cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aare Laine
Töö ajakirjanikuna
1992. aasta oktoobrist on tema "koduraadio" olnud Kadi raadio, kus ta teeb muu hulgas autorisaadet "Külavahelood".
Rin Sumida
Rin Sumida (jaapani keeles 隅田 凜 Sumida Rin; sündinud 12. jaanuaril 1996) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2017–2018 22 mängu.
Ronnenberg
Ronnenberg on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas, umbes 8 km Hannoverist edelas.
Linna pindala on 37,78 km². 31. detsembril 2016 elas seal 24 080 inimest.
Türk Telekom Arena
Staadion avati 15. jaanuaril 2011 ja seal on kohti 52 652 pealtvaatajale. See on esimene Türgis asuv staadion, mis vastab 2016. aasta jalgpalli EM-ile UEFA esitatud tingimustele.
Türk Telekom Arena kerkis Ali Sami Yeni staadioni asemele, mis oli Türgi esindusstaadion ja Türgi jalgpallikoondise kodustaadion. Ali Sami Yeni staadion rajati 1940–44 ja lammutati 2011. aasta aprillis.
Türk Telekom Arenal on 52 652 kohta, kõik istekohad. Staadion on 228 m pikk, 190 m lai ja 70 m kõrge. Tema mänguvälja tasapinna suurus on 120×83 m, muruga kaetud ala suurus 111×72 m ja mänguvälja suurus 105×68 m.
Staadioni konstruktsioonide ehitamisel kasutati 190 000 m³ betooni ja 35 tuhat tonni terast. Staadioni katuse jaoks kasutati 5500 tonni terast.
8. juulil 2011 andis staadionil kontserdi Jon Bon Jovi. See oli esimene Türk Telekom Arenal antud kontsert.
Guinnessi rekordite raamatu põhjal on Türk Telekom Arenal maailma kõige valjem publik. 18. märtsil 2011 tekitas see 131,76 dB valjuse müra, mida Guinnessi rekordite raamat nimetas rahva kõige valjemaks möirgeks spordistaadionil.
Jean-Baptiste Marie Meusnier
Jean-Baptiste Marie Charles Meusnier (19. juuni 1754 Tours – 13. juuni 1793 Cassel) oli prantsuse matemaatik, insener ja sõjaväelane (diviisikindral).
Teadus ja tehnika
Mõnikord nimetatakse Meusnier'd dirižaabli leiutajaks. Varsti pärast vendade Montgolfier'de esimesi õhupallilende (1783) esitas ta 1784. aastal Prantsuse Teaduste Akadeemiale oma juhitava õhulaeva lõpetamata projekti. Projekt nägi ette 84 meetri pikkust elliptilist õhupalli (ballonetti), mille maht oli 1700 kuupmeetrit ja mille jõuallikaks (õhulaeva edasiliikumiseks vajalikku tõmmet tekitav vahend) oli kolm propellerit, mida juhtisid 80 meest.
Sõjaväes
Meusnier oli Prantsuse revolutsioonisõdadest osavõtja. 1792. aasta algul oli ta vabariikliku armee jalaväe kolonel. Septembris 1792 edutati ta maréchal de camp’iks (brigaadikindralile vastav auaste). Esimese koalitsiooni sõjas 1793. aasta kampaanias sõdis ta Reini armee koosseisus. 5. mail ülendati diviisikindraliks, kuid sellest ta ise teada ei saanud, sest suri 13. juunil Mainzi piiramisel saadud haavadesse.
Isorütmika
Isorütmika (vanakreeka keeles ἴσος 'sama' ja ῥυθμός 'takt': "sama rütmiline järjekord") on muusika kompositsioonimeetod, mille puhul samaks jääva korduva rütmi (talea) sees helikõrgused vahelduvad (color).
Mõiste
Isorütmika mõiste võttis 1904. aastal kasutusele saksa muusikateadlane Friedrich Ludwig osaliselt sarnase rütmiskeemiga moteti “On parole” / “A Paris” / “Frese nouvele” kompositsioonitehnika iseloomustamiseks.
1910. aastal kasutas Friedrich Ludwig sama mõistet veidi muudetud tähenduses moteti “Amor vincens” / “Marie preconio” / “Aptatur” ülemistes häältes asuvate reeglipäraste fraaside iseloomustamiseks.
1924. aastal pakkus Friedrich Ludwig seoses Guillaume de Machaut’ motettidega välja, et isorütmika ei kujuta enesest läbivat printsiipi mitte ainult moteti tenori- ja kontratenoripartiis, vaid laieneb ka ülemistele häältele. Viimases tähenduses kasutas isorütmika mõistet ka Heinrich Besseler oma habilitatsioonitöös, misjärel levis mõiste kiiresti muusikateaduslikus keeles.
1926. aastal, tegemaks vahet isorütmikal ja Friedrich Ludwigi poolt 1910. aastal avastatud ülemiste häälte reeglipäral, kasutas Heinrich Besseler selle ilmingu iseloomustamiseks mõistet ‘isoperioodika’. Sellega pidas ta silmas teose konstruktsiooniprintsiipi, mille puhul sama pikkusega fraasides kasutatakse vahelduvat meloodilist materjali.
1955. aastal võttis Willi Apel kasutusele mõiste "panisorütmika", millega ta tähistas erineval määral isorütmilist üldpilti, mis esineb 14. ja 15. sajandi muusikas. Sellega täpsustas ta nii Friedrich Ludwigi ja Heinrich Besseleri kasutatud mõisteid "isorütmika" ja "isoperioodika". Panisorütmika tähistas kõiki isorütmika erinevaid vorme, mille puhul teose kõigis häältes, mitte ainult tenoris ja kontratenoris, esinesid rütmiliselt täpselt korduvad perioodid.
Isorütmika 14. ja 15. sajandi muusikateoorias
14. ja 15. sajandi muusikateoorias ei eksisteerinud tänapäeval kasutatavale isorütmika mõistele vastavat mõistet. Isorütmikana kirjeldatava kompositsioonitehnika kohta kasutati keskaja muusikateaduslikes traktaatides mõisteid color ja talea ning vastavalt tegusõnu colorare (värvima) ja ordinare (järjestama).
13. sajandist pärinevas Johannes de Garlandia traktaadis "De mensurabili musica" tähistas mõiste color igasugust kaunistamise kunsti ning eriti kaunistamist korduva meloodia abil.
Ka Johannes de Muris defineeris 14. sajandi teisel veerandil color ' it üldiselt kui “sama laulu sarnaste figuuridena mitmeid kordi korduvat protsessi” (similitudo figurarum unius processus pluries repetita positio in eodem cantu), lisades uue määratlusena, et mõned muusikud kasutavad moteti tenoris korduva helide järgnevuse puhul sõna color ning korduva rütmiskeemi puhul sõna talea. (Pro quo nota quod nonnulli cantores ponunt differentiam inter colorem et tallam. Nam vocant colorem quando repetuntur eedem voces. Tallam vero quando repetuntur similes figure et si fuerint diversarum vocum que diversentur in quam pluribus tenoribus motetorum non servatur in ipsis motetis. Exempla patent in ipsis motetis. Et predicta sufficiant in arte pratica mensurabilis cantus anhelantibus introduci. Johannes de Muris. Libellus cantus mensurabilis. Venice, Biblioteca Nazionale Marciana, lat. app. cl. VIII/85 (coll. 3579), ff. 11r-23v.)
