cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rahvusvaheline Gaidide Organisatsioon
Organisatsioon
WAGGGS koosneb riiklikest liikmesorganisatsioonidest, mida juhitakse sõltumatult, kuid kes järgivad WAGGGSi põhiseadust. Riiklikud liikmesorganisatsioonid on jagatud viieks piirkonnaks. Liikmesorganisatsioonid valivad omakorda maailma juhatuse, algselt maailma komitee, mis juhib gaidide maailma ühingut. Juhatus koosneb 17 aktiivsest vabatahtlikust liikmest kogu maailmast, kelle valivad demokraatlikult kõik liikmesorganisatsioonid, samuti kuuluvad juhatusse iga viie WAGGGS-i regiooni esimehed. Lisaks asub Londonis alaliste töötajatega maailma büroo, mida juhib WAGGGSi tegevjuht (endine maailma büroo direktor). Iga kolme aasta tagant kohtuvad liikmesriikide esindajad maailmakonverentsil, et arutada ja hääletada tegutsemisviiside üle. Maailma komitee muutis oma nime maailma juhatuseks 1996. aastal. Personaliülema ametinimetus muudeti maailma büroo direktori kohalt tegevjuhiks aastatel 1964–1997.
Raugu tamm
Raugu tamm on kaitsealune tamm Saare maakonnas Saaremaa vallas Raugu külas Jaani talu alal. Puu võeti kaitse alla 1937.
Bahtijor Rasulov
Bahtijor Rasulov (sündinud 20. jaanuaril 1950) on Eesti molekulaarbioloog.
Raugu tamm
Puu ümbermõõt on 473 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 15 m.
Rahvusvaheline Gaidide Organisatsioon
Organisatsioon
Iga WAGGGSi liikmesorganisatsioon valib omale parima viisi, kuidas saavutada antud eesmärke, võttes arvesse oma kultuuri ja noorte vajadusi. Mõned valivad töötamiseks ainult tüdrukud, et murda stereotüüpe ja anda tüdrukutele ning noortele naistele enesekindlus, et leida oma koht ühiskonnas. Teised liikmesorganisatsioonid eelistavad töötada segarühmadega, et anda võimalus võrdseks partnerluseks noorte meeste ja naiste vahel. Mõned organisatsioonid segavad ühishariduse ja soolise lähenemisviisi vastavalt noorte vanusele ja eelistustele.
OmaSp staadion
OmaSp staadion (soome keeles OmaSp Stadion, ka Seinäjoki stadion) on jalgpallistaadion, mis asub Seinäjokis Soomes.
Rahvusvaheline Gaidide Organisatsioon
Maailmakeskused
WAGGGSil on neli maailmakeskust, mis pakuvad koolitusi, tegevusi ja majutust tüdrukutele ja juhtidele, samuti ka teiste organisatsioonide liikmetele ning iseseisvalt rändajatele. Tegevused on peamiselt suunatud rahvusvahelisele sõprusele ja koostööle, isiklikule arengule ja juhikoolitusele, meelelahutusele ning teenusele. Nelja Maailmakeskuse Sõbra organisatsioon toetab ja reklaamib keskuseid.
Maailmakeskusi on neli.
2015. aastal kuulutati välja uus maailmakeskus Kusafiri, mis tähendab suahiili keeles teekonda. Erinevalt teistest keskustest on see rändkeskus ja eksisteerib kindla aja jooksul ning konkreetse teemaga eri kohtades Aafrikas. Idee testimisel alates 2012. aastast on kaasatud järgmiste riikide organisatsioonid: Ghana, Lõuna-Aafrika Vabariik, Rwanda, Keenia, Nigeeria ja Benin. Siiani on fookuses olnud muuhulgas koolitus Rwandas vägivalla peatamiseks ja ettevõtlusjuhtide arendamine.
Maailma ristikhein
1930. aastal toimunud maailmakonverentsil vastuvõetud maailma embleemi kujundas preili Kari Aas, milleks oli kuldne ristikhein sinisel taustal.
Kolm lehte tähistavad kolme kohustust ja lubaduse kolme osa, kaks viie tipuga tähte tähistavad lubadust ja seadust ning keskel asuv leheroots tähistab õiget teed näitavat kompassinõela. Ristikheina lehe alus tähistab inimkonna armastuse leeki ning sinised ja kuldsed värvid tähistavad päikest, mis paistab üle kõigi maailma laste.
Maailma märk, mis sisaldab ristikheina, võeti kasutusele alates 11. maailmakonverentsist Prantsusmaal Evianis 1946. aastal.
WAGGGSi märk, mis sarnaneb ülemaailmse märgiga, võeti kasutusele alates seitsmendast ülemaailmsest konverentsist 1932 Buczes Poolas Górki Wielkie lähedal. Seda kannavad maailma juhatuse ja selle komiteede liikmed, maailma büroo ning maailmakeskuste töötajad.
Bahtijor Rasulov
Elulugu
Bahtijor Rasulov on rahvuselt tadžikk.
Lõpetas 1972. aastal Dušanbe Pedagoogilise Instituudi; bioloogiakandidaat (1983, Dušanbe Taimefüsioloogia ja Geneetika Instituut), väitekiri "Кинетика фотосинтеза и фотодыхания в онтогенезе у хлоптчатника", bioloogiadoktor (1994 Tadžikistani Teaduste Akadeemia), väitekiri "Регуляция фотосинтетичского газообмена в интактных листях хлоптчатика".
Oli aastatel 1972–1974 füüsikaõpetaja Dušanbes, 1974–1976 Tadžiki NSV Teaduste Akadeemia Füüsika ja Tehnika Instituudi vanemtehnik, 1976–1983 teadur, 1983–1987 vanemteadur, 1987–1992 Tadžikistani Teaduste Akadeemia Taimefüsioloogia ja Geneetika Instituudi projektijuht, 1992–1996 puuvilla geneetika ja füsioloogia labori juhataja.
1996–1999 oli ta Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudi vanemteadur, aastast 2006 teadur.
Kim Campbell
Kim Campbell (sünninimi Avril Phaedra Douglas Campbell; sündinud 10. märtsil 1947 Port Albernis Briti Columbias) on Kanada poliitik, kes oli 25. juunist kuni 4. novembrini 1993 Kanada peaminister. Ta oli Kanada esimene ja seni ainuke naissoost peaminister.
Campbell on olnud Kanada esimene naissoost justiitsminister ja peaprokurör, riigikaitse- ja veteranide minister ning esimene naine, kes on esindanud liikmesriiki NATO kohtumisel. Ta on olnud ka esimene Briti Columbiast pärit peaminister ja pälvinud Briti Columbia ordeni. Samuti on ta pärjatud Kanada ordeniga.
Lapsepõlv
Kim Campbell sündis 10. märtsil 1947 Port Albernis Vancouveri saarel Kanadas. Ta vanemad Phyllis Margaret ja George Thomas Campbell ei olnud aga õnnelikus abielus. Nad lahutasid, kui Kim oli 12-aastane ja ta jäi oma väikse õe Alixiga elama isa juurde, kes oli sel ajal Vancouveris advokaat. Sellel ajal muutis ta ka oma nime Avril ümber Kimiks. Hoolimata kodustest probleemidest oli Kim väga edukas keskkoolis ja juba noores eas sidus ta end poliitikaga ning temast sai Prince of Walesi keskkooli esimene naissoost õpilaspresident.
