cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luule Žavoronok
1958 jäi ta lastehalvatusse ja tema haridustee katkes.
1960 läks ta tööle Tallinnfilmi. Ta töötas masinakirjutaja ja kinokuulutuste ülespanijana ning filmilaenutuskontoris.
Tallinna tulles asus Moskva kinoinstituudis stsenaristikat õppima. Hiljem spetsialiseerus ta populaarteaduslikule filmile ja dokumentalistikale.
Lennart Meri võttis ta tööle Tallinnfilmi toimetusse, kus Žavoronok töötas kolmkümmend aastat. Toimetuses ta arhiveeris, toimetas, dubleeris jne.
1990. aastal võttis ta tagasi oma neiupõlvenime.
Liwcze
Liwcze on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Hrubieszówi maakonnas Dołhobyczówi vallas. Liwcze asub Ukraina piirist natuke rohkem kui kahe kilomeetri kaugusel.
Natalja Baranova
Natalja Baranova-Massalkina (Наталья Баранова-Масалкина; sündinud 25. veebruaril 1975 Krivošeinos Tomski oblastis) on Venemaa endine murdmaasuusataja. Ta võistles aastatel 1994–2006 ning tuli olümpiavõitjaks 2006. aasta taliolümpiamängudel.
Maailmakarikavõistlustel
Natalja Baranova osales 85 karikavõistluste etapil ja saavutas kolm poodiumikohta. Karika üldarvestuses oli parim koht 2005. aastal, mil ta sai 9. koha 431 punktiga.
Tubakalaud
Eestis sai kodune tubakakasvatus üldiseks 18. sajandil ning kestis 20. sajandi I pooleni.
Tihti kasutati tubakalaua teist poolt pealauana.
Kwasi Wiredu
Kwasi Wiredu (3. oktoober 1931 Kumasi – jaanuar 2022) oli üks tuntumaid tänapäeva Aafrika filosoofe.
Wiredu sündis Kumasi linnas Ghanas 1931. aastal ning õppis Adisadeli kolledžis 1948-1952. Sel ajal avastas ta Platoni (kes võõrutas ta huvist praktilise psühholoogia vastu) ja Bertrand Russelli teostest enda jaoks filosoofia, mida ta läks edasi õppima Ghana Ülikoolis Legonis. Pärast selle lõpetamist 1958. aastal asus ta õpetama filosoofia bakalaureuseastme aineid Oxfordi Ülikooli University College'is.
Oxfordis õppis Wiredu Gilbert Ryle'i (tema väitekirja juhendaja), Peter Strawsoni (tema kolledžituutor) ja Stuart Hampshire'i (tema erituutor) juures ning kirjutas väitekirja teemal "Knowledge, Truth, and Reason" ("Teadmine, tõde ja mõistus"). Lõpetanud 1960. aastal ülikooli, määrati ta õppejõuks North Staffordshire'i University College'isse (tänapäeval Keele'i Ülikool). Aasta pärast naasis Wiredu Ghanasse, kus võttis vastu filosoofiaõppejõu koha oma vanas ülikoolis. Ghana Ülikooli jäi ta 23 aastaks, mille vältel sai temast alul osakonnajuhataja ning seejärel professor. 1987. aastast oli ta professor Lõuna-Florida Ülikoolis Tampas.
Kwasi Wiredu on olnud külalisprofessor mitmes ülikoolis:
1983-1988 oli Wiredu Rahvusvahelise Filosoofiaseltside Liidu direktorite komitee liige. Ta on olnud Woodrow Wilsoni Rahvusvahelise Teadlaskeskuse (1985) ja Põhja-Carolina Riikliku Humanitaarteaduste Keskuse (1986) stipendiaat. Wiredu on Üleaafrikalise Filosoofianõukogu asepresident.
Filosoofilised vaated
Wiredu on vastu Aafrika filosoofia tõlgendamisele etnofilosoofia ja filosoofilise rahvatarkuse vaimus. Tema väitel on igal kultuuril oma rahvalikud uskumised ja ilmavaated, kuid neid tuleb eristada filosoofiast. "Rahvafilosoofia", nagu Wiredu seda nimetab, võib moodustada küll osa "päris" filosoofiast ning ta on ka ise tunnistanud akani mõtteloo mõju enda filosoofiale. Tõeline filosoofia vajab aga ka ranget argumentatsiooni ja kriitilist analüüsi. Selles suhtes kuulub Wiredu filosoofia selgelt "professionaalse" filosoofia hulka ning jätkab suuresti angloameerika traditsiooni.
Artiklis "Aafrika filosoofia määratlemisest" on Kwasi Wiredu kirjutanud: "Et üks mõttekogum seostuks õiguspäraselt teatud rassi, raha, piirkonna või rahvusega, piisab sellest, kui see on selles elav traditsioon või muutub selliseks. Ei ole tähtis, kas see on kodukootud või osaliselt või täielikult teistelt rahvastelt laenatud."
Üks Wiredu tähtsamaid arutlusi tegeleb akani kultuuri arusaamaga isiksusest. Tema arvates koosneb sealne isiksuse mõiste kahest osast. Esimene, mis on ka Lääne isiksusemõiste taustal kergesti mõistetav, on ontoloogiline mõõde. See hõlmab inimese bioloogilist olemust. Teine mõõde, isiksuse normatiivne mõiste, põhineb inimese tahtevabadusel, mis sõltub aga tema eetilistest kaalutlustest. Inimesel on vaba tahe, kui ta on eetiliselt vastutustundlik. See annab isiksusele võime saada isiksuseks. Inimene mitte ei sünni isiksuseks, vaid saab selleks elusündmuste ja -kogemuste kaudu, mis suunavad ta eetiliselt käituma. Erinevalt Läänest ei usuta traditsioonilises akani kultuuris, et inimene sünniks vaba tahtega.
Lisaks tema õpetajatele Oxfordis on Wiredu filosoofiat mõjutanud David Hume, Immanuel Kant, pragmatist John Dewey ning akani kultuuri epistemoloogia, metafüüsika ja eetika. Nii sündis filosoofia, mis on olemuslikult aafrikalik, kuid oluline ka väljaspool Aafrikat.
Lood (ehitus)
Loodi liike: nöörlood, vesilood ehk vaaderpass, vooliklood.
Erich I (Braunschweig-Calenberg-Göttingen)
Erich I (16. veebruar 1470 – 30. juuli 1540), kutsutud Vanemaks, oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Calenbergi vürst 1495. aastast kuni surmani.
Perekond
Erichil oli oma teise naise Elisabethiga poeg ja kolm tütart:
Laane-karihiir
Laane-karihiir (Sorex caecutiens) on liik väikesi imetajaid karihiirlaste sugukonnast karihiire perekonnast. Tumepruuni kasukaga laane-karihiir jääb suuruselt mets-karihiire ja väike-karihiire vahele. Toitub peamiselt putukatest ja teistest selgrootutest. Euraasias levinud liik, neid leidub Skandinaavia poolsaarest Sahhalinini, ka Eestis on mandrilt mõned isendid leitud.
Kirjeldus
Laane-karihiirel on tumepruun kasukas, mis läigib hõbedaselt. Kõhualune on heledat värvi, keha ülaosa ja alaosa vahel on selge piir. Jalad on valget värvi. Välimuselt sarnaneb teiste karihiirtega: neil on pikk saba ja pikk, otsast teravnev nina. Sabaotsas on kohev tutt.
