cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kalnēji
Küla on kujunenud endise Šerlati karjamõisa (Charlottenhof) keskuse juurde.
Allikarahu
Allikarahu (ka Allika rahu) on Saare maakonnas Saaremaa vallas Kihelkonna lahes asuv väike saar (rahu).
Ak Džol
Ak Džol (kirgiisi Ак Жол 'Valge Tee') oli Kõrgõzstani partei, mille algatas 2007. aasta parlamendivalimiste eel president Kurmanbek Bakijev.
2007. aasta oktoobris kinnitas partei Bakijevi esimeheks. Detsembris toimunud parlamendivalimistel sai partei 71 kohta 90-st.
Ants Väravas
Ants Väravas (10. juuni 1937 Tallinnas – 20. august 2018) oli eesti jalgrattur, jalgrattaspordikohtunik, -treener ja sporditegelane.
1956–1965 tuli ta maantee-, tänava- ja trekisõidus 26 korda Eesti meistriks.
Kodurahu (saar)
Kodurahu on Lääne maakonnas Haapsalu linna halduspiirkonnas Eeslahes asuv 0,12 hektari suurune saar (rahu). Rahu rannajoone pikkus on 132 meetrit.
Rahu koordinaadid on.
Galciems
Küla on kujunenud endise Galenieki karjamõisa (Endenhof) keskuse juurde.
Murumemmed
Murumemmed on Esku seenioride naisrahvatantsurühm. Rühm alustas tegevust 1. aprillil 1993. Rühma esimene juhendaja oli Mati Kivi.
Esimene avalik esinemine oli 1993. aasta juulis Kosel klubide Elulõng kokkutulekul. 1994. aastal osales rühm esimest korda üldtantsupeol.
2012. aastal juhendab rühma Kaja Kivi.
Iraani-Suurbritannia suhted
pisi|315x315px|Iraani ja Suurbritannia kaardil Iraani-Suurbritannia suhted on Iraani ja Suurbritannia kahepoolsed suhted.
Diplomaatilised suhted kahe riigi vahel on viimastel aastatel suurepäraselt paranenud ning kahe riigi läbikäimine muutus pärast mõõduka Iraani presidendi Hassan Rouani valimist 2013. aastast veelgi tihedamaks. Suhe kahe riigi vahel on aga pärast konservatiivse Theresa May valimist Briti peaministriks märkimisväärselt halvenenud, kes on Iraani suhtes karmimat lähenemist rakendanud.
Laiuse raamatukogu
pisi|Laiuse raamatukogu Laiuse raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Laiuse alevikus. Raamatukogu juhataja on Helena Avi.
Laiuse raamatukogu on esimest korda mainitud 1849, millega see on Eesti vanim rahvaraamatukogu.
TV3 (Viasat)
pisi|TV3 logo TV3 on Viasat'i kaubamärk, kuhu kuuluvad Viasat'i põhikanalid Skandinaavias, Baltimaades ja Ungaris.
Need põhikanalid on järgmised:
Sankt Margarethen an der Raab
Sankt Margarethen an der Raab on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Weizi ringkonnas.
pisi|tühi|Püha Margareeta kirik
Vald asub Raabi orus.
Portugali jalgpallikoondis 2004. aasta suveolümpiamängudel
Portugali jalgpallikoondis 2004. aasta suveolümpiamängudel
Vaata ka
Jalgpall 2004. aasta suveolümpiamängudel
Alfiano Natta
Alfiano Natta on vald Itaalias Piemonte maakonnas Alessandria provintsis. Alfiano Natta asub Versa orus, umbes 43 km kaugusel provintsi pealinnast.
280 meetri kõrgusel merepinnast asuva Alfiano Natta asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Alfiano Natta piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Calliano (AT), Castelletto Merli, Moncalvo (AT), Odalengo Piccolo, Penango (AT), Tonco (AT), Villadeati.
Alfiano Natta halduspiirides asuvad järgmised asulad: Cardona, Casarello, Casa Paletti, Sanico.
Bartninkai vald
Bartninkai vald (leedu keeles Bartninkų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Vilkaviškise rajoonis.
Valla pindala on 128 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2238 inimest. Valla keskus on Bartninkai alev (2011. aastal elas seal 390 inimest). Vallavanem on Violeta Raulinaitienė.
Oandu–Ikla matkatee
pisi|Droonivideo Oandu-Ikla matkatee lõigust Kakerdaja rabas pisi|Oandu–Ikla matkatee 83. km tähis pisi|Oandu-Ikla matkatee Kakerdaja rabas pisi|Lõkke- ja ööbimiskoht matkatee Kakerdaja lõigul RMK Oandu–Ikla matkatee on 375 km pikkune Eestit põhjast lõunasse läbiv tähistatud matkarada, mis kulgeb Lääne-Virumaalt Oandult Pärnumaale Iklasse. See läbib 6 maakonda, 2 rahvusparki ning 9 kaitseala. Oandu–Ikla matkateel on kaks alternatiivset marsruuti – jalgsirada ning jalgrattarada, mis suures osas kattuvad. Jalgrattamarsruudi kogupikkus on 373 kilomeetrit. Matkatee avati juulis 2012.
Gösta Gahlnbäck
Gösta Carl Erik Gahlnbäck (5. september 1897 Tallinn – 28. juuli 1961 Steinhude, Lääne-Saksamaa) oli Eesti purjetaja ja jääpurjetaja.
1920. aastatel võitis ta purjetamises 6 m² ja 10 m² klassis mitu regatti.
Aastatel 1936–1940 oli ta Eestimaa Merejahtklubi asekommodoor.
Isiklikku
Ta vend oli jääpurjetaja ja purjetaja, mitmekordne Euroopa meister jääpurjetamises (1933, 1935, 1936, 1937, 1938 ) Etienne Carl Edmund Gahlnbäck.
Tema isa Karl Erik Gahlnbäck oli konsul ja ettevõtte Carl F. Gahlnbäcki omanik, Mustpeade vennaskonna liige.
Lodi (California)
Lodi on linn USA-s California osariigis San Joaquini maakonnas.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 62 134. Aastal 2000 oli 68 000.
Lodi asutati 1859 pärast California kullapalaviku lõppu. Asula sai 1869 raudteeühenduse ja 1906 linnaõigused. Lodi on nime saanud Itaalias asuva Lodi linna järgi. Kuni 1874. aastani oli linna nimi Mokelumne.
Linn on tuntud Primitivo veini tootmise keskusena. 19. sajandil rajati Lodisse saeveski, viljaveski, mitmed viinamarjaistandused ja viljapuuaiad. Tänapäeval on Lodi piirkonnas mitmed suurtootmise, üldteenuste ja põllumajanduse ettevõtted.
Lodis on jahedad ja sademeterohked talved ning kuumad ja kuivad suved. Keskmine temperatuur jaanuaris on 13 °C ja juulis 33 °C. Kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur, milleks oli 44 °C, registreeriti 15. juunil 1961. Külmarekordiks on 11. jaanuaril 1949 mõõdetud -12 °C. Sademeid langeb 462 mm aastas. Jaanuar on sademeterohkeim kuu. Lumesadu on haruldane, kuid 12. jaanuaril 1930 langes 3,8 cm lund.
Sõpruslinnad
Lodil on 2 sõpruslinna.
