi kivim. Savisisaldus on reeglina 35...65%. Kaltsiumkarbonaat on mergli koostises enamasti mineraal kaltsiidina. Kui valdavaks karbonaatseks mineraaliks oleks kaltsiidi asemel dolomiit, nimetataks vastavat kivimit mergli asemel domeriidiks (dolomiit+mergel).
Mergel on kas järvelise või merelise tekkega savi- ja lubimuda kivistumise produkt.
Pyrrhose võit
Pyrrhose võit on väljend, mis pärineb Molosside kuningalt Pyrrhoselt, kes ütles 279. aastal eKr peetud võiduka, aga kaotusrohke Ausculumi lahingu järel: "Veel üks selline võit ja ma olen kadunud."
Pyrrhose võidu all mõistetakse mingis olukorras edu saavutamist ränga hinnaga.
Lokk (perekonnanimi)
Lokk on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lokk 353 inimesel: 153 mehel ja 200 naisel. Perekonnanimede levikult on Lokk meeste puhul 453. kohal ja naiste puhul 342. kohal. Perekonnanime Lokk kandja oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 44). Perekonnanimi Lokk on levinuim Põlva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 12,44.
Anto Raukas
Anto Raukas (17. veebruar 1935 Tartu – 19. aprill 2021 ) oli eesti geoloog, kergejõustiklane ja sporditegelane; Eesti Teaduste Akadeemia liige (1977). pisi|Anto Raukas [[Eesti Rahvusraamatukogus 6. oktoobril 2012 konverentsil "Tervis puhtast loodusest"]]
Elukäik
Ta lõpetas 1953. aastal kuldmedaliga Tartu 1. Keskkooli ja 1958. aastal kiitusega Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiainsenerina maavarade otsimise ja geoloogilise kaardistamise erialal. Samal aastal asus tööle Tallinna Tehnikaülikooli Geoloogia Instituudis, kus aastail 1999–2001 oli direktori kohusetäitja, hiljem osakonnajuhataja ja 2008–2017 juhtivteadur.
1962. aastal kaitses Anto Raukas geoloogiakandidaadi (tänapäeva mõistes PhD) väitekirja „Eesti NSV alusmoreenide litoloogia ja mineraloogia“ ning 1973. aastal geoloogia-mineraloogiadoktori väitekirja „Eesti liustikutekkeliste setete ja pinnavormide kujunemine“. Professori kutse sai 1980. aastal.
.kw
.kw on Kuveidi Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1992. aastast.
Anto Raukas
Elukäik
Ta kuulus 1964. aastast kuni Eesti taasiseseisvumiseni NLKP-sse.
1977. aastal valiti Raukas Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks, 1987. aastal sai ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia akadeemikuks, oli aastail 1977–1989 akadeemia presiidiumi liige, 1982–1989 keemia, geoloogia ja bioloogia osakonna akadeemik-sekretär, 1977–1982 teadusliku peasekretäri asetäitja. Ta oli ka Eesti Teaduste Akadeemia energeetikanõukogu liige.
Aastail 1989–1994 oli ta Eesti Geoloogia Seltsi esimene president.
Aastatel 1993–2009 oli ta Eesti Mereakadeemia (Eesti Merehariduskeskuse) professor, 1995–2001 sealsamas keskkonnatehnika õppetooli juhataja, 2009. aastal emeriitprofessor, 2014. aastast Tallinna Tehnikaülikooli emeriitprofessor.
Teadustöö
Anto Raukase teadustöö oli seotud stratigraafia, litoloogia, mineraloogia ja Kvaternaari paleogeograafiaga, Põhja-Euroopa jäätumisala kvaternaari setete tekke, pinnavormide kujunemise, Läänemere arengu, suurjärvede geoloogia, meteoriitide, Eesti loodusvarade otstarbeka kasutamise ja kaitse ning keskkonnakaitsega. Ta võttis osa paljudest teadusekspeditsioonidest, sh Eesti noorteadlaste I kompleksekspeditsioonist Kamtšatkale (1960) ja NSV Liidu teaduste akadeemia geograafia instituudi ekspeditsioonist Teravmägedele (1977), juhtis mitut rahvusvahelist teadusprogrammi.
Isiklikku
Tema vend on ehitusteadlane Uusi Raukas.
Batoliit
Batoliit on suuremõõtmeline põikintrusioon.
