cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rublatehing
Rublatehingu avalikustas Tiit Vähi poliitilise võitluse käigus ning valis selleks peaministri jaoks ebasobiva hetke – nädala enne Vene vägede väljaviimist 31. augustil 1994. Rahvusvaheline olukord oli siis pingeline ja Venemaa otsis ettekäänet, et vägede väljaviimist edasi lükata. Rublamüügi avalikuks tulek oleks Venemaale võinud selle anda. Et vältida Vene vägede väljaviimise takerdumist, valetas peaminister Mart Laar, et rublad on Eesti Panga varahoidlas. Päev pärast vägede lahkumist tehti toimunu avalikuks, mispeale süüdistati peaministrit valetamises, ta langes kriitika alla ja astus valitsusjuhi kohalt tagasi. Rublamüügi avalikuks saamise järel kahtlustati, et rublatehingu eest saadi vahendustasu, mille saamist Mart Laar eitas.
Rublade eest saadud raha maksis Laari valitsus väidetavalt pensionideks, sest varem oli pensionikassa tühi.
Tiit Pruuli, Marek Strandberg ja Agu Kivimägi läksid seoses skandaaliga kohtu alla, ning neid süüdistati muuhulgas Eesti Panga kehtestatud valuuta sisse- ja väljaveo eeskirjade rikkumises. Kõik kolm mõisteti õigeks.
Kalle Muuli raamatu "Isamaa tagatuba" andmetel laekus Eestile kokku 25 miljonit dollarit. Lisaks pensionide väljamaksmisele võimaldas saadud raha osta 1993. aastal Iisraelist relvi.
Rež
Rež asutati 1773. aastal, linnaõigused sai 1943. aastal.
Xilin Gol
Xilin Gol on aimakk (2. järgu haldusüksus) Hiina Rahvavabariigis Sise-Mongoolia autonoomses piirkonnas. Asub piirkonna keskosas, piirneb põhjas Mongooliaga.
Rahvastik
2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas aimakis 975 168 inimest, kellest 66,78% olid hiinlased, 29,23% mongolid, 2,74% mandžud ja 1,13% hueid.
Kapillaarvesi
Kapillaarvesi on pinnase tühemikke, kivimite poore jt lõhesid osaliselt või täielikult täitev vesi, mis püsib seal pindpinevusjõu toimel.
Sõltuvalt põhjaveepinna ülemisi kihi geoloogilisest ehitusest võib kapillaarvesi ulatuda mitme meetri kõrguseni, näiteks savika tekstuuriga pinnases.
Kapillaarvett leidub kapillaarvöös.
Žabljaki vald
Žabljaki vald on 1. järgu haldusüksus Montenegros.
Gomang
Gomang (sgo mang grwa tshang) on üks kolmest Drepungi teaduskonnast (mtshan nyid grwa tshang), mis on säilitanud traditsiooni meie päevini. Geluugi koolkonna filosoofilise traditsiooni looja ja õpetaja.
Oluline on verbaalse dispuudi õppimine. Vanas Indias on termin brahmodya (brahmanismist) – rituaalne dispuut, mille käigus väitlejad vastastikku esitasid teineteisele mõistatusi mitmesuguste filosoofiliste probleemide kohta, mis nõudsid samas vastajalt ka kindlaid formaliseeritud vastuseid.
Hiljem budismi ajaloos kasvab selline väitlemine üle tõeliseks filosoofiliseks dispuudiks, mis kajastub ka tekstides. On ju küsimuste-vastuste vormis kirjutatud nii upanišadid kui ka paljud budistlikud tekstid. Siis võib vabalt seda formaliseeritud dialoogi laialdast kasutamist pidada ka oluliseks mõtte generaatoriks.
Oli suuruselt teine teaduskond õpilaste arvu poolest Drepungis.
Gomangi kaitsejumalus on lõvinäoga müstiliste teadmiste esindaja daakinii Senge gdong ma - Simhamukha, kes kaitseb kõiki Gomangi teadmisi ja varandusi.
Ajalugu
Filosoofia teaduskonna rajas Drung grags pa rin chen (Drung Drakpa Rintšen), kelle kohta on aga vähe teada, vaid nii palju et ta oli Jamyang Chöjey (1379-1449) õpilane.
Algul asus Gomangi teaduskond kloostri peahoones, kust hiljem viidi üle tema praegusse asukohta. Ülekolimine ei läinud libedalt. Legendide järgi olevat tuhandekäeline Avalokiteśvara (Spyan ras gzigs) keeldunud teise kohta kolimast, nimelt käratanud ta teda teise templisse vedavatele munkadele inimhäälega "Ma ei lähe siit kuhugile".
Sellest ajast peale kutsutakse seda Avalokita kuju "ei lähe siit kuhugile".
Gomangis õppis ka kuulus burjaat Agvan Doržijev ja paljud teised budistliku mõttemaailma kuulsustest.
1959. aastal purustati Hiina kommunistide poolt klooster peaaegu täielikult. Nad pommitasid Drepungi õhust. Raamatukogud, mida kloostris oli mitmeid, põlesid maha, tuhanded tekstid hävinesid.
Tol perioodil hävitati Tiibetis kõike, mis seostus kommunistide jaoks budismi ja religiooniga, alates inimestest kuni kloostrite, templiteni välja.
Pommitamise hetkel kloostris 5500 elanud Drepungi mungast jäi järgi käputäis, kes põgenesid Indiasse, kohale jõudis neist vaid 59.
Koos 14 Dalaiga läks Indiasse kaasa esimese põgenikelainega Tiibetist 300 munka. Nad kõik elasid algul põhja Indias Buksas, kuid 1969 anti neile maad Mundgodis, kus nad asusid ehitama uut Gomangi ja uue Drepungi koduks on India siiani.
Geshe Lharampa Tempa Tenzin on kloostri praegune eestseisja.
Tol raskel ajastul Tiibetist põgenenud munkadest elavad uues klooster-kodus 20 vana veterani. Nad õpetavad vana traditsiooni alusel uute põlvkondade munkadele kõike seda, mida Drepungi Gomang on pakkunud läbi aegade budistlikus filosoofias ja debatis. Taastama on asutud ka Tiibetis asuvat Drepungi Gomangi viimastel aastatel. 600 aastat seisnud traditsioon ei hävine.
Gomangi filosoofilia teaduskonna poolt toodetud budismi supertähed filosoofias: ’Jam dbyangs bzhad pa (1648-1721/1722 CE), Lcang skya, Sum pa ye shes dpal ’byor (1704-1788 CE), Thu’u bkwan chos kyi nyi ma (1737-1802 CE) ja Gung thang ’jam dpal dbyangs.
Õppeprogramm
Buddha kuulutas: "Minu õpetussõnad on kui kuld. Kuid ärge nõustuge nendega lihtsalt, vaid taguge ja töödeldege neid seni, kuni tõde ilmub päevavalgele".
Sellest tuleneb ka traditsioon, kus enamus kloostris elavatest munkadest kogunevad iga päev peale lõunat kloostriõuele fisosoofilisele dispuudile. Väliselt meenutab see suurt hulka inimesi, kes kõik kisendavad ja lausa röögivad vastastikku fraase ja lauseid, mida saadab elav käteplaksutamine, kisa ja hõiked. Käteplaksutamine dispuudis osaleja poolt märgib seda, et küsimuse esitaja lõpetas enda kiire lühimonoloogi ja ootab juba vastust enda oponendilt.
