cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chathami saar
thumb|300px|Chathami saar Chathami saarestikus.
Chathami saar (moriori Rekohu) on Uus-Meremaale kuuluv saar Vaikses ookeanis. Ta on üks Chathami saartest.
Chathami pindala on 900 km². Saar on künklik, ulatudes kuni 294 meetrini merepinnast.
2006. aastal elas Chathamil 564 inimest.
Kurepalu
Kurepalu on küla Tartu maakonnas Kastre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Haaslava valla halduskeskus.
Al-Fashn
Al-Fashn on linn Egiptuses Banī Suwayfi kubernerkonnas.
Riina Kionka
Elukäik
Riina Kionka sündis USA-s Detroitis, kasvas üles Detroiti eeslinnas ning käis Detroitis keskkoolis. 1983. aastal sai ta James Madison College'ist Michigani osariigi ülikoolist kaks bakalaureusekraadi: rahvusvahelistes suhetes ja saksa kirjanduses. Ta valiti prestiižsetesse Phi Beta Kappa ja Phi Kappa Phi ühingutesse ja ta mängis marsiorkestris trompetit. 1980. aastal käis ta keeleõppel Saksamaal Eifeli piirkonnas ja oli 1982. aastal Riigidepartemangu Lääne-Berliini esinduses.
1984. aastal kolis Kionka New Yorki ning asus Columbia ülikoolis Harrimani instituudis töötama sovetoloogia väitekirja kallal. Õpingute jooksul valiti Eesti Üliõpilaste Toetusfondi stipendiaadiks ja 1986. aastal lõpetas ta magistrikraadiga, millele lisandus järgmisel aastal Certificate of Completion. Lisaks kraadiõpingutele käis Kionka Münchenis Vaba Euroopa raadios praktikal Toomas Ilvese juures ja õppis Norwichi ülikooli intensiivkursustel vene keelt.
1988–1989 oli Kionkal Deutscher Akademischer Austausch Diensti (DAAD) grant Bonnis teadustöö tegemiseks. 1989–1993 töötas ta Münchenis Vaba Euroopa raadio analüütikuna, keskendudes Eestile. Analüütikuna avaldas Kionka mitu artiklit, mis käsitlesid Eesti ja Baltimaade arengut. Mõni artikkel ilmus ka suuremates ajakirjades, nagu The Wall Street Journal.
27. juunil 2000 määrati Kionka suursaadikuks Saksamaa Liitvabariigis, 19. oktoobril andis ta volikirja Saksamaal üle. Suursaadik oli ta aastatel 2000–2004, mille ajal oli tema peamiseks sihiks saada Saksamaa nõusse lubama Eestit Euroopa Liitu ja NATOsse. Välisministeeriumis töötades sattus Kionka korduvalt konflikti uue välisministri Kristiina Ojulandiga, kaitstes sealhulgas 2002. aastal kantsler Indrek Tarandit. Saksamaalt tagasi tulles sai temast välisministeeriumi Euroopa Liidu küsimuste asekantsler, kuid ka konflikt ministriga teravnes, mistõttu hakkas Kionka 2004. aastast otsima tööd Euroopa Liidu institutsioonides.
2007. aastal sai Kionkast tollase EL-i välispoliitika kõrgeima esindaja Javier Solana inimõiguste eriesindaja ja ta juhtis välispoliitika peadirektoraadis inimõiguste allüksust. Sealt edasi asus ta tööle EL-i välisteenistusse Kesk-Aasia büroo juhatajana. Riina Kionka töötas 2014. aastast 2019. aastani Euroopa Ülemkogu presidendi Donald Tuski välispoliitika nõunikuna, kus tegeles pagulaskriisiga, terrorisimikriisiga, Vene agressiooniga Ukrainas, olukorraga Kreekas ning Brexitiga. Riina Kionka sai oma eduka töö eest ka tunnustust – nii EPL kui ka Estonian World valisid ta väljapaistvamate Eesti naiste hulka. Samuti oli ta 2015. aastal Ene Hioni fondi preemia laureaadiks ja 2017. aastal nimetas Politico Kionkat üheks olulisemaks isikuks Eesti eesistumise ajal.
Euroopa Liidu välispoliitikajuht Federica Mogherini nimetas 2019. aasta suvel Kionka Euroopa Liidu suursaadikuks Lõuna-Aafrika Vabariigis. Üheks suuremaks väljakutseks oli koroonapandeemia alguses 8500 eurooplase Lõuna-Aafrikast kodumaale naasmise korraldamine. Samuti üritas Kionka saavutada viisavabadust LAV-i ja 8 EL-i liikmesriigi vahel, kellel seda veel ei olnud, kuid pandeemia nurjas selle sihi. 2021. aasta 24. veebruarist on Kionka tegev ka Eesti Välissuhete Nõukoja liikmena. Euroopa Liidu välis- ja julgeolekupoliitika juht Josep Borrell nimetas 9. juunil 2022 Kionka Euroopa Liidu järgmiseks suursaadikuks Pakistanis.
Isiklikku
Riina Kionka vanavanemad põgenesid Eestist pagulastena. Kionka ema on Mall Rebane Kionka, kes on aktiivne liige EELK Michigani koguduses Ameerika Ühendriikides. Kionka isa on saksa päritolu ameeriklane. Riina isa soovi järgi kirjutati tütre nimi sünnitunnistusele ühe i-ga, et asjaajamine USAs oleks lihtsam. Huvi Eesti vastu tekkis Riinal keskkoolis ja ta hakkas osa võtma rahvuslikest üritustest. 16-aastaselt otsustas Riina oma nime advokaadi abil ametlikult eestipärasemaks muuta. Riina ja tema ema toetasid Eesti välisinstitutsioonide tegevust nii rahaga kui ka aktiivselt üritustel osaledes. Kionka esines 1987. aasta Kultuuripäevadel trompetimänguga ja korraldas 1988. aasta kultuuripäevi New Yorgis.
Kionka abiellus 16. septembril 1989 Michiganis väliseestlase Mart Laanemäega ja noorpaar kolis Saksamaale. Eestisse jõudis Kionka esimest korda 1986. aastal. Kionka teine abikaasa on Lauri Lepik. Neil on kaks last, Tasuja Juhan Lepik ja Krõõt Lea Lepik, kes räägivad emakeeltena eesti, saksa ja inglise keelt. Kionka ise valdab eesti, inglise, saksa ja vene keelt. Nii Kionkal kui ka tema lastel on nii Eesti kui ka USA kodakondsus.
Kionka on varem öelnud, et sai „kogemata diplomaadiks“, olles esialgu plaaninud õppida muusikat, dirigeerimist või õigusteadust. Kionka on lapsest saati trompetit mänginud ja on olnud osa nii Saksa kaitseväe orkestrist kui ka Berliini harrastusorkestrist Otto Sümfoonikud. Eestis elades on Kionka korraldanud oma orkestriga ka kontsertreisi Viljandis, Valgas ja Kohtla-Järvel. Kionka on tuntud kui suurepärane kõnekirjutaja, kes kirjutas 1990. aastatel mitmed Eesti välispoliitika olulised kõned.
