cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Milford
Milford on linn USA-s Connecticuti osariigis New Haveni maakonnas. Linn asub Long Islandi väina kaldal, New Haveni ja Bridgeporti vahel.
Andres Tambek
Andres Tambek (7. juuli 1952 – 12. mai 2003) oli eesti arhitekt.
1972. aastal lõpetas ta Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi. 1984. aastal lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi.
Aastatel 1972–1983 töötas Eesti Projektis konstruktorina, 1983–1995 samas arhitektina.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
pisi|Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna õppehoone Lossi 3, arhitekt Andres Tambek, ehitatud 1997
Džoseri püramiid
pisi Džoseri püramiid on astmikpüramiid Saqqaras Egiptuses. Selle kõrgus on umbes 60 meetrit.
Džoser oli esimene Egiptuse kuningas, kes laskis endale Saqqarasse püramiidi ehitada.
2020. aasta märtsis taasavati püramiid külastajatele pärast 14 aastat kestnud restaureerimistöid.
Glockneri rühm
thumb|Glockneri rühm vaadatuna põhjast
thumb|Pasterze koos Großglockneri (keskel) ja [[Johannisberg (Kõrg-Tauern)|Johannisbergiga (taga paremal keskel)]] thumb|Großglockner on kõrgeim mägi Glockneri rühmas
Glockneri rühm (saksa: Glocknergruppe) on Austria Kesk-Alpide alamrühm Ida-Alpides ja asub Alpide peaaheliku Kõrg-Tauerni keskosas.
Glockneri rühm asub Austrias Salzburgi, Tirooli ja Kärnteni liidumaadel. Kolm liidumaad kohtuvad kolmikpunktis Eiskögele tipus (3436 m).
Piirid
Glockneri rühma piirid on defineeritud järgmiselt: Salzachi jõgi Uttendorfist Taxenbachini; Rauriser Tal Wörthini; Seidlwinkltal; Hochtori kuru (Grossglockneri kõrgalpi maantee); Tauernbach; Möll suubumiseni Moosbachi; Moosbach; Peischlachtörl; Peischlachbach; Kals am Großglockner; Kalser Bach; Dorfertal; Dorfersee; Kalser Tauern; Weißsee; Weißenbach; Grünsee; Enzingerboden; Stubachtal; Uttendorf.
Koos Ankogeli rühma, Goldbergi rühma, Schoberi rühma, Kreuzecki rühma, Granatspitze rühma, Venedigeri rühma, Villgrateni mägede ja Rieserferneri rühmaga moodustab Glockneri rühm Kõrg-Tauerni mäestiku.
Naabermäestikud
Glockneri rühm külgneb järgmiste Alpide mäestikega:
Tipud
Nimedega kolmetuhandelised Glockneri rühmas:
Turism
Piirkond on turismi jaoks hästi arenenud: Grossglockneri kõrgalpi maantee (ja selle haru Franz Josefs Höhele), maantee Uttendorfist Enzingerbodenisse, bussiühendus veehoidlatega Kapruni juures ja tasuline maantee Kals am Großglocknerist Lucknerhausi võimaldavad autodel ja ühistranspordil hästi mägedesse sõita. Arvukad mägihütid pakuvad majutust jalutajatele ja ronijatele:
Warrumbungles
pisi|300px|Warrumbunglesi mäestik Warrumbungles on mäestik Austraalia mandri idaosas Uus-Lõuna-Walesi osariigis.
Glockneri rühm
Elektritootmine
Austria ja Austria Liiduraudteede elektritööstus kasutab Glockneri rühma vett elektri tootmiseks järgmistes kohtades: Kaprun, Franz Josefs Höhe (Margaritze veehoidla) ja Enzingerboden (Weißsee, Tauernmoossee).
Warrumbungles
Mäestiku kõrgeim tipp on Mount Exmouth (1206 m).
Paleekomandandi Valitsus
Paleekomandandi Valitsus (vene keeles управление дворцового коменданта) oli aastatel 1905−1917 Venemaa Keisririigi Keiserliku Õukonna ja Udellide Ministeeriumi asutus, mille ülesanne oli tagada keiserliku perekonna julgeolek ja kaitse. Valitsuse ülem oli paleekomandant.
Warrumbungles
Warrumbunglesi mäestik on osa Suurest Veelahkmeahelikust.
2006. aastal toimusid selles mäestikus rogaini maailmameistrivõistlused.
Paleekomandandi Valitsus
Ajalugu
Asutus loodi 1905. aasta 11. oktoobril keisri ukaasiga ja selle ülemaks määrati paleepolitsei juht paleekomandant. Kui varem oli keisri ihukaitse allunud otse keisrile, siis nüüd arvati valitsus Venemaa õukonnaministeeriumi koosseisu. Asutuse kaotas Ajutine Valitsus 8. aprillil 1917.
Gaabriel Tavits
Gaabriel Tavits (sündinud 27. veebruaril 1972 Haapsalus) on eesti õigusteadlane, õppejõud ja alates 2019. aastast Tartu Ülikooli õigusteaduskonna direktor.
Paleekomandandi Valitsus
Paleekomandant
Paleekomandandile, kelle ametikoht oli loodud juba 1896. aastal, allus paleepolitsei, keisri rongide inspektsioon, Tema Keiserliku Majesteedi isiklik konvoi, üksik kaardiväepataljon ja 1. raudteepataljon. Lisaks olid talle allutatud Tsarskoje Seloo, Peterhofi, Gattšina ja Pavlovski linnapolitsei, paleevalitsuste kaitsekomandod ning Peterburi ja Moskva keiserlike teatrite politseimeistrid. Õukonnaministri äraolekul sai paleekomandant juhised otse keisrilt.
Gaabriel Tavits
Haridustee
Gaabriel Tavits on lõpetanud Haapsalu 1. Keskkooli. 1990. aastal astus ta Tartu Ülikooli, kus õppis õigusteaduskonnas. 1994. aastal sai ta bakalaureusekraadi (cum laude), 1996. aastal magistrikraadi (cum laude). 2001. aastal kaitses Gaabriel Tavits Inge-Maret Orgo juhendatud doktoritöö "Tööõiguse rakendusala määratlemine".
Töökäik
Tartu Ülikoolis õpetama asus Tavits 1996. aastal, kus kõigepealt töötas töö- ja sotsiaalhooldusõiguse lektori ja hiljem dotsendina. 2016. aastal sai temast sotsiaalõiguse professor. 2018. aastal oli Gaabriel Tavits Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna õppeprodekaan. Õigusteaduskonna direktoriks sai Tavits 2019. aastal. Gaabriel Tavits on osalenud ka seadusloomes, olles lisaks muule sotsiaalseadustiku kodifitseerimise peakomisjoni liige.
Gaabriel Tavits on nii kohalike kui ka rahvusvaheliste koostöövõrgustike liige. Teiste seas näiteks Euroopa tööõiguse koostöövõrgustiku (European Labour Law Network), tööõiguse, tööhõive ning tööturu poliitika Euroopa keskuse, MPI Soc.net – Ruess Networki (Sotsiaalkindlustuse õiguse üldpõhimõtete koostöövõrgustiku), Eesti Advokatuuri, Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ja sotsiaalteaduste valdkonna nõukogu liige ning Eesti Õigusfilosoofia Seltsi asutajaliige.
