cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Veini valmistamine
Fermenteerimine ehk kääritamine
Fermenteerumine toimub kas roostevabast terasest tõrtes või tammevaatides. Käärimisprotsess kestab olenevalt aastaajast ja veinisordist 1–6 nädalat. Esmaklassilise valge veini valmistamiseks peetakse kõige sobivamaks tammevaate. Kääritamine käivitatakse spetsiaalse kultuurpärmiga (Saccharomyces ellipsoideus) ja see kulgeb rangelt kontrollitud temperatuuril. Valge veini valmistamiseks peab temperatuur käärimisprotsessi vältel olema madal.
SuperSeaCat
See firma oli pikka aega kontserni Sea Containers omanduses, kuid müüdi 2008. aasta kevadel Kreeka laevafirmale Aegean Speed Lines.
Nime SuperSeaCat (tõlgituna inglise keelest: "Merekass") on SeaContainers kasutanud alates aastast 1997 ühekerelistel kiirlaevadel.
Veini valmistamine
Filtreerimine ehk selitamine
Järgnevalt selitatakse veini naturaalsete vahenditega (želatiin, munavalge, kuiv veri jne). Kõiki neid aineid kasutatakse ametlikult ja need võetakse lõpuks veinist välja. Samuti kasutatakse neid eraldamaks veinist tahkeid heljumeid, mis muudavad veini häguseks. Veini selitatakse, et anda talle võimalikult kaunis välimus ja eemaldada veini häguseks muutvad osakesed.
SuperSeaCat
Liinile Tallinn-Helsingi tõi Silja Line kiirlaevad 2000. a. kevadel. 2006. aastal ostis Tallink Silja Line'i Sea Containers Ltd-lt. Tehingust jäid välja nii SuperSeaCat kiirlaevad kui ka Silja Line endised laevad Finnjet ja Silja Opera (praegune Opera).
Veini valmistamine
Säilitamine
Valget veini säilitatakse tammevaatides maksimaalselt 12–24 kuud. Harilikult toimub valge veini ümbervalamine ja selitamine kohe pärast käärimist ja enne pudelitesse valamist. See võimaldab saavutada parima selguse ja värvi.
SuperSeaCat
Juulis 2006 asutati ettevõte Sea Containers Finland Oy (alates 2008 Superseacat Oy), et kiirlaevade liiklus Tallinna-Helsingi liinil saaks jätkuda. Teenus toimis SuperSeaCati kaubamärgi all.
Veini valmistamine
Villimine
Enamik valgetest veinidest filtreeritakse ja pannakse otsemaid pudelitesse, et säilitada nende värskust.
SuperSeaCat
24. augustiks 2007 oli kompanii laevadega sõitnud 5 miljonit reisijat.
Veini valmistamine
Punase veini valmistamine
pisi|Merlot istandus
SuperSeaCat
Kontsernis Sea Containers on firma tegutsemisaja jooksul olnud neli SuperSeaCat kiirlaeva: SuperSeaCat One; SuperSeaCat Two; SuperSeaCat Three ja SuperSeaCat Four. Kaks viimast viis praegune omanik Kreekasse pärast liikluse lõppu Tallinna–Helsingi liinil.
Veini valmistamine
Punased viinamarjad
Punaseid veine valmistatakse peamiselt tumedatest viinamarjadest, mis on käärinud koos tahkete viinamarjaosadega (nahk, viljaliha ja kivid. Vahel harva lisatakse neile kerguse saavutamiseks ka mõningane kogus valget veini.
Punane vein on nooruses sinkjas-punase tooniga, mis aegamööda asendub pruunimaga, kuni lõpuks kolletub. pisi|Purustatud marjad pannakse käärimistõrde
Ingrid Rüütel
Ingrid Rüütel (sündinud 3. novembril 1935 Tallinnas) on eesti folklorist.
Mõniste–Ape maantee
Mõniste–Ape maantee (registrinumbriga 68) on üks Eesti tugimaanteedest.
Ingrid Rüütel
Ta on president Arnold Rüütli abikaasa.
Serovo
Serovo (soome Vammelsuu) on Peterburi haldusalasse kuuluv alev Soome lahe põhjakaldal, mis kuulub Kurortnõi rajooni. Asub Mustajoki (Чёрная) suudmes.
Asula sai venekeelse nime 1944. aastal hukkunud sõjaväelenduri Vladimir Serovi järgi.
Mõniste–Ape maantee
Sillad Mõniste–Ape maanteel
pisi|Vastse-Roosa sild üle [[Vaidva jõgi|Vaidva jõe]] Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist
Asulad Mõniste–Ape maanteel
Mõniste küla, Hüti küla, Tundu küla, Vastse-Roosa küla, Pähni küla.
Ingrid Rüütel
Elulugu
Ingrid Rüütli isa oli Neeme Ruus ja ema Linda Karin Ruus (sünd. Aruküll).
Teadustegevus
pisi|Foto: presidendi kantselei arhiiv pisi|Foto: presidendi kantselei arhiiv Ingrid Rüütel on kogunud ja uurinud soome-ugri rahvaste rahvalaule ja -muusikat, organiseerinud rahvusvahelisi teaduskonverentse, koostanud ja toimetanud materjalide ja uurimuste kogumikke, korraldanud folkloorifestivale, osalenud kultuuripoliitikas, juhendanud diplomi-, magistri- ja doktoritöid. Ta on avaldanud paarsada uurimust, koostanud kogumikke ja heliplaate soome-ugri rahvaste muusikast.
Veini valmistamine
Fermenteerimine ehk kääritamine
Varred ja raod harilikult kääritamiseks eemaldatakse, kuna nendes sisalduvad parkained on liiga vänged. Marju muljutakse seejärel veidi, et mahl paremini välja pääseks ja käärimine algaks nii kiiresti kui võimalik. Mahl koos kestadega (mõnikord koguni terved kobarad) pannakse kääritamistõrde, milles toimuvat jälgitakse. Marjade tahked osad annavad mahlale värvi ja parkained. Käärimine kestab 10–30 päeva. Punase veini kääritamistemperatuur on harilikult kõrgem kui valgel veinil. See aitab kestadest värvi ja parkaineid eraldada, aga osa aroomielemente läheb kuumuse tõttu kaduma ja punastes veinides neid selletõttu ei ole. Mahl, mis seob fermenteerumise käigus kõik vajalikud komponendid, eraldatakse kestadest alles pärast esimese käärimise lõppu.
Ingrid Rüütel
Isiklikku
Ingrid Rüütel (neiupõlvenimi Ruus) on 1958. aastast abielus Arnold Rüütliga. Neil on tütred Maris (sündinud 1958) ja Anneli (1965) ning 6 lapselast.
Veini valmistamine
Fermenteerimine ehk kääritamine
Veini puhul on rakendatav ka malolaktiline kääritamine. pisi|Tööstuslik veinipress Bordeaux's
Pressimine
Pärast fermenteerimist pumbatakse punane vein kestade pealt ära ja kestad pressitakse. Pressimisel saadud punane vein on eelmisest palju robustsem, sest seal on rohkem parkaineid, kuid ka sellel veinil võib olla sügav värvus ja üsna hea maitse.
Laagerdamine
Fermenteerimisele järgneb arengu- ehk laagerdumisperiood, mis kulmineerub täisküpsuse saavutamisega. Aja toimel võib vein veelgi täidlasemaks muutuda, kuid lõpuks ta siiski vananeb ja sureb.