Batoliidi pindala on vähemalt 100 km². Väiksemaid, kuid muus osas batoliidi sarnaseid intrusioone nimetatakse štokkideks.
Batoliidid koosnevad enamasti valdavalt happelistest või keskmistest kivimitest, näiteks graniidist.
Batoliit võib olla ka magmakambriks, mille kohal on vulkaan.
Miljoneid aastaid väldanud kulutuse tõttu võivad batoliidid paljanduda ka maapinnal. Näiteks Soome edelaosas paljanduv Viiburi plutoon on peamiselt rabakivist koosnev batoliit.
.py
.py on Paraguay Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1991. aastast.
Batoliit
Batoliidid erinevad ülejäänud intrusioonidest ka selle poolest, et nende ulatus sügavusse ei ole reeglina teada.
Ludwig Erhard
Ludwig Erhard (4. veebruar 1897 Fürth, Baieri kuningriik, Saksa keisririik – 5. mai 1977 Bonn, Lääne-Saksamaa) oli Lääne-Saksamaa poliitik ja Saksamaa liidukantsler aastatel 1963–1966.
Majanduspoliitika
Peale teist maailmasõda oli Saksamaa majandus kriisis, tootmisvõimekus oli madal, purustused suured, raha oli kaotanud oma väärtuse ning must turg õitses.
Ludwig Erhardi eestvedamisel alustas 1949. aasta valimistel võitnud kristlik-demokraatlik valitsus majandusreformi. Rajati nn sotsiaalne turumajandus, kus riik ei reguleerinud majandust vahetult, vaid kehtestas ettevõtetele reeglid, et tagada õigulus ja kaitsta haavatavamaid. Riik pidi eelkõige kaitsma vaba konkurentsi ning ettevõtteid maksustama
Uus poliitika oli alguses ebapopulaarne, seda peeti liiga liberaalseks.
274
274. aasta
Rand-emajuureke
Rand-emajuureke ehk rand-emajuur (Gentianella uliginosa) on emajuureliste sugukonda emajuurekese perekonda kuuluv rohttaim.
Olga Viluhhina
Olga Viluhhina (sündinud 22. märtsil 1988 Mežgorjes Baškortostanis) on Venemaa laskesuusataja.
Rand-emajuureke
Rand-emajuureke kasvab Eestis paiguti, peamiselt lääneranniku ja Lääne-Eesti saarte rannaniitudel. Taim kasvab 3–15 cm kõrguseks. Ta on üheaastane taim. Taim õitseb juunist septembrini. Õied on sinakasvioletsed.
274
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastakümned: 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad - 270. aastad - 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad
Aastad: 269 270 271 272 273 - 274 - 275 276 277 278 279
ITA
ITA või Ita võib tähendada järgmist:
Rawones
Rawones on eesti ansambel.
Ajalugu
Rawones on esimene Eestis tegutsev USA punklegendi Ramones tribuutbänd. Ansambel koosneb eesti rokkmuusikutest, kelle lemmikbänd on Ramones. Rawones tuli kokku eesmärgiga anda Ramonesi 30. aastapäeva puhul mõned kontserdid.
Esinemised toimusid:
Kolm esimest esinemist olid pühendatud 30 aasta möödumisele Ramonesi esimesest kontserdist New Yorgis Performance Studios 30. märtsil 1974. Neljanda esinemisega tähistati Joey Ramone'i 53. sünniaastapäeva.
Et vältida muutumist süldibändiks, võttis Rawones vastu otsuse esineda ainult ümmargustel Ramonesiga seotud tähtpäevadel.
Aaron Copland
Aaron Copland (14. november 1900 Brooklyn – 2. detsember 1990) oli USA helilooja ja dirigent.
Tema iseäralik kompositsioonitehnika tõi talle hüüdnime "Ameerika heliloojate vanem" (the dean of American composers). Coplandi muusika on segu kaasaegsest ja Ameerika pärimusmuusikast.
Copland töötas õpetaja ja lektorina ning kirjutas raamatuid ja artikleid.
Tema vanemad olid Leedu aladelt välja rännanud juudid, kes enne Ameerikasse siirdumist muutsid oma perekonnanime Kaplan Coplandiks. Esimesed klaveritunnid sai ta õelt.
