cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lepinguõigus
Tarbijakrediidileping
Seadusandja on ette näinud krediidilepingu eritüübi, mille puhul on krediidi kasutaja tarbija. Regulatsioon on vajalik eelkõige tarbija kui nõrgema poole kaitseks majandus- või kutsetegevuses krediidi andja poolt laenu andmisel. Krediidiandjad annavad sageli tarbijale liiga kergekäeliselt laenu, seetõttu ei ole tarbija alati suuteline oma läbimõtlemata võetud laenu tagasi maksma. Tarbijakrediidileping on krediidileping, millega oma majandus- või kutsetegevuses tegutsev krediidiandja annab või kohustub andma tarbijale krediiti või laenu. Kui nimetatud tingimused ei ole täidetud, tarbijakrediidilepingu sätted ei kohaldu. Tarbija on võlaõigusseaduse tähenduses füüsiline isik, kes teeb tehingu, mis ei seondu iseseisva majandus- või kutsetegevuse läbiviimisega. Seega ei kohaldu tarbijakrediidilepingu sätted, kui laenusaaja on juriidiline isik või FIE, kes laenu majandus- või kutsetegevuse eesmärgil kasutab. Füüsilise isiku puhul eeldatakse, et ta sõlmis lepingu tarbijana. Siiski kohalduvad soodsamad tarbijakrediidisätted, kui füüsiline isik võtab laenu enda majandus- või kutsetegevuse alustamiseks, ent krediidisumma või krediidi eest omandatava kauba või teenuse netohind ei tohi ületada 50 000 eurot. Kusjuures krediidiandja võib olla ka füüsiline isik, eeldusel, et viimane tegutseb majandus-või kutsetegevuses.
Sergei Bodrov juunior
Vend 2
Ameeriklased tulistavad ju filmid venelaste kohta, kus Schwarzenegger on militsionäär irrutab mafiooso puujalga, sellest pihutavad narkootikumid ja karud kõnnivad tänavatel. Teisisõnu, meie [venelased] on täielikud ogarad! Miks siis meil pole õigust ameeriklastel nälja teha? Aastal 2000 ilmus film "Kuidas filmitud Vend 2". Ettevõte "Russobit-M" andis välja mängu seiklusliku stiili "Vend 2: Tagasi Ameerikasse". Stuudio Dana Music ilmus filmi "Vend" soundtrack ja Real Records ilmusid teise filmiosa kohta soundtrackiga CD-d. Moskvas, spordikompleksis Olympiyskiy ja Peterburi kompleksis Ledovyi korraldati kontserte, kus esitati filmi soundtrackid.
Lepinguõigus
Toetamislepingud
Toetamislepinguid reguleerib võlaõigusseaduse 5. osa
Sergei Bodrov juunior
Õed
Filmi stsenarist oli Bodrov ise. Filmi idee jagunes temaga tema isa. Pärast seda kirjutas Sergei kahe nädala jooksul stsenaariumit ja neli päeva hiljem algas filmimine. See on lugu kahest õest – Sveta (kolmteist aastat vana) ja Dina (kaheksa), kes sai oma isa kriminaalse mineviku tahtmatute ohvriteks. Bodrov mängis filmis episoodilist rolli, mida talle ei kirjutanud, aga teda ei leitud näitlejana. Filme esiettekanne oli 10. mail 2001. Film sai grand prix Sotši filmifestivalil ning noored näitlejad said auhinna "Parima näitleja duet".
Lepinguõigus
Elurendiseleping
Elurendiselepinguga kohustub üks isik (elurendise andja) maksma teisele lepingupoolele või kolmandale isikule (elurendise saaja) elurendise andja, elurendise saaja või muu isiku eluaja jooksul perioodiliselt teatud rahasumma või andma üle muid liigitunnustega piiritletud esemeid (elurendis). Eelduslikult on elurendise maksmine tasuta. Samuti eeldatakse, et elurendise leping sõlmitakse elurendise saaja eluajaks, s.t leping lõppeb, kui elurendise saaja lahkub. Lepingu eesmärgiks on tagada õigustatud poolele eluks vajalik kuni lepingu lõppemiseni. Õiguskirjanduses on elurendise näitena välja toodud olukord, kus laps lepib oma ema või isa elukaaslasega kokku, et ta maksab viimasele tema elupäevade lõpuni perioodiliselt kokkulepitud rahasumma. Makseperiood tuleneb võlaõigusseadusest, mille järgi tuleb rahaline elurendis maksta kolme kuu eest ette. Muud liiki kui rahaliselt elurendiselt tuleb tasuda mõistlikus ulatuses ette, mõistliku ulatust seadus küll ei sätesta, vaid seda tuleb hinnata juhtumipõhiselt elurendise olemusest.
Sergei Bodrov juunior
Viimane kangelane
2001. aasta sügisel sai Sergei Bodrov juhtivaks telesaateks "Viimane kangelane". Panama rannikule sattusid 16 inimest ja neid katsetati mitmel korral ning viimane osaleja, kes jäi mängu (läbinud hääletamise teel), sai peamise auhinna – kolm miljonit rubla. Sergei juhatas mängu ja kommenteeris seda. Ta väljendas edastuse mõistmist järgmiselt: "Ma arvan, et nälja ja füüsilise eksistentsi teema tõuseb nende ees väga tõsiselt. Kuid tõeline ellujäämine peitub selles, kuidas hoida oma inimlikkust ebainimlikes tingimustes".
Lepinguõigus
Elurendiseleping
Elurendiselepinguga tekib poolte vahel kestvusvõlasuhe, kuid alati ei pea lepingu esemeks olema materiaalne asi. Kokku võib leppida ka näiteks teenuse osutamises. Sellistel juhtudel ei pruugi tegemist olla klassikalise elurendiselepinguga vaid segatüüpi lepinguga, millel on muude lepingute tunnuseid. Elurendiselepingut võib sõlmida ka kolmanda isiku kasuks, sellisel juhul ei ole lepingupool elurendise saaja ja kolmandal isikul tekkib õigus nõuda lepingu täitmist.
Ülalpidamiseleping
Ülalpidamislepinguga kohustub üks isik (ülalpeetav) andma teise isiku (ülalpidaja) omandisse või kasutusse vara või teatud esemed ja ülalpidaja kohustub ülalpeetavat viimase eluaja või muu kokkulepitud aja jooksul ülal pidama ja hooldama. Ajalooliselt võib ülalpidamislepinguks pidada olukorda, kus talumees jättis oma talu koos inventariga järglasele, vastutasuks kohustus järglane talumeest elu lõpuni ülal pidama ja tema eest hoolitsema.
Sergei Bodrov juunior
Karu suudlus
Bodrov mängis karu Misha, kes kaitses tsirkust Lola. Misha muutus mõnikord meheks ja selleks, et jääda igaveseks, ei pidanud ta kellelegi aasta kestel ühegi olukorra pärast tappa. Misha ei saa seda teha: ta peab tapma ja kaotama armastust. Filmi "Karu suudlus" esietendus toimus 28. novembril 2002 – juba pärast Sergei Bodrov noorema traagilist surma. Filmi režissöör Sergei Bodrov Sr. ei tahtnud filmi esitada, kuid tootjad suutsid ikkagi veenda teda anda filmi "elu".
