cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sügav uni (film 1978)
Filmi sündmustik toimub Inglismaal Londonis. Michael Winneri kirjutatud stsenaarium järgib täpselt raamatu teksti. Linateos kajastab avameelselt ning julgelt homoseksuaalsuse, pornograafia ja alastioleku teemat, mis 1946. aasta filmiversioonis olnuks mõeldamatu.
Hvoinaja
Asula tekkis 1918. aastal rajatava raudtee äärde ning sai ametliku staatuse 1927. aastal. 1935 nimetati töölisaleviks.
Hvoinajas on puidutööstusettevõtted ning õlle- ja karastusjookide tehas.
Meelika (täpsustus)
Meelika võib tähendada mitut asja.
Ortaköy mošee
Ortaköy mošee on İstanbuli mošee Beşiktaşi linnaosa Ortaköy naabruskonna veepiiril, mis on üks Bosporuse populaarsemaid kohti. Türgi sultanile Abdülmecit I-le pühendatud mošee on vaatega linna peatänavale ning selle minaretid on linna siluetis domineerival kohal.
Coronation Street
Seda sarja parodeerisid Briti ansambli Queen liikmed laulu "I Want to Break Free" muusikavideos. Nad riietusid naisteks.
Elen Peetsmann
Ta tegeleb mahetootmise uurimisega.
Ta töötab Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudis. Ta on EMÜ Mahekeskuse juhataja.
Linnukuju
Linnukuju ( lõunaeesti murretes ka polvand ) on jahilinnu topis või riidest, puust või muust materjalist valmistatud linnukujuga peibutis, millega teostatakse lindude ligimeelitamist.
Vanemal ajal olid linnukujud Euroopas ja Siberis laialdaselt kasutusel eriti tedre- ja veelinnujahil. Eestis kasutati neid pardi- ja tedrejahil, saartel ka luigejahil, kus seda nimetati kuigukuju (kuik on saarte murdes luik ). Tedrekujusid paigaldati tavaliselt ridvaga mõne kase latva.
Tänapäeval kasutatakse suurte lindude realistlikke kujusid ka väiksemate lindude ja näriliste eemale peletamiseks põllul, koduaias, aiamaal.
Kirjandus
Oskar Loorits, "Endis-Eesti elu-olu II". Teaduslik Kirjandus, 1941. Tartu
Põltsamaa saksa kalmistu
Põltsamaa saksa kalmistu on kalmistu Jõgeva maakonnas Põltsamaa linnas. Ajalooliselt jäi kalmistu Viljandimaale Põltsamaa kihelkonda.
Ajalugu
Uus kalmistu võeti arvatavasti kasutusele 1770. aastatel, kuna kihelkonna senine kalmistu oli saamas täis ning oli tekkinud vajadus uute kalmistute järele. Kihelkonna kalmistu jaoks andis Uue-Põltsamaa mõis maad mõisast ida poole praeguse linna kirdeserval. Saksa koguduseliikmete jaoks andis Vana-Põltsamaa mõis aga maa hoopis teise kanti, mõisast edelasse praeguse linna edelaserval.
Esimene matus oli kalmistul 1771. aastal. 19. sajandi algul püstitati kalmistule Vana-Põltsamaa mõisa klassitsistlikus stiilis Eestis haruldase ümara põhiplaaniga matusekabel. Kalmistule on teadaolevalt viimati maetud 16. jaanuaril 1947, tänapäeval on kalmistu kasutamata.
Liilit
Liilit on naisenimi.
Boltoni Ülikool
pisi Boltoni Ülikool on ülikool Inglismaal Boltonis.
Ülikool on asutatud 1982. aastal kui Boltoni Kõrghariduse Instituut. Ülikooli staatuse sai ta aastal 2004.
Ülikoolil on umbes 14 000 õppijat ja 700 töötajat.
FEU
pisi|40-jalane konteiner FEU (inglise keeles forty foot equivalent unit) on merevedudel üleilmselt kasutatav konteinerikäibe mõõtühik (kaubamõõt), mis tähistab 40 jala pikkust merekonteinerit. Selle täpsed mõõdud on 12,2 m (pikkus), 2,44 m (laius) ja 2,59 m (kõrgus).
Neljakümnejalaste konteinerite ladustamisel kasutatakse pöördlukke laevadel nii, et pannakse alla kaks kahekümnejalast konteinerit (TEU) ja nende vahele jääb vahe, et oleks võimalik täpselt paigutada nende peale neljakümnejalane konteiner.
Lisaks neljakümnejalasele konteinerile on olemas ka tavaline kahekümnejalane konteiner, mis on pikkuselt poole lühem, samas laius ja kõrgus on samad.
Neljakümnejalased konteinerid on tuntumad, kuna neid on mugav vedada veoautoga. Sellise autorongi pikkus on lubatud enamikus riikides.
Viru-Nigula valla raamatukogu
Viru-Nigula valla raamatukogu asub Viru-Nigula vallas, Kunda linnas, Koidu tn 75. Viru-Nigula valla raamatukogul on kaks haruraamatukogu, Viru-Nigula raamatukogu ja Aseri raamatukogu.
Keeleline pööre
Keeline pööre tähistab filosoofias ja inimteadustes valdkonna tõlgendamiskeskme ja meetodite kasutamise nihkumist kogemuses väljendatud keelele ning nendes valdkondades toimunud muutusi. Pööre algas 20. sajandil keeleteaduses ja filosoofias oletusest, et keel pole tegelikkuse ja kogemuse edastamise sõltumatu vahendaja. Erinevatelt lähtealustelt hakati uurima, mida me keelega teeme, ehk täpsemalt, mida keel tegelikkuse või meiega teeb.
Keelelise pöördeni viisid avastused keeleteaduses. Kandvat rolli selles mängisid Ludwig Wittgenstein, John Austin ja Mihhail Bahtin. Vastavalt uuele keelekontseptsioonile hakati sotsiaalse tegelikkuse alusena nägema keelt. Avastuste tulemusena muutus arusaamine keele tähtsuse rollist mõtlemise, tunnetamise, ja teadmiste konstrueerimise protsessis. Kõik mõisted, kategooriad ja tähendused ning teadmised tervikuna tekivad ja elavad edasi keeles. Keele kaudu osalevad inimesed maailma kujundamises, tundmaõppimises ja taasloomises.
Mõistet "keeleline pööre" kasutas esimesena Gustav Bergman ja laiemalt Richard Rorty 1967. aastal ilmunud antoloogias "The linguistic turn". Arvatakse, et saksa hermeneutilises filosoofias toimus keeleline pööre juba 18. sajandil.
Keeleline pööre pole teaduslik ega filosoofiline teooria. Keelelist pööret käsitlevast kirjandusest võib leida erinevaid lähenemisi. Filosoofid keskenduvad keelefilosoofilistele aspektidele, keeleteadlased keele ja kommunikatsiooni uurimisele ning sotsiaalteadlased sellele, kuidas muutunud arusaam keele rollist mõjutab sotsiaalse tegelikkuse mõistmist ja selle tundmaõppimist.
