cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Koolivägivald
Kiusamise toimed kooliealistel lastel ja noorukitel
Uuringute arvulistes tulemustes maade lõikes oli küll varieeruvusi, kuid kiusamist tuli ette kõikides uuringusse lülitatud riikide koolide õpilaste hulgas ning rohkelt anti teada, nii poistel kui ka tüdrukutel, 5 ja enama sümptomi esinemist 1 nädala vältel.
Õppimine
Kiusamisohvritel võib esineda hirmu ja depressiooni tõttu õppimisel mitmeid erisusi ja nende kognitiivsed mehhanismid (mälu, tähelepanu, taju ja mõtlemine) ja õpetatu taasmeenutamine võivad aju füsioloogilistest muutustest (kui koolikiusamine on kestnud pikemat aega) või ka kiusaja (nii õpilase kui õpetaja) kohalolust tingituna tugevasti häiritud olla.
Peaaju struktuurid võivad neil töödelda esmalt kehakeele sõnumeid ja õppides neid lugema võivad verbaalsete oskustega pisut hätta jääda ja seetõttu õpiraskustega õpilaste hulka arvatud saada.
Neil, keda kiusatakse aga kes ei lepi ohvriks allutamisega võivad mitmed negatiivsed mõtted kuhjuda ja õppimine samuti takistatud saada.
Laste ja noorukite tapmised ja enesetapud
Eriti ekstreemsetel juhtudel võib koolivägivald kulmineeruda ka tapmise ja/või enesetapuga, kui ohver otsustab koolivägivalla toimel kiusajatele kätte maksta (tagasi teha) ja/või iseendalt elu võtta.
Haiguste Kontrolli ja Tõrje Keskuse infovoldiku andmetel alusel toimus USA-s 2012. aasta jooksul koolides 12–18-aastaste laste seas 749 200 mittefataalset vägivaldse suunitlusega intsidenti ja vaid 1% noorte tapmisjuhtumeist leidis aset koolis.
Olweuse kiusaja/ohvri küsimustik
Olweus kasutas oma esimese kiusamisalase uurimistöö tarbeks 900 õpilase, kes esimese uurimise ajal olid 13–15-aastased, kohta nii õpetajate kui ka eakaaslaste iseloomustusi, et klassifitseerida õpilasi ohvriteks, kiusajateks ja "teiste kontrolli all hoidjateks". (Olweus 1973,1978)
Olweuse kiusaja/ohvri küsimustik
Erinevused riigiti
Mitte kõikides riikides ja piirkondades ei vaadelda koolivägivalda samade tegurite ja printsiipide valguses. Nii on paljudes Lääne- ja Kesk-Aafrika riikides õpilaste distsiplineerimise sildi all kasutusel õpetajatepoolsed (nii nais- kui meesõpetajate) karistusmeetodid, nagu kaardikepi või rihmaga löömine, tutistamne jpm. Uuringute alusel on rohkem kui pooled põhikooli lapsed Beninis, Senegalis, Kesk-Aafrika Vabariigis ja Gambias olnud koolis õpetajapoolse karistamise ohvrid.
Nende piirkondade koolides on levinud enamik koolivägivalla vorme, rohkelt esineb seksuaalset ärakasutamist, seda võidakse toime panna nii tualeti-, klassi- kui ametiruumides, teel kooli või koolist koju või ka õpetajate kodudes.
Ajalugu
Midlarsky ja Klain (2005) kirjutavad Vana-Mesopotaamia savitahvlitest, millel kirjas õpilaste kõrvalekalduv käitumine ja mida võidakse koolivägivallaks pidada.
Mitmed õppeprotsessidega seotud koolivägivallaaktid on teada 17. sajandi Prantsusmaalt, need kirjeldavad relvastatud õpilasi, duelle ja õpetajate peksmisi. Esimene koolitulistamine leidis tõenäoliselt aset 1646. aastal, kui karistuse saanud õpilase vabastamiseks rünnati kolledžit. 1646. aastal said Prantsusmaal Aix College'i humanitaar- ja filosoofiaklassi üliõpilaste vahelises võitluses surma kaks üliõpilast.
Somaalimaa lipp
thumb|Somaalimaa lipp Somaalimaa lipp on end ühepoolselt Somaaliast iseseisvaks kuulutanud Somaalimaa lipp.
Kirumpää piiskopilinnus
pisi|Kirumpää linnus. pisi|Linnuse üksikud müürid. Kirumpää piiskopilinnus on linnus, mis asub Võru linna põhjapiiril ringtee ääres Võhandu jõe kõrgel kaldaseljandikul.
Esimesed kirjalikud allikad Võhandu jõe kaldal asuvast Tartu piiskopile kuuluvast Kirumpää piiskopilinnusest pärinevad 1322. aastast, mil Leedu vürst Gediminas selle purustas.
Linnuse rajamine
Linnus rajati Tartu piiskopkonna idapiiri kaitseks ajalooliselt tähtsa Tartu–Pihkva kauba- ja sõjatee äärde, kus viimane ületas Võhandu jõe kui olulisima loodusliku veetõkke ja ühtaegu ka veetee. 2005. aasta arheoloogiliste kaevamiste põhjal on linnus rajatud 13. sajandi keskpaiku või kolmandal veerandil.
Jüriöö ülestõusuga alanud eestlaste mäss oli seotud ka Kirumpäega. 26. maist 1. juunini toimunud Otepää-Vastseliina lahingu ajal oli tolleaegses Kiräpäs ordu väeosade peakorter eesotsas lõunarinde ülemjuhataja Dietrich von Ramboviga. Otepäel asus samal ajal Tartu piiskopi vägede staap Johan Üxkülli juhatusel.
Hoone juurdeehitused
Algne linnus kujutas endast väikest tornlinnuselaadset kindlustatud maja, mida peeti arvatavasti piisavaks sõja- ja kaubatee kaitsmiseks ja sealse liikluse kontrollimiseks. Hiljem on linnust mitu korda laiendatud – esmalt laiendati tornlinnust kabeliga, hiljem täiendati seda lisaehitustega, mis muutis selle ruudukujulise põhiplaaniga (küljepikkusega ligikaudu 45 meetrit) kastell-linnuseks. Umbes 1500. aastast on teada, et linnust täiendati kahuritele mõeldud ümartorniga edelanurgas ja eeslinnusega.
Linnuse häving
Linnus sai tugevasti kannatada Liivi sõja alguses, mil lahkuvad ordu- ja piiskopiväed selle süütasid. Arndti kroonika (1747) teatel olevat kohalikud talupojad tulekahju ära kustutanud, joonud õlut, mõdu ja veini ning teatanud venelastele, et sakslased on läinud. . Aastal 1579 vallutasid ja põletasid linnuse leedulased. 1599. vallutasid selle rootslased, kuid Poola-Leedu väed võtsid selle 1602. aastal tormijooksuga tagasi. Viimast korda vallutati linnus 1656. aastal Vene-Rootsi sõja ajal. Siit alates jäi oma sõjalise tähtsuse kaotanud ja ajale jalgu jäänud linnus varemetesse.
1701. aastal, mil Rootsi kuninga Karl XII vägedega Eesti aladelt Poola vastu liikus, jäi Läänemere-provintside Rootsi vägede ülemjuhatajaks ooberst Wolmar Anton von Schlippenbach. Tema käsutuses oli 2300 ratsaväelast ja 800 jalaväelast. Peakorter asus esialgu Aluliinas, kuid viidi kuninga käsul peagi üle Kirumpääle.
