cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Novalis
pisi|Novalis Novalis, sünninimega Georg Philipp Friedrich von Hardenberg (2. mai 1772, Oberwiederstedt – 25. märts 1801, Weißenfels) oli saksa vararomantiline luuletaja.
Ta õppis õigusteadust Jena ülikoolis, kus tutvus Friedrich Schilleriga. 1791 kolis ta Leipzigisse, kus õppis lisaks juurale ka filosoofiat ja matemaatikat. Ta sõbrunes Ludwig Tiecki, Friedrich Schellingi ja vendade Friedrich ja August Wilhelm Schlegeliga. 1794 läks ta õppima Wittenbergi. Samal aastal sai ta tööd Tennstedtis, kus tutvus 12-aastase Sophie von Kühniga ja kihlus temaga salaja 1795. aastal tüdruku 13. sünnipäeval. Sophie surm 1797. aasta märtsis avaldas Novalisele sügavat mõju.
Novalis oli üks romantismi rajajaid. Lisaks luuletustele kirjutas ta päevikut ja säilinud on tema kirjad.
Hagia Sophia
pisi|vasakul|[[Istanbuli Hagia Sophia]] pisi|vasakul|[[Istanbuli Hagia Sophia]] pisi|vasakul|Irene Hagia Sophia [aja sofiia] on endine õigeusu kirik, vahepeal aastail 1204–1261 katoliku kirik, hiljem aastail 1453–1931 mošee ja alates 1935. aastast muuseum İstanbulis. See on bütsantsi arhitektuuri üks kuulsamaid mälestusmärke. See ehitati aastail 532–537.
Bütsantsi kirikuteenistus oli väga pidulik ning vajas avarat ruumi. Sellepärast eelistati bütsantsi sakraalarhitektuuris kupliga kaetud tsentraalehitist, kus protsessiooni, kirikliku rongkäigu ilu on mitmest küljest vaadeldav.
Sellist kirikut olevat keiser Justinianus I näinud öösel unes ja andnud tõotuse, et ehitab sellise kiriku. Aastal 527 andis Justinianus I korralduse Püha Sophia kiriku ehitamiseks. Laevadega veeti kohale tohututes kogustes punast porfüüri, valget ja kollast marmorit ning rohelist serpentiini. Kirikut, mis oli samas paigas juba kolmas, hakati ehitama 532 ning ta sai valmis kuue aastaga. Maavärinaterohkes piirkonnas vajus 21 aasta pärast kuppel sisse, taastustööd kestsid 5 aastat. Nüüd pidas kirik vastu neli sajandit, enne kui uued maavärinad tingisid uusi ümberehitusi.
Hagia Sophia ehitusmeistrid Anthemos Trallesest ja Isidoros Mileetosest ühendasid veelgi suurema ruumi saamiseks kaks põhimõtteliselt erinevat ehitisetüüpi – basiilika ja tsentraalehitise – kuppelbasiilikaks. Kiriku 77 meetri pikkune kesklööv on kaetud kupli ja kahe poolkupliga. See suurendab ruumimõju ja annab kuplis asuvate akende kaudu ruumile hea valgustuse. Hoone konstruktsiooni põhitugedeks on neli võimsat piilarit, millele toetub kuppel.
Hagia Sophia katedraal on omalaadne ehitismälestis, kus Lääne ja Ida arhitektuuritraditsioonid ja kaunistusvõtted on saavutanud harmoonilise terviku. Kui türklased 1453. aastal vallutasid Konstantinoopoli, siis muudeti kirik mošeeks ja lisati minaretid, mis moonutasid hoone ilusat siluetti.
Interjöör
Kirikute sisemusi kaunistati mosaiikidega. Pühakute pildid paigutati alla, kus seisis rahvahulk. Kuplil kujutati Kristust, apostleid ja prohveteid. Igal neljal kupli küljel kujutati ingleid. Seinu kaunistasid stseenid piibli ajaloost. Mosaiikidele iseloomulikud ranged näoilmed, fooniks kuld. Palju kasutati lillat.
Elmar-Arthur Urm
Elmar-Arthur Urm (28. juuni 1895 – 16. jaanuar 1942) oli Eesti sõjaväelane (kaptenleitnant, 1940), Eesti merekindluste Naissaare Komandantuuri Naissaare komandant.
