cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Otto Wilhelm Hermann von Abich
Suri Viinis 1886. aastal.
Glasuuripealne maal
Ajalugu
Samal ajal hakati seda tehnikat iseseisvalt kasutama ka Pärsias. Erinevalt Hiinast maaliti seal frittkeraamikast luksusesemeid ja värvivalik oli suurem.
Portselanmaali hakati tegema hiljem, 14.–15. sajandil Lõuna-Hiinas.
Teostus
vasakul|pisi|Hiina portselan. Mingi dünastia pisi|Glasuuripealne maal. [[Louvre|Louvre'i muuseum]] Tänapäeval on palju tootjaid, kes teevad glasuuripealse maali jaoks vedelaid värve.
Professionaalsed portselanimaalijad segavad ise värve vedelaks pastaks, kasutades tärpentini, suhkruvett või selleks toodetud vedelikke. Isesegatud värvid on palju nüansirikkamad kui poest ostetud (näiteks Botz), kuid värvide kasutamine ja segamine vajavad hea tulemuse saamiseks kogemust.
Sündinud 7. augustil
''Siin loetletakse 7. augustil sündinud tuntud inimesi.
Edmund Sepik
Edmund Sepik VR II/3 (2. september 1895 Tallinn – 19. september 1969 Bocholt) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Românași
Românași (ungari Alsóegregy) on asula Transilvaanias, tänapäeva haldusjaotuse järgi Rumeenias Sălaji maakonna Românași vallas.
Portland (täpsustus)
Portland on paljude nähtuste, peamiselt linnade, nimi.
Sune Sik
Sune Sik, ka Simon Sik ja Suno Syk (ka vanem Sune Sik) oli Rootsi ülik, kuningas Sverker vanema poeg.
Võib-olla oli tema ema üks kahest Sverkeri kuningannast.
Andmed Sune Siki kohta pärinevad Olaus Petri ja Johannes Bureusi tehtud sugupuust. Vaid Olaus Petri väidab, et Sune Sik oli Ingrid Ylva isa. Bureuse tehtud sugupuu-uuringus seda aga pole.
Selle üle, kas Sune Sik oli kuningapoeg, vaieldakse tänaseni. . Mõned asjatundjad kahtlevad aga üldse tema olemasolus, väites, et tegemist on ühe teise (hilisema) Sune Sikiga, keda mainitakse 14. sajandi allikates ning kes olevat 13. sajandi lõpus olnud Vreta kloostri rahaline toetaja.
Salem (Oregon)
Salem on linn Ameerika Ühendriikides, Oregoni osariigi pealinn ja Marioni maakonna halduskeskus.
Suislepa vald
Suislepa vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.
Salem (Oregon)
Linn asub Willamette'i orus Willamette'i jõe kaldal. Jõgi läbib linna põhjast lõunasse, moodustades Marioni ja Polki maakonna piiri. Lääne-Salemi linnajagu asub Polki maakonnas.
Suislepa vald
Vald moodustati senise Suislepa valla maa-alast, välja arvatud Väike-Sälgu ja Väike-Vooru külade ning Musti, Karuküla, Lahastiku, Kaubi, Jüri, Kuru, Lepiku, Vana-Saarde, Nopsi, Varese ja Tuuri talu maa-alad.
Salem (Oregon)
Salem on Portlandi järel osariigi suuruselt teine linn; 1. juulil 2006 elas linnas 149 305 inimest. Salem Metropolitani (MSA) piirkonna elanikkond on umbes 385 000, sellega on ta suuruselt teine linnastunud piirkond osariigis.
Suislepa vald
Esimene vallavanem oli Herman Seemen. 26. jaanuaril 1940 kinnitas siseminister uueks vallavanemaks Johan Nurme.
Vald kuulus Riigivolikogu 64. valimisringkonda, kust oli valitud Mihkel Hansen.
Laine
pisi|Lainet saab esitada lihtsa harmoonilise liikumisena
Kolmas järv
Kolmas järv (ka Tihu Kolmas järv, Väikejärv) on järv Hiiumaal Hiiumaa vallas Leigri külas. See on üks kolmest Tihu järvest.
Laine
Lainete liigitus
Lained jagunevad ristlaineteks ja pikilaineteks.
Paistu vald (1939)
Paistu vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.
Laine
Lainete liigitus
Keskkonna järgi lained ruumelastsuslaineteks ja kujuelastsuslaineteks.
Kolmas järv
Järv on mudase põhjaga.
Sitta kah!
"Sitta kah!" on Eesti karikaturisti ja animaatori Priit Pärna karikatuur, mis ilmus 1987. aasta 8. mail kultuurilehes Sirp ja Vasar. Pärna tänini tuntuimat karikatuuri on nimetatud ka Eesti ajaloo kõige tuntumaks karikatuuriks.
Carl Maria von Weber
pisi Carl Maria Friedrich Ernst von Weber (18./19. november 1786 Eutin, Holstein – 4.-5. juuni 1826 London) oli saksa helilooja, dirigent, muusikakriitik, pianist ja kitarrist, üks esimesi tähtsamaid romantilise koolkonna heliloojaid, keda nimetati ka saksa romantilise ooperi isaks.
Sitta kah!
Pilt kujutas hobuvankrilt põllule sõnnikut loopivat vatijopes meest, kelle vigla otsast lendab Eesti-kujuline sõnnikukamakas. Pildil kujutatud mehe repliik "Sitta kah!" iseloomustas pildil toimuva tegevuse kontekstis põlluväetamist, kuid üldistuse tasandil omistas fraasile teise tähenduse üleoleva ja hoolimatu suhtumise väljendusena. Tollase Eesti fosforiidisõja taustal, milles Eesti elanikkond oli valdavalt Eestis fosforiidi kaevandamise vastu, mida kavandas NSV Liidu keskvalitsus, omistas karikatuur niisuguse põlgliku suhtumise Eesti keskkonda ja elanike avalikku arvamusse keskvalitsusele, mis oli valmis üleliidulise majandusliku kasu nimel riskima Eesti keskkonna ulatusliku kahjustamisega, mis tollal Eestis valitsenud arvamuse kohaselt kaevandamisele järgnenuks.
Carl Maria von Weber
Carl Maria von Weberi teosed, eriti tema ooperid "Nõidkütt" ("Der Freischütz"), "Euryanthe" ja "Oberon", mõjutasid tugevalt saksa romantilise ooperi väljakujunemist, eriti ooperiheliloojate Heinrich Marschneri, Giacomo Meyerbeeri ja Richard Wagneri loomingut.
Ta oli ka innovatiivne instrumentaalmuusika looja. Tihti mängitakse tema teoseid klarnetile (kaks kontserti, kontsertiino, kvintett ja duo concertante). Tema klaverilooming (neli sonaati, kaks kontserti ja "Konzertstück for Piano and Orchestra in F minor") mõjutas selliseid heliloojaid nagu Frédéric Chopin, Franz Liszt ja Felix Mendelssohn.
Sitta kah!
"Sitta kah!" on leidnud ohtralt kajastust nii omaaegses ajakirjanduses kui ka ajaloolistes ülevaadetes. Semiootiliselt on seda analüüsinud Maarja Lõhmus.
Carl Maria von Weber
Weberi loodud "Die Temperamente beim Verluste der Geliebten" on üks varasemaid laulutsükleid.
Laine
Lainete liigitus
On olemas ka pinnalained, mille puhul on häiritud vedeliku pind. Paralleelsete lainepindadega laineid nimetatakse tasalaineteks, kontsentriliste sfääridega laineid sfäärilisteks laineteks.
Paistu vald (1939)
Vald moodustati senise Paistu valla maa-alast, välja arvatud Rahetsema veski maa-ala.
