cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
UARS
Satelliit viidi orbiidile kosmosesüstikuga Discovery selle missioonil STS-48 septembris 1991. Satelliit kaalus 5900 kg, algselt oli orbiidi kõrgus 600 km ja kaldenurk 56,98°. Satelliidi elueaks oli plaanitud kolm aastat. Neliteist aastat hiljem, juunis 2005 töötasid satelliidi kümnest sensorist veel kuus. Sellegipoolest otsustati satelliidi kasutamine lõpetada ning detsembris 2005 pidurdati satelliiti, et viia ta madalamale orbiidile, kust ta atmosfääris pidurdumise tõttu kukkus alla 24. septembril 2011.
Instrumendid satelliidi pardal olid:
Ojaküla kihistik
Ojaküla kihistik (inglise keeles Ojaküla Member) on ordoviitsiumi ladestu Aseri lademe Aseri kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkasid esimesena eristama Ago Aaloe ja Karl Orviku aastal 1958. Kihistik on nime saanud Ojaküla küla järgi.
Ojaküla kihistik on Aseri kihistu ülemine kihistik. Kihistiku all lamab Malla kihistik. Kihistik koosneb ooide sisaldavast lubjakivist, mis on kohati suure liiva sisaldusega. Jägala jõest läänes esindab kihistik ainsana Aseri ladet.
Trapetsiaalsed hauaplaadid
Trapetsiaalsed hauaplaadid on Euroopas ajavahemikust 7. sajandist 14. sajandi alguseni pärinevad kivist hauatähised, mis on peatsist laiemad ja jalutsist kitsamad. Nende massilise kasutuse aeg langeb 11.–13. sajandisse.
Trapetsiaalsed hauaplaadid Eestis
Eestis leiduvad trapetsiaalsed hauaplaadid peamiselt Saaremaal, Muhu saarel ja Läänemaa mandriosas, kokku 90 kindlat ja 14 oletatavat hauaplaati ja fragmenti. Lisaks on kaks plaati leitud Järvamaalt ja üks Hiiumaalt. Plaadid on raiutud kohalikust paekivist või dolomiidist, pikkusega 106–196 cm, ülemise otsa laiusega 55–108 cm, alumise otsa laiusega 55–95 cm ja paksusega 12–25 cm. Plaatidel on madalreljeefis või uurendatud kujutised (rõngasrist, rombrist, ilmapuu/protsessioonirist, sarv või joogisarv, inimfiguur/sõdalane, ladina ja Kreeka rist, haakrist, maarjaroos). Tekstid puuduvad (ühel juhul võidi see lisada hiljem). Plaadid asuvad kirikuaedades, kirikute põrandais või seintes. Ilmselt alates hiliskeskajast on plaate kasutatud sekundaarse ehitusmaterjalina. Pole täpselt teada, millised plaadid paiknevad oma algsel asukohal.
Trapetsikujulisi hauaplaate on Eestis leitud Ambla, Haapsalu, Hanila, Järva-Peetri, Kaarma, Karja, Karuse, Kihelkonna, Kullamaa, Lääne-Nigula, Muhu, Pöide, Pühalepa, Ridala ja Valjala kirikust.
Eestis leiduvate hauaplaatide täpsem dateerimine ja seostamine eksklusiivselt paganluse või kristlusega on vaieldav.
Kriitik
pisi|Üks Eesti tuntumaid kriitikuid oli Friedebert Tuglas. Kriitik on inimene, kes avaldab avalikkuses, tavaliselt eelkõige ajakirjanduses, järjepidevalt oma põhjendatud seisukohti arvustustes kirjanduse, teatri, filmi, muusika või mõne muu kunstivaldkonna kohta. Üldjuhul peetakse kriitikuteks eelkõige inimesi, kelle arvamusi ajakirjandus tasustab, kuid aina enam hägustub piir kutseliste kriitikute ja nn kodanikuajakirjanduse, sh blogijate vahel. Kriitik võib, kuid ei pruugi olla vastava erialaharidusega; tihti tegelevad kriitikaga vastava valdkonna teadlased. Sageli ei praktiseeri kriitikud ise oma kritiseeritavas valdkonnas, et säilitada neutraalsus, kuid niisugune hoidumine ei ole absoluutne reegel. Valdkondade järgi liigitatakse kriitikuid nt teatrikriitikuteks, kirjanduskriitikuteks ja muusikakriitikuteks, kunstikriitikuks nimetatakse kujutavale kunstile spetsialiseerunud kriitikut.
Eesti tuntumate kirjanduskriitikute hulka on kuulunud näiteks Friedebert Tuglas, Ain Kaalep, Mihkel Mutt ja Maire Liivamets, filmikriitikute hulka Jaan Ruus, Ilmar Raag ja Kristiina Davidjants, muusikakriitikute hulka Karl Leichter, Evi Arujärv, Tõnis Erilaid ja Siim Nestor, teatrikriitikute hulka Artur Adson, Ülo Tonts ja Elem Treier.
Sisu
pisi|[[Talvesõda|Talvesõjas osalev naiskodukaitsja “Lotta”]] Sisu on soomlastele kontseptsioon ja kultuuriline konstrukt, mida saaks kirjeldada kui kombinatsiooni stoilise otsustavuse, kindlameelse eesmärgipärasuse, südikuse, vapruse ja vastupidavuse vahel. Soomlased ise peavad seda rahvusliku iseloomu väljenduseks. See on seesmiselt kramplik südikus, mida tavaliselt esitatakse olukordades, kus edu saavutamine on vastuoluline. Seda võib väljenduda soomlaste resoluutses tegevuses teadvustatud ebaõnne(stumise) vastu. See on võrreldav nii-öelda külma närvi säilitamisega, allaandmatusega, mis juhindub stressi karmist taltsutamisest, et saavutada pikaajalist eesmärki.
Vaata: kangekaelsus.
Eesti sisearhitektide loend
Eesti sisearhitektide loend loetleb Eestis tegutsevaid või tegutsenud ning Eestist pärit sisearhitekte.
Artiklitele Eesti ja eesti sisearhitektide kohta lisatakse kategooria Eesti sisearhitektid.
San Pedro piiskopkond
San Pedro piiskopkond (Dioecesis Sancti Petri Apostoli) on katoliku piiskopkond San Pedro de Ycuamandiyú linnas Paraguays.
Cal Clutterbuck
pisi|Cal Clutterbuck (2018) Paschal (Cal) William Clutterbuck (sündinud 18. novembril 1987 Wellandis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New York Islanders ründajana paremäärel.
Aastatel 2003–2007 mängis ta Ontario Hockey League'i klubides Toronto St. Michael's Majors ja Oshawa Generals.
2006. aastal valiti ta NHL-i draft'is Minnesota Wildi poolt 72. valikuna. 2007. aasta mais sõlmis ta Wildiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 28. oktoobril 2007 mängus Colorado Avalanche'i vastu, kuid suurema osa hooajast 2007–08 mängis ta American Hockey League'i klubis Houston Aeros. Järgmisel hooajal kindlusta ta koha Wildi põhikoosseisus. NHL-is lõi ta oma kaks esimest väravat 24. novembril 2008 mängus Washington Capitalsi vastu.
2013. aasta juunis liitus Clutterbuck Islandersiga. 2016. aasta detsembris pikendas ta klubiga lepingut viie aasta võrra.
