cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu
Õiguslik staatus
2014. aasta Krimmi kriisi käigus keeldus Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu tunnistamast Kiievis võimule tulnud valitsust ja presidendi kohusetäitjat. 15. märtsil 2014 saatis Ukraina Ülemraada Ülemnõukogu laiali. Pärast Krimmi ebaseaduslikku iseseisvusreferendumit otsustas Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu 17. märtsil nimetada end Krimmi Vabariigi Riiginõukoguks.
Valimiskord
Alates 1998. aasta valimistest valitakse Ülemnõukogu majoritaarse süsteemi järgi, mis ei näe ette rahvusvähemuste proportsionaalset esindatust.
Poliitika
Ülemnõukogu praegune koosseis on valitud 2010. aasta valimistel.
Kohad jaotuvad parteide ja fraktsioonide vahel järgmiselt:
Aimara keel
Aimara, ka aimaraa keel (aymara) on indiaani keel, mida kõneleb 2,2 miljonit inimest Lõuna-Ameerikas Andide regioonis Boliivias, Peruus ja Tšiilis.
Tähestik
pisi|left|Aimara tähestik
Sündinud 12. oktoobril
''Siin artiklis loetletakse 12. oktoobril sündinud tuntud inimesi.
Turingi auhind
Turingi auhind on üks kõrgemaid autasusid informaatika vallas. Seda võrreldakse Nobeli auhinnaga.
Auhinda annab alates 1966. aastast välja igal aastal arvutitehnika assotsiatsioon ACM (Association for Computing Machinery).
Auhind on nimetatud Alan Turingi auks.
Atmel
Atmel Corporation on USA pooljuhtkiipe tootev firma, mis asutati 1984. aastal. Firma keskendub eelkõige mikrokontrolleritele, mis juhivad erinevaid manussüsteeme. Atmeli toodete hulka kuuluvad veel mahtuvusel põhinevad puutelahendused, raadiosidega (sh Wi-Figa) seotud komponendid, säilmälud (ingl non-volatile memory), kiired loogikalülitused ning spetsiifilised mikrokiibid erinevateks otstarveteks.
Firmast üldiselt
pisi|Ameli peakorter San Joses Praegu asub firma peakorter San Joses California osariigis. Atmel on NASDAQ-i börsil nimega ATML ning selle ettevõtte aktsiate koguväärtus oli 2014. aasta oktoobri seisuga 3,34 miljardit dollarit. Atmeli asutaja George Perlegos vallandati ettevõttest 2006. aastal ettevõtte raha ebaausa kasutamise ning kehvade börsitulemuste tõttu. Firma tegevjuht on alates 2006. aastast Steven Laub.
Firma umbes 5100 töötajat tegutsevad paljudes riikides üle maailma. Atmeli peakontor asub USA-s California osariigis San Joses, kuid ettevõttel on kontoreid ka Kanadas, Hiinas, Egiptuses, Soomes, Prantsusmaal, Saksamaal, Hongkongis, Indias, Iirimaal, Itaalias, Jaapanis, Koreas, Malaisias, Hollandis, Norras, Filipiinidel, Venemaal, Singapuris, Hispaanias, Rootsis, Šveitsis, Taiwanis ja Suurbritannias.
Ettevõtte tooteid leidub laiatarbeelektroonika, side-, arvutivõrgu- ja meditsiiniseadmete seas ning paljudes tootmissüsteemides, auto-, lennu-, kosmose- ja kaitsetööstuses.
Ajalugu
Atmeli asutas 1984. aastal George Perlegos, kes 1970. aastatel töötas Intelis. Ta töötas Intelis säilmälude insenerina ning märkas üha kasvavat turupotentsiaali pooljuhtide valdkonnas. Perlegos õppis Intelis palju ning oli 1991. aastal kaasasutaja ettevõttele Seeq Technology, mis tootis samuti mälukiipe. Atmeli asutaja ei viibinud seal firmas kaua, kuid sai väärtusliku kogemuse kõrgtehnoloogilise ettevõtte asutamisega seotud küsimustes ning sai vajalikke tutvusi pooljuhtide tootmise valdkonnas.
Atmel alustas vaid 30 000 dollari suuruse kapitaliga. Perlegos teadis, et ise ei ole mõtet kiipe tootma hakata, sest tehas ja vajalikud seadmed on liiga kallid. Kuna 30 000 dollarist ei piisanud mikrokiipide tootmiseks vajaliku tehnika soetamiseks, sõlmiti ettevõtetega General Instrument ja Sanyo Semiconductor tootmislepingud. Viimased lubasid toota Atmeli disainitud kiipe, kui saavad vastutasuks osaluse Atmelis. Nõnda vältis Atmel oma algusaastatel raha kulutamist kallite tehaste peale ning sai keskenduda kvaliteetsete kiipide disainimisele.
Loomepõhimõtete kirjeldus
Loomepõhimõtete kirjeldus (ingl k artist statement) on tekst, milles kunstnik selgitab põhimõtteid, millest ta oma loomingus lähtub. Selle eesmärk on raamistada kunstniku loomingut ja aidata kunstipublikul ta teoseid paremini mõista.
Atmel
Ajalugu
Kui Atmel alustas, keskendus ettevõte eelkõige nišiturule, kust tõotasid tulla paremad kasumid. Atmeli väiksusel oli eelis, kuna ettevõte suutis turu nõudlusele reageerida kiiremini kui suured konkurendid ning tänu sellele sai Atmel veelgi rohkem kliente juurde. Atmeli edu võtmeks oli konkurentidest madalama voolutarbega kiipide tootmine.
Aastatel 1995–2000 laienes Atmel Euroopasse. 1995. aastal avati tehas Prantsusmaal Rousset's, 1996. aastal moodustati Norras arendusgrupp, mis arendas välja Atmel AVR seeria kontrollerid, 1998. aastal saadi endale veel üks tehas Saksamaal ja Prantsusmaal ning 2000. aastal ostis Atmel Inglismaal North Tyneside'is Siemensilt veel ühe tootmisasutuse.
2005. aastal võttis Atmel uue suuna ning müüs mitu oma tehast maha. Atmeli uus tegevjuht Steven Laub jätkas seda teed alates 2006. aastast ning kasvatas oma oskustega tollal stagneerunud Atmeli aktsia hinna kolmekordseks. Atmeli uue strateegia järgi oli ettevõttel vähem tehaseid ning hakati keskenduma eelkõige seadmete disainile, mitte tootmisele. Uue juhi käe all siseneti 2008. aastal Quantum Research Group Ltd. ostuga puutetundlike ekraanide turule. 2012. aastal omandati Ozmo Devices, mis tegeles Wi-Fi-seadmete arendusega. Samuti pandi enda jaoks tööle Advanced Digital Design S.A, mis tegeles mööda elektriliine liikuva andmeside arendamisega.
2013. aastal osteti IDT Corporationilt nutikate elektriarvestite tootmisliinid ning 2014 Newport Media, mis tõi Atmelile rohkem võimekust Bluetoothi ja Wi-Fi alal.
Tooted
pisi|ATtiny2313 mikrokontroller
Mikrokontrollerid
Suur osa Atmeli kasumist tuleb mikrokontrollerite müügist. Atmeli kolm põhilist mikrokontrolleri tüüpi on AVR-id, ARM-il ning Inteli 8051 arhitektuuril põhinevad kontrollerid. Paljud tänapäeva nutitelefonid kasutavad ARM arhitektuuril põhinevaid Cortex protsessoreid. Atmeli mikrokontrollerite programmeerimist toetab Studio 6 programmeerimiskeskkond, mis põhineb Microsoft Visual Studiol ning sisaldab Atmeli seadmetele suunatud lisavõimalusi, näiteks protsessori emulaator ja siluja. Arenduskeskkond on Atmeli poolt tasuta allalaadimiseks ja kasutamiseks.
