cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pasopaniib
Keskmine progressioonivaba elumus tablettide manustamise korral oli 11,9 kuud.
Balthasar (Mecklenburg)
Balthasar (1451 – 16. märts 1507) oli Mecklenburgi hertsog ning koadjuutor Hildesheimi piiskopkonnas aastatel 1471-1474 ja Schwerini piiskopkonnas aastatel 1474-1479.
Pasopaniib
Pasopaniib on ravimi geneeriline nimetus. Ravimi tootenimi on Votrient. Votrient on retseptiravim.
Balthasar (Mecklenburg)
Balthasar oli Heinrich IV ja tema naise Dorothea noorim poeg. Täisikka jõudes valis Balthasar kirikliku karjääri. Ta oli koadjuutor Hildesheimi piiskopkonnas aastatel 1471-1474 ja seejärel Schwerini piiskopkonnas aastatel 1474-1479. Ilmselt polnud ta kirikliku eluga rahul ja naasis 1479. aastal ilmalikku ellu. Pärast emapoolset vahendamist jõuti 13. jaanuaril 1480 vanemate vendadega kokkuleppeni hertsogkond jaotada. Vend Albrecht VI sai suurema osa endisest Werle vürstkonnast, samas kui Balthasar ja vend Magnus II valitsesid ühiselt ülejäänud hertsogkonda. Pärast Magnuse surma valitses Balthasar koos Magnuse poegadega.
Pasopaniib
Legislatsioon
Votrienti tohib Euroopa Liidus välja kirjutada.
Votrient® (pasopaniib) on registreeritud Eesti ravimiregistris ja ravimile on väljastatud 03.07.2013 müügiluba EU/1/10/628. :
Balthasar (Mecklenburg)
Balthasar suri 16. märtsil 1507 (või vähemtõenäoliselt 17. märtsil) Wismaris ja maeti Doberaner Münsterisse.
Katrin Mandel
Katrin Mandel (sünninimi Katrin Aare; varem esinejanimega Kate ['keit]; sündinud 10. aprillil 1971 Keilas) on eesti laulja ja muusikapedagoog.
Balthasar (Mecklenburg)
Ta abiellus 1487. aastal Pommeri hertsogi Erich II tütre Margaretega. Nad ei saanud lapsi.
Pasopaniib
Annustamine ja kulud
Soovitatav pasopaniibi annustamine kaugelearenenud neerurakulise kartsinoomi (RCC) ja kaugelearenenud pehmete kudede sarkoomi (STS) korral on 800 mg üks kord ööpäevas. Ravimit ei tohi võtta koos söögiga. Tablettide maksumus ühe kuu jooksul tarbimiseks on Eesti apteekides üle 3200 euro.
Katrin Mandel
Ta on osalenud neli korda (1997–2000) Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoorus Aivar Joonase lauludega: 1997. aastal esitas ta "Perpetuum Mobile", 1998. aastal "Tulepuuhuulte luule", 1999. aastal "Vee ja soola saaga" ning aastal 2000 "Verevend".
Pasopaniib
Annustamine ja kulud
Walmartis maksavad 120 Votrienti 200 mg tabletti 8789,25 dollarit.
Katrin Mandel
Ta on teinud koostööd mitme muusiku, teiste seas Lauri Saatpalu, Peeter Rebase ja Tiit Kikasega.
Pasopaniib
Kõrvaltoimed ja ohud
Pasopaniibi kasutamise ajal on kirjeldatud maksapuudulikkuse (sh surmaga lõppenud) juhtusid, sagedasti hea-, piir- ja pahaloomuliste kasvajate teket.
Südame talitlushäiretega seotult on esinenud bradükardiat, müokardiinfarkti, hüpertensiooni ja südame düsfunktsionaalsust.
Katrin Mandel
Katrin Mandel töötab Laagris Nõlvaku lasteaias muusikaõpetajana.
Isiklikku
Katrin Mandel on olnud abielus ajakirjanik Meelis Mandeliga, neil on poeg ja tütar.
Pasopaniib
Kõrvaltoimed ja ohud
Vere- ja lümfisüsteemi häiretena esineb trombotsütopeeniat, neutropeeniat jm. Hemorraagilisi sündmusi nagu seedetrakti, söögitoru, hingamisteede, kopsude, kuseteede, päraku verejookse.
Endokriinsüsteemi häiretena esineb vähihaigetel ravi ajal sagedasti hüpotüreoidismi.
Närvisüsteemi häiretena aga peavalu, pearinglust, pöörduvat posterioorset entsefalopaatiat. Seedeelundite süsteemi häiretena kõhulahtisust, iiveldust/oksendamist, kõhuvalu, düspepsiat, stomatiiti, pankreatiiti, jämesoole perforatsiooni jpm.
Nahaga seotult esineb mitmeid häireid.
Prekliinilistes loomkatsetes on ilmnenud reproduktsioonitoksilisus.
Koostoimed
Pasopaniib metaboliseeritakse maksas mitmete tsütokroomi P450 ensüümide poolt, seetõttu soovitatakse mitmeid suukaudseid ravimeid manustada koos pasopaniibiga, vältimaks kliinilisi seisundeid. Igasuguse ravi asjus tuleb kindlasti enne raviarstiga (onkoloogiga) konsulteerida.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Pazopanib seisuga 22.09.2014.
Eesti Turvaettevõtete Liit
Eesti Turvaettevõtete Liit (lühend ETEL) on Eesti mittetulundusühing, mis ühendab Eesti ühiskonna turvalisusega seotud ettevõtjaid. Liit loodi 1993.
Liidu juhatuse esimees on Villu Õun (AS G4S Eesti).
Pjotr
Pjotr (vene keeles Пётр) on venepärane mehenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 187. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Pjotr 869 mehel.
Billings
thumb|left|Billings Billings on linn Ameerika Ühendriikides Montana osariigis. Billings on osariigi suurim linn ja Yellowstone'i maakonna halduskeskus.
Linn asutati 1877. aastal.
Perast
Perast (kirillitsas Пераст) on linn Kotori lahe ääres Montenegros. See asub kohaliku valla halduskeskusest Kotorist mõne kilomeetri kaugusel loodes. Selle lähistel asuvad väikesaared Sveti Đorđe ja Gospa od Škrpjela.
Küüliku hemorraagiline haigus
Küüliku hemorraagiline haigus(RHD), tuntud ka kui viiruslik hemorraagiline haigus (VHD), on väga nakkav ja surmav viirushepatiidi vorm, mis mõjutab Euroopa küülikuid. Mõned viirustüved mõjutavad ka jäneseid ja küülikuid. Suremusnäitajad jäävad üldiselt vahemikku 70–100 protsenti. Haigust põhjustavad küüliku hemorraagilise haiguse viiruse (RHDV) tüved, mis on Caliciviridae perekonna lagoviirus.
