cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vuolijoki vald
Vuolijoki oli vald Soomes Oulu läänis Kainuu maakonnas. Vald liideti 2007. aasta alguses Kajaani linnaga. Vuolijoki naabervallad olid Kajaani linn, Kestilä, Paltamo, Pyhäntä, Sonkajärvi, Vaala ja Vieremä. Vallas räägiti soome keelt. 250px|thumb|left|Vuolijoki vald [[Kainuu maakond|Kainuu maakonnas (nr 10)]]
Kristian Põldma
Kristian Põldma (sündinud 19. septembril 1988 Tallinnas) on eesti näitleja.
2007. aastal lõpetas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 2007–2008 õppis ta Tartu Ülikoolis geograafiat ja lõpetas 2013. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia näitleja erialal.
Alates 2013. aastast töötab ta Viljandi teatri Ugala näitlejana.
Marie Voore
Marie Voore (kuni 1922. aastani Marie Ilves, 1922–1926 Marie Voormansik; 12. oktoober 1896 Taevere vald, Viljandimaa – juuni 1974) oli eesti keemik ja õpetaja.
Õppis aastatel 1917–1918 Tartu Ülikooli füüsika-matemaatika- ja aastatel 1919–1923 matemaatika-loodusteaduskonnas, lõpetas 1923. aastal keemiamagistrina (mag chem). Akadeemiliselt oli ta EÜS Põhjala liige.
1923–1926 Tallinna Kaarli gümnaasiumi loodusloo õpetaja, alates 1926 Kloostri algkooli õpetaja. Kloostri põllumeeste konvendi liige, Rahvuskogu esimese koja ainus naiskandidaat (12. valimisringkonnas).
Isiklikku
Tema õde oli esimene eesti naisarhitekt Paula Ilves-Delacherie.
Ta abiellus 1922. aastal Jüri Voorega (tollal Georg Vormansik).
Tema poeg oli soomepoiss ja Kanada arhitekt Kaljo Voore.
861
861. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad - 860. aastad - 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad
Aastad: 856 857 858 859 860 - 861 - 862 863 864 865 866
859
859. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad - 850. aastad - 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad
Aastad: 854 855 856 857 858 - 859 - 860 861 862 863 864
Oslo linnapeade loend
See on Oslo linnapeade loend.
John Couch Adams
John Couch Adams (5. juuni 1819 – 21. jaanuar 1892) oli inglise matemaatik ja astronoom.
Verner Püss
Verner Püss (1. mai 1905 Virumaa – 25. aprill 1981 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Teenis 1. Suurtükiväegrupis ja Sõjavägede Staabis. Arreteeriti 28. juunil 1941.
Ettevõtte päästeallüksus
Ettevõtte päästeallüksus on kitsalt spetsialiseeritud päästeüksus, mis peab kaitsma ohtliku tehnoloogilise protsessiga ettevõtet. Eestis on ettevõtte päästeallüksus abikomando staatuses ning seda finantseerib ettevõte ise.
Mõiste kujunemine
Ettevõtte päästeallüksus kui mõiste on 20. sajandi lõpukümnendil kujunenud termin. Enne seda kindlat mõistet ei olnud. Reeglina kasutati lihtsalt ettevõtte nime, mille juurde lisati tuletõrjekomando. Näiteks Kiviõli Põlevkivikeemia Kombinaadi Tuletõrjekomando. Mõiste sisu ei ole tänapäeval muutunud, kuid vormiline külg illustreerib sellega nimetavat päästeüksust mõnevõrra paremini.
Ettevõtte päästeallüksuste kujunemine
Ettevõtte päästeallüksuste kujunemine tihedalt seotud päästekomandode ja tööstuse arenguga laiemalt. Teadmata on kus ja millal moodustati maailma esimene ettevõtet kaitsev päästeüksus. Eestis toimus see Narva Kalevivabrikus aastal 1847 (teistel andmetel 1850). Oma päästekomando moodustamise tingis kalevi tootmise tuleohtlikus. 1857 järgis seda eeskuju Narva Kreenholmi Puuvillasaaduste Manufaktuur o/ü. Sealtpeale kuni esimese maailmasõja puhkemiseni sai Eestis kokku loendada 19 ettevõtte päästeallüksust. Arvatavasti elasid mõned neist sõja üle ja eksisteerisid ka Eesti Vabariigis. Edasi on andmed lünklikud ja vasturääkivad. Suhteliselt rohkem oli ettevõtetele kuulunud päästeallüksusi ajaperioodil, millal Eesti kuulus NSV Liidu koosseisu, mida võib järeldada mahajäetud komandohoonete põhjal. Et avalikku arvestust ei peeta, siis ei ole ka praeguse aja ettevõtete päästeallüksuste täpset arvu võimalik tuua.
Ajalooliselt kuulusid sellistesse päästeüksustesse ettevõtte oma töölised, kes vastava märguande peale oma töö jätsid ja kiiresti sündmuskohale ruttasid. Vastutasuks selle tegevuse eest pakuti neile soodsat elamispinda, lisapuhkust vms. Aja edenedes hakati moodustama ka kutselisi päästeüksusi, mis olid komplekteeritud oma töö eest rahapalka saavate tuletõrjujatega. Sellised üksused on siiski pigem erandid kui reeglid, kuuludes väga suurte tehaste, lennuväljade jms juurde.
Ettevõtte päästeallüksuse loomine ja tegevus
Põhimõtteliselt võib iga selleks tarbeks finantsvõimalusi omav ettevõte luua oma abikomando. Riiklikul tasemel on peetud vajalikuks kehtestada teatavad miinimumnõuded, kuid töökorralduse määrab siiski ettevõte ise.
Eestis ei ole kindlaid nõudeid, millise ettevõtte juurde abikomando moodustatakse. Ettevõtte abikomando loomise põhimõtteline alus on riskianalüüs, mis peaks näitama, et võimalike riskide maandamine teisiti kui abikomando moodustamisega ei ole võimalik. Üldiselt püütakse kalliduse tõttu abikomandode loomist vältida, asendades need tuleohutusvahenditega, näiteks automaatsete tulekustutusseadmetega. Selline käitumine ei ole iseenesest vale, kui sellele on eelnenud tootmisprotsessi riskide adekvaatne hindamine.
Rannarootslased
Rannarootslased (harvem ka eestirootslased, rootsi keeles estlandssvenskar) olid Eestis keskajast kuni 1944. aastani elanud rootsi keele eestirootsi murret (rannarootsi keel) kõnelevad inimesed. Vähemal määral tarvitatakse sõna tänapäeval Eestis ja Rootsis elavate rannarootslaste järeltulijate kohta. Rannarootsi asustusalad, oma kõnepruugis Aiboland, paiknesid peamiselt Lääne-Eestis ja saartel. Ainult rootsikeelsed alad olid Ruhnu, Vormsi, Osmussaar, Pakri saared. Noarootsi poolsaar ja valdav osa endisest Noarootsi vallast, Naissaar ja Vihterpalu olid segaasustusega. 2015. aastal ilmus eesti keeles ajaloolase, etnograafi ja folkloristi Carl Friedrich Wilhelm Russwurmi 160 aastat varem välja antud suurteos "Eibofolke ehk rootslased Eestimaa randadel ja Ruhnus". Mahukas raamat tutvustab rannarootslaste ajalugu ja eluolu.
