cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juhtimine
Traditsiooniliselt ja ajalooliselt on juhi (mänedžer, direktor, juhjataja või totaalse võimu korral diktaator) roll olnud sageli võimu keskne (juhi käske või korraldusi täidetakse tema omatava võimu tõttu ehk hirmust saada karistada). Tänapäevane juhtimine lähtub aga tõsiasjast, et inimesed ei allu võimule, kuna neil on demokraatlikus ühiskonnas valikuvabadus. Seetõttu tuleb inimesed juhi poolt kaasata tegevusse vabatahtlikkuse alusel. Juht peab seetõttu käskude ja keeldude asemel looma visiooni ja näitama isiklikku eeskuju visiooni alusel seatud eesmärkide saavutamiseks. Juht on tänapäeval aina enam liidri ehk teenäitaja rollis. Juht peab tulemuste saavutamiseks suutma luua arusaadava visiooni tulevikust ja seadma selle alusel eesmärgid, millega inimesed saavad oma isiklikke eesmärke siduda. Kaasaegset juhti (inglise keeles leader) eristab traditsionaalsest (võimu alusel talitavast) juhist see, et teda järgitakse vabatahtlikult. Näiteks seetõttu, et mõistetakse eesmärgi olulisust või eesmärgi sidet isikliku arenguga. Juhtimise fookus on seetõttu muutunud võimule baseeruvalt käsutamiselt tegevuste strateegilisele planeerimisele, organisatsiooni liikmete kaasamisele, koostööle ja tegevuste sihipärasele organiseerimisele ja koordineerimisele.
Grupi juhtimine: juhtimine kui grupi protsess
Sissejuhatus
Käesolevas artiklis antakse ülevaade juhtimisest läbi kahe aspekti. Esimeses osas käsitletakse juhtimist kui sotsiaal-kognitiivset protsessi ning teises osas on rõhuasetus sellel, et juhtimine on grupiprotsess. Artikli kirjutamisel on tuginetud G. Thomase, R. Martini ja R.-E. Riggio artiklile „Leading groups: leadership as a group proccess“, mis on ilmunud aastal 2013 ajakirjas Group Proccesses & Intergroup Relations.
Juhtimine on inimühiskonna üldlevinud tunnus. Erinevad uuringud näitavad, et inimesed on ajast aega elanud gruppides, kus juhi ja järgija suhe on kiiresti ilmnenud. Juhtimist on vaadeldud kui lahendust probleemile, koordineerimaks grupiviisilist tegevust lähtuvalt grupi eesmärkidest.
Üheks levinuimaks juhtimise mõisteks on: „juhtimine on sotsiaalne protsess, läbi mille värvatakse ja rakendatakse teiste oskusi ja abi kollektiivsetel eesmärkidel.“
Juhtimine kui sotsiaal-kognitiivne protsess
Kuidas järgijad teavad, kas keegi on hea või halb juht? Vaadatuna sotsiaal-kognitiivsest punktist ei saa sellele küsimusele vastata keskendudes vaid liidri loomuomastele headele või halbadele omadustele. Uurijad arendasid juhtimisteooria, mis põhineb äratundmisel: Teooria kinnitab, et juhtide kategoriseerimine mõjutab oluliselt seda, kas liider kiidetakse heaks ning mõjutab lõpptulemusena ka liidri efektiivsust. Kooskõlas selle vaatega leiti, et eriti eeskujulikud liidrid, kes sobitusid järgijate juhtimisteooriaga, saavutasid parema kvaliteediga suhteid järgijatega ning nad omavad positiivsemat mõju järgijate pühendumisele ja tööga rahulolule.
Juhtimine kui grupiprotsess
Sõnum juhtimisest kui grupi protsessist aitab tasakaalustada liidrikeskset lähenemist, mis on domineerinud juhtimisalastes uuringutes. Juhtimine ilmneb eranditult grupi kontekstis. Juhtimine on grupi omadus: liidreid ei saaks eksisteerida ilma järgijateta ning järgijaid ei saaks eksisteerida ilma juhtideta.
Diskrimineerimine tööturul
Diskrimineerimine tähendab töö-ökonoomikas inimeste eristamist nende kvalifikatsiooni või võimete seisukohast ebaoluliste tunnuste alusel.
Taaralinna taaderant
Taaralinna taaderant on Tartu noorte folklooripäev. Esinevad koolide ja lasteaedade lapsed.
Esimest korda toimus üritus 1992. aastal, kasvades välja Tartumaa trallamist.
Ida-Falkland
thumb Ida-Falkland (inglise East Falkland, hispaania Isla Soledad) on Falklandi saarte suurim saar.
Saare lõunaosa moodustab Lafonia poolsaar. Lafonia on saare põhiosaga ühendatud 4 km laiuse maakitsusega. Saare pindala on 6605 km². Suurim asula on Stanley, mis on ka Falklandi saarte halduskeskus. Lafoniat ühendaval maakitsusel asuvad Darwini ja Goose Greeni asula.
Hallutsinatsioon
Hallutsinatsioon ehk ebataju on taju häire, mille korral esineb tajuelamus ilma reaalse stiimulita. Filosoofias mõeldakse ka võimalikest hallutsinatsioonidest, mis on ehtsast tajust subjektiivselt eristamatud.
Hallutsinatsioonid võivad esineda ka loomadel ja on pakutud välja hallutsinatsiooni mudelit loomkatse tingimustes, kuid kindlaid ja üheselt tõlgendatavad tõendid selle mudeli autentsuse kohta puuduvad, sest tänapäevase teaduse taseme juures on hallutsinatsioone võimalik täpselt diagnoosida ainult hallutsineerija sõnade põhjal.
Hallutsinatsioonide tähendus
Reeglina viitavad hallutsinatsioonid tõsisele häirele kesknärvisüsteemi talitluses, kuid paari erandina võivad hallutsinatsioonid esineda ka tervetel inimestel. Kuid tingimused, mil nad esinevad, ei ole iseloomulikud virge- või uneseisundile. Nimelt, uinumisel või ärkamisel ja seisundis, mil inimene pole täielikult ärkvel ega täielikult uinunud (une ja ärkeloleku piiril – ning siis on teadvuse selguse tase häiritud), võib inimene tajuda hüpnagoogseid või hüpnopompiinseid hallutsinatsioone.
Inimese jaoks on hallutsinatsioon reaalsus, mille järgi ta kujundab oma käitumise.
Kuna hallutsinatsioonide mõjul sooritatud tegevuse põhjus ei pärine reaalsusest, siis sellises seisundis sooritatud teo ajal on inimene piiratud teovõimega.
Erinevad hallutsinatsioonid
Hallutsinatsioonid võivad esineda igas meelesüsteemis ehk taju modaalsuses.
Nikolai Saveljev
Nikolai Aleksandrovitš Saveljev (24. september 1860 Moskva – 11. juuli 1933) oli vene arstiteadlane.
Saveljev õppis ja töötas Moskva Ülikoolis. Ta oli Tartu Ülikooli eripatoloogia professor 1898–1911.
Pühavaimu tänav (Pärnu)
Pühavaimu tänav on tänav Pärnus Kesklinna linnaosas.
Tänav algab Pikalt tänavalt ja lõpeb Supeluse tänavaga ristudes. Tänav ristub veel Malmö, Uus, Rüütli, Kuninga, Lõuna ja Esplanaadi tänavaga. Tänav külgneb ka Steineri aia ja Brackmanni pargiga.
