cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Normannide sissetung Lõuna-Itaaliasse
Amalfi ja Salerno vallutamine, 1073–1077
Suvel 1076 põhjustas Salerno Gisulfo II läbi piraatluse ja reidide normannidele piisavalt muret, et õhutada neid teda hävitama; normannid Capua Richard ja Robert Guiscard ühinesid Salernot piirama. Kuigi Gisulfo oli käskinud oma alamatel koguda kahe aasta toiduvarud, konfiskeeris ta sellest piisavalt, et jätkata oma elu luksuses, kui alamad olid varsti näljas. 13. detsembril 1076 linn alistus ning vürst ja tema teenijad taandusid kantsi, mis langes mais 1077. Gisulfo maad konfiskeeriti, tema varandus võeti, kuid ta ise lasti vabaks. Salerno vürstkonda olid pikka aega vähendanud sõjad Guglielmoga, Sitsiilia Rogeriga ja Robert Guiscardiga, järel oli veel pealinn ja selle ümbrus. Siiski oli linn kõige tähtsam Lõuna-Itaalias ja selle vallutamine oli oluline Sitsiilia kuningriigi loomisel viiskümmend aastat hiljem.
Aastal 1073 suri Sergio III, jättes oma pärijaks lapse Giovanni III. Nõudes kaitseks tugevat kätt nendel ärevatel aegadel ajasid amalfilased lapshertsogi minema ja kutsusid sel samal aastal Robert Guiscardi asemele. Amalfi jäi normannide kontrolli all siiski rahutuks. Roberti järglane, eespoolnimetatud Roger Borsa, võttis kontrolli Amalfi üle alles aastal 1089 pärast võimult tagandatud Salerno vürsti Gisulfo väljasaatmist, kelle linnakodanikud olid paavsti abiga Robert Guiscardi pärijate nõuete vastu ametisse nimetanud. Aastatel 1092–1097 ei tunnustanud Amalfi normannide ülemvõimu ja tundub, et otsis Bütsantsi abi. Aastal 1096 nimetati ametisse Marino Sebaste.
Robert Guiscardi poeg Bohémond ja tema vend Sitsiilia Roger ründasid Amalfit aastal 1097, kuid tõrjuti tagasi. See oli see piiramine, kus esimesed normannid tõmmati ära Esimesse ristisõtta. Marino alistati alles pärast mõne Amalfi aadliku normannide poolele üleminekut ja tema reetmist aastal 1101. Amalfi mässas jälle aastal 1130, kui Roger II nõudis neilt truudust. See rahustati lõpuks maha aastal 1131, kui emiir Giovanni marssis selle peale maitsi ja Giorgio blokeeris selle mere poolt ning rajas baasi Caprile.
Bütsantsi-Normanni sõjad, 1059–1085
Kui enamus Apuuliast kaitses lõunat ja Bari kapituleerus normannidele Hauteville vendade krahvide Wilhelmi, Drogo ja Umfredo sõjakäikude ajal, jäi enamus Calabriast bütsantslaste kätte Robert Guiscardi ajal aastal 1057. Calabriat ründasid esmalt Wilhelm ja Guaimario 1040. aastate algul ja Drogo nimetas ambitsioonika Robert Guiscardi ametisse 1050. aastate algul. Robert Guiscardi varane karjäär Calabrias oli siiski seotud feodaalvõitluste ja röövelparunitega ning mitte organiseeritud kreeka rahvastiku ikestamisega.
Robert alustas oma Apuulia ja Calabria krahvivalitsust sõjaretkega Calabrias. Selle katkestas lühidalt tema kutsumine Melfi kirikukogule 23. augustil 1059, kus ta Apuulia ja Calabria hertsogiks nimetati. Seejärel naasis ta Calabriasse hiljem samal aastal, kus tema väed Cariatit piirasid. Linn alistati hertsogi saabudes ja enne hooaja lõppu alistati ka Rossano ja Gerace. Tähtsatest poolsaare linnadest jäi ainult Reggio Bütsantsi kätte, kui Robert naasis talveks Apuuliasse. Apuulias eemaldas ta Bütsantsi garnisoni Tarantost (kuigi ajutiselt) ja Brindisist. Kui ta naasis aastal 1060 Calabriasse, oli see suuresti Sitsiilia sõjakäigu käivitamine. Reggio langemine nõudis pikka ja rasket piiramist. Roberti vend Roger valmistas siiski vahepeal piiramismasinaid.
Pärast Reggio langemist põgenes Bütsantsi garnison Reggio saarekantsi Scillasse, kus nad kergesti alistati. Rogeri väike rünnak üle väina Messinasse tõrjuti ja Robert kutsuti tagasi suurte Bütsantsi jõudude tõttu Apuulias, kelle oli saatnud Kōnstantinos X Doukas 1060. aasta lõpul. Katepano Miriarca juhtimisel võtsid bütsantslased tagasi Taranto, Brindisi, Oria ja Otranto. Jaanuaris 1061 piirati normannide pealinna Melfit. Mais surusid kaks venda bütsantslased siiski välja ja kehtestasid Apuulias rahu.
pisi|Kaart näitab normannide edenemise ulatust Sitsiilias Roberti sõjaretkede ajal Balkanile. Sitsiilia, Apuulia ja Calabria ning Capua kuuluvad normannidele, kuid [[Sitsiilia emiraat ja Napoli hertsogkond pole veel vallutatud, samuti maad Abruzzos, Spoleto hertsogkonnast lõunas]]
Pärast bütsantslaste väljaajamist Apuuliast ja Calabriast (nende Langobardia teema) unistas Apuulia ja Calabria hertsog Robert Guiscard rünnakust Bütsantsi valdustele Balkanil, Kreekas endas; bütsantslastel olid aga toetajad Abelardo ja Ermanno, krahv Umfredo varatu poeg ja Roberti vennapojad.
Normannide invasiooni vastu sõlmis Bütsantsi keiser Alexios I Itaalia normannide vastase liidu Veneetsia vabariigi ja Saksa kuningas Heinrich IV-ga, vältimaks normannide kontrolli Otranto väina üle.
Robert võttis oma esimese Balkani-retke ette mais 1081, kui ta lahkus Brindisist umbes 16 000 mehega ning vaatamata esimesele kaotusele Veneetsia laevastikule Durazzo juures vallutas veebruaris 1082 Korfu ja Durazzo, alistades oktoobris (1081) isegi keiser Alexios I Dyrrhachiumi lahingus. Roberti poeg Bohémond omandas mõneks ajaks Tessaalia ja püüdis Roberti äraolekul edendada 1081–1082. aasta vallutusi, kuid ebaõnnestus selles lõpuks.
Napoli vallutamine, 1077–1139
Napoli hertsogkond, nimeliselt Bütsantsi valdus, oli üks viimastest Lõuna-Itaalia riikidest, mis sattus normannide tule alla. Napoli hertsogid, alates Sergio IV-st, kes 1020. aastatel Rainulfo Drengot appi kutsus, olid lühikese erandiga olnud Aversa ja Capua normannide liitlased. Napoli liidendamine Hauteville'ide riiki võttis aega kuuskümmend aastat alates aastast 1077.