Clutterbuck kuulus Kanada jäähokikoondisse 2011. aasta maailmameistrivõistlustel.
Pierre-sur-Haute'i sõjaväeraadiojaam
pisi|Kaks torni Pierre-sur-Haute'i sõjaväeraadiojaamas. Foto keskel on [[Télédiffusion de France'i releetorn, mille juures on ka eluruumid ja helikopteri maandumisplats]] Pierre-sur-Haute'i sõjaväeraadiojaam (prantsuse keeles Station hertzienne de Pierre-sur-Haute) on Prantsuse sõjaväe 1961. aastal rajatud raadiosidejaam. See asub 30 hektari suurusel alal Prantsusmaal Sauvaini ja Jobi vallas, jaama läbib Rhône-Alpes'i ja Auvergne'i piirkondade vaheline piir. Telekomifirma Télédiffusion de France on rajanud alale ka tsiviilotstarbelise raadiorelee.
2013. aasta aprillis tõmbas raadiojaamale tähelepanu Prantsuse siseluureagentuur Direction centrale du renseignement intérieur (DCRI), kui nõudis jaama artikli eemaldamist prantsuskeelsest Vikipeediast. Juhtumi tulemusel tekkinud Streisandi efekti tõttu sai raadiojaama artiklist prantsuskeelse Vikipeedia enim loetud lehekülg, 6.–7. aprillil 2013 vaadati seda rohkem kui 120 000 korda. Artikkel tõlgiti paljudesse keeltesse.
Ajalugu
1913. aastal rajati praeguse sõjaväe raadiojaama kohale semafortelegraaf, mida Prantsusmaal nimetati Chappe'i telegraafiks. Tol ajal asus seal väike kivihoone, mille katusel paiknes semafor.
Ülesanded
Pierre-sur-Haute'i jaam on Prantsuse õhujõudude alluvuses ning allub Lyon – Mont Verduni lennuväebaasile, mis jääb jaamast 80 km kaugusele. See on üks neljast raadiojaamast Prantsusmaa põhja-lõunateljel, pidevas ühenduses kolme ülejäänuga Lacaune'i, Henrichemonti ja Rocheforti lennuväebaasis. Peamiselt kasutatakse jaama operatiivüksuste juhtimisega seotud ülekanneteks. Kui Prantsusmaa kasutaks kunagi oma tuumarelva (Force de Frappe), võiks käsk selleks läbida seda releed.
Jaam kuulus õhujõudude jälgimis-, info- ja kommunikatsioonisüsteemi (Commandement Air des Systèmes de Surveillance d'Information et de Communications) alates selle loomisest 1. juunil 1994 ning seejärel 1. jaanuarist 2006 infrastruktuurivõrkude ja infosüsteemide ühendatud juhtimissüsteemi (Direction Interarmées des Réseaux d'Infrastructure et des Systèmes d'Information).
Raadiojaama komandör on majori auastmes. Jaamas on umbes 20 töötajat, sealhulgas elektrikud, mehaanikud ja kokad.
Infrastruktuur
pisi|vasakul|Pierre-sur-Haute'i betoontornid, kus paikneb sõjaväe raadiotehnika
Jaam asub 30-hektarilisel alal Sauvaini ja Jobi vallas, Loire'i ja Puy-de-Dôme'i departemangu piiril. Seda ümbritseb puust ja metallist tõke. Sõjaväepersonal ja töötajad liiguvad helikopteriga või avalikkusele suletud teed mööda.
Hooned
Raadiojaamas on kaks umbes 30 meetri kõrgust betoontorni, mida 1991. aastast kasutatakse raadioülekannete ja -vastuvõtu tarvis. Tornide konstruktsioon peaks pidama vastu ka tuumaplahvatusele.
Lisaks asuvad jaamas garaažid ja eluruumid, kus on ka köögid, söögi- ja magamistoad. Neid ühendavad kuni 300 m pikkused tunnelid, et hoonete vahel liikudes ei peaks töötajad talvel paksus lumes sumpama.
Maa-alused rajatised
Jaama tähtsaim osa on maa all. Seda kasutatakse ülekannete juhtimiseks: kiirusel 2 megabitti sekundis analüüsitakse tornidest tulevat teavet, mis seejärel edastatakse vastavalt vajadusele.
See jaama osa on kaitstud keemia-, bioloogilise, radioloogilise ja tuumarelva eest. Betoonis sisalduv Faraday puur kaitseb elektromagnetimpulsside eest, ruumides on ülerõhk jne. Jaamal on autonoomne vee- ja elektrivarustus.
Skandaal prantsuskeelse Vikipeedia artikliga
2013. aasta aprillis tõmbas raadiojaamale tähelepanu Prantsuse siseluureagentuur Direction centrale du renseignement intérieur (DCRI), kui nõudis jaama artikli eemaldamist prantsuskeelsest Vikipeediast. Wikimedia Foundation küsis luureametkonnalt, millised artikli osad nende hinnangul probleemsed on, kuna artikkel kordas avalikult kättesaadavas telesaates kajastatud infot. DCRI keeldus vastamast ning kordas nõudmist artikkel kustutada. Kui Wikimedia Foundation sellest keeldus, sundis DCRI Prantsusmaal elavat prantsuskeelse Vikipeedia vabatahtlikku administraatorit Rémi Mathis'd artikli eemaldama. Administraator, kes on Wikimedia liikumise Prantsusmaa haruorganisatsiooni Wikimédia France president ning Prantsusmaa rahvusraamatukogu (Bibliothèque nationale de France) töötaja, allus survele. 6. aprillil 2013 avaldas Wikimédia France teate, milles muuhulgas kirjutas:
Hiljem taastas artikli teine Vikipeedia kaastööline. Prantsusmaa siseministeerium kinnitas uudisteagentuurile Agence France-Presse, et ei soovi praegu juhtumit kommenteerida. Juhtumi tulemusel sai raadiojaama artiklist prantsuskeelse Vikipeedia loetuim lehekülg, 6.–7. aprillil 2013 vaadati seda enam kui 120 000 korda. See tõlgiti mitmesse keelde. Prantsuse ajaleht "20 minutes", Ars Technica ja postitus Slashdotis nimetasid seda näitena Streisandi efektist.
Kenny Agostino
Kenneth Tyler Agostino (sündinud 30. aprillil 1992 Morristownis, New Jerseys) on USA jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Nižni Novgorodi Torpedo ründajana vasakäärel.
Aastatel 2010–2014 mängis ta Yale'i Ülikooli jäähokimeeskonnas. 2013. aastal tuli ta Yale'i Ülikooli võistkonnaga USA ülikoolide meistriks.
2010. aastal valis Pittsburgh Penguins ta NHL-i draft'is 140. valikuna. 2013. aasta märtsis müüs Penguins Agostino mängijaõigused Calgary Flamesis. 2014. aasta märtsis sõlmis ta Flamesiga kaheaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 21. märtsil 2014 mängus Nashville Predatorsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 4. aprillil mängus Florida Panthersi vastu. Hooajal 2015–16 mängis ta põhiliselt American Hockey League'is (AHL) Flamesi noorteklubis Stockton Heat, saades samal hooajal Flamesi meeskonnas NHL-is jääle vaid kahes mängus.