Kirumpää asula
Enamiku Eesti alade linnuste ümber kujunesid kaupmeeste ja käsitööliste asulad – alevid, mille kõrgaeg oli 13. sajandil ja 14. sajandi algupoolel - enne Musta Surma. Kirumpää alev asus linnuse varjus, olles kaitstud vallikraavi ja Võhandu jõe kääruga, ja on olnud omalaadsete seas üks suuremaid. Selle hävitamist mainitakse Vene leetopissides 1369. või 1370. aasta all. Siis on alevis olnud ka kivikeldritega hooneid, kuhu varjunuid venelased kuumuse ja suitsuga tapsid. Kirumpää alev hävis 1656.-1661. aasta Vene-Rootsi sõjas, mille järel seda enam ei taastatud.
Kui 1784. aastal rajati mõne kilomeetri kaugusele uus kreisi- ehk maakonnalinn Võru, muutus Kirumpää lõplikult kõrvaliseks paigaks, mida jäi läbima ainult kaugmaantee. Võru rajamisel kasutati linnusevaremeid kivimurruna, mistõttu praeguseks on linnusest säilinud vaid mõned üksikud kõrgemad müüritulbad. Suurimate puhul on tegemist peatorni tugipiilarite jäänustega.
Kui 1970ndate algul avati liikluseks Tartu–Võru uus noolsirge maantee, jäi Kirumpää ka maanteedevõrgu suhtes kõrvalisse kohta. Sealtkaudu kulges vaid Postitee nime all tuntud vana Võru maantee. Linnusevaremed paistavad üsna hästi ka teisel pool Võhandu jõge kulgevale Võru ringteele, eriti aastaaegadel, mil puud lehes ei ole.
Jambograafia
Jambograafia ehk jamb hõlmab poleemilisi, pilkelisi ja pahesid piitsutavaid luuletusi, mis pärinevad antiikkirjanduse varasalvedest, kuuludes žanriliselt antiiklüürika alla.
Nimetus on tulnud kahesilbilise värsijala jambi kasutamisest, kus esimene silp on lühike ja teine pikk.
Jambograafia rajajaks peetakse Archilochost.
Jambograafiast arenes hiljem välja epigramm ehk teatud tüüpi pilkeluuletus.
Oma ja võõras
Oma ja võõras on kultuurisemiootika baasopositsioone. See on analoogne teiste binaarsete vastandustega nagu sees-väljas, semiootiline-mittesemiootiline, kord (süsteem) – kaos jne. Ühevõrra oluline "oma" ja "võõraga" on kultuurisemiootika seisukohalt piir nende vahel ja nende omavaheline dialoogisuhe. Oma ja võõra opositsioon funktsioneerib analüüsimudelina kultuuritekstide uurimiseks.
Erapooletud
Erapooletud ehk neutraalsed indiaanlased olid indiaani hõim.
Esimesena kasutas nimetust „erapooletud” nende kohta Samuel de Champlain, kui sai teada, et see hõim oli irokeeside ja huroonide vahelises sõjas erapooletu. Champlaini ja teiste allikate järgi elasid erapooletud umbes 40 rahvarohkes külas ja suutsid välja panna neli tuhat sõdalast, mis teeb kaasaegsete hinnangul kogu rahva arvuks umbes 12 000. Vahetult enne kontakti eurooplastega olid erapooletud Euroopa taudide tõttu kaotanud üks kuni kaks tuhat sõdalast, mis tähendab, et nende arv oli hinnanguliselt vahetult enne kontakti kolmandiku kuni poole võrra suurem olnud.
Keelkondlik kuuluvus
Erapooletud rääkisid hurooni keelega vastastikku arusaadavat irokeesi keelkonda kuuluvat keelt. Huroonid kutsusid neid nimetusega attiwandaron, mis tähendab 'veidi erineva keelega rahvas'. Erapooletud omakorda kutsusid huroone samuti attiwandaron. Erapooletute omanimetus on teadmata.
Asuala
17. sajandi esimesel poolel elasid erapooletud praeguse Ontario provintsi lõunaosas põhja pool Erie järve tänapäeva Londoni ja Toronto linna vahelisel alal, ulatudes asuala kagunurgas üle Niagara jõe.
Erapooletutega liitunult ja nende kaitse all elas eri andmetel veel 2–5 vähetuntud hõimu.
Erapooletud elasid huroonide ja irokeesidega rahus. Nad ei lubanud huroonidel ja irokeesidel omal maal sõdida. Vaatamata oma rahumeelsele mainele pidasid erapooletud kaasaegsete kirjelduste kohaselt katkematut julma sõda algonkini keelt kõnelevate mascoutinite vastu, võttes rüüsteretkedel suurel hulgal vange, keda koheldi väga halvasti.
Senegali peaminister
Senegali peaminister on Senegali valitsusjuht. Ta nimetatakse ametisse presidendi poolt. Peaministri ametikoht kaotati 14. mail 2019 jõustunud põhiseaduse parandusega, millega valitsusjuhi ülesanded läksid üle riigipeale ehk presidendile.
Erapooletud
Asuala
Oma vahendajarolli kiivalt kaitsvate huroonide tõttu olid erapooletute otsesed kaubandussuhted prantslastega piiratud, peaaegu olematud. Suhted huroonidega olid siiski südamlikud: mõlema rahva liikmed elasid ja reisisid vabalt teineteise külades ja maal. Ent kui irokeesid olid huroonid 1640. aastate lõpus puruks löönud, pöörasid erapooletud endistele sõpradele selja, võttes neid vangi ja sundides neid oma linnades elama.
Suhted eurooplastega
Oma kaubandusmonopoli kaitsvate huroonide tõkestuse tõttu puudusid prantslastel kaua aega otsesuhted erapooletutega. Pole võimatu, et üksikud kaubitsejad siiski erapooletuteni omal käel jõudsid. Teadaolevalt rändas erapooletute maalt esimese eurooplasena 1615 läbi Etienne Brulé, kelle Champlain oli Ameerikasse toonud põliselanike seas elades nende keeli õppima. Brulé naasis erapooletute juurde 1625 ja peatus nende seas kuni järgmise aastani. Järgmise prantslasena elas kolm talvekuud erapooletute seas jesuiit Joseph de la Roche Daillon, kes oleks äärepealt elu kaotanud, kui tema suhted huroonide levitatud kuulujuttude tõttu erapooletutega halvenesid. Jesuiidid naasid erapooletute juurde alles 1640, külastades viie kuu jooksul 18 küla, kus neid üksikute eranditega halvasti koheldi. Järgmistel aastatel jätkus misjonitegevus erapooletute seas peamiselt ristiusu omaks võtnud huroonide abil.
Suhete halvenemine irokeesidega
Erapooletute ja irokeeside suhete halvenemisel olid majanduslikud põhjused. Irokeesid kauplesid aktiivselt hollandlastega, kellelt peamiselt kopranahkade eest saadi euroopa kaupu. Intensiivse küttimise tagajärjel vähenes kobraste arvukus irokeeside maadel kiiresti, sundides irokeese läänest uusi jahialasid otsima.
Erapooletute hävingu peamised põhjustajad mohoogid ja senekad kasutasid hollandlastelt saadud tulirelvi, mis erapooletutel puudusid.
Morgani kakssada aastat hiljem kogutud andmetel olevat oma liidu (territooriumi) laienemisest huvitatud irokeesid pakkunud enda keeltega lähedalt suguluses olevatele erapooletutele ja eriedele võimalust Irokeesi Liitu astuda. Võimalik, et irokeesid kartsid erapooletute ühinemist irokeesidele vaenulike hõimudega ja nii piiramisrõngasse sattumist.