Tänav on ligikaudu 567 m pikkune. Pühavaimu ja Rüütli tänava ristmik on autodele suletud. Kuninga tänavast Lõuna tänavani on Pühavaimu ühesuunaline. Sellel lõigul saab sõita vaid Esplanaadi tänava suunas.
pisi|Pühavaimu tänav 2020. aasta augustis pisi|Pühavaimu tänav 2020. aasta augustis
Kurnuvere
Kurnuvere on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas.
Pühavaimu tänav (Pärnu)
Nimi
Pühavaimu (ajalooliselt saksa keeles Heiligengeiststraße) on saanud nime tänava lõunapoolses otsas asunud Pühavaimu kiriku järgi. Tänavat on mainitud juba 1543 nimega Kompenye o des hilligen geistes str. Eesti NSV ajal kandis tänav nime Johannes Vares-Barbaruse tänav. Pühavaimu nimi taastati 22. märtsil 1989.
Kurnuvere
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.
Pühavaimu tänav (Pärnu)
Ajalugu
Pühavaimu tänava põhjapoolne osa tekkis juba keskajal.
17. sajandil ehitati Pärnust moodne merekindlus, mille käigus laiendati ka linnaruumi. Seetõttu pikenes Pühavaimu Ringi tänavani.
Peale merekindluse lammutamist 19. sajandil pikendati Pühavaimu tänavat Supeluse tänavani.
Kuiavere
Kuiavere on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas.
Kõidama
Kõidama on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas.
Kurnuvere
Külas voolab Tääksi oja, mis küla põhjapiiril suubub Navesti jõkke. Küla lääneosas voolab Pelda oja, mis suubub Tääksi ojasse. Külas asub Kurnuvere paisjärv.
Kõidama
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.
Kuiavere
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.
Küla loodepiiril voolab Pelda oja, millele on paisutatud samuti loodepiiril asuv Pelda järv. 17. ja 18. sajandi vahetusel rajatud Pelda veski kuulus küll ajalooliselt Jaska mõisa alla.
Varasemat ajalugu meenutavad Kuiavere põldudel paiknevad kultusekivid.
Ajalugu
Kuiaveret on mainitud aastail 1583–1585 vardjaskonna keskusena (Kurauer, Kuiawer), vardjaks Kiegier Hanc. 1601. aastal elas külas (Ceufer) kuus talunikku ja üks üksjalg oma peredega.
1624. aastaks oli küla sõdade tulemusena inimtühi. 1638. aastaks oli küla allutatud Alaküla mõisale, elas seal kaks talunikku, venelane Jasku ja Rakverest tulnud Siim, lisaks saunikuna soomlane Rotzin Juergen. 1688. aastaks Kuiavere aga jagatud Olustvere mõisa ja Sürgavere mõisa vahel.
Olevi Kulli mälestusstipendium
Professor Olevi Kulli mälestusstipendium on Tartu Ülikooli Sihtasutuse välja antav stipendium magistrantidele ja doktorantidele, mille eesmärgiks on esile tõsta noori teadlasi metsaökoloogia, ökofüsioloogia ja ökosüsteemide ökoloogia erialal, mis oli professor Olevi Kulli uurimisvaldkond.
Stipendium asutati 2007. aastal ning seda antakse välja juunikuus.
Kuhjavere
Kuhjavere on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.
Asustus paikneb küla territooriumi loodenurgas. Seda läbib Jaska–Aimla tee ning sellega liitub Vöivaku–Kuhjavere tee.
1011
1011. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Totalitaarne riik
Totalitaarne riik ehk totaalne riik on selline riik, kus kõik eluvaldkonnad on allutatud riigi võimule.
Mõiste totaalne riik tuli laiemalt kasutusele Richard Nikolaus von Coudenhove-Kalergi raamatu "Totaalne riik – totaalne inimene" ilmumise järel 1930. aastatel. Totaalset riiki käsitledes pidas autor eelkõige silmas Stalini aegset Nõukogude Liitu.
Tallinna vallutamine
Tallinna vallutamise all võidakse mõelda:
Kahte viimast sündmust on sõltuvalt vaatenurgast nimetatud ka Tallinna vabastamiseks.
Lenini puiestee
Lenini puiestee nimeline tänav oli Eesti NSV ajal mitmes asulas. See oli nimetatud Vladimir Lenini auks.
1992. aasta Slovakkia parlamendivalimised
1992. aasta Slovakkia parlamendivalimised toimusid samuti Tšehhoslovakkia osana ning said suuresti hilisemale lahkuminekule otsustavaks. Valimistel saavutasid edu eraldumist pooldavad parteid.
Valimissüsteem oli proportsionaalne – 150 kohta jagati neljas ringkonnas, künniseks üleriigiline 5% (2–3 partei koalitsioonile 7%, enamate liidule 10%). Jagajaks ringkonna mandaatide hulk pluss üks, jagamata mandaadid üleriigilisse kompensatsiooniringi.
5. ja 6. juunil valitud esinduskogu tulemused osutusid järgmisteks:
Tulemused
Hääleõiguslikke 3 770 073 Osalus: 3 174 436; 84,2% Kehtetuid hääli: 91 740; 2,9% Kehtivaid hääli: 3 082 696; 97,1%
Üldlaiend
Üldlaienditeks nimetatakse selliseid sõnu või fraase, mis kuuluvad kas ühe lauseliikme või kogu lause juurde ning annavad lausele mingi lisatähenduse. Üldlaiend on mittelauseliikmeline lauseelement.
Eesti keel
Üldlaiendid võivad väljendada
Üldlaiendi funktsionaalsed rühmad
Grammatilised üldlaiendid (kas, või, ega, no, küll, kus jne) võtavad osa oma mõjualale kindla grammatilise tähenduse andmisest, näiteks
Modaallaiendid (võib-olla, küllap, vist, niikuinii, vaevalt, õnneks, kahjuks, paraku jne) annavad lausele nominatiivmodaalse tähenduse, näiteks
Infostruktuurilaienditega viidatakse sellele, et lausega tähistatu on kas teadaolev (nt ju, eks), teadaolevast järelduv (nt siis) või sellest lähtudes ootuspärane (nt ikka; -gi/-ki verbi finiitsele vormile liidetuna, näiteks
Konnektiivlaiendid (ka, -gi/-ki, samuti, lisaks, näiteks, ühtlasi, hoopis, siiski, esiteks, kas või jne) viitavad rinnastussuhtele, näiteks
Intensiivistavad üldlaiendid tugevdavad kommunikatiivset modaalsust (ometi, no, õige, nüüd, aga), väite jaatamist või eitamist (muidugi, jah, küll, just, mitte, vaat, näe) jm kogu lausele toimivaid tähendusi, näiteks
1010
1010. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 960. aastad 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad - 1010. aastad - 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad
Aastad: 1005 1006 1007 1008 1009 - 1010 - 1011 1012 1013 1014 1015
Mikilä järv
Mikilä järv (ka Mähkli järv, Mikila järv, Paabu järv) on järv Võrumaal Antsla vallas Kaika ja Mähkli küla piiril, jääb Karula rahvuspargi alale.
Mähkli järv on põhjaloode-lõunakagu suunas piklik 8 hektari suurune järv, mille suurim sügavus on 6,3 meetrit.