Ajalugu
Küüliku hemorraagilise haiguse viirus (RHDV) on kalitsiviirus perekonnast Lagovirus, mis põhjustab küüliku hemorraagilist haigust (RHD) täiskasvanud Euroopa küülikutel (Oryctolagus cuniculus). Esmakordselt 1984. aastal Hiinas kirjeldatud viirus levis kiiresti üle maailma ja seda peetakse tänapäeval endeemseks mitmes riigis. Austraalias ja Uus-Meremaal, kus küülikud on kahjurid, võeti RHDV sihilikult kasutusele küülikute biotõrjeks. Faktorid, mis võisid RHD tekkimist esile kutsuda, jäävad ebaselgeks, kuid mittepatogeensed tüved näivad olevat enne patogeensete tüvede ilmumist, mis viitab võtmerollile viiruse päritolu mõistmisel. Kõik patogeensed tüved klassifitseeritakse ühte serotüüpi, kuid tunnustatakse kahte alatüüpi, RHDV ja RHDVa. RHD põhjustab suurt suremust nii täiskasvanud kodu- kui ka metsloomadel, kusjuures isendid surevad 48–72 tundi pärast nakatumist. Ükski teine ​​liik pole RHD-le surmavalt vastuvõtlik. Seda haigust iseloomustab äge nekrotiseeriv hepatiit, kuid verejookse võib esineda ka teistes elundites, eriti kopsudes, südames ja neerudes, mis on tingitud dissemineerunud intravaskulaarsest koagulatsioonist. Resistentsust haigusele võib osaliselt seletada kiindumusfaktorite geneetiliselt määratud puudumise või nõrga ekspressiooniga, kuid oluline on ka humoraalne immuunsus. Haiguste tõrje küülikutel põhineb peamiselt vaktsineerimisel ja bioohutusmeetmetel. Selliseid meetmeid on metsikute populatsioonide puhul raske rakendada. Hiljutised uuringud on näidanud, et RHDV-d võidakse kasutada terapeutiliste rakenduste molekulaarse vahendina. Kuigi RHDV ja RHD uurimist on takistanud viiruse jaoks sobiva rakukultuurisüsteemi puudumine, on avaldatud mitmeid replikatsiooni, epizootoloogia, epidemioloogia ja evolutsiooni aspekte.
Epidemioloogia
Haiguse võimalikud edasikandumise viisid on suukaudne, nasaalne, sidekesta ja parenteraalne, kuna verd toitvad putukad on samuti osutunud tõhusateks mehaanilisteks vektoriteks. RHDV edasikandumine võib toimuda otsese kontakti kaudu nakatunud loomaga, kuna nakatunud küülikud võivad eritada viirusosakesi oma eritistesse või kaudselt fomiitidega saastunud toidu, allapanu, vee, riiete, puuride ja varustuse kaudu või vektori kaudu leviv ülekanne imetajate, lindude ja putukate kaudu. Arvatakse, et viiruste sisenemise loomulikud uksed asuvad ülemistes hingamisteedes ja seedetraktis. Looduslike infektsioonide puhul peetakse eelistatud levikuviisiks fekaal-oraalset teed.
Põllul võivad RHDV-ga nakatunud küülikute rümbad olla peamine viiruse leviku allikas, kuna viirus tundub olevat karmide keskkonnatingimustega kokkupuutel väga vastupidav ja stabiilne. Tõepoolest, on leitud, et keskkonnatingimustega kokku puutunud RHDV-ga nakatunud küülikute rümbad sisaldavad elujõulisi viirusosakesi kuni kolm kuud. See võime on RHD epidemioloogia jaoks ülimalt oluline ja toetab kaudsete levimisteede tähtsust. Samuti on soovitatud keskkonnategureid, mis mõjutavad RHD efektiivsust küülikupopulatsioonides. Temperatuur ja niiskus näivad olevat kõige olulisemad kliimamuutujad. Tõepoolest, Austraalias on RHD-st tingitud suremus kuivades ja poolkuivades sisemaapiirkondades suurem kui niisketes rannikupiirkondades, kus on leebemad temperatuurid, ning haigus aktiveerub pesitsusperioodil, saavutab haripunkti varakevadel ja puudub suvel. Kliimamuutujad võivad kaasa aidata RHDV puhangute puhul täheldatud geograafilisele ja hooajalisusele, mõjutades RHDV ülekandes osalevate vektorite arvukust ja aktiivsust. Arvatakse, et ka muud mitteklimaatilised tegurid aitavad kaasa RHD mõju muutumisele küülikupopulatsioonides, näiteks sigimisperioodi ajastus, seotud ja kaitsva RHDV-taolise kalitsiviiruse esinemine küülikupopulatsioonides või negatiivne koostoime. populatsioonide müksomatoosi puhangutest [vaadatud [86]]. Lisaks näitasid modelleerimisuuringud, et populatsiooni dünaamika ja ruumiline struktuur võivad oluliselt mõjutada haiguse mõju ja peremees-viiruse koosevolutsiooni.
Kahjustused ja kliinilised tunnused
Inkubatsiooniperiood kestab tavaliselt 48–72 tundi ja sellel on vähe spetsiifilisi kliinilisi tunnuseid: anoreksia, hingamisraskused, ninaverejooks, opistotonos. Selle tulemuseks on üldine hemorraagiline sündroom ja DIC, surm, mis saabub ootamatult pärast peamiste veresoonte tromboosi ja tõsist maksa- ja kopsukahjustust.
Lähedaselt seotud viirus mõjutab metsjäneste populatsioone ilma edasikandumise või ristimmuniseerimiseta. Mitmed liigid, sealhulgas koerad ja hundid, on eksperimentaalselt näidanud viiruse eritumist väljaheitega ilma kliiniliste tunnusteta, mis võiksid olla terved kandjad.
José Figueres Ferrer
José María Hipólito Figueres Ferrer (25. september 1906 – 8. juuni 1990) oli Costa Rica president aastail 1948–1949, 1953–1958 ja 1970–1974.
Küüliku hemorraagiline haigus
Ravi
Ravi on võimalik ainult riikides, kus see haigus on ensootiline. Kuna see haigus küülikuid tapab, on suurem osa küülikuid surnud enne, kui hakatakse abi andma. Kui küülikutel ilmnevad kliinilised nähud, on kõik, mida teha saab, isoleerimine, toetav ravi ja sümptomaatiline ravi.
José Figueres Ferrer
Figueres sündis Alajuela provintsis San Ramónis, ta oli katalaani immigrantidest arsti ja õpetaja neljast lapsest vanim.
Küüliku hemorraagiline haigus
Vaktsineerimine
RHD-vastased vaktsiinid on saadaval ensootilise RHD-ga riikides. Saadaval on 6-kuuline ja 1-aastane vaktsiin. Vaktsiinid on suhteliselt ohutud, kuigi on dokumenteeritud haigusi, infektsioone süstekohas ja surma. RHD vaktsiinid ei ole praegu Ameerika Ühendriikides ja Kanadas saadaval. Praegu Austraalias kasutatav vaktsiin on Cylap HVD (Cyanamid, Hispaania) ja see on tapetud vaktsiin. RHD vastu vaktsineeritud küüliku tarbimine on ohutu. Küülikuid saab immuniseerida 6 nädala vanuselt või vanemalt. Kui küülik on esimese vaktsiini ajal alla 10 nädala vanune, tuleb 4 nädala pärast teha teine immuniseerimine. Loomi, kellel ilmneb halva tervise tunnuseid, ei tohiks immuniseerida.
