cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lihula mõis
Mõisahooned
Esimene mõisahoone valmis Lihula mõisas 1645. aastaks ning paiknes Lihula piiskopilinnuse idaküljel. Lihula mõisa mõisasüda on tekkinud Lihula piiskopilinnuse varemetele ning mõisahoonete rajamist on mõjutanud looduslik keskkond, vanad vallikraavid ja piiskopilossi varemed. 1670. aastaks valmis linnuse edelaküljel ajalooliselt teine härrastemaja. Tänaseni säilinud klassitsistlik kahekorruseline kivist härrastemaja valmis 1840. aastaks. Kelpkatusega mõisahoone fassaadi kaunistab nelja sambaga portikus, mida ilmestab kolmnurkfrontoon. Frontooni karniise kaunistab hammaslõige. Hoonele on iseloomulikud ka madalad pööningukorruse, nn mezzanino-korruse aknad. Tänapäeval tegutseb häärberis Lihula muuseum.
Mõisa peahoone ümbruses paiknes hulk kõrvalhooneid, millest suur osa on säilinud. Peahoone esise auringi ääres on pikk klassitsistlik sammastikuga Lihula mõisa ait, selle läheduses peahoone otsas väike Lihula mõisa viinaait. Veidi lääne pool, väheldase künka all paiknes Lihula mõisa viinavabrik, mis on tänapäeval varemeis.
Kirde pool mõisa peahoonest olid tall-tõllakuur ning hollandi stiilis Lihula mõisa tuuleveski. Säilinud on ka mitmeid tööliste- ja moonakatemaju. Mõisasüdamest edelas, Virtsu suunduva maantee ääres on alles ka mõisale kuulunud tugevalt ümber ehitatud kõrtsihoone.
Lihula mõisa park ja Lihula mõisahooneid ümbritsevad piirdemüürid, mis on samuti tunnistatud kultuurimälestiseks.
Kaarik
Kaarik (põhjaeesti murretes käru, Saaremaal reined (ainult mitmuses)) on kahe rattaga vanker, mida kasutati veo- ja sõiduvahendina. Kaarik on vanim ratasveok.
Eestis kasutati kaarikut võrreldes neljarattalise vankriga vähe.
Angel Karaliitšev
Angel Karaliitšev (bulgaaria keeles Ангел Иванов Каралийчев; 21. august 1902 Stražica, Veliko Tǎrnovo piirkond – 14. detsember 1972 Sofia) oli Bulgaaria lastekirjanik ja tõlkija.
Karaliitšev õppis esialgu Sofia Ülikoolis keemiat, 1928. aastal lõpetas ta aga Rahvusliku ja Maailmamajanduse Ülikooli Sofias diplomaatia erialal.
Oma esimesed luuletused avaldas juba 17-aastaselt kooliajakirjas. Karaliitševi debüütteos oli revolutsiooniline poeem "Mauna loa", mis ilmus 1923. aastal.
Angel Karaliitšev kirjutas peamiselt luuletusi, jutustusi ja muinasjutte ning enamasti just lastele. Samuti tegeles ta rahvaluule ja rahvajuttude kogumisega, mida avaldas arvukates kogumikes.
Eesti keeles on ilmunud tema lasteraamat ühe pardi seiklustest "Anake" (Eesti Raamat 1981, tõlkija Katrin Nurmiste, illustraator Asta Vender) ja jutustuste kogumik "Iidsete pöökpuude all" (Eesti Riiklik Kirjastus 1955, tõlkija M. Jõgi).
Angel Karaliitšev suri 70-aastaselt Sofias 14. detsembril 1972.
1974. aastal kanti Angel Karaliitševi nimi IBBY (Rahvusvaheline Noorsookirjanduse Nõukogu) aunimekirja.
Murtali ringkond
Murtali ringkond on ringkond Austrias Steiermargi liidumaal.
Ringkond koosneb järgmistest valdadest:
Aulas (perekonnanimi)
Aulas on eesti perekonnanimi.
Kuraž
Kuraž (ukraina keeles Кураж) on küla Ukrainas Rivne oblastis Ostrogi rajoonis. Elanike arv on 107. Pindala on 0,643 km².
Toulouse'i ülikool
Toulouse'i Ülikool (Université Fédérale Toulouse Midi-Pyrénées; lühend UFTMP) on avalik-õiguslik ülikool Prantsusmaal.
Toulouse'i Ülikool asub Midi-Pyrénées' piirkonna pealinnas Toulouse'is. Ülikool asutati 2007. aastal.
Toulouse'i Ülikoolis töötab ligi 15 000 õppejõudu ning õpib üle 104 000 tudengi.
John Hutchinson
John Hutchinson (1674 Spennithorne, Yorkshire – 1737) oli inglise teoloog ja filosoof.
Hutchinson töötas stjuuardina mitmes tähtsas perekonnas, neist viimasena Somerseti hertsogi juures, kes lõpuks hankis talle aastas umbes 200 naela tulu toova sinekuuri. 1700. aastal tutvus Hutchinson loodusloolane John Woodwardiga (1665–1728), kes oli hertsogi arst. Hutchinson andis Woodwardile suure hulga enda kogutud fossiile koos märkmetega, et Woodward need avaldaks. Kui ilmus Woodwardi teos "The Natural History of the Earth" ("Maa looduslugu"), oli Hutchinson selle suhtes siiski üpris kriitiline.
1724. aastal avaldas John Hutchinson raamatu "Moses's Principia" ("Moosese Principia") I osa, milles naeruvääristas Woodwardi looduslugu ja mineraalinäidiste käsitlust, samuti esitas vastuväited Isaac Newtoni gravitatsiooniteooriale. Raamatu II osa ilmus 1727, selle järgnesid "Moses's Sine Principio" (1730) "The Confusion of Tongues and Trinity of the Gentiles" (1731), "Power Essential and Mechanical, or what power belongs to God and what to his creatures, in which the design of Sir Isaac Newton and Dr Samuel Clarke is laid open" (1732), "Glory or Gravity" (1733) ning "The Religion of Satan, or Antichrist Delineated" (1736). 1748. aastal ilmusis Robert Spearmani ja Julius Bate'i toimetatuna tema kogutud teosed 12 köites, neile lisandusid 1753. aastal "Abstract" ("Kokkuvõte") ning 1765. aastal "Supplement" ("Lisa"), millele eelnes Hutchinsoni elulugu Spearmani sulest.
Hutchinsoni õpetuse kohaselt sisaldusid Piiblis mitte üksnes religiooni, vaid ka ratsionaalse filosoofia alused. Ta pooldas heebrea keele lugemist ilma punktideta (mis märgivad vokaale), mistõttu seostas sageli etümoloogiliselt seostumatuid sõnatüvesid ning toetus fantaasiaküllasele sümbolismile.
Ehkki Hutchinsoni järgijaid ei leidunud väljaspool Suurbritanniat kuigi palju, olid tema vaated 18. sajandil mõjukad tooride ja anglikaani kõrgkiriku pooldajate seas nagu Norwichi piiskop George Horne (kes vanemaks saades küll hutchinsoniaanlusest loobus) ja Naylandi vikaar William Jones.
Tõnu Kõiv
Tõnu Kõiv (sündinud 4. detsembril 1968 Rakveres) on endine Eesti poliitik.