Johannes de Murise märkus “mõnede muusikute” kohta on leidnud kinnitust, kuna 14. sajandi keskpaigast pärinevate motettide käsikirjades on leitud sõnu color ja talea (näiteks talea tundmatu autori moteti “Alpha vibrans” / “Cetus venit” ja Ciconia moteti “Petrum Marcello” / “O Petre” kaanonis ning sõna color Guillaume Dufay moteti “O gemma lux” / “Sacer pastor” kaanonis).
Color ' i ja talea ideed on edastatud ka teiste sõnadega. 14. sajandi keskel Põhja-Prantsusmaal tegutsenud Egidius de Morino ja Johannes Boen kasutavad sõnu color, colorare ja ordinare, mille puhul colorare näib käivat tenori meloodilise ning ordinare rütmilise aspekti kohta. Sõna talea neist kumbki ei kasuta.
Norrby (Noarootsi)
Norrby (`norbi, rootsi `norbü, kohalikus pruugis Norrbi) on tänapäevase Lääne-Nigula valla territooriumil asunud küla. Eesti maareformi ajal 1920. aastatel Riguldi mõisa maadest loodud Norrby (rootsi keeles "põhjaküla") asundusküla asus mõisast üle tee, mõisa ja mere vahel.
Urmas Karlson
Urmas Karlson (sündinud 3. märts 1961 Tallinnas) on Eesti endine jalgrattur.
Ta lõpetas 1979. aastal Tallinna 4. Keskkooli.
Isorütmika
Isorütmika 14. ja 15. sajandi muusikateoorias
Keskaja muusikateooria keelekasutus ei ole tihti üheselt mõistetav ning üksikud tähenduste pisierinevused ei ole veel lõplikult läbi uuritud.
Urmas Karlson
1974. aastal alustas ta jalgrattasporditreeninguid, tema treenerid olid Helvi ja Rein Roosi. Aastatel 1980–1984 tuli ta treki- ja maanteesõidus kokku 19 korda (sh 8 korda üksik- ja 7 korda paarisalal) Eesti NSV meistriks.
Ta on töötanud hiljem jalgrattasporditreeneri (ka Eesti noorte trekikoondise treenerina) ja -organisaatorina.
Isorütmika
Isorütmika 14. ja 15. sajandi heliloomingus
Juba modaalrütmiliselt üles kirjutatud Notre-Dame'i koolkonna Leoninuse järgsetes kompositsioonides polnud erandlikud perioodiliselt korduvad, suhteliselt lühikesed rütmilised struktuurid. Seesama kompositsioonipõhimõte võeti üle ka ars antiqua moteti puhul. Ars antiqua hilises faasis, 1300ndate paiku, viis see üksikutes häältes kindla pikkusega fraaside läbiva ratsionaalse kujundamiseni. Sellisest n-ö protoisorütmilisest või isoperioodilisest faasist annavad tunnistust 1315. aasta paiku loodud, näiteks käsikirjas Hs. F-Pn, 146, sisalduvad motetid.
Samaaegselt käsikirjas Hs. F-Pn, 146 leiduvate motettidega kirjutas Philippe de Vitry motetid “Super cathedram” / “Presidentes”, “Tribum que” / “Quoniam”, “Firmissime” / “Adesto” ning “Garrit gallus” / “In nova fert”, milles on selgelt eraldatud tenori rütmiline skeem ja meloodia selle sama skeemi poolt koordineeritud kordumised. Selline kontseptuaalne vahetegemine color ' i (meloodilise skeemi) ning talea (rütmilise skeemi) vahel lõi eelduse isorütmikaks, nagu see kujunes reegliks ars nova motetis.
Suures osas 14. sajandi keskel loodud motettides, millest enamus kuulub Machaut'le, on color läbi viidud kaks kuni kolm korda, kusjuures viimane läbiviimine toimub tavaliselt lühemates noodivältustes (diminutsioonimotett). Samast ajast säilinud motett “Portio” / “Ida” on teadaolevalt esimene kompositsioon, milles color on läbi viidud neli korda, iga kord erineva rütmilise struktuuriga (proportsioonimotett). 14. sajandi teisel poolel muutus proportsioonimoteti tüüp kiiresti juhtivaks, selle näiteks on vahemikus 1380–1391 arvatavasti Gaston Fébus' loodud “Inter densas” / “Imribus”, milles erineva rütmiga talea kordub isegi kaheksa korda.
14. sajandi keskel levis isorütmika ka teistesse muusikažanritesse. Isorütmikat esineb näiteks umbes 1350. aastal loodud Machaut' esimeses ballaadis “S’Amours ne fait par sa grace adoucir” või 1300ndate teisel poolel loodud rondodes nagu Matheus de Sancto Johanne “Ie chante ung chant”, Johannes Haucourti “Se doit il plus” ja Jehan Vaillanti “Pour ce que ie ne say gairez”. Isorütmiliselt üles ehitatud madrigale leidub ka trecento-heliloojatelt Francesco Landinilt (“Si dolce non sonò”) ja Lorenzo Masilt (“Povero çappator”). Siiski on isorütmika kasutamine ilmalikes muusikažanrites pigem erand.
Isorütmika 20. sajandil
20. sajandil on keskaegsete käsikirjade avastamine ja uurimine jätnud jälje ka nüüdismuusikasse. Isorütmikat on oma loomingus kasutanud näiteks Harrison Birtwistle, Peter Maxwell Davies ja Charles Wuorinen. Ka Olivier Messiaeni india rütmid on tihti organiseeritud isorütmiliste “rütmipedaalidena” (pédales rhythmiques). Isorütmikat kohtab ka Arnold Schönbergi õpilastel. Näiteks Alban Berg kasutab oma 1925/26. aastal loodud Lüürilises süidis isorütmika laadset kompositsioonitehnikat, mille juured ei ole ilmselt siiski mitte niivõrd Friedrich Ludwigi ja Heinrich Besseleri samal ajal toimunud keskaja muusika uurimustes, kuivõrd Schönbergi dodekafoonias.
Friv
Friv on Eesti online-mängude teenus, mis oli populaarne Adobe Flash' i ajal, samuti online-mängude looja, mis asutati 2006. aasta. Veebisaidi külastused ületasid 2023. aasta märtsis 15 miljonit.
Vana Friv (2006—2020)
«Vana Friv» kirjeldab Friv-i aastatel 2006–2020, kui sellel olid Adobe Flash-mootoriga loodud mängud (mida 31. detsembril 2020 enam ei toetatud), näiteks Super Drift 3D, Monster Race 3D ja nii edasi. Seoses selle toetuse lõpetamisega on veebilehelt Friv.com kõik Flash-mängud eemaldatud, nagu ka «kultuslik» Flash-menüü Friv, mis oli ka sellele kirjutatud. Paljud mängijad olid sündmusest ärritunud.
Ilse
Ilse on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 370. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ilse 358 naisel.