José Figueres Ferrer
1924. aastal läks ta Bostonisse, kus õppis Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis hüdroenergiat. 1928 naasis ta Costa Ricasse ja ostis talu Tarrazús, kus kasvatas kohvi ja tootis nööri. Tema all töötas ligi 1000 loonusrentnikku ja tehasetöötajat, ta ehitas oma töölistele maju ja pakkus neile arstiabi ja vaba aja veetmise võimalusi, lisaks ühiskondliku köögiviljaaia ja meierei, kus tema tööliste lapsed said tasuta piima. Tema töölised võisid tema istanduses kasvatatud kanepit müüa talle endale kas tema nööritehase jaoks turuhinnaga, või mujal, kui neile selle eest paremat hinda pakuti.
1944. aastal, peale eksiili Mehhikos, tuli Figueres Ferrer Costa Ricasse tagasi, kus rajas Demokraatliku partei vastukaaluks valitsevale Riiklikule Vabariiklikule Parteile, kuhu olid kuulunud ka viimased kaks presidenti – Rafael Calderón (1940–1944) ja Teodoro Picado Michalski (1944–1948). Vastuoluline Calderón vihastas välja Costa Rica kõrgkihi, rajades pensioniprogrammi ja riikliku arstiabisüsteemi, teda süüdistati korruptsioonis. Figueres hakkas rajama Kariibi Leegioni, ligi 700-mehelist vabatahtlike väge, millega plaaniti võimult eemaldada lisaks Calderónile ka teised Ladina-Ameerika diktaatorid, näiteks Rafael Trujillo Dominikaani Vabariigis ja Anastasio Somoza García Nicaraguas.
1. märtsil 1948 peetud presidendivalimistel saavutas Riikliku Ühtsuspartei kandidaat Otilio Ulate Blanco võidu teiseks ametiajaks kandideerinud Calderóni üle, kuid valimistulemused kuulutati võltsituks. Protestid valimistulemuste üle kasvasid 44-päevaseks kodusõjaks, milles hukkus ligi 2000 inimest. Calderóni toetasid Costa Rica sõjavägi, kommunistid ja Nicaragua diktaator Somoza, Figuerest ja Ulatet USA ja Guatemala. 24. aprillil 1948 sisenesid Figuerese väed riigi pealinna San Josésse.
8. mail 1948 sai Figueres presidendiks ajutise hunta eesotsas, mis valitses 18 kuud. Tema valitsusajal
18 kuud hiljem astus Figueres tagasi, andes võimu üle Ulatele.
1953. aastal lõi Figueres Rahvavabastuspartei (PLN) ja valiti presidendiks tagasi. Aja jooksul oli ta huvi Kariibi Leegioni vastu kadunud, kuid Nicaragua leegionärid plaanisid aprillis 1954 Nicaragua invasiooni, mispeale Nicaragua diktaator Somoza korraldas vasturünnaku, lubades jaanuaris 1955 endisel presidendil Calderónil Costa Ricat rünnata. Kuna Figueres oli Costa Rica sõjaväe laiali saatnud, pidi ta paluma abi Ameerika Riikide Organisatsioonilt. ARO nõudis relvarahu ja saatis delegatsiooni Costa Ricasse uuringuks. 15. jaanuaril, kolm päeva hiljem, rikkus Nicaragua Republic P-47 Thunderbolt Costa Rica õhuruumi ja pommitas mõningaid Costa Rica linnu. Figueres palus uuesti abi OASilt. Ameerika Ühendriikide Riigidepartemang, tänu Kongressi liikmete survele ja nähes võimalust oma maine parandamiseks Ladina-Ameerikas, tuli Kariibi mere "ainsale demokraadile" appi. ARO lubas Ameerika Ühendriikidel müüa Costa Ricale neli P-51 Mustang hävituslennukit, hinnaga 1 dollar lennuki eest. USA sekkumine lõpetas invasiooni, ning Somoza taganes, kuid saavutas Figuereselt leppe, millega too kohustus sidemed Nicaragua põgenikega katkestama.
1970. aastal valiti Figueres uuesti presidendiks. Tema ametiajal kukkus läbi Kesk-Ameerika ühisturg, mis ähvardas Costa Rica majanduse põhja viia, kuid tal õnnestus siiski 1972. aastal müüa NSV Liidule 30 000 tonni kohvi, lisaks sai Costa Rica ka abi Maailmapangalt ja Rahvusvaheliselt Valuutafondilt.
Figuerese esimene abikaasa oli Alabamast pärit Henrietta Boggs (1918–2020), nad abiellusid 1941 ja said kaks last, José Martí ja Muni, kuni lahutasid aastal 1954. Tema teine abikaasa oli taani päritolu Karen Olsen Beck, kes oli temast 24 aastat noorem. Neil oli neli last: José Maria, kellest sai hiljem sarnaselt isaga riigi president (1994–1998), Karen Christiana, Mariano ja Kirsten. Karen oli 1982–1984 Costa Rica suursaadik Iisraelis ja 1986–1990 riigi parlamendiliige.
Figueres hoidis Ameerika Ühendriikidega häid suhteid, kuid ei toetanud USA välispoliitikat Ladina-Ameerikas. Alguses ta toetas Fidel Castro tegevust (Castro oli varem olnud Kariibi Leegioni liige), kuid kui Castro muutus autoritaarsemaks, taganes Figueres teda toetamast. Ta toetas ka 1979. aasta sandinistide revolutsiooni Nicaraguas, mille käigus kukutati Anastasio Somoza Debayle.
Arütmia (täpsustus)
Arütmia ehk rütmihäire ehk rütmitus on organismi või mõne selle osa korrapärase rütmilise talitluse häirumine.
Enamasti räägitakse südame arütmiast.
Fantastiline nelik
"Fantastiline nelik" ("Fantastic Four") on Marvel Comicsi avaldatud koomiks. Esimene raamat sellest koomiksisarjast ilmus 1961. aasta novembris, viimane – järjekorranumbriga 588 – aga 2011. aasta märtsis.
Roberto Devereux
Roberto Devereux (originaalis Roberto Devereux, ossia Il conte di Essex – Roberto Devereux ehk Essexi krahv) on Gaetano Donizetti ooper (tragedia lirica) kolmes vaatuses Salvadore Cammarano libretole, mis suures osas järgis Felice Romani libretot Saverio Mercadante  ooperile Il conte d'Essex (1833), mis omakorda põhines Jacques-François Ancelot' tragöödial  Elisabeth d'Angleterre (1829) ja Jacques Lecène'i romaanil Elisabeth et du comte d'Essex (1787). Esmaettekanne toimus 28. oktoobril 1837 Napoli Teatro San Carlos.
Rollide esmaesitajad
- Giovanni Basadonna (Roberto)
- Giuseppina Ronzi de Begnis (Elisabetta)
- Almerida Manzocchi Granchi (Sara)
- Paolo Barroilhet (Nottingham)
- Timoleone Barratini (lord Cecil)
- Anafesto Rossi (Sir Gualtiero Raleigh)
- Giuseppe Benedetti (Nottinghami teener)
Korvpall 2016. aasta suveolümpiamängudel
Meeste alagrupimängud ja väljalangemismängud ning naiste väljalangemismängud peetakse sisestaadionil Carioca Arena 1. Naiste alagrupimängud toimuvad Youth Arenal.
