cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tallinna Keskraamatukogu
Struktuur
pisi|Raamatukogu sissepääs Tallinna Keskraamatukogu koosseisu kuulub 3 teenindusosakonda, 17 haruraamatukogu ja rändraamatukogu – raamatukogubuss Katarina Jee.
Teenused
Tallinna Keskraamatukogu pakub oma lugejatele mitmesuguseid traditsioonilisi ja e-teenuseid.
Muud teenused
Suurem osa teenustest on kasutajatele tasuta, kuid leidub ka mitmesuguseid tasulisi teenuseid.
Esimese raamatukoguna Eestis hakati 2013. aastal pakkuma lugemiskoera teenust.
Raamatukoguüritused
Tallinna Keskraamatukogu pakub oma lugejatele võimalust osaleda mitmesuguste ringide ja klubide töös või kirjanduslikel üritustel.
Traditsiooniks on kujunenud:
Regulaarselt toimuvad veebis üritused "Õnnelik seenior, "Rahatargaks raamatukogus" ning podcastid "Noorcast" jpt.
Troinoi (Singer Vinger)
"Troinoi" on Eesti ansambli Singer Vinger 2000. aastal ilmunud kogumikalbum, milles sisaldub ansambli looming alates selle tegevusest nimede Pära Trust ja Turist all kuni 1996. aastani.
Polaarpäev
pisi|Polaarpäeva ajal päike öösel ei looju Polaarpäev on ajavahemik, mille vältel Päike püsib ööpäev ringi silmapiirist kõrgemal. Polaarpäeva vastand on polaaröö.
Polaarpäev esineb polaaraladel põhjapoolkeral (Arktikas) ja lõunapoolkeral (Antarktises), mille laiuskraadid on üle 66°33'.
pisi|Kuigi kell on kohaliku aja järgi 00.46, on väljas valge. Pildistatud 29. juunil. [[Gryllefjordi küla Norras, laiuskraad 69°22']]
Austurgrunne neem
pisi|Austurgrunne neem Austurgrunne neem ehk Austurgrunne säär on pikk kitsas neem Vormsi põhjarannikul.
Malagassid
thumb|Malagassi lapsed Malagassid on Madagaskari põhirahvas.
Neid on ligi 20 miljonit. Peale Madagaskari elab neid Réunionil (5000), Seišellidel (1000), Komooridel (2000) ja Prantsusmaal (2000).
Nad kõnelevad malagassi keelt, samuti prantsuse keelt.
Päritolu
Saare põliselanikud pärinesid Aafrikast. Hiljem on saarele sisse rännanud Indoneesia päritolu inimesed. Malagassi rahvas on kujunenud Aafrika ja Indoneesia päritolu inimeste liitumisel.
Xi'an Shi
thumb Xi'an on (西安; Xī'ān) on allprovintsilinn Hiinas, Shaanxi provintsi pealinn.
Xi'an on üks Hiina neljast ajaloolisest pealinnast. Vanaajal kandis ta nime Chang'an (traditsioonilises hiina kirjas 長安, lihtsustatud hiina kirjas 长安; Cháng'ān 'igavene rahu').
Xi'an on tuntud ka Qini dünastia aegsete terrakotasõdalaste asukohana ning Siiditee alguspunktina.
Xi'ani pindala on 9983 km², elanike arv 8,252 miljonit (2006).
Neeme-Õnneleid Mikelsaar
Neeme-Õnneleid Mikelsaar (kuni 1938. aastani Neeme-Õnneleid Mikkelsaar; 5. august 1910 Vana-Laitsna vald, Võrumaa – 22. oktoober 1990 Vehendi) oli eesti zooloog ja hüdrobioloog; bioloogiakandidaat (1959).
Elukäik
Ta lõpetas 1939. aastal Tartu ülikooli.
1957–1981 oli ta Zooloogia ja Botaanika Instituudi hüdrobioloogiasektori juhataja.
Ta oli Eesti siseveekogude ja mereala kalandusliku ja hüdrobioloogilise uurimise peamine eestvõtja.
Aastal 1961 oli ta Võrtsjärve Limnoloogiajaama asutajaid ja esimene juhataja.
Pere
Ta vanemad olid Friedrich Volrad Mikkelsaar ja Emma Amalie Mikkelsaar.
Ta pojad on meedikud Raik-Hiio Mikelsaar ja Aavo-Valdur Mikelsaar ning kaksikuist bioloogid-kirjanikud Ustav-Esko Mikelsaar ja Henn-Risto Mikelsaar.
Luule Epner
Luule Epner (neiuna Luule Liivaku; sündinud 11. veebruaril 1953) on eesti teatriteadlane ja kirjandusteadlane.
Ta lõpetas aastal 1971 Tallinna 1. Keskkooli ja aastal 1977 cum laude Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. Aastal 1984 lõpetas samas aspirantuuri ja kaitses aastal 1987 filoloogiakandidaadi väitekirja.
Ta on töötanud Tartu Ülikoolis vanemlaborandina (1977–1978), õpetajana (1978–1987), vanemõpetajana (1987–1990), dotsendina (1990–2002), professorina (2002–2007) ning alates 2007. aastast vanemteaduri ja dotsendina. Alates 2010. aastast on ta ka Tallinna Ülikooli eesti keele ja kultuuri instituudi dotsent, alates 2011. aastast ka Eesti Kirjandusmuuseumi vanemteadur.
Ta on lugenud draamateooria, eesti näitekirjanduse ajaloo, teatriajaloo ja teatriteoreetilist kursust. Samuti on ta avaldanud artikleid eesti näitekirjanduse ja selle lavatõlgenduste kohta.
Isiklikku
Tema isa on tõlkija ja keeleuurija Uno Liivaku, poeg teatritegelane ja kunstiajaloolane Eero Epner.
Harilik tokkroos
Harilik tokkroos ehk aed-tokkroos (Alcea rosea) on rohttaim kassinaeriliste sugukonnast tokkroosi perekonnast.
Kirjeldus
Tokkroos on vastupidav ühe- või mitmeaastane taim. Kõige sagedamini kasvatatakse teda kaheaastase taimena. Taim võib kasvada 2,5–3 meetri kõrguseks. Tokkroosi vars on jäme ja karekarvane.
Tokkroosi sõrmhõlmised või sõrmlõhised lehed kinnituvad varrele vahelduvalt.
Õied on suured, läbimõõduga 6–10 cm, ning kinnituvad lühikese rao külge. Õied kinnituvad kahe- või kolmekaupa lehekaenaldesse. Looduslikul liigil on õied roosad või kollased, kuid on aretatud hulk liht- ja täidisõielisi sorte, mille õied võivad olla nii valged, roosad, punased, kollased, oranžid kui ka purpursed. Kroonlehed on kuni 5 cm pikad.
Vili on jaguvili, mis koosneb 18–40 neerjast seemnisest.
Paljunemine
Tokkroos õitseb juulist septembrini, sageli esimeste öökülmadeni. Taim paljuneb seemnetega, kuid tihti paljundatakse seda ka juurekaela juurest võetud pistikutega. Pistikust paljundatud taimed on tavaliselt madalamad ja õiterikkamad.
Kasutamine
thumb|Tokkroos Rahvameditsiinis on taime osi kasutatud nahka pehmendava ainena ning kõhulahtistina, samuti tema põletikuvastase toime pärast, näiteks igemete veritsemise korral. Tema õietee parandab seedimist, kaitseb limaskesti ning leevendab põletiku korral mao- ja kurguvalu.
