cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nashi tasakaal
Tõestus Kakutani püsipunktiteoreemi abil
Et tõestada Nashi tasakaalu olemasolu, olgu mängija i parim vastus kõigi teiste mängijate strateegiatele.
Siin, kus on segastrateegia profiil kõigi segastrateegiate hulgas ja u_i on mängija i tasufunktsioon. Vastavuse defineerimisel. Nashi tasakaalu olemasolu on ekvivalentne sellega, kui r-il on püsipunkt.
Kakutani püsipunktiteoreem tagab püsipunkti olemasolu, kui järgmised neli nõuet on rahuldatud.
Tingimus 1 on rahuldatud sellega, et \Sigma on simpleksne ja seega kompaktne. Kumerus tuleneb mängijate võimalusest strateegiaid segada. \Sigma on mittetühi, kui mängijatel on strateegiaid.
Tingimus 2 on rahuldatud, sest mängijad proovivad maksimeerida oma tasu, mis on pidev funktsioon üle kompaktse hulga. Weierstrassi ekstreemumite teoreem tagab, et maksimum on alati olemas.
Tingimus 3 on rahuldatud tänu segastrateegiatele. Kui, siis. Seega, kui kaks strateegiat maksimeerivad tasu, siis nende kahe strateegia kombinatsioon tagab sama tasu.
Tingimus 4 on rahuldatud Berge maksimumi teoreemi kaudu. Kuna u_i on pidev ja kompaktne, siis r(\sigma_i) on ülespoole poolpidev.
Seega eksisteerib r püsipunkt ja Nashi tasakaal.
Kui Nash tegi eelneva teatavaks John von Neumannile, siis von Neumann vastas: "See on ju triviaalne. See on lihtsalt püsipunktiteoreem." (Vt Nasar, 1998, p. 94.)
Nashi tasakaalu arvutamine
Kui mängijal A on domineeriv strateegia s_A, siis eksisteerib Nashi tasakaal, milles A mängib välja s_A. Mängijate A ja B puhul eksisteerib Nashi tasakaal, kus A mängib välja s_A ja B mängib parima vastuse s_A-le. Kui s_A on rangelt domineeriv strateegia, siis A mängib s_A kõigis võimalikes Nashi tasakaalu punktides. Kui nii A-l kui ka B-l on rangelt domineerivad strateegiad, siis eksisteerib unikaalne Nashi tasakaal, milles mõlemad mängivad oma rangelt domineerivat strateegiat.
Segastrateegia Nashi tasakaalu punktidega mängus arvutatakse konkreetse strateegia valik nii, et iga strateegiaga viiakse vastavusse muutuja, mis kirjeldab selle strateegia valimise fikseeritud tõenäosust. Et mängija nõustuks juhuvalikuga, peaks eeldatav tasu iga strateegia jaoks olema sama. Lisaks peab kõigi strateegiate valikute tõenäosuste summa olema 1. See tekitab võrrandisüsteemi, millest saab tuletada iga strateegia valimise tõenäosuse.
Näited
Kulli ja kirja mängus kaotab mängija A punkti B-le, kui A ja B mängivad sama strateegiaga, ning võidab punkti B-lt, kui nad mängivad eri strateegiatega. Segastrateegia Nashi tasakaalu arvutamiseks tähistagu p seda, et A mängib kulli, ning (1-p) seda, et ta mängib kirja. q olla tõenäosus, et B mängib kulli, ja (1−q) tõenäosus, et ta mängib kirja.
Seega, segastrateegiaga Nashi tasakaal oleks selles mängus see, et kumbki mängija valib juhuslikult kulli või kirja tõenäosustega p = 1/2 ja q = 1/2.
Jälle see Jäpe
"Jälle see Jäpe" oli TV3 lastesaade, mis oli eetris aastatel 1998–2001. Saate peategelased olid Tibu (Venno Loosaar) ja Jäpe (Jaan Vaher).
Kahe semu tutvus sai alguse nii:
Jäpe soovitas kõigil elu lõpuni lasteks jääda.
Sarja produtsendid olid Tarmo Kiviväli ja Indrek Simm. Režissöör-lavastaja oli Venno Loosaar ning stsenaristid Erki Aule ja Tim Janson.
Osatäitjad
INDEKSIGA
Poltergeist
pisi|Poltergeist Prantsuse ajakirjas La Vie Mysterieuse in 1911 Poltergeist (saksa keeles "rahutu vaim") on kummitus või mõni muu üleloomulik nähtus, mis on äratuntav selle järgi, et teeb valju heli, liigutab või lõhub esemeid. Poltergeisti nähtusi on teada üle maailma.
Rando Mere
Rando Mere (sünd 2. märts 1988) on režissöör, ettevõtja ja tehnikasportlane.
Automudelisport
Automudelispordiga hakkas Rando tegelema 2000 aasta alguses ning aastal 2004 tõusis Eesti Noorte meistriks DTM-10S klassis. Olulisematest saavutustest on ta kahel korral võitnud ka Balti Meistrivõistlused erinevates klassides.
Vootele
Vootele on eesti mehenimi.
Rando Mere
Tema ettevõtjakarjäär sai alguse, kui vahemikus 2004-2010 oli ta seotud kolme automudelispordi tarvikutega tegeleva ettevõtte käivitamisega, aitas käivitada 5 erinevat offroad rada ning offroad mudelite võistlused Eestis.
Vootele
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Vootele 60 mehel. Vootele on Eestis levikult 821. mehenimi.
Rando Mere
Üksikute pausidega on ta selle ala juures olnud katkematult, nii sõitja, korraldaja, promootori kui ka mehaanikuna oma pojale.
Kiirendussport
2010 aastal proovis ta kätt kiirendusspordis, kui tõi oma debüüdil kolmanda koha Bracket klassis Speedest Legends võistluselt.
Aastal 2013 alustas Rando oma videoproduktsiooniettevõtet mis õige pea hakkas keskenduma otseülekannete tootmisele. Aastatel 2014-2019 oli Rando seotud Rally Estonia otseülekannetega
2018 ja 2019 aastal oli tema tööks Rally Estonia otseülekannete tehniline juhtimine.
Modica krahvide linnus
pisi Modica krahvide linnus (Castello dei Conti di Modica) on linnus Sitsiilias Alcamos.
Rando Mere
Ta töötab režissöörina oma ettevõttes Television.ee
Modica krahvide linnus
Linnus on rombikujuline. Tal on neli torni: nurkades on kaks ruudukujulise põhiplaaniga torni ja kaks ringikujulise põhiplaaniga torni on müüridega ühendatud. Eri tornides asusid vangide piinamisruum, tunnimeeste valvekohad ja vahtkonnaülemate ruumid. Põhjafassaadil on säilinud kaks algset ühe kaarega akent ja siseõues kahe kaarega ning kolme kaarega aken. Linnuse paraadtrepp on tehtud Monte Bonifato koobastest pärinevast punasest marmorist.
Linnuse laskis rajada Peralta suguvõsa ning selle ehitamise viisid lõpule lääniisandad Enrico Chiaramonte ja Federico Chiaramonte tõenäoliselt 1340ndatel. Ta oli 1410–1812 Modica krahvide omanduses. Hiljem oli ta kasutusel vanglana.
Rando Mere
Droonisport
Modica krahvide linnus
Aastal 1535 peatus linnuses keiser Karl V.
