cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Renato Guttuso
Küpsusaastad
Guttuso kogemusest vastupanuliikumises pärast 1943. aastat valmis põrandaaluse trükivärviga joonistatud seeria "Gott mit uns". Pealkirja näol oli tegemist õõvastava saksakeelse motoga "Jumal on meiega", mis sai hiljem natside julmuse sümboliks. Sõja lõppedes olid "Gott mit uns" seeria joonistused üleval Roomas Galleria La Margheritas.
Sõjajärgsed aastad
Kohe pärast sõja lõppu maalis Guttuso teose "Tööpaus" (1945), mille toon väljendas juba uut lootust tuleviku suhtes. Järgnevate aastate loomingus olid endisest olulisemal kohal natüürmordid, Guttuso stuudios Villa Massimos valminud interjöörid ning seda ümbritsevast rikkalikust aiast võetud kaunid motiivid, näiteks "Musträstas" (1947). Guttuso huvitus sel perioodil ka talupoegade teemast, nii tööhetkel, nagu "Talupoeg, kes kõplab" (1947), kui ka võitluses ebaõiglaste tingimuste vastu, näiteks "Talupoja marseljees" (1947). Samuti kujutas Guttuso tööelu linnas, näiteks "Pesunaised" (1947).
1940. aastate lõpus muutus Guttuso stiil selgelt realistlikumaks, mis oli sobivam tema sel perioodil valmivate narratiivide kujutamiseks. Rohkem oli ka suuremõõtmelisi töid, näiteks Veneetsia biennaalile esitatud "Harimata maade hõivamine" (1950), "Ammiraglio silla lahing" (1952), "Rand" (1956) ja "Arutelu" (1960). Tõsisemate teemade kõrval kujutas Guttuso ka jõudeolekut ja lõbustusi, millest üks kuulsamaid oli "Boogie Woogie" (1953). Dünaamilisel maalil tantsis hulk noori populaarset tantsu, mida nähti sõjajärgse parema maailma lootuse sümbolina. Maali eripäraks oli paremas servas istuv tüdinud näoga tüdruk ning tema seljataga seinal olev fragment Piet Mondriani samanimelisest maalist. Iroonilise vihjega väljendas Guttuso selgelt oma seisukohta sel ajal aktuaalses vastasseisus realismi ja abstraktsionismi vahel.
Uute teemade otsingul pöördus Guttuso 1950. aastate lõpul modernse metropoli kujutamise poole. Maalidele ilmusid linnaelust korrumpeerunud kodanlased, intellektuaalid ja rahvarohked tänavad. Maalimise kõrval tegi Guttuso 1960. aastate algul ka illustratsioone tuntud raamatutele nagu Dante Alighieri "Jumalik komöödia", Victor Hugo "Hüljatud" ja Alessandro Manzoni "Kihlatud".
Hilisem looming
1966. aasta suvel alustas Guttuso oma autobiograafiliste maalide tsüklit, mis kujutasid temakujunemisaastate mälestusi Sitsiiliast ja Roomast. Valmis mitu Guttuso erilisemat teost: "Vankrite maalija" (1966), "Punane pilv"(1966), "Maamõõtja Gioacchino Guttuso" (1966). Kuigi Guttuso oli veetnud suurema osa elust Roomas, oli ta alati säilitanud Sitsiiliaga tugevad sidemed. Tema rohkes loomingus esinesid sageli nii Sitsiiliale omased värvid kui ka sünnipaigast pärit motiivid. Ka Guttuso ise kinnitas kiindumust kodukoha vastu, öeldes: "Kui maalin ühe õuna, on selles Sitsiilat." Pärast 1966. aastat sagenes Sitsiilia kujutamine tema maalidel veelgi, tipnedes 1974. aastal valminud maaliga "La Vucciria". Teos kujutas ilmekalt ja jõuliselt Palermo südames asuvat antiikset turgu ning kujunes üheks Guttuso tuntuimaks teoseks.
Guttuso jätkas autobiograafiliste maalidega. "Caffè Greco" (1976) kujutas üht sellel ajal Rooma kosmopoliitse kultuuri sümboliks olevat kohvikut ning oli samas austusavaldus Guttuso poolt hinnatud Giorgio de Chiricole, kes seda sageli külastada armastas. Maalil "Vahemere bassein" (1977) oli kujutatud stseen ühe Palermo hotelli supluskohast, kus Guttuso sõpradega aega veetmas käia armastas.
Alates 1978. aastast ilmus Guttuso loomingusse uus suund allegooriliste maalide näol, nagu näiteks "Van Gogh toob oma lõigatud kõrva Arles'i bordelli" (1978). 1979. aastal valmis neljast suurest vertikaalsest teosest koosnev "Allegooriate" tsükkel. Samal ajal tuli Guttuso teostesse ka tugev melanhoolne noot, näiteks "Melancholia Nova" (1980), "Kaardimängijad" (1981) ja "Õhtu allegooria" (1982). Guttuso tegeles oma maalides aina rohkem elu ja surma teemaga ning enda mineviku analüüsiga, mis kulmineerus 1982. aastal maalitud allegoorias "Spes contra spem".
Guttuso viimaseks tähtsaks teoseks oli 1985. aastal valminud Messina teatri Vittorio Emmanuele monumentaalne laemaal. Teos võttis enda alla üle 120 ruutmeetri ja kujutas Sitsiila legendi poiss Colast, kes osaliselt kalaks muutudes asus toestama üht saart üleval hoidvatest mõranevatest sammastest. 1986. aastal alustas Guttuso ajatule naise teemale pühendatud maalide tsüklit, mille viimane maal "Selles toas naised tulevad ja lähevad" jäigi lõpetamata.
Valentin Sontag
Ta võttis Vabadussõjast osa vabatahtlikuna algul Tallinna Kooliõpilaste pataljonis ja hiljem suurtükiväelasena. Ta õppis aastatel 1921–1924 Sõjakoolis. Pärast kooli lõpetamist astus ta lennuväkke.
Ta hukkus lennuõnnetusel 16. märtsil 1925 Tartus ja maeti 20. märtsil Tallinna Kalamaja kalmistule.
Anhalt-Aschersleben
pisi|Ascherslebeni vapp Anhalt-Ascherslebeni vürstkond oli territoorium Saksamaal, mis eksisteeris aastatel 1252–1315. See loodi, kui Anhalti vürstkond jagati aastal 1252 Heinrich I poegade vahel Anhalt-Ascherslebeni, Anhalt-Bernburgi ja Anhalt-Zerbsti vürstkondadeks.
pisi|left|Aschersleben
Heinrich II Paks, Heinrich I vanim poeg, oli oma isa kaasvalitseja aastast 1244. Seoses jagunemisega valis ta Anhalti põlisvaldused Harzi mägedest põhja pool ümber Askania residentsi Ascherslebeni (Ascharia), millele ta aastal 1266 linnaõigused andis.
Kui Heinrichi pojapoeg Otto II aastal 1315 ilma meessoost pärijateta suri, läks vürstkond – sealhulgas pealinn Aschersleben – läänina tema nõole ja võlausaldajale Halberstadti piiskopile Albrechtile. Kuigi Anhalt-Bernburgi vürst Bernhard II aasta hiljem Halberstadti feodaalset ülimuslikkust tunnistas, oli Aschersleben mitme konflikti põhjus tema järglaste ja Halberstadti piiskoppide vahel. Sellest hoolimata jäi see osaks piiskopkonnast, mis aastal 1648 ilmalikustati Halberstadti vürstkonnaks, ja selle suveräänne omand, sealhulgas õigused Anhalt-Ascherslebenile, anti Brandenburg-Preisimaale.