Tavits on töötanud ka juristina: aastatel 1994–1996 OÜ Vermo Kinnisvaras, aastatel 1996–1998 OÜ Pactas ja aastatel 1999–2000 Tartu Ülikooli Kliinikumi Fondis.
Gaabriel Tavitsa teadustöö põhisuunad on rahvusvaheline ja Euroopa tööõigus ning rahvusvaheline ja Euroopa sotsiaalõigus.
Ülikoolis õpetab või on õpetanud Gaabriel Tavits võrdlevat tööõigust, rahvusvahelist sotsiaalkindlustusõigust, tööõigust, sotsiaalkindlustusõigust, sotsiaaltöö õiguslikke aluseid, ärijuhtimise õigust, rahvatervise tööõigust magistrantidele ja sotsiaalkindlustusõigust õendusteaduse tudengitele.
Gaabriel Tavits on osalenud ka seadusloomes, olles lisaks muule sotsiaalseadustiku kodifitseerimise peakomisjoni liige.
Poliitiline tegevus
Gaabriel Tavits kuulub ka Sotsiaaldemokraatlikku erakonda, keda esindades tegutseb Tartu Linnavolikogu hariduskomisjonis.
Teosed
Gaabriel Tavits on sotsiaalõiguse ja tööõiguse valdkonnas avaldanud hulganisti artikleid. Näiteks ajakirjas Juridica on ilmunud tema artiklid "Individuaalse tööõiguse põhimõtted" ja "Töölepingu seadus: kuhu edasi ehk paindlikkus Eesti moodi".
Isiklikku
Gaabriel Tavits tegeleb vabal ajal kergejõustiku ja muusikaga. Ta räägib eesti, vene, inglise ja saksa keelt.
Londoni Muuseum
Londoni Muuseum (inglise Museum of London) on Londonis 1976. aastal asutatud muuseum, kus tutvustatakse Londoni ajalugu kiviajast tänapäevani. Seal on mitu tuba, kus tutvustatakse linna ajalugu eri ajastutest.
Muuseum on avatud esmaspäevast pühapäevani kell 10–18.
Sissepääsutasu ei ole.
Muuseumisse pääseb kergesti bussiga ja metrooga. Barbicani ja St. Paul'si metroojaamad asuvad 300 meetri kaugusel.
Cuincy
Cuincy on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Douai kantonis.
pisi|tühi|Cuincy raekoda
Pfizer
Pfizer Inc. (ameerika inglise keeles ; saksa keeles ) on Ameerika Ühendriikides asuv ravimi firma peakorteriga New Yorgis.
Koroonavaktsiin
2020. aasta 9. novembril teatas ettevõtte esindaja dr Bill Gruber saavutustest koroonavaktsiini väljatöötamisel.
Ühendkuningriigi Riiklik tervishoiuteenistus (NHS) andis Pfizeri/BioNTechi väljatöötatud koroonavaktsiinile kasutusloa 2. detsembril 2020 ning elanikkonna vaktsineerimist alustati 2020. aasta 50. nädalal.
Okay Yokuşlu
Ta alustas klubikarjääri Türgi klubis Altay, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aastal Türgi esiliigas.
Aastatel 2011–2015 mängis ta Kayserisporis, sh kolm hooaega Türgi kõrgliigas. Aastatel 2015–2018 mängis Türgi kõrgliigas Trabzonspori ridades.
2018. aastal sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Celta de Vigo. 2021. aasta jaanuaris läks ta laenule Inglismaa kõrgliigaklubisse West Bromwich Albion. 2022. aasta jaanuaris läks ta Celta de Vigost hooaja lõpuni laenule Hispaania kõrgliigaklubisse Getafe.
2022. aasta juulis naasis ta West Bromwich Albioni, seekord püsiva kolmeaastase lepingu alusel.
Yokuşlu kuulus Türgi kuni 20-aastaste koondisse 2013. aasta kodustel juunioride maailmameistrivõistlustel. Yokuşlu lõi turniiril ühe värava ja jõudis koondisega kaheksandikfinaali. Türgi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2015. aasta novembris sõprusmängus Kreeka vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 27. märtsil 2018 sõprusmängus Montenegro vastu. Ta kuulus Türgi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Pro bono
Pro bono märgib võimalust tsiviilkaasustes osapooltel leida tasuta juriidilist abi. See tuleneb ladinakeelsest terminist pro bono publico, mis tähendab 'inimeste hüvanguks', ning selle mõte on pakkuda vajalikke teenuseid neile, kelle majanduslik seisund seda muidu ei lubaks. Eelkõige kohtab pro bono 't õigusteaduses.
Kriminaalasjades on kohtuvaidluse osapooltel õigus kaitsele ning sel juhul määrab kohus neile kaitsja, kuid tsiviilkohtu asjades pole see vajalik. See tähendab, et osapooltel on kohustus ennast ise kaitsta, kui neil pole võimalust palgata endale kaitsja. Inimestel on õigus pöörduda juriidilise kliiniku poole leidmaks juristi, kes pakuks pro bono raames abi või nõustamist.
Pro bono tähtsus
Algajatele juristidele on pro bono kõige lihtsam viis, kuidas potentsiaalsetele tööandjatele silma jääda ning endale juriidilises maailmas nime teha. Tavaliselt on tegu väiksemate kaasustega ning nende käigus on võimalik kaubelda vastaspoolega. Kaasust võites on võimalik teenida kasu. Pro bono miinus on, et tulu juriidilise abi pakkumise eest ei ole garanteeritud. Ühiskonna jaoks on pro bono tähtis, kuna tugevdab õiguskindlust, -selgust ja kommunikatsiooni rahvas.
Erinevalt algajatest juristidest on tegevjuristidel tihtipeale nende enda büroo või riigi poolt ette nähtud kohustus tegelda heategevusega ehk lisaks oma regulaarsele tööle teha kindel arv pro bono kaasuseid kindla perioodi vältel.
Eestis võib leida advokaadibüroosid, mis keskenduvad kindlatele suurematele pro bono kaasustele, sealhulgas advokaadibüroo RASK, kelle pro bono'de seas on Eesti Toidupank ja Eesti Rahvuskultuuri Fond.
Ajalugu
Pro bono juured ulatuvad Magna Cartani (1215) ja briti kuninga Henry VII-ni (1495). 15. sajandi Inglismaal pakuti juriidilist abi neile, kes seda endale lubada ei saanud. See, kas kohtuvaidluse osapoolel oli või ei olnud seda vaja, sõltus varasemate juristide nägemusest.
Ühendriikides sai üheks otsustavamaks kaasuseks kohtuprotsess pärast Bostoni veresauna 1770. a, kus hukkus viis ameeriklast ja briti sõdurid võeti seejärel kohtu alla. Neid esindas John Adams, tehes seda pro bono alusel ning võitis.
Pro bono Eestis
Advokaadibüroos HUGO.legal on võimalik tasuta õigusabi taotleda kõigil Eesti elanikel, kelle brutosissetulek jääb alla 1700 euro. Täisealistel on siinkohal kohustus maksta viis eurot lepingutasu ning see leping jääb kehtima terveks kalendriaastaks.
