cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kohila
Ajalugu
19. sajandi lõpuaastail rajati Kohilasse, tolleaegse nimega Kapa-Kohilasse (saksa keeles Kappa-Koil, vene keeles Капа–Койлъ), puupapivabrik, mis aastal 1907 muudeti paberivabrikuks.
1901. aastal anti Kohilas käiku kitsarööpmelise raudtee Tallinna–Viljandi raudteeliini haru, mis 1960. aastate lõpus vahetati laiarööpmelise vastu.
1945. aastal sai Kohila aleviks. Aastatel 1993–2002 oli Kohila alevvald.
Haridus
Kohilas tegutseb Kohila Gümnaasium, mis on Raplamaa suurim eestikeelne gümnaasium. Üldhariduskoolina tegutseb alevis ka Kohila Mõisakool, mis on eraüldhariduskool, mis järgib Vanalinna Hariduskolleegiumi, MTÜ Miikaeli Ühenduse ja Püha Miikaeli Kooli põhimõtteid.
Tohisoo mõisa peahoones tegutsevas Kohila Koolituskeskuses saab õppida kunsti, muusikat ja käsitööd ning hooti korraldatakse ka muid koolitusi ja kursusi.
Kohilas tegutseb mitu lasteaeda: Linnupesa, Männi, Põnnipere ja Sipsik. Lisaks Triinu ja Taavi ning Linnupoja päevahoiud.
Tegutseb JJ-Street tantsukool.
Lisaks leiab Kohilast ka Keskkonnahariduse Keskuse, mis pakub igas vanuses inimestele keskkonnahariduslikku tegevust.
Kultuurielu
pisi|[[Kohila vesiveski ja pais Keila jõel]] pisi|[[Kohila kirik]]
Alevis tegutseb ka Kohila raamatukogu.
Seal on tegutsenud Kohila rahvamaja ehk Kohila kultuurimaja (23. september 1934 – 13. detsember 1981).
Sport
Alevis on korralikult sisustatud spordikompleks. Piirkonnas on kaks staadioni, skeitpark ja siseskeithall, välijõusaal, võrkpalli-, jalgpalli- ja tenniseväljak.
Kohalik võrkpallinaiskond end heast küljest näidanud meistrivõistlustel.
Üritused
Alates 2007. aastast toimub Kohilas kergejõustiku võistlussarja "Bigbank kuldliiga" üks suviseid etappe.
Igal suvel toimub Kohilas muusikasündmus Kapa Festival. Seda peetakse Tohisoo mõisapargis.
Mälestusmärgid
Kohilas asub 1939. aastal avatud Vabadussõja mälestussammas.
Tuntud inimesi
Kohilast on pärit ettevõtja Urmas Sõõrumaa, botaanik Urmas Laansoo, lauljad Kadi Toom, Vaiko Eplik ja Birgit Õigemeel, poliitik Andrus Saare, korvpallitreener Andres Sõber ning jalgpallur Enar Jääger.
Könkämäeno
thumb|[[Rippsild üle Könkämäeno Peera ja Keinovuopio vahel.]] Könkämäeno (põhjasaami Rádjeeatnu, rootsi Könkämäälven, Könkämä älv) on Soome  ja Rootsi piirijõgi Enontekiö ja Kiruna valla vahel Käsivarsis. See on Rootsi kõige põhjapoolsem jõgi.
Jõe pikkus on 90 km. Jõe langus on 144 m (473–329 m). Jõgikonna pindala on 2830 km2.
Jõgi toitub lumesulamisveest.
Sild üle Könkömäeno on Karesuandos, samuti Peera ja Keinovuopio vahel. Piki jõge kulgeb maantee ainult Soome poole peal (E08).
Könkämäeno ja Lätäseno populaarsed õngitsemisjõed.
Soome ja Rootsi piirijõeks sai Könkämäeno Hamina rahuga 1809. Ta on piirijõeks Kilpisjärvi külast kuni Markkina, Karesuando ja Kaaresuvanto läheduses oleva ühinemiskohaga Lätäsenoga.
Puittaimed
pisi|[[Jaapani keepuu (Styphnolobium japonicum) 'Pendulum' on tüüpiline puittaim]] Puittaimed on soontaimed (enamikus katteseemnetaimed), kelle varred puituvad (lignifitseeruvad). Puittaimedele vastanduvad rohttaimed, kelle varred ei puitu.
Eluvormi järgi jagunevad puittaimed kaheks – puudeks ja põõsasteks. Puud jagunevad okaspuudeks ja lehtpuudeks. Põõsaste hulgas eraldatakse eraldi rühmana kääbuspõõsaid ehk puhmaid. Puittaimede ja rohttaimede vahepealne rühm on poolpõõsad, kelle vars puitub täielikult vaid põõsa alumises osas.
Lehistumise perioodi järgi eristatakse heitlehiseid ja igihaljaid puittaimi.
Puittaimi rühmitatakse ka kõrguse, eluea, külmakindluse, valgusnõudlikkuse, veevajaduse ja kasvukoha mullastiku nõuete järgi.
Saka joastik
thumb|300px|Joastik veerohkel suvel, juunis 2010 Saka joastik (ka Kivisilla joastik) asub Ida-Viru maakonnas Toila vallas omaaegse Saka mõisa (millest ka joastiku nimi) maa-alal ja laskub alla Saka pangast.
Joastik koosneb kolmest suuremast (ülalt alla vastavalt 6,0 m, 2,0 m ja 7,5 m) astangust ning mitmest madalamast (kuni 1 m) astangust. Joastik laskub pangalt mereni jõudmiseks umbes 48 meetrit.
Joastikku toidab 2 meetri sügavune Ranna peakraav, mis raiuti paesesse pinnasesse juba 19. sajandi keskel.
Saka panga astangu ülaosas paljandub umbes nelja meetri ulatuses Kesk-Ordoviitsiumi Aseri lademe Kandle kihistu lubjakivi. Sellest allpoole paljanduvad umbes meetri ulatuses Kesk-Ordoviitsiumi Kunda lademe Loobu kihistu lubjakivi ja selle all umbes meetri jagu Sillaoru kihistu Voka kihistiku raudooide sisaldav lubjakivi. Veel umbes kahe meetri ulatuses paljandub Kesk-Ordoviitsiumi Volhovi lademe Toila kihistu glaukoniiti sisaldav lubjakivi, enamjaolt rusukalde alla maetud Alam-Ordoviitsiumi umbes meetripaksune Leetse kihistu glaukoniitliivakivi, meetri jagu Türisalu kihistu graptoliitargilliiti, edasi paljandub oobolusliivakivist (fosforiidist) aluskiht ning edasi umbes 8 meetri paksune Kambriumi liivakivikiht, mis jätkub liivakivi ja sinisavi kihtidega.
Baloži
left|pisi Baloži on linn Lätis Ķekava piirkonnas. See on Riia eeslinn. Baloži asub soisel madalikul, 10 meetri kõrgusel merepinnast. Baložis asub Titurga järv.
Saka joastik
Kivisilla juga kuulub Eesti kolme kõrgeima joa hulka. Oma 22,8-meetrise langusega on ta teisel kohal. Esikohal on Valaste juga 30,5-meetrise ja kolmandal Karjaoru juga 12-meetrise langusega.
Baloži
Aastal 1947 rajati turbatööstusettevõte "Baloži", mille töölisasulast sai aastal 1958 alev. Linn aastast 1991. 2009. aastani asus Riia rajoonis.
Saka joastik
Nõukogude ajal oli sealne piirkond tsiviilelanikele suletud, kuna Saka mõisas asus piirivalvekordon.