Järve läbivool on nõrk, sisse voolab üks oja Veetka järvest ja väljavool toimub Tinu oja kaudu Ärnu jõkke ning sealt Väiksesse Emajõkke.
Ernst Sartorius
Ernst Wilhelm Christian Sartorius (10. mai 1797 Darmstadt – 13. mai 1859 Königsberg) oli saksa usuteadlane ja kirikujuht, kes valmistas ette vaimsuse kujunemist, mis sai valitsevaks 19. sajandil Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ja oli pikka aega iseloomulik nn balti luterlusele.
Sartorius oli gümnaasiumi direktori poeg, õppis Göttingeni Ülikoolis 1815–1818 ja töötas Tartu Ülikoolis süstemaatilise usuteaduse professorina 1824–1835. 1835. aastast oli ta ka kindralsuperintendent (piiskop) Preisimaal Königsbergis, olles ühtlasi kuningliku konsistooriumi (kirikuvalitsuse) direktor ja Königsbergi lossikiriku jutlustaja.
Sartorius on paljude teoloogiateoste autor. Laialdast tähelepanu äratasid juba varased kirjutised, mis kritiseerisid valgustusaja teoloogiat iseloomustanud ratsionalismi. Tema mõtlemise programmi väljendab 1821. aastal ilmunud teose pealkiri "Religioon väljaspool palja mõistuse piire, vastavalt tõelise protestantluse põhimõtetele, vastandina väära ratsionalismi põhimõtetele". Immanuel Kant oli teoses "Religioon palja mõistuse piires" (1793) esitanud religioonitõlgenduse ja kristluseteooria, mille lähtekohaks olid kriitilises filosoofias selgitatud mõistuseprintsiibid.
Rahvusvahelise tuntuse saavutas Sartorius Tartus 1831. aastal peetud avalike loengutega. Neis käsitles ta Kristuse persooni ja tegu, aga andis ühtlasi kokkuvõtliku kristluse-esitluse üldse. 1853. aastal andis Sartorius välja oma loengute 6. ümbertöötatud väljaande. Teos tõlgiti paljudesse keeltesse (nt taani, inglise, hollandi, prantsuse keelde).
Sartoriuse initsiatiivil ja väljaandmisel ilmub esimest korda eesti keeles luterliku kiriku õpetuslikku konsensust väljendav Augsburgi Usutunnistus (1530). Eestikeelne tõlge valmis seoses Augsburgi Usutunnistuse 300 aasta juubeliga. Pidulik juubeliväljaanne (1830) sisaldas lisaks ladina- ja saksakeelsele tekstile ka eesti- ja lätikeelset tõlget.
Sartoriuse teoloogiliseks peateoseks on mitmes jaos ilmunud kristluse koondkäsitlus "Õpetus pühast armastusest ehk evangeelse-kirikliku moraaliteoloogia põhijooned" (1840–1856). Teosest ilmust mitu (töötlustega) väljaannet. Ka tõlgiti see nt inglise ja rootsi keelde. 1861. aastal anti teos välja üheköitelisena.
Tartu Ülikooli dogmaatika ja teoloogilise moraali õppetoolil sai Sartoriuse järglaseks Friedrich Adolph Philippi (1809–1882).
Perekond
Ernst Sartorius oli abielus Beata Emilie Charlotte von Vietinghoffiga (1806–1830), kes oli Adavere mõisniku Erich Johann von Vietinghoffi (1770–1858) ja Anna Justina von Brüningki tütar.
Diktaator (Vana-Rooma)
Diktaator oli ametikoht Rooma vabariigis.
Rooma vabariigi kõrgeimad ametiisikud olid konsulid. Neid oli kaks. Nad olid volitustelt võrdsed ja võisid teineteise otsuseid tühistada. Sõjalise hädaohu korral võidi aga nimetada erakorralist võimutäiust omav diktaator, kellele mõlemad konsulid pidid kuuletuma. Tema käes oli de iure absoluutne võim, kuid tavaliselt ta seda ei kuritarvitanud. Diktaatori ametiaeg oli piiratud 6 kuuga, aga tavaliselt astus diktaator ise tagasi, kui hädaoht möödus.
Diktaatoreid nimetati vahel ka ilma sõjalise vajaduseta, puhtalt tseremooniate läbiviimiseks.
Pärast Teist Puunia sõda ei tunginud vaenlased tükk aega Itaaliasse, mistõttu diktaatoreid ei nimetatud. Kuid Sulla lasi end pärast kodusõda diktaatoriks nimetada, seejuures ilma võimuaja piiranguta. Diktaator oli ka Caesar, algul 10 aastaks, aga hiljem lasi ta end eluks ajaks diktaatoriks nimetada.
Pärast Caesari surma kaotas Marcus Antonius seadusega diktaatori ameti. Seda seadust pole tühistatud ega rikutud. Edaspidi kasutati Roomas muid erivolitustega ameteid ja tiitleid, näiteks imperaator ja augustus.
Lahmuse
pisi|Lahmuse mõisa härrastemaja Lahmuse on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. Külas voolab Lõhavere oja, millele on paisutatud Lahmuse järv.
Külas on olnud Lahmuse mõis. Mõisa hoonetes töötab tänapäeval Lahmuse Kool.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.
Tallinna tänav (Viljandi)
pisi|[[Viljandi kultuurimaja|Sakala Keskuse hoone Tallinna tänav 5]] pisi|[[Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia peahoone Tallinna tänav 16]] pisi|[[Centrumi Keskus|Centrumi keskus Tallinna tänav 24]] Tallinna tänav on tänav Viljandis. Ühtlasi on tänav Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee ja Viljandi tee osa Viljandi linnas.
Tänav algab Vabaduse platsilt, ristub Tartu, Turu, Posti, Carl Robert Jakobsoni, Uue, Uku, August Maramaa puiestee, Pärna, Lembitu puiestee, Nurme, Musta tee, Looga, Rohelise ja Leola tänavaga ning läheb linna piiril üle Viljandi teeks. Uue tänava ristist kuni linna piirini olev tänavalõik on Viljandi tee linnasisene osa. Tänava pikkus on 2160 m.
Ajalugu
thumb|[[Carl Robert Jakobsoni tänav (Viljandi)|Carl Robert Jakobsoni tänava ja Tallinna tn ristmik 1910]] pisi|Kaubamaja Tallinna tänav 3 aastal 1950 Tänavat on linnaplaanidel nimetatud alates 18. sajandi lõpust. Tänava eestikeelset nime on mainitud aastast 1915. Aastal 1909 on mainitud saksakeelset nime Revalsche Straße ja 1915 venekeelset nime Ревельская ул. Kuni 1919. aastani oli Tallinna tänav linna piiriks.
Hägused lood
"Hägused lood" (ingl. Milhouse of Sand and Fog) on joonissarja "Simpsonid" 17. hooaja kolmas jagu. See oli esimest korda ekraanil 25. septembril 2005.
Peptiidid
pisi|Peptiidsideme moodustumine pisi|Peptiidse molekuli näide - [[hormoon oksütotsiin]] Peptiidid on molekulid, mis koosnevad ridamisi peptiidsidemetega üksteise külge aheldatud aminohapetest. Mõistet "peptiid" kasutatakse enamasti lühikeste, 2–10 aminohappest koosnevate ahelate kohta. Pikemaid peptiide nimetatakse polüpeptiidideks. Tähtsamad polüpeptiidid on valgud, mis on kõikide elusorganismide ja viiruste asendamatud koostisosad.
