cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tulehaldjad
Tulesõnad
Eesti põhjarannast – Kuusalust – pärit olevad tulesõnadki juhatavad tulehaldjate juurde, neid tuleisandateks tuleemandateks nimetades. Kui üksi nende tulesõnade järgi tohib otsustada, siis tunti mees- ja naissugu tulehaldjaid. Need tulesõnad on järgmised:
''Tuli on tuima, raud on valju. Tuli ei poolda tuttavada,''
Raud ei raiu langudasa,Vesi ei vendada ubuda.
Tulgu siis tuleisanda, Tulgu siis tuleemanda,
Tulgu tulda katsumaie,Valgija valatamaie.
Sel on kattila käessa, Sel on kulpi kattilassa.
Süsimikrofon
Süsimikrofon on mikrofon, milles heli toimel mikrofoni membraanile toimub selle taha paigutatud söepulbri (grafiidipulbri) elektritakistuse muutumine heli toimel membraani poolt pulbrile avaldatava surve toimel.
Süsimikrofoniga on põhimõtteliselt võimalik saavutada heli võimendamist juhul kui toiteallikaga ühendatud süsimikrofoniga elektriahelas heli toimel tekkivate elektrisignaalide võimsus ületab mikrofoni membraanile rakenduva helisignaali võimsuse. Seda asjaolu ära kasutades õnnestus realiseerida laialdast praktilist kasutamist leidnud telefonside.
Sellega on süsimikrofon aga ka üks esimesi seadiseid, mida võib klassifitseerida elektroonika valdkonda kuuluvaks.
Sama asjaolu püüti ära kasutada ka esimestes kuuldeaparaatides, kuid nende puhul sai väga oluliseks hoopis see, et mikrofoni sai viia heliallikale oluliselt lähemale kui saaks viia kuulaja kõrva ja samal ajal sai elektriliselt reprodutseeritava heli allika (valjuhääldi või kõrvaklapi) tuua kuulaja kõrvale väga lähedale. (Lisaks kasutati mikrofoni ees veel ruuporit.)
Süsimikrofonid leidsid ligemale saja aasta jooksul laialdaselt kasutamist telefonsides, kuni nad 20. sajandi lõpuveerandil kaasaegsemate lahenduste poolt välja tõrjuti. Süsimikrofone kasutati ka esimeste stereofooniliste heliülekannete teostamisel 19. sajandi lõpul. Ka raadiosides ja raadioringhäälingus olid süsimikrofonid algperioodil kasutusel.
43. ekspeditsioon
43. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 43. alaline meeskond.
Ekspeditsioon algas 11. märtsil 2015.
43. ekspeditsiooni meeskond veetis jaamas ühe kuu kauem, sest aprillis 2015 kukkus Tšiilist läänes alla jaama varustust viima pidanud Progressi kosmoselaev ning Roskosmos vajas õnnetuse põhjuste uurimiseks aega. Juunis 2015 pidi jaam eemale manööverdama kosmoseprügist.
43. ekspeditsiooniga algas ka teadusmissioon "aasta kosmoses", mille raames viibisid Roskosmose kosmonaut Mihhail Kornijenko ja NASA astronaut Scott Kelly 340 päeva kosmoses, et uurida kaaluta oleku mõju inimese kehale.
Ekspeditsiooni ajal katsetati esimest korda ka ISSpressot, millega sai valmistada espressot. Esimesena jõi kaaluta olekus espressot ESA astronaut Samantha Cristoforetti. Espressomasin töötas jaamas 2017. aastani.
Ekspeditsioon lõppes 11. juunil.
Ida-Eesti vesikond
Ida-Eesti vesikond on üks kolmest veeseadusega määratud Eesti vesikonnast (teised kaks on Lääne-Eesti vesikond ja Koiva vesikond).
Ida-Eesti vesikond on jagatud neljaks alamvesikonnaks:
Erik Cassel
Erik Cassel (16. detsember 1967 – 11. veebruar 2013) oli Robloxi kaasasutaja, administraator ja endine inseneriteaduste asepresident. Ta oli veebisaidil üsna aktiivne, kuid mängis mänge harva. Ta suri vähi tõttu 11. veebruaril 2013.
Surm
11. veebruaril 2013 teatasid Robloxi töötajad Robloxi Twitteri kontol, et Erik Cassel oli "kaotanud vähivastase võitluse" päeva alguses 45-aastaselt.
Keith (Robloxi Admin) kinnitas seda hilisel kellaajal foorumipostituses. Seejärel loodi hiljem samal päeval ajaveebipostitus.
12. veebruaril 2013 kogunesid sajad kasutajad Erik Casseli mälestusmärgile, et leinata tema surma. Paljud neist inimestest riietusid ennast Erik Casseli tegelaskujuks, et talle austust avaldada.
Pärand
Arvatakse, et Eriku meenutamiseks otsustasid Robloxi töötajad pärast tema surma hoida tema auks alles ta administraatori märgi.
Erik Casselil on tema avatari eeskujul loodud 1. seeria Robloxi mänguasi.
Roblox muutis Eriku mälestuseks varem nimega "Hästi Kantud Müts" uueks nimeks "Erik Casseli müts" ja see pandi veel lühikeseks ajaks müüki. Seejärel muutis Roblox kirjelduse järgmiseks:
Saukkola
Saukkola on küla ja linnaosa Lohja linnas ja ka endine halduskeskus Soomes Lõuna-Soome läänis Uusimaa maakonnas Nummi-Pusula vallas, 22 km kaugusel Lohjast ja 67 km kaugusel Helsingist.
Jastreb
Jastreb on mitme asja ja koha nimi:
Sölkupid
pisi|Sölkupi perekond pisi|paremal|Sölkupide lipp Sölkupid (vananenud nimetus ostjakisamojeedid) on samojeedi rahvas Lääne-Siberi põhjaosas Tomski oblastis, Tjumeni oblastis ja Krasnojarski krais. Kõnelevad sölkupi ja vene keelt. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 3649 sölkuppi. Tänapäeval on paljud sölkupid läinud üle vene keelele, sölkupi keele oskajaid oli Venemaal 2010. aasta rahvaloenduse tulemuste kohaselt 1023.
Sölkupid elavad kahe geograafiliselt eristatud rühmana. Põhjasölkupid rändasid oma praegustesse elupaikadesse Jenissei alamjooksul 18. sajandil, et vältida ristiusustamist.
Sölkupid on eluviisilt paiksemad kui neenetsid, eenetsid ja nganassaanid. Sölkupite traditsioonilised tegevusalad on kalastamine ja küttimine, vähemal määral ka põhjapõdrakasvatus. Sölkupi külad paiknevad kõrgetel jõekallastel. Elamuteks on talvel osalt maasse ehitatud palkonnid, suvel nelinurksed teravatipulised kasetohust kojad.
Pajusti klubi
Pajusti klubi on klubi Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Pajusti asulas. Asutuse juhataja on Urmas Lindlo.
Juhkam
Juhkam (Juchkam) on eesti perekonnanimi.
Hiljem on võtnud sellenimelised isikud uueks perekonnanimeks Juhever, Juht, Jõerand, Laidma, Ohakas, Pikksoo, Reigo ja Vererand.
Tõnis Kanger
Tõnis Kanger (sündinud 6. mail 1959) on eesti keemik.
