cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gruusia riigipeade loend
Ühtne Gruusia kuningriik
1259. aastal jagunes Gruusia kuningriik kaheks – edaspidi kandis Gruusia kuningriigi nime vaid Gruusia idaosas asuv kuningriik, Gruusia lääneosas asus aga Imerethi kuningriik. Hiljem oli Imerethi teatud perioodidel (1330–1387, 1412–1446, 1453–1478) Gruusiaga ühendatud, kuid alaliselt Gruusia territoriaalne ühtsus monarhia ajal enam ei taastunud.
Zviad Gamsahhurdia
Poliitiliselt aktiviseerus Gamsahhurdia 1950. aastail ja arreteeriti esmakordselt 1956. aastal, kui NLKP hukkamõist Stalini isikukultusele Gruusias tudengirahutused vallandas. 1958. aastal arreteeriti ta kommunismivastase kirjanduse levitamise eest ja suunati karistuseks pooleks aastaks vaimuhaiglasse.
Allan Kasuk
Allan Kasuk (sündinud 17. juulil 1985 Tallinnas) on eesti muusik, laulukirjutaja, laulja ja produtsent.
Gruusia riigipeade loend
Gruusia kuningriik
Alates 1259. aastast kandis Gruusia kuningriigi nime vaid Gruusia idaosas paiknev territoriaalne moodustis. 14.–15. sajandil õnnestus Gruusia kuningriigil lühikeste perioodide vältel kontrollida ka läänepoolset Imerethi kuningriiki, kuid see taastas alati oma iseseisvuse.
Álvaro Colom Caballeros
thumb|Álvaro Colom Caballeros
Zviad Gamsahhurdia
Vabastamise järel töötas Gamsahhurdia Thbilisi Šotha Rusthaveli nimelises Gruusia kirjanduse instituudis vanemteadurina. Aastatel 1982–1983 viibis koduarestis, sest ei loobunud dissidentlikust tegevusest.
Gruusia riigipeade loend
Gruusia kuningriik
Gruusia kuningriigi troonil püsis ka pärast 1259. aastat Bagrationi dünastia.
Zviad Gamsahhurdia
Mihhail Gorbatšovi perestroika saabudes hakkas Gamsahhurdia taotlema Gruusia täielikku iseseisvumist. 1990. aastal võitis tema juhitud valimisliit Ümarlaud – Vaba Gruusia Ülemnõukogu valimised ja järgmisel kuul valiti ta Ülemnõukogu esimeheks.
Gruusia riigipeade loend
Gruusia kuningriik
Kuni 1330. aastani jätkasid Gruusia kuningad valitsemist mongoli khaanide vasallidena, säilitades seejuures kuningatiitli. 1465. aastal eraldus Gruusiast kodusõja tulemusel lisaks Imerethi kuningriigile veel Kahhethi kuningriik.
Zviad Gamsahhurdia
31. märtsil 1991 kiideti Gruusias referendumil iseseisvumine 90% häältega heaks ja 9. aprillil kuulutas Ülemnõukogu riigi sõltumatuks. Mais valiti Gamsahhurdia 86,5-protsendilise toetusega presidendiks.
Gamsahhurdia valitsusajal kasvasid etnilised pinged Abhaasias, Lõuna-Osseetias ning avaari ja aseri vähemusrahvuste aladel ning Gruusiat vaevasid majanduslikud raskused. Nõukogude Liit kehtestas sõltumatust deklareerinud Gruusiale sisuliselt majandusblokaadi ja püüdis kujutada Gamsahhurdiat diktaatorina. Olulist rolli mängis Gamsahhurdia ründamisel Nõukogude Liidu välisminister ja endine Gruusia NSV juht Eduard Ševardnadze.
Gruusia riigipeade loend
Gruusia kuningriik
1490. aastal oli Konstantine II sunnitud tunnustama oma rivaale Imerethi ja Kahhethi troonil. Ta loobus Gruusia kuninga tiitli kasutamisest ja võttis endale Karthli kuninga tiitli.
Zviad Gamsahhurdia
Pärast 1991. augustis Moskvas toimunud augustiputši viisid vastuolud opositsiooniga Gamsahhurdia opositsiooniliidrite vahistamise ja opositsiooniliste ajalehtede sulgemiseni. 2. septembril aeti vägivaldselt laiali valitsusvastased meeleavaldused. Tulemusena lõhenes Rahvuskaart valitsusmeelseteks ja valitsusvastasteks rühmadeks. Oktoobris ja novembris aset leidnud tulevahetused nõudsid ohvreid. Pealinna ümbruses seadsid end sisse relvastatud paramilitaarsed üksused, millest tuntuimaks on saanud Gamsahhurdia-vastane Mhedrioni.
Gruusia riigipeade loend
Imerethi kuningriik
Imerethi kuningriik tekkis pärast Gruusia kuningriigi jagunemist kaheks 1259. aastal ja hõlmas valdavalt senise Gruusia kuningriigi lääneosa. Kuni 1330. aastani valitsesid Imerethi kuningad sisuliselt mongoli khaanide vasallidena, kuigi kandsid jätkuvalt kuningatiitlit.
14.–15. sajandil oli Imerethi kuningriik korduvalt ka taasühendatud Gruusia kuningriigiga, kuid taastas alati oma iseseisvuse.
Zviad Gamsahhurdia
22. detsembril võeti Gruusias ette relvastatud riigipööre, lahingud Thbilisis kestsid 6. jaanuarini. Hukkus üle 100 inimese. On väidetud, et riigipöördes osalesid Venemaa eriüksused ja eriteenistused. Võimu võtnud sõjaväelise nõukogu etteotsa määrati Eduard Ševardnadze.
Álvaro Colom Caballeros
Álvaro Colom Caballeros (15. juuni 1951, Guatemala – 23. jaanuar 2023) oli Guatemala ettevõtja, riigiametnik ja poliitik. 14. jaanuarist 2008 kuni 14. jaanuarini 2012 oli ta Guatemala president.
Gruusia riigipeade loend
Imerethi kuningriik
Sarnaselt Gruusia kuningriigiga olid ka Imerethi troonil Bagrationi dünastia esindajad, välja arvatud üksikud usurpaatorid 17.–18. sajandil.
Zviad Gamsahhurdia
Gamsahhurdia poolehoidjad jätkasid vastupanu. 1992. aastal viis Gruusia zviadistide väljarookimise ettekäändel Abhaasiasse oma väeüksused ja puhkes Abhaasia sõda, mis lõppes 1993. aasta septembris Abhaasia separatistidele edukalt. Gamsahhurdia naasis samal kuul Lääne-Gruusiasse, et Ševardnadze-vastast võitlust juhtida. End Zugdidis sisse seadnud Gamsahhurdia lubas algul jätkata "rahumeelset võitlust hunta kukutamiseks", kuid konflikt kasvas kodusõjaks. Zviadistid vallutasid mitmeid linnu ja valitsusväed taandusid nende ees.
Álvaro Colom Caballeros
Ta omandas kõrghariduse San Carlose Ülikoolis ja sai tööstusinseneri diplomi. Pärast seda tegutses Álvaro Colom eraettevõtjana ja töötas mitme riigiasutuse juhina. Mõnda aega oli ta Guatemala majandusministri asetäitja.
Gruusia riigipeade loend
Imerethi kuningriik
1804. aastal oli Imerethi viimane kuningas Solomon II sunnitud leppima Venemaa vasalli staatusega. 1810. aastal tõukasid venelased ta troonilt ja ühendasid tema kuningriigi Venemaa keisririigiga. Imerethi oli viimane Gruusia kuningriikidest, mis Venemaaga liideti.
