cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lüster MTÜ
Näitused ja üritused
Näitusel oli väljas nii Pärnu kui mujalt Eestist pärit harrastajate töid. Erilist huvi pakkusid aga Brasiilia ja Soome kunstnike tööd.
2009. aasta lõpul tähistas selts Lüster oma tegevuse 15. aastapäeva. Sel puhul toimus 6. detsembril näitus, kus peale maalitud esemete sai näha ka ajakirju ja raamatuid, kus on avaldatud pärnakate töid.
Projektid
2010. aastal osales Selts Lüster rahvusvahelises eakatevahetuse projektis, mille raames käis augustis Pärnus 6 inimest Küproselt ja oktoobris 5 Eesti esindajat kuu aega Küprosel.
Malle Rüütli
Malle Rüütli (aastani 1977 Veeber; sündinud 12. veebruaril 1952 Kohtla-Järvel) on eesti keeleteadlane ja vene filoloog.
Elulugu
Malle Rüütli on tööliste tütar.
Ta lõpetas 1970. aastal Kohtla-Järve 1. Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli vene keele ja kirjanduse osakonna. Aastatel 1978–1980 oli ta Tartu 2. Keskkooli vene keele õpetaja ja seejärel aastatel 1980–1992 Tartu Ülikooli vene keele metoodika kateedri õpetaja. 1996. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli täienduskoolituskeskuse eesti keele osakonna. Aastatel 1992–2003 oli ta ka Tartu Ülikooli keelekeskuse vene keele sektsiooni õpetaja. Aastatel 2003–2007 oli ta Pariisi riiklikus ida keelte ja kultuuride instituudis (INALCO) eesti keele ja kultuuri lektor. Pärast seda on Malle Rüütli töötanud Tartu Ülikooli maailma keelte ja kultuuride kolledžis eesti keele õpetajana.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: keele didaktika, eesti keel kui teise keele õpetamise metoodika, erialase suhtluskeele õpetamine. Koostanud keeleõpikuid ja õppevahendeid. Umbes 20 teadustrükist.
Peter Waugh
Peter Ian Waugh (sündinud 1956 Londonis) on luuletaja, tõlkija ja kirjastaja. Alates 1981 elab Viinis. Tegeleb eksperimentaalse luulega, sageli esineb hääleluule vormis ja koos muusikutega. Töötab vabakutselise tõlkijana ja inglise keele õpetajana. On loovkirjutamise õppejõud Viini Tarbekunsti Ülikoolis (Hochschule für angewandte Kunst Wien). Viini ingliskeelsete poeetide assotsiatsiooni (Vereinigung englisch-sprachiger DichterInnen in Wien/Association of English-Language Poets in Vienna) Labyrinth, luuleajakirja Subdream ja eksperimentaalse luulegrupi DAstrugistenDA asutajaliige. Luulefestivali "Höfleiner donauweiten" (Höflein an der Donau, Austria) korraldaja. Korraldab luulelavastusi Austrias ja välismaal, sealhulgas igakuist avatud mikrofoni kohvikus Café Kafka ja luulesündmust Poetry in the Park.
Raamatud
Tema luulet on avaldatud ülemaailmsetes antoloogiates, ajakirjades ning veebilehtedel.
Eesti keeles on Peter Waugh' tekste ilmunud kogumikus "DAstrugistenDA ütleb" (2017, kirjastus Luul, tõlkijad Kersti Unt, Aare Pilv ja Rauno Alliksaar)
Ardooie
Vallas asub Ardooie loss. See on 18. sajandi lõpust pärinev klassitsistlik hoone, kus elasid kohalikud maaomanikud. Loss ja selle ümbrus on tänapäeval eraomandis ja 1984 võeti see arhitektuurimälestisena kaitse alla.
Kohalik Püha Martini kirik, mis on tuntud gooti stiilis torni poolest, võeti arhitektuurimälestisena kaitse alla juba 1939. aastal.
Kuigi Ardooie vald pole suur, on seal paljude ettevõtete peakorter. Nendest 7 toodab külmutatud juurvilju ja üheski teises kohalikus omavalitsuses kogu Euroopas ei ole nii suurt hulka külmutatud juurviljade tootmise ettevõtet.
Argooie kohalikku omavalitsust juhib juba palju aastaid erakond Open Vld (Avatud Flaami Liberaalid ja Demokraadid). Alates 1989 on vallavanem Karlos Callens.
Asulad
Ardooie jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Niisiis jaguneb vald kaheks: lõunas olevaks Ardooieks ja põhjas olevaks Koolskampiks. Neid eraldab teineteisest Adinkerke ja Genti vaheline raudtee. Kuni 1980. aastateni oli valla maa-alal kaks raudteejaama.
Linnasiire
Linnasiire on inimese kujundatud linnakeskkonna territoriaalne laienemine ja tema ruumilise struktuuri muutumine.
Kapillaarviskosimeeter
pisi|Ostwaldi viskosimeeter mõõdab vedeliku viskoossust kindlal tihedusel Kapillaarviskosimeeter ehk Ostwaldi viskosimeeter on viskosimeetrite liik, mis on saanud nimetuse Wilhelm Ostwaldi järgi.
Teist liiki viskosimeeter on Ubbelohde viskosimeeter, mis koosneb U-kujulistest klaasitorudest, mis hoitakse vertikaalselt, kontrollitud temperatuuriga vannis. U-kujulise viskosimeetri ühel poolel on vertikaalne sektsioon, kus asub kapillaar.
Üleval ja all on vedeliku mahuti. Kasutamisel lastakse vedelik läbi ülemise mahuti, seejärel lastakse vedelik voolata alumisse mahutisse. Kaks märki (üks üleval- ja teine allpool ülemist mahutit) näitavad viskoossuse mahtu. Aeg, mis kulub vedelikul kahe märgi läbimiseks, on võrdeline kinemaatilise viskoossusega.
Mõõdetakse aeg, mis kulub katsevedelikul läbivooluks kapillaari kahe märgitud punkti vahel. Läbivooluaeg korrutatakse viskosimeetri konstandiga ning saadakse kinemaatiline viskoossus.
Liiva-Putla tarandkalme
Liiva-Putla tarandkalme ehk Putla tarandkalme on muistne tarandkalme Saare maakonnas Saaremaa vallas Liiva-Putla külas.
Kalmet uuriti 1963 Aita Kustini juhendamisel. Kalme rajati 1. sajandil ja matmispaigana kasutati seda mitusada aastat. Kalmest leiti muu hulgas ka üle 3000 savinõukillu, pronksist ja rauast karjasekeppnõelu, nuge.
Heinrich I (Braunschweig-Grubenhagen)
Heinrich (august 1267 – 7. september 1322 Salzderhelden), Braunschweig-Lüneburgi hertsog, kutsutud Imetlusväärseks (ladina Henricus Mirabilis), oli esimene Grubenhageni vürstkonna valitseja.
Perekond
Heinrich abiellus aastal 1282 Meißeni markkrahvi Albrecht II tütre Agnesega. Nad said 16 last:
Vladimir Selivjorstov
Vladimir Selivjorstov (vene keeles Владимир Вячеславович Селивёрстов; sündinud 1. augustil 1973 Stankis Vladimiri oblastis) on Venemaa sõjaväelane, kaardiväe kindralmajor, Venemaa Föderatsiooni kangelane (2014).
Selivjorstov oli kuni 2023. aasta 15. juulini 106. õhudessantdiviisi komandör.
Laplace
Laplace on prantsuse perekonnanimi.