Tunnustus
Ajaleht Eesti Päevaleht valis Kionka mõjukuselt 11. naiseks Eestis ning ajakiri Estonian World on Kionka mitmel korral valinud väljapaistvamate ja edukate Eesti naiste esitosinasse.
Dizzy Gillespie
thumb Dizzy Gillespie (õieti John Birks Gillespie; 21. oktoober 1917 Cheraw, Lõuna-Carolina osariik, USA – 6. jaanuar 1993 New York, New Yorgi osariik, USA) oli USA džässtrompetimängija, -helilooja ja laulja.
Ta oli koos Charlie Parkeriga 1940. aastate džässmuusika eestvedaja. Tema muusika oli iseloomulik bebop 'ile.
Hainichen
Hainichen (ka Gellertstadt) on väikelinn Saksamaal Saksimaa Kesk-Saksimaa kreisis.
Ants Laikmaa majamuuseum
thumb|Ants Laikmaa majamuuseum
Ants Laikmaa majamuuseum on Ants Laikmaa elu ja loomingut käsitlev muuseum Lääne-Nigula vallas Kadarpiku külas.
Muuseum asub kunstniku enese projekteeritud omapärases rahvusromantilises stiilis hoonetes, kus ta veetis oma viimased elupäevad.
Krundi ostis Laikmaa aastal 1917. Hoonete ehitus jätkus ka pärast surma. Kunstnik on maetud kodumaja parki.
Majamuuseumi esimesel korrusel on Laikmaa elukäiku tutvustav väljapanek. Ülemisel korrusel on ateljee ning töö- ja magamistuba koos isiklike esemete ja etnograafilise vanavaraga.
Räästapääsuke
Räästapääsuke (Delichon urbica, sünonüüm Delichon urbicum) on pääsulaste sugukonda räästapääsukese perekonda kuuluv lind.
Välimus
Räästapääsuke on pisut väiksem kui suitsupääsuke, olles enamasti umbes 13 cm pikk ja kaaludes 16–25 grammi. Sihvaka kehaehitusega räästapääsukese kukal, selg, väga pikad kitsad tiivad ja harkjas saba on sinakasmustad ning lai rind, alakeha ja päranipuala valged. Nokk on lühike ja eriti tüvikuosas lai; nokalahk on suur. Kollakad valgete karvalaadsete sulgedega kaetud jalad on lühikesed ja nõrgad ning nendega on raske maapinnal liikuda. Sulekestega on kaetud kogu jalad, sealhulgas jookse ja varbad. Saba on lühem ja vähem harkis kui suitsupääsukesel. Sulestik on tihe ja metalliläikene ning nii noortel kui ka vanadel pääsukestel sarnane. Sugulist dimorfismi ei esine.
Räästapääsuke on ülihea lendaja. Ta isegi joob lennul. Selleks sööstab ta ülespoole hoitud tiibadega ja allapoole sirutatud kaelaga veepinnale ja ammutab alanokaga vett. Maapinnale laskub ta vastumeelselt, kuigi pesamaterjali hankimiseks tuleb sedagi teha. Parema meelega istub ta oksal, katusel või traadil.
Räästapääsukese laul on tasane meeldiv sädistamine. Pikeerides toob ta kuuldavale valje kriiskeid.
Levila
Räästapääsuke talvitub Kesk- ja Lõuna-Aafrikas, Hindustanis, Indohiinas ja Malai saarestikus.
Eestis võib kohata räästapääsukese alamliiki Delichon urbica urbica. See alamliik elab Euroopast ida poole kuni Kesk-Mongooliani ja Jenissei jõeni ning lendab talvituma Aafrikasse.
Räästapääsukesel on teinegi alamliik D. urbica lagopodum, kes elab Ida-Aasias ja lendab talvituma Kagu-Aasiasse.
Eestis leidub räästapääsukest asulates ja põhjaranniku pankade varjus. Räästapääsukeste arvukust Eestis hinnatakse 80 000 – 150 000 paarile.
Räästapääsuke lahkub pesitsuspaikadest ja rändab lõunamaale juba ammu enne külmade ilmade saabumist.
Pesitsemine
pisi|Räästapääsukeste koloonia [[Sõrul Hiiumaal]] Räästapääsukesed elutsevad enamasti mitmekümnepaarilistes kolooniates ja ehitavad oma pesad tihedalt üksteise kõrvale. Pesa ehitavad mõlemad vanalinnud, kasutades selleks savi või süljega kokkukleebitud märga mulda ja muda. Pesa asub tavaliselt kohas, kus hoone või kalju sein ja katus või lagi ühinevad. Pesa sissepääsuava asub otse lae all, pesa ülaosas. Seest vooderdab ta pesa väiksemate sulgede, udusulgede ja pehmete taimekiududega.
Vahel on lihtne leida kohta, kust pääsukesed pesa ehitamiseks savi võtavad. Pesaehitamist raskendab see, kui saviauk kuiva ilmaga kõvaks paakub. Kui soovitakse pääsukesi pesa ehitamisel aidata, võib saviauku kuiva ilmaga kasta.
Toitumine
Räästapääsuke toitub ainult lendavatest putukatest, kelleks on enamasti sääsed, kärbsed, sarnastiivalised ja väiksed mardikad. Harvem püüab ta liblikaid, ritsikalisi ja ämblikke, kelle tuul on "härmalõngaga" lendu tõstnud.
Toitu püüavad pääsulased lennult. Enamasti lendavad nad putukatest kõrgemal ning ründavad sobivat saaklooma nähes. Kuna kõik need putukad tõusevad soojade õhuvoolude tõttu selge päikesepaistelise ilma korral kõrgele, näeb sel ajal ka pääsulasi kõrgel lendamas. Vihma ja äikese eel, kui õhk on veeaurust küllastunud ja niiskunud putukad lendavad maapinna lähedal, kütivad pääsulased veekogude veepinna lähedal kiililisi, ühepäevikulisi ja ehmestiivalisi ja teisi putukaid, kes ka vihma ajal lendavad.
Paljunemine
pisi|Räästapääsukese munad Leviala põhjaosas jõuab räästapääsuke sigida ja järglased üles kasvatada vaid üks kord suve jooksul, mujal kaks korda. Kurnas on tavaliselt 4–6 valget muna. Poegade haudumine kestab 12-13 päevast sooja ilma korral 18–22 päevani jaheda ilma korral. Poegi hauvad ja hiljem toidavad mõlemad vanalinnud. Pesas viibivad pojad kolm nädalat. Pärast seda toidavad vanemad neid veel mõned päevad.
Räästapääsukesel ei ole õieti looduslikke vaenlasi. Teda jälitab küll lõopistrik, aga kiire ja osava lendajana suudab räästapääsuke teda peaaegu alati vältida.
pisi|Räästapääsukese pojad
Kaitse
Räästapääsuke ei ole Eestis looduskaitse all.
Räästapääsukesed toovad suurt kasu sellega, et hävitavad suurel hulgal putukaid, kellest peaaegu kõik on kahjulikud. Paljud rahvad maailmas kaitsevad pääsukesi ja usuvad, et maja räästa all pesitsev pääsuke toob õnne.