Terts
Terts ( < ladina k tertius "kolmas") on
tühi|400px (a) suur terts (b) väike terts (c) suurendatud terts (d) vähendatud terts
Klassikalises harmoonias on terts konsoneeriv intervall. Range stiili polüfoonias käsitleti tertsi dissonantsina.
Läti Ülikool
260px|thumb|Ülikoolilinnak (2019). Läti Ülikool (läti keeles Latvijas Universitāte) on ülikool Riias ja ühtlasi Läti vanim klassikaline ülikool. Ülikool on asutatud 1919. aastal.
Ajalugu
Läti Ülikool asutati pärast Läti iseseisvumist 28. septembril 1919 ja kandis esialgu nime Läti Kõrgem Kool (Latvijas Augstskola). Uus kõrgkool asutati 1862. aastal asutatud Riia Polütehnilise Instituudi baasil, mis oli evakueeritud Esimese maailmasõja ajaks (1914–1918) Moskvasse. 1918. aastal asutati selle baasil Venemaal Ivanovo-Voznessenski Polütehniline Instituut. Osa polütehnilisest instituudist, täpsemalt selle tehnika- ja põllumajandusteaduskond liideti aga uue, vastloodud kõrgkooliga Riias. Endise Riia Polütehnilise Instituudi maja Riias aadressil Raiņa bulvāris 19 on tänapäeval Läti Ülikooli peahoone. 1939. aastal asutati põllumajandusteaduskonna baasil Läti Põllumajandusülikool. 1. septembril 1958 lahutati tehnikateaduskond uuesti ja selle baasil asutati eraldi kõrgkool – Riia Polütehniline Instituut, mis kannab alates 1990. aasta märtsist nime Riia Tehnikaülikool.
Läti Kõrgema Kooli esimene rektor oli keemik Paul Walden.
1923. aastal sai ülikool oma praeguse nime – Läti Ülikool (Latvijas Universitāte).
Aastatel 1919–1940 oli Läti Ülikool suurim kõrgharidus-, teadus- ja kultuurikeskus Lätis. Enne Teist maailmasõda sai Riias kõrgharidust omandada veel Läti Konservatooriumis ja Läti Kunstiakadeemias.
Nõukogude okupatsiooni ajal (1940–1941 ja 1944/1945–1958 oli kooli nimi Läti Riiklik Ülikool (Latvijas Valsts Universitāte). Natsi okupatsiooni ajal (1942–1944/1945) oli kooli nimi Riia Ülikool (Rīgas Universitāte). 1958. aastal anti koolile kuulsa Läti kommunisti Pēteris Stučka nimi – Pēteris Stučka nimeline Läti Riiklik Ülikool (Pētera Stučkas Latvijas Valsts Universitāte). See oli ülikooli ametlik nimi kuni 1990. aastani.
Struktuur
Läti Ülikool koosneb 13 teaduskonnast.
Eesti keel ja kultuur Läti Ülikoolis
Alates 2011. aastast saab Läti Ülikoolis soome-ugri osakonnas õppida bakalaureuseõppes ka eesti keelt. Kuigi soome-ugri osakonnas on eesti keelt õpetatud varemgi, lähetab Eesti riik alates 2011. aastast eesti keele ja kultuuri akadeemilise välisõppe programmi (EKKAV) raames Läti Ülikooli eesti keele ja kultuuri lektori. Esimese eesti keele lektorina asus 2011. aastal tööle Kerttu Rozenvalde.
.mr
.mr on Mauritaania Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1996. aastast.
Alpi jänesekäpp
Alpi jänesekäpp ehk eedelveiss (Leontopodium alpinum) on korvõieliste sugukonna jänesekäpa perekonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede liik.
Välimus
Alpi jänesekäpp on aias keskmiselt 10–15 cm kõrgune puhmik, looduslikes tingimustes, vaevu huumusega kaetud kaljudel, võivad nad olla vaid 5 cm kõrgused. Varre tipus asuvaid pruunikate soomustega korvõisikuid ümbritsevad tähtjalt valgeviltjad kõrglehed.
Levila
Alpi jänesekäpp kasvab pärismaisena lubjarikastel mäginiitudel Pürenee, Alpi ja Balkani mäestikes.
Kasvukoht
Eelistab vett hästi läbilaskvat lahjat ja mõningase lubjasisaldusega mulda.
