cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lordoos (asend)
pisi Lordoos on mitmete imetajaliikide emaslooma (sh naise) paaritumisega seotud asend, kus selgroog on kõverdatud nii, et nimmepiirkonna nõgusus on suurenenud. Sellist asendit võib esineda emasloomadel nii paaritumise eel (valmisoleku näitamiseks) kui ka ajal.
Hans Müller (poksija)
Hans Müller (22. detsember 1915, Birsfelden – 28. aprill 1967, Basel) oli Šveitsi poksija.
Müller oli kokku kümnekordne Šveitsi meister: poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1940–1942 ja 1944–1945, keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1943. aastal ning raskekaalus (üle 80 kg) aastatel 1948–1951.
Müller sai raskekaalus (üle 80 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Gunnar Nilssonile (Rootsi) ning jättes vigastuse tõttu pidamata 3. koha kohtumise John Arthuriga (Lõuna-Aafrika Liit).
Müller osales poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1942. aasta Euroopa meistrivõistlustel (Breslau, 1942), kuid kaotas 1. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Otto Proffitlichile (Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning raskekaalus (üle 80 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951), kuid kaotas samuti 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Tallinna Tõnismäe Reaalkool
Tallinna Tõnismäe Reaalkool on üldhariduskool Tallinnas aadressil Pärnu maantee 50 (teine kooli aadress on Suur-Ameerika 2).
Selle eelkäija avati 1789. aasta kooliseaduse alusel ja sellega on Tallinna Tõnismäe Reaalkool Eesti vanim vene kool.
2019. aasta sügise seisuga käis seal koolis 845 õpilast.
Viljar Veski
Viljar Veski (sündinud 29. aprillil 1986) on Eesti korvpallur.
Tallinna Tõnismäe Reaalkool
Alates 1948. aastast on keskkooli lõpetanud ligikaudu 6000 inimest. Keskkooli lendude arv on 65.
Koolis on
Viljar Veski
Ta mängib aastast 2008 Eesti korvpallikoondises.
Näitleja Joller
"Näitleja Joller" on 1960. aastal valminud Eesti Telefilmi mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Voldemar Panso samanimelisel jutustusel.
Tallinna Tõnismäe Reaalkool
Koolis on internetiühendus, Wi-Fi, et töötada sülearvutitega. Arvutiklassis on 15 lauaarvutit. 22. novembril 1999 sai kool oma internetidomeeni ttrk.tln.edu.ee.
Näitleja Joller
Sisu
Toomas Joller on näitleja olnud juba kakskümmend aastat. Joller on populaarne ja talle on antud rahvakunstniku aunimetus. Ent tasapisi hakkab Jolleri täht tuhmuma. Ta muutub egoistlikuks ja enesekeskseks, tema osatäitmised jäävad pealiskaudseks. Näitleja sisemine põlemine nõuab tulivett, mida Joller koos oma sõbra komöödianäitleja Rutsiga ka ohtralt tarvitab. Tekivad probleemid ja vastuolud teatris. Kui Joller saab purjuspäi etendusele ilmumise eest käskkirja, siis esitab ta lahkumisavalduse.
Tallinna Tõnismäe Reaalkool
Kehalise kasvatuse tunde peetakse staadionil, spordisaalis ja treeningusaalis.
Näitleja Joller
Sisu
Joller läheb maale. Ta külastab endist näitlejat Augustit, kellega nad õitsvate õunapuude all istudes vestlevad olulistest asjadest. Sööklas saab Joller tuttavaks kraavihall Johannesega, kellega ta töötab kuu aega turbarabas kraavikaevajana. Seejärel elab Joller sovhoosis oma õe juures, kus ta tegeleb kohaliku näiteringi juhendamisega. Siis saab Joller telegrammi, milles teda kutsutakse teatrisse tagasi. Eneses selgusele jõudnuna pöördub ta teatritööle tagasi.
Tallinna Tõnismäe Reaalkool
Algkool
pisi|püsti|[[Pikk tänav 69 // Tolli tänav 1 hoone]] Tallinna Tõnismäe Reaalkooli ajalugu saab alguse kaheklassilisest vene koolist. Riigiarhiivi rahvakooli dokumendid kinnitavad, et Tallinna vene kogukonnal oli alates 1789. aastast kaks väikest kaheklassilist algkooli. 1873. aastal ühendas Haridusministeerium need üheks kolmeklassiliseks linnakooliks (vene keeles Ревельское 3-классное городское училище), mille asukohaks sai Pikk tänav 69.
Näitleja Joller
Varia
"Näitleja Joller" on kahtlemata üks nurgakivi eesti kultuurile iseloomulikus näitlejaameti mütologiseerimise ja heroiseerimise vundamendis.
Tallinna Tõnismäe Reaalkool
Algkool
1. jaanuaril 1874 oli koolis 69 õpilast ja 5 õpetajat, neist 2 usuõpetajat – oli nii õigeusu kui ka luteri õpetaja. 1889. aastal, seoses kooli 100. aastapäevaga muutis Venemaa Riiginõukogu Haridusministeeriumi ettepanekul kooli Keisrinna Katariina II nimeliseks Tallinna Algkooliks (vene keeles Ревельское городское училище Императрицы Екатерины II), 24. novembril tähistas vene kogukond pidulikult seda sündmust. Selle nimetusega jätkas kool oma tegevust 1917. aasta sügiseni.
Kooli aastapäev
20. novembril 1917 võttis Tallinna Linnavalitsus vastu otsuse:
"1. Anda linna algkoolidele numbrilised nimetused, kuna kehtivad nimetused ei ole ajale vastavad ja on keerulised ...
2. Ümber nimetada kõik Tallinna linna algkoolid."
Ruunavere sild
Ruunavere sild on sild Märjamaa vallas Tallinna–Pärnu–Ikla maantee 48. kilomeetril üle Kasari jõe. Sild ehitati aastal 2004. Silla pikkus on 4,78 m, laius on 28 m, sõidutee laius on 11 m.
Tallinna Tõnismäe Reaalkool
Kooli aastapäev
Kool sai numbriks 19 ja kandis seda numbrit 76 aastat.
Rahvakooliseadus
Kool jätkas tööd Eesti Vabariigis. Linnavalitsuse hariduskomisjon kaotas vanad koolivalitsusorganid ja kool läks üle täielikule riiklikule ülalpidamisele. Viidi sisse tasuta hommikueined, vähekindlustatud õpilased said materiaalset abi.
Ruunavere sild
Maanteeameti sildade registris on silla number 266.
Madukaellased
Madukaellased on kahe loomarühma nimetus:
Tallinna Tõnismäe Reaalkool
Rahvakooliseadus
1920. aasta mais võttis Eesti Vabariigi Valitsus vastu algkooliseaduse, 1922. aastal keskkooliseaduse. Selle seaduse järgi sai ühtse rahvakooli esimeseks astmeks kuueklassiline algkool, õppimine seal oli tasuta ja kohustuslik kõigile lastele. Teiseks astmeks sai viieaastase õppeajaga gümnaasium. Gümnaasiumis õppimine oli tasuline ega olnud kohustuslik.
