cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Riigihange
Riigihangete seadus
Riigihankega hangitavate asjade ostmisel, teenuste või ehitustööde tellimisel kasutatakse maksumaksja raha ning hankija kasutuses olevad varud on piiratud. Maksumaksja rahaga tuleb käituda heaperemehelikult. Sellepärast tuleb riigihanke korraldamisel kasutada raha eesmärgipäraselt, võtta soodsaid pakkumisi ja kulutada otstarbekalt.
Et täita riigihangete seaduse eesmärke peab saama kõiki hankemenetluses tehtavaid hankija tegevusi ja otsuseid kontrollida, järgides detailselt hankemenetluse reegleid.
Lagos (Portugal)
pisi Lagos on linn Portugali lõunaosas Algarve regioonis Faro piirkonnas Atlandi ookeani rannikul.
Linna nime tähendus on 'järved'.
Linn asub Bensafrimi jõe suudmes.
Elanike arv on umbes 22 000, mis kasvab märkimisväärselt suviti turistide ja hooajaliste elanike võrra. Enamik elanikest töötab turismi- ja teenindusvaldkonnas. Lagos on üks Portugali külastatumaid linnu.
Soltā
Soltā (Latgali keeles Soltuo) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Küla asub valla keskosas Malmuta jõe kaldal. Soltā jääb valla keskusest Dekšoresest 8,3, endisest piirkonna keskusest Viļānist 12,1 ning Riiast 207,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 27 elanikku.
Kalvene (Alūksne piirkond)
Külast läheb läbi maantee P42. Seal kasvavad põlispuud Kalnājise tamm, Rezgaļi saar, Rezgaļi tamm, Daktiņi tamm ja pärn kõrgusega 26 m on võetud looduskaitse alla.
Aastal 2007 oli külas 32 elanikku.
Christian Georg Magnus Knüpffer
Christian Georg Magnus Knüpffer (21. veebruar / 3. märts 1752 Kuusalu – 24. detsember / 5. jaanuar 1806/1807 Kuusalu) oli Eesti vaimulik.
Knüpffer õppis Greifswaldi ja Göttingeni ülikoolis. Ordineeriti õpetajaks 2. aprillil / 13. aprillil 1777.
Isiklikku
Tema isa Arnold Johann Knüpffer oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, vanaisa Arend Johann Knüpffer oli Kuusalu ja Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja, vend Friedrich Gustav Knüpffer oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, vennapoeg Arnold Friedrich Johann Knüpffer oli Kadrina Katariina koguduse õpetaja, poeg Carl Magnus Johann Knüpffer oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, väimees (tütre Helena Sophia abikaasa) oli Harju-Madise ja Risti koguduse õpetaja Carl August Wehrmann.
Maidla (perekonnanimi)
Maidla on eesti perekonnanimi.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Maidla 345 inimesel: 160 mehel ja 185 naisel. Perekonnanimede levikult oli Maidla meeste puhul 423. ja naiste puhul 382. kohal. Levinuim oli see Põlva maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 10,22.
Kandpuud
Kandpuud olid varem lühikese ree taha kinnitatud 2–4 kaigast, mis olid ree põhja pikenduseks. Nende abil sai vedada suuremat heina- või hao koormat.
NF
NF võib tähendada järgmist:
Ukraina revolutsioon
Ukraina revolutsioon võib tähendada mitut sündmust:
Geneetiline muundamine
Geneetiline muundamine ehk geneetiline manipulatsioon on geenmuundatud organismide (ehk GMO-de) valmistamine.
Lubańi maakond
Maakond jaguneb seitsmeks vallaks (gmina).
Geneetiline muundamine
Geneetiliseks muundamiseks kasutatakse insenergeneetika vahendeid.
Kuna organismide geneetiline muundamine toob endaga kaasa pöördumauid muutusi nii liigi kui koosluste ehituses ja elus, siis on see väga tugevasti piiratud ning valdavas osas keelatud tegevus.
Rockdale'i maakond
Rockdale'i maakond (Rockdale County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Conyers.
Ajalugu
Maakond moodustati 1870. aastal.
Rahvastik
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Võidupüha mereparaad
Võidupüha mereparaad on võidupüha tähistamiseks peetav mereparaad.
Esimene võidupüha mereparaad toimus 23. juunil 2006 Saaremaal. Mereparaadil osales 19 laeva ja 1 lennuk üheksast riigist, kokku üle 600 meremehe.
Keila lahing (1918)
Keila lahing toimus 23. veebruaril 1918. aastal Keila mõisa põllul (tänapäeval Tähe tänava piirkonnas).
"Laupäeva hommikul, 23. veebruaril 1918. a. saatis Anvelt rongitäie punaseid Keilasse "valgetele parunitele" ja 1. Eesti polgule vastu, nagu lahingusse minejatele teatati. Keilas aga olid juba sakslased ees ja meie punased said seal lahingus tublisti lüüa, kusjuures paljud neist langesid. Et sakslased Keilas ees olid, see oli meie punastele suureks üllatuseks. Siis sõitis ka vedurijuht, kes punased Keila toonud ja siin katastroofi nägi, viivitamata tagurpidi rongiga Tallinna tagasi, et aga oma nahka päästa."
Sellest lahingust võttis osa ka Alice Tisler. Lahingus oli punakaartlaste eesmärgiks tõkestada sakslaste edasitungi, kuid üle lageda põllu vastase poole tormanud punased jäid sakslaste püssi- ja kuulipildujatule alla. Toimunud lahingus sai surma ühtekokku 33 ning haavata 16 punakaartlast. Alice Tisler oli koos mõne kaaslasega jooksnud Kingu küüni (see lammutatud mõisaküün asus praegusel Toominga 5 krundil) ja torgati seal püssitääkidega läbi. Nagu Regastiku majas öömajal olev Saksa leitnant hiljem seletas, olevat tulnud neile punaväelaste vastuhakkamine Keilas ootamata. Tuula haruteel teatanud neile üks austerlasest sõjavang, et Keilas ei ole sõjaväge. Kuid kui sakslased oleksid teadnud, et Keilas on 400–500-meheline salk, siis nad oma 80 mehega poleks julenud kohe Keilasse tullagi, vaid oleksid viivitanud ja võtnud ühes kerge kahuripatarei ning avanud Keila aleviku peale kahuritule.
Keilas põgenenud punakaartlane Hamburg ruttas samal õhtul Tallinna täidesaatvasse komiteesse ringkonnakohtu ruumesse ja tormas otse V. Kingissepa kallale, kes koosolekut juhatas:
"Miks, kurat, sa ei öelnud, et sakslased on juba Keilas?"
"Kes ütles, et sakslased on Keilas?"
Punakaartlane kohmetus ja pomises: "Mis sa, kurat, siis minust sinna surema saatsid?"
"Ega ma siis ise pidanud minema," vastas Kingissepp, lõpetas kähku koosoleku ja kadus kõrvalukse kaudu.
