cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Schmalkaldeni liit
Schmalkaldeni liit ehk Schmalkaldeni liiga (saksa keeles Schmalkaldischer Bund, Schmalkaldische Liga või Liga von Schmalkalden) oli 1531. aasta 27. veebruaril Schmalkaldenis loodud Saksa-Rooma riigi protestantlike vürstide ja linnade vaheline kaitseotstarbeline liit, mida juhtisid Saksi kuurvürst Johann Kindlameelne (1532. aastast tema poeg Johann Friedrich I) ja Hesseni maakrahv Philipp I. See oli suunatud keiser Karl V katoliikliku usupoliitika vastu. pisi|[[Johann (Saksimaa hertsog)|Johann Kindlameelne. Lucas Cranach vanema maalitud portree]] pisi|[[Karl V]] Liit suutis esimese kümne tegevusaasta jooksul edukalt oma eesmärke täita ja mõjuvõimu laiendada, sellega liitus ka üha uusi liikmeid. Ent alates 1542. aastast nõrgestasid liitu üha tõsisemad sisetülid, mis andsid Karl V võimaluse liidu Schmalkaldeni sõjas (1546–1547) alistada ja selle juhid vangistada. Sõjas lüüasaamine tähendas ühtlasi liidu lõppu.
Eellugu
Pärast seda, kui Karl V oli 1530. aasta Augsburgi riigipäeval Augsburgi usurahu tagasi lükanud, ähvardas evangeelseid (Martin Lutherit toetavaid) riigiseisusi riigivande alla panek maarahu (saksa Landfriede) rikkumise pärast, sest nad olid rikkunud Wormsi ediktis olevat keiserlikku käsku ning toetasid Martin Lutheri õpetust, mille paavst ja edikt olid kuulutanud ketserlikuks. Augsburgi riigipäeva järel nõudis keiser, et protestandid oma seisukohtadest poole aasta jooksul loobuksid ja vana õpetuse rüppe naaseksid. Seetõttu hakkasid viimased juba 1530. aasta septembris plaanima kaitseliitu, mis ühendaks kõiki protestantlikke vürste ja riigilinnu.
Et selline liit olnuks suunatud keisri ehk Saksa-Rooma riigi kõrgeima valitseja vastu, kahtlesid selle õiguspärasuses nii teoloogid kui ka juristid. Keisrit peeti ilmaliku võimu kõrgeimaks esindajaks ja tema tahtele vastu astumist peeti ühtlasi ka Jumala tahtele vastu astumist (kuna kogu seaduslik ilmalik võim peeti otseselt Jumala looduks ja heakskiidetuks). Ent protestantidele tundus olukord väga ähvardav ja 1530. aasta oktoobris Torgausse kogunenud luterlikud teoloogid andsid eesotsas Lutheri endaga järele Saksi juristide argumentidele, et kui keiser õiglast valitsuskorraldust rikub, siis võib talle ikkagi vastu hakata. Selles osas tugineti peamiselt keskajal kujunenud eraõiguslikule teooriale, et kui kohtunik (konkreetsel juhul keiser) püüab rakendada ebaõigeid seaduseid, siis võib talle vastu hakata. Keisri puhul leiti, et ta püüab rikkuda selgelt jumalikust õiguskorraldusest lähtuvate protestantlike seisuste õigusi, mistõttu on õiglane nendele katsetele vajaduse korral ka mõõgaga vastu hakata ehk vastata vägivallale vägivallaga.
Schmalkaldeni liidu rajamine
Saksi kuurvürst Johann Kindlameelne kutsus protestantlikud linnad ja valitsejad 1530. aasta detsembriks Schmalkaldenisse, et arutada nii Karl V venna Ferdinandi kavandatavat valimist Saksa kuningaks kui ka protestante ähvardavaid kohtuprotsesse maarahu rikkumise pärast keiserlikus kammerkohtus (saksa Reichskammergericht). Sel kohtumisel kerkis üles idee luua vastastikuse abistamise klauslit sisaldav liit: kui kammerkohus peaks kellegi vastu neist protsessi alustama, siis lubasid teised süüdistatavat toetada. Osalejad nõustusid sellega 31. detsembril.
1531. aasta 27. veebruaril sõlmiti ametlik liiduleping Saksi kuurvürsti Johanni, Hesseni maakrahvi Philippi, Braunschweigi hertsogite Philippi ja Ernsti, Anhalt-Kötheni vürsti Wolfgangi, Erbachi krahvi ning 3 alam-Saksa ja 8 ülem-Saksa riigilinna vahel. Nõnda rajati Schmalkaldeni liit, mis oli kaitseotstarbeline sõjaline liit, mis kohustas kõiki selle liikmeid juhul, kui mõni liige langes katoliiklaste rünnaku alla, teda ühiselt aitama. Ühine abi pidi rakendatama juhul, kui rünnak on seotud "usuasjadega", ent sellise rünnaku olemus oli liidu artiklites üpris ebaselgelt sõnastatud. Liitu juhtisid Saksi kuurvürst ja Hesseni maakrahv, kes olid Saksa-Rooma riigi võimsaimad protestantlikud valitsejad. Esialgu pidi liit kehtima 6 aastat, ent juba 1535. aastal pikendati selle kestust 12 aasta võrra.
Albrecht II (Mecklenburg)
thumb|Mecklenburgi hertsogi Albrecht II portree
Schmalkaldeni liit
Muutumine oluliseks võimufaktoriks
1533. aastal tihendas liit oma sõjalist koostööd, kui uus Saksi kuurvürst Johann Friedrich I ja Hesseni Philipp omavahelise sõjalise koostöö ja abi tingimusi täpsustasid.
Albrecht II (Mecklenburg)
Albrecht II (u. 1318 – 18. veebruar 1379) oli Mecklenburgide dünastiast feodaalisand Põhja-Saksamaal Läänemere kallastel. Tema vürstlik asukoht paiknes 1350. aastatest alates Schwerinis.
Schmalkaldeni liit
Muutumine oluliseks võimufaktoriks
Liidu mõjuvõimu kasvatas eriti oluliselt aga 1519. aastal kukutatud Württembergi hertsogi Ulrichi tagasi võimule aitamine 1534. aastal. Selle tegi võimalikuks asjaolu, et samal aastal saadeti laiali keisrimeelne Švaabi liiga, mis oli hertsogi omal ajal kukutanud. See muutis Karl V tegutsemise Schmalkaldeni liidu vastu tunduvalt keerukamaks. Võimule tagasi aidatud Ulrich viis Württembergis läbi luterliku reformatsiooni ja tugevdas oluliselt luterlaste positsioone Lõuna-Saksamaal.
Albrecht II (Mecklenburg)
Albrecht sündis Schwerinis Mecklenburgi isanda Heinrich II ja tema teise naise Anna teise pojana.
Schmalkaldeni liit
Muutumine oluliseks võimufaktoriks
Seejärel toimis Schmalkaldeni liit efektiivselt kuni 1540. aastani, kuna välja kujunesid kindel vägede kokkukutsumise süsteem võimaliku sõja puhuks ja liit suutis edukalt kaitsta oma liikmete usupoliitikat keisririigi sekkumiskatsete eest. Samuti hakkasid liidu liikmed nõudma vaba konfessiooni valikut vürstidele ning nende endi territoriaalkirikute rajamise õigust.