Suurt osa punastest veinidest laagerdatakse tammevaatides, mis parandab nende kvaliteeti, lisades vanilliseid ning muid maitse- ja lõhnanüansse. Järelküpsemise kestus, mis ulatub mõnest kuust mitme aastani, oleneb joogi struktuurist ja iseloomust ning soovitavast lõpptulemusest. Noortes mahlakates veinides domineerivad kirkad puuviljalised maitsenüansid, küpsemist mööda areneb välja elegantne ja tasakaalukas bukett. pisi|Valik roosasid veine
Roosa veini valmistamine
Roosasid veine valmistatakse tumedatest viinamarjadest või tumedate ja heledate viinamarjasortide segamisel, mis kõigepealt purustatakse, seejärel leotatakse umbes 12 tundi madalal temperatuuril ning lõpuks lastakse koos kestadega mõned tunnid käärida, et saavutada vajalik roosakas värvitoon. Nende veinisortide valmistamise jaoks on virre alati hele. Sel moel saab vein oma värvi tumedate viinamarjade värvist. Seejärel kestad eemaldatakse ja edasine fermentatsiooniprotsess jätkub juba analoogselt valge veini omaga. Tavaliselt on need värsked ja kerge puuviljalise maitsega noored veinid, mis ei taha pikka laagerdamist.
SuperSeaCat
20. oktoobril 2008 kuulutas Helsingi ringkonnakohus välja ettevõtte pankroti.
2009. aastast peale opereerivad mõlemad laevad Kreeka lipu all, uued nimed on SpeedRunner III ja SpeedRunner IV. Laevade tegevust saab reaalajas jälgida kodulehel marinetraffic.com. Otsingus võib laevad leida IMO numbrite järgi: SpeedRunner III - 240932000 ja SpeedRunner IV - 240931000.
Laevastik
SuperSeaCat parvlaevad võtavad peale nii reisijaid kui ka autosid.
SuperSeaCati kiirlaevad ehitati Itaalia laevatehases Fincantieri, mis on üks Euroopa suurimatest laevatehastest, laevade värvilahenduse autor on Pininfarina. Laevadel on V-kujuline kere, mis oli tolleaegsetest tiiburitest ja katamaraanidest vastupidavam, tekitas vähem vibratsiooni ja väiksemaid laineid. SuperSeaCati kiirlaevade keskmine sõidukiirus on 38 sõlme, mida suudetakse säilitada ka täislastiga 340 tonni. Need laevad võivad peale võtta 700 reisijat ja 150 autot.
Mõlema laeva vööri külgedel on pärsia kassid, mis sümboliseerivad Sea Containersi kauaaegse omaniku James Sherwoodi koduloomi. Mõlemad kassid olid erineva värvilahendusega: SuperSeaCat Threel on hõbehall ja SuperSeaCat Fouril oranž pärsia kass, keda nimetati vastavalt Be-Bop ja Bagpuss.
Jaan Heljuste
Jaan Heljuste VR II/3 (kuni 1931. aastani Jaan Hermann; 4. juuli 1893 Kuigatsi, Valgamaa – 26. aprill 1956 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Alates 5. oktoobrist 1925 Kaitseliidu Võru maleva pealik.
Jaan Heljuste arreteeriti 31. detsembril 1948.
Põhjapoolkera
pisi|Põhjapoolkera [[Lamberti asimutaalne õigepindne projektsioon|Lamberti asimutaalses võrdpindses projektsioonis]]
Põhjapoolkera on ekvaatori tasapinnast põhja pool asuv osa Maast.
Põhjapoolkera keskmistel ja kõrgematel laiustel asuvatel aladel on talve keskpunkt detsembris-jaanuaris. Lähistroopilise kliimavöötme kuivaperiood on samuti talvekuudel, vihmaperiood aga suvekuudel. Maa on periheelis ehk lähimas punktis Päikesele jaanuaris ehk põhjapoolkera talvel, seega on põhjapoolkera talved pisut soojemad kui lõunapoolkera talved samal laiusel. Seda reeglit siiski pimesi järgida ei saa, sest kliimale avaldab märksa suuremat mõju näiteks kaugus meredest ja ookeanidest.
Põhja pool ekvaatorit elab valdav osa maailma rahvastikust. Selle põhjuseks on mandrite asend. Põhjapoolkera on mandrite ja merede suhe peaaegu võrdne, lõunapoolkeral on aga maismaa pindala väike võrreldes merede pindalaga.
Põhjapoolkeral paistab Päike keskpäeval lõuna suunast.
Mandritest asuvad täielikult põhjapoolkeral Euraasia ja Põhja-Ameerika ning osaliselt Aafrika ja Lõuna-Ameerika.
המיספירה
Seesamiseemned
thumb|Seesamiseemned
Söögipulgad
150px|pisi|Söögipulgad Söögipulgad ehk söömispulgad on kaks peenikest otsapoole kitsenevat pulka, mida traditsiooniliselt kasutatakse söömisel Hiinas, Jaapanis, Koreas, Vietnamis, Indoneesias ja osalt Tais.
Ajalugu
pisi|Söögipulgad, mida kasutatakse [[raameni söömiseks]] Söögipulgad võeti kasutusele juba 5000 aastat tagasi Hiinas. On tõenäoline, et tol ajal valmistati toitu suurtes hästi kuumust hoidvates kateldes ning kannatamatud sööjad murdsid oksaraage, et nendega kuuma toitu kiiremini suhu toimetada. 400. aastateks eKr oli rahvastik kiiresti kasvanud ning vähenevad ressursid sundisid inimesi küttematerjali kokku hoidma. Toitu harjuti hakkima suupärasteks tükkideks, nii et see sai kiiremini küpseks ja nõudis seetõttu vähem kütet.
Seesamiseemned
Seesamiseemned on hariliku seesami (Sesamum indicum) tillukesed lamedad seemned.
Söögipulgad
Ajalugu
Toidutükid olid piisavalt väikesed, nii et söömisel ei tekkinud vajadust nugade järele ja söögipulkadest saidki põhilised söögiriistad. Samuti arvatakse, et Konfutsius, kes oli taimetoitlane, ärgitas inimesi lauas nuga mitte kasutama, kuna nuga sümboliseeriks lihunikutööd.
Seesamiseemned
Ajalugu
Seesamiseemned on kõige vanem teadaolev kirjasõnas mainitud maitseaine, mis on leidnud äramärkimist juba 5000 aastat tagasi Assüürias. Juba väga ammustel aegadel levis seesam Mesopotaamiast edasi kõikidesse Vahemere maadesse, Jaapanisse ja Hiinasse.
Söögipulgad
Jaapani söögipulgad
200px|pisi|Erinevaid söögipulki Jaapanis peeti söögipulki algul väärisesemeteks ning kasutati esmajoones religioossetel tseremooniatel. Esimesed teadaolevad söögipulgad meenutasid pigem pintsette – need olid valmistatud keskelt kokkumurtud ja murdekohast ühendatud bambuseoksast. 10. sajandiks valmistati söögipulki juba kahe eraldiseisva pulga kujul. Jaapani keeles nimetatakse neid hashi (箸).
Jaapani söögipulgad erinesid hiina omadest selle poolest, et nad olid ümmargused ja teravamad, samuti olid nad lühemad (naiste söögipulgad 18 cm ja meeste omad 20 cm pikkused).