Kooli uus aadress
Palju aastaid töötas kool keskaegses hoones, kus ei olnud õppetööks vajalikke tingimusi: klassitoad olid väikesed, valgustus ebapiisav ning polnud saali kehakultuuritundideks ja ühisüritusteks.
Kohustusliku ja tasuta õpetuse kehtestamisega kasvas õpilaste arv 369-ni. Kool hakkas tööle kahes vahetuses. 1934. aastal muutus kooli aadress. Linnavalitsus paigutas kooli ümber Karu tänav 16, Juudi Algkooli hoonesse. Seal sai kuueklassilise hariduse igal aastal 40–70 õpilast. Koolijuhtidena töötasid neil aastail: I. Roitman (1917–1918), A. Matvejev (1918–1925), D. Seledets (1926–1945).
Kooli lõpetajad jätkasid võimaluse korral edukalt õpinguid Vene Gümnaasiumis ja paljudel neist oli aastate jooksul märkimisväärne roll Eesti ühiskondlikus elus. Nende hulgas olid Volh (1872–1900) ja K. Leinus (1916–1917). Leonid Gordejev (kooli lõpetaja 1931. aastal) oli majandusteaduste kandidaat, dotsent. Pensionile jäämiseni töötas ta Kaubandusministeeriumi Projekteerimis-Tehnoloogiainstituudis. J. T. Fomin (kooli lõpetaja 1937. aastal) oli professor, Tallinna Tehnikaülikooli kateedrijuhataja. V. Jakobs (Kornelius) (kooli lõpetaja 1938. aastal) oli Tallinna ja kogu Eesti peapiiskop.
Koolil olid oma traditsioonid, tähistati oma tähtpäevi. Pidulikult tähistati jõule: kaunistati kuusk, lapsed laulsid, mängisid ja tantsisid selle ümber. Kõik õpilased said väikese kingituse. Suursündmuseks õpilaste elus said kooli näitemängud, mida lavastasid õpetajad J. Vilamova ja M. Janson, näidendi "Rahuingel" autor. Näidendeid ei kantud ette ainult koolis, vaid ka Vene Draamateatri laval ja eesti keeles teatris Estonia. Igal aastal tähistas kool kevadel emadepäeva: lapsed kinkisid emadele lilli, esines lastekoor, loeti luuletusi ja kanti ette naljakaid stseene koolielust.
Jätkates vene kogukonna traditsioone, kes 24. novembril 1889 tähistas oma kooli asutamise 100. aastapäeva, võttis kooli pedagoogiline nõukogu 1925. aasta sügisel vastu otsuse: lugeda 24. november kooli sünnipäevaks. Seda päeva tähistati kõigil järgmistel aastatel pidupäevana.
Pidupäevaks kujunes ka õppeaasta lõpetamine. Õpetajad ja vanemate klasside õpilased käisid laevasõidul Tallinna lahel, seejärel korraldati piknik Pirita jõe ääres.
Sõda ja esimesed sõjajärgsed aastad
Teine maailmasõda muutis kooli elu järsult. 28. augustil 1941 tulid linna Saksa väed ja sõjaväeametkond võttis koolihoone oma valdusse. 19. kool viidi üle vanasse hoonesse Pikk 69. Ainsa vene koolina Tallinnas oli 19. kool ülekoormatud ja töötas kolmes vahetuses, tundide pikkust lühendati 35 minutini.
Sügisel 1944 algasid koolile sõjajärgsete aastate rasked tingimused. Kaua ei olnud koolil oma hoonet, koliti tihti: Pikalt tänavalt Laiale tänavale, sealt Tallinna 2. Keskkooli ruumidesse, siis ajutiselt Hariduse 8, kuhu 19. Kool jäi kuni 1960. aastani. Kooli sisustus oli väga tagasihoidlik, ei jätkunud õpikuid ega õppevahendeid. Kool töötas sõjajärgseil aastail tütarlastekoolina.
Tallinna 19. Keskkool
1945. aastal laskis 19. kool esmakordselt välja 7-klassilise kooli lõpetajad. Kooli elus algas uus periood – saadi õigus olla keskkool. 1948. aastal lõpetas esimene lend keskkoolilõpetajaid. Keskhariduse said 19 õpilast, aasta pärast – 26. Lõpetajate hulgas oli Svetlana Ulitina, meie kooli õpetaja.
1955. aastal sai Tallinna 19. Keskkoolist segakool, see tundus uus ja ebaharilik. Õpetajad ja õpilased olid erutatud ja ärevil, arutati, mida toob nende ellu poiste ja tütarlaste õpetamine ühes koolis.
Kooli 1958. aastal lõpetanud Marina Gavrilova (Belinson) mälestustest: " 1. september, õppeaasta esimene päev. Ärevuse ja uudishimuga ootasime poisse oma klassi. Pidasime neid alati võrukaelteks. Räägiti, et nad isegi ei pese ennast iga päev. Ja äkki istuda ühes pingis. Esimestel päevadel jäime kõiges poistele alla. Koridorides käisime paarikaupa, koolivormis, rääkisime vaikselt. Aga väga ruttu muutusid meie "naistekooli" käitumisreeglid. Selgus, et koridoris võib tormata poistest maha jäämata, kiusajale võib vastu hakata. Ja kui oma jõust jäi vaheks, tulid teised tüdrukud appi, ajasid vallatleja kaugemasse nurka, korrapidajaõpetaja silma alt ära ja hakkasid "kasvatama". See oli nii huvitav. Peagi veendusime, et poisid on head sõbrad."
1960. aastast viidi koolis sisse polütehniline tööõpetus. Märgatavalt suurenes 9. klasside arv (need täitusid 8. ja Tallinna 32. 8-klassilise Kooli lõpetajatega). Tulid uued õppeained ja tootmispraktika. Sisustati elektrotehnika, joonestamise, masinakirja ja stenograafia kabinet. Seejärel läks kool täielikult üle kabinetsüsteemile. Paljud õpetajad kujundasid oma kabinetid loominguliselt ja suure armastusega.
Linnaülevaatusel märgiti parimate hulgas ära matemaatikakabinet (õpetajad N. Kunshina, T. Potapova), füüsikakabinet (õpetaja T. Beloussova), geograafiakabinet (õpetaja A. Kontorina), algklasside kabinet (õpetaja V. Karpenko), kodumajanduse kabinet (õpetaja M. Rozenshtein) ja stenograafiakabinet (õpetaja T. Kopõltsova).
Tallinna 19. Keskkool paistis alati silma kõrge õppeedukuse ja suure kõrgkoolidesse astujate arvu poolest. Praegugi on Tallinna Tehnikaülikoolis gruppe, kus kuni kolmandik üliõpilastest on selle kooli lõpetajad. Kooli õpilased võtavad igal aastal osa ülelinnalistest, vabariiklikest ja piirkondlikest aineolümpiaadidest, kus on saavutatud auhinnalisi kohti.