Kasutamine
Eestis kasvatatakse teda aedades ilutaimena. Alpi jänesekäpa sortidest on üsna levinud 'Mignon', 'Everest', 'Stella Bavaria', 'Matterhorn'.
Kultuuris
Paljudes Euroopa riikides kasutatakse alpi jänesekäppa rahvusliku sümbolina, kaubamärkide osana, ka rahatähtedel (näiteks Rumeenia 50-leisel), müntidel (näiteks Austria 2-eurosendisel) jm. Salzburgi linna kandideerimisel 2014. aasta taliolümpiaks kujutati eedelveissi ka olümpialogol.
Jahilaskmine
Jahilaskmine on laskespordiala, kus sileraudsetest sportrelvadest lastakse lendavaid pigitaldrikuid või liikuvaid märke ning vint-sportrelvadest seisvaid või liikuvaid märke.
Peter Kaiser
Peter Kaiser (1. oktoober 1793 Mauren – 23. veebruar 1864 Chur) oli Liechtensteini ajaloolane ja poliitik.
Jahilaskmine
Ainuüksi Euroopa riikides on jahilaskmises kasutusel üle 80 liigi jahilaskeharjutusi. Kogu maailmas kasutatavate jahilaskeharjutuste liikide arv pole täpselt teada.
Jahilaskmine lendavate märkide ehk nõndanimetatud pigitaldrikute, rahvasuus ka pigilindude (clay pigeon shooting) laskmise osas jaguneb kahte liiki laskealadeks:
Lendavate märkide pihta laskmiseks kasutatakse 12-kaliibriseid sileraudseid jahisportrelvi, mis omakorda võivad olla kas kaheraudsed jahipüssid või üheraudsed poolautomaatsed jahirelvad. Laskemoonana kasutatakse sõltuvalt harjutusest kas 24- või 28-grammise haavlilaenguga padruneid, kus haavlite lubatud läbimõõt on 2,0–2,5 mm ehk haavleid numbritega 9–7.
Märkidena kasutatakse põhiliselt lendavaid ja veerevaid, enamasti oranži värvi 60–110 mm läbimõõduga ja 36–182 g kaaluvaid pigitaldrikuid. Standardmärk on 110 mm läbimõõdus ja kaalub 105 g. Märkide (taldrikute) materjaliks on pigi ja kukermiidi (või mõne muu analoogse aine) segu, mis tõhustab märkide purunemist. Jahilaskmise alla kuuluvad ka vint- ja sileraudsetest relvadest lastavad jahipraktilised kuuliharjutused liikuvate ja seisvate märkide pihta. Näiteks "jooksev metsiga" (JM) lastakse sileraudse relvaga distantsilt 35 meetrit, harjutused JM-1 – JM-7 aga 50 meetri distantsilt, harjutused VJM-1 – VJM-4 ja "jooksev põder" (JP) lastakse vintrelvast 50 ja 100 meetri distantsilt, harjutused JP-1 – JP-4, "seisvad siluetid" ehk harjutus VSS lastakse vintrelvast 100 meetri distantsilt. Neid kuuliharjutusi koordineerib ja arendab Eesti Jahispordi Liit. Eestist pärit jahilaskurid on maailmas väga tuntud ja tunnustatud. Eesti on ette näidata olümpiamängude hõbemedal kaevikrajal (Tokio), maailmameistritiitel kaarrajal (2006) ning muidki kõrgeid kohti Euroopa ja maailmameistrivõistlustelt.
Nord-Trøndelagi maakond
2018. aastal moodustati Nord-Trøndelagi ja Sør-Trøndelagi maakonnast Trøndelagi maakond.
Vallad
Sulgudes on elanike arv 1. jaanuaril 2006.
Kergejõustik 1972. aasta suveolümpiamängudel
thumb|300px|right|[[Müncheni olümpiastaadion olümpiapargis.]] Kergejõustik 1972. aasta suveolümpiamängudel peeti 31. augustist 10. septembrini Saksamaa Liitvabariigis Müncheni olümpiastaadionil. Programmi kuulus 38 võistlust, millel osales 1324 sportlast 104 riigist.