Oksa
Perekonnanime Oksa on pandud Pala mõisas Kodavere kihelkonnas Tartumaal, Vardi ja Loodi mõisas Paistu kihelkonnas Viljandimaal ja Põlula mõisas Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Oksa uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Baart ja Oksermann. August Oksa palvel kanti Oksa perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 93 all (Siseministeeriumi teadaanne 20. maist 1935).
Ilokokeelne Vikipeedia
pisi|Logo Ilokokeelne Vikipeedia (iloko keeles Wikipedia) on Vikipeedia ilokokeelne versioon.
Ilokokeelsele Vikipeediale pandi alus 2005. aastal.
Vao mõis
pisi|[[Vao vasallilinnus|Tornlinnus]] Vao mõis oli rüütlimõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Lääne-Virumaale Väike-Maarja valla territooriumile.
Ilokokeelne Vikipeedia
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Vao mõis
Ajalugu
Esimesed teated Vao mõisat (saksa keeles Wack) pärinevad 1442. aastast. Tollaste omanike Wackede järgi on mõis saanud endale ka nime.
1286. aastal läänistas Taani kuningas Erik Menved vendadele Johannes, Jordanius ja Henricus Wackele kogukäe õiguse alusel nende isa mõisa. Wackedel oli teisigi valdusi Virumaal. Vao püsis Wackede käes ilmselt 15. sajandi lõpuni, arvatavalt suguvõsa hääbumiseni.
Vao vasallilinnus
Keskajal püstitatud kindlustatud mõisahoone ehk Vao vasallilinnus on siiani üsna hästi säilinud. Ruudukujulise põhiplaaniga neljakorruseline tornlinnus on ligikaudu 10×10 meetri suurune. Vao tornlinnuse müürid on kogu nelja korruse kõrguses algsed. Vao tornlinnus on ehitatud arvatavasti 15. sajandil kuigi mõned uurijad on pakkunud rajamisajaks ka 14. sajandi teist poolt.
Tornlinnus restaureeriti 1986. aastal, seal paikneb Vao muuseum.
Vao mõis
16. sajandil ja 17. sajandi alguses kuulus Vao Viru vasallide Wedeweside soole (Johan Wedewes, kes hukkus Liivi sõja ajal Porkuni all, ja Brun Wedewes).
Vao mõis kuulus 17. sajandil von Bremenite, von Budbergide, von Anrepitele kui ka von Helffreichide aadliperekondadele.
1744. aastal omandasid mõisa Edler von Rennenkampffid (Karl Georg von Rennenkampff (1715–1752) Helmest, kes pani aluse Rennenkapffide Vao-Rakvere liinile), 1773. aastal müüs Karl Georg von Rennenkampffi lesk Jakobina Charlotta von Rennenkampff (sünd von Ceumern)Vao mõisa kõrvalmõisa Vorsti ja sinna juurde kuuluva Sootaga külaga (Sotack), kapten Joachim Friedrich von Rosenile, kuid 1777. aasta pärandavara jagamise lepinguga sai Vao mõisa Jakobina Charlotta von Rennenkampff (sünd von Ceumern) pärast tema surma (1805) poeg kreisikohtunik ja ratsaväekapten Karl Gustav Edler von Rennenkampff (–1794).
Rennenkampffide valdusse jäi mõis ligi kahesajaks aastaks, kuni maareformini 1919. aastal, kui kõik rüütlimõisad kuulutati riigi omanduseks. 1809. aastal pärandavara jagamise lepinguga sai Vao mõisa kreisikohtunik Andreas Karl Diedrich von Rennenkampff (1786–1852). Andreas von Rennenkampffi otsene pärija oli tema poeg tõeline riiginõunik Paul Magnus Reinhold Edler von Rennenkampff (1815–1887). Paul Reinhold von Rennenkampff suri vallalisena ja otseste pärijate puudumisel sai 1888. aastal Vao mõisa tema venna Adam Andreas von Rennenkampffi poeg Karl August Edler von Rennenkampff (1874–1934), kes oli ka viimane Rakvere ja Vao mõisa omanik.
Mõisahooned
Mõisasüda ehitati barokkstiilis kompleksina välja 1770.–1780. aastatel, kuid mõisa peahoone hävis 1918. aastal tulekahjus ning sellest on alles vaid keldriruumid ja vundament.
Suur-Perm
Suur-Perm (komi keeles Ыджыд Перым) või Suur-Bjarmia oli keskaegne komide riik praeguse Venemaa Permi krai alal. Selle pealinn oli Tšerdõn.
Mark (perekonnanimi)
Mark on perekonnanimi. Nime on pandud ka eestlastele.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mark 380 inimesel: 171 mehel ja 209 naisel. Perekonnanimede levikult on Mark meeste puhul 385. kohal ja naiste puhul 319. kohal. Nimi Mark on levinuim Põlva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 11,72.
FK Partizan
Klubi asutati 4. oktoobril 1945. Klubi on saanud nime Teises maailmasõjas okupeeritud Jugoslaavias vastupanuliikumist juhtinud Jugoslaavia partisanide järgi.
Olari (perekonnanimi)
Olari on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Olari uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Alle, Oksenau ja Opmann. Jaan Olari palvel kanti Olari perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 401 all (Siseministeeriumi teadaanne 30. aprillist 1940).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Olari Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Brescia Ghedi lennujaam
Brescia Ghedi lennujaam on lennujaam Itaalias Lombardia maakonnas Ghedis, 20 km kaugusel Bresciast lõunas. Lennujaamale on antud I maailmasõja lennuäss Luigi Olivari nimi.
Ghedis hoitakse 40 aatomipommi B61-4 võimsusega 45–107 kilotonni. Kasutusel on Panavia Tornado hävitajad.
Liisbet
Liisbet on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 446. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Liisbet 257 naisel.
Olav Anton
Olav Anton (28. juuli 1954 – 26. august 2022) oli Eesti põllumajanduse elektriinsener ja poliitik. Ta oli aastatel 1992–1999 Riigikogu liige. Ta oli Keskerakonna asutajaliige.
Ta lõpetas aastal 1972 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1977 Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajanduse elektrifitseerimise erialal.
Ta oli Riigikogu liige VII ja VIII koosseisus (aastatel 1992–1999).
Imogoliit
Imogoliit on suhteliselt haruldane silikaatne savimineraalide hulka kuuluv mineraal.
Imogoliidi idealiseeritud keemiline valem on Al2SiO3(OH)4.
Tüüpiliselt leidub imogoliiti moonde läbi teinud vulkaanilisest tuhast niisketes tingimustes tekkinud pinnases. Mineraal esineb mikroskoopiliste torukestena, mille läbimõõt on 20 ongströmit. See esineb tavaliselt koos kvartsi, allofaani, vermikuliidi, gibbsiidi, kristobaliidi ja limoniidiga.
