cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boriss Akunin
Elukäik
Grigol Tšhartišvili sündis 1956. aastal Gruusia NSVs Zestaphonis (teistel andmetel Thbilisis ) suurtükiväe ohvitseri Šalva Tšhartišvili ning vene keele ja kirjanduse õpetaja Berta Brazinskaja pojana. 1958. aastal kolis perekond Moskvasse, kus noormees lõpetas inglise keele kallakuga kooli (tänapäeval Средняя общеобразовательная школа №1208). Pärast jätkas Grigol haridusteed Moskva Riiklikus Ülikoolis Aasia ja Aafrika maade instituudis ajalugu ja filoloogiat, tema erialaks sai japanoloogia.
Aastatel 1994–2000 töötas kirjanik ajakirja Inostrannaja Literatura peatoimetaja asetäitjana. Siis aga pühendus vabakutselisena täielikult kirjutamisele.
Looming
Grigol Tšhartišvili on olnud 20-köitelise "Jaapani kirjanduse antoloogia" (Антологии японской литературы) peatoimetaja. Kirjutanud suure hulga kirjanduskriitikat ning tõlkinud jaapani, ameerika ja inglise kirjandust. Sorosi fondiga seotud projekti "Puškini raamatukogu" (Пушкинская библиотека) nõukogu esimees.
Pseudonüümi Boriss Akunin all ilmuvad tema ilukirjandusteosed, peamiselt kriminaalromaanid. Tema kuulsaim tegelaskuju on Erast Fandorin, 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse Venemaal (ja vahel ka mujal) keeruliste juhtumitega tegelev uurija. Hilisemad sarjad on "Nunn Pelagia juhtumid", mille peategelane on Venemaa kolkakloostris tegutsev nunn, ja "Magistri seiklused", kus juhtumeid lahendab tänapäeva Venemaal Erast Fandorini kauge sugulane.
Tulevased raamatud
Nicholas Fandorini sarjas ilmub veel vähemalt üks raamat.
Žanrisarjas ilmub vähemalt üks uus romaan, järgmise raamatu pealkiri on "Kinoromaan" ja selle tegevus toimub Teise maailmasõja ajal, Samuti ilmub "Lasteraamat 2", mille peategelane on Nicholas Fandorini väike tütar.
Erast Fandorini sari
Aastaarv näitab tegevusaastat
Teoste ekraniseeringud
Fandorini juhtumitest on kinolinale jõudnud "Türgi gambiit" ja "Riiginõunik". Paul Verhoeven on juba aastaid teinud ettevalmistusi "Azazeli" filmiversiooniks.
Clarki Ülikool
Clarki Ülikool (Clark University) on ülikool, mis asub Worcesteri linnas Massachusettsi osariigis Ameerika Ühendriikides. Ülikool loodi 1887. aastal.
Rahvusvaheline Geoloogiaühing
Rahvusvaheline Geoloogiaühing on 1961. aastal asutatud rahvusvaheline organisatsioon, mis koordineerib riigipiire ületavate geoloogiliste probleemide lahendamist.
Rahvusvaheline Geoloogiaühing on Rahvusvahelise teadusühingute nõukogu liige.
Rahvusvahelise geoloogiaühingu lühend on IUGS (International Union of Geological Sciences).
Tšortkiv
Tšortkiv (ukraina Чортків, poola Czortków) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ternopili oblastis, Tšortkivi rajooni halduskeskus. Tšortkiv asub Sereti jõe ääres.
Tšortkivi on esmamainitud 1427. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1522. aastal. 1349–1569 kuulus Poola kuningriiki, 1569–1772 Rzeczpospolitasse (1672–1683 oli Osmanite riigi valduses). 1772–1810 ja 1815–1918 kuulus Austria-Ungarile (Galiitsiale), 1810–1815 Venemaale ja 1919–1939 Poola Vabariigi Tarnopoli vojevoodkonda. 1939 algas Nõukogude anneksioon. 1941–1944 kestis Saksa okupatsioon.
Elisabeth Brandenburgist (1510–1558)
pisi|Elisabeth, puulõige umbes aastast 1542 Elisabeth von Brandenburg (saksapäraselt Elisabeth von Brandenburg; 24. august 1510, arvatavasti Cölln – 25. mai 1558 Ilmenau) oli sünnilt Hohenzollernite dünastia liige ja Brandenburgi markkrahvinna ning abielu kaudu Braunschweig-Göttingen-Calenbergi hertsoginna ja hiljem Hennebergi krahvinna.
Teda peetakse "reformatsioonivürstinnaks", kes koos Hesseni reformaatori Anton Corvinusega edendas reformatsiooni tänapäeva Alam-Saksimaa lõunaosas.
Karim Benzema
Karim Benzema (sündinud 19. detsembril 1987 Lyonis) on Prantsuse jalgpallur, kes mängib ründajana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al-Ittihad Club.
Elisabeth Brandenburgist (1510–1558)
Lapsepõlv, noorus ja esimene abielu (1510–1540)
pisi|Elisabeth ja tema abikaasa Erich I umbes 1530
Karim Benzema
Benzema sündis Alžeeria päritolu vanemate pojana. Tal on 9 õde-venda.
Aastatel 2011, 2012 ja 2014 on Benzema valitud Prantsusmaa aasta jalgpalluriks. 2022 pälvis ta jalgpalliauhinna Ballon d'Or.
Elisabeth Brandenburgist (1510–1558)
Lapsepõlv, noorus ja esimene abielu (1510–1540)
Elisabeth oli Brandenburgi kuurvürsti Joachim I ja tema abikaasa Elisabethi, Taani kuninga Hansu tütre kolmas laps ning teine tütar. Elisabethi kasvatati üles rangelt religioosses, ent ka humanistlikus vaimus.
Karim Benzema
Oktoobris 2021, Karim Benzema kohtuprotsessil Mathieu Valbuena seksilindi asjas, palus Versailles' prokuratuur kriminaalkohtul mõista Karimile Benzema vastu kümne kuu pikkune tingimisi vanglakaristus ja 75 000 euro suurune trahv.
Klubikarjäär
2004–2009 mängis Benzema Lyoni Olympique'is. Ta lõi 112 kohtumises 43 väravat.
Elisabeth Brandenburgist (1510–1558)
Lapsepõlv, noorus ja esimene abielu (1510–1540)
Reformatsiooniideedega tutvus Elisabeth juba 1527. aastal oma koduses Brandenburgi õukonnas, kui tema ema võttis esimest korda armulauda mõlemal kujul (nii armulaualeiba kui ka -veini) ning asus seega avalikult pooldama Martin Lutheri õpetust. See viis konfliktini Elisabethi ema ja tema rangelt katoliikliku isa vahel. Kuurvürstinna kaitseks astusid välja aga Wittenbergi reformaatorid ning see suurendas tema tütre sümpaatiat reformatsiooniideede vastu.
Karim Benzema
Klubikarjäär
Hooajal 2007/08 tõusis ta klubi liidriks. Ta oli kogu liiga resultatiivseim mängija, valiti liiga aasta mängijaks ja pälvis Bravo auhinna, mida annab välja Itaalia ajakiri Guerin Sportivo aasta parimale alla 21-aastasele Euroopa klubis mängivale jalgpallurile.
1. juulil 2009 liitus ta 35 miljoni euro eest Real Madridiga.
