cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Soojusenergia arvesti
Odavaim ja lihtsaim veekulumõõtur (vee vooluhulga mõõtur) on veevoolu paigutatud tiivik, mis pöörleb veevoolu toimel. Vee vooluhulk m3/s on määratav veevoolukiiruse v ja ava ristlõike S korrutisena: V={S}{v}. Tiivikult antakse pöördeimpulsid kas mehaanilisele või elektroonilisele loendurile magneti abil, mis on kinnitatud tiivikule. Elektroonilise seadmega loendatakse elektriimpulsse. Mehaanilisel loenduril on numbrikettad üheliste, kümneliste jne. arvkohtade loendamiseks. Tiivikuga kulumõõturid ei ole alati küllalt täpsed. Neid kasutatakse peamiselt korterites tarbitud külma ja sooja vee hulga mõõtmiseks.
Ultraheli-veekulumõõturis mõõdetakse ultraheli levimiskiirust vees päri- ja vastuvoolu. Selleks on kaks ultrahelimuundurit, mis paiknevad mõõtetoru otstes ja võivad töötada nii ultraheli saatjana kui vastuvõtjana. Mõlemad muundurid tekitavad üheaegselt ultrahelisignaali, millest üks liigub päri- teine vastuvoolu. Aeg, mis kulub heli jõudmiseks kummagi vastuvõtjani, on erinev. Ajaline viide (hilistumine) signaalide kohalejõudmise vahel on seda suurem, mida suurem on veevoolu kiirus. Mõõtetoru pikkuse, toru ristlõike pindala ja viite pikkuse järgi arvutab elektroonikaplokk toru läbinud vee hulga m3. Arvestades voolamise aega, saab teada vee vooluhulga m3/s. Seadme väljundis genereeritakse elektriimpulsid, mille sagedus on võrdeline vooluhulgaga. Tänapäeval kasutatakse soojusenergia arvestis valdavalt ultraheli-kulumõõtureid, kuna need on küllalt täpsed ning ei oma mehaanilisi liikuvaid osi, mis kuluvad ja võivad vees leiduva lubjakivi või mehaaniliste lisandite toimel kinni kiiluda.
Kasutatakse ka elektromagnetilisi (induktsioon-) kulumõõtureid, kus torule paigaldatud kuluanduris tekitatakse mähist läbiva elektrivooluga või püsimagnetiga magnetväli. Välja jõujooned läbivad mõõdetavat vett. Vastavalt füüsikast tuntud Faraday seadusele indutseeritakse anduris paiknevatel elektroodidel võrdeliselt vee (kui elektrijuhi) liikumise kiirusele elektromotoorjõud (elektripinge). Kulumõõturid
Treniota
Treniota isa oli Erdvilas, tema ema pole teada. Arvatakse, et Treniota oli Mindaugase õepoeg.
Treniotat mainitakse esimest korda Liivimaa vanemas riimkroonikas seoses 1260.–1261. aastate sündmustega. Tema juhitud sõjaretkel hävitati 2. veebruaril 1263 Vana-Pärnu linn.
Joosep Pilv
Joosep Pilv (kuni 16. augustini 1938 Josep Grosberger; 26. detsember 1892 Väinjärve vald, Järvamaa – 13. august 1966 Elva) oli eesti arst.
Kosmoseaparaadi orienteerimine
Kosmoseaparaadi orienteerimine (inglise keeles attitude control) on kosmoseaparaadi orientatsiooni (ruumasendi) säilitamine või muutmine orbiidil valitud taustsüsteemi või objekti suhtes.
Kosmoseaparaadi orienteerimiseks on vaja järgmisi elemente:
Satelliidi pööramine
Kosmoselaeva orientatsiooni stabiliseerimiseks ja kontrollimiseks on mitu põhjust. Seda tehakse näiteks suundantenni või eksperimentide suunamiseks, et saada soovitud andmeid. Samuti kasutatakse orientatsiooni muutmist selleks, et satelliiti termoreguleerida, suunates vastavat külge Päikese poole või sellest eemale.
Stabilisatsiooni tüübid
Kosmoselaeva stabiliseerimiseks on kaks põhilist viisi:
Liigendus
Paljudel kosmoselaevadel on seadmed, mis nõuavad liigendamist. Näiteks Voyager ja Galileo disainiti skaneerivate alustega, mis suudavad liigutada optilisi seadmeid, sõltumata satelliidi orientatsioonist. Marsi orbiter'-idel on päikesepaneelid, mis hoiavad end alati Päikesega risti, et toota satelliidile maksimaalselt elektrit. Cassini põhimootori düüsid olid juhitavad. Selleks, et teada, kuhu neid suunata, on vaja teada satelliidi enda asendit ning selle järgi arvutatakse välja, kuhu pöörata liigendatud seadmed.
Asendi määramise ja kontrolli alamsüsteem
Asendi määramise ja kontrolli alamsüsteem (ingl ADCS – Attitude and Determination Control Subsystem) on satelliidi alamsüsteem, mis määrab satelliidi asendi taustsüsteemi suhtes, juhib aktuaatoreid ja liigendatud seadmeid. Asendi, liikumis- ja pöörlemiskiiruse ning orientatsiooni määramiseks on satelliit varustatud mitme anduriga, millelt saadud andmeid töödeldakse algoritmidega ning nende järgi saadetakse käsud aktuaatoritele, mis suunavad satelliidi soovitud suunda. Sõltuvalt missiooni olemusest nimetatakse seda alamsüsteemi ka asendi ja orbiidi kontrollimise alamsüsteemiks (ingl AOCS – Attitude and Orbit Control Subsystem).
Suhtelise orientatsiooni andurid
Paljud andurid saadavad väljundsignaale, mis näitavad satelliidi asendi muutumise kiirust. Need vajavad algasendit või välist informatsiooni, et arvutada hetkeasend. Enamikul seda tüüpi anduritel on mürane signaal, mis viib valede andmeteni, kui ei kasutata absoluutse orientatsiooni andureid paranditeks.
Güroskoobid
On ka hemisfäärilisi güroskoope, kus mõõdetakse pöörlemist veiniklaasisarnase kristalli ostsilleerumise abil.
Absoluutse orientatsiooni andurid
Need andurid mõõdavad satelliidi asendit väliste objektide suhtes.
Horisondiandur
Horisondiandur on optiline seade, mis tuvastab valgust Maa atmosfäärist, näiteks horisondilt. Tihti kasutatakse selleks soojusliku infrapunakiirguse mõõtmist, mis võrdleb atmosfääri soojust palju külmema, kosmilise taustmüraga. Horisondiandur annab orientatsiooni Maa suhtes kahes ristiolevas teljes. See kipub olema ebatäpsem kui tähtede jälgimise seade.
Päikeseandur
Päikeseandur on seade Päikese suuna määramiseks. Lihtsamad andurid on ühemõõtmelised, kuid keerulisemad on ka kahemõõtmelised, sõltuvalt missiooni vajadustest.
Tähtede jälgimise seade
Tähtede jälgimise seade ehk star tracker on optiline seade, mis mõõdab tähtede positsiooni, kasutades fotoelemente või kaamerat. Võrreldes saadud pilti teadaoleva taevakaardiga, saab määrata, kuhu on satelliit suunatud.
Magnetomeeter
Magnetomeeter on seade, mis mõõdab magnetvälja tugevust ja kui kasutada seda kolmes teljes, siis ka magnetvälja suunda. Magnetomeetri kasutamiseks peab olema satelliidis või maajaamas magnetvälja kaart. Teades satelliidi asukohta, saab selle järgi tuletada satelliidi orientatsiooni.
