cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1961. aasta Lääne-Saksamaa parlamendivalimised
'''Lääne-Saksamaa 1961. aasta parlamendivalimised''' on 17. septembril 1961 toimunud Lääne-Saksamaa valimised, kus valiti Bundestagi 4. koosseis. Valimiste eel oli võimul Konrad Adenaueri juhitud CDU-CSU üheparteivalitsus. Valimised võitis uuesti CDU-CSU, kuid partei kaotas parlamendis absoluutenamuse ja pidi moodustama koalitsioonivalitsuse Vaba Demokraatliku Parteiga.
Valimiste eellugu
1957. aasta valimiste järel moodustas CDU-CSU koalitsioonivalitsuse Saksa Parteiga, kuid 1960. aastal liitusid Saksa Partei kaks ministrit Kristlik-Demokraatliku Liiduga ja 1961. aasta valimisteni jätkas Konrad Adenaueri juhitud CDU-CSU üheparteivalitsus.
CDU-CSU kantslerikandidaadiks 1961. aasta valimistel oli jätkuvalt Konrad Adenauer. SPD kantslerikandidaat ei olnud esimest korda parteijuht (Erich Ollenhauer), selleks oli Lääne-Berliini linnapea Willy Brandt.
Päevakajaliseks teemaks oli kuu aega tagasi 13. augustil Berliini müüri kerkimine, mistõttu kogus Willy Brandt rohkem sümpaatiat. Samas Adenauerit kritiseeriti, et ta reageeris müüri kerkimisele liiga kõhklevalt ja külastas Lääne-Berliini alles 22. augustil 1961, samas USA asepresident Lyndon B. Johnson oli seda teinud juba 19. augustil. Adenauer pidi kaitsma CDU-CSU absoluutenamust, kuid tema kõrge ea (85) ja 12-aastase ametiaja tõttu oli kaheldav, kas ta peaks jääma ametisse neljandaks ametiajaks. FDP loosungiks oligi "Mit der CDU, aber ohne Adenauer" (Koos CDUga, kuid ilma Adenauerita).
SPD oli 13.-15. novembril 1959 Bad Godesbergis (tänapäeval Bonni linna osa) toimunud parteikonverentsil võtnud vastu uue Godesbergi Programmi, millega loobuti marksistlikest ideedest nagu ajalooline materialism, klassivõitlus, sotsialistlik revolutsioon, plaanimajandus ja natsionaliseerimine, suund võeti antikapitalismilt kapitalismi reformimisele ja liberaalsele sotsialismile - humanismil põhinevale eetilisele sotsialismile. Lisaks loobuti valimiste eel vastuseisust Saksamaa taasrelvastamisele ja NATOle.
Valimised
Valimiste ajal oli Lääne-Saksamaal kokku 37 440 715 hääleõiguslikku inimest. Valimas käis kokku 32 849 624 inimest ehk 87.74% valijaskonnast. Liidumaade kaupa jagunesid kohad järgmiselt:
Valimiste tagajärjed
CDU-CSU kaotas absoluutenamuse, kuid moodustas koalitsiooni FDPga. Vastaselt valimiseelsele maksiimile valis FDP 7. novembril Adenaueri uuesti kantsleriks, olles saavutanud nõudmise, et Adenauer samal ametiajal ametist lahkub. Alates nendest valimistest sai alguse CDU-CSU, SPD ja FDP 22 aastat kestev triopol - peale nende kolme ei pääsenud Liidupäeva ükski teine partei.
Väike-Rõngu mõis
Väike-Rõngu mõis (saksa keeles Klein-Ringen) oli riigimõis Rõngu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Elva valda.
Estonia (laev 1912)
Estonia oli luksuslik reisiaurik, mis kurseeris pärast Esimest maailmasõda muuhulgas Baltikumi ja Ameerika vahet.
Ajalugu
Laev ehitati Glasgow's Barclay, Curle & Co laevatehases firmale Russian American Line 1912. aastal ja sai nimeks Tsar (Царь 'tsaar'). Järgnevalt ehitati ka sõsarlaev nimega Tsaritsa (Царица 'tsaarinna').
Algul tegi laev reise Liibavi ja New Yorgi liinil, hiljem sõitis Arhangelski ja New Yorgi vahet. 1913. aastal töötas sellel aurikul madrusena hilisem tuntud kapten Karl Jõgi. See laev osales 9. oktoobril 1913 Põhja-Atlandil põlema läinud Kanada auriku Volturno reisijate päästmisel. Madrus Karl Jõgi sai 1. novembril 1913 Vene-Aasia laevaseltsi tänukirja ennastsalgavuse ja mehisuse eest, mida ta ilmutas tormile ja eluohtlikule olukorrale vaatamata, osaledes 102 reisija päästmisel põlevast aurikust ja Tsarile toomisel.
1917. aastal, arvatavalt pärast võimupööret Venemaal, läks laev Suurbritannia valdusse.
Sakala tänav (täpsustus)
Sakala tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Estonia (laev 1912)
Ajalugu
1935. aastal läks laev Gdynia America Line'i omandusse. Sõja ajal kasutati laeva tihedalt sõjaväe isikkoosseisu transpordilaevana.
1946. aastal sai laev viimaseks nimeks Empire Penryn inglise omanike käes.
Kirjeldus
Estonia oli 137 m pikk, 18 m lai ja maksimaalne süvis kuni 9 m. Kogumahutavus oli 6345 brutoregistertonni. Aurumasinate võimsus oli 889 hj ja kiirus 15 sõlme.
Delta II
Delta II oli ühekordselt kasutatav kanderakett, mida esialgu tootis ja arendas McDonnell Douglas ja hiljem United Launch Alliance.
1980ndate algul plaanisid Ameerika Ühendriigid loobuda kanderakettide kasutamisest ja kasutada nende asemel Space Shuttle'it. Sellest poliitikast otsustati loobuda pärast Challengeri katastroofi ja augustis 1986 teatas president Ronald Reagan, et Space Shuttle ei vii enam kosmosesse erafirmade laadungeid. 1987. aastal sõlmis McDonnell Douglas Ameerika Ühendriikide õhuväega lepingu seitsme Delta II müügiks ja 1990. aastal hakkas Delta II kasutama ka NASA.
Delta II võeti kasutusele 1989. aastal ja sellest valmistati Delta 6000 ja hiljem Delta 7000 ("Light" ja "Heavy") variandid. Kanderaketi viimane start toimus 15. septembril 2018 mis oli Delta II 100. järjestikune edukas missioon.
Erzvėtase järv
Järve nime päritolu on püütud tuletada sõnadest aržus, eržus, aržlus (metsik, allumatu), aržyti, argoti (rebima, rüüstama), või siis on peetud seda arhailiseks indoeuroopa algkeelest tulenenud nimeks, kus *arg- tähendab selget, säravat.
Apollonia (Illüüria)
pisi|Apollonia varemed
Apollonia (vanakreeka, koinee Ἀπολλωνία, ἡ; ; albaania Apollonia või Apolonia) oli Vana-Kreeka kaubanduskoloonia, millest kujunes iseseisev polis ja hiljem Rooma impeeriumi linn Lõuna-Illüürias klassikalisel antiikajal. See asus Aoös/Vjosë jõe paremal kaldal, umbes 10 km kaugusel Aadria mere idarannikust. Selle varemed asuvad Albaanias Fieri maakonnas Pojani küla lähedal.
