cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taevas Uues Testamendis
= Taevas Uues Testamendis = Sõna Taevas tuleneb eelkõige heebreakeelsest sõnast šāmayim ja kreekakeelsest ouranos. Arvatavasti kui Piiblit alles kirjutati mõeldi Taevast kui ümberpööratud kausist, mis asetseb maa peal, milles Päike teeb oma igapäevaseid käike ja akendest sajab sisse vihma, mis pärineb kosmosest.
Uues Testamendis arvatakse olevat rabiliku idee järgi seitse taevast. Tihtipeale kui Uues Testamendis mainitakse Taevast, siis selle all mõeldakse tegelikult Jumalat. “Isa, ma olen pattu teinud taeva vastu ja sinu ees...” Lk 15:18. Antud lause lõigus tehti pattu Jumala vastu. Üks päev saabub Taevale lõpp ning see asendatakse Uue Taevaga. Uurides Uut Testamenti saab öelda, et varased kristlased uskusid, et nad mitte ei lähe Jumala juurde elama, vaid pärast surma Jumal tuleb nende juurde, millest annab märku see, et Johannese Ilmutuses mitte hinged lähevad Jumala kuningriiki, vaid Uus Jeruusalemm laskub taevast alla nende juurde.
Taevane Kuningriik
Taevane kuningriik, ka Jumala kuningriik, on spirituaalne kuningriik, kus valitseb Jumal. Seda väljendit mainitakse Uues Testamendis mitu korda, eriti Kristuse poolt tema õpetustes. Mõiste algus paikneb judaismis, kus Jumala kontseptsioon kuningana on väga tavaline.
Esimeses kolmes evangeeliumis kirjeldatud Kristuse imeteod pidid olema märgiks sellest, et Taevane Kuningriik on tulemas. Ei olda kindel, kas Kristuse õpetused rääkisid Taevase Kuningriigi tulekust või sellest, et see on juba kohal. Küll suurema tõenäosusega Kristuse suremine, tema enda arusaama järgi, pidi märgiks olema sellest, et Taevane Kuningriik on kohal.
Tänapäeval arvatakse, et Taevane Kuningriik jõuab kohale pärast Viimset Kohtupäeva.
Uus Taevas
pisi|376x376px|Apokalüpsis 38. Uus Taevas ja Uus Maa. Ilmutus salm 21, Mortieri Piibel, Phillip Medhursti kollektsioon, 2008|vasakul Uus Taevas aga ka Uus Jeruusalemm on linn, mis peale maailmalõppu peab taevast langema maa peale ja sellest saab uus Jumala ja inimeste elupaik. Siis ei eksisteeri enam ei surma, leina, nuttu ega valu - tekib igavese ja muretu elu koht.
Piibli kirjeldus Uuest Jeruusalemmast
“... ja millel on Jumala kirkus, ning ta valgus on kõige kallima kivi sarnane, otsekui jaspis, mis hiilgab nagu mägikristall. Sellel on suur ja kõrge müür ning kaksteist väravat ja väravate peal kaksteist inglit; ning väravate peale on kirjutatud nimed, mis on Iisraeli laste kaheteistkümne suguharu nimed. Päevatõusu pool on kolm väravat, põhja pool kolm väravat, lõuna pool kolm väravat, õhtu pool kolm väravat. Ja linna müüril on kaksteist aluskivi ning nende peal Talle kaheteistkümne apostli nimed. Ja sellel, kes minuga rääkis*, oli käes kuldpilliroog, et mõõta linna ja selle väravaid ja selle müüri. Linn on nelinurkne ning ta pikkus on võrdne laiusega. Ta mõõtis linna pillirooga - kaksteist tuhat vagu. Ta pikkus ja laius ja kõrgus on võrdsed. Ja ta mõõtis tema müüri - sada nelikümmend neli küünart inimese, see tähendab ingli mõõdu järgi. Selle müür on jaspisest ning linn ise puhtast kullast, selge klaasi sarnane. Ja linnamüüri aluskivid on ehitud igasuguste kalliskividega. Esimene aluskivi jaspis, teine safiir, kolmas kaltsedon, neljas smaragd, viies sardoonüks, kuues karneool, seitsmes krüsoliit, kaheksas berüll, üheksas topaas, kümnes krüsopraas, üheteistkümnes hüatsint, kaheteistkümnes ametüst. Kaksteist väravat on kaksteist pärlit, iga värav ühest pärlist, ning linna tänav on puhtast kullast otsekui läbipaistev klaas. Templit ma ei näinud seal ,sest Issand, Kõrgeväeline Jumal, on selle tempel, ning Tall. Ja linnale ei ole päikest ega kuud, et need talle paistaksid, sest Jumala kirkus valgustab teda, ning tema lamp on Tall. Rahvad hakkavad käima tema valguses ning ilmamaa kuningad toovad sinna oma hiilguse. Tema väravaid ei lukustata päeval, ent ööl seal ei olegi. Ja rahvaste hiilgus ja au kantakse sinna sisse. Sinna ei saa midagi, mis on rüve, ega keegi, kes teeb järeldusi ja valet, vaid üksnes need, kes on kirjutanud Talle eluraamatusse.” Ilm 21:11-27
Vaata ka
Heaven in Judaism
Kazuo Saitō
Kazuo Saitō (jaapani keeles 斉藤 和夫 Saitō Kazuo; sündinud 27. juulil 1951 Saitamas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1976–1984 32 mängu.
Riiklik Taiwani Pedagoogikaülikool
Riiklik Taiwani Pedagoogikaülikool (inglise keeles National Taiwan Normal University (NTNU), hiina keeles 國立臺灣師範大學, pinyinis Guólì Táiwān Shīfàn Dàxué) on Hiina Vabariigi (Taiwani) pealinnas Taipeis tegutsev ülikool.
Halmstadi Eesti Selts
Halmstadi Eesti Selts (rootsi keeles Estniska Föreningen i Halmstad) oli rootsieestlaste selts Rootsis Halmstadis.
Riiklik Taiwani Pedagoogikaülikool
Taiwani Riiklikule Normaalülikoolile pandi alus 20. sajandi alguses Jaapani võimu ajal Taiwanil. 1946. aastal tegi Guomindangi valitsus sellest õpetajate kolledži, mistõttu vahel nimetatakse kooli rajamisaastana ka 1946.
Halmstadi Eesti Selts
Selts asutati 16. septembril 1945 ja seltsi esimeheks sai Voldemar Särg.
Riiklik Taiwani Pedagoogikaülikool
Tänapäeval on NTNU üks Taiwani juhtivaid ülikoole. Sellel on Taipeis kolm linnakut. Igal aastal astub ülikooli umbes 11 000 õppurit, umbes 1500 neist tulevad väljastpoolt Taiwani.
Gu Zhutong
pisi Gu Zhutong (hiina keeles 顧祝同, pinyinis Gù Zhùtòng; 1893, Lianshui maakond, Jiangsu, Hiina – 17. jaanuar 1987, Taipei, Taiwan) oli Hiina Vabariigi (Taiwani) väejuht ja poliitik.
Hiina kodusõjas osales ta Hiina Vabariigi sõjaväelase ja väejuhina. 1950. aasta märtsis jõudis Gu Zhutong Taiwanile, kus ta määrati kaitseministriks. Hiljem oli ta riikliku kaitsenõukogu peasekretär, strateegilise nõukogu asejuht ja Chiang Kai-sheki nõunik.
