cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Metsasoomlased
Unustatud rahvakillu uurija
Gottlundi andmetel elasid soomlased enam kui sajas Kesk-Rootsi vallas. Kokku oli neid 50 000 inimest, kes said aru ja rääkisid soome keeles. Soomlaste täpset arvu on raske kindlaks teha, sest mõned neist olid kirikuraamatutes kirjas rootsipäraste nimedega.
Soomlaste metsad
Soomlastega asustatud piirkondade metsi kutsuti soomlaste metsadeks (Finnskogar või Finnskogarna). Nad ei elanud põllualadel, mis kuulusid rootslastele. Tänapäevases keeles eristatakse soomlaste metsi (finnskogen) soomlaste maadest (finnmarken). Finnmarken 'id asuvad peamiselt Dalarnas ja Hälsinglandis.
Tänapäev
Värmlandi savo murre on välja surnud. Viimased soome keelt valdavad metsasoomlased olid Johannes Johansson Oinonen ehk Niitahon Jussi (surnud 1965) ja Karl Persson (surnud 1969). Tänapäevani on soomlaste asualadel säilinud vaid soome päritolu kohanimed. Piirkonnas on siiski tärganud huvi soome kultuuri vastu. Näiteks Hälleforsis valmistati tõrvapõletusahjud vanal metssoomlaste viisil. On uuritud soome päritolu sugupuid. Norras on metsasoomlastel vähemusrahvuse staatus.
Soomes elav tuntuim metsasoomlaste järeltulija on Rootsi rahvapartei liige Elisabeth Nauclér Maarianhaminast, kes valiti 2007 Soome parlamenti. Rootsis elavate metsasoomlaste järeltulijad on prints Daniel, poplaulja Björn Skifs, jalgpallitreener Sven-Göran Eriksson, Nobeli auhinna võitnud majandusteadlane Gunnar Myrdal ja Rootsi endine peaminister Tage Erlander.
Küllike Tohver
Küllike Tohver (sündinud 8. veebruaril 1955) on eesti tõlkija ja kultuuriametnik.
Ta on tõlkinud eesti keelde ilukirjandust tšehhi keelest, sh Josef Fraisi, Václav Haveli, Bohumil Hrabali, Milan Kundera, Vladimír Macura, Patrik Ouředníki ja Vladimir Párali teoseid.
Priboj
Priboj on linn Serbias Zlatibori ringkonnas. See paikneb Limi jõe ääres.
Asulat on esmamainitud ajavahemikul 1459–1463, mil see kuulus Osmanite riigi koosseisu.
Gruusia pass
pisi|311x311px|Gruusia pass Gruusia pass on dokument, mis antakse Gruusia kodanikele rahvusvahelise reisimise hõlbustamiseks.
Alates 2019. aasta jaanuarist on Gruusia kodanikel viisavaba või viisavabadus 114 riigile ja territooriumile, andes Gruusia passi 51. koha liikumisvabaduse järgi vastavalt Henley Passport indeksile.
Kasteheina tänav (Tartu)
Kasteheina tänav on tänav Tartus Ihastes.
Tänav algab Kasesalu tänavalt ja lõpeb 170 meetri pärast umbtänavana.
Kaussjärv
pisi|Kaussjärv pisi|Kaussjärv Kaussjärv (ka Rõuge mõisa järv ja Rõuge Mõisajärv) on avalikult kasutatav eutroofne järv Võru maakonnas Rõuge vallas Rõuges.
Järve pindala on 2,3 ha.
Järv kuulub Peipsi alamvesikonda.
Järv asub Haanja looduspargis.
Christian Heinrich Pander
pisi|Christian Heinrich Pander Christian Heinrich Pander (23. juuli (vkj 12. juuli) 1794 Riia – 22. september (vkj 10. september) 1865 Peterburi) oli baltisaksa zooloog, embrüoloog ja paleontoloog.
Elulugu
Christian Heinrich Pander oli kaupmehe poeg.
Õppis 1808–1812 Riia kubermangugümnaasiumis, 1812–1814 Tartu ülikooli arstiteaduskonnas, jätkas 1814–1816 õpinguid Berliinis ja Göttingenis, meditsiinidoktor (1817, Würzburgi Ülikool), väitekiri "Dissertatio inauguralis sistens historiam metamorphoseos, quam ovum incubatum prioribus quinque diebus subit".
Aastast 1818 Leopoldina liige. 1818–1819 tegi võrdlevanatoomilisi uuringuid Lääne-Euroopa zooloogiamuuseumides. Naasis 1819 Tartusse, et anda välja Baltimaade loodust käsitlevat ajakirja Beiträge zur Naturkunde aus den Ostseeprovinzen Russlands. Valiti 1820 Peterburi Teaduste Akadeemia adjunktiks, 1823 erakorraliseks ja 1826 korrespondentliikmeks zooloogia erialal. 1820 võttis osa ekspeditsioonist Buhhaara emiraati (ekspeditsiooni tulemused avaldati 1826 ilmunud G. Meyendorffi raamatus). Lahkhelide tõttu juhtkonnaga lahkus ta 1827 Peterburi Teaduste Akadeemiast ning elas aastatel 1827–1842 isa mõisas Zarnikaus Riia lähedal. Sealt sooritas uurimisretki Liivimaa devoni kihtide avamusele, mille käigus kogus rüükalade kivistisi. Asunud 1842 tööle riigi mäeametis, oli Panderi ülesandeks peamiselt kivisöeleiukohtade uurimine Kesk-Venemaal ja Uuralis. Ühtlasi uuris Peterburi–Moskva raudtee trassi (1846), sooritas uurimisretki Permi ja Uuralisse (1861) ning Volga alamjooksule (1862).
Poks 1964. aasta suveolümpiamängudel
18. suveolümpiamängude võistlused poksis peeti 11. kuni 23. oktoobrini Jaapanis Tōkyōs. Võistluspaik oli Kōrakuen Hall, võisteldi kümnes kaalukategoorias.
Osalejad
Võistlustel osales 269 võistlejat 56 riigist. Vanim osaleja oli John Elliott (Jamaica; sündinud 8. juunil 1931) ja noorim Luiz Fabre (Brasiilia; sündinud 24. veebruaril 1948).
Val Barkeri karikas
Val Barkeri karika parima tehnikaga poksijale sai II keskkaalu (kuni 75 kg) kuldmedali- ja olümpiavõitja Valeri Popentšenko (NSV Liit).
Medalitabel
Kokku said medaleid 17 riigi või võistkonna võistlejad.
Rüütli soo
Rüütli soo on soo Ida-Viru maakonnas. See soo on Muraka soostiku üks soodest. See soo jääb Muraka looduskaitseala piiridesse.
Eimen
Eimen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 16,32 km². 31. detsembril 2017 elas seal 866 inimest.
Achille Lauro (laev)
Achille Lauro viimane kodusadam oli Napoli.
Ehitamine
Laev telliti 1938. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 214 N.V. Hollandis Vlissingenis Koninklijke Maatschappij "De Schelde" laevatehases 25. jaanuaril 1939. Vettelaskmistseremoonia toimus 1. juulil 1946. 21. novembril 1947 sai laev valmis ja anti üle omanikele, Koninklijke Rotterdamsche Lloydile. Laev nimetati Lloydi direktori Willem Ruysi (1894–1942) järgi.