Suuruselt jääb mets-karihiire ja väike-karihiire vahele. Laane-karihiire keha on 44–70 millimeetri, saba 31–45 millimeetri pikkune ja tagajalad 10,5–12 millimeetrit pikad. Kehakaal on 3–8 grammi. Neil on ühesuurused üheköbrulised hambad ja hambavalem on 3/1, 1/1, 3/1, 3/3 = 32.
Levik
Laane-karihiir on Euraasias levinud Rootsist Sahhalini poolsaareni. Nad on levinud Põhja-Skandinaavias, Ida-Euroopas, Ida-Siberis, Kesk- ja Lõuna-Ukrainas, Põhja-Kasahstanis, Kirde-Hiinas ja Hiinas Gansu provintsis, Korea poolsaarel, Sahhalinil, Kunaširi ja Šikotani saarel, Jaapanis Hokkaidō saare metsades ja Mongoolias, eriti Hentij mäestikus. Euroopas on vähemarvukas kui mets-karihiir. Eestist on leitud mõned üksikud isendid riigi mandriosalt. Esmakordsed teated liigist on 1980. aastatest Järvseljalt.
Populatsioonide arvukus aastate lõikes on muutuv, Ida-Karjalas tehtud uuringud näitasid lausa kümnekordset arvukuse kõikumist.
Elukeskkond ja ökoloogia
Laane-karihiir elab okasmetsades, taigas, tundrates, soodes ja jõeluhtadel. Võib endale ise uru valmistada või asuda elama mõne teise looma vanasse urgu, kännu või langenud puutüve õõnsusse.
Laane-karihiired on aktiivsed nii öösel kui ka päeval, kuid öösiti on siiski aktiivsemad. Magavad ööpäeva jooksul tihti, kuid lühikest aega korraga.
Väikese kasvu tõttu kaotavad nad kiiresti energiat ja vajavad seetõttu pidevalt toitu. Ööpäeva jooksul söövad nad rohkem kui oma kehakaalu jagu ja üle ühe ööpäeva nad ilma söömata olla ei saa. Üldiselt toituvad nad kõigest, millest jõud üle käib. Peamiseks toiduks on neil putukad, eriti mardikalised. Veel söövad nad vihmausse, mõningaid ämblike, hulkjalgseid ja vastseid, harva ka teisi pisikesi imetajaid.
Neid ohustavad kõik teised röövloomad ja -linnud, kuid tugeva muskuse lõhna tõttu pole nad kiskjate jaoks eriti hinnatud toit.
Paljunemine
Ühtedel andmetel on sigimisperiood aprillist septembrini, mille jooksul sünnib 2–3 pesakonda, igas 7–9 poega (harva kuni 12). Teistel andmetel on sigimisperiood juunist augustini, pesakondi kuni 4, poegade arv 2–11, keskmiselt 7–8.
Pojad sünnivad karvutult ja pimedana, silmad avanevad 18 päeva vanuselt. Laane-karihiired saavad iseseisvaks ühe kuu vanuselt ja elavad poolteise aasta vanuseks.
Ohustatus
Lokaalselt võib olla ohuks ulatuslik metsaraie, kuid globaalselt on populatsioon stabiilne ja erilisi ohte sellele liigile ei ole. Nad kuuluvad Berni konventsiooni III lisa liikide hulka. Laane-karihiir ei ole Eestis kaitsealune liik.
Boleyn Ground
Boleyn Ground, ka Upton Park, on jalgpallistaadion Londonis Suurbritannias. Staadion on koduks Inglismaa kõrgliiga klubile West Ham United FC. Staadion avati aastal 1904 ja mahutab 35 016 pealtvaatajat.
Kraan
pisi|Kraani põhimõtteskeem
Kraan on keeratav seadis vedeliku, auru või gaasi juurde-, läbi- või äravoolu reguleerimiseks.
Kraanid on võrreldes ventiilide ja siibritega lihtsama ehitusega ja nende töökindlus on suurem.
Karl Liebknecht
pisi|Karl Liebknecht u 1911 Karl Paul August Friedrich Liebknecht (13. august 1871 Leipzig – 15. jaanuar 1919 Berliin) oli saksa sotsiaaldemokraatlik ja kommunistlik poliitik. Novembrirevolutsiooni ajal kuulutas ta välja "vaba sotsialistliku vabariigi" (saksa keeles "freie sozialistische Republik"), ent vahistati 1919. aasta Jaanuariülestõusu käigus ja hukati.
Elukäik
Karl Liebknecht sündis 1871. aastal Leipzigis. Tema isa oli Saksa sotsiaaldemokraatliku partei üks rajajatest Wilhelm Liebknecht. 1890. aastal alustas Karl Liebknecht juuraõpinguid Leipzigi Ülikoolis. Samal aastal kolis kogu pere Berliini ning ta jätkas õpinguid Friedrich Wilhelmi Ülikoolis. 1897. aastal sai ta Würzburgi Ülikoolist doktorikraadi. 1899. aastal alustas ta tegevust advokaadina.
1900. aastal astus Liebknecht Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Aastatel 1901–1913 oli ta sotsiaaldemokraatide esindajana Berliini linnavolikogus. Ta osales Teises internatsionaalis ning oli Noorte Sotsialistide Rahvusvahelise Liidu rajaja. 1907–1910 oli ta selle president.
1907 avaldas ta kirjutise "Militarism ja antimilitarism", mille tõttu mõisteti talle riigireetmise süüdistusega pooleteiseaastane vanglakaristus. Veel vanglas viibides 1908. aastal valiti Liebknecht Preisi saadikutekoja liikmeks.
1912 valiti Liebknecht Riigipäeva liikmeks.
1915 mobiliseeriti Liebknecht sõjaväkke, ent sõjategevuses ta ei osalenud. Sama aasta märtsist hakkas ta koos Rosa Luxemburgiga välja andma ajakirja Internationale. 1. jaanuaril 1916 moodustas Liebknecht koos teiste sõjavastaste vasakpoolsetega nn Spartakuse grupi (saksa keeles Spartakusgruppe), mis novembris 1918 nimetati ümber Spartakuse liiduks (saksa keeles Spartakusbund). Samal ajal tekkisid Liebknechtil vastuolud Riigipäeva sotsiaaldemokraatide fraktsiooni enamusega, mille tõttu ta fraktsioonist välja arvati. 1. mail 1916 korraldas Liebknecht Berliinis sõjavastase meeleavalduse, millel ta vahistati ning mõisteti sama aasta suvel neljaks aastaks ja üheks kuuks sunnitööle. Liebknecht vabanes üldise amnestiaga 23. oktoobril 1918.
Vabanemise järel võttis Liebknecht koos Luxemburgiga üle Spartakuse Liidu juhtimise. 9. novembril kuulutas Liebknecht Berliini lossi rõdult välja "vaba sotsialistliku vabariigi". Mõned tunnid enne seda oli Philipp Scheidemann kuulutanud Riigipäeva rõdult välja Saksa Vabariigi. 1918–1919 vahetusel osales Liebknecht Saksamaa Kommunistliku Partei rajamises.
