cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thea Paluoja
Ta laulis ansamblis Proov 583 peale seda oli Alus klubijuhataja.. Töötab Rapla Laulustuudio juhataja ja juhendajana.
Stromboli
pisi|Stromboli purskamine Stromboli on vulkaan, mis moodustab samanimelise saare Türreeni meres.
Stromboli on olnud aktiivne juba tuhandeid aastaid. Püsiva aktiivsuse tõttu on teda nimetatud Vahemere majakaks. Stromboli vulkaanile iseloomulikud pursked on andnud termini "Stromboli tüüpi purse".
Vulkaani kõrgus on 926 meetrit. Kuulub Itaaliale.
Kanakoole
Kanakoole (Ranunculus ficaria, Ficaria verna) on mitmeaastane rohtne õistaim, mis kuulub tulikaliste sugukonda. Teda kutsutakse veel kanakooljaks, luutõverohuks, südamerohuks.
Kanakoole on levinud nii Aasias kui ka Euroopas (sealhulgas Eestis) ja esineb invasiivse liigina ka Põhja-Ameerikas.
Ta eelistab niiskeid varjulisi kasvukohti ning õitseb aprillis ja mais. Kanakoolme juured, mugulad ja vanemad lehed on mürgised.
Kirjeldus
Kanakoole on kaheiduleheline mitmeaastane rohttaim, mille kõrgus on 5–30 cm, enamasti ligikaudu 15 cm. Taimel esineb nii varre- kui ka juurmisi lehti, mis ehituselt on sõrmroodsed südaja või neerja kujuga lihtlehed. Lehed on tumerohelise värvusega ja läikivad, leheserv terve või täkiline. Juurmised lehed on pikarootsulised ja kileja lehetupega, varrelehed lühirootsulised ja väiksemad.
Kanakoolme kahesugulised õied on kuldkollased ja läikivad ning esinevad üksikult lehekaenaldest lähtuvate pikkade õieraagude otsas. Õiekate on kaheli (esinevad nii kroon- kui ka tupplehed), kroonlehti on 8–12 ja tupplehti 3. Õied on mõlemasugulised – esineb emakas ja arvukalt tolmukaid. Kanakoolme õied on lahklehised ja kroonlehed on pikliku kujuga. Õied on suhteliselt suured, nende läbimõõt on ligikaudu 3 cm. Kanakoolme vili on karvane pähklike, mis sisaldab üht seemet.
Kanakoolme vars on ilma karvakesteta ja alusel kaetud lehetuppedega. Vähemalt osal lisajuurtest esinevad enamasti piklikmunajad mugulad, mida vahel kasutatakse vegetatiivseks paljunemiseks.
Levik
Kanakoole kasvab kõikjal Euroopas, Lääne-Siberis ja Kesk- ning Lääne-Aasias. Ta toodi sisse ka Põhja-Ameerikasse, kus pakub konkurentsi kohalikele taimeliikidele ja võtab nende kasvukohti üle. Seetõttu käsitletakse teda seal invasiivse umbrohutaimena, mida aktiivselt hävitada püütakse. Kanakoolme kasvukoht on niisked võsad, lehtmetsad, pargid ja niidud. Sageli leidub teda veekogude (ojad, jõed, kraavid) kallastel, ta on niiskuselembene ja kasvab ka hooajaliselt vee all oleval pinnasel, ent mitte püsivalt veega kaetud kohtades. Taim talub hästi varjulisi kasvukohti ja moodustab seal tänu konkurentsi vähesusele tihti vaibataolise massi. Kanakoole ei kasva hästi väga happelisel mullal, aga talub üldiselt teisi pinnasetüüpe.
Eestis on kanakoole pärismaine ja levinud igal pool. Esimest korda mainiti tema kasvu Eestis 1777. aastal. Ta on apofüüt, mis tähendab, et on võimeline kasvama mõõdukast inimtegevusest hoolimata.
Elutsükkel
160px|paremal|pisi|Kanakoolme õied ([[:Pilt:Ranunculus ficaria Flowers closeup 02.jpg|viide)]]Kanakoole hakkab õisi kandma mõni aasta pärast kasvama hakkamist. Talve elab taim üle maa-aluste osadega ja kevadel hakkab kasvama siis, kui päevad on veel lühemad ja valgustase suhteliselt madal, sõltuvalt asukohast alates märtsist või aprillist maini. Seemned valmivad mai lõpust juunini, mil taim juba vananeb ja lehed kolletuvad. Kanakoolme vananemine algab siis, kui päevad on pikemad ja temperatuurid kõrgemad. Taim paljuneb nii suguliselt (seemnete) kui ka vegetatiivselt (lehekaenaldes asuvate sigisibulate abil).
Kanakoole on putuktolmleja, mille õied on erksavärvilised ja sisaldavad nektarit. Tema õitsemisaeg on aga enne, kui enamik tolmeldavaid putukaid aktiivseks muutub, seetõttu ei ole putuktolmlemine väga efektiivne. Kuna taim on ühekojaline ja õied mõlemasugulised, toimub ka isetolmlemine, aga tolmlemise efektiivsust vähendab suure hulga tolmuterade steriilsus. Seetõttu ei viljastu paljud kanakoolme õied ja tekib väga vähe elujõulisi seemneid. Kui need aga siiski tekivad, vajavad nad pärast vabanemist aega järelküpsemiseks. Pärast jahedas veedetud perioodi hakkavad seemned kevadel idanema ja esimese suve lõpuks areneb algeline juuremugul ning mõned lehed. Seemnete puhul on eriline, et kuigi kanakoole on kaheiduleheline, on tema seemnel ainult üks iduleht.
Enamasti paljuneb kanakoole aga vegetatiivselt, moodustades lehekaenaldesse väikesed heleda värvusega sigisibulad, mis muutuvad nähtavaks pärast õitsemisperioodi. Oma suuruselt meenutavad sigisibulad nisuteri. Kui taime maapealsed osad suve algul kuivama hakkavad, vabanevad sigisibulad ja kukuvad maapinnale, kust vihm nad mõnikord eemale kannab, soodustades nii kanakoolme levikut algsest kasvukohast kaugemale. Sigisibulad arenevad nendel taimedel, millel pole õnnestunud seemneid toota ja neid võib ühel taimel olla kuni 24.
Lisaks sigisibulatele võib kanakoole paljuneda vegetatiivselt veel juuremugulate abil, kui need taimest eralduvad ja kui neil pung olemas on. Pärast taime maapealsete osade kuivamist suve algul areneb mugulatel üks suurem ja mõnikord mõned väiksemad pungad. Suve algul lähevad mugulad umbes 6 kuud kestvasse puhkeseisundisse. See lõpeb temperatuuri langemisel, mille tulemusel muutuvad mugulatel olevad uinuvad pungad talve algul roheliseks ja hakkavad pikemaks kasvama, lisaks tekivad uued lisajuured. Sigisibulad on mugulatega sarnase ehitusega, moodustudes paksenevast juurealgmest, pungast ja mõnikord soomuselistest lehealgmetest.
