cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Michal Bobek
2015–2021 oli ta esimene jurist Tšehhi Vabariigist, kes on nimetatud Euroopa Kohtu kohtujuristiks.
Tiegaži mõis
Ajalugu
Aastal 1838 pärisid mõisa Roberti lesk ja tütar. Aastal 1858 ostis Friedrich von Palmstrauch mõisa neilt 55 000 rubla eest ära. Aastal 1873 ostis parun Campenhausen 105 600 rubla eest ära. Hiljem vahetas mõis mitmel korral oktsionil omanikke.
Michal Bobek
2022. aastast on ta Tšehhi Vabariigi Ülemhalduskohtu kohtunik.
Tiegaži mõis
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal neli adramaad, sellele allus 123 mees- ja 145 naishinge. 1688 oli Tiegaži (koos Irbeni ja Brinckenlandiga) suurus 6 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 2 ja 1/3, aastal 1757 aga 4 ja 1/4. Aastal 1823 oli mõisa suurus 5 ja 1/24 adramaad. Aastal 1832 oli mõisadel adramaid 5 ja 1/24, aastal 1881 aga 4 ja 51/80, lisaks 5 ja 6/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Mõisale kuulus aastal 1816 üks karjamõis: Brinkenhof.
Skujene kihelkond
Skujene kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Schujen, läti keeles Skujene draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas ja Võnnu kreisis.
Rahvusvaheline Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahuvalvajate päev
Rahvusvaheline Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahuvalvajate päev on 29. mai.
Kõigi ÜRO rahuvalvejõududes teeninud ja teenivate inimeste austamiseks ja mälestamiseks mõeldud päev kehtestati ÜRO Peaassamblee 2002. aasta 11. detsembri otsusega 57/129 Ukraina rahuvalvajate ühenduse ja Ukraina valitsuse ametlikul taotlusel.
2015. aasta 29. mail asetas ÜRO peasekretär New Yorgis toimunud tseremoonial pärja missioonidel hukkunud rahuvalvajate, sealhulgas 2014. aastal hukkunud 126 rahuvalvaja mälestuseks. Hukkunud rahuvalvajatele antakse postuumselt ÜRO peasekretäri Dag Hammarskjöldi medal. pisi|ÜRO rahuvalvajad [[Eritreas]]
Kaljo Palmiste
pisi|Kaljo Palmiste 1974. aastal. Kaljo Palmiste (16. jaanuar 1948 – 13. oktoober 2002) oli eesti alpinist.
Alpinistlikud kõrgtõusud
1965. aastal võttis ta osa Pamiiri ekspeditsioonist seitsmetuhandelisele Lenini mäetipule ja tõusis teise rühma koosseisus Ragnar Palmre juhtimisel mäe lõunaküljest selle tippu. Tõusuga lõunast saadi Nõukogude Liidu esivõistlustel 4. koht. Baltikumi alpinistidel oli see tõus esimene ja tunnistati parimaks.
1972. aastal osales ta Pamiiris ekspeditsioonil Kommunismi mäetipule. Koos Peeter Varepi, Vello Parki ja Ilmar Paloga tõusis ta NSV Liidu kõrgeima mäe tippu, korrates sellega Eesti kõrgtõusude rekordit.
1974. aastal toimus ekspeditsioon Lenini mäetipule (7134 m) tõusuga mäe lõuna küljelt. Ilmar Priimetsa juhtimisel käisid Lenini tipul 10 meest, teiste seas ka Kaljo Palmiste, kellele oli see teist korda tippu jõuda.
Adeli Rahvusvaheline Rehabilitatsioonikeskus
Adeli Rahvusvaheline Rehabilitatsioonikeskus (juriidilise nimega Adeli Eesti OÜ) on Tallinnas aadressil Endla tänav 4 tegutsev rehabilitatsioon iasutus.
Keskus asutati 2003 nime all Adeli Eesti Rehabilitatsioonikeskus. Esimene klient sai keskusest abi 21. jaanuaril 2004. Aastast 2013 kannab keskus nime Adeli Rahvusvaheline Rehabilitatsioonikeskus.
Keskus on Eesti Rehabilitatsiooniasutuste Liidu asutajaliige.
BMW N52
BMW N52 on vabalthingav kuuesilindriline bensiinimootor, mida toodeti aastatel 2004-2015. N52 vahetas välja BMW M54 ning esmakordselt võeti kasutusele E90 kerega 3. seeria ja E63 kerega 6. seeria mudelitel.
Mootoriplokk oli valmistatud kaalusäästu huvides alumiiniumi-magneesiumisulamist, mootor varustati muutuva ajastusega Valvetronic klapiajamiga ning elektrilise veepumba ja muutuva tootlikkusega õlipumbaga.
Euroopa turul hakkas N52 kasutamist vähendama 2007. aastal, kui hakati järk-järgult kasutama N53 mootorit. 2011. aastast hakati kasutama üha enam turboga ülelaetud N20 mootorit ning N52 tootmine lõppes 2015. aastal.
N52B25
Töömaht 2497 cm3, võimsus 130 kW kuni 160 kW, tootmisaastad 2004–2011.
N52B30
Töömaht 2996 cm3, võimsus 160 kW kuni 200 kW, tootmisaastad 2004–2015.
Aizkraukle piirkond
Aizkraukle piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Aizkraukle, Koknese, Jaunjelgava, Nereta, Skrīveri ja Pļaviņase piirkonnad ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Aizkraukle piirkonna pindala on 2274 km². Piirkonna halduskeskuseks on Aizkraukle linn. Tekkinud piirkond vastab pindalalt suuremalt jaolt endisele Aizkraukle rajoonile, sellest jäävad välja vaid Kurmene ja Valle vallad.
Irwini maakond
Irwini maakond (Irwin County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Ocilla.
Ajalugu
Maakond moodustati 1818. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 9538.
Debreceni rahvusvaheline lennujaam
Debreceni rahvusvaheline lennujaam (IATA: DEB; ICAO: LHDC) on Ida-Ungari kõige olulisem ja suurima reisijate arvuga lennujaam. See on üks viiest Ungari rahvusvahelisest lennujaamast. Reisijate arvu poolest on see teine Ungari lennujaam Budapesti Ferenc Liszti rahvusvahelise lennujaama järel. Alates 2001. aastast käitab lennujaam rahvusvahelisi lende. 2020. aastal läbis lennujaama 122 742 reisijat.
Lennujaam asub kesklinnast 7 km lõuna suunas ja 5 km Debreceni raudteejaamast lõuna suunas.
Lennujaama kutsung on Debrecen Info sagedusel 125,9 MHz.
Ajalugu
18. juunil 2012 alustas Wizz Air lende Lutoni lennujaama kolm korda nädalas. Alates 2013. aastast kasvas lendude arv viie lennuni nädalas. 15. detsembril 2012 alustas Wizz Air lendamist Eindhovenisse Hollandis. 2014. aastal ehitati lennujaama juurde lennuakadeemia koos lennusimulaatoriga, kus treenitakse koostöös Debreceni Ülikooliga tulevasi piloote Wizz Airi jaoks. 16. detsembril 2015 sai Debreceni lennujaamast Wizz Airi 22. baas.
