cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andres Kull
Eesmärgid aastateks 2017–2020
Andrese eesmärgiks on jõuda 2020. aastal Tokyo olümpiamängudele. Erinevalt teistest spordialadest ei mängi jahilaskmises vanus rolli ning pigem tulevad head tulemused aastatepikkuse kogemusega.
Töö ja hobid
Andres Kull töötab G4S Eestis, olles 2001. aastast ametis autohooldespetsialistina ja 2014. aasta lõpust haldusspetsialistina. Turvavaldkonnaga on ta olnud seotud kogu töise elu. 1993. aastal sai tema karjäär alguse Hansapangas rahavedajana ja sealt edasi 1997. aastal endise Sularahakeskuse rahaveo vahetuse ülemana.
Andres on spordivälisel ajal kirglik jahimees, kuid peab oluliseks vastutustundlikku jahtimist. Jahil käimine on olnud Kullide peretraditsioon, isaga ja koos vanema vennaga sai väiksest saati jahil kaasas käidud. Lisaks jahtimisele meeldib Andresele ka kalastamine, kuid selleks jääb palju vähem aega.
Isiklikku
Andresel on 3 last: tütred Lisett-Kristlyn ja Anett ning poeg Ander. Koos käiakse jalgratastega sõitmas ja Eestimaad avastamas. Suviti veedavad pere noorimad sageli aega vanavanemate juures Andrese lapsepõlvekodus Tõrvas.
Välislingid
Meediakajastus
Raudosi
Raudosi (Equisetum hyemale) on taimeliik osjaliste sugukonna osja perekonnast.
Raudosi kasvab liivastel nõlvadel, metsades, teeäärtel. Taim on Eestis levinud hajusalt.
Nikolai Leisman (1902–1943)
Nikolai Leisman (13. juuni 1902 Tallinn – 19. mai 1943 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli eesti õigeusu preester, kes hukkus vangilaagris ja kuulutati aastal 2012 uusmärtriks.
Ta õppis Riia vaimulikus koolis ja seminaris. Osales aastatel 1918–1919 vabatahtlikuna Eesti Vabadussõjas; pärast sõda astus Tallinna tehnikumi. Vaimuliku kutseeksami sooritas ta EAÕK Püha Sinodi juures aastal 1931. Pühitseti Tallinna Issanda Muutmise peakirikus metropoliit Aleksandri poolt 9. aprillil 1933 diakoniks ja 14. aprillil 1933 preestriks.
Ta oli aastatel 1933–1935 Kilingi Püha Nikolai koguduse preester. Aastatel 1935–1941 (kuni arreteerimiseni) oli ta Seli-Tõstamaa Püha Vassilius Suure koguduse ja Kastna Püha Arseniuse koguduse preester.
14. juunil 1941 arreteeriti ta NKVD poolt Seliste vallas Vihakse külas. Arreteerimisdokumendid olid ette valmistatud 11. juunil 1941 valesüüdistuste põhjal, mis olid pärit aprillikuust 1941. Arreteeriti ka abikaasa Marta ja poeg Jüri.
Isiklikku
Tema isa oli köster-kooliõpetaja Aleksei Leisman, onu piiskop eesti õigeusu vaimulik, Petseri kloostri ülem ja Petseri ülempiiskop Nikolai (Leisman). Tema abikaasa oli Marta Leisman (neiuna Teder), neil oli poeg.
Linda Moorats
Linda Moorats (pseudonüümid Maimu Liivamaa, Selli Sulg; 12. juuli 1924 – 11. august 1981) oli eesti ajakirjanik ja luuletaja.
Ta tegi kaastööd väljaannetele Järvalane, Lihula Koit, Kommunismiehitaja, Nõukogude Hiiumaa, Sakala, Tee Kommunismile, Viljandi Traktorist.
Ronga tänav
Ronga tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Mooni allasumis. Ronga tänav algab Algi tänavalt ja lõpeb Kaarna tänaval.
Ronga tänav sai nime 19. septembril 1959.
Teadmatus
Teadmatus (inglise ignorance) on olukord, kus inimene on millestki/kellestki mitteinformeeritud, s.t tal puuduvad millegi/kellegi kohta teadmised. Teadmatust on defineeritud ka kui: "olukord, mille võimalik mõju ega selle ilmnemise tõenäosus pole teada". (Selle definitsiooni järgi saab selgemalt eristada ka termineid "määramatus" ehk "ebamäärasus" (inglise uncertainty), mida määratletakse kui: "olukord, mille võimalik mõju pole teada, kuid tõenäosus selle ilmnemiseks on olemas" .)
Üldotstarbelises kirjakeeles võidakse "teadmatuse" asemel kasutada ka sõnu "ebaselgus" ja "määramatus", millel on aga erialati konkreetsemaid tähendusi (nt määramatus õigusteaduses)
Rolava
Rolava on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas.
Küla asub valla kirdeosas, merepinnast 30 meetri kõrgusel maantee A9 ääres. Rolava jääb valla keskusest Dubeņist 11, piirkonna keskusest Grobiņast 2 ja Riiast 202 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud endise Rolava mõisa (Roloff) keskuse juurde. Aasta 1900 avati seal samanimeline raudteepeatus. Aastani 2021 kuulus küla Grobiņa piirkonda.
Aastal 2005 oli külas elanikke 99.
Ašot Galojan
Ašot Galojan (armeenia keeles Աշոտ Գալոյան; sündinud 9. juulil 1956 Vanadzoris) on Armeenia ajaloolane, poliitik ja diplomaat.
Aastast 2005 on ta Armeenia suursaadik Poolas ja ühtlasi aastast 2006 Armeenia suursaadik Eestis, Lätis ja Leedus.
Jaanuaris 2014 määras Armeenia president Serž Sargsjan Ašot Galojani suursaadikuks Brasiiliasse ja märtsis 2014 andis talle (eluaegse) erakorralise ja täievolilise suursaadiku diplomaatilise teenistusastme.
Trokšas
Trokšas (latgali keeles Truokšys) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Küla asub valla lõunaosas. Trokšas jääb valla keskusest Dekšoresest 2,3, endisest piirkonna keskusest Viļānist 9,5 ja Riiast 209,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 18 elanikku.
Alexandria Ocasio-Cortez
Alexandria Ocasio-Cortez (sündinud 13. oktoobril 1989), tihti tuntud oma initsiaalide järgi kui AOC, on Ameerika Ühendriikide poliitik ja aktivist, kes alates 3. jaanuarist 2019 esindab Esindajatekojas New Yorgi 14. valimisringkonda.
Ta kandideeris kongressi Demokraatliku Partei ridades ja nimetab end demokraatlikuks sotsialistiks.
29-aastaselt ametisse astunud Ocasio-Cortez on kõigi aegade noorim kongressi valitud naine.
Noorpõlv
Ocasio-Cortez sündis New Yorgi Bronxi linnaosas Puerto Rico päritolu vanemate peres. Kui ta oli viieaastane, kolis pere Yorktown Heightsi äärelinna. 2007. aastal lõpetas ta Yorktowni keskkooli.
