cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uus-Meremaa spinat
Nimetus
Sellel laia levikuga taimel on eri asukohtades mitmeid nimetusi. Lisaks Uus-Meremaa spinatile kutsutakse seda ka Botany Bay spinatiks, Cooki kapsaks, kōkihi-ks (maoori keeles), merespinatiks ja ruutlehikuks. Austraalias kutsutakse seda dingosalatiks ja dingokapsaks, kus "dingo" (i.k. warrigal) iseloomustab taime metsikust (algselt neid ei kultiveeritud).
Sajan Sančat
Treenerina
Pärast sportlaskarjääri töötas poksitreenerina Novosibirskis, hiljem Kõzõlis.
Instrumentaalanalüüs
Analüütilised mikromeetodid
Miniatuursetes spetsiifilise disainiga keemilise analüüsi süsteemides on tavaliselt kasutusel mikrosüsteem-plaat, millele on integreeritud mitmete laboratoorsete funktsioonide, sealhulgas erinevate keemiliste protsesside võimalused. Seejuures rakendatakse üliväikeste vedelikuhulkade manipuleerimise tehnikat, nn mikrofluidikat, ja spetsiaalseid arvutiprogramme nii protsesside juhtimiseks kui ka analüüsi tulemuste väljastamiseks.
Tsispadaani vabariik
Tsispadaani vabariik (itaalia Repubblica Cispadana) oli lühiealine vabariik Põhja-Itaalias, mis asutati aastal 1796 Prantsuse armee kaitse all, mida juhtis Napoleon Bonaparte. Järgmisel aastal ühendati see Tsisalpiini vabariigiga.
16. oktoobril 1796 toimus Modenas pärast eelmise valitseja, hertsog Ercole III, Prantsuse edenemise eest Veneetsiasse põgenemist kongress. Kongress moodustati Modena, Bologna, Ferrara ja Reggio Emilia provintsi esindajatest. Kongressi organiseeris mitteametlikult Napoleon, kelle Prantsuse armee oli varem sel aastal üle Põhja-Itaalia pühkinud, ja vajas Itaalia olukorra klaarimist ja uute vägede kogumist pealetungiks Austria vastu. Kongress kuulutas, et neli provintsi moodustavad Repubblica Cispadana, ja kutsus teisi itaallasi nendega ühinema. Moodustati kodanike kaart, mis koosnes jäägritest ja suurtükiväest. 7. jaanuaril 1797 otsustas kongress Reggio Emilias valitsuse moodustada. Lipp, esimene trikoloor Itaalias, oli horisontaalne trikoloor, punase (ülemine), valge ja rohelise laiuga. Keskel oli embleem, millel nooletupp, milles neli noolt kujutasid vabariiki moodustavaid nelja provintsi.
Vastavalt põhiseadusele valitses vabariiki direktoorium, mis põhines Prantsuse Direktooriumil; riigil oli kahekojaline parlament, mis koosnes Kuuekümne nõukogust ja Kolmekümne nõukogust, ning riik oli jagatud departemangudeks ja valdadeks. 9. juulil 1797 ühendati Tsispadaani vabariik Transpadaani vabariigiga Tsisalpiini vabariigi moodustamiseks.
Tegevuspõhine kuluarvestus
Tegevuspõhine kuluarvestus (inglise keeles activity-based costing, ABC) on kuluarvestusmeetod, kus kulud kogutakse ja/või jaotatakse teenuse tegevustele, mille kaudu leitakse hinnastatavate objektide (teenuste) maksumus. Tegevuspõhine kuluarvestusmeetod arvestab kulude, üldiste tegevuste ja valmistatud toodete vahelist suhet, määrates kaudsed kulud toodetele vähem omavoliliselt kui traditsioonilised kuluarvestusmeetodid ja tagades sellega suurema täpsuse.
Ajalugu
Enne tegevuspõhist kuluarvestust olid kasutusel ettevõtetes traditsioonilised kuluarvestusmeetodid, milles suur osakaal oli otsekuludel ja vähetähtsad kaudkulud lisati protsendina juurde. Ent olukorras kus tooted muutusid järjest paindlikumaks, tootearendus kiirenes ja standardseid tooteid jäi järjest vähemaks, jäid senised arvestussüsteemid liiga üldiseks ja ebatäpseks.
Tegevuspõhine kuluarvestus põhineb olemuselt George Staubuse tegevuskulude ja sisendi-väljundi arvestusel. Tegevuspõhise kuluarvestuse kontseptsioonid töötati välja 1970. ja 1980. aastatel Ameerika Ühendriikide tootmissektoris. Advanced Management-Internationali konsortsium (praegune nimetus CAM) tegeles sel ajal algelise tegevuspõhise kuluarvestuse põhimõtete uurimise ja vormistamisega ning nende väljatöötatud süsteem on see, mida tänapäeval tuntakse tegevuspõhise kuluarvestuse nime all. Tegevuspõhine kuluarvestus sai esimest korda selge määratluse Robert S. Kaplani ja W. Brunsi 1987. aastal ilmunud raamatus Accounting and Management: A Field Study Perspective.
Hiljem selgitas tegevuspõhist kuluarvestust Peter F. Drucker oma 1999. aastal ilmunud raamatus „Management Challenges of the 21st Century”. Drucker toob välja, et traditsiooniline kuluarvestus keskendub sellele, mis maksab millegi tegemine, samas kui tegevuspõhises kuluarvestuses kajastatakse ka tegemata jätmise kulud. Kokkuvõttes leiab ta, et tegevuspõhine kuluarvestus registreerib ka need kulud, mida traditsiooniline kuluarvestus arvestada ei suuda.
Rakendamine
Tegevuspõhist kuluarvestust kasutatakse enamasti töötlevas tööstuses, kuna see suurendab kuluandmete usaldusväärsust. Samuti võimaldab see kuluarvestusmeetod kulusid paremini mõista ning ettevõtetel sobivamat hinnastrateegiat kujundada. Tänapäeval tuuakse välja järgmised põhiküsimused, millele tegevuspõhine kuluarvestussüsteem peaks vastuse andma :
Tegevuspõhise kuluarvestussüsteemi arendamisel tuleb läbida neli järjestikust etappi: Tegevuspõhise kuluarvestussüsteemi loomist kirjeldavad järgmised etapid.
Esimene etapp
Tegevuspõhise kuluarvestussüsteemi arendamise esimeses etapis määratakse tegevused, mida teevad organisatsioonis kaudsed ja tugiressursid. Selle tegevuse tulemusena valmib tegevuste nimistu, kus on defineeritud kõik tegevused, mida tootmisüksus teeb. Tavaliselt tuuakse välja keskmiselt 20–30 tegevust. Sellise hulga tegevuste saavutamiseks ignoreeritakse tegevuste määramisel selliseid tegevusi, mis hõlmavad vähem kui 5% ajast või tootmisvõimsusest.
Teine etapp
Tegevuspõhise kuluarvestussüsteemi arendamise teises etapis tehakse kindlaks, kui palju ressursse kulutab organisatsioon iga tegevuse peale. Paljud ressursid on selgelt seotud vaid ühe tegevusega, kuid teised võivad kaudselt olla seotud mitme erineva kulukeskusega. ABC süsteemid kasutavad selleks ressursi kulukäitureid. Ressursi kulukäitur on mõõdik, mille abil seostatakse ressursside kulud vastavate tegevustega ning jaotatakse erinevate ressursside kulud tegevuste vahel. Kulukäiturite valimisel kasutatakse tihti kas töötajate hulgas läbi viidavat uuringut, otseseid mõõtmise tulemusi või hinnatakse protsentuaalselt ressursside hulka, mida nimistus olev tegevus vajab.