Albrecht II (Mecklenburg)
Hertsog Albrecht järgnes oma isale kui Mecklenburgi valitsev vürst (või isand) 1329. aastal. Samuti tundis ta suurt huvi Skandinaavia mõjutamise vastu, näiteks lääne või sissetulekuid. Saksa-Rooma keiser Sigismund ülendas Mecklenburgi 1. juulil 1347 hertsogkonna seisusse, läbi mille sai Albrecht (koos oma noorema venna Johanniga) esimeseks Mecklenburgi hertsogiks.
10. aprillil 1336 abiellus Albrecht Skandinaavia pärijanna, Rootsi ja Norra Eufemia Eriksdotteriga. Viimase isa oli Södermanlandi ja Hallandi hertsog Erik, tema ema oli Norra kuninga Håkon V Magnussoni pärijanna ja ainus seaduslik tütar printsess Ingebjørg Håkonsdatter. Selle abielu kaudu saavutas Albrecht oma naise pärilike valduste ja esivanemlike sidemete kaudu Rootsis seisundi. See võimaldas tal osaleda Skandinaavia sisepoliitikas. Albrecht omandas rootslastelt intriigide ja saamahimu tõttu hüüdnime "Mecklenburgi rebane".
Schmalkaldeni liit
Muutumine oluliseks võimufaktoriks
Schmalkaldeni liit muutus oluliseks teguriks ka välispoliitika vallas, kuna keiser ja paavst püüdsid sellega läbi rääkida usulise kompromissi saavutamiseks, samas kui Prantsusmaa kuningas püüdis liitu tõmmata keisrivastasesse pakti.
Albrecht II (Mecklenburg)
Albrecht korraldas oma vanema poja, tulevase Heinrich III abielu Ingeborgiga, Taani kuninga Valdemar IV vanema tütre ja potentsiaalse pärijannaga. Vürst Heinrich abiellus temaga millalgi 1362. aasta paiku ja nende alaealist poega pakuti varsti edutult Taani kuningriigi pärijaks võistluses Waldemari noorima tütre, Norra kuninganna Margaretiga, tulevase Kalmari uniooni valitsejaga.
Schmalkaldeni liit
Liidu kriis
Liit nõrgenes ka seetõttu, et selle üks juhte, Hesseni Philipp, sõlmis topeltabielu. Et pääseda süüdistustest bigaamia osas (selle karistuseks oli surm), pidi ta 1541. aastal keisrile Regensburgis lubama, et ei Prantsusmaa ega Inglismaa kuningas ega ka Kleve hertsog ei või saada Schmalkaldeni liidu liikmeteks. Philippi topeltabielu ärritas ka mitmeid Schmalkaldeni liidu liikmeid, kes olid tõsiusklikud protestandid.
Albrecht II (Mecklenburg)
Albrechti õemees Rootsi kuningas Magnus Eriksson seisis alates 1350. aastatest silmitsi tõsiste raskustega. Mõjukas aadel püüdis kuningavõimu koondumist Rootsis ohjeldada ja seadis Magnuse enda vanema poja Eriku konkureerivaks kuningaks. Pärast noore Eriku surma sai Albrechti teisest pojast ja nimekaimust Albrecht Rootsi aadlipartei järgmine nukupretendent.
Schmalkaldeni liit
Liidu kriis
Otsustav pööre Schmalkaldeni liidu jaoks toimus aga 1542. aasta suvel, kui Hessen ja Saksimaa kasutasid liidu sõjajõudu selleks, et võimult tõrjuda Branuschweig-Wolfenbütteli hertsog Heinrich II, kes oli tõsiusklik katoliiklane ning keisri ustav toetaja. Heinrich II oli üks väheseid veel katoliiklikuks jäänud Põhja-Saksamaa valitsejaid ning peale selle oli ta ähvardanud ka vallutada protestantlikud linnad Braunschweig ja Goslar. Seetõttu käsitles liit Heinrichi minemaajamist ennetava sõjana, ehkki tegemist polnud enam kaitse, vaid rünnakuga. Seetõttu oli ka mitu liidu liiget selle sammu vastu; seda enam, et see muutis keisri liidu suhtes oluliselt vaenulikumaks.
Albrecht II (Mecklenburg)
Hertsog Albrecht tegeles sügavalt oma poja Rootsi kuningaks saamisega, kuid oli trooni taga tegelik võim. Noorem Albrecht kukutas oma onu Magnuse Rootsi troonilt ja tõusis ise Rootsi kuningaks.
Schmalkaldeni liit
Liidu kriis
Peale selle tekitas probleeme Kölni peapiiskopkonnas toimuv, kus peapiiskop Hermann von Wied püüdis 1540. aastatel protestantlikku reformatsiooni läbi viia. Osa Schmalkaldeni liidu liikmeid toetas peapiiskopkonna muutmist protestantlikuks vürstkonnaks, ent see oleks paigast nihutanud jõutasakaalu kuurvürstide seas ja seetõttu ei saanud keiser sellega kuidagi nõustuda. Kartes keisri reaktsiooni, olid mitmed liidu liikmed Kölni evangeliseerimise vastu.
Albrecht II (Mecklenburg)
Juba Albrechti ja Eufemia eluajal tunnistati, et tema genealoogilisest positsioonist saab pöördepunkt Skandinaavia troonidele esitatavate tulevaste nõuete puhul.
Schmalkaldeni liit
Liidu purustamine
1546. aastaks näisid jõudude vahekorrad olevat keisrile olevat igati soodsad, et Schmalkaldeni liitu purustada. Prantsusmaaga oli 1544. aastal sõlmitud Crépy rahu ning samuti olid paranenud keisri ja paavst Paulus III suhted, mis tegi võimalikuks nii Trento kirikukogu kokkukutsumise kui ka paavsti sõjalise ja rahalise toetuse protestantide võitmiseks Saksamaal.
Albrecht II (Mecklenburg)
Kui tema esimene naine suri, abiellus hertsog Albrecht teist korda Hohensteini krahv Ulrichi tütre Adelheidiga. See abielu oli ilmselt lastetu.
Schmalkaldeni liit
Liidu purustamine
Peale selle oli keisril õnnestunud lüüa kiil ka Saksa protestantide ridadesse, kuna Saksi hertsog Moritz, Wettinite dünastia albertiinliku haru pea, oli püsivas vastasseisus ernestiinlikust harust kuurvürsti Johann Friedrich I-ga. 1546. aasta 14. oktoobril sõlmitud Praha lepinguga lubas Karl V Moritzile, et Saksi kuurvürstiau läheb Johann Friedrichilt Moritzile ning võitis ta sellega enda poolele. Peale selle asusid ka mitmed teised Põhja-Saksa protestantlikud vürstid keisri poolele.
Ametlikuks põhjenduseks sõja alustamiseks oli riigivande rakendamine Saksi kuurvürsti ja Hesseni maakrahvi vastu. Mõlemad pandi riigivande alla Braunschweig-Wolfenbütteli ründamise pärast. Muuhulgas lootis keiser, et selle legaalse põhjenduse tõttu ei toeta liidu liikmed Saksit ja Hessenit.
Albrecht II (Mecklenburg)
Hertsog Albrechtil oli abielust Eufemiaga viis last: pojad Heinrich, Albrecht ja Magnus ning tütred Ingeborg ja Anna.
Schmalkaldeni liit
Liidu purustamine
1546. aasta jooksul vallutasid keiserlikud väed, mis olid liidus Baieriga, ilma suuremate probleemideta pea kõik protestantlikud piirkonnad Lõuna-Saksamaal. Hertsog Moritz tungis samal ajal Saksi kuurvürsti valdustesse ja hoolitses nõnda selle eest, et tolle väed lõunas käivates võitlustes osaleda ei saaks. 1547. aasta 24. aprillil said Saksi väed Mühlbergi lahingus keisrilt otsustavalt lüüa.