Haridus
Ta lõpetas Tallinna 2. Keskkooli 1977. aastal; Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemia teaduskonna orgaanilise keemia erialal 1982. aastal. 1990. aastal kaitses keemiakandidaadi väitekirja prostaglandiinide vaheühendite sünteesi alal.
Täiendusõpe
1988. aastal stažeeris Orgaanilise Keemia Instituudis Varssavis; 1993. aastal oli järeldoktorant P. M. Curie Ülikoolis Pariisis.
Töökäik
Teaduste Akadeemia Keemia Instituudis nooremteadur 1982–1990; vanemteadur 1990–1998
TTÜs 1998–...: TTÜ keemiainstituudi dotsent 1998–2006; keemiainstituudi orgaanilise keemia õppetooli professor 2006–2016; matemaatika-loodusteaduskonna dekaan 2010–2016; loodusteaduskonna dekaan 2017–...; keemia ja biotehnoloogia instituudi professor 2017–...
Teadustegevus
Teadustöö põhisuunad on asümmeetriline süntees, uued katalüütilised reaktsioonid, organokatalüüs, kiraalsete diamiinide süntees.
Teaduskorralduslik tegevus
TTÜ keemiainstituudi nõukogu liige 2008−2012; ETF eksperdikomisjoni liige 2008−2010; TTÜ valitsuse liige 2010−2016; Eesti esindaja valdkondlikus COST komitees (CM0905) 2010−2014; TTÜ matemaatika-loodusteaduskonna dekaan 2010−2017; Riikliku programmi „Eestikeelsed kõrgkooliõpikud 2013–2017“ keemia- ja molekulaarbioloogia valdkonna ekspertkomisjoni esimees 2013−2017; Prantsuse Teadusagentuuri (ANR) ekspert 2013−2015; TTÜ Küberneetika Instituudi nõukogu liige 2013−2016; Eesti Keemia Seltsi liige 2008−...; TTÜ matemaatika-loodusteaduskonna nõukogu liige 2008−...; TTÜ nõukogu liige 2010−...; konverentsi "Balticum Organicum Syntheticum (BOS)" organiseerimiskomitee liige 2012−...; riigi teaduspreemiate komisjoni liige 2016−...
Valik publikatsioone
2014. aastal valmis Tõnis Kangeri eestvedamisel ja osalusel tänapäevase kõrgkooliõpiku (Francis A. Carey ja Robert M. Giuliano, Orgaaniline keemia, Tallinna Raamatutrükikoda 2014, 1273 lk) eestikeelne tõlge.
Punalipp
pisi|[[Hiina Kommunistlik Partei|Hiina Kommunistliku Partei lipp]] Punalipp on traditsiooniliselt kommunistide, sotsialistide, aga ka sotsiaaldemokraatide lipp ja sümbol.
Slovakkia muusika
pisi|[[Fujara, traditsiooniline slovaki lambakarjuste puhkpill]] Slovakkia muusika on Slovakkiast pärinev või slovakkide loodud või esitatud muusika.
Slovakkia muusikat on ajaloo jooksul mõjutanud nii naabermaade kui ka kaugemad kultuurid, kuid on säilinud jälgi ka eelajaloolistest muusikainstrumentidest. Slovakkial on rikkalik rahvamuusikatraditsioon, samuti on palju teada keskaegsest liturgilisest muusikast. Alates 18. sajandist on slovakkia muusikaelu kõige rohkem mõjutanud Austria-Ungari. 19. sajandil hakkasid slovaki heliloojad, näiteks Ján Levoslav Bella, kirjutama slovakipärast romantilist muusikat. Kommunistliku režiimi langusel 20. sajandi lõpukümnenditel hakkas Slovakkias arenema lääne mõjudega popmuusika.
Tänapäevase Slovakkia territooriumil on läbi ajaloo elanud mitmesuguseid rahvaid, seega ei kirjeldata siin artiklis vaid slovakkide muusikat. Nitra piirkonnast on leitud luust valmistatud puhkpille, mis pärinevad varasest pronksiajast (u 3000 eKr). Sarnaseid, kuid edasiarendustega pille valmistati kuni keskajani. Veel vanemate pillide hulgas on paleoliitikumist pärinevad trummid. Leitud on ka rauast ja pronksist kelli 3.-4. sajandist pKr. Hiljemalt 15. sajandiks olid levinud puhkpill fujara, slovaki torupill ja parmupill. Alates 15. sajandist eristavad uurijad slovaki muusikas rahvamuusikat, kirikumuusikat ning linnade ja õukondade instrumentaalmuusikat. Vanim jäädvustatud muusikavorm on vanaslaavikeelsed liturgilised laulud 9. sajandist. Umbes samal ajal olid piirkonnas levinud ka ladinakeelsed laulud, eriti pärast Slovakkia territooriumi liitmist Ungari kuningriigiga 13. sajandil. 15.–17. sajandini kasutati ja arendati linnades polüfooniat. 1526. aastal, kui Slovakkia sai osaks Habsburgide impeeriumist, sai Bratislavast kroonimislinn, mis andis tõuke kunstmuusika arengule.
Klassikalise muusika heliloojad: Ján Levoslav Bella (4. september 1843 – 25. mai 1936), Eugen Suchoň (25. september 1908 – 5. august 1993), Ján Cikker (29. juuli 1911 – 21. detsember 1989), Peter Machajdík (sündinud 1. juunil 1961), Vladimír Godár.
Utria savikallas
pisi|Utria savikallas juulis 2007. Taamal on [[Utria pank]] Utria savikallas (ka Udria savikallas) on Narva-Jõesuu linnas Udria külas paiknev Soome lahe rannikuosa, kus paljandub savi. Savikalda lähedal on Utria pank.
David Christoph Schnabel
David Christoph Schnabel (23. mai/3. juuni 1744 Tallinn – 1. märts/12. märts 1773 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Tallinna toomkoolis. Immatrikuleeriti 11. juunil 1763 Leipzigi ülikooli. Pärast ülikooli lõpetamist oli kaks aastat koduõpetajaks Küti mõisas Virumaal. Ordineeriti õpetajaks 9. juulil/20. juulil 1768.
Oli aastatel 1768–1769 Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. Oli aastatel 1769–1772 Tallinna toomkoguduse abiõpetaja (kompastor), aastatel 1772–1773 (sai ülempastoriks 25. septembril/6. oktoobril 1772) oli sama koguduse ülempastor. Eestimaa konsistooriumi assessoriks valiti 25. septembril/6. oktoobril 1771. Oli Tallinna Toomorbudekodu juhataja.
Schnabel töötas Eesti Raamatute Kirjastuskassa eestikeelsete väljaannete korrektorina. Aastal 1772 määras konsistoorium ta vaimulike trükiste tsensoriks.
Isiklikku
Tema isa Christoph Schnabel oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja, väimees Heinrich Johann Paucker ja tütrepojad Heinrich Wilhelm Christoph Paucker ja Hugo Richard Paucker (mõlema ema oli Anna Ulrika) olid (nagu ka Hugo Richardi poeg Eduard Peter Heinrich Paucker) Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetajad. Tema õemees (õe Catharina Margaretha abikaasa) Anton Heinrich Lücke oli Ambla Maarja koguduse õpetaja.