Tänapäev
2019. aastal jõudis reisijate arv 600 000 reisijani, aasta hiljem läbis lennujaama ligi 120 000 reisijat.
Pärast koroonakriisi leevenemist 2021. aastal taasavas Wizz Air oma baasi Debreceni lennujaamas. Alates 5. juunist 2021 toimuvad lennud taas Debreceni ja Eindhoveni vahel ning alates 12. juunist 2021 taastusid lennud Debreceni ja Londoni vahel.
14. ja 15. detsembril 2021 avas Wizz Air kaks uut lennuliini Kiievisse ja Brüsselisse ning taastas lennuliinud Tel Avivi ja Moskva vahel. Lennud Kreekasse taastusid sama aasta suvel.
Lähiaastatel on plaanis Debreceni lennujaama laiendus. Plaanitakse ehitada juurde uus terminal, avada uus õhkutõusurada ning luua uus ala lennukite jaoks.
Katvari mõis
Katvari mõis (saksa keeles Kadfer, läti keeles Katvaru muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Limbaži piirkonda ja Katvari valda Katvari ning Līcīši külade maadele.
Ajalugu
Esimene teadaolev omanik oli XIV sajandil Jacob Live. Fromhold von Vyfhusen andis selle aastal 1357 Johann Aderkasi valdusse. Aastal 1630 müüs Karsten Aderkasi lesk osa mõisa maadest Johann Dobberwitzile. Mõisa põhiosa päris Karsteni tütar, kes abiellus Ernst von Mengdeniga. Aastal 1738 vahetas Carl Gustav von Mengden Katvari, Roperbeķi ja Kalnamuiža mõisa Boyedega Meeri mõisa vastu. Aastal 1750 vahetas vabahärra Johann Christoph von Campenhausen (1716−1782) selle Liepa mõisa vastu. Aastaks 1775 omandas ta piirkonnas suured maavaldused, mille pärija oli tema kasupoeg Friedrich Reinhhold von Berg (1736−1809).
Aastal 1759 ostis vabahärra von Campenhausen Lemsalu mõisalt tüki maad (Ahlenhof), mis liideti Katvari mõisaga. Aastal 1806 pantis Friedrich Reinhold Katvari ja Muižkalnsi mõisa 62 000 rubla eest 10 aastaks Christian Bernhard von Zimmermannile (1771−1841). Aastal 1834 müüs tema poeg selle koos Šķirstiņi ja Suceni mõisaga 92 500 rubla eest polkovnik Traugott Carl von Sommerile (1800−1865). Pärast viimase surma pärandus mõis tema lesele Mary-Ann von Sommerile (sündinud Balfour) (1815−1895) ja lastele. Pärandijagamislepinguga omandas 1867. aastal selle poeg Michael Carl Johann Gottlieb von Sommer (1836−1906), kes moodustas mõisast 1868. aastal fideikomissi. Viimane omanik oli aastatel 1906−1920 Erich Carl Alphons Hermann Michael von Sommer (1879−1945).
Franklini maakond (Indiana)
pisi|Asend Indiana osariigis pisi|Franklini maakonna kohtumaja Brookville'is Franklini maakond (Franklin County) on maakond USA-s Indiana osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Katvari mõis
Mõisaansambel
Tumepunastest tellistest tumepruuni katusega häärber valmis XVIII sajandil. Häärberi kamin ja kolme toa laed on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.
Franklini maakond (Indiana)
Maakonna halduskeskus on Brookville.
Katvari mõis
Mõisaansambel
Mõisakompleksist on säilinud mitmed looduskaitsealused põlispuud. Kaitse all on Katvari mõisa tamm ümbermõõduga 4,2 meetrit ja Katvari pärnad: esimese ümbermõõt 4,14, kõrgus 31 meetrit, teise ümbermõõt 4,13 ja kõrgus 28 meetrit, kolmanda ümbermõõt 4,02, kõrgus aga 26,8 meetrit. Mõisasüdamest lähtuvatele alleedele jäävad tammed ümbermõõduga 4,39 ja 4,42 meetrit, Akmentiņi tamm ümbermõõduga 4,17 meetrit ning 34 meetri kõrgune Katvari lehis.
Franklini maakond (Indiana)
Maakonna pindala on 1013 km², millest 17 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 23 087. Aastal 2000 oli elanike arv 22 151.
Ajalugu
Franklini maakond moodustati 27. novembril 1811. aastal Clarki, Dearborni ja Jeffersoni maakonna osadest. Maakond on saanud nime poliitiku, teadlase ja leiutaja Benjamin Franklini järgi.
Katvari mõis
Karjamõisad
Mõisale kuulus 1816. aastal kaks karjamõisa: Johannisfeld ja Neuhof.
Ranko Ostojić
pisi|Ranko Ostojić Ranko Ostojić (sündinud 3. oktoobril 1962 Splitis) on Horvaatia poliitik. Ta oli 23. detsembrist 2011 kuni 22. jaanuarini 2016 Horvaatia siseminister.
Ta lõpetas aastal 1968 Spliti Ülikooli õigusteaduskonna. Lisaks täiendas ta ennast Norras ja USA-s.
Kušķi
Kušķi on küla Lätis Alūksne piirkonnas Anna vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 12 ja Riiast 210 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee V388.
Kasimir II (Pommeri)
Kasimir II (poola: Kazimierz II pomorski) (u. 1180 – 1219) oli Pommeri-Demmini hertsog 1187. aastast kuni oma surmani.
Kasimir II oli Bogislaw I ja Poola hertsogi Mieszko III Stary tütre Anastazja poeg. Pärast isa surma 1187. aastal sai Kasimir Pommeri-Demmini kui oma osa Pommeri hertsogkonnast, pärast seda, kui tema vanem vend Bogislaw II sai teise osa hertsogkonnast Pommeri-Stettini ja tema teine vanem vend Wartislaw II, kes pidi esimesena saama Pommeri-Demmini nende onult Kasimir I-lt, oli 1184. aastal surnud.
Kuna Kasimir oli 1187. aastal veel alaealine, valitses 1194. aastani tema asemel tema ema Anastazja, samuti valitses aastani 1189 Swantiboriidist Wartislaw Swantiboricz, kes oli Szczecini kastellaan, ning seejärel Rügeni vürst Jaromar I. Vaatamata sellele, et tema eelkäijad ühinesid 1181. aastal Saksa-Rooma riiki, pidid Kasimir ja Bogislaw II järele andma Taani survele Pommeris. Taani oli juba allutanud Rügeni vürstkonna ning Bogislaw ja Kasimir said lõpuks Knud VI vasallideks.
Taanlased mõjutasid Kasimiri valitsemist mitte ainult vasalli ja liitlase Jaromari määramisega tema seaduslikuks eestkostjaks, vaid ka Pommeri-Demmini põhjapiiri määramisega, mille üle Pommeri ja Rügen vaidlesid, kus Rügen nõudis piiriks Peene jõge ja Pommeri nõudis Rycki jõge kaugemal põhjas. Knudi otsus, mille Anastazja pidi aktsepteerima, soosis Rügeni nõudmisi, ainult Peene-äärsed terrae Wolgast, Lassan ja Ziethen läksid Pommeri kontrolli alla, kusjuures suurem osa vaidlusalusest maast, sealhulgas terrae Lositz (Loitz) ja Wostrose (Wusterhusen), jäid Rügenile.
