cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thomas Rowlandson
Elulugu
Thomas Rowlandson sündis Londonis Georgian Era linnaosas. Ta oli ainus poeg isale William Rowlandson (1756–1789) ja tema naisele Mary. Thomas ristiti 23. juulil 1757 Londonis St Mary Colechurchis kirikus. Ristimisprotokollis, mis on nüüd Londoni arhiivis, annab seal selgelt tema sünnikuupäevaks 13. juuli 1757, mitte 1756, nagu on antud enamikus varasemates elulugudes. Tema isa William oli olnud kangakuduja, kuid asunud tekstiilitööstuse tarnetega kauplema, mis ei olnud edukas ja 1759. aastal kuulutati tema ettevõttele pankrot. Nende elu muutus Londonis raskeks ja 1759. aasta lõpus kolis nende perekond Richmondi maakonda Põhja-Yorkshire. Thomase onu James suri 1764. aastal ja tema lesk Jane muretses arvatavasti nii rahalised vahendid, kui ka majutuse, mis võimaldasid Thomasel Londoni koolis käia.
Rowlandson suri pärast pikka haigust 21. aprillil 1827 Londonis Adelphis James Streetil 1 asuvas majutusasutuses. Ta maeti 70-aastaselt 28. aprillil 1827 Covent Gardeni St Pauli kiriku juurde.
Roomav kipslill
Roomav kipslill (Gypsophila repens) on taimeliik nelgiliste sugukonnast kipslille  perekonnast.
Harilik eleuterokokk
Harilik eleuterokokk ehk harilik ogapaanaks (Eleutherococcus senticosus) on araalialiste sugukonda kuuluv taimeliik.
Morfoloogia
pisi|paremal|Eleutorokoki viljad Harilik eleuterokokk on 2–5 m kõrgune, võimsa sammasjuurestikuga ja paljude harudega põõsas. Võrsed on püstiasendis ning nende peal kasvab tihe okastik, värvus varieerub helekollasest helehallini. Pikkadel lehevartel asetsevad sõrmjad liitlehed, mis on 5-hõlmalised, lapikud, pealt siledad ja servad on teravahambulised. Õied on väikesed ja need on kogunenud varre tippu lihtsasse varjukujulisse õisikusse. Õied on kahekojalised ja kaht värvi: tumekollane emasõis ja violetse tooniga isasõis. Viljad on mittesöödavad, ümarad, läikivad, mustad ja viie nagaga. Taim õitseb juulis-augustis, viljub septembris.
Droog
Ravimiks kasutatakse arenenud taimejuuri, mida kogutakse sügisel, septembri lõpus.
Keemiline koostis
Taimejuured sisaldavad glükosiidi rühmi, mis saab jaotada gruppideks A, B, C, D, E. Ravimiteks kasutatakse rühmi B, D ja E. Juured sisaldavad eeterlikku õli, neis võib leiduda ka flavonoide, alkaloide ja aramiini. Eleuterokoki koores on tärklist, kaltsiumit, suhkrut, polüsahhariide, valku, pektiinaineid. Kõik need omadused on sarnased ženšenni omadustega.
Toimed ja kasutamine
Eleuterokokki ekstrakt avaldab positiivset mõju kesknärvisüsteemile ja diabeedi ravimisele, samuti tõstab töövõimet. Eleuterokokki ekstrakti valmistatakse alkoholi baasil. Preparaati võetakse 25–40 tilka enne sööki. Ravikuuri kestus on 30 päeva. Vajadusel on ravikuur pikem, kuna tinktuur on vähetoksiline. Järgmine ravikuur viiakse läbi 10–15 päeva pärast. Juurtest valmistatud tõmmis on mitmesuguste taimsete mürkide vastu, suurendab vastupidavust ja vähendab väsimust, eriti sportlastel. Seda soovitatakse kasutada ka nahahaiguste puhul.
Kurdistani lipp
thumb|Kurdistani lipp
Kurdistani lipp on Aasias, peamiselt Iraagis, Iraanis ja Türgis elavate kurdide asuala, Kurdistani lipp.
Lipu proportsiooni on 2:3. Värvid tulenevad islami usu traditsioonidest. Punane tähistab vaprust ja kurdide võitlust, valge rahu ja roheline islamit. Kanga keskel on 21 kiirega päike, mis on kurdidele väga ammuse kultuurilise ja religioosse tähendusega. Number 21 on aga pärit kurdide rahvuslikreligioosseetest traditsioonidest.
Lipp loodi 20. sajandi algul Osmanite riigis elanud kurdi rahvuslaste poolt, et see esindaks nende võitlust iseseisvuse eest. 1919. aastal esitleti seda lippu Pariisi rahukonverentsil, kus töötati välja plaan iseseisva kurdi riigi loomiseks. Türgi ja Iraani vastuseisu tõttu jäi Rahvasteliidu plaan, Kurdistani riigi loomine ära. Lipp aga sai kiiresti väga populaarseks kogu Kurdistanis.
Trummelmälu
pisi|Trummelmälu Trummelmälu (ingl. drum memory) on magnetiline andmekandja, mida kasutati arvuti muutmäluna. Trummelmälu leiutas 1932. aastal Austrias Gustav Tauschek. Trummelmälu on ferromagnetilise kihiga kaetud metalltrummel või -silinder, millest paari mikromeetri kaugusel asuvad lugemis- ja kirjutuspead elektromagnetiliste impulsside genereerimiseks ja lugemiseks.
Trummelmälu oli varajane versioon arvuti mäludest, mida kasutati laialdaselt 1950. ja ka 1960. aastatel. Paljude arvutite jaoks oli algeline trummelmälu põhimäluks, kuhu sai andmeid ja programme salvestada kas paberteibi või perfokaardiga. Ka salvestatud muusikapala esitamiseks mõeldud üleskeritavad mehaanilised mängutoosid kasutavad trummelmälu põhimõtet. Trummelmälu võib pidada tänapäeva kõvaketaste põhimõtteliseks eelkäijaks.
Ehitus ja tööpõhimõte
Trummelmälu loomiseks kattis G. Taushek metallsilindri ferromagnetilise salvestuskihiga ning jaotas selle horisontaalseteks radadeks ja vertikaalseteks sektoriteks. Pannes trumli vertikaalteljel konstantse kiirusega pöörlema ja paigutades selle radadest paari mikromeetri kaugusele lugemis- ja kirjutuspead, oli võimalik trumli pinnal olevates radades paiknevate ferromagnetiliste osakeste orientatsiooni nii muuta kui ka lugeda. Igal rajal oli üks lugemis- ja kirjutuspea. Osakeste orientatsiooni sai lugeda või kirjutada ainult siis, kui lugemis- või kirjutuspea asus nende kohal.
