cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert Aug
Hariduselu (õpiaastad)
1958–1963 õpingud Tartu Riiklikus Ülikoolis kaubandusökonoomika erialal ja ta sai majandusteadlase kvalifikatsiooni.
Ülikoolis kaitses ta diplomitöö teemal "Laomajandus ETKVL-i süsteemis 1950–1960 ja selle edasise arendamise probleeme" hindele "väga hea".
Osavõtt sõjast
5. augustil 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, Красноармейская книжка sissekanded lõpevad 1. novembril 1946.
Sissekanded lahingutegevuses osalemise ja medalite kohta: osales Velikije Luki operatsioonis 10. novembrist 1942 kuni 24. jaanuarini 1943; Leningradi rindel 10. veebruaril 1944; 2. Balti rindel 6. aprill 1945.
Aug sai sõjas ka kergelt haavata ning teda autasustati mitme medaliga.
Teateid tööst
Alates 24. aprillist 1947 asus seltsimees Aug tööle Virumaa Tarbijate Kooperatiivi Maakondade Liidu Väike-Maarja Tarbijate Kooperatiivi juhatuse esimehena.
1. aprillil 1949 kinnitati ta Viljandimaa TKM Liidu juhatuse esimehe ametikohale.
1. novembril 1939 kinnitati Aug Viljandi Tarbijate Kooperatiivi Rajooni liidu juhatuse esimeheks.
17. juunil 1951 suunati ta edasi õppima Moskvasse Tsentrosojuzi kooli – õpingud kestsid 22. juulini 1952.
22. juulil 1952 määrati ta ETKVLi Kaubavalitsuse Toidukaupade osakonna kaubatundja ametikohale ja Pärnu Tarbijate Koop.Obl. liidu organiseerimisbüroo esimeheks.
16. septembril 1952 viidi Aug üle Pärnu Tarbijate Kooperatiivi Oblastiliidu (POTKL) juhatuse esimehe ametikohale.
Seoses POTK Liidu likvideerimisega 26. mail 1953 vabastati ta juhatuse esimehe ametikohalt.
16. septembril 1953 kinnitati ta kaadrite osakonna juhatuse esimehe asetäitjaks ja 10. mail 1955 viidi üle õigusosakonna ülema asetäitjaks.
1. juulil 1955. aastal viidi ta üle Rapla Tarbijate Kooperatiivide Liidu juhatuse esimehe asetäitjaks ja 14. augustil 1995 juhatuse esimeheks.
22. jaanuaril 1962 määratud ETKVL organiseerimisosakonna juhatajaks, kus töötas kuni surmani.
Isiklikku
Robert Aug sündis 9. septembril 1921. aastal August ja Alise-Pauline (sündinud Tätte) Augi lapsena.
Aug oli kirglik kala- ja rännumees.
Aug suri 29. jaanuaril 1983 südame isheemiatõppe. Ta on maetud Kunda vanale kalmistule.
Rando Tomson
Rando Tomson (sündinud 8. detsembril 1983 Viljandis) on eesti ehitusinsener ja fotograaf.
Haridus
Rando Tomson on lõpetanud Viljandi C. R. Jakobsoni nimelise Gümnaasiumi, õppinud Tallinna Tehnikaülikoolis ja lõpetanud ehitiste projekteerimise instituudi magistrikraadiga. Eesti Ehitusinseneride Liidu liige ja V astme diplomeeritud ehitusinsener.
Töö ja looming
Põhitööd teeb insenerina projekteerimisbüroos EstKONSULT, põhilisteks valdkondadeks sildade ja rajatiste projekteerimine ning projektijuhtimine. On paljude Eesti sildade, viaduktide ja tunnelite kaasprojekteerija.
Fotograafina tegutseb ettevõttes Eeter, kus on juhatuse liige ja fotograaf. On olnud Eesti Ettevõtluskõrgkoolis Mainor graafilise disaini osakonna fotograafia õppejõud, korraldanud avatud ülikooli raames fotokoolitusi Tartu Ülikooli Türi Kolledžis.
Fotograafia
Fotograafina on ta pildistanud Tallinna ja Eestit tutvustavate raamatute ja brošüüride kaanefotosid. Tema tehtud fotod on ilmunud ajakirja Diivan disainirubriigis, ajalehes Äripäev ja mujal.
Nimisõna
Nimisõna ehk substantiiv ehk noomen (kitsamas mõttes) tähistab esemeid, olendeid, nähtusi, mõisteid jne ning vastab küsimustele ''kes? mis?''
Nimisõnad on üks noomenite (laiemas mõttes) ehk käändsõnade liike, nagu ka ase-, arv- ja omadussõnad. Käändsõnade ja noomenite samastamine on võimalik eesti ja paljudes teistes keeltes, kuid on ka keeli, kus noomenid, sealhulgas nimisõnad, ei käändu, või käändub ainult osa neist.
Eesti keeles on nimisõnal kaks morfoloogilist kategooriat: kääne ja arv. Käändeid on eesti keeles neliteist ja grammatilisi arve kaks: (ainsus ja mitmus).
Lauses võivad nimisõnad esineda eeskätt aluse ja sihitisena, kuid ka teiste lauseliikmetena, näiteks määrusena ja täiendina.
Tähenduse põhjal võib nimisõnu liigitada mitmel viisil. Näiteks märgivad liiki üldnimed ja individuaalseid asju pärisnimed, meeleliselt tajutavat konkreetsed ja meeltega tajumatut abstraktsed nimisõnad.
Üldnimed e apellatiivid
Üldnimed võib jagada sisu alusel:
Selle eristuse põhiküsimus on, kas osa asjast on veel sama kui asi ise, st kas osa veest on vesi? (on); aga kas osa lauast on laud? (ei ole).
Osa nimisõnu, arvukategooria suhtes vaegmuutelised nimisõnad, esinevad vaid ühes arvus: ainsussõnad e singularia tantum on tavaliselt ainsuses (nt kurjus, nohu, katk, ilu, au), mitmussõnad e pluralia tantum mitmuses (nt püksid, andmed, leetrid, tangid, kruubid, vuntsid, traksid). Piirid pole siiski ranged. Ainsussõnu võib vahel kasutada mitmuse vormis (nt nohud ja muud hädad), mitmussõnad esinevad ainsuse vormis aga liitsõnade koostises ja fraseoloogilistes väljendites (nt püksisääred).
Pärisnimed e proopriumid
Pärisnimed märgivad teatud klassi üksikesindajat, üht individuaalset asja või olendit, on konkreetsed.
Nimisõna ja omadussõna
Keele väljendusvõimalused rikastuvad selle arvel, et algselt ühte sõnaliiki kuuluvat sõna hakatakse kasutama teise funktsioonis. Selliste nihete kõige iseloomulikumad näited on omadussõna kasutamisest nimisõna funktsioonis: ainurakne, haige, hakkaja, punane, armas, blond, tumm. Võimalik on ka vastupidine protsess, s.t nimisõna kasutamine omadussõna funktsioonis, nt siga inimene, koer poiss, pull lugu, sant värk, jama etendus.