Lahingus langenute surnukehad koguti Johannes Tähe korraldusel järgmisel päeval kokku ja viidi Keila kiriku kõrval olevasse kabelisse, kus need laoti üksteise otsa hunnikusse. Paljudele langenud punakaartlaste surnukehadele tulid omaksed järele. Need surnukehad, kelle isikut ei suudetud tuvastada või mida nende omaksed soovisid Keilasse matta, maeti Keila surnuaiale pühapäeval, 1. märtsil. Kokku maeti 13 võitleja surnukeha Paldiski maantee äärde kalmistu müüri taha ühishauda. Alice Tisler maeti tema omaste poolt ilma vaimulikuta, sellepärast puudub tema nimi ka Keila koguduse surnuteraamatus. Sakslastest sai kolm sõdurit surma ja kolm haavata. Kõik kolm hukkunut maeti Keila kalmistule.
Colchester United FC
Colchester United F.C. on inglise jalgpalliklubi, mis on asutatud 1937. aastal. Colchester United mängib Inglismaa tugevuselt neljandas liigas (League Two).
Divisoom
Divisoom on valkude kompleks bakterite rakus, mis võimaldab rakul poolduda.
Colchester United FC
Meeskonna läbi aegade parim koht liigades saavutati 2007. aastal, kui jäädi Inglismaa tugevuselt teises liigas (Championship) 10. kohale.
Divisoom
See valgukompleks vastutab sise- ja välismembraani kokkutõmbamise eest jagunemise ajal ning peptidoglükaani sünteesi eest jagunemiskohas. Divisoom on membraanivalgu kompleks, mille valgud asuvad mõlemal pool tsütoplasma membraani. Graamnegatiivsetes rakkudes asub see sisemembraanis. Divisoom on olemas peaaegu kõigil bakteritel, kuid selle koostis võib erineda.
Colchester United FC
Colchesteri kodustaadion on Colchester Community Stadion. Klubi kolis sinna 2008. aastal pärast 71 aastat Layer Roadil. Colchester Unitedi fännid kutsuvad meeskonda hüüdnimega “The U’s”. Colchesteri peatreener on Steve Ball ja klubi kapten on Luke Prosser.
Ajalugu
Klubi loodi 1937. aastal, kui endise Layer Roadi asunike Colchester Towni klubi omanikud polnud nõus tegema klubist elukutseliste klubi. Meeskonna hüüdnimi on läbi aastate olnud “The U’s.” Meeskond on käinud läbi kõik Inglismaa elukutseliste liigad peale Premier League’i. Parim F.A Cupi tulemus on ette näidata aastast 1937, kui võideti F.A Cup. Esimest korda tõusti ametlikult Football League klubiks aastal 1950. Klubi on sellest ajast saati mööda liigasid üles ja alla käinud. Esimest korda klubi ajaloos jõuti Inglismaa tugevuselt teise liigasse, Championshipi 2005-2006 hooajal. Esimene hooaeg Championshipis lõpetati 10. kohaga, mis on siiani klubi ajaloo parim liigapositsioon. Kaua siiski Championshipis klubi ei püsinud, sest juba järgmisel hooajal jäädi liigas viimaseks ja kukuti League One’i tagasi. Järgnevatel hooaegadel loodeti, et meeskond naaseb Championshipi, kuid see ei õnnestunud. 2015-2016 hooajal lõpetati enda League One hooaeg 23. kohal ning kukuti tagasi League Twosse. 2019-2020 hooajal jõuti teist korda klubi ajaloos Inglismaa EFL Cup veerandfinaali, kolmandas voorus saavutati ka ajalooline võit Tottenham Hotspuri üle. Artikli kirjutamise ajal loositi veerandfinaalis Colchesteri vastaseks Manchester United, mäng toimub 17. detsembril.
Rekordid
Colchester Unitedi rekordarvu mänge teinud mängija on Micky Cook, kes osales meeskonnas 700 mängus aastatel 1969–1984. Micky Cook valiti ka Colchester United sajandi mängijaks. Rekord väravalööja on Tony Adcock 149 väravaga. Klubi rekordpublikuarv on 19 072 inimest. Ćolchesteri ajaloo suurim võit pärineb aastast 1961, kui kodus võideti Bradford Cityt 9-1. Suurim kaotus tuli aastal 1988, kui võõrsil kaotati Leyton Orientile 8-0. Colchesteri “hall of fame” nimekirjas on sellised mängijad nagu Micky Cook, Tony English, Brian Hall, Mark Kinsella, Peter Wright, Tony Adcock, Bobby Hunt, Vic Keeble, Martyn King, Reg Stewart, Bobby Cram, Ray Crawford, Brian Garvey, Brian Gibbs, John Gilchrist, John Kurila, Brian Lewis, Mick Mahon, Dave Simmons, Graham Smith, Percy Ames, Mick Packer, Mike Walker, Bob Curry, Kem Izzet, John Fowler. Enim koondisemänge saanud mängijad on Chris Coyne, kes mängis Austraalia eest 7 mängu ning Kaspars Gorkšs, kes esindas Lätit 89-l korral. Ühe hooajaga enim väravaid löönud mängija on Bobby Hunt, kes sai 1961-1962 hooajal kirja 37 väravat.
Staadionid
Colchester Unitedi esimene staadion Layer Road valmis aastal 1910. Staadion mahutas kokku 6320 inimest. Meeskond mängis Layer Roadil enda viimase mängu 26. aprillil 2008. Staadion suleti 2008. aastal, kui Colchester kolis uude, värskelt valminud Colchester Community staadionile. 2009. aastast on staadioni nimeõigus sponsoril JobServe’il, seega kannab staadion 2019. aasta seisuga nime JobServe Community Stadium. Staadion mahutab 10 105 inimest.
Rivaalid
Meeskonna fännid loevad enda põhiliseks rivaaliks Southend Unitedit. Southendi järel on teisel kohal Wycombe Wanderers, kolmandal West Ham United. (Marston)
Värvid ja logo
Colchester United sai enda värvid enda eelkäijatelt, Colchester Townilt. Mänguvormiks oli juba algusaegadel siniste ja valgete triipudega särk ning sinised püksid. Stiil ning vormi disain on klubi 82-aastase ajaloo jooksul muutunud, kuid värvikombinatsioonile on siiski kindlaks jäädud. 2012. aastal tähistati klubi 75. sünnipäeva, minnes tagasi enda originaalse mänguvormi juurde. Lisaks ei pandud särgile ka suursponsori logo, vaid otsustati edendada kohalikku äri, pannes eri mängudel särgile kohalike ettevõtete logod.
Mängijate nimekiri
Mängijate nimekiri 2019. aasta seisuga on: Väravavahid: Dean Gerken, Ethan Ross.
Kaitsjad: Ryan Jackson, Cohen Bramall, Luke Prosser, Omar Sowunmi, Cameron James, Thomas Eastman, Ollie Kensdale, Ryan Clampin.
Keskpoolkaitsjad: Tom Lapslie, Courtney Senior, Harry Pell, Brendan Sarpong-Wiredu, Brandon Comley, Diaz Wright, Louis Dunne, Ben Stevenson, Noah Chilvers, Michael Fernandes, Kwame Poku, Jevani Brown, Luke Gambin, Dean Ager, Andre Hasanally.
