cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jacksonville
Kliima
Jacksonville'is on igal kuul esinenud temperatuuri üle +28 °C. Maist septembrini on mõõdetud üle +37°. Rekord, üle 40°, on mõõdetud juulis. Augusti absoluutne miinimum on üle +17 °C. Miinustemperatuure on mõõdetud novembrist märtsini. Absoluutne miinimum on mõõdetud jaanuaris (-14 °C).
Aastas on sademeid 1330 mm. Suved on väga vihmased: septembris on keskmiselt 201 mm sademeid, kõige kuivemas kuus novembris 58 mm.
Ajalugu
Esimese asula rajasid Jacksonville'i kanti 6000 aastat tagasi timukua indiaanlased. Arheoloogid on sellele asulale nimeks andnud Ossachite.
Eurooplased saabusid Jacksonville'i kanti 1562. See oli prantsuse hugenott, maadeavastaja Jean Ribault, kes kaardistas St. Johnsi jõe. 1564 rajas René Goulaine de Laudonnière esimese eurooplaste asunduse selles piirkonnas, Fort Caroline'i. Kiiresti järgnes Hispaania asundus San Agustin, mis juba 20. septembril 1565 ründas ja vallutas Fort Caroline'i, tappes peaaegu kõik seda kaitsnud prantslased. Kindlus nimetati ümber Fort San Mateoks ja sellega kindlustus San Agustini koht piirkonna vägevaima asulana.
1763–1783 kuulus Florida Suurbritanniale, seejärel taas Hispaaniale. Esimene tsiviilasula rajati Jacksonville'i alale alles 1791 ja selle nimi oli Cowford koolmekoha järgi, kust oli võimalik kariloomi üle St. Johnsi jõe ajada. 1821 ühendati Florida USAga ja 1822 sai Jacksonville presidendi Andrew Jacksoni auks oma praeguse nime.
USA kodusõjas oli Jacksonville algul tähtis keskus, mille kaudu Floridast kariloomi välja veeti Konföderatsiooni vägede toetuseks. Sellepärast alustasid põhjaosariigid sadama blokaadi, kasutades selleks lähedal asuvat Fort Clinchi, mis nende käes oli. Jacksonville'i pärast ei peetud kodusõjas küll ühtki lahingut, kuid omati käis linn sõjas mitu korda käest kätte ja see põhjustas pärast sõda linnas märkimisväärse korratuse.
Pärast kodusõda said Jacksonville ja läheduses paiknev St. Augustine tuntuiks rikaste ja kuulsate talvitumiskohana. Külastajad saabusid algul aurikul, hiljem raudteed pidi. 2. veebruaril 1888 külastas Jacksonville'i president Grover Cleveland oma Florida-reisil, mis juhtis üldsuse tähelepanu osariigi väärtusele turismi seisukohalt. Siiski andsid Jacksonville'i turismile 19. sajandi lõpus suure hoobi kollapalaviku puhangud ja raudtee pikendamine Florida lõunaossa.
3. mail 1901 puhkes Jacksonville'i kiutehases tulekahju. See osutus üheks kõige hullemaks õnnetuseks Florida ajaloos ja kõigi aegade suurimaks linnatulekahjuks lõunaosariikides. Räägiti, et tulekahju kuma oli näha Georgia osariiki Savannah'sse ja suitsupilved koguni Põhja-Carolinasse Raleigh'sse. 8 tunniga jäi 10 tuhat inimest kodutuks ja ärilinnaosa põles maha. Linna taastamist juhtis New Yorgi arhitekt Henry John Klutho. Aastail 1901–1912 ehitati üle 13 tuhande hoone.
1967. aastal toimus rahvahääletus linna ja maakonna ühinemisel ühiseks omavalitsusüksuseks, mille valijad heaks kiitsid. 1. oktoobril 1968 sai ühinemine teoks.
Rahvastik
2010. aastal elas Jacksonville'is 821 784 inimest.
Jacksonville on 20. sajandi teisel poolel kiiresti kasvanud ja elanike arvult USA 11. linn. Jacksonville'i linnastus elas 2010. aastal 1 525 228 inimest. 2010. aasta rahvaloenduse järgi oli 59,4% elanikest valged, 30,7% neegrid ja 7,7% latiinod.
Aastail 2005–2007 korraldatud USA kommuunide uuringu põhjal on 88,7% Jacksonville'i elanike kodune keel inglise keel. 4,9% räägivad kodus hispaania keelt, 3,2% teisi indoeuroopa keeli, 2,4% Aasia keeli ja ülejäänud 0,8% muid keeli.
Majandus
2009. aastal oli Jacksonville'i linnastuala SKP 58,3 miljardit USA dollarit.
Sõpruslinnad
Jacksonville'il on kümme sõpruslinna:
Aastal 2000 autasustas sõpruslinnade rahvusvaheline organisatsioon Jacksonville'i linna ühisprogrammi eest Nantesiga.
Fenokristall
Fenokristall on tardkivimi koostises olev mineraalitera, mis on kivimi põhimassi moodustavatest teradest oluliselt suurem.
Fenokristalle sisaldavat kivimit nimetatakse porfüüriliseks.
Fenokristalle sisaldavad tihti näiteks vulkaanilised kivimid. Sel juhul on fenokristallid kristalliseerunud Maa sisemuses, ümbritsev peeneteraline põhimass on aga moodustunud maapinnal või selle lähedal, kus jahtumine on olnud oluliselt kiirem.
Fenokristalli analoogi moondekivimeis nimetatakse porfüroblastiks.
Emil Nolde
Emil Nolde (sünninimi Emil Hansen; 7. august 1867 – 15. aprill 1956) oli saksa maalikunstnik.
Emil Nolde kuulus aastast 1906 rühmitusse Die Brücke.
Emil Nolde maalis religioossetel teemadel, samuti natüürmorte ning algeliselt ja kirglikult müstilisi maastikke.
Nikolaus Lenau
Nikolaus Lenau (õieti Nikolaus Franz Niembsch Edler von Strehlenau; 25. august 1802 – 22. august 1850) oli Austria luuletaja. pisi|vasakul|Nikolaus Lenau, 1839
Nõmmeotsa
Nõmmeotsa on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Dolores Vegman
Dolores Vegman (kodanikunimi alates 1970. aastast Dolores Kruuse; sündinud 17. juulil 1941 Nižni-Uvelskis Tšeljabinski oblastis) on endine eesti näitleja.
Dolores Vegman lõpetas 1960. aastal Tallinna 10. Töölisnoorte Keskkooli ja 1962. aastal Tammsaare-nimelise Rahvateatri õppestuudio. Töötas näitlejana 1962–1963 Endla teatris ja 1963–1970 Rakvere Teatris. Aastatel 1974–1998 oli ta Tallinna perekonnaseisuametis abielude registreerija.
Ranna kaitseliin
Ranna kaitseliin ehk Ranna liin oli Wehrmachti kaitseliin Sõrve poolsaarel 1944. aastal. Liinil toimusid lahingud 20. ja 21. oktoobril 1944. Punaarmee rünnakud 20. oktoobril suudeti tagasi lüüa, kuid 21. oktoobril surus Punaarmee oma tankikiilu läbi kaitse vasaku tiiva. Õhtuks jõudsid läbi murdnud tankid juba Teesoo talust põhjas asuva metsani. Järgmisel hommikul kogus kaitseliini juht korvetikapten Kurt Schulz veel Ranna liinil kaitsel olevad üksused rünnakuks lääne suunas, üritades läbimurdnud väeosadel ühendus oma tagalaga ära lõigata ja nad kotti võtta. Julge vasturünnak tuli Punaarmeele ootamatult ja sel oli esialgu ka edu. Jõudnud peaaegu läänerannikuni välja, jäädi aga tugeva Nõukogude vasturünnaku alla ja seda enam peatada ei suudetud. Sellega oli Saksa vägede kaitse Ranna liinil murtud ja taganeti kiirelt Leo liinile, et ise pääseda sissepiiramisest.
