cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pehr Wilhelm Wargentin
Juba tema eelkäija Elvius oli hakanud rajama Stockholmi observatooriumi. See valmis 1753 ja Wargentin sai selle esimeseks direktoriks.
Wargentin uuris Jupiteri kuusid ja avaldas sel teemal esimese artikli 1741 Uppsala Kuningliku Teaduste Ühingu toimetistes.
1756 abiellus Wargentin Christina Magdalena Raabiga. Abielust sündis 3 tütart. Abielu lõppes 1769, kui naine suri nurisünnitusel.
Wargentini järgi on nimetatud 84 km läbimõõduga kraater Kuul. Kraater on Maalt nähtav. Tema järgi on nimetatud ka Östersundis asuv gümnaasium Jämtlands Gymnasium Wargentin (varasema nimega Wargentinsskolan), mis on selle Frösönil asuva kooli õigusjärglane, mille Wargentin pooleli jättis.
Maria Tomson
Maria Tomson (sünninimi Maria Geelman; 27. detsember 1853 Aru vald, Tartumaa – 26. aprill 1966 Holstre) oli teadaolevalt kõige vanemaks elanud eestlane. Ta elas 112 aastat, kolm kuud ja 29 päeva.
1864. aastal asus ta koos vanematega elama Venemaale ja pöördus tagasi Eestisse 1946. aastal.
Poola lennukompaniide loend
See on Poola lennukompaniide loend.
Heapsort
Heapsort on sortimisalgoritm, mis sarnaneb valiksortimise algoritmiga. Sarnaselt valiksortimisega jagatakse Heapsortis massiiv sorteerimata ja sorditud osaks. Sorteerimata massiivi osast luuakse täiuslik kahendkuhi, millelt eemaldatakse suurim liige. Eemaldatud liikmest saab sorditud massiivi osa esimene element. Eemaldamist jätkatakse, kuni massiiv saab sorditud.
Algoritm
Heapsorti algoritmis on järgmised etapid:
Jõudlus
Kahendkuhja loomise ajaline keerukus on O(\log n). Juurelemendi oma suurima väärtusega alamtipuga vahetamine, kuni kuhi vastab kuhja tingimusele, on ajalise keerukusega O(n). Kokku tuleb Heapsorti ajaliseks keerukuseks O(n \log n). See ajaline keerukus on nii keskmisel kui ka halvimal juhul.
Heapsorti mahuline keerukus on O(1).
Võrdlus teiste sortimisalgoritmidega
Mestimissortimisel ajaline keerukus nii keskmisel kui ka halvimal juhul on O(n \log n), mahuline keerukus on aga O(n). Seetõttu eelistatakse Heapsorti mestimissortimisele siis, kui sortimiseks kuluv mälumaht on oluline.
Kiirsortimise keskmiseks ajaliseks keerukuseks on O(n \log n), aga üldiselt on see ikkagi kiirem kui Heapsort oma väiksema konstantse teguri tõttu. Kiirsortimise halvimaks ajaliseks keerukuseks on aga O(n^2) ja halvimaks mahuliseks keerukuseks O(\log n). Seetõttu on Heapsort parem sortimisalgoritm siis, kui halvim ajaline ja mahuline keerukus on olulised.
Harri Mõtsnik
Harri Mõtsnik (5. september 1928 Kilingi-Nõmme – 14. märts 2013 Solna, Rootsi) oli eesti luteri vaimulik.
Ta õppis Tallinna 5. Algkoolis Veerenni tänaval ja seejärel 1942-1947 Tallinna Poeglaste Kaubandus-Kommertskoolis. Lõpetas 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Akadeemiliselt oli ta korporatsioon Fraternitas Estica liige, coetus 1989/1990.
Sacramento (täpsustus)
Sacramento on sõna hispaania ja portugali keeles, mis tähendab 'sakrament'. See on laialt levinud kohanimi piirkondades, kus neid keeli räägitakse või on ajalooliselt räägitud.
Tõenäoliselt tuntuim neist kohtadest on Sacramento linn Ameerika Ühendriikide California osariigis. Muud linnad ja geograafilised objektid, mis kannavad sama nime, on loetletud allpool.
Olof Rudbeck
pisi|Olof Rudbeck vanem (1696) Olof Rudbeck vanem (13. september 1630 Västerås – 17. september 1702 Uppsala) oli rootsi loodusteadlane, ajaloolane ja Uppsala Ülikooli rektor.
1648 asus Rudbeck õppima Uppsala ülikooli, kus juba üliõpilasena tegi 1652 oma esimese ja kõige tuntuma avastuse – lümfisooned. Seda peetakse Rootsi esimeseks oluliseks teadusavastuseks.
1654 rajas ta Uppsalas Rootsi esimese botaanikaaia ja koostas kõigi sealsete taimede põhjaliku kataloogi. Rudbeck oli ülimalt mitmekülgne inimene; ta toetas innukalt tehnika- ja loodusteaduste õpetamist, tegeles keeleteaduse ja muusikaga, ehitas sildu, rajas veetorustikke ning õpetas paljusid aineid, sealhulgas matemaatikat, astronoomiat ja ehituskunsti. Ta oli viljakas kirjamees, kuid suur osa tema teadustekstidest hävis 1702. aasta suures Uppsala tulekahjus. Rudbecki keeleteaduslikke teooriaid arendas edasi tema poeg Olof Rudbeck noorem.
Rudbeck hakkas esimesena maa seest leitud monumentide ja hauaplaatide vanust määrama nende peale kogunenud huumusekihi paksuse järgi.
Aastail 1679–1702 kirjutas Rucbeck 3000-leheküljelise oopuse "Atlantica", milles ta püüdis tõestada, et Rootsi oli Atlantis, tsivilisatsiooni häll, ja rootsi keel oli Aadama keel, millest arenesid kõik ülejäänud keeled, sealhulgas heebrea ja ladina keel.
Vaardi
Vaardi on küla Valga maakonnas Otepää vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Puka valda.
Delfine
Hotell Delfine on Pärnu majutusasutus, mis on saanud tuntuks omanike ebaseadusliku ehitustegevuse tõttu. Pärnu Linnavalitsus võttis aprillis 2008 vastu otsuse hotelli ebaseaduslik hooneosa lammutada. Lammutamine viidi lõpule mai lõpuks.
Olof Rudbeck
Juba kaasaegsed skandinaavia teadlased kritiseerisid seda teost tugevalt. Taani ajaloolane ja kirjanik Ludvig Holmberg ning rootsi arst ja kirjanik Andreas Kempe kirjutasid selle kohta koguni satiire. Denis Diderot kasutas seda oma "Entsüklopeedias" hoiatava näitena selle kohta, kuidas etümoloogiat on ekslikult seostatud müütilise ajalooga.
Harri Mõtsnik
3. aprillil 1985 ta arreteeriti. Ta mõisteti 5. oktoobril 1985 süüdi Nõukogude-vastases agitatsioonis ja propagandas. Vabastati Eesti NSV Ülemnõukogu presiidiumi 27. märtsi 1986 armuandmise otsusega 29. märtsil karistuse kandmisest.
Seejärel töötas 1986–1988 Varbla vanadekodus töölisena. Emigreerus aastal 1988 Eskilstunasse Rootsi, kus teenis soome kogudust ja eesti kogudusi (Eskilstuna, Norrköping, Örebro, Kumla).