Roger
Roger on mehenimi.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Roger 284 mehel. Roger oli populaarsuselt 380. mehenimi. Roger oli keskmiselt 19 aasta vanune (mediaanvanus oli 14). Kõige populaarsem oli eesnimi Roger vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 7,13.
Ivankivi rajoon
Ivankivi rajoon oli haldusüksus (rajoon) Ukrainas Kiievi oblastis. Ta piirnes põhjas Valgevenega.
Rajoonis asus Tšornobõli linn ja 27 valda. Rajooni keskus oli Ivankivi alev. 1988 liideti rajooniga endise Tšornobõli rajooni alad, kust elanikud on evakueeritud.
2020. aastal toimunud haldusreformi käigus liideti Ivankivi rajoon Võšhorodi rajooniga.
Westmount
Westmount on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Euroopa Liidu linnade loend elanike arvude järjekorras
Siin tabelis on toodud kõik Euroopa Liidu linnad, mille rahvaarv linna piires on 300 000 või enam.
Linnad elanike arvu järgi linna piires
Paksus kirjas linnad on vastavate riikide pealinnad. Allikas: citypopulation.de
Korinthía piirkonnaüksus
Korinthía piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Κορινθίας) on Kreeka piirkonnaüksus Peloponnesose piirkonna põhjaosas.
Haldusjaotus
Korinthía piirkonnaüksus jaguneb 6 vallaks. Need on:
pisi|150px|left|Korinthía piirkonnaüksuse vallad
Miho Manya
Miho Manya (jaapani keeles 万屋 美穂 Manya Miho; sündinud 5. novembril 1996) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastal 2017 7 mängu.
Rohejärv
Rohejärv on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Rohejärv uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Reshkin (1937. aastal Härjanurme vallas). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Rohejärv Eestis 13 mehel ja 13 naisel.
Kindlusvangistus
Kindlusvangistus oli mittehäbistav vanglakaristus.
Kindlusvangistusse mõisteti poliitiliste süütegude ja kahevõitlusel osalemise eest.
1. veebruaril 1935 Eestis jõustunud kriminaalseadustikus asendati kindlusvangistus üldise vangimajaga.
Jaanika Kuusik
Jaanika Kuusik (sündinud 21. aprillil 1986 Tallinnas) on koorijuht, koori- ja soololaulja (sopran), koormeister ja pedagoog.
Ta on õpetaja ja koorijuht Tallinna Muusikakeskkoolis ja Rahvusooper Estonias. Ta õppis Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, Tallinna Muusikakeskkoolis ja Vana-Vigala Põhikoolis.
Nicole Fontaine
pisi|Nicole Fontaine (2002) Nicole Claude Marie Fontaine (16. jaanuar 1942 – 17. mai 2018) oli prantsuse poliitik ning Euroopa Parlamendi liige. Ta oli Euroopa Parlamendi president aastatel 1999–2001.
Karjäär
Fontaine oli hariduselt advokaat ning 1969. aastal kaitses ta edukalt doktorikraadi avaliku õiguse kohta. Ta oli Prantsusmaa Populaarse Liikumise liige, kuni erakond 2015. aastal Vabariiklaste (Les Républicains) nime all tegutsema hakkas. Les Républicains on üks erakondadest, mis kuulub Euroopa Rahvaparteisse.
Boys Planet
"Boys planet" (korea keeles 보이즈 플래닛) on Mneti produtsentide Kim Shin Youngi ja Go Jeong Gyeongi loodud Lõuna-Korea tõsielusaade. Saade on eetris alates 2. veebruarist 2023 igal neljapäeval kell 8.50 KST. Saates osaleb 98 võistlejat, kes on jagatud kahte gruppi: K-grupp (Korea päritoluga võistlejad) ja G-grupp (rahvusvahelised võistlejad).
Üle maailma on see vaadatav Youtube’is Mneti kanalil otseülekandena.
2021. aastal oli eetris saade "Girls planet 999", kus osalised naissoost võistlejad. Selle järg on "Boys planet", mis koosneb meessoost võistlejatest.
Ülevaade
"Boys planetis" on neli ülesannet, mille järel tehakse üheksast võistlejast koosnev ansambel, kes teevad peale saate lõppu debüüdi. Saates on seitse räpi-, tantsu- ja vokaalmeistrit, kes treenivad võistlejaid ja annavad neile jooksvalt tagasisidet, ning staari meister, kes juhib saadet ja tutvustab vaatajatele saates toimuvat. Saate vaatajad on staaride loojad ning neil on võimalus enda lemmikute poolt hääletada ja lõplikku koosseisu moodustada.
Võistlejad valiti saatesse peale kahe vooru läbimist – mõlema vooru läbinud osalejad valiti sõltumata rahvusest, vanusest, eelnevast kogemusest ja agentuuri kuuluvusest. Kokku on saates 98 osalejat 84 riigist ja piirkonnast, sealhulgas Lõuna-Koreast, Hiinast, Jaapanist, Ameerika Ühendriikidest, Kanadast, Taist ning mujalt Aasiast. Saate põhimõte on koostada üheksaliikmeline k-popi poistegrupp, kus on peale korealaste ka rahvusvahelisi liikmeid, kellest kõigist saab viienda põlvkonna k-popi grupp.
Hääletamine
Varem on Mnet vahele jäänud häälte võltsimisega: 2021. aastal määrati kahele Mneti saate „Produce“ produtsendile hääletustulemuste manipuliseerimise tõttu vanglakaristus. Seepärast on "Boys planeti" tulemused 100% vaatajate otsustada ning hääletusprotsessi kontrollitakse. Lõplikud hääled koosnevad 50% Korea elanike häältest ja 50% rahvusvahelistest häältest.
Vaatajad saavad hääletada enda lemmikute poolt Mnet Plusi telefonirakenduses. Enne esimest väljalangemist saab hääle anda 9-le, peale esimest väljalangemist kuuele, peale teist kolmele ja peale kolmandat ühele üksikvõistlejale. Hääletada saab iga päev, v.a perioodidel, kui väljalangemine on ette salvestatud ja tulemused pole veel publikule avalikustatud. Lisaks saab staaride looja koguda tähepunkte, millega saab korra päevas toetada vabalt valitud võistlejaid. Tähepunkte on võimalik koguda iga päev kümne kaupa. Peale igat väljalangemist tühistatakse võistlejate hääled ja vaatajad saavad hääletamisega uuesti alustada.
Saate kuuendas osas tutvustati võistlejate kolmandat ülesannet, millest saavad vaatajad osa võtta – saate võistlejatele valmistasid tuntud muusikaprodutsendid kokku viis laulu ning hääletajad valisid, millised võistlejad millist laulu esitavad.
Taust
2021. aasta Mnet Asian Music Awardsi ajal kuulutati välja, et 2022. aastal on tulemas „Girls planet 999“ meeste version „Boys planet“. Probleemide tõttu lükati see edasi 2023. aastasse.
28. novembril 2022. aastal avaldati, et "Boys planeti" esimest treilerit näidatakse 2022. aasta MAMA Awardsil.
Saate teemalaul „Siin ma olen“ (korea keeles 난 빛나) avaldati 29. detsembril 2022. aastal saates „M Countdown“, kus paljastati K-grupi ja G-grupi esindajad Sung Hanbin ja Zhang Hao. Ka võistlejate profiilid olid samal päeval avalikustatud.