Hägused lood
Sündmustik
Simpsonite pere on kirikus. Pastor Lovejoy jutluse ajal hakkab Maggie ennast lauluraamatuga kratsima. Kui ta arsti juurde viiakse, selgub, et Maggie'l on tuulerõuged. Kodus pannakse Maggie'le kindad kätte, et ta ennast sügada ei saaks. Kuid Maggie sügab ennast ikkagi - ananassiga, juusturiiviga ja kaisukaru sees oleva oraga. Siis korraldab Homer Nedi soovitusel rõugepeo, kuhu lapsed kokku tulevad.
Tallinna tänav (Viljandi)
Ajalugu
Tallinna ja Carl Robert Jakobsoni tänava nurgal asus 1797. aastal asutatud Viljandi aadlipreilide varjupaiga (Fellinsches Adeliger Fräuleinstift) hoone kuni 1937. aastani, mil endise Fräuleinstifti kinnisvara Viljandis anti Vabariigi valitsuse 7. mai 1937 otsuse järgi sõjaministeeriumi valdusse. Hoolealused paigutati ümber saksa vähemusrahvuse kultuuromavalitsusele kuulunud Johann Diedrichsteini Vinni sihtasutuse Vinni majapidamiskooli hoonesse. Sihtasutuse vallasvara anti samuti üle Johann Diedrichsteini Vinni sihtasutusele. Fräuleinstifti Abstsiss oli aastatel 1872–1875 Elisabeth Wilhelmine von Wrangell.
Peptiidid
1900. aastal pakkus saksa keemik-orgaanik Hermann Emil Fischer välja hüpoteesi, mille järgi on peptiidid oma olemuselt omavahel eriliste sidemetega seotud aminohapete järjestus. Juba 1902. aastal sai ta oma teooriale tõestust ning 1905. aastal töötas välja üldise meetodi, mis võimaldas peptiide laboritingimustes sünteesida. Teadlased on uurinud erinevate ainete struktuuri ja omadusi ning töötanud välja meetodeid ja võtteid pikkade ahelate monomeerideks lagundamiseks ja loonud uusi sünteesimeetodeid. Tänapäeval tuntakse üle 1500 liigi peptiide, kindlaks on tehtud nende omadused ja sünteesimeetodid.
Hägused lood
Sündmustik
Peole tulevad ka Milhouse'i vanemad ja viimasele ei meeldinud, et nende pere jälle koos on. Nad otsustavad Bartiga Milhouse'i vanemad jälle lahku ajada. Milhouse valetab isale, et ema ütles, et isa haiseb ja ajab südame pahaks. Siis ütleb Milhouse emale, et isa andis talle õlut juua, kuid ema saab aru, et Milhouse valetab. Kui nad Bartiga ühte "O.C." osa vaatavad, tuleb neile hea idee - nad viivad ühe Marge'i rinnahoidja Milhouse'i isa voodisse. Nii ajavad nad hoopis Homeri ja Marge'i tülli. Bart ja Milhouse lähevad ohtlikule kaljule, mille lähedal Homer ja Marge kohtuvad. Samal ajal kui Bart püüab nende tähelepanu, peab Milhouse Barti-sarnase nuku vette lükkama, kuid ta näeb valesti ja lükkab hoopis Barti vette. Homer üritab Barti päästa, kuid nad mõlemad satuvad joale lähemale. Marge päästab Homeri ja Barti, aga Milhouse ei tea seda ja hüppab kaljult alla, teatades, et ta ei taha elada maailmas ilma Bartita. Marge küsib, et kas ta oskab ujuda, mispeale Bart küsis talt tema enda arvamust.
Peptiidid
Terminoloogia, klassifikatsioon ja ehitus
Oligopeptiidide ja polüpeptiidide vaheline piir on üsna suhteline. Alla 10–20 happe jäägi sisaldavad peptiidid liigitatakse enamasti oligopeptiidide, suuremad molekulid aga polüpeptiidide hulka. Vahel pole see piir kirjanduses üldse üheselt ja selgelt määratletud. Peptiidi molekul kujutab endast aminohappe jääkide ahelat. Kaks amiidsidemega seotud jääki moodustavad dipeptiidi, kolm – tripeptiidi jne. Jääkide hulk molekulis võib oluliselt varieeruda. Seoses sellega liigitatakse peptiide järgmiselt: Selline liigitus on tinglik, näiteks glükagoon koosneb ainult 23 happe jäägist, kuid kuulub valguliste hormoonide hulka.
Liigitus kvalitatiivse koostise järgi: Lisaks jagunevad peptiidid ka aminohapete omavahelise ühenduse viisi alusel: esimesed nendest on peptiidid, kus aminohappe jäägid on seotud ainult amiidsidemetega; teised aga sisaldavad ahelas teist liiki sidemeid. Näiteks võivad aminohappe jäägid olla seotud ester-, aso-, disulfiid- ja teiste sidemetega.
Ajalugu
Esimesed peptiidid saadi valkude fermentatiivsel hüdrolüüsil. Termini “peptid” pakkus välja saksa keemik Hermann Emil Fischer. Aastal 1953 sünteesiti oksütotsiin, esimene polüpeptiidne hormoon. 1963. aastal arendas Robert Bruce Merrifield uue sünteesimeetodi tahkel kandjal, mis tegi sünteesi palju kiiremaks ja võimaldas vältida töömahukaid protseduure(eriti ekstraheerimist ja solventide destilleerimist iga etapi järel). Selle meetodi kasutamise tulemusena olid loodud esimesed süntesaatorid. Polüpeptiidide süntees võimaldab toota sünteetilist insuliini ja mõningaid fermente.
Opioidsed peptiidid
Opioidsed peptiidid moodustavad rühma looduslikke ja sünteetilisi peptiide, mis sarnanevad oma retseptoritega seondumise võime poolest erinevate opiaatidega (morfiin, kodeiin jne). Selliseid aineid eraldati 1975. aastal tuvide, rottide ja küülikute ajuripatsist. 1976. aastal leiti samalaadseid ühendeid ka inimese seljaaju vedelikust ja verest. Nende oligopeptiidide liigid on tuntud endorfiinide ja enkefaliinide nime all. Enamik selliseid ühendeid tekib organismis teiste kõrgmolekulaarsete ühendite rakusisese lagunemise teel. See toob endaga kaasa bioloogiliselt aktiivsete fragmentide tekke.
Omadused
Organismis sünteesitakse peptiide, mis reguleerivad füsioloogilisi protsesse. Peptiidide omadused sõltuvad peamiselt esmasest struktuurist, mis kujutab endast aminohappe jääkide järjestust. Lisaks mõjutavad omadusi ka molekuli struktuur ja selle paigutus ruumis ehk teisene struktuur.
Madala molekulmassiga peptiidid sarnanevad omaduste poolest aminohapetega. Tavaliselt on nad kristalsed, hästi vees ja lahjades hapetes ning leelistes lahustuvad ained, peaaegu ei lahustu orgaanilistes solventides, lagunevad kuumutamisel kuni 200...300 °C. Molekulmassi suurenemine põhjustab teisese struktuuri teket. Peptiidi omadused hakkavad meenutama valkude omadusi.
Rage
Rage on Saksamaa power metal 'i ansambel Saksamaalt.