Haridus
Campbell astus 1969. aastal Briti Columbia ülikooli politoloogiat õppima. 1970. aastast õppis ta Londoni majanduskooli Nõukogude Liidu valitsussüsteemi. Pärast õpinguid õpetas Campbell kuus aastat politoloogiat ning läks tagasi Briti Columbia ülikooli, et omandada õigusteaduse kraadi. Enne poliitikasse pöördumist praktiseeris ta veel kaks aastat pärast ülikooli lõpetamist Vancouveris õigusteadust.
Karjääri algus
Õppides Briti Columbia Ülikoolis õigusteaduskonnas, valiti Campbell kaks korda Vancouveri koolinõukogusse, kus töötas ta hiljem usaldusisikuna (1980–1984) ja esimehena (1983). Samuti proovis ta kandideerida 1984. aastal Sotsiaalkrediidi parteisse, kuid ei pääsenud sinna.
Advokaadikarjääri alustas Campbell firmas Ladner Downs. Sel ajal kogus ta tuntust, osaledes regulaarselt CBC Radio riikliku ringhäälingu saates „Morningside“.
Seejärel töötas Campbell aastatel 1985–1986 Briti Columbia provintsi peaministri Bill Bennetti kantseleis ning 1986. aasta juunis proovis ta saada ka erekonna British Columbia Social Credit Party juhiks, kuid see katse kukkus läbi.
Seadusandliku nõukogu assamblee liige
1986. aasta oktoobris valiti Campbell provintsi seadusandlikusse nõukogusse, mis esindas Vancouver-Point Grey ringkonda. Seal muutis ta provintsi terviseseadust geikogukonna vastu vähem diskrimineerivaks. Seejärel astus ta 1988. aastal avalikult vastu Briti Columbia peaministrile Bill Vander Zalmile ja tema seisukohale abordi suhtes ning seadis kahtluse alla tema aususe. Sellega avaldas ta muljet föderaalsetele konservatiividele. Campbell lahkus parteist ja astus tagasi seadusandlikust kogust 1988. aastal.
Parlamendi ja valitsuse liige
Pärast eelmisest parteist lahkumist astus Campbell progressiivsesse konservatiivide parteisse. 1988. aastal võitis ta alamkoja valimised, kus ta esindas Vancouveri kesklinna ringkonda. Tänu Brian Mulroneyle sai Campbellist 1989. aastal indiaanlaste tehingute ja põhjapoolse arengu riigiminister ning 1990. aastaks oli ta Kanada esimene justiitsminister ja peaprokurör. Just justiitsministrina tõestas ta oma tugevust poliitikuna ning teda kiideti tema seaduseelnõude eest. Ta esitles reformiseadusi, millest üks oli naistele suurema kaitse pakkumine vägistamise ja seksuaalse rünnaku korral. Samuti tutvustas ta seaduseelnõu, et muuta relvaseadusi. Campbellist sai ka Kanada esimene naissoost kaitseminister ja veteranide minister 1993. aasta valitsuskabinetis.
Tegevus peaministrina
Progressiivne Konservatiivne Partei oli 1988. aastal edukas ja võitis valimistel alamkojas teise järjestikuse enamuse, aga 1993. aastal oli Kanada poliitika muutunud. Bloc Québécois ja Reformipartei lõpetasid konservatiivide toetamise ning nende parteid kritiseeriti nii vabakaubanduse, GST, põhiseaduslike fiaskode kui ka majanduslanguse tõttu. Campbell oli küll populaarne, kuid tema partei ja valitsus mitte.
1993. aasta föderaalvalimised
Ometi kaotasid Campbell ja tema partei suure osa oma toetajatest pärast intervjuud sotsiaalprogrammide kohta. Seal Campbell mainis, et praegu pole õige hetk tõsiste teemade üle arutada. Inimesed tõlgendasid seda kui Campbelli salajast soovi sotsiaalprogramme kärpida.
Olukord muutus hullemaks, kui progressiivsed konservatiivid avaldasid telereklaami, milles mõnitati liberaalide liidri Jean Chrétieni näo osalist halvatust. See avaldati John Tory nõusolekul, kes oli Campbelli kampaania esimees. Kuigi Campbell ise ei kiitnud reklaami heaks ja nõudis selle tagasivõtmist, sai tema partei suurt poliitilist kahju.
Suurim löök tuli parteile 1993. aastal, kui Progressiivne Konservatiivne Partei kaotas valimised. Nende parteid vähendati alamkojas kahele kohale ja nad kaotasid ametliku partei staatuse ning Campbell omakorda kaotas koha Vancouveri keskuses.
Pärast poliitikat
Campbell töötas Los Angeleses Kanada peakonsulina (1996–2000), seejärel Harvardi ülikooli Harvard Kennedy Schoolis (2001–2004) ning Club de Madridi peasekretärina (2004–2006). Ta lõi kaasa sellistes organisatsioonides nagu International Crisis Group ja The International Centre for the Study of Radicalisation and Political Violence. Naiste õiguste eest seisjana kuulub ra Maailma Naisjuhtide Nõukokku ja Rahvusvahelisse Naistefoorumisse (2003–2005 oli selle president).
1996. aastal ilmus tema autobiograafia „Time and Chance“.
Isiklikku
Campbell abiellus UBC matemaatikaprofessori Nathan Divinskyga Inglismaal Londonis 1972. aastal. Nad lahutasid abielu 1982. aastal. Seejärel abiellus Campbell 1986. aastal Victoria advokaadi Howard Eddyga, nad lahutasid abielu 1993. aastal. 1997. aastast elab Campbell koos Hershey Felderiga, kes on näitleja, näitekirjanik ja kontsertpianist.
Harrastused
Campbell on ka tuntud kui laulev peaminister. Juba lapseeas oskas ta mängida kitarri ja klaverit kõrva järgi. Ta ühines ka Nelipühi kirikuga, kus ta mängis gospelmuusikat, mida ta eelistas oma vanemate anglikaani kiriku vaiksetele hümnidele. Koolis võttis ta osa kõigist muusikalistest üritustest ja Briti Columbia ülikoolis esitas ta oma kaastudengitele satiire ja sketše, mis ta oli ise kirjutanud ja loonud. Nende eesmärk oli kritiseerida õiguslikku ja poliitilist institutsiooni tudengite meelelahutuseks.
Neliksiir
Neliksiir on neljast ühendatud pool- kuni kolmveerandringist koosnev ornamendimotiiv, mis on eriti iseloomulik gooti arhitektuurile ja tarbekunstile. Võib olla ehisraamistiku või muu dekoori osa. Vahel nimetatakse neliksiiruks ka neliklehemotiivi.
Puhas mõistus
Puhas mõistus on Immanuel Kanti järgi meelelisusest sõltumatu mõistus. Puhas mõistus on meelelisusest sõltumatu, kuid ta on meelelisusega siiski seotud, kuivõrd ta on meeltes antud kogemusega seotud mõistusmõistete immanentse tarvituse kaudu.
Neliksiir
Heraldikas
Neliksiir on Tallinna Kesklinna linnaosa lipul ja vapil
Puhas mõistus
Puhas mõistus on printsiipide järgi tunnetamise võime, aprioorsete printsiipide järgi otsustuste tegemise võime, mõistus oma teoreetilises tarvituses.
Puhas mõistus on "nii isoleeritud, iseendas nii lausaliselt seotud sfäär, et ühtki osa sellest ei saa puudutada, puudutamata kõiki ülejäänuid, ja midagi ei saa korda saata, olemata eelnevalt määratlenud igaühele neist oma koha ja oma mõju teisele" "Prolegomena", Eessõna (III 11)).
Puhtas mõistuses endas kätkevad tema puhta tarvituse elemendid ja seadused ("Prolegomena", § 4 (III 24, 25); § 31 (III 74, 75)).