Turgutavat teed saab lehtedest. Lehemähis aitab paisete korral. Õitest tehakse näole auruvanne ning kanget tõmmist lisatakse nii näomaskidesse kui salvidesse. Seemnetega on rahvameditsiinis ravitud neeru- ja sapikivivalu.
Tumedaõieliste tokkrooside kroonlehed sisaldavad värvainet altiini ning neid on pruugitud veinide, likööride, toitude ning siidi värvimiseks.
Alise Stein-Anvelt
Alice (Alise) Stein-Anvelt (tuntud ka nimede all Alice Leevald ja Alice Lewald (Levald); venepäraselt Алисе (Ализе) Пауловна Стейн-Анвельт; 14. oktoober 1900 Varbola vald Harjumaa – 15. aprill 1991 Tallinn) oli eesti kunstnik ja revolutsionäär; II Riigikogu liige, Nõukogude Liidu Kunstnike Liidu liige. Liitnimi Stein-Anvelt tulenes illegaalse poliitilise tegevuse ajal kasutatud varjunimest "Stein" ja abiellumisel Jaan Anveldiga võetud perekonnanimest.
Elulugu
Alice Marie Levald sündis mõisatöölise perekonnas Harjumaal. Lõpetas 1914 Tallinna 6-klassilise Tütarlaste Algkooli. Oli 1915 Volkovitsa mõisa aia- ja köögitööline Peterburi lähistel, 1915–1916 Peterburi kummivabriku Treugolnik tööline. Naasis 1917 Eestisse, kus töötas aasta Munalaskme külakoolis õpetajana. 1919–1925 töötas illegaalse EKP KK juures Tallinnas, selle hulgas 1922. aastani Viktor Kingissepa masinakirjutaja ja sidepidajana, ka masinakirjutaja, korrektori ja ladujana põrandaalustes trükikodades. Osales 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatses. Siirdus 1925 partei korraldusel Nõukogude Liitu, kus sai nime Stein. Sai kunstihariduse Moskvas VHUTEIN-s, mille lõpetas 1930 maalikunstnikuna. Pidas mitut töökohta Venemaal, enne Eestisse naasmist 1945 viibis ka Jaroslavli Eesti kunstiansambli juures.
Looming
On loonud revolutsiooni, Teise maailmasõja ja sotsialistliku ülesehitusöö teemalisi maale. Hiljem tegeles põhiliselt portree-, lille- ja maastikumaalide, akvarellide ja joonistustega. Esinenud näitustel Moskvas aastast 1930, korduvalt Tallinnas, sh isikunäitustel 1967, 1969, 1982. Kirjutas mälestusraamatu "Valguses ja varjus: unustamatuid inimesi ja sündmusi" (avaldatud 1988), kus on muuhulgas mälestusi Viktor Kingissepast ja Jaan Anveldist.
Isiklikku
Alise Stein (sündinud Leevald) oli punakomandör Paul Leevaldi õde ja Jaan Anveldi abikaasa. Neil oli tütar Kima ja poeg Jaan.
Xiangtan Shi
thumb|Asukoht Hiinas
Agamemnoni kuldmask
thumb|Agamemnoni kuldmask Mükeene kuldmask on kullast mask, mille Heinrich Schliemann avastas 1876. aastal väljakaevamistel Mükeenes.
See mask on üks viiest, mis avastati väljakaevamistel: IV hauaplatsilt tuli välja kolm ja V hauaplatsilt kaks kuldmaski. Lisaks oli III hauaplatsile maetud kaks last, kelle nägu ja käed olid kaetud kuldlehtedega, neist ühel olid silmade kohal avad. Nina oli kõigil maskidel ühesuurune.
Xiangtan Shi
Xiangtan (湘潭市 Xiāngtán Shi) on ringkonna õigustega linn (2. järgu haldusüksus) Hiinas Hunani provintsi keskosas.
Agamemnoni kuldmask
Schliemann arvas, et see oli Agamemnoni surimask. Siiski pakuvad tänapäeva arheoloogid maski loomise ajaks perioodi 1550–1500 e.m.a., mis on varasem Agamemnoni eluajast. Sellegipoolest nimetatakse seda Agamemnoni maskiks, sest pole leitud ka kedagi paremat, kelle surimaskiks seda pidada võiks.
Xiangtan Shi
Linna keskus on Yuetangi linnarajoonis.
Agamemnoni kuldmask
Hauad on kindlasti kuninglikud. Kõigi maetute nägu ei ole kuldmaskiga kaetud. Seda, et maetud olid mehed ja sõdalased, näitavad hauda kaasa pandud relvad. Kulla hulk ja hoolikalt valmistatud hauapanused märgivad kindlasti au, jõukust ja tähtsust. Komme katta pealiku nägu matmisel kuldehega on teada mujaltki.
Xiangtan Shi
Xiangtan Shi pindala on 5006 km² ja elanike arv umbes 2,81 miljonit (2004).
Agamemnoni kuldmask
20. sajandi lõpupoole ja 21. sajandi alguses on leidude ehtsus kahtluse alla seatud. On kahtlustatud, et Schliemann võltsis ühe surimaski või rohkemgi neist ülejäänute eeskujul ja seejärel "avastas" nad. Surimaskide stiili on võrreldud teadaolevate mükeene kunsti näidistega. Tänapäeval on küsimus lahtine, ei ehtsus ega võltsing ole tõestatud, kuigi proovitud on mõlemat.
Xiangtan Shi
Xiangtan Shis paikneb Mao Zedongi sünnikoht Shaoshan.
Linn jaguneb kaheks linnarajooniks, kaheks maakonna õigustega linnaks ja üheks maakonnaks.
OpenOffice.org
pisi|OpenOffice.org 3.0 tunnusgraafika pisi|OpenOffice.org Writer OpenOffice.org on vabatarkvaraline kontoritarkvarapakett, mille endisel kujul arendamine lõppes 2011. aasta kevadel. Tarkvarakomplekti arendus hargnes edasi kahte projekti: LibreOffice ja Apache OpenOffice.
OpenOffice.orgist on versioonid muuhulgas operatsioonisüsteemidele Microsoft Windows, Linux, Solaris, Mac OS X, OpenSolaris ja FreeBSD. OpenOffice.org kasutab vaikimisi standardset ISO/IEC 26300 ODF failivormingut ning toetab failide salvestamisel PDF ja PDF/A (ISO/DIS 32000, ISO 19005) vorminguid.
Ajalugu
OpenOffice.orgi meeskond peab projekti sünnipäevaks 13. oktoobrit 2000, päeva, millal Sun Microsystems projekti asutas. OpenOffice.org põhineb StarDivisioni välja töötatud StarOffice'i kontoritarkvarapaketil, mille Sun Microsystems 1999. aasta augustis omandas. Tarkvarapaketi lähtekood avaldati 2000. aasta juulis, et vähendada domineeriva Microsoft Office'i turuosa. OpenOffice.org on vaba tarkvara, mis on kasutatav GNU Vähema Üldise Avaliku Litsentsi (LGPL) tingimustel.