Kirikuküla (Vaivara)
Teine maailmasõda lahingute ajal olid elanikud sunnitud Vaivara kihelkonnas lahingute eest evakueeruma, tagasipöördumine kodukohta toimus aeglaselt ning Sirgala, Metsküla, Ühekonna, Kärekonna, Auvere, Sooküla, Kirikuküla külas ühtegi majapidamist ei taastatud.
Küla asus Hundinurga ja Perjatsi küla kõrval. Tänapäeval ei ole küla enam olemas.
Sitta kah!
2016. aastal tegi Pärn karikatuurist uusversiooni, mis kritiseerib tema vabastamist animatsiooniosakonna juhi kohalt Eesti Kunstiakadeemias.
Paistu vald (1939)
1939. aastal oli vallas 2157 elanikku.
Esimene vallavanem oli Hans Ulk (valiti tagasi 6. detsembril 1939, kinnitatud 19. jaanuaril 1940).
Vald kuulus Riigivolikogu 62. valimisringkonda, kust oli valitud Tõnis Kint.
Carl Maria von Weber
Weberist on olnud mõjutatud ka sellised 19. ja 20. sajandi heliloojad nagu Mihhail Glinka, Claude Debussy, Igor Stravinski, Gustav Mahler (kes lõpetas Weberi poolelijäänud koomilise ooperi "Die drei Pintos") ja Paul Hindemith (teose "Symphonic Metamorphoses on Themes of Weber" autor). pisi|Ferdinand Schimon maal Carl Maria von Weberist, 1825
Elu
Carl Maria von Weber sündis jalaväeohvitser Franz Anton von Weberi ja tolle teise naise, näitleja Genovefa Brenneri kolmanda lapsena. Carl Maria nõbu Constanze oli Wolfgang Amadeus Mozarti naine.
Noormees õppis tundma teatrielu ja selle telgitaguseid, reisides ringi isa asutatud perekonna teatritrupiga, mis esitas Baierimaa linnades populaarseid näidendeid ja singspiel 'e.
Weberi isa võimaldas pojale mitmekülgse hariduse, mida küll katkestas pere sage kolimine. Muusikaharidus jäi seetõttu katkendlikuks ja juhuslikuks. Sai muusikatunde poolvend Fridolinilt, samuti õpetajatelt linnades, kus nende trupp pikemat aega peatus. Hildburgkausenis leidis õpetamiseks aega andekas kohalik muusik Johann Peter Heuschkel, kes arendas noormehe klaverimängija võimeid.
Laine
Lainete tekkimine
Laine on võnkumiste levimine.
Carl Maria von Weber
Elu
Napoleon I sõjaretkede ajal 1797. aastal jäi mõneks ajaks peatuma Salzburgi, kus sai muusikaõpetust Michael Haydnilt ning laskis trükkida oma esimesed kuus fuugat. 13. märtsil 1798 suri Weberi ema tuberkuloosi. 1798. aastal peatus trupp Münchenis. Sealgi võttis noor Weber laulutunde laulja Johann Evangelist Wallishauserilt ning sai kompositsiooni alal näpunäiteid õukonna organistilt Johann Nepomuk Kalcherilt.
Laine murdumine
Laine murdumiseks ehk lainete murdumiseks nimetatakse laine faasikiiruse muutumisest tingitud levimissuuna muutust.
Carl Maria von Weber
Elu
1798. aastal avaldas ta Leipzigis esimest korda oma loomingut (kuus fugettat klaverile). Teised selle perioodi teosed (missa ja ooper "Die Macht der Liebe und des Weins") pole säilinud.
1800. aastal kolis perekond Freibergi, kus 14-aastane Weber kirjutas ooperi "Das stumme Waldmädchen", mis kanti Freibergi teatris ka ette. Hiljem esitati seda Viinis, Prahas ja Peterburis.
Laine
Lainete tekkimine
Lainet elastses keskkonnas tekitab selle ühe osa häiritus, millest tuleb võnkumine ümber tasakaaluasendi. Lainet keskkonnas põhjustab võnkeallika võnkumine.
Kolmas järv
Taimestik on liikide arvu poolest keskmine: esineb 15 liiki makrofüüte.
Carl Maria von Weber
Elu
1801. aastal naasis perekond Salzburgi ja Weber jätkas õpinguid Michael Haydni juures. pisi|Stich von C. A. Schwerdgeburth von joonistus von Weberist, 1823
Kolmas järv
Kaladest domineerib ahven, vähem leidub ka särge.
Carl Maria von Weber
Teatrireformaator
17-aastaselt sai Weber Breslau (Wrocław) teatri muusikajuhiks. Ta üritas seal reformida nii teatri organisatsioonilist struktuuri kui ka orkestri koosseisu, kuid kohtas tugevat vastuseisu. Komponeeris Breslaus ooperi "Rübezahl", millest on aga säilinud vaid kolm numbrit.
Pärast Breslaud töötas Karlsruhes ja Stuttgardis, mis olid loominguliselt vähe tulemuslikud. Kirjutas seal näidenditele saatemuusikat ning töötas ümber ooperi "Das Waldmädchen", mis esitati pealkirja "Silvana" all ja sai vaid mõõduka tähelepanu osaliseks. Hiljem Berliinis oli edu palju suurem.
Esimene suurem edu saabus Münchenis ühevaatuselise koomilise ooperiga (singspiel) "Abu Hassan", mis äratas tähelepanu oma värskuse ja meloodilisusega.
Laine
Lainete tekkimine
Keskkonna elastsuse tõttu levib häiritus ühest punktist teise.
Carl Maria von Weber
Teatrireformaator
Sel ajal jäi tal endal vähe aega suuremate teoste komponeerimiseks. Kirjutas arvukalt instrumentaalmuusikat ja kantaadi "Kampf und Sieg" ("Võitlus ja võit", 1815), mis oli pühendatud Napoleoni lüüasaamisele. 1816 pani teatrijuhi ameti maha ning asus tööle Dresdeni kuningliku ooperi kapellmeistrina. Seal jätkas teatritöö ümberkorraldamise põhimõtete elluviimist, ärritades lauljaid sellega, et nõudis neilt esimestes proovides teksti ilmekat lugemist. Reformis koori, muutis pillirühmade asetust orkestris ja korraldas ümber lavavalgustussüsteemi.
Laine
Lainete tekkimine
Kui võnkeallikas võngub harmooniliselt, siis on ka tekkiv laine harmooniline, ehk teisiti öeldes, laine profiiliks on sinusoid.
Laine levimiskiiruse määrab keskkonna inertsuse ja elastsuse vaheline vastastikune toime. Elastsusel põhinevad jõud, mis püüavad häiritusest tingitud seisundimuutust kaotada, inertsus paneb nende jõudude toimele vastu.
Carl Maria von Weber
Londonis
Sel ajal vaevas von Weberit juba üha süvenev tuberkuloos, mis sundis loomingulisi plaane vähendama. Londoni Covent Garden kutsus ta komponeerima ooperit Oberto oma trupile. Honorariks määrati 1000 naela pluss veel 500 naela esitamisõiguste eest. Ta võttis ahvatleva pakkumise võeti vastu ning läks tööle Londonisse. Et paremini Inglise ühiskonda sulanduda, võttis nelja kuu jooksul 153 inglise keele tundi. Libreto valmimine küll mõneti viibis, kuid veebruaris 1825 sai ta alustada komponeerimist. Libreto oli aga eklektiline ning võimaldas luua vaid üksiknumbritest koosneva suhteliselt seosetu teose. Esietendus toimus täismajale ja oli taas märkimisväärselt menukas.