Õigusteenuste Büroo on aastast 2001 pakkunud tasuta õigusabi erivajadustega, vähekindlustatud või Tallinna Naiste Kriisikodu saatekirjaga inimestele. Nendel inimestel on võimalik ligi pääseda tasuta õigusabile töö-, võla-, asja-, pärimis-, perekonna-, täitemenetlus- ja sotsiaal(hooldus)õiguse valdkonnas. Ülejäänud õigusvaldkondades on võimalik saada tasulist õigusabi.
2011. aastal loodi justiitsministeeriumi ja Eesti Juristide Liidu koostöös tasuta õigusabiportaal www.juristaitab.ee, mille eesmärk on pakkuda abi inimestele igapäevaste juriidiliste küsimuste lahendamisel. Praegu haldab veebiportaali OÜ Hugo koos justiitsministeeriumiga. Selles veebiportaalis saab infot korduma kippuvatest küsimustest ja küsida foorumis nõu nii teistelt inimestelt kui ka juristidelt. Lisaks saab Facebooki Messengeri kaudu lihtsamat õigusabi küsida.
Eesti Juristide Liit koostöös justiitsministeeriumiga algatas 2012. aastal õigusabiprojekti Õigusapteek. Tegemist on eri linnades eri ajal toimuva üritusega, kus inimestel on elavas järjekorras võimalik saada tasuta nõustamist. Esimesel aastal nõustati 1300 inimest. Viimati oli Õigusapteek Tartus 29. novembril 2019.
Muid võimalusi tasuta õigusabi saamiseks:
Riigi poolt pakutav õigusabi
Eesti pakub inimestele, kes on sattunud süüdistatava või kahtlustatava rolli ja kel endal kohe võimalus selleks puudub, alguses riigi kulul õigusabi teenust. Õigusabi ei ole neile tasuta. Riigiõigusabi osutab riigi määratud advokaat ja selle teenuse eest tuleb inimesel siiski kas osaliselt või täielikult pärast kohtuvaidluse lõppu tasuda – tegu on riigi antud laenuga. Riigi õigusabi antakse kohtueelses, kohtu-, täite-, haldus- ja teistmismenetluses, õigusdokumentide koostamises või muus õigusalases nõustamises.
Pro bono mujal maailmas
Ameerika Ühendriikides tegutsev American Bar Association on seadnud endale üheks eesmärgiks, et juristid panustaksid rohkem oma ajast, „andes tagasi ühiskonnale”.
Minnesotas määrab professionaalse käitumise reeglistiku punkt 6.1, mille kohaselt peab advokaat seadma eesmärgiks panustada 50 tundi pro bono' de peale aastas. Kohtusüsteemid on aktiivselt arutanud üleriigilisi määruseid, mis võiks tugevdada juristide panustamist pro bono'desse.
Ühendriikides tähistatakse pro bono'de auks iga aasta oktoobrikuus The National Celebration of Pro Bono nimelist tähtpäeva, mille eesmärk on esile tõsta kõige edukamaid advokaate, juriste, juuratudengeid jt.
Taniel Kirikal
Taniel Kirikal (sündinud 18. augustil 1971) on eesti laulja (bariton ja kontratenor).
Ta on ansamblite Vox Clamantis ja Heinavanker asutajaliige.
Matheus Pereira
pisi|Matheus Pereira [[1. FC Nürnbergi särgis]] Matheus Fellipe Costa Pereira (sündinud 5. mail 1996 Belo Horizontes) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või äärepoolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Cruzeiro.
Ta alustas klubikarjääri Portugali klubis Lissaboni Sporting, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2010. aastal. Aastatel 2014–2017 mängis ta põhiliselt Sportingu reservmeeskonnas Portugali esiliigas, kuid sai hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 mänguaega ka Sportingu põhimeeskonnas Portugali kõrgliigas.
Hooajal 2017–2018 mängis ta Sportingust laenul Portugali kõrgliigaklubis Chaves, kus tema arvele jäi seitse väravat. Hooajal 2018–19 oli ta laenul Saksamaa kõrgliigaklubis 1. FC Nürnberg.
2019. aasta augustis läks Pereira Sportingust laenule Inglismaa klubisse West Bromwich Albion. Hooajal 2019–20 lõi ta Inglismaa esiliigas kaheksa väravat ja aitas klubi Inglismaa kõrgliigasse jõuda. 2020. aastal valiti Pereira West Bromwich Albioni aasta parimaks mängijaks. 2020. aasta augustis sõlmis ta klubiga püsiva nelja-aastase lepingu. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 19. septembril 2020 mängus Evertoni vastu. Hooajal 2020–21 lõi ta Inglismaa kõrgliigas 11 väravat, kuid West Bromwich Albion langes Inglismaa kõrgliigast välja. Pereira oli alates hooajast 2014–15 pärast Saido Berahinot esimene West Bromwich Albioni mängija, kes lõi Inglismaa kõrgliigas ühel hooajal üle kümne värava.
Matt Phillips
pisi|Matt Phillips (2017) Matthew Phillips (sündinud 13. märtsil 1991 Aylesburys) on Inglismaal sündinud Šotimaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründajana Inglismaa Premier League'i klubis West Bromwich Albion ja Šotimaa jalgpallikoondises.
Matheus Pereira
2021. aasta augustis siirdus ta Saudi Araabia kõrgliigaklubisse Al Hilal. 2021. aastal võitis ta klubiga AFC Meistrite Liiga ja hooajal 2021/22 Saudi Araabia liiga. 2023. aasta esimeses pooles oli ta Al Hilalist laenul Araabia Ühendemiraatide klubis Al Wahda. 2023. aasta juulis läks ta laenule Cruzeirosse.
Matt Phillips
Ta alustas klubikarjääri Wycombe Wanderersis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1999. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2008. aastal Inglismaa tugevuselt neljandas liigas.
2010. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Blackpool. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 25. septembril 2010 mängus Blackburn Roversi vastu. Ta sekkus mängu 84. minutil ja lõi seejärel kohe värava. See jäi aga tema ainsaks väravaks sel hooajal. 2011. aasta oktoobris mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Sheffield United ning lõi kuue mänguga viis väravat. Seejärel naasis ta Blackpooli ning lõi hooajal 2011–12 Inglismaa esiliigas mängides seitse väravat. Hooajal 2011–12 valiti Philips lisaks Inglismaa esiliiga sümboolsesse koosseisu.
Aastatel 2013–2016 mängis Philips Queens Park Rangersis, kaks hooaega Inglismaa esiliigas ja ühe hooaja Inglismaa kõrgliigas.
2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu West Bromwich Albioniga.
Phillips mängis Inglismaa kuni 19- ja kuni 20-aastaste koondistes. Inglismaa kuni 20-aastaste koondisega mängis ta 2011. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel. Kuna tema vanavanemad on pärit Šotimaalt, sai ta võimaluse mängida Šotimaa rahvuskoondises. Koondisedebüüdi tegi ta 26. mail 2012 sõprusmängus USA vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 27. märtsil 2019 sõprusmängus Ungari vastu.
Ngozi Okonjo-Iweala
pisi|Ngozi Okonjo-Iweala (2008) Ngozi Okonjo-Iweala (sündinud 13. juunil 1954 Ogwashi Ukwus Nigeerias) on Nigeeria majandusteadlane ja poliitik. Ta oli aastatel 2003–2006 ja 2011–2015 Nigeeria rahandusminister. Lisaks oli ta aastal 2006 Nigeeria välisminister. 1. märtsist 2021 on ta Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) peadirektor.