1198. ja 1199. aastal okupeeris Brandenburgi markkrahv Otto II Brandenburgi ja Taani vahelise sõja käigus Pommeri-Demmini, nihutades Kasimiri valduse põhja poole Rycki jõe lähedale. Kui Valdemar II 1202. aastal Pommeri tagasi vallutas, pidid Kasimir ja Bogislaw II taas leppima Taani ülemvõimuga ja asusid toetama Taanit selle sõjas Brandenburgiga. 1216. aastal lahendati Rügeni ja Pommeri vaheline piir uuesti, lükates selle tagasi peaaegu sinna, kus see oli enne Brandenburgi okupatsiooni. Kui Rügen oli 1199. aastal Rycki jõe lõunakaldale Hilda (nüüd Greifswaldi Eldena ringkonna osa) kloostri asutanud ja andnud sellele tohutud alad vaidlusalusest piirkonnast, kinnitasid Kasimir ja Bogislaw 1218. aastal neid ande, osutades, et need maad olid õieti nende omad olnud.
Kasimir abiellus 1210. aastal Taani Ingardisega (suri u. 1236). Nad said poja Wartislaw III ja tütre Elisabethi.
There are unknown unknowns
"There are unknown unknowns" (eestikeelses vabatõlkes "On olemas teadmata mitteteadmised" või "On olemas tundmatud tundmatud") on fraas repliigist, mille Ameerika Ühendriikide tollane kaitseminister Donald Rumsfeld andis pressikonverentsil esitatud küsimusele 12. veebruaril 2002.
Suurbritannia liikumine Plain English Campaign kuulutas Rumsfeldi repliigi 2003. aasta "Foot in Mouth" auhinna laureaadiks. Auhinda antakse igal aastal kõige hämmastavamatele ja seletamatutele avaliku elu tegelaste väljaütlemistele.
Jasperi maakond (Georgia)
Jasperi maakond (Jasper County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Monticello.
Ajalugu
Maakond moodustati 1807. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 13 900.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Georg Loogna
Georg Loogna (aastani 1939 Georg Gross; 20. november 1914 Peterburi – 20. jaanuar 2009) oli eesti arstiteadlane, meditsiinikandidaat.
Ta sündis Peterburis eesti-vene segaperekonnas meremees Oskar Grossi ja tema abikaasa Sofia (neiuna Ozerova) pojana; tema isa jäi kadunuks Esimese maailmasõja ajal ning ema suri, kui ta oli nelja-aastane. Lapse- ja koolipõlve veetis ta Narvas, kus teda kasvatas õmblejast tädi, seal lõpetas ta ka 1934. aastal Narva Vene Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1935–1941 ja 1947–1950 (lõpetas) õppis ta (vaheaegadega) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. 1939. aastast kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.
1941. aasta mobilisatsiooniga saadeti ta Siberisse tööpataljoni ning 1942. aasta jaanuaris määrati Eesti Laskurkorpuse 7. Eesti Laskurdiviisi sidepataljoni vanemvelskriks. Pärast haavatasaamist ja rindelt äratulekut õppis ta kümme kuud Moskvas II Meditsiiniinstituudis. Seal alustas ta plaanitava meditsiiniraamatukogu komplekteerimist.
1944. aasta sügisel saabus ta Eestisse ja asutas Tallinnas Arstide Koja endistes ruumides Uus tänav 3 Riikliku Teadusliku Meditsiiniraamatukogu, mille direktor oli kolm aastat. 1947. aastal jätkas ta õpinguid Tartus ja lõpetas ülikooli 1950. aastal. Aastatel 1951–1992 töötas Loogna Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudis teadussekretärina ja kantserogeneesimehhanismide labori juhatajana. Ta töötas ka õppejõuna ning avaldas kolm anatoomiaõpikut ja soome keelest tõlgitud ja täiendatud meditsiinisõnastiku.
Georg Loogna suri 20. jaanuaril 2009 ja ta maeti 24. mail 2009 Hiiu-Rahu kalmistule.
Isiklikku
Georg Loogna on olnud kaks korda abielus. Esimesest abielust on tal tütar. 1969. aastast oli ta abielus arstiteadlase Naomi Loognaga.
Pål Golberg
pisi|Pål Golberg, [[Dresden, 2019]] Pål Golberg (sündinud 16. juulil 1990 Golis) on Norra murdmaasuusataja, neljakordne maailmameister.
Juunioride maailmameistrivõistlustel 2010. aastal Hinterzartenis tuli Golberg juunioride maailmameistriks 4×5 km teatesõidus ja 10 km klassikasõidus. Samas võitis ta veel hõbemedali sprindi vabasõidus.
Maailma karikavõistluste etappide võidud
Pål Golberg on osalenud 70 maailma karika etapil ( <FONT COLOR=PURPLE>seisuga 26. november 2016</FONT> ) ja jõudnud poodiumile kümnel korral, millest neljal korral kõige kõrgemale astmele.
Tšiili sõjaväediktatuur (1973–1990)
Tšiili sõjaväediktatuur oli paremäärmuslik autoritaarne sõjaväediktatuur, mis oli Tšiilis võimul 17 aastat (11. september 1973 – 11. märts 1990). Režiim kehtestati, kui 11. septembril 1973 kukutati Ameerika Ühendriikide abil demokraatlikult valitud president Salvador Allende sotsialistlik valitsus. Pärast riigipööret astus ametisse kindral Augusto Pinocheti hunta. Tšiili sõjavägi õigustas enda riigipööret Allende valitsusajal toimunud majanduskriisi lahendamisega. Diktatuur pidas enda võimuletulekut võimaluseks "rahvuslikule rekonstruktsioonile". Riigipöördele aitasid kaasa mitmed faktorid, nagu konservatiivsed jõud, teatud erakonnad, ametiühingute protestid ja muud siseriiklikud pinged, aga ka rahvusvahelised asjaolud. Kuigi alguses usuti laialdaselt, et riigipöörde taga oli CIA, oli hiljem avaldatud toimikute ning mitmete agentide ütluste andmetel Ameerika Ühendriikide valitsuse roll arvatust väiksem.
Rahvahääletusel hääletas 55% osalenutest Augusto Pinocheti ametiaja 8-aastase pikendamise vastu. Selle tulemusel toimusid aasta hiljem demokraatlikud üldvalimised. Sõjaväediktatuur lõppes 1990. aastal, kui ametisse astus Kristlik-Demokraatliku Partei kandidaat Patricio Aylwin. Sõjavägi naasis tsiviilkontrolli alla alles paar aastat hiljem.
Raoul Üksvärav
Haridus
Ta lõpetas 1942. aastal Viljandi Linna 2. Algkooli ja 1947. aastal kuldmedaliga Viljandi 2. Keskkooli. 1952. aastal lõpetas ta cum laude Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna tööstusökonoomika erialal. Aastatel 1953–1956 oli ta aspirantuuris Eesti NSV TA Majanduse Instituudis, aastal 1956 kaitses ta majanduskandidaadi väitekirja (kinnitati aastal 1957), aastal 1967 kaitses ta majandusdoktori väitekirja (kinnitati aastal 1969).