Et pääseda ähvardavast hukkamisest ja endale vähemalt mingeidki valduseid säilitada, allkirjastas Johann Friedrich I seejärel Wittenbergi kapitulatsioonid. Sellega andis ta kuurvürstiau Moritzile (4. juunil 1547). Lisaks anti mitu ernestiinide valdust – Wittenberg, Torgau, Eilenburg ja Grimmal – albertiinidele.
Pärast Saksimaal toimunut andis Hesseni Philipp end Halles vabatahtlikult keisri võimusesse ja kindlustas sellega Karl V lõpliku võidu. Mõlemad Schmalkaldeni liidu juhid viidi aastateks Madalmaadesse vangi.
Schmalkaldeni liiduleping oli tegelikult juba 1546. aasta lõpuks lõppenud ning sama aasta alguses toimunud läbirääkimised selle pikendamiseks ei saavutanud eesmärki, peamiselt majanduslikel põhjustel. Sõja ja juhtide vangistamise tõttu ei saadud läbirääkimisi ka enam jätkata. Pärast keisri sõjalisi võite lõpetas Schmalkaldeni liit tegevuse.
Liidu struktuur
Esialgu oli Schmalkaldeni liit lõdvalt seotud protestantlike vürstide kaitseliit. Liidu rajamise ürikus kohustusid liidupartnerid üksteist vastastikku toetama, kui kedagi tema luterliku usu pärast rünnatakse. 1535. aastast muutus liidu struktuur oluliselt: otsustati, et rünnaku korral tuleb kokku kutsuda 10 000 jalaväelasest ja 2000 ratsanikust koosnev ühine vägi ning seda tuleb igakuiselt 70 000 kuldna eest ülal pidada Liidu peamisteks juhtideks ja kõrgeimateks väejuhtideks nimetati Hesseni Philipp ja Saksi kuurvürst Johann Friedrich, kes pidid neid ameteid vaheldumisi poole aasta kaupa pidama. See pidi takistama liidu muutumist puhtalt Hesseni või Saksimaa huvide tööriistaks. Juhtivad liidu liikmed nimetasid ametisse sõjanõunikke, kes toetasid liidu juhte nende tegevuses.
Vastavalt liidulepingule pidid poole liidu kuludest katma vürstid ja poole linnad. Kuna liidu liikmete arv pidevalt kasvas, korraldati maksukogumine 1537. aastal täielikult ümber: sõja korral jagati liit kahte ossa – Saksi piirkond pidi tasuma 50 925 kuldnat ja Ülem-Saksa (oberländisch) piirkond pidi maksma 53 665 kuldnat. 1538. aastaks nähti sõjakuludena ette juba 430 000 kuldnat.
Liidu liikmed kohtusid nn liidupäevadel (saksa Bundestage), mis toimusid tihti üheaegselt riigipäevadega. Liidupäevade otsused avaldati kirjalikult nn liiduotsustega (saksa Schmalkaldische Bundesabschiede). Hesseni Philippi sekretär Sebastian Aitinger oli liidu salakirjutaja, kes võttis kõigist olulisematest riigi- ja liidupäevadest ning ajas suuremas osas liidu asjaajamisi.
Liikmed
Ühtekokku kuulus liitu 28 Saksa territooriumi (vürstiriiki ja krahvkonda) ning 28 linna (neist Lübeck oli liidus vaid 5 aastat, 1531–1536). 1541. aastast kuulus liitu ka Riia, ehkki ta otseselt liidu ettevõtmistes ei osalenud; eelkõige püüdis linn selle kaudu leida tuge Saksa protestantidelt Riia peapiiskopi katsete vastu seda taas enda kaasvõimule allutada. 1545. aastal levis Liivimaal kuulujutt, et ka Liivi ordu maameister Hermann von Brüggenei on Schmakaldeni liiduga ühinenud, kuid see ei vastanud siiski tegelikkusele.
Tähendus
Schmalkaldeni liiduga sarnaseid protestantlikke liite oli püütud luua ka varem (Torgau liit ja Speyeri protestatsioon), ent need jäid lühiajalisteks ega sisaldanud sõjalise organisatsiooni komponente, mis tegid Schmalkaldeni liidu teovõimsaks. Liit suutis ühendada enamikku Saksa protestantlikest valitsejatest (ehkki sellest jäid kõrvale Brandenburgi markkrahv ja albertiinide liinist Saksi hertsog) ning oli 1536–1542 üks olulisemaid võimufaktoreid Saksa-Rooma riigis. Schmalkaldeni liidu purustamine 1546–1547 õnnestus keisril küllaltki lihtsalt seetõttu, et toonane poliitiline olukord oli tema jaoks äärmiselt soodne ning liidus endas olid tekkinud tõsised sisevastuolud. Samas ei tähendanud Schmalkaldeni liidu purustamine protestantluse hävitamist Saksa-Rooma riigis, sest suures osas tänu liidule oli see 1540. aastateks jõudnud levida nii laialt, et keiser pidi protestantidega oma plaanides tahes-tahtmata arvestama ning viimaks viis see 1555. aasta Augsburgi usurahu sõlmimiseni.
Leo Soonpää
Leo Soonpää (ka Leonhard Soonpää, kuni 1939 Leonhard Soonberg; 18. veebruar 1903 Luke vald, Tartumaa – 6. oktoober 1979 Tallinn) oli eesti kunstiajaloolane, kunsti- ja teatrikriitik ning kunstipedagoog.
Elukäik
Ta õppis Tamse külakoolis ja aastatel 1919–1922 Hugo Treffneri Gümnaasiumis. 1922. aastast õppis ta Tartu Ülikoolis, mille lõpetas 1928. aastal kunstiajaloolasena.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta mitmes ajalehes (Uudisleht, Uus Eesti) teatri- ja kunstikriitikuna, 1935. aastast oli Eesti Ajakirjanike Liidu esindaja Balti pressiliidus. Aastatel 1937–1938 oli ta ajakirja Tuju ja 1938–1940 ajakirja Areng tegevtoimetaja.
RecordTV
RecordTV (varem Rede Record) on suuruselt teine ​​telejaam Brasiilias. See asutati 1953.
Leo Soonpää
Elukäik
Leo Soonpää suri 6. oktoobril 1979 Tallinnas ja ta maeti 10. oktoobril 1979 Metsakalmistule.
Isiklikku
Tema vend oli Eesti riigiametnik Karl Soonpää. Ta oli abielus helikunstnik Niina Murrikuga.
Järve lahingu mälestussammas
pisi|Vabadussõja Järve lahingu mälestussammas Järve lahingu mälestussammas (ka Kohtla-Järve lahingu mälestussammas) on Vabadussõja mälestusmärk, mis asub Kohtla-Järvel Järve linnaosas. See on kunagise hävitatud samba täpne koopia. Mälestussammas on arvele võetud ajaloomälestisena.
Zara
pisi|Zara logo Zara on üks maailma suurimaid rõivaste jaemüügi kette.
Järve lahingu mälestussammas
Esialgne mälestussammas avati 11. septembril 1932. 29. oktoobril 1940 purustasid samba kommunistid. See taastati ja avati uuesti 21. oktoobril 1942. Monument hävitati taas 1944. aasta sügisel. 24. veebruaril 1993 toimus mälestussamba teine taasavamine.