Göteborgi Eesti Selts
Göteborgi Eesti Selts on rootsieestlaste selts Rootsis Göteborgis.
Slanské kõrgustik
pisi|Slanské kõrgustiku asukoht Slovakkias (tähistatud halliga) pisi|Milič Slanské kõrgustik (slovaki Slanské vrchy) on kõrgustik Slovakkia idaosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Põhja-Ungari keskmäestikust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Šimonka (1092 m).
Kõrgemad tipud on veel Čierna hora (1 072,7 m), Tri chotáre (1 025,2 m), Makovica (981,4 m), Krivý javor (977,0 m), Praporec (961,2 m), Lysá (956,3 m), Menší vrch (949,9 m), Nad Remetovou (929,6 m), Oblík (924,8 m) ja Mošník (911,1 m).
Asend
Slanské kõrgustik piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
Kõrgustiku jaotus
Kõrgustiku koosseisus eristatakse mitmeid alampiirkondi. Selle lõunaosas asub Milič. Selle kõrgeimaks punktiks on Veľký Milič (895 m). Piirkonna põhjapiiriks on Čierna nad Tisou ja Košice vaheline raudtee. Madalamad osad ulatuvad 190 meetrit üle merepinna. pisi|Vaade Šimonkalt
Bogotast põhjas asub Mošník, mille kõrgeimaks punktiks on samanimeline mägi (911 m). Mošníku aladele jääb Bačkovi oru looduskaitseala. Madalamad osad ulatuvad 200 meetrit üle merepinna.
Mošníkust põhjas asub Makovica, mille kõrgeimaks punktiks on samanimeline mägi (981,4 m). Makovica aladele jäävad Rankoveci kaljude looduskaitseala ja Malé brdo looduskaitseala. Madalamad osad ulatuvad 200 meetrit üle merepinna.
Makovicast põhjas asub kõrgeim osa Šimonka, mille kõrgeimaks punktiks on samanimeline mägi ja kus asuvad kõik kõrgustiku tipud, mis on enam kui kilomeetri kõrgused. Madalamad osad ulatuvad 200 meetrit üle merepinna.
Geoloogia
Mäestik on tekkinud neogeenis koos Karpaatidega, koosnedes vulkaanilistest kivimitest. Valdavad datsiit ja rüoliit, leidub ka kõrgekvaliteedilist andesiiti, mis on kasutusel ehituskivina. Lisaks leidub seal tuffi. Kõrgustiku põhjaosas leidub settekivimeid - liiva, savi, konglomeraate. Dubníki kaitsealal leidub opaale.
Gu Fusheng
Gu Fusheng (1935 Shanghai Hiina – 4. august 2017) oli Taiwani maalikunstnik ja graafik.
Gu Fushengi isa oli Hiina Vabariigi tippsõjaväelane ja poliitik Gu Zhutong.
1958. aastal lõpetas ta Taiwani Riikliku Normaalülikooli (National Taiwan Normal University). Hiljem on ta elanud Pariisis, New Yorgis, San Franciscos, Portlandis ja mujal.
Marie Osmond
Olive Marie Osmond (sündinud 13. oktoobril 1959 Ogdenis USA-s) on ameerika laulja, näitleja ja nukudisainer.
Gu Fusheng
Gu Fusheng on maalinud siniseid abstraktseid inimfiguure, kuid ta on teinud ka kollaaže ning kasutanud kirevaid, kirkaid värve. 1961. aastal võitis ta auhinna São Paulo rahvusvahelisel kunstibiennaalil.
Ungari suursaadik Eestis
Ungari suursaadik Eestis on Ungari volitatud suursaadik Eestis. Suursaadik resideerib Ungari suursaatkonnas Tallinnas.
San Francisco Ballett
San Francisco Ballett (inglise keeles San Francisco Ballet) on California osariigis San Franciscos 1933. aastast tegutsev balletikompanii.
San Francisco Balletis on 2023. aasta veebruari seisuga 19 esitantsijat. Varem on seal esitantsijana töötanud ka Tiit Helimets (2005–2023).
San Francisco Balleti kunstiline juht alates 2022. aastast on Tamara Rojo, kes varem on olnud esitantsija Kuninglikus Balletis ja Inglise Rahvusballetis ning olnud ühtlasi aastatel 2012–2022 Inglise Rahvusballeti kunstiline juht.
Madis Oviir
Madis Oviir (16. juuli 1908 Ojaäärse küla, Vigala kihelkond – 2. juuli 1999 Viru-Jaagupi) oli eesti vaimulik.
Õppis Nurtu külakoolis ja Velise 6-klassilises koolis, aastatel 1923–1929 õppis Haapsalu Õpetajate Seminaris. Aastatel 1929–1930 oli Pumbioja Kooli juhataja Vändras, 1930–1931 teenis sundaega sõjaväes. 1932–1934 oli õpetaja Liivi algkoolis Läänemaal Jõgisoo vallas. Aastatel 1934–1940 juhatas Märjamaa vallas Tolli algkooli, 1940–1944 oli koolijuhataja Märjamaa algkoolis.
Usuteadust hakkas õppima aastal 1939 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, kuid seoses usuteaduskonna likvideerimise, sõja ja sunnitööga jäid õpingud pooleli. Õpingud jätkusid pärast sunnitööd Usuteaduse Kõrgemas Katsekomisjonis aastast 1956. Prooviaastal oli ta Nõmme Rahu koguduses. Madis Oviir ordineeriti 26. detsembril 1958 Tallinna toomkirikus aseõpetajaks. Usuteaduse Kõrgema Katsekomisjoni lõpetas ta aastal 1963. Õpetajaõigused sai ta 31. mail 1963.
Aastatel 1958–1960 oli ta vikaarõpetaja, seejuures aastal 1960 Tallinna praostkonna vikaarõpetaja. 1959–1994 oli ta Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, hooldades samal ajal Tudu kogudust. Emerituuri jäi ta aastal 1994. Madis Oviir suri aastal 1999 ja ta on maetud Viru-Jaagupi kirikuaeda.
Madis Oviir saatis Eesti Kirjandusmuuseumi 6000 lehekülge rahvaluulet. Tal oli suur piiblikogu. Oma elu jooksul ta avas ja pani üles 21 ausammast.
Isiklikku
Riigikontrolör Mihkel Oviir on tema poeg, tema pojatütar Liisa Oviir oli ettevõtlusminister Taavi Rõivase teises valitsuses. Tema vanaisa vennapoeg oli märtrisurma surnud misjonär Evald Oviir.
Kägukärbes
pisi|350px|[[Mesilas-kägukärbes (Bombylius major).]] Kägukärbes (Bombylius) on perekond kahetiivalisi sugukonnast kägukärblased.
Maailmas teateakse neid 286 liiki.
Neil on karvane pontsakas keha ja pikk piigikujuline imikärss.
Nende vastsed elavad erakmesilaste pesades.
Eesti liigid
Eestis elab kolm selle perekonna liiki
Jarczów
Jarczów on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Tomaszów Lubelski maakonnas, Jarczówi valla halduskeskus. Jarczów asub Ukraina piirist 10 km kaugusel, Tomaszów Lubelskist umbes 12 km idas ja Lublinist ligikaudu 117 km kagus.
Küla on esmamainitud 1487. aastal. Jarczów sai linnaõigused 1755. aastal. 1841. aastal hävis tulekahjus suur osa linnast. Jarczów kaotas linnaõigused 1869. aastal.