Mineraali kirjeldati esmakordselt aastal 1962 Kumamoto prefektuuris Uemuras. See on nimetuse saanud jaapanikeelse sõna imogo järgi, mis tähistab kollakaspruuni vulkaanilisest tuhast tekkinud pinnast. Algselt ei lülitatud mineraali ametlikku klassifikatsiooni, kuid aastal 1970 Tokyos toimunud nomenklatuurikomitee istungil lisati mineraal savimineraalide hulka. Selle tüüplokatsioon asub Uemuras, kus mineraali esmakordselt kirjeldati. Mineraali mikroskoopiliste mõõtmete tõttu on sellel vähe leiukohti (USA-s, Jaapanis ja Hiinas), kuid arvatakse, et seda võib sarnaste tingimuste korral mujalgi esineda.
Olving
Olving on eesti perekonnanimi.
Tartu Näitused
Tartu Näitused on 1991. aasta oktoobris asutatud Eesti aktsiaselts, mille tegevusaladeks on:
Olving
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Tartu Näitused
Välislingid
Koduleht
Massiiv (programmeerimine)
pisi|Ühedimensionaalne kuue liikmega massiiv Massiiv on programmeerimises andmestruktuur, mis koosneb elementide hulgast, millest igaühel on oma indeks (järjekorranumber) või võti.
Elementide indeksid algavad üldjuhul nullist ja viimase massiiviliikme indeks on, kuid on ka keeli, mis lubavad alustada massiivi indeksiga 1 või hoopis indeksiga n. Kui keel lubab alustada massiivi suvalise indeksiga, siis tavaliselt võib selleks olla ka negatiivne arv. Massiivis on andmed hoitud nii, et iga elemendi asukohta on võimalik välja arvutada tema indeksi abil kasutades valemit. Massiivil võib olla indekseid rohkem kui üks – nii saadakse mitmemõõtmelised massiivid. Mitmemõõtmeline massiiv on massiiv, mille elementideks on omakorda massiivid. Ühemõõtmelist massiivi nimetatakse ka järjendiks, kahemõõtmelist maatriksiks või tabeliks. Kõik need massiivid võivad olla kas staatilised või dünaamilised. Staatiline on massiiv siis, kui tema mõõtmed on teada algusest peale ning hiljem ei saa neid muuta, kuid dünaamilise massiivi mõõtmeid on võimalik muuta käivitamisel. Massiivi üks suurimaid eeliseid on see, et nende elementidele saab suvaliselt ligi, tänu sellele on elementide võtmine indeksi alusel palju kiirem. Tavaliselt nimetatakse massiivis hoitavate tähetede kogumit sõneks.
Massiivi tunnused:
Massiivid on ühed vanimad andmestruktuurid programmeerimises ja need leiavad kasutust peaaegu igas programmis. Neid kasutatakse paljude teiste struktuuride implementeerimiseks (näiteks loend (ingl list) ja sõne (ingl string)). Massiivid kasutavad väga hästi ära arvutite adresseerimisloogikat, nimelt uuemates arvutites ja välistel hoiuseadmetel on mälu ühemõõtmeline massiiv sõnu. Protsessorid on tihti optimeeritud massiivide jaoks. Iga massiivi elemendi mäluaadressi saab lihtsasti arvutada selle indeksi kaudu. Näiteks massiivis, mis asub mäluaadressil 2000, on element indeksiga i aadressil.
Ajalugu
Esimesed arvutid kasutasid masinkeelt, et massiive luua ja neile juurde pääseda. John von Neumann kirjutas esimese sorteerimismeetodi massiividele (mestimissortimine) 1945. aastal. Masinkeeled ei toetanud üldjuhul enam massiive kui masin ise seda tegi, kuid esimesed programmeerimiskeeled nagu FORTRAN, Lisp, COBOL ja ALGOL 60 toetasid juba mitmemõõtmelisi massiive, sama tegi ka C keel.
Kasutus
Erinevates programmeerimiskeeltes vastavad massiivile erinevad asjad. Pythoni keeles on näiteks massiivi asemel kasutusel järjend (inglise keeles list), Javas on aga järjend ja massiiv mõlemad olemas. Üks näidisülesannetest, millal on mõistlik massiivi kasutada on näiteks trips-traps trulli mängu implemeteerimine, kus laud koosneb 3x3 massiivist (3 kolmeliikmelist massiivi). Kui mingile mänguruudule tehakse käik, siis asendatakse selles massiivis tühi koht mängija mängusümboliga (nt kui rist käib keskmisele ruudule, siis 2. massiivi 2. liige asendatakse ristiga).
Massiivide muteerimine Pythonis
Pythoni massiivid võivad programmi erinevatel hetkedel omada erinevaid väärtuseid ehk tegemist on muteeritavate listidega (pythonis on list ja massiiv sama). Mõned käsud, mida saab kasutada erinevate tegevuste jaoks listidega - append (lisab elemendi listi lõppu), extend (lisab listitäie elemente listi lõppu), insert (lisab näidatud positsioonile näidatud elemendi, järgnevate elementide positsioonid nihkuvad), remove (eemaldab esimese näidatud väärtusega elemendi), pop (eemaldab viimase elemendi ja tagastab selle), clear (eemaldab listist kõik elemendid), sort (sorteerib listi kasvavaks), reverse (pöörab elementide järjekorra ümber). Siiski kui muuta massiivi või seda täiendada, siis tuleb järgida, et sama massiiv ei oleks omistatud mitmele muutujale, sest muidu juhtub nii, et ühe massiivile tehtud muutused kanduvad edasi ka järgmistele. Et seda vältida, tuleb massiivi omistamise asemel teha sellest koopia, siis ei teki seda probleemi. Kui ei tea, kas oled massiivi omistanud mitmele muutujale, siis seda saab tuvastada käsuga id, see käsk kuvab muutuja viite ja kui viited on samad, siis on omistatud mitmele muutujale sama massiiv, kui on erinevad, siis ei ole.
Ściapianka
pisi|left Ściapianka (vene keeles Stepjanka, transkribeerituna Stsjapjanka) on Minski linnaosa, mis asub linna idaosas Partyzanski rajooni territooriumil. Linnaosa ühendavad ülejäänud linnaga elektrirongid.
Ajalugu
Linnaosa kohal asus varem Lipki küla, mille juures asus Ściapianka raudteejaam. Jaam muutus oluliseks Teise maailmasõja järel, mil selle ladudes hoiti Minski ülesehitamiseks vajalikke ehitusmaterjale. ka asus küla lähistel sõjaväelinnak. Piirkond liideti Minskiga aastal 1987.
Aastal 2010 alustati endise sõjalinnaku pooltühjade hoonete asemele uue elamurajooni projekteerimist. Tööd algasid aastal 2011. Sõjaväelinnaku varasematele elanikele ehitati aga individuaalelamud.
Anne Kirkbride
Anne Kirkbride (21. juuni 1954 Oldham – 19. jaanuar 2015 Manchester) oli inglise seriaalinäitleja.
Ta oli üle 40 aasta (1972–2014) Deirdre Barlow' osatäitja Suurbritannia teleseriaalis "Coronation Street".
Orglaan
Orglaan on eesti perekonnanimi.
Anne Kirkbride
Anne Kirkbride suri 60-aastaselt rinnavähki.