Apollonia asutasid umbes 600 eKr Vana-Kreeka kolonistid Korinthosest ja võib-olla ka Korkyrast kauplemiskohane kohalike illüürlaste kutsel suuremaltjaolt mahajäetud rannikualal. See oli võib-olla kõige olulisem paljudest klassikalistest Apollonia-nimelistest linnadest. Korinthose koloniaalpoliitika näib olevat olnud suhteliselt liberaalne ja keskendunud rohkem ressursside kaevandamisele, et toetada kasvavat Korinthose elanikkonda, mitte kohaliku illüüria elanikkonna ekspluateerimisele või väljasaatmisele. Apollonia saavutas järk-järgult poliitilise iseseisvuse Korinthosest ning muutus oligarhilise süsteemiga poliseks. Aristotelese sõnul valitses Apollonia oligarhias kohaliku illüüria elanikkonna üle väike kreeka eliitklass, mis suuresti põlvnes algsetest kolonistidest.
Apollonia õitses Rooma ajastul. 2. sajandist eKr sai sellest Rooma armee oluline sõjaline peatuspaik. See oli koduks mainekale filosoofiakoolkonnale, kogus kuulsust kultuurikeskusena ja vabariikliku perioodi lõpuks sai sellest oluline kreeka keele õppimise keskus. Apollonia maine meelitas impeeriumi eri osadest palju tudengeid, sealhulgas Augustuse, esimese Rooma keisri. Linna tähtsus hakkas hääbuma 3. sajandil pKr, kui sadam maavärina tagajärjel muda täis valgus. Linn jäeti maha 4. sajandil pKr.
Augstroze Suurjärv
Augstroze Suurjärv või Suurjärv (läti keeles Augstrozes Lielezers või Lielezers) on järv Lätis Limbaži piirkonna Umurga vallas. Järv asub Augstroze hoiualal ja Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. Järve lõunakaldale jääb Augstroze vasallilinnus.
Järve väljavooluks on seda Dauguļi Väikejärvega ühendav kraav.
Saikava mõis
Saikava mõis (saksa keeles Friedrichswald, läti keeles Saikavas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ļaudona kihelkonnas.
Tapa Vabadussõja mälestussammas
Tapa Vabadussõja mälestussammas on Lääne-Viru maakonnas Tapal vanal kalmistul asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Samba avamise täpne aeg pole teada, ent vähemalt 1. detsembril 1928 oli see olemas. Pole teada, mis sambast hiljem sai. Nõukogude okupatsiooni ajal seises samas kohas sarnane sammas.
Tapa linnakalmistul asub ka teine Vabadussõjale pühendatud mälestusmärk - Vabadussõjas invaliidistunute matmispaik mälestussambaga.
Unakvere soo
Unakvere soo on soo Viljandimaal Põhja-Sakala vallas Venevere ja Unakvere külas.
Soo asub Navesti jõe ääres. Soos asub soosaar, mis jääb Oe oja suudme lähedale.
Edasi (Peterburi ajaleht)
Edasi oli eestikeelne sotsiaaldemokraatlik ajaleht, mis ilmus Peterburis 16. detsembrist ( vkj 3. detsember ) kuni 29.detsembrini ( vkj 16. detsember ) 1905.
Margit Rennebaum
Margit Rennebaum (neiuna Margit Uusneem) (3. detsember 1968 – 24. detsember 2011) oli eesti tõlkija.
Njandža keel
Njandža keel on Nigeri-Kordofani hõimkonda Bantu keelte hulka kuuluv keel. Seda räägitakse peamiselt Ida-Aafrikas. See üks Ida-Aafrika levinumatest keeltest, seda kõneleb umbes 8,6 miljonit inimest. Njandža keel on olnud lingua franca Malawis ja Sambias ja alates 1968. aastast olnud neis ka valitsev keel. Mosambiigis kõneldakse tševa murret.
Njandža keel kasutab ladina kirja.
Njandža keel on nominaalkeel.
Isikulised asesõnad
1.Ine – mina
2.Iwe – sina
4.Ife – meie
6.Iwo – nemad
Määrsõnad
Nditku – päriselt, tõesti
Pang’ono – natukene
Kwambiri – palju
Manga – kiiresti
Pang’onopang’ono – natukese haaval
Morfosüntaks
Tševa keeles on negatiiv märgitud eesliitega si, mis asub kaashääliku ees, näiteks:
Si-ndi-ona – Ma ei näe
S-u-ona – Sa ei näe
Häälikusüsteem
Njandža kirjasüsteem põhineb ladina tähestikul. Sõnade hääldus aga sõltub vaatamata ühisele kirjasüsteemile peamiselt dialektist.
Täishäälikud: A [a] E [e] I [i] O [ou] U [u]
Kaashäälikud ja konsonantühendid: B [b] C,Ch [tš] D [d] Di [dzi] F [ph] G [g, ž] H [h] J [ž] K aspireerimata k] Kh [k] L [l] M [m] N [n]
Ng [nk, ng] Ny [ni,nj] P [aspireerimata p] Ph [p] R palataliseeritud l] S [ss] Si [š] T [aspireerimata t] Th [t] Tch [tš] W [w] Ŵ [f] Z [z]
Keelenäited
Moni! – Tere! Muli bwanji? – Kuidas sul läheb? Dzina lanu ndani?/Dzina lanu ndi yani? – Mis su nimi on? ''Mwauka bwanji? / Mwadzuka bwanji? –'' Tere hommikust! Ndalama zingati room ya munthu m'modzi/anthu awiri? – Kui palju maksab tuba ühele/kahele? Chakudya chinali bwino – See oli maitsev. Sindingakwanitse – Ma ei saa seda endale lubada. Sindiri kufuna – Ma ei taha seda.
Friedrich Brenner
Friedrich Christian August Brenner (2. juuni 1815 Eisleben – 11. november 1898 München) oli saksa päritolu Eesti organist, muusikapedagoog ja helilooja.
571
571. aasta (DLXXI) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas neljapäeval. Arvu 571 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Crepidotaceae
Crepidotaceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Eduard Romanjuta
pisi|Eduard Romanjuta Eduard Eduardovytš Romanjuta (Едуард Едуардович Романюта; sündinud 23. oktoobril 1992 Ternopilis) on Ukraina laulja.
2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Moldovat lauluga "I Want Your Love".
570
570. aasta
Drin
pisi|Drini jõgi [[Shkodëri linna lähistel]] Drin (albaania keeles Drin või Drini, makedoonia keeles Дрим ehk Drim) on Kukësi linna kohal Mustast ja Valgest Drinist moodustuv jõgi, mis Põhja-Albaanias voolab kahe haruna Drini lahte Aadria meres.
Lycodon sidiki
Lycodon sidiki on maoliik kihvmao perekonnast, kes elab Sumatral Acehi provintsis.
Lycodon sidiki erineb sugulastest mitme tunnuse poolest, nii puudub neil madudel silmaeesne kilbis ja seljakilbised on kiiluga.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Lycodon sidiki seisuga 18.07.2017.
Drini laht
pisi|Kaart Drini laht (albaania keeles Gjiri i Drinit või Pellgu i Drinit) on Aadria mere laht Vahemeres.
Surma aed
„Surma aed“ (soome keeles „Kuoleman puutarha“) on soome kunstniku Hugo Simbergi teos.
