cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Laine Mägi
Filmirolle
Laine Mägi on mänginud mängufilmides "Tants aurukatla ümber" (1987, Eesti Telefilm), "Ma pole turist, ma elan siin" (1988), "Rahu tänav" (1991, Tallinnfilm), "Kallis härra Q" (1998, Rao Heidmetsa filmistuudio), “Aida” (1999), "Head käed" (2001), "Klass" (2007) „Sügisball“ (2007), „Georg“ (2007), „Eestlanna Pariisis“ (peaosa Anne) (2012), “Free Range“ (2013) ja “Perekonnavaled“ (2016).
Ta on mänginud ka telelavastustes “Mõmmi ja aabits“ (alates 1998), „Sa oled koor minu kohvis“ (1999), „Minu veetlev Kunder“ (2003) ja seriaalides “M Klubi“ (1996–1998), „Õnne 13“ (alates 2000) „ENSV“ (alates 2012, parteitöötaja Sirje Kadak), „Elu pärast“ (2008), „Tuulepealne maa“ (2008), „Alpimaja“ (2012, treener Eha Köster) ning kuuldemängus „Maailma parim küla“ (2009).
Koreograaf ja tantsija
Laine Mägi on olnud repetiitor muusikalis „Miss Saigon“ (2002) ja tantsinud muusikalis „Cabaret“, Vanalinnastuudio (2003).
Ta on teinud teatrilavastustele liikumisseadeid ja loonud koreograafiat:
Tantsuõpetaja
1982. aasta suvel alustas Laine Mägi Pärnus KETA klubis tantsutundide andmisega. Sellest kasvas välja tantsutrupp Laine Mägi Tantsutüdrukud. 1984. aastal hakkas rühm tegutsema L. Koidula nimelise Pärnu Draamateatri ruumides. Alates 1988. aastast alustasid lisaks Laine Mägile tundide andmist ka tema õpilased. 1989. aastal moodustas Laine Mägi oma endistest õpilastest tantsutrupi Lancy. 1996. aasta maikuus sai kool ka litsentsi ja kooli ametlikuks nimetuseks sai Laine Mägi Tantsukool. 1999. aastal asus kool tegutsema Pärnus aadressil Õhtu põik 3, kus loodi kooli tarbeks kolm peeglitega tantsusaali. Alates 2007. aastast tegutseb Laine Mägi Tantsukool Pärnu ajaloolises koolimajas aadressil Pühavaimu 26.
Jasperi maakond (Indiana)
Jasperi maakond (Jasper County) on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Rensselaer.
Ajalugu
Maakond moodustati 7. veebruaril 1835.
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Elutähtis teenus
Elutähtsad on need teenused, mis on hädavajalikud nii ettevõtetele, riigiasutustele kui ka inimestele, et rahuldada nende esmavajadused ning tagada elu ja tervis.
Hädaolukorra seaduse tähenduses on elutähtsa teenuse osutajad üksnes väike osa loetletud valdkondades tegutsevaid ettevõtjaid.
Elutähtsa teenuse osutajad peavad 1. juuliks 2018 koostama elutähtsa teenuse toimepidevuse riskianalüüsi ja plaani ning esitama need kooskõlastamiseks korraldavale asutusele. Korraldav asutus peab 1. juuliks 2019 koostama elutähtsa teenuse katkestusest põhjustatud hädaolukorra lahendamise plaani ja esitama selle kooskõlastamiseks siseministeeriumile. Kohaliku omavalitsuse üksused esitavad hädaolukorra lahendamise plaani päästeametile.
Imiku piimasegu
Imiku piimasegu on imetaja piimal või sojapiimal põhinev imiku toitesegu, mida on kohandatud vastavaks imiku toitaine- ja energiavajadusele.
Piimasegu kasutamise põhjused
Piimasegude kasutamiseks on eri põhjusi:
Imikule on parim toit rinnapiim, sest selles on lisaks toit- ja mineraalainetele ka immunoglobuliinid, mis toetavad imiku immuunsüsteemi ja aju arengut. Rinnapiimalt imiku piimasegule üleminekul ja kasutatava piimasegu vahetamisel tuleb nõu pidada arstiga.
Spetsiaalsed piimasegud
Eraldi on kasutusel spetsiaalsed piimasegud, kui lapsel esineb laktoositalumatus, galaktoseemia või fenüülketonuuria. Laktoositalumatuse ja galaktoseemia puhul kasutatakse piimasegusid, milles on laktoosi asemel kasutatud teisi süsivesikuallikaid. Lehmapiimavalguallergia korral sõltub piimasegu valik imikul esinevatest kaebustest. Valdavalt kasutatakse lehmapiimavalgu-allergia puhul osaliselt või täielikult lõhustatud piimavalkudega piimasegusid, anafülaksia tekke ohu korral ka aminohapete piimasegusid. Kuigi kõik nimetatud aitavad vältida allergilisi reaktsioone piimavalkudega, ei toeta need tolerantsuse kujunemist. Seetõttu kasutatakse pHFi tihti ka lehmapiimavalgu-tolerantsuse tekitamiseks.
Piimasegu kasutamise tervisemõjud
Kuigi paljude terviseprobleemide korral on piimasegu kasutamine imiku toitmiseks ainus võimalus, mõjutab nende kasutamine kasvava lapse tervist. Osaliselt või ainult piimaseguga toidetud laste seas esineb rohkem rasvumist ja astmat, seoseid on leitud ka düslipideemia ja insuliinresistentusega, mis suurendab tõenäosust 2. tüüpi diabeedi kujunemiseks.
Elektrooniline isikutuvastamine
E-identimist ning e-tehingute jaoks vajalikke usaldusteenuseid reguleerib Euroopa Liidus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 910/2014.
Wrangelli mäed
pisi|[[Wrangelli mägi]] Wrangelli mäed (inglise keeles Wrangell Mountains) on mäed USAs Alaskal. Mäed on nimetatud Ferdinand von Wrangelli auks. Mägede pikkus loodest kagusse on umbes 150 km.
Mägede koosseisus on Wrangelli mägi (4317 m).
Paldiski kalmistu
Paldiski kalmistu all võidakse mõelda
Richard Kiepert
Richard Kiepert (13. september 1846 Weimar – 4. august 1915 Berliini lähistelt Zehlendorf) oli saksa kuulsa geograafi Heinrich Kieperti poeg, kes viljeles täiendavalt kartograafiat.
Õpingud
Richard Kiepert lõpetas 1865. aastal Friedrich Werdersche Gümnaasiumi. Berliinis kohapeal ja kaugemal Heidelbergis uuris ta seejärel antiikkeeli, ajalugu ja geograafiat.
1870. aastal reisis ta Osmanite riigi piirkondades Palestiinas ja Anatoolias, kust naasis Prantsuse-Preisi sõtta.
1874. aastal sai Jena Ülikoolis temast filosoofiadoktor, ta uuris Vana-Makedoonia geograafiat.
Professioon
Kartograafina koostas ta esmalt maakaarte andmete põhjal, millega Saksa Riigi kutselised maadeuurijad pöördusid tagasi Aafrikast. Andmete kogujate hulgas olid ka Friedrich Gerhard Rohlfs ja Heinrich Barth. Kaheks tema olulisemaks tööks jäid “Deutscher Kolonialatlas” ja “Spezialkarte von Deutsch-Ostafrika”.