2008. aastal, mil Ocasio-Cortez õppis ülikooli esimesel kursusel, suri ta isa kopsuvähki. Pärast isa surma pidi Ocasio-Cortez koos emaga võitlema selle eest, et pank neilt maja ära ei võtaks, perel oli suuri majanduslikke raskusi.
2011. aastal sai ta bakalaureusekraadi Bostoni Ülikoolist, kus põhierialana õppis rahvusvahelisi suhteid ja kõrvalerialana majandust. Ülikooli lõpetas ta cum laude.
Pärast ülikooli kolis tagasi Bronxi ning töötas Manhattanil baaridaamina ja ühe takorestorani ettekandjana. Tema ema töötas samal ajal koristaja ja koolibussijuhina.
Samuti 2011. aastal asutas ta äriinkubaatori Sunshine Bronx Business Incubator abil kirjastuse Brook Avenue Press. Kirjastus annab välja Bronxi positiivses võtmes näitavat lastekirjandust. Mittetulundusühingus National Hispanic Institute tegeles ta haridusküsimustega.
Poliitika
pisi|Ocasio-Cortez kampaaniat tegemas 2016. aastal lõi ta kaasa presidendikandidaat Bernie Sandersi valimiskampaanias.
2018. aastal kandideeris Ocasio-Cortez Esindajatekotta ja osutus valituks.
26. juunil 2018 võitis ta Demokraatliku Partei New Yorgi Bronxi ja Queensi piirkonna eelvalimised. Tema vastaskandidaadiks oli kauaaegne kongresmen Joe Crowley. Ocasio-Cortezi poolt hääletas 57,5% hääletanutest (15 897 valijat), Crowley poolt 42,5% (11 761 valijat). Et peavoolumeedia polnud Ocasio-Cortezi varem kajastanud, oli tulemus paljudele ootamatu. Tema kampaania oli suunatud rohujuuretasandile. Ocasio-Cortezil kulus valimiskampaaniale 194 000 dollarit, Crowleyl 18 korda rohkem – 3,4 miljonit dollarit.
6. novembril 2018 toimunud üldvalimistel võitis Ocasio-Cortez kindlalt vabariiklaste kandidaati Anthony Pappast. Ocasio-Cortezi poolt hääletas 78,2%, Pappase poolt 13,6% valijaist (vastavalt 110 318 ja 19 202 valijat).
3. jaanuaril 2019 toimunud ametisse astumise tseremoonial kandis Ocasio-Cortez valget pükskostüümi. Sellega soovis ta meeles pidada naiste valimisõiguse eest võidelnud sufražette ja sufražiste.
Ocasio-Cortez kuulub panganduse üle järelevalvet teostavasse komiteesse Committee on Financial Services ja riigivalitsemise järelevalve komiteesse Committee on Oversight and Reform.
Seisukohti
pisi| Ocasio-Cortez nimetab ennast demokraatlikuks sotsialistiks ja kuulub vasakpoolse maailmavaatega inimesi koondavasse ühendusse Democratic Socialists of America. Ocasio-Cortezi arusaam "sotsialistlikest" poliitikatest võtab eeskuju Suurbritanniast, Soomest, Norrast ja Rootsist, mitte Nõukogude Liidust, Venezuelast või Kuubast. Ta on öelnud, et tema poliitilised vaated on mõjutatud tema kuulumisest töölisklassi.
Oma Twitteri konto tutvustuses on Ocasio-Cortez kirjutanud, et "nüüdisaegses moraalses ja jõukas ühiskonnas ei tohiks ükski ameeriklane olla liiga vaene, et elada".
Ocasio-Cortezi on kritiseerinud nii vabariiklased kui ka peavoolu demokraadid.
Isiklikku
Ocasio-Cortez on katoliiklane.
Upsoni maakond
Upsoni maakond (Upson County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Thomaston.
Ajalugu
Maakond moodustati 1824. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 27 153.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Euroopa Olümpiakomitee
Euroopa Olümpiakomitee organiseerib muuhulgas Euroopa mänge ning Euroopa noorte olümpiafestivali.
Ceres (koor)
Ceres on Eesti segakoor, mis tegutseb Rapla maakonnas Märjamaa asulas. Koorivanem on Merje Sale.
Michaił Marynič
Michaił Marynič (valgevene keeles Міхаіл Апанасавіч Марыніч; 13. jaanuar 1940 – 17. oktoober 2014) oli Valgevene poliitik ja diplomaat.
Ta oli muu hulgas Valgevene suursaadik Eestis, Lätis ja Soomes.
Walkeri maakond (Georgia)
Walkeri maakond (Walker County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Lafayette.
Ajalugu
Maakond moodustati 1833. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 68 756.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Václav Girsa
Václav Girsa (28. november 1875 Šepetivka – 23. juuni 1954 Praha) oli Tšehhi/Tšehhoslovakkia arst ja diplomaat.
Aastatel 1927–1935 oli ta Tšehhoslovakkia saadik Poolas. Sellel ajavahemikul oli ta ka Tšehhoslovakkia saadik Eestis, Soomes, Lätis.
1935. aastal autasustati teda Kotkaristi I klassi teenetemärgiga.
Keramika (Grobiņa vald)
Keramika on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas.
Küla asub valla kirdeosas, merepinnast 35 meetri kõrgusel maantee A9 ääres. Keramika jääb valla keskusest Dubeņist 14,5, piirkonna keskusest Grobiņast 6 ja Riiast 204 kilomeetri kaugusele.
Aastal 1998 oli külas elanikke 56.
Liivosi
Liivosi (Equisetum variegatum) on taimeliik osjaliste sugukonna osja perekonnast.
Liivosi kasvab näiteks jõeorgudes, soodes, märjal liival. Taim on Eestis levinud paiguti, rohkem on teda Lääne- ja Kagu-Eestis.
Kocheril Raman Narayanan
pisi Kocheril Raman Narayanan (K. R. Narayanan; malajalami കെ.ആര്‍. നാരായണന്‍; 27. oktoober 1920 Uzhavoor, Kerala – 9. november 2005 New Delhi) oli India poliitik, India president 1997–2002.
Narayanan kuulus väljaspool kastisüsteemi asuvasse dalit ' ite (puutumatute) rühma. Ta õppis London School of Economicsis. 1949 asus tööle diplomaadina. Ta oli 1967–1969 India suursaadik Tais, 1973–1975 Türgis, 1976–1978 Hiinas ja 1980–1984 USAs. 1985–1988 oli ta minister Rajiv Gandhi valitsuses.
1992 valiti ta India asepresidendiks ja 1997 India presidendiks. Oma ametiajal püüdis ta vähendada kastisüsteemi mõju.
Trūpeņi
Trūpeņi (latgali keeles Trūpeni) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Küla asub valla kaguosas. Trūpeņi jääb valla keskusest Dekšoresest 4,1, endisest piirkonna keskusest Viļānist 7,9 ning Riiast 213 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Voronja galerii
pisi|Voronja galerii 2021. aasta augustis pisi|Voronja galerii varese vaatenurgast 2021. aasta augustis Voronja galerii on Varnja külas, Peipsiääre vallas asuv suvegalerii, mille on 2013. aastal asutanud Kaili Kask ja Raul Oreškin. Galeriiks on kohandatud tüüpilise vanausuliste elamu paadikuur. Suvised näitused on koostatud kuraatorite poolt.