Autori kinnitusel on teosel kujutatud kohta, kuhu surnud enne taevasseminekut sattuvad.
1906. aastal valmis kunstnikul samast teosest Tampere toomkirikule fresko (180 cm × 230 cm), mis on neist kahest teosest tuntuim. left|300px|thumb|„Surma aed“ (1906), [[fresko Tampere toomkirikus]]<br style="clear:left"/>
Eneken Aksel
Eneken Priks (kuni 1969. aastani ja praegu Eneken Aksel; sündinud 23. märtsil 1947 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 1965. aastal Tallinn 10. Keskkooli ja 1969. aastal Moskva Štšukini-nimelise Teatrikõrgkooli.
Eneken Priks töötas aastatel 1969–1984 Tallinna Draamateatri näitlejana. Oli aastatel 1984–1992 Eesti Teatriliidu vanemkonsultant ja aastast 1992 erialaliitude vastutav sekretär. 2008–2012 oli Mladen Kiselovi abikaasa.
Ta on mänginud ka telelavastustes. Tema tuntuim roll oli lennujaama töötaja 1981. aastal valminud Eesti Televisiooni estraadietenduses "Igihaljas vaatemäng".
Aastatel 1973–1976 oli Eneken Priks "Reklaamiklubi" saatejuht.
=Rollid=
Montecassino
pisi|Monte Cassino klooster Montecassino (ka Monte Cassino) on koht ja mägi Itaalias Cassino linnas, umbes 120 km Roomast kagus.
529. aastal rajas Benedictus Nursiast mäele kloostri (Montecassino klooster, ka Monte Cassino klooster). See on üks vanemaid ja suuremaid kloostreid Euroopas. Klooster tegutseb tänapäevani. Teise maailmasõja ajal klooster peaaegu hävis õhurünnakute tagajärjel, kuid see taastati ja avati taas 1964. aastal.
Toursi Gregorius
Toursi Gregorius ehk Gregorius Toursist (sündinud 30. novembril u 538 Auvergne'is, surnud 17. novembril 594 Toursis) oli gallorooma ajaloolane, hagiograaf ja Toursi piiskop, roomlaste Galliaks nimetatud piirkonna esivaimulik. Sündis Georgius Florentiuse nime all, hiljem kasutas nime Gregorius oma emapoolse vaarisa auks. Tema kirjutised on tähtsaim kaasaegne allikas Merovingide-aegse ajaloo kohta.
Toursi Gregoriust austatakse pühakuna, tema mälestuspäev on 17. novembril.
Gregoriuse "Kümme ajalooraamatut" (Decem Libri Historiarum) on Eestis käivitatud klassikalise ilukirjanduse tõlkeprogrammi Hieronymus soovitusnimekirjas.
Teosed
Gregoriuse tähtsaim teos oli "Decem Libri Historiarum", mis on rohkem tuntud sellele hilisemate ajaloolaste pandud nime "Historia Francorum" all, kuid ta kirjutas ka hagiograafilisi teoseid pühakute imetegudest, sealhulgas neli raamatut Toursi püha Martinuse imedest. 6. sajandil oli püha Martini haud tähtis palverännukoht ja Gregoriuse kirjutised aitasid suuresti kaasa selle kultuse kujunemisele.
Koit Soasepp
pisi|Koit Soasepp esinemas [[Saaremaa Ooperipäevade avakontserdil "Kuressaare 450" 21. juulil 2013]] Koit Soasepp (sündinud 19. novembril 1972) on eesti ooperilaulja (bass).
Anna Chapman
thumb
Koit Soasepp
Ta töötab alates 2010. aastast Soome Rahvusooperi koosseisulise solistina.
Ta on laulnud peale Soome Rahvusooperi ka Eesti ja Läti Rahvusooperis, Vanemuises, Berliini Koomilises Ooperis ja Savonlinna ooperifestivalil.
Anna Chapman
Anna Chapman kolis Suurbritanniasse 2003. aastal ja elas seal neli aastat. Lennukite rentimisega tegelev erafirma NetJets Europe kinnitas pärast luureskandaali väljatulekut, et Chapman töötas müügiosakonna assistendina 2004. aasta maist juulini.
Lisaks töötas ta Barclays Banki investeerimisdivisjonis ja investeerimisfondis Navigator.
Koit Soasepp
Koit Soasepa repertuaaris on üle 40 ooperirolli, muuhulgas Suurinkvisiitor (Verdi "Don Carlos"), Fasolt (Wagneri "Reini kuld"), Ramfis (Verdi "Aida"), Sparafucile (Verdi "Rigoletto"), Sarastro (Mozarti "Võluflööt"), Komtuur (Mozarti "Don Giovanni"), Bartolo (Mozarti "Figaro pulm"), Gremin (Tšaikovski "Jevgeni Onegin"), Pimen (Mussorgski "Boriss Godunov"), Titurel (Wagneri "Parsifal"), Colline (Puccini "Boheem"), Timur (Puccini "Turandot"), Zuniga (Bizet' "Carmen"), Lavrenti (Reinvere "Puhastus"), Tiera (Sallineni "Kullervo"), Väike John (Linkola "Robin Hood").
Enne lauljakarjääri tegeles ta ettevõtlusega.
Anna Chapman
Spioonid kogusid andmeid ka sõjaliste objektide, tuumakatsetuste, kullakaubanduse ning Luure Keskagentuuri juhtide ja kongresmenide kohta. Kohtudokumentide kohaselt pidid tabatud spioonid saatma keskusele luureraporteid ka Ameerika Ühendriikide Iraani-poliitika, Valge Maja kõlakate, Luure Keskagentuuri juhtkonna vahetuse ning Ameerika Ühendriikide erakondade kohta.
Karjäär pärast Venemaale naasmist
Chapman on pärast Venemaale tagasi saatmist poseerinud ajakirjadele nappides rõivastes, käinud peaminister Vladimir Putiniga suusatamas. Samuti on ta aktiivne Venemaa võimuringkondades ning Kremli poliitikat pooldavas noorteorganisatsioonis. Chapman töötab FondServiceBanki presidendi nõunikuna ja on Molodaja Gvardija ühiskondliku nõukogu liige.
Anna Chapman registreeris oma nime kaubamärgina kaubamärgiregistris ja seda kasutatakse nüüd näiteks viina-, rõiva- ja kellaäris.
Lisaks on ta oktoobrist 2015 Venemaa ühe telekanali saate "Tainõ Chapman" ('Chapmani saladused') juht.
2010. aastal tunnistati Anna Chapman Venemaa aasta neiuks.
Lolita Lempicka
pisi|Brändi logo Lolita Lempicka (kodanikunimega Josiane Maryse Pividal; sündinud 14. augustil 1954. aastal Bordeaux's) on prantsuse moelooja ja lõhnastaja.
Okeaania kunst
Okeaania kunst on Vaikse ookeani saarte ja Austraalia põlisrahvaste kunstilooming.
Piirkondade ja kultuuride vahel varieerub Okeaania kunst suurel määral. Traditsiooniliste teemade seas on levinud viljakus ja üleloomulikud jõud. Kunstiliike nagu maskid kasutati usulistes tseremooniates ja ühiskondlikes rituaalides. Levinud on ka petroglüüfid, tätoveeringud, maalingud, puunikerdus, kiviraid ja tekstiilikunst. Tänapäevane Okeaania kunst seob traditsioonilised stiilid, sümbolid ja materjalid tänapäevaste vormide mitmekesisusega, milles põimuvad keerukad geograafilised, kultuurilised ja ajaloolised vastasmõjud.
