cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tallinna Merekolledž
Tehnikumist merekooliks
Kursandid olid vabastatud ajateenistusest. Kooli lõpetamise järel läbisid kursandid kuuenädalase sõjaväelaagri, mille järel said 2. klassi madruse (2 triipu pagunil) auastme ja arvati reservi.
Kalatööstusliku merekooli kursantide elukorraldust peeti leebemaks kui Tallinna Merekooli oma.
Ivanka Rainova
pisi|Ivanka Rainova, 2014 Ivanka Rainova (ka Yvanka B. Raynova, Ivanka Bogomilova Rainova; bulgaaria keeles Иванка Б. Райнова; sündinud 16. oktoobril 1959 Sofias, Bulgaarias) on Bulgaaria filosoof, feminist, toimetaja, tõlkija ja kirjastaja. Ta on Bulgaaria Teaduste Akadeemia Ühiskonna- ja Teadmusuuringute Instituudi tänapäeva filosoofia professor ja Viini Aksioloogiauuringute Instituudi direktor.
Rainova on olnud tegev Lääne ja kontinentaalfilosoofia, fenomenoloogia, hermeneutika, filosoofilise antropoloogia, aksioloogia, väärtusteooria, feministliku filosoofia, soouuringute, kultuuridevahelise filosoofia, religiooniuuringute ja tõlkeuuringute vallas ning uurinud Jean-Paul Sartre'i Paul Ricoeuri filosoofiat. Ta on tõlkinud bulgaaria keelde Sartre'i teose "Olemine ja eimiski" ja Ricoeuri raamatu "Tõlgenduste konflikt". Ta on mitme raamatusarja ja ajakirja peatoimetaja, sh kirjastuse Peter Lang sari "Philosophie, Phänomenologie und Hermeneutik der Werte" ("Filosoofia, fenomenoloogia ja väärtushermeneutika") ja ajakiri Labyrinth: An International Journal of Philosophy, Value Theory and Sociocultural Hermeneutics. Samuti on Raimnva Austria kirjastuse Axia Academic Publishers programmidirektor.
Oriküla (Kärla)
Oriküla oli Saaremaal Kärla kihelkonnas asunud küla. Praegu on küla alad Karida küla koosseisus.
Oriküla mõis loodi arvatavasti pärast 1628. aastat. Seda mainiti aastail 1645 ja 1798 kujul Orriküll.
1920. aastatel rajati mõisa maadele asundus. Pärast maailmasõda see tühjendati ja selle asemele rajati Nõukogude armee raketibaas. Üksikud talud, mis jäid põhja poole Kaarma valda, liideti 1977 Kaarmisega, aga endise asunduse põhiosa, sealhulgas mõisakoht, asub praegu Karida küla piires ja on asustamata.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus Oriküla Lääne-Saare valda.
Ryglice
Ryglice on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tarnówi maakonnas, Ryglice valla halduskeskus. Ryglice asub Tarnówist umbes 18 km kagus.
Ryglicet on ürikutes esimest korda mainitud 1301. aastal. Ryglice sai linnaõigused 1824. aastal, kuid kaotas need 1934. aastal. Uuesti sai Ryglice linnaõigused 2001. aastal.
Rat Burana
Rat Burana (tai ราษฎร์บูรณะ) on Bangkoki linnaosa (khet). Khlong San asub Chao Phraya jõe vasakul (läänepoolsel) kaldal.
Linnaosa koosneb kahest asumist (khwaeng): Rat Burana ja Bang Pakok.
Rait-Riivo Laane
Aastast 2010 mängib ta klubis KK Rapla.
Ta mängib aastast 2014 Eesti korvpallikoondises.
Püsivara
Püsivara (inglise keeles firmware) on seadme püsimälusse salvestatud programm või programmid (tarkvara). Paljude lihtsate seadmete puhul (lihtsamad mobiiltelefonid, fotoaparaadid, mänguasjad, vms.) koosnebki kogu seadmesisene tarkvara ainult püsivarast.
Heinamärss
Heinamärss (tartu murdes karss, saarte ja läänemurdes kess, mõrts) on endisaegne nöörist valmistatud suuresilmaline võrkkott, millega võeti hobusele tee peale heinu söögiks kaasa. Heinamärss oli piisavalt suurte silmadega, et hobune võis läbi võrgu süüa. Täis heinamärssi kasutati ka vankris või rees istmepadjana.
Rein Albri
Rein Albri (sündinud 9. veebruaril 1946 Järva-Jaanis) on Eesti merendustegelane, õppejõud.
Aastatel 1993–1996 õppis ta eksternina Eesti Mereakadeemia külmatehnika insener-mehaaniku erialal ning töötas Eesti Mereakadeemia külmatehnika õppetooli lektorina.
2014. aastast on ta Tallinna Tehnikaülikooli Eesti Mereakadeemia külmatehnika lektoraadi assistent.
Autohtoonne liik
Autohtoonne liik (varasemas kirjanduses ka aborigeenne liik ) on liik, mis on kujunenud samas piirkonnas, kus ta kaasajal levib.
Tet el Badi kivikirst
pisi|Tet el Badi kivikirst Tet el Badi kivikirst on kivist kirst Belaul Ngarchelongi osariigis Ollei külas.
26. augustil 2004 võeti see kultuuripärandina UNESCO maailmapärandi nimistu kandidaadiks.
Blaschko triibud
pisi|Blaschko triipude joonis naisel ja mehel pisi|Lööbe esiletoodud Blaschko triip neiu õlavarrel Blaschko triibud on normaalse raku arenemisega kaasnevad jooned nahas, mis on silmaga nähtavad vaid teatud nahahaiguste esinemise korral. Triipe võib näha ka ultraviolettvalguses. Triibud katavad keha laikudena, pööristena, pidevate või katkendlike joontena ja vöödimustrina: kolm põhilist mustrit on V-kujuliselt seljal, S-kujuliselt rinnal ning külgedel, laineliselt peal. Oletatakse, et jooned järgivad embrüo rakkude arengut, kuna need ei järgi närvi-, lihas- või lümfisüsteemide kulgu. Triibud ilmnevad lisaks inimestele ka teistel loomadel. Triibud avastas saksa dermatoloog Alfred Blaschko 1901. aastal.
Don Quijote
pisi|Esimese väljaande tiitelleht (1605) "Don Quijote" (täielik pealkiri "Teravmeelne hidalgo Don Quijote La Manchast", hispaania "El ingenioso hidalgo don Quijote de la Mancha"; algselt "El ingenioso hidalgo don Quixote de la Mancha") on Miguel de Cervantese romaan.
Romaani esimene osa ilmus 1605. aastal ja teine osa 1615. aastal. Teost on tihti nimetatud esimeseks moodsaks romaaniks ja üheks parimaks romaaniks, mis on kunagi kirjutatud. Aastatel 1939–1940 tõlkis Aita Kurfeldt eesti keelde "Don Quijote" esimese osa, sellele järgnes 1947. aastal teine osa. "Don Quijote" on üks maailma enimtõlgituimaid raamatuid, olles välja antud umbes 145 keeles.
"Don Quijote" parodeerib rüütliromaani, mis oli tol ajal Hispaanias levinud kirjandusžanr. Rüütliromaanid käsitlevad selliseid teemasid nagu armastus, lahusolek, surm, reetmine ning hea ja kurja võitlus. Kogu tegevus toimub ideaalses maailmas, kus kõik võimatu on võimalik. "Don Quijote" vaatab sellele kirjandusžanrile kriitilis-satiirilise pilguga.
