cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kägu
Käopoeg pesas
Käopoeg kasvab väga kiiresti, eriti esimestel päevadel. Teisel elupäeval ilmneb tal väljaviskamisrefleks: ta püüab kõike pesas leiduvat välja lükata. Eriti aktiivne on ta siis, kui vanemaid pole kohal ja teised linnupojad on väheliikuvad, sest soojendavate vanemate äraolekul nad jäigastuvad kehatemperatuuri alanemise tõttu. Käopoja tagaseljal on eriline süvend ning selja ja külgede nahk on väga tundlik. Nende puudutamisel ilmnebki refleks: käopoeg ajab jalad laialt harki, toetab pea vastu pesapõhja ja püüab pugeda muna või poja alla. Kui see õnnestub, siis upitab ta selle mõne tõukega oma seljale. Siis tõstab ta oma tiivaalged üles, hoides objekti oma seljalohus, ja ukerdab pesa serva poole. Jõudes servani, ajab ta jalad sirgu, tõuseb püsti ja viskab seljal oleva eseme järsu liigutusega üle pesa serva. niimoodi vabaneb ta mõne päeva jooksul oma kasuvendadest-õdedest. 5. elupäevaks väljaviskamisrefleks kustub ja teisi enam väljaviskamine ei ähvarda, aga ega nad ellu sellegipoolest ei jää. Käopoeg kasvab kiiresti, nõuab kogu vanemate toodud toidu endale ja teised pojad pesas surevad nälga.
Käopoeg viibib pesas kolm nädalat, ent pesast lahkudes lendab ta veel halvasti, rohkem oksalt oksale. Alles kuuvanusena hakkab ta korralikult lendama.
Kasuvanemad toidavad käopoega väsimatult päev otsa ja mõnikord ka öösel nii pesas kui ka hiljem, kokku 1–1½ kuud. Nad toovad talle toitu 200–300 korda ööpäevas. Söödetava toidu koostis sõltub loomulikult sellest, missugused linnud teda kasvatavad. Kui käopoeg on juba küllalt suur, peavad kasuvanemad tema toitmiseks oma pea sügavale tema laialiaetud kurku toppima.
Äraränne
Pärast iseseisvumist hakkavad käopojad oma sünnikohas ringi uitama. Sügisränne algab vara, juba juuli keskel, ja on alguses märkamatu, sest linnud lendavad aeglaselt. Vanalinnud lendavad kõigepealt, noorlinnud hiljem. Kesk-Euroopast lahkuvad viimased käod septembri lõpul. Nad rändavad väikeste salkadena. Põhja-Aafrikasse jõuavad esimesed käod juuli lõpul ja massiline läbiränne toimub seal septembris, aga Lõuna-Aafrikasse saabuvad esimesed isendid alles oktoobris ja põhiosa saabub sinna detsembris.
Demetrius ja Polybios
Ajalugu
Demetrio e Polibio oli Rossini esimene katse komponeerida täismahus ooperit. Ta õppis sel ajal (1806) Bologna Accademia Filarmonicas ja polnud veel 15-aastane. Ooper oli orkestreeritud flöödile, kahele obole, kahele klarnetile, fagotile, kahele metsasarvedele, kahele trompetile ja keelpillidele. Selle tellis talt tenor Domenico Mombelli ja libreto kirjutas Mombelli abikaasa. Mombelli ja tema laulmist õppivat kaks tütart esitasid noorukiohtu tulevase ooperikorüfee esimese katsetuse  kitsale ringile eraviisiliselt. Seda ei arvata Rossini esimeseks täielikult laval ette kantud ooperiks. Professionaalselt lavastati ooperit alles 1812 Rooma Teatro Valles. Järgnevatel aastatel, kui Rossini oli juba endale ooperikomponistina nime teinud, võeti teos esitamisele Bolognas (1814), Padovas (1815), Veneetsias (1817), Palermos (1818), Milanos (1829) ja Napolis (1838). Mängiti ka Viinis, Dresdenis ja Münchenis. Siis aga langes Rossini esikooper unustusse ja seda on ka kaasajal harva esitatud. Rossini taaskasutas mõnda muusikapala sellest ooperist oma hilisemates ooperites  L'equivoco stravagante, La pietra del paragone, Ciro in Babilonia ja Il signor Bruschino.
20. sajandi esimene ettekandmine oli Toscana väikelinnas Bargas alles 1979. aastal. 1992 toimus kontsertetendus Martina Francas. Rossini ooperifestivalil Pesaros oli teos mängukavas alles 2010. aastal, kusjuures solistideks olid noored lauljad. Wildbladi Rossini festivali kavas oli ooper 2017. aastal.
Ooperit on helisalvestatud 1979., 1992., 1996., 2011. ja 2017. aastal.
Süžee
Tegevus toimub 2. sajandil eKr Partias mütoloogilises keskkonnas ja käsitleb kahe erineva temperamendiga kuninga tegevust noorte armastusprobleemide lahendamisel. Põhirõhk ooperis pole aga armastajapaaril, vaid nende isadel, Süüria ja Partia kuningatel. Partia kuningas Polibio on oma loomult pehme ja heatahtlik. Tal on tütar Lisinga. Ta on adopteerinud ka Süüria kuninga Demetrio (esineb inkognito Eumene nime all) poja Siveno, kelle Eumene/Demetrio kunagi Süüriast minema ajas. Lisinga armastab Sivenot. Noored kavatsevad abielluda. See ei meeldi Demetrio/Eumenele. Ta laseb Lisinga vangistada. Polibo ja Siveno paluvad Lisinga vabastada. Vastuseks ähvardab Euemeno neiu tappa, kui Sivenot talle üle ei anta. Polibo omakorda ähvardab Eumeno tappa, kui Lisingat ei vabastata. Olukord hakkab lahenema, kui Eumene (Demetrius) vaatab vana medaljoni ja mõistab, et Siveno on tegelikult tema kadunud poeg. Samal ajal ei taha Polybius Lisingat kaotada. Eumene soovib jätkuvalt saada tagasi Siveno. Lisinga on meeleheitel ja üritab tappa Eumenet, kuid too paljastab oma tõelise identiteedi kuningas Demetriusena ning teatab, et Siveno on tema poeg. Rahu taastub ja paar elab õnnelikult elu lõpuni.
Muusikalood
-         Siveno aaria „Pien di contento in seno”
-         Polibio ja Eumene duett „Non cimentar lo sdegno”
-         Koor ja Lisinga kavatiin „Nobil gentil donzella - Alla pompa già m'appresso”
-         Lisinga ja Siveno duett „Questo cor ti giura amore”
-         Lisinga, Siveno ja  Polibio tertsett „Sempre teco ognor contenta”
-         Koor ja Eumene aaria „Andiam taciti - All'alta impresa tutti”
-         Lisinga, Eumene, Siveno ja Polibio kvartett kooriga „Mi scende sull'alma - Ohimè, crudel, che tenti”
-         Polibo aaria „Come sperar riposo”
-         Eumene, Polibio, Lisinga ja Siveno kvartett „Donami ormai Siveno”
-         Siveno aaria „Perdon ti chiedo, o padre”
-         Lisinga aaria kooriga „Superbo, ah! Tu vedrai”
-         Kõigi osaliste ja koori finaal „Lungi dal figlio amato - Festosi al re si vada - Quai moti al cor io sento”
Suur kvasarirühm
Suur kvasarirühm (inglise keeles large quasar group) on kosmiline struktuuriüksus, kvasarite kogum.