Harri Mõtsnik suri 14. märtsil 2013 Solnas Rootsis, tema põrm tuhastati ja urn tema põrmuga maeti 14. mail 2013 Pärnamäe kalmistule.
Isiklikku
Tema tütar on jurist Anne Mõtsnik ja poeg endine jalgpallur Ott Mõtsnik. Vend Helmut Mõtsnik (1927-2019) oli koolijuht ja EELK Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja.
Delfine
Ebaseadusliku hooneosa kaitseks levitati ajakirjanduse veebiväljaannete kommentaariumides vandenõuteooriaga sarnanevaid lugusid kohtuotsustest, mis ei lubavat Pärnu Linnavalitsusel hotelli Delfine ebaseaduslikult ehitatud hooneosa lammutada.
Olof Rudbeck
Kuigi see Rucbecki teooria on tänapäeval ümber lükatud, polnud see siiski täiesti mõttetu, sest ärgitas teadlasi põhjalikult uurima indoeuroopa keeli ja nende omavahelisi sugulussidemeid.
Hallennes-lez-Haubourdin
Hallennes-lez-Haubourdin on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Lille'i 6. kantonis.
See on Métropole européenne de Lille'i osa.
Innar Liiv
Ta on töötanud Tallinna Tehnikaülikoolis informaatika aluste õppetoolis 2003–2004 tunnitasulise õppejõuna ja 2004–2005 erakorralise assistendina ning töötab alates 2005. aastast sealsamas assistendina.
Ta kaitses 2008. aastal TTÜs doktoriväitekirja "Pattern Discovery Using Seriation and Matrix Reordering: A Unified View, Extensions and an Application to Inventory Management" (Mustrite avastamine kasutades järjestamist ning maatriksi ümberkorrastamist: unifitseeritud vaade, edasiarendused ning rakendus ladude juhtimises). Rahvusvaheline Klassifitseerimise Ühing valis selle töö võitjaks parimate interdistsiplinaarsete väitekirjade seast. Hinnati teaduskirjanduse uurimise sügavust ning uuenduslikkust teooria, metodoloogia ja rakenduste vallas.
Tema isa on psühhiaater Anti Liiv, ema inglise filoloog Suliko Liiv ning õde on majandusteadlane Signe Rosenberg.
Air Malta
Air Malta on Malta rahvuslik lennukompanii, mille kodulennuväljaks on Malta lennujaam. Air Malta peakorter asub Luqas. Lennufirma opereerib 36 sihtkohta Euroopas ja Põhja-Aafrikas. Air Malta teenindab 36 sihtkohta 17 riigis.
Ajalugu
Kui Malta iseseisvus, loodi lennufirma Malta Airlines, mis aga varsti likvideeriti. Air Malta asutati 21. märtsil 1973.
Lennukipark
Air Malta lennukipargis on järgnevad lennukid (2010. aasta 19. jaanuari seisuga):
Tarmo Strenze
Tarmo Strenze (sündinud 9. oktoobril 1974) on Tartu Ülikooli sotsioloogia õppetooli teadur ja õppejõud.
Aastatel 1995–2000 õppis ta Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonnas psühholoogia bakalaureuseõppes ja 2000–2003 samas sotsioloogia magistriõppes.
Alates 2004. aastast töötab ta sotsiaalteaduskonnas (2010. aastast sotsiaal- ja haridusteaduskonnas). Tema teadustöös on tähtsal kohal intelligentsuse uurimine.
Noor Eesti
Noor Eesti oli eesti progressiivroki ansambel, mis tegutses aastatel 1976–1977.
1976. aasta sügisest kuni 1977. aasta suveni tegutses ansambel Rein Rannapi juhatusel, mille päris nime Noor Eesti polnud võimalik ansambli tegutsemise ajal avalikult kasutada. Helilooja ja pianist Rein Rannap oli Rujast lahkunud (jättes Margus Kappeli Rujasse Noorsooteatri "Protsessi" lavastusse end asendama) ja asutas uue ansambli. Tegemist oli superansambliga, mis tähendas, et sellesse olid koondatud pillimehed, kes olid muusikuna juba nime teinud. Lisaks Rannapile, kes oli tuntud Ruja asutajana, kuulusid sinna Tajo Kadajas ansamblist Meie, Tõnu Tormis Gunnar Grapsi ansamblist Ornament ja Ivar Sipra ansamblitest Positron ja Mess. Tänased süvamuusika professionaalid organist Andres Uibo ja fagotimängija Heitti Riismäe olid siis alles oma muusikutee alguses. Tasub tähele panna, et ansamblist puudus soolokitarr – nii mõnigi arvas, et tegemist oli Rannapi allergiaga Andres Põldroo või Jaanus Nõgisto kitarri vastu.
Ansambli Noor Eesti tuntuim laul on kindlasti "Ühes väikses Eesti linnas", mis ilmus esmakordselt Tajo Kadajase sooloplaadil "Vihmade taga" aastal 2001. Märkimist väärivad veel Noor Eesti laulud "Lendav järv", "Edasijõudnud inimene" ja "Sünd". Ainsad Noor Eesti avalikud esinemised toimusid 1. ja 2. aprillil 1977 Kalevi spordihallis, kus teiste bändide hulgas astus üles ka ansambel Ruja (nn Proge-Ruja). Sellest hoolimata on rahvasuu kõiki Noor Eesti laule omistanud Rujale või pidanud nende laulude esitajaks Tajo Kadaja asemel hoopis Urmas Alendrit. Noor Eesti läks laiali, kuna Rannap õppis tol ajal Moskva Konservatooriumi aspirantuuris ja aega jäi tal bändi jaoks lihtsalt napiks. Rannap kirjutas Noor Eesti jaoks ühtekokku ligi paarkümmend laulu. Kümmekond neist on olemas Rein Rannapi nelikplaadil "Varajased laulud". Kõigepealt Noor Eesti enda 4 laulu CD 3-l, kusjuures nende hulgast puudub laul "Kitsarööpaline", mis on siiski kuulatav Youtube'ist. Edasi on Tõnis Mäe esituses laul "Naera, naera". Siis Rannapi ja Kadajase 1980. aastal kahekesi salvestatud laulud "Kanarbik", "Allik" ja "Tühjad raamid". Kõik ikka CD 3-l. Lõpuks veel "Lillede surm", mis bändi esituses oli loomulikult progelik lugu, aga sai lõpuks tänu mingile lauluvõistlusele estraadiliku seade ja on CD 1-l koos teiste estraadilauludega, esitajateks Silvi Vrait ja Fix.
Recke (aadlisuguvõsa)
pisi|Reckede vapp Poolast Recke on saksa aadlisuguvõsa, mis pärineb Vestfaalist.
Recked pärinevad ministeriaalide hulgast. Suguvõsa esimest liiget on mainitud 1265. aastal, 1320. aastal sai Adolf von der Reckest rüütel. Reckede pärusvaldused paiknesid Kameni lähistel, kus asus ka Recki mõis.
Alates 14. sajandist astusid mitmed Reckede suguvõsa liikmed Saksa või Liivi ordusse, nad olid tihedalt seotud ka teise "ordusuguvõsa", Fürstenbergidega. Mitmest Reckest said vaimulikud.
17. oktoobril 1620 kanti Recked Kuramaa aadlimatriklisse. Ametlikes dokumentides on neid paruniteks nimetatud alates 1797. Venemaa Valitseva Senati määrustega 10. augustist 1860, 4. oktoobrist 1861 ja 28. veebruarist 1862 anti Kuramaa aadliperekonnale von der Reckele parunitiitel.