Seesamiseemned
Ajalugu
Ameerikasse jõudsid seesamiseemned neegerorjade kaudu, kes nimetasid neid benné seeds. Hiljem said nad väga populaarseks USA lõunaosariikide köögis.
Söögipulgad
Jaapani söögipulgad
Jaapanlased valmistasid oma söögipulki tavaliselt puidust. Nemad olid ka esimesed, kes hakkasid 17. sajandil söögipulki lakkima ja 1878. aastal lasid käiku esimesed ühekordseks kasutamiseks mõeldud puust söögipulgad (nn wari-bashi).
Traditsiooniliselt on söögipulki valmistatud eri materjalidest. Bambus on vaieldamatult olnud kõige populaarsem tänu odavusele ja kättesaadavusele, töötlemise lihtsusele ja kuumakindlusele, samuti ei ole bambusel tajutavat lõhna ega maitset. Kasutatud on ka seedri- ja sandlipuud, tiikpuud, mändi ja luud. Rikkad kasutasid aga nefriidist, kullast, pronksist, messingist, ahhaadist, korallist, elevandiluust või hõbedast söögipulkasid. Õigupoolest arvati varem, et hõbedast söögipulgad muutuvad toiduga kokkupuutel mustaks, kui toit on mürgitatud. Tänapäeval teatakse, et hõbe ei reageeri arseeni ega tsüaniidiga, küll aga roiskunud munade, sibula ja küüslauguga, millest vabanev vesiniksulfiid võis põhjustada hõbedast söögipulkade tuhmumist.
Seesamiseemned
Ostmine
pisi|Seesamiseemnetega üleriputatud küpsetis Seesamiseemned võivad koorimata kujul olla pruunides, punastes või mustades toonides, kuid kõige levinum on kahvatu hallikas-kollakas värvivarjund. Erksad ja tumedad toonid võimaldavad roogi atraktiivselt kaunistada. Siiski tuuakse seesamiseemned müügile enamasti koorituna, kuna koores sisalduv oksaalhape häirib kaltsiumi omastamist ning annab seemnetele kergelt mõrkja maitse. See kehtib ainult suuremate seemnekoguste puhul (näiteks tahiini), roogade kaunistamisel seda arvesse võtta vaja ei ole.
Kõrge õlisisalduse tõttu rääsuvad seemned kiiresti, mistõttu soovitatakse neid korraga osta väiksemates kogustes.
Säilitamine
Seesamiseemneid tuleks säilitada kuivas kohas, õhukindlalt ja valguse eest varjatult kuni kolm kuud. Külmkapis võivad nad vastu pidada aga kuni pool aastat, sügavkülmas aga aasta. Maitseomaduste säilitamise huvides tuleks seesamiseemneid osta alati tervetena.
Kasutamine
Seemneid kasutatakse laialdaselt Aasias, eriti aga on nad hinnas India köögis.
Seesamiseemnete meeldivalt magus maitse muudab nad tänuväärseks lisandiks igasugustes küpsetistes ja maiustustes (nt halvaa) Samuti sobib neid ideaalselt kasutada rohelistest taimedest salatite üleriputamiseks, seemneid võib lisada ka pannkoogitaignasse, pirukatäidistesse ja vürtsikatesse pajaroogadesse.
Hans Virrit
Hans Virrit, ka Virit (2. mai 1894 Karksi – 16. märts 1948 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Seesamiseemned
Kasutamine
Pikantsete toitude vürtsitamisel on seesami maitse intensiivsem, kui seemned eelmevalt koos vähese soolaga uhmris purustada.
Tervislik toitumine
Seesamiseemned sisaldavad rohkesti väärtuslikku seesamiõli, mille sisaldus võib vastavalt sordile ulatuda kuni 50%-ni, samuti E-vitamiini, letsitiini, niatsiini, rikkalikult taimseid valke (20–40%), magneesiumi, rauda ning kaltsiumi. Viimast on organismil tunduvalt lihtsam omastada, kui seemned on pastaks töödeldud.
Suurimad tootjad, eksport ja import
2009. aastal toodeti maailmas kokku 3,51 miljonit tonni seesamiseemneid ja külvipinna suuruseks oli 7,52 miljonit hektarit. Viimase 40 aastaga on toodetud seemnete mass tõusnud natuke üle kahe korra.
Suurimad seesamiseemnete importijad 2008. aastal olid Hiina (234,0 tuhat tonni), Jaapan (185,1), Türgi (80,2), Lõuna-Korea (63,9) ja USA (37,9). Samal aastal olid suurimad eksportijad India (194,3 tuhat tonni), Etioopia (130,1), Sudaan (105,5), Myanmar (95,5) ja Nigeeria (85,0).
Benedictus V
Benedictus V oli paavst maist juunini 964 koos Leo VIII-ga. Ta oli 132. paavst.
Benedictus (Benedetto, Benedictus Grammaticus) oli sündinud Roomas ja ta oli Ildebrando poeg.
Benedictus sai Johannes XII ajal umbes aastal 961 diakoniks (kardinaldiakon) ja töötas Salvador Miranda järgi kohalikus õppeasutuses. Ta osales 4. detsembril 963 Leo VIII valimisel. Veebruaris 964 Rooma naasnud Johannes XII ei hakanud vaatamata Benedictuse osalemisele Leo valimistel teda taga kiusama, vaid Benedictus osales 26. veebruaril 964 toimunud Rooma sinodil, kus Leo VIII ekskommunitseeriti.
Paavstiks saamine ja skisma
Johannes XII suri 14. mail 964. Rooma vaimulikud ja aadlikud ei soovinud Otto I nõudel määratud Leo VIII-d paavstiks, vaid saatsid keisri juurde Rietisse saadikud, kes soovisid saada temalt toetust diakon Benedictusele, kuid keiser keeldus.
Benedictus V valiti vaatamata Otto I vastuseisule paavstiks 22. mail 964 Rooma vaimulike ja aadlike poolt, kes lubasid Benedictust toetada. Otto I saatis Roomat piirama oma väe. Piiramise tõttu puhkes linnas näljahäda ja 23. juunil 964 alistus Rooma Otto I sõduritele.
Leo VIII ja Otto I pidasid seejärel Lateraani palees sinodi, kus Benedictus V tagandati ametist. Leo VIII lõi ise Benedictuse karjasesaua talle vastu pead puruks ja rebis palliumi ära. Cremona piiskopi ja krooniku Liutprandi järgi astus Benedictus V ise tagasi, loobudes vabatahtlikult paavsti ametitunnustest.
Leo VIII kavatses Benedictuse vaimulikuseisusest tagandada, kuid Otto I otsusega jäi ta diakoniks ja saadeti Hamburgi asumisele, kus peapiiskop Adaldag kohtles teda väärikalt ning mõned Saksa vaimulikud pidasid teda isegi legitiimseks paavstiks. Kui Leo VIII 965 suri, palusid Rooma elanikud Ottot, et Benedictusel võimaldataks Rooma tagasi pöörduda, kuid keiser keeldus.
Uued kardinalid
Salvador Miranda järgi määras Benedictus V 4 uut kardinali. Tema ajal sai kardinaliks hilisem paavst Johannes XIII.
Benedictus V kultuuriloos
Hamburgis rajati Benedictuse auks monument, mis 1804 hävis.
Surm
Benedictus V suri 4. juulil 966 Hamburgis ja maeti esmalt Hamburgi katedraali. 988 toodi tema säilmed Rooma.
Salvador Miranda järgi suri Benedictus V ajutraumasse, mille ta oli saanud 964, kui Leo VIII lõi talle karjasesauaga vastu pead.