HIV
HIV (lühend ingliskeelsest nimetusest human immunodeficiency virus) ehk HI-viirus ehk inimese immuunpuudulikkuse viirus ehk inimese immuunsuspuudulikkuse viirus on viiruse liik.
Klassifikatsioon
Seni teatakse kaht liiki sarnase struktuuri ja tropismiga inimese immuunpuudulikkuse viirust:
HIV replikatsioon
HIV hakkab paljunema kui lipiidkesta valk glükoproteiin gp120 seob viiruseretseptori tulevase HIV-positiivse inimese CD4 molekuliga. HIV võib rakku siseneda ka HIV-anti-HIV-antikeha kompleksina Fc või komplemendi retseptorite vahendusel, otsesel seostumisel neuronite ja epiteelirakkudega või ka infitseeritud ja infitseerimata rakkude otsesel liitumisel.
Viiruse rakku sisenedes siseneb raku DNA-sse ka viiruse DNA ja kandub raku jagunemisel edasi. Viiruse DNA transkriptsioon võib käivituda peremeesorganismi rakkude aktiveerumisel, kas antigeenide, mitogeenide, tsütokiinide toimel. Viiruse DNA transkriptsioon võib käivituda ka teiste viiruste geeniproduktide toimel, nagu näiteks B-hepatiidi viirus, EBV, CMV jt.
Tropism
HI-viiruse märklauaks on lümfoid(-immuun)süsteemi olulised rakud ja ka närvisüsteemi rakud.
Langerhansi rakud võivad toimida HI-viirusega nakatumisel (sugulisel teel) reservuaarina ja esitleda HIV-antigeene CD4 retseptoritele transportimaks neid CD4+ lümfotsüütidesse.
HI-viirus nakatab kõiki CD4 ja kemokiini retseptoreid kandvaid rakke, nagu CD4+rakud, T-abistajarakud, makrofaagid (sh tüümuse makrofaagid ), kesknärvisüsteemi gliiarakud, dendriitrakud.
Patogeensus ja patoanatoomia
HI-viirusega nakatumine võib inimestel põhjustada HIV-infektsiooni.
HI-viirus nakatab inimesi valdavalt sugulisel teel (nii homo- kui ka heteroseksuaalsuhtes). Viiruse ülekanne toimub osade kehavedelike kaudu, nagu seemnevedelik, tupesekreet, rinnapiim, veri. Nakatumine võib toimuda ka emalt lootele platsenta kaudu. Narkomaanid kasutavad vahel endale uimastite süstimisel mittesteriilseid süstlaid – ka see on kaasa aidanud HI-viiruse laialdasele levikule.
Viirus levib ka meditsiiniliste instrumentide vahendusel.
HIV-positiivsetel võib viirus põhjustada omandatud immuunpuudulikkuse sündroomi (AIDS-i).
1786
1786. aasta (MDCCLXXXVI) oli 18. sajandi 86. aasta.
Lääne tänav (Narva)
Tänavale anti nimi novembril 2004 Narva linnavalitsuse korraldusega nr 1120-k.
Keha tasakaal
Keha tasakaal on mõiste teoreetilisest mehaanikast, mis tähendab olukorda, kus keha on vaadeldava taustsüsteemi suhtes paigal või liigub ühtlaselt ja sirgjooneliselt.
Raseborgi linn
Linn on saanud nime Snappertunas asuva Raasepori linnuse järgi.
Raseborgi elanikest on 67,1% rootsikeelsed.
Lon Chaney juunior
pisi| Lon Chaney juunior (sünninimega Creighton Tull Chaney; 10. veebruar 1906 Oklahoma City, Oklahoma osariik – 12. juuli 1973 San Clemente, California osariik) oli USA filminäitleja, tuntud peamiselt õudusfilmidest.
Tema isa oli tummfilmitäht Lon Chaney seenior.
Krāslava
pisi|Krāslava Krāslava (latgali keeles Kruoslova, saksa keeles Kreslau, poola keeles Krasław) on linn Lätis Latgales, Krāslava piirkonna keskus. 2009. aastani oli Krāslava rajooni keskus. Asub Daugava ääres, Valgevene piirist 4-5 kilomeetri kaugusel. Linnas asub Krāslava mõis.
Ajalugu
Sealset linnamäge on esimest korda mainitud 9. sajandil viikingite saagades (Dynasaiforgarðr). 10. sajandil kuulus see Polotski vürstiriiki, alludes Rahvałodile. Tema abikaasa Rogneda hüüdnime Garõslava järgi on asula ka nime saanud.
Hiljem kuulus Krāslava Jersikale alluvasse Lotigola maakonda, mis pärast vürstiriigi alistumist ristisõdijatele läänistati Vissevaldele. Liivi sõja järel hakkas kuuluma Liivimaa hertsogkonda. 1626. aastal hakkas kuuluma Lüdinghausen-Wolffide suguvõsale, kes muutsid asula jesuiitide misjonipunktiks ja lasid sinna ka ehitada puidust kiriku. 1729. aastal sai Krāslavast alev.
Poola jagamisel läks asula 1772. aastal Venemaa koosseisu, kus hakkas 1902. aastal kuuluma Vitebski kubermangu. 1791. aastal ehitati välja Plateritele kuulunud Krāslava mõisa hoonetekompleks. Jaanuariülestõusu järel suleti seni linnas tegutsenud katoliku klooster. 1865. aastal valmis linna läbiv Riia–Daugavpilsi–Viciebski raudtee.
Soomerootslased
2018. aasta 31. detsembri seisuga oli kogu Soome rahvastikust rootsi emakeelega 288 400 inimest ehk 5,2%.
Soomerootslased elavad Soomes peamiselt kolmes piirkonnas: Uusimaal, Pohjanmaal ning Ahvenamaal ja Turu saarestikus.
Soomerootsi keele – nagu ka nüüdseks kasutusest kadunud eestirootsi keele – juured on rootsi keele idamurretes.
Endla (Jõgeva)
Endla on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Külas asub Endla ohvrikivi.
1780
1780. aasta (MDCCLXXX) oli 18. sajandi 80. aasta.
Kaera
Kaera on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Glotokronoloogia
Glotokronoloogia (vanakreeka γλῶττα "keel" ja χρóνος "aeg") on kahe või rohkema sugulaskeele põhisõnavara võrdlemisel põhinev statistiline meetod ühisest algkeelest lähtuvate tütarkeelte vahelise suhtelise suguluse määra ning tütarkeelteks jagunemisest möödunud aja kindlakstegemiseks. 21. sajandiks on enamik keeleteadlasi glotokronoloogiast kui võrdlev-ajaloolise keeleteaduse meetodist selle ebausaldusväärsuse tõttu loobunud.
Kuigi glotokronoloogiaga rööbiti ja samas tähenduses on kasutatud ka terminit "leksikostatistika", teevad paljud spetsialistid neil siiski vahet: glotokronoloogiat määratletakse kui meetodit, mille peaülesandeks on algkeele tütarkeelteks lahknemisele kindla daatumi omistamine, samas kui leksikostatistikat kasutatakse leksilise materjali statistiliseks manipuleerimiseks muude ajalooliste järelduste tegemiseks, millele konkreetseid daatumeid ilmtingimata ei omistata.
Virgil Hill
Ta sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlusel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Joon-Sup Shinile (Lõuna-Korea).
Isiklikku
Ta on olnud abielus kergejõustiklase ja olümpiavõitjaga Denean Howard-Hilliga.
Vincent
"Vincent" on 1982. aasta USA lühinukufilm, suurepärane Tim Burtoni stiilinäide.