Ferromagnetiliste osakeste orientatsiooni sai muuta lugemis- kirjutuspea piirkonnas magnetvälja suuna muutmise kaudu. Lugemis- ja kirjutuspead koosnesid raudsüdamikust ja traatpoolidest.pisi|Lugemis- ja kirjutuspea skeempisi|Trummelmälu silindri rajad ja sektoridKui vool läbib traatpooli, tekib raudsüdamiku vahesse magnetväli, mis mõjutab ka trumli pinnal asuvat ferromagnetilist osakest magnetväljaga samasuunaliseks. Vastavalt pooli läbiva voolu suunale on võimalik osakesele anda kahte võimalikku väärtust. Ka andmete lugemine toimub sarnaselt, kui kindla suunaga polariseeritud ferromagnetiline osake mõjutab terassüdamikku oma magnetväljaga ja tekitab läbi südamiku poolidesse voolu, mida on võimalik lugeda. Lugedes pöörleva trumli ferromagnetiliste osakeste kahte võimalikku suunda ja teisendades need väärtusteks 1 ja 0 on võimalik interpreteerida kahendkoodi. Salvestatavate andmehulkade suurused määravad trumli sektorite piiride suurused ja niiviisi saab iga andmehulka valida raja ja sektori koordinaadi järgi. Trummelmälude andmemahutavus varieerus suurel määral. Väiksemate, 13–30 rajaga trumlite mahutavus oli alla 25 000 biti ehk 3,125 kilobaiti. Samas ühe 20 cm pika ja 10 cm diameetriga trummelmälu mahutavus võis olla kuni 500 000 bitti, ehk 62,5 kilobaiti. Ka trumli pöörlemiskiirus varieerus vahemikus 120 – 75 000 pööret minutis. Ühe trummelmälu andmesidekiirus sõltus peaaegu täielikult trumli pöörlemiskiirusest, samas kõvaketta andmesidekiirus sõltub nii ketta pöörlemiskiirusest kui ka lugemis- ja kirjutuspea õigele rajale asetamisest, mis on trummelmälu ja tänapäeva kõvaketaste põhimõtteline erinevus. Trummelmälus ei pea lugemis- ja kirjutuspead liikuma, vaid ootama trumli pöörlemisel hetke, mil vajaliku sektori ja rajaga andmed ilmuvad sobiva lugemis- või kirjutuspea alla, kõvaketta lugemis-kirjutuspea peab ise n-ö õige raja leidma. Samas polnud kõik trummelmälud fikseeritud lugemis- ja kirjutuspeadega, mõnedes trummelmäludes olid lugemis- ja kirjutuspead võimelised mõnede radade vahel asukohta valima, mis tähendas väiksemat lugemis- ja kirjutuspeade hulka.
Kasutus ja ajalugu
Trummelmälu oli 1940. ja 1950. aastatel paljude arvutite põhimäluks. 1960. aastatel kasutati neid peamiselt teiseste andmekandjatena virtuaalmälu jaoks või lehekülgede saalimiseks, kuna nende andmesidekiirus oli tolle aja kohta suur, aga mahutavus jäi juba väikeseks. Trummelmälud asendati põhimälu rollist ferriitmäludega, mis olid odavamad, kiiremad ja suurema andmemahutavusega ning neil ei olnud liikuvaid osi. Hiljem asendati trummelmälud ka teiseste andmekandjate ja lehekülgede saalimise rollist kõvaketaste vastu, mis olid palju odavamad ja suurema andmemahutavusega, kuid siiski liikuvate osadega.
Üks esimesi trummelmäluga töötavaid masinaid oli Atanasoff-Berry arvuti (ABC arvuti), kuigi selles kasutatava mälutrumli tööpõhimõte ei tuginenud magnetismil, vaid andmete salvestamiseks kasutati kondensaatoreid. Esimene masstoodangusse läinud arvuti IBM 650 kasutas umbes 8,5 kB trummelmälu, mis paiknes arvuti juhtkonsoolis. Aastatel 1953–1962 toodeti rohkem kui 2000 IBM 650 arvutit, mis tegi sellest tolle ajastu kõige populaarsema arvuti, kuigi IBM algselt arvas, et turgu jätkub umbes ainult viiekümnele arvutile. DEUCE (inglise keeles Digital Electronic Universal Computing Engine) oli üks esimesi Suurbritannia arvuteid, mis kasutas liikuvate peadega trummelmälu. Selle ehitas ettevõte English Electric ja seda toodeti aastatel 1955–1964, kokku müüdi kõigest 33 arvutit. Trummelmälud olid veel kasutusel kuni 1980. aastani PDP11/45 16-bitilistes miniarvutites.
Kõige kuulsam trummelmälu kasutav arvuti oli 1950. aastal valminud Atlas, mis valmis Ameerika Ühendriikide mereväe ja ERA (inglise keelest Engineering Research Associates) koostöös, et suurendada USA koodimurdmise võimekust külma sõja hirmus. ERA kogus oma kuulsuse trummelmälu baasil väljamõeldud ja loodud süsteemidelt.
Vihjeid kunagisest trummelmälu kasutamisest on näha tänapäevalgi, näiteks on /dev/drum virtuaalmälu vaikenimi BSD Unixis ja selle järeltulijates tuleneb trummelmälu kasutamisest tagavara andmekandjana virtuaalmälu jaoks 1960. aastatel.
Tulevik
G. Tauschek andis teadlastele ja inseneridele tööpõhimõtte, mille põhjal oli võimalik luua tänapäeval laialdaselt kasutuses olev kõvaketas. Kuigi trummelmälu enam ei kasutata, on nende tööpõhimõte kasutusel ka tänapäeval. Samas on ka kõvakettad kasutusest kadumas ja asendumas kiiremate, väiksemate, odavamate ja suurema andmemahutavusega pooljuhtketastega (SSD), mistõttu jääb minevikku trummelmäludele ja kõvaketastele omane mehaaniliselt liikuva andmekandja põhimõte. Kuigi trummelmälud aitasid tehnika arengule märkimisväärselt kaasa, ei pruugi nende tööpõhimõte tulevikus enam kasutust leida.
Thomas W. Lawson
Thomas William Lawson (26. veebruar 1857 – 7. veebruar 1925) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik ja ärimees.
Novgorodi oblast
Novgorodi oblast on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Loode föderaalringkonnas.
See piirneb Leningradi, Vologda, Tveri ja Pihkva oblastiga.
Haile Selassie I
Haile Selassie I (sündinud Tafari Makonnen; 23. juuli 1892 – 27. august 1975) oli Etioopia keiser aastatel 1930–1974.
Novgorodi oblast
Loodus
Oblastis asuvad Ilmjärv ja Valdai järv.
Haile Selassie I
Haile Selassie isa oli Ras Makonnen (Ras on kõrgaadlikut või printsi tähistav tiitel), kes kuulus valitsevasse dünastiasse, mida usuti pärinevat Saalomonist ja Seeba kuningannast. Keiser Menelik II surma järel 1913. aastal puhkes Etioopias tõsine päriluskonflikt, mis lõppes 1916. aastal Meneliki tütre Zauditu keisrinnaks kroonimisega. Etioopia ülikud otsustasid reaalse võimu anda aga Meneliki lähima meessoost pärija ehk Haile Selassie, toonase nimega Ras Tafari Makonneni kätte. Kuni Zauditu surmani 1930. aastal oli ta Etioopia regent. 1928. aastal nimetati ta kuningaks (negus).
Novgorodi oblast
Pinnamood
Läänepoolne osa hõlmab Ilmjärve ümbruse madaliku, idapoolne osa jääb Valdai kõrgustiku äärealale. Kõrgeim punkt on Rõžohha mägi (296 m).
Haile Selassie I
Pärast Zauditu surma sai Ras Tafari Makonnenist keiser ning ta võttis oma valitsejanimeks Haile Selassie, mis tähendab kolmainsuse võimu. Lisaks ilmalikule võimule oli ta ka Etioopia õigeusu kiriku pea. Juba regendina oli ta asunud läbi viima mitmeid moderniseerivaid reforme ja kuni 1936. aastani õnnestus tal ka oma maa iseseisvus säilitada. 1930. aastate esimesel poolel oligi Etioopia ainus täiesti iseseisev Aafrika riik. Kuid 1935. aastal ründasid Etioopiat Itaalia väed ning vallutasid selle järgmiseks aastaks. Kuningas Vittorio Emanuele III kuulutati uueks Etioopia keisriks ja Haile Selassie läks eksiili.