Kälviä vald
Kälviä on endine vald Soomes Lääne-Soome läänis Kesk-Pohjanmaa maakonnas. Vallas elas 4600 inimest ja rahvastiku tihedus oli 6,9 in/km².
Kälviä naabervallad olid Lohtaja, Kannuse linn, Toholampi, Lestijärvi, Halsua, Kaustinen, Kruunupyy, Ullava ja Kokkola.
Vald oli soomekeelne.
1. jaanuaril 2009 liideti Kokkola linnaga.
Järva-Jaani vald (1991–2017) oli alates 1991. aastast sõprussuhetes Kälviä vallaga.
Külad
Hilli, Honkimaa, Jatkojoki, Jokikylä, Karhulahti, Kleemola, Kälviä, Miekkoja, Nissi, Passoja, Peitso, Peltokorpi, Porkola, Riippa, Ridankylä, Rimpilä, Ruotsalo, Vuolle, Välikylä, Rita
Peeravaara
Peeravaara (põhjasaami Bearanibba) on mägi Soomes Lapimaa läänis Lapi maakonnas Enontekiö vallas Peerast umbes 5 km kirdes ja Ailakkajärvist umbes 2 km lõunas, maanteest valtatie 21 umbes 5 km ida pool. Geograafilised koordinaadid on 68°55' N, 21°9' E.
Kõrgus on 933 m.
Tamm (perekond)
Tamm (Quercus L.) on puude perekond pöögiliste sugukonnas.
Eestis kasvab pärismaisena harilik tamm (Quercus robur).
Ilupuuna ja metsakultuurina kasvatatakse ka punast tamme (Quercus rubra)
Nimetus
Perekonna nimetus Quercus tuleb keldikeelsetest sõnadest quer ('ilus'), ja cus ('puu').
Levik
pisi|Sügise [[värvides vana tamm Koluvere järve kaldal Läänemaal]] Tegu on põhjapoolkerale omase perekonnaga, mille umbes 600 suvehaljast ja igihaljast liiki kasvavad külmadest laiuskraadidest kuni Aasia ja Ameerika maailmajao troopilise vööndini välja.
Mõned liigid
Tammeliike tuntakse ligi 400, millele lisanduvad arvukad alamliigid.
Bugulma
Bugulma (tatari Bögelmä) on linn Venemaal Tatarstanis, Bugulma rajooni keskus. Asub Zai jõe ääres.
Bugulma on asutatud 1736. Linnaõigused sai 1781. aastal.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bugulma elanikest venelasi 63,0% ja tatarlasi 26,1%.
Linn on naftatööstuse keskus.
Bugulmas on sündinud lauljatar Alsou.
Crossairi lend 498
Crossairi lend 498 lennuk Saab 340B registreerimistunnusega HB-AKK oli kahe turbopropellermootoriga lennuk, mis lendas Zürichi ja Dresdeni liinil. Lennuk tõusis õhku 10. jaanuaril 2000. aastal Zürichi lennuvälja lennurajalt number 28 kohaliku aja järgi 17.54. 2 minutit ja 17 sekundit hiljem läks lennuk pöörisesse ning toimus kokkupõrge maaga, milles hukkusid kõik 10 pardal viibinud inimest. Lennuk maandus 5 km lennujaamast eemal oleval tühjal põllul.
Õnnetuse põhjus
Õnnetuse kindel põhjus on siiani teadmata. Lennuk tõusis õhku 17.54 ja 17.56 märkas lennujuhtimiskeskus manöövrit, mida ei olnud lennuplaanis. Nimelt vasaku manöövri asemel kaldus lennuk paremale. Lennujuht võttis ühendust ka lennuki kapteniga, kuid sealt tuli vastuseks vaid ,,Stand by“. Lennuk oli teadaolevalt tehniliselt korras. Samuti oli nii kaptenil kui ka esimesel ohvitseril piisavalt kogemust selle lennuki käitamiseks.