17.–18. sajandil said mitu Reckede haru vabahärra staatuse, 1817. aastal sai üks haru ka krahvitiitli.
Seiš
pisi|Seiši tekkimise põhimõtte graafiline kujutus; punane joon tähistab seisulainet (seiši) Seiš on seisulaine, mis saab tekkida suletud või osaliselt suletud veekogus, nagu järves, veehoidlas, lahes ja nii edasi.
Seišilaine tekkimise põhimõte seisneb selles, et mingi välismõju ajel tekkinud lainetus põrkab kaldalt veekogusse tagasi, kus toimub vastassuunaliste lainete interferents. Enamasti on välismõjudeks tuul, õhurõhk, looded või ka seismilised häiritused (maavärin jt).
Seišinähtusi täheldati ja kirjeldati esmakordselt Genfi järves. Hiljem on neid täheldatud paljudes veekogudes.
Sülluste
Sülluste on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla lääneosas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani kuulus küla Kõrgessaare valda.
Süllustest põhjas asuvad Heiste ja Hüti, läänes Kiivera, edelas Õngu ja idas Leigri küla.
Loodus
Küla lõunaosa lõikub Tihu looduskaitseala koosseisu. Süllustes asub Luguse jõe lähtekoht ja küla lõunaosa piirneb Vanajõega. Külas asub Sülluste must mänd.
Talud
Sülluste ajaloolised talud 1917
Ajalugu
Sülluste kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa ja Lauka mõisa alla. 1835 oli Lauka mõisas kaks talu, kus ühe peremees Andruse Perd sai omale perekonnanimeks Napp ja teise peremees Jaak sai perekonnanimeks Eik. Sulased said perekonnanimeks Weltmann.
Taristu
Läbi küla kulgeb Käina–Hüti maantee, kust algab Tihu tee. Küla lõunaosa läbib Kiivera–Sülluste tee, mis muutub Sülluste–Leigri teeks. Küla põhjaosa piirneb Hüti–Laasi teega.
Jalas
Jalas on ülespoole käänatud otsaga puust või rauast aluspind, mis on sõiduvahendi osa ning millel sõiduk (hrl. regi, kelk) aluspinda (hrl. lund või jääd) mööda edasi libiseb.
Jalas oli ka mitmesuguste esemete (näiteks adra, toobri vms) vedamise hõlbustamiseks nende alla kinnitatav laud talumajapidamises.
Viiri (kaubanduskeskus)
thumb|Viiri kaubanduskeskus. Viiri kaubanduskeskus (soome Kauppakeskus Viiri) on kaubanduskeskus Soomes Klaukkalas kilomeetri kaugusel küla keskusest ja see on Nurmijärvi valla suurim kaubanduskeskus. Seal on umbes 20 kauplust.
Nõuni
Nõuni on küla Valga maakonnas Otepää vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Palupera valda.
Külas asub Nõuni järv, mis on Päidla järvestiku suurim järv.
Asulat läbib Tatra–Otepää–Sangaste maantee.
Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi presidentide loend
Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi presidendid valitsesid de facto perioodil 1991–1999 suurt osa Tšetšeenia territooriumist. Viimased presidendivalimised toimusid 27. jaanuaril 1997, hilisemad presidendid on ametisse nimetatud tšetšeenide relvarühmituste nõukogu poolt.
Vaata ka
Prezydenci Czeczenii Главы Чечни после 1991 года
Andrei Gromõko
thumb|Andrei Gromõko (1967) Andrei Gromõko (valgevene keeles Андрэй Грамыка; vene keeles Андрей Андреевич Громыко, 18. juuli 1909 Staryja Hramyki ehk Starõja Gramõki Homieli lähistel – 2. juuli 1989 Moskva) oli valgevene päritolu Nõukogude poliitik ja diplomaat.
Gromõko töötas 1939 NSV Liidu välisasjade rahvakomissariaadis Ameerika osakonna juhatajana. 1939–1943 oli ta NSV Liidu täievolilise esinduse nõunik USA-s. Aastatel 1943–1946 oli ta NSV Liidu suursaadik USA-s, osaledes Teherani, Jalta ja Potsdami konverentsil, ning ühtlasi saadik Kuubal.
1946–1948 oli Gromõko Nõukogude Liidu esimene alaline esindaja ÜRO-s. Sellel ametikohal kasutas 26 korda vetoõigust. Ühtlasi oli ta 1946–1949 NSV Liidu asevälisminister ja 1949–1952 välisministri esimene asetäitja. 1952. aasta juunist 1953. aasta aprillini oli ta NSV Liidu suursaadik Suurbritannias. 1953. aasta märtsist 1957. aasta veebruarini oli ta taas välisministri esimene asetäitja. Aastatel 1957–1985 oli Gromõko Nõukogude Liidu välisminister ja ühtlasi alates 24. märtsist 1983 kuni 2. juulini 1985 NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimehe esimene asetäitja.
Aastatel 1952–1956 oli ta NLKP Keskkomitee liikmekandidaat ja alates 1956. aastast kuni surmani liige. Alates 27. aprillist 1973 kuni 30. septembrini 1988 oli ta NLKP Keskkomitee Poliitbüroo liige.
Aastal 1985 esitas ta ametlikult NLKP Keskkomitee peasekretäri kandidaadiks Mihhail Gorbatšovi.
Aastatel 1946–1950 ja alates 1958. aastast kuni surmani oli Gromõko NSV Liidu Ülemnõukogu saadik. Aastatel 1985–1988, pärast Gorbatšovi valimist NLKP KK peasekretäriks oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimees. Sellega rikuti aastast 1977 kehtinud tava, mille kohaselt NLKP KK peasekretär ja NSV Liidu Ülemnõukogu presiidiumi esimees oli sama isik.
Andrei Gromõko on maetud Moskvasse Novodevitšje kalmistule.
Oma paindumatuse eest diplomaatilistel läbirääkimistel sai Gromõko hüüdnime Härra Ei. Gromõko ise kommenteeris seda: "Mina kuulen nende eid märksa sagedamini kui nemad minu oma."
Haridustee ning õppe- ja teadustöö
Ta lõpetas tehnikumi Barysaŭs ja asus õppima Minski majandusinstituuti. Pärast kaheaastast õppimist instituudis suunati ta keskkooli direktoriks Minski lähedale, õpinguid jätkas ta õhtuses osakonnas. Instituudi lõpueksamid sooritas ta eksternina. Valgevene Kommunistliku Partei Keskkomitees valiti välja seitsmeliikmeline aspirantide rühm, kellest pidid saama hiljem ühiskonnateaduste õppejõud. Seitsme hulka valiti ka Gromõko. Aspirantidele õpetati poliitökonoomiat, marksistlikku filosoofiat ja inglise keelt. 1934. aastal viidi Minski aspirandid üle Moskvasse, põllumajanduse ökonoomika instituuti.
Pärast neli aastat kestnud aspirantuuriõpinguid, kaitses ta 1936. aastal sotsialistliku põllumajanduse ökonoomika teemal kandidaadi väitekirja ja asus vanemteadurina tööle NSV Liidu Teaduste Akadeemia Majandusinstituuti. 1938. aastal edutati ta instituudi teadussekretäri kohusetäitjaks. Lisaks põhitööle instituudis, töötas ta kohakaasluse alusel poliitökonoomia õppejõuna Moskva kommunaalehituse instituudis. Ta taheti määrata NSV Liidu TA Kaug-Ida filiaali teadussekretäriks, kuid Gromõko keeldus sellest.