Aastail 1874–1878 töötas ta Ferdinand von Richthofeni juures atlase koostamisel, mis kujutas Hiinat. Aastail 1875–1887 toimetas ta geograafilist perioodikat “Globus”.
1877. aastast oli ta Dietrich Reimeri kartograafiainstituudi juures teadusdirektor.
1880. aastate keskelt kuulus ta Leipzigi Geograafia Ühingusse ja Lübecki Geograafia Ühingusse.
Pärast isa surma 1899. aastal jätkas ta tema eest tööd maakaartide koguteosega “Formae Orbis Antiqui”.
Aastail 1902–1908 töötas ta Väike-Aasia maakaardiga “Spezialkarte von Kleinasien”, mis loodi mõõtkavas 1:400 000.
Berliini Geograafia Ühing tunnustas teda 1908. aastal Carl Ritterit mälestava medaliga.
1913. aastal omistati talle professori aunimetus.
Surm
Richard Kiepert suri 68-aastaselt Fichtenhofi sanatooriumis Zehlendorfis, mis on kaasajal Berliini äärelinn.
Linnud (Aristophanes)
pisi|Relvastatud öökulli kujutav, [[antesteeriaks valmistatud punasefiguuriline oinochoe, umbes aastaist 410–390 eKr. Louvre'i kogus]] "Linnud" (kreeka keeles Ὄρνιθες Ornithes, traditsiooniline ladinakeelne pealkiri Aves) on Aristophanese komöödia 5. sajandist eKr.
"Linnud" etendus Ateenas linnadionüüsial 414. aastal eKr ja see on Aristophaneselt säilinud 11 komöödia hulgas pikim (1765 värsirida). Erinevaid tekstiga tegelaskujusid on 22, lisaks neile tummad tegelased. Teksti esitasid kolm meesnäitlejat ja koor. Protagonistil ehk esinäitlejal oli vaid üks roll, selles tükis Peisetairos, ülejäänu jaotus kahe näitleja vahel. 24-liikmeline koor oli riietatud lindudeks, igal kooriliikmel erinev lind kehakujuks, ja näitlejad kasutasid maske, polstreid ja falloseid.
2000. aastal kanti "Lindude" proloog ja parodos festivaliprojektina ette Tartu Vanamuusika Festivalil, koori osa esitas Antiigiteater. 2006. aastal ilmus lavastuse aluseks olnud tekst ajakirjas Akadeemia.
Proloog ja parodos
Kaks ateenlast, Euelpides ja Peisetairos, lahkuvad linnast ja lähevad otsima vaenukägu Tereust, kes oli kunagi olnud inimene, aga müüdi järgi muudetud linnuks. Mehed soovivad Tereuselt küsida, kas ta ehk oskaks neile juhatada elamiseks mõnd mugavamat linna, kus ei oleks tarvis maksta maksusid ja käia kohut. Leidnud Tereuse, kes on ka kõigi lindude kuningas, sisendab Peisetairos talle, et tuleks rajada uus linn – lindude polis, mis asuks inimeste ja Olümpose jumalate vahel õhus. Polise asendi tõttu avaneks lindudel võimalus saada endale võim nii inimeste kui jumalate üle, sest inimeste poolt maa peal põletatavate ohvriandide suits ei jõuaks jumalateni. Tereus satub plaanist vaimustusse. Ta kutsub linnud kokku, et nendega nõu pidada. Linnud on harjunud inimesi pidama oma surmavaenlasteks ja tahavad esialgu mehi tükkideks kiskuda, kuid Tereuse veenmiskunsti abil taltuvad ja võtavad mehed vastu.
Agoon
Peisetairos väidab, et linnud olevat kunagi olnud jumalad, kuid hiljem kaotanud võimu, ning õhutab linde Zeusile sõda kuulutama.
Parabaas
Ehitatakse linna, laotakse müüre, uuele polisele tahetakse nimeks panna Pilvekägula. Juba on jõudnud kuuldus uuest rajatavast linnast inimeste kõrvu, hakkavad saabuma vaatlejad: Poeet, Ennustaja, Maamõõtja, Seadusemüütaja, Erivolinik. Sõnumitooja linnaehituselt annab ülevaate tööde käigust, teine Sõnumitooja teatab, et olla läbi lipsanud saadik jumalate juurest, kes osutub jumalanna Iriseks. Talle antakse ultimaatum Zeusi jaoks ning saadetakse häbiga minema. Inimeste juurest saabub Heerold, kes toob Peisetairosele kuldse pärja tarkuse eest ning räägib, et maa peal valitseb lindude kultus, inimesed kutsuvad üksteist linnunimedega ja jõuavad varsti hulgana kohale endale sulgesid nõutama. Tulevad Isalööja, ditürambide looja Kinesias ja Pealekaebaja, kes kõik soovivad koos lindudega elada, kuid ka nemad saadetakse tagasi. Prometheus toob sõnumi, et Zeus kavatsevat otsida lepitust. Saabuvadki Poseidon, Herakles ja Triballos, traaklaste jumal, vaherahu pakkuma ning nad nõustuvad Peisetairose tingimustega, kes saab endale Zeusi valitsusskeptri ja naiseks kaunitar Basileia.
Martin Lutheri Ühing
Martin Lutheri Ühing on 24. oktoobril 2005 Tartus moodustatud Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku vaimulike organisatsioon, mille eesmärgiks on koondada sarnase meelsusega EELK vaimulikke, et koos ühiste probleemidega tegelda, ühiselt väljendada oma arusaamu ning ühiselt nende nimel tegutseda.
Linnud (Aristophanes)
Eksodos
Koor laulab pulmalaule ja juubeldab: oleme võitnud jumalad.
Martin Lutheri Ühing
Ühingu asutanud vaimulike ühiseks lähtekohaks oli evangeelne-luterlik arusaam ristiusu pühakirjast, kirikust ja maailmast. Martin Lutheri Ühing deklareeris asutamise ajal avatust kõigile luterlikele vaimulikele – piiskoppidele, õpetajatele ja diakonitele, meestele ja naistele, noortele ja vanadele, kes on nõus meie ühingu põhimõtete ja meelsusega.
Linnud (Aristophanes)
Tekst
Aristophanese komöödiatest on "Linnud" ainus, mis keskendub ebareaalsele, mitte-inimestekesksele maailmale. Süžees põimuvad mütoloogia ja linliku elukorraldusega ning kaasaegsete inimestega seonduv. Naljad on jämekoomilised ja obstsöönsed, seksuaalsed ja vahel ekskrementidega seotud, loos viidatakse kõikidele mütoloogilistele ja ajaloost tuntud tegelastele.
Martin Lutheri Ühing
Martin Lutheri Ühingu asutajaliikmed olid Vallo Ehasalu, Kalle Gaston, Eenok Haamer, Markus Haamer, Naatan Haamer, Teet Hanschmidt, Arne Hiob, Tiina Janno, Tauno Kibur, Tiit Kuusemaa, Alar Laats, Jaan Lahe, Tarmo Linnas, Andres Mäevere, Jaanus Noormägi, Urmas Paju, Urmas Petti, Marek Roots, Rein Schihalejev.
Linnud (Aristophanes)
Tekst
Peategelaste kõnes on kasutatud enamasti kaht rütmimustrit, jambilist trimeetrit ja trohheilist tetrameetrit. Kooripartiide meetrumid erinevad kõnevärsist ja on olnud arvatavasti muusikalise saatega retsitatiivid.