Aastal 1077 piiras Napolit Capua Richard, mereblokaadi teostas Robert Guiscard. Pärast Richardi surma piiramise ajal aastal 1078, olles alles surivoodil vabastatud kirikuvandest, lõpetas tema järeltulija Giordano piiramise, et õigustada ennast paavsti silmis, kes oli teinud rahu hertsog Sergioga, lõpetanud piiramise ja Robert Guiscardi väed hajutanud.
Aastal 1130 kroonis antipaavst Anacletus II Roger II Sitsiilia kuningaks ja kuulutas Napoli tema kuningriigi osaks. Aastal 1131 nõudis Roger Amalfi kodanikelt linnale kaitsemeetmeid ja kantsi võtmeid. Kui kodanikud keeldusid, kavatses Sergio VII esialgu neid laevastikuga aidata, kuid Antiokia Giorgio blokeeris Napoli sadama suurema armaadaga ja Sergio, hirmutatuna ka amalfilaste mahasurumisest, alistus Rogerile. Vastavalt kroonik Alessandro Telesinole, Napoli, "mida Rooma aegadest alates isegi mõõgaga ei vallutatud, alistus nüüd Rogerile pelgalt raporti mõjul [s.o., teade Amalfi langemisest]".
Aastal 1134 toetas Sergio Robert II ja Rainulfo II mässu, kuid hoidus mistahes otsesest vatasseisust Rogeriga. Pärast Capua langemist tõttas ta kuningale austust avaldama. 24. aprillil 1135 jäi Capua Roberti juhitud Pisa laevastik Napolis ankrusse, vedades 8000-mehelist täiendust. Napoli oli Roger II vastase mässu keskus järgmise kahe aasta jooksul. Sergio, Robert ja Rainulfo olid Napoli piiramisrõngas kevadeni 1136. Selleks ajaks oli palju inimesi nälga surnud. Kuid vastavalt ajaloolasele ja mässule kaasatundjale Falcone di Beneventole ei andnud Sergio ja napollased alla, "eelistades surra nälga, et mitte painduda kurja kuninga võimu alla". Ka Napoli mereblokaadi ebaõnnestumine, et hoida, kahel korral, ära Sergio ja Roberti Pisasse moona järele minemist, tähistas Rogeri kavatsuste sobimatust. Kui abiväed keiser Lothar III juhtimisel marssisid Napolit päästma, piiramine lõpetati. Kui keiser järgmisel aastal kiiruga lahkus, alistus Sergio siiski täieliku armuandmise eest Rogerile ja avaldas feodaalset austust normannide kombel. 30. oktoobril 1137 viimane Napoli hertsog suri, teenides kuninga kõrval Rignano lahingus.
Lüüasaamine Rignano all avas siiski tee Napoli vallutamisele normannide poolt, kuna Sergio suri pärijateta ja Napoli aadelkond ei jõudnud kokkuleppele, kes peaks saama hertsogi järglaseks. Siiski oli Sergio surma ja Napoli Sitsiiliaga ühendamise vahel kaks aastat vahet. Tundub, et aadel on vahepeal võimu praktiseerinud; sageli arvatakse, et vaheaeg tähistab Napoli sõltumatuse viimast perioodi. Sel perioodil ilmusid normanni maaomanikud esimest korda Napolisse, kuigi pisalased, Roger II vaenlased, säilitasid oma liidu Napoliga. Võib-olla Pisa toetas Napoli sõltumatust aastani 1139. Sel aastal liitis Roger hertsogkonna lõpuks oma kuningriigiga. Paavst Innocentius II ja Napoli aadelkond tunnustasid Rogeri noort poega Alfonsot hertsogina.
Lossistamine
pisi|left|Varajane normanni loss Adranos Normannide vallutusega Lõuna-Itaalias kaasnes romanism ja romaani arhitektuur. Laiendati endisi langobardi, bütsantsi ja araabia ehitisi ja ehitati uusi. Neid losse ehitasid kohalikud meistrid ja arhitektuuris leiab elemente mitte-normanni päritolust. Katoliku katedraalkirikuid ehitati kreeka õigeusult või islamilt vallutatud maadele, enamasti iseloomulikus Sitsiilia romaani stiilis bütsantsi ja islami kujunduse selge mõjuga. Normannide administratsioon oli võrreldes teiste Lääne-Euroopa süsteemidega sel ajal tsentraliseeritud, keerukas ja bürokraatlik. Avalikud hooned nagu paleed olid tähtsamates linnades, eeskätt Palermos. Need ehitised näitasid rohkem kui muu sitsiilia-araabia kultuuri mõju.
Normannid alustasid kiiresti losside ehitamist, laiendamist ja renoveerimist Lõuna-Itaalias. Enamus nende losse näivad olevat originaalsed või varasemate langobardi ehitiste ümberehitused, kuigi mõned ehitati bütsantsi või, nagu Sitsiilias, araabia tuumehitistele. Normannide perioodi lõpuks oli enamus varasemaid puitkindlusi ümber ehitatud kivihooneteks.
Pärast langobardide Melfi kindlust, mille normannid varakult vallutasid ja laiendasid 11. sajandi lõpul tänaseni säilinud nelinurkse peatorniga, oli Calabria esimene provints, mis normannide lossistamisega radikaalselt muutus. Aastal 1046 alustas Wilhelm Raudkäsi suure Stridula lossi ehitamist Squillace lähistel ja aastaks 1055 oli Robert Guiscard ehitanud juba kolm lossi: Rossanos, Bütsantsi kindlustuse paigas; "Scribla", tema lääni asukohas Val di Crati läbipääsu kaitseks; ja San Marco Argentano (peatorn 1051) Cosenza lähistel. Aastal 1058 ehitati mereäärsele kaljule Scalea.
Sitsiilia lossistamine algas kohalike kreeklastest asukate palvel. Aastal 1060 palusid nad Guiscardil nende kaitseks Aluntiumis loss ehitada: püstitati esimene normannide ehitis Sitsiilias San Marco d'Alunzio, nimetatud Guiscardi esimese lossi järgi Argentanos Calabrias. Selle varemed on säilinud. Petralia Soprana ehitati järgmisena Cefalù lähistele, siis loss Troinas aastal 1071; aastal 1073 kerkis üks Mazaras (varemed on veel alles) ja teine Paternòs (varemed on taastatud). Adranos (või Adernos) ehitasid normannid lihtsa ristkülikukujulise torni, mille plaan annab aimu 11. sajandi normannide ehituskavatisest. Väline trepp viib esimese korruse sissepääsuni ja interjöör on jagatud pikuti pooleks suureks saaliks ühel pool ja veel kaheks ruumiks teisel pool, kabel ja kamber. Muud kindlustused Sitsiilias võeti araablastelt üle. Suurte linnade, nagu Palermo, palee- ja katedraaliarhitektuuril, nn Sitsiilia romaanikal on omapärased ja selged bütsantsi- ja araabiapärased jooned.
Walter Scott
right|thumb|Sir Walter Scott kujutatuna [[Henry Raeburni 1822. aastal maalitud portreel.]] Sir Walter Scott (15. august 1771 – 21. september 1832) oli šoti kirjanik.