A. H. Tammsaare muuseum (Vargamäe)
pisi|Tammsaare muuseum kevadel pisi|Droonivideo Tammsaare muuseumist. 2021. aasta juuli pisi|Tammsaare-Põhja talu talvel A. H. Tammsaare muuseum on Tammsaare sünnikodus (Tammsaare-Põhja talus) tegutsev muuseum Tammsaare väljamäel Järva vallas. Talu nimest tuleneb Anton Hanseni kirjanikunimi.
Muuseumi lähedal on matkarajad, mis viivad romaani "Tõde ja õigus" tegevuspaikadesse ning tutvustavad Lõuna-Kõrvemaa loodust.
Klinker
Klinker on glasuurimata ja paakunud, tumepruun või sinakaspunane kõrgtugev tehiskivi või -plaat. Klinkrit iseloomustab tihe struktuur, suur ilmastiku-, happe- ja survekindlus. Põletatud temperatuuril 1150–1300 °C.
Ernst Jandl
Ernst Jandl (1. august 1925 – 9. juuni 2000) oli Austria luuletaja ja tõlkija.
Alaksandr Milinkievič
thumb|Alaksandr Milinkievič [[Varssavis 5. juulil 2006 ]] Alaksandr Milinkievič (kasutatud on ka nimekujusid Aljaksandr Milinkevitš ja Aleksandr Milinkevitš; valgevene Аляксандр Уладзіміравіч Мілінкевіч; sündis 25. juulil 1947 Hrodnas) on Valgevene poliitik.
Ta sündis Valgevene NSV teenelise õpetaja peres. Isa nimi oli Vladimir Ivanovitš Baran, mistõttu Alaksandr võttis 16-aastaselt endale ema Maria Aleksandrovna neiupõlvenime Milinkevitš. 1965 lõpetas ta keskkooli kiitusega.
Noorena mängis ta korvpalli, tulles 1968 ja 1969 Valgevene meistriks. 1996–1997 oli ta Valgevene paljukordse meistri korvpalliklubi Grodno 93 president.
Ta lõpetas 1969 Hrodna pedagoogilise instituudi füüsika-matemaatikateaduskonna ja töötas samas linnas kooliõpetajana. Pärast aspirantuuri lõpetamist füüsikainstituudis töötas ta 1972 Valgevene Teaduste Akadeemias noorema teadusliku kaastöötajana. 1976. aastal kaitses ta teaduste kandidaadi väitekirja teemal "Ülivõimsate laseriimpulsside tekitamise mehhanism", seejärel töötas õppejõuna Hrodna pedagoogilises instituudis. 1978–1980 ja 1984–2000 oli ta Hrodna ülikooli füüsikateaduskonna dotsent, vahepeal töötas kateedrijuhatajana Alžeerias Sétifi ülikoolis. Hiljem on ta stažeerinud Montpellier' ülikoolis (Prantsusmaa) ja California ülikoolis (USA). Poolas on ta õppinud kohaliku omavalitsuse probleeme lahendama, riiklikke majandusreforme ja inimõigusi, Suurbritannias tänapäevaseid haridusmeetodeid ja Kanadas spordi arendamist. Ta on läbinud Saksamaal Euroopa ohutuskeskuses tippjuhtide kursuse ning stažeerinud Euroopa Liidu õppeasutustes Hollandis, Belgias ja Prantsusmaal toimimise ja laienemise küsimusi. Ta on analüütiliste ettekannetega esinenud Euroopa Parlamendis ja Euroopa Komisjonis.
Ta on avaldanud 65 teadustööd ja monograafiat kvantelektroonika ja lasertehnika alal, samuti Valgevene ajaloost, kultuurist, haridusest ja arhitektuurist.
Peipsivenelaste külad
pisi|Sõit mööda 7 km pikkust Raja-Kükita-Tiheda-Kasepää tänavküla 2022. aasta juulis Peipsivenelaste külad moodustavad omapärase arhitektuuri ja eluoluga piirkonna Peipsi järve ääres. Katkematu tänavkülade rida ulatub Mustveest Omeduni ja Ninalt Varnjani.
Alaksandr Milinkievič
1990–1996 oli ta Hrodna linnavalitsuses aselinnapea. Ta kureeris linnavalitsuses haridust, kultuuri, tervishoidu, noorsooasju, sporti, meediat, religiooni, välissuhtlust ja ajaloolise pärandi valdkonda.
Peipsivenelaste külad
Kolkjal on kala-sibula restoran.
Alaksandr Milinkievič
1996. aastast oli ta Hrodna ühiskondliku ühenduse "Raekoda" juht. Võimud likvideerisid "Raekoja" 2003. aastal.
Ta on Rahvusvahelise Ajakirjanike Föderatsiooni liige.
Alaksandr Milinkievič oli Valgevene ühendatud opositsiooni presidendikandidaat 2006. aasta 19. märtsi valimistel.
Aprillis 2006 mõisteti talle 15 päeva aresti sanktisoneerimata meeleavalduse korraldamise eest.
Oktoobris 2006 pälvis ta Euroopa Parlamendi Sahharovi auhinna (50 000 eurot).
Milinkievič valdab lisaks valgevene keelele inglise, prantsuse, poola ja vene keelt.
Ta on teist korda abielus. Esimesest abielust on tal kaks poega.
Akerselva
thumb|[[Møllerfossene joad Akerselval]] Akerselva ehk Akerselven on jõgi Norras Oslos. Saab alguse Markast ja voolab läbi Nordre Akeri linnaosa, Sagene linnaosa, Grünerløkka linnaosa, Sentrumi ja Grønlandi. Suubub Bjørvikas Oslo fjordi. Pikkus 8,2 km.
A. H. Tammsaare muuseum
A. H. Tammsaare muuseumiks võidakse nimetada kolme muuseumi:
Lunzenau
Lunzenau on väikelinn Saksamaal Saksimaa Kesk-Saksimaa kreisis.
Kriimani
Kriimani on küla Tartu maakonnas Kastre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haaslava valda.
Ajalugu
19. sajandi teisel poolel leiti Kriimanist ja Varnjast haruldasi Bütsantsi päritolu hõbenõusid. Kriimani nõu leiti kivivarest, kus täheldati tarandkalmele iseloomulikku kaht paralleelset ja neid ühest otsast ühendavat kivirida. Tarandkalmele osutab ka koos hõbenõuga leitud kinnine pronkssõrmus. Seda tüüpi sõrmused ilmusid Eesti tarandkalmetesse 2. sajandil, olid siinmail soositud ka 3. sajandil ja mõnes piirkonnas ilmselt veel 4. sajandilgi.
Kooraste vald (Kanepi kihelkond)
pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]] Kooraste vald (saksa keeles Korast) oli vald Kanepi kihelkonnas Võrumaal.
Valla pindala oli 85 km² ja elanikke oli 1897 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866 –1939.
Vallas oli 389 talundit ja elamut ning need kasutasid 7049 ha maad. Vallamaja asus Kooraste külas.
Vallas asus Kooraste asundus.
1939. aasta vallareformiga vald jagati. Erastvere, Põlgaste, Kõlleste, Kooraste ja Sõmerpalu vallast moodustati Kanepi vald ning Kooraste ja Urvaste vallast moodustati Kooraste vald.