Esialgu oli bändi nimi Avenger, kuid juba 1985. aastal muudeti nime, kuna Suurbritannias juba tegutses sellenimeline bänd. Tegelikult oli bändi nimi algul siiski veidi pikem: Furious Rage, ent juba 1986. aastaks jõuti praeguse nimevariandi juurde. 1990. aastate alguseks oli Rage'ist saanud üks Saksamaa tuntumaid metal-bände, kelle tuntus ei jäänud palju maha Running Wildist, U.D.O.-st ja Gamma Rayst. 1990. aastate keskel tekkisid bändil koosseisuprobleemid, kuid nendest saadi 1998. aastaks üle, kui laulja ja bassimängija Peavy Wagner sai oma kaaslasteks valgevene kitarristi Viktor Smolski ja trummar Mikey Terrana. 2007. aastal vahetus viimane André Hilgersi vastu.
1936
1936. aasta (MCMXXXVI) oli 20. sajandi 36. aasta.
Kompleks (psühholoogia)
Kompleks on Sigmund Freudi psühhoanalüüsi teooria kohaselt alateadvuses paiknev tugev allasurutud tungide kogum.
Seahernes
Seahernes (Lathyrus) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Perekonda kuulub umbes 150 liiki parasvöötmes levivaid ühe- või mitmeaastast enamasti ronivat taime, millest mõned liigid on söödavad. Väheste liikide levila on troopilises Aafrikas ja Lõuna-Ameerikas. Õite värvus on väga kirju, esineb punaseid, lillasid, roosasid, kollaseid ja siniseid toone ja ka valget värvi õisi.
Paul Cézanne
Paul Cézanne [pol sez'ann] (19. jaanuar 1839 Aix-en-Provence – 22. oktoober 1906 Aix-en-Provence) oli prantsuse impressionistlik ja postimpressionistlik kunstnik.
Lapsepõlv ja noorukiiga
Cézanne'ide perekond pärines Lääne-Piemontest Cesanast ja usutavasti tulenes selle asula nimest ka nende perekonnanimi.
Paul Cézanne ristiti kuu aja vanusena 22. veebruaril külakirikus ning ristivanemateks olid tema vanaema ja onu Louis. Tema isa Louis-Auguste Cézanne (28. juuli 1798 – 23. oktoober 1886) oli panga kaasasutaja ja kaasomanik. See pank teenis kogu kunstniku eluaja jooksul kasumit, andes talle materiaalse kindlustatuse, mis enamikule tema kaasaegsetest kättesaadav ei olnud. Kunstniku ema Anne Elisabeth Honorine Aubert (24. september 1814 – 25. oktoober 1897) oli elav ja romantilise meelega, aga kerge solvuma. Temalt sai Paul elunägemuse ja elu mõtte. Kunstnikul oli kaks nooremat õde Marie ja Rose, kellega ta käis koos algkoolis.
Lemmakõnnu
Lemmakõnnu on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas.
Paul Cézanne
Lapsepõlv ja noorukiiga
10-aastaselt astus Paul Aix's Püha Joosepi kooli, kus õppis hispaanlasest munga Joseph Giberti juures joonistamist. 1852 astus ta Collége Bourboni (tänapäeval Collége Mignet), kus ta tutvus ja sõbrunes hilisema kirjaniku Émile Zola ning pärastise optika- ja akustikaprofessori Baptistine Baille'ga, kes mõlemad olid temast nooremad. Neid nimetati kolmeks lahutamatuks (prantsuse keeles les trois inséparables). Paul õppis koolis 6 aastat. See oli internaatkool, aga 2 viimasel aastal ta internaadis ei elanud, vaid ööbis kodus.
Lemmakõnnu
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.
Paul Cézanne
Lapsepõlv ja noorukiiga
1859–1861 õppis Paul isa soovidele vastu tulles Aix' ülikoolis õigusteadust ja võttis ka joonistamistunde. Kuid 1861 otsustas ta vastu isa tahtmist pühenduda kunstnikukarjäärile ja lahkus Pariisi. Sellele sammule julgustas teda Zola, kes juba enne teda pealinna elama asus. Siiski leppis Paul lõpuks isaga ära ja isa nõustus tema elukutsevalikuga. Hiljem päris ta isalt 400 tuhat Prantsuse franki, mis vabastas ta kõigist rahamuredest.
Montenegro Eurovisiooni lauluvõistlusel
Montenegro tegi oma debüüdi Eurovisiooni lauluvõistlusel 2007. aastal Helsingis. Varem oli Montenegro lauluvõistlusel osalenud Jugoslaavia (nii Jugoslaavia Sotsialistliku Föderatiivse Vabariigi 1961–1991 kui ka Jugoslaavia Föderatiivse Vabariigi 1992) koosseisus ning Serbia ja Montenegro koosseisus (2004–2006).
2005. aastal esindas Serbiat ja Montenegrot bänd No Name, mis oli pärit Montenegrost. Samuti olid Montenegrost Jugoslaavia esindajad aastatel 1983 ja 1984.
Ajalugu
2004. ja 2005. aastal osales Montenegro lauluvõistlusel Serbia ja Montenegro liitriigina. 2006. aastal Serbia ja Montenegro eemaldus võistlusest, sest kaks vabariiki ei suutnud otsustada, millist kandidaati Eurovisioonile saata.
Alates 21. maist 2006, kui Montenegrost sai iseseisev riik, on Montenegro võistelnud lauluvõistlusel üksi. Riik tegi debüüdi 2007. aastal Helsingis.
Gottschalk Hagen
Gottschalk Hagen (surnud 1513) oli Tallinna piiskop aastatel 1509–1513.
Hagen pärines Tallinna kodanikuperekonnast ja ta oli lähisuguluses mõjukate Heyde, Boltmanni ja Louwi suguvõsadega.
1472. aastal immatrikuleeriti Hagen Greifswaldi ülikooli, tema lõpetamise aasta ja akadeemilise kraadi kohta aga info puudub. 1478. aastal sai Hagen Tallinna toomhärraks ja ka Tallinna piiskopi ofitsiaaliks, kellena ta oli ametis kuni 1489. aastani. Samuti omas ta prebendi Oleviste kirikus.
Oidipuse kompleks
Oidipuse kompleks on psühhoanalüütilises teoorias esinev käsitlus, mille kohaselt lastel kujuneb välja seksuaalne tõmme vastassoost vanema suhtes ja armukadedus samast soost vanema suhtes. Fantasmaatilises teadvustamata plaanis väljendub oidipuse kompleks soovina tappa samasooline vanem ja abielluda vastassoost vanemaga.
Klassikalises psühhoanalüütilises teoorias on oidipuse kompleksil oluline koht, seda peetakse hilisemate neurooside üheks sõlmpunktiks, selle lahendamist küpse psüühilise arengu eeltingimuseks. Oidipuse kompleksi mõiste võttis 1910. aastal kasutusele Sigmund Freud, sisuliselt käsitles ta seda alates 1897. aastast. Mõistet on käsitlenud ka paljud teised autorid, nende hulgas Melanie Klein ja Carl Gustav Jung.
Psühhoanalüüsi teooria kohaselt teadvustuvad allasurutud alateadvuslikud tungid, sealhulgas kompleksid, muutunud kujul: sümbolite, piltide, kunstiteoste, unenägude, kõnevääratustena vms. Freud toob hulgaliselt näiteid Oidipuse kompleksi avaldumisest kultuuriloos, tõstes sealt esile müüdi Teeba kuningast Oidipusest, kes teadmatusest tappis oma isa ja abiellus oma emaga.