Afrotyphlops schmidti
Afrotyphlops schmidti on pimemadulaste sugukonna maoliik.
Alamliigid
Maoliigil Afrotyphlops schmidti klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid :
Levila
Neid võib kohata Sambias, Tansaanias ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Afrotyphlops schmidti seisuga 7.05.2015.
Aburdi mõis
Aburdi mõis (saksa keeles Lüggen, läti keeles Aburta muiža) oli rüütlimõis, hiljem Sāviena kõrvalmõis Liivimaal Võnnu kreisis Ļaudona kihelkonnas.
Hergé muuseum
Hergé muuseum' (prantsuse keeles Musée Hergé) on muuseum Belgias, mis on pühendatud karikaturist Hergéle, keda tuntakse eelkõige Tintini tegelaskuju loojana.
Muuseum asub Louvain-la-Neuve'is Valloonias. Muuseum avati 2. juunil 2009, selle direktor on Laurent de Froberville ja püsiväljapaneku kujundas Madalmaade kunstnik Joost Swarte.
Muuseumi idee sündis juba Hergé eluajal. Kolm aastat pärast tema surma hakkas Hergé fond (praegu Studios Hergé) plaani edasi viima. Algul kavandati muuseumi asukohaka Brüssel, pärast aastaid kestnud arutelu valiti selleks aga Valloonia oluline ülikoolilinn Louvain-la-Neuve.
Hoone
Muuseumihoone projekteeris Pritzkeri auhinna laureaat Prantsuse arhitekt Christian de Portzamparc. Valge klaasist ja betoonist kaldseintega labürintjas valgusküllane hoone asub looduse keskel. Ukse juurde viib pikk puidust jalgsild. Hoone koosneb neljast plokist, mis on omavahel ühendatud sildade ja klaaskoridoridega. Kokku on näituseruume kaheksa, algus on kolmandal korrusel. Seal asub neli esimest näitusesaali ja teisel korrusel asuvad ülejäänud saalid. Näitusesaalide pindala on 2 000 m².
Järvide suguvõsa
Järvide suguvõsa, tuntud ka kui Järvide dünastia, on maailmas kõige tuntum Eestist pärit muusikute suguvõsa, millele pani aluse dirigent Vallo Järvi.
Tõnu Ruus
Tõnu Ruus (27. oktoober 1940 Haapsalu – 8. veebruar 2019) oli Eesti füüsik.
Elulugu
Tõnu Ruus oli teenistuja poeg.
Lõpetas 1959 Haapsalu 1. Keskkooli ja 1964 Tartu Ülikooli füüsikaosakonna, 1975–78 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) aspirantuuris; füüsika-matemaatikakandidaat (1987, TÜ), väitekiri "Создание радиационных дефектов и люминесценция в галогенсодержащих каркасных алюмосиликатах". Oli 1965–75 TPI füüsika kateedri assistent, 1979–88 vanemõpetaja, 1988– dotsent, 1992–2004 TTÜ füüsikainstituudi direktor, rakendusfüüsika õppetooli juhataja. Lugenud üldfüüsika, rakendusoptika ja spektroskoopia kursusi. Hiljem kuni surmani emeriitdotsent.
Eduard Hartmann
pisi|Eduard Hartmann (1885) Karl Robert Eduard von Hartmann (23. veebruar 1842 Berliin – 5. juuni 1906 Berliin) oli saksa filosoof.
Tõnu Ruus
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: elektrilised ja optilised omadused; värvustsentrite teke ja lagunemine sadoliitides. Üle 20 teadustrükise ja 10 õppevahendi.
Eduard Hartmann
Tema peamisi töid on Philosophie des Unbewussten (1869).
Tema darvinismi-kriitikal oli oluline mõju neovitalismile.
Vormsi Vabadussõja mälestussammas
Vormsi Vabadussõja mälestussammas on Lääne maakonnas Vormsi vallas Hullo külas asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Sammas avati 12. mail 1929.
Nõukogude ajal jäi sammas kahjustamata.
Malla mõis
Ajalugu
pisi|Malla mõis, [[Theodor Albert Sprengeli pliiatsijoonistus (1894)]] Esimesed kirjalikud andmed Malla mõisa kohta pärinevad aastast 1443. Keskajal oli Malla mõis rajatud vasallilinnusena.
Eesti NSV ajal kuulus mõis Eesti kalatööstuse tootmiskoondis Ookeanile
Mõis pälvis tähelepanu 2014. aastal, kui soomlane Risto Pietilä soetas selle bitcoinide eest.
Elsevier
Elsevier, kuni 2015. aastani Reed Elsevier, on Hollandis asuv teaduslikke, tehnilisi ja meditsiiniteemalisi kirjutisi kirjastav ettevõte.
Elsevier avaldab igal aastal 2500 ajakirjas enam kui 500 000 artiklit. Elsevieri arhiivides on üle 17 miljoni dokumendi ja 40 tuhat e-raamatut. Aastane allalaadimiste arv ületab 1 miljardit.
Silver Bow' maakond
thumb|Asend Montana osariigis Silver Bow' maakond (Silver Bow County) on maakond USA-s Montana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 45°90' N, 112°66' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Butte.
Maakonna pindala on 1862 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 34 200. Aastal 2000 oli elanike arv 34 606.
Ajalugu
Silver Bowi maakond moodustati 1881. aastal. 1920. aastal elas maakonnas üle 60 000 inimese ja 1960. aastal oli osariigi rahvarohkeim maakond.
Kaamelikasvatus
Kaamelikasvatus on oluline majandus- ja loomakasvatusharu, mis tegeleb kaamelite kasvatamise ja kasutamisega stepivööndis ja kõrbes.
Kaameli ajalugu
pisi|Camelus bactrianus (kaksküürkaamel) Lääne-MongooliasKaameli eellane, kes elas üle 40 miljoni aasta tagasi, on pärit Põhja-Ameerikast, sest just sealt on leitud fossiile kaamelite eellastest. Need varajased kaamelid olid eri suurusega, kõige väiksem oli küülikusuurune ja kõige suurem 4,5 meetrit kõrge.
Jõudis kätte aeg, kus osa Põhja-Ameerika kaameleid rändas Lõuna-Ameerikasse ning osa loodesse ehk tänapäeva mõistes Alaskasse. Kahe miljoni aasta eest rändasid põhjasuunalised loomad Aasiasse üle iidse maismaasilla, mis eksisteeris Ameerika ja Aasia mandri vahel, seal kujunes neist järk-järgult baktrian ehk kaksküürkaamel (Camelus bactrianus). pisi|Camelus dromedarius (üksküürkaamel) Araabia Ühendemiraatides Araabia kaamel ehk üksküürkaamel ehk dromedar (Camelus dromedarius) ilmus välja alles veidi üle 6000 aasta tagasi. Ta kodustati umbes 3000.–2000. aastatel e.m.a. Baktrian kodustati umbes 4000. a. e.m.a. Kesk-Aasia steppides. Enamik tänapäeva 13 miljonist kodustatud dromedarist ja umbes 97 kodustatud tõust on Indias ja Aafrika Sarvel. Ligikaudu miljon kodustatud baktriani kaamelit asub Lähis-Idast kuni Hiina ja Mongooliani. Enamik kaksküürkaameleid elab Gobi kõrbes.
