cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jaak Tamm
Tamm lõpetas aastal 1968 Tallinna 1. Keskkooli. Lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1973. aastal ning sai teaduste kandidaadi kraadi psühholoogia erialal 1979. aastal. Alates 1968. aastast kuni selle sulgemiseni 1975. aastal töötas TRÜ sotsioloogia laboratooriumis. Seejärel töötas 1979. aastani sotsioloogia vanemteadurina Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Aastatel 1979–1985 oli projektijuht Mainoris. Aastatel 1986–1987 töötas Eesti NSV Ehitusministeeriumis, oli 1987–1990 esimese Eesti NSV eraettevõtte direktor.
Aastatel 1990–1991 oli ta Edgar Savisaare valitsuses tööstus- ja energeetikaminister.
Jaak Tamm oli Eesti Koonderakonna asutajaliige.
1996. aastal tegid Tallinna linnavolikogu revisjonikomisjoni esimees Andres Kork ja Riigikogu Reformierakonna fraktsiooni liige Feliks Undusk kaitsepolitseile avalduse, et Tallinna linnapea Jaak Tamme ja endise abilinnapea Ivar Lindpere vastu algatataks kriminaalasi seoses linnale kuulunud korterite erastamisega. Puhkenud skandaali ajal taandas Koonderakonna aseesimees Tamm enda liikmesoleku erakonnas, sest ei soovinud, et temaga seotud probleemid kahjustaksid erakonda ning vähendaksid selle edu eelseisvatel valimistel. Kaitsepolitsei uurimine lõppes selge tulemuseta.
Aastatel 1992–1996 oli Tamm Noorte Kotkaste Tallinna maleva vanem.
Tamm suri 4. jaanuaril 1999 südamepuudulikkuse tõttu.
Paraguay jõgi
pisi|Paraguay jõe valgla thumb|Paraguay jõgi Asuncióni lähedal Paraguay on jõgi Lõuna-Ameerikas. Saab alguse Brasiilias Mato Grosso platool. Voolab lõunasse. Mööda jõge kulgeb Paraguay ja Brasiilia piir. Edasi voolab põhjast lõunasse läbi Paraguay. Jõe ääres asub Paraguay pealinn Asunción. Paraguay jõgi on ka Paraguay ja Argentina piirijõgi enne suubumist Paraná jõkke.
Jõe pikkus on 2549 km ja valgla 1 150 000 km².
Suuremad lisajõed on Cuiabá jõgi, Pilcomayo ja Bermejo.
Kõivuküla
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haaslava valda.
Külas asub teadaolevalt ainus Kambja kihelkonna linnamägi Agemäe linnus.
Prosimii
Prosimii või Prosimiae on aegunud esikloomaliste takson, mis hõlmas praeguse strepsiriinsete primaatide alamseltsi ning lisaks veel kandlased ja tupaialased.
Eestikeelset terminit "poolahvilised" (ka "poolahvid") kasutati vanemas kirjanduses Prosimii vastena, nüüd mõeldakse selle all ainult strepsiriinsete primaatide alamseltsi (Strepsirrhini).
Nüüdisaegse arusaama kohaselt moodustab Prosimii parafüleetilise rühma. On jõutud üksmeelele, et tupaialased moodustavad omaette tupaialiste seltsi, mis ei ole esikloomaliste kõige lähem sugulasselts. Kandlased paigutatakse nüüd enamiku autorite poolt erinevalt teistest poolahviliste sugukondadest haploriinsete primaatide alamseltsi. Ülejäänud liigid moodustavad strepsiriinsete primaatide alamseltsi.
Väljasurnud esikloomalistest kuuluvad poolahviliste hulka Adapidae ja Omomyidae.
Grand Theft Auto: Vice City
Mängu loojad on muu hulgas saanud inspiratsiooni filmist "Scarface" ("Arminägu", 1983) ja telesarjast "Miami Vice".
On olemas modifikatsioon "Vice City Multiplayer" ("VCMP"), mis lisab mitme mängija režiimi kuni 100 mängijat serveri kohta. Sellel on väike, kuid aktiivne kogukond.
Carus
Carus (Imperator Caesar Marcus Aurelius Carus Augustus); sünninimi Marcus Aurelius Carus; 224 – august 283) oli Vana-Rooma keiser septembrist 282 kuni surmani.
Valitsemisaeg
Ta tungis 283. aastal koos poeg Numerianusega 260. aastast Pärsia võimu all olnud Mesopotaamiasse. Rooma armee jõudis Ctesiphoni linnani ning vallutas selle. Carus jätkas edasitungi, kuid suri segastel asjaoludel. Ajaloo allikates on väidetud, et ta sai surma, kui tema telki tabas pikselöök, kuid see võib olla ka väljamõeldis. Samahästi võis ta surra mõnda haigusse või langeda mõrva ohvriks. Pärast tema surma hakkasid Rooma väed vallutatud aladelt taanduma.
Carinus
Carinus (Imperator Caesar Divi Cari Marcus Aurelius Carinus Augustus; sünninimi Marcus Aurelius Carinus; 250 – september 285) oli Vana-Rooma keiser kevad 283 kuni surmani.
Lisanimed: Germanicus maximus (283), Persicus maximus (283), Britannicus maximus (284). Tapeti.
Juhan Sütiste
Juhan Sütiste (sünninimi Johannes Schütz; kuni 1936 Juhan Schütz; 28. detsember 1899 Tähtvere vald – 10. veebruar 1945 Tallinn) oli eesti luuletaja.
Juhan Sütiste oli pärit vaesest perekonnast. Algkooli lõpetamise järel õppis 1913–1919 Tartus kellassepa ametit. Gümnaasiumihariduse omandas ta õhtukoolis.
Õppis aastatel 1923–1931 Tartu Ülikoolis filosoofia- ja õigusteaduskonnas, kuid stuudium jäi lõpetamata. Oli kirglik jalgpallur Eesti akadeemilise spordiklubi meeskonnas ja võitis Eesti meistrivõistlustel odaviskes mitu medalit, 1928. aastal tuli Eesti meistriks. Võitis odaviskes ka Roomas peetud üliõpilaste olümpiaadi. Oli Tartus vabakutseline kirjanik ning aastatel 1938–1941 Tallinnas Eesti Draamateatri dramaturg.
Saksa okupatsiooni ajal september 1941–juuli 1942 oli vangis Patarei vanglas.
Isiklikku
Tema onupoeg oli viiuldaja Hugo Schütz, ka onupoja poeg Juhan Schütz oli viiuldaja.
Looming
Luuletaja hakkas ennast väljendama 1921. aastal, osales koguteostes "Sang" ja "Bumerang" (mõlemad 1925) ning kirjanduse elulähedust nõudvas liikumises (1929–1930 ajalehe Kirjanduslik Orbiit toimetaja). Teemadest eelistas ühiskondlikku ebavõrdsust, loodus- ja reisimuljeid, sõjaolustikku. Kirjutas ka saksavastase vabadusvõitluse teemalisi näidendeid ja viljeles ka teatrikriitikat.