Liechtensteini valitsusjuhtide loend
Liechtensteini valitsusjuhtide loend esitab Liechtensteini valitsusjuhid alates esimese valitsuse moodustamisest 2. märtsil 1921.
Varasemad täitevvõimu teostajad Liechtensteinis, kes olid vürstide kohapealsed esindajad, on ära toodud Liechtensteini maafoogtide loendis ja Liechtensteini maa-administraatorite loendis.
Parteide lühendid:
FBP – Progressiivne Kodanikepartei (Fortschrittliche Bürgerpartei in Liechtenstein) VP – Rahvapartei (Volkspartei) VU – Isamaaline Liit (Vaterländische Union)
Bes
thumb|Besi kujutav amulett
Bes oli üks Vana-Egiptuse jumalatest.
Besi seostati eelkõige mitmesuguste naudingutega: muusika, pidustuste, alkoholi pruukimise ja seksiga. Teda peeti sünnitajate kaitsjaks ja teda kutsuti sageli appi sünnitusel.
Vana-Egiptuse jumalate panteonis oli Bes vähetähtsal kohal, kuid lihtrahva seas äärmiselt populaarne.
Besi kujutati teiste Egiptuse jumalatega võrreldes ebatüüpiliselt, otsevaates, samal ajal kui enamikku jumalaid ja inimesi kujutasid vanad egiptlased profiilis. Bes oli suure pea, punnis silmade, suust esile ulatuva keele, kõverate jalgade, koheva sabaga, tavaliselt sulekrooni kandev kääbus, kelle groteskne välimus pidi inimesi lõbustama ja peletama kurbust. Samuti on arvatud, et Besi välimus peletas eemale kurje vaime.
Besi on austatud ka mujal Vahemere maades, iseäranis Foiniikias ja Küprosel, aga ka Vana-Roomas, kus teda kujutati sageli leegionäri riietuses. Tema kujunemislugu on ebaselge ja teda on peetud ka kuni 10 varasema jumala kokkusulandumise teel tekkinud jumaluseks. Mõned teadlased arvavad, et Bes pärineb algselt tänase Musta Aafrika aladelt.
Besi koos vanakreeka jumala Paaniga on peetud ka inspiratsiooniallikaks Kuradi kujutamisel kristlikus kunstis.
RS-232
RS-232 (ka RS-232-C, ka EIA-232, ka TIA-232, Recommended Standard 232) ehk soovituslik standard 232 on normide kogum, mis defineerib binaarandmete ja kontrollbittide edastuse lõppseadmete (DTE) ja andmesideseadmete (DCE) vahel. RS-232 on üks jadaliideste standarditest, millega määratakse ühenduse elektrilised omadused, signaalide ajastused, signaalide tähendused, ühenduspesade füüsikalised suurused ja kontaktide jaotus. Standardi uusim versioon TIA-232-F võeti kasutusele 1997. aastal ja vaatamata teisele nimele kutsutakse seda argikeeles samuti RS-232 standardiks.
Vaidasoo
Vaidasoo on küla Harju maakonna Rae vallas.
RS-232
Varem kasutati RS-232 porti laialdaselt – peaaegu igas personaalarvutis. Seda kasutati modemite, printerite, arvutihiirte, andmekandjate, puhvertoiteallikate (UPS) ja teiste välisseadmete arvutiga ühendamiseks. RS-232 standardil on aga mitu puudust: piiratud andmeedastuskiirus, suhteliselt kõrged pingetasemed ja liiga suured ühenduspesad. Standardi puudused motiveerisid välja töötama Universaalse jadasiini (USB) standardi, mis tänapäeval on liidesena asendanud RS-232 standardi enamikus välisseadmetest. Suurim osa tänapäevastest arvutitest ei sisalda RS-232 porti, seega vanemate välisseadmete ühendamiseks arvutiga on vaja kasutada välist RS-232 muundurit. Tänapäeval leiduvad mõned RS-232 liidesega välisseaded, eriti tööstusmasinate ja teadusriistade hulgas.
Standardi käsitlusala
Electronic Industries Association (EIA) 1969. aasta RS-232-C standardis määratleti:
Standard ei määratle järgnevat: Märkide formaati ja andmeedastuskiirust kontrollib jadavärati riistvara. Tavaliselt muundab integraallülitus UART andmed rööpkujust asünkroonsesse jadakujusse. Pingete tasemeid, signaalide muutmiskiirust ja käitumist lühise korral kontrollib liinidraiver, mis muundab UART-i loogika seisundist RS-232 signaaliks ja sama muundur teises otsas muundab RS-232 signaalist UART loogika seisundiks.
Ajalugu
RS-232 standard ilmus esmakordselt 1962. aastal. Algsed DTE-d olid teletaibid ja algsed DCE-d tavaliselt modemid. Uuemad arvutiterminalid olid ümbervahetatavad teletaipidega. RS-232-C variant töötati 1969. aastal välja osaliselt selleks, et kohandada uute seadmete elektriliste omadustega.
Hiljem hakati kasutama RS-232 standardit nii personaalarvutite kui ka teiste seadmete tootmisel. RS-232 port oli laialdaselt käsutatav jadaliidesena 1990. aastate lõpuni. Tänapäeval on RS-232 port enamasti asendatud teiste liidestega nagu USB. RS-232 on tänaseni kasutusel vanemate välisseadmete, tööstusvarustuse (nagu PLC), konsooli portide ja teadusriistade ühendamiseks, sest tavaliselt on uue kaasaegse liidese väljatöötamine liiga kulukas või mõttetu.
Standardit on mitu korda ümber nimetatud aga kõnekeeles on ikkagi RS-232 kasutusele jäänud. Mõned standardi nimetused: EIA RS-232, EIA-232 ja hiliseim TIA-232. Standardi omanik oli algselt Electronic Industries Association, 1988. aastal müüdi see Telecommunications Industry Associationile. Versioon C ilmus 1969. aastal, versioon D 1986. aastal. Praegune versioon TIA-232-F võeti kasutusele 1997. aastal.
Standardi piirangud
RS-232 standardi algne eesmärk oli ühendada omavahel terminal ja modem, samas on selle rakenduste valdkond ajas oluliselt kasvanud. Seepärast töötati järgmised versioonid välja nii, et kõrvaldada algsed piirangud. RS-232 standardi piirangud on :
Kasutus tänapäevastes arvutites
Alternatiivina on olemas USB dokkimise pordid, mis võimaldavad ühendusi klaviatuuri, arvutihiire, ühe või mitme jadavärati pordi ja ühe või mitme rööpvärati pordi jaoks, kuid iga seadme jaoks on USB kaudu ühendamiseks vajalik eraldi draiver. Võib kasutada USB – RS-232 pordi konverterit, kuid selline RS-232 port ei ole alati tagasiühilduv RS-232 liidese seadmetega.
Personaalarvutid võivad kasutada RS-232 porti ühendumiseks UPS-iga. Mõnikord andmeedastusvõimalusi ei kasutata, vaid jälgitakse seadmete seisundit, näiteks voolu kadu või patarei tühjenemist.
Mõnes valdkonnas vajatakse endiselt RS-232 liideseid vanade seadmete juhtimiseks, kuna sageli on see seadmete väljavahetamisest tunduvalt odavam. Lisaks sellised seadmed nagu PLC, VFD, Arvprogrammjuhtimise seadmed on programmeeritatavad ainult läbi jadaväratit. Mõned tootjad ka reageerisid sellele vajadusele: Toshiba tõi turule uue Toshiba Tecra sülearvuti seeria, mis sisaldab D-sub DE-9M pesa.