Hoorattad
pisi|Hooratas Hoorattad on elektrimootoriga ajatavad rootorid, mida pööratakse vastupidises suunas soovitud suunaga, et liigutada satelliit tahetud suunda. Kuna hoorattad on vaid murdosa satelliidi massist ja arvutiga juhitavad, siis saab nendega sooritada täpseid pöördeid.
Päikesepurjed
Väikeseid päikesepurjesid saab kasutada pisikesteks asendi ja kiiruse muudatusteks. Nende kasutamine aitab säästa suures koguses kütust pikematel missioonidel.
Magnetmomendi kasutamine
pisi|ESTCube-1 magnetmähised Mähiseid või püsimagneteid saab kasutada, et tekitada väändemoment lokaalse magnetvälja suhtes. See meetod töötab vaid siis, kui on magnetväli, mille suhtes väändemomenti tekitada, näiteks Maa magnetväli. Mähiseid kasutades pandi pöörlema ka ESTCube-1 satelliit.
Passiivne asendikontroll
On kahte tüüpi passiivset asendi kontrollimise meetodit. Esimene neist on gravitatsioonigradiendi kasutamine. Gravitatsioonigradiendi abil stabiliseerimist saab kasutada, kui satelliidi üks telg on pikem kui teised. Sel juhul mõjub pika telje sihis ühele otsale tugevam jõud kui teisele ning seetõttu pöörab satelliit ennast selle telje sihis ning jääb sinna õrnalt võnkuma. Teine viis on kasutada püsimagnetit, mispuhul satelliit keerab end magnetväljas, et energia oleks minimaalne.
Elektriline päikesepuri
Elektriline päikesepuri on kosmosesõiduki aktuaator, mis kasutab jõuallikaks päikesetuule dünaamilist rõhku. Päikesepuri laetakse positiivselt ning Päikeselt tulevad positiivsed osakesed tõukuvad purje juures, tekitades impulsi, mille mõjul satelliit liigub.
Algoritmid
Kontrollalgoritmid on programmid, mis saavad anduritelt andmed ning tuletavad nendest vajalikud käsud aktuaatoritele, mis pööravad satelliidi soovitud suunda. Algoritmid varieeruvad vähem keerukamatest, näiteks lihtsatest võrdlusalgoritmidest, kuni väga keeruliste, mittelineaarsete ennustavate algoritmideni. Näiteks osakeste filtrid (ingl particle filter) ja Kalmani filtrid, mis eemaldavad mõõtmistest müra, et saada täpsed andmed. Kontrollalgoritmid võivad olla satelliidi enda peal, kuid keerulisemad algoritmid, mis vajavad rohkem arvutusvõimsust, jooksutatakse maajaamas ning vajalikud parandused saadetakse raadioside teel tagasi satelliidile. Algoritmide valik sõltub satelliidi missioonist ehk asendi nõutud täpsusest. Tavaliselt on kontrollalgoritmid tarkvaralised.
Marjina Roštša metroojaam
pisi|Marjina Roštša metroojaam Marjina Roštša (Марьина роща) on üks Moskva metroo 182 jaamast. See avati 19. juunil 2010. Jaam asub Marjina Roštša munitsipaalringkonnas.
Danaiidid
Danaiidid (vanakreeka keeles Δαναΐδες) on vanakreeka mütoloogias kreeklaste esivanema, Liibüa kuninga Danaose 50 tütart (eri naistega), kes isa käsul kõik (peale Hypermnestra) pulmaööl tapsid oma noored abikaasad, Danaose venna Aigyptose pojad, kes olid neid sundinud endiga abielluma.
Karistuseks pidid nad allilmas kandma vett aukudega vaati (danaiidide töö).
Mehmed I
Noorusaastad ja võimuvõitlus vendadega
Mehmed oli Bayezid I ja Devlet Hatuni poeg. Ta oli oma isa kolmas poeg, tema vanemad vennad olid İsa Çelebi ja Süleyman Çelebi ning nooremad Musa Çelebi ja Mustafa Çelebi. 1402. aastal sai Bayezid I Timurilt Ankara lahingus lüüa ja langes tema kätte vangi, see tõi kaasa Osmanite riigi lagunemise. Mehmed koos oma vendadega osales samuti lahingus, kuid pääses vangistusest tänu väejuht Bayezid Paşale, kes viis ta oma kodulinna Amasyasse. Hiljem tegi tänulik Mehmed Bayezid Paşast oma suurvesiiri.
Kui Bayezid I 1403. aastal suri, algas tema poegade vahel võimuvõitlus (nn Osmanite interreegnum, 1402 või 1403–1413). Esialgu olid võitluses edukaimad Süleyman ja İsa, kes said oma võimu alla Osmanite valdused vastavalt Euroopas (pealinnaga Edirnes) ja Aasias (pealinnaga Bursas). Tulevase Mehmed I võimu all olid esialgu vaid mõningad alad Kesk-Anatoolias, kuid tema positsioon paranes pärast Timuri surma 1405. aastal, misjärel tal õnnestus mitmed naaberemiraadid Anatoolias oma vasallideks teha. Samal aastal võitis ta ka İsat ja sai kõigi Osmanite Aasia-valduste valitsejaks. Järgnevatel aastatel toetas ta venna Musa võitlust Süleymani vastu Euroopas, kuni too 1411. aastal Süleymani võitis ja Edirne valitsejaks sai. Seejärel puhkes võimuvõitlus Musa ja Mehmedi vahel, milles viimane osutus edukamaks: 1413. aasta 5. juulil toimunud Çamurlu lahingus praeguse Bulgaaria aladel võitis ta Musat ja sai seejärel kõigi Osmanite valduste isandaks. Mehmedi võidule aitas olulisel määral kaasa see, et ta sõlmis liidu Bütsantsi keisri Manuel II-ga, kellega Musa oli konflikti sattunud ja isegi Konstantinoopolit piiranud.
Valitsusaeg sultanina
Mehmed I valitsusajal tugevnes Osmanite riik oluliselt: ta vallutas osa Albaaniast ja allutas mitu Anatoolia piirkonda Osmanite ülemvõimule. Samuti võitis ta 1416. aastal oma nooremat venda Mustafat, kes püüdis Osmanite Aasia-valduste valitsejaks saada. 1420. aastal surus Mehmedi suurvesiir Bayezid Paşa maha Musa endise peavaimuliku šeik Bedreddini juhitud ja neli aastat väldanud ülestõusu.
1421. aastal suri Mehmed I ootamatult veidi üle 30-aastaselt, võimalik, et tema surma põhjustas hobuselt kukkumine. Mehmed I maeti Bursasse tema ajal ehitatud Rohelise mošee (türgi Yeşil Cami) juurde rajatud mausoleumi. Seejärel sai Osmanite riigi valitsejaks Mehmedi vanim poeg Murad II.
185 eKr
185. aasta eKr ehk ab urbe condita DLXIX (569).
Kanaküla metsandik
Kanaküla metsandik on metsandik Pärnumaa metskonnas. Kanaküla metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Põhja-Sakala, Saarde ja Mulgi valla riigimetsi.
Jeffrie Murphy
Jeffrie G. Murphy (26. november 1940 Woodruff, Lõuna-Carolina – 17. september 2020) oli USA filosoof, kes tegeles moraalifilosoofiaga, õigusfilosoofiaga, ühiskonnafilosoofiaga ja poliitikafilosoofiaga. Ta on kirjutanud eriti kuriteost, karistusest ja andestusest.
