cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Terminaator (ansambel)
Liitmaa tagasitulek, muusikalid ja soomekeelne album
3. septembril 2005 andis Terminaator kontserdi Tallinna Lauluväljakul toimunud Tele2 üritusel "Go Live!", mille salvestis on saadaval MFM Records OÜ väljaantud "Go Live 2005" CD+DVD-na. Tegemist on Terminaatori esimese salvestisega, kus musitseerivad trummar Roland Puusepp ehk Roll ja basskitarrist Henno Kelp. Terminaatoris 12 aastat trumme mänginud Eimel Kaljulaid nimetas oma lahkumise põhjuseks inimsuhteid.
Uue koosseisuga anti 2006. aasta mais välja stuudioalbum "Nagu esimene kord", mis oli senisest loomingust maskuliinsem, agressiivsem ja depressiivsem. Kreemi sõnul ei räägi plaadi lood ainult armastusest, vaid ka ühiskonna valupunktidest. Laulud "Nagu esimene kord", "Pankuri tütar ja töölise poeg" ning "Head ööd" tulid esitusele ka muusikalis "Romeo & Julia", mis esietendus augustis 2006 Nukuteatri hoovis. Muusikalile kirjutasid muusika Liitmaa ja Kreem ning seda esitas Terminaator. Ilmus ka plaat "Romeo & Julia", kuid seda ei antud välja Terminaatori nime alt.
2007. aastal anti välja 30 looga kogumik "20", millega tähistati ansambli 20 tegevusaasta juubelit. Album koosnes kahest uuest loost ("Alkeemik" ja "Ära oota koidikuni"), kahest uusversioonist ("4B" ja "Juulikuu lumi") ning varasematest hittidest ja bändiliikmete lemmiklugudest. "Juulikuu lume" uuele rokilikumale versioonile filmiti ka muusikavideo.
2008. aastal lindistas Terminaator USA märulifilmi "Hired Gun" soundtrack 'i jaoks loost "Viski" ingliskeelse versiooni "Whiskey".
Bolívar
Bolívari nime kannavad Simón Bolívari järgi mitmed haldusüksused:
Härjanurme mõis
Härjanurme mõis (saksa keeles Herjanorm) oli rüütlimõis Kursi kihelkonnas Tartumaal.
Mõis rajati vahemikus 1795–1805 Puurmani mõisast eraldatud aladest. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi jääb mõisa ala Jõgeva maakonda Jõgeva valda.
Terminaator (ansambel)
"Verevahetus" ja püsiv koosseis
2009. aastal lahkusid Liitmaa ja Kallaste uuesti bändist. Liitmaa sõnul väsitas bändimehe elu ta ära. Kreem vihjas muusikaliste vaadete lahknemisele: "Kui tõele näkku vaadata, siis eks ta üks paras võimuvõitlus oli." Kreem plaanis Liitmaa ja Kallaste lahkumise järel alustada uue bändiga, kuid Kelp ja Puusepp suutsid ta ümber veenda.
Uueks kitarristiks valiti bändikaaslastest kümmekond aastat noorem Taavi Langi, keda Kelp ja Puusepp tundsid ansamblist Pantokraator. Kandidaatide seas oli ka Dramamama kitarrist Laur Joamets. Esimene lugu, mis uue kitarristiga linti tehti, oli bändi algusaegu meenutav "Ballaad Jimmyst". Jimmy prototüübiks on Kreem nimetanud Terminaatori asutajat Arno Veimerit. Uut klahvpillimängijat ei võetud.
Teist korda ansambli ajaloos anti kolm järjestikust albumit ("Rakett", "Vaikuse meri", "Maailm vs. Lilian") välja muutumatu koosseisuga: Kreem, Langi, Kelp, Puusepp. Bändi koosseis püsis ühesugune rekordilised 12 aastat.
2012. aastal tähistati 25. tegevusaastat kontserdiga klubis Rock Café, kus tulid lavale ka endised kitarristid Liitmaa ja Sulliwan.
2017. aasta märtsis toimunud juubeliturneel "30 aastat valguskiirusel" jagas Terminaator lava endiste bändikaaslaste Liitmaa ja Kallaste ning multiinstrumentalist Tiit Kikasega. Aasta lõpus antud lisakontsertidel osales Liitmaa asemel Sulliwan.
Savimetsa
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Terminaator (ansambel)
"Verevahetus" ja püsiv koosseis
2021. aasta mais liitus bändiga klahvpillimängija Rene Puura, kes musitseeris varem Karl-Erik Taukari bändis.
Endised liikmed
*Mängis ainult kontsertidel
Apelsin
pisi|Terve ja poolik apelsin ning kooritud viil pisi|Apelsinid apelsinipuul pisi|Apelsiniõied pisi|Apelsin "Brownie" Apelsin on apelsinipuu (Citrus × sinensis) vili.
Vilja ehitus
Apelsin on vilja ehituselt mari. Rohkelt eeterlikke õlisid sisaldav koor koosneb oranžist näärmelisest väliskestast (eksokarbist) ja selle all asuvast heledast ja säsikast vahekestast (mesokarbist). Vilja mahlakas sisekest on jaotunud kilejate vaheseintega kümneks sektoriks. Sektorites asuv viljaliha koosneb mesokarbist sissepoole sopistunud pikkadest peenikestest mahlaga täidetud kotikestest. Sektorites asuvad ka apelsini seemned.
Ajalugu
Eurooplased nägid apelsine esimest korda umbes aastal 100, kui Lõuna-Indiast toodud eksootilised viljad ilmusid rikaste roomlaste toidulauale. Rooma impeeriumi õitseajal rajati apelsiniistandikke Liibüast Marokoni. Tõsi, kohalikud viljad polnud küll nii magusad kui Indias kasvanud. Pärast impeeriumi langust, langesid unustusse ka Euroopa apelsiniaiad.
Kilplased
"Kilplased" on Friedrich Reinhold Kreutzwaldi jutukogu.
Apelsin
Ajalugu
11. sajandil hakkasid Põhja-Aafrika islamiriigid taas apelsine Euroopasse tooma. Lõuna-Euroopas, eeskätt Itaalias, hakati tegelema mõrude viljadega nn Pärsia apelsini aretusega. Tõeliselt magusa apelsini tõid 15. sajandil Indiast Euroopasse Portugali meresõitjad. Portugali, Hispaania ja araabia meresõitjad istutasid apelsinipuid vilkamate laevateede äärde, et suure C-vitamiini sisaldusega viljad oleksid skorbuudi vältimiseks alati lähedalt võtta. 1493. aastal viis Christopher Columbus apelsini, sidruni ja tsitron ehk näsasidruni seemned Haitile ja teistele Kariibi mere saartele. Esimesed apelsinipuud istutas Ameerika mandrile Ponce de Leon 1513.
Kilplased
Kreutzwald sai oma teosele ainest saksa kirjandusest. Nimelt olid 19. sajandil Saksamaal levinud kirjatööd, mis pilkasid mingi Saksamaa piirkonna elanikke ning nende võimeid ja kombeid. Kreutzwald võttis Schilda linna kohta käiva paskvilli, jutustas ümber ja pani omalt poolt poole juurde ning andis enda nime all välja. Saksakeelne sõna "das Schild" tähendab 'kilp' ja siit tekitas Kreutzwald sõna "kilplased". Raamatu tegelased ja nende elujuhtumid jätsid rahva teadvusesse nii sügava jälje, et "kilplane" hakkaski eestlastele tähendama rumalat, kes enne teeb ja siis mõtleb ning kelle teod lähevad seetõttu tühja.