Benedictus V oli Agapetus I järel esimene paavst, kes suri väljaspool Itaaliat.
Hinnang
Kirikuloolase J. N. D. Kelly järgi on kaasaegsed hinnanud Benedictust vaga ja õpetatud (grammaticus) vaimulikuna.
Kaitseliidu Tartumaa malev
Kaitseliidu Tartumaa malev oli Kaitseliidu malev enne teist maailmasõda. pisi|[[Riia tänav 12, aastatel 1938–1940 ehitatud Kaitseliidu Tartumaa maleva staabi hoone]] Kaitseliidu taastamisel loodi Tartumaa malev Riho Ühtegi algatusel Elvas, hiljem ühendati Tartu malevaga ning organiseeriti Elva rühmaks (praeguseks on sellest saanud Elva üksikkompanii).
Fluke
Fluke Industrial on rahvusvaheline ettevõte, mis toodab tööstuses kasutatavaid testimisseadmeid. Ettevõtte peakorter asub Washingtoni osariigis Everettis, aga allasutusi on tal paljudes riikides.
Fluke võttis endale nime, mis viitab selle firma mõõteriistade suurele täpsusele, kuid just täpsuse tõttu on tema seadmed konkurentide omadest kallimad. Kõiki Fluke'i seadmeid saab kasutada ka halva ilmaga. Mõnel mõõteriistal on eluaegne garantii.
Fluke'i asutas 1948 John Fluke. Nooruses oli Fluke David Packardi sõber ja toakaaslane – Packard on Hewlett-Packardi kaasasutaja.
1993. aasta mais omandas Fluke enamuse Philips Electronicsi testimis- ja mõõteriistade tootmise allüksustest, võttes üle tema ostsilloskoopide, mõõturite, loogiliste analüsaatorite ja funktsioonigeneraatorite tootmise.
1992. aastal asutas Fluke allüksuse Fluke Networks, mis tootis võrgutestimisseadmeid. 2000. aastal Fluke Networks iseseisvus, saades eraldi haldusstruktuuri, presidendi ning vastutuse kasumi ja kahjumi eest. Selle ettevõtte peamised tootmisüksused asuvad Everettis, Colorado Springsis ja Dublinis, kuid väiksemaid on maailmas mujalgi.
Riho Ühtegi
Riho Ühtegi (sündinud 15. veebruaril 1964) on Eesti sõjaväelane, auastmelt kindralmajor, kes on alates 19. juulist 2019 Kaitseliidu ülem.
Riho Ühtegi eestvedamisel taastati Kaitseliidu Tartumaa malev.
Ta on teeninud Kaitsejõudude Peastaabi informatsiooniosakonna (J2) ülemana, Eesti kaitseväe Luurepataljoni ülemana (26. veebruarini 2007) ja Eesti kontingendi ülemana Afganistanis.
1. augustil 2011 asus kolonelleitnant Riho Ühtegi teenima Eesti kaitseatašeena Gruusias. Alates 2012. aasta lõpust oli ta Kaitseväe erioperatsioonide väejuhatuse ülem.
Kaitseväe juhataja kindralmajor Martin Herem esitas Ühtegi mais 2019 kandidaadiks Kaitseliidu ülema ametisse. Valitsus kinnitas Ühtegi sellesse ametisse 13. juunil 2019 ja Ühtegi võttis Kaitseliidu juhtimise Meelis Kiililt üle 19. juulil 2019.
Ülendati kindralmajoriks 23. juuni 2023.
Seether
Seether (endise nimega Saron Gas) on 1999. aastal asutatud Lõuna-Aafrika Vabariigi ansambel, mis viljeleb alternative metal ja post-grunge stiilis muusikat.
Debüütalbum "Fragile" ilmus 2000. aastal.
Eebenipuu
Eebenipuu ehk diospüür (Diospyros L.) on lehtpuude perekond eebenipuuliste sugukonnast.
Mõnel eebenipuu liigil on söödavad viljad (idadiospüür, virgiinia diospüür, mehhiko diospüür, harilik diospüür, filipiini diospüür, teksase diospüür), mida nimetatakse kas hurmaaks, maboloks või persimoniks.
Eebenipuit
Osal liikidest on väärtuslik puit, mis võib olla must (must eebenipuu, mauriitsiuse eebenipuu, bombei eebenipuu, lagose eebenipuu, gaboni eebenipuu), roheline (rohe-eebenipuu), punane (punane eebenipuu), pruun (virgiinia diospüür) või vöödiline (makassari eebenipuu, karune eebenipuu, koromandeli eebenipuu).
Eebenipuude puit on sirgekiuline, peene ühtlase tekstuuriga, läikiv; ilma tuntava lõhna ja maitseta.
Portugali kuningriik
Portugali kuningriik (portugal Reino de Portugal) oli kuningriik Pürenee poolsaarel 1139–1910.
Portugali kuningriik rajati 26. juulil 1139, mil Portugali krahv Afonso Henriques end Portugali kuningaks kuulutas.
1096. aastal naitis Kastiilia ja Leóni kuningas Alfonso VI oma tütre Teresa, Burgundia hertsogi noorema poja Henriga, kes sai kaasavaraks Portugali krahvkonna ja pani aluse tulevase Portugali kuningriigi troonile tõusnud Burgundia dünastiale. Pärast kodusõja puhkemist Leóni kuningriigis 1109. aastal valitses ta sisuliselt sõltumatult.
1139. aastal purustas Afonso I Ourique lahingus Almoraviidide moslemite väed. Pärast seda olevat ta kutsunud kokku Lamego cortese, kus Braga peapiiskop kroonis ta esimeseks Portugali kuningaks. Seda sündmust on peetud vaid hilisemas ajaloos käibele tulnud müüdiks. Ilmselt ei kroonitud Afonsot kunagi ja ta hakkas ennast ise kuningaks tituleerima, tõenäoliselt juba aastaid enne otsustavat võitu mauride üle. Siiski saavutas ta oma tiitlile aastate jooksul ka tunnustuse – 1143. aastal tunnustas seda Kastiilia ja Leóni kuningas Alfonso VII ning 1179. aastal paavst Aleksander III. Sõjaliste ordude toel jätkasid Afonso I ja tema järeltulijad tungimist lõuna suunas. Tema ajal hõlmas Portugal umbes poole oma tänapäevasest territooriumist. Rekonkista lõpuks võib pidada aastaid 1249–1250, mil kuningas Afonso III juhtimisel vallutati Algarve piirkond ja likvideeriti viimased mauride tugipunktid Portugali lõunarannikul. Selle tulemusel kujunesid välja Portugali piirid, mis on püsinud suures osas muutumatuna tänapäevani.
Aastatel 1385–1580 valitses Portugali Avisi dünastia. 15. sajandil sai alguse Portugali koloniaalimpeerium, mis hõlmas alasid Lõuna-Ameerikas, Aafrikas ja Aasias.
1908. aastal toimunud Lissaboni regitsiid ja 1910. aastal toimunud 5. oktoobri revolutsioon, millega kukutati Manuel II, viisid kuningriigi likvideerimiseni.
Eredivisie
Eredivisie on Hollandi jalgpalli kõrgeim liiga. Liiga asutati 1956. aastal, kaks aastat pärast elukutseliste jalgpalli teket Hollandis. Eredivisies mängib 18 meeskonda. Hooaja jooksul kohtuvad kõik klubid omavahel kaks korda: üks mäng toimub kodus, teine võõrsil.