Keemiline koostis ja toksilisus
pisi|vasakul|160px|Juuremugulad on kanakoolme mürgiseim osaSarnaselt teiste tulikaliste sugukonda kuuluvate taimedega sisaldab kanakoole ranunkuliini (0,06–0,35%), mis kuulub glükosiidide hulka. Taime vigastamisel laguneb ranunkuliin ensüümi toimel glükoosiks ja protoanemoniiniks, mis on ohtlik, sest on lenduv, teravalõhnaline ja kudesid ärritav, aga samas on sellel antimikroobne toime. Seismisel, kuivatamisel ja kuumtöötlemisel muutub protoanemoniin anemoniiniks, mis ei ole ärritava toimega. Lisaks sisaldab kanakoole triterpeenglükosiide (helerageniini ja oleanoolhappe glükosiidid); tanniine ehk parkaineid, mis toimivad kootavalt ehk kokku tõmbavalt limaskestadesse; saponiine (fikariin), mis on seebitaolised ained, aga pole püsisoojastele liikidele mürgised. Veel sisaldab ta helidoniini ja kolerütriini, mis kuuluvad alkaloidide hulka, ja vitamiinidest palju C-vitamiini (L-askorbiinhapet).
Kanakoolme peaaegu kõik osad sisaldavad mürgiseid aineid (eriti muguljuured), vaid esimesed lehed ja väga noored võsud võivad neid mitte sisaldada (taim muutub mürgisemaks õitsedes). Välispidiselt põhjustab taim ja tema mahl naha ja limaskestade ärritust, tekitab ville ja haavandeid. Seespidiselt põhjustab ta maoärritust, kõhukrampe, kõhulahtisust ja neeruärritust ning harvem tõsisemaid nähte. Mürgistuse korral manustatakse lahjendatud kaaliumpermanganaadi lahust.
Kasutamine rahvameditsiinis
Kanakoolet kasutati vanasti hemorroidide ja haavandite ravimiseks. Keskajal usuti, et taime kaasas kandmine aitab samuti hemorroidide vastu. Kanakoolme haavandeid tekitavat toimet kasutasid vanasti kerjused, et tekitada endale nahavigastusi. Rahvameditsiinis on teda kasutatud sarnaselt kibeda tulikaga krooniliste nahahaiguste, bronhiidi ja närvivalu korral, vahel eesmärgiga tekitada nahaärritust. Liigesereuma korral tehti taime värskest ürdist kompressi ja üldiselt teati, et seespidist kasutamist peaks vältima.
Siiski on tema lehti seespidiselt nii Eestis kui ka mujal kasutatud skorbuudi ravimiseks, sest ta sisaldab palju C-vitamiini. C-vitamiini saamiseks on aga palju ohutumaid võimalusi. Ühtlasi soovitas Eesti rahvameditsiin näiteks krampide, kehasisese valu ja paelussi vastu teha kanakoolmest teed, välispidiselt aga asetada seda kärnadele. Teda kasutati muu hulgas ka verejooksude ravimiseks.
Kasutamine ravimtaimena
Tänapäeval ei soovitata kanakoolet üldiselt ravimtaimena kasutada, sest sisaldab mürgiseid aineid. Mõnel pool, näiteks Suurbritannias, teda siiski kasutatakse. Droogiks on ürt, mida kasutatakse peamiselt värskelt, ja mugulad. Droog kogutakse õitsemise ajal aprillis ja mõnikord kuivatatakse. Suukaudselt teda ei võeta – ürti pannakse veritsevatele haavadele ja igemetele, tüügastele, nahaabstsessidele ning tursunud liigestele. Kanakoolmest on valmistatud ka loomarasva ja ravimtaimedega salve, millest tehakse kompresse või mida kasutatakse suposiitidena hemorroidide korral. Hemorroidide ravimiseks võidakse kanakoolet lisada ka vanniveele.
Vladimir Malahhov
pisi| Vladimir Malahhov (2012) pisi| Vladimir Malahhov (2008) Vladimir Nailjevitš Malahhov (vene keeles Владимир Наильевич Малахов; sündinud 27. novembril 1980 Ivanovos) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1998). Malahhov tuli 1993. aastal Bratislavas noorte maailmameistriks U14-vanuseastmes. 1995. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 18-aastaselt 1998. aastal.
Venemaa meistrivõistlustel jagas Malahhov 2001. aastal 4.–20. ja 2003. aastal 3.–10. kohta. Euroopa meistrivõistlustel on ta võitnud kaks hõbemedalit (2003, 2009) ja ühe pronksmedali (2012).
2008. aastal võitis Malahhov Tallinnas rahvusvahelise kiirmaleturniiri "Meenutades Paul Kerest", edestades seejuures Aleksei Drejevit ja Nigel Shorti.
Maailma karikaturniirid ja MM-võistlused
2004. aastal Tripolis FIDE MM-turniiril nokautsüsteemis kaotas Malahhov teises ringis Leinier Domínguezele tulemusega 3:4. 2005. aastal maailma karikaturniiril Hantõ-Mansiiskis sai ta 11. koha ja edasipääsukoha mais 2007 Elistas alanud 16 osavõtjaga pretendentide turniirile. Elistas kaotas ta esimeses ringis Aleksandr Grištšukile tulemusega 1½:3½ ja langes edasisest konkurentsist välja. Detsembris 2007 maailma karikal Hantõ-Mansiiskis kaotas ta kolmandas ringis Vladimir Hakobjanile. 2009. aastal maailma karikal Hantõ-Mansiiskis võitis kaheksandikfinaalis Wesley So, ja veerandfinaalis Pjotr Svidleri, kuid kaotas poolfinaalis FIDE eksmaailmameistrile Ruslan Ponomarjovile (tulemusega 2:4). 2013. aastal maailma karikal Tromsøs kaotas ta kolmandas ringis Fabiano Caruanale (tulemusega 1:3).
Võistkondlik esinemine
Malahhov on tulnud Venemaa võistkonna koosseisus maailmameistriks (2009) ja võitnud maleolümpial hõbemedali (2010).
Ukraina riigipeade loend
Ukraina riigipeade loend loetleb iseseisva Ukraina riigipäid.
Tuulealused saared (Aafrika)
pisi|Tuulealused saared (kollased) Roheneemesaarte hulgas
Tuulealused saared (portugali Ilhas de Sotavento) on saarestik Atlandi ookeanis, osa Roheneemesaartest.
Saarestikku kuuluvad Brava, Fogo, Maio ja Santiago saar.
Jaroslavli oblast
Jaroslavli oblast on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Keskföderaalringkonnas.
2009. aasta alguses oli oblasti rahvaarv 1 310 500, 2023. aasta alguses 1 194 535.
95,15% elanikest on venelased.
Asustus
Suuremad linnad on Jaroslavl, Rõbinsk, Pereslavl-Zalesski, Tutajev, Uglitš ja Rostov.
Haldusjaotus
Oblast jaguneb 3 linnaringkonnaks (Jaroslavl, Pereslavl-Zalesski, Rõbinsk) ja 17 rajooniks:
Maakera harta
"Maakera harta" (inglise "The Earth Charter") on õiglase, jätkusuutliku ja rahumeelse maailma põhiväärtuste ja põhimõtete deklaratsioon, mis valmis 2000. aastal. Harta taheti kehtestada juba 1. jaanuaril 2002, kuid senini (2012) pole seda veel tehtud.
"Maakera harta" eelkäija oli "Maailma looduskaitseharta".
ÜRO algatatud harta oli kavandatud vastu võtta ühena Rio de Janeiro konverentsi dokumentidest. Aeg polnud aga sellise riikidevahelise leppe sõlmimiseks küps. 4000 valitsusväliste organisatsioonide esindajat, kes osalesid Rio de Janeiro konverentsiga samal ajal ülemaailmsel foorumil, võtsid eetilise kohustuse tagada säästev areng, et kindlustada elu maakeral 21. sajandil, ning jätkasid harta loomist ja levitamist.