Ta sündis aastal 1954 Ogwashi Ukwus Delta osariigis Nigeerias. Ta on õppinud Enugus, Püha Anne koolis Ibadanis ja Ibadani Rahvusvahelises Koolis. Seejärel lõpetas ta Harvardi ülikooli aastal 1976 cum laude majanduse alal. Aastal 1981 omandas ta Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis doktorikraadi piirkondlikus majanduses ja arengus lõputööga "Krediidipoliitika, maapiirkondade finantsturud ja Nigeeria põllumajanduse areng".
Ta on 1. märtsist 2021 Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) peadirektor.
Isiklikku
Ta on abielus Nigeeriast Abia osariigist Umuahiast pärit arsti Ikemba Iwealaga, neil on neli last; poeg Uzodinma Iweala on arst ja kirjanik.
Korrakaitseseadus
Korrakaitseseadus (KorS) on terviklik, kogu valdkonda reguleeriv õigusakt, mis alates 1. juulist 2014 on aluseks kogu Eesti korrakaitsele ja riiklikule järelevalvele.
Sätestatud on üldkorrakaitseorgan (Politsei- ja Piirivalveamet) ning erikorrakaitseorganid (kõik teised riigi- ja KOV asutused (Tallinna Munitsipaalpolitsei Amet), millel on riikliku järelevalve pädevus).
Seadus defineerib esmakordselt kogu valdkonnale ühisomased põhimõisted (avalik kord, riiklik järelevalve, korrakaitseorgan, üldmeede, erimeede, vahetu sund jt).
Seadus toob sekkumise alusena sisse ohu ja selle hindamise kontseptsiooni ning kodifitseerib ühtselt üle 20 erimeetme, mis on enim kasutatavad või üldomased kõigile või mitmele korrakaitseorganile.
10. Üksik Jalaväepataljon
10. üksik jalaväepataljon oli Eesti Rahvaväe üksik jalaväepataljon.
10. jalaväepolk formeeriti 1922. aasta suvel Tallinna Vahipataljonist, Scoutspataljonist ja Kalevi Pataljonist alampolkovnik Jakob Vende juhtimisel.
10. üksik jalaväepataljon (endise nimega Vahipataljon, Tallinna Vahipataljon, 10. jalaväerügemendi III pataljon) iseseisvus 10. jalaväerügemendi likvideerimisel 1. oktoobril 1928. aastal.
1920–1940
10. üksik jalaväepataljon (endise nimega Vahipataljon, Tallinna Vahipataljon, 10. jalaväerügemendi III pataljon) iseseisvus 10. jalaväerügemendi likvideerimisel 1. oktoobril 1928. aastal.
10. jalaväerügemendi pataljonidest vormeeriti iseseisvalt kaadripataljonid järgmiselt:
Maria vald
Maria vald (saksa keeles Marien-Gemeinde, vene keeles Marienskaja) oli vald Viru kreisis aastatel 1894–1917.
10. Üksik Jalaväepataljon
1920–1940
Vastavalt Vabariigi Valitsuse poolt 27. aprillil 1928 a. antud Kaitseväe organisatsiooni ja koosseisude seadluse § 31 kohaselt oli Igas üksikus jalaväe pataljonis: staap, kolm kompaniid, side-rühm, pioneerrühm, suusk-jalgratturrühm ja töökomando. Igasse kompaniisse kuulus on kolm laskur- ja üks raske kuulipildurrühm.
Maria vald
Maria vald moodustati 1894. aastal kui liideti varasemad Varangu, Selja, Kandle ja Andja vald ning nendega ühendati Essu, Tatruse ja Idavere küla. Valla nimi tulenes Romanovite dünastiasse kuulunud Venemaa keisri Aleksander III abikaasa ja keisri Nikolai II ema Maria Fjodorovna nimest.
1917. aastal jagati Maria valla külad Haljala ja Varangu valla vahel. 14.05./3.06.1917 nimetati vald uuesti Varangu vallaks.
Strateegilise kommunikatsiooni keskus
Strateegilise kommunikatsiooni keskus (lühend StratKomKe) kuulub Eesti kaitseväes küberväejuhatuse alluvusse. Keskus tegeleb sisuloome, teavitustöö, meediaoperatsioonide ja meediaarhiiviga. Keskus annab välja ajakirja Sõdur, ajalehte Sõdurileht ja iga-aastast Kaitseväe aastaraamatut.
Ülesanded
Strateegilise kommunikatsiooni keskus (StratKomKe) alustas küberväejuhatuse alluvuses tegevust 1. augustil 2018. Keskuse ülem on olnud augustist 2018 kuni veebruarini 2019 major Viljar Kurg, alates veebruarist 2019 kuni augustini 2020 major Priit Kasemets ning alates 2020. aasta augustist major (2021. aastast kolonelleitnant) Georgi Kokošinski.
Aron (jääkaru)
Aron (sündinud 26. novembril 2016 Tallinna loomaaias) on jääkaru. Aroni vanemad olid jääkaruisa Nord ja jääkaruema Frida.
Kuni 2017 elas Aron ema Fridaga kitsastes tingimustes. 2017. aastal valmis Tallinna Loomaaia uus Polaarium, kuhu ta läks elama koos oma vanematega.
Novembris 2020 saadeti Aron Tallinna loomaaiast Prantsusmaale La Flèche'i loomaaeda. La Flèche'i loomaaia uues jääkarude elupaigas on jääkarude paljundusprogrammi koordinaatori poolt Aronile valitud kaaslane – Hellabrunni loomaaiast pärit emane jääkaru Quintana.
Kõmutüdruk
"Kõmutüdruk" ("Gossip Girl") on Ameerika Ühendriikide draamaseriaal, mis põhineb Cecily von Ziegesari samanimelisel raamatusarjal. Teleseriaali loojad on Josh Schwartz ja Stephanie Savage ning selle kuut hooaega näidati aastatel 2007–2012 kanalil The CW.
Sarja jutustaja ja nimitegelane on anonüümne blogija Kõmutüdruk (hääl: Kristen Bell), tegevus räägib New Yorgis Manhattanil Upper East Side'is elavate kõrgklassi noorukite elust. Lugu algab kaua kodust eemal viibinud populaarse tüdruku Serena van der Woodseni (Blake Lively) naasmisega New Yorki, kus Serena kohtub taas oma sõprade Blair Waldorfi (Leighton Meester), Nate Archibaldi (Chace Crawford) ja Chuck Bassiga (Ed Westwick). Lisaks astuvad sarjas üles Taylor Momsen, Jessica Szohr, Matthew Settle, Kelly Rutherford ja Kaylee DeFer.
Peale Ameerika Ühendriikide on seriaali näidatud ka Eestis, Brasiilias, Austraalias, Rootsis, Suurbritannias, Hollandis, Prantsusmaal, Ungaris, Itaalias, Austrias, Jaapanis, Saksamaal, Mehhikos, Horvaatias, Hispaanias ja Indias. Eestis esilinastus sari 27. septembril 2008.
Seriaal on olnud nomineeritud arvukatele auhindadele ning see võitis Teen Choice Awardsil 18 autasu. Viimane, 6. hooaja 10. osa oli eetris 17. detsembril 2012.