Olulisus
Cervantese surma-aastapäeval, 23. aprillil, tähistatakse ülemaailmset raamatu ja roosi päeva. Samal päeval antakse välja Miguel de Cervantese kirjandusauhind elutöö eest hispaania keeles kirjutavale kirjanikule. Auhinna annab üle Hispaania kuningas.
Idealism vs. realism
Don Quijote on idealist, kelle ootused tuginevad ebarealistlikele ja vananenud uskumustele. Ta loob enda ümber fantaasiamaailma, mis muutub tema reaalsuseks. Quijote jaoks on olulised väärtused austus, headus, rüütellikus ja vaprus. Tänu Don Quijote idealistlikule olemusele on ta õnnelik isegi siis, kui tegelik olukord on halb. Sancho Panza on realistliku mõttelaadiga ja vastandub täielikult nimitegelasele. Sancho ei vaja õnneks palju, rahuldatud peavad olema vaid tema põhivajadused – täis kõht ja mugav koht magamiseks.
Hullumeelsus vs. meelemõistus
Don Quijotet peetakse hulluks, aga tema hullumeelsuse liik on ebaselge. Tal on rüütliteemalised hallutsinatsioonid, mis esinevad välise stiimulita. Hallutsinatsioonid mõjutavad tema taju ja saavad ainet päris sündmustest ja objektidest. Don Quijote kujutlusvõime muudab tavalise talutüdruku ilusaks ja vooruslikuks neiuks. Tagasihoidlikud võõrastemajad paistavad talle lossidena. Kui asjad ei lähe ootuspäraselt, süüdistab ta nähtamatuid võlureid ja nende loitse. Tema hullumeelsus seisneb selles, et ta usub oma rüütliromaanidest mõjutatud kujutlusvõimet rohkem kui oma taju.
Peategelased
Cervantes võttis "Don Quijote" peategelasi välja mõeldes eeskujuks lihtsad inimesed igapäevaelust.
Don Quijote
pisi|Don Quijote ja Sancho Panza. Jules Davidi illustratsioon Alonso Quijano, 16. sajandi hispaania hidalgo La Manchast, on kirglik rüütliromaanide lugeja, kes ei suuda enam reaalsusel ja fantaasial vahet teha. Alonso lahkub kodust ja läheb enda rüütellikke seikluseid otsima. Ta jätab oma vana identiteedi ja nimetab ennast Don Quijote de la Manchaks. Ta imiteerib oma imetletud kirjandustegelasi ja leiab oma elule uued eesmärgid: hädas näitsiku abistamine, hiiglastega võitlemine ja halva heaks muutmine, kuid tegelikult kujutab ta seda kõike endale ette. Ta peab seisma silmitsi rüütliromaanide maailma ja 17. sajandi vastuolulise Hispaania mitmekesisusega. Don Quijote satub vastuollu kõigi nendega, kes tahavad teda oma ideaalidest kõrvale lükata. Psühholoogiline ja füüsiline vägivald purustavad ta fantaasiad.
Sancho Panza
Sancho on Hispaanias, üldiselt lihtrahva seas, väga levinud nimi. Panza on hispaania keeles 'vats'. Sancho on lihtsameelne, kuid ahne talumees, kes elab Don Quijotega samas külas ja kellest saab Quijote ustav relvamees. Ta on kirjaoskamatu ja harimatu ning leiab, et Quijote mõtted on poolearulised ja ebaolulised. Ajapikku aga näeb ta Quijote seletamatut julgust ning tema umbusaldus muutub kiindumuseks. Sancho hakkab Quijote monolooge tähelepanelikult kuulama ja leiab, et need on ilusad ja tõesed – eriti kui ta mainib rikkust ja kuulsust. Ta imetleb Quijote intelligentsust ja lahket vaimu. Romaani teise osa alguseks on Sancho hakanud Quijote mõtteid südamesse võtma ja usub, et temagi võib olla intelligentne, südamlik ja idealistlik.
Aldonza Lorenzo / Dulcinea del Toboso
Nimi Aldonza tähendab 'kerglaste elukommetega tütarlaps', 'lõbutüdruk'. Hispaanias esineb ka ütlus: "kui ei ole (ausat) tütarlast, käib ka Aldonza". Dulcinea nimi tuleb hispaaniakeelsest sõnast dulce, mis tähendab 'magus'.
Dulcinea del Toboso ei ole päris inimene, vaid Don Qujiote ettekujutlus täiuslikust naisest. Don Quijote teeb kõik Dulcinea auks. Esimene asi, mida lugeja Dulcinea kohta teada saab, on see, et tema tegelik nimi on Aldonza Lorenzo. See nimi ei ole Don Quijote jaoks piisavalt romantiline ja ta nimetab Aldonza ümber Dulcineaks. Sancho ei näe Dulcinead, vaid Aldonzat, kes on mehine ja räsitud. Sancho küll tunnistab, et Aldonza on omamoodi imeline naine, aga kindlasti mitte selline õrn printsess, nagu Don Quijote väidab. Cervantes kujutab Dulcinead tõelise tegelasena, et anda edasi seda, kui tugev on Don Quijote kujutlusvõime.
Kristiina Raudsepp
Raudsepp õppis Elva Keskkoolis.
Kristina Bellanova või Belanova nime all esines ta mitme stuudio filmides, üks neist oli Hollandi filmitootja Video Art Holland B. V. (VAH). Teda on nimetatud Eesti kuulsaimaks erootikatäheks. Pseudonüümi valik oli tema sõnul juhuslik. Üks Bellanova esimesi etteasteid erootikas oli Soome ajakirjas Tabu 7 1993. aastal.
2001. aastal kandideeris Bellanova Eesti tõsielusarja "Robinsonid". Intervjuus pidas ta oma elu suurimaks veaks seda, et lasi end kümme aastat varem pornofilmidesse meelitada. 2009. aastal mängis ta lõbutüdrukut sarjas "Kelgukoerad".
2006. aastal astus Raudsepp erakonda Isamaa ja Res Publica Liit.
2011. aastal nimetas Eesti Ekspress Kristina Bellanovat Eesti saja mõjukama naise hulgas läbi sajandite.
Kristiina Raudsepp on abielus, 2006. aastal sündis tal poeg.
Klaabu
Klaabu on multifilmitegija ja kunstniku Avo Paistiku loodud tegelaskuju, kes sai tuntuks 1978. aastal valminud multifilmist "Klaabu".
Klaabu on munakujuline heatahtlik olevus, kellel on kaks peenikest jalga ja kätt, suured ovaalsed silmad ning kaks krussis antenni ehk krimblit. Vihmapiisast sündinud rõõmsameelne ja seiklushimuline tegelane pääseb sageli rasketest olukordadest, kuna suudab oma kuju muuta.
Klaabu loodi lasteajakirja Täheke tellimusel.
Tähekeses ilmusid kord kuus Jaan Rannapi kirjutatud Klaabu lood, mis valmisid Paistiku joonistatud piltide põhjal. Paistiku kinnitust mööda on Klaabu sünnipäev 24. oktoober 1975.
Paistik on teinud Klaabuga peaosas ka multifilmid "Klaabu, Nipi ja tige kala" (1979) ning "Klaabu kosmoses" (1981). 1983. aastal ilmus samalt autorilt raamat "Klaabu". 2010. aastal lavastas Andres Roosileht Nukuteatris Paistiku näidendi "Klaabu". Üks lavastuse muusika autoreid Jaagup Kreem luges samal aastal sisse Klaabu lugude heliraamatu.