Ajalugu
Rootslaste Eestisse asumise aja kohta on välja pakutud mitu varianti. Näiteks Carl Russwurm on arvanud, et rootslaste sisseränd toimus pärast Sigtuna hävitamist eestlaste poolt (1187), kui Rootsi sõjaväelased asusid siia kaitse-eelpostina. Tor Karsten, soomerootsi keeleteadlane, on pidanud selleks juba palju varasemat aega. Paul Johansen on aga ühe leitud üriku põhjal välja pakkunud vahemiku 1270–1294, kuna 1271. aastal olevat praegust Haabneeme küla nimetatud rootsipärase nimega Aponäs.
Ruhnu saarel ja Saaremaal elanud rootslased olevat pärinenud Ojamaalt ning põhjapoolsed Uusimaalt Soomest.
1943. ja 1944. aastal evakueerusid rannarootslased ning ka võimaluse korral muudest Eesti piirkondades elavad rootsi päritolu elanikud organiseeritult Nõukogude okupatsiooni eest neutraalsesse Rootsi, milleks anti ka ametlikult Saksa okupatsioonivõimude luba.
1925. aastal anti rootslastele kultuuromavalitsuse õigus, kuid nad ei kasutanud seda. 2007. aastal loodi kultuuriautonoomia alusel Rootsi Vähemusrahvuse Kultuurinõukogu Eestis (tänapäevase nimega Eestirootslaste Kultuuriomavalitsus).
Rootsikeelsed kohanimed
Ka tänapäeval kehtivad Eestis endistes rannarootsi asustuspiirkondades nii eesti- kui ka rootsikeelsed kohanimed. Sealjuures puuduvad näiteks Vormsi saare küladel eestikeelsed nimevasted.
Rudolf Rokk
Rudolf Rokk VR II/3 (16. juuli 1892 – 17. veebruar 1930 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major).
Teenis 1. Jalaväerügemendis ja Skouts Üksikus Jalaväepataljonis, oli viimase ülema kohusetäitja.
Luteetsium
Esineb looduses kahe isotoobina: isotoop massiarvuga 175 on stabiilne, isotoop massiarvuga 176 on radioaktiivne, selle poolestusaeg on 38 miljardit aastat.
Rihula mõis
Rihula mõis (saksa keeles Rihola) oli Ulvi mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Männikvälja küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas.
Teise maailmasõja tippkohtumised
Siin on loend liitlasvägede konverentsidest ja teistest tippkohtumistest.
858
858. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad - 850. aastad - 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad
Teise maailmasõja tippkohtumised
Täpsustusi
Churchill võttis tippkohtumistest osa 14 korda, Roosevelt 12 ja Stalin 5 korda.
858
Aastad: 853 854 855 856 857 - 858 - 859 860 861 862 863
Kakspealihas
On lihaseid, mille on kolm või neli otsa.
Jalavõlv
Jalavõlvi moodustavad kanna- ja pöialuud.
Lampjalgsus
Jalavõlvide lamendumist nimetatakse lampjalgsuseks, mis takistab jala normaalset vetrumist liikumisel. Seetõttu tekib valu ja väsimus pöias, hiljem sääres, põlves, reies ja ristluupiirkonnas. Ravitakse spetsiaalsete võimlemisharjutustega ja kantakse korrigeerivaid tallatugesid.
Riikide pingerida inimarengu indeksi järgi
Riikide pingerida inimarengu indeksi järgi loetleb ÜRO Arenguprogrammi Inimarengu aruandes 2020 hõlmatud riigi inimarengu indeksi järgi langevas järjestuses. Indeksid on arvutatud 2019. aasta andmete järgi. pisi|600x600px|Inimarengu indeksi maailmakaart (2019. a. andmete alusel) [[:Pilt:UN Human Development Report 2007 (2) CBC.svg|(Vt. kaardi versioon daltoonikuile)]]
Vahetatavus
Vahetatavuse puhul saavutatakse liite või masina etteantud täpsus ilma detailide valiku ja sobitamiseta. Selleks on vaja teha joonised ning anda kõik mõõtmed lubatavate piirhälvetega. Joonisel võib olla mõõde ka piirhälveteta, nt Ø50 mm. Selle järgi millegi valmistamisel võetakse tavaelus kokkuleppeliselt lubatavateks hälveteks ±0,5 mõõtühiku suurusest. See printsiip ei pruugi igaühele aga teada olla ning seda masinaehituses ei toonitata.
Mõõtmete etteandmine piirhälvetega tagab detailide mõõtmete ja kuju vastastikuse vahetatavuse. Detailide vahetatavus on kaasaegse masinaehitusese üks põhiprintsiipe.
Vahetatavuse nõuded
Vahetatavad detailid peavad olema võrdsete mehaanikaliste- ja kasutusomadustega. Vahetatavus tuleb tagada kogu tehnoloogilise protsessi käigus: alates lähtematerjalist, toorikutest, pooltoodetest ja lõpetades valmisdetailide, sõlmede, agregaatidega. Lähtematerjal peab olema kõigi vastastikku vahetatavate detailide jaoks ühesuguste keemiliste, mehaanikaliste ja tehnoloogiliste omadustega, toorikud peab saama töödelda mõõtuseatud tööpinkidel täiendava mõõtmiseta või pingi ümberhäälestamiseta.
On olukordi kus detailide kuju ja mõõtmete täpsusele esitatakse nii suuri nõudeid, et vastastikuse vahetatavuse tagamiseks tuleb suurendada järsult valmistamiskulutusi. Sel juhul sorteeritakse detailid eelnevalt gruppidesse ja sõlmed koostatakse vastastikku sobivate gruppide detailidest (kellakivid, veerelaagrite veerekehad jne). Sellist olukorda nimetatakse valikkoostamiseks.
Välismaa ajalehtede loend
''Siin on loetletud välismaa ajalehti. Eesti ajalehed on loetletud Eesti ajalehtede loendis.
August Vaigo
August Vaigo (kuni 1935. aastani August Vassil, 16. oktoober 1908 Jõgeva mõis, Tartumaa – 21. jaanuar 1988 Bingley) oli eesti jurist.
Õppis 1931–1932 ja 1940–1941 Tartu Ülikooli põllumajandus- ja 1932–1936 (lõpetas cum laude) õigusteaduskonnas, mag. jur. 1939 (Eesti põllutööliskonna tööõnnetus- ja haigusvastane kindlustus), D. Soc. Sc. 1964 (Leedsi ülikool; The Organization and Control of Public Enterprise in Scandinavia), EÜS Põhjala vilistlane.
1932–1935 töötas Belgia asekonsulaadis Tartus, 1935–1936 Teedeministeeriumis, alates 1936. aastast Maatööliste ja Väikemaapidajate Koja peasekretär ja Tariifinõukogu liige.
Põgenes 1944 Saksamaale, 1947 siirdus Inglismaale.
Sylvester Stallone
thumb|Sylvester Stallone (2012) Sylvester Gardenzio Stallone (sündinud 6. juulil 1946 New Yorgis Hell's Kitchenis) on USA filminäitleja, -režissöör, -produtsent ja stsenarist.