Asjaolud, mis võisid õnnetuse põhjustada :
Õnnetuses hukkunuid
Lennuki pardal viibis õnnetuse ajal kümme inimest: kolm meeskonnaliiget ja seitse reisijat. Lennuki kapten oli Moldavian Airlinesist renditud piloot moldaavlane Pavel Gruzin, kellel oli lennutunde kokku 8452 ja neist Saab 340B lennukiga 1870 tundi. Lennuplaani kohaselt oli kapten see, kes täitis lennu ajal piloodi rolli. Kaptenile oli abiks Slovakkiast pärit esimene ohvitser Rastislav Kolesar. Lisaks oli pardal Prantsusmaalt pärit lennusaatja. Reisijate seas oli lisaks neli sakslast, üks prantslane, šveitslane ja hispaanlane.
Francis Fukuyama
pisi|Francis Fukuyama (2015)
Teosed
Fukuyama on tuntud eeskätt oma teose "Ajaloo lõpp ja viimane inimene" kaudu. Selles ta väidab, et ajalugu kui ideoloogiate võitlus on maailma jõudmisega liberaalse demokraatiani pärast Berliini müüri langemist ja külma sõja lõppu suuremalt jaolt lõppenud. 2022. aasta 21. märtsil eetris olnud HARDtalki intervjuus kinnitas ta intervjueerija Sarah Montague'le, et sellest pole õieti aru saadud.
Poliitilised vaated
Algselt seostati Fukuyamat neokonservatismiga, kuid Iraagi sõja ajal hakkas ta sellest taanduma. 19. veebruaril 2006 ilmus New York Timesis tema artikkel "After Neoconservatism" ("Pärast neokonservatismi"), milles ta võrdles neokonservativismi leninismiga.
Tunnustus
2018 Tartu Ülikooli audoktor
Leisure Suit Larry
"Leisure Suit Larry" on arvutimängusari, milles keskne autor on Al Lowe ja mille enamik osi on seiklusmängud.
Troll A
thumb Troll A on Põhjameres Trolli maagaasimaardlal 80 km Bergenist loodes asuv maagaasiplatvorm. See on kõrgeim ehitis, mida kunagi on transporditud maa pinna suhtes ühest kohast teise.
Leisure Suit Larry
Esimene osa kasutab tekstimängu SoftPorn mõistatusi ja tegevuskohti, aga lisab graafika ja iroonia. Sarja peategelane Larry Laffer on naistemehe karikatuur, 1970ndate peoülikonnas ja kiilas vanamees. Esimene mäng on "In the Land of Lounge Lizards"(1987), mis toimub SoftPorni ööelu laiendatud versioonis. Esimese osa liigses siivutuses süüdistamise tõttu on teine mäng "Looking for Love (In Several Wrong Places)" (1988) traditsioonilisem seiklus, kus Larry tõmbab katsetega naisi võrgutada endale KGB tähelepanu. Esialgse triloogia lõpetab "Passionate Patti In Search for Pulsating Pectorals"(1989), kus kurja doktori käest päästetud troopikaparadiis, kus Larry arvas õnne leidnud olevat, muutub turismikeskuseks. Larry leiab urbaniseerunud pärismaalanna asemele hoopis klaverikunstnik Patti.
Troll A
Ehituse käik
Platvorm ja selle jalad ehitati eraldi ning ühendati 1995. aastal. 1991 hakkas Aker Kværner ehitama platvormi condeep-osa. 1992–1994 ehitati Stavangeris 36 m kõrgune platvormi veepealne osa. 1995 veeti platvorm oma praegusesse asukohta. See võttis aega seitse päeva ja seda jälgis mitu telekanalit. Gaasitootmine algas 9. veebruaril 1996.
Leisure Suit Larry
Mängu valmistajafirma Sierra Online nõudis järge. Al lahendas asja elegantse absurdiga. Järgmine mäng (1991) kannab pealkirjas numbrit 5 ja neljanda Larry puudumine mõistatus on süžee osa. Kuues osa "Shape Up or Slip Out" toob seiklused tagasi tavalisemale rajale. Luksuskuurordis toimuv mäng lihtsalt unustab Larry mineviku ja kriminaalsete saladuste lahendamise asemel tuleb seal jälle naisi taga ajada. Seitsmes osa on multifilmi tasemel graafikaga "Love For Sail" (1996), mille tegevus toimub luksuslaeval. Larry sugulasest Larry Lovagest valmis kaks mitteseiklusmängu "Leisure Suit Larry: Magna Cum Laude" ja "Leisure Suit Larry: Box Office Bust". Larry esimesest osast valmis aastatel 1991 ja 2013 kaks uusversiooni, millest uuem "Leisure Suit Larry: Reloaded" on esialgse mänguga võrreldes laiendatud.