Aung San Suu Kyi
Daw Aung San Suu Kyi [tšii] (ဒော္‌ အောင္ ဆန္း စု က္ရည္; sündinud 19. juunil 1945 Rangoonis (praegu Yangon)) on Myanmari poliitikategelane, Birma (nüüdse Myanmari) rahvusliku liidri kindral Aung Sani (mõrvati 19. juulil 1947) tütar. Ta sai 1991. aasta Nobeli rahuauhinna.
Carl Maria von Weber
Londonis
Heliloojal oli jäänud elada kaks kuud. Edule vaatamata tunnetas ta, et see teos ei vasta saksa romantilise ooperi põhimõtetele, ehkki sisaldas palju väga head muusikat. Ta kavatses teose ümber kirjutada, kuid surm astus vahele. Varem pooleli jäänud koomilise ooperi "Die drei Pintos" ("Kolm Pintot") lõpetamist pakuti esialgu Giacomo Meyerbeerile, kuid too loobus. 1888. aastal viimistles selle teose lavastamiskõlblikuks Gustav Mahler, lisades sinna muusikat von Weberi teistest teostest.
Laine
Lainete tekkimine
Laineid saab tekitada ka gaasis, näiteks õhus. Laineallikaks on sel juhul heliallikas, mis paneb õhuosakesed võnkuma. Tekkivad õhu tiheduse muutused hakkavad ruumis levima lainena. Kui heliallikas võngub harmooniliselt, siis on ka tekkiv laine harmooniline – see tähendab, et häiritused alluvad harmoonilise võnkumise seadusele.
Aung San Suu Kyi
Elulugu
Aung San Suu Kyi sündis kindral Aung Sani ja Daw Khin Kyi (Ma Khin Kyi) tütrena. Ma Khin Kyi oli Aung Sani kuues abikaasa.
Carl Maria von Weber
Londonis
Carl Maria von Weberit tunti eksperimenteeriva ja nõudliku dirigendina. Ta oli lugupeetud ja arvestatav muusikakriitik, kes avaldas põhjapanevaid esseesid ja ülevaateid saksa romantilise ooperi arengust.
Aung San Suu Kyi
Elulugu
Emast sai tuntud poliitik, kes tegeles eelkõige sotsiaalpoliitikaga. 1960. aastal asus ta koos emaga, kes sai suursaadikuks Indias, elama New Delhisse ning alustas õpinguid Delhi Ülikoolis. 1964–1967 õppis ta Oxfordi Ülikoolis (St Hugh's College) filosoofiat, politoloogiat ja majandusteadust (PPE) ning sai bakalaureusekraadi. pisi|Suu Kyi (2012) Aastatel 1969–1971 töötas ta New Yorgis ÜRO sekretariaadis administratiiv- ja eelarveküsimuste nõuandva komitee sekretäri abina. Vabal ajal töötas ta vabatahtlikuna haiglas.
Carl Maria von Weber
Londonis
Vanemuine mängis 1883. aastal von Weberi muusikast koostatud lavateost "Preciosa ehk Mustlase tüdruk". 1921. aastal etendus Vanemuises "Abu Hassan" ja 1957. aastal "Nõidkütt". "Nõidkütti" on Estonia lavastanud 1920., 1980. ja 2003. aastal.
Aung San Suu Kyi
Elulugu
Aastal 1972 abiellus ta Briti teadlase Michael Arisega, kellega ta oli tutvunud Oxfordis õppides. 1972–1974 elasid nad Bhutanis. 1994 asusid nad elama Oxfordi, kus Michael töökoha sai. Neil sündisid pojad Alexander (sünd. 1973 Londonis) ja Kim (sünd.1977 Oxfordis).
Carl Maria von Weber
Londonis
Weber suri ööl vastu 5. juunit 1826 Londonis tuberkuloosi. Ta maeti Londonisse, kuid 18 aastat hiljem maeti tema säilmed ümber Dresdenisse. pisi|Carl Maria von Weberi monument Eutinis
Pinnasetihendaja
Pinnasetihendaja (ehk tamper, potsataja) on tavaliselt kütusega töötav mehhanism pinnase tasandamiseks või tihendamiseks. Pinnasetihendaja töötab mootori abil, mis tekitab masina all asuvale metallplaadile võnkeid, mille tulemuseks on pinnase tihenemine.
Laine
Energia edasikandmine
Katseliselt on kindlaks tehtud, et veelaine paneb triivivad esemed liikuma. See viitab energia edasikandmisele lainelt neile esemetele.
Anders Eriksson Hästehufvud
Anders Eriksson Hästehufvud (14. september 1577 Bolstad, Dalsland – 5. mai 1657 Stockholm) oli Rootsi sõjaväelane.
Laine
Energia edasikandmine
Laine energia koosneb kineetilisest energiast ja potentsiaalsest energiast. See energia kandub keskkonna osalt edasi naaberosadele. Mehaaniline laine kannab energiat edasi, ilma et keskkond kohta vahetaks.
Laine karakteristikud
pisi|300px|Laine karakteristikuid Laine kirjeldamisel kasutatakse mitmeid suurusi. Neist olulisimad on lainepikkus (tähis λ (lambda)), lainekõrgus ehk hälve (tähis h või x) ja lainete levimiskiirust (tähis v). Harvem räägitakse ka laine amplituudist ehk maksimaalsest hälbest (tähis A), laineperioodist (tähis T), laine järskusest, sagedusest (tähis f).
Karakteristikute vahel kehtivad järgmised seosed:
(tihtib esineb ka kujul )
Analoog mehaanika võrrandile, kus teepikkuse rollis on üks lainepikkus ning aja rollis periood ehk lainepikkuse läbimiseks kulunud aeg.
Amplituud ja hälve
Hälbeks nimetatakse keha kaugust tasakaaluasendist. Hälve on harmoonilisel võnkumisel ajas perioodiliselt muutuv suurus. Amplituud on maksimaalne hälve, mida üldjuhul tähistatakse A-ga või alaindeksiga m hälbe tähisel. Amplituud võib esineda nii konstandina kui ma funktsioonina, mis võib muutuda nii ajas kui ruumis. Viimasel juhul nimetatakse lainet moduleerituks. Nii hälbe kui ka amplituudi ühik SI-s on meeter (1 m). Ühemõõtmelise harmoonilise laine hälvet kirjeldab funktsioon
Moduleerimata kujul oleks A = const. Valemis kasutatud ringsageduse saab avaldada kujul ja lainearvu kujul. Algfaas näitab, kui palju erineb ajahetkel t = 0 võnkumise faas oma algolekust.
Lainevõrrand
Lainevõrrand on lainet kirjeldav diferentsiaalvõrrand, mis seob laine hälvet kirjeldava funktsiooni ajalise muutuja ja ruumilised muutujad;
Ühemõõtmelise laine puhul saab võrrandit lihtsustada:
Bernhard Salong
Bernhard Salong (28. september 1914 Tallinn – 18. aprill 1986 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitreener.
Salong poksis aastatel 1929–1946 Tallinna Poksiklubis ja Spartakis, tema treener oli Nigul Maatsoo. Ta pidas 228 kohtumist ja võitis neist 202.
Salong oli poolraskekaalus (kuni 79,4 kg) Eesti meister (1937) ja Eesti NSV meister (1945) ning keskkaalus (kuni 72,6 kg) Eesti NSV meister (1941).
Salong sai NSV Liidu meistrivõistlustel poolraskekaalus (kuni 79,4 kg) III koha (1944). Ta sai Spartaki üleliidulistel meistrivõistlustel esikoha (1945 ja 1946). Ta sai 1944. aastal Nõukogude Liidu meistersportlaseks.