Sääreots (saar)
Sääreots on Saare maakonnas Saaremaa vallas Kõinastu küla alal asuv 19,4 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 2,3 kilomeetrit.
Saar asub 1,5 kilomeetrit Koguvast põhja pool.
Saar kuulub Väikese väina hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Roland Lepik
Roland-Ottomar Lepik (ka Roland-Ottomar Leppik; (6. november 1910 Tallinn – detsember 1942 Tallinn) oli Saksa okupatsiooni ajal Eestis, Eesti Omavalitsuse Sisedirektooriumi Poliitilise Politsei inspektuuri juht 1941. aastal.
Roland Lepik õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis (lõpetas aastal 1928) ja aastatel 1928–1935 Tartu ülikoolis õigusteadust, kuid ei lõpetanud ülikooli.
Alates 1937. aastast oli Lepik Isamaaliidu ametnik Tartus ja.
Pärast Teise maailmasõja algust ning Eesti okupeerimist Saksa vägede poolt asus Roland Lepik tööle Tartu koonduslaagri Eriosakonna ülemana ning määrati hiljem ka laagri ülemaks. Tartus Näituse väljakul moodustatud koonduslaagrisse koondati kommunistide ja sovetivõimuga kaastööd teinud ja hävituspataljonide liikmed, kelle tegevuse üle koonduslaagri Eriosakonna töötajad viisid läbi 1941. aasta sügisel juurdlust, määrasid kindlaks kohtuvälises korras karistusmäära, koostasid hävitamisele kuuluvate vangide nimekirju ja organiseerisid koos koonduslaagri juhtkonnaga nende toimetamist mahalaskmisele.
Saksa okupatsioonivõimude poolt määratud Eesti Omavalitsuse poolt politseiasutuste loomisel määrati Roland Lepik 1. septembrist 1941 Politsei ja Omakaitse Valitsuse Tallinn-Nõmme Prefektuuri Poliitilise Politsei juhiks.
27. septembril 1941 määrati Roland Lepik Saksa Einsatzgruppe A juhi Martin Sandbergeri poolt Sisedirektooriumi Politsei ja Omakaitse Valitsuse Poliitilise Politsei Inspektuuri ning 28. oktoobrist 1941 määrati ta POV Poliitilise Politsei inspektoriks (juhatajaks).
Roland Lepik tagandati ja arreteeriti Saksa Einsatzgruppe A juhi Martin Sandbergeri loal Eesti Omavalitsuse juhi Hjalmar Mäe poolt ametikohalt ametialaste kuritegude tõttu 8. detsembril 1941 ning vangistati. Tema tegevuse uurimiseks määras EO juht ja kohtudirektor H. Mäe, kes oli ka ühtlasi kindralprokurör - kindralprokuröri õigused Eestist 1940. aastal umsiedlungi käigus lahkunud advokaat Graule Berliinist, kes viis läbi juurdluse R. Lepiku süüdistusasjas. Kogutud materjalid edastas M. Sandberger Riiga, kuhu saadeti ka R. Lepik. Riias asunud Saksa julgeolekupolitsei juht olevat Lepiku mõistnud surma. Otsus viidi täide veebruaris-märtsis 1942.
Chojniki
Linnas lõpeb Vasilevičyst algav raudteelõik. Tööstusettevõtetest asuvad seal metsamajand, raudbetoonist detaile valmistav tehas, Moskva tehase Saljut filiaal (seal valmistatakse reaktiivlennukite mootoreid), jõusöödavabrik. Linnas antakse välja ajalehte Хойніцкія навіны.
Haridust annavad 4 keskkooli, muusikakool ja spordikool. Linnas on kaks kultuurimaja, neli raamatukogu, koduloomuuseum (asub Chojniki mõisa ruumides). Linnas on naiste klooster, sealne õigeusu kirik valmis aastal 1989.
Chojniki sõpruslinnaks on Ostheide.
Linnast lõunas asub Palesje riiklik radiatsioonilis-ökoloogiline kaitseala, mille direktsioon asub Chojnikis.
Nimi
Linna nimi tuleneb sõnast Хвоя, mis tähendab mändi. Linn asub aga soode vahel ja männid seal ei kasva. Nii tõid selle nime endaga tõenäoliselt kaasa sinna ümber asunud inimesed, kes nimetasid oma uue asula vana koha järgi, mis asus tänapäeva Liscvini küla lähistel. Tänapäevase nimekuju on asula omandanud poola keele mõjul. Ametlikes dokumentides moondus nimi XVII sajandil, ent kohalikud elanikud kasutasid nimes v-tähte veel aastal 1912. pisi|Chojniki park
Elanikkond
1939. aastal oli Chojniki elanike seas valgevenelasi 38,2%, juute 47,8%, venelasi 6,1%, poolakaid 4,5%, ukrainlasi aga 2,8%. Aastal 2009 oli Chojniki elanikest valgevenelasi 93,2%, juute 0,15%, venelasi 4,7%, ukrainlasi 1,21 poolakaid 0,15% aserbaidžaanlasi 0,11% ja armeenlasi 0,08%.
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1504. aastal. Toona jäi see Kiievi vojevoodkonda ja Kiievi maakonda. pisi|Vana Chojniki turuplats
XVII sajandil sai Chojnikist alev. Toona rajati selle juurde ka puust linnus, mis oli kasutusel XVIII sajandini. Seoses Poola jagamisega läks Chojniki aastal 1793 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Minski kubermangu Retšitsa maakonda. Asula oli läbi aegade Polozowiczite, Liubeckite, Charlińskite, Abrahamowiczite, Brzozowskite, Šuiskite ja Prozoride valduses.
1897. aastal elas alevis 1668 juuti. Toona asus seal kaks viinavabrikut, saekaater, rauasulatuspunkt, rööpavabrik, kolm sünagoogi ja postijaam. Aastal 1911 rajati Vasilevičyst Chojnikisse raudtee. Viimased omanikud olid Avraamovid.
1. jaanuaril 1919 võttis Valgevene NSV juhtkond vastu otsuse, et alev kuulub Valgevene koosseisu. Reaalselt läks Chojniki Valgevene NSV koosseisu aastal 1924, kus sellest sai samanimelise rajooni halduskeskus. Teise maailmasõja ajal okupeerisid Saksa väed linna 2.–13. juulini 1941, hiljem aga 25. augustist 1941 kuni 23 novembrini 1943. Linnaõigused sai Chojniki 10. novembril 1967.
Aastal 1919 liideti Chojnikiga Mališaŭ küla.
Saksamaa 2014. aasta taliolümpiamängudel
Saksamaa osales 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis 153 sportlasega (76 meest ja 77 naist), kes võistlesid kõigil 15 spordialal.
Olümpiamängude avatseremoonial kandis Saksamaa lippu mäesuusataja Maria Höfl-Riesch.
Olümpiavõitjaks tulid Felix Loch ja Natalie Geisenberger ühekelgul, Tobias Wendl ja Tobias Arlt kahekelgul, Saksamaa kelgutamiskoondis (Natalie Geisenberger, Felix Loch, Tobias Wendl/Tobias Arlt), Carina Vogt suusahüpetes, Saksamaa suusahüppemeeskond, Eric Frenzel kahevõistluses ja Maria Höfl-Riesch mäesuusatamises.
Kunštát
Kunštáti on esmamainitud 1280. aastal. Alevi staatuse sai Kunštát 14. sajandi keskel ja linnaõigused 1994. aastal.