Elisabeth Brandenburgist (1510–1558)
Lapsepõlv, noorus ja esimene abielu (1510–1540)
Enne, kui Elisabeth jõudis saada 15-aastaseks, abiellus ta 1525. aasta 7. juulil Stettinis endast 40 aastat vanema lesestunud Braunschweig-Calenberg-Göttingeni hertsogi Erich I-ga. Hoolimata vanusevahest möödus abielu suuremate konfliktideta; seda eelkõige põhjusel, et abikaasad viibisid enamasti üksteisest eraldi: Erich valdavalt Erichsburgis või Calenburgi linnuses, Elisabeth aga oma kaasavaraks saadud Mündenis.
M. C. Escher
Maurits Cornelis Escher (ka M. C. Escher; 17. juuni 1898 – 27. märts 1972) oli hollandi kunstnik.
Elisabeth Brandenburgist (1510–1558)
Lapsepõlv, noorus ja esimene abielu (1510–1540)
Siiski tuli ette ka probleeme, kuna 1528. aastal süüdistas Elisabeth oma teise raseduse aegsetes tüsistustes abikaasa kauaaegset armukest, Braunschweigi maa-aadli hulka kuuluvat Anna von Rumschottelit, ning nõudis, et too põletataks nõiana. Peale selle saatis ta ise sõdureid ja spioone Mindeni piiskopkonda, lootes Rumschottelit seal tabada, kuid tollel läks siiski korda põgeneda. See-eest lasi Elisabeth aga ühe Rumschotteli väidetava kaasosalise niivõrd karmilt üle kuulata, et too selle tõttu suri. Peale selle õnnestus Elisabethil enda tulevase lesepõlve elatismaid olulisel määral laiendada – asjaolu, mis kasvatas hiljem ka tema poliitilist kaalu. Seejärel aga, kui 1528. aastal sündis hea tervisega troonipärija, tulevane hertsog Erich II, vajus nõiduses süüdistamise episood kiiresti unustuse hõlma.
Karim Benzema
Noortekoondis
Benzema mängis Prantsusmaa noortekoondises alates 2002. aastast, kui ta oli U16-koondises, kuni 2007. aastani, kui ta oli U21-koondises. Kokku 5 vanuseklassis pidas ta Prantsusmaa noortekoondises 40 kohtumist ja lõi neis 20 väravat.
M. C. Escher
Tuntud on tema graafikateosed, kus kujutatakse tegelikkuses võimatuid objekte. Ta loomingusse kuuluvad ka matemaatikast inspireeritud puulõiked, litograafiad ja metsotintod.
Elisabeth Brandenburgist (1510–1558)
Lapsepõlv, noorus ja esimene abielu (1510–1540)
Kui Elisabeth 1534. aastal Lichtenbergis oma ema külastas, kohtus ta esimest korda isiklikult Martin Lutheriga ning alates 1538. aastast oli ta reformaatoriga korrapärases kirjavahetuses. Elisabeth saatis reformaatorile ka juustu ja veini; Luther omakorda varustas teda moorus- ja viigipuu istikutega ning kinkis isikliku pühendusega saksakeelse piiblitõlke.
Karim Benzema
Noortekoondis
2005 osales ta Prantsusmaa U18-koondises võistlusel UEFA–CAF Meridian Cup, kus 4 parimat Euroopa noortemeeskonda kohtuvad 4 parima Aafrika noortemeeskonnaga. Prantsusmaa võitis kõik 4 mängu nagu ka Hispaania ja Türgi, aga tänu avakohtumise 7:0 võidule Kameruni üle oli Prantsusmaa väravate vahe parim ja ta kuulutati võitjaks. Benzema osales kõigis mängudes ja lõi 5 väravat. Kokkuvõttes oli Euroopa Aafrikast parem tulemusega +14 =2 -0.
Elisabeth Brandenburgist (1510–1558)
Lapsepõlv, noorus ja esimene abielu (1510–1540)
1538. aasta 7. aprillil võttis Elisabeth vastu armulaua mõlemal kujul ning kuulutas sellega avalikult enda kuulumist luterlaste sekka. Sama aasta sügisel saatis üks silmapaistvamaid luterlaste juhte, Hesseni maakrahv Philipp I Elisabethi juurde luterliku jutlustaja ja reformaatori Antonius Corvinuse. Elisabethi abikaasa Erich suhtus naise usulistesse sümpaatiatesse tolerantselt, kuid jäi ise truuks katoliku usule.
Karim Benzema
Noortekoondis
2006 osales ta Prantsusmaa U19-koondises EM-valikturniiril. Alagrupis võitis Prantsusmaa mõlemad mängud 2 väravaga. Finaalturniirile pääsemiseks tuli alistada Iisrael, kes samuti oli oma alagrupi võitnud. Prantsusmaa viigistas kodus 1:1 ja kaotas võõrsil 0:1 ega pääsenud finaalturniirile, kus Iisrael jäi viimaseks.
Elisabeth Brandenburgist (1510–1558)
Reformatsiooni korraldamine (1540–1545)
Kui Elisabethi abikaasa 1540. aasta 30. juulil suri, siis võttis Elisabeth Hesseni Philippi ning Saksi kuurvürsti Johann Friedrich I toetusel Calenbergi vürstkonna valitsemise üheskoos Philippiga enda kätte – hoolimata oma mehe katoliiklasest sugulase Heinrich II ägedast vastuseisust. Seejärel valitsesid tema ja Philipp vürstkonda Elisabethi alaealise poja regendina viis aastat. Seda aega kasutas Elisabeth eelkõige reformatsiooni korraldamiseks Calenbergis, aga ka vürstikoja majandusliku seisukorra parandamiseks.
Karim Benzema
Täiskasvanute koondis
Veel enne Prantsusmaa täiskasvanute koondisse pääsemist tegi Benzemale pakkumise Alžeeria jalgpallikoondis, sest Benzema oli Alžeeria päritolu ja oleks seda riiki võinud esindada. Benzema keeldus, uskudes, et tal on Prantsusmaa koondises suuremad väljavaated midagi saavutada kui Alžeeria omas.
Kohe pärast noortekoondisest vanusega väljalangemist pääses ta täiskasvanute koondisse. 28. märtsil 2007 debüteeris ta Austria jalgpallikoondise vastu ja lõi mängu ainsa värava. 13. oktoobril 2007 lõi ta Fääri saarte jalgpallikoondise vastu kaks väravat: kolmanda ja viienda 6:0 lõppenud mängus. 14. oktoobri 2009 seisuga on ta mänginud Prantsusmaa täiskasvanute koondises 27 mängu ja löönud 8 väravat.
Benzema osales ka 2008. aasta Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril, kus mängis alagrupis poolteist kohtumist ega löönud väravaid. Prantsusmaa lõpetas viigi ja kahe kaotusega ning langes välja.
Elisabeth Brandenburgist (1510–1558)
Reformatsiooni korraldamine (1540–1545)
Reformatsiooni peamiseks korraldajaks sai Antonius Corvinus, kes nimetati Calenbergi superintendendiks. Tema asukohaks sai Pattensen. Jurist Justus von Waldhausen, kes oli Witternbergis õppinud, nimetati Lutheri soovitusel vürstlikuks nõunikuks ning hiljem kantsleriks. Vürstinna reformatsiooniplaane aitasid lisaks Corvinusele ja Waldhausenile ellu viia ka arst Burckard Mithoff, õuekohtunik Justin Göbler ning magister Heinrich Campe.
