cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sindi kalevivabrik
Ajalugu
I maailmasõja ajal sai vabrik mundrikalevi tootmisest suuri kasumeid, transpordiolusid parandas 1915. aastal valminud Valga–Pärnu raudtee Sindi haru. 1916. aastal ületas tööliste arv vabrikus 1000 piiri. 1917. aastal sügisel suleti vabrik seoses okupatsiooniohuga. 1918. aastal, Saksa okupatsiooni ajal, profileerus tehas ümber tisleriliimi, äädikhappe, sooda, masinaõli jms tootmisele ning toornahkade ja linaseemnete töötlemisele. 1918. aastal lõpul õnnestus kalevitootmine uuesti käivitada.
Tehas töötas vee jõul, selleks ehitati Pärnu jõele Sindi pais ja kanal. Algne Sindi pais hävis 1919. aasta suurvee ajal ja see taastati 1922. aastal varasemast suuremana.
1919. aastal sõlmisid Balti Puuvilla Ketramise ja Kudumise Vabrik ja Sindi Kalevivabrik koostööleppe ja hiljem moodustasid aga Balti Puuvillavabrik, Sindi Kalevivabrik ja Kreenholmi Puuvillavabrikute valitsus sündikaadi. Balti Puuvillavabriku kommertsdirektor Konstantin Karl Wachmann oli ka Sindi Kalevivabriku juhatuse liige ja Balti Puuvillavabriku peadirektor Isaak Citroën üks Sindi Kalevivabriku omanikke.
1928 sai ettevõtte uueks nimeks Sindi Tekstiilivabrikute Ühisus. Eesti NSV ajal kandis vabrik nime ''Sindi 1. Detsembri nimeline Tekstiilivabrik''.
11. oktoober 1993 kuulutati välja vabriku pankrot, ehkki tööd jätkas vabrik 1994. aasta sügiseni.
Arhitektuur
1903. aastal ehitati peahoonele kõrge betoonist veetorn, 1904. aastal valmis puuvillavabrik.
Sindi töölisasula
Vabrikuasula rajamiseks eraldati asutamisaastal veidi üle 40 hektari maad, planeeriti terviklik tööstusasula koos teedevõrgu, haljasalade ja elamutega. Manufaktuuri kõrvale rajati Sindi töölisasula, majad paiknesid kolmes reas ja neid oli kokku 33. Hooned olid kelpkatusega, ühekorruselised. Säilinud on neist jõepoolne rida, mida omal ajal on nimetatud altmajadeks, Kitsekülaks ja Lillekülaks. Lihttööliste linnak rajati vabrikust kirdesse, kuhu ehitati kokku seitse suurt kasarmut, igaüks kuni 70 perekonnale. Meistrite elamud ehitati kolme ritta lõuna-edelapoole vabrikut, Pärnu maantee ja Wöhrmanni allee äärde. Seni säilinud Wöhrmanni puiestee ääres olevad elamud on Eestis olemas veel vaid Kärdla Hiiu-Kärdla kalevivabriku töölisasulas, kuid Sindis paiknevad nad kompaktselt koos, moodustades tervikliku tänavajoone. Vt.: Sindi vabriku meistri elamud (Johann Christoph Wöhrmanni puiestee 2, 4, 6 , 8 , 10 12, 14 , 18 ) töölisasula 1837. aastal avas Sindi vabriku omanik välismaalastest töötajatele elementaarkooli. 1857. aastal hakkasid tööle saksa-, vene- ja eestikeelsed koolid (klassid), 1887. aastal kui kolm kooli ühendati kaheklassiliseks kooliks sai Sindi ministeeriumikooli (Pärnu maantee 38 ). 20. sajandi esimesel aastal valmis uus kolmekorruseline punastest tellistest koolimaja (Kooli tänav 9), mille alumisel korrusel asusid luteri kirik ja lasteaed. Teisel korrusel olid klassiruumid ja õpetajate tuba, kolmandal internaat ja direktori ning õpetajate korterid.
Mazu Daoyi
Mazu Daoyi (hiina keeles 馬祖道一, 709–788) oli hiina chan-budismi mõjukas õpetaja, Hongzhou koolkonna rajaja.
Nagu paljud chan-budismi õpetajad, kasutas ka Mаzu õpilaste meele virgutamiseks šokimeetodeid, sealhulgas röögatusi (katsu, hiina keeles 喝), ootamatuid kepihoope (keisaku, 香板), paradoksaalseid ütlemisi jmt.
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused purjetamises
Kiiljahid
Võistkonnad: 4. Eesti NSV 16 192
Svertpaadid
Võistkonnad: 6. Eesti NSV 14 869
Valdur
Valdur on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 242. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Valdur 606 mehel.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Valdur 551 mehel. Valdur oli populaarsuselt 255. mehenimi.
54th Street
228px|pisi|54th Street ja [[6th Avenue ristmik]] 54th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Tee harutänavatena
Püstsirge edela-kirdesuunaline Fifth Avenue poolitab rõhtsirge tee kaheks harutänavaks: West 54th Street ja East 54th Street.
Mõlemal harutänaval loendatakse aadressinumbreid alates linnaosa peamisest avenüüst lähtuvalt, vastavalt loodesuunal Hudsoni jõeni (nn läänes) ja kagusuunal East Riveri suudmelaheni (nn idas).
Butare
Butare on linn Rwandas Lõunaprovintsis Huye ringkonnas.
Butare oli enne 2006. aasta alguses jõustunud haldusreformi Butare provintsi halduskeskus.
Linna geograafilised koordinaadid on.
2002. aasta rahvaloenduse järgi elas Butares 77 449 inimest. World Gazetteeri arvutuste järgi elab 2012. aastal linnas 115 704 inimest.
Butares on Rwanda riiklik ülikool ja Rwanda rahvusmuuseum ning Butare lennujaam.
Castle Rock
pisi|Castle Rock, millel asub [[Edinburghi kindlus]] Castle Rock on kõrgendik Šotimaa pealinnas Edinburghis, mis on moodustunud vulkaanilisest nekist.
Saaremaa kuberner
Saaremaa kuberner (rootsi keeles Guvernör på Ösel, saksa keeles Gouverneur von Oesel) oli Rootsi kuninga asevalitseja Saaremaal alates 1645. aastast kuni XVII sajandi 2. pooleni. Aastatel 1917−1918 oli Saaremaa kuberner Saksa okupatsiooni aegse tsiviilvalitsuse juht.
Rootsi aeg
Saaremaa liidendati Rootsiga pärast Brömsebro rahu 1645. aastal. Esialgu Taani-aegse asehalduri asemele asevalitsejat ei nimetatud ja provints allus Liivimaa kubernerile kindralmajor krahv Erik Stenbockile (1612−1659). 20. oktoobril samal aastal määrati esimeseks kuberneriks Anders Hästehufvud (1577−1657). Kubernerid olid Saaremaal ametis XVII sajandi lõpuni, mil ametisse nimetati maapealik. Kuberneri kõrval oli ajuti ametis ka viitsekuberner. Alates XVII sajandi lõpust seati sisse maapealiku institutsioon, mis kehtis kuni 1710. aastani.