Belgorod (K-329)
Belgorod K-329 on Venemaa eriotstarbeline tuumaallveelaev, mis võeti sõjalaevastiku teenistusse 2022. aasta 8. juulil.
Hiroshi Soejima
Hiroshi Soejima (jaapani keeles 副島 博志 Soejima Hiroshi; sündinud 26. juulil 1959 Sagas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1980 3 mängu.
Taitšuudid
pisi|[[Mongolite riik aastal 1207]] Taitšuudid (mongoli keeles Тайчууд) oli üks kolmest 12. sajandi Mongoolia alade Khamag Mongoli liidu hõimust.
Nad elasid tänapäeva Venemaa Taga-Baikali krai ja Mongoolia Idaaimaki aladel. Kuigi taitšuudid ja kohalikud bordžiginid olid ühise esivanema Bodonchar Munkhagi kaudu lähedased sugulased, sõdisid nad Khamag Mongoli valitsemise pärast tihti. Hoolimata sellest, et bordžiginite hulka kuulunud Khabul-khaanil oli seitse poega, määras ta enda troonipärijaks taitšuudi soost Ambaghai. Nii vahetus võim Khamag Mongolis bordžiginite ja taitšuutide vahel tihti, kuni koondus bordžiginist Tšingis-khaani kätte.
Nyavani
Nyavani on küla Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Vhembe ringkonnas Thulamela vallas.
Taitšuudid
Taitšuutide rivaalide hulka kuulusid muuhulgas naimanid ja Tšingis-khaan. Tõenäoliselt tehti koostööd Džamuha ja kereiitidega.
Kuigi taitšuudid alistusid Tšingis-khaanile, tegid nende järeltulijad Mongolite riigis silmapaistvat karjääri. Taitšuutidest põlvnes näiteks Džebe, kes alistas aastal 1219 Jini dünastia vallutamise käigus džurtšenid ning aastal 1223 Kalka lahingus polovetsid ja nende Euroopa liitlased. Taitšuut oli ka väejuht Baidžu, kes tegutses Pärsias. Taitšuutide lähedasest sugulashõimust suldusidest pärines üks Tšingis-khaani neljast lähikondlasest Tšilaun. Tema järeltulija Tšupan tegi karjääri Ilkhanaadi valitseja Abu Sa'id Bahadur-khaani ajal, aastal 1327 määras Yuani dünastia ta kõikide mongoli khaaniriikide ülemjuhatajaks.
Taitšuudid olid mõjuvõimsad Timuri valitsusajal. Kuigi taitšuudi juht Amir Musa oli Timuriga korduvalt vaenujalal, olid nad perekondlikult seotud, kuna Timur oli abielus nii tema tütre Tuman Agha kui õetütre Saray Mulk Khanumiga. Lisaks oli tema poeg abielus Timuri tütrega ning nende lapsest Sultan Husayn Taitšiuudistist sai mõjukas väepealik.
Taitšiuudi-nimelised inimesed elavad peamiselt tänapäeva Mongoolias, Sise-Mongoolias ja Kalmõkkias.
UNESCO maailmapärand Andorras
Andorra alal on UNESCO maailmapärandi nimistus üks objekt ja kaks objekti kandidaati.
Kuninglik Hašimiidi Pärli Ordu
Ordu liikmed
Mõned tuntumad ordu liikmed:
Kaassõltuvus
Kaassõltuvus on psühholoogiline nähtus, kus inimene toetab oma käitumisega teise inimese, enamasti oma lähedase sõltuvusprobleeme. Enamasti esineb see oma suhtepartnerite puhul, kus sellise käitumise taga on kiindumus, kooselu käigus välja kujunenud peresisene rollijaotus või häbi probleemi avalikuks tuleku ees. Kaassõltuvuses võivad aga olla ka sõltlase teised sugulased või tuttavad, lapsed, vanemad, sõbrad või töökaaslased.
Desarmeerimine
pisi|Maailma desarmeerimiskonverentsist osavõtjad. Washington 1921 Desarmeerimine ehk relvitustamine (prantsuse keeles désarmer, 'vägesid vähendama', 'relvituks tegema') on vahendite süsteem, mida rakendatakse, et vähendada sõjaväe isikkoosseisu ja relvastust. Lõpptulemusena eeldatakse saavutada ründerelvade täielik kõrvaldamine. Desarmeeritakse nii ühepoolselt – lootuses, et eeskuju mõjutab teisi riike sedasama tegema – kui ka riigi majandusvõimekuse halvenedes, või mitmepoolselt – vastavalt riikidevahelisele lepingule. Desarmeerimine võidakse läbi viia ka sõjalise konflikti järel vastavalt rahukokkuleppele või sanktsioonina või okupeeritud riigis.
Rahvasteliit ja ÜRO on oma tegevuse algusest peale seadnud vormiliselt eesmärgiks saavutada üldine ja täielik relvitustamine. Peagi pärast Esimese maailmasõja lõppu 1921. aastal korraldati Washingtonis esimene tollaste maailmapoliitikat kujundanud riikide esindajate vaheline mõttevahetus desarmeerimise võimalustest. Seda nimetati maailma desarmeerimiskonverentsiks. Kuid järgnenud aastakümned näitasid, et kollektiivselt on väga raske, kui mitte võimatu desarmeerimisküsimusi lahendada. Kuna nii Rahvasteliidu kui ka ÜRO otsused ja resolutsioonid olid ja on liikmesriikidele soovituslikud, siis pole nendel olnud suurt kaalu ning üleüldine desarmeerimisprotsess on ebaõnnestunud. Küll on olnud pärast Teist maailmasõda vähemaid või suuremaid desarmeerimise alaseid õnnestumisi riikidevaheliste kokkulepete alusel, kus ÜRO on olnud vahendajaks. Pärast Teise maailmasõja lõppemist on desarmeerimist käsitletud kui ühte olulisemat tänapäeva globaalprobleemi. Nõukogude Liit oli külma sõja perioodil aktiivne desarmeerimisest rääkija, ise samal ajal täie hooga relvastudes. Näiteks 1970. aastatel peeti läbirääkimisi Ameerika Ühendriikidega strateegilise relvastuse piiramiseks (Strategic Arms Limitation Talks; SALT-I, 1972 ja SALT-II, 1979) ja kirjutati alla kaks kokkulepet, mis aga täies ulatuses ei realiseerunud. Kuid alates 1980. aastate teisest poolest ei suutnud Nõukogude Liit enam majanduslikel põhjustel Ameerika Ühendriikidega relvastumise võidujooksus võistelda ning oli sunnitud minema üle sõnadelt tegudele, ehk sõlmima Ameerika Ühendriikidega kahepoolseid konkreetseid desarmeerimislepinguid, milles mõlemad pooled said õiguse teise poole toiminguid jälgida.
20. sajandil oli peamiselt Rahvasteliit (League of Nations, LN) ja hiljem ÜRO riikidevaheliste läbirääkimiste korraldajaks relvastuskontrolli ja relvastuse vähendamise küsimustes. Nende poolt Genfis läbi viidud üritusi on nimetatud desarmeerimiskonverentsideks.