2010. aastal avati Tartus Klaabu lasteaed.
Berliini leping (1878)
pisi|Kagu-Euroopa pärast Berliini kongressi Berliini leping oli Berliini kongressi (13. juuni – 13. juuli 1878) viimane faas.
Lepinguga uuendasid Suurbritannia, Austria-Ungari, Prantsusmaa, Saksamaa, Itaalia, Venemaa ja Otomani impeerium Abdülhamit II valitsuse all sama aasta 3. märtsil allkirjastatud San Stefano lepingut.
Kongressi põhiline ülesanne oli otsustada Bulgaaria vürstiriigi saatuse üle; Venemaa soovil ei saanud bulgaarlased siiski kongressist osa võtta. Bulgaarlased ei saanud selles osas abi ka rahvusvaheliselt seaduselt, kuna de jure polnud nad eraldi riik. Bulgaaria eemalejätt otsustati tegelikult juba Konstantinoopoli konverentsil, mis toimus aasta enne Berliini kongressi (ka seal ei osalenud Bulgaaria).
Konverentsi märkimisväärseim tulemus oli de jure tunnustus juba de facto iseseisvatele riikidele – Rumeeniale, Serbiale ja Montenegrole.
Siil (perekond)
Siil (Erinaceus) on perekond siillaste sugukonnast, putuktoiduliste seltsist. Sinna kuulub neli liiki, millest kaks elutsevad ka Eestis.
Eesti liigid
Eestis esineb kaks siililiiki: Perekonna ülejäänud kahte liiki, lõunasiili (Erinaceus concolor) ja amuuri siili (Erinaceus amurensis), Eestis ei leidu.
Mologa
Mologa [mol'ooga] (vene keeles Молога) on jõgi Venemaal Tveri, Novgorodi ja Vologda oblastis, Volga vasakpoolne lisajõgi.
Saab alguse Bežetski Verhi kõrgustikult Maksatihha lähedasest Kljutševoi külast. Suubub Rõbinski veehoidlasse. Jõe pikkus on 456 km, valgala 29 700 km².
Jõe ääres asuvad Bežetski, Pestovo ja Ustjužna linn ning Maksatihha alev. Mologa jõe suudmes asunud Mologa linn jäi pärast Rõbinski veehoidla loomist vee alla.
Mologa on laevatatav Imeni Željabova külani.
Viti mõis
Viti mõis, ka Pöövli mõis (saksa keeles Wittenpöwel) oli rüütlimõis Keila kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Viti  küla lähedal Harku vallas Harju maakonnas.
Mõis moodustati 1630. aastal ja esimene omanik oli Hermann Witt, kelle järgi mõis ka nime sai.
1893–1899 oli mõisa valitsejaks Eduard Vilde isa. Kirjanik ise viibis mõisa valitsejamajas sagedasti.
Raudsepa veskijärv
Raudsepa veskijärv (ka Raudsepa veehoidla) on järv Valga maakonnas Otepää vallas Raudsepa külas. Veekogu pindala on 0,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 172 m.
Bilõlivka
Bilõlivka (ukraina keeles Білилівка) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Ružõni rajoonis. Elanike arv on 2193. Pindala on 6,842 km².
Congrès internationaux d'architecture moderne
Congrès internationaux d'architecture moderne (prantsuse keelest 'Rahvusvahelised moodsa arhitektuuri kongressid'), lühendatult CIAM, oli rahvusvaheline arhitektide ühendus, mis koosnes rahvuslikest töörühmadest.
CIAM loodi 1928. aastal ja ta tegutses kuni 1959. aastani. CIAM propageeris moodsa arhitektuuri ideid üle maailma, kaasates nimekaid arhitekte.
CIAM-i asutasid 28 arhitekti 1928. aastal Le Corbusier' eestvedamisel Šveitsis. Kokku peeti aastatel 1928–1959 Euroopa eri paigus 11 kongressi.
Neljandal kongressil Ateenas 1933. aastal võeti vastu niinimetatud Ateena harta, mis jäi enamiku arhitektide jaoks siduvaks 1970. aastateni. Selles propageeriti linna jagamist põhifunktsioonide põhjal elu-, haldus-, tootmis-, jaekaubandus- ja vaba aja veetmise piirkondadeks.
The Scientist
The Scientist: Magazine of Life Sciences on 1983. aastal asutatud ingliskeelne teadusajakiri, mis ilmub kord kuus ja milles avaldatakse artikleid peamiselt eluteaduste valdkonnas. The Scientist on loetav ka veebis.
Artikleid on nii uurimustest, uutest suundadest, avastustest ja aruteludest eluteadustes (nagu molekulaarbioloogia, arengubioloogia, meditsiin, ökoloogia, evolutsiooniteooria, geneetika ja genoomika, immunoloogia, mikrobioloogia jmt), aga ka ametialast informatsiooni teadlaste kohta jpm.
Tasuta turundus
Tasuta turundus on teenuste või kaupade turundus tasuta turunduskanalite kaudu.
Selleks võidakse kasutada nii otsingumootorit kui ka kanaleid väljaspool internetti. Levinuimad tasuta turundusemeetodid on positsioneerimine otsingumootorites, blogimine kui ka postitused sotsiaalmeedia kanalites.
Appi
Appi = На помощь! oli kirjandus-pilke ajakiri, mis ilmus 1921. aastal Tallinnas.
Ajakirja andis välja Eesti Punase Risti Üliõpilaste Venemaa näljahädaliste avitamise osakond. Vastutav toimetaja oli J. Kester. Osa teksti oli vene keeles. Ajakirjas ilmusid ka mõned karikatuurid. Ajakirja trükiti trükikojas Ühiselu.
Autorid: В. Брандъ, И. Гумвлегь, Н. Jänes. J. Kester, Ф Кизер, Milli Mallikas, Л. Павловичъ, Алексви Ремиаовъ, Игорь Сверянииъ, J. Vaht.
Riiklik Filmiregister
Riiklik Filmiregister (inglise keeles National Film Registry) on Ameerika Ühendriikide filmide arhiiv, mida säilitatakse USA Kongressi raamatukogus alates 1988. aastast.
Arhiiv hõlmab Ameerika Ühendriikide linateoseid, mille organisatsioon National Film Board Preservation on tunnistanud kultuuriliselt, ajalooliselt või esteetiliselt olulisteks. Igal aastal valitakse välja ja lisatakse registrisse kuni 25 uut filmi.
Kristjan Makke
Kristjan Makke (sündinud 12. märtsil 1981 Kohtla-Järvel) on Eesti korvpallur.
Ta mängib klubis KK TTÜ.
Laikma
Laikma oli küla Harjumaal, ajalooliselt Kabala mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Ummaru küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rapla kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Ummaru külaga.
Külast on teateid alates 17. sajandi II poolest (Laigmeggy Byy, Laigma Mart).
Nahijärv
Nahijärv (ka Juksi järv) on järv Valga maakonnas Otepää vallas Vidrike külas. Veekogu pindala on 4,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 915 m.
HDMI
HDMI ehk High-Definition Multimedia Interface (kõrglahutusega multimeediumliides) on 2002. aastal loodud standard digitaalse kõrglahutusega video (nt 2160p) ja heli edastamiseks. HDMI ühendab videoallika, nt digiboksi, DVD-mängija, personaalarvuti videoadapteri, ühilduva arvutikuvari, videoprojektori, teleri või heliseadmega. HDMI on alternatiiv analoogstandarditele nagu komposiitvideo, S-Video, SCART või VGA.