Huroonid ja erapooletud olid vähemalt enne kontakti arvukamad kui irokeesid, ent erinevalt irokeesidest ei moodustanud pooliseseisvad erapooletute külad kunagi ühisvalitsust ega muud poliitilist organisatsiooni.
1638 põgenesid erapooletutega liidus olevad wenroe 'd Lääne-New Yorgist huroonide kaitse alla. Irokeesid olid mitu aastat wenroe 'de vastu laastavat sõda pidanud. Erapooletud ei abistanud endisi liitlasi sõjaliselt ega varjupaigaga.
Lääne-Ukraina Rahvavabariik
pisi|Lääne-Ukraina Rahvavabariik Lääne-Ukraina Rahvavabariik (ukraina keeles Західно Українська Народна Республіка) oli ukrainlaste riik praeguse Ukraina lääneosas Austria-Ungarile kuulunud aladel: Austria aladel Galiitsia ja Bukoviina ning Ungari alal praegune Taga-Karpaatia. Eksisteeris novembrist 1918 kuni jaanuarini 1919.
Erapooletud
Suhete halvenemine irokeesidega
Irokeesid vallutasid ja purustasid 1642–1649 kõik hurooni linnad, vedades lastesünnitajateks vangi vaid noori naisi ja kõiki ülejäänuid tappes. Erapooletute juurde varjupaika otsima tulnud huroonid vangistati.
Lääne-Ukraina Rahvavabariik
Ajalugu
pisi|Ukraina Rahvavabariigi ja Lääne-Ukraina Rahvavabariigi ühinemisakt 13. novembril 1918 moodustati Lvivis Jevgen Petruševõtši poolt Lääne-Ukraina Rahvavabariigi Rahvakogu, mis kuulutas välja vabariigi.
Erapooletud
Suhete halvenemine irokeesidega
1647 hävitasid senekad ühe Erapooletute Liitu kuulunud aondironnoni hõimu küla. Aondironnonid elasid huroonide naabruses, pakkudes traditsiooniliselt peavarju nii huroonidele kui irokeesidele. Senekad kasutasid seda, et rahu selle varjus kallaletung korraldada. Erapooletud otsustasid reeturlikku kallaletungi liitlashõimule eirata, sel viisil irokeese veelgi mahitades. Kaasaegsete jesuiitide hinnangul oleks kättemaksuks huroonidega ühinenud erapooletute ja petunide koguarv olnud enam kui piisav, et irokeesid üle Niagara jõe tagasi ajada. Kaasaegsed jesuiidid on kirjeldanud, kuidas varsti surusid irokeesid erapooletutele peale kokkuleppelise sõjategevuse „noortele meestele mängimiseks”. Õige varsti kasvas taoline „sõbralik” sõjategevus tegelikuks.
1650 alustasid irokeesid, peamiselt senekad, aga ka mohoogid, ulatuslikku sõjategevust erapooletute vastu, millega kaasnes viimaste linnade süstemaatiline hävitamine. Erapooletud üritasid hilinenult huroonide riismetest, petunitest, New Yorgi osariigi suskehannokitest ja algonkini hõimudest luua irokeesidevastast ühisrinnet. 1651. aasta suveks vallutasid irokeesid viimased erapooletutele kuuluvad maad. Ellujäänud põgenesid lõunasse. Osa neist ühines Michigani ja Ülemjärve piirkonnas huroonidega ja neid tuntaksegi hiljem huroonide ehk vaiandottide nime all. Teise osa erapooletuid küüditasid irokeesid ellujäänud huroonide ja muude hõimuriismetega senekate maale, kus nad viimaste hulka sulandusid.
Lääne-Ukraina Rahvavabariik
Vaata ka
[https://chtyvo.org.ua/authors/Avtorskyi_kolektyv/Zakhidno-Ukrainska_Narodna_Respublika_1918-1923_Entsyklopediia_Tom_1_A-Zh.pdf Західно-Українська Народна Республіка 1918–1923. Енциклопедія. Т. 1]: А–Ж. Івано-Франківськ : Манускрипт-Львів, 2018. 688 с.
[https://chtyvo.org.ua/authors/Avtorskyi_kolektyv/Zakhidno-Ukrainska_Narodna_Respublika_1918-1923_Entsyklopediia_Tom_2_Z-O.pdf Західно-Українська Народна Республіка 1918–1923. Енциклопедія. Т. 2]: З–О. Івано-Франківськ : Манускрипт-Львів, 2019. 832 с.
[https://chtyvo.org.ua/authors/Avtorskyi_kolektyv/Zakhidno-Ukrainska_Narodna_Respublika_1918-1923_Entsyklopediia_Tom_3_P-S.pdf Західно-Українська Народна Республіка 1918-1923. Енциклопедія. Т. 3]: П – С. Івано-Франківськ: Манускрипт-Львів, 2020.576 с.
[https://chtyvo.org.ua/authors/Avtorskyi_kolektyv/Zakhidno-Ukrainska_Narodna_Respublika_1918-1923_Entsyklopediia_Tom_4_T-Ya.pdf Західно-Українська Народна Республіка 1918-1923. Енциклопедія. Т. 4]: Т – Я. Івано-Франківськ: Манускрипт-Львів, 2021.688 с.
Paleoantropoloogia
Paleoantropoloogia on inimese ja tema eellaste luustike uurimisega tegelev teadusharu.
Iga luu annab teadlastele mingi informatsiooni inimese kohta, tavaliselt kadunukese soo ja ligikaudse vanuse. Vaadatakse murtud luid, põletikulisi hambaid, purustatud koljusid ja teisi surma toonud traumasid. Kõige rohkem andmeid annavad need luud, millel on märke kunagise omaniku haigustest, läbielamistest (näiteks näljahädast lapsepõlves) ning surmast.
Ahmed Porkveli
Ahmed Porkveli (sündinud 29. jaanuaril 1962 Tapal) on eesti käsipallur ja käsipallitreener.
Elukäik
Ta on lõpetanud 1980. aastal Tapa Keskkooli ja 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (kehakultuuriteaduskonnas).
2008. aastast on ta Viimsi Kooli kehalise kasvatuse õpetaja. 2014. aastast Spordiklubi Viimsi HC juhatuse liige.
Sportlasena
Hakkas käsipalli mängima Tapal Alo Relli ja Lembit Nelke juhendamisel.
Tulnud kuuel korral Eesti NSV ja Eesti meistriks: 1983, 1985 ja 1987–1989 Kooperaatori ning 1999 HC Kehra meeskonnas. Võitnud Eesti NSV ja Eesti meistrivõistlustel lisaks neli hõbe- (1984, 1986, 1998, 2000) ja kaks pronksmedalit (2001–2002).
Valitud sümboolsesse Eesti 20. sajandi käsipallikoondisse.
Saanud Soome meistrivõistlustel Grankulla IFK meeskonnas 1992. aastal hõbe- ja 1993. aastal pronksmedali, mänginud Soomes ka Vantaa Atlases ja Helsingi Arsenalis.
Treenerina
Tegutsenud treenerina 1997–2002 HC Kehras, 2002–2008 ja 2010 Reval-Spordis, 2008–2009 Tallinna Käsipallikoolis ning hiljem HC Viimsi Käsipallikoolis ja Spordiklubis HC Tallas (6. kutsetase, 2005). Olnud Eesti noortekoondiste juhendajaid, Tallinna Käsipallikooli peatreener. Õpilasi: Sten Toomla.