Chicago koolkond
Chicago koolkonnaks nimetatakse mitut koolkonda:
Jever
Linna pindala on 42,13 km². 31. detsembril 2015 elas seal 14 020 inimest. Jeveri nime seostatakse tavaliselt õlle kaubamärgiga, mida seal toodetakse. Linn on ka populaarne kuurort. Jever sai linnaõiguse 1536. aastal. Mitteametlikult nimetatakse Jeveri mõnikord Marienstadtiks (Maria linn) viitega Maria von Jeverile, viimasele linna sõltumatule valitsejale. Jeveri asukad kutsuvad ennast Jeveraner.
Ajalugu
thumb|Jeveri loss pisi|püsti|Friesisches Brauhaus, kus pruulitakse Jeveri õlut
Arheoloogilised leiud Jeveri lähedalt vihjavad, et ala oli asustatud juba neoliitikumis. Linna lähedal paiknes vähemalt 1880. aastani dolmen, kuid see eemaldati millalgi 19. sajandi lõpus talupidamise laienemise tõttu. Lisaks sellele on Jeveri piirkonnas leitud tööriistu, nagu ränikivist pistoda ja sirp. Hilisemast ajast, umbes 6. sajandist eKr on avastatud ka arvukalt urne, samuti pronksist odaots ja silmaga kirves.
Rooma ajal oli Jeveri piirkonnas haukide asustus. 826. aasta paiku andis Ludwig Vaga Friisimaa Taani kuningale Harald Klakile pärast tema Kristlusesse pöördumist. Harald otsis pärast kodumaalt väljaajamist Ludwigi õukonnas pelgupaika. 9. sajandi eepiline Gudrunlied mainib Taani Frieslandi valitsejat ja sisaldab viidet Giversile Sande piirkonnas, mis on tõenäoliselt esimene ülestähendus Jeverist. Edasine viide aastast 1158 märgib linna nimega Geverae, mis on latinisatsioon alamsaksa Geverenist või Gaverenist ("karjamaa" või "Tingi asukoht"). Jeveris vermitud münte on leitud nii kaugelt kui Soome lahe äärest ja Wartast Poolas, mis näitab Jeveri tähtsust kaubalinnana. 10. ja 11. sajandil oli Jever sadam ja omas ligipääsu Põhjamerele nii Jade kui ka Harlebuchti kaudu. Kuid aja jooksul tähendas maa liikumine, et ligipääs mereni kadus ja hilisem tammide ehitamine jättis Jeveri sisemaale. Sellest hoolimata säilitas Jever tähtsuse kaubapunktina. 1546. aastal sai Hooksielist Jeveri jaoks sadam ja sillutatud maantee pikendamisega Jeverist Hooksieli kadus vajadus isegi väikeste laevadega Jeveri seilata. Täna on Jeveri keskuses laevakujulise ronimisraamiga laste mänguväljak, mis on meenutus linna olulisest merendusminevikust.
Saksi hertsogid ja hiljem Welfid valitsesid Jeveri üle; lõpuks 12. sajandi lõpus läks Jever Oldenburgi kontrolli alla. Prantsusmaa kuningale Philippe III-le saadetud kiri kirjeldab, et aastatel 1271–1285 ei olnud Östringeri rahval oma suverääni, vaid nad valisid oma kohtunikud ja pealikud isekeskis (vaata Friisimaa priius).
Jever sai linnaõigused 1347. aastal. 15. sajandi vahetuse paiku jätkas linn õitsva kaubanduskeskusena, see meelitas peale kaupmeeste ka piraate. Kõige kuulsamad piraadid olid Vitaalivennad, nende hulka kuulusid Klaus Störtebeker ja Gödeke Michels.
Jeverlandi viimane parun oli Edo Wiemken, kes lõpetas aastal 1505 lossi ümberehitamise ja on maetud linna kirikusse. Pärast Edo surma läks Jever krahv Edzard I kontrolli alla. Kuid Edo tütar Maria von Jever taastas linna iseseisvuse ja 1536. aastal sai Jever tema võimu all linnaõigused, millest ka linna mitteametlik nimi "Marienstadt".
Maria suri 1575. aastal, kuid tema surma hoiti idafriiside tagasituleku kartusest saladuses. Selle asemel läks Jever Maria viimase soovi kohaselt Oldenburgile. 1667. aastal läks Jever naisliini pidi Anhalt-Zerbsti kontrolli alla. Pärast vürst Friedrich Augusti surma 1793. aastal (kes oli toetanud inglasi Ameerika iseseisvussõjas rahalistel põhjustel) Anhalt-Zerbsti meesliin hääbus ja selle territooriumid jaotati. Jeverland anti siis Katariina II-le, ametlikult Anhalt-Zerbsti printsess Sophie ja Friedrich Augusti ainus elusolev sugulane. See jäi Venemaa kätte, kuni Napoleoni väed selle 1807. aastal okupeerisid. Aastatel 1808–1810 oli see Napoleoni vasallriigi, Hollandi Kuningriigi osa. Kui prantslased 1813. aastal taanduma sunniti, võttis Venemaa Jeveri valduse tagasi ja andis selle 1818. aastal Oldenburgi suurhertsogile. Jever ühendati raudteevõrku 1871. aastal liiniga Sandest. 1881. aastast ühendati see liin läänesuunas Wittmundi, Esensi ja Dornumiga ning 1888. aastast oli liin põhjasuunas Carolinensieli. Jeveri raudteejaamas on ikka veel ooteruum Oldenburgi hertsogi ainukasutamiseks.
Kuna Anhalt-Zerbst tagas turvalisuse ja ärivabaduse juutidele, muutus Jever juudi elu keskuseks Friisimaal, mis jõudis oma kõrgpunkti 19. sajandi lõpus. Pärast seda lahkusid paljud noored suurematesse linnadesse, kus nad lootsid leida paremaid majanduslikke võimalusi (ja alates 1920. aastatest põgeneda ka kasvava antisemitismi eest). See põhjustas kogukonna kahanemise vaid pooleni endisest suurusest: 1933. aastal oli Jeveris vaid 98 juuti. Sünagoog (pühitsetud 1802. aastal) purustati täielikult Kristalliööl ja vähemalt 63 Jeveri juuti tapeti Holokaustis.
Tuntud inimesi
thumb|110px|Friedrich Christoph Schlosser
Tüüp 90
Tüüp 90 (90式戦車, Kyū-maru-shiki-sensha) on Jaapani Omakaitsejõudude maavägede põhilahingutank. Selle on konstrueerinud Mitsubishi Rasketööstused, asendamaks vanemaid, tüüp 61 ja tüüp 74 tanke. See võeti kasutusele 1991. aastal ja selle järglane on tüüp 10.
Ozarõntsi
Ozarõntsi (ukraina keeles Озаринці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Mogõliv-Podilskõi rajoonis. Elanike arv on 1311. Pindala on 5,03 km².
Tüüp 90
Ajalugu
Uue tanki loomine algas 1976. aastal, algselt tähise STC ja hiljem TK-X all. Esimesed kaks prototüüpi valmisid aastatel 1982–1984. Teine, neljast prototüübist koosnev partii valmis vahemikus 1986–1988. Katsetused lõppesid 1989. aastal ja tank võeti kasutusele 1991. aastal nime all tüüp 90. Tank konstrueeriti Mitsubishi Rasketööstuse ja Jaapani Kaitseagentuuri Tehnika Uurimis- ja Arendusinstituudi koostöös. Suuremad alltöövõtjad olid Jaapani Terasetööstused, Daikini tööstused, Mitsubishi Elekter, Fujitsu ja NEC.