1542. aastal seati sisse luterlik Calenbergi kirikukorraldus ning 1542–1543 toimus põhjalik visitatsioon, millest ka Elisabeth ise osa võttis. Peale selle kehtestati ka luterlik kloostrikorraldus (1542) ning uus õuekohtukorraldus (1544). Hertsoginna kirjutas sel ajal ka mitmeid luterlikke laule.
Elisabethi häid suhteid Hesseniga ohustas 1544. aastal aga asjaolu, et tema poeg, hertsog Erich II armus Saksi tulevase kuurvürsti Moritzi luterlasest õesse Sidoniesse, ehkki ta oli juba lapsena lubatud Hesseni maakrahvi Philippi tütrele Annale. Elisabethil õnnestus säilitada head suhted Philippiga, ehkki ta poeg abielluski 1545. aastal endast 10 aastat vanema Sidoniega. Seejärel võttis Erich ka hertsogkonna valitsemise emalt ja maakrahv Philippilt üle.
Viimased aastad (1545–1558)
1546. aastal abiellus Elisabeth Hennebergi krahvi Poppo XII-ga (1513–1574), oma vanima tütre mehe noorema vennaga, kuid ta säilitas regendivõimu ka oma esimese abielu kaasavara Mündeni üle. Järgmised aastad olid Elisabethile keerukad, sest ta pidi nägema, kuidas tema poeg Erich II allus keiser Karl V nõudmistele, võttes 1548. aastal vastu Augsburgi interimi ning vangistades Elisabethi luterlastest soosikud, kaasa arvatud reformaator Corvinuse – nood olid vangistuses kuni 1552. aastani.
Teisalt õnnestus Elisabethil 1550. aastal oma noorem tütar Anna Maria naita temast üle 40 aasta vanema Preisimaa hertsogi Albrechtiga. Viimasega oli Elisabeth juba pikemat aega kirjasõprust pidanud.
1553. aastal ajas Elisabethi kunagise mehe katoliiklasest nõbu, Braunschweig-Wolfenbütteli hertsog Heinrich II ta aga Mündenist minema, mistõttu Elisabeth pidi põgenema Hannoveri. 1555. aastal asus ta elama Hennebergi krahvkonda Ilmenausse.
Viimastel eluaastatel Elisabethi tervis halvenes ning ta suri Ilmenaus 1558. aastal.
Elisabethi tegevust reformatsiooni korraldamisel meenutab üks tema laste tellitud epitaaf, mille tegi Innsbrucki meister Siegmund Buchlinger 1566. aastal ning mis asub Schleusingeni püha Johannese kirikus. Sel on muu hulgas ka Elisabethi enda loodud luuleread:
Järglased
Elisabethil ja Erich I-l oli neli last:
Elisabethi tekstiline pärand
Elisabeth kirjutas mitmeid teoseid, mis olid seotud nii valitsemise kui ka reformatsiooniga:
Tema kirjavahetus Preisimaa hertsogi Albrechtiga on avaldatud eraldi publikatsioonina: Ingeborg Mengel (toim), "Elisabeth von Braunschweig-Lüneburg und Albrecht von Preußen. Ein Fürstenbriefwechsel der Reformationszeit". Göttingen 1954. (2. trükk: Göttingen 2001, ISBN 3-89744-062-8).
Elisabethi kirjutatud vaimulikest lauludest osa on trükitud järgnevates publikatsioonides:
Ümarussid
Ümarussid ehk nematoodid (Nematoda) on loomade hõimkond, kuhu kuulub üle 80 000 liigi, kellest umbes 15 000 on parasiteerivad. Ümarussid on levinud nii mage- ja merevees kui ka maismaal. Ümarusse on leitud isegi Antarktikast ja ookeanisüvikutest.
Eesti nematoodidest on ülevaate teinud Eino Krall.
Nematoodide seast varbuss (Caenorhabditis elegans) on bioloogide üheks tähtsaks mudelorganismiks – teda on uuritud erakordselt põhjalikult.
Söebassein
Söebassein (inglise coal basin) on bassein, mis sisaldab kaevandamisväärses koguses kivisütt.
Röns
Röns on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Feldkirchi ringkonnas.
Vesiikul (bioloogia)
pisi|Fosfolipiidse kaksikkihiga ümbritsetud vesiikul vesilahuses Vesiikul on suhteliselt väike tavaliselt veega täidetud põieke raku tsütoplasmas. Vesiikulid on rakusisusest eraldatud rakumembraaniga. Vesiikulite ülesanne on ainete transport või säilitamine raku sees.
Vesiikulid osalevad raku elutegevuseks vajalike ainete, näiteks vitamiinide, lipiidide, kolesterooli, raua ja makromolekulide transpordis rakus. Vesiikul on üldjuhul ümbritsetud fosfolipiidse kaksikkihiga nii, et membraani südamikku on koondunud hüdrofoobsed rasvhappeahelad. Hüdrofiilsed pead paiknevad vesiikuli tsentri ja tsütosooli poolel.
Vesiikulid võivad moodustuda rakus loomulikult, näiteks endotsütoosi käigus, kuid neid saab tekitada laboris kunstlikult. Sel viisil loodud vesiikuleid kutsutakse liposoomideks ning neid kasutatakse mudelmembraanidena eksperimentaalseteks uuringuteks. Vesiikulite membraani koostis on sama mis raku plasmamembraanil. Seetõttu saavad vesiikulid liituda nii raku plasmamembraani kui ka erinevate organellide membraanidega. Ekso- ja endotsütoosi puhul eraldatakse vastavad makromolekulid vesiikulisse ning nad ei segune teiste tsütoplasmas olevate molekulidega. Vesiikulid võivad kuuluda näiteks Golgi aparaadi koosseisu.
Vesiikuli funktsioon sõltub selle sisaldistest. Iga vesiikul on määratud ühinema ainult kindla membraaniga. Tulemuseks on makromolekulide suunatud liikumine raku sise- ja väliskeskkonna vahel. Sarnane protsess toimub ka transportvesiikulite vahendatud karedal endoplasmaatilisel retiikulumil ehk ER-il sünteesitud valkude liikumisel Golgi kompleksi. Valke sisaldav vesiikul eraldub ühest kompartmendist ja ühineb seejärel teise kompartmendi membraaniga. Eukarüootses rakus toimub pidevalt vesiikulite eraldumine ühelt membraanilt ning liitumine mõne teise membraaniga. Vesiikulid kannavad seejuures kaasas membraanide struktuurses koostises olevaid komponente ja vees lahustuvaid molekule. Kogu selline membraansete komponentide vaheldumine kulgeb mööda kõrgelt organiseerunud ning kindla suunaga molekulaarseid radu, mis lubavad rakul modelleerida plasmamembraani.
Kogu selle protsessi juures ei tohi raku pindala ning ruumala muutuda. Seetõttu on ekso- ja endotsütoos tasakaalus: endotsütoosi teel membraani materjal sopistub, eksotsütoosi teel saab ta selle tagasi. Enamikul rakkudel tekivad kaetud vesiikulid juhuslikes kohtades, nii et membraani sopistumine toimub üle terve raku pinna. Raku ekso- ja endotsütoosi rajad on ruumiliselt lahutatud.