Liiga võitnud klubist saab Hollandi meister. Kõige rohkem tiitleid on AFC Ajaxil (34), teisel kohal on PSV Eindhoven (24), kolmandal Feyenoord (15). Alates Eredivisie loomisest on need kolm klubi võitnud kõik tiitlid, välja arvatud aastatel 1981 ja 2009, mil võitis AZ Alkmaar, ja aastal 2010, mil võitis FC Twente.
Hooaja lõpus langeb kõige vähem punkte kogunud meeskond aste madalamasse liigasse, Eerste Divisiesse, ja selle asemele tuleb Eerste Divisie hooaja võitnud klubi. Eredivisie 16. ja 17. koha saanud klubid peavad mängima üleminekumänge. Moodustatakse kaks gruppi, mõlemas neli meeskonda (üks meeskond Eredivisiest ja kolm Eerste Divisiest). Ühes grupis olevad klubid mängivad omavahel kodus-võõrsil süsteemis ja gruppide võitjad pääsevad Eredivisiesse.
Klubid
Hooajal 2023–24 mängivad liigas järgmised klubid:
August Hein
August Hein (23. detsember 1893 – 24. detsember 1941 Sokol) oli Eesti sõjaväelane (major).
Inseneride Meeskoor
thumb|right|250px|Inseneride Meeskoor [[Killu Rasva juhatusel kontserdil Kristlaste Ühenduse Johannese kabelis Prahas]] Inseneride Meeskoor on eesti koor, mille asutasid 1987. aastal peamiselt TPI Akadeemilisest Meeskoorist eraldunud lauljad. EKE Projekti juures tegevust alustanud koori nimeks sai EKE Inseneride Meeskoor.
Koor saavutas algusaastatel kiiresti edu. Koori liikmed valiti konkursi korras ning vastu võeti umbes 2/3 soovijatest.
Juba teisel tegutsemisaastal õnnestus kooril 1988. aasta Eesti meeskooride võistulaulmisel jagada teist ja kolmandat kohta.
Saavutusi
EKE Inseneride Meeskoor tegutses viisteist aastat väljaspool Tehnikaülikooli; alates 2006. aastast sai koorist ametlikult Tallinna Tehnikaülikooli taidluskollektiiv.
Inseneride Meeskoori võib pidada TTÜ vilistlasmeeskooriks, kus alati leiab endale koha näiteks Tehnikaülikooli Akadeemilises Meeskooris vanusepiiri taha jäänud lauluvend. Kui TTÜ AM on eelkõige tudengikoor oma vallatu repertuaari ja lava-show 'dega, siis Inseneride Meeskoor esindab meestelaulu klassikalisemat poolt, kus repertuaar on kestvam ja väljalihvitum.
Inseneride Meeskoor on eelkõige kontsertkoor. Koori repertuaari kuulub umbes 300 lugu, milles on nii meeskooriklassikat kui ka spetsiaalselt koorile kirjutatud uusteoseid.
Koori on juhatanud veel Elo Üleoja, Saari Tamm, Kristi Jagodin, Marje Metsis ja Killu Rikker (Rasva).
Eesti Raadio fonoteegis on rikkalikus valikus Inseneride Meeskoori lauldud laule. Koor on välja andnud 8 CD-plaati, neist üks kordusena.
Lauktihane
Lauktihane (Parus semilarvatus, sünonüümid Cyanistes semilarvatus, Sittiparus semilarvatus) on linnuliik tihaslaste sugukonnast.
Levila ja välimus
Lauktihane on Filipiinide endeem, ta on levinud Luzonil ja Mindanaol. Pikkus 13 cm. Liigil on eristatud kolme alamliiki, mille isaslindudel on pruunikasmust sinise läikega sulestik ja valge laup. Mindanao alamliigi P. s. nehrkorni isaslinnu tiival on valge laik. Emaslinnud ja noorlinnud on tuhmimad.
Elupaik ja pesitsemine
Lauktihane asustab tasandike ja mägede metsi, metsaservi ja džunglit kuni umbes 1150 m kõrguseni. Pesa teeb puuõõnsusse.
Kaitse
Lauktihane on vähe uuritud ja üsna haruldane, teda ohustab sobivate elupaikade kiire ja ulatuslik vähenemine.
Z̄āgrose mäed
pisi|Z̄āgrose mäed kosmosest. Z̄āgros (pärsia رشته‌كوه‌های زاگرس (Reshteh Kūhhā-ye Z̄āgros), kurdi Çîyayên Zagrosê) on mäestik Aasia edelaosas. Kulgeb Iraani mägismaa edelaosas loode-kagu suunas. Kõrgeim tipp 4548 m (Zardkūh). Piirneb kirdes Dasht-e Kavīriga ja edelas Mesopotaamiaga.
Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantselei Kolmas Osakond
Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantselei Kolmas Osakond (vene keeles Третье отделение Собственной Его Императорского Величества канцелярии) oli Venemaa keisririigi riikliku julgeoleku ametkond aastatel 1826–1880, mis tegeles eelkõige poliitiliste ja usuliste teisitimõtlejate jälitamisega.
III osakond ja tema järglane poliitilise politseina Politseidepartmangu 3. Asjaajamise Eriosakond (1881–1898) ja Politseidepartmangu Eriosakond (1898–) (Особый отдел Департамента государственной полиции в составе Министерства внутренних дел) 1881–1883 asusid Peterburi linnas Fontanka kanali ääres asuvas Fontanka tänava majas nr. 16.
1883 nimetati ümber Riigipolitsei Departemangust (Департамента государственной полиции) Siseministeeriumi koosseisus olevaks Politseidepartemanguks (Департамент полиции в составе Министерства внутренних дел).
3. juulil 1826 keiser Nikolai I poolt ukaasiga nr 449 kinnitatud kolmanda osakonna põhimääruse kohaselt, kuulusid osakonna pädevusse järgmised ülesanded:
Ajalugu
Kolmas osakond asutati pärast 14. detsembril 1825 toimunud dekabristide ülestõusu 3. juulil 1826 keiser Nikolai I korraldusel kui kõrgem poliitilise jälitusega tegelev politseiorgan, mille ametnike volitused ületasid kõigi teiste julgeoleku- ja korrakaitseüksuste volitusi, kuna ei allunud kohalikele valitsusorganitele vaid otseselt keisrile – Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantseleile.
Kolmanda osakonna asutaja ning esimene ülem oli baltisakslane Alexander von Benckendorff.
Kui riigivastaste poliitiliste süütegude avastamiseks jälitustegevusega tegelesid kolmanda osakonna ametnikud, siis kriminaalmenetluse normide alusel eeluurimise ja kohtueelse uurimisega riigivastastes ja poliitilistes süütegudes tegutsesid täitevvõimuna Sandarmi Üksikkorpusse (Отдельный корпус жандармов) kuulunud sõjaväelased.
Uurimisorganina tööd alustanud osakonnast sai Nikolai I valitsusaja kõige efektiivsem politseiametkond, kuid uurimisfunktsioon asendus aja jooksul üha enam repressiivfunktsiooniga. Aleksander II valitsusajal muutus ametkond ka üha ebaefektiivsemaks ega suutnud enam toime tulla Venemaal üha laiemat ulatust omandava revolutsioonilise liikumisega.