Erinevalt suhteliselt lähedal paiknevatest galaktikate superparvedest, on suured kvasarirühmad äärmiselt kaugel. Arvatakse, et nad võivad olla tänapäevaste galaktiliste filamentide eelkäijad.
Phokhr Vedi
Phokhr Vedi (armeenia Փոքր Վեդի) on küla Armeenias Ararati maakonnas Türgi piiri ääres.
Külas on Hor Virapi klooster.
Maria Thun
Maria Thun (neiupõlvenimega Maria Jung) (24. aprill 1922 Marburgi lähedal – 9. veebruar 2012 Biedenkopf) oli saksa biodünaamilise põllumajanduse edendaja ning Maria ja Matthias K. Thuni külvikalendri kaasautor.
1963. aastast alates ilmub külvikalender igal aastal, eesti keelde on seda tõlgitud alates 1990. aastast.
Maria Thun osales biodünaamilise põllumajanduse uurimiskeskuse korraldatud üritustel. Üritusel tutvus ta Franz Rulniga, kes andis välja loojuva ja tõusva Kuu rütmidel põhinevat kalendrit. Thun hakkas selle kalendri alusel Marburgi lähistel Gisselbergis katsepõldudel seemneid külvama ja saaki korjama.
Tol ajal oli levinud seemnete idanevustestide tegemine, kus seemned asetati klaaskausis olevasse vette. Thuni meelest ei olnud need idanevustestid sobilikud, tema eelistas jälgida taimede kasvu idanemisest järgmise aasta külvini. Katsete ja vaatluste ning astronoomilise kalendri alusel hakkas ta taimerühmade lõikes katsekülve tegema. Maria Thuni biodünaamilise põllunduse meetod püüab arvestada Päikese, tuule ja planeetide osalusega taimede kasvamisel ning püüab rakendada konstellatsioone, et määrata sodiaagi tähtkujude alusel kindlaks päevad, millal oleks eri taimede külv, istutamine, hooldamine, saagikoristus ja talveks varumine võimalikult kooskõlaline.
Kuu tiirlemine ja taimed
Külvikalendris jagatakse Kuu tiirlemise ja mõjuimpulsside alusel päevad ja taimed inimtoidu ja säilitamiskõlblike osade alusel järgmistesse rühmadesse:
Õiepäevad ja õistaimed
Õietaimede rühma kuuluvad lilled, lillesibulad, spargelkapsas, ravimtaimedena (ürdid õisikud) kasutatavad taimed ja biodünaamilise komposti taimed. Õietaimede seemnete külv, istutamine, kõplamine, hooldamine, koristamine ja konserveerimine on soodustatud õiepäevadel.
Lehepäevad ja lehttaimed
Lehttaimede rühma kuuluvad enamik kapsaliike, sh nuikapsas ja lillkapsas (kuid mitte spargelkapsas (õistaim)), salatiliigid, põldkännak, lehtsigur, spargel, harilik apteegitill, muru, lehtpeet, aedseller, maitseroheline, porrulauk, rabarber, spinat, petersell jne. Lehttaimede seemnete külv, istutamine, kõplamine, hooldamine on soodustatud lehepäevadel, kuid koristatakse õiepäevadel.
Juurepäevad ja juurtaimed
Juurtaimede rühma kuuluvad taimed, kelle viljad moodustuvad juurepiirkonnas, nagu lehtkaalikas, porgand, aed-moorputk, redis, rõigas, punapeet, mustjuur, juurpetersell, juurseller, kartul, sibul, küüslauk. Juurtaimede külv, istutamine, kõplamine, hooldamine, koristamine ja konserveerimine on soodustatud juurepäevadel.
Ebapaljak
Ebapaljak (Deconica inquilina, varem ka Psilocybe muscorum, Psilocybe inquilina) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Hakeem Olajuwon
Hakeem Abdul Olajuwon (sündinud 21. jaanuaril 1963 Lagoses) on Nigeeriast pärit endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 18 hooaega, neist enamiku Houston Rocketsis.
NBA karjäär
1984. aasta NBA draft'i esimese valikuna Houston Rocketsi ridadesse pääsenud Olajuwon mängis Houstonis 17 hooaega, juhtides Rocketsi 1994. ja 1995. aastal ka NBA meistriks, kui finaalseerias alistati vastavalt Patrick Ewing ja New York Knicks ning Shaquille O'Neal ja Orlando Magic.
Viimase hooaja Toronto Raptorsi rivistuses veetnud Olajuwon viskas pika karjääri jooksul kokku 26 946 punkti (keskmiselt 21,6 mängus), kogus 13 747 lauapalli (11,1 mängus) ja blokeeris 3830 vastase viset (3,1 mängus). Olajuwon on blokeeritud visete koguarvult (3830) NBA läbi aegade parim, talle järgnevad Dikembe Mutombo (3289) ja Kareem Abdul-Jabbar (3189).
Huvitavat
Olajuwon on üks neljast mängijast, kes on NBA mängus ametlikult kirja saanud nelikduubli. 29. märtsil 1990. aastal Houston Rocketsi 120 : 94 võidumängus Milwaukee Bucksi üle jäi Olajuwoni arvele 18 punkti, 16 lauapalli, 10 resultatiivset söötu ja 11 viskeblokeeringut.
Vaata ka
NBA drafti esimeste valikute loend
Torp
Torp on endisaegne riidest tehtud peakott, millega hobusele kaera anti.
Sillaotsa kalmistu
pisi|Sillaotsa kalmistu (september 2014) Sillaotsa kalmistu (ka Paide Sillaotsa kalmistu) on kalmistu Järva maakonnas Paide linnas Sillaotsa külas. Ajalooliselt jäi see Paide kihelkonda.
Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Sillaotsa kalmistule on maetud 1994. aastal Mäo tulistamises hukkunud politseinikud Argo Kivi ja Marek Lemming.
Aeneas Mackintosh
Aeneas Lionel Acton Mackintosh (1. juuli 1879 – 8. mai 1916) oli briti Antarktika-uurija ja Briti Kaubalaevastiku ohvitser. Ta juhtis aastatel 1914–1917 Ernest Shackletoni Endurance'i ekspeditsioonil Rossi mere rühma. Rossi mere rühmal ülesanne oli Shackeltoni retke üle Antarktise mandri selle viimastes etappides varustada. Tagasilöökidest ja raskustest hoolimata sai Mackintoshi meeskond oma ülesandega hakkama, kuid see läks nii Mackintoshile kui kahele meeskonnaliikmele maksma elu. Mackintoshi esimene kord Antarktikas oli allohvitserina aastatel 1907–1909 toimunud Nimrodi ekspeditsioonil. Antarktikasse jõudes kaotas ta õnnetuses oma parema silma ning ta saadeti tagasi Uus-Meremaale. Aastal 1909 jõudis ta Nimrodi ekspeditsioonile tagasi ning võttis selle viimastest etappidest osa. Tema sihikindlus jäi Shackletonile silma ning ta määrati 1914. aastal Rossi mere rühma ülemaks.