Rando Mere
Aastatel 2018 kuni 2019 pandi koos teiste drooniaktivistidega alus Eesti Droonispordile liigadega HOBIzone Drone Racing League ja EDRL (Algselt Elisa Drone racing league, hiljem Estonian Drone Racing League)
Modica krahvide linnus
Linnus on vastu pidanud mitmele rünnakule, sealhulgas piraatide poolt.
Molise vald
Molise on vald Itaalias Molise maakonnas Campobasso provintsis.
Molise kõrgus merepinnast on 868 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Molise piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Duronia, Frosolone (IS), Torella del Sannio.
2010. aasta 1. märtsi seisuga olid Molise maakonnas Molise vallast väiksema elanike arvuga vaid Isernia provintsis asuvad Castelverrino (140 inimest) ja Castelpizzuto (157 inimest) ning Campobasso provintsis asuv Provvidenti (132 inimest).
Laanemaa järv
pisi|Laanemaa järv pisi|Laanemaa järv Laanemaa järv on järv Harju maakonnas Saue vallas Aude ja Tabara külas. Veekogu pindala on 9,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 2941 m. Järves on kaks saart.
Posthumanism
Posthumanism on tavapäraseid inimeseks olemise mudeleid ümbersõnastav mõttemuster filosoofias ja teistes inimteadustes.
Vastupidi klassikalisele humanismile eitatavad posthumanistid inimese erilist positsiooni ja käsitlevad teda kui ühte paljudest looduse liikidest. Sellest järeldub, et inimestel pole õigust loodust hävitada ega pidada end eetiliselt paremaks. Inimest peetakse ekslikuks ja piiratud olendiks. Inimsusest tähtsam on loodushoid.
Tehnoteaduse loodud inimesest võimsama uue tehisaru loomise või inimese tehnilise täiustamise kohta kasutatakse märksõna "transhumanism".
Esindajaid
Olulisemad posthumanismi esindajad on Donna Haraway, Bruno Latour, N. Katherine Hayles ja Cary Wolfe. Cary Wolfe'i toimetatavas posthumanismile pühendatud raamatusarjas on teiste seas ilmunud ka Jakob von Uexkülli raamatu tõlge.
Iraani ajalugu
pisi|[[Iraan 21. sajandil]] Iraani ajalugu (ehk Pärsia ajalugu) on tihedalt seotud ümberkaudsete piirkondade ajalooga, alates Egiptusest ja Mesopotaamiast ning lõpetades Kesk-Aasia ja Indiaga. Kuna tänapäeva Iraani on suure osa vältel selle ajaloost nimetatud Pärsiaks, on Iraan ja Pärsia ajaloolises mõttes sünonüümid.
Iraani platoo edelaosas asunud Eelam kuulus varasest pronksiajast saati Vana-Lähis-Ida kultuuriareaali. Iraani suurriik sai alguse rauaajal, pärast iraani rahvaste sissetungi. Antiikajal järgnesid Meedia, Ahhemeniidide riik, Partia ja Sassaniidide riik.
Pärast Iraani tõusu suurriigiks vallutati seda sajandite jooksul korduvalt ning riigi territoorium muutus oluliselt. Iraani tungisid kreeklased, araablased, seldžuki türklased, mongolid ja teisedki rahvad. Siiski säilitas Iraan oma identiteedi eraldiseisva poliitilise ja kultuurilise piirkonnana.
Iraan on üks maailma vanemaid tsivilisatsioone, mille pidev areng on jätkunud tänapäevani. Esimesed asulad Iraanis rajati ligikaudu 4000 eKr. Meedlased ühendasid Iraani kui rahva ja impeeriumi 625 e.m.a. Ahhemeniidide riik (550–330 e.m.a) oli esimene Iraani suurriikidest, mis valitses laiu alasid Balkani poolsaarest Põhja-Aafrika ja Kesk-Aasiani. Neile järgnesid Seleukiidide riik, Partia ja Sassaniidide riik, mis valitsesid Iraanis ligi 1000 aastat.
Islami vallutus Pärsias (633–656) ja Sassaniidide riigi lõpp oli Iraani ajaloo murdepunkt. Pärsia islamiseerimine 8.–10. sajandil viis zoroastrismi languseni Pärsias. Varasemate Pärsia tsivilisatsioonide saavutused ei läinud siiski kaotsi, vaid hõlmati suuresti uude islami tsivilisatsiooni.
Iraani esiaeg
pisi|left|Kuldkarikas [[Iraagi Rahvusmuuseumis, 1. aastatuhande I pool eKr]] pisi|vasakul|[[Arg-e Bam enne 2003. aasta maavärinat]] pisi|[[Chogha Zanbil on üks vähestest tsikuraatidest väljaspool Mesopotaamiat ning maailmas kõige paremini säilinud]]
Paleoliitikum
Vanimad arheoloogilised leiud Iraanis on leitud Kashafrudist ja Ganj Parist ning pärinevad vanemast kiviajast. Leidude seas on ka neandertallaste Moustier' kultuuri kivist tööriistu. Enamik neandertallaste kultuuri jäänuseid pärineb keskmisest kiviajast, peamiselt Zagrose piirkonnast ja vähemal määral Kesk-Iraani leiukohtadest nagu Shanidari, Kobehi, Kunji, Bisetuni, Tamtama, Warwasi ja Yafteh' koobas. Nooremat ja hilist kiviaega tuntakse eelkõige Zagrose piirkonna Kermanshah' ja Khoramabadi koobast ning mõne Alborzi mäestiku ja Kesk-Iraani leiukoha põhjal.
Neoliitikumist halkoliitikumini
Teppe Sarabist Kermanshah' provintsis on leitud ka 9000 aasta vanuseid inimeste ja loomade kujukesi. Kaheksandal aastatuhandel hakkasid Iraanis kujunema põllumajanduslikud ühiskonnad nagu Susiana varaseim küla Chogha Bonut, kas siis pärismaise arengu või välismõjude ajel. Umbkaudu samal ajal valmistati samuti Lääne-Iraani jäävas Ganj Dareh's savinõusid, inim- ja loomakujukesi. Iraani edelaosa kuulus Viljakasse Poolkuusse, kus kasvas enamik olulistest teraviljadest. Küladest nagu Susa (nüüdseks linn, mis eksisteerib alates 7000 e.m.a) ja asulaist nagu Chogha Mish, mis sai alguse 6800 e.m.a , on Zagrose mägedes toimunud väljakaevamistel leitud 7000 aasta vanuseid veinikanne (nüüdseks on need Pennsylvania ülikoolis) ning 7000 aasta vanuste asulate varemeid nagu Sialk. Noorema kiviaja asulaist on Iraanis peamised Zayandeh Rudi jõe kultuur ja Ganj Dareh.
Iraani vanaaeg
Kolmandal aastatuhandel eKr tekkis Eelami riik, mille pealinn oli Susa. Elami hävitasid 639 e.m.a assüürlased. 9. sajandil eKr elasid seal läänes meedlased ja lõunas iaanlased, kes olid indoeuroopa päritolu. Kyaxarese (625–585 e.m.a) ajal kujunes Meediast suurriik, toimus Assüüria hävitamine ja ühtlasi tungis ta Väike-Aasias Halyese jõeni. Pärslased, keda valitses ahhemeniidide dünastia, Susa lähistele. 550 eKr võitis Kyros II (valitses 559–529) Meedia kuningat ning vallutas Ekbatana ja 539 eKr Babüloni. Kambyses II (valitses 529–522) liitis Iraani riigiga ka Egiptuse ning võttis oma käsutusse Foiniikia laevastiku.