Orglaan
Nimede eestistamisel määrati Orglaan uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Grünthal ja Posendorf. Karl-Peeter-Voldemar Orglaane palvel kanti Orglaan perekonnanimede kaitseregistrisse nr 354 all (Siseministeeriumi teadaanne 31. märtsist 1938).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Orglaan Eestis 10 mehel ja 9 naisel.
Kortela
Kortela ehk Kordelevo (ka Kapasi ja Inkeren Kapasi, vene Корделево) on endine ingerisoome küla ajaloolises Inkere kihelkonnas Ingerimaal Ižora jõe ääres. Kaasaegse haldusjaotuse järgi jääb endine küla Leningradi oblasti Tosno rajooni Telmanovski valla territooriumile.
Küla soomekeelne rööpnimetus Kapasi tuleneb seal elanud ingerisoome suguvõsa Kapanen nimest.
1817. aastal oli külas (nimetatud kui Корделoвa) 6 talu.
1848. aastal elas külas (nimetatud kui Kordela) 101 ingerisoomlast äyrämöist, kellest 42 olid mehed ja 59 naised.
1860. aastal oli külas (nimetatud kui Корделoво (Корелево)) 13 talu.
1880–1890. aastail oli külas (nimetatud kui Корделoвa) 15 talu.
1913. aastal oli külas (nimetatud kui Корделoвa) 21 talu.
1941. aastal oli külas (nimetatud kui Корделeвo) 53 majapidamist.
Teise maailmasõja ajal perioodil 01.09.1941–31.12.1943 oli küla okupeeritud saksa vägede poolt. Küla hävis teises maailmasõjas.
Pinnastee
pisi|Metsatee [[Leedus]] Pinnastee on põllu-, metsa- või muu selline pealiskihita tee, mis on teeks rajatud või sõidukite looduslikul pinnasel liikumise tulemusena selleks kujunenud. Pinnasteed võivad olenevalt aastaajast olla ajutiselt läbimatud (näiteks kevadsuurvee ajal).
Pinnasteed Eestis
Keskkonnaministri määrus "Metsatee seisundi kohta esitatavad nõuded" kehtestab nõuded pinnasteedele vastavalt nende järkudele.
2007. aasta alguse seisuga oli Eestis 32 kilomeetrit katteta kõrvalmaanteid. 2012. aasta alguse seisuga oli selliseid kõrvalmaanteid 27 kilomeetrit.
Nilson
Nilson on rootsi päritolu perekonnanimi. Patronüümina tähendab Nilsi poeg.
Nimest Eestis
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Läänemaal Noarootsi kihelkonna Riguldi mõisavallas ja Viljandimaal Suure-Jaani kihelkonna Vastemõisa mõisavallas nimeks Nilson.
Liivi (eesnimi)
Liivi on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 153. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Liivi 1227 naisel.
Sesselich
Sesselich (letseburgi keeles Siesselech) on küla Arloni vallas Luxembourgi provintsis Valloonia piirkonnas Belgias.
Küla asub Arlonist 4 km kaugusel lõunas.
Meri (perekonnanimi)
Meri on eesti ja soome perekonnanimi.
Perekonnanime Meri (kirjutatud ka Merry ja Merri) on antud Rõuge, Karja, Kaarma, Mustjala, Keila, Karuse ja Urvaste kihelkonnas. Nimede eestistamisel on seda nime antud isikutele, kelle perekonnanimi oli varem Mihailov, Murdenkov ja Streblov.
Meri on kantud perekonnanimede kaitseregistrisse Heinrich Meri palvel nr. 23 all.
Harald Johann Perten
Harald Johann Perten (8. aprill 1913 Tallinn – 5. mai 1992 Sankt Gallen, Šveits) oli eesti (põllu)majandusteadlane ja (teravilja)keemik.
Elulugu
Harald Johann Perten oli töösturi poeg.
Lõpetas 1930 Tallinnas J. Westholmi Gümnaasiumi, 1934 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna, õppis 1934 õigusteaduskonnas. Korporatsiooni Vironia liige. Oli aastast 1934 oma isa leivatööstuse ärijuht Tallinnas.
Põgenes 1944 Saksamaale, sealt 1945 Rootsi, oli 1945–1967 Stockholmis Statens Institut för Företagsutvecklingu teraviljalaboratooriumi keemik ja juhataja, 1967–1980 FAO teraviljaeriteadlane (-ekspert) Roomas, Senegalis ja Sudaanis, aastast 1981 Šveitsis Uzwilis firma Buler Brothers Ltd. nõuandja sorgo ja hirsi jahvatamise alal.
Teadustöö
Avaldanud uurimusi teraviljakeemia ning sorgo ja hirsi töötlemisest. International Association Cereal Chemistry, American Association Cereal Chemistry liige. 20 teadustrükist.
Harald Perten oli aktiivne mootorratta- ja autosportlane, tennisist, harrastusfotograaf, filmimees ja helitehnik. Oli Stockholmi eesti tennisklubi SET üks asutajaid ja kauaaegne esimees. Alles pagulusse asununa tegi pressifotograafina kaastööd kohalikele Rootsi ajalehtedele. Võttis 1936 osa tähesõidust Berliini olümpiamängudele.
Kersti Tombak
Kersti Tombak (sündinud 30. aprillil 1977) on eesti näitleja.
Ta lõpetas Viljandi Kultuurikolledži näitekunsti erialal 1999. aastal. Töötas aastatel 1999–2005 näitlejana Rakvere Teatris.
Alates 2005. aastast on olnud vabakutseline näitleja, mängides kandvaid osi MTÜ Oma Lava lavastuses "Andmed Liina Pihlapuust", Tõstamaa mõisa suvelavastuses "Tsepeliin" jm.
Tal oli 2011. aastal osa Eesti Televisiooni lasteseriaalis "Nöbinina". 2016. aastal mängis ta TV3 seriaalis "Doktor Silva" pereõde Ester Käbinit. Ta on mänginud ka seriaalides "Kartulid ja apelsinid", "Pilvede all" ja "Padjaklubi".
Salzburg-Umgebungi ringkond
Salzburg-Umgebungi ringkond (saksa Bezirk Salzburg-Umgebung 'Salzburgi ümbritsev ala') on ringkond Austrias Salzburgi liidumaal. See kattub Flachgau piirkonnaga, välja arvatud Salzburgi linn, mis on omaette ringkond.
Haldusjaotus
Ringkond on jaotatud 37 vallaks, millest 3 on linnad (Stadtgemeinde) ja 6 turulinnad (Marktgemeinde).
Turulinnad:
Vallad:
800px|tühi|Ringkonna haldusjaotus
Robert Mitchum
Robert Charles Durman Mitchum (6. august 1917 – 1. juuli 1997) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja, helilooja ja laulja.
Tunnustus
1945. aastal kandideeris Robert Mitchum parima meeskõrvalosatäitja Oscarile filmiga "Story of G.I. Joe".
1984. aastast on Mitchumil Hollywoodi kuulsuste alleel (Hollywood Walk of Fame) aadressil 6240 Hollywood Boulevard ka omanimeline täht.