Ruila paisjärv
pisi|Ruila paisjärv Vasalemma jõel. Ruila paisjärv on paisjärv Harju maakonnas Saue vallas Ruila külas. Järv asub Põhja-Eesti lavamaal, Vasalemma jõel, Ruila–Laitse teest u 50 m põhja pool.
Järve veepeegli pindala on 1,6 ha, kaldajoone pikkus on 544 m, suurim sügavus on 1,7 m. Järv on avalik veekogu, sellele on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (3,5 ha).
Järve keskkonnaregistri kood on VEE2029710.
Borštši (Bari rajoon)
Borštši (ukraina keeles Борщі) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 89. Pindala on 0,461 km².
Ohakas (perekonnanimi)
Ohakas (varem kirjutatud ka Ohhakas või Uhakas) on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti perekonnanime isikutele, kelle perekonnanimi oli varem Juhkam, Juhkama või Juhkamu (kõik Lehtse vallas, 1937. aastal).
Baia Mare
Baia Mare (ungari keeles Nagybánya, saksa keeles Frauenbach või Groß-Neustadt) on linn Rumeenias, Maramureși maakonna halduskeskus. Linn asub ajaloolises Marmaatia piirkonnas.
Linna haldusalasse kuulub neli küla: Blidari (Kőbánya), Firiza (Felsőfernezely), Valea Borcutului (Borpatak) ja Valea Neagră (Feketepatak).
Ajalugu
Baia Maret on esmamainitud 1329. aastal.
Kultuur
Baia Mares asub neli muuseumi (Maramureși Maakonna Ajaloo ja Arheoloogia Muuseum, Baia Mare Mineraloogia Muuseum, Baia Mare Etnograafia ja Rahvakunsti Muuseum, Baia Mare Kunstimuuseum), kaks teatrit (Baia Mare Linnateater, Baia Mare Nukuteater), planetaarium-observatoorium ja Baia Mare maakonnaraamatukogu Petre Dulfu.
Keskkond
30. jaanuaril 2000 purunes Baia Mares ettevõttele Aurul kuuluvas kullakaevanduses tsüaniidivedelikuga jäätmetiike kaitsev tamm. Umbes 100 000 kuupmeetrit ülimürgist ainet voolas Oradea piirilinna lähedal Szamosi jõest Tisza jõkke. Tsüaniidiga saastunud vesi jõudis Doonausse ja lõpuks Musta merre.
Rahvastik
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Baia Mare elanikest rumeenlasi 84,11%, ungarlasi 12,25%, mustlasi 2,76%, sakslasi 0,24%, ukrainlasi 0,16% ja juute 0,02%.
Venevere seltsimaja
Venevere seltsimaja on kultuurikeskus Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Venevere külas. Asutuse juhataja on Kaarel Šestakov.
Kadrina huvikeskus
Kadrina huvikeskus on noorsootööasutus Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Kadrina asulas.
Mežslokas
Mežslokas on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Ilzene vallas. Mežslokas asub valla loodeosas merepinnast 116 meetri kõrgusel.
Küla jääb valla keskusest Jaunzemist 6, piirkonna keskusest Alūksnest 33 ja Riiast 180 kilomeetri kaugusele. Seal asub Mežslokase bussipeatus.
Mežslokases asuvad muinsuskaitse all olevad Mežslokase muinaskalmed.
Aastal 2007 oli külas 11 elanikku.
Amhrán na bhFiann
pisi|1916. aastast pärinevad laulu ingliskeelsed sõnad "Amhrán na bhFiann" [ooroon na viin] (inglise keeles "The Soldier's Song" – 'sõdurilaul') on Iirimaa riigihümn.
Viisi autorid on Patrick Heeney ja Peadar Kearney, sõnade autorid on Peadar Kearney (inglise) ja Liam Ó Rinn (tõlge iiri keelde).
Ferfay
pisi|Ferfay vallamaja ja langenute mälestusmärk
Ferfay on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Endine söekaevandus- ja nüüdne põllumajandusküla asub u. 16 km Béthune'ist läänes ja 50 km Lille'ist edelas, teede D341 ja D91 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Zenon Eleast
Zenon Eleast (umbes 490 eKr – umbes 430 eKr) oli vanakreeka filosoof Elea koolkonnast.
Ta sai kuulsaks nn Zenoni apooriatega (vanakreeka sõnast aporia 'väljapääsmatu olukord') – argumentidega selle kasuks, et pole võimalik paljusus ning liikumine. Üldse oli apooriaid umbes 45, meieni on jõudnud ainult 9, nende seas "Dihhotoomia", "Achilleus ja kilpkonn" ja "Nool".
Kalmar Kurs
pisi|Kalmar Kurs Eesti mäluasutuste suveseminaril 2019 Kalmar Kurs (sündinud 26. novembril 1973) on eesti riigiametnik.
1992. aastal lõpetas ta Puurmani Gümnaasiumi ja 1998. aastal Tartu Teoloogia Akadeemia.
Lisaks on Kurs õppinud Tartu Ülikoolis sotsiaalteadusi (Euroopa õpingute magistriprogramm).
2007–2011 oli Kurs haridusministeeriumi avalike ja välissuhete ning 2011–2018 EL-i ja rahvusvahelise koostöö osakonna juhataja.
Viimastel aastatel on ta tegutsenud vabatahtlikuna ja teinud projektitööd Eesti triatlonivõistluste ja muude spordiürituste turunduse ja kommunikatsiooni valdkonnas.
Jaanuarist 2019 oli Kurs Eesti Rahva Muuseumi avalike ja välissuhete teenistuse juhataja.
15. augustist 2020 on ta Kultuuriministeeriumi välissuhete osakonna juhataja.
Abielus, tal on kolm last.
Laagri kunstmurustaadion
Laagri kunstmurustaadion on staadion Harjumaal Saue vallas Laagri alevikus.
Staadionil on kunstmuruväljak.
Staadion on Saue JK ja Harju JK Laagri kodustaadion.
Fisheri kosmosepastakas
Fisheri kosmosepastakas on pastapliiats, mis kasutab survestatud tindiampulle ja töötab gravitatsioonijõu puudumisel, vee all, kirjutades märjale ja rasvasele paberile ning iga nurga all laias temperatuurivahemikus.
Fisheri kosmosepastaka leiutas USA pastakate tootja Paul C. Fisher, kes patenteeris AG7 antigravitatsioonipastaka 1965. aastal. Patendi lõppedes on tulnud turule ka teised sarnaste omadustega pastakaid tootvad firmad.
Mudelid
Kosmosepastakaid toodetakse paljude mudelitena. Kosmoses kasutatav AG7 Astronaut Pen sarnaneb tavalise pastapliiatsiga, see on raske, pikk ja peenike ning tera on sissetõmmatav. AG7 on 130 mm pikk ja kaalub 18 g. Kosmosepastakale on NASA andnud seerianumbri SEB12100051-204. AG7 kujundus ja ehitus on säilinud muutumatuna alates pastaka leiutamisest. Praegu müüdavad AG7 pastakad on 1969. aastal Kuul käinud pastaka identsed koopiad. AG7 on valmistatud messingist ja on kaetud vastupidava kroomikihiga. Pastaka tagaotsa vajutades lükatakse pastapliiatsi tera kestast välja, et pastakaga oleks võimalik kirjutada. Tera sissetõmbamiseks on pastaka küljel nupp. Taoline ehitus kindlustab, et enne pastaka taskusse panemist oleks tera alati sisse tõmmatud. AG7 mudeleid müüakse kinkekarbis, millega antakse kaasa Fisheri kosmosepastaka ajalugu tutvustav voldik.