Salong töötas hiljem poksitreenerina ja tegutses ka poksikohtunikuna. Ta sai 1973. aastal Kalevi auliikmeks.
Anders Eriksson Hästehufvud
Sündis Bolstadi kirikuhärra Ericus Olai ja Gertrud Erasmusdotteri pojana. Alustas sõjateenistust 1600. aastal Anders Lennartssoni (Torstensson) ja 1611 Jesper Kruusi alluvuses, ning oli 1612 Västgöta rüütlite rittmeister. 1614. aastal sai Rootsi aadlitiitli ja immatrikuleeriti 1627. aastal Rootsi rüütelkonda. 1614. aastal osales Novgorodi piiramisel ja määrati 7. oktoobril 1615 Narva lossipealikuks (komandandiks) ning pärast Stolbovo rahu ka 10. novembrist Jaanilinna ja Somarodsi lääni asehalduriks, ning 10. detsembrist ka Jaama asehalduriks. Seejärel oli 1620. aastast Soome armee ülem, osales Riia piiramisel, mille vallutamise järel oli 1621–1622 Kuramaal Miitavi asehaldur ja 22. augustist 1622 Narva, Jaanilinna, Jaama, Koporje, Nöteborgi ja nende läänide kindralasehaldur ning Ingeri maavanem (maapealik). Ta osales ka Tartu piiramisel ja pärast Tartu Poola garnisoni kapituleerumist 26. augustil 1625 teenis hiljem viitseadmiralina Rootsi sõjalaevastikus. 1626. aastal määrati Braunsbergi ja Ermlandi stifti kuberneriks ja 1627. aastal Marienburgi kuberneriks. 7. augustist 1628 kuni aastani 1645 oli ta Riia ja Riia lääni kuberner ja 18. aprillist 1635 ka Liivimaa kindralkomissar.
Brömsebro rahu tulemusena nimetas kuninganna Kristiina ta 26. septembril (teistel andmetel 20. oktoobrist) 1645 Riia kubernerina ühtlasi ka Saaremaa, Kuressaare ja ümbruskonna saarte kuberneriks ning tegi talle ülesandeks saar 31. oktoobril taanlastelt üle võtta, vabastades ühtlasi rüütelkonna kõigist kohustustest ja sõnakuulmisest Taani kuningale. Ülevõtmine aga venis novembrisse, kuna vahepeal üritas ka Poola kuningas Władysław IV Saaremaad enda valdusse saada, mis siiski tal korda ei läinud.
Ta on maetud Skara toomkirikusse Skara linnas, Västergötlandis.
Talle kuulus 1628. aastast Gustav II Adolfi poolt kingitud Vastseliina mõis (Nyhusen) Liivimaal, ning Ranåkeri (Ranaker, Ranakra), Sjöbergi (Siöbärg) ja Härlingstorpi mõisad Rootsis.
Perekond
Abiellus 1608. aastal Agneta Ållonsköldiga (surnud 1641), kes oli Västergötlandi Härlingstorpist pärit Lars Jonsson Ållonsköldi (surnud 1618) tütar. 1642. aastal abiellus ta Brita Kaflega (surnud 1663), kes oli Kalmari lossi ja lääni asehalduri, Jönköpingi lääni maavanema Bengt Erlandsson Kafle (1580–1636) ja Malin Larsdotter Soopi (1596–1658) tütar.
Demobilisatsioon
Demobilisatsioon (prantsuse sõnast démobilisation) ehk demobiliseerimine on protsess, mille käigus riigi relvajõud, majandus ja riigiinstitutsioonid viiakse sõjaseisukorrast rahuolukorda. Demobilisatsioon võib toimuda näiteks pärast sõja võitu või pärast konflikti rahumeelset lahendamist.
Aung San Suu Kyi
Elulugu
Märtsis 1988 läks ta tagasi Myanmari, et haige ema eest hoolitseda. Kauaaegne valitseva sotsialistliku partei juht Ne Win oli tagasi astunud, mille järel olid alanud massidemonstratsioonid, mis nõudsid demokratiseerimist (8.8.88 massiülestõus 8. augustil 1988). Demonstratsioonid suruti veriselt maha ja võimule tuli sõjaväehunta.
Demobilisatsioon
Demobilisatsiooni vastand on mobilisatsioon.
Premier League'i hooaeg 2010–2011
2010–11 Premier League oli Inglismaa Premier League'i 19. hooaeg. Hooaeg algas 14. augustil 2010 ja pidi lõppema 11. mail 2011. Tiitlit kaitses Chelsea.
Meeskonnad
Premier League'i hooaja 2009-2010 tulemuste põhjal lahkusid liigast Hull City, Portsmouth ja Burnley. Football League Championshipi hooaja 2009–10 põhjal pääsesid Premier League'i Newcastle United, West Bromwich Albion ja Blackpool.
Tulemused
Seisuga 2. mai 2011
Parimad väravakütid
''Viimati muudetud: 24. mail 2011''
Resultatiivsed söödud
{| class="wikitable" style="text-align:center" !Pos. !! Mängija !! Klubi !Söödud
Aung San Suu Kyi
Elulugu
Sõjaväehunta korraldas 1990. aastal valimised, mille Aung San Suu Kyi partei Rahvuslik Liit Demokraatia Eest veenvalt võitis. Sõjaväelased keeldusid võimu üle andmast. Valimistulemused tühistati. See kutsus esile rahvusvahelise protesti.
1990. aastal määrati Aung San Suu Kyile Euroopa Parlamendi Sahharovi auhind.
Osaliselt suure rahvusvahelise tähelepanu tõttu sai Aung San Suu Kyi 1991. aasta Nobeli rahuauhinna. Saadud 1,3 miljoni USA dollari abil rajas ta Myanmari rahva tervishoiu ja hariduse fondi.
Koduarestis olles lubati tal riigist lahkuda tingimusel, et ta kunagi riiki tagasi ei tule, kuid ta keeldus.
Demobilisatsioon
Demobilisatsiooni all mõistetakse ka tegevust  ehitusobjektil millega kaasneb  personali,  masinate,  ajutiste ehitiste ja  ehitusprügi eemaldamine objektilt.
Eduard Rüütel
Eduard Rüütel (ka Rütel; 21. märts 1884 Tartu – 1. oktoober 1969 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Ta õppis Tartu linnakoolis ja Odessa junkrukoolis, mille lõpetas 1906. aastal.
Alampolkovnik Eduard Rüütel teenis Vene kodusõja ajal Lõuna-Venemaal admiral Aleksandr Koltšaki vägedes 7. Uurali mägikütidiviisi staabiülemana ja hiljem 3. Uurali mägikütikorpuse staabiülemana.
Aung San Suu Kyi
Elulugu
10. juulil 1995 vabastati ta koduarestist, ning sama aasta jõulude ajal külastas teda Yangonis tema abikaasa, mis jäi nende viimaseks kohtumiseks. Aung San Suu Kyi jäi Myanmari, ning Myanmari valitsus keeldus Arisele edaspidi viisat andmast. 1997. aastal tuvastati Arisel eesnäärmevähk. Vaatamata palvetele USA valitsuse, ÜRO peasekretär Kofi Annani ja paavst Johannes Paulus II poolt, keeldus Myanmari valitsus Arisele viisat andmast, väites et nad ei saa tema eest hoolt kanda, selle asemel soovitades Aung San Suu Kyil riigist lahkuda, et teda külastada. Aung San Suu Kyile lubati, et peale külastamist võib ta Myanmari tagasi tulla, kuid ta ei usaldanud sõjaväehuntat. Nii ta jäigi Myanmari ja tema abikaasa suri oma 53. sünnipäeval, 27. märtsil 1999, ilma et nad oleksid kohtunud.
