cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luuka evangeelium
Kristoloogia
pisi|Piero della Francesca, Jeesuse ristimine, c. 1450 "Ent sündis kui kogu rahvast ristiti ja ka Jeesus oli ristitud ja palvetas, et taevas avanes ja Püha Vaim laskus ihulikul kujul Jeesuse peale kui tuvi, ja taevast kostis hääl: "Sina oled mu armas Poeg, sinust on mul hea meel!" (Lk 2:21-22) Luuka evangeeliumis on Jeesus Jumala Poeg, kes on tulnud kõigile rahvastele ja ühiskonna kihtidele Jumala sõnumit tooma. Luuka evangeeliumis ilmneb see jumalik päritolu kahel viisil: Jeesus sünnib neitsile läbi Püha Vaimu ja tema Isa ei ole seega inimene ning Jeesuse genealoogia viiakse Luuka evangeeliumis välja esimese inimese Aadamani ja lõpuks Jumalani.
Samas on Luuka Jeesus ka Jumala prohvet. Jeesuse kannatusi paistab Luuka evangeelium tõlgendavat prohvetliku saatusena. Teoloogid on osutanud kirjakohale, kus Jeesus jutustab sünagoogis kaks Vanast Testamendist pärit lugu prohvetitest, kelle Jumal saatis mitte oma rahvast aitama, vaid näitamaks oma viha nende üleastumiste vastu. Jeesuse sõnum näib olevat selge: ka tema on prohvet, keda Jumala rahvas ära ei tunne ning kes pöördub seetõttu Jumala sõnumiga mittejuutide poole. Samuti on Luuka evangeeliumis ainsana lõik, kus Jeesus kuulutab, et sureb prohvetlikku surma ): "Siiski, ma pean rändama veel täna ja homme ja ülehomme, sest ei sobi, et prohvet hukataks mujal kui Jeruusalemmas."
Jeesuse suhe Jumalaga on Luuka evangeeliumis lähedasem ja Jeesus oma saatusele vastu minnes kindlam ja rahulikum kui teistes sünoptilistes evangeeliumides. Reetmise-eelsetes tekstikohtades ei ole Jeesuse ja tema jüngrite vahel eraldatust nagu Markuse evangeeliumis, Jeesuse pöördumist Jumala poole kujutatakse palju rahulikumalt (ta palvetab korra ning ilma ahastuseta, mis on ilmne Markuses ja Matteuses). Eeldusel, et Lk 22:43-44 on kirjutatud evangeeliumi autori poolt ega ole lisatud hiljem, saab ta Jumalalt ingli läbi vastuse. Luukas on oluline ka Jeesuse surm ristil. Jeesus teab, mis on tema surma eesmärk ja mis sellele järgneb. Ta pöördub Jumala poole palvega: "Isa, anna neile andeks, sest nad ei tea, mida nad teevad!" olles enam mures teiste, kui enda saatuse pärast ning sureb hüüdes: "Isa, sinu kätte ma annan oma vaimu!"
Ühiskonna rõhutud ja hääleõiguseta grupid
Luuka evangeeliumis pööratakse erilist tähelepanu ühiskonna heidikutele ning vaestele, keda kujutatakse positiivselt ning kellele lubatakse tulevast õnne, samas kui rikastele, keda kujutatakse halvas valguses, kuulutatakse hukatust. Luukas paistab arvavat, et jõukus üksi rikub inimese suhet Jumalaga. Samuti on palju suurem ja positiivsem roll kui üheski teises evangeeliumis naistel, kellest paljud ilmuvad just L allika tekstis.
Eshatoloogia
Luukas paistab jagavat teiste evangelistide usku, et Jeesuse saabumine tähistab lõpuaja algust ja et selle täideviimine saabub koos Jeesuse teise tulemisega. Samas on uurijad välja toonud, et Luuka evangeeliumis on olemas ka vihjed lõpu vahetule lähedusele ning arvatud, et Luukas tasakaalustab alusmaterjalides leiduvaid lõpu viibimise ja vahetu läheduse motiive, et ühelt poolt võidelda liigse entusiasmiga lõpu tuleku eel ja teiselt poolt vältida meeleheidet ja alla vandumist kristlikus kogukonnas. Vähem levinud seisukoht on, et Luuka evangeeliumis ei ole maailma lõpp lähedal. Selle väite kasuks on toodud asjaolu, et Jeesus pöörab väga palju tähelepanu kaasaegsete ühiskondlike probleemide lahendamisele. Maailma parandamisele pühendumine ei oleks selle vaate järgi mõttekas, kui maailm oleks kohe lõppemas.
Evangeelium eesti keeles
Tekst ilmus esimest korda tervikuna eesti keeles 1686 "Wastses Testamendis" kui "Se Ewangelium Sest pöhast Lukassest ülleskirjotetu". 1694 Müncheni käsikirjas on kiri pealkirjastatud "Pühha Lukkasse ülleskirjotud Ewangelium" ja 1739 Piiblis "Ewangelium Pühhast Lukast ülleskirjotud".
Construction Time Again
Construction Time Again on Depeche Mode'i kolmas stuudioalbum ning anti välja aastal 1983. See oli esimene album, mille produtseerimisel osales Alan Wilder.
Bitis harenna
Bitis harenna on aafrikarästiku perekonna mao liik.
Levila
Neid madusid on püütud Etioopiast.
Ülestõusmispühad
pisi|[[Ülestõusmine|Ülestõusmist kujutav ikoon. Kristus on jalge alla tallanud põrgu värava ja tõmbab hauast välja Aadama ja Eeva. Kristust ümbritsevad pühakud, vana mehena kujutatud Saatan on kinni seotud]] Ülestõusmispühad ehk lihavõttepühad ehk lihavõtted ehk paasapühad, argikeeles ka munadepühad , on kristluses liikuvad pühad, mis algavad esimesel täiskuu pühapäeval pärast kevadist pööripäeva. Pühad mälestavad Jeesus Kristuse surnuist ülestõusmist pärast ristilöömist. Samale ajale jääb ka maausuliste kiigepüha ehk munapüha.
Vilno sõjakool
Vilno sõjakool (kuni 1910 Vilno Jalaväe Junkrukool; vene keeles Виленское военное училище) oli aastatel 1864–1917 tegutsenud Venemaa Keisririigi sõjaväeline õppeasutus, mis andis militaarharidust jalaväe allohvitseridele ja nooremohvitseridele.
Ülestõusmispühad
Ülestõusmispühade aja arvutamisel kasutavad katoliku ja õigeusu kirik sama reeglit, kuid kalendrite erinevuse tõttu langevad need ikkagi mõnel aastal erinevale ajale. Näiteks 2012. aastal algasid ülestõusmispühad vastavalt 8. ja 15. aprillil, 2011. aastal mõlemal 24. aprillil, 2013. aastal aga vastavalt 31. märtsil ja 5. mail. 2018. aastal tähistavad katoliiklased ülestõusmispühade algust 1. aprillil, õigeusklikud aga 8. aprillil.
Vilno sõjakool
Sõjakoolid Vilnos ja Moskvas asutati 29. oktoobril 1864 keiser Aleksander II käsul. Vilno sõjakool hakkas tööle Aleksandri kadetikorpuse varasemates ruumides, vastavalt sõjakooli vajadustele neid laiendati.