Sundvõõrandamine
Sundvõõrandamine ehk rekvireerimine on riigi poolt sundkorras vara endale võtmine kas tasu eest või ajutiselt. . Sõja ajal võib riik näiteks rekvireerida vilja, toiduaineid, loomi.
Eestis reguleerib kinnisasjade sundvõõrandamist kinnisasja sundvõõrandamise seadus.
Sulo Wuolijoki
Sulo Ilmiö Wuolijoki (12. aprill 1881 Hauho – 24. juuni 1957 Luopioinen, Pirkanmaa maakond) oli Soome poliitik ja ajakirjanik. Ta oli aastatel 1908–1923 abielus Hella Wuolijoega.
Ta sündis 1881. aastal Hauhos Vuolijoe mõisas. 1897. aastal lõpetas Jyväskylä lütseumi, kus tema klassivennad olid Edvard Gylling, Martti Kovero ja Otto Wille Kuusinen. Ta õppis ka Helsingi Ülikoolis.
Aastatel 1907–1913 oli ta sotsiaaldemokraadist Eduskunna liige. Ta tõlkis koos Otto Wille Kuusineni, Yrjö Sirola ja Pertti Uotilaga soome keelde "Internatsionaali", mis soome keeles kandis pealkirja "Kansainvälinen".
Isiklikku
Ta oli aastatel 1908–1923 abielus Hella Wuolijoega, neil sündis tütar Vappu, Vappu mees oli poliitik ja diplomaat Sakari Tuomioja, tema tütrepoeg on soome poliitik Erkki Tuomioja. Tema isa oli Juho Wuolijoki, ema Serafina Antintytär Lagervik, vend Wäinö Wuolijoki oli poliitik.
Ioánnis Ktistákis
Ioánnis Ktistákis (Ιωάννης Κτιστάκις; sündinud 3. jaanuaril 1971 Teebas) on Kreeka jurist.
8. märtsist 2021 on ta Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
14 (Tallinna bussiliin)
Tallinna bussiliin 14 sõidab Viru keskuse bussiterminali ja Vana-Pääsküla vahel ning on ekspressliin. Bussiliini teenindab tööpäeviti Tallinna Linnatranspordi AS hommikul ning pärastlõunal–õhtul.
Ajalugu
Bussiliin rajati esmalt 1966. aasta novembris liinil Keskväljak (nüüd Viru väljak)–Jannseni, eesmärgiks leevendada koormust bussiliinile 18. Samuti on teada, et 1976. aastal oli linnapoolne lõpp-peatus Kingisseppa. 1978. aastal sai liini uueks linnas olevaks otspunktiks Uus-Sadama. Aastal 1999 pikendati Nõmme-poolset peatust edasi Vana-Pääskülani Tallinna piiril.
Esmalt kandis sama numbrit liin Keskväljakult Rohuneemele 1954. aastal. Bussiliin nummerdati ümber 114-ks 1965. aasta juunis, kui tekkisid esimesed kolmekohalised bussinumbrid.
Marsruut
Tänapäeval väljub buss Viru keskuse bussiterminali 1. perroonilt ning Nõmme suunas läbib see marsruuti Viru keskus, Pärnu maantee, Vabaduse puiestee ja Pärnu maantee. Suuna pikkus on ligi 13 km ning liinil on 13 peatust. Buss sõidab tööpäeviti hommikul umbes kella 6:30–10 vahel ning pärastlõunal kella 15–20 vahel, intervalliga iga 12 minuti järel.
Sadama malevkond
Sadama malevkond oli Kaitseliidu Tallinna maleva eksterritoriaalne allüksus.
Ajalugu
1939. aastal kuulus Sadama malevkonda 239 liiget.
Sadama malevkond taasloodi 1994. aastal.
2004. aasta algul nimetati Sadama malevkond Meredivisjoniks.
Malevkonna lipp
Malevkonna lipu sinisel lipukangal oli valge noolrist, mille peal kuldsest ankruketist ümbritsetud tumesinine sõõr, mille mõlemast küljest eendub hõbedane kindlusemüür sakmelise torniga. Nende vahel oli püstiasendis hõbedane mõõk. Vardapoolses ülemises nurgas asetses Kaitseliidu embleem.
Prantsuse karmikarvaline linnukoer
Prantsuse karmikarvaline linnukoer on Lääne-Euroopast pärinev koeratõug, grifoon.
Tõu aretas XIX sajandi II poolel hollandlane Eduard Karel Korthals, kelle järgi tuntakse seda koera ka Korthalsi grifoonina.
Ravila tänav (Tallinn)
Ravila tänav on tänav Tallinnas Nõmmel.
Prantsuse karmikarvaline linnukoer
Prantsuse karmikarvaline linnukoer on leebe ja väärika iseloomuga ning laste vastu väga õrn. Oma territooriumi valvab ta ülima tähelepanuga.
Ravila tänav (Tallinn)
Tänav algab Valdeku tänavalt, kulgeb edelasse, ristub Mai, Seene, Nurme ja Lõuna tänavaga ning lõppeb J. Mändmetsa tänaval.
Tänav on 600 meetri pikkune.
Hoonestus
Ravila 3 krundil asus 1950ndatel Tallinna Linna Laste Luutuberkoloosi Sanatoorium.
Raadiojaam
Raadiojaam on raadiosaadete loomise ja ringhäälinguga tegelev organisatsioon.
Elektrilöök
Elektrilöök on suhteliselt tugeva (eriti lihaste kokkutõmmet tekitava) elektrivoolu läbiminek inimese või looma kehast. Keha läbiva elektrivoolu toime sõltub voolu tugevusest ning liigist (alalisvool, vahelduvvool), voolu mõjumise kestusest ja voolu teekonnast kehas.
pisi|150px|Elektriohumärk [[Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon|ISO 7010 W012]]
Surmav voolutugevus
Elekter kujutab inimesele ohtu mitmel põhjusel.
Eluohtlik on vool siis, kui see kulgeb läbi inimese südame ja kutsub esile südamevatsakeste lihaste koordineerimatu virvenduse (fibrillatsiooni). Sel juhul lakkab vereringe ja kogu inimkeha, sealhulgas aju, ei saa enam verega edasikantavast hapnikku ega veresuhkrut. Aju võib verevarustuse katkemist taluda enimalt 5 minutit, misjärel saabub surm.
Inimese närvisüsteemi toimimiseks ja lihaste juhtimiseks kasutab organism muuhulgas elektrisignaale. Väljastpoolt mõjuva elektrivoolu mõju all inimese närvid ja lihased ei taju organismi saadetud loomulikke signaale ning võõraste signaalide järgi võivad lihased kokku tõmbuda või lõdvestuda. Siin on oluline täheldada vahelduvvoolu raskemat mõju südametegevuse häirimisel kui sama pingega alalisvoolu korral.
Elektrilöögi mõjul inimese kehas vabanenud energia võib põhjustada tõsiseid termilisi ja ka mehaanilisi kahjustusi..
Elektrilöök või olla surmav, kui 50 Hz vahelduvvoolu tugevus ületab väärtuse, mis on umbes 0,05 A. Seepärast on rikkevoolukaitselüliti rakendusvooluks kokku lepitud 0,03 A ehk 30 mA. Lisaks peab kaitse rakenduma kiiresti – hiljemalt 30 millisekundi jooksul, et ei tekiks ohtliku kestusega vooluoimpulssi.