Pühajärve Põhikool
pisi|Pühajärve Põhikool (2008) Pühajärve Põhikool on põhikool Valga maakonnas Otepää vallas Sihval.
Pühajärve mõisas tegutses kool juba 1775.
1857 toodi kool Sihvale, kuhu oli ehitatud koolimaja. Pärast koolimaja põlemist jätkati tööd rehetares. Hiljem ehitati uus koolitare, kus õpetati aastani 1901. See koolitare hävis 8. jaanuaril 1901 tulekahjus. Pärast seda tegutses kool lühemat aega Otepää alevis. 1910 kolis kool taas Sihvale, kuhu oli ehitatud uus koolimaja. 1921 muudeti kool 4-klassiliseks. 1929 muudeti kool 6-klassiliseks. Seejärel klasside arv mitu korda muutus. 1962–1988 tegutses kool 8-klassilisena ja seejärel 9-klassilisena.
Pühajärve Põhikool on 2007. aastal saanud tiitli "Eesti kaunis kool".
Magnus Gustav von Essen
thumb|Magnus Gustav von Essen. [[George Dawe maal.]] Johann Magnus Gustav von Essen (venepäraselt Иван Николаевич Эссен; 30. september (vkj. 19. september) 1759 Kalvi mõis – 20. juuli (vkj. 8. juuli ) 1813 Baldone, Kuramaa kubermang) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane.
Magnus Gustav von Essen sündis Kalvi ja Aseri mõisniku Klaus Gustav von Esseni ja Magdalena Elisabeth von Stackelbergi pojana.
1788–1790 osales Essen Vene-Rootsi sõjas ning 1792 ja 1794 võttis osa sõjategevusest Poolas. Maciejowice lahingus ülesnäidatud vapruse eest autasustati teda Georgi ordeni 4. klassiga.
1797. aastal määrati ta Tšernigovi musketäripolgu ülemaks ja ta sai kindralmajori auastme. 1799. aastal osales ta kindralleitnant Hermanni juhitud 1. diviisi koosseisus Hollandi sõjaretkel. Pärast Inglise-Vene armee mitmeid lüüasaamisi ja kindralleitnant Hermanni vangilangemist määrati Essen allesjäänud Vene vägede ülemaks. Essen näitas end andeka ja taktikaliselt tugeva väejuhina ning peatselt ülendati ta kindralleitnandiks.
1802. aastal sai ta Smolenski sõjakuberneriks ja Smolenski sõjaväeringkonna jalaväeinspektoriks. Järgmisel aastal sai ta Kamenets-Podolski sõjakuberneriks ja Dnestri sõjaväeringkonna jalaväeinspektoriks. 1805. aastal oli ta korpuseülem Grodno ja Brest-Litovski rajoonis. Järgmisel aastal osales tema juhitud korpus sõjategevuses Dnestri ääres. Piirati Türgile kuuluvat Hotini kindlust, mis alistus 1806. aasta novembris. Seejärel liikus Esseni korpus Poolasse. Ida-Preismaal võeti osa lahingutegevusest Prantsusmaa vastu. 1807. aastal veebruaris sai Esseni korpus Ostrołęka lahingus prantslaste käest lüüa.
1809. aastal määrati ta Moldova armee reservkorpuse ülemaks.
Riia sõjakubernerina ei olnud tema tegevus kuigi edukas. Kolmes Läänemere kubermangus võeti sõjaväkke vaid vähem kui 40 000 meest. Samuti ei võtnud Essen ette olulisi samme linna kaitse tugevdamiseks ning kui Preisi vägede edasiliikumist ei suudetud takistada ja kaotati lahing Iecava all, lasi Essen põletada Riia eeslinnad. Tugeva tuule tõttu väljus tuli kontrolli alt ning jättis hulga linnakodanikke peavarjuta (linna 33 000 elanikust ligi 10 000 jäid koduta). 1812. juunis määrati Riia sõjakuberneri kohalt Liivi- ja Kuramaa kindralkuberneriks ja juba oktoobris asendati Essen markii Filippo Paulucciga. Essen ravis end seejärel Baldone kuurordis, kus ta uppus ühe vanniprotseduuri käigus. On oletatud, et ta tegi enesetapu.
Teda autasustati Venemaa Püha Georgi IV klassi, Püha Anna I klassi, Püha Vladimiri II klassi ja Püha Aleksander Nevski ordeniga.
George Dawe maalitud Magnus Gustav von Esseni portree asub Ermitaaži 1812. aasta isamaasõja galeriis.
Perekond
Abielust sündis üks tütar:
Maidla (Märjamaa)
Maidla (1977–1997 Tika) on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Maidla külas asub Eesti suurim kivikalme. Maidla kivikalme on 2130 m² suurune ebaühtlane kivilade, millesse on maetud 5.–6. sajandil ning eriti palju 11.–13. sajandil. Enamasti on tegemist põletusmatustega, kuid on ka üksikuid laibamatuseid. Maidla kivikalme kaevati 1983–85 ja 1987–90 aastal arheoloog Mati Mandeli juhtimisel täielikult läbi.
Pireus
Pireus on linn ja vald Kreekas Atika piirkonnas. See on sadamalinn Ateena linnastus.
Tualettpaber
Tualettpaber on pehme paber, mida kasutatakse peale urineerimist ja roojamist päraku ümbruse puhastamiseks väljaheite jääkidest.
Esimesed teated paberi kasutamisest hügieenilistel eesmärkidel pärinevad Hiinast 6. sajandist enne meie aega ning tualettpaberi suuremahuline tootmine sai alguse 14. sajandil. Tänapäevane tualettpaber pärineb 19. sajandist, selle leiutas Joseph Gayetty 1857. aastal, selle perforeeritud ja lehe rebimist lihtsustava versiooni leiutas Seth Wheeler 1871. aastal.
Rulli paigutus
pisi|Horisontaalse seinakinnitusega tualettpaberi rulli erinevad paigutused Tualettpaberi rulli saab paigutada seinakinnitusele nii, et sellest rebitav paberiosa on rulli peal või rulli all. Näiteks uuring USA-s on näidanud, et 60–70% eelistab esimest varianti. Oma tualettpaberi versioonile patenti taotlenud Wheeler kujutas joonisel samuti tänapäeval eelistatuimat paigutust.
Risto Ryti
pisi|150px
Risto Heikki Ryti [r'üdi] (3. veebruar 1889 Huittinen – 25. oktoober 1956 Helsingi) oli Soome poliitik, Soome peaminister 1939–1940 ja president 1940–1944.
1921–1924 oli ta rahandusminister, 1923–1940 ja 1944–1945 Soome Panga juhatuse esimees.
1945–1949 oli ta "sõjasüüdlasena" vangis.
Antwerpeni Sümfooniaorkester
Antwerpeni Sümfooniaorkester tegutseb Flandrias ja nende kodusaal on uus Queen Elisabeth Hall Antwerpenis. Orkestri peadirigent on Elim Chan ja audirigent Philippe Herreweghe.
