cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pauluse kirjad
Pauluse teine kiri tessalooniklastele (2Ts)
Kirjas väidetakse, et kirjutajateks olid Paulus, Silvanus ja Timoteus.
"Paulus ja Silvanus ja Timoteos – tessalooniklaste kogudusele Jumalas, meie Isas, ja Issandas Jeesuses Kristuses:" – [2Ts 1:1]
Tõenäolisemalt oli tegemist 1. saj lõpus kristlasega, kes oli lugenud Pauluse esimest kirja tessalooniklastele.
Mõned koguduseliikmed uskusid, et Viimnepäev oli juba käes, aga kirjutaja viitas teatud sündmustele, mis pidid enne Viisetpäeva veel aset leidma. Seetõttu ta innustas kogudust hoidma usku ja lootust, aga ärgu oodaku Viimsepäeva saabumist lähitulevikus.
Pauluse kiri koloslastele (Kl)
Kirja pidi kirjutama koguduse liige, kes nägi Paulust kui ülimat autoriteeti.
Kirjast selgub, et autor adresseerib väärõpetusi, mida kogudusele on rääkinud judaismi müstitsismi haru esindajad. Autori järgi on Kristus ise täielik jumalik ilmutus, seetõttu ei ole mõjuvat põhjust kummardada ingleid Kristuse asemel.
"Tema on nähtamatu Jumala kuju, kogu loodu esmasündinu," – [Kl 1:15]
Pastoraalkirjad
Pastoraalkirjad on kaks kirja Timoteosele ja kiri Tiitusele. Kolm kirja on grupeeritud üheks, sest mõlemad väidavad, et Paulus kirjutas inimesele, kelle ta määras ühe oma koguduste etteotsa. Kirjad sisaldavad pastoraalset nõu selle kohta, kuidas nad peaksid oma kogudust juhtima. Peamiseks probleemiks on valeõpetajad, kes põhjustavad probleeme koguduses selle juhtidele ja koguduse sisemisele organisatsioonile.
Leidub ka põhjuseid, mis viitab, et kirjad on valminud isegi pärast apostli surma. (Vt lähemalt Pastoraalkirjad)
Pauluse kiri heebrealastele (Hb)
Kiri meenutab oma stiililt rohkem jutlust kui kirja. Autori kohta ei ole selgust. Kirikuisa Origenes (185–284) tõdeb, et ainult Jumal teab, kes selle epistli nüüd tõepoolest kirjutas. See, et autor ennast nimeliselt esile ei too, tuleneb asjaolust, et kiri heebrealastele on oma olemuselt jutlus. Kirjutajal polnud vaja ennast juba sellepärastki tutvustada, sest kogudus pidavat juba hästi tundma nii teda kui tema kogudust. Uurides kirja sisu ja esituslaadi, tuleb välja Vana Testamendi lugemus. Kirja stiilist saab oletada, et tema emakeel oli kreeka keel. Keeleliste ja stiilianalüüside põhjal on kindel, et kirja autor ei saanud olla Paulus, sest kirja stiil, keel ja sõnavara ei ühildu Pauluse omaga.
Kirja adressaadist ei ole säilinud eriti teavet. Kirjutis pealkirjastati kirjas leiduvate Vana Testamendi tsitaatide hulga pärast.
Pauluse kadunud kirjad
Paulus viitab oma kirjades tihti tänapäevani mitte säilinud kirjutistele:
Roomelt Malviste
Roomelt Malviste (3. juuni 1931 – 20. jaanuar 2022) oli eesti arst.
Ta lõpetas 1950. aastal Tartu 1. Keskkooli.
1974. aastal sai ta meditsiiniteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Hemoblastooside levik Eesti NSV-s (1961–1971 aastate andmete põhjal)".
Ta töötas Tallinna Magdaleena Haigla peaarsti asetäitjana. Ta on koostanud ülevaate Tallinna Magdaleena Haigla ajaloost.
Ta on harrastanud malet ja orienteerumist.
Gudaf Tsegay
Gudaf Tsegay Desta (sündinud 23. juunil 1997) on Etioopia keskmaajooksja.
Tsegay alustas oma rahvusvahelist karjääri 2014. aastal. Ta jooksis 16-aastasena Stockholmis 1500 meetri jooksu noorte maailmarekordi 4.08,47. 2014. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Sopotis jooksis ta 1500 meetri eeljooksus 4.11,83, millega oli üheksas. Juunioride maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta 1500 meetri jooksus kaasmaalase Dawit Seyaumi järel hõbemedali.
2016. aasta talvel püstitas ta Glasgow's 1500 meetri jooksu juunioride maailmarekordi 4.01,81. Sisemaailmameistrivõistlustel Portlandis võitis ta ajaga 4.05,71 pronksmedali. Suveolümpiamängudel Rio de Janeiros osales ta 800 meetri jooksus, kui eeljooksudest edasi ei pääsenud.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis kukkus Tsegay 1500 meetri jooksus ja sai poolfinaalide viimase, 24. koha.
SKN St. Pölten
SKN St. Pölten (ametlikult Sportklub Niederösterreich St. Pölten) on Austria jalgpalliklubi, mis tegutseb Sankt Pöltenis. Klubi mängib hooajal 2016/17 Bundesligas.
Gudaf Tsegay
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas võitis ta 1500 meetri jooksus pronksmedali, joostes finaalis isikliku rekordi 3.54,38.
2021. aasta veebruarid püstitas Tsegay Liévinis 1500 meetri jooksu sisemaailmarekordi 3.53,09, ületades 2014. aastast kaasmaalasele Genzebe Dibabale kuulunud varasema maailmarekordi enam kui kahe sekundiga. Olümpiamängudel Tokyos osales ta 5000 meetri jooksus ja võitis Sifan Hassani ja Hellen Obiri järel pronksmedali.
2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis ta kuldmedali võistluste rekordiga 3.57,19, edestades kaasmaalasi Axumawit Embayet ja Hirut Mesheshat enam kui 5 sekundiga. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is tuli ta 5000 meetri jooksus maailmameistriks ajaga 14.46,29. 1500 meetri jooksus võitis ta Faith Kipyegoni järel hõbemedali.
Isiklikud rekordid
Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit
Isiklikku
Tsegay on abielus oma treeneri Hiluf Yihdegoga.
Slobožanske
Slobožanske (kuni 2016. aastani Komsomolske) on Harkivi keskusest umbes 48,3 km lõunakagus asuv alev (селище міського типу) Ukrainas Harkivi oblastis Tšuhujivi rajoonis, Siverskõi Donetsi orus, jõe vasakkaldal.
Ülemine tuba
pisi|Ülemise toa sisevaade Ülemine tuba on Johannes Markuse ema kodu Siioni mäel Ida-Jeruusalemmas, mis paikneb väljaspool vanalinna müüre Siioni värava juures. See oli koht, kus toimus püha õhtusöömaaeg, kus Jeesus pesi oma õpilaste jalgu ja seadis sisse püha armulaua sakramendi. See oli koht, kus Uue Testamendi kohaselt toimusid mõned Jeesuse ilmumised pärast tema surnuist ülestõusmist, kus kogunesid õpilased pärast tema taevasseminemist, kus nelipühadel laskus Püha Vaim õpilaste peale. See oli Jeruusalemma algkoguduse keskus (Ap 12:12). Samas majas peatus Jeruusalemmas olles peale Jeesuse, tema ema ja vendade (nt Jaakobuse) ka Peetruse perekond. Samas majas kogunesid Jeesuse õpilased, kui Peetrus vahistati. Pärast vabanemist läks Peetrus just sinna.