Roberto Devereux
Ajalugu
1837. aasta kevadel sõlmis Donizetti lepingu Teatro San Carloga uue ooperi kirjutamiseks sügishooaja avamiseks. Roberto Devereux oli Donizetti 53. ooper ja neljas, mille süžee oli pärit 16. sajandi Inglismaa Tudorite valitsemisajast. Kolm eelmist olid Elisabetta al castello di Kenilworth (1829), Anna Bolena (1830) ja Maria Stuarda (1834). Nende ooperite peaosalisi Anna Bolenat,  Maria Stuardat  ja  Elisabettat  nimetatakse seetõttu sageli „kolmeks Donizetti kuningannaks". Süžee polnud originaalne, vaid kattus suures osas Felice Romani libretoga Il Conte d'Essex Saverio Mercadantele. Seetõttu süüdistas Romani lesk Cammaranot plagiaadis, ehkki tollal oli laialt levinud kombeks, et konkureerivad teatrid näppasid üksteiselt teemasid.
Ooperi komponeerimine langes Donizetti jaoks äärmiselt rasketesse tingimustes. Napolis möllas kooleraepideemia. Donizetti abikaasa Virginia sünnitas 13. juunil 1837 nende kolmanda lapse, kes suri vahetult pärast sündi. 28-aastane Virginia ise suri 30. juulil epideemia ohvrina. Donizetti oli eelmisel aastal kaotanud mõlemad oma vanemad ja teise lapse. Ta oli vaimselt laastatud, mistõttu ooperi komponeerimine venis üle tähtaegade. Mingil moel sai ta oopuse valmis 1837. aasta augusti lõpuks. Proovid venisid tavapäraste tsensuuriprobleemide tõttu ja käivitusid lõpuks 9. oktoobril. Proovide käigus Donizetti silus muusikalugusid, tehes eriti nõudlikeks neid, mida hakkas esitama tema lemmiksopran Giuseppina Ronzi de Begnis.
Ooperit saatis tohutu edu. Ainuüksi Napolis püsis see mängukavas kaheksa hooaega. Maestro tegi otsekohe Pariisi Théâtre Italieni esietenduseks detsembris 1838 arvukalt täiendusi ja parandusi, lisades uue aaria tenorile ja ka täismõõdulise avamängu, mis on populaarse meloodia God save the Queen teemadel. Pariisis võeti ooper vastu reservatsioonidega, mida Donizetti ise põhjendas sellega, et suur osa publikust ei mõistnud teksti, ega selle täpset muusikalist ja kompositsioonilist teostust.
Järgmise 30 aasta jooksul oli teos väga populaarne. Ainuüksi 1838. aastal nägi Roberto Devereux´d publik Triestes, Firenzes, Veneetsias, Milanos, Brüsselis, Nizzas, Barcelonas, Berliinis, Lissabonis, Odessas, Kopenhaagenis ja Valencias. Hiljem Londonis (1841), Roomas (1849), Palermos (1857), Pavias (1857, 1882), Napolis (1865) Viinis (1844), Ateenas (1842), Peterburis (1845), Konstantinoopolis (1845), Mehhikos (1842), New Yorgis (1849), Buenos Aireses (1854) ja Bahias (1859).
Ooper vajus unustusse pärast 1882. aasta Pavia etendusi ja ilmus teatrite mängukavva alles 1964. aastal, mil see esitati Napoli Teatro San Carlos. 1965. aastal järgnes kontsertettekanne New Yorgis. Seejärel on teos olnud regulaarselt esitamisel kontsertetendusena või teatrilavad nii Euroopas kui ka Ameerikas. Tuntumad esitamiskohad on olnud London (2002), Washingtonis (2004), München (2005), Dallas (2009), Rooma (2010), Montreal (2010), Quebec (2010), Marseille (2011), Cardiff (2013), Firenze (2014), New York (2014), Madrid (2015), Genova (2016) ja Zürich (2023).
Elisabetta roll kujutab heade näitlejaomadustega koloratuursopranile suurepärast võimalust demonstreerida oma võimeid. 20. sajandi väljapaistvaimad Elisabettad on olnud Leyla Gencer, Raina Kabaivanska, Beverly Sills, Montserrat Caballé, Mariella Devia ja Edita Gruberová.
Helisalvestused on aastatest 1964, 1968, 1969, 1970, 1975, 1994, 1998, 2002, 2005, 2005, 2015, 2016.
Tegelased
- Elisabetta (sopran), Inglismaa kuninganna
- Roberto Devereux (tenor), Essexi krahv
- Nottingham (bariton), hertsog
- Sara (metsosopran), Nottinghami hertsoginna
- Cecil (tenor), lord
- Sir Gualtiero Raleigh (bass)
Süžee
Tegevus toimub 1601 Londoni Westminsteris ja käsitleb kuninganna Elizabeth I (Elisabetta) ja Essexi krahvi Roberto Devereux’ armastuse lugu. Robertot ähvardab arreteerimine tema tegevuse pärast Iirimaal, Elisabetta armastab teda ja annab talle sõrmuse, mis garanteerib ettenäitamisel krahvile vabaduse ja igas olukorras kuninganna abi. Kuninganna ei tea, et Roberto on sügavalt ja salaja armunud oma sõbra Nottinghami hertsogi abikaasa Sarasse. Roberto läheb Saraga hüvasti jätma ja annab talle kuninganna sõrmuse ning saab vastu monogrammiga salli. Kuninganna ministrid kogunevad, et otsustada Roberto saatust. Nad on otsinud läbi tema maja ja leidnud salli. Selle viivad nad kuningannale. Nottingham sattub oma naise truudusetust nähes armukadedusest raevu. Roberto mõistetakse riigi reetmises süüdi. Pahane kuninganna laseb ta saata Toweri kindlusesse. Roberto kirjutab Sarale, et too viiks sõrmuse kuningannale. Nottingham saab selle kirja kätte ja hoiab Sarat kodus valve all, mis teeb sõrmuse üleandmise Elisabettale võimatuks. Vaatamata Roberto suhetele Saraga tahab Elisabetta teda päästa, kuid ilma sõrmust saamata pole see võimalik. Ta imestab, miks Roberto pole seda seni talle lähetanud. Seda ära ootamata kuulutab ta välja Roberto hukkamise. Sara pääseb põgenema ja tormab sõrmusega kuninganna juurde. Nottingham jälitab teda ning teatab kuningannale, et on pidanud Sarat kinni, kuna soovib, et Roberto saaks karistatud. Kuid on juba liiga hilja, Roberto hukatakse. Meeleheitel kuninganna laseb mõlemad arreteerida ning annab korralduse Sara hukkamiseks.
Muusikalood
- Sara romanss „All’afflitto è dolce il pianto”
- Elisabetta kavatiin „L’amor su omi fe’ beata”
- Elisabetta aaria ”Vivi, ingrato, a lei d’accanto”
- Elisabetta ja Roberto duett kooriga „Un tenero core mi rese felice”
- Nottinghami kavatiin kooriga „Forse in quel cor sensibile”
- Elisabetta, Roberto ja Nottinghami tertsett „Va, la morte”
- Roberto ja Sara duett „Il vero intesi?...Ah! parmi”
- Elisabetta aaria kooriga „E Sara in questi orribili momenti”
- Koor „L’ore trascorrono, surse l'aurora ”
- Nottinghami ja Elisabetta duett „Su lui non piombi il fulmine”
- Elisabetta, Nottinghami ja Roberto tertsett „Ecco l’indegno!”