Mälestusmärk on pühendatud Järveküla lahingus hukkunutele. Soklil paikneva risttahuka esiküljel on ristikujulises raamis Vabadusristi kujutis ja pärg ning kiri: VABADUSVÕITLUSES / JÄRVE KÜLA LAHINGUS 16. JAAN. 1919. A. / LANGESID KALEVLASTE MALEVAST (järgneb 10 nime).
Zara
See kuulub Hispaania tekstiilikontserni Inditex, mille peakontor asub Arteixos Galicias.
Ettevõtte asutasid 1975. aastal Amancio Ortega ja Rosalía Mera.
Zara tegutseb Eestis läbi frantsiiskokkuleppe Leedu rõivamüügiettevõtte Aprangaga. Esimene pood avati Eestis 2004. aastal.
Riia Prantsuse Lütseum
pisi Riia Prantsuse Lütseum (läti Rīgas Franču licejs, prantsuse Lycée Français de Riga) on prantsuse rahvusvaheline kool, mis asutati septembris 1921 Riias. See on kool, kus õppetöö toimub 1. kuni 12. klassini ja ainuke kool Lätis, kus prantsuse keelt saab õppida algkoolist alates. Õpinguid saab alustada ka 7. või 10. klassist.
Ajalugu
Marsels Etjēns Segrests, endine Lycée Marsels'i direktor, oli kooli üks esimesi õpetajaid. Lisaks prantsuse keelele õpetas ta ka läti keelt ja kirjandust. Temaga liitus ajalooõpetaja Angelika Gailīte.
Teise Nõukogude okupatsiooni ajal nimetati kool 26. septembril 1940 ümber Henri Barbusse'i nimeliseks Riia 11. keskkooliks.
Alates 1965. aastast asub kool aadressil Kuu tänav (läti Mēness iela) 8, tollal värskeltvalminud koolimajas (kordusprojekt; algprojekti autorid on arhitektid Udo Ivask ja Herbert Rüütlane, 1963).
21. septembril 1991 taastati kooli algne nimi Rīgas Franču licejs (Lycée Français de Riga).
Bodie (Washington)
Bodie on kummituslinn Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis Okanogani maakonna kirdeosas. See asub Kanada piirist umbes 19 km lõunas.
Bodie on rajatud 19. sajandi lõpus. Esimesed elanikud asusid sinna 1888. aastal. 1896 oli seal restoran, universaalkauplus, sepikoda, väliköök ja mitmeid palkmaju. Peaaegu iga elanik töötas Perkins Milling Company heaks. Äritegevus kestis Bodie's kuni 1930. aastate lõpuni, kui veski ja linn suleti. 1962 hävis veski tulekahjus.
Bodie on nime saanud lähedal asuva Bodie kaevanduse järgi, mis alustas tegevust Toroda nime all ja tänapäevalgi viitavad piirkonna kohalikud elanikud kaevandusele kui Second Torodale.
Postkontor avati Bodies 1898. aasta mais ja suleti lõplikult 1911. Tänapäevalgi asetsevad vana majad mõlemal pool maanteed.
Linn asub merepinnast 790 m kõrgusel.
Michael J. Mumma
Michael J. Mumma on ameerika astrofüüsik.
Michael J. Mumma lõpetas 1963. aastal Franklin and Marshall College'i bakalaureusekraadiga cum laude füüsika erialal. Ta kaitses 1970. aastal Pittsburghi Ülikoolis doktorikraadi füüsikas.
Mumma on 2003. aastast Goddardi Astrobioloogiakeskuse direktor ja 2005. aastast ühtlasi NASA Goddardi Kosmoselendude Keskuse Päikesesüsteemi uurimise divisjoni vanemteadur.
Michael J. Mumma on Ameerika Füüsikaseltsi liige (keemilise füüsika sektsioon) ning valitud 1990. aastal Ameerika Füüsikaseltsi Fellow'ks.
Batõrhan Šökenov
pisi| Batõrhan Šökenov
Batõrhan Kamalulõ Šökenov, lauljanimi Batõr, (kasahhi keeles Батырхан Камалұлы Шөкенов; vene keeles Батырхан Камалович Шукенов; 18. mai 1962 Kõzõlorda, Kasahhi NSV – 28. aprill 2015 Moskva) oli kasahhi ja Venemaa muusik, UNICEF-i hea tahte saadik.
Ta oli estraadilaulja, saksofonist, helilooja ja luuletaja. Ta oli Kasahstani-Venemaa popmuusikaansambli A'Studio loojaid ja solist aastatel 1987–2000. Pärast ansamblist lahkumist 2000. aastal pühendus ta soolokarjäärile. Viljeles maailmamuusikat. Tema esimene sooloalbum "Otan ana" ("Отан ана", 'Kodumaa') ilmus 2002. aastal kasahhi keeles, viimane album 2013. aastal "Duša" ("Душа", 'Hing') oli venekeelne.
Haridustee
Šökenov õppis aastatel 1979–1981 Krupskaja-nimelises Leningradi Riiklikus Kultuuriinstituudis saksofoni eriala. 1981. aastal jätkas ta õpinguid Almatõ riiklikus konservatooriumis, kus õppis sama eriala. Konservatooriumi lõpetas ta 1985. aastal.
Osalemine Venemaa telesaadetes
Šökenov on osa võtnud mitmest Venemaa meelelahutus- ja muusikatelesarjast, sealhulgas 2013. aastal telekanal Rossija-1 saatest "Živoi zvuk" ("Живой звук") (võitis saate) ja 2015. aastal saates "Odin v odin!" ("Один в один!"), mis põhines Hispaania produktsioonifirma saateformaadil (Eestis tuntud versioon "Su nägu kõlab tuttavalt"). Saatesarja finaalsaade toimus mai algul, kuid Šökenovi osaluseta, sest ta oli 28. aprillil ootamatult surnud infarkti tagajärjel. Ta maeti Almatõs. Saatesarja finaalis tunnistati ta postuumselt saate kaasvõitjaks.
Isiklikku
Tema poeg Maksut (sündinud 2002. aastal) huvitub tänapäeva muusikast, mängib klaverit ja elab ema Jekaterina Šeljakovaga USA-s.
Eugen Krooni
Eugen Krooni (12. märts (vkj)/ 24. märts 1895 Sassi küla, Sinalepa vald, Ridala kihelkond, Läänemaa – 29. jaanuar 1975 Uppsala) oli Eesti arst ja sõjaväelane (sanitaarnooremleitnant).
Ta õppis 1907–1915 Riia Vaimulikus Seminaris (lõpetas) ja astus 1917 Tartu Ülikooli arstiteadust õppima. Pärast Vabadussõjas osalemist jätkas õpinguid samal erialal, lõpetas ülikooli 1924. Akadeemiliselt oli ta Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Ta registreeriti kutseõigusega arstina 1925 ja ta asus praktiseerima Ellamaa turbatööstuse arstina. 1929 siirdus ta erapraktikuna Keilasse ja 1933 Tartusse naistekliiniku assistendiks. 1934 asus Tallinna, kus pidas erapraksist sise- ja naistehaiguste erialal.
Ta teenis Tallinna Garnisonis, ülendati 28. juunil 1937 lipnikuks ja sama aasta 19. augustil (vanusega 5. juulist) sanitaarnooremleitnandiks täiendusohvitseri õigustega.
Põgenes 1944. aastal purjekal Luise Ahvenamaale, sealt edasi Rootsi.
Ta töötas aastatel 1945–1946 arstina Ekersta põgenikelaagris, seejärel Püha Birgitta haiglas Vadstenas ja Säteri haiglas, 1950–1955 psühhiaatrina Västra Marki vaimuhaiglas Örebros ning 1955–1969 Salberga haiglas Salas. Hiljem praktiseeris Uppsalas.