HDMI toetab vaid ühe kaabliga kõiki pakkimata teleri- või arvutivideovorminguid, sealhulgas standardseid, täiustatud ja kõrglahutusega videoid; kuni kaheksat kanalit, pakitud või pakkimata digitaalset heli ja ka Consumer Electronics Control (CEC) ühendust. CEC võimaldab HDMI-seadmetel üksteist vajaduse korral kontrollida ja samuti ka kasutajal mitut seadet ühe kaugjuhitava puldiga juhtida. Kuna HDMI ühildub elektriliselt Digital Visual Interface (DVI) digitaalvideoliidese kasutatavate signaalidega, pole signaaliteisendus vajalik. Samuti ei halvene DVI-HDMI-adapteri kasutamisel ka video kvaliteet. Pakkimata ühendusena ei sõltu HDMI paljudest digitaaltelevisioonistandarditest, mis on kasutusel koduseadmetes, näiteks ATSC (Advanced Television Systems Committee) ja DVB (digitelevisioon), kuna need on pakitud MPEG-videovoogude kapseldused (mida saab HDMI-ga dekodeerida ja saata välja pakkimata videovoogudena). HDMI-standard pole mõeldud kodeeritud subtiitrite telerisse edastamiseks ega seal nende dekodeerimiseks. Kõik kodeeritud subtiitrid tuleb enne ülekannet HDMI kaablist digitaaltelevisiooni dekodeerida ja lisada pildifailina videovoogu(desse). Seetõttu on võimalik kasutada üksnes sellist stiili (isegi digitaalsete tekstide puhul), milliseks see on algselt HDMI kaudu edastamiseks dekodeeritud.
Ajalugu
HDMI asutajad on Hitachi, Matsushita Electric Industrial (Panasonic/National/Quasar), Philips, Silicon Image, Sony, Thomson (RCA) ja Toshiba. HDMI-d toetasid ka suurettevõtted Fox, Universal, Warner Bros ja Disney ning DirecTV, EchoStar (Dish Network) ja CableLabs.
HDMI asutajad alustasid HDMI 1.0 arendamisega 16. aprillil 2002 eesmärgiga luua AV-ühendus, mis oleks tagasiühilduv DVI-ga. Sel ajal kasutati HDTV-s DVI-HDCP-d (DVI koos HDCP-ga) ja DVI-HDTV-d (DVI-HDCP, mis kasutas CEA-861-B video standardit). HDMI loodi, et täiustada DVI-HDTV-d: muuta liides väiksemaks ja lisada heli tugi.
Esimese ametliku testimiskeskuse (Authorized Testing Center – ATC) avas Californias 23. juunil 2003. aastal Silicon Image. Jaapanis Osakas avas esimese ATC 1. mail 2004. aastal Panasonic. Esimese ATC Euroopas rajas Philips Prantsusmaale 25. mail 2005. Hiinas avas esimese ATC Silicon Image 21. novembril 2005. Esimese ATC Indias avas Philips 12. juunil 2008. Nimekiri kõigist ATC-dest on üleval HDMI veebilehel.
In-Stati andmetel müüdi 2004. aastal 5 miljonit, 2005. aastal 17,4 miljonit, 2006. aastal 63 miljonit ja 2007. aastal 143 miljonit HDMI-seadet. HDMI on saamas HDTV standardiks. In-Stati andmetel oli 2007. aastal valmistatud teleritest 90% juba HDMI-ga.
Ajakiri PC Magazine andis HDMI-le 2008. aastal kodukino seadmete kategoorias Technical Excellence Award auhinna, nimetades HDMI-d uuenduseks, mis muutis maailma. Kümmet ettevõtet autasustati 7. jaanuaril 2009 National Academy of Television Arts and Sciencesi poolt Technology and Engineering Emmy Award auhinnaga.
Spetsifikatsioon
HDMI on standardiseerinud protokollid, signaalid, elektrilised ja mehaanilised nõuded. HDMI 1.0 maksimaalne taktsagedus piksli kohta on 165 MHz, millest piisab resolutsioonide 1080p ja WUXGA (1920x1200) toetamiseks ja mille värskendussagedus on 60 Hz. HDMI 1.3 tõstis taktsageduse 340 MHz-ni, mis lubab veelgi kõrgemaid resolutsioone (nt WQXGA, 2560x1600), kasutades ainult ühte andmesideühendust. HDMI-ühendus võib olla kas ühekordse ühendusega (Type A/C) või kahekordse ühendusega (Type B).
Heli/video
Alates HDMI 1.0-st kuni HDMI 1.2a-ni kasutatakse CEA-861-B videostandardit, HDMI 1.3-st edasi aga CEA-861-D videostandardit. CEA-861-D standard määrab ära video ajastuse nõuded, avastamise struktuurid ja andmeside struktuuri. HDMI suudab kodeerida videoid xvYCC 4:4:4 (8–18 bitti komponendi kohta), sRGB 4:4:4 (8–16 bitti komponendi kohta), YCbCr 4:4:4 (8–16 bitti komponendi kohta) või YCbCr 4:2:2 (8–12 bitti komponendi kohta).
HDMI toetab kuni 8 pakkimata heli kanalit 16-bitiste, 20-bitiste ja 24-bitiste diskreedisuuruste korral 32 kHz, 44,1 kHz, 48 kHz, 88,2 kHz, 96 kHz, 176,4 kHz ja 192 kHz juures. HDMI toetab ka iga IEC 61937-ga sobivat pakitud heli voogu nagu Dolby Digital ja DTS ja kuni 8 ühebitist DSD kanalit kuni neli korda suurema sagedusega kui Super Audio CD. HDMI 1.3 toetab ilma kaduteta pakitud heli vooge Dolby TrueHD-d ja DTS-HD Master Audiot.
===HDMI 2.0 === Ultrakõrglahutusega televisiooni signaali ehk 4K signaali silmas pidades on välja töötatud liides HDMI 2.0, mis laseb andmeid läbi kiirusega kuni 18 Gbit/s (HDMI 1.3 kuni 10,2 Gbit/s). See on küllaldane et edastada videovorminguid:
Heli võib olla kuni 24 audiokanalil signaali sämplimissagedusega kuni 1536 kHz.
Liides võimaldab edastada samaaegselt kaks videovoogu ühele ekraanile, samuti kuni neli audiovoogu eri tarbijatele.
HDMI 2.0 ei vaja eraldi pistikühendusi ega kaableid, sest senised 2. kategooria kaablid on piisava läbilaskevõimega.
Pistikud
frame|HDMI Type A pesa HDMI-pistikuid on nelja tüüpi, neist tüübid A ja B on määratletud HDMI spetsifikatsioonis 1.0, tüüp C spetsifikatsioonis 1.3 ning tüüp D spetsifikatsioonis 1.4.
Tüüp A
19 kontakti, ribalaiusega, mis toetab kõiki SDTV, EDTV ja HDTV laade. Pistiku (isane) välised mõõtmed on 13,9 × 4,45 mm ja pesa (emane) sisemised mõõtmed on 14 × 4,55 mm. Tüüp A on elektriliselt sobiv ühekordse ühendusega DVI-D-ga.