Sõnaliigi määratlemisel võivad probleeme tekitada nn käändumatud e vaegomadussõnad. Need on omadussõnad, mis väljendavad omadust ja esinevad lauses täiendina, kuid millel pole morfoloogilisi vorme ja seetõttu ei ühildu need põhisõnaga nagu tavalised omadussõnad. Need on enamjaolt kas mingid omadust väljendavad kivinenud sõnakujud (katoliku usk, kulla mees) või pärisnimede omastava käände vormid, mida on hakatud kokkuleppeliselt (alates 1919. aastast) väikese tähega kirjutama (prantsuse kirjandus). Praegune soovituslik suund on kohanimede puhul eelistada taas suurtähelist kuju (v.a keelte ja rahvuste või hõimude nimetused), nt soome keel, Rootsi hokimeeskond, Kuuba sigar, Hiina restoran, luteri usk jt. Suurtähelised kujud tuleks lugeda nimisõnaks, väiketäheliste puhul võimalik kahetine tõlgendus (omadussõna/nimisõna).
Nimisõna ja tegusõna
mine- ja ja-liitelisi nimisõnu peeti 1950. aastateni tegusõnadeks, kuna teisi tuletisi saab moodustada ainult teatud tüvedest, neid aga kõigist. Praeguse grammatikakirjelduse kohaselt tuleb selliste liidetega sõnad kindlalt nimisõnadeks analüüsida. Sama kehtib ka nu- ja tu-liiteliste sõnade kohta, mis on nimisõnad, nt tulnu, käinu, juhtunu, olnu. tapetu, solvatu, väljasaadetu on tuletatud verbivormidest.
Nimisõna ja (abi)määrsõna
Üks nimisõna ja määrsõna eristamise võimalusi lähtub sellest, et sõna loetakse nimisõnaks, kui tal on olemas nimetava ja omastava käände vormid, nt kass tõmbus kerra (kera), ja (abi)määrsõnaks, kui nimetavat käänet pole, nt auto läks rikki (tänapäeva eesti keeles ei seostata seda vormi enam nimisõnaga rikk). Määrsõnaks analüüsitakse sõna siis, kui tähendusseos lähtesõnaga (nimisõnaga) on kadunud või kadumas ning kivinenud uus adverbiline tähendus on välja kujunenud. Paarissõnad, nt nagu aasta-aastalt, tund-tunnilt, sirakil-sorakil on määrsõnad (liidete -l ja -lt abil tuletatud).
Väljendverb koosneb käändsõnast ja verbist, moodustades keeles püsivalt kokkukuuluva ühendi, mis on kujundliku, ülekandelise tähendusega, nt pähe tulema, arvesse võtma, käsil olema, silma torkama, kaela langema, keelt peksma, punkti panema 'lõpetama', sotti saama, korda minema, pead kaotama jt. Väljendverbil on enamasti oma rektsioonistruktuur võrreldes üksikverbiga, nt keelt peksma 'laimama' kelle/mille üle?, kelle/mille peale? (vrd peksma keda? mida? millega?) ning ühendis esinev noomen ei ole tavaliselt laiendatav (*ta peksis minu peale *oma teravat keelt). Lauses käitub selline püsiühend verbiliselt, olles tervikuna laiendatav nagu verb (ta peksab kõigi üle keelt). Selline verbiühend on küsimustatav tervikuna, nt mitte mida ta peksis?, vaid mida tegi? Ka on piiratud sellisesse ühendisse sobivate noomenite valiku võimalus ning noomenivormi arv (ainsus/mitmus) on tavaliselt fikseeritud.
Sünkroonilisel määratlemisel võib probleeme tekkida sellega, et osa sõnu on üleminekustaadiumis nimisõna ja määrsõna vahel, nt pole üheselt selge, kuidas otsustada juhtumitel maha kukkuma (vrd maha kirjutama, mis on juba selgelt algsest leksikaalsest tähendusest eemaldunud ja seega määrsõnastunud), tähele panema, pähe tulema jt. Küsimus on niisiis piiris ühend- ja väljendverbi vahel, kus mõningatel juhtudel on võimalik kahetine määratlus.
Nimisõna ja arvsõna
Arvsõnu saab kirjutada numbriga. Kui sõna numbriliselt kirja panna ei saa, siis pole tegemist arvsõnaga. Nt vrd paar kinnast ja paar kindaid. Probleemsed sõnad on tosin ja gross 'vanaaegne tükimõõduühik = 12 tosinat'. Nende määramisel on paralleelvõimalus, kuigi nad käituvad siiski enam nimisõnadena. Arvsõnafraasis on nimisõnad ainsuslikud, nt tosin meest; nimisõnafraasis aga mitmuslikud, nt tosinaid mehi.
Nimisõnadeks loetakse ka kond- ja ik-liitelisi sõnu: kümmekond, kolmik. Nimisõna on ka pool tähenduses 'kaheks jaotatava eseme, nähtuse või toimingu üks osa', nt Tabeli alumine pool; hoidu tee vasemale poolele, võitles sõjas valel poolel, kontserdi teine pool jne.
Nimisõna ja kaassõna
Suur osa kaassõnadest on kujunenud nimisõna (koha)käändevormidest, nt kõrval, küljes, juures, seas, käes, najal, peal. Protsess jätkub pidevalt, nt sõnad näol, teel, seoses, sõnul, arvates on muutunud ka kaassõnadeks. Nt vrd lauseid Minu meelest on see hea (meelest = kaassõnastumas) ja Minu meelest tuleb välja tõrjuda kõik halb (meelest = nimisõna).
Nimisõna ja kaassõna eristamiseks on esimene oluline kriteerium tähendus – s.t kas sõna on veel tähenduslikult iseseisev või mitte. Teiseks on võimalik kontrollida, kas kõnesolevale sõnale on võimalik asetada ette omadussõnalist täiendit. Kui see võimalus on olemas, siis on tegemist veel nimisõnaga. Kaassõna puhul pole täiendsõna lisamine mõeldav. Nt abil. Võimalikud on nii sinu abil kui ka laiendatud variant sinu lahkel/ennastsalgaval abil. Samamoodi käituvad ka toel ja viisil. Kolmandaks otsustavaks kriteeriumiks on see, kas sõna võib esineda määrsõnana. Sellisel juhul on alati mõeldav ka kaassõnaline kasutus, nt aeg oli käes (määrsõna), paber on minu käes (kaassõna/nimisõna), lipp lehvis tuule käes (kaassõna). Otsustamisel on põhialuseks süntaktiline kriteerium, konkreetne lauseümbrus.
Nimisõna ja hüüdsõna
Hüüdsõna võib esineda nimisõna funktsioonis, nt kuulsin piuksu, kostis vägev hurraa.
Mõni nimisõna on pärit hüüdsõnast, sellised on mitmed linnunimetusd, nt sorr, rääk. Ka lastekeelsed sõnad muu, aua, mõmm esinevad nimisõnadena, kui tähistavad vastavaid loomi.
Nimisõna ja asesõna
Määratlemisel võib tekkida probleeme üksiksõnadega, nt oma. Vrd Ta võttis oma raamatu (oma = asesõna) ja Tule edasi, kui oma oled (oma = nimisõna). Nimisõnaks on oma ka lausetes jäi omast ilma, elu nõuab oma, omade peale koer ei haugu, naabri omad sõitsid maale. Tüüpiline asesõna esineb nimisõnana ka lausetes Enn Kalmu kaks mina (mina = nimisõna); Tal on tugevalt väljaarenenud ise.
Château-Thierry
Château-Thierry (hääldus šatoo tje'rrii) on linn Prantsusmaal Aisne'i departemangus.
See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.