Scotti teostest on tuntumad ajaloolised romaanid, nende hulgas "Ivanhoe", "Rob Roy" ja "Waverley", kuid ta kirjutas ka luulet ja näidendeid.
Viru ringkonnaprokuratuur
Viru ringkonnaprokuratuur on Justiitsministeeriumi valitsemisalas olev valitsusasutus; Riigiprokuratuuri allasutus. Ringkonnaprokuratuuri hoone asub Jõhvis Kooli tänaval 2a. Ringkonnaprokuratuuri tööpiirkond on Lääne-Viru ja Ida-Viru maakond.
Ringkonnaprokuratuuri juhtivprokurör on Ene Timmi.
Tolmav parasiitlehik
Tolmav parasiitlehik (Asterophora lycoperdoides) on šampinjonilaadsete seltsi Lyophyllaceae sugukonda kuuluv seente liik.
Hamiltoni maakond (Florida)
Hamiltoni maakond (Hamilton County) on maakond Ameerika Ühendriikides Florida osariigis.
Maakonna halduskeskus on Jasper.
Ajalugu
Maakond moodustati 1827. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 14 799.
Melody Klaver
Melody Zoë Klaver (sündinud 9. septembril 1990 Amsterdamis) on hollandi filminäitleja.
Osatäitmise eest Martin Koolhoveni filmis "Oorlogswinter" sai ta 2009. aastal Rembrandti auhinna Hollandi parima naisfilminäitlejana.
Gia Kantšeli
Gia Kantšeli (gruusia keeles გია ყანჩელი; 10. august 1935 Thbilisi – 2. oktoober 2019 Thbilisi ) oli gruusia helilooja.
Ta lõpetas 1963. aastal Thbilisi konservatooriumi kompositsiooni erialal, seejärel tegutses vabakutselise heliloojana ning alates 1971. aastast Thbilisi Šota Rusthaveli teatri muusikadirektorina.
1979. aastast oli ta Gruusia NSV Heliloojate Liidu sekretär.
Aastal 1991 asus ta elama Berliini ning 1995. aastast elas Antwerpenis (Flandria kuningliku filharmoonia orkestri kutsel).
Kantšeli on kirjutanud seitse sümfooniat, ühe ooperi, kammermuusikat, koorimuusikat, teatri- ja filmimuusikat (näiteks filmidele "Mimino", "Kin-dza-dza" ja "Ära nuta").
Konstantin Šahhovskoi
Konstantin Šahhovskoi (vene Константин Яковлевич Шаховской; 29. oktoober 1905 Bobrovo-Holmi maakond, Pihkva kubermang – 4. juuni 1972) oli vene rahvusest õigeusu vaimulik (ülempreester).
Ta oli pärit Šahhovskoide vürstisuguvõsast. Tema isa Jakov Šahhovskoi oli Pihkva põllumajanduskooli direktor ja Esimese maailmasõja ajal Pihkva Punase Risti juht. 1919. aastal emigreerus perekond Eestisse. Ta lõpetas aastal 1925 Petseri Ühisgümnaasiumi ja õppis aastatel 1925–1930 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas metsandust (ei lõpetanud ülikooli). Akadeemiliselt kuulus ta vene korporatsiooni Fraternitas Slavia. Aastal 1936 lõpetas ta Petseri vaimuliku seminari ja kaitses aastal 1939 Varssavi ülikoolis teoloogiamagistri väitekirja. Osales Vene Üliõpilaste Kristliku Liikumise Eesti osakonna töös.
Pühitseti diakoniks (1937) ja preestriks (1937). Teenis vaimulikuna Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikus. Teise maailmasõja ajal töötas Pihkva Vaimulikus Missioonis: taastas bolševike võimu ajal laoks muudetud Varlaami kirikut, organiseeris laste pühapäevakooli, tegeles sõjapõgenike ja haigete abistamisega ning vaimuliku elu taastamisega Pihkvamaal. Alates 1943. aastast teenis preestrina Neljakümne kannataja kirikus Petseris. Pärast kodu hävimist Petseri pommitamisel 1944. aastal asus perekonnaga elama Lätisse ja teenis Nõukogude vägede saabumiseni vaimulikuna Riia katedraalis.
1966. aastal naasis isa Konstantin koos abikaasaga Eestisse. Esialgu elati Pärnus arstist vanema tütre Jelena juures. Alles kaks aastat hiljem sai isa Konstantin võimudelt loa jätkata teenistust vaimulikuna. Ta määrati Jaama Püha Nikolause koguduse eesseisjaks Jaama külas Pühtitsa kloostri lähedal, kus ta juba haigena teenis aastatel 1969–1971.
Ülempreester Konstantin Šahhovskoi suri 4. juunil 1972 ja maeti Vana-Pärnu kalmistule.
Isiklikku
Abiellus 1937. aastal Jelizaveta Nesterovaga (Елизавета Петровна Нестерова), abikaasa isa Pjotr Nesterov oli loodusteadlane (hukkus NKVD massimõrva ohvrina Tartu vanglas). Nende tütar on kulturoloog Tatjana Šahhovskaja (sündinud 21. detsembril 1943).
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu kaitseala kategooriad
pisi|[[Matsalu rahvuspark – II kategooria]] Rahvusvahelise Looduskaitseliidu kaitseala kategooriad on Rahvusvahelise Looduskaitseliidu (IUCN) poolt välja töötatud süsteemis kaitsealade liigitamiseks kasutatavad kategooriad.
Eestis on viis II kategooria kaitseala ehk rahvusparki (inglise keeles National Park): Lahemaa, Karula, Soomaa, Vilsandi ja Matsalu.
Bulusani vulkaan
Bulusan on tegev kihtvulkaan Filipiinidel Luzoni saare lõunaosas.
Bulusani vulkaan asub umbes 9 km Bulusani linnast läänes. Ta on kõige lõunapoolsem vulkaan Luzoni saarel. Tema geograafilised koordinaadid on.
Rohkem kui 36 000 aastat tagasi tekkinud 11 km ulatusega kaldeeras paikneb neli koonust. Suurim kraater vulkaani tipus on umbes 300-meetrise läbimõõduga ja 50 meetrit sügav. Kolm väiksemat kraatrit paiknevad vulkaani kagunõlval, neist madalaimas asub kraatrijärv.
Bulusan on üks Filipiinide aktiivsemaid vulkaane. Viimati purskas see vulkaan veebruaris 2011. Sellele eelnesid 8. novembril 2010 alanud pursked. Eelmine pursete periood oli aastatel 2006–2007.
Oftalmoloogia
pisi|Silmade läbivaatus Oftalmoloogia ehk silmaarstiteadus on teadus ja meditsiiniline eriala silmahaigustest, silma anatoomiast ja füsioloogiast.
Boeing KC-135 Stratotanker
pisi|Boeing KC-135 Stratotanker Boeing KC–135 Stratotanker on lennukite õhus tankimiseks loodud sõjaväe tankurlennuk.