Klatšimoorid
"Klatšimoorid" (Gossip Girl) on 2002–2011 ilmunud Ameerika noorteromaanide sari, mille autor on Cecily von Ziegesar.
Sari keskendub ühes New Yorgi Upper East Side'i erakoolis käivate privilegeeritud noorte elule ja suhetele. Romaanide peategelased on parimad sõbrannad Blair Waldorf ja Serena van der Woodsen. Romaanisari põhineb osaliselt autori enda kogemustel Nightingale-Bamford Schoolis.
Sarja esimene osa "Klatšimoorid" ilmus 2002. aasta aprillis, viimane, 11. osa mais 2007 ja sarja eellugu sama aasta oktoobris. Viimane romaan, "Psycho Killer", on sarja slasher-paroodia. Sarjas on kokku ilmunud kolmteist romaani, millest 9., 10. ja 11. osa on variautori kirjutatud. Eesti keeles hakkas sari ilmuma 2003. aastal, kokku tõlgiti kaheksa osa.
Addison (Texas)
Addison on Ameerika Ühendriikides Texase osariigis Dallase maakonnas asuv linn.
Addison asub otse Dallase linna põhjapiiri ääres. 2010. aasta rahvaloendusel oli linna elanike arv 13 056. Addison ja Flower Mound olid kaks ainsat Texase osariigi omavalitsust, mille rahvaarv oli 2010. aasta rahvaloendusel üle 10 000; alates sellest ajast on ka Prosperi ja Trophy Clubi valla arvestuslik rahvaarv ületanud 10 000 piiri.
Addison on Dallas-Fort Worthi-Arlingtoni metropoli piirkonnas tuntud restoranide ja ööelu rohkuse poolest.
Puiatu Haridusselts
Puiatu Haridusselts (1919-1926 Puiatu Valla Rahvaraamatukogu Selts) oli 1919-1940 Viljandimaal Puiatu vallas tegutsenud haridusselts.
Puiatus avati raamatukogu (Puiatu raamatukogu) 1906 ja see asus Puiatu vallakooli juures.
1919 registreeriti Viljandi-Pärnu rahukogus Puiatu Valla Rahvaraamatukogu Selts, mis alustas tegevust 1920.
1926 nimetati selts peakoosolekul ümber Puiatu Haridusseltsiks.
Kadri Tiis
Kadri Tiis (sündinud 14. septembril 1970) on eesti rahvatantsujuht ja omavalitsustegelane.
Kadri Tiis on lõpetanud Tartu Ülikooli majandusteaduskonna kaubanduse erialal ning õppinud samas kultuurikorralduse magistriõppes.
Tiis on töötanud Rahvakultuuri Arendus- ja Koolituskeskuse tantsu peaspetsialistina, aastatel 2005–2017 oli ta Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse tantsupeo toimetaja, osaledes nelja peo korraldamises. Ta on olnud tantsupidude kunstilise toimkonna liige, sealhulgas liigijuhina.
Isiklikku
Kadri Tiis on abielus ja elab Kose vallas, peres on kaks poega. Tuntud rahvatantsujuht, tantsupidude üldjuht Karin Soosalu on Kadri Tiisi õde. Tiisi abikaasa ema on teenekas tantsujuht ja Kose valla aukodanik Leida Tiis.
Einar Ellermaa
Einar Ellermaa (sündinud 1. jaanuaril 1960 Paides) on eesti ajakirjanik ja kirjanik.
Haridus
Ta on õppinud Kaiu 8-klassilises koolis (1967–1973) ja Tallinna Spordiinternaatkoolis keskmaajooksu eriala (1973–1977). Ta on lõpetanud Paide 3. Keskkooli 1978. aastal ja Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal 1983. aastal ning töötanud riikliku suunamisega Kose Kutsekeskkoolis eesti keele õpetajana (1983–1989).
Tegevus ajakirjanikuna
Ajakirjanduslikku tegevust alustas Einar Ellermaa ajakirjale Noorus artikleid ja artiklisarju kirjutades.
Seejärel on ta töötanud paljudes ajakirjandusväljaannetes: ajalehtedes Spordileht (1986–1989, toimetaja), Esmaspäev (1989–1994, peatoimetaja) ja Post (1994–1996, tegevtoimetaja), seejärel seltskonnaajakirjades Kroonika (1996–1998, algul toimetaja, siis peatoimetaja ja lõpuks tegevtoimetaja) ning Seltskond (1998–2001, tegevtoimetaja).
Pikka aega (2001–2012) oli ta teleajakirja Nädal peatoimetaja.
Aastatel 2012–2014 oli Einar Ellermaa vabakutseline ja keskendus raamatute kirjutamisele. Sel perioodil valmisid teosed "Kaika Laine inimesed", "Estonia inimesed" (koos Inge Pitsneriga) ja "Eesti armukesed".
2014. aastal toimetas ta ajakirja Elukiri. Alates 2014. aasta detsembrist töötas Delfi veeblilehe Elutark.ee toimetajana, sellele lisaks on kirjutanud alates 2015. aastast arvamuslugusid Õhtulehele. Oktoobrist 2018 kuni juulini 2021 oli ta Ekspress Meedia erilahenduste osakonna toimetaja.
Muu
2016. aastal ilmunud lasteraamatu "Suvi vanaema juures" kirjutas ta koos teleajakirjanikust tütre Elo Ellermaaga. Raamat võitis kirjanduskonkursi "BestSeller 2015" lastekirjanduse kategoorias kolmanda koha.
Ta on näitlejana teinud kaasa televisiooni kriminaalsarja "Lõks" kolmes osas.
Isiklikku
Ajakirjanik Elo Ellermaa on tema tütar.
Surfamine 2020. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad 150px|right|Surfamine Surfamine 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos Jaapanis toimus 26. juulist 2. augustini 2020. Maailma tippsurfarid tähistavad oma spordi olümpiadebüüti, konkureerides Jaapani Vaikse ookeani rannikul.
Surfamine on üks viiest Tokyo 2020. aasta olümpiamängude korralduskomitee pakutud täiendavast spordialast, et tuua olümpiaprogrammi nooruslikumaid ja elujõulisemaid võistlusi ning kultuuri. 2016. aastal kiitis selle kaasamise heaks Rahvusvaheline Olümpiakomitee.
Võistluste formaat
Olümpiavõistlustel edeneb võistlus eel- ja põhivoorude kaudu, mis viivad lõpuks kuldmedali ja pronksmedali matšideni. Eelvoorudes toimub võistlus nelja võistleja vahel ning põhiringides toimub kahevõistlus, kus võitja liigub järgmisele ringile ja kaotaja elimineeritakse.
Konkurentsi struktuur
Eelvõistluse kaks paremat pääsevad järgmisesse ringi. Iga voor kestab 20 kuni 25 minutit, kasutades nende kahte parimat tulemust.
Korraga võib lainega surfata ainult üks surfaja. Kasutades tavalist surfamise reeglit, kus tipule kõige lähemal asuval surfaril on eesõigus. Mis tahes sekkumine teekonnal õigustatud surfarisse võib kaasa tuua karistuse ja põhjustada punktide mahaarvamise.