Ticino jõgi
thumb|[[Ponte Coperto sild Pavias Ticino jõel]] Ticino (itaalia Fiume Ticino, saksa Tessin Fluss) on jõgi Euroopas.
Gruusia riigipeade loend
Kahhethi kuningriik
Kahhethi kuningriik tekkis 1465. aastal, kui Gruusia troonilt kukutatud Giorgi VIII õnnestus säilitada kontroll idapoolse Kahhethi provintsi üle, kus ta kuulutas välja sõltumatu kuningriigi.
Sarnaselt teiste Gruusia kuningriikidega olid ka Kahhethi troonil Bagrationi dünastia esindajad.
Ticino jõgi
Ta algab Leponti Alpidest Šveitsis 2200 m kõrguselt. Ülemjooksul voolab itta, seejärel lõunasse. Alamjooksul pöördub jõgi läände ja suubub Lago Maggioresse. Järvest väljunud, voolab ta Itaalias lõunasse ja kagusse ning suubub vasakult Posse mõni kilomeeter Pavia linnast allavoolu. Suue asub 50 m üle merepinna, mis teeb jõe languseks umbes 2150 m.
Ticino on 248 km pikk. Tema valgla on 7228 km² suur. Kõrgeim koht valglas on Monte Rosa lähedal olev Grenzgipfel, mis on 4618 m kõrgusel merepinnast. Vooluhulk suudmes on 69 m³/s.
Gruusia riigipeade loend
Kahhethi kuningriik
1744. aastal algatasid Kahhethi ja Karthli kuningriike sel ajal tegelikult kontrollinud pärslased nende kahe kuningriigi ühinemisprotsessi. See sai lõplikult teoks 1762. aastal, kui Kahhethi kuningas Erekle II päris oma isalt Teimurazi II Karthli trooni.
Ticino jõgi
Šveitsis on jõele ehitatud hüdroelektrijaam. Itaalias kasutatakse jõe vett põllumajanduses (siit lähtub suur Cavouri irrigatsioonikanal).
Gruusia riigipeade loend
Karthli kuningriik
Sarnaselt teiste Gruusia kuningriikidega olid ka Karthli troonil Bagrationi dünastia esindajad.
Zviad Gamsahhurdia
pisi|vasakul|2019. aasta välja antud postmark Kui zviadistid vallutasid olulise sadamalinna Phothi, sattusid nad vastuollu Venemaa, Armeenia ja Aserbaidžaani huvidega. Need riigid avaldasid toetust Ševardnadzele, kelle vastuteeneks on peetud seda, et Gruusia 1994. aastal SRÜ-ga ühines. Venemaa tõi oma väed ja relvad Ševardnadze valitsusele appi. Zviadistid ei suutnud sellisele jõule vastu hakata ja 6. novembril vallutati Zugdidi.
Álvaro Colom Caballeros
Poliitikasse siirdus ta sotsiaaldemokraatliku partei Unidad Nacional de la Esperanza liikmena.
Ticino jõgi
Jõe järgi on nime saanud Teise Puunia sõja Ticinuse lahing, milles Hannibal saavutas 218 eKr võidu Scipio üle. Ticino nime kannab ka Šveitsi Ticino kanton.
Zviad Gamsahhurdia
1993. aasta viimasel päeval hukkus Zviad Gamsahhurdia Lääne-Gruusias segastel asjaoludel. Jäi selgusetuks, kas ta sooritas enesetapu või surmasid ta Vene väed. Veebruaris maeti Gamsahhurdia Groznõisse.
2004. aasta jaanuaris rehabiliteeris roosirevolutsioonis Ševardnadze võimult tõrjunud Mihheil Saakašvili ametlikult Zviad Gamsahhurdia, kiites teda kui suurt patriooti ja riigimeest. Thbilisis anti ühele tänavale Gamsahhurdia nimi ja 32 vangistatud Gamsahhurdia toetajat vabastati. Gamsahhurdia surnukeha kaevati 3. märtsil 2007 välja, jõudis 28. märtsil Gruusiasse tema perekonna majja ja maeti 1. aprillil ümber Mtatsminda Pantheoni.
2008. aasta oktoobris vahistati Zviad Gamsahhurdia poeg Tsotne. Teda süüdistati spionaažis Venemaa kasuks, vandenõus Saakašvili valitsuse kukutamiseks ja kergete kehavigastuste tekitamises. 2010. aasta aprillis mõistis Thbilisi Linnakohus Tsotne Gamsahhurdia süüdi mõrvakatses ja tulirelva loata omamises ning karistas teda üheksa ja poole aastase vangistusega.
Álvaro Colom Caballeros
Esimest korda osales ta presidendivalimistel 2003. aastal, kuid kaotas siis konservatiivist vastaskandidaadile Óscar Berger Perdomole.
4. novembril 2007 toimunud presidendivalimiste teises voorus kogus ta 52,7 protsendi valijate toetuse, edestades selgelt oma vastaskandidaati kindral Otto Pérez Molinat.
Álvaro Colom Caballeros vannutati Guatemala presidendiks 14. jaanuaril 2008.
Allan Kasuk
Ta on ansambli Kruuv kitarrist ja laulja.
Gruusia riigipeade loend
Karthli kuningriik
17.–18. sajandil kuulus kuningriik suurema osa ajast vaheldumisi Pärsia ja Osmanite riigi mõjusfääri, kuid säilitas enamasti nominaalse iseseisvuse. Lühiajaliselt oli Karthli kuningriik 16. ja 17. sajandil ka personaalunioonis Kahhethi kuningriigiga.
Allan Kasuk
Viiel korral on Allani kirjutatud laulud pääsenud Eesti Laulu poolfinaali: aastal 2015 Kruuv – "Tiiu talu tütreke", aastal 2016 Indrek Ventmann – "Hispaania tüdruk", aastal 2018 Indrek Ventmann – "Tempel" ning aastal 2020 Inga - "Right Time" ja Kruuv - "Leelo".
Aastal 2015 valiti Allani kirjutatud lugu "Läheb lahti" Eesti Spordilauluks (esitas Indrek Ventmann ja Artjom Savitski).
Gruusia riigipeade loend
Karthli kuningriik
1744. aastal algatasid Kahhethi ja Karthli kuningriike sel ajal tegelikult kontrollinud pärslased nende kahe kuningriigi ühinemisprotsessi. See sai lõplikult teoks 1762. aastal, kui Kahhethi kuningas Erekle II päris oma isalt Teimurazi II Karthli trooni.
Allan Kasuk
Allan on lauljana kaasa teinud teater Vanemuine muusikalis "Grease" (2013–2014).
Gruusia riigipeade loend
Karthli ja Kahhethi kuningriik
Karthli ja Kahhethi kuningriigid ühendati ühtseks kuningriigiks 1762. aastal, kui Kahhethi kuningas Erekle II päris oma isalt Teimurazi II Karthli trooni. Sisuliselt olid mõlemad kuningriigid sel ajal Pärsia vasallid ja nende ühendamine toimus pärslaste soovi kohaselt.
Sarnaselt muude Gruusia kuningriikidega oli Karthli ja Kahhethi troonil Bagrationi dünastia.
Gruusia vabariik
Gruusia taastatud iseseisvuse esimeseks kehandiks oli Gruusia Demokraatlik Vabariik, mis eksisteeris 26. maist 1918 kuni 25. veebruarini 1921. Riigipea ülesanded olid jaotatud seal parlamendi esimehe ja valitsusjuhi vahel. Esindusrolli täitis parlamendi esimees.