Tüüp C
Minipistik, mis on määratletud HDMI 1.3 spetsifikatsioonis. Mõeldud eelkõige kaasaskantavate seadmete jaoks. See on väiksem kui tüüp A pistik (10,42 × 2,42 mm), aga siiski samasuguse 19-kontaktise konfiguratsiooniga. Erinevuseks on, et kõigi erinevate paaride positiivsed signaalid on nende varjestustega ära vahetatud. DDC/CEC Ground on suunatud 17. kontakti asemel 13. kontaktile, CEC on suunatud 13. kontakti asemel 14. kontaktile ja reserveeritud kontakt on 17, mitte 14. Tüüp C minipistiku saab ühendada tüüp A pistikuga, kui kasutada tüüp A -> tüüp C asümmeetrilist kaablit.
Tüüp D
Mikropistik, mis on määratletud HDMI 1.4 spetsifikatsioonis. Samuti 19 kontaktiga nagu tüüp A ja tüüp C, aga pistiku suurust on vähendatud umbes micro-USB-pistiku oma sarnaseks. Tüüp D pistiku mõõtmed on 2,8 × 6,4 mm (võrdluseks tüüp C on 2,42 × 10,42 ja micro-USB mõõtmed 2,94 × 7,8 mm).
Kaablid
Kuigi HDMI-kaabli suurimat pikkust pole määratletud, panevad kvaliteedile piiri valmistuskvaliteet ja kasutatud materjalid. HDMI 1.3 eristab kahte kaablikategooriat: Category 1 tunnistuse saanud kaablid, mida testitakse 74,5 MHz juures (testi sisse jäävad ka sellised resolutsioonid nagu 720p60 ja1080i60) ja Category 2 tunnistuse saanud kaablid, mida testitakse 340 MHz juures (testi sisse jäävad ka sellised resolutsioonid nagu 1080p60 ja 2160p30). Category 1 HDMI-kaableid müüakse tähisega "Standard" ja Category2 HDMI-kaableid tähisega "High Speed". Selline tähistussüsteem sai alguse 17. oktoobril 2008. 5-meetrist Category 1 kaablit on lihtne ja odav teha, kasutades 28 AWG (0,081 mm2) konduktoreid. Parema ehituskvaliteedi ja materjalidega võib HDMI-kaabel olla kuni 15 m pikk. Paljud HDMI-kaablid, mis on lühemad kui 5 m ja mis on valmistatud enne HDMI 1.3 spetsifikatsiooni kasutuselevõttu, võivad töötada kui Category 2 kaablid, kuid ainult testitud Category 2 kaablid töötavad kindlasti.
HDMI 1.4 spetsifikatsioonis on määratletud järgmised kaablid:
Jedlicze
Jedlicze on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Krosno maakonnas, Jedlicze valla halduskeskus. Jedlicze asub Krosnost umbes 9 km loodes.
Saphan Sung
Saphan Sung (tai สะพานสูง) on Bangkoki linnaosa (khet).
Jedlicze
Küla on ürikutes esimest korda mainitud 1427. aastal. Jedlicze sai linnaõigused 1768. aastal, kuid kaotas need 1880. aastal. 1967. aastal sai Jedlicze linnaõigused tagasi.
Saphan Sung
Linnaosa koosneb kolmest asumist (khwaeng): Saphan Sung, Rat Phatthana ja Thap Chang.
HDMI
Kaabli pikendamine
HDMI-kaabli pikendaja on seade (või seadmete paar), mis kasutab kas välist vooluallikat või saab toite HDMI-kaabli kaudu. Pikad kaablid võivad põhjustada ebastabiilset HDCP-d ja vilkumist ekraanil, mida põhjustab DDC-signaali nõrgenemine. HDCP DDC-signaal tuleb multipleksida TMDS-videosignaaliga, et see vastaks HDCP nõuetega HDMI-kaabli pikendajatele. Mitu ettevõtet pakub võimendeid, ekvalaisereid ja repiitereid, mille abil saab ühendada mitmeid erineva standardiga HDMI-kaableid. Aktiivsetel HDMI-kaablitel on sisseehitatud elektroonika signaali võimendamiseks ja lubab kasutada kuni 30-meetriseid kaableid. HDMI-kaabli pikendajad, mis põhinevad kahekordsetel Category 5/Category 6/ kaablitel, võimaldavad koostada kuni 250-meetriseid kaableid ning valguskiust pikendajad lubavad pikkuseks kuni 300 meetrit.
Saphan Sung
Saphan Sungi linnaosa on moodustatud 1997. aastal.
HDMI
Sidekanalite protokollid
HDMI-l on kolm füüsiliselt eraldi asuvat sidekanalit: DDC, TMDS ja valikuline CEC.
DDC
Kuvariandmete kanal (Display Data Channel) on I²C siini spetsifiaktsioonidel põhinev sidekanal. HDMI nõuab laiendatud kuvariandmete kanali E-DDC (Enhanced Display Data Channel) tuge, mida kasutavad HDMI lähte seadmed E-EDID andmete lugemiseks teise poole seadmest, et teada saada, milliseid heli- ja videovorminguid vastav seade toetab. HDMI nõuab E-DDC toe I²C standard kiirust (100 kbit/s) ning lubab ka kiiret 400 kbit/s ühendust.
TMDS
Minimaalse üleminekuprotsessiga diferentsiaalne signaaliedastus TMDS (Transition Minimized Differential Signaling) HDMI-s kannab video-, heli- ja abiandmeid ühel viisil järgnevast kolmest: Video Data Period, Data Island Period või Control Period. Video Data Periodiga edastatakse video pikslid, Data Island Periodiga edastatakse paljude pakettidena heli ja abiandmed ning Control Period töötab Video ja Data Islandi perioodide vahepeal.
CEC
Koduelektroonika juhtimine ehk CEC (Consumer Electronics Control) on ühejuhtmeline kahesuunaline jadasiin, mis kasutab kaugjuhtivuse võimaldamiseks standardi AV link protokollistikku. CEC kaabeldus on kohustuslik, kuigi tootes ei pea CEC tuge olema. CEC võimaldab kasutajal ühte puldiga juhtida mitut CEC-d toetavat seadet. CEC toega seadmed saavad üksteisele ilma kasutaja sekkumiseta käske edastada.
Kristo Mangelsoo
Kristo Mangelsoo (sündinud 6. märtsil 1993) on Eesti korvpallur.
Satipatthana Sutta
Satipaṭṭhāna Sutta, ka Mahāsatipaṭṭhāna Sutta ("Meelespidamise suutra" või "Teadlikkuse õpetus") on paali kaanoni (Tipitaka) üks tähtsamaid tekste. See sisaldab kokkuvõtlikul kujul budismi vabanemisõpetuse aluseid ning juhatusi selle teostamiseks.
Satipatthana õpetus on eelkõige praktilise suunitlusega meele ümber kujundamiseks ning sellel põhinevad kõigi budismi suundade ning koolkondade mõtlussüsteemid, mõningate variatsioonide ja rõhuasetuste erinevustega.
Allikad
Satipaṭṭhāna Sutta lühem variant leidub Majjhima-nikāyas (MN 10) ning pikem variant (Mahā-satipaṭṭhāna-sutta) Dīgha-nikāyas (DN 22). Erinevus kummagi vahel seisneb selles, et pikemas variandis on „Nelja õilsa tõe“ osa pikemalt lahti kirjutatud.
Sama tekst on väiksemate erinevustega sisaldunud ka sanskritikeelsetes pühakirjakogudes Madhyama Āgama ja Ekottara Āgama. Mõlemad on säilinud vaid hiinakeelsetes tõlgetes.
Sisu
"Satipaṭṭhāna Sutta" sisaldab nelja valdkonna: keha (kāya), tunnete (vedanā), meele (citta) ja seadmuste (dhammā) uurimise juhiseid ning selgitusi ning sellele vastavalt jaguneb tekst nelja ossa ning nende alajaotustesse.