Kui ta Rossi mere rühmaga Antarktikasse jõudis, pidi ta rinda pistma paljude raskustega. Ta ei teadnud segaste ja ebatäpsete juhiste tõttu täpselt Shackeltoni rännaku ajakava. Lumetormis kaotas meeskond suure osa oma laeval SY Aurora olnud hädavajalikust varustusest. Shackeltonile varustust viies kaotas üks mees elu ning Mackintosh pääses vaid tänu teiste abile. Pärast tervenemist kadus ta koos ühe meeskonnakaaslasega, kui püüdis üle ebastabiilse jää laagrisse naasta. Ajaloolased on Mackintoshi pädevuse ja juhioskused küsimärgi alla seadnud. Shackleton tunnustas Mackintoshi rühma tööd ja võrdsustas nende kaotatud elud esimese maailmasõja kaevikutes antud eludega, kuid oli Mackintoshi organiseerimisoskuste suhtes kriitiline. Aastaid hiljem nimetas Ernest Shackeltoni poeg Edward Shackleton ekspeditsiooni kangelasteks Mackintoshi, Ernest Joyce'i ja Richard W. Richardsi.
Heinjärv
Heinjärv on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti Heinjärv perekonnanimeks isikutele, kelle senine perekonnanimi oli Hermberg, Hermburg, Kröönvalk, Lochmann ja Vassikas. Valter-Arnold Heinjärve palvel kanti Heinjärv perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 169 all (Siseministeeriumi teadaanne 7. novembrist 1935).
Elina surm
pisi|1410. aastal esimest korda mainitud Laukko härrastemaja kuulus 1817. aastani Kurki aadlisuguvõsale. Signe Branderi foto, 1911 "Elina surm" (samuti "Luuletus Elina surmast" või "Laul Elina surmast") on tuntud Soome kalevalamõõduline ballaad.
Taust
"Laul Elina surmast" on pärit 15. või 16. sajandist ning tegevus toimub Vesilahti vallas Narva külas Laukko häärberis. Sisu puudutab üht Soome ajalooliselt märkimisväärsemat aadlisugu Kurki, täpsemalt ajaloolise Üla-Satakunna ringkonna kohtunikku Klaus Kurki (surnud u 1477). Surmalaulu esialgset loojat peetakse harituks, kuna ta on muu hulgas olnud teadlik euroopalikust ballaadivormist ja traditsioonidest. On arvatud, et nii keerulise süžeega ballaad ei võinud aastasadade jooksul üksnes suulise pärimusena säilida, vaid sellest pidi olema ka kirjalik ülestähendus. Siiski varaseim, võimalik, et üks esimesi kirjalikke märkmeid ballaadist pärineb alles 18. sajandist. 19. sajandi alguses töötas Laukko härrastemajas koduõpetaja Elias Lönnrot, kes koostas luuletuse 18. sajandi kirjalike märgete ja Vesilahtist kogutud suuliste vestmiste põhjal. Selle avaldas ta 1840. aastal oma teoses "Kanteletar".
Elina surmalaulust on valminud 1910. aastal helilooja Oskar Merikanto ooper "Elina surm" ja aastal 1938 film režissöörilt Kalle Kaarna. Samuti on loost kirjutatud näidendeid.
Sisu
Laukko härrastemaja leseks jäänud isand Klaus Kurki saabub saja ratsumehe seltsis neiu Elina tallu piigat ostma. Elinat silmates hakkab ta uutele pulmadele mõtlema. Kui Elina on küllalt veendunud Klausi korduvatest kinnitustest, et kõik mõisatööd teeb ära teenijatüdruk Kirsti, nõustub ta kihlumisega. Aga Kirsti, keda varem oli peetud Laukko mõisa perenaisena, ei taha Elina teenijannaks hakata ja väidab Klausile, et Elina petab meest sulase Uoleviga. Klaus nõuab asitõendeid. Kirsti teebki talle ettepaneku, et mees valetaks Elinale mitmeks nädalaks pikemale põhjareisile mineku kohta ja seejärel peidaks end Aumaste aita. Klausi lahkudes hakkab Kirsti Elinat igat moodi kiusama ning lõpuks tal õnnestubki Uolevi vale abil Elina kambrisse ahvatleda, kuhu ta nad luku taha paneb. Kuuldes, et Uolevi on läinud Elina kambrisse, raevub Klaus nii, et paneb maja põlema. Elina sirutab oma käe aknast välja, aga Klaus lõikab mõõgaga ta abielusõrmusega sõrme ära. Elina näitab aknast nende vastsündinud poega ning palub enda ja lapse elule armu, aga Klaus väidab lapse isa Uolevi olevat. Siis soovib Elina näha oma ema, kelle Uoti kohale kutsub. Ka ema anub Elinale armu, aga Kirsti õhutab tõrva ja püssirohtu tulle lisama, et maja rutem maha põleks. Elina ja ta ema vahetavad veel mõne sõna, enne kui tuli Elina neelab. Mõne nädala pärast surevad mõisa lehmad ja hobused. Klaus on murest murtud, nutab ning jutustab vana mehena end ilmutanud Jeesusele, kuidas ta oma abikaasa ja poja surnuks põletas. Seepeale Jeesus teatab, et Klaus ja Kirsti, nagu kõik patused, lähevad põrgusse, aga Elina, ta poja ja Uolevi hinged on läinud taevasse. Seejärel Klaus uputab end.
Reiu Tüür
Reiu Tüür (sündinud 29. juulil 1974 Haapsalus) on eesti kunstnik.
Reiu Tüür on saanud magistrikraadi Eesti Kunstiakadeemias 1998. aastal ja kunstijuhtimise alal Londoni Linnaülikoolis 2001. aastal. Ta on täiendanud end Bologna ülikoolis Itaalias, läbinud Albe Steineri keskuses mosaiigikursuse. 1996. aastal oli ta UNESCO Pariisi keskuse stipendiaat.
Ta on töötanud Tallinna Kunstihoone juhatajana, Academia Non Grata rektori ja õppejõuna ning Eesti Kunstiakadeemia Pärnu kolledži Academia Grata direktori ja õppejõuna.
Marco Antonio da Silva
Marco Antonio da Silva (tuntud ka lihtsalt nime all Marquinhos; sündinud 9. mail 1966) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja.
Reiu Tüür
Alates 1993. aastast on ta kuulunud ühendusse Kursi koolkond ja alates 1994. aastast Eesti Kunstnike Liitu. Alates 1993. aastast on ta esinenud näitustel paljudes galeriides üle maailma.
Isiklikku
Reiu Tüüri vennad on muusik ja helilooja Tõnis Tüür, arhitekt Mihkel Tüür ja filmiprodutsent Madis Tüür. Tema õde on arhitekt Maia Tüür.
Tobra ülemine veehoidla
Tobra alumine veehoidla on järv Viljandi maakonnas Viljandi vallas Tobraselja külas. Veekogu pindala on 0,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 407 m.
Tobra alumine veehoidla
Tobra alumine veehoidla on järv Viljandi maakonnas Viljandi vallas Tobraselja külas. Veekogu pindala on 0,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 407 m.