Päritolu
Sylvesteri ema Jackie Stallone’i juuditarist isapoolne vanaema Rosa Leibovitš pages 1888 Tsaari-Venemaalt Odessast abikaasa ja kahe pojaga USA-sse. Rosa abikaasa Charles oli õmblusmasinaid tootva ettevõtte Singer esindaja. Pere sattus koos teiste juutidega 1886 Odessa pogrommi küüsi ja oli sunnitud pagema, jättes maha kolm maja moekal Staroportofrankovskaja tänaval.
Sylvesteri isa Francesco Stallone oli itaalia juuksur, sündinud 1919. aastal Castellamare del Golfos Sitsiilias, kolis perega Gioia del Collesse Apuulias ja 1932. aastal emigreerus USAsse.
Pilaauhind Kuldne Vaarikas
pisi|Sylvester Stallone (1983) Stallone on nimetatud halvima filmi auhinna Kuldne Vaarikas kandidaadiks 5 kategoorias 30 korda ja 8 korda on ta selle ka pälvinud. Sealjuures halvima meesnäitleja Kuldse Vaarika kandidaadiks nimetati ta rekordilised 9 aastat järjest ja rekordilised 13 korda ühtekokku. Ta on ainus, kes pälvinud halvima meesnäitleja Kuldse Vaarika 2 järjestikusel aastal, ja ainus, kes pälvinud selle 4 korda kokku. (Naistest on Madonna saanud 2 korda järjest ja 5 korda ühtekokku.)
1984 teenis film "Rhinestone" 8 Kuldse Vaarika nominatsiooni ning võitis neist kaks, mõlemad läksid Stallonele: halvim meespeaosatäitja ja halvim laul. Stallone nimetati veel halvima stsenaariumi ja teist korda halvima laulu kategoorias.
1985 nimetati film "Rambo: esimene veri. II osa" Kuldse Vaarika kandidaadiks 7 kategoorias ja võitis neist neli: halvim film, meesnäitleja (Stallone), stsenaarium (Stallone) ja laul (Sylvesteri vend Frank Stallone).
Samal aastal nimetati Stallone filmiga "Rocky IV" Kuldse Vaarika kandidaadiks kolmes kategoorias: stsenaarium, režissöör ja peaosatäitja. Neist viimased kaks ta võitis, aga näitlejana koos "Ramboga", nii et see eraldi arvestusse ei lähe. Lisaks kandideeris "Rocky IV" näiteks halvima filmi nimetusele.
1986 nimetati Stallone filmiga "Cobra" Kuldse Vaarika kandidaadiks halvima stsenaariumi ja peaosatäitja kategoorias. Lisaks kandideeris "Cobra" näiteks halvima filmi nimetusele.
1987 nimetati Stallone filmiga "Over the Top" Kuldse Vaarika kandidaadiks halvima peaosatäitja kategoorias.
pisi|Sylvester Stallone (1988) 1988 nimetati Stallone filmiga "Rambo III" Kuldse Vaarika kandidaadiks halvima stsenaariumi ja peaosatäitja kategoorias. Ta võitis selle auhinna näitlejana. Lisaks kandideeris "Rambo III" näiteks halvima filmi ja režissööri nimetusele.
1989 nimetati Stallone filmiga "Tango & Cash" Kuldse Vaarika kandidaadiks peaosatäitja kategoorias, aga ei võitnud. Stsenaarium kandideeris ka, aga selle autor polnud Stallone.
Samal aastal nimetati Stallone filmiga "Lock Up" Kuldse Vaarika kandidaadiks peaosatäitja kategoorias, aga ei võitnud. Lisaks kandideeris "Lock Up" näiteks halvima filmi nimetusele.
1990 nimetati Stallone filmiga "Rocky V" Kuldse Vaarika kandidaadiks halvima stsenaariumi ja peaosatäitja kategoorias, aga ei võitnud. Lisaks kandideeris "Rocky V" näiteks halvima režissööri ja filmi nimetusele.
1991 nimetati Stallone filmiga "Oscar" Kuldse Vaarika kandidaadiks halvima peaosatäitja kategoorias, aga ei võitnud. Lisaks kandideeris "Oscar" näiteks halvima režissööri nimetusele.
1992 pälvis Stallone Kuldse Vaarika filmiga "Stop! Or My Mom Will Shoot". See film võitis ka halvima stsenaariumi ja naiskõrvalosa Kuldse Vaarika.
1993 nimetati Stallone filmiga "Cliffhanger" Kuldse Vaarika kandidaadiks halvima stsenaariumi kategoorias. Esimest korda pärast 1983. aastat ei nimetatud teda halvima näitleja kandidaadiks.
1994 nimetati Stallone filmiga "The Specialist" Kuldse Vaarika kandidaadiks meespeaosas ja koos Sharon Stone'iga halvima ekraanipaarina. Viimast anti välja esimest aastat ning selle Stallone ja Stone võitsid. Lisaks kandideeris "The Specialist" näiteks halvima filmi ja halvima naispeaosalise nimetusele, võites viimase.
1995 nimetati Stallone filmidega "Assassins" ja "Judge Dredd" Kuldse Vaarika kandidaadiks meespeaosas, aga ei võitnud.
1996 nimetati Stallone filmiga "Daylight" Kuldse Vaarika kandidaadiks meespeaosas, aga ei võitnud.
2000 nimetati Stallone filmiga "Tapke Carter (film 2000)" Kuldse Vaarika kandidaadiks meespeaosas, aga ei võitnud.
2001 nimetati Stallone filmiga "Võidusõit" ("Driven") Kuldse Vaarika kandidaadiks halvima stsenaariumi ja filmi kategoorias ning koos Burt Reynoldsiga halvima ekraanipaari kategoorias, aga ei võitnud ühtki.
2010 nimetati Stallone filmiga "Palgasõdurid" ("The Expendables") Kuldse Vaarika kandidaadiks halvima režissööri kategoorias, aga ei võitnud.
Kõrge pisarviljak
Kõrge pisarviljak ehk kõrge kivijugapuu ehk kahikatea (Dacrycarpus dacrydioides) on Uus-Meremaal endeemne okaspuu kivijugapuuliste sugukonna pisarviljaku perekonnast.
Sharm el Sheikh
Linna peamine majandusharu on välisturism. Punase mere rahulik ja selge vesi pakub ideaalsed võimalused veespordiks, eriti sukeldumiseks ja hingamistoruga ujumiseks.
Kõrge pisarviljak
Tüvi
Puu kasvab 55 meetri kõrguseks ning on Uus-Meremaa kõrgeim pärismaine puu. Enne ulatuslikku raiet oli teada üle 60 m kõrgusi kõrgeid pisarviljakuid, kuid praegune kõrgeim puu Pirongia metsakaitsealal on 55 m kõrgune.
Sharm el Sheikh
Linnas on palju rahvusvahelisi hotelle ning restorane, samuti golfiradasid ja muid vabaajarajatisi.
Kõrge pisarviljak
Võra
Võra on laikoonusjas.
Sharm el Sheikh
Linnas on korraldatud poliitilisi ja majandusalaseid tippkohtumisi.
Sharm el Sheikhist lõunas on Egiptuse mereväebaas.
Kõrge pisarviljak
Käbi
Kõrge pisarviljaku viljadeks on oranži kuni punase (erkpunase) lihaka seemnerüüga 3–5 mm suurused seemned.