15.–16. jaanuaril 1919 pärast spartakistide Jaanuariülestõusu Liebknecht ja Luxemburg vahistati ning mõrvati.
Isiklikku
Mais 1900 abiellus Liebknecht Julia Paradiesiga, kellega sai kaks poega ja ühe tütre. Naine suri 1911. aastal. 1912. aastal abiellus Liebknecht kunstiajaloolase Sophie Rõssiga.
Messier 84
Messier 84 (ka M84 ja NGC 4374) on elliptiline või läätsgalaktika, mis asub Neitsi tähtkujus.
Galaktika avastas 18. märtsil 1781 Prantsuse astronoom Charles Messier, kes lisas selle oma kataloogi. Samal ööl avastas Messier veel seitse galaktikat.
M84 asub Neitsi galaktikaparve keskosa lähedal, Maast umbes 60 miljoni valgusaasta kaugusel. Galaktika diameeter on 110 000 valgusaastat. Messier 84 tähesuurus on 8,4 ja see sisaldab üle 400 miljardi tähe.
Vanad ja kobedad saavad jalad alla
"Vanad ja kobedad saavad jalad alla" (rahvusvaheline ingliskeelne pealkiri "Made in Estonia") on Eesti 2003. aastal valminud komöödiafilm. Film on tehtud teleseriaali "Vanad ja kobedad" ainetel.
Filmi peamisteks võttekohtadeks oli Mustla alevik, Viljandi-Rõngu maantee, kalamaja asum Tallinnas, Otepää ja selle ümbrus.
Varia
2003. aastal kogus film Eesti kinodes 81 921 vaatajat.
Manhattani pööripäev
pisi|Manhattani pööripäev, mil päike loojus üle kõrghoonetega ääristatud [[42nd Street (Manhattan)|West 42nd Street tänava (2006. aasta 13. juuli)]] Manhattani pööripäev (inglise keeles Manhattanhenge) on nähtus, mil päike loojub või tõuseb joonduvalt üle Manhattani saare loode-kagu suunaliste rõhtsirgete tänavate, mis kulgevad Hudsoni jõe ja East Riveri või Harlem Riveri vahel.
Liivakast (infotehnoloogia)
Liivakast on infotehnoloogias rakenduse osa, kus kasutajad saavad rakendust katsetada, nii et nende tegevuse tagajärjed ei mõjuta rakenduse üldist tööd. Taoline liivakast on ka Vikipeedial. Sarnaselt töötavad ka virtuaalmasinad ja -serverid, mille edasiarendus on pilveraalindus.
Manhattani pööripäev
Suvine pööripäev
Päikeseloojang toimub igal aastal ajavahemikul 28. mai kuni 13. juuli.
Talvine pööripäev
Päikesetõus toimub igal aastal ajavahemikul 5. detsember kuni 8. jaanuar.
Lääne-Atika piirkonnaüksus
Lääne-Atika (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Δυτικής Αττικής) on Kreeka piirkonnaüksus Atika piirkonna loodeosas. Lääne-Atika hõlmab Ateena linnastu lääneosa ja maavallad sellest lääne pool. Lääne-Atika piirkonnaüksuse territoorium langeb kokku varasema Lääne-Atika allmaakonna territooriumiga.
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Elefsína.
Haldusjaotus
pisi|vasakul|Lääne-Atika vallad Lääne-Atika piirkonnaüksus jaotatakse 5 vallaks. Need on:
Gonionotophis
Gonionotophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Gonionotophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid võib kohata Kesk-Aafrikas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Gonionotophis seisuga 11.03.2014.
Helmen Kütt
Helmen Kütt (sündinud 28. juulil 1961 Viljandis) on Eesti poliitik, XII, XIII, XIV ja XV Riigikogu liige ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna aseesimees. Ta oli alates 26. märtsist 2014 kuni 9. aprillini 2015 sotsiaalkaitseminister Taavi Rõivase esimeses valitsuses.
Aastatel 1993–2001 ja 2005–2011 töötas ta Viljandi linnavalitsuse sotsiaalameti juhatajana ning aastatel 2001–2005 Viljandi abilinnapeana. 2001 lõpetas Kütt Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaaltöö erialal ning kaitses 2003. aastal samas magistrikraadi.
Kütt oli aastatel 2006–2010 Rahvaliidu liige, 2011. aastast kuulub Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda. 2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Järva ja Viljandi maakonnas, sai 1693 häält ning osutus valituks. 2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Järva-ja Viljandimaa valimisringkonnas, kogus 3817 häält ja osutus valituks.
Kuni 2016. aasta detsembrini oli Kütt Riigikogu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni aseesimees. 2016. aasta 5. detsembril (Jüri Ratase I valitsuse ajal) valiti ta Riigikogu sotsiaalkomisjoni esimeheks. 2022. aasta 25. juulil, Kaja Kallase II valitsuse ajal, valiti ta taas sotsiaalkomisjoni esimeheks. Ta on Eesti Haigekassa nõukogu liige.
Miro Heiskanen
pisi|Miro Heiskanen (2017) Miro Heiskanen (sündinud 18. juulil 1999 Espoos) on Soome jäähokimängija. Ta mängib kaitsjana NHL-i klubis Dallas Stars.
Ta alustas karjääri Soome kõrgliiga klubis HIFK. Debüüdi Soome kõrgliigas tegi ta hooajal 2016–17.
2017. aastal valis Stars ta NHL-i draft'is kolmanda valikuna. Sama aasta juulis sõlmis ta Starsiga kolmeaastase lepingu, kuid jäi hooajaks 2017–18 veel HIFK-isse. Sel hooajal valiti ta Soome liiga parimaks kaitsjaks.
NHL-is tegi ta debüüdi 4. oktoobril 2018 mängus Arizona Coyotesi vastu. NHL-i karjääri esimese värava lõi ta 25. oktoobril mängus Anaheim Ducksi vastu.
2019. aastal valiti ta Starsi ajaloo teise uustulnukana NHL-i tähtede mängule. Samal hooajal valiti ta uustulnukate sümboolsesse koosseisu (NHL All-Rookie Team). Hooajal 2019–20 jõudis ta Starsiga Stanley karikavõistluste finaali, kus kaotati Tampa Bay Lightningile. Hooaja 2019–20 väljalangemismängudes jäi Heiskaneni arvele 6 väravat ja 20 väravasöötu, millega oli ta Starsi kõige resultatiivseim mängija. Ühe hooaja väljalangemismängudes oli enne teda rohkem punkte teeninud ainult kolm mängijat. 2021. aasta oktoobris jõudis Heiskanen Starsi ajaloo kõikidest kaitsemängijatest kõige kiiremini 100. punkti tähiseni.
2016. aastal tuli Heiskanen Soome kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. 2017. aastal toimunud kuni 18-aastaste maailmameistrivõistlustel valiti Heiskanen turniiri parimaks kaitsemängijaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu, kuid finaalis tuli võtta vastu kaotus USA eakaaslastelt. Soome jäähokikoondise koosseisu on ta osalenud 2018. aasta taliolümpiamängudel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Ajna Késely
pisi|Ajna Késely (2018) Ajna Késely (sündinud 10. septembril 2001 Budapestis) on Ungari ujuja.