1999. aastal avaldatud edetabeli "AFI's 100 Years...100 Stars" (Ameerika Filmiinstituut) tulemuste põhjal asub näitleja meesstaaride edetabelis 23. kohal.
Kessarin Ektawatkul
Kessarin Ektawatkul (tai keeles เกศริน เอกธวัชกุล; tuntud lavanime Nui Ketsarin järgi ) on tai naissportlane (taekwondo), filminäitleja ja laulja.
Karjäär
Ta on musta taekwondo vöö omanik ja on võitnud taekwondo 's Tai meistrivõistluse. Lisaks filminäitleja tööle töötab ta ajalehes Daily News. 2011. aastal valisid ajakirja FHM lugejad Kessarin Ektawatkuli Tai seksikaimate naiste edetabelis kuuendale kohale.
Isiklikku
Kessarin Ektawatkul ei ole abielus.
Breitenwang
Breitenwang on küla ja vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Reutte ringkonnas. Vald asub 850 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 18,9 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1465 inimest.
Breitenwang asub Reutte basseinis linna külje all Plansee ääres.
Tall
pisi|[[Kukruse mõisa hobusetall.]] Tall ehk hobusetall on hoone või ruum, kus peetakse hobuseid.
Lemetinmäki
Lemetinmäki ehk Lemedimjaki (ka Lemetinkylä, vene Лемедимяки) on endine ingerisoome küla ajaloolises Tuutari kihelkonnas Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb ala Leningradi oblasti Lomonossovi rajooni Villozi valla territooriumile.
Lemetinmäki kuulus Sulkula külade gruppi, mistõttu on seda mõnes allikas nimetatud ka Sulkula nimega, eristamata seda teistest Sulkula küladest (Jänismäki, Leininmäki, Parkonmäki, Pulkkisenmäki, Pökkösenmäki ja Talsinmäki).
1817. aastal oli külas (nimetatud kui Лемядикюля или Леметимяки) 9 talu.
1831. aastal oli külas (nimetatud kui Лемядимяки) 6 talu.
1848. aastal elas külas (nimetatud kui Lemetinmäki) 33 ingerisoomlast äyrämöist, kellest 12 olid mehed ja 21 naised.
1860. aastal oli külas (nimetatud kui Леiметимяки) 6 talu.
1880–1890. aastail oli külas (nimetatud kui Леинетемяки) 5 talu.
Küla hävis Teises maailmasõjas.
Paala (perekonnanimi)
Paala on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Paala uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Pachel, Pavels ja Pull. Ants Paala palvel kanti Paala perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 80 all (Siseministeeriumi teadaanne 9. maist 1935).
Hellenurme vesiveski
pisi|Vesiveski ja sellega seotud infrastruktuur 2012. aasta suvel Hellenurme vesiveski on endisaegne Hellenurme mõisa territooriumil asuv vesiveski, mis tänapäeval on kohandatud muuseumiks.
Beretta
pisi|Beretta M9
Odolanów
Odolanów (saksa Adelnau) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Ostrów Wielkopolski maakonnas, Odolanówi valla halduskeskus. Odolanów asub Ostrów Wielkopolskist umbes 13 km edelas.
Beretta
Fabbrica d'Armi Pietro Beretta S.p.A. on üks vanimaid tegutsevaid relvatootjaid maailmas.
Hellenurme vesiveski
Vesiveski on ehitatud 1880. aastatel, sisustus (jahu- ja tangutootmismasinad) pärineb 1930. aastatest.
Odolanów
Asula oli olemas juba 12. sajandil. Odolanów sai Magdeburgi linnaõigused 1373. aastal.
Beretta
Ajalugu
Firma asutamisajaks loetakse 1526. aastat, kui Itaalia Gardone Val Trompia relvameister Maestro Bartolomeo Berettale maksti Veneetsia arsenali poolt 296 tukatit 185 arkebuusi toru eest. Tehingu maksedokumente säilitatakse ettevõtte arhiivis.
Hellenurme vesiveski
Hellenurme vesiveski muuseum
Muuseum tutvustab Hellenurme vesiveskit ja sellega seotud ehitisi. Muuseumis näeb ka viljateradest saadud produkte ja nende valmistamise protsessi.
Beretta
Ajalugu
1918. aastal võeti teise püstolkuulipildujana Itaalia armee relvastusse Beretta MAB 1918.
Hellenurme vesiveski
Hellenurme vesiveski muuseum
2013. aastal valmis programmi LEADER toel leivakoda.
Beretta
Poolautomaatsed püstolid
pisi|Beretta mudel 70 pisi|Beretta mudel Tomcat
Mets (perekonnanimi)
Mets on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mets 1461 inimesel: 696 mehel ja 765 naisel. Perekonnanimede levikult on Mets 30. kohal. Perekonnanime Mets kandja oli keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus oli 41)
Magnetiline domeen
pisi|[[Kerri mikroskoop|Kerri mikroskoobi pilt mikrokristallilistest terakestest neodüümmagnetil, avalduvad magnetilised domeenid, mis on heledad ja tumedad triibud iga terakese sees]] Magnetiline domeen on mingi osa magnetilisest materjalist, millel on ühesugune magnetisatsioon. See tähendab, et aines olevate aatomite individuaalsed magnetmomendid on üksteisega paralleelsed ja ka samasuunalised. Kui magnetilise materjali temperatuuri langetada alla Curie temperatuuri, jaguneb see erinevate magnetisatsioonidega piirkondadeks, mida nimetatakse magnetilisteks domeenideks. Domeenisiseselt on magnetisatsiooni suund sama, aga domeenide vahel võib see suund olla erinev. Domeenide struktuur mõjutab ferromagnetiliste materjalide, nagu raua, nikli, koobalti, ja nende sulamite magnetilisi omadusi. Domeenide omavahelisi piire nimetatakse domeeni seinteks, mida ületades muutub magnetisatsiooni suund ühe domeeni omast teise omaga samasuunaliseks. Magnetilisi domeene uurivat teadust nimetatakse mikromagneetikaks.
Lilia
Lilia on naisenimi.
Magnetiline domeen
Domeeniteooria areng
Magnetiliste domeenide teooria rajajaks võib lugeda prantsuse füüsikut Pierre-Ernest Weissi, kes aastal 1906 käis välja väite magnetiliste domeenide eksisteerimise kohta ferromagnetites.
Lilia
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 212. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Lilia 832 naisel.
Magnetiline domeen
Domeeniteooria areng
Selle väite kohaselt on suure hulga lähestikku olevate aatomite magnetilised momendid joondunud paralleelselt. Reastamise suund varieerub juhuslikult, vastavalt domeenile, kuigi võib eristada levinumaid kindlaid kristallograafilisi suundi, mida nimetatakse kergeteks telgedeks. Weiss pidi siiski selgitama magnetmomentide iseeneslikku joondumist ning selleks lõi ta keskmistatud välja teooria: ta eeldas, et see magnetiline moment materjalis kogeb tänu naabrite magnetiseeritusele väga suurt efektiivset magnetilist välja. Algses Weissi teoorias oli keskmistatud väli võrdeline kogu tüki magnetiseeritusega M, nii et
kus \alpha\ on keskmistatud väljakonstant. See aga ei ole rakendatav ferromagnetite puhul just domeenide erineva magnetiseerituse suuna tõttu. Sellisel juhul on mõjuvväli:
kus M_s on küllastusmagneetumus 0 K juures.