Elektrilöögi seisukohalt loetakse ohutuks väikepinged, mille korral pinge elektrijuhtide vahel või juhi ja maa vahel ei ületa vahelduvpinge korral 50 V ja pulsatsioonivaba alalispinge korral 120 V.
Dan Burn
pisi|Dan Burn 2013. aastal [[Birmingham City F.C.|Birmingham Citys]] Daniel Johnson Burn (sündinud 9. mail 1992 Blythis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Newcastle United.
Ta alustas klubikarjääri Darlingtonis, mille koosseisus debüteeris ta Inglismaa tugevuselt neljandas liigas 2009. aastal.
2011. aastal liitus Burn Inglismaa kõrgliiga klubiga Fulham. Hooajal 2012–13 mängis ta Fulhamist laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Yeovil Town ja hooaja 2013–14 esimeses pooles Inglismaa esiliiga klubis Birmingham City. Fulhami meeskonnas debüteeris Burn 4. jaanuaril 2014 karikamängus Norwich City vastu. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 18. jaanuaril mängus Arsenali vastu. Alates järgmisest hooajast mängis Burn Fulhamiga Inglismaa esiliigas.
Hooaja 2015–2016 lõpus Burn lepingu äsja Inglismaa esiliigasse tõusnud Wigan Athleticuga. 2017. aastal valiti ta Wigani hooaja parimaks mängijaks. Hooajal 2017–2018 mängis ta klubiga Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas. Burn lõi sel hooajal liigas viis väravat ja valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2022. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Newcastle Unitediga.
Mõju (füüsika)
Mõju on füüsikas suurus, mida kasutatakse füüsikalise süsteemi liikumisvõrrandite tuletamiseks statsionaarse mõju printsiibi alusel. Matemaatiliselt on see funktsionaal, mis võtab argumendiks liikumisjoone läbi füüsilise ruumi ning tagastab reaalarvu. Mõju SI ühikuks on džaul-sekund.
Ajalugu
pisi|Joseph-Louis Lagrange (1736–1813) Mõju sõnastas esmakordselt prantsuse matemaatik Pierre Louis Maupertuis aastal 1744. Samal aastal tegi Leonhard Euler sõltumatuid avastusi ning olulisi täiendusi Maupertuis' tööle. Mõned ajaloolased on ka arvamusel, et mõju kasutas ka Gottfried Leibniz oma kirjavahetustes juba aastal 1707, kuid nende kirjade originaale ei ole leitud.
Suurimad arendused algelise variatsioonarvutuse vallas tegi aastal 1760 Joseph-Louis Lagrange, kes 1788. aastal kasutas neid meetodeid mõju defineerimiseks sellisel kujul, nagu neid tänapäeval tuntakse. Aastal 1834 pakkus olulise alternatiivse sõnastuse välja William Hamilton.
Kaasaegses füüsikas on kõik fundamentaalsed jõud formuleeritavad mõju kaudu. Empiirilised seadused, näiteks liugehõõrdel tekkiva jõu arvutamise valem, ei pruugi olla statsionaarse mõju printsiibist tuletatavad. Jäävusseadusi saab ka süstemaatilisel moel mõjust tuletada. Seda saab teha Noetheri teoreemi abil, mis seab igale pidevale sümmeetriateisendusele vastavusse jääva suuruse.
Matemaatiline definitsioon
Funktsionaalidega tegeleb matemaatikaharu nimega variatsioonarvutus.
Klassikalises mehaanikas on mõjufunktsionaal tavaliselt antud integraalina üle aja, kus alg- ja lõpphetk on fikseeritud. Suurust L nimetatakse süsteemi lagranžiaaniks ehk Lagrange'i funktsiooniks, mis on klassikalise keha koordinaatidest, selle ajalistest tuletistest ja ajast sõltuv funktsioon.
Väljateoorias võib lagranžiaan sõltuda ka tuletistest ruumikoordinaatide järgi ning sel juhul pannakse mõju kirja integraalina nii üle aja kui ka ruumi. Selle jaoks kasutatakse lagranžiaani tihedust, mille integraal üle kogu ruumi on defineeritud lagranžiaaniks
Mõju klassikalises mehaanikas
Klassikalises mehaanikas on punktosakese mõjufunktsionaal
kus q_i tähistab üldistatud koordinaate ning punkt muutuja kohal tähistab tuletist aja järgi. Igale võimalikule trajektoorile q_i(t) vastab reaalarvuline mõju. Kõikide trajektooride otspunktid on fikseeritud, need on q_1=q(t_1) ja q_2=q(t_2). Trajektoor, mida mööda keha tegelikult liigub, on määratud statsionaarse mõju printsiibiga.
Statsionaarse mõju printsiip
Statsionaarse mõju printsiip (vahel ka vähima mõju printsiip) väidab seda, et trajektoor, mida keha tegelikult järgib, on selline, mille varieerimisel on mõju statsionaarne. Matemaatiliselt on see tingimus
kus
Euleri-Lagrange'i võrrandid
Kuna trajektooride otspunktid on fikseeritud, siis trajektoori variatsioon otspunktides on null, mistõttu viimane liige on null. Kuna statsionaarse mõju tingimus peab kehtima trajektoori mistahes variatsiooni jaoks, siis peab sulgudes olev avaldis ka olema võrdne nulliga. Seda nimetatakse variatsioonarvutuse põhilemmaks. Seega
Neid võrrandeid (iga sõltumatu vabadusastme i jaoks) kutsutakse Euleri-Lagrange'i võrranditeks. Kui Lagrange'i funktsioon neisse asendada, on tulemuseks keha liikumisvõrrandid.
Lagrange'i funktsioon
Klassikalises mehaanikas eristatakse kahte liiki energiat: kineetiline energia T, mis sõltub keha kiirusest, ning potentsiaalne energia V, mis sõltub keha asukohast. Osutub, et Lagrange'i funktsioon on avaldatav nende kahe suuruse kaudu järgmise seosega: Süsteemi lagranžiaan ei ole tegelikult üheselt määratud. Kui korrutada seda konstandiga või liita sellele koordinaatidest sõltuva funktsiooni ajaline täistuletis juurde, ei muutu sellest Euleri-Lagrange'i võrrandid. Kaks lagranžiaani, mis on selliselt seotud, annavad tulemuseks ühesugused liikumisvõrrandid, mistõttu on nende poolt kirjeldatavad süsteemid füüsikaliselt eristamatud. Öeldakse, et neile vastavad mõjud on ekvivalentsed.