Bibrka
Bibrka (ukraina keeles Бібрка; poola keeles Bóbrka; jidiši keeles בוברקא; vene keeles Бобрка) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis.
Bibrka asub Lvivist 36 km kagu pool.
Ürikutes on Bibrkat esimest korda mainitud 1211. aastal. Magdeburgi linnaõigused sai Bibrka 1469. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bibrka elanikest ukrainlasi 97,90%, poolakaid 1,01% ja venelasi 0,81%.
Sevilla lennujaam
Sevilla lennujaam, tuntud ka kui Sevilla-San Pablo lennujaam, on rahvusvaheline lennuväli Lõuna-Hispaanias, umbes 10 kilomeetri kaugusel Sevillast kirdes.
Hälsingborgi Eesti Ühing
Hälsingborgi Eesti Ühing oli rootsieestlaste selts Rootsis Helsingborgis.
Ühing kasvas välja Hälsingborgi Noorte Ühingust, mis moodustati kevadel 1947.
Indrek Taalmaa
Indrek Taalmaa (sündinud 9. juulil 1967 Viljandis) on eesti näitleja.
Ta on õppinud Viljandi 4. Keskkoolis (ei ole lõpetanud). Aastatel 1986–1988 teenis ta Nõukogude armees ja võttis osa Afganistani sõjast.
Töökohad Eesti teatrites
Indrek Taalmaa oli aastatel 2011–2014 monoteatrifestivali Monomaffia kunstiline juht.
Teatris
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2013
2014
Isiklikku
Tema elukaaslane on näitleja Karin Tammaru, neil on kaks poega.
Heinar Sakkos
Heinar Sakkos (4. oktoober 1939 Haanja – 19. november 1993 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.
Elulugu
Heinar Sakkos oli teenistuja poeg ja Tiiu Sakkose abikaasa.
Ta lõpetas 1958 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) insener-elektromehaaniku kutsega, oli 1969–71 TPI elektriajamite kateedri aspirant. 1977 sai ta Valgeveme Polütehnilises Instituudis tehnikakandidaadiks, kaitstes väitekirja "Исследование установившихся и динамических режимов работы авто­матизированного магнитогидродинамического привода". Ta stažeeris 1979 Leningradi Elektrotehnika Instituudis ning 1984 ja 1989 Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis. Ta oli 1966–68 ja 1972–78 TPI (aastast 1989 TTÜ) elektriajamite kateedri assistent, 1978–81 vanemõpetaja, 1981–92 dotsent, 1992–93 TTÜ elektriajamite ja jõuelektroonika instituudi dotsent. Sakkos luges elektriajamite teooria, juhtimise ja projek­teerimise, automaatjuhtimise teooria ning tehnoloogiliste protsesside modelleerimise kursusi. Ta koostas ka õppevahendeid.
Teadustöö
Heinar Sakkose uurimis­valdkondadeks olid automatiseeritud magnetohüdrodünaamiliste (MHD) elektriajamite ja ‑seadmete teoreetilised ja rakenduslikud probleemid, kulgelektriajamid ning jõupooljuhtmuundurid. Ta osales TPI-s loodud MHD-pumba ning sulametalli valamise ja elektromagnetilise doseerimise seadmete rakendamisel ja tööstuslikul katsetamisel Ust-Kamenogorski Titaani- ja Magneesiumikombinaadis, Kaluši Keemia- ja Metallurgiakombinaadis ning Kaasani Mootoritootmiskoondises. Peale selle korraldas ta erialakonverentse ja toimetas teadustööde kogumikke. 1984 pälvis ta NSVL Rahvamajanduse Näituse pronksmedali. Heinar Sakkosel oli üle 90 teadustrükise ja 13 autoritunnistust.
Jelnja rajoon
Jelnja rajoon (vene keeles Ельнинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Smolenski oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Jelnja linn.
Templetoni auhind
Templetoni auhind on iga-aastane Templetoni fondi auhind.
Jelnja rajoon
Rajoon piirneb põhjas Dorogobuži rajooniga, kirdes Ugra rajooniga, idas Kaluga oblastiga, lõunas Roslavli rajooniga, edelas Potšinoki rajooniga ja läänes Glinka rajooniga.
Templetoni auhind
Auhind asutati 1973. aastal, esialgse nimega (kehtis kuni 2001. aastani) "Templetoni auhind progressi eest religioonis". Auhinda määrati mitte ainult vaimulikele ja teoloogidele, vaid ja füüsikutele, filosoofidele, filantroopidele ja teistele vaimse sfääri esindajatele. Laureaatideks võisid saada ükskõik millise usutunnistusega isikud, ka ateistid, sest kohtunikke (žürii liikmeid) huvitas eelkõige isiku panus teaduse, kultuuri ja muudes sfäärides. Aastatel 2002–2008 kandis auhind nime "Templetoni auhind edu eest uurimistöös või avastuste eest vaimse elu sfääris".
Jelnja rajoon
Rajooni pindala on 1808,15 km². Elanike arv oli 2005. aastal 15 784.
Templetoni auhind
Auhinnatseremooniad peetakse prints Philipi osavõtul Buckinghami palees. Auhinna rahaline väärtus oli 2015. aastal 1 200 000 Inglise naela. Kui Templetoni fondi asutaja John Templeton 1973. aastal auhinna asutas, kehtestas ta reegli, mida tänaseni pole rikutud: auhinna rahaline väärtus ei peaks Nobeli auhinna summast väiksem olema, sest metseeni veendumuse kohaselt pole teened vaimses sfääris vähem olulised kui saavutused teistes inimtegevuse valdkondades.
Jelnja rajoon
Jelnja rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Jelnja linna) ja kolme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Uža, Strjana, Ugra, Usija ja Demina.
Templetoni auhind
Kriitika
Auhinna kontseptsioon, mis üritab teadust ja religiooni lepitada, tundub skeptikutele absurdsena. Üks tuntumaid religiooni kriitikuid Richard Dawkins kirjutas, et Templetoni auhind on soliidne rahahunnik, mis "tavaliselt määratakse teadlasele, kes on valmis ütlema midagi meeldivat religiooni kohta". California Tehnoloogiainstituudi füüsikaprofessor Sean M. Carroll heitis ette oma kolleegidele, et nad on vastu võtnud Templetoni fondi uurimistoetusi, kuigi ei jaga fondi asutaja usulisi tõekspidamisi. Nobeli füüsikaauhinna laureaat Martinus Veltman on salvavalt märkinud, et auhind "teenib sillana terve mõistuse ja mõttetuse vahel."
Tuneesia suursaadik Eestis
Tuneesia suursaadik Eestis on Tuneesia volitatud suursaadik Eestis. Suursaadik resideerib Varssavis.
Vello Linnamägi
Vello Linnamägi (9. juuni 1929 Pühajärve vald – 9. september 2018) oli eesti looduskaitsja ja riigiametnik.
Aastatel 1936–1942 õppis Pühajärve Algkoolis, 1947. aastal lõpetas Otepää Keskkooli. 1952. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli metsateaduskonna.
Ta on laulnud Vanemuise teatri ooperikooris. 1952. aastast töötas Vastseliina rajooni Täitevkomitee põllumajandusosakonnas. 1961. aastast töötas Tallinnas Eesti NSV Põllumajanduse Ministeeriumis. 1966. aastal määrati ta Eesti NSV Maaparanduse ja Veemajanduse Komitee esimehe asetäitjaks.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu, 1992–1997 Riigikogu keskkonnakaitse nõunik, 1997–1999 Riigikogu juhatuse nõunik.
