cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaubi mõis
Kaubi mõis (ka Uue-Pornuse mõis; saksa keeles Neu-Bornhusen) oli rüütlimõis Halliste kihelkonnas Pärnumaal.
Mõisa omanikud olid Schlippenbachid.
Kasari mõis
Kasari mõis, Kassari mõis (saksa keeles Kasargen, (Gut) Kasargen; Klein-Kesküll; Kiwiszel; Kasarien; klein Käskül; vene keeles Мз. Казаргенъ; Им. Казаргенъ) oli rüütlimõis Kirbla kihelkonnas Läänemaal.
Mõisa omanikud olid Bodiscod, viimane omanik advokaadist Alexander Eduard Woldemar von Bodisco. 1867. aastal võttis Kasari mõisa rendile eestlasest rentnik Ollino, Kasari mõis oli kahe inimpõlve jooksul rendil, kokku üle 50 aasta.
Zalkšciems
Zalkšciems on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Kuldīga piirkonnas Vārme vallas. Küla asub valla loodeosas Venta jõe kaldal ja jääb valla keskusest Vārmest 15, piirkonna keskusest Kuldīgast 19 ning Riiast 156 kilomeetri kaugusele.
Küla tekkis endise Daurāti metskonna juurde. Külas Ventasse suubuval Daurātupe jõel asuvad kalatiigid.
Detsember 2016
2016. aasta detsember algas neljapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast laupäeval.
Gurk (Kärnten)
Gurk (sloveeni: Krka) on turulinn ja endine piiskopitool Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Gurk on ümbritsetud alpiniitude ja suurte kõrgete metsadega. See tähistab hõredalt asustatud Gurktali keskkohta. Gurkist allavoolu asub väikelinn Straßburg, mille kindlusest Gurki piiskopid valitsesid.
Linnaosad: Pisweg, Gruska, Gurk
Ajalugu
Gurki nimi ("die Gurgelnde" või "korisev") tuleb samanimeliselt jõelt. Ala asustati u. 2000 aastat tagasi, kuid see saavutas tähtsuse alles pärast seda, kui Baieri liidendas Kärnteni.
Pärast abikaasa ja poegade surma asutas Püha Hemma von Gurk praeguse Gurki turuplatsile usumaja. Kuid Gurki klooster ei kestnud kaua: selle asukohta kasutas Salzburgi peapiiskop, kelle tool oli Kärnteni põhjaosas, 1072. aastal äsjaasutatud Gurki piiskopkonna toomkiriku ja piiskopipalee jaoks. Gurk oli piiskopitool 1787. aastani; selle residents on nüüd Klagenfurdis.
25. juunil 1988 külastas toomkirikut paavst Johannes Paulus II ja palvetas krüptis Püha Hemma haual. Paavsti esimene visiit Kärnteni ajaloos oli suur meediasündmus ja tõi tuhandeid inimesi vabaõhumissale toomkiriku ette.
Gurk nimetati Euroopa Nõukogu poolt 1998. aastal "Euroopa omavalitsuseks".
Calistrat Cuțov
pisi|Simion ja Calistrat Cuțov (paremal) Calistrat Ilie Cuțov (sündinud 7. mai 1948; Smârdanul-Nou, Brăila maakond) on Rumeenia endine poksija.
Rumeenia meistrivõistlustel
Ta oli kokku üheksakordne Rumeenia meister – kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1968–1969, I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1970, 1972–1974 ja 1976–1977 ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1975. aastal.
Kaasaegsetel olümpiamängudel
Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ronald Harrisile (USA) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Maailmameistrivõistlustel
Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974), kus kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Vladimir Kolevile (Bulgaaria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Euroopa meistrivõistlustel
Ta võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 18. Euroopa meistrivõistlustel (Bukarest, 1969) kuldmedali ja Euroopa meistriks.
Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) hõbemedali 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971), hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Ulrich Beyerile (Ida-Saksamaa) ning pronksmedali 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Bogdan Gajdale (Poola) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Isiklikku
Tema noorem vend Simion Cuțov oli samuti tuntud Rumeenia poksija.
1. Detsembri Ülikool
pisi 1. Detsembri Ülikool (rumeenia keeles Universitatea 1 Decembrie 1918 din Alba Iulia) on ülikool Rumeenias Alba Iulias. Ülikooli nimi viitab sellele, et 1. detsembril 1918 liideti Transilvaania Rumeeniaga. Leping kirjutati alla Alba Iulias.
Ülikool asutati 1991.
Eesti Teatriliidu muusika-, balleti- ja tantsulavastuste eriauhind
Aastatel 2005–2014 anti selle asemel välja sõna-, muusika-, balleti- ja tantsulavastuste žürii eriauhinda ja alates 2015. aastast (2014. aasta loomingu põhjal) hakati sõna-, muusika-, balleti- ja tantsulavastuste žürii eriauhinna asemel omakorda välja andma etenduskunstide ühisauhinda.
Guttaring
Guttaring (sloveeni: Kotarče) on linn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Marssalikepp
thumb|[[Kolmas riik|Saksa admiral Erich Raeder 1940. aastal marssalikepiga (Großadmiralsstab)]] pisi|[[Preisimaa marssalikepp 1895. aastast]] Marssalikepp on marssali (või muu kõrgema sõjaväelase) tunnuseks olev sau.
Traditsiooniliselt on see valmistatud puidust ja/või (vääris)metallist ning kaunistatud vääriskividega. Sauale on jäädvustatud omaniku ja andja nimed ning saamise põhjus.
Nõukogude Liidu marssalite tunnuseks oli kaelaskantav marssalitäht.
Jon Steele
Jon Steele (sünninimi Denis Lynn Steele; sündinud 1950 Spokane'is) on Šveitsis elav Ameerika ajakirjanik ja kirjanik.
Alfred Pisuke (viiuldaja)
Alfred Pisuke (3. oktoober 1926 Valga – 7. aprill 2009 Stockholm) oli eesti viiuldaja ja dirigent.
Saksamaalt põgenes Pisuke läbi Taani Rootsi, kuhu jäi elu lõpuni. Seal jätkas ta ka viiuliõpinguid. 1955. aastal sai stipendiumi, millega täiendas end Nathan Milsteini käe all Siena Muusikaakadeemias Itaalias. Järgmisel aastal andis ta Stockholmis esimese soolokontserdi.
Alfred Pisuke töötas Rootsi Raadio meelelahutusorkestris, seejärel Raadio Sümfooniaorkestris. Ta harrastas ka ansamblimängu ning oli sagedane solist muusikaõhtutel Stockholmi Eesti Majas. Alfred Pisuke tutvustas Eesti viiulimuusikat, eriti Eduard Tubina ja Kaljo Raidi loomingut, tehes ka esiettekandeid. Klaveril saatis teda kaua Hilma Nerep-Mossin, viimastel aastatel Klarika Kuusk.
Pärast 1991. aastat taastas ta sidemed Eestiga, olles varem esinenud ka USA ja Kanada eestlaste ees. Tänapäeva Eesti muusikast väärib mainimist koostöö Ester Mäega tema viiuliloomingu tutvustajana Stockholmis.
Alfred Pisuke kuulus pikka aega Eesti Kultuuri Koondise juhatusse.
Xeon
Xeon on Inteli mikroprotsessor serveritele ja tööjaamadele ning võimaldab luua mitme füüsilise protsessoriga süsteeme. Xeonile on konkurendiks AMD Opteron.