Oidipuse kompleksi universaalset esinemist ja selle rolli psüühika arengus on mõned hilisemad psühhoanalüütiliste ja etnoloogiliste ringkondade teoreetikud ka küsimuse alla seadnud.
George Antheil
George Carl Johann Antheil (8. juuni 1900 Trenton, New Jersey – 12. veebruar 1959 New York) oli USA pianist ja helilooja.
Jaan Ruus
thumb|Jaan Ruus 1994. aastal
Kraaton
Kraaton on tektooniliselt jäik ja stabiilne mandrilise maakoore osa.
Jaan Ruus
Jaan Ruus (23. november 1938 Tallinn – 30. jaanuar 2017 ) oli eesti ajakirjanik, filmikriitik ja toimetaja. Alates 1965. aastast ilmus tema sulest üle kahe tuhande filmikirjutise.
Kraaton
Kraatonid jaotatakse kilpideks ja platvormideks. Kilp on ulatuslik ala, kus paljanduvad kristalsed kivimid. Meile lähim kilp on Balti ehk Fennoskandia kilp, millel paikneb näiteks Soome ja suurem osa Rootsist. Platvormid ehk settelavad on alad, kus kristalne aluskord on kaetud settekivimeist moodustunud pealiskorraga. Kraatonid on tektooniliselt stabiilsed, mis tähendab, et seal ei saa toimuda orogenees ehk mäetekkeprotsessid ega saa ka esineda tugevaid maavärinaid.
Jaan Ruus
Haridus
Jaan Ruus õppis aastatel 1945–1952 Ambla 7-klassilises koolis, 1952–1954 Tallinna 2. ja 1954–1956 Tallinna 7. Keskkoolis. Seejärel kaalus, kas minna õppima üleliidulisse kinematograafiainstituuti Moskvas või ajakirjandust või õigusteadust Tartu Riiklikus Ülikoolis, kuid valis lõpuks hoopis majandusõpingud. 1961. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna.
Kraaton
Varem arvati, et kraatonid on ka ookeanide põhjas, kuid laamtektoonika, mille kohaselt on ookeaniline maakoor pidevalt konveierilaadselt uuenemas, välistab seal püsivate maakooreplokkide esinemise võimaluse.
Jaan Ruus
Töö ja looming
Ta töötas aastatel 1961–1966 Eesti Raadios, 1973–1978 Tallinnfilmis, 1978–1979 ajalehes Sirp ja Vasar ning 1981–1988 ja 1991–1999 ajakirjas Teater. Muusika. Kino toimetajana; aastast 1996 oli ta ajalehe Eesti Ekspress filmitoimetaja.
Lisaks tutvustas või arvustas filme sageli ka raadio- ja telesaadetes. Näiteks tegi ta Eesti Televisioonis filmivalgustuslikke saateid ”Staarid” (1974–1975), ”Teised linnud, teised laulud” (1993–1995), Raadio 2-s ”Eesti filminäitlejaid” (1994) ja ”Eesti filmilavastajaid” (1996), ülevaateid nädala kinoeeskavast Raadios Kuku (1994–2006) ning filmikommentaare ja intervjuusid Kanal 2-s.
Kraaton
Kraatonite vanimaid osi nimetatakse mandrite tuumadeks.
Jaan Ruus
Töö ja looming
Jaan Ruus toimetas aastail 1966–2009 üle 80 filmi 44 režissöörile. Ta kirjutas ka dokumentaalfilmide stsenaariume („Kivikasukas” (1969), kolm filmi eesti lenduritest koos Ülo Tambekiga) ning katsetanud režissööriametit: „Teise looduse tegijad” (1976; portreefilm leiutajast-ratsionaliseerijast Harry Hoyerist).
Tema enda lemmikfilmide hulka kuulusid näiteks "Persona", "Kodanik Kane", "8½" ja "Soomuslaev "Potjomkin"".
Kraaton
Eesti asub Ida-Euroopa kraatoni platvormsel osal, mida nimetatakse Ida-Euroopa platvormiks. Et Balti kilp paikneb Eesti vahetus läheduses, öeldakse mõnikord, et Eesti paikneb Balti kilbi lõunanõlval. Sellele vihjab ka asjaolu, et kristalne aluskord on Lõuna-Eestis sügavamal kui Põhja-Eestis, väljaarvatud Mõniste kerge.
Jaan Ruus
Töö ja looming
Jaan Ruus oli Eesti Filmiajakirjanike Ühingu algataja ja palju aastaid (1993–1998 ja 1999–2015) ka selle esimees.
Isiklikku
Tema isa oli näitleja ja lavastaja Aarne Ruus.
Tema abikaasa oli kasvatusteadlane Viive-Riina Ruus.
Irgun Tsva'i Le'umi
pisi|Irgun Tsva'i Le'umi embleem Irgun Tsva'i Le'umi (lühend ETSEL; kasutatud ka nimekujusid Irgun Tzvai Leumi, Irgun Zvai Leumi, ETZEL, Irgun; heebrea keeles ארגון צבאי לאומי (lühend אצ"ל) 'rahvuslik sõjanduslik organisatsioon') oli aastatel 1931–1948 Suurbritannia Mandaadi Palestiina territooriumil tegutsenud organisatsioon, mida Suurbritannia ja mitmed juudi organisatsioonid pidasid terroristlikuks, ent sionistlikud juudid pidasid vabastusliikumiseks.
Organisatsiooni kaks põhipostulaati olid:
Ärnu jõgi
Ärnu jõgi (ka Meiga jõgi) on jõgi, mille ülemjooks asub Võrumaal ja alamjooks Valgamaal, Väikese Emajõe vasakpoolne lisajõgi.
Ärnu jõe lähe asub Antslast 5,5 km kagu pool, suubub Väiksesse Emajõkke vasakult poolt tema keskjooksul 50 km kaugusel suudmest. Ärnu jõe pikkus on 27,5 km ja valgla pindala 165 km².
Tähtsamad lisajõed on Haabsaare oja, Leese oja ja Vareseoja.
Mudiste
Mudiste on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.
Suure-Jaani linna lähistel on Mudiste teerist.
Suurejõe maanteesild
thumb|Suurejõe maanteesild Suurejõe maanteesild on raudbetoonist talasild üle Pärnu jõe Suurejõe juures.
Aprioorsus
Aprioorsuse all mõistetakse filosoofias näiteks otsustuse või propositsiooni tõesuse tunnetatavust sõltumatult kogemusest ("kogemuse-eelselt"), arutluse põhinevust aprioorsetel eeldustel, teadmise põhinevust aprioorsetel põhjenditel ja mõiste või kaemuse vormi omandatavust sõltumatult kogemusest. Aprioorsust omistatakse ka muudele tunnetusüksustele. Aprioorseks nimetatakse ka kogemusest sõltumatut tunnetusviisi.
Aprioorsusest hakkas esimesena rääkima Immanuel Kant, kasutades sõna "aprioorne" (saksa apriorisch) ladina väljendi "a priori" (mida ta enamasti kasutas) sünonüümina. Hiljem on Kanti aprioorsusekontseptsiooni sageli modifitseeritud.