Ajalugu
Orkestri ajalugu ulatub aastasse 1895, mil linna loomaaia lähedusse ehitati esimene kontserdisaal. Sealtpeale on Antwerpeni Sümfooniaorkester kujundanud endale soliidse maine ühe Belgia parima orkestrina, kelle ees on seisnud peadirigentidena Edo de Waart, Philippe Herreweghe ja Jaap van Zweden ning kellega on teinud koostööd maailmanimega solistid. Hooajast 2019/2020 on orkestri uus peadirigent Hongkongist pärit tõusev täht Elim Chan (*1986).
Kuninglik ühendus
Antwerpeni Sümfooniaorkester on uhke, et võib olla üks Belgia kahest „kuninglikust“ orkestrist (rahvusvaheliselt tuntakse neid ka kui Flaami Kuninglikku Filharmooniaorkestrit), jagades au Liège’i orkestriga prantsuse keelt kõnelevas Belgia piirkonnas.
Flandria ja Belgia suursaadik
Antwerpeni Sümfooniaorkester on Flandria kultuurisaadik, kelle rahvusvahelised kontserditurneed toovad järjest laiemat tuntust nii neile endile kui ka nende kodukohale. Orkester esineb regulaarselt Madalmaades ja Saksamaal ning võtab ette ka reise kaugemale. Üles on astutud kuulsates saalides, nagu Viini Musikverein ja Konzerthaus, Salzburgi Festspielhaus, Amsterdami Concertgebouw, Tōkyō Suntory Hall ja Bunka Kaikan Hall, Kölni ja Müncheni Filharmoonia saalid, Budapesti Kunstipalee ja Pekingi Suur Rahvusteater.
San Luis Potosí
Linna pindala on 385 km² ja elanike arv 2005. aastal oli 685 934.
Koos naabruses asuva Soledad de Graciano Sáncheze linna ja mõne väiksema läheduses asuva asulaga moodustab San Luis Potosí linnastu, kus elab 2010. aasta seisuga 1,040 miljonit inimest. See on Mehhiko suuruselt 11. linnastu.
San Luis Potosí asub 1850 m kõrgusel merepinnast.
Kliima
San Luis Potosís on aasta keskmine õhutemperatuur +17,4 °C. Kõige kõrgem on õhutemperatuur mais (+21,0 °C) ja juunis (+20,4 °C), kõige madalam jaanuaris (+13,0 °C) ja detsembris (+17,4 °C). Absoluutne maksimumtemperatuur +37 °C on mõõdetud nii mais kui juunis, aga igas kuus on mõõdetud üle +30 °C peale detsembri, mille maksimum on +29,5 °C. Absoluutsed miinimumtemperatuurid on jaanuaris mõõdetud –7 °C ja veebruaris mõõdetud –6,5 °C. Maist oktoobrini ei ole kunagi öökülma täheldatud ning seni fikseeritud miinimumtemperatuurid on augustis (+7 °C) ja mais (+6 °C).
Aastas sajab keskmiselt 392 mm, põhiliselt suvel. Kõige sajusemad kuud on september (66 mm) ja juuni (65 mm), kõige kuivemad märts (6 mm) ja veebruar (8 mm). Aastas on keskmiselt 53,4 sajupäeva, neist kõige rohkem septembris (8,4) ja juulis (7,8), kõige vähem märtsis (1,5) ja veebruaris (1,6).
Ajalugu
Enne hispaanlaste tulekut asus praegune San Luis Potosí osariigi maa-ala kahe kultuuri, Mesoameerika ja Aridoameerika piiril. Osariigi lõunaosa kuulus Otomi kuningriigile, aga põhja-, kesk- ja lääneosa, kus ka San Luis Potosí linn asub, kuulus tšikamekadele. "Tšikamekad" on üldnimetus mitmesuguste rändhõimude kohta, kes elasid tänapäeva Põhja-Mehhikos asteekide riigi põhjapiiril. Rändhõimudel ei olnud suuri linnu ega alalisi asulaid nagu enamikul Mesoameerika tsivilisatsioonidel. Ajaloolased on neid rahvaid kirjeldanud väga sõjakatena ja omavahel pidevalt sõjajalal elavatena. Need hõimud rääkisid eri keeli, aga nende kombed olid sarnased.
Pärast konkistadooride saabumist Hispaaniast kulus neil ikkagi terve sajand, et koloniseerida kogu Mesoameerika ja jõuda Aridoameerika piirideni. Kui hispaanlased asutasid selles piirkonnas 16. sajandi lõpul esimesed asulad, siis pidid nad võitlema gatšitšillide sagedaste rünnakutega. Need hõimud olid väga sõjakad ja ründasid neid, kes äsja rajatud teedel rändasid Zacatecasesse. Konkistadoorid ja misjonärid kutsusid seda paika, kus tänapäeval asub San Luis Potosí, El Gran Tunal, mis tähendab 'suur viigikaktuse viljade koht'. Lõpuks sõlmiti 1589 tšikamekade ja hispaania asunike vahel rahu tänu Miguel Caldera ja vaimuliku Diego de la Magdalena pingutustele. See tähistas ühtlasi Tšikameka sõja lõppu.
pisi|San Luis Potosí katedraal
Linn sai nime Prantsusmaa kuninga Louis IX järgi, kes on ühtlasi linna kaitsepühak. Hispaania keeles kutsutakse teda San Luis Rey de Francia. Potosí lisati nime lõppu selleks, et eristada teda paljudest teistest San Luisi nimelistest kohtadest. See viitas umbes 40 aastat varem Boliivias Potosís avastatud muinasjutuliselt rikastele maagisoontele, sest ka San Luis Potosí asutamise peamine põhjus oli linna lähedal avastatud hõbeda ja kulla leiukohad.
Mehhiko 1910. aasta parlamendivalimised tühistati, kui ametis olev president Porfirio Díaz käskis oma vastaskandidaadi Francisco Madero vahistada ja vangistada. Madero põgenes ning andis 20. novembril 1910 välja San Luis Potosí plaani, deklareerides need valimised õigustühisteks ja kutsudes Mehhiko rahvast üles relvastatud võitlusele valitsuse vastu. Sellega algas Mehhiko revolutsioon, millega kukutati 35 aastat Mehhikot valitsenud president Díaz.
Tänapäeval on San Luis Potosí kesklinnas säilinud koloniaalajastu arhitektuur ja väljakud. Väljakul nimega Plaza de Armas asuvad katedraal ja 1770. aastast pärit kuberneriloss. Selle läheduses olev Meie Laulude Emanda Kirik (Templo de Nuestra Señora del Carmen) on tuntud altarite ja värvilistest katusekividest kuplite poolest ning seda peetakse üheks Mehhiko kõige ilusamatest kirikutest. Lisaks sellele asub San Luis Potosís härjavõitluse areen Plaza de Toros Fermin Rivera.
Tänapäev
San Luis Potosí keskusest väljapoole on hakanud kasvama moodne tööstuslik linn. See on üks põhilisi tööstuskeskusi Kesk-Mehhikos tänu strateegiliselt sobivale asukohale. Ühest küljest asub ta poolel teel pealinnast Mexicost Mehhiko suurima naaberriigi USA piirini, teisest küljest asub ta umbkaudu keset kolmnurka, mille moodustavad Mehhiko kolm suurimat linna Mexico, Guadalajara ja Monterrey.
Lisaks tööstusele, mis moodustab linna majandusest põhiosa, on viimasel ajal linnas hakanud arenema turism tänu osariigi ja keskvalitsuse abile. San Luis Potosí vanalinnas on paljudes ehitistes näha mitme kunstistiili segu ja see on hästisäilinud näide koloniaalarhitektuurist Mehhikos. 2010 kanti San Luis Potosí vanalinn UNESCO maailmapärandi nimekirja.