Taust
1975. aastal oli KC–135 kasutusel Ameerika Ühendriikide õhuväes (United States Air Force, USAF). See on üks kuuest sõjalennukitüübist, mida algne operaator on kasutanud üle 50 aasta. Lennukit KC–135 tangib omakorda sellest suurem lennuk KC–10. Praktilise kasutuse järel on jõutud tõdemuseni, et enamik tankurlennukeid võib lennata kuni 2040. aastani, kuigi hoolduskulud suurenevad pidevalt. KC–135 asendatakse tulevikus Boeing KC–46 Pegasusega.
Ajalugu
Nagu reaktiivreisilennuk Boeing 707, sai ka KC-135 projekteeritud Boeing 367-80 reaktiivlennutranspordi "tõestatud kontseptsiooni" väljendusena, mille all peetakse tavaliselt silmas lennukit Dash-80. KC-135 on välimuselt sarnane 707-ga, kuid selle kere on kitsam ja lühem. Boeing andis tulevasele KC-135 tankurile esialgse nimetuse Model 717.
1954. aastal korraldas USAF-i strateegilise lennuväe juhtkond (SAC) konkursi reaktiivmootoritega tankurlennuki saamiseks. 1955. aastal kuulutati konkursi võitjana välja Lockheedi tankurite versioon Lockheed L-193 baasil. Kuna Boeingu välja pakutud lennuk tegelikult juba lendas, siis oli võimalik uus tankurlennuk (KC-135) tellida juba kaks aastat varem, õhujõudude sekretär Harold E. Talbott tellis vahelepinguga Boeingult 250 KC-135 tankurit, kuni Lockheed oma projekti valmis saab. Lõpuks loobuti kahe Lockheedilt tellitud tankuri toetamisest. Lockheed ei valmistanud oma reaktiivlennukit kunagi, samal ajal kui Boeing hakkas lõpuks turgu valitsema 707 baasil loodud lennukiga.
Aastal 1954 esitas Air Force esialgse tellimuse 29 KC-135A-le, mis oli esialgne 820-st kõigist põhiliste C-135 perekonna variantidest. Esimene lennuk lendas augustis 1956 ja esimesed Stratotankerid anti Castle Air Force Base'ile üle Californias juunis 1957. Viimane KC-135 anti Air Force'ile üle 1965. aastal.
KC-135 luure- ja kontrollpostide modifikatsioonid, sealhulgas RC-135 Rivet Joint ja EC-135 Looking Glassi lennukeid käitas SAC 1963. aastast kuni 1992. aastani, kui need määrati Air Combat Commandile (ACC). USAF-i EC-135 Looking Glassi ülesande asendas USA mereväe E-6 Mercury lennuk, mis on Boeing 707-320B baasil ehitatud uus lennuk.
Tankimine
KC-135R neli turboventilaatormootorit, mis on paigaldatud püloonidel 35-kraadise noolsusega tiiva alla, annavad kokku 146 300 kg tõmbejõudu. Peaaegu kogu õhus tankimiseks mõeldud kütust saab pumbata läbi (tankuripilu??), mis on KC-135 esmase kütuse ülepumpamise meetod. Tiiva tippude alla saab kinnitada gondlid (kokku kaks) tankimivoolikute ja sulgpallikujuliste lehtrite jaoks, täiendavate tankimispunktide tekitamiseks. Lennukikere tagaosa all asuvat erilist teleskoopilist kütusetoru tiivakestega tüüritavat otsikut saab kasutada kütusesondidega varustatud lennukite tankimiseks. KC-135 tagaosas kere all paiknevat kütusetoru juhib operaator. Kütuselasti kogu süsteemi kohal asuvat lastitekki saab kasutada nii sõjaväelaste kui ka varustuse vedamiseks. Sõltuvalt kütuselaadungi konfiguratsioonist, võib KC-135 võtta pardale kuni 90 000 kg kütust.
Üldised näitajad
Parameetrid
Jõudlus
Mark Lajal
Mark Lajal (sündinud 12. mail 2003) on Eesti tennisist.
Demidov (linn)
Demidov on linn Venemaal Smolenski oblastis, Demidovi rajooni keskus. Asub 90 km Smolenskist loodes Kasplja jõe ääres.
Mark Lajal
9. mail 2022 tõusis ta Eesti esireketiks.
Demidov (linn)
Demidovit on kirjalikult esmamainitud 1499. aastal kui Poretšje. Seda nime kandis linn 1918. aastani, mil linn sai hukkunud kohaliku parteikomitee esimehe järgi nimeks Demidov.
1776. aastal sai linnaõigused.
Paul Kerese väljak
pisi|Vaade Paul Kerese väljakule ja Tallinna maanteele pisi|Vaade Paul Kerese väljakule Paul Kerese väljak on väljak Narvas Tallinna maantee ja Paul Kerese tänava ristmikul. Tänav sai nime 19. novembril 2008 eesti maletaja Paul Kerese järgi. Hooneid sellel väljakul ei ole, selle territooriumil asub Aleksander Puškini tänava ring.
Kiirust limiteeriv staadium
Keemilise reaktsiooni kiirust limiteeriv staadium on astmelise reaktsiooni kõige aeglasem staadium, s. t. kõige aeglasem elementaarreaktsioon teel lähteühenditest produktideni.
Demidov (linn)
1989. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 10198 elanikku. 2018. aasta alguses oli Demidovis 6213 elanikku.
Kiirust limiteeriv staadium
Enamasti on astmelistes reaktsioonides suure reaktsioonivõimega intermediaadi (näiteks karbokatioonid, karbanioonid, vabad radikaalid jm) moodustumine kiirust limiteerivaks staadiumiks. Suure reaktsioonivõimega intermediaadi teke on palju aeglasem kui selle edasine reaktsioon järgmises staadiumis, ja nii saab rakendada statsionaarse oleku lähendust kineetiliste võrrandite lihtsustamiseks.
Demidov (linn)
Demidovis sündis näitleja Juri Nikulin.
Hardee maakond
Hardee maakond (Hardee County) on maakond Ameerika Ühendriikides Florida osariigis.
Maakonna halduskeskus on Wauchula.
Ajalugu
Maakond moodustati 1921. aastal.
Paul Kerese väljak
Väljakule anti Kerese nimi seetõttu, et väljaku lähistel on koht (praegu Puškini tänav 19), kus enne sõda oli Kereste perekonna kodumaja, kus aastal 1916 sündis tulevane maletaja.
Kiirust limiteeriv staadium
Reaktsiooni kiirus sõltub ainete kontsentratsioonist. Nii võib osutuda kiirust limiteerivaks (ühe) aine juurdevool, nimetatakse seda difusioonlimiteeritud reaktsiooniks (näiteks põlemine või katalüüs).
Vaata ka
反応速度
Karboolvöödik
Karboolvöödik (Cortinarius camphoratus) on šampinjonilaadsete seltsi vöödikuliste sugukonda kuuluv liik seeni.
Buffalo Ülikool
pisi|Logo Buffalo Ülikool (inglise keeles University at Buffalo) on ülikool USAs New Yorgi osariigis Amherstis.
Ülikool asutati 1846. Alates 1962 on ta ühtlasi State University of New York at Buffalo (SUNY) ja on State University of New Yorki peamiseks linnakuks.
Ülikoolis õpib üle 31 000 üliõpilase (2018).