Filmi pole eraldi välja antud, selle võib leida boonusena "The Nightmare Before Christmas" DVD-lt.
Süžee
Vincent Malloy on väike poiss, kes kujutab ette, et on hoopis õudusfilminäitleja Vincent Price. Ta on haaratud Edgar Allan Poe juttudest ja kaotab neid lugedes reaalsustaju. Kogu lõbu aga kipub rikkuma tema ema.
Sterlitamak
Sterlitamak (baškiiri 'Sterlja suue') on linn Venemaal Baškortostani Vabariigis. Linn asub Belaja lisajõgede Aškadari ja Sterlja suudmes, 120 km Ufast lõunas.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sterlitamaki elanikest venelasi 49,7%, tatarlasi 23,0%, baškiire 15,6% ja tšuvašše 5,3%.
Tänapäeval on linn keemia- ja masinatööstuse keskus. Linna lähedal asuvad naftaleiukohad.
Ellakvere
Ellakvere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Ellakvere küla on esmamainitud 1599. aastal (Eliakwer), kui küla kuulus Jõgeva folvarki koosseisus Laiuse lossi staarostkonda. Järgmised mainimised on 1601. aastal (Ellgagwer) ja 1624. aastal (Illackfer).
Haldusjaotuslikult kuulus Ellakvere küla Tartumaale Laiuse kihelkonda Jõgeva mõisapiirkonda. Ellakvere oli Jõgeva mõisa karjamõis.
1866. aastast alates oli küla Jõgeva valla koosseisus.
1979. aastal liideti osa Ellakvere külast Jõgeva linnaga.
Petrindu
Petrindu (ungari Nagypetri) on asula Transilvaanias, tänapäeva haldusjaotuse järgi Rumeenias Sălaji maakonna Cuzăplaci vallas.
Łeba
Łeba (saksa Leba) on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas Lęborki maakonnas. Łeba asub Läänemere kaldal, Łeba järve lähedal.
Jaipur
Jaipur on linn Indias, Rajasthani osariigi pealinn ja Jaipuri ringkonna keskus.
Linna asutas 1727 Amberi valitseja maharadža Jai Singh II. Jaipur on esimene planeeritud linn Indias. Linn jaguneb kuueks sektoriks, mida eraldavad 34 m laiused alleed. Ka teised tänavad on korrapärase asetusega ja laiad.
Peamised vaatamisväärsused on 1799 valminud punasest liivakivist ehitatud Hawa Mahal (Tuulte Palee), Nahargarhi kindlus ja Jantar Mantari observatoorium.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas linnas 2 324 319 inimest. 2011. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanike arv juba 3 710 570.
Jaipur on metalli-, keemia- ja tekstiilitööstuse keskus ning suur transpordisõlm.
Linnas tegitseb Rajasthani Ülikool ja Malaviya Riiklik Tehnoloogiainstituut.
13. mail 2008 toimunud terrorirünnakutes hukkus umbes 60 inimest.
pisi|tühi|Jaipur
Elmar Vasar
Elmar Vasar (26. veebruar 1926 Mäeküla – 15. juuli 2004) oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professor.
Aastal 1944 ta kodulähedase algkooli. Mobiliseeriti aastal 1944 Nõukogude armeesse, kus ta oli aastani 1945. Aastal 1945 jätkas õpinguid Valga 1. Keskkoolis, mille lõpetas aastal 1948 kuldmedaliga. Samal aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1954.
Ta oli aastatel 1954–1957 farmakoloogia kateedri loenguassistent. Aastast 1957 oli ta füsioloogiakateedri õppejõud. Aastal 1960 kaitses ta meditsiinikandidaadi väitekirja, aastal 1973 meditsiinidoktori väitekirja. Aastatel 1957–1960 oli ta füsioloogia kateedri assistent, aastatel 1961–1967 sama kateedri vanemõpetaja. Aastal 1974 sai ta dotsendiks, aastal 1976 professoriks. Aastatel 1969–1971 oli ta arstiteaduskonna õppeprodekaan ja aastatel 1974–1978 teadusprodekaan. Aastatel 1975–1991 oli ta füsioloogia kateedri juhataja. Aastast 1994 jäi ta emerituuri.
Ta on uurinud organismi reaktiivsust mõjutavaid aineid hüpotermia tekitamise korral, verehüübimist, bioelektrilisi nähtusi, inimese hingamise sõltuvust soost, east ja kehalisest treenitusest ning vereringe kohastumist korduva hingamispeetuse korral ja selle rakendatavust treenituse hindamisel.
Isiklikku
Tema abikaasa oli psühhiaater Helju Vasar. Neil oli kolm poega. Poeg Eero Vasar on Tartu Ülikooli füsioloogiaprofessor, detsembrist 2010 Eesti Teaduste Akadeemia liige, poeg Veiko Vasar (1956–2015) oli Tartu Ülikooli psühhiaatriaprofessor, poeg Olavi Vasar on veresoontekirurg.
Hind
Hind on mingi kauba või teenuse väärtuse väljendus rahas.
Vladimir Pertel
Alustas riigiteenistust 7. jaanuaril 1870 ning sai esimese teenistusastme 14. jaanuaril 1874.
Aastatel 1877–1879 teenis ta Venemaa Keisririigi Keiserliku Õukonna ja Udellide Ministeeriumi Udellide Peavalitsuse kontrolli III laua kontrolöri vanemabina , 1879–1883 I laua kontrolöri vanemabina    , 1883–1890 taas III laua kontrolöri vanemabina       ning 1890–1895 III laua kontrolörina. 1895–1909 teenis ta Venemaa Keiserliku Õukonna ja Udellide Ministeeriumi Udellide Peavalitsuse VIII laua kirjutajana. Läks 1909 erru.
Erupõlve asus ta veetma oma abikaasa kodulinnas Paides, kuhu nad 1909. aastal Pavlovskist elama asusid.
1910. aastal kandideeris ta Eduerakonna nimekirjas Paide linnavolikokku ning osutus 83 poolthäälega valituks. Valimisi kajastanud Päevaleht nimetab oma artiklis Vladimir Pertelit ja tema venda Eduardit rahvuselt eestlasteks. Nii Päevaleht kui ka Tallinna Teataja käsitlesid toonaseid valimisi eestimeelsete jõudude selge kaotusena, kuna valimisedu saatis peamiselt sakslasi ja kadakasakslasi.
1912. aastal kandideeris Vladimir Pertel Eduerakonna kandidaadina IV Riigiduuma liikmeks, kuid kaotas 34 poolt- ja 46 vastuhäälega Oskar Braschele, kes kogus 52 poolt- ja 29 vastuhäält.
1913. aastal Richteri aadressraamatu järgi oli Vladimir Pertel lisaks linnavoliniku ametile veel ka Paide linna tervishoiukomisjoni liige, Vene Pereklubi (Russische Familienklub) juhatuse liige ning Paide 4-klassilise algkooli auinspektor.
Isiklikku
Vladimir Pertel oli abielus Paide pottseppmeistri tütre Johanna Louise Kabermanniga (Joanna Joannovna; 1854 Paide – 1927 Paide). Abielust sündis üks poeg:
Vladimir Pertel elas enne Paidesse kolimist aadressil Soldataskaja 21, Pavlovsk. Paides ostis ta 1909. aastal elumaja aadressil Pikk 12 (tänapäeval Pikk 33), kus elas oma surmani.
Ristkülik
Ristkülik on tasandiline nelinurk, mille kõik nurgad on täisnurgad.
Ristküliku vastasküljed on omavahel paralleelsed.