Intel Xeon (NetBurst)
2001. aasta keskpaiku tutvustas Intel teise põlvkonna Xeoni protsessorit, mis põhines NetBursti arhitektuuril sarnaselt Pentium 4-ga. Alates teisest põlvkonnast kasutati Xeoni omaette tootenimena. Teise põlvkonna lõpus kasutati ka esimesi kahetuumalisi protsessoreid.
Intel Xeon (Core)
Kolmas põlvkond toodi turule 2006. aastal. See põhines Intel Core arhitektuuril ning 2-, 4- ja 6-tuumalistel protsessoritel. Esimest korda toetati ka ühe protsessoriga süsteeme (Xeon UP).
Intel Xeon (Nehalem)
Neljas põlvkond sai kättesaadavaks märtsis 2009 ning põhines Nehalemi arhitektuuril ja i7 tehnoloogial.
Intel Xeon (Sandy Bridge)
Viienda põlvkonna protsessorid põhinevad Inteli Sandy Bridge tehnoloogial ning saabusid turule 2011. aasta jaanuaris.
Hubert de Givenchy
pisi|Hubert de Givenchy (1972) Hubert de Givenchy (sünninimi Hubert James Marcel Taffin de Givenchy; 21. veebruar 1927 Beauvais – 10. märts 2018 Pariisi lähedal) oli prantsuse moelooja, 1952. aastal asutatud Givenchy moemaja rajaja.
Xeon
Nimetamise süsteem
Kui esimese põlvkonna Xeoni protsessorite puhul kasutati lihtsalt protsessori mudeli nime ja lisati sellele "Xeon" ning taktsagedus (Petntium III Xeon 500), siis alates 2011. aastast on nimetamissüsteem järgmine.
Hubert de Givenchy
Krahv Hubert James Marcel Taffin de Givenchy sündis 21. veebruaril 1927 Givenchy markii Lucien Taffin de Givenchy noorema pojana. Tema vanem vend Jean-Claude de Givenchy oli hilisem firma Parfums Givenchy juht.
Givenchy õppis Pariisi kuulsas kunstikoolis École des Beaux-Arts'is.
Tema muusaks peetakse Audrey Hepburni, keda Givenchy riietas sellistes filmides nagu "Sabrina", "Funny Face" ja "Hommikueine Tiffany juures". Viimases neist kandis Hepburni kehastatud Holly Golightly 'väikest musta kleiti', kokteilikleiti, mis on tõusnud ikooni staatusesse. Audrey Hepburnile pühendas ta ka parfüümi "l'Interdit".
Lisaks Audrey Hepburnile kandsid tema loomingut sellised moeikoonid nagu Grace Kelly, Jacqueline Kennedy Onassis, Wallis Simpson, Jane Fonda ja paljud teised.
Hubert de Givenchy suri 91-aastaselt Pariisi lähedal asuvas lossis une pealt.
Kuivarahu (Väinameri)
Kuivarahu on Lääne maakonnas Haapsalu linnas Väinameres asuv saar (rahu). Kuivarahu on loevee ajal vee all.
Rahu koordinaadid on.
Elektronika
Elektronika (vene Електроника) kalkulaatorid olid Nõukogude Liidus matemaatikatehete sooritamiseks valmistatud seadmed, mille tootmist alustati 1973. aastal Moskva tehases Angstrem. Praegu kasutab Venemaa Föderatsioonis sama brändinime Novosibirskis asuv tehas, mis toodab Elektronika-seerias peale mõningate kalkulaatorimudelite ka teaduslikku mõõteaparatuuri.
Teerajaja – taskukalkulaator Elektronika B3-04
Esimeseks teadaolevaks laiatarbekalkulaatoriks kirjeldatavas temaatikas võib lugeda kalkulaatorit Elektronika B3-04. Selle ideoloogiliseks alguseks oli august 1973, mil Nõukogude Liidu tehnoloogiatööstuse autoriteedid seadsid eesmärgiks luua viie kuu jooksul mikroprotsessoril ja LCD-l põhineva väikesemõõdulise kalkulaatori, mida võiks toota seeriatootmises. Sellele eesmärgile pühendus otseselt 27 spetsialisti, kes ehitasid järgnenud kuude jooksul valmis kalkulaatori Elektronika B3-04, alustades skitseeringutest ja lõpetades töötava prototüübiga. Arvestades transistoride ajastu algusperioodi, oli püstitatud eesmärk tehnoloogiliselt komplitseeritud – alustades tootmisprotsessi juurde kuuluva tehnika väljaarendamisega, ehitati keskse detailina valmis protsessori kristallelement suurusega 5×5 mm, millesse suudeti mahutada 3400 transistori. Sealjuures kasutati lausintegreerimise meetodit (inglise: Large Scale Integration ehk LSI).
Juba 1974. aasta alguses algas "elektroonseks päkapikuks" ristitud kalkulaatori Elektronika B3-04 laiatarbemüük. Vastavalt nn nõukogude nomenklatuuripoliitikale fikseeriti seadme lõplikuks müügihinnaks 220 rubla.
Tehnilised andmed
Kalkulaatori ekraani puhul on tegemist vedelkristallide tehnoloogiaga (inglise: Liquid Crystal Display ehk LCD), konkreetsemalt COS-LCD-ekraaniga, mida firma SHARP hakkas kasutama juba mõnda aega varem. Akronüüm COS (inglise Crystal on Substrate) tähistab siinkohal meetodit, kus numbreid kuvav klaasist ekraan on paigutatud eraldi detailina omakorda klaasist loogikaplaadile, mis tervikuna toimib elektrivoolu juhtiva elemendina. Selle tehnoloogiliselt keerulisem ülesehitus ja suurem finantskulu andis hilisemate kalkulaatorite tarbeks tõuke eraldi kapslilaadse LCD-ekraani loomisele, mis joodeti vastupidavamale plastist loogikaplaadile.
Toiteallikana kasutas see kalkulaator tänapäevase AA-tüüpi 1,5 V patareiga praktiliselt ekvivalentset vooluelementi A316.
Mõõtmed: 118×78×20 mm, kaal ligikaudu 200 g.
Funktsionaalsuse baasiks on piltide järgi tuvastatavad neli mikroskeemi: mikroprotsessor К145ИП1 (K145IP1), andmeregister К145АП1 (K145AP1), indikaatorite juhtplokk К145ПП1 (K145PP1) ja operatsiooniregister К145ИП2 (K145IP2).
Rakendused
Kalkulaatori klaviatuur koosneb 17 klahvist. Aparaadiga saab sooritada nelja aritmeetika põhitehet (korrutamine, jagamine, liitmine ja lahutamine), kuid seda mõningase erinevusega tänapäevaste kalkulaatoritega. Põhiliseks erinevuseks on tehete järjekord – B3-04 seda ei arvestanud. Selgituseks on konkreetne näide: arvutades 2+3*4, antakse vastuseks 20, kuigi korrektne vastus oleks 14. Samuti tuleb liitmis- ja lahutamistehete osas arvestada asjaoluga, et süsteem tegeleb vaikimisi ainult liitmisega, mistõttu tehete sooritamisel on vaja klahvide abil fikseerida, kas arv on positiivne või negatiivne.