Martin Lutheri Ühing
Seisukohad
Martin Lutheri Ühing koondab endasse erinevate teoloogiliste vaadetega vaimulikke ning lubab oma ühingu sees teoloogiliste vaadete paljusust. Siiski on ühingu liikmed ühistel seisukohtadel fundamentaalsetes usuküsimustes ning küsimustes, mis puudutavad kirikut ja vaimulikku ametit.
Ühingu liikmed mõistavad kirikut ehk kogudust kui kõigi inimeste vaimuliku ühendust, kes on ristitud ja usuvad Jeesusesse Kristusesse kui oma lunastajasse. Jeesus Kristus on ühingu liikmete seisukoha järgi kiriku ehk koguduse ainus pea.
Kuigi kirik on alguse saanud Jeesuse Kristuse elust ja tööst, ei pea ühingu liikmed nähtava kiriku organisatsioonilist ülesehitust, kiriklike ametite nimetusi ja -astmeid (hierarhiat) ning jumalateenistuse korda Jumala seatuks – see on ühingu liikmete arvates inimlikku päritolu ja kujunenud ajaloos. Vaatamata sellele tahavad ühingu liikmed hoida alal Eestis juba sajandeid püsinud jumalateenistuse korda ja vaimulikku ametit puudutavaid mõisteid nagu "jumalateenistus" ja "õpetaja".
Martin Lutheri Ühing aktsepteerib ajalooliselt väljakujunenud piiskopiametit. Ühing ei tunnista käsitlust, et monarhiline episkopaat on Kristuse enese seatud. Ühingu liikmed ei soovi Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku tsentraliseerumist ega episkopaal-sinodaalse kirikumudeli muutumist episkopaalseks.
Ühing taunib arusaama, et autoritaarne mõtteviis on kiriklik mõtteviis. Kirik on õdede ja vendade ühendus, kus ei tohi olla kohta autoritaarsusele. Eriliselt taunivad ühingu asutajad autoritaarsuse õigustamist Kristuse meelevallale või hierarhiale viitamisega. Aktsepteerides küll põhimõtteliselt hierarhiat kui sellist, ei pea me õigeks hierarhia erilist rõhutamist ja esiletõstmist, mis on ühingu asutajate hinnangul viimase aja üks iseloomulikke tendentse Eesti Evangeelses Luterlikus Kirikus.
Lähtudes vaimuliku ameti olemusest Augsburgi usutunnistuse järgi, peavad ühingu liikmed põhjendamatuks arusaama, et vaimulik võib olla vaid mees. Augsburgi usutunnistuse järgi on ühingu liikmete hinnangul vaimuliku amet seatud ülesandega kuulutada Jumala Sõna ja jagada sakramente. Martin Lutheri Ühing tunnistab naisi meestega võrdväärsete vaimulikena ja pooldab naiste ordinatsiooni jätkumist ka tulevikus.
Sherlock Holmesi ja doktor Watsoni seiklused
"Sherlock Holmesi ja doktor Watsoni seiklused" (vene keeles "Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона") on viiest filmist koosnev kriminaalsari Arthur Conan Doyle'i jutustuste ainetel. Sarja 11 jagu valmisid aastatel 1979–1986 Lenfilmis režissöör Igor Maslennikovi käe all.
Akadeemia tänav (Pärnu)
pisi|Akadeemia tänav 2020. aasta augustis Akadeemia tänav on tänav Pärnus Kesklinna linnaosas.
Tänava on ligikaudu 537 m pikkune ja kogu ulatuses ühesuunaline. Sõita saab vaid Lõuna tänava suunas.
Nimi
Akadeemia tänav (saksa keeles Akademiestraße) on nimetatud Academia Gustavo-Carolina järgi, mis paiknes praeguse Pärnu keskraamatukogu ehitise nurga juures.
Ajalugu
Pärnu keskraamatukogu kandis paiknes Uus-Pärnu ordulinnus, mis ehitati arvatavasti 1311. aastal.
Akadeemia tänav tekkis 17. sajandil kui ehitati Rootsi Kuningriik ehitas Pärnusse moodsa merekindluse. 1699. aastal toodi Pärnusse Tartu Ülikooli eelkäija Academia Gustavo-Carolina, mis asus ordulinnuse konvendihoones. Katku tõttu oli õppeasutus sunnitud oma tegevuse lõpetama juba 1710. aastal. Konvendihoone lagunes aga aja jooksul sedavõrd, et 1830. aastal otsustati see lammutada.
Elevandi tänava hooned ning kogu Vee ja Akadeemia tänava vaheline ala kuni Kuninga tänavani hävinesid 1944. aasta pommirünnakus.
Pärast sõda rajati hävitatud kvartalite asemele Akadeemia tänava äärsed kortermajad, Vaasa park ja Jakobsoni park. Selle käigus kadus kesk- ja uusajal kujunenud ajalooline tänavavõrk. 1967. aastal kerkis Keskväljaku äärde Endla teatri uus hoone. pisi|[[Pärnu keskraamatukogu, Akadeemia 3]]
Rohtlahaukur
Rohtlahaukur (Cynomys) on Põhja-Ameerika rohumaadel elavate näriliste perekond, mis kuulub oravlaste sugukonda. Rohtlahaukureid on viis liiki. Eesti keeles on levinud ka nimetus "preeriakoer".
Käitumiselt mõnevõrra sarnased loomad Euraasia mandril on suslikud ja ümisejad, Lõuna-Aafrikas aga surikaadid (kuigi taksonoomiliselt on nad kauged).
Etümoloogia
Rohtlahaukurid on nimetuse saanud oma elukoha ja hoiatushüüde järgi, mis kõlab nagu koera haukumine. Nimetus võeti kasutusele juba 1774. aastal. Perekonna Cynomys nimi tuleneb kreeka keelest ning tähendab koerhiirt. Ettevõtetes, kus töötatakse boksides, kasutatakse vahetevahel terminit "prairie dogging" (rohtlahaukur ing k prairie dog), viidates tegevusele, mil mitu töötajat samaaegselt üle boksi seina piiluvad. See meenutab rohtlahaukurite käitumist häire korral.
Esimene liigikirjeldus
Mustsaba-rohtlahaukurit kirjeldati esimest korda Lewise ja Clarki ekspeditsioonil 1804. aastal. Lewis kirjeldas liiki detailsemalt aastal 1806 ning kutsus neid haukuvateks oravateks.
Välimus
pisi|vasakul|Valgesaba-rohtlahaukur Rohtlahaukurid on üsna turske kehaehitusega, kasvavad umbes 30–40 cm pikkuseks (saba kaasa arvatud). Kehakaalus, mis jääb vahemikku 0,5–1,5 kg, esineb suguline dimorfism (kaalu erinevus sugude vahel 105–136% ). Valgesaba-rohtlahaukuritel esineb tugevaim suguline dimorfism, mustsaba-rohtlahaukuritel on sugude erinevus aga kõige väiksem. Suguline dimorfism on väikseim emaste tiinusperioodil, mil isased on paaritumisest väsinud. Suurim esineb aga perioodil, mil emased ei toida enam poegi piimaga ning isased hakkavad rohkem sööma.
Toitumine
Rohtlahaukurid on herbivoorid, söövad vahetevahel ka putukaid. Toituvad mitmesugustest rohuliikidest, samuti juurikatest, seemnetest, puuviljadest ja pungadest. Neile meeldib süüa päikesepaistelisel päeval. Vihmase ja külma ilmaga eelistab ta pigem söömata joomata oma urus magada. Talvel täiendavad tiined emased oma dieeti lumega, et saada lisavett.