100 m jooks
Finaal: 1. september Osavõtjaid: 84 Maailmarekord: 9,95 (1968) James Hines, USA Olümpiarekord: 9,95 (1968) James Hines, USA Olümpiavõitja 1968: 9,95 (1968) James Hines, USA <br style="clear:both;" />
200 m jooks
Finaal: 4. september Osavõtjaid: 57 Maailmarekord: 19,83 (1968) Tommie Smith, USA Olümpiarekord: 19,83 (1968) Tommie Smith, USA Olümpiavõitja 1968: 19,83 Tommie Smith, USA <br style="clear:both;" />
400 m jooks
Finaal: 7. september Osavõtjaid: 64 Maailmarekord: 43,86 (1968) Lee Evans, USA Olümpiarekord: 43,86 (1968) Lee Evans, USA Olümpiavõitja 1968: 43,86 Lee Evans, USA <br style="clear:both;" />
800 m jooks
Finaal: 2. september Osavõtjaid: 61 Maailmarekord: 1.44,3 (1962) Peter Snell, Uus-Meremaa 1.44,3 (1968) Ralph Doubell, Austraalia Olümpiarekord: 1.44,3 (1968) Ralph Doubell, Austraalia Olümpiavõitja 1968: 1.44,3 Ralph Doubell, Austraalia Tulemused: Eeljooksud-Poolfinaalid-Finaal <br style="clear:both;" />
1500 m jooks
Finaal: 10. september Osavõtjaid: 66 Riike: 46 Maailmarekord: 3.33,1 Jim Ryun, USA (8. juuli 1967, Los Angeles) Olümpiarekord: 3.34,9 Kip Keino, Keenia (20. oktoober 1968, México) Olümpiavõitja 1968: 3.34,9 Kip Keino, Keenia <br style="clear:both;" />
5000 m jooks
Finaal: 10. september Osavõtjaid: 61 Riike: 35 Maailmarekord: 13.16,6 Ron Clarke Austraalia (6. juuli 1966, Stockholm) Olümpiarekord: 13.39,6 Vladimir Kutš NSVL (28. november 1956, Melbourne) Olümpiavõitja 1968: 14.05,0 Mohamed Gammudi Tuneesia <br style="clear:both;" />
10 000 m jooks
Finaal: 31. august Osavõtjaid: 51 Riike: 33 Maailmarekord: 27.39,4 Ron Clarke Austraalia (14. juuli 1965, Oslo) Olümpiarekord: 28.24,4 Billy Mills USA (14. oktoober 1964, Tokio) Olümpiavõitja 1968: 29.27,4 Naftali Temu Keenia <br style="clear:both;" />
Maraton
Finaal: 10. september Osavõtjaid: 74 Riike: 39 Maailmarekord: 2:08.33,6 Derek Clayton Austraalia (30. mai 1969, Antwerpen) Olümpiarekord: 2:12.11,2 Abebe Bikila Etioopia (21. oktoober 1964, Tokyo) Olümpiavõitja 1968: 2:20.26,4 Mamo Wolde Etioopia <br style="clear:both;" />
110 m tõkkejooks
Finaal: 7. september Osavõtjaid: 39 Riike: 27 Maailmarekord: 13,2 Martin Lauer Saksa FV (7. juuli 1959, Zürich) Olümpiarekord: 13,3 Ervin Hall USA (17. oktoober 1968, México) Olümpiavõitja 1968: 13,3 Ervin Hall USA <br style="clear:both;" />
400 m tõkkejooks
Finaal: 2. september Osavõtjaid: 37 Riike: 25 Maailmarekord: 48,1 David Hemery Suurbritannia (15. oktoober 1968, México) Olümpiarekord: 48,1 David Hemery Suurbritannia (15. oktoober 1968, México) Olümpiavõitja 1968: 48,1 David Hemery Suurbritannia <br style="clear:both;" />
4x100 m teatejooks
Finaal: 10. september Riike: 27 Maailmarekord: 38,24 USA (20. oktoober 1968, México) Charles Greene, Mel Pender, Ronnie Ray Smith, Jim Hines Olümpiarekord: 38,24 USA (20. oktoober 1968, México) Charles Greene, Mel Pender, Ronnie Ray Smith, Jim Hines Olümpiavõitja 1968: 38,24 USA Charles Greene, Mel Pender, Ronnie Ray Smith, Jim Hines <br style="clear:both;" />
4x400 m teatejooks
Finaal: 10. september Riike: 21 Maailmarekord: 2.56,16 USA (20. oktoober 1968, México) Vince Matthews, Ron Freeman, Larry James, Lee Evans Olümpiarekord: 2.56,16 USA (20. oktoober 1968, México) Vince Matthews, Ron Freeman, Larry James, Lee Evans Olümpiavõitja 1968: 2.56,16 USA Vince Matthews, Ron Freeman, Larry James, Lee Evans <br style="clear:both;" />