Täiendanud end Euroopa Juhtimisinstituudis (Genf) 1971; Eesti NSV MN Asjadevalitsuses 1971/72; Eesti NSV Riiklik Plaanikomitees 1976.
Majandusteaduste kandidaat 1956 (Läti Riiklik Ülikool, kinnitus 1957); dotsent 1963; majandusteaduste doktor 1967 (Eesti TA Ühiskonnateaduste nõukogu, kinnitus 1969); professor 1969.
Töökäik
NSV Liidu Riikliku Tehase Volta tehnilise normeerimise insener 1952–53; Eesti NSV TA Majanduse Instituudi tööstusökonoomika sektori nooremteadur 1956–58.
TTÜs 1958–1989, 1997. aastast: tootmise ökonoomika ja organiseerimise kateedri vanemõpetaja 1958, dotsent 1959–67; õhtuse üldtehnilise teaduskonna dekaan 1962–64; vanemteadur 1964–66; õhtu- ja kaugõppeprorektor 1967–69; tööstuse juhtimise ja plaanimise kateedri professor ja juhataja 1969–89; käitismajanduse/ärikorralduse instituudi organisatsiooni ja juhtimise õppetooli emeriitprofessor 1997. aastast.
Eesti Majandusjuhtide Instituudi teadusdirektor 1989–92; Eesti Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe Arnold Rüütli nõunik 1992, Aastatel 1992–1999 oli ta Riigikogu VII (valimisliidust "Kindel Kodu") ja VIII koosseisu (valimisliidust "Koonderakond ja Maarahva Ühendus") liige. Eesti Kõrgema Kommertskooli (EBS) professor 2000–05.
Teadustöö põhisuunad
Organisatsiooni- ja juhtimisteooria; kultuuridevaheline juhtimiskogemus; organisatsiooni ja juhtimise minevik, olevik ja tulevik; organisatsiooni- ja juhtimismõtte areng Eestis, juhtimiskoolitus Eestis. Avaldanud üle 200 publikatsiooni, sealhulgas monograafiaid (nt “Organisatsioon ja juhtimine” (1992, 2003, 2004, 2008); “Majandusjuht, tema töö ja tegevus” (1978); “Majandusorganisatsioonide juhtimine Ameerika Ühendriikides” (1966); Estonian Economy and Management in the Early 1990`s (kaasautor Raimo Nurmi) (1993); Estonia and Finland: Culture and Managament, a Conjuctural Presentation (kaasautor Raimo Nurmi) (1994) ja kõrgkooliõpikuid ning artikleid. Tema juhendamisel on kaitstud 5 doktori- ja 11 kandidaadiväitekirja.
Teadustöö mujal
Vahetusteadlane California Ülikoolis ja Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis 1963–64. Külalisprofessor Helsingi Kõrgemas Majanduskoolis 1984; Lappeenranna Tehnikaülikoolis 1987; Turu Kõrgemas Majanduskoolis; Praha Majanduskõrgkoolis 1989; Torino Ülikoolis 1990, Bentley Kolledžis ja Dartmounthi Kolledžis (USA).
Teaduskorralduslik tegevus
Organisatsiooni- ja juhtimisprobleemide teadusliku uurimissuuna ning koolkonna rajaja ja väljaarendaja Eestis; organisatsiooni ja juhtimise õppeaine sisseviimine kõigil tehnilistel erialadel; algatanud 1964 a-st juhtimisalase konsultatsioonitegevuse ja täienduskoolituse; korraldanud 1966. a esimese organisatsiooni- ja juhtimiskonverentsi NSV Liidus, kokku 7 konverentsi. Eesti NSV TA Ühiskonnateaduste osakonna majandus- ja õigusnõukogu ja NSV Liidu TA organisatsiooni ja juhtimise nõukogu, NSV Liidu TA Teaduse ja Tehnika Progressi majandusprobleemide nõukogu Eesti filiaali liige; Eesti NSV Ministrite Nõukogu juhtimise ja planeerimise nõukogu, Eesti TA Majanduse Instituudi spetsialiseeritud nõukogu, Eesti Teaduslik-tehniliste Ühingute Juhtimiskomitee ja Eesti Raadio majandusnõukogu liige; Journal of East European Management Studies toimetuskolleegiumi liige 1996. aastast. Tallinna Teadlaste Maja liige.
Ühiskondlik tegevus
On olnud Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) Parlamentaarse Assamblee Eesti delegatsiooni juht ja Balti Assamblee Julgeoleku ja Väliskomitee Eesti delegatsiooni juht; Pensionäride ja Perede Liidu esimees 1992–95; Hüvitusfondi nõukogu liige ja esimees 1993–2000; KEK Trading International nõukogu liige 1996. aastast; AIESEC Eesti organisatsiooni liige 2006. aastast.
Papaaha
pisi|[[Pärsia kasakabrigaad Tabrizis 1909. aastal. Mehed kannavad tšerkeskat, kamat ja papaahat.]] Papaaha (armeenia փափախ, p‘ap‘akh, armeenia hääldus: [pʰɑˈpʰɑχ]; aserbaidžaani papaq; adõgee па1о, pa'o; gruusia ფაფახი, p’ap’akhi, [pʰapʰaxi]; tšetšeeni холхазан куй, xolxazan kuy; vene папаха papahha, IPA: [pɐˈpaxə]), samuti tuntud inglise keeles kui astrakhan peruk 'astrahani müts', on villast müts, mida kannavad mehed kogu Kaukaasias. Sõna "papaaha" on Türgi algupäraga.
Jamal Crawford
Aaron Jamal Crawford (sündinud 20. märtsil 1980 Seattle'is Washingtoni osariigis) on USA korvpallur, kes on korvpalliliigas NBA mänginud kokku 20 hooaega.
Papaaha
On kahte tüüpi Vene papaahasid. Üks, mida kutsutakse papaahaks, on kõrge karusnahast müts, mis on tavaliselt valmistatud karakullilamba nahast. Papaahal võivad olla allakeeratavad kõrvaklapid. Teine, papaahaga sarnane müts on kubanka, kuid see on veidi madalam ja sellel pole allakeeratavaid kõrvaklappe. Kubankat kannavad peamiselt kasakad. Papaaha on väga levinud Armeenias ja mujal mägipiirkondades, kus mehe müts on väga tähtis osa tema identiteedist. Ka Gruusias kantakse papaahat peamiselt Pshavi, Khevi, Mtiuleti ja Tusheti mägipiirkondades. Papaaha on samuti väga levinud Aserbaidžaanis. Papaahat kannavad samuti tšetšeenid, dagestanlased ja teised Kaukaasia hõimud.
Jamal Crawford
Karjäär
Crawfordi valis 2000. aasta NBA draft'is kaheksandana Cleveland Cavaliers, kes vahetas ta kohe samal päeval edasi Chicago Bullsi. Enne NBA-sse suundumist mängis ta korvpalli kodulinnas Seattle'is Rainier Beachi keskkoolis ja Michigani ülikoolis.