Ta lõpetas aastal 1987 Rakvere 3. Keskkooli. Ta õppis Audentese ülikoolis ärijuhtimist.
Kõiv oli Eesti Konservatiivse Eesti Rahvaerakonna liige ja töötas Rahvaerakonna kantselei juhatajana, selle ühinemisel Mõõdukatega sai Rahvaerakonna Mõõdukad liikmeks, töötas 1999. aasta lõpust kuni 2003. aastani Sotsiaaldemokraatliku Erakonna  peasekretärina.
Kuulus 1997–1999 ja 2002–2004 Rakvere linnavolikokku. Oli 1999–2003 IX Riigikogu liige (Rahvaerakond Mõõdukad). 2001. aastal oli Kõiv pärast Mihkel Pärnoja tagasiastumist üks majandusministri kandidaate.
Ta töötas mitme spordiorganisatsiooni juhatuses: 1995–96 Jalgpalliliidu ja 1996–2000 Korvpalliliidu juhatuses, 1996–97 FC Flora tegevdirektor, 2005–2011 Triatloniliidu president ja 2005 aastast EOK esindajate kogu liige.
Aastatel 2003–2010 töötas ASi Eesti Elektronpost tegevdirektorina.
Nanoelektrooniline programmeeritav sünaps
Nanoelektrooniline programmeeritav sünaps (ingl nanoparticle organic memory field-effect transistor, NOMFET) on orgaaniline transistor, mis imiteerib aju sünapse. Transistor kasutab 5–20 nm suuruseid kulla (Au) nanoosakesi, mis on ühendis polütsükliliste aromaatsete süsivesinikega. Vastavalt Moore'i seadusele kahekordistub iga kahe aasta tagant transistorite arv protsessoris. Kuna anorgaanilised transistorid on muutunud nanoskaalal väga väikesteks ja füüsilise suuruse poolest tuleb piir ette, siis on vaja uut tehnoloogiat. Peale selle muutuvad binaarsüsteemil ja Von Neumanni arhitektuuril põhinevad arvutid äärmiselt ebaefektiivseks, kui arvutuste keerukus suureneb. Arvutusaeg kasvab sisestatud parameetritega eksponentsiaalselt. Suuremat arvutusvõimsust on vaja suhtlusvõrgustike alusel sugupuude kokkupanemiseks, DNA analüüsimiseks, satelliitide info analüüsimiseks ja teisteks mahukateks arvutusteks. Kassi aju viie sekundi vältel simuleerimiseks kasutab IBMi superarvuti Blue Gene 10 W asemel 2 MW ja 500 sekundit. Bioloogilise aju eelised on ülisuur tihedus, väike energiakulu, stabiilsus, elastsus, multifunktsionaalsus ja tõrketaluvus. Inimese aju koosneb ~1015 sünapsist.
Ajalugu
Esimene NOMFET loodi 2009. aastal prantsuse nanotehnoloogide poolt Lille'i ülikoolis. Dominique Vuillaume koos oma kolleegidega uuris elektrilaengute liikumist orgaanilises metalli nanoosakestega pooljuhis ja avastas, et need käituvad samamoodi nagu keemilised neurotransmitterid, mis vahendavad aju sünapse. Seda loetakse esimeseks korraks, kui bioloogilist sünapsi elektrooniliselt imiteeriti. Meeskonnas oli teadlasi nii CNRS-ist (Centre national de la recherche scientifique) kui ka CEA-st (Commissariat à l'énergie atomique).
NOMFET-i tööpõhimõte
Positiivsed laengud ehk nn augud, mille jätavad puuduvad elektronid polütsüklilises aromaatses süsivesinikuühendis, juhivad voolu kullaga kaetud kanalis. See tähendab, et juhtivus tekib seadmes aukude kaudu. Sisendpinge mõjul tekib kulla nanoosakeste vahele teatud arv auke. Voolutugevust saab reguleerida aukude hulga ja seega sisendpinge kaudu. Tänu reguleeritavusele pakub NOMFET rohkem kasutusvõimalusi kui tavaline transistor. Lisaks sellele on NOMFETil lühiajaline sünaptiline plastilisus, mistõttu saab laengut nanoosakestes säilitada ja kanalit mõne sekundi kuni mõne tuhande sekundi vältel avatuna hoida.
Rakendatavus
NOMFETe saab kasutada
Rootsi 2022. aasta taliolümpiamängudel
Rootsi osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis 116 sportlasega, kes võistlesid 11 spordialal.
Olümpiavõitjaks tulid vigursuusataja Walter Wallberg, kes võitis meeste küngaslaskumise, mäesuusataja Sara Hector, kes võitis naiste suurslaalomi, kiiruisutaja Nils van der Poel, kes võitis 5000 m ja 10 000 m distantsi, murdmaasuusataja Jonna Sundling, kes võitis naiste sprindi, Rootsi laskesuusatamisnaiskond (Linn Persson, Mona Brorsson, Hanna Öberg, Elvira Öberg), vigursuusataja Sandra Näslund ja jääkeeglimeeskond (Niklas Edin, Oskar Eriksson, Rasmus Wranå, Christoffer Sundgren ja Daniel Magnusson).
Eesti-Kanada suhted
Eesti-Kanada suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Kanada vahel.
Kahe riigi vahelised suhted said alguse 1922, kui Kanada tunnustas Eesti Vabariiki.
Kanada ei tunnistanud kunagi Eesti okupeerimist.
26. augustil 1991 tunnustas Kanada Eesti taasiseseisvumist.
Kanadas tegutseb Eesti Suursaatkond Ottawas.
Lehe tänav
Lehe tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Linnu allasumis.
Lehe tänav algab Tihase tänavalt, ristub Luige, Tedre, Rästa ja Räägu tänavaga ning lõpeb seejärel umbtänavana. Lehe tänav on põhjakirde-lõunaedelasuunaline. Lehe tänav on paralleelne Sõpruse puiesteega ning on ligi 850 meetri pikkune.
Lehe tänav sai nime 27. augustil 1930.
India 2022. aasta taliolümpiamängudel
India osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis ühe sportlasega. See on kümnes kord, kui India taliolümpiamängudest osa võtab.
Indiat esindas mäesuusataja Arif Khan.
Christian Friedrich von Kahlbutz
Christian Friedrich von Kahlbutz (1651 in Kampehl, Brandenburg – 1702 in Kampehl) oli Saksa rüütel, kelle surnukeha on tänapäeval kuulsaks saanud tänu oma iseenesliku mumifitseerumise poolest. Tänapäeval on tema mumifitseerunud keha turismiaktraktsioon. pisi|Kalebutzi rüütli muumia
Legend
Kohalikud leidsid kiirelt põhjuse, miks Kahlbutzi Rüütel mumifitseerus. Nad ütlesid, et see oli Jumala karistus karjase tapmise eest. Ta olevat kohtus öelnud: "See ei olnud mina, vastasel juhul mu keha ärgu lagunegu pärast surma".
Spandarjani veehoidla
Spandarjani veehoidla (armeenia keeles Սպանդարյանի ջրամբար) on suur tehisjärv Vorotani jõel Armeenias Sjunikhi maakonnas Spandarjani omavalitsuses, Gorajkist kagus. Veehoidla maht on 257 mln m³.