Seleukiidide riik
pisi|vasakul|[[Seleukiidide riik ca 200 eKr]] (312–63 e.m.a)
Partia
pisi|vasakul|Iraani mõjuulatus 1. sajandil eKr. [[Partia (peamiselt lääneiraani keelte ala) on kujutatud punasega, Sküütia mõjuala (peamiselt idairaani keelte ala) oranžiga]]
Partia riik ja hilisem impeerium moodustus 3. sajandi eKr keskpaiku, kui Seleukiidide Süüria suurriik kaotas idapoolsed alad ja Kesk-Aasias moodustus hellenistlik Baktria riik ja Iraani aladel lõi lahku kohalikku päritolu Partia dünastia.
Partia impeeriumi eksistensi lõpetas Sassaniidide riik, mis hõlmas järgnevalt tänapäeva Iraagi, Iraani, Afganistani, Ida-Süüria, Kaukaasia maa-alad ning piirkondi Türgis ja Araabia poolsaarel.
Sassaniidide riik
pisi|[[Sassaniidide riik, 224-651]] (224–651) Sassaniidide riiki valitses Sassaniidide suguvõsa aastatel 224–651. Riigi rajas ning dünastiale pani aluse Ardashir I. Sassaniidide riik hõlmas tänapäeva Iraagi, Iraani, Afganistani, Ida-Süüria, Kaukaasia maa-alad ning piirkondi Türgis ja Araabia poolsaarel.
Araabia kalifaat
300px|pisi|vasakul|Araablaste kalifaadi laienemine: {{legend|#a1584e|[[Muḩammad (622–632)}} {{legend|#ef9070|Neli esimest kaliifi (Rashidun, 632–661)}} {{legend|#fad07d|Umaijaadid (661–750)}}]] Kaliif (632–634) Abū Bakri ajal alustati naabermaade vallutamisi, sooritati retki Sassaniidide Mesopotaamiasse ja Süüriasse. Kalifaadi tegelik rajaja oli ‘Umar (634–644), tema juhtimisel vallutati Khālid ibn al-Walīdi poolt Bütsantsilt Vahemere-äärsed kristlikud Damaskus (635) ja Süüria (636), Palestiina (638), Egiptus (639–641) ja Kürenaika ning Tripoli (643).
637. aastal purustati Kadisija lahingus Sassaniidide riik ja 642. aastal tungiti Taga-Kaukaasiasse. Esimese Umaijaadide dünastiast kaliifi ‘Uthmān ibn ‘Affān (644–656) ajal vallutasid araablased 651. aastaks lõplikult Pärsia. , Rashiduni kalifaat (632–661), Umaijaadide kalifaat (661–750) (750–1258)
Samaniidid
pisi|Samaniidide dünastia (819–999) valitsusalad kõrghetkel pisi|300px|vasakul|Safariidide valitsetud alad, ca 900 Samaniidid olid tadžiki päritolu dünastia aastatel 819–999, kes valitsesid Abbassiidide kalifaadi nimel aastatel 875–999 Khorāsāni (Kirde-Iraan), Samarkandi, Buhhaara, Herāti, Mavarannahri ja Põhja-Iraani hõlmanud aladel.
Tahiriidid
pisi|vasakul|Tahiriidide [[Horasan]] Tahiriidid olid Kirde-Iraani (Horasani) emiiridünastia 821–873, kes olid tegelikult Bagdadist sõltumatud, nende ajal algas araablaste vallutuste tõttu purustatud Pärsia kultuuri taaselustumine.
Safariidid
pisi|Safariidide valitsetud alad 861-1003 pisi|Safariifide ja Abbassiidide vahelise [[Dayr al-ʿĀqūl lahingu asukoht]]
Safariidid olid Ida-Iraani alade valitsejad alates. 866. aastast, millele nad lisasid veel vallutatud alad Loode-Indias, Kābuli orus, Sindi, Tocharistani, Makrani (Baluchistan), Kermāni ja Fārsi; Tahiriidide alistamise ja Khorāsāni vallutamisega 873. aastal, saavutas Safariidide impeerium oma suurima ulatuse.
Sõda Abbassiidide Bagdadi kalifaadi vastu 876. aastal lõppes aga kaotusega Dayr al-ʿĀqūl lahingus. Sõda Samaniidide vastu Transoxania pärast lõppes aga kaotusega 900. aastal.
pisi|vasakul|Gaznaviidide riik (975–1187) pisi|left|Hulagiidide Ilkhanaat oma suurimas ulatuses, 1256–1353
Ilkhanaat
(1258–1353), Mongolite riik, Tšagatai khaaniriik (1225–1370)
Seldžukkide sultanaat
, Seldžukid
Safaviidide riik
Safaviidide Iraani šahhidünastia (1502–1736), rajas šahh (1502–24) Ismail I, kes ühendas Iraani ja naaberalade väikeriigid tugeva keskvõimu alla. Safaviididest alates on šiiism olnud Iraani riigiusund. Safaviidide riigi pealinn oli algul Tabrīz, seejärel Qazvīn ja aastast 1598 Eşfahān.
Ismail võitis 1500. aastal Şirvani šahhi väge ja hõivas Bakuu, haaras 1501. aastal võimu ka Lõuna-Aserbaidžaani aladel (kuulutas Tabrīzi pealinnaks), järgmisel aastal võitis Ida-Anatooliat, Iraaki, Armeeniat, Aserbaidžaani ja Lääne-Iraani hõlmava türkmeenide oguuside dünastia Ak Kojunlu riigi väge ja kuulutas end Iraani šahhiks. Aastatel 1503–1510 taasühendas ta kogu Iraani, Aserbaidžaani ja Lõuna-Dagestani, liidendas Armeenia ja Iraagi, hõivas Bagdadi ning usbekkidega sõdides osa Kesk-Aasiat (Horasani). Ismaili katse tungida Osmanite riiki, lõppes 1514. aastal lüüasaamisega Çaldırani lahingus Türgi sultani (1512–1520) Selim I vastu. Safaviidide riik saavutas suurima ulatuse ja võimsuse ‘Abbās I Suure ajal (1587–1629), kes reformis relvajõud ning pidas sõdu Osmanite riigi ja Šeibaniidide usbeki riigiga. Safaviidide dünastia valitsetud Iraanil tekkisid tihedad sidemed nii Euroopa (nt Adam Oleariuse saatkonna reis) kui ka Ida riikidega, poliitikas hakkasid suuremat osa mängima pärslased. Tema järglaste ajal hakkas keskvõim nõrgenema, toimusid rahvaülestõusud, 1722. aastal hõivasid suure osa maast afgaanid, 1722–1732 loovutas Iraan Kaspia mere äärseid alasid Venemaa keisririigile. 18. sajandi algul Osmanid ja Venemaa keisririik jagasid suure osa Pärsia valdustest 1724. aasta Konstantinoopoli rahuleppega. Vene-Pärsia sõja (1722–1723) ajal okupeeris Venemaa keisririik Bakuu ja Bakuu khaaniriigi, mis oli seni kuulunud Safaviidide riigi alla, kuid nõustusid 1735. aastal Bakuust loobuma.
Afšariidide dünastia Pärsias
Iraani šahh (1736–1747) Nadir oli 1726 väepea­likuna šahh (1722–1732) Tahmasp II teenistuses. Nadir tõr­jus 1729. aastal Iraanist sinna tunginud afgaanid, taastas Osmanite riigiga peetud sõjas (1730–1736) Iraani võimu Mesopotaamias, Armeenias, Gruusias, Aserbaidžaanis ja Dagestanis.