Esmakordselt ilmus teos eesti keeles 1857. aastal (esmatrüki täielik pealkiri: "Kilplaste imevärklikud, väga kentsakad, maa-ilmas kuulmata ja tännini weel üleskirjutamata jutud ja teud: Kalkuni keelest Maakeele tõlgitud ja meie külade komblikuks mõnes tükis ümbersolgitud").
Apelsin
Levinuimad sordirühmad
pisi|vasakul|Nabaapelsinid Nabaapelsin (Citrus × sinensis) Navel-rühm – geenimutatsiooni tulemusena areneb sellel sordil vilja ülaossa, koore alla, veel teinegi kogum viljasektoreid. Väljastpoolt jääb mulje nagu oleks viljal "naba", sellest ka nimi. Tõenäoliselt tekkis selline mutatsioon u 1810–1820 ühel Brasiilias apelsinipuuistanduses kasvaval puul. 1873 rajas keegi Eliza Tibbets Californiasse istanduse ning esimesed Riverside'i nabaapelsinid valmisid aastal 1878. Peatselt muutus magus ja mahlakas nabaapelsin ülipopulaarseks ning California puuviljaaedades kandis seda sorti üle poole miljoni apelsinipuu.< Kuna mutatsioon on muutnud selle sordi partenokarpseks ehk viljad on ilma seemneteta, saab nabaapelsinipuid paljundada vaid pookimise teel. pisi|Veriapelsin Veriapelsin (Citrus × sinensis) Blood-rühm – on tumepunase viljalihaga apelsin. Vili on väiksem kui tavaline apelsin, koor on reeglina näärmeline, kuid võib olla ka sile. Veriapelsinile iseloomuliku punase värvi annab viljale antotsüaniin, mis on tavaline lilledes ja näiteks viinamarjades, kuid haruldane tsitruselistes. Sõltuvalt sordist on mõnikord punane ka vilja koor. Värvi toon sõltub sordist, temperatuurist ja valgustingimustest, milles vili kasvas (mida rohkem varjus, seda intensiivsem punane). Veriapelsini koor on märksa tugevam ja seda on raskem koorida kui tavalist apelsini. Veriapelsini on peetud küll pomeli ja tangeriini, küll apelsini ja granaatõuna (mis on küll bioloogiliselt võimatu) ristandiks, kuid eksperdid on arvamusel, et tegu on siiski tavalise apelsini mutatsiooniga. Veel hiljuti usuti, et veriapelsin pärineb Vahemere maadest, tõenäoliselt kas Sitsiiliast või Maltalt, siiski on leidnud tõestust, et punaseid apelsine tunti Hiinas juba 4. sajandil. Euroopa kontekstis mainitakse punaseid apelsine üheksa sajandit hiljem (1646) ooperis "Hesperiidid". Firenze botaanik Micheli (1679–1737) on kujutanud ühel oma käsikirja illustratsioonil "Aurantium hierochunticumi" veinikarva mahla.
Kilplased
Eno Raua lastepärane ümberjutustus "Kilplased" on ilmunud 1962 ja 2000.
Koomiksina ilmus teos 1977. aastal. Aastal 2003 ilmus kirjastuses Tiritamm Otfried Preussleri "Meil Kilplas". Aastal 2004 ilmus kirjastuses Varrak jutukogu "Kilplased".
Apelsin
Apelsin ravimtaimena
Soodustab seedimist ja viib organismist välja jääkained. On tõestatud, et apelsinikoores sisalduvad vitamiinid ja pigmendid stimuleerivad nakkuste eest kaitsvate antikehade teket, tõrjuvad vabu radikaale ja kiirendavad haavade paranemist. Antioksüdantsete omaduste tõttu vähendab apelsin vähiriski. Omalt poolt aitab sellele kaasa ka C-vitamiin, mis takistab kantserogeensete ainete teket seedetraktis sisalduvatest nitrititest ja nitraatidest. Bioflavonoidid muudavad veresooned elastsemaks, väheneb trombi- ja ateroskleroosioht. Apelsinide söömine normaliseerib seedetegevust ja aitab ära hoida kõhukinnisust. Apelsini viljalihas sisalduvad kiudained vähendavad tühja kõhu tunnet. Migreeni puhul on ammusest ajast soovitatud süüa 4–5 apelsini korraga.
Aroomteraapias kasutatakse apelsini söögiisu suurendamiseks ja seedimise soodustamiseks, spasmide lõõgastamiseks, ülemiste hingamisteede ja nahapõletike, külmetushaiguste jm korral.
Apelsin kunstis
Inimese pikaaegne ja hea suhe selle maitsva viljaga on olnud loomulikult ka väga inspireeriv:
Muu
Kääbusapelsini – jaapani kinkanipuu (Fortunella japonica) viljad on kinkanid ehk kumkvaadid.
Apelsini nimetati renessansiajal malus medicus ' eks ehk ravimõunaks ja see on Medicite perekonna sümbol.
Edward Natapei
Edward Nipake Natapei Tuta Fanua'ariki (17. juuli 1954 – 28. juuli 2015) oli Vanuatu poliitik.
Ta oli Vanuatu peaminister aastatel 2001–2004 ja 22. septembrist 2008 kuni 2. detsembrini 2010 ning peaministri kohusetäitja 16. juunist kuni 26. juunini 2011.
Aastal 1999 oli ta 22 päeva riigi ajutine president.
Edward Natapei sündis 17. juulil 1954 Futuna saarel. Ta õppis Fidži Tehnikaülikoolis ja Vanuatus Malapoa kolledžis. 1983. aastal valiti Natapei pealinna Port Vila esindajana Vanuatu parlamenti. Aastal 1987 nimetati ta tervishoiuministriks. Ta oli muu hulgas ka avalike tööde, tsiviillennundus-, meteoroloogia, posti- ja telekommunikatsiooni- ning välisminister. Aastatel 1996–1999 oli ta parlamendi spiiker ning 2000. aastal opositsiooni juht.
13. aprillil 2001 sai ta peaministriks. 3. juunil 2002 valis parlament ta pärast valimisi uuesti peaministriks.
27. novembril 2009 sunniti ta peaministri ametist loobuma, sest oli ametialase välisreisi tõttu puudunud kolmelt parlamendi istungilt ning tema büroo ei olnud sellest parlamendi esimehele teatanud, kuid 5. detsembril otsustas riigi ülemkohus, et tagandamisotsus oli põhiseadusega vastuolus, ning Natapei volitused taastati.
2. detsembril 2010 avaldas parlament talle umbusaldust ja valis peaministriks Sato Kilmani. 16. juunil 2011 tühistas ülemkohus Kilmani valimise ning nimetas Edward Natapei peaministri kohusetäitjaks.
Levan Gatšetšiladze
Levan Gatšetšiladze (ლევან გაჩეჩილაძე; sündinud 20. juulil 1964) on Gruusia poliitik ja ärimees. 2008. aasta presidendivalimistel oli ta Mihheil Saakašvili peamine vastaskandidaat, kogudes ametlikel andmetel umbes 27% häältest.
Gatšetšiladze on edukas veinikaupmees, valitud 1999. aastal Gruusia aasta ärimeheks.