Clairo
Nooruk hakkas sotsiaalmeediasse muusikat postitama juba 13-aastaselt.
Pogromm
Pogromm on mingi ühiskonnagrupi, näiteks rahvusvähemuse või usuvähemuse, vastu suunatud vägivaldne rünnak.
Meiniķi
Meiniķi (vanasti ka Daigones skola) on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Pūre valla lõunaosas. Küla jääb valla keskusest Pūrest 5,4, piirkonna keskusest Tukumsist 23 ja Riiast 88,4 kilomeetri kaugusele.
Hillar Sula
Hillar Sula (sündinud 24. veebruaril 1946 Tartu) on eesti bridžimängija.
Ta lõpetas aastal 1964 Tartu 1. Keskkooli.
Ta hakkas turniiribridži mängima aastal 1965.
Nõukogude Liidu esinduspaaris 1989 Cavendish Invitational New Yorgis saavutatud 2. koht oli Nõukogude Liidu bridži esimene rahvusvaheline tipptulemus.
Suur-punanaksur
Suur-punanaksur (Ampedus sanguineus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Trygve Bratteli
Trygve Martin Bratteli (11. jaanuar 1910 – 20. november 1984) oli Norra poliitik, Norra Töölispartei liige ning aastatel 1971–1972 ja 1973–1976 Norra peaminister.
1978. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu president. pisi|vasakul|Trygve Bratteli
SIG SG 550
SG 550 (Sturmgewehr) on Šveitsi ründevintpüss. Seda toodab ettevõte SIG SAUER AG (endine Schweizerische Industrie Gesellschaft). SG 550 on üldiselt valmistatud padrunile 5.56×45mm NATO ning põhineb vanemal relval SG 540.
Bezdězi loss
Bezdězi loss (tšehhi keeles Hrad Bezděz, saksa keeles Burg Bösig) on 13. sajandist pärinev, tänapäeval varemeis gooti kõrgendikukindlus, mis asub Česká Lípast 20 kilomeetrit kagus Põhja-Böömimaal Libereci maakonnas. Ehitati 1260.–1280. aastatel Otakar II Přemysli käsul, purustati Kolmekümneaastases sõjas.
Ehitatuna Velký Bezdězi fonoliitkünkale 604 meetri kõrgusele merepinnast, oli see enne varemeteks muutumist üks tähtsamaid kindlusi Tšehhi aladel ja kuninglik residents, mis kinnistus kohalikku maastikku olulise maamärgina. Keeruka ligipääsetavuse pärast on kindlus säilitanud siiani oma keskaegse väljanägemise.
Ajaloost
Käsu rajada kindlus andis 1264. aastal Böömimaa kuningas Otakar II. Uus loss võttis üle varasema Houska kindluse funktsiooni, mis väiksuse tõttu kuninga vajadusi enam ei rahuldanud. Veidi aega pärast kindluse valmimist hoiti siin 1279. aastal vangis Otakari poega, kümneaastast troonipärijat Vaclavi (Vaclav II) ja tema ema Kunigunde von Halitschit (1245–1285). Tšehhi krooni maade hulka kuulus Bezděz 1420. aastani.
Pärast Valgemäe lahingut läks kindlus Albrecht von Wallensteini valdusse. 1620. aastatel hakkas ta lossi suuremaks kindluseks ümber ehitama, kuid paari aasta pärast töö katkes. 1627. aastal otsustas ta, et loss võiks saada elupaigaks Montserrati kloostri benediktlastele, kes 1666. aastal tõid sinna Montserrati Jumalaema pühakuju koopia ja muutsid koha paljudeks aastateks neitsi Maarjale pühitsetud palverännupaigaks. Klooster tegutses usukeskusena 1785. aastani, mil see keiser Joseph II käsul ordu laialisaatmise järel hüljati. Alates 19. sajandi keskpaigast on kindlust ulatuslikult restaureeritud.
Muud
Bezdězi loss on oma asukoha ja maalilise välimusega inspireerinud paljusid kunstnikke, tuntuimad neist 19. sajandi tšehhi romantismi luuletaja Karel Hynek Mácha (jutustus "Večer na Bezdězu", 1834) ja helilooja Bedřich Smetana (ooperid "Braniboři v Čechách" – "Brandenburglased Böömimaal' ja "Tajemství" – "Saladus").
Andri Aganits
Andri Aganits (sündinud 7. septembril 1993 Orava vallas) on eesti võrkpallur.
2012. aastast kuulub ta Eesti võrkpallikoondisse ja hooajast 2022/23 mängib Eesti meistriliiga klubis Selver/Taltech, kus ta on ka võistkonna kapten.
Noortekoondis
Aastatel 2008–2013 kuulus Andri Eesti noormeestekoondisse (sündinud 1993 ja hiljem), kelle treeneriteks olid Urmas Tali, Raul Reiter ja Toomas Jasmin. Koondise suurimaks saavutuseks oli 2013. aastal pääsu tagamine U-21 MM-finaalturniirile, kus teeniti 20 meeskonna konkurentsis 17. koht.
Eesti võrkpallikoondis
Andri kutsuti esimest korda Eesti võrkpallikoondisse 2012. aastal ning tegi debüüdi sama aasta augustis sõpruskohtumises Soome võrkpallikoondise vastu. Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril on ta kuulunud koondise koosseisu neljal korral (2015, 2017, 2019 ja 2021). Euroopa liigas on ta võistelnud Eesti koondises neljal korral (2016, 2018, 2019 ja 2021). Samuti on ta esindanud Eestit 2017. aastal Maailmaliiga kolmandas tugevusgrupis ja 2018. aasta Challenger Cupil.
Klubivõrkpall
Hooajal 2011/12 kuulus Aganits Eesti meistriliiga klubisse Selver Tallinn, kus ta noormängijana kuulus pigem varumeeste hulka. Klubi võitis Eesti karikavõistlused ning sai Balti liigas ja Eesti meistrivõistlustel teise koha. Osaleti ka CEV Cupil, kus eelringist edasi ei pääsetud ja CEV Challenge Cupil, kus jõuti 1/8 finaali. Andri jätkas meeskonnas ka järgneval hooajal (2012/13), kui CEV Cupil taas eelringist edasi ei jõutud ning CEV Challenge Cupil jõuti 1/16 finaali. Kohalikel võistlustel võideti Eesti meistrivõistlused ja saadi teine koht Eesti karikavõistlustel. Balti liigas medalile ei jõutud, kuid Andri oli liiga parim blokeerija (113 blokipunkti).
Hooajaks 2013/14 liitus Aganits Saksamaa meistriliiga klubiga TV Bühl, kus mängis samal hooajal ka Eesti võrkpallikoondise nurgaründaja Martti Juhkami. Klubi jõudis CEV Cupil veerandfinaali, kus kaotati Ardo Kreegi koduklubile Pariisi Volley. Kohalikel võistlustel jäädi napilt tiitliheitlustest välja, jõudes karika- ja meistrivõistlustel poolfinaali. Andri oli üks meeskonna põhimängijatest.
Hooajaks 2014/15 siirdus ta Itaalia meistriliiga klubisse Altotevere, kus mängis ka Eesti võrkpallikoondise diagonaalründaja Renee Teppan. Klubi lõpetas hooaja Itaalia meistriliigas viimasel kohal ning langes järgmiseks hooajaks esiliigasse. Andri kuulus meeskonna põhimängijate hulka.