Kui tähistada ühe külje pikkus tähega a ning selle kõrval asetsev külje pikkus tähega b, siis ristküliku ümbermõõt on arvutatav valemiga
ning ristküliku pindala valemiga S=a \cdot b
Ristküliku erijuht on ruut.
Vladimir Pertel
Isiklikku
Vladimir Pertel kuulus Paide Jumalaema Uinumise kogudusse. Ta suri 18. novembril 1924 ning maeti Reopalu kalmistule.
Eduard von Dellingshausen
pisi|Eduard von Dellingshausen Eduard Julius Alexander von Dellingshausen (31. märts 1863 Tallinn – 9. juuli 1939 Potsdam) oli Eestimaa poliitik, Eestimaa rüütelkonna peamees aastatel 1902–1918.
Elulugu
Eduard von Dellingshauseni isa oli Nikolai von Dellingshausen, kes oli samuti Eestimaa rüütelkonna peamees ning tegeles matemaatika ja loodusteadustega, avaldades mitmeid selleteemalisi traktaate. Dellingshausenil oli ka vanem vend, kelle nimeks oli samuti Nikolai, ning kaks õde.
Dellingshausen omandas keskhariduse Tallinna toomkoolis ning õppis seejärel aastatel 1880–1884 isa mõjutusel Tartu Ülikoolis füüsikat. Ta täiendas end aastatel 1885–1886 veel Berliinis ja Münchenis, kuid doktoritöö kirjutamiseni siiski ei jõudnud, sest perekonna rahalised vahendid ei võimaldanud tal kauem välismaal viibida. Seetõttu naasis ta Eestimaale, kus asus majandama Virumaal asuvaid peremõisaid (vt Aaspere mõis).
Aastatel 1887–1902 tegeles Dellingshausen eestkätt mõisamajandusega, kuid tegutses samal ajal ka mitmes Eestimaa kubermangu omavalitsusametis, osaledes ka Eestimaa maapäevadel. 1902. aastal seati ta Eestimaa rüütelkonna peamehe kandidaadiks ning ta osutus valituks. Osava diplomaadina oskas ta läbi saada nii Eestimaa kuberneride kui ka Venemaa keisrikojaga ning Eestimaa aadli huve edukalt esindada. Lisaks peamehe ametile kuulus Dellingshausen ka Venemaa keisririigi Riiginõukogusse.
1917. aastal, kui baltisaksa rüütelkondi ähvardas enamlastepoolne likvideerimine, otsustas Dellingshausen sidemed Nõukogude Venemaaga katkestada ning kuulutas 13. detsembril Eestimaa hertsogiriigi Nõukogude Venemaast sõltumatuks. Samuti esitas ta Saksamaa keisririigile palve Eestimaa okupeerida. Sellest said aga teada enamlased, kes 1918. aasta jaanuaris Dellingshauseni vangistasid ja kogu Balti aadli lindpriiks kuulutasid. Jaanuarist märtsini 1918. aastal viibis Dellingshausen koos teiste juhtivate baltisakslastega Petrogradis Krestõ vanglas ning ta mõisteti nõukogudevastase tegevuse eest surma. Tänu Saksamaa ja Nõukogude Venemaa vahel sõlmitud Brest-Litovski rahulepingu tingimustele õnnestus tal hukkamist vältida ning ta naasis Eestimaale.
1918. aastal Saksa okupatsiooni ajal Eestis töötas Eestimaa rüütelkonna peamees Dellingshausen koos teiste baltisakslaste juhtidega Balti hertsogiriigi loomise nimel. 12. aprillil 1918 kuulutas Balti Maanõukogu (saksa keeles Vereinigte Landesrat für Livland, Estland, Ösel und Riga) Riias Liivimaa, Eestimaa, Riia ja Saaremaa valdade, vaimulikkonna ja valdade esindajad välja Balti Hertsogiriigi. Maapäeva otsuste edastamiseks Saksa valitsusele moodustati 12-liikmeline saatkond eesotsas Eestimaa Rüütelkonna peamehe parun Eduard von Dellingshauseniga. 21. aprillil 1918. aastal Berliinis vastuvõtul tänas Balti Maanõukogu saatkond Saksamaa riigikantsler krahv Georg von Hertlingit Balti provintside vabastamise ja Saksa riigi kaitse alla võtmise eest ja paluti keisrit moodustada Balti provintsidest Preisi kuninga kaudu Saksa riigiga ühendatud monarhistlik-konstitutsiooniline riik.
Kui Balti Hertsogiriigi loomine ebaõnnestus, siis otsustas ta koos perega Eestist lahkuda. Alates 1918. aasta detsembrist kuni surmani elas Dellingshausen Saksamaal. Ta on maetud Eestis Lääne-Virumaal Haljala kalmistule, kus on Dellingshausenite hauaplats.
Isiklikku
Dellingshausen oli abielus oma sugulase Alexandra von Dellingshauseniga, neil oli kolm tütart.
1781
1781. aasta (MDCCLXXXI) oli 18. sajandi 81. aasta.
Andrus Ansip
pisi|Andrus Ansip 2022. aasta Arvamusfestivalil Andrus Ansip (sündinud 1. oktoobril 1956 Tartus) on Eesti poliitik, Euroopa Parlamendi liige.
1998–2004 oli ta oli Tartu linnapea, 2004–2005 Eesti majandus- ja kommunikatsiooniminister, 2005–2014 Eesti peaminister ning 2014–2019 Euroopa Komisjoni asepresident ja digitaalse ühtse turu volinik.
Andrus Ansipi esimene valitsus oli ametis 13. aprillist 2005 kuni 2. aprillini 2007. Andrus Ansipi teine valitsus astus ametisse 5. aprillil 2007. Andrus Ansipi kolmanda valitsuse nimetas president Toomas Hendrik Ilves ametisse 5. aprillil 2011 ja selle volitused lõppesid Taavi Rõivase valitsuse ametisse astumisel 26. märtsil 2014.
Andrus Ansip on Eesti Reformierakonna asutajaliige. Enne poliitikasse tulekut tegutses ta panganduses ja äris ning õppinud on ta keemikuks.
Noorpõlv ja töö
Ansip töötas Tartu Riiklikus Ülikoolis, uuris ravimudade koostist, osales röntgenkontrastaine ja taimekaitsevahendite väljatöötamises. 1978 astus Nõukogude Liidu Kommunistlikku Parteisse.
Ta töötas kaks aastat Eestimaa Kommunistliku Partei Tartu Rajoonikomitee tööstusosakonnas, seejärel neli aastat Estkompeximis.
Ta on tegutsenud Rahvapanga ja Sotsiaalpanga juhatuses ning olnud Tartu Kommertspanga pankrotihaldur. Ta on olnud ka AS Tartu Raadio nõukogu esimees.
Töökäik
pisi|Andrus Ansip 2007. aastal pisi|Ansip demonstreerimas [[nitrotselluloosi põlemist Tartu Ülikooli Chemicumis]] pisi|Andrus Ansip ja [[Robert Gates 12. novembril 2008]]
Ta valiti XI ja XII Riigikogusse.
Tegevus komsomolis, EKP-s ja muudes organisatsioonides
Aastal 1971 astus Ansip ELKNÜ-sse. Ta valiti Tartu 5. Keskkooli komsomolikomiteesse.
Ta oli EÜE Leevaku rühma komissar, Väimela rühma komissar ja Vigala rühma komandör ning EÕM-i Tartu piirkonna komissar ja Tartu piirkonna komandör.