2004. aastal valiti Gatšetšiladze parlamenti tagasi ja hoidis madalat profiili kuni 2007. aasta sügisel lahvatanud opositsiooni meeleavalduste puhkemiseni. Sõltumatu parlamendiliige Gatšetšiladze liitus opositsiooniga, nõudis president Saakašvili tagasiastumist ja kuulutas välja näljastreigi. Detsembris sai temast üheksa opositsioonierakonna kompromisskandidaat erakorralistel presidendivalimistel.
Presidendikandidaadina lubas ta presidendi ametiposti kaotada ja avaldas toetust konstitutsioonilisele monarhiale.
2009. aasta suvel asutas opositsioonilise, algselt "apoliitilise" liikumise Kaitse Gruusiat ja asus seda juhtima.
2010. aastal osales Gruusia Partei moodustamises.
Isiklikku
Tema vend Giorgi Gatšetšiladze (hüüdnimega Utsnobi – 'võõras') on Gruusias tuntud poplaulja.
Abielus, kolm last.
Joonpingus
Joonpingus on olukord, kus pinged mõjuvad kõikidel pindadel ühes sihis (pingesihis) ning on ainult üks peapinge. Joonpingus tekib varda pikkel (tõmbel või survel), kui selle otstes on rakendatud välisjõud \vec{F}. Lisaks varda ristlõigetes tekkivatele pingetele \sigma_1 (siin \vec{N} tähistab sisejõudu, mis tekib vastukaaluks välisjõule \vec{F} ja A on ristlõike pindala) võime kõik pinged määrata ka suvalisel algtahul.
Sudemäe
Sudemäe on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Zarafšoni ahelik
pisi Zarafšoni ahelik (varasem eestikeelne nimi Zeravšani ahelik) on mäestik Aasias, osa Hisori-Alai mäestikust. Kulgeb ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 5489 m.
Monagase osariik
Monagase osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Venezuela kirdeosas. Piirneb kirdes Kariibi merega.
Osariik moodustati 1856. aastal, tänapäeva piirides alates 1909. aastast. Halduslikult jaguneb 13 omavalitsusüksuseks.
Mullsortimine
pisi|Mullsortimine sammhaaval Mullsortimine ehk mullimeetod (inglise k bubble sort) on lihtne sortimisalgoritm. Sorditavat loendit läbitakse korduvalt ja läbimisel vahetatakse kõrvutiasetsevad elemendid, kui need on vales järjestuses. Loend loetakse sordituks, kui läbimise käigus ei tehta ühtegi vahetust. Algoritm on nimetuse saanud selle järgi, kuidas igal läbimisel üks element jõuab vahetamiste käigus oma õigele kohale – kerkib nagu mull veepinnale.
Jõudlus
Nii halvimal kui ka keskmisel juhul on mullimeetodi keerukus O(n2), kus n on sorditavate elementide hulk. On palju sortimisalgoritme, mille halvima või keskmise juhu jõudlus on oluliselt parem, nt O(n log n). Seega pole mullimeetod suure n väärtuse korral otstarbekas.
Mullimeetod on stabiilne ja töötab kohapeal ehk ei vaja lisamälu.
Sammhaaval näide
Antud on loend elementidega 8, 1, 5, 2 ja 4, mida sorditakse mullimeetodil väiksemast suuremani. Igal sammul on võrreldavad elemendid kirjutatud paksus kirjas.
Esimene läbimine:
( 8 1 5 2 4 ) \to ( 1 8 5 2 4 ) Algoritm võrdleb kahte esimest elementi ning vahetab nende järjestuse, kuna 8 > 1
( 1 5 8 2 4 ) \to ( 1 5 2 8 4 ) Vahetus, kuna 8 > 2
( 1 5 2 8 4 ) \to ( 1 5 2 4 8 ) Vahetus, kuna 8 > 4
Igal läbimisel "mullitab" võrreldud elementidest suurim õigesse kohta loendi sorditud järjestuses. See tähendab, et igal järgmisel läbimisel tuleb võrrelda ühe võrra vähem elemente.
Teine läbimine:
( 1 5 2 4 8 ) \to ( 1 5 2 4 8 ) Kuna elemendid on juba õiges järjestuses (1 < 5), siis vahetust ei toimu
( 1 5 2 4 8 ) \to ( 1 2 5 4 8 ) Vahetus, kuna 5 > 2
( 1 2 5 4 8 ) \to ( 1 2 4 5 8 ) Vahetus, kuna 5 > 4
Nüüdseks on loend sorditud, kuid algoritm pole seda veel tuvastanud ja jätkab.
( 1 2 4 5 8 ) \to ( 1 2 4 5 8 )
Algoritm lõpetab töö, kuna sellel läbimisel ei tehtud ühtegi vahetust ja see tähendab, et loend on sorditud.
Pseudokood
Algoritmi võib esitada kujul:
Jõudluse parandus
Mullimeetodi jõudlust saab parandada, kui arvestada, et pärast igat läbimist jõuab võrreldud elementidest suurim oma lõplikule kohale loendi lõpuosas. Loendi lõppu jõudnud elemendid on sorditud ja neid enam läbima ei pea. Näiteks suurusega n loendi korral on n-is element on oma lõplikul positsioonil pärast esimest läbimist. Teisel läbimisel jääb sortida n - 1 elementi. Pärast teist läbimist on element n - 1 oma lõplikul positsioonil ja nii edasi.
Selle asemel, et teha võrdlust, tehakse maksimaalselt  võrdlust. Täitmisaeg on ikka O(n^2), kuid halvimal juhul (sisendandmed on kahanevas järjestuses) on mullimeetod selle täiendusega kaks korda kiirem.
C
Näidislahendus C-s:
Praktiline kasutus
Kuigi mullsortimine on mõistmise ja teostamise seisukohalt üks lihtsamaid sortimisalgoritme, pole see ajalise keerukuse O(n2) tõttu tõhus, et kasutada seda mõnest elemendist suuremate loendite korral. Isegi teiste lihtsate O(n2) sortimisalgoritmide hulgas on üldjuhul tõhusamaid algoritme, näiteks vahelepanekuga sortimine.
Välislingid
Sorteringsalgoritme
Torila
Torila on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Torila moodustati 1977. aastal Mets-Torila, Suur-Torila ja Väike-Torila küla liitmisel.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Torilas on helilooja Eduard Tubina sünnikoht.
Keskkonnategurid
Keskkonnategurid ehk keskkonnafaktorid (ka ökoloogilised tegurid ehk ökoloogilised faktorid) on keskkonna ained ning energia- ja infovood, mis mõjutavad biosüsteeme. Biosüsteemideks võivad olla näiteks rakud, organismid, kooslused.
Tähtsamad ökoloogilised tegurid liigiti:
Inimese puhul võivad keskkonnategurid olla
Guatemala piiskopid ja peapiiskopid
Siin loetletakse Guatemala piiskopkonda juhtinud piiskopid ja seejärel alates 1743. aastast Guatemala peapiiskopkonda juhtinud peapiiskopid.
Väljaviik
Väljaviik ehk viik on elektroonikakomponendi korpusest väljaulatuv metallkontakt. Viigud on ette nähtud komponendi eri osade elektriliseks ühendamiseks elektroonikalülitusega.