Lisaks korraldab galerii alates 2016. aastast Tartus korterinäituseid. 2018. aasta veebruarist käivitas galerii kunstiprogrammi "Lätted", mille raames avatakse üle Eesti 15 korterinäitust kunstnike sünni- või lapsepõlvekodudes. Näitustesari "Lätted" toimub EV100 kunstiprogrammi raames.
Evi (eesnimi)
Evi on naisenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Evi 1931 naisel. Evi on Eestis populaarsuselt 89. naisenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Evi üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 68,7, ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 28,76.
Evi on keskmiselt 71 aasta vanune (mediaanvanus on 71).
Franz Otto
Franz Otto (1530–1559) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst ning valitses aastast 1555 kuni oma surmani. Ta juhatas vahevalitsust.
Avicenna (ansambel)
Avicenna oli Eesti džässansambel, mis tegutses 1980. ja 1990. aastatel.
Tallinna reid
Tallinna reid on Tallinna lahe kagusopp, mis asub Tallinnast põhjas, Paljassaare poolsaare ja Viimsi poolsaare vahelisel alal.
pisi|300px|Tallinna reidi asukoht Tallinna reid piirneb üle 17 km pika rannaga Paljassaare tipust Miidurannani, lahesuu laius alla 6 km.
Tallinna lahte suubuvad reidi piirkonnas Mähe oja, Pirita jõgi, Teesuuoja ja Varsaallika oja ja seal asuvad: Peetri sadama lainemurdja ja Vana patarei ehk Vare saar.
Tallinna lahe ääres asuvad sadamad:
Soo-osi
Soo-osi (Equisetum palustre) on taimeliik osjaliste sugukonna osja perekonnast.
Soo-osi kasvab näiteks soodes, kallastel, niiskematel põldudel. Taim on Eestis sage.
Raimo Jõerand
Raimo Jõerand (sündinud 15. juulil 1972) on eesti filmirežissöör.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis, Eesti Humanitaarinstituudis ja Tallinna Pedagoogikaülikooli filmiosakonnas. Aastail 2006–2013 töötas ta Eesti Filmi Sihtasutuses filmieksperdina.
Sophie Wilmès
Sophie Wilmès (sündinud 15. jaanuaril 1975) on Belgia poliitik, kes oli 27. oktoobrist 2019 kuni 1. oktoobrini 2020 Belgia peaminister. 1. oktoobrist 2020 14. juulini 2022 oli ta Belgia välisminister.
27. oktoobrist 2019 kuni 17. märtsini 2020 oli ta peaministri kohusetäitja, kuna alalist valitsust ei suudetud moodustada ja eelmine peaministri kohusetäitja Charles Michel oli ametist lahkunud, saades Euroopa Ülemkogu eesistujaks. 16. märtsil 2020 nimetas kuningas Philippe I Wilmès' seoses 2019.–2020. aasta koroonapandeemiaga juhtima alalist vähemusvalitsust, 17. märtsil andis tema valitsus parlamendis ametivande ja astus sellega ametisse.
Ta kuulub prantsuskeelsesse liberaalsesse erakonda Mouvement Réformateur. 2014. aastal sai ta asendusliikmena Belgia parlamendi alamkoja liikmeks.
Wilmès on lõpetanud kommunikatsiooni erialal ülikooli Institut des Hautes Etudes de Communications Sociales ning Brüsseli Saint-Louise ülikooli finantsjuhtimise erialal.
Isiklikku
Sophie Wilmès on abielus Austraalia endise jalgpalluri Chris Stone'iga ja neil on kolm tütart.
Ware'i maakond
Ware'i maakond (Ware County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Waycross.
Ajalugu
Maakond moodustati 1824. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 36 312.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Alfred Kütt (poliitik)
Alfred Kütt (17. september 1894 Roela – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti põllumees ja poliitik, II Riigikogu liige.
C-duur (ansambel)
C-duur on Eesti ansambel, mis tegutseb Viljandi maakonnas Abja-Paluojal.
Alfred Kütt (poliitik)
Alfred Kütt sai põllumajandushariduse Soomes. Ta töötas Eesti Vabariigis maakorralduse alal.
C-duur (ansambel)
Ansamblisse kuuluvad Endel, Heiki ja Aivar.
Alfred Kütt (poliitik)
1918. aastal mõisteti ta kolmeks aastaks parandusmajja.
Murdvarguse eest (murdis lahti endise Aaspere mõisniku Eduard Dellingshauseni rahakapi ja varastas seal olnud kuld- ja hõbeasjad) karistas Rakvere-Paide rahukogu teda 1925. aastal 1½-aastase vangirooduga ühes õiguste äravõtmisega. Vabanedes, 1927. aastal, läks ta Austraaliasse, kust naasis Eestisse 1934. aastal.
Vello Tarmisto
Vello Tarmisto (7. jaanuar 1918 Võru – 6. november 1991 Tallinn) oli eesti majandusteadlane ja geograaf, Eesti Teaduste Akadeemia liige (1977).
Elukäik
Vello Grünberg (Tarmisto) sündis koos oma kaksikust venna Üloga Võrus teenistuja perekonnas. Aastatel 1931–1936 õppis Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumis, 1936. aastast õppis Tartu Ülikoolis majandusteadust. Õpingud katkestas sõjaväeteenistuse ajateenistus, mis algas 1. juulil 1939. aastal Suurtükiväegrupi noorena Tartus. Pärast kursuse lõpetamist jätkas ta 1. septembrist ajateenistust Tondi Sõjakooli aspirantide suurtükiväeklassis ja hiljem Teises maailmasõjas, kus osales Punaarmee Eesti Laskurkorpuses vanemleitnandi auastmes. Juba enne demobilisatsiooni jätkas ta õpinguid Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas. Diplom tööstusökonoomika erialal anti Vello Tarmistole kätte 1946. aastal.
Aastatel 1945–1949 töötas Tallinna Polütehnilises Instituudis ja alates 27. juunist 1949 Majanduse Instituudis. Esialgu oli ta instituudi teadussekretär kohakaasluse alusel, jätkates tööd TPIs, 1. septembrist 1949 juba põhikohaga, täites ühtlasi sisuliselt nooremteaduri kohustusi rahvamajanduse üldprobleemide sektoris. Kokku töötas ta seal 42 aastat, olles aastatel 1974‒1983 instituudi direktor.
Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks valiti 1977. aastal majandusteaduse alal, 1989 akadeemik. Osales Teaduste Akadeemia Kodu-uurimise Komisjoni töös (1958–1976 aseesimees, 1977–1990 esimees).