Aastal 1979 valiti ta ülikooli töötajana keemia osakonna parteibüroo sekretäri asetäitjaks organisatsioonilise töö alal.
Ajateenistuse ajal oli väeosa komsomolikomitee ja parteibüroo liige. Aastal 1983 valiti ta Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi parteibüroo sekretäri asetäitjaks organisatsioonilise töö alal. Samuti oli ta instituudi rahvakontrolligrupi esimehe asetäitja.
Aastal 1984 oli ta EÜE Veszprémi rühma komandör.
Aastast 1985 oli ta palgaline parteifunktsionäär. Ta asus tööle EKP Tartu Rajoonikomitee tööstus- ja transpordiosakonna instruktorina. Samuti oli ta kultuuritöötajate ametiühingu Tartu rajoonikomitee esimehe asetäitja, Karskusühingu EKP Tartu Rajoonikomitee algorganisatsiooni esimees ja Tartu rajooni seltsimehelike kohtute ühiskondliku nõukogu liige. Aastatel 1987–1989 oli ta EKP Tartu Rajoonikomitee organiseerimisosakonna juhataja.
25. novembril 1988 toimus, kus ta valiti rajoonikomitee liikmeks. Samal päeval toimus rajoonikomitee pleenum, kus oli esitatud tema kandidatuur rajoonikomitee II sekretäri (ideoloogiasekretäri) ametikohale. Tema kandidatuur ei läinud läbi.
Tartu linnapea
10. septembril 1998 sai Ansipist Tartu linnapea, pärast senise linnapea Roman Muguri tagasiastumist. Pärast 2002. aasta KOV valimisi sai üheks abilinnapeaks ka Laine Jänes. Ansipi põhiliseks koalitsioonipartneriks oli läbi aastate Keskerakond. Ansipi juhtimisel korrastati linna haljasalasid, renoveeriti Jaani kirikut ning rajati Aura veekeskus. 23. september 2004 asus Andrus Ansip majandus- ja kommunikatsiooniministri kohale Juhan Partsi valitsusse, linnapeaks sai senine abilinnapea Laine Jänes.
Majandus- ja kommunikatsiooniminister
Andrus Ansip esitati majandus- ja kommunikatsiooniministri kandidaadiks pärast Meelis Atoneni tagasiastumist.
Peaminister
pisi|Ansipi esimese valitsuse ajal külastas Eestit ka [[George W. Bush]] Andrus Ansipist sai Eesti peaminister 13. aprillil 2005. Eelnevalt Juhan Partsi majandus- ja kommunikatsiooniministri ametit pidanud Ansipist sai Eesti 15. peaminister. Ansipi esimese valitsuse koalitsioonipartneriteks olid peale Reformierakonna ka Keskerakond ja Rahvaliit. Valitsus püsis kuni uute valimisteni, ent järgmises, Andrus Ansipi teises valitsuses olid Sotsiaaldemokraadid ja IRL.
Ansipi I valitsus
Andrus Ansip astus Eesti peaministri ametisse 13. aprillil 2005. Pärast koalitsioonikõnelusi sõlmiti nn küüslaugukoalitsioon Reformierakonna, Keskerakonna ning Rahvaliidu vahel. Keskerakonna esimehest, Edgar Savisaarest, sai Ansipi mantlipärija majandus- ja kommunikatsiooniministrina, Rahvaliidu esimehest, Villu Reiljanist, sai keskkonnaminister. Valitsus püsis stabiilsena, vaatamata Villu Reiljani ning põllumajandusminister Ester Tuiksoo skandaalidele.
Tagasiastumine
23. veebruaril 2014 teatas Andrus Ansip oma traditsioonilises nn Tartu kõnes, et esitab 4. märtsil 2014 presidendile tagasiastumispalve. Juba mõnda aega enne oli palju spekuleeritud selle üle, kas Ansip teatab just Tartus oma tagasiastumisplaanist või mitte. Samuti teatas Ansip, et näeb enda järeltulijana senist Euroopa transpordivolinikku Siim Kallast. Tema järeltulijaks sai aga hoopis üllatuskandidaat, senine sotsiaalminister Taavi Rõivas.
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimised
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kandideeris Andrus Ansip Eesti Reformierakonna esinumbrina. Ta kogus 45 037 häält, mis oli suurim häältesaak nendel valimistel. Selle toel kindlustas Eesti Reformierakond endale Euroopa Parlamendis kaks kohta kuuest. Ansip oli ühtlasi avaldanud soovi saada Euroopa Komisjoni volinikuks ja öelnud, et mandaat Euroopa Parlamendi valimistel kasvatab komisjoni liikmeks saamise võimalusi.
Euroopa Komisjon
1. novembril 2014 astus ametisse Junckeri komisjon. Andrus Ansipist sai asepresident ja digitaalse ühtse turu volinik. Alates 2015. aastast oli tema nõunik Taavi Kotka.
Hinnangud tegevusele ja isikule
pisi|Ansipit kujutav plakat, mis valmistati [[Aitab valelikust poliitikast meeleavalduseks 13. novembril 2012]] Ansipi rekordiliselt pikk valitsusaeg Eesti peaministrina on toonud erisuguseid arvamusi tema isiku kohta. Ühelt poolt on ta pälvinud palju kriitikat ja teisalt on ta suutnud koguda ka laialdast toetust. Näiteks tegi ta 2007. aasta Riigikogu valimistel häälterekordi, kui tema poolt anti 22 556 häält.
2Pacalypse Now
"2Pacalypse Now" oli Tupac Shakuri debüütalbum, mis ilmus 1991. aasta novembris.
Andrus Ansip
Hinnangud tegevusele ja isikule
Valitsuse suurimate saavutustena tema valitsusperioodil on välja toodud korras riigirahanduse hoidmist ja Eesti üleminekut eurole.
2Pacalypse Now
Kuigi see album oli tema hilisemate albumitega võrreldes vähem viimistletud, oli see tugevalt poliitilise sisuga. Albumi lood puudutasid selliseid sotsiaalseid probleeme nagu rassism, politsei brutaalsus, vaesus, teismeliste rasedus ja narkootikumide kasutamine, mis iseloomustasid mustanahalise noormehe elu Ameerika Ühendriikides. Paljud kriitikud ja fännid leiavad, et sellel on underground'i hõng juures, ja paljud räpparid (näiteks Nas ja Talib Kweli) on tunnistanud, et on leidnud sellest albumist inspiratsiooni.
Andrus Ansip
Hinnangud tegevusele ja isikule
Ansipit on nimetatud alfaisaseks, kelle moodi sooviksid olla paljud Eesti mehed ja keda naised endale kaasaks ihkaksid. Samas on teda iseloomustatud, kui korrektset, sportlikku ja püsivat. Lisaks on teda nimetatud kaalutlevaks ja otsustusvõimeliseks ning esile tõstetud, et ta ei ole endale omaks saanud võimutäiust kuritarvitanud.
2Pacalypse Now
Kuigi algselt avaldas albumi Interscope, sai õigused hiljem Amaru Entertainment, Tupac Shakuri ema plaadifirma.
Andrus Ansip
Hinnangud tegevusele ja isikule
Ansipile on ette heidetud kriitika ignoreerimist ja rahva mittekuulamist ning väidetud, et tema juhtimine viis riigi stagnatsiooni. "Ansip oli peaminister, kes ei kuulanud, kes eelistas rääkida üksi ja tappis dialoogi, naeruvääristas neid, kes arvasid teistmoodi kui tema." Ansipit on kirjeldatud ka kui ideaalitut pragmatisti ning süüdistatud teda pealekaebamises ja laimamises. Tema valitsusaega jääb meenutama pronkssõduri juhtum, mis kahjustas oluliselt Ansipi mainet Eestis elavat venelaste silmis.