Vikerkaare tänav (Tallinn)
Vikerkaare tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis, mis algab Põllu tänavast. Suundudes kagusse möödub Tallinna Pääsküla Gümnaasiumist ja Nõmme ujulast. Ületades Vabaduse puiestee kulgeb Pääsküla raba poole, ristudes enne Kumalase tänavaga ja lõpeb Rännaku puiesteega. Tänava pikkus on umbes 500 meetrit.
Vabaduse puiestee ääres asub samanimeline bussipeatus.
Asutused Vikerkaare tänaval
pisi|tühi|Vikerkaare tänav
Fritt
Fritt (itaalia keeles fritta 'klaasmass') on emailide ja glasuuride toormaterjal, mida saadakse klaasimoodustajate (kvartsliiva, päevakivi, naatriumkarbonaadi ja boorhappe) ja abiainete (oksüdeerijad, metallioksiidid, pigmendid) kokkusulatamisel klaasjaks massiks. Sulafritt jahutatakse külmas vees ning saadud räbu jahvatatakse pulbriks.
Aavo Ürgsoo
Aavo Ürgsoo (kuni 1936. aastani Andrei Jurkson; 26. august 1905 Pärnu – 18. mai 1995 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (kapten). 1926. aastal lõpetas ta Pärnu Linna Ühisgümnaasiumi, 1928. aastal Eesti Vabariigi Sõjakooli ning 1930 Eesti Vabariigi Sõjaväe Lennukooli, kus omandas sõjaväelenduri kutse. Kapteniks ülendati ta 1937. aastal.
Ta oli Antsla Omakaitses pataljoni ülem ja Eesti Aeroklubis lennuinstruktor.
Pärast Teist maailmasõda oli ta 5 aastat Poolas sõjavang ja sunnitööline söekaevanduses. Hiljem elas Kanadas, kus töötas Toronto ülikoolis katselabori tehnilise assistendina ning oli Toronto Eesti Võitlejate Ühingu liige.
Looming
Aavo Ürgsoo oli tuntud ka loomeinimesena. 1938. aastal määrati ta väeosa ajalookomitee liikmeks, kus tema ülesandeks oli Eesti lennuväe ajaloo talletamine. Seda tegevust jätkas ta ka hiljem Kanadas ja selle töö eest pälvis Toronto Eesti Võitlejate Ühingu kuldrinnamärgi. Tema kogutud ja korrastatud materjalid on saadaval Toronto Eesti Maja arhiivis.
1958. aastal Torontos kirjutas ta Anti Ainiki pseudonüümi all raamatud „Lend leeki” (I ja II osa), kus kirjeldas Eesti lenduritest II maailmasõja päevil.
Aavo Ürgsoo joonistas ka karikatuure ja šarže, mida avaldati peamiselt ajakirjades Sõdur ja Kaitse Kodu.
51
51. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 46 47 48 49 50 - 51 - 52 53 54 55 56
Hesione
Hesione oli vanakreeka mütoloogias Trooja printsess, kuningas Laomedoni tütar ja Priamose (tollal Podarkese) õde.
Laomedon oli väga kitsi ja kiuslik mees. Ta pettis isegi Poseidonit ohvritoomisel. Karistuseks saatis Poseidon Trooja rannikut laastama merekoletise. Oraakel ütles, et koletis ei lahku enne, kui on printsess Hesione alla neelanud. Legendi teise versiooni järgi tõmmati loosi, keda koletisele ohverdada, ja liisk langes Hesionele.
Kui Hesione oli kalju külge seotud, saabus sinna Herakles oma sõprade Telamoni ja Oiklesega. Herakles lubas koletise tappa ja neiu vabastada, kui saab tasuks hobused, mille Zeus oli Laomedonile annetanud hüvituseks tema onu Ganymedese eest. Laomedon nõustus kohe. Herakles lõigi koletise maha, aga Laomedon keeldus talle hobuseid andmast.
Seepeale tappis Herakles koos oma kaaslastega ära nii Laomedoni kui ka kõik tema pojad peale noorima, Podarkese. Ühe versiooni järgi olevat Podarkes pääsenud seetõttu, et oli parasjagu Früügias sõjaretkel, kuid harilikult räägitakse, et Herakles kuulutas Hesione oma sõjasaagiks, andis ta Telamonile naiseks ja lubas tal ükskõik kelle linnaelanikest endaga Kreekasse kaasa võtta. Hesione valis Podarkese, kelle Herakles muidu tapnud oleks. Seepeale Herakles leebus ja lubas neiul oma loori eest venna vabaks osta. Nii juhtuski. Herakles andis Trooja valitsemise üle Podarkesele, keda sellest ajast hakati ostetud meheks ehk Priamoseks kutsuma (kreeka keeles tähendab primai 'ostma').
Hesione sai Telamoniga poja Teukrose.
Pottsepis
Pottsepis ehk pottsepatooted (ka talurahvakeraamika või jäme keraamika) on puhtast või liivasegusest punasavist valmistatud poorsed pottsepatooted. Enamasti on need kaetud angoobide ja lihtsakoeliste toorglasuuridega (valdavalt läbipaistvate pliiglasuuridega). Põletatud temperatuurivahemikus 850–1000 °C.
Eelpõletus tehakse vahemikus 800–900 °C, glasuuripõletus 900–1000 °C. Praktiseeritakse ka ühekordset põletust.
Pottsepatoodetes kasutatav keraamiline mass
Pottsepatoodete jaoks sobivat keraamilist massi valmistatakse enamasti ühe savi alusel, lisades sellele vajadusel lahjendajaid (tavaliselt liiva 10–20% ulatuses). Paremaid tulemusi on võimalik saavutada kahe savimassi kokkusegamisel, millest üks on rasvasem ja teine liivasem.
Pärast põletust jääb keraamilise massi värvus kollakaspruuniks või punakaks.
Pottsepis Eestis
Eestis leiduvad savid sobivad pottsepatoodete valmistamiseks peaaegu eranditult.
Pottsepatooteid on valmistatud näiteks Setumaal.
Erkki Liikanen
pisi|Erkki Liikanen Erkki Antero Liikanen (sündinud 19. septembril 1950 Mikkelis) on Soome poliitik, diplomaat ja rahandustegelane.
Ta lõpetas aastal 1975 Helsingi ülikooli majandusteaduse alal.
Erkki Liikanen kuulub Soome Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Aastatel 1972–1990 oli ta Eduskunna liige.
Aastatel 1987–1990 oli ta Harri Holkeri valitsuse rahandusminister ning seejärel kuni 1994. aastani Soome suursaadik Euroopa Liidu juures. Aastatel 1995–2004 oli ta volinik Euroopa Komisjoni kahes koosseisus.
Alates 2004. aastast on ta Soome Panga peadirektor ning Euroopa Keskpanga ja Rahvusvahelise Valuutafondi nõukogu liige.
Aastatel 2008–2014 oli ta Soome Punase Risti esimees.
Jean Bodin
pisi|Jean Bodin
Jean Bodin (1529 või 1530 Angers, Maine-et-Loire'i departemang – 1596 Laon, Aisne'i departemang) oli prantsuse õigus- ja poliitikafilosoof, õigusteadlane ja majandusteadlane, Pariisi parlamendi liige ja õigusteaduste professor Toulouse'i ülikoolis.