Ta oli Arizona Osariigi Ülikooli professor.
Haridus- ja töökäik
Murphy lõpetas 1962. aastal Johns Hopkinsi Ülikooli bakalaureusekraadiga ja sai 1966. aastal New Yorgis asuvast Rochesteri Ülikoolist doktorikraadi filosoofias (väitekiri "Kant's Philosophy of Moral Right").
Ta töötas aastatel 1972–1981 Arizona Ülikoolis filosoofiaprofessorina. Alates 1981. aastast töötas ta Arizona Osariigi Ülikoolis: 1981. aastast filosoofiaprofessorina, ühtlasi 1987. aastast õigusteaduse ja 2001. aastast religiooniuuringute professorina.
Andestus ja pahameel
Kuidas analüüsida andestuse mõistet ning eristada seda mõistetest, millega see võib segi minna? Kas ja millal on andestus õigustatud? (Kui see kunagi õigustatud pole, siis ei saa kalduvus andestada olla voorus.) Andestuse juurde kuulub olemuslikult katse pahameelt ületada. See võimaldab andestust eristada vabandamisest, õigustamisest ja halastusest. Vabandamine on ütlemine, et tehtu on moraalselt väär, kuid tegijasse puutuvate asjaolude, näiteks hullumeelsuse tõttu ei oleks aus pidada tegijat vastutavaks ega teda laita. Õigustamine on ütlemine, et tehtu on esmapilgul väär, kuid arvestades kõiki moraali seisukohast olulisi asjaolusid oli õige seda teha. Kumbki pole andestus, sest andestada saab ainult seda, mille üle on algselt kohane pahameelt tunda, ja kui inimene ei teinud midagi väära või ei vastuta selle eest, mida ta tegi, siis pole millegi üle pahameelt tunda (kuigi võib-olla suurt kurbust). Andestus ei ole ka halastus. Halastamine on inimese kohtlemine leebemalt, kui teda reeglite järgi oleks õigus kohelda. Sel juhul peab olema arusaam õiglasest autoriteedist, arusaam, et halastuse paluja on rikkunud avalikke reegleid, ja väline tegu, mida kaalutakse. Andestus ei nõua ühtki neist. Andestus puudutab põhiliselt tundeid, mitte kohtlemist, ja sellepärast võib andestada südamepõhjas ja andestada surnule. (Halastada südamepõhjas ja surnule ei saa.) Kui ma arvan, et olen andestanud, kuid pahameel tuleb tagasi, siis ma võin öelda, et ma eksisin. Halastatakse aga üks kord ja alatiseks. Halastaja ei pea ka olema see, kellele tegu ülekohut tegi. (Võib-olla polegi kellelegi ülekohut tehtud.) Aga pahameeleks ega andestuseks pole mul voli, kui ma ise pole ohver. (Pahameel on küll võimalik, kui ma end ohvriga tugevasti samastan. Samastumisvõime on inimestel väga erinev.) Andestamine tähendab peamiselt seda, et ma loobun pahameelest selle vastu, kes mulle ülekohut tegi, aga sellegipoolest võin ma nõuda temalt karme asju, näiteks kahju hüvitamist või õiglase karistuse kandmist. Samuti ei tähenda andestus tingimata usalduse taastumist. Andestus taastab moraalse võrdsuse, kuid mitte tingimata võrdsuse igas suhtes, näiteks usalduse võrdsuse. Andestus välistab küll teatavat laadi karmi kohtlemise, nimelt sellise, mille eesmärk ongi vihkamist ja pahameelt näidata.
Joseph Butler imestas, kuidas armastav Jumal, kes käskis meil armastada oma ligimest nagu iseennast, sai panna meisse sellise mittearmastava kire nagu pahameel. Kas mitte see hoiak ei ole üheselt halb ning sellel põhinevad teod ja kombed (võib-olla kättemaksev karistus) samuti halvad? Butler vastab, et pahameel äratab küll umbusku sest sageli on see kohatu ja mõnikord kutsub esile liialdatud käitumise, aga kõik kired on mõnikord patoloogilised või irratsionaalsed, mis ei õigusta veel nende üldist taunimist. Pahameel väljendab austust moraali nõuete, eriti eneseaustuse nõuete vastu, ja sellisena see Butleri arvates armastuse evangeeliumiga vastuolus ei ole. (Butler pole nõus käsitama kristlikku eetikat irratsionaalse sentimentaalsusena.) Armastuse evangeeliumiga on vastuolus see, kui lastakse pahameelel enda üle valitseda või toimitakse pahameele ajel ebaõiglaselt. Andestus on Butleri järgi voorus, mis pahameelt ohjeldab ja hoiab seda kohastes piirides. Kas andestus ongi siis lihtsalt pahameele ületamine või katse seda teha? Kas iga kord, kui pahameel ületatakse, on tegu andestuse voorusega? Murphy ei usu seda ja arvab, et ka Butler mitte. Esiteks, ülekohus võib mälus tuhmuda ja pahameel väsida, nii et täiesti tahtmatult unustatakse. Passiivsuse tõttu ei saa seda pidada moraalseks vooruseks, kuigi see võib olla soovitav iseloomujoon. (Friedrich Nietzsche ja Sigmund Freud osutavad sellele, et pealtnäha lihtne unustamine võib osutuda keeruliseks teadvustamata ratsionaalseks strateegiaks, ja sel juhul saab võib-olla isegi andestusest rääkida.) Teiseks, kui pahameel röövib minult meelerahu, võin ma lasta psühholoogil pahameele ära kaotada (oletame, et see on võimalik). Sel juhul vähemalt moraalses mõttes andestusega tegu ei ole: mul oli ainult täiesti isekas soov oma vaimset tervist edendada.
Oletame, et see kõik on tõsi. Kui oluline saab andestuse voorus olla õiguses? Kui Stephenil on õigus, et õigus institutsionaliseerib pahameele, siis on õigusel ka põhjend kohelda leebemalt neid, kellele on andeks antud või on kohane andeks anda. Ja muidugi õigus ei piirdu pahameele institutsionaliseerimisega. Nagu ütleb näiteks Thomas Hobbes, toimib õigus selleks, et tagada kuulekus seadustele, ilma milleta oleks tsiviliseeritud elu võimatu; ja kui usutakse, et inimese karistamist on selleks tarvis, siis saab karistust pooldada ka juhul, kui talle on andeks antud. Kui ma enam ei vihka seda, kes mulle ülekohut tegi, võin ma ikkagi ilma vastuoluta pooldada seda, et teda sunnitaks kahju hüvitama või karistust kandma, nagu ta on ära teeninud. (Miks siis peaks see, kellele andestatakse, andestusest hoolima, kui ta peab ikka oma teo eest kallilt maksma? Samal põhjusel, miks tema algse ülekohtu ohver hoolis käegakatsutamatust kahjust. Tavalised inimesed tavalistes oludes hoolivad sügavalt (mõnede) teiste hoiakust nende suhtes, austamise ja mitteaustamise sõnumitest. Enamik meist kujutab kergesti ette juhtumit, kus kuigi me kahetseme, meid karistatakse õiglaselt, kuid meile antakse andeks (meid isegi armastatakse), ja juhtumit, kus meid karistatakse õiglaselt ja meile ei anta andeks (meid isegi vihatakse). Kes meist ei eelistaks esimest teisele?) Pahameel ja andestus on isiklik, juriidiline süü ja vastutus mitte. Mul on voli anda andeks mulle tehtud ülekohus, kuid mitte vabastada inimesi kogu juriidilisest vastutusest. Viimane tähendab halastust ning nõuab tegusid, mitte ainult tundeid. Andestus ja halastus aetakse tihti segi. (Mõned Joseph Butleri märkused andestuse ühiskondlike ja juriidiliste aspektide kohta käiksid selgemalt halastuse kohta.) Teatud mõttes võib halastus siiski olla andestuse analoog, ainult selle vahega: andestuse puhul ületatakse teatud kired (pahameel, vihkamine), kui need on kohatud, halastuse puhul toimitakse teatud moel teatud kirgede (armastus, kaastunne) tõttu. Mõlemad on voorused, kuid erinevad, ja toimivad erinevates kontekstides.