Tal takistati mitu korda oma parteikaaslastega kohtumast. 23. septembril 2000 pandi ta jälle koduaresti.
Pärast salajasi ÜRO juhtimisel peetud usalduse rajamise läbirääkimisi ta vabastati 6. mail 2002. Ühe valitsusesindaja sõnul anti talle liikumisvabadus, "sest me oleme kindlad, et võime teineteist usaldada." Aung San Suu Kyi kuulutas riigile "uut koitu". Ent 30. või 31. mail 2003 arreteeriti ta uuesti. Septembris 2003 oli tal operatsioon ning seejärel pandi ta uuesti Yangonis koduaresti. Ta vabastati 13. novembril 2010.
Aung San Suu Kyi võttis 16. juunil 2012 Oslos vastu talle 1991. aastal antud Nobeli rahuauhinna.
Contra
pisi|Contra 2006. aasta detsembris Türil noorte luulelaagris JaPe. Foto: [[Jaak Urmet ]] Contra (kodanikunimi Margus Konnula, sündinud 22. märtsil 1974) on eesti kirjanik ja tõlkija.
Johannes Norman
Johannes Norman VR II/3 (3. september 1897 Põdrangu – 27. detsember 1969 Montréal) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Tom Moore
thumb|Tom Moore circa 1940 Sir Thomas Moore (30. aprill 1920 – 2. veebruar 2021), tuntud kui Kapten Tom (inglise Captain Tom), oli Briti sõjaväelane.
Ta sai tuntuks eaka eruohvitserina, kes algatas oma 100. sünnipäeva puhul rahakogumiskampaania Briti riiklikule tervishoiuteenistusele 2020. aasta koroonapandeemia ajal.
Moore'i plaan oli oma sajandaks sünnipäevaks läbida aias sada 25 meetri pikkust ringi ning koguda 1000 naelsterlingit, kuid see eesmärk täitus juba esimese 24 tunniga. 16. aprilliks, mil 100 ringi täis sai, oli ta kogunud üle 12 miljoni naelsterlingi. Oma sajandaks sünnipäevaks 30. aprillil oli ta kogunud üle 30 miljoni naelsterlingi.
24. aprillil jõudis ta koos laulja Michael Balliga Suurbritannia singliedetabeli tippu lauluga "You'll Never Walk Alone". 99 aasta ja 359 päeva vanuselt oli Tom Moore vanim inimene, kes seda saavutanud on.
Contra
Elulugu
Contra on sündinud Võrumaal Urvastes agronoomi ja raamatupidaja pojana.
Ta on õppinud aastatel 1981–1984 Urvaste Algkoolis, 1984–1989 Kuldre 9-klassilises Koolis ja 1989–1992 Antsla Keskkoolis. Viibis sõjaväeteenistuses Eesti piirivalve Piusa kordonis 1993–1994.
Töötanud 1994. aastal lühiajaliselt (kuu aega) inglise keele õpetajana Kuldre koolis, seejärel postiljonina Urvastes, aastail 1996–1999 oli Urvaste postiülem. Pärast seda on ta olnud vabakutseline kirjanik. Urvaste Valla Lehe toimetaja aastail 2004–2008.
Tartu Noorte Autorite Koondise (NAK) liige aastast 1997, Eesti Kirjanike Liidu liige aastast 1997.
Looming
Contra on tuntud eelkõige luuletajana. Tema luulele on iseloomulik tõukumine uuema rahvalaulu (vemmalvärss, lorilaul) traditsioonidest, see on lõbus ja laululine, säravalt virtuoosse keelekasutuse ja leidlike riimidega. Palju leidub Contra loomingus paroodiaid, samuti kalambuure (nt loomaporno: panen tallele). Olles vaimu poolest tihedalt seotud oma kodupaigaga, kasutab Contra oma loomingus väga tihti võru keelt ja kõneleb seda ka esmase kõnekeelena. Peaaegu kõik Contra luulekogud on ilmunud tema omakirjastuse Mina Ise väljaandena ja on välimuse poolest taotluslikult tagasihoidlikud.
"Eesti kirjandusloo" teatel tekitas Contra esimene, 1995. aastal ilmunud luulekogu "Ohoh!" vähe vastukaja, ent mõne aasta jooksul algas tema tähelend, "kui teda hakatakse nägema avalikel esinemistel ning järjepannu tuleb uusi, odavaid ja koledavõitu väljanägemisega raamatuid". Loominguliselt viljakas Contra ühendab tugevas autoriimagos "moodsa meediategelase ja "metsast pärit rahvalauliku" rolli". Sama allika hinnangul võis Contra olla 20. sajandi lõpuks ainus Eesti luuletaja, kes võis end oma tekstide müügist kodumaal ära elatada. Akadeemiline kirjandusteadus on suhtunud tema loomingusse tihti skeptiliselt; nii kinnitab "Eesti kirjanduslugu", et "Contra tekstide "kvaliteet" klassikalises artistlikus tähenduses on kõikuv", autori huvi värsitehnika ja keelemängu vastu tõusis aga alates kogust "Ei ole mina su raadio" (1998).
Peale luuletuste on Contra kirjutanud lastejutustuse "Presidendi suur saladus" (2004), lastenäidendi "Mõmmi-Piitre löüdmine" (rmt "Kuldmuna", 2007) ning lastejutte (rmt "Ruttu tuttu! Eesti isade unejutte", 2005).
Contra luulet on tõlgitud läti, soome, inglise, saksa, udmurdi, komi, mari, rootsi, vene, liivi ja ingeri keelde.
Contra on särav lavaesineja, kelle esinemisstiilile on omane luuletuste lauldes esitamine, vahetu ja aval suhtlus publikuga jms loov eneseväljendus. Seetõttu on Contra nõutud esineja kõikvõimalikel üritustel, sh väga palju koolides. Samad jooned on tunnuslikud ka teiste Tartu NAK-i luuletajate (Aapo Ilves, Jaan Pehk, Olavi Ruitlane, Wimberg, Veiko Märka) esinemisele.
Samuti on Contra olnud Eesti Televisiooni telesarja "Hajameelselt abielus" kaasstsenarist (2007 koos Villu Kanguri ja Gert Kiileriga) ning ETV telesarja "Elolinõ" (2005 ja 2007) saatejuht. Aastatel 2008–2010 oli ta ETV saate "Erisaade" üks saatejuhte. 2012. aastal juhatas sisse metsateemalise "Metsapeatuse" saatelõike – samuti ETV-s.
2009. aastast hakkas õppima läti keelt ja läti keelest tõlkimist, mis kujunes hiljem põhitegevuseks.
Teistesse keeltesse tõlgitud
Contra luulet on tõlgitud läti, soome, inglise, saksa, udmurdi, komi, mari, rootsi, vene, liivi, ungari ja ingeri keelde.
Tunnustus
pisi|[[Vahur Kersna ja Contra 2012. aastal]]
Isiklikku
Ta on abielus Airi Hallik-Konnulaga, neil on pojad Herbert ja Verner.
Ristlaine
pisi|305px|Ristlaine Ristlaine ehk ristilaine on laine, kus keskkonna osakesed võnguvad lainete levimise suunaga risti.
Ristlained levivad kiirusega 1-4 km/s
Ristlained ei levi vedelikes ega gaasides, sest vedelikud ei avalda oma kuju muutmisel vastupanu (nende elastsusmoodul on 0).
Elektromagnetlained on ristlained, mis levivad ka vaakumis. Ka valgus on elektromagnetlainetus ja koosneb ristlainetest. Seda tõestavad sellised nähtused nagu valguse polarisatsioon ja polarisatsioonifilter.