TV3 (Leedu)
TV3 on Leedu telekanal, mille omanik on Modern Times Group (MTG). Telekanal on mõeldud leedu keelt kõnelevale vaatajaskonnale. See asutati 7. mail 1992 ja käks eetrisse 11. aprillil 1993 nimega Tele-3. TV3-ks nimetati kanal 1996. aastal.
TV3 programmi programmis on näiteks järgmised saated ja filmid: "Käsna-Kalle Kantpüks", "Simpsonid", "Meeleheitel koduperenaised", "Põgenemine", "Californication", "Heroes", "CSI: Miami", "CSI kriminalistid", "CSI: New York" ja "Lie To Me". Omasaadete hulgas on tõsielusarju, mänge, dokumentaalfilme ja uudiseid.
Hunan
Hunan on provints Hiinas.
Haldusjaotus
Provints jaguneb 14 ringkonna tasemel haldusüksuseks (13 ringkonna õigustega linna ja 1 autonoomne ringkond):
Australopithecus anamensis
Australopithecus anamensis on hominiinide hulka kuuluv liik.
Nad elasid 4,2...3,9 miljonit aastat tagasi Ida-Aafrikas Tarkana järve ääres. Nende väike kolju sarnanes šimpansi omaga.
Harfimängijate loend
Siin loetletakse harfimängijaid.
Mirjam Tally
Mirjam Tally (sündinud 28. novembril 1976 Tallinnas) on eesti helilooja.
Alates 2006. aasta sügisest elab ja töötab ta Visbys.
Hubei
Hubei on provints Hiinas.
Haldusjaotus
Provints jaguneb 13 ringkonna tasemel haldusüksuseks (12 ringkonna õigustega linna ja 1 autonoomne ringkond):
Otse provintsile alluvad ka allringkonna õigustega linnad Xiantao Shi (仙桃市), Qianjiang Shi (潜江市), Tianmen Shi (天门市) ja Shennongjia metsa-ala (神农架林区), mis on 3. järgu haldusüksused.
Colima
Colima on linn Mehhikos, Colima osariigi pealinn ja Colima valla halduskeskus.
Elanike arv 2005. aastal oli 123 597.
1527. aastal asutatud Colima on üks Mehhiko vanemaid linnu.
Nikolai Suursööt (vaimulik)
Nikolai Suursööt (sünninimi Nikolai Ponomarjov; 9. mai 1924 Tallinn – 10. juuni 2007 Stockholm) oli Eesti arhitekt ja õigeusu vaimulik. Korp! Sakala vilistlane.
Keskhariduse omandas ta Tallinna Inglise Kolledžis, mille lõpetas 1942. aastal. Põgenenud 1944. aastal Eestist Saksamaale, asus ta neli aastat hiljem ümber Rootsisse, kus elas surmani.
Omandanud algul ilmaliku hariduse insenerina, asus Nikolai Suursööt hiljem õppima vaimulikku seminari. 1955. aastal pühitseti ta diakoniks, 1959 ülemdiakoniks ja 1974 preestriks Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikus. 1979 anti talle ülempreestri aunimetus. Kuni surmani oli ta Stockholmi Eesti Apostlik-Õigeusu Püha Nikolai koguduse esivaimulik ning teenis ka väliseesti kogudusi Göteborgis ja Suurbritannias.
1976. aastal valiti ta Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku eksiilsinodi ehk niinimetatud Stockholmi Sinodi esimeheks. Sellel ametikohal aitas ta kaasa Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku autonoomia taastamisele Eesti territooriumil, milleni jõuti 1996. aastal.
Igapäevast leiba teenis Nikolai Suursööt kuni 1982. aastani arhitektina Rootsi arhitektibüroos Anker-Gate-Lindegren.
Australopithecus afarensis
Australopithecus afarensis on hominiinide hulka kuuluv liik.
Marina-Charlotte Windsor
Leedi Marina-Charlotte Windsor (Marina-Charlotte Alexandra Katherine Helen Windsor) (sündinud 30. septembril 1992 Cambridge'is) on St. Andrewsi krahvi ja krahvinna teine laps ning vanem tütar.
Australopithecus afarensis
Nad elasid umbes 3,9–3 miljonit aastat tagasi Ida- ja Kesk-Aafrikas. Nende kolju sarnanes šimpansi omaga, vaagna- ja jalaluud sarnanesid aga tänapäeva inimese omadega ning viitasid kahel jalal liikumise viisile.
Marina-Charlotte Windsor
Tal on vanem vend Edward ja noorem õde Amelia.
Australopithecus afarensis
Kuulsaim A. afarensis ' e fossiilne leid kannab nime Lucy.
Marina-Charlotte Windsor
Ta sündis Cambridge'is Rosie haiglas ning on nime saanud oma vanavanaema Marina järgi.
Ta oli 2008. aastal Briti troonipärilusjärjestuses 25. kohal, kuid eemaldati järjestusest, sest ta pöördus roomakatoliku usku, nagu tema isa ja vend olid varem teinud.
Karl Urm
Karl Urm (4. juuli 1900 Hellenurme vald, Tartumaa – 1. jaanuar 1969 New York) oli eesti õpetaja.
Osales Vabadussõjas, õppis 1921–1925 Tartu Ülikoolis matemaatikat, lõpetas 1925. aastal ning õppis edasi kuni 1927. aastani. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Karl Urm oli 1925–1944 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumi matemaatika- ja füüsikaõpetaja Tartus.
Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale, oli seal 1945–1949 Geislingeni Eesti Gümnaasiumi direktor ning 1949. aastal siirdus Ameerika Ühendriikidesse.
Puntlandi lipp
thumb|Puntlandi lipp thumb|Somaalia lipp Puntlandi lipp on end ühepoolselt Somaaliast iseseisvaks kuulutanud Puntlandi lipp.
Lipp võeti kasutusele 22. detsembril 2009.
Benedictus XVI
Benedictus XVI (sünninimi Joseph Alois Ratzinger; 16. aprill 1927 – 31. detsember 2022) oli Rooma paavst aastatel 2005–2013. Ta oli 265. paavst. Ta oli tänapäeva tuntuim katoliiklik teoloog ja oli alates 28. veebruarist 2013 emeriitpaavst.
Rein Zobel
Rein Zobel (2. aprill 1928 Tallinn – 9. mai 2012 Tallinn) oli eesti arhitekt ja arhitektuuriajaloolane.
Benedictus XVI
Joseph Alois Ratzinger sündis vaiksel laupäeval 16. aprillil 1927 kohaliku aja järgi kella 4.30 paiku varahommikul Saksamaal Baieris Inni-äärses Marktlis (Marktl am Inn) praegusel aadressil Marktplatz 11 (varem Schulstrasse 11) politseinik Joseph Ratzingeri (1877–1959) ja kokk Maria Peintneri (1884–1963) kolmelapselises peres noorimana ning ristiti samal päeval kella 8.30 paiku kohalikus Püha Oswaldi kirikus vikaar Josef Stangli poolt. Tal on vend Georg Ratzinger ja õde Maria Ratzinger. Tulevase paavsti vanaonu Georg Ratzinger oli preester ja Riigipäeva liige.
Perekond kolis 11. juulil 1929 Tittmoningisse. 1932. aastal külastas linna kardinal Michael von Faulhauber. Samal aastal kolisid Ratzingerid sealt Inni-äärsesse Auschausse (Auschau am Inn), sest isa suhtus kriitiliselt natsionaalsotsialistlikku parteisse. 1937 asusid Ratzingerid elama Traunsteini linna lähedal asuvasse Hufschlagi külla, kus isa läks samal aastal teenistusest erru. 9. juunil 1937 konfirmeeris tulevase paavsti kardinal Faulhaber.