Bodini kõige olulisem teos on "Six Livres de la République" ("Kuus raamatut riigist"), milles ta käsitles valitsejat kui inimliku õiguse mõjust välistatut ning allutatuna üksnes jumalikule õigusele (loomuõigus).
Teoses "La Démonomanie des Sorciers" soovitas Bodin piinamist nõidade kindlakstegemise usaldusväärse vahendina.
Ta kaitses ususallivust, kuigi tema aeg oli eriti sallimatu.
Tuntud on tema mõttetera "Pole muid rikkusi kui inimeste omad".
Elulugu
Jean Bodin, kes oli Michel de Montaigne'i ja Nostradamuse kaasaegne, sündis kodanlikus perekonnas rätsepa pojana tõenäoliselt Angers's 1529.
Ta sai hariduse algul Angers' karmeliitide kloostris, kus ta sai noviitsiks, seejärel Pariisis, Pariisi ülikoolis, omandades nii keskaegse skolastika kui ka renessansiajastu humanismi.
Hiljemalt 1549. aastaks oli ta mungatõotustest vabanenud. On võimalik, et ta oli 1547–1548 segatud hereesiaprotsessi ning et ta elas kalvinistlikus Genfis: dokumentides figureerib tema nimi, kuid tegu võis olla nimekaimuga, sest tema nimi oli sagedane.
Paistab olevat kindel, et ta õppis 1550ndatel Toulouse'i ülikoolis Rooma õigust. Aastal 1561, kui Prantsusmaal algas kohutav ususõdade aeg, jõudis ta Pariisi ja asus tööle advokaadina.
Jean Bodinil oli kuningas Henri III soosing. Kuningas laskis ta valida Blois' generaalstaatide (1576–1577) saadikuks kolmanda seisuse esindajana Vermandois'st. Ta oli vastu kuninga kavadele tühistada patsifikatsiooniediktidele, langes ebasoosingusse ning sai Alençoni hertsogi, hilisema Anjou hertsogi François de France'i kaaskondlaseks. Kui too 1584 suri, tõmbus Bodin tagasi Laoni, kus ta oli kuninga prokurör. Ta laskis linnal 1589 tunnustada Katoliikliku Liiga võimu, kuid varsti laskis elanikel tunnustada kuningas Henri IV.
Bodin suri 1596 Laonis katku.
Looming
Aastal 1578 avaldas Jean Bodin kaks teost: ühe õigusteadusest, teise majandusteadusest. Esimese pealkiri on "Iuris universi distibutio". See on mõtisklus õiguse olemusest, kus ta süstematiseerib Rooma õiguse. Teise pealkiri on "Réponse au paradoxe de M. de Malestroict touchant l'enchérissement de toutes choses, et le moyen d'y remédier" ("Vastus hr de Malestroict' paradoksile, mis puudutab kõikide asjade kallinemist, ja vahend selle vastu"). Seal teeb ta kindlaks seose 16. sajandil aset leidnud hindade tõusu ning väärismetallide sisseveo vahel Ameerikas. Ta paneb selles teoses aluse kvantitatiivsele rahateooriale, olles üks esimesi merkantilismi kaitsjaid Prantsusmaal.
Oma aja inimesena oli ta samuti huvitatud astroloogiast ja demonoloogiast (deemonite uurimisest). Aastal 1580 avaldas ta teose "De la Démonomanie des sorciers", mis anti välja mitmes trükis pealkirjaga "Fléau des démons et des sorciers". Seal defineerib ta nõia kui inimese, kes võtab midagi ette kuratlike vahenditega (I raamat), uurib, mis on maagia, ning püüab pikkade arutlustega tõestada, et nõidadel on võimeid. (II raamat). Ta käsitleb seal ka kaitsevahendeid ja lubamatuid vahendeid pahategude takistamiseks (III raamat), samuti vahendeid nõidadega tegelemiseks, et neid ära tunda, ja nõiduse kuriteo tõendamist (IV raamat). Selles teoses, mida peetakse üheks paremaks nõidusealaseks teoseks, väljendab Bodin tegelikult oma aja arvamusi; ta usub deemonitega sõlmitud lepingutesse, surnute väljakutsumisse ja kehalisse ühtimisesse deemonitega; ta pooldas nõidade piinamist ja massilist hävitamist, olles lahkarvamusel Jean Wier'ga.
Houston
Houston on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis. See on elanike arvult riigi neljas ja osariigi suurim linn. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 2 304 580. 2010. aastal oli elanikke 2 100 263. Houston on Harrise maakonna halduskeskus, lisaks üle kuue miljoni elanikuga Suur-Houstoni linnastu majanduslik keskus. Linn asub Mehhiko lahest 50 kilomeetri kaugusel sisemaal rannikumadalikul.
Houston asutati 30. augustil 1836. Linnaõigused sai Houston 5. juunil 1837. Linn on saanud nime Texase revolutsioonis võidelnud Texase armee ülemjuhataja ja Texase Vabariigi presidendi Sam Houstoni järgi. Sadama ja raudtee kiire areng 19. sajandil ning lisaks nafta avastamine ja järgnenud naftatööstuse areng 20. sajandil viisid rahvastiku kiire kasvuni. 1960. aastatel ületas linna elanike arv ühe miljoni ja 2000. aastatel kahe miljoni piiri.
Linn on üks maailma juhtivaid energeetikakeskuseid ning linna majanduses on esindatud samuti ettevõtted aeronautika, transpordi ja tervishoiu alal. Linnas asuvad muuhulgas Lyndon B. Johnsoni Kosmosekeskus, USA suurim rahvusvaheline kaubasadam, Houstoni laevakanal ja maailma suurim meditsiinikeskus.
Asukoht, asend ja pindala
pisi|Houstoni satelliidipilt Houston asub Mehhiko lahest 50 kilomeetri kaugusel sisemaal rannikumadalikul. Houston asub Austinist umbes 265 kilomeetri kaugusel idas, Louisiana osariigi piirist umbes 180 kilomeetri kaugusel läänes ja Dallasest umbes 400 kilomeetri kaugusel lõunas. Linna pindala on 1727,5 km², millest 1655 km² moodustab maismaa ja 72,3 km² veepindala.
Suur osa linnast on ehitatud metsasele ja soisele alale ning preeriale, mis on säilinud Houstoni ümbritsevatel aladel. Linn asub alal, kus on sagedased paduvihmad, mistõttu on üleujutused Houstonis sagedane probleem. Linn asub merepinnast keskmiselt 15 meetri kõrgusel. Kõrgeim koht paikneb linna loodenurgas ja asub merepinnast 38 meetri kõrgusel.
Pinnamood ja veestik
Houstoni pinnasele on iseloomulik settekivimite ja liivakivi olemasolu. Pinnal esineb sageli erosiooni. Linna alal on kokku umbes 300 murrangut, mille kogupikkus on umbes 500 kilomeetrit. Houstonis ei ole registreeritud ühtegi tugevat maavärinat, kuid teadlased ei laida maha võimalust, et sellised maavärinad võisid esineda kaugemas minevikus või võivad juhtuda tulevikus. Kõige tugevam maavärin registreeriti 1910. aastal, mil mõõdeti 3,8-magnituudine maavärin.