Eesti Projekt
AS Eesti Projekt oli aastatel 1944–2006 tegutsenud (riiklik) projekteerimisinstituut. Aastal 2006 ühinesid AS Eesti Projekt, AS ETP Grupp ja AS Sweco Eesti, moodustades ASi Sweco Projekt.
Ajalugu
1951–1955 kandis nime Vabariiklik Projekteerimise Instituut "Estonprojekt" 1955–1957 kandis nime Riiklik Projekteerimise Instituut "Estongiprogorstroi" 1957–1961 kandis nime Riiklik Projekteerimise Instituut "Estonprojekt" 1961–1991 kandis nime Riiklik Projekteerimise Instituut "Eesti Projekt".
Žlutice
Žlutice (saksa keeles Luditz) on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Karlovy Vary ringkonnas. Žlutice asub Karlovy Varyst umbes 27 km kagus.
Eesti Projekt
Ajalugu
Aastal 1991 sai ettevõttest riiklik aktsiaselts (RAS Eesti Projekt), hiljem sai nimeks AS Eesti Projekt. Aastal 2006 ühines koos teiste ettevõtetega ja moodustati AS Sweco Projekt.
Žlutice
Žluticet on esmamainitud 1140. aastal. Linnaõigused sai Žlutice ajavahemikul 1306–1341.
Eesti Projekt
Ajalugu
Aastatel 1961–1989 oli ettevõtte peaarhitekt Mart Port.
Žlutice
Žlutice vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Eesti Projekt
Projekteeritud objekte
Ettevõte on projekteerinud väga palju Eesti tähtsaid ühiskondlikke ehitisi, samuti alevite ja linnade generaalplaane, tehnorajatisi jt. Konkreetsemalt: nt Tallinna laululava, hotellid Viru ja Olümpia, Ugala teatrihoone.
Helmre
Helmre on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti Helmre perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Hermel (Nõmmel, 1936). August Helmre palvel kanti Helmre perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 268 all.
Orgita vald
Orgita vald (saksa keeles Rosenthal) oli vald Läänemaal Märjamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Haimre vallaga.
Kelmė rajoon
Kelmė rajoon (leedu keeles Kelmės rajono savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus (rajoon) endise Šiauliai maakonna aladel Leedus.
Rajoonis on 11 omavalitsust, selle pindala on 1705 km2 ja elanike arv oli 2014. aastal 30 303 inimest.
Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Kelmė, Kražiai, Kukečiai, Lioliai, Pakražantise, Šaukėnai, Tytuvėnai, Užventise ja Vaiguva vald. Omaette omavalitsused moodustavad veel Kelmė ja Tytuvėnai linnad.
pisi|tühi|Kelmė rajooni omavalitsused
Suurim asula on halduskeskus Kelmė (9059 inimest). Teised linnad rajoonis on Tytuvėnai ja Užventis. Lisaks asuvad rajoonis Karklėnai, Kražiai, Lioliai, Pašilė, Šaukėnai ja Žalpiai alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 97,79% leedulased, 1,42% venelased, 0,05% ukrainlased, 0,04% sakslased, 0,04% poolakad ja 0,66% oli teistest rahvustest.
Rajooni tähtsamad jõed on põhjaosas voolav Venta jõgi koos lisajõgede Aunuva, Knituoja ja Gansėga, Dubysa koos lisajõgede Gryžuva ja Kražantega ning Jūra lisajõgi Ančia.
Karineem
Karineem on eesti perekonnanimi.
Kelmė rajoon
Kelmė rajooni territooriumile jäävad osaliselt Varniai regionaalpark, Dubysa regionaalpark, Tytuvėnai regionaalpark ja Kurtuvėnai regionaalpark.
Karineem
Nimede eestistamisel anti Karineem perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Granfeldt, Kranfeldt ja Kranveld. Villem Karineeme palvel kanti Karineem perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 263 all (Siseministeeriumi teadaanne 1. augustist 1936).
Albersi õigepindne kooniline projektsioon
pisi|Albersi projektsioon standardparalleelidega 20°N ja 50°N.. pisi|Moonutuste jaotus moondeellipsite abil. Albersi projektsioon on kooniline, õigepindne kaardiprojektsioon, mis kasutab kahte standardparalleeli.
Põhiomadused
Albersi projektsioonis on meridiaanid võrdsete vahemikega sirgjooned, mis on koondunud ühte punkti (tavaliselt asub teisel pool poolust). Paralleelide kese asub meridiaanide koondumispunktis ning nad on kujult ebavõrdsete vahemikega kontsentriliste ringjoonte kaared. Sellest on võimalik järeldada, et meridiaanid on ringjoone raadiusteks. Paralleelide vahed ei ole võrdsed – vahed vähenevad kui liikuda eemale keskmistest laiuskraadidest põhja ja lõuna suunas. Pikkusandmeid, mis on telgmeridiaanist suuremad kui 135º, on kärbitud.
Mõõtkava ja vahemaad vastavad päriselule ainult mööda standardparalleele. Mida kaugemale liikuda standardparalleelidest, seda suuremad on moonutused. Õigepindne kaart tuleneb paralleelide vahe ebavõrdsusest. Paralleelide ebavõrdsed vahed kompenseerivad ida-läänesuunalist kokkusurutust või väljavenitust, andes õigepindse kaardi.
Albersi projektsioonis tuleb tähele panna, et kasutatakse alati kahte standardparalleeli. Kui mõlemad standardparalleelid on poolustel, siis projektsioon on polaaraspektiga Lamberti õigepindne asimutaalne projektsioon. Kui üks standardparalleelidest on poolusel, siis projektsioon on Lamberti õigepindne kooniline projektsioon. Silindrilise õigepindse projektsioon tekib siis, kui standardparalleelid asetsevad ekvaatorist võrdselt põhja ja lõuna suunas.
Ajalugu
Heinrich Christian Albers (1773–1833) elas kogu oma elu Luneburgis Saksamaal. Albersi projektsiooni esitas ta 1805. aasta novembris Franz Xaver von Zach’i igakuises ajakirjas. Albers nägi puudujääke Patrick Murdochi koonilises projektsioonis, kus mõningad alad ei vasta tõele, mis ajendas teda looma parema projektsiooni. Projektsiooni eeskirjad tuletas ta kahe standardparalleeli põhjal.
Kartograaf Christian Gottlieb Reichard oli üks esimesi, kes kasutas Albersi projektsioone ajavahemikus 1809–1818. Ta on esitlenud mitmeid kaarte Albersi projektsiooniga, millest silmapaistvaim on kaart Ameerika Ühendriikidest Põhja-Ameerika kontinendil, mis publitseeriti 1809. aastal Nurembergi linnas, Saksamaal. Albersi projektsiooni kasutati ka ühel Saksamaa kaardil 1817. aastal, kus kujutati Euroopat. Albersi projektsioon taasavastati 20. sajandi alguses, kus militaargeograafia instituut (Kuk Military Geography Institute) Viinis plaanis teha uusi kaarte Euroopast mõõtkavas 1 : 750 000 Albersi projektsiooniga, millest 2 publitseeriti 1903. aastal ning kokku tehti 12 kaarti. Siiski soosis Oscar S. Adams 20. sajandi alguses Albersi projektsiooni kasutamist Ameerika Ühendriikide kaartidel. O. A. Adamsi sõnul on Ameerika kujutamiseks Albersi projektsioon sama hea või isegi parem kui teised projektsioonid.