Puutetundlikud lahendused
Atmel toodab maXTouch kaubamärgi all puuteekraanide kontrollereid ning XSense brändi all puuteekraane ja -andureid. Atmeli tootevalikusse kuuluvad veel puutetundlikud nupud, liugurid ja rullikud. Atmel hõlbustab oma puutetundlike lahenduste rakendamist arendajatele suunatud programmeerimisteegiga QTouch.
Juhtmevabad seadmed
Atmel toodab IEEE 802.15.4 standardile vastavaid madala voolutarbega saatjaid ning AVR-il ja ARM-il põhinevaid juhtmevabade seadmete kontrollereid. Samuti kuuluvad tootevalikusse manussüsteemidele suunatud madala voolutarbega Wi-Fi-kiibid ning eri sagedustel töötavad raadiosagedussaatjad. Atmel tegeleb ka RFID- ja infrapunaseadmetega.
Autotööstus
Atmel pakub autotööstusele mikrokontrollereid turvalisuse, puutetundlikkuse, juhtmevaba andmeedastuse, identifitseerimise, akude haldamise ja karmide keskkonnatingimuste tarvis. Lisaks kuuluvad Atmeli tootevalikusse ka autotööstusele suunatud EEPROM-tüüpi mälukiibid.
Mälu
Mitmesuguseks otstarbeks toodetakse jada- ja paralleelse arhitektuuriga EEPROM-e ning ühekordselt programmeeritavaid OTP EPROM-e. Veel kuulub valikusse krüpteeritud mälu CryptoMemory kaubamärgi all.
Tark energia
Atmel tegeleb energiakasutuse mõõtmisseadmetega ning mööda elektriliine andmete edastamisega. Atmeli tehnoloogia abil on võimalik elektriliinide abil maja internetiühendusega varustada.
Turvalisus
Atmel toodab kiipe, mis toetavad RSA-d, krüpteeritud autentimist, krüpteeritud RFID-d ning ka krüpteeritud mälumooduleid.
Televisioon
Atmel toodab kiipe, mis suudavad vastu võtta peamisi õhu teel levivaid digitaalseid pildisignaale. Samuti on kaetud juhtmega levivate digitaalsete signaalide vastuvõtt ja töötlemine.
Muu
Atmeli tootevalikust võib veel leida järgmisi seadmeid:
Włodzimierz Karpiński
pisi|Włodzimierz Karpiński Włodzimierz Witold Karpiński (sündinud 16. novembril 1961 Puławys) on Poola poliitik.
Ta on sündinud 1961. aastal Lublini vojevoodkonnas Puławy maakonnas Puławys. Ta on lõpetanud Puławys lütseumi ja 1990. aastal Varssavi Polütehnilise Instituudi.
2005. aastal valiti ta Poola seimi liikmeks. Aprillist 2013 kuni juunini 2015 oli ta Poola riigikassaminister.
Jakob Böhme
Jakob Böhme (ka Boehme ja Behmen; arvatavasti 24. aprill 1575 – 17. november 1624) oli saksa kristlik müstik, teoloog ja filosoof. Teda peetakse luterluse üheks algupärasemaks mõtlejaks.
pisi|vasakul|Jakob Böhme portree teoses Theosophia Revelata (1730)
Toomas Velmet
Toomas Velmet (sündinud 22. juulil 1942) on eesti tšellist, muusikapedagoog ja muusikaajakirjanik.
Haridus
Ta on lõpetanud 1967. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi August Karjuse tšelloklassis. Aastatel 1968–1971 täiendas end Moskva Konservatooriumis professor Mihhail Homitseri juhendamisel.
Töö muusikuna
Aastatel 1963–1969 oli ta Eesti Raadio Sümfooniaorkestri tšellist, 1971–1991 mängis ansamblis Tallinna Trio.
Zubova Poljana rajoon
Zubova Poljana rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigi lääneosas. Piirneb Rjazani oblasti ja Penza oblastiga.
Toomas Velmet
Töö Eesti Raadios ja pärast seda
Aastatel 1975–1981 oli ta Eesti Raadio muusikasaadete peatoimetaja ja 1996–1998 helisalvestuse osakonna juhataja.
Zubova Poljana rajoon
Rajoonis on 4 linna- ja 27 külaasundust.
Rajooni rahvaarv on 2022. aasta seisuga 52566 (2010. aasta seisuga oli 59 300). 50% elanikest on mokšad ja 44,6% venelased. Suuremad asulad on Zubova Poljana, Javass, Potma, Sosnovka ja Udarnõi.
Toomas Velmet
Töö Eesti Raadios ja pärast seda
Aastatel 1998–2001 oli ta Pärnu Linnaorkestri direktor. Pärast aktiivse interpreeditöö lõppu on ta tegutsenud muusikakriitikuna.
Zubova Poljana rajoon
Zubova Poljana rajoonis asuvad vanglilaagrid, kus viibib umbes 13 000 kinnipeetavat,
Toomas Velmet
Isiklikku
Toomas Velmeti esimene abikaasa oli Malle Velmet. Hiljem oli ta abielus raadioajakirjanik Mary Velmetiga (1953–2017). Toomas Velmetil on kaks poega (Aro, Tarmo) ja üks tütar (Riina).
Ülem-Makedoonia
pisi|[[Vana-Makedoonia|Makedoonia Kuningriik 336 eKr: Pelagoonia ja Ülem-Makedoonia  Kuningriigi põhiosa  Annekteeritud alad]] Ülem-Makedoonia (kreeka keeles Ἄνω Μακεδονία, Ánō Makedonía) oli üks kahest Vana-Makedoonia osast. Ülem-Makedoonia oli Makedoonia Kuningriigi läänepoolses osas, teist Makedoonia osa tuntakse Alam-Makedooniana. Ülem-Makedoonia liideti Makedoonia Kuningriigiga 4. sajandi alguses eKr ning selle elanikud said alammakedoonlastega võrdsed õigused. Ülem-Makedoonia piirkonnad olid Elimiotis, Eordaea, Orestis, Lynkestis, Pelagoonia, Deuriopus, Atintania, Tymphaea ja Dassaretae. Tänapäeval on kunagise Ülem-Makedoonia aladel Kreeka Lääne-Makedoonia piirkond ja Põhja-Makedoonia edelaosa.
Tungaõli
Tungaõli lahustub paljudes orgaanilistes lahustites; ei lahustu vees, metanoolis ega etanoolis. Tungaõli põhikomponendid on 9,11,13-oktadekatrieenhappe glütseriidid. Õhuhapniku toimel tekib tungaõlil väga tugev ja läikiv kelme, temast toodetakse lakke, emaile, põrandaõlisid.
473
473. aasta
Suur haguhein
Suur haguhein (Koeleria grandis) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeliik.
Taim kasvab liivikutel, nõmmedel, hõredates männikutes. Taime leidub Eestis paiguti, enamasti Põhja- ja Kagu-Eestis.
Friedrich II (Baden-Eberstein)
Friedrich II (suri 22. juunil 1333) oli valitsev Baden-Ebersteini markkrahv 1291. aastast kuni oma surmani. Ta oli Hermann VII ja Trunhendingeni Agnese (suri pärast 15. märtsi 1309) poeg.