Papaaha
Papaaha Vene sõjaväes
Kaukaasia sõja ajal tutvusid venelased papaahaga ja võtsid selle (1855) koos tšerkeskaga ka Vene sõjaväe kasakate ametlikuks riietuseks. Hiljem hakkasid seda kandma kõik ratsaväelased. Vene sõjaväe papaahat kandsid ka Eesti sõdurid Eesti Vabadussõja alguses.
Jamal Crawford
Karjäär
Crawford on NBA karjääri jooksul esindanud koguni üheksat eri klubi: Chicago Bulls, New York Knicks, Golden State Warriors, Atlanta Hawks, Portland Trail Blazers, Los Angeles Clippers, Minnesota Timberwolves, Phoenix Suns ja Brooklyn Nets.
Papaaha
Papaaha Vene sõjaväes
Nõukogude sõjaväes oli papaaha esialgu keelatud, kuna seostus tsaariarmeega. Kuid 1935. aastal võeti see taas kasutusse ja aastast 1941 kandsid seda kõrgemad ohvitserid.
Pärast Nõukogude liidu lagunemist oli papaaha edasi kasutuses Venemaa sõjaväes. 1994. aastal keelati selle kandmine ära, kuna see meenutas nõukogude aega. Kuid 2005. aastal võeti papaaha Vene sõjaväes taas kasutusse.
Aleksander Suur (jurist)
Aleksander Suur (27. september 1905 Valga – 14. detsember 1961) oli eesti jurist.
Ta õppis 1925–1933 Tartu Ülikoolis õigusteadust, Rotalia vilistlane.
1927–1935 Petseri- ja Narvataguste maade kinnistuskomisjoni sekretär, 1935–1938 Riigiparkide Valitsuse sekretär-juriskonsult, 1938–1940 Loodushoiu- ja Turismi-Instituudi parkide inspektor.
1941–1944 oli ta Maanteede Valitsuse, 1950. aastail ETKVLi tööstuskontori ametnik, 1957 ETKVLi Kaubandusliku Inventari Tehase osakonnajuhataja.
Talle anti Loodushoiu Nõukogu 24. aprilli 1940 otsusega talle III järgu looduskaitsemärk.
Ta on maetud Metsakalmistule.
San Marco vabariik
San Marco vabariik (itaalia keeles Repubblica di San Marco) oli aastatel 1848–1849 kokku 17 kuud eksisteerinud revolutsiooniline riik Itaalia aladel. Põhinedes Veneta laguunil, ulatus vabariik üle peaaegu kogu Veneto ehk Veneetsia vabariigi mandrialadele (domini de teraferma ehk terra ferma), mis olid 51 aastat varem Prantsuse revolutsioonisõdade käigus maha surutud. Pärast seda, kui vabariik oli kuulutanud välja sõltumatuse Habsburgide dünastiast, liitus vabariik hiljem Sardiinia kuningriigiga, et osaleda viimase juhitud katses ühendada kogu Itaalia põhjaosa võõrvõimu (peamiselt Austria, kuid ka Prantsusmaa) domineerimise vastu. Pärast plaani nurjumist vallutasid Austria väed pika piiramise järel 28. augustil 1849 San Marco vabariigi.
Tagamaad
Pärast seda, kui Veneetsia vabariik oli sõltumatu mereäärse riigina eksisteerinud ligi 1400 aastat, olles enamuse sellest ajast juhtivaid jõude Vahemerel, alistus vabariik 1797. aastal Prantsusmaa revolutsioonisõdade ajal Napoleonile ja loovutati sama aasta oktoobris Campo Formio rahuga Austria keisririigile. Seda kinnitas ka 1815. aasta Viini kongress.
Dimitǎr Dobrev
Dimitǎr Dobrev (14. aprill 1931 – 1. aprill 2019) oli Bulgaaria maadleja ja treener.
San Marco vabariik
Tagamaad
50 aasta jooksul alates endise vabariigi omandamisest oli Austria võtnud piirkonnast välja 45 miljoni liiri võrra rohkem kui oli sinna panustanud ja Veneetsia kapitalismi oli alla surunud aeglane, bürokraatlik Habsburgide režiim, mis suhtus vastumeelselt ka Veneetsia ettevõtjatele krediidi andmisse. 1840. aastate lõpuks oli hulk intellektuaale, tööstureid, kaupmehi ja terra ferma maapiirkondade elanikke hakanud valjuhäälselt ja mittevägivaldseid vahendeid kasutades nõudma poliitilist muutust ja suuremaid majanduslikke võimalusi.
Dimitǎr Dobrev
Ta võitis olümpiamängudelt kuld- ja hõbemedali.
San Marco vabariik
Tagamaad
Võõramaise valitsemise ja absoluutse monarhia tekitatud ebamugavused olid üle Itaalia toonud kaasa selle, et peaaegu kõik Itaalia riigid (välja arvatud Lombardia-Veneetsia kuningriik) olid muutunud parlamentaarseteks monarhiateks ja olulist osa sellest reformis mängis paavst Pius IX. Austerlaste karm kord vastusena riigimonopolide boikoteerimisele Austria võimu all olevas Milanos viis kuulsa episoodini, mille käigus aeti Austria garnison 1848. aasta märtsis linnast viieks päevaks välja (nn Milano viis päeva). Sündmus leidis aset samaaegselt Veneetsia iseseisvuspüüdluste algusega.
Dimitǎr Dobrev
1960. aastal tunnistati  ta Bulgaaria parimaks sportlaseks.
San Marco vabariik
Vastuhakk ja iseseisvus
pisi|left|[[Daniele Manin kuulutab välja San Marco vabariigi. Litograafia, ca 1850]] Mõni päeva peale Milano ja Veneetsia sõltumatuse välja kuulutamist ja nende liitumist Piemonte-Sardiinia kuningriigiga, liikus kuningriigi armee 1848. aasta 24. märtsil Lombardiasse. Austria vägede juhataja feldmarssal Josef Radetzky oli taandunud Milano ja Veneetsia vahel asunud kaitserajatiste ahelani (nn Quadrilatero).
Dimitǎr Dobrev
Maailmameistrivõistlustel saavutas ta kaks korda 4. koha (1958. ja 1962. aastal).
San Marco vabariik
Vastuhakk ja iseseisvus
Kaks päeva varem oli Daniele Manin sisenenud Veneetsia Arsenalesse koos "hulga ühiskonnameelsete veneetslastega" otsese väljakutsena Austria võimule. Kuna sealsed nn arsenalottid põlgasid oma Austria töödejuhatajad ja Austria sõjaväes teeninud itaallased oli Veneetsiameelsed, said Manin ja tema toetajad seal puutumatult ringi käia. Arvates, et aeg on soodne, juhtis Manin oma toetajad Arsenale territooriumilt välja, hüüdes endise Veneetsia vabariigi motot Viva San Marco! ("Elagu Püha Markus"). Veneetsia elanikud ning isegi Austria ametnikud nägid selles endise vabariigi taastamist. Vastuhaku alguseks peetakse 17. märtsi.