Gruusia taasiseseisvus teist korda 9. aprillil 1991. Valdava osa sellest ajast on riigipea ametinimetuseks olnud Gruusia president. Siiski tuleb märkida, et perioodil 9. aprillist 26. maini 1991 ja 6. novembrist 1992 26. novembrini 1995 täitsid riigipea kohuseid parlamendi esimehed. 6. jaanuarist 6. novembrini 1992 kuulus võim riigis sõjaväelise Riiginõukogu esimehele.
Piechowice
Piechowice (saksa Petersdorf) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Jelenia Góra maakonnas. Piechowice kesklinn asub Tšehhi piirist ligi 8 km kaugusel.
Asula rajati 1300. aastal, oli alates 14. sajandist klaasitootmise keskus. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Linnaõigused sai 1967. aastal.
Erko Niit
thumb|Erko Niit esinemas [[Tallinna Merepäevad|Tallinna Merepäevade lennusadama laval ansambli Paabel koosseisus 17. juulil 2010]] Erko Niit (sündinud 8. oktoobril 1986 ) on Kuressaarest pärit laulja ja helilooja.
2003. aasta Raimond Valgre laulufestivalil krooniti Erko Niit oma kategooria parimaks meessolistiks. Aastal 2006 võitis ta üleriigilise solistide konkursil esikoha ja peaauhinna. 2007. aasta Muusikatriaadil jäi Erko Niit Tanel Kadalipuga esikohta jagama. Erko Niit on laulnud Saaremaa Poistekooris, Saaremaa Noortemeeskooris ja segakooris Āve.
Abhayamudrā
pisi|Abhayamudrā asendis [[Siddhārtha Gautama|Buddha kuju. Pronks. 18. sajand. Ho Phra Keo muuseumi õu, Vientiane, Laos]] pisi|Abhayamudrā asendis hinduistliku jumalanna [[Sarasvatī kuju.]] Abhayamudrā (kartmatuse mudra) on teatud käeasend, üks vanemaid mudrasid. Ta sümboliseerib kaitset, rahu ning kartuse hajumist.
Erko Niit
Ansambleid, kus ta on laulnud:
Abhayamudrā
Kergelt tõstetud (parema või mõlema, paljukäelistel jumalatel ühe parema käe) käe avatud püstine peopesa on õla või südame kõrgusel ettepoole suunatud, sõrmed ülespidi (sirgelt või ka kergelt kõverdatuna). Käsivarre ja küünarvarre vahel on ligikaudu täisnurk. Küünarnukk on puusast kõrgemal. Kui vasak käsi pole kasutusel, ripub ta vabalt või on varadamudrā asendis.
Abhayamudrā esineb paljudel hinduismi, budismi ja džainismi pühadel kujutistel, sealhulgas Gautama Buddha, Avalokitešvara ja tirthankarate kujutistel. Selle žestiga sisendatakse turvalisust ja enesekindlust ning pakutakse õnnistust ja kaitset ("ära karda"). Šiva Nāṭarāja kujul on parem käsi abhayamudrā asendis. Tantsus võidakse nõnda kujutada mis tahes jumalust.
Abhayamudrā väljendab ka lahtiütlemist.
Arvatakse, et seda žesti on iidsest ajast kasutatud heade kavatsuste märgina: tõstetud ja relvastamata käsi pakub sõprust või vähemasti rahu.
Budism
Pärimuse järgi on see Buddha žest pärast Virgumist.
Buddha nõbu Devadatta põhjustas oma kadeduse tõttu Buddha õpilaste seas lõhe. Kui tema uhkus kasvas, püüdis ta Buddhat tappa, saates tema teele märatseva elevanti. Buddha rahustas elevandi abhayamudrā abil kohe maha.
Sageli kasutatakse seda mudrat koos varadamudrā 'ga.
Jaapani budismis nimetatakse seda mudrat semui-in (施無畏印) ning seostatakse Gautama Buddhaga (Shaka-Nyorai) ning Amoghasiddhiga (Fukujoju Nyorai). See mudra muudab kadeduse teostamise tarkuseks ning sümboliseerib karma lõpetamiseks vajalikku tarkust.
Amoghasiddhi puhul tähendab see mudra "vältimatut edu". Seda seostatakse episoodiga Buddha elust, kui tema õpetuse vastu võtnud seitsmepealine naaga Mutšilinda varjas sügavas meditatsioonis viibivat Buddhat seitse päeva tormi ja vihma eest, laotades oma pead tema üle.
Tais ning eriti Laoses seostatakse seda mudrat Buddha kõndimisega ning nimetatakse ka jalajälge jätvaks Buddhaks.
Buddha kujudel on abhayamudrā peaaegu alati kujutatud jalad koos seisval või kõndival Buddhal.
Gandhāra kunstis ning Põhja-Wei dünastia ja Sui dünastia aja skulptuuris on see mudra mõnikord tähistanud jutlustamist. On ka väidetud, et see mudra oli algselt dharma jutlustamise sümbol. Et dharma järgimine viib surmahirmu ületamiseni, olevat tähendus laienenud kartmatusele üldse.
Geoinformaatika
Geoinformaatika on teadusharu, tehnoloogia ja rakendus, mis tegeleb geoinfosüsteemide teadusliku põhjendamise, projekteerimise, loomise ja kasutamisega, geoinformaatika tehnoloogiate väljatöötamise ning praktilistel ja teaduslikel eesmärkidel geoinfosüsteemide rakendamisega.
Abhayamudrā
Jooga
Mudrajoogas mõistetakse abhayamudrā all püstist peopesa, mille nimetissõrme ots puudutab pöidla otsa. Mõlemat peopesa hoitakse pea lähedal. See mudra kutsub esile kartmatu meele ning julguse- ja jõutunde.
1330. aastad
1330. aastad
1330. aastad on aastad 1330–1339 pKr.
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastad: 1330 1331 1332 1333 1334 1335 1336 1337 1338 1339
Bellinzona
Bellinzona on linn Šveitsis, mis on ühtlasi Ticino kantoni halduskeskus.
Linnas on kolm kindlust: Castelgrande, Montebello kindlus ja Sasso Corbaro kindlus. Need kuuluvad oma kaitsemüüridega UNESCO maailmapärandi nimistusse.
1350. aastad
1350. aastad
1350. aastad on aastad 1350–1359 pKr.
Kümnendid: 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad 1330. aastad  1340. aastad - 1350. aastad - 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad
Aastad: 1350 1351 1352 1353 1354 1355 1356 1357 1358 1359
11. armee
11. armee on olnud mitme riigi väeüksuse nimetus:
Brikama
Brikama on linn Gambias, Läänepiirkonna keskus ja riigi suuruselt teine linn. Asub 36 km Banjulist lõunas.
Brikama on tuntud kõrgetasemeliste puunikerduste ja muusika poolest.
1340. aastad
1340. aastad
1340. aastad on aastad 1340–1349 pKr.
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Kümnendid: 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad 1330. aastad - 1340. aastad - 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad
Aastad: 1340 1341 1342 1343 1344 1345 1346 1347 1348 1349
Gerlachovský štít
thumb Gerlachovský štít ehk Gerlachovka (slovaki kõnekeeles Gerlach) on mägi Kõrg-Tatras, Slovakkia ja ühtlasi Karpaatide kõrgeim tipp (2655 m). Sellest 4 km loodesse riigipiirile jääb Poola kõrgeim tipp Rysy.