Vaata ka
Satipatthana
Harry Tisch
Põhikooli lõpetamise järel õppis Harry Tisch aastatel 1941–1944 Pasewalkis ehituslukksepaks. 1944. aastal mobiliseeriti Tisch Wehrmachti, 1945. aastal langes ta Briti vägede kätte sõjavangi. 28. novembril 1945 õnnestus tal vangilaagrist põgeneda.
Seejärel töötas Tisch Ueckermündes lukksepana ning astus Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse, Saksa Vabasse Noorsoo Liitu ja Saksa Vabade Ametiühingute Koondisse. 1948–1953 töötas ta funktsionäärina mitmel ametikohal.
1953–1955 õppis ta Karl Marxi nimelises Kõrgemas Parteikoolis. Seejärel oli ta kuni 1961. aastani mitmel ametikohal parteitööl Rostockis. 1961–1975 oli Harry Tisch Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Rostocki ringkonna allorganisatsiooni esimene sekretär.
26. aprillist 1975 kuni 2. novembrini 1989 oli Harry Tisch Saksa Vabade Ametiühingute Koondise esimees. ,
8. novembril 1989 astus Harry Tisch koos kogu Poliitbürooga kõigist ametitest tagasi. 2. detsembril 1989 anti tema suhtes välja vahistamismäärus. 3. detsembril 1989 heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja ja vahistati. 21. veebruaril 1990 vabastati ta vahi alt, kuid vahistati varsti uuesti. Kohtuprotsess tema vastu algas 1991. aastal, varsti lasti Tisch vahi alt vabaks. Teda süüdistati korruptsioonis ja riigi raha kuritarvitamises. Teda karistati 18-kuulise vabaduskaotusega. Eeluurimisperioodil vanglas oldud aeg loeti karistuse hulka ja kandmata karistusaeg peatati ning Tisch lasti vabaks.
1995. jaanuaris algatati tema suhtes kriminaaluurimine seoses Saksa DV ajal toimunud piiriületajate tapmistega.
Kustav-Olimar Laigna
Kustav-Olimar Laigna (sünninimi Kustav-Olimar Pae; 12. november 1932 Paide – 6. veebruar 2006 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.
1980–1992 oli ta Informatsiooni Instituudi osakonnajuhataja ja direktor. 1995–2001 oli ta Eesti Mereakadeemia hüdrograafia ja meteoroloogia instituudi juhataja ja professor.
Kustav-Olimar Laigna suri 6. veebruaril 2006 Tallinnas ja ta maeti 10. juulil 2008 Metsakalmistule.
Isiklikku
Tema naisevend on medievist, endine vaimulik ja sõjaväelane Einar Laigna.
Singapur 2018. aasta taliolümpiamängudel
Singapuri esindas üks sportlane, kelleks oli lühirajauisutaja Cheyenne Goh.
Torbik
Torbik on puukoorest (enamasti kasetoht) tehtud koonusekujuline nõu, mida kasutati nt vee võtmisel või marjul käies.
Sirje Tennosaar
Sirje Tennosaar (kuni 1964. aastani Sirje Arbi; 5. juuni 1943 – 23. aprill 2021) oli eesti näitleja ja telediktor.
Ta lõpetas 1961 Tallinna 21. Keskkooli ja 1963 Tallinnfilmi õppestuudio. Töötas 1963–1965 Endlas ja 1966–1967 Draamateatris, oli 1971–1996 Eesti Televisioonis diktor ja režissööri assistent, 1993–2000 Kanal 2 režissöör.
Ta mängis filmis "Jääminek" (1962, Tallinnfilm) ja "Jäljed" (1964, Tallinfilm), telelavastuses "Maailm minuta" (1974) ja telesarjas "Kelgukoerad" (2009).
Rüütli 40a
Rüütli 40a on panga- ja eluhoone Pärnus aadressil Rüütli tänav 40a.
Hoone ehitati aastatel 1939–1945 Eesti Panga Pärnu osakonna jaoks.
Tänapäeval asub hoones Pärnu Uue Kunsti Muuseum. Majas on ka neli korterit.
Pangahoone asub Iseseisvuse väljaku ääres. Sellest põhja poole jääb Pärnu bussijaam.
Ajalugu
Eesti Panga Pärnu osakonnale uute ruumide ehitamisest oli juttu juba 1934. aastal. Eesti Panga nõukogu tegigi 1936. aastal juhatusele ülesandeks eeltööde tegemise ja uue maja maksumuse kalkulatsiooni koostamise. Maja asukohaks sobis Pärnu raudteejaama ala südalinnas, kuna Pärnu linnal oli plaan viia raudteejaam teise kohta. Hoone täpne asukoht selgus peale südalinna kujundamise projektide võistlust, mille võitis arhitekt Harald Arman.
Hoone ehitus algas 25. juulil 1939 ja nurgakivi pandi sama aasta 2. detsembril. Ehitus jätkus ka vaatamata vahepeal alanud teisele maailmasõjale. Hoone valmis 1945. aastaks.
1944. aastal kolis hoonesse Pärnu Tsentraal Hoiukassa. 1944–1967 töötas pangahoone ruumides ka Endla teater.
1993. aastal erastas Rahandusministeeriumi kantsler Enn Pant, kes kuulus samal ajal Pärnu Maapanga juhatuse koosseisu, hoone riigilt Pärnu Maapangale 3,8 miljoni krooni eest, kuigi kinnisvaraekspertide hinnangul oli hoone väärtus umbes 20 miljonit krooni. Samuti sattusid panga kätte hoones asuvad korterid, kuigi seaduse järgi oleks olnud korteri üürnikel õigus oma elupind erastada.
Kuna kirjavahetus riigi ja pangaga tulemusi ei andnud, pöördusid korterite üürnikud 1997. aastal kohtusse. Vaidlus jõudis Riigikohtusse, mis 2000. aastal otsustas, et riik on rikkunud seadust ja andis üürnikele õiguse oma korter välja osta. 2001. aastal sõlmisid Rahandusministeerium ja Pärnu Maapanga õigusjärglane Ühispank lepingu, et pank saab hoone korterite eest 20 miljonit krooni. Üürnikud said korterid endale tagasi alles 2005. aasta detsembriks.
2007. aastal müüs SEB pangahoone Kanada suurettevõttele Homburg Invest ja asus ise ruume Homburgilt rentima. Seejärel on hoone liikunud erinevate välismaa ettevõtete vahel. Hoone omanik 2020. aasta seisuga on Šveitsi investeerimisfirma Laurus S.a.r.l. SEB sulges oma kontori Rüütli 40a hoones 2021. aasta veebruaris.
Alates 2020. aasta sügisest tegutseb hoone teisel korrusel Pärnu Uue Kunsti Muuseum.
Viljandi Vabadussõjas langenute kalmistu
Viljandi Vabadussõjas langenute ühiskalmistu on kalmistu Viljandi kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Viljandi linnas Viljandi maakonnas.
Nelidovo
Nelidovo [nel'iidovo] on linn Venemaal Tveri oblastis, Nelidovo rajooni keskus. Asub Tverist 230 km edelas Meža jõe ääres.
Viljandi Vabadussõjas langenute kalmistu
Ajalugu
Vabadussõjas langenud sõjaväelastele eraldati üks idapoolsem osa vana kalmistust 1919. aastal ning kuni märtsini 1920 maeti sinna 38 langenud sõjameest.