Esimene desarmeerimiskonverents
Esimese desarmeerimiskonverentsi korraldamise katse tehti Esimese maailmasõja järelkajana vastavalt 1925. aastal sõlmitud Genfi protokollile. Mitmed desarmeerimisalased küsimused jäid eriarvamuste tõttu lahtiseks, mistõttu konverentsi endaga ei saadud alustada, kuid otsustati, et vastava konverentsi korraldamine on hädavajalik. Ettevalmistustega Rahvasteliidu egiidi all alustati 1927. aastal, kuid läbiviimine viibis. Alles 2. veebruaril 1932 tulid 61 riigi esindajad Genfi Rahvasteliidu peamajja, et alustada tollast suurimat rahvusvahelist foorumit. Osalesid ka LNi mittekuuluvad Ameerika Ühendriigid ja Nõukogude Liit. Eesti delegatsiooni koosseisus võtsid avaistungist osa kindral Johan Laidoner ja välisminister Jaan Tõnisson. Konverentsi juhtis Suurbritannia välisminister Arthur Henderson. Eesmärgiks oli vähendada relvajõude nii palju, et neid ei saaks rakendada teiste riikide ründamiseks. Konverents venis. 1932. aastal peeti istungeid viis kuud, 1933. aastal kaheksa kuud ja 1934. aastal kaks nädalat. Lõpptulemuseks oli läbikukkumine, sest Prantsusmaa ja teda toetanud Nõukogude Liit nõudsid rahvusvahelise julgeolekusüsteemi loomist ega soovinud pöörata tähelepanu otsesele desarmeerimisele. Kaudselt sillutati selle otsustamatusega Adolf Hitlerile teed võimule. Hitler kutsus Saksamaa delegatsiooni tagasi 12. oktoobril 1933 ning Saksamaa astus hiljem välja ka Rahvasteliidu koosseisust. Ka Jaapan lahkus konverentsilt. Seejärel kaotas üritus oma sisulise mõtte. 1934 tehti konverentsi töös vaheaeg, kuid see ei tulnud enam kunagi uuesti kokku ning desarmeerimisidee hääbus, liiatigi kui Saksamaa oli alustanud laiahaardelist ettevalmistust uueks sõjaks. Riigid hakkasid seejärel sõlmima kahepoolseid lepinguid, et saada paremaid positsioone Teise maailmasõja eel.
Teine desarmeerimiskonverents
Teine desarmeerimiskonverents toimus pärast Korea sõja lõppemist aprillis-juulis 1954. Hiina, Lõuna-Korea, NSV Liit, Prantsusmaa, Põhja-Korea, Suurbritannia ja USA arutasid võimalusi säilitada rahu Korea poolsaarel ja vähendada sinna paigutatud relvastust. Mingile kokkuleppele ei jõutud. Domineeris külma sõja vaimus NSV Liidu ja USA vaheline vastastikune süüdistamine. Sama konverentsi raames arutasid Hiina, Kambodža, Laose, NSV Liidu, Prantsusmaa, Suurbritannia ja Vietnami ning Viet Minhi delegatsioonid vaherahu sõlmimist Indohiinas peetavas sõjas. Saavutati kokkulepe, et kehtestatakse Korea sõjas rahu piki 17. paralleeli. Jõuti kokkuleppele relvastuskontrolli süsteemi sisseseadmises ning otsustati lahendada Indohiina poliitiliste jõudude erimeelsusi läbirääkimiste teel. pisi|ÜRO desarmeerimiskonverentsist osavõtjad Genfi Rahvuste Palees
Tungraud
pisi|Käärtungraud Tungraud on seade raskuste tõstmiseks või pikisuunalise pressjõu tekitamiseks.
Tungraud töötab inimjõu, elektri või suruõhuga. Tungraud võib oma tööpõhimõttelt olla mehaaniline või hüdrauliline, st tungraud muudab sisendenergia kas mehaanilise ülekandega või hüdraulika abil tõstejõuks. Tungraua peamine omadus on maksimaalne tõstevõime. Tungraudu kasutatakse laialdaselt autode remondi juures (tehase poolt on iga sõiduauto varustatud tungrauaga). Samuti leiavad mitmesugused tungrauad kasutust tööstuses, ehitusobjektidel, põllumajanduses – kõikjal, kus on vaja tõsta raskeid esemeid.
Desarmeerimine
Kolmas desarmeerimiskonverents
Kolmas desarmeerimiskonverents suurriikide tippjuhtide tasemel toimus juulis 1955. Seda nimetati Ida ja Lääne usalduse taastamise konverentsiks. Osalesid USA president Dwight D. Eisenhower, NSV Liidu parteijuht Nikita Hruštšov ja Ministrite Nõukogu esimees Nikolai Bulganin, Suurbritannia peaminister Anthony Eden ja Prantsusmaa peaminister Edgar Faure. Arutati Saksamaa taasühendamist, Euroopa julgeoleku küsimusi, desarmeerimise probleeme ning suurriikide vaheliste majanduslike ja kultuurialaste kontaktide arendamist. Mingit konkreetset otsust ei tehtud, kuid riigijuhid läksid laiali optimistlikus meeleolus. Saksamaa taasühendamise küsimustes otsustati korraldada välisministrite kohtumisi, mida ka 1955–1959 tehti, kuid kus mingeid tulemusi ei saavutatud.
Neljas desarmeerimiskonverents
Neljas desarmeerimiskonverents, sisuliselt pigem foorum, leidis aset oktoobris 1958. Seal arutasid NSV Liidu, Suurbritannia ja USA delegatsioonid välisministrite juhtimisel aatomipommide katsetuste vähendamise võimalusi. Seegi foorum (konverents) jäi tulemusteta. pisi|ÜRO tuumadesarmeerimise töögrupi istung New Yorgis 2016
Viies desarmeerimiskonverents
Viies desarmeerimiskonverents läks palju korda ja oli organisatsioonilise lõpptulemuse poolest edukas. 1960.–1962. aastal töötas Genfis ÜRO loodud 10 riigi (viis NATO ja viis Varssavi pakti liikmesmaad) desarmeerimiskomitee. See tegeles peamiselt tuumadesarmeerimise küsimustega. 1962. aastal asendati see komitee 18 riigi komiteega, mis pidas istungeid kuni 1968. aastani. Arutati laia relvastuskontrolli teemade ringi. Saavutati kokkulepe, et Genfis alustab tööd konkreetsete seisukohtade väljatöötamiseks ÜRO Desarmeerimiskomitee Konverents (Conference of the Committee on Disarmament). Pärast 10 aastat kestunud vaidlusi asutati 1978. aastal ÜRO Peaassamblee otsusega Genfis alaliselt tegutsev Desarmeerimiskonverents (Conference on Disarmament, CD).
Algselt määrati ÜRO Peaassamblee korraldatud esimese desarmeerimisalase eriistungi otsusega selle töös osalema 40 riigi delegatsioonid, kuid hiljem laiendati CD koosseisu 66 riigini. Nende hulgas oli viis tuumariiki – Prantsusmaa ja Suurbritannia (alates 1979) ning Hiina, NSV Liit ja USA (alates 1980), samuti enamik arvestatava sõjalise potentsiaaliga riike (Austraalia, Hispaania, Iisrael, India, Jaapan, Lõuna-Korea, Poola, Rootsi, Soome, Ukraina, Vietnam jt.).