Kolmas etapp
Tegevuspõhise kuluarvestussüsteemi arendamise kolmandas etapis määratletakse organisatsiooni tooted, teenused ja kliendid. Ettevõte vajab tegevusi, et luua ja tarnida tooteid ja teenuseid oma klientidele ja nende määramine on lihtne ent oluline etapp.
Neljas etapp
Neljandaks etapiks tegevuspõhise kuluarvestussüsteemi arendamisel on tegevuste kulukäiturite valik, mis võimaldaksid seostada tegevuste kulud organisatsiooni toodete, teenuste ja klientidega. Tegevuse kulukäitur mõõdab, kui palju tegevusi seoses kuluobjektiga tehakse. Kogukulumi ja tegevuste arvu põhjal leitakse tegevuse kulukogumi kulukäituri määr, mis selgub, kui jagada tegevuse kulukogumi kulu jagatud tegevuste arvuga. See näitab vastava tegevuse kulu ühe tegevuse kohta ehk kui palju maksab üks tegevus. Selleks, et leida vastava kuluobjekti kulude suurus, tuleb kulukäituri määr korrutada kuluobjekti poolt kasutatud tegevuste arvuga.
Kasu
Tegevuspõhise kuluarvestuse eelised traditsioonilise kuluarvestuse ees on järgmised:
Armeenia diasporaa
pisi|430px|Armeenia diasporaa kaart
Etümoloogia
Armeenia keeles viidatakse diasporaale sõnaga spyurk (սփիւռք traditsioonilises kirjaviisis ja սփյուռք reformitud kirjaviisis). Varem kasutati väljaspool Armeenia mägismaad elanud kogukondade kohta sõna gaghut (գաղութ), mis on aramea keele kaudu heebrea keelest laenatud.
Ajalugu
Armeenia diasporaa on olemas olnud kauem kui 1700 aastat.
Tänapäevane diasporaa kujunes aga peamiselt pärast esimest maailmasõda ning seda armeenlaste genotsiidi tulemusena. Pärast Ottomani impeeriumi langust vallutasid Türgi rahvuslased Mustafa Kemal Atatürki juhtimisel Lääne-Armeenia provintsi. Genotsiidi tulemusena olid armeenlased sunnitud põgenema erinevatesse kohtadese üle maailma (arvuliselt oli põgenejaid ligikaudu pool miljonit) ning nad lõid kodumaast kaugel uusi armeenlaste kogukondi. Abielude ja sündivuse teel on diasporaas elavate armeenlaste, kelle juured viivad tagasi Lääne-Armeenias ellu jäänud ja sealt põgenenud armeenlasteni, arv praeguseks mitu miljonit. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist on ligikaudu miljon armeenlast liitunud diasporaaga peamiselt raskete majanduslike olude tõttu Armeenias. Armeenia õpetlase ja endise diplomaadi Jivan Tabibiani sõnul ei ole armeenlased "kohaga seotud, vaid ... on intensiivselt kohateadlikud".
Randall Hanseni järgi on "Armeenia kogukonnad üle maailma arenenud nii minevikus kui tänapäeval märkimisväärselt erinevatel viisidel erinevates kultuurides ja riikides leiduvate piirangute ja võimaluste tõttu".
Juba 4. sajandil leidusid väljaspool Suur-Armeeniat armeenlaste kogukonnad. Sellised kogukonnad tekkisid Sassaniidide riigis ja Pärsia suurriigis ning ka selleks, et kaitsta Bütsantsi ida- ja põhjapiiri. Asustamaks seni asustuseta Bütsantsi alasid, paigutati neisse piirkondadesse armeenlasi. Kuni 11. sajandini säilitasid Bütsantsi ametivõimud, kes tihti järgisid Armeenia Apostliku Kiriku versiooni ristiusust, sidemeid perekondadega Armeenias. Bütsantsi ning araablaste vaheliste 7. ja 8. sajandil toimunud vastasseisude ajal asusid armeenlased sinna elama kas sunniviisiliselt või vabatahtlikult. Pärast Mamelukkide kuningriigi langemist ning Armeenia riikluse kadumist 1375. aastal lahkus kuni 150 000 inimest Küprosele, Balkani poolsaarele ja Itaaliasse. Kuigi diasporaa oli olemas juba antiikajal ja keskajal, kasvas selle suurus oluliselt Osmanite impeeriumist, Venemaalt ning Kaukaasiast lähtuva emigratsiooni tõttu.
Armeenia diasporaa on jaotatud kahte kogukonda – need, kes on pärit Osmanite Armeeniast ehk Lääne-Armeeniast ning need, kes on pärit lagunenud Nõukogude Liidust ning Armeeniast. Viimaseid diskrimineeritakse tihti Lääne-Armeeniast pärit isikute poolt, kuna see diasporaa on vastavate kultuuridega juba ammu seotud, samal ajal kui Nõukogude Liidu riikidest pärit armeenlaste migratsiooni ajalugu on lühem kui 25 aastat.
Diasporaa kasvas oluliselt esimese maailmasõja ajal ja järel seoses Osmanite impeeriumi lõpuga. Kuigi paljud armeenlased kadusid Türgi iseseisvussõja ajal, suutsid osad armeenlased põgeneda ning end maailma eri osades sisse seada.
Levik
Vähem kui pooled kogu maailma armeenlastest elavad Armeenias. Enne Teist maailmasõda armeenlastega asustatud ala oli kuus korda suurem kui praegune Armeenia riik, hõlmates ka Lääne-Armeeniat (tänapäevase Türgi idapoolsed piirkonnad), Iraani põhjapoolset osa, Samtshe-Džavahhethi (Gruusia lõunaosa), Mägi-Karabahhi Vabariiki ja Nahhitševani autonoomse vabariigi piirkonda Aserbaidžaanis. Need alad moodustasid osa Osmanite riigist ja teistest riikidest.
Rahvusvaheline Tuletorniadministratsioonide Liit
Rahvusvaheline Tuletorniadministratsioonide Liit (inglise International Association of Marine Aids to Navigation and Lighthouse Authorities, lühend IALA) on rahvusvaheline mittetulunduslik organisatsioon, mis tegeleb ülemaailmse navigatsioonimärgistuse ühtlustamisega, et seeläbi oleks tagatud laevaliikluse ohutus, kiirus ja tõhusus. IALA-le on olulised ka keskkonnakaitse küsimused.
Sõleke
Sõleke on 1976. aastal asutatud laste ja noorte tantsukollektiiv.
Kollektiivi asutas Ene Jakobson Tallinna 44. Keskkooli rahvatantsurühmana. 1978. aastast tegutseb kollektiiv Tallinna Huvikeskuses Kullo.
2000. aastal loodi kollektiivi juurde ka laste tantsuteater Päikeselapsed.
Kollektiiv viljeleb eriti eesti tantse, samuti show-tantsu.
E-sport
pisi|2014. aastal toimunud Dota2 turniir "The International" Elektrooniline sport ehk E-sport (inglise electronic sports, eSports) on arvutimängudes üksteise vastu mängimine, mida harrastatakse ka võistlustel. Inglise keele mõjul on seda nimetatud ka "professionaalseks mängimiseks" (professional gaming), "e-spordiks" (e-sport) ja "küberspordiks" (cybersport).