Avaldanud uurimusi Eesti põllumajanduse suunitluse, majandustegevuse territoriaalse organiseerimise, tootlike jõudude paiknemise ja regionaalökonoomika alalt. Koostanud Eesti kohta monograafilisi ülevaateid, mis Moskvas ilmununa leidsid teatmeallikatena kasutamist ka mujal maailmas.
Desulfaatijad bakterid
Desulfaatijad bakterid on kemoorganotroofsed bakterid, kes saavad eluks vajaliku energia desulfatatsiooniprotsessist. Neid on teada vähemalt 7 perekonda, tuntumad neist on Desulforomonas ja Desulfovibrio.
Desulfaatijad bakterid elavad ainult anaeroobsetes tingimustes ja on seega obligaatanaeroobid.
Tartu Ülikooli Kliinikumi naistekliinik
SA Tartu Ülikooli Kliinikumi naistekliinik on Tartus asuv kliinik. Naistekliiniku jaoks on tähtis ka teadustöö arendamine reproduktiivsuse ja fertiilsuse valdkonnas ning sünnitusabi ja günekoloogia arengu kindlustamine Eestis.
Osakonnad
Naistenõuandla ja perekeskus – Nõuandlas töötavad naistearstid ja ämmaemandad viivad läbi günekoloogiliste haigete ja rasedate uuringuid, ravi ja jälgimist.
Günekoloogia – uuritakse ja ravitakse erinevaid ööpäevaringset haiglaravi vajavaid naistehaigusi ja teostatakse mitmesuguseid günekoloogilisi operatsioone.
Sünnitusosakond
Ajalugu
1804 anti välja haridusministri korraldus iseseisva sünnitusabi kateedri loomiseks
1805 üüriti Soola tänava eramajast 4 tuba, asutus kandis nimetust   „Sünnitus asutis“
1805 esimene patsient naistekliinikus
1806 esimene sünnitus naistekliinikus
1806 prof Deutsch alustab loengutega naiste- ja lastehaiguste alal
1808 valmis Kliinilise Instituudi hoone Toomemäel,  Lossi 36
1811 õppetooli juurde avati ämmaemandate kool
1861 kliinik kannab nimetust Tartu Ülikooli Naistekliinik
1920 õppetooli asub juhtima esimene eesti soost professor – Jaan Miländer
Euroopa mängud
Euroopa mängud on Euroopa Olümpiakomitee egiidi all toimuvad võistlused.
Esimesed Euroopa mängud toimusid 2015. aastal Bakuus Aserbaidžaanis.
Teised Euroopa mängud toimusid 2019. aastal Minskis Valgevenes.
Ostuvaba päev
Ostuvaba päev on rahvusvaheline konsumerismi kriitilisusele üles kutsuv päev. Ostuvaba päeva tähistatakse USA-s ja Kanadas novembri viimasel reedel, mis tavaliselt on tänupühale järgnev päev, ning mujal maailmas novembri viimasel laupäeval.
Esimest korda tähistati ostuvaba päeva Vancouveris 1992. aasta septembris ning Eestis tähistati seda esmakordselt 2002. aastal.
Robežnieki
Robežnieki on küla (vidējciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas.
Küla asub valla põhjaosas, merepinnast 26 meetri kõrgusel Grobiņa linna piiril maantee A9 ääres. Robežniekis asub Grobiņa kultuurikeskus Robežnieki.
Looduskaitse all on külas kasvav hobukastan ümbermõõduga 3.1 ja kõrgusega 14 meetrit.
Aastal 2013 kinnitatud Grobiņa piirkonna üldplaneeringus nähti ette Grobiņa piiride laiendamine ja küla linna koosseisu arvamine. Aastal 2018 korraldatud rahvaküsitlusel selgus aga, et suurem osa külaelanikest on sellise sammu vastu. Aastani 2021 kuulus küla Grobiņa piirkonda.
Aastal 2020 oli külas elanikke 223.
Surm lendutõusul
"Surm lendutõusul" on 1982. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm.
Milan Škoda
pisi| Milan Škoda (sündinud 16. jaanuaril 1986 Prahas) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliiga klubis Çaykur Rizespor ja Tšehhi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Tšehhi klubis Bohemians 1905, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2004. aastal.
Aastatel 2012–2020 mängis ta Tšehhi kõrgliigas Praha Slavia ridades. Hooajal 2014–15 lõi ta liigas 19 väravat, kuid jäi parima väravalööja arvestuses ühe väravaga alla meeskonnakaaslasele David Lafata. Hooajal 2016–17 lõi mõlemad Tšehhi kõrgliigas 15 väravat ja jäid jagama liiga hooaja suurima väravaküti tiitlit. Hooaegadel 2016–17 ja 2018–19 tuli Škoda Slaviaga Tšehhi meistriks.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Çaykur Rizesporiga.
Tšehhi jalgpallikoondises debüteeris Škoda 12. juunil 2015 EM-i valikmängus Islandi vastu. Koondisekarjääri kaks esimest värava lõi ta oma järgmises koondisemängus sama aasta 3. septembril Kasahstani vastu. 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Horvaatia vastu.
François Levaillant
Ta pani aluse Aafrika linnustiku uurimisele ning kirjeldas palju uusi linnuliike Aafrikas kogutud materjali alusel. Ta oli üks esimesi, kes illustreeris oma raamatutes lindude kirjeldusi värvitrükis pilditahvlitega.
Eluloolist
Aastail 1777–1780 õppis Levaillant Pariisis ja tutvus sealsete loodusloo kabinettidega. Sellest tõukus tulevase uurija otsus reisida toona Euroopas üsna tundmatusse Aafrikasse, et nähtud linde lähemalt uurida ja külastada nende looduslikke elupaiku. 1780. aastal kohtus Levaillant Madalmaade Ida-India Kompanii varahoidja Jacob Temminckiga, kes samal aastal saatis Levaillanti Lõuna-Aafrikasse Kapimaale. 1781.–1784. aastal tegi ta mitu rännakut Lõuna-Aafrikas, jõudes ka Aafrika sisemaale Oranje jõe ümbrusse ja Suurde Namaqualandi. 1784. aastal naasis Levaillant Euroopasse, kaasas üle 2000 linnunaha ja kaelkirjaku skelett. Järgnevate aastate jooksul müüs ta oma kogu Prantsusmaa valitsusele ja pühendus oma uurimistulemuste trükis väljaandmisele.
1809. aastal sai Levaillant Venemaa Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks.
Suri 1824. aastal 71-aastaselt La Noues Sezanne'i lähedal.
Levaillanti järgi on saanud nime
Teosed
Levaillant ei tunnistanud Carl von Linné taksonoomilist nomenlkatuuri, vaid nimetas enda kirjeldatud liike prantsuskeelsete nimetustega, mis sageli osutavad liigi mõnele iseloomulikule omadusele. Prantsuse keeles on paljud neist kõnekeelsete nimedena säilinud, näiteks klounkotkas Terathopius ecaudatus (prantsuse keeles bateleur), nimetus on pandud iseloomuliku kiikuva, köietantsija tasakaaluhoidmist meenutava lennu järgi toiduotsingul.