Hooajaks 2015/16 liitus ta Prantsusmaa meistriliiga klubiga Poitiers Stade Poitevin. Klubi jõudis Prantsusmaa meistrivõistlustel veerandfinaali. Aganits jätkas klubis ka hooajal 2016/17, kui nii Prantsusmaa karika- ja meistrivõistlustel jõuti veerandfinaali. Andri oli mõlemal hooajal meeskonna põhimängijate hulgas.
Hooajaks 2018/19 liitus ta Belgia meistriliiga klubiga Maaseiki Greenyard, kus mängisid ka Eesti võrkpallikoondislased Timo Tammemaa ja Keith Pupart. Hooaja esimeses pooles pidi Aganits õlavigastuse tõttu minema operatsioonile ning oli mängupausil peaaegu hooaja lõpuni. Klubi sai hooaja alguses Belgia superkarikavõistlustel teise koha ja võitis hooaja lõpus Belgia meistrivõistlused. Klubi osales ka CEV Meistrite Liigas, kuid Andri seal vigastuse tõttu ei osalenud. Ta jätkas Maaseikis ka järgneval hooajal (2019/20), meeskonnakaaslaseks hooaja teisest poolest Eesti võrkpallikoondise diagonaalründaja Renee Teppan. Klubi sai hooaja alguses taas Belgia superkarikavõistlustel teise koha ja jõudis Belgia karikavõistlustel poolfinaali. Klubi osales ka CEV Meistrite Liigas, kus veerandfinaali ei jõutud ja Belgia meistrivõistlustel, mis peatati koroonapandeemia tõttu. Andri oli sellel hooajal meeskonna üks põhimängijatest.
Hooajaks 2020/21 sõlmis Aganits lepingu Kreeka meistriliiga klubiga Thessaloniki PAOK, kus ta kuulus meeskonna põhimängijate hulka. Klubi jõudis kohalikel karika- ja meistrivõistlustel poolfinaali, kuid medaleid ei võidetud.
Hooajaks 2022/23 naasis Aganits Eestisse ning liitus kohaliku meistriliiga klubiga Selver/Taltech, kus ta oli ka meeskonna kapten. Klubi sai Eesti karikavõistlustel teise koha ja võitis Eesti meistritiitli. Andri oli meeskonna üks põhimängijatest ning valiti ka Eesti meistrivõistluste sümboolsesse koosseisu.
Eesti muinasmaakonnad
Eesti muinasmaakonnad (vanemas kirjanduses nimetatud ka maad) olid Muinas-Eesti muinaskihelkondade ühendused või üksikkihelkonnad (väikemaakonnad). Suuremaid maakondi nimetab Läti Henrik "terra" või "provincia".
Pigisõõn
Pigisõõn (Hypoderma) on pigilaigulaadsete seltsi kuuluv seente perekond.
Andri Aganits
Klubivõrkpall
Riikide meistrivõistlused
Riikide karikavõistlused
Individuaalsed
Koondis
Individuaalsed
Kirill Kotšegarov
Kirill Kotšegarov (sündinud 5. septembril 1986 Tallinnas) on eesti triatleet.
Ta lõpetas 2005 Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumi.
Ta tegeles 1996–1999 Krista Puusepa ja 1999–2003 Tõnu Maripuu juhendamisel ujumisspordiga.
Svetlana Krassman
Ta lõpetas 1972. aastal Leningradi Nadežda Krupskaja nimelise Kultuuriinstituudi lavastajana.
Aastatel 1970–1994 töötas ta Eesti Riiklikus Vene Draamateatris lavastajaabina, alates 1994. aastast lavastajana. Alates 1993. aastast oli ta ka samas stuudios õppejõud.
Alates 2007. aastast on Svetlana Krassman vabakutseline lavastaja.
Narva maantee (Tartu)
pisi|Narva maantee vaatega Narvamäelt linna poole, 2010 Narva maantee on tänav Tartus Ülejõe ja Raadi-Kruusamäe linnaosas. Tänava pikkus on 2,8 km.
Narva maantee algab Võidu sillalt, möödub Tartu Peetri kirikust ja Raadi mõisast. Tänav ristub esmalt Fortuuna (paremalt) ja seejärel Raatuse tänavaga (samuti paremalt), mis jätkub teispool Narva maanteed jalakäijate teena, viies üle Kaarsilla Raekoja platsile. Enne ristmikku paikneb maantee ja Emajõe vahel Holmi park. Pärast ristmikku jäävad Narva maantee äärde vasakul Tammsaare park ja Tartu Ülikooli majandusteaduskonna hoone Oeconomicum, paremale Tartu linnamuuseumi hoone (nn Katariina maja ehk Pistohlkorsi maja, mis jäi kunagi Henningi platsi veerde), seejärel aga Tartu ülikooli ühiselamud, ristumised paremalt mitme väiksema tänavaga ning mäenõlva alla Püha Jüri õigeusu kirik. Oeconomicumi juures pöördub Narva maantee järsult paremale ning tõuseb Narvamäkke, kus mäenõlval seisab kohe pärast ristmikku Staadioni (vasakul) ja Jaama (paremal) tänavaga vasakul Peetri kirik. Edasi kulgeb maantee Raadi suunas.
Tuule tänavaga ristumiskoha lähedal kõrgendikul (maanteest paremal) asub arheoloogiamälestis Püha Jüri kalmistu. 2005. aastal tehti seal arheoloogilisi väljakaevamisi ning 2007. aastal ehitati Narva mnt poolsele küljele korruselamu.
Tänava nimi
Tänava vanim nimi on Narwische Weg, 19. sajandil Petersburger Straße, Peterburi tänav (esimese maailmasõja ajal lühiajaliselt Petrogradi tänav. Linnavolikogu otsusega 14. novembrist 1927 nimetati tänav Narva maanteeks, Eesti NSV-s oli tänava nimi kuni 2. märtsini 1989 Leningradi maantee.
Tallinna vanalinna muinsuskaitseala
pisi|Tallinna vanalinna muinsuskaitseala paiknemine Tallinna vanalinna muinsuskaitseala on Tallinna vanalinna kaitseks moodustatud muinsuskaitseala. Muinsuskaitseala põhimääruse järgi koosneb see "ajaloolisest linnatuumikust (linnamüüriga ümbritsetud ala ja selle laiendus linna idaküljes müüri ja muldkindlustuste vahel) ja seda ümbritsevast muldkindlustustele rajatud haljasvööndist koos hoonestatud kvartalitega". Muinsuskaitseala hõlmab Mere puiestee, Estonia puiestee, Vabaduse väljaku, Kaarli puiestee, Toompuiestee, Kopli tänava ja Põhja puiestee vahelise ala.
Ala loodi 1966 ENSV Ministrite Nõukogu määrusega. 1997 kanti ala UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Ala kaitset korraldavad Muinsuskaitseamet ja Tallinna linnavalitsus.
Semipalatinski tuumapolügoon
pisi|Semipalatinski tuumapolügooni keskus [[Kurtšatov (Kasahstan)|Kurtšatovi linn (1991)]]
Semipalatinski tuumapolügoon oli Nõukogude Liidu esimene tuumapolügoon. See asus Kasahstanis 130 kilomeetrit Semipalatinskist läänes.