Saksa okupatsioon 1917−1918
Pärast Lääne-Eesti saarte okupeerimist 1917. aastal seadsid Saksamaa okupatsioonivõimud sisse tsiviilvalitsuse, mille eesotsas oli kuberner vabahärra Franz Adolf von Seckendorff (1857−1941). Kubernerile allutati lisaks Saaremaale ka Muhu ja Hiiumaa.
Time
pisi|Ajakirja logo Time (registreeritud kaubamärgina läbivate suurtähtedega TIME; lahtikirjutatult The International Magazine of Events) on alates 1923. aastast Ameerika Ühendriikides New Yorgis ilmuv uudisteajakiri.
Suurbritannias Londonis ilmub Euroopa väljaanne (Time Europe, varem kandis nime Time Atlantic), mis hõlmab ka Lähis-Ida, Aafrikat ja alates 2003. aastast Ladina-Ameerikat. Aasia väljaande (Time Asia) toimetus asub Hongkongis. Austraalia ja Okeaania väljaanne (Time South Pacific) hõlmab Austraaliat ja Uus-Meremaad ning muid Okeaania saareriike; selle toimetus asub Sydneys. Detsembris 2008 sulges Time versiooni, mis erines põhiväljaandest ainult spetsiaalselt Kanada lugejaskonnale suunatud reklaamide poolest.
Time on maailma loetuim iga nädal ilmuv uudisteajakiri. Selle trükiversiooni loeb 26 miljonit inimest, kellest 20 miljonit elab Ameerika Ühendriikides.
Frankfurdi börs
thumb|Börsimaja thumb|Maja ees on aktsiaturu sümbolid pull ja karu
Time
Alates 2017. aastast on ajakirja peatoimetaja Edward Felsenthal.
Frankfurdi börs
Frankfurdi börs (saksa keeles Frankfurter Wertpapierbörse, FWB) on Saksamaal Maini-äärses Frankfurdis asuv aktsiabörs.
Time
Ajalugu
Time'i asutasid 1923. aastal Ameerika Ühendriikide esimese iganädalase uudisteajakirjana Briton Hadden ja Henry Luce. Mõlemad olid varem töötanud üliõpilaslehe Yale Daily News juures, üks tegevjuhi ja teine peatoimetajana, ning esialgu oli neil mõttes panna uue väljaande nimeks Facts. Hadden oli muretu tüüp, kellele meeldis Luce'i õrritada. Ta pakkus nimeks Time, mis seostub ühtaegu millegi olulise ja millegi meelelahutuslikuga. Temalt pärineb väljaandele iseloomulik stiil, mida paljud nüüdki peavad tõsiste uudiste kajastamiseks liiga kerglaseks ning leiavad, et see sobib paremini ajakirjas palju ruumi leidvate kuulsuste (ka poliitikute), meelelahutustööstuse ja popkultuuri tutvustamiseks. Time võttis nõuks rääkida uudistest isikute kaudu ja aastakümneid oli tavaks, et esikaanel figureeris mõni konkreetne isik. Esimene number ilmus 3. märtsil 1923 ja selle kaanel oli kujutatud Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja endine spiiker Joseph Cannon. 28. veebruaril 1938 lisati ajakirja 15. tegevusaastat tähistavale numbrile ajaloolise esimese numbri faksiimiletrükk, mis sisaldas kõiki artikleid ja reklaame. Pärast Haddeni surma 1929. aastal kujunes Time'i juhtkujuks ja kogu Ameerika Ühendriikide 20. sajandi trükiajakirjanduse üheks olulisemaks tegelaseks Henry Luce.
Luce'i ja Haddeni ettevõtmist rahastasid selle tegevuse alguses 100 000 USA dollariga mitmed nimekad Yale'i Ülikooli vilistlased, näiteks poliitik ja omanimelise panga omanik William Averell Harriman, investeerimisfirma J.P. Morgan & Co. pankurid Henry Davidson ja Dwight Morrow. Investeeringute kaudu said nende ettevõtetest Time'i aktsionärid.
Frankfurdi börs
Frankfurdi börsi omanik on Deutsche Börse, mis omab ka Euroopa futuuride vahendussüsteemi Eurex ja kliiringuettevõtet Clearstream.
Time
Ajalugu
Luce'i kõrval suunas ajakirja arengut Roy Edward Larsen, kelle Hadden ja Luce olid 1922. aastal firmasse tööle võtnud vaatamata sellele, et nemad olid Yale'i Ülikooli vilistlased ja Larsen Harvardi ülikooli kasvandik. Larsen oli esialgu ajakirja levi- ja hiljem üldjuht, kuid pärast Haddeni surma sai temast 550 ostetud aktsiaga ka ajakirja tähtsuselt teine osanik. Samal, 1929. aastal nimetati Larsen ka ajakirja kirjastava ettevõtte Time Inc. direktoriks ja asepresidendiks.
Kuigi tegelik võim ettevõttes kuulus autokraadist Luce'ile, oli Larsenil oluline roll Time'i tiraaži ja müüginumbrite suurendamisel reklaami kaudu raadios ja kinos. Aastatel 1924–1925 oli raadioeetris Time'i 15-minutine viktoriin "Pop Question". 1928. aastast läks igal nädalal eetrisse 10-minutine Time'i materjalide põhjal kokku pandud uudistesaade, mida edastas Ameerika Ühendriikides lausa 33 raadiojaama. 6. märtsil 1931 läks CBS-i raadiovõrgus esimest korda eetrisse 30-minutine uudistesaade "The March of Time". Aastal 1937 kolis saade üle NBC-sse, kus see oli eetris kuni 1945. aastani (vaheajaga aastatel 1939–1941).
Frankfurdi börs
Frankfurdi börsi kaudu tehakse üle 90% Saksamaa aktsiatehingutest. Kasutusel on elektrooniline kauplemissüsteem Xetra, mida kasutatakse ka Viini börsil alates 1999, Iiri börsil alates 2000 ja Budapesti börsil alates 2003. Peamiselt Xetra kaudu avati Saksamaa turg välisinvestoritele ja 47% börsil osalejast on välismaised.
Time
Ajalugu
Kui Henry Luce 1967. aastal suri, siis oli tema aktsiate väärtuseks umbes 109 miljonit USA dollarit, mis tõid talle igal aastal dividendidena sisse 2,4 miljonit dollarit. Larsenite perekonna aktsiapaki väärtus oli kasvanud 80 miljoni dollarini. Larsen ise oli ettevõtte teenistuses 1979. aastani; tema viimane ametikoht firmas oli juhatuse aseesimees. Ta oli ka ainus töötaja kogu firma ajaloos, kelle puhul tehti erand nõudele 65-aastaselt pensionile minna.
Märtsis 1989 ühinesid meediaettevõtted Time Inc. ja Warner Communications, selle tulemusel loodi uus ettevõte Time Warner, mille koosseisu läks nüüd ka ajakiri Time. Senisest emafirmast Time Inc. sai TimeWarneri tütarettevõte.
2009. aastal teatas Time, et hakkab välja andma personaliseeritud ajakirja Mine, mis sisaldab vastavalt lugeja eelistustele materjali TimeWarneri grupi eri väljaannetest. Uus ajakiri võeti vastu küllaltki kriitiliselt, märkides, et tõeliselt personaalse lähenemise saavutamine ei õnnestu, kui väljaande teemade ring on nii lai.