Novgorodi oblast
Haldusjaotus
Novgorodi oblast jaguneb halduslikult 21 munitsipaalrajooniks ja 1 linnaringkonnaks:
Haile Selassie I
Ta pidas samal aastal kõne Rahvasteliidu kongressil Genfis, kuid ei suutnud siiski kuni 1941. aastani oma võimu taastada. Siis vallutasid inglased aga Etioopia itaallastelt tagasi ja taastasid ka Haile Selassie võimu. Selassie püüdis riigi reformimist jätkata, kuid põrkas üha suuremale aadelkonna vastuseisule.
1960. aastal püüdis sõjavägi keisrit kukutada, kuid see riigipöördekatse kukkus siiski läbi. Ent 1974. aastal, kui ülemaailmse naftakriisi tõttu oli Etioopiat tabanud ränk majanduskriis, toimus edukas riigipööre. Selassie kukutati ja vangistati, enamik temaaegsetest võimukandjatest aga hukati. 1975. aastal nimetati Etioopia ametlikult vabariigiks. Samal aastal suri ka vangistuses viibiv Haile Selassie, siiani pole selge, kas ta tapeti või suri ta haiguse tõttu.
Novgorodi oblast
Rahvastik
Rahvaarv väheneb negatiivse loomuliku iibe tõttu.
Keskmine oodatav eluiga oli 2006. aastal 63 aastat, meestel 56 ja naistel 71 aastat. 2015. aastal olid need näitajad vastavalt 68,7 aastat, 62,47 aastat ja 74,93 aastat.
Asustus
Oblastis on 10 linna (rahvaarv hinnanguliselt 2005. aastal): Veliki Novgorod (215 000), Borovitši (56 500), Staraja Russa (34 300), Valdai (18 500), Tšudovo (17 400), Pestovo (15 900), Okulovka (13 800), Malaja Višera (13 800), Soltsõ (11 100) ja Holm (4 200). Oblastis on ka 11 alevit: Demjansk, Hvoinaja, Kresttsõ, Kulotino, Ljubõtino, Neboltši, Pankovka, Parfino, Proletari, Šimsk ja Uglovka.
Linnalistes asulates elas 2013. aasta seisuga 70,5% ja maal 29,5% rahvastikust.
Bill Clinton
William Jefferson Clinton (sünninimega William Jefferson Blythe III; sündinud 19. augustil 1946) on Ameerika Ühendriikide poliitik, 42. Ameerika Ühendriikide president. Ta oli president kaks ametiaega aastatel 1993–2001. Ametisse astumise ajal oli ta 46 aastat vana ja seega nooruselt kolmas USA president. Clinton on vaadetelt tsentristlik ja kolmanda tee esindaja.
Clinton sündis ja kasvas üles Arkansases. Tema bioloogiline isa William Jefferson Blythe jun hukkus autoõnnetuses kolm kuud enne tema sündi ning ema Virginia Dell Cassidy (1923–1994) õppis New Orleansi ülikoolis haigepõetamist. Esimesed neli aastat kasvatasid Billi tema vanavanemad Eldridge ja Edith, kes pidasid Hope'i linnas toidupoodi. Erinevalt toonasest lõunaosariikides valitsevast rassilisest segregatsioonist teenindasid Billi vanavanemad kõiki poe külastajaid (ka mustanahalisi) võrdsetel alustel. 1950. aastal tuli ema New Orleansist tagasi, abiellus kohaliku Buicki automüüja ja esinduse omaniku Roger Clintoniga, ning nad kolisid Hot Springsi, kus 1956. aastal sündis Billi vend Roger Clinton noorem.
Ta õppis Georgetowni ülikoolis ning Rhodese stipendium võimaldas tal õpinguid jätkata Oxfordi ülikoolis. Õigusteaduste doktorikraadi sai ta Yale Law Schoolist, kus ta tutvus oma tulevase abikaasa Hillary Clintoniga. Nad abiellusid 1975. aastal, ning nende ainus laps, tütar Chelsea, sündis 27. veebruaril 1980.
thumb|Bill Clintoni vapp Clinton valiti presidendiks aastal 1992 Demokraatliku partei kandidaadina ning tema ametiajal läbis USA oma ajaloo pikima rahuaegse majanduskasvu perioodi. Oma ametiaja alguses kirjutas ta alla seadusele, mis lõi NAFTA. Tema ajal algas Don't ask, don't tell poliitika, mis oli ajutine lahendus homoseksuaalsete inimeste õiguste probleemile Ameerika sõjaväes. Clinton üritas teha tervishoiureformi, kuid reformikava ei leidnud piisavalt toetust. 1996. aastal valiti ta presidendiks tagasi ning sellega oli ta esimene demokraadist president pärast Franklin D. Roosevelti, kes sai teenida kaks ametiaega. 1998 lahvatas seksiskandaal Valge Maja praktikandi Monica Lewinskyga ja Clintoni suhtes algatati impeachment 'i -menetlus. Siiski jäi see ainult süüdistuseks ja Clinton sai oma ametiaja lõpuni teenida. Clintoni viimasel kolmel aastal (1998–2000) oli eelarve ülejäägis.
Ametist lahkudes oli Clintoni toetusreiting suurem kui ühelgi teisel presidendil pärast Teist maailmasõda. Bill Clintoni administratsioon eemaldas Valgest Majast lahkudes kõikide Valge Maja töötajate klaviatuuridelt W-tähe. Clinton asutas Clintoni fondi, mille ülesandeks on rääkida probleemidest nagu AIDS ja globaalne soojenemine. 2004. aastal ilmus Clintoni autobiograafia "My Life" ning koos oma abikaasaga osales ta Barack Obama 2008. aasta presidendikampaanias. Clinton nimetati 2009. aastal ÜRO erisaadikuks Haitil ning pärast 2010. aasta maavärinat lõi ta koos George W. Bushiga ühise fondi kannatanute abistamiseks.
Clinton on vaegkuulja ning kannab kuuldeaparaati.
Andreas Isaksson
Jan Andreas Isaksson (sündinud 3. oktoobril 1981 Smygehamnis) on endine Rootsi jalgpallur, väravavaht.
Isaksson kasvas üles Lõuna-Rootsis Trelleborgi lähistel asuvas Smygehamnis.
Ta on kümnel korral valitud Rootsi aasta väravavahiks.
Karjäär
Isaksson alustas oma jalgpallurikarjääri Östra Torp GIF-is, kuid liitus 12-aastaselt Trelleborg FF-iga. Östra Torpis oli ta olnud väljakumängija, kui Trelleborgi siirdudes katsetas ta esimest korda väravavahi positsiooni, kus teda esialgu ei peetud kuigi andekaks. 15. eluaastaks oli Isakssonist saanud aga juba talendikas väravavaht ning ta kutsuti ka Rootsi omaealiste koondisse. Trelleborgi esindusmeeskonnas sai Isaksson võimaluse 1999. aastal, kui klubi kaks põhiväravavahti olid vigastatud.
Pärast vaid kahte kuud Rootsi kõrgliigas Allsvenskanis mängimist ostis Isakssoni Itaalia suurklubi Juventus FC. Torino klubi esindusmeeskonnas rootslane siiski oma klubis oldud aja jooksul ei mänginud. Isakssoni enda sõnul jõudis ta tippklubisse liiga kiiresti ega suutnud noorena kohaneda eluga välismaal.
