cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Madonna roosilehtlas
Ajaloost
Kunstis on selle pilditüübi eekäijaks "hortus conclusus", Maarja kujutamine taraga ja suletud väravaga aias ümbritsetuna naispühakutest, lilledest ja puudest. See tüüp kerkis esile 14. sajandi keskpaigas ja on seotud Maarja samastamisega vana testamendi Ülemlaulu pruudiga, "hortus conclusus" on ka üks Maarja epiteete. Oletatud on ka, et 14. sajandi lõpul, pärast Musta Surma epideemiat, omandas Maarja kujutamine aias lisatähenduse temast kui ihu ja hinge ravijast, seoses hiliskeskajal kasvanud teadlikkusega aias viljeldud taimede ravivast mõjust ja tähtsusest tervisele. Neitsi kujutamine roosiaias on süžee edasiarendus 15. sajandi kunstis, keskajal oli roos üks populaarsemaid Maarja sümboleid. Siiski, roosilehtlaga pilditüübi eelkäijat on nähtud ka maas rohul istuvas "Alandlikkuse madonnas".
Süžee on seotud rahvusvahelise gootika esteetikaga. Roosilehtla eeskuju ja lähteteos on arvatud olevat 1404. aastal Pariisis loodud kullassepataies, nn "Goldenes Rössl" (saksa keeles 'kuldne ratsu'), mille tellis Prantsusmaa kuninganna Baieri Isabella oma abikaasa Charles VI jaoks uusaastakingiks ja mis asub tänapäeval Altöttingis. Tüüpi kuulub kaks tuntud hiliskeskajast pärinevat tahvelmaali Saksamaalt, Stefan Lochneri ja Martin Schongaueri maalid. Itaalia kunstis kuuluvad sellesse tüüpi mõned ajaliselt varasemad teosed, näiteks Pisanello umbes 1410. või 1420. aastatel loodud "Madonna della quaglia" ('Vutimadonna'), ligikaudu samaaegne Stefano da Verona "Madonna del roseto", samuti Sandro Botticelli "Madonna del roseto" 1469. või 1470. aastast, ehkki seal on roosid madonnat ümbritsevast ümarkaarsest ukseavast paistev taust.
Rainer Kerge
Rainer Kerge (sündinud 1977 ) on eesti ajakirjanik.
Ta on õppinud bioloogiat.
Ta töötab ajalehes Õhtuleht.
Varem on ta töötanud ajalehes Postimees ning ajakirjas Eesti Loodus ja olnud Vanemuise teatri pressiesindaja.
Meeste 3000 m takistusjooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus
Meeste 3000 meetri takistusjooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel toimus 4. ja 6. augustil.
Finaali said iga jooksu viis paremat ja lisaks poolfinaalide peale kokku kaks jooksjat ajaga.
1. poolfinaal 4. augustil kl 19.00
Liider Elarbi Hattabi läbis 1 km 2.49,75 ja 2 km 5.34,77-ga.
2. poolfinaal 4. augustil kl 19.15
Liider Mark Croghan läbis 1 km 2.45,08 ja 2 km 5.34,11-ga.
Finaal 6. augustil kl 19.30
Simon ja tammed (film)
"Simon ja tammed" (rootsi keeles "Simon och ekarna") on 2011. aastal esilinastunud Rootsi eepiline draamafilm. Film põhineb Marianne Fredrikssoni samanimelisel romaanil.
Meeste 3000 m takistusjooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus
Liider Moses Kiptanui läbis 1 km ajaga 2.45,86 ja 2 km 5.31,08-ga.
Simon ja tammed (film)
Filmi režissöör on Lisa Ohlin ja peaosa mängib Bill Skarsgård.
Jonas Vileišis
30. septembrist 1921 kuni 2. juulini 1931 oli ta Kaunase linnapea.
1932. aastal autasustati teda Kotkaristi III klassi teenetemärgiga.
Naglas
Naglas (kohalikus murdes Noglas) on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Maliena vallas.
Naglas asub valla põhjaosas Dambīte jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Brencist 3, piirkonna keskusest Alūksnest 9 ja Riiast 210 kilomeetri kaugusele. Seal asub Naglase bussipeatus.
Külas asuvad riikliku kaitse all olevad Naglase muinaskalmed. Naglases asuv Maliena "Dārzniecībase" puudetukk on looduskaitse all.
Jonas Wind
Jonas Older Wind (sündinud 7. veebruaril 1999 Hvidovres) on Taani jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliigaklubis VfL Wolfsburg ja Taani jalgpallikoondises.
2012. aastal liitus ta Taani klubiga FC København. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aastal. Esimese värava Taani kõrgliigas lõi ta 18. aprillil 2022 mängus AaB vastu. Hooaegadel 2018–19 ja 2021–22 tuli Wind Københavniga Taani meistriks. Hooajal 2020/21 lõi ta Taani kõrgliigas 15 väravat.
2022. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Wolfsburgiga. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi Wind 19. veebruaril 2022 mängus TSG 1899 Hoffenheimi vastu. 14 mänguga lõi ta sel hooajal Saksamaa kõrgliigas viis väravat.
Taani jalgpallikoondises tegi Wind debüüdi 7. oktoobril 2020 mängus Fääri saarte vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises koondisemängus 11. novembril 2020 sõprusmängus Rootsi vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Tema isa Per Wind on endine jalgpalli väravavaht.
Sööt (põld)
Sööt (ka jäätmaa) on mõnda aega üles harimata põllumaa, mida kasutatakse enamasti karjamaana.
Sööt viljelusmaa tähenduses on lääne- ja saarte murdes veel kare, kirde- ja idamurdes kelu.
Ajaloost
Põhja-Eestis kasutati tihti nn kaeramaid, kus mõneaastase söötisoleku järel kasvatati ühel aastal rukist või kaera. Lääne-Eestis ja Saaremaal kasutati ka söödi hapendamist, kui maad kobestati kündes ja äestades 2–3 aastal järjest ning alles seejärel kasvatati sellel paar-kolm aastat vilja. Pärast seda jäeti maa uuesti sööti.
19. sajandi teisel poolel põlluharimine tõhustus ning vanad söödimaad muudeti pärispõlluks.
BBC Wildlife
BBC Wildlife, ka Wildlife Magazine, on Suurbritannia loodusajakiri, mis ilmub kord kuus. Väljaandja Immediate Media Company.
Ajakiri, esialgse nimega Animals Magazine, hakkas ilmuma 1963. aastal. 1974. aastast ilmub see nimega Wildlife ja 1983. aastast nimega BBC Wildlife.
Simon ja tammed
"Simon ja tammed" (rootsi keeles "Simon och ekarna") on Marianne Fredrikssoni romaan. Romaan ilmus 1985. aastal ning selle põhjal valmis 2011. aastal samanimeline film.