Houstonis on neli jõge. Tähtsaim jõgi on Buffalo Bayou, mis kulgeb läbi kesklinna ja Houstoni laevakanali, ning sellel on kolm lisajõge: White Oak Bayou, mis voolab läbi kesklinnast loodes paikneva Houston Heightsi piirkonna, Brays Bayou, mis voolab Texase meditsiinikeskuse kõrval, ja Sims Bayou, mis kulgeb läbi Houstoni kesklinna ja lõunaosa. Laevakanal möödub edasi Galvestonist ja suubub seejärel Mehhiko lahte. Houstoni eeslinnade lähedal asuvad veehoidlad Conroe järv ja Houstoni järv, mis on linna joogiveeallikad. Varem tarvitas linn põhjavett, kuid maapinna järkjärgulise vajumise tõttu hakati veeallikatena kasutama veehoidlaid.
Kliima
pisi|left|Üleujutused Houstonis pärast troopilist tormi Allison 2001. aasta juunis Linnas valitseb niiske lähistroopiline kliima. Ülekaalus on läbi aasta Mehhiko lahelt puhuvad kagutuuled. Linnas valitseb seoses lähedusele Mehhiko lahele suur õhuniiskus, mis ulatub hommikul 90 protsendini ja langeb õhtuks 70 protsendini. Keskmiselt on aastas päikeselisi päevi 90, kõige enam oktoobris ja novembris. 160 päeva aastas, enamasti detsembrist maini, on pilvised.
Kevadel ja suvel on kliima kuum ja niiske. Keskmine õhutemperatuur on kevadel 21 °C ja suvel 28,8 °C. Kuuma kliima tõttu on õhukonditsioneerid peaaegu kõikides sõidukites ja hoonetes. Kõige kõrgem õhutemperatuur on mõõdetud aastatel 2000 ja 2011, mil oli 42,8 °C sooja. Sageli tabavad Houstoni orkaanid ja troopilised tormid, millest hiljuti on kõige enam kahju nõudnud 2001. aastal troopiline torm Allison, 2008. aastal orkaan Ike ja 2017. aastal orkaan Harvey. Sügis on võrdlemisi soe, eriti september, mil õhutemperatuur võib tõusta üle 35 °C. September on soojem isegi maist. Keskmine õhutemperatuur sügisel on 21,8 °C, samuti on sügiskuud kõige sademeterohkemad aastas (359,7 mm). Talved on soojad. Kõige madalam õhutemperatuur mõõdeti 18. jaanuaril 1930, mil oli –15 °C külma. Keskmine õhutemperatuur on talvel 12,6 °C. Ka talvel on õhutemperatuur tõusnud ligi 30 °C-ni. Keskmiselt 18 päeval aastas võib õhutemperatuur langeda alla 0 °C. Talvel langevad sademed enamasti vihmana, kuid harva võib esineda ka lumesadu. Alates 1895. aastast on lumesadu registreeritud linnas 35 korral ja lumikate on tekkinud 21 korral.
Ajalugu
Houston asutati 30. augustil 1836 ja sai linnaõigused 5. juunil 1837. Ta nimetati Samuel Houstoni järgi, kes oli Texase president ja San Jacinto lahingu kangelane. 1837–1839 oli Houston Texase pealinn (seejärel sai selleks ja on tänapäevani Austin).
Rahvastik
Linnas elab suuruselt neljas hispaaniakeelne (New Yorgi, Los Angelese ja Chicago järel) ja kolmas mehhiko päritolu elanikkond (Los Angelese ja Chicago järel). Hinnanguliselt elab Houstoni piirkonnas 400 000 illegaalset immigranti.
Suure hulga illegaalsete immigrantide tõttu on Houstonis suur kuritegevus. Oma suuruse ja asukoha tõttu on Houston USA narkokaubanduse üks sõlmpunkte.
2016. aastal hinnati Houstoni elanike arvuks 2 303 482 inimest, mis on 9,68% kasv 2010. aasta rahvaloenduse tulemusest. Linnastus elas 6 772 470 inimest, mis on 2010. aastaga võrreldes 14,39% suurune kasv.
Kuna Houston kasvab kiirelt, samas kui Chicago, mis tänapäeval on ligikaudu 2 700 000 elanikuga USA suuruselt kolmas linn, ei kasva peaaegu üldse (2010–2016 kasvas elanike arv linnas 0,35% ja linnastus 0,55%), arvatakse, et lähitulevikus vahetab Houston Chicago välja USA kolmanda linnana.
Haridus
Houstoni suurim ülikool on 1927. aastal asutatud Houstoni Ülikool, mis on suuruselt kolmas ülikool Texases. Houstoni Ülikool on Houstoni Ülikooli süsteemi, mille hulka kuulub veel kolm väiksemat ülikooli, millest kaks tegutsevad samuti Houstonis, lipuülikool. Samuti 1927. aastal asutatud Texas Southern University on ajalooliselt olnud mustanahaliste ülikool. 1912. aastal asutatud Rice'i Ülikool on eraülikool, mis on Texase üks kõrgemalt hinnatud ülikoole. Houstonis on ka St. Thomasi Ülikool.
Meedia
Houstoni piirkonna suurim ajaleht on päevaleht Houston Chronicle. Selle pühapäevane väljaanne on tiraaži poolest The New York Timesi ja Los Angeles Timesi järel USA-s kolmandal kohal.
Durango osariik
Durango on osariik Mehhiko loodeosas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 1 832 650, millega on see Mehhiko osariikide seas 25. kohal. Osariigi pindala on 123 575 km², millega on see neljandal kohal. Rahvastikutiheduse poolest (14,8 in/km²) on see Mehhikos Baja California Suri järel tagantpoolt teine.
Houston
Majandus
2008. aastal oli Houstoni SKP 297 miljardit dollarit, millega oli linn maailmas 19. ja USA-s 10. kohal.
Durango osariik
Osariigi paikneb Mehhiko kiltmaa loodeääres, kus see kohtub Lääne-Sierra Madre mäeahelikuga. Durango osariik on merepiirita ning see piirneb viie osariigiga: Chihuahua, Coahuila, Zacatecas, Nayarit ja Sinaloa.
Houston
Majandus
Houstoni majandus põhineb suuresti nafta- ja gaasitööstusel. Taastuvatest energiaressurssidest arendatakse enam tuule- ja päikeseenergiat. Houstoni lähedal Mehhiko lahes on 45 km² suurune tuulepark, mis toodab elektrit 40 000 leibkonnale.
Durango osariik
Osariigi suurim linn on pealinn Victoria de Durango, kus elas 2020. aastal 616 068 inimest ehk ligi kolmandik osariigi rahvastikust. Teised suurimad linnad on veel Gómez Palacio (301 742 elanikku) ja Ciudad Lerdo (96 243 elanikku).
Houston
Majandus
Houston on naftakeemiatööstuse keskus ja seal asub Lyndon B. Johnsoni Kosmosekeskus.
Durango osariik
Ajalugu
Durango sai 22. mail 1824 Mehhiko 17. osariigiks.