Ülestõusmispühad
Paljudes riikides on ülestõusmispühad riigipühad, kuid nende pikkus erineb riigiti. Eestis on riigipühaks kuulutatud vaid ülestõusmispühadele eelnev suur reede ja ülestõusmispühade 1. püha. Mitmel pool Euroopas on riigipüha ka ülestõusmispühade 2. püha, kuid Eestis on Riigikogus sellekohased ettepanekud korduvalt tagasi lükatud põhjendusega, et Eestis on kirik ja riik lahus ning Eesti ei ole kristlik riik.
410
410. aasta
Vilno sõjakool
Algul oli sõjakoolis 200 junkrukohta, 1874. aastal suurendati õppekohtade arv 300-ni. Õppetöö toimus nooremas ja vanemas astmes.
Ülestõusmispühad
Tähendus ja asend kirikukalendris
Ülestõusmispühadele eelneb kirikukalendris vaikne nädal, mis tähistab Jeesuse ristisurma ja selleni viinud sündmusi. Seepärast on vaikse nädala kristlik kombestik vaikne, mõtlik ja leinaline. Ülestõusmispühad seevastu on suur rõõmuaeg, kuna need tähistavad Kristuse surnust ülestõusmist ja inimeste lunastamist. 40 päeva pärast ülestõusmispühi (neljapäeval) on taevaminemispüha ehk suur ristipäev.
Vilno sõjakool
1901. aastal reorganiseeriti kool kolmeaastase õppeajaga kooliks ning koolilõpetajad said alamporutšiku auastme. Aastail 1904–1905 suurendati sõjakooli õppurite arvu 400-ni, kes olid jagatud 4 roodu. 1906. aastal võimaldati kooli astuda ka podporutšikutel ja praporštšikel, kes olid ülendatud sellele auastmele isikliku vapruse eest sõjategevuses.
Ülestõusmispühad
Tähendus ja asend kirikukalendris
Ülestõusmispühad on kirikukalendri suurimad pühad. Siiski on neil õigeusu kirikus kesksem tähendus, kui katoliku kirikus ja protestantlikes kirikutes, kus tähtsamad on jõulud.
Vilno sõjakool
Pärast Esimese maailmasõja algust hakkasid koolis toimuma neljakuulised kiirendatud kursused ja kooli isikkoosseis suurendati 500-lt kuni 900 junkruni. Sõjategevuse käigus evakueeriti sõjakool 1915. aastal Poltavasse, ametlikult lõpetas kool tegevuse 2. jaanuaril 1918.
MMA Raju
MMA Raju on Eesti sportliku vabavõitluse liiga.
Ülestõusmispühad
Kiriklikud tavad
pisi|Lihavõttemunad Katoliku ja õigeusu kirikus lõppeb ülestõusmispühadega (lihavõtetega) paast ja võib taas liha süüa.
MMA Raju
Võistlus toimub kaks korda aastas, vaheldumisi Tartus ja Tallinnas.
Ülestõusmispühad
Kiriklikud tavad
Ülestõusmispühade traditsioonilised toidud on mitmesugused muna- ja piimatoidud. Üks tuntumaid paasapühade toite on pasha.
MMA Raju
Raju matšid toimuvad spetsiaalselt sportliku vabavõitluse jaoks tehtud võrkaiaga piiratud areenil, mida kasutavad ka maailma suurimad antud spordiala organisatsioonid. See tagab võistlejate turvalisuse ning ühtlasi annab sportlikule duellile täiendava gladiaatorliku võlu. Eestis on säärane võistlusareen ainulaadne.
Ülestõusmispühad
Kiriklikud tavad
Ülestõusmispühade liturgiline värv on katoliku traditsiooni järgi valge, õigeusklikel on see hoopis punane.
Ülestõusmispühade kombed tänapäeval
pisi|[[Lihavõttejänest kujutav munadepüha postkaart aastast 1919]] Ülestõusmispühad on tugevalt kommertsialiseerunud, mistõttu sageli kõneldakse pigem lihavõtte- või munadepühadest, pööramata nende kristlikule taustale erilist tähelepanu.
Ülestõusmispühade ehk munadepühadega seostub komme värvida mune, neid üksteisele kinkida ja koksida – võidab see, kelle muna jääb terveks. Munade värvimise tava päritolu kohta on erinevaid seletusi, täpne algus on teadmata. Ilmselt seostub see paastu lõppemise ja viljakusmaagiaga.
Lastele räägitakse lihavõttepühade ajal lihavõttejänesest, kes peidab öösel majja või aeda mune või maiustusi. Tänapäeval on pühade ajal populaarsed šokolaadimunad.
Ülestõusmispühad Eesti rahvakultuuris
Eestis on ülestõusmispühadel mitmesuguseid, ka rahvapäraseid nimetusi: lihavõttepühad ehk lihavõtted, paasapühad, kevadpühad, munadepühad, kiigepühad.
Lõuna-Eestis oli kombeks nende pühade ajaks püstitada kiik ja lõppes talvine kiikumiskeeld. Samuti oli nende pühade ajal keelatud koristada.
Põhja-Eestis harrastati ülestõusmispühadel lauahüppamist: keskelt kiigena toetuspunktile asetatud laua mõlemasse otsa seisti ning püüti kordamööda nõnda õhku hüpata, et õnnestuks tagasi lauaotsale maanduda.
Maateaduste mõisteid (Š)
Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad Š-tähega.
Eis
Eis on (tähtnimetus) ehk mi-diees (silpnimetus) on noodinimed. Eis on saadud e noodi altereerimisel pooltooni võrra üles (kõrgendamisel).
Pelplin
Pelplin on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas Tczewi maakonnas, Pelplini valla halduskeskus. Pelplin asub Tczewist umbes 19 km lõunas.
Võlurimale
pisi|Filmi "Tarkade kivi" lõpus kasutatud malendikujud Võlurimale on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" mängitav "elusate" malenditega male. Malelaud, -nupud ja reeglid sarnanevad mugumalega, kuid malendid liiguvad ise vastavalt mängijate häälkäsklustele ning löövad füüsiliselt vastase malendi laualt minema. Harryle ja Ronile see meeldib, kuid Hermione Granger kirjeldab seda kui täielikult barbaarset mängu.
Pelplin
Pelplinit on esmamainitud 1276. aastal. 1466. aastast alates oli Poola Kuningriigi koosseisus. Esimese Poola jagamise tulemusel läks 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1918. aastast tagasi Poola piires. Linnaõigused sai 1931. aastal.
Võlurimale
Raamatu "Tarkade kivi" lõpus leiavad Harry, Ron ja Hermione ennast suurelt malelaualt malendeid kehastamast.
Estonka (Novosibirski oblast)
Külas elab 68 inimest (2010).
2007. aasta andmete järgi tegutses külas üks tervishoiu- ja üks haridusasutus.
Virgo Sirvi
Virgo Sirvi (pseudonüüm) on eesti kriminaalromaanide autor, kelle tegelikku nime pole avalikustatud. Kirjanik elab ja töötab Tallinnas.
Tema teoste peategelasteks on ooperikriitik Andra ja Pärnu politseiuurija Jaan.
Seattle (pealik)
thumb|Pealik Seattle 1865. aastal Seattle (ka Sealth, Seathle, Seathl või See-ahth, umbes 1786 – 7. juuni 1866) oli suquamishi ja duwamishi indiaanihõimude juht praeguse Ameerika Ühendriikide Washingtoni osariigi alal. Tema järgi on nimetatud Seattle'i linn.