Mitmeid Fisheri kosmosepastaka mudeleid (näiteks Millennium) reklaamitakse kui eluaeg kestvaid pastakaid. Andmeleht annab pastapliiatsi jälje pikkuseks 49,4 km. Tavalise pastapliiatsi tindijälg on keskmiselt 900 meetrit. Kuigi keskmisest kasutusest rohkem kirjutades on ka "eluaeg kestvate" pastakate tindiampulle vaja vahetada, on kosmosepastakad töökindlamad, sest pastapliiats saab harvemini tühjaks.
Iga kosmosepastaka tindiampulliga saab kaasa plastadapteri, mille abiga saab tindiampulle kasutada tavalises pastakas, kus seda on võimalik vahetada.
Tehnoloogia
Pastapliiatsi kuul on valmistatud volframkarbiidist. See on väga täpsete mõõtmetega, eelkõige lekete vältimiseks. Pastaka sees on hermeetiliselt suletud lämmastiku- ja tindikambrid. Rõhul 240 kPa olev lämmastik surub tinti pastakast välja. Tiksotroopne (segades veelduv) tint ei kuiva pliiatsi kuulil ära, sest tint muutub vedelaks alles kirjutades, mil kuuli pöördumisel hõõrdub tint vastu pastaka seina.
Kosmosepastakas töötab temperatuuridel −35 kuni 120 °C. Pastaka eluiga on 100 aastat.
Kosmosepastaka üks esimesi patente on US3285228, mis saadi 19. mail 1965.
Müüt
Kuigi NASA tõepoolest alustas kosmosepastaka väljatöötamist, läksid arenduskulud liiga suureks, projekt katkestati ja astronaudid hakkasid edaspidi kasutama harilikke pliiatseid. Legend NASA hiigelsummade kulutamisest kosmosepastaka väljatöötamiseks on aga väär, sest kosmosepastakas töötati välja Fisher Space Pen Company enda kuludega, ilma riikliku toetuseta.
Apollo 11 päästmine
Kui Buzz Aldrin ja Neil Armstrong olid lõpetanud töö Kuu pinnal ja ronisid tagasi kuumoodulisse, läks skafandri seljakott vastu kuumooduli lülitit, mis läks seejärel katki. Lüliti oli ette nähtud kuumooduli mootorite käivitamiseks. Ilma lülitit aktiveerimata ei olnud astronautidel võimalik saada kokku Mike Collinsiga, kes oli Kuu orbiidil oleva emalaeva Columbia pardal.
Olukorrast teavitati Houstoni kosmosekeskust, kus teadlased uurisid maapeal oleva lüliti koopia ehitust. Lüliti aktiveerimiseks oli vaja lüliti sees olevat metallriba viia teise asendisse, aga astronaudid olid kuumooduli kaalu vähendamiseks jätnud tööriistad emalaeva.
Houston andis käsu kasutada pliiatsi otsa metallriba liigutamiseks vajalikku asendisse. Lüliti käivitamine õnnestus ja astronaudid said lennata tagasi Maale.
Kuigi mitmed allikad peavad kuumoodulit päästvaks pastakaks AG7-t, kasutati lüliti aktiveerimiseks hoopis Duro viltpliiatsit. Viltpliiatsi ots ei juhi elektrit ning ei tekita lülitis lühist ega sädet, Fisheri kosmosepastakas on valmistatud aga metallist, mis võib neid nähtusi tekitada.
Kosmoses kirjutamine
Enne kosmosepastakat kasutasid nii NASA astronaudid kui ka NSV Liidu kosmonaudid harilikke pliiatseid. NASA tellis 1965. aastal firmalt Houston's Tycam Engineering Manufacturing, Inc. 34 mehaanilist pastakat 4382,5 dollari eest (128,84 USA dollarit pliiatsi kohta). 23. märtsil 1965 kasutati neist kahte Molly Browni (tuntud ka kui Gemini Titan 3) kosmoselaeva pardal. Pliiatsite kallidus tekitas avaliku pahameele, kongressiliikmetele ja NASA-le saadeti mitmeid kirju, kus paluti selgitada nii kallite pliiatsite vajadust. Kaks aastat enne kosmoselendu kirjutas ka kongressi teaduse ja astronautika komitee liige John Wydler NASA administraator James Webbile kirja, kus paluti selgitada, miks on nii kallite pliiatsite kasutamine põhjendatud. Pärast veel mitmete kosmoselennuga seotud skandaalide puhkemist uuris NASA, mis esemeid võtsid astronaudid kosmosesse kaasa. Uurimise käigus leiti, et Molly Browni pardale võeti kaasa ka neli tavalist harilikku pliiatsit koguväärtusega 0,49 dollarit. Taolise informatsiooni avalikkusele lekkimist üritati iga hinna eest vältida. Pärast seda juhtumit hakkas NASA palju rangemalt kontrollima, mida kosmosesse kaasa võetakse.
Harilikul pliiatsil on mitmeid puudusi: pliiatsi teravik võib murduda ja hõljuda gravitatsioonivabas keskkonnas inimestele ninna või silma. Samuti võib pliiatsi teravik hõljuda elektroonika peale, kus elektrit juhtiv grafiit võib tekitada lühiseid. Lisaks sisaldab pliiats põlevaid materjale, mida välditakse pärast Apollo 1 tulekahju, milles hukkusid kõik meeskonnaliikmed. Seetõttu oli hariliku pliiatsi kasutamine kosmoses ebasoositav ja vajati paremaid lahendusi.
Enne kosmosepastaka kasutuselevõttu kasutasid NSV Liidu kosmonaudid harilikke pliiatseid ja rasvakriite (plasttahvlil kirjutamiseks). 1969. aastal ostis NSV Liit 100 kosmosepastakat ja 1000 tindiampulli edaspidiste kosmoseprojektide jaoks. Fisher saatis kosmosepastaka prototüübi 1965. aastal NASAle katsetamiseks. Pärast põhjalikke teste otsustas NASA kasutada kosmosepastakaid tulevastel Apollo missioonidel. 1967. aastal ostis NASA 400 pastakat hinnaga 2,95 dollarit pastaka kohta. NASA ja NSV Liit said hulgiostmise eest 40% soodustust.
Apollo 7 ja Apollo 8 missioonidel oli iga astronaudi jaoks eraldatud kaks Fisheri kosmosepastakat, kokku oli kosmoselennul 6 pastakat. Apollo 10 missioonil kandis kosmoselennu juht kaht pastakat, ülejäänud meeskonnaliikmetele pastakaid ei eraldatud. Järgnevatel Apollo 11–17 lendudel oli igale astronaudile nähtud ette üks pastakas. Kokku on Apollo missioonide raames käinud kosmoses 39 AG7 pastakat, neist 29 Kuu orbiidil ja 12 Kuu pinnal.