Eluviis
pisi|Mustsaba-rohtlahaukurite urg Rohtlahaukurite urud on 5–10 m pikad ning ulatuvad 2–3 m maa alla. Uru sissekäigu diameeter on ligikaudu 10–30 cm, sissekäike võib olla 1–6. Sissekäik võib olla kas maaga paralleelne auk või olla ümbritsetud mullakuhjaga. Kuhi võib ulatuda 0,2–0,3 m kõrgusele, mõnel juhul ka 1 m kõrgusele. Kuhjad on rohtlahaukuritele vaatepostiks, mida nad kasutavad lähenevate kiskjate märkamiseks. Samuti on need kaitseks üleujutuste eest, võimalik, et tagavad ka ventilatsiooni. Rohtlahaukurite urgudes on erinevate funktsioonidega kambrid: õhukamber, kamber öiseks ajaks, talveks ja poegade jaoks. Kiskjate eest põgenedes kasutavad rohtlahaukurid umbes 1 m sügavusi kambreid.
Talvitumine
Talveund magavad valgesaba-, gunnisoni ja utah' rohtlahaukur, teised liigid mitte. Sõltuvalt laiuskraadist ja kõrgusest võib talvitumine alata juba hilissügisel, kuid tavaliselt siiski talvel. Valgesaba-rohtlahaukurite talvitumine kestab kõige kauem, alates oktoobrist kuni märtsi-aprillini. Kuigi mehhiko rohtlahaukur ja mustsaba-rohtlahaukur ei maga talveund, veedavad nad talvel paar nädalat urus.
Sotsiaalsus
pisi|Suudlevad rohtlahaukurid Rohtlahaukurid on väga sotsiaalsed loomad. Nad elavad suurtes kolooniates või isegi "linnades", kus elavad koos mitmed perekondlikud seltsingud, võttes enda alla sadu aakreid maad. Mustsaba- ja mehhiko rohtlahaukurite perekondi kutsutakse kildkondadeks, valgesaba-, gunnisoni utah' rohtlahaukurite puhul kutsutakse neid klannideks. Kildkondade isendeid peetakse omavahel lähedastemaks kui klanniliikmeid. Tähtis on ka "nuusutamisrituaal": kui kohtuvad kaks rohtlahaukurit, hakkavad nad üksteist nuusutama. Perekonnaliikmed suhtlevad omavahel "suudeldes" ja üksteist sugedes.
Rohtlahaukurite linn võib koosneda 15–26 perekonnast. Perekonnas on tavaliselt üks täiskasvanud suguküps isane, 2–3 täiskasvanud emast ning 1–2 isast ja 1–2 emast poega. Emased jäävad oma sünniperekonda kogu eluks ning on seega gruppide stabiilsuse aluseks. Isased aga lahkuvad sünnikohast suguküpseks saades, et leida uus perekond, mida kaitsta ja kus paarituda. Mõnes perekonnas on ühe isase kohta liiga palju emaseid, sel juhul on perekonnas juures üks isane. Mõnes sellises perekonnas on isaste vahel sõbralik läbisaamine, mõne puhul aga antagonistlik suhe. Viimase puhul ei ole, vastupidi esimesele, isased omavahel suguluses.
Rohtlahaukurid magavad kambris gruppides. Magamispositsioon on kas ette painutatud kehaga istuv või selili lamav, toetades pea teisele rohtlahaukurile.
Keskmine rohtlahaukuri territoorium on 0,05–1,01 hektarit ning on tavaliselt piiritletud kivide või puudega. Territooriumi kaitseb seal elav isane, kahel pool piiri on isaste suhted vaenulikud. Kohtudes rohtlahaukurid jõllitavad üksteist, ajavad saba üles, plagistavad hambaid ja nuusutavad üksteist. Selliseid interaktsioone võib päeva jooksul juhtuda 20 korda ning need kestavad 5 minutit. Kaklevad rohtlahaukurid hammustavad, löövad või rammivad teist liigikaaslast. Kui konkurent on sama suur või väiksem, võivad ka emased kaklusest osa võtta. Kui ei, annavad emased spetsiaalse märguandega isastele konkurendist teada.
Sigimine
pisi|Mustsaba-rohtlahaukuri pojad Kopulatsioon leiab aset urus. See vähendab riski, et konkureeriv isane neid segaks, ning on kaitseks kiskjate eest. Emaste paaritumisvalmidust näitab enda genitaalide lakkumine, tolmu sees kümblemine ja hiline urgu sisenemine. Genitaalide lakkumine on kaitse sugulisel teel levivate haiguste ja genitaaliinfektsioonide eest ning kümblemine aitab ära hoida kirpe ja muid parasiite.
Rohtlahaukuritel on paaritushüüe, mis koosneb 2–25 haugatusest, mille vahel on 3–15-sekundiline paus. Paaritumisedukuse tõstmiseks võivad emased paarituda isastega väljaspool nende perekonda. Paaritumisjärgselt ei ole isane emasest enam seksuaalselt huvitatud, kuid ei lase teisi isaseid emasega paarituma.
Pojad
Mustsaba-rohtlahaukurite puhul hooldab isane kõiki poegi. Mitme vanema hoolitsus on rohkem levinud utah' ja gunnisoni rohtlahaukurite puhul. Tehes enamiku hoolitsustööst, kaitseb emane ka kambrit ja korjab pesa jaoks rohtu. Isaste roll on kaitsta territooriumi ja hooldada urge. Teiste närilistega võrreldes on nende poegade arv väga väike. Emasloomad sünnitavad vaid korra aastas, pesakonnas on keskmiselt 4 poega. Pojad veedavad esimesed kuus nädalat urus. Täiskasvanuks saavad nad viiekuuselt. On teada, et isased, kes võtavad üle perekonna, tapavad eelnevad pojad, et emase innaaeg kiiremini tuleks. Emased võivad tappa suguluses oleva emase pojad, et vähendada konkurentsi ja suurendada toidukogumisala, kuna poegadeta emane ei ole nii kaitsev oma territooriumi suhtes.
Hoiatushüüded
pisi|vasakul|HoiatushüüeRohtlahaukurid on kiskjatega hästi kohanenud, nad märkavad neid juba kaugelt ja hoiatavad liigikaaslaseid spetsiaalse häälitsusega. Rohtlahaukurid ajavad end kahele tagajalale püsti, et kaugemale näha. Constantine Slobodchikoff on kindlaks teinud, et rohtlahaukuritel on keerukas vokaalne kommunikatsioonisüsteem, kirjeldamaks spetsiifilisi kiskjaid. Hoiatushüüded annavad edasi informatsiooni, millise kiskjaga on tegemist, kui suur ta on ja kui kiiresti ta läheneb. See rohtlahaukurite omadus annab mõista, et neil on hästi arenenud kognitiivsed võimed. Samuti on Slobodchikoff märkinud, et rohtlahaukuritel on vokaalsed märguanded ka teiste potentsiaalsete ohuallikate jaoks.
Pole täpselt selgunud, kas rohtlahaukurid on isekad või altruistlikud. Võib-olla on hoiatussignaalid hoopis selleks, et iseennast kaitsta. On ka võimalik, et hüüded tekitavad teistes rohtlahaukurites paanikat ja segadust ning nad on seega kiskjatele paremini nähtavad.