Seda nn Viimse õhtusöömaaja kohta tahtis Jeesus saladuses hoida. Jeruusalemma piiskopi Juvenalise (422–458 pKr) kaasaegne Hesychios mainib diakon Stefanost "lauateenrina" (vrd Ap 6:5) ja seostab seda Siioni kirikuga. Epiphanios ja Bordeaux' palverändur (333 pKr) viitavad, et Siioni mäel on sünagoog alles jäänud. Seal oli raamatukogu, kus töötas kirikuloolane Eusebios. Eusebios toob "Kiriku ajaloos" (7,19) välja piiskopid, alates Jeesuse vennast Jaakobusest kuni aastani 135 pKr. On võimalik, et pagendatud juudikristlaste asemele tulid mittejuutidest hellenistlikud kristlased. Praegu seal kohal oleva maja esimesel korrusel asuva Taaveti haua seintelt leidsid arheoloogid Jeesuse nime ja muid sõnu. 1335. aastal said selle maatüki endale frantsisklased ja nad ehitasid õhtusöömaaja saali selle praegusel kujul.
Melanie Laid
pisi|"Soomusrongi Mari" Melanie Laid (vaguni uksel) [[Eesti Vabadussõda|Vabadussõjas laiarööpmelisel soomusrongil "Kapten Irv" Lätis Ropaži raudteejaamas (30. mai 1919)]] Melanie Laid, tuntud ka kui Soomusrongi Mari, (4. juuni 1885 Mändjala, Kaarma Suurvald, Saaremaa – teadmata) oli endine Johan Pitka koduabiline, kes asus Vabadussõjas tsiviilisikuna vabatahtlikult teenima laiarööpmelisele soomusrongile nr 1, kus teda hakati seetõttu austavalt kutsuma nimega: "Soomusrongi Mari" (või lihtsalt "Rongi Mari").
Elulugu
Melanie Laid sündis 4. juunil 1885 Saaremaal Kaarma Suurvallas Mändjala külas, kus ta meremehest isal Friedrich Laidil oli paarivakane vabadikukoht.
Mobiiltelefonide ajalugu
Ajaloo peatükk keskendub sidevahenditele, mis ühenduvad juhtmevabalt avaliku telefonivõrguga. Raadio teel kõne edastamisel on pikk ja põnev ajalugu, mis ulatub tagasi Reginald Fessendeni leiutiseni ning raadiotelefoni demonstratsioonini laeva ja kalda vahel side pidamiseks. Esimesed mobiiltelefonid olid oma suuruse tõttu vaevu kaasaskantavad võrreldes tänapäevaste kompaktsete käeshoitavate seadmetega. Kergemini kaasaskantava tehnoloogia edasiarendamise käigus on toimunud suured muutused ka juhtmeta sidevõrguga ning selle kasutamine on laialt levinud.
Melanie Laid
Elulugu
Õppis 6–7-aastaselt kaks talve Nasva külakoolis. Seejärel töötas pere vanima lapsena alates kaheksandast eluaastast Saaremaal erinevates perekondades lapsehoidjana.
1917. aastal tuli Tallinna lähedale taluteenijaks ja 1918. aastal asus tööle Tallinnas Johan Pitka perekonna teenijana, kus töötas kuni Pitka käimasoleva Vabadussõja tõttu oma perekonna 1918. aasta detsembris Inglismaale sõjapakku saatis.
Pál Teleki
Pál Teleki (1. november 1879 Budapest – 3. aprill 1941 Budapest) oli Ungari poliitik ja ühiskonnategelane, krahv.
Melanie Laid
Elulugu
Avaldas seejärel soovi asuda mõnele Pitkale alluvale soomusrongile, et "koos teistega isamaad kaitsta". Pitka tuli ta soovile vastu ja 1918. aasta detsembri teisel poolel asuski Melanie Laid sel ajal rindelt Tallinnas viibivale laiarööpmelisele soomusrongile nr 1, kus teenis tsiviilisikust rongiteenijana kuni 1919. aasta novembrini.
Pál Teleki
Ta oli 19. juulist 1920 kuni 14. aprillini 1921 ja 16. veebruarist 1939 kuni 3. aprillini 1941 Ungari peaminister.
Saaremaa Teater
Saaremaa Teater (kuni 13. märtsini 2015 Saaremaa Rahvateater) on alates 24. jaanuarist 1963 Saaremaal tegutsev harrastusteater.
Pál Teleki
Ta oli Ungari Teaduste Akadeemia liige.
Ta oli Ungari skaudiliikumise juhte.
1931. aastal anti talle Eesti Punase Risti mälestusmärgi I järgu I aste ja 1933. aastal Kotkaristi I klassi teenetemärk.
Saaremaa Teater
Teater asutati 1951. aastal isetegevusteatrina (Kuressaare rajooni kultuurimaja näitering). 24. jaanuaril 1963 pälvis näitering Aadu Hindi "Tuulise ranna" lavastuse eest Saaremaa Rahvateatri nimetuse.
Üldkoosolekul 22. jaanuaril 2015 hääletas liikmeskond teatri uueks nimeks Saaremaa Teater. Teatri uus nimi kinnitati 13. märtsil 2015 Tartu Maakohtu registriosakonnas.
Teatri repertuaari lõviosa moodustavad merest ja meremeestest rääkivad näidendid.
Mobiiltelefonide ajalugu
Varajane ühendus – 0G MTS
Aastal 1947 tõi AT&T turule mobiiltelefoni teenuse. Aastal 1946 oli Saint Louise AT&T mobiiltelefoniühendus juba sajal linnal ja maanteel. Mobiiltelefoni ühendus oli haruldus ja seda sai kasutada ainult 5000 klienti. Nad tegid igal nädalal ligi 30 000 kõnet. Operaator ühendas kõned käsitsi ja kasutaja pidi vajutama nuppu telefoniseadme peal, et rääkida ja vabastama selle, et kuulata. Kõneseade kaalus ligi 36 kg. Tellijate arvu ja tulu takistas kasvu piiratud tehnoloogia. Kuna oli ainult kolm raadiojaama, sai ainult kolm kasutajat ühes linnas samal ajal telefonikõnet teha. Mobiiltelefoniühendus oli kallis, maksis 15 USA dollarit kuus, lisaks maksis iga kohalik kõne 0,30–0,40 dollarit, mis tähendab umbes 176 dollarit kuus ja teeb kõne keskmiseks hinnaks 3,50–4,75 dollarit (2012. aasta vääringus).
1560. aasta Läänemaa ülestõus
1560. aasta Läänemaa ülestõus ehk Koluvere ülestõus või ka '''1560. aasta ülestõus''' oli Läänemaa ja Harjumaa talupoegade aadlivastane ülestõus Liivi sõja ajal 1560. aasta sügisel.
Eellugu
Ülestõusu peamiseks ajendiks oli ilmselt tsaar Ivan IV sõjasalkade rüüsteretk Läänemaale 1560. aasta septembri alguses. Enne seda olid läänemaalased elanud petlikus lootuses, et seoses nende minekuga hertsog Magnuse võimu alla sama aasta kevadel venelased neid ei puutu. Kuid pärast Viljandi vallutamist 1560. aasta augustis rüüstasid Vene tsaari väed nii Kesk-, Põhja- kui ka Lääne-Eestit, Läänemaal parajasti pulmas viibinud hertsog Magnus jõudis hädavaevu Saaremaale põgeneda, samas kui suur osa pulmalistest olevat venelaste kätte langenud. Kohalikud sõjasalgad ja aadel ei suutnud rüüstajatele mingit vastupanu osutada, kuid kroonik Johann Renner mainib seevastu, et Lihula pääses rüüstamisest tänu sellele, et seal suutsid kohalikud talupojad venelastele edukalt vastu astuda.
