cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marsiorkester
Pärast Ameerika kodusõja lõppu 1865. aastal lõpetasid paljud marsiorkestrid tegevuse ja pillid müüdi odavalt maha, ostjateks enamasti orjusest vabastatud mustanahalised. Endised orjad moodustasid väikesi orkestreid ja ansambleid ning nende esituses võis kuulda vabu tõlgitsusi euroopalikest marsilugudest. Džässilike nüanssidena lisandusid sünkopeeritud rütmid ja kuulmise järgi mängitud variatsioonid-improvisatsioonid tuntud marsimuusika teemadel.
Marsiorkestri peamiseks muusikainstrumendiks oli trompet, mis oli ka džässmuusikas selle algusaegadel üks populaarsemaid instrumente.
Thomas Newcomen
frame|right|Thomas Newcomeni aurumootori animatsioon – Aur on roosa, vesi sinine – Õhuklapid on rohelised (kui avatud) ja punased (kui suletud) Thomas Newcomen (sündinud enne 24. veebruari 1664 – 5. august 1729) oli Briti tööriistameister ja leiutaja, kes ehitas 18. sajandi algul Thomas Savery algelise aurumasina eeskujul esimese tööstuslikult kasuliku aurumasina. Newcomen võttis auru kondenseerimiseks Savery masina välise vesijahutuse asemel kasutusele vee sissepritsimise ja ühendas jõumasina kolbpumbaga. Sellised masinad leidsid rakendust vee välja pumpamisel kaevandustest.
St. Petersburg
pisi|St. Petersburgi panoraam St. Petersburg (lühendita kuju Saint Petersburg) on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis Pinellase maakonnas.
St. Petersburg asub Florida poolsaare läänerannikul, Tampa lahe ääres. Linn asutati 1888. aastal. Asula sai nime Peterburi järgi, kus üks linna asutajatest Peter Demens (Pjotr Dementjev) oli veetnud osa oma nooruspõlvest.
St. Petersburg kuulub koos Tampa ja Clearwateriga linnastusse, mida nimetatakse Tampa lahe piirkonnaks.
St. Petersburgi elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 244 769.
Üks linna suuremaid tööandjaid on investeerimisfirma Raymond James.
Linnas tegutseb pesapallimeeskond Tampa Bay Rays.
St. Petersburgis asub Salvador Dalí muuseum.
Linnas asus Wikimedia Foundation alates asutamisest kuni 2007. aastani, mil sihtasutus kolis San Franciscosse.
St. Petersburgi sõpruslinnadeks on Takamatsu Jaapanis ja Peterburi Venemaal.
Jõhvi Issanda Ristimise kirik
Jõhvi Issanda Ristimise kirik (ka Jõhvi Jumalailmumise kirik) on 1895. aastal ehitatud õigeusu kirik Jõhvis Ida-Virumaal.
Kirikuhoonet ja selle juures paiknevat kinnistut kasutab Eesti Vabariigi ja Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku vahel sõlmitud lepingu alusel Jõhvi Jumalailmumise kogudus.
Maakivist ja punasest tellisest historitsistlik kirik ehitati seoses Eestimaa kuberneri Sergei Šahhovskoi kavaga teha Jõhvist vene õigeusu keskus Kirde-Eestis ja kiriku pühitses sisse Riia ja Miitavi piiskop Arseni  13. augustil 1895. aastal.
Jõhvi lähedale Kuremäele asutati Pühtitsa Jumalaema Uinumise nunnaklooster.
Tuntud vaimulikke
Kiriku (vene k Богоявленская церковь) ehitustööd lõpetati eesti õigeusu preestri Antoni Orgusaare juhatusel, kes teenis Jõhvi õigeusu kogudust aastail 1894–1907. 1907. aastal viidi isa Antoni üle Sindi õigeusu kogudusse.
Pärast preestriks pühitsemist 17. aprillil 1950 teenis Jõhvi Issanda Ristimise kirikus koguduse esipreestrina seitse aastat Aleksei Ridiger, pärastine Vene Õigeusu Kiriku Moskva ja kogu Venemaa patriarh Aleksius II.
Rakvere saksa kogudus
Rakvere saksa kogudus oli aastail 1835–1939 Rakveres tegutsenud evangeelne kogudus.
Kogudus pidas jumalateenistusi Rakvere Kolmainu kirikus, õpetaja oli ühine Rakvere Kolmainu kogudusega, kuni 1923. aastal saadi oma õpetaja.
Aastail 1926–1935 moodustas kogudus iseseisva usuühingu, kuni astus Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku ja selle saksa praostkonna koosseisu.
Koguduse ainus õpetaja oli Walter von Holst, aastail 1923–1939.
1939. aastal Rakvere saksa kogudus andis oma varanduse üle Rakvere Kolmainu kogudusele, selle hulgas ka saksa koguduse suure surnuaia, mis asus linna sees.
August 2015
August 2015, kroonika
2015. aasta august algas laupäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast esmaspäeval.
Pander
Pander (vene keeles Пандер) on Lübeckist pärit Liivimaa kaupmehe- ja aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad Panderid Saksamaal ja Kanadas.
Ajalugu
Panderite kohta on esimesi teateid 1618. aastast, mil Lübeckis on mainitud linnakodanikku Jochim Pannet (Pander) (suri pärast 1647). Hiljem oli ta linna laevaseltsi liige. XVII sajandi lõpul ja XVIII sajandi alguses siirdusid vennad Karsten Pander (maeti 1706) ja Johann Pander (maeti 1737) elama Riiga. Suguvõsaliin läks edasi noorema vennaga. 1847. aastal tõusid Panderid teenistuse kaudu Vene pärusaadlikeks. Juba 1826. aastal kanti nad Peterburi kubermangu aadliraamatusse ja 1865. aastal võeti nad Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Carnikava mõisnike järeltulijad said 1918. aastal Hesseni suurhertsogiriigi aadlikeks.
Loetsäär
Loetsäär on kahe Harju maakonnas asuva sääre nimi:
Mustamäe I mikrorajoon
Mustamäe I mikrorajoon on Mustamäe asumi allasum Tallinnas Mustamäe linnaosas. Asum piirneb Ehitajate, Akadeemia ja Eduard Vilde teega. See on Mustamäe asumi vanim osa, mille esimesed elamud Akadeemia tee ääres valmisid 1963. aastal betoonist plokkidest.
Mustamäe I mikrorajooniga külgnevad Mustamäe asumi II, III, IV, VI, VII, VIII, ja Tallinna Tehnikaülikooli kvartal ning Männipark, Kadaka asumist aga Akadeemia kvartal.
Asumisiseseid kergliiklusteid (peateed) on 1,1 km.
Ühistranspordiühendus
pisi|Troll number [[3 (Tallinna trolliliin)|3 Akadeemia teel sõitmas kesklinna poole.]] Mustamäe I mikrorajooni sõidavad liinibussid: 9, 24, 24A, 26, 26A, 36 (Eduard Vilde tee); 11, 23, (Akadeemia tee); 27, 33, 36 (Ehitajate tee).