Projekti ja tarkvara nimetatakse tavaliselt lihtsalt OpenOffice'iks, kuid projekti eestvedajate sõnul oli "Open Office" nimekuju juba kaubamärgina registreeritud, mistõttu oldi sunnitud projekti ametlikuks nimeks võtma OpenOffice.org, mida lühendatakse kas OOo või OO.o.
Erinevalt paljudest teiste tarkvarapakettidest ei ole OpenOffice.org oma versioonidele numbri kõrval nime andnud.
OpenOffice.orgi viimaseks jäänud stabiilse versiooni number oli 3.3.0. Oracle otsustas 2011. aastal varem Sun Microsystemsi ostuga kaasa tulnud OpenOffice.orgi arendamise lõpetada, lasi programmeerijad lahti ja andis üle Apache Software Foundationile tarkvara kaubamärgi ja lähtekoodi, mille baasil on loodud Apache OpenOffice.
Selle asemel, et jääda Apache'i projekti juurde, liikus suurem osa arendajaid The Document Foundationi nimelisse uude organisatsiooni, mis hakkas välja töötama algselt OpenOffice.org 3.4 1. beetaversioonil põhinevat haru LibreOffice'it. Suhteliselt lühikese aja jooksul asendas enamik Linuxi distributsioone OpenOffice.orgi paketi LibreOffice'iga.
OpenOffice.orgi projektist on varem välja kasvanud NeoOffice.
Sergei Zenjov
Sergei Zenjov (sündinud 20. aprillil 1989 Pärnus) on Eesti jalgpallur (ründaja). Ta mängib Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FC Flora.
OpenOffice.org
Koostisosad
OOo koosneb järgmistest programmidest:
Sergei Zenjov
Klubikarjäär
3. juulil 2014 sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Blackpool. Debüüdi klubis tegi ta 9. augustil 0:2 kaotusmängus Nottingham Forestiga. 2. detsembril lõpetati tema leping poolte kokkuleppel.
Pärast Blackpoolist lahkumist sõlmis ta 2017. aasta suveks lepingu Venemaa klubiga Moskva Torpedo.
Koondisekarjäär
Zenjov debüteeris Eesti koondises 20. augustil 2008 sõprusmängus Maltaga. Oma esimese värava lõi ta sama aasta 6. septembril maailmameistrivõistluste valikmängus Belgia vastu. Kokku on osalenud 64 koondisemängus ja löönud 13 väravat.
Amnestia
Amnestia (kreekakeelsest sõnast ἀμνηστία – amnestia, mis tähendab unustust, armuandmist, andestust) on õiguslik toiming, millega riigi kõrgeim võimuorgan vabastab isikute grupi või üksikisiku karistuse kandmisest.
Näiteks 30. septembril 1791 kehtestati Prantsusmaal poliitiline amnestia Prantsuse revolutsiooni ajal, kui diktatuur oli kukutatud.
Eesti seaduste järgi ei saa amnestia andmist panna referendumi küsimuseks.
Mart Kaerma
Mart Kaerma (kuni 9. septembrini 1940 Mart Haber; 2. veebruar 1897 Valtu – 8. aprill 1948 Raikküla, Harjumaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Teises maailmasõjas teenis 3. Eesti Piirikaitserügemendi ülemana.
Mart Kaerma (kuni 1940 sügis Haber) sündis 1897. a. Rapla vallas Kaera –Vanatoa talus. Ta
lõpetas Tallinnas Jekaterina kõrgema rahvakooli, mille järel õppis samas pedagoogilistel
kursustel kooliõpetajaks. 1
lipnikekooli; sama aasta kevadel hakati moodustama eesti rahvusväeosa, kuhu saabus ka M.
Haber, kellest sai 8. Roodu nooremohvitser. 1918. a. alanud Vabadussõjas siirdus M. Haber
kergekuulipildujate komando nooremohvitseriks, täites samas rooduülema ülesandeid. 7.
Pärast Vabadussõja lõppu, 1920. a. märtsis ülendati. M. Haber alamleitnandi auastmesse.
1921. a. lõpetas ohvitseride kursused. 1922. a. omistati nooremleitnandi auaste, 1923 sai
leitnandiks, 1926 kapteniks. 1929. aastaks oli ta tõusnud rühmaülemast Allohvitseride Kooli
Alates 1932. aastast teenis kapten M. Haber Kaitsevägede Staabi VI osakonnas käsutäitja-
ohvitserina. 1933. a. ülendati majoriks. Alates 1934. a. töötas Haridusministeeriumis noorsoo
osakonna nõunikuna.
1940. a. Eesti vabariigi aastapäeval ülendati M. Haber kolonelleitnandiks. Sama aasta sügisel
eestistati Haberi nimi Kaermaks.
Töötamine Haridusministeeriumis võis olla ka üheks põhjuseks, miks kolonelleitnant M.
Kaermal õnnestus 1941. a erinevalt paljudest teistest vanemohvitseridest Nõukogude võimu
käest pääseda ja Eestisse jääda. Kuulus 1940.–1941. aastal Eesti
sõjaväest formeeritud Punaarmee territoriaalkorpuse koosseisu, kuid seoses haigusega jäi
Petserisse (pääses Venemaale viimisest 1941. aasta suvel). Selline sündmuste käik seletab ka
kolonelleitnant M. Kaerma tegevust 1941. a Petseri Omakaitse ülema ülesannetes. Samal
ajal organiseeris ta ka Saksa poolele üleläinud või vangi langenud Eesti sõjaväelaste
toitlustamist ja vabastamist Pihkva vangilaagrist. Samuti oli ta sel ajal tegev 1941. a Värska
laagrist Venemaale saadetud Eesti ohvitseride saatuse kohta andmete kogumisega.
1941. a lõpul viidi ta teenistuses üle Tallinn-Nõmme Omakaitse ülemaks. Saksa okupatsiooni
aastail naasis M. Kaerma oma endisele tegevusalale ning töötas Eesti Omavalitsuse
Haridusdirektooriumis rahvakasvatuse osakonna (hiljem rahvakasvatuse peavalitsuse)
juhatajana. Enne rindele minekut 1944. a. jõudis ta täita ka Tallinn-Harju prefekti kohuseid.
1944. a. määrati kol. lt. Kaerma 3. piirikaitserügemendi ülemaks. 1944. a. aprillist kuni
20. septembril 1944, kui oli selge, et rügemendi ühendusteed olid taandumisel vastase poolt
ära lõigatud ja läbimurdeks Avinurme juures enam võimalusi polnud, oli kolonel M. Kaerma
sõduritele teatanud: “Uut rinnet ei ole ega tule. Katsuge igaüks ise punaväe rõngast välja
pääseda. Olgu Eesti mets teile kaitsjaks“. Metsi mööda liikudes jõudis ta ka ise kodutallu
Rapla lähedal, kus tal õnnestus end varjata 1948. aastani. Sugulaste andmetel läks ta
sagenenud haarangute tõttu omaste säästmise eesmärgil 1948. a. aprillis vabasurma (omas
tsüaankaaliumi ampulli). Koloneli abikaasa ja vend olevat matnud ta surnukeha salaja
kodutalu mulda. Mart Kaerma elu ja tegevust võib vaadelda kui 20. sajandi Eesti riikluse ja
ohvitserkonna personifitseeritud teket, edulugu, arengut, traagilist hävingut ja püüdlust
kaotatud iseseisvust taastada.