Tehisjärv rajati 1980. aasta paiku Arpa jõe lähedusse ning on väidetavalt ühendatud jõega 9-miilise tunneli kaudu. Veehoidla ääres asub Armeenia ainus stepi-tuuletallaja (Falco naumanni) pesitsuskoloonia. Samuti on selle juures Spandarjani hüdroelektrijaam.
Nullpunkt
pisi|Tallinna vanalinna nullpunkt Nullpunkt on nulliga märgitud punkt skaalal (ka alguspunkt või lähtepunkt) või koordinaadistikus (koordinaatide alguspunkt).
Nullpunkt võib tähendada ka millegi nullilist väärtust kujutavat (tinglikku) punkti, järku ja muud sellist, näiteks absoluutne nullpunkt. See võib märkida ka kohta, kust mõõtmist alustatakse (nt linna keskpunkt, kust mõõdetakse kõiki kaugusi).
Olustvere Põhikool
2000. aastal lõpetas kooli esimene lend.
Ajalugu
Olustvere koolimaja asub kunagise Olustvere mõisaaia kohal. Seal oli ka triiphoone, kus kasvas palju eksootilisi taimi ja suur viigipuu.
1978. aastal, seoses tolleaegse Olustvere Sovhoostehnikumi uue õppehoone ehitamisega triiphoone lammutati, kuid samas satuti mullatöödel kahele aardeleiule. Esimene leid pärines 9.–11. sajandist, ning sisaldas ligi 700 münti. Teine aardeleid pärines 14. sajandi III veerandist ning sisaldas 6849 münti.
Kürble mõis
Kürble mõis ehk Ķirbeņi mõis (saksa keeles Kürbelshof, ka Kirbel, läti keeles Ķirbeņu muiža, ka Ķirbeļu muiža) oli rüütlimõis, hiljem Laatre kõrvalmõis Liivimaal Volmari kreisis Põhja-Ruhja kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Valmiera piirkonnas Ipiku vallas Ķirbēnis.
Ajalugu
Mõis moodustus poole adramaa suurusest maatükist ja selle juurde kuulunud Ķirbēni külast, mille Albrecht Plater aastal 1639 Ruhja jutlustajale Kleinschmidtile müüs, ning Virķēne mõisale kuulunud maatükist, mille Kleinscmidt järgmisel aastal Michael Engelhardtilt ostis. Aastal 1724 müüs leitnant Ceumern selle mõisa kapten Löwensternile. Hiljem kuulus see õukonnakohtu assessorile Fischerile, Eberhard Gustav Possele ja Christian Gränbergile. Viimase lesk Eva Hedwig Gränberg müüs mõisa 16 000 hõberubla eest aastal 1793 Wilhelmine Dorothea Alderlingile. Too pantis mõisa Anna Elisabeth Weißmannile, kes aastal 1789 oma pandiõigused 20 0000 hõberubla eest Carl Reinhold Ludwig von Ungern-Sternbergile (1779–1826) loovutas. Temalt läks mõis aastal 1800 Arel Reinhold von Oettingeni valdusse, hinnaks 23 500 hõberubla. Too pantis mõisa aastal 1822 Anton Johann von Engelhardtile, hinnaks 13 071 hõberubla.
Aastal 1824 omandas mõisa 13 071 hõberubla eest Richard Bruno von Samson-Himmelstiern. Aastal 1834 läks mõis tema nimele ja siis pantis ta selle ise 18 000 rubla eest Alexander von Rennenkampffile. Kui mõis tolle omandisse läks, müüs ta selle 26 500 rubla eest aastal 1859 Georg Constantin von Strykile.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 5/8 adramaad, sellele allus 49 mees- ja 52 naishinge. Aastal 1688 oli mõisa suurus 1 ja 3/8 adramaad. Aastal 1734 oli adramaid 3/8, aastal 1757 aga 5/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 1 ja 7/10 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal adramaid 1 ja 7/10, aastal 1881 aga 1 ja 33/80, lisaks allus mõisale 2 ja 18/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
Filtri loomine
Filtri loomine ehk disainimine (inglise keeles filter design) on digitaalse signaalitöötluse osa, kus pannakse kokku filter, mis vastab eri kriteeriumitele, mis teatud osas võivad olla üksteisele vasturääkivad. Lõplik eesmärk on täita kõik kriteeriumid sellisel tasemel, et filtri rakendamisest oleks kasu.
Filtreerimine signaalitöötluses on üldiselt vajalik, et eemaldada või minimeerida müra või eraldada / tuua esile oluline informatsioon töödeldavatest andmetest.
Filtritest arusaamine ei ole tavaliselt keeruline ning osaliselt on nende loomine ka automatiseeritav, kuid hea tulemuse saavutamiseks on vaja seda siiski ise teha.
Filtri loomisel arvesse võetavad nõuded
Tavalised nõuded filtri loomisel:
Sageduskoste filtri mõju
Sageduskoste abil on võimalik mõjutada, millise suurusega sagedused läbi lastakse. Näiteks kui eesmärk on välja filtreerida helisignaalist müra, mis esineb kõrgetel sagedustel, siis luuakse madalpääsfilter, mis laseb filtreeritud signaali läbi sagedused, mis on madalamad kui etteantud piir. Eesmärgipärase tulemuse saamiseks on võimalik neid filtreid ka kombineerida.
Kõige sagedamini digitaalses signaalitöötluses kasutatavad sagedusfiltrid:
Faasinihkefiltri mõju
Tuntumad faasinihkefiltrid:
Impulsskoste filtri mõju
Impulsskoste filtri abil on võimalik lisada signaalile mõnda teist kõla. Impulsskoste ja sageduskoste on omavahe seotud. Näiteks tuleb kasuks kui tahta proovida, kuidas mõni muusikapala kõlaks mõnes muus kohas. Selle jaoks on vajalik eeldus muidugi see, et selle teise koha impulsskostet on salvestatud ning võimalik oma helisignaalile siis lisada.
Põhjuslikkuse printsiip
Põhjuslikkuse printsiip filtri loomisel tähendab seda, et reaalajas kasutatav filter peab võtma arvesse ainult eelmisi ning vast mõõdetud andmeid. Kui põhjuslikkuse printsiip ei ole täidetud, siis on võimalik filtrile lisada ajaline nihe ning saavutada see. Sellega peab aga olema ettevaatlik, kuna kui filter on osa suuremast süsteemist, siis võib see avaldada mõju kogu süsteemile ning tulemuse ära rikkuda.
Arvutuslik keerukus
Üks väga tähtis osa filtri loomise juures on jälgida selle arvutuslikku keerukust. Iga tehe filtri rakendamisel suurendab selle arvutuslikku keerukust. Vahepeal on selgelt ette pandud piirid, mis on maksimaalne arvutuslik keerukus. Selle võib määrata arvutamiseks mõeldud aeg või ressursside piir.
Georg Friedrich Leuckfeld
Ta sündis Großheringenis (asub praeguse haldusjaotuse järgi Weimarer Landi kreisis, Tüüringi liidumaal). Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 25. aprillil 1736) Jena ülikoolis. Ordineeriti 11. veebruaril/22. veebruaril 1746 õpetajaks.
Filtri loomine
Filtri eesmärk
Eesmärgi järgi liigitatud filtrid:
Georg Friedrich Leuckfeld
Ta oli aastatel 1746–1782 Paistu Maarja koguduse õpetaja ja aastatel 1767–1782 Pärnu kreisi praost.