Trollibussid: 3 (Akadeemia tee); 1, 5 (Eduard Vilde tee).
Allasumisse jäävad Eduard Vilde teel peatused Akadeemia tee ja Kaja. Akadeemia tee ääres on Mustamäe, Raja ja Keemia ning Ehitajate teel Eduard Vilde tee ja Männi.
Ettevõtlus ja endised asutused
Peale II mikrorajoonis avatud toidukaupluse Tuluke, mis allus Tallinna 1. Toidukaubastule, tegutses selles asumis kolm Tulukese filiaali aadressidel Ehitajate tee 41 (tänane Grossi Toidukaubad ) ja Akadeemia tee 8 (tänane Tipi Pood ) ning Akadeemia tee 36.
Tallinna Puu- ja Köögiviljakaubastu kauplus asus aadressil Akadeemia tee 40. Tallinna Tööstuskaubastu oli mikrorajoonis esindatud kolme poega: majapidamiskaupu müüdi aadressil Akadeemia tee 20 (2007. aastal rajati ühekorruselise hoone asemele kolmekorruseline maja ), pudukaupu Akadeemia tee 44 (tänane santehnika ja pumbakeskus) ja keemiatarbeid Ehitajate tee 29 (tänane Pagaripoiste kohvik ).
Alates 1960. aastatest tegutses aadressil Akadeemia tee 28 pikka aega kohvik Komeet. Tänapäeval on selle hoone valdaja kaabeltelefirma Starman.
Lisaks tegutsesid nõukogude perioodi lõpus I mikrorajoonis teeninduskombinaadi Kiir selvepesumaja (Akadeemia tee 18), kauplus Nõmme hulgimüügibaas (Eduard Vilde tee 131), Marati esinduskauplus (Ehitajate tee 11), apteek (Ehitajate tee 27) ja naistejuuksur (Ehitajate tee 47). Hoones Akadeemia tee 24 asusid Hoiupanga osakond, postkontori sidejaoskond nr 26 ja värvifotoateljee.
Raamatukogu
Tallinna Keskraamatukogu esimene Mustamäe haruraamatukogu (tänane Männi raamatukogu) tegutses aastatel 1964–1999 Eduard Vilde tee 143 neljakorruselises kivimajas.
Lasteaiad ja koolid
Piirkonda on rajatud kaks lasteaeda ja üks kool. 1964. aastal valmis Mustamäe esimese lasteaiana Tallinna 97. Lastepäevakodu aadressil Ehitajate tee 23. Alates 1983. aastast tegutses seal vaimse puudega lastele mõeldud Tal­linna 3. Erilasteaed. 2001. aastast asub hoones eesti- ja venekeelne munitsipaallasteaed Õunake, mis jätkab vaimse ja füüsilise puudega ning autistlike lastega tegelemist.
Aastatel 1966–1997 tegutses aadressil Akadeemia tee 50 Tallinna 105. Lastepäevakodu. Täna kannab eestikeelne munitsipaallasteaed Pallipõnni nime.
Aastal 2004 lõpetas piirkonnas tegevuse Tallinna Mustamäe Üldhariduskool (endine Tallinna 50. Keskkool, Akadeemia tee 30).
Stemshorn
Stemshorn on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Diepholzi kreisis.
Nõmmtõlvik
Nõmmtõlvik (Clavaria argillacea) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Leontine Karu-Lind
Leontine Karu-Lind (aastani 1930 Leontine Lind; 11. september 1892 Uue-Vändra vald, Käära – 10. juuni 1972 Tartu) oli eesti skulptor.
Ta sündis käsitööliste perekonnas. Õppis Võiera algkoolis ning Vändra ja Kergu kihelkonnakoolis. Kunstiõpinguid alustas 1922. aastal Tallinna Kunsttööstuskoolis. 1923 jätkas õpinguid Pallases Anton Starkopfi skulptuuriklassis, mille lõpetas 1927. Lõpunäitusel oli väljas 14 tema skulptuuri, millest äramärkimist leidsid "Arkadio Laigo portree" ja "Meesakt". 1928. aasta alguses viibis oma koolikaaslase aadlipreili Natalie Verhoustinskaja seltsidaamina Leningradis ja Pariisis, kus mõlemad õppisid skulptuuri.
1930. aastal abiellus ta õpetaja August Karuga ning asus elama Porkunisse Riigi Kurttummade Kooli, kus töötas kunstiõpetajana. 1940. asutati Tartus kurttummade kool, mille direktoriks sai skulptori abikaasa, ning perekond kolis Tartusse.
1941. aastal evakueerus Leontine Karu-Lind Uljanovski oblastisse, kus töötas kohalikus teatris butafoorina. Naasis 1944. aastal ning töötas 1945–1953 Tartu kurttummade koolis. Hiljem töötas Tartu Pioneeride maja nukuteatri butafoorina.
Aastatel 1946–1950 oli Kunstnike Liidu liige. Kustutati nimekirjast.
Ta lõi peamiselt portreeskulptuure. Viljeles ka ehisplastikat.
Öötla vald
Öötla vald (saksa keeles Oethel) oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Esna vallaga.
Veljo Runnel
Ta on lõpetanud 1989. aastal Paide 3. Keskkooli ja 1993. aastal Tartu Ülikooli bioloogina. 2010. aastal kaitses ta magistritööd teemal "Võsaritsika Pholidoptera griseoaptera lauluelementide muutlikkus", väitekirja juhendaja oli Toomas Tammaru.
Ta on lindistanud loodushääli.
La Tour-du-Pin
La Tour-du-Pin [la tuur dü pan] on linn Prantsusmaal Isère'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.
Linna territoorium asub 309–461 meetri kõrgusel üle merepinna.
Linnapeaks on Fabien Rajon Paremparteide liidust (DVD).
pisi|tühi|La Tour-du-Pini plaan ja linna ümbritsevad vallad
Nõmme Tervisekeskus
Nõmme Tervisekeskus on Tallinna linna Nõmme linnaosas aadressil Jaama 11 asuv perearstikeskus, kõnekeeles tuntud ka kui Nõmme Perearstikeskus.
Korporatsioon Selonija
Sümboolika
Korporatsioon Selonija värvid on roheline-valge-punane.
Nõmme Tervisekeskus
Nõmme Tervisekeskus kuulub Lääne-Tallinna Keskhaigla alla.
Korporatsioon Selonija
Ajalugu
24. novembril 1897 võeti korporatsioon Selonija C! C! liikmeks. 1907. aastal sõlmiti kartellileping korporatsiooniga Lettonia. Aastatel 1915–1917 tegutseti Riia Polütehnikumi evakueerimise tõttu Moskvas. Korporatsiooni Selonija liikmed osalesid Läti vabadussõjas ning 40 selonust teenisid ülesnäidatud vapruse eest Karutapja ordeni. 1920. aastal osaleti Läti meeskorporatsioone ühendava Presiidiumite Konvendi (P! K!) loomisel.