Kvalifikatsioon
Kvoodikohti eraldatakse sportlastele järgmistel võistlustel:
Connected Baltics
Connected Baltics on telekommunikatsiooni sektoris tegutsev ettevõte ning ainus Sigfoxi IoT (asjade Interneti) võrguoperaator Eestis. Sigfox on juhtiv IoT pakkuja maailmas. Ettevõte asutati 2016. aastal, selle peakontor asub Tallinnas.
2017. aasta mais käivitas ettevõte Sigfoxi tehnoloogial põhineva üleriigilise IoT sidevõrgu, mis hõlmas umbes 70% Eesti elanikkonnast.
Võrgu käivitamisest saadik on ettevõte sõlminud partnersuhteid Telia Eesti, Levira  ja Helmesega. Nendega koostöös on algatatud mitu siseriiklikku projekti, mis lõikavad kasu Sigfoxi LPWAN-tehnoloogiast.
Jim Montgomery
James Paul Montgomery (sündinud 24. jaanuaril 1955) on Ameerika Ühendriikide endine ujuja, kolmekordne olümpiavõitja ja seitsmekordne maailmameister. Montgomery oli esimene mees, kes murdis 50 sekundi piiri (ajaga 49,99) 100 meetri vabaujumises 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis Quebecis, kus ta võitis kolm kuldmedalit ja ühe pronksi.
Montgomery võitis esimestel ujumise maailmameistrivõistlustel 1973. aastal Belgradis Jugoslaavias viis kuldmedalit vabaujumises. Jugoslaaviast läks Montgomery USA Indiana ülikooli ja ujus neli aastat Doc Counsilmani juhendamisel.
Ta asutas 1981. aastal Dallas Mastersi ujumisprogrammi, mille nimetas hiljem ümber Lone Star Mastersiks. 1990. aastal sai nimi ametlikult Baylor / Lone Star Mastersiks. Ta alustas 2007. aastal ujumistundide andmist vanematele inimestele, et aidata täiskasvanutel vee hirmust üle saada.
Ta valiti 1986. aastal Rahvusvahelisse Ujumise Kuulsuste Halli (International Swimming Hall of Fame).
Apple Park
pisi|303x303px|Apple Park Cupertinos 2019. aastal. Apple Park on Apple Inc. peakorter, mis asub Ameerika Ühendriikides California osariigis Cupertinos.
Jim Montgomery
Ta juhendas USA Texase Addisonis Greenhilli koolis ujumist aastatel 1999–2016. Ta lahkus 2016. aastal ujumiskoolist.
Ta on ka Dallase Aquatic Masters klubi meeskonna asutaja ja 2002. aastal nimetati ta Ameerika Ühendriikide meistrite ujumise (USMS-United States Masters Swimming) aasta treeneriks.
Apple Park
See avati töötajatele 2017. aastal, mil käisid ehitustööd veel käisid. Sellega asendati Apple'i endine peakorter 1 Infinite Loop, mis avati 1993. aastal.
Apple Parki peahoone ringikujulise disaini projekteeris Norman Foster. Ehitise suure suuruse tõttu on saanud meedias nimeks "kosmoselaev".
German Pekarevski
German Pekarevski (30. november 1934 Assekejevo küla, Orenburgi oblast, Vene SFNV – 14. märts 2001 Tallinn) oli Eesti trombonist.
Apple Park
Apple Park hõlmab 71 hektari suuruse linnaku. Apple Parki ringikujuline peahoone on neljakorruseline ja võtab enda alla 260 000 m². Hoone on kaetud maailma suurimate painutatud klaaspaneelidega. Katus on kaetud päikesepaneelidega. Hoone kasutab 100 protsendiliselt ainult taastuvenergiat. Apple'i asutaja Steve Jobs tahtis, et kogu ettevõtte peakorter ei näeks välja kui kontorpark, vaid et see oleks justkui looduse sisse sulanud. Kaheksakümmend protsenti kogu peakorteri alast moodustavad rohealad koos põuakindlate puude ja taimedega, mis on kõik kohalikud. Ala keskel asub tehistiik.
German Pekarevski
Elulugu
1952. aastal lõpetas trombooni erialal Rimski-Korsakovi nimelise Leningradi Muusikakooli. 1963. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi.
Apple Park
Apple Parkis asub muuhulgas ka Steve Jobs Theatre – maa-alune auditoorium, mis on nimetatud Steve Jobsi auks.
Apple Parkis töötab üle 12 000 inimese.
German Pekarevski
Elulugu
1977. aastast oli ta Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis trombooniõppejõud.
Maleku keel
Maleku keel (varem ka guatuso keel) on tšibtša keelkonda kuuluv keel, mida kõnelevad malekud Costa Ricas Alajuela provintsis.
Kõnelejate arv
Kõnelejate arv oli 2000. aastal 750, kuid malekude koguarv oli 1070. Maleku keelt räägivad peamiselt täiskasvanud. Nooremad inimesed on läinud üle hispaania keelele.
Fonoloogia
Maleku keeles on 15 konsonantfoneemi ja 5 vokaalfoneemi. Vokaalide puhul eristatakse pikki ja lühikesi vokaale.
Süntaks
Sõnajärg on suhteliselt vaba. Tavalisem on SOV (ergatiiv–absolutiiv–verb).
Jonah Nilsson
Jonah Nilsson (sündinud 26. veebruaril 1987) on Rootsi laulja, arranžeerija, helilooja, produtsent ja klahvpillimängija, kes on tuntud eeskätt jazz fusion 'i bändi Dirty Loops lauljana.
Sam Johnstone
pisi|Sam Johnstone (2012) Samuel Luke Johnstone (sündinud 25. märtsil 1993 Prestonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa kõrgliigaklubis Crystal Palace ja Inglismaa jalgpallikoondises.
Jonah Nilsson
Nilsson laulis lapsena Stockholmis Püha Katariina kiriku poistekooris, mida juhatasid tema vanemad. Kaheksa-aastaselt alustas ta kontrabassi õpinguid ning inspireerituna Chopinist, hakkas 11-aastaselt mängima klassikalist klaverit. 17-aastaselt tutvus ta Aron Mellegardthiga ning hakkas kirjutama funk-lugusid, mis said inspiratsiooni sellistest 1980. aastate ansamblitest nagu Toto. Hiljem oli ta Rootsi laulja Danny Saucedo taustalaulja ja klahvpillimängija.
Tänu lookirjutamisoskustele sai temast hinnatud produtsent. Ta on kirjutanud poplugusid sellistele Korea artistidele ja bändidele nagu SHINee, VIXX jt. Jonah Nilssoni vokaalsed eeskujud on olnud näiteks Brian McKnight, Stevie Wonder, Michael Jackson. Ta on osalenud Rootsi kohalikus superstaarisaates "Idol".
Sam Johnstone
Ta alustas klubikarjääri Manchester Unitedis, kuid klubi põhimeeskonnas tal debüüti teha ei õnnestunud. Aastatel 2011–2018 oli ta Manchester Unitedist laenul teistes Inglismaa klubides. Hooajal 2011–12 debüteeris ta Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Scunthorpe United. Seejärel oli ta laenul Walsallis (2013), Yeovil Townis (2013), Doncaster Rovers (2014), Preston North Endis (2015) ja Aston Villas (2017–2018).