2016. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu St. Louis Bluesiga. Ka hooajal 2016–17 mängis Agostino põhiliselt AHL-is, seekord Bluesi noorteklubis Chicago Wolves. AHL-is oli ta resultatiivseim mängija (24+59) ning pälvis John B. Sollenberger Trophy ja hooaja kõige väärtuslikumale mängijale antava Les Cunningham Award. Samal hooajal valiti ta AHL-i tähtede mängule ja liiga sümboolsesse koosseisu. Bluesi meeskonnas mängides jäi tema arvele seitsme mänguga üks värav ja kaks väravasöötu.
2017. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Boston Bruinsiga. Sarnaselt kahe eelneva hooajaga sai Agostino hooajal 2017–18 enam mänguaega AHL-is ja Bruinsis jäi tema arvele viis mängu. Hooajal 2018–19 mängis Agostino NHL-is Montreal Canadiensi ja New Jersey Devilsi ridades ning sai neis klubides kirja vastavalt 2+9 ja 4+9. 2019. aasta juunis sõlmis ta lepingu Toronto Maple Leafsiga. Aastatel 2019–2021 mängis ta enamus ajast AHL-is Toronto Marliesi võistkonnas. NHL-is sai ta Maple Leafsis meeskonnas väljakule vaid ühes mängus.
2021. aasta juunis sõlmis ta lepingu Torpedoga.
Murel Aav
Murel Aav (kuni 1975. aastani Murel Puusild; 14. detsember 1945 Võhma – 23. juuni 1999 Tallinn) oli eesti näitleja.
Isiklikku
Murel Aav oli alates 1975. aastast abielus Tõnu Aavaga. Nende poeg Kristo-Martin Aav töötab IT-valdkonnas.
Tartu Hollmanni Seminar
Tartu Hollmanni Seminar (lühemalt: Eesti seminar; ka: (Tartu) Eesti Vallakooliõpetajate Seminar) oli aastatel 1873–1887 tegutsenud eestikeelne õppeasutus, mis koolitas külakoolmeistreid.
Seminari asutas ja seda juhtis kogu tegevusaja jooksul endine Rõuge Maarja koguduse õpetaja Friedrich Hollmann. Seminaris õpetasid teiste seas veel Juhan Kurrik, Mihkel Veske ja Ado Grenzstein.
Õppetöö kestis seminaris kaks aastat. Selle aja jooksul õpiti järgmisi õppeaineid: usuõpetus, laulmine, muusika (viiulimäng), eesti, saksa ja vene keel, loodusõpetus, geograafia, ajalugu, joonistamine, võimlemine, metoodika ja pedagoogika.
Šiluva
Šiluva on alev Leedus Raseiniai rajoonis, Šiluva valla halduskeskus. Alev asub Tytuvėnai regionaalpargi territooriumil. Alevi vanad venekeelsed nimed olid Шидловъ ja Шидлово.
Alevis on keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastail 1760–1775 püstitatud katoliku kirik ja kabel aastast 1924.
Alevi nimi
Algselt kandis asula nime Būda, selle kõrval hakkasid tekkima ka nimekujud Šilas ja Šilai. Aastal 1457 on sealse kiriku asupaika nimetatud Budo vel Szilos ('Būda või Šilas'). Hiljem muutus nimi leedu allikates Šilavaks.
Poola keeles, mis koos kalvinismi levikuga XVI sajandil hakkas mõjutama ka leedu keelt, kasutati nimekuju Szydłów. XX sajandi algul pani leedu keeleteadlane Antanas Salys leedukeelse Šilava kõrval kirja veel nimevariandid Šidlava ja Šidlavas.
Kuna asulal puudus ühtne nimekuju, siis muudeti esimese Leedu vabariigi ajal asula nimi Šiluvaks, aluseks võeti asula elanike seas käibel olnud nimekuju.
Repliik
Repliik on lühike ütlus või vastus.
Šiluva
Ajalugu
Šiluva asula tekkis XV sajandi algul söepõletajate asulana, nende varjupaikadest sai asula ka algse nime Būda. Aastal 1457 ehitati sinna kirik. Šiluvast sai alev aastal 1517. Ajal, mil alev kuulus protestantidest Zaviszadele, muudeti sealne katoliku kirik luteri kirikuks. Katoliiklased ehitasid omale aastal 1592 uue kiriku. Kuna uue hoone ehitamine oli majanduslikult koormav, hakkas asula katoliiklaste hulk kahanema, nad kaebasid protestandid oma vara ebaseadusliku hõivamise pärast kohtusse, aga tõendusmaterjali puudumisel jäi kirik pikaks ajaks Žemaitija piiskoppidele tagastamata.
Repliik
Pärast kohtukõnesid võib protsessiosaline vastata teise protsessiosalise kohtukõnele repliigiga. Repliigi kestus ei või olla üle kolme minuti. Viimase repliigi õigus on kostjal.
Šiluva
Ajalugu
Aastal 1608 või 1612 ilmutanud end kohalikele karjastele last süles hoidev neitsi Maarja, keda on kujutatud ka alevi vapil. Aastal 1622 õnnestus katoliiklastel viimaks kohtuprotsess võita ja neilt võetud maa tagastati sealsele kogudusele. Kuuldus ilmutusest levis üle kogu Leedu ja asula muutus palverännakute sihtpaigaks. Šiluva oli esimene paik Euroopas, kus aset leidnud neitsi Maarja ilmumist tunnustas ka Püha Tool.
Aastal 1627 valmis uus Šiluva kirik. Aastail 1760–1775 ehitati see põhjalikult ümber, praktiliselt kerkis vana kiriku asemele uus kirik ja vanast säilis vaid altar.
Aastal 1924 ehitati paika, kus neitsi Maarja end ilmutas, kabel. Nõukogude ajal oli Šiluva kohaliku kolhoosi keskasula. 1976. aastal andis paavst Paulus VI sealsele kirikule Basilica minorise staatuse. Aastal 1993 külastas alevit paavst Johannes Paulus II.
Neitsi Maarja kultus
Legendi järgi ilmutanud end aastal 1608 või 1612 kohalikele karjastele last süles hoidev neitsi Maarja, keda on kujutatud ka alevi vapil. Toona elanud Šiluvas saja aasta vanune pime vanamees. Kui ta ilmutuspaika viidi, saanud ta nägijaks ja talle meenus, et ajal, mil protestandid sealse kiriku varad endile võtsid, mattis koguduse viimane preester kiriku dokumendid ilmutuspaika suure kivi juurde maha. Dokumendid kaevati välja. Aastal 1622 õnnestus katoliiklastel nende abiga viimaks pikale veninud kohtuprotsess kirikuvarade asjus võita ja neilt võetud maa tagastati kogudusele. Kuuldus ilmutusest levis üle kogu Leedu ja asula muutus palverännakute sihtpaigaks, ilmutust tunnustas ka Vatikan.
Šiluva ümbruses sooritatakse palverännakuid tavaliselt septembris ja need kestavad 8–15 päeva. Šiluva õnnistatud Neitsi Maarja pidustused on üks tähtsamaid religioosseid pidustusi Leedu aladel. Väiksemaid palverännakuid sooritatakse seal ka iga kuu 13. kuupäeval.
Pluviaal (riietus)
Pluviaal (ladina keeles pluviale sõnast pluvia – 'vihm') ehk koorimantel (ka kappa või vesprimantel ) on poolringikujuline, iseloomuliku kujunduse ja kaunistustega ning soovitatavalt kirikuaasta liturgilises värvis avar keep.