Kere ja soomus
pisi|Tüüp 90 oktoobris 2007 Täpseid andmeid tüübi 90 soomuse kohta ei ole avaldatud, kuid arvatavasti on torni ja kere esiosa soomustamiseks kasutatud komposiitsoomust. Tankil on ABK kaitsesüsteem ja sensorid laserkiirguse avastamiseks ning infrapunakiirgusele reageeriv tulekustutussüsteem. Torni küljes paiknevad granaadiheitjad suitsuekraani tekitamiseks. Tank suudab tuvastada, kui tema suunas on välja tulistatud soojust otsiv tankitõrjerakett, ja automaatselt suitsuekraani tekitada.
Tank on klassikalise konstruktsiooniga. Juhiruum asub ees vasakul ja sinna pääseb juhi istme kohal paikneva luugi kaudu. Torn paikneb tanki keskel: tornis pearelvast paremal paikneb komandör ja vasakul sihtur. Mõlemal on eraldi luuk. Torn on vertikaalsete seintega ja meenutab välimuselt Leopard 2A4 torni. Mõõtmetelt on torn küllaltki suur, selle tagumine nišš ulatub üle mootori katte. Torni tagaosa lael on plahvatusluugid. Tanki tagaosas paiknevad mootor ja transmissioon.
Relvastus
pisi|Tüüp 90 näitusel Tanki pearelvaks on Rheinmetalli 120 mm sileraudne tankikahur (ainuke tanki komponent, mis ei pärine Jaapanist). Kahur on kaetud termoümbrisega. Kahur kasutab samasugust laskemoona ja sama lukku, mida kasutatakse Saksamaal, kuid tagasilöögi mehhanism ja kahuri kinnitus on Jaapanis konstrueeritud. Andmeid selle kohta, kui palju on kahurit võimalik tõsta või langetada, pole avaldatud, kuid need näitajad arvatakse olevat sarnased tüübi 74 näitajatega. Kahur on elektromehaaniliselt kahes tasapinnas stabiliseeritud.
Kahuri laadimiseks kasutatakse automaatlaadurit, kus paikneb 16 (või 20) mürsku. Lisaks paikneb keres juhist paremal 25 mürsku. Laadimiseks võtab kahur pärast iga lasku algasendi 0-kraadise nurga all. Kui automaatlaadur peaks tõrkuma, on kahurit võimalik ka käsitsi laadida. Automaatlaadurit laetakse kas välise luugi kaudu või torni seest. Tegemist on ühe esimese Lääne tankiga, mis automaatlaadurit kasutama hakkas (esimene oli Rootsi Stridsvagn 103). Kahur kasutab APFSDS-T või HEAT-MP tüüpi laskemoona. Enamus mürsu kestast põleb lasu sooritamisel relva rauas ära, jättes alles vaid tagumise kontsiku.
Pearelvast vasakul paikneb sellega paralleelselt 7,62 mm kuulipilduja. Õhutõrjeks paikneb torni katusel 12,7 mm kuulipilduja. See on paigutatud torni etteotsa nii, et seda saaksid kasutada nii komandör kui ka sihtur.
Vaatlus- ja sihtimisseadmed
pisi|Vaade tüübi 90 tornile. Pane tähele granaadiheitjate asendit torni küljel Tulejuhtimissüsteem koosneb sihturi vertikaaltasapinnas stabiliseeritud sihtimisperiskoobist, kahes tasapinnas stabiliseeritud ja 180 kraadi pööratavast komandöri sihtimisperiskoobist, mis mõlemad on ühendatud ballistikaarvutiga. Sihturi sihikul on päevakanal, termovisiooni kanal öiseks laskmiseks ja laserkaugusmõõtja. Komandöri sihikul öist võimekust ei ole, kuid sihturi öövaatlusseadmed on kahe kanaliga ja annavad väljundi ka komandöri ekraanile. Komandör saab oma sihiku juhtimise käsitsi üle võtta ja otsida uut sihtmärki ajal, mil sihtur eelmisega tegeleb. Komandöril on ka vaatlusseadmed, mis võimaldavad ülevaadet ümbrusest 360 kraadi ulatuses. Tulejuhtimissüsteemil on automaatne sihtmärgi jälgimise süsteem. See on efektiivne maapealsete sihtmärkide vastu, kui tank on paigal. Liikumise pealt peab komandör või sihtur sihtmärgi kõigepealt sihikule lukustama ja kontrolli arvutil üle andma. Kui sihtmärk ajutiselt vaateväljast kaob (varjub), jätkab sihik selle jälgimist vastavalt selle endisele liikumiskiirusele ja lukustub uuesti, kui sihtmärk taas vaatevälja ilmub.
Mootor ja käiguosa
Tanki jõuallikaks on Mitsubishi 10-silindriline vesijahutusega diiselmootor 10ZG. Mootor kasutab elektrilist otsesissepritset ja turbokompressorit. Maksimaalne võimsus on 2400 pöörde juures 1500 hobujõudu. Tankil on automaatkäigukast.
Tüüp kümnel on kuus kummikattega topelt maanteeratast ja hübriidvedrustus: kahel esimesel ja kahel viimasel rattal on hüdrauliline ja kahel keskmisel väändvedrustus. Lisaks paikneb ees tugiratas ja taga vedav ratas. Tank suudab pikkiteljel oma kallet muuta, kuid erinevalt tüüp 74-st see külgkallet kompenseerida ei suuda.
Mudelid
pisi|Tüüp 90 ARV
Chyše
Asulat on esmamainitud 1169. aastal. 15. sajandil oli Chyše alev, linnaõigused sai 16. sajandil.
22. juunil 2007 sai Chyše vahepeal kaotatud linnaõigused tagasi.
Savona
Savona on linn Itaalias Liguuria maakonnas Savona provintsis; ühtlasi provintsi keskus.
Endisajal oli Savona üks Itaalia keskosa tähtsamaid rauatööstus piirkondi.
Linna üks tähtsamaid elanikke on olnud Christoph Kolumbus.
Sauevälja
Sauevälja on paikkond Harju maakonnas Saue vallas Saue linna alal. Varem oli see paikkond küla staatuses. Kihelkondlikult kuulus küla Keila kihelkonda.
1973 läks Saue alev koos Sauevälja küla ja endisaegse Saue mõisaga Tallinna Lenini rajooni alluvusse.
Sauevälja külas on sündinud Eesti sõjaväelane Valdeko Aalperk.
Lilaste raudteejaam
Lilaste raudteejaam on raudteejaam Riia–Skulte raudteeliinil Ādaži piirkonnas Lilastes.
Jaam asub Riia raudteejaamast 30,2 km kaugusel, seal on kaks platvormi ja kolm teed. Iga päev peatub seal 23 reisirongi, tööpäeviti 27. Lilaste raudteejaamani viib kaks teed, sealt edasi aga üks tee. Piletihinnalt kuulub jaam B-tsooni.
Lilaste raudteejaam avati 1. juunil 1934. Aasta hiljem sai jaamast Līlaste raudteejaam, kuid hiljem muudeti jaama nimi tagasi. Jaamahoone valmis 1938. aastal, kuid Teise maailmasõja ajal see hävis. Kuni Teise maailmasõjani eelnes sellele Garezersi raudteepeatus. Uus jaamahoone valmis 1950. aastatel.
Kamil Mikulčík
pisi|Kamil Mikulčík Kamil Mikulčík (sündinud 8. novembril 1977 Trnavas) on Slovakkia laulja. 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel koos Nela Pociskováiga Slovakkiat lauluga "Let Me Try".