Mäe nimi on korduvalt vahetunud sõltuvalt valitsusest. Algne nimi oli Vrch Kotol ('katlamägi'). 1896 nimetati mägi Austria-Ungari keisri Franz Joseph I järgi. Pärast Austria-Ungari lagunemist nimetati mägi Gerlachovský štítiks lähedalasuva Gerlachi küla järgi. Tšehhoslovakkia valitsus andis mäele nime Štít legionárov ja Poola, kes seda ala endale nõudis, andis mäele nimeks Szczyt Polski. 1939 nimetas Slovakkia valitsus mäe Slovenský štítiks, kuid pärast kommunistide võimuhaaramist sai mägi 1951 nimeks Stalinov štít. Praeguse nime sai mägi tagasi pärast Stalini surma.
Sent (täpsustus)
Sent võib tähendada mitut asja.
Ants Piip
Ants Piip (28. veebruar 1884 Viljandimaa, Tuhalaane vald, Anikatsi – 1. oktoober 1942 Nõrobi vangla, Nõrobi rajoon, Molotovi oblast) oli Eesti poliitik, diplomaat ja õigusteadlane.
Ta oli Eesti Vabariigi seitsmes peaminister (26. oktoobrist kuni 21. detsembrini 1920). Ta määrati samaväärsena valitsust juhtima Eesti Vabariigi esimese riigivanemana (21. detsembrist 1920 kuni 25. jaanuarini 1921).
Elukäik
pisi|[[Nikolai Maimu, Ants Piibu ja Jüri Uluotsa mälestustahvel Tartu Ülikooli peahoones, september 2011]] Ants Piip õppis Tuhalaane õigeusu kihelkonnakoolis ja lõpetas 1903. aastal Kuldīga Õpetajate Seminari. 1903–1905 oli ta kösterkooliõpetaja Alūksnes, 1905–1906 õpetaja Kuressaare Nikolai õigeusu kihelkonnakoolis, 1906–1912 Kuressaare merekoolis, 1913–1915 Peterburi Jansoni kaubanduskoolis. Ta lõpetas eksternina Kuressaares gümnaasiumi, 1908–1913 õppis Peterburi Ülikooli õigusteaduskonnas, täiendas end 1912 Berliini Ülikoolis, 1913–1916 oli Peterburi Ülikooli teaduslik stipendiaat. 1917 oli ta Peterburi Ülikooli eradotsent ja Vene siseministeeriumi rahvuste departemangu ametnik, 1916–1917 sõjaväeametnikuna Vene kohtuministeeriumi kohtute peavalitsuse teenistuses.
1917–1919 oli Ants Piip Eesti välisdelegatsiooni liige Peterburis ja Londonis, osales Pariisi rahukonverentsil. 1919 oli ta välisministri abi, 1919–1920 Eesti delegatsiooni liige Tartu rahu rahuläbirääkimistel, 1920 Eesti esindaja Suurbritannias, 1920–1921 riigivanemana Ants Piibu valitsuses ka sõjaminister, 1921–1922, 1925–1926, 1933 ja 1939–1940 välisminister, 1923–1925 Eesti saadik Ameerika Ühendriikides. 1917–1918 oli ta Maanõukogu, 1919–1920 Asutava Kogu, 1920–1923 I Riigikogu ja 1938–1940 I Riigivolikogu liige.
1906–1907 oli ta Kuressaare ajalehe Hääl toimetaja, 1923 Vaba Maa peatoimetaja. 1914–1923 oli ta vandeadvokaadi abi, 1923–1940 vandeadvokaat, 1919–1924 Tartu Ülikooli rahvusvahelise õiguse professori kohusetäitja, 1924–1940 korraline professor, 1930–1939 ülikooli akadeemilise kohtu esimees, 1932 California Ülikooli külalisõppejõud, 1930–1940 Tartu linnavolikogu liige (1939. aasta valimistel sai ta kandidaatidest enim hääli), 1935–1938 juhataja.
Kuulus Eesti Vabariigi delegatsiooni 28. septembril 1939 sõlmitud vastastikuse abistamise lepingu läbirääkimistel. See leping võimaldas Nõukogude sõjaväe paigutamist Eesti territooriumile, mis lõppes Eesti annekteerimisega NSV Liidu poolt aastal 1940.
Ta oli Kuressaare Laenu ja Hoiu Ühisuse asutajaid, Saaremaa Õpetajate Liidu ja Eesti Lastekaitse Ühingu esimees, 1922–1940 Rahvasteliidu Eesti Ühingu (1937–1940 Välissuhete Ühing) esimees, 1929–1940 Tartu Prantsuse Teadusliku Instituudi president, 1929–1940 Paneuroopa Ühingu esimees, 1930–1938 Noorte Kotkaste peavanema abi, 1932–1940 Eesti-Läti Ühingu, 1932–1940 Akadeemilise Õigusteaduse Ühingu, 1935–1937 Balti Riikide Koostööbüroo, 1937–1940 Rahvusvahelise Vaimse Koostöö Komisjoni Eesti Komitee esimees, 1929–1940 Soome–Põhja-Ameerika Ühendriikide, 1930–1940 Eesti–Põhja-Ameerika Ühendriikide lepituskomisjonide liige, 1938–1940 Kreeka–Põhja-Ameerika Ühendriikide lepituskomisjoni esimees. Olnud OÜ Vaba Maa ja Tartu Panga juhatuse liige, 1935– 5. mai 1938 Töötülide lahendamise komisjoni esimees.
1940. aasta Riigivolikogu valimistel Piip oli Eesti Töötava Rahva Liidu vastaskandidaat Viljandi 64. valimisringkonnas.
NKVD vangistas Ants Piibu 30. juunil 1941. Ta suri vanglas.
Teoseid
Töid põhiseadus-, rahvusvahelise ja kaubandusõiguse alalt.
Isiklikku
Okeanograaf Ants Tõnis Piip oli tema poeg.
Isamu Tanonaka
Isamu Tanonaka (jaapani keeles 田の中 勇 Tanonaka Isamu; 19. juuli 1932 – 13. jaanuar 2010) oli jaapani näitleja.
Ta oli seiyū (tegi animafilmide dublaaži).
Jan Mostaert
Jan Mostaert (u 1475 Haarlem – u 1555 Antwerpen) oli Hollandi renessansiajastu kunstnik.
Ta tegutses nii Haarlemis, Brüsselis kui ka Mechelenis. Ta töötas Habsburgide Madalmaade valitseja Austria Margarete õukonnas portreekunstnikuna.
Mostaerti varajane looming sai mõjutusi Geertgen tot Sint Jansi töödest. Mostaerti portreedele on iseloomulikud ranged poosid. Ta tegi ka maastikumaale, millest tuntuim on "Episood Ameerika avastamisest" (umbes 1535; "Episode uit de verovering van Amerika").
Tema maal "Portree Aafrika mehest" ("Portret van een Afrikaanse man") on esimene Euroopa kunstniku portree, mis kujutab mustanahalist meest. Sellel võib olla kujutatud vibukütti, aadlikku, Püha Mauritiust või Zwarte Pieti.
IPhone 4
Tegemist on selle telefoni neljanda põlvkonnaga, millele eelnesid kronoloogilises järjekorras iPhone 2G, iPhone 3G ja iPhone 3GS. iPhone 4 toodi esimest korda avalikkuse ette 7. juunil 2010 toimunud ülemaailmsel Apple'i arendajate konverentsil. iPhone 4 kasutab operatsioonisüsteemi iOS, nagu ka iPod Touch ja iPad. Põhiliseks sisendseadmeks on 3,5-tolline puutetundlik ekraan, millel on ka mitmikpuutetugi.
Prototüübid
Enne ametlikku esitlust lekkisid avalikkuse ette kaks prototüüpi, mis on võrdlemisi üllatav, arvestades seda, et Apple varjab kiivalt infot oma uute toodete kohta.