Üleliidulistel matemaatikaolümpiaadidel said A. Ratskas (1972. aastal) ja A. Tavet (1976. aastal) esimese järgu diplomid, vabariiklikul olümpiaadil sai Aleksandr Volja 1991. aastal III järgu diplomi. Paljud kooli vilistlased peavad Tallinna 19. Keskkooli oma perekonnakooliks, selles koolis õpivad nende lapsed ja lapselapsed. M. Gavrilova (Belinson) mälestustest:
"Meie suurearvulisest perekonnast oli 12 inimesel õnn õppida 19. koolis. Esimeseks õpilaseks oli aastatel 1921–1924 minu tädi. 19. keskkoolis saime keskhariduse mina, minu abikaasa ja meie lapsed, aga Z. Tarassenko oli meie jaoks "perekonnaõpetaja".
19. koolis on õppinud Gordejevite ja Pavlovite kolm põlvkonda. Möödunud aastate lõpetajad meenutavad suure tänutundega oma kooli, õpetajaid Z. Tarassenkot, A. Skvortsovat, L. Filippovat, A. Kontorinat, J. Kunshinat, T. Beloussovat ja paljusid teisi.
Ninel Zavarzina (1978. aasta lõpetaja, arst) meenutab: "Selja taga on pikad õpinguteaastad. Ja pole päeva, mil ma poleks mõelnud oma koolile, kus möödusid 10 aastat minu elust, mõelnud mulle kallitele õpetajatele, kes õpetasid igaüht meist olema Inimene maa peal".
Aleksandr Tearo (1985. aasta lõpetaja): "Kooliaastad… Mis jääb neist kõige rohkem meelde? Muidugi õpetajad, kes võtsid meid vastu kooli uksel 1975. aastal ja saatsid suurde ellu 1985. aastal. Aga kõige rohkem on meelde jäänud õpetaja Mihhail Gussevi tunnid. Praegu õppides instituudis, meenutan tänutundega kõrgema matemaatika matemaatilise analüüsi tunde." .
Jaak Valk
Jaak Valk (27. märts 1867 Vana-Põltsamaa vald (Põltsamaa kihelkond) – 13. juuni 1952) oli eesti kirikuõpetaja.
Lõpetas 1890 Tartus gümnaasiumi. Õppis 1891–1898 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Peterburi Jaani koguduses. Ordineeriti pastoriks 18. novembril 1901. Peterburi Jaani koguduse abiõpetaja 1898–1901. Rõuge koguduse abiõpetaja 1902–1903. Puhja koguduse õpetaja 1903–1914. Peterburi Jaani koguduse viimane õpetaja 1914–1920. Urvaste koguduse õpetaja 1921–1936. Siirdus emerituuri aastal 1936.
Isiklikku
Tema poeg Laur Valk oli arst.
Uniohakalaadsed
Uniohakalaadsed (Dipsacales) on õistaimede selts.
Vilgjärv
Vilgjärv (ka Valgjärv, Pikri järv) on järv Valga maakonnas Tõrva vallas Aitsra külas. Veekogu pindala on 2,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 733 m.
Päärdu-Mõisaküla
Päärdu-Mõisaküla (varasema nimega Päärdumõisa) oli küla Läänemaal. Küla jääb tänapäeval Päärdu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Vigala kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Päärdu külaga.
Külast on teateid alates 1922 (Päärdumõisa).
Raido Villers
Raido Villers (sündinud 28. novembril 1982 Jõhvis) on endine Eesti korvpallur.
2000–2011 mängis ta klubis BC Rakvere Tarvas.
Põristi
Põristi on liiklusohutuse taset tõstev element, mis on rajatud pikisuunas sõidutee teljele, välimisele servale või ohutussaarele.
Georgi Balakšin
pisi|2016 Georgi Ruslanovitš Balakšin (vene keeles Георгий Русланович Балакшин; sündinud 6. märtsil 1980 Lenini rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi  rahvusest Sahha poliitik ja endine poksija, olümpiamedalist, Põhjatähe ordeni kavaler.
Ta võitis poksi kärbeskaalus 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis pronksmedali. Ta on kolmekordne Euroopa meister (2002, 2004, 2006) ja paljukordne Venemaa meister.
Haridus ja töökäik
Ta lõpetas 2006. aastal Ammossovi-nimelise Jakutski Riikliku Ülikooli erialal "kehakultuur ja sport" ja 2011. aastal Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Venemaa Rahvamajanduse ja Riigiteenistuse Akadeemia (kutsutakse ka Presidendi akadeemiaks ) jurisprudentsi erialal.
pisi|100px| [[Venemaa teeneline meistersportlane| Venemaa teenelise meistersportlase rinnamärk ]]
Blue Remembered Earth
"Blue Remembered Earth" on Walesi päritolu Briti kirjaniku Alastair Reynoldsi 2012. aastal ilmunud ulmeromaan.
See on triloogia "Poseidon's Children" (algse pealkirjaga "11K") esimene raamat, mis jälgib inimühiskonna arengut järgneva 11 000 aasta jooksul.
Sarja esimese raamatu tegevus toimub 22. sajandil, kui Aafrika on domineeriv majanduslik ja tehnoloogiline võim, kajastatuna Geoffrey Akinya ja tema õe Sunday silme läbi.
Rabivere maastikukaitseala
pisi|[[Kaselaug Rabivere maastikukaitsealal.]] pisi|Rabivere raba talvel Rabivere maastikukaitseala on kaitseala Raplamaal Kohila vallas Põikma, Mälivere, Aandu, Kadaka, Hageri, Pihali, Rabivere, Adila ja Rootsi külas ning Rapla vallas Röa, Koigi ja Kuku külas. Kaitseala pindala on 2157,6 ha, geograafilised koordinaadid on.
Kaitseala läbivad või sellel asuvad järgmised veekogud: Sootaguse peakraav, Padriku oja, Maidla jõgi, Kaselaug, Pikklaug (Ida-Pikklaug), Pikklaug (Lääne-Pikklaug), Kõnnujärv, Seli raba laugas, Sopi järvik, Sopi järv.
Rabivere maastikukaitseala kattub Natura-alaga Rabivere loodusala.
Kaitseala on moodustatud aastal 1981 Rabivere raba kaitsealana.
Vööndid
Rabivere maastikukaitseala Keskkonnaregistri kood on KLO1000246.
Heliisolatsioon
Heliisolatsiooniks nimetatakse meetmeid heliallika või heliallikate tekitatud helirõhu vähendamiseks antud helide tajuja suhtes. Ehitusakustikas takistab heliisolatsioon heli kostmist ühest ruumist teise.
Isoleerimine
Heliisolatsiooni kasutatakse soovimatute helide ehk müra vähendamiseks või tõkestamiseks. Õhuheli isoleerimiseks on mitmeid võimalusi. Näiteks planeerimise faasis teadaolevate valjude heliallikate kaugemale paigutamine võimalike vastuvõtjate suhtes. Veel on võimalik paigaldada helitõkkeid, ehk heli peegeldavaid ja/või helineeldematerjale. Lisaks on oluline vastavalt olukorrale piisava heliisolatsiooni võimekusega ehitustarindite ja sõlmede valimine.