Osalejad
Staari meistrid:
Räpi-, tantsu- ja vokaalmeistrid:
Võistlejad
Kokku on 98 võistlejat: 49 Koreast, 49 Jaapanist, Hiinast, Ameerika Ühendriikidest, Taist, Hongkongist, Taiwanist, Kanadast ja Vietnamist. Viis osalejat lahkusid enne saate eetrisse minekut või mõnel teisel ajal isiklikel ja tervislikel põhjustel.
Esiüheksa
Pärast kaheksandat osa on esiüheksa selline:
Osad
Osa 1. Avalikustatakse seitse räpi-, tantsu- ja vokaalmeistrit, esimene staari meister ja algab 98 võistleja tähetaseme test, kus osalejad näitavad enda oskusi ettevalmistatud esinemisega. Enne esinemist tutvustatakse võistlejaid ühe- või mitmekaupa, alustades ooteruumist, kus on anum täis tähekleepse. Kõik osalejad võtavad nii palju kleepse, kui nad enda arvates oskuste põhjal väärivad ning kleebivad need enda särgi küljes oleva nimesildi juurde. Seejärel asuvad võistlejad saali, kus on 98 numbritega istekohta, mille seast saavad nad endale meeldiva koha valida. Seitse treenerit määravad igale võistlejale esitluse järel taseme – võimalik on saada 0–4 tähte ja kõik osalejad jagunevad tähtede summa järgi gruppidesse. Esimest korda tutvustatakse saate hääletussüsteemi ja näidatakse esimesi hääletustulemusi.
Osa 2. Eelmises osas esinemata jäänud võistlejad näitavad enda oskusi ja ka neile määravad treenerid taseme. Kui tähetaseme test on läbi, seavad võistlejad sammud planeedilaagrisse ehk enda ühiselamusse ning neile näidatakse esimest korda saate teemalaulu „Siin ma olen“. Võistlejad hakkavad harjutama signaallaulu testiks ning selle käigus aitavad neid treenerid. Testi tulemused määravad seitse treenerit ja seetõttu muutub mitmete võistlejate tase.
Napsikulised
Napsikulised (Pluteaceae) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Boys Planet
Osad
Osa 3. Näidatakse saate teemalaulu esinemise salvestamisprotsessi ja valitakse üks võistleja, kes on esinemisel keskel ja kes saab kõige rohkem aega kaamera ees enda oskusi näidata. Algab ettevalmistus esimeseks võistluseks: avalikustatakse seitse laulu, mille seast saavad üheksa kõige populaarsemat võistlejat valida ühe ning nende otsustada on ka enda tiimi koosseis. Tiime on lõpuks kokku 14 (seitse Korea võistlejatest ja seitse rahvusvahelistest võistlejatest koosnevat gruppi) ning Korea võistlejad ja rahvusvahelised võistlejad konkureerivad üksteisega. Võistlust vaatab kohapealt staaride loojatest koosnev publik, kes annab hääle ühele lemmikule võistlejale igast K-grupist ja G-grupist.
Osa 4. Esimene võistlus jätkub ja saadakse teada ülejäänud tiimide tulemused. Kuna võistlus on K-grupi ja G-grupi vahel, saavad võidugrupi liikmed 10 000 punkti, mis lisatakse igale võitnud võistlejale enne esimest väljalangemist vaatajatelt saadud häälte juurde. Avaldatakse tiim, kes sai publikult kokku kõige rohkem punkte ning nende auhind on võimalus esineda „M Countdowni“ laval.
Osa 5. Algab saate esimene väljalangemine – 98 võistlejast jääb alles vaid 52. Tutvustatakse teist saatejuhti Yeo Jin Good, kes avalikustab ükshaaval tulemused. Esimesena saadakse teada 13. kohal olev võistleja, peale seda 12.–51. koha ja esiüheteistkümne hulgas olevad võistlejad. Viimasena näidatakse kolme võistlejat, kes on 52. koha kandidaadid ja peagi kuulutatakse välja selle koha saanu. Osa lõpus on lühike klipp järgmises osas toimuvast ettevalmistusest järgmiseks võistluseks.
Osa 6. Võistlejad saavad järgmiselt saatejuhilt Lee Min Hyukilt teada enda järgmise võistluse reeglid ja neile avalikustatakse laulud, mida on neil võimalik esitada. Sel korral on valikus 12 laulu kolmest kategooriast: neli vokaalile ja räpile, neli vokaalile ja tantsule ja neli räpile ja tantsule keskenduvat laulu. Selles ülesandes peavad võistlejad kas originaallaulude salme muutma, laulule uue salmi juurde lisama, tantsu muutma või tantsule uue osa juurde lisama. Iga kategooria võidutiim saab võimaluse esineda "M Countdowni" laval ja igas kategoorias kõige rohkem punkte saanud üksikvõistleja saab 150 000 punkti, mis lisatakse talle enne teist väljalangemist vaatajatelt saadud häälte juurde. Peale esimest väljalangemist pole võistlus enam K-grupp vastamisi G-grupiga, vaid võistlejad on tiimides segamini. Võistlejad valivad kordamööda endale meeldiva laulu, alustades 52. kohal olevast võistlejast ning iga järgmine saab vajaduse korral teise võistleja enda kohalt lükata, et meelepärane laul saada.
Osa 7. Jätkub saate teine võistlus ja avalikustatakse iga kategooria võidutiim ning üksikvõistlejad, kes said enda kategoorias kõige rohkem punkte. Iga võidutiimi liige saab 100 000 punkti, mis tulevad neile kasuks teisel väljalangemisel.
Osa 8. Algab saate teine väljalangemine – 52 võistlejast jääb alles 28. Enne seda avalikustab uus saatejuht Key kolmanda võistluse reeglid: tuntud muusikaprodutsendid valmistasid võistlejatele viis laulu, millega on neil võimalik enda oskusi näidata. Teisel väljalangemisel avalikustatakse kolm 28. koha kandidaati kõige esimesena ning peale seda saadakse teada 12. koha võistleja ja seejärel 13.–27. koha ja 1.–11. koha võistlejad.
Tagajärg
Suur osa võistlejaid olid enne saatesse minekut juba k-popi grupis ning mõned elimineeritud osalejad läksid tagasi enda esialgsesse gruppi.
Allikabänd
pisi| Foto on tehtud 2013. aastal Pärnu-Jaagupi kiriku juures. Esimeses reas vasakult: Kertu Rein, Veronika Sõstar, Aile Bergmann, Maarja Maria Känd ja Vartan Arutjunov. Teises reas vasakult: Margus Kosarev, Renee Logberg, Hermo Hodanjonok ja Assar Järvekülg.
Allikabänd on eesti folkansambel, mis loodi 2010. aastal Tartus.
Ansamblit aitas esimesel aastal juhendada Meelis Olev, aastatel 2011–2013 oli juhendaja Kertu Rein. 2016. aastast juhendab ansamblit folkmuusik Toivo Sõmer. Algul neljaliikmeline ansambel on kasvanud seitsmeliikmeliseks.