Gizmodo
Apple'i tarkvaraarendaja Gray Powell unustas iPhone 3GS-iks maskeeritud iPhone 4 ühte baari Redwoodi linnas. Telefoni leidja võttis Apple'iga korduvalt ühendust, kuid teda ei võetud tõsiselt. Lõpuks otsustas ta müüa selle 5000 USA dollari eest veebisaidile gizmodo.com, kus avaldati 19. aprillil 2010 detailne ülevaade uue iPhone'i riistvarast ja disainist. Apple vastas sellele sooviga saada prototüüp tagasi, millega Gizmodo ka nõus oli. Pärast prototüübi tagastamist tehti ülevaate avaldanud ajakirjaniku kodus reid, mille käigus konfiskeeriti tema arvutid ja kõvakettad.
Ekraan
iPhone 4 ekraani disainis Apple ja tootis LG. Tegemist on LED-valgustusega TFT tüüpi LCD-puuteekraaniga, mis on kaetud kriimustuskindla klaasiga. Ekraani kontrastsus on 800:1 ja heledus 500 cd/m², diagonaal on 3,5 tolli ning lahutusega 960×640 pikslit, eelnevate iPhone'i ekraanide lahutusvõime oli ainult 480×320 pikslit, ekraani pikslitihedus on 326 ppi (pixels per inch – pikslit tolli kohta)). Iga piksel on 78 mikromeetrit lai. Sellest tulenevalt nimetab Apple seda Retina (eesti keeles 'võrkkest') ekraaniks. Nimelt Apple'i väitel ei ole keskmise inimese võrkkest võimeline alates tihedusest 300 ppi 30 cm kauguselt üksikuid piksleid eristama. See väide sai arvukalt vastukaja, et inimsilm on tegelikult võimekam, kuid Phil Plate, mees kes on kümme aastat töötanud Hubble'i teleskoobiga, kinnitas, et tavalise inimese puhul on Apple'i andmed täiesti õiged.
Protsessor ja muutmälu
iPhone 4 jookseb Apple A4 kiibil, mille disainis Intrinsity ja tootis Samsung. Kiip koosneb Cortex A8 protsessorist ja PowerVR SGX 535 GPU-st. Sama kiipi kasutab ka iPad, kus protsessori kiiruseks on 1 GHz, iPhone 4 protsessori kiirust pole avaldatud, kuid spekuleeritakse, et see võib olla ligikaudu 750–800 MHz. Kõik eelmised iPhone'i mudelid on alakiirendatud, et pikendada aku kestvust. Muutmäluks on 512 MB SDRAM. Seda on kaks korda rohkem kui iPadil. Suurem hulk muutmälu muudab multitegumtöö, mis oli ja on endiselt üks iPhone'i puudusi, oluliselt valutumaks.
Kaamerad
pisi|Ülemisel pildil tagumine 5MP kaamera LED-välguga ja alumisel pildil esipaneelil asuv VGA-kaamera iPhone 4 on esimene iPhone, millel on kaks kaamerat. Seadme tagumisel poolel asub 5-megapiksline LED-välguga kaamera, mis suudab salvestada 720p formaadis kõrglahutusega videot kiirusega 30 kaadrit sekundis. Esipaneelil asub kuulari kõrval VGA-kaamera videokõnede tegemiseks. Tõsi, hetkel on võimalik teha videokõnesid ainult WiFi-võrgus ja kasutades Apple'i FaceTime'i tarkvara. Mõlemat kaamerat saab teravustada, puudutades ekraani seda kohta, mida soovitakse fookuses näha.
Ühenduvus
WiFi ühenduse tagab Broadcom BCM4329 kiip, mis toetab 802.11a/b/g/n WiFit. Peale traadita interneti annab see kiip ka Bluetoothi-ühenduse. Sellel kiibil on ka FM-raadio tugi, kuid miskipärast pole Apple seda veel oma tarkvaras kasutanud. Sama firma BCM4750 kivi hoolitseb GPS-ühenduse eest. Ametliku info järgi võimaldab iPhone 4 kasutada 4 sagedust: 850, 900, 1900 ja 2100 MHz, kuid FCC (Federal Communications Commission) dokumentatsiooni järgi toetab iPhone 4 antenn ka 800 MHz sagedust. Füüsilisi ühenduspesi on iPhone 4 küljes kaks: 3,5 mm stereoheli pistikupesa ja 30-kontaktine pesa USB-kaabli või doki ühendamiseks.
Güroskoop ja kiirendussensor
Kiirendussensor oli olemas juba esimesel iPhone'i mudelil. Nüüd lisati sellele veel güroskoop, mis kujutab endast sisuliselt kõrgtehnoloogilist vurri. Güroskoobi ja kiirendussensori abil on võimalik veelgi täpsemalt määrata telefoni liikumist ruumis, eriti keeramist ja pööramist.
Valgussensor ja lähedusandur
iPhone 4 kasutab valgussensorit, et hinnata konkreetseid valgusolusid ja selle põhjal automaatselt ekraani heledust muuta. Lisaks on telefonil ka lähedussensor, millelt saadud info põhjal lülitatakse ekraan välja, kui telefoni kõrva ääres hoida. Andur mõõdab keskkonnast peegelduvat infrapunakiirgust.
Mälu ja SIM-kaart
iPhone 4-l on kaks erineva mäluga versiooni, väiksemal 16 GB mälumahtu ja suuremal 32 GB. Mälu tüübiks on välkmälu. iPhone kasutab micro-SIM-kaarti, mis pole nii populaarne kui tavaline mini-SIM. Olenevalt operaatorist ei pruugi micro-SIM-kaardid kõikjal maailmas saadaval olla, kuid ettevaatlikult on võimalik mini-SIM-kaardi servad nii maha lõigata, et kaart saavutab micro-SIM-kaardi mõõtmed.
Disain
Esimest korda pärast iPhone'i tootmise algust on toimunud põlvkondade vahel suur disainimuutus. Eelmistelt põlvkondadelt tuttavad ümarad servad ja kumer tagakaas on asendunud sirgete pindadega. Ka on kahanenud telefoni mõõtmed. iPhone 4 kõrgus on 115,2 mm, laius 58,6 mm ja sügavus 9,3 mm, võrdluseks iPhone 3GS mõõtmed on vastavalt 115,5 mm, 62,1 mm ja 12,3 mm. Vaatamata väiksematele mõõtmetele kaalub iPhone 4 4 grammi rohkem kui iPhone 3GS, vastavalt 137 grammi ja 133 grammi. Kaaluvahe tuleneb iPhone 4 tunduvalt suuremast akust. iPhone 4 servadeks on alumiiniumist riba, mis toimib ühtlasi ka antennina. Ribas on kaks katkestuskohta, üks all vasakul nurgas ja teine telefoni ülaosas. Lisaks on disainerid sümmeetria huvides ka alla paremale teinud "võltskatkestuse". Antenni vasakpoolset riba kasutatakse WiFi, Bluetoothi ja GPS-i jaoks. Alumine ja parempoolne osa töötavad GSM- ja UMTS-antennidena.