Pärna mõis
Pärna mõis (saksa keeles Magonid) oli Vasta mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Pärna küla lähedal Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas.
Kõrge pisarviljak
Paljunemine
Kõrge pisarviljak on tuultolmleja.
Seemneid levitavad linnud, kes söövad lihakat seemnerüüd ning kannavad seemneid edasi väljaheitega.
Levila ja kasvukohad
Kõrge pisarviljak on valdav liik Põhja- ja Lõunasaare soistes metsades ja märgaladel. Nüüdseks on suured pisarviljakumetsad raie tõttu kadunud. Salusid esineb lääneranniku raskesti ligipääsetavates soodes. Erametsades kasvavaid kõrge pisarviljaku puid tohib raiuda vaid erilubade alusel ning säästva metsamajandamise nõuetest kinnipidades.
Kõrge pisarviljaku leviku kõrguspiir on 600 m.
Kasutamine
Seemnerüüd on söödavad. Maooridele on see olnud tähtis toit. Et kõrge pisarviljaku puit ei lõhna, siis valmistati sellest kaste või eksportimiseks.
Looduskaitse
Liik ei ole ohustatud.
Seltsisaared
pisi|Asendikaart
Seltsisaared (prantsuse Îles de la Société, tahiti Totaiete) on saarestik Prantsuse Polüneesias. Pindala 1600 km². Jaguneb Tuulepealseteks ja Tuulealusteks saarteks.
Saared on mägised, kõrgus kuni 2241 meetrit.
Kuuluvad Prantsusmaale.
1976. aasta Eesti meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
'''Eesti meeste 21. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (1976)'''
Eesti 21. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Tallinnas 7.–19. maini 1976. Teist korda (esimest korda 1974. aastal) tegi turniiril väljaspool arvestust kaasa mitmekordne maailmameister Iser Kuperman.
Norra kunst
pisi|Hans Gude "Talveõhtu" (1847) Norra kunst on Norras või norralaste loodud kunst.
Maalikunst
Algupärane norra maalikunst kujunes välja maastikumaalist 19. sajandi alguskümnenditel. Varem olid Norras domineerinud Saksamaalt ja Hollandist pärit teosed ning Taani võimu mõjul valminu.
Algul loodi peamiselt maastikumaale, hiljem valdavalt impressionistlikke ja realistlikke teoseid.
Tänapäeval on Norras palju rahvusvaheliselt tuntud kunstnikke.
Algus
thumb|[[Johan Christian Dahl "Kopenhaageni sadam kuuvalguses" (1846)]] Johan Christian Dahli (1788–1857) peetakse Norra maastikumaali alusepanijaks. Pärast perioodi Kopenhaagenis läks ta Dresdenisse kooli, kus ta tegi tähtsat koostööd. Lõpuks pöördus ta tagasi Lääne-Norra maastike juurde, defineerides esmakordselt Norra maastikumaali.
Teine tähtis varajane tegelane oli taani-norra kunstnik Johannes Flintoe (1787–1870), kes saavutas tuntuse oma maastike ja rahva riietust kujutavate maalidega.
Adolph Tidemand (1814–1876) õppis Kopenhaagenis, Itaalias ja viimaks Düsseldorfis, kuhu ta ka pidama jäi. Tidemand naasis sageli Norrasse, et maalida norra talukultuuri. Tema tuntuim maal "Haugianerne" valmis 1852. aastal.
Impressionistid ja uusromantikud
thumb|left|[[Nikolai Astrup "Soleienatt"]] Impressionistlik kunstnik Frits Thaulow (1847–1906) õppis Kopenhaagenis ning seejärel Hans Gude käe all Karlsruhes. Järgneval periood Pariisis möödus Thaulow jaoks impressionismi mõju all. 1880. aastal pöördus Thaulow tagasi Norrasse, kus temast sai Norra kunsti üks juhtfiguure koos realist Christian Krohgi ja Erik Werenskioldiga.
Sarnaselt Thaulowiga õppis ka Christian Krohg (1852–1925) kõigepealt Karlsruhes Hans Gude käe all, misjärel töötas lühikest aega Pariisis. Paljud Krohgi realistlikud teosed on ajendatud ühiskonna pahupoole probleemidest. Krohg on eriti tuntud oma prostituute kujutavate maalide poolest.
Nikolai Astrup (1880–1928) kasvas üles Jølsteris Lääne-Norras. Pärast kunstiõpinguid Oslos elas ta mõnda aega Pariisis ja Saksamaal, misjärel naasis Jølsterisse. Astrupi uusromantilisi maastike iseloomustavad selged ja kirkad toonid. Astrupit peetakse üheks tuntumaks 20. sajandi norra kunstnikuks.
Teisi märkimisväärseid kunstnikke
Edela-Norrast Tysværist pärit Lars Hertervigi (1830–1902) fantastilisi teoseid ajendasid Ryfylke rannikualad.
Stavangerist pärit Peder Severin Krøyer (1851–1909) on tuntuim ja värvikaim Skageni Maalijate nime all tuntud Taani ja Norra kunstnike kogukonna liige, kes elasid ja töötasid Skageni linnas Taanis. Krøyeri tuntuim ja armastatuim teos on "Suveõhtu Skageni lõunarannas Anna Ancheri ja Marie Krøyeriga".
Uusromantik Harald Sohlberg (1869–1935).
Kaasaegne kunst
Figuratiivmaalija Odd Nerdrum (sündinud 1944).
Figuratiivstiili harrastaja on ka Rolf Groven.
Per Inge Bjørlo (sündinud 1952) on Norra kunstnik ja skulptor, kes on spetsialiseerunud tööstuslikule kunstile, pannes oma teostesse masinajuppe, eriti kummi ja klaasi oma arvukatesse maalidesse ja installatsioonidesse.
Skulptuur
Norra skulptoritest on tuntuim Gustav Vigeland. Tema loodud Vigelandi skulptuuripark on üks Oslo külastatumaid vaatamisväärsusi.
Abhaasia vapp
thumb|Abhaasia vapp
Abhaasia vapp on Abhaasia Vabariigi vapp.
Vapi alumises osas on kaheksaharuline täht. Ülemises osas on valgel ja rohelisel väljal veel kaks, väiksemat kaheksaharulist tähte.
Vapi keskel on müütilisel ratsul Arašil lendava ja tähtede suunas vibu laskva ratsaniku figuur. See süžee on pärit abhaaside rahvuseeposest.
Roheline värv vapil sümboliseerib noorust ja elu, valge vaimsust. Kaks väikest tähte vapi ülaosas sümboliseerivad kahe kultuurimaailma – Ida ja Lääne – ühtsust.
Kompimine
pisi|350px|Nahk – kompimise meeleelund Kompimine ehk kompimismeel (ingl. k. touch või tactition) on võime puudutades kindlaks teha esemete kuju, suurust ja mehaanilisi omadusi. Sarnaselt kuulmisega eeldab kompimismeel mehaaniliste stiimulite detekteerimist ning arvatakse seetõttu mehhanosensatsiooni alla. Traditsiooniliselt peetakse kompimist üheks viiest klassikalisest meelest.