Delta Gamma
Delta Gamma (ΔΓ) on Ameerika Ühendriikides ja Kanadas tegutsev naiskorporatsioon. Selle peakorter asub Columbuses (Ohio).
RS-232
Kasutus tänapäevastes arvutites
RS-232 liideseid on ka tihti kasutatud peata arvutisüsteemidega (näiteks serverid) suhtlemiseks. Sellistel süsteemidel ei ole klaviatuuri ega arvutihiirt ja seega on algkäivitamisel enne võrguühenduse loomist ainuke võimalus kasutada RS-232 porti.` Jadaväratit kasutatakse ka manussüsteemidega (näiteks ruuteritega) ühenduseks.
Standardi detailid
RS-232 standardi kohaselt edastatakse andmeid aegreana ühe biti kaupa. Standard toetab nii asünkroonset kui ka sünkroonset andmeedastust. Lisaks andmesiinidele määratleb standard ka mitu kontrollsignaali, mida on kasutatud ühenduse ülevalhoidmiseks DTE ja DCE vahel. Iga andmeliin või kontrollsignaalliin on ühesuunaline. Kuna andmeliinide ja kontrollsignaalliinide elektriahelad on kõik eraldi, töötab liides täisdupleksühendusena. Standard ei määratle märkide kadreerimist andmevoos ega märkide kodeerimist.
Pingete tasemed
RS-232 standard määratleb pingetasemed, mis vastavad ühe ja nulli väärtustele andmeliini ja kontrollsignaalliini korral. Kehtivad signaalid on kas +3 kuni +15 või −3 kuni −15 volti. Vahemikus ±3 V on loogiline väärtus määramata. Standard täpsustab, et maksimaalse pinge elektriahelas on ±25 volti. Signaalide pingetasemed võivad sõltuvalt seadmete toiteallikast olla ±5 V, ±10 V, ±12 V ja ±15 V. RS-232 draiverid ja vastuvõtjad peavad vastu pidama kui tahes kaua lühises maaga ja kuni ±25 V lühise korral. Signaali muutumiskiirus on ka kontrollitav.
Andmeliinide (TxD ja RxD) loogiline väärtus 1 on defineeritud negatiivse pingega ja seda nimetatakse "marking". Loogiline 0 on defineeritud positiivse pingega ja sellise signaali seisundit nimetatakse "spacing". Kontrollsignaalid on võrreldes andmeliinidega inverteeritud, kuna signaal on aktiivne kui pinge on +3 V ja +15 V vahel ja juhtsignaal on vastavalt passiivne kui pinge on −3 V ja −15 V vahel. Kontrollsignaalid näiteks on saatmisnõue (RTS), valmis vastuvõtuks (CTS), andmelõpmik (DTE) valmis (DTR), andmeside seade (DCE) valmis (DSR).
Kuna RS-232 standardi pingetasemed on tavaliselt kasutatud integraallülituste omadest kõrgemad, siis tuleb kasutada vahepealseid draivereid, mis muundavad pinge loogilistele tasemetele. Draiverid kaitsevad seadmesiseseid elektriahelaid ka võimaliku lühise eest, samuti tagavad piisava elektrivoolu andmeedastuse pingete muutumiskiiruse tingimuste täitmiseks.
Kuna mõlemad ühenduse otsad sõltuvad sellest, kas maanduse kontakti pinge on 0 V, tuleks vältida nende seadmete ühendamist, mille maanduse kontaktide pinge pole null. See võib tekitada maanduse tsükli (ground loop), mis lisab signaalile müra ja võib isegi kahjustada seadmeid või kasutajaid. Selle vältimiseks tuleks lühemate ühenduste korral kasutada sama maandust. Kui seadmed on teineteisest kaugel, siis lokaalsed maandused mõlema liini otsal ei saa olla sama pingega. Selline pingete vahe vähendab liidese mürakindlust. On aga olemas tasakaalustatud diferentsiaalsed jadaühendused nagu USB, RS-422 ja RS-485, mis võivad taluda suuremat pingete vahet.
Kasutamata signaalid, mis ühendatakse maaga, on määratlemata loogilise seisundiga. Et fikseerida mingi loogiline seisund, tuleks ühendada kontakt toiteallikaga vastavalt oma loogilisele väärtusele. Mõned seadmed võimaldavad kontaktide ühendamise õige viisi valimiseks mõõta pinget.
Ühenduspesad
RS-232 liidesega seadmed võib liigitada kas lõppseadmeteks (DTE) või andmeside seadmeteks (DCE). See määrab kontaktid, mida seade kasutab andmete saatmiseks ja milliseid vastuvõtmiseks. RS-232 standard soovitab kasutada DB-25 D-subminiature ühenduspesasid, kuid ei tee neid kohustuslikuks. Standardiga kooskõlaliselt on terminalidel ja arvutitel DTE kontaktide jaotus. Vastavalt modemitel ja teisetel välisseadmetel on DCE kontaktide jaotus, kuid see pole reegel. Võimalikud on igasugused kombinatsioonid ja ka kontaktide jaotused võivad olla erinevad.
DB-25 D-subminiature ühenduspesa ei tähenda kindlalt tagasiühilduvust RS-232 standardi liidesega. Näiteks algsel IBM PC'l oli DB-25 ühenduspesa, kuid seda kasutati rööpühendusena Centronicsi printeri ühendamiseks. Mõned personaalarvutid kasutavad mittestandardseid pingetasemeid või kontrollsignaale.
Standard määratleb 20 kontrollsignaalliini, kuid enamik seadmeid neid kõiki ei kasuta, seega on võimalik kasutada väiksemaid ühenduspesasid.
Kontaktide jaotus (pinout)
See tabel näitab üldkasutatavate DB-25 ühenduspesa kontaktide jaotust. Et näha teisi kontaktide jaotusi, vaata jadaväratit.
Signaalid on nimetatud vaadates DTE vaatenurgast. DB-25 ühenduspesa sisaldab kaitse eesmärgil teist maanduse kontakti.
Andmed võib saata ka sekundaarset liini mööda (kui see on rakendatud DTE- ja DCE-seadmetega). Sel juhul sekundaarne liinide hulk on samaväärne esmasega. Tabelis on kirjeldatud kontaktide jaotus sel juhul:
Kaablid
RS-232 standard ei määra kaabli maksimaalset pikkust, kuid määrab maksimaalse mahtuvuse, mida elektriahel peaks taluma. Reeglina on rohkem kui 15 meetri pikkune kaabel lubatust suurema mahtuvusega, välja arvatud juhul, kui on kasutatud erilist kaablit. Madala mahtuvusega kaableid kasutades on võimalik luua täiskiirusel ühendus umbes 300 meetri taha. Kui on vaja paigutada seadmed sellest kaugemale, on parem kasutada teisi standardeid.