Väljaviikude teostus on aja jooksul muutunud. Esialgu olid viikudeks traadilõigud (takistil, transistoril) lülitusse jootmiseks või tihvtid (elektronlambil, kineskoobil).ühenduse loomiseks vastava pesaga. Pindmontaažikomponentidel (nt kiibil) on viigud teostatud kontaktpindadena trükkplaadile jootmiseks.
ISCED
thumb|Eesti ja Saksamaa haridussüsteemide võrdlus Rahvusvaheline ühtne hariduse liigitus ehk ISCED (ingl International Standard Classification of Education) on UNESCO poolt 1970ndate alguses välja töötatud klassifitseerimise süsteem, et võrrelda omavahel eri riikide haridussüsteeme ning teha rahvusvaheliselt võrreldavat haridusstatistikat. Süsteem kiideti heaks Rahvusvahelisel Hariduse Konverentsil 1975. aastal Genfis.
Hariduse ja hariduse omandamise taseme andmeid liigitati 2013. aastani ISCED 1997 alusel, alates 2014. aastast tehakse seda ISCED 2011 alusel.
Hariduse valdkonna andmeid liigitati kuni 2015. aastani ISCED 1997 alusel, alates 2016. aastast tehakse seda ISCED-F 2013 alusel.
Pingepeavalu
Pingepeavalu on kõige sagedamini esinev primaarse peavalu liik. Valu põhjuseks on tavaliselt lihasepinge pea, kaela ja õlgade piirkonnas.
Esmasena avaldub tavaliselt survetunne peas, nagu oleks tihe side seotud ümber pea. Lisaks peavalule kaasub sageli ka kaelavalu.
RHK-10 järgi klassifitseritakse pingepeavalu koodiga G44.2
Määrus (Euroopa Liit)
Määrus on Euroopa Liidu õigusakt, mis on üldiselt kohaldatav, tervikuna siduv, suunatud määramata hulgale isikutele ja on pärast jõustumist liikmesriikides vahetult kohaldatav.
Erinevalt direktiivist pole määrust vaja seadusega Euroopa Liidu liikmesriigi siseriiklikku õigusse üle võtta, määrus kohaldub otse kõigis liikmesriikides.
Jyoti Basu
Jyoti Basu (bengali keeles জ্যোতি বসু); õieti Jyotirindra Basu; 8. juuli 1914 – Kolkata 17. jaanuar 2010 Kolkata) oli India (Lääne-Bengali) poliitik India Kommunistlikust Parteist (Marksistlikust).
Ta oli 21. juunist 1977 kuni 6. novembrini 2000 Lääne-Bengali peaminister.
Kingloom
Kingloom on väga levinud ainurakne. Kui võtta mõnest tavalisest tiigist natuke vett, siis sisaldab see harilikult kingloomi. Kingloomi on ka lihtne väikestes akvaariumides kasvatada.
Teaduslikult kirjeldas kinglooma esimesena Otto Friedrich Müller aastal 1773.
Välimus
Kingloom on suhteliselt suur üherakuline organism. Tema keha on 0,1–0,3 mm pikk. Tema välimust ja eluviisi on lihtne jälgida tavalise koolimikroskoobiga.
Nime on ta saanud oma kingakujulise keha järgi. Selline nimi on tal paljudes keeltes: saksa keeles Pantoffeltierchen, hollandi keeles Pantoffeldiertjes, soome keeles Tohvelieläin, vene keeles туфелька.
Kinglooma mass on umbes 1 μg.
Liikumine
Kingloom on pidevas liikumises. Toatemperatuuril on tema liikumiskiirus 2–2½ mm/s, mis on nii pisikese looma kohta suur kiirus: 10–15 kehapikkust sekundis. Edasiliikumise ajal pöörleb ta ümber keha pikitelje paremale.
Tema piklik keha on kaetud lühikeste ripsmetega, mille abil ta liigub edasi. Tal on 10–15 tuhat ripset. Iga ripse teeb kiireid aerulöögitaolisi liigutusi, toatemperatuuril kuni 30 lööki sekundis. Löök on suunatud taha ja selle käigus sirutub ripse täielikult välja. Algseisu tagasi liigub ripse 3–5 korda aeglasemalt ja teeb selle käigus poolkaare. Elektronmikroskoobiga on kindlaks tehtud, et ripsme ehitus on keerukas.
Ripsmete töö on kooskõlastatud. Kõrvuti asuvad ripsmed liiguvad korrapäraste lainetena. Laine algab kinglooma eesosast ja levib tahapoole. Üheaegselt liigub mööda kinglooma keha paar-kolm lainet.
Toitumine
pisi|Kingloomale on antud värvainet sisaldavat toitu, et [[vakuoolid paremini näha oleks]] pisi|Kinglooma toitumise skeem Kinglooma keha eestotsast kuni keskosani kulgeb pikemate ripsmetega sügav lohk – suuväli ehk peristoom. Selle tagumises osas keha keskpaigas on rakusuu, mis viib lühikesse torujasse rakuneelu. Suuvälja ripsmed on jaotunud kahte rühma, mis suunavad lähedusesoleva vee koos selles olevate toiduosakestega neelu. Rakusuu ja neel on pidevalt avatud, kingloom ei saagi suud kinni panna. Kui neelu on kogunenud piisavalt toitaineid, tekib sellest toitevakuool, mis eraldub neelust ja siseneb endoplasmasse.
Vakuool ei jää moodustumiskohale. Ta liigub mööda endoplasmat ringi, läbides keerulise ja kindlaksmääratud tee. Seda nimetatakse toitevakuooli tsükloosiks. Tsükloosi käigus seeditakse ära kõik söödav, mis vakuoolis on. See protsess kestab suhteliselt kaua, toatemperatuuril tund aega.
Kingloomal on tüüpiline rakusisene seedimine nagu amööbidel ja mõnel viburloomal. Läbi vakuooli seina tungivad sellesse endoplasmast seedimist soodustavad fermendid. Seeditud toit imendub omakorda läbi vakuooli seina endoplasmasse.
Kui vakuool moodustub, siis on selles vesi, mis ju kinglooma kõikjal ümbritseb. Siis tungivad sellesse aga fermendid ja vakuool muutub tugevalt happeliseks. Selles saab veenduda, lisades toidule happesusindikaatorit, mis vastavalt keskkonna happesusele värvust muudab. Happelises keskkonnas toimub seedimise esimene osa. Seejärel muutub vakuool hoopis nõrgalt leeliseliseks. Sellistes tingimustes toimub ülejäänud seedimine. Tavaliselt kestab seedimise happeline faas kuuendiku kuni veerandi seedimise ajast, aga see võib tunduvalt muutuda, olenedes sellest, mida kingloom sööb.
Seedimata toidujäänused heidetakse välja rakupäraku kaudu. Toitevakuool läheneb kehapinnale, misjärel vakuooli seedimata jäänused ja seda ümbritsev vedelik heidetakse väliskeskkonda. Erinevalt amööbidest, kelle defekatsioon võib toimuda ükskõik millises kehapiirkonnas, juhtub kingloomal see kindlas kehaosas, kõhtmisel küljel suuava ja keha tagaotsa vahelise piirkonna keskel. Kõhtmiseks kehapooleks nimetatakse tinglikult seda kehapoolt, millel asub suuava.