Willem Ruys
Laev asus esmareisile Hollandi Ida-India liinil Rotterdamist Bataaviasse 2. detsembril 1947. Ta sõitiski peamiselt Hollandi Ida-India ja Hollandi vahet ning tema peamine konkurent oli Oranje, mis sama liini sõitis. Kuid pärast seda, kui Hollandi Ida-India 1949 iseseisvus ja sai nimeks Indoneesia, vähenes reisijate arv.
Gottlieb Moritz
Friedrich Gottlieb Moritz (31. oktoober 1769 Tartu – 19. juuli 1833 Urvaste) oli Eesti vaimulik.
Achille Lauro (laev)
Willem Ruys
6. jaanuaril 1953 kohtus Willem Ruys Punases meres Oranjega. Nad sõitsid vastassuunas. Tol ajal oli tavaline, et reisilaevad möödusid üksteisest reisijate meele lahutamiseks võimalikult lähedalt. Oranje kiirus oli sealjuures üsna suur. Willem Ruys tegi ootamatu manöövri vasakule, mistõttu laevad teineteist riivasid. Oranje kahjustas tugevalt oma vööri, kuid jätkas teekonda. Siiski jättis ta ära ettenähtud vahepeatuse Colombos, sest kartis, et sadamavõimud ei anna luba ilma remondita sadamast lahkuda, ja sõitis otse Jakartasse. Willem Ruys sai vähem kahjustada. Ükski inimene ei hukkunud. Hiljem otsustati, et õnnetust soodustas laevade omavaheline puudulik teabevahetus.
Gottlieb Moritz
Õppis Riia lütseumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 2. oktoobril 1788) Halle Ülikoolis. Töötas seejärel koduõpetajana Liivimaal. Ordineeriti 20. augustil 1794 õpetajaks.
Achille Lauro (laev)
Willem Ruys
1958. aasta mais asus Willem Ruys oma esimesele reisile New Yorki ja tegi samal aastal enne ümberehitamist veel kaks reisi liinil Rotterdam-Montréal.
Gottlieb Moritz
Oli aastatel 1794–1795 (introdutseeriti 10. septembril 1794) Urvaste Püha Urbanuse koguduse adjunktõpetaja ja aastatel 1795–1833 sama koguduse õpetaja, olles aastatel 1818–1833 Võru praostkonna praost, 1819. aastal sai ta Tartu kõrgema vaimuliku kohtu liikmeks.
Achille Lauro (laev)
Willem Ruys
Pärast ümberehitamist kasutati teda liinil Rotterdam–Southampton–Suess–Austraalia–Uus-Meremaa–Panama kanal–Rotterdam. Royal Dutch Maili laevad Willem Ruys, Oranje ja Johan van Oldenbarnevelt said sel marsruudil levinud alternatiiviks Suurbritannia laevadele. Kuid 1964, pärast järsku langust reisijate arvus pandi laev müüki.
Achille Lauro
pisi|Achille Lauro sadamas (1986–1987) pisi|Achille Lauro parem parras (1986–1987) pisi|Achille Lauro (1989) pisi|Achille Lauro kai ääres (1986–1987) 1965 müüdi laev Flotta Laurole Rooma, moderniseeriti Itaalias CN Riuniti di Palermo laevatehases ja nimetati laevaomaniku Achille Lauro järgi. Itaalia lipu all kasutati seda laeva liinil Genova–Sydney–Wellington ja alates 1972. aastast kruiisireisidel.
Gottlieb Moritz
Isiklikku
Tema isa oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja Johann Christian Friedrich Moritz, tema vanem vend Johann Christian David Moritz oli Tori ja Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, noorem vend Ludwig Wilhelm Moritz oli Tartu Jaani koguduse eesti pihtkonna õpetaja ja Tartu Ülikooli eesti keele lektor, poeg Friedrich Ernst Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja, väimees Friedrich Ferdinand Meyer oli Karula, hiljem Jõhvi ja Iisaku koguduse õpetaja, väimees Carl Heinrich Temmler oli Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja, tütrepoeg Johann Carl Temmler oli Põltsamaa Niguliste koguduse ja Saaremaa Jaani koguduse õpetaja, väimees Carl Heinrich Constantin Gehewe oli Rõngu ja Tartu Maarja koguduse õpetaja.
Achille Lauro (laev)
Achille Lauro
Pärast nimevahetust toimus laeval palju õnnetusi. Juba 1965. aasta augustis, vahetult enne ümberehitamise algust toimus laeval plahvatus. Ka 1972. aasta algul toimus laeval suur põleng. 1975 põrkas ta kokku kaubalaevaga Youseff, mis seejärel põhja läks. 1981 toimus laeval järjekordne põleng, misjärel laev oli mõnda aega remondis.
1982 läks Achille Lauro omanikettevõte Lauro Lines pankrotti, aga varade realiseerimine võttis kaua aega. Alles 1985 võttis Kreeka ettevõte Chandris Line Achille Lauro üle, see juhtus pisut aega enne kaaperdamist. Ettevõtte põhivara leidis omaniku alles 1989. Kõigil Chandris Line'i laevadel oli korstendel suur kreeka Χ-täht.
Kaaperdamine
7. oktoobril 1985 kaaperdasid neli Palestiina Vabastusorganisatsiooni (PVO) liiget Achille Lauro, kui see oli parajasti teel Aleksandriast Port Saidi (mõlemad on Egiptuse sadamad Vahemeres).
Selle rünnaku organiseeris PVO asutaja ja juht Muhammad Zaidan. Kaaperdajad käskisid laeval sõita Süürias olevasse Tartuse sadamasse ja nõudsid 50 palestiinlase vabastamist Iisraeli vanglatest.
Kui Süüria valitsus keeldus laeva Tartusesse lubamast ja Iisrael vange vabastamast, tapsid kaaperdajad järgmisel päeval 69-aastase endise juudi ärimehe Leon Klinghofferi, kes ainult ratastoolis sai liikuda, tulistades teda rindu, ja lasid ta koos ratastooliga üle parda visata.
Laev pidi Port Saidi tagasi pöörduma. Järgnesid kaks päeva kestnud läbirääkimised Egiptuse võimudega. Lõpuks nõustusid kaaperdajad laevalt lahkuma ja kõik pantvangis olnud reisijad vabastama, kui neile lubati tasuta lennupiletid Tuneesiasse.
Kuid USA presidendi Ronald Reagani käsul startisid Vahemeres olnud lennukikandjalt Saratoga hävitajad, mis sundisid selle lennuki maanduma Sitsiilias NATO sõjaväebaasis. Pärast kaaperdajate kinnipidamist tohtisid ülejäänud reisijad sihtkohta Tunisesse lennata, kuigi nende hulgas oli Muhammad Zaidan ise. Egiptus nõudis USA-lt vabandust oma lennuki röövimise eest.