Umbes 1854. aastal pidas ta oma kuulsaks saanud kõne. Selle algversioon ei ole säilinud, praegu levinud versioon kirjutati 1960. aastail telesaate jaoks. Dr. Henry A. Smithi poolt kirjapandud versioon tänab valgeid nende heatahtlikkuse eest, nõuab, et indiaanlastele oleks tagatud ligipääs nende matmispaikadesse ning mainib kontraste kristluse ja indiaani filosoofia vahel. Üldiselt on viidatud, et tema kõne sisaldas ka tugevat palvet põlislooduse hoidmiseks, kuigi selle kohta puuduvad tõendid.
Kojuslutikas
pisi|Kojuslutikas Kojuslutikas (Phymata crassipes) on lutikaliste seltsi röövlutiklaste sugukonda kuuluv putukaliik.
Täiskasvanuna 7–9 mm pikk. Tema iseärasuseks on konksjad käppadeta esisääred.
Elab Euroopa ja Aasia parasvöötmes.
Ainus selle perekonna liik Eestis.
Jukums Vācietis
thumb|Venemaa Keisririigi sõjaväelane Jukums Vācietis
Jukums Vācietis (vene Иоаким Иоакимович Вацетис; (11.vkj /23. november 1873 Jaunlutriņi Kuramaa – 28. juuli 1938 Moskva NSV Liit) oli Venemaa Keisririigi ja NSV Liidu sõjaväelane (2. järgu armeekomandör), rahvuselt lätlane.
Jukums Vācietis kutsuti 1891. aastal Venemaa Keisririigi armeeteenistusse, 1897. aastal lõpetas Vilno sõjakooli ja 1909. aastal Nikolai Kindralstaabi Akadeemia.
Võitles Esimeses maailmasõjas, 1915. aastast Venemaa Keisririigi sõjaväe polkovnik, 1916. aasta oktoobris määrati 6. Zemgale läti kütipolgu komandöriks.
1917. aastal oktoobrirevolutsiooni ajal läks Venemaa Ajutise Valitsuse polkovnik Vācietis koos oma lätlastest koosneva polguga nõukogude võimu toetajate poolele ja vastavalt 12. armees moodustatud Sõjarevolutsioonikomitee ülesandele osales Valga linna hõivamisel, mis oli Ajutise Valitsuse vägede valduses. Osales Ajutise Valitsuse vägede Mogiljovis asunud Kõrgema Ülemjuhatuse Peakorteri hõivamises ja likvideerimises, mis ei allunud peale riigipööret võimu haaranud Nõukogude Venemaa Rahvakomissaride Nõukogu korraldustele.
1917. aasta detsembris sai Vācietis Kõrgema Ülemjuhatuse Peakorteri juures asuva Revolutsioonilise Välistaabi operatiivosakonna ülemaks, 1918. aastal astus Punaarmeesse.
Aprillist 1918. aastal oli Vācietis Läti kütidiviisi ülem, kelle juhtimisel toimusid Moskvas 6.-7. juulil 1918 vasakesseeride ülestõusu mahasurumine.
18. juulist kuni 28. septembrini 1918 Saksamaa Keisririigi ja Vene SFNV vahel alanud sõjategevuses Idarinde juhataja, 6. septembrist 1918 kuni 8. juulini 1919 Nõukogude Vabariigi Relvajõudude ülemjuhataja (Главнокомандующий вооруженными силами Республики).
1919. aasta juulis vahistati Vācietis kahtlustatuna osalemises valgekaartlikus vandenõus, oktoobris aga vabastati Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee Presiidiumi otsusega, "kuna ei olnud alust kahtlustada endist ülemjuhatajat kontrrevolutsioonilises tegevuses", kuid kõrvaldati sõjavägede juhatamisest. 1919. aasta oktoobrist Revolutsioonilise Sõjanõukogu käsutuses, eriti tähtsate ülesannete täitmiseks.
1921. aastast oli Vācietis Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Sõjaväeakadeemias (alates 1925. aastast M. V. Frunze nimeline Sõjaväeakadeemia) sõjaajaloo õppejõud, professor ja teaduskonna vanemjuhendaja.
1934. aastast oli Vācietis NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi käsutuses.
Vahistati 29. novembril 1937. Süüdistatuna spionaažis ja kontrrevolutsioonilises terroritegevuses mõisteti ta 1938. aasta 28. juulil surma ja lasti samal päeval maha. Rehabiliteeriti 1957. aastal.
632
632. aasta
Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand
Aastakümned: 580. aastad 590. aastad 600. aastad 610. aastad 620. aastad - 630. aastad - 640. aastad 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad
Aastad: 627 628 629 630 631 - 632 - 633 634 635 636 637
Laiuse ordulinnus
pisi|300px|Vaade linnusevaremeile [[Jõgeva–Mustvee maantee suunast]] pisi|Droonivideo Laiuse ordulinnuse varemetest 2021. aasta 11. aprillil Laiuse ordulinnus (saksa keeles Ordensburg Lais või lihtsalt Burg Lais) oli Liivi ordu rajatud linnus praeguse Laiusevälja küla (varasema Mõisaküla küla) territooriumil.
Kuigi vanimad teated linnusest pärinevad 15. sajandi algusest, rajati ordulinnus tõenäoliselt juba 14. sajandi algul.
Liivi sõja ja Rootsi-Poola sõja käigus piirati linnust mitmel korral. Osa linnusest hävis 1620. aastatel ja ülejäänu suuresti vahemikus 1702–1704. Pärast Põhjasõda jäi linnus kasutuseta ja selle lagunenud osi kasutati kivimurruna. Linnus on tänaseni varemeis.
Orduaeg
pisi|Linnuse asendiplaan 19. sajandist. Autor: [[Wilhelm Tusch ]] Laiuse linnus on ehitatud tõenäoliselt juba 14. sajandi algul majalinnusena või laiendatud tornlinnusena. Varsti ehitati ka madal ringmüürkastell, mis rajati kaaravadega vundamendile. 1406. aastast pärinevad vanimad teated Laiuse linnuse kohta, aastatel 1416 ja 1417 mainitakse "Laiuse linnusekrahvi" ning 1423. aastal ordumeister Siegfried Lander von Sponheimi eestvõttel tehtud suuremahulisi ehitustöid, mille käigus laiendati ja paksendati kastelli ringmüüri ning varustati linnus loode-, kirde- ja kagunurgal tulirelvadele kohandatud ümartornidega.
Orduriigi kirdeosas asunud Laiuse ordulinnus kujutas endast olulise maantee teetõkkelinnust. Laiuse kandist läbi läinud tee ühendas Tartu–Jõhvi ja Tallinna–Tartu maanteed ning mööda seda teed pääses idapoolsele Virumaale ja sealt edasi Venemaale. 15. sajandi esimesel poolel ettevõetud põhjalikud ümberehitustööd johtusid suuresti teravnevate suhete tõttu ordu ja Tartu piiskopkonna vahel. Viimase aktiveerunud ehitustegevus linnustes oli selgelt suunatud eelkõige ordu vastu. Ka 14. sajandi algul, kui tõenäoliselt algkavatis rajati, käis Liivimaal suur kodusõda.
Orduaegse haldusjaotuse järgi jäi Laiuse linnus Viljandi komtuurkonda ja talitses Kursi linnuse abilinnusena.
Linnuse kõrvale ja võimalik, et osalt ka eeslinnuse sisse tekkis keskajal väike alev.
1520–1546 märgiti Laiuse linnusepealikuna Otmar von Galenit.