Sinine energia
Sinine energia ehk soolsusgradiendi energia ehk osmootne energia on üks taastuvatest mereenergiaallikatest, mis pärineb merevee ja jõevee soolasisalduse (kontsentratsiooni) erinevustest. Sinise energia tootmine ei saasta keskkonda ega vabasta süsihappegaasi, samuti on kütusekulu minimaalne, kuna energia tootmiseks kasutatakse looduslikult esinevaid protsesse.
Põhilised tehnoloogiad soolsusgradiendist tuleneva energia tootmiseks on pöördelektrodialüüs (RED) ja rõhu alandamisest tulenev osmoos (PRO). Mõlemad protsessid põhinevad osmoosil läbi membraanide. Kõrvalsaaduseks ning põhiliseks jäätmeks on riimvesi, mis tekib magevee ja merevee segunemisel (näiteks jõe suubumisel merre).
Mõlemat tehnoloogiat on edukalt katsetatud laboritingimustes. Seni arendatakse neid laialdase kasutamise eesmärgil Hollandis (RED) ja Norras (PRO). Varem on laiale turule viimist takistanud membraani hind, kuid uus ning odavam membraan, mis põhineb elektriliselt modifitseeritud polüeteenplastikul, on teinud tehnoloogiad kulutõhusaks. Leidub ka teisi tehnoloogiaid, näiteks kahekihilisel elektrilisel kondensaatoril ja aururõhu erinevustel põhinevad meetodid, kuid nendega ei tegeleta nii intensiivselt.
Ajalugu
Aastal 1954 uuris R. E. Pattle elektrienergia tootmist mage- ja soolvee segunemise teel hüdroelektrijaamas ning viitas, et leidub üks siiani märkamatuks jäänud energiaallikas. Nimelt pakkus ta välja, et kui jõevesi seguneb mereveega madaldatud rõhu tingimustes, siis on võimalik sealt osmoosi abil energiat koguda. Kuid alles 1970. aastate keskpaigas pakkus Sidney Loeb välja praktilise meetodi Pattle’i teoreetilise kirjutise realiseerimiseks selektiivselt läbilaskvate membraanide abil.
Alandatud rõhu osmoos (PRO)
Alandatud rõhu osmoos (Pressure-retarded Osmosis – PRO) on tehnoloogia eraldamaks solventi ehk lahustit (magevesi) lahusest (soolane vesi), mis on rohkem kontsentreeritud ja suurema rõhu all. Poolläbilaskev membraan lubab lahustil üle minna kontsentreeritud lahusesse osmoosi teel. Soolane vesi pumbatakse kambrisse, kus on madalam rõhk, kui seda on rõhk soola ja magevee rõhkude vahel. Samasse kohta pumbatakse ka magevesi, kuid läbi poolläbilaskvate membraanide. See tõstab kambris mahtu ja rõhku. Vajadus tekkinud rõhu erinevusi kompenseerida/tasakaalustada paneb turbiini keerlema, tekitades kineetilist energiat. [[Fail:Blue_energy_mechanism.png|raam| PRO mehhanism
W1 : magevesi W2 : merevesi M: membraan O : osmoos P : saavutatud rõhk ]] Meetodit on uurinud Norra ettevõte Starkraft, kes on välja arvutanud, et sellise protsessi tulemuseks võiks olla kuni 2.85 GW-ne energiahulk. Starkraft on ehitanud maailma esimese PRO energiajaama prototüübi Oslo fjordidesse, mille avas Norra printsess Mette-Marit 24. november 2009. Jaama eesmärgiks oli toota piisavalt elektrit, et valgustada ja soojustamaks väikest linna 5 aasta jooksul osmoosi teel. Alguses määrati, et jaam toodab kõigest 4 kilovatti – piisavalt, et soojustada suurt elektriboilerit, aga 2015. aastaks oli eesmärgiks 25 megavatti – sama palju kui väike tuulepark. 2014. aasta jaanuaris aga Starkraft teatas, et nad ei jätka selle eesmärgi saavutamist, kuna projekt ei osutunud kulutõhusaks.
Pöördelektrodialüüs (RED)
Teine meetod, mida arendatakse ja uuritakse on pöördelektrodialüüs või pöörddialüüs (Reversed Electrodialysis – RED), mis kujutab endast põhimõtteliselt soolapatarei loomist. Meetod põhineb mageda ja soolase vee ioonide liikumisel läbi membraanide, mille tulemusena tekib vajalik elektrilaeng. Olulised on ühelt poolt elektrijaama voolav magevesi ja teiselt poolt soolane vesi, mis suunatakse kokku ühte mebmbraaniga eraldatud kambrisse, kus toimub ioonide vahetus. Tuleb märkida, et protsessis on kasutusel kahte tüüpi membraanid: üks laseb läbi positiivselt laetud naatriumi (Na) ioone ning teine negatiivselt laetud kloori (Cl) ioone. Nii tekivad vahelduvad soolase ja mageda vee kihid, mille vahel paiknevad omakorda membraanid. Selline asetus genereerib elektrilise pinge, mida saab kasutada elektrivoolu tekitamisel, ilma et oleks vaja turbiine.
See, seni veel lapsekingades olev ja kulukas tehnoloogia, on praegu kasutusel ja edasiarendamisel Hollandis, kus ollakse optimistlikud, et kui jätkata edasisi uuringuid ning teha selgeks soolsusgradiendi kasutamisega seotud põhimõtted, siis on võimalik teha kättesaadavaks selline energiatoomisviis kõikjal, kus on ligipääs soolasele ja mageveele.
Mahutavuslik meetod (Capacitive method)
Kolmas meetod on Doriano Brogioli mahutavuslik meetod, mis on võrdlemisi uus ja mida on seni testitud ainult laboris. Selle meetodiga saab energiat eraldada soolase ja mageda vee segust nii, et ringluses olevad elektroodid esmalt laetakse soolase vee poolt ning seejärel vabastatakse laengust magevee poolt. Kuna elektrienergia kogus, mida vajatakse elektroodide laadimise käigus on väiksem kui laengust vabastamisel tekkiv energia, toodab iga selline tsükkel efektiivselt energiat.
Negatiivne mõju keskkonnale
Kuigi soolsusgradiendil põhinev energia on spetsiifiline taastuva energia alternatiiv, mis kasutab energia tootmiseks looduslikult esinevaid protsesse ning ei saasta ega vabasta CO2 ja ka kütusekulu on minimaalne, võib see siiski ohtlikuks osutuda veeorganismidele.