Mõju konstrueerimine
Uue füüsikateooria uurimiseks postuleeritakse sageli uus mõjufunktsionaal, mis seda teooriat kirjeldaks. Selline meetod on võimas uurimisvahend, sest mõjust saab tuletada väga palju informatsiooni süsteemi käitumise kohta. Selleks et teooria oleks füüsikaline, peab mõjufunktsionaal täitma vähemalt järgmisi tingimusi:
Ravila tänav
Ravila tänav algab Riia tänavalt ja jätkub teisel pool seda Soinaste tänavana. Tänav kulgeb loodesse, ristudes Ehitaja ja Nooruse tänavaga. Seejärel kulgeb see läbi Tartu Ülikooli Kliinikumi linnaku. Kliinikumi järel jääb vasakule tühermaa, kus palju aastaid on olnud linnarahva peenramaad, paremalt aga suubuvad Ravila tänavasse Tulika, Kullerkupu ja Ülase tänav, pärast Ravila ristumist Viljandi maanteega tuleb paremalt ka Varju tänav. See on 1-2-korruseliste aiaga eramajade rajoon. Edasi ristub Ravila tänav Nelgi, Sangla, Rukki, Maisi ja Nisu tänavaga. Siis hakkab Ravila tänav kaarduma põhja, ristudes Veeriku tänavaga; ristmikule järgneb juba kortermajade piirkond. Ilmatsalu tänava ristmikul kulgeb Ravila tänav lõunast põhja, kaldudes seejärel kergelt põhjakirdesse. Pärast mõningast tühermaad pöördub Ravila tänav Betooni ristmikul taas loodesse, sellest paremale jääb tööstusrajoon ja vasakule Tartu linn. Ravila tänav lõpeb loodesuunalisena, ristudes Puidu tänavaga.
Olemasolevate tänavaosade pikkus on kokku 3,95 km.
15 (Tallinna bussiliin)
Tallinna bussiliin 15 sõidab Viru keskuse bussiterminali ja Sõjamäe vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel.
Eesti Suursaatkond Oslos
pisi|Eesti Suursaatkonna hoone Parkveien 51a, Oslos aastatel 2001–2021 Eesti Suursaatkond Oslos on Eesti diplomaatiline esindus Norras Oslos. Alates augustist 2021 asub suursaatkond aadressil Arbins gate 2.
Sergei Gimajev
2017. aasta 18. märtsil mängis Gimajev Venemaal Tula oblastis Tula linnas jäähoki veteranide kohtumisel hokit. Mängu ajal hakkas tal halb ning ta lahkus jäält riietusruumi. Sealt leidsid teised hokimängijad tema surnukeha. Gimajev suri trombemboolia tõttu.
Cambrai kanton
Cambrai kanton on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Cambrai.
See koosneb järgmistest valdadest:
Löningen
Löningen on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Cloppenburgi kreisis.
Ajalugu
Löningen tekkis algselt 822. aastal kui Loingo. Nime Löningen on esmamainitud 1147. aastal kirjas Hildesheimi piiskopile, kui Löningeni piirkond kuulus Corvey kloostrile. 1200. aasta alguses kuulus Löningen Tecklenburgi krahvile. Münsteri piiskopkond neelas Löningeni alla 1400. aasta algul. 1803. aastal kiriku võim lõppes ja Löningen kuulus Oldenburgi hertsogkonda. Aastatel 1810–1813 kuulus Löningen Quakenbrücki arrondissementi. Pärast Leipzigi lahingut anti Löningen Oldenburgile tagasi.
1814. aastal jaotati Oldenburgi hertsogkond 25 ametkonnaks, millest üks oli Löningen. See kaotati 1879. aastal ja Löningen läks Cloppenburgi kreisi.
Teise maailmasõja ajal langesid esimesed pommid Löningeni alale 1940. aastal, ja 1945. aastal purustati Löningeni ringkonna kohtuhoone pommitamisega. 10. ja 11. aprillil 1945 saabusid Briti väed ja piirasid Saksa väed kolmest küljest ümber, misjärel Saksa väed taganesid.
Löningeni omavalitsusseadused kodifitseeriti 1. märtsil 1982.
pisi|tühi|Vaade linnale
Travis Zajac
Travis Zajac (sündinud 13. mail 1985 Winnipegis) on endine Kanada jäähokimängija (keskründaja).
Ameerika Ühendriikide riiklik ilmateenistus
Ameerika Ühendriikide riiklik ilmateenistus (National Weather Service, NWS) on Ameerika Ühendriikide föderaalagentuur, mille ülesanneteks on ilmaennustused, ohtliku ilma eest hoiatamine ning muud ilmastikuga seotud tooted organisatsioonidele ja avalikkusele kaitse, ohutuse ja üldise teavitamise eesmärgil.
Travis Zajac
2004. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i draft'is 20. valikuna. Devilsi meeskonnas mängis ta NHL-is alates hooajast 2006–07 ja kokku 15 aastat. Individuaalselt oli tema edukaim hooaeg Devilsiga 2009–10, mil ta lõi liigas 25 väravat ja andis 42 väravasöötu. Hooajal 2011–12 jõudis ta Devilsiga Stanley karika finaalmängudele, kus kaotati Los Angeles Kingsile mängudega 2:4.
Ameerika Ühendriikide riiklik ilmateenistus
Ilmateenistus täidab oma ülesandeid riiklike ja regionaalsete keskuste ning 122 ilmaennustusbüroo abil. NWS on osa Riiklikust Ookeani- ja Atmosfäärivalitsusest, mis omakorda on Kaubandusministeeriumi haldusalas. Teenistuse peakorter asub Silver Springis Marylandi osariigis.
Travis Zajac
2021. aasta aprillis siirdus ta New York Islandersi, kus mängis kuni hooaja 2020–21 lõpuni.
2021. aasta septembris sõlmis Zajac ühe päeva pikkuse lepingu Devilsiga, et sportlaskarjäär formaalselt Devilsis lõpetada.
2009. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Zajac Kanada jäähokikoondisega hõbemedali.
Martín Codax
Võis tegutseda 13. sajandi keskpaigas, temalt on säilinud seitse cantiga d'amigo ' t ühel pärgamendilehel, kuus neist koos nootidega. Luuletaja elust pole midagi üheski kirjalikus allikas, kõik oletused tema kohta põhinevad tekstide analüüsil.
Vorm
Martín Codax kasutab arhailist värsivormi aaB (riimitud kaksikvärss + refrään). See on harv, 88 cantiga d'amigo ' sid kirjutanud luuletajast kasutab sellist värssi vaid kaks autorit. Peale selle kasutab ta leixa-pren-nimelist ranget parallelismi (esimeste värsside ridu korratakse kolmandas ja neljandas värsis, aga teises positsioonis; kolmanda ja neljanda värsi ridu korratakse viiendas ja kuuendas). Kõigi seitsme laulu meetrika analüüs on viinud uurijad mõttele, et laulud moodustavad kindla järjestusega tsükli.
Salvestised
Alates Vindeli pärgamendi leidmisest 1914. aastal ja varasematest publikatsioonidest, eriti aga Manuel Pedro Ferreira 1986. aastal ilmunud põhjalikust toimetatud väljaandest "O Som de Martin Codax", on Martin Codaxi cantiga ' d vanamuusika esitajatele suurt huvi pakkunud. Kogu laulutsüklist on ilmunud 26 salvestist, samuti on eri helikandjatel ilmunud üle 100 esituse üksikutest lauludest.
Suur Venemaa entsüklopeedia
pisi|Suure Venemaa entsüklopeedia köited "Suur Venemaa entsüklopeedia" (vene keeles "Большая российская энциклопедия", lühend БРЭ) on Venemaa üldentsüklopeedia, mis ilmub aastast 2002 ja sisaldab 35 köidet koos lisaköitega "Venemaa". Entsüklopeediat hakati välja andma Venemaa presidendi seadlusega 14. septembrist 2002. Entsüklopeedial on ka veebiversioon, mis avalikustati 2016. Entsüklopeediat annab välja kirjastus Bolšaja Rossiiskaja Entsiklopedija (vene keeles Большая российская энциклопедия).
Entsüklopeedia peatoimetaja on Juri Ossipov.