Kvantteooria tulekuga sai võimalikuks arusaam Weissi välja mikroskoopilisest taustast. Lokaliseeritud spinnide vaheline vahetusinteraktsioon soosib ferromagnetite puhul paralleelseid ja samasuunalisi ning antiferromagneetikute puhul vastassuunalisi naabrite magnetmomente.
Magnetismi tüübid
Magnetilised domeenid tekivad materjalides, millel on magnetiline korrastatus, mis tähendab, et nende dipoolid joonduvad iseseisvalt tänu vahetusinteraktsioonile.
Sellised on ferromagnetilised, ferrimagnetilised ja antiferromagnetilised materjalid. Paramagnetilised ja diamagnetilised materjalid, milles dipoolid joonduvad välise välja mõjul, mitte iseeneslikult, ei oma magnetilisi domeene.
Domeeni struktuur
pisi|püsti=1.5| Kuidas ferromagnetilise materjali domeenideks jaotamine vähendab magnetostaatilist energiat
Miks domeenid moodustuvad
Põhjus, miks tükk magnetilist materjali, näiteks rauda, iseeneslikult erinevateks domeenideks jaguneb, selle asemel, et eksisteerida olekus, kus magnetisatsioon on läbi terve objekti samasuunaline, seisneb minimaalse siseenergia saavutamises.
Suur tükk ferromagnetilist materjali, millel on läbiv konstantne magnetiseeritus, tekitab suure, objektist väljapoole ulatuva magnetilise välja. Sellise välja tekitamine nõuab aga suurt salvestatud magnetostaatilist energiat. Et seda energiat vähendada, saab objekt jaguneda kaheks domeeniks, mille magnetisatsioon on vastassuunaline. Magnetvälja jõujooned läbivad domeene ringikujuliselt ja vastassuunas, vähendades väljaspool materjali olevat magnetvälja. Et välja energiat veelgi vähendada, saab domeene järjest poolitada, vähendades sellega ka välja hulka väljaspool materjali. Reaalse magnetilise materjali domeenistruktuur ei toimu tavaliselt suurte domeenide lagunemisena väikesemateks, nagu siin kirjeldatud, vaid kui objekt jahutatakse alla Curie temperatuuri, tekib tasakaaluline domeenistruktuur iseeneslikult. Sellise seletuse kasutamine aitab paremini seletada energiate liikumist domeenide moodustamisel.
Domeenide suurused
Nagu eespool mainitud, on liialt suur domeen ebastabiilne ja jaguneb seetõttu väikesemateks domeenideks. Piisavalt väike domeen on stabiilne ja jagunemine/pooldumine ei ole enam vajalik. See määrabki ära domeeni suuruse. See suurus aga sõltub materjalisisest energiate tasakaalust. Iga kord, kui mingi regioon jaguneb kaheks domeeniks, tekib nende vahele domeenisein, kus kõrvuti asetsevate magnetiliste dipoolide magnetisatsioon võib olla erisuunaline. Vahetusinteraktsioon, mis tekitab magnetiseerituse, on jõud, joondades lähedalasuvad dipoolid samasuunaliselt. Lähedalasuvate dipoolide erisuunaliseks muutmiseks kulub energiat. Seega domeeniseina tekitamine nõuab lisaenergiat, mida kutsutakse vahetusenergiaks, mis on proportsionaalne tekkiva seina pindalaga.
Seega väheneva energia hulk, kui domeen jaguneb kaheks, on võrdne domeeniseina tekitatud energia ja väljaspool objekti vähendatud magnetilise välja energia vahega. Vähendatud välja energia on võrdne domeeni suuruse kuubiga, samas kui domeeniseina energia on võrdne domeeni suuruse ruuduga. Seega, mida väikesemaks domeenid muutuvad, seda vähem "võidetakse" domeeni poolitamisega energiat. Domeenid jätkavad väikesemateks jagunemist, kuni domeeniseina tekitamisega kuluv energia on võrdne objektivälise välja vähenenud energiaga. Seega sellise suurusega domeenid on stabiilsed. Enamikus materjalides on domeenid mikroskoopilised, umbkaudu 10−4 – 10−6 m.
Magnetiline anisotroopia
pisi|Ferromagnetilise materjali pinna mikrograaf, mis kujutab kristalliterakesi, mis on omakorda jagunenud erinevateks domeenideks piki "kerget" telge. Magnetisatsiooni suunad vahelduvad (punased ja rohelised alad) pisi|Animatsioon, mis näitab, kuidas magnetostriktsioon töötab. Vahelduv väline magnetväli põhjustab dipoolide pöörlemise, muutes kristallvõre mõõtmeid
Lisavõimalus, kuidas materjal saab veelgi vähendada oma magnetostaatilist energiat, on moodustada domeene, mille magnetisatsiooni suund on sobiva nurga all teiste domeenide omade suhtes, selle asemel, et lihtsalt vastassuundades olla. Sellised domeenid, mida nimetatakse suletud vooga domeenideks, võimaldavad välja jõujoontel pöörata 180° materjali enda sees, moodustades suletud tsüklid ja vähendades sellega magnetostaatilise energia nullini. Kuigi, selliste domeenide moodustumine tingib lisaks kaks kohta, kuhu energia võib kaduda. Esiteks, enamiku magnetiliste materjalide kristallvõre on magnetiliselt anisotroopne, mis tähendab, et see omab kerget suunda
Rūdolfs Blaumanis
pisi Rūdolfs Kārlis Leonīds Blaumanis (1. jaanuar 1863 Ērgļi – 4. september 1908 Punkaharju, Soome) oli läti kirjanik ja ajakirjanik. Teda peetakse üheks läti silmapaistvamaks proosakirjanikuks, kirjandusliku realismi meistriks. Ta sai tuntuks külaeluaineliste jutustustega.
Magnetiline domeen
Magnetiline anisotroopia
paralleelselt mõne kristallvõre teljega, Materjali magnetiseerituse suuna muutmine nõuab lisaenergiat, mida nimetatakse magnetokristallilise anisotroopia energiaks.
Magnetostriktsioon
Kerge suunaga magnetiseeritud domeenide tekitamisega kaasnevat teist energiakulu tekitab fenomen nimega magnetostriktsioon. Kui magnetilise materjali magnetisatsioon on muutnud suunda, tekitab see ka väikese muutuse selle kujus. Magnetilise välja muutus tingib ka magnetiliste dipoolide molekulide kuju muutust, mis pikendab kristallvõre ühes dimensioonis ja vähendab teistes. Kuna magnetiline domeen on aine sees, ümbritsetud igast küljest, ei saa see tegelikult kuju muuta. Seega kuju muutmise asemel indutseerib see magnetisatsiooni suuna muutus väikesi mehaanilisi pingeid materjalis, suurendades sellega domeeni moodustamiseks vajalikku energiat. Seda nimetatakse magnetoelastilise anisotroopia energiaks.