Lepinguõigus
Ülalpidamiseleping
Üldjuhul on ülalpidamiseleping tasuline leping, kus poolte kohustused on vastastikused. Üks pool kohustub teist ülal pidama ning teine pool kohustub midagi vastu andma. Vastutasu ei pea seisnema alati rahas ega kinnis- või vallasvaras. Vastutasu võib seisneda isikuhoolduses, mis on loomult teenus. Lepingu iseäralik tunnus on, et selle sõlmimise ajal ei ole teada kohustuse ulatus. Nii ei tea isik ette, kaua talle on elupäevi jäänud ning kui kaua peab isik teist hooldama ja ülalpidama. Õiguskirjanduses on viidatud, et kui ülalpeetav on ülalpidamislepinguga kohustunud ülalpidajale üle andma kinnisasja, seatakse kinnisasjale kohustuse täitmise tagamiseks reaalkoormatis.
Sergei Bodrov juunior
Surm
20. septembril oli tabas Sergei Budrovi võttegruppi sulava liustiku põhjustatud rusuvool. Massiivne otsingu- ja päästeoperatsioon kestis neli kuud, kuid ei andnud positiivseid tulemusi. Pääseda ei õnnestunud kellelgi. Otsingutel osalesid paljude kadunud inimeste sugulased, kellest mõned jäid kohapeale kuni 2004. aastani. Ametlike andmete järgi hukkus 19 ning kadunuks jäi 106 inimest, kellest 42 olid Sergei Bodrovi võttegrupist.
Mälestus
Ka tänapäeval teda mäletatakse ning talle on pühendatud laule ja raamatuid. Kuulsad vene lauljad alati ütlevad head sõnad Bodrovi kohta enne laule esindamist. Sergei Bodrov elab mitte ainult filmides, millest jutt läheb edasi, ta elab telesaadetes, tänavakunstis, raadiosaates, uudistes ja inimeste südametes. Samal ajal planeeritakse püstitada monumenti "Vend Danila".
Lepinguõigus
Ülalpidamiseleping
Praktikas ei pruugita alati eristada elurendiselepingut ülalpidamislepingust. Esmalt tuleb määratleda, kas tegemist on tasuta või tasulise lepinguga. Elurendiseleping on alati tasuta. Teisena tuleb hinnata kohustuste sisu, elurendiseandja teeb perioodiliselt makseid või annab üle liigitunnustega esemed. Ülalpidamise puhul võivad kohustused muutuda, näiteks isiku hooldamisel võib kohustus suureneda võrdeliselt isiku vananemise ja tervise halvenemisega.
Sergei Bodrov juunior
Isiklikku
Sergei isa Sergei Bodrov (sündinud 1948) on tuntud filmirežissöör, ema Valentina Bodrova on kunstiteadlane, Moskva Riikliku Ülikooli lektor. Sergei abikaasa Svetlana Bodrova töötab režissöörina telesaates "Oota mind" ("Ždi menja"). Peres sündisid tütar Olga Bodrova (1998) ja poeg Aleksandr Bodrov (2002). Oma naisega tutvus Sergei Bodrov 1997. aastal, kuid nad ei kunagi avalikkusele oma isiklikust elust rääkinud. 1998. aastal sündis neil tütar Olga ning kuu enne surma sündis ka poeg Aleksandr. "Ma alati, alates lapsepõlvest, teadsin, kuidas minu naine hakkab välja nägema. Vist liiga palju mõtlesin selle üle. Ning kui ma teda kohtasin, siis hetkepealt tundsin ja abiellusin. Kuid isiklikkust elust ma rääkida ei armasta. Ütlen ainult, et pere, lähedased inimesed – see on vabaduse astme. Vabadus – kõige tähtsam, mis inimesel võib olla".
Lepinguõigus
Kompromissleping
Kompromissileping on leping õiguslikult vaieldava või ebaselge õigussuhte muutmise kohta poolte vastastikuste järeleandmiste teel. Ebaselguseks loetakse muu hulgas ka ebakindlust nõude sissenõutavuse suhtes. Eeldatakse, et kompromissilepingu tagajärjel loobuvad lepingupooled oma nõuetest ning omandavad kompromissilepingu alusel uued õigused. Kompromissilepinguga reguleerivad pooled uuesti omavahelised vaieldavad õigussuhted ning kompromissilepingu eesmärgiks on välistada edaspidi vaieldavatele või ebaselgetele õigussuhetele tuginemine.
Kompromisslepingul on Eesti kohtupraktika järgi kaks olulist elementi, mis peavad olema täidetud. Esiteks, nagu tuleneb võlaõigusseadusest, peab poolte vaheline õigussuhe olema vaieldav või ebaselge sisuga, teiseks peavad järeleandmisi tegema mõlemad pooled. Siiski ei ole tegemist imperatiivsete tingimustega, varasem poolte vaheline õigussuhe peab olema mitmekülgne, mille kohaselt on mõlemal poolel õigusi ja kohustusi. Vaieldavus tähendab, et pooled ei ole valitseva õigusliku korra üle ühel meelel. Üksmeel võib puududa nii faktiliste asjaolude kui ka nõude sisu ja õiguse üle. Kompromissi esemeks on ainult läbiräägitud ebaselged küsimused, kuid mitte muud poolte vahel olevad nõuded.
Kompromissi raames tehtud järeleandmised ei tähenda alati osalist või täielikku nõudest loobumist. Lepingu sisu võib seisneda ka kohustuse puudumise tunnustamises, vaidlemast loobumises või mingis muus lubaduses, kusjuures kui kompromisslepingu sõlmimisel osaleb rohkem kui kaks isikut, peavad järeleandmisi tegema kõik isikud. Kompromisslepingu eriliigiks on kohtulik kompromiss, mis sõlmitakse tsiviilkohtumenetluse käigus ning mis vastab tunnuselt tavapärase kompromisslepingu tunnustele. Kohtuliku kompromissi eripärana kinnitatakse kompromiss kohtumäärusega ja täitemenetluses on tegemist täitedokumendiga. Lisaks kohaldatakse ka tsiviilkohtumenetluse seadustikus sätestatut. Kohus jätab kompromissi kinnitamata, kui kompromiss on heade kommetega vastuolus, samuti seadusega, rikub olulist avalikku huvi või kui kompromissi ei ole võimalik täita.
Seltsinguleping
Seltsingulepinguga kohustuvad kaks või enam isikut (seltsinglased) tegutsema ühise eesmärgi saavutamiseks, aidates sellele kaasa lepinguga määratud viisil, eelkõige panuste tegemisega. Seltsingulepingu eriline tunnus on, et kaks või enam isikut tegutsevad koostöös, et saavutada ühine eesmärk ning teevad selleks toetavaid tegusid.
