cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Utilitarianism: For and Against
5. Integriteet
George'i ja Jimi juhtumile on ühine see, et kui subjekt teatud ebameeldivat asja ei tee, siis teeb seda keegi teine, ja vähemalt Jimi juhtumil oleks asjade seis pärast teise mehe tegutsemist halvem. Konsekventsialism sisaldab negatiivse vastutuse doktriini: kui ma tean, et kui ma jätan teo tegemata, siis on tagajärg halvem, kui juhul, kui ma selle teen, siis ma vastutan selle tagajärje eest, kui ma selle teo tahtlikult tegemata jätan. Kui Jim keeldub, siis ütlevad teiste indiaanlaste sugulased talle, et ta oleks saanud selle ära hoida, ja neil on õigus. (Siin jääb kõrvale tähtis küsimus, kui suures ulatuses tuleb utilitarismi järgi maksimaalselt heade tagajärgedega teo või ärahoidmise võimalusi uurida.) Meie näidetes sisaldab halvem tagajärg ka kellegi teise tegu. Kui Jim teost hoidub, siis ei ole tagajärjeks mitte ainult kahekümne indiaanlase surm, vaid ka see, et Pedro tapab kakskümmend indiaanlast, ja kuigi Jim kutsub esile kahekümne indiaanlase surma, ei kutsu ta esile seda, et Pedro nad tapab. Võib öelda, et see, mida keegi teeb, ei ole selle tagajärg, mida ta teeb, aga see, mida keegi teine teeb, võib seda olla. Et see nii oleks, on tarvis ainult, et oleks täidetud järgmine väga nõrk tingimus: selleks, et see, et Pedro tapab indiaanlased, oleks Jimi keeldumise tagajärg, peab ainult olema põhjuslikult tõene, et kui Jim ei oleks keeldunud, siis Pedro ei oleks seda teinud. Sellest võib-olla piisab, et rääkida mingis mõttes Jimi vastutusest selle tagajärje eest, kui see tagajärg aset leiab, aga sellest kindlasti ei piisa, et öelda, et Jim paneb selle juhtuma. Seda saaks ta teha ainult Pedrot tulistama pannes, aga tema keeldumine indiaanlase tapmisest ei pane mingis aktsepteeritavas mõttes Pedrot tulistama. Kui kapten oleks Jimi keeldumise peale öelnud, et Jim ei jäta talle mingit alternatiivi, siis ta oleks valetanud nagu enamik neist, kes seda lauset kasutavad. Kuigi surmad ja tapmine on Jimi keeldumise tagajärg, on eksitav arvata, et Jimil on Pedro tegude vahendusel mõju maailmale, sest see jätaks pildilt välja Pedro, kellel on kavatsused ja projektid, mille realiseerimiseks Jimi keeldumine jätaks soodsa võimaluse. Illumineerivam oleks mõelda Pedro projektide mõjust Jimi otsusele, mitte Jimi projektide mõjust Pedrole. See on negatiivse vastutuse kontseptsiooni kriitika. Seda on kritiseeritud ka teisiti. Paljud on lootnud seda diskrediteerida, rõhutades teo ja tegematajätmise, sekkumise ja omasoodu minna laskmise eristuse fundamentaalset moraalset olulisust. See eristus on küll moraali seisukohast väga oluline ja raske on kujutleda moraalivaadet, mis saaks täielikult ilma selleta läbi, aga see eristus on nii iseenesest kui ka moraalirakendustes ebaselge, ja keerulistel juhtudel, kus seda eristust tarvis võiks minna, ei võimalda see ebaselgust seda kasutada. Negatiivse vastutuse kontseptsiooni võidakse kritiseerida ka küsides, kuidas tuleks piirata utilitarismis eeldatavat näiliselt piiritut kohustust maailma parandada.
Juri Rjazanov
Juri Rjazanov (vene Юрий Сергеевич Рязанов; 21. märts 1987 – 20. oktoober 2009) oli vene sportvõimleja.
Juri Rjazanov hukkus liiklusõnnetuses, viis päeva pärast Londonis toimunud maailmameistrivõistlusi, kus ta võitis pronksmedali.
Taney maakond
Maakonna halduskeskus on Forsyth.
Iskra
Iskra võib tähendada järgmist:
Taney maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 1837. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 51 675.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Saesaare
Saesaare oli küla Põlva rajoonis.
1959. aasta rahvaloenduse andmetel oli Saesaare külas 13 elanikku, 1970. aastal 41 elanikku.
1977. aastal liideti Saesaare küla ja Taevaskoja asundus Taevaskoja külaks.
Johann Ostrat
Johann Ostrat VR I/3 (4. juuni (vkj)/ 16. juuni 1894 Tartumaa – 11. jaanuar 1979 Tallinn) oli Eesti arhitekt, Vabadussõja veteran ja sõjaväelane (kolonelleitnant).
Ostrat õppis Tartu Ülikoolis matemaatikat 1917–1918, Riia Polütehnilises Instituudis arhitektuuri 1918 ning uuesti Tartu Ülikoolis matemaatikat 1920–1921. Ta astus Danzigi Tehnikaülikooli 1921. aastal ja lõpetas selle insener-arhitektina 1924. aastal. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Ostrat teenis 1924–1935 Sõjaministeeriumi Varustusvalitsuse Ehitus- ja Korteriosakonnas arhitektina. Ta töötas Teedeministeeriumi ehitusjärelevalveinspektorina 1935–1940.
Ostrat ülendati kolonelleitnandiks 1938. aastal.
Alaküla kraav
Alaküla kraav on kraav Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Alaküla, Kirikuküla ja Penijõe külas.
Kraavi pikkus on 2,5 km ning see suubub vasakult Penijõkke. Kraavi valgala on alla 10 km². Kraavi alamjooks läbib Matsalu rahvuspargi, sealhulgas Jõgede sihtkaitsevööndi ja Matsalu piiranguvööndi.
Peter Sendel
Peter Sendel (sündinud 6. märtsil 1972 Ilmenaus) on endine Saksamaa laskesuusataja. Olümpiavõitja (1998) ja kahekordne maailmameister (1997 ja 2003).
Alaküla kraav
Kraav on tehislik mitteavalik veekogu.
Alaküla kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1117701.
Vaida Suits
Vaida Suits (sündinud 11. novembril 1931 Tallinnas) on eesti metallikunstnik.
Ta lõpetas 1950. aastal Tallinna 4. keskkooli ning õppis aastatel 1950–1956 ERKI-s, mille lõpetas metallikunsti erialal.
Ta töötas aastatel 1956–1993 ARS-Juveelis kunstnikuna, lõi peamiselt ehteid.
Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige 1965. aastast.
Heuchini kanton
Heuchini kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaa Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas ja Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati pärast Prantsuse kantonite ümberkorraldamist, mis jõustus märtsis 2015. See koosnes 32 vallast, mis ühinesid 2015. aastal Saint-Pol-sur-Ternoise'i kantoniga.
