cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Georg Krüdener
Krüdener sai Turaida stiftifoogtiks, mis oli olulisemaid ametikohti peapiiskopkonnas, juba 1514. aastal ja jäi sellesse ametisse kuni 1534. aastani. Pärast stiftifoogti ametit elas ta Rozula (Rosenbeck'i) mõisas (sellest ka tema lisanimi zu Rosenbeck). 1520. aastatel pöördus ta luterlusse ja oli Riia koadjuutori Wilhelm von Hohenzollerni olulisemaid toetajaid kuni tolle peapiiskopiks saamiseni 1539. aastal. Hiljem läksid nad aga peamiselt aastarahade maksmise ja valdustega seotud probleemide tõttu omavahel tülli, Wilhelmi kitsidus kaugendas 1540. aastatel temast ka teisi tema teenreid, nagu Meinecke von Schierstedti, Paul von Spandeni ja Christoph Sutrtzi.
Esimene meditatsioon
Eestikeelne tekst (tõlge ladina keelest)
Tore küll – nagu ma ei olekski inimene, kel kombeks öösel magada ja näha unes kõike sedasama või mõnikord vähemgi usutavaid asju kui nood ärkvelolijad! Tõepoolest, kui sageli paneb uni mind uskuma neid tavalisi asju, et ma olen siin, mul on kuub seljas, ma istun kamina juures, kuigi ma tegelikult laman alasti linade vahel! Aga vähemalt praegu vaatlen ma kindlasti ärkvel silmadega seda paberit, see pea, mida ma liigutan, ei ole uinunud, seda kätt sirutan ja tunnen ma tahtlikult ja teadlikult: magajale ei tuleks need asjad ette nii aredatena. Muidugi, nagu ma ei mäletaks, et mind on unes teinekord petnud ka taolised mõtted!; ja kui ma selle üle paremini järele mõtlen, näen ma selgesti, et kunagi ei saa kindlate tunnuste järgi eristada ärkvelolekut unest nii selgesti, et ma jahmatusest kangestun, ja see kangestus ise peaaegu kinnitab mu arvamust, et ma magan.
Clemens I
Clemens I (ka Clemens Roomast või Rooma Clemens) oli neljas paavst, kes valitses 1. sajandi lõpus üheksa aasta jooksul. Tolleaegsete allikate puudumisel pole võimalik tema täpseid valitsemisaastaid määrata, kuid enim on tema ametiajaks pakutud ajavahemikku aastatel 88–97 ja 92–101.
Anarhia Žirmūnais
"Anarhia Žirmūnais" on 2010. aastal valminud Leedu mängufilm.
Sisu
Provintsist pärit Vilė saabub Vilniusse ülikooli õppima. Esialgu elab ta oma tädi juures, kuid nad ei saa omavahel läbi ja Vilė asub uut elukohta otsima. Juhuslikult õnnestub tal leida üürituba kahtlase kuulsusega Žirmūnai linnaosas anarhisti, punkari ja lesbi Sandra juures. Ka Vilėl tekib huvi anarhismi vastu ja ta loeb sel teemal kirjandust. Sandra kaudu saab ta tuttavaks mitme anarhistiga. Kuid vähehaaval selgub, et end anarhistiks pidavad noored kujutavad endast küllalt kahtlast seltskonda.
Georg Krüdener
Võimalik, et hilisematel aastatel kaldus Krüdener taas katoliikluse poole, sest 1552. aastal koostas Krüdener testamendi, kus kavatses pärandada suure osa oma varast Riia lähedal asuvale kloostrile.
1556. aastal, koadjuutorivaenuse alguses, oli Krüdener üks peapiiskopkonna ametnikest, kes ordu ja teiste Liivimaa seisustega tülli läinud Wilhelmist lahti ütles. Pärast seda kaob tema nimi ajalooürikutest, tõenäoliselt suri ta varsti pärast seda.
1486
1486. aasta
Esimene meditatsioon
Eestikeelne tekst (tõlge ladina keelest)
No olgu, oletame, et me näeme und, ja ei pea paika need seigad, et me teeme silmad lahti, liigutame pead, sirutame käsi, ja võib-olla ka see, et meil on niisugused käed ja üldse niisugune keha; ikkagi tuleb vähemalt tunnistada, et see, mida unes nähakse, on justnagu maalid, mida ei ole saadud vormida teisiti kui tõeliste asjade sarnasteks; ja et seetõttu on olemas vähemalt need asjad üldse – silmad, pea, käed ja üldse keha, on olemas mingid asjad, mis ei ole kujuteldavad, vaid tõelised. Tõepoolest, ka maalikunstnikud, isegi siis, kui nad püüavad kujutada väga ebatavalise kujuga sireene ja saatüreid, ei suuda ju anda neile täiesti uut kuju, vaid ainult segavad kokku erinevate loomade kehaosi, või kui nad ehk mõtleksidki välja midagi niivõrd uut, et sellesarnast pole iial nähtud, seega midagi täiesti fantastilist ja ebatõelist, siis peavad ikkagi vähemalt värvid, millest nad selle kokku panevad, olema tõelised. Ja samamoodi, olgugi et ka need asjad üldse – silmad, pea, käed jms – võivad olla kujuteldavad, peab ikkagi paratamatult tunnistama, et vähemalt mingid muud asjad, mis on veel lihtsamad ja üldisemad, on tõelised, ning neist, justnagu tõelistest värvidest, kujunevad kõik need asjade pildid – olgu siis tõesed või ebatõesed –, mis on meil mõtetes.
Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik
"Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik" (vene Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона; lühend BEE) on suurim Tsaari-Venemaal välja antud venekeelne entsüklopeedia.
BEE valmis tuntud Leipzigi entsüklopeediakirjastuse Brockhaus ja Peterburis tegutsenud vene kirjastaja Ilja Efroni koostöös.
BEE tekstid on koostatud suhteliselt vabas stiilis, kasutades nii haaravalt kirjutatud elulugude kui ka teadusartiklite puhul belletristilisi stiilivõtteid. Et tollal ei olnud kombeks artiklite stiili toimetajate poolt ühtlustada, siis on autorite isikupärane stiil jäänud puutumata.
Vaatamata sellele, et tänapäevaks on suurem osa BEE teatmeaparaadist vananenud, anti pärast Nõukogude Liidu kokkukukkumist kogu sarjast välja faksiimiletrükk ja digiteeritud versioon CD-del. Praeguseks on digiteeritud entsüklopeedia kättesaadav ka veebiversioonina.
Suur entsüklopeediline sõnastik
Aastatel 1890–1907 välja antud suures BEE-s on 121 240 märksõna, 7800 illustratsiooni ja 235 kaarti.
Esimene meditatsioon
Eestikeelne tekst (tõlge ladina keelest)
Seesugune paistab olevat kehaline loomus üldse, ja selle ulatuvus; samuti ulatuvate asjade kuju; samuti kvantiteet, ehk nende suurus ja arv, samuti koht, kus nad asuvad, ja aeg, mille jooksul nad kestavad, jms.
Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik
Suur entsüklopeediline sõnastik
BEE koosnes 82 põhiköitest ja 4 lisaköitest. Raamatuselgadel jookseb ka vastav numeratsioon. Tiitellehtede järgi on BEE struktureeritud jagudeks, millest igaüks koosneb kahest pooljaost. Üks pooljagu moodustab ühe köite. Näiteks köidete 49 ja 50 (araabia number köite seljal) pooljaonumbrid on vastavalt XXV ja XXVa (Rooma number tiitellehel). Väike osa tiraažist oli köidetud kahe pooljao kaupa, nendel komplektidel on kokku 43 köidet.