1939. aastal kutsuti 30-aastane inglise keelt valdav Gromõko ÜK(b)P Keskkomitee komisjoni ette, mis valis välja kaadrit NSV Liidu välisasjade rahvakomissariaadi jaoks. Võõrkeelte oskus oli tollal haruldane asi. Gromõko kandidatuur kinnitati.
Diplomaatias töötamise perioodil USA-s (1939–1946) ja Suurbritannias (1952–1953) kogutud teadusmaterjali põhjal avaldas ta 1957. aastal G. Andrejevi varjunime all oma uurimistöö tulemused raamatus "Экспорт американского капитала. Из истории экспорта капитала США как орудия экономической и политической экспансии" ('Ameerika kapitali eksport. USA kapitali ekspordi kui majandusliku ja poliitilise ekspansiooni vahendi ajaloost'). Selle töö eest andis Moskva ülikooli õpetatud nõukogu talle aasta varem (1956. aastal ) esitatud teadusettekande põhjal majandusdoktori kraadi. Sama pseudonüümi all ilmus 1961. aastal raamat "Экспансия доллара". Aastal 1983 ilmus trükist Andrei Gromõko monograafia "Внешняя экспансия капитала: история и современность", milles ta lahkas poliitökonoomia üht aktuaalsemat probleemi. Selle teose eest pälvis ta 1984. aastal NSV Liidu riikliku preemia.
Andrei Gromõko on mitmel korral keeldunud talle tehtud ettepanekust kandideerida NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks.
Isiklikku
Tema poeg Anatoli Gromõko on afrikanist ja pojapoeg Aleksei Gromõko politoloog.
Metsatöll
Metsatöll on Eesti folk metal ' i ansambel.
Ajalugu
thumb|left|Markus Teeäär (Markus "Rabapagan") on üks bändi asutajaliikmeid Metsatöll alustas tegevust 1999. aasta 24. veebruaril kolmeliikmelisena (Markus – vokaal, kitarr, Factor – trummid, Andrus – bass) ning toona esitati eepilisi heavy metal ' i lugusid mõningate mõjutustega Eesti folkloorist. Samal aastal ilmus ka nende debüütalbum "Terast, mis hangund me hinge".
1999. aasta lõpus ühines ansambliga Lauri Õunapuu ehk Varulven, kes seni oli aeg-ajalt ansambliga koostööd teinud ja nende tegemisi jälginud. Varulven oli iseseisvalt õppinud mitmeid muinaseesti pille ning koos teiste bändiliikmetega leiti, et metal ja Eesti folkmuusika sobivad ideaalselt kokku. Nii ongi Metsatöllu muusika üha enam läbi põimunud Eesti regilaulust ja rahvaviisidest.
2001. aastal lahkus senine bassimängija Andrus, kes leidis, et ansambliga kaasnev koormus oli liiga suur ning otsustas selle asemel hakata tegelema sooloprojektidega. Paar kuud hiljem leiti uus bassimängija – Raivo Piirsalu ehk KuriRaivo.
2002. aastal avaldas Metsatöll singli "Hundi loomine" ning sellele tehti ka video (režissöör Liina Paakspuu). "Hundi loomine" leidis erakordselt positiivset vastukaja kohalikus meedias ning palju hakati rääkima eestlusest, inglise keele mõjudest ja folkloorist.
2004. aasta algul pühendus senine trummar Factor teadusele ja ansamblis tuli tema asemele Atso. Sama aasta lõpus ilmus album "Hiiekoda", mille võtsid positiivselt vastu nii metal-muusikat kuulavad inimesed kui ka teised.
2005. aastal andis Metsatöll välja uuenduse albumist "Terast, mis hangund me hinge" pealkirjaga "Terast, mis hangund me hinge 10218". Seekordsel albumil kasutati tunduvalt rohkem rahvapille ning see tehti ka professionaalsemal tasemel.
2008. aastal sõlmis Metsatöll lepingu Soome plaadifirmaga Spinefarm Records. Samal aastal ilmus bändi neljas album "Iivakivi".
2010. aastal ilmus viies album "Äio", mis oli esimene Spinefarms Recordsi kaubamärgi alt tulnud Metsatöllu üllitis. Lood salvestati koos Eesti Rahvusmeeskooriga (RAM).
Teleseriaalis "Tuulepealne maa" kasutati tunnusmuusikana laulu "Oma laulu ei leia ma üles".
1. ja 2. märtsil 2013 tähistas Metsatöll oma 14. aastapäeva festivaliga HuntFest, mis toimus klubis Rock Cafe.
2017. aastal lõpetati koostöö trummar Marko Atsoga, uueks trummariks sai Tõnis Noevere.
Koosseis
thumb|Lauri Õunapuu (Lauri "Varulven") thumb|Raivo Piirsalu (Kuriraivo)
Loomastik
Epifauna
Epifaunasse kuuluvad selgrootud loomad, kes elavad valdavalt veekogu põhja või mulla pinnal.
Meiofauna
Meiofaunasse arvatakse väikesed bentilised selgrootud, kelle suurus jääb vahemikku 0,04...1 mm.
Mikrofauna
Mikrofauna moodustavad loomad (näiteks üherakulised organismid, protistid, keriloomad jne) kelle suurus on alla 0,2 mm.
Süstemaatilised alljaotused
Süstemaatika alusel saab rääkida spetsiifilisest faunast: näiteks mingi ala linnud moodustavad linnustiku ehk ornitofauna, kalad ihtüofauna.
Sigrid Undset
pisi|Sigrid Undset oma abikaasa Anders Svarstadi maalitud portreel (1911)
Elukäik
Sigrid Undset sündis oma ema lapsepõlvekodus Taanis pere kolmest tütrest vanimana. Kui ta oli kaheaastane, kolis pere isa haiguse tõttu Norrasse Kristianiasse (aastast 1925 Oslo). Sigrid Undseti kujunemist mõjutasid suuresti nii isa haigus kui ka isalt saadud laialdased teadmised arheoloogia, Norra saagade ja Skandinaavia rahvalaulude kohta. Ka isa surm 1893. aastal jättis Sigrid Undseti ellu sügava jälje. Pere väikese sissetuleku tõttu polnud tal lootust saada ülikooliharidust. Pärast keskkooli tegi Undset läbi üheaastase sekretärikoolituse ja asus 16-aastaselt sekretärina tööle sakslastele kuuluvasse suurde Kristiania tehasesse. Ta töötas ettevõttes kümme aastat, et teenida raha ema ja kahe noorema õe ülalpidamiseks.
Vabal ajal kirjutas Undset luuletusi, maalis ja luges palju väliskirjandust. Eelkõige vaimustus ta ingliskeelsetest teostest, eriti William Shakespeare'i ja Geoffrey Chauceri loomingust ning kuningas Arthuri legendidest. Samuti köitsid Undsetit Skandinaavia autorite Henrik Ibseni, August Strindbergi ja Georg Brandese tööd.
Iseloomult oli Undset häbelik, pigem introvertne inimene, kel oli vähe lähedasi sõpru. Ta oli aga tuntud oma erakordselt terava pilgu poolest, mis otsekui nägi inimestest läbi.