Koosseis
Heuchini kanton koosnes järgmistest valdadest:
Soome ajaloolised maakonnad
250px|paremal|pisi|Soome ajaloolised maakonnad (kollaselt on tähistatud [[Maakond (Soome)|kaasaegsete maakondade piirid)]] pisi|170px|Rootsi ja Soome maakonnad 1658 kuni 1809
Soome ajaloolised maakonnad (soome keeles historialliset maakunnat, rootsi keeles historiska landskap) on pärand Soome ühisest ajaloost Rootsiga. Maakonnad kui haldusüksused lakkasid olemast aastal 1634, mil nende asemele loodi läänid. See läänidel põhinev jaotus jäi Soomes kehtima aastani 1997. Maakonnad on tänaseni säilinud kui traditsioon, kuid neil ei ole enam mingit halduslikku funktsiooni. Maakondade piirid ühtivad umbkaudu ka soome keele murdealade piiridega.
Maakondade loend
Soome ajalooliste maakondade loend (sulgudes esmalt soome- ja seejärel rootsikeelne nimi) :
Heraldika
Esimest korda näidati kõigi maakondade vappe üheskoos kuningas Gustav I Vasa matustel aastal 1560 ja neist mitu olid antud just selleks puhuks. Peale seda kui Soome pärast aastat 1809 enam Rootsile ei kuulunud, on kahe riigi maakondade vappide kasutamise traditsioonid mõnevõrra lahknenud. Näiteks kutsus Lapimaa jagamine esile vajaduse eristada Lapimaa Soome ja Rootsi osa vappe.
Kuningas Karl IX valitsemisajal rännati Savo maakonnast välja nii Rootsi lääne- kui ka Norra idaossa. Neist viimases kujunes välja asustus nimega Finnskogen ehk "Soome mets". Muistne savolaste murre säilis neis piirkondades 20. sajandini ja viimased murdekeele kõnelejad surid alles 1960. aastatel.
Soome kaasaegsete maakondade vapid põhinevad ajalooliste maakondade vappidel.
Veetemperatuur
Veetemperatuur on üks veekogu iseloomustavatest näitajatest, selle veekogu vee temperatuur.
Maailmamere ja selle osade veetemperatuur
Maailmameri saab Päikeselt rohkem soojust kui maismaa, aga kuna vee soojusmahtuvus on suurem kui maismaa oma, siis vesi soojeneb ja jahtub aeglasemalt.
Päikesekiirgus soojendab ainult mitme meetri paksusega pinnasekihti. Soojust edastatakse alla vee pideva segamise käigus. Veetemperatuur muutub sügavuse suurenemisega alguses järsult ja pärast aeglaselt. Kuna ookeanide nõod on täidetud polaaralades tekkinud veega, siis on sügavates alades veetemperatuur üsna ühtlane. Sügavusel üle 3000–4000 meetrit on veetemperatuur +2 kuni 0 °С.
Peaaegu suletud maailmamere osade veetemperatuur võib olla üsna kõrge, nt Punase mere veetemperatuur on kuni +34 °С, Pärsia lahes kuni +35,6 °С.
Parasvöötmes muutub pinnakihi veetemperatuur nii aasta kui ka ööpäeva jooksul.
Samuti mõjutavad veetemperatuuri maailmamere eri osades hoovused. Soojad hoovused kannavad sooja vett ekvaatorist pooluste suunas, aga külmad hoovused kannavad polaaraladelt külma vett ekvaatori suunas. See muudab veetemperatuuri ühtlasemaks.
Kõrgeim pinnakihi keskmine veetemperatuur on Vaikses ookeanis (+19,4 °С), India ookeanis on see +17,3 °С, Atlandi ookeanis +16,5 °С ja Põhja-Jäämeres pisut üle +1 °С. Kogu maailmamere pinnakihi keskmine veetemperatuur on umbes 17,5 °С.
Jõgede ja järvede veetemperatuur
Jõe ja järve veetemperatuur sõltub kõigepealt selle veekogu geograafilisest asukohast. Kui jõgi saab alguse liustiku sulamisest või järv asub kõrgel mägedes, siis selle veetemperatuur on madalam kui teistes samal laiuskraadil asuvates jõgedes ja järvedes.
Virvatuli
Juba vanal ajal märkasid inimesed, et virvatuli ei püsi ühel kohal paigal, vaid võib siia-ainna liikuda. Virvatuld võib edasi kanda tuul, kuid ka näiteks liikuv inimene võib enda ümber olevaid õhumasse liigutada, mistõttu võib tunduda, et kui inimene läheneb virvatulele, siis liigub tuli eest ära, aga kui inimene virvatulest eemaldub, siis tuli järgneb talle.
Virvatuled on viimasel ajal harvemaks muutunud. Seda põhjustab märgalade ulatuslik kuivendamine ning kasutuselevõtmine põllu- ja metsamajanduses.
Teaduslik seletus
Esimesena püüdis virvatuld teaduslikult seletada itaalia füüsik Alessandro Volta 1776, kui ta avastas metaani. Ta oletas, et virvatuld võib põhjustada looduslik elektrinähtus, näiteks välk, mis süütab taimejäänuste lagunemisel tekkinud metaani. Järgmise tosina aasta jooksul toetasid seda seisukohta briti keemik Joseph Priestley ja prantsuse füüsik Pierre Bertholon de Saint-Lazare.
1832 avaldas oma uurimise tulemused major Louis Blesson. Ta täheldas, et eri maade soodes on virvatuled eri värvi, ja tal õnnestus virvatules paberitükke süüdata, ainult selleks pidi ta hinge kinni hoidma, sest isegi hingeõhk võis virvatule tema käeulatusest kaugemale lükata. Ta kirjeldas Poola virvatulesid ja Saksamaal õnnestus tal ilutulestiku abil virvatuli süüdata.
Tänapäeval usutakse üldiselt, et virvatuli tekib niisuguste gaaside põlemisel, mis on taimede lagunemise saadus. Selliste gaaside hulka kuuluvad lisaks metaanile vingugaas CO, fosfiin PH3 ja difosfaan P2H4. Fosfiini ja difosfaani segu võib õhuhapnikuga kokkupuutel iseeneslikult süttida ning see omakorda võib süüdata metaani ja teised orgaanilised gaasid. Fosfiini põlemisel tekib fosforoksiid, mis veeauruga reageerides tekitab fosforhappe.
Virvatulele on pakutud ka teisi tekkepõhjuseid, sealhulgas kemoluminestsentsi, piesoelektrilist efekti ja isegi bioluminestsentsi.
Virvatuli rahvaloomingus
pisi|[[Arnold Böcklini õlimaal (1882), kus on kujutatud inimese ees olevat virvatuld]] Virvatuled on soiste maastike, surnuaedade jt paikade kohal nähtavad harilikult sinised tulukesed või põlevad ilmutused.
18. sajandil andis virvatulede optilise fenomeni nähtusele loodusteaduslik-ratsionaalse seletuse Hübneri "Curieuses ... Lexicon" (Kurioosne ... leksikon, Leipzig 1717, 8, 813): "Virvatulesid nimetatakse nõnda, sest nad liiguvad siia-sinna ja ajavad inimesi eksitusse. See on vääveljas aine, maapinnast mitte kõrgel, ja seda leidub tavaliselt soistes piirkondades, kirikuaedades, lahingupaikades ja kaevandustes, sest võimsad väävliaurud tõusevad looduslikest kehadest lahkudes üles, ilmuvad väikese tõrviku või tule kujul, mis seejärel liigub kohal, kus ta toitu saab, siia-sinna. Neil on kalduvus inimestele ja loomadele nende hingamise, kõndimise, põgenemise või kiire jooksu suunas järgneda, millel on oma loomulik põhjus ning seda tuleb õigustatult lugeda õhust tingituks, kuna see veab leegid endaga kaasa või ajab need ka eemale. Mõnikord on seal ka kurat mängust ja ajab inimese niisuguste tuledega vette või muudesse ohtlikesse kohtadesse".