Viktor Tomberg
''See artikkel on tõlkijast; kuni 1937. aastani kandis Viktor Tombergi nime diplomaat, poliitik ja advokaat Viktor Tarmas
Viktor Tomberg (12/25. november 1915 Pärnu – 5. jaanuar 1984 Tallinn) oli eesti tõlkija.
Õppis 1934–1935, 1936–1941 ja 1946–1950 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas.
Mobiliseeriti 1941, oli tööpataljonis ja Eesti Laskurkorpuses.
1945–1946 rahvakohtunik, 1946–1950 Eesti NSV kohtuministeeriumi ametnik, 1950–1951 notar. 1951–1956 toimetaja Eesti Riiklikus Kirjastuses, 1956–1964 Eesti Raamatus, alates 1964 vabakutseline tõlkija. Ta tõlkis peamiselt uuemat saksa kirjandust (Erich Maria Remarque).
Alates 1948. aastast Eestimaa Kommunistliku Partei liige.
Duisburg
Duisburg on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Ruhri linnastus. Asub Reini jõe ääres Ruhri jõe suudmes.
1491
1491. aasta (MCDXCI) oli 15. sajandi 91. aasta.
Ätte
Ätte on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vara valda.
‘Ādil ‘Abd al-Mahdī
‘Ādil ‘Abd al-Mahdī (araabia keeles عادل عبد المهدي المنتفكي‎, läänepäraselt Adil Abdul-Mahdi al-Muntafiki; sündinud 1. jaanuaril 1942) on Iraagi majandusteadlane ja poliitik, oli 25. oktoobrist 2018 6. maini 2020 Iraagi peaminister. Ta oli aastatel 2005–2011 Iraagi asepresident. Ta oli ajutise valitsuse rahandusminister ning aastatel 2014–2016 naftaminister.
Abdul-Mahdi oli pikka aega mõjuka šiiitliku partei Iraagi Islami Ülemnõukogu liige. Nõukogu oli pikka aega sunnitud tegutsema naaberriigis Iraanis ning hoolimata sellest, et nende poliitika oli USA-vastane, hoiti lähedasi suhteid paljude Ühendriikide liitlaste ja Şaddām Ḩusayni vastastega (nt Iraagi kurdide ja Iraagi rahvuskongressiga).
Valgehobusemäe suusakeskus
pisi|Suusarada Valgehobusemäe suusakeskuse juures pisi|Video Valgehobusemäest 2022. aasta jaanuaris Valgehobusemäe suusakeskus (ka Valgehobusemäe Suusa- ja Puhkekeskus) on suusa- ja puhkekeskus Järvamaal Järva vallas Valgehobusemäe jalamil.
Toivo Nikopensius
Toivo Nikopensius (20. juuni 1946 – 22. märts 2015) oli eesti laulja.
Vastupoliitika
Vastupoliitika on vastandumine kehtivale poliitilisele süsteemile ja soov võtta kasutusele uut tüüpi poliitikategemise vormid.
Vladimir Putini teine valitsus
Vladimir Putini valitsus oli Venemaa Föderatsiooni Valitsus 8. maist 2008 kuni 7. maini 2012.
Nabla-operaator
Nabla-operaator ehk Hamiltoni nabla-operaator ehk Hamiltoni diferentsiaaloperaator ehk nabla on diferentseeruvatele mitme muutuja funktsioonidele rakendatav vektorväärtusega diferentsiaaloperaator. Seda kasutatakse matemaatiliste tähistuste lühendamiseks, näiteks gradient, divergents, rootor ja Laplace'i operaator on esitatavad nabla-operaatori abil. Seda tähistatakse nabla sümboliga.
n-mõõtmelises eukleidilises ruumis Rn ristkoordinaadistikus koordinaatidega (x1, x2, ..., xn) on nabla-operaator:
kus on ühikvektorid selles ruumis ja  tähistab osatuletise võtmise operaatorit muutuja x_i järgi.
Kompaktsemalt saab nabla-operaatori kirja panna Einsteini summeerimiskokkuleppe abil:
Näide
Kolmemõõtmelises Cartesiuse koordinaadistikus R3 koordinaatidega (x, y, z) defineeritakse \nabla järgmiselt:
kus on ühikvektorid vastavatele koordinaatide suundadele (tähistatakse ka \vec i, \vec j ja \vec k).
Poliitikast võõrandumine
Poliitikast võõrandumine on vastumeelsus poliitika suhtes, arvamus, et poliitilised organid ja poliitikud on ükskõiksed, ebatõhusad ja ebausaldusväärsed. See mõiste võib tähendada ka lihtsalt apaatiat poliitika suhtes.
Sõltuvalt riigist ja ühiskonnast on poliitilisel võõrandumisel palju alavorme ja erinevaid põhjusi.
Vaata ka
Vastupoliitika
Polümeraasi ahelreaktsioon
pisi|300px|8 PCR tüüpi, igaühes on 100 μl Polümeraasi ahelreaktsioon ehk PCR (lühend ingliskeelsest vastest polymerase chain reaction) on meetod DNA või RNA järjestuse amplifikatsiooniks ehk kordistamiseks. PCR-meetod võimaldab väga väikesest DNA lõigust luua miljoneid koopiaid. PCR metoodika töötas 1983. aastal välja Kary Mullis, kes 1993. aastal sai koos Michael Smithiga selle eest Nobeli keemiaauhinna.
pisi|300px| Joonis PCR tsüklist. (1) Denatureerimine 94–96 °C (2) Seondumine ~65 °C (3) Süntees 72 °C
PCR metoodika võimaldab in vitro paljundada konkreetset DNA fragmenti, kasutades selleks termostabiilset DNA polümeraasi. Esimene termostabiilne DNA polümeraas (Taq polümeraas), mida kasutati PCR-i läbiviimiseks, isoleeriti termofiilsest bakterist Thermus aquaticus. Taq polümeraas on monosubühikuline ensüüm, millel puudub replikatsioonivigu parandav 3’-5’eksonukleaasne aktiivsus. Seetõttu on Taq polümeraasi poolt läbiviidav DNA süntees küllaltki vigaderohke. Selleks, et amplifitseerida kindlat DNA järjestust, peab vähemalt osaliselt teadma uuritava DNA nukleotiidset järjestust. Uuritava DNA regiooniga külgnevatele järjestustele sünteesitakse komplementaarselt kaks lühikest, üksikahelalist DNA fragmenti ehk praimerit, millest üks on komplementaarne kodeeriva ahelaga, teine matriitsahelaga.
PCR-i põhimõte
PCR-reaktsioon toimub kolmes etapis:
2. Praimerite seondumine DNA ahelatega. Praimerite seondumine ehk annealing toimub 50–70 °C juures. Selleks, et kinnitustemperatuur mõistlik oleks, tulebki praimerid teha 20 nukleotiidi pikkused. Sellisel juhul ongi nende sulamistemperatuur vajalikus vahemikus. Praimerite G-C sisaldus on ka oluline – see peaks jääma 50–55% ulatusse, väiksema sisalduse korral tuleb praimereid pikendada.
3. DNA süntees. Kui praimerid on amplifitseeritava DNA järjestuse kahelt poolt kindlaks teinud ja piiranud, sünteesib termostabiilne DNA polümeraas praimerite 3’ otsast alates mõlemale DNA üksikahela fragmendile komplementaarse fragmendi, kasutades selleks segusse lisatud nukleotiide. Protseduur toimub 72 °C juures ning selleks kasutatakse termostabiilset Taq polümeraasi.