Harta on heaks kiitnud üle 4500 organisatsiooni.
Johannes Paulus II moodustatud piiskopkonnad
Paavst Johannes Paulus II moodustatud piiskopkonnad Aafrikas, Aasias, Euroopas, Lõuna-Ameerikas, Põhja-Ameerikas ja Okeaanias.
Maakera harta
Tänapäeval on "Maakera harta" põhimõtteid kasutanud ja rakendanud mõned keskkonnaliikumised, samuti kannavad neid edasi haridusasutused ja vabaühendused kogu maailmas.
Tanguutia rabarber
Tanguutia rabarber (Rheum tanguticum) on Ida-Aasias kasvav võimas mitmeaastane rohttaim. Seda käsitletakse ka kämmalrabarberi (Rheum palmatum) alamliigina. Ladinakeelne nimetus Rheum pärineb kreekakeelsest sõnast reos – allapoole voolama (vihma ajal voolab vesi suurtelt lehtedelt alla).­ Kasutatakse dekoratiiv- ja ravimtaimena.
Levila
Metsik tanguutia rabarber kasvab mägimetsades Kesk-Hiinas, Lõuna-Mongoolias ja Tiibeti idaalal Huanghe ja Jangtse jõe ülemjooksu vahel kõrgusel kuni 3000 m merepinnast. Meil tuntud ka kui hiina rabarber, mida kasvatatakse ilutaimena Euroopas ja mujal maailmas.
Botaaniline iseloomustus
Risoom on tugev, juured lihakad tumepruunid, kuid murdekohtadel erekollased. Varred on sirged, seest tühjad, kõrgusega 150–250 cm. Vaolised ja punakad.
Lehti on kaht tüüpi. Juurmised lehed on 5–7-hõlmised, suured – diameetriga kuni 75 cm, mis koos leherootusega võivad olla kuni 150 cm pikad. Kujult laimunajased, teravad, üleval on hajutatud väikesed karvakesed. Varrelehed on vahelduvad, väiksemad – diameetriga kuni 10 cm, lühikeste rootsudega. Lehelabad on ümmargused, sõrmroodsed.
Õied on kahesugulised ning on koondunud kuni 50 cm pikkustesse pööristesse. Õiekate on lihtne, valkjasroosa kuni punane või rohekas-kollane. Õitseb juuni keskpaigast umbes 30 päeva.
Vili – kolmetahuline laiatiivaline pruunikaspunane pähkel. pisi|Viljad
Keemiline koostis
1844. aastal leiti rabarberi juurest 1,8-dihüdroksü-3-metüül-9,10-antrakinoon, 1857. aastal emodiin. Juured ja juurestikud sisaldavad kahte peamist toimeainegruppi: antratseeniderivaate (vähemalt 3%) ja parkained ehk tanniine (kuni 12%).
Antratseeniderivaatide puhul on tegemist antrakinoonide (reiin, aaloe-emodiin) ja diantroonide (aaloe-emodiindiantroon) aglükoonide ja nende glükosiididega (glüko-reum-emodiin), samuti hüdroksüstilbeenidega. Oksüdeerunud (antrahinoonid) ja redutseerunud (antranoolid) vormide suhe muutub vastavalt vegitatsiooniperioodi faasile.
Tanniinidest on 3,4,5-trihüdroksubensoehappe glükosiid, katehhiin, epikatehhiin ja teised. Juurest on ka leitud ka tõrvained, flavanoide, fitosteriine, pektiine, tärklist, glükoosi, kaltsiumoksalaati. Lehtedes sisalduvad orgaanilised happed, C-vitamiin, karoteen.
Droog
Droog koosneb risoomi ja juure tükkidest, mis kogutakse sügisel vähemalt 3 aastat vanalt taimelt (soovitatavalt 4–5 kasvuaastast), hetkel, mil juurestik kaalub 3–5 kg ja see koosneb peamiselt juurtest. 8–12-aastaste taimede juurestik koosneb peamiselt vaid risoomist.
Juured ja risoomid puhastatakse mullast, vabastatakse maapealsest osast, pestakse külmas vees, eemaldatakse kahjustatud osad ning lõigatakse 10–12 cm pikkusteks tükkideks ja kuivatatakse 60 °C juures. Droogi säilitatakse õhurikkas kuivas ruumis kuni 5 aastat. Droogi välispind on tumepruun, seest kollakasroosa. Lõhn omapärane ning maitse kootav mõrkjas.
Toimed
Toime oleneb manustatava droogi annusest. Suurtes annustes (0,5–1 g) on ülekaalus antratseenide mõju ning omab lahtistavat efekti, kuid väiksemates kogustes (0,1–0,2 g) on kõhtu kinnistava toimega temas sisalduvate tanniinide mõjul.
Bioaktiivsed ained omavad antibakteriaalseid omadusi paljude patogeensete mikroobide vastu (näiteks stafülokokkide, streptokokkide, tuberkuloosi-, düsenteeria-, põrnatõbi-, paratüüfusetekitaja, viiruste vastu). Rabarberipreparaadid on efektiivsed pankreatiidi vastu. Rabarberil on ka põletikuvastane toime.
Rahvameditsiin
Hiina kasutab rabarberi juurestiku ekstrakti kui isu soodustava ainena. Peenestatud juure ja äädika segu kasutatakse nahahaiguste vastu. Tiibeti rahvameditsiinis kasutatakse neid rasvtõbi ja neerupuudulikkuse ravis.
Kõrvaltoimed
Suurtes kogustes rabarberi preparaadid võivad kutsuda esile oskendamist, kõhulahtisust, kõhuvalu, tenesme (defekatsioonile eelnev ja kaasnev tugev tung ja valu alakõhus). Manustatav annus on kõrvaltoimete tõttu individuaalne. Pikaajaline droogi seespidine kasutamine soodustab põletikkude tekkimist soolestiku limaskestas. Kuid võib areneda ka tolerantsus droogi toime suhtes, mistõttu on vajalikud suuremad kogused, et efektiivsus säiliks.
Ravimite kasutamise ajal võivad uriin ja higi värvuda kollakaks või punakaks. Vastunäidustused: äge apenditsiit, koletsüstiit, äge peritoniit, soole kitsenemine, seedekulgla verejooks ja rasedus.
Fint
Fint (itaalia finta) on pettetorge vehklemises või pettelöök poksis.
Petteliigutused on oluline osa võitluspordialade repertuaarist, neid treenitakse lisaks klassikalisele ja sportvehklemisele ka muudel mõõgavõitluse aladel ja lisaks poksile ka muudel käsitsivõitluse aladel nagu maadlus, kikkpoks jt, lisaks ka pallimängudes.
Kemijoki
pisi|Kemijoki Rovaniemis Kemijoki (saami Giemajohka, rootsi Kemi älv) on jõgi Euroopas Soomes.
Algab Maanselkä kõrgustikult. Ülemjooksul voolab lõunasse. Läbinud Kemijärvi järve, suundub läände. Alamjooksul voolab edelasse, suubub Perämerre Põhjalahes.
Jõgi on 550 km pikk ja on seega Soome pikim jõgi. Voolab läbi Kemijärvi, Rovaniemi, Tervola ja Kemi.
Fuajee
Fuajee (prantsuse sõnast foyer, mille põhitähendus on 'kolle') on teatrites ja teistes etendus- ja kontserdiasutustes ruum, kus publik saab etenduse vaheajal jalutada ja vestelda.