San Luis Potosíd läbib ajalooline Kuninglik Tee Sisemaale (El Camino Real de Tierra Adentro), mis rajati 1598 ja eksisteeris kuni 1882. Ka selle lõunapoolne, Mehhikos asuv osa kanti 2010 maailmapärandi nimistusse.
Haridus
Linnas asub San Luis Potosí ülikool. See on kasvanud välja linnas 1624 rajatud jesuiitide kolledžist. Hiljem kandis see nime Teadus- ja Kirjandusinstituut (Instituto Cientifico y Literario) ning sai 1923 ülikooli õigused.
Transport
San Luis Potosíst väljub raudtee neljas suunas: lõunasse Queretaro kaudu Mexicosse, põhja Saltillo kaudu Monterreysse, kirdesse Ciudad Vallese kaudu Tampicosse ja loodesse Aguascalientesesse.
San Luis Potosíst väljub maantee viies suunas. Suurim maantee kulgeb lõunasse Queretaro kaudu Mexicosse ja kirdesse Matehuala kaudu Saltillosse. Lisaks läheb maantee itta Rioverde kaudu Ciudad Vallesesse, edelasse Lagos de Moreno kaudu Guadalajarasse ja loodesse Zacatecasesse.
Männiku Põhikool
Männiku Põhikool oli põhikool Tallinnas aadressil Pihlaka tänav 12.
1958–1990 kandis kool nime ''Tallinna 39. Keskkool''. 1990–1995 kandis kool nime Männiku Keskkool ja seejärel kuni sulgemiseni 1998 Männiku Põhikool (vene õppekeelega). Suletud kooli õpilased suunati Valdeku Keskkooli.
Endises koolimaja on praegu Nõmme Sotsiaalmaja. Seal töötab ka Männiku Raamatukogu.
Germaine Greer
Germaine Greer (sündinud 29. jaanuaril 1939) on Austraalia publitsist, keda on peetud üheks olulisemaks 20. sajandi feministiks.
Germaine Greer valiti 2005. aastal Prospect Magazine'is 100 suurema mõtleja nimekirja.
Elukäik
Greer sündis Melbourne'is Austraalias. Pärast katoliiklikku kloostrikooli sai ta 1956. aastal stipendiumi Melbourne'i Ülikooli, kus ta sai hüüdnime Germaniac Queer.
1970. aastal kirjutas ta raamatu "The Female Eunuch", millest sai feministlik raamat ning mis oli paljudele naistele esimene kokkupuude teise laine feminismiga. Tema kirjeldus "stereotüübist": "Talle kuulub kõik, mis on ilus, isegi sõna "ilus" ise. Kõik, mis maailmas eksisteerib, on olemas vaid selleks, et Teda kaunimaks teha. ...Ta on loodu kroon..., nuttev, mossitav või naeratav, jooksev või lebav, on Ta ikkagi kõigest nukk" kõlas vastu paljudes naistes, kes tundsid ära "madonna/hoor/Lolita" sündroomi. Kuigi Greeri raamatut kasutati akadeemilises kontekstis, ei olnud see kirjutatud pelgalt akadeemilise lugejaskonna jaoks, pigem selleks, et stimuleerida debatte ja ennekõike tegevust, mis puudutas sugude representatsiooni poliitikat ja positiivset naiselikku seksuaalsust. Raamat oli konstitutsionaalsele (või reformistlikule) feminismile vastukarva ja Uus vasakpoolsuse kontekstis nähti seda liikumise liikumapaneva jõuna, milles "vabastus sõltub klassideta ühiskonna saabumisest ja riigi hävitamisest". Raamatus on väide, et naise seksuaalne passiivsus on tunnuslik kastreerimisele ning on naisele aegade jooksul kaela määritud nii teiste kui ka naise enda poolt.
Pärast edu oma esimese raamatuga käis ta kõikjal maailmas raamatut tutvustamas. Aprillis 1971 osales Greer feminismiteemalises debatis koos Norman Maileri, Jill Johnstoni, Diana Trillingu ja Jacqueline Ceballosega. Üritus oli põnev intellektuaalide ja isiksuste vastasseis. Samal ajal kui Johnston luges luuletust, kulmineerus laval lesbiseks. Greer ja Mailer jätkasid oma verbaalset arvamustevahetust veel kolm ja pool tundi.
Kunstiajaloolises menukis "Poiss" (2003) analüüsib Germaine Greer pikaajalist ja erinevates kultuuris väljendunud vaimustust, mida nii naised kui mehed noore poisi keha vastu tunnevad. Raamat on hulgaliselt illustreeritud ilusate teismeliste poiste piltidega.
2004 kutsus Austraalia peaminister John Howard teda "elitistiks" ja condescending 'uks ('alandav'), kui ta oli kritiseerinud austraallasi, et nad on too relaxed to give a damn ('liiga pingevabad, et millestki hoolida').
Jaanuaris 2005 oli Greer üheks kaheksast võistlejast Briti kuulsuste tõsielusarjas "Celebrity Big Brother". Enne saadet ütles ta saate kohta, et see on "nagu tsiviliseeritud variant läbi teismeliste magamistoa lukuaugu vaatamiseks". Pärast viit päeva saates marssis ta sealt välja. Ta rääkis tootjate psühholoogilisest julmusest ja türanniseerimisest, maja mustusest ja oma kaasvõistlejate meediahuvi otsivast käitumisest (loe inglise keeles ).
Valgu-Vanamõisa
Valgu-Vanamõisa (ka Valgu Vanamõisa) on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Suurküla (Märjamaa)
Suurküla on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Saesaare hüdroelektrijaama pais
pisi|Saesaare hüdroelektrijaama paisu liigveelase ja voolurahusti pisi|Saesaare pais 2019. aastal pisi|Vaade paisjärvelt paisu ülevoolule Saesaare pais on pais Ahja jõel Põlvamaal.
Saesaare pais rajati seoses Saesaare hüdroelektrijaama ehitamisega 20. sajandi keskpaigas aastatel 1951–1952.
Hüdroelektrijaama majandaval AS Generaatoril on Keskkonnaameti väljastatud vee erikasutusluba veekogu tõkestamiseks ja elektrienergia tootmiseks hüdroenergiast, mis kehtib kuni 14. juunini 2017. Arutluse all on paisu lammutamine selle järel, et taastada jõe loomulik voolusäng ja kaitsta jõeäärseid liivakivipaljandeid. Eesti Keskkonnaagentuuri keskkonnamõjude hinnangu aruanne jõudis järeldusele, et pais tuleb lammutada, et loodusprotsessid saaksid jätkuda ja liivakivipaljandid säiliksid. Paisu lammutamine mõjutab 27 kalaliiki, kaht linnuliiki, kohalikku turismi ja aja veetmise võimalusi, hüdroelektrijaama olemasolu ja lähikülade kaeve. 2016. aasta sügisel arutab Keskkonnaministeerium lammutamise rahastust.
Lisaks veetaseme tõstmisele ja veehoidla tekitamisele võimaldab Saesaare pais ligipääsu Ahja jõe vasakkaldale.
Vähima kaaluga bitt
pisi|280px| Arvu 149 esitus [[kahendsüsteemis. Vähima kaaluga bitti tähistav ruut on värvitud]]
470 (jahiklass)
470 on ühekereline ühtsusklassi svertpaat, taglastuselt luup, millel on bermuudapurjestus ning millel lubatakse kasutada ühte trapetsit ja spinnakeri.