Operatsioonisüsteem ja tarkvara
Nagu ka kõik eelnevad põlvkonnad, kasutab iPhone 4 operatsioonisüsteemi iOS, mis on pälvinud rohkesti kiidusõnu oma viimse detailini lihvitud kasutajaliidese eest. Koos iPhone 4ga tuli välja ka iOS 4, millega kaasnes kauaoodatud multitegumtöö tugi. Siiski pole see päris selline multitegumtöö nagu arvutites, nimelt on Apple järjekordselt oma piirangud seadnud, et korraga mitme rakenduse jooksutamine akut ja riistvara liialt ei kurnaks. Vähemalt sama tuntud kui iPhone ise, on ka App Store, Apple'i loodud rakenduste pood. 20. oktoobri 2010 seisuga oli seal üle 300 000 rakenduse ja neid oli kokku alla laaditud üle 7 000 000 000 korra. App Store on üks põhjus, miks iPhone on nii populaarne, kuna ühelgi teisel tootjal pole oma seadmetele nii suures valikus rakendusi pakkuda.
Lähedussensor
Paljud iPhone omanikud on täheldanud, et nende telefoni lähedussensor ei tööta, mistõttu jääb kõne ajal ekraan sisselülitatuks ja põhjustab ebameeldivusi. Nimelt võib niiviisi kogemata kõne ära katkestada, või kutsuda kellegi kolmanda isiku konverentsikõnet pidama, ise sellest midagi teadmata. Apple järjekordselt tunnistas probleemi ja lubas, et iOS 4.1 versioonis on viga parandatud. Osadel kasutajatel näis tarkvarauuendus probleemi lahendavat, kuid on endiselt ka neid, kellel on siiani lähedussensoriga probleeme. App Store'is on lausa programm, mis lukustab kõnede ajaks ekraani, kuid osad probleemiga vaevlevad on saanud garantii korras ka uue telefoni.
Kaamera ja ekraan
Ka kaamera kohta on tulnud negatiivset tagasisidet. Osal kasutajatest ei avane virtuaalne katik ja kaamera rakendus jookseb kokku, mistõttu tuleb telefon taaskäivitada. Teistel jälle on paigast valge tasakaal või näitab kaamera värve, mida tegelikult pildil olla ei tohiks. Mõne telefoni ekraanile hakkasid tekkima müstilised kollased laigud. Hiljem aeti need liimi süüks, mida kasutati klaasi lamineerimisel. Tuli välja, et telefoni tootmise kiiruse tõttu ei jõudnud liim korralikult kuivada.
Vastuvõtt
Vaatamata kõigile puudustele võeti iPhone 4 hästi vastu, mida näitab ka müügiedu. 2010. aasta juuli algusest kuni septembri lõpuni müüdi rekordarv – 14,1 miljonit telefoni. Engadget nimetas selle parimaks nutitelefoniks, mis praegu turul saada. TechRadar andis seadmele 4,5 tärni viiest võimalikust. Ajakiri [digi] hindas iPhone'i maksimumhindega (5/5) ja 11. detsembri 2010 seisuga on see esimesel kohal ka [digi] mobiiltelefonide ostujuhis.
SENT
MTÜ Sild Ettevõtlike Noorte Tulevikku (SENT) on Junior Achievement Eesti (JA Eesti) majandusõppe programmi läbinud õpilaste vilistlasorganisatsioon, mille eesmärk on rääkida kaasa Eesti ettevõtlusmaastiku kujundamisel ja arenemisel.
SENT asutati 7. oktoobril 2005 kolmeteistkümne JA Eesti õpilasfirma programmi edukalt läbinud noore poolt, tollase nimega MTÜ Young Business Talents (YBT) Estonia. 2007. aasta oktoobris võeti uueks nimeks Sild Ettevõtlike Noorte Tulevikku.
SENT on 2004. aastal loodud Euroopa Junior Achievementi vilistlasorganisatsioone koondava JA-YE (Junior Achievement Young Enterprise) Alumni Europe liige.
Tegevus
SENT-i liikmeskonna tegevus on suunatud noorte ja ettevõtlusmaailma vahelise silla loomisele neljal viisil:
Alates 2005. aastast on MTÜ SENT koostöös Junior Achievement Eestiga (JA Eesti) korraldanud töövarjupäeva. JA Eesti alustas töövarjupäeva korraldamist 1996. aastal ligi 2000 õpilasele ning üheksa aastat hiljem hakkas MTÜ SENT (endise nimega YBT Estonia) korraldama töövarjupäeva konkurssi era- ja avaliku sektori tipptegijatele.
Välislingid
Töövarjupäeva 2007 meediakajastusi
Ameerika Ühendriigid
Ameerika Ühendriigid ehk Ühendriigid (inglise keeles United States of America, lühend USA; varem ka Põhja-Ameerika Ühendriigid) on riik, mille põhiosa paikneb Põhja-Ameerika mandri keskosas. Riik piirneb idas Atlandi ookeani ja läänes Vaikse ookeaniga, põhjas on Ameerika Ühendriikidel maismaapiir Kanada ja lõunas Mehhikoga. Põhja-Ameerika mandri loodeosas asub Alaska osariik, millel on kagus maismaapiir Kanadaga ja loodes merepiir Venemaaga. Ameerika Ühendriikidele kuuluvaid alasid on veel mitmel pool maailmas, sealhulgas Hawaii osariik Vaikses ookeanis.
Ameerika Ühendriigid koosnevad 50 osariigist, millel vastavalt riigi föderalistlikule süsteemile on osaline autonoomia. Osariikidel on õigus luua iseseisvalt majandus- ja kultuurialaseid kontakte teiste riikidega või välisorganisatsioonidega tingimusel, et need registreeritakse vastavas föderaalasutuses. Kaitsealased ja välispoliitilised küsimused otsustab ning lepingud tehakse ainult riiklikul tasandil vastavas ministeeriumis.
Ameerika Ühendriigid said alguse Briti kolmeteistkümne asumaa iseseisvusdeklaratsioonist, millega nad kuulutasid end vabadeks ja iseseisvateks riikideks.
20. sajandi keskpaigas sai Ameerika Ühendriikidest majandusliku, poliitilise, sõjalise ja kultuurilise mõju poolest kõige võimsam riik maailmas.
Riigivalitsemine
Ameerika Ühendriikide kõrgem seadusandlik võim on Ameerika Ühendriikide Kongress, mis koosneb kahest kojast:
Riigipea on Ameerika Ühendriikide president, kõrgeim kollektiivne täidesaatva võimu organ on Ameerika Ühendriikide valitsus, mille liikmeks olevad ministrid teostavad riigijuhtimisülesandeid läbi neile alluvate ministeeriumite. Riigi välispoliitikat teostatakse läbi välisministri ehk Ameerika Ühendriikide riigisekretäri.
2021. aastast on Ameerika Ühendriikide president Demokraatliku partei esindaja Joe Biden, asepresident on Kamala Harris.
Haldusjaotus
pisi|650px|Ameerika Ühendriikide osariigid
Ameerika Ühendriigid on jaotatud 50 osariigiks ja üheks ringkonnaks (Columbia ringkond).
Ameerika Ühendriikidel on viis suuremat ülemereterritooriumi (inkorporeerimata alad): Puerto Rico, USA Neitsisaared, Ameerika Samoa, Guam ja Põhja-Mariaanid.
Pinnamood ja maastikuline liigendus
USA-s domineerib vanade mägede ja platoode ahelik Apalatšid, mis kulgeb põhja-lõuna suunas piki Põhja-Ameerika mandri idarannikut, ning kõrgete noorte mägede ahelikud Kaljumäestik, Kaskaadid ja Sierra Nevada, mis kulgevad põhja-lõuna suunas mandri lääneosas. Kanada kilbist Mehhiko laheni laiub suur sisemaamadalik.
Atlandi ja Mehhiko lahe rannikumadalik
Atlandi ja Mehhiko lahe rannikumadalik laiuvad 3540 km ulatuses Codi neemest Rio Grandeni. Läänes piirneb madalik Apalatšide Piedmontiga, kuid osa madalikust ulatub laia kaarega mööda Mississippi jõe alamjooksu orgu Mehhiko lahest Caironi Illinoisi osariigis ja lääne poole Balconese astanguni Texases.