Detsember 2011
Detsember 2011, kroonika
Rūdolfs Blaumanis
Blaumanis õppis 1875–1881 Riias saksa kaubanduskoolis ja tema esimene kirjanduslik töö ilmus 1881 saksa keeles ajalehes Zeitung für Stadt und Land. Pärast isa surma 1894 elas Blaumanis nii oma isakodus kui ka korteris Riias. Riia korteris asub tänapäeval Blaumanise majamuuseum. 1902 kolis Blaumanis Peterburi, kus ta töötas ajakirjaniku ja toimetajana läti ajalehes Pēterburgas Avīzes (Peterburi Sõnumid), toimetades ka selle satiirilisa Purva malā. Pärast kodumaale tulekut 1904 tegi ta kaastööd ajalehele Latvija.
Dionysios Areopagites
Dionysios Areopagita ehk Dionysios Areopagites (kreeka keeles Διονύσιος ὁ Ἀρεοπαγίτης; sündinud ja surnud 1. sajandil) oli Areopaagi liige, kelle poole pöördus Paulus Ateenas ja kellest sai hiljem Ateena piiskop.
Rūdolfs Blaumanis
1907 haigestus Blaumanis tuberkuloosi ja suri järgmisel aastal Soomes Takaharju sanatooriumis 45 aasta vanuselt.
Dionysios Areopagites
Allikad
Dionysiose pöördumisest on juttu Apostlite tegude raamatus (Ap 17:34 ). Tema piiskopiametist kirjutab Eusebios Kaisareast (Historia Ecclesiae 3,4).
Rūdolfs Blaumanis
Blaumanise teoseid on tõlgitud inglise, saksa, leedu, soome, vene, ukraina, ungari ja eesti keelde. Jutukogu "Õlest katuse all" ilmus eesti keeles juba 1892. aastal.
Riias on Blaumanise mälestussammas ja Ērgļis on tema majamuuseum.
Dionysios Areopagites
Nimekaimud
Keskajal alates 9. sajandist samastati Ateena piiskopi Dionysiosega ka 3. sajandil elanud Pariisi märterpiiskoppi Dionysiost.
Detsember 2011
2011. aasta detsember algas neljapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast laupäeval.
Magnetiline domeen
Magnetostriktsioon
Et selliseid kinniseid, külgsuunalise magnetisatsiooniga domeene moodustada, on vaja lisaenergiat eelpoolnimetatud kahe faktori tõttu. Seega suletud vooga domeenid moodustuvad ainult siis, kui salvestatud magnetostaatiline energia on suurem, kui domeeni seina moodustamiseks vaja oleva vahetusenergia, magnetokristallilise anisotroopia energia ja magnetoelastilise anisotroopia energia summa. Seetõttu on suurem osa materjali ruumalast hõivatud domeenide poolt, mille magnetisatsioon on nii-öelda "üles" või "alla" piki kerget telge ja suletud vooga domeenid moodustuvad ainult väikestel aladel teiste domeenide ääres, kus neid on vaja selleks, et anda magnetvälja jõujoontele nii-öelda ruumi, et suunda muuta.
Rūdolfs Blaumanis
1955. aastal valmis tema jutustuste ainetel mängufilm "Kevadised hallad", 1966. aastal mängufilm "Edgars ja Kristine" ja 1971. aastal mängufilm "Nāves ēnā" (Surma varjus).
Magnetiline domeen
Tera struktuur
Eelnevalt kirjutatu kirjeldab magnetilise domeeni struktuuri täiuslikus kristallvõres, mida võib näiteks leida raua kristallis. Tegelikkuses on enamik magnetilisi
Rūdolfs Blaumanis
pisi|Mälestuskivi [[Madona kultuurimaja lähedal]]
Magnetiline domeen
Tera struktuur
materjale polükristallilised, mis tähendab seda, et nad koosnevad paljudest mikroskoopilistest kristalli "teradest". Iga terake on kui omaette väike kristall ning erinevate
terakeste kristallvõre on juhuslikult orienteeritud. Enamasti on iga terake piisavalt suur, et sisaldada mitmeid domeene. Igal kristallil on oma kerge magnetiseerituse
suund ja on jagatud domeenideks, mille magnetiseeritus on paralleelne kerge suunaga.
Magnetiseeritud olekud
Kuigi mikroskoopilisel skaalal on ferromagnetilises materjalis peaaegu kõik magnetilised dipoolid domeenides üksteisega paralleelsed, tekitades tugevad lokaalsed magnetväljad, on minimaalse siseenergia tõttu domeenistruktuur selline, et see minimeerib magnetvälja suuremas skaalas. Domeenid on erisuunalised, piirates jõujooni mikroskoopilisteks silmusteks naaberdomeenide vahel, seega väljad kustutavad üksteist. Seega on suur tükk ferromagnetilist materjali oma madalaimas energiatasemes väga väikese välise magnetväljaga või ei oma seda üldse. Sellist olekut nimetatakse magnetiseerimata olekuks.
Domeenid eksisteerivad ka teistes konfiguratsioonides, kus nende magnetisatsioon on enamjaolt samasuunaline, tekitades välise magnetvälja. Kuigi need ei ole miinimumenergia konfiguratsioonid, fenomeni tõttu, kus domeeni seinad on kinnitatud kristallvõre defektide külge, saavad nad olla lokaalsed energiamiinimumi punktid ja seetõttu väga stabiilsed. Välise magnetväljaga materjali mõjutamine võib põhjustada domeeniseinte liikumist, mis omakorda kasvatab väljaga samasuunalisi domeene ja kahandab vastassuunalisi. Kui väline väli eemaldatakse, jäävad domeeniseinad oma uue orientatsiooniga pidama ja tekitavad magnetvälja. See juhtub, kui ferromagnetiline materjal magnetiseeritakse ja temast saab püsimagnet.
Landau-Lifshitzi energiavõrrand
pisi|Räniterase terakestes olevate magnetiliste domeenide elektromagnetiline liikuminel pisi|Domeeniseinte liikumine räniterase terakeses välise magnetvälja "allapoole" suuna kasvatamisel räniterases, vaadeldud Kerri mikroskoobiga. Valged alad on domeenid, milles magnetisatsioon on suunaga üles, tumedad suunaga alla
Erinevate siseenergia faktorite panust saab kirjeldada läbi Lev Landau ja Jevgeni Lifshitzi 1935. aastal koostatud võrrandi, mis lõi aluse tänapäevasele magnetiliste domeenide teooriale. Materjali domeenistruktuur on see, mis minimeerib materjali Gibbsi vabaenergia. Magnetilise materjali kristalli jaoks on see Landau-Lifshitzi vabaenergia E, mis on järgmiste energiate summa:
kus
magnetisatsatsiooni poolt teisel proovi osal. See on sõltuv väljaspool domeeni oleva magnetvälja hulgast. Seda energiat on võimalik vähendada, minimeerides magnetvälja jõujooni väljaspool domeeni. Selle energia vähendamine ongi põhiline magnetiliste domeenide tekkepõhjus.