2001. aastal pöördus ta tagasi Allsvenskanisse, sõlmides lepingu Stockholmi klubiga Djurgårdens IF. Klubis sai Isakssonist kohe esiväravavaht ning 2002. ja 2003. aastal tuli ta meeskonnaga Rootsi meistriks. Debüüdi Rootsi koondises tegi Isaksson 2002. aastal kohtumises Šveitsiga.
2006. aasta suvel siirdus Isaksson Inglise kõrgliigameeskonda Manchester City FC-sse, kuid oma debüüdi klubis tegi vigastuse tõttu alles detsembris. 2007/2008. aasta hooajast suurema osa veetis Isaksson Manchester City teise väravavahina pingil, sest klubi tollane treener Sven Göran Eriksson eelistas esiväravavahi kohal Joe Harti. Kokku osales Isaksson sel hooajal vaid viies liigamängus.
2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel kaitses Isaksson Rootsi koondise väravat kõigis kolmes alagrupimängus. Vahetult pärast finaalturniiri lõppu 2. juulil 2008 sõlmis Isaksson lepingu Hollandi kõrgliiga meeskonna PSV Eindhoveniga.
Ta lõpetas koondisekarjääri pärast 2016. aasta Euroopa meistrivõistlusi.
Isiklikku
Andreas Isaksson on 199 cm pikk. Ta on abielus Mariellega ja neil on poeg Filip.
Vladimir Velman
pisi|Vladimir Velman 2011. aastal Vladimir Velman (sündinud 25. septembril 1945 Tallinnas) on Eesti poliitik ja ajakirjanik.
Elulugu
Velmani eestlasest isa Nikolai sündis 1907. aastal Peterburi kubermangus Oranienbaumis ja oli Friedrich Robert Faehlmanni venna Carl Friedrich Philippi järeltulija.
Velman lõpetas Tallinna 23. Keskkooli 1963. aastal ja Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstus- ja tsiviilehituse erialal 1970. aastal.
Velman on töötanud RPI Tööstusprojektis tehnikuna 1966, Tallinna Mererajooni komsomolikomitee koolide osakonna juhatajana 1967, ENSV Varumisministeeriumis vaneminsenerina 1970 ja 1972, ajalehe Molodjož Estonii ajakirjanikuna ja osakonnajuhatajana 1972–1975, uudisteagentuuri APN Eesti korrespondendina 1976–1980, venekeelse "Aktuaalse kaamera" toimetajana, vanemtoimetajana ja Eesti Televisiooni venekeelsete saadete peatoimetajana 1980–1995 ning ajalehe Estonija toimetajana ja peatoimetajana 1995–1999.
Poliitiline tegevus
Velman oli aastail 1990–1992 Eesti Kongressi liige (üks 43 Eesti Vabariigi kodakondsuse taotlejate seast valitud sõnaõiguslikust liikmest).
Ta oli aastail 1993–2005 Tallinna Linnavolikogu liige.
Velman oli 1995. aastast VIII Riigikogu liige ning hiljem oli ta ka IX ja X Riigikogu liige. Aastail 2007–2011 oli ta XI Riigikogu liige ja Eesti-Iisraeli parlamendirühma esimees. Ta kandideeris ka 2011. aasta Riigikogu valimistel, sai 2016 häält ja osutus valituks XII Riigikokku. 2015. aasta Riigikogu valimistel sai ta 1294 häält ja osutus ringkonnamandaadiga valituks XIII Riigikogu liikmeks.
Isiklikku
Vladimir Velman on abielus, tal on kaks poega ja tütar.
Tarbimisharjumused
Tarbimisharjumused on kaupade ja teenuste tarbimise harjumuslik eripära.
Pontos
Pontos on mäestik Väike-Aasias. Kulgeb Musta mere lõunakaldal ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 3937 meetrit (Kaçkar Dağı) (teistel andmetel ka 3931 ja 3942 m).
Ekvantpunkt
Ekvantpunkt ehk samakiiruspunkt on Klaudios Ptolemaiose poolt tema maailmasüsteemi jaoks kasutusele võetud mõiste.
Mõiste sisu
Ekvantpunkt on punkt, millelt vaadates liigub epitsükli keskpunkt deferendil ühtlase ja muutumatu kiirusega. Ehk teisiti öeldes, ekvantpunktis olev vaatleja näeb, et epitsükli keskpunkt liigub võrdsetes ajavahemikes edasi võrdsete nurkade võrra.
Ekvantpunkti kasutamisest
Ekvantpunkti kasutamine muutis Ptolemaiose maailmasüsteemi parimaks geotsentriliseks maailmasüsteemiks, mis tähendas, et mudel töötas suhteliselt täpselt ega olnud ka liiga keeruline arvutada. Samal ajal kritiseeriti Ptolemaiose maailmasüsteemi ekvantpunkti kasutamise pärast terve selle kasutamise aja. Arvati, et ekvandi kasutamine rikub astronoomia põhiaksioomi – taevased liikumised on ühtlased ja ringjoonelised või koosnevad ühtlastest ringjoonelistest liikumistest. Püüded ekvandist vabaneda viisidki esimeste geokineetiliste ehk Maa liikumist arvestavate maailmasüsteemide loomiseni. Kõige paremini õnnestus see Mikołaj Kopernikul.
Abba Dorotheos
Abba Dorotheos (ka Dorotheos Gazast; oletatavad eluaastad 505–620) oli Palestiina aladel tegutsenud kristlik munk, keda austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus pühakuna. Tema mälestuspäev on 5. juunil.
Elulugu
Konkreetseid fakte on tema elust teada vähe. Ta oli pärit Ashqelonist ja sai hea hariduse; oma sõnul näitas ta algul õppimise vastu üles ülimat vastumeelsust, kuid tegi seejärel läbi meelemuutuse ja edaspidi lausa neelas raamatuid, veetes kogu oma vaba aja lugedes. Seetõttu tundis ta hästi nii paganlike kui ka kristlike autorite loomingut. Ka on esile tõstetud tema võimeid kõnemehena.
Millal ja miks ta täpselt kloostrisse läks, ei ole teada, kuid tema teoste põhjal võib järeldada, et eelkõige motiveeris teda soov elada täiuslikult evangeeliumi nõuetele vastavat kristlikku elu.
Kloostris sai Johannes Prohvetist tema vaimulik juhendaja. Umbes kümme aastat elas Dorotheos kuuletujana temaga samas kongis. Esialgu oli Dorotheose vastutusalaks kloostri külaliste eest hoolitsemine, hiljem aga kloostri haigla juhatamine.
Pärast vaga Seridose ja Johannes Prohveti surma asutas ta oma senise elupaiga lähedale uue kloostri. Oletatakse, et see sündmus toimus umbes aastal 540. Uue kloostri ülemaks jäi ta kuni oma surmani.
Õpetused
Abba Dorotheos jättis endast maha 21 õpetust oma munkadele, mis on tuntud täispika pealkirja all "Meie vaga isa Abba Dorotheose südantkosutavad õpetused oma õpilastele".
Lisaks neile õpetustele moodustavad tema pärandi veel kümme lühikest läkitust ning tema küsimused pühadele Barsonophiosele ja Johannesele. Viimaste hulka kuulub 87 küsimust koos tema vaimulike juhendajate vastustega.
Need teosed moodustavad osa klassikalisest kristliku askeetika varamust ning kuuluvad ka tänapäeval õigeusu munkade ja ilmikute poolt hinnatud lugemisvara hulka.