Troll A
Ehituse käik
Troll A ammutab gaasi 40 puuraugust ning see transporditakse torude kaudu maismaale kiirusega 890 m/s.
Leisure Suit Larry
2018. aastal tuli välja mängusarja järjekordne osa "Wet Dreams Don't Dry".
Troll A
Rekordid
1996. aastal kanti platvorm Guinnessi rekordite raamatusse kui suurim avamere gaasiplatvorm.
2006. aastal andis laulja Katie Melua Troll A töötajatele kontserdi platvormi jalamil 303 m merepinnast allpool. See on kõige sügavaimal peetud kontsert.
Leisure Suit Larry
Algselt vanematel operatsioonisüsteemidel nagu DOS jooksnud mängusarja osi on praegu võimalik mängida enamikul platvormidel abiprogramme DosBox või ScummVM kasutades.
Troll A
Rekordid
Platvormi omanikuks on Statoil.
Platvormi geograafilised koordinaadid on.
Ümarvesilood
pisi|Tsentreeritud ümarvesilood Ümarvesilood on vesiloodi liik, millega on võimalik määrata pinna tasasust kahes mõõtmes. Tavalised silindrilised vesiloodid on ühemõõtmelised. Ümarvesiloodi kasutatakse enamasti seadmetel, mida tuleb hoida tasapinna suhtes risti ning liikumatult. Loodi mull on ümmarguse kujuga ja mulli kohal asuval klaasil on kontsentrilised ringid. Ühendkuningriigi maamõõtjad nimetavad ümarloodi circular bubble.
Ümarvesiloodi rakendamine
Ümarvesiloodi kasutavad maamõõtjad geodeesias statiivi tsentreerimiseks. Vesiloodi mulli kasutatakse instrumendi ligikaudseks tasandamiseks kahes mõõtmes, tehes sellega instrumendi kinnitusaluse tasasemaks. Instrumendi keeramisega korratakse protsessi, et saavutada võimalikult täpne tasasus.
Ümarvesiloodi kasutavad ka tislerid, et töödeldav pind oleks totaalselt vertikaalne või horisontaalne. Tislerite ümarvesiloodid on tehtud puidust, näiteks roosipuust, eebenipuust ja mahagonipuust.
2004 AS1
Asteroid 2004 AS1 (AL00667)
Rühm USA astronoome avastas 13. jaanuaril 2004, et 30-meetrise läbimõõduga kosmiline objekt, millele anti koodnimi "2004 AS1", võib tabada Maad järgmise 36 tunni jooksul tõenäosusega üks neljale. Tegu oli siiski valehäirega.
2004 AS1 osutus märgatavalt suuremaks, kui esialgu arvati. Tegemist oli 500-meetrise läbimõõduga kivikamakaga. Maast möödus ta 12 miljoni kilomeetri kauguselt ehk 32 korda kaugemalt kui Kuu
Peter Phillips
Peter Mark Andrew Phillips (sündinud 15. novembril 1977) on kuninganna Elizabeth II vanim lapselaps. Ta ei ole kuningakoja liige, kuna pärineb naisliinist. Tal pole ka kuninglikku tiitlit. Siiski on ta tavaliselt ametlikel üritustel koos teiste kuningakoja liikmetega. Ta on Briti troonipärimisjärjekorras 15. kohal.
Sünd
Peter Phillipsi vanemad on Mark Phillips ja printsess Anne, kuninganna Elizabeth II ainus tütar. Tal on õde Zara ning kaks poolõde Felicity Tonkin (sündinud 1985) tema isal oma endise armukesega, ja Stephanie Phillips (sündinud 1997) isa teisest abielust.