Peamiselt tekib soolsusgradiendil põhinevas energiatootmises riimvett, mis tuleb heita merre. Riimvee suured ja ebaregulaarsed hoovused ümbritsevatesse vetesse põhjustavad ulatuslikke soolsuse kõikumisi. Kuigi mõningane varieeruvus soolsuses on loomulik, eriti piirkondades, kus magevesi suubub ookeani või merre, kaotavad need tavapärased variatsioonid oma tähtsuse, kui lisandub riimvesi. Soolsuse muutus ongi aspekt, mis võib osutuda ohtlikuks vee-elustikule. Mere ja jõe veekvaliteet on väga erinev ning nendes keskkondades on erinev elustik. Iga veeorganism on kohanenud ellu jääma merelises, riimveelises või magevee keskkonnas. On olemas liike, kes tolereerivad kõiki, kuid siiski on ka neil omad eelistused tingimustele, kus toimetulek on märksa hõlpsam. Ekstreemsed soolsuse erinevused veekeskkonnas võivad tuua kaasa veeorganismide tiheduse languse. Näiteks halofiilid hukkuvad mageda vee tingimustes, kuna magevesi tungib nende organismi, muutes nende tihedust.
Riimvee mõju ökosüsteemidele saab minimeerida, pumbates seda mere keskkihti, eemale pindmistest ja sügavatest ökosüsteemidest.
Arengusuunad
Osmoos töötab iga lahustunud aine kontsentratsiooni erinevuste puhul, nii ka näiteks suhkru puhul. Seega "sinine energia" ei ole piiritletud ainult magevee ja soolase vee segunemisega. 2013. aastal Hollandi veeinstituut Wetsus märkis, et võib-olla on võimalik genereerida elektrit dissotsieerumata süsihappegaasist, mida oleks võimalik koguda jaamadest, mis põletavad fossiilkütuseid. Süsihappegaas dissotsieerub kergelt vees, et moodustada karbonaathape, mis seejärel laguneb bikarbonaat- ja vesinikioonideks. Need saab juhtida elektroodideni nagu tavalisi soolaioone, mis teeb võimalikuks mahutavusmeetodi. Kuid erinevalt soolaveest on vees CO2, mis laeb ioone, ja magevee asenduseks on puhas õhk, mis vabastab ioonid laengust.
Triin Ojari
pisi|Triin Ojari Triin Ojari (sündinud 8. aprillil 1974) on eesti arhitektuuriajaloolane ja Eesti Arhitektuurimuuseumi direktor.
Ta lõpetas 1996. aastal Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse erialal ning oli aastatel 2007–2011 samas doktorant.
Ta töötas aastatel 1995–2000 Eesti Arhitektuurimuuseumis teadurina, 2000–2013 arhitektuuriajakirja MAJA peatoimetajana ja on 2014. aastast Eesti Arhitektuurimuuseumi direktor.
Ojari kuulub Rahvusvahelise Arhitektuurimuuseumide Konföderatsiooni (ICAM) juhatusse. Ta on Euroopa Liidu Mies van der Rohe arhitektuuripreemia nõukoja liige.
Laiksaare metsandik
Laiksaare metsandik on metsandik Pärnumaa metskonnas. Laiksaare metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Häädemeeste ja Saarde valla riigimetsi.
Õige keskendumine
Õige keskendumine või õige korrastamine (paali keeles sammā-samādhi) on Buddha antud Kaheksaosalise tee kaheksas osa, mida Buddha õpetas Dhammaratta käimapanemise suttas.
Samādhi sagedane tõlge on 'keskendumine' (ingliskeelse concentration’i vastena), mis on veidi eksitav, kuna see ei pruugi olla tingimata meele surumine mingisse keskmesse. Pigem on see meele korrastamine, organiseerimine, ühtlustamine, korda seadmine.
Hobuse karvavärvuste loend
Kirjandus
[https://www.pikk.ee/upload/files/Loomakasvatus/Eesti-Hobune-2011-WEB.pdf I. Randlaht. Värvuste nimetustest eesti keeles. - Eesti hobune. Tallinn, 2011. lk 39-41]
Hôtel de Paris Monte-Carlo
pisi|Hôtel de Paris Monte-Carlo pisi|Hotelli tagakülg Hôtel de Paris Monte-Carlo on hotell, mis asub Monacos. Charles III avas selle linna arendamise käigus 1863. aastal Société des Bains de Mer egiidi all.
Ignacio Gallego
Teodoro Ignacio Gallego Bezares (1. aprill 1914, Siles, Jaéni provints, Hispaania – 23. november 1990, Madrid, Hispaania) oli hispaania kommunistlik poliitik, Hispaania Kommunistliku Rahvapartei peasekretär.
Elulugu
Gallego võitles Hispaania kodusõjas vabariiklaste poolel. Kui Francisco Franco sõja võitis, Gallego põgenes ning interneeriti põgenikelaagris tollal Prantsusmaale kuulunud Alžeerias. Sealt liikus ta edasi Nõukogude Liitu, kus elas 1945. aastani. Seejärel elas ta Prantsusmaal (pärast Hispaania KP Prantsusmaal illegaalseks kuulutamist 1950. aastal illegaalselt), külastades vahetevahel salaja Hispaaniat, Poolat ja Tšehhoslovakkiat, kus 1955. aastal Prahas toimunud Hispaania KP V kongressil valiti partei täitevkomitee liikmeks.
1976. aastal naasis Gallego salaja Hispaaniasse ning ilmus esimest korda avalikkuse rahva ette 25. aprillil 1977, mil Hispaania Kommunistlik Partei legaliseeriti. Ta elas Madridis ning valiti 1977. ja 1979. aasta parlamendivalimistel Hispaania Saadikutekoja (parlamendi alamkoja) liikmeks Córdoba ja Málaga valimisringkonnast (oli parlamendis 1977–1982).
Kui Hispaania Kommunistlik Partei 1982. aasta valimistel lüüa sai ning seejärel lagunes, rajas Gallego marksistlik-leninistliku ja nõukogudemeelse Hispaania Kommunistliku Rahvapartei. Selle liikmena oli ta parlamendi alamkojas 1986–1989. 1989. aastal ühendas ta mõlemad parteid taas.
Ignacio Gallego tütrepoeg on kirjanik Rubén Gallego.
Kirovi-nimeline Sõjameditsiini Akadeemia
pisi|Akadeemia vapp
Kirovi-nimeline Sõjameditsiini Akadeemia (vene keeles Военно-медицинская академия имени С. М. Кирова; eesti keeles nimetatud ka (Peterburi) Sõjalis-Meditsiiniline Akadeemia) on sõjameditsiini kõrgkool Venemaal Peterburis. See asutati 1798. aastal (mõne teate kohaselt 1714. aastal).
1899. aastal sai selles õppeasutuses (tolleaegse nimega Keiserlik sõjameditsiiniakadeemia) arstidiplomi Ludvig Puusepp, kes hiljem samas on lugenud üliõpilastele neurokirurgiakursust (alates 1912. aastast).
Đà Nẵng
Đà Nẵng ('suur jõgi', varem Tourane; eesti keeles varem Da-nang) on keskalluvusega linn Vietnami keskosas endise Lõuna-Vietnami põhjaosas Hàni jõe deltas.
Đà Nẵng on oma loodusliku sadamakoha tõttu tähtis sadamalinn.