Ajakirjal on olemas ka kõigi selle ajaloo kestel ilmunud artiklite veebiarhiiv. Varasemad artiklid on skaneeritud trükiväljaannetest, need on töödeldud tärgituvastamise tarkvaraga ja indekseeritud. Arhiiviartiklites on vigu, mis on tekkinud analoogvormingust digitaalvormingusse konverteerimisel.
Frankfurdi börs
Börsi tähtsaim indeks on DAX (Deutschen Aktienindex), mis koosneb Saksamaa 30 suurima börsiettevõtte aktsiatest. Selle indeksi muutumine iseloomustab kogu Saksamaa majanduse käekäiku.
Tänapäeval on börsi kogukäive 5,2 triljonit eurot aastas. Sellega on ta maailma suuruselt kolmas börs käibe poolest ja teine börs turukapitalisatsiooni poolest.
Ajalugu
Frankfurdi börsi alged pärinevad 9. sajandist, kui keiser Ludwig Sakslane andis välja vabastuskirja, millega lubas Frankfurdis pidada fikseerimata hindadega laatu. 16. sajandiks oli Frankfurt arenenud jõukaks ja asiseks linnaks, mille majandus põhines kaubandusel ja finantsteenustel. Tähtis koht linnas oli rahavahetajatel, sest Saksa-Rooma riigis puudus ühtne valuuta.
Time
Stiil
Algul oli Time'i artiklites kombeks kasutada pööratud sõnajärjega lauseid. Ajakirjanik ja kriitik Wolcott Gibbs parodeeris sellist stiili 1936. aastal ajakirjas The New Yorker.
Aktiivmudaprotsess
Aktiivmudaprotsess on aeroobne bioloogiline reovee puhastamise protsess, mille käigus kõrvaldatakse orgaaniline aine reoveest mikroorganismide abil, kes kasutavad lahustunud orgaanilisi aineid oma elutegevuses ning kellest moodustuv biomass setitatakse reoveest välja. pisi|730px|Aktiivmudaprotsess
Time
Stiil
Kuni 1970. aastate keskpaigani ilmus Time'is igal nädalal rubriik pealkirjaga "Listings", kus olid ära toodud parajasti jooksvate või äsja ilmunud oluliste filmide, teatrilavastuste, muusikalide, telesaadete ja kirjandusteoste lühikokkuvõtted ja/või arvustused. Rubriik sarnanes ajakirja The New Yorker analoogse rubriigiga "Current Events".
pisi|Time'i tunnuslik punane ääris. 6. jaanuaril 1930 ilmunud numbri kaanel on aasta inimene 1929, Ameerika Ühendriikide raadiovõrgu arendaja, ettevõtja [[Owen Young]]
Frankfurdi börs
Ajalugu
1585 asutati linnas börs, mis kehtestas ühtse tasu rahavahetuse eest. Järgmiste sajandite jooksul kasvas Frankfurdi börs üheks maailma suurimaist, jäädes alla üksnes Londoni ja Pariisi börsile.
1625 avaldati esimene ametlik kursitabel, mis sisaldas 12 kullasordi hinna sõltuvalt puhtusest. 1721 avaldati esimene ametlik valuutakursside tabel, mis sisaldas 18 valuuta vahetuskursi.
17. sajandi lõpus hakati börsil kauplema vekslite ja võlakirjadega, mis võimaldas ka eraisikutel investeerima hakata. 1808 asutati Frankfurdis kaubanduskoda, millest sai hiljem avalik-õiguslik institutsioon.
1874 kolis Frankfurdi börs uude hoonesse Börsi väljakul (Börsenplatze). Selle hoone arhitektid olid Heinrich Burnitz ja Oskar Sommer.
Esimese maailmasõja järgne hüperinflatsioon suurendas börside tähtsust. Raha polnud mõtet hoida, see kaotas väga kiiresti väärtust, seevastu väärtpaberid, eriti aktsiad, võimaldasid sääste säilitada.
Natsionaalsotsialistide võimu ajal oli börsi tegevus pärsitud. Valitsus ei näinud meeleldi, et kodanikud paigutavad oma sääste mujale kui sõjatööstuse heaks. 1944. aasta pommitamiste ajal töötas börs uue börsihoone keldris, märtsist septembrini 1945 oli suletud.
1949 nimetati Frankfurdi börs Saksamaa juhtivaks aktsiabörsiks. See tõi endaga suure hulga riigisiseseid ja rahvusvahelisi investeeringuid. Frankfurdi tähtsust suurendas Euroopa Keskpanga rajamine linna. 1956 hakati kauplema ka välismaiste aktsiatega.
Börsi tegevust korraldava ettevõtte nimi oli kuni 1993 Frankfurdi Väärtpaberibörs (Frankfurter Wertpapierbörse), sel aastal sai see ettevõte oma tänapäevase nime Deutsche Börse AG.
Aktiivmudaprotsess
Ajalugu
Esimesed katsed puhastada reovett õhku lisades pärinevad Euroopast 20. sajandi algusest. Aktiivmudaprotsessi areng sai aga alguse Anglo-Ameerikas. Massachusettsi Avaliku Tervise Osakonnas viidi 1912. aastal läbi katsed, mille käigus õhustati reovett ning separeeriti esimesed aktiivmudahelbed. Saadud aktiivmudahelbeid inokuleeriti värskes reovees. Katsetel osalenud inglased G. Flower, W. T. Lockett, Jones ja E. Ardern arendasid seda ideed edasi ja juba 1914. aastaks töötasid nad välja esimese aktiivmudaprotsessil baseeruva väljatõrjesüsteemi, mis paiknes Manchesteris. Sealt alates on insenerid, bioloogid, keemikud ja paljud teised teadlased arendanud edasi aerotankide ehitust, aeratsioonisüsteeme, protsessi konfiguratsiooni ja kõikvõimalikke lisasid, mis on vajalikud ka näiteks tööstusliku reovee puhastamiseks.
Laar (Saksamaa)
Laar on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Grafschaft Bentheimi kreisis. Kuulub Samtgemeinde Emlichheimi koosseisu.
Time
Stiil
Kujunduses on ajakirjale Time iseloomulik kaant ääristav punane raam, mis võeti esimest korda kasutusele 1927. aastal. Sellest ajast on äär olnud teist värvi vaid kolmel korral, näiteks 2001. aastal 11. septembri terrorirünnakutele järgnenud numbri ääris oli leina märgina musta värvi. Tegemist oli rünnakuteteemalise erinumbriga, järgmine tavanumber ilmus juba tavapärases punase raamiga kujunduses. 28. aprillil 2008 ilmunud numbril, mis käsitles keskkonnateemasid, oli roheline ääris. Viimati muudeti kujundust 19. septembril 2011, kui 11. septembri terrorirünnakute kümnenda aastapäeva puhul ilmus Time'i number ääristatuna hõbehalli raamiga.
Laar (Saksamaa)
Valla nimi tuleb vanahollandi keelest, kus see tähendab välu metsas.
Valla pindala on 51,01 km². 31. detsembril 2015 elas seal 2168 inimest.
Asend
Laar asub Nordhornist loodes Saksa-Hollandi piiril. See kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Emlichheim. Vechte voolab läbi valla.