Linna territoorium asub 59–222 meetri kõrgusel üle merepinna.
Prantsuse Revolutsiooni segastel aegadel kandis linn algul nime Château-Égalité ja hiljem Égalité-sur-Marne.
pisi|tühi|Château-Thierry plaan ja linna ümbritsevad vallad
Lohusuu raamatukogu
Lohusuu raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Lohusuu alevikus. See on Mustvee raamatukogu haruraamatukogu.
Raamatukogu juhataja on Inga Tamm.
Algol-60
Algol-60 on keele Algol (ALGOrithmic Language) klassikaks kujunenud versioon. Arv 60 nimes viitab 1960. aastale, mil kõnealune versioon avalikustati. Algol-60 ei olnud algselt tavaline programmeerimiskeel, vaid pigem algoritmiline keel teadusartiklite publitseerimiseks. Siiski otsustati üsna pea Algol-60 realiseerida. Kusjuures standardid puudusid ja seega olid realiseerijatel vabad käed. Seetõttu loodi mitu erinevat realisatsiooni. Algol ja COBOL olid esimesed programmeerimiskeeled, mis standardiseeriti. Algol standardis ISO 1538.
Algol-60 arenes välja Algol-58-st ja põhineb Fortranil. Algol-60 oli esimene rahvusvahelises koostöös loodud programmeerimiskeel. Arendusmeeskonda kuulus 13 inimest 7 riigist: Taanist, Inglismaalt, Prantsusmaalt, Saksamaalt, Hollandist, Šveitsist ja USAst. Tuntumad nimed sellest seltskonnast on Peter Naur ja John Backus.
Omadusi
Uuendusena võrreldes eelmise versiooniga võeti Algol-60-s kasutusele plokkstruktuurid. Nende eraldajatena kasutati enamasti võtmesõnu <tt>BEGIN</tt> ploki alguses ja <tt>END</tt> ploki lõpus. Alamprogrammidele argumentide edastamiseks kasutati kahte viisi: väärtuse järgi ja nime järgi väljakutsed.
Kuna Algol-60 ei olnud mõeldud reaalseks programmeerimiseks, vaid pigem algoritmide publitseerimiseks, siis puudus algselt sisend ja väljund. Siiski, kui Algol-60-t realiseerima hakati, siis lisati sisendi ja väljundi tugi.
Algol-60 toetab tingimuslause if-then-else konstruktsiooni ja ka tsükleid ning tsüklitingimuse kontrolli. Samuti on Algol-60-s võimalik kasutada rekursiooni. Lisaks sellele toetab Algol-60 dünaamilisi massiive, reserveeritud võtmesõnu ja kasutaja defineeritud andmetüüpe.
Tere, Maailm!
Tere, Maailm! programm Algol-60-s BEGIN FILE F (KIND=REMOTE); EBCDIC ARRAY E [0:14]; REPLACE E BY "Tere, Maailm!"; WHILE TRUE DO BEGIN WRITE (F,*,E); END; END.
Unipiha Algkool
pisi|400px|Unipiha algkooli hoone aastal 2011. Unipiha algkool on algkool Kambja vallas Tartumaal.
Kool asub Pangodi järve kaldal. Selles koolimajas alustati õppetööd 15. jaanuaril 1945.
Kool on neljaklassiline.
Kohila paisjärv
Kohila paisjärv on järv Rapla maakonnas Kohila vallas Kohila alevis. Veekogu pindala on 4,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1477 m.
Ventimiglia (suguvõsa)
pisi|Ventimiglia di Geraci (Ventimiglia ja [[Hauteville'i krahvide) suguvõsa vapp]] Ventimiglia on Liguuriast pärinev tõenäoliselt frangi päritolu Sitsiilia aadlisuguvõsa, mis oli Sitsiilia ja ka teiste piirkondade kultuuri-, poliitilises ja majandusajaloos 13.–19. sajandil väga vägev ja mõjukas. 14. sajandi teisel poolel, Sitsiilia kuningriigi nelja vikaari perioodil, oli neil suur sõltumatu valdus, mida tunnustas teiste seas Kirikuriik.
Üürileping
Üürilepinguga kohustub üürileandja andma üürnikule kasutamiseks asja ja üürnik peab maksma selle eest tasu ehk üüri. Üürileping on ühtlasi kõige levinum kasutuslepingute alaliik. Lisaks saab üürilepingut liigitada tasuliseks, vastastikuseks ja kestvuslepinguks.
Üürilepingu üldsätete kohaldamisel tuleb arvestada erireeglitega, mida kasutatakse vaid elu- ja äriruumide ning kinnisasjade üürimisel. Elu- ja äriruumi eristamisel tuleb lähtuda lepingus kokkulepitud kasutuseesmärgist. Kui üüriruumide kasutamise eesmärk on seal alaliselt elada, on tegemist eluruumi üürilepinguga. Kui eesmärk on kasutada ruume oma majandus- või kutsetegevuses, on tegemist äriruumiga. Kinnisasja üürimise kohta sätestatut kohaldatakse elu- ja äriruumide üürimisele, kui seaduses ei ole öeldud teisiti.
Praktikas tuleb üürilepingust eristada eelkõige rendilepingut, mille puhul on lepingu põhieesmärk renditud asjalt kasu saamine. Üürilepingu objekt saab olla vaid kehaline ese, kuid rendilepingu puhul võib lepingu esemeks olla ka mittekehaline ese (nt õigus).
Üürileandja kohustused
Üürileandja põhikohustus on võimaldada üürnikul üüritud asja kasutada. See kohustus hõlmab üleandmiskohustust: üüriese tuleb üürnikule üle anda õigel ajal ja õiges kohas. Samuti peab see vastama seisundile, mis sobib lepingujärgseks kasutamiseks. Lisaks peab üürileandja tagama, et üürnik saaks asja lepingu kestel kasutada, ning hoidma seda lepingujärgseks kasutuseks sobivas seisukorras.
Üürniku hoolsus- ja korrashoiukohustus
Üürniku hoolsus- ja korrashoiukohustusest tuleneb, et üürnik on kohustatud üürieset hoolikalt, samas ka vastavalt sihtotstarbele kasutama. Hoolsuskohustus eeldab, et üürnik teeb endast kõik võimaliku, mida saab temalt mõistlikult üürieseme säilitamiseks oodata. Eelkõige hõlmab see üürniku kohustust tagada, et üüripind ei saaks kahjustada. Kui see siiski juhtub, tuleb üürileandjat ilmnenud puudusest või ohtu sattumisest teavitada.
Elu- või äriruumi üürilepingute puhul peab üürnik arvestama ka naabrite ja majaelanike huvidega.
Üürilepingu lõppemine
Üürilepingute puhul tuleb eristada tähtajalisi ja tähtajatuid üürilepinguid. Tähtajaline üürileping lõpeb tähtaja möödumisega (teatud juhtudel ka erakorralise ülesütlemisega). Tähtajatu üürileping lõpeb poolte kokkuleppega, teistel juhtudel korralise või erakorralise ülesütlemisega.
Tähtajalise üürilepingu tähtaja möödumisel võib seaduses sätestatud juhtudel üürileping muutuda ka tähtajatuks. Esimeseks juhuks on olukord, kus tähtaeg on möödunud ja üürnik saab jätkata asja kasutamist nii, et kumbki pool ei anna kahe nädala jooksul teada soovist üürilepingut lõpetada. Teisel juhtumil muutub üürileping tähtajatuks siis, kui vähemalt kaheks aastaks sõlmitud eluruumi üürilepingu puhul ei teata ükski pooltest kaks kuud enne tähtaega, et ei soovi lepingut pikendada.