Nõmme Tervisekeskus
Nõmme Tervisekeskuse ruume kasutavad järgmised perearstide ettevõtted:
Tervisekeskuses asuvad ka hambaraviteenuse ja muude meditsiiniteenuste osutatajad.
Korporatsioon Selonija
Ajalugu
Pärast likvideerimist okupatsioonivõimude poolt jätkas korporatsioon Selonija tegevust välismaal: 1946 Saksamaal, 1950 aga New Yorgis. Korporatsiooni tegevus Riia Tehnikaülikooli juures taastati 1989.
Kalle
pisi|Δh = tõus α = kaldenurk pisi|Tee kallet näitav liiklusmärk Soomes Kalle ehk kallakus on pinna vm asend harilikult rõht- või püstasendiga (-tasandiga) võrreldes viltu, nurga all; konkreetse suurusena ka kaldumise määr (kaldenurk).
Maria-Kristiina Lotman
Maria-Kristiina Lotman (sündinud 28. septembril 1974) on eesti klassikaline filoloog ja tõlkija.
Haridus
Ta lõpetas 1997. aastal Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia bakalaureuseõppe ja 1999. aastal magistriõppe. 2003. aastal sai ta doktorikraadi klassikalises filoloogias väitekirjaga "Jambiline trimeeter: värsisüsteemid, meetrum, rütm, semantika". Tema peamiseks uurimisvaldkonnaks on värsiõpetus, eelkõige antiikvärss ja eesti värss tüpoloogilisest vaatenurgast ning värsisemantika.
Töökäik
1997–2000 töötas Maria-Kristiina Lotman Tartu Karlova Gümnaasiumis ladina keele õpetajana. 2000. aastast töötas Tartu Ülikoolis lektorina, alates 2008 on ta Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia osakonna dotsent.
Maria-Kristiina Lotman on värsiteadusliku veebikeskkonna "Eesti värss" toimetaja ning kuulub humanitaarteadusliku veebiajakirja Studia Humaniora Tartuensia toimetuskolleegiumisse.
Isiklikku
Maria-Kristiina Lotman on Juri Lotmani lapselaps – Mihhail Lotmani ja Piret Lotmani tütar. Rebekka Lotman on tema õde.
Lohusalu nina
Lohusalu nina on nina Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Lohusalu poolsaare tipus.
Ivan Bunin (jõelaev)
Ivan Bunin (vene keeles Иван Бунин) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 teine seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1985. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud. Laev sai nime vene kirjaniku Ivan Bunini auks.
Ajalugu
Aastail 2001–2004 andis KSK Kiiev Ukraina lipu all oleva laeva Moskva reisisadamale rendile. Rentnik ostis laeva 2005. aastal, vahetas lipu ja müüs laeva edasi Doni ääres Rostovis asuvale OOO Doninturflotile, kus vahetati ka laeva nimi.
Tannhäuser
pisi|Ülesvõte ooperi viimasest vaatusest (1930) "Tannhäuser" (originaalis "Tannhäuser und der Sängerkrieg auf Wartburg" – 'Tannhäuser ja Wartburgi lauluvõistlus') on Richard Wagneri romantiline ooper (Grosse romantische Oper) kolmes vaatuses Wagneri enda libretoga.
Faktoloogia
Libreto põhineb keskaegsetel saksa poeemidel "Wartburgkrieg" (umbes 1250) ja "Tannhäuserlied" (umbes 1515) ning ideedel, mis olid ammutatud järgmistest teostest: Ludwig Bechsteini "Der Sagenschatz und die Sagenkreise des Thüringerlandes" (1835–1838), Ludwig Tiecki "Der getreue Eckhart und der Tannenhäuser" (1799), E. T. A. Hoffmanni "Der Kampf der Sänger" (1818) ja Heinrich Heine "Der Tannhäuser" (1844).
Ameerika Ühendriikide kummituslinnade loend
Siin on Ameerika Ühendriikides asuvate kummituslinnade loend.
Tannhäuser
Faktoloogia
Wagner alustas komponeerimist 1843. aastal, kui viibis Teplizes. Kogu partituur oli valmis 13. aprillil 1845. See oli helilooja teine nn kanooniline ooper. Tema viimistletud töödest kõike vanamoodsam ja arhailisem, kuid kõrgelt hinnatud tänu paljudele suurepärastele kooristseenidele. Teosest on ka prantsuskeelne versioon. Mõlemat versiooni (saksa ja prantsuse) esitatakse tänapäeval regulaarselt. Kuulus avamäng on populaarne kontsertnumber.
Esiettekanne toimus 19. oktoobril 1845 Dresdeni Königliches Hoftheateris. Väljatulekul oli teos Saksamaal tähelepanuväärselt menukas. Vaatamata solistidele esitatavatele suurtele nõudmistele oli 1850. aastate keskel enam kui 40 Saksamaa teatri mängukavas.
Rollide loojad: Joseph Tichatschek (Tannhäuser), Wilhelmine Schröder-Devrient (Venus), Johanna Jachmann-Wagner (Elisabeth), Georg Wilhelm Dettmer (Hermann), Anton Mitterwurzer (Wolfram), Anton Curty (Heinrich), Karl Risse (Reinmar). Dirigeeris Richard Wagner.
Peamised osad: Tannhäuser, minnesinger (tenor), Hermann, maakrahv (bass), Wolfram von Eschinbach, minnesinger (bariton), Walther von der Vogelweide, minnesinger (tenor), Biterolf, minnesinger (bass), Heinrich der Schreiber, minnesinger (tenor), Elisabeth, maakrahvi vennatütar (sopran), Reinmar von Zweter, minnesinger (bass), Venus (sopran), Lambur (travestia või sopran). pisi|Wagneri Tannhäuserile 1933. aastal pühendatud Saksamaa postmark
Prantsuse versioon
Keiser Napoléon III ettepanekul võeti lavastamisele ka Pariisis, kus heliloojale tehti kaks konkreetset ettekirjutust:
Nendest ettekirjutustest lähtudes ning ka üldiselt prantsuse publiku maitset silmas pidades tegi Wagner Pariisi lavastuse jaoks uue redaktsiooni. Selle redaktsiooni realiseerimist teatrilaval valmistati ette väga põhjalikult. Tehti 163 proovi. Esietendus toimus 13. märtsil 1861 Opéras. Jahistseenis oli laval 16 metsasarvemängijat, 6 hobust ja 10 koera. Esietendus kukkus aga suurejooneliselt läbi, kuna nii laval kui ka saalis valitses kaos. Jockey Clubi noored aristokraadid jalutasid teise vaatuse ajal käratsedes saali, et vaadata balletitüdrukuid, ning pärast stseeni lahkusid taas laiutades. Solistide esinemist segati pidevalt. Ooperimaja ümber tänavatel korraldati meeleavaldusi. Need ettevõtmised olid siiski poliitilist laadi, kuna avaldati meelt ebapopulaarsele Wagneri soosijale printsess Pauline von Metternichile ja keiser Napoléon III-le, kes olid olnud ooperi lavastamise eestvedajateks. Pärast kolme etendust võeti tükk helilooja nõudmisel Pariisi Opéra mängukavast maha ja on üldse seejärel olnud suhteliselt harva Pariisis esitatav.