Mälu kasutuselevõtt – Elektronika B3-18
pisi|Elektronika B3-18A. Foto erakogust
Mudelit Elektronika B3-18 hakati tootma 1976. aasta alguses. Seda loetakse esimeseks nn inseneride mikrokalkulaatoriks, millel on tänapäevastele kalkulaatoritele omaseid primaarseid ja sekundaarseid funktsioone. Nende omavaheliseks ümberlülituseks on mõeldud F-nupp (inglise function, vene функция). Kalkulaatorite, sh ka Elektronika B3-18 mudeli edasine areng kätkes endas laiendatud funktsionaalsust – arvutusseade oskas lisaks aritmeetika põhitehetele veel astendada, juurida, leida pöördväärtusi, naturaal- ja kümnendlogaritme ning trigonomeetriliste ja arkusfunktsioonide väärtusi. Seadmega kaasas olnud juhendist on võimalik lugeda, et kalkulaator valmistati eelkõige Nõukogude Liidu üldhariduskoolide vanemate klasside õppeprotsessi parandamise ja täiendamise eesmärgil. Seadet tutvustavast bukletist on võetud eeltoodud fakti kinnitav tsitaat: "… töö algas alles 1976/77. õppeaasta III veerandil. Seni polnud koolides arvuteid lihtsalt olemas.".
Tehnilised andmed
Kalkulaatori klaviatuur koosneb 20 arvutusteks ette nähtud klahvist, kaheks lisaklahviks on seadme lülitusnupp ning radiaan- ja kraadimõõdustiku seadmisnupp.
Ekraani osas on LCD-lt mindud üle vaakumfluorestsentstorule, mis võimaldab kuvada kuni 8 sümbolit.
Toitena kasutab arvuti kahte võimalust: vastava adapteri abil vahelduvvooluvõrku ja nelja AA-laadse patarei baasil sisetoidet.
Kõnealusest kalkulaatorist tehti mitu edasiarendust (mudelid B3-18A ja B3-18M), mille käigus muudeti vähesel määral seadme gabariite ja värvitooni ning patareide osas mindi üle tüübile Д-0.55C (D-0.55S), mis lääne tehnoloogiates on tõenäoliselt tundmatu ja ebastandardne lahendus. Viimast kutsuti selle välimuse pärast ka "maamiiniks". Kirjutise autor on mitmete baasmudelite edasiarenduste puhul täheldanud ka patareitoite võimaluse kadumist, mis teoreetiliselt võis tähendada, et teatud seadmetüüpe kasutati rohkem statsionaarsetena (nt kontoritöö). See vihjab omakorda kalkulaatorite defitsiitsusele, seda iseloomustab ka seadme märkimisväärne omahind, mis mudeli B3-18 puhul oli fikseeritult 220 rubla.
Kalkulaatori põhielemendiks on juhitav mikroskeem (protsessor) К145ИП7П (K145IP7P). Visuaalsel vaatlusel ei ole loogikaelementidest rohkem detaile eristatavad, mistõttu võib järeldada, et operatsiooniregister ja mälu on integreeritud ühtsesse protsessorikivisse.
Rakendused
Hoolimata kalkulaatori metoodilisest võimekusest, vajab seegi isend kasutajapoolset sekkumist isegi tehete järjekorraga arvestamisel. Olgu konkreetseks näiteks vaja arvutada avaldise 345 * 25 – 2396 väärtus. Selle leidmiseks tuleb kõigepealt lasta arvutil leida korrutise väärtus – sisestada korrutustehe ja anda nupu ZAP (vene спасать, eesti 'salvestama') abil käsk, mille tulemusena salvestatakse korrutise väärtus mällu. Lahutades viimasest tulemusest arvu 2396, viiakse vahetulemus koos korrutisega mällu, pärast mida tuleb nupu IP (vene из памяти, eesti 'mälust välja') abil lõpptulemus ekraanile kuvada. Tehet kui tervikut ei ole võimalik ekraanil vahetult näha – vastavalt tehete arvule võetakse kasutusse nii mitu registrit, kui on tehteid. Vahetulemuste mälust väljatoomisel pidi kasutaja sisuliselt meeles pidama või üles kirjutama, milline tehe millisele operatsioonile vastab. Hilisemates programmeeritavate tsüklitega kalkulaatorites muutus ülestähenduste tegemine paberkandjale oluliselt aktuaalsemaks. (Selle tõestuseks on eri kalkulaatorite puhul leitud kaasasolevate aksessuaaride hulgast hulganisti käsikirjalisi arvutusi.)
Programmeeritavate mikrokalkulaatorite tulek – Elektronika B3-34
pisi|Elektronika B3-34 – üks esimesi programmeeritavaid mudeleid. Foto erakogust Elektronika B3-34 tulekuga 1970. aastate lõpul algas programmeeritavate kalkulaatorite populaarsuse tõus. Kuna kalkulaator oli mõõtmetelt väike, kuid samas võimalusterohke, kasutati seda ka abivahendina teadustöö tegemisel. Aastate jooksul on sellele kalkulaatorile programmeeritud nii analüütilisi matemaatikaprogramme kui ka fiktiivsemaid arvutimängulaadseid algoritme. Kalkulaatori üheks omapäraks on võrdusmärki tähistava klahvi puudumine. Võrdusmärgi kasutamine klassikalises algebras tähendab autonoomsete tehete puhul vahetulemuste nähtavakstegemist. Antud süsteem aga eeldab, et arvutikasutaja vajab oma töös oluliselt rohkemat kui vaid üksikut tehet, mistõttu salvestatakse vahetulemused pidevalt kalkulaatori mälusse. Seadme kasutusõpetus nimetab arvutis kasutatavat süsteemi sulgudeta pöördkirjeks ehk poola loogikaks, tulenevalt poola matemaatiku Jan Lukasiewiczi nimest. See võimaldab eelkõige elementaararvutusi teha ilma vahepealse protsessi katkemiseta, teisisõnu – tehete järjekorda saab lihtsasti arvestada juba eelnevalt salvestatud tehete vastuseid kasutades.
Tehnilised andmed
Ekraaniks on luminestsentsdioodidega roheline element, mis saab maksimaalselt kuvada 12 sümbolit, sealhulgas peale numbrite ka alfabeetilisi sümboleid.
Klaviatuur koosneb konkreetsel seadmel 30 klahvist, lisaks on nupp seadme sisse-väljalülituseks ning radiaan- ja kraadimõõdustikuga opereerimiseks. Kõikidel klahvidel on põhi- ja lisafunktsioon, üks rida klaviatuurist (5 klahvi) omab kokku kolme funktsiooni kasutamise võimalust.
Mõõtmed: 100×185×46 mm, kaal ligikaudu 400 g, korpusel oli kirjas hind 120 rubla.
Toitena kasutab kalkulaator alaldi abil vahelduvvoolu või kaht patareielementi Д-0.55C (D-0.55S).