Linnas asub Đà Nẵngi lennujaam.
pisi|tühi|Đà Nẵng
Põhja-Makedoonia Osmanite Riigis
Vardari Makedoonia, ala, kus tänapäeval on Põhja-Makedoonia, kuulus Osmanite Riigi koosseisu üle 500 aasta, 14. sajandi keskpaigast 1912. aastani. Poole tuhande aasta jooksul ei loodud Osmanite Riiki ühtegi Makedoonia-nimelist haldusüksust. Vardari Makedoonia oli Rumeelia ejaleti osa. "Rumeelia" (türgi keeles Rumeli) tähendab türgi keeles roomlaste maad ning on viiteks sellele, et need alad vallutati Bütsantsilt.
Vallutused
1371. aastal toimus Maritsa lahing, milles osmanitürklased võitlesid Serbia valitseja Vukašini ja tema venna Uglješa Mrnjavčevići 70 000-mehelise sõjaväega. Arvulisest vähemusest hoolimata õnnestus türklastel mõlemad väejuhid surmata ning lahing võita.
Pärast Maritsa lahingut lagunes Serbia väikesteks vürstiriikideks. Vukašini poeg Marko asus juhtima Prilepi Kuningriiki. Nagu enamik Makedoonia piirkonna väikevalitsejatest nõustus ka Marko enda trooni kindlustamiseks asuma sultan Murad I vasalliks.
Makedoonia saatusele järgmiseks 500 aastaks pani pitseri 1389. aasta Kosovo lahing. Kuigi nii türklased kui kohalikud väikeriigid kandsid lahingus arvukaid kaotusi, oli Osmanite Riik piisavalt suur, et kiiresti uusi väeosi mobiliseerida ning sai piirkonnas mõjuvõimu.
Prilepi kuningas Marko suri koos Konstantin Dejanovićiga Rovine lahingus aastal 1395 ning tema kuningriik liideti Osmanite Riigi Ohridi sandžakiga.
Rumeelia elajett
pisi|[[Rumeelia elajett vähendatud kujul (1850. aastad)]] Rumeelia elajetti kuulusid Osmanite Riigi Euroopa-osad. Rumeelia algne pealinn oli ilmselt Adrianoopol, mis oli ühtlasi Konstantinoopoli vallutamiseni 1453. aastal kogu Osmanite Riigi pealinn. 18. sajandil viidi Rumeelia valitseja residents Monastiri ning aastal 1836 sai sellest elajeti ametlik pealinn. Umbes samal ajal toimusid tanzimati reformid, millega tekitati Rumeelia alade arvelt uued elajetid Üsküb, Ioánnina ja Salonica. Nüüdseks vaid Monastiri ümbruses asunud Rumeelia elajett likvideeriti lõplikult 1867. aastal, kui see sai uue vilajettide süsteemi raames Salonica vilajeti osaks.
Vilajetid
pisi|[[Makedoonia (piirkond)|Makedoonia vilajetid (1907)]] 1860. aastate haldusreformiga tekitati elajettide asemele vilajetid, mis koosnesid sandžakkidest.
Kosovo vilajett
Makedoonia põhjaossa rajati Kosovo vilajett. Kosovo vilajeti sandžakid, mis asusid tänapäeva Põhja-Makedoonia Vabariigi aladel, olid:
Haigutamine
pisi|Jaaguar haigutamas Haigutamine ehk haigutus on tahtmatu sügav lahtise suuga hingamisliigutus unisusest, väsimusest või igavusest.
Põhja-Makedoonia Osmanite Riigis
Monastiri vilajett
Makedoonia edelaossa rajati Monastiri vilajett. Monastiri vilajeti sandžakid, mis asusid tänapäeva Põhja-Makedoonia Vabariigi aladel, olid:
Haigutamine
Tavaliselt hingame sisse ja välja täiesti automaatselt ega pööra sellele tähelepanu. Hingamist juhib tahtele allumatu ajuosa. Tugev väsimus ja pikaajaline umbses, tuulutamata ruumis viibimine võib hingamist pärssida. Inimene ise ei pruugi seda märgatagi, kuid keha reageerib otsekohe. Aju sunnib suu- ja rinnalihaseid krambitaoliselt kokku tõmbuma. Niimoodi saavad kopsud täiendava annuse õhku.
Põhja-Makedoonia Osmanite Riigis
Salonica vilajett
Makedoonia kaguossa rajati Salonica vilajett. Salonica vilajeti ainus sandžakk, mis asus tänapäeva Põhja-Makedoonia Vabariigi aladel, oli Selaniki sandžakk (Kavadarci, Strumica, Veles, Dojran ja Gevgelija).
1881.–1882. aasta Osmanite Riigi rahvaloenduse järgi jaotusid Salonika vilajeti inimesed järgmiselt:
Haigutamine
Haigutamise ülesanne ongi kanda hoolt selle eest, et keha saaks piisavalt hapnikku ja jahutada aju. Peale selle annab organism haigutamisega märku, et saabumas on uneaeg või et aken tuleks tuulutamiseks avada.
Pole olemas poolikut haigutust ja haigutust ei ole võimalik kinni hoida või alla suruda. Keskmiselt kestab üks haigutus umbes kuus sekundit.
Põhja-Makedoonia Osmanite Riigis
Balkani sõjad
Balkani sõjad olid kaks relvakonflikti aastatel 1912 ja 1913. Esimene Balkani sõda algas 8. oktoobril 1912, kui Balkani Liiga rahvad ründasid Osmanite Riiki. Sõda kestis seitse kuud ning lõppes Balkani Liiga võiduga. Sellega lõppes 500 aastat Osmanite Riigi ülemvõimu Balkani poolsaarel.
Vardari Makedoonia linnad Osmanite ajal
pisi|[[Osmanite Riik|Osmanite ajal ehitatud mošee Skopjes]] Osmanite ajal muutus Balkani linnade rahvuslik koosseis ja linnapilt. Kuna kristlike ehitiste ehitamine islamihoonetest kõrgemaks oli keelatud, olid Üsküpi (Skopje) ja Manastiri (Bitola) reljeefides palju minarette. Aastal 1661 külastas Manastiri osmani rännumees Evliya Çelebi. Ta märkis üles, et linna seitsmest mošeest kuus olid ehitatud 16. sajandil. Tänapäeva Põhja-Makedoonia aladele ehitatud mošeedest enamik olid nelinurksed ja kolme sambaga portikusega. Minarett ehitati mošee paremale küljele.
AS Restor
AS Restor on aastast 1990 tegutsev Eesti ettevõte, mis teeb ehitamis-, rekonstrueerimis- ja restaureerimistöid.
Lõuna-Baieri murre
pisi|Lõuna-Baieri murde leviala Lõuna-Baieri murre (baieri keeles Siidboarisch, saksa keeles Südbairischer Dialekt) moodustab baieri keele murrete alarühma Austria lõuna- ja läänepoolsematel liidumaadel, Saksamaa Baieri liidumaal (Ida-Alpide põhjaküljel) ja Itaalia põhjaosas (Lõuna-Tiroolis).
AS Restor
Ettevõte on Tallinnas teinud ehitustöid mitme ehitismälestise juures, näiteks Demini kaubamaja ja Raeapteek.
Ettevõtte käive 2015. aastal oli 4,46 miljonit eurot.
Margarita Kornõševa
Margarita Kornõševa (vene Маргарита Корнышева; sündinud 1957. aastal ) on venekeelne Eesti ajakirjanik, on olnud venekeelse Delfi üks toimetajaid.
Naiad
Naiad (kreeka sõnast Ναϊάδες ('najaadid'); teise nimega Neptune III) on Neptuuni kaaslane, mis sai nime vanakreeka mütoloogia jumaluste najaadide järgi.