Tiit Made
Tiit Made (sündinud 13. märtsil 1940 Tallinnas) on Eesti majandusteadlane, ajakirjanik, publitsist ja poliitik.
Ta oli 1987. aastal üks neljast Isemajandava Eesti (IME) idee autorist. Oli Eesti Vabariigi Ülemnõukogu ja Eesti Kongressi liige ning kuulus aastatel 1992–1999 Riigikokku.
Made kuulub 20. Augusti Klubisse, mis koondab 20. augustil 1991 Eesti Vabariigi Ülemnõukogus Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise otsuse poolt hääletanuid.
Haridus
Made lõpetas 1959. aastal Tallinna 20. Keskkooli ja 1965. aastal TPI majandusteaduskonna. 1971. aastal kaitses Moskva Riiklikus Ülikoolis teaduste kandidaadi väitekirja välisriikide majanduse alal.
Töökäik ja poliitiline karjäär
Ta on töötanud insener-ökonomistina tehases Norma, õppejõuna (dotsent) Tallinna Polütehnilises Instituudis (nüüd Tehnikaülikoolis), diplomaadina Nõukogude Liidu saatkonnas Stockholmis, Plaanikomitee Infoinstituudi teadusdirektorina, välis- ja majanduskommentaatorina ning saatejuhina raadios ja televisioonis, professorina Eesti Kõrgemas Kommertskoolis.
Eesti NSV-s
Ta oli 29. aprillil 1958. aastal Eesti Raadio juurde loodud Noorte Reporterite Klubi asutajaliige ja esimese koosseisu asepresident. On Eesti Ajakirjanike Liidu liige. Tunnistati 1989. aastal Eesti parimaks ajakirjanikuks.
Aastatel 1971–1989 oli ta NLKP liige. Oli esimesi laulva revolutsiooni poliitikutest, kes 7. novembril 1989 astus välja NLKP-st ja saatis oma parteipileti EKP Keskkomiteesse.
1987. aastal oli ta üks neljast Eesti täielikule isemajandamisele üleviimise (Isemajandava Eesti) idee autorist.
Aastatel 1989–1991 oli Made NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi liige ja NSV Liidu Ülemnõukogu väliskomisjoni liige.
Iseseisvuse taastanud Eestis
pisi|Tiit Made 2018. aastal presidendi vastuvõtul [[Kadrioru roosiaed|Kadrioru roosiaias]] 1990–1992 oli Tiit Made Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige ja väliskomisjoni aseesimees. Ta oli üks 69-st Ülemnõukogu liikmest, kes 20. augustil 1991 Eesti iseseisvuse taastamise poolt hääletas. Aastatel 1990–1992 oli ta ka Eesti Kongressi liige. Valiti 1990 I Eesti Komitee liikmeks.
30. augustil 1991. aastal kasutas Eesti Ekspress artiklis "ERSP on radikaalsusest väsinud" Tiit Madest kirjutades fraasi "Tumeda, et mitte öelda KGB minevikuga". Seepeale esitas Made Eesti Ekspressi väite kohta hagi Tallinna Linnakohtule au ja väärikuse kaitseks nõudes, et Eesti Ekspress avaldaks oma ajalehes avaliku vabanduse. Selgus, et leht toetus 1989. aastal Svenska Dagbladetis ilmunud artiklile Charlie Nordblomi raamatu "Industriespionage" kohta, milles käsitleti tööstusalase spioneerimisega seotud küsimusi ning toodi ära kõigi diplomaatilist passi omavate NSV Liidu saatkonna töötajate nimed, kes olid Rootsi välisministeeriumi poolt välja antud diplomaatilise korpuse teatmikus ära toodud. Made oli konsulaarosakonna atašee ja tegeles viisaküsimustega. Pärast mitmeid kohtuistungeid kohustas Linnakohus oma 18. mai 1992 otsusega Eesti Ekspressi vabandama ühe nädala jooksul ilma omapoolsete kommentaarideta Tiit Made ees valeinformatsiooni avaldamise pärast. Eesti Ekspress kaebas Linnakohtu otsuse edasi Eesti Vabariigi Ülemkohtusse. Eesti Vabariigi Ülemkohus otsustas 4.novembril 1992, et Eesti Ekspressis avaldatud kirjutis on hageja au ja väärikust riivav ning hagi kuulub rahuldamisele. Ülemkohus andis Eesti Ekspressile aega vabanduse avaldamiseks ajalehes üks kuu. Made oli esimene ja ainus Eesti poliitik, kelle kohta on Ülemkohtu otsus, et ta pole olnud KGB agent. Eesti Ekspress pole Made ees kunagi vabandanud ega allunud Eesti Vabariigi Ülemnõukohtu otsusele. Hiljem on Made välja toonud, et kõik sellistel positsioonidel olnud inimesed pidid kohustuslikus korras luureorganitele andma aru. Samuti on 30 aastat Nõukogude välisluure residendina Skandinaavias tegutsenud Boriss Grigorjev oma raamatus "Skandinaavia tagauksest. Luuraja märkmeid" (2002) kirjeldanud Madet, kui nõukogude- ja venevastast inimest, kes "ei vihanud mitte ainult nõukogude korda, vaid ka kõike venelikku" ning väitnud, et ta polnud kindlasti KGB ohvitser.
Tiit Made oli Eesti Rohelise Liikumise asutajaliige ja aseesimees. Aastal 1990 asutas ta Eesti Ettevõtjate Erakonna ning oli selle esimees. Aastal 1994 ühines erakond Eesti Keskerakonnaga. Pärast 1995. aasta lindiskandaali lahkus Tiit Made Keskerakonnast ja asutas sealt lahkunutega Arengupartei, mille liige oli 1998. aasta septembrini.
Aastatel 1992–1999 oli ta Riigikogu liige kuuludes Riigikogu VII ja VIII koosseisu. Aastatel 1995–1999 oli Made Riigikogu majanduskomisjoni esimees. Pärast Riigikogu liikme mandaadi lõppemist 1999. aastal lahkus ta aktiivsest poliitikast.
Isiklikku
pisi|300px|Tiit Made Austraalias Tiit Made on kahekordne Eesti meister võrkpallis (1956, 1964).
Ta tuntud ooperimuusika austajana. Made on teinud Vikerraadios ooperialaseid saateid "Bel canto" ning juhtinud ooperi galakontserte Tartus ja Pärnus ja esinenud ooperialaste loengutega.
Tiit Made on abielus raadioajakirjaniku ja lastekirjaniku Reet Madega.
Ajaloodoktor ja Eesti Diplomaatide Kooli asedirektor Vahur Made (1971–2017) oli Tiit Made poeg. Majandusharidusega vanem poeg Tambet Made juhtis aastaid Eesti Väliskaubanduse Liitu ning tegeleb välismajanduse alase konsultatsiooni- ja vahendustegevusega.
Teise maailmasõja aegne Rügement Made juht Julius Made (1894–1956) oli Tiit Made isa onupoeg, Tiit Made isa hukkus Teises maailmasõjas 1942. aasta detsembris Velikije Luki all.
1902. aastal Tallinnas avatud Amandus Adamsoni "Russalka" mälestusmärgi ingli modell Julie-Lisette Rootsi (1878–1947) oli Tiit Made isapoolne vanaema. Tema abikaasa, Tiit Made isapoolne vanaisa Otto Made (1867–1906) töötas treialina ning osales 1905. aasta detsembris toimunud mõisate põletamisel Harjumaal.
Tiit Made on reisihuviline. Ta on külastanud rohkem kui sadat riiki.