Romaani on eesti keelde tõlkinud Elina Tuulik ja see ilmus "Varraku ajaviiteromaani" sarjas 2001. aastal.
Mihkel Piperal
pisi|[[Soomusrongide divisjoni juhtkond Vabadussõja ajal koos merejõudude juhataja Johan Pitkaga. Istuvad (vasakult): Tartus haiglaravil viibiv soomusrongide ülemjuhataja kapten Karl Parts, "soomusrongide isa" ja Eesti merejõudude juhataja Johan Pitka, Soomusrongide divisjoni ülema kohuseid täitev kapten Anton Irv. Tagareas vasakult teine Soomusrongide divisjoni intendant Mihkel Piperal. (1919. aasta kevad-talvel)]]
Mihkel Piperal VR I/3 (24. juuli 1890 Päärdu küla, Päärdu vald, Läänemaa – 6. juuli 1953 Lowell, Massachusetts, Ameerika Ühendriigid) oli Eesti sõjaväeametnik. Soomusrongide divisjoni intendant Vabadussõjas.
Elulugu
Mihkel Piperal sündis 1890. aastal Läänemaal, Päärdu vallas, Päärdu külas.
Õppis 1899–1903 vallakoolis, 1903–1909 Tallinna Katariina II linnakoolis ja samas pedagoogilistel kursustel.
Töötas 1910–1914 Valtu vallakooli õpetajana ning kohaliku telliskivivabriku kontoriametniku ja töödejuhatajana.
Oli 1911–1914 Rapla tarvitajate ühisuse juhatuse esimees.
Õppis 1918–1919 Tallinna tehnilistel kursustel ja maalikunstnik professor Ants Laikmaa juures.
Esimeses maailmasõjas
Oli Esimese maailmasõja ajal augustist 1914 23. diviisi laatsareti vanemkirjutaja.
Veebruarist 1917 19. Siberi kütidiviisi intendantuuri asjaajaja. Ja augustist 1917 diviisi intendantuuri toitluslao valitseja.
Sumteri maakond (Florida)
Sumteri maakond (Sumter County) on maakond Ameerika Ühendriikides Florida osariigis.
Maakonna halduskeskus on Bushnell. Suurim asula on The Villagesi inkorporeerimata kogukond (Census-Designated Place).
Ajalugu
Maakond moodustati 1853. aastal. Pikka aega oli maakond vägagi ruraalne, kuid viimastel aastatel on kiiresti kasvanud, kui maakonda on kolinud palju pensionäre peamiselt Kesk-Läänest ja kirdest.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 93 420.
Maakonna elanike keskmine iga on kõigi USA maakondade kõrgeim – 62,7 aastat – ja maakonnas on ka suurim üle 65-aastaste osakaal – 55,6%.
Mihkel Piperal
Esimeses maailmasõjas
Oktoobrist 1917 7. Siberi kütipolgu intendantuuris. Sõjaväeametnik veebruarist 1917.
Eesti Vabadussõjas
Vabadussõjas alates 29. novembrist 1918 vabatahtlikult laiarööpmelise soomusrongi nr 1 majandusülem ja Soomusrongide divisjoni intendant (varustusülem).
Augustist 1919 soomusrongide intendandivalitsuses ning detsembrist 1919 sõjaväe varustusvalitsuse noorem käsundusametnik.
Jaanuarist 1920 sõjaväe varustusvalitsuse majandusjaoskonna ülem. Septembris 1920 vabastati teenistusest.
Eesti Vabariigis
Oli peale sõjaväeteenistusest vabastamist 1920–1923 võõrastemaja-restorani pidaja.
Seejärel 1923–1940 OÜ Esto-Muusika direktor.
Üleriigilise muusikakaupmeeste ühingu ja Tallinna ümbruse talupidajate ühingu esimees.
Kindlustusseltsi Põhja Kotkas juhatuse liige. Kaitseliidu Tallinna maleva ja VRVÜ Tallinna osakonna liige.
Okupeeritud Eestis ja välismaal
Suveni 1941 varjas end Pärnus, kus töötas kalurina.
Septembris 1944 põgenes Saksamaale, kust 1949. aastal siirdus edasi USA-sse.
Bostoni Eesti Seltsi abiesimees.
Suri 6. juulil 1953 Massachusettsi osariigis Bostoni eeslinnas Lowellis. Maetud Lowelli Edsoni kalmistule.
Londoni loodusmuuseum
pisi|Londoni loodusmuuseum pisi|[[Terrakota skulptuur Londoni loodusmuuseumi fassaadil]] pisi|[[Sauropoodi Diplodocuse skelett Londoni loodusmuuseumis]]
Londoni loodusmuuseum (inglise keeles Natural History Museum; lühend NHM) on Londonis Lõuna-Kensingtonis asuv loodusmuuseum; kuni 1963. aastani Briti Muuseumi allüksus.
Muuseumi kollektsioon hõlmab üle 80 miljoni eksponaadi botaanika, zooloogia, entomoloogia, geoloogia ja paleontoloogia valdkonnast.
NHM on üks suurema külastatavusega Suurbritannia muuseume – jääb alla vaid Briti Muuseumile, Tate Modernile ja Rahvusgaleriile. 2017. aastal külastas loodusmuuseumi 4,43 miljonit inimest.
Ajalugu
1850. aastatel kavandas Briti muuseum muuseumi laiendamist. Sellel eesmärgil ostis muuseum maatüki Lõuna-Kensingtonis ja korraldas 1864. aastal uue muuseumihoone arhitektuurikonkursi. Võistluse võitis ehitusinsener ja arhitekt Francis Fowke (oli varem projekteerinud Lõuna-Kensingtonis asuva Victoria ja Alberti muuseumi), kes aga järgmisel aastal ootamatult suri. Hoone ehitamine usaldati arhitekt Alfred Waterhouse'ile, viktoriaanliku arhitektuuri esindajale, kes aga Fowke'i esialgse fassaadilahenduse muutis, tuues sisse uusromaani stiili elemente ja rikkaliku terrakota dekoori. Hoone ehitati aastatel 1873–1880.
Muuseum avati pidulikult 1881. aastal. Ametlikult jäi muuseum Briti muuseumi osakonnaks kuni 1963. aastani. Kuigi muuseum iseseisvus, jäi senine nimi British Museum (Natural History) veel kasutusele kuni 1989. aastani. 1989. aastast kasutusel olev nimi Natural History Museum sai ametlikuks alles 1992. aastal.
1984. aastast alates on muuseum seotud loodusfoto võistlusega Wildlife Photographer of the Year.
Grypotyphlops
Grypotyphlops on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Grypotyphlops klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Need maod elavad Indias: Kerala, Tamil Nādu, Andhra Pradeshi, Karnātaka, Goa, Mahārāshtra, Gujarāti, Madhya Pradeshi, Uttar Pradeshi, Bihāri, Jhārkhandi, Chhattīsgarhi, Odisha ja Lääne-Bengali osariigis.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Grypotyphlops acutus seisuga 15.06.2014.