Tarindi õhuheliisolatsioonivõime
Õhuheliisolatsioonivõime või lühemalt heliisolatsioonivõime R [dB] tehakse kindlaks võimsuste suhte kümnendlogaritmina järgmiselt:
,
kus W_ion tarindile langev helivõimsus. Tarindile suunatud helivõimsus tekitab võnkeid, mis omakorda kiirgavad helivõimsuse W_ttarindi teisele küljele. Heliisolatsioonivõimele võidakse saada mistahes positiivne dB-väärtus. Hea heliisolatsioonivõime tähendab, et läbi tarindi kandub võimalikult vähe helienergiat ehk R dB väärtus on võimalikult suur. Heliisolatsioonivõime mõistel on analoogia laiema mõistega: edastamise kadu.
Ühest tükist koosnevate tarindide, näiteks betoonist seina korral järgib läbivus massitoimeseadust. Ehk mida massiivsem on tarind, seda väiksem kogus heli sellest läbi jõuab. Kergete tarindide korral, mis koosnevad mitmest kihist, nagu näiteks kipsseinad, kehtib võnkumise massiseadus. Kui kasutatakse väga tõhusalt summutavat materjali, näiteks kivivilla, kahe seinakihi vahel, siis heli isoleerimise võime suureneb. Mida laiemad õõnsused villal on, seda suuremat kasu kivivill toob. Võrreldes tühjade õõnsustega on täidetud õõnsuste korral tavaliselt võimalik saavutada 5–10 dB tõus R ühikus.
Kui tarind koosneb mitmest elemendist – näiteks sein akende ja uksega. Sel juhul on igal elemendil oma heli edastamise omadused ning tuleb arvutada üldine helivähendamise indeks. Helivähendamise indeks aukude ja pilude jaoks on võrdeline 0 dB.
Pilude ja aukude mõju võib sellegipoolest olla tähtis, näiteks ühenduskohad kahe seina vahel, vahed uste ja akende ümber ilma tihenditeta. Kui piludesse on paigaldatud akustiliselt summutav materjal, annab see kokku kõrgema helivähendamise indeksi pilude jaoks. pisi|241x241px|Läbilõige standardi kohasest löögimasinast löögiheliisolatsiooni mõõtmiseks
Löögiheliisolatsioon
Löögiheli on struktuuriheli, mis tekib näiteks kõndimisest, esemete kukkumisest ja mööbli ümberpaigutamisest. Seega on löögiheli korral olemas otsene kontakt tarindiga. Kontakti (löögi) tagajärjel paneb tarind ümbritseva õhu võnkuma ja seda kuuldakse teispool tarindit õhuhelina. Enamasti mõõdetakse löögiheliisolatsiooni lähteruumi alla jäävas ruumis, kuid teatud juhtudel mõõdetakse löögiheliisolatsiooni kõikides lähiruumides, ka ruumiga diagonaalselt paiknevates. Löögiheliisolatsiooni mõõtmiseks kasutatakse löögimasinat, milles on viis 0,5 kg haamrit, mis kukuvad põrandale 40 mm kõrguselt. Helirõhutaset mõõdetakse vastuvõtvas ruumis standardi ISO 140-6 (laborimõõtmised) või ISO 140-7 (hoones mõõtmine) kohaselt tertsribade kaupa sagedustel 100–3150 Hz.
Ülekandumine
Ülekandumise kao või heli vähendamise indeksit R dB kasutatakse efektiivsuse mõõtmiseks, seina, põranda, ukse või teise heli läbimist piirava elemendi suhtes. Ülekandumine varieerub sagedusega ning kadu on suurem kõrgetel sagedustel. Heli ülekandumise kadu mõõdetakse mõõtühikuga detsibell (dB). Mida suurem on ülekande kadu seinas, seda paremini toimib sein soovimatu müra vähendajana.
Summutamine
Summutamine tähendab heli resonantsi vähendamist ruumis, neelates helilaineid või neid peegeldades. Heli neelamine vähendab üldist mürataset, kuid heli peegeldamine ehk ümbersuunamine muudab heli kahjutuks või isegi kasulikuks, vähendades heli siduvust omavahel. Summutamisega saab vähendada akustilist resonantsi õhus, või mehaanilist resonantsi ruumis endas või selles olevates elementides.
Kaugus
Heli lainete energiatihedus väheneb, kui need laiali jaotuvad, seega heli vastuvõtja ja tekitaja vahelise kauguse suurendamine tekitab olukorra, kus heli vastuvõtjale jõuab väiksema intensiivsusega heli. Tavapärases kolmemõõtmelises süsteemis, kus on heli allikas ja heli vastuvõtja, jaotatakse helilainete tugevus laiali allikast lähtuvalt pöördvõrdelise kauguse pöördväljaga.
Helineelduvus
Kuigi helineeldematerjale kasutatakse peamiselt ruumide järelkõla kestuse vähendamiseks, on neil suur mõju ka heliisolatsioonile. Helineelduvuse korral kandub osa tarindilt peegelduvast ja teda läbivast helilaine energiast soojuseks. Seejuures on heli neeldumisel tarindis eri liiki materjalide korral erinevad toimemehhanismid. Materjali helineelduvust iseloomustab helineelduvustegur, mis määratakse erinevates sagedusribades, moodustades materjali akustilise neeldumisprofiili.
Peegeldumine
Kui helilained tabavad mingisugust pinda, peegelduvad need sõltuvalt sellest, milline on pind. Betooniga kokkupuutel erineb heli tagasi peegeldumine suurel määral sellest, mis on näiteks kokkupuutel pehmema pinnaga (nt klaaskiud). Välises keskkonnas näiteks maanteede ääres, kasutatakse tihti heli summutamiseks müraseinu või paneele, mis peegeldavad heli ülespoole.
Ruumisisene ruum
Ruumi sees oleva ruumi meetod on üks heliisoleerimise viis, kuidas tagada heli edasilevik, väljaspool käesolevat ruumi. Enamik vibratsioone/helisid kandub ruumist väljapoole mehaanilisel teel. Vibratsioon suudab läbida otse kivi- ja puitseinad ning muud jäigad tarindielemendid. Kui vibratsioon jõuab näiteks laeni, põrandani või aknani töötab see justkui heli võimendajana ning seda on tunda või kuulda ka teises ruumis. Mehaaniline edasikandumine on palju kiirem, efektiivsem ja võimendub teiste elementide poolt tõhusamalt kui sama tugevusega lained, mis levivad õhu kaudu. Akustilise vahu ja teiste heli neelavate vahendite kasutamine ei ole tõhus viis edastatud vibratsiooni tõkestamiseks. Soovitatakse katkestada igasugune ühendus vibratsiooni tekitava ruumi ja selle ümber oleva keskkonna vahel. Seda nimetatakse akustiliseks eraldamiseks. Ideaalne eraldamine hõlmab nii jäikade materjalide kui ka õhu kaudu levivate vibratsioonide kõrvaldamist. Seega kontrollitakse sageli ka õhuvoolu ruumis. Sellisel eraldamise viisil kehtivad ka ohutusnõuded. Ruumis peab olema tagatud ventilatsioon ning gaasil põhinevaid kütteseadmeid ei tohi kasutada.
Heli tühistamine
Heli tühistavad generaatorid on tänapäevane innovatsioon. Heli tuvastamiseks kasutatakse mikrofoni ning heli analüüsitakse arvutiga. Seejärel tekitatakse helilaineid vastupidise faasiga (180˚ faasiga kõikidel sagedustel) ning need edastatakse läbi kõlari. See lõhub helilained neile vahele segades ning tühistab enamiku mürast.