Ernst Moritz Arndt
pisi|Ernst Moritz Arndt Ernst Moritz Arndt (26. detsember 1769 Groß Schoritz, Rügen – 29. jaanuar 1860 Bonn) oli saksa kirjanik ja ajaloolane, Frankfurdi Rahvuskogu liige.
Arndt õppis aastast 1791 Greifswaldi ülikoolis, aastast 1793 Jena ülikoolis usuteadust, ajalugu, etnoloogiat, loodusteadusi ja filosoofiat. 1801 sai temast Greifswaldi ülikooli eradotsent ja 1806 professor, hiljem töötas ta ajalooprofessorina Bonni ülikoolis.
Poliitiliselt pühendus ta peamiselt sellele, et mobiliseerida inimesi Napoleoni Saksamaa-vallutuse vastu. Selleks kirjutas ta pamflette, mis tõid mõneks ajaks kaasa maapao Rootsis ja Venemaal.
Preisi valitsusega tekkinud vastuolude tõttu pidi ta 1820. aastal professorikohast loobuma. 1840. aastal ta rehabiliteeriti ning 1841. aastal sai ta Bonni ülikooli rektoriks. 1848–1848 oli ta Frankfurdi rahvuskogu, Saksamaa esimese vabalt valitud parlamendi liige.
Hinnangud Arndti tegevusele on vastukäivad: ühed tõstavad esile tema demokraatlikke ideid ning näevad teda kui Saksamaa patriooti keerulistel aegadel, teised iseloomustavad teda natsionalistina ning toovad tema teostest välja antisemiitlikke tendentse.
1933. aastal anti Greifswaldi ülikoolile Preisimaa peaministri Hermann Göringi korraldusel Ernst Moritz Arndti nimi. Hoolimata diskussioonidest jäi see nimi ülikoolile kuni 2018. aasta maini.
Bardzragujn Humb
Bardzragujn Humb (armeenia keeles Բարձրագույն Խումբ; ka Hajastani Bardzragujn Humb) on Armeenia jalgpalli kõrgeim liiga. Liiga on loodud 1992. aastal.
Alates 1992. aastast on liiga meistriks tulnud üheksa klubiga. Edukaim klubi on 15 tiitliga FC Pyunik. Neli korda on võitnud Shirak ja Alashkert.
Klubid
Hooajal 2023–24 mängivad liigas järgmised klubid:
Boom
Boom võib tähendada järgmist.
Aleksandr Agnevštšikov
Aleksandr Agnevštšikov (vene Александр Владимирович Агневщиков; sündinud 16. detsembril 1972 Narvas) on endine Eesti ja Venemaa jäähokimängija (kaitsja).
Suure osa oma karjäärist mängis ta Venemaa klubides, sh Tšerepovetsi Severstalis (1994–1995), Penza Dizelis (1996–2000), Novokuznetski Metallurgis (2000–2001), Novosibirski Sibiris (2001–2003) ja Tšeljabinski Traktoris (2003–2004). 2012–2014 mängis ta klubis HK Tartu Kalev-Välk.
Ta on mänginud Eesti jäähokikoondises.
Keskkonnavastane süütegu
Keskkonnavastane süütegu (inglise keeles offence against the environment) on süütegu, mis kahjustab erinevaid keskkonnaelemente.
Keskkonnana käsitatakse füüsilist keskkonda, ennekõike aga looduskeskkonda. Keskkonnaelemendid on õhk, atmosfäär, vesi, pinnas, maa, maastik ja looduslikud alad (nt märg-, ranna- ja merealad), looduslik mitmekesisus ja looduse koostisosad ning nende vastastikune toime.
Keskkonnavastaste süütegude liigid
Keskkonnavastased süüteod on sätestatud karistusseadustiku 20. peatükis.
Taimeriik
Taimeriigi vastu suunatud süütegude alla kuuluvad:
Erilise kaitse all olevad keskkonnaobjektid
Erilise kaitse all olevate keskkonnaobjektide vastu suunatud süütegu on kaitstava loodusobjekti kaitse nõuete eiramine, sh ettevaatamatusest.
Maastik
Maastiku vastu suunatud süütegude alla kuuluvad:
Kõiki keskkonnaelemente hõlmavad saastesüüteod
Kõiki keskkonnaelemente hõlmavate saastesüütegude alla kuuluvad:
Keskkonnaalase haldustegevuse tagamine
Keskkonnaalase haldustegevuse tagamise vastu suunatud süütegude alla kuuluvad:
Tähtsus
Keskkonda kaitstakse kui väärtust ennast, kuid keskkonnakaitse eesmärk on ka tagada inimväärsed elamistingimused nii praegustele kui ka tulevastele põlvkondadele. Tulevaste põlvkondade elamistingimuste tagamine tähendab seda, et praeguse põlvkonna tehtud keskkonnaotsused ei tohi kahjustada tulevaste põlvkondade võimet kasutada loodusvarasid ja elada elamiskõlblikus keskkonnas. Lõppeesmärk on kaitsta keskkonna füüsikalisi, keemilisi, bioloogilisi ja esteetilisi omadusi ning tagada seeläbi inimese individuaalsete õigushüvede kaitse.
Bayāt-e Eşfahān
Bayāt-e Eşfahān (pärsia keeles بیات اصفهان) on osa Iraani traditsioonilisest muusikast, mida tuntakse Dastgāh-e Šur 'i või Dastgāh-e Homayun 'i haruna. Mõned muusikateoreetikud on öelnud, et Bayāt-e Eşfahān on iseseisev Dastgāh. Ruhollah Khaleqi on selle meeleolu kirjeldanud kui "mõnikord kurb, mõnikord rõõmus".
Harud
Bayāt-e Eşfahān 'il on erinevaid harusid (Gusha 'sid):
Kadri Koreinik
Tema peamised uurimisteemad on keelelised representatsioonid ja keeleideoloogiad Eestis, keelevälised tegurid, mis mõjutavad keelehoidu ja -vahetust, sotsiolingvistika, diskursuseuuringud, keeleökoloogia ja keelepoliitika teooria.
Doktorikraadi kaitses ta 2011. aastal Tartu ülikoolis väitekirjaga "Language ideologies in the contemporary Estonian public discourse: With a focus on South Estonian" ("Keeleideoloogiad tänapäeva eesti avalikus diskursuses, fookusega lõunaeesti keelel").
Välislingid
Kadri Koreinik Eesti teadusinfosüsteemis.
Vanapäts
Vanapäts on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamise puhul anti Nikolai Stepanovile uueks perekonnanimeks Vanapäts.
Burgose ülikool
pisi|Logo Burgose ülikool (hispaania keeles Universidad de Burgos) on ülikool Hispaanias Burgoses.
Ülikool asutati 1994.
Ülikoolis õpib üle 10 000 üliõpilase.
Lake'i maakond (Indiana)
Lake'i maakond (Lake County) on maakond USA-s Indiana osariigi loodeosas. See kuulub Chicago linnastusse.
Maakonna halduskeskus on Crown Point. Suurim linn on Hammond.
Maakonna pindala on 1623 km². Veepindala on 330 km².