2010. aasta Pakistani üleujutused
pisi|NASA satelliidipilt, mis näitab Induse jõge üleujutuse ajal 2010. aasta Pakistani üleujutused olid Pakistanis 2010. aasta juuli lõpus alanud üleujutused, mis olid tingitud tugevatest mussoonvihmadest Khyber Pakhtunkhwa, Sindhi, Pandžabi ja Belutšistani provintsis Pakistanis, mis mõjutasid Induse jõe veetaset. Üleujutused mõjutasid umbes ühte viiendikku Pakistani kogupindalast. Pakistani valitsuse andmete kohaselt mõjutasid üleujutused umbes 20 miljonit inimest, peamiselt vara, elatusvahendite ja infrastruktuuri hävimisega, surma sai ligi 2000 inimest.
ÜRO peasekretär Ban Ki-moon palus esialgu 460 miljonit USA dollarit (420 miljonit eurot) hädaabi pakkumiseks, märkides, et üleujutus oli kõige suurem katastroof, mida ta oli kunagi näinud. Vaid 20% taotletud toetussummast saadi kokku 15. augustil 2010. USA muretses, et abi ei jõua piisavalt kiiresti ja Maailma Terviseorganisatsioon teatas, et kümme miljonit inimest olid sunnitud jooma ohtlikku vett. Majandusele tekitatud kahju oli hinnanguliselt üle 4 miljardi USA dollari (2,5 miljardit eurot) ning põllukultuuride kahjustused olid hinnanguliselt üle 500 miljoni USA dollari (425 miljonit eurot).
Mussoonvihmad olid viimase 80 aasta kõige hullemad. Pakistani meteoroloogiaosakond teatas, et üle 200 millimeetri vihma langes 24 tunni jooksul Khyber Pakhtunkhwas ja Pandžabis. 24 tunni jooksul langes Peshawaris rekordiline 274 mm vihma. 30. juulil oli kodudest lahkunud 500 000 inimest.
27.-30. juulil sadas Khyber Pakhtunkhwa ja Pandžabi provintsi linnades igal pool rohkem kui 200 mm vihma. Info saadi selle kohta Pakistani Meteoroloogia Keskusest. Kõige rohkem sadas vihma Risalpuri linnas, kus sadas maha 415 mm.
Tagajärjed
pisi|Üleujutuste tagajärjel katki läinud sild Üleujutused põhjustasid vähemalt 1781 inimese surma, viga sai 2966 inimest ja hävis rohkem kui 1,89 miljonit kodu.
Karakorami maantee, mis ühendab Pakistani Hiinaga, suleti pärast silla hävinemist. Rahvusvahelise Punase Risti Komitee sõnul avaldasid Pakistani laastavad üleujutused elanikkonnale tõsist mõju. Lisaks kõikidele muudele kahjudele hävitasid üleujutused suurema osa tervishoiu infrastruktuurist kõige halvemas olukorras olevates piirkondades.
Üleujutused uputasid 69 000 km² Pakistani kõige viljakamatest põllumaadest, hukkus 200 000 karjalooma ja vesi viis endaga kaasa suuretes kogustes teravilja. Peamine mure oli see, et põllumajandustootjad ei suutnud 2010. aastal langetada uute seemnete istutamise tähtaega, mis tähendas toiduainete tootmise vähenemist 2011. aastal ja võimalikku pikaajalist toidupuudust. Põllumajanduse kahjustused ulatusid rohkem kui 2,9 miljardi dollarini, hõlmates üle 2800 km² hävinud puuvilla, 810 km² suhkrurooistandusi ja 810 km² riisipõlde. 500 000 tonni nisu, 1200 km² loomasöödaks kasvatatavat ja ladustatud teravilja viisid üleujutused endaga kaasa.
Abi osutamine
pisi|USA aitamas Pakistani 2010 üleujutuste ajal 2010. aasta juuli lõpuks palus Pakistan rahvusvahelistelt rahastajatelt abi katastroofile reageerimiseks. USA saatis Pakistanile seitse päästehelikopterit. Ühinenud Rahvaste Organisatsioon alustas oma abi andmist ja palus riikidelt 420 miljonit eurot, et pakkuda kohest abi (toit, varjupaik ja puhas vesi).
Kõikide Pühakute kirik (Gurnard)
Kõikide Pühakute kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Gurnardis. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus.
Kiriku 1897. aastal valminud orel on kantud riiklikku orelite registrisse.
Kassinaerilised
Kassinaerilised (Malvaceae) on kassinaerilaadsete seltsi kuuluv sugukond.
Sugukonda kuulub ligi 200 perekonda peaaegu 2300 liigiga.
HELIjaKEEL
HELIjaKEEL on Eesti kontserdisari, mis on pühendatud kadumisohus soome-ugri keeltele ja kultuuridele, sealhulgas nende kultuuride muusikale. Sarja korraldab MTÜ Kammermuusikud. Sarja kunstiline juht on Diana Liiv.
Sarja esimene üritus toimus 2016 Marimaal Joškar-Olas.
Jaotumus
Jaotumus ehk territoriaalstruktuur on liigi isendite paiknemine koosluses.
Jaotumus võib olla kas regulaarne ehk korrapärane või rühmitine ehk kogumiline ehk agregatiivne või nende kahe vahepealne – juhuslik jaotumus.
Allaži kirikumõis
Allaži kirikumõis (saksa keeles Pastorat Allasch, läti keeles Allažu mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Riia kreisis Allaži kihelkonnas.
2011. aasta rannavõrkpalli maailmameistrivõistlused
2011. aasta rannavõrkpalli maailmameistrivõistlused toimusid 13.–19. juunil 2011 Roomas, Itaalias. Tegemist oli kaheksandate ametlike rannavõrkpalli maailmameistrivõistlustega.
Eksegeetika
Eksegeetika on teoloogia osateadus, mis uurib ja kasutab eksegeesi ehk religioossete tekstide kriitilist selgitamist ja interpreteerimist, et mõista teksti sügavamat või algset tähendust.
Rutki
Rutki on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Maliena vallas. Rutki asub valla keskosas. Küla jääb valla keskusest Brencist 2, piirkonna keskusest Alūksnest 13 ja Riiast 215 kilomeetri kaugusele.
Aastal 2007 oli külas 4 elanikku.
Suwannee maakond
Maakonna halduskeskus on Live Oak.
Ajalugu
Maakond moodustati 1858. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 41 551.
Murud
Murud (malai keeles Gunung Murud) on Malaisias Kalimantani saarel olev 2438 m kõrgune mägi. Murud on Tama abu aheliku kõrgeim tipp ja Sarawaki osariigi kõrgeim mägi.
Harelbeke vald
Harelbeke on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Kortrijki haldusringkonnas. Valla keskasula on 1985. aastal linnaõigused saanud Harelbeke.