Késely on juunioride maailmameister ja 15-kordne juunioride Euroopa meister. 2018. aasta noorte suveolümpiamängudel Buenos Aireses võitis ta kolm kuldmedalit. Täiskasvanute euroopa meistrivõistlustelt on ta võitnud neli medalit, sh 2016. aastal kulla 4×200 m vabaujumises. Euroopa lühiraja meistrivõistlustelt on ta võitnud kaks medalit.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros osales ta individuaalselt 200 ja 400 meetri vabaujumises, kus sai vastavalt 25. ja 21. koha. 2019. aasta veealade maailmameistrivõistlustel Gwangjus saavutas ta 400 meetri vabaujumises neljanda koha, kaotades pronksmedali võitnud ameeriklannale Leah Smithile kõigest kahe sajandikuga.
Késelyle kuulub Ungari rahvusrekord 400 meetri vabaujumises pikal rajal 4.01,31, mis on püstitatud 21. juulil 2019 maailmameistrivõistlustel Gwangjus, ja 1500 meetri vabaujumises lühirajal 16.04,13, mis on püstitatud 14. detsembril 2019 Ungari meistrivõistlustel Kaposváris.
NATO rahupartnerlusprogramm
pisi|NATO rahupartnerlusprogrammile pühendatud [[Moldova postmark]] NATO rahupartnerlusprogramm (inglise keeles Partnership for Peace, PfP; otsetõlkes "Partnerlus rahu nimel") on Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni programm, mis on suunatud usalduse loomisele NATO ja teiste Euroopa ning endise Nõukogude Liidu riikide vahel.
Marie Kaldvee
pisi|Marie Turmann [[2015. aasta juunioride jääkeegli maailmameistrivõistlused|2015. aasta juunioride jääkeegli maailmameistrivõistlustel Tondiraba jäähallis Foto: Ave Maria Mõistlik, 4. märts 2015 ]] Marie Kaldvee (kuni 2021. aastani Marie Turmann; sündinud 23. jaanuaril 1995) on eesti jääkeeglimängija.
Ta esindas Eestit noorte taliolümpiamängudel Innsbruckis 13.–22. jaanuaril 2012 ja 2014. aastal jääkeegli Euroopa meistrivõistlustel Šveitsis.
NATO rahupartnerlusprogramm
Ajalugu
Programmi arutati esmakordselt Bulgaaria ühingus Novae ning seejärel pakkusid Ameerika Ühendriigid selle välja NATO kaitseministrite kohtumisel Saksamaal Travemündes 1993. aasta 20.–21. oktoobril. Ametlikult käivitus programm 10.–11. jaanuaril 1994 Brüsselis toimunud NATO tippkohtumisel. Ka Eestile esitati kutse programmiga liitumiseks ning 1994. aasta 3. veebruaril ühines Eesti rahupartnerlusprogrammiga.
Marie Kaldvee
Ta oli Eesti naiskonna kapten juunioride jääkeegli maailmameistrivõistlustel 2015. aastal. 2016. aastal saavutas segapaaris jääkeegli maailmameistrivõistlustel 6. koha. Hooajal 2016/17 tuli ta naiskonnaga Eesti meistriks ning 2017. aasta novembris esindas ta Eestit oma naiskonnaga Šveitsis Euroopa meistrivõistluste B-divisjonis, kus saavutati 3. koht. Hooajal 2017/18 kaitses ta oma naiskonnaga Eesti meistri tiitlit.
NATO rahupartnerlusprogramm
Ajalugu
1995. aasta 26. aprillil sai programmi liikmeks ka Malta, kuid 1996. aasta 27. oktoobril lahkus Malta oma neutraliteedi säilitamise nimel programmist. 2008. aasta 20. märtsil otsustas Malta oma liikmesuse taastada ning see kiideti heaks NATO sama aasta 3. aprillil toimunud Bukaresti tippkohtumisel.
Marie Kaldvee
2017/2018 võitis ka Eesti segapaaris jääkeegli meistrivõistlused koos Harri Lillega. Nad esindasid Eestit 2018. aasta segavõistkondade maailmameistrivõistlustel Rootsis, kus võitsid küll alagrupi, kuid 8 parema hulka ei pääsenud.
NATO rahupartnerlusprogramm
Ajalugu
2006. aasta 29. novembril Riias toimunud tippkohtumisel kutsuti rahupartnerlusprogrammiga liituma Bosnia ja Hertsegoviina, Montenegro ja Serbia. . Mainitud riigid liitusid programmiga sama aasta 14. detsembril.
Rahupartnerlusprogrammi kunagistest liikmetest neliteist (Albaania, Bulgaaria, Eesti, Horvaatia, Leedu, Läti, Montenegro, Poola, Põhja-Makedoonia, Rumeenia, Slovakkia ja Sloveenia, Tšehhi, Ungari) on nüüdseks NATO liikmed.
Oscari-kõne
Oscari-kõne on kõne, mille peavad Oscari filmiauhindade saajad Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia iga-aastasel auhinnatseremoonial. Ülemaailmse vaatajaskonna ja auhinnasaajate kuulsuse tõttu on Oscari-kõned auhinnatseremoonia hästi tuntud osa.
Ajalugu
Oscari gala kõned on alati tseremoonia tähtis osa ning tihti väga mõjukad. Siiski on olnud ka segadusse ajavaid või ebaselgeid avaldusi, mis tõmbavad samuti meedia tähelepanu. On meediaväljaandeid, kus peetud kõnesid hinnatakse ja arvustatakse. Näiteks 2013. aastal hinnati Christoph Waltzi "lühikest ja stiilset" kõnet hindega A, samal ajal kui Quentin Tarantino "tuimanäoline enesekiitus" teenis hinde C.
2013. aasta Oscaritel pälvis erilist tähelepanu ka Jennifer Lawrence'i kukkumine parima naisnäitleja auhinda vastu võtma minnes. Järgmiseks päevaks olid selle vahejuhtumi fotod ja videoklipid interneti kaudu kiiresti levinud ning tema kukkumist mainis isegi järgmise aasta galal õhtujuht Ellen DeGeneres.
Väljaande The New Yorker sõnul on levinud vigadeks Oscari-kõnedes näiteks liigne enesekiitus (James Cameron), liigne emotsionaalsus (Gwyneth Paltrow), veidrad käitumismaneerid (Melissa Leo). Vahel leidub ka passiivset agressiivsust (Shirley MacLaine, kes tänas Debra Wingerit "turbulentse briljantsuse" eest), ebamugavust tekitavaid väljaütlemisi (Angelina Jolie, kelle sõnad oma venna kohta tekitasid palju segast kõmu). Parimatel juhtudel pakuvad kõned vabastavat maaniat (Roberto Benigni) või stiilset kombinatsiooni humoorikast enesekriitikast, tänulikkusest ja sarmist (Meryl Streep).
Tähelepanuväärsed kõned
Paljud tsitaadid Oscari-kõnedest on salvestunud kultuurimällu ning säilitavad aktuaalsuse ka aastaid hiljem. Oscarite ametlikul YouTube'i kanalil, kus on suur kogu Oscari gala kuulsaid hetki läbi aegade, on kõige populaarsemateks kõnedeks näiteks Leonardo DiCaprio 2016. aasta ja Matthew McConaughey 2014. aasta võidukõned parima meesnäitleja auhinna saamisel, vastavalt 12 ja 10 miljonit vaatamist. 10 miljonit vaatamist on ka 2009. aasta parima meeskõrvalosatäitja auhinna pälvinud Heath Ledgeri kõnel, mille pidasid tema ema, isa ja õde, sest näitleja suri 2008. aastal pärast filmi "The Dark Knight" filmimist.