Liivi sõda
pisi|vasakul|Lumised linnusevaremed 24. jaanuaril 1558 tungisid Moskva väed Vastseliina juures Tartu piiskopkonda ja puhkes Liivi sõda. Osa Vene vägedest möödus Tartust ja jõudis 30. jaanuaril Laiuse piirkonda. Seal rüüstanud ja põletanud, saabusid nad linnuse alla ning põletasid maha talli ja teisi hooneid. Linnust kaitsti ägedalt, mistõttu Moskva väed kandsid suuri kaotusi. Linnuseülem Frederick de Grave sai raskelt haavata ja kroonikakirjutaja Johann Renneri (suri 1583) väitel tapeti 400 talupoega, kellest 250 olid lapsed. 2. veebruaril lahkusid venelased Kärkna piirkonda. Moskva vägede järel liikus ordumeister Wilhelm von Fürstenberg (suri 1568), kes oli Viljandist Tartu piiskopkonda saabunud ja saanud teada, et vaenlane on läinud Laiusele.
Augustis 1558 piirasid venelased taas Laiuse ordulinnust, mida kaitses vaid 34 meest Frederick de Grave juhtimisel. Pärast vürst Pjotr Ivanovitš Šuiski (suri 1564) ja Pavel Petrovitš Zabolotski mitmekordseid nõudmisi alistus garnison 5. augustil ja andis linnuse üle. Neil lubati igaühel oma varaga linnusest lahkuda ja Grave otsustas suunduda oma väega Viljandisse. Olnud aga linnusest kahe miili kaugusele jõudnud, ründas neid üks teine venelaste väesalk, kusjuures venelasi abistasid talupojad, kes olid Gravega tema ranguse tõttu vaenujalal. Kokkupõrkes hukkus viis sakslast, ülejäänud vangistati ja vaid mõnel üksikul õnnestus põgeneda. Vangistatud, kelle hulgas oli ka raskelt haavata saanud Grave, viidi Tartusse ja nende vankrid rüüstati. Šuiski määras Laiuse linnusepealikuks Peter Gollowitzi (Ivar Leimus on oletanud, et tegelik perekonnanimi võis olla Golovin).
pisi|1559. aastal piiras linnust Liivi ordu vägi, mida juhtis ordumeister Gotthard Kettler 14. detsembril 1559 tulid ordu ratsanikud ja sõjasulased eesotsas ordumeistri Gotthard Kettleriga (suri 1587) Kärknalt Laiusele ja asusid piirama linnust, mida kaitses umbes 500 meest. Rakverest oli Laiuse suunas teel 300-meheline Vene väesalk, kuid kui nad olid linnusest poole miili kaugusel ja nendeni jõudis teade linnuse piiramisest, läksid nad Rakverre tagasi. Ordu andis suurtükkidest linnusele tuld ja neli lipkonda sõjasulaseid koos väejuhtidega jooksid linnusele tormi. Lipukandja Hans Uthermarcke sai kiviga kuklasse ja kukkus, kuid kutsus teisi siiski endale järgnema. Ülesnäidatud vahvuse eest kinkis ordumeister talle sametrüü. Linnuse garnison aga loopis müüridelt ründajaile kive kaela, mistõttu viimased olid sunnitud tagasi tõmbuma. 16. detsembril alustati uut tormijooksu, mis ebaõnnestus ja tõi kaasa ordu sõjameeste hukkumise. Orduväed jätkasid tulistamist, mispeale linnuse garnison soovis pidada läbirääkimisi. Läbirääkijaks määrati Kuldīga komtuur Heinrich Steding koos mitme kaaslasega. Läbirääkimiste käigus jõuti venelaste soovini saada õigus linnusest oma varaga puutumatult lahkuda ja Salomon Henning (1528–1589) saadeti ordumeistri juurde sellist õigust küsima. Orduväe ülemad aga soovitasid meistril sellist turvet mitte anda, kuna linnuse vallutamine õnnestuks niisamagi ja tekitaks venelastes hirmu. Läbirääkimised katkesid ning 17. detsembril korraldati jälle tormijooks. Venelased aga andsid linnusest nii tugevasti tuld, et Renneri andmeil sai surma 384 ordu sõjasulast ühes Franz Straszborchi ja Plate lipkondadega. Samuti hukkus sõjasulaste pealik Evert Schladoth. Mõlemad ordu kartaunid olid mudas ja kasutuskõlbmatud, lisaks oli otsakorral laskemoon. 19. detsembri öösel lahkus orduvägi Põltsamaale, mida venelased müüridel rõõmuhõisetega tähistasid.
1582. aastal sõlmitud Jam Zapolski rahuga läks Laiuse piirkond Poola-Leedu võimu alla. Linnusest sai Laiuse staarostkonna keskus.
Poola ja Rootsi võimuperiood
1600. aasta septembris alustas Rootsi sõjategevust Poola vastu ja suunas oma väed Liivimaale kahes osas. Karli enese juhitud peavägi alustas teekonda Tallinnast ja valis läänepoolsema tee. Narvast liikuma hakanud väge juhtisid ooberst Peder Pedersson Stolpe (suri 1601) ja Heinrich von Ahnen ning selle ülesanne oli vallutada Põltsamaa ja Laiuse linnus. Põltsamaa suudeti vallutada 11. septembriks. Ahneni väeosad jõudsid Laiuse alla septembri lõpul ja Stolpe väed mõni päev hiljem. Laiuse garnisoni juhtis staarost Andrzej Orzechowski, kes aga piiramise ajal suri, misjärel linnus anti Rootsi vägedele üle. Poolakad alistusid 20. oktoobril (Enn Tarveli kommentaarides Fabriciuse kroonikale on kirjas, et Orzechowski suri 30. oktoobri paiku, mistõttu ka linnuse alistumise kuupäev ei saa olla varasem ) ning Stolpe jättis linnusesse 200-mehelise garnisoni, kelle pealikuks sai Hans Brakel. Laiuse linnuse vallutanud Rootsi väed ühinesid seejärel hertsog Karli peavägedega ning suundusid Paidesse ja selle ümbrusse talvekorterisse.
1602. aastal vallutasid Laiuse taas Poola-Leedu väed.
1611. aasta lõpus tungisid Pihkva kandi venelased Liivimaale, et maksta kätte poolakate korraldatud eelmise röövretke eest. Nad rüüstasid lisaks mitmele muule paigale ka Laiuse piirkonda, viies Venemaale suure saagi, naisi, lapsi ja poola aadlikke.
pisi|vasakul|1623. aastal sai Laiuse linnuselääni omanikuks Rootsi väepealik Henrik Klasson Fleming. Autor: [[Jacob Heinrich Elbfas]] 5. jaanuaril 1622 vallutasid Rootsi väed Rootsi-Poola sõja ajal ooberst Henrik Klasson Flemingi (1584–1650) juhtimisel Laiuse linnuse. Tõenäoliselt hävitati just tollases sõjas kastelli kirde- ja kagukülg ning lõunanurgas paiknenud suurtükitorn. Viimasest ei ole tänapäeval peale vundamendi midagi säilinud. Sõjas hävis ka linnusealev.
Pärast piirkonna Rootsi võimu alla minekut linnust enam ei taastatud. Selle maa-alale paigutati küll Rootsi palgasõdurid, kelle majutamiseks rajati puithooned. Orduaegsetest hoonetest kasutati üksnes linnusekabelit, mis säilis vähemasti 1702. aastani.
3. septembril 1623 läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf (1594–1632) Laiuse linnuse ja mõisa koos Jõgeva, Tähkvere ja Vaimastvere mõisaga, mis üheskoos moodustasid Laiuse linnuselääni, Henrik Klasson Flemingile. Tema poeg Erik Fleming sai 12. mail 1654 Laiuse vabahärra tiitli.