Lõpusehmeslased
Lõpusehmeslased (Rhyacophilidae) on ehmestiivaliste seltsi kuuluv putukate sugukond.
Eestis on vähemalt kolm liiki:
Kruti
Kruti on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Liepna vallas.
Kruti asub valla keskosas merepinnast 118 meetri kõrgusel Liepna jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Liepnast 6, piirkonna keskusest Alūksnest 40 ja Riiast 241 km kaugusele. Seal asub Kruti bussipeatus.
Külast läheb läbi maantee V403.
Aastal 2007 oli külas 29 elanikku.
Jean Nouvel
pisi|Jean Nouvel aastal 2009 Jean Nouvel (sündinud 12. augustil 1945) on prantsuse arhitekt. Ta õppis École des Beaux-Artsis ning oli Mars 1976 ja Syndicat de l'Architecture asutajaliige.
Kodanikupäev
Kodanikupäev on tähtpäev Eesti Vabariigis, mida tähistatakse igal 26. novembril, ja mis on ellu kutsutud teadvustamaks kodanikustaatust. Ühtlasi soovitakse selle tähtpäevaga tõsta kodanikuuhkust.
Christian (Braunschweig-Lüneburg)
Christian Vanem (1566–1633) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst aastatel 1611–1633. Ühtlasi oli ta Mindeni piiskopkonna haldur aastatel 1599–1625 ning 1617. aastal ka Grubenhageni vürst.
Kodanikupäev
Kodanikupäev on orienteeritud kõigile Eesti kodanikele ja kodanikuks pürgijaile sõltumata rahvusest. Kodanikupäev on üleriigiline ning toetub eelkõige kohalikule initsiatiivile ning on enamjaolt teabepäev.
Kodanikupäeva raames käsitletakse järgmisi teemasid ja teemavaldkondi:
Kodanikupäevaks valiti 26. november seetõttu, et 26. novembril 1918 andis Maanõukogu välja määruse Eesti kodakondsuse kohta (Maanõukogu määrus Eesti demokratilise vabariigi kodakondsuse kohta).
Kodanikupäeva tähistatakse alates 1998. aastast.
Georg von Cancrin
Krahv (a-st 1829) Georg Ludwig Daniel von Cancrin (Venemaal tuntud kui Jegor Frantsevitš Kankrin, vene keeles Егор Францевич Канкрин) (16. (ukj 27. november) 1774 Hanau, Hessen-Kasseli markkrahvkond – 9. (ukj 21. september) 1845 Pavlovsk) oli Venemaa sõjaväelane (jalaväekindral) ja riigitegelane. Aastatel 1823−1844 oli ta Venemaa keisririigi rahandusminister.
Ants Tammik
Ants Tammik (sündinud 11. veebruaril 1990 Tallinnas) on eesti filmitegija ja harrastusfotograaf.
Georg von Cancrin
Talle kuulusid Eestis Raikküla mõis ja Reola mõis.
Ants Tammik
Ta on ainus eesti filmitegija, kes pälvis 2016. aastal rahvusvahelisel Matsalu loodusfilmide festivalil (MAFF) kategooriavõidu (kokku oli 7 kategooriat).
Eesti suurimal loodusfotokonkursil "Looduse aasta foto" pälvis tema tehtud foto peavõidu – Suure Hundi auhinna (2008).
2011. aastal asutas ta Raplas osaühingu Tammik Film.
Haridus
Ta lõpetas 2010. aastal Rapla Vesiroosi Gümnaasiumi. Aastatel 2010–2013 õppis ta Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakooli bakalaureuseõppes. 2013. aastal lõpetas selle operaatoritöö erialal. 2012–2013 täiendas ta end Praha muusika- ja teatriakadeemia filmi- ja televisioonikunsti koolis (FAMU).
Suur Hunt
Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras 2008. aastal peaauhinna – Suure Hundi – Ants Tammikule Osmussaare rannale uhutud lõpnud hüljest kujutava foto "Teekonna lõpp" eest.
Teist aastat järjest eelistas žürii mõneti depressiivse alatooniga pilti (eelmisel aastal oli võidufoto Ida-Virumaa tuhamägede staatust kujutava foto).
MAFF
2016. aastal esitas Ants Tammik 14. Matsalu loodusfilmide festivalile oma filmi "Habras maailm". Žürii kommenteeris, et see film on "unikaalne vaatenurk kahest paralleelmaailmast, mida esitletakse killukese huumori ja südamlikkusega. Täpne ja isikupärane kaadritunnetus nii pildiliselt kui mõtteliselt" ning määras Tammikule parima operaatoritöö (Inimene ja loodus) auhinna.
"Habras maailm" on 38-minutiline dokumentaalfilm, Ants Tammiku debüütfilm režissöörina. Ta filmis mitu aastat Eesti soomaastikke. Tulemuseks on lummav sõnadeta mõtterännak, milles kohtab nii loomi, linde kui ka masinaid. Inimesed on samaväärsed tegijad kui händkakk, karu või turbavagonett. Filmi produtsendiks oli Riho Västrik.
Schley maakond
Schley maakond (Schley County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Ellaville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1857. aastal.
Estourmel
Estourmel on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
pisi|tühi|Estourmeli kirik
Schley maakond
Rahvastik
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Kudinava
Kudinava (ka Kudinova, vanadel kaartidel Kudenava) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Liepna vallas.
Tartu Ülikooli üliõpilasesindus
Tartu Ülikooli üliõpilasesindus (TÜÜE) on üliõpilaste huvide, õiguste, vajaduste ja kohustuste eest seisev üliõpilaste esindusorgan Tartu Ülikoolis. Üliõpilasesinduse valimise õigus on vastavalt Kõrgharidusseadusele kõigil Tartu Ülikooli üliõpilastel.
Kudinava
Kudinava asub valla loodeosas. Küla jääb valla keskusest Liepnast 8, piirkonna keskusest Alūksnest 36 ja Riiast 237 km kaugusele. Seal asub Purnavas pagrieziensi bussipeatus.
Escarmain
Escarmain on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Tartu Ülikooli üliõpilasesindus
Üliõpilasesindus valib üliõpilaste seast juhatuse esimehe, keda nimetatakse üliõpilaskonna esimeheks. TÜ üliõpilaskonna põhikiri sätestab lisaks esimehele veel üliõpilaskonna aseesimeeste valimise.
Escarmain
pisi|tühi|püsti|Escarmaini kirik
Kudinava
Külast läheb läbi maantee P42. Külas asuvad Kudinava muinaskalmed on võetud muinsusmälestisena riikliku kaitse alla. Seal kasvav Kudinava kadakas on võetud looduskaitse alla.
Astelpaju-kirikärbes
Astelpaju-kirikärbes (Rhagoletis batava) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Kudinava
Aastal 2007 oli külas 11 elanikku.
Astelpaju-kirikärbes
Euroopas 9 liigiga esindatud kirikärbse perekonnast on see liik ainus, kelle vastsed toituvad astelpajust. Munad munetakse astelpaju viljadesse, vilja sees röövik toitub ja läheb nukkuma mulda.