Seisuga juuli 2017 oli ilmunud 33 köidet ja sissejuhatav köide "Venemaa" (ilmus 2004). Entsüklopeedia tahetakse lõpetada 2017. aastaks.
Aleksander Adojaan
Aleksander Adojaan (29. jaanuar 1911 Tula kubermang – 14. aprill 1983 Jõgeva) oli eesti põllumajandusteadlane.
Ta sündis 1911. aastal Tula kubermangus. Ta lõpetas 1929. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1929–1935 ja 1937 õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, kuulus üliõpilasseltsi Liivika.
Adojaan kaitses põllumajandusdoktori väitekirja rohumaaviljeluse alal.
Aleksander Adojaan kirjutas mitu raamatut, brošüüre ja artikleid. Tema põhiteos oli raamat "Rohumaaviljelus Eestis" (1961).
Loogilised uurimused (Trendelenburg)
"Loogilised uurimused" (saksa keeles "Logische Untersuchungen") on Friedrich Adolf Trendelenburgi teos.
See ilmus 1840. aastal ning mängis koos Trendelenburgi teise raamatuga "Die logische Frage in Hegels System" ("Loogikaküsimus Hegeli süsteemis", 1843) olulist rolli Hegeli ja hegeliaanluse vastases liikumises Saksa filosoofias. Vene tõlkes ilmus see J. Korša tõlkes 1867 ("Логические исследования"), 1870. aastal avaldati saksa keeles juba kolmas trükk.
Malindi
Malindi on linn Keenias, Kilifi maakonna suurim linn.
Malindi asub India ookeani rannikul Malindi lahe ääres Athi-Galana jõe suudmes 120 km Mombasast kirdes.
1999. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 117 735 inimest.
Malindi elanikud saavad oma elatise peamiselt turismist, kuid ka kalandusest ja põllumajandusest. Linn jääb Mombasast Lamusse viiva maantee äärde, siselende teenindab Malindi lennujaam. Piirkonnas leidub ajaloolisi suahiili ehitisi. Malindi lähedal asub Itaalia kosmoseagentuurile kuuluv Broglio kosmosekeskus, sealhulgas ranniku lähedal meres paiknev endine stardiplatvorm. Linna ümbritsevad valged liivarannad.
Malindi ala oli alates 14. sajandist suahiilide asuala. See on olnud läbi aegade oluline sadamakoht. Asula on varem kandnud ka nime Melinde.
Mererannas on sammas, mille püstitas aastal 1498 teel Indiasse vahepeatuse teinud Vasco da Gama.
Tšoglokov
Tšoglokov (vene keeles Чоглоков, saksa keeles Tschoglokow) oli Venemaa aadlisuguvõsa.
Päritolu
Legendi kohaselt pärines suguvõsa XIII sajandi algul elanud Mihhail Prušanitšist, kes rändas Preisimaalt Venemaale ja astus vürst Aleksander Nevski teenistusse. Tegelikult olid Tšoglokovid nimeka Morozovi suguvõsa kõrvalharu. Suguvõsa rajas XVI sajandi lõpul elanud Ivan Ivanovitš Morozov, kelle hüüdnimeks oli Tšeglok (Tšoglok). Tema järeltulijad kandsid perekonnamime Tšoglokov.
XVI sajandist Peeter I valitsusajani
Suguvõsa rajaja Ivan Ivanovitš Tšoglokil oli viis poega, kellest järeltulijaid oli kolmel. Nad rajasid suguvõsa vanema, keskmise ja noorema liini. Sel perioodil teenisid Tšoglokovid peamiselt vojevoodidena. XVII sajandi 2. poolel tõusid mõned suguvõsaliikmed okolnitšiks: tasaar Aleksei Mihhailovitsi ajal oli selleks Vassili Aleksandrovitš Tšoglokov (suri 1667). Tema poeg Timofei Vassiljevitš Tšoglokov oli tsaar Peeter I okolnitši.
FK Tobol
FK Tobol (kasahhi keeles Тобыл Футбол Клубы, Tobyl Fýtbol Klýby) on Kasahstani jalgpalliklubi, mis tegutseb Kostanajs. See mängib riigi kõrgliigas Premer Lïgası.
Klubi on asutatud 1967. aastal. Praeguse nime sai klubi 1995. aastal.
2010. aastal tuli Tobol Kasahstani meistriks. Aastatel 2002–2010 jõuti üheksa hooaega järjest Kasahstani liigas vähemalt nelja hulka. 2007. aastal võideti Kasahstani karikas.
Barßel
Barßel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Cloppenburgi kreisis.
Valla pindala on 84 km². 31. detsembril 2015 elas seal 12 714 inimest.
Valla alljaotused
Barßel koosneb järgmistest osadest: Barßel, Barßelermoor, Carolinenhof, Elisabethfehn, Harkebrügge, Lohe, Loher-Ostmark, Loher-Westmark, Neuland, Neulohe, Osterhausen, Reekenfeld, Roggenberg.
Elektri tänav
pisi|Elektri tn. 2 maja Elektri tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Järve asumis.
Egmonti krahvide loend
pisi|Egmontite vapp. Egmonti krahvide loend alates 1483. aastast.
V liiga
V liiga oli Eesti klubijalgpalli tugevuselt kuues ehk madalaim liigaaste.
Olsztynek
Olsztynek (saksa Hohenstein) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Olsztyni maakonnas, Olsztyneki valla halduskeskus. Olsztynek asub Olsztynist umbes 26 km edelas.
Bolt
pisi|Bolti logo Bolt (endise nimega Taxify, algselt mTakso) on Eesti tehnoloogiaettevõte, mille missiooniks on muuta tänased autokesksed linnad rohkem inimsõbralikumaks. Bolt pakub liikuvusteenuseid Bolt mobiilirakenduse (taksod, elektritõukerattad, elektrirattad ja autorent) ja toidu tellimise teenuseid Bolt Food mobiilirakenduse kaudu.
2023. aasta veebruari seisuga tegutseb Bolt 45 riigis ja 400 linnas Euroopas, Aafrikas, Aasias ja Lõuna-Ameerikas. Bolti platvormil on üle 100 miljoni kasutaja. Boltis töötab üle maailma 4000 töötajat, ettevõtte peakontor asub Tallinnas Eestis, kus töötab 1300 inimest.
Ajalugu
Ettevõte asutasid 2013. aastal Markus, Martin Villig ja Oliver Leisalu visiooniga luua ühine platvorm Eesti ja Läti taksode jaoks. Teenus avati Tallinnas ja Tartus 2013. aasta augustis esialgu mTakso nime all.
2014. aastal hakkas ettevõte tegutsema rahvusvaheliselt, võttis kasutusele nime Taxify ning laienes Riiga, Helsingisse ja Vilniusse. Korraks pärssis 2015. aastal Eestis teenuse kiiremat levikut ettevõtte valik eelistada lepingupartnerina taksofirmadele taksojuhte ja erajuhte. Sellega kaasnes otsus rakenduses mitte näidata taksofirmade logosid, mistõttu hakkasid paljud taksofirmad suunama oma kliente kasutama teisi taksotellimise vahendajaid. Kuid platvorm kasvas väljakutsetest vaatamata kiiresti edasi.
2016. aastal laienes platvorm Aafrika mandrile, esmalt Johannesburgi, Lõuna-Aafrika vabariigis ja hiljem Keeniasse, Nigeeriasse ja Ghanasse.