Ühenduse seadistamine
RS-232 liidese kaudu toimiva ühenduse saamiseks on vaja kokku leppida vajalikud parameetrid: andmevoo kiirus, märkide kadreerimine, ühenduse protokoll, märkide kodeerimine ja vigade märkamine. Kõik need parameetrid ei ole standardis defineeritud. Algne IBM PC jadaväratite seadistus kasutab 8250 UART kiipi, on asünkroonse märkide kadreerimisega, mille ühes kaadris on 7 või 8 bitti, tavaliselt ASCII märkide kodeerimisega ja andmevoo kiirusega programmeeritavas vahemikus 75 kuni 115 200 bitti sekundis. Üle 20 000 biti sekundis on standardi käsitlusalalt väline andmeedastuskiirus, kuid mõnedes seadmetes kasutatakse suuremat kiirust. Kuna enamik seadmetest ei sisalda andmeedastuskiiruse tuvastajat, peavad kasutajad käsitsi sisestama andmeedastuskiiruse ja teised parameetrid.
RTS/CTS kätlus
Vanades RS-232 standardi versioonides kasutati RTS- ja CTS-kontrollsignaale asümmeetriliselt: DTE aktiveeris andmete saatmise valmisoleku märgiks RTS-i ja DCE aktiveeris CTS-i. Andmeedastus oli võimalik ainult pärast mõlemat signaali. See võimaldas kasutada pooldupleks modemeid, mis lülitasid oma saatjad välja, kui need polnud vajalikud. Saatja sisselülitamisel aktiveeris modem kontrollsignaali. Samal põhimõttel töötavad ka tänapäevased RS-232 -> RS-485 muundurid, millel RTS kontrollsignaal määrab, millal tuleks andmeside omale võtta ja edastada andmed, RS-485 standardi korral ei ole võimalust DTE-l anda märku DCE-le, et see ei saa andmeid vastu võtta.
2-, 3- ja 5-kontaktine RS-232 ühendus
Minimaalne ühendus on RS-232 standardi järgi võimalik kolme liini abil. Selline konfiguratsioon sisaldab andmete saatmise, andmete vastuvõtmise ja maanduse kontakte. Seda kasutatakse tavaliselt siis, kui kontrollsignaalid pole vajalikud. Selline konfiguratsioon on kasulik ka testimiseks.
On võimalik ka kahte liini sisaldav ühendus ühesuunaliseks andmete edastamiseks, näiteks asukoha andmeid väljastavas GPS-moodulis (kui moodul ei vaja välist seadistust) või postiasutuse kaaludes.
Kui lisaks andmesiinidele on vajalik ainult riistvaraline käitlus, siis andmesiinidele sisestatakse ainult kaks kontrollsignaali: RTS ja CTS – mis tähendab viite liini sisaldavat ühendust.
Seotud standardid
Teised jadasignaalide standardid võivad, kuid ei pruugi olla RS-232-ga tagasiühilduvad. Näiteks pingetasemetega 0 V ja +5 V digitaalsignaalide kasutamisel asub signaal RS-232 standardi järgi määratlemata vahemikus. Selliseid tasemeid kasutavad näiteks NMEA 0183-ga tagasiühilduvad GPS-moodulid.
Teised RS-232 sarnased standardid:
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon 462
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon 462 on resolutsioon, mille ÜRO Julgeolekunõukogu võttis vastu 9. jaanuaril 1980. Võttes arvesse üksmeele puudumist päevakorraküsimuses alaliste liikmete seas, otsustas julgeolekunõukogu kutsuda kokku ÜRO Peaassamblee eriistungi arutamaks Nõukogude Liidu sissetungi Afganistani.
ÜRO Julgeolekunõukogu istung toimus 5.–9. jaanuaril 1980. Kaks päeva enne resolutsiooni 462 vastuvõtmist oli Nõukogude Liit kasutanud vetoõigust arutlusele esitatud eelnõu tagasilükkamiseks. Resolutsiooni eelnõu arutelul tõstsid mõned julgeolekunõukogu liikmed esile olukorra tõsiduse, mis õigustab küsimuse arutelu ÜRO Peaassamblee eriistungil.
Resolutsiooni vastuvõtmise poolt hääletas kaksteist riiki, vastu kaks riiki (Ida-Saksamaa ja Nõukogude Liit), Sambia ei hääletanud.
ÜRO Peaassamblee VI eriistung toimus 10.–14. jaanuaril 1980.
pisi|tühi|Afganistani asukoht
Ann Kristin Flatland
Ann Kristin Aafedt Flatland (sündinud 6. novembril 1982 Oslos) on Norra laskesuusataja.
Laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel on Flatland võitnud pronksmedali 2007. aasta MM-il Anterselvas 4×6 km teatesõidus. Samas sai ta 7,5 km sprindis viienda koha. 2014. aasta Sotši taliolümpiamängudel võitis ta 4×6 km teatesõidus pronksmedali.
Maailma karika etapivõidud
Ann Kristin Flatland on osalenud (<FONT COLOR=Purple>seisuga 21. jaanuar 2011</FONT>) 104 maailma karika etapil ja jõudnud esikolmikusse 3 korral, millest ühel korra on ta võitnud.
Cetinje vald
Cetinje vald on 1. järgu haldusüksus Montenegros.
Vaskjala
Vaskjala on küla Harju maakonna Rae vallas.
Printsess Margaretha
pisi|Printsess Margaretha (2013) pisi|Printsess Margaretha (1958) Printsess Margaretha, '''pr. Ambler''' (Margaretha Désirée Victoria) (sündinud 31. oktoobril 1934) on praeguse Rootsi kuninga Carl XVI Gustafi õde. Ta sündis Rootsis Haga lossis.
Tema isa oli prints Gustav Adolf, Västerbotteni hertsog, ja ema Saksi-Goburg-Gotha printsess Sibylla. Tema isapoolne vanaisa oli Rootsi kuningas Gustav VI Adolf ja vanaema Connaughti printsess Margaret.
Enne abiellumist oli Margarethal suhe Šoti aristokraadi Robin Douglas-Home'iga, kuid printsessi vanavanemad ei andnud neile abiellumiseks luba.
Briti kodaniku John Kenneth Ambleriga tutvus ta 1963. aastal Inglismaal pidulikul lõunasöögil. Kihlus kuulutati välja 28. veebruaril 1964 ja pulmad toimusid 30. juunil 1964 Rootsis Ölandi saarel. Printsess Margaretha kaotas tiitli "Tema Kuninglik Kõrgus", kuid säilitas printsessitiitli.
Pärast pulmi kolis ta Inglismaale ega täida mingeid kuninglikke kohustusi.
Lapsed:
Oommeeter
Oommeeter on mõõteriist peamiselt elektrilise aktiivtakistuse otseseks mõõtmiseks, kuid on ka riistu näivtakistuse (impedantsi) mõõtmiseks. Pikka aega kasutusel olnud osutinäiduga analoogoommeetrid on asendunud numbernäiduga digitaalriistadega. Harilikult kuulub takistuse mõõtmine ühe mõõteliigina multimeetri koosseisu.
Eraldi mõõteriistadena valmistatakse oommeetreid väga väikeste ja suurte takistuste mõõtmiseks (nt mikro-, milli-, mega- ja gigaoommeetrid), või spetsiifiliste mõõtmiste jaoks (protsentmeetrilised oommeetrid, oommeetrid reaktiivtakistuse (C ja L) või komplekstakistuse mõõtmise jaoks).
Takistuse mõõtmise jaoks on peale oommeetrite kasutusel ka mõõtesillad.
Analoogoommeetrid
pisi|Oomid on analoogmultimeetri alumisel skaalal Lihtsaim analoogoommeeter koosneb magnetelektrilise mõõtemehhanismiga milli- või mikroampermeetrist, mille skaala on gradueeritud takistusühikutes.