Seltsingu liikmed võivad olla füüsilised kui ka juriidilised isikud. Isikud, kes seltsingu moodustavad ei ole loonud juriidilist isikut, tegemist on isikute ühisusega, kuid mitte ühinguga ühinguõiguse mõttes. Seltsing ei oma ka juriidilisele isikule omaseid õiguseid ega tunnuseid, seltsing ei ole õigusvõimeline. Sarnaselt teatavate juriidiliste isikute organi liikmetega kannavad seltsingu liikmed majandusriski, nii saavad seltsinglased jaotada kasumit, kuid majandustegevuse halvenedes tuleb katta kahjumit. Loomult on tegemist kestvuslepinguga, vastastikusest lepingust eristab seltsingulepingut asjaolu, et sooritusi tehakse ühise eesmärgi nimel. Üldjuhul tahetakse saavutada läbi seltsingu tegevuse mingisugune ühine eesmärk, kuid selleks ei soovita luua juriidilist isikut. Seltsingu liikmed on õigussubjektid ning sageli vabade elukutsete esindajad ühises tegevuses, nt kohtutäiturid ja notarid peavad ühist bürood üldiselt seltsingulepingu alusel, samuti külaseltsid või huvitegevusega tegelevad grupid. Seltsingulepingu sätteid kohaldatakse ka juriidilise isiku loomise faasis olevale eelasutamisühingule, mis ei ole veel õigusvõimet omandanud. Praktikas on tõusetunud küsimus, kas mehe ja naise vaheline kooselu võiks olla seltsinguleping, kus mõlemad teevad panuseid ühise eesmärgi nimel. Kohtupraktika järgi ei saa sellist kooselu lugeda siiski seltsinguks, kui puudub poolte vaheline kokkulepe kohaldada varasuhetele seltsingu kohta käivaid norme.
Seltsingud liigituvad sisemisteks ja välisteks seltsinguteks. Sisemise seltsingu puhul seltsinguvara puudub, kuid seltsinglased aitavad kaasa mingisuguse ühise eesmärgi saavutamisele. Tehinguid teeb üks seltsinglane teiste arvel, omandab vara enda nimele ning ühisvara ei moodustu. Ka seltsingu esindamist puudutavad normid ei kohaldu. Selliseks seltsinguks on näiteks korteri üürimine, kus üürileping on sõlmitud ühe seltsinguliikmega, kes üürimakseid tasub, kuid üürimaksete tasumiseks teevad panuseid kõik seltsinglased. Seltsingu eriliigiks on vaikiv seltsing, kus üheks pooleks on ettevõtja, kelle ettevõttesse seltsinglased panuseid teevad. Kolmandatele isikutele nähtavalt teeb panuseid üks isik, kuid sisesuhtes tegutsevad panustega kõik seltsingu liikmed.
Lisaks ühistele panustele, mis võivad seisneda ka tegudes, on seltsinglaste teiseks peamiseks põhikohustuseks kaitsta seltsingut, selle vara ning täita lojaalsuskohustust, mis seisneb teiste seltsinglaste ja seltsingu huvidega arvestamises. Seltsinglane ei tohi oma huvides seltsingut kahjustada ja peab seltsingu huvid seadma enda omadest kõrgemale. Näiteks väljendub see ühise juhtimise kohustuses. Seltsingule kahju tekitanud isiku vastu võib kasutada kõiki võlaõigusseaduse üldosa õiguskaitsevahendeid, arvestades eriosa normidega.
Teenuste osutamise lepingud
Nii nagu teenuste osutamise lepingu liigitus ütleb, on teenuste osutamine teenuste osutamise lepingute põhikohustus. Võlaõigusseaduses on välja toodud erinevad teenuse osutamise lepinguid, kuid see ei ole ammendav. Pooled võivad kokkuleppida mistahes teenuste osutamises. Lepinguõiguses jaotatakse teenuste osutamise lepingud käsundus- ja töövõtulepingu tüüpi lepinguteks. Selline liigitus tuleneb asjaolust, et teatud juhtudel on vaja saavutada mingi kindel eesmärk, näiteks töövõtulepinguga on pool võtnud kohustuse välja ehitada joonistele vastav elumaja. Teisalt, on mõningal juhul vaja, et pool teeks tulemuse saavutamiseks kõik mõistlikult võimaliku, näiteks korraldaks hanke, et leida kaubanduskeskusele projekteerija.
Teenuse osutamise lepingute liigitamine on eelkõige vajalik, et hinnata, kas lepingut on täidetud kohaselt või mitte. See võimaldab hinnata, kas teine pool on õigustatud kasutama õiguskaitsevahendeid ning maksma osutatud teenuse eest tasu. Lepinguid hinnatakse eelkõige eesmärgist lähtudes, nii on käsundustüüpi lepingud suunatud protsessile endale, näiteks peab käsundisaaja korraldama hanke, kuid ta ei saa garanteerida tulemust, et hankes keegi kindlasti võitjaks valitakse. Seevastu töövõtulepingu tüüpi lepingud on suunatud tulemusele. Mõeldamatu oleks olukord, kus näiteks ehitajal on vaja saavutada jooniste järgi ehitades kindel tulemus, kuid täidab kohustuse hoopis enda äranägemise järgi, kasutab kivikatuse asemel plekki, parketi asemel laminaati jne. Tulemuse järgi on võimalik hinnata, kas lepingu täitmine on toimunud kohaselt või mitte.
Käsundusleping
Käsunduslepinguga kohustub üks isik (käsundisaaja) vastavalt lepingule osutama teisele isikule (käsundiandja) teenuseid (täitma käsundi), käsundiandja aga maksma talle selle eest tasu, kui selles on kokku lepitud. Käsunduslepingu puhul ei ole tasu maksmise kohustus lepingu olemuslik tunnus, tasu makstakse ainult juhul, kui selles on kokku lepitud. Praktikas siiski makstakse käsunduslepinguga tasu. Tasu maksmise kohustus muudab lepingu vastastikuseks lepinguks, ühel poolele on kohustus maksta tasu ning teisel poolel kohustus osutada teenust. Üliselt on käsundusleping kestvusleping, kuid käsunduslepingu võib sõlmida ka ühekordseks teenuse osutamiseks. Teenuseks võivad olla pea kõik teenused, kuid leping suunab teenust osutama lojaalselt ja hoolsalt. Käsundisaaja ehk teenuse osutaja peab seadusest tulenevalt osutama teenust vastavalt oma teadmistele ja võimetele, sealjuures silmas pidama käsundiandja parimat kasu ning ära hoidma võimalikku kahju tekkimist käsundiandja varale. Kui käsundisaaja ei tegutse vastavalt üldiselt tunnustatud kutseoskuste tasemele, võib käsundiandja tugineda lepingurikkumisele Oluline on märkida, et siiski ei ole tegemist lepingu rikkumisega, kui käsundisaaja teeb kõik endast oleneva ja tulemust ei õnnestu saavutada, näiteks ei leia käsundisaaja hanget korraldades hanke võitjat, kuigi on tegutsenud parimal võimalikul viisil.
Käsundisaaja peab täitma käsundiandja juhiseid, seadus on reguleerinud olukorda, kus käsundisaaja teadmised ja oskused ning käsundiandja juhised võivad viia ebamõistliku olukorrani. Käsundisaaja lepingurikkumise vältimiseks ei või käsundiandja anda käsundisaajale üksikasjalikke juhiseid käsundi täitmise viisi ega tingimuste suhtes, kui käsundisaaja peab käsundi täitma oma erialastele teadmistele ja võimetele tuginedes. Praktikas võivad tihti esineda olukorrad, kus käsundisaaja on saanud käsundiandjalt juhised, kuid praktikas on juhiste järgimine ebaratsionaalne või ei ole muul põhjusel mõistlik. Seetõttu peab juhised saanud käsundisaaja käsundiandjale teatama, kui ta soovib juhistest kõrvale kalduda ning tema otsuse ära ootama, välja arvatud juhul, kui viivitusega kaasneks käsundiandjale ilmselt ebasoodus tagajärg ja asjaoludest tulenevalt võib eeldada, et käsundiandja kiidab kõrvalekaldumise heaks.