Tegevustik
Sündmused toimuvad 13. sajandi alguses Thüringenis Hörselbergi koopas Eisenachi juures ning Wartburgi lossis ja selle ümbruses. Ooperi idee väljendab kahe maailma – tunde- ja patumaailma (Veenus) ning hinge- ja puhtusemaailma (Tannhäuser) – vahelist võitlust. Vabatahtliku vangina Veenusemäel elav rändlaulik-rüütel (minnesinger) Tannhäuser naudib armujumalanna Veenuse riigi võlusid ja laulab talle kiidulaulu. Kuid Tannhäuseri rahutu hing ihkab tagasi maisesse maailma. Veenus neab Tannhäuserit, ennustab, et mees pöördub ülima meeleheite sunnil tema juurde tagasi ning laseb tal minna.
Tannhäuser asub elama Wartburgi lossi. Teda häirivad Rooma palverännakule minevad usklikud, sest ta tunneb hingel lasuva patu suurust. Mitu aastat tagasi oli Tannhäuser lauluvõistlusel kaotajaks jäänud, mistõttu läkski häbi pärast Veenuse juurde. Warrburgi lossi rüütlid eesotsas Wolframiga ja Thüringeni maakrahv Hermann kutsuvad Tannhäuseri lossi elama ja temast saab õukonna liige.
Wartburgi lossi laulusaalis peab algama lauluvõistlus. Sõbrad kutsuvad teda võistulaulmisest osa võtma, kuid Tannhäuser tõrgub. Alles maakrahvi tütre Elisabethi kohalolek innustab teda minema. Elisabeth oli alates Tannhäuseri lahkumisest elanud aastaid tagasitõmbunult.
Tannhäuser ja Elisabeth saavad enne lauluvõistlust kokku. Kiiresti selgub, et vastastikune kiindumus pole kuskile kadunud. Elisabeth paneb end lauluvõistluse võitjale auhinnaks, eeldades, et Tannhäuser võidab. Võistluse teema on armastus. Tannhäuser laseb end kaasa tõmmata äsja Veenuse juures saadud muljetest. Võistlust alustab Wolfram. Ärritunud Tannhäuser katkestab ta esinemise heites konkurentidele ette, et nad ei tea armastusest midagi. Kes seda tunda tahab, mingu Veenuse mäele. Tannhäuser mõistetakse Veenuse mäel viibimise eest süüdi ja tahavad karistada. Elisabeth palub neilt halastust. Maakrahv lubab Tannhäuseril minna koos teiste palveränduritega Rooma paavsti juurde andeks paluma.
Kuud mööduvad. Murtud südamega Elisabeth ootab teda Roomast tagasi. Wolfram on end Elisabethile pühendanud, kuid ei saa vastuarmastust. Elisabeth on sügavas ahastuses ja läheb vabasurma. Lõpuks Tannhäuser siiski saabub, kuid mitte lunastatuna, vaid paavsti poolt äraneetuna. Teada saades Elisabethi surmast läheb ta meeleheitel tagasi Veenusemäele. Wolfram üritab teda takistada. Nähes Elisabethi matuseprotsessiooni, hüüab Elisabethi nime ning Veenus kaob. Hüüdega „Püha Elisabeth, palveta mu eest!” kukub Tannhäuser surnult kokku. Elu hinnaga päästab ta oma hinge. pisi|Joseph Tichatschek (Tannhäuser) ja Wilhelmine Schröder-Devrient (Venus) "Tannhäuseri" esiettekandel peaosades
Buch in Tirol
Buch in Tirol on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Schwazi ringkonnas. Vald asub 545 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 9,49 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2536 inimest. Juunini 2010 oli valla nimi Buch bei Jenbach.
Buch asub Alam-Inntalis jõest lõunas.
pisi|300px|tühi|Buch in Tirol
Robertsi maakond (Texas)
Robertsi maakond (Roberts County) on maakond USA-s Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Miami.
Maakonna pindala on 2393 km². Veekogusid ei ole.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 929. Aastal 2000 oli elanikke 887.
Ajalugu
Robertsi maakond moodustati 1889. aastal. Maakond on saanud nime Texase kuberneri Oran Milo Robertsi järgi.
Maakond on USA kõige konservatiivsem maakond – alates 2004. aastast on kõik vabariikliklaste kandidaadid võitnud vähemalt 90 protsenti maakonna häältest. Viimane demokraat, kes maakonnas võitis, oli Harry Truman 1948. aastal (75,8%). Viimase demokraadina võitis 40 protsenti maakonna häältest Lyndon B. Johnson 1964. aastal, 30 protsenti Jimmy Carter 1976. aastal (35,9%), 20 protsenti Bill Clinton 1996. aastal (20,9%) ja 10 protsenti Al Gore 2000. aastal (13,1%). 2016. aastal oli maakond Donald Trumpi tugevaim – ta võitis 94,6% häältest Hillary Clintoni 3,6% vastu, samamoodi ka 2020. aastal, kui Trump võitis 96,2% Joe Bideni 3,1% vastu.
Ruusmäe kirik
Ruusmäe kirik on luteri kirik Võru maakonnas Käänu külas.
1935 ehitati Pütsepa koolimaja ümber Rõuge koguduse abikirikuks (Ruusmäe kirik).
Dryocalamus
Dryocalamus on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Dryocalamus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need maod on levinud Kagu-Aasias, Indoneesias ja Filipiinidel.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dryocalamus seisuga 03.01.2014.
Eidapere metskond
Eidapere metskond (alates 1921. aastast nimetusega Kõnnu metskond) asutati 1920. aastal Eidapere, Kõnnu, Pööravere, Roodi, Kaelase, Halinga, Aru, Kaismaa, Kergu ja Libatse mõisa ning endise Enge mõisa maadel. Kantselei asus algselt Kõnnu mõisas.
Aureliano Palmiras
"Aureliano Palmiras" (originaalis "Aureliano in Palmira") on Gioachino Rossini ooper kahes vaatuses Felice Romani libretole Gaetano Sertori libreto "Zenobia di Palmira" (1789) järgi. Esmaettekanne toimus 26. detsembril 1813 Milanos Teatro alla Scalas.
Lubjagu nina
Lubjagu nina on nina Hiiu maakonnas Kassari saarel.
Aureliano Palmiras
Rollide esmaesitajad
Dirigeeris Alessandro Rolla
Lubjagu nina
Nimi on lühenenud 'Lubjaaugu'-st.
Aureliano Palmiras
Ajalugu
"Aureliano in Palmira" oli Rossini teine ​​tellimus La Scalalt. Teater maksis talle töö eest 800 franki. Seekord kasutas Rossini vaid ühte lugu oma varasematest töödest. See oli I vaatuse koor, mis pärineb samal ajal Ferraras esitamisele tulnud muudetud  redaktsiooniga "Tancredi" finaalist.