Kui mitte arvestada Verona linna, mis oli osa Quadrilatero kindlustustest ja kus viibis Austria garnison, asusid Veneto linnad (Belluno, Padova, Rovigo, Treviso, Udine ja Vicenza ) kohe laguuni poolele liitu ja loobusid Austria ülemvõimust. Daniele Manin kuulutati San Marco vabariigi presidendiks ja talle anti erakorralise seisukorra tõttu diktaatori õigused. Vabariik kuulutas oma iseseisvuse välja 22. märtsil. Kuna Manini juhtimist toetas ka keskklass, märkis see võimu lõplikku üleminekut vana vabariigi kaubandusel põhinevatelt patriitsidelt teistele ühiskonnakihtidele. Lisaks tähendas fakt, et Manin toetas alamklasse ning et kodanlusele lubati avalikku korda, seda, et Manin oli populaarne juht. Kahjuks ei olnud tal aga juhiks vajalikke omadusi, mis oleksid võinud tuua kaasa vabariigi pikema iseseisvuse.
Dimitǎr Dobrev
Pärast sportlaskarjääri töötas ta treenerina Bulgaaria koondise juures, tema edukaim õpilane oli Bojan Radev.
Meeste 400 m tõkkejooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus
Meeste 400 meetri tõkkejooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel toimus laupäevast esmaspäevani, 2.–4. augustil 1997.
2. eeljooks, 2. august 18.05.
3. eeljooks, 2. august 18.10.
4. eeljooks, 2. august 18.15.
5. eeljooks, 2. august 18.20.
6. eeljooks, 2. august 18.25.
7. eeljooks, 2. august 18.30.
1. kolmandikfinaal, 3. august 21.05.
2. kolmandikfinaal, 3. august 21.13.
3. kolmandikfinaal, 3. august 21.21.
Finaal, 4. august 21.10.
Märkused:
Francisco Trincão
Francisco António Machado Mota Castro Trincão (sündinud 29. detsembril 1999 Viana do Castelos) on Portugali jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Portugali kõrgliigaklubis Lissaboni Sporting ja Portugali jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Portugali klubis SC Braga. 2016. aastal debüteeris ta Braga reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Braga põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aastal. Esimese värava lõi ta Braga meeskonnas 12. detsembril 2019 UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Bratislava Slovani vastu. Esimese värava Portugali kõrgliigas lõi ta 4. jaanuaril 2020 mängus Belenensese vastu.
San Marco vabariik
Iseseisvuse säilitamine
Pärast seda, kui Piemonte-Sardiinia kuningas Carlo Alberto oli toonud oma armee Sardiinia kuningriiki kaitsma, otsustas ta viia tema väelt kaitset saavatel aladel läbi rahvahääletused, mitte keskenduda taganevate austerlaste taga ajamisele, olgugi et kuninga vägedel oli olemas Kirikuriigi, Toscana suurhertsogkonna ja Mõlema Sitsiilia kuningriigi toetus. Kuigi mainitud vägesid toetasid entusiastlikult ka revolutsioonilised vabariigid, nagu näiteks San Marco vabariik ja Giuseppe Mazzini juhitud Milano vabatahtlikud, hakkasid austerlased taas peale tungima. Austerlastele tõi edu seegi, et Radetzky ignoreeris käsku vaherahu otsimiseks – riiki raputasid Viini ülestõus, Ungari 1848. aasta revolutsioon ja teised Habsburgide aladel toimunud revolutsioonid.
Paluküla kirik
pisi|Paluküla kirik 2012. aastal Paluküla kirik on kirik Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Palukülas.
Kiriku lasid ehitada "Ungru krahvi" pojad. 1820. aastal pühitseti kirik sisse ning see oli mõeldud Ungern-Sternbergide hauakabeliks. Kirik selleks ei sobinud, sest põhjavesi osutus ootamatult kõrgeks ning teadaolevalt pole kedagi sinna maetud.
Tagasihoidlikus Paluküla kirikus oli 100 istekohta, selle juures ei olnud ei pastoraati ega kalmistut. Kirik tegutses Kärdla abikirikuna 1939. aastani, pärast mida see Vene sõjaväe läks. Alates 1939. aastast oli kirik kasutusel laona ja selle torn vaatluspostina. Pärast Teist maailmasõda ei olnud kirik enam pühakojana kasutusel ning lao funktsiooni täites see lagunes. 26. aprillil 1990 oli Paluküla kirikus põleng, kiriku pikihoone katus taastati 1994. aastal ning tornikiiver 1996. aastal. Kirik on kultuurimälestiste registris alates 1999. aastast. alt=Paluküla kirik 2023. aastal|pisi|Paluküla kirik 2023. aastal
Kirikuruumi all paikneb matusekambriks mõeldud silindervõlvidega keldriruum, millest on tingitud hoone ebaharilikult kõrge sokliosa. Hoone väljapeetud proportsioonid ja kvaliteetne teostus viitab silmapaistvale meistrile, kes on teadmata. Hoone arhitektuur on ilmekas näide Ungern-Sternbergide ambitsioonikusest ja haardest.
San Marco vabariik
Iseseisvuse säilitamine
Põhja-Itaalia muutuvate poliitiliste olude valesti mõistmine koos Malini otsustamatuse ja kehva tervisega, mis sundis revolutsionääri kriitilistel hetkedel voodis olema, viis mitmete kahjulike ja kehvade otsusteni. Näiteks lubati Austria keiserlikul mereväel jääda Istria poolsaarel asuvasse Pula sadamasse, olgugi et veneetslastel oli varem vabariigi koosseisu kuulunud linnas piisavalt toetust võimaldamaks laevastiku kaaperdamist.
Oleksid veneetslased julgustanud itaalia sõdurite deserteerimist keisririigi sõjaväest, oleksid väljaõppe saanud distsiplineeritud väeosad võinud sündivat vabariiki kaitsta. Kuigi revolutsiooniline reform tõstis uue režiimi populaarsust, ei suutnud revolutsionäärid värvata piisavalt vägesid Veneetsia maismaaosast – vägesid, kes oleksid võinud liituda kindral Guglielmo Pepe juhtimise all olnud 2000 paavsti kaardiväelase ja Napolist pärit sõduriga, kes olid ignoreerinud käsku taanduda ja otsustasid selle asemel noori vabariike toetada. Sel ajal kui Austriale avaldati survet igal rindel, võimaldasid itaallased neil oma ridu korda seada ja ükshaaval vallutada Veneetsia ja teised keisririigi rahutud osad.
Paluküla kirik
Kirik meremärgina
Kirik toimib ka meremärgina ning seda nimetatakse selles kontekstis Paluküla ülemiseks päevamärgiks. Päevamärk moodustab liitsihi Hiiessaare alumise tuletorniga. Märkide vahekaugus on 2580 meetrit ja sihi asimuut on 229,6°.