Aastatel 1974–1993 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni liige.
Isiklikku
Tema isa Ferdinand Linnamägi oli Pühajärve kooli juhataja aastatel 1920–1950.
Luule Sakkeus
Luule Sakkeus (aastani 1975 Luule Põder, sündinud 30. aprillil 1956 Tallinnas) on eesti rahvastikuteadlane.
Elulugu
Luule Sakkeus on Olga Põder-Kaasiku tütar.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: Eesti rändevood ajas ja rändeprotsessi seaduspärasused; rahvastikurühmade rahvastikutaastelise ja rändekäitumise eripärad; riigiandmekorralduslik metodoloogia töö; linnastumisprotsess Eestis; välispäritolu rahvastik ja selle heterogeensus. Eesti tervisestatistika arengukava (2004–2010) koostajaid, Eesti tervisestatistika aastaraamatu (2003) toimetaja. Osales 1992 projektis "Women in development: Estonia, Belorussia, Georgia, Uzbekistan". Euroopa Nõukogu rahvastikukomitee ekspert (1998–2001), EL tervishoiudirektoraadi ekspertidekogu ekspert (aastast 2003). Euroopa Rahvastikuteadlaste Assotsiatsiooni (aastast 1992), Eesti Demograafia Assotsiatsiooni (aastast 1986), Eesti Süsteemanalüüsi Assotsiatsiooni (aastast 1999) ning Eesti Pere- ja Sündimusuuringu Teadusnõukogu, Eesti Terviseuuringu Teadusnõukogu, Eesti Täiskasvanud Elanikkonna Tervisekäitumise Uuringu Teadusnõukogu ja Eesti Koolilaste Tervisekäitumise Uuringu Teadusnõukogu liige. Eesti Vabariigi teaduspreemia (2000, kollektiivis). Üle 70 teadustrükise.
Tiiu Trisberg
Tiiu Trisberg (15. november 1942 Soodla) on eesti õpetaja ja koolijuht.
Haridus
Aastatel 1950–1957 õppis ta Krasnojarski krais ja lõpetas 7-klassilise kooli. Kodumaale saabudes lõpetas ta Kehra töölisnoorte keskkooli vene osakonna. 1962. aastal asus ta Tartu ülikoolis vene filoloogiat õppima.
1997. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikoolis koolijuhtimise eriala.
Töökäik
Aastatel 1960–1962 töötas ta Kehra tehase raamatukogus. Alates 1962. aastast töötas ta Tuhala 8-klassilises Koolis vene keele õpetajana. Aastatel 1978–1990 töötas ta vene keele õpetajana Jõelähtme 8-klassilises Koolis (alates 1984. aastast Kostivere 8-klassiline Kool).
Aastatel 1990–2002 oli ta Anija algkooli juhataja. Pärast Anija kooli sulgemist on Tiiu Trisberg töötanud Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumis, Aruküla waldorfkoolis ja Kostivere Põhikoolis.
Ühiskondlik tegevus
1990. aastal asus Tiiu Trisberg kohaliku rahva soovil ja Anija Muinsuskaitse Seltsi algatusena taastama kooli Anija mõisas.
Isiklikku
Tiiu Trisberg sündis Anija vallas Soodlavabriku talus. 1949. aastal küüditati ta koos perega Siberisse. 1958. aasta suvel pere vabastati ja Anija kolhoosi esimehe loal asuti elama oma koju – Soodlavabriku tallu.
Liivamesilane
Liivamesilane (Andrena) on perekond astlalisi sugukonnast liivamesilased (Andrenidae).
See on üks suurimaid mesilaste perekondi – temasse kuulub maailmas üle 1300 liigi.
Rotermanni soolaladu
Rotermanni soolaladu valmis 1908. aastal baltisaksa inseneri Ernst Boustedti projekti järgi. Soolalao laskis ehitada Tallinna suurtööstur Christian Barthold Rotermann. Algul oli hoone ühekorruseline. Hoone võlvitud keldris asus soolaladu ja üleval töödeldi sisseveetud soola.
Tai suursaadik Eestis
Tai suursaadik Eestis on Tai volitatud suursaadik Eestis. Suursaadik resideerib Helsingis.
Tiiu Sakkos
Tiiu Sakkos (aastani 1970 Tiiu Süvari, sündinud 29. novembril 1941 Rakveres) on eesti tehnikateadlane.
Elulugu
Tiiu Sakkos on õpetaja tütar ja Heinar Sakkose abikaasa.
Lõpetas 1960 Tallinna 21. Keskkooli, 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriajamite ja tööstusseadmete automatiseerimise erialal, 1971 Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis (TEFI) aspirantuuri, tehnikakandidaat (1973, Ukraina Teaduste Akadeemia Elektrodünaamika Instituut), väitekiri "Исследование регулируемых магнитных удвоителей частоты с самопод­магни­чиванием". Oli 1966–74 TEFI (aastast 1993 Eesti NSV TA Energeetika Instituudi) nooremteadur, 1974–86 vanemteadur, 1986–91 juhtivteadur, 1991–99 vanemteadur, 1999– TTÜ elektrotehnika aluste ja elektrimasinate instituudi elektrotehnika aluste õppetooli vanemteadur.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: elektriliste võimsusmuundurite ja elektriahelate teooria, jõuelektroonika. Korraldanud erialaseid konverentse, olnud teaduskogumike, erialasõnastike ja standardite toimetaja, tõlkinud standardeid. Ligi 100 teadustrükist, sh 2 monograafiat, 21 autoritunnistust.
Johan Kõpu nimeline Eesti Kapital
Johan Kõpu nimeline Eesti Kapital on fond Rootsis, mille eesmärk on toetada rootsieestlaste noori.
Fond annab välja toetusi. Fond asutati 7. novembril 1949 peapiiskop Johan Kõpu 75. sünnipäeva tähistamiseks. Fondi esimees oli pikka aega Johan Kõpp.
Nobutoshi Kaneda
Nobutoshi Kaneda (jaapani keeles 金田 喜稔 Kaneda Nobutoshi; sündinud 16. veebruaril 1958 Hiroshimas) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1977–1984 58 mängu ja lõi 6 väravat.
Ölandi lahing
Ölandi lahinguid on olnud mitu:
Kose mõis (Jõelähtme)
Kose poolmõis (saksa keeles Kosch) oli poolmõis Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõisa süda Tallinna territooriumile, Kose tee ja Vabaõhukooli tee ristumiskoha juurde (Kose tee 55, 57; Vabaõhukooli tee 1 ja 3).
Alice Babs
pisi|Alice Babs (1940) Alice Babs (sünninimi Hildur Alice Nilson; 26. jaanuar 1924 Västervik – 11. veebruar 2014 Stockholmis) oli rootsi laulja ja näitleja.
Ta laulis nii rootsi rahvamuusikat kui ka ooperilaule, tuntust kogus aga eeskätt džässilauljana.
1958. aastal esindas ta Rootsit selle riigi esmakordsel Eurovisioonil osalemisel, esitades laulu "Lilla stjärna" ("Väike täht"), millega saavutas 4. koha.
Ta suri 90-aastaselt Alzheimeri tõve tüsistuste tõttu.
IOS 6
iOS 6 on versioon iOS-i mobiilseadme operatsioonisüsteemist Apple Incilt. Viimane versioon iOS 6-st on 6.1.3. Enne seda oli väljas iOS 5.