Esimene meditatsioon
Eestikeelne tekst (tõlge ladina keelest)
Seetõttu me ehk ei eksi, kui me siit järeldame, et füüsika, astronoomia, meditsiin ja kõik teised teadused, mis sõltuvad liitsete asjade vaatlemisest, on kindlasti kahtlased; kuna aga aritmeetika, geomeetria ja teised taolised, mis käsitlevad vaid kõige lihtsamaid ja väga üldisi asju ning hoolivad vähe sellest, kas need on looduses olemas või mitte, sisaldavad midagi kindlat ja kaheldamatut. Asi on selles, et, olgu ma siis ärkvel või nähku und, kaks pluss kolm on ikka viis, ja ruudul ei ole rohkem külgi kui neli; ja tundub võimatu, et nii ilmsed tõed satuksid vääruse kahtluse alla.
Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik
Suur entsüklopeediline sõnastik
Esimese nelja jao puhul valdavalt vaid tõlgiti saksakeelsed artiklid vene keelde ja neid adapteeriti veidi vene kultuuriruumi jaoks. See tekitas tellijates tõsist rahulolematust ja peatoimetaja Ivan Andrejevski vahetati välja. Ülejäänud köited ilmusid Konstantin Arsenjevi ja Fjodor Petruševski üldjuhtimise all.
Koos nendega kutsuti toimetuse töös osalema tolle aja väljapaistavad vene teadlased, näiteks Dmitri Mendelejev, Vladimir Solovjov, Semjon Vengerov, Andrei Beketov, Aleksandr Vojeikov jt. Sellest ajast hakkas BEE-s kasvama Venemaale, selle ajaloole, kultuurile ja geograafiale tähelepanu pööravate originaalartiklite osakaal. Samuti kajastusid entsüklopeedias vene teadlaste uusimad tööd.
Clemens I
"Liber Pontificalise" järgi oli Clemens pärit Roomast Caelimontiumi linnaosast. Tema isa oli Faustinus või Faustinianus, ema nimi oli Macidiana. Clemensil olid vennad Faustinus ja Faustus. "Liber Pontificalise" järgi oli Clemens I ametis 9 aastat 11 kuud ja 10 päeva, saades ametisse aastal 93.
Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik
Väike entsüklopeediline sõnastik
Aastatel 1899–1902 anti välja kolmeköiteline "Väike Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik", aastatel 1907–1909 selle teine trükk neljaköitelisena.
Esimene meditatsioon
Eestikeelne tekst (tõlge ladina keelest)
Aga sellest veel ei piisa, et ma seda märkasin: ma pean hoolitsema, et ma seda meeles peaksin: harjumuspärased arvamused tulevad ju pidevalt tagasi ja ründavad mu kergeusklikkust, mille nad on justnagu sidunud pikaajalise läbikäimise ja hea tutvuse õigusega, ka peaaegu vastu minu tahtmist: ja ma ei võõrdu kunagi nendega nõustumast ja neid usaldamast, kuni ma pean neid sellisteks, nagu nad tegelikult ongi, nimelt olgugi mingil määral kahtlased, nagu äsja näidatud, aga ikkagi väga usutavad, ja seesugused, et palju mõistuspärasem on neid uskuda kui eitada. Sellepärast ma arvan, et ma ei tee valesti, kui pööran oma tahte otse vastassuunda, petan ennast ja võtan mõneks ajaks pähe, et nad on täiesti väärad ja ebatõelised, kuni viimaks justnagu eelarvamuste kaal on kummalgi pool võrdne, nii et ükski halb harjumus ei kalluta mind kõrvale asjade õigest mõistmisest. Ja tõepoolest, ma tean, et sellest ei saa esialgu tulla mingit ohtu ega viga ning ma ei saa olla liiga umbusklik, sest praegu ei ole asi tegutsemises, vaid tunnetamises.
Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik
Uus entsüklopeediline sõnastik
Aastal 1911. alustati uue suure entsüklopeedia väljaandmist. See oli kavandatud 48-köitelisena, millest 1916. aastaks jõuti trükki anda 29. köide. Säilinud on ka 30. ja 31. köite korrektuurpoognad.
Esimene meditatsioon
Eestikeelne tekst (tõlge ladina keelest)
Ma oletan niisiis, et mitte kõikhea Jumal, tõe allikas, vaid mingi paha vaim, kes on ülimalt vägev ja ühtlasi ülimalt kaval, on kogu oma usinuse mängu pannud, et mind petta: mõtlen, et taevas, õhk, maa, värvid, kujud, helid ja kõik välised asjad ei ole muud kui unenägude narritused, millega ta minu kergeusklikkust varitseb: arvan, et mul ei ole käsi ega silmi, liha ega verd, ega meeli, vaid et see, et mul kõik need on, on minu ekslik usk: jään kangekaelselt kindlaks sellele meditatsioonile, ja kui nõnda ei olegi minu võimuses midagi tõest tunnetada, siis on minu võimuses vähemalt see, et ma valede arvamustega ei nõustu ja ma hoian visa meelega ära, et see petis, kui vägev ja kui kaval ta ka oleks, mind millegagi tüssaks.
Clemens I
Kristliku traditsiooni järgi oli Clemens ori Rooma keisri õukonnas või libertiin, kelle Peetrus pühitses piiskopiks. Peetrus määras ta kiriku ametnikuks. Kirikuloolased on Clemensit seostanud isikuga, keda on maininud Hermas või konsul Titus Flavius Clemensiga, keiser Domitianuse sugulasega, keda süüdistati ateismis. Teda on seostatud ka apostel Pauluse kaaslasega, keda on mainitud kirjas filiplastele. Eesti keeles kõlab salm järgmiselt (Fl 4:3):
Paaburissa
Paaburissa on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Clemens I
"Ja ma palun ka sind, tõsine kaastööline, aita neid naisi, kes on võidelnud evangeeliumi eest ühes minuga ja Kleemensiga ja mu teiste abimeestega, kelle nimed on eluraamatus."
Lynde
Lynde on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Hazebroucki kantonis.
Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia liikmete loend
Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia praeguste ja endiste liikmete loend:
Nanorobot
Nanorobot (ka nanobot) on seni nanotehnoloogia abil valmistatud robot, mille mõõtmed on nanomeetri suurusjärgus ja mis suudab sooritada ülitäpseid mikroskoopilisi operatsioone (näiteks parandada inimese organismis vigastusi ja hälbeid raku kuni molekuli tasandil). Teooria kohaselt on makroskoopilise tasandi ülesannete täitmiseks vaja suurt hulka nanoroboteid. Tänaseni on nanorobotid veel ulmekirjanike pärusmaa; laborites on loodud alles üsna primitiivseid nanotehnoloogilisi seadmeid.
Esimene meditatsioon
Eestikeelne tekst (tõlge ladina keelest)
Aga see ettevõte on vaevaline, ja mingi laiskus viib mind tagasi harjumuspärase elu juurde. Ja samuti nagu vang, kes ehk unes nautis ebatõelist vabadust, kes hiljem hakkab kahtlustama, et ta magab, kardab, et teda äratatakse, ja andub aeglaselt meeldivatele illusioonidele: nii langen ma iseenesest tagasi vanadesse arvamustesse, ja kardan, et kui rahulikule puhkusele järgneb vaevaline ärkvelolek, tuleb mul järgmine päev veeta mitte mingis valguses, vaid äsja läbiarutatud raskuste läbitungimatus pimeduses.
Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia liikmete loend
III – kunstid
Klaus Ager - Rudolf Angermüller - Jüri Arrak - Árpád Balázs - Agnes Baltsa - Günther G. Bauer - Peter Baum - László Beke - Vladimir Belousov - Luciano Berio - Janez Bernik - Gottfried Boehm - Walter Boeykens - Klaus Bollinger - Pierre Boulez - Friedrich Brandstätter - Alfred Brendel - Janet Brooks Gerloff - Friedrich Cerha - Nawojka Cieslinska - Peter F. C. Cook - János Czifra - Demosthenes Davvetas - Mario del Chiaro - Antonio Dias - Jef Diels - Bernd Dürr - Árpád Fasang mlajši - Stanisław Fijałkowski - Monika von Fioreschy - Frank O. Gehry - Carmen Giménez - Theodor Göllner - Jani Golob - Ramón González de Amezua y Noriega - Gábor Görgey - Vittorio Gregotti - Cristóbal Halffter Jiménez-Encina - Thomas Hampson - Hilmar Hoffmann - Hans Hollein - Jenny Holzer - Eberhard Horst - Rudolf Hradil - Jörg Immendorff - Helmut Jahn - Drago Jančar - Pavel Jiras - György Jovánovics - Ilja Kabakov - Hartwig Kelm - Katalin Keserü - Joseph Kohnen - Otto Kolleritsch - György Kornis - Łukasz Korolkiewicz - Manfred Kovatsch - Herbert E. Kramel - Petr Kratočvíl - Josef Krawina - Uroš Krek - Thomas Krens - András Kürthy - Paul Konrad Kurz - Horst Laubenthal - Jacques Leenhardt - György Sándor Ligeti - Norman Robert Lord Foster - Lorin Maazel - István Madarassy - Mateja Matevski - Emil Maurer - Waltraud Magdalena Meier - Jiří Menzel - Klaus Mertens - Gérard Mortier - Alexander Müllenbach - Juan Navarro Baldeweg - Hermann Nitsch - Erwin Ortner - Mimmo Paladino - Gustav Peichl - Krzysztof Penderecki - Dominique Perrault - Renzo Piano - Rudolf Preimesberger - Wolf D. Prix - Carl Pruscha - Arnulf Rainer - Wolfgang Rihm - Dieter Ronte - Norman Rosenthal - Manfred Sack - András Schiff - Wieland Schmied - Rudolf Seitz - Eduard F. Sekler - Richard Serra - Adriena Šimotová - Beatrix Sitter-Liver - Aleksej K. Solovijev - Werner Spies - Jürg Stenzl - Vladimir Suchánek - Helmut Swiczinsky - Bernar Venet - Robert Venturi - Andrew Visnevski - Manfred Wagner - Josef Wallnig - Martin Walser - Jacek Walto - Gerhard Weinberger - Peter Weiser - Franz Welser - Leo Witoszynskyj - Paul Zanker - Eberhard Heinrich Zeidler - Udo Zimmermann - Ciril Zlobec - Ludwig Tavernier - Carl Van de Velde
Clemens I
Clemensit peetakse üheks "apostlikuks isaks." Tema tegemistest on allikate puudumisel teada vähe. Ta seadis pärimuse järgi sisse konfirmatsioonisakramendi. Talle omistatakse ka sõna "aamen" kasutamist kristlikes liturgilistes palvetes, ehkki see komme on tunduvalt varasem. Ta määras ametisse 7 notarit. "Liber Pontificalise" järgi määras ta ametisse 10 presbüterit, 11 diakonit ja 15 piiskoppi.
Clemensile omistatakse üks 1. sajandi tähtsamaid Uue Testamendi väliseid kristlikke dokumente – 1. Kleemensi kiri, mis on kirjutatud 95. aasta paiku Korintose kogudusele, kus erimeelsuste tõttu presbüterite ametiaja tõttu tagandati ametist mõned presbüterid. Clemens manitses korintlasi säilitama üksmeelt ja rahu ning kuuletuma õigusjärgsetele ametikandjatele.
Selles kirjas käsitletakse esimest korda sõna "liturgia", mida peetakse "kõikidest kahtlustest vabaks pühaks korraks". Kirja autor rõhutab kristlikke eluviise, muuhulgas palvetamist, paastumist, almuste andmist, külalislahkuse osutamist, üksikasjalikku palvet koos kollektiivse patutunnistusega ja palvet kollektiivse andeksandmise kohta. 1. Kleemensi kirja peetakse katoliku kiriku (kuid mitte veel paavsti) varasemaks sekkumiseks teise kiriku (koguduse) siseasjadesse. See kiri sisaldab ka teavet apostlite Peetruse ja Pauluse surma kohta.
Clemensile on omistatud ka 2. Kleemensi kiri, "Homiiliad", "Apostlikud konstitutsioonid", "Apostlikud kaanonid", "Meie Issanda Testament" ja viis lühemat kirjutist, kuid neid peetakse pigem hilisemateks kirjatöödeks.
Kristliku traditsiooni järgi küüditati Clemens keiser Traianuse ajal Krimmi poolsaarele, kus ta pühendus jutlustamisele, mille tulemusena ehitati kolooniasse 75 uut kirikut. Keisri käsul visati rauast ankru külge seotud Clemens Musta mere voogudesse. 9. sajandil väitsid Kyrillos ja Methodios, et leidsid Clemensi surnukeha, mis viidi 868 Rooma väidetavalt tema elukoha asemele ehitatud San Clemente kirikusse.
Clemensi nimi sisaldub missakaanonis, teda austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna, katoliku kirikus on tema mälestuspäev 23. november, õigeusu kirikus 24. november.
Kirjanik Mika Waltari 1964 ilmunud romaanis "Inimkonna vaenlased" ilmub ta kõrvaltegelasena.
Rónald Gómez
Rónald Gómez (sündinud 24. jaanuaril 1975 Guanacastes) on Costa Rica jalgpallikoondise endine ründaja.
Gómez debüteeris Costa Rica rahvuskoondises 16. veebruaril 1993, kui mängiti Nicaragua meeskonnaga. Ta kuulus koondisse 2008. aastani. Ta mängis koondises 93 korda ja lõi 26 väravat. Oma koondisekarjääri viimase värava lõi ta 2006. aasta maailmameistrivõistluste alagrupi viimases mängus Poola meeskonnaga lõi Gómez avavärava, kuid mäng lõppes Poola võiduga 2:1.
Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia liikmete loend
VI – tehnika- ja keskkonnateadused
Hillar Aben - Mario Agabbio - Vito Amoia - Clemens Baack - Sanzio Baldini - György Bálint - Wolfram Boeck - Hellmuth Broda - Josef Bugl - Peter Chen - Virgiliu Niculae Constantinescu - Francesco Giulio Crescimanno - László Cser - Árpád Csurgay - Maurizio Cumo - Hartmut Dieterich - Hans-Peter Dürr - Timi Ećimović - Lars G. Ekman - Gerold Estermann - Georg Färber - Alfred Fettweis - Günter B. L. Fettweis - Ernst Fiala - Giorgio Franceschetti - Chlodwig Franz - Arturo García Arroyo - Emmanuel E. Gdoutos - Michel Giot - Géza Gordos - Heinz H. Häberle, Herrsching - Christoph Hackelsberger - Jörn Hamann - Geoffrey Frederick Hewitt - Lubomír Holý, Mérida - Dietmar von Hoyningen-Huene - Franz Jeglitsch - Aad Jongebreur - Jaan Kalda - Charles K. Kao - Joachim Klein - Hermann Knoflacher - Erich Kopp - Helmut Kroiss - Ulf Krückl - István Láng - Robert W. Lucky - Walter Lukas - Bernd Lupberger - Silvano Maletto - Herbert A. Mang - Hans Marko - Štefan Markuš - Ezio Martuscelli - James L. Massey - Franz Mayinger - Otto Meitinger - Pál Michelberger - Joachim Milberg - Tālis Millers - Francesco Moriondo - Ján Morovič - Hans Georg Musmann - Horst Ohnsorge - Paolo Omenetto - André Oosterlinck - Johann-Christoph Ottow - Fritz Paschke - Lucjan Pawłowski - Andreas Rieger - Heinz Riesenhuber - Karl Rudelstorfer - Ismail Serageldin - Guido Tartara - Juraj Tölgyessy - Uldis Viesturs - Hans-Jürgen Warnecke - Manfred Weck - Raoul A. Weiler - Peter A. Wilderer - Dietrich Wolf - Heinz Zemanek - Jacob Ziv - Anton Anton - Takashi Asano - Maks Babuder - Richárd Berend - Ion Boldea - Kurt-Volker Boos - Panayotis Gr. Carydis - Ákos Detreköi - Valter Doleček - Mihai Drǎgǎnescu - Doina Drǎgulescu - Panagiotis A. Drakatos - Klaus Ehrlenspiel - Bruno Fritsch - Nikola Hajdin - Daniel Martín Mayorga - Anthony Milburn - Antonio Moccaldi - Gino Moncada Lo Giudice - Juan Mulet Meliá - Günter Müller - Antonio Naviglio - Heinz Neumann - Maciej Nowicki - Franz Oswald - György Pethes - Günter Petzow - Robert Piloty - Marius-Ioan Piso - Hans Josef Rath - Erich R. Reinhardt - Ortwin Renn - Tamás Roska - Voicu Safta - Helmut Schaefer - Heinz Schmidtke - Siegfried Selberherr - Dan Shechtman - Zhang Shen - Peter Skalicky - Viktor Smieško - Vladimir S. Soldatov - László Somlyódy - Günter Spur - Gert Stadler - Marcel H. Van de Voorde - Alfred Voß
Bertrand Traoré
Bertrand Isidore Traoré (sündinud 6. septembril 1995 Bobo-Dioulassos) on Burkina Faso jalgpallur. Ta mängib ründaja või ründava poolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis İstanbul Başakşehir ja Burkina Faso jalgpallikoondises.
Klubikarjäär
Aastatel 2014–2017 kuulus ta Londoni Chelsea ridadesse. Esimese värava Londoni Cheleas lõi Traoré 31. jaanuaril 2016 FA Cupi mängus klubi Milton Keynes Dons vastu, mille Chelsea võitis 5:1. Oma esimese värava Inglismaa Premier League'is lõi ta 13. veebruaril 2016 võidumängus Newcastle Unitedi vastu (5:1). Aastatel 2014–2015 oli ta laenul Hollandi klubis Vitesse ja aastatel 2016–2017 Ajaxis.
26. juunil 2017 sõlmis ta Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Lyoni Olympique lepingu viieks aastaks. Tema üleminekusumma oli 10 miljonit eurot.
2020. aasta septembris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Aston Villa. Arvatav üleminekusumma oli 17 miljonit naelsterlingit.
Koondisekarjäär
Traoré kuulus Burkina Faso noorte koondisse 2009. aasta noorte maailmameistrivõistlustel. Samal aastal tuli ta koondisega Aafrika noorte meistriks.
Debüüdi Burkina Faso rahvuskoondises tegi ta 15-aastaselt 3. septembril 2011 sõprusmängus Ekvatoriaal-Guinea vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 14. augustil sõprusmängus Maroko vastu.
2017. aasta Aafrika rahvuste karikavõistluste viimases alagrupimängus 22. jaanuaril lõi ta värava Guinea-Bissaule. Burkina Faso võitis turniiril kolmanda koha ja Traoré valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.
1460. aastad
1460. aastad on ajavahemik 1460. aasta algusest kuni 1469. aasta lõpuni.
Loivalised
Loivaliste alamseltsi on arvatud järgmised sugukonnad:
Eestis elab kolm liiki loivalisi – randal, viigerhüljes ja hallhüljes –, kes kõik kuuluvad hülglaste sugukonda.
Hans Brunhart
Hans Brunhart (sündinud 28. märtsil 1945 Balzersis) on Liechtensteini poliitik ja pankur, Isamaalise Liidu liige. 26. aprillist 1978 kuni 26. maini 1993 oli ta Liechtensteini valitsusjuht ja välisminister.
Detsembris 1992 korraldas tema valitsus rahvahääletuse Liechtensteini liitumiseks Euroopa Majanduspiirkonnaga. Liitumine kiideti referendumil ülekaalukalt heaks.
7. veebruaril 1993 toimunud parlamendivalimistel kaotas Isamaaline Liit ühe kohaga Progressiivsele Kodanikeparteile ja kolm kuud hiljem astus 15 aastat riiki valitsenud Hans Brunharti valitsus ametist tagasi.
Aastast 1994 on ta Vaduzis tegutseva panga Verwaltungs- und Privat-Bank AG juhatuse liige ja aastast 1996 ühtlasi juhatuse esimees. Aastal 2000 süüdistasid Saksamaa julgeolekuorganid Brunharti ja tema panka narkomaffia rahapesule kaasa aitamises, kuid süüdistuste uurimisega tegelenud sõltumatu ekspert Austriast lükkas sakslaste väited ümber.
1487
1487. aasta
Paeboja
Paeboja on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Koosneb Kikka (elanik Elli) ja Mõttussõ (elanik Imbi) talust. Piirneb ühelt poolt kahe taluga Räestu külaga, teiselt poolt Võru–Mõniste maanteega ja orust Veriojaga. Imbi juurest läheb Ala-Sännä nn Poola tee, mis olevat nime saanud sellest, et Poola sõjavägi sealt kord läbi läks.
Thomas Horner
Thomas Horner oli Liivi ordu ametnik 16. sajandi keskel.
Samal ajal tegutses Horner ordumeistri sekretäri ja saadikuna, ta oli 1557. aastal ka Venemaal käinud saatkonna, mis püüdis Tartu maksu tühistada ja rahu säilitada, liige.
Arnold Rüütel
Arnold Rüütel (sündinud 10. mail 1928 Laimjala vallas Pahavalla külas) on Eesti poliitik ja põllumajandusteadlane, Eesti president aastatel 2001–2006. Nõukogude ajal oli ta EKP Keskkomitee sekretär ja Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees.
Aleksander Tani
Aleksander Tani (11. aprill 1872 Peterburi – 15. juuni 1942) oli Jõgeva alevivanem 1934. aastal.
Arnold Rüütel
Aastatel 1963–1969 oli ta Tartu Näidissovhoosi direktor ja 1969–1977 Eesti Põllumajanduse Akadeemia rektor.
Aleksander Tani
Teda karistati Sisekaitseülema otsusega 30-päevase vangistuse või 100-kroonise rahatrahviga, tagandades ta ühtlasi alevivanema kohalt, kuna ta oli 15. märtsil 1934 Rakke alevikus tarvitanud Riigivanema ja riigivõimu esindajate kohta lugupidamatust avaldavaid ütlusi ja ähvardusi.
Arnold Rüütel
1994. aastal valiti ta Eesti Maarahva Erakonna esimeheks. 1999 sai sellest Eestimaa Rahvaliit ning sinna liitusid kaks teist erakonda. Rüütlist sai aastal 2000 erakonna auesimees. Ta oli ka VIII ja IX Riigikogu liige.
Aleksander Tani
Ta oli Jõgeva Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu esimees aastail 1934–1937 ja Eesti Mineraalvete ja Karastusjookide Töösturite Ühingu abiesimees.