Töövõtuleping
Töövõtulepinguga kohustub üks isik (töövõtja) valmistama või muutma asja või saavutama teenuse osutamisega muu kokkulepitud tulemuse (töö), teine isik (tellija) aga maksma selle eest tasu. Töövõtuleping on klassikaline tulemusele suunatud teenuse osutamise leping, muud tulemusele orienteeritud teenuse osutamise lepingud on töövõtulepingu alaliikideks. Kuigi töövõtulepingu sätted on eriosa üldosa normide ees, siis töövõtulepingu sätted on omakorda üldnormideks töövõtulepingu alaliiki lepingute normide ees. Samuti sisaldab töövõtulepingu regulatsioon erisätteid tarbijatöövõtu lepingu reguleerimiseks, kus seadus kaitseb nõrgemat poolt – tarbijat. Siiski ei ole igasugune tööleping, mille üheks pooleks on tarbija, tarbijatöövõtuleping. Tarbijatöövõtuleping on oma majandus- või kutsetegevuses tegutseva töövõtja ja tarbijast tellija vaheline töövõtuleping, mille esemeks on teenuse osutamine tarbija vallasasja suhtes, samuti tarbijale vallasaasja valmistamine või tootmine. Seega ei kohaldu tarbijatöövõtulepingu sätted, kui lepingu esemeks on kinnisasi. Näiteks on tarbijatöövõtulepinguga tegemist, kui tarbija laseb töövõtjal endale valmistada kummuti. Tarbijatöövõturegulatsioon tuleneb Euroopa Liidu tarbijalemüügi direktiivist. Kui tellija laseb valmistada või ehitada kinnisasja olulist osa, kohalduvad töövõtulepingu üldsätted, mis on erinormid võlaõigusseaduse üldosa normide ees.
Praktikas võib keerukas olla töövõtulepingut eristada müügilepingust, sest töövõtja annab tulevikus valmiva asja tellijale üle. Lepingu kindlaks tegemisel tuleb arvestada, et kahtluse korral loetakse leping müügilepinguks. Lepingute eristamisel tuleb hinnata, mis on lepingu keskne kohustus. Töövõtulepingu asemel on asja võõrandamisega ehk müügilepinguga tegemist ainult siis, kui asja võõrandamine on lepingu keskne kohustus. Arvesse tuleb võtta ka kõrvalkohustust. Näiteks kui tellija soovib, et töövõtja valmistab talle erilise pulmatordi, siis pigem on tegemist töövõtulepinguga ning tordi võõrandamine on kõrvalkohustus, samas võib töö tegemine olla hoopis kõrvalkohustus. Näiteks müüb üks isik teisele kinnisasja ning kohustub seal tegema mõningaid muudatusi, näiteks kinnistul asuval hoonel parandama katuse. Sel juhul on tegemist segatüübilise lepinguga, mis lähtub müügilepinguregulatsioonist, kuid kõrvalkohustustele nagu katuse parandamisele kohaldatakse töövõtulepingu kohta sätestatut.
Nii nagu teiste lepingute puhul, on ka töövõtulepingu sõlmimisel pooltel kohustused. Töövõtja kohustuseks on töö tegemise kohustus, mida ei tohiks segamini ajada töö tegemise kui protsessiga nagu töölepingus, vaid tulemusele suunatuses. Näiteks tuleb töövõtulepinguga valmistada konkreetne, lepingutingimustele vastav asi. Kui tulemus vastavalt lepingule saavutatakse, on töövõtja enda kohustuse täitnud. Siiski tõusetuvad praktilised probleemid nõuetekohasest täitmisest, näiteks ei pruugi rajatud ehitis olla tellija jaoks oodatud kvaliteediga. Samuti muude asjade valmistamisel või muutmisel, sellest tulenevalt on tellijal õigus kasutada õiguskaitsevahendeid, siiski tuleb põhjendatust hinnata üksikjuhtumi korral eraldi, praktikas võib olla keeruline tõendada, kas saavutatud tulemus on nõuetekohane tulemus ja kas see vastab lepingule või mitte. Siiski ei oma erilist tähtsust pisiasjade nõuetekohasus, millest hoolimata on tellijal õigus kasutada õiguskaitsevahendeid, kuid tal ei ole õigust keelduda tööd vastu võtmast. Tellija põhikohustus on töövõtjale tehtud töö eest maksta kokkulepitud tasu. Mõlema poole kohustused on vastastikused, s.t töövõtja on õigustatud tasule, kui ta on saavutanud kokkulepitud tulemuse. Töö valmimata jäämise korral on tellijal õigus lepingust taganeda ning ettemakstud tasu ka tagasi nõuda, siiski tuleb arvestada, et tasu maksmata jätmist ei õigusta pisivead, mille töövõtja on põhjustanud.
Praktikas osutub sageli problemaatiliseks tasu suurus, sest alati ei ole võimalik täpses summas kokkuleppida, eriti kui tegemist on hoone muutmise projektiga, kus etteulatuvalt on raske tegelikku maksumust kindlaks määrata. Töövõtulepinguga võib kokkuleppida siduvas või mittesiduvas eelarves. Üldiselt on töövõtulepingule lisatav eelarve siduv, kus tähendust omab eelarves kajastatud tööde masksumus ja selle alusel kokkulepitud tasu suurus. Töövõtulepingu eseme tulemuse saavutamiseks tehtavate tööde kajastamata jätmine või valesti kalkuleerimine töövõtja poolt ei anna talle õigust tasu juurde nõuda, sest tegu on oma kutseala professionaaliga. Eelarve saab tühistada, kui ebaõigsuse põhjustas tellija ebatäpsete andmete esitamisega. Mittesiduv eelarve on esialgne kalkulatsioon, mille abil ainult lõplik tasuarvestus tehakse. Tegelik tasu sõltub tööst, materjalist ja keerukusest. Eelarve on mittesiduv, kui sellele on lepingus selgesõnaliselt viidatud, näiteks "kalkulatsioon ei ole lõplik", "vastavalt tegelikele kulutustele" jne. Vaidluse korral tuleb töövõtjal tõendada, et eelarve ei olnud siduv. Mittesiduva eelarve olulisel ületamisel võib töövõtja nõuda eelarvet ületava tasu maksmist, kui eelarve ületamist ei olnud võimalik ette näha. Sel juhul peab töövõtja eelarve olulisest ületamisest tellijale viivitamata teatama. Teatamata jätmise korral võib töövõtja eelarvet ületanud summat nõuda üksnes ulatuses, milles tellija on alusetult rikastunud.
Esinduslepingud
Esinduslepingud on tinglik liigitus, mille alla kuuluvad käsundus-, maakleri-, agendi-, müügiesindaja ja komisjonilepingud. Põhiline tunnus on, et käsundisaaja ajab võõraid asju ning vahendab või teeb ise sellega seoses tehinguid. Esindamine ei tähenda alati seda, et üks teist konkreetselt mingis tehingus esindab, vaid võib seisenda ka lihtsalt asjade ajamises. Eristatakse üldist nelja esinduslepingu liiki: Käsundisaaja teeb tehingu teise isiku nimel ja huvides, teeb tehingu oma nimel ja teise isiku huvides, teeb tehingu oma nimel ja enda huvides või ainult vahendab tehingu tegemist teise isiku huvides. Eristada tuleb sisesuhet, mis on käsundisaaja- ja andja vahel, ning välissuhet, mis on käsundisaaja ja kolmanda isiku vahel, kellega käsundisaaja tehinguid teeb. Esinduslepingute hulgast eristatakse maaklerilepingut, agendilepingut ja komisjonilepingut. Üldine tunnus, millega esinduslepinguid üksteisest eraldatakse, on käsundiandja kohustuse sisu ja nende kestvus. Näiteks ühekordse tehingu tegemise kohustusega on ilmselt tegemist käsunduslepinguga.