2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu West Bromwich Albioniga ning oli alates hooajast 2018–19 neli hooaega klubi esiväravavaht.
2022. aasta juunis siirdus ta Crystal Palace'i.
2010. aastal tuli Johnstone Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Inglismaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 6. juunil 2021 sõprusmängus Rumeenia vastu. Ta kuulus Inglismaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Variautor
Variautor (inglise keeles ghostwriter) on isik, kes on palgatud kirjutama ilu- või aimekirjandust, ajakirjandust, kõnesid või muid tekste, mille autorina esineb ametlikult keegi teine. Kuulsused, ettevõtjad, poliitikud ja teised palkavad sageli variautoreid kirjutama või toimetama nende elulooraamatuid, mälestusi, ajakirjaartikleid või muid publikatsioone.
Tavaliselt on variautori ja ametliku autori vahelises lepingus konfidentsiaalsust nõudev punkt, mille järgi kohustub variautor anonüümseks jääma. Vahel tänavad ametlikud autorid või kirjastajad ilmunud teostes variautoreid näiteks "taustauuringute" või "panuse andmise" eest. Mõnikord aga on ametliku autori nimi raamatu kaanel kesksel kohal ning selle all väiksemalt variautori nimi (näiteks Tom Clancy romaanide puhul). On ka raamatuid, mille on täielikult kirjutanud variautorite kollektiivid, esinedes ühise pseudonüümi all.
Variautorsust esineb ka muudel loomingulistel aladel. Näiteks on heliloojad palganud variautoreid enda eest muusikat kirjutama. Näiteks Wolfgang Amadeus Mozart kirjutas variautorina muusikat oma jõukate toetajate nime all, samuti esineb seda nähtust tänapäeva popmuusikas. Kujutavas kunstis tuleb samuti ette, et teose kallal töötavad assistendid, kuid autor on üks kunstnik (seda praktiseeris näiteks Andy Warhol).
Gennadi Padalka
Padalka lõpetas 1979. aastal Jeiski Sõjalennukooli ning teenis lennuväes, kus sai polkovnikuks. Padalka valiti Roskosmose kosmonaudiks 1989. aastal. 1998. aastal oli ta Miri eelviimase meeskonna komandör. 2004. aastal oli ta Rahvusvahelise kosmosejaama (ISS) 9. ekspeditsiooni komandör. 2009. aastal oli ta 19. ja 20. ekspeditsiooni liige. 2012. aastal naasis ta ISS-i kolmandat korda, olles 31. ekspeditsiooni liige ja 32. ekspeditsiooni komandör. 2015. aastal lendas ta viiendat ja viimast korda kosmosesse ja oli 43. ekspeditsiooni liige ja 44. ekspeditsiooni komandör.
Läänegootide arhitektuur ja kunst
Läänegootide kunst on läänegootide kuningriigi (tänapäeva Lõuna-Prantsusmaa, Hispaania ja Portugali) aladel 5.–8. sajandil loodud kunst. Läänegootide kunstis liituvad kohalik provintsiaalrooma kunstitraditsioon ja Bütsantsi mõjud, metallehistöös kasutatakse germaani hõimude rahvasterännuaegse kunsti tehnikaid, kuid ornamentika taime- ja loomamotiivid pärinevad pigem Vahemere maadelt ja idamaadest.
Gennadi Padalka
Padalka käis kosmoselendude jooksul 10 korda avakosmoses, viibides seal kokku 38 tundi ja 37 minutit. Ta viibis kosmoses kokku 878 päeva 11 tundi ja 29 minutit ning on kõige kauem kosmoses viibinud inimene.
Läänegootide arhitektuur ja kunst
Ajaliselt on läänegootide kunst samaaegne merovingide kunstiga. Inglise keelt kõnelevates maades võidakse paigutada läänegootide kunst rahvasterännuaja kunsti hulka, kuid enamasti loetakse see eelromaani kunsti üheks haruks. Ajaliselt järgneb selles piirkonnas läänegootide kunstile mosaraabia kunst, mis on mauri kunsti üks periood.
Gennadi Padalka
Padalka lõpetas kosmonaudikarjääri 2017. aastal.
Läänegootide arhitektuur ja kunst
Teised kunstiliigid
Läänegootide kunstis oli olulisel kohal metallehistöö ja kullassepakunst, kuulsaimad näited on Guarrazari aardeleiust pärit läänegoodi kuningate votiivkroonid ja ristripatsid. Hauapanustena on leitud ehteid, nagu sõrmused ja ristid, rõivaaksessuaare, nagu looma- ja linnukujulised fiibulad, panustehnikas vööpandlad ja naastud.
Arheoloogilises materjalis on leitud hauapanustena kauneid klaasist pudeleid ja salvinõusid, samuti kasutati klaasi metallehete kaunistamiseks oterdis- ja kärgsulatistehnikas.
Läänegootide kuningriigi skriptooriumides kasutati läänegoodi kirja, läänegoodi illumineeritud käsikirjalistest raamatutest ainsana on säilinud Verona katedraali Libellus Orationum (Verona, Cathedral, Biblioteca Capit. Cod. LXXXIX), palvetekste sisaldav liturgiline raamat 7. sajandi lõpust või 8. sajandi algusest.
Tõnu Tarum
Tõnu Tarum (3. juuni 1942 Narva – 25. mai 1984 Tallinn) oli eesti trompetist ja muusikapedagoog.
Haridus
1961. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli trompeti eriala August Metsa klassi. 1969. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi Helmut Orusaare klassi.
Töö
Aastatel 1975–1984 mängis trompetit Eesti Televisiooni ja Raadio Estraadiorkestris, 1969–1973 oli ERSO trompetirühma kontsertmeister.
Aastatel 1972—1984 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi trompeti eriala õppejõud. Paralleelselt töötas Tallinna Muusikakeskkooli trompeti õpetajana. Tema õpilasi on Aavo Ots ja Paul Mägi. 1977. aastast oli ta ka Eesti NSV Kultuuriministeeriumi muusikaosakonna juhataja.
Isiklikku
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Joel Robles
pisi|Joel Robles (2014) Joel Robles Blázquez (sündinud 17. juunil 1990 Leganéses) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Saudi Araabia esiliigaklubis Al Qadsiah.
2013. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Everton.
2018. aasta juulis naasis Robles Hispaania kõrgliigasse, sõlmides nelja-aastase lepingu Real Betisega.
2022. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Leeds United. Leeds Unitedis sai ta hooaja 2022/23 jooksul kirja kuus mängu.
2023. aasta juulis sõlmis ta lepingu Al Qadsiahiga.
2013. aastal tuli ta Hispaania kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks.
4. Üksik Jalaväepataljon
4. Üksik Jalaväepataljon oli Eesti Rahvaväe, Kaitseväe ja sõjaväe kaadriväeosa.
Jalaväepolgu, hilisema üksiku pataljoni asutamise päevaks loeti 4. Eesti jalaväepolgu formeerimist, 6. detsembril vkj 1917 Rakveres. 4. Eesti Rahvaväe polgu taasloomine algas 21. novembril 1918. aastal Narvas 4. Polk kandis 4. Eesti Rahvaväe polgu nime kuni 12. jaanuarini 1921, kui nimetati ümber 4. jalaväepolguks ja väeosa nimetati ''4. Üksikuks jalaväepataljoniks'' alates 1. oktoobrist 1928. aastal.