1941 pidi Joseph Ratzinger astuma Hitlerjugendisse. Samal ajal hukati Saksamaa eutanaasiaprogrammi alusel üks tema Downi sündroomiga sugulane. 1943 teenis Ratzinger õhutõrje abiväes Müncheni lähedal Ludwigsfeldis asuvate BMW tehaste kaitsetöödel, sealt saadeti ta hiljem Unterföhringisse ja Innsbrucki, kust nende abiüksus saadeti edasi Gilchingisse. Gilchingis teenis Ratzinger hävituslennukite baasis sidetöödel. 10. septembrist 20. novembrini 1944 püstitas Ratzinger Ungari piiri ääres tankitõkkeid. Detsembris 1944 mobiliseeriti ta armeesse ja saadeti esmalt õppustele Traunsteini. Terviseprobleemide tõttu ei osalenud Ratzinger õppustel, teda ei saadetud ka rindele, vaid ta teenis mitmes toimkonnas. Aprillis või mais 1945 põgenes Ratzinger väeosast ja saabus koju, kust ta taheti taas armeesse mobiliseerida. Pärast Saksamaa okupeerimist vangistati ta liitlasvägede poolt ja ta viibis USA hallatavas sõjavangide laagris Ulmi lähedal, kust vabanes 19. juunil 1945. 120-kilomeetrise kodutee läbis Ratzinger hääletades. pisi|300px|vasakul|Paavst Benedictus XVI sünnikoht [[Marktl am Innis]] Joseph Ratzinger asus 1945. aastal õppima Freisingi vaimulikus seminaris. Ta sai 28. oktoobril 1950 alamdiakoniks, 29. oktoobril 1950 diakoniks ja ordineeriti 29. juunil 1951 preestriks kardinal Faulhaberi poolt Freisingi toomkirikus. Ratzinger asus 1947 õppima Müncheni vaimulikus seminaris ja seejärel Müncheni ülikoolis teoloogiat ja filosoofiat. Ta oli mõjutatud Gertrud von le Forti, Ernst Wiecherti, Fjodor Dostojevski, Elisabeth Langgässeri, Theodor Steinbücheli, Martin Heideggeri ja Karl Jaspersi töödest. 11. juulil 1953 sai ta teoloogiadoktoriks väitekirjaga "Volk und Haus Gottes in Augustins Lehre von der Kirche." 21. veebruaril 1957 sai ta Müncheni ülikooli professoriks väitekirjaga "Die Geschichtstheologie des heiligen Bonaventura." 1962–1965 osales Ratzinger Vatikani II kirikukogul kardinal Joseph Fringsi nõunikuna. 1972 asutas ta koos Hans Urs von Balthasari ja Henri de Lubaciga teoloogiaajakirja Communio. Pärast pikaajalist akadeemilist karjääri teoloogiaüliõpilase ja -professorina mitmes Saksamaa ülikoolis nimetas paavst Paulus VI ta 1977. aastal Müncheni ja Freisingi peapiiskopiks ja kardinaliks, mis oli ebatavaline edutamine nii väikese pastoraalse kogemusega isiku puhul. Joseph Ratzinger oli kardinal 28 aastat, enne teda oli selles ametis paavstidest viimati veel kauem Benedictus XIII.
Kardinal Ratzinger oli üks Johannes Paulus II lähemaid kaastöölisi ning mõjukamaid isikuid Vatikanis. Ta osales 30. septembrist 29. oktoobrini 1977, 26. septembrist 25. oktoobrini 1980, 29. septembrist 28. oktoobrini 1983, 1. oktoobrist 30. oktoobrini 1987, 30. septembrist 28. oktoobrini 1990, 2. oktoobrist 29. oktoobrini 1994 ja 30. septembrist 27. oktoobrini 2001 maailma piiskoppide sinodil. Ta osales 24. novembrist 8. detsembrini 1985 erakorralisel maailma piiskoppide sinodil, 28. novembrist 14. detsembrini 1991 Euroopa piiskoppide assambleel, 10. aprillist 8. maini 1994 Aafrika piiskoppide assambleel, 16. novembrist 12. detsembrini 1997 Ameerika piiskoppide assambleel, 29. aprillist 14. maini 1998 Aasia piiskoppide assambleel, 22. novembrist 12. detsembrini 1998 Okeaania piiskoppide assambleel ja 1. oktoobrist 23. oktoobrini 1999 Euroopa piiskoppide assambleel. Kardinal Ratzinger osales 16. septembrist 24. septembrini 1978 Ecuadoris peetud III Neitsi Maarja kongressil. Tema soovitusel avaldati 26. juunil 2000 Fatima kolmas saladus. 3. jaanuaril 1999 oli kardinal Ratzinger paavsti saadik Paderbornis ja 6. oktoobril 2002 Regensburgis. 11. mail 2003 oli ta legaat Poolas, kus tähistati 750 aasta möödumist püha Stanisławi kanoniseerimisest. 27. märtsil 2004 oli Ratzinger paavsti esindaja Viinis kardinal Franz Königi matustel. Pärast Johannes Paulus II surma pidas Ratzinger oma eelkäijale reekviemimissat. Kardinal Ratzinger osales 3 konklaavil 1978–2005. Viimane paavst, kes kardinalina osales 3 konklaavil, oli Clemens XII.
Rein Zobel
Elukäik
Ta lõpetas 1946. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1952. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna arhitektuuriosakonna. 1971. aastal kaitses Tallinna Polütehnilises Instituudis kandidaadiväitekirja ja sai arhitektuurikandidaadi kraadi ning 1995. aastal Tallinna Kunstiülikoolis doktoriväitekirja ja sai filosoofiadoktori kraadi.
Benedictus XVI
Isiklikku
Benedictus XVI rääkis mitut keelt: saksa, itaalia, inglise, prantsuse, portugali ja ladina keelt. Ta mängib klaverit ning tema lemmikheliloojad olid Wolfgang Amadeus Mozart ja Beethoven. Kui ta 30. aprillil 2005 Vatikani kolis, lasi ta sinna tuua klaveri. Tema lemmikloomad olid kassid. Benedictus XVI oli esimene paavst, kes kasutab iPodi. 28. juunil 2006 kingiti talle kasutamiseks Volvo XC90. Tema lemmikõlu oli Franziskaner Weissbier. Paavstile meeldisid Piemonte vein ja limonaad. Paavst sai 2012. aastal elektriauto Renault Kangoo Maxi Z.E. omanikuks. Paavst saatis 2011. aastal Vatikani Twitteri kontolt esimese sõnumi. 12. detsembril 2012 saatis ta esimese Twitteri sõnumi oma isiklikult Twitteri kontolt:
Hortus Semioticus
Hortus Semioticus on Tartu Ülikooli semiootika osakonna võrguajakiri.
Benedictus XVI
Isiklikku
"Dear friends, I am pleased to get in touch with you through Twitter. Thank you for your generous response. I bless all of you from my heart."
[Kallid sõbrad! Mul on hea meel olla teiega ühenduses Twitteri kaudu. Ma tänan teid teie helde vastukaja eest. Ma õnnistan teid kõiki oma südamest].
Ralf Taal
Ralf Taal (sündinud 27. märtsil 1974 Tallinnas) on eesti pianist ja muusikapedagoog. Samuti Kai Taali mees.
Benedictus XVI
Isiklikku
Kuna ta vajutas iPadile liiga kõvasti, ei läinud sõnum kahe katsega teele. Alles siis, kui peapiiskop Claudio Maria Celli paavsti juhendas, sai Benedictus sõnumi saadetud.