Asulad
Harelbeke haldusalasse kuuluvad järgmised osavallad ja piirkonnad:
Poola ajalugu Jagelloonide dünastia ajal
Läänemere piirkonnas oli Poolal käimas konflikt Saksa orduga. Heitlused viisid suure lahinguni, Grünwaldi lahinguni 1410. aastal, kuid verstapostiks oli ka Thorni rahu 1466. aastast kuningas Kazimierz IV-ga; leping pani aluse tulevasele Preisimaa hertsogiriigile. Lõunas seisis Poola vastamisi Osmanite riigi ja krimmitatarlastega ning idas aitas Leedul võidelda Moskva suurvürstiriigiga. Poola ja Leedu territoriaalne ekspansioon hõlmas kaugemal põhjas Liivimaa piirkonda.
Jagelloonide perioodil arenes Poola feodaalriigina, millel valdavalt põllumajanduslik majandus ja üha domineerivam maa-aadel. Poola seimi poolt 1505. aastal vastu võetud seadus "Nihil novi" siirdas enamuse seadusandlikust võimust riigis monarhilt seimile. See sündmus tähistas "Kuldse vabaduse" perioodi algust, kui riiki valitsesid "vaba ja võrdse" Poola aadli liikmed.
Reformatsiooniliikumine tungis sügavale Poola kristlusse, millest tekkis unikaalne usulise sallivuse poliitika selle aja Euroopas. Euroopa renessanss, mida edendasid hilised Jagelloonide kuningad Zygmunt I ja Zygmunt II August, tõi kaasa tohutu kultuurilise õitsengu (vaata Renessanss Poolas).
Jagelloonide monarhia
thumb|[[Władysław II Jagiełło]]
Aastal 1385 sõlmiti Poola kuninganna Jadwiga ja viimase Euroopa paganliku riigi valitseja, Leedu suurvürsti Jogaila vahel Krevo unioon. Aktiga korraldati Jogaila ristimine ja paari abielu, mis pani aluse Poola-Leedu unioonile. Pärast Jogaila ristimist sai ta Poolas tuntuks oma ristinimega Władysław ja poola versiooniga Leedu nimest, Jagiełło. Unioon tugevdas mõlemat rahvust nende ühises vastasseisus Saksa orduga ja kasvavas Moskva suurvürstiriigi ohus.
Tohutud Vene avarused, sealhulgas Dnepri bassein ja territooriumid, mis ulatusid lõunas Musta mereni, olid sel ajal Leedu kontrolli all. Et saavutada kontroll nende tohutute valduste üle, võitles Leedu 1362. või 1363. aastal Siniste Vete lahingus pealetungivate mongolite vastu ning kasutas ära võimuvaakumit lõunas ja idas, mille oli põhjustanud Kiievi-Vene hävitamine mongolite poolt. Suurvürstiriigi laienenud territooriumi rahvastik oli vastavalt suures osas venekeelne ja õigeusku. Territoriaalne ekspansioon viis vastasseisuni Leedu ja Moskva suurvürstiriigi vahel, viimane oli väljumas Tatari võimu alt ja ise ekspansiooniprotsessis. Unikaalselt Euroopas ühendas unioon kaks riiki, mis paiknesid geograafiliselt suure tsivilisatsioonilõhe vastaspooltel, ühel pool läänekristlus või Ladina maailm ja teisel pool idakristlus või Bütsantsi maailm.
Aastatel 1386–1572 valitsesid Poola-Leedu uniooni järjestikku Jagelloonide põhiseaduslikud monarhid. Jagelloonide kuningate poliitiline mõju kahanes sel perioodil järk-järgult, samas maa-aadel võttis üle üha kasvava rolli keskvalitsuses ja riigiasjades. Kuid kuninglik dünastia omas Poola poliitikale tasakaalustavat mõju. Jagelloonide ajastut on sageli peetud maksimaalse poliitilise võimu, suure õitsengu ja hiljem Poola kultuuri kuldajastu perioodiks.
Sotsiaalsed ja majanduslikud arengud
thumb|left|250px|Poola ja Leedu, 1386–1434
Poola ja Leedu personaalunioonis Jagiełło alluvuses
thumb|Kuningas Władysław Jagiełło sarkofaag, [[Waweli toomkirik.]]
Esimene uue dünastia kuningas oli Jogaila, Leedu suurvürst, kes oli Poolas tuntud Władysław II Jagiełłona. Ta valiti Poola kuningaks aastal 1386 pärast abiellumist Poola kuninganna Jadwigaga ja katoliiklusse pöördumist. Järgnes Leedu ristimine ladina riitusega. Jogaila konkurent Leedus, tema nõbu Vytautas Suur, kes oli vastu Poola domineerimisele Leedus, sõlmis aastal 1392 Ostrówi kokkuleppe ja aastal 1401 Vilniuse ja Radomi uniooni: Vytautasest sai eluajaks Leedu suurvürst Jogaila nimelise ülemvõimu all. Kokkulepe tegi võimalikuks tiheda koostöö kahe rahva vahel, mis oli vajalik edukaks võitluseks Saksa orduga. Horodło unioon aastast 1413 defineeris suhteid edasi ja andis privileege Leedu aadli katoliku (õigeusuvastasele) segmendile.
Võitlus Saksa orduga
Poola–Leedu–Saksa ordu sõda aastatel 1409–1411, mille kutsusid esile Žemaitija ülestõusud Leedu territooriumil, mida kontrollis Saksa ordu riik, kulmineerus Grünwaldi (Tannenbergi) lahinguga, milles Poola ja Leedu-Vene armeede ühendatud vägi võitis täielikult Saksa ordut. Järgnenud pealetung kaotas oma mõju Malborki (Marienburgi) ebatõhusa piiramisega. Kindluse võtmatajätmisel ja Saksa ordu (hiljem Preisi) riigi mittekõrvaldamisel olid Poolale 18., 19. ja 20. sajandil kohutavad ajaloolised tagajärjed. 1411. aasta Thorni rahu andis Poolale ja Leedule üsna tagasihoidlikke territoriaalseid korrektuure, sealhulgas Žemaitija. Hiljem oli rohkem sõjakäike ja rahulepinguid, millest kinni ei peetud. Üks lahendamata vahekohus leidis aset Konstanzi kirikukogul. 1415. aastal esitles Krakówi akadeemia rektor Paweł Włodkowic kirikukogul oma "Traktaati paavsti ja keisri võimust uskmatute suhtes", milles ta propageeris sallivust, kritiseeris Saksa ordu vägivaldseid pööramismeetodeid ja postuleeris, et paganatel on õigus rahumeelsele koosolemisele kristlastega ja poliitilisele sõltumatusele. See etapp Poola-Leedu konfliktist Saksa orduga lõppes aastal 1422 Melno rahuga. Poola-Saksa ordu sõda aastatel 1431-35 (vaata Pabaiskase lahing) lõpetati aastal 1435 Brześć Kujawski rahuga.