Nn. järjestikoommeetri lülituse kasutamise korral on oommeetri skaala avaldatav valemiga I = E / (Re+Rx), kus I on ampermeetrit läbiv vool, E on kasutatava etalonallika pinge, Re on etalontakistuse väärtus ja Rx on mõõdetava takistuse väärtus.
Tegemist on pöördvõrdelise sõltuvusega. Selle skaala puhul 0 asub skaala lõpus ja ∞ skaala alguses.
Praktiline järjestikoommeetri lülitus, mida kasutatakse paljudes analoogmultimeetrites, koosneb järjestikku ühendatud mõõdetavast takistusest (Rx), etalontakistusest (Re), mõõtemehhanismist ja toiteallikast (patareist) koos seadetakistiga, mille abil seatakse enne mõõtmist oommeetri näit lühistatud välisahela korral nulliks (null oomile vastavaks).
Kuid analoogoommeetrites on kasutatud ka teisi oommeetri lülitusi, sealhulgas paralleeloommeetri lülitust väikeste takistuse väärtuste mõõtmiseks, ja lineaarseid lülitusi (operatsioonvõimendi kasutamisega).
Praktiliselt saavutatav mõõtetäpsus on määratud mõõtemehhanismi täpsusega ja on reeglina 1% suurusjärgus, kuigi mõeldav oleks ka 0,1% täpsuse saavutamine.
Protsentmeetrilistes oommeetrites ja sildlülituses on saavutatavad ±1% ja isegi ±0,1% kogu skaala ulatusena, ning suhtelise mõõteveaga, mis on vähemalt veel suurusjärgu võrra väiksem (vastavalt alla ±0,1% ja ±0.01%).
Digitaaloommeetrid
Digitaaloommeetris kasutatakse takistuse mõõtmiseks peamiselt püsivooluallikat, mis on gradueeritud milliamprites ja mikroamprites 10 astmetena. Sisuliselt vastab see nn. paralleeloommeetri lülitusele.
Digitaalsus seisneb siin näidu numbrilisuses. Selle abil saab aga realiseerida mõõtepiirkonna automaatse valiku, mis võib olla teostatud püsivoolu suuruse ümberlülitamise teel.
Nii on saavutatav olukord, kus mõõtetäpsus on kogu mõõtepiirkonna (ülaltoodud näites 20 Ω - 2 MΩ) ulatuses praktiliselt ühesugune (nt viga mitte üle 0,1 % mõõteväärtusest, kuid suhteliselt lihtsalt saavutatav on ka 0,01%).
Yaşar Kemal
Yaşar Kemal (6. oktoober 1923 Gökçedam – 28. veebruar 2015 İstanbul) oli kurdi päritolu türgikeelne Türgi kirjanik, üks kaasaja tuntumaid Türgi romaanikirjanikke.
Ta sündis Gökçedamis (asub Osmaniye provintsis Türgis).
Eesti keeles on Yaşar Kemalilt ilmunud aastal 1995 (sarjas Loomingu Raamatukogu) romaan "Madu maha tappa!" (originaalis "Yılanı Öldürseler" (1976); türgi keelest tõlkinud Ly Seppel)
Podgorica vald
Podgorica vald on 1. järgu haldusüksus Montenegros.
Ex officio
Ex officio on ladinakeelne väljend, mis tähendab 'oma kohustusi täites'.
Õigusteaduses nimetatakse ex officio ' ks olukorda, kus isikul on ametiseisundi tõttu pädevus, kohustus või kuuluvus mõnda kogusse. Nii on näiteks Vabariigi presidendil ex officio pädevus riigi esindamisel riiklikus välissuhtluses.
Antti Hyry
thumb|Antti Hyry (2010) Antti Kalevi Hyry (20. oktoober 1931 Kuivaniemi – 4. juuni 2016 Espoo) oli soome modernistlik kirjanik. Hariduselt oli ta diplomeeritud insener.
Ta pälvis riikliku kirjandusauhinna 1963, 1966, 1969, 1975 ja 1987, Aleksis Kivi auhinna (1978), Eino Leino auhinna (2005), Pro Finlandia auhinna 1972. aastal ja Finlandia kirjandusauhinna 2009. aastal.
Looming
Eesti keeles on veel ilmunud novellid "Rongisõidu kirjeldus" ja "Juunikuu", tõlkinud Luule Kastein, kogumikus "Soome novell", Eesti Raamat, Tallinn 1968, lk 94–128.
Haagi koolkond
thumb|Jozef Israëls, "Wenn man alt geworden ist" thumb|Hendrik Willem Mesdag, "Vorbereitungen zum Ablegen" thumb|Johannes Bosboom, "Kircheninneres mit Kindstaufe"
Haagi koolkond (hollandi keeles de Haagse school) oli aastatel 1860–1890 Haagis elanud ja töötanud kunstnike rühm.
Haagi koolkonnast on mõjutatud paljud kunstnikud, näiteks Vincent van Gogh, Jan Toorop ja Isaac Israëls.
Soome õhuvägi
Soome õhuvägi (soome Suomen ilmavoimat, rootsi Finlands Flygvapen) on Soome kaitseväe väeliik (õhuvägi). Õhuväe rahuaja ülesanded on õhuruumi valve, tuvastuslennud ja sõdurite väljaõpetamine sõjaaja ülesannete täitmiseks. Soome õhuväe peetakse üheks maailma vanimaks lennuväeks – Briti õhuvägi asutati iseseisva üksusena 1. aprillil 1918 ja Rootsi õhuvägi 1925. Soome õhuvägi sai eraldi väeliigiks 4. mail 1928. Selle eelkäijaks oli 6. märtsil 1918 loodud armee lennukorpus. Õhuväes teenib 3100 meest ja naist.
Ajalugu
pisi|100px|Soome õhuväe eraldusmärk aastatel 1918–1945 pisi|300px|Soome õhuväe lennuk [[Fokker D.XXI]] pisi|300px|Soome õhuväe Bristol Blenheim BL-129 Esimesed sammud Soome lennunduses tehti Venemaa lennukitega. Venemaa oli Soome territooriumile paigutanud mitu lennukit. Varsti pärast seda, kui Soome kuulutas end iseseisvaks, puhkes Soomes kodusõda. Venelased/nõukogulased liitusid punastega ehk kommunistidest mässajatega. Valgetel õnnestus punastelt ära võtta paar lennukit, aga olid siiski sõltuvad välismaa lennukitest ja pilootidest. Rootsi keeldus tehnikat ja piloote appi saatmast, aga siiski tulid mõned rootslased omaalgatuslikult valgetele appi.
Soome õhuväe esimeseks lennukiks sai Rootsi ajalehe Aftonbladeti peatoimetaja Waldemar Langleti muretsetud N.A.B. Albatros. Esimeseks ülemjuhatajaks sai rootslasest leitnant John-Allan Hygerth, kes esimese lennukiga koos Per Svanbäckiga Soome lendas. Teel tehti peatus Kokkolas ja mootoririkke tõttu hädamaandumine Pietarsaares. Lennuk sai hiljem tähiseks F2 (F tuli rootsikeelsest sõnast Flygmaskin, mis tähendab lennukit).