Hingamine
pisi|Kinglooma ehitus Kingloomal on kaks pulseerivat vakuooli ehk tuikekublikut. Üks neist asub keha eesmises, teine tagumises kolmandikus. Tuikekublik koosneb kesksest reservuaarist ja 5–7 seda radiaalselt ümbritsevast toomakanalist.
Tuikekubliku esimeses tööfaasis koguneb toomakanalitesse vedelik, misjärel kanalid muutuvad hästi nähtavateks, aga keskne reservuaar on siis märkamatu. Teises faasis tühjenevad toomakanalid kesksesse reservuaari, mis muutub hästi märgatavaks, aga toomakanalid seevastu muutuvad märkamatuks. Kolmandas faasis tühjeneb reservuaar läbi erilise rakukestas oleva ava ehk eritusurve ümbritsevasse keskkonda, misjärel pole enam märgata toomakanaleid ega reservuaari. Siis algab protsess uuesti.
Kinglooma esimene ja tagumine tuikekublik töötavad kordamööda. Üks tsükkel kestab 10–15 sekundit. See aga sõltub keskkonnast, sest magevees elavatel kingloomadel töötab tuikekublik hoopis kiiremini kui merevees elavatel ja parasiitsetel kingloomadel. Poole kuni kolmveerand tunniga viiakse tuikekubliku kaudu kehast välja sama suur kogus vedelikku kui on kinglooma ruumala. See vedelik tungib tema kehasse niihästi läbi rakusuu koos toitevakuoolidega kui osmootselt läbi rakuseina.
Kingloom vajab hapnikku 50 ml/kg/h ehk oma kehakaalu kohta 4 korda vähem kui puhkeolekus inimene.
Tuikekubliku abil saab kingloom reguleerida oma keha osmootset rõhku.
Tuum
Mõlemad tuumad asuvad kinglooma keskel teineteise vahetus naabruses. Väiksem neist on ümaram, suurem on muna- või oakujuline. Struktuurilt on nad erinevad. Suurtuum sisaldab palju rohkem DNA-d ja mitukümmend korda rohkem kromosoome kui pisituum. Suurtuum on omapärane hulgikromosoomne ehk polüploidne tuum.
Eluviis
Kinglooma ektoplasmas on selgesti näha kehapinnaga risti asuvad lühikesed kepikesed, mida nimetatakse paisatiteks ehk trihhotsüütideks. Nad paiknevad korrapäraselt ripsmete vahel, nii et neid on umbes sama palju kui ripsmeid. Need on kinglooma kaitseorganid. Mis tahes ärrituse (sealhulgas keemilise ärrituse) järel viskuvad paisatid välja ja muutuvad pikkadeks niitideks, mis haaravad vaenlast. Kasutatud ehk väljatulistatud paisatite asemele tekivad ektoplasmas uued.
Kingloomadele on omane taksis ehk liikumissuuna ja -kiiruse muutumine väliste ärritajate toimel. Täheldatud on kemotaksist ehk reaktsiooni keemilistele ainetele ja galvanotaksist ehk reaktsiooni elektrivoolule. Taksis võib olla nii positiivne ehk meelitav kui negatiivne ehk heidutav.
Negatiivne taksis on kingloomal keedusoola suhtes. Kui kingloomade elukeskkonda viia keedusoola kristallike, eemalduvad kingloomad sellest kiiresti. Positiivne taksis on neil aga süsihappegaasi suhtes. Kui kingloomade elukohta viia süsihappegaasi mullike, kogunevad kingloomad selle ümber. Kui mulli sees on gaasi kontsentratsioon nii kõrge, et see mõjub kingloomale kahjulikult, jäävad kingloomad sellisele kaugusele, et kontsentratsioon oleks optimaalne, ja moodustavad rõnga.
Kui läbi kingloomi sisaldava vee lasta nõrk elektrivool, siis paigutuvad kõik kingloomad oma pikiteljega paralleelselt elektrivooluga ja hakkavad liikuma katoodi suunas, mille ümber tekib lõpuks tihe kingloomade summ.
Ebasoodsad keskkonnatingimused elab ta üle tsüstina.
Kingloomal on ka vaenlasi. Röövripslooma Didinium nasutum lemmiktoiduks on just kingloomad. Didinium on 0,1–0,15 mm pikk, see tähendab, et kingloomast tüki maad väiksem. Sellegipoolest on Didinium veelgi suurem õgard kui kingloom ise, sest päevas sööb ta keskmiselt 12 kinglooma. Ta on võimeline kinglooma tervenisti alla neelama. Seedimine kestab umbes 2 tundi.
Paljunemine
Enamasti paljuneb kingloom mittesugulisel ristpooldumise teel. Pärast aktiivse ujumise ja toitumise perioodi venib kingloom pikemaks ja tema keskkohta tekib ristipidine soon, mis üha enam süveneb. Lõpuks nöördub kingloom pooleks. Tekkivad kaks isendit on geneetiliselt identsed. Kumbki pool saab osa pisituumast ja osa suurtuumast, mis samuti mõlemad poolduvad. Pisituum pooldub varem ja teeb seda mitootiliselt, suurtuum hiljem ja tema pooldumine meenutab väliselt amitoosi. Siis poolduvad ka ripsmejuured ja igast ripsmest tekib kaks, et tütarisenditel oleks ripsmeid sama palju kui emasisendil. Pooldumisprotsess kestab toatemperatuuril tund aega.
Pooldumiselt sarnaneb kingloom üsnagi amööbide ja viburloomadega, vahe on peamiselt selles, et viburloom jaguneb pooleks pikuti ja kingloom põiki.
Aeg-ajalt esineb kingloomadel täiesti eriline sugulise sigimise vorm, mida nimetatakse rakuühteks ehk konjugatsiooniks. Lühidalt toimub see järgmisel viisil. Kaks ripslooma lähenevad teineteisele ja liibuvad tihedalt kõhtudega teineteise vastu. Kummagi kinglooma suurtuum muutub ebastabiilseks ja laguneb, pisituum seevastu pooldub mitu korda, näiteks kaks korda. Saadud 4 pisituumaeksemplarist lahustuvad kõik peale ühe tsütoplasmas. Viimane pisituumaeksemplar pooldub uuesti ja pärast seda liigub saadud pooltest üks teise kinglooma kehasse, teine seevastu jääb paigale. Seejärel on kummaski kingloomas üks pisituumaeksemplar, mis on pärit eri kingloomast. Neid nimetatakse püsituumaks ja siirdtuumaks. Püsituum ja siirdtuum ühinevad omavahel, moodustades ühendtuuma ehk sünkaarüoni. Siiamaale on kaks kinglooma end kogu aeg teineteise vastu surunud ja kõrvuti koos ujunud ning see on aega võtnud kaua aega, isegi 12 tundi. Nüüd võivad nad teineteisest eralduda. Sünkaarüon pooldub viimast korda, ühest poolest saab uus suurtuum ja teisest uus pisituum. Lõpuks lahustuvad vana suurtuuma jäänused tsütoplasmas täielikult.
Rakuühe on vajalik geneetilise mitmekesisuse tekkeks ja suurendamiseks kingloomade asurkonnas, sest pooldumise käigus tekivad üksnes identsed isendid. Päriliku muutlikkuse suurenemine suurendab asurkonna kohastumisvõimet keskkonnaga.
Kõik teadlased ei pea rakuühet sigimise vormiks, sest selle käigus isendite arv ei suurene.