Maaklerileping
Maaklerilepinguga kohustub üks isik (maakler) vahendama teisele isikule (käsundiandja) lepingu sõlmimist kolmanda isikuga või osutama kolmanda isikuga lepingu sõlmimise võimalusele, käsundiandja aga kohustub maksma talle selle eest tasu (maakleritasu). Maaklerilepingule kohaldatakse käsunduslepingu kohta sätestatut. Maaklerilepinguga on käsundisaaja maakler. Selle teenuse eest kohustub käsundiandja maksma maaklerile maakleritasu. Kuna maakleri tasunõude eelduseks on lepingu sõlmimine või selle vahendamine, eeldusel, et leping sõlmitakse, et teki maaklerile tasunuõuet kui lepingut ei sõlmita. Üldiselt ei ole maakler käsundiandja esindajaks ning maakleril on õigus tema vahendatud lepingust tulenevate maksete või muu kohustuse täitmise vastuvõtmise õigus vaid siis, kui käsundiandja on andnud talle vastava õiguse. Kui selline volitus on antud, siis maakler esindab käsundiandjat.
Maakleri põhikohustus on kolmanda isikuga lepingu sõlmimise vahendamine või sellele võimalusele osutamine. Lepingu sõlmimisele osutamisega on tegemist, kui maakleri kohustus on ainult võimalikust lepingupartneritest teada anda. Maakleril on seadusest tulenev kohustus mitte anda ebaõigeid soovitusi. Nii ei tohi maakler käsundiandjale teha ettepanekut sõlmida leping isikuga, kelle kohta ta teab või peab teadma asjaolusid, mis annavad mõistliku aluse kahelda selles, et see isik täidab lepingust tulenevaid kohustused kohaselt. Lisaks on maakleril dokumentide säilitamise kohustus, maakler peab ajalises järgnevuses dokumenteerima kõik tema vahendusel või osutamisel sõlmitud lepingud. Kui pooled ei sõlmi lepingut kirjalikult, peab maakler enda poolt vahendatud või osutatud lepingupoole nõudmisel sellele poolele viivitamata andma enda allkirjastatud väljavõtte vahendatud või osutatud lepingu tingimustest. Lisaks on oluline, et maakler täidaks hoolsus- ja lojaalsusstandardit, näiteks on maakleril lojaalsuskohustusest tulenevalt kohustus teatada mõlemale poolele, et ta on sõlminud maaklerilepingu nende mõlemaga. Sellisel juhul võib tekkida huvide konflikt, kus maakler tegutseb mõlema poole huvides, kuid kus üks pool tahab enda kinnisasja võimalikult kallilt müüja ja teine võimalikult odavalt osta. See ei tähenda, et maakler on automaatselt üht maaklerilepingut rikkunud, sest hüpoteetiliselt võibki maakler tegutseda mõlema poole parimates huvides, kuid sellest peavad mõlemad käsundiandjad teadma.
Agendileping
Agendina tegutsemine võib olla agendi põhikohustus või kõrvaltegevus. Seda hinnatakse agendi põhilise tegevuse ja sissetuleku järgi. Agendina tegutsemine on kõrvaltegevus, kui isik ei ole agendina põhiliselt tegev või ei saa sellest enamikku oma sissetulekust. Vaidluse korral võib käsundiandja tugineda sellele, et tegemist on agendi kõrvaltegevusega üksnes juhul, kui see tuleneb selgelt agendilepingust. Agent peab täitma hoolsuskohustust ehk täitma oma kohustusi majandus- või kutsetegevuses tegutsevalt isikult tavaliselt oodatava hoolega, muu hulgas tegema käsundiandja huvides mõistlikke pingutusi lepingute sõlmimiseks või vahendamiseks. Agent peab käsundiandjale viivitamata teatama igast omapoolsest lepingu vahendamisest ja sõlmimisest, samuti muudest käsundiandja huvide järgimiseks olulistest asjaoludest. Käsundiandja põhikohustus on agendile maksta tasu, samuti peab ta võimaldama agendile edukat tegutsemist. See seisneb teatavate kohustuste täitmises. Nii peab käsundiandja andma oma kulul agendi käsutusse tema tegevuseks vajalikud dokumendid, sealhulgas näidised, joonised, hinnakirjad, reklaamtrükised ja lepingutingimused. Samuti peab käsundiandja teatama agendile tema kohustuste täitmiseks vajalikest asjaoludest ning hoolikalt kontrollima agendi esitatud teateid, teatama agendile viivitamata agendi vahendatud lepingu sõlmimisest või agendi poolt esindusõiguseta või esindusõiguse piire ületades sõlmitud lepingu heakskiitmisest, samuti agendi vahendatud või sõlmitud lepingu täitmata jäämisest. Kui käsundiandja kavatseb lepinguid sõlmida oluliselt väiksemas ulatuses kui aegnt tavalistel asjaoludel oodata võib, peab käsundiandja ka sellest agendile teatama.
Kuna füüsilisest isikust agent tegutseb püsival töötamisel töötajaga sarnases olukorras, on paljud agendilepingu sätted imperatiivsed, et tagada agendile tõhusamat kaitset, kuid teatud juhtudel on ka nendest võimalik kõrvale kalduda. Agendile tulenevad kohustused ka käsunduslepingu regulatsioonist, seega kehtib juhiste järgimise kohustus, kohustus vältida huvide konflikti, saladuse hoidmise kohustus ja väljaandmisekohustus.
Komisjonileping
Komisjonilepinguga kohustub üks isik (komisjonär) teise isiku (komitent) jaoks oma nimel ja komitendi arvel tegema tehingu, eelkõige müüma komitendile kuuluva eseme või ostma komitendile teatud eseme (komisjoniese). Komitent kohustub komisjonärile maksma selle eest tasu (komisjonitasu). Ka komisjonilepingule kohaldatakse käsunduslepingu kohta sätestatut, kui komisjonilepingut reguleerivatest normidest ei tulene teisiti. Kuna komisjonileping on käsundustüüpi leping, siis komisjonär on sisuliselt lepingu täitnud, kui ta on lepinguga ettenähtud eesmärgi nimel lojaalselt ja hoolsalt tegutsenud, isegi olukorras, kus komisjonäril ei õnnestu komitendi loodetud tulemit saavutada. Sarnaselt maakleri- ja agendilepingu regulatsiooniga ei teki ka komisjonärile tasunõuet, kui lepinguga võetud eesmärk ei ole saavutatud. Komisjonär peab täitma kohustusi vastavalt komitendi juhistele. Kui komisjonär ei järgi komitendi juhiseid, võib komitent lugeda, et komisjonäri tehtud tehing ei ole tehtud komitendi arvel. Sel juhul peab komisjonär hüvitama komitendile tema juhistest kõrvalekaldumisega tekitatud kahju. . Seadus eristab müügikomisjoni ja ostukomisjoni. Müügikomisjoniga on komisjonäril kohustus müüa komitendile kuuluv ese. Sellega kohustub komisjonär müüma eseme, tegema käsutuse ning vastu võtma eseme eest müügist saadud raha. Komisjonieset üle andes on komisjonär eset õigustatud kasutama isik. Teisel juhul eristatakse ostukomisjoni, mille järgi komisjonär kohustub ostma komitendile komisjonieseme. Sellisel juhul sõlmib komisjonär müügilepingu kolmanda isikuga enda nimel ning müüja annab komisjonärile edasi asja omandi. Kuigi komisjonär saab asja omanikuks on tal komisjonilepingust tulenev kohustus asi välja anda komitendile, kellele ta kohustus asja omandama. Alternatiivselt on võimalik, et komisjonär sõlmib müügilepingu enda nimel, kuid täitmine toimub kolmanda isiku poolt kohe komisjonärile. Üldiselt jääb kogu müügiprotsessi kestel eseme omanikuks komitent.