- Nottinghami ja Sara duett „No'l sai che un nume vindice”
- Roberto aaria kooriga „Ed ancor la tremenda porta”
- Roberto aaria „Come uno spirto angelico”
- Elisabetta lõpuaaria kooriga „Vivi, ingrato, a lei d'accanto - Quel sangue versato”
Enno Siirde
Haridus
Lõpetas Tallinna 22. Algkooli 1932, Tallinna Reaalkooli 1937, Sõjakooli aspirantide kursused 1938, Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemia-mäeteaduskonna keemiaosakonna 1944; Leningradi Tehnoloogiainstituudi doktorant 1954–1956. Täiendas end Eesti Tööstusprojektis 1972–1973.
Tehnikakandidaat 1946 (TPI, kinnitus 1949, "Rektifikatsiooni astme sõltuvus kolonni konstruktsioonist ja töö režiimist"); dotsent 1949; tehnikadoktor 1957 (Leningradi Tehnoloogiainstituut, kinnitus 1958, "Исследование процесса дистилляции с водяным паром"); professor 1960.
Töökäik
Hoiu- ja laenukassa arveametnik 1938–1939; Riiklik Katsekoda 1940 (üliõpilasena); Kohtla-Järve Põlevkivitööstuse laboratooriumi keemik 1944. NSV Liidu Põlevkivi ja Keemiatööstuse Ministeeriumi Teadusliku Uurimise Instituudi teadur 1945. Tallinna Polütehnilises Instituudis / Tallinna Tehnikaülikoolis: anorgaanilise ja analüütilise keemia laboratooriumi ajutine abijõud; füüsikalise keemia laboratooriumi ajutine abijõud, nooremassistent 1943–1944; keemilise tehnoloogia kateedri assistent 1944–1947, vanemõpetaja 1946–1947 kevadsemester, dotsent 1947–1958, professor 1958–1967, kateedrijuhataja 1956–1967; keemiatööstuse protsesside ja aparaatide kateedri professor 1967–1986, kateedrijuhataja 1967–1986, konsultantprofessor 1986–1992; keemiateaduskonna dekaan 1952–1954, 1956–1960; keemiatehnika instituudi keskkonnakaitse ja keemiatehnoloogia õppetooli emeriitprofessor 1992–2004.
Teadustöö põhisuunad
Massi- ja soojusvahetus; osooni kasutamine veepuhastustehnoloogias, Avaldas üle 220 publikatsiooni, 22 autoritunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 4 doktori- ja 26 kandidaadiväitekirja. Alustas 1959 Ülemiste järve vee osoneerimise alast uurimistööd. Tema juhendamisel kaitsti selles valdkonnas 3 kandidaadi-, 2 magistri- ja 1 doktoriväitekiri. Uurimistöö tulemusena võeti osoon kasutusele Tallinna Veepuhastusjaamas 1997.
Teaduskorralduslik tegevus
NSV Liidu TA keemilise tehnoloogia teoreetiliste aluste nõukogu ja Leningradi Tehnoloogia Instituudi doktorikraadi kaitsmise nõukogu liige; Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keemia Instituudi nõukogu ja teaduskraadi kaitsmise nõukogu liige; Eesti NSV Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni liige 1972–1974. Eesti Keemia Seltsi liige 1947–2004; keskkonnakaitse komisjoni esimees 1970. TPI toimetiste keemia ja keemiatehnoloogia sarja toimetaja; Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogunõukogu esimees 1962–1992. EÜS Põhjala liige 1939, vil; Tallinna Teadlaste Maja liige.
Isiklikku
Tema vend oli arstiteadlane, Tartu Ülikooli professor Elmar Siirde.
Pärt
Pärt on eestipärane perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Pärt 229 inimesel: 107 mehel ja 122 naisel. Perekonnanimede esinemissageduselt on Pärt meeste puhul 752. kohal ja naiste puhul 707. kohal.
Kaasasündinud kloriididiarröa
Kaasasündinud kloriididiarröa ehk kaasasündinud kloriidikõhulahtisus (inglise keeles congenital chloride diarrhea, lüh CCD) on retsessiivselt päritav soolestiku- ja ainevahetushäire liik, millele on iseloomulik looteperioodil algav ja kogu ülejäänud üsavälise elu kestev kloriidi imendumishäirest niudesoole ja jämesoole epiteelis, tulenev osmootiline kõhulahtisus.
Kaasasündinud kloriididiarröaga kaasneb sageli ka soolapuudus, mida püütakse leevendada suukaudsete kloriidide manustamisega.
Kaasasündinud kloriididiarröa on kantud Soome haiguspärandisse ja selle levik Soomes on 1: 37 000 kohta, maailmas on teada rohkem kui 140 haigusjuhtu.
CCD-geen paikneb lookuses 7q31, teatakse rohkem kui 30 SLC26A3 mutatsiooni.
Perekondlikku kloriidi imendumishäire esmakirjeldus nimetusega congenital alkalosis with diarrhea avaldati Gamble et al ja Darrow poolt 1945. aastal.
Siseturg
Siseturg on üks Euroopa Liidu tugisammastest, mille eesmärk on tagada inimeste, kaupade, teenuste ning kapitali vaba liikumine kõigis Euroopa Liidu liikmesriikides. Euroopa Liidu kodanikel on õigus õppida, reisida, elada, poodelda, töötada ning ka pensionile jääda igas ELi liikmesriigis.
Lisaks kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumise põhiprintsiibile reguleerivad siseturgu põhimõtted ja eeskirjad, millega tagatakse, et siseturul ei moonutataks konkurentsi ning et liikmesriikide eeskirjad ühtlustataks siseturu toimimiseks vajalikul määral.
Siseturu strateegia on olnud Euroopa Komisjoni plaan, et tagada selle käsitlus täies mahus. Kuigi siseturu strateegia on Euroopa Liidu projekti keskmes, ei ole selle head küljed alati kasulikud, sest siseturu eeskirju ei tunta ja ei ole teostatud või jäävad need alla teistele piirangutele.
Ajalugu
1. juulil 1968. aastal jõustus Tolliliit ning tollimaksud EÜ-siseselt kaubanduselt kaotati. Siseturu tegelik raamistik kehtestati esmalt Ühtse Euroopa akti vastuvõtmisega, mis jõustus 1. juulil 1987. See pidi tähendama siseturu loomist, mida iseloomustab kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine. Pandi paika raamistik ja ressursid selle eesmärgi saavutamiseks. Euroopa Ülemkogu oli 1980. aastate alguses saavutanud mitmeid kokkuleppeid EÜ siseturu tugevdamiseks. Seejärel seadis Euroopa Ülemkogu 1985. aasta märtsi tippkohtumisel komisjoni ette ülesande koostada konkreetse ajakavaga üksikasjalik programm ühise suure turu loomiseks 1992. aastaks. Endise Euroopa Komisjoni presidendi Jacques Delors'i juhtimisel avaldas komisjon 1985. aastal siseturu kujundamist käsitleva valge raamatu, mis oli väga üksikasjalik ning sisaldas 279 seadusandlikku ettepanekut, mille eesmärk oli kõrvaldada ELi riikide vahelised kaubandustõkked.