Paul Oubril
Paul Oubril, ka Paul d´Oubril ja Paul von Oubril (Venemaal tuntud kui Pavel Petrovitš, vene keeles Павел Петрович Убри) (4. november (vkj) 1818 − 6. veebruar 1896 Napoli, Itaalia) oli prantsuse päritolu Venemaa keisririigi diplomaat. Tõeline salanõunik (1875), Riiginõukogu liige (1882). Aastatel 1871−1879 oli ta esimene Venemaa keisririigi suursaadik Saksamaal.
Päritolu ja haridustee
Põlvnes Prantsusmaalt pärit suguvõsast, kes asus XVIII sajandi keskpaiku elama Venemaale. Tema isa tõeline salanõunik Pierre Oubril (1774−1847) oli Venemaa saadik mitmes Euroopa riigis. Ema Charlotte Eleonore Luise von Germann (1791−1875) oli Jaunate mõisa omanik Liivimaal. Paul astus Peterburi ülikooli, kus tudeeris õigusteadust. Lõpetas õppeasutuse 1838. aastal õigusteaduse kandidaadi kraadiga.
Riiginõukogu liige
1882. aasta 1. juunil (vkj) nimetas keiser Aleksander III ta Riiginõukogu liikmeks.
Surm
Suri Itaalias Napolis puhkusel olles 6. veebruaril 1896 77 aasta vanuses. Tema põrm toodi Venemaale ja maeti Vitebski kubermangus Drissa maakonnas (praegu Valgevenes) Kljastitsõ suguvõsamõisa kirikuaeda.
Kääniku
Kääniku on mitme koha nimi:
Cape Cod
thumb thumb Cape Cod on poolsaar Ameerika Ühendriikide idarannikul Massachusettsi osariigis. Koos ümbritsevate saartega moodustab ta Barnstable'i maakonna.
Jevgen Nõštšuk
pisi|Jevgen Nõštšuk (2016) Evgen Nõštšuk (ukraina keeles Євген Миколайович Нищук; sündinud 29. detsembril 1972 Ivano-Frankivskis) on Ukraina näitleja ja poliitik. Ta on olnud Ukraina kultuuriminister 2014, 2016–2019).
Cape Cod
Aastal 1914 eraldati poolsaar mandrist umbes 165 meetri laiuse Cape Codi kanaliga. Üle kanali on ehitatud raudteesild ja kaks maanteesilda.
Jevgen Nõštšuk
Ta on lõpetanud 1995. aastal Kiievi Teatriinstituudi (Valentina Zimnja klassis) ning töötanud Kiievi Akadeemilise Kunstiteatri Ateljee Sozvezdije näitlejana.
Cape Cod
Cape Cod on populaarne turismisihtkoht ja paljude filmide tegevuspaik. Ta on kuulus oma valgete liivarandade ja maaliliste majakate poolest.
Ene Pilliroog
pisi|Ene Pilliroog 1999. aastal Ene Pilliroog (aastani 1971 Gustke, sündinud 20. novembril 1946 Mooritsa külas Jõgevamaal) on eesti muusikateadlane ja kirikutegelane.
Jevgen Nõštšuk
Ta on esindanud Ukrainat Ukraina Kultuuripäevade ajal Gruusias, Aserbaidžaanis, Kasahstanis, Saksamaal, Poolas ja mujal. Oranži revolutsiooni ajal (aastatel 2004–2005) teda kutsuti Maidani hääleks. Ta oli ka moderaatoriks Euromaidani laval.
Cape Cod
Poolsaarel on umbes 230 000 püsielanikku, kes tegelevad muu hulgas turistide teenindamise ning jõhvikate, austrite ja homaaride kasvatamisega.
Jevgen Nõštšuk
Pärast Euromaidani võitu ja Viktor Janukovõtši tagandamist oli ta 27. veebruarist 2014 kuni 2. detsembrini 2014 Ukraina kultuuriminister Arseni Jatsenjuki esimeses valitsuses. 14. aprillist 2016 kuni 29. augustil 2019 oli ta jälle Ukraina kultuuriminister, seekord Volodõmõr Groismani valitsuses.
Cape Cod
Kliima
Cape Codi kliima on mõõdukam kui läheduses sisemaal. Atlandi ookeani mõju tõttu on temperatuurid tavaliselt suvel mõne kraadi võrra madalamad ja talvel mõne kraadi võrra kõrgemad. Poolsaar on tuntud oma pikkade kevadete poolest – teda jahutab talvest külm meri. Seevastu on seal pikk vananaistesuvi – suvest soe meri soojendab. Kõrgeim registreeritud temperatuur on +40 °C ja madalaim registreeritud temperatuur -12 °C. Harilikult esineb igal talvel 1–5 ööl öökülma, kuid on juhtunud ka öökülmadeta talvi. Seetõttu saavad Cape Codil kasvada taimed, mis pisut sisemaal ei kasva, näiteks teepõõsas, Ilex opaca, suureõieline magnoolia ja Albizia julibrissin on Cape Codis oma levila põhjatipus.
Jevgen Nõštšuk
Isiklikku
Evgen Nõštšuk on lesk. Ta oli abielus Ivan Franko nimelise Rahvusliku Akadeemilise Draamateatri näitleja Oksana Batko-Nõštšukiga (1973–2016), nende poeg Oleksa õpib näitlejaks.
Cape Cod
Kliima
Kliimat ei mõjuta soe Golfi hoovus, mis tükk maad lõuna pool, Virginias, mandrist eemaldub, vaid külm Labradori hoovus ja selle tulemusena tõuseb veetemperatuur meres harva üle +18 °C, välja arvatud poolsaare ja mandri vahele jäävas lahes.
Ene Pilliroog
Elulugu
Pilliroog lõpetas 1966 Tallinna Muusikakooli akordioni ja puhkpilliorkestri dirigeerimise erialal ning 1971 Tallinna Riikliku Konservatooriumi dirigeerimise ja 1973 muusikateaduse erialal.
Cape Cod
Kliima
Cape Cod ulatub üsna kaugele merre ja sellepärast tabavad teda aeg-ajalt mööda Atlandi ookeani kulgevad orkaanid. Seni kõige laastavam orkaan tabas Cape Codi 1938. Tugevamaid kui 3. kategooria orkaane pole poolsaarel siiski mõõdetud.
Ene Pilliroog
Elulugu
Oli 1969–1978 Tallinna Muusikakeskkooli ja 1993–1999 Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli muusikaajaloo õpetaja, ühtlasi töötas 1978–1997 Eesti Raadios erinevatel ametikohtadel ja oli 1997–2003 meediakeskuse Eesti Luterlik Tund direktor.
Cape Cod
Kliima
Aastas sajab keskmiselt 991 mm. See on Uus-Inglismaa kõige väiksem sademehulk. Kõige vihmasemad on jaanuar (98 mm) ja märts (95 mm). Kõige kuivemad on juuli (62 mm) ja august (65 mm). Väiksem sademete hulk ei tähenda suuremat päikesevalguse aega, sest pilves on ilm sama sageli kui mujalgi Uus-Inglismaal, aga udu esineb rohkemgi.
Ene Pilliroog
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: eesti muusikud, muusika ja muusikaajalugu. Kirjutanud, koostanud ja toimetanud muusikaalaseid raamatuid (Rahvusvahelise Eduard Tubina Ühingu aastaraamat 6 (2006), Eesti orelikultuurist (toimetaja ja koostaja koos Ivalo Randaluga; Tallinn, 2007) jm, "Eesti muusika biograafilise leksikoni" (Tallinn, 1990) kaasautor, teinud kaastööd Eesti Entsüklopeediakirjastusele ja TEA kirjastusele, süstematiseerinud Eesti Rahvusraamatukogus Neeme Järvi fondi.