Eesti väljaanded
Tartu Ülikooli raamatukogu kalender aastaks 2019 – François Levaillant "Papagoide looduslugu" – reprodutseerib raamatu "Histoire naturelle des perroquets" (Pariis, Strasbourg, 1801–1805) värvilisi illustratsioone. Raamat leidub Tartu Ülikooli raamatukogu haruldaste raamatute kogus.
Warreni maakond (Georgia)
Warreni maakond (Warren County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Warrenton.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5834.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Obeliškas
Obeliškas (latgali keeles Uobeliškys) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Küla asub valla kaguosas. Obeliškas jääb valla keskusest Dekšoresest 3,2, endisest piirkonna keskusest Viļānist 10,7 ja Riiast 210,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Illinetske
Illinetske (ukraina keeles Іллінецьке) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Illintsi rajoonis. Elanike arv on 763. Pindala on 0,76 km².
Kallasosi
Kallasosi (Equisetum × litorale) on taimeliik osjaliste sugukonna osja perekonnast.
Kallasosi kallastel, soistel niitudel, luhtadel. Taim on Eestis harvaesinev.
Anatoli Lutikov
pisi|Anatoli Lutikov (1967)
Anatoli Stepanovitš Lutikov (vene keeles Анатолий Степанович Лутиков; 5. veebruar 1933 Leningrad – 23. oktoober 1989 Tiraspol) oli vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1969).
Lutikov sai suurmeistriks 36-aastaselt 1969. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. NSV Liidu meistrivõistlustel jagas ta 1959. aastal 10.–11. kohta, aastavahetusel 1964/1965 8.–9. kohta ja võitis aastavahetusel 1968/1969 peetud meistrivõistlustel pronksmedali. pisi|left|Anatoli Lutikov mängimas [[Boriss Spasskiga Beverwijki turniiril (1967)]] 1967. aastal tuli Lutikov Beverwijki rahvusvahelisel turniiril Boriss Spasski järel teiseks, edestades seejuures Bent Larsenit ja Svetozar Gligorićit. 1971. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus jäi kaheksandaks.
Heinrich (Braunschweig-Dannenberg)
Heinrich III (1533–1598) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst ning valitses aastast 1559 kuni oma surmani hertsogkonna Dannenbergi osa üle.
Bronisław Bouffałł
Ta oli alates 2. septembrist 1919 Eestisse määratud diplomaatilise missiooni delegaat. Aastatel 1920–1924 oli ta Poola Vabariigi chargé d'affaires Riias.
Heinrich (Braunschweig-Dannenberg)
Abielu ja lapsed, kes jõudsid täisikka
Aastal 1569 abiellus Heinrich Ursula von Sachsen-Lauenburgiga, Franz I von Sachsen-Lauenburgi tütrega. Neil olid järgmised lapsed:
Jaan-Margus Reinaste
Jaan-Margus Reinaste (5. oktoober 1934 Tallinn – 14. märts 2018 Tallinn) oli eesti tšellist.
1957. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi August Karjuse tšelloklassi.
Ta oli Eesti NSV Riikliku Sümfooniaorkestri tšellomängija, aastatel 1964–1966, 1972–1975 ja 1982–1993 ka tšellorühma kontsertmeister. Hiljem mängis Estonia teatri orkestris.
Wayne'i maakond (Georgia)
Wayne'i maakond (Wayne County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Jesup.
Ajalugu
Maakond moodustati 1803. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 30 099.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Eluterve kärgpere käsiraamat
"Eluterve kärgpere käsiraamat" on pereterapeut Katrin Saali Sauli 2016. aastal ilmunud käsiraamat kärgpere moodustanud ja sellesse sattunud inimestele.
Raamat põhineb autori ligi kahekümneaastasel perekonna psühhoterapeudi praksisel, uusimatel rahvusvahelistel uuringutel ja teoreetilisel baasil ning isiklikul kogemusel. Ehkki tegemist on tundliku teema sügava käsitlusega, soodustab raamatut läbiv mõistev hoiak ja humoorikas toon kärgpere liikmete eneseanalüüsi ja lahenduste suunas liikumist. Käsiraamatu oluliseks osaks on reaalsest elust inspireeritud näited ja nende analüüs.
Raamatut soovitab Eesti Pereteraapia Ühing].
Pilgrimi kirjastuse kirjanduskonkursil "BestSeller 2015" võitis "Eluterve kärgpere käsiraamat" aimekirjanduse kategooria auhinna.
Évora
Évora on linn Portugalis Alentejos, Évora ringkonna ja Évora valla keskus. Évora vald on üks Portugali suurimaid, selle pindala on 1307,08 km²
Linnas on toomkirik ja Évora ülikool.
Andres Oopkaup
Andres Oopkaup (sündinud 25. mail 1966 ) on eesti riigiametnik ja põllumajandustegelane, 2012–2017 Statistikaameti peadirektor.
Oopkaup lõpetas 1991. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehhaniseerimise erialal. Hiljem on ta õppinud Eesti Kõrgemas Kommertskoolis (EBS), Pariisi ülikoolis Prantsusmaal, San Francisco Ülikoolis USA-s ja Dalhousie Ülikoolis Kanadas.
1994–2011 töötas Andres Oopkaup põllumajandusministeeriumis välissuhete osakonna juhataja, välissuhete asekantsleri, toidu ja kaubanduse asekantsleri ning. aastast põllumajandus- ja kaubanduspoliitika asekantslerina. Riigitöö kõrvalt on ta kasvatanud Harjumaal Jõelähtme vallas teravilja ja rapsi.
Augustis 2012 valiti Oopkaup Põllumajandus-Kaubanduskoja nõukogu esimeheks. Alates 1. novembrist 2012 sai Andres Oopkaup Statistikaameti peadirektoriks.
2017. aastal oli Eesti Euroopa Liidu eesistumise ajal PROBA töögrupi juht Brüsselis.
Mais 2019 valiti MES'i nõukogu esimeheks. Lahkus nõukogust mais 2022
2007. aastal pälvis Andres Oopkaup Valgetähe III klassi teenetemärgi.
2016. aastal sai ta Põllumajandus-Kaubanduskoja auliikme nimetuse ja aumärgi ning 2018. aastal Maaeluministeeriumi Kuldse teenetemärgi.
Raimu Aas
Raimu Aas (1. september 1934 – 2. jaanuar 2020 Saunja, Läänemaa) oli eesti ettevõtja ja aednik, Eesti ühe suurema viljapuude kogu omanik.
Aasale kuulus osalus logistikaettevõttes Kaubaekspress.
Haapsalu ajalugu
Haapsalu ajalugu, ülevaade Haapsalu linna ajaloost. pisi|Haapsalu vapp
Linna ajalooline saksakeelne nimi on Hapsal, mis on tuletatud eestikeelsest sõnast "haavasalu" või 12. sajandi lõpul tegutsenud Lundi peapiiskopi Absaloni nimest, kelle tegevus ulatus tõenäoliselt osalt ka Läänemere idakaldale. Nime päritolu kohta on aga olemas ka mitu muud oletust. Haapsalu vanalinn asub kahe oosiga poolsaarel, mis loode suunas jätkub mandriga ühinenud laidude ahelikuna, mida kohalikud nimetavad holmideks. Holmide vahele on jäänud madalad lahed – Suur ja Väike viik. Viimastel aastakümnetel toimunud linna laienemise tõttu maa suunas on linna keskpunkt nihkunud Haapsalu piiskopilinnuse juurest praeguse kaubanduskeskuse juurde.