Arnold Rüütel
Arnold Rüütel on olnud Eesti Looduskaitse Seltsi ja Forseliuse Seltsi esimees ning juhtinud ülemaailmse Rohelise Risti Eesti rahvusliku organisatsiooni. Ta on 20. Augusti Klubi ja Eesti Rooma Klubi liige ning mitme seltsi auliige.
Aleksander Tani
Maetud Siimusti kalmistule.
Arnold Rüütel
Elulugu
1946–1949 õppis ta Jäneda põllumajandustehnikumis, kus kirjutas 17. oktoobril 1946 avalduse Üleliidulise Leninliku Kommunistliku Noorsooühingu liikmeks astumiseks. Pärast põllumajandustehnikumi lõpetamist töötas ta Saaremaa TSN Täitevkomitee põllumajandusosakonna vanemagronoomina. Hiljem oli Arnold Rüütel Tartu Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tööstuskooli õpetaja.
Seejärel sai temast Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi katsebaasi peazootehnik ja seejärel direktor. Tartu näidissovhoosi direktori ametis olles lõpetas Rüütel töö kõrvalt 1964. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal. pisi|vasakul|Rüütel 1978. aastal Vana-Antsla pargis tamme kõrval. Esireas [[Johannes Käbin (EKP Keskkomitee 1. sekretär), Elmo Saar (Antsla ST direktor) ja Rüütel (tollal EKP Keskkomitee sekretär). Tagareas alates tammest: Endel Saia (EKP Võru Rajoonikomitee 1. sekretär), Aare Lang (Antsla ST parteisekretär ja õpetaja)]] Aastal 1969 valiti Rüütel Eesti Põllumajanduse Akadeemia rektoriks, kellena ta lisaks teadusjuhi igapäevaste kohustuste täitmisele tegeles ka teadustööga.
Töö kõrvalt on Rüütel tuntud ka avaliku elu tegelasena, olles aastaid olnud loodushoidu ja -kasvatust propageeriva Eesti Looduskaitse Seltsi esimees ning hariduselu edendava Forseliuse Seltsi esimees. Ta asutas ühiskondlikel alustel tegutseva Rahvusliku Arengu ja Koostöö Instituudi, mis on oma eesmärgiks seadnud Eesti peamiste arengufaktorite uurimise.
Arnold Rüütel on ka Rahvusvahelise Rohelise Risti Eesti rahvusliku organisatsiooni president. See organisatsioon on eelkõige hea seisnud selle eest, et puhastada Eesti territoorium Nõukogude armee jäetud reostusest ja selle tagajärgedest ning hoida Eesti järeltulevatele põlvedele puhta ning loodussõbralikuna. Arnold Rüütel on olnud ka liikumise Hoia Eesti Merd esimees. See ühendus on oma hoole alla võtnud Eesti enam kui 3,5 tuhande kilomeetri pikkuse rannajoone korrastamise ning pühendunud väikesadamate taastamisele ja rajamisele.
Ametikohad
pisi|Arnold Rüütel 2004. aastal Vasknarva piirivalvekordonis
Poliitiline tegevus
pisi|Arnold Rüütel esinemas ÜRO Peaassambleel pisi|Arnold Rüütel [[Johannes Paulus II matustel]]
Ühiskondlik tegevus
[[Pilt:Arnold Rüütel autogramme kirjutamas.jpg|pisi|Arnold Rüütel Foto: Presidendi Kantselei arhiiv/ ]] pisi|Arnold Rüütel 2005. aastal
Teadustegevus
Eesti Põllumajandusakadeemia rektorina töötades tegeles Rüütel intensiivselt teadustööga. Ta on uurinud piimakarja suurfarmide tehnoloogiat ja ökonoomikat.
Tema sulest on Eestis ja välismaal ilmunud üle saja teadusliku töö.
1991. aastal esines Arnold Rüütel Eesti riigijuhina ÜRO Peaassambleel. 1992 tegi ta ettekande Rio de Janeiros ÜRO keskkonnakonverentsil. See konverents pani kogu maailmas aluse loodushoiu uuele etapile.
Isiklikku
pisi|Ingrid ja Arnold Rüütel 10. mail 2003, presidendi 75. sünnipäeval pisi|Ingrid ja Arnold Rüütel 2009. aasta [[XXV üldlaulupidu|üldlaulupeol]] Arnold Rüütel abiellus Ingrid Ruusiga 1959. aastal. Ingrid Rüütel on humanitaarteaduste doktor, folklorist ja folklooriassotsiatsiooni Baltica president. Peres on tütred Maris (1958) ja Anneli (1965) ning kuus lapselast.
Arnold Rüütel on ristitud õigeusukirikus.
Pontšo
pisi|Pontšo Pontšo (hispaania keeles poncho) on Kesk- ja Ladina-Ameerika indiaanlaste traditsiooniline ülerõivas, nelinurkne riidetükk, mille keskel on peaauk. Hiljem on seda kantud mitmel pool ka moerõivana.
Tänapäeval valmistatakse ka pontšolõikelisi vihmakeepe, millel on erinevalt traditsioonilisest pontšost kapuuts. Samuti on vihmakeep-pontšol esikülg pikem kui tagumine, et kaitsta põlvi märgumise eest. Selliseid vihmakeepe valmistatakse enamasti polüvinüülkloriidist (PVC), aga ka hingavatest materjalidest.
Vahel nimetatakse pontšoks ka ruudukujulisest siidist või muust õhukesest ja/või õhulisest materjalist õmmeldud suvehõlste.
Pontšo Eestis
Pontšot kannavad Eestis rohkem naised, kuid saadaval on ka meeste ja laste pontšod. Populaarsed on väikelaste pontšo-vannilinad ja pontšo-rannalinad, mis on tavaliselt kapuutsiga ja õmmeldud pehmest froteest.
Aidu vald
Vallas asus Aidu asundus ja Aidu küla;, Aidu külas asus ka vallamaja. Enne 1919. aasta mõisade võõrandamist asus vallas Aidu mõis.
Vabariigi Valitsuse 28. mai 1937. aasta otsusega vald 1. juulil 1937 kaotati. Suurem osa valla territooriumist läks Paistu valla koosseisu, väiksemad osad liideti Tuhalaane valla ja Heimtali vallaga.
Mali
pisi|Mali kaart
Mali on merepiirita riik Lääne-Aafrikas. Malil on maismaapiir seitsme riigiga: põhjas Alžeeriaga, idas Nigeriga, lõunas Burkina Faso ja Elevandiluurannikuga, edelas Guineaga ning läänes Senegali ja Mauritaaniaga.
Riigi põhjaosa hõlmab Sahara kõrb. Asustus on koondunud riigi lõunaossa, Nigeri ja Senegali jõe lähedusse.
Haldusjaotus
Halduslikult jaguneb riik kümneks piirkonnaks ja üheks ringkonnaks:
Rahvastik
2009. aasta rahvaloenduse andmetel elas Malis 14 517 176 inimest. 68% malilastest elas 2002. aasta seisuga maapiirkondades ja 5–10% oli nomaadse eluviisiga. Üle 90% elanikkonnast on koondunud riigi lõunaossa.
2007. aastal oli 49% malilastest nooremad kui 15 aastat, 47% vanuses 15–64 ja 3% olid 65-aastased või vanemad. Sündimuskordaja oli 49,6 promilli ja sündimuse summaarne kordaja 7,4. Suremuse üldkordaja oli 16,5 promilli. Keskmine oodatav eluiga oli sündides 49,5 aastat (meestel 47,6 ja naistel 51,5). Imikusuremuskordaja oli 2007. aastal 106 promilli.
Mali suurim rahvas on bambarad, kes moodustavad elanikest 36,5%. Mande rahvaste (bambarad, soninked, hasongad, malinked) esindajaid on malilaste seas 50%. Palju elab Malis veel fulbesid (17%), Volta rahvaid (12%), songaisid (6%) ning tuareege ja maure (10%).