Osad
Laari vald koosneb kuuest osavallast (Ortsteile): Agterhorn, Echteler, Eschebrügge, Heesterkante, Laar ja Vorwald.
Time
Stiil
Aastal 2007 tehti ajakirja kujunduses suuremaid muudatusi. Muu hulgas muudeti punane raam kaanel kitsamaks, et mahutada sinna olemuslugude teemad; suurendati veergude pealkirju, vähendati olemuslugude arvu, suurendati tühja pinda artiklite ümber ja lisati arvamuslugudele autorite fotod. Need muudatused on pälvinud nii positiivset kui ka negatiivset kriitikat.
Aasta inimene
Kõige enam on Time läbi ajaloo tuntust kogunud "aasta inimese" (praegu "Person of the Year", varem "Man of the Year") valimisega. Üks kord aastas ilmub ajakirjas kaanelugu, millega tunnustatakse inimest või inimesi, kes on viimase 12 kuu kestel kõige enam maailma uudiseid mõjutanud ja neis figureerinud. See isik või isikud võivad olla aasta kulgu mõjutanud nii heas kui halvas mõttes. Seetõttu ei tohiks Time'i aasta inimese tiitlit käsitleda alati aunimetusena. Nii on minevikus aasta inimeseks valitud selliseid tegelasi nagu Adolf Hitler ja Jossif Stalin.
2006. aastal sai Time'i aasta inimeseks "You" ("sina/teie") – sellega sooviti tunnustada miljoneid inimesi, kes panustavad anonüümselt mitmesuguste veebikeskkondade, sealhulgas ka Vikipeedia täiendamisse ja loomisse ning tegelevad vabavara arendamisega. See samm kutsus esile vastandlikke reaktsioone. Ühed pidasid valikut loovaks, teised oleksid soovinud näha aasta inimesena konkreetset isikut. Tegevtoimetaja Stengel märkis, et kui see oli viga, siis seda ei ole kavas korrata.
2008. aastal sai aasta inimeseks Barack Obama, tema kannul pürgis samal aastal sellele tiitlile Sarah Palin. Obamast sai 12. Ameerika Ühendriikide president (kaasa arvatud valitud, kuid veel ametisse vannutamata presidendid), kes on selle au osaliseks saanud. Selle tiitli on pälvinud kõik presidendid alates Franklin Delano Rooseveltist, välja arvatud Gerald Ford.
Time 100
Alates 2004. aastast on Time koostanud ja avaldanud viimase aasta 100 kõige mõjukama inimese nimekirja. Esimest korda ilmus selline nimekiri 1999. aastal, mil oli tegemist 20. sajandi 100 mõjukaima inimesega, kuid viis aastat hiljem otsustati hakata mõjukaimate inimeste nimestikku koostama ja avaldama aastakaupa. Time 100 sisaldava väljaande kaanel on valikuliselt kujutatud nimestikus esinevaid inimesi ja suurema osa sellest numbrist moodustavad neid inimesi tutvustavad 100 lühiartiklit. Kui mõnes kategoorias on viimane koht läinud jagamisele, siis on nimestikku sattunud ka üle 100 inimese.
Lisaks avaldati 2005. aastal ka "100 parimat romaani läbi aegade" ja "100 parimat filmi läbi aegade", 2007. aastal aga "100 parimat televisioonisaadet läbi aegade".
Lasteajakiri
Time'i juurde kuulub ka noorte ajakirjanike koostatav lasteajakiri Time for Kids, mida levitatakse peamiselt koolide kaudu. Selles sisaldub valik Ameerika Ühendriikide uudiseid, iganädalane koomiks ja valik artikleid popkultuuri teemadel. Igal kooliaasta lõpus ilmub keskkonnateemaline erinumber. Mahult on Time for Kids väike ega ületa tavaliselt 10 lehekülje piiri.
Pea- ja tegevtoimetajad
Aastatel 1923–1953 kandis Time'i peatoimetaja lihtsalt toimetaja (Editor) ametinimetust, edaspidi on ametinimetuseks olnud peatoimetaja (Editor in Chief). Peatoimetajale allusid kõik ettevõtte Time Inc. väljaanded ja seetõttu ei vastutanud ta alates 1953. aastast otseselt ajakirja Time sisu eest.
1943. aastal loodi selle ametikoha kõrvale tegevtoimetaja (Managing Editor) ametikoht, kellel lasus otsene vastutus ajakirja Time sisu eest. Ka Time'i juhtkirja kirjutas tegevtoimetaja, mitte peatoimetaja.
Aktiivmudaprotsess
Aktiivmudapuhasti sissetöötamine
Kõige õigem oleks aktiivmudapuhasti käiku lasta ja sisse töötada soojal ajal, kui reovee temperatuur on vähemalt 17–18 °C. Kasulik on vedada puhastisse värsket aktiivmuda mõnest samalaadset reovett puhastavast seadmest. Puhastusrežiimi võib lugeda väljakujunenuks, kui õhustuskambri aktiivmudasisaldus on tõusnud 2 grammini (kuivainet) liitris ning setitist välja voolav vesi on selge, haisuta ja püsivalt madala BHT7 väärtusega. Korralik aktiivmuda kujuneb normaalsetes oludes tavaliselt ühe kuni kahe kuuga.
Time
Pea- ja tegevtoimetajad
Seoses ettevõtte restruktureerimisega taasühendati 2013. aastal ettevõtte väljaannete peatoimetaja ja ajakirja Time tegevtoimetaja ametikoht.
Aktiivmudaprotsess
Aktiivmudasegu hapnikusisaldus
Hapnikusisaldus aktiivmudasegus on aktiivmudapuhasti kõige olulisem näitaja: soodne on 2–4 mg/l ning alla 0,7 mg/l ei tohi see langeda. Aktiivmudapuhastus saab normaalselt kulgeda ainult aeroobses keskkonnas ehk siis, kui kogu õhustuskambris on piisavalt lahustunud hapnikku ja õhustus on pidev. Ülemäärane hapnik aktiivmuda ei riku. Suvel, kui reovee temperatuur tõuseb üle 20 °C, bakterite elutegevus intensiivistub ja hapnikutarve suureneb, hapniku lahustuvus vees aga väheneb. Siis on õhustust vaja intensiivistada. Kui õhuhapniku andmine õhustuskambrisse katkeb enam kui 3–6 tunniks, võib aktiivmuda hävida ning puhasti pikemaks ajaks rivist välja langeda. Pärast õhustuse jätkamist kulub töövõimelise aktiivmuda taastamiseks päevi kuni nädalaid, seetõttu peab õhustuse võimalikult kiiresti taastama.
Hapniku erikulu
Hapniku erikulu on puhastisse antava hapnikuhulga ja reostuskoormuse suhe. See oleneb valitud puhastusrežiimist ning võib olla 1,2–2,3 kg O2/kg BHT7. Normaalkuupmeeter õhku sisaldab 280 g hapnikku. Kuivõrd hapniku lahustumise kasutegur on olenevalt õhustist vaid 3–10%, on 1 kg hapniku lisamiseks vaja viia vette 35–120 m3 õhku.
pisi|400px|30 minuti settivuskatse: proovid A ja B näitavad, et aktiivmuda on hea, aga A korral on vaja mudatagastust vähendada ja osa mudast kõrvaldada; C puhul on tegemist pundunud mudaga
Aktiivmudasisaldus
Aktiivmudasisaldust väljendatakse aktiivmuda kuivaine hulga (KA) kaudu ühes liitris õhustuskambri aktiivmudasegus. Mudasisaldus oleneb puhastustehnoloogiast ning on keskmiselt 3–6 g/l. Aktiivmudaprotsessi jooksval hindamisel määratakse mudasisaldus mahuliselt (V30), mõõtes aktiivmuda hulka mensuuris pärast õhustuskambrist võetud proovi 30-minutist settimist. Keskmiselt V30=200–700 ml/l.