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 498 700. Aastal 2010 oli elanikke 496 005 ja 2000. aastal 484 564. Elanike arvult on Lake'i maakond Indiana osariigis teisel kohal.
Ajalugu
Lake'i maakond moodustati 1837. aastal Porteri maakonna osast. Maakond sai nime Michigani järve (inglise Lake Michigan) järgi.
Linnad
pisi|Lake'i maakonna satelliitpilt
Cellarengo
Cellarengo on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis.
Cellarengo kõrgus merepinnast on keskmiselt 321 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Cellarengos asuvad järgmised asulad: Menabò, Castellino, Cielo.
Olev Must
Olev Must (sündinud 7. jaanuaril 1950 Sangastes Valgamaal ) on eesti psühholoog.
Elukäik
Ta lõpetas 1974. aastal Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogina. Teaduste kandidaadiks pedagoogikas sai ta 1986. aastal.
Aastatel 1974–1981 töötas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias teadurina, kust liikus edasi ENSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi teaduriks (1981–1986). 1986. aastast on Musta karjäär olnud seotud Tartu Ülikooliga, kus ta töötas esialgu vanemõpetajana (1986–1993). 1993. aastast oli Must Tartu Ülikooli psühholoogia instituudis sotsiaalpsühholoogia dotsent, märtsist 2014 kuni juulini 2015 ka psühholoogia instituudi juhataja kohusetäitja.
Praegu töötab ta Tartu Ülikooli õpetaja- ja kõrghariduse keskuse psühhomeetria vanemteadurina. 2020. aasta oktoobris tunnustas ülikooli senat teda erilise panuse eest intelligentsusuuringutesse ja Tartu Ülikooli akadeemilise testi välja töötamise eest Tartu Ülikooli suure medaliga. Must on aastaid koostanud Tartu Ülikooli akadeemilist testi.
Tema peamisteks uurimisvaldkondadeks on olnud sotsiaalne taju, vaimne võimekus ja kõrgkooli akadeemilist toimetulekut mõjutavad tegurid. Ta on avaldanud teadusartikleid muuhulgas Flynni efekti kohta.
Isiklikku
Olev Must on abielus ja tal on kaks tütart.
Luksumine
Luksumine on inimese kehas rinnaõõnt kõhuõõnest eraldava diafragma ärrituse tagajärg.
Rogersi innovatsiooni difusiooni mudel
Rogersi innovatsiooni difusiooni teooria on Everett Rogersi teooria, mis käsitleb innovatsiooni leviku põhimõtteid. Rogers avaldas teooria oma 1962. aasta raamatus „Diffusion of Innovations“. Rogersi käsitluses on innovatsioon „idee, praktika või objekt, mida kogetakse indiviidi poolt uudsena“ ning difusioon „protsess, kuidas innovatsioon teatud aja jooksul kindlate kanalite kaudu sotsiaalse süsteemi liikmete hulgas levib“. Innovatsiooni levikut käsitleb Rogers teatud tüüpi sotsiaalse protsessina, kus muudatus esineb sotsiaalse süsteemi struktuuris või funktsioonides.
Rogersi innovatsiooni mudel
Oma töös pakub Rogers välja kaks etapiviisilist innovatsiooni kasutuselevõtmise mudelit: üldine innovatsiooni-otsustusprotsess, kus kasutuselevõtmine toimub vabatahtlikult indiviidi tasemel ning kasutuselevõtmise protsess organisatsioonides. Organisatsiooni innovatsiooni kasutuselevõtmise jagab Rogers viide eristuvasse etappi:
Innovatsiooni kasutuselevõtmine organisatsioonis
pisi|Organisatsiooni innovaatilisus (Rogers, 2003) Rogers teeb organisatsiooni sisemise struktuuri omaduste kohta üldistuse väites, et iga struktuuri muutuja võib olla innovaatilisusega seotud innovatsiooni algatamisel ühtpidi ning innovatsiooni rakendamisel teistpidi. Näiteks tugevalt tsentraliseeritud sisemine struktuur tähendab tavaliselt väiksemat innovaatilisust. Samas võib suurem tsentraliseeritus kiirendada muudatuse läbiviimist kui otsus muudatuseks on tehtud. Lisaks sisemistele omadustele mõjutavad organisatsiooni innovaatilisust veel süsteemi avatus ja organisatsiooni individuaalsete liidrite toetus. Rogers väidab, et innovatsiooniliidri (innovation champion) olemasolu aitab kaasa organisatsiooni innovatsiooni läbiviimise õnnestumisele. Ta defineerib innovatsiooni liidrit kui karismaatilist indiviidi, kes on pühendunud innovatsiooni läbiviimisele, aidates ületada innovatsiooniga seotud erimeelsusi ja muid takistusi.
Matilda Kšessinskaja
pisi|240px|Matilda Kšessinskaja (1900)
Matilda Kšessinskaja, ka Mathilde Kschessinska (vene keeles Матильда Феликсовна Кшесинская; poola keeles Matylda Maria Krzesińska; 31. august (vkj 19. august) 1872 Peterburi maakond, Peterburi kubermang – 6. detsember 1971 Pariis) oli poola juurtega Keiserliku Venemaa balletitantsija ja Prantsusmaa balletipedagoog.
Loomekarjäär
Vene baleriinidest esimesena tegi Kšessinskaja laval 32 fueteed järjest (enne teda tegid Maria teatris seda vaid itaalia baleriinid, sealhulgas Pierina Legnani). Lavakarjääri lõpetas Kšessinskaja 1917. aastal.
Kšessinskaja oli ainus vene baleriin, kes pälvis revolutsioonieelsel perioodil prima ballerina assoluta austava nimetuse (1896).
Emigratsioonis
Ta lahkus Petrogradist 1917. aasta suvel. Elas kaks aastat Lõuna-Venemaal, 1919. aastal emigreerus Prantsusmaale. 1929. aastal avas Kšessinskaja Pariisis oma balletistuudio. 1960. aastal ilmusid Pariisis tema memuaarid.
Isiklikku
1921. aastal abiellus Kšessinskaja morganaatiliselt suurvürst Andrei Vladimirovitšiga.
Rogersi innovatsiooni difusiooni mudel
Kriitika
Kuigi Rogersi teooria osasid aspekte on kritiseeritud ning osad kriitikud peavad seda liiga pinnapealseks on Rogersi teooriat kasutatud edukalt mitmete uurimuste teoreetilise raamina. Samas on Rogersi organisatsiooni innovatsiooni kasutuselevõtmise mudelit on praktikas vähe kasutatud ning sellel puuduvad situatsiooni spetsiifikat arvestavad tegurid, mida on vaja põhjalikus uuenduse kasutuselevõtmise hindamiseks ..