Rohtlahaukurid, kelle sugulased on lähemal, tekitavad hüüdeid tihedamini ning võivad ennast kiskjale paremini nähtavamaks teha. Kiskjal on aga tegelikult raske aru saada, milline rohtlahaukur heli tekitab, kuna nende hüüded tunduksid nagu tulevat teisest suunast. Samuti, kui rohtlahaukur tekitab ohusignaali, ei jookse teised urgudesse, vaid seisavad küngastele, tehes end kiskjale nähtavaks.
Tähtsus
Ökoloogid loevad rohtlahaukureid tugiliikide hulka. Nad on tähtsad saakloomad, olles põhiliseks toiduks mustjalg-tuhkrule, välerebasele, kaljukotkale, vöötkährile jt. Preeriatüllile on rohtlahaukuri urud vajalikud pesa tegemiseks. Mõningad mäletsejad nagu ameerika piison, harksarvik, mustsaba hirv eelistavad süüa rohtlahaukurite poolt kasutatud maa-alal. Urusüsteemid aitavad vihmavett põhjavette suunata, et vältida äravoolu ja erosiooni. Samuti aitab see parandada karjatamise tõttu tekkinud mulla liigset tihenemist.
Probleemid
Rohtlahaukureid peetakse kahjuriteks ning neid aetakse põllumaadelt välja, kuna kahjustavad saaki (rohtlahaukurid puhastavad oma uruümbruse taimedest).
Rohtlahaukuri elupaigad ja populatsioon on vähenenud linnastumise tõttu. Sellegipoolest on rohtlahaukurid kohanemisvõimelised ning jätkavad urgude uuristamist linnades.
Rohtlahaukureid hävitati, kuna kardeti, et hobused võivad rohtlahaukuri urgu astudes oma jala murda. Samuti kardeti, et nad levitavad muhkkatku.
2003. aasta keskel imporditi Ghanast USA-sse aafrika hamsterrott, kelle tõttu nakatusid Madisoni ja Wisconsini osariigis mitmed rohtlahaukurid ahvirõugetesse ning nakatusid ka inimesed. See tõstatas rohtlahaukurite müügi, vahetuse ja transpordi keelustamise küsimuse USAs. Kuigi haigus ei levinud edasi metsikutele rohtlahaukuritele, keelustas nende impordi ka Euroopa Liit.
Rohtlahaukurid on vastuvõtlikud muhkkatkule, mitmed kolooniad on selle tõttu hävinud. 2002. aastal avastati Texases vangistuses hoitud rohtlahaukuritel tulareemia. 2008. aasta 8. septembrist on rohtlahaukurite püüdmine, müümine ja transportimine taas lubatud. Mitmes USA osariigis keeld siiski kehtib. Rohtlahaukurid elavad vangistuses 8 aastat või kauemgi.
Kinnistes tingimustes
pisi|Mustsaba-rohtlahaukur Philadelphia loomaaias Kuni 2003. aastani püüti eksootilisteks lemmikloomadeks põhiliselt mustsaba-rohtlahaukureid Kanadas, USAs, Jaapanis ja Euroopas. Suure vaakumseadeldisega eemaldati nad noorte poegadena urust. Paaritada on neid vangistuses raske, loomaaias aga kergem. Levinud viis nende püüdmiseks oli siiski otse loodusest.
Lemmikloomadena on neid üsna keerukas pidada, kuna nad vajavad palju tähelepanu ja spetsiifilist dieeti. Innaaja vältel võivad nad muutuda agressiivseks. Nad on väga sotsiaalsed loomad, kes võivad inimest kohelda kui oma koloonia liiget ning isegi oma nimele reageerida.
Maaris Aas
Elukäik
Aas on lõpetanud Tartu Ülikooli inglise keele ja kirjanduse eriala bakalaureusekraadiga ja Tallinna Ülikooli võõrkeeleõpetaja eriala magistrikraadiga.
Oli kirjastuse Odamees peatoimetaja alates 1999. Aastatel 1989–1994 ja 2010–2016 töötas võõrkeeleõpetajana Järvamaal. Alates 2016. aastast töötab Aas inglise keele õpetaja ja eripedagoogina Vanalinna Hariduskolleegiumis.
Aas on Eesti Võõrkeeleõpetajate Liidu (EVÕL) ja Eesti Inglise Keele Õpetajate Seltsi (EATE) liige.
Looming
Maaris Aas on tõlkinud rootsi keelest surmast ja laste tundeelust rääkiva Måns Gahrtoni raamatu "Kaevame vanaema üles!". Teater Ugala tõi tõlkele toetudes 2004. aasta detsembris lavale samanimelise lavastuse, lavastaja Maria Soomets, osades Karol Kuntsel, Leila Säälik, Hilje Murel, Jaana Kukk, Peeter Tammearu, Tarvo Vridolin, Kiiri Tamm.
Kuku: Mina jään ellu
"Kuku: Mina jään ellu" on Eesti 2010. aasta dokumentaalfilm, mille autorid on Andres Maimik ja Kaidi Kaasik. Film räägib näitleja Arvo Kukumäest.
Maaris Aas
Huvialad
Aas on omal käel uurinud ja kogunud materjali Järva-Peetri kihelkonnas kõneldud keskmurde (sh peetri murrak), Järva-Peetri kihelkonna külade, mõisate ja vallakohtute, Järva-Peetri kihelkonna kohalike traditsioonide, sh kohalike rahvariiete ja käsitöö kohta, ning valikuliselt uurinud Eesti Wabariigi aegsete kõrgemate ohvitseride haridus- ja teenistuskäiku ning nende saatust Venemaa GULAG-i vangilaagrites.
Luurelennuk
pisi|[[Ameerika Ühendriikide õhuvägi|Ameerika Ühendriikide õhuväe luurelennuk SR-71 Blackbird]] Luurelennuk on sõjalennuk, mis on projekteeritud või kohandatud teostama õhuluuret.
Luurelennuk võib õhuluurel pildistada sihtmärke ning teostada signaalluuret. Kaasaegne tehnoloogia võimaldab mõnel lennukil ja droonil teostada lisaks tavalistele luurelendudele ka luuret reaalajas.
Enne radari leiutamist sõltusid sõjaväed vaenlase vägede paiknemise ja liikumise tuvastamisel luurelennukitest. Pärast külma sõda on õhuluurel kasutatud peamiselt satelliite ja luurelennukite tähtsus on vähenenud.
Helgi Parts
Helgi Parts (15. september 1937 Tartu – 7. mai 2003 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane, kelle põhiala oli kettaheide.
Barbora Seemanová
Barbora Seemanová (sündinud 1. aprillil 2000 Prahas) on Tšehhi ujuja.
2016. aasta lõpus toimunud lühiraja ujumise maailmameistrivõistlustel osales ta kokku alal: 50 meetri vabaujumises oli ta 29. (25,27), 100 meetri vabaujumises jäi jagama 23. kohta (54,59), 200 meetris sai 26. koha (1.58,62) ja 50 m liblikas 30. koha (27,36). Lisaks osales ta Tšehhi teatenaiskonna liikmena 4 × 200 meetri vabaujumises, kus püstitati küll rahvusrekord 7.52,89, kuid jäädi esimesena finaalist välja, 4 × 50 meetri kompleksujumises, kus saadi 10. koht (1.48,81), 4 × 10 meetri kompleksujumises, kus jäädi taas esimesena finaalist välja (3.56,86) ja 4 × 50 meetri kompleksujumise segateatevõistluses, kus saadi 11. koht (1.42,00).