Kirjeldus
Pluviaal on poolringikujuline keepmantel, kunagisest mantlikapuutsist arenenud suure kilbikujulise detailiga seljal. Vaimuliku õlgadel olles ulatub pluviaal umbes poolde säärde. Erinevalt kaasulast on pluviaal alati eest avatud, selle hõlmad on rinnal kinnitatud sõlega või agraffkinnisega. Sirgeid hõlmu kaunistab tavaliselt lai tikandiga serv ja kilpjas detail seljal on samuti rikkalikult tikandiga kaunistatud.
Säilinud pluviaalid on enamasti valmistatud siidkangaist.
Pluviaali kannavad vaimulikud protsessioonidel ja pidulikel talitustel väljaspool missat, missal kannab seda ülemdiakoni ülesandeid täitev vaimulik. Et pluviaali kantakse alati siis, kui suitsutatakse viirukit, on pluviaali saksa keeles nimetatud suitsutusmantliks (Rauchmantel). Traditsiooniliselt on pluviaal roomakatoliku ja anglikaani kirikus kasutatav riietusese, kuid ka luteri kirik on selle oma tseremooniatel kohati kasutusele võtnud.
Ajaloost
Ilmaliku rõivana oli pluviaal algselt kapuutsiga varustatud keep, mida kandsid nii mehed kui ka naised kaitseks vihma eest. Liturgiliseks rõivaks hakkas pluviaal kujunema 8. sajandil ja 11. sajandil oli muutunud üldkasutatavaks. 13. sajandiks oli pluviaal astunud kaasula asemele kõigis muudes kiriklikes toimingutes peale missa.
Tartu Saksa Käsitööliste Seltsi joonistuskool
Tartu Saksa Käsitööliste Seltsi joonistuskool oli 1881. aastal Tartu Saksa Käsitööliste Seltsi asutatud ja tõenäoliselt I maailmasõjani tegutsenud õppeasutus.
Aastani 1908 oli joonistuskooli tähtsaim õppejõud Rudolph von zur Mühlen.
Joonistuskooli tuntumate õpilaste seas on: Tõnis Grenzstein, Osvald Jungberg, Jaan Koort, Konrad Mägi, Mart Pukits ja Aleksander Tassa.
WannaCry
Suurbritannia turvaekspert Marcus Hutchins (blogijanimega MalwareTech) koos Darien Hussiga turvafirmast Proofpoint suutsid aktiveerida kill switch ' i ehk tapalüliti, mis oli lunavarasse WannaCry sisse ehitatud, juhuks kui selle autor peaks tahtma ise lunavararünnakut katkestada. Tapalülitiks oli ebaloogilise nimega domeeninimi, millele lunavara esitas päringu: kui see päring tuleb tagasi positiivselt ja tõestab domeeni olemasolu, siis lunavararünnaku levik katkeb. Infoturbeekspert, kes koodist vihje leidis, registreeris domeeni kohe enda nimele ja peatas sellega praeguseks lunavara ülikiire edasise leviku. Lunavara WannaCry ('tahad nutta') esimesi versioone oli näha juba veebruaris. Esialgse info põhjal ei ole veel võimalik öelda, kuidas erinevates organisatsioonides nakatumine toimus, kuid kahtlustatakse (sihitud) õngitsuskirjade kampaaniat.
Kräkkerite korraldatud rünnakus kasutati USA luureagentuurilt NSA varastatud tarkvara EternalBlue (avalikustati internetis Shadow Brokers häkkerigrupi poolt), millega murti sisse haiglatesse, ülikoolidesse ja riigisasutustesse ning nõuti iga süsteemi taastamise eest 300–600 dollarit. Lunavara nakatas enam kui 125 000 arvutit üle kogu maailma. Pahavara kasutas ära aegunud operatsioonisüsteemide haavatavust nagu Windows XP (tootjapoolne tugi lõpetati 8. aprillil 2014), Windows Vista, Windows Server 2003 ja 2008. 15. mai seisuga oli lunavaraga nakatunud üle 200 000 kasutaja ning enam kui 230 000 arvutit, lunavaranõuded ulatusid 1200 dollarini. Kurjategijatel on õnnestunud seni kätte saada üle 40 000 dollari bitcoin ' ides. Microsofti juhi Brad Smithi sõnul "usuvad kõik asjaga kursis olevad ringkonnad", et Põhja-Korea lasi lahti pahavara, mille oli varastanud USA riiklikult julgeolekuagentuurilt (NSA).
PET
PET on mitmetähenduslik lühend
WannaCry
Eestist selle lunavara rünnaku kohta ametlikke teateid esialgu polnud. Siiski oli ründe sihtmärkide seas 12 Eestis asuvat IP-aadressi ja MalwareTechi andmebaas näitas, et ka Eestis oli sellega nakatunud arvuteid.
Lõunakala
pisi|Lõunakala pisi Lõunakala (ladina Piscis Austrinus, lühend PsA) on lõunataeva tähtkuju.
WannaCry
19. mail teatati WannaCry dekrüptorist. Benjamin Delpy, Matt Suiche ja Adrien Guinet lõid tööriista WanaKiwi, mille on heaks kiitnud keskkriminaalpolitsei kõrval ametlikult ka Euroopa Liidu õiguskaitseagentuur (Europol). Tarkvara põhimõte on otsida arvuti vahemälust krüpteerimiseks kasutatud infot ning selle abil failid taas lukust avada.
Lõunakala
Lõunakala suurus on 245 ruutkraadi ja see on pindalalt 88 tähtkuju seas 60. kohal. Heledaim täht on 25 valgusaasta kaugusel asuv Fomalhaut tähesuurusega 1,16.
Tartu Teatrilabor
Tartu Teatrilabor oli Tartus 2000-2003 tegutsenud teater.
Algselt moodustati Teatrilabor Tartu Lasteteatrist ning tegutses selle asukohas Jaama tänaval. 2003. aastal kolis Teatrilabor Lutsu teatrimajja Lutsu tänaval. Teater kuulus Tartu linnale.
Virumaa Kunsti ja Käsitöö Selts
Virumaa Kunsti ja Käsitöö Selts on Rakveres tegutsev selts.
Selts asutati 1999.
Prisches
Prisches on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
pisi|tühi|Prischesi kirik
Emily Blue
pisi Emily Blue (sünninimi Emily Caroline Otnes; sündinud 28. juunil 1994) on Ameerika Ühendriikide poplaulja.
Tema perekond on pärit Norrast, kuid ta elab Chicagos. Tema meelismuusikastiilid on indie rock, elektrooniline muusika ja death metal.
Ta on biseksuaalne.
Taar (perekonnanimi)
Taar on eesti perekonnanimi.
Ümberlaadimishaagis
pisi|Foto: Kristjan Pärnamäe Ümberlaadimishaagis (inglise k chaser bin) on põllumajanduses kasutatav haagis, mis on varustatud väljalaadimisseadmega. Ümberlaadimishaagist kasutatakse peamiselt teravilja, väetiste ja seemnete veoks.
Taar (perekonnanimi)
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Taar 44 mehel ja 43 naisel. Levikult oli perekonnanimi Taar meeste puhul 2427. ja naiste puhul 2791. kohal.
Taar oli levinumaks nimeks vanuserühmas 0–4 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,50. Perekonnanimi Taar oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 2,64 inimest.