Marek Piestrak
Marek Piestrak (sündinud 31. märtsil 1938 Krakówis) on Poola filmilavastaja, telerežissöör ja filmistsenarist.
Piestrak lõpetas 1961. aastal Gdański Tehnikaülikooli ja seejärel 1968. aastal Łódźis Leon Schilleri Filmi, Televisiooni ja Teatri Riikliku Kõrgkooli režii alal. Stažeeris 1968. aastal Hollywoodis Roman Polański filmi "Rosemary laps" võtetel.
Piestrak on Poola Filmiakadeemia liige.
Filme
Piestrak on loonud mängufilme, tele- ja filmisarju ning dokumentaalfilme, sealhulgas:
Koostöös eestlastega tehtud kolmest mängufilmist kuulsaim on "Navigaator Pirx" (1979).
Harrastused
Piestrak harrastab mägironimist. Ta on osalenud Ameerika-Poola mägiekspeditsioonis kaheksatuhandelise Dhaulagiri (8167 m) tippu, kus tõusukõrgusel umbes 7000 meetrit oli ta sunnitud tagasi pöörduma.
Inčukalnsi piirkond
Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Inčukalnsi piirkonna elanikest lätlasi 54,76%, venelasi 32,41%, ukrainlasi 3,55%, valgevenelasi 3,48%, poolakaid 1,79% ja teistest rahvustest inimesi 3,00%. Rahvus oli teadmata 1,01% inimestest.
Els Vader
Elisabeth Cornelia "Els" Vader (abielus Scharn) (24. september 1959 Vlissingen – 8. veebruar 2021) oli Hollandi sprinter.
1985. aastal sai ta Euroopa sisemeistrivõistlustel kergejõustikus pronksmedali naiste 200 meetri jooksus. pisi|vasakul|Els Vader 1980
Munamadu (perekond)
Munamadu (Dasypeltis) on maoperekond.
Klassifikatsioon
Munamadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need maod on levinud Aafrikas, sh Sambias.
Toitumine
Munamaod toituvad linnumunadest. Kui teistel munasööjatel madudel läbivad munakoored terve seedekulgla siis munamadudel on selgroolülide alumised ogajätked nii pikad, et läbivad söögitoru seina ja moodustavad munakoorte purustamiseks sobiva kitsuse- mis purustab munakoore ja millest edasi seedekulglasse pääseb üksnes muna sisu - koored väljutatakse suu kaudu.
Videod
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dasypeltis seisuga 29.12.2013.
Emanuel Lasker
pisi|Emanuel Lasker oma kodus (1933)
Emanuel Lasker (24. detsember 1868 – 11. jaanuar 1941) oli Saksa juudi soost maletaja, matemaatik ja filosoof. Lasker oli järjekorras teine male maailmameister ja püsis maailmameistrina rekordiliselt 27 aastat. Ta oli omal ajal üks kõige domineerivamaid meistreid ja teda peetakse siiamaani üheks ajaloo tugevaimaks maletajaks.
Tema mängukaaslased on öelnud, et Lasker mängis tihti psühholoogiliselt ning vastaste sõnul tegi ta selleks kohati isegi meelega nõrgemaid käike, et neid segadusse ajada. Hilisem analüüs on näidanud, et ta oli oma ajast eespool ning kasutas mitmekesisemat stiili kui teised temaaegsed mängijad. Lasker tundis avangute teooriat hästi, kuid ta ei olnud tihti sellega päri. Ta avaldas maleajakirju ja viis raamatut. Lasker tegeles muudegi mängude arendamisega: ta oli suurepärane bridžimängija ning kirjutas mitmest muust mängust, näiteks go'st. Lasker tegeles matemaatikaga ja on tuntud kaastöö poolest kumulatiivse algebra vallas. Tema filosoofilised tööd jäid aga suurema tähelepanuta. Lasker suri 72-aastaselt New Yorgis neerupõletiku tagajärjel.
Elulugu
pisi|vasakul|püsti|Emanuel Lasker noore mehena
Rikke Møller Pedersen
Rikke Møller Pedersen (sündinud 9. jaanuaril 1989 Odenses) on endine rinnuliujumisele spetsialiseerunud Taani ujuja ja praeguse 50 m basseinis ujutud maailmarekordi omanik 200 m rinnuliujumises (2.19,11 ujutud 2013. aastal). Oma 27 rahvusvahelise medaliga on ta Team Denmarki (Team Denmark on Taani valitsusorganisatsioon, mis tegeleb Taanis tippspordi toetamisega. Seda juhib Lone Hansen. Taani koondvõistkonda rahastab valitsusorganisatsioon oma näpunäidete kaudu, mis on neile aastas andnud 116 miljonit Taani krooni.) 141 maailmatasemel sportlase üldarvestuses teisel kohal.
2008. aasta detsembris toimunud lühiraja ujumise Euroopa meistrivõistlustel püstitas ta Taani rekordi 100 meetri rinnuliujumises ajaga 1.06,55 sekundit.
Emanuel Lasker
Lapsepõlv ja noorus
Heade tulemuste jätkuks osales ta rahvusvahelisel Amsterdami turniiril ja saavutas seal teise koha, olles eespool isegi tugevast Isidore Gunsbergist. Oma esimest turniirivõitu jagas ta oma venna Bertholdiga Berliini turniiril. Aastal 1893 võitis ta New Yorgi turniiril kõik 13 mängu ning seega ka turniiri. See on üks vähestest kordadest, kui keegi on nii tugeval turniiril kõik mängud võitnud. Aastail 1889–1893 võitis ta kõik peetud matšid selliste tuntud nimede nagu Curt von Bardelebeni, Jacques Miesesi, Henry Birdi, Joseph Blackburne'i ja Berthold Englischi vastu. 1892. aastal asutas Lasker oma esimese maleajakirja The London Chess Fortnightly, mida anti välja 1892. aasta 15. augustist kuni 1893. aasta 30. juulini. Pärast seda suundus ta Ameerika Ühendriikidesse, kus veetis kaks aastat. Lasker soovis korraldada matši ka Siegbert Tarraschiga, kuid too keeldus.
Maailmameistriks saamine
Pärast seda, kui Tarrasch oli matšist keeldunud, korraldas Lasker matši hoopis valitseva maailmameistri Wilhelm Steinitziga. Matš mängiti kümne võiduni ning see toimus New Yorgis, Montrealis ja Philadelphias. Steinitz oli varem kuulutanud, et tema võidus pole kahtlustki, aga Lasker võitis esimese mängu. Steinitz võitis omakorda teise mängu. Järgnes 4 viiki, kuid siis võitis Lasker viis mängu järjest ja Steinitz palus nädal aega puhkust. Matši jätkudes võitis Steinitz kaks mängu, kuid lõpuks võitis Lasker matši 10 võidu, 4 viigi ja 5 kaotusega. Nii sai temast teine ametlikult tunnustatud maailmameister. Tiitlit Steinitzi vastu kaitses ta 1896.–1897. aastal, siis kui saavutas 10 võitu, 5 viiki ja 2 kaotust.
Rikke Møller Pedersen
Pedersen lõpetas sportlaskarjääri 2019. aasta jaanuaris. Nüüd on ta TV2 Sport uudistejuht.