Eduard Valiullin
Eduard Valiullin (sündinud 28. novembril 1966) on endine Eesti jäähokimängija.
Purila paisjärv
Purila paisjärv on järv Rapla maakonnas Rapla vallas Purila külas. Veekogu pindala on 0,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 167 m.
Wohnste
Wohnste on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Rotenburgi kreisis.
Valla pindala on 19,18 km². 31. detsembril 2017 elas seal 761 inimest.
Wohnste kuulus 1180. aastal rajatud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esialgu personaalunioonis Rootsi krooniga – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1807. aastal annekteeris üürike Vestfaali kuningriik hertsogkonna, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ning hertsoglikust territooriumist, sealhulgas Wohnstest, sai uue 1823. aastal loodud Stade regiooni osa.
Narva Keskraamatukogu
Raamatukogu ajalugu algab 1897, kui Narvas avati Narva Maksuta Raamatukogu-Lugemistuba.
Raamatukogu kolis praegusse asukohta (Malmi tänav 8) 1987.
Calatubo linnus
Calatubo linnus (itaalia Castello di Calatubo, ladina catrum Calathatubi, araabia Qal'at 'awbi või Kalata et tuf 'tufimaa') on varemetes linnus Itaalias Sitsiilia maakonnas Trapani provintsis Alcamo vallas kaljusel künkal mõne kilomeetri kaugusel Alcamost. Sellest möödub lähedalt maantee A29 (Palermo – Mazara del Vallo).
See on punasest lubjakivist kompleks, mille mõõtmed on umbes 150 × 35 m. Selle koosseisus on residents, kabel ja laod. Linnuse juures on surnuaia jäänused.
Ajalugu
Linnus rajati 9.–10. sajandil. Pole selge, kas see rajati Bütsantsi või araabia võimu ajal. Sellest on teateid aastast 1093, kui Sitsiilia krahv Roger I määras kindlaks Mazara piiskopkonna piirid.
Alcamo vald omandas linnuse hiljuti Papè di Valdina perekonnalt. Kavas on see renoveerida valla esindushooneks.
Karl Kaljas
Karl Kaljas (enne eestistamist 1935 Hetzkel Kljas, ka Hetzkel Kljäs; 18. veebruar 1902 Tomaszów Lubelski – 1941 Porhov) oli Eesti arst.
Ta sündis Poolas Ljublini kubermangus Tomaszów Lubelskis (praeguse haldusjaotuse järgi Lublini vojevoodkonnas) hambaarst Movscha Kljäsi pojana. Ta lõpetas 1920. aastal Tartu Vene Eraühisgümnaasiumi. Seejärel astus ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonda, kust ta 1921. aastal läks üle põllumajandusteaduskonda ja sealt 1922. aastal omakorda (koos vend Michael Kljasiga) arstiteaduskonda, mille nad lõpetasid koos 1927. aastal arsti astmes.
1928. aastal registreeriti dr. Hetzkel Kljas arstina ja talle anti praktiseerimisluba Tartus, kuid kuni 1929. aastani jõudis ta elada Tartus, Tallinnas, Viljandis ja Türil ning töötada Peipsiääre vallas, Kasepää, Meeksi ja Kavastu vallas.
1941. aastal astus ta vabatahtlikult Punaarmeesse, langes sakslastele vangi Porhovi all, hukati.
Leva järv
Leva järv (ka Kirivalla järv, Mahtra Mudajärv) on järv Harju maakonnas Kose vallas Nõrava külas. Veekogu pindala on 10 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1467 m.
Ärakanne (suurus)
Ärakanne (inglise washout rate) on mingilt alalt erosiooni ja leostumise (ärakandega) tõttu vee või tuulega ära kanduv ainehulk mingis ajaühikus.
Karl Otto Malm
Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest. Aastatel 1887–1888 õppis ta Tallinna toomkoolis, aastatel 1889–1890 Tallinna Kubermangugümnaasiumis, aastatel 1891–1896 Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis. Aastatel 1897–1904 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 8. jaanuaril/21. jaanuaril 1906 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1906–1918 Pühalepa ja Kärdla koguduse õpetaja, aastatel 1918–1921 Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja. Ta suri Tallinnas, kuid ta on maetud Vormsi kalmistule. .
Isiklikku
Tema isa Carl Eduard Malm oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.
Otto Brahm
Elulugu
Brahm oli kaupmehe poeg. Ta oli algul teatrikriitik ning 1889. aastast ajakirja Freie Bühne für modernes Leben esimene peatoimetaja. Sellest ajakirjast sai peagi naturalismi hääletoru Saksamaal. Ajakirja eesmärgid olid sõnastatud nii: "Uue kunsti lipukiri, mille juhtivad vaimud on kuldsete tähtedega kirja pannud, on üksainus sõna: tõde; ja tõde, tõde igal eluteel, taotleme ja nõuame ka meie (...). Mitte objektiivset tõde, mis jääb võitlejatel tabamata, vaid individuaalset tõde, mis on sisimast veendumusest vabalt ammutatud ja vabalt välja öeldud: sõltumatu vaimu tõde."
Aastal 1889 sai Brahm ka Berliinis teatrikriitikute poolt asutatud teatriühingu Freie Bühne esimene president. See ühing seadis eesmärgiks naturalistlike ühiskonnakriitiliste draamade etendamise. Esimesena toodi lavale Henrik Ibseni näidend "Kummitused", peagi ka Gerhart Hauptmanni "Enne päikesetõusu". Aastast 1894 juhtis Brahm Berliini teatrit Deutsches Theater ning tegi Hauptmannist teatri näidendikirjutaja. Selle teatri ansamblis alustas 1894 Max Reinhardt. Brahm protežeeris ka Fritz Stavenhagenit ja juhatas 1905–1912 Berliini teatrit Lessingtheater.
Teatrijuhina analüüsis Brahm enne iga lavastust uue näidendi teksti, et pöörata tähelepanu üksikasjadele. Näitlejad pidid tavapärase deklameerimise asemel näitlema realistlikult ja psühholoogiliselt usutavalt. Nende uuendustega andis Brahm olulise panuse kammerteatri kujunemisse.
Isiklikku
Brahmil oli suhe oma ühingukaaslase, teatri Deutsches Theater õigusnõuniku Paul Jonase abikaasa Clara Jonasega (1863–1922).
Brahmi noorem vend oli näitleja Ludwig Brahm, õepoeg näitleja John Brahm.
2008. aastast on Berliini Kunstide Akadeemias hoiul umbes tuhat Brahmi kirja.
Mälestuse jäädvustamine
Berliinil Schumannstraßel teatri Deutsches Theater ees on Brahmi mälestussammas.
Guglielmo Gasparrini
pisi|Guglielmo Gasparrini Guglielmo Gasparrini (3. jaanuar 1804 Castelgrande – 28. juuni 1866 Napoli) oli itaalia botaanik.
Ta õpetas Napoli ülikoolis botaanikat ning oli Napoli botaanikaaia direktor.
1857–1861 oli Gasparrini Pavia ülikoolis botaanikaprofessor ning rektor.
Tema kirjeldatud taksonite juurde märgitakse autorilühendina Gasp..