Vähima kaaluga bitt
Vähima kaaluga bitt (ka noorim bitt, madalaim bitt (inglise keeles least significant bit, lühend LSB) on bitt, mis esitab positsiooni, kus asub kahendarvu väikseima väärtusega bitt.
470 (jahiklass)
Paadi projekteeris prantslane André Cornu 1962. aastal glisseerivaks paadiks, mis on ehitatud klaaskiust. 1963. aastal tutvustas autor 470-t Pariisi paadinäitusel (Salon Nautique de Paris), kus paat leidis hea vastuvõtu ning IYRU kinnitas 1969. aastal 470 rahvusvaheliseks svertpaadiklassiks.
Paadil võisteldakse kahe inimesega – roolimehe ja soodimehega – ning võistkonna sobiv kogukaal võiks olla 110–140 kg.
Vähima kaaluga bitt
Kahendsüsteemis reastatakse kõik bitid kaalu järgi alates nullist kuni antud kahendarvu bittide arv miinus üks. Esimene kaaluga null on LSB ehk vähima kaaluga bitt, viimane kaaluga n–1 (kus n on kahendarvu kohtade arv) on MSB. Näiteks kahendarvu 100101012 bitid kaalu järgi on: 1×27+0×26+0×25+1×24+0×23+1×22+0×21+1×20. Vähima kaaluga bitt on siin 1×20.
470 (jahiklass)
Nime on paat saanud kere üldpikkuse järgi, see on 470 sentimeetrit ehk 4,7 meetrit. 470 on purjetamise olümpiaklass olnud alates 1976. aastast ning alates 1988. aasta olümpiaregatist antakse meestele ja naistele eraldi medalid.
Vähima kaaluga bitt
Tavaliselt kirjutatakse kahendarv nii, et LSB on kahendarvu parempoolseim bitt. Mõningate arvutite arhitektuuris ja krüptograafia rakendustes kasutatakse ka esitusviisi, kus LSB on vasakpoolseim bitt.
470 (jahiklass)
Mõõdud
left|thumb|2008. aasta 470 MM, [[Erin Maxwell ja Isabelle Kinsolving loovimas Cascais, Portugal. ]]
Vähima kaaluga bitt
Sageli kasutatakse mõistet "noorim bitt" või "madalaim bitt". Nendel on kasulik omadus – nad muutuvad kiiresti, kui kahendarvu väärtus veidikenegi muutub. Näiteks kui liita kahendsüsteemis 310'ele 110 (000000012+000001102) on tulemuseks 410, aga noorimad bitid on täiesti muutunud 0112 -> 1002. See noorimate bittide omadus leiab suurt kasutust pseudojuhuslike arvude genereerimisel.
470 (jahiklass)
Purjetajad
right|thumb| stardirivi Eestlastest on selles paadiklassis olümpiamängude hõbe- ja pronksmedali võitnud Toomas ja Tõnu Tõniste. Juunioride maailmameistriteks said aastal 2005 Agnes Lill ja Merili Randmaa.
Vähima kaaluga bitt
Inglise keeles püütakse vahet teha kahel lühendil: lsb ja LSB. Esimene on least significant bit ja teine Least Significant Byte. Viimasel juhul viidatakse mitmebaidise sõna kõige väiksemat kaalu omavale baidile.
Kreeka keel
pisi|Uuskreeka keele murded Kreeka keel on üks indoeuroopa keeli.
Praegusel uuskreeka keelel oli kaks kirjakeeleteisendit: ametlikus asjaajamises ja teaduslikus kirjanduses kasutatav katharévousa, mis matkib vanakreeka keelt, ja ilukirjanduseski kasutatav rahvakeel dimotiki. Alates 1974. aastast on ametlikult kasutusel üksnes dimotiki.
Kreeka keel on flekteeriv keel.
Vanakreeka keel
Vanakreeka keel, mille vanimad raidkirjad pärinevad 8.–7. sajandist eKr, oli antiikajal tähtis kultuurkeel, peale Kreeka eriti idapoolsetel Vahemere maadel ja Ees-Aasias. Ladina keele ja teiste keelte kaudu on kreeka keele elemente kandunud ka eesti keele sõnavarasse (näiteks akadeemia, bioloogia, -graaf, tele-).
Kreeka tähestik
Kreeka tähestiku suur- ja väiketähed on esimeses ja teises reas. Kolmandas reas on toodud uuskreeka nimede kirjutamisel kasutatav 1987. aastal kehtestatud kreeka omaladina tähestik. Rohkete erandite tõttu kreeka nimede kirjutamisel ei saa seda tabelit kasutada kreeka nimede latiniseerimiseks.
Alexander von Bulmerincq
pisi|Alexander von Bulmerincq
Alexander Michael Carl von Bulmerincq (24. mai/5. juuni 1868 Peterburi – 29. märts 1938 Tartu) oli Eesti teoloog ja orientalist, maailmas tunnustatud Vana Testamendi teadlane.
Bulmerincq oli Eesti Lähis-Ida uuringute ja assürioloogiateaduse üks alusepanijaid, ta avaldas palju uurimusi Iisraeli ja ümbritsevate piirkondade aja- ja usundiloost.
Tema poeg oli tunnustatud orientalist Alexander Georg von Bulmerincq (1909–1945), kes tegutses marssal Erwin Rommeli ülemtõlgina Aafrikas.
Alexander von Bulmerincq õppis evangeelset teoloogiat, Vana Testamendi teadusi ja semiidi keeli Tartu ja Leipzigi ülikoolides. Kaitses teoloogiamagistri väitekirja 1894 Tartu Ülikoolis. Oli korp! Neobaltia liige. 1898 aastast alates oli Tartu ülikooli erakorraline ja 1907. aastast alates korraline semiidi keelte professor. 1908–1912 oli Tartu Ülikooli usuteaduskonna dekaan. Eesti Vabariigi Tartu Ülikoolis sai temast Vana Testamendi ja semiidi keelte professor.
Tema õpilaste hulka kuulusid Ameerika Ühendriikides 20. sajandi tuntuimaks süroloogiks kujunenud Artur Võõbus ning teoloog ja orientalist Uku Masing, kellest sai ka Bulmerincqi töö jätkaja Tartu Ülikooli Vana Testamendi ja semitistika professorina. Marju Lepajõe on öelnud: "Üks efektiivsemaid seminare Tartu ülikooli ajaloos on olnud mu meelest enne II maailmasõda Alexander von Bulmerincqi süüria keele tunnid, kus käisid enamasti ainult kaks õpilast: Uku Masing ja Arthur Võõbus."
Pühendusteos
Alexander von Bulmerincqi mälestuseks ilmus Riias kogumik In piam memoriam Alexander von Bulmerincq: Gedenkschrift zum 5. Juni 1938, dem siebzigsten Geburtstage des am 29. März 1938 Entschlafenen, dargebracht von einem Kreise von Freunden und Kollegen. Abhandlungen der Herder-Gesellschaft und des Herder-Instituts zu Riga 6/3. Riga: Verlag Ernst Plates, 1938, 231 lk. Teoses avaldasid artikleid mitmed maailmakuulsad uurijad nagu Enno Littmann, Martin Noth, Heinrich Seesemann, Uku Masing, Albrecht Alt ja teised.
Herald
"Herald" on ladina keelest (heraldus) pärinev ingliskeelne sõna, mis tähendab sõnumikuulutajat (heerold). Konkreetselt seostub see mitme ametnimetusega Suurbritannias ja Kanadas.
Sõna "Herald" sisaldub mitme ajalehe nimes:
Herald on ka eesnimi.