Edasiarendused
Rogersi üldotstarbelise innovatsiooni kasutuselevõtmise mudeli kõrval on Fred Davis arendanud tehnoloogia kasutuselevõtmise mudeli TAM (Technology Acceptance Model). Tehnoloogia kasutuselevõtmise mudel ning Rogersi innovatsiooni mudel defineerivad mõlemad kasutajate poolt tajutavad innovatsiooni omadused, mis selgitavad omaksvõtmise protsessi õnnestumist. Erinevusena toob Rogers välja viis tajutavat omadust (uuenduse eelis, ühilduvus, keerukus, testitavus ja jälgitavus) ning TAM kaks keskset omadust (tajutav kasulikkus ja tajutav kasutajasõbralikkus). Tajutav kasulikkus väljendub selles, kui palju inimene usub, et uue süsteemi kasutamisel tema toimetulek töökeskkonnas kasvab. Tajutav kasutajasõbralikkus väljendub selles, kui palju inimene usub uue süsteemi kasutamise lihtsusesse
Gallivan on koostanud kahe etapilise tehnoloogia kasutuselevõtmise raamistiku, laiendades klassikalist Rogersi innovatsiooni difusiooni teooriat, toetudes teooria kohta avaldatud kriitikale ning lisades konstruktsioone Cooperi ja Zmudi mudelist, TAM’ist ning teistest teooriatest. Gallivani raamistikus eristatakse esmane üleminek, kus tehakse otsus organisatsioonis uue tehnoloogia kasutuselevõtuks ning teine üleminek, mis kujutab endast muudatuse rakendamise elluviimist organisatsioonis. Gallivani raamistik sisaldab kombinatsiooni kasutuselevõtmise protsessist ning faktoritest, mis seda mõjutavad.
Maine'i laht
pisi|Maine'i lahe asendikaart Maine'i laht (inglise keeles Gulf of Maine, prantsuse keeles Golfe du Maine) on Atlandi ookeani suurlaht Põhja-Ameerika idarannikul Cape Codi ja Nova Scotia vahel.
Lahe ääres asuvad suuremad linnad: Boston, Portsmouth, Portland ja Saint John.
Joonas Kemppainen
pisi|Joonas Kemppainen (2015) Joonas Kemppainen (sündinud 7. aprillil 1988 Kajaanis) on Soome jäähokimängija, kes mängib ründajana Soome kõrgliigaklubis Oulun Kärpät.
Ta alustas klubikarjääri Soome klubis Ässät, mille koosseisus debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2006–07. Aastatel 2008–2010 mängis ta Soome kõrgliigas HPK-i ridades. 2010. aastal kaotas ta HPK-ga Soome meistrivõistluste finaalis TPS-ile. Samal aastal liitus ta Oulun Kärpätega, kus mängis kokku viis hooaega kuni 2015. aastani. 2014. ja 2015. aastal tuli ta Kärpätega Soome meistriks. Hooajal 2014–15 valiti ta Soome kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooaja 2014–15 väljalangemismängudes oli ta liiga resultatiivseim mängija (10+14).
2015. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Boston Bruins. Hooajal 2015–16 sai Kemppainen NHL-is kirja vaid kaks väravat ja kolm väravasöötu ning ta naasis 2016. aastal Euroopasse.
Aastatel 2017–2022 mängis ta KHL-is. Esmalt mängis ta ühe hooaja Novosibirski Sibiris ja seejärel kaks hooaega Ufa Salavat Julajevis. 2019. aasta mais sõlmis ta lepingu Peterburi SKA-ga ja mängis seal kuni 2022. aastani.
2022. aasta aprillis naasis ta Kärpätesse, kellega sõlmis üheaastase lepingu.
Kemppainen on kuulunud Soome jäähokikoondisse 2015. ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Radziwiliszki
Radziwiliszki on mitme Leedu asula poolakeelne nimi:
Georg Dehio
Georg Gottfried Julius Dehio (22. november 1850 Tallinn – 19. märts 1932 Tübingen) oli (balti)saksa kunstiajaloolane.
Difusioonlimiteeritud reaktsioon
Difusioonlimiteeritud reaktsiooni korral määrab protsessi üldise kiiruse ainete liikumine (transport) reaktsiooni keskkonnas (tavaliselt lahuses).
Reaktsiooni kiirus sõltub ainete kontsentratsioonist. Difusioonlimiteeritud reaktsioonis võib osutuda kiirust limiteerivaks (ühe) aine juurdevool,  (näiteks põlemine või katalüüs). Keemiliseks reaktsiooniks on vajalik reageerivate ainete difusioon keskkonnas kuni on võimalik molekulide kohtumine sobivas stöhhiomeetrilises vahekorras ja saab moodustuda aktiveeritud kompleks ning edasi produkti molekul. Difusioonlimiteeritud reaktsiooni kiiruse määrab reageerivate molekulide kokkupõrgete arv ajaühikus, ehkki elementaarreaktsioonide madal aktiveerimisenergia lubaks väga kiiret reaktsiooni.
Georg Dehio
Isiklikku
Tema noorem vend oli Tallinna viimane sakslasest linnapea Erhard Arnold Julius Dehio.
Difusioonlimiteeritud reaktsioon
Difusioonlimiteeritud reaktsiooni näitab protsessi kiiruse kasv, kui aineid segada.
Hendry maakond
Maakonna halduskeskus on LaBelle.
Ajalugu
Maakond moodustati 1923. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 39 140.
Kuuma elektroni injektsioon
Kuumade elektronide injektsioon (inglise keeles hot carrier injection, hot electron injection) on nähtus tahkiseelektroonikas, kus laengukandja (elektron või auk) saab piisavalt suure kineetilise energia, et triivida voolukanalis ja liikuda ületada potentsiaalibarjääri. Väljend „kuum“ ei tähenda antud kontekstis mitte seda, et mikrokiip peaks selle nähtuse jaoks soe olema, vaid viitab laengukandjate tiheduse modelleerimiseks kasutatavat efektiivset temperatuuri. Kuna langukandjad võivad jääda paisu MOS transistori dielektrikusse lõksu, siis muudetakse selle efekti läbi jäädavalt transistori omadusi. Kuuma elektroni injektsioon on ka üks mehhanismidest, mis rikub tahkiseelektroonika pooljuhtide omadusi.
Et elektron muutuks „kuumaks“ ja siseneks pooljuhi juhtivustsooni, peab elektron saavutama ligikaudu 3,2 eV suuruse kineetilise energia. Aukude puhul valentstsooni kompensatsiooni tõttu peab neil olema kineetiline energia 4,6 eV. Väljend „kuum elektron“ tuleneb laengukandjate tiheduse modelleerimisel (näiteks Fermi-Diraci funktsiooni abil) kasutatavast efektiivsest temperatuurist ja ei tähenda seda, et elektroonilise seadme enda füüsiline temperatuur oleks kõrge. Kuumi elektrone sisaldava kiibi enda temperatuur võib sealjuures olla madal, kuid mainida tasuks, et mida soojem on seade, seda rohkem võib statistiliselt sealt leida kuumi elektrone.
Nähtust kasutatakse välkmälude tehnoloogias.
Tööpõhimõte
Väljend „kuum elektron“ võeti kasutusele, et iseloomustada pooljuhtides leiduvaid mittetasakaalulisi laengukandjaid. Laiemalt rääkides kirjeldab väljend kõrgema efektiivse temperatuuri juures elektronide jaotust Fermi funktsiooni järgi. Selline kõrgendatud energiaseisund mõjutab laengukandjate liikuvust ja seetõttu ka viisi, kuidas nad läbivad pooljuhti.