Kosmosepastakat kasutatakse NASA Apollo ja Shuttle'i missioonidel, ISS Rahvusvahelises kosmosejaamas, Venemaa Sojuzi ja MIR-i kosmoselendudel, Prantsusmaa ARIANE kosmoseprogrammis ja Everest North Face Ski ekspeditsioonil. Kuigi tavaliste pastakate töökindlus on kosmoses väiksem, kasutavad Venemaa kosmonaudid kosmoselendudel ka tavalisi pastapliiatseid.
Vojevodivka
thumb|Mälestustähis – 300 aastat asutamisest
Vojevodivka (ukraina keeles Воєводівка) on küla Ukrainas Luhanski oblastis Sjevjerodonetski haldusalas, Rubižne kagupiiril.
1707. aastal asutatud asulas elas 2010. aastal 562 inimest, pindala 1,11 km, asustustihedus 506,31 in/km².
11. mail 2022, Venemaa invasiooni käigus Ukrainasse, langes küla Vene relvajõudude kontrolli alla.
Meriami keel
Meriami keel on Paapua Ida-Fly-taguse keelerühma keel. Samasse rühma kuuluvad veel näiteks vipi keel ja bine keel. Alternatiivsed nimetused on Ida-Torres, Mer, Meriam Mir, Mir, Miriam, Miriam-Mir. Meriami keel on ainus Paapua keel, mida räägitakse Austraalias. Täpsemalt räägitakse keelt Queenslandi osariigis, Ida-Torrese väina saartel ja Darnley saarel.
Meriami keel on ohustatud keel, sest kõnelejaid on 2006. aastal toimunud loenduse tulemuste põhjal vaid 210.
Fonoloogia
Eesvokaalid:              a, e, ì, i
Tagavokaalid:             ò, o, ù, u
Paiķeni
Küla on endine leivude asuala. Leivude keeles kandis küla Paikna nime.
Meriami keel
Fonoloogia
Diftongid:                ai, ei, òi, ui, au, eu, ìu, iu, ou, ui
Frikatiivid:              s, z
Klusiilid:                b, d, g, k, p, t
Lateraalid:               l
Nasaalid:                 m, n
Värihäälikud:             r
Meriami keeles on rõhk konstratiivne ning võib esineda esimeses või teises silbis. Näiteks tábo (madu) and tabó (kael).
Häälikut a saab hääldada kahel viisil – [a] ja [ə]. [a] esineb rõhulistes silpides ja kinnistes rõhuta silpides. [ə] esineb tavaliselt silpides enne rõhku ja vahel lahtites rõhuta silpides.
Meriami keelele on omane verbi asetus lauses pärast alust. Morfoloogiliselt on meriami keel aglutineeriv keel.
Arvsõnad
üks - netat
kaks - neisi
kolm - neisi-netat
neli - neisi-neisi
viis - neisi-neisi-netat
kuus - neisi-neisi-neisi
seitse - neisi-neisi-neisi-netat
kaheksa - neisi-neisi-neisi-neisi
üheksa - neisi-neisi-neisi-neisi-netat
kümme - neisi-neisi-neisi-neisi-neisi
Keelenäited
Nako ma nali? – Kuidas sul läheb?
Debe idim! – Tere hommikust!
Debe gerger! – Tere päevast!
Debe ki! – Tere õhtust!
''Aka nade ki ardirare? Ge au?'' – Kuhu me selle paneme? Sinna?
Mena igardare! – Jätkake selle kandmist!
Kirjaviis
Ladina kirjaviis
Huvitavat
Meriami keelel puuduvad hetkel dialektid. Kunagi oli Erubi ja Ugari saartel olemas oma murre, kuid nüüdseks on erinevused kadunud.
Viimaseid muutusi keeles on sõna debelang (hea maitse, kena) lõpu muutus lang>lag.
Eesti Suursaatkond Berliinis
pisi|Eesti Suursaatkonna hoone Berliinis Eesti Suursaatkond Berliinis on Berliinis aadressil Hildebrandstraße 5 asuv Eesti suursaatkond.
Aastast 2019 on Eesti suursaadik Berliinis Alar Streimann.
Pierzchnica
Pierzchnica on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Kielce maakonnas, Pierzchnica valla halduskeskus. Pierzchnica asub Kielcest umbes 21 km lõunakagus.
Pierzchnicat on esmamainitud 1336. aastal. Linnaõigused sai Pierzchnica 1359. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal. 1. jaanuaril 2019 sai Pierzchnica linnaõigused tagasi.
Pealinn (ajaleht)
Pealinn on Tallinna linnavalitsuse kirjastatav eestikeelne tasuta ajaleht. Selle venekeelne sõsarväljaanne on Stolitsa. Pealinn ilmub alates 7. septembrist 1999. Ajalehe kaubamärk kuulub alates 2006. aastast Keskerakonnale.
2011. aasta augustis oli Pealinna peatoimetaja Maarja-Liis Arujärv. Sel ajal oli lehe tiraaž 90 000 eksemplari, tellijaid oli 12 000. 2018. oli keskmine tiraaž 85 000, 2019 80 000 ja 2020 73 500.
Tallinna Linnavolikogu liige Tarmo Kruusimäe (IRL) väidab, et Tallinna linnameedias tehakse varjamatult naaberriigi propagandat. Tarmo Kruusimäe: «Stolitsa hiljutine artikkel, kus linnavolikogu õiguskomisjoni esimees Margarita Tšernogorova Putinit kiidab ja Venemaa presidendile usaldust vannub, on vaid üks näide paljudest. Venemeelset propagandat jagub nii Pealinna kui Stolitsa igasse numbrisse, Kesknädalast rääkimata.»
Südbahn
See on üks riigi peamisi liine, ühendades Austria pealinna ja suuruselt teist linna kiirrongidega.
Festubert
pisi|Festubert'i vallamaja
Festubert on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Küla oli Esimese maailmasõja ajal läänerindel ja purustati suuresti 1915. aasta mais Festubert'i lahingus.
Põllumajandusküla asub u. 8 km Béthune'ist idas ja 34 km Lille'ist edelas, teede D166 ja D72 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Tiina Abel
Tiina Abel (sündinud 30. detsembril 1951 Moskvas) on eesti kunstiajaloolane.
Ta lõpetas aastal 1970 Tallinna 21. Keskkooli ja aastal 1976 Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloolasena. Ta täiendas end aastatel 1992–1994 Kesk-Euroopa ülikooli stipendiaadina Pariisis.
Ta töötas aastatel 1976–1995 Eesti Kunstimuuseumis teadurina (sealhulgas 1978–1992 maaliosakonna juhatajana). Aastast 1995 töötab ta Tallinna Kunstiülikoolis õppejõuna.
Ta on aastast 1990 Kunstnike Liidu liige.
Isiklikku
Tema ema ja isa olid näitlejad Asta Lott ja Ervin Abel.
Oskar Truu
Oskar Truu (21. oktoober 1887 – 4. juuli 1949) oli eesti kirjanik ja tõlkija.
Ta lõpetas 1919. aastal Sõjakooli 1. kursuse, ülendati lipnikuks vanusega 3. augustist 1919 ja määrati teenistusse 2. Diviisi tagavarapataljoni.
Tema tõlgitud teoste seas olid Rabindranath Tagore' "Kodu ja maailm", Lev Tolstoi "Sõda ja rahu", Anton Tšehhovi "Kolm õde" ja "Onu Wanja", Charles Dickensi "Dombey ja poeg", Herbert George Wellsi "Esimesed inimesed kuul" ning Oscar Wilde'i "Granaatõuntest maja".