USA ei saanud nelja kaaperdajat siiski endale. Itaalia peaminister Bettino Craxi kuulutas, et sõjaväebaasi üle kehtib Itaalia võim, ja saatis karabinjeerid neid vahistama. Karabinjeere oli palju ja nad olid hästi relvastatud, mistõttu USA ei hakanud pärast viis tundi kestnud läbirääkimisi Itaaliale vastu ja laskis neil kaaperdajad ära viia. Kõigile neile mõisteti paljude aastate pikkune vangistus, kaks neist said koguni 30 aastat.
Laevahukk
30. novembril 1994 tekkis Genovast Kaplinna tuhande reisijaga teel olnud Achille Laurol Aafrika Sarve rannavetes põleng masinaruumis. Reisijad suudeti evakueerida põhiliselt Hawaiian Kingi laevade abil. Ameerika Ühendriikide mereväe juhatus saatis abiks kaks laeva, Halyburtoni ja Gettysburgi. Siiski ei suudetud põlengut kustutada; tuletõrjevee pumpamise tulemusel sattus laev kreeni. 2. detsembri koidikul prooviti pukseerida põlev laev rannikuni, kuid laeval kärgatas plahvatus ja Achille Lauro uppus 30 meremiili kaugusel Aafrika rannikust.
Portlandi sadam
pisi|[[Dorseti krahvkonna lõunatipus asub Portlandi saar. Saare ja maismaa (Suurbritannia saare) vahele jääb lahesopp, mis ongi Portlandi sadama asupaik]] pisi| Vaade Portlandi saarelt põhja suunas, Portlandi sadama läänepoolne osa [[Balaclava laht|Balaclava lahes. Pildil on näha ka piki Dorseti rannikut kulgev Chesil Beach. Pildistatud Portlandi saarelt (2006)]]
Portlandi sadam (ka Portland Harbour) on sadam Edela-Inglismaa lõunarannikul. Sadam asub Portlandi ja Weymouthi vahel asuvas Balaclava lahesopis.
Sadam on rajatud 19. sajandil. Balaclava lahesopis ehitati välja lainemurdjad, mis moodustasid kokku sadama ringkaitse tormise mere vastu.
Pikka aega on sadam olnud ühtlasi Kuningliku mereväe baasiks ja seeläbi on sadam mänginud märkimisväärset rolli Esimeses ja Teises maailmasõjas.
Alates 1995. aastast, kui Kuninglik merevägi sadama maha müüs, on sadam tsiviilsadam.
AIDA Cruises
Ettevõte asutati Saksa DV-s 1960. aastal nimega Deutsche Seereederei. Esialgu pakkus see kruiise laevaga Völkerfreundschaft, mis oli 1956. aastal nime Stockholm all läbi teinud õnnetuse (põrganud kokku laevaga Andrea Doria, mis uppus).
1990. aastal ettevõte erastati ja see otsustas oma tegevust laiendada uute laevade ehitamise abil. 1996. aastal valmis esimene uus laev, mis esialgu, aastani 2001 kandis nime "AIDA – Das Clubschiff". Hoolimata laeva heast täituvusest, ei suutnud Deutsche Seereederei kasumisse jõuda ja likviidsuse parandamiseks müüs ettevõte AIDACara 1997. aasta augustis 234 miljoni marga eest ettevõttele Norwegian Cruise Line, kuid jäi ise laeva edasi kasutama.
2000. aastal võttis ettevõtte Deutsche Seereederei üle P&O Princess Cruises, kes ostis ettevõttest 51%. P&O ostis kohe laeva "AIDACara – Das Clubschiff" tagasi ja andis talle praeguse nime "AIDAcara". 2003. aastal liitus P&O Princess Cruises ettevõttega Carnival Corporation ja niimoodi moodustati maailma suurim kruiise korraldav ettevõte Carnival Corporation & plc. Liitumise järel läks ettevõtte AIDA Cruises juhtimine üle Costa Cruises Groupile, mis on Carnival Corporation & plc tütarettevõte ja vastutab korporatsiooni Euroopa kaubamärkide eest. Seetõttu läksid kõik Costa Cruises Groupi laevad 2004. aastal Itaalia lipu alla ja ettevõtte peakorter on samast ajast Milanos.
AIDA Cruises on üks 11 kaubamärgist, mis kuulub Carnival Corporationile. See annab korporatsiooni sissetulekutest 6,5%. Ettevõtte iga laeva nimi algab sõnaga AIDA. See on valitud Giuseppe Verdi ooperi "Aida" järgi, mille kohta on levinud vääruskumus, et see on kirjutatud Suessi kanali avamise puhul, mistõttu ooperi nimi seondub meresõiduga. AIDA Cruises on keskendunud saksakeelsele turule.
See ettevõte registreeriti Rostockis 1999. aastal kui Seetours ja nimetati ümber aastal 2004. AIDA Cruises on Carnival Corporation & plc tütarettevõte. Emaettevõte on aga osa Costa Crociere S.p.A.-st. Ettevõtte AIDA Cruises peakorter asub Rostocki Linnasadama vanades laohoonetes. Itaalia lipu all sõitvate AIDA laevade kodusadam on Genova.
Ettevõtte AIDA Cruises endised laevad
Nimekiri ei ole täielik.
2022. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
pisi|300px|[[Hayward Field 2020. aastal]] thumb|300px|Hayward Field 2007. aastal, enne 2018.–2020. aastal toimunud renoveerimist XVIII kergejõustiku maailmameistrivõistlused toimusid 15.–24. juulil 2022 Eugene'is Oregoni osariigis USA-s. Võistlused toimusid Hayward Fieldi staadionil ning esimest korda peeti kergejõustiku maailmameistrivõistlusi USA-s.
Algselt olid need kavandatud 6.–15. augustile 2021. 8. aprillil 2020 teatas World Athletics, et võistlus lükkub koroonapandeemia ja sellest tuleneva 2020. aasta suveolümpiamängude edasilükkamise tõttu ühe aasta võrra edasi.
Rahvusvaheline Kergejõustikuliit (World Athletics) teatas võistluste korraldaja 16. aprillil 2015. Eugene valiti korraldajaks ilma tavaliselt toimuva hääletamiseta. Eugene soovis MM-i korraldajaks saada juba 2019. aastal, kuid tookord osutus valituks Doha.
11. märtsil 2022 teatas World Athletics, et individuaalaladel võidetud punktide alusel antakse välja uus võistkondliku võistluse karikas.
MM-võistluste normid
World Athletics teatas, et sportlased kvalifitseeruvad maailma kergejõustiku edetabeli positsiooni, wildcard'i (valitsev maailmameister või 2021. aasta Teemantliiga võitja) või kvalifikatsioonnormi saavutamise järgi. Osavõtunormide ja maailma edetabelite kvalifitseerumisperiood – maratonil ja 35 km käimisvõistlusel: 18 kuud, alates 30. novembrist 2020 kuni 29. mai 2022 südaööni. 10 000 m, 20 km jooksuringid, teatevõistlused ja kombineeritud võistlused: 18 kuud, alates 27. detsembrist 2020 kuni 26. juuni 2022 südaööni. Kõigi muude sündmuste puhul: 12 kuud 27. juunist 2021 kuni 26. juuni 2022 südaööni.