Termopaartajur
pisi|275px|NiCr-AlCr-termopaar (tüüp K): liitekoha temperatuuril 300 °C on vabade otste vahel 0 °C juures termopinge 12,2 mV
Termopaartajur ehk termopaar on temperatuuri mõõtmiseks ettenähtud elektromotoorjõu allikas. Termopaar koosneb kahest eri metallist (enamasti metallisulamist) juhtmest, mille liitekoht paigutatakse temperatuuri määramise kohta ja mõõdetakse juhtmete vabade otste vahel tekkivat elektripinget, mida sel juhul nimetatakse ka termopingeks, Selle pinge arvväärtus võib olla mõni kuni mitukümmend mikrovolti kraadi kohta (µV/K), olenevalt juhtmete materjalidest ja temperatuurist.
Täppismõõtmistel kasutatakse diferentsiaaltermopaari (koosneb kahest termopaarist), mille ühte termopunkti hoitakse püsitemperatuuril, näiteks sulavas jääs.
Eri tüüpi termopaaridega saab suure täpsusega mõõta temperatuure vahemikus −270 °C kuni +2500 °C. Täppistermopaarid on suutelised kindlaks tegema temperatuurimuutusi kuni 10−6 K.
pisi|center|600px|Mõnede termopaaride pinge sõltuvus temperatuurist (sulgudes on termopaari tüübitähis)
Termopaaride töö põhineb 1821. aastal avastatud termoelektrilisel efektil, mis seisneb selles, et erinevatest juhtivatest materjalidest elektriahelas tekib elektromotoorjõud, kui temperatuurid juhtmete otstes on erisugused. Nähtust seletatakse metallide elektronteooriaga, mille kohaselt metallides leidub alati vabu elektrone, kusjuures nende tihedus on eri metallides erisugune.
Ookeanibassein
Hüdrolooglises tähenduses võidakse ookeanibasseiniks nimetada ka kogu maailmamerega kaetud Maa pinda.
Geoloogias eristatakse ookeanibasseini mandrilavast, sest viimane on lihtsalt maailmamere poolt üleujutatud osa mandrist. Ookeanibasseini hulka ei arvata tavaliselt ka ookeanide keskahelikke, süvikuid, mandrijalameid, ookeanilisi saari ja ookeanilisi platoosid. Osade ookeanibasseinide põhjaks on abüssaalne tasandik.
Ookeanibasseinid võivad olla aktiivsed või passiivsed, nende pindala võib väheneda (Vahemeri), suureneda (Atlandi ookean) või püsida enam-vähem stabiilsena (Mehhiko laht). Mõnikord on ookeanibassein täielikult mandrilisest maakoorest ümbritsetud (Beringi meri).
Ookeanibasseinid tekivad mandrilise maakoore riftistumise tulemusel. Nende sulgumisega kaasneb orogenees ning sageli ka ofioliitsete komplekside moodustumine.
Lucifer
pisi|Lucifer. Skulptuur [[Liège'i katedraalis]] Lucifer, ka Lutsifer, on kristlikus mütoloogias Jumala vastand. Algselt olevat Lucifer olnud ingel, kes aga oma pattude pärast taevast minema kihutati. Luciferi peetakse ka Saatana nimeks. Luciferi on ka peetud esileküündivaks peaingliks, kes peamiselt uhkuse tõukel alustas mässu jumala vastu.
Sõna lucifer pärineb ladina keelest ja tähendab valguse kandjat (sõnadest lux – 'valgus' ja ferre – 'tooja/kandja'). Selle nimega kutsusid roomlased planeeti Veenus.
Vulgata tõlkimisel 5. sajandil tõlkis püha Hieronymos kreekakeelse planeedi Veenus epiteedi heosphorus (koidutooja) ladina keelde kui lucifer. Algtekstis kasutati metafoori kirjeldamaks Babüloonia kuninga "langemist" ülbuse tõttu: Jesaja 14:12 : quomodo cecidisti de caelo lucifer qui mane oriebaris corruisti in terram qui vulnerabas gentes. (Eesti keeles: "Kuidas sa ometi oled alla langenud taevast, helkjas hommikutäht, koidiku poeg, tükkidena paisatud maha, rahvaste alistaja?"). Hiljem hakati taevast alla langemist tõlgendama sõna sõnalt, mitte piltliku väljendina uhkuse ja ülbuse pärast (vrd "uhkus ajab upakile").
Rooma mütoloogias tähendab Lucifer planeeti Veenus ja veel mõnda tähte. Teda seostatakse ka Hyperioniga, kes äratas ellu halbu vaime.
Siiski, langenud ingel on Araabia maades ingel, kes on taevast maapagendusse saadetud. Tihtipeale kasutati sellist väljasaatmise karistusena Jumala vastu mässamise eest.
Tuntuim langenud ingel on Saatan. Mõne rahva uskumuse järgi tulevad kõik langenud inglid maale viimsel kohtupäeval, siis heidetakse nad kõik põrgusse.
Luceafăr
Tsolli (Rõuge)
Tsolli on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Mahtuvustajur
Mahtuvustajur on tajur, kus muundatakse lineaarnihe või nurgamuutus kondensaatori mahtuvuse muutuseks.
Plaatkondensaatori mahtuvus arvutatakse üldjuhul valemiga kus \varepsilon on elektroodidevahelise keskkonna absoluutne dielektriline läbitavus, S ‒ plaadi pindala ja \delta ‒ plaatide vahekaugus. pisi|150px|Mahtuvustajuri tüüpiline skeem Seega on kondensaatori mahtuvust võimalik muuta plaatidevahelise keskkonna dielektrilise läbitavuse või elektroodide suuruse ja nende vahekauguse muutmisega.
Mahtuvusmuutust kasutatakse elektrisignaali saamiseks näiteks rõhuanduris, positsioonianduris, elektromehaanilistes mikrosüsteemides, puuteekraanis jm.
Laeva mõis
Laeva mõis (saksa keeles Laiwa) oli rüütlimõis Kursi kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi jääb mõisa ala Tartu maakonda Tartu valda.
Ajalugu
Mõis asutati 17. sajandil. Mõisat valdasid pikka aega Igelströmid. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Emil von Wulf.
Mõisaansambel
Mõisa historitsistlik kivist peahoone ehitati 19. sajandi teisel poolel. Mõisa peahoone ja mõned kõrvalhooned on säilinud tänapäevani.
Toruküla
Toruküla on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Erni Labi
Erni Labi (6. mai 1895 Õisu mõis, Viljandimaa – 4. aprill 1949 Karksi-Nuia) oli eesti farmatseut.
Lõpetas Tartu Ülikooli 1922, mag. pharm. 1923 (Eesti kändtärpentiinõli (Kienöl)), dr. pharm. 1926 (Eesti marja- ja puuviljaveinid).
Alates 1932 Viljandi linnaapteegi ja Viljandi linna toiduainetelabori juhataja.
Īwān
pisi| Īwān [[Reedemošees Herātis Afganistanis]] Īwān (pärsia keeles إيوان - palee, veranda, palkon, sammaskoda) on islami arhitektuuris võlvitud ja kolmest küljest suletud ehitis. Üks külg on täiesti vaba. Īwān võib olla islami aeda ümbritseva müüri või mošee koosseisus.
Īwān pärineb Sassanidi impeeriumi ajast ja Seljuqi dünastia ajal muutus īwān fundamentaalseks kujunduselemendiks islami arhitektuuris.