Mudaindeks
Mudaindeks (i.k. "sludge volume index" ehk SVI) on 30 minutit settinud 1 g kuivainet sisaldava aktiivmuda ruumala milliliitrites. Mudaindeks iseloomustab aktiivmuda settivust järelsetitis ja järelikult seda, kui selge vesi puhastist välja voolab. Mida väiksem on mudaindeks, seda parem on muda kvaliteet.
SVI – mudaindeks (ml/g), V30 – 30 minutit settinud aktiivmuda ruumala (ml/l), HA – heljum ehk proovis sisalduvate tahkete osakeste mass proovi mahuhulga kohta (mg/l).
Eri andmetel loetakse heaks SVI väärtuseks 50–150 ml/g. Tõsisemaid probleeme aktiivmudapuhastuses on muda pundumine, mille tunnuseks on suur mudaindeks (SVI > 150). Pundunud muda on hõre, settib halvasti ja kandub setitist välja.
Mahukoormus
Mahukoormus (Iv) on reostuskoormus õhustuskambri mahuühiku kohta ööpäevas.
Saaremaa asehaldur
Saaremaa asehaldur (taani keeles Statholder på Øsel, saksa keeles Statthalter auf Oesel, ka Statthalter von Oesel) oli Taani kuninga asevalitseja Saaremaal aastatel 1560−1645. Asehaldur oli Saaremaal ka Venemaa võimuperioodil aastatel 1768−1783, kuid tema pädevus oli piiratud ja ta allus Riia kindralkubernerile.
Pélla piirkonnaüksus
Pélla piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Πέλλας) on Kreeka piirkonnaüksus Kesk-Makedoonia piirkonna loodeosas.
Aktiivmudaprotsess
Mahukoormus
Iv – mahukoormus (g BHT7/(m3*ööp), Q – sissevoolava reovee hulk (m3/ööp), La – sissevoolava reovee BHT7 (mg/l) ja V – aerotanki ja/või kogu bioloogilise reaktori ruumala (m3).
Pélla piirkonnaüksus
Haldusjaotus
Pélla piirkonnaüksus jaguneb 4 vallaks. Need on:
pisi|150px|left|Pélla piirkonnaüksuse vallad
Saaremaa asehaldur
Taani aeg
Saare-Lääne piiskop Johannes V von Münchhausen müüs oma piiskopkonna 1559. aastal Taani kuningale Frederik II-le. Viimane loovutas selle 1560. aasta 15. aprillil oma nooremale vennale hertsog Magnusele, kes valiti sama aasta mais piiskopiks. Haldusvõimu teostamiseks nimetati saarel ametisse asehaldur, kelleks sai Dietrich von Behr. 1572. aasta 9. mail allutati Saaremaa otseselt Taani kuningavõimule. Kuninglik asehaldur oli ametis kuni 1645. aastani, mil Saaremaa liidendati Brömsebro rahu alusel Rootsiga ja provintsi haldamiseks nimetas uus võim ametisse kuberneri. Viimane Taani-aegne asehaldur oli Taani kuninga Christian IV väimees kindralmajor Ebbe Ulfeldt (1616−1682).
Aktiivmudaprotsess
Mudakoormus
Mudakoormus (i.k. "food to microorganisms" ehk F/M) on õhustuskambrisse juhitava reovee ööpäevase reostuskoormuse jagatis aerotankis oleva aktiivmuda kuivaine hulgaga. Igale aktiivmudaprotsessile on iseloomulik mingi F/M vahemik, milles protsess toimib kõige efektiivsemalt. Samas F/M väärtused võivad varieeruda aasta jooksul, sõltuvalt temperatuurist, tööstuslike heidete hulgast jne. Tavaliselt on F/M kõrgem suvel ja madalam talvel. Mudakoormus on väikepuhastites 0,05–1 g BHT7/(g KA*ööp) ja suure koormusega puhastites kuni 2 g BHT7/(g KA*ööp).
Saaremaa asehaldur
Taani aeg
Taani võimuperioodil oli Saaremaal asehaldureid kokku 15. Kui alguses nimetati ametisse mitmeid kohalikku päritolu aadlikke, siis alates XVI sajandi lõpust teenisid asehalduritena taanlased.
Vene aeg
Saaremaa asehalduri ametikoht seati sisse 1768. aastal maapealiku institutsiooni asemele, mis oli kaotatud 1765. aastal. Asehaldur oli Saaremaa provintsiaalkantselei ülem. Ta allutati küll Riia kindralkubernerile, kuid tema volitused oli mõnevõrra suuremad kui näiteks Tartu asehalduril. Keisrinna Katariina II kinnitas 7. juunil (vkj) 1774 asehalduri tegevusjuhendi, mille kohaselt kuulusid tema pädevusse kuus valdkonda:
Asehalduskorralduse kehtestamisel 1783. aastal liideti Saaremaa üheksanda kreisina Riia kubermanguga ja selle halduslik eriseisund kaotati.
Aktiivmudaprotsess
Mudavanus
Mudavanus (i.k. "sludge age" ehk SA) on ajahulk päevades, mille kestel hõljuvained (bakterid) viibivad aerotankis. Terminit kasutatakse märkimaks intervalli, mille kestel moodustub mudahelves ning see lõpuks eemaldatakse aktiivmudaprotsessist liigmuda eemaldamise käigus. Mudavanus võib varieeruda 3–15 päevani, kestvusõhutuse korral kuni 30 päevani.
SA – muda vanus (ööp), HAaerotank – aerotankis oleva hõljuvaine kontsentratsioon (mg/l), Vaerotank – aerotanki ruumala (m3), HAliigmuda – liigmudas oleva hõljuvaine kontsentratsioon (mg/l), Qliigmuda – reaktorist ärajuhitava liigmuda hulk (m3/ööp),
Mudakäitlus
Lihtsaim võimalus mudasettest vabanemiseks on vedada vedel töötlemata sete otse põllule. Seda tohib teha haljastamise või rekultiveerimise eesmärgil, ent mitte põldude väetamiseks. Laotatud toorsete tuleb kahe ööpäeva jooksul sisse künda või mullaga katta. Kui reoveepuhasti annab tarbijale aasta jooksul üle 2 tonni töötlemata setet, peab tal olema jäätmeluba.
Livingstoni maakond (New York)
Livingstoni maakond (Livingston County) on maakond USA-s New Yorgi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Geneseo.
Maakonna pindala on 1658 km². Veepindala on 21 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 65 393. Aastal 2000 oli elanike arv 64 328.
Ajalugu
Livingstoni maakond moodustati 23. veebruaril 1821 Genesee ja Ontario maakonna osadest. Maakond sai nime USA poliitiku Robert R. Livingstoni järgi.