Selle mitmepoolse relvastuskontrolli küsimustega tegeleva organi töö käivitus 1. jaanuaril 1979. Tegevuse eesmärgiks seati korraldada riikide vahel läbirääkimisi, et valmistada ette lepinguid ja kokkuleppeid võidurelvastumise peatamiseks ning selleks tingimuste loomiseks ning käivitada relvastuse üldise vähendamise protsess. Kuni 1991 oli CD suuresti sotsialistlike ja lääneriikide vaheliseks diskussiooniklubiks ning vastastikuste süüdistuste väljaütlemise tribüün. Produtseeriti küll hulgaliselt ettepanekuid liikmesriikide valitsustele ja raporteid ÜRO Peaassambleele, kuid mingeid konkreetseid tulemusi ei saavutatud. Pärast Nõukogude Liidu likvideerumist (1991. aastal võttis NSV Liidu koha sisse Venemaa) ja kommunistliku süsteemi lagunemise järel muutus CD desarmeerimisküsimuste teoreetiliste ja organisatsiooniliste aspektide analüüsimise ning ettepanekute genereerimise peamiseks rahvusvaheliseks institutsiooniks. See tegeleb ka riikide sõjalise potentsiaali kaardistamisega ja esitab regulaarselt ÜRO Peaassambleele analüüse nii tava- kui ka tuumarelvastuse regionaalse olukorra ja kvantitatiivse taseme kohta. Teeb ettepanekuid nende vähendamise riikidevaheliste kokkulepete sõlmimiseks. Neid ettepanekuid arutatakse igal aastal ÜRO Peaassamblee istungjärgul.
Länsisatama
pisi|Vaade sadamale Länsisatama (eesti keeles 'Läänesadam', rootsi keeles Västra hamnen) on reisisadam, varasem kauba- ja konteinerisadam Jätkäsaari asumis Helsingis Soomes. Sadam asub Helsinginniemi poolsaare kaguosas. Sadama juurde kuulub ka Munkkisaari kai Munkkisaari lääneosas, mida kasutavad kruiisilaevad.
Länsisatama uut reisiterminali T2 kasutavad peamiselt Helsingi ja Tallinna vahet sõitvad reisilaevad. Eelmist, 1995. aastal avatud reisiterminali T1 kasutatakse Peterburi-liini reisilaevade jaoks. Pärast kaubasadama kolimist Vuosaari sadamasse hakati ehitama uusi maju 15 000 elanikule.
Kohe Länsisatama kõrval asub Munkkisaari, kus asub Hietalahti Aker Finnyardsi laevatehas. See ala ei kuulu Länsisatama alla.
Allianss
Siiski ei ole formaalne sõjaline allianss vajalik mõne riigi liitlaseks pidamiseks – arvestatakse võimalusega, et kaassõdivusest võib sõjalise rünnaku korral lepingu asemel piisata.
Esimese maailmasõja liitlased
Keskriikide vastu sõdinud liitlased olid algselt Ühendkuningriik, Prantsuse kolmas vabariik, Venemaa keisririik, Serbia kuningriik, Montenegro kuningriik, Belgia kuningriik ja Jaapani keisririik. Hiljem liitusid Itaalia kuningriik, Portugali esimene vabariik, Rumeenia kuningriik, Ameerika Ühendriigid, Kreeka kuningriik ja Brasiilia esimene vabariik. Mõned, näiteks Vene keisririik, loobusid sõjast enne vaherahu seoses revolutsiooni või lüüasaamisega.
Teise maailmasõja liitlased
pisi|300px|Teise maailmasõja aegne poster 1941. aastast, mis propageerib [[Ühinenud Rahvad|Ühinenud Rahvaste algseid pooldajariike]]
Teljeriikide agressiooni vastu sõdivad liitlased määratleti Ühinenud Rahvaste deklaratsiooniga 1. jaanuaril 1941, tõotades kinni pidada Atlandi harta põhimõtetest. Nende hulka kuulus kuni 1991. aastani Balti vabariike (ainsad, kelle iseseisvust maailmasõja järel ei taastatud) okupeerinud Nõukogude Liit, kelle õigusjärglaseks peab end tänane Venemaa Föderatsioon.
Uue maailmakorra liitlased
pisi|300px|[[Maailma poliitiline kaart, mis näitab rahvusvahelist eelistust põhimõttelise liitlase suhtes ründe korral (2017. aasta uuring)]]
Liitlaste mõistet on Ameerika Ühendriikide Armee kasutanud ka nende riikide kohta, kes toetasid Lõuna-Vietnami, kui käimas oli Vietnami sõda. Hiljem kasutati mõistet liitlasväed ka Lahesõja koalitsiooni kirjeldamiseks, mida tavaliselt nimetatakse koalitsioonivägedeks (George W. Bushi administratsioonis kui "Coalition of the Willing"). Need vastandusid Mitmerahvusjõule-Iraagile.
Furosemiid
pisi|Furosemiidi [[struktuurivalem]] pisi Furosemiid on diureetikumide hulka kuuluv ravimi toimeaine, mida kasutatakse erinevates ravimivormides.
Nii nagu enamik diureetikume, kuulub ka furosemiid WADA poolt keelustatud ainete nimekirja, kuna teda on võimalik kasutada dopingu kasutamist maskeeriva ainena. pisi|Lasix (furosemiidi süst)
Keemiline valem
Aine keemiline valem on C12H11ClN2O5S.
ATC-kood
Toimeaine ATC-kood on C03CA01. Eestis on furosemiidi sisaldavad ravimpreparaadid klassifitseeritud retseptiravimitena.
Näidustused
Furosemiidi manustatakse diureesi saavutamiseks peamiselt arteriaalse hüpertensiooni, kopsuturse, uroloogiliste operatsioonide ajal ja mürgistuste ravil. Furosemiidi kasutatakse ka tursete, nefrootilise sündroomi, maksatsirroosi ravis ja/või sümptomite leevendamisel nii loomadel kui inimestel.
Toime
Organismi manustatuna vähendab furosemiid kaltsiumi, magneesiumi, kaaliumi, B1-, B6- ja C-vitamiini ning tsingi sisaldust.
Ohud
Manustatud furosemiid on sõidukijuhile liiklusohtlik, eriti koos alkoholiga.
Furosemiid on loomkatsetes osutunud teratogeenseks.
Miia Jõgiaas
Miia Jõgiaas (sündinud Miia Saviauk; 14. märtsil 1931 Tartus) on Eesti vabadusvõitleja, üks Tartus Raadi pargis asunud Nõukogude sõduritele püstitatud ausamba viiest õhkulaskjast 5. novembril 1949.
Memristor
Memristor (inglise keele sõnadest memory resistor ) ehk mälutakisti on kahekontaktiline passiivkomponent, mille elektritakistus sõltub seda varem läbinud elektrivoolu suurusest ja suunast ning mis voolu puudumisel säilitab viimase takistuse. Seega on tegu hüstereesi omava ehk mäluga seadmega.
Miia Jõgiaas
Ta kuulus Nõukogude okupatsioonivõimu vastasesse koolinoorte põrandaalusesse organisatsiooni Sini-Must-Valge (SMV).
Memristor
Seadme olemasolu ennustas esimesena Leon Chua 1971, analüüsides mittelineaarsete vooluringide teooriat ning täheldades lünka fundamentaalsete suuruste pinge, voolu, laengu ja aheldusvoo vahelistes seostes. Ta defineeris memristori kahekontaktilise passiivkomponendina, mis seob omavahel aheldusvoo ja laengu, ning koostas seadme kirjeldamiseks ja omaduste määramiseks vajaliku matemaatilise ja katseaparatuuri.
Miia Jõgiaas
Jõgiaas ja teised ausamba õhkulaskmisest osavõtnud SMV liikmed (kokku 38 inimest) arreteeriti 1950. aasta sügisel julgeolekutöötajate poolt – Jõgiaas oma Tartu kodus 19. novembri hilisõhtul. Vahi all hoiti Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Tartu osakonna maja keldri eeluurimisvanglas Pepleri ja Riia tänava nurgal (nn Hall maja), Ülikooli tänava vanglas ja lõpuks endises naistevanglas Veski tänaval.
Memristor
2011. aastal laiendas Leon Chua definitsiooni kõigile passiivsetele muutuva takistusega püsimäluseadmetele, olenemata nende takistuse muutumise mehhanismist.