Teosed
Näidendid
Luulekogud
Poeemide tsükkel
Teatrikriitika
Škoda 9Tr
right|thumb|250px|Trollibussi 9Tr interjöör ([[Pardubice, Tšehhi)]]
Škoda 9Tr on Tšehhoslovakkia trollibussimudel, mis oli alates 20. sajandi 60. aastatest tootmises üle 20 aasta. Tootmine toimus Škoda tehases Ostrov nad Ohřís. 9Tr oli omal ajal väga uuenduslik ja jõudis paljudesse maailma maadesse, mistõttu seda võrreldakse sageli trammiga Tatra T3. Nõukogude Liidus valmistatud ZiU-9 järel on see maailma kõige suuremal arvul toodetud trollibuss.
Ainuraksed
thumb|Ainuraksed on väga mitmekesised organismid, kes elavad nii magevees, merevees kui ka pinnases. Pildil on rühma [[Thecamoebida kuuluva kodalase (Euglypha) perekonna esindaja. Rakutuum on pildi vasakul poolel hõlpsasti ära tuntav.]]
Škoda 9Tr
Konstruktsioon
60. aastate esimesel poolel kasutati ühe trolli puhul hüdropneumaatilist vedrustust, mis hoidis põrandat maast püsival kõrgusel (tüüp 9TrP). Alates 1977. aastast varustati trollid hüdraulilise roolivõimendiga (tüübid 9TrH ja 9TrHT).
Ainuraksed
thumb|[[Kingloom Paramecium aurelia]] Ainuraksed ehk algloomad (Protozoa) on organismide rühm, kuhu põhiliselt arvatakse heterotroofse (mõnel juhul ka miksotroofse) toitumistüübi ning mobiilsuse tõttu varem loomadeks peetud üherakulised organismid, kellel puuduvad taimedele tüüpilised rakusein ja kloroplastid ning kellel erinevalt bakteritest on rakutuum. Selle poolest erinevad algloomad ka teistest protistidest, näiteks mitmesugustest vetikatest ja seenesarnastest protistidest (limakud, Peronosporomycetes jt).
Škoda 9Tr
Prototüübid
Esimene prototüüp, mis erines hiljem ehitatutest (nägi välja nagu moderniseeritud Škoda 8Tr), valmistati veel Plzeňis 1958. aastal. Pärast katsetamist läks trollibuss aasta hiljem kasutusse Prahas, et teha kahe- ja kolmeteljeliste trollide võrdlevaid katseid. Nende järel anti prototüüp 1960. aastal Plzeňis regulaarsesse kasutusse. 1974. aastal kanti see maha ja sai vanametalliks.
Ainuraksed
Nagu ka protistid, vetikad, amööbid ja viburloomadki, on ainuraksed organismide rühm, mis ei põhine nende sugulusel, vaid välisel sarnasusel.
Škoda 9Tr
Prototüübid
Trollibussi 9Tr teine prototüüp, mis sai 1961. aastal alanud seeriatootmise aluseks, väljus tehaseväravast 1960. aastal. Aasta hiljem võeti see Plzeňis regulaarsesse kasutusse, ent juba 1962. aasta sügisel tuli see avarii tõttu maha kanda.
Ainuraksed
Alternatiivsed määratlused
Ainurakseid võidakse määratleda lihtsalt heterotroofsete üherakuliste organismidena.
Škoda 9Tr
Prototüübid
1961. aastal valmistati üks nn kuurortlinna tüüpi prototüüp, mis sai tähiseks 9TrL. Kaheukseline troll sõitis Plzeňis 1976. aastani.
Ainuraksed
Alternatiivsed määratlused
Protozooloog Karl Grell defineeris ainuraksed ühe või mitme rakutuumaga eukarüootidena, kes elavad üksikrakkudena või koloniaalliitudena.
Škoda 9Tr
Prototüübid
1962. aastal valmistati hüdropneumaatilise vedrustusega prototüüp. Tähisega 9TrP troll müüdi pärast katsetamist 1965. aastal Děčíni, kus see sai numbri 13/II. Sagedaste rikete tõttu kanti see viis aastat hiljem maha (kasutuses polnud see juba alates 1969. aastast).
Ainuraksed
Süstemaatika
Uuemad molekulaarbioloogilised uuringud ja rakustruktuuri uuringud on näidanud, et ainuraksed on polüfüleetiline rühm. Nende ühised tunnused on tekkinud osalt konvergentsi teel.
Škoda 9Tr
Prototüübid
Ökonoomsema ja moodsama türistorjuhtimisega trollibussi 9TrBKR (9TrT) kaks prototüüpi valmistati 1970. aastate alguses ning olid kasutuses Plzeňis ja Brnos.
Ainuraksed
Süstemaatika
Uusima laialt tunnustatud eukarüootide klassifikatsiooni (Adl jt 2005 ) järgi kuuluvad ainuraksed viide kuuest suurest eukarüootide rühmast:
Škoda 9Tr
Kasutamine
1958.–1981. aastal valmistati 28 tootmisseerias kokku 7372 trolli (koos versioonidega 9TrL, 9TrP, 9TrT, 9TrH ja 9TrHT). Lisaks paljudele idabloki riikidele jõudsid need ka Norrasse, Afganistani ja Indiasse. Baltimaades olid seda tüüpi trollid lisaks Tallinnale ka Riias, Vilniuses ja Kaunases.
Semiramise rippaiad
thumb|right|200px|Babüloni rippaiad, tagaplaanil [[Paabeli torn. Martin Heemskercki gravüür 16. sajandist]] thumb|right|[[Assüüria kujutis Babüloni rippaedadest]] Semiramise rippaiad ehk Babüloni rippaiad koos Babüloni linnamüüriga on üks vanaaja Seitsmest maailmaimest. Nii aiad kui müür arvatakse olevat ehitatud kuningas Nebukadnetsar II käsul umbes 600 eKr.
Ainuraksed
Mitmekesisus
Ainurakseid on umbes 27 000 retsentset liiki.
Škoda 9Tr
Kasutamine
Praegu on 9Tr kasutusel veel näiteks Simferopolis (kasutusel ainult see tüüp), Jaltas, Tšernivtsis, Ternopilis ja Rivnes.
Sæmundr Õpetatu
Sæmundr Õpetatu ehk Sæmundr Sigfússon (vanaislandi Sæmundr fróði Sigfússon, Rein Sepa tõlkes Säämundr) (1056–1133) oli Islandi esimene ajaloolane.
Ainuraksed
Suurus
Enamik ainurakseid on mikroorganismid: nad on palja silmaga vaatamiseks liiga väikesed, kuid on hästi vaadeldavad mikroskoobi abil. Tavaliselt on nende läbimõõt 0,005...0,05 mm, kuid ka kuni 0,5-millimeetrise läbimõõduga ainuraksed ei ole haruldased. Enamik ainurakseid on suuruses 1 μm kuni 2 mm. Mõned ainuraksed on ka palja silmaga nähtavad: näiteks Pelomyxa palustris on läbimõõduga kuni 5 mm. Fossiilsed vormid (näiteks nummuliidid) on läbimõõduga kuni 10 cm).
Škoda 9Tr
Škoda 9Tr Tallinnas
pisi Tallinn sai 1966.–1982. aastal 210 kahe- ja kolmeukselist trolli 9Tr (numbrid 10-99, 1-9, 24, 100-209). Need sõitsid ka paarikaupa (selliseid koosseise nimetati Albertiteks). Trollibussid olid omavahel ühendatud jäiga ühenduslüliga, kõrgepingekaablitega ja nende vahel olid vedruaedikud, mis pidid takistama kahe vaguni vahele astumist. Selliseid koosseise loodi ka teistes Nõukogude Liidu linnades ja mõnel pool omistati neile tehases kavandatud samasuguse koosseisu tähistus Škoda 12Tr.