Neid tsükleid korratakse 20–30 korda, et amplifitseerida piisav arv DNA molekule. Juhul kui amplifitseeritakse otse rakkudest pärit DNA-d või kui kasutatava DNA polümeraasi aktivatsiooniks on vajalik eelnev temperatuuri tõstmine, eelkuumutatakse PCR segu ligikaudu 10 minutit 96 °C juures.
Samuti on soovitatav kasutada pärast PCR tsüklite lõpetamist DNA sünteesi lisaetappi 10 minutit 72 °C juures. Lisasüntees on vajalik selleks, et Taq DNA polümeraas saaks lõpuni sünteesida kõik seni DNA sünteesil üksikahelaliseks jäänud DNA otsad.
pisi|Termotsükler
PCR-masin ehk termotsükler
Termotsükler ehk PCR-masin on polümeraasi ahelreaktsiooniks vajalik aparatuur, mis sisaldab reaktsioonituubide hoidjat ja programmi, mis automatiseerib tuubide aluse kuumutamise kindlal temperatuuril kindlate ajavahemike kaupa. Tänapäevaks on loodud PCR-masinad, mis detekteerivad amplikonide tekkimist reaalajas ning suudavad analüüsida mRNA pealt sünteesitud DNA kogust ja geenide ekspressiooni taset. See kõik on võimalik fluorestseeruvate märgiste abil, mille olemasolu detekteeritakse fotodetektoritega, mis on ühenduses PCR masinaga. PCR reaktsioone võib olla erinevaid ning selle tagab temperatuuri, praimerite kasutuse, tsüklite ja reaktsiooni arvu muutmise võimalus.
PCR-saaduste analüüs
Amplifitseeritud piirkondade pikkust määratakse, nagu klassikalise DNA analüüsi puhulgi, geelelektroforeesil. PCR produktid kantakse geeli kaevudesse ning eraldi foreesirajale pikkusmarker (juba teadaolevate pikkustega DNA lõikude segu). Forees viiakse läbi 150 V juures 30 minuti vältel. PCR-saadused visualiseeritakse arvutijuhitavate laseritega ja tulemused esitatakse graafikuna.
PCR-meetodi eelised ja puudused
Samuti ei ole PCR-i puhul DNA puhtus nii oluline kui klassikalise analüüsi korral. Restriktaase, mille tööd DNA saastatus mõjutada võib, ei kasutata ning elektroforeesifragmendid on PCR-i käigus juba sünteesitud ja seega lisaaineteta.
Puuduseks on esiteks vajadus teada DNA täpseid järjestusi, mille alusel sünteesida praimerid. Lisaks ka asjaolu, et piirkonnad on lühikesed, mistõttu näiteks isikute tuvastamisel või isadustestis on juhuslik kokkulangevus tõenäolisem. DNA sünteesimise käigus võib tekkida ka vigu, sest ei ole vajalikke kontrollmehhanisme, mis eksisteerivad loodusliku replikatsiooni puhul.
PCR-i kasutusalad
Haiguste diagnostikas mängib olulist rolli PCR-i võime analüüsida väga väikest kogust DNA-d. Üheks tähtsaks PCR-i kasutusalaks on võimaliku AIDS-i nakatumise diagnoosimine väga varajases staadiumis juba enne antikehade teket. See on eriti oluline viiruste pikaajalise peiteaja tõttu. Tänu PCR-ile saab leukotsüütidest isoleeritud HIV nakkust tõestavat DNA fragmenti paljundada, kuni on saadud analüüsiks piisav kogus materjali.
PCR-i saab kasutada ka preimplantatsioon-diagnostiliselt näiteks tsüstilise fibroosi tuvastamiseks. Testimiseks isoleeritakse in vitro tekkinud kaheksarakulisest embrüost üks rakk. Sellest ekstraheeritakse DNA ning amplifitseeritakse praimeritega piiritletud fragmenti (tsüstilist fibroosi põhjustav järjestus DNA-s on teada). Saadud fragmente analüüsitakse elektrofereesil. Implatsiooniks kasutatakse vaid haigusevaba embrüot.
PCR aitab identifitseerida kultiveerimatuid või aeglaselt kasvavaid mikroorganisme, nagu näiteks mükobaktereid või anaeroobseid baktereid, keda on laboritingimustes keeruline kasvatada.
PCR-i kasutatakse alates analüüsi ja sellega seotud meetodite väljatöötamisest kuni tänapäevani ja edaspidigi: a) muteerunud geenide uurimisel,
b) genoomide sekveneerimisel,
c) haiguslike seisundite (DNA-viirused, RNA-viirused, hea- ning pahaloomulised kasvajad jne) uurimisel ning eristusdiagnoosi komplekteerimisel
d) uute ravimite väljatöötamisel ning laboratoorsetel ning kliinilstel katsetel jne.
Välgi
pisi|[[Välgi õigeusu kirik.]] Välgi on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vara valda.
Küla territooriumile jääb osa Välgi looduskaitsealast.
Pärast Põhjasõda tuli Välgisse palju venelasi. 1859. aastal valmis külas Välgi õigeusu kirik. Külas on mitmeid, alates 13. sajandist pärinevaid vadjapäraseid kalmusid. Välgis on ka muinasasulakoht, külakalmistu ja kirikuaed.
Välgis asusid Eesti ühed olulisimad sõelade valmistamise rajatised.
1977. aastal liideti Välgi külaga Välgi-Alajõe.
Farafangana
Farafangana on omavalitsusega linn Madagaskaril Madagaskari saare kagurannikul umbes 400 km riigi pealinnast Antananarivost lõuna pool, Atsimo-Atsinanana piirkonna keskus. Geograafilised koordinaadid on 22°49' S, 47°50' E.
Elanike arv on umbes 25 000 (2005. aasta hinnang).
Anders Anton von Stiernman
pisi|Anders Anton von Stiernman (1753) Anders Anton von Stiernman (sündinud Anders Anton From; 27. september 1695 Stockholm – 2. märts 1765 Stockholm) oli rootsi ajaloouurija, arhivaar ja genealoog.
Ta võttis oma kasuisa järgi perekonnanimeks Stiernman, oli kantseleinõunik, Rootsi Riigiarhiivi arhivaar (1732) ja arhiivisekretär (1740), Rootsi Põhjatähe ordeni kavaler (1748) ja mitmete biograafialeksikonide koostaja.
1719. aastal pidi temast saama Academia Gustavo-Carolina ajalooprofessor Pärnus, kuid ülikool oli 1710. aastal sunnitud Põhjasõja tõttu oma tegevuse katkestama ja Liivimaa Vene võimu all olemise tõttu asus ametisse arhiivinduses. 1724 tegi ta uurimusreisi Eesti-, Liivi- ja Ingerimaal.
1. oktoobril 1743 sai ta Rootsi aadlikuks ja immatrikuleeriti 1746 Rootsi rüütelkonda (Nr.1893) perekonnanimega von Stiernman.
Uppsala Ülikooli raamatukogus asub tema käsikirjade kogu.
Viktor Tarmas
Viktor Tarmas (kuni 1937. aastani Viktor Tomberg; 19. november 1891 Sindi, Pärnumaa – 20. märts 1963 Tallinn) oli Eesti diplomaat, poliitik ja advokaat.