Tegemist on kammerooperliku teosega, mis esitati Milanos 1813. aasta karnevalihooaja avamiseks. Vaatamata heroilisele faabulale, suurepärasele solistide kollektiivile ning ülevatele kooridele oli esiettekanne tagasihoidliku eduga. Ka 14 järgmist etendust La Scalas ei toonud erilist edu. See on viimane ooper, kus roll on kirjutatud kastraadile (Arsace). Rossini pidas konkreetselt silmas populaarset kastraati Giovanni Battista Veluttit, kes oli viimane nimekatest kastraatidest. Tõenäoliselt oli edu puudumine osaliselt tingitud lauljatest. Velutti ei olnud avaetendusel tasemel, kuid hiljem jäi publik just temaga rahule. Märgiti ka ära, et ooper oli igav ja loid. Esietenduse vaheajal esitati Wenzel Robert von Gallenbergi balletti "Arsinoe e Telemaco" ja Tinti Angelo balletti "I minatori valacchi".
Ooper ringles Itaalias kuni 1830. aastate alguseni ja seda tänu suuresti Vellutile, kes esitas Arsace rolli mitmetes teatrites. "Aurelianot" esitati ka väljaspool Itaaliat Barcelonas (1822), Lissabonis (1824, 1832), Korful (1825), Londonis (1826), Grazis (1827) ja Buenos Aireses (1829). Seejärel vajus ooper ligi 150 aastaks unustusse.
Rossini oli veendunud, et muusika on hea ja kasutas seda hiljem "Elisabettas". Hästi tuntuks sai aga avamäng, mida Rossini kasutas hiljem ava­mänguks ooperites "Elisabetta regina d’Inghil­terra" ja "Il barbiere di Siviglia".
Kaasajal ilmus "Aureliano" teatrite mängukavva 1980. aastal, kui see esitati Genovas ja seejärel Luccas (1991). 1996. aastal oli teos ettekandmisel Wildbadis Rossini festivalil ja 2011 Martina Francas. 2014. aastal oli teos mängukavas Rossini ooperifestivalil  Pesaros.
Ooper on helisalvestatud 1980, 1991, 1996, 2011, 2012 ja 2018. aastal.
Süžee
Tege­vus toimub 271-272 pKr Palmiras ja selle ümbruses. Heroiline ja militaristlik lugu Rooma imperaatori Lucius Domitrius Aureliano elust, kus tähtsal kohal on võitlus võimu pärast. Aureliano vallutab Antiookia ja vabastab seal mitmed pantvangid, nende hulgas ka oma õe Publia, kes platooniliselt armastab Pärsia prints Arsacet. Palmira kuninganna Zenobia on tuntud oma agressiivsuse ja maadevallutuse iha poolest. Ta on võtnud oma kontrolli alla Süüria ja Egiptuse ning teinud sõjaretki Lähi-Aasiasse (praegu Lähis-Ida). See on ajanud vihale Rooma juhid, kes astuvad Zenobia vastu välja. Noor prints Arsace on küll Zenobia armuke ja truu liitlane, kuid väga lepliku ja lüürilise iseloomuga. Ta veedab aega Eufrati ümbritsevates metsades ja mägedes. Tema armastuse mõjul muutub ka Zenobia sõjakast kuningannast tundlikuks naiseks. Ka imperaator Aureliano muutub pärast mitmeid lahinguid leplikumaks ning loobub kättemaksumõtetest ning soostub Zenobia ja Arsace liiduga.
Robertsi maakond (Lõuna-Dakota)
Robertsi maakond (Roberts County) on maakond USA-s Lõuna-Dakotae osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Sisseton.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 149. Aastal 2000 oli elanike arv 10 016.
Ajalugu
Robertsi maakond moodustati 8. märtsil 1883. aastal. Maakond on saanud nime S. G. Robertsi järgi.
Hovanštšina
Hovanštšina oli 1682. aastal Moskvas toimunud streletside ja soldatite ülestõus, mida juhtis Streletsiprikaasi ülem Ivan Hovanski (surnud 1682).
Isikutaju
pisi|315x315px|Suhtlusoskuste skeem nn roos (ESTÜ, 2007) Isikutaju on suhtlemiskompetentsuse näitaja, mille käigus toimub partneri ja tema antava informatsiooni kindlaksmääramine, analüüs ja hindamine. Tajutakse situatsiooni, kontakti olemasolu, distantsi, partneri seisundit, teksti ja palju muudki. Tajumise tõesus, sügavus ja detailsus võib olla eri inimeste puhul erinev.
Tajudes pannakse tavaliselt tähele neid tunnuseid, mis vastavad tajuja huvidele, kogemusele, isiksuslikele omadustele. Tajutakse partneri teatud omadusi: väliseid tunnuseid, tundeseisundit, liigutusi, käitumist, sõnu. Selle töötlus toimub (sageli alateadlikult) oma kogemustest, huvidest, väärtushinnangutest ja isiksuslikest omadustest lähtuvalt, mille tulemusena tekib kujutlus tajutavast. Iga inimene tajub teist erinevalt.
Partneri tajumisel toimivad teatud mehhanismid ja efektid, tänu millele meie tajukujutlus on kas rohkem või vähem moondunud.
Tajumehhanismid
Inimene on võimeline teadvustama oma sagedamini kasutatavaid tajumehhanisme, sest need tunduvad talle abistavana ja on muutunud harjumuseks. Kuid alateadlikult kasutatakse märksa mitmekesisemaid tajumehhanisme.
Tajuefektid
Tajuefektideks on:
Esmamulje efekt kujuneb välja tavaliselt umbes 30 sekundi jooksul märkamisest ja mõjutab kogu järgnevat suhtlemist. Esineb vaid nn. tutvumisstaadiumis. Esmamuljel tajutu mõjutab edasise taju valikuid ja inimene tajub just seda, mida ootab. Esmamulje efekti toetavad ka eelarvamused väliste tunnuste, kultuurierinevuste jms kohta.
Lahkumismulje efekt on seotud lahkumisrituaaliga. Meeldiv lahkumismulje loob aluse järgmiseks meeldivaks suhtlemiseks. Viisakas ja meeldiv suhtlemise lõpetamine on eduka suhtlemise (sh teeninduse) oluline tunnus. Lahkumisrituaale on põhjalikumalt kirjeldatud kontakti lõpetamise (linkida) teema raames.
Johari aken
Johari aken peegeldab käitumise spontaansuse ja maski vahekorda. Igal inimesel on olemas tegelik olemus, samas ta varjab sellest teatud olulisi asju ja selleks kannab maski.
Suhtlemissituatsioonides kontrollime me tegelikult ainult avatud ja varjatud alasid, samas minu enda pime ala on mulle tundmatu, kuid kliendile märgatav. Ja siis veel tundmatu ala, mis tihti avaldub ekstreemsetes situatsioonides, suurte muutuste ja ootamatuste ajal. Ka suhtluspartneril on kõik need alad olemas. pisi|Johari aken Mida avaramad on suhtlemisel inimeste avatud alad, seda kergem on neil üksteist mõista. Positiivsete suhete puhul avatud ala tavaliselt suureneb. Konfliktide, arusaamatuste, mittemõistmise puhul suureneb varjatud ala. Suur pime ala peegeldab madalat enesetundmist, tugevaid kaitsemehhanisme.