Vastavalt käsunduslepingu sätetele, on komisjonäril väljaandmisekohustus, teatamiskohustus ja saladuse hoidmise kohustus. Riigikohtu praktikast tulenevalt peaks komisjonär müügikomisjoni korral kindlasti teatama komisjonieseme ulatulikust allahindlusest komitendile. Ulatuslikuks määraks on peetud 50%. See võib panna komitendi muutma oma varem antud juhiseid.
Maksekäsund ja makseteenus
Maksekäsundiga käsundatakse käsundisaajat maksma või üle andma käsundiandja arvel kolmandale isikule (maksekäsundi järgi soodustatud isik) raha või väärtpabereid ning antakse maksekäsundi järgi soodustatud isikule õigus täitmine vastu võtta. Maksekäsundi võib muu hulgas üle anda veksli, tšeki, krediitkaardi ja muu seesuguse makseinstrumendi abil. Maksekäsundi aktseptimine on tahteavaldus, millega käsundisaaja tunnustab maksekäsundist tulenevat kohustust. Maksekäsundis sisaldub alati nõusolek rahaliste või muude kohustuste täitmiseks ja maksja poolt käsundi algatamise korral ka kohustuste täitmise korraldus. Kohtupraktika järgi ei ole sisuliselt tegu lepinguga, vaid kirjeldusega, kuidas kolmandate isikute abil toimub kohustuste täitmine. Maksekäsundiga tekib kolmepoolne õigussuhe, mille osalised on käsundiandja, käsundisaaja ja soodustatud isik, kus käsundiandja tahteavaldus omab mõju kolmandale isikule, kes ühtlasi on soodustatud isik. Õigusteoreetiliselt eristatakse kolme suhet: a) Kattesuhe on käsundiandja ja käsundisaaja vahel; b) täitmissuhe on käsundisaaja ja soodustatud isiku vahel; c) ja valuutasuhe on soodustatud isiku ning käsundiandja vahel.
Maksekäsundiga on seotud sellised valuutasuhted, kus kohustuse saab täita kolmas isik. Kattesuhe on tavaliselt pooltevaheline leping, mille järgi käsundisaaja maksekäsundi täidab. Kui käsundisaaja aktseptib maksekäsundi, tekib täitmissuhe, millest tekib kohustus käsundisaajale teha sooritus soodustatud isikule. Sooritusele vastab soodustatud isiku nõudeõigus, seevastu käsundisaaja suhe kattesuhtest ei sõltu.
Maksekäsundi sätteid kohaldatakse, kui poolte vahel lepingulist suhet ei ole või puudub vastav erinorm, mille tõttu on maksekäsundi regulatsioon praktikas harva kasutusel.
Makseteenuse pakkujale on mitmeid kohustusi. Makseteenuse osutajale lepingu sõlmimise kohustus tuleneb seadusest, selle eesmärk on tagada kõikidele isikutele juurdepääs tsiviilkäibes olevatele vajalike teenustele. Makseteenuse osutajal on informeerimise kohustus, mis tähendab informeerimist makseteenuse peamistest omadustest, maksejuhise jõustumise aeg, väärtuspäeva kohta käiv ja muu sarnane info. Oluliseks kohustuseks makseteenuse pakkuja ja maksevahendaja vahel on saladuse hoidmise kohustus, mis kehtib lepingu ajal, samuti selle lõppedes. Täpset ajalist piiri saladuse hoidmise aja kohta seadus ei sätesta. Makseteenuse pakkujal on kohustus pidada kliendi konto debiteerimise ja krediteerimise kohta arvestust, võivad lisanduda ka muud kohustused, näiteks tuleb kliendile tasuda kord aastas kasutusintressi, et ta raha arvel hoiab.
Tervishoiuteenuse osutamise leping
Tervishoiuteenuse osutamise lepinguga kohustub üks isik (tervishoiuteenuse osutaja) osutama oma kutsetegevuses teisele isikule (patsient) tervishoiuteenust, eelkõige vaatama patsiendi arstiteaduse reeglite järgi tema tervise huvides läbi, nõustama ja ravima patsienti või pakkuma patsiendile sünnitusabi, samuti teavitama patsienti tema tervisest ja ravi käigust ning tulemustest. Tervishoiuteenuse osutamine hõlmab ka patsiendi hooldamist tervishoiuteenuse osutamise raames, samuti muud tervishoiuteenuse osutamisega otseselt seotud tegevust. Loomult on tegemist käsunduslepingu tüüpi lepinguga, kus teenuse osutaja annab endast parima protsessis, kuid ei saa garanteerida kindlat tulemust. Leping loetakse sõlmituks ka tervishoiuteenuse osutamise alustamisega või tervishoiuteenuse osutamise kohustuse ülevõtmisega patsiendi nõusolekul, samuti siis, kui otsusevõimetule patsiendile tervishoiuteenuse osutamise alustamine vastab tema tegelikule või eeldatavale tahtele. Patsient ei pruugi alati olla konditsioonis, mis võimaldab selgesõnaliselt tema tahtest aru saada, seetõttu on seadusandja pidanud vajalikuks lugeda leping sõlmituks, kui eeldatavalt patsient seda soovib, ehk samas olukorras olev mõistlik inimene soovib ravi. Kuna põhiseaduslik õigus on igal inimesel saada arstiabi, siis seaduse regulatsioonist tulenedes on tervishoiuteenuse osutaja teenust kohustatud osutama, kui see ei ole seadusega vastuolus. Kuigi teenuse osutaja peab andma endast parima, ei tohi ta lubada patsiendile kindlat tulemust nagu patsiendi kindlat paranemist või operatsiooni edukust, mis viitab samuti käsunduslepingu tüübile.