Nadir kõrvaldas 1732. aastal võimult Tahmasp II ja hakkas valitsema tema poja ‘Abbās III regendina. 1736. aastal valisid hõimupealikud uueks valitsejaks Nadir-šahhi (1688–1747). Järgnevalt vallutas Nadir-šahh 1737–1738 Af­ganistani ja 1738–1739 Loode-India, rüüstas 1739 Delhi, hõivas 1740 Buhhaara ja Hiiva. Nadir-šahhi suurriik lagunes pärast tema tapmist.
Kadžaaride dünastia Pärsias
Kadžaaride dünastia valitses Pärsias šahhidünastiana, aastatel 1781–1925. Kadžaarid pärinesid Iraani turkmeenidest, kes elasid Ganjas, praeguse Aserbaidžaani alal. Dünastia rajasid Agha Mohammad-khaan ja Fath Ali-šahh. Agha Mohammad-khaan kukutas viimase Zandi dünastia esindaja 1796, kuid ta ise mõrvati järgmisel aastal. Kadžaaride võimu ajal tugevnes feodaalide positsioon. 1779. aastal vallutas Agha Muhammed Põhja-Pärsia. Tema järglaseks sai vennapoeg Fath Ali-šahh. 1786. aastal tegid Kadžaarid Teheranist riigi pealinna.
Aastatel 1804–1813 peetud Vene-Pärsia sõja tulemusel vallutas Venemaa keisririik Kaspia mere ääres asunud ja Pärsiale kuulunud Dagestani, Gruusia Kharthli, Kahhethi, Samegrelo, Imerethi, Guria piirkonnad Gruusias ja Abhaasia. Venemaa sai oma valdusse ka osa tänapäeva Aserbaidžaani territooriumi ja Bakuu, Karabahhi, Gəncə, Shirvan, Derbent ja Quba khaaniriigid. Venemaa valdusse läksid sõja tulemusel ka osa Talõši khaaniriigist. 1826–1828 Vene–Pärsia sõja lõpetanud Turkmeenia lepingu alusel 1828. aastal liitis Venemaa keisririik Armeenia Jerevani ja Nahhitševani khaaniriigid. , Vene-Pärsia sõda (1826–1828), Vene-Pärsia sõjad Peetud sõjad nõrgendasid riiki ning Kadžaaride Pärsia jäi suuremasse sõltuvusse Euroopa suurriikidest. Toimusid ka mitmed feodalismi vastased ülestõusud, neist suurim oli 1905 Iraani konstitutsiooniline revolutsioon. Iraani 1908. aasta revolutsiooni tagajärjel asendati Iraani senine šahhi ainuvõim konstitutsioonilise monarhiaga. Kadžaarid tõukas troonilt 1925 Pärsia kasakabrigaadi ohvitser, tulevane šahh Reẕā Pahlavī.
Pahlaviidide dünastia Iraanis
, Reẕā Pahlavī, Moḩammad Reẕā Pahlavī, Iraani Keisririik Reẕā Pahlavī valitsusajal 1935. aastast hakati Iraani kohta Reẕā Pahlavī nõudmisel Euroopas kasutama kreekapärase nimetuse Pärsia asemel, riigi nimetusena Iraan. , Valge revolutsioon, SAVAK, Iraani kalendrireform, Pärsia ajaarvamine
Iraani revolutsioon
1979. aastal toimunud Iraani revolutsioon kukutas monarhia ning tegi Iraanist 1. aprillil 1979 islamivabariigi. Revolutsioon, muutis Iraani konstitutsioonilise monarhia kus valitses šahh Mohammad Reza Pahlavi, islami vabariigiks, mida juhtis ajatolla Rūḩollāh Khomeynī. , Iraagi-Iraani sõda
Balti aadel
Balti aadel (ka: baltisaksa aadel) oli ühisnimetus Kuramaa hertsogiriigi, Liivimaa ja Eestimaa peamiselt baltisakslastest aadlike kohta.
Ungari lühikarvaline linnukoer
Ungari lühikarvaline linnukoer on Ungarist pärinev koeratõug.
Ungari lühikarvaline linnukoer on "suurepärase haistmismeelega, väga kindlameelne nii saagi piiramisel kui kättetoomisel. Ajab jälge ülima järjepidevusega isegi ujudes, mis talle väga meeldib."
Vatslav Vorovski (laev)
Vatslav Vorovski (vene keeles: Вацлав Воровский, poola keeles: Wacław Worowski) on viies Mihhail Kalinini klassi reisilaev, mis on ehitatud VEB Mathias-Thesen-Werft Wismari laevatehases Wismaris Saksa Demokraatlikus Vabariigis Nõukogude Liidu tellimusel 1959. aastal reisideks ja kruiisideks Murmanskist.
Ungari lühikarvaline linnukoer
Lühikarvalise linnukoera ja saksa karmikarvalise linnukoera ristamise tulemusena arenes 1930. aastatel ungari karmikarvaline linnukoer (drótszőrű magyar vizsla).
Vatslav Vorovski (laev)
Ajalugu
Mihhail Kalinini klassi, projekt 101, (saksa nimi Seefa 340; Seefahrgastschiff 340 – eesti keeles merereisilaev 340 reisijale) reisilaev Vatslav Vorovski oli üks 19 sõsarlaevast, mis ehitati aastail 1958–1964 Musta Mere Merelaevanduse (ЧМП), Balti Merelaevanduse (БМП), Kaug-Ida Merelaevanduse (ДВМП-FESCO), Murmanski Merelaevanduse (ММП-MSCO) ja Kamtšatka Merelaevanduse (KМП) jaoks. Vatslav Vorovski oli esimene reisilaev maailmas, mis sooritas alates 5. septembrist 1966 transarktilise reisi liinil Murmansk – Hayesi saar – Dikson – Dudinka – Norilsk – Vaigatš – Solovetsi saared – Arhangelsk – Murmansk ja avas Arktikat turistidele.
Murmanskist sõitis laev ka Kuubasse üle Atlandi ookeani. Aastail 1960–1985 oli Vatslav Vorovski kapten Mihhail Kask (NSV Liidu passi järgi Mihhail Gansovitš Kask). Vatslav Vorovski viimasel reisil oli kapten G. Semjonov.
Hidžaabi tüübid
See hidžaabi tüüpide tabel kirjeldab islami rõivaste terminoloogiliselt eristatud stiile, mis on tavaliselt seotud sõnaga "hidžaab". Araabiakeelset sõna hijāb võib tõlkida kui 'kate, mähis, kardin, loor, ekraan, vahesein'. Koraanis viitab see 'lahususe', 'kaitse' ja 'katmise' mõistetele nii päriselulises kui ka metafoorilises mõttes. Selle sõna tähendus on aja jooksul muutunud ning 21. sajandil on see omandanud muslimi naise loori või soolise eraldatuse tähenduse. Eesti keeles viitab mõiste valdavalt islami naiste peakattele ja selle aluseks olevatele usulistele ettekirjutustele.
Heli (eesnimi)
Heli on eesti naisenimi.
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 19. mai 2012 seisuga 2373 Heli-nimelist inimest.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Heli 2325 naisel. Heli oli Eestis populaarsuselt 68. naisenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Heli vanuserühmas 55–59, kus neid on 10 000 elaniku kohta 54,23. Heli oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 55).