Margarita Kornõševa
On olnud ajalehe Den za Dnjom ja venekeelse Postimehe ajakirjanik.
Naiad
Avastamine ja nimepanek
Naiad avastati kosmosesondi Voyager 2 tehtud fotode pealt hiljemalt 1989. aasta septembri keskpaigas. Naiad oli viimane möödalennu käigus avastatud kaaslane ja sellele anti tähis S/1989 N 6. Avastusest teatati 29. septembril 1989 Rahvusvahelise Astronoomiauniooni teadaandes nr 4867, kuid avastamise aja kohta on seal öeldud ainult "11 päeva jooksul võetud 25 kaadrit", mistõttu on avastamiskuupäev millalgi enne 18. septembrit.
Kaaslasele anti nimi Naiad 16. septembril 1991.
Margarita Kornõševa
Pärast Margarita Kornõševa vallandamist Delfi venekeelse toimetuse ajakirjaniku ametikohalt 15. aprillil 2015 kirjutas Postimehe veebiversioon järgmist:
Naiad
Teke ja kuju
pisi|vasakul|[[Arvutisimulatsioon Naiadist Neptuuni ümber tiirlemas; kauguses on näha Päike]] Naiad on ebakorrapärase kujuga ja tõenäoliselt pole pärast teket sisemised geoloogilised protsessid seda mõjutanud.
On võimalik, et Naiad koosneb Neptuuni algsetest kaaslastest, mis lagunesid Tritoni häirituse tõttu peagi pärast Tritoni püüdmist väga ekstsentrilisele orbiidile.
Orbiit
Naiad tiirleb Neptuuni pilvevööndist umbes 23 500 km kõrgemal. Et sellest kõrgusest sünkroonse orbiidi jaoks ei piisa, tõmbub Naiadi orbiit aegamööda kokku ja kunagi võib Naiad langeda Neptuuni atmosfääri või Roche'i piiri ületamisel laguneda tükkideks, mis jäävad rõngana tiirlema.
Margarita Kornõševa
1. septembrist 2015 asus ta tööle Euroopa Parlamendi liikme Yana Toomi nõunikuna.
301 eKr
301. aasta eKr ehk ab urbe condita CDLIII (453).
Postiagentuur
Postiagentuur (endisaegne lühend p.-ag.; postitemplitel AG) oli väiksem kohalik postiasutus Eestis kuni 1944. aastani.
Forsüütia
Perekonda kuulub umbes 11 liiki, millest suurem osa on levinud Ida-Aasias, kuid pärismaisena esineb üks liik Kagu-Aasias.
Eestis selle perekonna liike pärismaisena ei kasva, kuid parkides ja aedades leidub varakevadel õitsevaid kollaste õitega põõsaid, kultivare rühmast Forsythia x intermedia (värdforsüütia), vahel ka teisi liike.
Perekond on saanud nime šoti botaaniku William Forsythi järgi.
Enda Trubok
Enda Trubok on eesti õpetaja. Ta töötab Tartu Ülikooli Narva kolledžis eesti keele nooremlektorina.
Ta töötas aastatel 2001–2006 Albu Põhikoolis õpetajana. Oli seejärel Krimmis Aleksandrovkas eesti keele õpetaja.
Aleksandr Šegedin
Aleksandr Šegedin (vene Александр Владимирович Шегедин) on venekeelne Eesti ajakirjanik, Keskerakonna häälekandja Pravo i Pravda endine peatoimetaja.
On olnud ajalehtede Estonija, Molodjož Estonii, Den za Dnjom, Komsomolskaja Pravda ja venekeelse Delfi ajakirjanik.
Aleksandr Šegedin lõpetas Moskva Ülikooli ajalooteaduskonna. Tartu Ülikoolis kaitses ta kandidaadi väitekirja teemal "Eesti sotsiaalne struktuur välisautorite töödes".
Aasruum
Topoloogilise ruumi aasruum on topoloogiline ruum, mille moodustab aasade hulk selles ruumis (kompaktse-lahtise topoloogiaga).
Bethel (täpsustus)
Bethel võib tähendada järgmist:
Aastaajalised muutused
Aastaajalised muutused on aastaaegade vaheldumisest tingitud seaduspärased muutused looduses.
Ilmastikuolude muutumine (nt õhu- ja pinnasetemperatuuri muutumine, sademete hulk) toob kaasa muutusi taimede ja loomade elutingimustes, nt valguse, soojuse, toidu hulgas ja kättesaadavuses. Vastavalt sellele muutub nende käitumine.
Orajõe metsandik
Orajõe metsandik on metsandik Pärnumaa metskonnas. Orajõe metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Häädemeeste ja Tali valla riigimetsi.
Madle Lippus
pisi|368x368px|Madle Lippus Madle Lippus (sündinud 11. oktoobril 1984 Tallinnas) on eesti poliitik ning inimmõõtmelise linnaruumi pikaaegne eestkõneleja. Alates novembrist 2021 on Lippus Tallinna linnaplaneerimise abilinnapea. Ta on Sotsiaaldemokraatliku erakonna liige.
Lippus on olnud muuhulgas 2007. aastal loodud Uue Maailma Seltsi üks eestvedajatest ning 2021. aastal loodud algatuse Elav Tänav asutajaliige ja tegevjuht.
Haridus
Aastal 2021 kaitses Lippus magistritöö teemal osalusplaneerimine ning selle võimalikkus Tallinnas, Tallinna Ülikoolis linnakorralduse erialal. Tema uurimisteemadeks olid kaasamine, linnakogukonnad, avalik ruum ja identiteet.
Töö
Madle Lippus on tegelenud linnaruumi ja kogukonda puudutavate teemadega alates aastast 2007.
Lippus oli ühe esimese Tallinnas loodud asumiseltsi Uue Maailma Seltsi üks eestvedajatest ja tegevjuht (2008-2011). Aastatel 2011-2012 töötas Lippus Tallinna vabaühenduste võrgustikus koordinaatorina, aastatel 2011-2017 Vabariigi Presidendi Toomas Hendrik Ilvese vabakonnanõunikuna ning 2017-2021 Muinsuskaitseametis kommunikatsioonijuhina. Aastal 2021 oli Lippus algatuse Elav Tänav tegevjuht. Algatuse eesmärk on muuta linnaruumi kvaliteetsemaks, et see arvestaks erinevate osapoolte vajadustega, samuti kliimaeesmärkidega. .
Lippus on olnud MTÜ Linnalabor aktiivne liige, samuti ka Vabaühenduste Liidu EMSL ja Kodanikuühiskonna Sihtkapitali nõukogu liige. Ta on olnud Tallinna asumiseltside võrgustiku Linnaidee algatuse üks eestvedajatest ja üheskoos EMSLi ja Tallinna Linna Volikoguga Tallinna Vabaühenduste võrgustiku looja.
Poliitiline tegevus
Madle Lippus kandideeris Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas 2019. aasta Riigikogu valimistel ja sai 478 häält. Lippus on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige alates 2021. aastast ning novembrist 2021 Tallinna linnaplaneerimise abilinnapea.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 1366 häält ning ei osutunud valituks.
Tõlvharik
Tõlvharik (Clavariadelphus) on kandseente perekond.
Limburgi hertsogkond (1839–1867)
Limburgi hertsogkond loodi ja moodustati Limburgi provintsi idaosast Londoni lepinguga aastal 1839. Aastani 1866 oli see ka Saksa Liidu liige, seda esindas Hollandi kuningas. Limburgi hertsogkonda ei tohi segi ajada varasema Limburgi hertsogkonnaga, mis lakkas olemast aastal 1794.