Filtri loomine
Teoreetilised teadmised
Põhiline probleem filtri loomisel on olukorrad, kus teatud kriteeriumid, mida on vaja täita, on antud ette sagedusruumis, ning teised aegruumis. See tekitab huvide konflikti.
Georg Friedrich Leuckfeld
Isiklikku
Tema poeg Friedrich Wilhelm Leuckfeld oli samuti Paistu Maarja koguduse õpetaja, vend Johann Georg Leuckfeldt oli Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja. Tema abikaasa Anna Christina isa Hermann Zimmermann oli Riia Jaani koguduse abiõpetaja.
Eesti-Iisraeli suhted
Eesti-Iisraeli suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Iisraeli vahel.
Iisraelis tegutseb Eesti Suursaatkond Tel Avivis.
Esto-Altai
Küla asutasid 1922. aastal eestlased, kes olid siia tulnud lähedalasuvast väliseestlaste külast Eesti-Haginsk.
Aastal 2002 elas külas 1368 elanikku.
Zuhres
Zuhres on rajoonilise tähtsusega linn Ukrainas Donetski oblastis, Hartsõzki linna haldusalas. Linn asub 34,8 km kaugusel Donetskist idas.
Andorra 2022. aasta taliolümpiamängudel
Andorra osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis viie sportlasega, kes võistlesid kolmel spordialal.
Zuhres
Krõnka jõe kallastel asuva linna kõrgus merepinnast on 141 meetrit.
Arthur Amelung
Arthur Amelung (15. juuli / 27. juuli 1840 – 25. märts / 6. aprill 1874) oli keeleteadlane.
Zuhres
2001. aastal elas linnas 19 859 inimest, 2013. aasta 1. jaanuaril 18 553 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
Arthur Amelung
Ta õppis aastatel 1862–1863 Tartu ülikoolis ajalugu ja keemiat.
Zuhres
21. sajand
2014. aasta Ukraina kriisi ajal, aprillikuus, võtsid Venemaa meelsed separatistid linna oma kontrolli alla.
Ühendkunstiteos
Termini võttis kasutusele saksa kirjanik ja filosoof K. F. E. Trahndorff 1827. aastal kirjutatud essees "Esteetika ehk maailmavaate ja kunsti õpetus". Saksa helilooja Richard Wagner kasutas ühendkunstiteose terminit kahes 1849. aasta essees, misjärel on seda seostatud peamiselt tema esteetiliste tõekspidamistega.
Poiss
pisi| [[hispaanlased|Hispaania poiss]] Poiss ehk poisslaps ehk poeglaps on meessoost laps.
Albert Sambi Lokonga
Albert-Mboyo Sambi Lokonga (sündinud 22. oktoobril 1999 Verviers's) on Belgia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Crystal Palace.
Poiss
Nimetust 'poiss' kasutatakse ametinimetustes, kus see väljendab ametitäitja (suhtelist) noorust või õpilaseks olekut, nt ajalehepoiss, jooksupoiss, kooripoiss, õpipoiss, aga ka täiskasvanud mehe kohta, kui mingil põhjusel rõhutatakse tema poisilikke omadusi, nt poissmees ehk vanapoiss.
Albert Sambi Lokonga
Ta alustas klubikarjääri Belgia klubis Anderlecht, mille noortesüsteemiga liitus ta 2010. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Belgia kõrgliigas 2017. aasta detsembris. Anderlechti põhikoosseisu kindlustas ta koha hooajal 2019/20.
2021. aasta juulis sõlmis ta pikaajalise lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Arsenal. 2023. aasta jaanuaris läks ta kuni hooaja lõpuni laenule Crystal Palace'i.
Aastatel 2016–2020 mängis Sambi Lokonga Belgia noortekoondistes. Esimest korda kutsuti ta Belgia jalgpallikoondise juurde 2021. aasta märtsis. Koondisedebüüdi tegi ta 2. septembril 2021 MM-i valikmängus Eesti vastu. Ta sekkus mängu 74. minutil Eden Hazardi asemele.
Isiklikku
Ta on Kongo päritolu. Tema vanem vend Paul-José M'Poku on samuti jalgpallur ning on kuulunud Kongo DV jalgpallikoondisse.
Taisto
Taisto on soomepärane mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Taisto vanuserühmas 40–44. Taisto oli keskmiselt 37 aasta vanune (mediaanvanus oli 38).
Treial (perekonnanimi)
Treial on eesti perekonnanimi.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Treial 297 inimesel: 151 mehel ja 146 naisel. Perekonnanimede levikult oli Treial meeste puhul 460. ja naiste puhul 548. kohal. Perekonnanimi Treial on levinuim Järva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 6,07.
Eksponentsiaalne kasvamine
pisi|Graafikul on näha eksponentsiaalse kasvu (rohelisega), [[lineaarne kasv|lineaarse kasvu (punasega) ja kuubilise kasvu (inglise cubic growth; sinisega) erinevus {{legend|green|Eksponentsiaalne kasv}} {{legend|red|Lineaarne kasv}} {{legend|blue|Kuubiline kasv}}]]
Eksponentsiaalne kasvamine (ka eksponentsiaalne kasv) on suuruse y suurenemine seose y = a^x järgi, kus a > 1.
Eksponentsiaalse kasvamise vastandnähtus on eksponentsiaalne kahanemine.
Aumere
Nimede eestistamisel anti perekonnanimi Aumere isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Anton. Jakob-Herman Aumere palvel kanti Aumere perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 306 all (Siseministeeriumi teadaanne 20. jaanuarist 1937).
Katerõna Amossova
pisi|Jekaterina Amossova (2014)
Katerõna Mõkolajivna Amossova (ukraina keeles Катерина Миколаївна Амосова; sündinud 8. veebruaril 1956 Kiievis) on Ukraina arstiteadlane ja kardioloog, professor, Ukraina Rahvusliku Meditsiiniteaduste Akadeemia liige.
Ta oli aastatel 2004–2005 Ukraina tervishoiuministeeriumi peakardioloog ja 2014–2018 Kiievis asuva Bogomoletsi-nimelise Rahvusliku Meditsiiniakadeemia rektor.
Ta lõpetas 1978. aastal Bogomoletsi-nimelise Kiievi Meditsiiniinstituudi. 1983. aastal kaitses ta kandidaadikraadi väitekirjaga müokardi infarkti teemal ja 1988. aastal meditsiiniteaduste doktori kraadi väitekirjaga dilateeruva kardiomüopaatia teemal. Aastatel 1990–2014 töötas ta Bogomoletsi-nimelise Rahvusliku Meditsiiniakadeemia kateedrijuhatajana.
Tunnustus
pisi|100px| [[Ukraina teeneline teadus- ja tehnikategelane|Ukraina teenelise teadus- ja tehnikategelase rinnamärk ]]
Isiklikku
Tema isa akadeemik Mõkola Amossov oli kirurg. Katerõna Amossova abikaasa Vladimir Mišalov (sündinud 1955) on meditsiiniprofessor, Ukraina teeneline arst.
Daugirdas Šemiotas
Daugirdas Šemiotas (sündinud 28. mail 1983 Kaunases) on Leedu poksija.
Šemiotas on seitsmekordne Leedu meister poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 2005–2011.