Ulukkaksküürkaamel (Camelus ferus), kes elutseb Gobi kõrbealadel, on kantud IUCNi punases nimistus ohustatud liikide hulka. Tema väljasuremise põhjuseks on oaaside hõlvamine (joogivee leidmine raskendatud), küttimine, kaua kestvad põuad ja segunemine kaksküürkaamelitega.
Kõige rohkem kaameleid kasvatatakse Aafrikas, kus nende koguarv ulatub 8,5 miljoni loomani.
Kaameli iseloomustus
Kaamelid on ühed maailma suuremad imetajad, kes elavad keskmiselt 40–50-aastaseks. Kaaluvad umbes 400–725 kilogrammi ja nende keskmine pikkus on 1,7–2 meetrit. Jäsemed on kohastunud kõndima liival, lumel ja ka kõval pinnasel. Paksendid rinnal ja põlvedel toetavad kaameli tasakaalu lamamisel.
Emased kaamelid saavad suguküpseks 3-aastaselt ja isased 6-aastaselt, emaslooma tiinus kestab 15 kuud, kuid see sõltub suuresti vee ja toidu kättesaadavusest. Pojad elavad koos emaga kuni kaheaastaseks saamiseni ning seejärel liiguvad emast kaugemale, kuni saavutavad suguküpsuse ja leiavad paarilise. Hiljem elavad kaamelid umbes 20 loomast koosnevates rühmades.
Kaamelid on harjunud elama kuivas ja külmas, samuti niiskes ja kuumas piirkonnas, näiteks paljud kodustatud kaamelid elavad taludes ja rantšodes ning neid kasutatakse liikumisvahendina. Neid on lihtne pidada, sest toidu suhtes on nad vähenõudlikud. Kaamelid toituvad aasta läbi värskest rohust. Ebasoodsal perioodil söödetakse neid heinaga. Suvel joodetakse neid kaks korda ja talvel üks kord päevas. Nad söövad põhimõtteliselt kõiki taimi ja puutükke ning võivad päevas kulutada söömisele ja söögiotsingutele 8–12 tundi. Küll aga vajavad kaamelid palju soola, kuna see aitab neil säilitada kehas vett ja õiget temperatuuri.
Kaamelid suudavad juua kolme minutiga 200 liitrit vett ja säilitavad seda oma küürus.
Kaamelipiim
Kaamelipiimal on inimese tervisele kasulikke omadusi, näiteks parandab see immuunsussüsteemi, stimuleerib vereringet, hoiab ära südamehaigusi, kiirendab kasvu ja arengut ning vähendab allergilisi reaktsioone. Seetõttu on kaamelipiim ka kasulikum kui lehmapiim. Uuringud on näidanud, et kaamelipiima igapäevane tarbimine aitab stabiliseerida veresuhkru taset, vähendades samal ajal diabeetikutel insuliini taset. Kaamelipiim sobib hästi ka laktoositalumatutele.
Päevas võivad kaamelid toota 6–8 liitrit piima, piimatoodang oleneb nende söötmis- ja pidamistingimustest. Kaamelit lüpstakse enamasti üks kord päevas, sest nende piimatoodang ei ole nii kiire nagu lehmadel.
Kaamelipiima tarbimine on keskkonnasõbralik, sest keskkonda ei satu kuigi palju metaani. Uuringute tulemusena on selle tarvitamisel peamine risk nakatuda patogeensete bakteritega, kuna tihtipeale juuakse seda pastöriseerimata kujul.
Pseudaspis
Klassifikatsioon
Perekonda Pseudaspis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üks maoliik :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Pseudaspis cana seisuga 20.11.2013.
Kaamelikasvatus
Kaamelivill
Varakevadel, mil on karvaajamise aeg (6–8 nädalat), eraldub kaamelil karv kõigepealt kaela piirkonnast, seejärel lakast ning kõige lõpuks ülejäänud kehalt. Kaamel annab aastas 2,5–4,0 kg villa. Vill eraldub kiutupsudena.
Pisiservik
Pisiservik on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Kaamelikasvatus
Kaamelivill
Kaamel annab segavilla, mis jaguneb alusvillaks ja pealisvillaks. Pealisvill eraldatakse alusvillast kammimise teel. Alusvill on peenuselt sama nagu meriinovill. Alusvilla pikkus on 30–150 mm, läbimõõt 10–30 μm. Värvus võib olla helepruunist kuni tumepruunini. Alusvill on siidja läikega. Pealisvilla pikkus on 300–400 mm ja ümbermõõt 80–120 μm. Pealisvilla värvus võib olla liivkollasest kuni helepruunini. Pealisvill on tuhmim, tugevam ja pulstub kergemini.
Kui alusvill on pealisvillast eraldatud, siis vill pestakse, sellega eemaldatakse mustus ja praht. Sorteeritud ja pestud villale tehakse uus kammimine, et eemaldada naharakud, kõõm ja taimsed jäänused.
Väike-Lähtru mõis
Väike-Lähtru mõis (saksa keeles Klein-Lechtigall) oli rüütlimõis Martna kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Kognitiivne käitumisteraapia
Kognitiivne käitumisteraapia (ka kognitiivkäitumuslik teraapia; lühend KKT) on psühholoogiline sekkumine, mida kõige laiemalt kasutatakse vaimsete häirete ravis. Empiirilised uuringud näitavad, et KKT keskendub inimese nende toimetulekustrateegiate arendamisele, mis tegelevad olemasolevate probleemide lahendamisega ja muudab ebavajalikke mustreid kognitiivides (mõtted, uskumused ja hoiakud), käitumises ja emotsioonide reguleerimises. Algselt kavandati see teraapia kliinilise depressiooni raviks, kuid tänapäeval kasutatakse seda mitmesuguste vaimse tervise probleemide korral.
Kaamelikasvatus
Kaamelivill
Kaamelivillal on väga head omadused temperatuuri hoidmiseks: kaitseb looma külmades tingimustes ja jahutab keha kõrbetingimustes. Kiud, mis on saadud kaameli villast, koguvad soojust, aga jäävad kaalult samaks. Samasugused omadused on ka villast valminud kangal. Vastupidavuselt sarnaneb kaamelivill kitsevillaga, tugevuselt aga lambavillaga.
Kaameli alusvillast valmistatakse kudumeid ning kostüümi- ja mantliriiet. Samuti sobib alusvill ravipesu valmistamiseks. Pealisvillast valmistatakse tehnilisi tooteid: köied, rihmad, telgiriided ja vilt. Valmistatakse ka vaipu, pleede ja vihmakindlat mantliriiet.
Kognitiivne käitumisteraapia
Üldjuhul KKT eeldab, et kui muuta ebakohast mõtlemist, siis muutub ka käitumine ja see mõjutab inimese psühholoogiat, kuid viimati on leitud, et muutused toimuvad pigem ebakohases mõtlemises kui mõtlemises üldisemalt. Kognitiivse käitumisteraapia eesmärk pole diagnoosida inimest konkreetse haigusega, vaid vaadata inimest kui tervikut ja otsustada, mida on vaja korda teha. Põhietapid kognitiivses käitumisteraapias on järgmised:
Need etapid põhinevad süsteemil, mille töötasid välja Kanfer ja Saslow. Pärast muutmist vajava käitumise väljaselgitamist, hoolimata sellest, kas on liialdus või puudujääk, ja kui ravi on toimunud, peab psühholoog välja selgitama, kas sekkumine oli edukas. Näiteks kui eesmärk oli vähendada käitumise intensiivsust, siis peab toimima vähenemine võrreldes algväärtusega. Kui kriitiline käitumine jääb samasuguseks või algsest kõrgemaks, on sekkumine ebaõnnestunud.