Rajamine
Viini kongressil aastal 1815 loodud Saksa Liit oli 39 Saksa riigi lõtv liit liikmesriikide majanduste koordineerimiseks. Selle põhisaavutus oli tolliliidu loomine, mida arendati aastatel 1818 ja 1834 ja mis sätestas oma liikmesriikidele ühisturu. Kuigi olemata Saksa Liidu osa selle asutamisel, sai Limburg sellega ühineda aastal 1839 Belgia revolutsiooni järel. Aastal 1830 ühendasid mitmed prantsuskeelsed, katoliiklikud ja liberaalsed grupid jõu ja kuulutasid välja Belgia sõltumatuse, mille territoorium enne seda moodustas osa Madalmaadest.
Lõpetamine ja järelkajad
Seitsme nädala sõda Austria ja Preisimaa vahel aastal 1866 viis Saksa Liidu kokkuvarisemiseni. Et selgitada Luksemburgi suurhertsogkonna ja Limburgi hertsogkonna seisundit, mis olid Hollandi kuninga valdused, kuid mis olid ka liidu liikmesriigid, kinnitas Teine Londoni leping aastal 1867, et Limburg oli "Hollandi kuningriigi lahutamatu osa", samas Luksemburg oli ja pidi jääma sõltumatuks riigiks personaalunioonis Hollandi kuningriigiga aastast 1839. Seejärel lahkus Limburg Saksa tolliliidust.
Nimetust "Limburgi hertsogkond" kasutati veel mõnes ametlikus toimingus veebruarini 1907.
Janu (täpsustus)
Janu on mõiste füsioloogiast. Janu võib tähendada ka järgmist:
Uru oja
Uru oja (ka Hirve peakraav) on oja Rapla ja Pärnu maakonnas. Oja pikkus on 37,9 km ja valgla suurus 76,9 km².
19. sajandil kaevati läbi Mõrdama raba kraav, millega ühendati Sauga jõgi ja Hirve peakraav. Kraavi kasutati arvatavalt palgiparvetuseks.
Enrico Dandolo
Enrico Dandolo (ladina Henricus Dandulus; umbes 1107 Veneetsia – 21. juuni 1205 Konstantinoopol) oli Veneetsia doodž 1192–1205.
Neljandas ristisõjas rüüstati tema juhtimisel Konstantinoopol.
Legendid temast ja ta haud on olulisel kohal Dan Browni romaanis "Inferno".
Vladimir Sadekov
pisi|Vladimir Sadekov esinemas [[Kalevi spordihallis ürituse ROCK IT CON 2013 WEB-B@LTIC raames 25. augustil 2013]] pisi|Vandeadvokaat Vladimir Sadekov Vladimir Sadekov (sündinud 29. detsembril 1970) Eesti vandeadvokaat.
Ta on Vladimir Sadekov advokaadibüroo OÜ juhatuse liige.
Sai tuntuks seoses eduka kaitsega nn pronksiöö protsessis.
Lisaks Eestile osaleb klientide kaitsjana Prantsusmaal, Saksamaal, Soomes ja Ameerika Ühendriikides.
Giorgi Danelia
pisi|Giorgi Danelia (2010) Giorgi Danelia (გიორგი დანელია; vene keeles Георгий Николаевич Данелия; 25. august 1930 Thbilisi – 4. aprill 2019 Moskva) oli gruusia päritolu Venemaa filmirežissöör ja stsenarist.
Vana-Kalamaja tänav
Vana-Kalamaja tänav on tänav Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Vana-Kalamaja tänav algab Kopli tänavalt, ristub Kotzebue tänava, Niine tänava, Tööstuse tänava, Soo tänava, Suur-Laagri tänava, Jahu tänava, Köie tänava, Küti tänava,   Väike-Patarei tänavaga ja lõppeb Suur-Patarei tänavaga.
Ajalugu
Vana-Kalamaja tänav Tallinnas on kandnud ajalooliselt nimetusi - saksa keeles Alte Fischermaystraße; Große Fischermay-Straße, Fischermaischer Weg, vene keeles Старая Фишермайская ул..
Mihhail Beznin
Mihhail Andrejevitš Beznin-Naštšokin oli Vene riigiteenistuja ja opritšnik 16. sajandil, kes pärines Naštšokinite aadlisuguvõsast.
Bezninit on dokumentides esmamainitud 1550. aastal. 1558–1559 määrati ta teenistusse Okaa kallast Krimmi khaaniriigi kallaletungi eest kaitsva väesalga esimese vojevoodi juurde. 1559–60 osales ta reas retkedes Liivi sõja käigus. 1560. aastal osales ta tormijooksus Alūksnele, seejärel siirdus Viljandi alla.
1563 osales Beznin jessauulina Polotski piiramisel, kus paistis silma sellega, et vojevood Ivan Tšeremisinovi läbirääkimiste ajal Polotski kirjutaja Lukašiga linna alistumistingimuste üle sõitis kannatuse kaotanult nende juurde ja nõudis läbirääkimiste lõpetamist. Väljaastumine oli tõenäoliselt ettekavatsetud ja sel oli Lukašile soovitud mõju. Pärast Polotski vallutamist saadeti Beznin selle uudisega Novgorodi, Pihkvasse ja Tartusse. Sama aasta suvel võttis Beznin osa läbirääkimistest Leedu saadikutega ning sügisel kuulus Leedu saadiku saatjaskonda.
Opritšnina
Beznin oli üks esimestest opritšninasse astujatest ning figureeris opritšnikute ridades juba 1565. aasta septembris, kui ta läks koos vürst D.I.Vjazemskiga Moskvast Bolhovi alla. Septembris 1567 oli ta Kaluuga all eelväe teine vojevood, 1568–1569 aga Tuula all väesalga teine vojevood, seejärel taas Kaluuga all. Koos vürst P. I. Barjatinskiga osales Beznin Moskva kindlustuste taastamises pärast nende süütamist Krimmi vägede sõjaretke käigus.
1571–1572 oli Beznin ametis Narva esimese vojevoodina ning 1573 osales Paide piiramises koos Maljuta Skuratoviga. Samal aastal võitis ta lahingu Tallinna linna all. 1582. aasta septembris pälvis Beznin duuma-aadliku tiitli ning temast sai Bojaaride duuma täieõiguslik liige. 1582 osales ta sõjaretkel Rootsi vastu väeosa kolmanda vojevoodina, 1584 retkel Kaasani khaaniriigi vastu ning seejärel Krimmi rünnaku tagasilöömises Okaa jõel. 1586 võttis Beznin osa tsaari retkest Novgorodi ja oli seejärel Poolas "suure saatkonna" koosseisus.
Mungapõli
Pärast Ivan Julma surma 1584. aastal otsustas Beznin hakata mungaks ja siirdus 1586. aastal Jossif-Volokolamski kloostrisse. Seal tõusis ta kiiresti kloostri juhtkonda, kuid kutsus oma reformide ja maksutõstmisega esile talurahvamässu ning kaasmunkade meelepaha ning pidi kloostrist lahkuma. Mungana kirjutas ta ka 1580.–90. aastate kroonika. 1598. aastal oli ta juba munk Troitse-Sergi kloostris, kus ligikaudu 70-aastaselt kirjutas Boriss Godunovi tsaariks valimisest. Beznini surmaaeg on teadmata.