Räägitakse, et kuninganna olevat tahtnud Peterile anda printsi tiitlit, kuid printsess Anne oli selle vastu olnud. Ka Peteri isa loobus talle abielludes pakutud krahvitiitlist. Nii ei olegi sel mehel ühtegi tiitlit. Arvatakse, et isa ei tahtnud lastele panna selle kandmise kohustust. Seega sai Peterist esimene kuninglik laps, kes sündis tavakodanikuna.
Ametlik teadaanne tema sünnist pandi Buckinghami palee piirdeaiale ning troonipärimisjärjekorras tollal 5. kohal oleva lapse sündi tervitati aupaukudega Towerist.
Haridus
Peteri vanemate soov pojale normaalset elu võimaldada täideti ning poiss käis väikses maakoolis, enne kui sai piisavalt vanaks, et minna Port Regise ettevalmistuskooli Dorsetis. Hiljem käis ta Gordonstouni koolis Šotimaal. Pärast kooli lõpetamist õppis ta Exeteri Ülikoolis ja sai kraadi sporditeaduste alal.
Praegune elu
Peteril ei ole kuninglikke kohustusi ning ta üritab hoida madalat profiili. Ta ei saa valitsuse käest otsest toetust, kuid tema ema arved näitavad, et mõlemad lapsed saavad igal aastal 15 000 naelsterlingi. Vaatamata kuningliku staatuse puudumisele on ta kohal tähtsatel kuninglikel üritustel.
Öeldakse, et Peter on kuninganna ja prints Philipi lemmiklapselaps. Ta on populaarne ka teiste kuningakoja liikmete hulgas. Perekond on Peterile väga tähtis: ta on kohal mitte ainult oma vanaema ametlikel üritustel, vaid ka kõigil õe Zara ratsutamisvõistlustel. Ta on oma õega silmnähtavalt lähedane. Printsess Anne on andnud oma parima, et neid avalikkuse eest varjul hoida, olles isegi öelnud: "Nad ei ole kuninglikku päritolu, kuninganna lihtsalt juhtub olema nende vanaema."
Alates printsess Diana surmast on Peter olnud printside Williami ja Harry mitteametlik järelevaataja. Printsid on oma tädilastega alati lähedased olnud. Peter oli alati kohal, et toetada oma onupoegi, eriti Harryt. Ta saatis poisse koos nende isaga jalutuskäigul Kensingtoni palee ümber, kus tänati rahvast lillede, sõnumite ja toetuse eest, ning eriti liigutaval hetkel pani Peter oma käe ümber Harry õlgade, kui ümbritsev printsile liiga raskeks muutus.
Peter on eraklik inimene ja ainus kuninganna lapselaps, kes on elanud rahulikku elu. Teda pildistatakse väga harva, kui sündmus ei ole seotud tema töö või kuningliku perekonna üritusega, ja ajakirjandus on talle ka rahu andnud, erinevalt tema õest.
James Bourne
James Elliot Bourne (sündinud 13. septembril 1983 Southendis Essexis Suurbritannias) on briti pop-punk-bändi Son Of Dork laulja ja kitarrist.
Peter Phillips
Suhted
Siiski on olnud juhtumeid, kus Peter on jäänud pressile oma käitumisega silma. 1998. aastal nimetas People Magazine ta seksikaimaks kuninglikust soost isikuks. Varsti pärast seda seostati teda Ameerika pärijanna Elizabeth Lorioga. Noortel oli pikk armusuhe ning nad kolisid 2001. aastal kokku. Nad elasid Peteri korteris 8 kuud ja läksid lahku. Ajakirjandusele, kes ootas pulmateadet, tuli see täieliku üllatusena. Elizabeth naasis Ameerika Ühendriikidesse, öeldes eelnevalt ajakirjanikele, et Peter polnud piisavalt täiskasvanud.
Sellest ajast peale on teda seostatud mitme naisega, neist tuntuim on olnud Tara Swain, kellega kestis suhe neli kuud. 2003. aastast alates elab Peter aga koos Kanada päritolu Autumn Kellyga Peteri ema kinnistul Gloucestershire'is. 17. mail 2008 nad abiellusid.