San Marco vabariik
Iseseisvuse säilitamine
pisi|Veneetsias olev San Geremia kirik, mis sai Austria pommitamise käigus 1849. aastal pihta Pärast seda, kui itaallased Custoza lahingus põgenema löödi, hülgas kuningas Carlo Alberto Milano, mis oli pärast seda, kui Radetzky andis linnaelanikele võimaluse linnast takistamatult lahkuda, kaotanud poole oma elanikkonnast ja allkirjastas austerlastega relvarahu, mis taastas Piemonte piiri Ticino jõel. Samal ajal loobus ka nende merevägi Veneetsia toetamisest. Järgmisel aastal jätkasid kuninga väed oma võitlust Austria keisririigi vastu ning nad jäid Novara lahingus taas austerlastele alla. See maksis kuningas Carlo Albertole tema trooni ja kuningriigi uueks kuningaks sai hilisem taasühendatud Itaalia kuningriigi esimene kuningas Vittorio Emanuele II.
Francisco Trincão
2020. aasta juulis siirdus ta 31 miljoni euro eest Hispaania kõrgliigaklubisse FC Barcelona, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Hispaania kõrgliigas debüteeris ta 27. septembril 2020 mängus Villarreali vastu. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas 7. veebruaril 2021 mängus Real Betise vastu. 2021. aasta juulis läks ta Barcelonast üheks hooajaks laenule Inglismaa kõrgliigaklubisse Wolverhampton Wanderers. 2022. aasta juulis läks ta laenule Lissaboni Sportingusse.
2018. aastal tuli Trincão Portugali kuni 19-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Ta lõi turniiril viis väravat ning oli meeskonnakaaslase Jota kõrval turniiri suurim väravakütt. Portugali jalgpallikoondises tegi Trincão debüüdi 5. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Horvaatia vastu.
San Marco vabariik
Iseseisvuse säilitamine
pisi|left|Revolutsioonilise vabariigi aegsed Veneetsia viis liiri Veel üks Veneetsia revolutsionääride viga oli nende suutmatus liita laguunil põhineva vabariigiga mandril asunud endised Veneetsia vabariigi alad ehk terra ferma. Sealsed elanikud olid veneetslaste võimu suhtes umbuslikud – see põhines nii vanadel arvamustel endise vabariigi kohta kui maapiirkondade paratamatul hävingul sõjategevuse käigus. Oleksid revolutsionäärid endale liikmeid värvanud ka neilt aladelt, oleks see häving olnud ehk ära hoitav. Kui kindral Giovanni Durando juhtis Piemonte vägesid Verona kaitsele, võis Veneetsia omaltpoolt panna välja vaid paar vabatahtliku. Nendega liitusid hiljem küll kolonel Andrea Ferrari juhitud paavsti regulaarväelased, kuid kohtumine Radetzky vägedega nullis nende edasi liikumise.
5. augustil 1848 hääletas Veneetsia assamblee suure häälteenamusega Manini plaani poolt, mis nägi ette vabariigi viimise Piemonte juhitud Sardiinia kuningriigi alla. See olukord sai aga kesta vaid viis päeva, kuna Piemonte sõlmis Austriaga vaherahu.
Kolm kuud hiljem viis Manini järjekordne soov mitte solvata Piemonte kuningat ta nii kaugele, et ta surus maha Itaalia ühendamise propageerija Giuseppe Mazzini toetajad. Viimased olid soovinud näidata oma vabariigimeelsust viisil, mis võis sundida Prantsuse teist vabariiki Veneetsiat aitama – lootuses muuta linn Itaalia vabastamise keskuseks ja inspireerida Giuseppe Garibaldit Austria-vastaseks ristiretkeks. Kui Piemonte-Sardiinia peaminister Vincenzo Gioberti kutsus Veneetsiat üles saatma oma saadikuid Torinos 12. oktoobril 1848 toimunud föderaalsele kongressile, veneetslased keeldusid. Keeldumine osalemast Piemonte Austriat puudutavas deklaratsioonis illustreerib veelkord revolutsionääride suutmatust tegelikku olukorda mõista.
Tagasi Austria kontrolli alla
pisi|1887. aastast pärinev [[Vittorio Emanuele II ratsamonument Veneetsias Riva degli Schiavoni promenaadil, autoriks Ettore Ferrari (1848–1929). Need detailid kujutavad Veneetsiat ahelais pärast 1848–1849 revolutsiooni. Tema kõrval on samuti ahelates olev Püha Markuse lõvi.]] Itaalia vägede hävitav kaotus Novara lahingus 1849. aasta 23. märtsil lõi hingekella Itaalia sõltumatusele Austriast. Vältimaks Piemonte okupeerimist, loobus kuningas Carlo Alberto troonist oma poja Vittorio Emanuele II kasuks. Viimase leping Austriaga sisaldas muuhulgas ka Sardiinia laevastiku täielikku Veneetsia vetest ära viimist.
Manin pöördus sama aasta 2. aprillil taas Veneetsia assamblee poole ja seal hääletati Austria-vastase võitluse jätkamise poolt – vaatamata sellele, et linn oli vaenlaste piiramisrõngas. 4. mail alustas Radetzky oma rünnakut Veneetsia Marghera kindlusele, mida kaitses Napoli väejuht Girolamo Ulloa 2500 sõduriga. Samal ajal algas laguuni ja linna pommitamine ja ainuüksi järgmise kolme nädala jooksul saadeti Veneetsia poole teele 60 000 mürsku. Marghera kindlus pidas vastu kuni 26. maini, mil Ulloa andis käsu selle evakueerimiseks (samal ajal lükati ka tagasi Radetzky tehtud alistumisettepanek).
Maria Jufereva-Skuratovski
Maria Jufereva-Skuratovski (sündinud 11. oktoobril 1979) on Eesti poliitik, 2013. aastast Keskerakonna liige.
San Marco vabariik
Tagasi Austria kontrolli alla
Augustiks olid näljahäda ja koolera linnas nii suurt hävitustööd teinud, et Manin pani ette, et assamblee hääletaks alistumise poolt. Manin ähvardas juhul kui assamblee otsustanuks viimse meheni võidelda, tagasi astuda. Assamblee nõustus ja andis presidendile volitused leppida kokku alistumise tingimustes ja 22. augustil neis ka kokkuleppele jõuti. Radetzky sisenemine Veneetsiasse 27. augustil tähistas Veneetsia täielikku alistumist Austria keisririigile, taastades sõjaeelse riigikorra (status quo ante bellum) ja tuues kaasa Manini põgenemise Itaaliast koos pere ja 39 mõttekaaslasega. Manini naine suri koolerasse mõni tund pärast seda, kui nad olid Pariisi poole teele asunud.
Maria Jufereva-Skuratovski
Ta on lõpetanud Tallinna 19. Keskkooli 1997. aastal. 2001. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli tõlgi-ajakirjanikuna ja sai 2006. aastal Tartu Ülikooli s magistrikraadi ajakirjanduse erialal. 2008. aastal astus ta doktoriõppesse Jyväskylä Ülikooli kommunikatsiooni erialale.
San Marco vabariik
Juhid
San Marco vabariigi juhtimine oli läbi riigi lühikese eksistentsi tegelikult kogu aeg Daniele Manini käes, kuid 17 kuu jooksul jõudsid ametis olla järgmised riigipead:
Vabariigi järelkajad
12. oktoobril 1866 loovutasid Habsburgid Veneto 1866. aasta Viini rahuga Itaalia kuningriigile.