Eestis leitud esimest korda 2015. aastal, Lätis 2013. aastal.
Tartu Ülikooli üliõpilasesindus
Üliõpilasesinduse struktuuri kuuluvad instituutide üliõpilaskogud (mis moodustuvad iga instituudi nõukogus olevatest üliõpilasesindajatest), valdkondade üliõpilaskogud, üliõpilaste esindajad Tartu Ülikooli senatis, üliõpilaskonna büroo ja üliõpilaskonna juhatus, samuti kõik ajutistesse ja alalistesse komisjonidesse nimetatud üliõpilaste esindajad.
Robert Mapplethorpe
Robert Michael Mapplethorpe (4. november 1946 New York – 9. märts 1989 Boston) oli Ameerika Ühendriikide fotograaf ja kunstnik. Oma vastuoluliste teostega šokeeris ta ühiskonda, kuid sai ka paljude iidoliks ja teerajajaks. Tema piltide temaatika on väga varieeruv, paljud neist kujutavad ka seksuaalsust ning kombivad kunsti ja pornograafia piire.
Tartu Ülikooli üliõpilasesindus
Ajalugu
Tartu Ülikooli üliõpilaste esimese demokraatlikult valitud esindusorgani asutamiskoosolek toimus Tartu Ülikooli peahoone aulas 16.–17. mai 1920. 1920ndatel jagunes (tollase nimega) Üliõpilaskonna Edustuse töö alalisteks ja ajutisteks toimkondadeks, üliõpilasmaja ja üliõpilasköögiga tegeles majandustoimkond. Nõukogude okupatsiooni algusega 1940. aastal Edustuse tegevus sunniviisiliselt lõpetati. Üliõpilaste esindusorganisatsiooni taasasutamise idee pakuti taas välja 1990. aastal – sama sügisel kuulutati välja vabad valimised üliõpilasesindajate valimiseks. Aastast 1996 on kasutatud nime Tartu Ülikooli üliõpilasesindus ehk TÜÜE.
Robert Mapplethorpe
Elulugu
Robert Michael Mapplethorpe sündis 1946. aastal ning tema lapsepõlv möödus Long Islandil. Oma vanemaid on Mapplethorpe iseloomustanud kui korda armastavat keskklassi perekonda. Tema isa töötas elektriinsenerina ning nende peres kasvas kuus last. Robert Mapplethorpe'i noorem vend Edward hakkas ka hilisemas elus tegelema fotograafiaga. Mapplethorpe'i pere oli katoliiklik ning ka Robert oli lapsepõlves altaripoiss. Talle meeldisid rituaalid ja kirikus viibida ning usuline temaatika kajastub ka tema hilisemates teostes.
Mapplethorpe alustas õpinguid kommertskunsti erialal Pratt Istitute'is Brooklynis, kuid kooli ta ei lõpetanud. Mapplethorpe'i esimeseks elukaaslaseks aastatel 1967–1972 oli hilisem kirjanik ja laulja Patti Smith. Nad elasid New Yorgis ning 1969. aastal kolisid nad Chelsea hotelli, mis oli kuulus peatumiskoht kunstiinimestele. Kuna nende majanduslik olukord oli kooselu vältel raske, üürisid nad hotelli kõige väiksema toa. Kooselu lõppes Mapplethorpe'i tunnistusega oma homoseksuaalsusest, kuid nad jäid väga lähedasteks kuni Mapplethorpe'i surmani. Patti Smith toetas Mapplethorpe'i ka tema loomingus ning sel perioodil täiustasid teineteise kunstistiili. Smith on kirjutanud oma lähedastest suhetest Mapplethorpe'iga raamatu "Kõigest lapsed".
Ikaunīki
Ikaunīki (ka Ikaunieki) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Küla asub valla idaosas. Ikaunīki jääb valla keskusest Dekšoresest 9,8, endisest piirkonna keskusest Viļānist 10,8 ning Riiast 208,8 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 4 elanikku.
Robert Mapplethorpe
Looming
Mapplethorpe'i loomingus olid olulisel kohal portreed. Ta pildistas nii kuulsusi kui ka tavalisi tänavapoisse. 1980. aastatel pildistas ta paljusid kuulsaid kunstnike, teiste seas ka Andy Warholi. Portreedele oli iseloomulikuks sümmeetria ning tihti vaatas pildistatav sirgelt otse kaamerasse. Mapplethorpe'i eesmärgiks oli saavutada piltidel harmoonia ja tasakaal ning selle saavutamiseks oligi oluline kompositsiooniline geomeetria. Portreed otsisid ka inimeste isikupära ja identiteeti ning kõige ilmekamalt avaldub see Mapplethorpe'i enda autoportreedes. Autoportreedes kehastas ta erinevaid stereotüüpe ning otsis nii oma identiteedi erinevaid aspekte. Näiteks kehastus ta piltidel nii kurjategijaks kui ka transvestiidiks.
Geomeetriat ja sümmeetriat kasutas ta ka ideaalse vormi saavutamiseks. Ideaali nägigi Mapplethorpe just vormis ning vorm oli talle oluline nii portreede, lillede kui ka alasti kehade kujutamisel. Eriti avalduski see inimfiguuride ja kehade pildistamisel. Tema pildid inimkehadest sarnanevad jõuliste klassikaliste Antiik-Kreeka skulptuuridega ning lähtuvad ka neile omasest geomeetriast. Tema pilte inimfiguuridest on võrreldud ka renessansiajastu autorite omadega. Mapplethorpe'i huvitasid ka skulptuurid, kuid ta pidas neid iganenuks, siiski veetis ta palju aega Michelangelo töid uurides. Fotograafia kaudu saigi ta kujutada inimvorme läbi uue meediumi. Ta pildistas nii naiste kehavorme (näiteks kulturist Lisa Lyoni), kuid kõige rohkem pildistatud modelliks sai mustanahaline Ken Moody. 1980. aastatel hakkas Mapplethorpe pildistama palju mustanahalisi modelle, kellest enamik olid muskulaarsed kulturistid või tantsijad. Mapplethorpe ei omistanud mustanahalistele sotsiaalset tähendust, vaid pildistas neid selleks, et lisada töödele rikkalikumat värvi ja vormi. 1986. aastal avaldatud pildikogu "Black Book" ja portfoolio Z sisaldavad paljude mustanahaliste modellide fragmenteeritud kehaosi (näiteks torso, käsi jne).