Houston
Kultuur
Houstonis NRG Stadiumil toimub iga-aastane maailma suurim kariloomade näitus ja rodeo Houston Livestock Show and Rodeo, mida külastab üle kahe miljoni inimese ja mille muusikaprogrammis esinevad maailma popmuusika suurimad nimed.
Durango osariik
Haldus
Durango osariik on jagatud 39 kohaliku omavalitsuse üksuseks (municipios). Iga kolme aasta järel valivad omavalitsuste elanikud munitsipaalpresidendi (presidente municipal), kes juhib samal ajal valitud munitsipaalnõukogu (ayuntamiento), mis vastutab kõikide avalike teenuste olemasolu eest.
Houston
Kultuur
Houstoni kesklinnas asub Houstoni teatripiirkond, kus tegutseb üheksa etenduskunsti organisatsiooni ja kuus esinemissaali. Houston on üks väheseid linnu USA-s, millel on oma ooperiteater (Houston Grand Opera), balletiteater (Houston Ballet) ja sümfooniaorkester (Houston Symphony).
Houstoni muuseumipiirkond koondab üheksateist muuseumi, galeriid ja kultuurikeskust ning mida külastab aastas kokku üle kaheksa miljoni inimese. Tähelepanuväärsemate muuseumide hulka kuuluvad Houstoni kaunite kunstide muuseum (The Museum of Fine Arts, Houston), loodusteaduste muuseum, kaasaja kunsti muuseum, holokaustimuuseum ja lastemuuseum.
1980. aastate lõpus oli Houston USA lõunaosariikide üks suurlinnadest, kus arenes välja hiphopmuusika alamžanr southern hip hop. Selle üks tuntumaid Houstonist pärit esindajaid on Geto Boys. Lisaks on Houstonist pärit laulja Beyoncé ja tüdrukute grupp Destiny's Child.
Houstonis asub USA kümnest suurimast linnast enim rohealasid – 228 km². Linnas asub üle 300 pargi. Houstonis asub ka 1922. aastal asutatud loomaaed.
pisi|center|500px|2006. aasta Houston Livestock Show and Rodeo NRG Stadiumil (toona Reliant Stadium)
Sport
pisi|left|[[Toyota Centeris asub Houston Rocketsi koduväljak]] Põhja-Ameerika suurimates profiliigades on Houstonil oma võistkond kõigis peale jäähoki.
Pesapalliklubi Houston Astros mängib Major League Baseballis (MLB) ja on asutatud 1962. aastal. 2017. aastal võitis see esimest korda World Seriesi. NBA-s mängiv korvpalliklubi Houston Rockets kolis San Diegost Houstoni 1971. aastal. Rockets on tulnud NBA meistriks aastatel 1994 ja 1995. Ameerika jalgpalli liigas NFL mängib Houston Texans, mis on asutatud 2002. aastal. Jalgpalliklubi Houston Dynamo FC mängib Major League Socceris (MLS). Lisaks tegutsevad Houstonis naiste jalgpalli kõrgliigas National Women's Soccer League mängiv klubi Houston Dash ja Põhja-Ameerika ragbiliigas Major League Rugby mängiv klubi Houston SaberCats.
Astrosi kodustaadion Minute Maid Park ja Rocketsi koduväljaku asukoht Toyota Center asuvad Houstoni kesklinnas. 2002. aastal avatud NRG Stadium oli esimene NFL-i staadion, millel on eemaldatav katus.
1965. aastal avati Houstonis maailma esimene mitmeotstarbeline kupliga kaetud sisestaadion Astrodome. Seal on asunud mitme profispordi võistkonna koduväljak.
Alates 1946. aastast on Houstonis toimunud iga-aastane profigolfi võistlus Houston Open. Houstonis toimuvad ameerika jalgpalli ülikoolivõistkondade võistlus Shriners College Classic ja hooajajärgne matš Texas Bowl.
Benedictus XVI teadustööd
Kardinal Ratzinger osales Usudoktriini kongregatsiooni prefektina mitmete oluliste dokumentide koostamisel, sealhulgas katoliku kiriku katekismuse redigeerimisel ja dekreedi "Dominus Jesus" koostamisel.
Teosed
inglise keeles: The People and Mansion of God as Presented in Augustin's Doctrine of the Church.
inglise keeles: The Theology of History in Saint Bonaventura, Chicago, 1971.
inglise keeles: The Meaning of Christian Brotherhood, London, 1966.
Durango osariik
Haldus
pisi|left|Durango osariigi pealinn ja suurim linn [[Victoria de Durango]]
Benedictus XVI teadustööd
Teosed
inglise keeles: ''The First Session of the Second Vatican Council. A Retrospective.''
Durango osariik
Välislingid
🇲🇽
Benedictus XVI teadustööd
Teosed
inglise keeles: ''The Council in Progress. Retrospective of the Second Session of the Second Vatican Council.''
inglise keeles: Events and Issues of the Third Session of the Council.
inglise keeles: Revelation and Tradition, New York –London, 1966.
inglise keeles: Being Christian, Chicago, 1970.
inglise keeles: The Problem of Dogmatism from the Point of View of Catholic Theology.
inglise keeles: The Council's Last Session.
inglise keeles: Introduction to Christianity, 1969.
eesti keeles Sissejuhatus kristlusesse: loengud apostellikust usutunnistusest, (Joseph Ratzinger (paavst Benedictus XVI)), Tartu: Johannes Esto Ühing 2006. Tõlkinud Kersti Rist ISBN 9985-876-59-8
inglise keeles: ''God’s New People. Concepts for Ecclesiology.''
inglise keeles: Faith and Future, Chicago, 1971.
inglise keeles: ''Two say Why. Why I am still a Christian. Why I am still in the Church,'' Chicago-London, 1971.
inglise keeles: ''The Unity of the Nations. A Vision of the Church Fathers.''
Tula (Mehhiko)
pisi|Sambad Tula Quetzalcoatli püramiidil pisi|Vaade Tula Quetzalcoatli püramiidile Tula (nahua keeles Tōllan-Xīcocotitlan) on endine tolteekide riigi pealinn, mille varemed asuvad tänapäeva Mehhikos Hidalgo osariigis Tula de Allende vallas. Linn oli México oru ja Puebla-Tlaxcala oru poliitiline keskus 10.-12. sajandil Teotihuacáni languse ja Tenochtitlani tõusu vahel. Selle mõju ulatus arvatavasti tänapäeva Mehhiko piiridest kaugemale, El Salvadori ja Nicaragua aladeni. Selle peamiseks vaatamisväärsuseks on Quetzalcoatli püramiid (ka Tlahuizcalpantecuhtli püramiid), mille otsas on neli 4 meetri kõrgust basaldist tahutud tolteegi sõjamehi kujutavat sammast. Varemetelinna ümber on loodud Tula rahvuspark.
Benedictus XVI teadustööd
Teosed
inglise keeles: Eschatology – Death and Eternal Life, Volume 9 in the series: Johann Auer and Joseph Ratzinger, Dogmatic Theology, Washington, D.C. 1988.
inglise keeles: Seeking God’s Face, Chicago, 1982.
inglise keeles: On the Concept of the Sacrament.
inglise keeles: Feast of Faith: Approaches to a Theology of the Liturgy, 1986.
inglise keeles: ''Faith, Renewal, Hope. Theological Contemplations on the Present Situation of the Church.''