Tervishoiuteenuse osutamiseks peetakse ka tervishoiuteenuse osutamiseks vajalikke teenuseid, näiteks majutusteenuse osutamine haiglas. Võlaõigusseaduse tähenduses hõlmab tervishoiuteenuse osutamise lepingu mõiste tegevust patsiendi läbivaatamisest kuni haiglas hooldamiseni. Tervishoiuteenuseks võib pidada tegevust, mis toimub majandus- ja kutsetegevuse raames ning mille nõuetekohane osutamine eeldab vältimatult arstiteaduslikke teadmisi ja oskusi ning mille võimalik mõju organismile on sedavõrd intensiivne, et selle toimingu ebaõige läbiviimine võib tuua kaasa meditsiinilisi komplikatsioone. Tervishoiuteenuseks ei peeta selliseid piiripealseid olukordi, millega kaasnevad samasugused tagajärjed nagu tervishoiuteenuse osutamisel (näiteks juuste lõikamine, keha augustamine, tätoveerimine jne), vaid eelnimetatud tervishoiuteenuse mõiste kohaldamisalaks on tervishoiuteenuseosutamine klassikaliselt, mille sisuline idee on ravi. Riigikohtu poolt tõlgendatu kohaselt ja vastavalt eriseadustele on tervishoiuteenus põhimõtteliselt igasugune tervishoiuteenuse osutaja erialane tegevuse tervishoiuteenuse osutamise täitmisel. Teenuse osutamise lepingu üheks pooleks on juriidiline või füüsiline isik, lepingupool ei pea faktiliselt ise teenust osutama, tal on üldiselt sõlmitud tööleping või teenuse osutamise leping faktilise teenuse osutajaga, peamiselt osutavad teenust arstid, hambaarstid, õed, farmatseudid, proviisorid, kuid selles võivad osaleda ka muud eriaalateadmistega isikud läbi toetava tegevuse. Tervishoiuteenuse osutaja ei ole isehakanud ravitseja või muu sarnane isik, sest nende tegevus ei lähtu arstiteadusest, sellisel juhul on tegu käsundus- või töövõtulepinguga.
Seadusest tulenevad mõlemale lepingupoolele spetsiifilised kohustused. Tervishoiuteenuse osutaja peamisteks kohustusteks on teenuse osutamine, teenuse osutamisel üldtunnustatud meetodite kasutamise ja vajaliku hoolsuse rakendamine, patsiendi teavitamine ja temalt teenuse osutamiseks nõusoleku saamise kohustus, saladuse hoidmise kohustus ning dokumenteerimiskohustus, eriseadustest tuleneb lisakohustusi. Patsiendi kohustuste hulka kuulub kohustus teenuse osutamise eest maksta tasu ulatuses, mida ei kata kolmas isik ja anda teenuse osutajale teenuse osutamisega seotud teavet ning osutada vajalikku kaasaabi.
Kaubaveoleping
Kaubaveolepinguga kohustub üks isik (vedaja) teise isiku (saatja) ees vedama vallasasja (veos) sihtkohta ning andma selle üle kolmandale isikule (saajale). Saatja kohustub selle eest maksma vedajale tasu (veotasu). Kaubaveolepingule kohaldatakse töövõtu sätteid, seega on tegemist töövõtu tüüpi lepinguga, kus oluline on resultaat. Kaubaveolepingu pooled on saatja ja vedaja ning vedaja kohustus on lepinguga vallasasja veedamine ning üleandmine, lepingu teiseks pooleks oleva saatja põhikohustus on selle eest maksta tasu. Kaubaveolepingu sätted kohalduvad maismaal kauba vedamisele, veose vedamisele merel kaubaveolepingu regulatsioon ei kohaldu. Merel vedamisel kohaldub kaubandusliku meresõidu seadus.
Lisaks näeb seadus kauba vedajale ja saatjale ette muid kohustusi. Saatja peab vedajale teavitama ohtliku veose puhul ohu laadist ja ettevaatusabinõudest, saatja peab veose pakkima selliselt, et veos oleks kaitstud ega põhjustaks vedajale kahju. Samuti peab ta veose vajadusel tähistama ning laadima ja kohale paigaldama paigaldamiskindlalt. Ka dokumenteerimiskohustus on saatjal, kes peab vedaja käsutusse andma tollivormistuseks ja muude toimingute läbiviimiseks vajalikud saatedokumendid. Kui saatja ei ole nimetatud kohustusi nõuetekohaselt täitnud, peab saatja rikkumisest tekkinud kulud ja kahju hüvitama. Saatjal on õigus veoleping igal ajal üles öelda.
Vedaja kohustuste hulka kuulub veose brutokaalu kontrollimine, samuti selle hulga ja sisu, kui saatja seda nõuab. Vedaja peab looma võimaluse ja tingimused, veose laadimiseks, et saatja saaks omapoolset paigaldamiskindlat pealelaadimise kohustust täita. Juhul, kui vedaja kaotab talle saatja poolt antud veodokumendid, peab vedaja tekkinud kahju hüvitama. Siiski on vastutus piiratud olukorraga, kus vedaja ei saanud kahju vältida, vastutus on piiratud summaga, mille ta peaks maksma veose kaotsimineku korral, seega ei saa kahju suurus ületada veose kahjusummat.
Rahvusvahelistele kaupade vedudele kohaldatakse rahvusvahelisi konventsioone, võlaõigusseaduse kaubaveolepingu regulatsiooni kohaldatakse eelkõige siseriiklikele maanteevedudele, sageli lepitakse ka siseriiklike vedude puhul muu regulatsiooni kohaldamises.
Reisijaveoleping
Reisijaveolepinguga kohustub üks isik (vedaja) teise lepingupoole ees vedama ühe või mitu isikut (reisija) sihtkohta koos pagasiga või ilma, teine lepingupool aga maksma tasu (veotasu). Reisijaveoleping on töövõtu tüüpi leping, millele kohaldatakse töövõtulepingu kohta käivaid sätteid, kui reisijaveolepingu regulatsioon teisiti ette ei näe. Ka reisijaveolepingule kohalduvad rahvusvahelised konventsioonid, seega kohaldatakse siseriikliku regulatsiooni ainult ulatuses, milles seda ei ole seaduse või Eestile siduva rahvusvahelise konventsiooniga teisiti reguleeritud.
Lepingupooled on vedaja ja teine lepingupool, kus teine pool ei pruugi reisija olla. Õiguskirjanduses on näiteks toodud olukord, kus tööandja ostab töötajale töölähetuse jaoks lennukipiletid. Sel juhul on lepingu üheks pooleks pileti ostnud tööandja, reisija aga töötaja kui kolmas isik. Järelikult on tegu kolmanda isiku kasuks sõlmitud lepinguga, kus reisijal on nõudeõigus lepingu täitmiseks ning muude õiguskaitsevahendite kasutamiseks.
Reisijaveolepingu alaliigiks on tellimusveoleping, mida nimetatakse tšarterlepinguks. Vedaja kohustus tšarterlepinguga vedama teist lepingupoolt või reisijat koos sõidukiga, mille ta annab vedamise eesmärgil koos juhiga täielikult teise lepingupoole või reisija kasutusse. Tellimusveoleping võib olla tähtajaline või tähtajatu, vedajal on teise lepingupoole või reisija juhiste järgimise kohustus, mille järgimise eest vedaja vastutab.
Ekspedeerimisleping
Ekspedeerimislepinguga kohustub üks isik (ekspedeerija) korraldama veose vedamise teise isiku (saatja) arvel, saatja aga kohustub maksma ekspedeerijale tasu. Tegemist on käsunduslepingu tüüpi lepinguga, millele kohaldatakse käsunduslepingu kohta sätestatut, kui ekspedeerimislepingut reguleerivad normid teisiti ette ei näe. Ekspedeerimislepingut tuleb eristada veolepingust, ekspedeerimislepinguga toimub vedu saatja arvel, s.t ekspedeerija ise vedu ei teosta, kuid ta on kohustatud veo korraldama.