Keskaegne Haapsalu
pisi|[[Haapsalu toomkirik 2011. aastal]] Varsti pärast linnuse rajamist tekkis piiskopilinnuse juurde alev, mis sai linnaõigused 1279. Läänemaa keskus Haapsalu asus Ridala kihelkonna maadel. 13.-14. sajandil asetses linn territooriumil Pime, Suur- ja Väike-Mere ning Rüütli, Vee, Kooli, Linda ja Jaani tänava alal, pindalaga umbes 6,3 ha. 13. sajandi keskpaiga asustusjäljed jäid piiskopilinnusest kirdesse – Lossiplatsi lõuna- ja põhjaküljele. Alates 14. sajandi ja 15. sajandi vahetusest hakati linnas rohkem kui varem ehitama kivihooneid ja linn ümbritseti linnamüüriga. Keskaegne Haapsalu oli osaliselt ümbritsetud linnamüüriga, linna hoonestusala oli 12 kvartalit umbes 30 krundiga, kokku 5,5 ha. Keskaegse Haapsalu tänavavõrk oli geomeetriline : paralleelselt kulgevad Jaani 15 ja Kooli tänav ning Pime tänav (nüüdseks tänavavõrgust kadunud) ja nendega risti kulgevad Linda, Väike-Mere ja Suur-Mere tänav. Piiskopilinnusest lääne poole jäid Ehte tänav ja Saue tänav ning Ehte tänavalt Viieristile kulgev Mängu tänav. Hilisema piiskopilinnusest läänepoolse eeslinnus põhjapoolse (Osutitorn) värava eest alanud Pime tänav viis Saksa väravani (Linda ja Rüütli tänava ristmikul), kustkaudu sai sadamasse.
Arheoloogiliselt on kindlaks tehtud Haapsalu linnamüür linna põhjaküljel Rüütli ja Wiedemanni tänaval ja kaks linnaväravat: Saksa värav ja Suur Rannavärav. Aastast 1761 pärineva Haapsalu raearhiivi linnamüüri kirjelduse põhjal oli Haapsalul varem merepoolses osas ringmüür ning maa poolt oli linn kaitstud veekraavi ja muldvalliga. Veekraav ulatus merest kuni ringmüürini. Kokku oli linnamüür 550 sülda ehk ligikaudu 1173 meetrit ning veekraav ja muldvall 330 sülda ehk ligikaudu 703 meetrit pikk. Linnamüüril oli neli väravat: Karja (Carrie), Vene (Reuschische), Saksa (Deutsche) ja Vee (Wasser) värav. 1960. aastal tehtud uuringute põhjal hindas Villem Raam, et linnamüür ehitati Saare-Lääne piiskopi Winrich von Kniprode valitsemisajal aastatel 1385–1419. Müüri hilisemat kadumist linnapildist seostas ta 16. sajandi teise poole Liivimaa sõja sündmustega, mil Haapsalu rohkete vallutamistega kaasnes ka linnamüüri purustamine. . Keskaegse Haapsalu sadama asukoht on lokaliseerimata. Linna lääne- ja lõunaosa kindlustuste kohta andmed puuduvad. Linna ja linna kaitserajatistega oli tihedalt seotud Haapsalu piiskopilinnus, mis oli Viljandi ordulinnuse järel suuruselt teine keskaegne kindlus Eestis. Haapsalu linnuse kirikuhoone eeskujuks on ühelööviline Valjala kirik. Haapsalu piiskopilinnuse kastelli ehk väikese linnuse lisaks olid ka läänepoolset eeslinnus, koos lõuna- ja põhjapoolse (Osutitorn) väravaga ja idapoolne ebakorrapärase põhiplaaniga viiskülgne suur eeslinnus võimsa peavärava ringtorntorniga, mis ehitati valdavalt 15. sajandil. Linnuse ainulaadseks kaitseelemendiks on 16. sajandi II poolel sissepoole müüre rajatud mullast vallkindlustused. Linnuse idaküljel paiknes keskaegse linna surnuaed, mis pole säilinud. 16. sajandi alguses ehitati suure eellinnuse müüre kaitsvad suur väravatorn, Aia poolrondeel ja Põlluväravatorn.
Haapsalu luterlikule kogudusele oli 16. sajandil kohandatud aidahoone Kooli tänav 4, 1524. aastal on nimeliselt esmamainitud Haapsalu Jaani kirikut. Haapsalu linnakirik on ehitatud 15. sajandi lõpul või 16. sajandi alguses ümber aidast, seetõttu on see erandlikult põhja-lõunasuunaline. Kirik oli pühitsetud pühale Nikolausele. Hiljem, 18. ja 19. sajandil, on Haapsalu linnakiriku ja Haapsalu toomkiriku kaitsepühakud vahetusse läinud, mistõttu tänapäeval kannab pühakoda Jaani kiriku nime.
Keskaegse Haapsalu turuplats on senini täpselt lokaliseerimata, aga vanimal seni säilinud Haapsalu kaardil aastast 1683 on näha tühi plats alates Jaani kirikust kuni Rootsituruni. Sireli tänava ja Toominga tänava nurgal majadevahelisel platsil asub Haapsalu Võllamägi, mis paiknes linna karjamaal ja oli linlaste, Saare-Lääne piiskopi ja toomkapiitli ühiskasutuses; võllamägi paiknes Haapsalu linnamüürist väljaspool ning toonaste Lihula ja Tallinna maanteede vahel. Võllamäele maeti hukatud, samuti enesetapjad. Võllas lammutati 1801. aastal, mil kogu Vene keisririigis kästi kõik avalikud hukkamispaigad likvideerida.
Keskaegses Haapsalus oli kolm kasutatud kalmistut. Eelkõige kõrgematele seisustele (vaimulikud, aadlikud) mõeldud Haapsalu toomkirik 1279–1726, luterlastest linnakodanikele mõeldud Jaani linnakirik 1524–1773 ja alamkihtidele mõeldud Nikolai eesti koguduse Nikolai kalmistu Haapsalu lossimüüri kõrval umbes aastatel 1550–1773. 1772. aastal keelas Venemaa keisrinna Katariina II ukaasiga Vene riigis matmise nii kirikutesse kui ka kirikute ümber.
Saare-Lääne piiskopkond
thumb|280px|Haapsalu piiskopilinnus (1889)
Saare-Lääne piiskopkonna keskus ja piiskopi residents asus esialgu Lihulas, 1251. aastast kolis Pärnusse ning 1260. aastate algul Haapsalu piiskopilinnusesse, kus asuv Haapsalu toomkirik oli Saare-Lääne piiskopkonna peakirik ehk katedraal ja kus asus Saare-Lääne piiskopi ametitool ehk troon ja tegutses piiskopi vaimulik kolleegium – Saare-Lääne toomkapiitel.