Šemiotas osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Erkebwlan Şınalïyevile (Kasahstan) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Šemiotas sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 14. maailmameistrivõistlustel (Chicago, 2007) pronksmedali, võites küll poolfinaalis oma kohtumise, kuid vigastas ennast ja ei jätkanud võistlemist. Ta osales keskkaalus (kuni 75 kg) 12. maailmameistrivõistlustel (Bangkok, 2003), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 13. maailmameistrivõistlustel (Mianyang, 2005), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Marijo Šivolija-Jelicale (Horvaatia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja, 15. maailmameistrivõistlustel (Milano, 2009), kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Abdelkader Bouheniale (Prantsusmaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Köki ja Kokka Ramat
"Köki ja Kokka Ramat" (täispealkiri: "Köki ja Kokka Ramat, mis Rootsi Kelest Eesti-ma Kele üllespandud on. Tallinnas, trükkitud 1781. aastal") on esimene eestikeelne kokaraamat.
Cajsa Wargi kokaraamatu Hjelpreda I Hushållningen För Unga Fruentimber tõlkis eesti keelde Johann Lithander. Eestikeelse tõlke ilmumise ajaks oli Wargi kokaraamatust ilmunud kaks saksakeelset trükki. Ehkki Lithander tõlkis raamatu rootsi keelest, oli ta ka kursis saksakeelse versiooniga, kust võttis oma tõlkesse roogade saksakeelsed nimetused, mis esinevad kõrvuti eestikeelsetega. Tõlkes on kasutatud hulgaliselt tol hetkel veel vähetuntud, kuid hiljem kinnistunud toidutermineid, nagu Supp, Pulljong, Soost, Kortlettid, Sallad, Krääm, aga ka ridamisi toorlaenusid, mis elavas keeles ei kinnistunud, nagu pakkitud (sks gebackte, 'praetud'), wüllitud (sks gefüllte, 'täidetud') jne. Raamat sisaldab 986 õpetust ja retsepti. Raamatu eessõnas on öeldud:
Tõuge Hjelpreda I Hushållningen För Unga Fruentimber tõlkimiseks eesti keelde tuli baltisaksa aadlilt, kes oli huvitatud mõisakokkade paremast väljaõpetamisest. Algupärandis esinevad peatükid, mis käsitlevad riidevärvimist ja jagavad majapidamisalaseid juhiseid, on eestikeelsest versioonist välja jäetud, osutades, et teose sihtrühmaks on ainult kokad.
Välislingid
Köki ja Kokka Ramat eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA
Sekhukhune ringkond
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sekhukhune ringkonna elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,58%, valgeid 1,02%, India või Aasia päritolu inimesi 0,16%, värvilisi 0,11% ja teisi 0,12%. Pedi keelt pidas emakeeleks 82,25% inimesi, ndebele keelt 4,38%, suulu keelt 3,30%, tsonga keelt 1,97%, tsvana keelt 1,89%, svaasi keelt 1,62%, afrikaani keelt 1,22% ja inglise keelt 0,96%.
Alpaka
Kirjeldus
Alpakad elavad karjades ja elutsevad kõrgmägedes 3000–5000 meetri kõrgusel, loomi kasvatavad kohalikud talunikud ja karjused.
Eksponentsiaalne kahanemine
Eksponentsiaalse kahanemise vastandnähtus on eksponentsiaalne kasvamine.
Alpaka
Kirjeldus
Alpakade põhisööt on karjamaarohi. Nagu mäletsejatele omane, on ka alpakadel kolmekambriline magu. Täiskasvanud alpaka turjakõrgus on 80–100 cm ja loom kaalub 50–80 kilogrammi. Alpakasid on kahte tõugu: Suri ja Huacaya. Alpakad söövad päevas 1–2% oma kehakaalust, seega ühele loomale kulub kuu jooksul umbes 27 kg heina. Alpakade väljaheited sobivad hästi väetiseks ning need ei vaja kompostimist, kuna alpakad söövad ainult pehmeid taimelehti. Kariloomadena peetavate alpakade sõrgu ning hambaid peab hooldama 1–2 korda aastas.
Sarnaselt mäletsejatega, näiteks veiste ja lammastega, on alpakade suu esimeses osas ainult alumised hambad, seega nad ei tõmba taimi juurtest üles.
Alpakade tiinusperiood kestab 242–345 päeva. Emasloomad saavutavad suguküpsuse 12.–15. elukuu vahel, isasloomad aga alles 30–36 kuu vanuselt. Üldjuhul toob emasloom ilmale ainult ühe järglase. Kui loode on õiges asendis, sünnib kriia (varajases vanusejärgus alpaka) esijalad ees. Juba mõne aja möödudes teeb vastsündinu esimesi katseid jalgele tõusta. Vastsündinu kaalub 8–9 kg ja ema imetab neid 6–8 kuud. Alpakade eluiga on 20 aastat ja enamgi.
Alpakad on loomult väga sotsiaalsed loomad ning neil on tugev karjainstinkt, mistõttu vajavad nad liigikaaslaste lähedust. Alpakade karjas on tavaliselt emasloomad koos järglastega ning üks domineeriv isasloom. Nad on loomult leebed, uudishimulikud ja intelligentsed loomad ning ülimalt tähelepanelikud ümbritseva suhtes. Tajudes ohtu, muutuvad nad väga ärevaks ja ettevaatlikuks. Ohu eest hoiatatakse teisi karjaliikmeid valju häälitsemisega. Alpakad suhtlevadki üksteisega häälitsuste abil. Häälitsemine ja samal ajal sabaga vehkimine on kas sõprusavalduse või alistumise märgiks. Ka isasloomadevahelist kahevõitlust saadavad mitmesugused häälitsused, mille abil püütakse vastast eemale peletada. Võitjal on õigus paarituda karja kõigi emasloomadega.
Karvkate
pisi Alpakade vill on isegi parema kvaliteediga kui kašmiir või angoora. Samuti on see soojapidavam, kohevam ja pehmem. Alpakavilla on lihtne töödelda, kuna see sisaldab vähe rasu ning alpakavillal puuduvad allergiat tekitavad omadused. Alpakadelt saadakse kvaliteetsemat villa kui laamadelt. Nendelt saadav villa kogus on suurem ning ka nende karvavärvus on väga mitmekesine, varieerudes mustast hõbedani. Esineda võib ka kollakaspruuni ja helebeeži. Alpakade villakus võib esineda kuni 22 eri värvusega villkarvu – seepärast aretatakse neid ka värvuse järgi.
Laamade ja alpakade erinevused
Esmapilgul tundub, et alpakad sarnanevad suuresti oma kaamellastest sugulastega, kuid tegelikult erinevad need Lõuna-Ameerikast pärit loomad üksteisest mitme tunnuse poolest.