Mobiiltelefonide ajalugu
IMTS
1965. aastal tutvustas AT&T esimest olulist paranemist mobiilsides, mis andis parema teenuse. Nimeks pandi Improved Mobile Telephony Service. IMTS kasutas täiendavaid raadiojaamu, mis võimaldas antud geograafilises piirkonnas rohkem üheaegseid kõnesid teha. Ta lõi klientidele numbrite valimise võimaluse, kaotades manuaalse operaatori ja vähendades telefoni suurust ja raskust. Helistajate arvu suurenemise tõttu ületas varsti nõudlus ka uue võimsuse. Kokkuleppel riigi reguleeriva agentuuriga piiras AT&T teenuseid 40 000 kliendini kogu süsteemis. New Yorgis oli näiteks 2000 kliendi vahel jagatud ära 12 raadiojaama ja tavaliselt tuli helistamiseks oodata 30 minutit.
1560. aasta Läänemaa ülestõus
Eellugu
Pärast venelaste rüüsteretke olid nii Magnuse kui ka kohalike aadlike maine talupoegade seas ilmselt eriti madal, samas kui nende endi eneseusku võis edukas vastupanu Lihulas oluliselt tõsta. On ka teateid, et venelased olevat talupoegi oma isandate vastu üles ässitanud ja Renneri andmetel põletasid Koonga mõisa maha kohalikud talupojad, mitte venelased.
Mobiiltelefonide ajalugu
Avaliku mobiilsideteenuse pakkuja
Radio Common Carrier ehk RCC teenus loodi 1960. aastatel iseseisvate telefonifirmade poolt, et võistelda AT&T ja IMTSiga. RCC-süsteem pandi kokku UHF 454/459 MHz ja VHF 152/158 MHz sagedusega, mis oli lähedal IMTSi omale. RCC-l põhinevat teenust kasutati kuni 1980. aastateni, mil loodi AMPS-süsteem ja RCC vananes. Mõned RCC-süsteemid olid mõeldud selleks, et kliendid saaksid seda kaasas kanda. Vanemad RCC ei võimaldanud samaväärset ringiliikumist. Näiteks telefon Omaha, Nebraskale kalibreeritud RCC teenus ei oleks tõenäoliselt töötanud Phoenixis Arizonas. Tänapäevased teenused ei olnud sobivad, kuna ei olnud tsentraliseeritud tööstuse andmebaasile. Signalisatsiooni formaadid ei olnud standardiseeritud. Näiteks mõned süsteemid kasutasid kahetoonilist järjestiku kutsuvat signaali kõne korral, teised süsteemid kasutasid Dual-tone multi-frequency. Mõned kasutasid Secode 2805, mis edastas 2805 Hz tooni (sarnane IMTS signaaliga), kõne korral. Mõned raadiosüsteemid koos RCC olid poolduplikaadid, kasutades kõnenuppu nagu Motorola pihutelefonidel või RCA 700-seerias tavapärasel kahesuunalisel raadiol. Sõidukite varustuses oli telefoniaparaat, telefoni numbriketas või vajutatavad nupud ja töötas nagu tavaline telefon. Mõnedel klientidel olid kaasas täies varustuses kohvris olev telefon (radikaalselt täiustatud tolleks ajaks). RCC lõpul (tööstusliidud töötasid tehnilisel standardil) jõuti selleni, et telefon oleks kaasaskantav. Mõnel mobiilikasutajal oli mitu dekoodi mis võimaldaks koostööd rohkem kui ühe samasuguse signaali formaadiga (600/1500, 2805 ja Reach) Käsitsi juhtimine oli tagasilöök RCC kasutajatel.
Teised teenusepakkujad
1969. aastal varustas Penni Central Raudtee oma rongid New Yorgi – Washingtoni liinil eriliste taksofonidega, mis lubas reisijatel rongist sõidu ajal helistada. Süsteem kasutas kuut sagedust 450 MHz sagedusala üheksas paigas.
Sirje Ohu
Sirje Ohu (sünninimi Sirje Marrandi; 22. detsember 1937 Retla, Järvamaa – 20. august 2013 Retla) oli eesti agronoom.
1560. aasta Läänemaa ülestõus
Ülestõusu algus
Rahutusi talupoegkonna seas süvendas ilmselt ka see, et kuna Magnus ei suutnud palgasõduritele palka maksta, siis vabastas ta just septembris, pärast venelaste sõjakäiku, mitmed Läänemaal teeninud sõdurid teenistusest. On tõenäoline, et seejärel, septembri teisel poolel puhkesidki esimesed talupoegade tõsised vastuhakud, kuid otsest allikalist kinnitust sellele ei ole. Ilmselt puhkes ülestõus esmalt Läänemaal Märjamaa, Kullamaa ja Hageri kihelkonnas.
Sirje Ohu
Ta lõpetas Türi Keskkooli ning 1961. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia eriala.
Mobiiltelefonide ajalugu
Euroopa mobiilside raadiovõrkudes
Euroopas asutati mitu mobiilside raadiotorni. Lääne-Saksamaal oli võrk A-Netz. Võrk alustas tööd aastal 1952 riigi esimese avaliku tasulise mobiilvõrguna. 1972 oli see ümber vahetatud B-Netziga, mis ühendas kõned automaatselt. 1966. aastal oli Norral süsteem OLT, mis oli käsitsi ühendamisega.
1560. aasta Läänemaa ülestõus
Ülestõusu algus
Talupoegade otsesed sõjalised väljaastumised aadlike vastu leidsid aset ilmselt oktoobri esimestel päevadel. Kroonik Renner on selle puhkemise paigutanud aega enne 10. oktoobrit; teade sellest jõudis Dünamündes viibinud Liivi ordu meistri Gotthard Kettlerini 8. oktoobril, hertsog Magnus sai sellest teada ilmselt umbes samal ajal. Ülestõusu põhjustena on nimetatud aadlike suutmatust talupoegi rüüstavate venelaste eest kaitsta, aga ka kõrgeid makse ja mõisasundust. Renneri andmetel valisid talupojad endale kuningaks ehk väepealikuks mittesakslasest sepa, panid sellele ülestikku kaks kübarat koos okstega krooniks pähe ning vedasid teda vankril, mille kõrval ratsutasid 16 trabanti ehk ihukaitsjat, tema ees ratsutanud aga veel torupillimängija.
Suntari uluss
92,5% elanikest olid 2002. aastal jakuudid ja 5% venelased.