Ümberlaadimishaagis
Ehitus
Ümberlaadimishaagis koosneb kahest põhilisest osast: veokastist ja väljalaadimisseadmest. Väljalaadimisseade võib koosneda kas ühest diagonaalsest teost või kahest üksteise suhtes risti asetsevast teost, millest üks paikneb veokasti põhjas horisontaalselt ja teine vertikaalselt selle otsas, moodustades kujult L-tähe.
Ümberlaadimishaagiste kandevõime varieeruv tavaliselt 12–38 tonnini, aga peamiselt võrreldakse haagiste mahutavust, mis jäävad tavaliselt vahemikku 15–50 m3. Haagiste koorma ümberlaadimiseks kulub tavaliselt 2–5 minutit.
Kasutamine
Ümberlaadimishaagiseid kasutatakse põhiliselt põllumajanduses viljakoristuse hooajal viljaveoks. Ümberlaadimishaagised on põllul töötavate kombainide ja tee ääres olevate veoautode vaheline lüli, mille abil saavad kombainid katkematult töötada, suurendades sellega kombainide päevast tootlikkust. Ümberlaadimishaagis võib efektiivsel kasutamisel ennast ära tasuda juba kolme hooajaga.
Lisaks koristushooajale kasutatakse ümberlaadimishaagiseid külviaegseks seemne ja väetiste etteveoks. Viimast kasutatakse üpris harva, kuna väetis on korrosiooni tekitav aine ja põllumehed ei soovi kalli haagise eluiga lühendada.
Kia Sorento
Esimene põlvkond (BL; 2002)
Esimese põlvkonna oli raamile ehitatud kerega ning baseerus pikapil. Tegu oli tagaveolisele platvormile ehitatud autoga, millele sai lisavarustusena tellida ka nelikvedu.
Ümberlaadimishaagis
Kasutamine
Ümberlaadimishaagised on väga populaarsed USAs, Kanadas ja Austraalias, kus on laialt levinud suured põllumassiivid ja nende kasutamine hädavajalik. Viimastel aastatel on ka Euroopas hakanud ümberlaadimishaagiste arv ja kasutamine järk-järgult suurenema.
Mobiilne viljahoidla
Mobiilne viljahoidla (Mother bin) on ümberlaadimishaagisel põhinev liikuv viljahoidla, mille eesmärki on hoiustada põllu ääres vilja, tagades sellega veoautode pidev viljaga varustatus. Mobiilseid viljahoidlaid võib segamini ajada ümberlaadimishaagistega, kuid nende peamine erinevus on kasutuseesmärk. Mobiilne viljahoidla liigub ainult tühjana ja seda kasutatakse vaid vilja paiklikuks hoiustamiseks. Ümberlaadimishaagised on ette nähtud puistematerjali ühest kohast teise transportimiseks.
Eestis toodetav SIMS METAL MV-130
SIMS METAL MV-130 on mobiilne teraviljahoidla. Selle mahutavus on 130 m³. Teraviljahoidlal on 400 mm põranda- ja mahalaadimisteod. Tühjendustigu juhitakse traktori jõuvõtuvõllilt kiirusele 540 või 1000 p/min. Põrandatigu on hüdrauliline ja hüdrauliliselt reguleeritavaid viljavoolu uksi saab kaugjuhtimispuldi abil hõlpsasti juhtida.
Kia Sorento
Esimene põlvkond (BL; 2002)
Mudeliuuendus tehti Sorentole 2007. aastal ning selle käigus muudelit veidi auto välimust ning täiendati mootorivalikut.
Teine põlvkond (XM; 2009)
Teist põlvkonda esitleti 2009. aastal Lõuna-Koreas. Uus Sorento tutvustas Kia uut disainikeelt, mille hulka kuulus ka uuematele Kiadele iseloomulik "tigrinina" meenutav iluvõre ning sellel oli mitmeid tehnoloogilisi uuendusi, mis teistele Kia mudelitele jõudsid hiljem. Auto oli ehitatud kandevkerele, mootor ristiasetusega ning mõlemad sillad olid sõltumatu vedrustusega.
Kolmas põlvkond (UM; 2014)
Kolmanda põlvkonna Sorento jagas platvormi 2015. aasta Kia Carnivaliga ning esitleti seda esmalt Lõuna-Koreas 28. augustil 2014. Saadaval oli nii 5- kui ka 7-kohaline versioon.
Neljas põlvkond (MQ4; 2020)
Neljanda põlvkonna esitlus toimus 2020. aasta veebruaris pildiseeria kaudu. Algul oli plaan uut Sorentot esitleda Genfi autonäitusel, mis aga jäeti ära seoses kevadise koroonapandeemiaga.
Klaus Mäkelä
thumb|Klaus Mäkelä (2022) Klaus Mäkelä (sündinud 17. jaanuaril 1996 Helsingis) on soome dirigent ja tšellist.
Mäkelä on õppinud Sibeliuse Akadeemias orkestrijuhtimist Jorma Panula juhendamisel ning tšellot Marko Ylöneni, Timo Hanhineni ja Hannu Kiiski juhendamisel.
2020. aasta sügisest on ta Oslo-Filharmonieni peadirigent. Ta on 2021. aasta sügisest ka Orchestre de Paris muusikaline juht.
Sebastian Wännström
Sebastian Wännström (sündinud 3. märtsil 1991 Gävles) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis HC Ajoie ründajana paremäärel.
Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis Brynäs IF, mille meeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2009–10. 2012. aastal tuli ta Brynäsiga Rootsi meistriks.
Aastatel 2012–2015 mängis ta Põhja-Ameerikas American Hockey League'i klubides Peoria Rivermen ja Chicago Wolves ning ECHL-i klubides Evansville IceMen ja Kalamazoo Wings, kuid NHL-i ta ei jõudnud.
2015. aastal naasis Wännström Rootsi kõrgliigasse, liitudes Röglega, kus mängis kaks hooaega. Aastatel 2017–2019 mängis ta Rootsi kõrgliigas HV71 ja hooajal 2019–20 Leksandsi võistkonnas.
Hooajal 2020–21 mängis ta Soome kõrgliiga Ässät. Ta lõi sel hooajal 33 väravat, millega oli liigas suurim väravakütt, kuid ei suutnud Ässätega väljalangemismängudele jõuda.
2021. aasta aprillis sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Riia Dinamo. Riia Dinamos lõi ta kümne liigamänguga ühe värava. 2021. aasta oktoobris liitus ta HC Ajoiega.
Kihelkonna alumine päevamärk
pisi|püsti|Kihelkonna alumine päevamärk (2007)
Kihelkonna sihi alumine päevamärk on endine päevamärk Saare maakonnas Saaremaa vallas Oju külas.
Päevamärgi geograafilised koordinaadid on.
Päevamärk moodustas sihi Kihelkonna kiriku torniga. Märkide vahekaugus on 2695 meetrit ja sihi asimuut 128,9°.
Päevamärk ehitati 1955. aastal.
2009. aastast pole päevamärk enam navigatsioonimärgina kasutusel. Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 922.
Mercedes-Benz GLA
thumb|1. põlvkond Mercedes-Benz GLA on Mercedes-Benzi kompaktne linnamaastur (kompaktmaastur). See baseerub Mercedes-Benz A-klassil. Selle 1. põlvkond oli tootmises 2013–2019; uut 2. põlvkonna GLA-d esitleti 2019. aasta lõpus.