Tallinna Visioonikonverents
Tallinna Visioonikonverents on üritus, kus enda ala spetsialistid käivad välja või genereerivad avatud diskussioonis uusi mõtteid ja ideid Tallinna linnaelu parandamiseks ja uuendamiseks. Konverents toimub iga aasta sügisel – septembris, oktoobris või novembris – mõne suurema kultuuriasutuse ruumides.
Tallinna 8. visioonikonverents "Linn ja linnakultuur 22. sajandil" toimus lauluväljaku ruumides 22. novembril 2010.
28. septembril 2009 toimus Kumus konverents "Trammile!", mis keskendus ühistranspordi (kiirtrammi) eelisarendamisele ning integreerimisele teiste transpordiliikidega. Varasemate aastate konverentsiteemadeks on olnud "Tallinna energiaportfell – kullaauk või näpud põhjas" (2008), ¿Ääretu Tallinn? (2007) ja "Sünergiline Tallinn" (2006).
Rysy
thumb|Rysy tipp Rysy (poola ja slovaki) on mägi Euroopas Tatra mägedes Poola ja Slovakkia piiril. Kolmest tipust loodepoolseim kõrgusega 2499 meetrit on Poola kõrgeim tipp. Keskmine veidi kõrgem tipp (2503 m) ja kagupoolne (2473 m) jäävad Poola piiridest välja. Slovakkia ja ühtlasi Karpaatide kõrgeim tipp Gerlachovský štít jääb vaid 4 km Rysyst kagu poole.
Geiranger
Geiranger on küla Norra lääneosas Møre og Romsdali maakonnas Sunnmøre piirkonnas Stranda vallas, Geirangeri fjordi tipus.
Alaliste elanike arv on umbes 240.
Geiranger on Norra suuruselt kolmas kruiisilaevade sadam ja võtab neljakuulise turismihooaja jooksul vastu umbes 130 laeva. Igal suvel külastavad Geirangeri fjordi, mida peetakse maailma üheks kaunimaks fjordiks, sajad tuhanded turistid. See on küla peamiseks sissetulekuallikaks.
751
751. aasta
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Aastakümned: 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad - 750. aastad - 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad 800. aastad
Aastad: 746 747 748 749 750 - 751 - 752 753 754 755 756
Bad Homburg vor der Höhe
Bad Homburg vor der Höhe (lühendatult Bad Homburg v.d.H.) on linn Saksamaa lääneosas Hesseni liidumaal Hochtaunuskreisis. Asub Frankfurdist vahetult põhjas.
Ajalugu
Homburgi on esmamainitud 1180. aastal.
1888. aastast asus Bad Homburgis keiser Wilhelm II suveresidents.
1923–1960 toodeti linnas mootorrattaid Horex.
Linnas on mitmete suurettevõtete peakorterid või Saksamaa peakorterid.
Vlad Dracula
pisi|Vlad Dracula Vlad III Dracula ehk Vlad Țepeș (Vlad Teibasseajaja ehk Vlad Teivastaja; november või detsember 1431 Sighișoara – detsember 1476) oli Valahhia vürst 1448, 1456–1462 ja 1476.
Elulugu
Vlad Dracula isa oli Valahhia vürst Vlad Dracul ehk Vlad Draakon. Ta oli Ungari Draakoni ordu liige. Poega hakati kutsuma Draculaks ehk Draculi pojaks. Valahhias märgib draakonit ja saatanat üks ja seesama sõna. Kuna väike Valahhia asus suurte riikide Osmanite riigi ja Ungari kuningriigi kõrval, pidi ta iga hinna eest hoidma rahu. Seetõttu saatis Vlad Dracul 1444. aastal oma pojad Vladi ja Radu Türgi sultani juurde pantvangi, et kindlustada liitu Türgiga. Pärast seda, kui ta isa ja vanem vend mõrvati, pöördus Vlad 1448. aastal Valahhiasse tagasi ja krooniti vürstiks Vlad III nime all, kuid ungarlased sundisid väevõimuga teda troonist loobuma ning tema asemele pandi ungarlaste nukuvalitseja Vladislav II. thumb|vasakul|Valahhia alad 13.–16. sajandil 1456. aastal tappis Vlad Dracula Vladislavi ja asus jälle troonile, elades Dracula linnuses, mis asus Argeși jõe ääres. Sellest ajast pärineb tema kohta palju legende. Ta oli väga julm valitseja, kes kasutas ohtralt piinamist ta isa võimult tõuganud ja eelmist valitsejat toetanute ja ungarlaste vastu. Vlad Teibasseajaja ehk Dracula hukkas kümneid tuhandeid inimesi, ajades paljud neist teibasse. Ta võis einestamiseks istuda teibasse aetud inimeste "metsa", kastes leiva nende verre. Tavaliselt laskis ta köita ohvri kummagi jala külge hobuse, kes siis teritatud vaia hukatava kehha vedasid. Teibaots oli rasvaga määritud ning jälgiti, et see poleks liiga terav: Vlad ei tahtnud, et ohver šokist liiga kiiresti sureks. Rinnalapsi aeti sageli läbi ema keha torgatud teiba otsa. Teibasseajamine tähendas piinarikast surma. Ohvrid pidasid tunde, või koguni päevi vastu. Kõdunevad laibad jäeti sageli teivastesse kuudeks rippuma. Transilvaanias, kus Dracula kunagi elas ajas ta 10 000 inimest teibasse. 1459. aasta Pärtlipäeval käskis Dracula ajada teibasse 30 000 kaupmeest ja teisigi ohvreid. Teibasseajamine oli tema lemmikvõte, kuid see polnud ainuke võte, millega ta teistele piina põhjustas. See ilmselt rängalt haige mees tundis paljusid muid piinamisvõtteid: ohvritele taoti naelu pähe, raiuti jäsemeid maha, torgati silmi peast, kägistati, põletati, lõigati peast ninasid ja kõrvu, vigastati suguelundeid (eriti naistel), skalpeeriti, nüliti elusalt ja keedeti. thumb|left|[[Vlad Țepeși büst, tema sünnikoha lähedal Sighișoara linnas]]
Dracula sõjamehekuulsus koos erakordse julmusega tegid temast kardetud vastase. Ta alustas 1461. aastal Osmanite riigi ja sultan Mehmed II vastu sõda, kus vangide vastu ei tuntud mingit halastust: need aeti teibasse. Ainult türklaste väeülemale tegi ta erandi: tema aeti kullatud otsaga teibasse. Vlad Dracula sai seetõttu hüüdnime Țepeș ehk rumeenia keeles 'teibasseajaja'. Usuti, et Dracula sõi inimeste liha ja jõi verd. thumb|[[Rumeenia ajaloolised piirkonnad: Transilvaania, Moldova ja Valahhia]] 1462. aastal vallutasid türklased Transilvaania ja Vlad Dracula põgenes Ungarisse. Ta hukkus 1476. aasta detsembris lahingus türklastega Bukaresti lähedal. Ta maeti Snagovi kloostri kirikusse, kuid pea viidi trofeena Türgi sultanile. Valahhia vürstiks nimetas sultan Vladi venna Radu cel Frumosi.
Tegelaskuju kirjanduses
Bram Stoker laenas vampiir Draculale nime just Vlad III-lt, kuid ehkki ta tõi oma raamatusse sisse lood tuhandete inimeste teibasseajamisest ja inimliha söömisest, eksis ta rängalt Dracula asukohaga, paigutades ta elama Transilvaaniasse, vürstkonda, mis Vlad Dracula ajal oli Ungari kuningriigi võimu all.