Tallinna Südalinna Kool
Tallinna Südalinna Kool on Tallinnas kesklinnas Liivalaia tänaval asuv põhikool.
Kool asutati 1963.
Aastatel 1966–1977 oli kool eesti-vene segakool; eestikeelse kooliosa eelkäija oli Tallinna 14. 8-klassiline kool, venekeelse kooliosa eelkäija Tallinna 32. Keskkool.
Kooli direktor on Veiko Rohunurm.
William Baffin
William Baffin (1584 – 23. jaanuar 1622) oli inglise maadeavastaja ja tüürimees.
Tema järgi on nimetatud Baffini saar ja Baffini laht.
Kukkekivi
pisi|Kukkekivi Ida-Austraalia settekivimis Kukkekivi (inglise dropstone) on kivi merepõhja ühtlaselt peeneteralistes setetes.
Kukkekivid on merepõhja sattunud enamasti sulavatest jäämägedest, aga ka merepinnal hulpivaist puujuurtest, mis kannavad endaga mulda ja väikeseid kive.
Teriimaevarua III
pisi|Teriimaevarua III Teriimaevarua III (28. mai 1871 – 19. november 1932) oli viimane Bora Bora kuninganna aastail 1873–1895.
Ogapaanaks
Ogapaanaks (Acanthopanax) on taimede perekond või alamperekond araalialiste sugukonnast (alamperekonnana eleuterokoki perekonnast).
Liikide seas on:
David Grimm
pisi|David Grimm (1917) David Johann Friedrich Grimm (11/23. jaanuar 1864 Peterburi – 29. juuli 1941 Riia) oli Venemaa ja Eesti õigusteadlane.
Ta oli 1891–1913 ja 1917–1920 Peterburi ülikooli professor, 1920–1927 Praha ülikooli professor ja 1889–1891 ja 1927–1934 Tartu Ülikooli professor.
Ta on uurinud Rooma õigust. 1917. aastal oli Venemaa ajutises valitsuses haridusministri abi.
Interpretaator
Interpretaator on arvutiprogramm masinkoodiks kompileerimata programmikoodi käivitamiseks. Interpretaator võib käivitada nii lähtekoodi kui ka sellest kompileeritud baitkoodi. Baitkoodi kasutatakse interpretaatori tõhususe tõstmiseks, see kompileeritakse läbipaistvalt vahemälus ja selle käivitamisega välditakse lähtekoodi korduvat parsimist. Kompilaatori ja interpretaatori erinevus on tihti hägune.
Programmeerimiskeele lähtekoodi käivitatamise meetod ei ole tavaliselt keelespetsiifiline, samal keelel võivad olla nii interpretaatorid kui ka kompilaatorid.
Võõra arhitektuuri masinkoodi käivitavat interpretaatorit kutsutakse emulaatoriks.
Populaarsed programmeerimiskeeled, mida tavaliselt interpreteeritakse, on näiteks BASIC, Perl, Python, PHP.
Firmin Ngrébada
Firmin Ngrébada (sündinud 1968) on Kesk-Aafrika Vabariigi riigitegelane, alates 25. veebruarist 2019 kuni 15. juunini 2021 Kesk-Aafrika Vabariigi peaminister. Ngrébada on valitsuse ja 14 mässuliste grupi kompromisskandidaat, tema ametissenimetamine oli osa rahuleppest, millega püüti lõpetada riigis toimuvat kodusõda. Ta oli rahuläbirääkimistel valitsuse esindaja.
Karjäär
Ngrébada oli peaminister Faustin-Archange Touadéra ametiajal peaministri büroo juhataja Simplice Sarandji asetäitja. Hiljem sai temast presidendi büroo juhataja.
Oskar Daniel
Oskar Evald Daniel (15/27. märts 1874 Võru – 3. mai 1945 Ilshofen, Saksamaa) oli eesti metsateadlane.
1896–1897 Eberswalde Metsaakadeemia vabakuulaja.
1921. aastast töötas Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonnas. 1938–1944 Tartu Ülikooli metsakasvatuse erakorraline professor. Pidas loenguid metsakasvatuse, metsakaitse, metsanduse ajaloo, metsapoliitika ja jahinduse õppeainetes.
1925–1927 Metsade Peavalitsuse juhataja.
1927–1935 ajakirja Eesti Mets vastutav toimetaja ja 1935–1940 peatoimetaja. Avaldas artikleid ka ajakirjades Konjunktuur ja Uus Talu.
1925–1940 Akadeemilise Metsaseltsi esimees. 1929. aastast ka Tartu Metsaühingu esimees.
2001
Jaanuar Veebruar Märts Aprill Mai Juuni Juuli August September Oktoober November Detsember
2001. aasta (MMI) oli 21. sajandi 1. aasta.
MySQL
MySQL on relatsioonilise andmebaasi haldamise süsteem, millesse saab päringud esitada standardiseeritult, vt SQL. Pärast Suni ostmist on see ettevõte täielikult teise andmebaasimootori müüja, Oracle Corporationi omanduses. Selle lähtekood on avaldatud nii GNU GPL litsentsi all kui ka mitmete kommertslitsentsidega. MySQL on kasutusel paljudes vaba tarkvara rakendustes nagu WordPress, phpBB ja Drupal, olles osa LAMP-platvormist. Seda kasutavad ka sellised suurettevõtted nagu Google, Facebook, Yahoo! ja NASA.
Jaaniveski
Jaaniveski on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
MySQL
Andmebaasimootori haldamiseks on lisaks käsurealiidesele levinud veebipõhine phpMyAdmin.
Kasutusvaldkonnad
pisi|MySQLi sünnipäevatort 2005. aastal MySQL on tuntud kasutuse poolest veebirakendustes, toimides LAMP-platvormi andmebaasikomponendina. Selle populaarsus on tihedalt seotud PHP programmeerimiskeele populaarsusega, mida tihti kombineeritakse MySQL-iga ning millele on pandud hüüdnimi Dünaamiline Duo. Veebis ja raamatutes on viiteid nende kombinatsioonile lihtne leida ("PHP and MySQL for Dummies", "PHP and MySQL Bible", "Sams Teach Yourself PHP and MySQL" jne).
2001
Juuli
pisi|180px|[[Megawati Sukarnoputri]]
MySQL
Kasutusvaldkonnad
Paljudes raamatutes on väidetud, et MySQL-i on kergem õppida ja kasutada kui paljusid teisi andmebaasiprogramme. Näiteks "PHP and MySQL for Dummies" väidab, et kasutajal on võimalik MySQL-ist lahkuda kas käsuga Exit või Quit, ehkki see vastab tõele ka paljude teiste andmebaasiprogrammide kohta.
2001
September
pisi|left|200px|Maailma Kaubanduskeskuse kaksiktornid tules
Surnud
Pikem nimekiri leheküljel Surnud 2001
Rhapsody
Rhapsody of Fire on itaalia symphonic metal ' i ansambel.
Ansambel loodi 1993. aastal ning oli esialgu tuntud nimega Thundercross, seejärel nimega Rhapsody. Nüüd kannavad nad nime Rhapsody of Fire.
Rhapsody ise on oma stiili nimetanud ka Hollywood metal ' iks. Paljud nende lood põhinevad J. R. R. Tolkieni fantaasiamaadel ning neil aset leidval hea ja kurja võitlusel. Nende fantaasiaküllaste lugudega said nad ka kuulsaks.
Acanthopterygii
Acanthopterygii on kiiruimsete ülemselts.