Aastatel 1912–1927 oli Sigrid Undset abielus Anders Castus Svarstadiga. Neil oli kolm last: Anders Castus (1913–1940), Maren Charlotte (1915–1939) ja Hans Benedict (1919–1978).
1924. aastal sai Sigrid Undsetist katoliiklane. pisi|left|Sigrid Undset 1927. aastal 1930. aastatel olid Undseti raamatud Saksamaal põlu all. Pärast sakslaste sissetungi Norrasse oli kirjanik 1940. aastal sunnitud emigreeruma Ameerika Ühendriikidesse. Sama aasta aprillis hukkus sõjas Undseti vanem poeg Anders. Teise maailmasõja lõppedes naasis Undset Norrasse, kus ta 1949. aastal suri.
Sigrid Undseti portree on Norra 500-kroonisel rahatähel.
Kirjanikutee
Kui Undset oli 22-aastane, valmis tal mahukas ajalooromaanitsükkel, mille kirjutamist oli ta alustanud juba 16-aastaselt. Romantikasugemetega romaanisari rääkis peamiselt Taani keskajast. Paraku ei olnud kirjastaja nõus teost avaldama. Sigrid Undset tegi kirjandusliku debüüdi hoopis 25-aastaselt, kui tal valmis 80-leheküljeline realistlik lühiromaan "Proua Marta Oulie". See algab kurikuulsa lausega "Ma olen oma mehele truudust murdnud." Algul keelduti sedagi teost avaldamast, kuid hiljem võeti käsikiri siiski vastu. Selle lühiromaaniga arvati noor Undset Norra kirjandusringkondadesse ja ta hakkas saama väikest stipendiumi.
Romaani "Proua Marta Oulie" nimitegelane on 20. sajandi algul Kristianias elanud keskklassi naine. Ka Undseti teised 1907.–1918. aastail kirjutatud romaanid kujutavad tähtsusetuid linnaelanikke, sh morne sekretäre, kelle elus on vähe armastust ja soojust ning kes alatasa võitlevad depressiooniga. Peamiselt kirjeldab kirjanik naisi ja nende armastust, mitme romaani tegevus toimub Kristianias.
Tammistu (Hiiumaa)
Tammistu on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõpu poolsaarel Läänemere ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.
Tammistu piirneb põhjas Viitasoo ja Viita, läänes Laasi ja idas Reigi-Nõmme külaga.
Nimi
Kohanime aluseks on kas lõunaeesti sõna tammist ’tammemets’ või mitmuse omastav kääne sõnast tammine, mis on hiljem asendunud liitega -stu. Kohanime on esmamainitud 1782 kujul ’Tamisto’.
Talud
Tammistu talud 1917
Ajalugu
Tammistu liideti peale Teist maailmasõda Reigi-Nõmmega ja taastati 1997 omaette külana.
Taristu
Tammistu keskosa läbib kurviga külatee.
Astuvere
Astuvere on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valga maakonda Palupera valda.
Küla lääneosa läbib Tartu–Valga raudtee. Samuti läbib küla Elva–Palupera–Kähri tee.
Astuvere idaosas voolab Purtsi jõgi.
Teaduskond
Teaduskond ehk fakulteet on kõrgkoolis lähedasi erialasid ühendav ja nende tööd korraldav haldusüksus. Teaduskonna juht on dekaan.
Teaduskonna koosseisu kuuluvad struktuuriüksused võivad olla, näiteks, instituudid, osakonnad, kateedrid.
Kaal
Kaal on vektoriaalne füüsikaline suurus, mis näitab jõudu, millega kehale mõjub gravitatsioon. Tähis P. SI-süsteemi mõõtühik N.
Kiirendusega liikuv keha
Kiirendusega liikuva keha kaal:
Kaaluta olek
Kui keha kiirendus on võrdne raskuskiirendusega, siis on selle kaal 0:
Kui keha kaal on 0, siis öeldakse, et keha on kaaluta olekus.
Vaata ka
Tương tác hấp dẫn
Aadlisuguvõsade loendid
''Siin on aadlisuguvõsade loendid
Vasallisuguvõsad
Baltisaksa aadel pärines XIII sajandil tekkinud Vana-Liivimaa vasalkonnast. Selle moodustasid peaasjalikult rüütliseisusest isikud ja ministeriaalide hulgast pärit suurfeodaalide sõjamehed, vähesel määral oli nende seas kõrgaadlikke ja kohaliku päritolu ülikute järglasi. Vasallisuguvõsadest kujunes XVI sajandiks välja pärusaadel. Keskajal Liivimaale saabunud suguvõsad loeti põlis- ehk vana aadli hulka.
Matrikliaadel
Pärast aadlimatriklite koostamist XVIII sajandi keskel (Kuramaal ja Piltenes juba XVII sajandil) jagunes baltisaksa aadelkond matrikliaadliks ja immatrikuleerimata aadliks. Matrikliaadel oli koondunud Eestimaa, Kuramaa, Liivimaa, Piltene (kuni 1819) ja Saaremaa rüütelkonda. XVIII sajandi alguses lühikest aega eksisteerinud Tartumaa rüütelkonnas eraldi registrit ei peetud.
Rootsi aadlisuguvõsad
Rootsi aadel jagunes kahte gruppi: rüütelkonda introdutseeritud aadel ja introdutseerimata aadel.
Soome aadlisuguvõsad
Enne Soome Venemaaga ühendamist XIX sajandi algul kuulusid mitmed Soome aadlisuguvõsad Rootsi rüütelkonda. 1818. aastal loodi Soome suurvürstiriigis omaette Soome rüütelkond.
Välistavat võid kasutav vahetusalgoritm
Algoritm
Standardne vahetusalgoritm vajab muutuja vahepealseks salvestamiseks vahemuutujat. XOR-vahetuse kasutamisel vahemuutjat vaja ei lähe, selle standardalgoritm on järgmine (Lambda keeles): X := X XOR Y Y := X XOR Y X := X XOR Y
Siiski on reaalne oht väärtuste nullimiseks olukorras, kus X ja Y on sünonüümid.
Koodinäited
Tähelepanu, et argumentidena saadud täisarve ei vahetata kohe, vaid esmalt kontrollitakse, kas nende asukohad mälus on erinevad (kas tegemist on sama väärtusega, mis ka omab sama mälu viita). See eemaldab pseudonüümi poolt põhjustatava võimaliku probleemi.
C
XOR-vahetusalgoritmi teostav C funktsioon:
Vaata ka
Zamiana wartości zmiennych
Meie
Meie oli üks põhilised aastatel 1973–1975 tegutsenud Eesti tuntumaid intellektuaalrokiansambleid.
Meie alustas tegevust Tallinna Polütehnilise Instituudi üliõpilasansamblina Meie kasutas oma laulutekstidena nii proosat kui vabavärssi. Põhiliselt kasutati tekstidena siiski tolleaegset luulet. Muusikaliselt eirati täielikult traditsioonilisi vorme ning eksperimenteeriti tolleaegsete tehniliste võimaluste piirides. Meie lauludest väärivad äramärkimist "Helgiheitja" ja "Puust tüdruk", aga ka "Liivakast".