Tuumapolügooni asukoha valis 1947. aastal välja Lavrenti Beria, kes juhtis NSV Liidu tuumaprogrammi. Polügooniks oli 18 tuhat km² steppi, mille kohta Beria valetas, et see olevat asustamata. 19. augustil 1949 toimus seal operatsioon "Esimene välk", mille käigus lõhati NSV Liidu esimene tuumapomm RDS-1. 1947 rajati polügooni kirdenurka suletud linn Kurtšatov, mille elanikkonna moodustasid peamiselt tuumateadlased ja sõjaväelased ning kust juhiti tuumapolügoonil toimuvat.
Semipalatinski polügoonil elanud kohalike inimeste tervisele mõjusid sagedased tuumakatsetused halvasti. Täheldati suurenenud haigestumust vähki ja 5% lastest sündis geneetilise hälbega. Kokku sai tervisekahjustusi 200 tuhat inimest. Eriti suurenes haigestumus söögitoru-, kõhunäärme-, kopsu-, rinna- ja maksavähki. Seevastu mõnesse vähivormi haigestumus ei suurenenud: sellised olid emakakaela-, neeru-, jämesoole- ja pankreasevähk.
Semipalatinski tuumapolügooni sulges 19. augustil 1991 Nursultan Nazarbajev, kes tollal oli Kasahstani Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär. Tänapäeval on see maailma kõige paremini läbi uuritud ja ainus avalikkusele avatud tuumapolügoon.
Pärast NSV Liidu lagunemist jäeti tuumapolügoon maha. Kurtšatovi elanike arv langes enam kui kaks korda, 20 tuhandelt 8–9 tuhandele. Radioaktiivne aine jäeti sinna, kus see olema juhtus, tavaliselt maa-alustesse käikudesse ja tavaliselt igasuguse valveta, nii et igaüks, niihästi varanduseotsijad kui terroristid, oleksid sellele juurde pääsenud. Kasahstan, Venemaa ja USA alustasid 1995 ühistegevust sellise olukorra lõpetamiseks. Radioaktiivne aine kas viidi ära või selleni viivad käigud suleti. See tegevus kestis 17 aastat ja põhiliselt salajas, et avalikkuses ei räägitaks, kui lihtne on Semipalatinskist radioaktiivset ainet hankida. Alles 2012. aasta oktoobris teatati, et nüüdsest kõrvalistel isikutel enam Semipalatinski polügoonil radioaktiivsele materjalile juurdepääsu ei ole. See operatsioon maksis kokku 150 miljonit dollarit.
Mihhail Svinelupov
Mihhail Svinelupov (Михаил Георгиевич Свинелупов) (1903 Zlatoust – 13. august 1979) oli Nõukogude sõjaväelane (kindralmajor 1945) NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi juhtivtöötaja.
Teenistus Nõukogude julgeolekuorganites
Mihhail Svinelupov asus Nõukogude julgeolekuorganistesse teenistusse 1925. aastal, 1928. aastal astus VK(b)P liikmeks, aastatel 1928–1936 oli NSV Liidu OGPU-SARKi keskalluvusega kooli õppegrupi ülem, 1. oktoobrist 1937 viidi üle teenistust jätkama NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Kaadrite osakonda.
1941. aasta veebruarist oli ta NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Kaadrite osakonna ülema asetäitja ja seejärel kaadriosakonna ülem,
1943. aasta maikuust oli Svinelupov NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi rahvakomissari asetäitja kaadrite alal ja Kaadriosakonna ülem,
1946. aasta 11. maist oli ta NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi julgeolekuministri asetäitja ja Kaadritevalitsuse ülem ning Nõukogude julgeolekuorganite Proletaarse Spordiühingu Dünamo Kesknõukogu esimees (1946–1948).
1950. aasta 31. detsembril vabastati ta Kaadrite valitsuse ülema kohustest ;
1951. aasta 1. aprillist kuni 16. märtsini 1953. aastal oli Svinelupov Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi ministri asetäitja operatiivtöö alal ;
1953. aasta juulist oli ta NSV Liidu Siseministeeriumi 3. Erilaagri (Dubravlag) ülema asetäitja ja hiljem ka laagriülema kohusetäitja, 1954. aastal ta vallandati, seoses isikkoosseisude koondamisega NSV Liidu Siseministeeriumis.
1955–1957 pensionär Minskis, alates 1957 Moskvas.
Detroit Red Wings
pisi Detroit Red Wings on USA jäähokiklubi, mis tegutseb Michigani osariigis Detroitis. See mängib NHL-i Idakonverentsis Atlandi divisjonis.
Klubi on asutatud 1926. aastal ning see on üks kuuest NHL-iga esimesena liitunud klubist. Klubi peab kodumänge Little Caesars Arenal.
Praegune koosseis
''Seisuga 22. juuli 2023''
Opositsiooniplatvorm – Elu Nimel
Opositsiooniplatvorm – Elu Nimel (ukraina keeles Опозиційна платформа – За життя; vene keeles Опозиционная платформа – За жизнь) on 2018. aastal Ukrainas mitme venemeelse partei liitumisel tekkinud erakond. Partei teket rahastas Viktor Medvetšuk, kes kujunes erakonna üheks juhtfiguuriks. Kuni Vene-Ukraina sõjani oli tegemist suurima venemeelse parteiga Ukrainas, mis moodustas ka suurima opositsioonijõu Ukraina Ülemraadas, omades 44 kohta parlamendis. Partei tegevus parlamendis katkestati pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse ja erakond keelustati 20. juunil 2022.
Ajalugu
Pärast Euromaidani suutsid venemeelsed ja/või euroskeptilised Ukraina parteid moodustada ühise Opositsiooni Bloki, mis kandis edasi Regioonide Partei idameelset pärandit ja peamiselt üritas hääli püüda Ida- ja Lõuna-Ukrainas. Partei ühtsus purunes 2019. aasta presidendivalimisteks, mil bloki erinevad tiivad esitasid erinevad presidendikandidaadid valimistele. Üks tiib esitas presidendikandidaadiks Oleksandr Vilkuli, teine tiib Juri Boiko, kuid kumbki partei jäi väitma, et just tema on Regioonide Partei järglane.
Tiib, millest kujunes välja opositsiooniplatvorm, esitas Juri Boiko kandidaadiks. Tiiva juhiks kujunes Medvetšuk enda ja Dmõtro Firtaše rahalisel toetusel. Partei kujunes koondumispunktiks mitmetele Janukovõtši-aegsetele poliitikutele, mis tegi partei jaoks raskeks toetust mujalt otsida. Medvetšuk ise aga rõhus oma sidemetele Putiniga ning käis ka Kremlis kandidaadile toetust otsimas, mis tekitas tugevat vastukaja Ukrainas. Lõpuks jäi Boiko valimistel neljandaks.
Hamrohhon Zarifi
pisi|püsti|Hamrohhon Zarifi (2011)
Opositsiooniplatvorm – Elu Nimel
Ajalugu
Parlamendivalimistel 2019. aastal rõhutas opositsiooniplatvorm, et Zelenskõil puudub võimekus Moskvaga edukalt läbirääkida ja Ida-Ukrainas rahu taastada. Medvetšuki võimu all olev meedia tutvustas Zelenskõid kui vaid veidi pehmemat versiooni Porošenkost, kes peab kuuletuma Läänele. Rõhutati Medvetšuki saavutusi idas suheldes: Ukraina vangide vabastamine Donbassis ning paremad tingimused gaasi tarneks.