Skandaalse tuntuse sai Mapplethorpe oma seksuaalsust kujutavate teostega. Piltidel olid modellid ja ta lähikondlased tihti alasti ning ka seksuaalses vahekorras. Teda köitis sadomaso temaatika ning seksuaalsus ja selle ihad. Mapplethorpe põhjendas seksuaalset kunsti sellega, et seksuaalsus on elu osa ja see ei saa olla põlastusvääne, kuna vastasel juhul peaksid olema kõik inimesed rikutud ja põlastusväärsed. Šokeerivate piltidega sattus Mapplethorpe konflikti paljude konservatiivsete inimeste ja poliitikutega. 1980. aastatel ja 1990. aastate algul toimus Ameerika ühiskonnas debatt ja konflikt liberaalide ja konservatiivide vahel, mida tuntakse ka kui kultuurisõda. Mapplethorpe testis väljendusvabaduse piire ning tema teoste ümber tekkis debatt kunsti tsenseerimise üle. Peale Mpplethorpe'i surma jätkas tema viimane näitus "Perfect Moment" tuuri USA linnades. Näitus koosnes 125 fotost, nende seas ka seksuaalne portfoolio X. See näitus sattus paljude konservatiivsete poliitikute kriitika alla, kes olid loonud 1985. aastal pornograafia vastase komisjoni ning nõudsid kunstilt moraalset vastutust. Konflikt kulmineerus näituste tühistamisega mitmes kohas ja kohtuvaidlustega, debatid tema teoste üle kestsid veel aastaid.
1986. aastal diagnoositi Mapplethorpe'il AIDS. Vaatamata haigusele jätkas ta loometööd ning avalikkuse huvi tema vastu aina kasvas. 1988. aastal toimus tema eluaja viimane näitus "The Perfect Moment", kuid Mapplethorpe ise oli liiga haige, et näitusele kohale milla. Samal aastal korraldas Whitney Museum of American Art talle ka retrospektiivi ning loodi Robert Mapplethorpe Foundation. 2016. aastal esilinastus temast dokumentaalfilm "Mapplethorpe: Look at the pictures".
Robert Mapplethorpe suri 1989. aasta märtsis.
Mežarija
Mežarija (kohalikus murdes Mežareja) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Liepna vallas.
Mežarija asub valla keskosas merepinnast 133 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Liepnast 2, piirkonna keskusest Alūksnest 34 ja Riiast 236 km kaugusele. Seal asuvad Sprinduļkalnsi ja Mežarija bussipeatus.
Külast läheb läbi maantee P42.
2007. aastal oli külas 42 elanikku.
Huulehmeslased
Huulehmeslased (Philopotamidae) on ehmestiivaliste seltsi kuuluv putukate sugukond.
Eestis on vähemalt kolm liiki:
Lootus tärkab
"Lootus tärkab" (inglise keeles "Hope Springs") on 2012. aastal esilinastunud Ameerika Ühendriikide romantiline komöödia-draama. Filmi lavastas David Frankel ning peaosi mängivad Meryl Streep, Tommy Lee Jones ja Steve Carell.
Lubini maakond
Lubini maakond (poola powiat lubiński) on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna edelaosas. Maakonna halduskeskus on Lubini linn.
Maakond jaguneb neljaks vallaks (gmina).
Friedrich IV (Braunschweig-Lüneburg)
Friedrich (1574–1648) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst aastatel 1636–1648.
Ikaunieki
Ikaunieki on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Varakļāni piirkonnas Murmastiene vallas.
Küla asub valla idaosas. Ikaunieki jääb valla keskusest Murmastienest 15,2, piirkonna keskusest Varakļānist 5 ning Riiast 205,9 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Ikaunieki bussipeatus.
Aastal 2009 oli külas 8 elanikku.
Pafawagi reisivagun
pisi|400px|Pafawagi reisivagun pisi|Vagunid Kiievi lasteraudteel 2009
Ajalugu
Esimesed Pafawagi reisivagunid toodeti Wrocławis. Mudeli 2Aw tootmine algas 1956. a. Vaguni katsetused toimusid Eesti NSV-s. Selle tulemusena valmistati Mõisakülas Pafawag 2Aw-le uus parandatud alusvanker. Alates 1958. a vahetati Nõukogude Liidus kõik Pafawagide originaalalusvankrid Mõisaküla näidise põhjal valmistatute vastu. Uus tähistus oli 3Aw. Vaguni tootmine lõpetati 1960. Kokku toodeti kuni 560 vagunit. Valmistati ka modifikatsioonina pakivagunit, platskaartvagunit ja kupeevagunit.
Tänapäevaks on alles olevad Pafawag reisivagunid jäänud enamasti vaid mõnedele lasteraudteedele või raudteemuuseumidesse.
Järeltulijaks on saanud praktiliselt samal ajal tootmisse läinud reisvagun seeriast PV-40.
Kirjeldus
Puudustena ilmnesid vaguni suur pöörderaadius, mis tulenes vaguni pikkusest ja kehvavõitu püstivus kohati viletsama kvaliteediga raudteedel
Vaguni tehnilised andmed:
Kovõlkino
Kovõlkino on linn Venemaal Mordva Vabariigis, Kovõlkino rajooni halduskeskus.
Linn asub Mokša jõe ääres, 116 km Saranskist läänes.
Linn tekkis mokša küla Voskressenskaja Lašma lähedale 1892. aastal rajatud raudtee jaama juurde. 1919. aastani kandis nime Arapovo. Linnaõigused sai 1960. aastal.
Kira Sipjagina
Ta tõlkis vene keelest eesti keelde peamiselt lastekirjandust ja ajalookirjandust.
Augusta Treverorum
pisi|Roomlaste rajatud sild Trieris pisi|Augusta Treverorum Augusta Treverorum oli roomlaste rajatud linn, mis on tänapäeva Trieri eelkäija. Linn võidi rajada esimese roomlaste rajatud silla (Trierer Römerbrücke) (18/17 eKr) rajamise või keiser Augustuse (30 eKr – 14 pKr) valitsemisajal.
Eesti Arstide Liit
Eesti Arstide Liit on mittetulundusühing, mille eesmärk on arstide ühendamine rahva tervise kaitseks, tervishoiupoliitika kujundamiseks ja meditsiinikultuuri edendamiseks. Liit tegutseb ka ametiühinguna, mille eesmärk on arstide töö- ja kutsealaste, majanduslike ja sotsiaalsete õiguste ja huvide esindamine ning kaitsmine. Liidul on ametiühingute seadusest tulenev ametiühingu pädevus ja õigused.
19. sajand
Esimene teadaolev arstiselts Eestis oli XIX sajandil Tartus tegutsenud Dorpater medizinische Gesellschaft (eesti keeles Tartu Arstiteaduslik Selts). Sinna kuulus mitmeid eestlastest arste, teiste hulgas ka Peeter Hellat (D.M. 1888) ja Henrik Koppel (D.M. 1891). Mõlemaid võib pidada ka eesti arstide organiseerumise pioneerideks. Seltsi tegevus soikus Vene-Türgi sõja ajal (1877–1878), tingituna paljude professorite ja arstide sõttaminekust.