Facebooki kriitika
Facebooki kriitika on maailma suurima suhtlusvõrgustiku ja sellega kasutamisega seotud probleemidele tähelepanu juhtimine.
Facebooki-sõltuvus
Facebooki sõltuvus viitab saidi liigsele, kontrollimatule kasutamisele meeleolu tõstmiseks, hoolimata negatiivsetest tagajärgedest. Küll aga ei vii ülemäärane Facebooki kasutamine kohe sõltuvushäireni. Sõltuvushäire tekkimise aluseks on just kontrollimatus kasutamist piirata. 2014. aastal Journal of Behavioral Addictions ilmunud uuringus selgus, et madala psühhosotsiaalse heaoluga Facebooki kasutajatel, näiteks üksildastel, ärevushäireid või depressiooni kogevatel inimestel on oht kergemini arendada sümptomeid, mis viivad "Facebooki sõltuvuseni". Kontrollimatu Facebooki kasutamine võib kaasa tuua negatiivseid tagajärgi näiteks nagu suhteprobleemid, unehäired, kadedustunne ja akadeemilise võimekuse langus. . Facebooki-sõltuvus ei ole sünonüüm suhtlusvõrgustikest sõltuvusele ning neid kahte väljendit tuleks üksteisest eristada, kuna Facebookist on saanud konkreetne veebisait, kus on võimalik teha mitmesuguseid veebitegevusi.
Stress
2014. aastal Amsterdami Ülikoolis tehtud uuring näitas, et FoMo (fear of missing out) on seotud stressitaseme tõusuga noorukite seas Facebooki kasutamisel. Samuti on uuringud näidanud seost liialdase isikliku informatsiooni ning elusündmuste jagamisega sotsiaalvõrgustikes ning stressitaseme tõusuga. Uuring oluliste elusündmuste avaldamise kohta Facebookis näitas, et mida rohkem aega veedetakse Facebookis, mida rohkem on sotsiaalvõrgustikke ning mida rohkem jagatakse negatiivseid elusündmusi, seda suurem on kasutajate stress ja madalam elukvaliteet.
Kadedus
Facebooki kasutamine võib kaasa tuua kadedustunnet, sest tihti jagavad eakaaslased vaid positiivseid või ebarealistlikke fotosid ja elusündmusi. Hoidutakse negatiivsete sündmuste lagedaletoomisest. Kahe Saksamaa ülikooli ühisuuring Facebooki kadeduse kohta leidis, et iga kolmas inimene on pärast Facebooki kasutamist oma eluga vähem rahul. Just puhkusefotod leiti olevat kõige levinum pahameele ja kurbuse tekitaja. 2013. aastal Michigani Ülikoolis läbi viidud uuring näitas, et mida tihedamini kasutajad Facebooki kasutasid, seda negatiivsemalt hindasid nad enda elukvaliteeti.
Muud varjatud ohud Facebookis
Facebooki kasutajad võivad eneselegi teadmata olla varitsetud järgmistest ohtudest :
Facebookist lahkumise päev
31. mail 2010 oli välja kuulutatud Facebookist lahkumise päev. Facebookist lahkumise päeva põhjuseks oli protest Facebooki privaatsuspoliitika vastu, mis on inimeste arvates Facebooki poolt kirja pandud väga keerulisel ja läbipaistmatul viisil. Samuti arvavad selle päeva loojad, arendajad Matthew Milan ja Joseph Dee, et Facebook ei austa inimeste andmeid ning andmekaitse on tulevikus ohustatud. 31. mai hommikul oli Facebookist lubanud loobuda 26 000 inimest, mis oli ainult 0,005 protsenti 500 miljonist kasutajast. Facebook vastas protestijatele, et privaatsuspoliitika on muudetud just kasutajasõbralikumaks ja lihtsamaks kolmes suuremas aspektis: privaatsuse sätted on koondatud ühele lehele, võimalus blokeerida teisi teie profiili nägemast ning võimalust loobuda Facebooki kui platvormi kasutamisest, mis pakub erinevaid mänge, viktoriine ja muid tegevusi. Kuigi Facebookist lahkumise päev ei toonud Facebooki kasutajate seas suuri muutusi, siis protest tekitas inimestes usalduse vähenemise ja kahtluse Facebooki privaatsuspoliitika vastu.
Paaride lahkuminek ja lahutus
Sotsiaalvõrgustik Facebook on tõusnud üheks suurimaks lahutuste ja lahkuminekute riskiteguriks. Teadlased väidavad, et need inimesed, kes avavad rohkem kui üks kord tunnis oma Facebooki lehe, satuvad konflikti oma paarilisega, mis viib edaspidi lahkumineku ja lahutuseni. Journal of Cyberpsychology 2019. aasta uuringud on näidanud, et oma kaaslase nägemine piltidel teiste inimestega või nähes teda teistega sõnumeid vahetamas, tekib armukadedus ning kaob usaldus oma partneri vastu. Usalduse vähenemisega kaasnevad järgmised probleemid: salaja oma paarilise sõnumite lugemine ning üldiselt paarilise privaatsusesse tungimine. Facebooki sõnumeid ja andmeid kasutatakse ka lapsehooldusõiguste lahendamisel tõestusmaterjalina. Kui inimesel on purjus või ebaadekvaatsed pildid, siis temal on väiksem tõenäosus saada lapseõigused kui sellel vanemal, kellel on väga positiivse ja tervisliku ellusuhtumisega pildid.
Koostöö valitsuse taotlustega
Valitsused ja kohalikud omavalitsused tuginevad kuritegude uurimisel ja tõendite hankimisel kuritegevuse tuvastamiseks, asukohateabe esitamiseks, motiivide tuvastamiseks, alibi tõestamiseks ja ümberlükkamiseks ning suhtluse paljastamiseks Facebooki ja muude sotsiaalvõrgustike kaudu. Föderaalsed, osariiklukud ja kohalike asutuste uurimised ei ole piirdunud informatsiooniga mis on avalikkusele kättesaadavad või valitsusele edastatud. Facebook on edastanud meelsasti teavet vastuseks valitsuse kohtukutsetele või taotlustele, välja arvatud on informatsioon privaatsete avamata postkastide puhul, mis on vanuselt üle 181 päeva, kuna see nõuab föderaalseaduse alusel elektroonilise side privaatsuse seaduse (ECPA) käskkirja ja põhjuste tõendus kinnitust. 2011 aastal artiklis märgiti, et «kui valitsusel puudub põhjendatud kahtlus kuritegelikus tegevuses ja kasutaja on valinud kõige rangema privaatsuskontrolli, ei saa Facebooki kasutajad siiski eeldada, et föderaalseadused peatavad nende «privaatse» sisu ja nende vastu kommunikatsiooni kasutamist».