Miia Jõgiaas
9. juunil 1951 mõistis Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Erinõupidamine talle Vene NFSV Kriminaalkoodeksi paragrahvide 58-1a, 58-9, 58-10 alusel kümme aastat vabadusekaotust. Otsus tehti talle teatavaks 15. augustil 1951 Tartu Veski tänava vanglas. Septembris 1951 saadeti ta Tallinna ja Leningradi vanglate kaudu Vorkuta vangilaagri erilaagrisse Retšlag, mis oli mõeldud eriti ohtlikele vangidele. Laagris viibis ta koos oma lapsepõlvesõprade Elleni ja Ritaga, töötades algul raudteeliinide ehitusel ja seejärel tellisevabrikus. 11. mail 1956 otsustas NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi poliitiliste, ametialaste ja majanduskuritegude läbivaatamiskomisjon ta vanigstusest vabastada.
Memristor
See definitsioonilaiendus leidis mõningast kriitikat, kuna leiti, et see on teaduslikult põhjendamata ja et tegu on Hewlett-Packardi püüdega võimalikult paljud tehnoloogiad enda memristore käsitlevate patentide alla saada.
Miia Jõgiaas
Vabanes vangilaagrist 26. mail 1956. Sõitis juunis 1956 elama Tallinna ja abiellus samal aastal oma Sini-Must-Valge organisatsioonikaaslase Tõnis Jõgiaasaga ning asus tööle aednikuna.
Memristor
Tänapäeva arendustöö käib memristoride massmäluseadmena kasutuskõlblikuks arendamise ning uute kasutusvaldkondade otsimise kallal.
Miia Jõgiaas
1976. aastal lõpetas ta Räpina Sovhoostehnikumi aiandusagronoomina. Oli aastatel 1976-1986 Tartu sõjaväehaigla aednik ja Eesti Metsainstituudi puukool-katsemajandi tööline, alates 1986. aastast pensionär.
Memristor
Teooria
Fundamentaalsete suuruste pinge v, voolu i, laengu q ja voo {\varphi} korral saab eksisteerida kuus kahe muutuja vahelist seost. Klassikaliselt olid defineeritud neist viis:
Miia Jõgiaas
Isiklikku
Ta abiellus pärast vanglat ja Siberit kaasvõitleja Tõnis Jõgiaasaga.
Memristor
Teooria
Kõik vooluringi elemendid, eriti aga pooljuhtelemendid on olemuselt mittelineaarsed ja alluvad lineaarsele lähendusele vaid teatud piirides.
Seetõttu on mittelineaarsete vooluringide analüüsis induktsioon, mahtuvus ning takistus defineeritud üldiste seosevõrrandite lahenditena, mille täpne kuju sõltub näiteks kasutatud pooljuhtidest.
PySimpleGUI
pisi|PySimpleGUI logoPySimpleGUI on avatud lähtekoodiga Pythoni graafilise kasutajaliidese (ingl. graphical user interface ehk GUI) teek, mis võimaldab kasutajatel kiiresti ja lihtsalt luua GUI rakendusi. PySimpleGUI eesmärk on hõlbustada GUI-de loomist Pythonis, ilma et oleks vaja õppida keerukaid GUI-teeke nagu Qt, wxPython või tkinter. PySimpleGUI-s on lihtne luua erinevaid graafilisi elemente: nupud, tekstikastid, valikunupud, kastid ja palju muud. Koodi kirjutamine on lihtne ja intuitiivne ning võimaldab programmeerijatel luua kiiresti ja tõhusalt erinevaid GUI rakendusi. PySimpleGUI pakub ka erinevaid funktsioone ja võimalusi: mitmerealine tekst, graafikud, taustapildid, kaardiplotterid ja palju muud.
Memristor
Teooria
Üle on üks muutujate paar, mille kohta veel seost ei ole: \varphi ja q. Seda seost defineerides ja analüüsides jõudis Leon Chua memristiivsuseni.
PySimpleGUI
Platvormid
PySimpleGUI toetab erinevaid operatsioonisüsteeme, sealhulgas Windows, macOS, Linux ja Raspberry Pi. See tähendab, et PySimpleGUI koodi saab kirjutada ükskõik millisele platvormile ja seda saab käivitada teistel platvormidel ilma, et oleks vaja koodi uuesti kirjutada.
PySimpleGUIWeb
PySimpleGUIWeb on eksperimentaalne projekt, mis püüab pakkuda PySimpleGUI Pythoni graafilise kasutajaliidese raamistiku veebipõhist versiooni. Projekti eesmärk on võimaldada arendajatel luua veebipõhiseid graafilisi kasutajaliideseid, kasutades sarnast süntaksit nagu PySimpleGUI.
Installeerimine
PySimpleGUI saab installeerida kirjutades terminali: Näide teegi võimalustest:
Memristor
Teooria
pisi|Memristiivse süsteemi hüstereesikõver 1976 täpsustas Chua koos doktorandi Sung Mo Kangiga memristore kirjeldavat matemaatilist aparatuuri, muuhulgas tuues välja elementi kirjeldava hüstereesikõvera. Olgu graafik i(v), kus i on vool ning v pinge, siis graafiku tõus on elemendi takistus.
Titaandioksiidil põhinevad memristorid
Memristorid sattusid taas avalikkuse huviorbiiti, kui HP avaldas pressiteate toimivast pooljuhtmemristorist. Nende labor arendas ristvõre baasil mälu ning neil oli vaja lüliteid, millega ristvõre elektroode omavahel ühendada ja lahutada. Titaandioksiidi TiO2 muutlikku takistust kirjeldati esimest korda 1960-ndatel.
PySimpleGUI
Installeerimine
= Viited =
Memristor
Titaandioksiidil põhinevad memristorid
Esialgne prototüüp koosnes ühest TiO2 kihist elektroodide vahel, mis hakkas näitama memristiivseid omadusi, kui talle oli korra rakendatud läbilöögipinge. Uurides läbilöögi tulemusi tunnelmikroskoobiga, saadi aru, et oli tekkinud hapniku aatomite vaegus ja osa TiO2 oli asendunud Ti4O7-ga. Edaspidi katsetati ühe kihi TiO2 ja ühe kihi Ti4O7-ga. See seade ei vajanud enam toimimiseks läbilööki. Seadme tööpõhimõte seisneb TiO2-x väga heal aukjuhtivusel võrreldes TiO2-ga. Rakendades seadele pinge, liiguvad augud TiO2-sse ja tekitavad sellega paksema kihi TiO2-x, õhendades samas TiO2 kihti, mis vähendab seadme takistust. Polarisatsiooni vahetades protsess pöördub. Nende seadmete memristiivsus on pöördvõrdeline TiO2 kihi paksuse ruuduga, mis tähendab, et nähtus avaldub märkimisväärselt alles nanoskaalal.
Püsimälu
2012. aasta mai seisuga oli HP-tehnoloogia lülituskiirus 90 ns. Koostöös Hynix Semiconductoriga plaaniti esimesed memristoridel põhinevad püsimälud turule tuua 2013. aastaks. Memristorid ei vaja iga biti kohta ühte transistori nagu praegune DRAM-tehnoloogia, ega kõrgeid pingeid salvestamisel ja kustutamisel nagu välkmälu. Samuti ei ole välkmäluga kaasnevaid minimaalse kustutatava ploki piiranguid. See võimaldab väga suuri andmetihedusi võrreldavatel kiirustel ning lihtsustab kontrolleriloogikat. Lisaks toetab memristortehnoloogia lihtsamalt mitmekihilisi mikrolülitusi, mis veelgi suurendab võimalikku andmetihedust.