Ansambel kogunes 1972. aasta sügisel, avalik kontserttegevus algas 1973. aasta kevadel ja kestis kuni 1975. aasta sügiseni. TPI, mille ansambel Meie oli, aula oli sel ajal peamine rokk-kontsertide toimumise paik Tallinnas aga ka Eestis. Nõukogude ideoloogilise kontrolli all olevatesse raadiosse ja televisiooni pääsesid rokkansamblid haruharva ja ka siis hilistel õhtutundidel. Tegutsemise algul oli Meie ainus tõsisema roki ansambel Eestis, kuna Ruja oli esinemiskeelu all ja Gunnar Grapsi Ornament oli veel tekkimata.
30 aasta möödudes tuli ansambel Meie juulis 2002 jälle kokku ja tegutses veel poolteist aastat, kuni 2003 aasta lõpuni. Vahetus vaid trummimängija, kelleks oli nüüd Ivar Sipra (Positron, Mess ja Noor Eesti), ülejäänud koosseis oli sama. Bändi eesmärgiks oli esialgu ülesastumine Eesti Progerocki festivalil Hiiumaal Kuri Proge 2002. Kuna publiku vastuvõtt oli ülihea, siis otsustas bänd kogu oma repertuaari taastada. Meie esimene tagasitulekukontsert Tallinnas toimus 26. jaanuaril 2003 Nõmme Kultuurikeskuses. 8. mail 2003 tähistas Meie 30 aasta möödumist oma esimesest kontserdist ja solisti 50. sünnipäeva Tartus Sadamateatris. 19. juulil 2003 anti taas kontsert Kuri Progel, millist ansambli liikmed ise peavad oma taas tulemise parimaks esinemiseks. Meie esines veel 15. augustil 2003 Tallinnas Woodstocki festivali aastapäeval ning 30. augustil 2003 ja 26. detsembril 2003 Von Krahli Teatris. 2004. aasta suve alguses salvestati Tallinna Linnahalli stuudios kolm uut laulu, millest kaks olid päris uued ja lisaks lugu "Armastuse matused", mis jäi ansamblil kunagi salvestamata. 29. septembril 2004 kaotas Meie ühe oma asutajaliikme – soolokitarrist Kalle Vikati, mistõttu ansambli edasine tegevus katkes. Viimaseks Kalle tehtud lauluks jäi "Aeg", mis oli üks kolmest uuest salvestatud loost.
2010. aasta sügisel tuli ansambel jälle kokku, seekord uue soolokitarristiga, kelleks oli Robert Vood. Esineti üritusel Kevad Proge 2011, samuti astuti kontserdiga üles Tallinna klubis Rockstar. 19. augustil 2011 esineti Võrus Tamula järvelaval ansambliga Hetero. Üle pika aja valmisid ka esimesed uued lood.
Pärast pikka vaheaega astus ansambel kolme oma lauluga jälle üles septembris 2017 Viimsi vanade bändide festivalil. Löökriistadel asendas Ivar Siprat seekord festivali korraldaja Lauri Viikna.
Mass
Mass on füüsikaline suurus, mis väljendab keha (füüsika) kahte omadust:
Inertne mass ja raske mass on ekvivalentsed, kusjuures nende ekvivalentsus on klassikalises mehaanikas kogemuslik tõsiasi, millel puudub teoreetiline põhjendus. Oletus nende masside võrdsusest, Einsteini ekvivalentsuprintsiip, on Einsteini üldrelatiivsusteooria aluseks.
Massi tähistatakse enamasti sümbolitega m või M, mis tulenevad ladina sõnast massa ("mass, raskus, tainas, kamakas"); ladina sõna kasutus füüsikalises tähenduses sai alguse Isaac Newtoni 1687. aastal avaldatud teosest "Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica". Massi mõõtühik SI-süsteemis on kilogramm (kg).
Rainer Werner Fassbinder
thumb|right|Rainer Werner Fassbinder Rainer Werner Maria Fassbinder (31. mai 1945 Bad Wörishofen, Baieri – 10. juuni 1982 München) oli saksa režissöör, näitleja ja stsenarist.
Rohumaa
Rohumaa on peamiselt rohttaimedega kaetud ala. Valdavaiks on rohumaadel mitmeaastased rohttaimed.
Mass
Inertne mass
Keha (inertse) massi m, kiirenduse \vec a ja kehale mõjuva jõu \vec F vahel eksisteeriva seose annab Newtoni II seadus:
Loos (Nord)
Loos ([lɔs]) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Lille'i 6. kantonis.
Sigismund
Sigismund on olnud mitme monarhi nimi:
Mass
Inertne mass
See seos ei võimalda siiski massi mõõtmist kui puudub sõltumatu printsiip jõu defineerimiseks ja mõõtmiseks. Kuid vastavalt Newtoni III seadusele kahe vastastikmõjustuva keha korral jõud, millega esimene keha mõjub teisele, on võrdvastupidine jõuga, millega teine keha mõjub esimesele. Järelikult absoluutväärtuselt, mis lubab nende kehade inertsete masside suhte leida kiirenduste mõõtmise teel.
Rohumaa
pisi|[[Karula künkad]] Rohumaade hulka kuuluvad nii niidud kui karjamaad. pisi|Loopealne Puise poolsaarel Rohumaid jaotatakse tavaliselt:
Mass
Raske mass
Gravitatsioonijõud mõjub kehi ühendava sirge sihil ning tõmbab neid teineteise poole. Selle jõu moodul on
Rohumaa
Lisaks võib rohumaade hulka arvata põldheinaga kaetud põlde ja murusid.
Mass
Raske mass
kus m1 ja m2 on kehade (rasked) massid, r nendevaheline kaugus ja G gravitatsioonikonstant.
Soontaga
Soontaga on küla Valga maakonnas Tõrva vallas. Varem on küla kuulunud Puka valda, Kuigatsi valda ja Puka külanõukogusse. Ajalooliselt kuulub see Rõngu kihelkonda.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 50 inimest. 1994. aasta loenduse järgi oli külas 55 elanikku. Aastal 1974 oli elanike arv 48.
Mööda külaterritooriumi idapiiri voolab Väike Emajõgi. Külast läände jääb Sauniku oja. Küla keskus ja endine mõisahoone asuvad Soontaga ojal (ehk harvem ka nimetatud Saeveski oja) endise vesiveski paisjärve Soontaga järve või ka Soontaga Veskijärve ääres. Külas asuvad ka Aakre Saeveski paisjärv, Kadajärv ja Rooni järv.
Saeveski paisjärve ääres ehk Saeveskil on Hermann Walteri mälestussammas ja Soontaga telkimisala. Samuti on külas endise Aakre metskonna hooned.
Külas on Soontaga looduskaitseala, millel pole ühtki alalist elanikku. Looduskaitsealal on lisaks Saeveski paisjärve Soontaga matkarada ja Soontaga metsaonn.
Soontagal on ka II maailmasõjas hukkunute ühishaud.
Soontagal, Parve külas, Väikese Emajõe ääres on üks Eesti suuremaid kaasaegseid palkmaju.
Soontagal töötab taksidermist Aare Jaama.
Küla läbib Võru–Kuigatsi–Tõrva maantee. Küla lääneosa piirneb Jõhvi–Tartu–Valga põhimaanteega.
Ajalugu
Soontagat on esmamainitud 1439. aastal ja Soontaga mõisa (Sontacke) 1539. aastal.
Oliiviõli
pisi|Oliiviõli Oliiviõli (ladina keeles oleum olivarium, olivae oleum; lüh ol oliv) on õlipuu (Olea europaea L.) viljadest saadud taimeõli.