Rahvapärimustes üldiselt usutakse, et virvatuled on rahutud surnud hinged.
Spordiseadus
Spordiseadus (SpS) on Eesti seadus, mis
Plokinärv
Plokinärv ehk IV peaajunärv ehk neljas kraniaalnärv (ladina keeles nervus trochlearis [IV]) on paljudel kesknärvisüsteemiga loomadel kraniaalnärvide hulka liigitatud motoorne närvide paar. Plokinärvi areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Inimestel lähtub plokinärv keskajus paiknevast motoorsest tuumast (nucleus motorius n. trochlearis) väljub koljuõõnest ülemise silmakoopalõhe kaudu silmakoopasse. Inimese plokinärv, millel on ligi 1200 närvikiudu, innerveerib silmamuna liigutavat ülemist silma-põikilihast.
2026. aasta taliolümpiamängud
XXV taliolümpiamängud on 2026. aastal Milanos ja Cortina d'Ampezzos peetavad suurvõistlused.
Enne
Enne ehk ettetähendus on seik, nähtus või märk, mida peetakse midagi ennustavaks.
Meruliaceae
Meruliaceae on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seente sugukond.
2026. aasta taliolümpiamängud
Võistluste korraldajalinna valis Rahvusvaheline Olümpiakomitee 2019. aasta juunis.
Korraldajalinnaks kandideerisid 2018. aasta juuni seisuga Cortina d'Ampezzo (Itaalia), Stockholm (Rootsi) ja Calgary (Kanada).
Enne
Ended eesti rahvakultuuris
Eesti talurahvas on arvestanud ilmaendeid, mis valdavalt on kogemuslikud. Nt pandi tähele, et kui kuuseoksad lumele langevad, on tulemas kevadsula.
Vladimir Vizgin
pisi|270px|Vladimir Vizgin (2015)
Vladimir Pavlovitš Vizgin (vene keeles Владимир Павлович Визгин; sündinud 19. detsembril 1936 Habarovskis Vene NFSV-s) on vene teadusajaloolane (füüsikaajaloolane).
Ta on Venemaa TA Loodusteaduse ja Tehnika Ajaloo Instituudi füüsika ja mehaanika ajaloo sektori juhataja ja Moskva Füüsika-Tehnika Instituudi professor.
Tema õpilasi on vene päritolu USA teadusajaloolane Gennady Gorelik.
Haridustee ja töökäik
Vizgin lõpetas 1960. aastal Moskva Energeetikainstituudi ja 1967. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonna. Ta kaitses 1967. aastal MRÜ-s füüsikaajalooteemalise väitekirjaga füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi ja 1993. aastal füüsika-matemaatikadoktori kraadi doktoritööga "Релятивистские теории в первой трети XX в." ('Relativistlikud teooriad 20. sajandi esimeses kolmandikus').
Ta on 1987. aastast Sergei Vavilovi nimelise Venemaa Teaduste Akadeemia Loodusteaduse ja Tehnika Ajaloo Instituudi füüsika ja mehaanika ajaloo sektori juhataja ja 1993. aastast Moskva Füüsika-Tehnika Instituudi professor.
Vizgini peamised uurimisvaldkonnad on teoreetilise füüsika 19.–20. sajandi ajalugu ja metodoloogia (eeskätt gravitatsiooniteooria, üldrelatiivsusteooria, invariantsusprintsiibi ja ühendväljateooria ajalugu), samuti füüsika sotsiaalajalugu Venemaal ja Nõukogude Liidus ning NSV Liidu aatomiprojekti ajalugu.
Isiklikku
Suure tõenäosusega on filosoof Viktor Vizgin tema vend.
Uued ootused
"Uued ootused" on Ott Leplandi singel. Laulu viisi autoriteks on lisaks Ott Leplandile ka Jörgen Pakkas, Viljar Norman, Kristjan Mängel, Raun Juurikas. Sõnade autor on Ott Lepland. Loo on produtseerinud Johannes Lõhmus.
Lembit Valt
pisi|Lembit Valt 1999 Lembit Valt (2. august 1934 Uue-Saaluse – 21. oktoober 2008 Tallinn) oli eesti teadusfilosoof, globalist ja teadusloolane.
Aastail 1952–1957 õppis Valt Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonnas, kus temast kujunes optikateoreetik tahkiseoptika koolkonnas, mille rajas hilisem rektor Feodor Klement. Õppejõududest avaldasid talle mõju ka Harald Keres, Paul Kard, Karl Rebane jt.
Akadeemilist karjääri alustas Valt füüsikaõppejõuna, aspirantuuris pühendus füüsika ja laiemalt teaduse tunnetusfilosoofiale ja selle arendamisele. Aspirantuuri läbis ta Feodor Klementi soovitusel Moskvas, kus temast sai modelleerimise kui teadusmeetodi üldkäsitluse looja. Lembit Valdi interdistsiplinaarne lähenemine ja mõju teadusfilosoofiale lubasid tal osaleda väljaspool Moskvat ja Leningradi teadusfilosoofia rahvusvahelistel tippüritustel ja maailmakongressidel. Poliitilistel põhjustel loobus Valt pakutud kolmeaastasest doktorantuuri stipendiumist Cambridge'i Ülikoolis. Hiljem töötas ta siiski Moskva, Chicago, Bostoni, Berliini ja Stockholmi ülikoolides ja teadusasutustes.
Eestis oli ta vähemalt kolm aastakümmet laialt tuntud ka väljaspool akadeemilist töökeskkonda. Valt pidas populaarseid avalikke loenguid ning tegutses publitsisti, toimetaja, juhendaja, konsultandi, retsensendi ja entsüklopedistina. Aastatel 1957–1970 oli Valt Tartu Riikliku Ülikooli õppejõud, 1964–1966 samas filosoofiakateedri juhataja. Õppejõutöö ja filosoofiakateedri juhatamise järel Tartu Ülikoolis sai Lembit Valdist 1970. aastal tallinlane, kuid loenguid aspirantidele ja vabakuulajatele alustas ta Tallinnas juba 1963. Valt rajas Teaduste Akadeemia ajalooinstituudis filosoofia sektori ja juhatajana kujundas selle uurimissuunad. 1963. aastast oli ta ENE ja EE kaastööline, pikka aega toimetuskolleegiumi ja selle büroo liige, 1972–1977 peatoimetaja asetäitja.
1981. aastast määrati ta Teaduste Akadeemia filosoofiakateedri loojaks ja juhatajaks. 1993. aastast oli Valt Tallinna Pedagoogikaülikooli teadusloo ja teadusmetodoloogia professor, 1997. aastast emeriitprofessor. Peale üliõpilaste koolitas Lembit Valt Õpilaste Teaduslikus Ühingus, õpetajaid täiendusinstituudis, meedikuid, ajakirjanikke, paljude erialade teadlasi jpt metodoloogiaseminarides.
Lembit Valt ja paljud tema õpilased olid tegevad Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamises, mõjukad teadlased ja ühiskondliku elu tegelased. Tema otsestest õpilastest on tuntud näiteks Priit Järve, Ülo Kaevats, Edgar Savisaar, Rein Ruutsoo ja Peeter Müürsepp juunior. Kandidaadi- või magistrieksami võttis Valt vastu rohkem kui 2500 inimeselt, kelle hulgas oli ta enda sõnul "vähemalt kabineti jagu Eesti ministreid, sadakond riigikogu liiget".