PySimpleGUI
Lingid
https://pysimplegui.readthedocs.io/en/latest/
https://github.com/PySimpleGUI/PySimpleGUI
Memristor
Loogika
Memristorid sobivad teostama lausearvutuse tehteid implikatsioonloogika abil. Implikatsioonloogika on loogikasüsteem, kus implikatsiooni (ehk "kui x, siis y" või x→y ) ja väärsuse (x = V) operaatorite abil saab esitada kõiki kahe muutuja loogika operaatoreid. See on alternatiiviks CMOS- ja TTL-tehnoloogiatele omasele NAND- või NOR-loogikale.
PySimpleGUI
Lingid
https://realpython.com/pysimplegui-python/
Memristor
Loogika
Eri tehnoloogiate eripärad mängivad rolli otsustamisel, kumb kahest järgnevast on ülesande jaoks sobivam.
CMOS NAND-ventiil koosneb neljast kahte tüüpi isoleeritud paisuga väljatransistorist. See on autonoomne (andes talle toidet ning sisendid, tekib väljundisse tulemus) ja kiire, kuid diskreetne: et andmetega edasi töödelda, tuleb need saata edasi järgmisse ventiili.
PySimpleGUI
Lingid
https://pysimplegui.readthedocs.io/en/latest/demo_table/README.html
Memristor
Loogika
Memristor-tehnoloogial baseeruv loogikaelement koosneb kolmest memristorist ja ühest takistist. See ei ole diskreetne, st. samas elemendis saab pärast tehte lõppu teostada järgmise operatsiooni (vt näide NAND teostuse kohta), ent ei ole autonoomne, vajades eraldiseisvat kolmeastmelist pingeallikat, mis teostab operatsiooni, rakendades eri memristoridele erinevad pinged. Samas võimaldab see rakendada suuremahulist SIMD-töötlust, teostades sama tehet sama pingeallika abil korraga paljudel loogikaelementidel.
Näide NAND teostuse kohta memristorloogika abil
Kahe paralleelühenduses memristori p ja q, mis sisaldavad operande, vahel saab teostada implikatsioonitehte, kusjuures tulemus talletatakse memristoris q:
Olgu kolm memristori p, q, s. Sisaldagu p ja q operande, siis s ← NAND(p,q) käib järgnevalt :
FPGA
Kombineerides omavahel CMOS-loogikat ning memristore nii mälu- kui ka marsruutimiselementidena, saab teostada FPGA sarnaseid programmeeritava raudvaralise loogika skeeme. Omavahelist integratsiooni lihtsustab TiO2-memristoride tootmise sobivus olemasolevate integraalskeemide tootmise metoodikatega.
Marsruutimine
Praeguste FPGA-de struktuurist, energiatarbest ja viivitusest moodustavad ligi 90% loogikaplokkidevahelised ühendused. Asendades ühenduskihi lülitused memristoridega (kasutades neid sisuliselt lülititena) on võimalik kiirendada andmetöötlust FPGA-s umbes 2 korda, vähendada pindala umbes 5 korda ja energiatarbimist umbes 1½ korda, seda ühekihilise konstruktsiooni korral.
Lūšiai
Lūšiai on järv Leedus Ignalina rajoonis. Järv jääb Ignalinast 4 kilomeetrit läände ja asub merepinnast 138,5 meetri kõrgusel.
Memristor
Mälu
Eelmisest tööst sõltumatult on uuritud memristoride kasutamist mälu asendamiseks FPGA struktuuris, mis tänapäeval kasutab sisseehitatud SRAM-komponente või loogikaplokkidest koostatud SRAMi. Sarnaselt eelmise tööga leiti, et jõudluse kasv oleks vähemal 2 korda ühekihilise struktuuri korral ning suurem mitmekihilise korral.
Masinõppimine
Memristoride mälu ja analoogseade omadused teevad nendest head elemendid sünapside simuleerimiseks. 2009 kasutati LC-komponentidest ja ühest memristorist koosnevat ahelat ainuraksete kohanemisvõime uurimiseks. Ahela abil õnnestus jäljendada ainuraksete reageerimist perioodilistele stiimulitele ja nende kadumisele.
Lūšiai
Järve kaldad on looklevad, kaldajoone pikkus on 16,7 kilomeetrit. Lūšiai on loode-kagu sihiline. Põhjas ühendab 150 meetri laiune kitsus Lūšiaid Asalnai järvega, lõunas 60 meetri laiune kitsus Sakarvai järvega, mis on ka järve väljavooluks. Lääneosas asub pikk Lūšykštise abajas. Järv asub jääajal tekkinud tunnelorus.
Kaldad on madalad, kohati ka soostunud. Kirdekallas ja läänekallas on kõrgemad. Lūšiai ümbruskond on metsane. Järve põhja- ja edelakaldaid palistab lai pillirooriba.
Lūšiaisse suubub kolm nimetut oja. Järve kallastele jääb 12 turismitalu. aastal 1977 rajati järve põhjakaldale rada, mida ääristavad 15 Ignaliona piirkonna legende kujutavat puuskulptuuri. Külad järve kaldal on Palūšė, Pabiržė, Meironys, Mačiutiškės, Kiškiai, Kaukiškė.
Järve nimi tuleneb ilvese leedukeelsest nimest lūšis.
Woldemar von Bock
Woldemar Bernhard Wilhelm Georg Heinrich von Bock (9. november 1816 Loodi mõis – 1. veebruar 1903 Bamberg) oli Liivimaa jurist, ajaloolane, publitsist, poliitik, helilooja.
Tema isa oli Liivimaa maanõunik ja Loodi mõisnik Heinrich von Bock.
Ta oli Liivimaa õekohtu asepresident ja katoliiklane.
Sajansk
Sajansk (vene keeles Саянск) on linn Venemaal Irkutski oblastis. Linn asub Angara lisajõe Oka lähedal, Irkutskist ligikaudu 245 km põhjaloodes.
Sajansk asutati 1970. aastal. Aleviks sai Sajansk 1975. aastal. Linnaõigused anti Sajanskile 1985. aastal. Linnas asub Venemaa üks suuremaid keemiakombinaate.
Kutšluk
Kutšluk (ka Kutšlug, Kuchlug, Küchlüg, Küçlüg, Güčülüg või Quqluq; hiina keeles 屈出律) naimani väejuht, viimane Karakitai (Lääne-Liao dünastia) juht. Kui Tšingis-khaan naimanid alistas, põgenes ta läände Karakitaisse ning sai enda tulevase äia Yelü Zhilugu nõunikuks. Hiljem korraldas ta riigipöörde, kukutas Yelü Zhilugu ja Yelü dünastia ning asus ise troonile. Aastal 1218 tapeti ta mongolite poolt ning Karakitai liideti Mongolite riigiga.
Hoolimata sellest, et ta ei kuulunud Yelü dünastiasse, loetakse teda vahel viimaseks Lääne-Liao riigi valitsejaks, kuna ta nimetas ise enda riiki Suur-Liaoks.
John Wyndham
pisi John Wyndham Parkes Lucas Beynon Harris (10. juuli 1903 – 11. märts 1969) oli inglise ulmekirjanik. Tema teoste tegevus toimub sageli postapokalüptilises keskkonnas.
Tema tuntuim teos on "Trifiidide päev", millest sai kiiresti menuk ja millest on tehtud ka mitu filmiversiooni.