Vesiikulite tüübid
Iga vesiikul peab olema selektiivne – see peab haarama endasse õiged molekulid ja peab liituma õige sihtmembraaniga, näiteks ei tohi vesiikul, mis kannab aineid Golgi kompleksist plasmamembraanile, haarata kaasa aineid, mis peavad jääma Golgi kompleksi koostisse. Lisaks peab see vesiikul liituma ainult plasmamembraaniga ja mitte ühegi teise organelliga. Vastavalt ekso- ja endotsütoosile jaotatakse vesiikulid järgmiselt: transportvesiikulid ja sekretoorsed vesiikulid.
Transportvesiikulid
Transportvesiikulid osalevad ainete transportimises erinevate organellide vahel raku sees, näiteks transpordivad vesiikulid valke karedapinnaliselt ER-ilt Golgi kompleksi.
Sekretoorsed vesiikulid
Sekretoorsed vesiikulid osalevad ainete transpordis raku sisekeskkonnast väliskeskkonda. Need ained on valdavalt raku elutegevuse jääkproduktid, mida ei ole rakus enam vaja. Mõned eukarüootsed rakud on spetsialiseerunud eritama keemilisi aineid. Sel juhul kogutakse need aineid sekretoorsetesse vesiikulitessse, mida rakk eritab alles vastusena väliskeskkonna tugevale ärritusele. Näiteks kasutavad sekretoorseid vesiikuleid närvirakud, mis vastusena aksonist saadud signaalile vallandavad vesiikulite abil neurotransmittereid.
Kaetud vesiikulite pungumine
pisi|Pinotsütoos skemaatiliselt Enamik transportvesiikuleid moodustub plasmamembraani spetsiaalsest osast, mis on kaetud valkudega. Pinotsütootilised vesiikulid moodustuvad plasmamembraani piirkonnas, mida nimetatakse kaetud lohuks (coated-pit). See piirkond sopistub ja moodustub nn kaetud vesiikul (coated vesicle). Kaetud vesiikuli eluiga on lühike: sekundite jooksul pärast lähtemembraani küljest vabanemist kaob talt kate ja ta on valmis ühinema endosoomiga.
"Kattel" on kaks põhilist funktsiooni:
Kirjeldatud on kolme eri tüüpi vesiikulite "katteid", mis määravad liikumise raja organellide vahel:
Klatriin on proteiin, mis koosneb kolmest pikast ja kolmest lühikesest polüpeptiidahelast. Need ahelad moodustavad omakorda triskeletid, mis assambleeruvad heksagonaalsete võredena ümber vesiikuli. Vesiikulite moodustumisel mängivad tähtsat rolli retseptormolekulid, mis paiknevad klatriinkatte ja lipiidse membraani vahel. Retseptorid seovad klatriini membraani külge ja püüavad kinni transmembraansed valgud. Viimaste hulka kuuluvad ka spetsiifilised retseptormolekulid, millega ümbritsevas keskkonnas olev molekul kõigepealt seostub. Näiteks trans-Golgi membraanis paiknev mannoos-6-fosfaadi retseptor tunneb ära lüsosomaalsed ensüümid, mis pakitakse eraldi vesiikulisse ja saadetakse endosoomi. Cis-Golgis tunneb retseptor ära valgud, mis kannavad KDEL järjestust ning need saadetakse tagasi ER-i. Ajal, mil vesiikul kasvab, moodustavad valgud (näiteks dünamiin) ümber vesiikuli kaela (osa, mis on ühenduses lähtemembraaniga) rõnga, mis eemaldab vesiikuli membraani küljest. Dünamiin seostub teiste valkudega, mis moonutavad koos lipiide modifitseerivate ensüümidega plasmamembraani. Hetkel, mil vesiikul eemaldub lähtemembraanist, laguneb ka klatriinkest.
Vesiikuli liitumine sihtmembraaniga
Tsütoplasmas liigub korraga väga palju vesiikuleid. Seega püsib oht, et mõni neist võib liituda vale membraaniga enne, kui ta leiab õige. Kõik vesiikulid peavad olema spetsiifilised, et nad tunneksid ära õige membraani, millega liituda. See on tagatud vesiikuli pinnal olevate markeritega, mis tuvastavad neid vastavalt päritolule ja koostisele. Need markerid seonduvad konkreetsete retseptoritega sihtmembraanis.
Rab-valkude perekonda kuulub enam kui 60 liiget. Iga Rab-valk seondub ühe või enama organelli membraaniga ja igal organellil on tsütosoolipoolses alas vähemalt üks Rab-valk. Rab-valgud on GTP-st sõltuvad. GDPga seondunult on Rab-valgud inaktiivsed ja seostunud mõne teise valguga, mis hoiab Rab-valku tsütosoolis lahustatult. GTPga seondunult on Rab aga aktiivne ning tihedalt seondunud organelli või vesiikuli membraaniga. Aktiivses olekus Rab-valk seostub Rab-efektoriga, mis vahendab vesiikuli transporti, membraanide ühendumist ja liitumist. Üks Rab-valk võib seonduda mitme erineva efektoriga.
Iga Rab-valk seondub konkreetse organelliga
SNARE-valgud katalüüsivad vesiikuli liitumist membraaniga vesikulaarsel transpordil. Nad aitavad kaasa vesiikuli spetsiifilisusele, sest hoolitsevad selle eest, et konkreetne vesiikul liituks õige membraaniga. SNARE perekonda kuulub loomadel teadaolevalt vähemalt 35 liiki valke, millest igaüks seondub spetsiifilise organelliga. Transmembraansed SNARE-valgud on komplementaarsed – vSNAREd vesiikuli ja t-SNAREd organelli membraanis. vSNARE on üheahelaline polüpeptiid ja t-SNARE koosneb kahest või kolmest valgust. Nende kahe SNARE ühinemisel toimub peptiidahelate omavaheline keerdumine nii, et moodustub stabiilne neljaheeliksiline põimik. Membraanide liitumine ei toimu alati kohe pärast seda, kui vSNARE ja t-SNARE ühinevad, näiteks reguleeritud eksotsütoosi puhul käivitab liitumise spetsiifiline rakuväline signaal.
Fosfolipiidse kaksikkihi liitumine toimub mitmes etapis.
Rab-valk reguleerib t-SNARE kättesaadavust. t-SNARE-valgud on sihtmembraanis tihtipeale seondunud inhibiitoritega, mis peavad t-SNARE funktsioneerimiseks vabanema. Rab-valgud ja efektorid vahendavad selliste SNARE inhibiitorite vabanemist. Selleks, et vesiikul saaks ühineda mõne teise membraaniga, on vaja õigeid SNARE ja Rab-valke.
Vesikulaarne transport
Vesiikulite vahendatud ainete transport on kõrgelt organiseerunud ja kindla suunaga. Primaarne sekretoorne rada kulgeb ER-ist Golgi kompleksini ning seejärel raku pinnale, samas kui sekundaarne rada viib aga lüsosoomideni. Endotsüütiline rada kulgeb aga plasmamembraani pinnalt raku sisse. Mõlemal juhul on vesikulaarne transport tasakaalustatud vastassuunalise transpordiga, mis aitab tuua vesiikuli membraani ja selle koostises olevaid valke tagasi lähteorganelli membraani.