Kalmistu kavandati ümber 1933. aastal kujur Roman Haavamäe projekti järgi, sinna maeti mälestussamba juurde 27. juulil ümber kapten Anton Irv ning avati pidulikult 6. augustil 1933.
Kalmistule maeti edaspidi ümber kolm inimest. 1939. aastal taheti kalmistu kõrvale rajada eraldi kalmistu Vabadusristi kavaleridele. Viimane matus toimus 29. septembril 1944. Kokku on kalmistule maetud 42 inimest, neist kolm tundmatuna.
Nõukogude kolmanda okupatsiooni ajal hävitati kalmistu mälestusmärk 11. septembril 1945 ning hiljem hävitati ja kaeti mullaga ka muud kalmistu tähised, kuid ala säilis ilma pealematusteta. Kalmistut hakati korrastama 1988. aastal, 19. juunil 1991 avati uuesti pidulikult mälestusmärk ning 15. septembril 1991 avati pidulikult kalmistu. Viljandi Vabadussõjas langenute ühiskalmistu on 2003. aastast riiklik ajaloomälestis.
Algselt olid kõik kalmistuehitised (mälestusmärk, piire ja hauatähised) dolomiidist. 1991. aastal paigaldati uued ehitised algsete koopiana. 2011. aastal asendati algne paigaldis hallist graniidist ehitistega.
Nomogenees
Nomogenees on reeglipäraselt toimuv evolutsioon.
Mõiste võttis kasutusele Lev Berg, kes avaldas 1922. aastal monograafia "Nomogenees". Tema käsitlus nomogeneesist ehk  evolutsioonist kui reeglipäradega protsessist on mittedarwinlikest evolutsiooniõpetustest üks tuntumaid.
Ants Järvesaar
pisi|Ants Järvesaar 2012. aastal Ants Järvesaar (sündinud 10. oktoobril 1948 Surju vallas Pärnumaal) on eesti põllumees ja poliitik. Ta kuulus Eesti Vabariigi Ülemnõukogusse ja on 20. Augusti Klubi liige.
Järvesaar on lõpetanud 1967. aastal Kilingi-Nõmme Keskkooli ja 1981. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia. 1967–1983 töötas ta Surju sovhoosis traktoristina ning võitis vabariigi noorkünnimeistri tiitli, 1983–1990 oli ta Häädemeeste kolhoosi esimees.
Ta oli aastatel 1974–1979 IX NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu saadik. Aastatel 1990–1992 kuulus ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogusse. Ülemnõukogus olles oli ta sotsiaalkomisjoni liige ja kuulus Sõltumatute demokraatide saadikurühma. 20. augustil 1991 oli ta üks 69-st Eesti Vabariigi taastamise poolt hääletanust ning on seega 20. augusti klubi liige.
Aastatel 1995–1999 oli ta VIII Riigikogu liige. Riigikokku valiti ta valimisliidu Koonderakond ja Maarahva Ühendus nimekirjas. Riigikogus kuulus ta Maaliidu fraktsiooni (alates 22. aprillist 1998 fraktsiooni aseesimees) ja oli sotsiaalkomisjoni liige (27.03.–27.04.1995 komisjoni aseesimees) ning rublamüügi asjaolude väljaselgitamise erikomisjoni ja Maapanga pankroti asjaolude väljaselgitamise ajutise komisjoni liige.
7. novembril 2013 valiti ta Häädemeeste vallavanemaks. Selles ametis oli ta aastatel 2013–2014. Pärast Häädemeeste valla ja Tahkuranna valla ühinemist on ta 27. novembrist 2017 uue Häädemeeste valla vallavalitsuse liige. Kuni 4. oktoobrini 2017 oli ta Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige.
Nelidovo
Nelidovo tekkis raudteejaama juurde 20. sajandi alguses. Linnaõigused sai 1949. aastal. Nelidovo ümbruses kaevandati 1990ndateni pruunsütt.
Nathan Adrian
2008. aasta kevadel Manchesteris toimunud lühiraja maailmameistrivõistlustel võitis Adrian 100 meetri vabaltujumises kuldmedali rekordajaga 46,67 ning samal võistlusel võitis ta kuldmedali 4×100 meetri vabaltujumises ja hõbemedali 4×100 meetri kompleksujumises. Suveolümpiamängudel 2008 osales Adrian USA meeskonnas 4×100 meetri vabaltujumise eelvõistlusel. Finaalis võitis USA meeskond kulla, kuid Adrian seal ei osalenud. 2009. aasta Rooma maailmameistrivõistlustel võitis Adrian koos USA meeskonnaga kulla 4×100 meetri vabalt- ja 4×100 meetri kompleksujumises. 2011. aasta suvel Shanghai maailmameistrivõistlustel võitis Adrian 4×100 meetri kompleksujumises kuldmedali ja 4×100 meetri vabaltujumises pronksmedali.
2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis osales Adrian 4×100 meetri teateujumises ja 100 meetri vabaltujumises. Adrian ujus USA teatemeeskonna avavahetust ja ta oli oma vahetuse kiireim. Viimase 50 meetriga möödus Prantsusmaa USA-st ja Adrian sai hõbemedali. 100 meetri vabaltujumises tuli Adrian olümpiavõitjaks ajaga 47,52 sekundit, kusjuures teise koha saanud James Magnussen kaotas vaid ühe sajandikuga.
Barcelona maailmameistrivõistlustel 2013 võitis Adrian 4×100 m vabaltujumises hõbeda ja 100 meetri ujumises pronksi. 2015. aastal Kaasani maailmameistrivõistlustel võitis ta kuldmedali 4×100 m vabaltujumise segavõistluses ja 4×100 m kompleksis ning hõbeda 50 m vabaltujumises.
2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängudel võitis ta kulla 4×100 m vabaltujumise teateujumises ja 4×100 m kompleksteateujumises. 50 meetri ja 100 meetri vabaltujumises võitis ta pronksmedal.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta kuldmedali 4×100 meetri vabastiili ja 4×100 m kompleksujumise teatevõistluses ja hõbemedali 100 meetri vabaujumises ning aitas lisaks 4×100 meetri vabaujumise segateatevõistluses püstitada uut maailmarekordit (3.19,60). 50 meetri vabaujumises ta finaali ei jõudnud, jäädes ajaga 21,83 kahe poolfinaali peale kümnendaks. Finaalis ületas Caeleb Dressel Adrianile kuulunud USA rekordi 22 sajandikuga (21,15).
Tema järgi on tema kodulinnas Bremertonis nimetatud tänav Nathan Adrian Drive.
Kronmanni mõis
Kronmanni mõis (Kroņmaņa muiža, ka Kronmaņa muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Voleri asumis, mille peahoone asus Daugava ääres Krēmeri 17a maja lähistel. Saksa keeles Kronmannshof.
Laisari
Laisari (kirjakeeles varem ka Laisaare) oli küla Harjumaal, ajalooliselt Adila mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Pihali küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hageri kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pihali külaga.
Kronmanni mõis
Mõisa hooned olid XX sajandi esimesel poolel säilinud, selle maad liideti Riiaga aastal 1924. Teise maailmasõja järel rajati mõisakompleksi kohale tehislik laht, mida kasutavad tänapäeval sadamana AS "Krēmeri" ja teised väiksemad tööstusettevõtted. Mõisa karjamaadele loodi aastal 1992 sealse linnustiku kaitseks Krēmeri hoiuala.
Sami Vatanen
Sami Vatanen (sündinud 3. juunil 1991 Jyväskyläs) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis Genève-Servette.