Mobiiltelefonide ajalugu
Mobiilsuse mõiste
Detsembris 1947 tegid Bell Labsi insenerid Douglas H. Ring ja W. Rae Young, ettepaneku teha kuusnurksed mobiiltelefonid autodesse. Tol ajal puudus tehnoloogia selle tegemiseks, samuti ei olnud sagedused jaotatud. Läks mööda kakskümmend aastat, enne kui Richard H. Frenkiel, Joel S. Engel ja Philip T. Porter Bell Labsist täiendasid eelnevat ideed ja tegid palju põhjalikuma plaani. See oli Porter, kes esimesena tegi ettepaneku, et mobiili mastidel tuleks kasutada tänapäevale sarnaseid antenne häirete vähendamiseks ja kanalite taaskasutamise suurendamiseks. Porter leiutas vajuta ja saada meetodi, mida kasutatakse kõikides mobiiltelefonideks, et vähendada infoliikumisaega mööda kanaleid. Kõigis varasemates mudelites pidid mobiilid jääma kindlasse levialasse, kuid nüüd teised mastid edastasid side edasi teise masti. Info liikus läbi mitme masti. Mõisted "sageduse taaskasutus" ja "ärapanek", ning samuti mitmed teised mõisted mis olid aluseks modernsele mobiiltelefoni tehnoloogiale tutvustati hiljem 1960. aastatel Frenkiel ja Porteri poolt. 1970 leiutas Bell Labsi insener Amos E. Joel Jr kolmepoolse elektriringi, mis aitaks kõne edastamist ühelt telefonilt teisele. Tema patent sisaldas algset kirjeldust Bell Labsi mobiili mõistest. Kui lülitussüsteemid muutusid kiiremaks, muutus selline elektriring kasutuks ja seda ei lisatud enam sellistesse süsteemidesse. Telefoni plaani vahetamistest avaldasid Fluhr ja Nussbaum 1973. aastal. Mobiiltelefoni andme signalisatsioonisüsteemi kirjeldas aastal 1977 Hachenburg.
Automatiseeritud teenuse teke
Esimene täisautomaatne mobiiltelefonide süsteem sõidukitele toodi turule Rootsis 1956. aastal. Selle nimi oli MTA (Mobile Telephone system), ja see võimaldas helistada autost kasutades numbri ketast. Autotelefoni heli sai ka valjuhääldisse panna. Autost sai helistada kohe valitud numbrile, kuid kui keegi helistas autojuhile, siis pidi operaator enne kindlaks tegema, millise masti levialas auto asub. Sellise süsteemi töötasid välja Sture Lauren ja teised inseneride Televerket võrguettevõttes. Ericsson ehitas klahvistiku, samal ajal kui Svenska Radioaktiebolaget ja Marconi tegelesid telefoniga ja tugijaama seadmetega. MTA telefonid koosnesid elektronlambist ja releedest kaaludes 40 kg. Aastal 1962 tutvustati uuendatud versioon MTB. See oli kõnenupuga telefon ja kasutas töökindluse parandamiseks transistoreid ja DTMF-signaali. 1971. aastal tutvustati MTD versioon, luues mitu eri marki seadmeid ja saavutades kaubanduslikku edu. Võrk suleti alles 1983. aastal, kui oli järel veel 600 klienti. Aastal 1958 algas NSV Liidus Altai militaarmobiiltelefoni loomine, mis põhines NSV Liidu MRT-1327 standardil. Altai süsteemi peamised arendajad olid Voroneži kommunikatsiooniuurimisinstituut. 1963. aastal alustas see Moskvas ja 1970. aastatel oli see asutatud üle 30 linnas NSV Liidus. Siiani kasutatakse Venemaal selle teatud versioone. Aastal 1959 rajas eraettevõte avalikkusele raadiotorni pakkudes mobiilteenust NW Kansase piirkonnas. Kasutati Motorola raadiotelefoni seadmeid. Selles süsteemis oli sissehelistamisteenus läbi kohaliku keskjaama ja oli paigaldatud paljudesse erasõidukitesse nagu teraviljakombainidesse, veoautodesse ja sõiduautodesse. Teadmata põhjusel töötas see vähe aega ja pandi kinni. Ettevõtte juhtkond vahetati kohe välja ning töökorras olevad seadmed lammutati 1960. aastate algul, ning see kadus jäljetult. Aastal 1966 esitles Bulgaaria taskumobiiltelefoni RAT-0.5 koos tugijaamaga RATZ-10 (RATC-10) rahvusvahelisel Interorgtechnika-66 näitusel. Üks tugijaam ühendatuna liini juhtmega suutis teenindada korraga kuut klienti. Üks esimesi edukaid avalikkusele suunatud kaubanduslikke mobiilsidesid oli ARP võrgustik Soomes 1971 aastal. Inimeste arvates oli ARP null-generatsiooni mobiilsidevõrk (0G). Ta oli natuke parem eelkäijatest ja ka piiratud kattealaga võrkudest.
Analoogmobiilsidevõrk – 1G
Esimest automaatset mobiilvõrgusüsteemi NTT kasutati Tokios 1979. Hiljem levis see üle Jaapani ja 1981 jõudis NMT Põhjamaadesse. Esimene laiemalt levinud 1G-võrk Põhja-Ameerikas oli Advanced Mobile Phone System (AMPS). Seda äriideed tutvustati Ameerikas oktoobris 1983, Israelis 1986 ja Austraalias 1987. AMPS oli teedrajav tehnoloogia, mis aitas juhtida mobiilsidevõrgu tehnoloogiat massturule. Kuid sellel oli tõsiseid probleeme modernsete standarditega. See oli krüpteerimata ja kergesti haavatav pealtkuulamisele, kergesti kloonitav ja kasutas sagedusjagajat mitme pääsupunktiga (FDMA). 6. märtsil 1983 võttis DynaTAC kasutusele esimese USA võrgu Ameritech. See maksis 100 miljonit dollarit ja kulus 10 aastat, enne kui see turule jõudis. Tarbijate nõudlus oli suur vaatamata telefoni miinustele (aku vastupidavus, kaal, lühikese kõneaeg, ootamisaeg).
Digitaalmobiilsidevõrk – 2G
1990. aastatel tekkisid nn teise põlvkonna mobiiltelefonisüsteemid. Kaks süsteemi võistlesid ülemvõimu pärast maailmaturul: Euroopa arendas GSM-standardeid ja USA arendas CDMA-standardeid. Need erinesid eelmisest põlvkonnast selle poolest, et kasutasid digitaalsidet analoogside asemel ja kiiremat telefonisignaalivõrku. Teise generatsiooni mobiilide tõus oli plahvatuslik ja sel ajal nähti ka tuleviku taksofone. 1991. aastal alustas esimene GSM-võrk (Radiolinja) Soomes. Üldiselt olid Euroopas 2G-süsteemide sagedused kõrgemad kui Ameerika omad, kuigi mõned neist kattusid. Näiteks 900 MHz kasutasid nii 1G- kui ka 2G-süsteem Euroopas, seega suleti 1G-süsteemid kiiresti, et teha ruumi 2G-süsteemidele. Ameerikas oli IS-54 standardiks ja pandi samadele aladele, kus oli AMPS ja mõned olemasolevad analoogkanalid asustati ümber. 1993. aastal tutvustati maailma tõenäoliselt esimest nutitelefon IBM Simonit. See oli mobiil, piipar, faksiaparaat ja PDA kõik koos. Lisaks sisaldas see kalendrit, telefoni aadressiraamatut, kalkulaatorit, kella, Notepadi, e-posti ja puuteekraani QWERTY-klaviatuuriga. IBM Simonil oli pliiatsiga puutetundlik ekraan. See tutvustas ennustavat kirjutamist, mis ennustas pärast paari tähe sisestamist, mida kasutaja järgmisena kirjutab. Sellel olid apid või vähemalt võimalus rohkem funktsioone lisada ühendades PCMCIA 1,8 MB mälukaardi telefoni. 2G-süsteem oli trendi kaugusel muutumaks väikeseks, 100–200-grammiseks telefoniks. See uuendus oli võimalik tänu tehnoloogia arengule nagu näiteks rohkem arenenud akud kuid ka sellepärast, et suurendati telefonivõrgu taluvust, suurendades klientide arvu. Keskmine info leviku kaugus telefonist masti lühenes ja see viis mobiiltelefoni aku elukestvuse pikenemiseni. Teine põlvkond tutvustab uut suhtlemisviisi, mida kutsutakse SMS ehk tekstsõnumid. See oli algselt saadaval ainult GSM-võrkudes, kuid kandus lõpuks kõikidesse digitaalvõrkudesse. Esimene masina loodud sõnum saadeti Suurbritannias 3. detsembril 1992, millele järgnes 1993. aastal esimene inimeselt inimesele saadetud SMS Soomes. SMS-id said 1990. aastate lõpus noorte seas kiiresti populaarseks ja see trend levis kõikides vanusegruppides. 2G tutvustas ka moodust vaadata meediat telefonidest. Aastal 1998 esimene allalaaditav sisu müüdi mobiiltelefonides, selle taga oli Soome firma Radiolinja (nüüd Elisa). Reklaamimine mobiilidel ilmus esimest korda Soomes, kui 2000. aastal avati igapäevane tasuta SMS-uudisteteenus, mida spondeeriti reklaamide abil. Mobiilseid makseid katsetati 1998. aastal Soomes ja Rootsis, kus mobiiltelefoni kasutati Coca Cola müügiautomaadile maksmisel ja auto parkimisel. Turule toodi see 1999. aastal Norras. Esimene krediitkaarti jäljendav pangasüsteem käivitati 1999. aastal Filipiinidel samaaegselt mobiilioperaatorite Globe ja Smarti poolt. Esimene täielik internetiteenus mobiiltelefonides võeti kasutusele NTT DoCoMo poolt Jaapanis aastal 1999.