Hamrohhon Zarifi
Hamrohhon Zarifi (sündinud 1948; kuni 2007. aastani Zaripov) on Tadžikistani diplomaat ja poliitikategelane, välisminister aastatel 2006–2013.
Opositsiooniplatvorm – Elu Nimel
Ajalugu
Valimistel võitis opositsiooniplatvorm 44 kohta ülemraada 450 kohast, moodustades suurima opositsioonierakonna Zelenskõid toetavale Rahva Teenrile. Nende venemeelsed loosungid aga garanteerisid selle, et parlamendis oli erakond suhtelises isolatsioonis.
Hamrohhon Zarifi
Aastatel 2002 kuni 2006 oli Zaripov Tadžikistani erakorraline ja täievoliline suursaadik Ameerika Ühendriikides.
Opositsiooniplatvorm – Elu Nimel
Ajalugu
Pärast Medvetšuki koduaresti määramist kuulutas erakond selle illegaalseks, väites et arestil on poliitilised põhjused ja vähe sisu.
Hamrohhon Zarifi
Aastatel 1995 kuni 2002 oli ta asevälisminister, riigi alaline esindaja OSCE jt rahvusvaheliste organisatsioonide juures Viinis ning erakorraline ja täievoliline suursaadik Austrias.
Varem töötanud pedagoogilises instituudis, julgeolekuorganeis ja siseministeeriumis.
Opositsiooniplatvorm – Elu Nimel
Ajalugu
Pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse ja partei juhtfiguuri Medvetšuki pagemist koduarestist eemaldas opositsiooniplatvorm Medvetšuki partei eesotsast, mõistis hukka Venemaa sissetungi ning kutsus üles oma liikmeid liituma Ukraina eest võitlema. 20. märtsil keelas Ukraina riikliku julgeoleku- ja kaitsenõukogu mitmetel venemeelsetel parteidel tegutsemise, sealhulgas ka opositsiooniplatvormil. Fraktsioon lõpetas parlamendis tegutsemise 13. aprillil, kuid 25 erakonna liiget moodustasid selle asemel Juri Boiko juhtimisel Platvormi Elu ja Rahu nimel. Ametlikult keelustati partei tegevus 20. juunil 2022, mil Ukraina kohus keelas erakonna tegevuse ning andis korralduse varad konfiskeerida.
Poliitilised põhitõed
Opositsiooniplatvorm – Elu Nimel võitles üleüldiselt ida poole vaatava Ukraina pärast. Sooviti Venemaaga tihedas liidus Ukrainat, mis liituks ka Euraasia Liiduga. Donbassile tuleks anda autonoomia ja Venemaaga kaubandus taastada. Läänesuunalist Ukraina-poliitikat näidati kui Ukraina mahamüümist Läänele, Euroopa Liiduga liitumist partei ei taotlenud. Venemeelse poliitika eduna esitles partei Medvetšuki võimet Moskvaga läbi rääkida – juba varem oli Medvetšuk suutnud Donbassi separatistlike aladega läbi rääkida, et vabastada ukrainlastest vange, Putiniga olid Medvetšukil lähedased suhted ning Venemaa oli valmis pakkuma Medvetšukile paremat gaasilepet kui Zelenskõile.
Selle suve nägu
"Selle suve nägu" on ansambli Sõpruse Puiestee kuues kauamängiv, mis ilmus aastal 2017. Plaadikujundusel on kasutatud Alo Aarsalu maali. Heli ja master Lauri Urb.
Opositsiooniplatvorm – Elu Nimel
Poliitilised põhitõed
Opositsiooniplatvorm võitles Ukraina kommunistliku pärandi eemaldamise vastu, mis väljendus protestis Ukraina võimude Nõukogude mälestusmärkide ja sümboolika eemaldamise vastu. Samuti tekitas protesti Ukraina keeleseadus, mis piiras vene keele massilist kasutamist avalikus meedias ning avalikus elus.
Partei kasutas ära ka Medvetšuki meediaimpeeriumi, et võimendada erakonna sõnumeid avalikus meedias. Kuigi tavaliselt välditi avalikku Kremlile kaasaelamist, levitati tihti desinformatsiooni ja kallutatud uudiseid, sealhulgas nimetati korduvalt Ukrainas toimuvat kodusõjaks ja õigustati Krimmi liitmist Venemaaga.
Cantagallo vald (Itaalia)
Cantagallo on vald (comune) Itaalias Toscana maakonnas Prato provintsis.
423 meetri kõrgusel merepinnast asuva Cantagallo asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Cantagallo piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Barberino di Mugello (FI), Camugnano (BO), Montale (PT), Montemurlo, Pistoia (PT), Sambuca Pistoiese (PT), Vaiano, Vernio.
Cantagallo halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Carmignanello, Fossato, Gavigno, Gricigliana, Il Fabbro, L'Acqua, La Villa, Luicciana, Migliana, La Rocca di Cerbaia, Usella.
Muud vaatamisväärsused
pisi|tühi|240px|Cerbaia sild [[Bisenzio jõel]]
Välismaa muuseumide loend
''Siin on loetletud välismaa muuseume.
K
thumb|240px|Louvre'i muuseum on üks maailma suurimaid ja kuulsamaid muuseume
Apolloni Tšernov
Apolloni Tšernov (Аполлоний Фомич Чернов, 1909, Narva – 1989) oli Eesti õpetaja ja õppejõud.
Ta oli õpetajaks Narvas ning Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis.
Pere
Tema isa Foma Tšernov (1857–1928) oli diakon Narvas. Tema poeg on semiootikaprofessor Igor Černov.
Dhule
Dhule on linn Indias Mahārāshtra osariigis.
2011. aastal elas linnas üle 376 000 inimese.
Pjotr Ivašutin
Pjotr Ivašutin (Ивашутин, Пётр Иванович) (5 vkj/18. september 1909 Brest-Litovsk – 4. juuni 2002 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigiametnik (NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsuse esimees ja NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee esimehe 1. asetäitja) ja sõjaväelane, Nõukogude Liidu kangelane (1985).
Noorus
Pjotr Ivašutin töötas aastatel 1926–1931 raudteel ja Ivanovo-Voznessenski linna mehaanikatehases. 1930. aastal astus VK(b)P liikmeks.
Sõjaväeteenistus
Pjotr Ivašutin alustas teenistust nõukogude Punaarmees 1931. aastal, lõpetas 1933. aastal Stalingradi õhujõudude sõjalennukooli, aastatel 1933–1937 teenis 107. lennuväebrigaadi lendur-instruktorina Moskva sõjaväeringkonnas. 1937. aastast raskepommitaja TB-3 komandör, aastatel 1937–1939 õppis kaks kursust juhtivkoosseisu teaduskonnas N. Žukovski nimelises Õhujõudude Akadeemias. 1939. aastal suunati pärast 1937.–1938. aastal toimunud poliitilisi repressioone NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadis VK(b)P KK korraldusel NSV Liidu SARKi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse teenistusse.