Eugen Krooni on maetud õigeusklike alale Stockholmi Metsakalmistul.
Isiklikku
Tema vend oli advokaat Augustin Krooni.
1935. aastal abiellus ta Niina Laanusega. 1936 sündis poeg Jüri, 1939 poeg Paul ja 1943 poeg Peeter.
Tormi tänav (Rakvere)
Tormi tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna kirdeosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,3–1,4 km.
Tormi tänav on 317 meetrit pikk, keskmiselt 13 meetrit lai ning asub Roodevälja linnaosas. 20. sajandi alguses oli tänava ümbrus veel hoonestamata, siin paiknes kohalik tee.
Tänav saab alguse Arkna teelt, kulgeb ida suunas ja lõpeb Tormi tn 13 hoonestamata kinnistu kohal, 40 m kaugusel Rakvere valla piirist. Tänav ristub Tuisu tänavaga.
Laatrõjärv
Laatrõjärv (ka Ruusa järv, Laatre järv) on järv Võru maakonnas Antsla vallas Koigu külas. Veekogu pindala on 0,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 328 m.
Ardem Patapoutian
2021. aastal anti talle ja David Juliusele Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind puute- ja termoretseptorite avastamise eest.
Sõjakooli ohvitserideklasside jalaväeklassi I lennu lõpetanud ohvitseride loend
Sõjakooli ohvitserideklasside jalaväeklassi lõpetasid 15. augustil 1937 järgmised ohvitserid (Sõjavägede Ülemjuhataja käskkiri nr. 118, 14. augustist 1937):
Hästi:
Tuumamembraan
Tuumamembraaniks ehk tuumaümbriseks nimetatakse rakutuuma ümbritsevat membraani. See eristab tsütoplasmas asuvaid raku organelle rakutuuma sees karüoplasmas asuvatest raku osadest. Elektronmikroskoobiga saab näha, et rakutuuma ümbris, tuumamembraan koosneb tegelikult kahest kihist, kahest membraanist. Nendes paiknevad avaused, poorid, mille kaudu toimub ainete liikumine tuuma sisemusse ja sealt välja. Tuumamembraanid on oma ehituselt sarnased teiste rakumembraanidega, mis koosnevad põhiliselt fosfolipiididest ja valkudest.
Peeter Krosmann
Peeter Krosmann (sündinud 27. aprillil 1971 Pärnus) on eesti kunstnik.
Krosmann on õppinud Konrad Mägi Ateljees Kaja Kärneri ja Heldur Viirese juhendamisel, samuti Vapaa Taidekoulus Helsingis. Ta on kaitsnud bakalaureusekraadi Tartu Ülikooli maaliosakonnas ning olnud neli kuud vahetusüliõpilane Läti kunstiakadeemias.
Ta töötab Tartu Kunstikoolis maali ja illustratsiooni õpetajana.
Äksi Vabadussõja mälestussammas
pisi|püsti|Vabadussõja mälestussammas Äksi Vabadussõja mälestussammas on mälestusmärk Tartumaal Tartu vallas Äksi alevikus. Mälestussammas on arvele võetud ajaloomälestisena.
Graniitobeliskile on paigutatud pronksist sõduri kuju. Aluse tagaküljel on tekst "MODELLEERIJA / AIRIKE TANILOO-BOGATKIN". Mälestis on pühendatud Äksi piirkonnast pärit Vabadussõjas langenutele.
Cortewalle linnus
Cortewalle linnus (hollandi keeles Kasteel Cortewalle) on linnus Belgias Ida-Flandria provintsis Beverenis.
Veega täidetud vallikraaviga ümbritsetud linnus jääb Antwerpenist mõne kilomeetri kaugusele läände. Sdea on hiljem osaliselt ehitatud ümber lossiks.
Meelis Luht
pisi|Meelis Luht oma kabinetis Tartu ülikooli peahoones, 2017. aasta augustis. Meelis Luht (sündinud 20. juunil 1970 Viljandis) on Eesti tippjuht ja executive coach (ICF).
Ta on lõpetanud Ülenurme gümnaasiumi, õppinud Tartu ülikoolis füüsikat ning lõpetanud 1995. aastal Tartu ülikooli turunduse ja kaubanduse erialal (MBA), majandusõpingute ajal oli ta ka vahetusüliõpilane Hamburgi Ülikoolis Saksamaal.
Luht on töötanud ajalehes Postimees majandusajakirjanikuna, aastatel 1995–1997 oli Bigbanki grupi juhtkonna liige. Alates 1997. aastast töötas Eesti Meedia (täna Postimees Grupp ja Baltic Classifieds Group) grupis ning olnud alates 2000. aastast selle meediagrupi juhatuse liige täites finants- ja multimeedia direktori ülesandeid. Lisaks on ta kuulunud paljude meediaorganisatsioonide nõukokku Eestis, Lätis ja Leedus. Ta osales Eesti Meedia väljaostuprotsessis (MBO) ning tema juhtimisel pandi suuresti kokku Baltic Classifieds Group, mis on täna noteeritud Londoni börsil.
Alates 21. augustist 2017 kuni 3. märtsini 2019 oli Luht Tartu Ülikooli kantsler. Oma ametiajal tegeles ta muuhulgas ülikooli raamatukogu remondi lõpetamise, Ujula tänava õppe- ja spordihoone ehituse ning Delta keskuse rajamise alustamisega.
Luht asus 2022. aasta oktoobris tööle Tartu Linnavalitsuse rahandusosakonna juhatajana.
Anxhela Peristeri
Anxhela Peristeri (sündinud 24. märtsil 1986 Korçës), tuntud ka kui lihtsalt Anxhela, on Albaania lauljatar. Aastal 2020 oli ta Festivali i Këngësi 59. võistluse üks 26st osalejast. Ta võitis selle konkursi ning seega esindas ta 2021. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Albaaniat lauluga "Karma", mis saavutas finaalis 57 punktiga 21. koha.
Ta on võitnud albaania telesaate "Your Face Sounds Familiar" ("Su nägu kõlab tuttavalt" albaania versioon) esimese hooaja. Ta saavutas albaania telesaates "C'est la Vie" teise koha ning võitis Kënga Magjike aastal 2017.
Ta lõpetas kooli Kreekas ning elas seal kuni aastani 2014. Ta on osalenud ka Kreeka "X Factoris". Praegu elab ta Tiranas.
Emmaste Põhikool
pisi|Emmaste Põhikool 2022. aastal Emmaste Põhikool on põhikool Hiiu maakonnas Emmaste külas.
Kooli ajalugu ulatub aastasse 1920, kui asutati Emmaste Kõrgem Algkool.
Aastast 1999 kannab kool nime Emmaste Põhikool.
Rudanske
Rudanske (ukraina keeles Руданське) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Šargorodi rajoonis. Elanike arv on 1261.
Luksemburgi Elisabeth
Luksemburgi Elisabeth (7. oktoober 1409 Visegrád – 19. detsember 1442 Győr) oli Saksa-Rooma keisri Sigismundi ainus järeltulija ja Saksa kuninga Albrecht II abikaasa.
28. septembril 1421 abiellus Elisabeth Albrechtiga, kes oli siis Austria hertsog. Kui suri Elisabethi isa, valiti Albrecht Ungari, Böömimaa ja Saksa kuningaks.