KKT terapeudid või arvutiprogrammid aitavad inimesi oma käitumismustreid ja uskumusi muuta ja asendada selliseid mõtlemisvigu nagu ületähtsustamine, suurenenud negativism, vähendatud positiivsus ja katastroofihirm rohkem realistlike ja kasulike mõtetega, mis vähendavad emotsionaalset pinget ja ennasthävitavat käitumist. Sellised mõtlemisvead on tuntud kui kognitiivsed moonutused. Kognitiivsed moonutused võivad olla kas pseudodiskrimineerivad uskumused või millegi ületähtsustamine. KKT tehnikat saab ka kasutada ka selleks, et muuta inimesi rohkem avatuks, tähelepanelikum ja teadlikum oma kognitiivsetest häiretest, et nende mõju vähendada.
Kognitiivse käitumisteraapia olemus
Kognitiivne käitumisteraapia uurib inimese arusaamu ja seoseid mõtete, emotsioonide ja käitumise vahel läbi struktureeritud raamistiku, mille tulemusel paraneb inimese käitumuslik toimetulekumehhanism ja kognitiivne tõlgendus. Kognitiivse mudeli järgi tegeldakse kolme tunnetustasandiga, mis võimaldab mõista inimese probleemi/muret:
Kognitiivse käitumisteraapia tööpõhimõtted
Kognitiivse käitumisteraapia põhimõte on aidata inimesel olla iseenda terapeut, kes märkab ja mõistab iseenda käitumuslikke ja kognitiivseid mustreid ning vajaduse korral teeb muudatusi nii mõtte kui ka käitumuslikul tasandil. Fookuseks on terapeudi ja patsiendi koostöö ja lahenduskeskne lähenemine, mille tulemusel sõnastatakse koos terapeudiga kindlad eesmärgid ning keskendutakse hetkeolukorra murekohtade lahendamisele koos juhendatud avastamisprotsessiga. Terapeut kutsub inimest üles enda seniseid mõtteid analüüsima ja esitab selleks küsimusi. Käitumusliku poole pealt katsetatakse ühiselt tegevuskavu ja rutiine, mis soosivad uut käitumismustrit ja aitavad inimesel keskkonnas paremini toime tulla.
Kasutusalad
Kognitiiv käitumisteraapia vorme on kasutatud nii kliinilises kui ka mittekliinilises keskkonnas. See teraapiavorm on osutunud tõhusaks raviviisiks mitmesuguste vaimse tervise probleemide korral.
Lisaks depressioonile või ärevushäiretele võib selle kasutamine aidata järgmiste probleemide/seisundite korral:
Kognitiivset käitumisteraapiat kasutatakse mõnikord ka pikaajaliste terviseseisunditega inimeste raviks, näiteks ärritunud soole sündroom ja kroonilise väsimuse sündroom. Kuigi selle teraapiavormi kasutus ei suuda nende seisundite füüsilisi sümptomeid ravida, võib see aidata inimestel nende sümptomitega paremini toime tulla.
Kognitiivse käitumisteraapia kasutamine ravis on näidanud tõhusaid tulemusi mitte ainult täiskasvanute ravis, vaid ka noorukite ja väikelaste probleemide puhul. Lisaks on uus ja kiiresti kasvav huvi kognitiivteraapia kasutamine koos ravimitega inimeste puhul, kes kannatavad hallutsinatsioonide ja pettekujutluste all, ning need, kellel on pikaajalisi probleeme teistega suheldes.
Ajalugu
Kognitiivne käitumisteraapia kui üks psühhoteraapia vorme sai alguse 1960. aastatel, selle rajajateks peetakse Ameerika Ühendriikide psühholoogi Albert Ellist (1913–2007) ja Ameerika Ühendriikide psühhiaatrit Aaron T. Becki (s. 1921). Beck avastas psühhoanalüüsi tehes, et patsientidel toimub sisemine dialoog, mida ta kirjeldas järgmiselt: „patsiendid justkui räägiksid iseendaga mõtetes“. Sõna kognitiivne tuleb ladinakeelsest sõnast cognoscere, mis tähendab otsetõlkes 'ära tundma'. Beck mõistis patsientidega töötades, et väga oluline on inimese mõtete ja tunnete vaheline seos. Beck avastas, et tihti on depressioonis patsientidel emotsioonidest tulvil mõtteid, mida nad ei ole endale teadvustanud, ja nimetas sellised mõtted „automaatseteks mõteteks“. Ta avastas ka, et automaatsetel mõtetel on sageli nn muster, mis kordub ja kerkib esile näiteks depressioonis inimestel. Sellise mustri 3 peamist negatiivset arusaama- „ma olen väärtusetu“, „ma ei meeldi kellelegi“ ja „ma olen lootusetu ega suuda muutuda“ moodustavad kognitiivse triaadi ehk tunnetusliku kolmkõla. Sellest avastusest sai alguse uue teraapiavormi põhimõte, et kui inimene teadvustab endale negatiivsed mõtted, on see võtmeks probleemide lahendamiseks ja nende ületamiseks. Aaron T. Beck nimetaski uue teraapia kognitiivseks teraapiaks, kuna selles mängivad väga olulist rolli mõtted ja mõtlemine.
Kui esialgu kasutati kognitiivset käitumisteraapiat põhiliselt depressiooni ravis, siis aastakümnete jooksul on seda kohandatud kasutamiseks ka ennetusravis, näiteks suitsiidiriski korral, samuti ärevus- ja sõltuvushäirete ning skisofreenia ravis.
Alates 1990. aastatest on kognitiivsesse käitumisteraapiasse kaasatud mindfulnessi meetodeid ning loodud "Teadvelolekul põhinev kognitiivne teraapia" (Mindfulness-based cognitive therapy, MBCT).
Stephnie Weir
Stephnie Carmel Weir (sündinud 28. novembril 1967 Odessas Texase osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Kägistamine (zooloogia)
Kägistamine on mitme maoliigi kasutatav saaklooma surmamise meetod, mille korral saaklooma ümber keerdunud madu pigistab kinni oma haardes oleva looma vereringe, põhjustades seeläbi saaklooma surma. Madusid, kes seda surmamisviisi kasutavad, nimetatakse kägistajamadudeks.
Saaklooma surmamiseks kehakeerdudega kägistamise meetodit kasutavad näiteks boalased, püütonlased, maisi-roninastik, Bogerthopis, kuningmadu ja jämepeamadulastest Pseudoboa.
Kuna kehakeerdudega kägistamine võimaldab madudel ohutumalt kinni püüda ja süüa enda suurusega võrreldes suuremaid loomi kui nende esivanemad sisalikud seda suutsid, siis on sellise käitumise teke olnud maoliste adaptiivse radiatsiooni üheks võtmeinnovatsiooniks ehk kohastumuslikuks läbimurdeks. Selline käitumine on olnud loodusliku valiku poolt soositud ning tänapäeva madude kujunemisel üheks oluliseks teguriks, aidates tõenäoliselt kujundada ka madude mõnd anatoomilist iseärasust.