Ventimiglia
Ventimiglia (itaalia keeles Ventimiglia, liguuria keeles Vintimiggia, Ventimiglia murdes Ventemjia, prantsuse keeles Vintimille) on asula (linn) Itaalias Liguuria maakonnas Imperia provintsis, Ventimiglia valla keskus.
Eesti NSV teeneline kunstnik
Eesti NSV teeneline kunstnik on Eesti NSV aunimetus, mida anti "interpreetidele, heliloojatele, kunstnikele, lavastajatele ning teistele loomingulistele töötajatele kutsealase meisterlikkuse ja suurte teenete eest eesti nõukogude ja rahvakunsti arendamisel".
Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium.
Ersla
Ersla on küla Leedus Skuodase rajoonis Šatėse vallas. Ersla asub samanimelise jõe ääres. Jõe järgi on ka küla nime saanud. Külas on neli kalmistut.
Itaalia jalgpallikoondis 2004. aasta suveolümpiamängudel
Itaalia jalgpallikoondis 2004. aasta suveolümpiamängudel
Viru-Nigula valla kultuurikeskus
Viru-Nigula valla kultuurikeskus (varem Kunda linna klubi) on Lääne-Viru maakonnas Kundas aadressil Lasteaia 4 tegutsev asutus. Klubi haldab Viru-Nigula vallavalitsus. Klubi põhimääruse järgi on selle põhitegevus kultuurilise teenindamise tagamine, huvi- ja seltsitegevuse korraldamine Viru-Nigula vallas. Klubi juhataja oli 2017. aasta seisuga Kristi Onkel.
Leo Leiv
Teenides sõjaväes, sai ta 29. augustil 1944 Tartu lähedal raskelt haavata ja saadeti septembris laevaga Tallinnast Saksamaale paranema. Emigreerus juulis 1947 Inglismaale, kus ta praost Rudolf Reinaru õhutusel alustas kirikutööd. Asus aastal 1950 Kanadasse ja õppis mitmes kõrgkoolis. Aastal 1957 lõpetas ta Lutheran Theological Seminary Saskatoonis ja oli prooviaastal Ameerika luterlikes kogudustes Edmontonis ja Calgarys. Õpetajaks ordineeriti ta 22. juunil 1958 Central Lutheran Churchis Minneapolises Minnesotas.
Aastatel 1958–1961 asus ta abikaasaga Brasiiliasse, kus ta teenis eestlasi Sao Paulo linnas ja selle ümbruses ning Rio de Janeiros. 1961–1977 teenis ta Kanada eestlasi kuues eri kohas (viimati 1975–1977 Thunder Bay- ja Sault Ste. Marie kogudusi). Aastal 1977 asus Portlandi, teenis seal Portlandi kogudust ning hooldas vajaduse korral ka Seattle'i, Los Angelese, San Francisco ja Fresno kogudusi, kuni jäi juulis 2002 tervislikel põhjustel emerituuri.
Magellanic Premium
pisi|[[Lyman James Briggs ja Paul R. Heyl (1922)]]
Magellanic Premium, ka Magellanic Gold Medal, ka Magellanic Prize, on Ameerika Filosoofiaseltsi auhind olulise panuse eest kas navigatsiooni, astronoomia või loodusfilosoofia valdkonnas. pisi|left|150px|Magellanic Gold Medali avers Auhind on nimetatud portugali loodusfilosoofi Jean Hyacinthe de Magellani (portugalipäraselt João Jacinto de Magalhães) (1722–1790) järgi, kes muu hulgas valmistas astronoomia- ja meteoroloogiainstrumente. De Magellan oli mitme teadusakadeemia liige (Londoni, Pariisi, Madridi ja Peterburi). 1784. aastal valis Ameerika Filosoofiaselts ta oma liikmeks.
Auhinna loomise ettepaneku Ameerika Filosoofiaseltsile tegi De Magellan, kes andis selleks ka rahalised vahendid. Toonane seltsi president Benjamin Franklin nõustus ettepanekuga ja auhind asutati 1786. aastal.
Sinimütsik
Sinimütsik (Mycena pseudocorticola (Bres.) Kühner, 1938) on mütsiku perekonda kuuluv seeneliik, mis kasvab tavaliselt sügisel ja talvel samblaga kaetud elavate lehtpuude tüvedel. Kasvab näiteks mägivahtra (Acer pseudoplatanus), paju (Salix) ja saare (Fraximus) peal. Eestist on teda mitmest kohast leitud.
Levila
Eestis on teda seenekogudesse korjatud viiest kohast. Teda on leitud hariliku pärna ja hariliku vahtra samblase koore pealt, samuti paju ja sanglepa pealt. On Eestis üsna tavaline.
Kirjeldus
Sinimütsiku seenekübar on kooniline ja kumer ning selle läbimõõt jääb vahemikku 2–12 mm. Kübar on keskelt veidi lameda kujuga. Värvuselt võib olla sinine või hall. Vananedes muutub pruuniks. Kübara all tavaliselt 8–14 eoslehekest. Värvuselt hallid või sinakashallid.
Sinimütsikul on tavaliselt 8–14 suhteliselt laia eoslehekest, mis on külgedelt halli värvi ning serva pealt kahvatumad ja heledamad.
Seenejalg on 5–25 mm pikk ja kuni ühemillimeetrise läbimõõduga. Värvus varieerub hallist sinakashalliks. Vananedes muutub samuti pruuniks. Jala alus on tihedalt kaetud pikkade valgete karvadega. Sel mütsiku liigil ei ole iseloomulikku lõhna.
Sinimütsiku eosed on ümarad ning nende pikkus ja laius varieerub vahemikus 7,5–10 mikromeetrit, tsüstiidid kaetud harunevate peenikeste jätketega. Sinimütsik kasvab tihti sama tüve peal koos korbamütsikuga (Mycena meliigena). Kahe liigi noori isendeid on lihtne eristada, kuid kui nad vananedes pruunikaks lähevad, on neil oluliselt raskem vahet teha.
Eesti-Venemaa suhted
pisi|Paiknemine maailmakaardil {{Legend|#3C9D3C|[[Eesti}} {{Legend|#E3801C|Venemaa}}|480x480px]] Eesti-Venemaa suhted on Eesti Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni kahepoolsed rahvusvahelised suhted. Diplomaatilised suhted Eesti ja Venemaa eelkäija Nõukogude Venemaa vahel sõlmiti 2. veebruaril 1920. aastal Tartu rahulepinguga. Pärast Eesti taasiseseisvumist 1991. aastal tunnustas Vene NFSV Eesti riiklikku iseseisvust uuesti sama aasta 24. augustil ja Nõukogude Liidu Riiginõukogu 6. septembril.
Taasiseseisvumise järel on suhted Eesti ning Venemaa vahel olnud pingelised. Venemaa keeldub praegust Eesti Vabariiki tunnustamast 1918. aastal välja kuulutatud vabariigina, mille ta väidab olevat lõppenud 1940. aastal, mil Eesti Nõukogude Liiduga liideti. Selle asemel väidab Venemaa praeguse Eesti Vabariigi olevat Eesti NSV seaduslik järglane. See väide on põhjustanud probleeme kahe riigi suhtluses: erineb arusaamine riikidevahelistest kehtivatest lepetest (peamiselt on aruteluks Tartu rahu kehtivus), Eesti NSV loomise legaalsusest, Eesti-Vene õigest riigipiirist ning venekeelse rahvusvähemuse positsioonist Eestis.