Nimi oli eriti levinud 1950. aastate lõpus ja 1960. aastate alguses sündinute hulgas. Seda on seostatud laulja Heli Läätse lavadebüüdiga.
Lipník nad Bečvou
Lipník nad Bečvou (saksa keeles Leipnik) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Přerovi ringkonnas. Lipník nad Bečvou asub Přerovist ligi 13 km kirdes ja Olomoucist umbes 25 km idakagus.
Lipník nad Bečvoud on esmamainitud 1238. aastal.
Jyväskylä JK
Jyväskylä jalgpalliklubi (JJK Jyväskylä) on Soome jalgpalliklubi, mis tegutseb Jyväskyläs. Klubi mängib 2017. aastal Veikkausliigas. Klubi kodustaadion on Harju staadion.
Algusaastad 1923–1992
JJK eelkäija Jyväskylän Palloilijat (JyP) asutati 1923. aasta detsembris. Lisaks jalgpallile oli JyP-il ka pesapalli ja jääpalli meeskonnad. JJK esimene jalgpallimängu võitis Mikkelin Kilpaveikot tulemusega 2:3. Algusaastatel mängis JyP jalgpalli harva ja tavaliselt tegid lihtsalt tööd mängu tutvustamisega linnale. JyP alustas osalemist jalgpalliliigades aastal 1928, kui nad kaotasid regionaalliiga kvalifikatsiooni mängus Savole. 1939 kvalifitseerus JyP esmakordselt Soome jalgpalliliigasse ja hakkas mängima teisel liigatasandil.
Siiski, teine maailmasõda peatas meeskonna paljutõotava arengu. 1941 mängis JyP Harju staadionil sõprusmängu Saksa sõjaväe meeskonnaga, mida oli jälgima tulnud 6000 pealtvaatajat.
Uus JJK 1992–2006
1992. aasta sügisel otsustasid Jyväskylä jalgpallitreenerid Jyväskylä jalgpall vajab uuendusi. JyP-77 ühines JyPK-ga (Jyväskylän Pallokerho) mis moodustas uue meeskonna JJK (Jyväskylän Jalkapalloklubi). Juba esimese hooaeg oli JJK-le edukas kui 1993 tõusti Kakkoneni. 1994 oli JJK liigatipist kaugel, kuigi nende mängija Mika Väyrynen tuli 22 väravaga liiga parimaks väravakütiks. 1995 võitis JJK üleminekumängud KPT-85 vastu ja tõusis Ykköneni.
Ykkönenis mängis JJK tugevalt eriti kodus, kus nad kaotasid vaid ühe kohtumise. Ville Priha ja Sükrü Uzuner olid meeskonna juhtivad kangelased. Lisaks leidis ka publik tee Harjule ja mängus Kuusysi Lahtiga oli juba 2547 pealtvaatajat.
1997. aasta hooaeg lõppes katastroofiliselt. Kuigi meeskond oli uute hooaega palju investeerinud, langeti tagasi Kakkoneni. JJK ei suutnud järgmisel hooajal tagasi tõusta. Kui JJK Juuniorid tõusid 2000 samuti Kakkoneni, algasid uued reformid. Meeskonna uueks nimeks sai JJK Jyväskylä. Siiski, JJK ei suutnud tagasi Ykköneni tõusta.
Aastatel 2000–2006 kaotas meeskond palju andekaid noormängijaid (sh Jukka Sinisalo, Touko Tumanto, Mikko Manninen) kõrgemal tasemel mängivatele meeskondadele.
Mustast august tippu 2006–2011
Kesk-Soomet nimetati ebaedukate kümnendite tõttu Soome jalgpalli mustaks auguks. Jyväskylä oli ainuke Soome suurlinn, millel puudus jalgpalliklubi kõrgemais liigas. 2006 tuli Ville Priha tagasi oma kodulinna – seekord juba treenerina. Uus treener koos oma meeskonnaga (sh Lassi Lehtonen, Jussi Hakasalo ja noor andekas ründaja Tommi Kari) lõpetasid hooaja tõusuga tagasi Ykköneni.
Enne 2007. aasta hooaega tugevnes JJK kaitsemängijaga Jukka Sinisaloga, kes tuli tagasi Turu Interist, poolkaitsja Matti Lähitie ja ründaja Babatunde Wusu tulid Mikkelist. Meeskond lõpetas hooaja kolmanda kohaga. Meeskond sai tugevamaks, kui liitusid Markus Paija, Mika Lahtinen, Anssi Viren ja Ady. Meeskonna kangelane Babatunde Wusu lõi värava viimases mängus PS Kemiiga ja klubi kindlustas Jyväskylä ajaloolise momendi – tõus Veikkausliigasse.
Esimene hooaeg kõrgliigas 2009 ei olnud JJK jaoks kerge, isegi kui Jukka-Pekka Tuomanen Jarost ja Christian Sund liitusid meeskonnaga. JJK jäi liigasse püsima pärast üleminekumängude võitu. Siiski, keskmine pealtvaatajate arv (3238 mängu kohta) oli liiga arvestuses paremuselt kolmas.
Caldonazzo järv
Caldonazzo järv (itaalia keeles Lago di Caldonazzo) on järv Põhja-Itaalias Trentino-Alto Adige maakonnas Trento provintsis. Tervikuna Trento provintsis asuv Caldonazzo järv on provintsi järvedest suurim. Umbes kilomeetri kaugusel idas asub Levico järv.
Järve kõrgus merepinnast on 449 meetrit, pindala 5,627 km², suurim sügavus 49 meetrit, valgala suurus 94,3 km².
Caldonazzo järve kallastel asuvad Pergine Valsugana, Calceranica al Lago, Bosentino ja Caldonazzo.
San Polo Matese
San Polo Matese on vald Itaalias Molise maakonnas Campobasso provintsis.
San Polo Matese kõrgus merepinnast on 730 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
San Polo Matese piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bojano, Campochiaro, Colle d'Anchise, San Gregorio Matese (CE).
Martin McGuinness
pisi|Martin McGuinness 2017. aasta jaanuaris James Martin Pacelli McGuinness (23. mai 1950 – 21. märts 2017) oli Põhja-Iirimaa poliitik.
McGuinness kandideeris 2011. aastal erakonna Sinn Féin kandidaadina Iirimaa presidendiks. Ta oli suure reede lepingu üks peamistest loojatest.
2017. aasta 9. jaanuaril astus McGuinness tagasi esimese ministri asetäitja ametikohalt taastuvsoojuse lisatasu skandaali tõttu. Sama aasta 19. jaanuaril teatas ta, et ei kandideeri uuesti Põhja-Iirimaa Assambleesse amüloidoosi põdemise tõttu. 6. märtsil saadeti ta Derry Altnagelvini piirkonna haiglasse. Ta läks paar päeva enne oma surma pensionile.
Seotus Iiri Vabariikliku Armeega (IRA-ga)
McGuinness oli IRA liige. Ta lahkus enda sõnul selle ridadest 1974. aastal. 1972. aastal oli ta Derry linnas IRA vanemtüürimees.
Paddy Ward väitis, et McGuinness andis talle koos ühe teise IRA liikmega Verise Pühapäeva hommikul pommitükke. McGuinnesi sõnul oli Wardi väited väljamõeldised. Iiri erakonna Sinn Féin nõuniku Gearóid Ó hEára sõnul oli McGuinness tol ajal Iiri natsionalistliku noorteorganisatsiooni Na Fianna Éireann juht.