Ralf Taal
Ta lõpetas klaveri erialal 1992. aastal Tallinna Muusikakeskkooli (õpetajad Maigi Pakri, Bruno Lukk) ja 1997. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia (Lauri Väinmaa, Peep Lassmann). Ta on osalenud Kalle Randalu, Arbo Valdma, Petras Geniušase, Boris Bermani ja paljude teiste meistrikursustel.
Benedictus XVI
Ametid
pisi
Ralf Taal
1989. aastal võitis Taal Rahvusvahelise noorte pianistide konkursi Ústí nad Labemis Tšehhis. 1993. aastal saavutas ta esikoha EMTA ja Norra Saatkonna korraldatud Edvard Griegi 150. sünniaastapäevale pühendatud noorte interpreetide konkursil. 1994. aastal võitis Taal vabariikliku pianistide konkursi ja noorte interpreetide konkursi "Con Brio" ning oli hooajal 1994/95 Eesti Kontserdi stipendiaat. 1995. aastal saavutas ta Franz Schuberti nimelisel rahvusvahelisel pianistide konkursil Dortmundis noorima finalisti eripreemia.
Benedictus XVI
2005. aasta konklaav
pisi|Paavst Benedictus XVI vapp Benedictus XVI valiti paavstiks Leo IX mälestuspäeval 19. aprillil 2005 ja pühitseti ametisse 24. aprillil. Ta võttis nime Benedictus XV järgi. Ta oli 6. (või 7.) sakslane, kes valiti paavstiks, enne teda valiti viimase sakslasena paavstiks Victor II (või Stephanus IX). Benedictus XVI sai paavstiks 78-aastaselt, viimati sai veel vanemalt paavstiks Clemens XII, kes valiti 1730. Ta on vanim sakslane ja vanim Benedictuse-nimeline paavst, kes nii kõrges vanuses paavstiks sai. Enne Benedictust sai viimati kardinalpiiskopina paavstiks Pius VIII ja kardinalide kolleegiumi dekaanina Paulus IV. Benedictus XVI oli kolmas ja viimane Paulus VI pühitsetud kardinal, kes sai paavstiks.
Ralf Taal
1992. aastal andis ta oma esimese soolokontserdi. Ta on esinenud nii solisti kui ka kammermuusikuna Eestis, Soomes, Rootsis, Norras, Saksamaal ja Lätis.
Mats Estonius
Mats Estonius (sündinud 3. juunil 1960 Rootsis) on eesti arstiteadlane.
Benedictus XVI
2005. aasta konklaav
See oli suurima osavõtjate arvuga konklaav ajaloos. Kaks kardinali, Ratzinger ja William Wakefield Baum, olid pühitsetud Paulus VI poolt, ülejäänud Johannes Paulus II poolt. Hääleõigust omanud kardinalid Adolfo Antonio Suárez Rivera ja Jaime Lachica Sin ei saanud tervislikel põhjustel konklaavil osaleda. Konklaavil osales Euroopast 58 kardinali 19 riigist, Ameerikast 34 kardinali 14 riigist, Aafrikast 11 kardinali 10 riigist, Aasiast 10 kardinali 7 riigist, Okeaaniast 2 kardinali 2 riigist. Erinevate religioossete institutsioonide liikmeid oli 22.
Ralf Taal
Ralf Taal töötas aastatel 1993-2021 kontsertmeistrina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, aastatel 1998-2014 korrepetiitorina Rahvusooperis Estonia. 1998. aastast töötab ta õpetajana Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ja aastatel 2003-2015 töötas ka õppejõuna Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias.
Mats Estonius
1994. aastal kaitses ta Karolinska Instituudis doktoritöö meditsiinilises biokeemias ja biofüüsikas.
Aastatel 2006–2011 oli ta Tallinna Ülikoolis algul teadus- ja arendusprorektor, hiljem teadusprorektor.
2009. aasta Euroopa Parlamendi valimised
2009. aasta Euroopa Parlamendi valimised olid 4. juunist 7. juunini 2009 toimunud valimised Euroopa Parlamenti. Igas Euroopa Liidu liikmesriigis toimus hääletus ühel kindlal kuupäeval vastavalt kohalikule tavale, Eestis 7. juunil.
Benedictus XVI
Vatileaksi skandaal
Ajakirjanik Gianluigi Nuzzi avalikustas jaanuaris 2012 mitmes meediaväljaandes mitmeid peapiiskop Carlo Maria Viganò dokumente, milles vaimulik taunis korruptsiooni Vatikanis. Kui avalikuks sai üha enam salastatud dokumente, määras Benedictus XVI 24. aprillil 2012 ametisse komisjoni, kuhu kuulusid kardinalid Julián Herranz Casado, Jozef Tomko ja Salvatore De Giorgi. Mais 2012 ilmus Nuzzi teos "Sua Santita", mille kirjutamisel toetus ta paavsti ülemteenri Paolo Gabriele antud salajaste dokumentide sisule. Nende alusel viitas Nuzzi mitmetele Vatikanis teostatud korruptiivsetele hangetele, millega soositi firmasid ja eraisikuid. Gabriele selgitas, et ta soovis paavsti erasekretäri dokumentidest koopiaid tehes "lõpetada katoliku kirikus levivat korruptsiooni". Gabriele arreteeriti varguses süüdistatuna mais ja pandi 23. juulil koduaresti. Itaalia ajakirjandus on hiljem spekuleerinud, et mõni kardinal võis Gabrielet dokumentide lekitamisel oma huvides ära kasutada. 6. oktoobril 2012 mõisteti Gabriele 18 kuuks vangi, kuid paavst andis 22. detsembril 2012 Gabrielele armu. 25. veebruaril 2013 andsid komisjoni kuuluvad kardinalid paavstile ülevaate senistest uurimistulemustest.
Rein Zobel
Elukäik
Alates 1972. aastast oli ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi õppejõud, 1978. aastast dotsent. Alates 1991. aastast professor, 2002. aastast Eesti Kunstiakadeemia emeriitprofessor.
Ralf Taal
Ralf Taal on Eesti Interpreetide Liidu liige.
2009. aasta Euroopa Parlamendi valimised
Õigus hääletada oli umbes 515 000 000 inimesel. Uude parlamenti valiti kokku 736 liiget kõigist 27 Euroopa Liidu liikmesriigist. Uued liikmesmaad Bulgaaria ja Rumeenia valisid oma esindajad esimest korda teiste liikmesriikidega samal ajal. Tegemist oli suurimate rahvusvaheliste otsevalimistega ajaloos.
Benedictus XVI
Vatileaksi skandaal
10. novembril 2012 mõistis kohus Vatikani programmeerija Claudio Sciarpelletti tingimisi 2 kuuks vangi Gabriele abistamise eest.
2009. aasta Euroopa Parlamendi valimised
Valimised Eestis
Valimised toimusid 7. juunil. Eelhääletamine toimus 1., 2. ja 3. juunil. Eesti oli ainuke riik, kus sai hääletada elektrooniliselt interneti kaudu. Seda võimalust kasutas 28. maist 3. juunini 58 669 inimest.
Benedictus XVI
Vatileaksi skandaal
Lisaks vallandas Vatikani panga järelevalvenõukogu mais 2012 ametist Vatikani panga juhi Ettore Gotti Tedeschi, keda süüdistati ebaprofessionaalses töös ja rahapesus. Tedeschi kinnitas, et soovis panga tööd pädevamaks muuta. Paavst nentis 30. mail 2012, et "kuulujutud heidavad Pühale Toolile halba varju".