Rakendused
Kuigi kalkulaatori sisseehitatud funktsioonide valik on üpris lai, omab see suurimat kasutegurit eriotstarbeliste algoritmide koostamisel. Olgu näiteks ühe polünoomi y(x) = A * xˇ2 + B * eˇx / C * sqrt(x) arvutamine eeldusel, et konstantide väärtused on rohkete komakohtadega kümnendmurrud. Need on võimalik salvestada vastavate klahvide abil erinevatesse registritesse (A, B ja C) hilisemate korduvsisestamiste vältimiseks. Arvestades seda, et konkreetse seadme salvestatavate käskude hulk on ligikaudu 100, võib vajadusel konstante võtta ka suuremal hulgal. Lisaks on võimalik kasutada ka suurel hulgal erinevaid polünoome, nende väärtusi liita, ekstrapoleerida jne. Eespool toodud näite puhul kirjeldab operatsioone järgnev tabel:
Siinkohal võib tabeli esimeses veerus olevat numbrikoodi lugeda literaalselt järjekorranumbriks. Sellele vastavaid käske aga antud polünoomist algoritmskeemi koostamise protseduuriks. Tülikas on siinkohal aga asjaolu, et argumendi väärtuse sisestamine eeldab tabeli kõikide 15 sisendi läbikäimist ning muutujale × väärtuse omistamist. Siit ka põhjus, miks leidub seadme kasutamise juures palju käsikirjalisi materjale arvutustehete kohta. Kalkulaatorit on võimalik kasutada näiteks ka determinandi, tükati määratud funktsioonide väärtuste leidmisel jne. Kaasaolevas juhendis on väga põhjalikult räägitud ka plokkskeemide tõlgendamisest – kalkulaator on võimeline oma registrite ulatuses salvestama tingimuslauseid ning nende direktiive.
Elektronika MK-85, MK-85M ja MK-85B
Kalkulaatorit Elektronika MK-85 võib pidada üht viimaseks Nõukogude Liidus valmistatud laiatarbekalkulaatoriks (ja küllaltki efektiivseks), mille esimene mudel valmis 1986. aastal. Sellest baasmudelist oli valmistatud ka täiustatud versioonid MK-85M ja MK-85B.
Tehnilised andmed
Kalkulaatori ekraaniks on LCD-paneel, kus saab aktiivselt kuvada 12 tärki. Lisaks sellele on ekraani ülaosas kuvatavad lisasümbolid sisselülitatud funktsioonide tarbeks.
Süsteem toetab programmeerimist BASIC-keeles.
Klaviatuur koosneb kokku 54 sümbolist, mis on jagatud tähtede ja numbrite osaks.
Integreeritud on mitu programmimoodulit erinevate toimingute tarbeks, sh tekstiredaktor ja programmiskripti kirjutamise liides. Salvestamist pakutakse välja 9 faili tarbeks, mida on võimalik klaviatuurilt otse käivitada.
Toitena kasutab seade välise toitena spetsiaalset 6 W adapterit, sisemise toitena on võimalik rakendada 4 väikepatareid СЦ-0.18 (SC-0.18). Taas on tegu vaid Nõukogude Liidus valmistatud kuivelementidega, mis sarnanevad läänes (nt elektronkäekellades) kasutatavate nööppatareidega.
Baasmudeli modifikatsioon 85M kätkes endas vaid muutmälu suurendamist – kui algsel versioonil oli seda 2 kB, siis edasiarendusel 8 kB. Lisaks võimaldas uuem versioon aadressiregistrite laiendust. 85B kohta käivat informatsiooni on limiteeritud kujul olemas artiklis, kus nimetatud versiooni kirjeldatakse kui panganduse eesmärgil kasutatavat kalkulaatorit. Slaavi täht Б tähistab sõna ванк, eesti 'pank'. Artiklis on mainitud, et 85B oli mõeldud aviiside (panga teatekirjade) šifreerimiseks, siis põhimõtteliselt oli tegu andmebaasi haldamise vahendiga.
Üks salapärasemaid – Elektronika MK-85C
Nimetatud artiklis mainitakse fakti "Elektronika MK-85C" olemasolu kohta. Ladina täht C mudelinimes tähistab prefiksit "Crypto" (eesti 'krüpto, krüpteeritud'). Samas jäädakse seadme kirjelduse osas diplomaatiliseks. Parafraseerides artiklit: seade on mõeldud krüptoloogilise kaitse spetsiifilisemateks toiminguteks. Kirjeldatav kalkulaator võimaldas šifreerida ja dešifreerida 750 tärgi või 1500 šifrisümboli ulatuses. Selleks kasutati pikki (10ˇ100 varianti) ja lühikesi (10ˇ10 varianti) võtmeid, lisaks ka mittelineaarseid spetsiaalalgoritme, salvestatuna seadme püsimällu.
Nimetatud artiklist pärineb ka kurioosne väide süsteemi võimekuse kohta. Tõlge kõlab järgmiselt: "Tootmisperioodil oli see [MK-85C] oma taktikalis-tehniliste ja krüptograafiliste omaduste poolest ainulaadne, omamata ühtegi sarnast analoogi kogu maailmas."
Raamatus "The Training of Scout" (vene "Подготовка разведчика") kõneldakse seadmest, mille koodnimi tähendab asimuuti (vene Азимут, inglise Azimuth) ning mille all on mõeldud kaht konkreetset mudelit: Elektronika MK-85C ja Elektronika MK-95C. Selle kohta on lakooniliselt öeldud, et seade "võimaldab ühendusi kõikidesse sideliinidesse".
Tehnilised andmed
Mõõtmed: 72×165×12 mm, kaal 150 g (kehtib ka teiste baasmudeli variantide kohta).
pisi|Elektronika MK-64. Foto erakogust pisi|Elektronika MK-52. Foto erakogust
Tyrolean Airways
Tyrolean Airways - Tiroler Luftfahrt GesmbH oli Austria lennufirma, mille peakorter asub Innsbruckis. Tyrolean oli Austrian Airlinesi tütarlennufirma ja Star Alliance'i liige. Lennufirma kodulennujaam oli Viini rahvusvaheline lennujaam.
Lennukipark
thumb|[[Dash 8-Q400 Linzis]] 200px|pisi|paremal|Fokker 100 Austrian Arrows Tyrolean Airways'il on järgnevad lennukid (30. aprilli 2010 seisuga) :
Anglid
pisi|320px|[[Rooma riik|Rooma riigi kaart Hadrianuse ajal (valitses 117–138), mis näitab anglite (Anglii) tolleaegset kodumaad Jüütimaa poolsaarel tänapäeva Taanis]]
Anglid (ladina Anglii) oli üks peamisi germaani rahvaid, kes asusid Britanniasse Rooma-järgsel perioodil. Nad asutasid Anglosaksi Inglismaal mitu kuningriiki ja nende nimest tekkis nimi Inglismaa. Nimi tuleneb Angelni piirkonnast, mis asub Läänemere kaldal, kus nüüd on Schleswig-Holstein Saksamaal.
Nimi
Gregorius I lihtsustas kirjas ladina nime Anglii nimeks Angli, viimasest vormist arenes sõna eelistatud vorm. Maa jäi ladina keeles Angliaks. Kuningas Alfredi (Alfred Suur) tõlge Orosiuse maailma ajaloost kasutab Inglismaa ja inglise rahva kirjeldamiseks Angelcynn (-kin); Beda kasutas Angelfolc (-folk); on ka selliseid vorme nagu Engel, Englan (rahvas), Englaland ja Englisc, kõik näitavad i-umlauti.
Tacitus
pisi|200px|Kaart näitab nii Angelni kui ka Schwanseni poolsaart
Mihhail Sõštšikov
Mihhail Sõštšikov, ka Mihail Sõštšikov (vene keeles Михаил Михайлович Сыщиков; 9. august 1911 Riia – 25. detsember 1980 Tartu), oli Eesti bibliograaf, nõukogude aktivist ja tsensor.