Sæmundr Õpetatu
Ükski Sæmundri teos ei ole säilinud, kuid arvatakse, et ta kirjutas ladina keeles ning käsitles Norra kuningaid ja Islandi ajalugu. Sæmundri kirjutatud Norra kuningate ajaloost on säilinud vaid paar islandi keelde tõlgitud rida, mida munk Oddr kasutas oma "Olav Tryggvasoni saagas". Sæmundri raamatu põhjal on kirjutatud ka Norra kuningate loend, mis pärineb 12. sajandi lõpust ja on säilinud käsikirjas pealkirjaga "Fateyjarbók".
Škoda 9Tr
Škoda 9Tr Tallinnas
Viimased 9Tr-id Tallinnas kadusid liinilt seoses 8. liinil sulgemisega 2000. aastal.
Ainuraksed
Ehitus
Ainurakse rakus on palju organelle, mille funktsioon on kulgemine, toidu otsimine, seedimine, eritamine ja sigimine. Mõned neist, näiteks rakusuu ja ekstrusoomid, on ainulaadsed.
Rakumembraan on poolläbipaistev membraan raku pinnal. Ta on enamasti õhuke ning vormi muutev (näiteks amööbide puhul), mõnikord on ta kahekordne (tippeosprotistide (Apicomplexa rakuvälised staadiumid) või kolmekordne (Gregarina). Kui ta on tugevdatud mikrotuubulite süsteemiga, nimetatakse teda korteksiks või pelliikuliks (Opalinida, ripsloomad). Paljudel liikidel on koda.
Semiramise rippaiad
Veel varasem legend omistab neid aedu Assüüria kuninga Šamšiadad V Babülooniast pärit naisele Šammuramatile, kelle kreekapärastatud nimi on Semiramis ja kes valitses oma alaealise poja Adadnirari III regendina 809–782 eKr.
Ainuraksed
Ehitus
Ainuraksetel on üks või mitu rakutuuma, mis on võrdväärsed või erineva funktsiooniga.
Sæmundr Õpetatu
Sæmundr oli koos piiskop Ísleifriga üks esimestest islandlastest, kes käisid Mandri-Euroopas haridust omandamas. Sæmundr õppis Prantsusmaal teoloogiat ja temast sai preester. Ta tegutses selle nimel, et Islandil välja arendada kristlikud institutsioonid, ta osales kirikukümnise seaduse ja muude kirikut puudutavate seaduste koostamise juures. Sæmundril oli väga targa ja erudeeritud mehe kuulsus. Ta lõi oma kodukohas Oddis kooli, hiljem õppis seal Sæmundri lapselapse Jón Loftssoni juures Snorri Sturluson. Sæmundr oli nõuandjaks Ari Þorgilssonile tema "Islandlaste raamatu" kirjutamisel, nad olid omavahel ka suguluses.
Semiramise rippaiad
Rippaedu on kirjeldanud vanakreeka ajaloolased, sealhulgas Herodotos, Klesias, Strabon ja Diodoros Siculus, kuid muud materjali nende kohta on vähe.
Ainuraksed
Paljunemine
Ainuraksed paljunevad mittesuguliselt pooldumise, mitmeks jagunemise või pungumise teel, paljud ka suguliselt. Ainuraksetel võivad vahelduda erineval viisil paljunevad põlvkonnad.
Paljud ainuraksed võivad ebasoodsad elutingimused üle elada tsüstidena.
Kulgemine
Ainuraksed kulgevad kulendite, viburite või ripsmete abil. Ripsloomad võivad liikuda kuni 1 mm/s ja on ühed kiireimad ainuraksed.
Eluviis
Ainuraksed elavad vabalt või on loomade või taimede parasiidid. Toitumisviisiks on fagotsütoos.
Haigusetekitajad
Mõned ainuraksed tekitavad inimestel ja muudel loomadel haigusi. Nad võivad edasi kanduda toidu ja veega.
Näiteks Plasmodium tekitab malaariat. Balantidium coli põhjustab balantidioosi. Ainuraksed tekitavad ka amöbiaasi, giardiaasi ja toksoplasmoosi.
Protozooloogia
Ainuraksete uurimisega tegelevat teadusharu nimetatakse protozooloogiaks. See on osa protistoloogiast (mõnikord protozooloogiat ja protistoloogiat samastatakse).
Ajalugu
Tõenäoliselt nägi ainurakseid esimese inimesena hollandlane Antoni van Leeuwenhoek oma mikroskoobiga. Ta vaatles ja kirjeldas peamiselt ripsloomi ning andis neile 1676 nimeks Animalcula ('loomakesed'), lähtudes eeldusest, et tegu on loomadega. Gottfried Wilhelm Leibniz (1714) rääkis monaadidest, pidades silmas peamiselt viburloomi (tänapäeval on see mõningate vetikate ja viburloomade ehitustüüp). Martin Frobenius Ledermüller (1760–1763) kasutas terminit Animalcula infusoria, pidades silmas eelkõige ripsloomi. Jean Baptiste Lamarck võttis termini Infusoria kasutusele taksoni nimetusena. Sünonüümina kasutas Jean Baptiste Bory de Saint-Vincent (1826) nimetust Animalia microscopica ja Carl Gustav Carus (1832) nimetust Oozoa (Eithiere; 'munaloomad').
Lorenz von Oken (1805) võttis kasutusele termini Urthiere ('algloomad'), eristades üherakulisi organisme taimedest ja loomadest.
Nimetuse Protozoa võttis kasutusele saksa zooloog August Goldfuß aastal 1818. Selle alla võttis ta kokku ripsloomad, ainuõõssed, käsnad ja sammalloomad. Samas tähenduses võttis Maximilian Perty 1852 kasutusele nimetuse Archezoa (praegu tähistab see nimetus hüpoteetilisi heterotroofseid mitokondriteta eukarüoote).
Üherakulised heterotroofid tõi esimesena välja Rudolf Leuckart 1848.
19. sajandi teisel poolel võeti kasutusele mõisted Protoctista ja Protista (protistid), mis hõlmasid peale ainuraksete ka palju teisi organisme.
Viited
Artikli kirjutamisel on kasutatud saksa-, tšehhi-, katalaani- ja astuuriakeelset Vikipeediat seisuga 4.2.2009, tšehhikeelse Vikipeedia artiklit cs:Alternativní pojmenování prvoků ning Meyers Lexikoni artiklit Protozoen
Sæmundr Õpetatu
Hilisemad keskaegsed Islandi autorid viitavad Sæmundrile alati kui suurele autoriteedile. Teda peeti nii targaks, et rahvasuus hakati talle ajapikku omistama mitmesuguseid imevõimeid, näiteks oskust nõiduda ja lennata. Sæmundrist on juttu mõnes saagas, nt pühak "Jóni saagas".
Semiramise rippaiad
Kirjeldustes arvatakse aedade pindala ligi 1200 ruutmeetrile. Aiad asusid kuningapalee kirdeosas Ištari väravate lähedal laial neljaastmelisel terrassil. Igat korrust kandsid tugevad põletatud tellistest võlvkaared, mis toetusid kõrgetele kivisammastele. Terrasside platvormid olid ehitatud võimsatest pealt kõrkjakihi ja asfaldiga kaetud kiviplaatidest. Nendel lasus kipsiga ühendatud telliskividest vahekiht ja tinast plaadid, mis takistasid vee valgumist alumistele astmetele. Kõige peal oli paks mullakiht, mis võimaldas seal kasvatada ka suuri puid.