Vähenda müra
Müra saab vähendada, näiteks ostes mõne uue seadme koju, juhul kui selleks tekib vajadus. Seadmete tootjad on müraprobleemiga kursis ning kindlasti uuemad mudelid on kõvasti vaiksemad võrreldes vanematega. Tavapäraste koduste seadmete, nagu nõudepesumasina, ventilaatorite ja teiste masinate vahe müra tekitamisel on märgatav, kui võrrelda uut ja vana mudelit.
Tony DeAngelo
Aastatel 2011–2015 mängis DeAngelo Ontario Hockey League'i klubis Sarnia Sting ja Sault Ste. Marie Greyhounds. Aastatel 2013–2015 oli DeAngelo OHL-is kolmel hooajal järjest kõige resultatiivseim kaitsja. 2015. aastal pälvis ta OHL-i kõige silmapaistvamale kaitsjale antava Max Kaminsky Trophy ja ta valiti kogu Canadian Hockey League'i parimaks kaitsjaks.
2014. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i draft'is 19. valikuna. Hooajal 2015/16 mängis ta American Hockey League'i klubis Syracuse Crunch, mis on Lightningu noorteklubi. Lightningu meeskonnas tal NHL-is debüüti teha ei õnnestunud, sest 2016. aasta juunis siirdus ta Arizona Coyotes. NHL-is tegi ta Coyotesi meeskonnas debüüdi 8. novembril 2016 mängus Colorado Avalanche'i vastu, lüües selles mängus oma esimese NHL-i värava.
2017. aasta juunis liitus DeAngelo New York Rangers, kus mängis kokku neljal hooajal. 2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Carolina Hurricanesiga. 2022. aasta juulis kaubeldi DeAngelo Hurricanesist Philadelphia Flyersi, kellega ta sõlmis seejärel kaheaastase lepingu.
Heliisolatsioon
Kasuta heli summutavaid materjale
Kõvad pinnad peegeldavad helilaineid. Pehmed neelavad neid.
Mai (Pärnu)
Mai on Pärnu linnaosa, mis paikneb Pärnu jõe ja mere ääres, Eeslinna ja Raeküla vahel.
Heliisolatsioon
Kasuta heli summutavaid materjale
Selleks, et helilained ruumis lihtsalt edasi-tagasi ei peegelduks. Kasuta kõvade materjalide asemel pehmeid " neelavaid " materjale. Selleks on võimalik paigaldada lakke heli summutavad villa kihiga plaadid ning põrandale müra summutava pehme kihiga vaipkatteid. Kõige odavam viis müra summutamiseks ruumis on osta müra summutavad kardinad. Neid on võimalik hankida näiteks Amazonist ligikaudselt 30 euro eest.
Mai (Pärnu)
Mai linnaosa tänavad
Mai linnaosas on 19 tänavat, milleks on:
Heliisolatsioon
Paigalda heli summutavad uksed
Kõige suurem ava, kust saab heli seinast edasi kanduda, on tavaliselt uks. Kõige efektiivsem ja lihtsam viis on paigaldada jäik, tihe uks. Enamik uksi on just kõige hullemad heli edasi kandjad (seest õõnsa ehitusega). Need pole sugugi efektiivsed heli summutajad. Muidugi massiivsed uksed on kallimad, kuid nende hulgas on ka palju laiem ja elegantsem valik.
Mai (Pärnu)
Planeeritud tänavad
Mai linnaosas planeeritud tänavad:
Heliisolatsioon
Lisa siseustele tihendid
Enamik helist ei kandu edasi läbi ukse, vaid ukse ümber olevatest vahedest. Helipidavuse tagamiseks on oluline ka paigaldada tihendid mis peaksid tagama ümber ukse perimeetri täieliku tiheduse. Tiheda ehitusega ukse ning tihendide paigaldamisega, peaks lõpptulemusel jõudma helipidavus klassi vahemikus 34–36 dB.
Korrigeeri helisüsteemi
Bassikõlarid tekitavad väga madalaid sagedusi ning seetõttu on need ka kõige probleemsemad. Selle vastu on parim lahendus paigaldada bassikõlari alla isoleeriv alus, mis võtab vastu selle tekitatud vibratsioonid. Sellise lahendusega tekitab bassikõlar madalad sagedused, mida tahab sinu kõrv kuulata, kuid ei kanna vibratsiooni edasi kogu majale.
Vesiroosilaadsed
Vesiroosilaadsed (Nymphaeales) on õistaimede selts.
Turner Battle
Turner Battle (sündinud 11. jaanuaril 1983 Kernersvilleis Põhja-Carolinas) on endine Ameerika Ühendriikide korvpallur.
Wells Coates
pisi|Isokon Building (ehitatud 1934) pisi|10 Palace Gate (ehitatud 1939) Wells Wintemute Coates (17. detsember 1895 Tokio – 17. juuni 1958 Vancouver) oli Kanada päritolu Briti arhitekt.
Turner Battle
2005 mängis ta klubis Kalev/Cramo.
Wells Coates
Coates sündis metodisti misjonäride Harper Havelock Coatesi (1865–1934) ja Sarah Agnes Wintemute Coatesi (1864–1945) kuuelapselise pere vanima lapsena. Ema oli õppinud arhitektuuri "pilvelõhkujate isa" Louis Sullivani juures ühe esimestest misjonikoolidest Jaapanis.
Coates reisis 1913 koos isaga ümber maailma. Seejärel osales ta Esimeses maailmasõjas algul kuulipildurina ja hiljem lendurina Royal Air Force'is.
Coates lõpetas 1920. aastal Briti Columbia Ülikooli bakalaureusekraadiga. Järgnevalt õppis ta tsiviilehitust East London College'is, kus sai 1924. aastal filosoofiadoktori kraadi.
Coates oli modernist. Ta osales 1933 Rahvusvahelisel moodsa arhitektuuri kongressil, mis võttis vastu Ateena harta. Coates oli Rahvusvahelise moodsa arhitektuuri kongresside Suurbritannia haruorganisatsiooni ehk Moodsa arhitektuuri uurimisrühmaks nimetatava mõttekoja asutajaliige.
Coates pooldas Le Corbusier' põhimõtet, et majad peaksid olema "elamise masinad". See ideaal kajastub kõige paremini 1934 Londonis valminud Isokon Buildingis. On väidetud, et see meenutab "elamise masinat" rohkem kui Le Corbusier' enese ükskõik milline projekt. Selles majas elas mõnda aega ka Agatha Christie, kes võrdles selle välimust liinilaevaga. Isokoni hoone oli omast ajast ees. 1946 valis ajakiri Horizon Magazine selle Inglismaa kõige inetumate hoonete seas teisele kohale. 1990. aastatel oli hoone seisukord muutunud väga halvaks. Alles 2000. aastatel taastati Isokoni hoone täielikult.