Albersi projektsiooni on eksklusiivselt kasutatud 1970. aasta rahvusatlases 50 ameerika osariigi kujutamiseks. Ühes kaardis kujutati Ameerikat standardparalleelidega 29.5 ja 45.5 N, mis jättis kaardilt välja Alaska ja Hawaii. Albersi projektsiooni on kasutatud ka Ameerika 1961., 1967. ja 1972. aastate põhikaartidel.
Kasutusvaldkonnad
pisi|Põhja-Ameerika Albersi projektsioonis Albersi projektsiooni kasutatavad Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistus ja Ameerika Ühendriikide Rahvaloenduse Büroo. Suur osa Ameerika Ühendriikide rahvusatlase kaartidest on samuti Albersi projektsioonis. Lisaks on Albersi projektsioon standardprojektsiooniks mitmes Kanada haldusüksuses, näiteks Briti Columbias ja Yukonis.
Projektsiooni on võimalik kasutada ainult väiksemate regioonide peal – kontinentide puhul ei kasutata. Projektsiooni kasutatakse riikide puhul, millel on suurem ida-läänesuunaline ulatus kui põhja-lõunasuunaline, seega projektsiooni on parem kasutada idast-lääne suunas. Projektsiooni on peamiselt kasutatud Ameerika Ühendriikide kujutamiseks ning riigi teemakaartidel.
Valemid
Sfääri geodeetilised koordinaadid on võimalik transformeerida Albersi projektsiooni järgnevate valemitega, kus {R} on raadius, \lambda on longituud ja \lambda_0 on referents longituud, \varphi on referents latituud, \varphi on latituud, \varphi_0 on referents latituud ning \varphi_1 ja \varphi_2 on standardparalleelid:
Jäähoki 1998. aasta taliolümpiamängudel
thumb|250px|Big Hat-i areen thumb|250px|Aqua Wing-i areen Jäähokivõistlustel 1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos Jaapanis oli esimest korda lisaks meeste jäähokiturniirile ka naiste turniir. Meeste jäähokiturniir Naganos oli 19. olümpiaturniir. Jäähokiturniir toimus 7. kuni 22. veebruarini. Olümpia jäähokiturniiride mängud peeti Naganos kahes mängude ajaks ehitatud jäähallis: Wakasatos jäähoki staadionil A nimega Big Hat (saal 10 104 pealtvaatajale) ja Nagano spordipargis, Higashi- Wada jäähoki staadionil B Aqua Wingiga 6078 kohta.
UNESCO loovlinnade võrgustik
Eestist kuulub loovlinnade võrgustikku Tartu linn kirjanduslinnade kategoorias. 2022. aastast kannab Tallinn UNESCO muusikalinna tiitlit.
Jäähoki 1998. aasta taliolümpiamängudel
Esimest korda ajaloos olid kõik NHL-i staarid kohal unistuste turniiril. Tulemuseks oli see, et kuus suurriiki, kellel oli lootust võita, tulevad mängu alles teisel nädalal ja teised mängivad eelringi, et saada au nendega liituda. See oli esimene olümpia, kus National Hockey League tegi pausi (17 päeva, 8. veebruarist 24. veebruarini), võimaldades rahvusmeeskondadel kaasata NHL-i mängijaid igast riigist. Erinevalt 1992. aasta suveolümpiamängude korvpalli Dream Teamist, kus mängijad ööbisid turvaprobleemide tõttu Barcelonas hotellis, jäid NHL-i mängijad olümpiakülasse tänu täiustatud turvameetmetele.
UNESCO loovlinnade võrgustik
Kultuuriline mitmekesisus ja loomemajandus on UNESCO-le väga tähtsad. Seepärast võivad need linnad, mis kuuluvad loovlinnade võrgustikku, tõsta esile oma kultuurilist väärtust, tähtsustada loovuse rolli linna sotsiaalses ja majanduslikus arengus, vahetada kogemusi teiste loovlinnadega, edendada innovatsiooni, soodustada kultuurilise väärtusega kaupade levikut kohalikel ja rahvusvahelistel turgudel.
Jäähoki 1998. aasta taliolümpiamängudel
Tšehhi Vabariik, mis tekkis 1993. aastal Tšehhoslovakkia lagunemisest, võitis oma esimese jäähoki kuldmedali, saades alles seitsmendaks jäähoki olümpiakulla võitnud riigiks. Kanada koondis kaotas vaatamata tugevale algusele alagrupis poolfinaalmängus Tšehhi vastu. Soome meeskond alistas pronksimängus Kanada, valmistades pettumuse kanadalastele, kes soovisid Wayne Gretzkyle olümpiamedalit. Viimases matšis sulges Tšehhi Venemaa kuldmedali võitmiseks suures osas Dominik Hašeki suurepärase esituse tõttu.
UNESCO loovlinnade võrgustik
UNESCO loovlinnade võrgustikku kuuluva linna staatus on alatine ning seda peavad pidevalt toetama nii kodanikuühiskond, kohalik omavalitsus kui ka riigi valitsus.
Jäähoki 1998. aasta taliolümpiamängudel
Naiste jäähokiturniir 1998. aasta taliolümpiamängudel toimus kuue rahvusvõistkonnaga, kui esimene naiste jäähokiturniir olümpiaajaloos. Kuldmedali kindlustas USA, kes alistas finaalis neljakordse maailmameistri Kanada 3:1. See oli Ameerika Ühendriikide esimene suurturniiri võit Kanada üle. Kolmanda koha ja seega pronksmedali saavutas Soome.
Kvalifikatsioon
1995. aasta jäähoki maailmameistrivõistluste kaheksa esimest pääsesid otse turniirile. Võõrustajana ka Jaapan ja kvalifikatsiooni kaudu viis meeskonda.
Kvalifikatsioon toimus kolmes voorus. Esmalt selgitati väljalangemises kaks kvalifikatsiooni. Järgmine ring mängiti neljas piirkonnagrupis. Lõplikku kvalifikatsiooni pääsesid piirkondlike gruppide võitjad koos 1995. aasta MM-ilt 9.–11. (Saksamaa, Norra, Austria) ja 1995. aasta B-maailmameistri (Slovakkia) võistkondadega. See peeti kahes grupis, kus olümpiale pääsesid kaks rühma võitjat ja kaks teise kohta. Lõpuks mängisid kaks kolmanda koha saavutanud meeskonda omavahel, et selgitada viies olümpiale pääseja.
Otse kvalifitseerunud:
Korraldaja maana: Kvalifikatsiooni kaudu:
D-alagrupp
Avastati, et Rootsi mängija Ulf Samuelsson taotles Ameerika kodakondsust. Rootsi tolleaegsete seaduste kohaselt tühistatakse välispassi saamisel tema kodakondsus. Samuelsson visati välja pärast esimest mängu Valgevene vastu, kuigi Rootsi hoidis oma punktid võidust. Tšehhi rahvuslik olümpiakomitee leidis, et Rootsi peaks punkte kaotama ja esitas spordiarbitraažikohtule protesti, mis lükati tagasi. <br style="clear:both" />
Finaalvoor
thumb|right|300px|Meeste kuldmedalimäng Venemaa ja Tšehhi vahel.