Vastutavad ametikohad
Lembit Valdi peamised uurimissuunad olid teadusfilosoofia, teadusmetoodika ja globalistika. Ta kirjutas üle 500 teadusartikli.
Valt oli üks praeguse Tallinna Ülikooli Eesti Tuleviku-uuringute Instituudi asutajaid 1991. aastal. Ta kuulus mitme riigi teadusühingutesse ja oli Eesti Kõrghariduse Hindamise Nõukogu liige.
Tunnustus
Lembit Valt pälvis oma teadustegevusega Eesti teaduspreemia ja Karl Ernst von Baeri medali.
Ta oli Tallinna teenetemärgi kavaler (2006).
Isiklik elu
Nooruses oli Valt sportlane.
Lühikest aega oli ta abielus Maie Remmeliga, 1977. aastast elu lõpuni oli tema abikaasa dotsent Laine Kadakas.
Colt Detective Special
Colt Detective Special on kuuelasuline tsüaneeritud raami ja 2- või 3-tollise rauaga Ameerika Ühendriikide revolver. See oli üks esimestest lühikese rauaga revolveritest (snubnose revolver) ning seda tootis Colt's Manufacturing Company. Nagu nimest aimata võib (inglise keelest uurija eri), oli Detective Special mõeldud tavariietes politseinikele, kes said seda lihtsasti peita.
Relva hakati tootma aastal 1927 ning see kasutas väikestest mõõtmetest hoolimata võimsat laskemoona, nagu .38 Special. Detective Specialiraam on veidi väiksem Colt Official Police'i ja Smith & Wesson Model 10 omadest, kuid suurem Smith & Wesson Model 36, Smith & Wesson Bodyguardi ja Smith & Wesson Centennialidest.
Detective Special oli turule tulles ülimalt populaarne, kuid peaaegu 70 aasta jooksul menu jahtus ning 1996. aastal selle tootmine lõpetati.
Valga linnavolinike loend 1927
Valga linnavolinike loend 1927 on loetelu 8. ja 9. jaanuaril 1927 valitud Valga linnavolinikest :
Sergei Dorenko
pisi|Sergei Dorenko (2017) Sergei Dorenko (vene keeles Сергей Леонидович Доренко; 18. oktoober 1959 Kertš – 9. mai 2019 Moskva ) oli vene ajakirjanik, sotsioloog ja produtsent.
Ta lõpetas aastal 1982 Patrice Lumumba nimelise Rahvaste Sõpruse Ülikooli, saades kolm kvalifikatsiooni: filoloog, vene keele kui võõrkeele õpetaja, hispaania keele tõlk ja portugali keele tõlk.
Aastatel 1977–1982 töötas ta tõlgina ÜLKNÜ delegatsioonide juures Aafrikas ja Ladina-Ameerikas. 1982–1984 NSV Liidu Kõrgema ja Kesk-erihariduse Ministeeriumi tõlgina Angolas.
Alates 1. aprillist 1985 töötas ta Kesktelevisioonis. 1990–1991 oli ta NSV Liidu Teleraadiokomitee välisuudiste saadete toimetaja, saatejuht-kommentaator ja korrespondent.
1992–1993 juhtis ta uudistesaateid telekanalis Ostankino.
1993 – telejaama CNN Hispaania uudiste korrespondent.
1993–1994 oli ta Moskva sõltumatu telekanali TV-6 Moskva (ТВ-6 Москва) infotoimetuse juht.
1996. aastal hakkas ta tegema jutusaateid telekanalis Ren TV. Oktoobris 1996 edutati Dorenko telekanali ORT (ОРТ) uudistesaate "Vremja" peaprodutsendi esimeseks asetäitjaks ning märtsist 1998 jaanuarini 1999 oli ta "Vremja" peaprodutsent ja saatejuht. Vallandati intervjuude seeria eest, milles ta paljastas mõnede KGB juhtide ebaseaduslikku kommertstegevust.
Septembrist 1999 septembrini 2000 juhtis ta omanimelist autorisaadet telekanalis ORT. Dorenko kõrvaldati eetrist pärast seda, kui ta oli kritiseerinud Vladimir Putini tegevust allveelaeva Kursk hukkumise järel.
Septembris 2001 tekkis tal võimalus jätkata oma saate juhtimist kanalis (ЗАО ТРВК «Московия»).
2004–2008 tegi Dorenko kaastööd raadiojaamale Ehho Moskvõ. 2008–2013 oli ta raadiojaama Russkaja Služba Novostei (Русская служба новостей) saatejuht ja peatoimetaja.
Dorenko hukkus 9. mail 2019 liiklusõnnetuses Moskvas Kurski vaksali lähedal. Juhtides mootorratast, hakkas tal halb, ratas sõitis vastassuunda ja põrkas vastu kõnnitee äärekivi. Dorenko viidi üliraskete vigastustega haiglasse, kus suri teadvusele tulemata.
Hopa raudteejaam
Hopa raudteejaam (läti Ape raudteejaam) oli raudteejaam Valga–Mõniste–Ape–Aluksne–Gulbene raudteel Smiltene piirkonnas Hopas. Jaam asus Gulbene raudteejaamast 59,7 kilomeetri kaugusel.
Jaam avati aastal 1903, mil valmis sealne raudtee. Toona jäi jaam Valga kreisi Apekalnsi kihelkonda Ape mõisa maadele ja kandis nime Hoppenhof. Aastal 1919 pärast Eesti ja Läti vahelise piiri paikapanekut sai sellest Opa piirijaam. Aastal 1927 nimetati jaam ümber Ape raudteejaamaks. Algsetest hoonetest on säilinud veetorn ja vedurite manööverdamiseks mõeldud kolmnurk, mis viis saekaatri juurde.
Reisijatevedu lõpetati sealsel raudteelõigul aastal 1970, raudtee suleti lõplikult aastal 1973.
Blackburn
pisi|Vaade Blackburni kesklinnale Blackburn on linn Inglismaal Lancashire'i krahvkonnas.
Vastavalt Suurbritannias 2001. aastal toimunud rahvaloendusele elas Blackburnis 105 085 inimest.
Sport
Blackburnis tegutseb Premier League'i jalgpalliklubi Blackburn Rovers, mis hooajal 1995–1996 sai Inglismaa meistriks. Klubi kodustaadion on Ewood Park.
Bay maakond (Florida)
thumb|Bay maakonna kohtumaja thumb|[[Panama City Beach]] Bay maakond (Bay County) on maakond USA-s Florida osariigis. Geograafilised koordinaadid on 30°24' N, 85°63' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Panama City.
Maakonna pindala on 2676 km². Veepindala on 698 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 168 852. Aastal 2000 oli elanike arv 148 217.
Ajalugu
Bay maakond moodustati 1. juulil 1913. aastal Washingtoni, Calhouni ja Waltoni maakonna osadest.
Human (Rag'n'Bone Mani album)
"Human" on Briti laulja ja laulukirjutaja Rag'n'Bone Mani debüütalbum. Album anti välja 2017. aasta veebruaris. Album jõudis kohe ka Briti albumimüügi edetabeli tippu, seda müüdi esimese nädalaga 117 000 eksemplari.