Native IP võrk – 4G
Aastaks 2009 saadi selgeks, et mingil ajal ei suuda 3G-võrgud enam kasvavaid ribalaiusenõudeid täita, nagu meedia streamimine. Seega hakkas tööstus otsima andmete optimeerimist 4G-tehnoloogiale, lubadusega tõsta kiirust kuni 10 korda suuremaks võrreldes käesoleva 3G-tehnoloogiaga. Esimesed kaks kaubanduslikult kättesaadavat tehnoloogiat olid WiMAX-standard (pakutud USAs Sprinti poolt) ja LTE standard, pakutud Skandinaavias TeliaSonera poolt. Üks peamine viis, kuidas 4G erines tehnoloogiliselt 3G-st, oli selle kõrvaldamine ringlülitist, pannes asemele kõik IP-võrk.
Vargused
Vastavalt Federal Communications Commissioni avaldatud andmetele on iga kolmas rööv seotud telefonivargusega. Politsei andmed San Franciscos näitasid, et pooled kõigist röövidest 2012. aastal olid mobiiltelefonide vargused. Veebilehel Change.org "Secure our Smartphones" on petitsioon, millega kutsutakse nutitelefonide tootjaid ehitama telefoni tapmislüliti, mis muudab telefoni varguse puhul kasutuskõlbmatuks. See on New Yorgi peaadvokaadi Eric Schneidermani ja San Francisco piirkonnaadvokaadi George Gasconi ühisidee, mis on suunatud maailma suurimatele nutitelefonitootjatele. 10. juunil 2013 teatas Apple'i firma, et paigaldab oma järgmisele iPhone'i operatsioonsüsteemile tapmislüliti, tähtajaks pandi oktoober 2013.
Satelliittelefon
Maa-orbiitsatelliit saab katta maapealseid alasid, kus Wi-Fi-ühendus pole võimalik või selle rajamine mõttekas. Inmarsati satelliittelefonisüsteemis, algselt töötati 1979. aastal välja abisüsteemina merehädalistele, nüüd on kasutuses aladel, kus maa-liin ei eksisteeri, tavalistes mobiilides, või merelisel VHF-raadiojaamas. 1998. aastal loodi Iridiumi satelliidisüsteem ja kuigi looja firma läks suurte ehituskulude tõttu pankrotti, on teenus tellitav ka tänapäeval.
Suntari uluss
Uluss jaguneb 26 kolmanda järgu haldusüksuseks, kus on kokku 39 asulat.
STS-128
STS-128 (ISSi ehituslend 17A) oli NASA Space Shuttle'i programmi 128. missioon.
Missiooni teenindas kosmosesüstik Discovery ning see viis Multi-Purpose Logistics Module Leonardoga jaama üheksa tonni varustust. Missiooni ajal väljusid astronaudid kolm korda kosmosesse, mille ajal vahetati välja Columbuse mooduli avakosmoses olevad eksperimendid ning eemaldasid tühja ammoniaagi paagi.
Missioon startis kolmandal katsel, 28. augustil 2009 ja maandus 11. septembril Edwardsi õhujõudude baasi. See oli viimane kord kui kosmosesüstik maandus Edwardsis.
1560. aasta Läänemaa ülestõus
Ülestõusu algus
Ülestõusnud tegutsesid kõige aktiivsemalt eelpool nimetatud kihelkondades, kus tapeti mitmeid aadlikke, nimeliselt on teada Jakob von Üxküll Lümandust, Otto von Üxküll Päädevalt, Jürgen Risebiter ja Dirck Live. Mitmed teised aadlikud pagesid Koluvere linnusesse, mida talupojad piirama asusid. Ülestõusnud talupoegade arvu kohta on tehtud erinevaid oletusi, mõnesajast kuni mitme tuhandeni. Ordumeister Kettleri kirjas on mainitud 4000 ülestõusnud talupoega, mis võib olla aga liialdus. Koluveret võis piirata mõnisada talupoega.
Sündmused enne oktoobri keskpaika
Talupojad pöördusid pärast ülestõusu esimese sündmusi ka Tallinna linna poole, paludes neilt tuge aadlike vastu. Linnalt sooviti ilmselt eelkõige suurtükke, et Koluvere linnust vallutada. Tõenäoliselt meenutasid talupojad 1535. aastat, mil Tallinnas talupoja tapmise eest Riisipere mõisnik Johann von Üxküll hukati. Kuid 1560. aastal keeldus linn talupoegade ülestõusu toetamast ja manitses neid oma üritust lõpetama. Ilmselt ei soovinud linn pidevas Venemaa vallutuste ohus sattuda tülisse aadlike ja hertsog Magnusega ning riskida sellega, et ülestõus laieneks veelgi. Tõenäoliselt polnud 1560. aasta ülestõus oma ulatuselt kuidagi võrreldav Jüriöö ülestõusuga. Ordumeister Kettleri kirjast Poola kuningas Zygmunt II-le on teada, et mässajateks olid Läänemaa ja Harjumaa talupojad, hertsog Magnus kirjutas oma Taani kuningast vennale, et mässavat Läänemaa ja Harju-Viru talupojad. Viimase tõttu on mõnikord oletatud, et ülestõus levis isegi Virumaale, mis toona oli venelaste valduses, kuid see pole kuigi tõepärane. Tõenäolisemalt pidas Magnus Harju-Viru all silmas Põhja-Eestit kui tervikut, millest talupoegade ülestõus haaras aga vaid väikest osa.