20 km käimine
Finaal: 31. august Osavõtjaid: 24 Riike: 12 Maailmarekord: 1:24.50 Paul Nihill Suurbritannia (31. juuli 1972, Douglas) Olümpiarekord: 1:29.34,0 Ken Matthews Suurbritannia (15. oktoober 1964, Tokio) Olümpiavõitja 1968: 1:33.58,4 Vladimir Golubnitši NSV Liit <br style="clear:both;" />
50 km käimine
Finaal: 3. september Osavõtjaid: 36 Riike: 18 Maailmarekord: 3:52.45 Bernd Kannenberg Saksa FV (27. mai 1972, Bremen) Olümpiarekord: 4:11:12 Abdon Pamich Itaalia (18. oktoober 1964, Tokio) Olümpiavõitja 1968: 4:20.13,6 Christoph Höhne Saksa DV <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 10. september Osavõtjaid: 40 Riike: 26 Maailmarekord: 2.29 Pat Matzdorf USA (3. juuli 1971, Berkeley) Olümpiarekord: 2.24 Dick Fosbury USA (20. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1968: 2.24 Dick Fosbury USA <br style="clear:both;" />
Teivashüpe
Finaal: 2. september Osavõtjaid: 61 Riike: Maailmarekord: 5.63 Bob Seagren USA (2. juuli 1972, Eugene) Olümpiarekord: 5.40 Bob Seagren USA (16. oktoober 1968, Mexico) ...................................Claus Schiprowski Saksa FV ...................................Wolfgang Nordwig Saksa DV Olümpiavõitja 1968: 5.40 Bob Seagren USA <br style="clear:both;" />
.pf
.pf on Prantsuse Polüneesia Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1996. aastast.
Kergejõustik 1972. aasta suveolümpiamängudel
Kaugushüpe
Finaal: 9. september Osavõtjaid: 36 Riike: 25 Maailmarekord: 8.90 Bob Beamon USA (18. oktoober 1968, Mexico) Olümpiarekord: 8.90 Bob Beamon USA (18. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1968: 8.90 Bob Beamon USA <br style="clear:both;" />
Kolmikhüpe
Finaal: 4. september Osavõtjaid: 36 Riike: 28 Maailmarekord: 17.40 Pedro Pérez Kuuba (5. august 1971, Cali) Olümpiarekord: 17.39 Viktor Sanejev NSVL (17. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1968: 17.39 Viktor Sanejev NSVL <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Finaal: 9. september Osavõtjaid: 29 Riike: 19 Maailmarekord: 21.78 Randy Matson USA (23. aprill 1967, College Station) Olümpiarekord: 20.68 Randy Matson USA (14. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1968: 20.68 Randy Matson USA <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Finaal: 2. september Osavõtjaid: 29 Riike: 18 Maailmarekord: 68.40 Jay Silvester USA (18. september 1968, Reno) ......................................Ricky Bruch Rootsi (5. juuli 1972, Stockholm) Olümpiarekord: 64.78 Al Oerter USA (15. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1968: 64.78 Al Oerter USA <br style="clear:both;" />
Vasaraheide
Finaal: 7. september Osavõtjaid: 31 Riike: 17 Maailmarekord: 76.40 Walter Schmidt Saksa FV (4. september 1971, Lahr) Olümpiarekord: 73.63 Gyula Zsivótzky Ungari (17. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1968: 73.63 Gyula Zsivótzky Ungari <br style="clear:both;" />
Odavise
Finaal: 3. september Osavõtjaid: 23 Riike: 15 Maailmarekord: 93.80 Jānis Lūsis NSVL (6. juuli 1972, Stockholm) Olümpiarekord: 90.10 Jānis Lūsis NSVL (16. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1968: 90.10 Jānis Lūsis NSVL <br style="clear:both;" />
Kümnevõistlus