Medalivõitjad
thumb|250px|Tšehhi koondise kuldmedal
Kvalifikatsioon
Naiste võistkondadele kvalifikatsiooniturniire ei toimunud. Eelmise hooaja maailmameistrivõistluste viis paremat riiki pääsesid koos korraldajamaa Jaapaniga.
Parimad väravalööjad
Allikas: eurohockey.com
Parimad väravavahid
Sellesse nimekirja on kantud vaid tõrjeprotsentide põhjal viis paremat väravavahti, kes on mänginud vähemalt 40% oma võistkonna mänguminutitest.
Lühendid:MA = aeg jääl (minutid); LV = Löödud väravaid; TV = Tõrjutud varavaid; TP% = Tõrjumise protsent; VM = Väravateta mäng (vastas võistkond ei löönud mängus ühtegi väravat)
Melanootus
Melanootus (Melanotus phillipsii, sünonüüm Psilocybe caricicola) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Põhuplaat
Põhuplaat (inglise keeles Oriented Structual Straw Board, lühendina OSSB) on looduslik ehituses kasutatav plaatmaterjal, mis koosneb ekstrudeeritud põhust.
Surjupera järv
Surjupera järv (ka Surjupera paisjärv) on järv Pärnu maakonnas Saarde vallas Surju külas. Veekogu pindala on 1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 869 m.
Põhuplaat
Põhuplaati saab kasutada hoonete ehitamisel ning renoveerimisel. Arvestama peab, et OSSB-plaat ei tohi märjaks ega niiskeks saada.
Tootmine
Põhuplaatide tootmine algab hoolikalt valitud õlgedest, mis lõhestatakse, puhastatakse ja kuivatatakse. Lõhestatud õled võimaldavad vaiguga katta pinnad, mis muidu jääks õlekõrre õõnsusesse. Vaigu lisamisel õlekõrtele suunitletakse kiud tugevusele ning paneelide kuju andmisele. Seejärel pressitakse paneelid kuumutatud plaatide vahel, mille käigus vesi aurustub ning õled kuumenevad. Soojus tahendab liimi, mis tekitab füüsikalisi ja keemilisi muutusi survestatud plaadis ja muudab lõpptoote tugevamaks. Valmis põhuplaadil liimitakse kõigile külgedele taaskasutatud jõupaber.
Melanootus
Seent on leitud ka Eestist.
Põhuplaat
Kasutusalad
Põhuplaat sobib kasutamiseks nii sise- kui ka välistingimustes. Paneelid on sobivaks alternatiiviks OSB puitplaadile, kuna nende omadused on sarnased. Põhuplaat sobib hästi kasutamiseks ka maavärinaohtlikele aladele, sest paneelid on paindlikumad kui tellismüüritised ja betoon. Põhuplaati kasutades on konstruktsiooni kokkuvarisemisoht väiksem.
Kasutamine välitingimustes
Välitingimustes saab põhuplaati kasutada nii kandvate seintena väiksemate hoonete puhul kui ka tuuletõkkeplaatidena, mille vahed teibitakse kinni.
Kasutamine sisetingimustes
Põhuplaate saab kasutada vaheseinte, vahelagede, kinniste ruumide ning põrandate ehitamisel. Siseviimistluseks sobivad materjalid on vesialuselised värvid, tapeet, krohv, keraamilised plaadid, parkett jt lahendused. Plaati saab kasutada ka duširuumis või saunas. Vajalik on niiskust tõrjuv töötlus ning viimistleda seejärel keraamiliste plaatide või mõne teise "märga ruumi" sobiva siseviimistlusmaterjaliga.
LISA
Kuidas suhtuvad närilised põhuplaati? Põhuplaatide tooraine võib olla küll põhk, kuid kuumutamine muudab materjali omadusi ning valmis plaat pole tavalise põhuga enam võrreldav. Seega ei ole põhuplaat närilistele toiduks.
Paju vald
Paju valla all võidakse mõelda järgmisi endisi valdasid:
Innokenti Irkutskist
Püha Innokenti Irkutskist (u 1680–1731, sünninimega Ivan Kultšitski) on õigeusu kiriku pühak, oli 18. sajandil Irkutski piiskop ja esimene Venemaa õigeusu kiriku piiskop Ida-Siberis. Tema mälestuspäeva tähistatakse 26. novembril.
Sündis 1680 aasta paiku Tšernigovi kandis ja õppis Kiievi vaimulikus akadeemias. Mungapühitsuse ja nime Innokenti võttis ta vastu aastal 1710 ja määrati ametisse Moskva Slaavi-Kreeka-Ladina Akadeemias prefektina ja teoloogia professorina. 1721. aastal pühitseti ta Perejaslavli piiskopiks ja Peeter I toetusel saadeti Venemaa valitsuse täievolilise esindajana õigeusu misjoni eesmärgil Hiinasse. Tal ei lubatud riiki siseneda, kuna Hiina valitsus oli tauninud ka varasemat jesuiitide misjonit Hiinas, ja Innokenti veetis mitu aastat Selinginis Hiina piiri ääres, teadmatuses oma edasisest saatusest ja positsioonist. . 1727. aastal nimetati ta piiskopiks ja anti Pühima Valitseva Sinodi otsusega talle valitseda täiesti uus Irkutski ja Nertšinski diötsees.
Innokenti tegeles seal oma piiskopkonna ülesehitamisega, hingekarjase- ja misjonitööga kohalike rahvaste hulgas. Ta asutas Irkutskisse Ülestõusmise kloostri ja selle abiga kaks kooli, mongoli- ja venekeelse. Kohalikud olud olid ta tervisele kurnavad ja rahaline toetus Peterburist puudus üldse, sellest hoolimata laiendas ta oma piiskopkonna Selingini, Jakutski ja Ilimski ümbruseni. Suri 27. novembril 1731. aastal 51 aasta vanusena.
Eesti kirikutest on Innokentile pühitsetud Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Pärsama Püha Innokenti kirik.
Nii ja Naa
pisi|Segarahvatantsurühm Nii ja Naa [[Tartu Hansapäevadel 2011. aasta juulis]] Nii ja Naa on Jõgeva maakonnas Põltsamaal tegutsev segarahvatantsurühm. Rühm tegutseb Põltsamaa Kultuurikeskuse juures.
Ajalugu
Nii ja Naa tuli kokku 10. septembril 2009. Esimene ülesastumine toimus 23. veebruaril 2010 Põltsamaal Eesti Vabariigi aastapäevale pühendatud pidulikul aktusel. Rühmal on aastas keskmiselt 10–14 esinemist. Nii ja Naa on esindanud Jõgevamaad üleriigilistel üritustel (nt turismimessil Tourest 2012, Lõuna-Eestit tutvustavas kultuuriprogrammis "Ava lava, Tallinn" ).
Esimeseks suuremaks rahvatantsupeoks oli rühmale XV Viljandi talvine tantsupidu 2. veebruaril 2013, kus esineti viie paariga. 2014. aastal osales Nii ja Naa üle-euroopalisel folkloorifestivalil Europeade.