Alpakad ja laamad erinevad üksteisest kõrvade kuju poolest. Alpakade kõrvad on lühikesed odaotsakujulised, laamadel aga on kõrvad palju pikemad ja banaanikujulised. Samuti on erinevusi nende kehamassis ja mõõtmetes. Alpakad kaaluvad tavaliselt 68 kilogrammi, aga laamad võivad kasvada 181 kilogrammi raskusteks. Alpakade keskmine turjakõrgus on 86–91 cm, laamadel aga 107–117 cm. Veel erinevad laamad ja alpakad üksteisest pea kuju poolest. Laamal on pea pikem, alpaka pea on tömbim, meenutades veidi kokkusurutud laama nägu. Alpakasid on kasutatud rohkem kui 5000 aastat villaloomana, Peruus ka liha saamise eesmärgil, laamasid aga peamiselt veoloomana ja vähesel määral lihaloomana. Viimaseks erinevuseks on nende kahe looma karvkate. Laamadel ei ole pea- ja näopiirkonnas nii tihedat karvkatet kui on alpakadel. Alpakadelt saadakse kvaliteetsemat villa kui laamadelt ja seetõttu ongi alpakad peamiselt villaloomad.
Ajalugu
Alpakad on pärit Lõuna-Ameerika Andidest. Nad on üks maailma vanemaid kodustatud kariloomatõuge, kelle ajalugu ulatub Inkade riigini välja. Alpakadel on olnud Andide kultuurides keskne roll juba viis tuhat aastat või rohkem. On tõendeid, et alpakad kodustati 6000 aastat tagasi.
Andide mütoloogias on alpakasid seostatud jumalanna Pachmanaga ja Emakese Maaga. Usuti, et alpakad laenati inimestele, kuid nad jäetakse Maale ainult nii kauaks, kuni neid austatakse ja nende eest head hoolt kantakse. Selle legendi kohaselt saadi alpakad kingitusena Ausangate mäel Peruus.
Kui Hispaania vallutajad jõudsid Peruusse, leidsid nad eest tsivilisatsiooni, mis põhines tekstiilil. Inkad elasid ühiskonnas, mille alustaladeks oli alpakade ja laamade vill ja puuvilla kiud, mida kasutati kõikjal sildadest katusteni. Samuti tähendasid inkad oma rikkuse üles sõlmkirjas. Andide inimesed kasutasid riiet valuutana ja alpaka vill oli üks hinnalisemaid. Näiteks premeeriti aadlike lojaalsust tihtilugu alpaka villast valmistatud riietega ja armeele maksti palka alpakatekstiilis. Ladusid, mis olid täis alpakavillast kangaid, peeti niivõrd hinnaliseks, et inka armee ei jätnud neid kunagi vaenlasele saagiks, vaid pigem põletas maha. Hispaanlased olid aga huvitatud kullast, hõbedast ja vääriskividest. Vallutuste käigus tapsid hispaanlased massiliselt alpakade ja laamade karju, jättes korjused väljadele mädanema. Üsna pea olid alpakad väljasuremisohus. Vaid osa loomadest pääses tänu põliselanikele, kes varjasid neid viljatuil ja kõrvalistel platoodel.
19. sajandil “avastasid” eurooplased selle liigi uuesti. Alpakat mainitakse 19. ja 20. sajandi populaarkirjanduses üpris palju, kuigi tollal tunti alpakat kui loomaliiki vähe. Seevastu alpaka kiudu ja valmistooteid tunti hästi, hinnati kõrgelt ning peeti luksuskaubaks. Sünteetilise kiu kasutuselevõtuga 20. sajandi keskpaigas kaotasid alpakavillast tekstiilid oma senise tähtsuse.
Eduard Roos
Elulugu
Eduard Roos lõpetas 1924. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1924–1930 ja 1937–1938 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas eesti keelt ning eesti ja üldist kirjandust (lõpetas õpingud aastal 1938).
Stuudiumi kõrval töötas ta aastatel 1925–1931 Tartu Linna Pedagoogilise Muuseumi asjaajajana, oli aastatel 1926–1927 koolinoorsoo ajakirja Tõusmed ja aastatel 1928–1929 Üliõpilaslehe korrektor ja tegevtoimetaja, aastatel 1931–1934 töötas ta Eesti Rahva Muuseumi arhiivraamatukogus.
Farmakokineetika
Farmakokineetika (kreekakeelsetest sõnadest pharmakonon 'ravim' ja kinetikos 'liikumine, liikuma panemine') on farmakoloogia haru, mis uurib ravimite imendumise, jaotumise, biotransformatsiooni ja eritumisega seotud protsesse.
Eduard Roos
Elulugu
Ta vahistati 1944. aastal Saksa teise okupatsiooni ajal ja 1945. aastal Nõukogude kolmanda okupatsiooni ajal. Ta oli aastatel 1945–1957 Siberis vangis ja asumisel, pärast vabanemist tuli Eestisse tagasi.
Gustav Suitsu uurija
Eduard Roos uuris põhjalikult noore Gustav Suitsu kujunemislugu. Voldemar Miller on öelnud, et Eduard Roosi artiklid Suitsust "moodustavad sisu poolest mahuka monograafia. Ajajärgu olemuse tabamise tõttu on see ühtlasi uurimus kogu selleaegsest kultuurielust". Need artiklid leidsid kajastamist ka pagulasperioodikas.
Nimeuurija
Eduard Roos on tuntud ka eesti muinasnimede uurijana. Ta on käsitlenud eesnimesid 19.–20. sajandi vahetusel ja isikunimesid eesti rahvaluules. 1950. aastatest alates kogus ta eestlastel käibel olnud eesnimesid, huvitudes eriti muinasnimedest.
Martin Repinski
Martin Repinski (sündinud 6. augustil 1986 Kohtla-Järvel) on Eesti ettevõtja, taksojuht ja poliitik.
Ta oli Jõhvi vallavanem aastatel 2018–2019. Ta oli XIII Riigikogu liige 2015–2018 ja on XIV Riigikogu liige alates 2019.
Ta sai maaeluministriks Jüri Ratase esimeses valitsuses, kuid otsustas mitmesuguste skandaalide tõttu peagi ametist tagasi astuda, millega temast sai Eesti iseseisvuse taastamise järgse aja lühima ametiajaga minister kuni 2019. aasta aprillini, mil väliskaubandus- ja infotehnoloogiaminister Marti Kuusiku ametiajaks jäi kaks päeva.
Martin Repinski on aastast 2012 Eesti Kitsekasvatajate Liidu juhatuse esimees, aastast 2013 Eesti Piimakäitlemistalude Liidu juhatuse liige ja aastast 2014 MTÜ Eesti Noortalunikud juhatuse liige. 19. jaanuarist 2017 kuni 27. septembrini 2018 oli Martin Repinski Rahvusooperi Estonia nõukogu liige.
Elulugu
Aastatel 2004–2005 töötas Repinski VR-Koda OÜ-s lihttöölisena, aastal 2005 Vesboard OÜ-s keevitajana. Aastatel 2006–2013 oli ta Maro Tervise Talu juhatuse liige, aastatel 2009–2015 oli ta oma kitsefarmi R Capital OÜ tegevjuht. 2012–2022 kuulus Repinskile Toila vallas Konju mõisa talus paiknev Eesti suurim kitsefarm, kus kitsepiima ja -juustu mahetootmise kõrval on kasvatatud ka lihaveiseid , alpakasid , küülikuid ja minihobuseid. Ühtlasi tegutses farm turismiobjektina, mille külastatavust on ajakirjanduses nimetatud võrreldavaks Kohtla-Nõmme kaevandusmuuseumiga. Repinski on avanud ka kaks talupoodi, millest üks oli aastatel 2014-2016 Tallinnas ja teine asub kodukandis. Pärast Repinski ministriks saamist avalikustas Eesti Ekspress, et Konju talus toodetavad kitsejuustupallid, mida müüakse Eesti tootena, valmivad siiski Hollandi ettevõtte De Molkerei mittemahedast toormaterjalist, mis Eestis ümber voolitakse ja maitsestatakse. Repinski enda sõnul ostis tema firma Hollandi juustu, et tootevalikut mitmekesistada.