Avaldanud 8 monograafiat ja u 200 artiklit perioodikas (sh ajakirjades Muusika, Kultuur ja Elu jm).
Isiklikku
Olnud abielus klarneti- ja saksofonimängija Arvo Pillirooga (1946 - 1993), pojad Arne (snd 1974) ja Allan (snd 1977).
Yukiko Yanagi
Yukiko Yanagi (sündinud 12. mail 1992 Jaapanis) on Jaapani baleriin.
Haridustee
2001 – 2010  RAD Instituut Jaapanis (Royal Academy of Dance Japan)
2010 – 2013  Oslo Rahvuslik Kunstide Akadeemia (Oslo National Academy of the Arts), Norra
2014 treeningud Magaly Suareziga
Karjäär
2013 – 14 Norra Rahvuslik Ballett.
Alates 2015. aastast töötab Tartu Vanemuise teatris.
Rollid Vanemuises
lga – “Neid oli kolm õde” (Tšehhov/Aidla 2020), “Lageda laulud” (Kõrvits/Wang 2019), Komödiant – “Romeo ja Julia” (Prokofjev/Zuska 2018), Edna – “Kinolina kangelane” (Stubbs 2018), “Crossroads” (Adamson 2017), Elisa – “Don Juan” (Madia 2016), “Lumekuninganna” (Stubbs 2016), “Kesköö Pariisis” (Shannon 2015), “Pähklipureja” (Tšaikovski/Isberg 2004/11)
Muud tegevused
Töö kõrvalt tegutseb ka modellina.
Samuti juhib internetipoodi KIKO design.
Liudtigu
Liudtigu (Acroloxus lacustris) on teo liik sugukonnast Acroloxidae. Liudtigu elab magevees.
Tigu leidub ka Eestis.
Joseph Calzaghe
Joseph William Calzaghe (sündinud 23. märtsil 1972 Londonis) on Walesi ja Suurbritannia endine poksija. Tema isa on pärit Sardiiniast ja ema Walesist. Pere kolis Walesi, kui Joseph oli kaheaastane.
Calzaghe sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) Walesi meistrivõistlustel 1990. aastal teise koha. Ta oli kokku kolmekordne Suurbritannia meister – II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1991. aastal, I keskkaalus (kuni 71 kg)  1992. aastal ning II keskkaalus (kuni 75 kg) 1993. aastal.
Calzaghe osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 11. Euroopa juunioride meistrivõistlustel (Ústí nad Labem, 1990), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Adrian Opredale (Rumeenia).
Calzaghe poksis oktoobrist 1993 kuni novembrini 2008 elukutselisena. Ta osales kokku 46 kohtumisel ning võitis kõik (neist 32 nokaudiga) kohtumised. Ta on olnud elukutseliste erinevate kaalukategooriate ning poksiorganisatsioonide Suurbritannia ja maailmameister. Ta on olnud kõige kauem oma tiitlit hoidnud maailmameister – WBO maailmameister oktoobrist 1997 kuni novembrini 2008, kusjuures Calzaghe ei kaotanud oma tiitlit, vaid see jäi vabaks pärast tema loobumist.
Nikolaus Harnoncourt
pisi|Nikolaus Harnoncourt (1980) Nikolaus Harnoncourt (täisnimega Johann Nicolaus Graf de la Fontaine und d’Harnoncourt-Unverzagt; 6. detsember 1929 Berliin – 5. märts 2016 St. Georgen im Attergau) oli Austria dirigent ja tšellist.
Ta oli Berliini Filharmoonikute auliige ja maailma juhtivaid barokkmuusika spetsialiste.
Arnold Laur
Arnold Laur (21. juuli/2. august 1880 Tori kihelkond – 19. detsember 1922 Tartu) oli eesti vaimulik.
Ta kaotas varakult vanemad ja ta kasvatati üles sugulaste poolt. Aastal 1902 lõpetas ta Pärnu Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1902–1910 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta oli korporatsiooni Fraternitas Estica asutajaliige ja esimene esimees. Ordineeriti 9. juulil 1911 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1911–1912 Tartu Peetri koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1912–1922 oli ta Tartu Peetri koguduse II pihtkonna õpetaja.
Super Mario Bros. 3
Super Mario Bros. 3 ehk Super Mario Brothers 3 (Super Mario Vennaskond 3) on jätkuosa eelmistele mängudele. Mäng tehti Nintendo Entertainment System konsoolile ja ilmus uuesti Wii Virtual Console programmile.
Võlaõiguslik leping
Võlaõiguslikuks lepinguks (saksa keeles schuldrechtlicher Vertrag) nimetatakse lepingut, millest tekivad võlasuhted. Võlaõigusseaduse (VÕS) § 8 lg 1 määratleb lepingu mõiste võlaõiguslikus tähenduses. VÕS § 8 lg 1 kohaselt on leping tehing kahe või enama isiku (lepingupooled) vahel, millega lepingupool kohustub või lepingupooled kohustuvad midagi tegema või tegemata jätma. Võlaõiguslik leping on põhiline lepinguvorm, mis loob asjaosaliste vahel õigused ja kohustused hüvede vahetamise valdkonnas (näiteks müük, rent, töövõtuleping). Tüüpilisteks võlaõiguslikeks lepinguteks on näiteks müügileping VÕS § 208, üürileping VÕS § 271, töövõtuleping VÕS § 635, laenuleping VÕS § 396. Leping on lepingupooltele täitmiseks kohustuslik (VÕS § 8 lg 2). Põhimõte, mille kohaselt on leping pooltele siduv, nimetatakse pacta sunt servanda.
Leping kui üks võlasuhte tekkimise alustest ja võlasuhte relatiivsus
VÕS § 3 sätestab, et võlasuhe võib tekkida lepingust, kahju õigusvastasest tekitamisest, alusetust rikastumisest, käsundita asjaajamisest, tasu avalikust lubamisest ja muust seadusest tulenevast alusest. Võlasuhe on VÕS § 2 lg 1 kohaselt õigussuhe, millest tuleneb ühe isiku (kohustatud isik ehk võlgnik) kohustus teha teise isiku (õigustatud isik ehk võlausaldaja) kasuks teatud tegu või jätta see tegemata (täita kohustus) ning võlausaldaja õigus nõuda võlgnikult kohustuse täitmist. Võlasuhe on relatiivne ja sellest tulenevad kohustused on relatiivsed, s.t võlasuhe toimib ainult võlasuhte poolte vahel (inter partes). Sellest tulenevalt ei ole kolmandad isikud ei õigustatud ega ka kohustatud isikuteks, kuid on olemas teatuid erandeid. Näiteks VÕS § 80 lg 1 sätestab, et lepingus võib ette näha või võlasuhte olemusest tuleneda, et kohustus tuleb võlausaldaja asemel täita kolmandale isikule (leping kolmanda isiku kasuks), aga VÕS § 80 lg 2 kohaselt võib kolmas isik nõuda lepingu täitmist, kui see on ette nähtud lepinguga või tuleneb seadusest. Kolmandateks isikuteks on need isikud, kes ei ole võlasuhte poolteks. See tähendab, et võlasuhtest tulenevaid õigusi ja kohustusi ei saa teostada kolmandate isikute suhtes.
Super Mario Bros. 3
Mängu kirjeldus
Printsess on taas röövitud Bowseri poolt. Bowseri lapsed Koopalingsid Larry, Roy, Lemmy, Wendy, Iggy, Morton ja Ludvig ründavad oma õhulaevaga igasse kuningriiki ja nõiuvad kuningad loomadeks. Mario ja Luigi peavad enne printsessi päästmist vabastama kuningad needusest.