Aiad ei olnud tõenäoliselt sõna otseses mõttes rippuvad; see nimetus tuleneb ilmselt kreekakeelsest sõnast kremastos, mis tähendab "üle ulatuma" ja kirjeldab aedade paigutust üksteisest üleulatuvatele terrassidele.
Zimbabwe maareform
Zimbabwe maareform on 2002. aastal Zimbabwes teostatud ulatuslik maareform. Eesmärk oli võtta valgetelt maa ära ja jagada see mustadele zimbabwelastele. 9. augustiks pidid seaduse alusel kõik farmerid oma valdustest lahkuma, juba kevadel olid nad sunnitud lõpetama põllutööd. Maa jagati kohalikele aafriklastele. Selle tagajärjel varises kokku Zimbabwe põllumajandus, kuna kõik professionaalsed agronoomid olid valgest rassist ning töötuks jäid ka aafriklased, kes töötasid valgete farmides. Lõpuks omandasid maad need, kellel polnud vähimaidki teadmisi maaharimisest ning kes toetasid Robert Mugabe kliki valitsust. Mitmed lääneriigid on tauninud seda, kuna Zimbabwe valitsus pole nõus maksma kompensatsiooni endistele valgetele farmeritele. Suurbritannia oli isegi nõus ise maksma. Seoses Zimbabwe suure inflatsiooniga palus president Mugabe 2007. aastal osadel valgetel farmeritel tagasi tulla, kuna inflatsioon on põhjustanud näljahäda kohalike seas. Zimbabwest on võtnud eeskuju ka mitmed Lõuna-Aafrika riigid.
Kontrollpunkt
Kontrollpunkt (ingl k checkpoint, control) on orienteerumises, rogainis, seiklusspordis ja matkaspordis maastikul tähistatud koht, mida võistlejad peavad läbima.
Kontrollpunkti tähisena kasutatakse enamasti rahvusvahelist orienteerumistähist, milleks on kolmnurkne püstprisma valge ja oranži külgtahuga (külgtahu mõõdud 30 x 30 cm).
Kontrollpunktide läbimise tõendamiseks kasutatakse kas elektroonilist märkesüsteemi (Eestis ja veel mitmes Euroopa riigis on selleks peamiselt SportIdent) või tuleb kontrollpunktis asuva kompostriga teha märge kontrollkaardile.
Kontrollpunkti mõistet kasutatakse ka sõjanduses ja piirivalves, tähistades kohta, kus toimub läbipääsu kontroll.
Lange
Lange on küla Tartu maakonnas Kastre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haaslava valda.
Külas asuvad Eesti Lennundusmuuseum, Lange Motokeskus ja Pärna Talu.
Küla läbib Haaslava – Vana-Kuuste tee.
Wikmani poisid
"Wikmani poisid" on Jaan Krossi 1988. aastal ilmunud romaan.
Priit Willbach
pisi|Priit Willbach 2022. aastal Priit Willbach (kuni jaanuarini 2013 Priit Vilba; sündinud 22. juulil 1953 Tallinnas Nõmmel) on Eesti ehitusteadlane, sporditegelane, poliitik ja ärimees.
1996. aastal oli ta lühikest aega Tallinna volikogu esimees ja Tallinna linnapea ning hiljem, vahemikus 1999–2001 Tallinna abilinnapea.
Haridus
1964. aastal alustas korvpallitreeninguid. Tulnud 1969. aastal Eesti noorte A-klassi karikavõitjaks. Võistelnud Eesti MV-del meeskondades TPI II,Tempo, WIKLAR.
Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1976. aastal ehitusinsenerina Tallinna Polütehnilise Instituudi sillaehituse lisa erialal. 1976.a. täiendanud end Budapesti Tehnikaülikoolis. Ta on uurinud õhuskeseseinaliste metallkonstruktsioonide käitumist nn järelkriitilises staadiumis ning koostanud vastavad projekteerimisjuhiste ettepanekud EUROCODE 3'le.
2003. aastal sai temast tehnikateaduste doktor, tema kraaditöö oli "Jäikusribideta keevitatud õhukeseseinaline metalltala ühtlasel koormusel".
Töökäik, spordialane ja poliitiline tegevus
Ta koostas 1976. aastal Saaremaa püsiühenduse konsool-raamsilla projekti. Willbach oli 1976-1979 Tallinna Linnavalitsuse poolne vastutav projektijuht ja ehitusjärelvalve Toompuiestee jalakäiate tunneli ja Pirita uue silla ehitamisel. 1979-1989 töötanud ehitussektoris. Asutas 1989.a koos Veli.O.Klamiga ühisettevõtte Wiklar ja oli juhatuse esimees kuni 1996. aastani.
Aastatel 1993–1996 oli Willbach Eesti Ehitusettevõtjate Liidu esimene juhatuse esimees (ühtlasi selle asutaja), vahemikus 1995-1997 oli ta Eesti Tööandjate Liidu president. Ta on olnud Eesti Korvpalliliidu president 1993–2000, Eesti Jäähokiliidu president 2002–2011 ja juhatuse liige.Olnud 1994-2000 Eesti Olümpiakomitee liige.
Ta kuulus 2006. aastal avatud Viljandi tehisjääväljaku rajamis ja haldamist juhtinud sihtasutuse nõukogusse. 2007. aastal organiseeriti jääväljaku juhtimine finantsprobleemide tõttu ümber, kuid hokiliitu esindav Vilba pidi jätkama uue sihtasutuse juures partnerina.
Ta oli Tallinna Tehnikakõrgkooli ehitusteaduskonna professor alates 2009 kuni septembrini 2013, mil ta vallandati seoses süüdistusega raha mittesihipärases kasutamises,kuna hakkas saama suuremat tasu kui rektor Tema algatusel rajati Tallinna Tehnikakõrgkooli teekonstruktsioonide katsetamise simulatsiooniseade TKSS-2011.
Willbachi initsiatiivil alustati Tallinna Tehnikakõrgkoolis 2009.a kohalike teeehitusmaterjalide laialdase uurimisega. Sillaehituses algatati uue suunana komposiit -ja lamellpuitsildade uurimissuund. Uurimistööde tulemused rakendati Ala-Rõuge ja Pidula silla ehitamisel.
Perioodil 1996–2002 oli ta Tallinna volikogu liige.
Willbach kuulus aastail 1996–2013 Eesti Reformierakonda, augustis 2013 astus Eesti Keskerakonda.
2014-2019 aastal töötas ta Tallinna Linnakantselei vanemspetsialistina, 2019-2020 aastal abilinnapea Kalle Klandorfi konsultandina.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Keskerakonna nimekirjas Tallinnas, kuid ei osutunud valituks.
Alates 2021. aastast on ta Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna (EKRE) liige.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 52 häält ning ei osutunud valituks.
Koigi soostik
right|thumb|300px|Vaade Koigi rabale nelja meetri kõrgusest vaatetornist, detsember 2006
Helivõimsus
Helivõimsus väljendab mehaanilist energiat (helienergiat), mis läbib 1 sekundi kestel ristsuunas pinda suurusega A: kus
Helivõimsus Pak kasvab võrdeliselt helirõhu p ruuduga:
Helivõimsuse tase
Helivõimsuse tase Pak on suhteline helivõimsus, mis määratakse detsibellides (dB) kuuldeläve helivõimsuse P0 suhtes:
Koigi soostik
Koigi soostik on mitmelaamaline raba Saare maakonnas Saaremaa valla maadel.