Põhjasõda ja Karl XII viibimine Laiusel
pisi|Karl XII 1706. aastal Autor: [[David von Krafft]] Pärast Põhjasõja ajal Narva lahingus saadud olulist võitu Vene vägede üle otsustas kuningas Karl XII (1682–1718) jääda talvekorterisse Laiuse linnusesse. Rootsi väed jõudsid Laiusele 18. detsembril 1700. Riigikantselei majutati Laiuse lähedale Kivijärve mõisa, osa jalaväelastest ja suurtükivägi aga Tartu ümbrusse. Ratsavägi läks kaugemale Liivimaale, peatudes Otepää, Sangaste ja Aluliina ümbruses.
Talvel korraldati mõned väiksemad sõjakäigud üle Peipsi jää Oudova ja Petseri kanti. Märtsi alguses korraldati õppusena Jõgeva mõisa maadel lumelinnuse ründamine ja kaitsmine.
Meele lahutamiseks tähistati tähtpäevi. Jõuluks toodi talvekorterisse õled ning 27. jaanuaril tähistati Karli nimepäeva, mispuhul esinesid kümmekond pruudirõivais eesti neidu, kaks torupillimängijat ja kubjas, kes laulis eesti keeles. Karl XII käis ka mitu korda talupoegade pulmades, millest üks peeti koguni linnuseruumides. Korraldati ka jahilkäike.
27. aprillil 1701 suri Laiusel Karli sugulane, tema vanaisa Karl X Gustavi (1622–1660) vennapoeg Kleeburgi hertsog Adolf Johann II (1666–1701).
1701. aasta mai keskpaigas lahkus Karl Laiuselt Kuramaa suunas. Puithooned ja linnuse seni tervena püsinud osad purustati aastail 1702–1704 sõjas ning alles jäid vaid kivimüüride varemed.
Pärast Põhjasõda
pisi|vasakul|Linnuse vaade idast 19. sajandil. Autor: [[Wilhelm Tusch ]] Põhjasõja järel jäid linnusevaremed kasutuseta. Selle põhjaküljele rajati Laiuse riigimõisa lihtsad puitehitised. 18. sajandil kasutati varemete rohkem lagunenud osi kivimurruna. 19. sajandi alguses, mil minevikupärandit väärtustama hakati, kujunes Laiuse väljasõidukohaks.
Ajale on kõige paremini vastu pidanud loodetiiva väliskülg, mis on säilinud üldiselt täiskõrguses. Alles on ka selles asuvad aknaavad ja väravaava. Samuti on säilinud enamus põhjapoolse ümmarguse suurtükitorni müüridest. Osaliselt on algses kõrguses säilinud idanurga haakpüssitorn ja osa linnuse edelamüürist.
Linnusevaremed on korrastatud ja üles on pandud infotahvlid.
Laiuse ordulinnuse varemeis korraldatakse üritusi – näiteks on seal peetud Poola šlahta päevi, kus etendati muuhulgas rüütliturniiri. Samuti on korraldatud Karl XII meenutuseks talviti lumelahingut, mis ajalooliselt toimus küll Jõgeva mõisas.
Laiuse ordulinnuse varemed on kantud kultuurimälestiste riiklikusse registrisse.
Ehituslugu
pisi|Vaade loodest pisi|Laiuse ordulinnus ülalt Laiuse ordulinnuse kõige vanemaks osaks võib pidada künka teepoolses läänenurgas asunud majalinnust (umbes 21×12 meetrit), mis rajati tõenäoliselt 14. sajandi alguses. Peatselt pärast majalinnuse ehitamist laiendati linnust tervele künkale, mille tulemusel tekkis trapetsikujuline laagerkastell. Kastelli külgede pikkus jääb vahemikku 60–85 meetrit ja selle ebakorrapära tingis künka looduslik kuju. Laiuse linnus on omapärane, kuna kastelli müürid on ehitatud postvundamentidele, mis on omavahel liidetud tugikaarte (der Schwibbogen) abil. Ilmselt tuli algset kavatist ehitada kiirustades – taoline ehitusvõte andis kogu müüri pealt üle 400 m³ materjali kokkuhoidu.
Kastelli tugevdati keskajal korduvalt ja müüre ehitati nii paksemaks kui ka kõrgemaks. Müüride lõplikuks kõrguseks kujunes umbes 15 meetrit. 15. sajandil või 16. sajandi algul lisati linnusele kolm võimsat torni. Ehitustüübilt kujunes välja tulirelvadele kohandatud laiendatud laagerkastell.
Hooned olid ehitatud linnuse lääne- ja lõunamüüri siseküljele. Lääneküljel hõlmasid hooned arvatavasti kogu tiiva, lõunaküljel aga vaid selle kagupoolse osa. Laiuse linnusel oli kaks väravat: loodekülje keskel olev värav on tänapäevani säilinud, teine asus edelakülje lõunaosas ja müüriti hiljem kinni. Ülejäänud külgedel asunud hooned olid ehitatud puidust – "a la Moskowie", nagu Poola protokolliülem 16. sajandil märkis. Laiuse ordulinnust ümbritsesid vallikraavid, kuhu oli vesi paisutamise abil juhitud linnuse põhjaküljel voolavast Laiuse ojast. Pais ja vesiveski asusid linnusest kirdes. Linnuse ja vesiveski vahel paiknes vallikraavidest ümbritsetud eeslinnus, mis kujutas endast palisaadtõkkeid ja tõstetavaid sildu üle vallikraavide. Tõenäoliselt läbis keskajal eeslinnust Torma poole viiv tee, mis möödus põhjapoolsest suurtükitornist üsna lähedalt.
Itapipoca vald
Valla halduskeskus on Itapipoca.
TV3 (Läti)
TV3 Läti on lätikeelne telekanal, mille omanik on Modern Times Group (MTG). See käivitati aastal 1998, kuid sai litsentsi alles 2001. aastal. Telekanal on püüelnud suurema sisukuse poole, et olla Läti populaarseim kanal ning ületada lähimat rivaali LNT-d.
TV3 omasaadete hulgas on uudisteprogramm TV3 Ziņas, kuid kava sisaldab ka sisseostetud sarju, näiteks "CSI: Kriminalistid", "CSI: Miami", "CSI: New York", "Põgenemine", "Dr House", "M.D.", "Meeleheitel koduperenaised", "Shark".
Erasure
Erasure on inglise synthpop-bänd, mille moodustavad helilooja Vince Clarke, kes mängib süntesaatorit ja kitarri, ning laulja Andy Bell.
Maateaduste mõisteid (T)
Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad T-tähega.
Erasure
Clarke oli 1980. aastal asutatud Depeche Mode'i asutajaliige ja selle kolme esimese singli autor. 1981. aasta lõpul lahkus ta bändist, olemata rahul selle suundumustega, aga tema kolm bändikaaslast esinevad Depeche Mode'iga tänapäevani. Pärast seda proovis ta asutada duo ning laulda paaris Alison Moyet', Feargal Sharkey ja Paul Quinniga, saavutades mõnega neist isegi edu. 1985 valis ta paariliseks Belli, kellega esineb koos tänapäevani.
Bändi nime päritolu pole teada. Võimalik selgitus on selline, et kui duo, kes sel ajal veel nimeta oli, saatis oma esimese demo plaadiettevõttele Mute Records, kirjutas selle töötaja ekslikult lindikarbile sõna erasure ('kustutama'). Kui bänd lindikarbi tagasi sai, otsustas ta sellel oleva sõna enda nimeks võtta.