Oluliseks eesti arstkonna kui terviku moodustumisel sai 1910. aasta, kui Tallinnas toimunud laulupidu tõi kohale palju eestisoost arste. Samal aastal koostati seltsi põhikiri, kuid mitme katse järel jäi see siiski poliitilistel põhjustel Eestimaa kubermanguvalitsuses registreerimata. Alles 1912. aastal saadi luba seltsi asutamiskoosolekuks tingimusel, et selle nimi ei sisaldaks sõna "Eesti". Nii asutatigi Tallinna raekojas Põhja-Balti Arstideselts, mille esimeheks valiti Henrik Koppel. Põhja-Balti Arstideselts arendas viljakat teadustegevust ja andis välja ajakirja Tervis. Selts, mida võib lugeda Eesti Arstiseltside Liidu vahetuks eelkäijaks, lõpetas oma tegevuse 29. juunil 1919
Organiseerumine esimesel iseseisvusperioodil 1918–1940
13. mail 1918 asutati Tartus Henrik Koppeli algatusel Tartu Eesti Arstide Selts, mille esimeheks valiti prof. Aleksander Paldrock. 3. septembril 1919 asutati Tallinna Eesti Arstide Selts. Järgmistel aastatel asutati samalaadsed seltsid Pärnus (1920), Viljandis (1920), Narvas (1922), Läänemaal (1924) ja hiljem teistes kohtades. Samal ajal tegutsesid Tallinnas ja Tartus ka Saksa, Vene ja Juudi Arstide Selts. Tingituna aktiivsest piirkondlike seltside loomisest kinnitati Tallinnas 11.–12. septembril 1920 toimunud I arstide päevadel Eesti Arstideseltside Liidu (EASL) põhikiri. 28. veebruaril 1921 registreeriti EASLi põhikiri. See daatum tähistab ka tänase Eesti Arstide Liidu kui EASLi järglase aastapäeva.
Eesti Arstideseltside Liidu esimehed olid aastail 1921–1927 Juhan Luiga, 1927–1931 Mait Püümann (Püümets), 1931–1936 Adalbert Lübek, 1936–1937 Voldemar Vadi ja 1937–1940 Aadu Lüüs. EASLi seisukohad ja ettepanekud ei leidnud aga küllaldast toetust poliitikute ringkondades. Seepärast hakkas EASL juba 1926. aastast ette valmistama projekti arstide ametliku kutseesinduse loomiseks. Selleks sai 1. juulil 1935 tööd alustanud Arstide Koda, mis oli seadusliku staatusega kutsealane omavalitsus. Uude organisatsiooni pidid kuuluma kõik riigis praktiseerivad arstid. 1921–1940 tegutses EASL arstide maakondlikke seltse ühendava organisatsioonina, osaledes noore riigi tervishoiu arendamises, kaitstes oma liikmete huve ja korraldades arstide erialaseid üritusi. EASL aastakonverentsidel, mis kandsid nime Eesti Arstidepäevad, käsitleti Eesti tervishoiu- ja meditsiiniprobleeme. EASL andis alates 1922. aastast välja ajakirja Eesti Arst ja talle kuulus 1924. aastal avatud Eesti Tervishoiu Muuseum. Nõukogude okupatsioonivõimud tegid EASL tegutsemisele lõpu. Siseasjade rahvakomissari otsusest 22. oktoobrist 1940, mille alusel Eesti Arstideseltside Liit likvideeriti ja tema vara natsionaliseeriti võime lugeda: "... leidsin, et organisatsiooni tegevus võib kahjustada ühiselulise solidariteedi ja rahva ühtluse kujunemist...". EAL-i likvideerimiskoosolek toimus selle viimase esimehe prof. Aadu Lüüsi juhatusel Tartus 15. septembril 1940. Likvideeritud "ühiskonnaohtliku" arstide liidu funktsioonid jaotati mitme nõukoguliku organisatsiooni vahel: Tervishoiutöötajate ametiühing, ENSV Tervishoiuministeeriumis registreeritud arstide teaduslikud seltsid ja Eesti Arsti asemele astunud Nõukogude Eesti Tervishoid. 1940. aastal lõpetas oma tegevuse ka Arstide Koda. Saksa okupatsiooni ajal, aastail 1943–1944 tegutses Eesti Tervishoiukoda. 1945. aastal loodi Eesti NSV Tervishoiutöötajate Ametiühing.
Organiseerumine okupatsiooniperioodil
Okupatsioon lõpetas Eesti Arstideseltside Liidu tegevuse, sellega aga ei lakanud eesti arstide ühistegevus. 6. aprillil 1945 asutasid emigreerunud arstid Eesti Arstide Seltsi Rootsis (EASR), mis tegutseb tänini ja on aastakümneid säilitanud EASL traditsioone. Seltsi kuulus 120 tohtrit, hiljem hakkas see arv kiiresti kasvama. EASR esimeheks valiti prof. J. Riives. Kuigi Eesti Arstideseltside Liit oli ametlikult likvideeritud, tunnustas seltsi viimane esimees prof. Aadu Lüüs EASR-i kui EASL-i järglast, samuti olid EASR-i asutajaliikmed kuulunud ka Arstideseltside Liitu. EASR-i esmaseks ülesandeks sai eesti arstidele töötamisvõimaluste otsimine. Regulaarselt toimusid ka teaduslikud referaadiõhtud seltsi liikmetele. 1965. aastal sai EASR esimeheks Elmar Jakobson. Seltsi tegevus aktiviseerus taas 1969. aastal, mil valiti uus juhatus eesotsas dr Jaan Novekiga. 1987. aastal oli EASR-is 345 liiget. Seltsi kuulus ka üle 40 arsti, kes tegutsesid Euroopa teistes riikides. EASR-i juhatuse esimehena on töötanud ka dr. Einar Berggren ja dr. Ants Anderson. 1999. aasta jaanuarist on juhatuse esimees dr. Argo Kõvamees. 2012. aastast aga dr Karl Väärt. Koostöö kolleegidega Eestis algas juba enne Eesti Arstide Liidu asutamist, ametlikud sidemed organisatsioonide vahel sõlmiti 1989. aastal. EAL tunnistas EASR-i õigusi Eesti Arstideseltside Liidu õigusjärglasena, kuid EASR leidis, et EAL loomisega kandub see õigusjärgsus üle Eestisse.
Laulva revolutsiooni ajastu
1940. aastal likvideeritud EASL tegevuse taasalustamise idee tuli 16. mail 1988 loodud Tartu Arstide Liidult. Loodav Eesti Arstide Liit pidi saama Eesti Arstiseltside Liidu õigusjärglaseks. Eesti Arstiseltside Liit uuendatud nimega Eesti Arstide Liit (EAL) taasasutati 1988. aastal. 11. juunil 1988 tuli Tallinnas kokku EAL esimene üldkogu. Otsustati taasasutada Eesti Arstide Liit, kinnitati põhikiri, valiti volikogu ja eestseisus. Eesti Arstide Liidu esimeseks presidendiks valiti dr. Laur Karu. Esimese üldkogu protokoll kannab oma nõudmistes ajastu pitserit. Muu hulgas nõuti vööndiaja kehtestamist ja avaldati toetust IME programmile. Otseselt tervishoiuga seotud küsimustest nõuti näiteks täpse tervishoiustatistika avaldamist.
Organisatsiooni struktuur ja korraldus
Eesti Arstide Liit on korraldatud viisil, mis taotleb liikmete suurimat võimalikku kaasatust. Seetõttu on oluline osa võimust antud hierarhiliselt madalamatele otsustustasemetele. Üldise põhimõttena tegutsevad arstide liidu juhtivad organid üldriiklikul tasandil. Piirkondlikud ühendused tegutsevad seevastu kohalikul tasandil. Kõik juhtivad kogud valitakse hääletamise teel. Ehkki seda pole otseselt nõutud, püüeldakse enamasti konsensuse saavutamise poole, mis sageli siiski ei õnnestu. Kõrgeima otsustusõigusega on liikmeskond. Igal aastal valib liikmeskond endi seast arstid, kes moodustavad üldkogu.