Pärast Aleksander II vastu suunatud atentaati 5. veebruaril moodustati 12. veebruaril 1880 Kõrgem Korraldav Komitee (Верховная распорядительная комиссия), millele allutati ka seni piiramatuid volitusi omanud kolmas osakond. Sama aasta 6. augustil 1880 kolmas osakond keiser Aleksander II ukaasiga nr 61279 likvideeriti ja selle juures tegutsenud sandarmikorpus allutati Siseministeeriumi Politseidepartemangule.
Juhid ja organisatsioon
III osakonna juhi ja SÜKi komandöri ametiülesannete koondamine ühele isikule ei tähendanud siiski kahe asutuse allüksuste dubleerivate ametikohtade likvideerimist, nii oli eraldatud SÜK staabiülema ametikoht kuni 1839. aastani, mis liideti III osakonna juhi ametikohaga ning ülejäänud dubleerivad ametikohad likvideeriti alles 1842. aastal
III osakonna juhatajad (vene keeles управляющий III отделением): Kolmas osakond oli jagatud esialgu neljaks, hiljem viieks allüksuseks. Allüksused kandsid ekspeditsiooni (экспедиция) nimetust ja nende vastutusalad jagunesid:
Poliitvangide kinnipidamise kohad
Kolmanda osakonna alluvuses tegutsesid mitmed riiklikud vanglad, kus peeti kinni riigi- ja riikliku usu vastaseid:
Valitseva režiimi poliitilisi oponente hoiti vangistuses Schlüsselburgi kindluses ning Peterburis asunud Schwarzgoldi majas ja Peeter-Pauli kindluse ühes osas.
Välislingid
Собственная Его Императорского Величества канцелярия Сопствена канцеларија Његовог императорског величанства
Ratsionaliseerimise Komitee
Ratsionaliseerimise Komitee oli Eesti nõuandev organ, mille ülesandeks oli kaaluda abinõusid, kuidas moderniseerida Eesti tööstusettevõtteid. Komitee asutati Vabariigi Valitsuse otsusega 4. märtsil 1938.
Komitee koosseisu kuulusid Karl Selter (esimees), Artur Leetberg, Eugen Uuemaa, Heinrich Uuemõis, Voldemar Erit ja Julius Ots.
Pärtel Salmar
Ta oli üks 12 teadaolevast Eesti sõjaväeteenistusse pärast 1920. aastat jäänud vähemusrahvusest optantidest ohvitsere ja ainukene ingerlasest opteerunud ohvitser.
Elulugu
Pärast juunipööret lasti Salmar teenistusest lahti. 1941. aasta juulis ta arreteeriti NKVD poolt ja saadeti 1942. aasta augustis 10 aastaks Irkutski oblastisse Južlagi. Ta suri töölaagris 1943. aasta jaanuaris.
Isiklikku
Pärast Eestisse tagasikolimist elas Salmar Nõmmel Vabaduse puiesteel. 1926. aastal abiellus ta Martha Volteriga, kellega ta sai 1927. aastal tütre Helga ja 1930. aastal teise tütre Elleni.
Loomaaedade loend
Siin on loetletud maailma loomaaedu.
Adolf Damaschke
thumb|Adolf Damaschke Adolf Wilhelm Ferdinand Damaschke (24. november 1865 Berliin – 30. juuli 1935 sealsamas) oli saksa kommunaalpoliitik.
Tema raamat "Kogukondliku omavalitsuse ülesanded" on ilmunud eesti keeles Konstantin Pätsi tõlkes (1908, 2. trükk 1938).
Lõunapoolkera
thumb|Lõunapoolkera Lõunapoolkera on ekvaatorist lõuna pool asuv osa Maast.
Lõunapoolkera keskmistel ja kõrgematel laiustel asuvatel aladel on talve keskpunkt juunis-juulis. Ka lähistroopilise kliimavöötme kuivaperiood on sel ajal. Vihmaperiood on aga põhjapoolkera mõistes talvel. Maa on periheelis ehk lähimas punktis Päikesele jaanuaris ehk põhjapoolkera talvel, seega on lõunapoolkera talved karmimad kui põhjapoolkera talved samal laiusel. Seda reeglit siiski pimesi järgida ei saa, sest kliimale avaldab märksa suuremat mõju näiteks kaugus meredest ja ookeanidest.
Lõuna pool ekvaatorit elab tunduvalt vähem inimesi kui põhjapoolkeral. Selle põhjuseks on mandrite asend. Põhjapoolkera on mandrite ja merede suhe peaaegu võrdne, lõunapoolkeral on aga maismaa pindala väike võrreldes merede pindalaga.
Lõunapoolkeral paistab Päike keskpäeval põhja suunast.
Mandritest asuvad täielikult lõunapoolkeral Austraalia ja Antarktis ning osaliselt Lõuna-Ameerika ja Aafrika.
Vaata ka
המיספירה
Pontianus
Pontianus oli paavst 230–235. Ta oli 18. paavst. "Liber Pontificalis" paigutab tema ametiaja Anteruse järele, peab tema ametiaja alguseks aastat 233 ja annab ametiaja pikkuseks 5 aastat 2 kuud ja 2 päeva.
Pontianus sündis "Liber Pontificalise" järgi Roomas ja oli Calpurniuse poeg.
Pontianus sai Rooma piiskopiks (paavstiks) 21. juulil 230. Tema ajal jätkus skisma Hippolytusega. Kuigi selle kohta puuduvad andmed, pidi Pontianus juhatama Rooma sinodit, millel arutati Origenese hukkamõistmist.
Pontianusele on omistatud kaks kirja, kuid nende autorsus on vaieldav ja need koostati arvatavasti tunduvalt hilisemal ajal. Ta olevat õhutanud kirikus psalmide laulmist, surmaeelse patutunnistuse andmist ja tervituse "Jumal olgu teiega" (Dominus vobiscum) kasutamist.
Ta ordineeris 6 presbüterit, 5 diakonit ja 6 piiskoppi.
Märtsis 235 sai Rooma keisriks Maximinus Traaklane, kes alustas peatselt kristlaste tagakiusamist. Pontianus ja Hippolytus olid esimeste vangistatute seas ja nad pagendati Sardiinia kaevandustesse sunnitööle. Asumisel leppisid Pontianus ja Hippolytus üksteisega, lõpetades 18 aastat kestnud kirikulõhe.
Pontianus oli esimene paavst, kes loobus ametist. "Liberiuse kataloogi" andmetel tegi ta seda 28. septembril 235 ja suri veidi hiljem (võib-olla novembris) Tavolara saarel viletsates tingimustes või peksti keppidega surnuks. See on esimene kuupäev paavstluses, mida peetakse ajalooliselt autentseks. Fabianus lasi tema surnukeha tuua Rooma, kus see viidi 13. augustil 236 või 237 San Callisto katakombides asuvasse paavstide krüpti.
Pontianusele pühitsetud kirikud asuvad Sardiinias Carbonias, Spoletos, Luccas ja Argentinas La Platas.
Richard Lessel
Richard Vilhelm Paul Lessel VR I/3 (28. juuni 1884 Kunda-Malla vald, Virumaa – aprill 1972) oli Eesti sõjaväelane (major).
Sündis 28. juunil 1884 Virumaal Kunda-Malla vallas. Sai üldhariduse Tallinna Reaalkoolis.
Alates 1904. aastast jalaväe reservlipnik, teenis suure osa Esimesest maailmasõjast Tallinnas politseiametnikuna. Mobiliseeriti 1916. aasta mais ja määrati teenima Peeter Suure merekindluse suurtükiväepolku.