Mängus on uued koletised ja vanad koletised eelmistest Mario-mängudest. Mäng on kaardipõhine. Mängus on 8 maailmakaarti. Kaardi peal on numbritega märgistatud tasandid, Toadi majakesed, kust saab lisavõimeid, vaenlased, mõttemängupunktid, minilossid, kuningalossid ja õhulaevad. Kui tahad suunduda tasandisse, pead vajutama kaardil olles aktiveerimise nuppu. Tasandis peab jõudma jälle aja peale finišisse. Saab liikuda ka tagasi vasakule, kuigi finiš on alati vasakult paremale suunas. Kui tasand on läbi, avaneb tee kaardil uude tasandisse. Läbitud tasandisse naasta ei saa. Kui mängija kaotab tasandis elu, suundub ta tagasi kaardile. Minilossi lõpus peab mängija võitlema Boom-Boomiga. Bossile peab kolm korda peale hüppama. Kui see tehtud on, miniloss puruneb ja mängija pääseb edasi. Siis avaneb ka otsetee kaardi alguspunktis, minilossist edasi jätkamise punkti, juhuks kui mängija kaotab kõik elud. Kui mängija puudutab vaenlast kaardil, suundub ta automaatselt vaenlase tasandisse. Kui vaenlane on hävitatud, saab mängija lisavõimeid. Kui ta kaotab vaenlase tasandis elu, suundub vaenlane kaardil teise kohta. Mõttemängupunktides peab mängija leidma kaardipaarid või panema kokku pildi, nii saab lisaelusid või lisavõimeid. Kuningalossis annab Toad mängijale infot, kuidas kuningas needusest vabastada. Siis suundub mängija otse õhulaeva, kus ta peab lõpus peatama Koopalingse, kellele tuleb kolm korda peale hüpata. Kui mängija kaotab laevas elu, liigub laev kaardil teise kohta. Kui õhulaeva tasand on läbitud ja Koopaling hävitatud, vabastab mängija kuninga nõidusest ja suundub täiesti uuele maailmakaardile. Mängu saab mängida jälle kahekesi. Võidab see, kes esimesena päästab printsessi. Tasandid lähevad järjest raskemaks.
Lilaste (Carnikava vald)
Lilaste on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Liivi lahe ääres Ādaži piirkonnas Carnikava vallas. Asula asub merepinnast 3 meetri kõrgusel Lilaste järve kaldal.
Külas asub Riia–Skulte raudteeliini Lilaste raudteejaam, sinna jääb Medzābaki bussipeatus, ka läbib asulat Via Baltica. Lilaste lähedal suubub Liivi lahte Lilaste jõgi.
Võlaõiguslik leping
Võlaõiguslik leping ja viisakussuhe
Õigusteoorias eristatakse võlasuhte kõrval viisakussuhet. Põhiliseks juhtumiks on võlaõigusliku lepingu eristamine viisakussuhtest.
Näide: Sõber kutsub oma tuttava õhtusöögile. Tegemist on tavalise igapäevase suhtlemisega. Seega on tegemist viisakussuhtega.
Sageli tekitab lepingu eristamine viisakussuhtest raskusi. Selliseks juhtumiks on eelkõige sooritus, mida tehakse tasuta. Võlaõigusliku lepingu tunnistamiseks peab olema isikul tahe ennast õiguslikult siduda. Tahte poolt olla õiguslikult seotud räägivad järgmised eeldused: tehingu tasulisus, kohustuse tõsidus ja suur tähendus partneri jaoks. Tahte vastu olla õiguslikult seotud räägivad järgmised eeldused: tehing ei ole tasuline, partneri jaoks on kohustus vähetähtis Kuid tasuta tehing ei tähenda alati seda, et poolte vahel puudub leping. Näiteks VÕS § 259 lg 1 kohaselt kohustub kinkelepinguga üks isik (kinkija) tasuta teisele isikule (kingisaaja) üle andma talle kuuluva eseme ja tegema võimalikuks omandi ülemineku kingisaajale või tasuta varalisest õigusest kingisaaja kasuks loobuma või muul viisil kingisaajat rikastama.
Võlaõiguslik leping ja teised tsiviilõiguslikud lepingud
Tsiviilõigus omab peale võlaõiguslike lepinguid ka teisi lepinguid. Vastavalt valdkondadele võib lepinguid eraõiguses liigitada võla-, asja-, perekonna-, pärimis- ja ühinguõiguslikeks lepinguteks.
Esmased ja teisesed kohustused
Esmaseks kohustuseks nimetatakse kohustust, mis tuleneb vahetult lepingulisest kokkuleppest. Primaarkohustus ehk esmane kohustus on suunatud sooritusele. Esmaste kohustuste täitmine on lepingu tegelik eesmärk. Teisesed kohustused järgnevad esmaste kohustuse rikkumisele. Teisesed kohustused saavad sellisel juhul astuda esmaste kohustuste asemele või esmaste kohustuste kõrvale.
Põhisooritus- ja kõrvalsoorituskohustused
Võlasuhtest tulenevaid kohustusi võib lähtudes nende kaalukusest võlausaldaja jaoks ning olulisusest teiste kohustustega võrreldes liigitada põhisooritus- ja kõrvalsoorituskohustusteks. Põhisoorituskohustused teenivad ekvivalentsihuve hüvede vahetamisel. Nende kohustuste hulka liigitatakse sellised kohustused, mis annavad sellele võlasuhtele neid tunnuseid, mis on sellele võlasuhtele iseloomulikud. Lepingute korral tulenevad põhisoorituskohustused sellest, milles lepiti kokku. See tähendab, et põhisoorituskohustused aitavad määratleda lepingute puhul seda, mis liiki lepinguga on tegemist. Kõrvalsoorituskohustused kuuluvad samuti põhisoorituskohustuste hulka ning toetavad ja aitavad kaasa põhisoorituskohustuste täitmisele. Konkreetsed kõrvalsoorituskohustused näevad ette konkretiseeritavaid kohustusi, mis võlgnetava põhisoorituskohustuse kõrval iseseisvat eesmärki teenivad (näiteks informeerimiskohustus, autentsussertifikaadi üleandmine). Lepinguvabaduse põhimõttest tulenevalt võivad pooled kokkuleppeliselt anda põhikohustuse tähenduse ka kohustustele, mis sama tüüpi lepingutes on tavaliselt kõrvalkohustusteks.
Sooritus- ja kaitsekohustused
Soorituskohustuse sisuks on teha mingi tegu või teo tegemisest hoiduda ning need kohustused võib sisse nõuda iseseisvalt. Soorituse tegemist võlasuhte sisuna tuleb mõista selle kõige laiemas tähenduses, st selleks võib olla kaupade või muude väärtuste üleandmine, teenuse osutamine, kaitse tagamine (VÕS § 2 lg 2), teost hoidumine jne. Kaitsekohustus on reguleeritud VÕS § 2 lg- s 2. VÕS § 2 lg 2 kohaselt võib võlasuhte olemusest tuleneda võlasuhte poolte kohustus teatud viisil arvestada teise võlasuhte poole õiguste ja huvidega. Kaitsekohustus peab kaitsma kahjude eest, mis võivad võlasuhte teostamise käigus tekkida. Selline kohustus tekib seadustest, kokkuleppe sisust või arvestades hea usu põhimõtet lepingulise kokkulepe iseloomust. Kaitsekohustuse sisu ja maht sõltuvad tugevasti võlasuhte sisust ja intensiivsusest. Kaitsekohustus on suunatud teise poole õigushüvede ja huvide järgimiseks ning see kohustus on sõltumatu sooritusest. Näiteks peab maaler seinte renoveerimisel mitte ainult korralikult seinu värvima, aga ka tellija sisustuse kahjustamist vältima. Võlgnik peab hoiduma kohustuse täitmisel teisele poolele kahju tekitamisest, sõltumata sellest, kas selles on eraldi kokku lepitud või mitte. Teatud lepingutes, nagu kestuslepingud (nt. rendi-, üüri-, käsundus-, agendileping, seltsing), on kaitsekohustused rangemad kui lepingutes, mille sisuks on ühekordsed sooritused (nt. müügileping).