Sinna kuuluvad seltsid:
Sulu (Märjamaa)
Sulu on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Indrek Teder
pisi|Indrek Teder 2012. aastal pisi|Indrek Teder 2016. aastal logopeedia raamatu esitlusel Koidula hotellis Tartus. Indrek Teder (sündinud 3. detsembril 1957) on eesti jurist ja advokaat.
Alates 10. märtsist 2008 kuni 9. märtsini 2015 oli ta õiguskantsler.
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna 1983. aastal ja astus samal aastal advokatuuri.
1989. aastal kuulus ta Ühenduse Res Publica asutajate hulka.
Esindas Siim Kallast advokaadina kohtuprotsessis 10 miljoni dollari afääri asjus.
Oli Eesti Kongressi liige.
Kuulub Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Tallinna Kaugõppekeskkool
Tallinna Kaugõppekeskkool (ka Tallinna Kaugõppe Keskkool) oli keskkool Tallinnas aadressil Vabriku 18. Kool tegutses aastatel 1954–1987.
Kaugõppekeskkool kasutas Vabriku 18 asuvat koolimaja aastatel 1972–1987 ehk kuni sulgemiseni, praegu tegutseb seal Kalamaja Põhikool.
Luiste
Luiste on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Võikala
Võikala (Pholis gunnellus) on ahvenaliste seltsi kuuluv kala.
Võikala on levinud Atlandi ookeani idaosas Valges meres, Põhjameres ning Läänemeres. Eesti rannikuvetes vähearvukas.
Täiskasvanud võikala on 15–25 cm pikk.
Tallinna Tehnikakool
Tallinna Tehnikakool oli aastatel 1990–2000 Tallinna Kristiine Teeninduskooli nimi.
Tallinna Tehnikakool oli mitme Tallinnas tegutsenud kooli nime osa:
Kullimäe
Kullimäe on Saaremaal Roomassaare poolsaare idaosas asuv maa-ala kunagise Limneamere rannaastangu ümbruses.
Tibla
Tibla on halvustav sõna enamlase või nõukogude inimese kohta. Tibla ei austa asukohamaa kultuuri, selle elanikke ega nende keelt ning on üldjuhul vaenulik ka Eesti riigi suhtes. Tibladele omistatakse ka nostalgiat Nõukogude Liidu järele. Võrreldavad, ehkki mitte samatähenduslikud terminid on Homo sovieticus ja soomekeelne ryssä.
Sõna "tibla" päritolu on teadmata, selle kohta on mitmesuguseid hüpoteese.
1937. aastal ilmunud Eesti Entsüklopeedias arvatakse, et see tulenes Vitebski kubermangu nimest, kuna sealt pärines hulk veel tsaariaegses Eestis tänavaid sillutanud venelasi ja teisi slaavi päritolu töölisi. Algselt kutsuti neid "tipski", millest hiljem kujunenud "tibla".
Vene keeles kasutavad Vitebskist pärit inimesed enda kohta sõna "vitebljanin" (vene keeles витеблянин), millel negatiivset varjundit ei ole.
Levinuma etümoloogia järgi tuleneb sõna "tibla" venekeelsest fraasist ты, бля (tõ, blja 'sina, lits').
Eesti kirjakeeles levis "tibla" 1990. aastail Andrus Kiviräha "Ivan Orava mälestuste" ajel.
2002. aastal pälvis kriitikat Eesti Päevalehes 11. detsembril ilmunud reklaam, milles kirjutati: "Ei loe Eesti Päevalehte? Järelikult tibla!" Riigikogu liikmed Viktor Andrejev, Jevgeni Tomberg ja Valentina Võssotskaja esitasid seepeale Avaliku Sõna Nõukogule kaebuse, kuna nende arvates õhutas reklaam rahvuslikku vaenu. "Nõukogu nendega ei nõustunud, kuid kuulutas reklaami siiski hea tavaga vastuolus olevaks, kuna eelnenud lausele järgnes lause "Ole õige eestlane, loe kindlasti!", mille lisamisega loodud vastandust peeti solvavaks," kirjutas filosoof Indrek Reiland juhtumit analüüsides. Reilandi hinnangul viitab õigekeelsussõnaraamatu 2006. aasta väljaanne siiski kaudselt, et sõna "tibla" kasutamine väljendab halvustavat suhtumist venelastesse üldiselt.
Kullimäe
Kullimäe põhjapoolsesse otsa jääb Kuressaare lennujaama terminal, lõunapoolsesse otsa jääb Kuressaaret teenindav Kullimäe veepuhastusjaam.
1919. aastal hukati Kullimäel Saaremaa mässust osavõtnuid, kelle ühishauas asunud säilmed teisaldati 1970. aastatel Kudjape kalmistule.
Tohtkiri
thumb|[[Veliki Novgorod|Novgorodi tohtkiri nr 210]] Tohtkiri on kasetohule kirjutatud dokument. Kasetohtu on mitmel pool kasutatud kirjutusmaterjalina. Tähed kraabiti tohusse tavaliselt metallist (raud, pronks) või luust kirjutuspulga ehk stiilusega.
Novgorodi tohtkiri nr 292 kannab vanimat teadaolevat läänemeresoomekeelset kirjutist. See on arvatavasti karjalakeelne tekst, mida on tõlgendatud kui pikseloitsu.
Indiast on leitud tohule kirjutatud ja savinõudes säilitatud budistlikke tekste.
Keskküla (Märjamaa)
Keskküla on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Irákleio
Irákleio on linn Kreekas, Kreeta piirkonna keskus.
Konstantin Grimm
pisi|Konstantin Grimm Konstantin Grimm (10/22. september 1891 Kirillov, Novgorodi kubermang – juuni 1953) oli Eesti tehnikateadlane.
1935. aastal kinnitati ta kaheks aastaks Tartu ülikooli masinakonstruktsioonide ja tehnilise joonestamise dotsendi kohustetäitjaks. 1937. aastal töötas ta samas eradotsendina jõumasinate alal. Õpetajaks on Grimm olnud ka Tartu poeglaste gümnaasiumis, Tartu Tööstus- ja Majandusõpilaste Koolis ja Tihemetsa metsatehnilises tehnikumis.
Grimm arreteeriti NKVD poolt 1945. aastal Tihemetsa vallas Pärnumaal ja saadeti Tjumeni oblastisse asumisele. Ta põgenes asumiselt ja arreteeriti uuesti 1949. Ta vabanes 1953. aastal.
Ta on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Moreen
thumb|Moreen [[Norras pärast laviini]] thumb|Moreenküngas [[Garda järve ääres]] Moreen on sorteerumata liustikusete.
Moreen koosneb liivast, aleuriidist, savist, kruusast, veeristest ja rahnudest ehk kõikvõimalikus suuruses purdosakestest. Moreen on materjal, mis on liustiku liikudes kaasa haaratud ja sulades maha jäetud.
Moreen on Eestis väga laialt levinud sete. Suurem osa Eesti muldadest põhineb moreenil.
On juhtunud, et liustik ületab maagisoone ja võtab endaga kaasa maagitükke. Pärast liustiku sulamist satuvad need maagitükid moreeni hulka. Niimoodi on maailmas avastatud maakide, sealhulgas teemante sisaldava kimberliidi sooni.
Porkuni lahing
Porkuni lahing oli Teise maailmasõja sõjategevuses Eestis lahing Nõukogude Liidu 249. Eesti Laskurdiviisi ja eesti üksuste vahel vaba läbipääsu pärast Porkunist Tamsallu, Loksa-Porkuni-Sauvälja kolmnurgas.