Ajalugu
Opsüsteemi iOS 6 esitleti 11. juunil 2012, WWCD 2012-el. Sarnaselt eelmiste iOS-i versioonidega ei toeta see vanemaid seadmeid, eriti iPodi (3. põlvkond) ja iPadi (originaal). See versioon toetab iPhone 3GS-i või uuemat, iPod touchi (4. põlvkond) või uuemat, iPad 2 või uuemat versiooni ja iPad mini.
12. septembril 2012 San Francisco Yerba Buena kunstikeskuses avaldas Apple kolm IOS 6-ga seotud toodet; järgmise põlvkonna iPhone'i, (iPhone 5) väljatulekuaja, äsja ümberkujundatud iPod Touchi (5. põlvkond) ja eeldatava iOS 6.0 väljatulekuaja. Teatati, et iOS 6 tuleb välja 19. septembril.
Kuigi iOS 6 oli iPhone 5-ga kaasas, alustades tööd 21. septembrist, siis teiste seadmete jaoks oli see vaja uuendada või installida see iTunesi kaudu hangituna. Värskendus iTunesi versioonile 10.7, mis ilmus 12. septembril, oli vajalik paigaldada läbi iOS 6.
Duchcov
Duchcov (saksa keeles Dux) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Teplice ringkonnas. Duchcov asub Saksamaa piirist ligi 13 km kaugusel, Teplicest umbes 7 km edelas ja Ústí nad Labemist umbes 22 km lääneedelas.
IOS 6
Funktsioonid
iOS 6-lt on eemaldatud 2 märkimisväärset äppi: Google Maps ja YouTube.
Duchcov
Duchcovit on esmamainitud 1240. aastal.
Oma viimastel eluaastatel elas Duchcovi lossis itaalia seikleja ja kirjanik Giovanni Giacomo Casanova, kes seal ka 1798. aastal suri.
Haxhi Muhaxheri
pisi|Haxhi Muhaxheri Haxhi Muhaxheri (sündinud 4. juunil 1967 Kosuriqi külas Pejë vallas Kosovos) on Kosovo albaania kirjanik.
Muhaxheri õppis keelt ja kirjandust Priština Ülikoolis.
Ta oli Kosovo Noorkirjanike Liidu president ja Kosovo esimese erootikaajakirja Amori toimetaja. Hiljem on ta andnud välja kolme ajakirja: Pena (kirjandus), Dëshira (pereajakiri) ja Fanari (noortele).
Muhaxheri on saanud luuleauhindu.
III liiga 2001
III liiga 2001 on Eesti jalgpalli tugevuselt neljas liiga III liiga 2001. aasta hooaeg.
Ila
Ila on perekonnanimi.
Liberaalne Kodanik
Liberaalne Kodanik (ka SALK) on 2020. aasta sügisel Tarmo Jüristo asutatud sihtasutus.
Jüristo sõnu loodi sihtasutus selleks, et võidelda ja seista liberaalse maailmavaate ning laiemas mõtte avatud ühiskonna eest. Esimeseks eesmärgiks seati valitsuse kavandatava abielureferendumi jaoks ei-kampaania tegemine. Pärast referendumi ärajäämist teatas Jüristo, et sihtasutuse lõpp-eesmärk on abieluvõrdsuse saavutamine. 2023. aasta Riigikogu valimiste eel toetas SALK liberaalseid erakondi (Reformierakonda, Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda ja erakonda Eesti 200) ning mõningaid üksikisikuid teistest parteidest uuringute, nõustamise ja videoreklaamidega. Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjon saatis juulis 2023 kuuele erakonnale järelepärimise eesmärgiga välja selgitada, kas nad on saanud Sihtasutuselt Liberaalne Kodanik hüve, mis on käsitletav keelatud annetusena – st teenust, mille eest nad pole tasunud ega kavatse tasuda. Nimelt on juriidilise isiku annetused erakondadele on keelatud.
Oma kodulehel on SALK teatanud, et nende plaan on pikaajaline ning nad tahavad osaleda Eesti väärtusruumi kujundamisel pakkudes argumente ja osalusvõimalusi vaba ja avatud ühiskonna, kestliku keskkonna, vähemuste õiguste, solidaarsuse ja vaba meedia toetamiseks Eestis.
Iisraeli suursaadik Eestis
pisi|Hagit Ben-Yaakov Iisraeli suursaadik Eestis on Iisraeli volitatud suursaadik Eestis. Suursaadik resideerib Helsingis.
Butrimonys
pisi|left|Butrimonysi kirik Butrimonys on alev (endine linn) Leedus Alytuse rajoonis, Butrimonysi valla halduskeskus. Alev asub merepinnast 120-130 meetri kõrgusel.
Butimonysis on gümnaasium, postkontor ja raamatukogu. Alevi lähistel asub Butrimonysi hipodroom. Kooli juures tegutseb koduloomuuseum, vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1926 valminud katoliku kirik.
Ajalugu
Asula pärineb tõenäoliselt Vytautase aegadest, kes asustas sinna tatarlasi ja pani aluse alevi kaguosas asuvale Tatari eeslinnale. Alevi staatuse sai asula aastal 1720. Aastal 1744 rajati sinna esimene kirik.
Aastal 1782 sai Butrimonys linnaõigused. Aastal 1878 alev põles; tules hävis 39 sealsest 58 juudi majapidamisest. Linn põles taas aastal 1835. Elasid seal valdavalt käsitöölised, sealsest 140 majapidamisest 120 kuulus käsitöölistele. Lisaks oli seal neli poodi, tegutses ka kõrts. Aastal 1849 kaotas asula linnaõigused.
Alev põles taas aastal 1856, kaks korda aastal 1869, ja viimaks veel aastal 1907. Aastal 1878 avati seal suur turuplats, kus kohtusid Venemaalt ja Saksamaalt tulnud kaupmehed. XIX sajandi algusest elasid Butrimonysis põhiliselt juudid. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Бутрыманцы või Бутриманце. Aastal 1841 oli seal 2400 elanikku.
Aastal 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed alevi lähistel ligi 1000 sealset elanikku, enamik neist olid juudid. Ühe päevaga hukati 740 juuti, hukatute seas oli ka 303 last. Üks kohalikest juutidest, Khone Boyarski, jäi ellu ja pani toimunu kirja; hiljem hukati ka tema, ent ta aruanne säilis. Sõja ajal põles maha ka alevi keskosa. Aastaks 1957 oli alevisse jäänud vaid 847 elanikku.
Nõukogude perioodil oli alev kohaliku kolhoosi keskasulaks, aastast 1979 tegutses seal ka linnukasvatussovhoos. Aastal 1989 rajati alevi lähistele hobusekasvatuskeskus, mille juures aastast 2000 tegutseb ka hipodroom.
Vladimir Kuznetsov
Vladimir Kuznetsov (vene keeles Кузнецов Владимир Павлович; sündinud 28. juulil 1945 Primorje krais) on Eesti ehitusjuht ja poliitik.
Ta sündis aastal 1945 Primorje krais Mihhailovka rajoonis Grigorjevka asulas sõjaväelase perekonnas. Pärast keskkooli lõpetamist töötas ta ehitustel, omandades mitu ehituseriala. Ta lõpetas Leningradi Ehitusinseneride Instituudi.
Pärast kõrgkooli lõpetamist töötas ta Narvas ehitustel meistrina, töödejuhatajana ja insenerina. 1980-ndatel töötas ta Narva Remondi-Ehitusvalitsuses peainsenerina.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu saadik.