Prantsusmaa teatrites võis vanasti etenduste vaheaegadel fuajees ka süüa-juua ning end soojendada.
Tänapäeva teatrites võivad olla eraldi jalutusruumid, fuajee ja puhvet, samuti vestibüül, mis aga mõnikord moodustab koos fuajeega ühtse ruumi.
Fuajeeks nimetatakse ka hubast vestlusruumi muudes ühiskondlikes asutustes, näiteks suursaatkondades.
Mõnikord samastatakse fuajee vestibüüliga, kuigi eesti keele norm näeb ette nende sõnade tähenduse eristamist.
Aceh
thumb|Acehi vabastusliikumise lipp Aceh ['atšeh] on autonoomne provints (1. järgu haldusüksus) Indoneesias. Hõlmab Sumatra saare põhjapoolse otsa. Piirneb idas Põhja-Sumatra provintsiga.
Ajalugu
Esimene sultanaat, Perlak, asutati Acehil 804. aastal. 1205. aastal asutati Acehi sultanaat. Esimese eurooplasena külastas Acehi alasid Marco Polo 1292. aastal. 18. sajandil sattus Aceh Hollandi mõjusfääri. 1873–1903 toimus Acehi sõda Hollandi Ida-India kompanii ja Acehi sultanaadi vahel. Kuigi Holland võitis sõja jätkus sisside relvastatud vastupanu 1942. aasta Jaapani okupatsioonini. 1945–1949 toimunud Indoneesia iseseisvussõjas toetasid Acehi elanikud Indoneesia valitsust. 1953. aastal puhkes Acehil mäss, mille mahasurumiseks kulus keskvalitsusel mitu aastat. 1959. aastal anti provintsile eristaatus.
1976. aastal asutatud Acehi iseseisvusliikumine avaldas keskvalitsusele relvastatud vastupanu 2005. aastani. 15. augustil 2005 sõlmiti Soomes Vantaas rahulepe Acehi Vabastusliikumise ja Indoneesia valitsuse vahel. Lepingu kohaselt pani vabastusliikumine relvad maha ning Indoneesia viis provintsist välja sõjaväe ja politsei. Leppe täitmist valvavad ASEANi ja Euroopa Liidu vaatlejad.
Acehi rannikualad said tugevasti kannatada 2004. aasta India ookeani maavärinas ja sellele järgnenud tsunami tõttu.
Acehil on Indoneesia suurimad nafta- ja maagaasivarud.
Haldusjaotus
Aceh jaguneb 18 maakonnaks (kabupaten) ja 5 linnaks (kota).
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
III NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti 3.–24. septembrini 1956. aastal Kiievis. Nii nagu kahel esimesel korralgi jõudis pjedestaali kõrgeimale astmele Iser Kuperman.
Acheuli kultuur
Acheuli kultuur oli paleoliitiline kultuur, mis järgnes Abbeville'i kultuurile.
Kultuur on saanud nime leiukoha Saint-Acheuli (Põhja-Prantsusmaa, praegu Amiensi eeslinn) järgi.
pisi|vasakul|Pihukirves Saint-Acheulist Acheuli kultuuri kandjad olid inimlased, kes kasutasid kivist tööriistu, sealhulgas pihukirvest. Acheuli kultuurile omane põhiline uuendus oli see, et pihukirveid hakati täksima mõlemast otsast, nii et saadi kahe teraga riistad.
Acheuli kultuuri tööriistad olid palju kavalamad ja tõhusamad kui Olduvai kultuuri omad. Kasutusel olid mitmed uued materjalid ning tehnoloogiad, mis nõudsid ettemõtlemist.
Kasutatav kivi oli hästi murtav, näiteks kaltsedon, jaspis, ränikivi, kvartsiit.
Acheuli kultuuri tööriistad andsid tõhusalt võimaluse jahti pidada ja end kiskjate eest kaitsta. Nii sai inimene võrdväärseks suurimate kiskjatega.
Arvatakse, et Acheuli kultuurile omasele tehnikale pani alguse Homo erectus varases paleoliitikumis või keskmise paleoliitikumi alguses, kuigi seda kasutasid ka kromanjoonlased ja neandertallased, kes kuulusid liiki Homo sapiens.
Acheuli kultuur levis paleoliitikumi algupoolel üle Euroopa, Aafrika ja Aasia. Selle õitseaeg oli umbes 400 000 kuni 100 000 aastat tagasi Ida-Euroopas ja Põhja-Aasias.
Acheuli kultuuri esindajad olid kütid-korilased, kes elasid ürgkogukondadena koobastes ja vabas õhus. Nad oskasid ehitada keerukaid ulualuseid. Paljude uurijate arvates võtsid nad kasutusele tule.
Mia Wasikowska
Mia Wasikowska (sündinud 14. oktoobril 1989 Canberras) on Austraalia filminäitleja. Tuntuks on ta saanud eeskätt osatäitmistega Tim Burtoni filmis "Alice Imedemaal" ja filmis "Lastega on kõik hästi".
Noria Books
Kirjastus annab välja valdavalt lastekirjandust, populaarteaduslikku kirjandust, õudusulmekogumikke ja eneseabiraamatuid.
Eestis on kirjastus avaldanud raamatud "Saatanlik nõid" ja "Ateistlik universum". Ameerika Ühendriikides on ilmunud õpetlik lasteraamat "Tropp doesn't deal with strangers", muinasjuturaamatud "Japanese Folk-Tales", "Swedish Folk-Tales", "Native-American Folk-Tales", Thomas Paine'i "Common Sense" redigeeritud ja täiendatud uustrükk "Common Sense II" ja Hannes Vanaküla esimene maagiateemaline raamat "Basics of Magic".
September (täpsustus)
September on aasta üheksas kuu.
Linnaosa
Linnaosa ehk asum on linna terviklik osa. Linnaosal võib olla, kuid ei pea olema halduslik staatus.
Eesti
Eestis on linnaosasid vaid kahes linnas: Tallinnas ja Kohtla-Järvel. Sellised üksused, nagu Tähtvere Tartus ja Lodja Pärnus loetakse asumiteks ja neil ametlikku linnaosa staatust ei ole.
Tallinnal on järgmised linnaosad: Haabersti, Kesklinna, Kristiine, Lasnamäe, Mustamäe, Nõmme, Pirita ja Põhja-Tallinna linnaosa.
Kohtla-Järvel on järgmised linnaosad: Sompa, Ahtme, Järve, Kukruse ja Oru.
Rootsi
Göteborgi vallas vastavad Stockholmi linnaosadele primaarpiirkonnad (primärområde).
Malmö vald on jaotatud 10 linnaosaks, mis omakorda jagunevad kokku 134 osapiirkonnaks (delområde).
Hadaikum
Hadaikum on mitteametlik kronostratigraafiline üksus, mis vastab ajavahemikule Maa tekkest kuni 3800 Ma.
Ametliku geokronoloogilise skaala järgi on tegemist arhaikumi vanimasse aegkonda eoarhaikumisse kuuluva ajavahemikuga Maa ajaloos.
Termini "hadaikum" mõtles välja USA geoloog Preston Cloud 1972. aastal. Nimetus tuleneb kreeka allmaailma jumala Hadese nimest. Algselt oli hadaikum mõeldud vanimate leitud kivimite eelse perioodina Maa ajaloos, kuid tänapäevaks on õnnestunud leida ka hadaikumis moodustunud kivimeid.
Kliima
Kliima ehk ilmastu on teatud piirkonnale omane pikaajaline keskmistatud ilmade režiim.