Coates oli arhitektuurilises mõttes ka leiutaja. Ta töötas välja niinimetatud 3-2-projekti, kus hoone ühes osas on 3 korrust sama kõrged kui 2 korrust teises osas, nii et hoone ühes osas on korrused poolteist korda kõrgemad kui teises. Niisugune hoone on näiteks 10 Palace Gate. Ta võttis kasutusele ka D-kujulise uksekäepideme, mida kasutatakse laialdaselt näiteks Skandinaavias.
1930 projekteeris Coates BBC-le stuudio. Tema tehniliste uuenduste seas oli mikrofonistatiiv, millel oli nii pikk õlg, et see ulatus igasse stuudio ossa. Õla otsas oli mikrofon. Statiiv oli nii hästi tasakaalustatud, et ei kukkunud ümber, ükskõik millisesse stuudio ossa mikrofoni ei suunatud. Niisugune mikrofonistatiiv sai niihästi BBC-s kui ka paljudes teistes stuudiotes tüüpiliseks seadmeks.
Coates projekteeris ka jahitüübi Wingsail. Sellel oli jäik puri, mis oli paigaldatud katamaraani kerele. Ta asutas nende jahtide tootmiseks ja müümiseks ka ettevõtte, aga see projekt ebaõnnestus.
Elu lõpul asus Coates elama Ameerikasse. 1955–1956 õpetas ta Harvardi ülikooli disainikoolis koos Walter Gropiusega, aga ei olnud seal õnnelik.
Wells Coates suri Vancouveris 17. juunil 1958 südamerabandusse.
Martynas Yčas
Martynas Yčas (10. detsember 1917 Voronež – 22. aprill 2014 Boulder) oli leedu bioloog, kes töötas Ameerika Ühendriikides.
Bentheim-Tecklenburg-Rheda
thumb|Bentheim-Tecklenburg-Rheda vapp
Bentheim-Tecklenburg-Rheda oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Nordrhein-Westfaleni loodeosas ja Alam-Saksimaa edelaosas. Bentheim-Tecklenburg-Rheda tekkis aastal 1606 Bentheim-Steinfurti jagunemisel ja see mediatiseeriti aastal 1806 Preisimaale.
Bentheim-Tecklenburg-Rheda krahvid (1606–1806)
thumb|[[Rheda-Wiedenbrück|Rheda loss]] thumb|[[Hagen-Hohenlimburg|Hohenlimburgi loss]]
August Kõrbe
August Kõrbe (25. september 1933 – 28. aprill 2013) oli eesti õppejõud ja tööõpetuse metoodik.
1956. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnikumi.
1961. aastast töötas ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis puidutöö õppejõuna, hiljem oli õppejõutöö kõrval ka üldtehniliste distsipliinide kateedri juhataja, matemaatika-füüsikateaduskonna prodekaan ning tööõpetuse ja metoodikakateedri juhataja.
Ta koostas (nii üksi kui ka kaasautorina) tööõpetuse õpikuid ja metoodilisi materjale.
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Bulgaaria ühendamine
pisi|[[Bulgaaria vürstiriik ja Ida-Rumeelia enne ühinemist]] Bulgaaria ühendamine (bulgaaria: Съединение на България (Saedinenie na Balgariya)) oli 1885. aasta sügisel aset leidnud reform, mille käigus ühendati Bulgaaria vürstiriik ja toonane Ottomani impeeriumi provints Ida-Rumeelia. Selle läbiviijaks oli Bulgaaria Salajane Kesk-revolutsioonikomitee. Ühendamiseni jõuti, kui pärast mässe Ida-Rumeelia linnades toimus valitsuspööre, mida toetas Bulgaaria knes Aleksander I. Revolutsioonikomitee hakkas Zahari Stoyanovi juhtimisel ühendamist läbi meedia ja demonstratsioonide propageerima sama aasta kevadel.
Kulno Malva
Kulno Malva (sündinud 26. detsembril 1979 Kiviõlis) on eesti pärimusmuusik, akordionist ja helilooja.
Kakamas
Kakamas on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis ZF Mgcawu ringkonnas. Linn asub Oranje jõe ääres.
Kulno Malva
Malva on lõpetanud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia pärimusmuusika erialal.
Ta on mänginud ansamblites Svjata Vatra, Nikns Suns, Lepaseree, Hajameelsed Kunznikud, Duo Malva & Kirsipu, Duo Malva & Priks. Alates 2018. aastast koosseisus Riffarrica. Lisaks ansamblitegevusele on Malva välja andnud kolm sooloalbumit.
Kakamas
Kakamas on asutatud 1898. aastal, omavalitsusliku staatuse sai 1948. aastal ja linnaõigused 1964. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kakamase elanikest värvilisi 81,63%, valgeid 9,57%, mustanahalisi aafriklasi 6,98%, India või Aasia päritolu inimesi 0,86% ja teisi 0,95%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 93,44% inimesi, tsvana keelt 2,26% ja inglise keelt 1,63%.
Rasmus Erismaa
Rasmus Erismaa (sündinud 6. augustil 1987) on eesti laulja (bariton) ja dirigent.
Valter Vaasa
pisi|Hauatähis Helme kalmistul Valter Vaasa (7. juuni 1915 Himma – 7. november 2006) oli eesti vaimulik.
Rasmus Erismaa
2006. aastal lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli dirigeerimise erialal (juhendaja Andrus Siimon). 2015. aastal lõpetas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kooridirigeerimise erialal Hirvo Surva õpilasena.
Valter Vaasa
Vaasa sündis Saarva talus Himma külas Aleksandri vallas Põlva kihelkonnas Võrumaal (praeguse haldusjaotuse järgi Himma külas Põlva vallas Põlva maakonnas) Ta lõpetas aastal 1935 Võru Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1937–1940 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi. Pärast usuteaduskonna likvideerimist õppis ta aastatel 1940–1942 filosoofiateaduskonnas. Uuesti õppis ta usuteadust aastatel 1943–1945. Aastal 1946 lõpetas ta Usuteaduse Instituudi, oli teadaolevalt selle esimene lõpetaja. Ordineeriti 15. detsembril 1946 õpetajaks.
Rasmus Erismaa
Ta on laulnud muusikalides ja ooperis.
Valter Vaasa
Ta oli aastatel 1944–1946 Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse jutlustaja. Aastatel 1946–1948 oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja, aastatel 1948–1998 Helme Maarja koguduse ja Taagepera Jaani koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastast 1984 Valga praostkonna praost.
Rasmus Erismaa
2014. aastast on ta Tallinna Ülikooli naiskoori dirigent.
Tavira
pisi|Tavira Tavira on linn Lõuna-Portugalis, asub Segua ja Gilao jõgede vahel. Taviras on romantilised kitsad tänavad, linnapilti ilmestavad kirikute tornid. Linnas on kokku 23 kirikut, kuulsaim nendest on Igreja da Misericordia. Tavira sümbol Rooma sild pärineb mauride ajast.
Esimesed kirjalikud teated pärinevad 11. sajandist.
Jäävä järv
Jäävä järv (ka Jääva järv) on järv Valga maakonnas Tõrva vallas Jeti külas. Veekogu pindala on 2,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 921 m.
Pudelikork
pisi|Üldotstarbeline 21-hambaline ühekordseks tarvituseks mõeldud metallkork pisi|Sama korgi alumisel poolel võib näha plasttihendit pisi|Vahuveinipudeli kork Pudelikork on vahend pudelisuu sulgemiseks. Pudelikorke valmistatakse metallist, plastist, puidust, korgist, kummist ja muudest materjalidest.