Repertuaar
Tantsurühma repertuaari põhituumiku moodustavad kaasaegsed rahvalikud lavatantsud (nt Ilma Adamsoni "Ilosa", Maido Saare "Ära tule", Mait Agu "Klapermees", Maido Saare "Tule aga tule", Maie Orava "Ukuaru valss", Mait Agu "Kungla rahvas", Maie Orava "Kunda polka", Maie Orava "Kõljala lugu" jt).
Juhendajad
pisi|Nii ja Naa esinemas 10. augustil 2012 [[Tallinna raekoja platsil ürituse "Ava lava, Tallinn" raames]]
Koosseis ja treeningud
2015. aasta alguses tantsis rühmas 6 paari. Treeningud toimuvad kord nädalas, suuremate esinemiste eel ka sagedamini. Lisaks Põltsamaa Kultuurikeskusele korraldab rühm kevad- ja suvekuudel treeninguid Põltsamaa lossihoovis.
Reguleeritav amortisaator kõrghoonetele
Reguleeritav amortisaator kõrghoonetele, TMD (inglise keeles Tuned Mass Damper) on hüdrauliline süsteem kõrghoone tuulepuhangutest tekkiva kõikumise vähendamiseks, s.t. hoone stabiilsuse suurendamiseks.
Kase
Kase on Eesti kohanimi:
Kase on ka perekonnanimi.
Vaiste Umbjärv
Vaiste Umbjärv (ka Umbjärv) on järv Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Vaiste külas. Veekogu pindala on 2,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 651 m.
Episteem
Episteem (kr επιστήμη (epistēmē), pr épistémè; teadmine) on ajajärgu suhete tervikteadmine; teatud ajal teatud ühiskonnas olev väidete ja lausungite (diskursuste) sõnastamise üldlevinud vorm. Lausungid, käitumine ja kõne avalduvad episteemi raamides. Mõiste tähendab ka ajastu valitseva suhtekogumi kujutlust inimese teadvuses. Episteem tähendab suhete tervikvõrku, mis antud ajajärgul liidab lausungid ja tegevused, mis tekitavad teadmisõpetuse (epistemoloogia) kujundeid, teadusi ja võimalikke vormilisi süsteeme.
Mõiste võttis kasutusele Michel Foucault teoses "Sõnad ja asjad" (1966, eesti keeles 2015), osutamaks ajastu teadmisõpetuse raamile ja ajastu üldarusaamale inimesest.
Mõiste muutus M. Foucault'l oluliseks teoses "Teadmiste arheoloogia" (1969, eesti keeles 2005). Ta eristas ajaloolise eriteadmise (episteem) ja teadmise ajaloo. Teoses sõnastas ta uue, arheoloogiale toetuva ajaloovormi alused (varem arheoloogia toetus ajaloole).
Mark Hebden
pisi|Mark Hebden (2010)
Mark Lesland Hebden (sündinud 15. veebruaril 1958 Leicesteris) on inglise maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1992).
Hebden sai 1982. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 34-aastaselt 1992. aastal.
Ta on jaganud viiel korral esikohta Cappelle-la-Grande'i rahvusvahelisel turniiril (1989, 1990, 1994, 1995, 1997) ja kolmel korral (aastavahetusel) Hastingsi rahvusvahelisel turniiril (1996/1997, 2009/2010, 2013/2014).
2005. aastal mängis Hebden Euroopa Liidu lahtistel meistrivõistlustel Corkis, kus jagas 3.–5. kohta.
Ta on mänginud Inglismaa võistkonna koosseisus kahel maleolümpial (1998, 2004).
Peyton Manning
thumb|Peyton Manning (2012)
Peyton Williams Manning (sündinud 24. märtsil 1976 New Orleansis) on USA Ameerika jalgpalli mängija. Ta mängib 2012. aastast alates NFLi meeskonnas Denver Broncos mängujuhina.
1998. aastal valis Indianapolis Colts ta NFLi draft ' is esimesena. Aastatel 1998–2011 oli ta Coltsi mängujuht.
Ka tema isa Archie Manning on NFL-is mänginud mängujuht. Samal positsioonil mängib New York Giantsis Peytoni noorem vend Eli Manning.
Herkulese-Põhjakrooni Suur Sein
Herkulese-Põhjakrooni Suur Sein (inglise keeles Hercules–Corona Borealis Great Wall) on hiiglaslik tasandiline kosmiline struktuuriüksus, galaktiline filament.
Tegemist on vaadeldava Universumi suurima astronoomilise objektiga. Seina suurus jääb vahemikku 2–3 gigaparsekit (6–10 miljardit valgusaastat).
Suure Seina avastasid 2013. aastal Ameerika Ühendriikide ja Ungari astronoomid Jon Hakkila, István Horváthi ja Zsolt Bagoly juhtimisel.
Teravpeamadu
Klassifikatsioon
Teravpeamadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid välimuselt pronksmadudega (Ahaetulla) sarnanevaid madusid võib kohata Põhja-Ameerika mandril Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika mandril.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Oxybelis seisuga 07.09.2014.
Mdantsane
Mdantsane asub East Londonist umbes 15 km loode pool.
Mdantsane on asutatud 1963. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mdantsane elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,48%, värvilisi 0,17%, India või Aasia päritolu inimesi 0,09%, valgeid 0,08% ja teisi 0,18%. Koosa keelt pidas emakeeleks 93,91% inimesi, inglise keelt 3,02%, viipekeelt 0,94%, afrikaani keelt 0,50% ja suulu keelt 0,34%.
Paeküla vald
Paeküla vald (saksa keeles Paenküll) oli vald Läänemaal Märjamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Märjamaa vallaga.
Hädaleib
Hädaleib oli vanasti ikalduse- ja näljaajal tehtud leiva asendaja, mille leivaviljas oli hulgaliselt mitmeid taimi, sh samblaid.
Rammu kalmistu
pisi|Rammu kalmistu (august 2015) Rammu (saare) kalmistu on kalmistu Rammu saarel Kuusalu kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Jõelähtme vallas Harju maakonnas.
Kalmistu kivimüüriga piiratud pindala on umbes 0,15 hektarit. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Eduardas Rozentalis
pisi|Eduardas Rozentalis (2012) pisi |Eduardas Rozentalis (2016)
Dobele vald
Dobele vald (läti keeles Dobeles pagasts) on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Jaunbērze, Auri, Annenieki ja Bērze vallaga, lisaks veel Tukumsi piirkonna Džūkste vallaga.
Eduardas Rozentalis
Eduardas Rozentalis (sündinud 27. mail 1963 Vilniuses) on Leedu maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1991).
Dobele vald
Valla pindala on 72,7 km². 2021. aasta seisuga elas seal 770 inimest. Valla keskus on Aizstrautnieki küla. Vallavanem on Dace Škorņika.
Eduardas Rozentalis
Rozentalis sai suurmeistriks 28-aastaselt 1991. aastal. Neli aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kolmekordne Leedu malemeister (1981, 1983, 2002).
Detsembris 1993 mängis ta PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril Groningenis (54 osavõtjat), kus sai 41. koha. Kahel korral pääses ta mängima FIDE maailmameistrivõistluste turniirile: detsembris 1997 turniiril Groningenis (100 osavõtjat, nokautsüsteem) sai ta turniiritabelis 27. asetuse, kuid kaotas teises ringis Sergei Tivjakovile ja langes võistlusest välja. 1999. aastal turniiril Las Vegases kaotas ta avaringis Levon Aronjanile (kui oleks võitnud, siis kohtunuks teises ringis Jan Timmaniga).