Helivõimsus
Helivõimsuse Pak ja selle taseme LPak näiteid
! Heliallikas !! Pak !! LPak
Koigi soostik
Raba pindala on 39,8 km².
Koigi raba on oluline põhjaveekihtide toitja Ida-Saaremaal. Seal esinevad piiratud alal kõik soode liigid (madalsoo, siirdesoo ja raba), mistõttu on see piirkond eriti väärtuslik objekt Lääne-Eesti soostumisprotsesside uurimisel. Seetõttu on ehitatud looduse õpperada, mis aitab eksponeerida seda loodusturistidele huvi pakkuvat vaatamisväärsust. Rada on ehitatud metallplaatidest ja paigaldatud on kolm vaatetorni kõrgustega 4, 7 ja 10 m. Kuna rabasse maitsi liikuvate masinatega ei pääse, paigaldati vaatetornid helikopteriga.
Rabas on Koigi Pikkjärv, Koigi Ümmargune järv, Koigi järv ja Naistejärv.
Metsanurga (Kastre)
Metsanurga on küla Tartu maakonnas Kastre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haaslava valda.
Amfiboolid
pisi|[[Krokidoliit on amfiboolide hulka kuuluv mineraal, ribekiidi kiudjas erim. See on kõige enam tervist kahjustav asbestjas mineraal ning tänapäeval kasutatakse seda tööstuses harva.]] Amfiboolid on silikaatsed lintstruktuuriga (lintsilikaadid) kivimit moodustavad mineraalid.
Amfiboolid on paljude kivimite koostisosad, olles oluliseks kivimimoodustajaks nii tard- kui ka moondekivimite seas. Tuntuim amfiboolide esindaja on küünekivi. Rohkete asendumiste tõttu on amfiboolidel keerukas keemiline valem. Värvuselt on amfiboolid enamasti tumedad. Tuntumate amfiboolide sekka kuuluvad küünekivi, glaukofaan, antofülliit, tremoliit, aktinoliit, ribekiit ja arfvedsoniit.
Amfiboolide keemiline valem on: A2...3B5(OH)2[(Si,Al)8O22], kus A on Mg, Fe2+, Ca või Na ning B on Mg, Fe2+, Fe3+ või Al. Amfiboolide struktuuri moodustavad kaks üksteisega seotud ahelat, mis kokku moodustavad topeltahela ehk lintstruktuuri. Räni ja hapniku suhe on 4:11. Kristallid on prismalised, tulpjad või kiudjad. Ribekiidil ja grüneriidil on asbestjad erimid amosiit ja krokidoliit. Enamik amfiboole on monokliinsed, mõned ka rombilised. Amfiboolid on keemiliselt koostiselt lähedased pürokseenidele. Amfiboolidele on omane OH–-iooni esinemine kristallstruktuuris.
Tardkivimitest esinevad amfiboolid peamiselt keskmise koostisega kivimeis, näiteks dioriidis ja süeniidis. Moondekivimeist on tuntuimad amfiboole sisaldavad kivimid sinikilt ja amfiboliit ning kristalsed kildad.
10. mai
10. mai on Gregoriuse kalendri 130. (liigaastal 131.) päev. Juliuse kalendri järgi 27. aprill (1901–2099).
Wilfred Bungei
Maailmameistrivõistlustel
Edmonton 2001
Sisemaailmameistrivõistlustel
Birmingham 2003 Moskva 2006
Juunioride maailmameistrivõistlustel
Annecy 1998
Isiklikku
Wilfred Bungei on 178 cm pikk ja kaalub 64 kg.
Jüri Ratas
pisi|Jüri Ratas 2011. aastal Jüri Ratas (sündinud 2. juulil 1978 Tallinnas) on Eesti poliitik, alates 18. märtsist 2021 kuni 10. aprillini 2023 Riigikogu esimees. 23. novembrist 2016 kuni 26. jaanuarini 2021 oli Ratas Eesti Vabariigi peaminister.
Kuuludes alates 2000. aastast Eesti Keskerakonda, oli ta 2005. aasta novembrist kuni 5. aprillini 2007 Tallinna linnapea ja 2. aprillist 2007 kuni 23. novembrini 2016 Riigikogu aseesimees. Alates 5. novembrist 2016 on Ratas Keskerakonna esimees.
Haridus
Lõpetanud 1996 Tallinna Nõmme Gümnaasiumi, jätkas Ratas õpinguid Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonnas. Ta lõpetas ülikooli 2000. aastal ärikorralduse bakalaureusena ja kaitses samas õppeasutuses 2002. aastal majandusteaduse magistri kraadi. Seejärel omandas ta veel teise kõrghariduse, lõpetades 2005. aastal Tartu Ülikooli Õigusinstituudi õigusteaduse erialal. 1. septembril 2007 alustas ta õpinguid Tallinna Tehnikaülikoolis Ragnar Nurkse innovatsiooni ja valitsemise instituudis doktoriõppes haldusjuhtimise erialal, eksmatrikuleeriti 17. juunil 2016.
Jüri Ratas on mänginud 1990–2002 korvpalli, kuulunud 1993–1996 Eesti noortekoondisse. Ta on olnud 2001–2002 Eesti Korvpalliliidu noortekorvpalli juht, 2007–2016 Korvpalliliidu juhatuse liige ja 2012–2016 president.
Ametialane tegevus
Ratas alustas tööd peatselt pärast keskkooli lõpetamist, olles 1996–1998 turu-uurija firmas ANR Amer Nielsen Eesti ja 1997–1999 analüütik Ehituse TUIs.
Aastal 1999 asutas ta autohooldusega tegeleva osaühingu Värvilised ja oli kolm aastat selle tegevjuht. Ühtlasi tegutses ta aastatel 1999–2000 Eesti Kindlustuse müügiesindajana.
Poliitikas alustas Jüri Ratas tegevust augustis 2000, kui astus Eesti Keskerakonda. Veebruaris 2002 sai temast Edgar Savisaare juhitava Tallinna linnavalitsuse kantselei majandusnõunik. Aprillis 2003 nimetati ta Tallinna abilinnapeaks. Tema vastutusalaks olid teedeehitus ja kommunaalteenused. Sellel ametikohal töötas ta oktoobrini 2004 ja uuesti alates märtsist 2005 vastavalt võimukoalitsiooni muutumistele linnavolikogus.
Tallinna linnapea
27. märtsil 2007 lahkus ta vastavalt Keskerakonna 23. märtsi otsusele ja seoses Riigikogusse valituks osutumisega linnapea ametikohalt. "Jüri Ratasele antud rohkem kui 6000 häält on kindel alus minna riigikogusse. Tallinlaste huvid vajavad tugevaid esindajaid ka Toompeal," teatas ise tallinlastelt 18 013 häält saanud Savisaar kõnes, milles selgitas rahvale, miks ta otsustas mitte minna riigikokku, vaid Tallinna linnapeaks hakata.