Alexandru Vaida-Voevod
Alexandru Vaida-Voevod või Vaida-Voievod (27. veebruar 1872 Olpret, praegune Bobâlna – 19. märts 1950 Sibiu) oli Rumeenia poliitik, kolmekordne peaminister 9. detsembrist 1919 kuni 19. märtsini 1920; 6. juunist 1932 kuni 19. oktoobrini 1932 ja 14. jaanuarist 1933 kuni 14. novembrini 1933.
Mercedes-Benzi S-klass (W140)
Mercedes-Benz W140 oli Mercedes-Benz S-klassi suurte luksussedaanide ja kupeede kolmas põlvkond, mida toodeti aastatel 1991–1998.
Ajalugu
Mercedes W140 esitleti 1991. aasta märtsis Genfi autonäitusel. Sellele eelnes W126 S-klass ja järgnes W220 S-klass.
Sarnaselt eelmiste S-klassi põlvkondadega oli ka see põlvkond saadaval nii sedaani (saloon) kui ka kupeena (coupé, tähistus C140) ja lisaks oli saadaval ka pikendatud teljevahega sedaan (V140).
1993. aastal muudeti ka S-klassi mudelitähistusi: tavapikkusega teljevahe (SE), pikendatud teljevahe (SEL) ja kupee (SEC) märgistused kaotati ning alates 1994. mudeliaastast tähistati autod sõltumata kerepikkusest ja -tüübist ainult S-tähega, mis asus nüüd eespool mootori suurust tähistavat kolmekohalist numbrit. Ainsana jäi alles diiselmudelitel TURBODIESEL kiri pagasiruumi luugi paremas servas.
1996. aastal S-klassi kupee nimetati ümbes Mercedes-Benzi CL-klassiks.
Lennart Meri ametiauto
1992. aasta Mercedes-Benz 300 SEL oli kasutusel ka Eesti presidendi Lennart Meri ametiautona. Alates 2002. aastast on selle auto omanik Kaitseliit ja alates 2020. aastast on auto eksponeeritud Eesti Rahva Muuseumis.
Pullman
Lisaks pikendatud teljevahega mudelile pakuti alates 1995. aastast ka Pullmani (mudelitähisega VV140) versiooni S-klassist, mille teljevaheks oli 4140 mm ning sellele pakuti kahte mootorit. (S 500 Pullman ja S 600 Pullman). S 600 Pullmani sai tellida ka kuulikindlana.
Mootorid
Mootorivalikus olid 2,8-liitrine R6 (193 hj), 3,2-liitrine R6 (231 hj), 4,2-liitrine V8 (279, hiljem 286 hj), 5-liitrine V8 (326, hiljem 320 hj), 6-liitrine V12 (408, hiljem 394 hj), 3,5-liitrine R6 diisel (150 hj), 3-liitrine R6 diisel (177 hj). Käigukastidest olid levinumad neljakäiguline automaat 4G-TRONIC (1991–1996) ja viiekäiguline automaat 5G-TRONIC (alates 1996. aastast). R6-bensiinimootoritega võis saada ka viiekäigulise manuaalkasti.
Chao Phraya
thumb|Chao Phraya valgla kaart thumb|Chao Phraya lähe [[Pingi ja Nani ühinemiskohal]] thumb|Jõepraam Chao Phrayal Chao Phraya on jõgi Tais, suurim Tais merre suubuv jõgi.
Chao Phraya tekib Nakhon Sawanis Pingi ja Nani jõe ühinemiskohal 25 m kõrgusel merepinnast. Ta voolab üldiselt lõunasse ja suubub Tai lahte. Suudmes asub Bangkok.
Jõe valgla suurus on 160 400 km². Valgla jääb täies ulatuses Tai territooriumile. Chao Phraya valgla piir on üsna pikalt Tai ja Laose piiriks ning lühikeselt Tai põhjapiiril ka Tai ja Birma piiriks.
Jõgi on 372 km pikk. Kui otsida kaugust suudmest kaugeima lähtejõe lähteni, siis Pingi lähteni on 1030 km ja Nani lähteni 1112 km.