Neil sündis kaks poega ja kaks tütart, kellest Austria Elisabeth abiellus Leedu suurvürsti Kazimierz IV-ga ning Ladislaus Postumus sai Ungari ja Böömimaa kuningaks. pisi|left Pärast Albrechti surma 1439. aastal oli Elisabeth lühikest aega Ungari valitseja. Kuna riigil oli vaja sõjaväelist juhti, valiti 1. jaanuaril 1441 kuningaks Poola valitseja Władysław III. Elisabeth aga lasi kuningaks kroonida oma poja Ladislause. Põhja-Ungari toetas teda ning ta ründas Budapesti. Algas kodusõda, mis kestis kuni 1442. aastani, mil toimusid läbirääkimised ning Elisabeth ja Władysław vahetasid kingitusi. Elisabeth suri varsti pärast seda. Kuulujuttude järgi ta mürgitati.
Välislingid
[https://vikerraadio.err.ee/962035/naine-ajas-helene-kottanner Naine ajas. Helene Kottanner.] Vikerraadio, 27.07.2019.
Juan II (Kastiilia)
pisi|[[Gil de Siloe. Juan II ja Portugali Isabeli hauamonument]] Juan II (6. märts 1405 Toro, Zamora provints – 20. juuli 1454 Valladolid) oli Kastiilia kuningas aastatel 1406–1454. Juan II oli eelmise kuninga Enrique III poeg. Juan sai kuningaks aasta ja kümne kuu vanuselt 25. detsembril 1406, kui tema isa suri. Tema eest valitsesid ta ema ja onu, kuni onu suri 1416. ja ema 1418. aastal. Juan oli nõrk ja kergesti mõjutatav kuningas.
Isiklikku ja järglased
Juan II esimesest abielust Aragóni Mariaga, sündis tal neli last, kellest kolm surid lapsena, pojast sai hiljem kuningas Enrique IV. Juan II teisest abielust Portugali Isabeliga (1428–1496) sündis hilisem kuninganna Isabel I ja poeg Alfonso, kes võitles oma poolvennaga trooni pärast, kuid suri 14-aastaselt.
Alar Olljum
Alar Olljum (sündinud 30. oktoobril 1959 Vancouveris Kanadas) on eesti diplomaat.
Telekommunikatsiooni mõisteid
''Siin on loetletud telekommunikatsiooni mõisteid. Lähedalt seotud valdkondadest on Vikipeedias ka informaatika mõisteid, elektroonika mõisted ja elektrotehnika mõisted''
Alar Olljum
Ta lõpetas 1988. aastal Vancouveris politoloogina Briti Columbia Ülikooli, aastal 1991 magistrina Stockholmi Ülikooli, eriala sotsiaalteadused. Aastatel 1995–1996 läbis ta doktorantuuri Göteborgi Ülikoolis. Ta on Korporatsioon Rotalia liige ja korporatsiooni Brüsseli koondise üks asutajaid.
Ta on töötanud Eesti Välisministeeriumis ja oli 1996–2000 Eesti suursaadik Leedus.
Aastast 2006 töötab ta Euroopa Komisjonis, kus ta tegevusala on araabia maailm. Ta on osalenud keskkonnakaitseliikumises.
Korkini-nimeline Tšuraptša Vabariiklik Spordiinternaatkool
Korkini-nimeline Tšuraptša Vabariiklik Spordiinternaatkool (vene keeles Чурапчинская республиканская спортивная средняя школа-интернат им. Коркина) on üldhariduslik õppeasutus Sahha Vabariigi Tšuraptša ulussi halduskeskuses Tšuraptšas.
Kool seab oma eesmärgiks Sahha spordikoondiste järelkasvu ettevalmistamise. Kool loeb oma asutusaastaks 1957. Kooli direktor on Nikolai Guljajev.
Ajalugu
Kooli kasvandike seas on olnud tulevasi olümpiavõitjaid, maailmameistrivõistluste medalivõitjaid, Euroopa, NSV Liidu ja Venemaa meistreid.
Ploomi lump
Ploomi lump on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Karste külas. Veekogu pindala on 0,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 273 m.
Remington Model 8
Remington Model 8 on Ameerika Ühendriikide poolautomaatvintpüss, mille konstrueeris John Browning ning mida tootis Remington Arms. Relva algne nimi oli 1905. aastal turule tulles Remington Autoloading Rifle ('Remingtoni automaatlaadiv vintpüss'), nimi muudeti 1911. aastal.
Bosnia rööpmelaius
Bosnia rööpmelaius, kaugus rööbaste sisekülgede vahel, on 760 mm.
Endises Austria-Ungari riigis oli see kitsarööpmelise raudtee rööpmelaiuse norm. Nimetust kasutatakse ka sama rööpmelaiusega liinide kohta väljaspool Bosniat, näiteks Austrias. tühi|pisi|Rong [[Bansko jaamas Bulgaarias]]
Arthur G. Suits
Ta on 2004. aastast Wayne State University keemiaosakonna professor. Tema peamised uurimisalad on keemiline füüsika, keemiliste reaktsioonide dünaamika ja astrokeemia.
Ta lõpetas 1986. aastal Missouri-Columbia ülikooli bakalaureusekraadiga cum laude keemia erialal. 1991. aastal sai ta doktorikraadi keemias California Ülikoolist Berkeleys.
Ta kuulub Ameerika Füüsikaseltsis keemilise füüsika sektsiooni. 2006. aastal valis selts ta fellowks.
Payne
Payne võib tähendada mitut asja:
Muu
Lista över figurer i Tintin
Evald-Johann Pirnimäe
Evald-Johann Pirnimäe (12. august 1914 Kaisma, Pärnumaa – 19. aprill 1942 Solikamsk) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
Ta ülendati 2. oktoobril 1936 lipnikuks. 14. augustil 1937 lõpetas ta Sõjakooli ohvitserideklasside jalaväeklassi ja viidi üle Õhukaitse suurtükiväegruppi, ülendati nooremleitnandiks 18. veebruaril 1938.
Arreteeriti NKVD poolt 12. novembril 1940.
Cuiabá
Cuiabá on linn Brasiilias, Mato Grosso osariigi pealinn (1818. aastast). Asub Cuiabá jõe ääres.
Elanike arv on 2020. aasta seisuga 618 124.
Linn on asutatud 1727. aastal kullakaevanduste juurde.
Linnas tegutseb Mato Grosso Föderaalülikool.
Linnas läbib maantee BR-364, mis ühendab São Paulo osariiki Acre osariigiga.
Linna jalgpalliklubi Cuiabá Esporte Clube mängib Brasiilia kõrgliigas. Klubi kodustaadion Arena Pantanal võõrutas 2014. aasta maailmameistrivõistluste osasid alagrupimänge.
pisi|tühi|Cuiabá
Sergiu Litvinenco
Ta õppis aastani 1996 Hîrtopi gümnaasiumis. Ta lõpetas aastal 2001 Chișinăus oleva Informaatika ja Õiguse Vabariikliku kolledži juristi kvalifikatsioonga. Aastal 2005 lõpetas ta Moldova Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kaks last. Ta valdab rumeenia, vene ja inglise keelt.
Dwight F. Davis
Dwight Filley Davis (5. juuli 1879 Saint Louis, Missouri osariik – 28. november 1945 Washington) oli Ameerika Ühendriikide tennisist ja poliitik. Teda tuntakse peaasjalikult rahvusvahelise tennisevõistluse Davis Cup ellu kutsujana.
Marana lump
Marana lump on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Mügra külas. Veekogu pindala on 0,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 335 m.
Robirohi (ansambel)
Koosseis:
Ansambli endine liige viiuldaja Tarmo Vardja (1951–2007) hukkus kontserdile sõites Tallinna–Tartu maanteel rallisõitja Joosep Laiksoo põhjustatud avarii tagajärjel.