Repinski oli 19. oktoobrist 2004 kuni 9. oktoobrini 2013 Keskerakonna liige. 2013. aastal heideti Repinski Keskerakonnast välja, kuna ta kandideeris 2013. aasta kohalikel valimistel Illuka vallas valimisliidus Koduvald, ehkki samas vallas oli ka ühe kandidaadiga Keskerakonna nimekiri. "Need inimesed on teiste parteide ja ka valimisliitude nimekirjadesse minnes öelnud lahti Keskerakonna nende valimiste kampaania põhisõnumitest," põhjendas väljaheitmist Keskerakonna tollane peasekretär Priit Toobal. Uuesti kuulub Repinski Keskerakonda 6. märtsist 2015. Ta oli aastatel 2009–2015 Illuka vallavolikogu liige.
Aastatel 2015–2018 oli Martin Repinski Riigikogu XIII koosseisu liige Keskerakonna fraktsioonis. 2015. aasta Riigikogu valimistel sai ta 1556 häält. Tööjaotuse kohta talupidamise ja Riigikogu vahel on Repinski öelnud: "Olgem ausad − mind valiti riigikogusse mitte niivõrd mu poliitiliste lubaduste pärast, vaid selle töö eest, mis ma olin oma farmi rajamisel teinud. Kui ma selle farmi kaotan, siis kaob ka inimeste usaldus mu suhtes." Pärast ministriks saamist lubas ta siiski ettevõtte juhtimisest eemale jääda, andes selle üle uuele juhtkonnale.
2016. aasta jaanuaris teatas ajakirjandus, et Keskerakonna tööseminaril Pedase puhkemajas lõi Repinski riigikogu liiget ja endist Kiviõli linnapead Dmitri Dmitrijevi, kaitstes Siret Kotkat, keda Dmitrijev ahistas. Juhtum tuli avalikuks, kuna seminari järel lahkunud Dmitrijev sõitis samas Pedase külas kriminaalses joobes olles autoga teelt välja.
Veebruaris 2016 asus Martin Repinski juhtima Keskerakonna noortekogu vastloodud Ida-Virumaa klubi.
14. juunil 2016 hääletati Riigikogus avalduse "75 aastat juuniküüditamisest" asjus ning hääletamistulemuste järgi oli Repinski küll kohal, kuid jättis hääletamata, mis tekitas ajakirjanduses kõlapinda. Repinski selgitas viimast sellega, et istungi alguses oli ta kohal ja hääletas päevakorra esimest punkti, kuid küüditamiseteemalise hääletuse ajaks oli ta juba saalist lahkunud ja teel Ida-Virumaale.
19. novembril 2016 kinnitas Keskerakonna volikogu Repinski maaeluministri kandidaadiks Jüri Ratase valitsuses. Eelmist maaeluministrit Urmas Kruuset on Repinski kritiseerinud võimetuse eest valitsuses põllumajanduse eest seista. Repinski on avaldanud arvamust, et tema poleks hakanud põllumajandusministeeriumi nime maaeluministeeriumiks muutma, kuid kuni sisu ei muutu, pole mõtet seda ka tagasi muuta. Repinskist sai Eesti Vabariigi kõige lühema ametiajaga minister pärast iseseisvuse taastamist. 6. detsembril 2016 teatas Repinski, et astub maaeluministri kohalt tagasi.
2017 kohalikel valimistel sai poliitik 306 häält Jõhvist ning osutus omavalitsuse kõige populaarsemaks kandidaadiks. Juunis 2018 valiti Repinski Jõhvi vallavanemaks.
Pärast 2019. aasta valimisi paistis Repinski silma sellega, et vallandas Jõhvis mitmed kogenud vallaametnikud, keda tal hiljem ei õnnestunud asendada. Veidi pärast vallandamislainet lahkus Repinski ise Jõhvi vallavanema kohalt. Vallandatud ametnik Messurme Pissareva oli üks, kes otsustas ebaseadusliku vallandamise vaidlustada ja saavutas ka kohtus lõpliku võidu
Repinski rendib luksusautosid ettevõtte Play Autorent kaudu. Lisaks kuulub talle ettevõte Play Transfer.
Isiklikku
Martin Repinskil on varasemast kooselust poeg.
Tema abikaasa (30. aprillist 2017 – 2020) oli Siret Kotka. Oktoobris 2017 sündis poeg Morgan.
2019. aasta mais tuli avalikus Repinski varem kahtlustatud afäär bikiinimiss Jekaterina Vassiljevaga. Varem kahtlustusi eitanud Repinski ütles, et afääri süüdistused Jekaterinaga on valimiseelne oponentide laim "See ei vasta grammigi tõele. Olen ka siin linna peal igasugu jutte kuulnud, aga arvan, et need on huvitatud isikute poolt tekitatud". Sama kinnitas ka tema abikaasa Siret Kotka, kes ütles, et ta süüdistused on ka tema kõrvu jõudnud, kuid Martin on aus inimene ja tema usaldab oma abikaasat. Paraku vaid veidi aega pärast valimisi tuli avalikuks, et kõlakad vastavad tõele ja Martin elab juba Jekaterina juures. Siret ise rohkem teemat kommenteerida ei soovinud ja edastas läbi erakonna kaaslase Enn Eesmaa, et nende abielu on tõepoolest sügavas kriisis.
Vinogradnoje
pisi|Vaade külale (aprill 2012) Vinogradnoje (vene Виноградное) on küla Venemaal Kalmõkkias Gorodovikovski rajoonis.
Küla asutasid 1922. aastal eestlased, kes olid sinna läinud lähedalasuvast väliseestlaste külast Eesti-Haginskist.
2012. aastal elas külas 2232 elanikku.
Vaike Pilvistu
Luuletajadebüüdi tegi ta 1950. aastal kohalikus ajalehes. Tema esimene luuletuste raamat ("Hingeaken") ilmus 1982. aastal.
2011. aasta Raadio 2 Aastahitt
2011. aasta Raadio 2 Aastahitt oli 18. Raadio 2 korraldatud muusikaküsitlus Raadio 2 Aastahitt ja -üritus. Tulemused kuulutati välja 6. jaanuaril 2012.
Raadio 2 aastahiti Top 40 tulemused
(sulgudes on häälte arv)
Unistuste bänd 2011
Kuuenda "Unistuste bändi" koosseisu valiti Ott Lepland (vokaal), Stig Rästa (kitarr), Mihkel Mattisen (klahvpillid), Reigo Ahven (trummid), Ivo Etti (basskitarr) ja Sandra Sillamaa (torupill). Aastahitigalal esitas bänd loo "Sülita vaid allatuult", mille autorid on Ivo Linna ja Ott Arder.
Gauja (Nemunas)
Gauja on jõgi Leedus ning Valgevenes, Nemunase parempoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Гаўя (Haŭja, transkribeerituna Gavja), leedu keeles aga Gauja.
Jõe pikkus on 100 km ja valgla on 1680 km². Jõe langus on 74,7 m ja lang on 0.9 m/km.