Oscari-kõnede sisu erineb vastavalt esinejatele, aga tihti kasutatakse seda võimalusena heita nalja filmitööstuse ja iseenda üle, olla siiras ning tänulik oma kolleegidele ning lähedastele ning juhtida tähelepanu olulistele probleemidele ja liikumistele. On ka haruldasemaid juhtumeid, näiteks tegi 1992. aastal parima meeskõrvalosatäitja auhinna võitnud Jack Palance ühe käega kätekõverdusi, et demonstreerida nõnda filmitööstuse juhtivtöötajatele, et nende kõhklus vanemate näitlejate palkamisel on kohatu. Samuti oli üllatuslik 2005. aastal parima algupärase laulu Oscari võitja Jorge Drexler, kes rääkimise asemel esitas laulu "Al Otro Lado del Río".
Levinud teemad ja reeglid
Oscari-kõnede pikkus on limiteeritud 45 sekundile. Pärast ajalimiidi täitumist hakatakse vaikselt, kuid järjest valjemini mängima muusikat, mis on märgiks laval olijale, et tema kõne pidamise aeg on läbi. Ajalimiidi meeldetuletused on ka teleprompteril, mida kõnepidaja näeb. 2008. aastal kasutasid Jack Black ja Will Ferrel kõnelõpetamismuusika mängimist võimalusena esitada selle põhjal laul. Kindlaks tüüpiliseks teemaks Oscari-kõnedes on inimeste tänamine. Tihti tänatakse agente, režissööre, kolleege, Jumalat ning enda iidoleid ja perekonnaliikmeid.
Rekordilised kõned
Kõige pikema Oscari-kõne pidas Greer Garson 15. Oscari galal pärast seda, kui ta nimetati 1942. aasta parimaks näitlejannaks. Tema kõne kestis peaaegu kuus minutit. Pärast seda tehti reegliks, et kõne pikkus ei tohiks ületada 45 sekundit.
Kõige lühema Oscari-kõne pidas Patty Duke 35. Oscari galal pärast parima naiskõrvalosatäitja auhinna võitmist 1962. aastal. Duke oli 16-aastane ning sel ajal läbi aegade kõige noorem Oscari võitja. Tema kõne oli kõigest kaks sõna: "Thank you."
Hrõstõnivka
Hrõstõnivka (ukraina Христинівка, vene Христиновка) on linn Ukrainas Tšerkassõ oblastis, Hrõstõnivka rajooni halduskeskus.
Asula tekkis 1890. aastal seoses raudteejaama rajamisega. Linnaõigused sai Hrõstõnivka 1956. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hrõstõnivka elanikest ukrainlasi 94,86%, venelasi 3,53%, armeenlasi 0,45%, mustlasi 0,36%, valgevenelasi 0,22% ja moldaavlasi 0,13%.
Maasäär
pisi|[[Wisła maasäär (läänes) ja Kura maasäär (idas) Läänemere rannikul]] pisi|[[Uitru säär Ihasalu poolsaare tipus]] Maasäär (ka säär) on ühe otsaga maismaa külge kinnitunud ning teise otsaga avaveekokku (enamasti merre) ulatuv kitsas ning madal peamiselt liivast ja kruusast koosnev pinnavorm.
Maasääred moodustuvad lainetuse poolt kuhjatud lahtistest rannasetteist. Maasääred kujunevad siis, kui lained ei liigu mitte otse ranna suunas, vaid selle suhtes nurga all. Selle tagajärjel hakkab toimuma setete pikiränne mööda rannikut, mille tulemusel maasääred moodustuvadki.
Maasääre veepealse osa moodustavad rannavallid ja luited. Maasääre veealust jätku nimetatakse allveesääreks.
Robassomero
Robassomero on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos. Robassomero aub Po vasakpoolse lisajõe Stura di Lanzo kaldal, umbes 19 kilomeetri kaugusel provintsi pealinnast
Robassomero piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Caselle Torinese, Cirié, Druento, Fiano, Nole, San Maurizio Canavese, Venaria Reale.
pisi|tühi|Haldushoone
Olav Roots
pisi|Olav Roots, [[Eduard Tubin ja Ludvig Juht (1947)]] pisi|Aleksander Lätte "Kiigelaul" Elsa Maasiku ja Olav Rootsi esituses 1939. aastal Olav Roots (26. veebruar 1910 Uderna vald, Rõngu kihelkond, Tartumaa – 30. jaanuar 1974 Bogotá, Colombia) oli eesti dirigent, pianist ja helilooja.
Ta alustas klaveriõpinguid Pärnus, lõpetas aastal 1931 Tartu Kõrgema Muusikakooli klaveri (Adelheid Hippiuse ja Artur Lemba klassis) ja kompositsiooni erialal (Heino Elleri klassis); samuti lõpetas ta mõlemal erialal eksternina Tallinna Konservatooriumi. Aastatel 1933 ja 1935 täiendas ta end Pariisis (Alfred Cortot' klaverikursustel) ning aastal 1937 Viinis Felix Weingartneri juures ja Salzburgis (dirigeerimiskursustel Nikolai Malko, Bruno Walteri jt juhendamisel).
Ta töötas aastatel 1931–1935 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis klaveriõppejõuna ja aastatel 1931–1944 Tallinna Konservatooriumis ansambli- ja orkestriklassi õppejõuna.
Aastatel 1939–1944 oli ta Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri peadirigent.
Aastal 1944 põgenes ta Nõukogude võimu eest algul Rootsi, kus ta töötas Sigtunas lauluõpetajana, moodustas seal eesti pagulastest segakoori, ta juhatas Stockholmis ka eesti noortekoori. Rootsis olles tegutses ta peamiselt klaverisaatjana (koos Zelia Aumere, Ludvig Juhti ja teiste muusikutega), esines Rootsi Raadios ning klaverisolistina ka Taanis, Šveitsis, Saksamaal, Suurbritannias ja mujal.
Aastal 1952 kutsuti ta Lõuna-Ameerikasse Colombiasse Bogotásse Colombia Sümfooniaorkestri peadirigendiks, ta jäi sellele kohale surmani. Ta tõstis selle orkestri rahvusvahelisele tasemele, juhatas seda ka välisturneedel paljudes maades (sageli oli kavas ka eesti muusika). Lisaks töötas ta aastast 1957 Bogotá konservatooriumis koorijuhtimis- ja orkestratsiooniõppejõuna.
Viljandi Nukuteater
Viljandi Nukuteater on Viljandis 1955. aastast tegutsev nukuteater.
1955. aastal asutas Alice Mägi Viljandi Rajooni Kultuurimaja nukunäiteringi, millest kujunes kindla struktuuri ja näitetrupiga iseseisev nukuteater – Viljandi isetegevuslik nukuteater. Teatri esimene etendus jõudis lavale 1956. aasta veebruaris. See oli Alice Mägi lavastatud I. V. Wembergeri "Kolm põrsakest". 1965. aastal sai Viljandi Rajooni Kultuurimaja nukunäitering esimesena Nõukogude Liidus isetegevuslikest nukuteatritest rahvateatri nimetuse. Sellest ajast pärineb ka teatri nimi.