Veel 7. märtsil oli Savisaar öelnud, et ei hakka Tallinna linnapeaks. "Jüri Ratas on hea linnapea ja tal on palju asju veel pooleli. Ma tahan teda edasi toetada," ütles ta ajakirjanikele. Ka Ratas ise kinnitas enne valimisi korduvalt, et ei kavatse valituks osutumise korral riigikokku minna, vaid jätkata linnapeana.
Esialgu suundus Ratas aga palgata puhkusele ja tema kohuseid asus täitma abilinnapea Taavi Aas. Ametlikult vabastas Tallinna Linnavolikogu Ratase linnapea ametikohalt 5. aprillil 2007 ning valis uueks linnapeaks senise majandus- ja kommunikatsiooniministri Edgar Savisaare.
Ajakirjanike hinnangul oli linnapea kohalt lahkuma pidamine Jüri Ratasele ootamatu ja pettumust valmistav. Temale kui linnapeale ei olnud erilisi etteheiteid. On kahtlustatud, et Ratasel on olnud lahkarvamusi Savisaarega.
Linnapea vahetamise põhjusena nägi Tallinna volikogu SDE fraktsiooni nõunik Jaak Juske vajadust paigutada Savisaar nähtavale ametikohale. Tema sõnul oli Ratas nagunii olnud marionettlinnapea, kes täitis erakonnajuhi ja majandusministri Savisaare käske.
Jüri Ratas algatas Euroopa Rohelise pealinna idee. Euroopa 15 linna esindajad ja Eesti Linnade Liidu esindaja allkirjastasid 15. mail 2006 Tallinnas Euroopa rohelise pealinna memorandumi, tehes Euroopa Komisjonile ettepaneku algatada rohelise pealinna nimetuse väljaandmine. Euroopa rohelise pealinna nimetuse saab säästva arengu põhimõtteid järgiv linn, kus on parandatud ühistranspordi kvaliteeti, laiendatud parkide ja haljasalade pindala, juurutatud nüüdisaegset jäätmekäitlust ning rakendatud innovaatilisi lahendusi linna üldise elukeskkonna parandamiseks.
Euroopa Rohelise Pealinna auhinnale oli esimesel aastal 35 kandidaati, millest Euroopa Komisjon valis välja 8 finalisti. 23. veebruaril 2009 toimunud auhinnatseremoonial esindas Eestit Jüri Ratas. Euroopa Rohelise pealinna nimetus anti 2010. aastaks Stockholmile ja 2011. aastaks Hamburgile.
Riigikogu aseesimees
4. märtsil 2007 toimunud XI Riigikogu valimistel kogus Ratas Tallinnas Mustamäe ja Nõmme linnaosa valimisringkonnas 6109 häält, mis oli Mustamäe-Nõmme ringkonnas Urmas Paeti järel teine ning Keskerakonnas Edgar ja Vilja Savisaare järel kolmas tulemus.
2. aprillil 2007 kogunenud Riigikogu XI koosseisu avaistungil valiti Jüri Ratas 38 poolthäälega Riigikogu teiseks aseesimeheks. 15. juunil 2009 valiti ta 49 poolthäälega aseesimeheks tagasi.
Kandideerimine Keskerakonna esimeheks
28. augustil 2011 kandideeris Jüri Ratas Keskerakonna esimeheks, kuid kaotas erakonna XIII kongressil toimunud hääletusel senisele esimehele Edgar Savisaarele. Et ta erakonna juhatusse ei kandideerinud, siis jäi ta uuest juhatuse koosseisust välja.
Keskerakonna esimees
5. novembril 2016 toimunud Keskerakonna XVI kongressil valiti Jüri Ratas 654 delegaadi häältega erakonna esimeheks.
Peaminister
7. novembril 2016 andsid 41 opositsiooni kuuluvat Riigikogu liiget üle umbusaldusavalduse senisele peaministrile Taavi Rõivasele. Koalitsioonipartnerid SDE ja IRL tegid ettepaneku Taavi Rõivasele tagasi astumiseks, millest viimane loobus. 9. novembril toimunud umbusaldushääletusel toetas umbusaldamist 63 Riigikogu liiget. Seejärel hakkasid koalitsioonikõnelusi pidama Eesti Keskerakond, Sotsiaaldemokraatlik Erakond ja Isamaa ja Res Publica Liit. Koalitsioonikõnelusi juhtis Jüri Ratas. Keskerakonna volikogu esitas Ratase peaministri kandidaadiks. 19. novembril 2016 toetasid kõikide nimetatud erakondade volikogud uut koalitsioonilepingut. 20. novembril tegi president Kersti Kaljulaid Jüri Ratasele ettepaneku uue valitsuse moodustamiseks. Koalitsioonileping allkirjastati 21. novembril. Samal päeval tegi peaministrikandidaat Jüri Ratas ettekande Riigikogus. Ratasele peaministri volituste andmist toetas 53 liiget. 22. novembril 2016 nimetas president Kaljulaid Jüri Ratase valitsuse ametisse. 23. novembril andis valitsus ametivande.pisi|Jüri Ratas Eesti Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariigiks olemise ajal
13. jaanuaril 2021 Jüri Ratas teatas, et astub ametist tagasi ja esitas presidendile tagasiastumisavalduse. Selle põhjuseks on Porto Franco kriminaalasjas esitatud kahtlustus.
2023. aasta Riigikogu valimised
Jüri Ratas kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 7672 häält ning osutus valituks.
Isiklikku
Jüri Ratase ema on Urve Ratas ja isa oli Rein Ratas. Jüri Ratas on abielus Karin Ratasega, neil on tütar ja kolm poega.
Ratas peab ennast usklikuks ja on läbinud EEKBKL Oleviste koguduses Alfa kursuse. Kuigi ajakirjanduses on teda nimetatud baptistiks, eitab ta kuulumist baptistide hulka.
Peale eesti keele valdab Ratas inglise keelt ning mõistab vene, rootsi ja portugali keelt.
Tema huvialad on sport, lugemine, matkamine ja male.
Jüri Ratas osales 2022. aastal saates "Tantsud tähtedega". Ta tantsis saates koos Kristina Tarmetiga.
August Maasik
August Maasik (ka Gus Masik; 1. oktoober 1887 Laiuse – 14. mai 1976 Seattle) oli eesti päritolu Kanada meresõitja ja polaaruurija.
Ta lahkus Eestist 1905. aastal ning elas suurema osa elust Kanadas. Ta sõitis laevadel merd, osales teadusreisidel ning tegutses Alaskal muu hulgas kullaotsija ning mere- ja lennuhädaliste päästjana.
Banksi saarel Kanada põhjarannikul voolav Masik River on tema järgi nime saanud. Masiku nime kannab ka tema avastatud mäekuru Masik Pass.
Elmar Koger
Elmar Koger VR II/2 ja II/3 (kuni 1920. aastani Elmar Kogger; 18. jaanuar 1896 Meeri vald, Tartumaa – 29. jaanuar 1942 Unžlag, Gorki oblast, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
Paluküla (Kastre)
Paluküla on küla Tartu maakonnas Kastre vallas.
Elmar Koger
Ta osales rahvaväelasena Vabadussõjas 2. jalaväepolgus ja laiarööpmelisel soomusrongil nr. 3, sai haavata. 29. veebruaril 1920 ülendati ohvitseri asetäitjaks vanusega 18. märts 1919 ja 30. mail 1920 lipnikuks vanusega 22. aprillist 1920.
Paluküla (Kastre)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haaslava valda.