Aranjakad
Aranjakad (āraṇyaka 'metsaraamatud') on veedade kirjandusse kuuluvad teosed. Need tekkisid Indias umbes 8. sajandil eKr.
Need tekitavad veedade usundi rituaalide sümboolseid ja müstilisi rituaale. Seal on ka filosoofilisi lõike, mis on otsekui üleminek upanišadide juurde.
Liht-maaherilane
Putukat on ka Eestis.
Millasanken
Millasanken (eestirootsikeelne nimi; rootsi keeles Mellansanken ) on Lääne maakonnas Vormsi vallas Hullo lahes asuv 1 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 491 meetrit.
Millasanken asub 200 meetrit Norrsankenist idas. Saare koordinaadid on.
Saar kuulub Vormsi maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Liina Laasma
pisi|Liina Laasma (2011) Liina Laasma (sündinud 13. jaanuaril 1992) on Eesti kergejõustiklane, odaviskaja, Eesti rekordi omanik odaviskes.
Tema isiklik rekord on 22. mai 2016 visatud 63.65. See on ühtlasi Eesti rekord. Varasemad rekordid 15. märtsil 2014 visatud 63.17 ja 31. augustil 2013 visatud 62.50.
Tema treener on 2012. aasta septembrist alates Toomas Merila, varem oli Jaan Tamm.
Armstrong Siddeley Genet Major
Armstrong Siddeley Genet Major oli 5-silindriline (hiljem 7-silindriline) õhkjahutusega tähtmootor, mis töötati välja Suurbritannias 1928. aastal.
Genet Major I
Genet Major I oli Armstrong Siddeley Genet I mootorist arendatud 5-silindriline 105 hj (78 kW) õhkjahutusega tähtmootor. Tänu suuremale töömahule veidi võimsam. Leidis kasutust paljudel tolleaegsetel briti väikelennukitel.
Genet Major 1A (Civet I)
Genet Major 1A (Civet I Kuninglikes Õhujõududes) oli Genet Major I 7-silindriline edasiarendus. Nimivõimsus 145 hj (108 kW).
Genet Major III
Valatud klapikarpidega Genet Major IA.
Genet Major IV
Reduktoriga Genet Major IA, nimivõimsusega 160 hj (120 kW).
Genet Major I
Spārnotā Latvija Nr. 20; 1936 veebruar. lk 574
Marquioni kanton
Marquioni kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaa Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas ja Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati pärast Prantsuse kantonite ümberkorraldamist, mis jõustus märtsis 2015. See koosnes 17 vallast, mis ühinesid 2015. aastal Bapaume'i kantoniga.
Koosseis
Marquioni kanton koosnes järgmistest valdadest:
Skanska EMV
Skanska EMV AS on Eesti ehitusettevõte. Ettevõte kuulub rahvusvahelisse kontserni Skanska.
Iskra (Eesti ajaleht)
Iskra (vene keeles Искра) oli aastatel 1986–1990 Tallinnas ilmunud Eesti NSV kommunistliku noorsooühingu ja pioneeriorganisatsiooni venekeelne häälekandja. Iskra oli põhiväljaande Säde venekeelne versioon. Ajaleht ilmus kaks korda nädalas.
Sydney Jaani kogudus
Sydney Jaani kogudus on EELK kogudus, mis tegutseb Austraalias Sydneys.
Greg Raymer
Gregory Raymer (sündinud 25. juunil 1964) on Ameerika Ühendriikide elukutseline pokkerimängija.
Albrecht Karu
pisi|Albrechti mälestusmärk [[Spandau tsitadellis]] Albrecht Karu (saksa keeles Albrecht der Bär; u 1100 – 18. november 1170 Stendal), ka Albrecht Ballenstedtist, oli aastatel 1138–1142 Saksimaa hertsog ja aastast 1157 kuni surmani esimene Brandenburgi markkrahv (Albrecht I von Brandenburg).
Greg Raymer
Teda tuntakse kõige paremini 2004. aasta World Series of Pokeri võidu ning läbipaistmatute holograafiliste päikeseprillide pärast, mida ta vahel mängimise ajal kannab.
Albrecht Karu
Elu
Albrecht oli Ballenstedti krahvi Otto ja Saksimaa hertsogi Magnus Billungi tütre Eilika ainus poeg. Tema sünnikoht on teadmata. Kuigi teda kutsutakse tänapäeval Albrechtiks, oli tema sünninimi Adalbert ja niimoodi teda ta eluajal sageli kutsutigi. Tal oli õde Adelheid, kes abiellus Stade krahvi Heinrich IV-ga ja 1139 Osterburgi krahvi Werneriga ning suri 1169.
Greg Raymer
Raymer on turniiridel kokku teeninud 6 850 000 USA dollarit, millest enamus (6 487 512 dollarit) on pärit WSOP-l võidetust.
Viited
thumb|left|Raymer oma holograafiliste päikeseprillidega
Albrecht Karu
Elu
Pole teada, miks Albrechti Karuks kutsuma hakati, aga seda tehti juba tema eluajal. Tema peamine vaenlane oli Heinrich Lõvi.
Albrechti raskused Saksimaal tulenesid tema soovist laiendada seal oma päritud valdusi. Pärast oma õemehe, Elbe-äärse piirkonna Nordmarki markkrahvi Heinrich II surma 1128 lasi Albrecht pettununa, et ei saanud seda lääni endale, Heinrichi pärija Udo IV mõrvata. Lothar jättis ta sellepärast 1131 ilma Lausitzist, kuid sellest hoolimata liitus Albrecht 1132 kuninga saatjaskonnaga sõjakäigule Itaaliasse ja nimetati sõjas osutatud teenete eest 1134 Nordmarki markkrahviks.
Albrecht hakkas kohe Brandenburgi markkrahvkonda ümberasujaid kutsuma. Need saabusid peamiselt Altmarkist, Harzist ja Flandriast. Eriti olulised olid hollandlased, kes asusid Brandenburgi pärast laastavaid üleujutusi oma kodumaal. Nad kasutasid oma oskusi tammide rajamiseks Elbele ja Havelile 1160. aastatel, et kaitsta kaldaäärseid alasid üleujutuste eest. Ümberasujate vastuvõtmist Brandenburgi jätkas Albrechti pärija ja vanim poeg Otto.
pisi|Albrecht Karu pitsat 1138 võttis sakslaste kuningas Hohenstaufeni dünastiast Konrad III Albrechti vaenlaselt ema õepojalt Heinrich Uhkelt ära tema Saksimaa hertsogiriigi ja andis selle Albrechtile. Kuigi Albrecht saavutas esialgu edu oma plaanis see valdus üle võtta, ajas Heinrich ta lõpuks välja mitte üksnes Saksimaalt, vaid ka Nordmarkist ja Albrecht oli sunnitud varjuma Lõuna-Saksamaale Nad tegid 1142 omavahel rahu. Albrecht loobus Saksimaast ning sai tagasi Weimari ja Orlamünde krahvkonna, mis olid talle kuulunud alates 1134. Sel ajal oli võimalik, et Albrechtist tehti keisririigi peakammerhärra. See amet andis hiljem Brandenburgi markkrahvidele kuurvürsti õigused.
1158 tegi Albrecht Heinrichi poja Saksimaa hertsogi Heinrich Lõviga vaherahu palverännaku tõttu pühale maale. 1162 oli Albrecht koos keisri Friedrich I Barbarossaga Itaalias, kus ta paistis silma tormijooksul Milanole.