2017. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel Iisraelis Netanyas võitis ta kolm medalit: 50 meetri vabaujumises kuldmedali (25,06), 100 meetri vabaujumises hõbemedali (54.62) ja 200 meetri vabaujumises pronksmedali (1.59,32).
Seemanová nimel on Tšehhi rekordid lisaks 50 meetri (25,06) ja 200 meetri ujumises pikal rajal (1.58,14) ning 50 ja 200 vabaujumises lühirajal (vastavalt 24,57 ja 1.55,85).
Abbotspoort
Abbotspoort on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Waterbergi ringkonnas Lephalale vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Abbotspoorti elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,28%, värvilisi 0,24%, valgeid 0,16%, India või Aasia päritolu inimesi 0,04% ja teisi 0,24%. Pedi keelt pidas emakeeleks 93,65% inimesi, tsvana keelt 1.29%, afrikaani keelt 1,25% ja suulu keelt 1,00%.
Jay maakond
Jay maakond (Jay County) on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Portland.
Ajalugu
Maakond moodustati 7. veebruaril 1835.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 21 253.
Juan Carlos Pérez López
Juan Carlos Pérez López (tuntud lühidalt kui Juankar; sündinud 30. märtsil 1990 Madridis) on Hispaania jalgpallur (vasakkaitsja), kes mängib Kreeka kõrgliiga klubis PAE Panathinaikόs. Lisaks on ta mänginud Hispaania U21 jalgpallikoondises.
Hispaania kõrgliigas on ta mänginud Madridi Reali, Zaragoza, Real Betise, Granada ja Málaga meeskonnas.
Toetajate seas on ta tänu oma väledatele jalgadele saanud hüüdnime El Galgo de Boadilla (tõlkes Hispaania hurt).
Liim
pisi|Nitrotselluloosliim tuubist väljas Liim on vedel või poolvedel ainete segu, millega saab liimida või liita esemeid kokku. Liime võib saada nii looduslikest kui ka sünteetilistest ainetest. Eri tüüpi materjale, mida on võimalik liimida, on palju, aga eriti tugevad on õhukeste materjalide liimliited. Liim kõveneb kas lahusti aurustumise või mitme aine omavahelise keemilise reaktsiooni teel. Liimiga liidetakse õhukesi ja/või eri tüüpi materjale ning liim on eelistatud liitmismaterjal siis, kui liide peab olema vibratsioonikindel. Üks liimide puudujääke on pikk kõvenemise aeg. Kõige varajasem info lihtliimide kasutamise kohta pärineb 200 000 eKr.
Ajalugu
Vanim teadaolev liimi teadlikule kasutamisele viitav leid (umbes 200 000 eKr) on kasetõrva abil oda külge kinnitatud kivikild. Oda pärines Kesk-Itaaliast. Varaseim teade liitliimide kasutamisest pärineb 70 000 eKr, kus samuti kasutati eelmainitud küttimisvahendit. Kivipeaga oda leiti Sibundu koopast Lõuna-Aafrikas. Liim koosnes taimsete polüsahhariidide ja punase ookri segust. Kuulus Ötzi jäämees kasutas relvi, mis olid kokku pandud kase-puukoore-tõrva abiga. 6000-aastased keraamikaleiud tõendavad kollageenil põhinevate loomsete liimide kasutamist, mida saadi naha, liigeste, organite seinte, karvade, küünte ja luude töötlemisel. Babüloonia ajal kasutati tõrvalaadset liimi kujude kinnitamiseks. Egiptlased kasutasid laialdaselt loomseid liime mööblidetailide, elevandiluu ja papüüruse fikseerimiseks. Mongolid kasutasid liimaineid oma lühikeste vibude valmistamisel. Idaranniku lähedaste hõimude põlisameeriklased kasutasid kuusevaigu ja rasva segu, et teha veekindlaks õmblusi oma kasekoorest tehtud kanuudel. Vana-Kreeka ja Vana-Rooma kunstnikud kasutasid tihti liime mosaiikide ja plaatide paigaldamisel, millest mõned on siiani säilinud algsel kujul. Keskaegses Euroopas kasutati munavalgeid, et liimida dekoratiivseid kullalehti. Esimene liimivabrik asutati 18. sajandi alguses Hollandis. 1750. aastatel võtsid inglased kasutusele kalaliimi. Moodsa maailma arenedes lisandusid ka paljud alternatiivsed ained liimide toormaterjalide nimekirja: luud, tärklis, kalanahad ja kaseiin. Moodsal liimil on suurenenud paindlikkus, kõvadus, kõvenemise kiirus ja keemiline inertsus. 19. sajandi lõpus võeti Šveitsis kasutusele puiduliimina kaseiin. Tänapäeval on see levinud toidukottide liim.
Tüübid
Liime saab liigitada sideme tekitamise meetodi järgi. Neid saab omakorda jaotada kõvenemisprotsessil tekkivate sidemete tüübist lähtudes. Alternatiivselt saab ka rääkida liimaine sünteetilisest või looduslikust päritolust.
Kuivkivistuvad liimid
Kuivamise teel kivistuvaid liime on kahte sorti: lahustipõhised liimid ja polümeer-disperssed liimid, viimased on tuntud ka kui emulsioonliimid. Lahustipõhised liimid on segud kahest või enamast koostisosast (tüüpiliselt polümeeridest), mis on lahustatud solvendis (lahustis). Kontakt- ja kummiliimid on kõige tuntumad kuivkivistuvate liimide esindajad. Liim kõveneb lahusti aurustudes. Olenevalt liimi keemilisest koostisest, fikseerivad nad eri materjale vähemal või suuremal määral. Polümeer-disperssed liimid on piimjasvalged segud, mille baasaineks on sageli polüvinüülatsetaat (PVAc). Tihti kasutatakse neid masstootmises puidudetailide ja pakkematerjalide liimisel. Samuti leiab PVAc laialdast kasutust kangaste, kangapõhiste osade liimimisel ja inseneripraktikas.
Rõhutundlikud liimid
Rõhutundlikud liimid (RTL) moodustavad nõrga rõhu toimel sideme, mis liidab liimi detailiga. Liimi side moodustub, kuna aine on piisavalt voolav, et märjata pinda. Sideme tugevus tuleneb liimi piisavast kõvadusest, mis rõhu rakendamisel ei anna järgi. Detaili ja liimaine piisaval lähedusel hakkavad mõjuma van der Waalsi jõud, mis tugevdavad märgatavalt ühendust. RTL-d on disainitud kas püsivateks või eemaldatavateks. Nii mõnedki paremad RT liimid tekitavad sideme, mis suudab kanda mitme kilogrammiseid koormusi ühe ruutsentimeetrise haakepinna kohta ja seda veel kõrgetel temperatuuridel, kus tavalise liimi side oleks katkenud. Permanentseid RTL-e saab lühikese aja jooksul kasutada kui eemaldatavaid liime, sest püsiva sideme tekkimiseks läheb tihti aega mitu tundi kuni päev. Eemaldatavad liimid on mõeldud andma lühiajalist sidet, mida ideaalis saab lahti võtta aastate pärast detaili kahjustamata või määrimata. Eemaldatavaid liime kasutatakse tihti maalriteipides, märkmepaberites ja meditsiinis nahakontaktidel( plaastrid, EKG elektroodid, sporditeibid jne). Mõned eemaldatavad liimkinnitused on loodud korduvalt kleepuma ja lahti tulema. Tavaliselt iseloomustab selliseid liime väike haakuvus ja nad ei ole mõeldud raskuste kinnitamiseks. Rõhutundlikud liimid on tavaliselt toodetud kas vedelatena või 100% tahkisena. Lahusti või veeldaja kuivatamisel muutub RT liimi olek voolavast ja vormitavast tahkeks ja tugevaks. Edasist kuumutamist kasutatakse sõlmsidemete tekitamiseks ja molekulmassi tõstmiseks. 100% tahked RTL-d võivad olla madala viskoossusega polümeerid, mis moodustavad pinnale kandes ja seejärel kiiritades põiksidemeid, mille tulemusel tekib tugev liimliide. Alternatiivselt võivad nad olla kõrgviskoossed materjalid, mida kuumutades muudetakse vormitavaks ja seejärel jahutades taastub algne soovitud vorm. Peamised toormaterjalid RTL materjalideks on akrülaadipõhised polümeerid.