Kägistavad maod on tavaliselt mittemürgised ning selline käitumine on omasem evolutsiooniliselt primitiivsematele liikidele (boalased, anakondad, püütonid jt). Samas kuulub kägistavate madude hulka ka mürkmadusid.
Erinevad maoliigid võivad kehakeerdudega kägistamisel kasutada erinevaid meetodeid: osad üksnes kägistavad, teised hammustavad ja kägistavad. Maod võivad kehakeerud ka ümber surnud saaklooma keerata.
Inimene saakloomana
Inimesed ei ole madudele saakloomaks. Kuid on teada üksikuid juhtumeid, mil väiksem inimene on osutunud sobivaks sihtmärgiks kägistajamadudele. Zooloog Aleksei Turovski meelest võivad inimesed (kuni 35 kg kaaluvad) teoreetiliselt saakloomaks olla kahele maoliigile: hiidanakondale ja aasia võrkpüütonile.
Ostfaal
thumb|320px|19. sajandi Ostfaali kaart aastast 1000 pKr Ostfaal (ostfaali: Oostfalen) on ajalooline piirkond Põhja-Saksamaal, hõlmates ajaloolise Saksimaa hõimuhertsogkonna idaosa, piirnedes ligikaudu Leine jõega läänes, samuti Elbe ja Saalega idas. Territoorium vastab tänapäeva Alam-Saksi liidumaa kaguosale ja Lääne-Saksi-Anhaltile. Koos Vestfaali, Engerni ja Nordalbingieniga oli see üks neljast sakside peamisest halduspiirkonnast.
Etümoloogia
Nimetus Ostfalen tähendab tõenäoliselt "idatasandikku". Falen on germaani sõna, mis tähendab "tasast" ning on suguluses vanarootsi sõnaga fala, leidub tänapäeval kohanimedes nagu Falbygden ja Falun, samuti Põhja-Saksamaa linn Fallstedt. Põhja-Saksa tasandik Ostfaalis ja Vestfaalis, poolitatuna Weseri jõega, on kontrastiks mägisele piirkonnale lõunas, Frangimaa ja Tüüringi Kesk-Kõrgmaale. Erinevalt Vestfaali nimest, mis kinnistati Vestfaali hertsogkonnaga, mida haldasid Kölni peapiiskopid, langes Ostfaali nimi järk-järgult kasutusest välja, kui sakside hõimuhertsogkond pärast hertsog Heinrich Lõvi kukutamist aastal 1180 lammutati.
Saksa keeleteadlased taaskehtestasid mõiste 19. sajandil seoses ostfaali keele kui alamsaksa keele murde uurimisega. Teadusliku rassismi esiletõusuga 19. sajandil ja 20. sajandi algul sai märkimisväärseks "aarja rassi" "faali" (fälisch) alamtüüp vastavalt Jelena Blavatskaja ja tema ariosoofidest järgijate okultistlikule teooriale.
Ajalugu
Pärast Karl Suure võitu ja hertsog Widukindi ristimist aastal 785 Saksi sõdade ajal ühendati sakside maad Frangi riigiga ning saksid pöörati enamasti kristlusse. Ida-Saksimaale rajati vastavalt 804. ja 815. aastal Halberstadti ja Hildesheimi piiskopkond, mida eraldas Okeri jõgi. Keskaegne Saksimaa hertsogkond jagunes Ostfaaliks (Ostfalahi), Vestfaaliks ja Engerniks.
Ostfaali territoorium Harzi jalamil oli Heinrich I Linnupüüdja pärusmaa. Ta oli esimene saksi hertsog, kellest sai aastal 919 Roomlaste kuningas ja tema järeltulijatest Saksi dünastia. Neist jäi maha mitmeid romaani stiilis kloostreid ja losse, kultuurimaastik, mis tänapäeval hõlmab kolme maailmapärandi objekti koos keskaegsete linnade Goslari ja Quedlinburgiga, samuti Hildesheimi toomkirik ja Püha Miikaeli kirik Hildesheimis. Kuna Ostfaali territoorium piirnes vendide maadega Elbe ja Saale jõgede taga, sai sellest Saksa Drang nach Osten alguspunkt, mis sai alguse kuningas Heinrichi sissetungist ja jätkus saksi markkrahvide poolt.
Pärast Welfi hertsogi Heinrich Lõvi riigivande alla panemist aastal 1180 jagati Ostfaal kiiresti väikesteks riigikesteks, eriti Welfide Braunschweig-Lüneburgi hertsogkond ning Anhalti, Wernigerode ja Blankenburgi krahvkond, samuti riigilinn Goslar, kuid ka vaimulikud territooriumid Magdeburgi peapiiskopkond, Hildesheimi ja Halberstadti piiskopkond ning Quedlinburgi klooster. Sakside traditsioone jätkasid Askania dünastia Saksi-Wittenbergi hertsogid, kes tagasid endile kuurvürsti tiitli ning rajasid hiljem Elbe ülemjooksul Saksimaa kuurvürstiriigi.
Crepidotus crocophyllus
Crepidotus crocophyllus on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv liik seeni.
Aosta
pisi|Vaade linnale (2004) Aosta on linn Itaalias Valle d'Aosta maakonnas; ühtlasi maakonna keskus. Linn jääb Dora Baltea jõe vasakule kaldale.
Elanike arv on 34 361 (2016).
Linnast 2 km kaugusel asub Aosta lennujaam.
Tartu maantee (täpsustus)
Tartu maantee on tänav mitmes Eesti asulas:
569
569. aasta
Väike-Kõpu mõis
Väike-Kõpu mõis (saksa keeles Klein-Köppo) oli riigimõis Kõpu kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Mõis asutati 1800 Kõpu mõisast eraldatud alast.
Sarvikbülbül
Sarvikbülbül (Pycnonotus penicillatus) on bülbüllaste sugukonda kuuluv laululind. Liik on endeemne Sri Lanka mägismaal.
Välimuselt on sarvikbülbülid on umbes 20 cm pikad, kaalult umbes 36–37 grammi ja võrdlemisi pika sabaga.
Sarvikbülbülid teevad oma pesad põõsastesse ja kurnas on tavaliselt kaks muna. Nad toituvad puuviljadest ja putukatest.
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimistu järgi on liik ohulähedases seisundis.
Alex Borstein
pisi|Alex Borstein (2010) Alexandrea Borstein (sündinud 15. veebruaril 1973) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
PMR
"PMR" on Eesti 2014. aasta dokumentaalfilm, mille autorid on Kristina Norman ja Meelis Muhu.
Film räägib Moldova ja Ukraina vahel asuvast, "emamaa" Moldova ja Venemaa mõjusfääris tegutsevast väikeriigist Transnistriast (Pridnestrovskaja Moldavskaja Respublika ehk PMR). Filmis jälgitakse riiki enne 2011. aasta presidendivalimisi. Norman ja Muhu viibisid kohapeal kolm kuud.
Seth Green
pisi|Seth Green (2011) Seth Benjamin Green (sündinud 8. veebruaril 1974) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Ta on Eesti televaatajale tuntud seriaalidest "Vampiiritapja Buffy" ja "Kuumad 70ndad". Ta mängis ka Austin Powersi filmides.