Ülestõusu mahasurumine
Kuna Koluveret piiravad talupojad olid Tallinna toest ilma jäänud ning ka venelaste retked olid selleks aastaks lõppenud, ei olnud neil lootust välisele abile. Seetõttu haaras järgnevalt initsiatiivi vastaspool. Läänemaa stiftifoogt Christoph von Münchhausen kogus kokku palgasõdureist, kohalikest aadlikest ja Lihula piirkonna talupoegadest koosneva väe ning suundus Koluvere alla. 14. või 15. oktoobril toimunud pealahingus õnnestus tal talupoegi lüüa. Kroonik Renneri andmeil kasutas ta selleks sõjakavalust: ta saatis oma eel Lihula talupojad, keda ülestõusnud pidasid abiväeks, seejärel võtnud ta aga ülestõusnud "kahe tara vahele". Viimane väljend tähendab Herbert Ligi arvates seda, et talupojad jäid kahe rinde vahele. Andres Adamson oletab, et ühe rindepoole moodustasid Münchhauseni väed, teise aga Koluverest välja tunginud aadlikud. Igal juhul said ülestõusnud lüüa ja neid langes umbes 70. Ülestõusu juhid eesotsas kuningaga langesid vangi ja nad hukati. Sepast kuningas viidi Kuressaarde, kus ta neljaks kisti, teisi juhte olevat rattale pandud.
Kuigi ülestõus oli sellega maha surutud, jäid olud Lääne- ja Harjumaal siiski ka järgnevatel aastatel rahututeks; talupoegade vastuhaku kordumise pärast muretses kõige enam hertsog Magnus. 1560. aasta ülestõusu peetakse viimaseks keskaegseks eesti talupoegade ülestõusuks; järgmised tõsisemad talupoegade rahutused puhkesid Eestis alles 18. sajandil.
Allikad
Ülestõusust teatakse eeskätt tänu lühikirjeldusele kahes kroonikas (teised sama perioodi kroonikud, näiteks Dionysius Fabricius, seda ei maini):
Suntaži vald
pisi|Valla maastik Suntaži vald (läti keeles Suntažu pagasts) on vald Lätis Ogre piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ogresgalsi, Laubere, Ķeipene, Tīnūži ja Rembate vallaga, Ropaži piirkonnaga Ropaži vallaga ning Sigulda piirkonna Mālpilsi vallaga.
Valla pindala on 160 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1938 inimest. Aastal 2022 oli elanikke 1633. Valla keskuseks on Suntaži küla. Vallavanem on Valdis Ancāns.
Ajalugu
Aastal 1935 oli Suntaži valla pindala 126 km². Aastal 1945 moodustati vallas Suntaži ja Jugla külanõukogud, ent aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Suntaži külanõukoguga Jugla külanõukogu. Aastal 1990 organiseeriti külanõukogu ümber vallaks. 2009. aastal liideti vald Ogre piirkonnaga.
Loodus
Vald asub Kesk-Läti madalikul. Suurim jõgi on Mazā Jugla.
Looduskaitse all on Akmeņkrogi pärn, Grunduļi tamm, Alejase tamm, Upespilsi lehis, Ezeri lehiserivi, Rautēni tamm, Kazase kõrtsi pärn ja Veckruspari tammed, lisaks kasvab vallas arvukalt nimetuid põlispuid. Valla lääneossa jääb osaliselt Lielie Kangari hoiuala.
Asustus
2011. aasta seisuga elas vallas 1744 lätlast, 117 venelast, 35 valgevenelast, 8 ukrainlast, 8 poolakat ja 5 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Singapore Airlines
Singapore Airlines (malai keeles Syarikat Penerbangan Singapura, hiina keeles 新加坡航空公司, pinyinis Xīnjiāpō Hángkōng Gōngsī, lühendatult 新航, tamili keeles சிங்கப்பூர் வான்வழி) on Singapuri rahvuslik lennukompanii.
Ajalugu
Singapore Airlinesi asutasid 12. oktoobril 1937 Liverpooli Ookeaniaurulaevakompanii, Singapuri Väinade Aurulaevakompanii ja Imperial Airways nime Malayan Airlines all.
Tema esimene lend oli 2. aprillil 1947 toimunud tšarterlend Singapurist Kuala Lumpurisse. Selleks kasutati kahemootorilist lennukit Airspeed Consul. 1. mail 1947 avati regulaarlennud Kuala Lumpurisse, Ipoh'sse ja Penangi, kasutades sama tüüpi lennukeid.
1955. aastaks oli ettevõte omandanud suure hulga lennukeid Douglas DC3 ja hakkas 1957 oma osakuid avalikult müüma. Teiste lennukite hulka, mida ettevõte oma eksistentsi kahel esimesel kümnendil kasutas, kuulusid Douglas DC4 Skymaster, Vickers Viscount, Lockheed Constellation, Bristol Britannia, de Havilland Comet 4 ja Fokker F27.
Pärast seda, kui Malaia, Singapur, Sabah ja Sarawak moodustasid 1963 Malaisia Föderatsiooni, muudeti ettevõtte nime ning selleks sai Malaysian Airways. Ta võttis omakorda üle ettevõtte Borneo Airways. 1966 eraldus Singapur föderatsioonist ja ettevõtte nimi muutus taas: Malaysia-Singapore Airlines. 1967 valmis Singapuris ettevõtte uus peakorter ja ta ostis esimesed Boeingud, nimelt Boeing 707. Varsti järgnes Boeing 737.
thumb|Singapore Airlinesi stjuardessid 1968 hakkasid ettevõtte stjuardessid kandma vormiriietusena sarongi ja see tava püsib tänapäevani. Sarongi värv näitab stjuardessi positsiooni: sinist kannavad tavalised, rohelist vanemstjuardessid ja punast ülemstjuardess. Singapore Airlinesi stjuardesse nimetatakse Singapuri tüdrukuteks ning nad on muutunud ettevõtte tunnuseks ja kaubamärgiks. 1994 valmis Singapuri tüdrukust Madame Tussaud' vahakujude muuseumis vahakuju ja see oli muuseumi esimene skulptuur, mis kujutas äriettevõtte vormiriietust.
1972 tekkisid Singapuri ja Malaisia vahel suured poliitilised erimeelsused, mis viisid ettevõtte jagunemiseni. Tekkisid Singapore Airlines ja Malaysian Airlines System. Singapore Airlines sai endale kõik 10 Boeingut, kõik Singapuri saabuvad ja sealt väljuvad rahvusvahelised lennuliinid, peakorteri ja senise juhi J.Y. Pillay, kellest sai Singapore Airlinesi juhatuse esimene esimees.
3. septembril 1973 omandas ettevõte esimesed Boeing 747. 1980-ndatel laiendas ettevõte end Kanada, USA ja Hispaania turule. 1990-ndail võeti kasutusele Boeing 777, Airbus A310 ja Airbus A340 ning alustati lende LAV-i. 2004 alustati vahemaandumiseta lende Singapurist Los Angelesse ja Newarki ja viimane on maailma kõige pikem vahemaandumiseta regulaarlend: üks ots kestab 18 tundi. Singapore Airlines oli esimene lennuettevõte, mis hakkas kasutama reisilennukit Airbus A380.
Lennukipark
thumb|[[Airbus A380]] thumb|[[Boeing 747-400 õhkutõusul Londoni Heathrow' lennujaamas]] thumb|[[Boeing 777-312ER Moskva Domodedovo lennujaamas]]
Koodijagamine
Lisaks Star Alliance'i liikmetele on Singapore Airlinesil koodijagamise lepingud järgnevate lennuettevõtetega:
Eric Jacobson
pisi|Eric Jacobson (2008) Eric Jacobson (sündinud 25. juulil 1970 Fort Worth'is Texases) on Ameerika Ühendriikide nukunäitleja.