Porkuni lahing toimus 21. septembril 1944 Porkuni järve ja Tamsalu raudteejaama vahelisel alal osana Teisest maailmasõjast. Lahing oli Saksa vormis eestlaste ja 8. Eesti Laskurkorpuse vahelistest võitlustest veriseim.
Taust
18. septembril 1944 algasid Saksa väeosad taandumist Narva rindelt. Punaarmee oli 17. septembril alustanud suurpealetungi Emajõel ja liikus kiiresti põhja suunas.
Kui Saksa osad Narva rindelt taandusid, asus Punaarmee neid jälitama. Nii jäid Saksa väeosad Narva rindel järk-järgult sulguvate tangide vahele. 300. Eriotstarbeline Diviis ja 45. Relva-SS Grenaderirügement liikusid edasi Iisaku – Tudulinna – Avinurme – Rakke – Koeru suunal.
19. septembri õhtul lõikas Punaarmee Avinurmest kaks kilomeetrit läänes selle tee läbi. Nii jäid nonde väeosade põhiosad Avinurmest itta. 20. septembril 1944 toimunud Avinurme lahingus tegid Eesti osad kolm piiramisrõnga läbimurdmiskatset, mis kõik ebaõnnestusid. Nii jatkasid Eesti väeosad edasiliikumist pikemat teed mööda Tudulinna – Viru-Roela – Porkuni kaudu.
21. septembri hommikul käis Hando Ruus koos paari ohvitseriga Schwimmwageniga Rakveres luurel, kus avastasid, et Punaarmee oli linna juba vallutanud. Veel 21. septembri hommikul läbis Porkuni osa 20. Üksik SS-jalaväepataljonist probleemideta. Eelmisel päeval oli Punaarmee luurelennuk tiirelnud kogu päeva kolonnide kohal ning määranud kolonnide liikumiskiirused ja suunad ning vastavalt nendele andmetele seati lõunaks üles varitsus. 21. septembri pärastlõunal jõudsid Loksa külla Punaarmee 8. Eesti Laskurkorpuse ja 249. laskurdiviisi osad, Punaarmee 249. laskurdiviis valmistus pealetungiks Tallinnale.
21. septembri päikesetõusuks oli enamik piiramisrõngast väljapääsu otsivatest üksustest kogunenud Kullenga metsa, kus nende juurde jõudis Tallinnast saadetud auto kahe Eesti ohvitseriga. Ohvitserid avaldasid sõduritele, et Eesti üksused olid sakslased Tallinnast välja ajanud, Pikal Hermannil lehvis Eesti lipp ning võim oli Jüri Uluotsa ja Otto Tiefi käes.
Selle järel andis 2. Eesti Piirikaitse Rügemendi I pataljoni ülem Meinhard Niinepuu käsu: ''Eesti armee, kuula minu käsku! Eesti armee kõik Tallinna kaitsele, jalavägi ahelikkudes poole kilomeetri laiuselt kahele poole maanteed. Kahurvägi ette. Edasi marss!''
Lahing Loksa väljal
Lahingu käigus ründas 8. Eesti Laskurkorpuse 249. Eesti Laskurdiviis polkovnik August Feldmani juhtimisel 925., 921. ja 917. polgu jõududega (umbes 9000 meest) 7 tanki toetusel Tannenbergi liinilt taganenud umbes 1500-mehelist kolonni, mis koosnes 2. SS-Piirikaitse Rügemendi, 4. SS-Piirikaitse Rügemendi, 45. Relva-SS Rügemendi II pataljoni, 20. Üksiku SS-jalaväepataljoni ja 292. Eesti Politseipataljoni osadest, nende hulgas ka Avinurme lahingu haavatutega punaseristi tähistega voori.
Tankid olid viljarõukude ja hakkide taga maskeeritult. Kuulipildujad olid paigaldatud Sauvälja küngastele. Kolonni ja voori jõudmisel parajale laskekaugusele alustasid tankid kolonni ja haavatute voori tulistamist, kus enamus haavatuid surma sai. Ehkki raskemad relvad olid vooris ei tekkinud rünnatavates segadust ning käsirelvadega alustati vastupanu ning peagi põlesid 2 tanki tankirusika tabamusest. Hiljem lasti tankirusikaga puruks veel üks tank ja selleks ajaks oli positsioonile seatud ka vooris olnud tankitõrjekahur, mis hävitas veel ühe tanki teise lasuga. Viies tank oli selleks ajaks jõudnud haavatute voorini ning asus seda roomikutega lömastama, kuid leidis oma lõpu tankirusika läbi. Kaks terveksjäänud tanki taandusid lahinguväljalt. 8. Eesti Laskurkorpuse jalaväe rünnak suruti Loksa suunas põldudele. Kuna lahing kandus teest eemale, õnnestus nii mõnelgi vooril läbi Porkuni Tamsalu poole läbi pääseda.
Porkuni lahing, mis kestis vahelduva eduga pool päeva, kujutas endast üksikute gruppide võitlust, millel puudus Eesti poolel üldjuhtimine. Eesti poolel oli Porkuni lahingus kõige kõrgema auastmega ohvitser 4. SS-Piirikaitse Rügemendi ülem major Valter Pedak.
Väljamurdmine
Paljud suutsid siiski Nõmmküla kaudu piiramisrõngast välja murda. Nii jõudis Tapa–Tartu raudteest läände 20. Üksik Relva-SS Jalaväepataljon kapten Hando Ruusi juhtimisel. Mõned üksused, näiteks 4. Eesti Piirikaitse Rügemendi III Pataljon, ületasid raudtee alles 22. septembri hommikul.
Piiramisrõngasse jäänute saatus
Kõigele vaatamata kestis lahing vahelduva eduga pool päeva ja lõpuks hakkas olukord punaste poolel üsna täbaraks muutuma. Siis hakati seal eesti keeles karjuma: "Ärge laske, me oleme ka eestlased, mobiliseeritud." Selle peale lahing lõpetati ja punane pool hakkas vangiandmist nõudma, häbenemata ka valeinformatsiooni levitada. Paljud otsustasid end vangi anda, kuid enamus kadus ümberkaudsetesse metsadesse. Ebameeldivaks üllatuseks vangiandjatele oli Eesti korpuse meeste agarus vangide taskute tühjendamisel. Vangide rivistamine toimus juba õhtuhämaruses. Vange viidi sinna kokku Roelast alates. Ühe kolonni rivi ees jooksid edasi-tagasi kaks Vene mundris naist ja karjusid eesti keeles, et kõik vangid tuleb maha lasta. Ka Loksa vene komandant, leitnant Jaan Piik, kes rääkis eesti keelt, lubas kõik põllurammuks teha. Rodu mehi ongi maha lasknud. Ühe talu keldris lasti maha neli Eesti poissi, Loksa Sauvälja teest umbes 100 meetrit Porkuni poole, kruusaaugu kohal põllul, lasti maha 9 meest (iga kümnes mees rivis). Samuti lasti eestlasi maha kruusaaugus, kuid pole teada arvu kuna, sest laibad maeti kiiresti maha. Kahel viimasel juhul olid mahalaskjad Eesti korpuse mehed.
Õhtustele ja öistele mahalaskmistele annavad kinnitust ka kohalikud elanikud. Neile tundus imelik, et peale lahingu lõppemist saabunud vaikuse järgi hakati uuesti paugutama, mis vaheaegadega kestis kogu öö. Kahtlusi suurendas veel saksa vormis laipade nägemine kohtades, kus lahingut ei olnuud. Saksa vormis langenuid ei lubatud matta enne nädala möödumist.