Ekspedeerija on käsundisaaja ning saatja käsundiandja. Seevastu sarnaselt veolepinguga ei ole saaja lepingupooleks, kuid saatja võib olla ka ise saaja ning sel juhul on ta lepingupooleks saatjana. Ekspedeerija kohustus on eelkõige veose korraldamine, mis hõlmab veovahendi ja kauba teekonna valikut, kus ekspdeerija peab silmas pidama saatja huve ning vältima vara kahjustumist. Samuti peab ekspedeerija välja valima vedaja, olles hoolas ja vastutustundlik ning andes valikut tehes vedajale hinnangu, et viimane ülesannet täitma sobiks. Vedamiseks tuleb ekspedeerijal sõlmida vajalike lepinguid, pidades silmas saatja huve, et kaup ilma kahjustusteta sihtpunkti jõuaks. Lepingute sõlmimisel on ekspedeerijal kohustus hinnata nende vajalikkust ja kasulikkust saatjale. Vajalikud lepingud sõlmib ekspedeerija üldjuhul enda nimel.
Ekspedeerijale tuleb saatja huvides sõlmitud lepingute täitmiseks anda vajalikku teavet ja juhiseid, kui saatja poolt juhtnöörid puuduvad, peab ekspedeerija need andma ise. Ekspedeerija võib lisaks veose korraldamisele ka veost ise vedada, sellisel juhul kohaldatakse veolepingu sätteid ulatuses, mil ekspedeerija vedu teostas.
Pakettreisileping
Pakettreisilepinguga kohustub ettevõtja (reisikorraldaja) teise lepingupoole ees korraldama ühele või mitmele isikule (reisija) pakettreisi, teine lepingupool aga maksma tasu (reisitasu). Pakettreisi all tuleb mõista turismiseaduse tähenduses, mille kohaselt on pakettreis vähemalt kahe eri liiki reisiteenuse kogum samaks reisiks, kui reisiteenuste kogumi on pannud kokku üks reisikorraldaja, sealhulgas reisija soovil või valikul, enne ühe lepingu sõlmimist kõikide reisiteenuste kohta.
Pakettreisiga võtab korraldaja kohustuse osutada reisijale vähemalt 24 tunni jooksul reisiteenuste kogum, mis peab sisaldama vähemalt kolme järgmist teenust: Veo-, majutus või muu teenus, mis ei ole veo- või majutusteenuse kõrvalteenus ja moodustab reisiteenuste olulise osa. Pooled on eelnevalt kokku leppinud fikseeritud tasu, pakettreisiga võib tegemist olla ka vähem kui 24 tunni jooksul osutatava reisiteenuste kogumiga, ent sel juhul peab see sisaldama ka majutust. Poolte kohustused on vastastikused, üks pool on kohustatud maksma tasu ja teine võimaldama pakettreisi. Käibes levinud pakettreisilepingud on näiteks "kõik hinnas" paketid Bulgaariasse ja Türki, mis sisaldab lennupileteid, majutust ning muid sihtkohas osutatavaid teenuseid – ekskursioonid, toitlustus jne.
Enne pakettreisi algust võib reisija lepingust taganeda ega pea seda reisikorraldajale põhjendama. Reisikorraldaja kaotab taganemisel õiguse tasule, kuid siiski on tal õigus nõuda mõistliku hüvitist. Hüvituse suurus sõltub sellest, kui palju reisikorraldaja reisitasust maha arvates reisikorraldaja kulusid kokku hoidis ning sellest, mille reisikorraldaja võib reisiteenust teisiti kasutades omandada. Hüvitises võib ka lepingusõlmimisel kokkuleppida, mis võib olla protsendilise arvestusega. Kui reisikorraldaja rikub lepingut, on teisel poolel õigus kasutada kõiki võlaõigusseaduse üldosas nimetatud õiguskaitsevahendeid.
Hoiuleping ja laoleping
Hoiulepinguga kohustub üks isik (hoidja) hoidma teise isiku (hoiuleandja) poolt temale üleantud vallasasja ja hoidmise lõppemisel selle hoiuleandjale tagastama. Olemuselt ei ole tegemist tasulise lepinguga, sest asja hoidjal on õigus tasule siis, kui pooled on selles eelnevalt kokku leppinud või kui asjaolude kohaselt võib tasu maksmist eeldada. Sellisel juhul on tegemist vastastikuse lepinguga ning ühe poole kohustus on maksta tasu ja teise poole kohustus asja hoida. Kui tasu ei ole, siis on kohustused ainult ühel poolel – asja hoida. Hoiulepingu ese saab olla vaid vallasasi, seega ei saa hoiulepingu regulatsiooni tähenduses anda teisele isikule hoiule näiteks kinnistut. Kui üks isik annab teisele hoiule asendatavad asjad, siis ei kohustu pool tagastama mitte seda konkreetset asja, vaid samas vääringus, koguses ja kvaliteedis. Näiteks annab üks isik teisele hoiule koti vilja, sellisel juhul ei pea pool tagastama seda sama kotitäit vilja, kuid samas koguses ja kvaliteediga. Tagastamise tähtajas ja kohas lepivad pooled lepingus kokku.
Laoleping on hoiulepingu alaliik, millega majandus- või kutsetegevuses kohustub hoidja vallasasja hoidmisel ladustama ja säilitama, hoiuleandja aga kohustub selle eest maksma tasu. Leping on tasuline ja vastastikune, millest tõusetuvad kohustused mõlemale poolele. Laoleping on hoiulepingust spetsiifilisem ning laolepingu sätted on erinormideks hoiulepingu regulatsiooni ees. Laolepinguteenus ei pruugi olla poole põhitegevus, vaid selle võib sõlmida koos veo- või ekspedeerimislepinguga. Kui mingil põhjusel ei vasta sõlmitud leping laolepingu tunnustele, näiteks ei tegutse hoidja oma majandus- või kutsetegevuses, või üks pool võtab tasu, kohaldatakse hoiulepingu sätteid. Lao ega hoiulepingu sätteid ei kohaldata raha ega väärtpaberite hoidmisele.
Muu
Lisaks reguleerib lepinguõigus veksli ja tšekiga seotud regulatsiooni. Eraldi osa moodustavad kindlustuslepingud.
Pierre Petit
Pierre Petit [pjeer p(ö)t'i] (1617–1687) oli Prantsuse õpetlane, arst, luuletaja ja latinist.
Petit õppis meditsiini Montpellier's, kus ta omandas meditsiinidoktori kraadi, ehkki ta ei tegutsenud hiljem arstina. Pariisi naastes elas ta mõnd aega president Guillaume de Lamoignoni juures tolle poegade koduõpetajana. Hiljem oli ta rahandusministeeriumi esimese presidendi Aymar de Nicolai kirjanduslik kaastööline. Petit suri 1687. aastal, peatselt pärast naisevõttu.
Kuldtirts
Kuldtirts (Chrysochraon dispar) on sihktiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on Eestis kõikjal.
Oisu raamatukogu
Oisu raamatukogu on Türi raamatukogu struktuuriüksus, mis tegutseb Türi vallas Oisus aadressil Lasteaia 2.
Raamatukogu liideti Türi raamatukoguga 2006. aasta mais.
2014. aastal külastas kogu 405 lugejat.