Teenistus riiklikes julgeolekuorganites
Pjotr Ivašutin alustas teenistust NSV Liidu SARKi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse Valgevene sõjaväeringkonna Eriosakonnas. Pjotr Ivašutin osales 1939. aastal Nõukogude-Soome sõjas Leningradi sõjaväeringkonna laskurkorpuse eriosakonna ülem ning Teise maailmasõjas teenis sõjalise vastuluure Eriosakondades/SMERŠi osakondades viie rinde koosseisus: Teise maailmasõja lõpuperioodil osales Nõukogude armees vastuluurealases tegevuses Kaukaasias, Jugoslaavias Ungaris ja Austrias, 29. aprill 1943 – mai 1946. aastal NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi Vastuluure Peavalitsuse SMERŠi Lõuna väegrupi Vastuluurevalitsuse ülem
Pärast Teise maailmasõja lõppu teenis Pjotr Ivašutin Nõukogude armee poolt okupeeritud Ida-Euroopa piirkondades;
1951. aasta detsembris määrati Pjotr Ivašutin NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi 3. Peavalitsuse ülema asetäitjaks;
1952. aastal septembris määrati Pjotr Ivašutin Ukraina NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi ministriks.
1953. aasta märtsis määrati Pjotr Ivašutin Ukraina NSV Siseministeeriumi ministri asetäitjaks;
1953. aasta juulis määrati ta NSV Liidu Siseministeeriumi 3. Peavalitsuse (sõjaline vastuluure) ülema asetäitjaks;
Pärast 1954. aastal NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee moodustamist viidi ta üle NSV Liidu MN ja RJK 5. Peavalitsuse (majanduslik vastuluure) ülemaks;
1954. aasta juunis määrati ta NSV Liidu MN ja RJK esimehe asetäitjaks, aastatel 1956–1963 töötas NSV Liidu MN ja RJK esimehe 1. asetäitjana.
Aastatel 1987–1992 teenis Pjotr Ivašutin NSV Liidu Relvajõudude peainspektorite grupis;
1992. aastal läks erru, suri 4. juunil 2002 Moskvas ja on maetud Trojekurovo kalmistule.
Dina Asher-Smith
Geraldina Rachel Asher-Smith (sündinud 4. detsembril 1995 Orpingtonis) on Suurbritannia sprinter.
Ta võitis 2013. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel kuldmedali 200 meetri jooksus ajaga 23,29 ning 4×100 meetri teatejooksus koos Suurbritannia naiskonnaga Juunioride rahvusrekordiga 43,81. Täiskasvanute maailmameistrivõistlustel Moskvas jooksis Asher-Smith 4×100 meetri teatenaiskonnas ning võitis pronksmedali.
2014. aasta märtsis püstitas ta 200 meetri jooksus juunioride Euroopa siserekordi 23,15. Juunioride maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta ajaga 11,23 kulla 100 meetri jooksus.
2015. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel võitis Asher-Smith 60 meetri jooksus hõbemedali, korrates Jeanette Kwakyele kuulunud Briti rekordit 7,08. Mais püstitas ta Hengelos 100 meetri jooksu rahvusrekordi 11,02. Juulis jooksis ta Londonis esmakordselt alla 11 sekundi, viies rekordi 10,99-ni. Maailmameistrivõistlustel Pekingis osales ta individuaalselt vaid 200 meetri jooksus ning sai Briti rekordiga 22,07 viienda koha. 4×100 meetri teatejooksus püstitas Suurbritannia naiskond rahvusrekordi 42,10 ning sai neljanda koha, Asher-Smith jooksis teist vahetust.
Lea Meller
Lea Meller (sündinud 18. aprillil 1961 Kingissepas) on eesti sumomaadleja.
Dina Asher-Smith
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis võitis Asher-Smith ajaga 22,37 kulla 200 meetri jooksus ning koos Suurbritannia naiskonnaga ajaga 42,45 hõbeda 4×100 meetri teatejooksus. Suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis Suurbritannia nelik 4×100 meetri teatejooksus Briti rekordiga 41,77 pronksi. Individuaalselt osales Asher-Smith vaid 200 meetri jooksus, kus oli 22,31-ga viies.
Lea Meller
Ta hakkas sumot harrastama aastal 1999 Jüri Uustalu juhendamisel.
Dina Asher-Smith
2017. aastal segas Asher-Smithi hooajaks ettevalmistust veebruaris saadud jalavigastus. Kodustel maailmameistrivõistlustel Londonis sai ta 200 meetri jooksus 22,22-ga neljanda koha, teatejooksus võitis Suurbritannia Ameerika Ühendriikide järel hõbeda.
2018. aastal jättis Asher-Smith sisehooaja vahele, keskendudes aprillis Austraalias Gold Coastis toimunud Rahvaste Ühenduse mängudele, kus ta võitis pronksi 200 meetri jooksus ning kulla Inglismaa naiskonnaga 4×100 meetri teatejooksus. Euroopa meistrivõistlustel Berliinis tuli ta kolmekordseks Euroopa meistriks. 100 meetri jooksus edestas ta Suurbritannia rekordiga 10,85 sakslannat Gina Lückenkemperit ja hollandlannat Dafne Schippersit, 200 meetri jooksus Suurbritannia rekordiga 21,89 Schippersit ja teist hollandlannat Jamile Samueli. Teatejooksus jooksis ta kuldmedali võitnud Suurbritannia naiskonnas viimast vahetust.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel tuli Asher-Smith 200 meetri jooksus maailmameistriks, parandades 21,88-ga taas Briti rekordit. 100 meetri jooksus võitis ta järjekordse rahvusrekordiga 10,83 hõbemedali. 4×100 meetri teatejooksus sai Suurbritannia naiskond Jamaica järel teise koha.
Tokyo olümpiamängudele läks Asher-Smith ühe peamise favoriidina. Kuu aega enne olümpiamängude algust sai ta Briti meistrivõistlustel vigastuse, mis segas tema ettevalmistust. 100 meetri jooksus jäi ta ajaga 11,05 finaalist välja, 200 meetri jooksust otsustas ta loobuda. Teatejooksus aitas ta Suurbritannia naiskonna pronksile.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel kordas ta 100 meetri jooksu finaalis enda rekordit 11,83 ning sai jamaicalannade Shelly-Ann Fraser-Pryce'i, Shericka Jacksoni ja Elaine Thompson-Herahi järel neljanda koha. 200 meetri jooksus võitis ta 22,03-ga pronksmedali. Teatejooksus oli Suurbritannia naiskond kuues. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis võitis ta 200 meetri jooksus Mujinga Kambundji järel hõbemedali.
Siserekordid
Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit
Isiklikku
Dina Asher-Smith on Trinidadi ja Jamaica päritolu. Ta on õppinud Londoni King's College'is ajalugu.
Oksana Dmitrieva
Ta töötab Harkivi Nukuteatris peadirektori, näitleja, näitekirjanikuna. Ta on ka teatrikriitik, fotograaf ja graafik.
Pigijutt
Pigijutt (Lirula) on pigilaigulaadsete seltsi kuuluv seente perekond.
Andrei Prii
Andrei Prii (5. oktoober 1938 Mäla küla Muhu saar – 25. detsember 2022 ) oli eesti poliitik ja majandusjuht.
Ta on lõpetanud Liiva Algkooli, seejärel Tallinna Kalatööstusliku Merekooli laevajuhtimise erialal ning Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuse juhtimise ja planeerimise erialal.
Ta töötas aastani 1961 kalalaevadel tüürimehena ja aastatel 1961–1972 kaptenina. Ta on olnud Hiiu Kaluri ja Kalandusliidu aseesimees ning laevatehase direktor, ka Angola kalandusministri nõuandja.