Johannes Diderik van der Waals
pisi Johannes Diderik van der Waals (23. november 1837 Leiden – 8. märts 1923 Amsterdam) oli hollandi füüsikateoreetik ja termodünaamik, kes on tuntud eeskätt gaaside ja vedelike olekuvõrrandi tõttu. 1910. aastal anti talle selle eest Nobeli füüsikaauhind.
Pudelikork
pisi|Korgist pudelikorgi valmistamine Üks tänapäeval levinumaid pudelikorgitüüpe on ühekordselt kasutatav metallkork, mille all on plastist tihend. Sellised pudelikorgid, millel sageli seisab joogibrändi logo, on tarvitusel eelkõige karastusjookide tööstuses. Hoidistamisel tarvitatakse korduskasutatavaid pudelikorke, mis on enamasti plastist või puidust. Traditsiooniline pudelikorgimaterjal on korgitamme koorest saadav kork, millest valmistatakse veinipudelite korke, ehkki ka veinipudeleid on aina sagedamini hakatud sulgema metallkorkidega. Plastpudelite korgid on tihti teistsugusest plastist kui pudelid.
Ühekordselt kasutatavate pudelikorkide eemaldamiseks tarvitatakse enamasti pudeliavajat. Korduskasutatavad korgid võivad olla keeratavad, sel juhul on pudelikorgi siseküljel ja pudelikaela välisküljel sobiv keere. Kork võib sobida ka pudelisuudmesse (nt korgipuust korgid) või katta pudelikaela väljastpoolt (tänapäeval vähe levinud kummikorgid).
Viktor Tsõbulenko
Viktor Tsõbulenko (13. juuli 1930 – 19. oktoober 2013) oli ukraina päritolu Nõukogude Liidu kergejõustiklane, odaviskaja.
Martin Nečas
pisi|Martin Nečas (2018) Martin Nečas (sündinud 15. jaanuaril 1999 Nové Město na Moravěs) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Carolina Hurricanes.
2017. aastal valiti ta NHL-i draft'is Hurricanesi poolt 12. valikuna. NHL-is debüteeris ta Hurricanesi meeskonnas 17. oktoobril 2017 mängus Edmonton Oilersi vastu. See jäi sel hooajal tema ainsaks mänguks NHL-is, sest ülejäänud hooajal mängus ta laenul Kometa Brnos. Esimese värava lõi ta NHL-is 16. oktoobril 2018 mängus Tampa Bay Lightningu vastu. Pärast seitset mängu NHL-is mängis ta ülejäänud 2018–19 hooaja American Hockey League'i klubis Charlotte Checkers, kellega ta tuli sel hooajal liiga meistriks.
Hooajal 2019–20 kindlustas Nečas oma koha Hurricanesi põhimeeskonnas.
Hesi Siimets-Gross
Hesi Siimets-Gross (kuni 2000. aastani Hesi Siimets; sündinud 17. mail 1976) on eesti õigusajaloolane.
Tema peamised uurimisvaldkonnad on Rooma õigus ja selle retseptsioon nii Baltimaades kui ka Euroopas, põhiõigused, riigiõigus ja eraõigus 1920.–1940. aastatel.
Haridustee
Hesi Siimets-Gross õppis aastatel 1983–1994 Johannes Semperi nimelises Tartu 8. Keskkoolis.
Ta õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust ja lõpetas 1999. aastal ülikooli bakalaureusekraadiga. 2002. aastal kaitses sealsamas magistriväitekirja teemal "Asja mõiste ja liigitus klassikalise ajastu Rooma õiguses Gaiuse Institutsioonide näitel“ (juhendaja Marju Luts-Sootak).
2011. aastal kaitses ta doktoriväitekirja teemal "Das "Liv-, Est- und Curlaendisches Privatrecht" (1864/65) und das römische Recht im Baltikum" ("Balti Eraseadus (1864/65) ja Rooma õigus Balti provintsides", juhendaja Marju Luts-Sootak).
Töökäik
Hesi Siimets-Gross oli aastatel 1996–1997 hotelli Tartu jurist. 2002. aastal oli ta Tartu Ülikooli õiguse ajaloo õppetooli teadur, 2002–2004 õiguse ajaloo assistent ja 2004–2012 õiguse ajaloo lektor. Alates 2012. aastast on ta Tartu Ülikooli õiguse ajaloo ja Rooma õiguse dotsent ning on juhendanud palju uurimis- ja magistritöid.
Aastatel 2004–2007 ja taas alates 2012. aastast on ta olnud Euroopa Liidu Kohtu jurist-lingvist.
Teoseid
Temalt on ilmunud arvukalt muidki teaduspublikatsioone.
Marlon Parmer
Marlon Parmer (sündinud 22. septembril 1980) on Ameerika Ühendriikide korvpallur.
Karl Magnus von Bergholtz
Bergholtzide suguvõsast põlvnenud Karl Magnus von Bergholtz sündis Piņķi mõisniku Hermann Johann von Bergholtzi (suri 1721) ja tema abikaasa Gustaviana von Albedylli (1690–1760) pojana. Tema vaderite hulgas oli mitu Bironite suguvõsa liiget: tulevase Kuramaa hertsogi Ernst Johann von Bironi ema Catharina Hedwig von Biron (sünd. Raab gen. Thülen), vend Karl von Biron (hilisem kindral en chef ja Moskva kindralkuberner) ja õemees Karl Johann Tobien.
1737. aastal lõpetas ta Maaväe Kadetikorpuse ning asus adjutandina teenistusse Riia garnisoni. 1745. aastaks oli ta saanud majoriks, hiljem ülendati alampolkovnikuks.
Merle Erikson
Merle Erikson (sünninimi Merle Muda, sündinud 2. augustil 1972 Emmastes) on eesti jurist ja õigusteadlane.
Karl Magnus von Bergholtz
Perekond
3. veebruaril 1740 abiellus ta Riia Jakobi kirikus Luise Margaretha von Patkuliga (1713–1747), kes oli Karl Gustav von Patkuli (1686–1750) ja tema abikaasa Johanna Charlotte (neiuna von Drenteln; 1696–1754) tütar. Abielust sündisid:
Seejärel abiellus ta Hedwig Margarethe von Campenhauseniga (1720–1749).
28. septembril 1752 abiellus ta Maria Juliana von Gaveliga (1715–1789), kes oli Per Gustaf von Gaveli (1672–1740) ja tema abikaasa Anna Helena (neiuna von Tiesenhausen; 1685–1751) tütar. Abielust sündisid:
Michael Dunigan
Michael Dunigan (sündinud 2. juunil 1989 Chicagos) on Ameerika Ühendriikide korvpallur.
2010–2011 mängis ta klubis Kalev/Cramo.
Merle Erikson
Eriksoni peamised uurimisteemad on Eesti, Euroopa Liidu ja rahvusvaheline tööõigus ning Euroopa Liidu sotsiaalpoliitika.