Viimane ametlik Eesti ja Venemaa riigipeade kohtumine toimus 2019. aasta aprillis, mil tollane Eesti president Kersti Kaljulaid läks Moskvasse avama Eesti ajaloolist saatkonnahoonet pärast pikka remonti. Venemaa presidendi Vladimir Putiniga kohtus Kaljulaid 18. aprillil. Mitte ükski Venemaa riigipea, peaminister ega välisminister ei ole iseseisvasse Eestisse ametlikku visiiti teinud.
Venemaa invasioonist Ukrainasse 2022. aastal on Eesti-Vene suhted jõudnud madalseisu. Venemaa Riigiduuma on ähvardanud tühistada Eesti iseseisvumist tunnustava seadluse. Riigikogu kuulutas 18. oktoobril 2022. aastal Venemaa režiimi terroristlikuks.
Olulisemaid visiite
pisi|Presidendid [[Kersti Kaljulaid ja Vladimir Putin kohtumisel Moskva Kremlis aprillis aastal 2019|vasakul]]Eesti presidentide Venemaa külastused:
Batrahholoogia
Batrahholoogia  on zooloogia üks allharudest, mille uurimisobjektideks on kahepaiksed (Amphibia).
Giršinai
pisi|Adomas Galdikase kodu asupaik Giršinai on küla Leedus Skuodase rajoonis Šatėse vallas.
Merimetsa tänav (Pärnu)
Merimetsa tänav on tänav Pärnus. Merimetsa tänav asub Raeküla linnaosas.
Merimetsa algab Raja ja Mai tänava ristmikult ja kulgeb üldiselt kagu suunas. Merimetsa tänav lõpeb Rannametsa teega ristudes. Merimetsa ristub veel Saare, Viru (vasakult), Lääne, Harju, Järva, Tormi (paremalt), Haraka, Pilve (paremalt), Lennuki, Uku puiestee, Lembitu, Olevi (vasakult), Vambola, Tarva, Põdra, Hirve, Hiie ja Laane tänavaga.
Tänava pikkus on ligikaudu 2,7 kilomeetrit.
Merimetsa tänava ääres on ka viis bussipeatust: Viru, Haraka, Olevi, Hirve ja Metsamajand.
Vichy
Vichy [vi'ši] on linn Prantsusmaal Allier' departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka kahe kantoni keskuseks.
Linna territoorium asub 243–317 meetri kõrgusel üle merepinna.
pisi|tühi|Vichy plaan ja teda ümbritsevad vallad
Ofioloogia
Ofioloogia (ophiology) on zooloogia üks allharudest, mille uurimisobjektideks on maod (Ophidia).
Sitka
pisi|Vene õigeusu kirik Sitkas pisi|Linn kaardil Sitka (tlingiti keeles Sheetʼká, vene keeles Ситка) on linn ja maakond Ameerika Ühendriikide Alaska osariigis. Linn asub Baranofi saare lääneosas.
Sitkas elas 2013. aastal 9020 inimest. Linn asub saarel ning sinna pääseb ainult lennuki või laevaga.
Ajalugu
Sitka ala asustasid põlisameeriklaste tlingitite esivanemad juba 10 000 aastat tagasi.
Majandus
Linna kaks suuremat tööandjat on South East Alaska Regional Health Consortium, kus töötab 482 inimest, ja Sitka School District, kus töötab 250 inimest. Kõige rohkem inimesi saab elatist mereandidest. Töötute protsent on 6,9. Aasta keskmine sissetulek on 62 024 USA dollarit. Elektrienergiat saadakse paisjärvedele Blue Lake ja Green Lake rajatud elektrijaamadest. Sitka sadam on suuruselt kuues kalasadam Ameerika Ühendriikides.
Vitali Mõrnõi
pisi|Vitali Mõrnõi (2014) Vitali Mirnõi (ukraina Віталій Олександрович Мирний; sündinud 3. aprillil 1992 Poltavas) on ukraina jalgpallur (väravavaht).
Viru-Nigula rahvamaja
Viru-Nigula rahvamaja on rahvamaja Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Viru-Nigula alevikus.
Rahvamaja põhitegevuseks on arendada kohalikku huvi- ja seltsitegevust, säilitada rahvuskultuuri traditsioone ning korraldada puhke- ja meelelahutusüritusi.
Rahvamaja kunstiline juht on Ervin Lember.
Valge pael
"Valge pael" (ka "Valge lint", originaalpealkiri "Das weiße Band – Eine deutsche Kindergeschichte", eesti keeles "Valge pael: üks saksa lastelugu") on 2009. aasta mustvalge saksa draamafilm. Selle lavastas austerlane Michael Haneke.
Film räägib sündmustest I maailmasõja eelsel Põhja-Saksamaal. Pealkirjast hoolimata ei ole see lastefilm, vaid üsna sünge ja isegi masendav film. Filmis kujutatud lapsed olid täiskasvanueas siis, kui fašistid tulid Saksamaal võimule, ning Haneke püüab selles filmis näidata, missugustes tingimustes need lapsed kasvasid, kust tulid need sakslased, kes hakkasid füüsiliselt hävitama teisest rahvusest ja teist usku inimesi.
Filmimine toimus 9. juunist 4. septembrini 2008. Võtted toimusid Saksamaal: Leipzigis, Lübeckis, sellest 20 km kaugusel Mecklenburg-Vorpommernis olevas Dassowi väikelinnas ning Brandenburgis Dreetzi ja Plattenburgi vallas.
Film tehti mustvalgena. Ühest küljest püüti saavutada, et film meenutaks 20. sajandi alguse fotosid, teisalt sooviti niimoodi tekitada võõristust. Operaator Christian Berger oli varemgi korduvalt Hanekega koos töötanud. Enne võtete alustamist uuris Berger Ingmar Bergmani mustvalgeid filme, mille operaator oli Sven Nykvist. Haneke soovis, et võttekohad oleksid väga hämarad, ja sellepärast kasutati sisestseenides peaaegu ainult ajastule omaseid valgusallikaid, näiteks õlilampe ja küünlaid. Mõne kõige pimedama stseeni filmimisel pidi võttegrupp lisama kunstlikku valgust, mis tekitas täiendavaid varje. Need eemaldati pärast filmivõtteid digitaalselt, mis tähendab, et nende stseenide kaadreid retušeeriti ulatuslikult. Viinis asunud töörühm ühtlasi teravdas objekte ja näojooni, kaadritest eemaldati ajastule sobimatud detailid. Näiteks tantsustseenis, kus kaamera teeb täispöörde, lisati katusele kaader kaadri haaval katusekivid, et vahetada välja sellel majal tegelikult olnud eterniitkatus.
Film jõudis kinodesse 17. septembril 2009 Saksamaal, 24. septembril Austrias, 21. oktoobril Prantsusmaal ja 30. oktoobril 2009 Itaalias.
Film sai 2009. aasta Cannes'i filmifestivalil kõrgeima auhinna Kuldse Palmioksa. 2010. aastal võitis film Kuldgloobuse parima võõrkeelse filmi kategoorias ja kolm Euroopa filmiauhinda: parima filmi, režissööri ja stsenaristi oma.