Made kuulub ka 2010. aastal asutatud MTÜ Eesti Vabaduse Eest liikmeskonda, mis ühendab NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi Eesti delegatsiooni eestimeelseid liikmeid.
Looming
Tiit Made on alates 1974. aastast avaldanud Eestis, Soomes ja Rootsis majandus-, välispoliitika- ja ajalooalaseid monograafiaid, ooperi- ja operetimuusikat ning rahvusvahelisi suheteid käsitlevaid leksikone, reisiraamatuid ja publitsistika kogumikke – kokku 37 teost. 1984. aastal ilmus tal pseudonüümi Peeter Gustavsson all Stockholmis Lembit Kriisa kirjastuses Välis-Eesti & EMP okupeeritud Eesti siseolukorda kirjeldav raamat "Tänapäeva mured Eestis", mille autorit tollastel nõukogude jälitusorganitel ei õnnestunudki välja selgitada.
Made on Eesti ja välismaa ajalehtedes ja ajakirjades avaldanud alates 1967. aastast üle 1000 teadusliku, populaarteadusliku ja olustikulise majandus-, välis- ja sisepoliitika, ooperimuusika jne alast artiklit, kirjutist ja intervjuud.
Teoseid
pisi|Tiit Made taasiseseisvumispäeval 2011. aastal
Atropatene
Atropatene (kreeka: Ἀτροπατηνή) oli kuningriik Lõuna-Aserbaidžaanis Urmia järvest idas. Hõlmas tänapäeva Iraani põhjaosa, peamiselt Ida-ja Lääne-Aserbaidžaani ning Ardabili provintsi lõunaosa, samuti Kurdistani ja Sanjani provintsi põhjaosa ning Aserbaidžaani kaguosa (Talõši mäed ja Araksi jõe parem kallas).
Atropatene oli piirkonna muistne kreekakeelne nimi, 4. sajandil eKr seal valitsenud Ahhemeniidide satraabi ja hilisema Meedia asevalitseja Atropatese järgi. Selle hilisemaist muukeelseist vormidest (pärsia keeles Āzarbādgān, araabia keeles Azarbāigan) on tulnud nüüdne nimi Aserbaidžaan.
Atropatene elanikkonnast moodustasid enamuse iraani hõimud. Keskajal kujunes Atropatenes iraani keelte hulka kuuluv azeri keel, mida kõneldi 17. sajandini. 11. sajandist asendus see aegapidi turgi keelte hulka kuuluva aserbaidžaani keelega. Aseri keele järglaseks peetakse talõši keelt. Valitsev usund oli zoroastrism, antiikautorite järgi oli Atropatene zoroastrismi keskusi, piirkonnas oli üks kolmest suurest templist. Atropatene pealinn oli Gazaka (ka Qazaka, Urmiast kagus), teised suuremad linnad olid Fraspa, Fanaspa ja Aganzana.
Atropatenest põhja pool oli Albaania kuningriik.
Ajalugu
Atropatene alal oli 10.–7. sajandil eKr muistne Manna riik, seejärel kuulus Meedia ja aastast 550 Ahhemeniidide riiki Meedia satraapia osana.
Aastast 331 kuulus Makedoonia Aleksandri suurriiki, tema pärandi jagamisel aastal 323 sai eraldi halduspiirkonnaks Media Atropatene, mida valitses Atropates (323–300).
Seleukiidide riigi ajastul oli Atropatene sisuliselt iseseisev riik, mida valitsesid Atropatese järeltulijad (Atropatiidid). 3. sajandil sõditi Artavazd I-se (270–220) valitsemisajal korduvalt Seleukiididega.
2. sajandi alguses saavutas Atropatene suurima geograafilise ulatuse, hõlvates Araksi põhjakalda ja ulatudes Kaspia ääres Kura jõeni (hõlmas ka tänapäeva Nahhitševani). 2. sajandil eKr sõditi Partia, Rooma ja Armeeniaga, mille tulemusel oldi sunnitud loovutama põhjapoolsed alad.
Juliette Gréco
Juliette Gréco (7. veebruar 1927 Montpellier – 23. september 2020) oli prantsuse laulja ja näitleja, üks silmapaistvamaid šansooni interpreete.
Ta oli Saksa okupatsiooni ajal mõnda aega vanglas, vastupanuliikumisega seotud ema ja õde saadeti koonduslaagrisse. Õppis pärast sõda näitekunsti, laulis alates 1949. aastast Pariisi kabarees "Boeuf sur le toit". Mõne aasta pärast sai laiemalt tuntuks, peale kontsertide ka filmide kaudu. Ta on omal ajal esinenud ka NSV Liidus ja 1967. aastal Tallinnas.
Karksi vald (1939)
Karksi vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Karksi valla maa-alast; senise Polli valla maa-alast; senise Pöögle valla maa-alast.
1939. aastal oli vallas 4777 elanikku.
Esimene vallavanem oli Johan Palu, kes valiti 15. aprillil 1939 ka Viljandi maavolikogu liikmeks. Kuna oktoobris 1939 valitud vallavolikogu ei suutnud vallavanemat valida, määras siseminister 19. jaanuaril 1940 uueks vallavanemaks Hans Kõiva.
Vald kuulus Riigivolikogu 62. valimisringkonda, kust oli valitud Tõnis Kint.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Polli külanõukogu, Pöögle külanõukogu, Sudiste külanõukogu ja Äri külanõukogu.
Kolb
pisi|Kolvi liikumine silindris. Kolb (hall), [[Silinder (mootori osa)|silinder (roheline)]] Kolb on mehhanismi osa, mis asub ja liigub reeglina silindris ning millele avaldatakse erineval moel jõudu, et see annaks sellest saadud energia edasi masinale või seadmele.
Lihtsaimad näited kolvist on tavaline meditsiiniline süstal, kus silindris asuv kolb surub inimese tekitatud surve mõjul süstlast (silindrist) vedeliku välja või siis jalgrattapump, kus inimjõu abil surutakse õhk jalgratta rehvi.
Kontor (ansambel)
Kontor oli ETKVLi Tallinna keskuse ansambel, mis alustas tegevust Toivo Lendi eestvõttel 1981. aasta veebruaris.
Sündinud 8. augustil
''Siin loetletakse 8. augustil sündinud tuntud inimesi.
Kontor (ansambel)
Koosseis
Ansambli eesotsas oli juba varem lauljana tuntud klahvpillimängija Jaak Jürisson (lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi heliloojana 1979. aastal) ja vokaalsolist-parodist Heino Seljamaa (lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 1978. aastal).
Oovi
Oovi küla, ka Hoovi küla (saksa keeles Hawi (Dorf), vene keeles Ови ) oli küla Viru maakonnas Vaivara vallas.
Küla asus Peeterristi küla kõrval, tänapäeval ei ole küla enam olemas.
Howard Frier
Howard Fletcher Frier (sündinud 31. märtsil 1976) on Eestis elav korvpallitreener ja endine Ameerika Ühendriikide elukutseline korvpallur, kes tuli Ehitustööriista / BC Kalev/Cramoga kahekordseks Eesti meistriks ning valiti hooajal 2004/05 Eesti Korvpalli Meistriliiga põhihooaja ja finaalseeria kõige väärtuslikumaks mängijaks.
Karjäär
Eestis hakkas Frier mängima 2004. aastal, kui liitus Tallinna klubiga Ehitustööriist (praegune BC Kalev/Cramo), kus murdis end peagi algkoosseisu ja pälvis 2004/05. põhihooaja kõige väärtuslikuma mängija tiitli.