Valdkonnad
Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium tegeleb järgmiste Euroopa Liidu siseturu valdkondadega:
Kaupade vaba liikumine
Ühes liikmesriigis seaduslikult turule lastud tooteid saab üldjuhul vabalt müüa ja kasutada ka teistes liikmesriikides.
Teenuste vaba liikumine
Euroopa Liidu liikmesriigi ettevõtjatel on õigus Eestis ajutiselt teenust osutada ilma siin ettevõtet või filiaali asutamata.
Konkurents
Riigi tegevus tõhusa konkurentsi tagamisel on turumajanduse efektiivse toimimise üks alustalasid.
Tarbijakaitse
Tarbijate majandushuvide kaitsega, nende nõustamise ja koolitamisega tegeleb ministeeriumi haldusalas Tarbijakaitseamet.
Mensuur
Mensuur on silindrikujuline mõõteklaas, millele on märgitud mahuühikud. Seda kasutatakse keemialaborites, kuid ka baaritarvikuna, piimanduses ja mujal eelkõige vedelike, harvem tahkete pulbrite mahu mõõtmiseks.
Mensuure valmistatakse nii klaasist, metallist kui ka kõvast plastikust. Läbipaistmatule mensuurile võivad mõõdud olla kantud sissepoole, et neid saaks võrrelda vedeliku pinnaga. Tavaliselt jääb mensuuri maht 10 ml ja liitri, harvem, 2 liitri vahele.
Nona Gaphrindašvili
pisi|Nona Gaphrindašvili 1982. aastal Nona Gaphrindašvili (gruusia keeles ნონა გაფრინდაშვილი; sündinud 3. mail 1941 Zugdidis) on endine Nõukogude Liidu maletaja ning Gruusia sporditegelane ja opositsioonipoliitik.
Gaphrindašvili oli viies naiste male maailmameister (1962–1978) ja esimene naismaletajatest rahvusvaheline suurmeister (1978). Enne seda sai 1961. aastal naiste rahvusvaheliseks meistriks, 1962. aastal rahvusvaheliseks meistriks ja 1976. aastal naiste suurmeistriks.
Gaphrindašvili oli suurärimees Badri Patarkatsišvili poolt toetatud partei Meie Gruusia juht kuni Patarkatsišvili surmani 2008. aastal.
2011. aastal juhtis ta opositsioonist liikumist Rahvaassamblee (სახალხო კრების).
Isiklikku
Gaphrindašvilil on üks poeg.
Gospa od Škrpjela
pisi|Gospa od Škrpjela Gospa od Škrpjela on üks kahest Perasti lähistel Aadria mere Kotori lahes asuvast väikesaarest. Kuulub Montenegrole. Saare pindala on 0,38 hektarit.
Saarel on kirik. Püsielanikke ei ole.
Deutsch in Estland
Deutsch in Estland (lühend DiE) on aastast 1994 ilmuv jätkväljaanne. Seda annab välja Eesti Saksa Keele Õpetajate Selts ja kirjastab TEA Kirjastus. Aastatel 1994–2005 andis väljaannet välja Goethe Instituut ja Saksa Kultuuriinstituut. Väljaanne on ilmunud mitte sagedamini kui kaks korda aastas.
Bolševistlike Kolhooside eest
Bolševistlike Kolhooside eest oli Suure-Jaanis 1. märtsist 1951 kuni 30. detsembrini 1952 ilmunud eestikeelne ajaleht, EK(b)P Suure-Jaani Rajoonikomitee ja Suure-Jaani Rajooni TSN häälekandja.
Ajaleht ilmus 3 korda nädalas. Aastatel 1953–1959 ilmus ajaleht nimega Oktoobri Lipp.
2012. aasta Soome presidendivalimised
Oma teist ametiaega lõpetav president Tarja Halonen ei saanud seaduse järgi kolmandaks ametiajaks kandideerida.
Kandidaadid
Roheline Liit kinnitas 11. juunil 2011 oma kandidaadiks Pekka Haavisto.
Soome Sotsiaaldemokraatlik Partei kinnitas 8. oktoobril 2011 oma kandidaadiks endise peaministri Paavo Lipponeni.
Põlissoomlased valisid 15. oktoobril 2011 oma kandidaadiks Timo Soini.
Rahvuslik Koonderakond kinnitas 22. oktoobril oma kandidaadiks Sauli Niinistö ja Soome Rootsi Rahvapartei vähemuste voliniku Eva Biaudet.
Keskerakonna parteikonverentsil 29. oktoobril nimetati erakonna kandidaadiks Paavo Väyrynen.
Soome Kristlikud Demokraadid teatasid esialgu, et ei kavatse oma kandidaati esitada, kuid hiljem esitasid kandidaadiks Euroopa Parlamendi liikme Sari Essayahi.
Vasakliit esitas kandidaadiks Paavo Arhinmäki.
Esimene voor
Hääleõiguslikke kodanikke oli 4 402 622, kellest valimas käis 3 060 771 (69,7%). Eelvalimistel osales 1 415 004 ja valimispäeval 1 655 425 kodanikku.
Great Falls
pisi|left|Great Falls Great Falls on linn Ameerika Ühendriikides Montana osariigis, Cascade'i maakonna halduskeskus. Great Falls on elanike arvult Montana kolmas linn.
Esimesed asulad tekkisid Great Fallsi piirkonda 1883. aastal ja 1887 jõudis linna raudteeliin.
Eesti Õliühing
Eesti Õliühing on Eesti mittetulundusühing, mis ühendab naftasaadustega tegelevaid ettevõtjaid Eestis. Ühing asutati 20. mail 1993.
Ühingusse kuulub 13 liiget.
Eesti Keeled
Eesti Keeled on Eesti ansambel. Ansambel asutati 1999.
Koosseis
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud:
Angkori impeerium
pisi|Angkori impeerium aastal 900. Angkori impeerium või Khmeeri impeerium oli 9. kuni 15. sajandini eksisteerinud riik Kagu-Aasias, mis hõlmas tänapäevase Kambodža, Laose, Tai ja Birma alad.
Angkori impeeriumi alguseks loetakse aastat 802, mil kuningas Jayavarman kuulutas end üleüldiseks monarhiks (chakravartin) ja jumalkuningaks (devaraja) ning selle impeeriumi lõpuks 1431. aastat, mil pealinn Angkor langes.
Ehkki Angkori impeeriumi suurus ja ajalugu, mõju ja rahvaarv on võrreldav Rooma impeeriumiga, pole selle kohta säilinud peaaegu mingeid kirjalikke allikaid peale mõningate Hiina kaupmeeste, diplomaatide ja rändurite märkmete ning raidkirjade templite seintel koos arvukate reljeefidega; lisaks arheoloogiliste uurimuste tulemusi. Pärast impeeriumi lõppu langes see täielikku unustusse. Pealinn Angkor kadus troopilisse džunglisse ning avastati muu maailma jaoks alles 19. sajandil.
Egidijus Juška
Egidius Juška (sündinud 12. märtsil 1975 Vilniuses) on endine Leedu jalgpallur.
Ta on mänginud ka kaks korda Eesti klubis: 2000 ja 2004–2005 FC TVMKs.