4. Jalaväepolk Vabadussõjas
1918. aastal Saksa okupatsiooni ajal laialisaadetud ja taasformeeritud jalaväepolgu asukohaks määrati novembris 1918 Narva linn ning polguülemaks polkovnik Aleksander Seiman. Polgu eellaseks loeti 1. Eesti jalaväediviisi 4. Eesti polku, mis asutati Rakveres 6. detsembril 1917 ning likvideeriti Saksa okupatsioonivõimude käsul 5. aprilliks 1918. pisi|4. polgu osade laevale laadimine Narva sadamas oktoobris 1919 Polgu koosseisus oli loomisel ja Eesti Vabadussõja esimestes lahingutes Narva all 595 võitlejat 2 pataljonis.
28. novembril 1918 võttis 4. jalaväepolk koos selle ülemale allutatud mõnesaja Narva ja Virumaa kaitseliitlasega vastu Punaarmee 6. diviisi rünnaku Narvale, kuid oli sunnitud taganema ebavõrdsete jõudude vahekorra tõttu.
Polgu väeosad taganesid kuni 4. jaanuarini 1919, mil 4. jalaväepolgu allüksused olid edukalt tõrjunud Punaarmee kallaletungi Valkla lahingus Harjumaal, Valkla juures ning läksid seejärel vastupealetungile ja eduka vastupealetungi tulemusena vabastati 19. jaanuaril 1919 Narva.
1920–1940
4. jalaväepolk koondati pärast Tartu rahulepingu allakirjutamist veebruaris 1920, Narva-Jõesuu ümbruskonda ja sealt edasi Kadrina piirkonda. 12. juulil 1921 liideti pataljon 1. Jalaväepolguga, selle IV pataljoniks, asukohaks jäi Narva-Jõesuu. Septembrist 1920 kuni veebruarini 1921. aastal määrati 4. jalaväepolk rannavalve teenistusse, võttis enda valve alla mereranna Loksalt Narva-Jõesuuni ning pärast rannavalveteenistust koondati polk Rakverre.
Eesti Rahvaväes 1928. aasta sõjaväereformi käigus teostatud reorganiseerimise käigus moodustati seniste isikkoosseisuga komplekteeritud rügementide asemel üksikud jalaväepataljonid, mis sõja alguse korral oleksid täiendatud mobiliseeritavatega ning moodustatud samade numbritega jalaväerügementideks. 1. oktoobril 1928 taastati väeosa, 5. Jalaväerügemendi 4. pataljonist iseseisva 4. Üksik Jalaväepataljonina (vt Üksikud jalaväepataljonid) asukohaks Jõhvi mõis ja välibaas Kurtnal, katteüksused (laskurrühm ja kuulipildujarühm) paiknesid aga Vasknarvas. 4. Üksiku Jalaväepataljoni Ülem oli ühtlasi ka Jõhvi Garnisoni Ülem.
Tõnis Männiste
Tõnis Männiste (sündinud 2. juuli 1973) on Eesti sõjaväelane ja pedagoogikateadlane.
4. Üksik Jalaväepataljon
Taasasutamine
Pärast Eesti taasiseseisvumist otsustas Eesti Vabariigi Valitsus oma määrusega nr 155, 22. maist 1992 formeerida Kaitsejõudude jalaväepataljon (Viru jalaväepataljon).
Portsmouthi rahuleping
Jaapani-Venemaa ehk Portsmouthi rahuleping, 5. september 1905. [[Jaapani välisministeeriumi diplomaatilised arhiivid|pisi]] Portsmouthi rahuleping on rahvusvaheline leping, millega lõpetati aastatel 1904–1905 kestnud Vene-Jaapani sõda. Läbirääkimised kestsid 6. kuni 30. augustini 1905 Portsmouth Naval Shipyardis Kitterys Ameerika Ühendriikides, leping allkirjastati 5. septembril. Läbirääkimisi vahendanud Ameerika Ühendriikide president Theodore Roosevelt teenis oma töö eest Nobeli rahuauhinna.
Aïssa Mandi
Aïssa Mandi (araabia keeles عيسى ماندي‎; sündinud 22. oktoobril 1991 Châlons-en-Champagne'is) on Prantsusmaal sündinud Alžeeria jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Villarreal ja Alžeeria jalgpallikoondises. Ta mängib põhiliselt paremkaitsjana, kuid võib mängida ka keskkaitsjana.
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Stade de Reims, millega liitus 2000. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2009. aastal.
Debüüdi Alžeeria jalgpallikoondises tegi Mandi 5. märtsil 2014 mängus Sloveenia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 29. märtsil 2016 Aafrika meistrivõistluste valikmängus Etioopia vastu.
2019. aastal tuli ta Alžeeria koondisega Aafrika meistriks. Ta on kuulunud Alžeeria koondisse veel kahtedel Aafrika meistrivõistlustel ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
Nikolai Noskov
Nikolai Noskov (vene keeles Николай Иванович Носков, sündinud 12. jaanuaril 1956 Gžatskis (praegu Gagarin)) on Venemaa muusik, laulja ja laulusõnade autor. Ta on viiekordne muusikaauhinna "Kuldne grammofon" võitja, Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik (2018). Aastatel 1987–1990 oli ta ansambli Gorky Park (Park Gorkogo) laulja.
Nikolai Noskov on andnud kaks kontserti Eestis: 2011. aasta 18. mail (pealkirjaga "Nikolai Noskovi kontsert") ja 2013. aasta 27. oktoobril (pealkirjaga "Nikolai Noskov & "Magnetic Fantasy" kontsert "Ma naeratan""). Tema 2016. aasta 24. märtsil Eestis toimuma pidanud kontsert pealkirjaga "Asi on seda väärt" tühistati.
Plaadid
thumb|right|250px|Nikolai Noskov (2009)
Ben Halloran
pisi|Ben Halloran (2014) Benjamin Halloran (sündinud 14. juunil 1992 Cairnsis) on Austraalia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või ääreründajana Austraalia kõrgliigaklubis Adelaide United.
Austraalia kõrgliigas debüteeris Halloran hooajal 2010–11 Gold Coast Unitedi meeskonnas. Hooajal 2012–13 mängis ta Austraalia kõrgliigas Brisbane Roari ridades.
2013. aasta mais liitus ta Saksamaa esiliigaklubiga Düsseldorfi Fortuna. Aastatel 2015–2018 mängis ta Saksamaa esiliigas 1. FC Heidenheimi ridades.
2018. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Jaapani kõrgliigaklubiga V-Varen Nagasaki. Sama aasta augustis naasis ta Austraalia kõrgliigasse, liitudes Adelaide Unitediga. Halloran valiti Adelaide Unitedi 2021. aasta parimaks mängijaks. 2022. aasta jaanuaris sõlmis ta kaheaastase lepingu Lõuna-Korea kõrgliigaklubiga FC Seoul, kuid seal ta põhikoosseisu ei murdnud ning naasis juba sama aasta juulis taas Adelaide Unitediga.
Austraalia jalgpallikoondises tegi Halloran debüüdi 26. mail 2014 sõprusmängus Lõuna-Aafrika Vabariigi vastu. Samal aastal kuulus ta maailmameistrivõistlustel osalenud Austraalia koondisse.