Lõpetas 1915 Moskva ülikooli õigusteaduskonna.
1918- aastal oli Viktor Tomberg Järva maakonnavalitsuse esimees, seejärel Ajutise Valitsuse komissar Järvamaal. Asutava Kogu liige.
Aastatel 1922–1924 oli ta kontroll-opteerimiskomisjoni esimees ja peakonsul Petrogradis (Eesti peakonsulaadi rüüstamisest 3. aprillil 1923 pääses ta eluga), 1924–1926 vandeadvokaat Tartus, 1926–1930 Paides ja 1930–1932 Tallinnas.
Oli nõukogude vangistuses 1944–1945 süüdistatuna spekuleerimises ja Irkutski oblastis Angarlagi vangilaagris 1950–1956 poliitilistel põhjustel.
Välislingid
okupatsioon.ee
Põhjapoolus
222px|pisi|Põhjapoolus Põhja-Jäämere kaardil pisi|NASA animatsioon põhjapooluse jääkattemuutustest aastatel 1984–2019 Põhjapoolus ehk geograafiline põhjapoolus on kujuteldav punkt põhjapoolkeral, kus Maa pöörlemistelg lõikub Maa pinnaga. Selle koordinaatideks on 90° N. See asub Põhja-Jäämere keskosas, kus ookeani sügavus on umbes 4000 m.
, mille paksus on mitu meetrit. Põhjapoolusel esinevad polaaröö ja polaarpäev. Selle tõttu on kliima üsna karm, talvel on kuu keskmine temperatuur umbes –40 °C, suvel 0 °C.
Ajalugu
Ametlikult peetakse esimesteks põhjapoolusele jõudjateks USA uurijaid Robert Edwin Pearyt ja Matthew Hensonit, kes väidetavalt jõudsid sinna eri ekspeditsioonidega 6. aprillil 1909. Siiski ei peeta teaduslikult tõestatuks, et ükski neist ekspeditsioonidest sinna tegelikult jõudis. Peary märkmed ei ole piisavalt täpsed ja Matthew Henson teatab oma memuaarides, et oli põhjapoolusel veidi enne ekspeditsioonijuht Pearyt ning kohtas teda seal. Ühiselt olevat tahetud klaarida, kes jõudis poolusele esimesena, kuid ilmselt jäi see välja selgitamata.
Peale nimetatute väitis ka Frederick Cook, et jõudis 21. aprillil 1908 esimesena põhjapoolusele. Tema teaduslik usaldusväärsus kadus aga kiiresti, kui osutus, et tema väidetav esmatõus Mount McKinleyle on võltsing.
Alles Umberto Nobile, Roald Amundseni ja Lincoln Ellsworthi ülelend põhjapoolusest õhulaeva Norge pardal on teaduslikult laitmatult kinnitatud. Kahtlusteta tõestatud on ka see, et 1937. aastal lendas põhjapoolusele rühm Nõukogude teadlasi Ivan Papanini juhtimisel ning nad astusid tõesti pooluse ümbruses jääle.
Esimeseks eestlaseks põhjapoolusel võib pidada peakonsulit Peterburis Peeter Kaptenit, kes jõudis sinna 29. aprillil 2001.
Antaifasid
Antaifasid (malagassi keeles antaifasy 'liivaelanikud') on malagasside etniline rühm.
See on väike islamiseerimata metsatalupoegade hõim, kes elab Madagaskari saare kagurannikul Farafangana ümbruses.
Nad räägivad malagassi keele murret. 1996. aastal arvati nende hulgaks üle 140 000 inimese. Nad jagunevad kolme klanni, millest igal on oma kuningas.
Peamisteks elatusaladeks on riisikasvatus ja kalastus.
Kaija Kärkinen
pisi|Kaija Kärkinen Kaija Hannele Kärkinen (sündinud 9. septembril 1962 Sodankyläs) on soome laulja ja näitleja. Ta esindas Soomet lauluga "Hullu yö" 1991. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Itaalias, kus laul sai 6 punktiga 20. koha.
Indrek Palu
Indrek Palu (sündinud 25. jaanuaril 1977) on eesti viiuldaja, helilooja ja muusikapedagoog.
Ta on õppinud Pärnu Muusikakoolis viiulit ja lõpetanud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia jazz-viiuli erialal ning Eesti Teatri- ja Muusikaakadeemia elektronmuusika heliloomingu erialal.
Indrek Palu töötab Pärnu Koidula Gümnaasiumis instrumendi-, ansambli- ja arvutimuusika õpetajana.
Ta tegutseb nii akustilise kui ka elektriviiulimängijana nii solisti kui ka ansamblistina Repoo Ensemble'is, džässduodes Kristo Käo ja Marek Taltsiga ning saksofonist Ivo Lille ansamblis Ivo Lille Group. Teinud koostööd koreograaf Kristjan Rohiojaga (Tallinna Tantsuteater).
Helilooja-interpreet tegutseb ka vabaimprovisatsiooni vallas, viimasel ajal koos flötist Leonora Palu ja laulja Priit Lehtoga. Koos Andrus Kallastuga (helilooja, dirigent, Pärnu Ooper ja Repoo Ensemble) on koostanud muusika kompositsiooniõpetuse gümnaasiumiastmele.
Debrecen
thumb|Debreceni Suur kirik Debrecen on komitaadi õigustega linn Ungari idaosas. Ta on Hajdú-Bihari komitaadi keskus ning elanike arvult teine linn Ungaris.
Ajalugu
Enne ungarlaste saabumist Kesk-Doonau madalikku oli Debreceni ümbrus asustatud juba erinevate hõimude poolt, kelleks olid näiteks vandaalid, goodid, sarmaadid, gepiidid, avaarid ja bulgaarlased.
Debreceni on esmamainitud 1235. aastal (Debrezun). Kolme küla (Boldogasszonyfalva, Szentlászlófalva ja Debreczun) liitmisest tekkinud linn arenes järgnevatel sajanditel jõudsalt riigi üheks rikkaimaks ja olulisemaks linnaks. 16. sajandi keskpaigaks oli linna elanikkond protestantlik ja sai hüüdnimeks "kalvinistide Rooma". 1538. aastal rajati Debreceni Reformeeritud Kolledž, mis Debreceni Ülikooli eelkäijana riigi kõige vanem järjepidevalt töötav kõrgharidusasutus.
1849. aastal oli Debrecen lühikest aega Ungari pealinn. 1857. aastal sai Debrecen raudteeühenduse Budapestiga ning muutus oluliseks raudtee sõlmpunktiks. Ehitati uusi koole, haiglaid, tehaseid, veskeid, linna saabusid pangad ja kindlustusfirmad. Linn muutus üha suurlinlikumaks tänu kõrgematele hoonete, villade ehitamisele ja parkide rajamisele. 1884. aastal hakkas esimesena Ungaris sõitma auru jõul liikuv linnarong, mis asendati 1911. aastal trammiga. Teise maailmasõja ajal sai linn tugevasti kannatada, pooled hoonetest hävisid. 1944. aastal oli linn jälle lühikest aega Ungari pealinn.
Kliima
Debreceni ja lähiümbruskonnas on keskmiselt 2000 tundi päikesepaistet aastas. 2013. aastal mõõdeti rekordilised 2321,7 tundi päikesepaistet.