2017. aasta augustis alustati koostööd maailma suurima, Hiinast alguse saanud sõidujagamisteenuse platvormiga Didi Chuxing. Partnerlusega investeeris Didi Bolti ning toetas ettevõtte edasist kasvu Aafrikas ja Euroopas.
2018. aasta septembris avas Bolt elektritõukerataste renditeenuse Pariisis ja seejärel laienes enam 200 Euroopa linna.
2019. aasta kevadel muutis Taxify nime ja uueks kaubamärgiks sai Bolt. Väidetavalt peegeldavat uus nimi suuremat ambitsiooni – lahendada kõikjal maailmas transpordi ees seisvaid väljakutseid üha laiemal skaalal.
2019. aasta juunis taasavas Bolt taksoteenuse Londonis 20 000 registreerunud autojuhiga. Augustis 2019 käivitas ettevõte Tallinnas toidukulleri teenuse Bolt Food ning teatas, et plaanib lähitulevikus teenust laiendada ka teistesse Euroopa ja Aafrika linnadesse.
2021. aasta mais avati Tallinnas 300 autoga Bolt Drive ehk autode lühirenditeenus, ettevõte plaanib investeerida 20 miljonit ja laiendada autoparki 1000 autoni. Sama aasta juulis teatas ettevõte plaanist avada Bolt Market, kiire 15-minutilise tarneajaga toidukaupade kullerteenus oma «pimepoodidest».
2021. aastal kasvatas Bolt käivet 126 protsenti – 500 miljoni euroni. Kahjum süvenes aga 547,2 miljoni euroni.
2022. aastal oli Boltis rohkem kui 3000 töötajat üle maailma. Töötajaid oli rohkem kui 70 rahvusest. Bolti teenused olid saadaval rohkem kui 45 riigis üle maailma, millel on kokku üle 100 miljoni kasutaja.
2022. jaanuaris kaasas Bolt 628 miljonit Eurot maailma juhtivatelt investoritelt Sequoia ja Fidelity. Kokku on ettevõte kasvamiseks kaasanud enam kui miljard eurot kapitali.
2022. aastal töötas Bolti Eesti üksuses 1300 töötajat ja ettevõte maksis üle 30 miljoni euro tööjõumakse, olles sellega üks Eesti suurimaid maksumaksjaid.
2022. aasta kolmanda kvartali seisuga olid Bolti juhatuse liikmed Markus Villig ja Ahto Kink.
2022. aastal sai Bolti tõukeratastega Eestis sõita 11 linnas ja kokku läbiti üle 8 miljoni kilomeetri. Tõukerattaid kasutas enam kui 27% kõikidest Eesti elanikest.
Bolti transpordirakendus
Bolti mobiilirakendus on saadaval IOS ja Android platvormidele. Teenuse kasutamiseks on vajalik rakendus alla laadida, vormistada kasutajakonto ning valida sobiv maksemeetod: sularaha, kaardimakse, rakendusesisene makse ehk Bolt makse. Seejärel tuleb kinnitada sõidu alustamise asukoht ja valida soovitud kategooria (Bolt, Basic, XL, Pets jne), misjärel näitab rakendus sõidu maksumust. Pärast valiku kinnitamist jõuab tellimus koos aadressiga otse taksojuhi telefoni ekraanile. Kui juht on tellimuse kinnitanud, näeb klient juhi nime ning sõidukiga seotud detaile. Sõidu lõppedes on võimalik taksojuhi teeninduse kohta tagasisidet jätta.
Alates 2018. aastast saab nutitelefonis Google Mapsi rakendusest vaadata, kui kaua võtab aega Boltiga sihtkohta jõudmine, kui palju sõit orienteeruvalt maksab ning soovi korral on võimalik endale ka sõiduk Google Mapsist ära tellida.
Bolt Food rakendus
Bolti Food mobiilirakendus võimaldab tellida toitu erinevatest restoranidest ja tellida toidukaupu supermarketitest ja Bolt Market pimepoest. Rakendus on saadaval IOS ja Android platvormidele. Teenuse kasutamiseks on vajalik rakendus alla laadida, vormistada kasutajakonto ning valida sobiv maksemeetod.
Moussa Mara
Ta on erakonna Yéléma esimees. Ta kandideeris 2013. aasta presidendivalimistel ja sai umbes 1,5 protsenti häältest.
Enne peaministriks saamist oli ta linnaplaneerimise minister.
8. jaanuaril 2015 teatas ta oma tagasiastumisest. President Boubacar Keïta nimetas samal päeval uueks peaministriks Modibo Keïta, kes astus ametisse 9. jaanuaril 2015.
Steyr AUG
AUG on bullpup-tüüpi modulaarne relv, mida saab lihtsalt rauavahetusega kohandada ümber nii karabiiniks, snaiperrelvaks, püstolkuulipildujaka ja kergekuulipildujaks. AUGi standardne raud on 20-tolline (508 mm), lisaks on saadaval 16-tolline (407 mm) karabiiniraud, 14-tolline (350 mm) ja ka 24-tolline (621 mm) raske raud (HBAR, Heavy Barreled Automatic Rifle ehk raske rauaga automaatrelv), millel on ka kaksjalg. Püstolkuulipilduja variant kasutab 16,5-tollist (420 mm) rauda. AUGil on standardis pooleteistkordse suurendusega Swarovski Optiku teleskoopsihik (HBARil 4-kordne). AUG kasutab 30-padrunilist (5,56x45 mm NATO) läbipaistvast polümeerist salve, kergekuulipilduja variandil 42-padrunilist. Relva pära on tehtud klaaskiu-polüamiidist.
Püstolkuulipildujavariant AUG Para tulistab 9x19 mm padrunitega, kasutab tavalisest automaatpüssist erinevat rauda ja polti, ning Steyr MPi 69/81 püstolkuulipildujate 25- või 32-padrunilist salve. AUG püss on lihtsalt muudetav püstolkuulipildujaks ja vastupidi – vaja on välja vahetada vaid raud ja riiv ning lisada salveadapter.
AUG on üks maailma edukamaid bullpup-tüüpi relvi – lisaks Austriale on see kasutusele võetud ka Austraalia (toodetud litsentsi alusel kui F88 Austeyr), Argentina, Uus-Meremaa ja Luksemburgi sõjaväes.
Lembitu tänav (Tallinn)
Lembitu tänav on tänav Tallinna Kesklinna linnaosas Sibulaküla asumis. Tänav kulgeb Rävala puiesteelt Liivalaia tänavale ja on 434 meetrit pikk. pisi|[[Lembitu park (Tallinn)|Lembitu park]] pisi|Lembitu tänav 2018. aasta augustis
Lembitu tänava paralleeltänavad on ühel pool Lauteri tänav ja teisel pool Kaupmehe tänav.
Suurem osa Lembitu tänava omaaegsest hoonestusest hävis märtsipommitamise tagajärjel 1944. aastal.
Lauteri ja Lembitu tänava vahel asub Lembitu park ja tänava ääres peamiselt 1950. aastatel ehitatud hooned ning Lauteri ja Liivalaia tänava nurgal Olümpia hotell.
Ajalugu
Lembitu tänav Tallinnas on kandnud ajalooliselt nimetusi Suur-Balesna tänav, Suur-Baleasna tn, Balesna tn, Paliasna uulits, (saksa keeles Grosse Baleasnoi-Strasse, Große Baleasnoistraße, Palesnaja Straße, Balesnowoi-Straße, Bolesnoy Straße, Pimenowsche Straße, Lapinskoy Straße, vene keeles Большая Балясная улица, Полесная ул.).