Aprioorsuse eelajalugu
Ratsionalismi ja empirismi vastasseisu uusaja filosoofias võib tõlgendada küsimuse kaudu, kas on olemas mittetriviaalne aprioorne teadmine. Laias laastus võib öelda, et ratsionalistide vastus sellele küsimusele on jaatav, empiristidel eitav. René Descartesi ja  Gottfried Leibnizi järgi on teadmise allikas mõistus, mitte kogemus. Descartesi järgi on mina olemasolu võimalik teada aprioorselt (cogito-argument). John Locke aga luges ka reflektsiooni kogemuse osaks, kaotades pinna aprioorsuse alt.
David Hume rääkis aprioorsest teadmisest kui teadmisest ideede vahekordade kohta.
Mõiste selgitus
Oma aprioorsusemõistet tutvustas Kant esmakordselt "Puhta mõistuse kriitikas". Seda selgitatakse sissejuhatuses väljaandele A ja põhjalikumalt sissejuhatuses väljaandele B.
Kanti järgi saab tunnetus alguse koos kogemusega: esemed puudutavad (afitseerivad) meie meeli, tekitavad ettekujutusi ning panevad arutegevuse neid kujutlusi võrdlema, seostama ja lahutama; nii töötleb arutegevus meeltemuljete tooraine esemete tunnetuseks, mida nimetataksegi kogemuseks. Ent kuigi ajaliselt ükski tunnetus kogemusele ei eelne, ei saa üksnes meeltemuljetega seletada üldise ning seesmiselt paratamatu iseloomuga teadmiste olemasolu: kogemus ei ütle, et asjad on paratamatult nii, nagu nad on. Selliste teadmiste olemasolu on seletatav sellega, et meil on võime tunnetada teatavaid asju igasugusest kogemusest sõltumatult. Sellist tunnetust ja selle tulemusi nimetab Kant aprioorseteks. Aprioorsed teadmised on iseenesest selged ja kindlad. Aprioorsele teadmisele vastandub aposterioorne teadmine ehk empiiriline teadmine, mille ainus allikas on kogemus.
Kant rõhutas, et ta peab silmas sõltumatust mis tahes kogemusest. Ta vastandab oma keelepruuki kaasaegsele üldkeelsele pruugile, milles võidakse nimetada a priori teadmiseks sellist teadmist, mis pole saadud vahetult kogemusest, vaid mingist üldreeglist, mis aga ise on saadud kogemusest. Nii näiteks öeldakse, et inimene, kes oma maja vundamenti õõnestab, võib a priori teada, et maja kukub kokku; peetakse silmas, et tal pole tarvis oodata, kuni maja tõesti kokku variseb. Ometi ei ole tegemist aprioorsusega selles mõttes, mida Kant silmas peab: seda, et kehad on rasked ning kui neil tugi alt ära võtta, siis nad kukuvad, tuli ikkagi õppida kogemusest.
Aprioorsete teadmiste seas eristas Kant selliseid, mis on puhtad: neisse ei ole segatud mitte midagi empiirilist: näiteks lause, et igal muutusel on põhjus, on küll aprioorne lause, kuid mitte puhas, sest muutuse mõiste tuleb võtta kogemusest.
Kogemus võib meile küll öelda, et miski on nii- ja niisugune, kuid mitte seda, et ta ei või olla teistsugune. Otsustus, mida mõeldakse koos oma paratamatusega, peab olema aprioorne otsustus.
Kogemus ei anna otsustustele kunagi ranget üldisust, vaid üksnes oletatava üldisuse (induktsiooni kaudu): niipalju kui seni on täheldatud, ei ole reeglil erandeid. Otsustus, mida mõeldakse rangelt üldisena, ilma erandite võimalikkuseta, ei ole tuletatud kogemusest ning peab olema aprioorne.
Paratamatus ja range üldisus on aprioorse otsustuse kindlad tunnused ning käivad lahutamatult koos.
Alaväärsuskompleks
Alaväärsuskompleks ehk Napoleoni kompleks on psühhoanalüüsi ja individuaalpsühholoogia teoorias esinev käsitlus, mille kohaselt võivad inimesed alateadvuslikult tunda endid alaväärsete, ebakohaste, nõrkade, väikestena. Selline tunne võib pärineda lapsepõlvest ning olla seotud mingi alandusega, füüsilise puudega vms, kuid sellel võivad olla ka teistsugused põhjused.
Nende teooriate kohaselt sunnib alaväärsuskompleks enda kompenseerimiseks ja ületamiseks inimest ebateadlikult võtma endale suuri ülesandeid, tegema suuri tegusid jne. Alaväärsuskompleksi näidetena tuuakse tavaliselt propagandistlikel eesmärkidel lühemateks nimetatud diktaatoreid (nt Napoleon, kes aga tegelikult ei olnud väikesekasvuline, oma kaasaegsete jaoks oli ta keskmisest pikem, 172 cm), kurte heliloojaid (Beethoven) jt.
Alfred Adleri individuaalpsühholoogia kohaselt tekib alaväärsuskompleks lapsepõlves paratamatult ning on inimese arengu ja eneseteostuse seisukohalt oluline tegur.
Kumasi
Kumasi on linn Ghanas, Ashanti piirkonna halduskeskus. Asub sisemaal Bosumtwi järve lähedal.
Irina Hakamada
thumb|Irina Hakamada (2008) Irina Hakamada (vene keeles Ирина Муцуовна Хакамада, jaapani keeles イリーナ・ハカマダ; sündinud 13. aprillil 1955 Moskvas) on Venemaa poliitik.
Kumasi
pisi|tühi|Kumasi
Irina Hakamada
Tema isa oli jaapani kommunist Mutsuo Hakamada, kes põgenes teise maailmasõja ajal Nõukogude Liitu. Ema on venelane, töötas kooliõpetajana. Tema poolvend Shigeki Hakamada on sovetoloog, Aoyama Gakuini Ülikooli professor Tōkyōs.
Lebapi vilajett
Lebapi vilajett on 1. järgu haldusüksus (vilajett) Türkmenistanis.
Irina Hakamada
Hakamada lõpetas Moskvas Patrice Lumumba nimelise Rahvaste Sõpruse Ülikooli majandusteaduskonna. Ta kaitses Mihhail Lomonossovi nimelises Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonnas kandidaadikraadi. 1983 sai ta poliitökonoomias dotsendiks.
Lebapi vilajett
Nõukogude ajal kandis vilajett Tšardžou oblasti nime.
Irina Hakamada
1980. aastal sai temast Vene NFSV Plaanikomitee Teadusliku Uurimise Instituudi nooremteadur. 1984–1989 kuulus ta NLKP-sse. Kuni 1990. aastate alguseni tegeles ta õppe- ja teadustegevusega.
Lebapi vilajett
Vilajetis on 13 rajooni ja 3 rajooni õigustega linna:
Irina Hakamada
1992. aastal asutas ta Majandusvabaduse Partei ja sai selle peasekretäriks, kuni sellest ametist 1994. aastal loobus. 1993. ja 1995. aastal valiti ta Riigiduumasse. 1997. aastal nimetati ta Venemaa Föderatsiooni väikeettevõtluse toetamise ja arendamise riikliku komitee esimeheks. Ta oli ka Venemaa majandusreformi komisjoni liige ning SRÜ riikide väikeettevõtluse toetamise ja arendamise konsultatiivnõukogu esimees.
1999. aastal valiti ta kolmandat korda Riigiduumasse. Aastatel 2000–2003 oli ta Riigiduuma asespiiker. Ta oli ka Riigiduuma eelarve- ja maksukomitee liige ning investorite õiguste kaitse komisjoni esimees.