Tartu JK Tammeka III
Tartu JK Tammeka III (varem Tartu JK Tammeka U19) on Eesti jalgpalliklubi Tartu JK Tammeka duubli Tartu JK Tammeka U21 duubel, mis osaleb EMV-tel III liigas Lõuna piirkonnas.
Soontesooned
pisi|Arteri seina ehitus. Soontesooned (vasa vasorum) on väikesed veresooned, mis varustavad suurte veenide ja arterite seinu toitainete ja hapnikuga ning eemaldavad jääkaineid. Soontesooned on näiteks õõnesveenil, kõhuaordil ja rinnaaordil.
Soontesooned on väikesed arterid, mis sisenevad veresoonte seina kas kõhuõõnepoolselt pinnalt (vasa vasorum externa) või luminaalsetelt pindadelt (vasa vasorum interna) või saavad alguse veresoone enda seinast (vasa vasorae venae). Nende arteriaalne ehitus on tingitud suurte arterite seinas esinevast rõhust, mis avaldab survet ka soontesoontele.
Apteeker Melchior ja timuka tütar
"Apteeker Melchior ja timuka tütar" on Indrek Hargla 2011. aastal ilmunud ajalooline kriminaalromaan, mis on apteeker Melchior Wakenstede lugude sarja kolmas raamat. Kordustrükk ilmus 2021. aastal.
Romaan pärjati 2012. aastal Eduard Vilde nimelise kirjandusauhinnaga.
Teose põhjal on valminud film "Apteeker Melchior. Timuka tütar".
Łosvida järv
Łosvida järv ehk Losvida järv (valgevene keeles Возера Лосвіда, vene keeles Лосвидо (Losvido)) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Haradoki rajoonis. Järv asub merepinnast 164 meetri kõrgusel, selle valgla on 107 km².
Kaldajoone pikkus on 25,6 kilomeetrit. Kallaste kõrgus on 1,5 meetrit, kohati on need murrutatud, kohati liivased, kohati aga soostunud.
Aleksei Petrovitš
pisi|Aleksei Petrovitš. Portree autor [[Johann Gottfried Tannauer]] Aleksei Petrovitš (vene Алексе́й Петро́вич; 28. veebruar (vkj 18. veebruar) 1690 Preobraženskoje – 7. juuli (vkj 26. juuni) 1718 Peterburi) oli Moskva tsaaririigi troonipärija, keiser Peeter I ja tema esimese abikaasa Jevdokija Lopuhhina poeg.
Łosvida järv
Madalaveelise ala laius on 5–250 meetrit. Järve madalama osa põhi on liivane või kaetud liivsaviga, seal esineb rändrahne. Sügavamas osas katab põhja sapropeel. Järve vesi on kihistunud.
Vee läbipaistvus on 2–5,2 meetrit. Łosvida järv on mesotroofne järv. Järves kasvab mitmeid Valgevenes haruldasi taimi, näiteks järv-lahnarohi ja meri-näkirohi.
Kaladest elavad järves haug, ahven, angerjas, koha, latikas, luts, säinas, roosärg, rääbis ja viidikas. Järve kaldad on tähtis puhkepiirkond, seal asuvad mitu pioneerilaagrit, puhkebaas ja paadilaenutus.
Aleksei Petrovitš
Tema abikaasa oli Braunschweig-Wolfenbütteli vürstkonna printsess Charlotte Christine, kes suri 1715. aastal sünnitusel tekkinud tüsistustesse. Nende poeg sai hiljem keisriks Peeter II nime all.
Noarootsi raamatukogu
Noarootsi raamatukogu on raamatukogu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Pürksi külas.
Raamatukogu juhataja on Serli Heeringas.
Maksim Podholjuzin
Maksim Podholjuzin (sündinud 13. novembril 1992 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Eesti klubis Tallinna FC Levadia.
Levadia
Podholjuzin tegi oma Levadia debüüdi 2009. Oma esimese Meistriliiga tiitli Levadiaga võitis ta 2013
5. detsembril 2014 määras Eesti Jalgpalli Liit Podholjuzinile 2-aastase mängukeelu mängutulemustega manipuleerimise eest. 7. detsembril 2015 otsustas Eesti Jalgpalli Liidu distsiplinaarkomisjon muuta Podholjuzini karistust ning määrata uueks karistuseks katseaja kuni 8. detsembrini 2017.
Koondisekarjäär
Oma ainsa mängu koondises tegi Podholjuzin 5. märtsil 2014 sõpruskohtumises Gibraltari vastu.
Klubi
''Uuendatud seisuga 22. november 2017''
Seksuaalse sättumuse bioloogiline alus
See artikkel tutvustab seksuaalse sättumuse kujunemise võimalikke bioloogilisi põhjuseid ja selle alast uurimistööd.
Bioloogia ja seksuaalse sättumuse vaheline seos on teaduses jätkuvaks uurimisaineks. Siiani ei ole suudetud kindlaks teha tegurit, mis üksinda määraks inimese seksuaalse sättumuse. Teadlased ei tea, mis täpselt põhjustab inimese seksuaalset sättumust. Uuringud osutavad lahknevatele ja sageli üksteisega vastuolus olevatele põhjustele. Teadlased oletavad, et seksuaalse sättumuse määrab geneetiliste, hormonaalsete ja sotsiaalsete tegurite kombinatsioon. Erinevalt seksuaalse sättumuse identiteedist ei pea teadlased seksuaalset sättumust valikuks.
Kaksikute uuringud
Mitmed kaksikute uuringud on üritanud võrrelda geneetika ja keskkonna olulisust seksuaalse sättumuse määramisel. Ühemunakaksikud (ÜM) on geneetiliselt identsed, kahemunakaksikud (KM) sarnanevad geneetilise materjali poolest harilike õdede-vendadega.
1991. aastal viisid Bailey ja Pillard läbi kaksikute uuringu, milles osales 59 paari meessoost kaksikuid. Kaksikute leidmiseks kasutati "homofiiliseid väljaandeid". Uurijad leidsid, et 52% küsitletud ÜM-kaksikute ja 22% KM-kaksikute homoseksuaalsus ühildus. 1993. aastal Whitami tehtud uuringus osales 61 paari kaksikuid ja kolmikuid, kellest enamik oli meessoost. Teadlased leidsid, et 66% ÜM-kaksikute ja 30% KM-kaksikute homoseksuaalsus ühildus. 2000. aastal viisid Bailey, Dunne ja Martin läbi uuringu, milles osales 4901 kaksikut. Kaksikute leidmiseks kasutati Austraalia Kaksikute Registrit. Vähem kui pooled kaksikute paaridest teatasid mitteheteroseksuaalse seksuaalse sättumuse ühildumisest: 20% meessoost ÜM-kaksikute ja 24% naissoost ÜM-kaksikute mitteheteroseksuaalsus ühildus. Ka teised uurimisgrupid toetavad meeste ja naiste seksuaalse sättumuse kujunemisel bioloogilisi tegureid.