1164 ühines Albrecht Heinrich Lõvi vastaste vürstide liiduga. Rahu tehti 1169, kui Albrecht jagas oma valdused kuue poja vahel. Albrecht elas oma aja kohta kõrge vanuseni, umbes 70-aastaseks, ja oli poliitiliselt aktiivne kuni oma elu lõpuni. Veel kolm kuud enne oma surma, 16. augustil 1170 osales ta Havelbergi toomkiriku sissepühitsemisel. Ta suri 18. novembril 1170 arvatavasti Stendalis ja maeti Ballenstedtis.
Tema pojal Ottol õnnestus see, mis Albrechtil korda ei läinud: ta sai Heinrich Lõvi järel Saksimaa hertsogiks.
pisi|Albrechti mälestusmärgi jalam [[Spandau tsitadellis]]
Perekond ja lapsed
Albrecht abiellus 1124 Sophie von Winzenburgiga, kes suri 25. märtsil 1160. Nad said kümme last:
Joosep Parktal
Joosep Parktal VR II/3 (25. mai (vkj)/ 6. juuni 1889 Klaukse talu, Vanaküla, Kõnnu vald, Kuusalu kihelkond, Harjumaa – 24. aprill 1919 Varstu küla juures, Mõniste vald, Hargla kihelkond, Võrumaa) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Maare-Marika Heinsoo-Kiiver
Maare-Marika Heinsoo-Kiiver (aastani 2008 Heinsoo; sündinud 7. jaanuaril 1966 Viljandis) on eesti näitleja ja lavastaja.
Joosep Parktal
Ta lõpetas Tallinna Nikolai Gümnaasiumi ning õppis aastatel 1912–1914 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ta kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Vabadussõjas teenis ta algul Varustusvalitsuses, siis Soomusrongide Divisjoni Tagavara Pataljoni 2. dessantroodus. Ülendati leitnandiks 19. märtsil 1919.
Joosep Parktal langes 24. aprillil 1919 Varstu küla juures ning maeti 4. mail 1919 Loksa kalmistule.
Välislingid
]
Tarrik
Tarrik (Gloeoporus) on Fomitopsidaceae sugukonda kuuluv seeneperekond.
Piaal
Piaal (pärsia keeles پیاله piyāla ) on enamasti savist, portselanist või fajansist keraamiline kausike või kõrvata tass, mida kasutatakse Kesk-Aasias ja sellega külgnevates maades tee joomiseks. Piaalid (jaapani keeles 茶碗 chawan) on laialt levinud ka Ida-Aasias, näiteks teetseremoonial Jaapanis.
Pāle vald
pisi|Niedrāji-Pilkase soo Pāle vald (läti keeles Pāles pagasts) on vald Lätis Limbaži piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Viļķene, Katvari, Salatsi, Aloja ja Brīvzemnieki vallaga.
Valla pindala on 146,3 km². 2016. aasta seisuga elas seal 769 inimest. Valla keskus on Pāle küla. Vallavanem on Gita Kārnupe.
Tälmen
Saare koordinaadid on. Saar asub 2 km Rumpo poolsaarest edelas. Saarel kasvab rohttaimestikku.
Pāle vald
Ajalugu
Aastal 1935 oli Pāle valla pindala 174,6 km² ja seal oli 3096 elanikku. 1945 moodustati valla aladele Pāle, Ārciemsi ja Āstere külanõukogud, vald ise aga likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Pāle külanõukoguga likvideeritav Ārciemsi külanõukogu, aastal 1977 aga osa Katvari ja Salatsi külanõukogust. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub Pāle vald Limbaži piirkonda.
Muinsusmälestistest on kohaliku kaitse all Kalnazaķi muinaskalmed. Regionaalse kaitse all on Jaunkadegase keskaegne kalmistu (Surnumägi või Bikši säär). Riikliku kaitse all on Dreiliņi mõisa uksed.
Tälmen
Saar kuulub Vormsi maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Pāle vald
Loodus
Pāle vald asub Kesk-Läti madalikul. Kõrgeim koht ulatub 72,5 meetrit üle merepinna. Vallast saab alguse Korģe jõgi, seal voolab ka Svētupe jõgi. Seal asub 578 hektari suurune Ērgļi Suursoo.
Looduskaitse all on Laveri paju, Kormuiža pajud, Malējkalni pärn, Suurmänd, Tuulepesamänd, Bērzkalni elupuu, Gulbīši paju, Kaksiktamm, Zirbuļi tamm, Jaunkadegase mänd, Vecturmati paju, Drieliņi lehis, Drieliņi saar, Lāči pärnad, Lāči tamm, Lāči mänd, Ulmaņi tamm, Somi tamm, Luhatamm, Lanči tamm, Svētupe tamm, Vallamaja tamm, Neljatüveline künnapuu, Lõhega kuusk, Kasega kuusk, Jaunīši pärn, Baloži tamm ja Jaunpilkase tamm. Valla põhjaosa asub osaliselt Niedrāji-Pilkase soo hoiualal, vald ise asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Asustus
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Jäik tähistaja
Termini tõi kasutusele USA filosoof Saul Kripke rõhutamaks tõsiasja, et kui me määratleme singulaartermini abil mingi võimaliku olukorra, siis me eeldame, et sel singulaarterminil oleks kujutletud või võimalikus olukorras sama osutus, mis tegelikus maailmas.
Määravate kirjelduste puhul ei ole see tingimata nii. Lauses "Kui Hume oleks olnud inglane, siis linn, kus ta suri, ei oleks olnud Edinburgh" osutavad nii "Hume" kui "Edinburgh" sellele, millele nad alati osutavad: filosoof Hume'ile ning Edinburgh'i linnale. Ent me ei saa eeldada, et fraas "linn, kus ta suri" osutab linnale, kus ta tegelikult suri, nimelt Edinburgh'ile. See lause ei taha öelda, et kui Hume oleks olnud inglane, siis Edinburgh ei oleks olnud Edinburgh.
Kripke esitas selle mõjuka idee kriitikana teooria aadressil, nagu oleksid nimed tegelikult määravad kirjeldused. Asi läheb keeruliseks nende juhtumite käsitlemisel, kus me soovime hinnata lause kehtivust maailmas, kus osutatut ei oleks eksisteerinud, nt: "Kui Hume'i ema oleks surnud noorelt, siis ei oleks Hume'i olemas olnud." Siin ei saa me eeldada, et terminil on ka kujutletud võimalikus olukorras sama osutus, mis tavaliselt, sest selles olukorras ei leiduks Hume'i, kellele saaksime osutada, ehkki intuitiivselt tundub, et me siiski räägime Hume'ist.
STX Finland
STX Finland Cruise Oy (endiste nimedega Masa Yards, Kvaerner Masa-Yards, Aker Yards Oy ja Aker Finnyards) oli Soome laevaehitusettevõte.
STX Finland oli STX Europe’i tütarettevõte, millel oli kolm allüksust: Helsingi, Turu ja Rauma tehas. STX Finland pakkus tööd 4000 inimesele.