E-spordina harrastatavad mängud on tavaliselt reaalajas toimuvad strateegia-, võitlus-, tulistamis-, või rallimängud. Tihti eristatakse mängijate seas kolme taset: amatöör, poolprofessionaal ja professionaal.
Kaisel
Kaisel (Schoenoplectus) on lõikheinaliste sugukonda kuuluv taimede perekond.
Eestis kasvab kaks liiki, järvkaisel ja kare kaisel.
E-sport
Üks esimesi riike, kus e-sport jõudsalt aremema hakkas, oli Lõuna-Korea. Arvatakse, et e-spordi tõus Koreas tulenes internetivõrkude ehitamisest pärast 1997. aasta Aasia finantskriisi. Samas oli finantskriisi ajal tohutu tööpuudus ja inimesed otsisid endale uusi ajaviiteid. Korea Espordi Ühing, mis on Kultuurministeeriumi osa, loodi 2000. aastal selleks, et edendada ja kontrollida e-sporti riigis.
E-sport, nagu nimes mainitud, on üks paljudest spordi vormidest. Erineb ta konventsionaalsest spordist siiski mitme eri omaduse poolest. Näiteks ei võistle e-sportlased üksteisega mitte reaalelus, vaid selleks valitud arvutimängus. Lisaks ei ole e-spordil midagi pistmist lihaste tugevuse, nõtkuse ega vastupidavusega. Selle asemel on paljudes e-spordi rühmades oluline lihasmälu, reaktsioon, kiire mõtlemine, taktika, ning nn rööprähklemine. Mitme aspekti pidev jälgimine, nende baasil järelduste tegemine ja lõpuks vastase ennetamine ja tema eemaldamine mängust tänu pika harjutamise tulemusel saavutatud lihasmälu abil on kujunenud e-sportlaste mõõdupuuks enamikus e-spordi vormidest.
2017. aastal jõudis e-spordi vaatajaskond ligi 385 miljoni inimeseni maailmas.
Paluküla-Sillaotsa servamoodustised
Paluküla-Sillaotsa servamoodustised on mandrijää servamoodustised; halduslikult Rapla maakonnas Kehtna vallas. Pinnavormid on arvele võetud ürglooduse objektina.
E-sport
Sarnasused ja erinevused tavaspordiga
E-sport on pidevalt arenenud, ning sarnastunud konventsionaalse spordiga. Näiteks on e-spordi vaatajaskond 2015. aasta märtsi seisuga eeldatavalt võrdne võrkpalli vaatajaskonnaga ning eeldatakse, et 2017. aastaks on see võrdne ameerika jalgpalli vaatajaskonnaga. Lisaks on alates 2015. aasta teisest poolest kehtestatud kohustuslik dopinguproov suurematel turniiridel, kuna üks USA Counter Strike: Global Offensive-i profesionaane tiim "Cloud 9" leiti süüdi olevat Adderalli kasutamises turniiril.
Adderall on narkolepsia ja hüperaktiivsuse vastu kasutatav ravim, mis on ühtlasi tõhus stimulant ja nootroopikum. Peale keemilise dopingu on e-spordis ka omaette fenomen nn „Häkkimine.“ Häkkimine on mängija eneseteadlik mängu modifitseerimine programmi abil, mis annab temale, või tema tiimile eeliseid, mida vastastiim ei saa. Häkkimisega vahele jäänud e-sportlane saab enamusjuhtudel võistluskeelu, koos tema mängu konto sulgemisega. Tuntumad karistatud häkkerid on: Hovik „KQLY“ Tovmassien (Titan), Joel „Emilio“ Mako (TeamProperty), ning Gordon „Sf“ Giry (Epsilon Gaming). League of Legendsi E-spordi kategoorias pole häkkimine tuntud, ent seal on ebaviisaka käitumise eest võistluskeelu saanud paljud professionaalsed mängurid.
Suurimad e-spordi alad
E-sport ei ole levinud vaid ainult ühes mängus, vaid neid on mitmeid, millest populaarseimad on: thumb|Prantsuse tiimi "EnvyUs" logo Enamus mängudes vallutavad e-spordi võistlusi hiinlased ja lõuna-korealased, kuid nende seas leidub ka eestlasi. Näiteks on mõjuka Dota 2 meeskonna Team Secret üks mängijatest 25-aastane eestlane Clement “Puppey“ Ivanov, kes on oma karjääri jooksul teeninud võistlustest $1,632,262.36. Hiljuti on kuulsust kogunud ka CS:GO's Robin "Ropz" Kool, kes liitus 2017 üpriski kuulsa meeskonna – Mousesportsiga. Lühikest aega tegutses "Counter-Strike: Global Offensive" alal ka Eesti tiim „OnlineBots“, ent kuna tiimi oskused olid maailmatasemest kaugel, olid nad sunnitud 2014. aasta lõpul pausi tegema. Alates 2015. aasta septembrist on „OnlineBots“ taas vähesel määral tegev ka suurtematel turniiridel, ent seni on tulemused olnud kesised.
2015. aastal pälvis tähelepanu ka Eesti ja Ühendkuningriigi Counter-Strike ühistiimi United Estonia (3 eestlast, 2 inglast) edu suurel maailmatasemel turniiril "ESL UK Premiership Season 2", kus võideti esikoht ning alistati Ühendkuningriigi parim tiim Infused seisuga 3-1.
Turniirid ja üritused Eestis
Eestis korraldatavatest e-spordi teemalistest üritustest suurim on "TTÜ E-sport", mis sai alguse 2007. aastal. Kuigi 2007. aastal oli üritusel vaid käputäis külastajaid, on see tänaseks kasvanud juba 300 osavõtjani. „TTÜ E-sporti“ on seni korraldatud 2 korda aastas, kevadel ja sügisel. Traditsiooniliselt on tavaks olnud, et „TTÜ E-sport Sügis“ on mõeldud tudengitele, pakkumaks neile meelelahutust ja puhkust õppetööst, ent „TTÜ E-sport Kevad“ on avatud kõigile, kes aga kohale tulla soovivad.
Eesti suurimaks CS:GO võrgupeoks on interLAN, mis toimus järjekorras 7. korda 8.-10. detsembril 2017. Võrgupeo interLAN eesmärgiks on pakkuda lisaks mängurite ühismängimisele ka hariduslikku programmi, mille raames pakutakse praktikakogemust IT-st huvituvatele noortele.
Loosalu–Paluküla loodusrada
Matkarajale jäävad Loosalu raba ja Loosalu järv.
Eduard Johann Assmuth
Eduard Johann Assmuth (5. juuni 1792 Kose – 23. juuli 1853 Maarja-Magdaleena) oli Eesti vaimulik.
Õppis 1802–1810 Tallinna Toomkoolis. Aastatel 1810–1812 õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1812–1814 ja 1817–1819 töötas koduõpetajana. Reisis aastatel 1815–1816 Saksamaal ja Šveitsis, õppis ka Jena ülikoolis. Ordineeriti 12. jaanuaril 1819 Riias õpetajaks.