Augustiputš Eestis
Augustiputš Eestis moodustas ühe osa kogu NSV Liidus 1991. aasta augustis toimunud augustiputši sündmustest.
18. augustil 1991 loodi Moskvas Riiklik Erakorralise Seisukorra Komitee, millesse kuulusid NSV Liidu asepresident Gennadi Janajev ning NSV Liidu Kaitsenõukogu esimehe esimene asetäitja Oleg Baklanov, NSV Liidu kaitseminister Dmitri Jazov, NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee esimees Vladimir Krjutškov, NSV Liidu peaminister Valentin Pavlov, NSV Liidu siseminister Boriss Pugo, NSV Liidu Talurahvaliidu esimees Vassili Starodubtsev ning NSV Liidu Riiklike Tööstus-, Ehitus-, Transpordi- ja Sideettevõtete ja -koondiste Assotsiatsiooni esimees Aleksandr Tizjakov. Komitee kuulutas 19. augusti varahommikul end organiks "riigi juhtimiseks ja erakorralise seisukorra režiimi tõhusaks elluviimiseks". Janajev allkirjastas seadluse, milles teatas, et asus alates 19. augustist 1991 täitma Nõukogude Liidu presidendi kohuseid "seoses Mihhail Gorbatšovi võimetusega täita oma NSV Liidu Presidendi kohuseid tervislikel põhjustel."
Pihkva dessantpolgu Tallinna retk
1991. aasta augustiputši käigus saadeti Eestisse 76. kaardiväe õhudessantdiviisi 234. õhudessantpolk Pihkvast, 19. augustil sõitis Luhamaa piiripunktist läbi Pihkva 76. õhudessantdiviisi soomuskolonn, kes saabus 20. augustil Tallinna, piiras 21. augusti hommikul Tallinna teletorni ning lahkus järgmisel ööl Eestist.
76. kaardiväe õhudessantdiviis osales 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses mitmete rahutuste ja konfliktide mahasurumises Armeenias, Aserbaidžaanis, Gruusias, Kõrgõzstanis, Põhja- ja Lõuna-Osseetias.
Tallinnas asusid vabatahtlikud 20. augustil kaitsma Toompead, Raadiomaja, Telemaja Gonsiori tänaval ja Ajakirjandusmaja Pärnu maanteel. Rahvarinne korraldas Vabaduse väljakul miitingu, kus nõuti Eestile iseseisvust.
Telemaja kaitsmine
Nõukogude armee üksuste raadioside pealtkuulamise tulemusel laekus Aadu Jõgiaasa poolt organiseeritud sidekeskuses teave, et Pihkva dessantväelased ründavad õhtul Eesti Televisiooni hoonet aadressil Gonsiori tänav 27. Grupp Eesti Riikliku Piirikaitseameti piirivalvurite enesekaitseinstruktoreid saabus 20. augustil 1991 Tallinna ja julgestas 21. augustil Vabaduse platsil miitingut ning saadeti pärast miitingu lõppemist telemaja juurde, telemaja seest kaitsma. Ülesanne oli kaitsta telemaja töötajaid ja eriülesanne tagada "Aktuaalse kaamera" eetrisse jõudmine sel õhtul nii kauaks kui võimalik. Telemaja kaitsjate relvadeks olid Ameerika-tüüpi käepidemetega kumminuiad ja gaasimaskid, telemajja saabusid hiljem vabatahtlikult ka neli politseinikku, kes olid kaasa võtnud teenistusautomaadid ja püstolid. Nõukogude sõjatehnika sissesõidu takistamiseks olid tänava otstele paigutatud rasked veoautod, mis sel otstarbel koormati ka kruusaga. Mõned autod täideti ka kütusepaakidega, et need vajadusel süüdata.
Teletorni kaitsmine
pisi|left|[[Tallinna teletorn]] 21. augustil 1991 varahommikul ründasid Tallinna saabunud Pihkva õhudessantüksuse võitlejad Tallinna teletorni, püüdes seda enda kätte haarata, et katkestada ETV ja ER programmi edastamist. Kell 4 hommikul hõivasid dessantväelased Pirital teletorni territooriumi, 22. korrusel asuvasse torni tehnilisse keskusse barrikaadisid end tehnilise keskuse kaitsjad.
Kell 6.08 alustas Nõukogude armee raadioside segamist Eesti Vabariigi salajane sideüksus, mille tulemusena katkes mitmeks tunniks ründavate Nõukogude armee väeüksuste omavaheline side ja samuti kontakt operatsiooni juhtiva staabiga. Kella 14 paiku saabusid teletorni juurde jalaväe soomusmasinad. Teletorni 22. korruse raadioreleeliinide aparaadiruumi, kus viibisid valveoperaator, üks kodukaitsja ja kaks politseireservi töötajat, dessantväelastel murda ei õnnestunud.
Otsus Eesti riiklikust iseseisvusest
20. augusti hilisõhtul teatas Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Eesti Vabariigi taastamisest ja rahvast kutsuti üles kaitsma strateegilisi positsioone, näiteks teletorni.
20. augustil 1991 pöördus Eesti Vabariigi Ülemnõukogu ka maailma riikide parlamentide ja valitsuste poole järgmise avaldusega:
22. augustil 1991 teatas Pariisis viibinud Vene NFSV välisminister Andrei Kozõrev, et Venemaa tunnustab Balti riikide iseseisvust ja 22. augustil 1991 tunnustas Island esimese lääneriigina Eesti Vabariigi iseseisvust.
24. augustil 1991 taastunnustas Vene Föderatsioon ametlikult Eesti Vabariiki kui iseseisvat riiki.
Plii
pisi|[[Elektrolüüs|Elektrolüütiliselt rafineeritud puhta (99,989%) tehislikult oksüdeeritud plii mügarad ja kõrgelt puhas (99,989%) 1 cm3 suurune pliikuup]]
Plii (ladina keeles plumbum, sümbol Pb; vananenud termin: seatina ) on keemiline element järjekorranumbriga 82, kuulub metallide hulka.
Looduses on pliil 4 stabiilset isotoopi, massiarvudega 204, 206, 207 ja 208 (teistel andmetel 5, sealhulgas massiarvuga 202 ). Isotoope 206 (RaG), 207 ja 208 tekib looduses pidevalt teiste elementide radioaktiivsel lagunemisel ja seda niivõrd suures koguses, et plii isotoopkoostis oleneb leiukohast ja tema aatommassi ei ole võimalik täpselt anda. On andmeid, et see on 207,2 g/mol.
Plii on väga mürgine, metallidest on mürgisemad ainult kaadmium ja elavhõbe.
Füüsikalised omadused
Puhas plii on sinaka läikega hõbevalge, pehme raskmetall. Tihedus normaaltingimustel on 11,34 g/cm³, kõvadus Mohsi järgi 1,5.
Sulamistemperatuur 327,46 °C ja keemistemperatuur 1751 °C.
Plii on halb soojus- ja elektrijuht.
Plii pakub väga head kaitset radioaktiivse kiirguse ja röntgenikiirguse vastu.
Keemilised omadused
Plii oksüdatsiooniastmed ühendites on 2 ja 4.