Rootsi krahv Eric von Rosen andis valgetele teise lennuki, Thulin Typ D. Selle piloot, leitnant Nils Kindberg lendas lennukiga 6. märtsil 1918 Vaasasse. Von Rosen oli lennul kaasas reisijana. See kink läks vastuollu Rootsi valitsuse tahtega ja seetõttu keelduti lennukile lennuluba andmast. Selle asjaolu tõttu sai Rosen 100 Rootsi krooni trahvi loata riigist lahkumise eest. Eric von Roseni lennukit peetakse mõnede poolt Soome õhuväe esimeseks lennukiks ja sai tähiseks F1.
Von Rosen oli lennukile maalinud oma hea õnne märgi. See märk – sinine haakrist, iidne päikese ja hea õnne sümbol, sai Mannerheimi käsuga 18. märtsil 1918 Soome õhuväe ametlikuks eraldusmärgiks. Selle kasutamine keelati Nõukogude Liidu poolt märtsis 1945. F1 sattus varsti pärast soomlastele üleandmist õnnetusse ja hävis. Õnnetuses hukkusid lennuki mõlemad piloodid.
Smildzējciems
Smildzējciems on küla (mazciems) Lätis Talsi piirkonnas Lībagi valla loodeosas.
Soome õhuvägi
Ajalugu
7. septembril 1920 sai Šveitsi Alpides juhtunud õnnetuses surma kolm Soome ja üks Itaalia lendur, kes olid teel koju. Pärast seda sai 7. september hukkunud pilootide mälestuspäevaks.
Veneküla
Veneküla on küla Harju maakonna Rae vallas.
Smildzējciems
Küla asub valla keskusest Mundigciemsist 2, piirkonna keskusest Talsist 4 ja Riiast 114 kilomeetri kaugusel.
Tartu vana kaubamaja
pisi|Tartu vana kaubamaja, 7. august 2007 pisi|Tartu vana kaubamaja, 14. juuli 2011 pisi|Tartu vana kaubamaja hoonekompleksi lammutamine 7. märtsil 2014 Tartu vana kaubamaja oli 1966. aastal ehitatud kaubamaja Tartus aadressil Riia tänav 2. Hoone arhitekt oli Uno Sisa. Kaubamaja avas uksed 20. detsembril 1966.
Smildzējciems
Aastal 2017 oli külas 22 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 29.
Soome õhuvägi
Punaste õhutegevus
Enamus Soome sõjalennuväljadest langesid valgete kontrolli alla, kui Venemaa piloodid olid kodumaale naasnud. Punaste käes olid mõned lennuväljad kokku 12 lennukiga. Punastel endil polnud ühtegi pilooti, mistõttu palgati mõned Soome jäänud Venemaa lendurid. 24. veebruaril 1918 saabus Viiburisse viis lennukit, mis saadeti kiiresti Riihimäkile.
Veneküla
1977. aastal liideti Venekülaga Koplimetsa.
2009. aasta ujumise maailmameistrivõistlused
right|150px right|150px right|150px right|150px 2009. aasta ujumise maailmameistrivõistlused olid 13. maailmameistrivõistlused ujumises, mis toimusid 17. juulist 2. augustini Roomas Itaalias.
Tartu vana kaubamaja
2005. aastal kolis Tartu kaubamaja uude hoonesse teisel pool Riia tänavat. Pärast kolimist seisid kaubamaja ruumid mõnda aega tühjalt, seal korraldati kunstinäitusi.
Soome õhuvägi
Punaste õhutegevus
Punased asutasid lennuüksused Helsingis, Tamperes, Kouvolas ja Viiburis, aga ühtset peakorterit neil üksustel ei olnud. Helsingisse asutati ka lennukool, aga enne Helsingi langemist ühtegi lendurit välja koolitada ei jõutud.
2009. aasta ujumise maailmameistrivõistlused
Rahvusvaheline Ujumisföderatsioon FINA teatas 16. juulil 2005 oma otsusest, et 2009. aasta MM-võistlused toimuvad Roomas. Teised kandidaadid olid Ateena Kreekast, Moskva Venemaalt ja Yokohama Jaapanist.
Soome õhuvägi
Punaste õhutegevus
Riihimäkile saabunud lennukitest saadeti üks hävitaja ja üks luurelennuk Tamperesse ja kolm lennukit suunati Kouvolasse. Tamperesse saabusid ka neli Venemaa pilooti ja kuus mehaanikut. Esimene ründelend tehti 1. märtsil 1918 Naistenlahti kohal.
Tartu vana kaubamaja
Vana kaubamaja kaubamajaosas on tegutsenud spordiriiete, raamatu-mänguasjapood ja arvutustehnika kauplused, kellaparandus, videolaenutus ja -müük, tiibhoones veel üks spordipood, apteek ja fotopood. Restorani Tarvas asemel olid Ühispanga (hiljem SEB) kontor, Olympic Casino ja Tartumaa turismiarenduskeskus.
Soome õhuvägi
Punaste õhutegevus
Peamiselt tegid punased luurelende, pommituslende ja lendlehtede levitamist ning nende õhutegevus polnud eriti edukas. Nende õhuoperatsioonid kannatasid halva juhtimise, vananenud lennukite ja motivatsioonita pilootide tõttu. Mõned punaste lennukid püüti valgete poolt kinni ja ülejäänud hävitati.
Tartu vana kaubamaja
Vana kaubamaja Riia tänava poolsele küljele paigutati infotabloo, mis näitas kella, kuupäeva ja temperatuuri.
2013. aasta algul teatas Tartu Tarbijate Kooperatiiv plaanist hoone aasta lõpuks lammutada. Selle asemele taheti rajada kuuekorruseline ehitis, millest poole oleks võtnud enda alla kaubandus. Ülejäänud osas pidid paiknema büroopinnad ja hotell, ülemistel korrustel taheti avada ka päevaspaa.
Soome õhuvägi
Valgete õhutegevus
1918. aasta jaanuaris polnud valgetel ei piloote ega lennukeid. Abi küsiti Rootsilt, aga kuna viimane oli neutraalne, ei saanud nad ametlikku abi saata, samuti keelas Rootsi oma pilootidel Soome minna.
Tartu vana kaubamaja
Vana kaubamaja sulges uksed 28. detsembril 2013.
Praegu asub Tartu vana kaubamaja koha peal kaubanduskeskus Kvartal.
Soome õhuvägi
Valgete õhutegevus
Siiski saabusid 1918. aasta veebruari lõpuks Rootsist üks Morane-Saulnier Parasol ja kolm N.A.B. Albatrosi. Kaks Albatrosi olid kingitused valgeid toetavatelt Rootsi kodanikelt ja kolmas osteti. Lennukeid loodeti kasutada õhuoperatsioonide toetuseks, aga need osutusid ebasobivateks. Kuna valgetel piloote polnud, tulid piloodid ja mehaanikud samuti Rootsist. Soome leitnant Bertil Månsson oli saanud piloodiõppe, aga ta oli sel ajal Saksamaal, üritades kindlustada Soomele lennukitehinguid.