Emanuel Lasker
27 aastat maailmameister
1894. aasta matši tulemusena ei hinnatud Laskeri tugevust veel kuigi kõrgelt, mille üheks põhjuseks peeti ka seda, et Lasker polnud kahe teise tugevama maletajaga, Siegbert Tarraschi ja Mihhail Tšigoriniga veel mänginud. 1894. aasta mängu kommenteerides arvas Tarrasch, et Lasker võitis vaid seetõttu, et Steinitz oli juba vana.
Hoolimata kriitikast võitis Lasker peaaegu kõik ajavahemikul 1896–1914 peetud matšid, millest kolmes kaitses ta ka oma maailmameistritiitlit. Kõigepealt tegi ta seda Marshalli vastu 1907. aastal. Marshalli agressiivne mängustiil ei toonud talle Laskeri vastu mitte ühtegi võitu ning Lasker võitis üldskooriga 11½:3½ (8 võitu, 7 viiki). 1908. aastal kaitses ta maailmameistritiitlit Tarraschi vastu. Tarraschi arvates olid males kindlad printsiibid, mille järgi peab mängima. Tema meelest oli males tugevusemõõdikuks loogika, mitte tõhusus. Nende põhimõtete tõttu pidas ta Laskerit teise järgu mängijaks, kes võitis mänge vaid kahtlaste trikkide abil. Matš algas Laskeri jaoks hästi, võites esimesest viiest mängust neli. Ta mängis malet Tarraschile tundmatul viisil. Lõppkokkuvõttes võitis Lasker matši pärast 8 võitu, 5 viiki ja 3 kaotust. Tarrasch aga süüdistas oma kaotuses ilma.
Lasker mängis 1910. aastal maailmameistritiitli matši ka Carl Schlechteriga, kes oli tuntud oma rahumeelse loomu ja agressiivsuse puudumise poolest. Tema karjääri jooksul lõppesid pea 80% mängudest viigiga. Matš pidi algselt koosnema 30 mängust, kuid rahaliste probleemide tõttu lühendati see kümnele. Võitja pidi olema see, kes saavutab esimesena kahepunktilise edu. Matši alguses püüdis Lasker rünnata, kuid Schlechteril ei olnud kaitsmisega raskusi ja neli esimest mängu lõppesid viigiga. Viienda mängu võitis aga Schlechter ning järgnesid neli viiki. Enne viimast mängu oli skoor 5:4 Schlechteri kasuks. Schlechter jõudis ka viimases mängus eduseisu, kuid mängis selle maha, kaotades mängu ning matš jäi lõpuks viiki. Lasker jäi edasi maailmameistriks. 1910. aastal kaitses Lasker Pariisis taas oma maailmameistritiitlit, mängides Dawid Janowski vastu. Lasker tundis Janowski stiili, mis oli väga agressiivne ja ründav. Lasker kasutas seda tema vastu ning valis kindla kaitsvama stiili. Ta võitis matši kindlalt, laskmata Janowskil võita ainsatki mängu. Lõppskooriks jäi 9½:1½ (8 võitu ja 3 viiki). Janowski ei mõistnud Laskeri käike ning pärast oma kolme kaotatud mängu oli ta Edward Laskerile kurtnud: "Teie nimekaim mängib nii idiootselt, et ma ei suuda tema mõtlemise ajal isegi malelauale pilku heita." Järgnenud esimese maailmasõja aastatel Lasker malega eriti ei tegelenud, mängides vaid ühe matši ja ühe turniiri.
Maailmameistritiitli kaotamine
1920. aastal leppisid José Raúl Capablanca ja Lasker kokku maailmameistritiitli matši korraldamises aasta hiljem. Matš toimus 1921. aasta märtsist aprillini. Pärast nelja viiki tegi Lasker lõppmängu ajal rumala vea ning Capablanca sai esimese võidu. Capablanca kindel stiil tagas talle veel 4 viiki. Kümnendas ja üheteistkümnendas mängus võitis Capablanca taas Laskerit. Pärast kahte viiki ja Capablanca neljateistkümnenda mängu võitu andis Lasker alla ning kaotas oma maailmameistritiitli.
pisi|vasakul|püsti| Dr Emanuel Lasker (1929)
Hilisemad aastad
Pärast maailmameistritiitli kaotamist oli Lasker juba 53-aastane ja ei pidanud enam ühtegi tõsist matši. Ta mängis edasi vaid turniiridel, võites 1924. aasta New Yorgi turniiri ning jäädes Jefim Bogoljubovi järel 1925. aastal Moskvas teiseks. Pärast seda teatas ta, et teeb tõsise malemängimisega lõpparve. Hiljem andis ta välja mitu teost, näiteks "Lehrbuch des Schachspiels" (hiljem inglise keeles "Lasker's Manual of Chess"), "Das verständige Kartenspiel", "Mängude entsüklopeedia", "Brettspiele der Võlker ja Das Bridgespiel". Hiljem mängis ta professionaalsel tasemel bridži ning esindas Saksamaad rahvusvahelistel võistlustel. Pärast Hitleri võimuletulekut ja juutide diskrimineerimise algust lahkus Lasker koos naisega Saksamaalt. Nad suundusid algul Nõukogude Liitu, kus Lasker ütles Saksa kodakondsusest lahti ning sai Nõukogude Liidu kodakondsuse. Lasker hakkas taas malega tegelema ning võttis osa ka turniiridest, et raha teenida. Ta ei võitnud ühtegi turniiri, küll aga saavutas kõrgeid kohti. Laskeri saavutust Moskva 1935. aasta turniiril, kus ta ei kaotanud kordagi ning sai Mihhail Botvinniku järel teise koha, on nimetatud bioloogiliseks imeks, kuna Lasker oli siis juba 66-aastane.
1937. aastal asusid Laskerid elama Ameerika Ühendriikidesse. Emanuel Lasker suri 11. jaanuaril 1941. aastal 72-aastaselt New Yorgis.
Mängustiil
Lasker kasutas psühholoogilist mängumeetodit, mille käigus arvestas ta mängides mitte ainult hetkeseisu mängulaual, vaid ka vastase subjektiivsete isiksuseomadustega. Richard Réti analüüsis Laskeri mängustiili tema mängude põhjal ning kirjutas pikalt sellest, kuidas Lasker mängis meelega nõrgemaid käike, et oma vastast heidutada. Lasker eitas sellist käitumisviisi ja suurem osa kaasaegsetest malekirjanikest on temaga nõus. Tema tollal teistele imelikuna tundunud käigud on praegu tavaline malepraktika. Nende hulka kuuluvad näiteks g2-g4 etturi edasilüke Sitsiilia kaitse draakonivariandis või ohverdused positsioonilise edu saavutamiseks. Taolised taktikalised liigutused ei olnud tollal ajakohased ja põhjustasid tihti sarnaseid reaktsioone nagu Tarraschil ja Janowskil.
Capablanca sõnul tundis Lasker avanguid hästi ning pööras erilist tähelepanu Steinitzi edasiarendustele, kuna ta ei nõustunud suurema osaga tolleaegsest avanguteooriast. Capablanca arvates polnud Laskeril tegelikult kindlat väljakujunenud stiili, kuna ta oli nii paindlik, et suutis mängida ükskõik mismoodi: ta oli suurepärane kaitsja, aga ka efektiivne ründaja. Lisaks tugevusele matšides oli ta veelgi tugevam turniiride. Kaotanud maailmameistritiitli, edestas Lasker turniiridel siiski Capablancat. Alles 1936. aastal, kui Lasker oli 67-aastane ja nende maailmameistrivõistluste matšist oli möödunud 15 aastat, võitis Capablanca teda ka turniiril.