Lea Kõiv
Lea Kõiv (sündinud 22. oktoobril 1961) on eesti ajaloolane ja arhivaar, alates 1996. aastast Tallinna Linnaarhiivi juhataja asetäitja.
Astus Tartu Ülikooli 1979 ja lõpetas selle ajaloo erialal 1984. Ta kaitses 2006. aastal magistritöö "Johannes Gutslaff ja tema "Lühike teade ja õpetus"", juhendaja Tiit Rosenberg. 2022. aasta jaanuarikuus kaitses ta samas doktoritöö teemal "Kirikukorraldus ja vaimulik elu rootsiaegses Tallinnas", juhendajaks Enn Küng.
Uurib peamiselt kirikulugu ja usuelu 17. sajandi Eestis, samuti Tallinna Linnaarhiivi ajalugu. On koostanud ise ja koostöös teistega mitmeid Tallinna Linnaarhiivi väljaandeid.
Isiklikku
Alates 1985. aastast abielus eesti ajaloolase Mait Kõivuga. Laulja ja riigiametnik Epp Kõiv on nende tütar, nagu on seda ka filosoof Riin Kõiv.
Decode
Decode on Eesti ansambel. Ansambel asutati 2008 Keilas.
Koosseis
Ansamblis on kaasa teinud:
Ansambli mänedžer on Kalmer Kade.
Viačasłaŭ Kiebič
pisi|Viačasłaŭ Kiebič (1991) Viačasłaŭ Kiebič (valgevene keeles Вячаслаў Францавіч Кебіч; 10. juuni 1936 Koniuszewszczyzna, Poola – 9. detsember 2020) oli Valgevene poliitik. Ta oli aastatel 1990–1994 Valgevene peaminister.
Ta sündis aastal 1936 Koniuszewszczyznas, toona Ida-Poolas, praeguse haldusjaotuse järgi Vałožyni rajoonis Minski oblastis. Ta lõpetas aastal 1958 Valgevene Polütehnilise Instituudi masinaehitusteaduskonna. Ta oli majandusteaduse kandidaat. Lisaks on ta õppinud NLKP KK juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis.
Kompleksujumine
pisi|Teateujumine Kompleksujumine on kombinatsioon neljast erinevast ujumisstiilist - liblikas, seliliujumises, rinnuliujumises ja vabastiilis - üheks võistluseks. See võistlus on kas ühe ujuja individuaalne kompleksujumine või nelja ujuja kompleks teateujumine.
Individuaalne kompleksujumine
Individuaalne kompleksujumine koosneb ühest ujujast, kes ujub ühe võistluse jooksul nelja erinevat stiili võrdseid vahemaid.
Võistlused
Individuaalses kompleksujumises võistlevad, nii mehed kui naised. Võistlused on piiratud sellega, et iga distants peab koosnema kas basseini neljast pikkusest (100 meetrit) või nelja pikkuse kordudes (200 või 400  meetrit), nii et ükski stiil ei tohi olla erineva pikkusega. Sõltumata üksiku stiili pikkusest, moodustab iga stiil veerandi distantsi kogupikkusest.
Tehnika
Individuaalse kompleksujumise ujumise tehnika ei erine palju nelja stiili jaoks eraldi stiilide tehnikast. Peamine erinevus on pöördetehnika, mida on vaja üleminekul ühelt stiililt järgmisele. Iga stiil tuleb ujuda vastavalt selle vahemaa stiilireeglitele.
Liblikujumise osa tuleb lõpetada nii, et mõlemad käed puudutavad seina samal ajal, kuid seinast tuleb jätkata seliliujmisega. Ujujad võivad seda teha nii, et pärast mõlema käega seina puudutamist tõmbavad põlved oma keha alla ja pööravad seejärel selga tahapoole või lükkavad ühe käe taha ja pööravad selga ümber käe küljele. Esimese meetodi pöörde ajal käsi ei sirutata, vaid hoitakse pigem kätega keha lähedal, mõni sentimeeter rinna ees. See vähendab pöördemomenti ja võimaldab kiiremat pööret. Tagurpidi liikudes vajub ujuja vee alla. Seejärel surub ujuja mõlema jalaga seinast eemale ja alustab selili veealust faasi, tavaliselt delfiinistiili kuni 15 m enne kui ujutakse pinnale ja jätkatakse seliliujumist.
Seliliujumise osa peab lõppema seina puudutamisega selili ujudes.
Kodumaja
AS Kodumaja on ettevõtete grupp (kontsern), kuhu kuuluvad ettevõtted tegelevad elamispinna projekteerimise, tootmise, ehitamise ja müügiga. Kontserni peakontor asub Tartus aadressil Ravila tänav 61.
Ettevõtete gruppi kuuluvad Kodumaja ettevõtted tegutsevad eeskätt eksporditurgudel.
Rehvisõlm
pisi|Rehvisõlm ja rehvisõlm aasadega Rehvisõlm (ka õigesõlm, meremehesõlm, rahvakeeli umbsõlm) on lihtne ja kiiresti seotav sõlm. Suurte pingete korral, eriti kui nöör märgub, jookseb umbsõlm tugevalt kinni.
Rehvisõlm aasadega seotakse tavaliselt kingapaeltele. Heaks omaduseks on see, et sõlm on kergesti lahtivõetav.
Ann Arbor
pisi Ann Arbor on linn Ameerika Ühendriikides Michigani osariigis. Washtenaw' maakonna keskus.
Linn rajati 1824. aastal. Ann Arboris asub Michigani Ülikool, mis kolis sinna Detroitist 1837. aastal. Ülikoolil on oluline osa linna majanduses, sest annab tööd umbes 30 000 inimesele, sealhulgas 12 000 tervisekeskuse töötajale.
2010. aastal elas linnas 113 934 inimest.
Sula (album)
"Sula" on Eesti Raadio 2005. aasta album, mis sisaldab Helena Tulve muusikat.
Esitavad NYYD Ensemble, Irina Zahharenkova (klavessiin), Tommy Mansikka-Aho (didgeridoo), Eesti Riiklik Sümfooniaorkester (dirigent Toomas Vavilov).
Jüri Roots
Jüri Roots (20. jaanuar 1935 Pala vald, Tartumaa – 14. november 2019) oli eesti agrotehnikateadlane.
Elulugu
Jüri Roots oli kooliõpetajate poeg.
Lõpetas 1953 Tartu 1. Keskkooli, 1958 EPA mehaanikateaduskonna ja 1964 Moskva Timirjazevi-nimelise Põllumajandusakadeemia aspirantuuri; tehnikakandidaat (1966, Moskva Põllumajandusinseneride Instituut), väitekirjas käsitleb hammasrataste kompleksvea kindlaksmääramise metoodikat silindriliste hammasrataste remondil (taastamisel) põllumajanduslikes remondiettevõtetes. Oli 1964–66 EPA masinate remondi kateedri assistent, 1966–67 statistika ja raamatupidamise kateedri vanemõpetaja, 1967–69 majandusküberneetika kateedri vanemõpetaja, 1969–76 dotsendi kohusetäitja, 1976–90 dotsent, 1978–90 kateedri juhataja, 1990–92 informaatika ja juhtimise kateedri dotsent ja juhataja, aastast 1992–2005 EPMÜ informaatika õppetooli juhataja. 2005 EPMÜ majanduse- ja sotsiaalinstituudi vanemspetsialist.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: matemaatiliste meetodite kasutamine masinate remondi planeerimisel, tarkvara väljatöötamise automatiseerimine, andmebaaside loomine ja kasutamine. Üle 50 teadustrükise.