Allikabändi repertuaari kuuluvad regilaulud, uuemad rahvalaulud, töötlused ja ka omaloomingulised palad.
Esimestel tegevusaastatel esineti peamiselt lasteaedades ja koolides, ainus avalikku tähelepanu pälvinud kontsert anti teatrifestivalil "Savilind" aastal 2010. Esimesed suuremad esinemised toimusid Viljandi pärimusmuusika festivali vabalaval aastatel 2011 ja 2012, samuti kontserdisarja Unustatud mõisad raames Tammistu mõisas Tartu lähedal. 2012. aastal võeti esmakordselt osa ka Võru folkloorifestivalist ja anti ühiseid jõulukontserte koos noortekollektiiviga Singelus ja ansambliga Midrid. 2013. aastal esines ansambel esimest korda Narvas, andes ühiskontserdi sealse folklooriansambliga Suprjadki. 2013. aasta suvel osaleti ka Hiiu folgil. 2014. aastal osaleti festivalil "European Song Festival 2014" Eesti esindajana.
Koostöös Tartumaa Rahvakultuuri Keskseltsiga korraldas bänd 5.–10. juulil 2015 Tartus pillilaagri erivajadustega täiskasvanutele. Laagris õpetati akordioni, parmupilli, plokkflööti, ksülofoni, kitarri, väikekannelt. Laagris osalesid pilliõpetajatena Kulno Malva, Priit Moppel, Toivo Sõmer ja Anneli Vilbaste. Õpetati ka rahvatantsu ja arendati lauluoskust – juhendajad Merje Malkki ja Triin Sünter. Pärast seda on pillilaagreid peetud igal aastal.
Regilaulutube on Tartus korraldatud juba aastast 2008, aastast 2015 korraldab neid bändi liige Veronika Sõstar. Need toimuvad kord kuus laupäeviti Tartus Eesti Rahva Muuseumis. Kõigil osalejatel on võimalus regilaule hästi tundva inimese eeslaulmisel tasuta laule kuulata, kaasa laulda ja õppida.
Välisesinemised
thumb|300px| Pilt on tehtud European Song Festival 2014 ajal Stockholmi kontserdimajas. Pildil on kõik bändiliikmed, seltskonnaga on liitunud ka festivali konferansjee Tommi Fagerberg (pitsiga) 1.–3. mail 2014 osales Allikabänd lauluvõistlusel European Song Festival 2014 Eesti esindajana. See oli bändi jaoks esimene välisesinemine. Festivalil osalemiseks korraldas ansambel kontserdisarja Aitame Allikabändi Rootsi, mille raames toimus kolm annetuspõhist kontserti Genialistide klubis, Tartu Ülikooli aulas ja Mustpeade majas Tallinnas. Palju abi saadi ka Hooandjast.
Festivali võitis Portugali esindaja. Allikabändi pärjati aukirjadega. 2. mail 2015 tegi bänd kõigile toetajatele tänukontserdi Tartus Genialistide klubis.
Edasi on bänd esinenud mitmel üritusel ka Lätis. 2014. aasta lõpus osaleti Alūksne piirkonnas üritusel Stāsti par radošajiem malēniešiem, seejärel esineti ka Alsviki koolis. 2015. aasta mais võeti osa festivalist Līvas ciema svētki, mis toimus Liepājas ning millega tähistati linna sünnipäeva.
29. augustil 2017 osales Allikabänd Lätis festivalil Etnonakts 2017. Festival toimub Aluksne lähedal Ermani mõisas (Hermannshof). Ansambel esines seal kontserdiga ning mängis ka simmanil tantsijatele. Festivali peakorraldaja on läti etnomuusik Uģis Prauliņš, kes on ühtlasi ka mõisa omanik.
Jérôme d'Ambrosio
pisi|Jérôme d'Ambrosio (2009) Jérôme d'Ambrosio (sündinud 27. detsembril 1985 Etterbeekis) on Belgia vormelisõitja.
Kardisport
D'Ambrosio alustas kardisporditreeninguid 1995. aastal. Ta tuli kolm korda Belgia meistriks, võites 1996 Mini-klassis, 2000 juunioride klassis ja 2002 Vormel A sarjas.
2000 võitis ta juunioride Monaco kardisõidu karika, mille kahel eelmisel aastal olivõitnud Robert Kubica ja järgmisel aastal võitis Sebastian Vettel.
2003
2003 hakkas d'Ambrosio sõitma vormelil. Samal aastal tuli ta Belgia meistriks Vormel Renault (kuni 1,6 liitrit) sarjas, sõites oma kaasmaalase ja endise Vormel 1 sõitja Thierry Boutseni meeskonnas.
Samal aastal osales ta Saksamaal korraldatavas Vormel Königi sarjas ja jäi 240 punktiga neljandaks. Selle sarja järgmine hooaeg jäi viimaseks, aga esimene võitja oli 1988 olnud Michael Schumacher.
2004
2004 pälvis d'Ambrosio osaluse Renault F1 sõitja arendamise programmis. Sel aastal toetas Renault F1 kuut noort vormelisõitjat, kellest viis jõudsidki mingil moel Vormel 1-sse: lisaks d'Ambrosiole Giedo van der Garde, Heikki Kovalainen, José María López ja Pastor Maldonado.
Samal aastal osales ta Prantsusmaa Vormel Renault 2.0 sarjas, kus ta 14 etapist ei võitnud ühtki etappi ega kvalifikatsiooni, kuid tuli 156 punktiga 4. kohale.
2005
Kuna eelmisel aastal ei esinenud nii hästi kui talt oodati, siis temaga sõitja arendamise programmi ei jätkatud. D'Ambrosio arenes ise edasi.
Sel aastal sõitis ta kaasa Itaalia Vormel Renault 2.0 sarja kõik 17 etappi. Ta saavutas ühe kvalifikatsiooni- ja ühe etapivõidu, jäi ainult kaks korda esikümnest ehk punktidelt välja ning saavutas 179 punktiga 4. koha. Võitis Kamui Kobayashi 254 punktiga. Meeskonnakaaslaste nõrkuse tõttu jäi d'Ambrosio meeskondlikult 4. kohale.
Itaalia Vormel Renault 2.0 suvesarjale järgnes talvesari, mis koosnes ainult 4 etapist. Kaks esimest d'Ambrosio katkestas, kaks järgmist võitis ja sai 40 punktiga 3. koha. Võitis Soome sõitja Atte Mustonen 44 punktiga.
Seevastu osalus Itaalia Vormel 3000 meistrivõistlustel lõppes 32. kohaga: nendest, kes ühegi etapi lõpetada suutsid, oli ta viimane.
2006
2006 sõitis d'Ambrosio Vormel Renault 3.5 sarjas 7 esimest etappi. Ta lõpetas nad kõik, kuid parim koht oli 12. ja punkte ei tulnud. Hooaja kokkuvõttes andis see 36. koha. Nähes, et konkurents käib üle jõu, vahetas d'Ambrosio poole pealt sarja.