Pärand malemaailmale
Lasker ei asutanud ühtegi malekooli, aga tema mängustiil on avaldanud tugevat mõju hilisematele maletajatele nagu Mihhail Tal ja Viktor Kortšnoi. Ta on andnud oma panuse avanguteooriasse ning temanimelised variatsioonid esinevad nii lipugambiidis, Evansi gambiidis kui ka Prantsuse kaitse McCutcheoni variandis.
Akadeemilised saavutused
Laskeri talent ei peitunud ainult males. Vanemad nägid temas intellektuaalsed võimed, eriti matemaatika vallas, ning saatsid teismelise Laskeri Berliini õppima. Ta lõpetas keskkooli Landsberg an der Wartes (praegune Gorzów Wielkopolski linn Poolas). Edasi õppis ta matemaatikat ja filosoofiat Berliini, Göttingeni ja Heidelbergi ülikoolides. 1895. aastal avaldas Lasker kaks matemaatikateemalist artiklit ajakirjas Nature. 1901. aastal kaitses ta David Hilberti juhendamisel Erlangenis doktoritöö "Über Reihem auf der Convergenzgrenze", mis avaldati samal aastal Londoni Kuningliku Seltsi kaudu. Doktorikraadi matemaatikas sai ta 1902. aastal. Tema kõige tähtsam töö matemaatika vallas on teoreem, millest sai hiljem tänu Emmy Noetheri edasiarendustele praeguse algebra ja algebralise geomeetria fundamentaalse tähtsusega osa. Lasker on lühikest aega olnud matemaatika õppejõud New Orleansi Tulane'i ülikoolis ja Manchesteri Victoria Ülikoolis.
Ardna
Ardna on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti seda isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Rossmann. Priit Ardna palvel kanti Ardna perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 106 all (Siseministeeriumi teadaanne 3. juunist 1935).
Kostís Palamás
Kostís Palamás (13. jaanuar 1859 Pátra – 27. veebruar 1943 Ateena) oli kreeka luuletaja, olümpiahümni sõnade autor.
Kriminaalprotsess
Kriminaalprotsess on seadusega määratud kord, mis paneb paika kohtu-, prokuratuuri- ja uurimisorganite suhted nende kodanikega, kellele laieneb nende tegevus. Lisaks tagab kriminaalprotsess kuritegusid toime pannud isikute tuvastamise ja karistamise. Kriminaalprotsessi abil teostab riik võitlust kurjategijate vastu.
Kriminaalprotsess ja kriminaalprotsessiõigus on omavahel tihedalt seotud ja seetõttu käsitletakse neid vahel kui samatähenduslikke, kuid tegelikult nad ei ühti. Kriminaalprotsessi laiemaks eesmärgiks on kaitsta ja kindlustada selle õiguskorda, kellele kuulub riiklik võim. Kitsam eesmärk on kriminaalasja faktide tuvastamine, kuriteo tuvastamine, süüdlase leidmine ja karistamine.
Menetlejad kriminaalprotsessis on kohus, prokuratuur ja uurimisasutus. Menetlusosalisteks on kahtlustatav, süüdistatav ning nende kaitsjad, lisaks kannatanud, tsiviilkostja ning kolmas isik. Kohtumenetluse pooled on prokuratuur, süüdistatav ja tema kaitsja, lisaks kannatanu, tsiviilkostja ja kolmas isik. Kriminaalasju arutatakse kas üldmenetluses või lihtmenetluses ning neid saab alustada vaid uurimisasutus (nt Politsei- ja Piirivalveamet, Kaitsepolitseiamet, Maksu- ja Tolliamet, Konkurentsiamet, Sõjaväepolitsei, Keskkonnainspektsioon, Justiitsministeeriumi vanglate osakond ja vangla) või prokuratuur.
Kriminaalprotsessis osalevad pooled
Kriminaalprotsessi asju arutatakse prokuröri süüdistuse alusel ning selles osalevad subjektid on
Prokurör
Prokuratuur juhib ka kohtueelset menetlust ning tagab selle seaduslikkuse ning tulemuslikkuse. Kriminaalmenetluse seadustiku paragrahvi 30 lõike 2 kohaselt, peab prokurör teostama volitusi, alludes ainult seadusele. Riigiprokuratuuri prokurörideks on riigi peaprokurör, juhtivad ringkonnaprokurörid, riigiprokurörid ning prokuröri abid.
Kahtlustatav
Kriminaalmenetluse seaduse paragrahv 33 lõike 1 alusel on kahtlustatav isik, kes on kinni peetud kuriteos kahtlustatavana. Selleks võib olla ka inimene, kelle kahtlustamiseks on piisav alus ja kes on allutatud menetlustoimingule. Kahtlustatavat saab kinni pidada kuni 48 tundi ning selle kohta koostatakse ka kinnipidamisprotokoll.
Kriminaalmenetluse seaduse järgi on süüdistatav isik, kelle kohta on prokuratuur koostanud süüdistusakti või kellele on esitatud süüdistusakt kiirmenetluses. Lisaks võib see olla isik, kellega on kokkuleppemenetluses sõlmitud kokkulepe.
Kannatanu
Tsiviilkostja
Tsiviilkostja on füüsiline või juriidiline isik, kes kannab seaduse järgi varalist vastutust kahju selle eest, mis on kannatanule tekitatud. Tsiviilkostja ei ole kuriteos kahtlustatav ega süüdistatav.
Kaitsja
Kaitsja ei sõltu prokuratuurist ega kohtust ning on nendega võrdväärne. Eelkõige on tema tegevus nii kaitsealuse huvides kui ka avalikes huvides. Eesti kriminaalmenetluses on kaitsjaks näiteks advokaat.
Kriminaalprotsessi keel
Kriminaalprotsessi keel on eesti keel, kuid poolte kokkuleppel võib kriminaalprotsess toimuda ka muus keeles. Kui süüdistatav ei valda eesti keelt, võimaldatakse talle taotluse alusel tõlk.
Uurimistoimingud
Uurimistoimingute liikideks kriminaalprotsessis on Nende toimingute tegemisel tuleb rangelt järgida tõendite kogumise üldtingimusi, mis on välja toodud Kriminaalmenetluse seadustikus paragrahvis 64.
Kriminaalasja lõpetamine kohtueelses menetluses
Kriminaalmenetluse lõpetamiseks kohtueelses menetluses on mitmeid võimalusi:
Simultaan
pisi|[[Viktor Kortšnoi simultaani andmas, Zürich 2009]] Simultaan (ka simultaanmäng; ladina sõnast simul 'üheaegselt') on mänguviis, kus üheaegselt mängitakse mitme vastasega (näiteks males, kabes). Male- ja kabesimultaani kohta võidakse kasutada ka nimetusi rivimale ja rivikabe.
Enamikul juhtudel teeb kõikides partiides avakäigu simultaaniandja, vastavate kokkulepete korral on võimalikud ka muud variandid.
Ucayali
Ucayali on jõgi Lõuna-Ameerikas Peruus.
Algab Andides Apurímaci ja Urubamba jõe ühinedes. Voolab valdavalt põhja, alamjooksul kirdesse. Ühinedes Marañóniga, moodustab Amazonase. Pikkus umbes 1600 km.