1994. aastal on teater munitsipaalasutusena Viljandi Linnavalitsuse alluvuses ja kasutab statsionaarseid ruume aadressil Lossi 31.
Margarita Maslennikova
Margarita Maslennikova (vene keeles Маргарита Николаевна Масленникова; neiupõlvenimi Margarita Popova; 2. november 1928 Leningrad – 5. märts 2021 Peterburi) oli Nõukogude Liidu murdmaasuusataja.
1954. aasta MM-il Falunis sai ta 10 km distantsil 4. koha ja tuli maailmameistriks 3×5 km teatesõidus.
Erich II (Braunschweig-Calenberg-Göttingen)
Erich II (10. august 1528 – 17. november 1584) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Calenbergi vürst aastast 1545 kuni oma surmani.
Perekond
Erich II oli kaks korda abielus. Mõlemad abielud olid lastetud.
1947. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
1947. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid Monacos Monte Carlos 10.–14. septembrini.
Monaco korraldas esimest korda Euroopa Ujumisliidu võistlused. Programmis oli kolm ala: ujumine, vettehüpped ja veepall, kus jagati 16 komplekti medaleid. Need olid esimesed sõjajärgsed Euroopa meistrivõistlused ujumises, kuid üldjärjestuses kuuendad ujumise Euroopa meistrivõistlused.
100 m vabalt
Maailmarekord: 55,4 (1948) Alan Ford, Euroopa meister 1938: 59,8 Kees Hoving, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Maailmarekord: 4.38,5 (1941) Bill Smith, Euroopa meister 1938: 4.51,6 Björn Borg, <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Maailmarekord: 18.58,8	 (1938) Tomikatsu Amano, Euroopa meister 1938: 19.55,6 Björn Borg, <br style="clear:both;" />
100 m selili
Maailmarekord: 1.04,0 (1948) Allen Stack, Euroopa meister 1938: 1.09,0 Heinz Schlauch, 24px Saksamaa <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.35,0 (1947) Joe Verdeur, Euroopa meister 1938: 2.45,8 Joachim Balke, 24px Saksamaa <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Maailmarekord: 8:51.5 (1936) Masanori Yusa, Shigeo Sugiura, Masaharu Taguchi, Shigeo Arai Euroopa meister 1938: 9.17,6 24px Saksamaa Werner Birr, Wolfgang Heimlich, Hans Freese, Werner Plath <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Maailmarekord: 1.04,6 (1936) Willy den Ouden, Euroopa meister 1938: 1.06,2 Ragnhild Hveger, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Maailmarekord: 5.00,1 (1940) Ragnhild Hveger, Euroopa meister 1938: 5.09,0 Ragnhild Hveger, <br style="clear:both;" />
100 m selili
Maailmarekord: 1.10,9 (1939) Cor Kint, Euroopa meister 1938: 1.15,0 Cor Kint, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.49,2 (1947) Nel van Vliet, Euroopa meister 1938: 3.05,4 Inge Sørensen, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Maailmarekord: 4.27,6 (1938) Eva Arndt, Gunvor Kraft, Birte Ove-Petersen, Ragnhild Hveger Euroopa meister 1938: 4.31,6 Eva Arndt Riise, Gunvor Kraft, Birte Ove-Petersen, Ragnhild Hveger <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaud
Euroopa meister 1938: Erhard Weiß, 24px Saksamaa <br style="clear:both;" />
10 m torn
Euroopa meister 1938: Erhard Weiß, 24px Saksamaa <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaud
Euroopa meister 1938: Betty Slade, <br style="clear:both;" />
Veepall
Euroopa meister 1938: 25px Ungari Mihály Bozsi, Jenő Brandi, Olivér Halassy, Gyula Kánásy, Kálmán Kislégi, Ferenc Mezei, István Mezey, István Molnár, János Németh, Miklós Sárkány, József Tolnay <br style="clear:both;" />
Mubarak Wakaso
Mubarak Wakaso (sündinud 25. juulil 1990 Tamales) on Ghana jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hiina kõrgliiga klubis Shenzhen ja Ghana jalgpallikoondises.
Ghana jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 13. oktoobril 2012 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Malawi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta kuu aega hiljem sõprusmängus Roheneemesaarte vastu. Ta on kuulunud Ghana koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ning alates 2013. aastast viitel Aafrika rahvaste karikavõistlustel. 2013. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel lõi ta neli väravat, millega oli Nigeeria mängija Emmanuel Emenike kõrval turniiri suurim väravakütt. 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel valiti Wakaso turniiri sümboolsesse koosseisu.
Tema noorem vend Alhassan Wakaso on samuti jalgpallur.
Saavutused
Jiangsu Suning
Serbia Eurovisiooni lauluvõistlusel
Serbia tegi oma debüüdi Eurovisiooni lauluvõistlusel 2007. aastal, mil Serbia ka võistluse võitis. Varem oli Serbia osalenud Eurovisioonil osalenud Jugoslaavia (1961–1991), Jugoslaavia Föderatiivse Vabariigi (1992) ja Serbia ja Montenegro (2004–2006) koosseisus.
Serbia esimene esinduslaul oli "Molitva", mida esitas Marija Šerifović. Laul võitis võistluse 268 punktiga. Tänu sellele sai Serbia õiguse korraldada Belgradis 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlust.
Järgmisel aastal esindas Serbiat Jelena Tomašević, kes esitas loo "Oro", mis platseerus Belgradis 6. kohale, kogudes 160 punkti.
Ajalugu
Alates Serbia ja Montenegro lagunemisest on Serbia on võtnud osa Eurovisiooni lauluvõistlusest. Riik tegi oma soolodebüüdi 2007. aastal, mille Serbia esindaja võitis.
2004. ja 2005. aastal Serbia osales võistlusel Serbia ja Montenegro koosseisus. Nende esimene esindaja oli Željko Joksimović, kes pärines Serbiast ja saavutas 2. koha. 2006. aastal pidi riik eemalduma võistlusest, kuna liitriik ei suutnud otsustada, millist kandidaati saata.
Osavõtt
* Ei pääsenud žürii otsusel finaali.
Hääletamise ajalugu (2007–2016 finaalid)
Serbia on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:
Tubakanuga
Tubakanuga oli eesti etnograafias kiini taoline lõiketera, mis oli esimese otsaga tubakalaua külge kinnitatud. Kaares edasi-tagasi liikuva tubakanoaga hakiti tubakalehti peeneks.
Eestis sai kodune tubakakasvatus üldiseks 18. sajandil ning kestis 20. sajandi I pooleni.
AS Wris
AS Wris (ka: Wris Reisibüroo) on 1991. aastal asutatud Eesti turismiettevõte.
Ettevõte tegeleb puhkusereiside, lennupiletite, autorendi, laevapiletite, luksuskruiiside ja muude turismiteenuste müügiga.
Aastal 1992 sai ettevõte Eestis esimesena Rahvusvaheliselt Õhutranspordi Assotsiatsioonilt (IATA) loa müüa rahvusvahelisi lennupileteid.
Mihkel
Mihkel on eesti mehenimi. Aramea ܡܝܟܐܝܠ (Mīkhāʼēl [miχaˈʔel]).