Laeva külanõukogu
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Laeva külanõukogu 1950 septembris Tartu rajooni koosseisu.
2022. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
MM-võistluste normid
Wildcard'iga oli võimalik kvalifitseeruda järgmistel sportlastel:
Eestlaste osalemine
2022. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel esindas Eestit viis sportlast:
Laeva külanõukogu
1954. aasta juunis Laeva külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Kärevere külanõukoguga. 1968. aastal nimetati Kärevere külanõukogu aga ümber Laeva külanõukoguks. 1970. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 207 km² ja elanike arv 1129.
2022. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Auhinnaraha
World Athletics on loonud maailmarekordi motivatsiooniprogrammi, mis võimaldab maksta 100 000 USA dollarit iga uue ametliku maailmarekordi eest (ei rakendata juhul, kui senist maailmarekordit vaid korratakse).
World Athletics on välja pannud 2022. aasta MM-i finalistidele kokku 8 498 000 USA dollarit, millest 2 miljonit USA dollarit on eraldatud Venemaa Kergejõustikuliidu (dopingureeglite rikkumiste eest) makstud trahvidest.
Auhinnaraha jagatakse järgmiselt:
100 m jooks
Finaal: 16. juuli Osavõtjaid: 76 Riike: 53 Maailmarekord: 9,58 Usain Bolt, (16. august 2009 Berliin) Maailmameistrivõistluste rekord: 9,58 Usain Bolt, (16. august 2009 Berliin) Maailmameister 2019: 9,76 Christian Coleman, 2022. aasta 100 m jooksu edetabeli juht: 9,76 Fred Kerley, (24. juuni Eugene) Ametlikud tulemused: Eelvoor–Eeljooksud–Poolfinaal–Finaal <br style="clear:both;" />
Laeva külanõukogu
1976. aasta detsembris Laeva külanõukogu taas likvideeriti ja selle territoorium liideti Tähtvere külanõukoguga.
2022. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
200 m jooks
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 55 Riike: 33 Maailmarekord: 19,19 Usain Bolt, (20. august 2009 Berliin) Maailmameistrivõistluste rekord: 19,19 Usain Bolt, (20. august 2009 Berliin) Maailmameister 2019: 19,83 Noah Lyles, 2022. aasta 200 m jooksu edetabeli juht: 19,49 Erriyon Knighton, (30. aprill Baton Rouge) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Poolfinaalid-Finaal <br style="clear:both;" />
Kirchbichl
Kirchbichl on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Kufsteini ringkonnas. Vald asub 515 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 15,0 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 5631 inimest. Vald paikneb 10 km Kufsteinist lõunas ja 3 km Wörglist kirdes. Sellel on kuus osa ja selle peamine sissetulekuallikas on tsemenditööstus.
Laeva külanõukogu
1987. aasta märtsis moodustati Laeva külanõukogu uuesti ning selle koosseisu arvati 25 329 ha suurune osa Tähtvere külanõukogu territooriumist, millel asusid Kärevere, Kämara, Laeva, Siniküla, Valmaotsa ja Väänikvere küla ning Laeva katsesovhoosi ja Tartu Metsamajandi maakasutused.
2022. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
800 m jooks
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 53 Riike: 29 Maailmarekord: 1.40,91 David Rudisha, (9. august 2012 London) Maailmameistrivõistluste rekord: 1.42,34 Donavan Brazier, (1. oktoober 2019 Doha) Maailmameister 2019: 1.42,34 Donavan Brazier, 2022. aasta 800 m jooksu edetabeli juht: 1.43,52 Max Burgin, (14. juuni Turu) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Poolfinaalid-Finaal <br style="clear:both;" />
1500 m jooks
Finaal: 19. juuli Osavõtjaid: 46 Riike: 25 Maailmarekord: 3.26,00 Hicham El Guerrouj, (14. juuli 1998 Rooma) Maailmameistrivõistluste rekord: 3.27,65 Hicham El Guerrouj, (24. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2019: 3.29,26 Timothy Cheruiyot, 2022. aasta 1500 m jooksu edetabeli juht: 3.31,01 Abel Kipsang, (7. mai Nairobi) Ametlikud tulemused: Eeljooksud–Poolfinaal–Finaal <br style="clear:both;" />
Laeva külanõukogu
11. juulist 1991 sai omavalitsusliku staatuse Laeva vald ja varasem külanõukogu lõpetas tegevuse.
2022. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
5000 m jooks
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 48 Riike: 26 Maailmarekord: 12.35,36 Joshua Cheptegei, (14. august 2020 Monte Carlo) Maailmameistrivõistluste rekord: 12.52,79 Eliud Kipchoge, (31. august 2003 Saint-Denis) Maailmameister 2019: 12.58,85 Muktar Edris, 2022. aasta 5000 m jooksu edetabeli juht: 12.46,33 Nicholas Kipkorir Kimeli, (9. juuni Rooma) Ametliku tulemused: Eeljooksud-Finaal <br style="clear:both;" />
110 m tõkkejooks
Finaal: 17. juuli Osavõtjaid: 43 Riike: 26 Maailmarekord: 12,80 Aries Merritt, (7. september 2012 Brüssel) Maailmameistrivõistluste rekord: 12,91 Colin Jackson, (20. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2019: 13,10 Grant Holloway, 2022. aasta 110 m tõkkejooksu edetabeli juht: 12,84 Devon Allen, (12. juuni New York City) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
400 m tõkkejooks
Finaal: 19. juuli Osavõtjaid: 40 Riike: 30 Maailmarekord: 45,94 Karsten Warholm, (3. august 2021 Tokyo) Maailmameistrivõistluste rekord: 47,18 Kevin Young, (19. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2019: 47,42 Karsten Warholm, 2022. aasta 400 m tõkkejooksu edetabeli juht: 46,80 Alison dos Santos, (30. juuni Stockholm) Ametlikud tulemused: Eeljooksud–Poolfinaal–Finaal <br style="clear:both;" />
3000 m takistusjooks
Finaal: 18. juuli Osavõtjaid: 44 Riike: 22 Maailmarekord: 7.53,63 Saif Saaeed Shaheen, (3. september 2004 Brüssel) Maailmameistrivõistluste rekord: 8.00,43 Ezekiel Kemboi, (18. august 2009 Berliin) Maailmameister 2019: 8.01,35 Conseslus Kipruto, 2022. aasta 3000 m takistusjooksu edetabeli juht: 7.58,28 Soufiane El Bakkali, (5. juuni Rabat) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal <br style="clear:both;" />
4×400 m teatejooks