Kohus leidis, et arvatavasti McGuinnes oli Verise Pühapäeva ajal seotud omakaitseüksusliku tegevusega ja ta võis omada Thompsoni püstolkuulipildujat, ent ei leitud kinnitust, et ta oli sõduritele andnud tulistamisõiguse.
1972. aastal osales McGuinness iiri poliitiku Gerry Adamsi ja Põhja-Iirimaa tolleaegse kõrgeima ministri Willie Whitelaw' läbirääkimistel. 1973. aastal vahistas Iirimaa Vabariigi eri-kriminaalkohus ta 110 kg ja ligi 5000 laskemoona sisaldanud auto lähedal. McGuinness ei tunnustanud kohtu võimu ning saadeti kuueks kuus vangi. Kohtus väitis ta, et on Iiri sõdijate liige ning väga uhke selle üle. Pärast vanglast vabanemist sattus ta varsti uuesti IRA liikmelisuse tõttu vangi.
Pärast vanglast vabanemist näitas ta poolehoidu Sinn Féin suunas. 1981. aasta näljastreikide ajal ja 1990ndate alguses oli ta vaheisikute kaudu suhtluses Briti julgeolekuteenistusega. 1982. aastal valiti ta Derry linna esindades Stormontis Põhja-Iirimaa Assamblee liikmeks, ent ta keeldus sellele ametikohale astumisest. 1982. aasta 9. detsembril keelas Suurbritannia tolleaegne siseminister William Whitelaw McGuinnessil Suurbritanniasse sisenemise Terrorirünnaku ennetamise seaduse alusel.
1993. augustil süüdistas telekanalis Central TV saate "The Cook Report" juht McGuinnessi IRA seotuses ning informaatori Frank Hegarty ülekuulamisel osalemises ning tema Derrysse naasmise plaanimises. McGuinness eitas enda osalust ning mõistis saate hukka lausetega: ,,Ma pole kunagi olnud IRA-s. Ma ei oma IRA üle mingit mõjuvõimu."
2005. aastal väitis tolleaegne Iiri Tánaiste Michael McDowell, et McGuinness oli seitsmeliikmelise IRA sõjanõukogu liige. Mcguinness eitas seda öelduga, et ta pole enam IRA liige. 2008. aasta aprillis avaldas ajakirjanik Peter Taylor McGuinnessi ja IRA seotuse tagamaid oma dokumentaalfilmis "Age of Terror". Taylor väitis, et McGuinness oli IRA Põhja-Komandi juht ning ta oli väga teadlik IRA 1987. aastal korraldatud Enniskilleni pommiplahvatusest.
Deutschland (1998)
Deutschland oli viimane ristluslaev, mis sõitis Saksamaa lipu all ja kuulus ettevõttele Deutschland Beteiligungs GmbH ning mida käitas laevakompanii Deutsche Kreuzfahrt Management Services GmbH. Laev ehitati Howaldtswerke-Deutsche Werft AG laevatehases Kielis Saksamaal 1998. aastal. Septembrist 2015 kuni aprillini 2016 kandis laev nime World Odyssey.
Ajalugu
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 328 Howaldtswerke-Deutsche Werft AG laevatehases 1. detsembril 1996 ning 16. jaanuaril 1998 lasti laev vette. 11. mail 1998 ristis laeva Deutschlandiks Saksamaa president Richard von Weizsäcker. Oma esmareisile Norra poole asus Deutschland 16. mail 1998.
2012. aastal sõitis laev kruiisidele Travemündest: Läti–Eesti–Venemaa, Travemünde-Hafnarfjördur, Island (Norra, Island, Gröönimaa). Saksa Olümpiakomitee kasutas Deutschlandi fännide majutamiseks 2012. aasta suveolümpiamängude ajal ja laeva pardal Champions Clubis tähistati Gerd Kanteri rivaali Robert Hartingi võitu. 15. augustil 2012 jõudis luksuslaevaga Deutschland koju 217 sportlast, keda oli Hamburgi sadamasse tervitama tulnud 10 000 inimest.
26. mail 2013 avas Deutschland Saaremaa kruiisihooaja.
Juhtumid
11 augustil 2012 pidutses Deutschlandi pardal Londoni olümpiamängudel maahokis kuldmedali võitnud Saksamaa meeskond. Laevale pidutsemise käigus tekitatud kahju eest esitas omanik Peter Deilmann 500 000 euro suuruse arve.
Raul Eamets
pisi|püsti|Raul Eamets (2009) Raul Eamets (sündinud 5. juulil 1964 Pärnus) on eesti majandusteadlane.
Ta töötas Tartu Ülikooli majandusteaduskonna professorina ja sotsiaalteaduste valdkonna dekaanina.
Haridus
Lõpetanud Sindi Keskkooli, astus Eamets 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonda, mille ta lõpetas 1987. a. Tartu ülikoolis omandas ta ka magistrikraadi majandusteaduses 1993 ja doktorikraadi (PhD) majandusteaduses 2001.
Ametialane tegevus
1993.–1995. aastal oli ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna majandusteooria õppetooli assistent ning 1995.–2001. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna majandusteooria õppetooli lektor.
Aastatel 2001–2005 oli Eamets Tartu Ülikooli majandusteaduskonna majandusteooria õppetooli dotsent. 2005. aastal sai ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna makroökonoomika professoriks. Samal aastal oli ta ka Tartu Ülikooli majandusteaduskonna rahvamajanduse instituudi juhataja kuni 2014. aastani.
Aastatel 2014–2015 oli ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna dekaan. 2016. aasta jaanuaris valiti Eamets Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna dekaaniks. 2016. aastast alates oli ta ka Tartu Ülikooli rektoraadi liige.
Teadus
Eametsa olulisemad uurimisvaldkonnad on ränne ja rändepoliitika, tööturu tulevikutrendid, noorte töötus, tööturu paindlikkus, haridussüsteemi vastavus tööturule, tööjõu prognoosid, ametialane mobiilsus, tööturu voogude analüüs, tööpuudus siirdemajanduses ja palgalõhe. Ta on ennast täiendanud Kopenhaagenis (DIS), Londonis (Birckbeck College ja UCL), Bonnis (IZA), Berliinis (DIW) ja Aarhusis (Aarhusi ülikool). 15 aasta jooksul on Eamets osalenud 25 teadusprojektis Eesti tööturu eksperdina või töögrupi juhina. Kokku on ta avaldanud üle 150 teaduspublikatsiooni. Viimase 10 aasta jooksul on ta esinenud 30 kodu- ja rahvusvahelisel konverentsil/seminaril ettekandega.
2023. aasta augustis selgus, et Eamets sõlmis Tartu Ülikooli poolt lepingu Pere Sihtkapitaliga, kuigi ülikooli õigusnõunik oli andnud hinnangu, et ülikool sellist lepingut sõlmida ei saa. Leping andis ligipääsu 2000 lastetu naise isikuandmetele rahvastikuregistris, mida muidu poleks uuringu läbiviijale väljastatud. Tartu Ülikooli eetikakomitee ei olnud oma luba uuringuks andnud. Eamets tunnistas oma viga. Tartu Ülikooli rektor Toomas Asser lõpetas 14. augustil 2023 Eametsaga töösuhte.