Hussiitide liikumine ja Poola–Ungari unioon
thumb|right|300 px|Piiskop [[Zbigniew Oleśnicki (kardinal)|Zbigniew Oleśnicki koos kaasteenijaga alusstseenis.]]
Hussiitide sõdade ajal aastatel 1420–1434 olid Jagiełło, Vytautas ja Zygmunt Korybutowicz kaasatud poliitilistesse ja sõjalistesse intriigidesse seoses Tšehhi krooniga, mida hussiidid pakkusid aastal 1420 Jagiełłole. Piiskop Zbigniew Oleśnicki sai tuntuks kui juhtiv vastane unioonile hussiitide Tšehhi riigiga.
Jagelloonidel ei olnud automaatset pärimisjärglust, selle asemel pidi iga uus kuningas saama heakskiidu aadli konsensuselt. Władysław Jagiełłol oli elu lõpus kaks poega tema viimaselt naiselt Sofja Halšanskajalt. Aastal 1430 nõustus aadel tulevase Władysław III järglusega alles pärast seda, kui kuningas oli nõustunud rea järelandmistega. Aastal 1434 vana monarh suri ja tema alaealine poeg Władysław krooniti; piiskop Oleśnicki juhitud kuninglik nõukogu võttis enda peale regentluse ülesanded.
thumb|left|200 px|Kuningas [[Kazimierz IV oli abielus Austria Elisabethiga; nende paljudest lastest said neli kuningateks]]
Aastal 1438 pakkus Tšehhi Habsburgide-vastane opositsioon, peamiselt hussiitide fraktsioonid, Tšehhi krooni Jagiełło nooremale pojale Kazimierzile. Idee, millega Poola üle Oleśnicki vastuseisu nõustus, tulemuseks oli kaks nurjunud Poola sõjakäiku Tšehhiasse.
Pärast Vytautase surma aastal 1430 sattus Leedu sisesõdadesse ja konfliktidesse Poolaga. Kazimierz, saadetud aastal 1440 kuningas Władysławi poolt sinna poisina missioonile, kuulutati üllatuslikult leedulaste poolt nende suurvürstiks ja ta jäi Leetu.
Oleśnicki asus taas rünnakule ja taotles oma pikaajalist eesmärki Poola unioonist Ungariga. Sel ajal alustas Osmanite riik värsket Euroopa vallutamise vooru ja ähvardas Ungarit, mis vajas võimsa Poola-Leedu liitlase abi. Aastal 1440 võttis Władysław III Ungari trooni. Mõjutatuna Giuliano Cesarinist, viis noor kuningas Ungari armee aastal 1443 ja taas aastal 1444 Osmanite vastu. Sarnaselt Cesariniga tapeti Władysław III Varna lahingus.
thumb|150px|Kazimierz, [[Veit Stoßi sarkofaagi skulptuur, Waweli toomkirik]]
Alates Jagiełło elu lõpust valitses Poolat tegelikult magnaatide oligarhia, mida juhtis piiskop Oleśnicki. Aukandjate valitsemisele olid aktiivselt vastu mitmed šlahta grupid. Nende juht Spycimir tapeti aastal 1439 Grotniki lahingus, mis võimaldas Oleśnickil puhastada Poola ülejäänud hussiitide mõttekaaslastest ja jätkata oma teiste eesmärkidega ilma märkimisväärse vastuseisuta.
Kazimierz IV troonileasumine
Aastal 1445 paluti Leedu suurvürstil Kazimierzil asuda Poola troonile, mis oli vabanenud pärast tema venna Władysławi surma. Kazimierz oli raske läbirääkija ja ei nõustunud Poola aadli tingimustega tema valimisest. Lõpuks saabus ta Poolasse ja krooniti aastal 1447 tema enda tingimustel. Poola krooni võtmine vabastas Kazimierzi kontrollist, mida Leedu oligarhia talle määranud oli; Vilniuse privileegiga aastast 1447 kuulutas ta Leedu aadlile poola šlahtaga võrdsed õigused. Mõne aja jooksul suutis Kazimierz kardinal Oleśnicki ja tema rühma võimult kõrvaldada. Ta asendas nende mõju nooremale keskaadlile rajatud võimubaasiga. Kazimierz suutis lahendada konflikti paavsti ja kohaliku kirikuhierarhiaga õiguse üle täita vabad piiskopikohad oma kasuks.
Sõda Saksa orduga ja selle lahendus
thumb|left|400px|[[Hiliskeskaegne Kraków]]
Aastal 1454 oli Preisi Liit (Preisi linnade ja aadli liit Saksa ordu üha rusuvama valitsemise vastu) palunud kuningas Kazimierzilt Preisimaa üle võtta ja algatas relvastatud ülestõusu ordurüütlite vastu. Kazimierz kuulutas ordule sõja ja Preisimaa formaalse liidendamise Poola krooniga; need sündmused viisid Kolmeteistkümneaastase sõjani aastatel 1454-66. Poola vägede mobiliseerimine (pospolite ruszenie) oli alguses nõrk, kuna šlahta ei teinud koostööd ilma järelandmisteta Kazimierzilt, mis formuleeriti aastal 1454 väljakuulutatud Nieszawa statuutidega. See hoidis ära kogu Preisimaa ülevõtmise, kuid Teise Thorni rahuga aastal 1466 loovutasid ordurüütlid oma territooriumi lääneosa Poola kroonile (neid alasid tunti hiljem kui Kuninglik Preisimaa, poolautonoomne üksus) ja nõustusid Poola-Leedu süseräänsusega ülejäänu üle (hilisem Hertsoglik Preisimaa). Poola sai Pomereelia koos ligipääsuga Läänemerele, samuti Warmia. Lisaks maasõjale leidsid aset merelahingud, milles Danzigi (Gdański) pakutud laevad võitlesid edukalt Taani ja Saksa ordu laevastikega.
Teised territooriumid, mille Poola kroon 15. sajandil hõivas, olid Oświęcimi hertsogkond ja Zatori hertsogkond Sileesia piiril Väike-Poolaga ning oli märkimisväärne edu seoses Piastide Masoovia hertsogkondade krooniga liidendamisel.
Türgi ja Tatari sõjad
Jagelloonide mõju Kesk-Euroopas kasvas 15. sajandil. Aastal 1471 sai Kazimierzi poeg Władysław Tšehhi ja aastal 1490 ka Ungari kuningaks. Poola ja Leedu lõuna- ja idaäärealasid hakkasid ohustama Türgi sissetungid algusega 15. sajandi lõpul. Moldova osalemine koos Poolaga läheb tagasi aastasse 1387, kui Moldova hospodar Petru I otsis kaitset ungarlaste vastu, avaldades kuningas Władysław II Jagiełłole Lvivis oma vasallitruudust. See käik andis Poolale ligipääsu Musta mere sadamatele. Aastal 1485 korraldas kuningas Kazimierz sõjakäigu Moldovasse, kui selle meresadamad olid langenud osmanitürklaste kätte. Türgi poolt kontrollitud krimmitatarlased rüüstasid idaterritooriume aastatel 1482 ja 1487, kuni neile astus vastu Kazimierzi poeg ja järglane, kuningas Jan I Olbracht.