Vesikulaartranspordil võib eristada kolme põhilist suunda:
Kõik ER-i membraani või selle valendikku sattunud valgud lõpetavad oma teekonna vastavalt kas raku välismembraanis või rakku ümbritsevas keskkonnas, juhul kui puuduvad signaaljärjestused, mis sunniksid valku kuskil peatuma või sellelt teelt kõrvale kalduma. Valkude sisenemist ER-i ja liikumist läbi Golgi kompleksi raku välispinnale transportvesiikulite abil nimetatakse klassikaliseks sekretoorseks rajaks.
ER-i ja Golgi kompleksi valendikud on topoloogiliselt ekvivalentsed raku väliskeskkonnaga. Nad on omavahel pidevas ühenduses transportvesiikulite abil, mis punguvad ühest kompartmendist ja ühinevad järgmisega. Vesiikulite liikumine on täpselt organiseeritud, see toimub ER-ilt Golgi kompleksi suunas ja sealt raku välispinnale.
Vaatamata sellele, et sekretoorse raja organellidest käib läbi pidev membraanikomponentide vool, peavad nad säilitama oma identsuse.
Kaluš
Kalušit on esmamainitud 1437. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1549. aastal.
Ángel Di María
pisi Ángel Fabián Di María Hernández (sündinud 14. veebruaril 1988 Rosarios Santa Fe provintsis) on Argentina jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Portugali kõrgliia klubis Lissaboni Benfica ja Argentina jalgpallikoondises.
Klubikarjäär
Aastatel 2007–2010 mängis Di María Lissaboni klubis Benfica.
2010. aastal siirdus ta 25 miljoni euro eest Madridi Reali.
Madridi klubis mängis Di Maria 2014. aastani ning tuli klubiga korra Hispaania meistriks ja Meistrite Liiga võitjaks, samuti võitis ka kaks korda Hispaania karika.
Hooajal 2014–15 mängis ta Inglismaal Premier League'i klubis Manchester United.
Juba järgmisel hooajal liitus ta Paris Saint-Germainiga. Suvel 2023 tema leping PSG-ga lõppes ning ta sõlmis uue lepingu kunagise koduklubi Benficaga.
Noortekoondised
Di María kuulus Argentina noortekoondisse 2007. aasta Lõuna-Ameerika alla 20-aastaste meistrivõistlustel, kus ta lõi 2 väravat.
Samal aastal kuulus ta Argentin meeskonda ka juunioride maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi kokku kolm väravat ja tuli koondisega maailmameistriks.
Di María lõi Argentina olümpiakoondise võiduvärava 2008. aasta olümpiamängude finaalmängus Nigeeriaga, mäng lõppes 1:0.
Täiskasvanute koondis
Debüüdi Argentina täiskasvanute koondises tegi ta 6. septembril 2008 sõprusmängus Paraguayga. Esimese värava lõi ta 24. mail 2010 sõprusmängus Kanada vastu.
2011. aasta Copa América viimases alagrupimängus 11. juulil lõi ta värava Costa Rica vastu.
2014. aasta maailmameistrivõistlustel viis ta 1. juulil veerandfinaalimängus Argentina võidule Šveitsi üle, lüües lisaaja lõpus mängu ainukese värava Lionel Messi resultatiivset söödust. Argentina koondis sai maailmameistrivõistlustelt hõbemedali, kaotades finaalis Saksamaale.
2015. aasta Copa América poolfinaalis 30. juunil lõi ta Paraguay vastu kaks väravat.
2016. aasta Copa América Centenario lõi ta esimeses alagrupimängus 6. juunil värava Tšiili vastu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta värava Prantsusmaa vastu, kuid Argentina kaotas lõpuks mängu 3:4 ja langes konkurentsist.
Allika (Saue)
Allika on küla Harju maakonnas Saue vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kernu valda.
Küla piirneb põhjas Ruila külaga, läänes ja lõunas Mõnuste külaga, kagus Metsanurga külaga, idas Tagametsa külaga. Küla piiri pikkus on 14,7 km.
Küla kirdeosas läbib küla kagu-loodesuunaline Ääsmäe-Kernu tee. Idapiiril kulgeb põhja-lõunasuunaline Tallinna–Pärnu–Ikla maantee.
Loodus
Küla läänepiiri taga asuvad Ruila järv ja Ruila raba. Nende kaitseks on moodustatud Ruila looduskaitseala, mis ulatub ka Allika küla territooriumile.
Kagu-loode suunas läbib küla Vasalemma jõgi. Küla lõunapiiril suubub sellesse Haiba peakraav. Külas asub Härgesoo tiik.
August Ferdinand Möbius
August Ferdinand Möbius (17. november 1790 Schulpforta – 26. september 1868 Leipzig) oli saksa matemaatik ja astronoom. Ta töötas Leipzigi ülikoolis.
Tema järgi on nimetatud Möbiuse leht, mille ta 1858. aastal avastas.
Tartu Üliõpilasmaja
pisi|Tartu Üliõpilasmaja (mai, 2009) Tartu Üliõpilasmaja (ka Sõbramaja või Sõbra maja) on Tartus aadressil Kalevi tänav 24 asuv hoone.
Hoone ehitati 1892 Reinhold Guleke projekti järgi teatrihoonena (Uus teater). Teatrihoone omanik oli Jossif Zmigrodski (Zmigrodsky) (1858–1936). 1909 müüs Zmigrodski hoone saksa seltsile Ressource. See selts tegutses hoones aastani 1939. 1940. aastatel asus hoones teiste seas Tartu Linna I Kultuurimaja, Tartu Linna II Kultuurimaja, Kultuurhariduse osakond, Tartu Vabatahtlik Tuletõrje Ühing. Aastast 1954 tegutses hoones kino Kalev. 1961 nimetati hoone Tartu Noortemajaks Sõprus.
Praegu tegutseb hoones MTÜ Tartu Üliõpilasmaja.
Röthis
Röthis on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Feldkirchi ringkonnas.
Worcester (Massachusetts)
Worcester [ ] on linn Massachusettsi osariigis Ameerika Ühendriikides, Worcesteri maakonna keskus.
Worcesteris asub läänepoolkera esimene Armeenia kirik Meie Lunastaja Kirik, Clarki Ülikool, samuti Massachusettsi Ülikooli Meditsiinikool.
Vesteråleni saared
Vesteråleni saared on Norrale kuuluv saarestik Norra meres. Saarte pindala on umbes 2400 ruutkilomeetrit. Saared on mägised, nende kõrgus ulatub 1276 meetrini.
Radiaan
thumb|175px|Radiaan pisi|175px
Radiaan (tähis rad) on tasanurga mõõtühik SI-süsteemis. Raadiusepikkusele kaarele toetuv kesknurk on ühe radiaani suurune. Täisringis on 2\pi radiaani ehk 360 kraadi: Vastavalt ehk
Näiteid:
RAD
RAD võib olla:
Rad võib olla:
Harjumaa Noorte Puhkpilliorkester
Harjumaa Noorte Puhkpilliorkester (HNPO) on Harju maakonna eri paikade noortest koosnev puhkpilliorkester.
Orkester loodi 1996. Orkestri dirigentideks on Harry Illak, Sirly Illak, Olev Roosa ja Lauri Metus. Orkestri mänedžer on Kristiina Liivik.