Hea on, kui inimene saab vähendada oma pimedat ala, kuid selle ala avalikustamine tavaliselt kahjustab suhteid. Oluline on tajuda piiri, mida ma annan teada. Vaba ja spontaanse suhtlemise puhul on inimese käitumisele tavaliselt omane suur "pime" ja väike "varjatud" ala. Avatud ala suurendades või vähendades saab reguleerida oma suhteid teiste inimestega.
Sattudes uude situatsiooni ja soovides saavutada usaldust, kahandavad inimesed sageli oma varjatud ala.
Websteri maakond (Iowa)
Websteri maakond (Webster County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Fort Dodge.
Ajalugu
Maakond moodustati 12. jaanuaril 1853.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 38 013.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Eben am Achensee
Eben am Achensee on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Schwazi ringkonnas. Vald asub 940 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 196,56 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 3092 inimest.
pisi|tühi|Eben am Achensee
Sarrabus-Gerrei
pisi|Piirkonna asend Sardiinias
Sarrabus-Gerrei on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare kaguosas Cagliari provintsis. Keskajal kuulus Sarrabus-Gerrei Cagliari kuningriigi (regno di Cagliari või di Calari) koosseisu. Piirkond koosneb idapoolsest Sarrabusest ja läänepoolsest Gerreist.
Sarrabust läbib loodest kagusse Flumendosa jõgi. Selle territooriumil asuvad järgmised vallad: Burcei, Castiadas, Muravera, San Vito, Villaputzu ja Villasimius.
Gerrei territooriumile jääb Flumendosa keskjooks ja Flumendosa parempoolsed lisajõed.
Gerrei territooriumil asuvad järgmised vallad: Armungia, Ballao, Escalaplano, Goni, San Nicolò Gerrei, Silius, Villasalto.
Sarrabus-Gerrei piirneb Quirra, Ogliastra, Trexenta, Campidano di Cagliari ja Parteolla piirkonnaga.
Võsu vald
Võsu vald oli omavalitsusüksus (vald) Lääne-Virumaal.
1992. aastal sai Võsu omavalitsusliku alevi staatuse. 1993. aastal sai osa senistest alevitest, teiste seas Võsu, valla staatuse. 1997. aasta asulareformi järel oli vallas senise alevi asemel kaks asulat: Võsu alevik ja Käsmu küla. 1999. aasta valimiste järel ühines Võsu vald Vihula vallaga.
Valla lippu ja vappi kasutas ühinemise järel edasi Võsu alevik.
Kuhja tänav
Kuhja tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Pikaliiva asumis.
Kuhja tänav algab Pikaliiva tänavalt, ristub Rangu tänavaga ja lõpeb Sarra tänaval. Kuhja tänav on põhiosas kirde-edelasuunaline ja ligikaudu 225 meetri pikkune.
Kuhja tänav sai nime 23. veebruaril 2000. Tänav on saanud nime heinakuhja järgi.
Riebiņi
Riebiņi (vanasti ka Ribene) on küla (lielciems) Lätis Preiļi piirkonnas, Riebiņi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 140 meetri kõrgusel Feimanka jõe kaldal. Asulas oli Riebiņi mõisa (Arensberg) süda.
Riebiņi sai alguse XVIII sajandil, kujunedes Riebiņi mõisa juurde. XIX sajandi algul asusid sinna elama juudid, aastaks 1897 moodustasid nad küla elanikest 91%. XX sajandil algas juutide väljaränne, aastal 1935 moodustasid nad küla elanikest veel vaid 68%. Aastatel 2004–2021 oli küla Riebiņi piirkonna halduskeskus.
Riebiņis on aastal 1909 valminud uusgooti stiilis katoliku kirik, lisaks sellele asub asulas veel õigeusu kirik. Muinsuskaitse all on mõisa park, peahoone ja hobusetallid.
Riebiņis on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Lisaks asub seal Riebiņi piirkonna administratsioon.
Lagedi Põhikool
pisi|Lagedi põhikooli vanem tiib, september 2011. Lagedi põhikool tegutseb Harjumaal Rae vallas Lagedil. Kool asub aadressil Kooli tn 18.
Riebiņi
Aastal 2006 oli külas 951 elanikku.
Lagedi Põhikool
Lagedi Põhikooli direktor on alates 2014. aastast Imbi Orav.
Ajalugu
Kooli asutamise täpne aeg on teadmata. 1983. aastal leidis Lagedi kooli direktor Sven-Allan Sagris ajalooarhiivist Jüri kirikuõpetaja Jacob Johann Höppeneri 1785. aastal kirjutatud aruande Tallinna Keiserlikule Provintsiaalkonsistooriumile, kus on üteldud: "Kihelkonnas on üksainuke talurahvakool ja nimelt Lagedi kroonumõisa all, milles ametis tubli koolmeister." Järgmised andmed kooli tegevuse kohta pärinevad 19. sajandi teisest poolest.
19. sajandi kolmandal veerandil õpetati Lagedi lapsi lugema ja kirjutama Hindreku talus. 1871. aasta jaanuaris otsustas Lagedi valla volikogu ehitada nüüdse kooli staadioni põhjapoolse otsa kohale. Sama aasta sügisel algas uues hoones õppetöö, mis kestis 1939. aastani, mil ehitati järgmine koolimaja.
Luhina säär
Luhina säär (ka Luhina neem) on säär Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Thörl
Thörl on turulinn (Marktgemeinde) Hochschwabi jalamil Austrias Steiermargi liidumaal Bruck-Mürzzuschlagi ringkonnas.
Thörli linnaosad on Etmißl, Fölz, Hinterberg, Lonschitz, Oisching, Palbersdorf, St. Ilgen ja Thörl.
Ajalugu
1. jaanuaril 2015 liideti Thörliga varem iseseisvad Sankt Ilgeni ja Etmißli vallad. Juba 1955. aastal oli vallaga liidetud Fölz bei Thörli vald.
Tänavad
Mariazeller Straße on kõige olulisem maanteeühendus Kapfenbergi ja Mariazelli vahel, mis on populaarseim palverännukoht Austrias. Edasi viib see Alam-Austria liidumaa pealinna Sankt Pöltenisse.
Raudtee (ajalugu)
1893. aastal avati Thörlerbahn, 760 mm rööpmelaiusega kitsarööpmeline raudtee, mis ühendas piirkonda Kapfenbergi ja Österreichische Südbahniga (Lõunaraudtee). Eelkõige sai sellest kasu kohalik rauatööstus. Ühendus Austria Lääneraudteega oli kavandatud, kuid seda ei tehtud kunagi.