Kuigi Chao Phraya on suurim Tais merre suubuv jõgi, pole ta siiski kaugeltki suurim Tai jõgi. Tai põhjapiiril on Tai ja Laose piirijõeks Mekong ning läänepiiril Tai ja Birma piirjõeks Salween. Kuid need kaks ei voola kordagi nõnda, et nende mõlemad kaldad oleksid Tais.
Suuruselt teine Tais suubuv jõgi on Mun, mis suubub ida-Tais Mekongi. Selle keskmine vooluhulk suudmes on 725 m³/s ja valgla on 119 180 km³.
Chao Phraya äärset kliimat kujundavad märjad mussoonid. Aastane keskmine sademete hulk on üle 1400 mm ning temperatuurid Bangkokis jäävad tavaliselt vahemikku 24–33 °C.
Terrassa
thumb|270px|Masia Freixa de Terrassa
Chao Phraya
Chao Phraya voolab läbi või lähedalt mööda järgmistest Tai provintsikeskustest: Nakhon Sawan, Uthai Thani, Chai Nat, Sing Bun, Ang Thong, Ayutthaya, Pathum Thani, Nonthabun, Bangkok ja Samut Prakan. Need on ka suurimad jõe lähedal olevad asulad ja kolmes viimases neist on üle 100 tuhande elaniku.
Jõe keskmine vooluhulk on lähtes 737 m³/s, millest 472 m³/s kuulub Nanile ja 265 m³/s Pingile. Vooluhulk suudmes on keskmiselt 718 m³/s. Suurim mõõdetud vooluhulk on Pingi suudmes 2302 m³/s, Nani suudmes 1522 m³/s ja Chao Phraya suudmes 5960 m³/s.
Chai Natis jaguneb jõgi kahte harru. Ida pool voolab põhiline haru, selle kõrval läänes väiksem Tha Chini nimeline väiksem haru. mis suubub Tai lahte 35 km Bangkokist läänes. Suudmes moodustub ulatuslik, mõlemale jõele ühine delta, kus looduslikele jõeharudele lisaks on hulk inimtekkelisi kanaleid, mis on mõeldud nii riisipõldude niisutamiseks kui paadisõiduks.
Chao Phraya suurimad lisajõed on Pa Sak (vasakult) ja Sakae Krang (paremalt).
Jõe vett kasutatakse ulatuslikult taimekasvatuses niisutamiseks. Lisaks on jõgi lägi aegade olnud tähtis transpordisoon.
Üle jõe läheb hulgaliselt sildu. Siiski on tähtis koht jõe ületamisel ka praamidel.
Eesti keele ajalugu
Eesti keele ajalugu on eesti keele kujunemise, arenemise ja muutumise protsess. Samuti nimetatakse eesti keele ajalooks seda protsessi uurivat teadusharu. Eesti keele ajalugu hõlmab eesti keele sõnavara, häälikusüsteemi, sõnavormide ja lauseehituse ajalugu.
Läänemeresoome hõimumurded (kuni aastani 1200)
pisi|Läänemeresoome [[keelepuu (Petri Kallio järgi)]] Eesti keele murded kujunesid kahest kuni viiest erinevast vanast läänemeresoome hõimumurdest (ehk hõimukeelest). Eesti keele lõunaeesti murded pärinevad lõunaeesti (ehk Ugala) hõimumurdest, mida sageli peetakse esimesena läänemeresoome algkeelest lahknenud keeleharuks. Lihtsaima mudeli kohaselt pärinevad kõik põhjaeesti murded kunagisest põhjaeesti hõimumurdest, Uurijate seas on ses osas üksmeel siiski vaid saarte, lääne- ja keskmurde puhul. Idamurre kujunes Tiit-Rein Viitso ja Huno Rätsepa arvates välja hoopis põhjaeesti hõimumurde naaberharust, kust ühtlasi pärineb ka vadja keel. Viitso järgi tekkis idamurdega samasse harru kuuluvast teisest läänemeresoome hõimumurdest kirdemurre (ehk Alutaguse murre). Rannikumurde (ehk rannamurde) juured on tema arvates veel kaugemas läänemeresoome murdeharus (koos soome keele murretega). Huno Rätsep ja Arnold Kask paigutavad mõlemad kirderanniku murded südaeesti murretest erinevasse keeleharusse. 1. aastatuhande lõpuks pKr olid Huno Rätsepa arvates eelnimetatud hõimumurded välja kujunenud ja juba hakanud tekkima nende sisemine diferentseerumine, mis pani aluse hilisemate üksikute murrete kujunemisele.