Elmar Koger
Alates 1. aprillist 1936 oli ta Kaitseliidu Tartumaa maleva Elva malevkonna pealik. Ülendati nooremleitnandiks 1936 aastal.
Arreteeriti NKVD poolt 23. jaanuaril 1941 Konguta vallas Tondisoo talus; suri eeluurimisel vangilaagris Venemaal.
Päkste
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haaslava valda.
Õ
HTML-is märgendatakse Õ-tähte <tt>&Otilde;</tt> ja õ-tähte <tt>&otilde;</tt>.
Eesti keel
Eesti keeles märgib see täht ümardamata keskkõrget keskvokaali.
Selle kasutuselevõtu algatas 19. sajandi algul Otto Wilhelm Masing. Varem kasutati selle hääliku märkimiseks peamiselt o ja ö-tähte, mõnes sõnas ka e-tähte.
Eesti tähestikus on see täht w- ja ä-tähe vahel. Ta on tähestiku 27. täht, võõrtähtedeta 24. täht.
Arvutikasutajad asendavad selle vajaduse korral sümboliga 6 või ø või q.
Võru, seto ja vadja keel
Lõunaeesti võru ja seto keeles, kuid samuti ka vadja ja kihnu keeles esineb õ-tähte palju rohkem ku eesti keeles (nt võru-seto hõbõhõdsõlõ 'hõbedasele', kõnõlõsõq, 'kõnelevad', mõsõ 'pesen', võru-seto-kihnu tulõlõ 'tulele', olõ 'olen'). Selle põhjuseks on täielik vokaalharmoonia, mis nendes keeltes esineb, kuid on eesti keelest sajandite jooksul taandunud. Vokaalharmoonia on omane küll ka soome keelele, kuid kuna seal õ-häälikut üldse ei esine, siis ei ole seal ka õ-harmooniat, mis teebki võru, seto, vadja ja kihnu kõla- ja kirjapildi nii õ-rikkaks.
Võru ja seto keeles on tegelikult kolm eri sorti õ-häälikut, mida kõiki kirjutatakse tänapäeval tavaliselt õ-tähega. Need kolm õ-hääliku varianti on tavaline (poolkõrge ja tagapoolne) ehk eesti õ (nt mõts, kõrd), kõrge õ ehk ümardamata kõrge keskvokaal, nt sõna, sõs, kõik (seda on märgitud ka y-tähega, nt syna, sys) ja taga-e ehk tagapoolne e-hääliku variant, mis kõlab väga õ moodi ja mida ka õ-ga kirjutatakse nt tarõ, panõ, kurõkõnõ.
Leedu keel
Leedu keeles ei ole õ tähestikutäht. Sellega märgitakse mõnedes sõnaraamatutes rõhulist pikka o-häälikut, mis hääldub tõusva intonatsiooniga, näiteks piemuõ (tavatekstis piemuo) 'karjane'.
Liivi keel
Liivi keeles märgib see täht erinevaid häälikuid. Esisilbis märgib see eesti õ-le sarnast ümardamata keskkõrget keskvokaali.
Kehtivas idaliivi ortograafias märgib täht Ȭ|ȭ pikka õ-d, näiteks ȭdõg 'õhtu'. Lisaks on ortograafias lähedasi häälikuid märkivad tähed Ȯ|ȯ ja Ȱ|ȱ.
Portugali keel
Portugali keeles märgib see täht nasaliseeritud o-häälikut [õ].
Vietnami keel
Vietnami keeles ei ole õ tähestikutäht, vaid märgib o-häälikut, mis hääldub tõusva katketooniga.
Gottlob Frege
pisi|Frege (umbes 1879) Friedrich Ludwig Gottlob Frege (8. november 1848 Wismar – 26. juuli 1925 Bad Kleinen) oli saksa matemaatik, loogik ja filosoof, keda peetakse tänapäeva matemaatilise loogika rajajaks.
Frege teos "Mõistekiri" oli suurim läbimurre loogika ajaloos pärast Aristotelest. Teda peetakse ka analüütilise filosoofia üheks rajajaks: tema tähendusteooria oli semantikas teedrajav ning sellest sai alguse analüütiline keelefilosoofia. Frege tööd leidsid tema eluajal vähe tunnustust.
Elu ja loomingu ülevaade
Frege vanemad Karl Alexander Frege ja Auguste Frege (neiuna Bialloblotzsky) töötasid tütarlaste erakoolis, mille kaasrajaja oli isa. Isa oli kooli direktor kuni oma surmani 1866, seejärel juhtis kooli ema kuni oma surmani 1878. Nad kasvatasid poega luterluse vaimus. Arvatakse, et kirjanik Arnold Frege, kes sündis Wismaris 1852, oli Frege noorem vend. Aastani 1869 õppis Frege Wismari gümnaasiumis.
Kevadest 1869 õppis ta Jena Ülikoolis keemiat, filosoofiat ja matemaatikat. Ernst Abbest sai tema toetaja. 1871. aastast õppis ta Göttingeni ülikoolis matemaatikat ja füüsikat ning Hermann Lotze käe all religioonifilosoofiat. On arvatud, et Lotze avaldas Frege filosoofiale olulist mõju. 1873. aasta lõpul valmis Fregel Ernst Scheringi juhendamisel doktoritöö "Über eine geometrische Darstellung der imaginären Gebilde in der Ebene" ("Imaginaarsete kujundite geomeetrilisest kujutamisest tasandil") ning ta sai doktorikraadi.
Aastal 1874 sai Frege Ernst Abbe soovitusel matemaatika eradotsendi koha Jena Ülikoolis, kuhu ta jäigi õppejõuks. Habilitatsioonitöö (1874), mida ametikoha saamine eeldas, kandis pealkirja "Rechnungsmethoden, die auf eine Erweiterung des Grössenbegriffes gründen" ("Arvutusmeetodid, mis põhinevad suurusemõiste laiendamisel"). Seoses kompleksarvude kasutamisega tuleb suuruse mõiste vabastada seosest geomeetrilise intuitsiooniga; seostamatus geomeetrilise intuitsiooniga on aritmeetikale üldse omane. See idee iseloomustab ka Frege hilisemat loomingut matemaatika aluste vallas ning mõjutas ka tema loogikat. Sellest tööst saab alguse ka Frege huvi mõistete ja definitsioonide käitumise vastu ülekandmisel ühest valdkonnast teise.
Esimesel viiel aastal teda ei tasustatud ning teda pidas ülal ema. Ta luges muu hulgas analüütilist geomeetriat, elliptilisi ja Abeli funktsioone, algebralist analüüsi ja kompleksmuutuja funktsioonide teooriat. Hoolimata suurest õpetamiskoormusest ilmus tal 1879 esimene oluline töö loogikast "Begriffsschrift, eine der arithmetischen nachgebildete Formelsprache des reinen Denkens" ("Mõistekiri", puhta mõtlemise valemikeel aritmeetika valemikeele eeskujul"), milles ta esimest korda esitas oma uue meetodi loogikakeele konstrueerimiseks. Siis edutati ta matemaatika erakorraliseks professoriks, mis oli tema esimene tasustatav ametikoht. Kaasaegsed ei võtnud raamatut hästi vastu; põhjuseks on peetud seda, et tema kahemõõtmelist notatsiooni peeti liiga keeruliseks ning alahinnates tema lähenemise eeliseid näiteks George Boole'i lähenemise ees (Frege ei lähtunud olemasolevast, vaid esitas täiesti uue notatsiooni).