Ta mängis Leedu jalgpallikoondises.
Ida-unilook
Ida-unilook (Sisymbrium orientale) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Vjatšeslav Kulpin
Vjatšeslav Kulpin (sündinud 4. mail 1965 Narvas) on endine Eesti jäähokimängija.
Pärt (eesnimi)
Pärt on eestipärane mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 743. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Pärt 70 mehel.
Põhja- ja Baltimaade kultuuri mobiilsusprogramm
Põhja- ja Baltimaade kultuuri mobiilsusprogramm on 2009. aastal kolmeks aastaks Põhjamaade Ministrite Nõukogu välja töötatud programm, mille eesmärk on toetada ja soodustada loomeinimeste liikuvust ja enesetäiendamist ning erinevate kultuuriorganisatsioonide omavahelist koostööd.
Farsi
Farsi võib tähistada:
Soome 2018. aasta taliolümpiamängudel
Soome osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis 106 sportlasega, kes võistlesid 11 spordialal.
Soome lippu kandis avatseremoonial suusahüppaja Janne Ahonen.
Olümpiavõitjaks tuli Iivo Niskanen, kes võitis meeste 50 km murdmaasuusatamise. Kolm medalit võitis murdmaasuusataja Krista Pärmäkoski (naiste 10 km vabatehnikas, 15 km suusavahetusega sõidus ja 30 km klassikas). Pronksmedali võitis lumelaudur Enni Rukajärvi naiste pargisõidus ja naiste jäähokikoondis.
Jäähokimeeskond
Soome koondis kaotas veerandfinaalis Kanadale tulemusega 0:1.
Karvasjalg-viu
pisi|Karvasjalg-viu Karvasjalg-viu ehk taliviu (Buteo lagopus) on haugaslaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012).
Eestis on harv kuni väikesearvuline läbirändaja, Lääne-Eestis võib olla ka harv talikülaline.
Välimus
Karvasjalg-viu on hiireviust veidi suurem. Karvasjalg-viu kehapikkus on 49–59 cm, tiibade siruulatus 123–140 cm. Keha mass jääb vahemikku 520 g (isaslinnud) kuni 1370 g (emaslinnud).
Karvasjalg-viud on kerge ajada segamini hiireviudega, kuid tüüpilisest hiireviust on karvasjalg-viu tunduvalt heledama sulestikuga. Selgesti eristuv liigitunnus on sabamuster, kus valge sabatüvik lõpeb tumepruuni kuni musta tipuga. Lennul on võimalik eristada emas- ja isaslinde rinna- ja kõhualuse sulestiku värvitooni järgi: isaslindudel on rinnasulestik tumedam kui kõhualuse oma, emastel on aga vastupidi. Ülaltvaates on eristavaks tunnuseks saba tipus olevad vöödid – emaslinnul on neid enamasti kaks, isaslinnul 3–4. Karvasjalg-viu nimi tuleneb sellest, et tema jalgade jooksmeosa on kuni varvasteni sulgedega kaetud.
Toitumine
Karvasjalg-viu toidulaua moodustavad enamasti pisinärilised, eriti lemmingud, kes moodustavad 90% tema saagist. Sekka võib sattuda ka maapinnal tegutsevaid linde. Halbadel aastatel ja talvel lepib karvasjalg-viu ka raibetega ning võib seetõttu külastada ka kotkaste söödaplatse.
Karvasjalg-viud leidub hiireviuga sageli lähestikku, kui pole tegemistn pesitsusajaga. Ta peab jahti peamiselt avamaastikel, mererannikul, niitudel, soos ja põldudel.
Eluiga, suremus ja vaenlased
Looduses elavate karvasjalg-viude eluiga võib ulatuda kuni 19 aastani. Teada on ka Ameerikas Idaho loomaaias emane isend, kelle vanus on 25 aastat.
Täiskasvanud isenditel on vähe looduslikke vaenlasi, kuid nad võivad konfliktides hukkuda või viga saada. Pesas olevaid mune ja poegi ohustavad polaarrebased, ahmid või karud, kui nad pesale ligi pääsevad, ning teised linnud, nt lumekakud või rongad.
Ķoniņciems
Ķoniņciems on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Turlava vallas. Küla asub merepinnast 60 meetri kõrgusel, valla keskusest Turlavast 2, piirkonna keskusest Kuldīgast 22 ja Riiast 172 kilomeetri kaugusel.
Ķoniņciems on üks Kura kuningate vabaküladest, Peniķiste pere elukoht (Peniķiste suguvõsa sai õiguse kura kuningate hulka kuuluda Wolter von Plettenbergilt). Külas sündis Läti väejuht Mārtiņš Peniķis. Aastal 1948 põles küla peaaegu täielikult maha.
Külas asuv hiiepaik Ķoniņciemsi Puuslikukaasik on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Looduskaitse all on kaks seal kasvavat pärna.
Kollane karikakar
Kollane karikakar (Anthemis tinctoria L.) on korvõieliste sugukonda karikakra perekonda kuuluv taimeliik.
Rahvapäraselt nimetatakse kollast karikakart ka kui harakaninn, karakagara, koldsed ärtsmed ja kollane kanapasalill.
Kollane karikakar on Eestis tavalisem kui valge karikakar, eriti Põhja-Eestis.
Maa-alune osa
Kollane karikakar on kahe- või mitmeaastane rohttaim. Taime risoomil on palju narmasjaid ja harunevaid lisajuuri. pisi|püsti|Botaaniline illustratsioon
Vars
Kollase karikakra vars on kas tõusevas või püstises asendis ning kaetud lühikeste karvadega. Varsi on nii harunemata kui ülemises osas harunenud. Varred võivad kasvada kuni 50 cm kõrguseks.
Leht
Lehed on sügavalt kaheli sulgjalt jagunenud. Lehed on tihedalt lühikeste karvadega kaetud vaid lehe alumisel küljel. Lehe ülaküljel võime leida ainult üksikuid karvu. Hõredama karvastuse tõttu on kollase karikakra lehed tumerohelised. Taime alumisel küljel paiknevad tihedalt karvased rootsutud lihtlehed. Lehehõlmad on süstjad. Leheservad on terveservalised või vahel üksikute saagjate või sügavamate sisselõigetega. Lehtede pikkus on kuni 7 cm ja laius kuni 4 cm.
Õis
Karikakarde õied on üpris väikesed ja nad on koondunud suuremasse korvõisikusse, mille läbimõõt on kuni 4 cm. Nende õisikud koosnevad kahesugustest õitest. Õisiku keskel on kollased putkõied, kus on olemas nii tolmukad kui emakad ja seetõttu nimetatakse neid mõlemasugulisteks õiteks. Õisiku serval asuvad pikad lamedad tumekollased keelõied. Kuna tolmukad on nendes oma algse ülesande kaotanud, nimetatakse neid ühesugulisteks emasõiteks.
Vili
Viljaks on 2 mm pikkused seemnised, mis on tume- või kollakaspruunid. Ristlõikes on nad rombikujulised ning tipul on kitsas kilejas ääris. Viljade valmimisaeg on septembris.