Õpetamine
Eamets koos kolleegidega (Viktor Trasberg jt) olid esimesed, kes alustasid tänapäevases mõistes majandusteooria (economics) õpetamist 1989/1990. õppeaastal. Selle tulemusena valmisid ka esimesed majandusteooria õpikud kõrgkoolile ja keskkoolile.
Ta on õpetanud majandusteooria kursusi eri tasemega õppeprogrammides, töö-ökonoomika, makroökonoomika ning EL-i sotsiaal- ja tööpoliitika kursusi. Kokku on tema juhendamisel või kaasjuhendamisel kaitstud ülikoolis 38 magistritööd ja 6 doktoritööd (Masso, 2005; Leping, 2008, Kallaste, 2010, Järve, 2011, Lauringson 2012, Anspal 2015). Ühtlasi on ta osalenud 13 keskkooli ja kõrgkooli majandusõpiku kirjutamisel kaasautori või toimetajana.
Muu
Ta on ka AS-i Bigbank nõukogu liige. 2003. aastast on ta IZA (Bonn) koosseisuväline teadur (research fellow).
Eamets on Pere Sihtkapitali SA nõukogu liige.
Isiklikku
Raul Eamets on abielus Merle Eametsaga. Neil on kaks tütart ja poeg. Tema huvideks on lugemine, kalapüük ja matkamine.
Sinuhe jutustus
pisi|[[Amenemhet I koos jumalatega bareljeefil.]] pisi|"Sinuhe jutustuse" algus papüürusel Berlin 3022, Georg Mölleri faksiimileväljaanne. "Sinuhe jutustus" on tänapäeval tuntuim Vana-Egiptuse kirjandusteos.
Elektromehaaniline mikrosüsteem
Elektromehaaniline mikrosüsteem ehk MEMS (lühend inglise k sõnadest MicroElectroMechanical Systems) on tehnoloogia, mis võimaldab valmistada väga väikesi seadiseid. See hõlmab suuremaid süsteeme kui nanotehnoloogia ja molekulaarelektroonika.
Sinuhe jutustus
Peategelane Sinuhe (vanaegiptuse Za-Nehet "sükomoori poeg" elab läbi mitmesuguseid seiklusi ja kannatusi, milles on paralleele hilisemate piiblimotiividega, üldinimlike motiivide kajastajana on teose anonüümset autorit nimetatud "Egiptuse Shakespeare'iks". "Sinuhe jutustust" peetakse värssteoseks, mida võidi ka avalikult ette kanda. Selle ajaloolisest populaarsusest annab tunnistust suur hulk koopiatest säilinud fragmente.
Elektromehaaniline mikrosüsteem
MEMS on tavaliselt valmistatud komponentidest suurusega 1–100 mikromeetrit (0,001–0,1 mm) ning seadmed on suurusjärgus 20 mikromeetrit kuni millimeeter. Nad koosnevad tavaliselt kesksest andmeid töötlevast osast (mikrokontroller) ja mitmetest mikroanduritest või täituritena käituvatest osadest. Sellistel suurustel pole klassikalisest füüsikast tihti kasu. Suure pindala ja ruumala vahelise suhte tõttu valitsevad pinnaefektid nagu elektrostaatika ja märgumine inertsi ja soojusmahtuvuse üle.
Sinuhe jutustus
Eesti keeles ilmus "Sinuhe jutustus" Sergei Stadnikovi tõlkes ja kommentaaridega esmalt ajakirjas Looming (1992 osaliselt, tervikuna 1996), hiljem eraldi väljaandena (Kodutrükk, 1996).
Elektromehaaniline mikrosüsteem
Väga väikeste masinate potentsiaali tunnustati juba enne, kui osati neid valmistada. Selle tehnoloogia algusajal (1990. aastail) valmistati MEMS-elemente nii nagu pooljuhtseadiseid ainult integraallülitusena räni- või galliumarseniidkiibil, seejärel ka muudel pooljuhtidel ja plastmaterjalidel. Varajase MEMS-seadme näidis on elektromehaaniline monoliitne resonaator.
MEMS-seadmete tootmise materjalid
MEMS-seadmete tootmise tehnoloogia arenes välja pooljuhtseadmete tootmise tehnoloogiast. Põhitehnikad on materjalikihtide sadestamine, fotolitograafia abil mustrite pealekandmine ja soovitud kujude väljasöövitamine.
Räni
Tänapäeval valmistatakse mikrokiipe ränist. Tänu mastaabisäästule on kõrge kvaliteediga materjale vabalt saada. Lisaks saab lihtsalt lisada elektroonilist funktsionaalsust, tänu millele on see MEMS-lahenduste jaoks väga ahvatlev.
Ränil on ka palju muid, materjali omadustest tulenevaid kasulikke omadusi. Kristalses olekus on see peaaegu täielik Hooke'i materjal – painutades puudub peaaegu täielikult hüsterees ja seetõttu ei haju ka soojust. Tänu sellele on liigutused väga korratavad ja töökindlad. Räni kulub väga aeglaselt, võib kuluda miljardeid kuni triljoneid tsükleid ilma murdumata.
Polümeerid
Kuigi elektroonikatööstus on räni tootmise väga odavaks muutnud, on kristalliline räni tootmise seisukohalt ikkagi väga keeruline ja kallis materjal. Polümeerid on väga odavalt toodetavad suures koguses ning erinevate omadustega materjale on palju valida. MEMS-seadmeid saab polümeeridest toota näiteks survevormiga või stereolitograafiaga. Mõlemad sobivad hästi selliste mikrovedelikundusseadmete jaoks nagu ühekordselt kasutatavad veretestimis seadmed.
Metallid
Metalle saab kasutada MEMS-elementide valmistamiseks. Kuigi metallidel pole räni häid mehaanilisi omadusi, on nad oma mehaanilistes piirides kasutamisel üsna vastupidavad. Metalle saab mitut moodi sadestada. Tavaliselt kasutatavad metallid on kuld, nikkel, alumiinium, vask, kroom, titaan, volfram, plaatina ja hõbe.
Keraamika
Räni, alumiiniumi, titaani nitriide ning ka ränikarbiide ja muid keraamikaid kasutatakse kasulike materjaliomaduste tõttu järjest rohkem MEMS-seadmete valmistamiseks. Kristalliseerunud alumiiniumnitriidil on püroelektrilisi ja piesoelektrilisi omadusi, mis võimaldavad teha jõuandureid. Titaannitriididel on suur eritakistus ja elastsusmoodul, mis võimaldab valmistada elektrostaatilisi MEMS-aktuaatoreid üliõhukeste kiledena. Lisaks lubab titaannitriidi suur vastupidavus biokorrosioonile seda kasutada biosensorites.
Sadestamine
Üks MEMS-seadmete tootmise alustehnoloogiad on õhukeste materjalikihitide sadestamine. Sadestatud kilekihid võivad olla paksusega mõnest nanomeetrist kuni 100 mikromeetrini.
Jane Burden
pisi|Jane Burden 1865. aasta fotol pisi|Jane Burden [[Dante Gabriel Rossetti maalil "Proserpine" (detail)]] Jane Burden (19. oktoober 1839 Oxford – 26. jaanuar 1914 Bath) oli inglise modell.
Elektromehaaniline mikrosüsteem
Mustri pealekandmine
Pärast kihtide sadestamist kantakse pooljuhtplaadile soovitud elektromehaanilise mikrossteemi muster. Enamasti kasutatakse selleks mitmesuguseid litograafiaprotsesse, näiteks fotolitograafiat.