Sel aastal nimetati Itaalia Vormel 3000 sari ümber ja kandis nime Euroseries 3000. 18 etapist sõitis d'Ambrosio kaasa 10 viimast. Neist 2 ta katkestas, aga ülejäänutel jõudis alati esiviisikusse, kuigi ühtki võitu ka ei tulnud. Ühe korra saavutas ta kiireima ringi. 39 punkti andis sarjas 5. koha, meeskonnakaaslane Vitali Petrov oli 3. Peamiselt tänu Petrovi pingutustele tuli ka meeskondlik 3. koht.
2007
2007 sõitis d'Ambrosio Vormel Master sarjas. 16 etappi olid jagatud paaridesse ja iga paar sõideti erinevas Euroopa Liidu riigis. D'Ambrosio võitis 1 kvalifikatsiooni, aga 5 etappi ja tuli 11 korda esikolmikusse. Kokkuvõttes saavutas ta 100 punktiga kindla võidu.
2008
pisi|Jérôme d'Ambrosio katkestas 2008. aasta Türgi GP-l mõlemad sõidud. Tänu eelmise aasta edukale hooajale tohtis d'Ambrosio sõita GP2 sarjas.
Aasta neljal esimesel kuul sõideti GP2 Aasia sari. Selle võitis Romain Grosjean Sébastien Buemi ja Vitali Petrovi ees. D'Ambrosio kogus 10 etapist 2 kolmandat kohta ja sai 11. koha. Tema meeskonnakaaslane Kamui Kobayashi lõpetas 2 etapivõidu ja 6. kohaga. Nad kogusid vastavalt 12 ja 22 punkti. Meeskondlikult sai nende meeskond DAMS 4. koha.
Sellele järgnes põhisari. See koosnes 20 etapist, mis olid jagatud paaridesse ja iga paar sõideti erinevas Euroopa riigis. Kobayashi võitis teise etapi, aga tal polnud sinna kõrvale rohkem häid tulemusi panna: paremuselt teine koht oli kõigest 6. D'Ambrosiol oli pärast 14 etappi kõigest üks punktikoht (samuti 6.), aga ülejäänud 6 etapil sõitis ta kõigil punktikohale, saavutas isegi kaks teist kohta ja sai sarja kokkuvõttes 21 punktiga 11. koha. Nende meeskond DAMS tuli 31 punktiga 8. kohale. Sarja koosseis oli väga tugev: esimesed seitse olid Giorgio Pantano, Bruno Senna, Lucas di Grassi, Romain Grosjean, Pastor Maldonado, Sébastien Buemi ja Vitali Petrov.
2009
pisi|Jérôme d'Ambrosio parimaks jäi 2009. aasta Türgi GP-l 15. koht. GP2 Aasia sari algas juba 2008. aasta lõpul ja koosnes 12 etapist, millest 1 küll tühistati. D'Ambrosio ja Kobayashi jätkasid endiselt meeskonnas DAMS ja tegid seda väga edukalt. Nad saavutasid vastavalt 36 ja 56 punktiga kaks esimest kohta. D'Ambrosio võitis 1 kvalifikatsiooni Kobayashi 2 vastu ja kumbki sõitis 3 kiireimat ringi. Kobayashi võitis 2 etappi, d'Ambrosio mitte ühtki. Meeskondlikult sai DAMS kindla võidu.
Põhisari koosnes taas 20 etapist. Siin ei läinud enam nii hästi. DAMS ei võitnud ühtki kvalifikatsiooni ega etappi ega saanud kiireimaid ringe. Esimesel 4 etapil tuli d'Ambosio 3 korda esikolmikusse, hooaja keskel sai ka Kobayashi ühe kolmanda koha. Kokku oli d'Ambrosio 29 punktiga 9. ja Kobayashi 13 punktiga 16. Meeskondlikult said nad 6. koha. Individuaalselt olid neli parimat Nico Hülkenberg, Vitali Petrov, Lucas di Grassi ja Romain Grosjean.
2010
2010 ei sõitnud d'Ambrosio GP2 Aasia sarja, vaid ainult põhisarja. Kobayashi oli saanud Vormel 1-sse ja seetõttu hankis DAMS tema kaaslaseks Hiina sõitja Ho-Pin Tungi. Hiinlane ei saanud ühtki punkti ja lasti poole hooaja peal lahti. Teise poole sõitis Romain Grosjean, kes saigi 2 kolmandat kohta. D'Ambrosio võitis ühe etapi ja tuli korra teiseks, aga teistelt etappidelt häid tulemusi ei tulnud. Ta oli kokkuvõttes 21 punktiga 12. ja Grosjean 14 punktiga 14. DAMS sai meeskondliku 6. koha.
Vormel 1
2010 ühines d'Ambrosio taas Renault' noore sõitja programmiga, olles läbi aegade ainus, kes teinud seda kaks korda viieaastase vahega. Selle programmi raames võeti ta Renault F1 testisõitjaks. Põhisõitjad olid Robert Kubica, kes sai 8. koha, ja Vitali Petrov, kes sai 13. koha. Ühtlasi oli d'Ambrosio Virgin Racingi testisõitja ja hooaja lõpus kolmas sõitja. Virgini põhisõitjad olid Lucas di Grassi ja Timo Glock, kes jäid mõlemad punktita. Kobayashi sõitis BMW Sauberi eest ja oli 32 punktiga 12. Meeskondlikult oli Renault 5. ja Virgin viimane, 12.
2011. aastaks ei saanud di Grassi Virgin Racinguga lepingut ja d'Ambrosio võeti tema asemele Glocki kõrvale. Tulemustes olulist paranemist ei olnud, kumbki ei saanud punktidele lähedalegi. d'Ambrosio parimaks jäi avaetapi 14. koht, Glock ei saanud sedagi. Virgin oli taas meeskondlikult viimane.
2012. aastaks muutis Virgin Racing nime: selleks sai Marussia F1. D'Ambrosio ei saanud lepingut ja tema asemele võeti Glocki kõrvale Charles Pic. D'Ambrosio sai Lotus F1-sse (endine Renault) testisõitjaks. Põhisõitjad olid Kimi Räikkönen ja Romain Grosjean, kes said individuaalselt vastavalt 3. ja 9. koha, aga meeskondlikult 4. koha. Siiski sai d'Ambrosiogi ühel etapil sõita, nimelt kui Grosjean sai õnnetuse põhjustamise eest ühe etapi pikkuse võistluskeelu. D'Ambrosio sõitis Itaalia GP kaasa ja saavutas sellel 13. koha – kogu eelmise hooaja jooksul polnud ta nii head kohta saanud, võitjalt ta ringiga sisse ei saanud, aga punkte ka ei teeninud. Hooaja kokkuvõttes anti d'Ambrosiole selle etapi eest 23. koht (eelmine, täishooaeg oli lõppenud 24. kohaga). Seevastu Marussia jätkas sama edutult kui Virgin Racing ega saanud ühtki punkti, kuigi selle mõlemad sõitjad saavutasid hooaja jooksul ka 12. koha ja platseerusid seega d'Ambrosiost kokkuvõttes ettepoole.
2013. aastal jätkab Lotus F1 endises koosseisus.
Ines (eesnimi)
Ines on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 561. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ines 172 naisel.
Deniz Gamze Ergüven
thumb|Deniz Gamze Ergüven Deniz Gamze Ergüven (sündinud 4. juunil 1978 Ankaras) on türgi päritolu prantsuse filmirežissöör, stsenarist ja näitleja. Tema debüütmängufilm on aastast 2015 "Mustang".