Kontaktliimid
Kontaktliime kasutatakse tugeva ja purunemiskindla sideme saamiseks. Kontaktliime kasutavad näiteks kingsepad jalatsipealsete kinnitamisel tallaga. Looduslik kautšuk (polüisopreen) on üks tavalisemaid kontaktliimide koostisosi. Mõlemad elastomeerid kristalliseeruvad pinge toimel. Kontaktliimi kasutamiseks peab liimainet esmalt kandma pinnale ja seejärel laskma liimil mõnda aega kuivada enne kahe pinna kokkusurumist. Enne detailide ühendamist vajavad mõned kontaktliimid lausa 24-tunnist kuivamisaega. Samas kokkusurumisel moodustub side väga kiirelt. Tavaliselt ei ole vaja survestada liimliidet pikalt. Seega pole vaja kasutada klambreid.
Temperatuuriliimid
Kuumliimid, tuntud ka kui kuumsulavad liimid, on termoplastid, mis sulatatuna (sulamistemperatuur 65–180 °C) kantakse detailile ja seejärel lastakse jahtuda. Selle tulemusena moodustub tugev side, mis on võimeline liimima mitmeid materjale. Eriti populaarsed on etüülvinüülatsetaadipõhised liimid, kuna neid saab kergesti kasutada paljude tavakasutuses olevate materjalide peal. Liimipüstoli kasutamine on üks kergemaid viise liimi pinnale kandmiseks. Liimipüstol sulatab tahke liimi ja võimaldab vedelikul pääseda läbi toru materjalile, kus liim seejärel kivistub. Termaoplastilised liimid võeti kasutusele 1940. aastatel, kuna varem kasutusel olnud veepõhised liimid kippusid niiskes kliimas ühenduskohast lahti tulema.
Multikomponentsed liimid
Mitmest koostisosast koosnevad liimid kõvenevad keemilise reaktsiooni teel, mis toimub kahe või enama aine vahel. Reaktsiooni toimel tekivad polümeeride vahel põiksidemed. Multikomponentse liimi koostisosad ei ole eraldiseisvalt liimivad. Pärast segamist komponendid reageerivad üksteisega ja alles pärast kõvenemist toimub täielik adhesioon. Mitmekomponentsed liimid võivad olla kas lahustipõhised või ilma lahustita. Lahusti on mediaator reageerivate ainete vahel, mis aurustub kõvenemisprotsessi jooksul.
Ühekomponentsed liimid
Ühest komponendist koosnevad liimid kõvenevad välisest allikast saadava energia või katalüsaatori (kiirgus, soojus, niiskus) teel. Ultraviolett (UV) kiirguse toimelised liimid on kogumas populaarsust tööstussektoris, kuna nad kõvenevad ülikiiresti ja annavad seejuures tugeva sideme. Need liimid võivad kõveneda lausa sekundiga või isegi lühema aja jooksul. Paljud tooted liimivad erinevaid materjale, seejuures taludes kõrgeid temperatuure. Need omadused teevad UV-liimidest ideaalsed fiksaatorid, mida saab kasutada mitmetes eluvaldkondades nagu elektroonika, telekommunikatsioon, meditsiin, aeronautika, klaasitööstus ja optika. Erinevalt teistest liimidest ei liida UV-põhised liimid ainult materjale kokku, vaid võivad ka katta, tihendada ja pitseerida liiteid. Nad on tavaliselt akrüülipõhised. Soojuse mõjul kivistuvad liimid koosnevad kahest või enamast komponendist, mis kuumuse toimel reageerivad ja moodustavad põiksidemeid. Niiskuse mõjul kivistuvad liimid kõvenevad õhus leiduva vedeliku ja liimaine vahelise reaktsiooni toimel. Tsüanoakrülaadid ja urataanid on tüüpilised klassi esindajad.
Looduslikud liimid
Looduslikud liimid on valmistatud orgaanilistest materjalidest, nagu taimemass, tärklis, looduslik vaik ja juba mainitud kaseiin. Neid nimetatakse ka bioliimideks. Kõige igapäevasem näide looduslikust liimist on jahust ja veest tehtud lihtne pasta. Loomseid liime on tihti kasutatud raamatute, puudetailide ja paljude teiste esemete liimiseks, mida tänapäeval asendavad tööstusettevõtetes sünteetilised liimid. Kaseiini kasutatakse peamiselt klaaspudelite sildistamisel. Tärklisepõhiseid liime kasutatakse gofreeritud laudade, paberkottide ja tapeetide liimimisel. Saepuruplaate liimiti ligniiniga (kuigi nüüdisajal eelistakse pigem sünteetilisi vaike). Teine levinud looduslik liimiliik on munavalge, mida kasutati vineeritööstuses. Kaseiinipõhist liimi valmistatakse piimaproteiinide sadestamisel sipelghappega (äädikas), mida seejärel töödeldakse alusega (näiteks söögisoodaga), et põhjustada eelnevalt tekkinud kohupiimaklompide lagunemist ja vedeliku plastiliseks muutumist.
Sünteetilised liimid
Sünteetilised liimid põhinevad elastomeeridel, termoplastidel, emulsioonidel ja termosettidel. Epoksüliimid, polüurataanid, tsükloakrülaadid ja akrülaadid on ühed tuntumad termosetid.
Adhesiooni mehhanism
Adhesioon, ühendus liimi ja materjali vahel, saab toimuda kas füüsikalisel viisil, kus liimi osakesed difundeeruvad detaili sisse, või toimub keemiline reaktsioon kahe kihi vahel. Liimliite tugevus oleneb paljudest asjaoludes, nende hulgas ka adhesiooni mehhanismist. Mõnel juhul tekib reaalne keemiline side detaili ja liimi vahel, teistel juhtudel hoiavad elektrostaatilised jõud aineid koos. Kolmas võimalus on side van der Waalsi jõudude toimel, mis on nõrgem ja esineb piisaval määral ainult väga väikeses mõjuraadiuses. Van der Waalsi mõjud jagunevad kolmeks: dispersiooni (Londoni jõud), induktsiooni- ja orientatsioonijõud. Neljas võimalus on liimi molekulide difusioon (niiskuse abil) liimitava materjali sisse, millele järgneb kivistumine.