Majandus
Mali on üks vaesemaid riike. Nominaalne sisemajanduse kogutoodang elaniku kohta oli 2008. aastal 691 dollarit, millega oldi maailmas 155. kohal. Peamisteks majandusharudeks on põllumajandus, karjakasvatus ja kalandus, kus on hõivatud 80% tööjõust. 10% riigi elanikest on ilma püsiva elukohata karjakasvatajad.
Peamine põllumajanduspiirkond paikneb Nigeri jõe kaldail, kuna riigi põhjaosas on valdavalt kõrb ja poolkõrb (moodustab 65% pindalast). Põllumajandustooted valmivad peamiselt taludes, kust need transporditakse linnadesse ja müüakse kaupmeestele. Kala püütakse peamiselt Nigeri jõest ja selle lisajõgedest.
Puuvilla ja kariloomade järel ekspordib Mali kõige enam kulda. Kulla iga-aastane kaevandusmaht kasvas 1980. aastate lõpu poolelt tonnilt 2007. aastaks enam kui 50 tonnini. 2009. aastal oli Mali kulla kaevandusmaht Lõuna-Aafrika Vabariigi ja Ghana järel Aafrikas kolmandal kohal. Loodusvaradest leidub Malis ka uraani ja soola.
Riigikaitse
Maavägi koosneb neljast motoriseeritud jalaväe pataljonist ja ühest tankipataljonist. Kasutatakse tanke T-54, T-55 ja T-34/85 ning soomussõidukeid. Õhuväepataljon koosneb kahest kompaniist, kuhu kuulub 16 lahingulennukit ja 400 meest. Mali väikesesse mereväkke kuulub 50 meest ja 3 patrullpaati.
1960. ja 1970. aastatel sai Mali maa- ja õhuvägi varustuse ja väljaõppe peamiselt Nõukogude Liidult. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist on riik ostnud varustust ja väljaõpet Ameerika Ühendriikidest, Prantsusmaalt ja Saksamaalt.
Mali kodusõda
16. jaanuaril 2012 alustas mitu tuareegi vastupanurühmitust relvastatud ülestõusu Mali valitsuse vastu, et saavutada Põhja-Malis Azawadi piirkonnas iseseisvus või suurem autonoomia. 22. märtsil 2012 toimunud riigipöörde tulemusena tuli võimule Demokraatia ja Riigi Taastamise Rahvuslik Komitee (CNRDR). Kasutades riigipöördega tekkinud segadust, haarasid ülestõusnud enda kontrolli alla kolm Põhja-Mali suuremat linna: Kidali, Gao ja Timbuktu. 2012. aasta sügisel palus Mali valitsus välisriikide sõjalist abi ülestõusu mahasurumiseks. Seejärel võttis ÜRO Julgeolekunõukogu vastu resolutsiooni, millega Aafrika Liit sai mandaadi korra taastamiseks Mali põhjaosas. Aafrika Liidule tuli appi Prantsusmaa, kes alustas 11. jaanuaril 2013 operatsiooni Serval. Operatsiooni tulemusena kaotasid ülestõsunud ühe kuu jooksul kontrolli kogu Mali põhjaosas.
1488
1488. aasta
Muna küla
Muna on Võrumaal Rõuge vallas asuv küla.
Lähimad külad on loodes Rasva, põhjas Hapsu, idas Kuuda, lõunas Vadsa ja edelas Kokõ.
Seda nime esmamainiti 1796 kujul Torbi Munna Petre L. Madle. 1839. aastast pärineb nimekuju Muna. Koht asus Rõuge kihelkonnas ja kuulus Haanja mõisale. 19. sajandini loeti Muna Torbi küla osaks, seejärel ta iseseisvus (iseseisev oli veel 1945), siis liideti Rasva külaga ja taastati 1997.
Külanimi on tekkinud lisanimest Muna, mis ilmselt tulebki sõnast "muna".
Sven Jürgenson
pisi|Sven Jürgenson suursaadikuna riiklikku teenetemärki üle andmas (2011)
Sven Jürgenson (sündinud 2. aprillil 1962 Tartus) on Eesti diplomaat, alates 2015. aastast Eesti suursaadik Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures.
Sven Jürgenson on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi infotöötluse erialal.
Alates 1991. aastast töötab ta välisministeeriumis. Aastatel 1993–1995 oli ta Eesti saatkonnas Viinis. Kuni 1996. aastani oli ta välisministeeriumi rahvusvaheliste organisatsioonide ja julgeoleku büroo juhataja ning poliitikaosakonna juhataja asetäitja, siis kuni 1998. aastani poliitikaosakonna peadirektor. Samal ajal oli ta ka Tallinnas resideeriv Eesti suursaadik Türgis.
Aastatel 1998–2000 oli ta Eesti suursaadik ÜRO juures ning 2000–2003 Eesti suursaadik Ameerika Ühendriikides. Pärast seda oli ta kuni 2006. aastani välisministeeriumi poliitikaküsimuste asekantsler.
Aastatel 2006–2010 oli Sven Jürgenson Vabariigi presidendi välisnõunik. Aastatel 2010–2015 oli ta Eesti suursaadik Prantsusmaal. Alates 2015. aastast on Jürgenson Eesti suursaadik Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures. Oma volikirja andis ta ÜRO peasekretärile Ban Ki-moonile üle 13. augustil 2015.
Abdülhamit II
Abdülhamit II (osmanitürgi keeles عبد الحميد ثانی‎, Abdü’l-Ḥamīd-i sânî; türgi keeles İkinci Abdülhamit; 21. september 1842 – 10. veebruar 1918) oli Türgi sultan aastatel   1876–1909. Ta oli Abdülmecid I ja Tirimüjgan Kadınefendi poeg.
Abdülhamit tuli võimule oma venna Murat V troonilt tõukamise järel. Tema valitsemisaega jäid sõjad Serbiaga (1876), Venemaaga (1877–1878) ja Kreekaga (1897). Sõjad lõppesid enamasti lüüasaamise ja suurte territoriaalsete kaotustega. pisi|Osmanite riik Abdülhamit II valitsusajal 1908 sundisid noortürklased Enver Paşa juhtimisel Abdülhamiti taaskehtestama 1876. aasta konstitutsiooni, 1909 nõudsid aga tema tagasiastumist. Abdülhamit kukutati ja ta suri vangistuses.
Oma isikliku osaluse pärast armeenlaste genotsiidis 1894–1896 ülestõusu mahasurumisel pälvis Abdülhamit Ürgmõrtsuka hüüdnime. Ta motiveerib tänini armeenlaste vaenu türklaste vastu.
Petrakuudi
Petrakuudi on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Pugõstu
Pugõstu on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Markus Büchel
Markus Büchel (14. mai 1959 – 9. juuli 2013) oli Liechtensteini poliitik ja jurist, Progressiivse Kodanikepartei liige. 26. maist 1993 kuni 15. detsembrini 1993 oli ta Liechtensteini valitsusjuht.
Markus Büchel lõpetas õigusteaduse alal Šveitsis Berni Ülikooli ja Saksamaal Müncheni Ülikooli. Pöördunud tagasi kodumaale, praktiseeris ta juristina ning esindas Liechtensteini pangateenuste alastel kõnelustel Euroopa Ühendusega.