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mihkel 2972 mehel. Mihkel oli populaarsuselt 47. mehenimi. Mihkel oli keskmiselt 33 aasta vanune (mediaanvanus oli 29). Kõige populaarsem oli eesnimi Mihkel vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 51,52.
St Mary's Stadium
St Mary's Stadium on jalgpallistaadion Southamptonis Suurbritannias.
See on Inglismaa kõrgliiga klubi Southampton FC kodustaadion.
Staadion avati aastal 2001 ja mahutab 32 689 pealtvaatajat.
Viljandi Linnakapell
pisi|Viljandi Linnakapell 1990. aastal Foto: Jaan Künnap Viljandi Linnakapell on Eesti esimene vanamuusikaansambel, mille 1971. aastal asutas Tõnu Sepp. 1989. aastast oli kapell Viljandi kutseline ansambel. Kapelli tegevus lõppes 2016. aastal.
Kapelli repertuaaris oli muusikat keskajast varabarokini. Ansambel on andnud kontserte Eestis, Soomes, Rootsis, Taanis, Saksamaal, Leedus ja Venemaal.
Ajaloost
Viljandi Linnakapelli asutas 1971. aastal Viljandi Lastemuusikakooli flöödiõpetaja Tõnu Sepp. Ansambli algusaastatel lõid selles kaasa peamiselt Viljandi Lastemuusikakooli õpilased, kapell esines ka koos muusikakooli juures tegutsenud Viljandi Kammerkooriga. Ansambli koosseis kasvas 1989. aastal, kui saadi Viljandi kutseliseks ansambliks, mis aitas sisustada Viljandi pidulikke üritusi ja avardada linna muusikaelu.
Traditsioonilised Viljandi Linnakapelli öömuusikakontserdid toimusid enamasti iga aasta 30. detsembril.
1982. aastal pandi alus Viljandi vanamuusika festivalile.
Aastatel 1989–1991 juhtisid Viljandi Linnakapelli Margus Kubo ja Peeter Klaas Hortus Musicusest, 1998. aasta sügisest juhib kapelli ansambli Hortus Musicus flöödisolist, endine viljandlane Neeme Punder.
Viljandi Linnakapelli viimane kontsert toimus 23. oktoobril 2016 Tartu ülikooli ajaloomuuseumi valges saalis.
6. juulil 2021 tähistati Viljandi Muusikakoolis Viljandi Linnakapelli 50. aastapäeva ja esitleti trükist "50 aastat vanamuusikat Viljandis" (koostaja Maret Tomson, kujundajad Mare Hunt ja Katrin Kaev; ISBN 978-9916-4-0600-7).
Repertuaar
Ansambli repertuaari kuulus keskaja, renessansi ja varabaroki muusika. 21. sajandil esitas ansambel peamiselt Euroopa renessanssmuusikat. Lisaks vanamuusikale esitas ansambel ka eesti heliloojate Urmas Sisaski, Rene Eespere ja Lepo Sumera nüüdismuusikat.
Sofia piirkond (Madagaskar)
Sofia piirkond on 1. järgu haldusüksus Madagaskaril.
Piirkond loodi 2004. aastal Mahajanga provintsis, see sai nime Sofia jõe järgi. 2009. aastal provintsid kaotati ja piirkonnad said 1. järgu haldusüksusteks.
Piirkond jaguneb 7 ringkonnaks:
Halduskeskus on Antsohihy.
Brennsee
Brennsee, ka Feldsee, on järv Austria Kärnteni liidumaal.
thumb|left|Brennsee ja Gegendtal
Järv asub Gegendtalis, kulgedes idast läände läbi Gurktali Alpide (Nocki mäed). Mirnocki massiivi varjuline järsk nõlv lõunas on kaetud metsaga, samas põhjakaldal on alpikarjamaad ja talud. Brennsee asub täielikult Feld am See vallas.
Limnoloogia
Järve toidavad peamiselt põhjavesi ja mõned väikesed ojad põhjas. Järve läänepoolses otsas viib lühike oja vee Kleinkirchheimer Bachi, mis ise voolab Radenthein-Döbriachis Millstatti järve (kui Riegerbach). Holomiktiline vesi ulatub suviti 23 °C-ni. Ümberkaudsed asulad on 1970. aastatest ühendatud kanalisatsioonsüsteemiga, kuid põllumajanduslik heide on osutunud problemaatiliseks, põhjustades eutrofeerumist koos veetaimede ja vetikate vohamisega. Hiljutised jõupingutused on vee kvaliteeti otsustavalt parandanud.
Kalapüügikoht on tavaline, peamiselt haug ja karpkala, kuid ka säga, ahven, särg, roosärg ja viidikas. Hääbunud jõevähipopulatsiooni taastamiseks on tehtud mitu katset.
Messier 85
Messier 85 (ka M85 ja NGC 4382) on elliptiline- või läätsgalaktika, mis asub Berenike Juuste tähtkujus.
Galaktika avastas 4. märtsil 1781 Prantsuse astronoom Pierre Méchain, kes teatas avastusest Charles Messierile. Messier vaatles seda sama aasta 18. märtsil ja lisas selle oma kataloogi.
M85 asub Maast 60 miljoni valgusaasta kaugusel ja selle diameeter on 125 000 valgusaastat. Galaktika tähesuurus on 10 ja see sisaldab üle 400 miljardi tähe.
Tokarjovka rajoon
Tokarjovka rajoon (vene keeles Токарёвский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tambovi oblasti lõunaosas. Rajooni keskus on Tokarjovka alev.
Rajoon piirneb põhjas Znamenka rajooniga, kirdes Sampuri rajooniga, idas Žerdevka rajooniga, lõunas Voroneži oblasti Ertili rajooniga ja läänes Mordovo rajooniga.
Rajooni pindala on 1450 km². Elanike arv oli 2012. aastal 17 545, 2009. aastal 19 620 ja 2002. aastal 21 536.
Aseri valla lipp
thumb|[[Aseri vald|Aseri valla lipp]] Aseri valla lipp on Ida-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Aseri valla lipp.
Lipp kinnitati riigisekretäri poolt 9. juunil 1994.
Lipu kirjeldus
Ristkülikukujuline lipp on jaotatud kolmeks horisontaalseks laiuks: sinine, valge ja roheline. Laidude laiused on vastavalt 2,5; 1; 2,5 ühikut.
Lipu normaalmõõtmed on 100 x 150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 2:3.
Põhjendus
Lipuvärvid viitavad Aseri valda ümbritseva looduskeskkonna eripärale: sinine – merele, roheline – maismaale taimestikuga ning hõbedane tala – lubjakivist pankrannikule.
Lipu kasutamise kord
Valla lipp ja vapp peavad vastama riigisekretäri poolt kinnitatud Aseri valla lipu ja vapi kirjeldustele. Lipu ja vapi etalonkujutised asuvad vallavalitsuses.
Opaje keel
Opaje keel on Brasiilias Mato Grosso do Suli osariigis kõneldav peaaegu väljasurnud keel, millel kindlaid sugulaskeeli ei ole, kuid seda liigitatakse makrožee-bororo hõimkonda.
Physaridae
Physaridae on sugukond limakuid.
Opaje keel
Kõnelejate arv oli 2012. aastal 12.