Metametafüüsika
Metametafüüsika on filosoofia haru, mis tegeleb metafüüsika alustega.
Eesti Arstide Liit
Liikmete organiseerimine
Arstide liidu liikmed on geograafilise paiknemise alusel jaotatud gruppidesse, mida liidu sees nimetatakse piirkondlikeks ühendusteks. Piirkondlikel ühendustel on oma valitud esindused. Piirkondlike ühenduste arv ei ole määratud. Neid on aja jooksul tekkinud ja teisalt ka kadunud. Piirkondlikke ühendusi on arstide liidus käesoleval ajal 14. Põhikirjast tulenevalt on oluline osa otsustusõigusest antud piirkondlikele ühendustele. Piirkondlikul ühendusel on õigus võtta arste arstide liidu liikmeks ja neid ka liikmeskonnast välja arvata. Piirkondlik ühendus võib ilma juhatusega konsulteerimata tegutseda kohalikult tasandil arstide huvide kaitsmisega. Igal piirkondlikul ühendusel on õigus delegeerida esindajaid arstide liidu volikokku ja juhatusse.
Metametafüüsika
Metametafüüsika küsimuste hulgas on:
Eesti Arstide Liit
Üldkogu ja üldkoosolek
Eesti Arstide Liidu kõrgeima otsustusõigusega on liikmeskond, kes põhimõtteliste ja pikaaegse mõjuga otsuste tegemiseks valib piirkondlike ühenduste vahendusel endi seast igal aastal 200 üldkogu delegaati. Üldkogu koguneb tavaliselt üks kord aastas. Aeg ei ole täpselt määratud, kuid tavaliselt toimub üldkogu novembris või detsembris. Erandliku õigusena on vaid üldkogu pädevuses kutsuda kokku üldkoosolek. Üldkoosoleku pädevuses on arstide liidu eesmärkide muutmine, muuhulgas ka tegevuse lõpetamine. Regulaarsete ülesannetena seisavad üldkogu ees presidendi, volikogu ja juhatuse valimised ning eelarve kinnitamine.
Eestseisus
Igapäevast tsentraalset juhtimist korraldab juhatus, mida arstide liidus nimetatakse eestseisuseks. Eestseisus valitakse kolmeks aastaks. Eestseisus koosneb delegeeritud liikmetest ja üldkogu vabalt valitud liikmetest, kes kinnitatakse ametisse lihtenamusega. Eestseisuse liikmete hulka kuuluvad alati endine president, ametis olev president ja valitud president. Lisaks kuuluvad eeseisusse alati Tallinna ja Tartu piirkondlike ühenduse esindajad, samuti perearstide esindaja ning arst-residentide esindaja. Eestseisuses on 5–13 liiget.
President
Arstide liitu juhib president. President võib soovi korral suure enamiku otsuseid langetada iseseisvalt. Tema võim on selgesõnaliselt piiratud vaid eelarve kinnitamisel. Kõigil muudel juhtudel ei pea president otseselt liidu juhitavat kogude käest nõu küsima. Samas peetakse sellist käitumist presidendile sobimatuks, mistõttu on liidu kombestikust lähtuvalt president kohustatud põhimõttelisi otsuseid alati juhtivate liikmetega arutama. Ametis olev president on arstide ametlik esindaja, tema ametiaeg kestab kolm aastat.
Töötajad
Eesti Arstide Liidu töötajad on peasekretär, raamatupidaja, registripidaja ja välissuhete koordinaator.
August I (Braunschweig-Lüneburg)
August I Vanem (1568–1636) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst aastatel 1633–1636 ja luterlik Ratzeburgi piiskop 1610–1636.
August oli Braunschweig-Lüneburgi hertsogi ja Lüneburgi vürsti 1559–1592 Wilhelm Noorema ja Taani kuninga Christian III tütre Dorothea kolmas poeg.
Hans Zehetmayer
Johann (Hans) Zehetmayer (28. aprill 1909 – surma-aeg ja -koht on teadmata) oli Austria poksija.
Zehetmayer osales keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise hilisemale pronksmedalivõitjale Raúl Villarealile (Argentina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Zehetmayer võitis poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta oli esimene ja on seni ainus Austria poksija, kes on tulnud Euroopa meistriks.
Shelly-Ann Fraser-Pryce
Shelly-Ann Fraser-Pryce (sündinud 27. detsembril 1986 Kingstonis) on Jamaica sprinter, kolmekordne olümpiavõitja ja kümnekordne maailmameister.
23. mail 2010 andis Fraser positiivse dopinguproovi Shanghai Teemantliiga etapil. Fraser oli sunnitud keelatud medikamenti oksükodooni kasutama hambavalu leevendamiseks, mitte tulemuste parandamiseks. IAAF määras talle kuuekuulise võistluskeelu, mis lõppes 7. jaanuaril 2011. Taegu maailmameistrivõistlustel 2011 lõpetas ta 100 meetri jooksu neljanda kohaga. Ta jooksis 4×100 meetri teatejooksu avavahetust ning aitas Jamaica naiskonnal võita hõbemedali Jamaica rekordiga 41,70.
Fraser-Pryce võitis 2012 Londonis 100 meetri jooksus teise olümpiakulla ajaga 10,75. 200 meetri jooksus võitis ta hõbemedali isikliku rekordiga 22.09. 4×100 meetri teatejooksus jooksis ta avavahetust ning võitis Jamaica naiskonnaga hõbemedali Jamaica rekordiga 41,41. Moskva maailmameistrivõistlustel 2013 tuli ta maailmameistriks 100 meetri jooksus ajaga 10,71 ja 200 meetri jooksus ajaga 22,17, samuti võitis ta Jamaica naiskonnaga kuldmedali 4×100 meetri teatejooksus, kus ta oli Jamaica ankrunaine. 2014. aastal tuli ta 60 meetri jooksus sisemaailmameistriks.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis tuli ta 100 meetri jooksus esimese naissprinterina kolmandat korda maailmameistriks. 4×100 m jooksus võitis ta Jamaica naiskonnaga kuldmedali.
Rio de Janeiro 2016. aasta suveolümpiamängude avatseremoonial oli ta Jamaica lipukandja. Esimesel võistlusalal, 100 meetri jooksus võitis ta 10,86-ga pronksmedali. 4×100 meetri teatejooksus võitis ta Jamaica naiskonnaga hõbeda.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli ta 100 meetri jooksus neljandat korda maailmameistriks. Ka 4×100 m jooksus võitis ta Jamaica naiskonnaga neljanda kuldmedali.
2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos võitis Fraser-Pryce 100 meetri jooksus Elaine Thompson-Herahi järel ja Shericka Jacksoni ees hõbemedali. 4×100 m teatejooksus tuli ta Jamaica naiskonnaga olümpiavõitjaks.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta 100 meetri jooksus viienda kuldmedali. 200 meetri jooksus ning 4×100 m teatejooksus võitis ta hõbemedali.