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 16 võistkonda Maailmarekord: 2.54,29 (22. august 1993 Stuttgart) Andrew Valmon, Quincy Watts, Butch Reynolds, Michael Duane Johnson Maailmameistrivõistluste rekord: 2.54,29 (22. august 1993 Stuttgart) Andrew Valmon, Quincy Watts, Butch Reynolds, Michael Duane Johnson Maailmameister 2019: 2.56,69 Fred Kerley, Michael Cherry, Wil London, Rai Benjamin 2022. aasta 4x400 m teatejooksu edetabeli juht: 2.57,72 Adidas (16. aprill Gainesville) Steven Gardiner, Quincy Hall, Erriyon Knighton, Grant Holloway Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal <br style="clear:both;" />
Maraton
Finaal: 17. juuli Osavõtjaid: 70 Riike: 34 Maailmarekord: 2:01.39 Eliud Kipchoge, (16. september 2018 Berliin) Maailmameistrivõistluste rekord: 2:06.54 Abel Kirui, (22. august 2009 Berliin) Maailmameister 2019: 2:10.40 Lelisa Desisa, 2022. aasta maratoni edetabeli juht: 2:02.40 Eliud Kipchoge, (6. märts Tokyo) Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
20 km käimine
Finaal: 15. juuli Osavõtjaid: 48 Riike: 26 Maailmarekord: 1:16.36 Yusuke Suzuki, (15. märts 2015 Nomi) Maailmameistrivõistluste rekord: 1:17.21 Jefferson Pérez, (23. august 2003 Saint-Denis) Maailmameister 2019: 1:26.34 Toshikazu Yamanishi, 2022. aasta 20 km käimise edetabeli juht: 1:17.47 Vassili Mizinov, neutraalne sportlane (31. jaanuar Sotši) Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
35 km käimine
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 52 Riike: 28 Maailmarekord: maailmarekordeid tunnustatakse pärast 1. jaanuari 2023 Maailmameistrivõistluste rekord: uus ala Maailmameister 2019 (50 km): 4:04.20 Yusuke Suzuki, 2022. aasta 35 km käimise edetabeli juht: 2:26.40 Masatora Kawano, (17. aprill Wajima) Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kaugushüpe
Finaal: 16. juuli Osavõtjaid: 34 Riike: 21 Maailmarekord: 8.95 Mike Powell, (30. august 1991 Tokyo) Maailmameistrivõistluste rekord: 8.95 Mike Powell, (30. august 1991 Tokyo) Maailmameister 2019: 8.69 Tajay Gayle, 2022. aasta kaugushüppe edetabeli juht: 8.45 Simon Ehammer, Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 18. juuli Osavõtjaid: 32 Riike: 22 Maailmarekord: 2.45 Javier Sotomayor, (27. juuli 1993 Salamanca) Maailmameistrivõistluste rekord: 2.41 Bohdan Bondarenko, (15. august 2013 Moskva) Maailmameister 2019: 2.37 Mutaz Essa Barshim, 2022. aasta kõrgushüppe edetabeli juht: 2.34 Ilja Ivanjuk, neutraalne sportlane (7. juuni Moskva) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Teivashüpe
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 33 Riike: 20 Maailmarekord: 6.20 (hallis) Armand Duplantis, ( 20. märts 2022 Belgrad) Maailmameistrivõistluste rekord: 6.05 Dmitri Markov, (9. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2019: 5.97 Sam Kendricks, 2022. aasta teivashüppe edetabeli juht: 6.16 Armand Duplantis, (30. juuni Stockholm) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Finaal: 17. juuli Osavõtjaid: 33 Riike: 21 Maailmarekord: 23.37 Ryan Crouser, (18. juuni 2021 Eugene) Maailmameistrivõistluste rekord: 22.91 Joe Kovacs, (5. oktoober 1987 Doha) Maailmameister 2019: 22.91 Joe Kovacs, 2022. aasta kuulitõuke edetabeli juht: 23.12 Ryan Crouser, (24. juuni Eugene) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Maailmameistriks tulnud Kristjan Čeh on noorim kettaheitja, kes on tulnud maailmameistriks. Esmakordselt heitis maailmameistrivõistlustel viis meest 67 meetrit või enam. Finaal: 19. juuli Osavõtjaid: 31 Riike: 20 Maailmarekord: 74.08 Jürgen Schult, (6. juuni 1986 Neubrandenburg) Maailmameistrivõistluste rekord: 70.17 Virgilijus Alekna, (7. august 2005 Helsinki) Maailmameister 2019: 67.59 Daniel Ståhl, 2022. aasta kettaheite edetabeli juht: 71.47 Daniel Ståhl, (21. juuni Uppsala) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal <br style="clear:both;" />
Odavise
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 32 Riike: 20 Maailmarekord: 98.48 Jan Železný, (25. mai 1996 Jena) Maailmameistrivõistluste rekord: 92.80 Jan Železný, (12. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2019: 86.89 Anderson Peters, 2022. aasta odaviske edetabeli juht: 93.07 Anderson Peters, (13. mai Doha) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Vasaraheide
Finaal: 16. juuli Osavõtjaid: 32 Riike: 21 Maailmarekord: 86.74 Juri Sedõhh, (30. august 1986, Stuttgart) Maailmameistrivõistluste rekord: 83.63 Ivan Cichan, (27. august 2007, Osaka) Maailmameister 2019: 80.50 Paweł Fajdek, 2022. aasta vasaraheitte edetabeli juht: 81.58 Wojciech Nowicki, (5. juuni Chorzów  Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kümnevõistlus
Finaal: 23.-24. juuli Osavõtjaid: 23 Riike: 12 Maailmarekord: 9126 Kevin Mayer, ( 16. september 2018 Talence) Maailmameistrivõistluste rekord: 9045 Ashton Eaton, (29. august 2015 Peking) Maailmameister 2019: 8691 Niklas Kaul, 2022. aasta kümnevõistluse edetabeli juht: 8867 Garrett Scantling, (7. mai Fayetteville) Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
100 m jooks
Finaal: 17. juuli Osavõtjaid: 54 Riike: 36 Maailmarekord: 10,49 Florence Griffith-Joyner,, (16. juuli 1988 Indianapolis) Maailmameistrivõistluste rekord: 10,70 Marion Jones,, (29. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2019: 10,71 Shelly-Ann Fraser-Pryce, 2022. aasta 100 m jooksu edetabeli juht: 10,67 Shelly-Ann Fraser-Pryce, (7. mai Nairobi) .....................................................................10,67 Shelly-Ann Fraser-Pryce, (18. juuni Pariis) Ametlikud tulemused: Eeljooksud–Poolfinaal–Finaal <br style="clear:both;" />
200 m jooks
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 51 Riike: 32 Maailmarekord: 21,34 Florence Griffith Joyner, (29. september] 1988 Seoul) Maailmameistrivõistluste rekord: 21,63 Dafne Schippers, (28. august 2015 Peking) Maailmameister 2019: 21,88 Dina Asher-Smith, 2022. aasta 200 m edetabeli juht: 21,55 Shericka Jackson, (26. juuni Kingston) Ametlikud tulemused: Eeljooksud–Poolfinaal–Finaal <br style="clear:both;" />
400 m jooks