GLA on 6 cm kõrgem ja 12 cm pikem kui A-klass. Mootorivalik algab 1,6-liitrisest bensiinimootorist (156 hj) ja lõpeb tuunitud versiooniga GLA 45 AMG (360 hj). Interjöör on identne Mercedes-Benz A- ja CLA-klassiga, nagu ka platvorm. Käigukastid on 7-käiguline automaat- ja 6-käiguline manuaalkäigukast. Pakiruum mahutab 421–836 liitrit. GLA 220 CDi 4Matic AT-l on 2,1-liitrine R4 diiselmootor, mis arendab 170 hobujõudu ja 350 nm pöördemomenti. Kütusekulu on 5,1 l/100 km ja CO2 heide 132 g/km. 220 CDI kiirendab 0–100 km/h 8,3 sekundiga ja maksimumkiirus on 215 km/h. Lisaks sellele on mootorivalikus veel 2 bensiinimootorit (1,6 ja 2,0) ja 2,2 diiselmootor (136/170 hj, 300/350 nm) Käigukastivalikus on 6-käiguline manuaal- ja 7-käiguline topeltsiduriga automatkäigukast. Lisaks on GLA ka esimene Mercedes, mis kasutab uue põlvkonna 4matic-nelikveosüsteemi. GLA kaalub 1,6 tonni. Auto põhikonkurent on Nissan Qashqai.
Eneken Laanes
Eneken Laanes (sündinud 4. mail 1972) on eesti kirjandusteadlane, Tallinna Ülikooli võrdleva kirjandusteaduse professor.
2002. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistrikaadi tööga "Jutustamise tematiseerimine Thomas Manni "Doktor Faustuses" ja Jaan Krossi "Keisri hullus"" ja 2009. aastal doktorikraadi teemal "Lepitamatud dialoogid: subjekt ja mälu nõukogudejärgses eesti romaanis". Lisaks sellele on ta õppinud võrdlevat kirjandusteadust Bologna ülikoolis, Berliini Vabas Ülikoolis ja on töötanud teadurina Yale'i Ülikoolis ning stipendiaadina Helsingi Ülikoolis.
Monsanto ringrada
thumb|right|250px|Monsanto ringrada Monsanto ringrada oli 5,440 km pikkune võidusõiduringrada Portugalis, Lissaboni lähedal Monsanto pargis.
1959 sõideti ringrajal Vormel-1 Portugali Grand Prix.
Vormel-1-võidusõit Monsanto pargis
Monsanto ringraja geograafilised koordinaadid on.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Circuito de Monsanto ja saksakeelset artiklit de:Monsanto Park seisuga 17.02.2014.
Alan Weisman
Alan H. Weisman (sündinud 24. märtsil 1947 Minneapolises) on USA publitsist ja ajakirjanik.
Alan H. Weismani kuulsaim raamat on 2007. aastal ilmunud "The world without us" ("Maailm meieta"), milles ta kirjeldab maailma võimalikke arengustsenaariume pärast inimkonna hüpoteetilist kadumist.
Luulupe mõis
Luulupe mõis (saksa keeles Lulupae) oli rüütlimõis Karja kihelkonnas Saaremaal.
Mõisa omanikud olid Güldenstubbed.
Jakob Lilja
Jakob Tobias Lilja (sündinud 23. juulil 1993 Limhamnis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Nur-Sultani Barõs ründajana vasakäärel.
Hooajal 2011–12 debüteeris ta Rootsi esiliigas Rögle võistkonnas. Hooajal 2012–13 mängis ta klubiga Rootsi kõrgliigas.
Aastatel 2015–2018 mängis ta Rootsi kõrgliigas Linköpingi ja hooajal 2018–19 Djurgårdensi võistkonnas. jõudis ta hooajal 2018–19 Rootsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati Frölundale mängudega 2:4.
2019. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Columbus Blue Jackets. Hooajal 2019–20 sai ta NHL-is 37 liigamänguga kirja kaks väravat ja kolm väravasöötu.
2020. aasta juunis sõlmis ta lepingu Barõsiga. Hooajal 2020–21 oli ta KHL-is Barõsi suurim väravakütt, kui lõi 20 väravat.
Vändra alevivalitsus
Vändra alevivalitsus Pärnu maakonna Vändra alevi täitevorgan. Alevivalitsuse valib Vändra alevivolikogu. Alevivalitsust ja alevivolikogu juhib alevivanem. Praegune alevivanem on Toomas Sonts.
Zulte
Zulte on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.
Asulad
Leie kallastel asuv Zulte jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja piirkondadeks:
Richard Martinson
Richard Martinson (25. augustil 1930 Vaivere, Saaremaa – 25. oktoober 2016) oli eesti põllumajandustegelane.
Pärast tehnikumi lõpetamist töötas Keila sovhoosis osakonnajuhatajana. Keila sovhoosi ja Ranna sovhoosi ühendamise järel sai ta Ranna sovhoosi asedirektoriks. Aastatel 1981–1991 oli ta Ranna sovhoosi direktor.
Pangamäe kihid
Pangamäe kihid (inglise keeles Pangamägi Beds) on siluri ladestu Jaagarahu lademe Jaagarahu kihistusse kuuluvad kihid.
Kihte hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1958. Kihtide stratotüübiks on Kurevere puurauk, kus selle kivimid esinevad 0,0–15,3 meetril. Need on nime saanud Kureveres asuva Pangamäe järgi.
Kihid koosnevad valdavalt lubjakivist ja on nooremad kui Vilsandi kihid. Vahel arvatakse need Rootsiküla lademesse kuuluvaks. Kihid sisaldavad ka bioherme.
Scaphiophis albopunctatus
Levik
Neid võib kohata Ugandas, Keenias, Tansaanias,  Sambias, Lõuna-Sudaanis, Rwandas, Burundis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Kongo Vabariigis, Kesk-Aafrika Vabariigis, Kamerunis, Nigeerias, Togos, Beninis, Ghanas, Elevandiluurannikul, Libeerias, Sierra Leones,  Guineas ja Etioopias.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Scaphiophis albopunctatus seisuga 12.05.2015.
Diana Suumann
Diana Suumann (sündinud 5. juulil 1992) on eesti kergejõustiklane ja üldarst.
Ta lõpetas 2020. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna.
Diana Suumanni esimesed kergejõustikutreenerid olid Seidi Luik ja Kersti Viru, praegune treener on Tiina Torop.
Ta on võistelnud 2013. aastal U23 Euroopa meistrivõistlustel 100 m jooksus, Universiaadil 2015. ja 2017. aastal 100 m jooksus, 100 m tõkkejooksus ja 4x100 m teatejooksus ning 2021. aastal Euroopa sisemeistrivõistlustel kergejõustikus 60 m tõkkejooksus.
Eesti rekordid
Allikas: Eesti Kergejõustiku Liit
Eesti meistritiitlid
Allikas: World Athletics
Isiklikud rekordid
Allikas: IAAF
A. M. Cassandre
Adolphe Jean-Marie Mouron (kunstnikunimega A. M. Cassandre; 24. jaanuar 1901 Harkiv – 17. juuni 1968 Pariis) oli graafiline disainer, litograaf, tüpograaf, dekoraator ja maalikunstnik. Ta oli üks olulisemaid prantsuse reklaamplakatite kujundajaid, kes lõi originaalse stiili. Kuigi ta oli üldiselt inspireeritud 20. sajandi esimese poole kunstisuundadest, oli tema isikupäraseks jooneks art déco.