Wolfi-Rayet' täht
pisi|[[Hubble'i kosmoseteleskoop|Hubble'i kosmoseteleskoobi foto Wolfi-Rayet' tähest WR 124 ja seda ümbritsevast udust]] Wolfi-Rayet' täht (sageli lühendatud kui WR täht) on väga haruldane täht, millel on tugevad ioniseeritud heeliumi, lämmastiku ja süsiniku emissioonijooned.
Wolfi-Rayet' täht arvatakse tekkivat O-klassi tähest. WR tähel on vesinik ammendunud, tähetuul on tugev ja pinnal väga palju raskeid elemente. Wolfi-Rayet' tähe pinnatemperatuur on 30 000 kuni 210 000 kelvinit ning see on kõige kuumem teadaolev täht. Kõik Wolfi-Rayet' tähed on kõrge pinnatemperatuuri tõttu väga heledad. Wolfi-Rayet' tähe tuumas sünteesitakse heeliumi või sellest raskemaid elemente ning tuumasünteesi peatumisel plahvatab täht supernoovana või muutub mustaks auguks.
Wolfi-Rayet' tähed avastasid prantsuse astronoomid Charles Wolf ja Georges Rayet, kes märkasid 1867. aastal Luige tähtkujus kolme tähte, millel olid tugevad emissioonijooned.
Kalju Valgus
Kalju Valgus (21. oktoober 1939 Rimmu, Viljandi maakond – 8. märts 2021) oli eesti suusatreener ja sporditegelane.
1962. aastast töötas ta Tallinnas suusatreenerina (6. kutsetase, 2005–2018). Tema initsiatiivil loodi 1968. aasta septembris Tallinna 44. keskkooli juurde NSV Liidu esimene spordiklass. Aastatel 1979–2001 töötas ta Dünamo/Põhjakotka suusakooli direktorina ja Eesti murdmaasuusatamise meestekoondise treenerina. Tema õpilased on olnud Jüri Voodla, Mati Albert, Kalju Polt, Rein Pesur, Aarne Malva.
1973. aastal anti talle Eesti NSV teenelise treeneri aunimetus. 1964. aastas kuulus ta Eesti NSV Suusaföderatsiooni ja seejärel kuni 1992. aastani Eesti Suusaliidu eestseisusse. Ta oli aastatel 1992–2000 Eesti Laskesuusatamise Föderatsiooni president ning 2007. aastast aupresident ja juhatuse liige. Eesti Olümpiakomitee liige oli ta aastatel 1993–2000. 1993. aastast tegutses ta Rahvusvaheline Laskesuusatamise Liidu (IBU) võistluskomisjoni liikmena, tehnilise delegaadina ja kohtunikuna maailmakarikavõistluste etappidel. Valgus osales tehnilise delegaadina ja kohtunikuna ka 1998 Nagano, 2002 Salt Lake City, 2006 Torino ja 2014 Sotši taliolümpiamängudel.
Toomas Krõm
Toomas Krõm (sündinud 22. septembril 1971 Tallinnas) on Eesti jalgpallur.
Koondisekarjäär
Ta mängis Eesti jalgpallikoondises aastatel 1994–1996 11 mängu. Oma koondisedebüüdi tegi Krõm 7. mail 1994 sõpruskohtumises USA jalgpallikoondise vastu. Eesti kaotas mängu 4:0. Lisaks temale tegi samas mängus debüüdi Indrek Zelinski.
Strazde
pisi|left Strazde on küla (vidējciems) Lätis Talsi piirkonnas, Strazde valla halduskeskus. Küla asub Dursupe jõe kaldal merepinnast 100 meetri kõrgusel piirkonna keskusest Talsist 20 ja Riiast 99 kilomeetri kaugusel.
Küla mainitakse esimest korda aastal 1253 või 1291 (Villa Stratzen). Aastal 1324 mainiti küla nime all Strassze, aastal 1352 aga Stradze. Tänapäevane küla kujunes endisaegse Lielstrazde mõisa (Groß-Strasden) keskuse juurde.
Asulas on lisaks vallavalitsusele veel postkontor, vaba ajal keskus ja raamatukogu. Külla jääb Strazde bussipeatus.
Vaatamisväärsusteks on sealse mõisa hoonetekompleks ja selle juures asuv park. Strazde kirik koos kahe kirikuliste pingiga on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.
Aastal 2017 oli külas 126 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 118.
Keevitusjaam
Keevitusjaam on eraldiseisev keevituspaigaldis keevitamiseks ja lõikamiseks kaarkeevitusseadmega. Üksuse põhielementideks on sisepõlemismootor ja keevitusvoolu generaator. Abielemendid on järgmised:
Tööpõhimõte: generaator muundab sisepõlemismootori pöördemomendi keevitusvooluks. Keevitusjaamu kasutatakse laialdaselt oludes, kus keevitustöödeks pole võimalik kasutada tööstuselektrit (nt raudtee ehitamisel).
Antratsiit
thumb|Antratsiit thumb|Antratsiidi irisatsioon Antratsiit (ladina keeles anthracites, vanakreeka keelest ἄνθραξ – 'süsi; karbunkul') on vanim ja kõrgema moondetasemega kivisöe modifikatsioon.
Antratsiidile on iseloomulik suur tihedus (1500–1700 kg/m³) ja metalliläige. Selle süsinikusisaldus on üle 86%. Antratsiiti kasutatakse suure kütteväärtusega tahkekütusena (kütteväärtus 8100–8350 kcal/kg), see põleb peaaegu suitsuta.
Maailma uuritud antratsiidivarud on 28,2 miljardit tonni, sealhulgas Venemaal 6,7 miljardit tonni ja USAs 6,3 miljardit tonni. Peamised söebasseinid on Pennsylvanias (USA), Albertas (Kanada), Vitbankis (LAV), Donbassi idaosas (Ukraina) ning Venemaal Kuzbass, Tungusk, Taimõr, Gorlovsk ja Ida-Donbass.
Antratsiiti kasutatakse energeetikas, mustas ja värvilises metallurgias, muu hulgas ka adsorbentide, elektroodide, elektrokorundi ja süsimikrofonide tootmiseks.
Antratsiidi liigid
Rahvusvahelise söeklassifikatsiooni järgi on antratsiite kolme liiki:
Välislingid
Carbone
PubMed
pisi|Logo PubMed on tasuta otsingumootor, mille abil saab peamiselt MEDLINE'i andmebaasist otsida bioloogia- ja meditsiiniteemaliste teadustööde ja artiklite bibliograafilisi viiteid ja kokkuvõtteid. See loodi 1996. aastal ja sai avalikkusele vabalt kasutatavaks 1997. aastal.
Igal kirjel on unikaalne PMID number (PubMed identifier).
Halo Kirjastus
Halo Kirjastus on Tartus asuv Eesti kirjastus, mis annab välja õpikuid, õppevahendeid, teaduspublikatsioone, monograafiaid, erialaajakirju, käsiraamatud, teatmeteoseid.
Kirjastus asutati 2003. aastal, 2017. aastast on see Äriregistris määratletud mikroettevõttena.
Bioloogilise mitmekesisuse tippkeskus
Bioloogilise mitmekesisuse tippkeskus FIBIR (inglise Frontiers in Biodiversity Research) Tartu Ülikooli juures asuv Eesti teaduse tippkeskus. FIBIRi eesmärk oli uurida eri ökosüsteemide elurikkuse varieeruvust.
Tippkeskusel oli kuus uurimisrühma, mida juhtisid Martin Zobel, Meelis Pärtel, Urmas Kõljalg, Toomas Tammaru, Raivo Mänd ja Asko Lõhmus.