Kalda lähedal on ulatuslik mandrilava.
Kõrgus merepinnast on väike ja pinnavorme on minimaalselt.
Idarannikul on liustikumoreenist moodustunud Long Islandi saar, lehtersuudmed New Yorgi, Delaware'i ja Chesapeake'i laht ning Albemarle'i ja Pamlico väin ning meresaared Georgia ranniku lähedal.
Cairost kuni Mehhiko laheni moodustab Mississippi jõe keskmine langus üksnes umbes 12–13 cm/km, lahe lähedal alla 10 cm/km. Jõgi lookleb ja moodustab palju järvi. New Orleansist lõuna pool on hiiglaslik ja kasvav delta.
Geograafiline asend, riigi kuju
Ameerika Ühendriigid asuvad eemal Euroopast ja Aasiast ning seal sageli laastanud sõjad pole Ameerika Ühendriike otseselt puudutanud. Naaberriigid Põhja-Ameerika mandril – Kanada ja Mehhiko – on majanduslikult ja sõjaliselt palju nõrgemad ega ole kunagi olnud Ameerika Ühendriikidele ohtlikud. Vastupidi, USA on ise laienenud naabrite arvel. Ka on naaberriigid varustanud USA-d mitme loodusvara ja odava tööjõuga, olnud tema majandusele turuks ja kapitalile tegevusväljaks, aidanud niiviisi kaasa USA õitsengule.
Olgugi et USA asub muust maailmast eemal, pole ta sellest eraldatud. Üle ookeanide kulgevad head ja mõõduka pikkusega ühendusteed.
Kõigile merepiiridele pääseb hästi või vähemalt rahuldavalt ligi ka riigi siseosadest. Idas asuva Atlandi ookeani kaudu on peetud sidet Euroopa, Vahemere maade ja Musta Aafrikaga. Euroopa-sidemed olid varem ülitähtsad – tuli ju sealt suurem osa Ameerika Ühendriikide rahvastikust, seal asusid peamised kaubanduspartnerid. Need sidemed on praegugi olulised, kuid jäävad üha enam muude sidemete varju.
Varem suheldi Euroopaga peamiselt põhjapoolsete sadamate kaudu, mis on lõunapoolsega võrreldes Euroopale märksa lähemal ja ka loodusoludelt soodsamad. Need sadamad jäävad riigi siseosadest aga mõnevõrra eemale. Pärast rekonstrueerimistöid Saint Lawrence’i jõel ja mitme kanali ümberehitust pääsesid ookeanilaevad Suurele järvistule ja sealsed sadamad muutusid meresadamateks. Talveks see meretee aga külmub.
Lõunas saavad Ameerika Ühendriigid üle Mehhiko lahe soodsalt kaupu vahetada. Kariibi mere istandusriikide ja mitme Ladina-Ameerika maaga. Pärast panama kanali valmimist 1914. aastal viib siit otsetee ka Lõuna-Ameerika lääneranniku riikidesse.
Järjest tähtsamaks muutuvad lääneranniku sadamad, mille kaudu peetakse ühendust paljude Vaikse ja India ookeani maadega. Küll on aga läänerannikul vähe häid looduslikke sadamaid. Rannik ise asub enamikust USA osariikidest võrdlemisi kaugel ja partneriteni teisel pool Vaikset ookeani, näiteks Jaapani ja Hiinani, on palju maad.
Riik koosneb kahest suurest osast, põhiosast ja Alaska osariigist. Enamus põhiosa piirist Kanadaga on praktiliselt sirge ning annab riigile ristkülikukujulise vormi. Ainult kirdes ja kagus on riigi maa-ala nagu välja veninud. Kirdes ja edelas on väljaulatuvad osad. Riigil on ka saari, näiteks Hawaii saared.
Riigi põhiosa (välja jäävad Alaska ja Hawaii) asub vahemikus 125–68W ja 50–25N. Pealinna Washingtoni geograafilised koordinaadid on 78W ja 39N.
Pinnamood
Umbes poole USA territooriumist moodustavad tasandikud ja madalad mäestikud, kõrgmäestikke on ainult lääne- ja loodeosas. Idaosas paikneb vana ja tugevasti kulunud Apalatši mäestik (kõrgeim Mount Mitchell 2037 m). Lääneosas on Kordiljeerid, mille kõrgeima osa moodustab alpiinne Alaska ahelik (USA ja kogu Põhja-Ameerika kõrgeim tipp Denali 6168 m). Alaskast lõuna pool on põhja-lõunasuunaline mäestikuvööde, kuhu kuuluvad Ranniku-Kordiljeerid, Kaskaadid ja Sierra Nevada (Mount Whitney 4418 m) ning idas Kaljumäestik. Nende teke võib olla seotud laamtektoonikaga. (Põhja-Ameerika ja Vaikse ookeani laama mõjul).
Loodusvarad ja nende majandamine
Loodusvarade poolest on Ameerika Ühendriigid palju rikkamad kui enamik teisi kõrgelt arenenud maid. Loodusvarade majandamine on seni jätnud aga mõneti soovida.
Territooriumi suurus ilma Suure järvistuta on 936 miljonit hektarit, seega umbes korda väiksem kui Venemaa ning veidi väiksem kui Kanada ja Hiina. Majanduslikult väärtuslikku territooriumi, mis on küllalt tasane ja asub võrdlemisi soodsas kliimas, on USA-l rohkem kui ühelgi teisel riigil maailmas – umbes 700 miljonit hektarit ehk peaaegu 3 hektarit inimese kohta.
Üle kolmandiku pindalast ehk umbes 350 miljonit hektarit on riigimaa. Enamasti on see kehv või päris kõlbmatu. Suur hulk maid on parandatud või taastatud. Maakasutuse poolest on erandlik suurim osariik Alaska. Sealsest 152 miljonist hektarist on metsa all umbes 50 miljonit hektarit, ülejäänu on aga põllumajanduseks ja metsanduseks valdavalt kõlbmatu maa.
==== Metsavarud ==== Ameerika Ühendriigid on keskmise metsarikkusega maa. Metsade üldpindala on u. 310 000 000 ha. Metsasus on 2015. aasta andmetel 33,9%. Metsasuse poolest asuvad Ameerika ühendriigid teiste riikide seas 96. kohal. Metsad on enamasti suhteliselt tootlikud ja liigirikkad. Kaks kolmandikku puidust annavad okaspuud ja kolmandiku lehtpuud.
USA-s kasvab mitmesuguseid metsi. Alaska sisealadel on tüüpilised vähetootlikud okasmetsad. Neid ürgseid metsi raiutakse vähesel määral. Lääneosa kuivemas kliimas kasvavad peamiselt männimetsad. Kliimast olenevalt on need kidurad, keskmise või üle keskmise tootlikkusega metsad. Kirdeosariikide segametsad olid varem samuti üsna tootlikud, kuid need laastati juba 19. sajandil. Sooja parasvöötme lehtmetsi on säilinud vaid mägedes looduskaitse-, vee- või mullakaitsemetsadena. Varasematel aegadel oli palju niiskeid lähistroopilisi metsi riigi edelaosas. Eriti väärtuslikud olid männi- ja küpressimetsad. Lähistroopilisi metsi laastati tugevasti 20. sajandi algupoolel. Seetõttu on lääneosariikide metsad praegu paremas seisukorras ja seal on valdavalt okaspuud. Lehtpuitu saab peamiselt idaosariikide laastatud metsadest.