Jane Burden
Ta oli muusaks ja modelliks mitmele XIX sajandi kunstnikule, teiste seas William Morrisele, kellega hiljem abiellus, ja Dante Gabriel Rossettile.
Elektromehaaniline mikrosüsteem
Söövitamine
Söövitamine jaguneb kaheks võimalikuks protsessiks: märgsöövitamine ja kuivsöövitamine. Märgsöövitamisel lahustub materjal vedelasse lahustisse kastmise tagajärjel. Kuivsöövitamise puhul lahustatakse materjal reaktiivsete ioonide või auru kujul lahusti poolt.
Isotroopiline söövitamine
Kui söövitamisprotsess kulgeb kõigis suundades ühesuguse kiirusega, on tegemist isotroopilise söövitamisega. Pikad ja kitsad augud fotomaskis tekitavad materjali V-kujulisi süvendeid. Kui söövitusprotsess on õigesti läbi viidud, on süvendite pind aatomite tasemel sile ning suurused ja nurgad äärmiselt täpsed.
Anisotroopne söövitamine
Mõned monokristallmaterjalid (näiteks räni) omavad substraadi kristallilisest suunast sõltuvat söövituskiirust. Seda tuntakse kui anisotroopilist söövitamist. Ühe tavalise näitena on räni söövitamine kaaliumhüdroksiidiga, kus räni tasapinnad sööbivad umbes 100 korda aeglasemalt kui ülejäänud kristallilised suunad. Seetõttu söövitades räni pooljuhtplaati kandilist auku, saadakse tulemuseks isotroopilise söövitamise kumerate seinadega süvendi asemel püramiidikujuline süvend 54,7° nurga all seintega.
Ksenoondifluoriidiauruga söövitamine
Ksenoondifluoriidi (XeF2) kasutatakse isotroopseks kuiva auruga söövitamiseks. Esimesena kasutas seda MEMS-i otstarbel räni söövitamiseks California Ülikool Los Angeleses 1995. aastal. Seda kasutatakse põhiliselt metalli ja dielektriku struktuuridest vabanemiseks. XeF2 eeliseks märgsöövitamise ees on seisuhõõrdumise vaba söövitamine. Selle selektiivsus räni suhtes on väga suur, mis võimaldab maskina kasutada fotolakki, SiO2, räninitriidi ja paljusid metalle. Selle reaktsioon räniga on plasmavaba, täielikult keemiline ja hetkeline.
Pooljuhttüki ettevalmistamine
Pärast suure koguse elektromehaaniliste mikrosüsteemide ettevalmistamist pooljuhtplaadil tuleb üksikud skeemid eraldada. Mõnede rakenduste jaoks lihvitakse pooljuhtplaati enne seda õhemaks. Pooljuhtplaati lõigatakse jahutusvedelikuga saagides või laserlõikusega.
Klaus Gustav von Essen (surnud 1740)
Klaus Gustav von Essen (surnud 29. mail (vkj 18. mail) 1740 Kalvi mõisas) oli Eestimaa aadlik ja maanõunik.
Elektromehaaniline mikrosüsteem
Rakendused
MEMS-seadmed jagunevad sensoriteks, aktuaatoriteks ja struktuurideks. Neid leidub paljudes kommertsseadmetes:
Klaus Gustav von Essen (surnud 1740)
Klaus Gustav von Essen sündis Rootsi majori Gustav Johann von Esseni (1637–1703) ja Gertrude Elisabeth von Rammi (1642–1717) pojana.
Perekond
Klaus Gustav von Essen abiellus 10. juulil (vkj 30. juunil) 1698 Tallinnas Kalvi mõisa pärijanna Helene von Engdesiga (1677–1716), kes oli Kalvi mõisniku Reinhold von Engdesi ja Helene von Anrepi tütar. Abielust sündisid:
Hiljem abiellus Klaus Gustav von Essen Lunetta von Rohriga (maetud 1752), kes oli Hans Christoph von Rohri ja Anna Katharina von Cronmanni tütar ning leitnant Wilhelm Christoph von Rehbinderi lesk. Abielust sündisid :
Jaak Peeter Reesalu
Jaak Peeter Reesalu (sündinud 17. novembril 1947 Tranemos Rootsis) on eesti vaimulik.
Jaak Reesalu lõpetas gümnaasiumi Göteborgis ning sooritas 1974. aastal sealses ülikoolis filosoofiakandidaadi eksami keemia ja teoreetilise füüsika alal. Hiljem õppis ta usuteadust ja sooritas 1978. aastal teoloogiakandidaadi eksami Lundi Ülikoolis. Viibis stipendiaadina seitse kuud Iisraelis Jeruusalemmas. Ordineeriti 8. aprillil 1979 peapiiskop Konrad Veemi poolt Stockholmi Klaara kirikus õpetajaks.
Introdutseeriti 21. aprillil 1979 Göteborgis Kristiine kirikus Göteborgi ja Lääne-Rootsi koguduse õpetajaks. 1989. aastast on ta E.E.L.K. Rootsi praostkonna praost.
Isiklikku
Tema isa oli soomepoiss, ettevõtja ja eesti aktivist Rootsis Kalju Reesalu (1924–2015). Jaak Reesalu on abielus ning peres neli tütart ja kolm poega.
Vatslav Vorovski
pisi|Vatslav Vorovski [[1971. aasta Nõukogude Liidu postmargil]] thumb|Vorovski ausammas Moskvas Vatslav Vatslavovitš Vorovski (vene Вацлав Вацлавович Воровский, poola Wacław Worowski; kasutas ka varjunimesid P. Orlovski, Švarts, Žozefina, Favn) 27. oktoober (vkj 15. oktoober) 1871 Moskva, Venemaa Keisririik – 10. mai 1923 Lausanne, Šveits) oli Nõukogude Venemaa diplomaat (täievoliline esindaja).
Kalamaja (elamu)
Kalamaja (ka soemaja, kalasaun, Saaremaal rannamaja, rannasaun, Hiiumaal võrkmaja) oli eesti rahvaarhitektuuris püügipiirkonna lähedal asunud kalurite ajutine elamu.
Arvatakse, et esimesed kalamajad ehitati Eesti rannikupiirkonda enne 14. ja 15. sajandit.
Kalamajade ehitamine lõppes 1930. ja 1940. aastatel, kui merekalastuse iseloomu muutumise ja tehnilise varustuse täiustumise tõttu kalamajasid enam ei vajatud.
Dzuunmod
Dzuunmod (mongoli keeles Зуунмод, sada puud) on linn Mongoolias, Keskaimaki halduskeskus. Dzuunmod asub Ulaanbaatari kesklinnast ligikaudu 24 km lõunas.
Manivald
Manivald on eesti mehenimi.
2M-3
pisi| pisi| pisi|Sihturi koht pisi|Esimene kahuriga 2M-3 relvastatud sõjalaev oli raketikaater
Manivald
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Manivald 37 mehel. Manivald oli Eestis populaarsuselt 1014. mehenimi. 1. jaanuari 2020 seisuga olid vastavad arvud 31 ja 1163 ja 1. jaanuari 2022 seisuga 26 ja 1324.
2M-3
2M-3 (vene k: 25-мм спаренное универсальное орудие 2М-3) on Nõukogude Liidus valmistatud universaalne sõjalaeva kaheraudne automaatkahur.GRAU koodnimetus 2M3. On moraalselt vananenud, kuid seni veel vähesel määral kasutusel.