Oli 1819–1852 Torma- ja Lohusuu koguduse õpetaja, omades aastast 1831 adjunkte. Oli 1844–1852 veel Tartu praostkonna praost. Jäi 24. novembril 1852 tervislikel põhjustel emerituuri. Emerituuris olles elas Tartus. Suri 1853. aastal, olles külas tütrel ja väimehel Maarja-Magdaleena pastoraadis. Maeti Torma surnuaeda.
Isiklikku
Tema isa Friedrich Johann Anton Assmuth oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, poeg Alexander Carl Woldemar Assmuth oli Harju-Risti koguduse ja Tallinna Jaani koguduse II pihtkonna õpetaja. Tema väimees (tütre Marie (1820–1898) abikaasa) Woldemar Mickwitz oli Maarja-Magdaleena ja Vara Brigitta koguduse õpetaja; teine väimees (tütarde Ida Pauline (1822–1862) ja Elisabethi (1833–1912) abikaasa) Paul Eduard Hirsch oli Pöide- ja Palamuse koguduse õpetaja; tütrepoeg Paul Ottokar Theodor Hirsch oli algul õpetaja Ukrainas Volõõnia Rožištše koguduses, hiljem oli Harju-Madise koguduse õpetaja.
2011. aasta meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
2011. aasta Euroopa meistrivõistlused võrkpallis olid meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis, mida korraldati 27. korda. Võistlusi korraldas Euroopa Võrkpalliliit CEV. Finaalturniir toimus Austrias ja Tšehhis. Kokku kvalifitseerus võistlustele 16 Euroopa võrkpallikoondist, sealhulgas ka Eesti võrkpallikoondis.
Staal
Staal, varem Stahl ja Stahlen oli aadlisuguvõsa.
2011. aasta meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
Teist korda krooniti Euroopa meistriks Serbia, kes võitis finaalis 3:1 Itaaliat. Turniiri väärtuslikuimaks mängijaks (MVP) valiti Serbia diagonaalründaja ja kapten Ivan Miljkovic.
Staal
Ajalugu
Suguvõsa esiisa oli Tallinna patriits Henrich Staal, keda on mainitud 1524. aastal.
2011. aasta meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
Eesti võrkpallikoondis kvalifitseerus põhiturniirile läbi kvalifikatsiooniturniiri. Põhiturniiri alagrupimängudes jäädi ühe võidu ja kahe kaotusega alagrupi kolmandaks, mis tagas võimaluse mängida play-off ringis koha eest veerandfinaalis. Play-off ringis oli vastaseks Bulgaaria, kellele kaotati 0:3. Koondis saavutas 12. koha, mis oli seni parim tulemus Euroopa meistrivõistlustel.
Pidurduslangevari
pisi|Pidurduslangevari kasutuses Pidurduslangevari on teatud tüüpi langevari, mis on loodud liikuva objekti aeglustamiseks. Langevarju põhiomadus on pidurdada, kuid selle funktsioon võib olla ka stabiilsuse ja kontrolli saavutamine. Pidurduslangevarju kasutatakse kosmosetehnikas, lennunduses, langevarjuhüpetes ja kiirendusspordis.
Ajalugu
Pidurduslangevarju töötas esmakordselt välja 20. sajandi alguses venelasest professor Gleb Kotelnikov. Kaasaegne pidurduslangevari leiutati aga teise maailmasõja ajal, mil seda kasutati sõjalennukite aeglustamiseks maandumisel. Kosmoseajastu algusaastatel (1962) kasutati esmakordselt pidurduslangevarju Maa atmosfääri siseneva Mercury kapslil, mis tõi astronaudid Maale tagasi.
Disain ja funktsioon
Langevarju peamine ülesanne on suurendada objekti pidurdusjõudu, aeglustades seega selle liikumist. Pidurduslangevarju kasutatakse sageli kombinatsioonis teist tüüpi langevarjuga, näiteks põhilangevarjuga. Pidurduslangevarjud on tavaliselt väiksemad kui teised langevarjud ja need on sageli valmistatud kergetest materjalidest nagu nailon. Langevarju saab konstrueerida nii, et see avaneks automaatselt või manuaalselt. Pidurduslangevarje saab disainida erineva kuju ja suurusega, olenevalt konkreetsest rakendusest. Näiteks kasutatakse õhusõidukitel tavaliselt koonusekujulist langevarju, kosmosetehnikas aga kettakujulist langevarju.
Ohutus ja hooldus
Pidurduslangevarjude nõuetekohane hooldus ja kontroll on nende ohutu ja tõhusa töö tagamiseks ülioluline. Langevarjud tuleb regulaarselt üle kontrollida kahjustuste, kulumiste ja rebenemiste suhtes ning defektide avastamisel tuleb need välja vahetada. Lisaks tuleb järgida õigeid kasutuselevõtu- ja pakkimisprotseduure, et tagada langevarju kavandatud toimimine.
Kasutus
Pidurduslangevarjudel on erinevates tööstusharudes mitmesuguseid kasutusviise. Lennunduses kasutatakse õhusõidukite langevarju tavaliselt sõjalennukitel, aga ka teatud tsiviillennukitel, et aidata lennukit maandumisel aeglustada. Viimastel aastatel on üha enam vajanud ka mehitamata õhusõidukid pidurduslangevarje.
Kosmosetehnikas kasutatakse pidurduslangevarje kosmoseaparaatide aeglustamiseks Maa atmosfääri naasmisel. Pidurduslangevarju kasutatakse  sageli koos pealangevarjuga, mis võetakse kasutusele pärast seda, kui pidurduslangevari on kosmoselaeva ohutu kiiruseni aeglustanud.
Zäjnäb Biiševa
Zäjnäb Biiševa (baškiiri keeles Зәйнәб Абдулла ҡыҙы Биишева; vene keeles Зайнаб Абдулловна Биишева; 15. jaanuar (2. jaanuar vkj) 1908 – 24. august 1996 Ufa) oli baškiiri luuletaja, proosa- ja näitekirjanik ning tõlkija.
Zäjnäb Biiševa õppis Orenburgi Baškiiri Pedagoogilises Instituudis. Pärast lõpetamist töötas õpetajana 1929–1931 Baimaki rajoonis Temjasovo külas ja täiendas end kursustel Ufas. 1931. aastast töötas ajakirja Pioneer toimetuses ja Baškiiri raamatukirjastuses.
Zäjnäb Biiševa esimene jutustus ilmus ajakirjas Pioneer 1930. aasta. Esimene raamat "Партизан малай" ilmus trükis 1942. aastal. Kokku ilmus tal üle 60 raamatu ja seda mitmetes liiduvabariikide keeltes. Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole.
Väga suure osa tema loomingust moodustavad näidendid, mida on väga edukalt ja suure publiku menuga lavastatud Baškiiri Riiklikus Akadeemilises Draamateatris kui ka väljaspool Baškortostani.
Zäjnäb Biiševa tõlkis baškiiri keelde Nikolai Gogoli jutustuse "Tarass Bulba", Arkadi Gaidari jutustuse "Timur ja tema meeskond" ning Lev Kassili, Ivan Turgenevi, Serge Aksakovi, Anton Tšehhovi ja Maksim Gorki loomingut.
Zäjnäb Biiševa oli 1946. aastast NSV Liidu Kirjanike Liidu liige, 1953. aastast elukutseline kirjanik.
Zäjnäb Biiševa suri 88-aastaselt Ufas 24. augustil 1996. Ta on maetud Ufa musulmanide kalmistule.
Mälestuse jäädvustamine
14. oktoobril 2016 avati Ufas tema mälestusmärk.