Poolat ründasid aastatel 1487–1491 Kuldhordi riismed, kes tungisid Poolas kuni Lublinini, enne kui Zasłaŭje all lüüa said. Aastal 1497 tegi kuningas Jan I Olbracht katse lahendada Türgi probleem sõjaliselt, kuid tema jõupingutused olid edutud; ta ei suutnud tagada oma vendade, Tšehhi ja Ungari kuninga Vladislav (Władysław) II ning Leedu suurvürsti Aleksandrase tõhusat osalemist sõjas, ja ta seisis silmitsi ka vastupanuga Moldova valitseja Ștefan cel Mare poolt. Kõige hävitavamad Osmanite riigi poolt õhutatud tatarlaste rüüsteretked leidsid aset aastatel 1498, 1499 ja 1500. Jan I Olbrachti poolt algatatud diplomaatilised rahupüüdlused viidi lõpule pärast kuninga surma aastal 1503. Nende tulemuseks oli territoriaalne kompromiss ja ebastabiilne vaherahu.
Sissetungid Poolasse ja Leedusse Krimmi khaaniriigist leidsid aset aastatel 1502 ja 1506 kuningas Aleksanderi valitsemisajal. Aastal 1506 võitis tatarlasi Klecki lahingus Michał Gliński.
Moskva oht Leedule; Zygmunt I troonileasumine
thumb|Poola, Poola [[läänid ja Leedu aastal 1466]]
Leedut ohustas 15. ja 16. sajandil üha rohkem kasvav Moskva suurvürstiriigi võim. Moskva tõepoolest võttis 1471., 1492. ja 1500. aasta sõjakäikudega üle palju Leedu idavalduseid. Leedu suurvürst Aleksandras valiti aastal 1501, pärast Jan I Olbrachti surma Poola kuningaks. Aastal 1506 järgnes talle nii Poolas kui ka Leedus Zygmunt I (Zygmunt I Stary), kui poliitiline olukord ajas kaks riiki teineteisele lähemale. Enne enda Poola troonile asumist oli Zygmunt olnud tema venna, Tšehhia Vladislav II armust Sileesia hertsog, kuid nagu muud Jagelloonide valitsejad enne teda, ei taotlenud ta Poola krooni nõuet Sileesiale.
Kultuur hiliskeskajal
Luksusesemed oli üha jõukama aadli hulgas väga nõutavad, ja vähemal määral rikaste linnakaupmeeste seas. Tellistest ja kividest eluhooned muutusid tavaliseks, kuid vaid linnades. Küps gooti stiil ei olnud esindatud ainult arhitektuuris, vaid ka sakraalses puuskulptuuris. Veit Stoßi altar Krakówi Maria kirikus on üks suurepäraseimaid omataolisi kunstiteoseid Euroopas.
thumb|275px|[[Krakówi ülikool|Jagiełło ülikool – Collegium Maius hoov]]
Krakówi ülikool, mis lakkas pärast Kazimierz Suure surma tegutsemast, uuenes ja noorenes 1400. aasta paiku. Teoloogia osakonna lisandumisel toetasid ja kaitsesid "akadeemiat" kuninganna Jadwiga ja Jagelloonid, mis peegeldub selle praeguses nimes - Jagiełło ülikool. Euroopa vanim matemaatika ja astronoomia osakond rajati aastal 1405. Ülikooli tuntud teadlaste hulgas olid Stanisław Skalbmierzist, Paweł Włodkowic ja Wojciech Brudzewski, Koperniku õpetaja.
Jan Ludziskost ja peapiiskop Grzegorz Sanokist, Poola humanismi eelkäijad, olid ülikooli professorid. Grzegorzi õukond oli varajase kirjandusühingu asukoht Lwówis (Lvivis) pärast tema seal peapiiskopiks saamist. Teaduslikku mõtet mujal esindasid poliitiline publitsist ja reformist Jan Ostroróg ning ajaloolane Jan Długosz, kelle "Annaalid" on selle aja suurim ajalootöö Euroopas ja fundamentaalne keskaegse Poola ajalooallikas. Väljapaistvad ja mõjukad välismaised humanistid olid ka Poolas aktiivsed. Poeet ja diplomaat Filippo Buonaccorsi saabus Itaaliast aastal 1468 ja jäi Poolasse kuni oma surmani aastal 1496. Tuntud kui Kallimach, kirjutas ta Grzegorzi Sanokist, Zbigniew Oleśnicki ja väga tõenäoliselt Jan Długoszi elulood, luues peale selle teise kirjandusühingu Krakówis. Ta õpetas ja juhendas Kazimierz IV poegi ning postuleeris piiramatu kuningavõimu. Krakówis organiseeris saksa humanist Conrad Celtis humanistliku kirjandus- ja teadusühingu Sodalitas Litterarum Vistulana, esimese selles Euroopa osas.
Põllumajandusel põhinev majanduslik ekspansioon
Talu, pärisorjusel põhinev ulatuslik põllumajandusliku tootmise süsteem oli domineeriv element Poola majandusmaastikul alates 15. sajandi lõpust ja järgmiseks 300 aastaks. See aadli poolt kontrollitva põllumajanduse sõltuvus Kesk-Ida-Euroopas erines kontinendi lääneosast, kus kapitalismi ja industrialiseerimise elemendid arenesid palju suuremal määral koos kodanluse klassi ja selle poliitilise mõju kaasneva kasvuga. 16. sajandi põllumajandusliku kaubanduse buum koos tasuta või väga odava talupoegade tööga tegi talumajandusest väga kasumliku.
thumb|275px|Kuningas [[Aleksander (Poola kuningas)|Aleksander Senati eesistujana.]]
Kaevandamine ja metallurgia arenesid 16. sajandil edasi ja erinevates ärivaldkondades leidis aset tehniline progress. Suurtes kogustes eksporditavaid põllumajandus- ja metsandussaaduseid ujusid piki jõge allapoole, et vedada neid sadamate kaudu ja maanteid pidi. See andis Poolale 16. sajandil positiivse kaubandusbilansi. Import läänest sisaldas tööstustooteid, luksuskaupu ja kangaid.