Rozentalis tuli 1995. aastal Kanada lahtistel meistrivõistlustel Torontos viie hulka, kes jagasid esikohta. Aastavahetusel 1996/1997 jagas ta koos Mark Hebdeni ja John Nunniga esikohta Hastingsi rahvusvahelisel turniiril. 1999. aastal USA lahtistel meistrivõistlustel Renos tuli Rozentalis kuue hulka, kes jagasid esikohta.
Ta on mänginud Leedu võistkonna koosseisus 9 maleolümpial (1992–1998, 2002–2010).
2015. aastal võitis Rozentalis veteranide maailmameistrivõistlustel Acqui Termes 50+ vanuseastmes hõbemedali.
Rozentalis tegutseb maletreenerina. Ta sai FIDE-lt 2014. aastal FIDE treeneri nimetuse.
Dobele vald
Ajalugu
Aastal 1945 moodustati vallas Dobele ja Gaisma külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1959 liideti sellega likvideeritava Šķibe külanõukogu kolhoosi Zelta druva maad, ent Ždanovi kolhoosi maad liideti Gaisma külanõukoguga. Aastal 1963 ühendati külanõukoguga Gaisma külanõukogu Ždanovi kolhoosi maad. Aastal 1973 liideti osa selle alasid Dobele linnaga, aastal 1977 aga Austrumi külanõukoguga. Aastal 1979 liideti osa külanõukogust Austrumi ja Krimūnase külanõukogudega.
Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald, ühtlasi nimetati see Jaunbērze vallaks. 2009. aastast kuulub vald Dobele piirkonda.
Loodus
Suuremad jõed on Pienava jõgi ja Bērze jõgi.
Looduskaitse all on Priežusargi tamm, Skroderi tamm, Kundziņi hobukastan, Dreimaņi mänd, Dobe Metsaserva tamm, Lejastrazdi haab, Lejasstrazdi künnapuu, Lūtiķi mänd ja veel neli nimetut põlispuud.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Bāļase-Šķērstaiņi muinaskalmed ja asulakoht.
Kohaliku kaitse all on Bērzbeķe mõisa hoonetekompleks, sealhulgas elukorpusega laut ja laut, ning Oši muinaskalmed ja Zilaisi mäe muinaskalmed.
Asustus
Valla keskus Aizstrautnieki on staatusega vidējciems ja aastal 2022 oli seal 221 elanikku. Teine sama staatusega asula on Lejasstrazdi 346 elanikuga aastal 2022. Staatusega mazciems on 	Bērzbeķe 49 elanikuga aastal 2013 ja Bitenieki 12 elanikuga aastal 2013. Staatusega vasarnīcu ciems on Galenieki 20 elanikuga aastal 2000. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kâmpóng Chhnăngi provints
Provintsis asub osa Tônlé Sabist.
Haldusjaotus
Provints jaguneb seitsmeks ringkonnaks ja üheks omavalitsuseks:
Tšernihivi piiramine
Tšernihivi piiramine, tuntud ka kui Tšernihivi lahing (ukraina keeles Бої за Чернігів) oli 2022. aasta 24. veebruaril alanud Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse toimunud lahingutegevus, mille eesmärk oli kehtestada kontroll Valgevene piirist mõnekümne kilomeetri kaugusel lõunas asuva Tšernihivi oblasti keskuse, enam kui veerand miljoni elanikuga Tšernihivi linna üle.
Karutiigi
Karutiigi oli küla Virumaal, ajalooliselt Triigi mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Triigi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Väike-Maarja kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Triigi külaga.
Zhao Jun
pisi |240px| Zhao Jun (2006)
Zhao Jun (hiina keeles 趙駿, pinyin ' is Zhào Jùn; sündinud 12. detsembril 1986 Jinan Shis) on hiina maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2005).
Zhao võitis 2004. aastal Cochins juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Suurmeistriks sai ta 19-aastaselt 2005. aastal.
Ta on mänginud kolmel maailma karikaturniiril (2005, 2007, 2015). Teise ringi jõudis 2007. aastal Hantõ-Mansiiskis, kus ta pärast avaringis saadud võitu Pentala Harikrishna üle kaotas teises ringis Liviu-Dieter Nisipeanule.
Jaanuaris 2015 võitis Zhao Hastingsi rahvusvahelise turniiri (sai 8 punkti 9 partiist).
Ta võitis 2006. aastal maleolümpial Torinos Hiina võistkonna koosseisus hõbemedali.
Tata
thumb|Tata kindlus. Tata on linn Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadis, Tata kreisi halduskeskus. Asub 6 km Tatabányast loodes.
Tatas asub Öregi järv, mille kaldal asub Tata kindlus. Linna kõrgeim koht on 166 m kõrge kaitsealune Kálvária küngas.
Asulat on esmamainitud 1221. aastal (Tota).
Riigi Tööstuskool
Riigi Tööstuskool oli Tallinnas tegutsenud kutseõppeasutus.
1. märtsil 1920 avati ametlikult Tallinnas Endla tänav 19 majas Tallinna Puutööstuse Õppetöötuba. See oli Eesti esimene poeglaste tööstuskool ja esimene samm kutsehariduse arengus. 1924. aastal sai kool, seoses rauatööosakonna moodustamisega alates 21.05.1924 uueks nimeks Riigi Puu- ja Rauatöökool Tallinnas.
1926. aastal nimetati kool Riigi Tööstuskooliks Tallinnas. Aastatel 1936–1941 Riigi Tööstuskeskkool ja 1938–1941 Tallinna Poeglaste Ametikool.
Riigi Tööstuskoolis koolitati kvalifitseeritud töölisi puu- ja rauatöö alal. Õppetöö kestmus on kolm aastat.
Riigi Tööstuskooli juures asunud Riigi Tööstusõpilaste Kool pakkus võimalust õppida õhtuses vahetuses neile, kes ei saanud õppida täisajaliselt Riigi Tööstuskoolis. Mõlemad õppeasutused tegutsesid Tallinnas, Tehnika tänav 18 hoonetes. Aastatel 1924–1940 oli mõlema õppeasutuse direktor Theodor Ussisoo.
1935. aastal olid koolis järgmised osakonnad: mööblitöö, metallitöö, mööblipolsterdamise, sadulsepatöö ja maalritöö osakonnad. 1936. aastal reorganiseeriti kool Riigi Tööstuskooliks, õppeajaga 4 aastat.
Paenasti mõis
Paenasti mõis (saksa keeles Pajusby) oli rüütlimõis Viljandimaal Kolga-Jaani kihelkonnas Paenasti küla lähedal.
Mõisa peahoone
Paenasti mõisa peahoone oli historitsistlik uusrenessanslike kaarakendega, kuid uusgootipäraste sakmeliste räästakarniisidega, mis sarnanesid Alu mõisahoone karniisidega. Mõisahoone kahekorruseline keskosa oli lamekatuse, pilkupüüdva frontooni ja kvadreeringutega nurkadega. Hoone oli 1920ndateks hävinud ja varemete telliseid kasutati arvatavasti ehitusmaterjaliks.
Kõrvalhooned
Säilinud on mitme maakivist hoone varemed.