1959. aastal reisiliiklus lõpetati. 1991. aastal tegi Verein Thörlerbahn (Thörlerbahni ühing) aga nostalgilise rongiga proovisõidu. Kui aga pangakrahh kohaliku rauatööstuse pankrotti viis, kaotas raudtee operaator Steiermärkische Landesbahnen oma suurima (ja tegelikult ainsa) kaubaveo kliendi. Selle tagajärjel tuli rada sulgeda.
2003. ja 2004. aastal lammutati raudtee ja asemele ehitati jalgrattatee.
Osakese siire
Definitsioon
Osakese siire on ajast sõltuv vektorsuurus, mis tähistatakse δ ja on defineeritud valemiga: kus on ühikvektorid. Teades osakese kiirust on osakese siire leitav valemiga:
kus u on osakese kiirus.
Heliosakese siirde tase
Analoogselt helirõhutasemega defineeritakse heliosakese siirde tase, mis võrdub kümme korda kümnendlogaritm heliosakese siirde ruutude keskmise suhtest määratud kontrollväärtusesse  ehk valemina
.
Heliosakese siirde taset esitatakse ühikutes detsibell (dB).
Rencēni (Amata vald)
Rencēni on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Amata vallas. Rencēni asub valla põhjaosas merepinnast 161 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Ģikšist 2,5 ja Riiast 87 kilomeetri kaugusele.
Külas asuvad bussipeatused Rencēni ja Rencēni 1.
Küla on kujunenud endise Rencēni mõisa keskuse juurde. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda.
Almazna
Almazna on linn Ukrainas Luhanski oblastis Kadijivka omavalitsuses. Asub Kadijivkast 7 km edelas. 2014. aastast on linn venemeelsete mässuliste (Luhanski Rahvavabariik) kontrolli all ja on 2022. aastast Venemaa annekteeritud.
Rencēni (Amata vald)
Mõisa pargis asuv Rencēni mõisa keskaegne kalmistu ehk Katkuküngas on regionaalse kaitse all olev muinsusmälestis.
Almazna
Linn asutati 1870. aastal Izjumi külana, 1878 sai praeguse nime. 1977. aastal sai linnaõigused.
Rencēni (Amata vald)
Külas kasvav mets-õunapuu on võetud looduskaitse alla. Rencēnist lõunas asub 183,4 meetri kõrgune Dzegužkalnsi mägi.
Almazna
2001. aastal oli linnas 5061 elanikku, neist 38,67 % emakeel oli ukraina keel ja 60,98 % vene keel.
Rencēni (Amata vald)
Aastal 2007 oli külas 18 elanikku.
Vana-Nõo vald
Vana-Nõo vald (saksa keeles Alt-Nüggen) oli vald Tartumaal Nõo kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1894 ja siis liideti see vald Pangodi vallaga.
Spioonikirjanike loend
Siin on loetletud spioonikirjanikke.
A
Eric Ambler
B
Desmond Bagley - Ted Bell - Raymond Benson - John Buchan - William F. Buckley Jr. - A.J. Butcher
C
John le Carré - Ally Carter - Robert Erskine Childers - Tom Clancy - Brian Cleeve - Manning Coles - Arthur Conan Doyle - Stephen Coonts - Desmond Cory - Joe Craig - Charles Cumming
D
Len Deighton
F
Joseph Finder - Ian Fleming - Vince Flynn - Ken Follett - Frederick Forsyth - Alan Furst
G
John Gardner - Michael Gilbert - Tony Gilroy - Graham Greene - John Griffiths - Jan Guillou
H
Adam Hall - Donald Hamilton - Robert Harris - Jack Higgins - Charlie Higson - R J Hillhouse - Anthony Horowitz - E. Howard Hunt
I
David Ignatius
L
Robert Littell - Robert Ludlum - Gayle Lynds
M
Helen MacInnes - Ian Mackintosh - Alistair MacLean - Norman Mailer - Somerset Maugham - Charles McCarry - Andy McNab - Kyle Mills - David Morrell - Robert Muchamore - James Munro
O
Manning O'Brine - E. Phillips Oppenheim - Baroness Orczy
Q
William le Queux
S
Daniel Silva - Desmond Skirrow
T
Ross Thomas - Brad Thor
U
Leon Uris
Of Mice & Men
Of Mice & Men on USA metalcore-ansambel Californiast.
Ansambli asutasid Austin Carlile ja Jaxin Hall 2009. aasta keskel, pärast Carlile'i lahkumist bändist Attack Attack!. Bändi nimi tuli John Steinbecki samanimelisest romaanist.
Asutamine ja debüütalbum (2009–2010)
Bändi Of Mice & Men asutasid 2009. aastal Ohio osariigis Columbuses Austin Carlile, varasem bändi Attack Attack! laulja, ja bassimängija Jaxin Hall, Uus-Meremaalt Aucklandist USA-sse sisserännanu.[5] Nad salvestasid Columubuses stuudios bändi Though She Wrote Paper Tigeriga demo "Seven Thousand Miles for What?". Carlile ja Hall otsisid bändi jaoks teisi liikmeid umbes kuu aega. Nende teed ristusid Lower Definitioni endise trummari Valentino Arteaga, Jon Kintziga Odd Projectist ja A Static Lullaby bändi kitarristi Phil Manansalaga. Carlile ja Hall kolisid Lõuna-Californiasse, et nendega koos bändi teha. Natukese aja pärast langes Kintz bändist välja ja ta asendati Shayley Bourgetiga. Kui demo oli nende MySpace'i profiilil saanud kahe kuuga miljon kuulamist, laadis bänd üles kaveri Lady Gaga laulust "Poker Face". Laulu masterdas muusikaprodutsent Tom Denney, endine A Day to Remember bändi liige, ja salvestis saadeti otse Rise Recordsisse. Tänu Charlile'i nime ära tundmisele sõlmiti Of Mice & Meniga leping. 14. juulil 2009 reisis ansambel koos Joey Sturgisiga Foundation Studiosse Indiana osariigis Connersville'is, et salvestada omanimeline debüütalbum.
6. detsembril 2009 oli neil kaks video filmimist California osariigis Venturas, videod tehti lauludele "Those in Glass Houses" ja "Second & Sebring". Bänd väljastas oma debüütalbumi 9. märtsil 2010, kuigi see oli plaanitud avaldada varem (23. veebruaril). Selle avaldamine lükati edasi paar päeva enne algset avaldamise kuupäeva, sest kuu aega varem olid fännid lekitanud selle internetti. Muusikavideo "Second & Sebring" avaldati Hot Topicu leheküljel ja see teleesilinastus 15. märtsil 2010 Headbangers Ballil.
Bänd tuli uuesti kokku turneeks "Squash The Beef Tour", toetades bände Dance Gavin Dance, Emarosa, Tides of Man ja Of Machines. 2009. aastal, oli Of Mice & Men soojendusesineja Atticuse turneel koos bändidega Finch, Blessthefall, Drop Dead, Gorgeous, Vanna, ja Let's Get It. Pärast turnee lõppu soojendasid nad I See Starsi turneel "Leave It to the Suits Tour" koos bändidega We Came as Romans, Broadway ja Covendetta.