Swanland (laev)
Swanland (endine Elsborg, Artemis, Elsborg, Carebeka IX) oli kuivlastilaev, mis ehitati 1977. aastal Bijlsma Lemmer Scheepswerfi laevatehases Lemmeris (läänefriisi keeles De Lemmer) Hollandis. Cooki saarte lipu all sõitvat laeva käitas Suurbritannias Grimsbys tegutsev ettevõte Torbulk. Alus uppus 27. novembril 2011 tormisel Iiri merel. Päästeoperatsioonist osa võtnud prints Williami osalusel päästeti kaks vene meremeest. Külmast veest leiti üks surnukeha. Viis meremeest, kaasa arvatud laeva kapten Juri Šmeljov, jäid leidmata.
Mihhail Sõštšikov
Elulugu
Sõštšikov lõpetas 1930. aastal Tartu Vene Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1930–1932 õppis ta Tartu Ülikoolis keemiat, 1932–1936 rakenduskeemiat, 1936–1939 matemaatika- ja loodusteaduskonnas loodusteaduste osakonnas (matrikli nr 10942). Ta kuulus vene üliõpilaste korporatsiooni Fraternitas Aeterna.
Eesti okupeerimise järel Nõukogude Liidu poolt 1940. aastal sai temast Tartu linna rahandusosakonna juhataja. Samal aastal sai temast ka Riigivolikogu 2. koosseisu liige (hiljem nimetati seda ka ENSV Ülemnõukogu 1. koosseisuks), valituna Eesti Töötava Rahva Liidu kandidaadina 29. valimisringkonnast (Petseri maakonnas). Sõštšikov kuulus ka Riigivolikogu delegatsiooni ("Eesti Vabariigi Riigivolikogu Täisvolilisse Komisjoni"), mis esitas Moskvas NSV Liidu Ülemnõukogule palve "võtta Eesti Nõukogude Sotsialistlik Vabariik Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liitu võrdõigusliku Nõukogude Sotsialistliku Liiduvabariigina".
Anglid
Tacitus
Varaseim anglite mainimine ürikutes võib olla Tacituse raamatus Germania. Tacitus kirjeldab "Anglii" kui ühte kõige kaugemat sueebide hõimu võrreldes semnoonide ja langobardidega, kes elasid Elbel ja olid roomlastele paremini tuntud. Ta rühmitas anglid mitme muu hõimuga selles piirkonnas, reudignid, avioonid, varnid, eutioonid, suardoonid ja nuitoonid. Need kõik elasid jõgede ja metsade taga; ja olid seetõttu rünnakuteks kättesaamatud.
Mihhail Sõštšikov
Elulugu
Aastatel 1940–1941 oli Sõštšikov NKVD Tartu uurimisosakonna ülema asetäitja (NKVD operatiivtöötajana vahistas ta 1940. aastal mh Alice Kuperjanovi ), 1941. aastal kuulus hävituspataljoni. Aastatel 1941–1945 oli ta Nõukogude tagalas kolhoosnik, hiljem Eesti laskurkorpuses. Aastatel 1945–1946 oli ta Riikliku Kirjandusmuuseumi teadussekretär. 1946–1951 töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli Raamatukogus erifondi juhatajana, 1951–1962 vanembibliograafina.
Mihhail Sõštšikovi tegevust TRÜ Raamatukogu erifondi juhatajana on professor Eduard Vääri ja ajakirjanik Rein Järlik Eesti Televisiooni ajaloosaates "Viiekümnendad" iseloomustanud järgmiselt: "TRÜ Teadusliku Raamatukogu erifondi juhataja Mihhail Sõštšikov oli eesti keele kateedrisse tulnud ja nõudnud humanitaarala trükiseid. Need kätte saanud, oli ta nad ahju ajanud, tule otsa pannud, ja ahju ees mõnuga piipu popsides jälginud trükiste hävimist leekides. Vääri kõneles sellestki, kuidas [TRÜ] Teadusliku Raamatukogu hoones Toomel erifondi ette metallvõre oli ehitatud, et ükski kõrvaline isik sinna ligi ei saaks. Raamatuid oli hävitamiseks Räpina paberivabrikusse saadetud, ja et teel ei tuleks kellelgi isu mõnd endale võtta, oli neid eelnevalt nugade või kirvestega töödeldud. Sain tookord saadet koostades TRÜ arhiivis tutvuda Teadusliku Raamatukogu erifondis 1950. aastatel ametis olnud juhatajate Mihhail Sõštšikovi ja Voldemar Leegeni toimikutega ning võisin vaatajatele teatavaks teha, et raamatute kallal olid nad mõlemad ilmutanud agarust, milles isegi võim oli näinud karistamist väärivat ülepingutamist." Saates toodud kirjeldust kritiseeris raamatukogu direktor Laine Peep, kelle väitel ei vastanud kriitika Sõštšikovi suhtes tõele. Sellele vastuseks kirjutas Järlik: "Erifondi juhataja Mihhail Sõštšikovi isiklikus toimikus oli iseloomustus, milles on öeldud, et ta esitas ülepaisutatud nõudmisi kirjanduse kõrvaldamiseks, mis ei kuulunudki erifondi ja et ta tegutses liig isepäiselt kirjanduse kõrvaldamisel. Iseloomustusele, mis Sõštšikovi süüdistab ka teadusraamatukogule kuulunud raamatutega äritsemises, on 23. novembril 1962 direktorina alla kirjutanud ikka sama Laine Peep."
Anglid
Ptolemaios
Ptolemaios kirjeldab oma Geographias pool sajandit hiljem kaugemal lõunas Sueboi Angeilloi (ladina Suevi Angili), kes elasid maaribal Põhja-Reini ja Kesk-Elbe vahel, kuid ilmselt ei puutunud kumbagi jõge, sealjuures elasid sueebi langobardid Reinil neist läänes ja sueebi semnoonid Elbel neist idas.
Mihhail Sõštšikov
Elulugu
Tallinnas toimunud EK(b)P KK VIII pleenumi järel koostas Mihhail Sõštšikov 19. aprillil 1950 kirjanduse kõrvaldamise juhendi, milles käskis kõigil ülikooli kateedritel kõrvaldada oma raamatukogudest "ideoloogiliselt mittesoovitavad teosed, sealhulgas kodanliku Eesti aja usuline ja enne 1917. aastat ilmunud usuline kirjandus". Juhend kasvatas TRÜ Raamatukogu erifondi enam kui 50 000 köite võrra.
Anglid
Ptolemaios
Need Suevi Angili elasid Alam-Saksimaal või selle kõrval, kuid mitte rannikul. Kolm sueebi rahvast olid eraldatud ranniku haukidest, (Emsi ja Elbe vahel) ja saksidest (Elbe jõesuust idas) rea hõimudega, sealhulgas Weseri ja Elbe vahel angrivaarid, "Laccobardi" (arvatavasti veel üks viide langobardidele, kuid võetud Ptolemaiose poolt teisest allikast) ja dulgubnid. Saksidest lõunas ja Elbest idas loetleb Ptolemaios "Ouirounoi" (ladina viruni, arvatavasti variinid) ja teutonoaarid, mis tähendab kas "teutooni mehed" või siis rahvast, kes elas piirkonnas, kus teutoonid olid varem elanud (kelle Ptolemaios pani elama teutonoaaridest itta). Ptolemaios kirjeldab rannikut saksidest idas, kui asustatud farodiinide poolt, see nimi pole teada ühestki teisest allikast.