Aastatel 1989–1990 oli ta Saare maavolikogu ja selle eestseisuse liige, astus tagasi seoses Eesti Vabariigi Ülemnõukogu (1990–1992) liikmeks valimisega, ta oli selle keskkonnakomisjoni liige. Aastatel 1968–1988 oli ta NLKP liige, aastast 1990 kuulus ta Eesti Kristlik-Demokraatlikku Liitu. Aastast 2012 kuulus ta Isamaa ja Res Publica Liitu ja Isamaasse.
Alice Bel Colle
Alice Bel Colle on vald Itaalias Piemonte maakonnas Alessandria provintsis. Alice Bel Colle asub linnulennult 5,8 km kaugusel Acqui Termest.
Alice Bel Colle piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Acqui Terme, Cassine, Castel Rocchero (AT), Castelletto Molina (AT), Maranzana (AT), Quaranti (AT), Ricaldone.
Alice Bel Colle halduspiirides asuvad järgmised asulad: Boidini, Causolo, Gaviglio, Stazione, Valle Boidi.
Beķermuiža
Beķermuiža on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Pūre valla keskosas. Küla asub Abava jõe kaldal paigas, kus Zvārīte Abavasse suubub. Beķermuiža jääb valla keskusest Pūrest 2,5, piirkonna keskusest Tukumsist 21 ja Riiast 83 kilomeetri kaugusele.
Küla on kujunenud endise Pūre mõisa Beķermuiža karjamõisa (Bäkkerhof, Bekershof) keskuse juurde.
Tafelkop
Tafelkop on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Sekhukhune ringkonnas Elias Motsoaledi vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tafelkopi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,54%, värvilisi 0,13%, India või Aasia päritolu inimesi 0,12%, valgeid 0,07% ja teisi 0,14%. Pedi keelt pidas emakeeleks 83,71%, ndebele keelt 7,16%, suulu keelt 2,91% ja inglise keelt 2,69%.
Rūdolfs Balcers
pisi|Rūdolfs Balcers (2018) Rūdolfs Balcers (sündinud 8. aprillil 1997 Liepājas) on Läti jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Florida Panthers ründajana vasakäärel.
2015. aastal valis San Jose Sharks ta NHL-i draft'is 142. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus Balcers mängima 2016. aastal, mängides esmalt ühe hooaja Western Hockey League'i (WHL) klubis Kamloops Blazers. Ta lõi hooajal 2016–17 WHL-is 40 väravat, millega oli uustulnukatest suurim väravakütt.
Diiak
Diiak (inglise keeles DIAC, lühend sõnadest diode for alternating current switch) on viiekihilise struktuuriga pooljuhtdiood, mis hakkab juhtima voolu, kui pinge tema elektroodide vahel ületub avanemiseks vajaliku väärtuse, nn läbilöögipinge. Siis diiaki takistus väheneb järsult ja ta hakkab voolu juhtima mõlemas suunas (erinevalt dinistorist, mis juhib ainult ühes suunas). Seega saab diakki kasutada lülitina ka vahelduvvooluahelates.
Rūdolfs Balcers
2017. aasta juulis sõlmis ta Sharksiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2017–18 mängis ta Sharksi noorteklubis San Jose Barracuda American Hockey League'is (AHL). 2018. aastal valiti Balcers AHL-i tähtede mängule.
Diiak
Pooljuhtstruktuurilt sarnaneb diiak triiakiga, kuid selle vahega, et puudub tüürelektrood. Et diiak on pinge polaarsuse suhtes sümmeetrilise ehitusega, siis on tema mõlemad elektroodid anoodid (A1 ja A2). Niipea kui pinge ükskõik kummal anoodil ulatub läbilöögiväärtuseni. muutub diiak juhtivaks – lülitub sisse. Välja lülitub diiak alles siis, kui teda läbiv vool muutub väiksemaks väärtusest, mida nimetatakse hoidevooluks.
Rūdolfs Balcers
2018. aasta septembris siirdus Balcers Ottawa Senatorsi. Hooaja 2018–19 esimeses pooles mängis ta AHL-i klubis Belleville Senators. NHL-is debüteeris ta Ottawa Senatorsi meeskonnas 5. jaanuaril 2019 mängus Minnesota Wildi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is oma järgmises mängus 6. jaanuaril Carolina Hurricanesi vastu. Hooajal 2018–19 sai Balcers NHL-is kirja viis väravat ja üheksa väravasöötu.
Rumeenia ajalugu
Rumeenia ajalugu ülevaatena tänapäeva Rumeenia alade ajaloolistest sündmustest.
Diiak
Diiaki tunnussuuruste orienteerivaid väärtusi:
Planeet (muusik)
Mikk Saar on Tallinnast pärit Eesti elektroonilise muusika produtsent. Ta on olnud ka 1/2 kollektiivist Whirl & Mayer (Mayer) ning koos DJ Slamminiga produtseerivad ühise nimetajaga HeadRead, mille nime alt on lugusid välja antud maineka plaadifirma RAM Recordsi alt ning lisaks Kos.Mos.Music, Absys records jpt. Mikk Saar on lugusid varem välja andnud nimede tagant nagu Drone, Telec, Mik Nevel, Süstem, KOHCTPYKTOP-6.
Diiak
Diiak on kasutatusel peamiselt türistoride ja sümistoride tüürlülituses, et anda nende tüürelektroodile sujuvalt tõusvat sisselülitamispinget.
Praktikas leiavad laiemat kasutamist järgmised diiakitüübid:
Planeet (muusik)
2010. aastal alustas ta muusikaprojekti "Planeet". Peamiselt loob Mikk Saar "Planeedi" nime all drum'n'bass 'i ja dubstep 'i stiilis muusikat.
Rumeenia ajalugu
Rumeenia vanaaeg
pisi|300px|left|Rooma keisririigi provintsid, keiser Traianuse valitsusaja lõpul 50. aasta paiku eKr ühendas kuningas Burebista paljud väikesed daaklaste riigid üheks suureks Daakia riigiks, mille keskus oli tänapäeva Transilvaanias. Läänes jõudis ta välja Moravani, kus alistas mõned keldi hõimud, idas Musta mere ja Lõuna-Bugini ning lõunas Balkani mägedeni. Daaklaste pealinn oli Sarmizegetusa, mis asetses tänapäeva Transilvaania äärmises kaguosas tänapäeva Banaadi lähedal. Kui roomlased Daakia vallutasid, purustasid nad Sarmizegetusa ning ehitasid Daakia provintsi pealinna 40 km kaugusele.
Rūdolfs Balcers
Hooaja 2020–21 esimeses pooles mängis ta taas Stavanger Oilersi koosseisus Norra kõrgliigas. 2021. aasta jaanuaris naasis Balcers Sharksi juurde. Sharksi meeskonnas lõi Balcers NHL-is esimese värava 20. veebruaril 2021 mängus St. Louis Bluesi vastu. Hooajal 2021–22 tegi ta NHL-is oma seni resultatiivseima hooaja (11+12).
Rumeenia ajalugu
Bütsantsi ajastu
pisi|300px|left|[[Rooma riik pärast Theodosius I surma aastal 395]]
Rūdolfs Balcers
2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Florida Panthersiga.
Läti jäähokikoondise koosseisus on Balcers osalenud kolmedel maailmameistrivõistlustel (2018, 2019 ja 2022).