Oliiviõli kasutatakse droogina, toiduvalmistamisel ja kosmeetikatööstuses, nii söögi- kui ka masinaõlina. Oliiviõli peetakse paljudele, normaalse anatoomia ja füsioloogiaga loomadele (sh inimestele), tervislikuks toiduaineks tänu monoküllastunud rasvhapete suurele osakaalule.
Tootmine
Enamus (93%) oliivide kogusaagist pressitaksegi õliks.
Umbes 3/4 maailma oliividest ja oliiviõlist kasvatatakse ja toodetakse Euroopa Liidu riikides. Suurim tootja on Hispaania (u 1/3 maailma kogutoodangust), järgnevad Itaalia (u 1/4 maailma kogutoodangust) ja Kreeka (u 1/5 maailma kogutoodangust). Vähemal määral toodetakse oliiviõli ka teistes Vahemere piirkonna riikides Prantsusmaal, Portugalis, Türgis, Marokos ja Tuneesias. Mujal maailmas toodetakse oliiviõli Tšiilis, Argentinas, Austraalias, Lõuna-Aafrikas ja Uus-Meremaal ning Ameerika Ühendriikides California osariigis.
Oliividest valmistatud õlid jagunevad viide kvaliteediklassi. Madalama kvaliteediga õli iseloomustab ka suurem happesus. Oliiviõli toodetakse mitmes järgus. Esimesena pressitu on kõige kvaliteetsem ja seda õli tuntakse külmpressõli (Olivae oleum virginale, extra virgin oil) nime all.
Pärast esimest pressimist töödeldakse juba purustatud oliivimassi termiliselt ja õli rafineeritakse. Nii saadakse õli, mis villituna kannab märget 100% olive oil. Oliivimassi teisel pressimisel saadakse juba tunduvalt madalama kvaliteediga õli, mis vajab tugevat rafineerimist kõrgel temperatuuril. Sellist õli kasutatakse konservide valmistamiseks.
Kõige viimase tootmisfaasina töödeldakse oliivimassi lahustitega. Selline õli toiduks ei sobi, vaid läheb parfümeeriatööstuse tooraineks. Vanasti põletati söömiskõlbmatuks muutunud oliiviõli õlilampides.
Enamik väiksemaid oliivitootjaid piirdub esimese faasi, külmpressõli pressimisega.
Oliiviõli maitse, värvus ja lõhn oleneb väga suurel määral oliivide kasvatamise piirkonnast ja konkreetsest saagist.
Oliiviõli tunti juba antiikajal. Parimat õli saadi rohelistest viljadest, kuid poolküpseist, pruunikaks tõmbunud viljadest eraldus seda rohkem. Kive on kõige hõlpsam eraldada küpseist, mustadest oliividest.
Kasutamine
Oliiviõli on Vahemere maade köögikunsti lahutamatu osa. Külmpressõli soovitatakse kasutada eeskätt salatite ja marinaadide valmistamisel. Kuna kuumutamisel külmpressõli ainuomane maitse kaob, soovitatakse selleks otstarbeks kasutada tavalist oliiviõli.
Oliiviõli säilib jahedas ja pimedas kohas kuni 6 kuud. Külmkapis säilib õli kuni aasta, kuid muutub madalal temperatuuril häguseks ja paksuks.
Farmaatsias kasutatakse külmpressimise esimeses järgus kogutud ja pakendatud oliiviõli.
Oliiviõli kasutatakse ka masinates määrdena.
Mõjud tervisele
Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) 2011. aasta ülevaates kiideti heaks oliiviõli kohta tervisealane väide: "Kui toidus asendada küllastunud rasvad oleiinhappega, siis polüfenoolid kaitsevad vere lipiidide oksüdeerumise eest ja säilitavad normaalse vere LDL-kolesterooli taseme." Vaatamata sellele märkis EFSA, et lõplikku põhjus-tagajärg seost oliiviõli tarbimise ning järgmiste normaalsete näitajate hoidmiseks veres ei ole veel piisavalt kindlaks tehtud: vere normaalne triglütseriidide sisaldus (tühja kõhuga), HDL-kolesterooli sisaldus ja glükoosi sisaldus.
Ühes 2014. aastal tehtud metaanalüüsis jõuti järeldusele, et oliiviõli tarvitamise suurendamine vähendab suremuse, südame- ja veresoonkonna haiguste episoodide, ja insuldi riske. Loomset ja taimset päritolu monoküllastumata rasvhapete segu dieedis ei omanud sellist märkimisväärset mõju. Aastal 2018 leiti metaanalüüsis, et suure polüfenoolide sisaldusega oliiviõli tarvitamine oli seotud üldkolesterooli, HDL-kolesterooli, malondialdehüüdi ja oksüdeeritud LDL-i paremate näitajatega veres, võrreldes väikese polüfenoolide sisaldusega oliiviõlidega. Seejuures alamrühmade analüüsid ja mõned uuringud näitasid täiendavalt ka põletikumarkerite ja vererõhu paranemist. Nenditi ka, et vaja oleks teha veel pikemaajalisi uuringuid ja uurida rohkem mitte-Vahemere populatsioone.
Koostis
Rasvhapetest on oliiviõlis enim oleiinhapet: 55–83%. Oliiviõli sisaldab ka ligikaudu 10% linoolhapet. See on üks asendamatutest rasvhapetest, mida inimene peaks toiduga piisavalt saama. Lisaks sisaldab palmitiinhapet jm.
Sisaldab ka ligikaudu 0,5% (polü)fenoole. Need annavad oliiviõlile kibeda pikantse maitse ja neid on tunda ka aroomis. Oliiviõlis leidub vähemalt 30 fenoolset ühendit. Nende seas näiteks eleenhapet, mis on oliivide küpsuse marker, ning alfatokoferooli – ühte kaheksast E-vitamiini perekonna liikmest.
Allu saar
Allu pikkus on umbes 250 meetrit ja laius 100 meetrit. Saar on kuni 2 meetrit kõrge.
Loodus
Sarnaselt teiste sealkandis asuvate saartega on ka Allu kivine, palju leidub rändrahne ja kivikuhjatisi.
Saarel kasvab pihlakaid, leidub rohttaimestikku ja roostikku.
Saarele võib aeg-ajalt sattuda rebaseid.
Ajalugu
pisi|Allu saar
19. sajandi alguses omandas saare Vene tsaari käest Johannes Prants, kes kasutas seda heinamaana.
1851 tõi torm Allu randa 9,7 meetri pikkuse surnud küürvaala.
Saarele inimeste asumise kohta andmed puuduvad.
Eesti Vabariigi Valitsus võttis saare 10. novembril 1938 linnukaitsealana looduskaitse alla. Saarel keelati linnujaht, linnupesade lõhkumine, linnumunade korjamine, lindude häirimine ja linnukujude paigutamine.
Tänapäev
Allu saar asub Kolga lahe maastikukaitsealal. Saare maaomanikuks on endiselt perekond Prants. Allu saar on Rammu saarel oleva Olmi kinnistu lahutamatu osa.
Sacramento
pisi|[[California osariigi kapitoolium Sacramentos]] Sacramento on Ameerika Ühendriikide California osariigi pealinn ja Sacramento maakonna halduskeskus. See asub Sacramento jõe ja American Riveri liitumiskohas Central Valley põhjaosas, mis on tuntud Sacramento Valleyna.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 524 943. Aastal 2010 oli elanikke 466 488. See on elanike arvult osariigi kuues linn ja osariikide pealinnadest üheksandal kohal.