Priekuļi piirkond
Priekuļi piirkond (läti keeles Priekuļu novads) oli 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Läti rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Priekuļi piirkonna elanikest lätlasi 80%, venelasi 13%, 2,3% valgevenelasi 2,3%, poolakaid 1,4%, ukrainlasi 1,2% ja teistest rahvustest inimesi 3,93%.
Piirkond moodustati 2009. aastal Cēsise rajooni Liepa, Mārsnēni, Priekuļi ja Veselava vallast. 2021. aastal liideti Priekuļi piirkond Cēsise piirkonnaga.
Alexander Dale Oen
Alexander Dale Oen (21. mai 1985 Øygarden – 30. aprill 2012 Flagstaff, Arizona) oli Norra ujuja.
2011. aastal tuli ta Shanghais maailmameistriks 100 meetri rinnuliujumises.
Alexander Dale Oen leiti surnuna vannitoa põrandalt treeninglaagris Ameerika Ühendriikides 30. aprillil 2012 kell 19.50 ning kell 21.00 tunnistati ta surnuks. Surma põhjustas infarkt.
Ta treenis aastas 1500 tundi.
2021. aasta Saksamaa parlamendivalimised
2021. aasta Saksamaa parlamendivalimised olid Saksamaa 20. Liidupäeva valimised, mis toimusid 26. septembril 2021.
Valimised võitis Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei, mis sai 25,75 % valijate toetuse ja 206 kohta Liidupäevas. Teiseks tuli Saksamaa Kristlik-Demokraatlik Liit, mis koos Baieri sõsarpartei Kristlik-Sotsiaalse Liiduga sai 24,1 % häältest (196 kohta). Kolmanda koha said Rohelised (Liit 90/Rohelised) 14,8 protsendiga (118 kohta). Järgnesid Vaba Demokraatlik Partei (FDP) 11,5 protsendiga (92 kohta) ja Alternatiiv Saksamaale (AfD) 10,3 protsendiga (83 kohta). Vasakpartei sai 4.9% häältest ja 39 kohta Liidupäevas. Taani ja friisi rahvusvähemust esindav Lõuna-Schleswigi Valijate Liit sai Liidupäevas 1 koha.
Tegusõna pöördelised vormid
Tegusõna pöördeline vorm ehk finiitvorm ehk finiitne vorm on tegusõna vorm, mis võib esineda lauses iseseisvalt öeldisena ja milles avalduvad tegusõna morfoloogilised kategooriad. Finiitne verbivorm on lause tuum(sõna) – lause esindaja, millest olenevad lause kui terviku omadused ja mis võib ka üksi lausena toimida, näiteks nagu Mängib või Tulen.
Eesti keel
Näiteks lauses Ma hüppasin üle müüri on sõnavorm hüppasin
ja väljendab
Finiitsed lihtvormid
Pöördelised verbivormid võivad olla ühesõnalised ehk lihtvormid: Ta elas korteris. Finiitsetes lihtvormides avalduvad pöörde-, tegumoe- ja kõneviisikategooria ning osa ajakategooria liikmeid.
Sõnavormis on tunnuste üldine järjestus selline: tüvi + tegumood + aeg + kõneviis + pööre. Finiitsed lihtvormid on näiteks ela/t/i (tüvi + tegumood + aeg), ela/si/me (tüvi + aeg + pööre).
Ajatunnus võib teatud tüüpi sõnades tüvega ühte sulada: tuli/me (tüvi-aeg + pööre).
Kõige keerulisem tegusõna lihtvorm saab eesti keeles sisaldada aja-, kõneviisi- ja pöördetunnust: ela/nu/ksi/me.
Finiitsed liitvormid
Mitmesõnalisi pöördelisi verbivorme nimetatakse liit- ehk analüütilisteks vormideks. Liitvormid on
Munasseened
Munasseened (Oomycota) on ebatõelised seened, ega kuulu seente riiki. Samas on munasseeni varem oma niitja niidistiku moodustumise tõttu seenteks peetud.
Sellesse hõimkonda kuulub rohkem kui 500 liiki munasseeni, nende hulgas mitmed taimekahjustajad.
Paljunemine
Munasseened võivad paljuneda nii suguliselt kui ka mittesuguliselt.
Klassifikatsioon
Munasseente klass koosneb järgmistest seltsidest:
Darevskia valentini
Darevskia valentini on sisaliku liik.
Levila
Nad on levinud Iraanis, Gruusias, Türgis ja Armeenias.
Evaldas Petrauskas
Evaldas Petrauskas (sündinud 19. märtsil 1992 Šilutės) on Leedu poksija. Tema ema on venelane ja isa on leedulane.
Petrauskas oli I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) Leedu meister 2011. aastal.
Iganõmme maastikukaitseala
Kaitseala moodustati 1960.
Evaldas Petrauskas
Petrauskas sai kergekaalus (kuni 60 kg) 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Soon-Chul Hanile (Lõuna-Korea) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Petrauskas sai pronksmedali I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 41. Euroopa meistrivõistlustel (Samokov, 2015), kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Patrick McCormackile (Suurbritannia) ning 42. Euroopa meistrivõistlustel (Harkiv, 2017), kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Luke McCormackile (Inglismaa).
Raivo Tamkivi
Raivo Tamkivi (21. märts 1953 Tallinn – 22. november 2012) oli eesti füüsik ja teadusparkide rajaja.
Ta lõpetas aastal 1971 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1976 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal. Aastal 1982 kaitses ta füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja.
Isiklikku
Tema isa Paul Tamkivi (1927–2012) oli elektrotehnikateadlane, poeg Sten Tamkivi on infotehnoloog, onupoeg Jaanus Tamkivi on poliitik.
Hõbeda mõis
Hõbeda mõis (saksa keeles Hoebbet, Hof Hoeppede) oli mõis Virumaal Kadrina kihelkonnas, tänapäeval asub mõis Lääne-Virumaal Kadrina valla, Hõbeda küla territooriumil.
Mõisaomanikud
Hõbeda mõis oli algselt Vatku mõisa kõrvalmõis Kadrina kihelkonnas Virumaal.
Hõbeda mõisa on esmamainitud 1459. aastal kui Hof Hoeppede, 1459. aastal kandsid vennad Hermann ja Jürgen Luggenhusenid mõisa valdusõiguse üle Wolmar Wrangellile, kes pärandas mõisa poeg Hans Wrangellile, kes pärandas mõisa poeg Wolmar Wrangellile.
Wolmar Wrangell loobus 1488. aastal mõisast oma kasuisa Friedrich Dückeri ning kasuvendade Ewert ja Johann Dückeri kasuks.
1519. aastast olid mõisa omanikud Aderkased, mõisaomanikud vennad Aderkased müüsid Hõbeda, Adele ja Pirgi külad ning Recke veski Arend Asserienile 1529. aastal.
Pärast Arend Asserieni surma sai pärandusejagamislepingu järgi Hõbeda küla omanikuks 1584. aastal Arend Asserien, eelmise omaniku poeg.
1586. aastal Arend Asserieni surma järel oli omanikuks tema lesk Dorothea Farensbeck ja seejärel 1600. aastast Arend Asserieni poja Dietrichi tütar Magdalena Asserien (kes oli ka Riisipere mõisa pärijanna) ja tema abikaasale Robbert (Robrecht) von Rosenile Soonurme mõisast. Rubrecht von Rosen müüs 1619. aastal Hõbeda oma õemehele Johann von Delwigile hinnaga 2500 herrentaalrit.