Eidsbergi vald
Eidsbergi vald oli vald Norras Østfoldi maakonnas. Valla keskus oli Mysen.
Gugol
Gugol (inglise keeles googol) on arv 10100 ehk number 1, millele järgneb sada nulli:
Eidsbergi vald
Eidsbergi vald loodi 1. jaanuaril 1838. 1. juulil 1920 eraldati sellest Myseni linn, mis sai eraldiseisvaks omavalitsusüksuseks. 1. jaanuaril 1961 ühendati need taas omavahel. 2020. aastal liideti Eidsbergi vald Indre Østfoldi vallaga.
Gugol
Ingliskeelse sõna googol mõtles välja Milton Sirotta (1911–1981), kes oli Ameerika matemaatiku Edward Kasneri vennapoeg. Kasner tutvustas mõistet teoses "Mathematics and the Imagination" (1940).
Eidsbergi vald
Nimi
Eidsbergi vald on saanud nime vana Eidsbergi talu (muinaspõhja: Eiðsberg) järgi, kuna sinna rajati paikkonna esimene kirik. Talu nime esimene osa eið omastavas käändes tähendab 'tee ümber joa' ja lõpp berg tähendab 'mägi'.
Sõpruslinnad
Eidsbergi vallal on järgmised sõpruslinnad:
Erasure
Erasure on üks kuulsamaid synthpop-stiilis bände. Sellele stiilile on omane süntesaatori kasutamine põhiinstrumendina. Nende plaate on maailmas müüdud üle 25 miljoni. Eriti populaarsed olid nad 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses.
Aastail 1986–1997 tõusid bändi 20 järjestikust laulu Suurbritannia muusikaedetabeli Top20-sse. USA-s polnud läbilöök nii tugev: seal jõudis neist Billboardi Top20-sse üksnes 3 laulu. 2009. aasta seisuga on bänd välja andnud 45 singlit ja EP-d, millest 8 ei olnud Suurbritannias edetabelikõlblikud, aga ülejäänud 37-st jõudis seal 34 Top20-sse ja 17 Top10-sse.
Erasure on populaarne LGBT-kogukonna seas, sest Andy Bell on gei. 2004. aastal tunnistas ta, et on HIV-positiivne ja on seda teadnud juba 1998. aastast. Tema elukaaslane Paul Hickey suri 11. aprillil 2012.
Tiia Toomet
Tiia Toomet (sündinud 9. veebruaril 1947 Tallinnas ) on eesti kirjanik.
Toomet lõpetas 1970. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal ja 1978. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi tekstiilikunstniku erialal.
Tiia Toometi lasteraamatud sisaldavad muhedaid vigurijutte ja lastevärsse, kuid vaatavad ka lapsepilguga kultuuri- ja ajaloole. Tema lasteraamatuid on tõlgitud vene, inglise, hollandi ja isegi araabia keelde.
Lasteraamatute juurest jõudis Tiia Toomet laste- ja mängukultuuri põhjalikuma uurimiseni. Laste- ja mänguasjade huvi kulmineerus Tartu Mänguasjamuuseumi asutamisega (koos Meeri Säre ja Mare Hundiga). Ta oli Tartu Mänguasjamuuseumi esimene direktor aastatel 1994–2007. Tiia Toometi pühendumusel on suur osa selles, et Tartu Mänguasjamuuseumist on saanud ülipopulaarne lastekultuuri keskus ja üks Tartu linna tõmbenumber.
Ta on alates aastast 1985 Eesti Kirjanike Liidu liige.
Ruotsinpyhtää vald
Valla naabervallad olid Anjalankoski vald, Elimäki vald, Kotka linn, Lapinjärvi vald, Loviisa linn, Pernå vald ja Pyhtää vald.
1. jaanuaril 2010 liideti vald Loviisa linnaga.
Külad
Björnvik, Gäddbergsö, Haavisto (Västerhirvikoski), Jokiniemi (Ånäs), Keitala, Kulla, Kuninkaankylä (Kungsböle), Lappom, Marinkylä (Marby), Meriniitty (Sjöäng), Misinmäki (Smissbacken), Myllykylä (Kvarnby), Niemistö (Näsby), Petjärvi, Ruotsinkylä (Svenskby), Ruukki (Bruk), Suomenkylä (Finnby), Söderby, Tesjoki (Tessjö), Torpparinmäki (Torparbacken), Vahterpää, Vastila, Viirilä (Virböle), Vähä-Ahvenkoski (Lillabborfors)
Aleksei Vassilevski
Aleksei Petrovitš Vassilevski (vene Алексей Петрович Василевский; 1841 – 1893) oli Venemaa jurist, publitsist ja riigitegelane.
Ta õppis Peterburis õigusteadust, oli kammerjunkur, riiginõunik, Volõõnia kubermangu asekuberner 12. juunist 1874 kuni 19. aprillini 1882, Tšernigivi kubermangu asekuberner 19. aprillist 1882 kuni 19. detsembrini 1885, tõeline riiginõunik ja Eestimaa kubermangu asekuberner 19. detsembrist 1885 kuni 4. aprillini 1891.
Kalev Jaik
pisi|Kalev Jaik Kalev Jaik (7. september 1942 Tartu – 23. juuli 2021 Tartu) oli iseõppijast mõtleja, sotsiaalaktivist ja investor, kes on avaldanud raamatuid majandusteooriast, Eesti eluolust nõukogude ja ülemineku ajajärgul, autobiograafiaid ja teist liiki igiliikuritest. Teadusajakirjades teda tsiteeritud pole.
Raamatud
Kõik Jaigi raamatud on isekirjastatud, Kristjan Laesi toimetatuna.
Singel
Singel on lühike helisalvestis, kus on tavaliselt üks või paar lugu. Singlitel on erinevaid vorme:
Maailma suurima müügieduga singel on Bing Crosby jõululaul "White Christmas" (1942), mida on kogu maailmas müüdud üle 50 miljoni eksemplari. Teisel kohal on Elton Johni heategevuslikel eesmärkidel printsess Diana mälestuseks välja antud kahe A-poolega singel "Candle in The Wind 1997" / "Something About the Way You Look Tonight", mida on kogu maailmas müüdud umbes 33 miljonit eksemplari. Kolmandat kohta hoiab enda käes Bing Crosby jõululaul "Silent Night" (1935) 30 miljoni eksemplariga.
Lühendid b/w ja c/w
Lühendeid b/w ja c/w kasutatakse singelplaatide puhul osutamaks plaadi n.ö tagumise poole lugudele, mis pole singlis peamise fookuse all. B/w on lühend sõnadest "backed with" või harvem ka tähenduses "bundled with", c/w aga sõnadest "combined with", "comes with" või "coupled with".
Koola poolsaar
Poolsaare pindala on ligikaudu 100 000 km².
Koola poolsaarel on Põhja-Atlandi hoovuse tõttu suurte laiuste kohta suhteliselt soe kliima. Jaanuari keskmine temperatuur on umbes –10 °C, juulis umbes +10 °C. Koola poolsaart katab lõunas taiga ja põhjas tundra. Barentsi meri on tavaliselt ka talviti jäävaba.
Enamik poolsaare elanikest on 20. sajandil sisserännanute järeltulijad. Ajalooliselt on poolsaarel elanud saamid ja neile lisaks rannikualadel ka pomoorid. Kolhooside loomisega koondati saamid Lovozero külasse. Nad kasvatavad põhjapõtru kogu poolsaarel.