Poliitilist karjääri alustas ta rahandusministrina Hans Brunharti valitsuses. Pärast Progressiivse Kodanikepartei valimisvõitu veebruaris 1993 valiti ta peaministriks ja võttis sama aasta mais võimu üle viisteist aastat riiki valitsenud Hans Brunhartilt. Traditsiooniliselt kuulusid tema valitsusse nii Progressiivse Kodanikepartei kui ka Isamaalise Liidu liikmed. Büchelit saatsid aga süüdistused autoritaarses valitsemisstiilis ning juba septembris 1993 avaldas Liechtensteini Maapäev talle umbusaldust, sest väidetavalt keeldus ta teiste ministritega koostööd tegemast
Umbusaldusavalduse tõttu vürst Hans Adam II poolt välja kuulutatud ja oktoobris 1993 toimunud ennetähtaegsetel parlamendivalimistel saatis edu taas Isamaalist Liitu. Sama aasta detsembris oli Büchel sunnitud pärast seitsmekuulist võimuperioodi valitsusjuhi ameti üle andma Mario Frickile.
Markus Büchel oli ka Venemaa aukonsul Liechtensteinis.
Ta kuulus mitme konsultatsiooni-, investeerimis- ja telekommunikatsiooniettevõtte juhatusse. Ta oli investeerimisettevõtte Swiss Global Brokers nõunik ja 2000. aastast internetipangandusega tegeleva ettevõtte Winners Internet Network üks direktoreid.
Ifá
Ifá süsteem on traditsionaalsesse Joruba kultuuri kuuluv ennustamissüsteem ja sellele lisatud Odú Ifa nimeline värsside kogu. Ifa ennustamisega on seotud Orunmila jumalus, kes olevat toonud Ifa maailma. Mõnel juhul kasutatakse Orunmila nime vaheldumisi sõnaga Ifa.
Ifá süsteem sisaldab 16 × 16 märki (44), mida esitatakse kahe kõrvuti asetseva neljatasandilise märgi läbi.
Pulli (Rõuge)
Pulli on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
‘Abd Allāh I
pisi|‘Abd Allāh I pisi|‘Abd Allāh I ‘Abd Allāh I ehk ‘Abdullāh I (‘Abd Allāh ibn al-Ḩusayn; 1882 Meka – 20. juuli 1951 Jeruusalemm) oli esimene ja ainus Transjordaania emiir ning esimene Jordaania (algul Transjordaania) kuningas.
‘Abdallāh oli Al-Ḩijāzi kuninga Ḩusayn ibn ‘Alī poeg ja Iraagi kuninga Fayşal I vend.
Tema poliitiline põhieesmärk oli oma kuningriigi laiendamine, mis viis Jordani Läänekalda hõivamiseni 1948.
Elulugu
Ta sai hariduse İstanbulis. Aastatel 1912–1914 esindas ta Osmanite riigi seadusandlikus kogus Mekat, kuid esimese maailmasõja ajal asus ta Suurbritannia poolele. Aastatel 1916–1918 tegi ta koostööd Briti agendi T. E. Lawrence'iga ja etendas juhtivat osa araablaste ülestõusus Osmanite riigi vastu, juhtides Türgi garnisonide purustamiseks korraldatud sissireide.
Pärast Osmanite riigi kokkuvarisemist sai ‘Abd Allāh 1921 Briti mandaatmaa Transjordaania (tänapäeva Jordaania) emiiriks ja mandaadi lakkamisel 25. mail 1946 kuningaks.
Mais 1948 ründas ‘Abd Allāh äsja moodustatud Iisraeli ja hõivas suured maa-alad. Pärast tulevahetuse lõpetamist 1949 säilitas ta Jordani Läänekalda ja nimetas riigi ümber Jordaaniaks.
‘Abd Allāhi mõrvas 1951 Palestiina araabia fanaatik, 21-aastane rätsepa õpipoiss Muşţafá ‘Ashū, kes pääses läbi pealtnäha tiheda turvameeskonna. Ta tulistas ka kuninga kõrval seisnud pojapoega Ḩusayni. Kuul tabas Ḩusayni rinnal olevat medaljoni, mida pojapoeg kandis oma vanaisa nõudmisel, ja nii päästis medaljon poisi elu.
4 päeva varem, 16. juulil 1951, oli Ammanis mõrvatud Liibanoni endine peaminister bei Riyāḑ aş-Şulḩ ning kuulujutud rääkisid, et aş-Şulḩ saabus Jordaaniasse arutama Iisraeliga rahu sõlmimist.
Mõrvas süüdistati 10 vandenõulast, kellest kaks tähtsaimat, Jeruusalemma endine sõjaväekuberner kolonel ‘Abd Allāh at-Tall ja doktor Mūsá ‘Abd Allāh al-Ḩusaynī, põgenesid Egiptusse ja 4 kaasvandenõulast mõisteti surma.
‘Abd Allāhil oli kaks poega Ţalāl ja Nāyif ning kolm tütart Hayā, Munīrah ja Maqbūlah. Jordaania trooni päris vanem poeg Ţalāl, ent kuna too oli vaimuhaige, sai kuningaks tema poeg Ḩusayn, kui ta 17 aastat vanaks sai.
Tume triaad
Tume triaad on kombinatsioon, mis hõlmab järgmisi isiksusjooni: nartsissism (enesekesksus), makiavellism (kalduvus teisi manipuleerida) ja psühhopaatia (antisotsiaalsus, st empaatiavõime puudumine jms). Mitmed peavoolu kuuluvad uurijad on leidnud, et partnerivalikus kipuvad naised üldiselt eelistama tumeda triaadi isiksusjoontega mehi  ja uuringud on ühtlasi näidanud, et seda ei seleta täiel määral ka tumeda triaadi joontega meeste suurem ekstravertsus, enesekindlus või füüsiline atraktiivsus.
Yasunari Kawabata
Yasunari Kawabata (jaapani keeles 川端康成 Kawabata Yasunari); 11. juuni 1899 – 16. aprill 1972) oli Jaapani kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat (1968).
Elulugu
Yasunari Kawabata sündis Ōsakas arsti perekonnas. Juba kolmeaastaselt jäi ta orvuks ja teda kasvatasid vanavanemad. Vanaema suri neli aastat hiljem ja Kawabata ainus õde siis, kui tulevane kirjanik oli üheksa-aastane. Pärast vanaisa surma, kui Kawabata oli 14-aastane (mõnedel andmetel ka 17-aastane), jätkas ta oma eluteed iseseisvalt.
1920. aastal asus Kawabata kirjandust õppima Tōkyō Keiserlikku Ülikooli, mille ta lõpetas 1924. aastal. Kawabata oli tugevalt mõjutatud Euroopa 20. sajandi alguse avangardsest kirjandusest ning asutas koos mõnede teiste jaapani noorte kirjanikega uuendusmeelse kirjandusliku ajakirja Bungei Jidai ('Kirjanduslik Ajastu'). Kawabata esimene tuntust toonud jutustus "Izu no odoriko" ("Tantsijanna Izust") avaldati 1926. aastal.
Kawabata abiellus 1931. aastal ja kolis Kamakurasse. Teise maailmasõja ajal jäi kirjanik sõjategevusest kõrvale. Sõja järel ilmusid Kawabata kolm kõige tuntumat teost: "Yukiguni" ("Lumine maa"; 1947), "Sembazuru" ("Tuhat kurge"; 1951) ja "Yama no oto" ("Mäe hääl"; 1954).