Ta oli üks 2001. aastal asutatud Paremjõudude Liidu kaasesimeestest, kuid 2003. aastal ei suutnud ta Riigiduumasse pääseda.
Ta osales 2004. aasta presidendivalimistel, kus saavutas 4. tulemuse 3,9%-ga. 2004. aastal asutas ta partei Meie Valik, mis ühines 2005. aastal liikumisega Rahvuslik-Demokraatlik Liit. 2006. aastal asutas ta selle liikumise raames regioonidevahelise sotsiaalse solidaarsuse ühiskondliku fondi Meie Valik. 2008. aasta mais teatas ta oma poliitilise tegevuse lõpetamisest ja astus Rahvuslik-Demokraatlikust Liidust välja. 2016. aastal astus ta Kasvu Parteisse ja on selle nõukogu liige,
Sotsioloogilise küsitluse põhjal valiti ta aastatel 1997–1999 ja 2001–2005 Venemaa aasta naise kandidaadiks. 1999. ja 2002. aastal võitis ta konkursi ja tunnistati Venemaa aasta naiseks.
Tänapäeval on Hakamada pühendunud raamatute kirjutamisele. 2006. aastal ilmus tema esikteos "Seks suures poliitikas", millel oli suur lugejamenu ja tohutu ühiskondlik tagasiside. Sellele järgnesid "Armastus. Mängust väljas: ühe poliitilise enesetapu lugu" (2007) ja "Edu suures linnas" (2008).
Isiklikku
Ta on abielus Vladimir Jevgenjevitš Sirotninskiga. Neil on kaks last.
Henry W. Antheil
thumb|Henry W. Antheil Henry W. Antheil Jr. (23. september 1912 Trenton, New Jersey – 14. juuni 1940 Tallinna laht) oli USA diplomaat.
Ta oli helilooja George Antheili vend.
Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinne
Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinne oli 1937. aastal Eesti valitsuse pooldajate poolt organiseeritud valimisliit.
Kuna Rahvarinnet ei loetud poliitiliseks erakonnaks, ei kehtinud tema suhtes seniste erakondade kaotamiseks kehtestatud piirangud.
Igasse valimisringkonda loodi rahvarinde keskus, mille ülesandeks oli kokku leppida ühise kandidaadi isikus (üldpõhimõtteks oli, et igas ringkonnas võib olla ainult üks Rahvarinde kandidaat).
Rahvarinde üleriiklik keskus asutati 10. jaanuaril 1938 toimunud nõupidamisel, tema eestseisusse kuulusid August Jürima (esimees), Jüri Uluots (esimehe asetäitja), Kaarel Eenpalu, Julie Steinmann, Artur Tupits, Edgar Kigaste (laekur) ja Osvald Piirsalu (peasekretär).
1938. aastal toimunud I Riigivolikogu valimistel saavutasid nad ülekaaluka võidu: 54 saadikukohta (nendega ühines veel 10 saadikut) opositsiooni 16 vastu.
Rahvarinde kandidaadid I Riigivolikogu valimistel (poolpaksus kirjas on antud Riigivolikogusse valitud kandidaadid):
Ed Wood
Edward Davis Wood (10. oktoober 1924 – 10. detsember 1978) oli USA filmilavastaja, stsenarist, filmiprodutsent, monteerija ja näitleja (sageli mitmes rollis korraga).
1950. aastatel tootis Wood sõltumatu filmiloojana üliväikese eelarvega õudusfilme, ulmefilme ja vesterneid, mis on saanud kurikuulsaks oma tehniliste vigade tõttu ning naljakalt-lihtsalt teostatud eriefektide, ainuomase dialoogi, ekstsentrilise näitlejavaliku ja igasuguseid piire ületavate süžeede tõttu. Elu lõpupoole tegi ta pornofilme, kirjutas hoogsaid, nn pulp-kriminulle, õudus- ja seksiromaane.
Jegor Gaidar
thumb|right|Jegor Gaidar Jegor Timurovitš Gaidar (vene keeles Егор Тимурович Гайдар; 19. märts 1956 Moskva – 16. detsember 2009 Odintsovo) oli Venemaa riigi- ja majandustegelane, üks 1990. aastate alguses šokiteraapiaks nimetatud majandusreformide peaideolooge ja läbiviijaid, plaanimajanduse lammutajaid Venemaal.
Ed Wood
Woodi peeti meeles ka postuumselt: kaks aastat pärast tema surma anti talle kui filmiajaloo halvimale lavastajale Kuldse Kalkuni auhind.
Jegor Gaidar
Elulugu
Jegor Gaidar õppis Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonnas. 1980. aastal kaitses ta majandusteaduste kandidaadi kraadi.
Ed Wood
Kriitikud peavad Woodi parimaks linateoseks autobiograafilise taustaga (Ed Wood oli transvestiit) transvestismist, pseudohermafrodismist rääkivat freudistlikku 1953. aastal tehtud filmi "Glen või Glenda".
Jegor Gaidar
Elulugu
Aastatel 1980–1991 oli ta NLKP liige (1987–1990 ideoloogiaväljaande Kommunist majandustoimetuse juht). Tutvus 1980ndatel rea majandusteadlastega, 1986–1988 moodustus lõplikult tulevane reformaatorite meeskond, kus Gaidarist sai tunnustatud liider. 1988. aastal avaldas koos Oto Lācisega artikli "Kas kulutused on taskukohased?", kus kaitses selgelt seisukohta, et vaja on vähendada eelarvekulutusi: "Kui ei võeta mastaapseid meetmeid, mis on suunatud rahanduslike ebaproportsionaalsuste kõrvaldamisele, on reformide ebaõnnestumine ette määratud." .
Ed Wood
USA filmilavastaja Tim Burton on Ed Woodi elust teinud filmi "Ed Wood" (1994), mis kaks Oscari auhinda võites andis oma panuse Ed Woodi kui kultusliku filmilavastaja kuulsusse ja taasavastamisse.
Jegor Gaidar
Elulugu
1991. aasta novembris sai Gaidar Vene NFSV majanduspoliitika- ja rahandusministriks, ühtlasi esimeseks asepeaministriks.
1992. aasta veebruarist aprillini oli Venemaa Föderatsiooni rahandusminister, märtsist detsembrini Venemaa esimene asepeaminister, juunist detsembrini peaministri kohusetäitja. Tema ajal viidi ellu raskeid majandusreforme. Riik oli sisuliselt pankrotis, krediite seetõttu keegi ei andnud, Gaidari enda sõnul ähvardas maad lausa näljahäda. Hindade liberaliseerimine tõi kaasa hindade tohutu kasvu, ometi täitusid poeletid taas kaupadega. Palgad ja pensionid (ka elustandard) olid väga madalad, mis põhjustas sotsiaalset rahulolematust. Sotsiaal- ja tervishoiusüsteem olid kollapsis. Ometi õnnestus vältida laialdast alatoitumust (erinevalt näiteks Kuubast, kus sotsialism säilitati), kaloritarbimine elaniku kohta langes Gaidari ajal 3,5%: 2526,88 kilokalorilt 2438,17 kilokalorile. . Venemaa Rahvasaadikute Kongress keeldus 1992. aasta detsembris Gaidari peaministriks kinnitamast ja Gaidar läks erru.