Kliimat iseloomustatakse mitmesuguste pikaajaliselt instrumentaalselt mõõdetavate näitajatega: õhutemperatuuri, niiskuse, õhurõhu, tuule, sademete ja muude meteoroloogiliste elementidega. Kliima kirjeldab teatud piirkonnale tüüpilist ilma aastate lõikes. Kliimat iseloomustavad näitajad on ka ilmarekordid ja muud äärmused.
Konkreetse piirkonna kliimat mõjutavad selle geograafiline asukoht (laiuskraad), maapinna reljeef, kõrgus merepinnast, veekogude lähedus ja hoovused. Kliimatüüpe klassifitseeritakse enamasti temperatuuri ja/või sademete mõõdetud väärtuste keskmiste ning tüüpiliste vahemike põhjal. Kõige laiemalt kasutatav kliimaklassifikatsioon maailmas on Köppeni kliimaklassifikatsioon. Thornthwaite'i süsteemis, mis on kasutusel aastast 1948, võetakse temperatuuri ja sademete hulga kõrval arvesse ka aurumist ning seda kasutatakse loomade liigirikkuse ja kliimamuutuste mõju uurimiseks.
Paleoklimatoloogia on teadusharu, mis uurib paleokliimat. Kuna kliimaelementide andmeread on olemas vaid alates 19. sajandist, siis tehakse paleoklimatoloogias järeldusi kaudsete elutu loodusega seotud muutujate järgi, näiteks järvede ja jäässe aastatuhandete jooksul külmunud setete ning elusloodusest saadavate andmete järgi puurõngastest ja korallidest. Kliimamudelid on mineviku, oleviku ja tuleviku matemaatilised mudelid. Kliimamuutused toimuvad erineva pikkusega ajaperioodide jooksul mitmesuguste tegurite tõttu.
Mediapro
Mediapro on grupp multimeedia kommunikatsiooni ettevõtteid, mis tegutsevad peamiselt Hispaanias. See asutati aastal 1994 Barcelonas.
Grupi ettevõtete konkreetsed tegevusalad on näiteks filmide ja telesaadete tootmine, trükimeedia (päevaleht Público) ja spordimeedia (jalgpallikanal Gol Televisión). Grupist tervikuna on saanud üks Euroopa audiovisuaalsektori turu juhtivaid tegijaid, seda tänu nii oma ettevõtetele, aga ka tänu strateegilistele partnerlussuhetele (näiteks France Télécom, Carlton Communications, ZON Multimédia ja Abertis Telecom).
Mediaprol on kontorid Barcelonas, Gironas, Amsterdamis, Budapestis, Buenos Aireses, Dubais, Kataris, Lissabonis, Los Angeleses, Madeiral, Madridis, Miamis, Portos, Sevillas ja Tenerifel.
Kabel
pisi|[[Sixtuse kabel Vatikanis on maailma tuntumaid kabeleid]] pisi|15. sajandil rajatud [[Saha kabel Jõelähtme vallas on vanim terviklikul kujul säilinud keskaegne kivikabel Eestis]] pisi|[[Palermo Cappella Palatina sisevaade]] pisi|Cappella dei magi, Palazzo Medici-Riccardi [[Firenzes]] pisi|Kuninglik kabel [[Versailles' loss|Versailles's]] Kabel (keskaja ladina keeles capella, hilisladina sõnast cappa 'mantel') on kirikutaoline sakraalehitis. Kabel võib olla palveruum lossi, elamu, kooli, haigla või vangla seinte vahel või olla juurdeehitis kirikuhoone pikihoone, risthoone või kooriruumi küljes, ent võib olla ka iseseisev ehitis.
Enamasti paikneb kristlikus kabelis altar, kuid õigeusu kabel on tavaliselt ilma altarita.
Etümoloogia
Sõna "kabel" päritolu seotakse Püha Martiniga Toursist, kelle mantlit (ladina keeles cappa) säilitasid reliikviana Frangi kuningad. Algselt nimetati sõnaga capella ruumi Pariisi kuningapalees, milles reliikviat hoiti. Hiljem laienes sõna tähendus teistele ruumidele või ehitistele, kus hoiti pühi reliikviaid ja kus ühtlasi korraldati jumalateenistusi nagu kirikus. Inglise keelde jõudis sõna vanaprantsuse keele vahendusel, eesti keelde keskajal kas otse ladina keelest või alamsaksa keele vahendusel.
Reliikvia hoidmise kabelis missat pidavaid preestreid nimetati capellani; sellest on tulnud ka sõna "kaplan". Muusikatermin a cappella pärineb samast tüvest, tähistades laulmist 'kabelistiilis'.
Lossikabelid
Pariisi kuningapalee lossikabeli eeskujul püstitati kabeleid teistessegi kõrgemate võimukandjate elamutesse. Palermo Cappella Palatina ja Aacheni lossikabel on kaks tuntuimat näidet lossikabelitest keskaja Euroopas. Hilisemast ajast pärinevad näited on Benozzo Gozzoli maalingutega Maagide kabel Palazzo Medici Riccardis, Vatikani Apostelliku palee Sixtuse kabel, Versailles' kabel, Kuressaare linnusekabel Kuressaare lossis.
Erakabelid on olnud võimukandjatel, näiteks kuningatel ja piiskoppidel, hilisemal ajal ka jõukamatel lihtkodanikel. Mõnikord on erakabelite juurde määratud vaimulikke. Tallinna raekabeliks oli Pühavaimu kirik.
Kirikute külge ehitatud kabelid
Kabeleid ehitati kirikuhoonete külge kõrvalaltarite paigutamiseks. Romaani palverännukirikutel ja gooti katedraalidel moodustasid kooriruumi ümber radiaalselt paiknevad kabelid kabelipärja.
Keskaja arhitektuuris, eriti romaanikas, püstitati poolringikujulisi kabeleid ka ristlöövi idaseina külge (Cluny kloostrikirikul, Lincolni katedraalil, olemas ka Riia toomkirikul).
Reana kiriku pikihoone küljele tugipiilarite vahele püstitatud kabelid moodustasid kabelilöövi (on olnud Tartu toomkiriku lõunaküljel).
Eraldiseisvad kabelid
Väikesed omaette ehitistena püstitatud kabelid teenisid sageli kirikuna või abikirikuna. Sellesse kategooriasse mahuvad ka eriotstarbelised sakraalehitised, nagu ristimiskabelid, hauakabelid ja mälestuskabelid.
Sageli on kabeleid rajatud surnuaedadele matuseteenistuste jaoks, samuti jõukate perekondade hauaplatsidele (hauakabelid). "Kabeliaed" on surnuaia ehk kalmistu sünonüüm, "kabelipüha" tähendab surnuaiapüha.
Eestis paiknevad kohalikud kabelid enamasti väljaspool kihelkonnakeskusi. Neil pole tavaliselt olnud oma kogudust ega palgalist vaimulikku. 15. sajandi teisel veerandil ehitatud Saha Püha Nikolause kabel on vanim terviklikul kujul säilinud keskaegne kivikabel Eestis. . Osaliselt või täiesti hävinud keskaegsed kabelid on Maarja kabel, Helme Issanda Ihu kabel, Viljandi Katariina kabel, Tõnismäe Antoniuse kabel.