Jalmar
Jalmar on eesti mehenimi. See on mugandus nimest Hjalmar.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Jalmar 93 mehel. Jalmar on Eestis levikult 674. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Jalmar vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,56, ning Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 3,28. Jalmar oli keskmiselt 38 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 38).
Aeroioon
Aeroioon on õhukeskkonnas olev ioon (katioon või anioon).
Tuntuimad aeroioonid on O3-, N2+ jpt.
Teenusetõkestusrünne
Teenusetõkestusrünne ehk DoS-rünne (ingl denial-of-service attack ehk DoS attack) on arvuti või arvutivõrgu ülekoormamine samal ajal suure hulga päringute saatmise teel.
Päringuid saadavad kas inimkasutajad või vastavad programmid:
Honda F1
Honda F1 (inglise Honda Racing F1 Team) on endine Vormel 1 meeskond, Honda tehasemeeskond. 2006. aastast oli meeskonna ametlik nimetus Lucky Strike Honda F1 Racing Team.
Honda F1 meeskond tegi oma debüüdi Vormel 1-s 1964. aastal Saksamaa Grand Prix'il. Meeskonnana osaleti Vormel 1-s aastani 1968. Järgnevatel aastatel löödi vormelis kaasa Williamsi, McLareni ja BARi meeskondadega (meeskonnad kasutasid Honda mootoreid). Aastal 2005 ostis autokontsern Honda ära BARi omanikult British American Tobaccolt nende osaluse meeskonnas ning tekkis uus tehasemeeskond.
Meeskonnana pole suudetud maailmameistriks tulla ei sõitjate ega ka meeskondade arvestuses.
2006., 2007. ja 2008. aasta hooajal sõitsid meeskonnas Rubens Barrichello ja Jenson Button. Autodel kasutatakse Honda RA806E mootorit ja Michelini rehve.
5. detsembril 2008 teatas Honda Motor Company tegevjuht Takeo Fukui, et majandusraskuste tõttu loobub ettevõte alates 2009. aastast Vormel 1 sarjas osalemisest ning paneb Honda F1 meeskonna müüki.
6. märtsil 2009 sai teatavaks, et Honda meeskonna ostis ära endine Ferrari tehniline juht Ross Brawn. Meeskond jätkab 2009. aasta hooajal tegevust Brawn GP nime all. Sõitjatena jätkavad Rubens Barrichello ja Jenson Button.
Teistmoodi
"Teistmoodi" on Niki debüütalbum. Album sisaldab 14 lugu.
Austerservik
Austerservik (Pleurotus ostreatus) on servikuliste sugukonda serviku perekonda kuuluv seen.
Kasvukoht
Austerservikud on austrikarbikujulise viljakehaga, serviti puutüve külge kinnituvad seened, mis kasvavad parasniisketes metsades üle maailma, enamasti langenud puudel. Austerservik vajab viljumiseks madalat temperatuuri ja seepärast ilmub ta lehtpuudele hilissügisel ning püsib tugevate külmade saabumiseni, soojadel talvedel võib ta viljuda kuni kevadeni. Tavalisem on ta parkides ja aedades, harvemini kasvab metsas.
Kirjeldus
Seenekübar on hallikas-, oliiv- kuni violetjaspruun või mustjas, tihti sinkjas, kleepuv, keeljas, väga lihakas ja kuni 15 cm suur. Eoslehed valkjad, hallikad, kollakad või kahvatuvioletjad, jalale laskuvad. Eoslehekesed on noorena valged, vanemana helepruunid. Eoslehekestelt suurel arvul vabanevad eosed moodustavad tihti kübaratele valge eospulbrikihi. Jalg on valge või hallikas, üleni viltjaskarvane, külgmine, mõnikord peaaegu puudub.
Viljaliha on hele, tugev ja meeldiva seenele iseloomuliku huumuse moodi lõhnaga.
Austerservik on üks vähestest teadaolevatest seentest, kes toitub ka puidus elavatest selgrootutest. Seen suudab mütseeli abil lõksu püüda ja seedida ümarusse. Sel viisil hangib seen lämmastikku.
Toitained
Austerservik sisaldab aminohappeid, vitamiine, kasulikke mineraalaineid ning mikroelemente. Rasvasisaldus ei ole üle 3%, kalorsus 34 kcal/100g. Austerservik on väga hea dieettoiduaine. Lisaks sisaldavad seened polüsahhariidid on vähivastase toimega ning pärsivad vananemist.
Kasvatamine
Austerservikute kasvatamine Euroopas sai alguse Saksamaal, kus seentega läbi kasvanud, pehmenenud ning vitamiinidega rikastatud põhku kasutati söödalisandina. Selgus, et põhupallidel kasvavad seened on väga maitsvad ka inimtoiduna. Nüüd kasvatatakse austerservikuid lehtpuupakkudel ja -kändudel metsas ja koduaias. Seenekasvandustes kultiveeritakse neid aga saepurust või teraviljapõhust toitepinnasel.
Kasutamine
Austerserviku viljakehad kupatamist ei vaja, eriti maitsvad on praetult. Võib kasutada kastmetes, omletis jne. Sobivad ka marineerida ja soolata. Jalad on seenel lühikesed, kuid puisevõitu. Neid on soovitatav kuivatada ning jahvatada seenepulbriks, mida kasutada suppide ja kastmete valmistamiseks.
Tõnu Reimann
Tõnu Reimann (6. veebruar 1947 – 23. aprill 2016) oli eesti viiuldaja ja muusikapedagoog.
Haridus
Tõnu Reimann lõpetas 1965. aastal Tallinna Muusikakeskkooli. 1970. aastal lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi Herbert Laane õpilasena. Aastail 1971–1974 täiendas ta end Moskva Konservatooriumi assistentuur-stažuuris Galina Barinova viiuliklassis.
Töö
Pärast Tallinna Konservatooriumi lõpetamist töötas Tõnu Reimann 1977. aastani Estonia teatri orkestris, tehes vaheaja Moskvas õppimiseks.
1974. aastal alustas ta pedagoogitööd Tallinna Muusikakeskkoolis ja alates 1976. aastast Tallinna Konservatooriumis, praeguses Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia. 2004. aastal sai ta professoriks ja kuni 2014. aastani ka interpretatsioonipedagoogika instituudi juhatajaks. Tema käe all on konservatooriumi lõpetanud üle 50 viiuldaja ja vioolamängija.
Töö kõrval Eestis töötas Tõnu Reimann ka Soomes, Poris (1989–2008), Palmgren-konservatooriumi lektori ja keelpilliosakonna juhatajana ning mitme sealse festivali muusikalise nõustajana.
Tõnu Reimann andis koos pianistist venna Mattiga aastaid kammermuusika kontserte nii Eestis kui ka mitmes välisriigis, nad korraldasid loengkontserte Eesti Televisioonis, osalesid telesaadetes (nt 26 saadet sarjast "Pildid näituselt") ja salvestasid muusikat Eesti Raadiole.
Aastatel 1993–1999 koordineeris Reimann Suomenlinnas festivali "Elava mere päevad" muusikalist osa.
1994. aastal algatas Tõnu Reimann Haapsalus toimuva festivali "Viiulimängud" ning oli 2008. aastani festivali kunstiline juht. Hilisemail aastail andis ta viiuldajaile meistriklassitunde Pärnus Järvide festivalil.
Lisaks on Reimann koostanud õppematerjale ja trükiseid sh "Interpretatsioonipedagoogika probleemid" III (koostöös Maris Valk-Falgiga, 2006) ja IV (koostöös Mirjam Keremiga, 2011) ning kirjutanud muusikaarvustusi ajalehte Sirp. Aastal 2009 ilmus Tõnu Reimanni poolt koostatud kogumik "Herbert Laan 100"
Isiklikku
Tema isa oli helilooja Villem Reimann ja vend pianist Matti Reimann.
Totar
Totar (või Totaar) on aastal 1993 Venemaal sündinud täisvereline ruun, kes oli Gunnar Klettenbergi võistlushobune. Totar võitis ratsutaja Zigmantas Sarkaga Tallinna maailmakarika (MK) etapi (Palladium cupi) 2001.
Põrkeionisatsioon
Põrkeionisatsioon on aatomite või molekulide ionisatsioon, mida põhjustab nende põrkumine kiiresti liikuvate osakestega. Niisugusteks osaketeks võivad olla elektronid, ioonid, aatomid või molekulid.
Et tekiks põrkeionisatsioon, peab elektroni kineetiline energia olema vähemalt niisama suur, kui on aatomi ionisatsioonienergia, neutraalse aatomi või positiivse iooni kineetilineenergia age peab olema ionisatsioonienergiast märksa suurem. Põrkeionisatsiooni tekitav elektron või ioon saab kiirenduse enamasti välise elektrivälja või kõrge temperatuuri mõjul.
Pooljuhtides kutsub põrkeionisatsioon esile elektron-auk-paaride tekkimise, teatud tingimustel ka laengukandjate laviinitaolise paljunemise (vt laviinläbilöök).
Reisilaev
Lühireisidel viibivad reisijad laeva salongis või tekil, pikemate reiside jaoks on reisijaile kajutid. Siis pakutakse tavaliselt reisilaeval ka muid teenuseid, nagu näiteks toitlustamist, puhkeruume, meelelahutust ja isegi spaateenuseid.
Sandown-klassi miinijahtija
Kere
pisi|Briti miinijahtija Bangor 2005. a pisi|Eesti miinijahtija Admiral Cowan 2010. a pisi|Miinijahtija meeskonnakajut Sandown klassi miinijahtijad on klaaskiust riidest kerge ja mitte-magnetilise kerega, mis on 52,5 m pikk, 10,9 m lai ja 2,3 m süvisega ja mille veeväljasurve on 450 t. Klaaskiust-plastist kere raskendab nende hoidmist jääoludes.
Jõuseadmed
Peamasinatena kasutatakse Sandown klassi miinijahtijatel 2 tk Paxman Valenta 6RPA200M diiselmootoreid koguvõimsusega 3000 hj, mis käitavad läbi individuaalse sõuvõlli kahte Voith Schneider tüüpi sõuajamit mis on kasutusel ka rooliseadmena tulenevalt selle eripärast ning tagavad laeva maksimumkiiruseks 13 sõlme. Alternatiivselt saab sõuajameid käitada ka läbi kahe 100 kW’se elektrimootori mis saavad elektritoite ühest laeva kolmest diiselgeneraatorist. Elektrimootoritega on kiirus kuni 6,5 sõlme. Vööris on 2 põtkurit Schottel mis võimaldab laeva paigal hoida või sooritada keerukaid manöövreid. Diiselgeneraatoritena kasutatakse Sandown klassi miinijahtijatel kolme Rolls-Royce/Perkins CV8 diiselgeneraatorit a 250kW. Laeva mootorid on paigutatud spetsiaalsetele amortisaatoritele, vähendamaks müra ja vibratsiooni.
Relvastus
pisi|Briti miinijahtija 30 mm automaatkahur Orelikon pisi|Eesti miinijahtija 2-raudne 23 mm automaatkahur Laev on varustatud kaasaegse sonariga miinide avastamiseks ja allveerobotiga. Traalimissüsteeme laeval ei ole. Miinide identifitseerimiseks ja hävitamiseks kasutatakse Eesti miinijahtijatel Atlas Elektroniku SeaFox MIDS ROV süsteemi. Originaalis on laev relvastatud 30 mm automaatkahuriga KCB. Eesti mereväe miinijahtijatel on selle asemel kasutusel 1x2-23 mm automaat-õhutõrjekahur M80, (Sergei). Täiendavalt on relvastuses mõned kuulipildujad. Taktikaline juhtimissüsteem on Pressley Nautis M.
Ajalugu
Esimene Sandown-klassi laev veesati 1988 ning asus teenistusse 1989 aastal. Laevu ehitati kokku 15: Briti kuninglikule mereväele 12 ja Saudi Araabia mereväele 3. Laevad ehitati praktiliselt kahe seeriana: 1988-1994 (5+3) ja 1997-2001 (7).
Miinijahtija Cromer, viidi 2001. aastal seisvaks õppelaevaks üle Briti kuninglikku mereväe kolledžisse Darthmouthis.
Vastavalt 2003. aasta Briti strateegilisele kaitseväe ülevaatusele otsustati vanemad esimese seeria laevad aktiivsest teenistusest välja arvata. Neist vähemalt kolm miinijahtijat, Sandown, Inverness ja Bridport, plaaniti müüa.
Kolm laeva müüdigi 2006. aasta septembris Eestile 800 miljoni krooni (~51,13 miljonit eurot) eest. Esimene laev anti üle 2007. aasta aprillis, teine jaanuaris 2008 ja viimane märtsis 2009. Miinijahtija Walney, kanti aga 2010. aastal maha ja on olnud hiljem ka müügis, kuid tulemus pole teada.
Tänaseks on teenistusse jäänud kokku 13 alust, sh 6 varasemast seeriast, millest 3 müüdi Eestile.
Segura klassi miinijahtijad
pisi|Segura-klassi miinijahtijad 2013. a Hispaania kuningliku mereväe relvastuses on Sandown-klassi miinijahtijatega väliskujult üsna sarnased Segura-klassi miinijahtijad, mis on võetud teenistusse 1998 - 2005. Neil on silmatorkavaima erisusena ühe suurema korstna asemel kaks väiksemat ja tekiehitise ahtriosas puudub eraldatud angaar.
Miljondikosa
Miljondikosa ehk miljondik (tähis ppm, ingliskeelsest fraasist parts per million) on suhtelise suuruse mittesüsteemne dimensioonita mõõtühik, mis väljendab arvulist suhet üks miljondik tervikust:
1 ppm = 10-6 = 0.0001% = 0.001‰ = 0.01‱
Selle ühikuga esitatakse suhtelist suurust miljondikosade arvuna (nii nagu protsentidega esitatakse sajandikosade arvu).
Enamasti väljendatakse miljondikosades kontsentratsiooni vedeliku- või gaasisegudes. Näiteks õhus võib olla süsihappegaasi 380 ppm, see on 0,038%.
Kasutusel on veelgi väiksemat osa esitavaid suhtühikuid:
Saab 2000
Saab 2000 on turbopropellerlennuk, mida Saab tootis aastatel 1994–1999.
Arendamine
Saab otsustas Saab 2000 ehitada 1988. aasta detsembris, sest eeldati nõudlust kiirete turbopropellerlennukite järele, mis suudaks lennata reaktiivlennukitele lähedastel kiirustel, kuid säilitaks turbopropellermootorite ökonoomsuse. Esmalend toimus 26. märtsil 1992. Euroopa Ühinenud Lennuametid (JAA) andsid kasutusloa 1994. aasta märtsis ja Ameerika Ühendriikide Föderaalne Lennuamet (FAA) sama aasta aprillis. Liinilende alustati mõned kuud hiljem.
Saab 2000-l on 15% suurem tiivaulatus kui Saab 340-l ja et Saab 2000 on Saab 340-st 7,55 m pikem, siis mahub sinna 50 reisijat. Saab 2000 oli esimene kommertslennuk, mis kasutab Rolls-Royce AE 2100 turbopropellermootoreid (algselt ehitas neid Allison Engine Company), mis ajavad ringi aeglase pöörlemiskiirusega Dowty Rotol kuue labaga propellereid. Sarnaselt Saab 340-ga on iga tiiva küljes üks mootor, kuid need paiknevad kerest mõnevõrra kaugemal.
Kasutamine
thumb|Šveitsi Saab 2000 kokpit Saab 2000 müügiedu jäi üsna piiratuks. Kõige suurem klient oli alguses Crossair, kohalik lennufirma, millest 56% kuulub Swissairile. Crossair tellis 34 lennukit ja kasutas neid veel 2005. aastal. Et nõudlus oli väike, katkestati Saab 2000 tootmine 1999. aastal.
2000. aastaks oli kasutuses 54 lennukit Saab 2000. Peamine vähese müügiedu põhjus oli äsja turule ilmunud regionaalsete reaktiivlennukite edu (näiteks Bombardier CRJ ja Embraer ERJ 145 perekond). Need olid samaaegselt kiiremad ja reisijate jaoks mugavamad, kuid maksid sama palju kui Saab 2000. Mõned väiksemad lennufirmad on hiljem Saab 2000 madala hinnaga kohalike lendude jaoks ostnud.
Tsiviilkasutajad
thumb|Golden Air Saab 2000 thumb|[[Polet Airlinesi Saab 2000]]
Saab 2000 kasutajad 2010. aasta septembri seisuga vastavalt firma Saab Aircraft Leasing andmetele:
Kaks lennukit (nr 001 ja nr 003) on lammutatud. Lennukit nr 002 (lennukõlbmatu) kasutatakse lennukiinseneride õpetamiseks Rootsis Nyköpingis. Kaks lennukit on maha kantud (nr 047 ja nr 053).
Militaarkasutus
thumb|Saab 2000 AEW&C 2008. aastal [[Farnborough' lennundusnäitusel]]
Ventspilsi rajoon
Ventspilsi rajooni keskus oli Ventspilsi linn. Rajoonis asus veel Piltene linn.
Harjavalta linn
Harjavalta on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Satakunta maakonnas.
Paul Claudel
thumb|right|Paul Claudel Paul Claudel (6. august 1868 – 23. veebruar 1955 Pariis) oli prantsuse luuletaja, näitekirjanik ja diplomaat.
Paul Claudel on skulptor Camille Claudeli noorem vend.
Menševikud
Menševikud ehk vähemlased (vene keeles меньшевики) olid 20. sajandi alguses Venemaa keisririigis tegutsenud poliitilise partei – Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei (VSDTP) mõõdukama fraktsiooni (tiiva) esindajad.
Fraktsiooni moodustumine
VSDTP II kongressil 1903. aastal said radikaalsed sotsiaaldemokraadid, keda juhtis Vladimir Lenin, partei keskorgani VSDTP Keskkomitee valimisel häälteenamuse. Sellest osaluse jaotusest tekkisidki VSDTP-siseste fraktsioonide jaotuses nimetused "vähemlased" ja "enamlased". Vähemusse jäänud vastaseid hakati nimetama menševikeks (vene keeles меньше, 'vähem') ehk vähemlasteks. Menševike farktsiooni juht oli Georgi Plehhanov, aktiivsemad fraktsiooniliikmed: Juli Martov (pseudonüüm "Lev Martov", sünnijärgne nimi Juli Zederbaum), Fjodor Dan, Irakli Tsereteli, Pavel Akselrod, Aleksandr Potresov, Veera Zassulitš.
Poliitiline tegevus
Sotsiaaldemokraadid hindasid aastatel 1905–1907 alanud revolutsioonilist liikumist kui kodanlik-demokraatlikku revolutsiooni, mis oli suunatud tsaari isevalitsuse nõrgestamisele, mitte aga klassivõitlusest lähtuvat proletariaadi diktatuuri kehtestamisele. Bolševike arvates pidi see revolutsiooniline liikumine üle kasvama sotsialistlikuks, menševikud aga arvasid, et Venemaa peab enne sotsialismi läbima rea reforme. Samuti olid bolševikud ja menševikud eriarvamusel VSDTP organisatsioonilise ülesehituse suhtes: bolševikud ja Lenin arvasid, et partei peab olema rangelt tsentraliseeritud, sõjaväe tüüpi organisatsioon, mis võimaldaks saavutada peale taktikaliste eesmärkide ka strateegilisi eesmärke (proletariaadi maailmarevolutsioon jne).
Vähemlaste parteisisene võitlus enamlaste vastu lõppes VSDTP VI Kongressil 1912. aastal sellega, et vähemlased heideti VSDTP-st välja ning Venemaa Sotsiaaldemokraatlik Partei nimetati ümber Venemaa Sotsiaaldemokraatlikuks (bolševike) Parteiks.
Parteist eraldunud vähemlaste seast eraldus omakorda väiksemaid poliitiliste erimeelsustega gruppe: menševikud-parteilased (меньшевики – партийцы ja menševikud-likvidaatorid (меньшевики – ликвидаторы).
Menševike tegevus Gruusias
Menševikel oli suur kandepind Gruusias. 25. novembril 1917 toimunud Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel võitsid menševikud kokku vaid 3 protsenti häältest, kuid Lõuna-Kaukaasia valimisringkonnas olid 27 protsendiga suurimaks parteiks. Lõuna-Kaukaasias võitsid kolm parteid kokku 75% häältest, mis olid selgelt jagunenud etniliselt: grusiinid toetasid menševikke, armeenlased dašnakke ja moslemid (aserid) müsavatte. Lõuna-Kaukaasias olid menševikud põimunud gruusia rahvuslusega, valituks osutunud Gruusia menševikud muutusid ruttu vägagi natsionalistlikeks.
Cagliari
Cagliari on linn Itaalias Sardiinia saarel, Sardiinia maakonna halduskeskus.
Ajalugu
Cagliari kohal asus foiniiklaste linn Karalis, mis hiljem kuulus Kartaagole ja alates 238 eKr Roomale. 11. sajandil vallutas piirkonna Pisa.
Jared Leto
Jared Joseph Leto (sündinud 26. detsembril 1971 Bossier Citys Ameerika Ühendriikides) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja muusik.
Ta on mänginud näiteks filmides "Kaklusklubi", "Katkenud elu", "Suitsiidisalk", "Paanikatuba", "Ameerika psühho", "Reekviem unistusele", "Chapter 27" ja "Hr. Nobody".
Ta on esilaulja, rütmikitarrist ja peamine laulukirjutaja USA rokkansamblis 30 Seconds to Mars.
Nooruses täitis ta ühte peaosa telesarjas "My So-Called Life".
Lapsepõlv
Jared Leto on sündinud USA-s Louisiana osariigis Bossier Citys. Lapsepõlves elas ta koos ema Constance'i ja vanema venna Shannoniga USA Louisiana, Wyomingi, Colorado ja Virginia osariigis ja lõpuks Haiti saarel.
Kupriit
Kupriit on vaske sisaldav oksiidne mineraal.
Derby County FC
pisi|Klubi kodustaadion [[Pride Park Stadium]] Derby County (ametlikult Derby County Football Club) on 1884. aastal asutatud Inglismaa jalgpalliklubi, mille kodulinn on Derby. Klubi mängib Inglismaa tugevuselt teises liigas Football League Championship.
Derby County oli 1888. aastal The Football League üks kaheteistkümnest asutajaklubist.
Klubi suurimad saavutused on Football League First Divisioni võidud aastatel 1972 ja 1975 ning 1946. aastal Inglismaa karikavõit. Hooajal 1972/73 jõuti Euroopa karika poolfinaali, kus kaotati kahe mängu kokkuvõttes Itaalia klubile Torino Juventus.
Klubi põhivärvid on must ja valge. Klubi maskott on oinas Rammie. 1997. aastast on klubi kodustaadion Pride Park Stadium, mis mahutab 33 597 pealtvaatajat.
Praegune meeskond
''Seisuga 2. august 2019''
Liin
Liin (tuleneb ladinakeelsest sõnast linea 'nöör' või 'joon') on mitmetähenduslik sõna:
Equinor
Equinor ASA (ex Statoil) on Norra energeetikaettevõte, Põhjamaade suurim ettevõte.
Statoili peakontor asub Stavangeris. Aastatel 2007–2009 (pärast ühinemist Norsk Hydro nafta- ja gaasiosakonnaga) kandis ettevõte nime StatoilHydro.
Statoili teenindusjaamad on 35 riigis: Norras, Eestis, Lätis, Leedus, Poolas, Saksamaal, Belgias, Prantsusmaal, Taanis, Rootsis, Suurbritannias, Iirimaal, Fääri saartel, USA-s, Mehhikos, Venezuelas, Brasiilias, Gruusias, Türgis, Aserbaidžaanis, Venemaal, Kasahstanis, Hiinas, Singapuris, Indoneesias, Araabia Ühendemiraatides, Saudi Araabias, Kataris, Egiptuses, Liibüas, Alžeerias, Nigeerias, Tansaanias ja Angolas.
Ettevõte tegutseb kolme kaubamärgi all: Statoil, Hydro ja 1-2-3. Bensiinijaamade kett tegutseb põhiliselt Statoili nime all, aga mõned täisautomaatsed jaamad kannavad nime 1-2-3. Rootsis kannab osa jaamu Hydro nime.
FC Wil
FC Wil (ametlikult Fussball Club Wil 1900) on 1900. aastal asutatud Šveitsi jalgpalliklubi, mille kodulinn on Wil ja -väljak Bergholzi staadion.
Equinor
Statoilile kuuluib hulk torujuhtmeid, sealhulgas Zeepipe, Statpipe, Europipe I, Europipe II ja Franpipe, mis kõik viivad Põhjameres olevate naftapuurtornide juurest Lääne-Euroopasse. Lisaks kuulub Statoilile 8,71% osalus Bakuu–Thbilisi–Ceyhan-i naftajuhtmes.
Ajalugu
Statoili asutas Norra valitsus 14. juulil 1972 pärast vastava otsuse ühehäälset vastuvõtmist Stortingis. Ettevõte rajati selleks, et suurendada Norra teadmisi naftatööstuses ning rajada kodumaine naftatööstus, mis ammutaks Põhjameres mandrilavalt naftat ja maagaasi. Statoil pidi kõiki tähtsaid otsuseid arutama tööstusministriga ning hiljem naftatööstus- ja energeetikaministriga. Ühtlasi pidi Statoil igal aastal parlamendile aru andma.
Ettevõte alustas tööd järgmisel aastal. Rajati naftakeemiaettevõte Ralsnesis ja partnerlussuhted teise Norra ettevõtte Norsk Hydroga.
Aastail 1987 ja 1988 puhkes Mongstedi skandaal, kui Statoil tegi Mongstadi naftakombinaadi rajamisel oma 8 miljardi Norra krooni suuruse aastaeelarve juures 6 miljardit krooni ülekulu. Veel tükk aega püüdis ajakirjandus seda summat rahvale arusaadavaks teha, teisendades seda lasteaiakohtadesse, vanadekodukohtadesse ja lahingulennukitesse. Näiteks Dagbladeti andmeil saanuks selle summa eest igale Norra kodanikule osta automaadi AG3.
2001 reorganiseeriti Statoil avatud aktsiaseltsiks, kuid rõhuv enamik aktsiaid jäi Norra riigi omandusse. Statoil on noteeritud Oslo ja New Yorgi börsil. Ühtlasi muudeti pisut ettevõtte nime ja selleks sai Statoil ASA.
1999 omandas Norsk Hydro Norra suuruselt kolmanda naftaettevõtte Saga Petroleum. 2006. aasta detsembris sõlmiti kokkulepe, et ka Statoil ja Norsk Hydro ühinevad. Vastavalt Euroopa Majanduspiirkonna reeglitele pidid selleks loa andma nii Euroopa Liit (kuigi Norra pole Euroopa Liidu liige) kui Storting. Need load saadi vastavalt 3. mail ja 8. juunil 2007.
Ühinenud ettevõtte aktsiatest kuulus 67,3% endise Statoili omanikele ja ülejäänud 32,7% endise Norsk Hydro omanikele. Norra valitsusele kuulub 67% ettevõttest. Ajakirja Fortune maailma 500 suurima ettevõtte nimekirjas oli Statoil 2006. aasta lõpu seisuga suuruselt maailma 48. ettevõte ja 9. naftatööstusettevõte. Fortune'i 2009. aasta andmetel on Statoil suuruselt maailma 36. ettevõte ja maailma energeetikatööstuses suuruselt 13. ettevõte.
Uue ettevõtte nimeks sai esialgu StatoilHydro, aga aktsionäride aastakoosolekul 2009. aasta mais otsustati tagasi võtta nimi Statoil ASA. Ametlikult muudeti nimi 2. novembril 2009.
23. detsembril teatas Rahvusvaheline Suusaföderatsioon, et Statoil on Oslos toimuva 2011. aasta põhja suusaalade MM-i ametlik sponsor.
Haavlid
thumb|Haavlilaenguga padrun Haavlid on väikese läbimõõduga ümmargused metallist lendkehad, mida kasutatakse haavlipüsside laengutes.
Tavaliselt on haavlid valmistatud antimonilisandiga pliist, vanasti kasutati haavlites lisandina ka arseeni. Antimon ja arseen on lisatud pliile haavli tugevuse suurendamiseks. Kvaliteethaavlid nikeldatakse pealispinna tugevdamiseks. Tänapäeval kasutatakse haavlite valmistamiseks järjest enam ka terast, vismutit või volframit.
Haavleid tugevdatakse selleks, et need lasu hetkel rauaõõnest väljudes vähem deformeeruks. Ümar haavel lendab paremini ja tagab ühtlasema haavlite külvi märgil. Samuti määrib tugevam haavel vähem püssi.
Kuna plii on mürgine, siis nõuavad keskkonnakaitsjad pliihaavlite keelustamist ja üleminekut terashaavlitele, sest linnud võivad neelata keskkonda sattunud pliihaavleid kivikeste pähe ja seetõttu mürgistusse surra.
Haavlitega laskmine
Jahil lastakse haavlitega väikeulukeid ja jahilinde. Haavli läbimõõt valitakse vastavalt sihtmärgiks valitud looma või linnu suurusele.
Sportlikus jahilaskmises kasutatakse haavleid lendavate märkide (taldrikute) laskmiseks: haavleid nr 9 kasutatakse kaarrajal laengukaaluga 24 g. Haavleid nr 7 kasutatakse laskmiseks kaevikrajal ja sportingus laengukaaluga 28 g.