Pretsedent
Pretsedent on „järgnevaile samalaadseile eeskujuks olev juhtum“. Pretsedendi puhul on tegu angloameerikaliku mõistega, mille eestikeelne vaste oleks „väljakujunenud kohtupraktika“ – mõlemad tähendavad sisuliselt sama asja. Inglise keeles on see termin precedent või kui tõlkida seda kui kohtupraktika, siis oleks see inglise keeles case law – tegu on sünonüümidega.
Pretsedent on vaid osa kohtuotsusest, mis lahendab ära mõne argumendi või selgitab mõnda põhimõtet, kuid ei kehti terve lahendi kohta. Seega eristatakse kohtuotsuse struktuuris ratio decidendi 't ehk otsuse põhjust või põhimõtet ja obiter dictum 'i ehk kohtuniku isiklikku arvamust. Kui asjakohased põhimõtted konkreetses juhtumis puuduvad, siis kohtunik saab luua või peab looma uue õiguse, mis aitab kaasa kohtupraktika kujunemisele. Seega, kui järgmisel korral tuleb lahendada kohtuasi, kus asjaolud sarnanevad mõne varasema kaasusega, millele loodi pretsedent, siis peab kohus arvestama Riigikohtu varasemaid seisukohti.
Res judicata – üks kohtupraktika aluspõhimõtetest
Res judicata tähendab, et samadel asjaoludel on kohtud juba varem otsuse teinud. Selle mõju avaldub siis, kui on vaja täita lünki, mis tekivad, kui puudub vastav seadus. On loomulik, et kaasuse lahendamisel kohtud uurivad varasemat kohtupraktikat ja lähtuvad kõrgema kohtu otsustest. Selline nõue tuleneb kohtupraktika ühtsuse, kooskõla, stabiilsuse ja järjepidevuse vajadusest. Mandri-Euroopa õigussüsteemis ei ole kohtupraktika õiguse allikas, aga selle eesmärk on anda teatud elastsus seadustele.
Stare decisis – üks kohtupraktika aluspõhimõtetest, mis kehtib Anglo-Ameerika õigussüsteemis
Stare decisis tähendab, et pretsedent on siduv. Anglo-Ameerika õigussüsteemiga riikides ei pruugi põhiseaduse tekst selgelt lubada pretsedendi kohaldamist. Samuti ei välista põhiseaduse tekst pretsedendiga arvestamist – see sõltub sellest, kuidas põhiseaduse teksti kohtuvõimu puhul tõlgendada. Üks võimalus, kuidas stare decisis-doktriini kehtivust tunnistada, on argumenteerida kohtuotsuses nii, et tuua pretsedendi kaudu välja sotsiaalsed faktid ja heakskiidetud tavad – sellisel juhul ei olegi vaja viidata ühelegi sättele, mis lubaks lugeda pretsedendi siduvaks.
Seos õiguskindluse ja võrdse kohtlemise põhimõtetega
Kohtud peavad arvesse võtma oma varasemaid seisukohti – see tuleneb õiguskindluse ja võrdse kohtlemise printsiipidest. Õigussubjektidel peab olema võimalus tutvuda kohtupraktikaga, et neil oleks võimalus valida õige käitumismudel. Kui kohtud oma seisukohti pidevalt muudaks, siis ei oleks isikutel võimalik ette näha, milline käitumine on lubatud ja milline mitte. Riigikohtu kui pretsedendi looja eesmärk on suunata teisi kohtuid. Pretsedenti võetakse arvesse, sest see on usutav, kuigi see ei pruugi alati olla formaalselt siduv. Nagu enne mainitud, ei ole Mandri-Euroopa õigussüsteemis (siia alla kuulub ka Eesti) kohtupraktika õiguse allikaks ehk see ei ole formaalselt siduv, aga seda arvestatakse tulenevalt res judicata põhimõttest, et täita lüngad, kui puudub seadus, mis probleemi lahendaks.
Mõnikord on kohtutel siiski vaja oma seisukohti muuta. Selline olukord on näiteks siis, kui pretsedendis on algusest peale õigusnormi valesti tõlgendatud või on viga tehtud viitamisel või on tekstis oluline kirjaviga, mis viib eksiarvamusele. Seega ei pea kohtunikud tingimata nõustuma sellega, mida mõni teine kohtunik on varem öelnud, vaid selle varem öeldu võib ka argumenteerides ümber lükata. Õiguskindluse põhimõttest lähtudes ei tohiks aga kohtud oma seisukohti liiga tihti muuta, vastasel juhul oleks õigussubjektidel raske jälgida, milline käitumine on keelatud.
Pretsedendile tuginemine
François Terré sõnul on iga kohtuotsuse puhul kaks vaatenurka. Esimene on individuaalne ehk tegelik aspekt, mis tähendab üksiku juhtumi lahendamist. Teine aspekt on sellise üldise põhimõtte formuleerimine, mille alusel on kohtuotsus rajatud ja põhjendatud. Kohtuotsus peab sisaldama mõlemat aspekti.
Kohtulahendi kirjutamisel võib pretsedenti toetada ehk seda võib järgida ja tunnustada. Teine võimalus on pretsedent ümber lükata ja muuta sellest tulenevat õigusreeglit. Kui kohtulahendi õigusliku argumentatsiooni kirjutamisel kasutada pretsedenti, siis peab see andma vastuse järgmisele viiele küsimusele:
1) milline õiguslik küsimus on vaja kaasuses lahendada;
2) milline lahend võetakse pretsedendiks (aluseks);
3) millised olid pretsedendi olulised faktilised asjaolud ja kuidas need seonduvad lahendatava kaasuse asjaoludega (asjaolud peavad olema analoogsed);
4) milline õigusreegel on tuletatud pretsedendist ja selle õigusreegli tõlgendamine ning kohaldamine käesolevale kaasusele;
5) milline on vastus õiguslikule küsimusele?
Kohtulahendi kirjutamisel pretsedendi mittekasutamine
Kui faktilised asjaolud on liiga erinevad, siis ei saa kohtulahendi õiguslikus argumentatsioonis pretsedendile tugineda. Sellisel juhul tuleb selgitada, miks on kahe lahendi asjaolud niivõrd erinevad, et toovad kaasa ka erineva lahenduse.
Kui muutunud on õiguspoliitiline tagapõhi, siis tuleb põhjenduses esitada see muutus ning seletada, kuidas see mõjutab konkreetse kaasuse lahendust. Siia alla kuuluvad ka muutused kehtivates seadustes.
Vigala Külade Keskus
Vigala Külade Keskus on kultuurikeskus Rapla maakonnas Märjamaa vallas Kivi-Vigala külas. Keskuse kontaktisik on Heli Lints.
Kiipkaardiluger
pisi|Kiipkaart: (1) panga [[logo, (2) kiip, (3) hologramm, (4) 16-kohaline kaardi number, (5) kaarditüübi logo,(6) kehtivuse kuupäev, (7) kaardiomaniku nimi]] Kiipkaardiluger (ka kiipkaardilugeja) on elektrooniline seade (kaardiluger), mis loeb kiipkaarte.
Kaardiluger varustab kiipkaardi integreeritud vooluringi mälu muutmiseks vajaliku elektriga. Suhtlus toimub läbi protokollide, mille abil on võimalik lugeda ja kirjutada fikseeritud aadressil kaardil. Osadel kaardilugeritel ja kaartidel on uuendatav püsivara.