Ristna rannik
Ristna rannik on rannik Kõpu poolsaare lääneosas; halduslikult Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas. Rannik on arvele võetud ürglooduse objektina (Ristna-Kalana rannik). Rannikut kaitstakse Kõpu looduskaitseala piires.
Johannes Imelik
Johannes Imelik (30. august 1889 Päidla vald – 12. juuli 1957 Tartu) oli eesti arst.
Ta õppis Päidla vallakoolis ning Tartu 4-klassilises linnakoolis ja lõpetas aastal 1913 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, kus õppis aastani 1918. Akadeemiliselt kuulus ta aastast 1913 korporatsiooni Ugala (olles korporatsiooni asutajaliige). Juba aastatel 1916–1917 töötas ta ülikooli hospitaal-sisehaiguste kliinikus subassistendina professorite Jarotsky ja Leporski juures. Esimeses maailmasõjas töötas ta Punase Risti laatsarettides Petrogradis ja Tartus.
Vabadussõjas osales ta detsembrist 1918 septembri alguseni 1920, alguses vabatahtliku reamehena, siis suurtükiväepolgu 3. pataljoni velskri kohusetäitjana, 9. polgu nooremarstina ja 2. suurtükidiviisi vanemarsti kohusetäitjana, lahkudes teenistusest kapteni auastmes. Aastal 1921 sooritas ta arstiteaduskonna lõpueksamid, omandades arsti astme.
Ta praktiseeris aastatel 1920–1921 Tartu Ülikooli Kliinikumi Silmakliinikus (professor Ernst Blessigi juures). Aastatel 1922–1927 töötas ta Tartu 2. divisjoni laatsaretis naha-suguhaiguste osakonnas noorem-ordinaatorina ja suguhaiguste osakonna juhatajana, samuti oli ta kutsealuste vastuvõtukomisjonis Tartu- ja Petserimaal. Lisaks avas ta aastal 1924 erapraksise Tartus naha- ja suguhaiguste alal. Aastatel 1927–1940 oli ta ka Tartu Ühendatud Haigekassa arst naha-suguhaiguste alal.
Aastatel 1941–1944 oli ta Tartus erapraktiseeriv arst, aastal 1944 Tartu Lastepolikliiniku arst. Aastast 1945 töötas ta Tartus naha- ja suguhaiguste dispanseris, seejuures 1945. aasta lõpust aastani 1948 ja 1949–1951 peaarstina ning aastast 1951 ordinaatorina. Aastatel 1948–1949 töötas ta Tartu 1. Polikliinikus arst-konsultandina nahahaiguste alal.
Isiklikku
Ta oli abielus dr. Mihkel Ostrovi tütre Lindaga.
Sepa mägi
Sepa mägi on kõrgendik Saare maakonnas Muhu vallas Päelda külas; ühtlasi kõrgeim koht Muhu saarel. Kõrgendik ulatub 25,1 m üle merepinna.
Uus Kunstnikkude Koondis
Uus Kunstnikkude Koondis oli aastatel 1930–1940 Tallinnas tegutsenud kunstnike ühendus, kuhu kuulusid peamiselt saksa ja vene päritolu kunstnikud. Need kunstnikud olid 1930. aastal lahku löönud Eesti Kunstnikkude Liidust.
Aastatel 1930–1936 korraldas ühendus 4 näitust.
Liikmed
Ühendusse koondusid peamiselt Eestis elavad teistesse rahvustesse kuuluvad kunstnikud. 1932. aastal kuulus koondisse 15 kunstnikku: M. Ananitš, Aleksander Eller, Osvald Eslon, Erwin Foerster, A. Heftler, M. Kalašnikov (Root), Sergei Nedler, Boris Ottenberg, August Roosileht, E. Rotberg, N. Roth, B. Smirnov, Jenny Uttar, Arnold Vihvelin.
Nurulla mošee
Nurulla mošee on ehitatud aastatel 1845–1849. Hoone projekteeris arhitekt A. Loman. 1929. aastal sulgesid Nõukogude võimud mošee ja selle minarett lammutati. Järgnenud aastakümnete jooksul oli hoone kasutusel elu- ja haldushoonena. 1981. aastal arvati hoone siiski arhitektuurimälestiseks. 1992. aastal tagastati mošee hoone kogudusele. Kui hoone aastatel 1990–1995 restaureeriti, taastati ka minarett.
João Cancelo
João Pedro Cavaco Cancelo (sündinud 27. mail 1994 Barreiros) on Portugali jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis Manchester City ja Portugali jalgpallikoondises. Ta mängib põhiliselt paremkaitsjana, kuid võib mängida ka parema äärepoolkaitsja või vasakkaitsjana.
Ta alustas klubikarjääri Lissaboni Benficas, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Hooajal 2012–13 debüteeris ta Benfica reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Benfica põhimeeskonnas debüteeris ta 2014. aastal.
2014. aasta augustis läks ta laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Valencia. 2015. aasta mais sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. Hooajal 2017–2018 mängis ta laenul Itaalia kõrgliiga klubis Milano Internazionale.
2018. aasta juunis siirdus ta 40,4 miljoni euro eest Juventusesse, kellega ta sõlmis viieaastase lepingu. Hooajal 2018–19 tuli ta Juventusega Itaalia meistriks.
2019. aasta augustis siirdus ta Manchester Citysse, kellega ta sõlmis kuueaastase lepingu. Samal ajal siirdus tema asemele Manchester Cityst Juventusesse Danilo.
2015. aastal võitis Cancelo Portugali kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Portugali jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 26. augustil 2016 sõprusmängus Gibraltari vastu ja lõi selles mängus ka oma koondisekarjääri esimese värava.
Kvartsi tänav
Kvartsi tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis. Kvartsi tänav algab Võidu põigust ja lõpeb umbtänavana. Kvartsi tänav on põhjakirde-lõunaedelasuunaline ning ligikaudu 110 meetri pikkune. Kvartsi tänav on hoonestatud eramutega.
Aleksandr Vassiljev (moeajaloolane)
Aleksandr Vassiljev (sündinud 8. detsembril 1958) on vene moeajaloolane.
Johann von Stackelberg
Johann von Stackelberg on olnud mitme Stackelbergide suguvõsa liikme nimi:
Pekko Aikamiespoika
"Pekko Aikamiespoika" on Soome komöödiasari, mida stsenarist Timo Koivusalo kirjutas 1990. aastatel.
Komöödiasari jooksis televisioonis kõigepealt telekanalil YLE TV2. Aastatel 1993–1997 tehti sama tegelaskuju lugudest mitu mängufilmi.
Telesarjad
Telesari "Pekko Aikamiespoika" jooksis telekanalis YLE TV2 1993. aastal. Sarja lavastas Visa Mäkinen.
Film
Filmisari "Pekko Aikamiespoika" algas 1993. aastal osaga "Pekko Aikamiespojan poikamiesaika" ja lõppes 1997. aastal osaga "Pekko ja unissakävelijä". Kõigi Pekko filmide stsenarist oli Timo Koivusalo.
Album
"Pekko Aikamiespoika" heliriba album ilmus 1992. aastal Finnlevy poolt.
Rubina soo
thumb|[[Laugas Rubina soos]] thumb Rubina soo (ka Lagesoo, Holdre Lagesoo või Tõrusoo) on soo Valgamaal Tõrva vallas.