Facebooki privaatsuseeskirjades on öeldud: «me võime teavet jagada ka siis, kui usume, et on vaja ära hoida pettusi ja muid ebaseaduslikke tegevusi, vältida inimeste vigastusi või kaitsta inimesi nende pahatahtlike inimeste eest, kes rikuvad meie õigusi ja kohustusi edastada kuritegeliku sisuga informatsiooni. Seega see kohustus võib viia teabe edastamiseni teiste ettevõtetele, juristidele, kohtutele või muude valitsusasutustele.» Kuna USA kongress ei ole suutnud ECPA-seadust sisuliselt muuta suhtlusvõrgustike veebisaitide kasutajaid ja ka Facebooki kasutajaid siis USA ülemkohus on suuremas osas keeldunud tunnustamast neljandat muudatust privaatsusõiguses kolmandatele isikutele jagatud teabe seaduslikku alust, siiski ei ole seadusjärgne või põhiseadusega õigustatud valitsusel jagada taotlusi teabe esitamiseks kuid sealsamas ei ole Facebooki ühtegi privaatsuspoliitika reegleid mis keelaksid üle anda erakasutajate teabeid mis viitavad ebaseaduslikele tegevustele. 2013. aastal avastati massiliste avalikustamise seiret Facebooki poolt USA Rahvusliku Julgeoleku Ametile kui PRISMi programmi osalejana. Facebook nüüd peab teatama kogu maailma valitsustele taotlustest kasutaja kohta info saamiseks.
Andmete hankimine
Facebooki kasutamise ja järelevalve toimingute kasutamise andmete saamiseks tuntakse mõningat muret. Kaks tudengit Massachusettsi Tehnoloogiainstituudist (MIT) kasutasid automatiseeritud skripti, et Facebookist alla laadida nelja ülikooli (MIT, NYU, Oklahoma ülikooli ja Harvardi ülikooli) avalike postituste teavet. Mida ka avaldasid 14. detsembril 2005. Sellest ajast alates Facebook tugevdas kasutajate turvakaitset ja teatas avalikult: « Oleme andmepiraatluse ja pahavara vastu võitlemiseks loonus palju kaitsemeetmeid mille hulgas on keerukad automatiseeritud süsteemid, mille töö seisneb Facebooki kontode ohustamise tuvastamiseks ja märgistuseks (suurem osa põhineb selle kontrollimisel et kui on saadetud palju ja lühikese aja jooksul sõnumeid või teadaolevatel halbadelt linkidelt saadetud sõnumeid)».
Teine probleem, mis tekitas palju kriitikat kasutajate poolt, oli see et Facebook saab müüa kasutajate andmeid eraettevõtetele märkides järgmist: «Me võime teie kohta teavet jagada kolmandate osapooltega kui meil on nende ettevõtetega püsivad suhted.» Selle probleemiga tegeles Facebooki pressiesindaja Chris Hughes, kes ütles selle kohta: «Kui öelda lihtsamalt me pole kunagi edastanud informatsiooni ja teavet oma kasutajate kohta mingitele kolmandatele osapooltele aga ka ettevõtetele ja ei kavatse seda teha ka edaspidi». Facebook eemaldas lõppude lõpuks selle punkti kasutaja reeglitest ja oma privaatsuseeskirjadest.
Ühendkuningriigis on ametiühingu kongress (TUC) julgustanud tööandjaid lubada oma töötajatele ligipääs Facebooki ja muude suhtlusvõrgustike veebilehtedele kui töölised on ettevaatlikud veebilehtede kasutamisel.
2007. aasta septembris kritiseeriti Facebooki, kui oli lubatud otsingumootoritel profiililehte indekseerida, kuigi Facebooki privaatsusseaded võimaldavad kasutajatel selle välja lülitada.
Mitte täielikult kontrolli all
On mitmeid võimalusi Facebook kasutajatel kellelt saata postitusi. Privaatsuse huvides kasutajad saavad valida kes saab näha nende postitusi: ainult sõbrad, sõbrad ja sõprade sõbrad, kõik, kohandatud (konkreetne valik, millised sõbrad saavad näha ja ei saa näha postitusi). Vaatamata sellele et on selliseid võimalusi siiski on probleem, et postituste juurde saavad ligipääsu kolmandad isikud. Näiteks, kui postitada pilt ja märkida, et oleks näha ainult sõpradele, kuid märkida sellel pildil mõni isik, siis seda postitust saavad näha automaatselt selle isiku sõbrad. Lisaks sellele, kui jäta kommentaari privaatsele postitusele siis kommentaari omanik ei saa teavet kui hiljem see postitus saab avalikuks. Samuti on muret fotodega mis postitavad inimesed. Ükskõik saab postitada foto teise inimesega ilma neid teavitamata. Kasutajatel pole aimugi, kas nende pilte saab jagada Facebookis või kui palju neist oli juba jagatud. Samuti on uuritud, et kahjulik foto võib teha rohkem kahju kui parooli kaotamine. Need kõik on mõned näited, et privaatsus ei ole täielikult kasutajate käes.
Jälitamine
Statistika järgi, 63% Facebook profiile on automaatselt seatud "nähtav avalikkusele", mis tähendab, et igaüks pääseb vaadata profiili mida kasutaja on uuendanud. Facebookis on ka oma sisseehitatud sõnumside süsteem, et inimesed saavad saata sõnumeid igaühele, kui need ei ole märgistanud funktsiooni "ainult sõbrad". Jälitamine ei piirdu mitte ainult SNS-i jälitamisega, vaid võib viia edasise "in-person" jälitamiseni, sest ligi 25% jälitavatest ohvritest teatasid, et kõik algas võrgukiirsõnumitest (nt Facebooki vestlus).
Sisu lubamine ja keelamine
Facebookile on heidetud ette aegade jooksul erineva sisu lubamise või keelamise osas.
Vägivaldne sisu
Facebooki on kritiseeritud vägivaldse sisu lubamist oma platvormile. 2013. aastal oli vägivaldne sisu lubatud, kuid pärast suuremat survet muutis Facebook oma poliitikat. Pärast seda lubas leht vägivaldset sisu ainult siis, kui seda ei tehtud vägivalda ülistaval eesmärgil. Sellest hoolimata survestati Facebooki oma poliitikat muutma ning praegu on vägivaldne sisu veel lubatud. Facebook põhjendab seda sellega, et osa vägivaldset sisu aitab tuua tähelepanu inimõiguste rikkumistele ning terrorile. Praegu lubab Facebook vägivaldse sisu vaatamist küsides selleks selgesõnalist kinnitust kasutaja poolt.
Merelahe tee
pisi|Tallinna kainestusmaja Merelahe teel Merelahe tee on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Merimetsa asumis.
Tänav algab Paldiski maanteelt, kulgeb Merimetsa Selveri ja Tallinna Psühhiaatriakliiniku territooriumi vahelt ning lõppeb tupiktänavana Merimetsa parkmetsa külje all.
Merelahe tee tänavanimi kinnitati 10. detsembril 2008. Tänav on nime saanud selle järgi, et kulgeb Kopli lahe poole.
Merelahe tee 4 asub Tallinna kainestusmaja.
Juri Dud
pisi Juri Dud (vene keeles Ю́рий Алекса́ндрович Дудь; sündinud 11. oktoobril 1986 Potsdamis) on Ukraina päritolu Vene spordiajakirjanik ja videoblogija.
Isa Aleksander on Baumani nimelise tehnikaülikooli sõjalise kateedri juhataja, sõjateaduste doktor, ema Anna on keemia õppejõud.
Lapsena tegeles jalgpalliga, kuid loobus spordist astma tõttu. Alates 11. eluaastast kirjutab spordisõnumeid.
Aastal 2008 lõpetas Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjanduse osakonna.
Töötas internetiportaali Sports.ru toimetajana.