Tänu selle läbikäimise määramatusele on palju spekulatsioone anglite algkodu suhtes. Ühe teooria kohaselt nad, või osa neist, elasid või asusid koos teiste rannikurahvastega, võib-olla liidus olles, Saale basseini (iidse Engilini kantoni naabruses) Unstruti orgu Kyffhäuserkreisist allavoolu, millisest piirkonnast on paljude arvates tulnud Lex Angliorum et Werinorum hoc est Thuringorum. Rahvuste nimed friisid ja variinid on tuvastatud sakside või Švaabimaa naabrite nimedest.
Teine võimalik lahendus on, et need Ptolemaiose anglid ei olnud üldse need Schleswigi omad. Julius Pokorny järgi tulevad angri- (angrivaarid), -angr (hardangid) ja angl- (anglid) kõik samast tüvest, mis tähendab "looget", kuid erinevas tähenduses. Teiste sõnadega, nimede sarnasus on rangelt juhuslik ja ei peegelda etnilist ühtsust peale germaani.
Teisest küljest usub Gudmund Schütte oma Ptolemaiose analüüsis, et angleid liigutati lihtsalt vea tõttu, mis tuli Ptolemaiose kasutatud ebatäielikest allikatest. Ta juhib tähelepanu, et anglid pandi õieti langobardidest otse kirdesse, kuid viimaseid dubleeriti, nii ilmusid nad korra õieti Elbe alamjooksule ja siis valesti Põhja-Reinile.
Keskaegne historiograafia
pisi|vasakul|Beda käsikiri
Beda märgib, et anglid elasid enne Suurbritanniasse tulemist maal nimega Angulus, "mis asub jüütide ja sakside provintside vahel ja on tänaseni asustamata". Sarnaseid tõendeid annab Historia Brittonum. Kuningas Alfred Suur ja kroonik Æthelweard tuvastasid selleks kohaks piirkonna, mida nüüd kutsutakse Angelniks Schleswigi provintsis (Slesvig) (kuigi see võis siis olla suurema ulatusega) ja selline tuvastamine kattub Beda antud märkidega.
Norra meresõitja Ottar Hålogalandist teatas oma aruandes kahepäevasest reisist Oslo fjordist Schleswigisse maadest tüürpoordis ja Alfred lisas märkuse "nendel saartel elasid Engle enne, kui nad siia tulid". Kinnitus on tagatud inglise ja taani pärimustega kahe kuninga, Wermundi ja Offa kohta, kellest pärines Mercia kuninglik perekond ja kelle saavutused on seotud Angelni, Schleswigi ja Rendsburgiga. Taani pärimuses on ülestähendus kahest Schleswigi kubernerist, isa ja poeg Frowinus (Freawine) ja Wigo (Wig), kellest pärines Wessexi kuninglik perekond. 5. sajandil tungisid anglid Suurbritanniasse, pärast mida ei esine nende nimi enam mandril, väljaarvatud tiitlis Suevi Angili.
Anglid on tegelased legendist paavst Gregorius I-ga, kes juhtus nägema rühma anglitest lapsi Deirast Rooma turul orjaks müümiseks. Nagu seda lugu rääkis hiljem anglosaksi munk ja ajaloolane Beda, märkas Gregorius orjade ebatavalist välimust ja küsis nende päritolu kohta. Kui öeldi, et nad on "Anglii" (anglid), vastas ta ladina sõnamänguga: "Bene, nam et angelicam habent faciem, et tales angelorum in caelis decet esse coheredes" ("See on hea, sest nad on inglinäoga ja selline rahvas peaks olema taevainglite järeltulijad"). Väidetavalt innustas see kohtumine paavsti algatama missiooni kristluse viimiseks nende kaasmaalasteni.
Arheoloogia
Schleswigi provints on osutunud rikkaks eelajalooliste muinasesemete poolest, mis dateeritakse ilmselt 4. ja 5. sajandisse. Suur põletusmatuse ala leiti Borgstedterfeldis, Rendsburgi ja Eckernförde vahel, ja sealt on leitud palju urne ja prosse, sarnaseid nendele, mis leitud paganlikest haudadest Inglismaal. Veelgi suurema tähtsusega on setted Thorsbergi rabas (Angelnis) ja Nydamis, milles on suurel hulgal relvi, ehteid, rõivaid, põllutööriistu jne., ja Nydamis isegi laevu. Nende avastuste abil saab seostada anglite kultuuri Britanniasse sissetungi eelneval ajastul.
Anglite kuningriigid Inglismaal
pisi|Anglid, saksid ja jüüdid Inglismaal
Vastavalt allikatele, nagu Beda ajalugu, pärast sissetungi Britanniasse anglid jagunesid ja asutasid põhjaanglite (Northumbria), idaanglite (East Anglia) ja keskanglite (Mercia) kuningriigid. H.R. Loyn on sellega seoses täheldanud, et "meresõit on hõimusuhetele ohtlik" ja Inglismaal tekkisid ilmselt hõimupõhised kuningriigid. Alguses oli kaks põhjakuningriiki (Bernicia ja Deira) ning kaks keskkuningriiki (Middle Anglia ja Mercia). Läänesakside mõju tulemusel kutsuti hõime normannide poolt üheskoos anglosaksideks, kui läänesakside kuningriik oli 10. sajandil vallutanud, ühendanud ja asutanud Inglismaa kuningriigi. East Anglia ja Northumbria piirkonnad on ikka veel tuntud nende algsete nimedega. Northumbria ulatus kord nii kaugele põhja, kus nüüd on Kagu-Šotimaa, sealhulgas Edinburgh, ja lõunas kuni Humberi estuaarini.
Kundi
Kundi on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Snēpele vallas. Küla asub merepinnast 65 meetri kõrgusel, valla keskusest Snēpelest 5, piirkonna keskusest Kuldīgast 20 ja Riiast 172 kilomeetri kaugusel.
Küla on tekkinud endise Kundi mõisa (Kunden) keskuse juurde.
Halyomorpha halys
pisi|300x300px|Halymorpha halys pisi|Halyomorpha halys'e uurimine USA-s 2013. aastal
Halyomorpha halys on liik kilplutiklaste sugukonnast.
Pärismaine Hiinas ja Jaapanis. 1990. aastatel sattus võõrliigina Põhja-Ameerikasse. 1998. aastal sattus Euroopasse (esmalt Zürichis). 2010. aastatel levis Põhja-Itaalias sedavõrd, et kahjustas märkimisväärselt puuvilju.
Crow Wingi maakond
Crow Wingi maakond (Crow Wing County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Brainerd.
Ajalugu
Maakond moodustati 1857. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 62 500.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Kauksi mõis
Kauksi mõis (saksa keeles Kauks) oli rüütlimõis Iisaku kihelkonnas Virumaal.
Nüüdisajal jääb mõis Ida-Viru maakonda Alutaguse valda, Kauksi küla lähedale Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas..
Mõisa omanikud olid Wetter-Rosenthal, Luederid.
Kauksi mõisa alad eraldati Kiikla mõisast, Maidla mõisast ja Liigvalla mõisast 1782 ja 1795 vahel.