Märtsis 2006 ja Veebruaris 2017 toimusid Estonia kontserdisaalis orkestri juubelikontserdid.
Eesti järvede loend
Siin on loetletud Eesti järvi (looduslikud järved, paisjärved, tehisjärved, basseinid, tiigid) ja järvestikke.
Vaata ka
Seisuveekogud (alam)vesikondade kaupa:
Mudjug
Mudjug (vene Мудьюг) on saar Valges meres Dvina lahes. Kuulub Venemaale ja jääb Arhangelski oblasti haldusalasse.
1918. aastal loodud sõjavangilaagri tõttu sai saar hüüdnime Surmasaar.
Saarel on tuletorn ja seal tegutsenud koonduslaagrit tutvustav muuseum.
Tartu Noortemaja Sõprus
pisi|Tartu Üliõpilasmaja (mai, 2009) Tartu Noortemaja Sõprus oli Eesti NSV ajal Tartus tegutsenud asutus. Asutus moodustati 1. oktoobril 1945. aastal Tartu Linna II Kultuurimaja nime all.
Asutus oli Tartu linna alluvuses (erinevalt Tartu Linna I Kultuurimajast, mis oli maakonna alluvuses). 1945.–1947. aastatel tegutsesid mõlemad kultuurimajad aadressil Hariduse tänav 2 (praegusel Kompanii tänaval) ja seejärel aastast 1947 hoones aadressil Kalevi tänav 24 (praegu Tartu Üliõpilasmaja). 1949. aastal korraldati Tartu Linna I Kultuurimaja ümber ja Kalevi 24 hoone läks Tartu Linna II Kultuurimajale. 1952. aastal nimetati Tartu Linna II Kultuurimaja ümber Tartu Linna Kultuurimajaks ja 1961. aastal Tartu Noortemajaks Sõprus.
Noortemajas tegutses aastaid ansambel "Fix".Juhatajana oli tuntud Heiki Unt, kunstnikuna tegutses Heiki-Mati Kruus, metoodikuna Ivi-Ly Pajur.
Elementaarsündmus
Elementaarsündmus ehk lihtsündmus on tõenäosusteoorias antud katse üks võimalikest tulemustest. Antud katse kõik võimalikud tulemused moodustavad elementaarsündmuste süsteemi.
Vähemalt kaht elementaarsündmust sisaldavat sündmust nimetatakse liitsündmuseks.
Rossija
Rossija on Venemaa venekeelne nimetus. Seda nime kannavad paljud asjad:
Jäähoki 1984. aasta taliolümpiamängudel
thumb|250px|Nõukogude Liidu postiteenistuse poolt 1984. aasta Sarajevo olümpiamängude jaoks välja antud postmark. Meeste jäähokiturniir 1984. aasta taliolümpiamängudel Jugoslaavias Sarajevos oli 15. olümpiaturniir. Võistlused toimusid 7.–19. veebruarini, osales 12 riiki. Tähtsamad matšid peeti Zetra jäähallis (8500 kohta), ülejäänud Skenderija jäähallis (4500 kohta).
Osalema pääsesid võõrustaja Jugoslaavia, 1983. aasta jäähoki MM-i A-grupi kaheksa meeskonda ja B-grupi kaks paremat meeskonda. Kuna MM-il kuuendaks jäänud Saksa DV oma stardiõigust ei kasutanud, pääses Austria B-grupis kolmandana osalema. Viimane stardikoht mängiti välja kvalifikatsioonis B-grupi kolmanda ja C-grupi võitja vahel.
Turniiri korraldus võrreldes eelmise olümpiaturniiriga ei muudetud, ainult et nüüd peeti ka mäng seitsmendale kohale.
Erinevalt 1980. aastast see olümpia jäähokiturniir suuri üllatusi ei toonud. NSV Liidust pärit valitsev maailmameister võitis kuldmedali kuuendat korda ja viigistas sellega olümpiavõitude arvult eelmise rekordiomaniku Kanadaga. Tiitlikaitsja USA esitus valmistas pettumuse.
IIHF olümpiaaastatel sel ajal maailmameistrivõistlust ei korraldanud. Riigid, kes Sarejevo olümpiamängudel ei osalenud, kutsuti võistlema Thayer Tutt Trophyle.
Finaalvoor
Alagrupimängud läksid arvesse.
Kohamängud
5. koha mäng: Saksamaa LV – Soome 7:4 7. koha mäng: USA – Poola 7:4
Tuumareaktor
Tuumareaktor ehk aatomireaktor on seade, milles teostatakse tuumareaktsiooni – aatomituumade lõhustumise juhitavat ahelreaktsiooni.
Üle maailma on levinud tuumareaktorid, mis toodavad uraani või plutooniumi aatomi tuuma lõhustumisest kõigepealt soojust ja seejärel enamasti elektrienergiat (tuumaelektrijaamad). Teiste rakendusaladena võib nimetada vabade neutronite tootmist (näiteks materjalide uurimiseks) ning teatud radioaktiivsete nukliidide tootmist (näiteks meditsiinilisel otstarbel).
Püütakse välja töötada ka termotuumareaktorit, mis toodab energiat termotuumasünteesist.
Levinumad tuumareaktorid
Enamik praegu energeetikas kasutatavaid tuumareaktoreid loetakse teise põlvkonda kuuluvaks. Kõik on aeglastel neutronitel töötavad reaktorid, mis kasutavad tuumkütusena peamiselt looduslikku uraani või uraan-235 suhtes väherikastatud uraani ja osaliselt reaktori töötamisel uraan-238 neutronkiiritamisel tekkivat plutooniumi. Sellega kasutatakse kogu uraanis sisalduvast lõhustumisenergiast ära ainult 1–2%. Tuumaenergeetikas on tänapäeval kasutusel nn ühekordne tuumkütusetsükkel ja kasutatud kütus läheb kohe (lõpp)ladustamisele. Uraani madal hind ei soodusta kasutatud tuumkütuse ümbertöötamist ja nii töödeldakse taaskasutuseks ainult mõni protsent. Kuna aga lõppladustamist ei praktiseerita, saab edasises tuumaenergeetika arengus ka senist kasutatud kütust kiiretes reaktorites veel ära kasutada. Paljud riigid loevadki kasutatud tuumkütust õigustatult oluliseks energiaressursiks.
Majanduslikel põhjustel on ka kiired reaktorid vähe levinud. Ehkki samast uraanikogusest saaks neis kätte 50–60 korda rohkem energiat palju väiksema jäätmekogusega, pole praegu soodne umbes kaks korda kallimaid kiireid reaktoreid ehitada. Olukord on küll viimastel aastatel muutumas seoses neljanda põlvkonna reaktorite ja vastava sümbiootilise tuumkütuse tsükli arendamisega. Majanduslikud tegurid konkurentsis muude kütustega määravad samuti suuresti asjaolu, et siiani on eelistatud suure elektrilise võimsusega (üle 1000 MW) tuumareaktoreid.
Energeetiline tuumareaktor toodab tuumkütuse tuumade kontrollitaval lõhustumisel vabanevat soojusenergiat, mida kasutatakse turbogeneraatoragregaadis (auruturbiiniga ühendatud elektrigeneraatoris) elektri saamiseks. Tüüpiline soojusefektiivsus on enamikul praegustel tuumajaamadel 33–36%. Vaatamata reaktoritüüpide erinevusele on tuumajaama üldskeem ja rida komponente nende ehituses ühised. Järgnevalt mõned levinumad reaktoritüübid.