Kuumad elektronid võivad auguga rekombineerumise või neeldu liikumise asemel ka pooljuhist välja tunnelleeruda. See võib põhjustada suuremat lekkevoolu ja kui kuum laengukandja rikub pooljuhi atomaarset struktuuri, siis jäädavalt kahjustada ka pooljuhti.
Kuumi elektrone võib tekitada, kui ergastada pooljuhti suure energiaga footoniga või muu elektromagnetkiirgusega. Elektron neelab footoni energia, väljub valentstsoonist ja seega on tekkinud elektron-auk paar. Kui elektron saab nii palju energiat, et ta suudab väljuda valentstsoonist ja jõuda juhtivustsooni, saab elektronist kuum elektron, mis on väga liikuv ja suudab liikuda teistesse ümbritsevatesse materjalidesse.
Mõnedes pooljuhtseadmetes esindab kuuma elektroni foononite poolt hajunud energia raiskamist, kuna see energia läheb soojusena kaduma. Näiteks mõned päikesepaneelid töötavad fotovooluga, kus valgus muudetakse elektriks. Sellistes süsteemides põhjustab kuum elektron valguse muutumist soojuseks, mitte elektriks, põhjustades energiakadu.
Mõju transistoridele
MOSFET transistorides on kuumadel elektronidel piisavalt energiat, et tunnelleeruda läbi õhukese oksiidpaisu, et ilmneda juhtpaisu voolus või substraadi lekkevoolus. Kuumad elektronid võivad tulla juhtkanalist või neelust paisu või substraati.
Näiteks MOSFET-i puhul, kui pais on positiivselt pingestatud ja loogiline lüliti on sees, siis elektronid liiguvad vabalt mööda juhtivat kanalit lättest neelu. Need kuumad elektronid ei mõjuta elektrivoolu tugevust nii, nagu nad peavad, ja moodustavad selle asemel lekkevoolu.
Et parandada või kompenseerida kuumade laengukandjate injektsiooni mõju MOSFET’i tööle, võidakse paigutada paisu lähedale vastupingestatud diood või legeerida transistori neelu.
Mikrokiibi suuruse vähendamine
Pooljuhtide valmistamise tehnoloogia areng ja nõudlus järjest kiiremate ja keerulisemate mikrokiipide järele on põhjustanud MOSFET transistoride füüsilise suuruse vähenemise. Ei ole veel olnud võimalik proportsionaalselt vähendada mikrokiipide tööpinget kuna kiibid peavad ühilduma eelmiste põlvkondade tehnoloogiatega, peab jälgima nõudeid signaali müratasemele, võimsusele ja viiteaegadele. Samuti pole võimalik vähendada lõpmatuseni lävipinget ja parasiitmahtuvust ning suurendada voolu muutumise kiirust.
Seetõttu suurenevad vähendatud mõõtmetega MOSFET-ides sisemised elektriväljad, millega kaasnevad suurenenud laengukandjate kiirused ja väheneb transistori lülitusaeg. See aga põhjustab pikaajalise töökindluse kao, kuna tugevad elektriväljad põhjustavad kuumade laengukandjate arvu suurenemise. Kuumadel laengukandjatel on piisavalt suur energia ja impulss, et nad suudaksid siseneda ümbritsevatesse paisu- ja siirdpinnaoksiididesse.
Mõju mikrokiipide töökindlusele
Selliste kiirete laengukandjate olemasolu pooljuhtides põhjustab mitmeid füüsilisi kahjustusi, mis võivad pika aja möödudes drastiliselt muuta elektroonilise seadme omadusi. Kuhjuvad kahjustused võivad lõpuks põhjustada kiibi üles ütlemise, kui lävipinge piisavalt palju nende kahjustuste tõttu muutub. Selliseid kahjustusi nimetatakse kuumade laengukandjate põhjustatud kahjustusteks. Kuumade laengukandjate kahjustused on iseloomult samasugune nähtus nagu radiatsioonikiirguse mõju pooljuhtidele, mida võib kogeda kosmosetehnoloogias, kus kahjustusi põhjustavad Päikeselt lähtuvad prootonid, elektronid ning röntgen- ja gammakiirgus.
Kuumade laengukandjate injektsioon ja NOR-välkmälu elemendid
Kuumade laengukandjate injektsioon on füüsikaline nähtus, millel põhineb paljude püsimälude tehnoloogiate nagu näiteks EPROM töö. Kohe, kui tuvastati injektsiooni kahjulik mõju vooluringide töökindlusele, üritati kohe seda vähendada üldist tööefektiivsust kaotamata. NOR välkmälu kasutab kuumade laengukandjate injektsiooni nii, et selle abiga sisestatakse laengukandjad sihilikult läbi paisu oksiidikihi, et laadida ujupaisu. See laeng muudab MOS transistori lävepinget, et saavutada loogiline "0"-seisund. Laadimata ujupais esindab "1"-seisundit. Et laengut ujupaisult kustutada, tuleb kasutada Fowler-Nordheimi tunneliefekti.
Mõjusaim põhjus, miks NOR-välkmälu kirjutamis-lugemistsüklite arv on piiratud, on see, et tavaline NOR välkmäluoperatsioon põhjustab kuumade laengukandjate läbi oksiidikihi liikumise tõttu oksiidikihi kulumist. Ujupaisu võime hoida piisavalt suurt laengut, et tekiks selgelt eristatav loogilise "0" ja "1" pinge vahe, kaob ajapikku kuumade laengukandjate injektsiooni tõttu. Loogilise "0" ja "1" pingete vahe muutub nii väikeseks, et neid ei saa enam eristada ja see määrab püsimälude kestvuse.
Karusloomakasvatus
pisi|Karusloomakasvatus Soomes Karusloomakasvatus on loomakasvatuse haru, mis tegeleb karusloomade kasvatusega.
Karusloomade naha (karusnaha) turg on väga kõikuv.
Mitmetes riikides (eriti Euroopas) on karusloomafarmid eetilistel ja ökoloogilistel põhjustel keelatud. 2021. aastal võttis Riigikogu vastu looduskaitseseaduse muutmise seaduse, millega keelustati karusloomakasvatus Eestis. Enne seaduse vastuvõtmist välja antud tegevusload kehtivad kuni 2025. aasta lõpuni.
Karusloomakasvatuse ajalugu Eestis
Eestis algas karusloomakasvatus 1925. aasta 28. detsembril, mil Kanadast Prints Edwardi saare Charles Daltoni kasvandusest toodi Harjumaale Aegviidu alevi kaguossa Nelijärve kasvandustesse neli hõberebast.
1926. aastal avati Harjumaal Mustjõe külas karusloomakasvandus kolme emase hõberebasega.
1929. aastal avati Harjumaal Uuejärves karusloomakasvandus Kanadast toodud hõberebastega.
1930. aastal said Eesti karusloomakasvandustes kasvatatud kümme hõberebast Berliini karusloomade näitusel kohtunikelt kõrgeimad hinded.
1930. aastal toodi Saksamaalt Eesti karusloomakasvandusse nutriaid.
1933. aastal avasid Harjumaal Iru vallas Raku (Rakko) talus kohalikud suurkapitalistid ja kõrged riigiametnikud karusloomakasvanduse.