Rumeenia ajalugu
Bulgaaria tsaaririik
pisi|[[Esimene Bulgaaria tsaaririik|Bulgaaria Boris I valitsusajal]] Suurkhaan Krumi (803–814) ajal laienes Bulgaaria lõunasse ja loodesse, hõivates maad Doonau keskjooksu ja Moldova vahel, kogu tänapäeva Rumeenia territooriumi, Sofia aastal 809 ja Adrianoopoli (nüüd Edirne) aastal 813, ohustades Konstantinoopolit ennast. Bulgaaria khaan Presiani (836–852) ajal võtsid bulgaarlased suurema osa Makedooniast ning riigi piirid jõudsid Aadria ja Egeuse mereni.
9. sajandi lõpus ja 10. sajandi alguses ulatus Bulgaaria Epeirose ja Tessaaliani lõunas, Bosniani läänes ja kontrollis kogu tänapäevase Rumeenia ja Ida-Ungari ala põhjas. 9. sajandi keskpaigas tekkis Serbia riik vastusena Bulgaaria laienemisele Moravast läände. Tsaar Simeon I (Simeon Suure) ajal, kes sai hariduse Konstantinoopolis, muutus Bulgaaria taas tõsiseks ohuks Bütsantsile ja jõudis oma suurima territoriaalse ulatuseni. Simeon I lootis võtta Konstantinoopoli ja võitles oma pikal valitsusajal (893–927) reas sõdades bütsantslastega. Piir ulatus tema valitsusaja lõpul Atika põhjapiirini lõunas.
Bulgaarlased aastal 1014 Kleidioni lahingus Bütsantsi armeelt täielikult lüüa, Bütsantsi keiser Basileios sai hüüdnime "Bulgaroktonos", bulgaaridetapja). Aastaks 1018 alistusid viimased Bulgaaria linnused ja Esimene Bulgaaria tsaaririik kadus.
Valahhia ja Moldova vürstiriik
14. sajandi alguses ühendati Doonau ja Karpaatide vahelised Ungari kuningriigile kuulunud vojevoodkonnad Valahhia vürstiriigiks. Veidi hiljem asutati Karpaatidest idas paikneval territooriumil Moldova vürstiriik. pisi|vasakul|[[Valahhia alad 13.–16. sajandil]] pisi|Osmanite impeeriumi alad 1481 15. sajandil alanud Osmanite riigivallutuste käigus hõivati Osmanite vägede poolt 1453. aastal Konstantinoopol ja Lõuna-Euroopa ja Kesk-Euroopa vallutamise käigus ka Valahhia ja Transilvaania. pisi|Kagu-Euroopa alad. [[Abraham Orteliuse, atlases Teatrum Orbis Terarum]] pisi|vasakul|[[Moldova alad ca 1500]] Moldaavia vürst (1457–1504) Ștefan cel Mare pidas oma valitsusaja alguses pidevaid kodusõdu oma sugulastega, kuid suutis lõpuks vastased alistada ning tunnustas oma süseräänina Poola kuningat ja Leedu suurvürsti Kazimierz IV-t. Sisepoliitiliselt jäi Stefan aga täiesti sõltumatuks. Et aga Moldaavia oli surutud võimsamate riikide vahele, pidi Stefan pidevalt võitlema oma riigi sõltumatuse säilitamise eest. 1467. aastal võitis ta sissetungivaid Ungari kuningriigi vägesid, 1471. aastal lõi osmanid välja Valahhiast ja võitis neid 1475. aastal ka Moldaavias. Valahhias suutis Stefan võimule aidata oma liitlase, Vlad III Tepesi venna Vlad Călugăruli.
16.–17. sajandi vahetusel saavutas piirkond hospodar Mihai Vapra valitsusajal (1593–1601) taas ajutise iseseisvuse ning liitis ka Moldova ja Transilvaania alad.
Rumeenia uusaeg
Aastatel 1768–1774 toimunud neljanda Vene–Türgi sõja tulemusel Venemaa keisririigi ja Osmanite riigi vahel hõivas Bessaraabia, Moldova ja Valahhia. Sõjas hävitas 1770. aastal Vene sõjalaevastik Çeşme sadamas Türgi sõjalaevastiku (Çeşme merelahing). 21. juulil 1774 sõlmiti Küçük Kaynarci rahu (Küçük Kaynarca rahu, Kjutšukkainardža rahu). Lõuna-Ukraina, sealhulgas Bugi, Dnepri ja Doni suue, läksid Venemaale koos Kinburni, Jenikale ja Kertši kindlustega, nii et Venemaa sai seal väljapääsu Mustale merele. Osmani impeerium tunnustas Venemaa ülemvõimu Moldova ja Valahhia üle.
19. sajandil toimunud Vene-Türgi sõdade käigus vallutas Venemaa keisririik Osmanite riigilt Bessaraabia ja liitis 1812. aasta Bukaresti rahulepinguga Venemaa keisririigiga. pisi|Balkan enne Esimest Balkani sõda
Balkani sõjad
pisi|vasakul|Kaart lõplike Balkani riikide territoriaalsete muudatustega pärast Balkani sõdu , Esimene Balkani sõda, Teine Balkani sõda
Rumeenia Esimeses maailmasõjas
Esimeses maailmasõjas osales Rumeenia kuningriik Antandi riikide liitlasena Saksamaa keisririigi, Austria-Ungari ja Itaalia vastases sõjategevuses. Rumeenia viivitas Esimesse maailmasõtta astumisega, kuid lõpuks kuulutas aastal 1916 Keskriikidele sõja. Rumeenia sõjaline kampaania lõppes patiseisuga, kui Keskriigid purustasid kiiresti riigi pealetungi Transilvaanias ning okupeerisid 1916. aasta lõpuks Valahhia ja Dobrudža, sealhulgas Bukaresti ja strateegiliselt tähtsad naftaväljad. Aastal 1917, vaatamata Rumeenia ägedale vastupanule, eriti Mărășești lahingus, oli Rumeenia Venemaa sõjast tagasitõmbumise tõttu pärast oktoobrirevolutsiooni, olles peaaegu täielikult Keskriikide poolt ümbritsetud, sunnitud samuti sõjast välja astuma, sõlmides Focșani vaherahu ja järgmisel aastal, mais 1918 Bukaresti rahu. Kuid pärast edukat pealetungi Thessaloníki rindel, mis lülitas Bulgaaria sõjast välja, taastas Rumeenia valitsus kiiresti kontrolli ja pani armee 10. novembril 1918 tagasi väljale, päev enne sõja lõppu Lääne-Euroopas.
Pärast Transilvaania Rumeenia kuningriigiga ühinemise väljakuulutamist 1. detsembril 1918 Alba Iulias kogunenud Transilvaania rumeenlaste esindajate poolt ühendati Transilvaania varsti kuningriigiga, nagu oli aastal 1918 varem Bessaraabiaga, kuna kodusõjast põhjustatud võimuvaakum Venemaal võimaldas sealsel Sfatul Țăriil, või Rahvuskogul, kuulutada välja Bessaraabia ühinemine Rumeeniaga.
Sõda Ungari Nõukogude Vabariigiga aastal 1919 lõppes Budapesti okupeerimisega Rumeenia vägede poolt ja Béla Kuni bolševike režiimi lõpuga.