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 51 Riike: 31 Maailmarekord: 47,60 Marita Koch, (6. oktoober 1985 Canberra) Maailmameistrivõistluste rekord: 47,99 Jarmila Kratochvílová, (10. august 1983 Helsinki) Maailmameister 2019: 48,14 Salwa Eid Naser, 2022. aasta 400 m edetabeli juht: 49,49 Marileidy Paulino, (21. mai La Nucia) Ametlikud tulemused: Eeljooksud–Poolfinaal–Finaal <br style="clear:both;" />
1500 m jooks
Finaal: 18. juuli Osavõtjaid: 46 Riike: 24 Maailmarekord: 3.50,07 Genzebe Dibaba, (17. juuli 2015 Monte Carlo) Maailmameistrivõistluste rekord: 3.51,95 Sifan Hassan, (5. oktoober 2019 Doha) Maailmameister 2019: 3.51,95 Sifan Hassan, 2022. aasta 1500 m edetabeli juht: 3.52,59 Faith Kipyegon, (28. mai Eugene) Ametlikud tulemused: Eeljooksud–Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
5000 m jooks
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 41 Riike: 23 Maailmarekord: 14.06,62 Letesenbet Gidey, (7. oktoober 2020 Valencia) Maailmameistrivõistluste rekord: 14.26,72 Hellen Obiri, (5. oktoober 2019 Doha) Maailmameister 2019: 14.26,72 Hellen Obiri, 2022. aasta 5000 m edetabeli juht: 14.12,98 Ejgayehu Taye, (27. mai Eugene) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal <br style="clear:both;" />
400 m tõkkejooks
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 40 Riike: 26 Maailmarekord: 51,41 Sydney McLaughlin, (25. juuni 2022 Eugene) Maailmameistrivõistluste rekordd: 52,16 Dalilah Muhammad, (4. oktoober 2009 Doha) Maailmameister 2019: 52,16 Dalilah Muhammad, '''2022. aasta 400 m tõkkejooksu? edetabeli juht: 51,41''' Sydney McLaughlin, (25. juuni Eugene) Ametlikud tulemused: Eeljooksud–Poolfinaal–Finaal <br style="clear:both;" />
3000 m takistusjooks
Finaal: 20. juuli Osavõtjaid: 45 Riike: 25 Maailmarekord: 8.44,32 Beatrice Chepkoech, (20. juuli 2018 Monte Carlo) Maailmameistrivõistluste rekord: 9.02,58 Beatrice Chepkoech, (30. september 2019 Doha) Maailmameister 2019: 8.57,84 Beatrice Chepkoech, 2022. aasta 3000 m takistusjooksu edetabeli juht: 8.56,55 Winfred Mutile Yavi, (18. juuni Pariis) Ametlikud tulemused: [ Eeljooksud]-[ Finaal] <br style="clear:both;" />
4×100 m teatejooks
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 16 võistkonda Maailmarekord: 40,82 (10. august 2012 London) Tianna Madison, Allyson Felix, Bianca Knight, Carmelita Jeter Maailmameistrivõistluste rekord: 41,07 (29. august 2015 Peking) Veronica Campbell-Brown, Natasha Morrison, Elaine Thompson, Shelly-Ann Fraser-Pryce Maailmameister 2019: 41,44 Natalliah Whyte, Shelly-Ann Fraser-Pryce, Jonielle Smith, Shericka Jackson 2022. aasta 4x100 m teatejooksu edetabeli juht: 42,13 (30. juuni Stockholm) Géraldine Frey, Mujinga Kambundji, Salomé Kora, Ajla del Ponte Ametlikud tulemused: Eeljooksud–Finaal <br style="clear:both;" />
4×400 m teatejooks
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 16 võistkonda Maailmarekord: 3.15,17 (1. oktoober 1988 Seoul) Tatjana Ledovskaja, Olga Nazarova, Marija Kulšunova, Olga Brõzgina Maailmameistrivõistluste rekord: 3.16,71 (22. august 1993 Stuttgart) Gwen Torrence, Maicel Malone-Wallace, Natasha Kaiser-Brown, Jearl Miles Clark Maailmameister 2017: 3.18,92 Phyllis Francis, Sydney McLaughlin, Dalilah Muhammad, Wadeline Jonathas 2022. aasta 4x400 m teatejooksu edetabeli juht: 3.21,93 Kentucky (14. mai Oxford) Karimah Davis, Dajour Miles, Abby Steiner, Alexis Holmes Ametlikud tulemused: Eeljooksud–Finaal <br style="clear:both;" />
Maraton
Finaal: 18. juuli Osavõtjaid: 48 Riike: 26 Maailmarekord: 2:14.04 Brigid Kosgei, (13. oktoober 2003 Chicago) Maailmameistrivõistluste rekord: 2:20.57 Paula Radcliffe, (14. august 2005 Helsinki) Maailmameister 2019: 2:32.43 Ruth Chepngetich, 2022. aasta tipptulemus: 2:16.02 Brigid Kosgei, (6. märts Tokyo) Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
20 km käimine
Finaal: 15. juuli Osavõtjaid: 41 Riike: 26 Maailmarekord: 1:23.38 Yang Jiayu, (20. märts 2021 Huangshan) Maailmameistrivõistluste rekord: 1:25.41 Olimpiada Ivanova, (7. august 2005 Helsinki) Maailmameister 2019: 1:32.53 Liu Hong, 2022. aasta 20 km käimise edetabeli juht: 1:26.42 Elvira Tšepareva, (31. jaanuar Sotši) Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
35 km käimine
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 43 Riike: 20 Maailmarekord: maailmarekordeid tunnustatakse pärast 1. jaanuari 2023. aastal Maailmameistrivõistluste rekord: uus ala Maailmameister 2015 (50 km käimine): 4:23.26 Liang Rui, 2022. aasta 35 km käimise edetabeli juht: 2:38.49 Margarita Nikiforova, (21. mai Tšeboksarõ) Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kaugushüpe
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 30 Riike: 20 Maailmarekord: 7.52 Galina Tšistjakova, (11. juuni 1988 Leningrad) Maailmameistrivõistluste rekord: 7.36 Jackie Joyner-Kersee, (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 2019: 7.30 Malaika Mihambo, 2022. aasta kaugushüppe edetabeli juht: 7.13 Brooke Buschkuehl, (9. juuli Chula Vista) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kolmikhüpe
Finaal: 18. juuli Osavõtjaid: 29 Riike: 21 Maailmarekord: 15.74 Yulimar Rojas, (20. märts 2022 Belgrad) Maailmameistrivõistluste rekord]: 15.50 Inessa Kravets, (10. august 1995 Göteborg) Maailmameister 2019: 15.37 Yulimar Rojas, 2022. aasta kolmikhüppe edetabeli juht: 14.83 Yulimar Rojas, (11. juuni La Nucia) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 19. juuli Osavõtjaid: 31 Riike: 19 Maailmarekord: 2.09 Stefka Kostadinova, (30. august 1987 Rooma) Maailmameistrivõistluste rekord: 2.09 Stefka Kostadinova, (30. august 1987 Rooma) Maailmameister 2019: 2.04 Maria Lasitskene, Neutraalne sportlane 2022. aasta kõrgushüppe edetabeli juht: 2.03 Jaroslava Mahutšihh, (22. juuni Brno) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Teivashüpe