Soo pindala on umbes 1200 hektarit. See kuulub Rubina looduskaitseala ja Rubina linnuala koosseisu.
Appel
Appel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis.
Rubina soo
Rubina soo asub moreentasandiku nõos. Tüpoloogiliselt on soo erinevates osades esindatud nii madalsoo, siirdesoo kui ka raba. Turbakihi paksus küünib kuni 9,7 meetrini. Rabas on rohkesti älveid ja laukaid. Leidub ka siirdesoomännikut, madalsookuusikut ja madalsookaasikut.
Appel
Valla pindala on 15,42 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1970 inimest.
Rubina soo
Koos Veisjärvega on soos 1990. aasta inventuuri andmeil pesitsemas leitud 80 liiki linde. Nende seas on näiteks sellised haruldused nagu väikepistrik ja laululuik, kuid ka kalakotkas, mudatilder, soo-roolind ja punaselg-õgija.
Nikolai Rubinstein
pisi|Nikolai Rubinstein Nikolai Rubinstein (29. juuni (2. juuni vkj) 1835 Moskva – 23. märts (11. märts vkj) 1881 Pariis) oli juudi soost vene pianist, dirigent ja muusikapedagoog.
Nikolai Rubinsteini vend Anton Rubinstein oli samuti tuntud pianist ja helilooja.
Aastal 1860 asutas Rubinstein Vene Muusikaühingu Moskva osakonna ja selle muusikaklassid. 1866. aastal asutas ta Moskva Konservatooriumi ning oli selle direktor ja professor.
Pedro Rebocho
pisi|Pedro Rebocho (2016) Pedro Miguel Braga Rebocho (sündinud 23. jaanuaril 1995 Évoras) on Portugali jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Poola kõrgliigaklubis Poznańi Lech.
Aastatel 2004–2007 kuulus ta kodulinnaklubisse Juventude de Évora. Seejärel liitus ta Lissaboni Benfica noortesüsteemiga. Ta mängis Benfica noortevõistkonnas ja aastatel 2014–2016 klubi reservmeeskonnas Portugali esiliigas, kuid klubi põhimeeskonnas ta debüüti ei teinud.
2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Moreirense.
2017. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Guingamp. Hooajal 2019/20 oli ta laenul Türgi kõrgliigaklubis Beşiktaş ja hooaja 2020/21 teisel pool Portugali kõrgliigaklubis Paços Ferreira.
2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Poznańi Lechiga. Hooajal 2021/22 tuli ta Poznańi Lechiga Poola meistriks.
Aastatel 2010–2017 mängis Rebocho Portugali noortekoondistes. 2014. aastal võitis ta Portugali kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali.
Hôtel Tassel
pisi|Hôtel Tassel Hôtel Tassel on Brüsselis asuv hoone, mille projekteeris Victor Horta. Seda peetakse esimeseks terviklikuks juugendstiili näiteks ning see kuulub alates 2000. aastast UNESCO maailmapärandi nimekirja.
Hôtel Tassel oli Victor Horta esimene täiesti iseseisev projekt ning valmis aastatel 1893–1894. Hoone tellis Hortalt tema kolleeg Emil Tassel.
Kirjeldus
Horta kasutas nii Hôtel Tasseli, Hôtel Solvey kui ka Hôtel Van Eetvelde puhul sarnast majaplaani ja lahendas neis suurepäraselt Brüsselile omase ruumikitsikuse probleemi. Majad olid mõeldud avalikuks näitamiseks, pidude pidamiseks ja intellektuaalsete kokkusaamiste tarbeks.
Horta mängis avatud majaplaani ja looklevate konstruktsioonidega, mis muutsid valguse levikut ruumis. Lisaks olid hoonetes klaaslaed. Valguse muutmisega tõi arhitekt veelkord välja juugendstiili liikuvuse, ülespoole pürgimise ja teatava feminiinsuse, mis justkui oleks kasutatud metalli ja klaasi vastand.
Inspireeritud Viollet-le-Duci töödest, ei peitnud Victor Horta kasutatavaid materjale, vaid hoopis näitas raudkonstruktsioonide ilu. Tänu klaasile mõjusid ruumid avaramalt, kui nad tegelikult olid.
Majaplaan jaotati kolmeks. Keskmisse ossa paigutati hästi valgustatud uhke trepikoda, mis oli mõeldud maja sotsiaalseks keskuseks. Piano nobile 'l ehk hoone esimesel, esinduskorrusel paiknesid vastuvõturuumid ja talveaiad. Horta nõudis, et tal kui hoone arhitektil oleks õigus kujundada ka sisemust, et kogu hoone oleks terviklik. Hôtel Tasseli interjööri kujundas Horta egiptuspäraselt, kuid elu- ja söögitoas eelistas hoopis inglise stiilis tapeeti. Ruumides oli mosaiikpõrandad ning hoones valitsesid looduslikud toonid: rohelised, kollased ja oranžid.
Šuja
Šujat on kirjalikult esmamainitud 1393. aastal. 1566. aastal läks linn Ivan Julma opritšnina alla.
Linna valitses Šuja vürstisuguvõsa ligi 200 aasta jooksul. Šuja vürstide soost põlvnes Vene tsaar Vassili IV (Šuiski).
Šujas asub Ülestõusmise katedraal, mille 106-meetrine kellatorn on kõrgeim eraldiseisev õigeusu kiriku kellatorn.
Ameerika Ühendriikide iseseisvuspäev
Ameerika Ühendriikide iseseisvuspäev (inglise keeles Independence Day, rahvakeeles the Fourth of July, July Fourth 'neljas juuli', the Fourth 'neljas') on USA riiklik püha, millega tähistatakse 4. juulil 1776 aset leidnud Ameerika Ühendriikide Iseseisvusdeklaratsiooni vastu võtmist. Deklaratsiooniga kuulutas Teine mandrikongress, et Kolmteist kolooniat ei ole enam Briti impeeriumi võimu all, vaid moodustavad uue iseseisva riigi, Ameerika Ühendriigid. Kongress hääletas iseseisvumise poolt kaks päeva enne deklaratsiooni, 2. juulil 1776.
Iseseisvumispäeva tähistatakse USAs üldiselt ilutulestiku, paraadide, grillpidude, karnevalide, laatade, piknike, kontsertide, pesapalli mängude, suguvõsa kokkutulekute ning poliitiliste kõnede ja tseremooniatega. Lisaks sellele toimub 4. juulil üle kogu riigi avalikke rahvaüritusi ja eraüritusi, millega tähistatakse ja peetakse meeles riigi ajalugu, valitsust ja traditsioone. Iseseisvuspäev on Ameerika Ühendriikide rahvuspüha.
Grigori Oster
Grigori Oster (sündinud 27. novembril 1947 Odessas) on vene kirjanik.
Pärnu ooperipäevad
Pärnu ooperipäevad on Pärnus iga kahe aasta tagant toimuv muusikafestival, kus kantakse ette oopereid. Festivali korraldab Eesti Kontsert. Festivali kunstiline juht on Marika Pärk.
2020 toimuvad järjekorras 14. Pärnu ooperipäevad.
Kalle Klandorf
Kalle Klandorf (sündinud 7. jaanuaril 1956) on eesti korvpallitreener ja poliitik.