Mineraali reljeef
pisi|Pruuni [[biotiit|biotiidi murdumisnäitaja (~1,60) on suurem kui valgel kordieriidil (~1,55), mistõttu tundub ta näivalt kõrgemal paiknevana]]
Reljeefiks ehk šagräänpinnaks nimetataakse petrograafias mineraalide murdumisnäitajate erinevusest tulenevat optilist efekti, mis seisneb suurema murdumisnäitajaga mineraali pinna näivalt kõrgemal paiknemises. Efekt on vaadeldav polarisatsioonimikroskoobiga.
Kõrge murdumisnäitajaga mineraalid näivad omavat krobelist pinda, mistõttu nimetatakse reljeefi ka šagräänpinnaks. Suure murdumisnäitajaga mineraalidel on tugev šagräänpind ehk kõrge reljeef.
Reljeefi võib hinnata külgnevate mineraalide suhtes, kuid kui räägitakse kõrgest, mõõdukast jms reljeefist, siis peetakse silmas mineraali murdumisnäitaja erinevust palsami suhtes, millega uuritav kiviliistak õhiku alus- ja katteklaasi vahele on liimitud. Palsami murdumisnäitaja on traditsiooniliselt alati umbes 1,54. Kui mineraali murdumisnäitaja on sellest väärtusest suurem, siis on tal positiivne reljeef. Vastupidisel juhul negatiivne. Kõrgeks nimetatakse reljeefi siis, kui mineraali murdumisnäitaja erineb palsami murdumisnäitajast enam kui 0,12 võrra. Et positiivsel ja negatiivsel reljeefil on raske vahet teha, kasutatakse selleks spetsiaalseid võtteid, millest tavalisim on Becke joone meetod.
Jane Eyre (täpsustus)
"Jane Eyre" on Charlotte Brontë romaan.
Romaanist on tehtud palju filme:
Ebba Brahe
pisi|Ebba Brahe Ebba Brahe (16. märts 1596 – 5. jaanuar 1674 Stockholm) oli Rootsi õukonnadaam.
Aastal 1652 asutas ta Jakobstadi linna ja andis sellele rootsikeelse nime oma hiljuti surnud abikaasa Jakob De la Gardie järgi.
Isiklikku
Ta oli abielus Jakob De la Gardie'ga. Abielust sündisid Axel Julius De la Gardie, Magnus Gabriel De la Gardie, Christina Catharina De la Gardie.
Gregor
Gregor on mehenimi.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Gregor 897 mehel. Gregor on Eestis populaarsuselt 184. mehenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Gregor vanuserühmas 5–9, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 30,91 ning Rapla maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 11,63. Gregor oli keskmiselt 9 aasta vanune (mediaanvanus oli 9).
Haugaslased
Haugaslased (Accipitridae) on päevase eluviisiga röövlindude sugukond pistrikuliste seltsist. Süsteemides, kus eristatakse haukaliste ja pistrikuliste selts, kuuluvad haugaslased haukaliste seltsi.
Neile on iseloomulikud pikad jalad, ümarad tiivad ja sälkudeta nokk.
Huittineni linn
Huittinen on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Lääne-Soome läänis Satakunta maakonnas.
Huittineni vald asutati 1865, aastast 1977 on linn. 1. jaanuaril 2009 liideti linnaga Vampula vald.
Huittinen on Keila sõpruslinn.
Beata Brahe
Beata (Margareta) Brahe (1583–1645) oli Rootsi aadlidaam, Visingsborgi krahvinna.
Ronald Reagan
Ronald Wilson Reagan (6. veebruar 1911 Illinoisis Tampicos – 5. juuni 2004 Los Angeleses) oli 40. USA president (1981–1989), 33. California kuberner (1967–1975) ja näitleja.
Reagan alustas oma poliitikukarjääri demokraadina, kuid 1962 astus ta ametlikult Vabariiklikku Parteisse. Tema vaated kujunesid vägagi parempoolseteks, 1964. aasta presidendivalimistel toetas ta tugevalt üht vabariiklaste äärmuslikemat presidendikandidaati läbi aegade Barry Goldwaterit. 1966. aastal valiti ta California kuberneriks, teist korda 1970. aastal.
1980. aastal sai Reaganist kõigi aegade vanim USA presidendikandidaat. Ta võitis valimistel eelmist presidenti Jimmy Carterit.
Reaganit peetakse üheks populaarsemaks, mõjukamaks ja edukamaks juhiks Ameerika Ühendriikide ajaloos. Eelkõige meenutatakse teda presidendina, kes alistas Nõukogude Liidu ja võitis külma sõja. Teda tunnustatakse ka USA konservatiivide juhina riigi majanduse elavdamise eest maksureformide abil.
Oma kahe järjestikuse ametiaja jooksul suutis Reagan teostada eesmärgid – taastada Ameerika inimeste eneseusu ja vähendada nende sõltuvust valitsusest –, mille ta oli paika pannud oma programmis, mida kutsuti Reagani revolutsiooniks. Lubadus, mille ta sõnastas 1980. aasta valimistel, sai ka tema enda silmis täidetud: "Taastada Ameerika suursugune ja enesekindel arengu, kasvu ja optimismi jõud."
Nooruspõlv
Ronald Reagan sündis 6. veebruaril 1911 John Edward Reagani ja Nelle Wilsoni teise pojana. Reagani isa oli müügimees ja jutuvestja, kes oli pärit iiri juurtega katoliiklikust perest, ema oli šoti-inglise päritolu perekonnast. Perekonna suhteliselt halva majandusliku seisu tõttu liikusid vanemad koos lastega palju ringi, püüdes üles seada äriettevõtet mitmes Illinoisi osariigi väikelinnas. Kui Ronald oli üheksa-aastane, kolis pere Dixonisse, kus ta elas täiskasvanuikka jõudmiseni.
Noor Reagan huvitus loodusest, kirjandusest ja eriti spordist. Isa alkoholilembus tekitas kodus probleeme, kuid ema suutis olla peres tugev stabiliseeriv jõud. Teismelisena kogus Reagan kuulsust vetelpäästjana – ta päästis 1926.–1933. aasta suvedel 77 inimest. Reagan lõpetas Dixoni keskkooli 1928. aastal ja astus järgmisel sügisel Eureka Kolledžisse, kus õppis majandust ja sotsioloogiat, oli jalgpallimeeskonna liige ja esines koolinäidendites. Pärast kooli lõpetamist 1932. aastal töötas ta raadios spordiuudiste teadustajana. 1937. aastal sõlmis ta Hollywoodis töötamise lepingu. Järgneva 20 aasta jooksul näitles ta 53 filmis.
Poliitikukarjääri algus
1954. aastaks oli Reagani näitlejakarjäär aeglustunud. General Electric palkas ta televisioonisaate juhiks ja külalisesinejaks General Electricu ettevõtetes. Seda tööd tegi ta kaheksa aastat, seejuures sai ta pidada kõnesid ja õppida tundma inimesi kõikjal Ameerikas.
Reagan pooldas demokraatide vaateid ja toetas Franklin Roosevelti, Dwight Eisenhoweri ja Richard Nixoni presidendikampaaniaid, kuid pärast karjääri General Electricus vahetas ta parteid ja liitus 1962 ametlikult vabariiklastega. 1966. aastal kandideeris Reagan California osariigi kuberneriks ja teenis sellel ametikohal kaks ametiaega järjest.