Tula (Mehhiko)
Arheoloogilised uuringud
Esimese Tula varemete teadusliku kirjelduse koostas 1873. aastal Antonio García Cubas Mehhiko Geograafia- ja Ajalooühingust. Esimesed arheoloogilised kaevamised toimusid seal 1880. aastatel prantsuse arheoloogi Désiré Charnay juhtimisel.
Benedictus XVI teadustööd
Teosed
inglise keeles: ''Turning back towards the Centre. A Theologian's Meditations.'' inglise keeles: Principles of Catholic Theology, San Francisco, 1987.
inglise keeles: Principles of Catholic Theology: Building Stones for a Fundamental Theology, 1986, 1987.
inglise keeles: Behold the Pierced One, San Francisco, 1986.
The Ratzinger Report, San Francisco, 1985.
inglise keeles: ''Politics and Deliverance. On the Relations of Faith, Rationalism and the Irrational in so-called Liberation Theology.''
inglise keeles: ''Church, Ecumen and Politics. New Endeavours in Ecclesiology,'' [dedicated to Robert Spaemann on his 60. birthday].
inglise keeles: ''Deconstruction and Awakening. The Answer of Faith to the Crisis of Values.''
inglise keeles: To Look on Christ: Exercises in Faith, Hope, and Love, 1991.
inglise keeles: ''Called to Communion. Understanding the Church Today,'' 1996.
inglise keeles: The Nature and Mission of Theology: Essays to Orient Theology in Today's Debates, 1995.
inglise keeles: Truth, Values, Power: The Cornerstones of a Pluralistic Society.
inglise keeles: ''New Song for the Lord. Faith in Christ and Liturgy Today,'' New York, 1997.
inglise keeles: Gospel, Catechesis, Catechism: Sidelights on the Catechism of the Catholic Church, 1997.
inglise keeles: ''Salt of the Earth. Christianity and the Catholic Church at the Turn of the Millennium. A Conversation with Peter Seewald.''
inglise keeles: ''Recovering the Centre. A Selection of the Writings of Four Decades.''
inglise keeles: Milestones: Memoirs 1927–1977, San Francisco, 1998.
inglise keeles: The Sabbath of History, Washington, 2000.
inglise keeles: The Spirit of the Liturgy, San Francisco, 2000.
inglise keeles: God Is Near Us: The Eucharist, the Heart of Life, San Francisco, 2003.
inglise keeles: God and the World: A Conversation With Peter Seewald, San Francisco, 2002.
inglise keeles: Pilgrim Fellowship Of Faith: The Church As Communion, San Francisco, 2005.
inglise keeles: On the Way to Jesus Christ.
inglise keeles: Truth And Tolerance: Christian Belief And World Religions, 2004.
inglise keeles: Values in a Time of Changes.
Artiklid
Ajakiri Communio
Teised artiklid
Järeltrükk: Clara, "silenciosa palabra" de vida para la Iglesia, Selecciones de Francescanesimo XXX, II, (1992): 268–274. Poola keeles Wprowadrzenie de Katechizmu Kociota katolockiego, (Warszawa, 1994): 9–22.
Artiklid teatmeteostes
'''J. Höfer – K. Rahner "Lexikon für Theologie und Kirche." (Freiburg, 1957jj).'''
Külliki Saldre
Külliki Saldre (kuni 1986 Külliki Tool; sündinud 29. detsembril 1952 Kehtnas) on eesti näitleja.
Benedictus XVI teadustööd
Artiklid teatmeteostes
'''F. J. Dölger "Reallexikon für Antike und Christentum." (Stuttgart, 1959).'''
'''K. Galling – H. Frhr. V. Campenhausen, E. Dinkler, G. Gloege, K.E. Logstrup "Die Religion in Geschichte und Gegenwart." (Tübingen, 1957).'''
Külliki Saldre
Ta lõpetas 1976. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 7. lennus näitleja erialal. Enne seda oli ta õppinud fotograafiat.
Lavatee
Ta on mänginud ka muusikalides.
Benedictus XVI teadustööd
Artiklid teatmeteostes
'''H. Fries "Handbuch thologischer Grundbegriffe." (München, 1962).'''
Külliki Saldre
Lavatee
Ta on lisaks lavatööle mänginud filmides "Reigi õpetaja" (karjatüdruk), "Salakütt" (kassetis "Karikakramäng", Membi), "Rat King", "Kertu" (Anu), "Nullpunkt" (klassijuhataja), "Klassikokkutulek 2" (matuseline), "Supilinna salaselts" (arst), "Tõde ja õigus" (Aaseme perenaine) ja "Tagurpidi torn".
Benedictus XVI teadustööd
Artiklid teatmeteostes
'''M. Viller, F. Cavallera, J. de Guibert "Dictionnaire de spiritualité, ascétique et mystique, doctrine et histoire Paris." (1937).'''
'''K. Rahner – A. Darlap "Sacramentum mundi." (Freiburg, 1967).'''
'''"Meyer enzyklopädisches Lexikon." 9. (Mannheim-Vienna-Zürich, 1971).'''
Välislingid
Artiklid
Külliki Saldre
Isiklikku
Tema õde on teatrikunstnik Krista Tool ja vend filosoof Andrus Tool.
Tema abikaasa oli endine näitleja ja lavastaja Viljo Saldre, neil on poeg ja tütar.
Betti Alveri kirjandusauhind
Aastatel 2007–2010 oli auhinna suurus 15 000 krooni, aga näiteks 2018. aastal 2000 eurot.
Bifenüül
right|thumb|Bifenüül Bifenüül ehk difenüül ehk fenüülbenseen (C6H5)2 on areenide klassi kuuluv orgaaniline aine, mis moodustab meeldiva lõhnaga värvuseta kristalle.
Bifenüüli sulamistemperatuur on 68,9 ºC ja keemistemperatuur 256 ºC, leekpunkt on 113 °C ja isesüttimistemperatuur 540 °C. Tema tihedus on 992 kg/m².
Normaaltingimustes on bifenüül stabiilne. Ta ei reageeri näiteks veega. Nahaga kokkupuutel põhjustab ta ärritust, kuid suurt kahju ei põhjusta, kui ta just silma ei satu või kui seda alla ei neelata. Süütamiseks on bifenüüli vaja tublisti kuumutada.
Tööstuses saadakse bifenüüli põhiliselt benseeni dehüdrogeenimisel hõõguva metalli (Fe või Pb 600-800 ºC) pinnal:
Bifenüül takistab seente ja hallituse teket, seetõttu kasutatakse seda säilitusainena (E230, koos säilitusainetega E231, E232 ja E233), eriti tsitruseliste transpordil. Bifenüül ise on mürgine, kuid ta laguneb bioloogiliselt mürgituteks aineteks.
Miiduranna tähtfort
pisi|Miiduranna tähtfordi varemed
Miiduranna tähtfort on Tallinna lähedale 1726–1727 Vene võimude poolt rajatud Tallinna kindluse suhtes ettenihutatud kindlustis (tähtfort), mille eesmärk oli eelkõige Tallinna sõjasadama ning selle idapoolse (Aegna-poolse) sissesõidu kaitsmine.