Surveveereaktor (PWR, Pressurised Water Reactor)
pisi|300px|Surveveereaktori tööpõhimõte Rohkem kui 260 reaktoriga on PWR enimkasutatav reaktoritüüp maailma energeetikas, peamiselt USA-s, Prantsusmaal, Jaapanis ja Venemaal (Venemaal toodetute nimetus on VVER). Elektriline võimsus varieerub piirides 300–1500 MW. Suure võimsusega PWR-reaktori südamikus võib olla 150–250 vertikaalselt asetatud kütusekomplekti, millest igaühes on 200–300 kütusevarrast. Kokku on reaktoris seega 80–100 tonni 3,5–5% uraan-235 suhtes rikastatud tuumkütust. Veerand kuni kolmandik kütust uuendatakse 1,5–2 aasta järel. Vertikaalsed juhtvardaid juhitakse südamikku reaktorianuma pealt. Tavaline vesi reaktorianumas ja esmases ringluskontuuris (veeringlustorustikus) temperatuuril ~325 °C ja rõhul umbes 15 MPa (150 at) toimib nii soojuskandja kui ka aeglustina. Kõrge rõhk, mida hoiab aur erilises paisupaagis, takistab vee keemist esmases kontuuris. Aurugeneraatoris tekitab esmase kontuuri vee antud soojus auru teiseses, madalama rõhu all töötavas kontuuris. Aurugeneraator asub tavaliselt samuti kaitsekestas. Kaitsekestast väljas paiknev teisene ringluskontuur koosneb aurutraktist, turbogeneraatoragregaadist, kondensaatorist ja veepumbast. kondensaatorit, kus aur muundub tagasi aurugeneraatorisse juhitavaks veeks, jahutatakse jõe-, järve- või mereveega või jahutustornide abil.
Jaan Valsiner
pisi|Jaan Valsiner (pildil keskel) 2017. aastal auhinnatseremoonial [[Bochumi Ruhri Ülikoolis]] Jaan Valsiner (sündinud 29. juunil 1951 Tallinnas) on eesti päritolu Ameerika Ühendriikide psühholoog ja semiootik, Hans Kiliani auhinna laureaat, Eesti Teaduste Akadeemia välisliige.
Teaduskarjääri alguses tegeles ta arengupsühholoogiaga ning valdavalt just ema ja lapse suhtlusmustrite analüüsiga, tänapäeval on ta aga pigem keskendunud inimese elukestvate kognitiivsete ja afektiivsete protsesside kultuurilisele organiseeritusele ja kultuuripsühholoogiale. Ta on tegelenud psühholoogia ajaloo ning psühholoogia metodoloogiaga. Samuti on tema huvialaks psühholoogia ja semiootika seosed.
Tuumareaktor
Keevveereaktor (BWR, Boiling Water Reactor)
pisi|300px|vasakul|Keevveereaktori tööpõhimõte Maailmas töötab 69 keevveereaktori elektrilise võimsusega kuni 1300 MW ja see on levikult teine reaktoritüüp USA-s, Jaapanis, Rootsis. Erinevalt PWR-ist on selles reaktoris ainult üks ringluskontuur madalama (~75 at) veerõhuga. Sellisel rõhul keeb vesi ~285 °C juures juba reaktorisüdamikus ja südamiku ülaosas on 12–15% kogu veest auru kujul. Aurus on neutronite aeglustumine oluliselt nõrgem kui vees. sellise reaktori kasutegur on väiksem kui PWR-reaktoril. Reaktorianuma ülaosas tekkinud aur läbib auruseparaatorid ja juhitakse sealt otse turbiini. Turbiinist jõuab aur kondensaatorisse, kus muundub veeks, jahtub ja vesi pumbatakse tagasi reaktorianumasse.
Jaan Valsiner
1988. aastast on Jaan Valsiner Ameerika Ühendriikide kodanik. Ta oli Clarki Ülikooli psühholoogiaprofessor. 2013. aastast töötab ta Aalborgi Ülikoolis Taanis.
Professor Jaan Valsiner promoveeriti Tallinna Ülikooli audoktoriks 22. veebruaril 2008.
Tuumareaktor
Keevveereaktor (BWR, Boiling Water Reactor)
Tuumkütusena kasutatakse uraan-235 suhtes rikastatud uraanoksiidi kuni 750 vertikaalses kütusekomplektis, kus igaühes on 90–100 varrast. Korraga võib reaktoris olla kuni 140 tonni tuumkütust. Juhtvardad viiakse südamikku reaktorianuma alt. Lisaks kasutatakse juhtimiseks südamikku läbiva veevoo muutmist, reguleerides auru osakaalu südamiku ülaosas ja sellega neutronite aeglustamise efektiivsust.
Jaan Valsiner
Haridus
Aastatel 1969–1971 õppis Jaan Valsiner Tallinna Pedagoogilises Instituudis inglise keele erialal. Seejärel jätkusid õpingud Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia osakonnas psühholingvistika ja kommunikatsiooni suunal. 1976. aastal kaitses ta seal diplomitöö "Füsioloogiliste, kognitiivsete ja interaktiivsete tegurite seostest inimese varajases ontogeneesis" (On the interrelationships between physiological, cognitive, and interactive factors in early human ontogenesis).
Aspirantuuri lõpetas ta 1979. aastal, kaitstes kandidaaditöö "Nägude ja näoilmete tuvastamismehhanismid" (Mechanisms of recognition of faces and facial expressions).
Tuumareaktor
Keevveereaktor (BWR, Boiling Water Reactor)
Konstruktsiooni lihtsuse eest tuleb siiski maksta. Kuna turbiini jõuab reaktorisüdamikku läbinud aur, siis jõuavad sinna ka vees sisalduvad lühiealised radioaktiivsed lisandid. Turbiin vajab seetõttu kiirgusvarjestust ja igasugused hooldetööd generaatorisaalis tuleb reaktori töötamise ajal teha kiirgusohutuse meetmeid rakendades. Peale selle vajab BWR-reaktor ka lisaseadmeid reaktorianuma sees.
Surveraskeveereaktor (CANDU ehk PHWR, Pressurised Heavy Water Reactor)
pisi|300px|Surveraskeveereaktori tööpõhimõte Levikult kolmas reaktoritüüp CANDU töötati välja Kanadas 1950. aastatel ja seda on järjest täiustatud. Praegu töötab 48 seda tüüpi reaktorit (keskmise võimsusega umbes 500 MW) mitmes riigis, näiteks Kanadas ja Indias. CANDU suur eelis on võimalus kasutada looduslikku 0,7% uraan-235 sisaldusega uraanoksiidi tuumkütusena tänu deuteeriumi suurepärastele aeglustusomadustele. Jääb ära kulukas uraanirikastusprotsess, kuid samas tuleb rikastada aeglustusmaterjali, mis pole küll samuti odav.