Aasta keskmine temperatuur on 10°C. Kõige kuumem kuu on juuli keskmise temperatuuriga +20°C ja kõige külmem kuu on jaanuar keskmise temperatuuriga -2°C.
Rahvastik
Debrecen on elanike arvult Ungari teine linn. Aastal 2005 oli linnas 204 300 elanikku, 2009. aastal 206 200 elanikku ja 2021. aastal 200 974 elanikku.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Debreceni elanikest ungarlasi 84,8%, mustlasi 0,6%, sakslasi 0,6%, rumeenlasi 0,3%, slovakke 0,1%, ukrainlasi 0,1% ja teistest rahvustest inimesi 2%. Oma rahvust ei soovinud avaldada 14,7% elanikest.
Turism
2012. aastal oli Debrecen vastavalt majutusasutustes veedetud ööde statistikale Ungari populaarsuselt 13. linn.
Turizmus Online soovitas 2022. aasta turismihooajal külastada järgnevaid Debreceni kohti ning vaatamisväärsusi:
pisi|Nagyerdő parkmets
pisi|Debreceni Reformeeritud Suur kirik ja Reformeeritud Kolledž
Reformeeritud Suur kirik on Ungari üks ilusamaid klassitsistlikke hooneid. Lisaks arhitektuurile on kiriku tõeliselt kuulsaks teinud Lajos Kossuth, kes luges siin ette Ungari iseseisvusdeklaratsiooni 1848. aastal. See on Ungari suurim reformeeritud kirik ja mahutab ligi 2000 inimest. Lisaks vaimulikele sündmustele on see ka oluline turismiatraktsioon. Külastajaid ootavad püsiekspositsioonid ja vahelduvad näitused, orelikontserdid. Lisaks on võimalik ronida kiriku kellatorni ning jalutada kahe torni vahelisel vaateplatvormil, kust avaneb vaade kesklinnale.
Reformeeritud Kolledž asutati 1538. aastal. Seal on õppinud paljud kuulsad inimesed. Kolledži muuseumis on püsinäitus kooli ajaloost ja õpilastest ning Tiszantúli Reformeeritud Piiskopkonna varandustest. Lisaks on võimalik külastada Suurt Raamatukogu, mis on valitud maailma ilusaimate raamatukogude hulka.
pisi|Vaade Suure kiriku tornist
Meedia
Debrecenis on kaks kohalikku telekanalit:
Transport
Debreceni kesklinnast seitsme kilomeetri kaugusel lõunas asub Debreceni rahvusvaheline lennujaam, mis on reisijate arvult teine lennujaam Ungaris.
Sport
Linnas tegutseb jalgpalliklubi Debreceni VSC, mis mängib Ungari kõrgliigas ja mis on seitsmekordne Ungari meister.
Frodo Paunaste
Frodo Paunaste (ingl Frodo Baggins) on John Ronald Reuel Tolkieni triloogia "Sõrmuste Isand" üks peategelasi.
Taust
Frodo Paunaste on Drogo Paunaste ja Primula Kangepukk-Paunaste poeg ning Bilbo Paunaste vennapoeg, kes elab Maakonnas. Frodo jääb kõigest seitsmeaastaselt orvuks ning esialgu jääb ta Tukkide kotta sealsete sugulaste hoole alla. Hiljem, kui Frodo sirgub, palub Bilbo, et poiss tema juurde elama tuleks. Kuna Frodo on oma onusse väga kiindunud, võtab ta pakkumise rõõmuga vastu.
Sõrmuste Vennaskond
Oma ammuselt seikluselt on Bilbo toonud kaasa palju varandust, teiste seas ka ühe sõrmuse. Peagi tunneb Bilbo, et tahaks taas reisima minna ning otsustab kogu oma maise vara Frodole jätta. Kui muust varast loobumine ei valmista vanale kääbikule raskusi, siis sellest sõrmusest loobumine on talle raske. Lõpuks, Gandalfi veenmise tulemusena, otsustab Bilbo jätta ka muu vara hulgas sõrmuse Frodole. Kuna aga Bilbo on ainus, kes on sellest sõrmusest vabatahtlikult loobunud, ja Frodo selle pärinud, määrabki saatus, et Frodost peab saama sõrmusekandja. Uurinud välja, et sõrmuse näol on tegu Võimusõrmusega, soovitab Gandalf Frodol võimalikult kiirelt Rivendelli poole teele asuda, et seal siis sõrmuse edasine käik otsustada. Et mitte oma lahkumisega kaaskääbikutes kahtlusi äratada, mõtleb Frodo välja pettemanöövri – ta müüb päranduseks saadud kääbikuuru ning laseb Ilol omale Pukivalda väikse maja soetada.
Vahetult peale kolimist võtab Frodo koos oma kääbikutest kaaslaste, Jussi, Ilo ja Punapõsega, ette teekonna läbi Vana Metsa. Metsas kohtavad nad ridamisi ohte, kuid seal kohtuvad nad ka Tom Bombandiliga, kes annab neile paariks ööks peavarju ning ka üksjagu teadmisi. Tom päästab kääbikute seltskonna ka kääpavaimude käest ning soovitab teel peatuda ka Voore külas, Kepsleva Poni kõrtsis, et kääbikud ei peaks ööbima lageda taeva all.
Kepsleva Poni Kõrtsis kohtuvad nad Rühkijaga – nii hüütakse seda rajaleidjat Voore külas. Kahtlasena tunduv võõras soovib tungivalt Frodoga vestelda ning pakub end nende teejuhiks – eriti kuna kääbikud tõmbavad enesele tahtmatult liialt tähelepanu (Rühkija pidas silmas Frodo kadumistrikki sõrmusega). Kääbikud on võõra kavatsuste suhtes väga skeptilised, iseäranis Juss, kuid kui kõrtsmik Barliman Butterbur annab Frodole üle kirja, mille Gandalf palus kõrtsmikul Frodole edastada, siis selgub ka, et Rühkija näol pole tegemist lihtsa rajaleidjaga, vaid too on Aragorn, Arathorni poeg ja Gandalfi lähedane sõber. Saanud kirjast kinnitust Aragorni heades kavatsustes, võtavad kääbikud Aragoni oma teejuhiks. Aragorni kaasamine oma tegemistesse annab juba tulu hetke pärast, kui Aragorn paneb kääbikud peitu teise tuppa, mitte nende magamistuppa, kuna Frodo sõrmusetrikk on juba kohale meelitanud Sõrmusevaimud, kes püüavad sõrmuse kätte saada ning selle kandja tappa.
Hommikul asuvad kääbikud Rühkija juhtimisel teele. Esialgu kulgeb nende teekond rahulikult ja ilma eriliste ohtudeta. Alles mitme päeva pärast kohtavad nad Ilmarünkal Amon Suli vahitornis Musti Ratsanikke. Arogornil õnnestub küll nende rünnak tagasi lüüa, kuid Frodo saab haavata Morguli pistodaga, mis kuulub üheksast võimsamaile vaimule, kunagisele Angmarini Nõidkuningale. Kuigi Aragorn tunneb haldjate ravikunsti, ei oska ta seda haava ravida. Siiski teab ta taime Athelast – Kuningalehte, mis aitab mürgi toimet aeglustada. Kuigi haav on kole ja selles peituv mürk tugev, tuleb välja Frodo sitkus – kuigi mürgi toime tasapisi süveneb, ei murra see Frodot – ta peab sellele vastu ning mürk ei pääse tema südamesse.