Saabus 25. veebruaril 1918 1. Eesti suurtükiväebrigaadi, kus määrati 4. patarei ülemaks ning ülendati sama aasta 25. märtsil leitnandiks.
Nimetati Eesti Vabadussõja puhkedes esmalt 1. suurtükiväepolgu majandusülemaks ja kuu hiljem sama polgu patarei nr. 6 ülemaks. Alustas patarei formeerimist Tallinnas 20. detsembril 1918. Patarei sõitis 5. jaanuaril 1919 Paidesse, kust liikus lahingutega Petseri suunas, tegutsedes koos 2. ja 7. jalaväepolguga. 18. veebruaril 1919 viidi patarei 2. suurtükiväepolku, kus see nimetati ümber välipatareiks nr. 12. Pärast Vabadussõda patarei likvideeriti.
Ülendati 7. jaanuaril 1920 alamkapteniks ja 8. aprillil 1921 "kiiduväärt teenistuse ja väljateenitud aja eest" kapteniks. Autasustati Vabadussõjas üles näidatud sõjaliste teenete eest Vabadusristi I liigi 3. järguga.
Ülendati 22. veebruaril 1924 majoriks ning nimetati 1926. aastal suurtükiväepolügooni ülemaks.
Vabastati 17. märtsil 1934 tervislikel põhjustel tegevteenistusest.
Anti 15. aprillil 1936 sõjaringkonnakohtu alla süüdistatuna riigi raha omastamises aastatel 1929–1933.
Elas 1960 Saksamaal
Jaan Kibena
Jaan Kibena (12. mai 1904 Tännassilma küla, Võrumaa – 26. märts 1978 Võru) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant, 1940).
25. augustil 1926 lõpetas ta SVÜÕA suurtükiväe elukutseliste ohvitseride kursuse ning ülendati nooremleitnandiks. 1932. aastal ülendati ta leitnandiks. Ta teenis Aegna saare komandantuuris, kus ta 1940. aastal ülendati vanemleitnandiks.
Iceland Express
Iceland Express oli Islandi odavlennufirma, mille 24. oktoobril 2012 omandas WOW air. Lennufirma kodulennuväljaks oli Reykjavíki lennujaam. Lennufirma teenindas kahe liisitud lennukiga 17 sihtkohta Euroopas ja Põhja-Ameerikas.
Ajalugu
Firma asutati 2002. aastal. 27. veebruaril 2003 algasid igapäevalennud Kopenhaagenisse ja Londonisse. Selleks kasutati lennukeid Boeing 737-300, mis liisiti ettevõttest Astraeus koos meeskonna, hoolduse ja kindlustusega. Astraeusel ja Iceland Expressil on ühine omanik, Islandi reisibüroo Eignarhaldsfelagid Fengur hf.
Esmalt pidi Iceland Express alustama lende üle Atlandi ookeani juba 2007. aasta kevadel, aga see lükkus edasi Astraeuse omaniku, kelleks siis oli Suurbritannia ettevõte, rahaliste raskuste tõttu. Astraeusega sõlmitud lepingud võttis üle algul JetX Airlines ja siis Hello. Omanikettevõtte pankroti tõttu oleks Astraeus äärepealt likvideeritud, kuid Islandi ettevõte Fengur suutis selle pankrotipesast välja aidata, nii et ta sai tööd jätkata. Siiski algasid Iceland Expressi lennud Põhja-Ameerikasse alles 2010. aasta suvel.
Iceland Express lendas Newarki lennujaama 4 korda nädalas ja Winnipegi lennujaama 2 korda nädalas, vahel Boeing 737-ga, vahel Boeing 757-ga. Hooajalised lennud toimusid Orlandosse. 2011. aasta suvel algasid lennud ka Chicagosse ja Bostonisse.
thumb|[[Boeing 737-700]]
Lennukipark
Seisuga november 2011.
Eesti Üliõpilaste Ehitusmalev
pisi|EÜE töösuve avamine 1989. aastal pisi|EÜE töösuve avamine 1989. aastal pisi|EÜE töösuve avamine 1989. aastal Eesti Üliõpilaste Ehitusmalev (lühend EÜE) oli noorte vabatahtlik töökoondis, kuhu võisid astuda üliõpilased ja keskeriõppeasutuste õpilased. Malevat juhtis ELKNÜ Keskkomitee juures olev EÜE Keskstaap. Malev korraldas suvevaheajal oma liikmete tööd ja puhkust. EÜE algüksus oli rühm, mille eesotsas seisis komandörist, komissarist ja meistrist koosnev staap. EÜE sõlmis ettevõtetega töölepinguid. Vabal ajal harrastati taidlust ja sporti, korraldati ekskursioone, kohtumisi teiste rühmadega. EÜE-l oli oma lipp, vormirõivastus, liikmepilet, embleem ja rinnamärk. Oma sümboolika oli ka EÜE rühmadel.
Loomine
1956. aastal osales 120 TRÜ üliõpilast uudismaaprogrammis Kasahstanis, mis pani aluse EÜE tekkele. EÜE alguseks peetakse siiski 1964. aastat, kui Kasahstani Kotorkuli rajooni ehitustöödel osales 125 Eesti üliõpilasest koosnenud rühm. Alates 1966. aastast tegutsesid selle rühmad peamiselt Eestis. 1966. aasta on ka EÜE ametlikuks alguseks. Sellele eelnes tudengite ehitusmalevate koondamine ühe katusorganisatsiooni – Üleliidulised Üliõpilaste Ehitusmalevad – alla. Selle keskstaap loodi Komsomoli keskkomitee juurde.
Tegevus
1967. aastast hakkas ilmuma maleva häälekandja, ajaleht Noorte Hääl Eesti Üliõpilaste Ehitusmalevas, millest 1988. aastast sai Malevaleht.
1981. aastal oli EÜE-s umbes 2500 malevlast, tööd tehti 6.4 miljoni rubla eest.
Rtveli
thumb|280px|Rtveli [[Kahhethi |Kahheetias, Grigori Gagarin, 1847]] Rtveli (gruusia keeles: რთველი) on religioosse tähendusega traditsiooniline viinamarjade koristuspidu Gruusias. See on ammustest aegadest pärit iga-aastane sügisene veinipidu, mil veinitootja perekonnaliikmete ja sugulaste hooajaline, kiire ja raske tööpäev viinamarjakasvanduses lõpeb pidustuste ja tantsuga muusika ja rahvalaulude saatel. Rtveli algab tavaliselt septembris, kui viinamarjad on küpsenud.
Eesti Üliõpilaste Ehitusmalev
Tegevus
Mõned rühmad saadeti tööle teistesse NSV liiduvabariikidesse (nt Vene NFSV-sse Karjalasse, Jakuutiasse ja Kamtšatkale), vahetuse korras ka Euroopa sotsialismimaadele.
Rtveli
Veetmine
Rtveli’l ei ole kindlaksmääratud alguspäeva, see sõltub viinamarjasaagist, mis koristatakse, kui viinamarjakobarad on saavutanud õige küpsuse. Kvaliteetveini valmistamiseks peab suhkru ja happe vahekord viinamarjades olema: suhkrut 17–22% ja happesust 6–7 g / l, šampanja tootmiseks vastavalt 16–19% ja 7–10 g / l, magusate dessertveinide jaoks 25–27% ja 5–6 g / l ning lauaveinide puhul 14–19% ja 8 g / l.