Enamus eksporditud teraviljast lahkus Poolast läbi Danzigi (Gdański), millest sai rikkaim, arenenuim ja autonoomseim Poola linnadest tänu oma asukohale Wisła jõesuus ja juurdepääsule Läänemerele. See oli ka ülekaalukalt suurim tootmiskeskus. Teisi linnu mõjutas negatiivselt Danzigi peaaegu-monopol väliskaubanduses, kuid need osalesid kasumlikult transiit- ja eksporttegevuses. Suurimad neist olid Kraków (Krakau), Poznań, Lwów (Lviv) ja Warszawa (Warsaw) ning väljaspool krooni Breslau (Wrocław). Thorn (Toruń) ja Elbing (Elbląg) olid peale Danzigit peamised Kuningliku Preisimaa linnad.
Bürgerid ja aadlikud
thumb|left|250 px|Hilis[[Gooti stiil|gooti Veit Stoßi altarit rahastasid Krakówi bürgerid.]]
16. sajandil viisid jõukad kaupmeeste, pankurite või tööstusinvestorite patriitsiperekonnad, paljud Saksa päritolu, läbi ulatuslikke ärioperatsioone Euroopas või laenasid raha Poola aadlile, sealhulgas kuningakojale. Mõned piirkonnad olid võrreldes muu Euroopaga kõrgelt linnastunud. Näiteks Suur-Poolas ja Väike-Poolas elas 16. sajandi lõpus 30% rahvastikust linnades. Asutati 256 linna, enamus Puna-Venes. Linnarahva ülemkiht oli etniliselt paljurahvuseline ja tundus olevat hästi haritud. Arvukalt bürgerite poegi õppis Krakówi akadeemias ja välisülikoolides; selle rühma liikmed olid ühed parimad Poola renessansskultuuri toetajad. Suutmata moodustada oma üleriigilist poliitilist klassi, sulandusid paljud vaatamata õiguslikele takistustele aadli hulka.
Aadel Poolas (šlahta) kujutas endast rahvastikust suuremat osa, kui teistes riikides, kuni 10%. Põhimõtteliselt olid nad kõik võrdsed ja poliitiliselt volitatud, kuid mõned olid varatud ja ei võinud pidada bürood või osaleda seadusandlikes kogudes – seimides või seimikestes. "Maa"-aadlist omasid mõned väikest maalapikest, mida nad ise hooldasid ja elasid nagu talupojaperekonnad, samas omasid magnaadid hertsogkonnasarnast mõisate võrgustikku koos mitmesaja linna ja külaga ning mitme tuhande alamaga. Segaabielud andsid mõnele talupojale ühe vähestest võimalikest teedest aadli hulka saada.
16. sajandi Poola oli ametlikult "aadlike vabariik" ja aadli "keskklass" ("magnaatidest" madalamal sotsiaalsel tasemel isikud) moodustas hiliste Jagelloonide ajal ja pärast juhtiva komponendi. Sellest hoolimata kandsid magnaadiperekondade liikmed kõrgeimaid riigi- ja kirikuameteid. Sel ajal oli šlahta Poolas ja Leedus etniliselt mitmekesine ja esindas mitmeid usundeid. Sallivuse perioodil oli sellistel teguritel nende majanduslikule seisundile või karjääri potentsiaalile vähe tähtsust. Hoolitsedes oma klassiprivileegi ("vabaduste") eest, arendas renessansišlahta avaliku teenistuse kohustusi, haris oma noorsugu, tundis suurt huvi kehtivate trendide ja küsimuste vastu ning reisis palju. Kuigi Poola kultuuri kuldajastu võttis omaks Lääne humanismi ja renessanssmustrid, omandas Poola aadlike elustiil alates 16. sajandi teisest poolest selgelt idamaise maitse. Väliskülalised tõstsid sageli esile rikaste Poola aadlike elukohtade hiilgust ja silmatorkavat kulutamist.
Reformatsioon
thumb|right|200 px|[[Zygmunt I]]
Teiste Euroopa riikidega sarnases olukorras lõi Poola kiriku progresseeruv sisemine lagunemine soodsad tingimused reformatsiooni ideede ja voolude levimisele. Näiteks oli kuristik alamvaimulike ja aadlipõhise kirikuhierarhia vahel, kes oli üsna ilmalikustunud ja hõivatud maiste asjadega, nagu võim ja rikkus, ning sageli korrumpeerunud. Keskmine aadel, kes oli juba kokku puutunud hussiitide reformistlike veendumustega, vaatas üha enam kiriku paljudele privileegidele kadeduse ja vaenulikkusega.
Martin Lutheri õpetus võeti kõige kergemini vastu tugevate Saksa sidemetega piirkondades: Sileesias, Suur-Poolas, Pommeris ja Preisimaal. Danzigis (Gdańskis) toimus aastal 1525 luterlik alamklassi sotsiaalne ülestõus ja suruti Zygmunt I poolt veriselt maha; pärast seda lõi ta linnavalitsuse segmendina plebeide huvide esinduse. Königsberg ja Preisimaa hertsogiriik Albrecht von Hohenzollerni alluvuses said tugevaks protestantliku propaganda levitamise keskuseks, mõjutades kogu Põhja-Poolat ja Leedut. Zygmunt reageeris "usuliste uuenduste" vastu kiiresti, andes aastal 1520 välja oma esimese vastavasisulise edikti, keelates mistahes luterliku ideoloogia edendamise, või isegi välisreisid luterlikesse keskustesse. Sellised püüeldud (halvasti rakendatud) keelud jätkusid aastani 1543.
thumb|left|300 px|[[Waweli lossi renessansshoov]]
Kuninglikul Preisimaal oli 16. sajandi teisel poolel 41% kihelkondadest luterlikud, kuid see protsent üha kasvas. Kasper Cichocki järgi, kes kirjutas 17. sajandi algul, oli tema ajal sinna jäänud vaid katoliikluse riismed. Luterlus oli tugevalt domineeriv Kuninglikul Preisimaal läbi kogu 17. sajandi, välja arvatud Warmias (Ermlandis).
175 px|thumb|[[Gdańsk|Danzigi (Gdański) raekoda]]
1570. aasta paiku oli vähemalt 700 protestantlikust kogudusest Poola-Leedus üle 420 kalvinistlikud ja üle 140 luterlikud, viimastest 30-40 etniliselt poola. Protestandid hõlmasid ligikaudu poole magnaatide klassist, neljandiku muust aadlist ja linnarahvast ning kahekümnendiku mitteõigeusklikust talurahvast. Lõviosa poolakeelsest rahvastikust jäi katoliiklikuks, kuid katoliiklaste osakaal kahanes märgatavalt kõrgemates sotsiaalsetes kihtides.