Finaal: 17. juuli Osavõtjaid: 31 Riike: 16 Maailmarekord: 5.06 Jelena Isinbajeva, (28. august 2009 Zürich) Maailmameistrivõistluste rekord: 5.01 Jelena Isinbajeva, (12. august 2005 Helsinki) Maailmameister 2019: 4.95 Anželika Sidorova Neutraalne sportlane 2022. aasta teivashüppe edetabeli juht: 4.82 Sandi Morris, (24. juuni Eugene) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Finaal: 16. juuli Osavõtjaid: 31 Riike: 16 Maailmarekord: 22.63 Natalja Lissovskaja, (7. juuni 1987 Moskva) Maailmameistrivõistluste rekord: 21.24 Natalja Lissovskaja, (5. september 1987 Rooma) ........................................................: 21.24 Valerie Adams, (29. august 2011 Daegu) Maailmameister 2019: 19.55 Gong Lijiao, 2022. aasta kuulitõuke edetabeli juht: 20.51 Chase Ealey, (26. juuni Eugene) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 31 Riike: 20 Maailmarekord: 76.80 Gabriele Reinsch, (9. juuli 1988 Neubrandenburg) Maailmameistrivõistluste rekord: 71.62 Martina Hellmann, (31. august 1987 Rooma) Maailmameister 2019: 69.17 Yaime Pérez, 2022. aasta kettaheite edetabeli juht: 71.46 Valarie Allman, (8. aprill San Diego) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Odavise
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 32 Riike: 23 Maailmarekord: 72.28 Barbora Špotáková, (13. september 2008 Stuttgart) Maailmameistrivõistluste rekord: 71.70 Osleidys Menéndez, (14. august 2005 Helsinki) Maailmameister 2019: 66.56 Kelsey-Lee Barber, 2022. aasta odaviske edetabeli juht: 65.73 Maggie Malone, (14. juuni Burnaby) Ametlikud tulemused: [ Kvalifikatsioon]-[ Finaal] <br style="clear:both;" />
Vasaraheide
Finaal: 17. juuli Osavõtjaid: 32 Riike: 21 Maailmarekord: 82.98 Anita Włodarczyk, (28. august 2016 Varssavi) Maailmameistrivõistluste rekord: 80.85 Anita Włodarczyk, (27. august 2015 Peking) Maailmameister 2019: 77.54 DeAnna Price, 2022. aasta vasaraheite edetabeli juht: 79.02 Brooke Andersen, (30. aprill Tucson) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Seitsmevõistlus
Finaal: 17.-18. juuli Osavõtjaid: 19 Riike: 12 Maailmarekord: 7291 Jackie Joyner-Kersee, (24. september 1988 Seoul) Maailmameistrivõistluste rekord: 7128 Jackie Joyner-Kersee, (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 2019: 6981 Katarina Johnson-Thompson, 2022. aasta seitsmevõistluse edetabeli juht: 6693 Anouk Vetter, (29. mai Götzis) Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
4×400 m segateatejooks
Finaal: 15. juuli Osavõtjaid: 16 võistkonda Maailmarekord: 3.09,34 (29. september 2019, Doha) Wilbert London, Allyson Felix, Courtney Okolo, Michael Cherry Maailmameistrivõistluste rekord: 3.09,34 (29. september 2019, Doha) Wilbert London, Allyson Felix, Courtney Okolo, Michael Cherry Maailmameister 2019: 3.09,34 (29. september 2019, Doha) Wilbert London, Allyson Felix, Courtney Okolo, Michael Cherry 2022. aasta 4x400 m segateatejooksu edetabeli juht: 3.15,58 (26. juuni 2022, Benin City) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal <br style="clear:both;" />
Võistkonna karikas
11. märtsil 2022 teatas World Athletics, et esimest korda autasustatakse meistrivõistluste punktitabeli kolme paremat võistkonda meeskondlike karikatega. Üldine punktitabel on kergejõustikualadel tavaliselt kasutatav võistkondlik paremusjärjestussüsteem, mis seisneb punktide määramises igale sportlasele (tavaliselt kaheksa paremat lõpetajat) nende üldise lõpliku asetuse alusel, seejärel liidab kõigi võistkonna sportlaste punktid. et tagada meeskonna lõplik positsioon.
Sellel kergejõustiku maailmameistrivõistlustel kogusid iga ala kaheksa parimat finalisti oma riigi eest punkte, kusjuures kuldmedaliomanikud said 8 punkti ühe punktiga iga 8. koha saavutanu eest. Mittefinišeerinud ja diskvalifitseeritud sportlased said null punkti.
Medalid
Korraldajariik Allikas: [https://www.worldathletics.org/competitions/world-athletics-championships/oregon22/medaltable 2022. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistluste ametlik medalitabel]
Meeli Pandis
Meeli Pandis (sündinud 8. mail 1961 Kiviõlis) on eesti pedagoogikateadlane.
Elulugu
Meeli Pandis on autojuhi tütar.
Lõpetas 1979 Kiviõli 1. Keskkooli, 1985 TÜ defektoloogia ja 1994 psühholoogia osakonna, 2000 magistrantuuri, aastast 2002 TLÜ doktorantuuris, pedagoogikamagister (2002, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Lugemisoskus ja sellega seotud tegurid 1.–3. klassis". Oli 1986–96 Tallinna keskkoolides logopeed, 1997– TPÜ eri- ja sotsiaalpedagoogika õppetooli lektor, 2004–05 kasvatusteaduste täienduskeskuse teadusprodekaan. Õpetanud peamiselt eripedagoogikat, nõustamist, uurimistöö aluseid.
Pirita raamatukogu
Pirita raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Tallinnas Pirita linnaosas aadressil Metsavahi tee 19.
Raamatukogu avati 18. septembril 1947 kui '''Tallinna 8. haruraamatukogu''', selle esimene juhataja oli Hans Jürman.
Üldse on asutud järgmistes kohtades:
Raamatukogu allus Tallinna Linna Mererajooni Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomiteele ja kandis aastatel 1952–1974 nimetust '''Mererajooni 2. raamatukogu'''. Siis läks raamatukogu uuesti Tallinna Keskraamatukogu alluvusse ja kannab sellest ajast nimetust Pirita raamatukogu. 2003. aastast asub raamatukogu Pirita Majandusgümnaasiumi hoones Metsavahi teel.
Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.
Marlayne
pisi|Marlayne Marleen van den Broek (esinejanimega Marlayne; sündinud 1. juulil 1971) on Hollandi laulja. 1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Hollandit lauluga "Katinka", mis saavutas finaalis 8. koha.
Lahepera külanõukogu
Lahepera külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Lahepera külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Alatskivi vallas. Külanõukogu keskus asus Lahepera külas.
Ellmau
thumb|Ellmau talvel
Qarabağ FK
Qarabağ Futbol Klubu on Aserbaidžaani jalgpalliklubi, mis on asutatud Ağdamis. Klubi mängib Aserbaidžaani kõrgiigas Premyer Liqası. Mägi-Karabahhi sõja tõttu on klubi kolinud Ağdamist Bakuusse.
Ellmau
Ellmau on vald (Gemeinde) Kufsteini ringkonnas Austria Tirooli liidumaal Sölllandlis, 820 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 36,4 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2746 inimest. Vald paikneb 12 km Kufsteinist kagus ja 9 km Sankt Johann in Tirolist läänes. Paika on esmamainitud 1155. aastal ja tänapäeval on see osa Ski Welti suusapiirkonnast.