2Pacalypse Now
Album tekitas märkimisväärseid vastuolusid. Tolleaegne USA asepresident Dan Quale kritiseeris albumit, kuna üks noor mustanahaline mees oli tulistanud Texases politseinikku ja hiljem väitnud, et teda oli mõjutanud album "2Pacalypse Now". Quale märkis: "Pole mingit põhjust, miks sellist albumit avaldada. Sellel pole meie ühiskonnas kohta."
Album ei pälvinud sellist edu nagu Shakuri hilisemad albumid, kuid oli tähtis näide Shakuri poliitilistest vaadetest ja sõnaseadmisandest.
Andrus Ansip
Ühiskondlik tegevus
Ansip on olnud Eesti Jalgratturite Liidu asepresident. Ta on Tartu Rotary klubi liige.
2Pacalypse Now
Albumilt ilmus kolm singlit: "Brenda's Got A Baby", "Trapped" ja "If My Homie Calls".
Andrus Ansip
Ühiskondlik tegevus
Ansip kuulub alates 10. novembrist 2009 Kaitseliidu Tartu maleva Tamme malevkonda. Kaitseliitlase vandetõotuse andis ta 27. aprillil 2010 Tamme malevkonna asutamise 20. aastapäeva aktusel Tartus.
Isiklikku
pisi|Anu Ansip, Andrus Ansip ja [[Evelin Ilves 2009. aasta üldlaulupeol]] Andrus Ansipi abikaasa Anu Ansip on naistearst. Neil on kolm tütart: Reet, Tiina ja Liisa.
Ansip teeb regulaarselt jalgrattatreeninguid. Ta on korduvalt läbinud Tartu rattamaratoni põhidistantsi.
Aprillis 1996 sattus ta jalgrattaga sõites laupkokkupõrkesse sõiduautoga. Talle tehti 11 tundi kestnud operatsioon ja ta oli 3 kuud voodihaige. Taastumine võttis aega 14 kuud.
Riia peapiiskop
thumb|Riia peapiiskopi vapp
Esimene Riia peapiiskop oli Albert Suerbeer, kes paavsti usaldusalusena püüdis võidelda Saksa ordu (ja selle Liivimaa haru) mõju kasvu vastu Vana-Liivimaal. Ta oli nii kogu Vana-Liivimaa (välja arvatud Taanile kuuluv Põhja-Eesti) kui ka Preisimaa kõrgeim vaimulik isand, lisaks valitses ta ilmaliku valitsejana Riia stifti (mida tavaliselt on nimetatud Riia peapiiskopkonnaks). Keskaegne Riia peapiiskopi amet kadus 1563. aastal, mil peapiiskop Wilhelm von Hohenzollern suri, sest 1561. aastal oli peapiiskopi stift sekulariseeritud ja Zygmunt II Augusti võimu alla langenud ning Liivimaa oli valdavalt protestantlik. Riia peapiiskopkond kestis ametlikult siiski kuni 1566. aastani, mil selle alad Leedu suurvürstiriigiga liideti.
Poolakad asutasid Riia peapiiskopkonna asemele katoliikliku Võnnu piiskopkonna, see likvideeriti aga rootslaste poolt 1625. aastal.
Vaata ka
Archbishop of Riga Rīgas arhibīskapija
Forell
pisi|[[Robert D. Wilkie, "Forell, püü ja tomatid" (kromolitograafia, 1877)]]
Forellid on lõhelaste sugukonna Salmoninae alamsugukonda kuuluvad, enamjaolt üksnes mageveelised ja paiksed kalad. Eri autorid võivad käsitleda mõistet "forell" ka laiemalt või kitsamalt.
Forell Eestis
Eestis elab looduslikult meriforell (perekonnast lõhe) ja selle vorm (morfa) jõeforell. Kalakasvandustes kasvatatakse ka vikerforelli, kes kuulub perekonda idalõhe.
Bioloogia
Forellid nagu lõhedki eelistavad hapnikurikkaid ja suhteliselt jahedaveelisi veekogusid.
Dotnuva mõis
pisi|Dotnuva mõisa vana peahoone Dotnuva mõis (leedu Dotnuvos dvaras) on endine mõis Leedus Kėdainiai rajoonis Dotnuva valla Akademija alevis.
Ajalugu
Dotnuva mõisa mainitakse esimest korda kirjalikult aastal 1545. Toona kuulus see Izakauskitele. XVII sajandil läks see Mlečkate valdusse. Järgmisteks omanikeks olid Brzostowskid, kes lasid lähedal asuvasse Dotnuva linna rajada kloostri.
Aastal 1707 läks Dotnuva mõisale kuulunud linn Brzostowskitelt Sczyttide valdusse. Sajandi lõpus said Dotnuva omanikeks Chrapowickid. Jaanuariülestõusu järel konfiskeeriti mõis Chrapowickitelt. Aastal 1867 läks see Šuvalovite valdusse, aga aastal 1869 ostsid selle Kreutzid.
Aastail 1924–1945 tegutses alevis põllumajanduskoolist välja kasvanud Leedu Põllumajanduse Akadeemia, nüüdne Aleksandras Stulginskise Ülikool. Kooli järgi sai alev ka omale nime. Hiljem oli see sunnitud Kaunasesse asuma, aga aastast 1956 tegutseb mõisas Leedu Maaviljelusinstituut,
Mõisakompleks
XIX sajandi alguses kuulus mõisakompleksi lisaks peahoonele veel administratiivhoone, puidust ait, koolimaja, tall, meierei ja pruulikoda, mis oli kasutusel ka saunana. Sellest perioodist on säilinud vaid peahoone.
Mõisakompleksist on säilinud kaks peahoonet – vana ja uus. Vana klassitsistlik peahoone püstitati XIX sajandil ja see on kolmekorruseline nelinurkse põhiplaaniga hoone. Hoone keskel on risaliit. Selle tagaküljel asub paisjärv.
Uues peahoones asub Leedu maaviljelusinstituut, ent see ehitati akadeemia eesmärke silmas pidades. Hoones on õpperuumid, auditooriumid, laboratooriumid, raamatukogu, lugemissaalid, õpilasseltside ruumid, ruumid õpilaste toitlustamiseks. Hoone põles Teise maailmasõja ajal praktiliselt maha, hävis ka sealne raamatukogu. See taastati aastal 1961.
Hoonekompleksi kuuluvad veel õppehoone, kaks ühiselamut, haigla, esimese selektsioonijaama hoone, Dionizas Rudzinskase ja Stasys Nacevičiuse laboratooriumid.
Staraja Kupavna
Kupavnat on mainitud juba 14. sajandil. Linnaõigused sai 2004. aastal.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanike arv 21 900.
Keskuse bussipeatus
pisi Keskuse bussipeatus asub Mustamäel Mustamäe asumis Keskuse tänaval. Selles bussipeatuses peatuvad bussiliinid nr 25, 37, 72 ja trolliliin nr 4. Kõikide nende liinide seisuplats on ka Keskuse bussipeatuse kõrval.
Bussipeatuse läheduses olevad olulised ehitised on Männi park ja Tallinna väikelaste turvakodu.
Marit Bjørgen
Marit Bjørgen (sündinud 21. märtsil 1980 Trondheimis) on Norra murdmaasuusataja, kaheksakordne olümpiavõitja ja kaheksateistkordne maailmameister.
Juunioride maailmameistrivõistlustel jäi Bjørgeni parimaks kohaks 3. veebruaril 1999 Austrias Saalfeldenis saadud 8. koht 5 km klassikatehnikadistantsil.