Erna Abel
Erna Abel (kuni 1940. aastani Erna Kull; 19. detsember 1915 Kivijärve – 31. august 1999 Tartu) oli eesti suusataja ja treener.
Aastatel 1935–1941 töötas ta õpetajana Urvaste algkoolis. Sel ajal alustas suusatreeninguid.
1945. aastal lõpetas Abel Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Aastatel 1945–1949 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli suusaspordikateedri assistent, 1959–1970 vanemõpetaja, 1967–1970 juhataja.
Suusatajana võitis ta aastatel 1941–1964 Eesti meistrivõistlustel 53 medalit, neist 32 kulda. Võistles nii murdmaa- kui ka mäesuusatamises.
Ta oli Herbert Abeli abikaasa. Koos abikaasaga rajas ta Supilinna saepururaja.
Ta on maetud Tartusse Raadi kalmistule.
Agrõzi rajoon
Agrõzi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstani kirdeosas. Piirneb Udmurtiaga.
Rajoonis on 1 linn ja 22 külaasundust, kus on kokku 72 asulat. Rajooni keskus on Agrõzi linn.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 35 874. 2010. aasta seisuga olid elanikest 58,1% tatarlased, 25,2% venelased, 8,0% marid ja 6,4% udmurdid.
Eigla
Eigla oli küla Läänemaal Ridala kihelkonnas. Tänapäeval jääb küla territoorium Rohuküla alale. Küla lähedal asus Eigla paemurd.
CEV Meistrite liiga
CEV Meistrite Liiga on kõige kõrgem ametlik iga-aastane liiga meeste võrkpalliklubidele kogu Euroopast.
Eesti meeskonnad
Pärnu võrkpalliklubi on osalenud Liigas ühel korral. Hooajal 2003/04 pääseti tänu eelnenud hooajal CEV Top Teams karikasarjas kaheksa parima hulka jõudmisele otse põhiturniirile, kus D-alagrupis ühtegi võitu kirja ei saadud. Tähelepanuväärne kodumängude juures oli see, et need peeti Saku Suurhallis, kuhu tuli kaasa elama ligi 4000 pealtvaataja.
Tallinna Selver on osalenud samuti Liigas ühel korral. Hooajal 2016/17 alustati eelringist, kuid langeti konkurentsist napi kaotusega ning põhiturniirile ei jõutud.
Bigbank Tartu osales Liigas hooajal 2021/22, kui langeti välja esimeses eelringis ning võitu kirja ei saadud.
Otto Rupski
Otto Rupski (23. oktoober 1913 Peterburi – 9. mai 1988 Tallinn) oli Eesti NSV side- ja riigitegelane.
Ta lõpetas aastal 1938 Prof. M. A. Bontš-Brujevitši-nim. Leningradi Elektrotehnika Sideinstituudi. Aastatel 1938–1944 töötas ta juhtivatel kohtadel Leningradi oblasti Sidevalitsuses.
Aastast 1944 töötas ta Eesti NSV sidesüsteemis. Aastatel 1946–1955 oli ta NSV Liidu Sideministeeriumi volinikuks Eesti NSV-s. Aastatel 1955–1969 oli ta Eesti NSV sideminister. Aastast 1969 töötas ta Eesti NSV Sideministeeriumis konsultandina.
Ta oli NLKP liige.
Otto Rupski suri 9. mail 1988 Tallinnas ja ta maeti 12. mail 1988 Metsakalmistule.
Eneseteostus
Eneseteostus (ladinakeelsest väljendist sui actus) on oma annete ja võimaluste realiseerimine või täitmine, määratledes seda kui liikumapanevat jõudu, mis on olemas kõigis.
Eneseteostus on Abraham Maslow' inimvajaduste hierarhia püramiidi kõrgeim aste pärast füsioloogilisi vajadusi, turvatunde vajadust, armastus- ja kuuluvusvajadust, tunnustusvajadust. Artiklis "Self-Actualizing and Beyond" (kogumikteoses "The Farther Reaches of Human Nature") kirjeldab Maslow eneseteostusele viivat käitumist järgmiste tunnuste kaudu:
Abraham Maslow on välja toonud, et baasinimvajadused (toit, kodu, soojus, turvalisus, kuuluvustunne) peavad olema saavutatud enne, kui inimene saab jõuda eneseteostuseni – vajaduseni tunda end täielikult elus ja leida elu mõte. Maslow' arvates on aga sellise eneseteostuse saavutamine tänapäevases igapäevaelus väga haruldane. Uuringud näitavad, et kui inimesed elavad elu, mis ei sobi kokku nende sügavaima olemuse ja võimetega, siis on neil ebatõenäolisem saavutada õnnetunnet kui neil, kelle puhul nende eesmärgid lähevad nende eluga kokku. Näiteks keegi, kellel on loomuomane potentsiaal saada heaks kunstnikuks või õpetajaks, ei pruugi kunagi seda potentsiaali realiseerida, kui kogu ta tähelepanu on suunatud põhivajaduste täitmisele.
Maslow' inimvajaduste hierarhia
Abraham Maslow' raamat "Motivatsioon ja iseloom" alustas filosoofilise revolutsiooni, millest kasvas välja humanistlik psühholoogia. See muutis vaateid inimloomusele: negatiivsest vaateviisist palju positiivsema nägemuseni, milles inimene on motiveeritud saavutama oma täit potentsiaali. See kajastub ka tema inimvajaduste püramiidis ja eneseteostuse teoorias.
Maslow defineerib eneseteostust kui "soovi ennast teostada, täita oma potentsiaali, soovi saada rohkemaks, saada kõigeks, milleks ollakse võimelised saama". Maslow kasutas terminit "eneseteostus" kui tahet, mitte edasiviivat jõudu, mis võib viia oma võimete potentsiaali avastamisele. Maslow' arvates ei juhi eneseteostuse saavutamine indiviidi elu, vaid pigem annab inimesele individuaalse soovi või motivatsiooni saavutada oma ambitsioone. Maslow' kasutatud termin on nüüd kuulus modernses psühholoogias, kus inimesele lähenetakse humanistlikust vaatevinklist.
Eneseteostuse saavutanud inimeste tunnused Maslow' järgi
Kokkuvõttes tunnevad eneseteostunud end lõpuks iseendana, ohutult, muretult, aktsepteeritult, armastatult ja on ise armastavad, elades täisväärtuslikku elu.
Psühholoogias
Eneseteostus on Maslow' vajaduste hierarhia ülaosas – muutuda "täielikult inimeseks" ... küpsus või eneseteostus – seda peetakse osaks humanistlikust vaatepunktist isiksusele. Humanistlik psühholoogia on üks paljudest psühholoogias kasutatavatest isiksuse õppimise, mõistmise ja hindamise meetoditest. Humanistlik lähenemisviis töötati välja vastukaaluks Sigmund Freudi poolt tunnustatud psühhodünaamilisele lähenemisviisile, mis keskendus ebatervislikele inimestele, kellel oli häiritud käitumine.
Sellest psühholoogia harust on pärit ka Maslow' inimvajaduste hierarhia. Maslow' järgi on inimestel madalamad põhivajadused, mis on vaja täita enne, kui kõrgemaid vajadusi saab ellu viia. Need viis vajadust on psühholoogiline, turvalisus, kuuluvus, enesehinnang ja eneseteostus.