Bearman ja Brückner kritiseerisid varasemaid uuringuid, kuna neis on kasutatud uurijate poolt väikeseid, valitud ja mitteesinduslikke valimeid. 2002. aastal uurisid nad 289 paari ÜM-kaksikuid ja 495 paari KM-kaksikuid. Nad leidsid, et vaid 7,7% meessoost ÜM-kaksikute ja 5,3% naissoost ÜM-kaksikute samasooline külgetõmme ühildus. Uurijate järgi leitud muster "ei viita sellele, et geneetiline mõju oleks sotsiaalsest kontekstist sõltumatu."
2010. aastal uuriti Rootsis kõiki täiskasvanud kaksikuid. Seda selleks, et vältida võimaliku valimi kallutust, kui kasutatakse vabatahtlike. Nimelt võivad homoseksuaalsed kaksikud suurema tõenäosusega sellistes uuringutes osaleda. Kokku osales uuringus üle 7600 täiskasvanud kaksiku. Uurijad seletasid samasoolist käitumist nii pärilike faktorite kui ka indiviidile eriomaste keskkonna allikaktega (näiteks sünnieelne keskkond, kogemused haiguste ja traumaga, eakaaslaste rühmad ning seksuaalne kogemus). Jagatud keskkonnategurid nagu perekonna keskkond ja sotsiaalsed suhtumised omasid väiksemat, aga olulist mõju. Statistiliselt ei olnud naiste poolt näidatud pärilikkuse tegurite mõjud olulised. Mehed aga ei näidanud, et jagatud keskkonnategurid oleksid avaldanud mingisugust mõju.
Kriitika
Kaksikute uuringuid on arvukalt kritiseeritud. Muuhulgas on neile ette heidetud erapooliku valimi kasutamist, kuna suurema tõenäosusega pakuvad end vabatahtlikuks homoseksuaalsed kaksikud, kellel on homoseksuaalsed õed või vennad. Arvestades aga, et nii paljudel identsete kaksikute paaridel on erinevusi seksuaalsuses, võib järeldada, et seksuaalse sättumuse kujunemist ei saa omistada vaid geneetilistele mõjudele.
Teiseks probleemiks on hilised avastused, et isegi ÜM-kaksikud võivad olla erinevad. On olemas mehhanismid, mis võivad seletada ÜM-kaksikute teineteisega kokkusobimatut homoseksuaalsust. 2001. aastal kirjeldasid Gringas ja Chen mitmeid mehhanisme, mis võib viia ÜM-kaksikute vahelise erinevuseni. Siinkohal on olulisemad chorionicity ja amniocity. Dichorionic-kaksikutel võib olla teineteisest erinev hormonaalne keskkond, kuna nad saavad ema poolt verd läbi teineteisest lahus oleva platsenta. See võib endaga kaasa tuua erinevuse aju maskuliseerumise tasemes. Monoamniotic-kaksikud jagavad hormonaalset keskkonda. Samas võivad nad kannatada 'kaksikult-kaksikule vereülekande sündroomi', kus üks kaksikutest on "verest suhteliselt täis ja teine verest tühjaks jooksnud."
Kromosoomide aheldatuse uuringud
Kromosoomide aheldatuse uuringud on osutanud arvukatele geneetilistele teguritele genoomis, mis aitavad kaasa seksuaalse sättumuse kujunemisele. 1993. aastal avaldasid Hamer jt kromosoomide aheldatuse uuringu tulemuse. Nad uurisid 114 homoseksuaalset meest ja nende perekondi. Teadlased leidsid, et uuritud homoseksuaalsetel meestel oli emapoolses perekonnas rohkem homoseksuaalseid onusid ja nõbusid kui isapoolses suguvõsas. Järgnevalt uuriti 40 paari homoseksuaalsete vendade X-kromosoomi aheldust, kelle emapoolses suguvõsas oli seda seost näha. Seda selleks, et leida nende seas võimalikke sarnaseid alleele. 35 paaril vendadest leiti sarnaseid alleele regioonis Xq28. Sarnasus oli oodatust suurel 50%-l vendadest. Meedias ristiti see ümber "geigeeniks", mis tekitas erinevates osapooltes märkimisväärse vastuseisu.
1995. aastal kordasid Hu jt varasemaid katseid ning puhastasid nendes olevaid leide. Uuringu järgi jagasid uues küllastunud valimis 67% homoseksuaalsetest vendadest X-kromosoomi markerit regioonis Xq28. 1998. aastal avaldasid Sanders jt sarnase uuringu 1993. aastal avaldatuga. Nende poolt uuritud vendadel oli 13% emapoolseid onusid homoseksuaalsed. Isapoolses suguvõsas oli sama näitaja 6%. 1999. aastal avaldatud Rice'i jt uuring ei suutnud 1993. aastal avaldatud katse kordamisel saada Xq28 regioonis varem saadud tulemusi. Kaks uuringut 1999. ja 2000. aastast ei suutnud aga leida homoseksuaalsete meeste emapoolsete sugulaste seas homoseksuaalsete sugulaste ülekaalu. Olemasolevate aheldatuse andmete metaanalüüs osutab regiooni Xq28 teatavale olulisusele seksuaalse sättumuse kujunemisel. Samas ka sellele, et lisaks Xq28 regioonile peab seksuaalse sättumuse ainult pärilikkusega sidumisel olema kohal ka teised geenid.
2005. aastal viisid Mustanski jt läbi terve genoomi skaneerimise. Varasemad uuringud olid keskendunud vaid X-kromosoomi skaneerimisele. Kokku skaneeriti 456 inimese genoomi 146 perekonnast, kus peres oli kaks või enam homoseksuaalset venda. Valimis osalejad jagunesid kaheks. Pooled perekondadest olid varem osalenud Hameri jt või Hu jt uuringus, pooled olid uued inimesed. Kasutades senisest suuremat valimit ja terve genoomi skaneerimist leidis uuring Hamerist jt mõnevõrrra väiksema seose aheldatusel regioonis Xq28. Samas leidsid nad teisi markereid, mis võivad olla seksuaalse sättumuse kujunemisel olulised. Markerid regioonis 7q36 jäid napilt statistilise olulise piiridest välja, regioonid 8p12 ja 10q26 sisaldavad mitmeid kandidaatgeene, mis võivad näidata seost sünnieelsete hormoonide ja seksuaalse sättumuse vahel.
2012. aastal avaldati esimene ulatuslik geneetilise aheldatuse uuring, mis uuris meeste seksuaalset sättumust. Uuringus osales 409 paari homoseksuaalseid vendi, kellel uuriti üle 300 000 üksiku nukleotiidi polümorfismi markeri. Leitud andmed peegeldavad jõuliselt Hameri 1993. aastal avaldatud regiooni Xq28 leide. Leiti ka statistiliselt oluline seos kromosoomi kaheksa peritsentromeerses regioonis. Autorid osutasid, et "meie leidude sidumine varasema uurimistööga vihjab, et igas väljatoodud regioonis esinev geneetiline muutus mängib olulist rolli meeste seksuaalse sättumuse kujunemisel." Naiste seksuaalne sättumus ei paista olevat seotud regiooniga Xq28. Samas paistab see olevat mõõdukalt pärilik.