Plii on vastupidav hapniku, vee ja hapete suhtes; mõnel juhul tekib pinnale oksiidikiht, mis ei lase edasistel reaktsioonidel toimuda. Näiteks õhu käes tuhmub plii väga kiiresti (kattub oksiidikihiga).
Leidumine
Plii on tuntud metall, kuigi maakoores on seda vähe (14 osakest miljoni kohta ehk 14 ppm).
Loodusliku päritoluga vees on plii sisaldus väga väike (ookeanis keskmiselt 0,03 mg/l ja jõgedes 0,2–8,7 mg/l).
Sademed sisaldavad samuti pliid, paikkonniti on see erinev, varieerudes 0,0008–69 μg/l vahel. Sademete pliisisaldus Eestis on 1–8 μg/l.
Ajalugu
Kõige vanemad plii kasutuskohad on leitud Türgist (pliist helme, umbes 6500 eKr).
Kasutamine
pisi|Radiatsioonivarjestuseks kasutatavad pliist tellised
Toodangult on plii metallide seas kõrgel viiendal kohal (raua, alumiiniumi, vase ja tsingi järel).
Pliid kasutatakse muuhulgas autode akudes koos väävelhappega (vaata pliiaku).
Kasutatakse ka kaablikatete, haavlite, konteinerite ja soolade tootmisel ning ka klaasi- ja emailitööstuses.
Karin Paulus
Karin Paulus (sündinud 9. aprillil 1975 Tallinnas) on eesti kunstiteadlane.
Haridus
Ta on lõpetanud Tallinna 42. Keskkooli. Paulus on kaitsnud Eesti Kunstiakadeemias kunstiteaduse erialal bakalaureuse- ja magistrikraadi, olnud samas doktoriõppes. Täiendanud end Tartu Ülikoolis, Kesk-Euroopa Ülikoolis ja Helsingi Ülikoolis.
Akadeemiline tegevus
Ta on Eesti Kunstiakadeemia disainiajaloo ja Tallinna Tehnikakõrgkooli arhitektuuri- ja linnaehituse ajaloo õppejõud, 2012–2014 sisearhitektuuri- ja mööblidisaini osakonna külalisdotsent ja -teadur. Samuti olnud õppejõud Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja Tallinna Tehnikaülikoolis, Mainoris ja Euroülikoolis.
Tegevus ajakirjaniku ja suhtekorraldajana
Karin Paulus on olnud ajakirja Eramu & Korter peatoimetaja; 2004–2014 Eesti Ekspressi arhitektuuri- ja disainitoimetaja; praegu vabakutseline kriitik. Ta kirjutab arhitektuurist, tarbekunstist, tootedisainist.
Aastatel 2014–2016 oli ta Disainiöö festivali kommunikatsioonijuht.
Poliitiline tegevus
Paulus kuulub 2018. aastast Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 236 häält ning ei osutunud valituks.
Sport
Tegelnud aastaid sõudmisega. Tulnud Eesti lahtistel meistrivõistlustel 8+ paatkonnas 1996. aastal II kohale ja 1997. aastal III kohale.
Isiklikku
Ta on 1997. aastast abielus, peres on kaks tütart ja kaks poega.
Tasmin Archer
Tasmin Archer (sündinud 3. augustil 1963 Bradfordis) on inglise naispoplaulja.
Dzintars Ābiķis
pisi|Dzintars Ābiķis Dzintars Ābiķis (sündinud 3. juunil 1952 Ventspilsis) on Läti poliitik.
A Broken Frame
"A Broken Frame" on ansambli Depeche Mode'i teine stuudioalbum, mis anti välja aastal 1982.
Dzintars Ābiķis
Ta lõpetas 1980. aastal Läti Riikliku Ülikooli (geograafiateaduskonna).
A Broken Frame
Album lindistati pärast seda, kui Vince Clarke oli bändist lahkunud ja koos Alison Moyet'ga moodustanud ansambli Yazoo. On teada, et see album ei kuulu bändiliikmete lemmikute hulka.
Dzintars Ābiķis
Ta valiti 1990 Rahvarinde kandidaadina Läti NSV Ülemnõukogu saadikuks ja ta on olnud hiljem kõikide Saeima koosseisude liige kuni 2014. aastani. 2014. aasta Läti parlamendivalimistel ta ei kandideerinud. 2011. aastast kuulub parteisse Ühtsus.
A Broken Frame
"A Broken Frame" on ainuke album, mille lugusid ei olnud kontsertalbumil "101" ja kogumikul "Remixes 81-04".
Speak & Spell
"Speak and Spell" on briti synth-pop-bändi Depeche Mode'i debüütalbum. See on Depeche Mode'i albumitest ainus, mille esituskoossseisu kuulub ka Vince Clarke, kes hiljem kuulus ansamblitesse Yazoo ja Erasure. Clarke kirjutas enamiku selle albumi lugudest, mistõttu on "Speak & Spell" Depeche Mode'i hilisemast loomingust popilikum ja uusromantilisem.
Album jõudis Suurbritannias kümnendale kohale. Suurimaks hitiks sai lugu "Just Can't Get Enough".
USA variant
* – autor Martin Gore
Singlid
"Dreaming of Me" oli Depeche Mode'i esimene singel, kuid jõudis briti edetabelis vaid 57. kohale ja seetõttu ei ilmunud see algselt "Speak and Spell" albumil, kuid lisati albumi USA versioonile "I Sometimes Wish I Was Dead" asemele.
Hans Kuben
Ta sündis taluomaniku peres.
Ta lõpetas 1901 nooremleitnandina Moskva sõjakooli ja teenis kuni 1910. aastani Venemaa keisririigi sõjaväes, seejärel siirdus politseiteenistusse, teenis Rakveres ja Peterburis.
1917. aastal teenis ta Venemaa sõjaväes, oli seejärel bolševike käes pantvangis kuni Vabadussõja lõpuni.
1920. aastal astus Eesti politsei teenistusse, oli 1920–1921 Tallinna Linna Politseivalitsuse ülem ja  15. aprillist 1921–1923 Politsei Peavalitsuse ülem, seejärel läks erru. 1928. aastal astus ta uuesti politsei teenistusse raudteede politseikomissari ja hiljem raudteede prefektina.
1935. aastal sai ta Kotkaristi III klassi teenetemärgi.
Arreteeriti NKVD poolt 16. septembril 1940.
Meistriliiga (täpsustus)
Meistriliiga võib tähendada mitut liigat:
Matthias Siegmann
Matthias Siegmann (1607 Altenhaus Magdeburgi lähedal, Brandenburgi mark – 1696 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Siegmann immatrikuleeriti 2. mail 1629 Wittenbergi ülikooli. Oli 4. oktoobrini 1635 Salzwedeli (asub praeguse haldusjaotuse järgi Saksi-Anhalti liidumaal).