Film oli nomineeritud Oscarile kahes kategoorias: parim võõrkeelne film ja parim operaator. Ta ei võitnud neist kumbagi. Võõrkeelse filmi auhinna kandidaat võinuks ta vastavalt reeglitele olla nii Austria kui ka Saksamaa filmina, aga ettevõte Sony Pictures Classics, kes filmi USA-s levitas, nõudis filmi esitamist Saksamaa filmina, sest kahel viimasel aastal oli Oscari kandidaadiks juba esitatud Austria film ja kolme korda järjest ei pidanud Sony tõenäoliseks.
Andrei Makrov
pisi|Andrei Makrov Andrei Makrov (sündinud 14. detsembril 1979 Tallinnas) on Eesti jäähokimängija (ründaja).
Klubikarjääri jooksul on ta mänginud muuhulgas Soome madalamate liigade klubides, Venemaa klubides, sh Nižni Novgorodi Torpedos, Valgevene kõrgliigas, Poolas, Sloveenias, Austrias, Inglismaal ja Kasahstanis.
Novembris 2016 sõlmis Makrov lepingu Valgevene Ekstraliga klubiga HK Gomel, mille koosseisu kuulus ta hooajal 2008/2009, kui võitis Valgevene liiga hõbemedali. Aastatel 2007, 2012 ja 2013 tuli ta Valgevene meistriks.
Lilienfeldi auhind
pisi|150px|Auhind on nimetatud [[Julius Edgar Lilienfeldi järgi]]
Auhind on nimetatud füüsiku, transistori leiutaja Julius Edgar Lilienfeldi järgi.
Auhinda, mida jagatakse igal aastal, antakse välja alates 1989. aastast.
Eesti Filmi Instituut
Eesti Filmi Instituut (lühend EFI, inglise keeles Estonian Film Institute) on 1997. aastal Kultuuriministeeriumi asutatud sihtasutus. 2013. aastani kandis nime Eesti Filmi Sihtasutus.
EFI on Eestis suurim filmitootmise finantseerija. Nt aastal 2010 eraldati EFSile riigieelarvest 3,43 mln eurot.
Põhikirja järgi on EFI eesmärk "Eesti rahvusliku filmikultuuri säilitamine ja arendamine".
Ain Laats
1958. aastal lõpetas ta New Yorgi linnakolledži insenerierialal ning pärast põgusat töötamist General Electricus asus ta 1960. aastatel töötama Bostonis Massachusettsi Tehnikainstituudi juures asunud Charles Stark Draperi Instrumentatsiooni laboris, kus tegeldi Apollo kosmoseprogrammi rakettide juhtimissüsteemide loomisega. Laats oli tegev ka "Houston we have a problem" Apollo-13 intsidendi lahendamisel ning osales kosmoselaeva Maale tagasitoomises.
Kui Draperi labor MIT-st eraldus ja sai iseseisvaks uurimisasutuseks, hakkas Laats tegelema tuumarakettide juhtimissüsteemidega.
Rukai
pisi Rukai (žemaidi Rokā) on küla Leedus Skuodase rajoonis Šatėse vallas Ersla jõe ääres. Külas on põhikool, raamatukogu ja kolm kalmistut.
Aegaeon
pisi|Kolm pilti, millel on näha Saturni G-rõnga hele kaar ja selle sees olev Aegaeon. Pildid on tehtud kümneminutilisel ajavahemikul
Aegaeon (ka Saturn LIII, esmase ajutise nimega S/2008 S 1) on Saturni kaaslane. Aegaeoni olemasolust teatas 3. märtsil 2009 mehitamata kosmoseaparaadi Cassini kujutiste meeskonna liige Carolyn Porco. See kuu avastati 2008. aasta 5. augustil tehtud vaatlusandmete põhjal.
Aegaeon tiirleb Saturni G-rõnga heledas osas ja on tõenäoliselt ise selle rõnga peamiseks tekkepõhjuseks. Purdmaterjal ja tolm, mis on selle kuu küljest pärit, moodustab heleda kaare rõnga sisemisel küljel, mis omakorda on hajunud laiali, moodustades ülejäänud rõnga. Aegaeon on Saturni kuu Mimasega orbitaalses resonantsis 7:6, mis põhjustab ligikaudu iga nelja aasta tagant umbes 4 km piires võnkumist ta orbiidi raadiuses. Oletuse järgi, et tal on sama albeedo mis Pallenel, on ta hinnanguliseks läbimõõduks pool kilomeetrit. Ta teeb ümber Saturni tiiru 0,80812 päevaga ja ta keskmine kaugus Saturnist on 167 500 km. Orbiidi kalle Saturni ekvaatori tasandi suhtes on 0,001° ning ekstsentrilisus 0,0002.
Nime on ta saanud Aigaioni järgi, kes on üks hekatonheiridest.
Valgevene vabaõhumuuseum
thumb|Süütamist ootav [[võinädala lõke]] Valgevene riiklik rahvusliku arhitektuuri ja eluviisi muuseum (Беларускі дзяржаўны музей народнай архітэктуры і побыту) on vabaõhumuuseum Valgevenes Minski rajoonis Ščomyślica külanõukogus Aziarco agrolinnakese ja Stročyca küla vahel.
Idee asutada Valgevene vabaõhumuuseum pärineb Ferdynand Ruščycilt ja see esitati esmakordselt aastal 1908. Vabaõhumuuseum asutati 9.detsembril 1976 ja alustas tegevust 1988. aastal.
Muuseumile kinnitati 151 hektari suurune maa-ala Minski lähedal Mienka ja Pciči jõe kallastel. Muuseumi territooriumile jäid arvukad kääpad ja linnamägi, mis rajati enne meie ajaarvamist. Mõnede oletuste kohaselt on see linnamägi Minski linna algne asupaik.
Muuseumi territoorium on planeeritud kuueosalisena, iga osa peaks esindama üht Valgevene ajaloolis-etnograafilistest piirkondadest. Praeguseks on külastajatele avatud kolm piirkonda, Paniamonnie ning Ida- ja Lääne-Polesje pole veel valminud.
Muuseumi territooriumil paikneb kõrts, kus pakutakse traditsioonilisi valgevene roogasid. Rahvalike pühade puhul on muuseumis eriprogrammid.
Kesk-Valgevene
Kesk-Valgevene piirkonnas on kajastatud suurem osa Minski oblastist ja Mahiloŭ oblasti lääneosa. Sealsed eksponaadid on õigeusu kirik Klecki rajoonist, XX sajandi alguse koolimaja Vilejka rajoonist, XIX sajandi lõpu magasiait Hłuski rajoonist, XIX sajandi lõpus ehitatud kõrts Niasviži rajoonist, XX sajandi alguse kõrts Maładziečna rajoonist, XIX sajandi lõpus ehitatud tuuleveski Klecki rajoonist ja Vilejka rajoonist pärinev teeäärne kabel aastast 1802. Lisaks on seal rajatud Kesk-Valgevenele tüüpiline mõisakompleks koos kõrvalhoonetega.
Padniaproŭje
Padniaproŭje piirkonnas on kajastatud suurem osa Mahiloŭ oblastist, samuti Viciebski oblasti Orša ja Dubroŭna rajoon ning Homieli oblasti idaosa. Sealsed eksponaadid on õigeusu kirik Barańist (1702, XX sajandi alguses ehitatud tuuleveski Chocimski rajoonist ning talud Dubroŭna ja Čavusy rajoonist.