Jaan Valsiner
Töökäik
Pärast Tartu Riikliku Ülikooli lõpetamist 1976. aastal asus ta tööle ülikooli psühholoogia osakonda. Aprillist oktoobrini 1980 töötas ta Lääne-Saksamaal Giessenis Justus-Liebigi Ülikoolis külalisprofessori ja abiprofessorina 1980–1981 Minneapolises Minnesota Ülikoolis. 1981–1997 töötas ta professorina Chapel Hillis Põhja-Carolina Ülikoolis psühholoogia osakonnas. 1997. aastast töötas ta Massachusettsi osariigis Worcesteris asuvas Clarki Ülikoolis psühholoogiaprofessorina. 2013. aastast töötab ta Aalborgi Ülikoolis Taanis kultuuripsühholoogia professorina.
Isiklikku
Tema isa Aleksander Valsiner oli Eesti NSV haridustegelane (1950. aastatel haridusministri asetäitja).
Tuumareaktor
Surveraskeveereaktor (CANDU ehk PHWR, Pressurised Heavy Water Reactor)
Madalal temperatuuril ja rõhul aeglusti paikneb suures kalandriks nimetatavas paagis, mida läbistab mitusada horisontaalset survetoru. Aeglusti rasket vett jahutatakse eraldi soojusvaheti abil, seega on ka siit võimalik vähesel määral soojust toota. Igas survetorus paikneb otsakuti 12 kütusekomplekti, millest igaühes on 37 poole meetri pikkust tsirkooniumisulamist torus varrast ja seda komplekti läbib esmase kontuuri jahutusvesi. Juhtvardad viiakse kalandri pealt vertikaalselt kütust sisaldavate survetorude vahele.
Esmase ringluskontuuri raske vesi survetorudes on kõrge rõhu all temperatuuril kuni 290 °C ja ringeldes läbi aurugeneraatori, tekitab nagu PWR-reaktoris teises kontuuris auru, mis omakorda käitab turbogeneraatoragregaadi turbiini. Kuna üksikuid survetorusid on võimalik ükshaaval süsteemist välja lülitada, saab tuumkütust vahetada reaktori töötamise käigus ja selleks pole vaja reaktorit seisata. Avariiseiskamiseks on CANDU lisaks juhtvarrastele varustatud ka neutroneid efektiivselt neelava gadoliiniumi lisamise süsteemiga, mis lisatakse kalandri aeglustile.
Täiustatud gaasjahutusega reaktor (AGR, Advanced Gas-cooled Reactor)
pisi|300px|vasakul|Täiustatud gaasjahutusega reaktori tööpõhimõte Ühendkuningriigis väljatöötatud ja ainult seal kasutatav reaktoritüüp on elektrilise võimsusega 550–625 MW. AGR kasutab rikastatud uraanoksiidist tuumkütust ja soojuskandjana süsihappegaasi. Prototüüp, nn Magnox-reaktor, kasutas kütuseks looduslikku metalset uraani. Neutronite aeglustiks on grafiit. Tuumkütus paikneb tablettidena grafiitaeglustis – vertikaalselt paigaldatud roostevabast terasest torudes. Juhtvardad suunatakse aeglustisse reaktorikorpuse pealt. Reaktorianum, mis toimib ühtlasi kiirgusvarjena, on valmistatud raudbetoonist ja selles asuvad ka aurugeneraatoritorud. Avariisulgemise süsteem juhib vajadusel soojuskandjasse lämmastiku, mis summutab ahelreaktsiooni. Süsinikdioksiidist soojuskandja läbib reaktorisüdamiku, kuumeneb temperatuurini kuni 650 °C ja läbib seejärel aurugeneraatori, kus veest tekitatakse aur teises kontuuris. Edasine töö on analoogiline PWR-reaktoritüübiga.
Grafiitaeglustiga kergeveereaktor (RBMK, Reaktor Bolšoi Moštšnosti Kanalnõi)
pisi|300px|Kergevee grafiitaeglustiga reaktori tööpõhimõte See reaktoritüüp võimsusega 1000–1500 MW on väljatöötatudeEndises NSV Liidus ja ainult selle territooriumil ehitatud. Tuumkütuseks oli kuni 1986. aastani madala rikastusastmega 2% uraan-235 uraanoksiid 3,5 m pikkustes kütusekomplektides. Pärast avariid Tšornobõlis suurendati kütuse uraan-235 rikastusastet 2,4%. Kütus asetseb vertikaalsetes 7 m pikkustes survetorudes, mis paiknevad aeglustigrafiidis. Samas asuvad ka vertikaalsed juhtvardad. Survetorudest voolab soojuskandjana läbi kõrge rõhu all vesi temperatuuril ~ 290 °C, mis erinevalt CANDU reaktorist keeb. RBMK tüüpi reaktorit iseloomustab ohtlik positiivne tagasiside ja seepärast sellist tüüpi muudes maades ehitada ei lubata. Positiivne tagasiside võib tekkida järgmiselt. Tuleb arvestada, et tavaline vesi mitte ainult ei aeglusta, vaid ka neelab neutroneid. Võimsuse suurenemisel tekkiv aur põhjustab neutronite neeldumise vähenemist ja samaaegselt jahutuse halvenemist varem veega täidetud reaktorisüdamikus, peamine grafiitaeglusti toimib üha efektiivsemalt ja reaktori võimsus aina kasvab. See protsess koos reaktori ehitusvigade ja valede juhtimisvõtetega viis raske reaktoriavariini Tšornobõlis 1986. aastal. RBMK-reaktorit energeetikas kasutamiseks enam edasi ei arendata ja rahvusvaheline surve on praegu töötavate reaktorite lõplikuks seiskamiseks.
Järgmise põlvkonna tuumareaktorid
Uued reaktoritehnoloogiad moodustavad tuumareaktorite neljanda põlvkonna. Rahvusvahelise töörühma ülesanne on arendada välja kuus reaktoritehnoloogiat, mida oleks võimalik rakendada ajavahemikus 2020–2030. Neist neli on kiired neutronreaktorid. Süsteemide arenduses on rõhk jätkusuutlikkusel, kokkuhoiul, töökindlusel ja turvalisusel. Maailma tuumaenergia liidu neljanda põlvkonna rahvusvaheline foorum sai ametliku alguse 2001. aasta keskel. Foorumil on esindatud riigid, kelle jaoks tuumaenergia on oluline praegu ja tulevikus. Lisaks eesistujale USA-le võtavad neljanda põlvkonna initsiatiivist osa Argentina, Brasiilia, Kanada, Lõuna-Korea, Lõuna-Aafrika, Šveits ja Euroopa Liit. Venemaa ja Hiina liitusid 2006. aastal.
Aastal 2005 lepiti kokku kuue reaktoritehnoloogia valikus, mis peaksid kujundama tuumaenergia näo lähitulevikus. Kõiki valituid iseloomustab praegustega võrreldes parandatud jätkusuutlikkus, säästlikkus, ohutus, usaldatavus, kindlus terrorirünnaku ja tuumarelvamaterjali diversiooni suhtes ning pikk tööiga (üle 60 aasta). Kõik reaktorid töötavad kõrgetel temperatuuridel, so temperatuuride vahemikus 510–1000 °C. Võrdluseks, tänapäeva veereaktorite töötemperatuur on umbes 330 °C. Seejuures neli tüüpi kuuest sobivad tootma kõrge temperatuuriga soojust vesiniku termokeemiliseks tootmiseks või muudeks tööstuslikeks rakendusteks.