Piirkonna tähtsaim linn on Murmansk.
Kuri
pisi|Põrgu, autor [[Herri met de Bles, kujutab deemoneid kes piinavad inimest põrgus, kurjuse allegooriat.]] Kuri (ka: kurjus) on see, mida usutakse olevat moraalselt halb, rikutud, hoolimatult destruktiivne, isekas ja õel. Ta kuulub ühe poolena paari, mille moodustavad hea ja kuri. Kurjus väljendub ebaõiglusena.
Tavaliselt peetakse inimese omaduste seas kõige soovimatumaks kurjust ja kõige soovitumaks headust või armastust.
Andreas Patricius
Andreas Patricius Nidecius  (ka Andreas Patricki Nidecki, poola Andrzej Patrycy Nidecki; leedu Andriaus Patricijaus Nideckis; läti Andreass Patrīcijs Nideckis; 27. november 1522 Oświęcim, Krakówi vojevoodkond, Rzeczpospolita – 2. jaanuar 1587 Volmari linnus, Valmiera) oli poola humanist, filoloog ja katoliiklik vaimulik. pisi|Võnnu piiskopi Andreas Patricius Nideciusi hauakivi [[Cēsise Jaani kirikus. Johann Christoph Brotze]] Ta õppis Padova ülikoolis, oli Poola kuninga Zygmunt II Augusti sekretär (1560), Varssavi, Sandomierzi ja Krakówi toomhärra, praost Varssavis (1579), ülemdiakon Vilniuses ja Poola ajal Liivimaal jesuiitide loodud katoliku kiriku Võnnu piiskopkonna piiskop (1585–1587).
Maateaduste mõisteid (U)
Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad U-tähega.
Andreas Patricius
pisi|Mälestustahvel Oświęcimis, 1984 Ta on maetud Jaani kirikusse Cēsises, kus asub ka tema portreega hauakivi.
Cylindrophis subocularis
Levila
Neid madusid on püütud Indoneesiast.
Amerikanka
Amerikanka (ehk SIZO KGB) on Valgevene pealinnas Minskis asuv Valgevene KGB kohtueelne kinnipidamiskeskus.
Väidetavalt on nimetus Amerikanka (ameeriklanna) tuletatud Ameerika Ühendriikides loodud samaotstarbelise ehitise tüübi (panoptikum) järgi.
Paltamo vald
Paltamo on vald Soomes Oulu läänis Kainuu maakonnas. naabervallad on Kajaani linn, Puolanka vald, Ristijärvi vald, Sotkamo vald ja Vaala vald. Vallas räägitakse põhiliselt soome keelt.
Hyrynsalmi vald
Hyrynsalmi on vald Soomes Oulu läänis Kainuu maakonnas. Vallas elab 2900 inimest ja rahvastiku tihedus on 2 in/km².
Vald on soomekeelne.
Külad
Hyrynsalmi, Kytömäki, Luvankylä, Moisiovaara, Oravivaara, Tapanivaara, Väisälä, Teerijärvi, Haapolanvaara
Luuvalupäev
Luuvalupäev on eesti rahvakalendri tähtpäev, mida tähistatakse 9. veebruaril.
Luuvalupäev oli puhkepäev – siis tuli hoiduda töötegemisest, eriti aga luude ja liikmete koormamisest – et need oleksid terved ega valutaks. Seetõttu ei soovitatud luuvalupäeval tantsida, joosta ega rasket füüsilist tööd teha.
Kirikukalendri järgi on see püha Apollonia mälestuspäev.
Märjamaa Vabadussõja mälestussammas
pisi|Märjamaa Vabadussõjas ja Esimeses maailmasõjas langenute mälestusmärk Märjamaa Vabadussõja monument asub Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaa alevikus.
Mälestusmärk Esimeses maailmasõjas ja Eesti Vabadussõjas hukkunutele on kujundatud Märjamaa kiriku kirikaia väravaks. Mälestusmärk avati 11. septembril 1932 ning taastati 1989. aastal.
Väravale on paigaldatud kaks nimedega tahvlit.
pisi|Vasakpoolne tahvel pisi|Parempoolne tahvel
Magnus Paljasjalg
Valitsusaeg
Kuningaks saanuna lõpetas Magnus Olav Kyrre võimuloleku ajal valitsenud rahu, alustades sõda Rootsi ja Taaniga ning üritades Iiri mere äärseid alasid Norra võimule allutada.
Märjamaa Vabadussõja mälestussammas
Kirjad vasakul tahvlil
Kodumaad kaitsedes langesid 1918 Wabadussõjas 1920 1914 Ilmasõjas 1918
Magnus Paljasjalg
Valitsusaeg
1093. aastal juhatas ta laevastiku sõjakäigule Gwyneddi kuningriigi aladele. Anglesey väina lahingus lõid norralased parasjagu Gwyneddis sõjakäigul viibinud normanne. Magnus isiklikult lasi lahingus vibuga surnuks Shrewsbury krahvi. Norralaste ootamatu ja tõhus rünnak nõrgestas ja demoraliseeris normannide armeed.
Märjamaa Vabadussõja mälestussammas
Kirjad paremal tahvlil
Kodumaad kaitsedes langesid 1914 Ilmasõjas 1918
Magnus Paljasjalg
Valitsusaeg
1098. aastal vallutas Magnus Orkney saared, Hebriidid ja Mani saare.
Ulsteri sõjakäik ja Magnuse surm
Dublini alistamise järel pööras Magnus oma tähelepanu põhjapoolsematele aladele. 1103. aastal asus ta teele Ulsteri poole koos oma uue liitlase, Iirimaa kuninga Muirchertach Ua Briainiga.
Perekond
Magnus abiellus 1101. aastal Kunghällas Rootsi kuninga Inge Stenkilssoni tütre Margaretaga. Varasemast abielust oli Magnusel juba kolm poega:
Magnuse surma järel väitsid Harald Gille ja Sigurd Slembedjakn end olevat tema vallaspojad (ja ühtlasi troonipärijad).
Kommunikatsioon
Kommunikatsioon ehk suhtlemine ehk suhtlus on organismidevaheline teabevahetus. Teabe vahetamine võib olla kas ühe- või mitmesuunaline. Ühesuunalist kommunikatsiooni nimetatakse informeerimiseks, sel juhul ei oota teabe edastaja, et talle vastatakse või antakse tagasisidet. Mitmesuunalise kommunikatsiooni puhul ootab informatsiooni andja tagasisidet. Mistõttu peavad informatsiooni saajad mõistma, mida neile edastati, suutma informatsioonile vastata ja infot edastada.
Kommunikatsiooni käigus toimub tähenduse loomine ja vahetus, milles osaleb kolm põhilüli: kommunikaator ehk teate saatja, teade ehk tähendust omav märk, retsipient ehk teate saaja. Kommunikatsioon on võimalik erinevate märgisüsteemide abil, üheks neist on kõnekeel.