Undeloh
thumb|Püha Magdaleena nõmmekirik thumb|Vana küla tammepuu külasüdames
Kalle Klandorf
Haridus
Ta lõpetas aastal 1974 Tallinna 47. Keskkooli. 1978 lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehaline kasvatuse erialal ja 1990 NSVL Siseministeeriumi Akadeemia õigusteaduse erialal.
Undeloh
Undeloh (alamsaksa: Unnel) on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis.
Kalle Klandorf
Töökäik
Suurte kogemustega treenerina on Klandorf alates 1976. aastast istunud erinevate meeskondade treeneripinkidel. Ta töötas Eesti NSV Siseministeeriumi Tallinna RSN TK SAVi kriminaaljälituse allüksustes ja 1991. aastast 2005. aastani Eesti Vabariigi Eriteenistuses ja politseis: Tallinna kriminaalpolitsei ülemkomissarina, 02.2002–12.2003 Tallinna Politseiprefektuuri aseprefektina ja 01.2004–04.2005 Põhja Politseiprefektuuri politseinõunikuna Maardu politseiosakonna juhina.
Undeloh
Valla pindala on 48,2 km². 31. detsembril 2017 elas seal 987 inimest.
Nimi
Nimi Undeloh tähendab umbes nagu "salu oja lätetel" (Quellhain). Väike tiik, niinimetatud Hungerteich (või Hungerpohl), mis oletatavasti andis põua ajal palju vett ning seda sai kasutada päldude kastmiseks ja karja jootmiseks. Lisaks tulid kaupmehed kogu ümbruskonnast, et näha, kas tuleb kuiv või märg aasta.
Paiknemine
Undeloh asub Lüneburgi nõmmel selle kõrgeima mäe, Wilseder Bergi juures.
Valla koosseis
Undeloh vallas on kuus küla: Undeloh, Wehlen, Wesel, Meningen, Thonhof ja Heimbuch.
Kalle Klandorf
Poliitiline karjäär
Aprillist novembrini 2005. aastal oli ta Haabersti linnaosa vanem. Seejärel on ta olnud 2005 – 2011 Lasnamäe linnaosa vanem.
2011–2021 oli ta Tallinna abilinnapea.
Jokela koolitulistamine
Jokela koolitulistamine toimus 7. novembril 2007 Soomes Jokelas, kui 18-aastane Pekka-Eric Auvinen sisenes kooli poolautomaatpüstoliga. Järgnenud tulistamises hukkus 8 ja vigastada sai 12 inimest, seejärel lasi Auvinen endale kuuli pähe ja suri õhtul Helsingi haiglas.
See oli Soome ajaloo teine koolitulistamine. 1989. aastal haavas 14-aastane poiss Raumas raskelt kahte kaasõpilast, kes surid hiljem. Vähem kui aasta hiljem toimus järgmine koolitulistamine, kui tulistaja tappis Kauhajokis 10 inimest ja iseenda.
Tulistamine
Kell 11.40 sisenes Auvinen kooli ja hakkas tulistama. Politsei sai väljakutse kooli 11:43. Kooli direktor Helena Kalmi käskis õpilastel ja õpetajatel end klassi barrikadeerida ja üritas seejärel Auvineniga läbi rääkida, aga mees lasi ta maha. Hukkus ka kooli meditsiiniõde, kes üritas haavatuid aidata.
Esimene politseipatrull saabus 11.55 ja kell 12.30 piiras maja juba 100 politseinikku, sealhulgas eriüksus Karhu-ryhmä. Kolleegidele tulid appi isegi need politseinikud, kes sel ajal tööl polnud. Politsei üritas tulistajaga läbi rääkida, aga Auvinen vastas tulega. Ükski politseinik viga ei saanud.
Tulistamine lõppes 12.24, kui Auvinen lasi endale kuuli pähe. Politsei eriüksus sisenes majja 13.53. Tulistaja leiti 13.54. Politsei otsis ruum-ruumilt läbi kogu koolimaja, aga teisi tulistajaid ei leitud. Auvinen viidi Helsingi Ülikooli Keskhaigla Töölo haiglasse, kus ta kell 22.15 suri.
Tulistaja
Tulistajaks osutus 18-aastane sama kooli õpilane Pekka-Eric Auvinen. Ta on sündinud 4. juunil 1989 Tuusulas. Politsei sõnul oli teda koolis kiusatud. Relvaloa oli ta saanud kolm nädalat enne tulistamist.
Reaktsioone
Soome – lipud lehvisid pooles mastis. President Tarja Halonen ja peaminister Matti Vanhanen avaldasid kaastunnet ohvrite vanematele. Hakati arutama, kas relvaseadust tuleks karmistada.
Eesti – president Toomas Hendrik Ilves avaldas Soomele Eesti rahva nimel kaastunnet.
Island – president Ólafur Ragnar Grímsson avaldas Soomele Islandi rahva nimel kaastunnet.
Drestedt
Drestedt on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis.
Valla pindala on 5,71 km². 31. detsembril 2017 elas seal 768 inimest.
Šruti
Šruti (sanskriti keeles śruti , 'kuuldu, kuulutus') on hinduismi pühakirjatekstide alajaotus smriti kõrval.
Šruti on ilmutatud ja igavene sõnum, seevastu smriti on inimeste loodud pühakiri.
Šruti on sisuliselt veedade kirjandus, mille hulka kuuluvad veedad, aranjakad, braahmanad ja upanišadid.
Seyðisfjörður
Seyðisfjörður on vald Islandi idaosas Austurlandi piirkonnas.
Valla peamised sissetulekuallikad on turism ja kalandus.
Sellel on üks sõpruslinn, Vantaa (Soome).
pisi|tühi|Seyðisfjörður
Karksi malevkond
Karksi malevkond on Kaitseliidu Sakala maleva allüksus.
2009. aasta meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
2009. aasta Euroopa meistrivõistlused võrkpallis olid meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis, mis toimusid 26. korda. Võistlusi korraldas Euroopa Võrkpalliliit CEV. Finaalturniir toimus Türgis. Kokku kvalifitseerus võistlustele 16 Euroopa võrkpallikoondist, sealhulgas ka Eesti võrkpallikoondis.
Esimest korda tuli Euroopa meistriks Poola, kes võitis finaalis 3:1 Prantsusmaad. Turniiri väärtuslikuimaks mängijaks (MVP) valiti Poola ründaja Piotr Gruszka.
Esimest korda kvalifitseerus põhiturniirile Eesti võrkpallikoondis. Finaalturniiri alagrupifaasis ühtegi võitu ei saavutatud ning jäädi alagrupi viimaseks. Lõppkohaks jäi 14.
Wetter-Rosenthal
Wetter-Rosenthal on Eestimaa aadlisuguvõsa.
Suguvõsa päritolu on teadmata. Suguvõsa esindajat Adolf Friedrich Wetterit mainitakse 1644 Riias tegutseva Rootsi kuberneri sekretärina. 1652. aastal sai Rootsilt aadlistaatuse von Rosenthali nime all, ilma introduktsioonita Rootsis. Alates 1/13. juulist 1882 nimetatakse perekonda Wetter-Rosenthalideks.
Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Velise, Pirgu mõis.
Thiên Đườngi koobas
pisi|Thiên Đường pisi|Thiên Đường
Thiên Đường on koobas Phong Nha-Kẻ Bàngi rahvuspargis Quảng Bìnhi provintsis Vietnamis.
Koopa geograafilised koordinaadid on.