Nimi tulenes mereväe erukaptenleitnandi Nikolai Pantelejevitš Baleasnoi nimest, kellel oli seal maja, mis tema võlgade katteks 1807. aastal oksjonil maha müüdi. Vahel kasutati ka teiste majaomanike nimedest tuletatud nimesid, näiteks 1813. aastal – Lapinskoi Strasse, 1833. aastal – Pimenowsche Strasse (kaupmees Ivan Pimenovitš Derikovi isanime järgi) jne, kuni 1876. aastal fikseeriti Baleasnoi-Strasse nimi.
Praeguse Lembitu tänav nime sai tänav 17. jaanuaril 1923.
Davor Derenčinović
Davor Derenčinović (sündinud 7. augustil 1970 Zagrebis) on Horvaatia jurist.
2. jaanuarist 2022 on ta Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Domenico Cimarosa
Domenico Cimarosa (17. detsember 1749 – 11. jaanuar 1801) oli itaalia helilooja.
Ta elas mõnda aega Peterburis keisrinna Katariina II õuekomponistina ja sai seejärel pärast Salierit Viini õukonna kapellmeistriks. 1792. aastal pöördus ta tagasi kodulinna Napolisse. Enamik tema 65 ooperist on unustatud. Ainsaks erandiks on koomiline ooper "Il matrimonio segreto" ("Salaabielu", 1792). Ta on kirjutanud ka oboekontserdi, ligi 30 klaverisonaati ja muid instrumentaalteoseid.
Sündinud 1998
''Sellel leheküljel on loetletud 1998. aastal sündinud tuntud inimesi.''
2008. aasta Euroopa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
2008. aasta Euroopa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes olid 19.-28. augustini Tallinnas toimunud Euroopa meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes. Võistluses osales 66 kabetajat.
Võitluse võitis Lätit esindav Guntis Valneris.
Agri
Agri (ladinakeelne nimi Aciris; kreeka keeles Akyris, Ακυρης) on jõgi Lõuna-Itaalias Basilicata maakonnas Potenza ja Matera provintsis. Agri on Basilicata maakonna kõige veerohkem jõgi ning pikkuselt ja valgla suuruselt maakonnas Basento järel teine.
Jõgi suubub Joonia mere Taranto lahte Scanzano Jonico kaguosas.
Vaeste-Patuste alev
"Vaeste-Patuste alev" on 1927. aastal ilmunud August Jakobsoni naturalistlik debüütromaan.
Eesti eelmise sajandi TOP 200 raamatu valimisel jõudis romaan 82 häälega 47. kohale.
Sisu
Jakobson käsitleb romaanis töölisaguli Vaeste-Patuste alevi (aluseks Pärnu Rääma linnaosa) inimeste vaesust ja viletsust 1910.–1920. aastatel. Keskseks tegelaste ringiks on Kolgata külas elav Lüünede perekond: isa Andres, ema Kati (Katariina), ema vallaslaps Alleksander Lüüne (Ridle) ning Andrese ja Kati ühised lapsed Arnu, Lilli, Maret ja Volli.
Dramatiseeringud
Esimese dramatiseeringu tegi Andres Särev 1929. aastal Pärnu Töölisteatris, kus ta kehastas ka Ridlet.
1981. aastal lavastas teose Pärnu Endlas Ingo Normet (romaani dramatiseeris Vaino Vahing). Aleksander Ridle osas astus üles Peeter Kard.
2006. aastal esietendus Tartu raudteejaama hoones Vilde teatri suvelavastus "Vaesed ja patused" (dramatiseeris ja lavastas Raivo Adlas).
Elektriseadmestik
pisi|Elektrijaotla elektriseadmestik Elektriseadmestik on elektriseadmetest ja muudest seadmetest, materjalidest ja tarvikutest ning teistest komponentidest koosnev funktsionaalne tervik.
Pavel Paptšinski
Pavel Paptšinski (vene keeles Павел Самсонович Папчинский; 1858 – ?) oli venemaa ja Eesti jurist, rahukohtunik. Ta valiti aastal 1906 Vene keisririigi I Riigiduuma liikmeks (Eestimaa kubermangust).
Ta oli rahvuse järgi venelane, usu järgi õigeusklik ja ta pärines Jekaterinoslavi kubermangu aadlist.
Ta lõpetas Peterburi ülikooli õigusteaduskonna.
Aastast 1897 oli ta Reveli ringkonnakohtu liige. Aastatel 1900–1906 oli ta Eestimaa kubermangu semstvo nõukogu esimees. Ta oli Wesenberg-Weissensteini ringkonna rahukohtunik. Ta oli laia kohaliku omavalitsuse toetaja, ta oli Eesti Rahvameelse Eduerakonna liige.
Aastal 1906 valiti ta Vene keisririigi I Riigiduuma liikmeks (Eestimaa kubermangust). Ta kuulus kadettide fraktsiooni ja autonomistide rühma Eesti sektsiooni.
Tema edasine saatus ja surmakuupäev on teadmata.
Taevaskoja kolhoos
Taevaskoja kolhoos oli kolhoos Põlva rajoonis Põlva külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Himmastes.
Taevaskoja kolhoos asutati 1968. aastal kaheksa väikese ühismajandi liitmise teel.
Kolhoosi kogupindala oli 6830 ha, millest 3346 ha haritavat maad ja umbes 2200 ha metsamaad. Kolhoosil oli üle 360 töötaja.
Kolhoosi peamiseks tootmissuunaks oli veisekasvatus. 1986. aastal saadi lehma kohta üle 4,5 tonni piima. Lisaks tegeles kolhoos seakasvatuse ja teraviljakasvatusega.
Taevaskoja kolhoosil oli eesti mustakirju karja ja suurt valget tõugu sigade tõufarm.
Kolhoosi esimees oli 1968–1989 Väino Kaljuvee, 1989–1991 Jaan Tobreluts.
1991. aastal moodustati Taevaskoja kolhoosist Taevaskoja põllumajanduslik osaühing.
Suur-Kreeka
Antiikaeg
pisi|[[Hera tempel Metapontos (Matera provints]] Kaheksandal ja seitsmendal sajandil eKr hakkasid kreeklased mitmesuguste põhjuste, sealhulgas demograafilise kriisi (nälg, ülerahvastatus jne), uute turgude ja sadamate vajaduse ning kodumaalt väljasaatmise tõttu asustama Lõuna-Itaaliat. Sel perioodil rajati kreeka kolooniaid ka väga kaugetesse kohtadesse, nagu Musta mere idakallas, Ida-Liibüa ja Massalia (Marseille). Nad asustasid Sitsiiliat ja Apenniini poolsaare lõunaosa. Roomlased kutsusid Sitsiiliat ja Itaalia saapa kanda Magna Graecia (ladina keeles “Suur Kreeka”), kuna see oli nii tihedalt kreeklastega asustatud. Antiikgeograafid eristasid, kas mõiste sisaldab Sitsiiliat või ainult Apuuliat ja Calabriat — Strabon oli kõige tuntum laiema definitsiooni eestkõneleja.