Maria Jufereva-Skuratovski
2012–2015 töötas ta Tallinna Linnakantselei meediaspetsialistina, 2015. aasta septembrist 2017. aasta oktoobrini oli ta Lasnamäe linnaosa vanem. 2019. aastast on ta XIV Riigikogu liige.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 822 häält ning osutus valituks.
Bauska piirkond
Bauska piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Bauska, Rundāle, Iecava ja Vecumnieki piirkond ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Bauska piirkonna pindala on 2175 km². Piirkonna halduskeskuseks on Bauska linn. Tekkinud piirkond vastab pindalalt suuremalt jaolt endisele Bauska rajoonile, millele lisanduvad Kurmene ja Valle vald.
UNESCO maailmapärand Eestis
Eesti alal on UNESCO maailmapärandi nimistus kaks objekti ja ootenimistus kolm objekti.
Nimistusse on kantud:
UNESCO suuline ja vaimne pärand
UNESCO suulise ja vaimse pärandi meistriteoste nimekirjas on eesti laulu- ja tantsupeod, Kihnu kultuuriruum (2003), seto leelo (2009) ja Võrumaa suitsusaunakombestik (2014).
Umurga mõis
Umurga mõis (saksa keeles Ubbenorm, läti keeles Umurgas muiža) oli riigimõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Mõisakompleks jääb tänapäeval Limbaži piirkonda ja Umurga valda Umurga külla.
Ajalugu
1630 annetas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Vainiži, Aluliina ja Kulna lossiläänid oma feldmarssalile Gustav Hornile. Vainiži lääni kuulusid Wainseli, Sarumi, Ubbenormi, Rorveni ja Signitzi vakused. Mõisate reduktsiooni ajal sai sellest riigimõis.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal koos Sārumi mõisaga 13 ja 3/4 adramaad, neile allus 305 mees- ja 313 naishinge. Aastal 1641 oli Umurga, Vainiži ja Sārumi mõisa suurus 26 adramaad. Aastal 1688 oli mõisate suurus 22 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 9 ja 7/8. Aastal 1757 oli Umurga ja Sārumi mõisade suurus 13 ja 3/4 adramaad. Aastal 1832 oli mõisatel adramaid 11 ja 3/20, aastal 1881 aga 8 ja 3/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Mõisale kuulus 1816. aastal kaks karjamõisa: Althof ja Neuhof.
Tyler Adams
pisi|Tyler Adams New York Red Bullsi särgis Tyler Shaan Adams (sündinud 14. veebruaril 1999 Wappingeris New Yorgi osariigis) on USA jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Leeds United ja USA jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri New York Red Bullsis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2010. aastal. Major League Socceris debüteeris ta Red Bullsi meeskonnas 2016. aasta aprillis. Enam mänguaega hakkas ta klubi põhimeeskonnas saama 2017. aastal. Esimesed kaks väravat lõi ta liigas 27. septembril 2017 mängus D.C. Unitedi vastu.
2019. aasta jaanuaris siirdus ta Saksamaa kõrgliigaklubisse RB Leipzig. Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta 27. jaanuaril 2019 mängus Fortuna Düsseldorfi vastu.
2022. aasta juulis siirdus ta 20 miljoni naelsterlingi eest	Leeds Unitedi, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu.
Warpe
Warpe on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Nienburgi kreisis. Valla pindala on 20 km². 31. detsembril 2017 elas seal 726 inimest.
Adrakaši
Külast läheb läbi maantee V396.
Helgi Annast
Aastal 1972 lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (5. lend). Alates samast aastast töötab ta Rakvere Teatri näitlejana.
Helgi Annast on mänginud 1991. aastal valminud filmis "See kadunud tee" ning lühifilmis "Õnnelikud inimesed" 2010. Lisaks osalenud teleseriaalides "Ohtlik lend" 2007, "Kelgukoerad" 2008, "Pank" 2018.
Eva Tamm
Eva Tamm (sündinud 6. aprillil 1972) on eesti keeleteadlane (terminoloog ja sõnaraamatute koostaja).
Ta lõpetas 1990. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja õppis aastatel 1991–1996 Tallinna Pedagoogilise Instituudi/Tallinna Pedagoogikaülikooli filoloogiateaduskonnas.
Ta töötas aastatel 1997–2006 Eesti Õiguskeele Keskuses terminoloogina ja alates 2006. aastast on ta töötanud Eesti Keele Instituudis terminoloogi ja vanemterminoloogina.
Ļaudona kihelkond
Ļaudona kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Laudohn, läti keeles Ļaudonas draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas ja Võnnu kreisis.
STS-51-J
STS-51-J oli NASA Space Shuttle'i programmi 21. missioon ja kosmosesüstik Atlantise esmalend. Missioon startis 3. oktoobril 1985 ja maandus 7. oktoobril. Missioon viis USA Kaitseministeeriumi tellimusel orbiidile kaks satelliiti.
Missiooni kokkuvõte
STS-51-J startis oma esmalennule 3. oktoobril 1985. See oli teine salastatud ja Kaitseministeeriumi tellimusel toimunud missioon, kuid tänaseks on teada, et orbiidile viidi kaks sõjaväeside satelliiti.
Missioon oli edukas ja kestis 4 päeva. Atlantis maandus 7. oktoobril Edwardsi õhujõudude baasi ja selle missiooniga sai komandör Karol J. Bobko-st esimene astronaut, kes oli lennanud kolme kosmosesüstikuga ja ainus astronaut, kes osales kahe kosmosesüstiku esmalennul.
Peter Cehlárik
pisi|Peter Cehlárik (2017) Peter Cehlárik (sündinud 2. augustil 1995 Žilinas) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Omski Avangard ründajana vasakäärel.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Luleå HF, mille koosseisus debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2012–13.
2013. aastal valis Boston Bruins ta NHL-i draft'is 90. valikuna. 2016. aasta juunis sõlmis ta Bruinsiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 11. veebruaril 2017 mängus Vancouver Canucksi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 18. novembril mängus San Jose Sharksi vastu. Ta mängis Boston Bruinsis kuni 2020. aastani, saades küll enam mänguaega American Hockey League'i klubis Providence Bruins.
2020. aasta augustis naasis Cehlárik Rootsi kõrgliigasse, liitudes Leksands IF-iga. Hooajal 2020–21 jäi tema arvele Rootsi kõrgliigas 20 väravat ja 20 väravasöötu. 2021. aasta juunis sõlmis ta lepingu Omski Avangardiga.
2015. aastal võitis Cehlárik Slovakkia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Slovakkia jäähokikoondises osales ta esmakordselt maailmameistrivõistlustel 2016. aastal. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel jäi Cehláriki arvele viis väravat ja kuus väravasöötu ning valiti turniiri parimaks ründajaks.
Mänspe kirik
alt=Mänspe Immanueli luterlik kirik|pisi|300x300px|Mänspe kirik Mänsp(ä)e kirik ehk Mänsp(ä)e kabel on Eesti kirik Hiiu maakonnas Mänspe külas.
Kirik on kultuurimälestiste registris alates 1999. aastast.