2005. aasta Eesti meistritiitli heitluses alistati 4 : 3 Tartu Ülikool/Rock. Suur teene võitmisel oli Frieril, sest just tema viimaste sekundite tabavad kaugvisked päästsid Ehitustööriista. Frieri arvele jäi väljalangemismängudes keskmiselt 13,9 punkit ja 3 lauapalli ning ta valiti finaalseeria kõige väärtuslikumaks mängijaks.
Frier pikendas Kalev/Cramoga lepingut ka 2005/06. hooajaks. 2006. aasta meistriliiga finaalseerias alistati taas Tartu Rock, Frier tõi väljalangemismängudes keskmiselt 12,9 punkti ja 4,1 lauapalli.
Seejärel lühikest aega Rootsis ja Poolas mänginud Frier liitus 2007. aastal meeskonnaga BC Kraft Mööbel/Kohila, kus ta oli samuti põhimees, visates keskmiselt 13 punkti mängus. 2007. aastal naasis Frier Kalevisse, kus alustas mänge pingilt ja tõi meistriliigas keskmiselt 7 punkti ja 1,7 lauapalli ning Balti liigas keskmiselt 5,9 punkti ja 1,5 lauapalli mängus. Kohalikus tiitliheitluses jäädi Rockile alla mängudega 0 : 4. 2008. aastal mängis Frier Soome kõrgliigaklubi Tampere Pyrintöga ühe mängu, kus viskas kolm punkti ja hankis ühe lauapalli. Pärast seda pakkus Poola kõrgliigaklubi Victoria Gornik Wabrzych Frierile tunduvalt paremat lepingut ning Frier siirduski sinna. Seejärel veel Uppsala korvpalliklubi esindanud Frier naasis hooajaks 2010/2011 Eestisse, kus esindas lühikest aega BC Rakvere Tarvast.
Pärast eduka profikorvpalluri karjääri lõpetamist 2011. aastal on Freir tegutsenud Eestis peamiselt naiste ja noortetreenerina. Võitnud treenerina naisteliiga Eesti meistritiitli 2016/2017 klubiga FCR Media/Rapla KK. Olnud aastal 2019 ka Audentese Spordigümnaasiumi poiste osakonna treener, aga alates novembrist 2019 tüdrukute U14 koondise peatreener.
Isiklikku
Frier on lahutatud. Tal on tütar Kayla Jade, kes samuti mängib korvpalli Eesti naiste esiliigas G4S Noorteliiga võistkonnas ja kuulub Eesti U16 tütarlaste korvpallikoondisesse.
Howard Freir kehastas 2022. aasta sügisel linastunud Eesti mängufilmis "Kalev" USA korvpallurit George Jacksonit.
Oleg
pisi|"Oleg jätab hüvasti oma lemmikhobusega", [[Viktor Vasnetsov ]] Oleg (Ве́щий Оле́г, ka Helge, Helgu või Helgi; enne 862. aastat – 912 või 922) oli Vana-Vene riigi tegelik rajaja. Teda peetakse praegu Venemaal kõige olulisemaks valitsejaks, Vene riigi tegelikuks asutajaks.
Jackie Chan
thumb|Jackie Chan, 2012 Jackie Chan (成龍/成龙, kantoni keeles Sing4 Lung4, hiina keeles Chéng Lóng; sünninimi 陳港生/陈港生, kantoni Can4 Gong2 Sang1, hiina Chén Gǎngshēng; sündinud 7. aprillil 1954 Hongkongis) on hiina näitleja, koreograaf, filmilavastaja, produtsent, võitluskunstnik, stsenarist, laulja ja kaskadöör.
Õpingud
Kui Chan oli seitsmeaastane, läksid ta vanemad tööle Ameerika Ühendriikide saatkonda Austraalias ja tema jäi Hongkongi, kus ta õppis internaatkoolis China Drama Academy. Seal õppis ta võitluskunste, akrobaatikat, laulmist ja näitlemist. Koolis ei koheldud õpilasi hästi ja neid karistati füüsiliselt, kui nad tegid vigu või ei kuulanud sõna. Koolis moodustas ta teiste õpilastega esinemisgrupi The Seven Little Fortunes (Seitse väikest varandust). Esinemisgrupis olid ka kaasnäitlejad Sammo Hung ja Yuen Biao. Hiljem sai nende trio nimeks The Three Brothers (Kolm venda). Chan osales enda elu esimeses filmis kaheksa-aastaselt. Filmi nimi oli “Big and Little Wong Tin Bar” ja see tuli välja 1962. aastal.
Oleg
882. aastal läks Oleg sõjakäigule lõunasse ning alistas endale Kiievi, kus valitsenud samuti skandinaavlased Askold ja Dir laskis ta maha lüüa. Ta tegi Kiievist oma riigi pealinna, alistades või lepinguid sõlmides allutas enda võimule kõik ümbritsevad rahvad, kes seni olid maksnud makse Kasaari kagaanile.
Sõjakäigule Bütsantsi vastu läksid tema juhtimisel Konstantinoopoli alla ka eestlased ehk tšuudid nagu slaavlased tollal meid nimetasid. Linna ei vallutatud kuid piiramisel saavutati suure lunaraha andmine ja maksuvaba kaubandusõigus Bütsantsiga.
Tihedad suhted olid Olegil mõistagi ka Skandinaaviaga. Mõnede andmete kohaselt olevat ta loobunud 912 vürstitroonist ning läinud tagasi Skandinaaviasse, kus ka surnud.
Nestori kroonika kohaselt olevat suurvürst Oleg soovinud ennustajatelt teada saada, kuidas ta oma surma kohtab, ja saanud vastuseks, et surm saabub lemmikhobuse kaudu. Seepeale olevat Oleg lasknud lemmikhobuse kaugele steppi saata. Aastaid hiljem pärinud ta oma lemmikhobuse kohta, ja saanud vastuseks, et hobune on surnud, otsustanud tema skeletti oma silmaga vaatama minna. Kohale jõudes tõstnud ta oma jala hobusekolbale, mispeale salvanud teda pahkluu piirkonda harilik rästik, kes oli tulnud välja hobuse silmakoopast. Mitme päeva pärast olevat Oleg surnud ja ennustus loeti täitunuks. Sellest räägib ka Puškini kirjutatud poeem, mida mõned peavad Venemaa hümniks nr 2.
Jackie Chan
Elu Austraalias
Pärast kooli lõpetamist ei läinud ta näitlemiskarjääril hästi ning ta kolis mõneks aastaks Austraaliasse oma vanemate juurde. Seal läks ta Dicksoni kolledžisse, kus õppis inglise keelt. Austraalias läks ta tööle restorani ja teenis elatist ka ehitajana. Üks teine ehitaja Jack ei suutnud Chani pärisnime hääldada ja andis talle hüüdnimeks väike Jack (little Jack), millest kujunes aja jooksul välja Jackie.
Esimesed rollid
Kui Chan oli 21-aastane, kutsus Willie Chan, kes töötas Hongkongi filmitööstuses, Jackie Hongkongi tagasi. Ta pakkus Jackiele rolli filmis “Uus raevurusikas” (“New Fist of Fury”), mille režissööriks oli Lo Wei. Hiljem sai Williest Jackie mänedžer ja parim sõber. Esimesed Lo Weiga koostöös tehtud filmid ei kogunud rahva hulgas populaarsust. Peale neid läbikukkumisi otsustas Chan mitte enam kopeerida Bruce Leed, nagu seda oli algselt tahtnud režissöör Lo Wei, vaid olla omamoodi ja kombineerida komöödiat ja võitluskunste. Niimoodi sündisid 1978. aastal tema esimesed edukad filmid – “Madu kotka varjus” (“Snake in the Eagle’s Shadow”) ja “Purjus meister” (“Drunken Master”).