Eesti Üliõpilaste Ehitusmalev
Tegevus
EÜE viimane kokkutulek oli 1993. aastal. Koos kolhooside-sovhooside, MEKide ja KEKide lagunemisega kadus vajadus EÜE järele. 1996 toimus Intsikurmus "kõigi aegade ehitusmalevlaste kokkutulek".
Rtveli
Veetmine
Saagikoristus algab tavaliselt kesksügisel. Kõige varem, septembri alguses, algab Rtveli Gruusia põhjaosas, külmemas Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi piirkonnas. Ida-Gruusias ja unikaalsete veinitootmismeetodite poolest tuntud Kahheetias  alustatakse septembri lõpupoole ning Lääne-Gruusias koguni oktoobri keskel. Seoses kuuma suvega, näiteks 2010. aastal, algas Rtveli kaks nädalat varem kui tavaliselt. Viinamarjad koristatakse kuiva ilmaga.
Rtveli kestab mitu päeva. Saak kogutakse vitstest korvidesse, mahl pressitakse ja uus vein pannakse „küpsema". See on gruusia viinamarjakasvatajatel kõige kiirem aeg, mil saagikoristamine kestab varahommikust kuni õhtuni, viinamarjad purustatakse ning värske mahl valatakse maa sisse kaevatud tohututesse savianumatesse ehk khvevri ' desse ja jäetakse käärima. Niiviisi, vanal traditsioonilisel meetodil, käärib vein tavatult kõrgel temperatuuril.
Muinsus
Rtveli on kesksügisese viljakuse, rohkuse ja mitmekesisusega seotud traditsiooniline veinipidu, mille juured ulatuvad kaugele Gruusia ja Iraani muinasaega. Rtveli-aega kogunevad veetma veinitootjapere ja kõik sugulased ning see on aeg, mil Gruusia veinitootmise südames Kahheetias veinikeldrid ehk maran ' id lõhnavad ja kõik teed on täis viinamarjakoormaid. Grusiinlased kasvatasid viinamarja vaatamata sellele, et muinasinvasiooni aegadel Alazani orgu Kahheetia tasandikule marssinud Pärsia šahhi sõdurid kasvandusi hävitasid ja maha põletasid. Ilmselt seetõttu on viinamarjade koristuspeost Gruusias kujunenud eksistentsiaalsuse, rahvusliku identiteedi ja ellujäämise sümbol. Gruusia veinil on sümboolne tähendus ja mitmed tooted on saanud tõeliseks ikooniks. Veinivalmistamise kultus on Gruusia kultuuri ja religiooni oluline osa.
Tallinna Linnavaraamet
Tallinna Linnavaraamet on Tallinna linna amet, mis tegeleb linnavara, munitsipaaleluruumide ning elamuehituse, maa maksustamise ja maakorraldusega seotud toimingute ning omandireformi lõpuleviimisega seotud küsimuste korraldamisega Tallinnas.
Konrad II (Saksa-Rooma keiser)
thumb|Keiser Konrad II miniatuuril
Konrad II (umbes 990 – 4. juuni 1039) oli esimene Franki ehk Saali dünastiast pärinev Saksa kuningas ning Saksa-Rooma riigi keiser. Konrad II krooniti Saksa-Rooma keisriks 1027. aastal. Ta liitis 1034 Saksa-Rooma riigiga Burgundia kuningriigi ehk Arelaadi, mille kuninga tiitel jäi keisri valdusse kuni 1806. aastani, ehkki 17. sajandist alates vaid formaalselt.
Arelaat oli üks kolmest kuningriigist keskaegses Saksa-Rooma keisririigis, teised olid Saksamaa kuningriik ja Itaalia kuningriik.
Valter Pärtelpoeg
Valter Pärtelpoeg (17. juuli 1908 – 24. märts 1938 Tartu) oli eesti ajakirjanik.
Õppis alates 1926. aastast Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteadus-, hiljem majandusteaduskonnas.
Töötas Postimehe toimetuses, oli 1933–1937 Üliõpilaslehe peatoimetaja.
Malév
Malév (Magyar Légiközlekedési Vállalat) oli Ungari rahvuslik lennufirma.
3. veebruaril 2012 kell 6.00 peatas Malév oma lennud, sest Ungari valitsus lõpetas lennufirma finantseerimise.
Lennukipark
2012. aasta seisuga oli Malévil 22 reisilennu
Lisaks kasutas Malév Boening 747 lennukeid.
Script for a Jester's Tear
"Script for a Jester's Tear" on briti ansambli Marillion esimene stuudioalbum, mis ilmus 1983. aasta märtsis. Album anti välja kolmes formaadis: LP, picture disc ja kassett, hiljem lisandus neile ka CD.
1982. aasta oktoobris ilmus ansambli tulevast esikalbumit tutvustavana mõeldud avasingel "Market Square Heroes", kuid lõpuks ei jõudnud singlil olnud kolmest loost albumile mitte ükski. Albumil avaldatud lood salvestati Londonis Marquee Studios ajavahemikus detsembrist 1982 kuni veebruarini 1983. Neist lugudest anti singlitena välja "He Knows You Know" (jaanuaris 1983) ja "Garden Party" (juunis 1983).
Plaadiümbrise kujundas Fishi näpunäidete järgi Mark Wilkinson, kes tunnistas hiljem, et lihtsalt unustas mõned Fishi soovitud detailid pildile joonistada. Fish rääkis ansambli veebilehel avaldatud meenutustes, et ta püüdis plaadiümbrisel taaselustada seda keskkonda, milles muusika sündis, nii on näiteks pildil kujutatud toa põrandal lisaks Marillioni enda kahele esimesele singlile ja teistele plaatidele ka Pink Floydi album "A Saucerful of Secrets".
See on ainus Marillioni stuudioalbum, millel mängib ansambli toonane trummar Mick Pointer, kellest hiljem sai teise tuntud progressiivse roki ansambli Arena asutaja ja löökpillimängija.
CD-versiooni lood
1997. aasta septembris ilmunud kaheplaadilise uustöötluse (remaster) teisel CD-l on järgmised lisalood:
Laava
pisi|[[Basaltne laavafontään]]
Laava on vedelas olekus kivimid, mis on vulkaanipurske tagajärjel maapinnale jõudnud.
Maa sisemuses olevat sulakivimeist koosnevat massi nimetatakse magmaks. Kui magma jõuab maapinnani, siis nimetatakse seda laavaks. Laavaks võidakse nimetatakse nii vedelat kui ka tardunud maapinnani jõudnud magmat.
Mööda maapinda vedelikuna voolav või voolanud tardunud laava on laavavool.
Vedel laava, mis täidab negatiivset pinnavormi, on laavajärv.
Vedel basaltne laavajuga, mis vulkaanilõõrist üles paiskub, on laavafontään. Laavafontäänid võivad tõusta mitmesaja meetri kõrgusele.
Laava on reeglina mitteplahvatusliku ehk efusiivse vulkaanipurske tulemus. Plahvatusliku purske käigus magma fragmenteerub ning ladestub maapinnale tefra ehk vulkaanilise settena.
Tardumata laava sisaldab peale vedela osa ka gaase ja tahkeid osi. Tardumata laava temperatuur on reeglina 700...1200 °C.
Tardunud laavast moodustuvad mitmesugused tardkivimid, näiteks basalt, andesiit, datsiit jne.
Viskoossus
pisi|[[Pahoehoe edasitungiv keel]]