Bjørgen debüteeris MK-sarjas 27. detsembril 1999 Šveitsis Engelbergis klassikasprindis, kus ta jäi 39. kohale. Esimest korda sõitis ta MK-punktidele aasta hiljem, 29. detsembril 2000 jällegi Engelbergis, kus oli 1 km klassikasprindis 17. ja järgmisel päeval 1 km vabasprindis 29.
21. jaanuaril 2001 tuli ta esimest korda Norra meistrivõistlustel medalile, sõites 5 km klassikas välja pronksmedali. 31. märtsil 2001 sai ta pronksmedali ka 1 km vabatehnikasprindis.
2002. aastal ei tulnud Bjørgen Norra meistrivõistlustel üldse medalile, kuid parandas oma parimat kohta MK-sarjas. 24. novembril 2001 oli ta Kuopios 5 km klassikasõidus 14. ja 8. detsembril Itaalias Cognes 5 km klassikadistantsil samuti. Tulemused ei olnud muljetavaldavad, kuid ta arvati Salt Lake Citys toimunud 2002. aasta taliolümpiamängude koondisse. Ta sõitis 30 km klassikasõidus välja 14. koha, aga teatesõidus saavutas hõbemedali. Ühisstardiga 15 km vabastiilis sõidus oli ta 50.
Pärast olümpiamänge paranesid tema tulemused märgatavalt. 10. märtsil saavutas ta MK-etapil Norra naiskonnas Rootsis Falunis taas 2. koha, 23. märtsil Norras Lillehammeris ühisstardiga 58 km klassikastiilis sõidus 13. koha ja 26. oktoobril võitis ta Saksamaal Düsseldorfis oma elu esimese MK-etapi. See sõideti 2 km distantsil vabastiilis sprindina.
Kaks aastat hiljem, 28. jaanuaril 2005 tuli Bjørgen esimest korda Norra meistriks. See toimus 1 km klassikasprindis. 7,5+7,5 km jälitussõidus tuli hõbemedal. 2005. aasta MM-il Saksamaal Oberstdorfis Bjørgen üllatuslikult sprindis oma tiitlit kaitsta ei suutnud, jäädes 16. kohale, kuid tuli maailmameistriks 30 km ühisstardiga klassikasõidus, teatesprindi vabasõidus koos Hilde Pederseniga ja 4×5 km teatesõidus Venemaa ja Itaalia ees, sõites viimast vahetust. Veel sai ta neilt võistlustelt hõbemedali 2×7,5 km jälitussõidus Julia Tšepalova järel ning pronksmedali 10 km vabasõidus Kateřina Neumannová ja Tšepalova järel, olles nende võistluste edukaim sportlane.
2007. aasta MM-il Jaapanis Sapporos startis ta kõigil kuuel distantsil. 22. veebruaril oli ta klassikasprindis B-finaali 4. ja kokku 10., 23. veebruaril võitis ta koos Astrid Jacobseniga pronksmedali sprinditeates Soome ja Saksamaa järel, 25. veebruaril oli ta 7,5+7,5 km jälitussõidus 12., 27. veebruaril oli 10 km vabastiilis sõidus 22., 1. märtsil võitis Norra naiskonnas 4×5 km teatesõidus pronksmedali Soome ja Saksamaa järel (Bjørgen sõitis teist vahetust) ning 3. märtsil tuli ühisstardist 30 km klassikatehnikas sõidus 9. kohale.
2009. aasta MM-il Liberecis startis ta neljal distantsil. 19. veebruaril oli ta 10 km klassikasõidus 16., 21. veebruaril 7,5+7,5 km jälitussõidus 19., 24. veebruaril 1,3 km vabastiilis sprindis 9. ja 26. veebruaril 4×5 km teatesõidus 4.
2010. aasta taliolümpiamängudel Kanadas Vancouveris startis ta viiel distantsil. 15. veebruaril tuli ta 10 km vabatehnikasõidus Charlotte Kalla ja Kristina Šmiguni järel pronksmedalile, 17. veebruaril võitis 1,5 km klassikasprindi, 19. veebruaril võitis 7,5+7,5 km suusavahetusega sõidu, 25. veebruaril võitis 4×5 km teatenaiskonnaga juba kolmanda kuldmedali ja 27. veebruaril tuli ta ühisstardist 30 km klassikasõidus Justyna Kowalczyki järel hõbemedalile, kaotades kõigest 0,3 sekundiga.
Bjørgen lõpetas sportlaskarjääri pärast hooaega 2017–18, kuid 2020. aasta mais teatas ta, et hakkab võistlema suusamaratonidel.
pisi|Bjørgen [[Otepää MK-etapil (2006).]]
Maailma karikavõistlustel
Marit Bjørgen osales karjääri jooksul individuaalarvestuses osalenud 303 maailma karikavõistluste etapil ja jõudis esikolmikusse 184 korda, neist 114 korda ta võitis.
Esialgu oli Bjørgen peamiselt sprinter ja ta võitis oma 11 esimest MK-etappi sprindis. Hiljem hakkas ta pikemaidki distantse hästi sõitma.
Otepää MK-etapi võitis Bjørgen kolm korda, kõik 10 km klassikas (2005, 2011 ja 2017).
Isiklikku
Marit Bjørgen on 168 cm pikk ja kaalub 64 kg. Tema elukaaslane on Fred Børre Lundberg. 25. detsembril 2015 sündis neil esimene poeg, 23. märtsil 2019 sündis neil teine poeg.
Vana Taiwani dollar
Vana Taiwani dollar oli rahaühik, mis käibis Taiwanil aastail 1946–1949.
Võeti kasutusele Hiina Vabariigi poolt pärast saare tagasisaamist, asendamaks Jaapani poolt käibele lastud Taiwani jeeni (Mandri-Hiina raha Taiwanil ei kehtestatud). Anti välja paberrahadena ühest kuni saja tuhande dollarini, alajaotusi ega münte välja ei antud. Kannatas inflatsiooni all, asendati 15. juunil 1949, vahetult enne Hiina Vabariigi valitsuse evakueerimist saarele, uue Taiwani dollariga, mis muutus seega varsti ainsaks Hiina Vabariigi võimualusel territooriumil käibivaks rahaks.
Rike
Sõnal "rike" on mitu tähendust.
Rike oli Slesvigi ja Roskilde piiskop.
Pöörlemine
pisi|Hulktahukatest koosnev kera pöörleb ümber oma telje Pöörlemine ehk pöördliikumine on keha ainepunktide ringliikumine ümber kehaga seotud kahe ainepunkti. Neid punkte ühendavat sirget nimetatakse pöörlemisteljeks. Tasandil saab keha pöörelda ümber mõne selle tasandi punkti.
Pöörlemine on absoluutselt jäiga keha üks kõige lihtsamaid liikumisi. Jäiga keha pöörlemisel ümber liikumatu telje on keha kõigi punktide liikumisteed paralleelsetel tasanditel paiknevad ringjooned, mille keskpunktid asetsevad nende tasanditega ristuval liikumatul sirgel – pöörlemisteljel. Kuigi tavaliselt käsitletakse selliseid pöörlemisi, mille korral pöörlemistelg läbib keha keskpunkti, ei pea pöörlemistelg üldsegi keha läbima.
Pöörlemist tuleb eristada tiirlemisest ehk liikumisest mööda suletud joont. Näiteks Maa pöörleb ümber oma telje, kuid tiirleb ümber Päikese.