Rein Zobel
Looming
On projekteerinud eramuid ja suvilaid.
Benedictus XVI
Bosco salesiaanid
Paavst saatis 31. märtsil 2008 läkituse Bosco salesiaanide üldkapiitlile.
2009. aasta Euroopa Parlamendi valimised
Kandidaadid
Eestist valiti Euroopa Parlamenti kuus inimest. Oma nimekirjadega osales 11 erakonda ja 6 üksikkandidaati (Taira Aasa, Martin Helme, Dimitri Klenski, Juri Žuravljov, Indrek Tarand, Märt Õigus).
Benedictus XVI
Catholic Action
Paavst tunnustas 8. detsembril 2009 Itaalia Azione Cattolica (Catholic Action) liikumise tegevust. Ta tunnustas 30. jaanuaril 2011 Rooma Catholic Actioni tegevust. Ta on korduvalt kohtunud Catholic Actioni liikmetega.
Focolare
3. juuniks 2006 valmistasid Chiara Lubichi rajatud Focolare liikumise liikmed Roomas Santa Cuore Immacolato di Maria kirikut ette paavsti poolt läbiviidavaks nelipühivigiiliaks, kus osalesid kümmekonna katoliku kirikusse kuuluva liikumise esindajad. Ta saatis 8. veebruaril 2007 Focolare liikumisega seotud piiskoppidele läkituse. Ta on tunnustanud entsüklikas "Caritas in Veritate" Focolare majandusmudelit. Ta tunnustas 26. detsembril 2012 Focolare liikumise tegevust.
2009. aasta Euroopa Parlamendi valimised
Tulemused
Kell 16.00 oli valimistel osalenud 34,9% hääleõiguslikest kodanikest. Valimiste lõppedes oli hääletamas käinud 43,2% hääleõiguslikest. Tulemused: Keskerakond võitis kaks kohta (Edgar Savisaar, Siiri Oviir), Reformierakond ühe koha (Kristiina Ojuland), IRL ühe koha (Tunne Kelam), Sotsiaaldemokraatlik Erakond ühe koha (Ivari Padar) ja valituks osutus ka üksikkandidaat Indrek Tarand. Pärast seda, kui Edgar Savisaar vastavalt juba enne valimisi lubatule oma mandaadist loobus, kinnitas Vabariigi Valimiskomisjon 7. juulil tema asemel europarlamendi liikmeks Vilja Savisaare.
Rein Zobel
Looming
Ta on juhtinud Tallinna linnamüüri ja tornide restaureerimist ning koostanud uurimusi Tallinna keskaegsest arhitektuurist.
Hortus Semioticus
Ajakiri avaldab peamiselt üliõpilaste semiootikaalaseid artikleid ja kirjutisi. Ajakirja esimene number ilmus 2007. aastal.
Kaarel Tarandi
Ta oli Eesti Põllumajandusakadeemia õppejõud.
Rein Zobel
Looming
Tegi aastatel 1965–1969 koos Helmi Üprusega Tallinna vanalinna kompleksse uurimise ja regenereerimise kava.
Koostas Padise kloostri varemete konserveerimise kava (teostatud osaliselt).
Kaarel Tarandi
2008. aasta alguses loeti teda vanimaks dotsendiks Eestis. Oli alates 1929. aastast Üliõpilasselts Liivika liige.
Rein Zobel
Isiklikku
Tema isa oli Eesti sõjaväelane Ernst Johannes Zobel.
1952. aastal abiellus Virve Kasemaaga. Tema äi oli Eesti sõjaväelane Kaarel Kasemaa. Tema pojad on ökoloogid Martin ja Kristjan Zobel.
Benedictus XVI
Frantsisklased
9. novembril 2005 avaldatud motu proprio apostellikus kirjas "De basilicis" sätestas Benedictus XVI legaadiks määratud kardinali kohustused frantsisklastele kuuluvas Assisi Santa Maria degli Angeli ja San Francesco konventides ning basiilikates. Ta laiendas ühtlasi kohaliku piiskopi jurisdiktsiooni mõlema basiilika üle, põhjendades seda vajadusega kohustada frantsisklasi tegema tihedamat koostööd kohaliku kogudusega, millega ta tühistas Paulus VI poolt Assisi frantsisklastele omistatud eristaatuse. Benedictus XVI määras 19. novembril 2005 Assisi-Nocera Umbra – Gualdo – Tadino piiskopiks Domenico Sorrentino. 26. jaanuaril 2006 ja 18. aprillil 2009 kohtus Benedictus XVI minoriidi frantsiskaanide ordukindrali José Rodríguez Carballoga. 21. veebruaril 2006 määras Benedictus XVI legaadiks Assisisse kardinal Attilio Nicora. Ta saatis 18. aprillil 2009 frantsisklastele läkituse.
Jeruusalemma Püha Haua rüütliordu
Ta määras 15. märtsil 2012 Jeruusalemma Püha Haua rüütliordu suurmeistriks kardinal Edwin Frederick O'Brieni.
Jesuiidid
Benedictus XVI kohtus 17. veebruaril 2006 jesuiitide ülemkindrali Peter Hans Kolvenbachiga, kes oli teatanud, et loobub ülemkindrali ametist hiljemalt 2008. aastal. 22. aprillil 2006 peeti Vatikanis missa, millel osales ka Kolvenbach. Benedictus XVI on kuulutanud pühakuks ühe ja kardinaliks kaks jesuiiti. Ta määras Vatikani pressisekretäriks jesuiit Federico Lombardi.
Paavst kohtus jesuiitide ülemkindrali Adolfo Nicolásiga 26. jaanuaril 2008 ja 21. veebruaril 2008. Ta saatis 21. veebruaril 2008 läkituse jesuiitidele.
Malta ordu
23. juunil 2006, 22. juunil 2007 ja 2. detsembril 2007 kohtus Benedictus XVI Malta ordu suurmeistri Andrew Bertiega. 23. juunil 2008, 25. juunil 2010 ja 25. juunil 2011 kohtus ta Malta ordu suurmeistri Matthew Festingiga.
Neokatehumenaalne Tee
12. jaanuaril 2006 lähetas Benedictus XVI Vatikanis 200 neokatehumeenide misjoniperekonda jutlustama maailma eri piirkondadesse. Ta tunnustas neokatehumeenide tegevust misjoneerimisel, kuid ta kohustas Neokatehumenaalse Tee liikumist pidama kinni katoliku kiriku liturgilistest normidest, mis sisalduvad katoliku kiriku poolt tunnustatud liturgilistes raamatutes. Paavsti vastavasisuline avaldus oli ajendatud sellest, et kardinal Francis Arinze saatis 1. detsembril 2005 liikumise rajajatele kirja, milles rõhutati katoliku kirikus kasutatavate liturgiliste normide täitmise vajadust.
27. mail 2007 kohtus paavst liikumise rajaja Kiko Argüelloga. Ta tunnustas 12. jaanuaril 2009 neokatehumeenide tegevust ja kohtus 17. jaanuaril 2011 neokatehumeenidega.
Ta kohtus 20. jaanuaril 2012 Neokatehumenaalse Tee liikumise esindajatega, kui Ilmikute paavstlik komisjon oli liikumise muudatusi tunnustanud. Paavst nimetas liikumist "eriliseks anniks, mille Püha Vaim on meile andnud meie ajal". Samas rõhutas paavst, et liikumises osalejad ei distantseeruks tavakoguduste liikmetest.
Opus Dei
Benedictus XVI saatis 22. septembril 2005 kirja Opus Dei prelaadile piiskop Javier Echevarríale. 10. aprillil 2006 kinkisid Opus Dei üliõpilased paavstile sünnipäevaks klaverikujulise šokolaaditordi.