Gauja jõgi algab Leedust Vilniuse maakonnast Šalčininkai rajoonist Ašmiany kõrgustikult. Leedu territooriumil voolab jõgi 32 kilomeetrit; seal suubub temasse ka esimene suurem lisajõgi Verseka. Edasi läbib Gauja Hrodna oblasti Iŭje rajooni, seal asub jõe kaldal ka Žamysłaŭl. Suurimaks lisajõeks on parempoolne lisajõgi Žyžma.
Creuse'i departemangu haldusüksuste loend
Siin on toodud ära kõik Creuse'i departemangu haldusüksused (ringkonnad, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka valdade INSEE koodid. Guéret' vald on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse, mille vahel on vald jagatud, kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Departemangus on kaks ringkonda:
Departemangus on 15 kantonit (alates 2015):
Departemangus on 256 valda (seisuga 1. jaanuar 2019):
Aafrikarästik
Klassifikatsioon
Aafrikarästikute perekonda on roomajate andmebaasis klassifitseeritud järgmised maoliigid :
Levila
Need maod elavad valdavalt Aafrikas – sealhulgas Sambias ja osa liike ka Araabia lõunaosas.
Kahealuseline graaf
Kahealuseline graaf (inglise keeles bipartite) on graaf, mille tipud jagunevad kahte hulka, kus servad esinevad ainult erinevatesse hulkadesse kuuluvate tippude vahel.
Aafrikarästik
Mürgisus inimeste suhtes
Aafrikarästikute perekonna madusid liigitatakse inimese suhtes mürkmadudeks, kuna nende hammustus võib inimestel, olenevalt rästiku liigist, kas raskema või kergema astme mürgistuse tekitada.
Kahealuseline graaf
Kahealuselise graafi täiendis moodustavad need alused klikke.
Kahealuselised on näiteks Folkmani graaf ja Heawoodi graaf.
Kui kõik hulkadevahelised tipud on servadega ühendatud, siis kujutab see graaf endast bi-klikki.
Graaf võib olla ka kolme-, nelja- või n-aluseline. Alused võivad olla kas võrdse või erineva suurusega.
Brooke Andersen
Brooke Andersen (sündinud 23. augustil 1995 Vistas Californias) on Ameerika Ühendriikide vasaraheitja, maailmameister.
Ta võitis 2019. aasta Panameerika mängudel Limas kaasmaalase Gwen Berry järel hõbemedali. Maailmameistrivõistlustel Dohas sai ta kvalifikatsioonis 20. koha ja finaali ei pääsenud.
2021. aastal toimunud Tokyo olümpiamängudel heitis ta finaalis 72.16 ja oli kümnes.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is tuli ta tulemusega 78.96 maailmameistriks.
Price'i isiklik rekord on 2023. aastal heidetud 79.80, millega ta on kõigi aegade edetabelis kolmas.
Isiklikku
Andersen on õppiniud Põhja-Arizona Ülikoolis keskkonnateadust.
Tiit Veeber
Tiit Veeber (6. oktoober 1948 – 27. aprill 2012) oli eesti suurettevõtja.
Ta õppis müürsepaks, lõpetas Tartu 4. Töölisnoorte Keskkooli ja täiendas end iseõppimise teel.
Tiit Veeber oli Tartu soojusmajanduse üks paremaid asjatundjaid. 1988. aastal asutas ta ettevõtte Giga. 1980. aastate lõpus võttis ta keerulistes tehnilistes tingimustes ette vanalinna kaugkütte väljaehitamise, mis parandas oluliselt Tartu kesklinna elukeskkonda. 1992 asus Tiit Veeber propageerima odavaid kohalikke kütuseid ja rakendama neid Tartus. See on võimaldanud hoida Tartu kaugkütte soojuse hinda pidevalt ühe madalamana Eestis. Tiit Veeberi ideeks oli ka elektri ja soojuse koostootmise tehnoloogilise baasi rajamine Tartusse. Tema eestvedamisel rajati linna piirile koostootmisjaam, mis kaasajastas Tartu energeetilist maastikku.
Muu hulgas oli ta Tartu soojustootmisettevõtte Fortum Tartu üks omanikke. Talle kuulusid Tartu pood Riia mäel ja meierei Kavastus.
Tiit Veeber toetas paljusid kultuuriüritusi ja pani aluse ansamblile Kollane Allveelaev G. Ta tegi suuri annetusi Tartu Peetri kiriku kordategemiseks.
Ta oli aastatel 1993–1996 Tartu linnavolinik ja õiguskomisjoni esimees. Veeber oli Tartu Toome Rotary klubi liige.
Ta avaldas Tartu soojusmajandust ja linnaelu käsitlevaid artikleid ajakirjanduses ning mälestusteraamatu "Tiidu suits: Tartu elu pildid" (1998). Temast on tehtud dokumentaalfilm "Tiidu suits ehk Kuidas kapitalism Tartusse tuli" (2002).
Laste väärkohtlemine
Laste väärkohtlemine on mistahes käitumine lapse suhtes, mis alandab tema füüsilist ja psüühilist heaolu, seades ohtu tema eakohase arengu ja tervisliku seisundi.
Lastekaitseseadus
Lastekaitseseaduses käsitletakse laste väärkohtlemist järgmiselt:
Lapse hooletusse jätmine, lapse vaimne, emotsionaalne, kehaline ja seksuaalne väärkohtlemine, sealhulgas lapse alavääristamine, hirmutamine ja kehaline karistamine, samuti lapse karistamine mis tahes muul viisil, mis ohustab tema vaimset, emotsionaalset või füüsilist tervist, on keelatud.
Tegu ei ole lapse väärkohtlemisega käesoleva seaduse tähenduses, kui lapse käitumine kujutab otsest ja vahetut ohtu lapse enda või teiste isikute elule või tervisele ning seda ohtu ei ole võimalik vältida, sealhulgas vestluse, veenmise või suulise rahustamise teel, ja sellest tulenevalt tuleb last kasvataval isikul, lapsega töötaval isikul ja lastekaitsetöötajal lapse ohjeldamiseks kasutada füüsilist jõudu määral, mis ei tekita lapsele kehalisi, vaimseid ega emotsionaalseid kahjustusi ning riivab võimalikult vähe lapse õigusi ja vabadusi.
Füüsilist jõudu tohib käesoleva seaduse tähenduses kasutada vaid lapse liikumise või liigutuste piiramiseks määral, mis on proportsionaalne ja vähim vajalik teda ähvardava või temast lähtuva ohu tõrjumiseks. Füüsilist jõudu ei ole lubatud kasutada karistuse eesmärgil.
Emotsionaalne väärkohtlemine
Emotsionaalse pingeseisundi tekitamine lapsele, mis võib põhjustada raskeid või pöördumatuid kahjustusi lapse emotsionaalsele arengule.
Iseloomulikud käitumisliigid:
Füüsiline väärkohtlemine
Vanema või hoidja tahtlik, mitteõnnetuslik füüsilise jõu kasutamine lapse suhtes, mis võib vigastada last. Füüsiline väärkohtlemine võib põhjustada lapsele kergemaid, raskemaid või isegi eluohtlikke füüsilisi ja ka psühholoogilisi kahjustusi.
Iseloomulikud tegevused: