cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Neurulatsioon
Neuraaltoru sulgemine inimese lootel
Neuraalplaadi voltimine algab 17–18 päeva pärast munaraku viljastamist. Neuraaltoru sulgemine toimub kahes kohas: 1) rombaju piirkonnas 2) neuraalplaadi eesmises otsas Sulgemine toimub keskaju piirkonnas juhul, kui lootel on väärareng, mida nimetatakse anentsefaaliaks. Neuraaltoru eesmine osa suletakse lõplikult 25. embrüonaalsel päeval. Tagumine ots suletakse 26. ja 28. embrüonaalse päeva vahel, sellega lõpeb primaarne neurulatsioon.
Sekundaarne neurulatsioon
Sekundaarses neurulatsioonis volditakse neuraalplaat piklikuks tihkeks rakkude massiks. See eristub selle ümber hõredamalt asetsevatest rakkudest ja epidermisest, mis katab embrüot pealtpoolt. Pikliku rakkude massi sees tekitatakse vedelike sissetungiga väiksed kambrikesed piki kesktelge. Kambrikeste paisumisel need ühendatakse ühtseks õõnsuseks. Sekundaarset neurulatsiooni on uuritud oluliselt vähem kui primaarset neurulatsiooni.
Taisto Liivandi
Taisto Liivandi (24. juuli 1955 Raasiku – 7. veebruar 2019 ) oli eesti koolijuht ja õpetaja.
Michel Henri de Bourbon (Naundorff)
Michel-Henri de Bourbon (sündinud 10. veebruaril 1957 Torontos) on Prantsusmaa trooninõudleja Charles Louis de Bourboni (kuningliku nimega Louis XIII) vanim elusolev poeg ja pärija.
Taisto Liivandi
Ta lõpetas 1973. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli ja 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna.
Aastatel 1985–1988 oli Taisto Liivandi Tallinna Polütehnikumi ajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetaja, 1988 Jõgeva 1. Keskkooli õpetaja, 1989–2013 Jõgeva 1. Keskkooli ja Jõgeva Gümnaasiumi, koolireformi järel aastail 2013–2017 Jõgeva Põhikooli direktor. Ta loobus direktoriametist tervislikel põhjustel ja töötas elu viimastel aastatel Viimsi Koolis administraatorina.
Michel Henri de Bourbon (Naundorff)
Michel Henri on olnud kolm korda abielus. Kahest esimesest abielust on sündinud kolm poega ja kaks tütart, kes kannavad dünastilist tiitlit petit-fils de France.
Taisto Liivandi
Taisto Liivandi oli aastatel 1993–2017 Jõgeva linnavolikogu liige ja aastatel 1999–2002 Jõgeva linnavolikogu aseesimees. Ta juhtis aastaid ka Jõgeva linnavolikogu haridus- ja kultuurikomisjoni.
Michel Henri de Bourbon (Naundorff)
Deborah Deann (sündinud 1956, abiellunud 1976, lahutatud 1984)
Taisto Liivandi
1990–1992 Eesti Kongressi liige.
Michel Henri de Bourbon (Naundorff)
Joséphine Rodriguès (lahutatud)
Mütsik
Mütsikud (Mycena) on mütsikuliste sugukonda kuuluv suur ja liigirohke perekond seeni. Neid on käsitletud ka heinikuliste alamsugukonnana. Maailmas on neid kokku umbes 500 liiki. Mütsikute esindajad on väikesed saprotroofid. Mycena citricolor on parasiit kohvipuu lehtedel. Seenekübar on mütsikutel sageli triibuline ja diameeter harva üle 5 cm.
Kirjeldus
pisi|Korallpunane mütsik Perekonda iseloomustavad tunnused on valge eospulber, väike kooniline või kellukakujuline kübar ning peenike ja habras seenejalg. Osad liigid on erksavärvilised, näiteks korallpunane mütsik (Mycena floridula), kuid paljud on hallid, pruunid või valged.
Levila ja ökoloogia
Enamik mütsikuliike kasvab laguneval orgaanilisel materjalil. Neid leidub kõdu, surnud puude ja kändude peal. Mõned liigid kasvavad elusate puude koore peal. Varisel ehk mahalangenud orgaanilisel materjalil elab näiteks sõnajalamütsik (Mycena pterigena), kõdul pesitseb näiteks lilla mütsik (Mycena pura) ja elusa puu koore peal näiteks korbamütsik (Mycena melligena). Ühes kohas kasvavad mütsiku esindajad tavaliselt suurte kolooniatena. Liigid on küllaltki kitsa substraadivalikuga, puude korbal kasvamine sõltub lisaks õhu saastamisest.
Mütsikute kasvuperiood on tavaliselt augustist oktoobrini. Osad liigid elavad juba ka maist alates ning neid võib leida isegi hilissügisel või talvel.
Tunnused
pisi|Sinimütsik Oma väiksuse tõttu on mütsikute liike palja silmaga sageli raske määrata. Ent määramisel on olulised ka välised tunnused, milleks on kübara värv, seenejala tunnused ja eoslehekeste tunnused. Eoslehekeste puhul on oluline vaadata, kuidas need kinnituvad jala külge ning kas need on nii servadelt kui külgedelt ühte värvi. Näiteks on vahtramütsikul (Mycena alba) tavaliselt 6–12 valget ja laia eoslehekest, mis on veidi kaarjad ning kinnituvad jala külge horisontaalselt. Seevastu on sinimütsikul (Mycena pseudocorticola) 8–14 suhteliselt laia ja kumerat horisontaalset eoslehekest, mis on külgedelt halli värvi ning serva pealt kahvatumad ja heledamad.
Jala puhul on oluline teada, kas see on limane ning kas eritab piimmahla, kui seda lõigata. Limase jalaga seened on näiteks harilik mütsik (Mycena vulgaris) ja kleepuv mütsik (Mycena epipterygia, 1821). Valget piimmahla sisaldab näiteks piimmütsik (Mycena galopus).
Kübara puhul on lisaks oluline selle kuju, sest liigiti nad erinevad. Koonusja kübaraga on näiteks jõhvmütsik (Mycena filopes) ja roosalamell-mütsik (Mycena metata). Kellukakujuline kübar on iseloomulik vahtramütsikule.
Mitmed välised tunnused võivad muutuda seene eluea jooksul, seepärast on väga vajalik uurida ka mikroskoopilisi tunnuseid, mis liigiti erinevad märgatavalt. Sellised tunnused on näiteks eosed ja tsüstiidid. Eoste puhul on oluline nende suurus ja kuju. Mycena hiemalis 'e eosed on piklikud ja ovaalsed. Nende pikkus jääb vahemikku 7–9,5 ja laius 5,2–7 mikromeetrit. Kuid näiteks sinimütsiku eosed on ümarad ning nende pikkus ja laius varieerub vahemikus 7,5–10 mikromeetrit.
Veel saab ka lõhna järgi mütsikuid määratleda. Roosale mütsikule (Mycena rosella) on iseloomulik rediselõhn, harilikku mütsikut (Mycena vulgaris) iseloomustab jahulõhn ning kobarmütsikul (Mycena inclinata) on küünla lõhn.
Muud omadused
pisi|Mycena luxaeterna Kuna mütsikud on väga väiksed seened, siis neid ei sööda. Mõned mütsiku liigid sisaldavad muskariini ja on seetõttu mürgised. Sellised liigid on näiteks lilla mütsik (Mycena pura), roosakas mütsik (Mycena rosea) ja tõmmu mütsik (Mycena pelianthina). Muskariinimürgistus võib põhjustada surma. Mürgistuse sümptomid on iiveldus, kõhuvalu ja -lahtisus, oksendamine, rohke sülje-, pisarate- ja higivool, nägemishäired, pupillide ahenemine, pulsi- ja hingamissageduse ning vererõhu langus, šokk ja bronhiaalastma. Mürgistusele on olemas vastumürk.
Mitmed mütsiku liigid on bioluminestseeruvad. 71st teadaolevast bioluminestseeruvast seeneliigist on mütsiku esindajaid 35 liiki. Paljudel nendest on ainult seeneniidistik bioluminestseeruv. Bioluminestseeruvate liikide näited Kesk-Euroopas on Mycena luxaeterna ja Mycena silvaelucens.
Ajalugu
Oma väikeste mõõtmete tõttu pole mütsikud ajaloos mükoloogide seas väga suures huviorbiidis olnud. Kuni 1980. aastateni ei tuntud selle perekonna vastu suurt huvi ning selleks ajaks oli mütsikute kohta vaid kaks suurt monograafiat, mille olid kirjutanud Prantsuse mükoloog Robert Kühner (1938) ja Ameerika mükoloog Alexander Hanchett Smith (1947). A. Smithi mütsikute monograafia käsitleb 232 Põhja-Ameerika mütsikuliiki.
Euroopa mükoloogidele hakkasid mütsikud huvi pakkuma alates 1980. aastatest, mil Hollandi seeneteadlane Rudolph Arnold Maas Geesteranus alustas tööd sama perekonnaga. Ta avaldas mütsikute kirjeldustega konspekti, mida kasutatakse ka tänapäeval mütsikute määramisel. Pärast tema töö avaldamist on avastatud veel paljud mütsiku perekonna liigid.
2016. aastast pärineb ka üks monograafia, mis käsitleb Põhja-Euroopa seeni, seal hulgas mütsikuid. (A. Aronsen ja T. Læssøe "The genus Mycena s.l. The Fungi of Northern Europe". )
Eesti seenekogude rahvuslikus andmebaasis pärineb esimene kirje mütsiku perekonna esindaja kohta 1924. aastast. Antud isend korjati Rapla maakonnast Märjamaa vallast. Järgmise kirje korjamisajaks on märgitud 1935. aasta. Ühtlasi on see ka esimene eksemplar, millel on märgitud liik ning selleks on kleepuv mütsik (Mycena epipterygia, 1821). Nikolai Witkowski korjas selle Tartu maakonnast. Määrajat pole kummagi puhul märgitud. Esimene mütsik koos selle tuvastanud määrajaga pärineb 1955. aastast. Liigi nimi on kännumütsik ehk mustjas sõõrik (Mycena galericulata). Kuulo Kalamees korjas selle Põlva maakonnast Vastse-Kuustest männi perekonna esindaja kännu küljest ning selle määraja on Tõnis Leisner.
Spikker
Spikker (slängis puks )on kirjalik abivahend töö kergendamiseks, milles on informatsioon lühidalt välja toodud. Spikker võib olla ka lühendatud kasutusjuhend. Õppeasutustes on spikrite kasutamine üldiselt keelatud, kuid osades õppeainetes võib see vahel olla lubatud.
Spikril on 21. sajandi alguses ka uuem avaliku abivahendi tähendus, näiteks arvuti või teleri kuvaril kiirkasutusjuhend.
Bruno's Dream
"Bruno's Dream" on Iris Murdochi kaheteistkümnes romaan. See ilmus 1969.
Murdoch oli selle romaaniga 1970. aasta Bookeri auhinna nominentide seas.
Sisu
Tegevus toimub Londonis. Peategelane on voodisse aheldatud surev vanamees Bruno. Ta on kaotanud autonoomia, ja mis hullem, tunde, et väärib armastust. Teda hooldab ainult tema väimees Danby, surnud tütre Gweni lesk ja tema ettevõtte pärija. Nad ei taju oma suhet armastusena. Bruno on üsnagi mõistuse juures. Ta piinab end mõtetega minevikust, pojast, kes on temast võõrdunud, rasedast miniast Dianast, keda Bruno ei võtnud omaks ja kes ootamatult suri, ja kõige rohkem oma abikaasast Janiest, kelle ta oli reetnud teise naise Maureeni pärast ja kelle surivoodile ta ei läinud, kartes etteheiteid. Peale mõtete sisustab tema üksindust pisut alkoholi ja margikogu. Teda piinab eelkõige mõte, et temast on saanud koletis, olend, kes ei vääri armastust. Ta huvitus noorena ämblikest, ja tunneb end nüüd ämblikuna, ning tunneb, et kui naine või tütar või minia oleks elus, nad ei armastaks teda.
Danby toob tema hooldajaks majja Adelaide'i, kelle poolt Bruno kogeb mitteseksuaalset armastust, tunnistades ja aktsepteerides seda imestuse ja tänulikkusega. See, et teda armastati, näitas talle, et teda on võimalik armastada. Ta pooleldi lootis ja pooleldi taipas, et Janie oli kutsunud ta oma surivoodile selleks, et andestada ja temaga koos olla. Minevik hakkas talle lohutust pakkuma. See võimaldas meeleheite asemel minia pärast aktsepteerida oma süüd.
Magnus von Essen
Magnus von Essen on olnud mitme Essenite suguvõsa liikme nimi:
Koonusteod
pisi|Erinevate koonusteo liikide karbid Koonusteod või koonuskarbid on suure rühma (üle 800 liigi) nii väikeste kui ka suurte äärmiselt mürgiste ja röövellike meritigude üldnimetus, kes kuuluvad teoliste molluskite hulka. Nad on levinud troopilistes ja lähistroopilistes vetes.
Mürgiselt koonusteolt nõelata saanud inimene sureb mürgistusse paari minuti jooksul, sellele puudub antidoot. Ühest piisast piisab, et tappa paarkümmend inimest.
Neid tigusid nimetatakse rahvasuus ka sigarett-tigudeks, sest pärast nõelatasaamist jääb inimesel veel surmani vaid nii palju aega, et üks sigarett suitsetada.
Vestfaali provints
pisi|Lipp pisi|Vapp pisi|Vestfaal (punane) [[Preisi kuningriik|Preisi kuningriigis Saksa keisririigis]]
Vestfaali provints (saksa Provinz Westfalen) oli Preisi kuningriigi ja Preisimaa vabariigi provints aastatel 1815–1946. Provintsi pealinn oli Münster.
Ajalugu
Napoleon Bonaparte asutas Vestfaali kuningriigi, mis oli Prantsuse esimese keisririigi vasallriik, aastatel 1807–1813. See riik jagas vaid nime ajaloolise piirkonnaga, sisaldades peamiselt Hesseni ja Ostfaali piirkondi ja vaid suhteliselt väikest osa Vestfaali piirkonnast.
Kuigi Preisimaal oli pikka aega olnud territoorium Vestfaalis, eelistas kuningas Friedrich Wilhelm III esmalt liidendada Saksimaa kuningriigi. Alles Viini kongressil aastal 1815 otsustati, et luuakse Vestfaali provints. Provints moodustati järgnevatest territooriumidest:
Aastal 1816 viidi Esseni kreis üle Reini provintsi.
Pirita Majandusgümnaasium
Pirita Majandusgümnaasium on üldhariduskool Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis.
Vestfaali provints
Pärast teist maailmasõda
Pärast teise maailmasõja lõppu liideti provints aastal 1946 Reini provintsi põhjaosaga, et moodustada Nordrhein-Westfaleni liidumaa, aastal 1947 lisati veel endine Lippe liidumaa.
Pirita Majandusgümnaasium
Kool alustas tööd 1. septembril 1948 kui Tallinna 36. Mittetäielik 7-klassiline Kool. Esimesel paaril aastal tegutses kool eramus aadressil Metsavahi tee 14. Esimesel õppeaastal õppis koolis 132 õpilast (neist osa eesti ja osa vene õppekeelega) ja töötas 13 õpetajat. 1950. aastal valmis uus koolihoone praeguses asukohas Metsavahi tee 19.
Vestfaali provints
Kaardid
350px|pisi|left|Vestfaali provintsi kaart (1905)
<br style="clear: left;" />
Tremellaceae
Tremellaceae on kandseente sugukond.
PAL (täpsustus)
PAL või Pal võib tähendada järgmist:
Pirita Majandusgümnaasium
1996. aastast kannab kool Pirita Majandusgümnaasiumi nime. Kooli erisuunaks on juba algklassidest algav majandusõpe. 2017. aastal avati ka loomeettevõtluse õppesuund.
2003. aastal valmis kooli juurdeehitis, mille projekteeris arhitekt Andres Põime. Kooli juurdeehitises asub Pirita raamatukogu.
Ott Kurs
pisi|Ott Kurs 2011. aastal Ott Valdeko Kurs (sündinud 24. märtsil 1939 Tartus) on eesti geograaf, etnoloog, turkoloog ja fennougrist.
Haridus
Kurs õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis (TRÜ) algul majandusteaduskonnas. 1959. aastal alustas Pent Nurmekunna orientalistikakabineti juures turkoloogiaõpinguid, täiendas end selles valdkonnas 1965–66 Aserbaidžaani ülikoolis. Kurs lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1963. aastal ning kaitses 1971. aastal sealsamas geograafiakandidaadi väitekirja tööga "Экономико-географические основы административно-территориального деления на примере Эстонской ССР". 1997. aastal sai ta Helsingi ülikooli audoktoriks.
Ta on end täiendanud Bakuus, Moskvas, Joensuus, Stockholmis ja Granadas.
Töökäik
Ott Kurs on alates 1966. aastast töötanud õppejõuna Tartu Riiklikus Ülikoolis / Tartu Ülikoolis. Seejuures oli ta 1997–2004 ta inimgeograafia korraline professor, 2004–2007 erakorraline professor ja teadur, 2008–2010 erakorraline teadur. 2007. aastal nimetati ta Tartu Ülikooli emeriitprofessoriks.
Sianno rajoon
Sianno rajoon on rajoon Valgevenes Viciebski oblastis.
Rajooni pindala on 1966 km². 2014. aasta seisuga elas seal 23 133 inimest.
Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Bahdanava, Bahušeŭski, Bielica, Chodcy, Kakoŭčyna, Maškany, Niamojta ja Studzionka külanõukogu.
Halduskeskus on Sianno linn. Teine tähtsam asula on Bahušeŭski alev.
Ulami hüpotees
Ulami hüpoteesi (inglise keeles Ulam’s Conjecture) nime all tuntud probleem on üks rohket vastukaja leidnud probleemide rühmast, mille tõstatas 1960. aastal Stanisław Ulam. See on tuntud ka kui rekonstruktsiooniprobleem (inglise: Reconstruction Conjecture) ning puudutab suhteid graafi ja selle suurimate alamgraafide vahel. Graafiteoorias on see üks põhiprobleemidest.
Sianno rajoon
Rajoon asub suuremalt jaolt Orša kõrgustikul, osalt ka Łučosa madalikul. Kõrgeim koht on Papina küla lähistel (263 meetrit). Madalaim koht asub Sierakarotnia järve ääres Rybnaje külas (154 meetrit). Teised suuremad järved on Sianno, Bahdanaŭskaje, Biarozaŭskaje ja Kičyna.
2014. aasta seisuga olid elanikest 94,21% valgevenelased, 4,31% venelased ja 1,48% oli teistest rahvustest. 79,49% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 19,29% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 50,25% elanikke, vene keelt aga 44,94%.
Ulami hüpotees
Klassikaline käsitlus
Bollobás näitas tõenäosuse seisukohalt, et kõik graafid on rekonstrueeritavad.
Rekonstrueerimisprobleemi puhul võib rääkida suurimatest alamgraafidest nii tippude kui ka servade  eemaldamise mõttes. Servade puhul saab rääkida ka väikseimatest ülemgraafidest.
Vanameistri W. T. Tutte järgi peaks rekonstruktsiooniprobleemi lahenduse otsingud algama just isomorfismiklassidest, mis loob täiesti uue pildi sellest probleemist.
Käsitlus isomorfismiklasside baasil
pisi|Näide: kuueelemendiliste struktuuride süsteemi võre esimene pool Isomorfismiklass kujutab endast isomorfsete graafide hulka. Isomorfsed graafid omavad üht ja sama struktuuri. See struktuur on kujutatav kanooniliselt vastava semiootilise mudeli S näol. Igal graafil (struktuuril) on oma suurimad alamgraafid (alamstruktuurid) ja väikseimad ülemgraafid (ülemstruktuurid) mis saadakse vastavalt serva (seose) eemaldamisel või lisamisel. Kõik n-tipulised graafid (n-elemendilised struktuurid) moodustavad mitteisomorfsete graafide süsteemi mille elementideks on struktuurid (vastavat isomorfismiklassi esindavad graafid) ja seosteks struktuuridevahelised seosed.
Kommentaarid: a) Iga graaf selles kuueelemendilise struktuuride võres esindab oma isomorfismiklassi ehk struktuuri, mis on esitatud mudeli S näol. b) Iga struktuur selles võres on mõne(de) teise (teiste) struktuuri(de) suurim alamstruktuur või väikseim ülemstruktuur. c) Iga struktuur on dekomponeeritav oma suurimateks alamstruktuurideks või komponeeritav oma väikseimateks ülemstruktuurideks. d) Iga struktuur on rekonstrueeritav (taastatav) oma nii oma suurimate alamstruktuuride kui ka väikseimate ülemstruktuuride baasil. e) Esitatud struktuuride täiendid asuvad sümmeetriliselt selle võre teises pooles. f) Kuueelemendiliste struktuuride (mitteisomorfsete graafide) arv on 156.
Herbert Tampere
Herbert Tampere (sünninimi Herbert Käkk,1. veebruar 1909 Uniküla, Rannu vald – 19. jaanuar 1975 Rannu) oli eesti folklorist ja muusikateadlane.
Ta õppis 1927–1933 Tartu Ülikoolis, filoloogiakandidaadi kraadi sai 1962. aastal.
Vello Salum
Elulugu
Vahe talus Elistveres Äksi kihelkonnas sündinud Vello Salum lõpetas 1952. aastal Jõgeva Keskkooli ja 1957. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia hüdromelioratsiooni erialal ning töötas aastatel 1957–1962 maaparandajana Türil.
Aastatel 1961–1970 õppis ta EELK Usuteaduse Instituudis. Salum ordineeriti kirikuõpetajaks 16. juunil 1970. Ta oli aastatel 1970–1980 Ambla Maarja koguduse õpetaja (hooldas veel 1970–1980 Aegviidu Aleksandri kogudust ja 1978–1980 Järva-Madise Püha Matteuse kogudust).
Aastatel 1983–2003 oli Salum Pilistvere Andrease koguduse õpetaja ja 1986–1993 Kursi Maarja-Eliisabeti koguduse hooldajaõpetaja ning aastast 2003 kuni surmani Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku õpetaja emeeritus.
Vello Salum suri 30. novembril 2015 Viljandis ja maeti 10. detsembril 2015 Pilistvere kalmistule.
Ühiskondlik ja poliitiline tegevus
Aastal 1980 sattus Vello Salum kiriku ja riigi suhteid lahkava kirjutise "Kirik ja rahvus" välismaal ilmumise tõttu poliitilise tagakiusamise osaliseks ja ta paigutati KGB mahitusel sunniviisilisele psühhiaatriaravile.
Repressioonide järel sai Vello Salumi elu- ja töökohaks Pilistvere. Eesti Põllumajanduse Akadeemias omandatud melioraatorioskused võimaldasid tal luua Pilistverre tehisjärved ning kujundada räämas ja troostitust paigast kaunis Kesk-Eesti küla. Eestimaa keskpunktiks peetud külla rajas ta represseeritute muuseumi ja kommunismiohvrite mälestusmärgi – Pilistvere kivikangru. Tema energilisel tegutsemisel taastati Pilistvere ajalooline pastoraat, mis pakkus peavarju kõigile ränduritele, ka neile, kellel oli elus raske ja kes vajasid taastumiseks puhkust ja rahu.
1980. aastate lõpus kujunes Pilistverest tänu Salumile Eesti rahvusliku iseteadvuse ja vaimse ärkamise üks keskusi.
Salum oli Eesti Muinsuskaitse Seltsi ja Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei asutajaliige. Ta oli aastatel 1990–1992 Eesti Komitee ja 1991–1992 Põhiseaduse Assamblee liige. Aastast 1991 oli ta Kõo vallavolikogu aseesimees.
Uku Masingu pärandiga tegelemine
Vello Salum oli suur Uku Masingu talendi austaja, kellest kujunes tema kõige olulisem õpetaja. Tihedast suhtlemisest annavad tunnistust ajakirjas Akadeemia (nr 12/1990 ja nr 1/1991) ilmunud Masingu kirjad Salumile aastatest 1963–1965. Tõenäoliselt palju sellest, mida hiljem Masingust on avaldatud, on just tema poolt kokku kogutud. Hiljem oli Salum ise Uku Masingu pärandit haldava ja väljaandva kolleegiumi liige.
Isiklikku
Tema isa August Salum (elukutselt loomaarst) oli IV Riigikogu ja V Riigikogu liige. Tema õemees oli malekohtunik ja väliskommentaator Lembit Vahesaar. Tema onupojad olid Ants Salum ja Henn Salum.
Canyonlandsi rahvuspark
Canyonlandsi rahvuspark (Canyonlands National Park) on Ameerika Ühendriikide rahvuspark, mis asub Utah' osariigis.
Park säilitab Colorado ja Green'i jõe ning nende lisajõgede poolt paljudeks kanjoniteks, mesadeks ja buttideks erodeeritud värvilist maastikku. President Lyndon Johnson allkirjastas pargi loomise õigusaktid 12. septembril 1964. Kongress laiendas 1971. aastal pargi pindala.
Canyonlandsi pindala on 1366 ruutkilomeetrit ning seda haldab Rahvusparkide Teenistus. Canyonlands'ist vähem kui tunniajase autosõidu kaugusel asub Archesi rahvuspark.
Macchia Valfortore
Macchia Valfortore on vald Itaalias Molise maakonnas Campobasso provintsis. Macchia Valfortore piirneb idas Occhito järvega.
Macchia Valfortore kõrgus merepinnast on 477 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Eesti Elektritööstuse Liit
Liidu asutasid 30. aprillil 2004 AS Eltel Networks, MTÜ Eesti Elektritööde Ettevõtjate Liit, AS Siemens, AS Energoremont, AS Elektriteenused, ABB AS, Eesti Energia AS, AS Narva Elektrijaamad ja OÜ Elektrilevi.
Kõhrik
Kõhrik (Tremella) on kandseente perekond.
Charkhi Dadri kokkupõrge õhus
pisi|HZ-AIA, Saudi Arabian Airlines Boeing 747-100B, mis sarnaneb õnnetuses osalenud lennukiga Charkhi Dadri kokkupõrge on õnnetus, mis juhtus 12. novembril 1996, kui põrkasid kokku kaks kommertslennukit Saudi Araabiast ja Kasahstanist. Saudi Arabian Airlinesi lennuk Boeing 747, mille pardal viibis 312 inimest, oli teel New Delhi Indira Gandhi rahvusvahelisest lennujaamast Saudi Araabiasse. Kazakhstan Airlinesi kaubalennuk Iljušin II-76, mille peal oli 37 inimest, lendas Kasahstanist New Delhi lennujaama. Kokkupõrge juhtus ööl vastu 12. novembrit New Delhi lähedal õhus. Õnnetuses hukkus 349 inimest, mis teeb selle ajaloo kõige surmavamaks kokkupõrkeks õhus. pisi|UN-76435, Kazakhstan Airlines Iljušin II-76, mis osales õnnetuses
Kokkupõrge
KZA1907 sai loa laskuda kõrgusele 15 000 jalga (4600 m), kui ta oli 74 meremiili (137 km) kaugusel New Delhi lennujaamast. Samal ajal sai SVA763, mis lendas samal lennutrassil, kuid vastupidises suunas, käskluse tõusta 14 000 jalani (4300 m). Umbes kaheksa minutit hiljem, kell 18.40, teatas KZA1907, et on saavutanud nõutud kõrguse, kuid oli tegelikult madalamal ehk 14 500 jala (4400 m) kõrgusel ja jätkas laskumist. Lennujuht andis KZA1907 pilootidele teada, et kümne meremiili (19 km) kaugusel on kindlaks määratud liiklus ning palus piloodil Boeing 747 nägemisest teatada.
Lennujuhi katse saada uuesti KZA1907-ga kontakti ei õnnestunud. Ta hoiatas teisi ümbruses olevaid lende, kuid oli juba liiga hilja. Kaks õhusõidukit olid kokku põrganud. KZA1907 oli läbi lõiganud Boeingu vasakust tiivast ja horisontaalsest stabilisaatorist. Purunenud Boeing kaotas kiirelt kontrolli ning laskus pöörises maapinna poole kiirusega 1135 km/h. Iljušini struktuur ei saanud nii tugevalt kahjustada, kuid lennuk kaotas juhitavuse ja kukkus alla lähedal olevale põllule. Kuus reisijat elasid esialgu õnnetuse üle, kuid surid saadud vigastustesse hiljem. Lõpuks said surma SVA763 kõik 312 reisijat ja KZA1907 37 reisijat.
Kokkupõrge toimus umbes 100 km kaugusel Delhi linnast. Ükski inimene maa peal kannatada ei saanud.
Saudi Arabian Airlines lend 763
Lennuki kapten oli 45-aastane kogenud piloot, kes oli lennanud enam kui 9800 lennutundi. Kokku oli lennukil 289 reisijat ja 23 meeskonnaliiget. 215 indialast ja 40 nepallast töötasid Saudi Araabias. Peale nende oli pardal kolm ameeriklast.
Kazakhstan Airlines lend 1907
Lennu 1907 44-aastasel kaptenil oli üle 9200 lennutunni kogemust. Lennukil oli 27 reisijat ja 10 meeskonnaliiget. Kuna tegu oli tšarterlennuga, mille tellis Kasahstani naaberriik Kõrgõzstan (Kirgiisia), oli suurem hulk reisijatest kirgiisid.
Uurimine ja lõpparuanne
Õnnetuspaika uuris Lahoti komisjon, mida juhtis Delhi kõrgeima kohtu kohtunik Ramesh Chandra Lahoti. Lennuõnnetuste uurijad töötasid pardasalvestitega nii Moskvas kui ka Inglismaal. Lõplikuks õnnetuse põhjuseks määrati Kazakhstan Airlinesi lennu 1907 piloodi suutmatus järgida lennujuhi korraldusi, mis oli tingitud kommunikatsiooniprobleemidest või rünkpilve sees olevast turbulentsist.
Komisjon otsustas, et õnnetuses on süüdi KZA1907 kapten, kes ei pidanud kinni määratud kõrgusest ning laskus 15 000 jalast (4600 m) 14 000 jalani (4300 m) või isegi madalamale. Aruandes määrati selle tõsise tegevusmenetluse rikkumise põhjuseks Kasahstani õhusõidukite pilootide puudulik inglise keele oskus; nad toetusid lennujuhiga suhtlemiseks täielikult oma raadiooperaatorile, kellel puudusid enda lennuinstrumendid. Kasahstani ametnikud väitsid, et õhusõiduki laskumise põhjustas probleem turbulentsiga rünkpilvede sees.
India lennujuhtide sõnul tekkis Kasahstani pilootidel probleeme arvutamisega, sest nad on harjunud kasutama jala ja meremiili asemel meetrit ja kilomeetrit.
Lennuliikluse korralduse esindaja eitas meteoroloogiliste aruannete põhjal turbulentsi olemasolu, kuid kinnitas, et kokkupõrge toimus pilve sees.
Indira Gandhi rahvusvahelisel lennujaamal ei olnud sekundaarseireradarit, mis annab lisateavet õhusõiduki kõrguse kohta. Veel oli New Delhi ümbruses asuval tsiviilõhuruumil üks väljumis- ja saabumiskoridor, mis on enamikus piirkondades eraldatud.
Õnnetuse tõttu soovitas lennuõnnetuste uurimise aruanne muuta New Delhi õhuruumis lennuliikluse protseduure ja infrastruktuuri:
Dokumentaalfilmid
India päritolu firma Miditech tegi dokumentaalfilmi "Head On!", mis oli eetris National Geographicu kanalil.
Charkhi Dadri kokkupõrge oli samuti teema dokumentaalsarja "Lennuõnnetuste uurimine" seitsmenda hooaja neljandas osas, mida näidatakse National Geographicu kanalil.
Harilik mullakakand
Harilik mullakakand (Oniscus asellus) on kakandiliste seltsi vähilaadsete alamhõimkonda kuuluv lülijalgne.
20 aastat singumist ja vingumist
"20 aastat singumist ja vingumist" on ansambli Singer Vinger 2006. aastal ilmunud kontsertplaat ja DVD.
Kontsertsalvestis on tehtud 6. juulil 2006 Õllesummeril Tallinna lauluväljakul.
Kontserdil astusid lisaks Singer Vingerile üles veel kaksteist artisti ja kollektiivi. Tamada oli Peeter Volkonski.
Vahtramütsik
Vahtramütsik (Mycena alba (Bres.) Kühner, 1938; ka Phloeomana alba (Bres.) Redhead, 2016 ) on mütsikute perekonda kuuluv seeneliik, mis kasvab tavaliselt sügiseti samblaga kaetud lehtpuude tüvedel. Kuulub Norra ohustatud seente punasesse raamatusse (Red List Of Threatened Fungi In Norway) ja on seal 2015. aasta andmete põhjal klassitatud ohustatud liikide lähedusesse (NT – near threatened). Eriti iseloomulikult leidub teda vahtrate tüvedel.
Levila
Mycena alba kasvab maailma eri paigus. Teda on leitud näiteks Norrast, Rootsist, Eestist, Saksamaalt, Austriast, Taanist, Sloveeniast, Hispaaniast, Itaaliast, Prantsusmaalt. Lisaks veel Marokost, Mehhikost, Bangladeshist, Ameerika Ühendriikidest jpm.
Eestis
Eesti seenekogude andmebaasis on selle liigi kohta ainult neli kirjet, mis on korjatud samblaga kaetud elava puu tüve pealt. Eestis kasvab väga sageli vahtratel, harvem teistel lehtpuudel.
Kirjeldus
Seenekübar on poolkerakujuline ning selle keskkoht on tavaliselt natuke allapoole lohkus. Kübara läbimõõt jääb vahemikku 2–10 mm. Seda katab läbipaistev kiht, mis kaob, kui seen kuivab. Värvus varieerub vastavalt vanusele. Noorena on seen valge või beež, mõnikord koos kollaka tipuga. Vananedes muutub värv määrdunud valgeks ja/või pruuniks ning keskosa ülejäänud kübarast tumedamaks.
Vahtramütsikul on tavaliselt 6–12 valget ja laia eoslehekest, mis on veidi kaarjad ning kinnituvad jala külge horisontaalselt.
Habras seenejalg võib olla kuni 12 mm pikk. Värv on kübaraga sama ehk valge, mis vananedes muutub pruuniks. Spetsiifilist lõhna sel pole.
Vahtramütsiku eosed on peaaegu kerajad kuni veidi ovaalsed. Nende pikkus jääb vahemikku 7–11 ja laius 6,5–9,2 mikromeetrit. Iseloomulikud on lihtsad tsüstiidid.
Sarnased liigid
Nii välimuselt, kasvukohalt kui ka mikrotunnustelt sarnaneb temaga Mycena hiemalis.
Justine Ezarik
pisi| Justine Ezarik (iJustine; sündinud 20. märtsil 1984) on YouTube'i koomik, näitleja ja televisioonijuht. Tal on oma viie kanali (ijustine, ijustinegaming, ijustineiphone, otherijustine ja nüüdseks lõpetatud kanali ijustinereviews) peale kokku üle 2500 video. Ta sai kuulsaks vlogimisega (sõnadest "video" ja "blogi"), kus inimene filmib oma igapäevaelu ning laadib saadud videomaterjali internetti üles.
iJustine on tuntud videost "300-page iPhone bill" ehk "300-leheküljeline iPhone'i arve", milles Ezarik tutvustab oma telefoniarvet pärast kuu varem toimunud iPhone'i müügilepaiskamist. Ta on 1000 populaarsema YouTube'i kasutaja seas. Tal on rohkem kui 1,7 miljonit jälgijat Twitteris, 720 000 Instagramis ning 1 00 000 Facebookis. Lisaks on tal kõigi viie YouTube konto peale kokku üle 3,7 miljoni tellija ning tal on kokku üle 516 miljoni vaatamise. Justine on osalenud ka külalisnäitlejana YouTube'i šõus The Annoying Orange Passion Fruit tegelasena. Televisioonis on ta näidelnud muu hulgas sarjades "Law & Order: Special Victims Unit", "Kurjuse kannul", "Vampiiripäevikud" ja "Vaprad ja ilusad".
Hamersen
Hamersen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Rotenburgi kreisis.
Valla pindala on 13,61 km². 31. detsembril 2017 elas seal 426 inimest.
Šõrokõne
Šõrokõne on küla Ukrainas Donetski oblastis Volnovahha rajoonis, 24,9 km kaugusel Novoazovski keskusest läänes, umbes 10 km kaugusel Mariupoli idapiirist.
Aasovi mere kaldal asuva Šõrokõne kõrgus merepinnast on 4 meetrit.
Šõrokõne asutati 1791. aastal.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 1411 inimest.
2015. aasta aprilli keskel oli asulasse jäänud 34 alalist elanikku.
XXI sajand
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 4. septembril, hävitasid valitsusväed küla lähistel 8 tanki ja ühe sõidukiga lahinguluurel olnud "separatistide" sõjaväeüksusest 4 tanki. Küla juures kaitsel olnud vabatahtlikest koosneva pataljon Azovi kontrollpunkt hävitati vastase poolt täielikult.
Küla tulistati mitme tunni jooksul raskerelvadest, hukkus kolm külaelanikku, kellest kaks olid lapsed.
5. septembril 2014 lahingud jätkusid. Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni vaatlejad kinnitasid lahingute toimumist ja tsiviilisikute hukkumist.
2015. aasta veebruaris alustas Ukraina Šõrokõne tagasivallutamist.
2016. aasta veebruari lõpul lahkusid valitsusvastaste relvajõudude üksused asulast ja valitsusväed võtsid asula oma kontrolli alla.
2018. aasta veebruari keskel anti teada nelja Ukraina merejalaväelase vägivalla tundemärkidega surnukeha leidmisest küla piirkonnast ja kriminaalasja algatamisest.
John Pope-Hennessy
Sir John Wyndham Pope-Hennessy (13. detsember 1913 London – 31. oktoober 1994 Firenze ) oli briti kunstiajaloolane, Briti Muuseumi direktor (1974–1976).
S/2009 S 1
pisi|300px|Pildi keskel Saturni rõngaste taustal olev suhteliselt pika varjuga heledam punkt on kuu S/2009 S1. Pildi tegi kosmosesond, mis oli Saturnist 296 000 km kaugusel
S/2009 S 1 tiirleb Saturnist keskmiselt 117 000 km kaugusel B-rõnga välimises osas Saturni rõngastega samal tasandil ning ulatub Saturni rõngast mõlemalt poolt umbes 200 m väljapoole. Tema läbimõõt on tõenäoliselt umbes 400 m. pisi|vasakul|150px| Hele täpp pildi keskel on S/2009 S 1 See kaaslane avastati 26. juulil 2009 Cassini kujutiste meeskonna poolt kosmosesondi tehtud piltidelt. Teda märgati esimest korda ajal, kui Saturn lähenes oma 2009. aasta augustikuu võrdpäevsusele ning see taevakeha heitis Saturni B-rõngale umbes 36 km pikkuse varju.
Alphonse Laveran
Charles Louis Alphonse Laveran (18. juuni 1845 – 18. mai 1922) oli Prantsuse arst, Nobeli meditsiiniauhinna laureaat.
Laveran omandas meditsiinihariduse Strasbourgi Ülikoolis, mille lõpetas 1867. aastal. 1870. aastal puhkes Prantsuse-Preisi sõda ja Laveran astus Prantsuse maaväkke. Hiljem töötas ta sõjaväearstina.
1878. aastal avastas Laveran, et parasiitsed algloomad põhjustavad malaariat ja trüpanosomiaasi ehk unitõbe. 1896. aastal asus ta tööle Pasteuri instituudis.
I Wanna Go
"I Wanna Go" on Britney Spearsi kolmas singel seitsmendalt stuudioalbumilt "Femme Fatale".
Kwesi Ahoomey-Zunu
Kwesi Séléagodji Ahoomey-Zunu (sündinud 1. detsembril 1958 Lomés) on Togo poliitik.
Ta oli 23. juulist 2012 kuni 5. juunini 2015 Togo peaminister.
Kwesi Ahoomey-Zunul on magistrikraad rahvusvahelise õiguse alal. Ta kuulub erakonda Convergence patriotique panafricaine. Aastatel 1994–1999 oli ta parlamendi liige.
Aastatel 2006–2007 oli ta haldusminister ja 2011–2012 kaubandusminister.
Viktor Aleksejev
Viktor [Victor] Aleksejev (30. aprill 1902 Saksamaa– 15. juuni 1945 Tartu) oli saksa rahvusest Eesti kunstnik ja illustraator.
Elulugu
Ta õppis Tartus vene gümnaasiumis. Kunstiõpinguid alustas 1918. aastal Voronežis Venemaa Riiklikus Kunstikoolis kunstnik Maksimovi juhendamisel. Sealt siirdus ta Novotšerkasskisse, kus asus tööle dekoratiivkunsti klassi juhendajana. 1921. aastast õppis ta Leipzigis akadeemik Kühleri juhendamisel portree- ja maaliklassis. 1926. aastal lõpetas ta graafikuna Dresdeni Kunstkäsitöö Akadeemia.
1921. aastal eksponeeris ta kodulinnas Kunstide Edendamise Seltsi näitusel oma 78 stilistilist kompositsiooni. Kolm aastat hiljem korraldas ta isikunäituse, kus eksponeeris 42 teost, mis hõlmasid peamiselt maastiku, lille- ja linnupilte.
1941. aastal oli ta Tartu koonduslaagris, kust vabanes koos (teise) abikaasa Leida Aleksejevaga 9. novembril. Ta maeti 22. juunil 1945 Uspenski kalmistule kasuema Elise Aleksejeva kõrvale; haud pole säilinud, kuid asukoht on teada.
Looming
Viktor Aleksejevi kunstnikukäekiri oli väga omapärane. Tema loomingut iseloomustavad tugevad rahvuslik-religioossed sugemed ning keskaja ja idamaade mõjutused. Lisaks on ta viljelenud ja edasi arendanud vanavene miniatuuridelt tuttavat esteetikat.
1936. aastal illustreeris ta oma esimese lasteraamatu "Kolm oravat". Ta illustreeris mitmeid Hans Christian Anderseni teoseid: "Inetu pardipoeg" (1945), "Vankumatu tinasõdur" (1945), "Ööbik" (1949), "Pöial-Liisi (1945).
Ta tegi ka kaanekujundusi Edgar Wallace'i põnevusjuttudele ja miniatuurisarja (47 pildiga, 1926–1940) Johannese Ilmutusraamatu apokalüptilistel teemadel. Teosed on säilinud Valmar Adamsi erakogus ja Eesti Rahvusraamatukogu graafikakogus.
Isiklikku
Tema kasuisa oli Tartu Ülikooli õppejõud ja rektor Vissarion Aleksejev. Tema esimene abikaasa aastani 1936 oli Ernestine-Sofie Värav.
Harilik kõrvahark
pisi|350px|Harilik kõrvahark. Harilik kõrvahark (Forficula auricularia) on nahktiivaliste seltsi kuuluv liik putukaid
Domantas Sabonis
Domantas Sabonis (sündinud 3. mail 1996 Portlandis, USA-s) on Leedu korvpallur, kes mängib 2017. aastast NBA klubis Indiana Pacers.
Euroopa
Sabonis alustas klubikarjääri 2012. aastal, kui liitus 16-aastaselt Hispaania kõrgliigaklubiga Málaga Unicaja. Hooajaks 2012/13 anti ta laenule teise liiga klubisse Málaga Axarquía, misjärel naasis ta hooajal 2013/14 Unicaja rivistusse.
Sabonis tegi debüüdi Hispaania meistriliigas 13. oktoobril 2013 ja Euroliigas 18. oktoobril 2013. Unicaja eest mängides ei sõlminud ta palgalist profilepingut, et säilitada õigus mängida USA üliõpilasliigas NCAA.
Jarkko Laine
pisi|Jarkko Laine 1972. aastal. Jarkko Aarre Juhani Laine (17. märts 1947 Turu – 19. august 2006 Turu) oli soome kirjanik ja tõlkija.
Domantas Sabonis
NCAA
Sabonis mängis aastatel 2014–2016 ülikoolikorvpalli Gonzaga ülikooli meeskonnas Bulldogs. Debüüthooajal (2014/15) tõi ta keskmiselt 9,7 punkti ja 7,1 lauapalli, hooajal 2015/16 keskmiselt 17,6 punkti ja 11,8 lauapalli mängus.
Jarkko Laine
Tema sulest ilmus 20 luulekogu ja 7 romaani. Lisaks kirjutas ta novelle, näidendeid, kuuldemänge ja laulusõnu. Laine debüteeris ajakirja Parnasso luulevõistlusel 1967. aastal ja tema esimene luulekogu "Muovinen Buddha" ('plastmassist Buddha') ilmus samal aastal.
Domantas Sabonis
NBA
Sabonise valis 2016. aasta NBA draft'i 11. valikuga Orlando Magic, kes vahetas ta kohe koos Ersan İlyasova ja Victor Oladipoga Serge Ibaka vastu Oklahoma City Thunderisse. Debüüthooajal kogus ta Thunderi kasuks keskmiselt 20 minutiga 5,9 punkti ja 3,6 lauapalli mängus.
Jarkko Laine
1969–1986 oli ta ajakirja Parnasso toimetuse sekretär ja 1987–2002 peatoimetaja. 1988–2002 oli ta Soome Kirjanike Liidu esimees.
Laine on tõlkinud soome keelde Mark Twaini, Bram Stokeri, Richard Brautigani, William Shakespeare'i ja tänapäeva ameerika kirjanike loomingut.
Domantas Sabonis
NBA
2017. aasta juulis vahetati Sabonis koos Oladipoga Paul George'i vastu Indiana Pacersisse. Pacersis on Sabonis toonud 2017/18. hooajal keskmiselt 11,6 punkti ja 7,7 lauapalli, 2018/19. hooajal 14,1 punkti ja 9,3 lauapalli ning 2019/20. hooajal 18,5 punkti, 12,4 lauapalli ja 5 resultatiivset söötu mängus.
Jarkko Laine
Eesti keeles on tema luulet ilmunud kogumikus "Kümme nüüdissoome luuletajat" Viivi Luige tõlkes.
Tema järgi on nimetatud alates 2011. aastast välja antav Jarkko Laine kirjandusauhind.
Domantas Sabonis
Rahvuskoondis
Sabonis tegi debüüdi Leedu koondises 2015. aastal ning on võitnud hõbemedali 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Jarkko Laine
1991. aastal pälvis ta Pro Finlandia teenetemärgi.
Novembris 2001 pälvis ta Valgetähe III klassi teenetemärgi.
Domantas Sabonis
Isiklikku
Tema isa on endine korvpallur Arvydas Sabonis, kes on korvpallis tulnud olümpiavõitjaks, maailmameistriks ja Euroopa meistriks.
Domantas sündis 1996. aastal Portlandis, kus isa mängis NBA klubis Portland Trail Blazers.
Nikolai Sazõkin
Nikolai Stepanovitš Sazõkin (vene keeles Николай Степанович Сазыкин; 1910 Kolobovka küla, Tsarevo maakond, Astrahani kubermang – 1985 Moskva) oli NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi juhtivtöötaja, kindralleitnant (9.07.1945), tehnikateaduste doktor ja VK(b)P KK Eesti Büroo liige ning NSV Liidu SARK ja RJRK volinik Eestis.
Nikolai Sazõkin sündis talupojaperekonnas, 1928. aastal töötas OGPU tugiteenistuses ekspediitorina, pärast seda GULAGis majandustöödel, 1932. aastal lõpetas Plehhanovi-nimelise Rahvamajandusinstituudi ja 1935. aastal Plaaniinstituudi.
1936. aasta aprillis suunati NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaati Stalingradi oblastisse, 1937. aastal viidi üle teenistusse Moskvasse, kus tegi kiiret karjääri Lavrenti Beria toetusel pärast endise siseasjade rahvakomissari Nikolai Ježovi kaastöötajate represseerimist NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadis.
26. detsembrist 1938 määrati Sazõkin tööle NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse 2. (salajas-operatiiv) osakonna sekretariaati.
1938. aasta jaanuarist augustini oli Sazõkin NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi sekretariaadi ülema asetäitja.
Juunis 1939 astus VK(b)P-sse, aastatel 1939–1946 oli NSV Liidu Ülemnõukogu saadik.
7. augustist 1940 viidi üle vastloodud Moldaavia NSV siseasjade rahvakomissariks.
1940. aasta veebruarist märtsini oli Moldaavia ANSV riikliku julgeoleku rahvakomissar ning juhendas Moldaavia sovetiseerimist NSV Liiduga liidetud Bessaraabias ja juuniküüditamise läbiviimist Moldaavias.
19. juulist 1941 oli Lõunarinde Eriosakonna ülem.
25. oktoobrist 1941 kuni maini 1943 oli NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaati 3. eriosakonna (läbiotsimised ja vahistamised) ülem.
20. maist 1944 määrati Sazõkin NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi 2. (vastuluure)valitsuse ülema asetäitjaks.
Oktoobrist 1944 kuni septembrini 1945 oli Nikolai Sazõkin VK(b)P KK Eesti Büroo liige ning NSV Liidu SARK- ja RJRK volinik Eestis.
27. septembrist 1945 määrati Sazõkin NSV Liidu SARK-i S-osakonna ülema (Pavel Sudoplatovi) asetäitjaks, osakond tegeles tuumapommi loomise kohta luureandmete kogumisega.
Väo küla
Väo oli küla Harjumaal, tänapäevase Väo asumi juures. Küla järgi on nimetatudki Väo asum.
Nikolai Sazõkin
Pärast Lavrenti Beria võimult kõrvaldamist parteisisese võimuvõitluse tulemusena kõrvaldati 16. juulil 1953 ametikohalt ja saadeti SM-RJK Moskva Kooli.
20. oktoobril 1954 jäeti ilma sõjaväelisest auastmest ja vabastati teenistusest, põhjuseks faktid, “mis diskrediteerisid kõrget auastet”.
Väo küla
1975 liideti Väo küla Tallinnaga.
Nikolai Sazõkin
1957. aastal arvati välja NLKP-st.
Roy Jacobsen
thumb|Roy Jacobsen Roy Jacobsen (sündinud 26. detsembril 1954 Oslos) on norra kirjanik.
Väo küla
Küla järgi on nimetatud Väo kihistu.
Nikolai Sazõkin
Pärast seda töötas Keskmise masinaehituse Ministeeriumis.
Roy Jacobsen
Ta kasvas üles Oslo idaosas Groruddalenis. Aastatel 1979–1986 elas ta Solfjellsjøenis Dønna vallas Nordlandis (sealt oli pärit tema ema).
Tema kirjanduslikuks debüüdiks oli aastal 1982 novellikogumik "Fangeliv" ("Vangi elu"). Eesti keeles on tema loomingust ilmunud aastal 2010 "Imelaps" (tõlkija Enno Turmen, originaalis "Vidunderbarn") ja aastal 2014 "Nähtamatud" (tõlkija Riina Hanso, originaalis "De Usynlige"). Mõlemad raamatud ilmusid sarjas "Põhjamaade romaan".
Väo küla
Küla maa-alalt on leitud pronksiaegne asulakoht. Asulakohast on leitud ka laevkalme (Väo kalmed).
Eesti Elektroonikatööstuse Liit
Eesti Elektroonikatööstuse Liit on liit, mis ühendab Eesti elektroonikatööstusega seotud ettevõtteid, teadus- ja haridusasutusi.
Liidu tööd juhib juhatus, mille tegevjuht on Arno Kolk.
Sõstra tänav (Rakvere)
Sõstra tänav on tänav Rakveres, paiknedes linna lõunaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,9 km.
Tänav on 67 meetrit pikk ja ligikaudu 8 meetrit lai. Sõstra tänav on umbtänav ja asub Palermo linnaosas. Sõstra tänav saab alguse Aia tänavalt ja on suunaga lääne poole, Tartu tänava suunas. Tänav lõpeb Tartu tn 41 elamukrundi piiril.
Tänava ääres paikneb viis ühepereelamut koos abihoonetega, hooned on rajatud 20. sajandi teises pooles.
Väo kalmed
Väo kalmed on Tallinna idaosas asuvad kalmed, mis pärinevad nooremast rauaajast. Kalmed koosnevad kivikirstkalmetest ja ühest laevkalmest. See laevkalme on Mandri-Eesti ainus teadaolev laevkalme.
Nahktiivalised
Nahktiivaliste seltsi kuulub ligikaudu 1300 liiki.
Cape Doctor
"Cape Doctor" või Kapimaa doktor ("die Kaapse dokter" Afrikaani keeles) on tugev, kuiv ja püsivalt puhuv kagutuul, mis puhub Lõuna-Aafrika Vabariigi rannikule kevadest kuni suve lõpuni (septembrist kuni märtsini lõunapoolkeral). Seda tuult kutsutakse Kapimaa doktoriks, kuna see puhub Kaplinna kohalt eemale reostuse ning kannab hoolt selle eest, et Kaplinnas oleks puhas ja tervislik õhk.
Jelgava Püha Siimeoni ja Püha Anna katedraal
Jelgava Püha Siimeoni ja Püha Anna katedraal (läti keeles Jelgavas Sv. Simeona un Sv. Annas pareizticīgo katedrāle) on õigeusu katedraal Lätis Jelgava linnas aadressil Akadēmijas ielā 12 / Raiņa iela 5. Katedraal kuulub Läti Õigeusu Kiriku Riia piiskopkonnale.
Kirikutornis asub üheksa kella, kõige raskem neist kaalub 830 kg.
Matrice
Matrice piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Campobasso, Campolieto, Castellino del Biferno, Montagano, Petrella Tifernina, Ripalimosani, San Giovanni in Galdo.
Jelgava Püha Siimeoni ja Püha Anna katedraal
Vanem ajalugu
Jelgavasse õigeusu kiriku rajamise nõude esitas Peeter I aastal 1711, mil Friedrich Wilhelm Kettler abiellus Anna Ivanovnaga. Algselt rajati kirik Jelgava lossi juurde, aga linna rajati Siimeonile ja prohvet Annale pühitsetud puidust kirik 1726. aastal.
Matrice
Matrices asub romaani stiilis Santa Maria della Strada kirik.
Jelgava Püha Siimeoni ja Püha Anna katedraal
Vanem ajalugu
Ametlikult sai sellest kirikust katedraal alles 1850. aastal. Kirik tegutses 12. veebruarini 1890. Selleks ajaks oli linna rahvaarv nii suureks kasvanud, et sealsed ruumid jäid kitsaks. Ka oli selle sisustus mitmete tulekahjude läbi kannatada saanud.
Uus hoone
Aastail 1890–1892 ehitati vana hoone kardinaalselt ümber; suurema osa selleks vaja minevast rahast annetas Aleksander III (30 000 rubla), 12 000 rubla annetas Sinod ja 8000 rubla annetasid kohalikud elanikud. Barokkstiilis hoonest säilis vaid vundament ja altari ümbruses asunud osa. Uue ehitise projekti autor oli Nikolai Tšagin. Vana hoone kohal asub uue hoone tamburiga kuppel.
Ehitus algas 3. juunil 1890. Katedraali pühitses 14. novembril 1892 Riia ja Miitavi piiskop Arseni.
Aastail 1936–1943 oli kirik Jelgava vikaarpiiskopkonna katedraaliks.
Katedraal sai Teise maailmasõja lahingutes kannatada. Pärast sõda rekvireerisid Nõukogude võimud kiriku ja kandsid hoone kultuurimälestiste nimekirja; hoone võeti kasutusele kemikaalide laona. Hoone taastamist juhtis arhitekt Vladimir Šervinski, aga tööd katkestas tema arreteerimine 1951. aastal.
Läti taasiseseisvumisel tagastati kirik kogudusele. See taastati aastatel 1993–2003.
Kimääridega maja
264px|pisi|Aed
Kimääridega maja (ukraina keeles Будинок з химерами) on rohkelt dekoreeritud juugendstiilis ehitis, mis asub Kiievi ajaloolises Lipki naabruskonnas. See asub Bankova tänavas otse Ukraina Presidendi Administratsiooni hoone esisel. Hoonet on ametlike ja diplomaatiliste tseremooniate jaoks kasutatud presidendi residentsina alates 2005. aastast.
Rocco Grimaldi
pisi|Rocco Grimaldi 2023. aastal USA koondises pisi|Rocco Grimaldi 2018. aastal [[San Antonio Rampage'i mängijana]] Rocco Niccolas Grimaldi (sündinud 8. veebruaril 1993 Anaheimis California osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib American Hockey League'is (AHL) klubis Rockford IceHogs ründajana paremäärel.
Aastatel 2011–2014 mängis Grimaldi Põhja-Dakota Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2011. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i draft'is 33. valikuna. Panthersiga sõlmis ta 2014. aasta mais sõlmis ta Panthersiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2014/15 alguses asus ta mängima AHL-is Panthersi tütarklubis San Antonio Rampage. NHL-is debüteeris ta 1. novembril 2014 mängus Philadelphia Flyersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 22. novembril mängus Nashville Predatorsi vastu, kuid pärast seda ta sel hooajal enam NHL-is ei mänginud. Hooajal 2015/16 sai Grimaldi NHL-is 20 mänguga kirja kolm väravat ja kaks väravasöötu, kuid enam mänguaega sai ta AHL-is.
2016. aasta juunis kaubeldi Grimaldi Reto Berra vastu Colorado Avalanche'i. Avalanche'i meeskonnas sai Grimaldi kahe hooaja jooksul kirja kümme mängu.