Postimuuseum
pisi|[[Riiklik postimuuseum Washingtonis USAs]] Postimuuseum on posti ajaloo uurimise, jäädvustamise ja eksponeerimisega tegelev muuseum.
Postimuuseumid sisaldavad sageli suurel hulgal filateelilist materjali.
Tartus tegutseb Eesti Rahva Muuseumi Postimuuseum, mis jäädvustab Eesti posti ajalugu.
Koodeks
Koodeks (lad caudex, ingl codex) on vanaaegne köidetud käsikiri, enamasti piiblist, ajaloolistest annaalidest, vana aja kirjandusest või muistsest mütoloogiast. pisi|Page131-Babylonian-kethuvim-codex.jpg
Etümoloogia ja koodeksi kujunemislugu
Sõna koodeks pärineb Vana-Roomast. Sõnadega codex ja caudex (lad puutüvi) tähistasid roomlased kõike, mis oli tehtud mitmest puitlauast. Neid sõnu kasutati ka puidust valmistatud kirjutamistahvlite (lad tabula, tabella) tähistamisel. Kirjutamistahvlid olid foiniiklastega kreeklasteni jõudnud juba Homerose aegadel ning selle tõttu ka Roomas laialt levinud. Alates Cato Vanema aegadest muutusid sõnad tabula ja codex sünonüümideks ning koodekseid hakati kasutama ka ametlike sertifikaatide ning seaduste tekstide väljaandmiseks. Selleks köideti mitu tahvlit üheks kogumikuks. Alates 1. sajandist eKr hakati koodeksites puitu asendama pärgamendiga (lad membrana), mis materjali omaduste poolest oli palju õhem ja paindlikum. Samuti sobis see selle tõttu paremini ka pikkade tekstide kirjutamiseks. Sellest ajast muutus codex 'i sünonüümiks pärgamendiga volumina in membrana, millele vastandus pärgamendirull.
Esimesed koodeksid ning kristlaste roll koodeksi arengus
Pärgamendimärkmikust koodeksi väljaarenemisel mängisid olulist rolli Markuse evangeelium ning „Acta s. Petri“. Need kaks teost olid oma autoriteetsuse tõttu otsustavaks hilisema piibli formaadi kujunemisel. Tõendeid selle formaadi kasutamisest on võimalik märgata kõigis piibli käsikirjades, mis kristluse esimesel kolmel sajandil kirjutati. Neis kasutati materjalina küll pärgamenti, kuid formaadilt oli tegemist koodeksiga.
Koodeksi eelised rullide ees
[[Pilt:Bookinfo2.png|pisi|Codicis Partes:
0 - Alella
1 - Involucrum
2 - Tegumen
3 - Charta finalis
4 - Spina
5 - Apex
7 - Fundus
8 - Pagina dextra (recta)
9 - Pagina laeva (versa)
10 - Canalis]] Esimesel kolmel sajandil pKr kasutas koodeksi formaati pea eranditult ainult piibel, samal ajal kui 2. ja 3. sajandi kristlikud autorid järgisid hellenismist ning Roomast tuntud tavasid ning eelistasid pärgamendi- ja papüürusrulle oma tööde ülesmärkimiseks. Kuid juba 4. sajandi alguseks oli see muutunud ning koodeksi formaat saavutas võidu rullide kasutamise üle.
Ühe peamise põhjusena võib välja tuua koodeksi formaadi tehnilised eelised rullide ees. Koodeksid koostati volditud lehtedest, mis olid ainult ühest otsast kokku köidetud – kas paremalt või vasakult, mis olenes kirjutamise suunast. Tänu sellisele voltimistehnikale sai nendest leida ükskõik millist tekstiosa kiiremini, mis välistas tülika rullide lahti- ja kinnirullimise. Samuti saadi nüüdsest kirjutada lehe mõlemale poolele, mis rullide puhul ei olnud võimalik. See omakorda andis võimaluse koodeksitesse mahutada pikemaid tekste, mille järele tekkis kristluse arenedes tõsisem vajadus.
Koodeksi levikusse andis suure panuse ka tolleaegse õigusteaduse areng. 3. sajandi lõpul hakati Roomas välja andma mahukaid seadustekogumikke, mis otsustati kirja panna samuti  koodeksi vormis. Juba kogumikele nimede panemisel võeti kasutusele sõna codex. Selle aja kuulsamate koodeksite hulka kuuluvad „Codex Gregorianus“ ja „Codex Hermogenianus“.
Koodeksi formaadi eelistamise kolmanda põhjusena võib välja tuua asjaolu, et piiblist oli saanud üks põhilistest usu sümbolitest riigis. Kui Rooma keiser Constantinus Suur lõpetas kristlaste tagakiusamise ja seadustas kristluse, muutus piibli kaanon ühiskonnas juhtivaks pühakirjaks. See andis omakorda võimaluse koodeksiformaadi levimiseks, kuna koodeksi enda formaati hakati samastama püha raamatu enesega.
Tallinna Tehnikaülikooli Õiguse Instituut
Tallinna Tehnikaülikooli Õiguse Instituut (lühemalt: TTÜ õiguse instituut või Õiguse instituut; inglise Tallinn Law School) on Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna instituut. Instituut moodustati 2009. aastal.
Võimalus teeb varga ehk Kohvri vahetus
Võimalus teeb vargaks (originaalis L'occasione fa il ladro, ossia il cambio della valigia -  Võimalus teeb vargaks, ehk kohvri vahetus) on Gioachino Rossini ühevaatuseline koomiline ooper (burletta per musica) Luigi Prividali libretole Eugène Scribe’i näidendi Le prétendu par hasard, ou L’occasion fait le non (1810) järgi. Esmaettekanne toimus 24. novembril 1812 Veneetsia Teatro San Moisès.
Süžee
Tegevus toimub 19. sajandi alguses Napolis. Krahv Alberto kohtub ühel tormisel õhtul Napoli kõrt­sis seikleja, veiniarmastaja ja naistemehe don Parmenionega ning tema riukalise teenri Martinoga ning räägib neile oma peat­sest abiellumisest don Eusebio õetütre Bere­nicega. Ta pole küll neiuga kunagi kohtunud, kuid on näinud Berenice onu saadetud pilti. Alberto teener on ekslikult vahetanud krahvi kohvri don Parmenione oma vastu, milles on must pesu. Don Parmenione saab aga krahvi kohvrist noobli riietuse, passi, raha, dokumendid ja Berenice pildi. Tormi vaibudes lahkub krahv kõrtsist. Don Parmenione otsustab end esitleda Albertona ja abielluda ise Berenicega. Berenice valmistub koos oma teenijanna Ernestinaga krahviga kohtuma. Kuid Berenice on õnne­tu, sest ta ei soovi abielluda mehega, keda ta vaevalt tunneb. Ta teeb Ernestinale ettepaneku rollid vahetada. Elegantselt riietatud don Parmenione satub Ernestina peale. Alberto aga armub Berenicesse, kes esineb teenijan­nana. Ka Berenice kiindub Albertosse. Don Parmenione paljastatakse ja Alberto ning Berenice abielluvad.