Pärast kooli lõpetamist proovis ta karjääri teha põllumajanduse, juura ja reklaami alal, kuid ei saavutanud edu. 1925. aastal hakkas ta kirjanikuks. 1930. aastatel müüs ta jutte mitmele ameerika ajakirjale ning temalt ilmus kolm romaani varjunime John Beynon all.
Teise maailmasõja ajal teenis Wyndham armees sideoperaatorina.
Pärast sõda hakkas ta uuesti kirjutama, ajendatuna oma venna Vivian Beynon Harrise kirjanduslikust edust. Ta muutis oma kirjutamisstiili ning 1951. aastal ilmunud "Trifiidide päev" osutus ülimenukaks. Pärast seda ilmus temalt veel kuus romaani. Tema arhiivi omandas Liverpooli ülikool.
Eesti keeles ilmus "Trifiidide päev" esimest korda Eesti Raamatu "Mirabilia" sarjas 1990. aastal (tõlkija Aivo Lõhmus), lisaks on eesti keelde tõlgitud tema novellid "Veider lugu" ja "Meteoor" ning romaan "Krüüsalised".
Aktiivsüsi
pisi|Granuleeritud aktiivsüsi mikroskoobi all. Söeosakeste pude struktuur annab tunnistust tohutu suurest pinnast. Pildil näha olevate osakeste läbimõõt on umbes 0,1 [[millimeeter|mm, pindala aga mitu ruutmeetrit]] pisi|Aktiivsöegraanul [[skaneeriv elektronmikroskoop|skaneeriva elektronmikroskoobi all]] Aktiivsüsi ehk aktiveeritud süsi on suure poorsuse, eripindala (umbes 103 m²/kg) ja adsorbeerimisvõimega peeneteraline süsi. Keemiliselt koostiselt põhiliselt süsinik: grafiit ja amorfne süsinik.
Seda kasutatakse peamiselt adsorbendina gaaside ja vedelike puhastamisel muu hulgas keemias, meditsiinis, veterinaarias, vee ja vedelike puhastamisel, reoveepuhastuses, ventilatsioonitehnikas ja kliimatehnikas ning sõjanduses (näiteks gaasimaskides). Samuti kasutatakse seda heterogeense katalüüsi katalüsaatorite kandjana.
USA-s oli nõudlus aktiveeritud söe järele 2005. aastal 165 miljonit kg.
Toiduainetetööstustes võidakse kofeiinivaba tee ja kohvi valmistamisel tootmisprotsessis kasutada aktiveeritud sütt. Mõnede mahlade tööstuslikul valmistamisel (näiteks õunamahl) võidakse värvumise vältimiseks kasutada aktiivsütt. Sütt on kasutatud želatiini, õlide, rasvade, sorgosiirupi ja varem ka suhkru rafineerimisel. Aktiivsütt võidakse kasutada ka mitmete alkohoolsete jookide tootmisel, näiteks õlle filtreerimisel.
Varem on aktiivsütt kasutatud tsitruseliste viljade koore kibeda maitse neutraliseerimiseks, kuid sellest on tänapäeval ilmselt loobutud, kuna süsi imes endasse ka C-vitamiini ja karotenoidid.
Farmaatsiatööstuses võidakse kasutada C-vitamiini preparaatide valmistamisel aktiivsütt.
Nimetused ja tähised
CAS-number on 64365-11-3.
Takayoshi Yamano
Takayoshi Yamano (jaapani keeles 山野 孝義 Yamano Takayoshi; sündinud 5. aprillil 1955 Osakas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Aktiivsüsi
Adsorptsiooniga seotud omadused
Aktiivsüsi koosneb valdavalt (enamasti üle 90%) väga poorsest süsinikust. Poorid on (nagu ka käsnas) omavahel ühenduses. Eripindala on 300–2000 m²/g, seega võrdub 4 grammi aktiivsöe sisepindala ligikaudu jalgpalliväljaku pindalaga. Aktiivsöe tihedus on 0,2–0,6 g/cm³.
Takayoshi Yamano
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1980 2 mängu.
Aktiivsüsi
Adsorptsiooniga seotud omadused
Poorisuuruse järgi eristatakse mikropoore (alla 2 nm), mesopoore ehk üleminekupoore (2–50 nm) ja makropoore (üle 50 nm).
Makropoorid on gaaside ja vedelike peamised ligipääsuteed; adsorptsiooni seisukohast ei ole neil nimetamisväärset tähtsust. Valdav osa adsorptsioonist toimub mikropooride pinnal. See piirkond on aktiivpind ja määrab söe adsorbeerimisomadused. Kuubi puhul, mille serva pikkus on üle 1 cm, ületab sisepindala välispindala rohkem kui 10 000 korda.
Keemiline ühend adsorbeerub aktiivsöes seda paremini, mida:
Saamine
Aktiveeritud sütt saadakse mitmel viisil.
Aktiivsütt valmistatakse taimsetest, loomsetest, mineraalsetest või petrokeemilistest ainetest. Lähtematerjalideks on kas juurviljad, puit (näiteks männi- ja kasepuit), turvas, pähklikoored (näiteks kookospähkli), pruunsüsi, kivisüsi või plastid. Loomasöeks ehk loomseks söeks (carbo animalis) nimetatakse aktiivsütt, mida saadakse loomade verest (veresüsi) või luudest (luusüsi). Suhkrusöeks nimetatakse aktiivsütt, mida valmistatakse glükoosist või mõnest muust suhkrust.
Valmistamiseks ja aktiveerimiseks kasutatakse kas gaasaktiveerimist või keemilist aktiveerimist
Gaasaktiveerimise puhul töödeldakse juba söestunud materjali oksüdeerivas gaasis, näiteks veeaurus, süsinikdioksiidis, õhus või nende gaaside segus. Et see toimub temperatuuril 800–1000 °C, gaasitatakse osa süsinikku veegaasimenetlusel. Moodustub poorne ja suure aktiivsusega aktiivsüsi.
Keemilise aktiveerimise puhul töödeldakse söestumata lähtematerjali segu kemikaalidega. Selleks kasutatakse tavaliselt kas dehüdraatimisvahendeid (näiteks tsinkkloriid, fosforhape) 500–900 °C juures või kuivdestillatsiooni (pürolüüs). Nõnda saadud tooraktiivsüsi aktiveeritakse oksüdatiivselt 700–1000 °C juures veeauru või süsinikdioksiidiga, osalt ka õhuga. Sellise aktiveerimise puhul muutub osa süsinikust süsinikmonoksiidiks, mille tagajärjel tekivad lisapoorid ja söe pind suureneb.
Mõnede rakenduste tarbeks töödeldakse aktiivsütt veel teiste kemikaalidega (impregneeritakse), et adsorptsioonivõimet parandada. Gaasimaskide filtrite süsi kaetakse metallisooladega, mis parandab paljude mürkide adsorbeerimise võimet. Hõbedaga kaetud aktiivsüsi sobib joogivee filtreerimiseks eriti hästi.
Keemiatööstustes
Aktiivsütt kasutatakse keemias gaaside ja lahustiaurude adsorbeerimiseks, vedelike puhastamiseks, katalüsaatorite ja elektroodide valmistamiseks jm.
Kasutamine ravimina
Manustamiseks valmistatakse aktiivsütt granuleeritud või pressitud kujul tablettidena.
Ravimina nimetatakse aktiivsütt nimetust meditsiiniliseks söeks või aktiveeritud söeks (ladina keeles carbo activatus). Seda manustatakse aktiivsöe tablettidena, aktiivsöe pulbrina või aktiivsöe suspensioonina.
Farmakoterapeutiline rühm: kõhulahtisuse-, soolepõletiku- ja sooleinfektsioonivastased ained.