Mõned allikad loevad seina energia EW võrdseks vahetusenergia ja magnetokristallilise anisotroopia energia summaga, mis asendab Eex ja Ekülalpoolnimetatud võrrandis.
pisi|püsti=3|center|Orientatsiooni pöörlemine ja suuruse kasv magnetilistes domeenides välise välja mõjul
Domeenide vaatlemine
On palju erinevaid mikroskoopia meetodeid, millega on võimalik visualiseerida magnetilise materjali pinna magnetisatsiooni, paljastades nii magnetilised domeenid. Domeenid võivad olla ringikujulised, kandilised, ebaregulaarsed, väljavenitatud ning nad kõik võivad erineda suuruses ja kujus. Suured, 25–100 mikromeetri suurused domeenid on lihtsasti kujutatavad Kerri mikroskoopia abil, mis kasutab oma töös magnetooptilist Kerri efekti, ehk magnetiseeritud pinna peegeldatud valguse polarisatsioonitasandi pöörlemise uurimist. Väikesemaid, mõne nanomeetri suurusjärgus olevaid domeene on võimalik jälgida magnetjõumikroskoopia abil.
Francis Bitter avastas mustrid, mille abil on samuti võimalik jälgida magnetilisi domeene.
Meetod seisneb väikese hulga ferrovedeliku asetamises ferromagnetilisele materjalile. Ferrovedelik korrastub ise piki domeeniseinu, millele on suurem magnetiline voog kui domeeni siseosal. Modifitseeritud Bitteri tehnikat kasutatakse ka Suure Ala Domeeni Vaatleja juures, mis on eriti kasulik räniteraste uurimisel.
Mitt
Mitt on eesti perekonnanimi.
Andrei Zvjagintsev
Andrei Zvjagintsev (vene keeles Андрей Петрович Звягинцев; sündinud 6. veebruaril 1964 Novosibirskis) on vene filmirežissöör, näitleja ja stsenarist.
Mitt
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mitt 1031 inimesel: 498 mehel ja 533 naisel. Perekonnanimede levikult on Mitt 63. kohal. Nimi on levinuim Pärnu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 29,11.
Andrei Zvjagintsev
Zvjagintsevi esimene täispikk mängufilm "Tagasitulek" ("Возвращение") võitis 2003. aastal Veneetsia filmifestivalil peaauhinna Kuldlõvi. Tema neljas täispikk mängufilm "Leviathan" ("Левиафан") nimetati 2014. aasta Londoni filmifestivali parimaks filmiks. 2015. aastal pälvis see Ameerika Ühendriikide filmi- ja teleauhinna Kuldgloobuse parima võõrkeelse filmi kategoorias. Tema seni viimane film "Armastuseta" ("Нелюбовь") võitis 2017. aastal Cannes'i filmifestivalil žürii auhinna.
2017. aasta suvel külastas režissöör Tallinna. 22. augustil toimus Vene Kultuurikeskuses tema loominguline õhtu. Režissöör püüdis oma loengus vastata kohtumise põhiküsimusele: kuidas luua filmi mitte ekraanil, vaid vaataja peas? Kuidas teha vaatajast looja? Sest Andrei Zvjagintsev väidab, et film algab siis, kui ekraanil hakkavad jooksma lõputiitrid. 23.–25. augustil kinos Sõprus toimunud Arvo Pärdi Keskuse filmiõhtutel näidati tema sama aasta kevadel Cannes’i filmifestivalil esilinastunud mängufilmi "Armastuseta" ja 2007. aastal valminud mängufilmi "Pagendus" ("Изгнание"). Zvjagintsev kõneles oma filmidest, muusikast ja Arvo Pärdi loomingu mõjust tema teostele.
Paalna
Paalna on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Paalna uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Rabbison. Jaan Paalna palvel kanti Paalna perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 44 all.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Janno Jürgens
Janno Jürgens (sündinud 18. mail 1985 Haapsalus) on eesti režissöör.
Ta lõpetas aastal 2004 Haapsalu Gümnaasiumi. Aastast 2006 õppis ta Balti Filmi- ja Meediakoolis, mille lõpetas aastal 2012.
17. septembril 2020 esilinastus Janno Jürgensi esimene täispikk mängufilm "Rain", mida tunnustati Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemiaga parima meesnäitleja, parima helilooja ning parima debüütfilmi kategoorias.
Karksi külamuuseum
Külamuuseumis on kolm ruumi: kolhoosituba, memme-taadi kamber ja koolituba. Kolhoositoas on eksponeeritud Karksi kolhoosi aegseid lippe, vimpleid, aukirju ja fotosid. Memme-taadi kambris on üles pandud püsinäitus 20. sajandi algupoole Mulgimaa talu memme-taadi toast.
Lääneranna vald
Lääneranna vald on kohaliku omavalitsuse üksus Lääne-Eestis Pärnu maakonnas. Selle pindala on 1361 km² ning mandriosa rannajoone pikkus ligikaudu 216 km.
Lääneranna vald moodustus Hanila, Koonga, Lihula ja Varbla valla ühinemisel, mis jõustus 24. oktoobril 2017. aastal.
2018. aasta seisuga elas Lääneranna vallas rahvastikuregistri andmetel 5462 inimest, neist 1218 vallakeskuses Lihulas. Elanike arvu järgi on Lääneranna vald suuruselt 49. ning pindalalt viies vald Eestis.
Vallavanem on 2022. aasta oktoobri seisuga Ingvar Saare.
Loodus
Lääneranna vallas on palju soid ja rabasid, millest suur osa on looduskaitse all.
Pinnamood
Lääne-Eestit iseloomustab madal ja tasane pinnamood, mis on õhukese pinnakattega. Lääneranna on lubjakivise aluspõhjaga ning mullakiht on seal õhuke ning tänu sellele on mõnes kohas nähtaval ka paljas paas. Valla piirkonda jäävad Pärnu ja Lääne-Eesti madalik. Kõrgeim tipp on Linnusemägi (46,3 m).
Kaitstav loodus
Lääneranna valla territooriumil asuvad mitmed kaitsealad, mis jagunevad loodus- ja maastikukaitsealadeks ning rahvuspargiks. Samuti asub vallas 14 hoiuala.
Lääneranna valda jääb lõunapoolne osa Matsalu rahvuspargist. Muu hulgas on vallas kaitsealadest veel Avaste, Jäärumetsa, Kolga, Mihkli, Nehatu, Paadrema, Puhtu-Laelatu, Tuhu, Vaiste, Varbla laidude, Varbla ja Ännikse looduskaitseala ning Lihula maastikukaitseala.
Lääneranna vallas leidub rohkesti rändrahne. Looduskaitse all on neist muu hulgas Jaagu-Mihkli kivi, Ussikivi, Massu rändrahn, Soomadise rändrahn, Näärikivid ja Lihuntsi kivi.