Ta sündis 1978. aastal Ankaras diplomaadi perekonnas, kuid 1980. aastatel kolis pere Prantsusmaale, kus ta lõpetas ka keskkooli. 2008. aastal lõpetas ta filmikooli La Fémis.
2011. aastal osales ta Cannes'i filmifestivalil. Cannes'is tutvus ta prantsuse stsenaristi Alice Winocouriga. Nende koostööna valmis filmi "Mustang" stsenaarium. Ta oli filmi "Mustang" režissöör, filmi esitleti aastal 2015 Cannes'i filmifestivalil.
Isiklikku
11. veebruaril 2015 sündis tal poeg.
Mati Klooren
pisi|Mati Klooren 1974. aastal Foto: Jaan Künnap Mati Klooren (31. juuli 1938 Tallinn – 16. juuli 2000 Tallinn) oli eesti näitleja ja teatrijuht.
Ta lõpetas aastal 1957 Türi 1. Keskkooli ja aastal 1961 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (1. lend).
Oli aastatel 1961–2000 Eesti Draamateatri näitleja, aastatel 1983–1989 ka sama teatri direktor.
Ta on mänginud paljudes filmides. Filmis "Viimne reliikvia" luges ta sisse Gabrieli eestikeelse teksti.
Isiklikku
Näitleja Enn Klooren oli Mati Klooreni vend.
Metsanurk
Metsanurk on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Metsanurk uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Mühlhausen, Reinstein ja Rossi. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Metsanurk Eestis 6 mehel ja 7 naisel.
Mait Metsanurk on Eduard Hubeli (1879–1957) pseudonüüm.
Nana Ichise
Nana Ichise (jaapani keeles 市瀬 菜々 Ichise Nana; sündinud 4. augustil 1997) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises on ta alates 2017. aastast mänginud 15 mängu.
Söderby (Noarootsi)
Söderby (sööderbi, rootsi sö́ödär`büü, kohalikus pruugis Sedurbi) on tänapäevase Lääne-Nigula valla territooriumil asunud küla. Eesti maareformi ajal 1920. aastatel Riguldi mõisa maadest loodud Söderby (rootsi keeles "lõunaküla") asundusküla asus mõisa lähedal, mõisast kagus.
1959. aastal elas külas 75 elanikku ning 1970. aastal 25 elanikku. Neil aastatel kuulus küla Tuksi külanõukogu koosseisu. Küla alad läksid 1977. aastal Riguldi küla koosseisu.
Jursi Rahaallikas
Jursi Rahaallikas (ka: Vintri Rahaallikas) on allikas Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Allika moodustavad allikanõkku avanevad tõusuallikad. Allikanõo läbimõõt on 2,5 m ja sügavus 0,5 m.
Admiralisild
pisi|300x300px|Admiralisild Admiralisild on Tallinnas Vanasadamas A- ja D-terminali kallasalasid ühendav jalakäijate sild. Üle Admiraliteedi basseini kanali rajatud sild on Eestis ainulaadselt pöördavatav. Selle projekteerisid Witteveen + BOS ja arhitekt Robert-Jan van der Veen arhitektuuribüroost Plein06. Pöördsilla ehitas KMG Inseneriehituse AS ning see avati augustis 2021.
Alsviķi
pisi|left|Alsviķi mõisa peahoone Alsviķi (vanasti ka Alsviķis) on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Alsviķi valla halduskeskus.
Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 7,5 ja Riiast 190 kilomeetri kaugusel merepinnast 190 meetri kõrgusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel kool, rahvamaja, raamatukogu, postkontor ja lasteaed, külas tegutseb ka Jaunanna kunsti- ja muusikakooli osakond. Seal asub Alsviķi bussipeatus.
Aastal 1576 rajati sinna Alsviķi mõis (Alswig), mis on saanud nime oma esimeste omanike Halswigide järgi. Hiljem kuulus see Wulffidele. Aastal 1903 avati Valga–Mõniste–Ape–Alūksne–Gulbene raudtee ja küla lähistele rajati Alsviķi raudteejaam.
Küla lähistel kasvav Alsviķi mänd on looduskaitse all. Alsviķi mõisa hoonetekompleks (park, kelder, laut, moonakamaja, häärber, mõisavalitseja maja ja kuivati) on kohaliku tähtsusega muinsuskaitse objektid.
Aastal 2017 oli külas 290 elanikku, aastal 2019 aga 286 elanikku.
John Stones
John Stones (sündinud 28. mail 1994) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis Manchester City ja Inglismaa jalgpallikoondises.
Koondisekarjäär
Stones kuulus Inglismaa alla 20-aastaste koondisse 2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel.
Debüüdi Inglismaa rahvuskoondises tegi ta 30. mail 2014 sõprusmängus Peruu vastu.
Stones valiti Inglismaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlusteks. Üheski mängus ta platsile ei pääsenud.
2018. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus Panama vastu lõi ta esimese värava koondise särgis. Samas mängus lõi ta ka teise värava.
Aukštasis Pavilnys
pisi|Endine veetorn pisi|Kirik Aukštasis Pavilnys on Vilniuse linnaosa, mis asub linna idaosas Naujoji Vilnia valla territooriumil. Aukštasis Pavilnys piirneb lõunas Guriaiga, põhjas Žemasis Pavilnysiga, loodes Markučiaiga, idas Rokantiškėse küla aladele rajatud uuselamurajoonidega, läänes aga Puškinuvka ja Ribiškėsega.
Aukštasis Pavilnysis asub Pavilnysi parkmets, seal on ka Pavilnysi kalmistu. Loodepoolsem osa jääb Pavilniai regionaalparki, sealhulgas Tuputiškėse geomorfoloogilisele kaitsealale, Kalnose looduskaitsealale ja Ribiškėse maastikukaitsealale.
Aastal 1908 ostsid Vilniuse raudteelased, kes olid ühinenud raudteelaste koloonia seltsiks, oma aedade tarbeks 80 hektarit maad. Aastal 1911 asusid aedade omanikud sinna ka elamuid rajama. Aastail 1912–1915 elas seal Jakub Kołas. Tekkinud asula hakkas kandma nime Wileńska Kolonia Kolejowa. Aastal 1940 nimetati see ümber Pavilnysiks. Teise maailmasõja ajal hävis seal peetud lahingute käigus suur osa varem rajatud majadest. Lahinguis hukkunud maeti Pavilnysi kalmistule.
Muinsuskaitse all on kirik ja Tuputiškėse serpentiin.
Erakondade rahastamise järelevalve komisjon
Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjon ehk ERJK on 27. märtsil 2011 erakonnaseaduse alusel moodustatud haldusorgan, mille ülesandeks on kontrollida erakondade, valimistel osalevate valimisliitude ja üksikkandidaatide raha hankimise ja kulutamise seaduslikkust ning muude erakonnaseadusest tulenevate reeglite täitmist.
Koidula (perekonnanimi)
Koidula on eesti perekonnanimi.