Piimapütt
Piimapütt (Tartu murdes ummik, Võru murdes tsõõrik) on endisaegne madal ümmargune ilma kaaneta laudnõu, mida kasutati piima hapendamiseks ja lauale toomiseks.
Piimapüti läbimõõt oli ca 25 cm ja kõrgus 15 cm, see mahutas 3–5 toopi. Lõuna-Eestis kasutati seda ka kausina, millega toit lauale toodi.
Laisari
1677 on esimest korda mainitud nime Laysaar, seejärel 1725 Laisar.
Sami Vatanen
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis JYP Jyväskylä. Soome kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2009–10. Hooajal 2011–12 tui ta JYP-ga Soome meistriks. Hooaegadel 2010–11 ja 2011–12 pälvis ta Soome kõrgliiga hooaja parimale kaitsjale antava Pekka Rautakallio auhinna. Hooajal 2010–11 pälvis ta lisaks hooaja kõige efektiivsemale mängijale antava Matti Keinoneni auhinna.
Piimapütt
Piimapüttide kasutamine lõppes 19. sajandi lõpus, kui kasutusele tulid koorelahutajad, savikausid ja vabrikunõud.
Sami Vatanen
2009. aastal valis Anaheim Ducks ta NHL-i draft'is 106. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta mängima 2012. aastal. Hooaja 2012–13 alguses mängis ta American Hockey League'i klubis Norfolk Admirals. NHL-is debüteeris ta Ducksi meeskonnas 2013. aasta veebruaris.
2017. aasta novembris liitus Vatanen New Jersey Devilsiga. 2020. aasta veebruaris siirdus ta Carolina Hurricanesi. 2021. aasta jaanuaris naasis Vatanen Devilsi, kellega sõlmis üheaastase lepingu. Hooaja 2020–21 lõpus mängis ta lisaks lühikest aega Dalls Starsis.
2021. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga Genève-Servette.
2014. aasta taliolümpiamängudel võitis Vatanen Soome jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.
Lesko
Lesko (kuni 1931. aastani Lisko ) on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas, Lesko maakonna ja Lesko valla halduskeskus. Lesko asub Sani jõe paremal kaldal, Rzeszówist umbes 68 km lõunakagus.
Leskot on esmamainitud 1436. aastal. Linnaõigused sai 1456. aasta ja 1472. aasta vahel. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla.
Hitivabrik
Ettevõtte juht ja omanik on Aarne Valmis.
Kaido Saks
Kaido Saks (sündinud 24. juulil 1986) on Eesti korvpallur.
Aastast 2014 mängib ta Taani klubis Bakken Bears.
Ta mängib aastast 2010 Eesti korvpallikoondises.
Portugal 2018. aasta taliolümpiamängudel
Portugal osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kahe sportlasega.
Siillased
Siillased (Erinaceidae) on sugukond putuktoiduliste seltsist.
Sugukonnas on kaks alamsugukonda: siillased (Erinaceinae) ja gümnuurlased (Galericinae). Esimesse kuulub Eestis levinud perekond siil, meil esindatud kahe liigiga: harilik siil, Erinaceus europaeus, ja kaelussiil, Erinaceus roumanicus.
Herbaariumi käsiraamat
"Herbaariumi käsiraamat" on Eestis 2015. aastal kirjastuse Hea Lugu avaldatud juhendmaterjal taimede herbariseerimise kohta Eesti oludes.
"Herbaariumi käsiraamatus" on toodud põhjalikud juhised taimede kogumiseks, kuivatamiseks ja õppeherbaariumi koostamiseks ning ülevaatlik omakeelne taimemäärajate loetelu.
Taksonoomia ja herbaariumid
Taimede klassifitseerimisega tegeleb taimetaksonoomia ja see on taimede või taimerühmade paigutamine süsteemi ning tugineb tüüpeksemplaridele. Meie taimemäärajates on autori arvates viimasel ajal olnud kasutusel Saksa botaaniku Heinrich Gustav Adolf Engleri (1844-1930) süsteem ja APG III, mis on avaldatud 2009. aastal.
Taimede all peetakse silmas soontaimi ja samblaid. Taim saab korraga kuuluda ühte liiki, liik ühte perekonda. Taimi kogudes soovitab autor ajutisele etiketile kirjutada ka taksoni (varieteet, alamliik, liik, perekond jne) ühe kehtiva nimetuse ehk taime nimetada, teised avaldatud nimetused on sünonüümid. Kasutada tuleb esimesena antud ja õigesti trükis avaldatud nimetust.
Tüüpeksemplare kirjeldatakse ühe herbariseeritud taime alusel, alates 1. jaanuarist 2012 võib liigikirjeldus olla ladina või inglise keeles. Tüüp peab säilima igavesti ja seetõttu ei saa uut taksonit kirjeldada elava isendi põhjal, vaid tüübiks saab olla üksnes herbariseeritud ekspemplar. Herbaareksemplar, mille alusel on uut taksonit kirjeldatud on holotüüp ja herbaalehele kantud märge või viide annab tunnistust selle kohta, et liigikirjeldus põhineb just sellel eksemplaril.
Taimeliigi teaduslik nimetus on ladinakeelne ja koosneb kahest osast perekonnanimest ja liigi epiteedist, nende järele kirjutatakse kokkulepitud korra kohaselt liigi esmakirjeldaja nime lühend (autorinimi) – lühendatud nimed on punktiga. Kui kahe autorinime vahel on sidesõna ex. siis on teine autor avaldanud nõuetekohase liigikirjelduse kuid soovib mainida ka liigi esmaleidja või -kirjeldaja nime, nii näiteks kannab eesti soojumikas teaduslikku nimetust Saussurea esthonica Baer ex Rupr. – esmakordselt leidis liigi Karl Ernst von Baer, nõuetekohaselt publitseeris aga Franz Josef Ruprecht. Kui autorinimesdi on rohkem ja esimesed neist paigutatud sulgudesse siis sulgudes on harilikult autor, kelle kirjeldatud takson vastab nõuetele, ent on paigutatud autori poolt algselt teise perekonda. See algne nimetus on basionüüm.
Hübriidsete taksonite märkimiseks kirjutatakse kahe vanemliigi vahele korrutusmärk ×, kui aga mugavusest kasutatakse x-tähte, siis jäetakse x-i ja nime vahele tühik. Hübriide võib olla ka kolme-või neljakordseid, näiteks Salix aurita×S.caprea×S.cinerea (kõrvpaju, raagremmelga ja tuhkur paju hübriid). .
Kultuurtaimede herbariseerimisel lisatakse kultivari nimi ka etiketile ülakomade vahel ja suure algustähega, näiteks hübriid-teeroosisort 'Staatspräsident Päts'.
Eestikeelsed taimenimetused moodustatakse kindla eeskirja järgi ja need on leitavad andmebaasist www.ut.ee/taimenimed.
Eesti herbaariumid
Eesti herbaariumitena kirjeldab autor nelja herbaariumi, nendeks on:
Rumeenia 2018. aasta taliolümpiamängudel
Rumeenia osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis 27 sportlasega (neist 9 naist), kes võistlesid 8 alal. Avatseremoonial oli Rumeenia lipukandja laskesuusataja Marius Ungureanu.
Bobisõit
Meeste kahebobis võistlesid Mihai Cristian Tentea ja Nicolae Ciprian Daroczi ning naiste kahebobis Maria Constantin ja Andreea Grecu. Rumeenia pani välja ka meeste neljabobi.