1960. aastatel külastas Kawabata Ameerika Ühendriike, pidades loenguid ülikoolides. 1960. aastate lõpul muutus Kawabata ühiskondlikult aktiivseks, osaledes muu hulgas poliitilistes kampaaniates. Aastatel 1948–1965 oli ta Jaapani PEN-klubi president. 1952. aastal sai ta romaani "Tuhat kurge" eest Jaapani Kunstide Akadeemia auhinna ja valiti 1953. aastal selle liikmeks. 1968. aastal anti Kawabatale esimese Jaapani kirjanikuna Nobeli kirjandusauhind. Auhinna vastuvõtmise kõnes mõistis Kawabata hukka enesetapu, viidates sellega ilmselt mitmetele Jaapani kirjanikele, kes olid endalt elu võtnud. Oma viimased eluaastad veetis Kawabata tagasitõmbunult Kamakuras. Kirjanik suri 16. aprillil 1972 vingugaasi mürgitusse.
Looming
Kawabata uuendas Jaapani kirjandust, eemaldudes seni traditsiooniks olnud realistlikust stiilist. Oma varajastes töödes eksperimenteeris kirjanik sürrealismiga (stiil, mis on hiljem edasi kandunud läbi kogu 20. sajandi Jaapani kirjanduse), lõplikult tuntuks sai ta siiski tänu oma hilisemale impressionistlikule kirjutamislaadile. Kawabata teosed on tüüpiliselt väga psühholoogilised ja toetuvad eleegiliselt Jaapani esteetikale. "Tuhat kurge" põhineb Jaapani kirjanduse klassikal, "Genji monogataril", teose tegevus toimub Jaapani teetseremoonia taustal. Üks Kawabata romaan, "Meijin" räägib 1938. aastal toimunud go-mängust vana meistri ja noore pretendendi vahel.
Vuktõl
Vuktõl on linn Venemaal Komi Vabariigis, Vuktõli rajooni keskus. Asub Petšora jõe ääres.
Asula rajati 1968. aastal gaasimaardla juurde. 1984 sai linnaõigused.
Rein Saluri
Rein Saluri (sündinud 22. septembril 1939 Salla vallas) on eesti kirjanik ja tõlkija.
Elas 1946–1951 küüditatuna Tobolskis. Lõpetas 1964 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina. Töötanud ajakirjade Horisont, Noorus ja Looming toimetuses ja Draamateatris. Eesti Kirjanike Liidu liige aastast 1974.
Rein Saluri oli NLKP liige aastail 1962–1989.
Looming
Saluri debüteeris trükisõnas (koolialmanahhis ja ajalehes Edasi) 1958. aastal. Kirjutanud psühholoogilisi novelle ja näidendeid ning lastele aimeraamatuid loomadest.
Isiklikku
Rein Saluri oli abielus Piret Saluriga. Neil on kaks tütart.
Avanduse vald (Simuna kihelkond)
pisi|Virumaa valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Avanduse vald (saksa keeles Awandus) oli vald Simuna kihelkonnas Viru kreisis ja Virumaal aastatel 1867 –1939.
Valla pindala oli 161,5 km² ja elanikke oli 3000 (1922. aasta seisuga). Vallamaja asus Avanduse külas.
Vallas oli 524 talundit ja need kasutasid 11 708 ha maad.
Vallas asus Avanduse asundus, Avanduse küla, samuti Avanduse, Lõusa, Määri, Pudivere, Rohu, Võivere mõis ja Simuna kirikumõis. 1913. aasta allikates on valla koosseisus nimetatud ka Liinemõisa ja Orguse mõis.
1893. aastal liideti vallaga Lõusa, Määri, Pudivere, Rohu ja Võivere vald.
1939. aasta vallareformiga moodustati:
Surnud kassi põrge
thumb|"Surnud kassi põrge" 2000 aasta teisel poolel (NASDAQ Composite Index) Surnud kassi põrge (inglise keeles dead cat bounce) on situatsioon majanduses, kus börsikrahhi ajal pärast aktsiaturgude langust toimub lühiajaline tõus (bounce), mida peetakse ekslikult turuhindade tõusuks, kuid mille järel jätkub langus. Aktsiaturgude käive on "surnud kassi põrke" ajal väike.
Termini võttis 1985. aastal kasutusele Financial Timesi ajakirjanik Christopher Sherwell, kes iseloomustas aktsiaturu olukorda Malaisias.
Maldiivid
Maldiivid (ametlikult Maldiivi Vabariik) on saareriik India ookeanis. Riik koosneb 26 atolli moodustavast 1192 saarest, millest 2014. aastal oli 188 asustatud. Maldiivid on pindalalt ja rahvaarvult Aasia väikseim riik. See on maailma väikseim riik, mille rahvaarv on üle 100 000 elaniku. Maldiivid on maailma madalaima suurima geograafilise kõrguspunktiga riik, riigi kõrgeim punkt asub 2,4 meetrit üle merepinna.
Nimi
Nimi "Maldiivid" tähendab Malé saari. Sanskriti keeles tähendab maladvipa pärjakujuliselt asetsevat saarte gruppi. Seni ei olda päris kindlad, millise keele alusel on Maldiivid nime saanud. Malé võib tuletuda malajalami keele sõnadest maala ('pärg') ja dweepu ('saar') või tamili keele sõnadest maalai ('pärg') ja theevu ('saar'). Maldiivi keeles kutsutakse maldiivlasi Dhivehin, mis tuletub nimisõnast theevu ('saar').
Asend
Maldiivid asuvad Aasiast lõunas India ookeanis. Riik asub Indiast ja Sri Lankast edelas. Saartest itta jääb Lakadiivi meri ja läände Araabia meri.
Maldiivide lähim kaugus Euraasia mandril asuvast Indiast on 430 kilomeetrit ja Sri Lankast 717 kilomeetrit. Lähim Indiale kuuluv saar Minicoy asub Maldiividest 128 kilomeetri kaugusel.
Loodus
pisi|püsti|Pulbi-kruvipuu (Pandanus odorifer) Maldiivi saarestik ulatub 823 kilomeetri pikkuselt põhjast lõunasse kahe rööbiti kulgeva madala korallsaarte ahelikuna. Saarestiku keskosa laius on 133 kilomeetrit. Riigi rannajoone pikkus on 644 kilomeetrit. Saarestikku läbib 4 suurt väina. Maldiividele kuulub maailma suuruselt 8. korallriffide piirkond, mis hõlmab 5% maailma korallriffide koguhulgast.
Pinnamood
Maapinna keskmine kõrgus mereveetasemest on 1,8 meetrit, riigi kõrgeim koht on Addu atolli Hithadhoo saarel asuv liivadüün, mille hari kõrgub 2,4 meetrini merepinnast.
Riigi suurim atoll on Huvadhu atoll (38,5 km²), mis koosneb 255 saarest ja on saarte arvu poolest maailma suurim atoll. Suurim saar on Lamau atolli kuuluv Gan (6,1 km²). Fuvahmulahi atollil asuvad riigi ainsad mageveekogud Bandaara Kilhi (pindalaga 5,8 hektarit) ja Dhadimagi Kilhi (pindalaga 6,3 hektarit). Addu atolli Hulhumeedhoo saarel asub märgala.
Taimestik
Metsaga on kaetud 3% riigi pindalast, puistu moodustavad põhiliselt mangroovisalud. Saartel on kokku kirjeldatud 13 liiki mangroove. Riigi maismaal on kirjeldatud 583 taimeliiki. 270 taimeliiki leidub looduses, neist erilisemad on pulbi-kruvipuu (Pandanus odorifer) teisendid.
Loomastik
Riigist on leitud 2 liiki kahepaikseid: Duttaphrynus melanostictus ja Hoplobatrachus tigerinus.
Roomajatest on riigis kirjeldatud agaami, skinki Lygosoma albopunctata ja maja-kihvmadu (Lycodon aulicus) ning 5 liiki kilpkonnalisi.
Imetajatest on endeemsed 2 käsitiivaliste liiki. Riigi vetes on kohatud 21 liiki imetajaid.