1559. aastal ostis piiskopkonna Taani kuningas Frederik II ning kinkis selle oma vennale hertsog Magnusele, kes saabus viimase Saare-Lääne piiskopina Liivimaale 1560. aasta alguses. Magnus oli küll protestant, kuid Saare-Lääne piiskopkond ja Läänemaa stift eksisteeris ametlikult siiski veel üle kümne aasta. 1560. aasta venelaste rüüsteretke tulemusel jäi linnas terveks ainult kolm maja, arvatavasti hävis sõjas peaaegu kogu linna hoonestus. Alles 1573. aastast, pärast seda, kui selle valdused võeti Magnuselt ära ja liideti Taani kuninga omadega, lakkas see olemast.
Kaalukeeleosariik
Kaalukeeleosariik (inglise keeles swing state või battleground state) on Ameerika Ühendriikide poliitikas osariik, kus presidendivalimistel on arvestatav võiduvõimalus nii Demokraatliku Partei kui ka Vabariikliku Partei kandidaadil. Kaalukeeleosariikides viiakse tavaliselt läbi suurem hulk kampaaniaüritustest, kuna nende vastandites (safe states) on emmal-kummal kandidaadil piisav toetajaskond, et ilma laiema kampaaniata edu kindlustada.
Haapsalu ajalugu
Haapsalu härraskond
Rootsi kuningas Gustav II Adolf müüs 1625. aastal Haapsalu lääni koos Haapsalu linna ja sealse kindlusega krahv Jakob De la Gardiele. Viimane ühendas selle oma teiste Läänemaal ja Harjumaal asuvate maavaldustega ja moodustas neist 1628. aastal Haapsalu härraskonna. pisi|Krahv [[Jakob De la Gardie]] Administratiivselt oli härraskond Läänemaast eraldatud. Rootsi ajal väikelinnade areng Eestis pidurdus, sest 1636. aastal alanud läänistamise tulemusena kuulusid mitmed linnad suures ulatuses mõisatele või läksid Rootsi riigitegelaste valdusse.
Härraskonna koosseisu kuulusid järgmised valdused: Haapsalu linn ja selle ümbrus, Ridala kihelkonnas Käblamõisa mõis (Kebbeldorf), Uuemõisa mõis (Neuenhof) ja Võnnu mõis (Wenden), Lääne-Nigula kihelkonnas Taebla mõis (Taibel) ja Uugla mõis (Udenküll), Martna kihelkonnas Ehmja mõis (Echmes), Keskvere mõis (Keskfer), Ohtla mõis (Ochtel), Patsu mõis (Patz) ja Putkaste mõis (Putkas), suurem osa Noarootsi kihelkonnast, terve Vormsi saar ja 3/4 Hiiumaast koos sealsete mõisatega. Peale selle olid krahvkonna koosseisus ka Piirsalu mõis (Piersal) Kullamaa kihelkonnas ning Kolga mõis (Kolk) ja Kiiu mõis (Kida) Kuusalu kihelkonnas. De la Gardiede nimel haldas seda suurvaldust asehaldur, kes resideeris Haapsalus ja kellele oli allutatud ka linna raad.
Jakob De la Gardie ajal aastatel 1641–1647. a ehitati linnus lossiks ja Jakob De la Gardie ajal taastati toomkirik Haapsalus, mis oli 1563. aastast seisnud varemeis, kuid 1688. aastal toimunud tulekahjust alates on Haapsalu loss varemeis. Magnus Gabriel De la Gardie ajast on säilinud 1683. aastal kartograaf Samuel Waxelbergi joonistatud panoraamvaade linnale lõunast ja läänest ning Haapsalu linna plaan.
Venemaa keisririigis
pisi|[[Haapsalu raekoda]]
1715 külastas Haapsalut Moskva tsaar Peeter I, kes tutvus Loode-Eesti sadamakohtadega ja andis tollasele Haapsalu kohtufoogtile Johann Tobias Jenckenile bürgermeistri ametikoha ning kangete jookide turustamise monopoli; samuti tunnustas Moskva tsaar Haapsalu vanu privileege.
1721. aasta Uusikaupunki rahulepingu põhjal sai Venemaa endale Liivi-, Eesti- ja Ingerimaa ning osa Kagu-Soomest koos Viiburiga, Eestis lõppes Rootsi valitsusaeg ning kehtestati Venemaa võim.
Kuni 1737. aastani juhtis Haapsalu linna kohtufoogt koos kahe raehärraga. Kuid Haapsalu kodanike kaebused rae erapooliku kohtupidamise ja linnajuhtimise üle olid kuberneri nii ära tüüdanud, et ta määras asja lahendama eraldi komisjoni. Põhjaliku uurimise tulemusel täiendati Haapsalu raadi asjatundlike liikmetega. Raesekretäriks kutsuti Johann Georg Rambach.
1740. aastal taastati Haapsalus bürgermeistri amet. Bürgermeistriks sai senine kohtufoogt Johann Tobias Jencken. Kuni 1784. aastani koosnes magistraat viiest liikmest. Bürgermeistri ja kohtufoogti kõrval olid ametis kolm raehärrat. Kohtufoogt oli portooriumi- ja aktsiisihärra ning sekretär. Esimene raehärra oli majutushärra ja pruulihärra. Raesekretär tegeles lisaks protokollimisele, arvepidamisele ja asjaajamisele ka postikorraldusega. Rae teenistuses olid kohtuteener ja aktsiisiteener. Aegade jooksul mängiti tööjaotus vastavalt raeliikmete huvidele ümber.
1756. aastal ehitati Haapsallu bürgermeister J. Tobias-Enkini initsiatiivil esimene õigeusu kirik linna majutatud sõjaväelaste kasutamiseks. Puidust kirik oli pühitseti Pühale Kolmainule. Vene õigeusu kiriku Haapsalu Püha Kolmainu kogudus moodustati Haapsalus 1. veebruaril 1836. aastal.
1773. aastal kinkis Uuemõisa mõisaproua Barbara von Richter Haapsalu luterlikule kogudusele maa kalmistu rajamiseks Uuemõisale kuulunud põllul, kalmistu pühitseti 6. augustil 1773. 1863. aastal võeti kalmistuna kasutusele vana surnuaia ja Posti tänava vaheline ala.