Püha Johannese vendade kommuun
15. veebruaril 2006 kohtus Benedictus XVI Vatikanis dominikaani preestri Marie-Dominique Philippe'i eestvedamisel korraldatud palverännakul viibinud Püha Johannese vendade kommuuni (La Communauté Saint Jean) liikmetega. Paavst rõhutas kohtumisel, et kommuun õpiks mineviku kogemustest ja oleks hoolikam uute liikmete vastuvõtmisel, vaagides eelnevalt hoolikalt liikmekandidaatide religioosset kutsumust.
Somaschi regulaarkanoonikud
Ta saatis 20. juulil 2011 läkituse Somaschi regulaarkanoonikutele.
Vabastuse ja osaduse vennaskond
26. augustil 2005 kohtus Benedictus XVI Vatikanis Hispaania preestri Julián Carróniga, kes on Vabastuse ja osaduse vennaskonna (la Fraternidad de Comunión y Liberación, Fraternity of Communion and Liberation, C.L.) president. 21. veebruaril 2006 mälestas Benedictus XVI liikumise rajajat preester Luigi Giussanit.
Liturgilised otsused
Benedictus XVI on eelistanud traditsioonilist liturgiarõivastust nagu mozzetta, tabarro ja camauro, mida Vatikani II kirikukogu järel pole paavstid tavaliselt kasutanud.
28. juunil 2005 avaldati paavsti heakskiidul katoliku kiriku katekismuse lühikokkuvõte Compendium.
22. augustil 2005 pühitses Tenerife piiskop paavsti loal preestriks abielus oleva David Gliwitzkle.
22. veebruaril 2007 koostatud dokumendis "Sacramentum Caritatis" käsitles ta jumalateenistuse olemust ja kristlikku eetikat. Ta kinnitas ka, et abielulahutuse järel taas abiellunud katoliiklased ei saa armulauda.
Ta kuulutas ajavahemiku juunist 2008 juunini 2009 "Pauluse aastaks".
"Summorum Pontificum"
Benedictus XVI avaldas 7. juulil 2007 motu proprio apostelliku kirja "Summorum Pontificum" ("Kõrgeimaist paavstidest"), mis jõustus 14. septembril 2007. Selles kuulutas ta Pius V ja Johannes XXIII missaalid katoliku kiriku ladina riituse palveseaduse erakorraliseks väljenduseks, kuna palveseaduse tavapärane väljendus on Paulus VI missaal. Vaimulikud võivad kasutada ka Johannes XXIII breviaari.
Paavstliku ja piiskopliku õiguse alusel tegutsevad pühendatud elu instituutide ja apostelliku elu seltside kogukonnad võivad pühitseda missat Johannes XXIII missaali kohaselt. Kogudustes, kus leidub varasematesse liturgilistesse traditsioonidesse kiindunud usklikke, peab kogudusepreester nende palvel missa pühitsemiseks kasutama Johannes XXIII missaali ja seda missaali kasutavad preestrid peavad olema võimelised selle järgi missat pidama. Lugemised võivad olla rahvakeeles, kuid kasutada tuleb Püha Tooli poolt heakskiidetud väljaandeid.
Monoodiline meelika
Monoodiline meelika on ühehäälne laul või luuletus, mille temaatika on väga mitmekesine. Seda viljeleti Kreekas Lesbose saarel. Kõige enam sarnaneb monoodiline meelika tänapäeva lüürikaga.
Benedictus XVI
"Summorum Pontificum"
Johannes XXIII missaali pühitsemine võib aset leida argipäeviti. Pühapäevadel ja pühadel võib samuti toimuda üks selline pühitsemine. Kogudusepreester võib usklike palve korral lubada Johannes XXIII missaali kasutamist laulatustel, matustel ja palverännakutel. Kui ilmikud ei saa kogudusepreestrilt nõusolekut oma palvele, võivad nad sellest teatada vastava piiskopkonna piiskopile. Kui piiskop ei saa nende soovi täita, võib vastava palve esitada paavstlikule komisjonile Ecclesia Dei.
Kristlik eetika ja moraal
pisi|300px|Benedictus XVI külastamas [[Auschwitzi koonduslaager|Auschwitzi koonduslaagrit koos Poola presidendi Lech Kaczyńskiga]]
Monoodiline meelika
Temaatiliselt on monoodiline meelika väga mitmekesine, nende hulgas leidub poliitilisi, sõja-, armastus- ja veinilaule. Žanri nimekamateks viljelejateks olid Alkaios, Anakreon ja Sappho. Viimane oli Lesbose saarel noorte neidude sõpruskonna esindaja, kes õpetas teisi laulma ja mängima. Tema luule motiivistikuks olidki sõpradevahelised suhted, nende unistused, pettumused ja kiindumused.
Anakreon oli rohkem tuntud kui veini- ja armastuslaulude autor.
Benedictus XVI
Ametisse nimetatud kardinalid
Benedictus XVI nimetas ametisse 90 kardinali 5 konsistooriumil. 11. juunil 2007 tühistas Benedictus XVI Johannes Paulus II otsuse, et kui konklaavil ei saavutata 30 valimisvooru (12 valimispäeval) järel selgust, otsustab lõpliku tulemuse 31. voorus lihthäälte enamus eelmises voorus kahe enim hääli saanud kandidaadi vahel. Benedictus XVI taastas varasema korralduse, mille alusel on konklaavil valituks osutumisel igas voorus nõutav 2/3 häälte arv. 24. novembril 2012 toimunud konsistooriumil ei nimetanud ta ametisse ühtki eurooplasest kardinali. See oli esimene konsistoorium pärast 1927, kui uute kardinalide seas polnud ainsatki itaallast ja esimene konsistoorium pärast 1924, kui määratute seas polnud ühtki eurooplast. Ta sätestas 22. veebruaril 2013 avaldatud motu proprios konklaavi reeglid.
Benedictus XVI moodustas 24. novembril 2007 uued titulaarkirikud:
Ta moodustas 20. novembril 2010 San Paolo alle Tre Fontane ja San Corbiniano titulaarkirikud.
18. veebruaril 2012 moodustatud titulaarkirikud:
Puhkused
Benedictus XVI puhkas igal suvel augustis Castel Gandolfos. 2005 ja 2006 suvel puhkas ta Les Combes d'Introdis. 2007 suvel puhkas ta Lorenzago di Cadores.
Juulis ja augustis 2008 viibis ta suurema osa ajast Castel Gandolfos. Austraalia visiidi ajal 13.–17. juulil 2008 puhkas ta Opus Dei koguduses Sydney äärelinnas Kenthurstis. 28. juulist 11. augustini viibis ta puhkusel Bressanones.
Juuli-augustis 2009 viibis paavst Les Combesis ja Castel Gandolfos. Juulist augustini 2010 viibis paavst puhkusel Castel Gandolfos, käies korraks 4. augustil Roomas.
Ta asus 7. juulil 2011 Castel Gandolfosse, jäädes sinna 4. septembrini, käies vahepeal vaid Hispaanias korraldatud noortepäevadel. Ta puhkas Castel Gandolfos 3. juulist septembri alguseni 2012. Septembris 2012 puhkas ta Castel Gandolfos vaid nädalalõppudel.
Rünnakud paavsti vastu
6. juunil 2007 hüppas 27-aastane sakslane Vatikanis Peetri väljakul üldaudientsi ajal üle turvatara ja püüdis pääseda paavsti sõidukini, kuid turvamehed pidasid korrarikkuja kinni.