Erakondade rahastamise järelevalve komisjon
Komisjon lähtub oma tegevuses erakonnaseadusest, haldusmenetluse seadusest, asendustäitmise ja sunniraha seadusest, muudest riigiasutuste tööd reguleerivatest õigusaktidest ja Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjoni töökorrast. Komisjon koostab oma ülesannete täitmiseks vajalikke statistilisi aruandeid, analüüse ja ülevaateid. Kogu komisjoni ja tema tegevust puudutav informatsioon, sealhulgas tehtud töö kohta, on avalikustatud komisjoni veebilehel. Komisjoni tegevust rahastatakse riigieelarvest. Komisjoni asjaajamise ja tehnilise teenindamise tagab Riigikogu Kantselei. Komisjoni töövorm on koosolek, mille kutsub kokku komisjoni esimees ja mis toimub keskmiselt kord kuus. Koosolekud protokollitakse ja avalikustatakse komisjoni veebilehel.
Koidula (perekonnanimi)
Perekonnanime Koidula on pandud nimede eestistamisel isikuile, kelle perekonnanimi oli Lekk (1940. aastal Varbola vallas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Erakondade rahastamise järelevalve komisjon
Komisjoni volitused kestavad viis aastat. Esimene koosseis alustas tööd 6. mail 2011 ja volitused kestsid 27. aprillini 2016. Teine koosseis alustas tööd 4. mail 2016 ja volitused kestavad 27. aprillini 2021.
Koidula (perekonnanimi)
Koidula (mitte "Lydia Koidula", mis on levinud eksiarvamus) on ka Lydia Jannseni (1843–1886) pseudonüüm.
Erakondade rahastamise järelevalve komisjon
Järelevalve erakondade, valimisliitude ja üksikkandidaatide üle
ERJK teeb järelevalve korras peamiselt ettekirjutusi ja sunniraha hoiatusi. Osa ettekirjutusi varjatud poliitilise reklaami või keelatud annetuste kohta on vaidlustatud kohtus.
Ettekirjutuste ja sunniraha hoiatuste statistika :
Ettekirjutus 1 020 000 eurot
Aastatel 2009 kuni 2016 esitas Midfield OÜ Eesti Keskerakonnale müügiarveid, mis katsid vaid ettevõtte enda ostetud teenuse kulud, kuid Midfield jättis erakonnale osale summale arved esitamata.
Ettekirjutus 533 411 eurot
2014. aastal andis Keskerakond välja kaks garantiikirja 270 000 ja 460 000 eurole Midfield OÜ kohustustele kolmandatele isikutele.
Ettekirjutus 220 000 eurot
2011. aastal müüs Keskerakond osa ühest Tartu eramajast 250 000 euro eest Paavo Pettaile, kes müüs selle edasi 30 000 euro eest.
Ettekirjutus 40 000 eurot
2017. aasta sügisel näitas telekanal PBK Tallinna linna ostetud saateid "Russki vopros", kus kokku seitsmes saates reklaamiti Keskerakonda.
Ettekirjutus 120 000 eurot
2013. aastal osteti Tallinna linnaeelarvest kampaania "Tallinn liigub", kus Tallinna Hiiu staadioni plakatitel olid Keskerakonna liikmed.
Liikmed
Komisjoni kuuluvad kõigi Riigikogus esindatud erakondade nimetatud esindajad ning õiguskantsleri, riigikontrolöri ning Vabariigi Valimiskomisjoni nimetatud esindaja. Komisjoni liikmete arv pole fikseeritud, vaid sõltub Riigikogu valimiste tulemustest. Käesolev komisjon on kaheksaliikmeline.
Kõikide koosseisude liikmed läbi aegade: 2016. aastal esitas Keskerakond komisjoni liikmeks ametialases võltsimises ja eraviisilisele jälitustegevusele kihutamises süüdi mõistetud Priit Toobali, otsus tekitas avalikkuses ohtralt poleemikat. Toobali esitamist põhjendas erakonna aseesimees Jaanus Karilaid "tugeva mandaadiga" Keskerakonna kongressilt ning asjaoluga, et "Priit Toobal tunneb erakondade rahaasjade köögipoolt peensusteni".
Alejo Carpentier
pisi|Alejo Carpentier Alejo Carpentier y Valmont (26. detsember 1904 Lausanne Šveits – 24. aprill 1980 Pariis Prantsusmaa) oli Kuuba kirjanik, esseist, näitekirjanik ja muusikateadlane, kes mõjutas suuresti Ladina-Ameerika kirjandust selle buumi perioodi ajal. Ta kasutas oma teostes maagilist realismi ja teda peetakse üheks 20. sajandi parimaks kirjanikuks.
Carpentier huvitus Ladina-Ameerika poliitikast ja osales revolutsioonilistes ülestõusudes. Tema töö erines traditsioonilisest stiilist ning sellest said inspiratsiooni tuntud Ladina-Ameerika kirjanikud Gabriel Garcia Marquez ja Carlos Fuentes.
Elulugu
pisi|Carpentieri sünnilinn Lausanne, mis asub Šveitsi prantsuskeelses osas|alt=|vasakul Alejo Carpentier sündis 26. detsembril 1904 Šveitsis Lausanne'i linnas. Tema isa Jorge Julián Carpentier oli prantslane ja ema Lina Valmont venelane ning vaatamata oma Euroopa sünnikohale pidas ja tunnistas Carpentier end kogu elu rangelt kuubalaseks. Kaks aastat pärast Carpentieri sündi kolis pere Kuubale Havannasse.
1912. aastal kolisid nad Pariisi Prantsusmaale, kus Carpentier õppis Lycée Janson-de-Sailly nimelises koolis. Kui Carpentier oli teismeline, naasis perekond Kuubale Havannasse. Noore poisina veetis ta suurema osa ajast oma isa isiklikus raamatukogus. Carpentier põdes astmat ja seetõttu püsis ta tihti siseruumides, lõbustades end kirjutamise, lugemise ja klaverimänguga. Ta luges Balzaci, Flauberti, Zola ja teiste Euroopa kirjanike teoseid. Havannas omandas ta suurepärase hariduse, õppides Havanna erakoolides (Candler College ja Instituto de Segunda Enseñanza de La Habana). Samuti huvitus Carpentier muusikast ja ta õppis üldhariduskoolides muusikateooriat.
1920–1939
Pariisis tutvus Carpentier sealsete sürrealistide André Bretoni, Pablo Picasso ja Paul Éluardiga. Tema esimene romaan "Ecue-Yamba-O!" avaldati Madridis 1933. aastal. Prantsusmaale jäi Carpentier kuni 1939. aastani, mil ta naasis Havannasse. Seal hakkas ta uurima Kuuba rahvamuusikat. Temast sai Havanna ajakirja Tiempo Nuevo toimetaja ja lisaks tegi ta kaastööd ka Kuuba raadiojaamadele. Carpentieri teos "La música en Cuba" ilmus 1946. aastal.
1945
Aastal 1945 lahkus Carpentier Havannast ja läks elama Venezuelasse. Seal külastas ta Orinoco jõe ülemist piirkonda ja see oli inspiratsiooniks tema romaanile "Los pasos perdidos", mis nimetati 1953. aastal Prantsusmaal aasta parimaks välismaiseks raamatuks. Seda romaani peetakse tema meistriteoseks.