Paazierje
Paazierje piirkonnas on kajastatud suurem osa Viciebski oblastist, samuti ka Minski oblasti põhjaosa. Sealsed eksponaadid on XX sajandi alguse tuuleveski Miadziełi rajoonist, XX sajandi alguse küün Miory rajoonist, XIX sajandi alguses ehitatud rehi Brasłaŭ rajoonist, XX sajandi alguse kuur Pastavy rajoonist, XVII sajandil ehitatud õigeusu kirik koos kellatorniga Hłybokaje rajoonist, samuti traditsioonilised talud Hłybokaje ja DokŠycy rajoonist.
Sergi Morozov
Sergei Morozov (sündinud 15. jaanuaril 1961) on endine Venemaa ja Ukraina jalgpallur.
Meistriliiga hooajal 1994/1995 mängis ta Eesti klubis FC Lantana. Seejuures oli ta mainitud hooajal Meistriliiga edukaim väravalööja (25 väravat).
Jõgeva vald
Jõgeva vald on 2. järgu haldusüksus (vald) Jõgeva maakonnas.
Jõgeva vald moodustati 2017. aastal Jõgeva, Palamuse ja Torma valla ning Jõgeva linna ühinemisel.
Asustus
Vallas on üks linn (Jõgeva), seitse alevikku ja 89 küla.
Alevikud: Jõgeva, Kuremaa, Laiuse, Palamuse, Siimusti, Torma, Sadala
Külad: Alavere, Eerikvere, Ehavere, Ellakvere, Endla, Härjanurme, Imukvere, Iravere, Jõune, Järvepera, Kaarepere, Kaave, Kaera, Kaiavere, Kantküla, Kassinurme, Kassivere, Kaude, Kivijärve, Kivimäe, Kodismaa, Koimula, Kudina, Kurista, Kõnnu, Kõola, Kärde, Laiusevälja, Leedi, Lemuvere, Liikatku, Liivoja, Lilastvere, Luua, Lõpe, Mooritsa, Mullavere, Mõisamaa, Nava, Näduvere, Ookatku, Oti, Paduvere, Painküla, Pakaste, Palupere, Patjala, Pedja, Pikkjärve, Praaklima, Pööra, Raadivere, Raaduvere, Rahivere, Rassiku, Reastvere, Rohe, Ronivere, Rääbise, Saduküla, Selli, Soomevere, Sudiste, Sätsuvere, Süvalepa, Tealama, Teilma, Tooma, Toovere, Tuimõisa, Tõikvere, Tähkvere, Vaiatu, Vaidavere, Vaimastvere, Vana-Jõgeva, Vanamõisa, Vanavälja, Varbevere, Vilina, Viruvere, Visusti, Võduvere, Võidivere, Võikvere, Vägeva, Väljaotsa, Õuna, Änkküla
Carlo Ratti
Carlo F. Ratti (sündinud 1971 Torinos Itaalias) on itaalia arhitekt, insener, leiutaja, hariduse edendaja ja ühiskonnaaktivist.
Ta töötab õppejõuna USA-s Massachusettsi tehnoloogiainstituudis (MIT), kus juhib linnauuringute laborit Senseable City Lab, mis uurib uute tehnoloogiate mõju linna kujundamisele ja mõistmisele ning linnas elamisele. Ta on ka 2004. aastal Itaalias Torinos rajatud rahvusvahelise disainibüroo Carlo Ratti Associati kaasasutaja.
Ajakiri Fast Company on nimetanud Rattit ühena Ameerika 50 mõjukaima disaineri seas ("50 most influential designers in America") ja ajakiri Wired on lisanud ta 50 targa inimese loetellu, kes muudavad maailma ("Smart List: 50 people who will change the world"). Ratti on ka ajakirja Esquire 2008. aasta taibukaimate inimeste nimekirjas ("2008 Best & Brightest' list") ning kirjastuse Thames & Hudson 60. aasta juubeli väljaandes tulevikuloome novaatorite hulgas ("60: Innovators Shaping our Creative Future"). Ajakiri Blueprint pidas teda 2010. aasta üheks 25 arhitektuuri ja disaini uuendajast ("25 People Who Will Change Architecture and Design") ja ajakiri Forbes tõi Ratti 2011. aastal välja loetelus nimedest, mida tasub meeles pidada ("Names You Need To Know").
Haridus
Ratti on lõpetanud Prantsusmaal Pariisis teadus-, inseneritöö- ja tehnoloogiaülikooli (École nationale des ponts et chaussées) ja Itaalias Torino polütehnikumi (Politecnico di Torino) ning saanud Suurbritannias Cambridge'i ülikoolis filosoofiamagistri ja -doktori kraadi. 2000. aastal asus ta Fulbrighti stipendiaadina tööle Massachusettsi tehnoloogiainstituudis (MIT) meedialaboris, kus ta tegi koostööd jaapani arvutiteadlase Hiroshi Ishiiga.
Rõõsa järv
pisi|Rõõsa järv Rõõsa järv on järv Harju maakonnas Kose vallas Rõõsa külas. Veekogu pindala on 1,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 517 m. Suuremad sügavused jäävad alla 5 meetri.
Carlo Ratti
Arhitektuurivisioon
2011. aastal esitles Ratti TED-i konverentsil oma visiooni arhitektuurist, mis "on võimeline tunnetama ja reageerima". Tema sõnul on digitaalsed tehnoloogiad omavahel ühendatud ja suurest hulgast komponentidest koosnevad võrgustikud, mis muudavad inimeste ja tehiskeskkonnavahelist kommunikatsiooni. Teisisõnu hakkavad linnad, hooned ja objektid inimestega suhtlema. Londoni kuningliku kunstikolledži (Royal College of Art) 2011.-2012. aastal korraldatud arhitektuuriloengute sarja raames arhitekt Peter Cookiga diskuteerides väitis Ratti, et tema visiooni juured ulatuvad tegelikult juba Michelangelo aega, kui kuulus skulptor lõi haamriga oma loodud Moosese kuju pihta, hüüdes "Miks sa ei räägi minuga?", ning samuti baroki- ja juugendiperioodi.
Ratti töö keskmes on kõik linnakeskkonnas rajatu alates tänavavõrgustikest ning lõpetades torustike ja prügisüsteemidega. Nende tarbeks loob ta uut tüüpi sensoreid ja käeshoitavaid elektroonikaseadmeid, mis on muutnud tänapäeva arusaama linnade toimimisest. "Võrrandi" teises otsas on muud projektid, mis kasutavad neid sensorite abil saadud andmeid, et reaalselt luua uut tüüpi keskkondi. Näiteks MIT linnauuringute laboris arendatud projekt "The Copenhagen Wheel" kujutab endast nutiseadmega ühendatud e-jalgratast, mis toimib sõidu ajal sensorina, kogudes ümbritseva keskkonna kohta infot. Projekt "Trash Track" võimaldab elektroonse jälgimise abil paremini tuvastada ja optimeerida linna jäätmevoogu. Lisaks on Ratti MIT tuleviku linnamobiilsuse algatuse raames avanud teaduskeskuse Singapuris.
Ratti on üks tarkade ehk nutikate linnade kontseptsiooni alusepanijaid. Ajakirjas Scientific American koos Anthony M. Townsendiga avaldatud artiklis vastandub Ratti valitsevale tehnokraatlikule tarkade linnade visioonile, tõstes esile linnatehnoloogiate "inimlikku palet" ja potentsiaali rohujuure tasandil ühiskonda edendada.