Taime kasvukohad
Kollane karikakar on levinud peaaegu kogu Euroopas, eriti massiliselt Skandinaavias. Eestis on see taim levinum kui valge karikakar, eriti Põhja-Eestis. Kollane karikakar kasvab enamasti umbrohuna ristiku- ja kesapõldudel. Samuti võime teda näha kruusastel teeservadel ja metsalagendikel, harva ka looduslikel rohumaadel, aasadel.
Kasvatamine ja paljunemine
Kollane karikakar tuleb istutada võimalikult päikselisse kasvukohta. Taim eelistab liivast, vett läbilaskvat pinnast, kuid võib kasvada ka kruusases ja kivises pinnases. Taim on vähenõudlik ning talub ka põuda. Kollane karikakar õitseb juulist septembrini.
Taim paljuneb seemnetega isekülvi teel, kuid võib levida ka vegetatiivselt risoomi abil, kui mullaharimisel juured tükelduvad.
Üldine kasutusala
Kuigi kollast karikakart peetakse põlluumbrohuks, sobib ta oma kaunite õisikute tõttu väga hästi iluaedadesse. Õitsemise ajal on taim väga dekoratiivne ning sobib hästi lõikelilleks.
Kollase karikakra iseloomulik lõhn peletab mitmeid putukaid, mistõttu saab taimest valmistada putukamürki, mida vanad eestlased oskasid ära kasutada.
Mölleri mõis
Mölleri mõis (läti keeles Mellera muiža, ka Meldera muiža, saksa keeles Möllershof) oli rüütlimõis Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Mõisa peahoone asus Pētersalā saarel. Mölleri mõisa asutamise täpne aasta pole teada, aga 18. sajandil oli see juba olemas. Aastal 1701 tungisid, Põhjasõjas Rootsi väed mõisa juurest üle Daugava, alustades selle teisel kaldal Spilve lahingut. Mõisa vana peahoone hävis tõenäoliselt tulekahjus aastal 1812. Uus peahoone kerkis vahverkehitisena Daugava kaldale, haiglale kuulunud maadele. Mõisakompleksi juurde kuulus ka tuulik. XIX sajandi teisel poolel ostis mõisa Ignat Muhhin. Toona müüdi mõisa maad ehituskruntideks, mõisale jäi alles vaid peahoone. Mõisa viimaseks omanikuks oli Vera Muhhina. Mõisa hooned on tänapäevaks hävinud.
Kollane karikakar
Üldine kasutusala
Kollase karikakra õisikust saab valmistada ka sidrunkollast värvainet, et riideid värvida. Seda on kasutatud sellel eesmärgil keskajast. On palju teisi aiataimi mis tekitavad kollast värvi, kuid kollast värvi karikakar on olnud värvijate eriline lemmik, sest isegi taime lehed annavad kollast värvi.
Kasutamine meditsiinis
Kollast karikakart on kasutatud ka ravimtaimena. Tervet taime kasutatakse, et maha suruda lihasspasme. Õitest või kogu taimest saab teha teed.
Õisi kasutatakse näiteks teena maksa ja sapiteede puhastamiseks sapikivide korral.
Kuldne Kilpkonn
Kuldne Kilpkonn (vene keeles Золотая черепаха; inglise keeles The Golden Turtle) on Venemaal peetav iga-aastane rahvusvaheline interaktiivne metsiku looduse festival.
Festival toimub Venemaa Föderatsiooni kultuuriministeeriumi, Venemaa Föderatsiooni loodusressursside ja ökoloogia ministeeriumi, Ülevenemaalise Looduskaitse Ühingu ja Vene Geograafiaseltsi egiidi all.
Festivali korraldatakse alates 2006. aastast. Toimumiskohaks on kultuurilis-meelelahutuslik kompleks ArtPlay SPb Peterburis. Korraldajate väitel on tegemist esimese sellelaadse festivaliga maailmas. Festivali raames toimuvad loomingulised konkursid, meistriklassid, videoinstallatsioonid, loengud ja kontserdid. Festivali suurim projekt on rahvusvaheline fotograafia-, maalikunsti ja disainikonkurss "The Golden Turtle". 10 aasta jooksul on tuhanded autorid 130 riigist konkursile saatnud hindamiseks kokku enam kui 100 000 tööd. 2017. aastal esitasid 2555 autorit 92 riigist konkursile oma tööd, sealhulgas 1895 fotograafi 81 riigist. Osalejate seas osutusid populaarsemateks kategooriad: maastik, loomaportreed ja "loomade käitumine".
Pori lennujaam
pisi|Pori lennujaam Pori lennujaam (IATA: POR, ICAO: EFPO) on rahvusvaheline lennujaam Poris Soomes. Lennujaam asub 2,6 kilomeetrit Pori kesklinnast. Lennujaama omab ja haldab Finavia.
Tampere-Pirkkala lennujaam
pisi|Tampere-Pirkkala lennujaam Tampere-Pirkkala lennujaam (IATA: TMP, ICAO: EFTP) on rahvusvaheline lennujaam Soomes Pirkkalas. Lennujaam asub Tampere kesklinnast umbes 13 kilomeetri kaugusel. Lennujaama omab ja haldab Finavia. Lennujaam on ka Soome õhuväe baas.
St. Mary kirik (Brook)
Maarja kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Brookis. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus.
Galaktlan Grupp
Galaktlan Grupp oli Eesti ansambel. Ansambel tegutses 2005-2009.
St. Mary kirik (Brook)
Kirik valmis 1864. aastal, samal kohal asunud ja tulekahjus hävinud ehitise asemele.
Kiriku 1867. aastal valminud orel on kantud riiklikku orelite registrisse.
Välja-loorkull
pisi|Välja-loorkull Välja-loorkull (Circus cyaneus) on haugaslaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012).
Cēsise raudteejaam
Cēsise raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Cēsise piirkonnas Cēsise linnas.
Välja-loorkull
Eestis on ta ebaühtlase levikuga harv haudelind, keda kohtab peamiselt Ida-Eestis, ja läbirändaja.
Galaktlan Grupp
Koosseis
Ansamblis on kaasa teinud:
Michael Brown
Michael Brown on mitme tuntud inimese nimi:
Cēsise raudteejaam
Jaam asub Riiast 93 km kaugusel. Jaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed, platvorme on kaks. Päevas peatub seal kümme reisirongi. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ja neilt maha laadimine.
Raudteejaam avati 1889. aastal ja algul kandis see nime Wenden. Raudtee valmimise ajal jäi see Võnnu kreisi Võnnu kihelkonda Rucka mõisa maadele. Praeguse nime sai jaam aastal 1919. Vana jaamahoone hävis sõjategevuse käigus aastal 1944; praegune stalinistlikus stiilis peahoone valmis aastal 1946.
Cēsise raudteejaama ja Jāņamuiža raudteepeatuse vahel on Valga–Riia raudtee kaheteeline.
Ida-varesjalg
Ida-varesjalg (Consolida orientalis) on tulikaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Denis Grabe
Denis Grabe (sündinud 22. veebruaril Tallinnas) on eesti piljardimängija.
2005–2012 on ta tulnud nii juunioride kui ka täiskasvanute arvestuses üksik- ja paarismängus eri piljardiliikides 21 korda Eesti meistriks.
Astelpõõsalaadsed
Astelpõõsalaadsed (Aquifoliales) on õistaimede selts.