Hoolimata Ühendriikide ühe suurima osariigi kuberneriks olemisest jätkas Reagan veelgi kõrgemale pürgimist. 1968. ja 1974. aasta vabariiklaste üleriigilisel konvendil peeti Reaganit potentsiaalseks presidendikandidaadiks. 1980. aastal kandideeris Reagan Ameerika Ühendriikide presidendiks ja võitis ametis olevat presidenti Jimmy Carterit. Lisaks said vabariiklased esimest korda 26 aasta jooksul tagasi kontrolli Senati üle, kuid Esindajatekoda jäi endiselt demokraatidele terve Reagani ametiaja ajaks, ning ta pidi pidevalt spiiker Tip O'Neilliga koostööd tegema. Reagan ja O'Neill erinesid suuresti majanduspoliitikalt, kuid leidsid rohkem ühist pinda välispoliitikas.
Esimene ametiaeg presidendina (1981–1985)
pisi|Ronald Reagani vapp Reagan oli USA eesotsas kaks ametiaega järjest alates 1981. aastast. Ta on tänaseni kõige vanem Ameerika Ühendriikide president. Tema esimene ametisseastumise avalik pöördumine toimus 20. jaanuaril 1981. Ajal, mil Reagan pidas ametisseastumise kõnet, vabastati 444 päeva Iraani poolt pantvangis hoitud 52 Ameerika Ühendriikide sõdurit. Kõigest 69 päeva pärast ametiaja algust langes Reagan peaaegu atentaadi ohvriks, kui John Hinckley teda tulistas ja raskelt haavas. Reagan aga taastus kuulihaavast kiiresti ja jätkas pärast haiglast väljasaamist ametis. Atentaat mõjutas palju Reagani populaarsust, mis tõusis 73%-ni.
Esimese ametiaja jooksul laiendas Reagan USA sõjaväge ja suurendas kaitsekulutusi, et riiki sõjaliselt kindlustada. Reagan uskus indiviidide vabadusse ning ajas poliitikat, mis elavdas USA majandust, muutis sisepoliitika suundi ja hoogustas külma sõda.
Juulis 1981 tekkis aga majanduslangus, Reagani populaarsus langes, jaanuariks 1983 oli see vaid 35%. Defitsiidi suurenemise tõttu nõustus Reagan tõstma korporatiivtulumaksu, kuid keeldus tõstmast üksikisiku tulumaksu või kärpima kaitsekulutusi. Tema tagasivalimine muutus kaheldavaks, 1982. aasta vahevalimistel võitsid demokraadid Esindajatekojas 26 kohta juurde.
Teine ametiaeg presidendina (1985–1989)
Reagan nimetati teist korda ametisse 20. jaanuaril 1985 pärast seda, kui ta oli ülekaalukalt võitnud 1984. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimised Walter Mondale'i vastu. Teisel ametiajal keskendus Reagan enamasti narkootikumidevastasele võitlusele ning püüdis rangemate seaduste ja avalikkuse teadvustamisega võidelda narkootikumivabade koolide ja töökohtade eest. Nn narkootikumidevastane sõda pälvis ka Reagani abikaasa tähelepanu ja kaasatuse. Nancy lõi alamkampaania "Ütle lihtsalt ei" ("Just Say No").
Abielud ja lapsed
1949. aastal tutvus Reagan näitleja Nancy Davisega ning 1952. aasta mais paar abiellus. Reaganil oli Nancyga kaks last: Patricia Ann ja Ronald Prescott. Reagani ja Nancy vaheline kiindumus oli üldteada ning nende suhet nimetati tõeliseks ja lähedaseks. Nancy Davis püsis Reagani tõelise armastusena mehe kõrval kuni tema surmani.
Alzheimeri tõbi ja surm
Pärast kahte ametiaega läks Reagan erru. Varsti pärast ametist lahkumist diagnoositi Reaganil Alzheimeri tõbi, mille märke oli avalikkus varemgi täheldanud. Haiguse saladuses hoidmise asemel otsustas ta 5. novembril 1994 avalikus kirjas haigusest teada anda. Järgneva kümnendi jooksul Reagani haigus süvenes ja ta suri 5. juunil 2004 93-aastaselt.
Baghlāni provints
Baghlān on 1. järgu haldusüksus (provints Afganistanis
🇦🇫
Bādghīsi provints
Bādghīs on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
🇦🇫
Mais
pisi|Zea mays 'Strawberry'
Mais (botaaniline nimi harilik mais; teaduslik nimetus Zea mays) on kõrreliste sugukonda maisi perekonda kuuluv üheaastane teravili.
Esimesena kirjeldas maisi teaduslikult Linnaeus.
Ajalugu
pisi|vasakul|Maisipõld [[Liechtensteinis]] Mais pärineb tõenäoliselt Kesk-Ameerikast, kus seda hakati kasvatama umbes 7000 aastat tagasi. Vanimad maisiseemned leiti Teotihuacánist, mis asub Pueblo linna lähedal Mehhikos. Mais oli väga oluline toiduallikas maiade ja asteekide tsivilisatsioonis. Kesk-Ameerikast levis mais põhja poole kuni Kanadani ja lõuna poole kuni Argentinani. Pärast Ameerika avastamist 15. sajandil introdutseeriti mais Hispaania kaudu Euroopasse, kus seda esialgu kasvatati soojemates Vahemere maades, hiljem peaaegu kogu Euroopas.
Veel 1980. aastatel arvati, et mais kultuuristati 4500 aastat tagasi Mehhikos ja Guatemalas.
Alamliigid
Harilikust maisist on aretatud palju sorte, mida rühmitatakse mitmeks alamliigiks:
Morfoloogia ja füsioloogia
pisi|vasakul|Isasõisikud pisi|Maisitõlvikud pisi|Silo valmistamine pisi|Maisiteratooted Mais on kõrreline ja kasvab tavaliselt 2–3, harva kuni 6 m kõrgeks. Ta annab hektari kohta rohkem teri kui ükski teine teravili.
Püstise kõrre läbimõõt on 2–7 cm ja selle südamik on täitunud pehme säsiga. Soodsate kasvutingimuste korral on kõrrel ka külgvõrsed.
Viljapea kasvab varrele lehekaenlasse. Tõlvikuid on maisitaimel 1–4. Tõlvik on tavaliselt 10–25, harva kuni 45 cm pikkune ja sisaldab tavaliselt 200–400, harva kuni 1000 seemet. Seemne mass on 190–400 mg. Tõlvikud arenevad emasõisikutest, isasõisikud asuvad eraldi sama taime ladvas. Seemned on tavaliselt kollased, kuid eri sortidel võivad olla ka valkjad, punased, sinakad, mustjad jne.
Hästi arenenud juurestik aitab kõrget taime püstisena hoida.
Mais on C4-taim, see on kohastunud süsihappegaasi halva kättesaadavusega atmosfäärist ja ei liida seda Calvini tsüklisse otse õhust.
Kasvukohad ja -tingimused
Harilik mais on valgusnõudlik ja soojalembene taim ning seda kasvatatakse peaaegu kogu maakeral, välja arvatud polaaralad ja kõrgmäestikud. Kasvuperioodi soovitatav õhutemperatuur jääb vahemikku 25–30 °C. Maisi kasvatatakse merepinna kõrgusel Kaspia mere lähedal ja kuni 4000 m kõrgusel Peruu Andides. Taimed kasvavad kõige paremini kergetel, hästi õhustatud, neutraalse reaktsiooniga ja viljakatel muldadel.
Paljunemine
Harilik mais on ühekojaline taim, isas- ja emasõisikud paiknevad samal taimel. Tolmlemine toimub tuule abil.