Ardve
Ardve on eesti perekonnanimi.
Mõisaholm
Mõisaholm (rootsi Magnushovs holmen või Hosholmen) on poolsaar Vormsil (varem väikesaar). Poolsaart piirab loodest Västurvike ja kagust Austurvike.
Läänekonverents (NBA)
Läänekonverents on korvpalliliiga NBA klubide alajaotus. Sinna kuulub 15 meeskonda, mis on omakorda jaotatud kolme divisjoni, milles igaühes mängib viis meeskonda.
Praegune meeskondade jagunemine
Loodedivisjon
Edeladivisjon
Vaikse ookeani divisjon
Läänekonverentsi meistrid
Enne 1970. aastat oli läänekonverentsi nimeks läänedivisjon.
Paksus kirjas on märgitud meeskond, kes tuli samal aastal ka NBA meistriks.
Eesti muusikapäev
Eesti muusikapäev (ka Tartu Muusikapäev) oli 4. juulil (vkj 21. juunil) 1909 Tartus toimunud muusikasündmus. Muusikapäeval osales 147 laulukoori 2800 lauljaga, keda kuulas 18 000 inimest. Muusikapäeva muusikajuhid olid Artur Kapp ja Mihkel Lüdig.
Ambavazakana
Ambavazakana on küla Madagaskari saarel Sava piirkonnas Antalaha ringkonnas Vinanivao vallas Masoala poolsaare idaranniku lõunaosas Baldrisy neemest 16 km põhja pool.
Anatoli Arhangelski
Anatoli Arhangelski (15. detsember 1977 – 3. märts 2023 Udine, Itaalia ) oli Eesti balletitantsija.
Potsataja
pisi|Potsataja ja [[Krokodill Gena Nõukogude Liidu postmargil]] Potsataja (vene keeles Чебурашка) on tuntud vene lastekirjaniku Eduard Uspenski loodud tegelane. Esmakordselt astus ta üles raamatus "Krokodill Gena ja sõbrad" (vene keeles "Крокодил Гена и его друзья", 1966). Potsataja on väike, suurte kõrvade, suurte sõbralike silmadega ja pruunika karvaga teadusele tundmatu loomake, kes elab troopikametsades.
Anatoli Arhangelski
Arhangelski lõpetas 1996. aastal Tallinna Balletikooli (erialaõppejõud Ago Herkül). Seejärel töötas ta Estonia teatri balletirupis, kus 2003. aastal sai solistiks ja hiljem esitantsijaks.
Potsataja
Potsataja lugu
Juhuse läbi apelsinikasti pugenud Potsataja jääb magama ja satub palavast troopikametsast suurde linna. Kaupluse juhataja, kes kasti lahti teeb, paneb talle nimeks Potsataja, sest teel end apelsinidest täis muginud loomake muudkui potsatab: laualt toolile ja toolilt põrandale. Potsataja asub tööle allahinnatud kaupade kaupluses. Ta elab üksildast elu poe ukse kõrval telefonikabiinis. Samas linnas elab krokodill Gena, kes töötab loomaaias krokodillina ja otsib kuulutuse teel endale sõpru. Tänu linna riputatud kuulutustele saavadki kokku raamatu tegelased – Gena, pioneer Galja ja Potsataja. Koos otsustatakse asutada Sõpruse Maja, et viia kokku neid, kes otsivad sõpru. Potsatajale, Genale ja Galjale loobivad kaikaid kodaraisse õel vanatädi Kübaramoor ja tema rott Larissa.
Anatoli Arhangelski
23. juulil 2021 viidi ta raske prioonhaiguse tõttu ravile Udine haiglasse Itaalias. 2022. aasta mais lubati ta stabiilses seisundis kodusele ravile oma Fontanafreddas elava õe juurde. Hiljem raviti teda veel paar korda haiglas, kui tema seisund halvenes kopsupõletiku tõttu.
Potsataja
Populaarsus
pisi|Vene näitleja Jelena Vajenga Potsataja rollis Juba esimese multifilmi ilmumise järel said Potsataja ja Gena populaarseks kogu Nõukogude Liidus, nendest on tehtud tohutu hulk anekdoote. 2004. aasta suveolümpiamängudel oli Potsataja Venemaa olümpiakoondise maskott.
Anatoli Arhangelski
Isiklikku
Tema abikaasa oli balletitantsija Marika Muiste. Neil on tütar Sofia ja poeg Simon.
Potsataja
Populaarsus
Potsataja populaarsus on põhjustanud vaidlusi autoriõiguste üle. Kuigi kirjanik patenteeris Чебурашка nime ja kirjelduse, on Potsataja üldsusele tuntud välimus Leonid Švartsmani looming. Švartsman aga joonistas Potsataja filmistuudio "Sojuzmultfilm" töötajana ning seega kuulub loomakese väljanägemine stuudiole, õigemini selle õigusjärglasele.
Segadustest hoolimata on Potsatajast saanud staar Jaapanis, kus tema käekäigu eest kinolinal ja mänguasjapoes seisab hea Petit Grand Publishing Inc. Tōkyō televisioon kavatseb valmistada veel 50 jagu Potsataja ja tema sõprade seiklustest. Stsenaariumi autor on taas Eduard Uspenski ning kunstnik on Leonid Švartsman.
Multifilmid
Raamatu ainetel on valminud neli multifilmi:
Siroko
Siroko [sir'oko] ehk široko [šir'oko] (itaalia sõnast scirocco [šir'okko] ja prantsuse sõnast sirocco) on tugev soe tuul Vahemere keskosas ja Aadria merel, puhub peamiselt kagust ehk Liibüa ja Egiptuse kohalt, tugevaim sügisel ja talvel.
Gainesville
Gainesville on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis, Alachua maakonna keskus.
Siroko
Kui kõrgrõhkkond asub Aadria merest idas, on siroko soe ja niiske ning sademeid on harva. Kesk-Itaalia kohal asetseva madalrõhkkonna puhul on õhutemperatuur sirokos madalam ning sajab tugevasti.
Aafrika rannikul puhub siroko lõunast, õhk on kuum, kuiv ja tolmune. Mõnel juhul on liivatolm ulatunud isegi Kesk-Euroopasse. Aafrika siroko kuiv õhk muutub Vahemere kohal niiskeks ja põhjustab Lõuna-Euroopas uduvihma.
Märtsis ja novembris võib siroko saavutada oma maksimaalse tuulekiiruse (kuni 100 km/h ehk 55 sõlme).
Sirokoga sarnanevaid tolmuseid Sahara kõrbe kohalt pärinevaid tuuli nimetatakse veel leste (Madeira ja Kanaari saared), leveche (Hispaania), khamsīn (Egiptus, Sudaan) ja sharav (Iisrael, Palestiina).
Gainesville
Gainesville'is asub 1906. aastal asutatud Florida Ülikool.
Tänapäeva linna alal elasid timukua indiaanlased. Esimestena koloniseerisid piirkonna hispaanlased, kuid loovutasid 1824. aastal selle Ameerika Ühendriikidele.
Jason Marsden
pisi|Marsden, [[2008]] Jason Christopher Marsden (sündinud 3. jaanuaril, 1975 Providenceis Rhode Islands) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Alfred Weber
Alfred Weber (30. juuli 1868 Erfurt – 2. mai 1958 Heidelberg) oli Saksa majandusteadlane, sotsioloog ja kultuuriteoreetik, kelle tööd mõjutasid tänapäeva majandusgeograafia arengut.