2009. aasta ujumise maailmameistrivõistlused
100 m vabalt
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 211 Maailmarekord: 47,05 (2008) Eamon Sullivan, Austraalia Maailmameister 2007: 48,43 Filippo Magnini, Itaalia Ametlikud tulemused: Eelujumine - Poolfinaal - Finaal <br style="clear:left" />
Soome õhuvägi
Valgete õhutegevus
Soome kodusõja ajal koosnes valgete lennuväe personal:
2009. aasta ujumise maailmameistrivõistlused
200 m vabalt
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 147 Maailmarekord: 1.42,96 (2008) Michael Phelps, USA Maailmameister 2007: 1.43,86 Michael Phelps, USA Ametlikud tulemused: Eelujumine - Poolfinaal - Finaal <br style="clear:left" />
Soome õhuvägi
Valgete õhutegevus
Esimene iseseisva Soome lennubaas loodi Kolhosse. Baasis oli kolm lennukit ja esimene lennuk tõusis õhku 17. märtsil 1918. Soomlased võtsid üle ka üheksa Stetinin M-9 tüüpi lennukit, mis olid venelastest maha jäänud. Esimene valgete õhuoperatsioon toimus Lyly kohal. See oli luurelend, mis korraldati, kui rinne liikus lõunasse, Tampere peale. Õhubaas koliti kõigepealt Orivesile ja seejärel Tampere lähedale Kaukajärvile.
2009. aasta ujumise maailmameistrivõistlused
400 m vabalt
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 94 Maailmarekord: 3.40,08 (2002) Ian Thorpe, Austraalia Maailmameister 2007: 3.44,30 Tae Hwan Park, Lõuna-Korea Ametlikud tulemused: Eelujumine - Finaal
Soome õhuvägi
Valgete õhutegevus
Peamiselt tehti luurelende ja sõja tulemusele suurt mõju ei avaldatud. Sõja lõpuks oli Soome õhuväes 40 lennukit, millest pooled olid saadud punastelt (punased nii paljude lennukitega ei lennanud, aga Ahvenamaalt leiti mõned nende poolt hüljatud lennukid).
2009. aasta ujumise maailmameistrivõistlused
400 m vabalt
<br style="clear:left" />
Soome õhuvägi
Talvesõda
Talvesõjas suunati Punaarmee operatsioone toetama umbes 700 hävituslennukit ja 800 pommitajat. Soomel oli neile vastu panna kõigest 17 pommitajat ja 31 hävitajat. Esimesed pommitamised Soome tööstusele ja raudteedele suurt mõju ei avaldanud.
2009. aasta ujumise maailmameistrivõistlused
800 m vabalt
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 57 Maailmarekord: 7.38,65 (2005) Grant Hackett, Austraalia Maailmameister 2007: 7.47,91 Przemyslaw Stanczyk, Poola Ametlikud tulemused: Eelujumine - Finaal <br style="clear:left" />
Soome õhuvägi
Talvesõda
Soome õhuväe uusimad hävitajad olid Soomes litsentsi alusel ehitatud Briti pommitajad Bristol Blenheim. Peamine hävitaja oli Fokker D.XXI. Vähemalt paberi pealt vaadatuna oli Soome õhuväe vastuhakk lootusetu, sest oldi tugevas vähemuses.
Kotori vald
Kotori vald on 1. järgu haldusüksus Montenegros.
Soome õhuvägi
Talvesõda
Soomlased hajutasid oma lennukid paljudele lennuväljadele laiali, et vältida nende hävitamist maapinnal. Lisaks peideti lennukeid lennuvälja lähedastesse metsadesse, samuti ehitati peibutisi. Tänu neile abinõudele lõppesid rünnakud Soome lennuväljadele minimaalsete kahjudega. Sageli oli tulemus, et koju lendavad vaenlase pommitajad tulistati soomlaste vasturünnakus alla.
Sõja edenedes üritasid soomlased kõikjalt lennukeid juurde saada. Lõuna-Aafrika Liit ja Taani saatsid Soomele lennukeid, aga enamik välismaa ostudest ja kingitustest jõudis Soome alles pärast sõja lõppu. Need lennukid võitlesid hiljem Jätkusõjas ja Lapi sõjas.
Soome õhuvägi keskendus pommitajate allatulistamisele, sest Nõukogude hävitajatele polnud Soome hävitajatest vastast ja seetõttu neid võimalusel välditi. Nõukogude pommitajaid rünnati neile ebasoodsatest suundadest ja vahel julgeti nii ka hävitajaid rünnata. Soomlaste taktika tõhusus tuli esile, kui Nõukogude hävitajad ründasid Immola baasi. Parajasti startinud Soome lennukeid tabati ootamatult ja rünnakus kaotati 7 lennukit.
Sõja lõpuks oli Soome õhuvägi alla tulistanud 218 vaenlase lennukit, kaotades samal ajal ainult 47 lennukit. Soome õhutõrjujad tulistasid lisaks alla 314 lennukit. 30 vaenlase lennukit hõivati – need olid soomlaste tule läbi kannatada saanud lennukid, mis olid Soome territooriumile maandunud. Need lennukid remonditi kiiresti ja pandi teenistusse.
Jätkusõda
pisi|300px|Brewster 239 Jätkusõjas pisi|300px|Soome Messerschmitt Bf 109 Jätkusõja alguseks oli Soome õhuvägi paremini valmistunud. Õhuvägi oli märgatavalt tugevdatud ja need koosnesid 550 lennukist. Soome oli Talvesõja ajal ostnud suure hulga lennukeid, aga teenistusse jõudsid neist enne sõja lõppu vähesed. Suurt rolli mängis ka poliitika, sest Hitler keeldus Soome saadetavaid lennukeid läbi Saksamaa kontrolli all olnud alade lubamast, sest ei soovinud Nõukogude Liitu ärritada.
Väheses koguses lennukeid saadi Suurbritanniast, Prantsusmaalt ja Itaaliast. Saksamaa müüs Soomele paar tosinat Prantsusmaalt ja Norrast saadud lennukit, kui Hitler soovis Soomega suhteid soojendada. Lennukeid saadi ka neutraalsest USAst. Uued lennukid asendasid Fokker D.XXI ja Gloster Gladiatori. USAst saadud Brewster B239 "Buffalo" tüüpi hävitajad olid kuni 1943. aastani peamiseks Soome õhuväe hävitajaks. Kuigi USA merevägi ja Briti Kaug-Ida väed pidasid lennukit läbikukkumiseks, oli sellel soomlaste käes võidusuhe 32:1 – 459 vaenlase allatulistamist ja 15 kaotust.
1943. aastal sai õhuväe peamiseks hävitajaks Saksa päritolu Messerschmitt Bf 109, aga teenistusse jäeti ka Buffalo. Häid tulemusi näitasid ka Itaalia Fiat G.50 ja USA Curtiss Hawk 75. Soomlaste poolel võitlesid ka mõned Nõukogude päritolu lennukid, mis olid alla tulistatud ja seejärel parandatud.
Pommitusvõimekust tõstsid saksa päritolu Dornier Do 17 ja Junkers Ju 88. Pommitusväge tugevdasid ka Nõukogude pommitajad, mille sakslased olid saanud Operatsioon Barbarossa ajal.
Jätkusõja ajal tulistas Soome õhuvägi alla 1621 Nõukogude lennukit ja kaotas 210 lennukit. Kuigi Soome õhuvägi oli sõja ajal edukad, olid tingimused rasked. Varuosadest oli puudus ja remont kestis tihti kaua. Samuti oli probleemiks ruumipuudus, sest üks pommitaja võttis töökojas kolme hävitaja jagu ruumi.
Soome oli 1944. aastal sunnitud ründama Soome pinnal asunud Saksa vägesid, sest seda nägi ette Nõukogude Liiduga tehtud rahuleping. Selle tulemusel pidas Soome õhuvägi viimased lahingud taganevate Luftwaffe üksustega.