Seouli piiskopid ja peapiiskopid
Katoliku kiriku Seouli peapiiskopkond (ladina keeles Archidioecesis Seulensis) loodi 10. märtsil 1962 Korea Apostlikust Vikariaadist (mis loodi 9. septembril 1831). Järgnevas tabelis on toodud Seouli piiskopid (alates 1962. aastast peapiiskopid).
AFNORTHWEST
AFNORTHWEST (Allied Forces North West Europe) ehk NATO Loode-Euroopa väed oli NATO komando peakorteriga Suurbritannias RAF High Wycombe'is.
See tegutses 30. juunist 1994 3. märtsini 2000.
See asendas varasemat AFNORTH-i.
Mall
Mall on mitmetähenduslik sõna:
Maḩmūd al-Mabḩūḩ
Maḩmūd ‘Abd ar-Ra'ūf al-Mabḩūḩ (14. veebruar 1960 Jabāliyā põgenikelaager – 19. jaanuar 2010 Dubai emiraat) oli Ḩamāsi, üks ‘Izz ad-Dīn al-Qassāmi Brigaadide rajajaid.
Ta osales mitmes Iisraeli-vastases operatsioonis, sealhulgas kahe Iisraeli sõduri mõrvas.
Väidetavalt etendas ta tähtsat osa Gaza tsooni Ḩamāsi valitsuse ning Iraani Islamirevolutsiooni Valvurite Armee Nīrū-ye Qodsi vaheliste salasidemete sõlmimisel.
Ta oli kuulutatud tagaotsitavaks Iisraelis, Egiptuses ja Jordaanias. Reisimisel kasutas ta valepasse.
Ta tapeti Dubai emiraadis oma hotellitoas. Tema mõrvamises on kahtlustatud Iisraeli välisluure Mossadi agente.
Eesti mõttelugu
pisi|150px|[[Hando Runnel 2002. aastal "Eesti mõtteloo" raamatutega]] "Eesti mõttelugu" on kirjastuse Ilmamaa alates 1995. aastast välja antav raamatusari. Sarja peatoimetaja ja kirjastaja on Hando Runnel.
Sari koondab ja avaldab kirjastuse hinnangul väärtuslikumat osa eesti mõttevarast läbi aegade. Igal aastal üritatakse välja anda kuus raamatut. "Eesti mõtteloo" raamatusarja väljaandmist toetab sihtasutus Eesti Mõtteloo Sihtkapital. Sarja tutvustav brošüür "Eesti mõttelugu: Tutvustaja" (1993) oli Ilmamaa esimene trükis. 1996 ilmus ka brošüür ""Eesti mõttelugu": Raamatusari & Sihtkapital". "Tutvustajas" lubas Runnel avaldada "eesti autorite tähelepanuväärsemat mõtteloomingut üldistava liigituse järgi filosoofia, esteetika, poliitika ja etnoloogia ainevaldadest".
Ka sõna "mõttelugu" valis Ülo Matjuse andmetel Hando Runnel, ehkki sama sõna on kasutanud ka Hellar Grabbi ja Tiina Ann Kirss ning saksa keeles vastab sellele sõna Denkgeschichte. Pärtel Piirimäe hinnangul tuli sõna laiemalt käibele raamatusarja mõjul.
Tummfilm
pisi|Käsitsi koloreeritud tummfilm "Les sept châteaux du diable" aastast 1901 (Ferdinand Zecca) Tummfilm on film, millel puudub sünkroonitud heli (eriti dialoog).
Eesti mõttelugu
2018. aasta 20. aprillil tähistas Eesti Teaduste Akadeemia oma 80. aastapäeva raamatusarjale keskendunud konverentsiga "Eesti mõttelugu" Eesti Rahva Muuseumis.
Tummfilm
Kuni 1920. aastateni olid kõik filmid tummfilmid.
Meelelahutuseks mõeldud tummfilmides antakse dialoogi edasi žestide ja miimika abil ning vahetiitritega. Esituse elavdamiseks kinosaalides saadeti filmi näiteks ka klaveril. Idee visuaalset filmimaterjali kombineerida salvestatud helimaterjaliga on küll peaaegu sama vana kui filmikunst ise, kuid salvestatud kõne sünkroonimine liikuva pildiga sai võimalikuks alles 1920. aastate lõpus.
2013. aastal hindas Ameerika Ühendriikide Kongressi Raamatukogu, et 70% Ameerikas tehtud tummfilmidest on täielikult hävinud.
Hopen
thumb|350px thumb|Hopeni meteoroloogiajaam Hopen on Norrale kuuluv saar Svalbardis Teravmägede saarestiku kaguosas, umbes 185 km kaugusel Lääne-Teravmägede lõunatipust idas. Hopen on saarestiku kõige lõunapoolsem saar. Saare geograafilised koordinaadid on. Lähim naabersaar on Edgeøya umbes 80 km kaugusel loodes.
Hopen on pikk ja kitsas, kirde-edela suunas väljavenitatud kujuga. Saare pindala on 47 km². Saare pikkus on umbes 35 km ja laius 0,5...2,5 km.
Hopeni saare moodustab umbes 300 meetri kõrgune platoo, mida läbivad kolm või neli mäekuru. Kurude kohal on saar kohati väga kitsas. Kõrgeim mägi on 370 meetri kõrgune Iversenfjellet saare lõunatipu Kapp Thori lähedal. Saare läänerannik moodustab järsu seina, idarannik on tasane.
Hopeni rannikul ei ole ühtki soodsat sadamakohta. Ligipääsu saarele raskendab triivjää ja sage udu. Laevaga ligipääsu raskendab ka madal rannikumeri, mis ulatub kuni kilomeetri kaugusele rannast.
Hopen on üks kolmest Svalbardi asustatud saarest Lääne-Teravmägede ja Karusaare kõrval. Saarel tegutseb meteoroloogiajaam ja raadiojaam, kus on neli töötajat. Meteoroloogiajaam asub saare kaguosas Husdalenis umbes 8 kilomeetri kaugusel lõunatipust. Selle ehitasid Teise maailmasõja ajal sakslased.
Novembrist juulini on saart ümbritsev meri jääs. Sel ajal külastavad saart jääkarud ja polaarrebased.
Saarel ei ole pinnavett.
Hopeni taimkate on väga napp, leitud on umbes 30 liiki. Peamiselt kasvavad saarel samblad ja samblikud.
Ajalugu
Saarele andis 1613. aastal nime inglise vaalakütt Thomas Marmaduke, kes nimetas selle oma laeva Hopewelli järgi.
Suvel 1942 uppus Hopeni lähedal 24 Konvoi PQ-17 laeva, mis olid varustusega teel Nõukogude Liitu.
Alates 2003. aastast on kogu saar, välja arvatud meteoroloogiajaama ala, looduskaitse all.
Langebrauni portselan
thumb|240px|Dekooriga vaas "Muhu mänd", dekoori autor [[Astrid Tiits, 1930. aastate esimene pool. Kõrgus 14 cm, terastrükk. Eesti Ajaloomuuseum]] Langebrauni portselan on Nikolai Langebrauni portselanimaali töökojas kaunistatud portselan.
Philippe Senderos
Philippe Sylvain Senderos (sündinud 14. veebruaril 1985 Genfis) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Major League Socceri klubis Houston Dynamo.