Lahepera külanõukogu
1954 juunis Lahepera külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Alatskivi külanõukoguga.
Qarabağ FK
Klubi on asutatud 1987. aastal. 1992. aastal oli klubi Premyer Liqası üks asutajaliikmeid. 1993. aastal oli Qarabağ esimest korda Aserbaidžaani meistriks. Kokku on Qarabağ tulnud riigi meistriks seitse korda, millega on see riigis edukuselt teine klubi.
Ellmau
Ellmau on väga maaliline Alpi maakoht, mis on kuulus oma lähedusest Wilder Kaiseri mägedele ning järskudest metsastest ja rohustest mägedest lõunas. Küla on väga populaarne puhkusekeskus nii talviti kui ka suviti. Talviti on võimalikud erinevad talispordialad kohalikel radadel ja suviti on piirkond ideaalne matkamiseks, maastikuratta sõiduks ja ronimiseks.
Qarabağ FK
Qarabağ on neljal hooajal osalenud UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril. Hooajal 2017–2018 osaleti esimese Aserbaidžaani klubina UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril.
Ellmau
Tõstukid
Külgnevatel mägedel Ellmaust lõunas on mitu tõstukit ja uhiuus gondel nendeni tõusmas (mis asendas funikulööri). Talviti töötab suusatajatele mitu lohistit, mis viivad mägede madalamale astmele, lisaks väiksemad lastenõlva tõstukid. Peamised tõstukid töötavad nii suvel kui ka talvel. Astberg paikneb umbes 1,5 km külast idas, 4-inimese tooltõstuk tõuseb Astbergi tippu, kus on kohvik. Umbes 2 km külast läänes on Hartkaiseri soojendusega gondel, mis tõuseb Hartkaiserile umbes 7 minutiga. Funikulöör on nüüd pandud nõlvade tippu kui monument endisest tõstukist. Hartkaiseri tipus on restoran ja park erinevate interaktiivsete eksponaatide ja puunikerdustega. Umbes 4 km Scheffaust läänes on Brandstadli gondeltõstuk, mis on kaabli otsa riputatud neljainimese autod. Seal on ka 8-inimese gondeltõstuk. 9 km eemal on Hohe Salve tõstuk, mis on samuti gondeltõstuk. Sealt saab Hohe Salve teiselt küljelt laskuda tõstukiga Hopfgartenisse. Üksikpileteid tõstukitele saab osta jaamade, või nädalaks-paariks ja hooajaks turismiinfost; need hõlmavad enamiku tõstukeid Ski Welti piirkonnas. Tõstukeid ei ole Wilder Kaiseri poolel, välja arvatud üks, mis asub Kufsteinis. Taksoga saab kuni Wochenbrunnini, sealt edasi tuleb tõusta jalgsi.
Ümberkaudsed külad ja paigad
Loodest päripäeva on järgmised paigad:
Maanteeühendused ja transport
Ellmaus on head teed, mis on ühendatud Euroopa maanteevõrku. Küla paikneb B178 maantee lõunaküljel, mis möödub külast ja kulgeb itta Sankt Johann in Tiroli suunas, kus see jätkab kirdesse Loferisse ja Salzburgi või ühineb maanteega B170 Zell Am Seest lõunas ja Kärntenis. B178 kulgeb ka läände Kufsteini ja Innsbrucki. Lähim autobahn on Kufsteinis ning suundub põhja Saksamaale ja Münchenisse ning edelasse Innsbrucki ja Itaaliasse. Lähimad pealiini raudteejaamad on Sankt Johann in Tirolis, teenustega kogu Austrias ja kaugemal, ning Kufsteinis, teenustega Saksamaale ja Itaaliasse. Lähimad lennujaamad on Salzburgi lennujaam ja Innsbrucki lennujaam, mis pakuvad nii regulaarlende kui ka puhkuse tšarterlende ümber Euroopa ja ka riigisiseselt. Müncheni lennujaam pakub pikki lende Ameerika Ühendriikidesse ja Aasiasse, lisaks Euroopa lendudele.
Nikolai Suits
Ta osales vabatahtlikuna Vene sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas, Vabadussõjas 2. Diviisi tagavarapataljonis, 7. jalaväepolgus ja 2. jalaväepolgus, sai 5. novembril 1919 haavata. II liigi 3. järgu Vabadusrist 15. septembril 1920 (hinnates vahvust, mis Teie ülesnäitanud lahingus 5 novembril 1919 a. Ledische ja Mursina külade valdamisel). Üleajateenija 7. jalaväepolgus 1921–1923. 1923–1924 kriminaalpolitsei agent Valgas, 1924 Võrus, seejärel Vana-Irboskas piirivalve kontrolör.
Oktoobris 1925 põgenes Nõukogude Liitu, kus arreteeriti 19. oktoobril 1925, oli Solovetsi laagris.
Kaapotkleit
Kaapotkleit on kleit, millel on pikad varrukad, liibuv pihaosa ja kroogete või voltidega seelikuosa.
Eestis kanti sellist kleiti 19. sajandi teisel poolel Põhja-Eestis, vähem Lääne-Eestis.
Käsitöömeister Anu Randmaa sõnul tuli kaapotkostüüm moodi 19. sajandi Inglismaal, Eesti kaapotrõivad said alguse Euroopa moe mugandamisest kohalike võimaluste ja oskustega. Vabariigi aastapäeva vastuvõtul 2019. aastal kandis kaapotkleiti Eesti president Kersti Kaljulaid.
Vally Mõistlik
Vally Mõistlik (21. mai 1928 Tallinn – 24. veebruar 2019 Järvakandi) oli eesti korvpallur ja Tallinna Linnateatri asutajaliige.
Vally Mõistlik lõpetas 1947 Tallinna 4. keskkooli.
Aastal 1944 hakkas ta korvpalli mängima Joann Lõssovi treeningutel, hiljem juhendasid teda ka Heino Kruus ja Valentin Steinberg. 1946–1958 mängis ta Tallinna Kalevis, 1946–1947 ka Eesti naiste korvpallikoondises. Mõistlik tuli 1947 Eesti meistriks ja oli üks suvespartakiaadi võitjaid ning võitis meistrivõistlustel 1948. aastal hõbeda ja 1954. aastal pronksi. Ta oli ka korvpallinaiskonna kapten. 1950–1951 kuulus Mõistlik Tallinna korvpallisektsiooni juhatusse, oli ka Tallinna sektsiooni esimees.
Tegutses 1995. aastast Kalevi Veteranide Ühenduse eestseisuses ning Kalevi ja Eesti Teatriliidu revisjonikomisjonides. Alates 1996. aastast oli ta Kalevi auliige.
Aastatel 1949–1965 töötas ta spordiühingus Kalev raamatupidajana ja 1965–2007 Tallinna Linnateatris pearaamatupidajana.
VC Greenyard Maaseik
Võidud
Belgia karikavõistlused
CEV Meistrite Liiga