Sheldon Lee Glashow
pisi|püsti Sheldon Lee Glashow (sündinud 5. detsembril 1932 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide füüsikateoreetik.
Merle Erikson
Haridus
Erikson lõpetas 1994. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, 1996. aastal sai sealsamas teadusmagistrikraadi ning 2001. aastal kaitses doktoriväitekirja teemal "Töötajate õiguste kaitse tööandja tegevuse ümberkorraldamisel" (juhendaja Inge-Maret Orgo).
Ta on käinud täiendusõppel mitmes välismaa ülikoolis, näiteks Kopenhaageni Ülikoolis (1997, 2008, 2009), Helsingi Ülikoolis (1999, 2006), Oslo Ülikoolis (2000), Tsinghua Ülikoolis (2010) ja Tokyo Ülikoolis (2010).
Sheldon Lee Glashow
1979. aastal anti talle Nobeli füüsikaauhind.
Merle Erikson
Töö
Merle Erikson oli aastatel 1994–2003 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna töö- ja sotsiaalhooldusõiguse lektor ning 2003–2011 töö- ja sotsiaalhooldusõiguse dotsent. Aastatel 2008–2015 oli Merle Erikson õigusteaduskonna õppeprodekaan.
Alates 2011. aastast on ta Tartu Ülikooli tööõiguse professor.
Teadusorganisatsiooniline tegevus
Erikson kuulub alates 1997. aastast Rahvusvahelise Õigus- ja Sotsiaalfilosoofia Ühingu Eesti sektsiooni ning oli aastatel 2003–2006 Vabariigi Presidendi õigusekspertide komisjoni liige. 2005. aastast on ta Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi liige ning 2018. aastast selle juhatuse liige.
Ta on 2017. aastast töövaidluskomisjoni juhataja valimise konkursikomisjoni liige ning 2018. aastast kohtunikueksamikomisjoni liige.
Helgid
Helgid: Tõe-, nalja- ja pilkeajakiri, mis ilmus aastatel 1922–1927 Valgas, sagedusega 1–6 korda aastas.
Alapealkirjadega:
Grootdrink
Grootdrink on Põhja-Kapimaa provintsi veinitööstuse keskus.
Helgid
Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaan Pommer = Jaan Raudma
Grootdrink
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Grootdrinki elanikest värvilisi 89,41%, India või Aasia päritolu inimesi 2,23%, mustanahalisi aafriklasi 2,19%, valgeid 0,04% ja teisi 6,12%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 96,67% inimesi ja inglise keelt 1,32%.
Helgid
Tegemist oli ajaleht Lõuna Eesti lisalehega. Esimene number ilmus 22. märtsil 1922, ajakiri oli 12-leheküljeline ning hind oli 15 marka. Vahepeal oli aastane paus. 1924. aastal uuesti välja antud ajakiri oli alapealkirjaga "Kirjanduse ja kultuuri ajakiri" ja juba 24–36 leheküljeline, kuid ei olnud enam nii satiiriline ja huumorikas, sisaldas mitmeid jutte ja kommertsteateid.1927. aasta juunis trükitud ajakiri sisaldas vaid nelja lehekülge.
Kaasautorid
Jaan Raudma väljaandja ja toimetaja
Vanamõisa mõisa park
Vanamõisa mõisa park on kaitsealune park Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Seira külas. Pargi pindala on 6,2 ha. Pargi geograafilised koordinaadid on. Park jääb Vanamõisa jõest ida poole ja Kirbla–Rumba–Vana-Vigala teest lõuna poole. Kaitseala koosseisu on arvatud ka allee, mis jääb Kirbla–Rumba–Vana-Vigala teest põhja poole.
Solomon Bozeman
Solomon Bozeman (sündinud 18. detsembril 1987 Little Rockis Arkansases) on Ameerika Ühendriikide korvpallur.
Leo Kokle
Leo Kokle (3. märts 1924 Alūksne – 7. detsember 1964 Riia) oli Läti maalikunstnik.
Alustas kunstiõpinguid 1942. aastal professor Tillbergi stuudios, 1944–1947 õppis Läti Kunstiakadeemias, kuid oli sunnitud õpingud katkestama nõrga tervise (luutuberkuloos) tõttu. Maalis peamiselt tundlikke portreid, hilisemal loomeperioodil ka värvijulgeid maastikke. Tema tööd eristusid oma aja pealesunnitud sotsialistliku realismi kaanonist. Oli 1956 üks noorte kunstnike näituse traditsiooni algataja.
Abiellus 1956, aastal Terēze Vilcānega. Koklel oli Läti kunsti- ja kultuuriinimeste seas lai suhtlusringkond, vaatamata oma väiksele kasvule ja küürule elas ta Riias kaunis tormilist seltsielu. Oli küllalt tugev maletaja.
Raimonds Pauls on Läti Rahvusteatri jaoks kirjutanud Kokle elust muusikali "Leo. Viimane boheem" (2010).
Leo Kokle on maetud Riia Metsakalmistule.
Toosikõnnu
Toosikõnnu oli küla Pärnumaal, ajalooliselt Käru mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Jõeküla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Vändra kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Jõekülaga.
Küla nime lähteks on talupoegade nimed: 1683 Tosikonna Johans, 1684 Tosi Kanna Johans, 1724 Tossikand Jahn, Tossikand Michel (talupojad Vändra kihelkonnas).
19. sajandil eksisteeris Toosikõnnu karjamõis. 1920. aastatel moodustati karjamõisa alale Toosikõnnu küla.
Tallinna vallutamine (1944)
Venemaal kasutatakse sama sündmuse kirjeldamisel väljendit Tallinna vabastamine.
Sõjategevuse käik
Eesti territooriumi mahajätmise võimalust kaaluti Saksa ülemjuhatuses juba 1944. aasta alguses, kui Saksa väeüksused taandusid Punaarmee eest Leningradi alt Narva jõele. Koostati konkreetsed kavad vägede Eestist evakueerimiseks. Adolf Hitleri nõudmisel jätkati Eesti territooriumi hoidmist eelkõige kahel põhjusel.
Esiteks oleks Eesti loovutamine avanud Nõukogude laevastikule tee Läänemerre ja muutnud tunduvalt raskemaks Soome olukorra, mis oleks võinud viia Soome väljumiseni sõjast. Teiseks vajas Saksa sõjamajandus Eesti põlevkivitööstuse toodangut, millest valmistatud õliga sõitsid Saksa väegrupi Nord tankid, allveelaevad, lennukid jne. Soome sõlmis septembri algul 1944 Nõukogude Liiduga relvarahu. Eesti hoidmine muutus nüüd sakslastele riskantseks. Juba augustis olid Nõukogude väed lääne pool Riiat Tukumsi juures murdnud välja Läänemere äärde ja lõiganud Eestis ja Põhja-Lätis asuvad Saksa üksused ära emamaast. Hiljem küll läbipääs taastati, kuid Nõukogude ülekaalukate vägede poolt piiratuna oli uus kottijäämine aja küsimus.
Helgi Klein
Helgi Klein (sündinud 17. juunil 1947) on eesti eripedagoog ja koolijuht.
Rumbi
Rumbi oli küla Järvamaal, ajalooliselt Kädva mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Lungu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Türi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Lungu külaga.