Levinuimad kaardilugerid on peamiselt personaalarvutitele USB-liidese kaudu ühendatavad välimised seadmed. Sisseehitatud kaardilugereid leidub samuti arvutitel, mitmetel sülearvutitel ja vähestel klaviatuurimudelitel.
Eestis on sellised seadmed kasutusel ID-kaardi lugeritena. Eesti ID-kaardi ja kaardilugeri abil on võimalik inimesi elektrooniliselt tuvastada, siseneda näiteks internetipanka, anda digitaalallkirja ja elektrooniliselt hääletada.
Tehniline kirjeldus
Kaardilugeri kiibi kontaktide kaardile ühendamiseks on kaks võimalust: lugemiseks vajalikud kontaktid on kogu aeg ühes asendis või lükatakse kontaktid peale alles pärast kaadri lõplikku sisestamist, säästes nii kaardilugerit kui ka kiipkaardi kontakte.
Välised kaardilugerid
Levinuimad välised kaardilugerid on ühendatavad USB-liidese kaudu, nad on töökindlad, mõistliku hinnaga, ja neid on kerge installida.
PCMCIA
See kaardiluger ühendatakse sülearvutite PCMCIA-pessa.
Nende hulka kuuluvad:
RS-232
RS-232 jadaporti ühendatavad kaardilugerid on tänapäeval vähemlevinud. Kiipkaardilugerite algusaastatel olid nad odavamad kui USB-põhised kaardilugerid. Nendel tuleb eraldi klaviatuuri- või hiire pistikupesast toide võtta ning nende andmevahetuskiirus kaardiluger ja arvuti vahel on ka aeglasem kui USB-porti ühendatavatel kaardilugeritel.
Sisse-ehitatud kaardilugerid
Sellised lugerid leiduvad nii osades lauaarvutites, sülearvutites kui ka mitmefunktsioonilistes klaviatuurides. Lauaarvutitel kinnitatakse sisemine kaardiluger arvuti kettaseadme pessa; kompaktsematel lauaarvuti-mudelitel on kaardilugeril omaenda pesa. Sisse-ehitatud kaardilugeriga sülearvutid ja sõrmistikud on oluliselt kallimad kui mudelid, millel kaardilugerit pole.
Saksa idamark
Saksa idamark oli Saksamaa Ober Osti aladel 1918. aastal kasutusele võetud valuuta Mark. Saksamaa pabermargaga võrdne valuuta võeti paberrahana käibele 1918. aasta 4. aprillil Kownos ,,Darlehnskasses" (tänapäeva Kaunases). Ida-Saksa mark oli käibel samaaegselt Vene rubla ja idarublaga. Kaks idamarka võrdus ühe (ida)rublaga.
Kiipkaardiluger
Sisse-ehitatud kaardilugerid
SCM SCR333 on üks mitmest sisse-ehitatud kaardilugeri mudelist.
Saksa idamark
Vääringud
thumb|[[Leedu 1000-margane idamark, 1918]] Saadaval olid järgmised vääringud: Saksamaal, Lätis ja Leedus oli ,,Darlehnskassenscheine" tagumisel poolel rahatähtede vormimise keelumärk.
Kasutusest kõrvaldamine
I maailmasõja lõppedes 1922. aasta 1. oktoobril vahetas Leedus idamarga ja idarubla välja litt. Skatikas ja auksinas nimetusi kasutati pfenningu ja marga asemel, näiteks postmarkidel. Väljavahetamise põhjuseks oli idamarga ja idarubla seos inflatsiooni tõttu väärtust kaotava Saksamaa pabermargaga, mis sattus 1923. aastal hüperinflatsiooni. Littide väärtust määrati fikseeritud vahetuskursiga vastavalt USA dollarile.
Kiipkaardiluger
Klaviatuurisisesed
Sisseehitatud kaardilugeriga klaviatuurid on suhteliselt vähelevinud, ning tootjad müüvad neid kallima hinnaga.
Nende hulka kuuluvad:
William Johnson (kunstnik)
William Henry Johnson (18. märts 1901 Florence, Lõuna-Carolina – 13. aprill 1970 Central Islip, New Yorgi osariik) oli USA kunstnik. Ta oli afroameeriklane.
Hiljem elas ja töötas Johnson Prantsusmaal, kus ta sai mõjutusi modernismist. Ta abiellus Euroopas Taani tekstiilikunstniku Holcha Krakega, kellega ta elas mõnda aega Skandinaavias. Seal avaldas Johnsonile muljet kohalik kunstitraditsioon. 1938. aastal kolis ta koos Krakega USA-sse. Seejärel asus Johnson kunstiõpetajana tööle Harlem Community Art Centeris.
Johnsoni stiil arenes realismist ekspressionismini ja seal edasi kujutava rahvakunstini, mille järgi on ta kõige rohkem tuntud. Märkimisväärne kogus tema maale, akvarelle ja graafikat asub Smithsonian American Art Museumis, mis on korraldanud tema tööde näitusi.
Valdar Parve
Valdar Parve (sündinud 6. septembril 1948 Tartus) on eesti filosoof.
Elulugu
Valdar Parve on Valdar Parve vanema poeg.
Lõpetas 1967 Rakvere 1. Keskkooli, 1974 TÜ arstiteaduskonna raviosakonna, 1980 TÜ aspirantuuri filosoofias, filosoofiakandidaat (1986, Läti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Философско-мировозренческие проблемы измененных состояний сознания". Täiendas end 1993 ja hiljem Saksamaal Duisburgi ja Lübecki ülikoolis, USA-s N. Y., Rootsis Linköpingis ning Inglismaal Oxfordis.
Oli 1974−1975 Tabivere jaoskonnaarst ja Vabariikliku Kliinilise Haigla arst-intern, 1975−1977 ja 1981−1988 TÜ filosoofia kateedri õpetaja, 1988−1989 vanemõpetaja, 1989−1991 dotsent, 1992−2001 filosoofia osakonna dotsent, 2002–2010 praktilise filosoofia vanemteadur. Lugenud filosoofia üldkursusi, bioeetika, arstieetika jt valikkursusi ning erikursust "Keha ja vaim".
Üliõpilaste Selts Raimla vilistlane (coetus 1989/II) ja selle vilistlaskogu esimees 1994/I - 1998/I.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: tunnetusteooria ja eetika. Eesti Akadeemilise Filosoofia Seltsi asutaja- ja tegevliige.
Teoseid
Üle 20 teadustrükise, õppevahendeid ja aimekirjutisi.
Assassin's Creed
pisi Assassin's Creed on ajalooliste seiklusmärulit sisaldavate videomängude seeria, mida arendavad Ubisofti stuudiod nii Põhja-Ameerikas kui ka Euroopas. Ettevõtmise taga on Patrice Désilets, Jade Raymond ja Corey May.
Leediküla mõis
Leediküla mõis (saksa keeles Lediküll) oli poolmõis Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Assassin's Creed
Mängud on saanud inspiratsiooni assassiinide salaorganisatsioonist.
Nižnije Sergi
Nižnije Sergi (vene keeles Нижние Серги) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Nižnije Sergi rajooni halduskeskus. Linn asub Serga jõe ääres, Jekaterinburgist ligikaudu 80 km läänes.