Weber jäi sõja ajaks natsistlikule Saksamaale ja oli intellektuaalse vastupanu liider. Pärast sõda oli tema kirjutistel ja õpetustel suur mõjujõud nii akadeemilistes ringkondades kui väljaspool, edendades Saksamaa inimeste jaoks filosoofilist ja poliitilist taastumist. Tema põhiline teooria on tööstusettevõtete asukoha teooria.
Kalju-puukoristaja
pisi| Kalju-puukoristaja (Sitta neumayer) on puukoristajalaste sugukonda puukoristaja perekonda kuuluv linnuliik.
Ta on märksa suurem ja heledam kui puukoristaja. Kalju-puukoristaja keha ülaosa on hall, alaosa aga hele ning tal on pikk ja kitsas allapoole kaarduv tume triip üle silma.
Kalju-puukoristaja elutseb Kagu-Euroopas (peamiselt Kreekas ja Balkani maades).
Niidu park
Niidu park, ka Niidupark, on ajaloolise Niidu mõisa aladel asuv park Pärnus Rääma linnaosas.
Kohanimest on kirjalikke teateid alates aastast 1909. Pargi saksakeelne nimetus oli Park in Nido.
Niidu park moodustab osa Niidu maastikukaitsealast.
Parki läbivad Tammiste tee ja Niidupargi tänav, millel asub teiste seas Pärnu Internaatkooli hoone.
Areneem
Areneem on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti seda isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Arnemann (Tallinnas ja Tori vallas 1936. aastal). Arnold Areneeme palvel kanti Areneem perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 305 all (Siseministeeriumi teadaanne 20. jaanuarist 1937).
Yaime Pérez
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas heitis ta finaalis 69.17 ning tuli kaasmaalase Denia Caballero ees maailmameistriks.
Olümpiamängudel Tokyos sai ta tulemusega 65.72 Valarie Allmani ja Kristin Pudenzi järel pronksmedali.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is sai Pérez finaalis 7. koha. Võistluste järel ei naasnud ta koos koondisega kodumaale Kuubasse ning emigreerus Ameerika Ühendriikidesse.
Koguöine jumalateenistus
Koguöine jumalateenistus ehk vigiilia on tänapäeva õigeusu kirikus pühapäeva või suure püha eelõhtul peetav pidulik jumalateenistus, mis sisaldab suure õhtuteenistuse, hommikuteenistuse ja esimese tunni palveid.
Viktor Jerofejev
Eluloolist
Sündis Moskvas Nõukogude diplomaadi Vladimir Jerofejevi pojana. Osa lapsepõlvest veetis Viktor koos vanematega Pariisis. Jerofejev lõpetas 1970. aastal Moskva Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna ja 1973. aastal aspirantuuri Maailmakirjanduse Instituudis. 1975. aastal kaitses ta väitekirja "Fjodor Dostojevski ja prantsuse eksistentsialism".
Jerofejev sai tuntuks 1970. aastate alguses tänu ajakirjas Voprossõ Literaturõ avaldatud esseele markii de Sade'ist pealkirjaga "Markii de Sade, sadism ja XX sajand". 1979. aastal organiseeris ta samizdatis tsensuurivaba almanahhi "Metropol". Jerofejev heideti sellepärast Kirjanike Liidust välja ja tema teoseid ei avaldatud Nõukogude Liidus kuni 1988. aastani, mil tuli võimule Mihhail Gorbatšov.
Aastal 2022 lahkus ta Venemaalt Saksamaale.
Viktor Jerofejev on peategelane 2012. aasta Soome dokumentaalfilmis "Venäjän vapain mies" / "Russian Libertine", režissöör Ari Matikainen.
Looming
1990. aastal ilmunud Jerofejevi romaan "Vene kaunitar" ("Русская красавица") on tänaseks tõlgitud rohkem kui 20 keelde.
1998. aastal kirjutatud "Vene hinge entsüklopeedia" ("Энциклопедия русской души") kohta on Venemaa prokuratuuri esitatud kaebusi seoses roppuste ja russofoobiaga.
Viktor Jerofejevi libretol põhineb Alfred Schnittke kahevaatuseline ooper "Elu idioodiga" (1992).
Tunnustus
2013. aastal sai Viktor Jerofejev Prantsusmaa valitsuselt Auleegioni ordeni.
Hermann IX (Baden-Eberstein)
Ta oli Baden-Ebersteini markkrahvi Friedrich II ja Weinsbergi Agnese (suri 3. mail 1320) poeg. Pärast isa surma 1333. aastal sai temast Baden-Ebersteini markkrahv.
1344. aastal andis ta Yburgi linnuse markkrahv Rudolf IV-le (suri 1348). 1350. aastal pärast Rudolf IV surma läänistas keiser Karl IV Yburgi linnuse taas Hermann IX-le. Samal aastal ostis ta Herrenalbi kloostrilt Mörschi küla. Rudolph IV oli müünud küla kloostrile võimalusega see tagasi osta.
3. juunil 1341 või varem abiellus ta Vaihingeni Matildega (suri 13. aprillil 1381). Nad said ühe poja, Friedrich IV.
Kuna Friedrich IV suri enne oma isa, läks Eberstein tema nõole Rudolf VI Baden-Badeni pealiinis.
Niidupargi tänav
Niidupargi tänav on mitme tänava nimi:
Carl Magnus Stuart
pisi|Carl Magnus Stuart Carl Magnus Stuart (1650–1705) oli Rootsi sõjaväelane ja kuningas Karl XII lähikondlane, kes osales Põhjasõjas. Ta oli tuntud fortifikatsiooniekspert. Vabahärra.
Õpingud ja esimesed kogemused fortifikatsioonis
Carl Magnus Stuart sündis 1650. aasta 6. detsembril Grumsis. Tema vanemad olid David Stuart ja Beata Chesnecophera Lillieram.
Nagu ka mõned teised Rootsi ohvitserid Põhjasõja ajal (Jakob von Kaulbars, Gabriel Horn), asus Stuart õppima Uppsalasse, ta astus sinna kooli 1663. aastal. pisi|Erik Dahlberg, Stuarti õpetaja 1668. aastal reisis ta pootsmanina laeval Lilla Jägeren Inglismaale, kus asus kuninglikku vahtkonda piigimehena teenima. Edasi reisis ta veel Hollandisse, kust naasis Rootsi 1671. aastal. Rootsis astus ta Karl XI õukonda. Seal kohtus Stuart Erik Dahlbergiga, kes hakkas tema õpetajaks. Dahlbergi käe all õppis Stuart matemaatikat, fortifikatsiooni, arhitektuuri ja artilleeriat. Selle kõrvalt õppis ta veel topograafiat ja kaardi joonistamist. Stuart oli saavutanud hea hariduse, mis teda hilisemates ametikohtades väga aitas.
1675. aastal määrati Stuart fortifikatsioonileitnandiks. Tema esimeseks tööks oli Södermanlandi ja Östergotlandi linnade reduutide ja kantside parandamine. Sama aasta novembris taotles Stuart oma parandusplaanid, mille koostamisel oli ka Dahlberg abiks olnud. Need plaanid ja joonised võeti vastu. Siiski ei tahtnud Stuart kohe tööga alustada, kuna polnud oma leitnandi-auastmega rahul. Lõpuks ülendati Stuart kapteni auastmesse ning töö algas 1676. aasta sügisel, kuigi Stuarti meeskond oli üpris väike.