Lisaks sugukromosoomidele on oletatud, et seksuaalse sättumuse kujunemisel võivad rolli mängida ka autosoomid. 2008. aastal avaldasid Ellis jt enam kui 7000 vabatahtliku osalejaga tehtud uuringu. Teadlased leidsid statistiliselt olulise erinevuse A-veregrupi esinemissageduses homoseksuaalsete ja heteroseksuaalsete inimeste seas. Homoseksuaalsete meeste ja naiste seas leiti võrreldes heteroseksuaalste inimestega "ebatavaliselt kõrget" Rh-negatiivset verd. Veregrupp ja reesusfaktor on mõlemad pärilikud tunnused, mida kontrollivad vastavalt üheksas ja esimene kromosoom. Seetõttu viitab uuring võimalikule seosele autosoomide ja homoseksuaalsuse vahel.
Teadlased on intervjuudes meediale selgitanud, et tõendid geneetiliste mõjude olemasolust ei tuleks võrdsustada geneetilise determinismiga. Dean Hameri ja Michael Bailey järgi on geneetilised aspektid vaid osa arvutaktest teguritest, mis mõjutavad seksuaalse sättumuse kujunemist.
Epigeneetilised uuringud
Epigeneetika uurib organismide geeniekspressiooni või raku fenotüübi pärilikke muutusi, mis on põhjustatud mehhanismidest, mis ei ole otseselt seotud DNA nukleotiidjärjestusega. Teadlased uurivad keemilisi reaktsioone, mis lülitavad osa genoomist organismi elutsüklis strateegilistel aegadel ja kohtadel sisse või välja. Epigeneetilised uuringud ei viita ühele vaid mitmetele võimalikule algpõhjustele. Seetõttu peab epigeneetilisi teooriaid tõlgendama mitmete põhjuste koostoimena.
Ühemunakaksikud (ÜM) omavad identset DNA-d. Siit tulenevalt võiks arvata, et kõik identsed kaksikud on kas heteroseksuaalsed või homoseksuaalsed. Uuringud on aga näidanud, et asi ei ole nii. See jätab lünga seksuaalse sättumuse kujunemise geneetilistes teooriates. Epigeneetikute arvates ei ole näiteks homoseksuaalsuse põhjuseks nii nimetatud "gei geen", vaid epigeneetilised muutused, mis reguleerivad seda, kuidas geene väljendatakse. ÜM-kaksikute seas, kus üks kaksikutest on homoseksuaalne, on 20% tõenäosusega ka teine kaksik homoseksuaalne. See annab alust arvata, et ehkki ÜM-kaksikud jagavad sama DNA-d, peitub seksuaalse sättumuse põhjus millesgi muus kui ainult geenides. Epigeneetilised muutused võimaldavad teatud geene sisse ja välja lülitada. See omakorda mõjutab seda, kuidas rakud vastavad näiteks androgeenile, mis on olulise tähtsusega seksuaalses arengus.
Sünni järjekord
1997. aastal teatasid Blanchard ja Klassen, et iga järgnev vanem vend tõstab 33% tõenäosust, et mees on homoseksuaalne. See on "üks kõige kindlamad epidemioloogilisi muutujaid, mida on kunagi seksuaalse sättumuse uuringutes leitud." Seaduspära seletamiseks on pakutud välja ema immuunsüsteemi hüpotees. Hüpoteesi järgi kutsuvad meessoost looted ema immuunsüsteemis esile reaktsiooni, mis muutub iga järgneva meessoost lootega järjest tugevamaks. Hüpoteesi järgi algab reaktsioon kas sünnitusel või siis, kui raseduse ajal sisenevad loote rakud ema kehasse. Loode toodab H-Y antigeenne, mis on arvatavasti seotud selgroogsetel loomadel soo lahknemisega. Kuna loote ema on naine, siis ei tunne tema immuunsüsteem neid Y-kromosoomiga seotud valke. Seetõttu hakkab ema organism tootma antikehasid, mis suunduvad läbi platsentabarjääri loote kehasse. Edasi liiguvad antikehad areneva loote ajju, kus nad muudavad seksuaalse sättumusega seotud soolist dimorfsust. Sellega tõstava nad tõenäosust, et poeg tunneb suuremat külgetõmmet meeste kui naiste poole. Seejärel ründavad ema H-Y antikehead loote H-Y antigeenne. See vähendab H-Y antigeenide võimekust osaleda aju maskuliseerimisel.
Ema immuunsüsteemi hüpoteesi on kritiseeritud kuna võrreldes homoseksuaalsuse esinemisega on seda tüüpi immuunrünnaku esinemise sagedus haruldane.
Naiste viljakuse uuringud
2004. aastal avaldasid Camperio-Ciani jt uuringu, kus nad võrdlesid 98 homoseksuaalse ja 100 heteroseksuaalse mehe sugulasi. Uuringus osales kokku 4600 vabatahtlikku. Teadlased leidsid, et homoseksuaalsete meeste naissoost sugulastel kaldus olema rohkem järeltulijaid kui heteroseksuaalsete meeste naissoost sugulastel. Samuti seda, et homoseksuaalsete meeste naissoost sugulastel kaldus olema ema poolt rohkem sugulasi kui isa poolt. Uurijad osutasid, et X-kromosoomi kaudu pärandatakse geneetilist materjali, mis üheaegselt suurendab ema viljakust ja tema meessoost järeltulijate homoseksuaalsuse kujunemist. Avastatud seaduspära seletaks umbes 20% kõikidest teadlaste poolt uuritud juhtumitest. See näitab seda, et tegemist on seksuaalse sättumuse kujunemisel väga olulise teguriga. Samas aga ei ole tegemist ainsa teguriga, mis määrab seksuaalse sättumuse kujunemist.
Feromoonide uuringud
2005. aastal avaldasid Saciv jt uuringu, mis viitas sellele, et homoseksuaalsed ja heteroseksuaalsed mehed reageerivad erinevalt kahele lõhnale, mida seostatakse seksuaalse erutusega. Heteroseksuaalsed naised ja homoseksuaalsed mehed reageerisid sarnaselt meeste higist eraldatud testosterooni lõhnaga: mõlemal grupil aktiveerus kokkupuutel lõhnaga piirkond hüpotalamuses. Heteroseksuaalsete meeste hüpotalamus aktiveerus kokkupuutel naise uriinis leiduva östrogeeni meenutava ühendiga. Teadlased järeldasid, et nii samasooline kui ka vastassooline külgetõmme toimub sarnasel bioloogilisel tasemel.
Aju struktuuri uuringud
Teadlased on leidnud mitmeid aju piirkondi, mis on sooliselt dimorfsed. See tähendab, et need piirkonnad erinevad naistel ja meestel. Lisaks on teatatud aju struktuuri erinevustest, mis vastavad inimeste seksuaalsele sättumusele.
1990. aastal avaldasid Swaab ja Hofman uuringu, milles nad võrdlesid homoseksuaalsete ja heteroseksuaalsete meeste hüpotalamuses olevat piirkonda nucleus suprachiasmaticus. Mõõtmise tulemused näitasid, et homoseksuaalsetel ja heteroseksuaalsetel meestel olid piirkonnad erineva suurusega.
1992. aastal teatasid Allen ja Gorski seksuaalse sättumusega seotud erinevusest valgeaine piirkonnas commissura anterior. Mitmed hilisemad uurimused on selle tulemuse ümber lükanud. Ühe uuringu järgi põhjustas leitud variatsiooni üksik võõrväärtus.