Ta on võitnud Teemantliiga 100 meetri jooksus kolmel korral (2012, 2013 ja 2015) ning 200 meetri jooksus ühel korral (2013).
Tema rekord 100 meetri jooksus on 10,60 sekundit (2021) ja 200 meetri jooksus 21,79 sekundit (2021). Ta on tulnud Jamaica meistriks 100 meetri jooksus 2009, 2012, 2015 ja 2021 ning 200 meetri jooksus 2012, 2013 ja 2021.
Aastatel 2012, 2013 ja 2015 valiti ta Jamaica aasta naissportlaseks. 2013. aastal valis IAAF Fraser-Pryce'i parimaks naiskergejõustiklaseks.
Shelly-Ann Fraser-Pryce on 2011. aasta jaanuarist abielus Jason Pryce'iga.
Polsas
Polsas (vanadel kaartidel Palsas) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Liepna vallas.
Polsas asub valla põhjaosas merepinnast 141 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Liepnast 7, piirkonna keskusest Alūksnest 35 ja Riiast 234 km kaugusele. Seal asuvad Draudzība ja Polsasee bussipeatus.
Külast läheb läbi maantee P42. Seal kasvav Egļeva künnapuu on võetud looduskaitse alla.
2007. aastal oli külas 29 elanikku.
Haussy
Haussy on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
pisi|tühi|Haussy kirik
Plešulauzi
Plešulauzi (vanadel kaartidel Plešalauze) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Liepna vallas. Plešulauzi asub valla loodeosas. Küla jääb valla keskusest Liepnast 11, piirkonna keskusest Alūksnest 33 ja Riiast 234 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee P42. Seal kasvav Plešulauži haab on võetud looduskaitse alla.
Screveni maakond
Screveni maakond (Screven County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Ajalugu
Maakond moodustati 1793. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 14 593.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Kole Koiott, baaris ainult tüdrukud
"Kole Koiott, baaris ainult tüdrukud" (inglise keeles "Coyote Ugly") on 2000. aastal esilinastunud Ameerika Ühendriikide romantiline komöödia-draama. Filmi lavastas David McNally ning peaosades mängivad Piper Perabo, Adam Garcia, Maria Bello, Melanie Lynskey, Tyra Banks ja John Goodman.
Tiit Lukki
Tiit Lukki (sündinud 9. aprillil 1948) on eesti füüsik.
Hariduskäik
Lõpetas 1966. aastal Kohila Keskkooli kuldmedaliga. Lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1972. aastal teoreetilise füüsika erialal. Magistrikraad füüsikas 1993. aastal. Töö teema: "Füüsikaliste meetodite kasutamisest loodusteaduslike mõõtmiste optimeerimisel".
Töökäik
Alates 01.09.2016 pensionil.
Rory McIlroy
Rory McIlroy (sündinud 4. mail 1989 Holywoodis) on Põhja-Iirimaa golfimängija.
Võrgendehmeslased
Eestis on vähemalt seitse liiki:
Džungaaria kääbushamster
pisi| Džungaaria kääbushamster ehk siberi hamster (Phodopus sungorus) on kääbushamstri perekonda kuuluv näriline.
Liik pärineb Põhja-Kasahstani steppidest ja Siberist, mis koos Hiina põhjaosaga moodustavad üsna sarnase kliimaga ala. Esimesed neli isendit püüti Lääne-Siberist 1968. aastal ning viidi uurimiseks Saksamaale Max Plancki Instituuti. Loomad sigisid vangistuses üsna jõudsalt. Inglismaale jõudsid esimesed loomad 1970. aastate alguses, ning pärast seda toodi neid mitmest Ida-Euroopa uurimisasutustest juurde.
Aime
Aime on eesti naisenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Aime 1971 naisel. Aime oli Eestis populaarsuselt 87. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Aime vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 71,6 ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 29,44. Aime on keskmiselt 69 aasta vanune (mediaanvanus on 71).
Rākava
Rākava on endine küla Lätis Alūksne piirkonnas Liepna vallas. Küla asus Liepna jõe kaldal ja jäi piirkonna keskusest Alūksnest 49 ja Riiast 251 km kaugusele.
Aime
1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Aime 1761 naisel. Aime oli Eestis populaarsuselt 95. naisenimi.
Melekessi rajoon
Melekessi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Uljanovski oblasti idaosas. Piirneb põhjas Tatarstaniga ja lõunas Samara oblastiga. Rajooni pindala on 3472 km².
Rākava
Külast läks läbi maantee V403.
Aime
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Aime 1 inimesel.
Melekessi rajoon
1957. aastal jäi osa rajooni küladest Kuibõševi veehoidla alla.
Rajoonis on 8 kohaliku omavalitsuse üksust ja 55 asulat. Halduskeskus on Dimitrovgradi linn, mis rajooni ei kuulu.
Tunnelehmeslased
Tunnelehmeslased (Psychomyiidae) on ehmestiivaliste seltsi kuuluv putukate sugukond.
Eestis on vähemalt 4 liiki:
Astrid
Astrid on naisenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Astrid 783 naisel. Astrid oli Eestis populaarsuselt 221. naisenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Astrid vanuserühmas 85+, kus neid on 10 000 elaniku kohta 18,32 ning Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 10,51. Astrid on keskmiselt 52 aasta vanune (mediaanvanus on 56).
Seminole'i maakond (Georgia)
Seminole'i maakond (Seminole County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Donalsonville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1920. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8729.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Ketlin Oja
Ketlin Oja on täiendanud end mitmes meistriklassis ja suvekursustel. Ta asus Eesti Rahvusballetti tööle 2015. aastal ja 2018. aasta sügisel sai temast seal nooremsolist.
Katlenburg-Lindau
Vaatamisväärsused
thumb|Katlenburgi loss
Prēduļeva
Prēduļeva (ka Prīduļeva) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Liepna vallas.
Prēduļeva asub valla keskosas merepinnast 128 meetri kõrgusel Liepna jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Liepnast 3, piirkonna keskusest Alūksnest 37 ja Riiast 238 km kaugusele. Seal asub Prēduļeva bussipeatus.
Külast läheb läbi maantee V403. Külas kasvavad Laipiņi tamm ja Prēduļeva künnapuu on võetud looduskaitse alla.
Aastal 2007 oli külas 12 elanikku.
Vassili Vlassov
Vassili Mihhailovitš Vlassov (jakuudi keeles Василий Михайлович Власов; sündinud 23. augustil 1945 Malaja Marhas Jakutski rajoonis Jakuudi ANSV-s) on Sahha riigitegelane, Põhjatähe ordeni kavaler. Ta oli aastatel 1998–2002 Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsuse esimees. Vlassov oli Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tumeni) III koosseisu (2005–2009) ja V koosseisu (2013–2017) rahvasaadik.
Alates 2008. aastast on Vlassov Sahha (Jakuutia) Vabariigi Briljantide ja Juveelitoodete Tootjate Gildi president.