Sacramento kohale jõudis esimese eurooplasena Hispaania maadeuurija Gabriel Moraga kas 1799 või 1808. Ta oli vaimustuses selle koha ilust ja andis talle nimeks Sacramento sakramendi järgi. Praeguse linna kohale rajas asunduse 1839. aastal Šveitsi immigrant John Sutter. Asula tekkis tema rajatud Sutter's Forti ümber.
California kullapalaviku ajal oli linn tähtis kaubanduslik ja põllumajanduslik keskus ning koormavankrite, postitõldade, jõelaevade, telegraafiliini, Poniekspressi ja esimese mandrivahelise raudtee lõppjaam.
Sacramento sai linnaõigused 27. veebruaril 1850. Aastal 1854 sai Sacramento California osariigi pealinnaks.
Lisaks valitsusteenustele on teised tähtsamad majandusallikad toiduainetööstus ja tervishoiutööstus.
Sacramentos või selle eeslinnades tegutsevad 1947. aastal asutatud California Osariigi Ülikool Sacramentos ja 1908. aastal asutatud California Ülikool Davises.
Sacramento korvpallimeeskond Sacramento Kings mängib liigas NBA.
Kliima
Sacramentos on vahemereline kliima. Aasta keskmine õhutemperatuur on +16,2 °C. Kõige palavama kuu, juuli, keskmine temperatuur on +24,1 °C, kõige külmema kuu, detsembri, keskmine temperatuur on +7,7 °C.
Lund sajab linnas harva. Seda juhtus näiteks 7. detsembril 2009 ja enne seda viimati 28. jaanuaril 2002.
Aastas paistab päike keskmiselt 3614 tundi. Kõige päikesepaistelisemad kuud on juuli (440 tundi) ja juuni (420 tundi), kõige pimedamad detsember (143 tundi) ja jaanuar (146 tundi). Sacramento on juulikuus maailma kõige päikesepaistelisem koht: päike särab seal 98% võimalikust ajast.
Sõpruslinnad
Sacramentol on kaksteist sõpruslinna :
Tiharu
Tiharu on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõpu poolsaarel. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.
Tiharu piirneb lõunas Läänemerega, põhjas Vilima, läänes Ülendi ja idas Kiduspe külaga.
Nimi
Leo Tiik pakkus kohanime lähtekohaks sõnad 'tee' ja 'haru'. Paul Ariste pakkus aluseks sõna tihnik. Kohta on 1726 mainitud kui 'The Arro' ja 1782 'Tiharo'.
Ajalugu
Tiharu kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. Tiharu rehehoones suri 6. aprillil 1599 Saare-Lääne piiskopi viimane Hiiumaa Amtmann Christoffer Erdtman. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjonis elasid mõisa alal talunikud Theara Hannus, Theara Matz ja The Arro Andres.
1835 oli Tiharus kaks talu, mille elanikud said omale perekonnanimedeks nimed Rõmmel, Teng, Tukk (Tuk) ja Tuur (Tuhr), vabadik aga Kask.
Tiharu oli Kiduspe osa, mis omaette külaks kujunes 1997. aastal.
Taristu
Küla läbib läänest itta Märjakaasiku–Kiduspe–Kõpu tee, kus asub Männi bussipeatus.
Urmas Alender
Urmas Alender (22. november 1953 Tallinn – 28. september 1994 Läänemeri Utö lähedal) oli eesti laulja ja laulukirjutaja, ansambli Ruja solist.
Sai tuntuks rokkansambli Ruja isikupärase solistina. Ta on sisse laulnud heliplaate ja -kassette, sealhulgas "Ruja", "Üle müüri", "Kivi veereb", "Pop Ruja", "Pust budet vsjo", "Must lind", "Hingelind".
Alender on laulnud peamiselt Rein Rannapi või omaenda meloodiaga ning Ott Arderi või Juhan Viidingu tekstidele kirjutatud laule. On säilinud ka haruldane Stockholmis tehtud salvestis Toivo Kurmeti laulust "Flying Away", mis on avaldatud Toivo Kurmeti albumis "Muusikavooluses" (Stockholm, 2008).
Urmas Alender hukkus 1994. aasta 28. septembri ööl Estonia katastroofis.
Isiklikku
1975. aastal sündis poeg Ion Alender.
Urmas Alender abiellus 2. juulil 1976, 1979. aastal sündis tütar Yoko.
Carlos Mesa
Carlos Diego Mesa Gisbert [karlos di'eego meesa hisb'ert] (sündinud 12. augustil 1953) on Boliivia poliitik. Alates 17. oktoobrist 2003 kuni tagasiastumiseni 6. juunil 2005 oli ta Boliivia president.
Mesa, kes oli Boliivia eelmise presidendi Gonzalo Sánchez de Lozada ajal asepresident, sai presidendiks pärast seda, kui Sánchez de Lozada oli sunnitud tagasi astuma ja riigist põgenema massiliste protestimeeleavalduste ja -streikide tõttu Boliivia gaasisõja käigus.
Mesa oli asepresident alates 6. augustist 2002. Ametikoha järgi oli ta ühtlasi Boliivia kongressi spiiker.
Enne poliitikasse tulekut oli ta ajaloolane ning raadio-, tele- ja kirjutav ajakirjanik. Ta on Boliivia Ajalooakadeemia liige.
Hoolimata Mesa kogenematusest poliitikas tõusis tema täht Sánchez de Lozada valitsuses kiiresti. Septembris 2003 hoiatas ta ÜRO Peaassambleel: "Demokraatia Boliivias on hädaohus vaeste õigustatud surve tõttu. Me ei saa luua majandusliku kasvu ja heaolu vähestele ja siis loota, et suur enamus, kes jäetakse välja, vaatab seda vaikides ja kannatlikult pealt. Meie, vaesed riigid, nõuame, et meie tooted lastaks rikaste riikide turgudele adekvaatsetel tingimustel."
4. jaanuaril 2004 kuulutas ta teleesinemises 28. märtsiks välja siduva referendumi Boliivia suurte maagaasivarude kasutamise küsimuses.
Märtsis 2004 teatas Mesa, et Boliivia valitsus korraldab üle riigi ja Boliivia välissaatkondades miitinguid, kus nõutakse, et Tšiili tagastaks Boliiviale rannikuriba, mille Boliivia sõjas kaotas. Tšiili on keeldunud sel teemal läbirääkimisi pidamast, kuid Mesa on teinud sellest oma valitsuse poliitika ühe põhipunkti. Analüütikud leiavad, et kui Mesal ei õnnestu väljapääsu merele tagasi saada, siis ta kukutatakse.
Atra
Atra on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valga maakonda Palupera valda.
Küla läbib ida-läänesuunaliselt Rõngu–Otepää–Kanepi maantee. Küla idapiiril kulgeb Tartu–Valga raudtee.
Atra küla lõunaosa läbib Purtsi jõgi.
Vesitähelised
thumb|Soo-vesitäht Vesitähelised (Callitrichaceae) on taimede sugukond.
Selle sugukonna ainus perekond on vesitäht (Callitriche).
APG II süsteem vesitäheliste sugukonda ei tunnista ja ainus perekond (vesitäht) on liidetud teeleheliste sugukonnaga.