ATC-kood: A07BA01 aktiveeritud süsi.
Geneeriline nimetus: süsi. Toote nimetused: Actidose-Aqua, Activated Charcoal, Charcoal Plus DS, EZChar, Insta-Char, Liqui-Char, Optimum Charcoal, Charcocaps, Charcoaid 2000, Charcoaid-G, Charcoaid, Charcodote, Actidose-Aqua Advance, Charcodote (obsolete), J.L. Bragg's Medicinal Charcoal, Medicoal, Karbons, Carbomix, Carbosorb X, Charcotabs, Healthstream Activated Charcoal, Charcotrace, Chem Mart Nasal Decongestant Capsule, Pharmacia Carbosorb, Norit, Eucarbon, Active Carbon.
Toime
Toime põhineb suu kaudu organismi sattunud mürkainete ja toksiinide absorbeerumisel söeosakeste pinnale.
Adsorptsioon
Enamasti adsorbeeruvad aktiivsöega hästi teiste seas alfatoksiinid, amfetamiin, antidepressandid, antihistamiinid, epilepsiavastased ained, atropiin, barbituraadid, mitmed psühhoaktiivsed ained, beetablokaatorid, klorokviin, tsimetidiin, dapsoon, mittesteroidsed põletikuvastased ravimid, opiaadid, digitaalis, kiniin, strühniin, tetratsükliin.
Mõõdukalt adsorbeeruvad diabeedi raviks kasutatavad ained, petrooleum, paratsetamool, fenool ja salitsülaadid.
Halvasti adsorbeeruvad alkoholid, tsüaniid, metallid ja süsivesinikud.
Näidustused
Meditsiinilisi aktiivsöe tablette kasutatakse meditsiinis mitmete mürgistuste ja ka kõhulahtisuse korral. Aktiivsüsi seob peaaegu kõiki ravimeid.
Ravimvorm ja annustamine
Aktiivsüsi on saadaval tablettide, pulbri ja suspensioonina.
Vajalik annus mürgistuse korral on täiskasvanul umbes 50 g, 10-kilosel lapsel umbes 10 g aktiivsöepulbrit. Tablettide arv oleneb toimeaine sisaldusest tabletis: näiteks 250 milligrammi mg aktiivsütt sisaldavaid tablette tuleb manustada vastavalt 200 ja 40.
Kui kannatanu teadvusetase on kõvasti langenud siis tuleks patsienti intubeerida ja aktiivsöesuspensioon manustada kas nasogastraalsondi või maosondi kaudu.
Alkaloidimürgistus
Alkaloidimürgistuste korral antakse teadvusel inimestele esmaabina veega segatud aktiveeritud sütt: täiskasvanule 50–100 g ja lapsele 1–2 g/kg (3 spl 10 kg kohta).
Kui tekivad krambid ja haige kaotab teadvuse, ei tohi patsiendile sütt joogiga manustada. Tuleb jälgida, et haige hingamine ei seiskuks. Vajadusel teha kunstlikku hingamist. Kohe kutsuda kiirabi.
Kõrvaltoimed
Kõrvaltoimed peaaegu puuduvad. Väljaheide võib mustaks värvuda ja see võib patsienti ehmatada.
Soovimatuks kõrvaltoimeks võidakse pidada aktiivsöe ja ravimite koosmanustamist, kuna söe toimel võib ravimite imendumine mitte aset leida.
Sidumiskapatsiteedi küllastumine
Suurtes doosides manustatud erinevate ainete üledoosi korral, näiteks paratsetamooli- või atsetüülsalitsüülhappemürgistuse korral võib aktiivsöe sidumiskapatsiteet küllastuda.
Teised kasutusalad
pisi|Aktiivsüsi
Aktiivsöefiltrites
Aktiivsöefiltriga maskid peaksid hoidma kinni ainete osakesi, mis on suuremad kui 1 mikromeeter.
Vedelike ja gaaside puhastamine
Aktiivsütt kasutatakse esmajoones adsorbendina soovimatute värvainete, maitseainete ja lõhnaainete eemaldamiseks gaasidest, aurudest ja vedeliket. Aktiivsöe puhul on suureks eeliseks termiline reaktiveeritavus. Reoveepuhastuseks kasutatava aktiivsöe puhul on võimalik ka bioloogiline reaktiveeritavus. Aktiivsütt kasutatakse peamiselt granulaadi, pulbri või graanulitena. Saadaval on ka aktiivsöest riie. Aktiivsöega eemaldatakse näiteks:
Söeküpsised
Söeküpsiseid (ingl charcoal biscuit) söödi Iirimaal ja Inglismaal 19. ja 20 sajandi algusaastatel. Küpsised valmistati kase söest, millele lisati veidi võid, suhkrut ja mune.
Austria päritolu filosoof Ludwig Wittgenstein olevat Iirimaal viibides lasknud neil söeküpsistel hea maitsta.
Jäneda allikad
pisi|[[Jäneda Allikajärv.]] pisi|Jäneda allikad Allikajärvest ülesvoolu. Jäneda allikad on allikad Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
Allikate kaitseks moodustati 1981. aastal Jäneda allikate kaitseala (pindala 6 ha).
Allikad asuvad Jägala–Tartu maantee poolitatud Jäneda Allikajärves rühmiti. Allikate suurimad vooluhulgad ületavad 500 l/s.
Jõempa kurisud
Jõempa kurisud on kurisud Saaremaal.
Kurisute kaitseks loodi 1973. aastal Jõempa kurisute kaitseala (pindala 10 ha).
Kurisud asuvad Kaarmise-Jõempa karstialal ; sealt saab alguse Kärla jõgi. Karstialal paiknevate kurisute laius on u 5 m ja sügavus 0,5–1 m.
Alexander Ryabchikov
Alexander Ryabchikov (sündinud 13. juunil 1975 Mari ANSV-s Oršanka rajoonis Tširki külas) on Eesti tehnikateadlane.
Elulugu
Alexander Ryabchikov on mari.
Lõpetas 1992 Mari Eli Vabariigis Tširki Keskkooli, 1997 EPMÜ mehhaniseerimisteaduskonna; tehnikamagister (1999, EPMÜ), väitekiri "Jääkpingete määramine pinnetes silindrilise aluse pikideformatsiooni mõõtmise meetodiga", Ph.D. (, 2005, Eesti Maaülikool (EMÜ)), doktoriväitekiri "Development of some mechanical methods for measurement of residual stressesi n coatings ". Oli 1997–99 EMÜ laborant, 2000 teadur, 2001–06 assistent, 2006– EMÜ metsandus- ja maaehitusinstituudi dotsent.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: loodusteadused ja tehnika, protsessitehnoloogia ja materjaliteadus, jääkpingete eksperimentaalmehaanika. Üle 15 teadustrükise.
Ami Morita
Ami Morita on jaapani päritolu Eesti balletitantsija.
Ami Morita on õppinud tantsimist Nagano balletikoolis ja Stuttgardis John Cranko tantsukoolis. Alates 2020. aastast töötab ta Eesti Rahvusballetis, kus sai esitantsijaks.
1946. aasta Helsingi maleturniir
pisi |200px|Turniiri võitja [[Vjatšeslav Ragozin]] pisi|200px|Turniiril neljandat kohta jaganud [[Eero Böök]]
1946. aasta Helsingi maleturniir oli 1946. aastal Helsingis korraldatud rahvusvaheline maleturniir.
Soome maleparemiku kõrval osales kaks külalismängijat Nõukogude Liidust – Leningradi meistrivõistluste kaks paremat: Vjatšeslav Ragozin ja Georgi Lissitsõn.