Langebrauni portselan
Töökoda tegutses Eestis 1920. ja 1930. aastatel ning kaunistas välismaalt sissetoodud portselani. See oli Eesti esimene tööstuslik portselanimaali töökoda.
Philippe Senderos
Debüüdi Šveitsi rahvuskoondises tegi Senderos 26. märtsil 2005 Prantsusmaa vastu.
Langebrauni portselan
Portselanitööstuse ajalugu
Nikolai Langebrauni idee alustada Eestis dekoreeritud portselani tootmist pärines arvatavasti ajast, kui ta töötas müüjana poodides, kus müüdi ka kallihinnalist sissetoodud portselani. Välismaalt toodud kaunistatud portselan oli kõrgete tollimaksude tõttu vähestele inimestele taskukohane, kuid kaunistamata portselani võis Eestisse tuua tollimaksuvabalt.
Philippe Senderos
Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 30. märtsil 2005 maailmameistrivõistluste valikmängus Küprose vastu.
Isiklikku
Philippe Senderos on 190 cm pikk ja kaalub 87 kg.
Langebrauni portselan
Portselanitööstuse ajalugu
Portselanimaalimisega tegeleva tööstuse rajamiseks ostis Langebraun 1924. aastal Tallinnas Ahju tänaval kinnistu, kus alustati tegevust 1928. aasta oktoobris kolme töölisega (Nikolai Langebrauni abikaasa Elleni ja tolle kahe sugulasega). 25. oktoobril registreeriti esimene tööline. 29. oktoober 1928 on aga kuupäev, mida kannavad Kaubandus-Tööstuskoja fondis asuvad firma registreerimisdokumendid.
Eestis oli püütud ka varem portselani toota ja kaunistada (näiteks 1782–1800 tegutsenud Põltsamaa portselanitööstuses), kuid Langebraun oli esimene, kes hakkas Eestis portselanimaaliga tööstuslikult tegelema.
Kuna Eestis vastava eriala spetsialistide väljaõpetamisega ei tegeletud ja iseõppinud töötajad ei vallanud keerukamaid tehnikaid ning purunenud portselani suur hulk ja aeglane töötempo ettevõttele probleeme valmistasid, siis tõi Langebraun Saksamaalt 1929. aastal ettevõtet juhtima Karl Hofmeistri, kes oli varem töötanud Rosenthali vabrikus. Hofmeisteri ülesandeks oli välja töötada nõude mustreid, neid maalida ja seejärel nõudele müügihind määrata. Hofmeister jäi Langebrauni juurde tööle kuni 1939. aastani (seejärel siirdus ta ümberasumise käigus Saksamaale).
Kohapeal dekooriga kaetud portselan oli kuni kolmandiku võrra odavam välismaisest ja tekitas kiiresti suurt ostuhuvi. Äri edenemisele aitas kaasa ka konkurentide puudumine. Järjest kasvavate müügimahtude toel jäi Ahju tänaval asuv töökoda, kus oli glasuuripealse maalingu tarvis seitse muhvelahju, peatselt väikeseks. 1932. aastal ostis Langebraun Vene tänavale veel teisegi töökoja, kuhu rajati kümne meetri pikkune tunnelahi. Tootmine Vene tänaval algas 1933. aastal.
1930. aastatel alustati ka kaunistatud portselantoodete müüki välismaale, mis läks tänu odavatele hindadele küllaltki edukalt. Pidevalt kasvav nõudlus ja teise töökoja avamine võimaldas ettevõttesse järjest uusi töölisi palgata ning kümnendi lõpuks töötas portselanimaali tehases juba 36 inimest.
Teise maailmasõja puhkemisel tekkinud probleemid toorikute ja dekoorivärvide hankimisel ning raskenenud majandusolud kombineerituna keeruka poliitilise olukorraga viisid Langebrauni oma tööstuse müümiseni enda sõbrale ja ettevõttes raamatupidaja ametit pidanud Helmar Gerretzile. Langebraun kolis perega Saksamaale ning koos temaga jätsid ettevõtte ka paljud teised töötajad.
Temaatika
Levinud motiivid olid puu- ja köögiviljade kujutised, Watteau stiilis olustikupildikesed, Muhu männakiri, Eesti vaated ja muu sarnane.
Kuigi enamiku kavanditest lõid ettevõtte oma töötajad, telliti mõningaid kavandeid ka väljast. Sedapuhku valdavalt juba tol ajal Riigi Kunsttööstuskooli dekoratsiooniateljeed juhtinud Roman Nymanilt (1881–1951), kelle käe all valmis vahemikus 1934–1935 mitmeid rahvusliku ornamentikaga kavandeid.
Portselanist, mida maaliti käsitsi, on tuntumad draakoniga eri värvi nõud, mida maalis portselanimaalija Astrid Tiits. Samuti on väga tuntud kohvitassid ja taldrikud, millel oli kujutatud rahvarõivastes figuure
Lastele mõeldud söögi- ja nukunõude kaunistamisel kasutati näiteks mänguasjade (kiikhobused, kaisukarud, jne), lemmikloomade (koerad, kassid) ja populaarsete lasteraamatutegelaste (Miki Hiir, Maks ja Moorits jne) pilte.
Kaunistatud portselani tootes mõeldi ka erinevatele sihtrühmadele alates vaesemast elanikkonnast kuni väga rikasteni. Rohkelt esines ka aastaaegade või tähtpäevade temaatikat, mis aitas kindlasti kaasa portselani laialdasele müügiedule. Näiteks võib tuua jõuluteemalised või lihavõtetele pühendatud nõud, mida siis vastaval aastaajal müüki paisati.
Vastavalt tellimusele kaunistati ka kohvikute, hotellide ja eri asutuste nõusid. Näidetena võib tuua hotellide Palace ja Strand, Kaitseliidu, Kaubandus-Tööstuskoja, Eesti Panga ja Tallinna Mustpeade maja nõud.
Kasutatud toorikud
Kogu kaunistatav portselan toodi sisse välismaalt. Peamiselt kaunistati Saksamaa ja Tšehhoslovakkia tehaste (Bavaria, Bohemia, Rosenthal, Xronach jm) toodangut, aga kasutust leidis ka Soome Arabia vabrikus valmistatu. Viimast dekoreeriti siiski vähe, kuna selle portselani kvaliteet oli võrreldes eespool nimetatutega kehvem ja meenutas kohati fajanssi.
Kasutatud portselantoorikud olid vormilt valdavalt lihtsad, kuna neile oli hõlpsam dekoori peale kanda ja nende kasutusvõimalused olid avaramad. Väikestes kogustes dekooriti ka keeruka kujuga (tihti barokk- või ampiirstiilis) esemeid, mis olid müügiks mõeldud kohalikule jõukamale elanikkonnale ja mis arvestasid rohkem välismaiste tarbijate maitseelistustega.
Langebrauni märk
Esimene märkidest oli oranži värvi tõusva päikese kujutis ja seda kasutati ettevõtte algusaastatel. Päikese kohal asus trükitähtedega kirjutatult tekst N. LANGEBRAUN ja all TALLINN.
Teine märk, mis võeti kasutusele 1930. aastate alguses, sarnanes esimesega värvi poolest, aga tolle märgi puhul oli ettevõtte omaniku nimi madalamale toodud ja seda nõnda, et päikesekujutis jagas selle kaheks.