Juhistik
Juhistik on energiatehnikas elektrijuhtide kogum elektrienergia edastamiseks elektripaigaldise ühelt osalt teisele või ühelt paigaldiselt teisele. Elektrijuhi all mõeldakse siin elektri edastamist võimaldavat seadmekomponenti, toodet või tarindit.
Juhid jagunevad otstarbe ja ülesande järgi faasi-, neutraal- ja kaitsejuhtideks. Selle järgi, kuidas neid juhte ühendatakse elektriliini sõlmpunktides, on kasutusel erinevaid juhistikusüsteeme.
Ļaudona mõis
Ļaudona mõis (saksa keeles Schloß Laudohn, läti keeles Ļaudonas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ļaudona kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Madona piirkonnas Ļaudona vallas.
Durbe ordulinnus
Durbe ordulinnus (saksa Durben) oli keskajal Liivi orduriigi Kuramaa valdustes asunud teetõkkelinnus, mis tänapäeval jääb Lätisse, Kuramaale (Kurzeme), Durbe piirkonda (Durbes novads), Durbe linna, Durbe järve ürgoru idapoolsele kaldale. Vene tsaaririigiaegse haldusjaotuse järgi jäi Durbe Kuramaa kubermangu Aizpute ülemhauptmannschafti (maakonna) Grobiņa hauptmannschaftkonda
Nimekujud
Durbe nime kohta arvatakse, et see tuleb liivikeelsest sõnast "tūrba" ja tähendab kas sellenimelist kala või siis turvast. Turbase pinnakihiga oli kaetud ilmselt kogu Durbe piirkonda ümbritseva ürgoru põhi. Nagu see on seal tänapäevalgi.
Asukoht ja paiknemine
Durbe lähemat ümbrust piirab hobuserauakujuliselt ida suunas avanev enam, kui 20 km pikkune ürgorg, mille loodeosas asub Durbe järv, edela- ja lääneküljel voolab Trumpe jõgi, kaguotsas Padonesi oja Vārtāja jõkke ning põhjaosas Vana-Durbe (praegu Vecpils) poolt tulev Lāņupe jõgi. Durbe järve loodeküljelt voolab välja Durbe jõgi, mis oli tollal ka ilmselt paatidega läbitav ning suubub Kuramaa piiskopkonnale kuuluva Saka vasallilinnuse juures laevatatavasse Saka jõkke. Linnuseala asub ürgoru idakaldal, oja kaldaneemikul, 700 m kaugusel Durbe järve lõunaotsast kagus ja u 30–35 m üle merepinna ning paikneb Raiņa (Vikerkaare), Pilskalna (Lossimäe) ja Peldu (Supeluse) tänava vahel. Durbe järve voolav väike oja on tekitanud kunstliku kaitsekraavi linnuse kirde- ja põhjaküljele. Lõuna- ja kaguküljest oli ilmselt linnuse kaitseks kaevatud vallikraav.
Asiago
pisi|Vaade linnale (2007) Asiago on linn ja vald Itaalias Veneto maakonnas Vicenza provintsis.
Elanike arv on 6758 (2005).
Linnas on Asiago lennujaam.
Linnas asub suusakeskus.
Durbe ordulinnus
Vana-Durbe
1253 aasta 4. aprilli lepingus, millega jaotati Kuramaa Liivi ordu ja Riia peapiiskopi vahel, on mainitud kurelaste Lindale muinaslinnust (Lyndale) Bihavelanci (Durbe) maakonnas, mida hiljem kutsuti Vana-Durbeks. Orduvägede kasutuses olev muinaslinnus eksisteeris XIII–XIV sajandil. Arvatavasti asus see tänapäeva Vecpilsis Lanupe jõe paremkaldal nn "muinaslinna" asemel. Teise lokaliseeringu järgi võis hiljem rajatud ordukindlustus asuda ka Vecpilsi mõisa kohal Lanupe jõe vasemal kaldal. Mõne läti uurija andmetel saab Lindalet samastada ühe kurelaste vanema ja sõjapealiku Merkesi (Markaišu-Markaitis) linnusega, mis oli Kuramaa üks tugevamaid – kaitstud ka vallide ja kraavide süsteemiga, kuid mille orduväed 1263 Kuldigast Grobinasse minnes maha lõhkusid. Linnusemäe kõrgus jalamilt küündis jõepoolsest küljest 24 meetrini. Samal aastal on esmamainitud Durbe järve, mis asus hilisema uue linnuse lähedal.
1260. aasta 13. juulil toimus Kuramaa ajaloos oluline Durbe lahing, mis andis saksa rüütlite positsioonile Kuramaal valusa löögi ja peatas piirkonna hõivamise ja kindlustamise mitmeks aastakümneks. Kohalik ajaloolane P. Stepiņš lokaliseeris lahingupaiga Durbe järve voolava Durbe jõe (praegune Trumpe või siis seal kõrval olev Durbes Vecupe – Durbe Vanajõe) suudme lähedasele väljale. Sinna lähedale ehitati hiljem ka ordulinnus. Orduväed jälitasid maale tunginud Leedu žemaidi hõimu (Samogeetia) malevat, kuid said alanud lahingus rängalt lüüa, kuna pärimuse järgi ei olnud ordurüütlid nõus žemaitide poolt varem röövitud kurelaste naisi ja lapsi ilma lunarahata neile tagasi andma ja kutsudes nii esile viimaste viha ja liitlassuhete ülesütlemise. Orduvägedest (kokku ligi 20 000 meest) moodustasid suurema osa toetusvägedena kaasasolnud kurelased, saarlased ja preislased, kes läksid siis lahingu käigus hoopis žemaitide (4000 meest) poole üle. Langes ligi 150 orduvenda, sealhulgas ordumeister Burchard von Hornhausen, preislaste maamarssal Heinrich Bottel ja paljud teised sakslased. Žemaite olevat juhtinud üks nende vürste Treniota, kes mõned aastad hiljem, 2. veebruaril 1263 põletas sõjaretkel olles Saare-Lääne piiskopkonnas maha Vana-Pärnu piiskopilinnuse. Kuramaa heitis endalt ristiusu ja hakkas taas mässama. Hirmunud Kuramaa piiskop Heinrich von Lützelburg saatis Toomkapiitli laiali, hülgas piiskopkonna ja põgenes maalt. Ordu oli sunnitud maha jätma oma Dobe linnuse Semgallias ja Jürburgi (Püha Georgi) linnuse Karšavas (praegu Jubarkas Leedus). 1267 aastani läks sakslaste jaoks kaotsi terve läänepoolne osa Kuramaast.
1263. aastat ja meister Burchard von Hornhausenit on mõnikord baltisaksa ajaloolased ning ka turismialases kirjanduses nimetatud ordulinnuse asutamisajaks ja asutajaks, kuna pärast orduvägedele õnnetut Durbe lahingut oli Trumpe jõele vaja maantee kaitseks tugipunkti. Nimelt samal aastal lõhkusid ristisõdijad, minnes Kuldigast Grobinasse, vanal linnamäel asunud Lindale muinaslinnuse, ilmselt seoses kurelaste mässuga. Arvatavasti uut ordulinnust, mis paikneb vanast 9–10 km edelas, tollal siiski ei ehitatud, ning olukorra stabiliseerudes taastati vana kindlustus (Altenburg).