Aastal 1999 oli ta Aktsiaseltsi "Kreenholmi Elamuvalitsus" direktor.
Ta oli aastatel 1978–1991 NLKP liige. 17. augustist 1999 on ta Keskerakonna liige.
Lazdona vald
Valla pindala on 22 km². 2016. aasta seisuga elas seal 720 inimest. Valla halduskeskus on Lazdona küla. Vallamaja asub aadressil Meža iela 2, vallavanem on Jānis Rieksts.
Ajalugu
Vald on kujunenud Lazdona kihelkonna aladele. Aastal 1935 oli valla pindala 70,6 km² ja seal oli 1146 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Lazdona ja Jaunlazdona külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1968 liideti Lazdona külanõukoguga Prauliena külanõukogu Toce sovhoosi alad. Aastal 1977 liideti sellega osa Arona külanõukogust, osa külanõukogu maid liideti aga Prauliena ja Mārciena külanõukogudega. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Madona piirkonda.
Loodus
Valla lääneosa asub Vidzeme kõrgustikul, idaosa Ida-Läti madalikul ja seda läbib Krustkalni nime kanded Madonast Trepeni ulatuv küngaste vöönd. Kõrgeim koht on Valgaci mägi (163,9 m) Tähtsam jõgi on Lisa jõgi. Vallas asuvad Rāceņi järv pindalaga 34,9 ha, Lazdona järv pindalaga 30,2 ha, Pelši järv pindalaga 10,6 ha, Vadzols pindalaga 9,1 ha, Lielais Klauģis pindalaga 7,4 ha ja Mazais Klauģis pindalaga 3,5 ha.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 406 lätlast, 239 venelast, 20 valgevenelast, 26 ukrainlast, 5 poolakat ja 5 leedulast.
Valla külad on:
Kolme Tähe orden
pisi|Kolme Tähe orden Kolme Tähe orden (läti keeles Triju Zvaigžņu ordenis) on Läti riiklik teenetemärk, mis asutati 1924. aastal.
Ordenil on viis klassi (I – suurristi komandör, II – suurohvitser, III – komandör, IV – ohvitser, V – rüütel) ja kolm medaliklassi (kuld, hõbe ja pronks).
Javier Pinola
pisi|Javier Pinola (2019) Javier Horacio Pinola (sündinud 24. veebruaril 1983 Olivoses) on Argentina endine jalgpallur, kes mängis vasakkaitsjana.
Ahto Buldas
pisi|Ahto Buldas (2012) Ahto Buldas (sündinud 17. jaanuaril 1967) on eesti informaatik ja krüptograaf.
Javier Pinola
Ta alustas klubikarjääri 2000. aastal Argentina klubis Chacarita Juniors. 2002. aastal liitus ta Hispaania kõrgliiga klubiga Madridi Atlético. Ta pidas klubi meeskonnas Hispaania kõrgliigas hooajal 2003–04 vaid kaks mängu. 2003. aastal naasis ta Argentina kõrgliigasse, liitudes Racing Clubiga.
Alates 2005. aastast mängis Pinola Saksamaa klubis 1. FC Nürnberg. Hooajal 2006–07 võitis ta klubiga Saksamaa karikavõistlused.
Alates 2015. aastast kuni karjääri lõpuni 2022. aastal mängis ta taas Argentina kõrgliigas. Aastatel 2015–2017 mängis ta Rosario Centralis ja 2017–2022 River Plate'is. Ta võitis River Plate'iga kaks korda Argentina karika, 2017. aastal Argentina superkarika, 2018. aastal Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused, 2019. aastal Lõuna-Ameerika klubide superkarika, 2021. aastal liiga ja Trofeo de Campeones de la Liga Profesionali.
Argentina jalgpallikoondises pidas Pinola kaks mängu. Koondisedebüüdi tegi ta 5. juunil 2007 sõprusmängus Alžeeria vastu.
Ahto Buldas
Töökäik
Buldas töötas aastail 1989–1992 Tallinna Tehnikaülikoolis laborandina, 1992–1994 lektorina ja 1996–1997 dotsendina. Alates 2005. aastast on ta sealsamas infoturbe professor.
Aastail 1993–1997 töötas ta esmalt nooremteadurina, seejärel teadurina TA Küberneetika Instituudis, aastast 1998 töötab ta Cybernetica AS-is vanemteadurina.
Aastail 2000–2004 oli ta Tartu Ülikooli dotsent, 2004–2011 sealsamas krüptograafia professor.
Ta on tegelenud ajatembeldamise valdkonna uurimise ja arendamisega ning loonud ettevõtte GuardTime, mis tegeleb ajatempliteenuse pakkumisega.
Kolme Tähe orden
Ordeni moto on Per aspera ad astra (ladina 'Läbi raskuste tähtede poole').
David Friedrich Ignatius
Õppis 1777–1781 Halberstadti koolis, usuteadust õppis aastatel 1781–1785 Halle Ülikoolis. Hageri koguduse õpetajaks kutsuti 3. novembril 1791. Ordineeriti õpetajaks 18. jaanuaril 1792. Oli seejuures alates 30. jaanuarist 1814 Eestimaa konsistooriumi assessor; Lääne-Harju praostkonna abipraostiks sai 3. juulil 1833, praostiks 8. märtsil 1834. Ta toetas oma koguduses vennastekoguduse liikumist, tema toel saadi maad Sutlemal ning ehitati Hageri kihelkonna palvemaja.
Ta asutas pastoraati pansionaadi, kus kasvandikele õpetati ka joonistamist. David Friedrich Ignatiuse kirjutised kandsid pealkirja "Esthona". Samuti oli ta oma ülikooliaegse sõbra Otto Wilhelm Masingu Marahwa Näddala-Lehe kaastööline. Lisaks oli ta kaasatud eestikeelse piiblitõlke ettevalmistamise komisjoni, kuid kuna talle ei meeldinud kohustused väljaspool oma kogudust, siis ta ei võtnud komisjoni tööst osa. Aastal 1817 astus ta nagu Otto Wilhelm Masing Tallinna vabamüürlaste looži liikmeks.
Isiklikku
Tema isa oli Tartu eesti koguduse köster ja vennastekoguduse tegelane Michael Ignatius (1713–1777). Tema väimees (tütre Johanna Wilhelmine Anna Caroline mees) Carl Johann Koch oli pärast tema surma Hageri Lambertuse koguduse õpetaja, poeg Otto Friedrich Ignatius oli andekas maalikunstnik.
Tetsuo Sugamata
Tetsuo Sugamata (jaapani keeles 菅又 哲男 Sugamata Tetsuo; sündinud 29. novembril 1957 Utsunomiyas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1978–1984 23 mängu.
Jedlińsk
Jedlińsk on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Radomi maakonnas, Jedliński valla halduskeskus. Jedlińsk asub Radomist ligi 13 km põhjas.
Jedlińsk sai linnaõigused 1530. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.
Ļaudona vald
Ļaudona vald (läti keeles Ļaudonas pagasts) on vald Lätis Madona piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Mārciena, Mētriena, Kalsnava ja Prauliena vallaga, lisaks veel Jēkabpilsi piirkonna Varieši ja Mežāre vallaga.
Valla pindala on 204,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1400 inimest. Valla halduskeskus on Ļaudona küla. Vallamaja asub aadressil Dzirnavu iela 2, vallavanem on Artūrs Portnovs.