Kalavarud
Vanasti olid Ameerika Ühendriikide kalavarud rikkalikud. Palju kalu oli sisevetes, eriti Suures järvistus. Juba XV sajandist tuntud heeringa- ja tursapüügi piirkonnad olid Atlandi ookeani põhjaosa rannikuvetes. Heeringat, turska, sardiine, eriti lõhelisi oli väga rikkalikult ka Vaikse ookeani rannikuvetes, kõige rohkem Alaska lõuna- ja läänerannikul. Kalarikas oli Mehhiko laht, kuhu Mississippi ja teised jõed tõid tohutul hulgal toitained. Ent kalavarade majandamine oli kaua aega väga halb: territoriaalvete laius ainult 5 kilomeetrit, kaugemates vetes levis röövpüük, millega tegelesid enamasti välismaalased. Oluliselt kahjustas kalavarasid rannikumere ja suure järvistu saastamine. Niisugustes tingimustes vähenesid kalarikkused tohutult.
Alles viimase paarikümne aasta jooksul on tehtud tõsiseid pingutusi kalavarude kaitseks ja taastamiseks. Vaikses ookeanis ja Mehhiko lahes on olukorra edasine halvenemine peatatud ning Suurde järvistusse kalajuurde tulnud. Atlandi ookeani veed USA rannikul on kalast aga peaaegu tühjad.
Veevarud
Ameerika Ühendriigid oma enamasti niiske kliima, suurte jõgede ja tohutute põhjaveevarudega on veega väga hästi varustatud. Sellised jõed nagu Mississippi, Yukon ja Columbia kuuluvad maailma 25 veerikkama jõe hulka. USA jõgede aastane äravool kokku on 2345 km3 (viies koht maailmas). Sellele tuleb lisada 125 000 km3 taastumatut põhjavett. Ometi on Ameerika Ühendriikides olnud viimasel aastakümnetel veega palju probleeme, peamiselt kahel põhjusel: vee tarbimine on liiga suur ja veevarad osariikide vahel ebaühtlaselt jaotunud.
Maavarad
Suure pindala ja mitmekesise geoloogilise ehituse tõttu on Ameerika Ühendriikides palju maavarasid. Mitme tooraine paremad varud on aga kestva kaevandamisega ammendatud ja alles on jäänud vaid halvema kvaliteediga osa. Siiski on Ameerika Ühendriigid maavaradelt palju rikkamad kui Jaapan või Lääne-Euroopa riigid. Neid maavarasid, mida endal pole, saab tihti hõlpsasti hankida naaberriikidest.
Ameerika Ühendriikidel on vähe nende metallide maake, mida lisatakse terasele selle omaduste parandamiseks. Täiesti puudub nikkel, seda saadakse Kanadast. Näiteks mangaani aga peab ostma kaugematest maadest. Alumiiniumimaaki ehk boksiiti leidub USA-s ainult ühes keskpärases leiukohas Arkansase osariigis. Seda maaki on otstarbekas sisse vedada Kariibi mere istandusriikidest. Vase, plii, tsingi, hõbeda ja teiste värviliste metallide maake leidub mitmel pool lääneosariikides üsna palju. Ka nende maakide paremad varud on ammendatud ja järele jäänud maakide metalli sisaldus on võrdlemisi väike. Rikkamaid maake veetakse sisse Mehhikost. Ameerika Ühendriikides on palju kulda, eriti California ja Alaska osariigis. Nende alade asustamisel oli kullapalavikul tähtis osa. Väga palju on fosforiiti, kaalisoola, väävlit.
Energiavarad
Ka energiavarade poolest kuulub USA maailma rikkaimate riikide hulka. Et energiat tarbitakse aga tohutult palju, on suur osa energiavaradest ammendatud. Ameerika Ühendriikides on mitmeid nafta- ja maagaasi leiukohti. Vanimad leiukohad riigi kirdeosas ja California osariigis on ammendunud või ammendumas. Üsna tühjad on ka praegusajal tähtsaimad Mehhiko lahe ja mandri keskosa basseinid Texase, Oklahoma ja Louisiana osariigist. Perspektiivsed on uued leiukohad Wyomingi osariigis. Väga palju leidub naftat ka Alaska põhjarannikul, kuid sealt on seda suure kauguse ja karmi kliima tõttu raske kätte saade. Suurem osa maailma söevarudest kuulub USA-le, Venemaale ja Hiinale. Vanemad, kuulsamad ja kvaliteetsema söega leiukohad asuvad idas, Apalatši mäestikus. Sealsed varud on aga ammendumas. Hiigelmaardlad keskosariikides on seni peaaegu kasutamata – süsi on madala kvaliteediga ja kõlbab üksnes elektrijaamade kütteks. Uraanimaaki tuumkütuse valmistamiseks on piisavalt, kuid seda tarvitatakse perspektiivitundega ja imporditakse ka mujalt, näiteks Kanadast.
Laamtektoonika
USA paikneb Põhja-Ameerika laam, võttes enda alla 60% laamast. Ta on vanaaegkonna, keskaegkonna ja uusaegkonna kurrutuse piirkonnas ja eelkambriumi pealiskorral.
Kliima
USA põhiosa asub parasvöötmes ja lähistroopikas, Florida osariigi lõunaosa ulatub troopikavöötmesse, Alaskas valitseb lähisarktiline kliima. Ääremäestikud takistavad niiske õhu pääsu sisemaale. Külm arktiline õhk tungib ida–läänesuunaliste mäestike puudumise tõttu kaugele lõunasse, seepärast on USA siseosadest talvel õhutemperatuur ligi 10 °C madalam kui samadel laiustel Euroopas. Jaanuari keskmine temperatuur on Yukoni platool −30 °C, Ülemjärve ääres Duluthis −13,9 °C, Vaikse ookeani rannikul Juneau’s −1,6 °C ja Los Angeleses 12,3 °C. Juuli keskmine temperatuur on siseosades valdavalt üle 18 °C, jahedam on rannikul; kõige kõrgem temperatuur on mõõdetud Surmaorus (56,7 °C; läänepoolkera kõrgeim).
Sademeid on kõige enam Kordiljeeride läänenõlval: 3000–4000 mm, Kaskaadides kohati kuni 6000 mm aastas. Rohkesti sajab ka riigi ida- ja kaguosas (1000–1200 mm aastas). Tasandikel väheneb sademete hulk lääne suunas: Kesktasandiku idaosas on see kuni 1000 mm, Kaljumäestiku idajalamil 300 mm aastas. Riigi keskosas sajab aastas keskmiselt 250–500 mm ning lääne- ja idarannikutel 1000–3000 mm.
Ilmastikukatastroofid
Suuremas osas Ameerika Ühendriikides ei tarvitse karta laastavaid loodusõnnetusi. Mehhiko lahe rannikut ohustavad orkaanid, jõgedel tuleb ette üleujutusi, esineb kuumalaineid ja külmalaineid. Suuremad looduskatastroofid on olnud järgmised:
Veevarad
Ameerika Ühendriikide kliima on enamasti niiske, suurte jõgede ja tohutute põhjaveevarudega on veega väga hästi varustatud. Ometi on viimastel aastakümnetel olnud veega palju probleeme, sest vee tarbimine on liiga suur ja veevarud osariikide vahel ebaühtlaselt jaotunud. Veenappus on üleriigilises ulatuses ilmne. Umbes veerand USA veevarudest asub Alaskal, kus neid kuigivõrd ei vajata. Suhteliselt hea on olukord niiskes idaosas – seal teeb muret hoopis vee ajutine üleküllus ehk üleujutused.