Kommunikatsiooni analüüsimine
Kommunikatsiooni analüüsimiseks ja sõnumiteedastuse efektiivsuse mõõtmiseks leidub erinevaid viise, mille hulgas on nii kvalitatiivseid kui ka kvantitatiivseid meetodeid. Kommunikatsiooni analüüsiks valitud meetodid ja vahendid sõltuvad paljuski sellest, millistes kanalites toimus sõnumi edastus:
Taimed ja seened
Kommunikatsiooni jälgitakse taime organismi siseselt, näiteks taime rakkude, samade taimede ja sugulastaimede, taimede ning mitte-taimede vahel, eriti juure tasandil. Taimed kommunitseerivad risoomi bakteri kaudu, seened ja putukad mulla kaudu. Neid infovahetusi juhivad süntaktilised, pragmaatilised ja semantilised reeglid, mis on võimalikud taimede detsentraliseeritud "närvisüsteemile". Sõna "neuron" pärineb kreekakeelsest sõnast, mis tähendab taimekiudu, ning hilisem uuring näitab, et enamik mikroorganismi taime kommunikatsiooni on neuroni-sugused. Taimed kommunitseerivad ka õhu kaudu, kui neid herbivoorselt rünnatakse, millega omakorda hoiatatakse lähedalasuvaid taimi. Paralleelselt toodavad nad ise õhu kaudu levivaid osakesi, et meelitada ligi parasiite, kes neid herbivoore ründaksid. Stressiolukorras suudavad taimed genoomide üleselt, mille nad on pärinud oma vanematelt ja viidata vanavanemate või vana-vanavanemate genoomidele.
Seened kommunitseerivad, et koordineerida ja organiseerida oma kasvu ning arendada viljakehade kasvu. Seenelised kommunitseerivad teiste seentega, aga ka muude organismidega, näiteks bakteritega, ainuraksete eukarüootidega, taimede ja putukatega biokeemiliste ainete abil, mis tulenevad biootikast. Biokeemilised ained vallandavad seenelised organismid käituma väga konkreetsel viisil. Kui need samad keemilised molekulid ei ole osa biootilisest sõnumist, siis seeneorganism ei reageeri. See viitab, et seeneorganismid suudavad vahet teha nende molekulide vahel, mis on osa bioonilisest sõnumist ja mis ei ole. Seni teatakse viit peamist signaali saatvat molekuli, mis koordineerivad erinevaid käitumismustreid, näiteks filamentatsioon, paaritus, kasv ja patogeensus. Käitumise koordinatsioon ja signaali sisu tootmine saavutatakse tõlgendamise protsessis, mis lubab organismil vahet teha sama ja erineva, biootilise indikaatori, sarnase või erineva biootilisel sõnumil ning isegi eristada "müra", näiteks sarnased molekulid ilma biootilise sisuta.
Gobi Altai
pisi|Gobi Altai asukoht (pildil paremal keskel) pisi|Mäestiku tähtsamate mägede asukohad Gobi Altai (mongoli Говь Алтайн нуруу) on mäestik Aasias. Kulgeb loode-kagu suunas. Loodes ühenduses Mongoolia Altaiga. Kõrgus kuni 3957 meetrit (mägi Ihh bogd uul, Их богд уул).
Mäestikust idas asub Gobi kõrb.
Maurice de Vlaminck
Maurice de Vlaminck (4. aprill 1876 Pariis – 11. oktoober 1958 Rueil-la-Gadelière) oli prantsuse maalikunstnik, graafik ja kirjanik.
Elulugu
Maurice de Vlaminck sündis Pariisis muusikute peres. Isa õpetas teda viiulit mängima, maalimist alustas ta hilises teismeeas. 1893. aastal, kui ta oli 17-aastane, õppis ta koos kunstnik Henri Rigaloniga Île de Chatou's.
1894 abiellus Suzanne Berlyga.
Kunstniku elu pöördepunkt saabus 23-aastaselt, mil ta kohtus juhuslikult rongis kunstnik André Derainiga. Sellest arenes pikk sõprussuhe. Kui Vlaminck 1900. aastal sõjaväest naasis, üürisid nad koos Derainiga stuudioruumi. 1902. ja 1903. aastal ilmusid mõned leebelt pornograafilised romaanid, mille oli illustreerinud André Derain. Päevavalges tegeles Vlaminck maalimisega, õhtuti aga teenis leivaraha, andes viiulitunde ja esinedes erinevate bändidega.
1911 reisis Vlaminck Londonisse ja harrastas Thamesi ääres maalimist. 1913. maalis ta jälle koos Derainiga, seekord Marseilles. I maailmasõja ajal oli Vlaminck paigutatud Pariisi ning tema peamiseks hobiks kujunes luule. Lõpuks jäi ta paikseks Pariisi loodepoolsesse eeslinna. Deraini ja Vlamincki ongi nimetatud "Chatou paariks", linna järgi, kus nad koos maalisid.
Pärast sõda abiellus Berthe Combesiga, kellega neil sündis kaks tütart. Alates 1925. aastast reisis ta mitmel pool Prantsusmaal, kuid meelismaalimispaigaks jäi kõigele vaatamata Seine'i kallas Pariisis.
Looming
Kaks Vlamincki löövat maali "Baaris" ("Sur le zinc") ja "Mees piipu tõmbamas" ("L'homme à la pipe") valmisid aastal 1900. Järgnenud aastatel elas Vlaminck Chatou lähedal, maalis ja korraldas väljanäitusi koos Deraini, Matisse'i ja teiste fovismi viljelejatega. Samal ajal kasutas ta oma loomingus palju van Goghi tehnikat ning püüdis teda jäljendada. Maal "Baaris" meenutas oma omadustelt Toulouse-Lautreci – portreed prostituutidest ja joojatest baarileti ääres. Kunstikriitik Souren Melikian on väitnud, et see on väärtusetu pilkepilt.
Tema maastikumaalidel kasutas ta sarnast lähenemist, eiras detaile ning lõi meeleolu jõuliste värvide ja pintslitööga. Selle näiteks võib tuua "Sous bois" 1904. aastast. Järgmisel aastal hakkas ta eksperimenteerima pintslitööga. Ta muutis täielikult oma lähenemist, maalides hoogsate pintslitõmmetega ning pigistades puhtaid värve otse lõuendile. Oluliseks osaks tööprotsessist sai ümbritseva märkamine ja selle edasi andmine tupsutamise, triibutamise ja viirutamise abil.
Vlamincki varased maastikumaalid on värvirohked, paksult ja vabalt maalitud, tugevate lihtsustatud kujundusega. Nad väljendavad seda seikluslikkuse meeleolu, mis sel ajal köitis suurema osa prantsuse kunstnike kujutlusvõimet. Tema hilisemad maastikumaalid jäid igavaks ja vaatajale kaugeks. Tema värvivalik koosnes peamiselt neljast värvist – punane, kollane, roheline, sinine, mis omavahel kokkupõimituna tekitasid väga mõjusa koosluse.
Fovism
Vlaminck kuulus rühmitusse Les Fauves, Matisse'i ümber kogunenud mõttekaaslastest kunstnike gruppi, kelle esimene ühisnäitus toimus 1905. aasta Pariisi Sügissalongis. Nime võlgnevad nad kunstikriitik Louis Vauxcelles'i märkusele, kes arvas end olevat nende teoste keskel kui "metsikute loomade seas" (parmi les fauves). Kunstnikele, kes rühmitusse kuulusid, see nimetus meeldis. Nende metsik värvide kasutus tekitas skandaali prantsuse kunstikriitikute seas. Grupis olid olulisel kohal Henri Matisse ja André Derain, samuti ka Raoul Dufy, Albert Marquet, Georges Rouault. See seltskond oli üks esimei rühmitusi, kes käisid koos arutlemaks kunstimaailma probleemide üle.
Natuuritruule perioodile maastike ja vaikeludega järgnes ekspressionistlik faas. Alles 1950. aastal naasis Vlaminck stiililiselt fovismi, kuid märgatavalt süngema paletiga.