Ajalugu
Aastal 1935 oli valla pindala 12120 ha, Seal tegutsesid neli koorejaama ja neli külmhoonet, vallas oli saekaater, seal asusid ka villakraasimistöökoda, villavanutustöökoda ja veski. Nõukogude perioodil liideti sellega kogu endise Sāviena valla maad (aastal 1935 oli selle pindala 6470 ha) ja osa Mētriena alla alasid.
Aastal 1945 moodustati vallas Pārupe, Ļaudona ja Kalnvirsa külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Ļaudona külanõukoguga likvideeritavad Pārupe ja Kalnvirsa külanõukogud. Aastal 1964 liideti sellega veel Mētriena külanõukogu Ļaudona kolhoosi alad. Aastal 1975 liideti külanõukoguga Sāviena külanõukogus. Aastal 1977 liideti osa külanõukogust Mārciena, Pamati ja Prauliena külanõukogudega. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Madona piirkonda.
Loodus
Vald asub Aiviekste kallastel. Kõrgeim koht (153,7 m) asub valla lääneosas Mazais Plencise järve kaldal. Valda läbib Krustkalni nime kandev Madonast Trepeni ulatuv küngaste vöönd. Vallas asuvad järvedest Sāviena järv (57,9 ha), Driksnis (40,5 ha), Līnītis (2,1 ha), Lielais Plencis (11 ha), Mazais Plencis (1,4 ha), Pārkārtnis (1,5 ha), Lielais Melnītis (1,4 ha), Melnītis (1 ha).
Looduskaitse all on Bieļi tamm, Ļaudona Pārupe kalmistu männid, Aiviekste tänava sanglepp, Ķepši mänd ehk Tuulemänd, Ķikuri tamm, Muižnieki esimene tamm, Sibīrija euroopa nulg, Kaļpi tamm, Tīrumvolgaci tamm, Driksna mänd, Mētriena kalmistu mänd, Ļaudona Pārupe kalmistu männid, Sāviena parunite kalmistu puudetukk, Vectīlāni hall nulg, Kalnvirsa kooli allee tamm, Kalnvirsa tammed, Zīliņi saar, Inči mänd ja üksteist nimetut põlispuud. Vallas asub Driksna nõmme looduspark, osalt jäävad sellel aladele ka Aiviekste luha looduspark ja Krustkalni looduskaitseala.
Kultuurimälestised
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Driķi muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Vilče muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Mārciena mõisa hoonetekompleks, Sāviena linnamägi, Ļaudona piiskopilinnus, Sāviena ehk Joksti muinaskalmed, Drikšņa muinaskalmed, Kapsiliņi muinaskalmed ehk Näljahauad ja Silieši muinaskalmed ehk Smiltiena.
Kohaliku kaitse all on Midzenīca asulakoht, Rūcēni muinaskalmed ehk Vene kalmistu, Ļaudona keskaegne kalmistu, Ķepši muinaskalmed ehk Kalmeküngas ja hiiepaik Jaunzemji lohukivi.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 1249 lätlast, 78 venelast, 28 valgevenelast, 11 ukrainlast, 29 poolakat ja 7 leedulast.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Hypoptophis wilsonii
Hypoptophis wilsonii on Lamprophiidae sugukonna maoliik.
Levila
Neid võib kohata roomamas Kongo Demokraatlikus Vabariigis ja Sambias.
Jazva murre
Jazva murre (ka jazvakomi keel) (Ёдз коми көл) on komi keele murre. Jazva murret räägitakse Permi krai kirdeosas 20 külas (enamasti Krasnovišerski rajoonis). Kõnelejate arv on umbes 2 000.
Hypoptophis wilsonii
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Hypoptophis wilsonii seisuga 9.05.2015.
Jazva murre
Tähestik
Jazvakomi keele kirjutamisel kasutatakse kohandatud kirillitsat, mis erineb sürja- ja permikomi omast. 2003. aastal oli välja antud esimene jazvakomi aabits.
Küsisõnad
Мөй, май "mis", кин "kes", көтөн, көти "kus", көтчө "kuhu", көтиcь "kust", кудик "kumb, mis, milline", кудчөм "milline", кудөр, кудор "millal", мөйла, мөла, мөля, мөсянь "miks", мөйлө "milleks", мөмда "kui palju".
Eet Tuule
Eet Tuule (sündinud 31. juulil 1941 ) on Eesti kirjanik ja ornitoloog.
Lindude süstemaatilise vaatlemisega tegi ta algust 1950. aastate keskel. Pole teada ühtegi teist asjaarmastajat ega ka professionaalset ornitoloogi Eestis, kes oleks nii kestvalt teinud loendusi, pealegi aastaringselt.
Vladimir Vassiljev
pisi| Vladimir Vassiljev (1972) pisi| Vladimir Vassiljev ja [[Jekaterina Maksimova Suure teatri laval Ludwig Minkuse "Don Quijote'is" (1971)]]
Eet Tuule
Ta on alates 2003. aastast Eesti Ornitoloogiaühingu auliige.
Vladimir Vassiljev
Vladimir Viktorovitš Vassiljev (vene keeles Владимир Викторович Васильев; sündinud 18. aprillil 1940 Moskvas) on vene balletitantsija, ballettmeister, koreograaf ja näitleja.
Eet Tuule
Alates 2014. aastast tegutseb vabakutselise kirjanikuna.
Vladimir Vassiljev
Pärast Suure Teatri Koreograafiakooli lõpetamist 1958. aastal asus Vassiljev balletisolistina tööle Moskva Suures teatris. Juhtiva balletisolistina jäi ta seal kuni 1988. aastani. Koreograafina on ta töötanud alates 1971. aastast.
Pärast GITIS-e režiiteaduskonna ballettmeistriosakonna lõpetamist 1982. aastal on ta tegutsenud samas koreograafia õppejõuna (kuni aastani 1995), aastatel 1985–1995 oli ta koreograafiakateedri juhataja. 1989. aastast on ta professor.
Ta on olnud aastatel 1995–2000 Suure Teatri direktor ja balletitrupi kunstiline juht.
Isiklikku
Tema abikaasa oli Suure Teatri priimabaleriin Jekaterina Maksimova (1939–2009).
Ülo Habicht
Ülo Habicht (14. jaanuar 1923 – 26. august 1991) oli eesti kujunduskunstnik.
Ülo Habicht sündis 1923. aastal Tallinnas. Kunstihariduse omandas ta esmalt Riigi Kunsttööstuskoolis, kus õppis aastatel 1937–1942 maali ja teatridekoratsiooni, seejärel lõpetas ta 1952. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi Tallinnas. 1951. aastal asus ta tööle Eesti NSV Kunstifondi Kunstitoodete Kombinaadi kujundustööde ateljee kunstnik-dekoraatorina.
Habichti loominguline pärand on mitmekesine, sisaldades raamatukujundusi, maale, plakateid, akna-, vitriini- ja näitustekujundusi. Ka on ta teinud sisekujundusi, näiteks Tammsaare majamuuseumi sisekujunduse. Ülo Habicht kujundas mitmeid suuri raamatunäitusi, näiteks rahvusvahelise raamatunäituse Moskvas 1975. aastal ja Eesti raamatu 450. aastapäeva näituse Tallinna Kunstihoones ning mitmete kirjanike (A. H. Tammsaare, Eduard Vilde) mälestusnäitused. 1971. aastal kujundas ta koos Virve Aunrega Nõukogude Liidu väljapaneku Leipzigi rahvusvahelisel raamatunäitusel.
Habicht oli ka mitmete muuseuminäituste kujundaja.