Maisi kultiveerimine
Maisi kultiveeritakse maailmas laialdaselt. Kaalu poolest ületab maailma maisitoodang riisi ja nisu toodangu. 2009. aastal toodeti maailmas 817,11 miljonit tonni maisi, maisipõldude pindala oli 159,5 miljonit hektarit. Viimase 40 aasta jooksul on tootmismahud tõusnud natuke üle kolme korra. 2012. aastal toodeti maailmas 872,8 miljonit tonni maisi, 2017. aastal 1134 miljonit tonni.
Aastail 1969–1971 oli maisi saagikus kõige suurem Austrias (55,5 ts/ha). Järgnesid USA (51,6 ts/ha), Prantsusmaa (51,5 ts/ha), Kanada (50,8 ts/ha) ja Saksa FV (50,5 ts/ha). Maailma keskmine oli 25,4 ts/ha.
1983. aastal oli maisi saagikus kõige suurem Kreekas (95,9 ts/ha). Järgnesid Itaalia (70,7 ts/ha), Austria (69,9 ts/ha), Ungari (65,5 ts/ha) ja Prantsusmaa (63,2 ts/ha). Maailma keskmine oli 28,0 ts/ha.
2017. aastal oli maisi maailma keskmine saagikus 47,4 ts/ha.
Maisi koristamiseks on välja töötatud maisikombainid. Need eraldavad maisitõlvikud vartest ning seejärel hekseldavad lehed ja varred. NSV Liidus toodeti maisikombaine Hersonets, mille tootlikkus oli 0,7–1,5 ha/h.
Kasutamine
Maisijahust tehakse leiba, lisades nisu- või maniokijahu. Noori suhkrumaisi tõlvikuid kasutatakse köögiviljana, süüakse toorelt või keedetult.
Harilik mais Eestis
Eestis hakati harilikku maisi kasvatama 1835. aastal Vana-Kuuste Põllumajanduse Instituudis, mis tegutses 1834–1839. 1885. aastal kasvatati maisi Sangaste, 1895. aastal Rooma mõisas. Põhiliselt kasvatati haljasmassi, Lõuna-Eestis loodeti saada ka teri.
Maailmasõdade vahelises Eestis uuriti maisikasvatust Tartu Ülikooli Taimebioloogia Katsejaamas. Katsed näitasid, et Eesti kliima on maisi jaoks liiga heitlik, sageli jäi suvi külmaks. Tehtud tööst kokkuvõtte teinud Nikolai Rootsi leidis, et maisilt ei tasu Eestis igal aastal teri oodata, peale selle oleks vaja sügisel tõlvikuid kunstlikult, rehe all kuivatada, aga tärklisetoodangus ei suudaks mais sellegipoolest kartuliga võistelda. Üksnes silokultuurina olevat tal tulevikku.
Laialdasem maisi kasvatamine algas pärast seda, kui NSV Liidu juhiks sai Nikita Hruštšov. 1953. aasta oktoobris EKP pleenumil käsitles Johannes Käbin maisikasvatust Eesti põllumajanduse prioriteetse suunana. 1955 oli maisipõldude kogupindala 33 000 ha. Siiski selgus üsna pea, et meie kliima on maisi jaoks liiga heitlik ja suved pole piisavalt soojad. Terad meie suvetingimustes sageli ei valmi ja seetõttu kasvatati maisi peamiselt haljasmassi saamiseks, mida kasutatakse loomasöödana või silo valmistamiseks. 1957. aastal oli maisipõldude pindala ainult 3800 hektarit, aga 1961. aastal 33 000 ha.
Pärast seda, kui maisisaak 1962 külma ja vihmase suve tõttu ikaldus, hakkas maisikasvatus kogu NSV Liidus oma menu kaotama. 1963. aasta detsembris tunnistas Hruštšov partei pleenumil, et teraviljakultuurina on mais NSV Liidus perspektiivitu, aga pidas vajalikuks seda silokultuurina. Maisi kohustuslik viljelemine lõpetati pärast seda, kui Hruštšov 1964 kõigist ametitest tagandati.
1980. aastatel oli maisipõldude pindala 5–6 tuhat hektarit. Eestis kasvatatavad maisisordid ('Crescendo', 'Furioso', 'TK 160') annavad kuivaine saaki 12–15 t/ha.
Toiteväärtus ja biokeemiline koostis
Toiduks tarvitatava suhkrumaisi värskelt valminud terade toiteväärtus ja biokeemiline koostis on toodud alljärgnevates tabelites.
Mais kultuuris
Mais on kujutatud Angola, Grenada, Keenia, Mosambiigi ja Sambia vapil. Kuni 1992 oli mais kujutatud Roheneemesaarte vapil. Mais oli ka Moldaavia NSV vapil.
Maisitaime vars kahe küpse tõlvikuga on kujutatud Horvaatia 1-lipase mündi reversil. Neid münte vermitakse alates 1993.
Stephen King on kirjutanud novelli "Maisi lapsed", mis on andnud ainet mitmele õudusfilmile.
Argenteuil
Argenteuil on linn Prantsusmaal Val-d'Oise'i departemangus, Pariisi eeslinn. Asub Seine'i paremkaldal 12,3 km kaugusel Pariisi kesklinnast.
Argenteuil'd on esmamainitud 665. aastal. Linn sai tuntuks spargli ja viinamarjade kasvatuse poolest. Pärast raudtee rajamist 1851. aastal sai linn pariislaste pühapäevaväljasõitude kohaks. Seal on valminud mitmed impressionistide teosed.
pisi|tühi|püsti|Edouard Manet, "Argenteuil" (1875)
Kagu Kabujalakõsõ
Kagu Kabujalakõsõ on rahvatantsurühm Põlva maakonnast.
Rühm ühendab 1998. aastast kogu maakonna õpilasi alates põhikooli 7. klassist. Põhijuhendaja on Maido Saar.
Alates 2003. aastast korraldab Kagu Kabujalakõsõ rahvusvahelist noorte rahvatantsufestivali Vikkel-Fest, mis toimub iga kahe aasta tagant.
Jaan Hanni
Jaan Hanni (12. oktoober 1927 Võisiku vald, Viljandimaa – 21. veebruar 2017 ) oli eesti baptisti vaimulik.
Ta oli 1949–1953 Tartu Salemi koguduse diakon, 1953–1962 Valga Baptistikoguduse ja 1962–1984 Kohtla-Järve Saaroni Baptistikoguduse vanem.
Ta on avaldanud vaimulikku kirjandust ja brosüüri oma pojast "Kuradi poja Johannes Andrease sünd ja surm" (2008).
Isiklikku
Ta oli 1946–1991 abielus Elfriede Kanguri ja 1991–2015 Virve Aabiga. Jaan Hannil sündis esimesest abielust kuus last. Tuntumad neist on kunstnik Aarne Hanni ja sarimõrvar Johannes-Andreas Hanni.
Reggae
Reggae on 1960. aastate paiku Jamaical sündinud muusikastiil. Vahel koondatakse sama üldnimetuse alla ka teised Jamaica päritolu muusikastiilid, nagu ska, rocksteady, dub, dancehall, ragga, reggaeton jt. Iseloomulik on reggae 'le rütmikitarri rõhutatud teine ja neljas löök ning basstrummi rõhutatud kolmas löök.
Sageli seostatakse reggae-muusikat 1970.–1980. aastatel populaarsust kogunud rastafaride usulispoliitilise liikumisega. Esimesi tuntud reggae-muusikuid oli Jackie Mittoo, selle stiili suurim ülemaailmne populariseerija oli aga Bob Marley.
Vollastoniit
Vollastoniit on püroksenoidide hulka kuuluv silikaatne mineraal (CaSiO3).