Finaal: 7.-2. september Osavõtjaid: 33 Riike: 19 Maailmarekord: 8417 Bill Toomey USA (14. mai 1967, Heidelberg) Olümpiarekord: 8193 Bill Toomey USA (6. september 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1968: 8193 Bill Toomey USA <br style="clear:both;" />
100 m jooks
Finaal: 2. september Osavõtjaid: 47 Maailmarekord: 11,08 (1968) Wyomia Tyus, USA Olümpiarekord: 11,08 (1968) Wyomia Tyus, USA Olümpiavõitja 1968: 11,08 Wyomia Tyus, USA <br style="clear:both;" />
200 m jooks
Finaal: 7. september Osavõtjaid: 37 Maailmarekord: 22,4 (1970) Chi Cheng, Taivan Olümpiarekord: 22,5 (1968) Irena Szewińska, Poola Olümpiavõitja 1968: 22,5 Irena Szewińska, Poola <br style="clear:both;" />
800 m jooks
Finaal: 3. september Osavõtjaid: 38 Riike: 28 Maailmarekord: 1.58,5 Hildegard Falck Saksa FV (11. juuli 1971, Stuttgart) Olümpiarekord: 2.00,9 Madeline Manning USA (19. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1968: 2.00,9 Madeline Manning USA <br style="clear:both;" />
100 m tõkkejooks
Finaal: 8. september Osavõtjaid: 25 Riike: 15 Maailmarekord: 12,5 Annelie Ehrhardt Saksa DV (15. juuli 1972, Potsdam) <br style="clear:both;" />
4x100 m teatejooks
Finaal: 10. september Riike: 15 Maailmarekord: 42,88 USA (20. oktoober 1968, Mexico) Margaret Bailes, Barbara Ferrell, Mildrette Netter, Wyomia Tyus Olümpiarekord: 42,88 USA (20. oktoober 1968, Mexico) Margaret Bailes, Barbara Ferrell, Mildrette Netter, Wyomia Tyus Olümpiavõitja 1968: 42,88 USA Margaret Bailes, Barbara Ferrell, Mildrette Netter, Wyomia Tyus Lääne-Saksamaa kordas Ameerika Ühendriikide naiskonna nelja aasta tagust maailmarekordit 42,8. Kuldmedalivõitja Heide Rosendahl oli kümme päeva varem võitnud ka kaugushüppes olümpiakulla. <br style="clear:both;" />
4x400 m teatejooks
Finaal: 10. september Riike: 14 Maailmarekord: 3.29,28 Saksa DV (27. juuli 1972, Helsingi) Monika Zehrt, Rita Kühne, Ingelore Lohse, Helga Seidler Naiste 4x400 m teatejooks oli esimest korda olümpiamängude programmis. Ida-Saksamaa jooksis eeljooksus uue maailmarekordi 3.28,5 ja parandas seda finaalis rohkem kui viie sekundiga ajaga 3.22,95. <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 4. september Osavõtjaid: 40 Riike: 22 Maailmarekord: 1.92 Ilona Gusenbauer Austria (4. september 1971, Viin) Olümpiarekord: 1.90 Iolanda Balaș Rumeenia (15. oktoober 1964, Tokio) Olümpiavõitja 1968: 1.82 Milena Rezková Tšehhoslovakkia 16-aastane Ulrike Meyfarthi tulemus 1.92 kordas Ilona Gusenbaueri 1971. aastal hüpatud maailmarekordit. <br style="clear:both;" />
Kaugushüpe
Finaal: 31. august Osavõtjaid: 33 Riike: 19 Maailmarekord: 6.84 Heide Rosendahl Saksa FV (3. september 1971, Torino) Olümpiarekord: 6.82 Viorica Viscopoleanu Rumeenia (14. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1968: 6.82 Viorica Viscopoleanu Rumeenia <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Finaal: 7. september Osavõtjaid: 18 Riike: 11 Maailmarekord: 20.63 Nadežda Tšižova NSVL (19. mai 1972, Sotši) Olümpiarekord: 19.61 Margitta Gummel Saksa DV (20. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1968: 19.61 Margitta Gummel Saksa DV <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Finaal: 10. september Osavõtjaid: 17 Riike: 10 Maailmarekord: 66.76 Faina Melnik NSVL (4. august 1972, Moskva) Olümpiarekord: 58.28 Lia Manoliu Rumeenia (18. oktoober 1968, Mexico) Olümpiavõitja 1968: 58.28 Lia Manoliu Rumeenia <br style="clear:both;" />