Fregel oli kavas näidata "Mõistekirja" loogikakeele abil, et kõik aritmeetika põhitõed on tuletatavad puhtloogilistest aksioomidest. Et aga "Mõistekirja" ei võetud hästi vastu, otsustas ta Carl Stumpfi nõuandel kaista oma logitsistlikke vaateid loomulikus keeles ning rünnata oponente. Ilmus teos "Die Grundlagen der Arithmetik: eine logisch-mathematische Untersuchung über den Begriff der Zahl" ("Aritmeetika alused: loogilis-matemaatiline uurimus arvu mõistest"; 1884). Frege kritiseerib seal varasemaid katseid arvu defineerida ning esitab siis oma lähenemesi. Raamatus on hulk olulisi ideid, sealhulgas väide, et arvuväide (näiteks "on olemas 8 planeeti") on kõrgemat järku väide mõiste kohta, kontekstiprintsiip (sõna tähendusest on mõtet rääkida ainult propositsiooni kontekstis) ja Hume'i printsiip, mille järgi "F-ide arv võrdub G-de arvuga" tähendab sama mis "on olemas üksühene vastavus F-ide ja G-de vahel". See teos jäi kaasaegsete poolt praktiliselt tähelepanuta.
Aastal 1894 või 1896 edutati Frege matemaatika korraliseks auprofessoriks. See oli tasustamata auamet, mille ta arvatavasti võttis vastu sellepärast, et ta ei tahtnud enda peale võtta professori ametikohaga kaasnevat administratiivtööd. Ta elatus Carl Zeissi Fondi stipendiumist.
Et Frege varasemad tööd polnud saanud head vastukaja, oli Frege sunnitud avaldama "Aritmeetika põhiseaduste" II köite omal kulul. Ta sai seda korraldada alles 1902. aastal. Ent kui ta luges juba korrektuurpoognaid, sai ta Bertrand Russellilt 16. juunil 1902 kirja, milles Russell teatas, et esimese köite loogikasüsteemis süsteemis on võimalik tõestada vastuolu (Russelli paradoks). Russell mainis nii predikaati, mida ei saa selle enda kohta preditseerida, kui ka nende klasside klassi, mis ei ole iseenda liikmed. Frege oli rabatud ja lisas raamatule kiiruga lisa, milles ta formuleeris selle paradoksi oma loogikakeeles.
Aastatel 1903–1906 avaldas ta artiklisarja "Über die Grundlagen der Geometrie" ("Geomeetria alustest"), milles ta polemiseeris David Hilbertiga geomeetria loomuse üle ning aksiomaatiliste süsteemide koha üle matemaatikas (Frege ja Hilberti vaidlus). Aastal 1904 ilmus "Mis on funktsioon?". Umbes 1906. aastast kuni ülikoolis töötamise lõpuni oli Frege väheviljakas. Aastatel 1903–1917 avaldas ta kokku 6 artiklit. Põhjuseks olid tõenäoliselt abikaasa kaotus 1905, frustratsioon võimetuse tõttu lahendada Russelli paradoksi (ta püüdis selleks oma V põhiseadust kitsendada) ja pettumus tema tööde halva vastuvõtu pärast. Ent ta oli selleks ajaks saanud tuntumaks, sest Russelli raamatus "Principles of Mathematics" (1903) oli lisa Russelli kohta. Ludwig Wittgenstein uuris Frege ja Russelli töid põhjalikult ning kirjutas 1911 mõlemale oma lahendusest Russelli paradoksile. Frege kutsus Wittgensteini Jenasse asja arutama. 1911. aasta lõpus läkski ta Jenasse. Wittgenstein jäi vaidluses Fregega kohe alla, kuid Frege soovitas tal minna Cambridge'i Russelli juurde õppima. Aastatel 1910–1913 oli Frege üliõpilaste seas Rudolf Carnap, keda Frege tugevasti mõjutas. On säilinud ja avaldatud Carnapi konspektid kahest Frege kursusest.
Ülikoolis töötas Frege 1917. või 1918. aastani. Aastal 1918 asus ta elama Wismari lähedale Bad Kleinenisse. Ta avaldas artiklid "Der Gedanke" ("Mõte: üks loogiline uurimus"; 1918), "Die Verneinung" ("Eitus"; 1918), ja "Gedankengefüge" ("Liitmõtted"; 1923), mida ta oli alustanud 1890ndatel. Aastal 1924 pöördus Frege tagasi aritmeetika aluste juurde. Hulgateooria paradokside tõttu oli ta logitsismist loobunud. Nüüd toetus ta Immanuel Kanti puhastele ruumikaemustele. Selle kohta ta ei jõudnud kuigi palju kirjutada ega midagi avaldada.
Frege pärandas oma käsikirjalise pärandi lapsendatud pojale Alfredile, kes andis need hiljem üle Heinrich Scholzile, et need jääksid hoiule Münsteri Ülikooli. Seal need hävisid 25. märtsil 1945 pommitabamuse tõttu. Säilisid vaid Scholzi tehtud koopiad mõnedest tähtsamatest töödest.
Loogika
Freget peetakse suurimaks loogikuks pärast Aristotelest.
Tema "Mõistekirjaga" (Begriffsschrift) algas uus ajastu loogika ajaloos pärast traditsioonilist loogikat, mis oli Aristotelesest saadik peaaegu muutumatuna püsinud.
"Mõistekirjas" võttis Frege kasutusele põhjapaneva uuenduse kvantorite näol, mille abil oli võimalik lahendada keskaegne mitmese üldisuse probleem.
Frege andis esimesena lauseloogika ja predikaatloogika (viimane on tema leiutis) aksiomaatika.
Mõra
Mõra on küla Tartu maakonnas Kastre vallas.
Wikmani poisid (seriaal)
"Wikmani poisid" on 1995. aastal Eesti Televisiooni Teleteatris tehtud 12-osaline lühisari. Jaan Krossi samanimelisel romaanil "Wikmani poisid" põhineva draamasarja lavastas Vilja Palm.
Notsitseptor
Notsitseptorid on notsitseptorid, mille ärritamine kutsub tavaliselt esile valuaistingu. Neid on mitut tüüpi ja nad võivad reageerivad mitut tüüpi stiimulitele (keemilised, elektrilised, termilised). Nende funktsioon on teavitada koe kahjustusest või selle ohust.
Mõra
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haaslava valda.
Wikmani poisid (seriaal)
2003. aastal andis Eesti Televisioon telesarja välja kahel DVD-l.
Notsitseptor
Notsitseptorid on erilised neuronid, mis paiknevad organismis kohtades (nii nahas kui siseelundites), kus vigastuse tekitamine on organismile potentsiaalselt ohtlik.
Mõra
Mõra küla on üks Haaslava valla vanematest küladest, kirjalikke andmeid on alates XIV sajandist. Küla alal on suured ja viljakad põllumaad, mis varem olid jaotatud mõisate ja hiljem talude vahel.
Wikmani poisid (seriaal)
Osatäitjad
muudes osades:
Notsitseptor
Selliseid retseptoreid on leitud nii imetajatest kui ka paljudest teistest loomadest nagu kalad, nematoodid (nt varbussid ) ja äädikakärbsed.
Mõra
Mõra külas asub Tuigo kalmistu.
Külas tegutseb Mõra Küla Selts.