Laagustõ soot
Laagustõ soot on järv Valga maakonnas Valga vallas Laanemetsa külas. Veekogu pindala on 1,9 ha.
Steve Whitmire
Steve (õieti Steven) Whitmire (sündinud 24. septembril 1958 Atlantas) on Ameerika Ühendriikide nukunäitleja.
Grete Arro
pisi|Grete Arro 2020. aastal pisi|Grete Arro ja [[Andero Uusberg arutlevad 2020. aasta Arvamusfestivali teadusalal publikuliikmega matemaatikahariduse üle]] Grete Arro (sündinud 18. märtsil 1982) on eesti haridus- ja keskkonnapsühholoog.
Aastatel 2006–2009 töötas ta Tartu Ülikoolis, 2010. aastast töötab Tallinna Ülikooli s teadurina. Tema uurimishuvid on seotud õppimise eri aspektidega, peamiselt mõtlemise arengu, väärmõistete, motivatsiooni ja eneseregulatsiooniga, ühe huvifookusega ka keskkonnateadlikkuse mõtestamisel ja toetamisel.
Teadusauhinnad
2013. aastal sai ta Tallinna ülikooli rakenduslike teadus- ja arendustööde konkursil teise koha uuringuga „Risti aleviku elanike hoiakud 330 kV elektriliini trassi asukoha võimalike variantide suhtes“.
Samal aastal pälvis ta oma ülikooli üliõpilaste teadustööde konkursil teise koha teaduspublikatsioonide arvestuses uuringuga „Peeking into Personality Test Answers: Inter- and Intraindividual Variety in Item Interpretations“.
Ühiskondlik tegevus
2017. aastal toetas ta "152 kirja", kus 152 eesti kultuuritegelast soovis Rail Balticu toonasel kujul rajamise peatamist ja Eesti vajadustest lähtuva raudtee kavandamist.
2020. aastal Arengukoostöö Ümarlaua käivitatud asjade lugusid rääkima õhutava kampaania #väärtvana idee autor oli Grete Arro.
Huntingtoni tõbi
Huntingtoni tõbi (lad morbus Huntington, lühend HT) on harilikult täiskasvanud inimestel esineda võiv terve eluea kestev pärilik geneetiline häire. Huntingtoni tõbi avaldub progresseeruva kesknärvisüsteemi taandarengu haigusena, millele on iseloomulikud progresseeruv korea (koreaatilised sundliigutused), psüühilised sümptomid, dementsus. Haige surm saabub sagedamini kas enesetapu, südamepuudulikkuse või kopsupõletiku tõttu.
Mendeli pärandumisseaduste alusel on HT dominantselt päranduv.
Huntingtoni tõbi liigitatakse ka autosoomsete dominantsete koreate hulka.
Haiguse fenotüüp
HT on neurodegeneratiivne ehk närvirakkude degeneratsiooniga seonduv pärilik haigus. HT pärandub perekonnas dominantse pärandumismustriga, fenotüübi muutus ehk haigus avaldub nii, et geenipaari ühes geenis (alleelis) on mutatsioon ja teine on normaalne.
Huntingtoni tõbe põdeva inimese bioloogilistel lastel on 50-protsendiline tõenäosus sündida normaalse alleeli ja sama suur tõenäosus haigust põhjustava geeniallelliga.
Huntingtoni tõbi liigitatakse kaheks vormiks: täiskasvanu ja noorukivorm (sümptomid avalduvad enne 21. eluaastat). Väga noored lapsed, kellel avalduvad Huntingtoni tõve sümptomid, jõuavad harva täiskasvanuikka.
Hinnanguliselt 10% kõikidest haigusjuhtudest avaldub haigus juba lapse- või noorukieas (noorukivorm). Noorukivormi iseloomulikeks sümptomiteks on rigiidsus, müokloonus, düstoonia, epileptilised hood kuid mitte korea.
Noorukivormi avaldumist seostatakse enim isalt pärandumisega.
Tavaliselt kerkivad haigusilmingud esile keskikka jõudmisel (30–50-aastaselt). Kuna tegemist on dominantse alleeliga, siis haigust kandva vanema laps on 50% tõenäosusega haigusekandja.
Huntingtoni tõve korral ei sõltu haiguse fenotüüp sellest, kas inimese genotüüp on homosügoot või heterosügoot. Sümptomite esinemise rohkuse ja raskuse võivad määrata trinukleotiidsete korduste doosiefekt – nende korduste liitumisest tekkiv geenitoime.
Haiguse esinemissagedus ja paigad
Mutatsiooni leidub Europiidsel rassil sagedusega 1:20 000. kuid mitte kõikidel ei avaldu haigusele iseloomulikke sümptomeid.
Kesk-Euroopas on haiguse levik 2 – 6 : 100 000.
Haigust esineb vähem Jaapanis, Hiinas, Soomes ja Aafrikas elavatel inimestel.
Sümptomid
Haiguse alguseks loetakse sümptomite avaldumise algust.
Klassikalise haiguse sümptomite avaldumise aeg on indiviiditi erinev, kuid kõige sagedamini tekivad need keskikka jõudmisel, 35–50-aastaselt, aga ka kuni 80. eluaastani.
Kliiniliste sümptomitena esinevad koos nii sundliigutused (motoorsed häired), kognitiivsed kui ka psühhiaatrilised häired, häirete avaldumine on patsientide lõikes erinev – algul võivad avalduda psühhiaatrilised häired ja siis motoorsed.
Huntingtoni tõve patsientide oodatava eluiga (keskmine elumus) pärast sümptomite avaldumist on 12–15 aastat.
Motoorsed sümptomid
Kõige märgatavamaks sümptomiks (esineb haiguse eri perioodidel ligi 90% patsientidest) on sundliigutused, mis avalduvad tahtmatute grimassidena aga ka pea, kaela, üla- ja alajäsemete tahtmatu tõmblemisena ning keha väänlemisena ja parkinsonismina.
Silmade pilgutamine muutub aeglaseks või korrapäratuks. Haiguse progresseerudes tekivad raskused rääkimisel ja neelamisel. Problemaatiliseks võib kujuneda tasakaalu hoidmine, kõndimine ja seismine, patsiendid võivad kaotada liikumisvõime.
Kognitiivsed ja psüühilised sümptomid
Kognitiivsete ehk tunnetuslike sümptomite avaldumisel aeglustub patsiendi mõttetegevus, halvenevad mälu ja otsustusvõime. Rääkimine muutub konarlikuks ning uue informatsiooni omastamine keeruliseks.
Lisaks on raskendatud prioriteetide kehtestamine ning häiritud organiseerimis- ja keskendumisvõime.
Kõige sagedasemaks HT-ga kaasnevaks psüühikaga seotud häireks on depressioon. Depressioon võib esineda juba kuni 20 aastat enne haiguse sümptomite avaldumist, mis võib tuleneda muudatustest aju funktsioneerimises ja inimese seisundist, mis ei luba tal (eri põhjustel) haiguse võimalikku olemasolu ja toimimist endale tunnistada.
Patsientidel esineb impulsiivseid vihapurskeid, ettearvamatut käitumist ning varasemate harjumuste äkilist kadumist.
Lisaks esinevad patsiendil ärrituvus, kurvameelsus, unetus, väsimus, apaatia (ükskõiksus), psühhoos, eraklikkus ning suitsiidsete mõtete esinemine. Haiguse süvenedes võivad välja kujuneda tõsised psüühikahäired ja dementsus.