200 px|thumb|left|[[Poznańi raekoda]]
Kalvinistide seas, kuhu kuulusid ka alamklassid ja nende juhid, ühise taustaga ministrid, tekkisid varsti erimeelsused, mis põhinesid erinevatel vaadetel usuliste ja sotsiaalsete doktriinide valdkonnas. Ametlik eraldumine leidis aset aastal 1562, kui rajati ametlikult kaks eraldi kirikut: peavoolu kalvinistid ja väiksem, reformistlikum poola vennad või ariaanid. Poola vendade radikaalse tiiva pooldajad edendasid, sageli isikliku näite varal, sotsiaalse õigluse ideid. Paljud ariaanid (nagu Piotr Goniądzist ja Jan Niemojewski) olid patsifistid, kes vastustasid eraomandit, pärisorjust, riigivõimu ja sõjaväeteenistust; kogukondliku elu kaudu rakendasid mõned maa ja muu vara jagatud kasutamise ideid. Suur poola vendade kogudus ja tegevuskeskus rajati aastal 1569 Rakówis Kielce lähedal ja see kestis aastani 1638, kui vastureformatsioon selle sulges. Märkimisväärne Sandomierzi kokkulepe aastast 1570, kompromissi ja koostööakt mitme Poola protestantliku usutunnistuse vahel välistas ariaanid, kelle mõõdukam, suurem fraktsioon sajandi lõpu poole liikumises võimust võttis.
Poola kultuuri kuldajastu
thumb|right|200 px|[[Mikołaj Kopernik]]
Poola "kuldajastut", kahe viimase Jagelloonide kuninga Zygmunt I ja Zygmunt II valitsemisaega, või üldisemalt 16. sajandit on kõige sagedamini tuvastatud Poola renessansskultuuri tõusuga. Kultuurilise õitsengu materiaalne baas oli eliidi jõukuses, nii maa-aadli kui ka linnapatriitside sellistes keskuste nagu Kraków ja Danzig. Nagu teistegi Euroopa riikide puhul, tuli renessanssinspiratsioon esiteks Itaaliast, seda protsessi kiirendas mõnevõrra Zygmunt I abielu Bona Sforzaga. Paljud poolakad reisisid Itaaliasse õppima ja selle kultuuri uurima. Kui itaalia viiside jäljendamine väga trendikaks muutus (kahe kuninga õukonnad pakkusid kõigile teistele juhtrolli ja eeskuju), läksid paljud itaalia kunstnikud ja mõtlejad Poolasse, mõned elasid ja töötasid seal palju aastaid. Kuigi teedrajavad Poola humanistid, mõjutatud tugevalt Erasmusest Rotterdamist, saavutasid esialgse antiikkultuuri omandamise, suutis järgmine põlvkond panna suuremat rõhku kodumaiste elementide arengule ja tänu oma sotsiaalsele mitmekesisusele arendada rahvusliku integratsiooni protsessi.
Kirjaoskus, haridus ja intellektuaalsete püüdluste kaitse
right|thumb|200 px|[[Bona Sforza, haritud ja võimas kuninganna, aitas kaasa hariduse kaitsele]]
Alates 1473. aastast hakkas Krakówis kasvama trükikojaäri. 16./17. sajandi vahetusel oli liitriigis umbes 20 trükikoda, 8 Krakówis, ülejäänud peamiselt Danzigis (Gdańskis), Thornis (Toruńis) ja Zamośćis. Krakówi akadeemia ja Zygmunt II omasid hästivarustatud raamatukogusid; väiksemad kogud olid üha tavalisemad aadlike õukondades, koolides ja linnakodanike kodudes. Kirjaoskamatuse tase langes, kui 16. sajandi lõpuks oli peaaegu igas kihelkonnas kool.
Lubrański akadeemia, kõrghariduse institutsioon, rajati Poznańis aastal 1519. Reformatsiooni tulemusel rajati arvukalt gümnaasiume, akadeemiliselt orienteeritud keskkoole, mõni rahvusvaheliselt tunnustatud, kuna protestantlikud usutunnistused tahtsid kõrgetasemelise hariduse pakkumisega toetajaid meelitada. Katoliiklik reaktsioon oli võrreldava tasemega Jesuiitide kolledžite loomine. Krakówi ülikool omakorda vastas oma humanistliku programmi gümnaasiumitega.
Ülikool ise koges silmapaistvuse perioodi 15./16. sajandi vahetusel, kui eriti matemaatika, astronoomia ja geograafia teaduskonnad meelitasid arvukalt tudengeid välismaalt. Ladina, kreeka, heebrea keel ja kirjandus olid samamoodi populaarsed. 16. sajandi keskpaigas jõudis institutsioon kriisini ja 17. sajandi alguses taandus vastureformatsiooni konformismi. Jesuiidid kasutasid sisevõitlusi ära ja rajasid aastal 1579 ülikooli kolledži Vilniuses, kuid nende jõupingutused Krakówi akadeemia üle võtta olid edutud. Sellistel asjaoludel valisid paljud õpingute jätkamise välismaal.
Zygmunt I, kes ehitas praegugi olemas oleva Waweli renessansslossi, ja tema poeg Zygmunt II August toetasid intellektuaalset ja kunstilist tegevust ning ümbritsesid end loomingulise eliidiga. Nende patronaaži eeskuju järgisid vaimulikud ja ilmalikud feodaalisandad ning patriitsid suurtes linnades.
Teadus
thumb|180px|[[Marcin Kromer]] thumb|180px|[[Wawrzyniec Grzymała Goślicki "De optimo senatore (The Counsellor)" inglise keeles]]
Poola teadus jõudis tippu 16. sajandi esimesel poolel. Keskaegset vaatepunkti kritiseeriti, katsetati ratsionaalsemaid selgitusi. Koperniku aastal 1543 Nürnbergis avaldatuud "De revolutionibus orbium coelestium" raputas füüsilisest universumist arusaamisele laiendatud traditsioonilist väärtussüsteemi, kaotades kristluse poolt vastu võetud Ptolemaiose antropotsentrilise mudeli ja vabastades teadusliku uurimise plahvatuse. Üldiselt elasid selle aja tuntud teadlased paljudes erinevates riigi piirkondades ja kasvavalt oli enamus linna-, mitte aadlipäritolu.
Mikołaj Kopernik, Toruńi kaupmehe poeg Krakówist toetas palju teadust ja kunste. Tema teaduslik loovus sai inspiratsiooni Krakówi ülikoolist, institutsiooni kõrgusest; hiljem õppis ta ka Itaalia ülikoolides. Kopernik kirjutas ladinakeelset poeesiat, arendas majandusteooriat, tegutses kui vaimulik-administraator, poliitiline aktivist Preisi seimikestes ja juhtis Olsztyni kaitset Albrecht von Hohenzollerni vägede vastu. Astronoomina töötas ta oma teadusliku teooria kallal palju aastaid Frombork, kus ta suri.
Józef Struś sai kuulsaks kui arst ja meditsiiniuurija. Bernard Wapowski oli Poola kartograafia pioneer. Maciej Miechowita, Krakówi akadeemia rektor, avaldas aastal 1517 "Tractatus de duabus Sarmatiis", traktaadi Ida geograafiast, valdkond, kus poola uurijad esitlesid esmaallika teadmisi ülejäänud Euroopale.