Raumas oli laevaehitusettevõte Hollming Oyl ja Rauma-Repolal. 1991 need liitusid ja tegutsesid edasi nime all Finnyards. Kværner ostis sellegi ära ja andis talle nimeks Aker Finnyards. 2005. aasta jaanuaris Aker Finnyards ja Kvaerner Masa-Yards liitusid ning tegutsesid edasi nime all Aker Finnyards Oy. 7. juunil 2006 võttis ettevõte endale nimeks Aker Yards Oy ja 23. novembril 2008 uueks nimeks STX Finland Cruise Oy, aga turunduses kasutas emaettevõtte STX Europe nime.
STX Finland ja tema eellased on ehitanud palju ristluslaevu, kaasa arvatud esimese tänapäevase ristluslaevana ehitatud laeva "Song of Norway". Ta on ka ehitanud kaks Oasis-klassi laeva "Oasis of the Seas" (2009) ja "Allure of the Seas" (2010) ning need olid valmimise ajal maailma kõigi aegade suurimad ristluslaevad. STX Finland on ehitanud ka maailma suurimad parvlaevad "Color Fantasy" ja "Color Magic". Rauma tehases on ehitatud enamik Tallinki käesoleval sajandi valminud parvlaevadest. Suurimad ristluslaevad on ehitatud Turu tehases. Helsingi tehases on ehitatud hulga ristluslaevade kõrval ka kiired parvlaevad Star ja Viking XPRS.
STX Finland oli Soome mereväe laevade peamine valmistaja ja maailma juhtiv jäämurdjate tootja. Soome kontsernile kuulus pool Helsingi laevaehitusettevõttest Arctech Helsinki Shipyard, millest teine pool kuulus Venemaa riigi laevaehitusettevõttele United Shipbuilding Corporation, kuni too omandas detsembris 2014 kogu Helsingi Soome tehase.
pisi|center|1000px|"Allure of the Seas" (vasakul) on veel päris pooleli, "Oasis of the Seas" on aga peaaegu valmis
Ehitatud laevad
pisi|"Freedom of the Seas" ehitati [[Perno laevatehases Turus 2006]] pisi|"Baltic Princess" ehitati Helsingi laevatehases 2008 pisi|"Independence of the Seas" esitati Turu laevatehaseses 2007 pisi|"Viking XPRS" ehitati Helsingi laevatehaseses 2007 pisi|"Allure of the Seas" ehitati Pernos 2010
Bothrolycus
Bothrolycus on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Bothrolycus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Neid madusid võib kohata Kamerunis, Gabonis, Ekvatoriaal-Guineas, Kongo Demokraatlikus Vabariigis ja Kongo Vabariigis.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Bothrolycus ater seisuga 30.08.2014.
Vernoni maakond (Missouri)
Maakonna halduskeskus on Nevada.
Ajalugu
Maakond moodustati 1851. aastal.
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Orkaan (tuul)
pisi|Orkaan Euroopa kohal [[8. jaanuaril 2005]] Orkaan on tugev tuul, mille tugevus ületab 12 palli Beauforti skaala järgi, ehk tuul, mille kiirus on üle 32,7 m/s. Sellised tormid ei pruugi tekkida sooja troopilise mere kohal ega ole seetõttu orkaanid selle sõna kõige levinumas tähenduses. Neid põhjustavad tsüklonid, mis liiguvad Atlandi ookeani põhjaosast Loode-Euroopasse. Tavaliselt tekivad nad hilissügisel või talvel.
Madalrõhualad on Atlandi ookeani põhjaosas tavalised. Tihti ründavad need Suurbritannia ja Iirimaa põhjarannikut ning liiguvad edasi Norra merre. Kui nad aga lõuna poole liiguvad, võivad nad mõjutada ka teiste Euroopa riikide ilmastikku.
Nende orkaanide majanduslikku kahju hinnatakse 1,9 miljardile eurole aastas ja kindlustuse kahjusid 1,4 miljardile eurole aastas (1990–1998). Looduskatastroofi põhjustatud kahjude poolest jääb see alla ainult USA orkaanidele.
Kõik mis hea
"Kõik mis hea" on Ott Leplandi singel. Laulu viisi ja sõnade autor on Ott Lepland. Loo on produtseerinud Mo Hausler.
Taevaskoja asundus
Taevaskoja asundus oli asundus Lõuna-Eestis Tartu–Petseri raudtee ääres.
Taevaskoja asundus moodustus 1930. aastatel Tartu–Petseri raudtee rajamise järel Taevaskoja raudteepeatuse juurde. Administratiivselt jäi Taevaskoja asundus 1930–1940. aastatel Tartumaa ja Võrumaa piirile. 1950. aastast kuulus asundus Põlva rajooni koosseisu.
1959. aasta rahvaloenduse andmetel oli Taevaskoja asunduses 128 elanikku, 1970. aastal 199 elanikku.
1977. aastal liideti Taevaskoja asundus ja Saesaare küla Taevaskoja külaks.
Niine kraav
Niine kraav on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Nõva külas. Kraavi pikkus on 0,2 km.
Kraav on tehislik mitteavalik veekogu.
Niine kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1103701.
Täpik-maaherilane
Putukat on ka Eestis.
Sweco Projekt
Sweco Projekt AS on Eesti ehitusettevõte, mis on keskendunud projekteerimisele. Ettevõte projekteerib muu hulgas vee- ja keskkonnaehitisi, ehituskonstruktsioone, tehnosüsteeme, auto-, rongiteesid. Sweco Projekt kuulub rahvusvahelisse kontserni Sweco.
Sweco Projekt asutati 2006, kui ühinesid AS Eesti Projekt, AS ETP Grupp ja AS Sweco Eesti.
Jüri Lass
Jüri Lass (25. detsember 1942 Tallinn – 5. veebruar 2002) oli eesti balletitantsija.
Ta lõpetas aastal 1962 Tallinna Koreograafiakooli (Kalju Saarekese klassis) ning täiendas ennast aastatel 1968–1969 Moskvas N. Pestovi ja A. Jermolajevi juures.
Ta oli aastatel 1962–1981 teatris Estonia balletisolist, töötas aastatel 1981–1982 Filharmoonias. Ta on esinenud ka operetis ja varieteekavades, Helsingi ja Jerevani teatreis ning Soome televisioonis ballettides ("Toonela luik", "Lemminkäinen ja Saarepiiga").
Isiklikku
Tema õde oli raamatukogundustegelane Anne Skrõpnik.
Ta oli aastast 1964 abielus Juta Lehistega.
Laicene raudteepeatus
Laicene raudteepeatus oli raudteepeatus Valga–Mõniste–Ape–Aluksne–Gulbene raudteel Smiltene piirkonna Hopa vallas. Jaam asus Gulbene raudteejaamast 56,8 kilomeetri kaugusel.
Peatus avati aastal 1935 Riia-Pihkva kivitee ülesõidukoha juurde. Peatus suleti teise maailmasõja ajal ja hiljem seda uuesti ei avatud.
Siduri tänav
Siduri tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Luite asumis.
Siduri tänav sai nime 4. aprillil 2007. Tänav on saanud nime lähikonnas asuvate remonditöökodade järgi.
Koduvald (Kambja ajaleht)
Koduvald oli Kambja valla ajaleht, mis ilmus aastatel 1995–2017.
Lehte andis välja Kambja vallavalitsus. Lehe peatoimetaja oli Toivo Ärtis.
2000-2017 ilmus leht sagedusega 1 kord kuus. Pärast 2017. aasta haldusreformi ühines Koduvald ajalehega Olevik ning asutati uus ajaleht: Olevik ja Koduvald.