Oli arvatavasti juba aastast 1636–1640 Haapsalu Püha Johannese koguduse adjunktõpetaja (Heinrich Lindemanni abiline vaimulikus ametis), aastal 1641 (andis ametivande 11. mail 1641) sama koguduse abiõpetaja, aastatel 1641–1657 sama koguduse õpetaja. Piiskopi visitatsioonil aastal 1639 nõuti hingekarjaselt, et ta õpetaks Stahli manuaali alusel katekismuse viit peatükki, palveid ja pihisõnu ning kuidas neid hiljem palvetes kasutada. Kõrvaldati 12. veebruaril 1657 ametist kui fanaatik ja impos mentis (aru kaotanud). Tema sooviks oli kõik rahvad ühte usku liita, oli tugevalt mõjutatud sünkretismi ideoloogiast. Läks Saksamaale, kus kulutas ära kogu oma varanduse ja pöördus seejärel Eestimaale tagasi. Kutsuti aastal 1667 Anna koguduse abiõpetajaks tingimusel, et ei jutlusta enam oma usulisi vaateid. Oli Anna koguduse abiõpetaja aastatel 1667–1680. Andis seejärel vanaduse tõttu koguduse teenimise üle väimehele Johannes Victorinus Boretiusele ning elas ise Tallinnas. Ta maeti 9. juulil 1696 Tallinna Niguliste kirikusse.
Isiklikku
Tema väimees Johannes Victorinus Boretius oli Anna koguduse adjunktõpetaja, Saarde Katariina koguduse õpetaja, Rõuge Maarja koguduse õpetaja, hooldades ka Vastseliina Katariina kogudust.
Naine
pisi|100px|Naissoo sümbol on ka [[Veenuse sümbol]] Naine on naissoost täiskasvanud inimene (mitte mees soo järgi ning mitte tüdruk ega neiu vanuse järgi). Mõistet naine kasutatakse bioloogilise soo, kultuurilise või sotsiaalse rolli või nende kõigi eristamiseks.
Naised on võimelised lapsi sünnitama ja neid seejärel oma rinnapiimaga toitma.
Tavaliselt peetakse naiseks inimest, kellel on sünnil välise vaatluse ja sugukromosoomide järgi määratud sooks naine.
Tõnu Sal-Saller
Ta lõpetas 1965. aastal Tallinna Muusikakooli fagoti erialal.
1964. aastast mängis Eesti Raadio Sümfooniaorkestris. Lisaks mängis ansamblites Admiral ja Levimo saksofoni ja klarnetit.
1995. aastast orkestri Nissi Trollid juht.
Isiklikku
Tema poeg on Hendrik Sal-Saller. 5. mail 2019 toimus Nissi kultuurimajas Tõnu Sal-Salleri 80. sünnipäeva tähistav kontsert. Seal esinesid teiste hulgas Hendrik Sal-Saller, orkester Nissi Trollid ning kaheks looks tuli kokku ka ansambel Admiral (Tõnu Sal-Saller, Tiit Varts, Ain Varts, Rein Roos, Tõnis Kõrvits jt).
Silinderliiges
pisi|Silinderliiges on joonisel number 5 Silinderliiges on liiges, mis saab ainult pöörduda ümber oma telje ja seega võimaldab teha pööravaid liigutusi.
Silinderliiges on näiteks inimesel esimese kahe kaelalüli (kandelüli ja telglüli) vahel.
Todd Abernethy
Todd Abernethy (sündinud 24. juulil 1984) on ameerika korvpallur, kes mängib 2012. aastast Poola klubis Energa Czarni.
Todd Abernethy on lõpetanud Mississippi Ülikooli.
Ta on 185 cm pikk.
2006/2007 mängis ta NCAA I divisjonis Ole Miss meeskonnas. 2008–2009 mängis võistkonnas Barons LMT Riga. 2009–2011 mängis Tartu Ülikool/Rocki meeskonnas.
Flash Airlines
Flash Airlines ehk Flash Air oli tšarterlendudega tegelev Egiptuse eralennufirma, mille kontor asus Kairos ja mis oli osa turismifirmast Flash Group. Viimane on asutatud 1985. aastal ja omab autosid, kruiisilaevu ja restorani Kairos.
Lennukipark
Ettevõttel oli kuni 3. jaanuarini 2004 kaks 1993. aastal valmistatud lennukit Boeing 737-300. Korraldati rahvusvahelisi ja Egiptuse-siseseid odavaid reisilende.
Õnnetused
3. jaanuaril 2004 kukkus lennul FSH604 sõitev lennuk veidi aega pärast Sharm ash-Shaykhist õhkutõusmist Punasesse merre. Pärast õnnetust ütles Šveitsi Föderaalse Lennundusameti esindaja, et oktoobris 2002 tehtud rutiinsel ülevaatusel avastati ühel Flash Airlinesi lennukil turvalisusprobleemid. Et ettevõte turvalisusmurele piisavalt ei reageerinud, siis ei lubatud tal enam lennata Šveitsi ega Šveitsi kohal. Egiptuse tsiviillennundusminister Ahmed Shafiq ütles, et Šveitsi süüdistused on alusetud ning ministeeriumil on ülevaatusdokumendid, mis tõestavad, et Flash Airlinesi lennukid on turvalised. Ettevõtte peapiloot Hassan Mounir väitis, et lennukeeld Šveitsi kohal ei olnud seotud turvalisusega, vaid endise omaniku finantsprobleemidega. Küll aga kinnitas ta, et üks ettevõtte lennukitest süttis lennul Sharm-as-Shaykhist Bolognasse oktoobris 2002. Lennuk tegi hädamaandumise Ateena lennuväljalt. Parempoolne mootor oli leekides.
Hoolimata Šveitsi otsusest jätkas ettevõte lende Euroopa maadesse, sealhulgas Prantsusmaale ja Itaaliasse. Ka Prantsusmaal toimusid tehnilised ülevaatused, kuid kõik leiti korras olevat. Prantsuse lennundusvõimude teatel ei olnud nad teadnud, et Šveitsi õhuruum on ettevõttele suletud. Šveitsi esindaja väitel informeeriti teisi riike, sealhulgas ka Prantsusmaad. Ka Soome lennuamet lubas septembris 2003 Flash Airlinesil teha tšarterlende Soomest Egiptusse. Luba kehtis detsembrini 2003. Pärast õnnetust selgus, et Šveitsist oli juba oktoobris 2002 Soomet e-kirja teel hoiatatud ning saadetud kokkuvõte ja ülesvõtted kahelt üllatusülevaatuselt, kuid see e-kiri oli kogemata tähele panemata jäänud.
Pärast õnnetust on ettevõtte teine lennuk ülevaatuseks lennud katkestanud. Ta jätkab lende ainult juhul, kui ta osutub turvaliseks.
Lennufirma kinnitusel on tema lennukid varustatud uusimate navigatsiooniseadmetega ja pilootidel on lennatud vähemalt 5000 lennutundi.
Salumä mõis
Salumä mõis (saksa keeles Sallomä) oli Samma mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Samma küla lähedal Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas.
Allan Murdmaa
Allan Murdmaa (4. august 1934 Tallinn – 15. november 2009) oli eesti arhitekt.
Allan Murdmaa lõpetas Tallinna 22. Keskkooli 1952. aastal. Ta õppis aastatel 1952–1958 Moskva Arhitektuuriinstituudis.
Allan Murdmaa töötas aastatel 1958–1960 Eesti Projektis, 1960–1962 Tallinna peakunstnikuna, 1963–1968 ja 1970–1976 õppejõuna Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis, 1968–1970 Viljandi TSN TK ehitus- ja arhitektuuri osakonnas ning 1976–1981 ja 1987–1992 Eesti Maaehitusprojektis.