Haapsalu kreisilinn
thumb|280px|Haapsalu linna plaan aastast [[1783. Johann Christoph Brotze]]
3. juulil 1783 laiendati Balti provintsidele Venemaa sisekubermangudes juba 1775. aastal sisse seatud uus halduskorraldus, mis jäi siin kehtima kuni Katariina II surmani. Korra ja julgeoleku tagamiseks linnas ja Haapsalu kreisis oli ametis Haapsalu linnafoogt. Asehalduskorra ajal Eestimaal määrati korra ja julgeoleku tagamiseks linnas ametisse Haapsalu politseimeister (1783–1797). 1796. aastal muudeti Balti provintside valitsemine sarnaseks Venemaa omaga. Linnade valitsemiseks loodi senise rae asemele linnaduumad, kuhu valiti esindajaid ka vähem jõukatest kihtidest. Valimisõigus anti kõigile majaomanikele, sõltumata rahvusest ja tegevusalast. Suurendati maakondade arvu ja Haapsalu sai maakonna- ehk kreisilinnaks. pisi|left|[[Haapsalu raekoda, Kooli tänav 2]] 18. sajandi teisel poolel ehitati ühiskondlikke hooneid ja valmisid organisti maja (1771), Haapsalu raekoda (1775), Jaani tänav 2 pastoraadihoone (1777), arhitekt Caspar Mohri projekteeritud Haapsalu kohtumaja (1787), kus asus järgnevalt Läänemaa kreisikohus (tänapäeval F. J. Wiedemanni tänav 4) ja Kooli tänav 3 Johann Mohri projekteeritud tollimaja (1786–1792). 18. sajandi viimsest veerandi Haapsalu elamud olid enamasti ühe-, harva kahekorruselised kõrge kelp-, poolkelp- või viilkatuse ja keskse mantelkorstnaga ristkülikukujulise põhiplaaniga hooned. Kohaliku ehitustraditsioonimõjutustega hooneid, mida nimetati ka põlisbalti elamutüübiks, on hoone Ehte tänav 7. Analoogsed hooned on ka Suur-Mere tänav 12, Rüütli tänav 8, Wiedemanni tänav 5 ja Jaani tänav 10. 18. sajandi Haapsalu puithoonestusest on silmapaistvaim näide 1782. aastal ehitatud elamu Saue tänav 11 hoone. thumb|280px|Vaade Haapsalule, [[1798. Johann Christoph Brotze]] 1781. aastal rajati saksakeelne Haapsalu Kreiskool, mis tegutses 1805. aastast Kalda tänav 6 hoones, kus 1886. aastal mindi üle vene õppekeelele ja asutus nimetati Haapsalu Linnakooliks. 19. sajandi algusest asus majas Ferdinand Johann Wiedemanni tänav 11 Haapsalu elementaarkool (saksa k. Stadt-Elementarschule zu Hapsal). 1908–1917 töötas selles majas kroonu poeglaste algkool. 1923. aastal anti maja vastasutatud Läänemaa Ühisgümnaasiumile. 1930. aastatel oli hoone Rootsi eragümnaasiumi käsutuses. 1941–1964 kasutas maja Haapsalu 1. keskkool algklasside ja tööõpetuse ruumidena ning 1965. aastast on hoones Haapsalu lasteraamatukogu.
1797. aastal kaotati asehalduskord ja taastati magistraadid, kuid neil oli üha vähem otsustusõigust. 1800. aastal oli Haapsalu linnaplaani järgi Haapsalus 99 elumaja, neist kuulus 28 aadlikele, mh omasid Haapsalus maju või villasid ka ümbruskonna mõisnikud, nagu Stackelbergid, Knorringid, Võnnu Ungern-Sternbergid.
Kuurortlinn Haapsalu
pisi|left|[[Karl Abraham Hunniuse monument Haapsalus.]] 1805. aastal võttis apteeker Franz Heinrich Brasche kasutusele ujuvad supeltelgid Haapsalu rannas. 1825. aastal asutas Haapsalu kreisiarst Carl Abraham Hunnius Haapsalus esimese mudaravila, mida hiljem tunti Carl Leopold Bergfeldti mudaravilana, praegusel Suur-Liiva tänaval Kassininal (Kastininale) ning hakkas patsientide ravimisel katsetama Haapsalu ümbruse lahtede mudaga, mida loetakse ka Haapsalu kuurordi tegevuse alguseks. . Carl Abraham Hunnius töötas välja mudaravi metoodika ja muda kasutamise näidustused ning teda peetakse Eesti kurortoloogia rajajaks. Mudaravila omandas apteeker Brasche ja seejärel 1856. aastal Carl Leopold Bergfeldt. 1845. aastal avas Carl Abraham Hunnius teise mudaravila, kui aastatel 1845–1847 ehitas Suuremõisa parun Adam Theodor Andreas von Ungern-Sternberg (1819–1847) Suure Promenaadi äärde Tagalahe randa kõrgemale seltskonnale mõeldud moodsa kivist mudaravila.
1852. aastal pühitseti Haapsalus vene õigeusu Maria-Magdaleena kirik, hoone pühitsemistseremoonial viibis suurvürstinna Maria Aleksandrovna koos lastega ja ka tulevane Venemaa keiser Nikolai I.
1853. aastal asutati Kooli 6 ja Vee 5 kinnistutel Haapsalu Linna Tütarlastekool (saksa k. Stadttöchterschule) tegutses 1854–1912, hilisem Haapsalu Tütarlaste Progümnaasium 1912–1914, Haapsalu Tütarlaste Gümnaasium 1914–1918, Haapsalu Kõrgem tütarlastekool 1918 –1919, mis 1. septembril 1919 ühendati Haapsalu Poeglaste Gümnaasiumiga ning alates 1920. aastast Läänemaa 1. Eesti Segagümnaasium ja 1923. aastast kandis nimetust Läänemaa Ühisgümnaasium. 1856. aasta 21. juunil külastasid Haapsalut Venemaa troonipärija suurvürst Nikolai Aleksandrovitš koos suurvürstide Aleksander Aleksandrovitši, Vladimir Aleksandrovitši ja Aleksei Aleksandrovitšiga aurulaeval Rjurik. Külalised viibisid Haapsalus viis nädalat ja kaks päeva, kuni 29. juulini. 14. juuli saabusid Haapsallu ka Venemaa keiser (1855–1881) Aleksander II ja keisrinna Maria Aleksandrovna aurulaeval Petersburg. 1857. aasta 15. juunil külastasid Haapsalut suurvürst Nikolai Aleksandrovitš, Vladimir Aleksandrovitš ja Aleksei Aleksandrovitš saatjaskonnaga. 19. juulil külastas Haapsalut Venemaa keiser Aleksander II koos lastega. Taas saabusid keiser Aleksander II ja keisrinna Marija Aleksandrovna koos Aleksander Aleksandrovitši ja Vladimir Aleksandrovitšiga 1859. aasta 16. juulil. Keiser Aleksander II viibis Haapsalus aastatel 1852, 1856, 1857, 1859 ja Venemaa keiser (1881–1894) Aleksander III viibis aastatel 1871 ja 1880 ning 1880. aastal koos keisrinna Marija Fjodorovna ja troonipärija Nikolai Aleksandrovitši jt-ga. Suvitav keisriperekond peatus krahv Pontus Alexander Ludwig Brevern de la Gardie De la Gardie lossis.
1860. aastal oli Haapsalus kirjas 878 meest ja 1064 naist, kellest aga vaevalt 200 meest ja 300 naist elas linnas, teised asusid lähemas ümbruskonnas. Aadlikke ja mõisnikke elas Haapsalus umbes 100.