Mämm
pisi|Mämm piima sees Mämm (vananenud kirjanduses mämmi ) on rukkilinnastest ja -jahust keedetud, jahutatud ja küpsetatud segu. Mämm on soome ja eesti rahvustoit. Eestis mämmi enam üldiselt ei tunta, ent Soomes süüakse seda tänapäevalgi lihavõttetoiduna.
Heinrich III (Lobensteini krahv)
Heinrich III (16. detsember 1648 Lobenstein – 24. mai 1710 Gera) oli Lobensteini isand aastail 1671–1673 ja esimene krahv 26. augustist 1673 kuni surmani.
Mämm
Muhu kihelkonnast on teada ka mämmileib, mis tehti nõnda, et enne rukkileiva küpsetamist pandi sinna rukkilinnaseid ja seetõttu muutus leib magusaks.
Heinrich III (Lobensteini krahv)
Ta oli Lobensteini ja Ebersdorfi isanda Heinrich X (1621–1671) ja viimase abikaasa, Obergreizi printsessi Marie Sibylle (1625–1675) vanim poeg.
26. oktoobril 1673 abiellus ta Leiningen-Westerburgi krahvinna Marie Christinega (28. jaanuar 1650 Westerburg – 19. november 1714 Lobenstein. Neil oli kuus poega ja kuus tütart.
Borlänge
pisi|Sveatorget Borlänge on asula Rootsis Dalarna läänis, Borlänge valla keskus.
2010. aasta lõpus elas Borlänges 41 734 inimest.
Borlänge on tööstuslinn, kus on palju metalli- ja paberitööstusettevõtteid.
Umbes 10 km asula keskusest lõuna pool asub Dala lennujaam. Borlänge on ka raudteesõlm.
Tuskari kaljud
pisi|Tuskari majakas Tuskari kaljud (iiri keeles An Tuscar, inglise keeles Tuskar Rock) on kaljude rühm, mis asuvad 11 km Wexfordi krahvkonnast kagus. Nendel on hukkunud rohkem laevu, kui mujal Iirimaa rannikul. Piirkonnas on loendatud 176 vrakki.
Alates 1990. aastate keskpaigast puudub kaljudel asustus.
Poistekoor
pisi|[[Wilteni poistekoor on Euroopa vanim poistekoor,]] Poistekoor on kooriliik, mille lauljateks on poisid, kellel on häälemurre läbimata. Häälemurde läbinud poiste/meeste koori nimetatakse meeskooriks.
Poistekoori hääleliigid on sopran ja alt ja tüüpiliselt ongi poistekoor kahehäälne.
Poistesegakoor on neljahäälne koor, kus poiste sopranile ja aldile lisanduvad (enamasti veel kooliealiste) häälemurde läbinud noormeeste tenor ja bass.
Gonzalo Plata
Gonzalo Jordy Plata Jiménez (sündinud 1. novembril 2000 Guayaquilis) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib äärepoolikuna Hispaania kõrgliigaklubis Valladolidi Real ja Ecuadori jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Ecuadori klubis Independiente del Valle, debüteerides Ecuadori kõrgliigas 2018. aastal.
2019. aastal liitus ta Portugali kõrgliigaklubiga Lissaboni Sporting. 2021. aasta augustis läks ta Sportingust laenule Valladolidi Reali. Hooajal 2021/22 lõi Plata Hispaania esiliigas kuus värvat ja kindlustas klubiga pääsu Hispaania kõrgliigasse. 2022. aasta juulis sõlmis ta Valladolidi Realiga püsiva viieaastase lepingu.
2019. aastal saavutas Plata Ecuadori kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Plata lõi turniiril kaks väravat ja pälvis Pronkspalli auhinna. Ta lõi turniiril kaks väravat: esimese viimases alagrupimängus Mehhiko vastu (see oli seejuures ainus Ecuadori mängija löödud värav alagrupiturniiril; teine värav tuli omaväravast) ja teises kaheksandikfinaalis penaltist Uruguay vastu. Ecuadori jalgpallikoondises tegi Plata debüüdi 5. septembril 2019 sõprusmängus Peruu vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises koondisemängus viis päeva hiljem sõprusmängus Boliivia vastu. 2021. aasta Copa América teises alagrupimängus lõi ta värava Venezuela vastu.
Jõhvi spordihall
Jõhvi spordihall on spordihall Jõhvis.
Spordihall asub aadressil Hariduse 5a.
See avati 24. augustil 2009.
Spordihallis peavad oma kodumänge KK HITO korvpalliklubi esindusmeeskond ja KK HITO/Jõhvi spordikooli ühendmeeskonnad.
Kristallkingakese auhind
Kristallkingakese auhind on üks Eesti teatri aastaauhindadest, mis antakse kahele noorele teatriinimesele esimeste märkimisväärsete lavatööde eest. Asutatud Maria Klenskaja ettepanekul, Teatriliidu juhatuse otsusega 2001. aastal. Auhinna ühe laureaadi valib igal aastal sõnalavastuste auhindade žürii ning teise muusika-, balleti- või tantsuauhinna žürii. Auhinnaga kaasneb diplom ja rändav kristallist kingake.
Soehavva rändrahn
Soehavva rändrahn on rändrahn Põlvamaal Põlva vallas Roosi külas.
Rändrahnu ümbermõõt on 10,2 m, pikkus 1,2 m ning suurim diagonaal 2,9 m. Viimati mõõdeti rändrahnu 1982. aastal.
Skapstoti
Skapstoti (ka Skapstati või Skabstati) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Varakļāni piirkonnas Varakļāni vallas.
Küla asub valla idaosas. Skapstoti jääb piirkonna keskusest Varakļānist 2 ning Riiast 202,9 kilomeetri kaugusele.
Aastal 2009 oli külas 31 elanikku.
Armeenia mäed
pisi|Vaade [[Aragatsi mäele]] Armeenia on mägede ja kustunud vulkaanide maa. Selle kõrgeim tipp on 4095 meetri kõrgune Aragatsi mägi.
Liivakast (toaloomapidamine)
pisi|Kott spetsiaalse kassiliivaga ja liivakast Liivakast on liiva või muu sõmera, tihti niiskust imava materjaliga täidetud kast, milles toas peetav väikeloom käib oma hädasid rahuldamas. Kõiki väikeloomi ei saa treenida kasutama selleks otstarbeks liivakasti, neid tarvitavad eelkõige kassid ja harvemini koerad (tavaliselt viiakse koerad sel eesmärgil jalutama või lastakse õue).
Tänapäeval tarvitatakse liivakastides harva töötlemata liiva või saepuru, sagedasemad on ajalehed või spetsiaalsed töödeldud materjalid – lõhna imav liiv (nn kassiliiv) või graanulid –, mida müüakse lemmikloomapoodides. Kastid ise on enamasti plastmaterjalist.
Paul Rohtlaan
pisi|Paul Rohtlaan Paul Rohtlaan (kuni 8. aprillini 1938 Paul Rothgänger; 10. jaanuar 1930 Tapa – 4. aprill 2020) oli eesti laevakapten.
Haridustee
Ta õppis aastatel 1937–1943 Kadrina algkoolis, 1943–1945 Rakvere keskkoolis ja 1945–1950 Tallinna Merekoolis (pärast sõda 1. lennus)