Näide: käsunduslepingu korral peab käsundisaaja tegutsema käsundi täitmisel VÕS § 620 lg 1 järgi käsundiandjale lojaalselt ja käsundi laadist tuleneva vajaliku hoolsusega. Käsundisaaja peab täitma käsundi VÕS § 620 lg 2 järgi vastavalt oma teadmistele ja võimetele käsundiandja jaoks parima kasuga ning ära hoidma kahju tekkimise käsundiandja varale, sh peab majandus- või kutsetegevuses tegutsev käsundisaaja lisaks sellele toimima üldiselt tunnustatud kutseoskuste tasemel. Seega lasub käsundisaajal seadusest tulenevalt hoolsuskohustus, mis tähendab mh seda, et käsundisaaja peab tegema kõik endast oleneva käsundiandja huvides parima võimaliku tulemuse saavutamiseks ja käsundiandjal kahju tekkimise ärahoidmiseks. VÕS § 620 lg 2 esimesest lausest tuleneb käsunduslepingu olemust ja sisu arvestades koosmõjus VÕS § 2 lg-ga 2 kostjale kaitsekohustus, mille kohaselt võib iga veekeskuse külastaja eeldada, et teenuse pakkuja hoiab ära teenuse kasutajale kahju tekkimise ja teda teavitatakse veekeskuses valitsevatest ohtudest. (RKTKo 3-2-1-127-16 p- d 13- 14.)
Lilaste (Carnikava vald)
1934. aastal avati raudteeühendus Riiaga, pärast seda tekkis peatuse juurde suvitusasula. Nõukogude ajal asus külas sõjaväebaas.
Sama nime kannab ka küla Lilaste jõe põhjakaldal.
Külas kasvav mänd ümbermõõduga 3,29 meetrit on looduskaitse all. pisi|Lilaste rongijaam 2016. aastal 2015. aastal oli külas 164 elanikku, 2020. aastal oli elanikke 148. pisi|tühi| Lilaste rand
Nela Pocisková
Nela Pocisková (sündinud 4. oktoobril 1990 Bratislavas) on Slovakkia laulja.
2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Kamil Mikulčíkuga Slovakkiat lauluga "Let Me Try".
Fitbit
Fitbit Inc. on ettevõte, mille peakorter asub San Fansciscos. Selle asutasid James Park ja Eric Friedman. Firma toodab seadmeid, mis jälgivad inimese aktiivsust. Seadmed on juhtmeta ja nendega mõõdetakse näiteks kõnnitud sammude arvu, unekvaliteeti ja muid personaalseid näitajaid. Esimene selline seade oli Fitbit Tracker.
Fitbit Tracker
Fitbit Tracker on kolmemõõtmelise kiirendusmõõturiga, sarnanedes Wii konsooli puldiga, mis tunnetab kasutaja liikumist. Tracker mõõdab tehtud samme ja ühendab need kasutaja andmetega, et arvutada läbitud vahemaa, põletatud kalorid ning tegevuse kestus ja intensiivsus. Neid andmeid ja muud teavet kuvatakse OLED-ekraanil. See mõõdab ka une kvaliteeti, jälgides rahutust magamise ajal, kasutaja magamajäämiseks kuluvat aega ja une tegelikku kestust.
Traadita tugijaam võtab vastu Trackerist tulevaid andmeid ja võimaldab laadida ka selle akut. Kui tugijaam ühendada arvutiga, laaditakse kogutud andmed üles Fitbiti veebilehele. Sealt on võimalik näha üldist füüsilist aktiivsust, seada ja jälgida eesmärke, jälgida toitumist ja aktiivsust ning suhelda sõpradega. Veebilehe kasutamine on tasuta. Fitbit Classic jälgib ainult tehtud samme, läbitud vahemaad, põletatud kaloreid, tegevuse intensiivsust ja magamist. See on väike must ja rohekas-sinine seade, mis kinnitatakse diskreetselt riiete peale, et seda saaks kasutada ööpäev läbi.
Fitbit Ultra
Uued funktsioonid on: Fitbit Ultra toiteallikaks on väike liitiumpolümeeraku.
Fitbit One
Fitbit One'i tulekust teatati 17. septembril 2012. Fitbit One on Fitbit Ultra uuendus, mis kasutab erksamat digitaalset ekraani, eraldi on olemas laadimiskaabel ja traadita sünkroonimise pordilukk. Fitbit One ja Fitbit Zip olid esimesed traadita mudelid, mis kasutasid sünkroonimiseks Bluetooth 4.0 või Bluetooth SMART tehnoloogiat. Traadita sünkroonimine on võimalik järgmistel uuematel iOS ja Androidi seadmetel: iPhone 4S ja uuemad versioonid, 3. generatsiooni iPad, 5. generatsiooni iPod touch, Samsung Galaxy Note II ja uuemad versioonid, Samsung Galaxy S III ja uuemad versioonid, LG G2, HTC One, Moto X ja Nexus 4 või uuemad versioonid. Fitbit One suudab salvestada mitmesuguseid igapäevategevusi: tehtud sammude arvu, jalgsi läbitud vahemaid, läbitud korruste arvu, põletatud kaloreid, kehaliselt aktiivseid minuteid, magamise tõhusust, jne.
Fitbit Zip
Seadme tulekust teatati samuti 17. septembril 2012. Fitbit Zip on väiksem kui Ultra või One ja see mõõdab ainult kõnnitud sammude arvu, läbitud vahemaad ja põletatud kalorite arvu. Võrreldes teiste Fitbiti toodetega oli Zip esimene, mis töötas ühekordse patarei peal. Fitbit Zip on teistega võrreldes odavam. Sarnaselt Fitbit One'iga on see võimeline traadita sünkroonima andmeid, mis toetab järgnevaid seadmeid: iPhone 4S ja suuremad versioonid, 3. generatsiooni iPad, 5. generatsiooni iPod touch, Samsung Galaxy Note II ja suuremad versioonid, Samsung Galaxy S III ja suuremad versioonid, LG G2, HTC One, Moto X ja Nexus 4 või suuremad versioonid.
Fitbit Flex
Mais 2013 väljastas Fitbit uue mudeli Fitbit Flex. Fitbit Flex on mudel, mida kantakse randmel. Seade jälgib kasutaja liikumisi 24/7, samuti magamisharjumisi ja sellega seonduvat. Ekraanil on 5 LEDi, mis näitavad kõnnitud sammude arvu ja vibratsioon tähendab, et kasutaja on jõudnud soovitud eesmärgini. Tuled näitavad ka aku taset. Fitbit Flex sisaldab peaaegu samu funktsioone mis Fitbit One ja Zip. Erinevus seisneb selles, et Flex on peaaegu veekindel ja seda saab kanda ka ujudes. Fitbit Flex kasutab laadimiseks USB juhet ning tema aku peab vastu 5–7 päeva. Laadimiseks läheb aega umbes 1–2 tundi.