Rootsi Riigiarhiiv
pisi|Riigiarhiivi vapp Rootsi Riigiarhiiv (rootsi keeles Riksarkivet) on Stockholmis asuv riigiarhiiv, mida haldab Rootsi kultuuriministeerium. Riigiarhiiv on Rootsi arhiivinduse tähtsaim korraldaja. Riigiarhiivile alluvad Rootsi maarhiivid (rootsi keeles landsarkiven). Riigiarhiivi juht on riigiarhivaar (rootsi keeles riksarkivarie).
Riigiarhiivi asutasid 1618 Rootsi kuningas Gustav II ja tema kantsler Axel Oxenstierna.
Magori keel
Magori keel on Austroneesia hõimkonda Paapua poolsaare keelte hulka kuuluv keel, mida räägitakse Paapua Uus-Guinea keskprovintsis.
Kõnelejate arv oli 2000. aasta andmetel 100. Magori keele kõnelejad on läinud suures osas üle mailu keelele, mis on magori keelt tugevalt mõjutanud.
Valga vald
Valga vald on 2017. aastal moodustatud omavalitsusüksus Eestis Valga maakonnas.
India muusika
pisi|Daam Tanpurat mängimas, umbes 1735 pisi|Karnaatilist pala "Mysore Sri Vasudevacharya Nr 129" esitavad Aparna Sundararaman (vokaal), Sughosh Pavan (viiul) ja Devarajan Tänu India ulatuslikkusele ja mitmekesisusele hõlmab India muusika arvukaid žanre ja vorme, mis varieerudes hõlmavad klassikalist muusikat, folki (Bollywood), rokki ja popmuusikat. India muusikal on alati olnud tugevad sidemed mütoloogia ja religiooniga, sellest sümbioosist on välja arenenud kunstivorm, mis on selgelt erinev lääne muusikast, sama palju kui hinduism ristiusust. Ühtsus saavutatakse pigem sarnasuste kui suurte muutuste kaudu, põhinedes puhtalt sensuaalsel lähenemisel. Hindu muusika jaguneb näiteks ragadeks või meloodiatüüpideks. Sõna raga tähendab värvi või meeleolu. Ragadega on ühendatud talad ehk rütmilised struktuurid. Talade ja ragad kombinatsioon annab võimaluse luua imeliselt peent ja meloodilist muusikat.
Valga vald
Valga vallaks ühinesid Valga linn, Õru, Tõlliste, Karula ja Taheva vald. Ühinemisleping jõustus 22. oktoobril 2017.
Valga vallavanem on alates 26. aprillist 2021 Monika Rogenbaum.
Linn
Valga
Alevikud
Tsirguliina, Õru ja Laatre
Külad
Hargla, Iigaste, Jaanikese, Kaagjärve, Kalliküla, Karula, Killinge, Kirbu, Kiviküla, Koikküla, Koiva, Koobassaare, Korijärve, Korkuna, Käärikmäe, Laanemetsa, Lepa, Londi, Lota, Lusti, Lutsu, Lüllemäe, Muhkva, Mustumetsa, Paju, Pikkjärve, Priipalu, Pugritsa, Raavitsa, Rampe, Rebasemõisa, Ringiste, Sooblase, Sooru, Supa, Tagula, Taheva, Tinu, Tsirgumäe, Tõlliste, Tõrvase, Uniküla, Valtina, Vilaski, Väheru, Väljaküla, Õlatu, Õruste
Juhtimine
2017. aasta oktoobris valiti volikogu esimeheks Külliki Siilak ning aseesimeesteks Andres Illak ja Allain Karuse. Volikogu koosneb 27 liikmest.
2017. aasta novembrist oli vallavanem Margus Lepik ning asevallavanemateks said Viktor Mägi, Enno Kase, Kalmer Sarv ja Jüri Konrad. Vallavalitsuse liikmeteks kinnitati Mati Kikkas ja Arno Uprus.
7. veebruaril 2020 avaldas volikogu umbusaldust volikogu esimehele Külliki Siilakule ning vallavalitsuse liikmetele Viktor Mägile, Jüri Konradile, Arno Uprusele ja Mati Kikkasele. 28. veebruaril 2020 kinnitas volikogu vallavalitsuse liikmeteks Vladimir Baranovi ja Madis Grossi.
13. märtsil 2020 astus vallavalitsus tagasi. Samal päeval valiti vallavanemaks Ester Karuse ja asevallavanemateks Toomas Peterson ja Mati Kikkas ning valitsuse liikmeks Madis Gross. 27. märtsil 2020 valis volikogu asevallavanemaks Karl Kirti. Kirt astus tagasi 13. septembril 2020.
26. aprillil 2021 avaldas vallavolikogu umbusaldust vallavanemale ja teistele valitsuse liikmetele. Samal istungil valiti vallavanemaks Monika Rogenbaum (Isamaa), asevallavanemateks Meeli Tuubel (SDE), Enno Kase (Reform) ning valitsuse liikmeteks Põim Kama ja Kalev Laul. Volikogu esimeheks valiti reformierakondlane Lauri Drubinš.
Valga vallavolikogu
Valga vallavolikogus on 2021. aasta kohalike valimiste järel 25 liiget, kes esindavad 3 erakonda (Eesti Reformierakond, Eesti Keskerakond, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond) ja 1 valimisliit (Valga 2.1 valimisliit). Kohalike valimiste tulemuste järgi said Eesti keskerakond ja Valga 2.1 valimisliit 8 mandaati, Eesti Reformierakond sai 6 mandaati ning Eesti Konservatiivne Rahvaerakond ainult 3 mandaati. Lauri Drubinš on volikogu esimees ning Kalmer Sarv ja Andres Illak on volikogu aseesimehed. Volikogu tööd reguleerivad 2 õigusakti: Valga Vallavolikogu töökord ja Valga Vallavolikogu tööst osavõtu eest hüvituse ja tasu maksmise kord. Valga Vallavolikogus on moodustatud seitse alalist komisjoni: arengu- ja majanduskomisjon, sotsiaalkomisjon, hariduskomisjon, korrakaitsekomisjon, kultuuri-, spordi- ja noorsootöökomisjon, rahanduskomisjon ja revisjonikomisjon. Alaline komisjon moodustatakse ja selle koosseis kinnitatakse volikogu otsusega. Komisjoni esimees ja aseesimees valitakse volikogu liikmete hulgast poolthäälte enamusega. Komisjoni liikmete arv määratakse ja komisjoni liikmed kinnitatakse komisjoni esimehe ettepanekul avalikul hääletamisel. Komisjoni liikmeid võib valida esimehe ettepanekul ka vallaelanike hulgast. Vähemalt pooled komisjoni liikmetest peavad olema volikogu liikmed. Revisjonikomisjoni liikmeteks võivad olla ainult volikogu liikmed. Komisjoni tööd korraldab komisjoni esimees. Komisjoni koosolekul võivad sõnaõigusega osaleda peale komisjoni liikmete ka komisjoni mittekuuluvad volikogu liikmed ja vallavalitsuse liikmed. Komisjoni koosolekud protokollitakse. Protokolli kantakse koosoleku toimumisaeg, osavõtjad ja kutsutud külalised, koosoleku päevakord, komisjoni otsused ning komisjoni liikmete eriarvamused. Komisjon võtab otsused vastu poolthäälte enamusega, komisjon on otsustusvõimeline, kui koosolekul osaleb vähemalt pool komisjoni koosseisus.