Pöörlemisel on perioodiks aeg, mille jooksul keha teeb ühe täispöörde ehk läbib pöördenurga 2π rad ümber pöörlemistelje.
Füüsika
Jäiga keha pöörlemisest tingitud kineetiline energia on võrdeline keha inertsimomendi ja nurkkiiruse ruuduga: kus T on pöörlemisest tingitud energia, I on inertsimoment pöörlemistelje suhtes ja \omega on nurkkiirus.
Jäiga keha pöörlemisel on keha suvalise punkti kiirus, kus \omega on keha nurkkiirus ja \vec r seda punkti tema ringjoonelise liikumistee keskpunktiga ühendav kohavektor.
Jäiga keha nurkkiirendus, kus M on välisjõudude moment pöörlemistelje suhtes ja I on keha inertsimoment sama telje suhtes.
1782
1782. aasta (MDCCLXXXII) oli 18. sajandi 82. aasta.
Baldone
Baldone (saksa Baldohn) on linn Lätis Ķekava piirkonnas. Baldone asub Riia kesklinnast 28 km kagus.
Sealne Baldone-80 puurauk on Baldone kihistu stratotüübiks. Ka kihistu on nime saanud Baldone järgi.
Ajalugu
Arheoloogiliste andmete põhjal oli Baldone ala asustatud juba kiviajal. Sealseid mineraalveeallikaid on esimest korda kirjalikult mainitud XV sajandil, asulat ennast aga XVII sajandil. Aastal 1648 rajati sinna mõis, mille juures hakkas tegutsema Kuramaa alade vanim rauasulatustöökoda, kus valmistati muu seas ka ankruid ja naelu. XVIII sajandil tekkis sinna kuurort. Aastal 1824 valmis sealse luteri kiriku hoone. Aastal 1901 valmis Mickeviczite jahiloss, mille ümber rajati mitmete eksootiliste puuliikidega park. Aastal 1950 sai Baldonest alev. Linn aastast 1991.
Kuni 2009. aasta haldusreformini kuulus linn Riia rajooni. Aastatel 2008–2021 oli linn Baldone piirkonna keskus.
Mika Keränen
thumb|Mika Keränen 23. aprillil 2010 [[raamatu ja roosi päeval]] pisi|Mika Keränen (vasakul) [[Wimbergiga kirjandusfestivalil HeadRead 28. mail 2011]] Mika Arto Juhani Keränen (pseudonüüm Mihkel Kera ; sündinud 24. novembril 1973 Helsingis) on soome päritolu Eesti lastekirjanik.
Mika Keränen on avaldanud luulekogu "Tähelepanekuid noorusaastatest" ning lasteraamatud "Varastatud oranž jalgratas", "Peidetud hõbedane aardelaegas", "Vana roosa maja", "Salapärane lillenäppaja", "Professor Must", "Kuldne Lurich", "Küttepuuvargad", "Jõmmu", "Fantoomrattur" ja "Vanemuise Väits". Tema lastekrimkade sarja tegevus toimub Tartus Supilinnas. Selle linnaosa teemal on ta avaldanud kirjastuse Petrone Print "Minu"-sarjas ka raamatu "Minu Supilinn". Tema teoseid on tõlgitud soome, vene ja läti keelde.
2011. aastal asutas Keränen oma kirjastuse Keropää, mis annab välja tema enda lasteraamatuid.
Keränen on tõlkinud soome keelde muu hulgas Mehis Heinsaare, Andrus Kivirähki, Hasso Krulli, Veiko Märka ja Wimbergi loomingut.
Keränen on kirjutanud ka soome keeles. 2014. aastal ilmus tema sulest noorsooromaan "Maaliviivalla" (kirjastus WSOY).
2015. aasta mais esilinastus Keräneni lasteraamatute põhjal valminud film "Supilinna salaselts".
Ta on Soome kodanik.
New Baltic Drama 2011
New Baltic Drama 2011 oli rahvusvaheline näidendivõistlus, mis kuulus Euroopa kultuuripealinn Tallinn 2011 programmi. Näidendivõistlus ühendas nelja Läänemere-äärset riiki – Eestit, Soomet, Rootsit ja Venemaad. Eestist olid võistluse korraldajateks Sihtasutus Tallinn 2011, Eesti Teatri Agentuur ja Tallinna Linnateater, Soomest Turu Linnateater ja Sihtasutus Turu 2011, Rootsist Riksteatern ja Venemaalt teater Baltiiski Dom.
Näidendivõistlus New Baltic Drama 2011 kuulutati välja 2009. aasta sügisel. Võistlus toimus kahes voorus. 4. mail 2010 valis rahvusvaheline žürii välja neli võidunäidendit, mis lavastati esimest korda naaberriigis: Martin Alguse "Kontakt" lavastati Turu Linnateatris, Tallinna Linnateater võttis mängukavva Johanna Emanuelssoni näidendi (lavastuse nimeks sai „Vaata, ma kukun“). Eestis jõudis "Kontakt" lavale 2012. aastal Eesti Draamateatris (lavastaja Ingomar Vihmar).
== Laureaadid ==
Rike (geoloogia)
pisi|Rikked pudedas vulkaanilises kivimis, Volcan de Lemptegy, [[Keskmassiiv, Prantsusmaa]] pisi|Rike [[Ordoviitsiumi lubjakivis, mis läbib vanemat lõhe, mis on täitunud kristalliseerunud kaltsiidiga, Osmussaare looderand]] Rike on katkestus kivimkeha pidevuses.
Rikked tekivad väga mitmesugustel põhjustel. Enamasti on tegemist ühe kivimkeha liikumisega teise suhtes, mille tõttu tekivad kivimeis pinged, mis lahenevad rikete tekke läbi. Enamasti on rike kaht kivimkeha lahutav pind, mida nimetatakse ka rikkevööndiks.
Rikked jagunevad lõhedeks ning murranguteks. Lõhe korral on kivimkehad kahel pool lõhet liikunud lõhepinna suhtes mitteparalleelselt. Murrangu puhul on toimunud liikumine paralleelne murrangupinnaga.
Alavere (Anija)
pisi|Droonivideo Alaverest 2022. aasta jaanuaris Alavere on küla Harju maakonnas Anija vallas Kose ja Kehra vahel.
Külakeskus on tekkinud ajaloolise Alavere mõisasüdame baasil.
Alavere mõis rajati 1620ndatel, historitsistlik peahoone püstitati 1850ndatel. Mõisahoone põletati 1905 talumeeste vastuhaku käigus (hiljem lasid karistussalklased selle eest maha 11 vastuhakust osavõtnud talumeest), seejärel aga taastati. Pärast Eesti iseseisvumist müüdi mõisamaja eraomanikule, kes lammutas selle 1938 ehitusmaterjaliks ning müüs enamuse saadud väärtuslikku kivimaterjali Tallinna ehitustele. Alavere mõisahoone tahutud graniitplokkidest ehitati nii mõnegi uhke Tallinna maja sokkel.
Nõukogude ajal oli Alaveres sovhoosikeskus, sellest ajast pärineb ka hulk hooneid endises mõisasüdames ja selle lähedal.
Alavere mõisakeskust läbisid Perila–Jäneda ja Kose–Jägala maantee. 1970ndatel viidi teeõgvenduste tagajärjena mõlemad maanteed asulakeskusest eemale.
1982 avastati külast muistne asulakoht.
Digital Underground
Digital Underground oli alternatiivräpigrupp Oaklandist Californiast. Bänd alustas tegevust 1987. aastal. 2008. aastal, pärast ligi 21 aastat muusika loomist ja ringi tuuritamist, teatas grupp laialiminekust.