Kohalik elanik avastas koopa 2005. aastal. Avalikkuse ette jõudis teave koopa olemasolust aga alles 2010. aastal, kui seda uurisid Briti päritolu teadlased.
Thiên Đườngi koopa laius on 30–150 ja kõrgus kuni 80 meetrit ning selle pikkus on 31 km (Vietnami pikim koobas).
Korbe malevkond
Korbe malevkond on Kaitseliidu Pärnumaa maleva malevkond, mis moodustati Kaitseliidu ülema käskkirjaga Pärnumaa maleva juhatuse ettepanekul märtsis 2008.
Moodustamise järel kuulusid maleva vastutuse alla Are, Halinga, Kaisma, Paikuse, Tootsi, Tori ja Vändra vallad. Nüüdisajal jäävad Korbe malevkonna vastutusalasse Põhja-Pärnumaa ja Tori vallad.
Varem kuulusid Pärnumaa maleva koosseisu Kikepera ja Soontagana malevkonnad. Hiljem on loodud Pärnu malevkond.
Korbe malevkonna esimeseks pealikuks sai nooremleitnant Raul Peetson, kes oli 2008. aastani Kikepera malevkonna pealik.
Korbe malevkond on saanud nime Corbe ehk Kõrve muinaskihelkonna järgi.
Moodustamise ajal kuulus Korbe malevkonda ligi 260 liiget.
Eesti Turismiamet
Eesti Turismiamet oli valitsusasutus, mis tegutses aastatel 1990 –2000 mitme Eesti ministeeriumi valitsemisalas.
2001. aastal võttis Turismiameti ülesanded üle Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse Turismiagentuur.
Amet tegeles eeskätt Eesti turismipoliitika valdkonnaga ja turismi arendamisega.
Kikepera malevkond
Kikepera malevkond on Kaitseliidu Pärnumaa maleva malevkond.
Kikepera malevkonna vastutusala on Häädemeeste, Saarde, Surju ja Tahkuranna vald ning Kilingi-Nõmme linn.
Kikepera malevkonnast eraldas Kaitseliidu ülem 2008. aasta märtsil Kaitseliidu Pärnumaa maleva juhatuse ettepanekul Korbe malevkonna, eraldades ühtlasi Kikepera malevkonna vastutusalast uue malevkonna vastutusala.
Malevkond on nime saanud arvatava muinasaegse Kikepera kihelkonna järgi.
Kikepera malevkonna pealik oli aastani 2008 nooremleitnant Raul Peetson, seejärel täitis pealiku kohuseid ajutiselt (sel ajal ka Pärnumaa maleva staabiülem) kapten Marek Laanisto.
Sergio Padt
Sergio Vincenzo Roberto Padt (sündinud 6. juunil 1990 Haarlemis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib väravavahina Bulgaaria kõrgliigaklubis Razgradi Ludogorets.
2007. aastal liitus ta Amsterdami Ajaxiga. Klubi põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi. 2010. aasta alguses läks ta laenule Hollandi esiliigaklubisse HFC Haarlem. Hollandi esiliigas debüteeris Padt 22. jaanuaril 2010 mängus SBV Excelsiori vastu, kuid see jäi tema ainsaks mänguks Haarlemis, kuna klubi läks varsti pankrotti. Hooajal 2010/11 oli Padt Ajaxist laenul Hollandi esiliigaklubis Go Ahead Eagles.
Aastatel 2011–2014 mängis ta Belgia kõrgliigaklubis Gent.
Aastatel 2014–2021 mängis ta Hollandi kõrgliigaklubis FC Groningen ning oli seal kõik seitse hooaega klubi esiväravavaht. 2015. aastal võitis ta Groningeniga Hollandi karikavõistlused.
2021. aasta juunis liitus ta Razgradi Ludogoretsiga. Hooajal 2021/22 tuli ta klubiga Bulgaaria meistriks.
Padt mängis Hollandi kuni 17-aastaste ja kuni 21-aastaste koondistes. Hollandi jalgpallikoondisse kutsuti ta esmakordselt 2018. aasta mais, kuid koondisedebüüti pole ta seni teinud.
Ta on Itaalia päritolu.
2007. aasta meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
2007. aasta Euroopa meistrivõistlused võrkpallis olid 25. meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis. Need toimusid Venemaal. Kokku kvalifitseerus võistlustele 16 Euroopa võrkpallikoondist.
Esimest korda krooniti Euroopa meistriks Hispaania, kes võitis finaalis 3:2 Venemaad. Turniiri väärtuslikumaks mängijaks (MVP) valiti Venemaa diagonaalründaja Semjon Poltavski.
Eesti võrkpallikoondis põhiturniirile ei kvalifitseerunud.
Veckārķi mõis
pisi|left|Veckārķi mõisa peahoone on varemetes Veckārķi mõis (saksa keeles Alt-Karkell, läti keeles Veckārķu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Härgmäe kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Valka piirkonnas Kārķi vallas Veckārķis.
Ajalugu
Aastal 1834 pantis George Carl von Jarmerstedt mõisa 55 000 rubla eest parun Richard Friedrich Ungern-Sternbergile. Too loovutas pandiõigused aastal 1836 Riia raehärrale David von Wieckenile, saades 65 000 rubla. Aastal 1843 sai David von Wiecken ka mõisa pärisomanikuks. Tema pärandi jagamisel aastal 1853 ostis Andreas August von Wiecken mõisa 75 000 rubla eest teistelt pärijatelt välja. Andreas Augusti surma järel aastal 1880 päris mõisa tema vend David von Wiecken.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 8 ja 1/2 adramaad, sellele allus 113 mees- ja 145 naishinge. Aastal 1734 oli mõisa suurus (koos Jaunkārķi ja Turna mõisaga) 22 ja 7/8 adramaad. Aastal 1758 oli mõisa suurus 8 ja 5/8 adramaad, aastal 1823 aga 9 ja 1/3 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal adramaid sama palju, aastal 1881 oli neid aga 5 ja 16/80, lisaks allus mõisale 11 ja 19/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
1946. aasta Prantsuse Asutava Kogu valimised
pisi|200px|[[Prantsuse Vabariik|Prantsuse Vabariigi embleem]]
Veckārķi mõis
Karjamõisad
Mõisa koosseisu kuulus kolm karjamõisa: Ārņi (Ahrne), Platzberg ja Saliņas (Salle).
1946. aasta Prantsuse Asutava Kogu valimised
Mais 1946 korraldatud referendumil andis 52,8% valijatest oma hääle Asutava Kogu väljatöötatud põhiseaduse projekti vastu. Seetõttu tekkis vajadus kokku kutsuda asutava kogu uus koosseis, mille ülesandeks saanuks põhiseaduse uue projekti väljatöötamine. 2. juunil 1946 toimusidki sõjajärgse teise Asutava Kogu valimised.
Nagu ka eelmistel (oktoobris 1945) Asutava Kogu valimistel sai ka nüüd kolm parteid üle 20% valijate häältest: Vabariiklik Rahvapartei (liider Georges Bidault) 28,2%, Prantsusmaa Kommunistlik Partei (liider Maurice Thorez) 26,0% ja Töölisinternatsionaali Prantsuse Sektsioon (liider Guy Mollet) 21,1%.
Kokku valiti Asutavasse Kokku 586 liiget.
Innokenti Hiet
Innokenti Hiet (14. september 1926 Mätja – 26. august 2021 Kuressaare) oli Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku vaimulik.