Serhi Šefir
Serhi Šefir (ukraina keeles Сергій Нахманович Шефір; sündinud 25. mail 1964 Krõvõi Rihis) on Ukraina stsenarist ja riigiametnik.
Töökäik
Alates 21. maist 2019 on ta Ukraina presidendi Volodõmõr Zelenskõi esimene abi.
Kuivarahu (Tauksi saarterühm)
Kuivarahu on Lääne maakonnas Haapsalu linnas Liialaiu ja Tauksi saare vahel asuv rahu.
Rahu koordinaadid on.
Sophie Tieck
Anna Sophia Tieck (abielunimega ka Sophie Bernhardi ja Sophie von Knorring, 28. veebruar 1775 Berliin – 1. oktoober 1833 Tallinn) oli saksa luuletaja ja näitekirjanik.
Sophie Tieck on maetud Kopli kalmistule.
Perekond
Sophie Tiecki abielust Saksa keeleteadlase ja kirjaniku August Ferdinand Bernhardiga (1769–1820) sündis poeg Felix Theodor von Bernhardi (1802–1885), kes oli Preisi diplomaat ja kirjanik, abiellus Adam Johann von Krusensterni tütrega ning kellelt ilmus muuhulgas kindral Karl Wilhelm von Tolli elulooraamat.
FH-88
FH-88 on Singapuri koostööprojektina valmistatud veetav abimootoriga keskmine 155 mm välihaubits.
Hüttenberg (Kärnten)
Hüttenberg (sloveeni: Železni hrib) on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Omavalitsus hõlmab Görtschitzi oru Seetali Alpide lõunajalamil. Põhjas külgneb see Steiermargi liidumaaga.
Inimesi
thumb|left|300px|Harreri muuseum
Beja rajoon
Beja rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Hakassia Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Beja.
Rajoon jaguneb 9 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 28 asulat.
Furmanovi rajoon
Furmanovi rajoon (vene keeles Фурмановский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Ivanovo oblastis, asudes oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Furmanovi linn.
Rajoon piirneb põhjas Kostroma oblastiga, idas Privolžski rajooniga, kagus Rodniki rajooniga, lõunas Ivanovo rajooniga ja läänes Komsomolski rajooniga.
Rajooni pindala on 763,2 km².
Furmanovi rajoonis on 105 asustatud punkti ja nad kuuluvad ühe (Furmanovi) linna ja viie külaasunduse koosseisu.
Värvitaimede loend
''Siin on mittetäielik tähestikuline loend taimedest, millest saadakse värvaineid tekstiilikiududele, aga ka värvipigmentidele, paberile jm värvuse andmiseks.
Eesti Noorsoo Instituut
Eesti Noorsoo Instituut oli organisatsioon, mille asutas 2001. aastal Eesti Vabariigi Haridusministeerium.
MTÜ-na tegutseva vabatahtliku ühenduse lõid Toivo Sikk, Alar Tamm, Anu Allekand, Luule Press ja Väino Rajangu. Eesti Noorsoo Instituudi tegevuse eesmärgiks oli koguda, süstematiseerida, planeerida ja kavandada noorsoouuringuid ning edastada uuringutulemusi poliitikakujundajatele. Tegevuse kreedoks võeti "Teadmised ja tegemised", mille all peeti silmas teadmisi noorte kohta ja noorsoopoliitikakujundajate koostööd noorsoouurijatega.
Instituut võttis eesmärgiks:
Instituut tegeles nii noorteuuringute teostamise kui juba läbi viidud uuringute süstematiseerimise ja koondamisega. Sellesse olid hõlmatud nii fundamentaal- kui ka rakendusuuringud koos statistiliste analüüside ja rahvusvahelise võrdlusega. Eesti Noorsoo Instituut on olnud noorsoouuringute valdkonnas peamiseks konsultatsiooni- ja koostööpartneriks Haridus- ja Teadusministeeriumile, mis on juba aastaid rahastanud Eesti Noorsoo Instituudi tegevust. Haridus- ja Teadusministeerium toetas Eesti Noorsoo Instituuti järgmiste tegevuste osas:
Eesti Noorsoo Instituudi tehtud uuringuid
Eesti Noorsoo Instituut lõpetas tegevuse 2013. aastal.
McLennani maakond
McLennani maakond (McLennan County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Waco.
Maakond moodustati 1850. aastal. Maakond on saanud nime šoti päritolu asuniku Neil McLennani järgi.
Ehituse tänav
Ehituse tänav on tänav Rakvere linna kaguosas, Paemurru linnaosas.
IC3PEAK
Ajalugu
Duo sõnul loetakse IC3PEAKi asutamiskuupäevaks 19. oktoobrit 2013.
Ehituse tänav
Edela-kirdesuunaline Ehituse tänav on 337 m pikkune. See saab alguse Rägavere teelt, ristub Killustiku ja Tellise tänavaga ning lõpeb Rakvere linna ja Rakvere valla vahelisel piiril. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist – on linnulennul 1,5 km.
Ludmilla Issakova
Ludmilla Issakova (9. juuli 1924 Tallinn – 25. mai 2004 Tallinn) oli eesti ooperilaulja (metsosopran) ja laulupedagoog.
IC3PEAK
Ajalugu
Algusest peale olid IC3PEAKi loomingu eripäraks muusikažanrite segu, samaaegne rõhuasetus nii heli- kui ka visuaalsetele komponentidele ning laulusõnad, mis käsitlesid tabuteemasid nagu surm. 2014. aastal andsid nad välja oma esimese EP "Substances". Kogu EP oli kirjutatud inglise keeles.
Ludmilla Issakova
1944. aastal lõpetas ta Tallinna 6. Keskkooli ja 1955. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Aleksander Arderi lauluklassi.
Aastatel 1945–1949 laulis ta Estonia teatri ooperikooris, 1949–1959 oli Estonia solist.
Aastatel 1957–1973 oli ta Tallinna Muusikakooli lauluõpetaja. Aastatel 1967–2000 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi klassikalise laulu eriala õppejõud, seejuures aastatel 1972–1983 laulukateedri juhataja, 1982. aastast dotsent.
Tema õpilaste hulgas on olnud Anu Kaal, Tiiu Levald, Marika Eensalu, Eve Tasa, Veera Taleš, Merle Jalakas, Eve Neem, Kai Parmas, Ülle Tundla, Mati Vaikmaa, Mart Laur, Ahti Männik jt.
Ta oli ka paljude kooride (segakoori Noorus, naiskoori Virvik, Tallinna Õpetajate Maja naiskoori, Eesti Koorijuhtide Naiskoori, Tallinna Üliõpilassegakoori ja segakoori Olevine, ERKI segakoori, Lasteekraani Muusikastuudio koori) hääleseadja.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Forlì
Forlì on linn Itaalias Emilia Romagna maakonnas, Forlì-Cesena provintsi halduskeskus.
Ajalugu
Forlì asutas 188 eKr Rooma konsul Gaius Livius Salinator nimega Forum Livii. 1504. aastast kuulus Kirikuriiki.
Arhitektuur ja vaatamisväärsused
Linna lähedal asub Forlì lennujaam.
Tuntud forlìlasi
Linnas on sündinud Melozzo da Forlì.