2017 hakkas korraldama iseseisvaid internetishowsid вДудь. Korra nädalas valmib uus esitus, enamasti intervjuu populaarsete muusikute, poliitikute, meedia, kultuuri ja kino tegelastega. Valmistatakse ka dokumentaalfilme.
2020. aasta oktoobris oli vDud meeskonnas 25 töötajat. 2021. aasta detsembris oli tellijaid üle 9,7 miljoni ja vaatamisi 1,5 miljardit. Ajakirja Forbes edetabelis oli Juri Dud 2018. aastal vene kuulsus nr. 50.
Merivälja tee
pisi|Merivälja tee Merivälja tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita, Mähe ja Merivälja asumis.
Tänav algab Pirita tee jätkuna, pärast Pirita jõe Pirita silda ja lõppeb Ranna tee algusega.
Merivälja teega ristuval Supluse puiesteel asub Pirita rannahoone.
Ajalugu
Merivälja tee sai nime 16. oktoobril 1953. Enne seda oli Pirita tee osa.
Dorian (orkaan)
pisi|300px|Orkaan Doriani satelliidifoto 300px|pisi Dorian oli äärmiselt võimas troopiline tsüklon, mis mõjutas Bahamat ja ohustas Ameerika Ühendriikide kaguosa. Neljas nimega torm, teine orkaan ja 2019. aasta Atlandi orkaanihooaja esimene suurem orkaan Dorian arenes troopilisest lainest 24. augustil Kesk-Atlandil. Orkaan hoogustus järk-järgult, liikudes Väikeste Antillide poole, kuni sellest sai 28. augustil orkaan. Järgnes kiire intensiivistumine ja 31. augustil tugevnes Dorian 4. kategooria orkaaniks. Järgmisel päeval tugevnes orkaan Dorian 5. kategooria orkaaniks; püsiv tuulekiirus oli vähemalt 295 km/h. Orkaan jõudis maismaale kell 16.40 UTC Elbow Cay's Bahamal.
1. septembril jõudis orkaan Dorian Bahama kirdeossa, laastades saari ja tekitades hävitavaid tuuleiile kiirusega 360 km/h.
Dorian on teadaolevalt tugevaim orkaan, mis on Bahamat tabanud.
Korsett
pisi|1878. aastast pärit joonistus luksuslikust liivakellakorsetist, mis on jäiga ribaga kinnitusega eest ja nöörimisega tagant Korsett on riideese, mida kantakse ülakehal soovitud kehakuju saavutamiseks esteetilistel või meditsiinilistel põhjustel. Naiste seas on korseti kandmine tavalisem, kuid ka mehed võivad korsetti kanda.
Termin korsett on moetööstuses hiljuti tähistama hakanud ka lühikesi pluuse, mis jäljendavad traditsiooniliste korsettide välimust, kuid ei täida siiski korseti funktsiooni. Kuigi tänapäevased korsetid ja korsettpluusid on sageli nööritud ning üldjuhul imiteerivad ajalooliste korsettide stiili, on nende mõju kandja kehakujule väga väike. Ehtsaid korsette valmistavad tavaliselt korsetimeistrid ning neid kohandatakse kogu aeg kandjale vastavaks.
Etümoloogia
pisi|175px|Lastekorsettide reklaam, 1886 pisi|175px|Meestekorsettide reklaam, 1893
pisi|175px|Eritellimusel korsetimeistri valmistatud ülebüstikorsett, 2006
Sõna korsett on tuletatud vanaprantsuse sõnast corps ning deminutiivist, mis on tuletatud ladinakeelsest sõnast corpus, mis tähendab keha. Ingliskeelne termin korsetivalmistamiskunsti jaoks on corsetry. Korsetivalmistajat tähistatakse prantsuskeelsete terminitega corsetier või corsetière.
Mood
Kõige tavalisem ja levinum korsettide eesmärk on keha salendamine ja moodsa silueti saavutamine. Naistel toob korseti kasutamine esile kurvika figuuri, muutes pihta väiksemaks ja tuues esile büsti ja puusad. Mõnel ajastul on korsette kantud toruja kehakuju saavutamiseks, muutes büsti ja puusi väiksemaks. Tavaliselt kannavad mehed korsetti figuuri salendamiseks.
Ülebüstikorsett katab kogu ülakeha, ulatudes käte alt puusadeni. Büstialune korsett algab rindade alt ja ulatub edasi puusadeni. Pikk korsett, mis võib olla nii ülebüstikorsett kui ka büstialune korsett, ulatub üle niude- või puusaluu. Pikk korsett tagab kandjale suurema stabiilsuse ning sobib hästi kandjale, kellel on pikk torso või kes tahab puusi siluda. Standardpikkusega korsett lõppeb enne niudeluud ja sobib inimestele, kes soovivad paremat painduvust ja on lühema torsoga. Harvadel juhtudel ulatuvad mõned korsetid põlvedeni. Lühike korsett katab vööpiirkonna (alumistest roietest kuni puusadeni). Seda kutsutakse pihapigistajaks. Korsetil võib olla ka sukahoidja ja sukkade hoidmiseks võib kanda ka sukapaela vööd.
Traditsiooniliselt toetab korsett nähtavat kleiti ja hajutab suurte kleitide survet. Mõnikord kantakse korsetikatet, et kaitsta pealmisi riideid korseti eest ja peita korsetijooni. Algset korsetikatet kanti korseti all kihina korseti ja keha vahel. Korsette ei kantud naha vastas tõenäoliselt selle pärast, et neid oli 19. sajandil keeruline pesta, sest korsettides olid terasest ribistikud ja metallist öösid, mis võivad roostetada. Korsetikate oli siidist või puuvillast kerge pluus. Tänapäevased korsetikandjad kannavad sisekatteid samadel põhjustel, kuid korsetikandjad, kes seovad korsetid tihedalt kinni, kasutavad sisekatteid ka nöörimisega kaasneva hõõrdumise ennetamiseks.
Meditsiin
Selgrooprobleemidega või sisemiste vigastustega inimesed kannavad kindlaid korsette, et vähendada torso liikuvust ja torsot kaitsta.
Fetiš
Lisaks kasutamisele moes ja meditsiinis kasutatakse korsette ka seksuaalses fetišismis, enim BDSM-iga seotud tegevustes. BDSM-is võib nõuda, et alistuja rollis inimene kannab tihedalt nööritud korseti kandmine, piirates kandjat kindlal määral. Ka dominant võib korsetti kanda. Dominandi korsett on tihti must ning seda kantakse teistel põhjustel, nagu näiteks esteetilistel. Eridisainiga korsetti, kus ei ole kaetud rinnad ja häbe, kantakse vanillaseksis või BDSM-iga seotud tegevustes.
Ehitus
Korsetid on tavaliselt painduvast materjalist, mida jäigastavad ribid, mis sisestatakse riidest või nahast kanalitesse. 19. sajandil eelistati ribide valmistamisel vaalaluud. Tänapäeval on kergekaaluliste korsettide, valekorsettide ja madalakvaliteediliste korsettide valmistamisel kõige sagedamini kasutatav materjal plastik. Vedru- ja/või spiraalribid on eelistatud tugevamate ja parema kvaliteediga korsettide puhul. Ribide valmistamiseks on kasutatud ka elevandiluud ja puitu.