Pärtel Piirimäe
pisi|Pärtel Piirimäe 2021. aasta Arvamusfestivalil Pärtel Piirimäe (sündinud 10. mail 1972) on eesti ajaloolane, kes on keskendunud varauusaegse riikluse ja ideedeajaloo uurimisele ja õpetamisele. Alates 2017. aastast on ta Tartu Ülikooli mõtteloo professor.
Frodo Paunaste
Sõrmuste Vennaskond
Kui Frodo taas ärkab, on ta Rivendellis, Elrondi kojas ning haldjas Elrond on ise ta tervendanud. Frodo tunneb end märkimisväärselt paremini, kuid Elrond ütleb, et lõplikult ei parane see haav kunagi ja tegelikult on üldse ime, et Frodo haavas peituvale mürgile vastu pidas. Kui Frodo on hullemast paranenud, peetakse Elrondi kojas nõupidamine, et otsustada Sõrmuse edasine saatus.
Pärtel Piirimäe
Alates 2006. aastast on Piirimäe Ajaloolise Ajakirja peatoimetaja.
Frodo Paunaste
Sõrmuste Vennaskond
Üsna pea selgub, et sõrmust Sauroni eest peita on võimatu, ainsaks võimaluseks jääb see hävitada. Kuivõrd see pole aga tavaline sõrmus, vaid Üks Sõrmus – Võimusõrmus – saab selle hävitada vaid Turmamäe tules, kus see ka algselt Sauroni poolt valmistati. See teekond saab olema raske ning täis ohte, seega peab sõrmusekandja olema vabatahtlik – kellelegi ei panda seda koormat vägisi. Sõrmuse kandmise kohustuse võtab enese peale Frodo, kuid et tema teekond saab olema raske, vajab ta kindlasti abi ning Elrond määrab talle teekaaslased. Erinevalt Frodost pole teekaaslastel kohustust temaga lõpuni minna, nad võivad loobuda kui nende jaks või tahe otsa saab. Valinud Frodole kaheksa kaaslast, nimetab ta rännuseltskonna Sõrmuste Vennaskonnaks.
Vennaskond asub teele 25. detsembril 3018 K.A (Kolmandal Ajastul).
Esmalt kulgeb rännuseltskonna tee vaikselt ja rahulikult läbi hüljatud tühermaade. Seal pole neid jälgimas keegi peale lindude taeva all, kuid ka linnud võivad olla kahtlased – Sarumanil on palju salakuulajaid ka lindude ja loomade seas, on Gandalf öelnud. Nii üritavad rännumehed käia võimalikult vaikselt, et mitte tähelepanu äratada, nad liiguvad tihti öösiti ja päeval otsivad varjulisi paiku magamiseks.
Peagi viib teekond neid Caradhrase mäekurule, mida nad asjatult ületada püüavad. Kui see ebaõnnestub, ei jää neil muud valikut, kui minna mäe alt, läbi Moria kaevanduste. Päkapikkude sooja vastuvõtu asemel, mida Gimli nii südamest loodab, avastavad nad eest tühjuse ja märgid, mis viitavad lahinguile. Sedamaid on selge, et kaevandusse pole enam ühtegi elavat päkapikku jäänud ning seal hiilivad ringi vaid orkid ja muud tumedad jõud. Taas püüab seltskond jääda võimalikult märkamatuks. Kuigi ümberringi on peaaegu pilkane pimedus, täheldab Frodo, et nad ei pruugigi olla seal üksi ja keegi kindlasti jälgib neid, ning tal on õigus – see on Gollum, kes rännuseltsilisi pimeduses jälitab. Püüdes ohte vältida, satuvad nad siiski orkide küüsi. Kuid orkid polegi veel suurim oht – orkidega koos on Balrog, koletis muistset ajast. Otsides pääseteed, põgenevad nad üle Khazad-dûmi silla. Sillal, üritades Balrogi rünnakut peatada, kukub Gandalf Moria kaevanduse sügavustesse, olles eelnevalt oma vastase seljatanud.
Nüüd, kui vennaskond on kaotanud oma teejuhi, võtab Aragon vennaskonna juhtimise enda peale. Edasi liiguvad nad Lothlorieni poole. Lothlòrieni haldjariigis võetakse väsinud rännuseltskond vastu, neile antakse seal peavarju ning pakutakse kaitset. Samuti jagatakse neile lahkelt uudiseid, mis nendeni on jõudnud ning sekka jagatakse nõuandeid. Lothlòrienis pakub sealne Emand Galadriel Frodole võimalust vaadata Galadrieli peeglisse – see näitab asju mis olnud, asju mis on ja vahel ka asju, mis pole veel sündinud. Frodo vaatabki peeglisse ja näeb seal ängi ja valu, kuidas inimkond langeb ikke alla; ta näeb asju, mis pole veel sündinud, kuid võivad sündida kui tema peaks oma ülesandel ebaõnnestuma.
Mõne aja pärast asub seltskond taas raske südamega teele. Lothlòrienist lahkudes jagavad sealsed haldjad neile kaasa hinnalisi kinke, mis neid teekonnal abistavad, ning haljaleiba Lembast teemoonaks. Teekond viib Raurosele, seal saab aga sõrmuse võim Boromirist võitu ning ta üritab sõrmuse Frodolt võtta, kuigi on andnud lubaduse Frodot kaitsta. See vahejuhtum paneb Frodo tõsiselt muretsema ja ta otsustab Vennaskonnast lahku lüüa ja üksi oma teekonda jätkata. Juss, kes on oma peremehest lahutamatu, veenab Frodot teda kaasa võtma ja nii jätkavad nad teed Mordori poole kahekesi.
Kaks kantsi
Kui Frodo ja Juss on tulutult ringi ekselnud, kohtuvad nad Guglunkiga, kes omakorda üritab sõrmust omale saada. Kui Frodo ja Juss otsustavad Guglunki haldjaköiega kinni siduda ja maha jätta, siis olevus leebub ja pakub end neile teejuhiks Mordori, kuna Frodo ja Juss ise teed ei tea ning on juba mõnda aega ringiratast käinud. Neil ei jää muud üle kui pakkumine vastu võtta. Kui Frodo Guglunki veel kuidagi usaldab, siis Juss ei usalda seda tegelast mitte karvavõrdki ning hoiab tal kogu aja silma peal.
Pärtel Piirimäe
2007. aasta 10. jaanuaril kaitses Piirimäe Cambridge'i ülikoolis doktoritöö teemal "Õiglane sõda teoorias ja praktikas: Rootsi sõdade õigustamine suurvõimu perioodil". Tema juhendaja oli Peter Burke.
Alates 2008. aastast oli ta ajaloo ja arheoloogia instituudi uusima aja ajaloo õppetooli dotsent.
Poliitiline tegevus
Pärtel Piirimäe kuulus aastatel 1993–2012 Reformierakonda. Ta on alates aastast 2023 erakond Eesti 200 liige.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 381 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku
Piirimäe tegeleb pikamaajooksuga. 2011. aastal lõpetas ta Frankfurdi maratoni ajaga 2:47:57. 2021. aastal lõpetas ta Tallinna Maratoni poolmaratoni distantsi tulemusega 1:19:21.
Kuulub Eesti Üliõpilaste Seltsi.