Puu tänav
thumb|Puu tänav
Aleksei Lossev
Aleksei Fjodorovitš Lossev (22. september (vana kalendri järgi 10. september) 1893 Novotšerkassk, Venemaa – 24. mai 1988 Moskva) oli vene filosoof ja filoloog, professor (1923) ja filoloogiadoktor (1943).
Elulugu
1915. aastal lõpetas Lossev Moskva ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna kahel erialal: filosoofia ja klassikalise filoloogia alal. Ülikoolis suhtles ta lähedalt paljude religioossete filosoofidega, sealhulgas Nikolai Berdjajevi ja Pavel Florenskiga.
MacOS Monterey
macOS Monterey (versioon 12) on operatsioonisüsteemi macOS 18. väljalase, mis ilmus 25. oktoober 2021.
Aleksei Lossev
Elulugu
Kuna filosoofiat tal õpetada ei lubatud, töötas Lossev klassikalise filoloogia professorina Nižni Novgorodi ülikoolis (1919. aastast) ja esteetika professorina Moskva konservatooriumis (1922–1929). 1922. aastal sai temast Riikliku muusikateaduse instituudi liige.
Puu tänav
Puu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis. Puu tänav algab Raudtee tänavalt Tallinna–Keila raudtee äärest, ristub Pärnu maantee ja Sõlme tänavaga ning lõpeb Harku tänaval. Puu tänav on peaaegu lõunakagu-põhjaloodesuunaline ja ligikaudu 275 meetri pikkune.
Aleksei Lossev
Elulugu
1929. aastal andis Lossev koos oma naisega salaja mungavande. Lossevid võtsid munganimedeks Andronik ja Afanassija. Filosoof Pavel Florenski eeskujul sai Lossevist niinimetatud nimeülistajate ehk onomatodoksia koolkonna (vene keeles имяславие) poolehoidja: "Jumal ei ole nimi, kuid nimi on Jumal." Antiikesteetika, sõna ja sümboli õpetamise varjus jutlustas Lossev igati Nime kui maailma algsubstantsi filosoofiat.
Järsk murrang saabus tema ellu raamatuga "Müüdi dialektika" (1930), milles ta eitas avalikult marksismi (tsitaat: "Marksism on tüüpilisim judaism, mis on ümber töötatud renessanssmeetoditega, ning see, et marksismi kõik alusepanijad ja järgijate põhimass on juudid, üksnes kinnitab seda" ) ja Nõukogude Liidu ametlikku filosoofiat dialektilist materialismi. Võimud hakkasid teda taga kiusama, 1930. aasta aprillis Lossev arreteeriti ja mõisteti 10 aastaks vangi. Karistuse kandis ta Valge mere-Balti kanali ehitustöödel, kaotades pea täielikult nägemise, mis aastatega vaid osaliselt taastus. Tänu Maksim Gorki esimese naise Jekaterina Peškova taotlusele vabastati 1932. aastal nii Lossev kui ka tema abikaasa Valentina Mihhailovna Losseva, kellele oli mõistetud 5 aastat.
Pärast aastat vangilaagris sai ta raskustega loa õpetada antiikesteetikat 2. Moskva Riiklikus Ülikoolis, Kunstiteaduste riiklikus akadeemias ja Moskva riiklikus pedagoogikainstituudis (1944). Pärast asumiselt naasmist pidi Lossev maskeerima oma mõtteid marksistliku dialektikaga, varustades filosoofilis-teoloogilised otsingud Marxi ja Lenini tsitaatidega.
"Svetlov jutustas, kuidas professor Lossev, kes hiljuti ülikoolist vallandati, nimetas Stalini tööd 'Dialektilisest ja ajaloolisest materialismist' naiivseks, kuid pärast selgitas, justkui pidanuks silmas selle geniaalset, peaaegu antiikset lihtsust ja mida kõike veel."
Dodge'i maakond (Minnesota)
Dodge'i maakond (Dodge County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
MacOS Monterey
macOS Monterey on macOS Big Sur järglane.
Aleksei Lossev
Elulugu
1960. aastatel jõudis trükki esimene köide Aleksei Lossevi "Antiikesteetika ajaloost", mis muutis traditsioonilisi arusaamu antiikajast. Lossev tegi antiigi jaoks sama, mida Dmitri Lihhatšov vanavene kultuuri jaoks. Aastate ja köidete kaupa ilmusid uued raamatud antiikesteetikast, mis avasid antiikidealismi peensusi Sokratesest Platonist ja Aristotelesest Plotinose ja neoplatonistide müstilise apofaatikani.
Dodge'i maakond (Minnesota)
Maakonna halduskeskus on Mantorville.
Aleksei Lossev
Elulugu
Järk-järgult kujunes noortest õpetlastest Lossevi ümber õpilaste ja järgijate ring. Tema filosoofilistel teejoomistel osalesid Sergei Averintsev, Vladimir Bibihhin, Konstantin Kedrov, Stanislav Džimbinov ja teised tuntud filoloogid.
1983. aastal ilmus trükist populaarne biograafia "Vladimir Solovjov". Raamatu tiraaž algul arestiti, hiljem aga saadeti üldsuse survel müüki NSV Liidu kolgastesse. Võimud mängisid kahekordset mängu, üheaegselt keelustades ülemaailmselt tunnustatud teadlase tööd ja teda autasustades.
Dodge'i maakond (Minnesota)
Ajalugu
Maakond moodustati 1855. aastal.
Aleksei Lossev
Elulugu
Lossev tõlkis vene keelde Aristotelese, Plotinose, Sextus Empiricuse, Proklos Diadochose ja Nicolaus Cusanuse teoseid. Ta oli Platoni teoste venekeelse väljaande toimetaja (köited 1–3, 1968–1972).
Dodge'i maakond (Minnesota)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 20 087.
Winnipeg Jets
Winnipeg Jets on Kanada jäähokiklubi, mis tegutseb Manitoba provintsis Winnipegis. See mängib jäähokiliiga NHL-i Läänekonverentsis Keskdivisjonis.
MacOS Monterey
Süsteeminõuded
Toetatud Macintoshi arvutid:
Dodge'i maakond (Minnesota)
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Winnipeg Jets
Klubi alustas tegevust 1999. aastal Atlantas ja kandis algselt nime Atlanta Thrashers. 2011. aastal kolis klubi Winnipegi. Kodumänge peab Canada Life Centre'is. Jetsi peatreener on Dave Lowry.
Praegune koosseis
''Seisuga 21. juuli 2023''
Osula kalmistu
pisi|[[Linda Viljasoo hauakivi Osula kalmistul]] Osula kalmistu on surnuaed Osula küla servas Prassimäel.
Surnuaed on rajatud 1833. aastal.
Kalmistule on maetud sõjaväelane Erich Matteus, botaanik Linda Viljasoo, tehnikateadlane Evald Maltenek, kirjanik Rihhard Iher, koduloolane Gustav Raudsepp. Samuti on seal Teises maailmasõjas hukkunute ühishaud.
Aleksei Lossev
Elulugu
Aleksei Lossev suri 24. mail 1988 ja maeti Vagankovo kalmistule.
Eesti keeles on Lossevi raamatuist ilmunud biograafia "Vladimir Solovjov" (1994, tõlkinud Jaak Hion). 2003. aastal avaldas ajakiri Teater. Muusika. Kino tema 1915.–1916. aasta käsikirja "Kunstilise maailmataju struktuur" (tõlkinud Peeter Raudsepp).