Kui inimene liigub Maslow' vajaduste hierarhias ülespoole, võib ta lõpuks jõuda tippu – eneseteostuseni. Maslow' vajaduste hierarhia algab kõige elementaarsemate vajadustega, mida peetakse "füsioloogilisteks vajadusteks". Selleks on toit ja vesi ning inimene peab suutma täita selliseid põhifunktsioone nagu hingamine ja magamine. Kui need vajadused on täidetud, saab ta liikuda ohutusvajaduste rahuldamise juurde. Ta püüab saavutada turvalisust, füüsilisi mugavusi, leida varjupaiku ning omada töökohta ja vara. Järgmine tase on "kuuluvuse ja armastuse vajadus", kus inimesed püüavad saada sotsiaalset tunnustust, kuuluvustunnet, seksuaalset intiimsust ja võib-olla ka perekonda. Järgmine on "lugupidamise vajadus", kus üksikisik soovib pädevustunnet, eakaaslastelt saavutuse tunnustamist ja teiste austust.
Mõned väidavad, et kui need vajadused on täidetud, on indiviid juba eneseteostuseni jõudnud. Teised väidavad, et enne enesekehtestamist võib üksikisik edeneda veel kahes faasis. Nende hulka kuuluvad "kognitiivsed vajadused", kus inimene soovib teadmisi ja arusaamist ümbritsevast maailmast, ja "esteetilisi vajadusi", mis hõlmab vajadust "sümmeetria, korra ja ilu" järele. Kui kõik need vajadused on täidetud, võib Maslow' hierarhia eneseteostuse viimane etapp aset leida. Klassikaline |Adleria|psühhoteraapia soodustab seda psühholoogilise arengu taset, kasutades 12-etapilise terapeutilise mudeli alust, et reaalselt rahuldada põhivajadusi, mis viib metateraapia, loomingulise elu ja enese ülesande täitmiseni. Gestaltravi tunnustab, et "Kurt Goldstein tutvustas esmakordselt kogu organismi mõistet" ja tugineb eeldusele, et "igal üksikisikul, igal taimel, igal loomal on ainult üks sisendatud eesmärk – realiseerida oma potentsiaal".
Maslow' kirjutisi kasutatakse inspiratsiooniallikana. Maslow' kirjutiste võti on mõistmine, et ei ole kiireid teid eneseteostuse saavutamiseks: selle asemel lähtutakse üksikisikust, kellel on madalamate vajadused puudu. Kui inimene on liikunud läbi tunde, et ta on ebapiisav, püüab ta loomulikult kasvada selleks, kes ta tegelikult on, ehk saavutada eneseteostus. Muuhulgas pakkusid Maslow (2011) ja Carl Rogers (1980) mõlemad soovitatavaid hoiakuid ja / või atribuute, mis peavad olema indiviidi sees eneseteostuse eeltingimuseks. Nende seas on tõeline soov olla ise, olla täiesti inimene, täita oma potentsiaali, olla täiesti elus, samuti olla haavatav ja paljastada rohkem "valusaid" aspekte, et õppida / kasvada läbi nende ja integreerida need osad (millel on paralleele Jungi pisut sarnase individuatsioonide kontseptsiooniga).
Kuigi algselt olid nad bioloogiliselt keskendunud (või keskendunud tavalisemale psühholoogilisele iseärasusele), siis nii Maslow (2011) kui ka Rogers (1980) muutusid enne elu lõppu avatumaks "vaimsusele" ja kasvasid, aktsepteerides avatumat ja "vaimset" kontseptsiooni inimesest. Samuti on viimase 40 aasta jooksul olnud palju sarnasusi ja ristviiteid erinevate vaimukoolide või rühmade (eriti Ida vaimsete viiside) vahel. Võib ka viidata Sri Ramana Maharshi kirjeldusele, et täielikku ja vaimset eneseteostust iseloomustavad "olemine" (sat), "teadvus" (chit) ja "õndsus" (Ananda), mis peegelduvad humanistlikus mõtteviisis. Selles, et eneseteostanud isiku kogemus osutab teatud määral nendele asjadele: "olemine", "teadlikkus" ja "tähendusrikas õnn", isegi kui keegi võib minna kaugemale kui lihtsalt eneseteostus eneseteadvusesse, kus olemine-teadvus-õndsus on täielikult kujunenud.
414 eKr
Aasta 414 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCCXL (340.) aasta ab urbe condita.
Tina Weirather
pisi|Tina Weirather (2017) Tina Weirather (sündinud 24. mail 1989 Vaduzis) on Liechtensteini mäesuusataja. Tema vanemad ema Hanni Wenzel ja isa Harti Weirather on endised mäesuusatajad.
Keskkonnateadus
Keskkonnateadus (vananenud kirjanduses ka enviroonika, environtoloogia) on interdistsiplinaarne teadus keskkonna füüsilise, keemilise ja bioloogiliste komponentide omavahelisest vastastikusest toimimisest. Eriline tähelepanu on inimese tegevuse mõjudel loomulikule keskkonnale ja loodusele ning püüdmine lahendada keskkonnaprobleeme.
Tina Weirather
Esimese medali maailmameistrivõistlustelt võitis ta 2017. aastal Sankt Moritzis, kui võitis ülisuurslaalomis hõbemedali.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta oma esimese olümpiamedali, kui sai ülisuurslaalomis pronksi. See oli Liechtensteini esimene medal taliolümpiamängudel pärast 1988. aastat.
Esimese võistluse maailma karikavõistlustel tegi Weirather Söldenis 22. oktoobril 2005 suurslaalomis, kus ta oli esimese laskumise järel 77 startinu seas 55. kohal ja selle tulemusega ta teisele laskumisele ei pääsenud. Esimest korda punktikohale, ehk 30 parema hulka pääsest ta Reiteralmis 2006. aasta detsembris Alpi kahevõistluses, kui ta sai 22. koha. Poodiumile pääses Weirather esimest korda Lake Louise'is 2. detsembril 2011 kiirlaskumises, kui ta sai 2. koha. Esimese etapivõidu sai ta 1. märtsil 2013 Garmisch-Partenkirchenis ülisuurslaalomis.
Maailmakarikavõistlustel
Tina Weirather on osalenud ( <FONT COLOR=Purple>seisuga 25. märts 2018</FONT> ) 193 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 38 korral, neist 9 on ta võitnud.
Riho Aljand
Riho Aljand (27. mai 1960 Tapa – 26. juuli 2019) oli Eesti ujumistreener.
Ujumisega hakkas Aljand tegelema 1971. aastal Tallinna Kalevi ujumiskoolis Friedel Raudsepa ja Elvira Miku juhendamisel, tulles aastatel 1976–1978 Eesti NSV meistrivõistlustel rinnuliujumises medalikohtadele.
Aastail 1979–1989 töötas Aljand ujumistreenerina Kalevi ujumiskoolis ja TSIK-is, 1989–1993 oli ta Tallinna ujumisklubi Kalev president.
1993–2002 oli Aljand Eesti Koolispordi Liidu toimetuse juhataja ja aastatel 2002–2005 Keila Swimclubis vabatahtlik ujumistreener.
2002–2004 oli Riho Aljand Ujumisliidu olümpiaprojekti juht ning käis treenerina kaasas nii Ateena (2004) kui ka Londoni (2012) olümpiamängudel.
Ta töötas aastast 1992 oma firmas Ralvi ning aastast 2016 oli Audentese Spordiklubi treener.
Aastatel 2009–2016 oli ta Eesti ujumiskoondise peatreener.
Oli 2005–2013 ja 2014–2016 Ujumisliidu treenerite kogu juhatuse esimees ning aastast 2016 juhatuse liige.
Isiklikku
Tema lapsed on Triin, Martti ja Berit.