Selle kolonisatsiooniga eksporditi Itaaliasse kreeka kultuur koos vanakreeka keele murretega, oma usuliste toimingutega ja oma sõltumatu polise traditsiooniga. Algne hellenistlik tsivilisatsioon arenes varsti edasi, suheldes põliste itali tsivilisatsioonidega. Kõige tähtsam kultuuriline siire oli kreeka tähestiku Chalkise/Kyme erim, mille võtsid omaks etruskid; vana itali tähestik arenes hiljem ladina tähestikuks, millest sai kõige laiemalt kasutatud tähestik maailmas. Paljud uutest hellenistlikest linnadest said väga rikkaks ja võimsaks, näiteks Neapolis (Νεάπολις, Napoli, "Uus linn"), Sürakuusa, Akragas ja Sybaris (Σύβαρις). Teised Magna Graecia linnad olid Tarās (Τάρας), Lokroi Epizephyrioi (Λοκροί Ἐπιζεφύριοι), Rhegion (Ῥήγιον), Kroton (Κρότων), Thurioi (Θούριοι), Elea (Ἐλέα), Nola (Νῶλα), Ankon (Ἀγκών), Syessa (Σύεσσα), Barion (Βάριον) ja teised.
Pärast Pyrrhose sõda 3. sajandil eKr läks Magna Graecia Rooma riigi võimu alla.
Keskaeg
Varakeskajal, pärast katastroofilist Gooti sõda, tuli Kreekast ja Väike-Aasiast Lõuna-Itaaliasse uus laine Bütsantsi kristlikke kreeklasi, kuigi Lõuna-Itaalia jäi Ida-Rooma riigiga nõrgalt seotuks. Ikonoklastist keiser Leo III eraldas Lõuna-Itaalias maad, mis lubati paavstile, ja idakeiser valitses piirkonda nõrgalt kuni langobardide sinna saabumiseni, Itaalia katepanikioni kujul, mille lõpetasid normannid.
Märkimisväärne näide selle mõjust on griko keelt rääkiv vähemus, kes elab siiani Itaalia Calabria ja Apuulia piirkondades. Griko on nimi keelele, mis sisaldab vanakreeka dooria murde, bütsantsi kreeka keele ja itaalia keele elemente, ja mida räägib vähe rahvast mõnes Reggio Calabria provintsi ja Salento külas. Siin on rikas suuline traditsioon ja griko folkloor. Kuigi kord arvukas, on nüüd rahvast umbes 30 000, kellest enamik on sulandunud ümbritsevasse itaalia rahvusesse. Mõned usuvad, et griko keele juured viivad lõpuks Magna Graecia kolooniateni.
Tänapäeva Itaalia
Kuigi enamus Lõuna-Itaalia kreeklasi italiseeriti täielikult keskajal, on kreeka kultuuri ja keele saared säilinud tänapäevani. See on nii seepärast, et "liiklus" Lõuna-Itaalia ja Kreeka vahel pole kunagi täielikult katkenud.
Niiviisi tulid kreeklased piirkonda taas näiteks 16. ja 17. sajandil. See juhtus vastusena Peloponnesose vallutamisele Osmani türklaste poolt. Eriti pärast Koroni langemist (1534) otsis, ja sai, suur hulk kreeklasi ja albaanlasi varjupaika Calabria, Salento ja Sitsiilia aladel. Koroni kreeklased kuulusid aadelkonda ja tõid kaasa märkimisväärse vallasvara. Neile anti eriõigused ja maksuvabastused. Teine osa Itaaliasse saabunud kreeklasi tuli Peloponnesose Mani piirkonnast. Nad olid tuntud oma uhkete sõjaväeliste traditsioonide ja veriste kättemaksude poolest (teine osa nendest kreeklastest liikus Korsikale; vrd. Korsika veritasud). Need migratsioonid tugevdasid väherahvastatud Itaalia lõunaosa kultuuriliselt elava ja sõjaliselt võimeka elemendiga.
Norra Saatkond Tallinnas
pisi|Sissepääs saatkonda Norra Saatkond Tallinnas (ka: Kuninglik Norra Saatkond) on Norra diplomaatiline esindus Eestis Tallinnas. Suursaatkond asub aadressil Harju tänav 6.
Enne teist maailmasõda asus Norra kuningriigi saatkond Helsingis, Tallinnas asus 1925. aastast Norra konsul Walfried Schneider (1878–1944) ja konsulaat Viru tänav 18.
Silmaliigutajanärv
Silmaliigutajanärv ehk III peaajunärv ehk kolmas kraniaalnärv ehk okulomotoornärv (ladina keeles nervus oculomotorius [III]) on paljudel kesknärvisüsteemiga loomadel kraniaalnärvide hulka liigitatud motoorne närvide paar. Kolmas kraniaalnärv sisaldab ka parasümpaatilisi närvikiude, mis kutsuvad esile silmaava ahenemise ja reguleerivad silmaläätse kumerust.
Silmaliigutajanärvi areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Silmaliigutajanärv lähtub inimestel keskajus paiknevast motoorsest tuumast (nucleus motorius n oculomotorii), väljub koljuõõnest ülemise silmakoopalõhe kaudu ning suundub silmakoopasse. Kolmanda kraniaalnärvi motoorsed kiud innerveerivad silmamuna liigutavaid lihaseid: alumist põikilihast, ülalautõsturit ning ülemist, keskmist ja alumist sirglihast. Pupilliahendajat ja ripslihast innerveerivad kolmanda kraniaalnärvi parasümpaatilised kiud.
Anamnees (filosoofia)
Anamnees on Platoni seisukoht, et inimese hinges on teadvustamata teadmisi, mis ta omandas enne hinge kehastumist ideede maailmast. Neid teadmisi võib Platoni järgi avastada õppimise käigus.
Sherlock Holmesi memuaarid
"Sherlock Holmesi memuaarid" (inglise keeles The Memoirs of Sherlock Holmes) on üheteistkümnest Arthur Conan Doyle'i jutustustest koosnev kogumik, milles uurivad ja lahendavad erinevaid juhtumeid detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson.
Esimene kogumik "Sherlock Holmesi memuaarid" avaldati Inglismaal 13. detsembril 1893 George Newnes Ltd. kirjastuse poolt. Ameerika Ühendriikides ilmus kogumik 1894 aastal. Briti kogumikesse on lisatud jutustus "Pappkarbi mõistatus" (The Adventure of the Cardboard Box, 1893). Ameerika kirjastused paigutavad selle loo kogumikku "Viimane kummardus" (His Last Bow). Eestikeelsetes väljaannetes on järgitud Ameerika kirjastusi.
Ilmar Aamisepp
Ilmar Aamisepp (6. aprill 1927 Jõgeva – 13. august 1992 Tallinn) oli eesti põllumajandusteadlane ja sporditegelane.
1952. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina, saades diplomi järjekorranumbriga 1. 1973. aastal kaitses ta teaduste kandidaadi väitekirja kartulikasvatuse teemal.
Pärast EPA lõpetamist töötas Aamisepp õpetajana Olustvere tehnikumis, agronoomina Väike-Maarjas ja mujal. 1959. aastast töötas ta põllumajandusministeeriumis, suurema osa ajast ministri asetäitjana. 1984–1992 oli ta Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi direktor.
Isiklikku
Tema isa oli sordiaretaja Julius Aamisepp, tema vend oli Ants Aamisepp ja õde Valve Jaagus.
Pärsia NSV
Pärsia Nõukogude Sotsialistlik Vabariik (ka Gilani Nõukogude Vabariik) oli 1920. aasta juunist 1921. aasta septembrini eksisteerinud nõukogude vabariik Kaspia mere ääres tänapäevase Iraani Gīlāni provintsi aladel.