Pärast Teist maailmasõda
pisi|300px|Saab 35 Draken Kittilä lennujaamas Sõja lõpp tõi Soome õhuväele Pariisi rahulepinguga piirangud. Näiteks keelati:
Soome õhuvägi leidis piirangutes augu ja ostis hulga kahekohalisi lennukeid, mis läksid arvesse õppelennukitena. Neid sai kasutada ka teistel eesmärkidel. Samuti sõlmiti Rootsiga mitteametlik kokkulepe, et nad hoiavad oma territooriumil varuks Saab 35 Draken tüüpi hävitajaid, mis sõja korral Nõukogude Liiduga oleks kiiresti Soome saadetud. Neid hoiti kuni 1980. aastateni. Piirangute täitmisest loobuti 1990. aastal.
Tänapäeval koosneb Soome õhuvägi kolmest õhukaitse eskadrillist, mis on jagatud kolme õhukaitsealasse, milleks Soome on jaotatud. Peamised baasid asuvad Rovaniemis, Tamperes ja Kuopio-Rissalas. Piloote õpetatakse välja Kauhavas asuvas lennukoolis.
2009. aasta ujumise maailmameistrivõistlused
1500 m vabalt
Finaal: 2. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 14.34,56 Grant Hackett, Austraalia Maailmameister 2007: Ametlikud tulemused: [ Eelujumine] - [ Finaal] <br style="clear:left" />
50 m selili
Finaal: 2. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 24,33 Randall Bal, USA Maailmameister 2007: Ametlikud tulemused: [ Eelujumine] - [ Finaal] <br style="clear:left" />
100 m selili
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 121 Maailmarekord: 51,94 (2009) Aaron Peirsol, USA Maailmameister 2007: 52,98 Aaron Peirsol, USA Ametlikud tulemused: Eelujumine - Poolfinaal - Finaal <br style="clear:left" />
200 m rinnuli
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 84 Maailmarekord: 2.07,51 (2008) Kosuke Kitajima, Jaapan Maailmameister 2007: 2.09.80 Kosuke Kitajima, Jaapan Ametlikud tulemused: Eelujumine - Poolfinaal - Finaal Poolfinaalis ujus Christian Sprenger ajaga 2.07,31 uue maailmarekordi. <br style="clear:left" />
50 m liblikat
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 204 Maailmarekord: 22,43 (2009) Rafael Muñoz, Hispaania Maailmameister 2007: 23,18 Roland Schoeman, LAV Ametlikud tulemused: Eelujumine - Poolfinaal - Finaal <br style="clear:left" />
100 m liblikat
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 163 Maailmarekord: 50,22 (2009) Michael Phelps, USA Maailmameister 2007: 50,77 Michael Phelps, USA Ametlikud tulemused: Eelujumine - Poolfinaal - Finaal Poolfinaalis püstitas Milorad Čavić ajaga 50,01 uue maailmarekordi. <br style="clear:left" />
200 m liblikat
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 75 Maailmarekord: 1.52,03 (2008) Michael Phelps, USA Maailmameister 2007: 1.52,09 Michael Phelps, USA Ametlikud tulemused: Eelujumine - Poolfinaal - Finaal <br style="clear:left" />
200 m kompleksi
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 102 Maailmarekord: 1.54,23 (2008) Michael Phelps, USA Maailmameister 2007: 1.54,98 Michael Phelps, USA Ametlikud tulemused: Eelujumine - Poolfinaal - Finaal <br style="clear:left" />
400 m kompleksi
Finaal: 2. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 4.03,84 Michael Phelps, USA Maailmameister 2007: Ametlikud tulemused: [ Eelujumine] - [ Finaal] <br style="clear:left" />
4×200 m vabalt
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 30 võistkonda Maailmarekord: 6.58,56 (2008) (USA) Michael Phelps, Ryan Lochte, Ricky Berens, Peter Vanderkaay Maailmameister 2007: 7.03,24 (USA) Michael Phelps, Ryan Lochte, Klete Keller, Peter Vanderkaay Ametlikud tulemused: Finaal - Eelujumisee <br style="clear:left" />
4×100 m kompleksi
Finaal: 2. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 3.30,68 Aaron Peirsol, Brendan Hansen, Ian Crocker, Jason Lezak Maailmameister 2007: 3.34,93 Matt Welsh, Brenton Rickard, Andrew Lauterstein, Eamon Sullivan Ametlikud tulemused: Finaal - Eelujumine <br style="clear:left" />
50 m vabalt
Finaal: 2. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 23,96 Marleen Veldhuis, Holland Maailmameister 2007: Ametlikud tulemused: [ Eelujumine] - [ Finaal] <br style="clear:left" />
Star
Star on mitme asja nimi:
2009. aasta ujumise maailmameistrivõistlused
100 m vabalt
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 66 Maailmarekord: 52,56 (2009) Britta Steffen, Saksamaa Maailmameister 2007: 53,40 Lisbeth Lenton, Austraalia Ametlikud tulemused: Eelujumine - Poolfinaal - Finaal <br style="clear:left" />
200 m vabalt
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 98 Maailmarekord: 1.54,47 (2009) Federica Pellegrini, Itaalia Maailmameister 2007: 1.55,52 Laure Manaudou, Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Finaal - Poolfinaal - Eelujumised <br style="clear:left" />
400 m vabalt
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 58 Maailmarekord: 4.00,41 (2009) Federica Pellegrini, Itaalia Maailmameister 2007: 4.02,61 Laure Manaudou, Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Eelujumine - Finaal <br style="clear:left" />
800 m vabalt
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 50 Maailmarekord: 8.14,10 (2008) Rebecca Adlington, Suurbritannia Maailmameister 2007: 8.18,52 Kate Ziegler, USA Ametlikud tulemused: Eelujumine - Finaal <br style="clear:left" />
1500 m vabalt
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 32 Maailmarekord: 15.42,54 (2007) Kate Ziegler, USA Maailmameister 2007: 15.53,05 Kate Ziegler, USA Ametlikud tulemused: Eelujumine - Finaal <br style="clear:left" />
50 m selili
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 133 Maailmarekord: 27,61 (2009) Daniela Samulski, Saksamaa Maailmameister 2007: 28,16 Leila Vaziri, USA Ametlikud tulemused: Eelujumine - Poolfinaal - Finaal Poolfinaalides ujuti kaks maailmarekordid. Esimeses poolfinaalis oli endisest maailmarekordist kiirem ajaga 27,39 Daniela Samulski ja teises poolfinaalis ajaga 27,38 Anastassija Zujeva. <br style="clear:left" />
100 m selili
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 117 Maailmarekord: 58,77 (2008) Kirsty Coventry, Zimbabwe Maailmameister 2007: 59,44 Natalie Coughlin, USA Ametlikud tulemused: Eelujumine - Poolfinaal - Finaal Poolfinaalis uuendati kahel korral maailmarekordit, esmalt tegi seda Gemma Spofforth ajaga 58,74 ja seejärel Anastassija Zujeva ajaga 58,48. <br style="clear:left" />
200 m selili
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 69 Maailmarekord: 2.05,24 (2008) Kirsty Coventry, Zimbabwe Maailmameister 2007: 2.07,16 Margaret Hoelzer, USA Ametlikud tulemused: Eelujumine - Poolfinaal - Finaal <br style="clear:left" />
50 m rinnuli
Finaal: 2. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 30,31 Jade Edmistone, Austraalia Maailmameister 2007: Ametlikud tulemused: [ Eelujumine] - [ Finaal] <br style="clear:left" />