Suurte muutuste periood ja eesti keele väljakujunemine (1200–1700)
Karl Pajusalu kirjeldab ajavahemikku 1200–1700 suurte muutuste perioodina. Urmas Sutrop paigutab kõige suuremad eesti keele muutused vahemikku 13. sajandi algusest kuni 16.–17. sajandini. Muutuste ajajärgu eelset keelt on nimetatud vanaeesti ja muutuste tagajärjel kujunenud keelt uuseesti keeleks. Pajusalu hinnangul erineb 13. sajandi esimeste nappide ülestähenduste (kokku on säilinud üle 500 üksiksõna ja Liivimaa kroonika kolmesõnaline lause "Laula! Laula! Pappi") keel suuresti sellest eesti keelest, mida võib aimata 16.–17. sajandi tekstidest. Need erinevad omakorda suhteliselt palju 18. sajandi tekstidest. 18. sajandi alguse põhjaeesti keel (nt 1715. aasta "Uues testamendis") sarnaneb aga valdavalt tänapäeva eesti kirjakeele häälikulise ja morfoloogilise põhistruktuuriga. Pärast seda eesti keeles toimunud muutused puudutasid üldjuhul üksikuid keelenähtusi, mitte aga keele grammatilist põhistruktuuri.
pisi|Põhja- ja lõunaeesti keelte lähenemist kujutav keelepuu Suurte muutuste perioodi kümned omavahel seotud hääliku- ja vormimuutused panid aluse tänapäeva eesti keele struktuurile ja eristavad nüüdset eesti keelt soome keelest. Nii olid 13. sajandi alguses veel toimumata eesti keelele iseloomulik lõpu- ja sisekadu ning Põhja-Eestis öeldi Pajusalu arvates pigem "tüttärikot omat laulamassa" kui "tüdrukud on laulmas". Näiteks sisaldavad paljud 13. sajandi ja hilisemadki koha- ja isikunimed n-lõpulist omastavat käänet (Tarwa-n+pe, So-n+taga-na, Kafale-n+poyke). Samas on Paul Johansen Taani hindamisraamatu liitkohanimede alusel järeldanud, et 13. sajandi alguseks oli n-lõpuline omastav eesti keelest juba kadumas, kuna arvatavalt uuemat päritolu vere-lõpulised kohanimed olid eranditult moodustatud ilma -n lõputa omastavaga.
Huno Rätsepa järgi panid hõimumurretes 2. aastatuhande esimesel poolel (ennekõike 14.–16. sajandil) toimunud ühised muutused, mis lähendasid neid omavahel ning samal ajal eristasid ülejäänud läänemeresoome hõimumurretest, aluse ühtse eesti keele tekkimisele. Seniseid läänemeresoome hõimumurdeid ja nende järglasi saab sellest ajast alates lugeda eesti keele murreteks. 14.–16. sajandit on peetud ka üksikute murrakute väljakujunemise ajaks. Seda soosis talupoegade sunnismaisuse ja liikumispiirangute kehtestamine.
Urmas Sutropi hinnangul kutsus selle ajajärgu ulatuslikud keele struktuuri muutused esile alamsaksa keele mõju. Kuigi sealt laenati ka väga palju sõnu, siis eesti keele ülesehitust mõjutas alamsaksa keel kaudselt. Nagu alamsaksa keeleski muutus eesti keele sõnarõhk mittedomineerivast domineerivaks, mis tähendas, et sõna lausumiseks kulutatud energia jaotus ebaühtlaselt ja välja kujunes silpide hierarhia: pearõhuline silp hakkas domineerima teiste üle ning allutatud silbid hakkasid redutseeruma. See viis vokaalharmoonia kadumiseni ja sõnade olulise lühenemiseni soome keelega võrreldes. Kuna pearõhk on eesti keeles sõna alguses, siis hakkasid sõnad kuluma tagantpoolt: kõigepealt kadusid sõnalõpulised nasaalkonsonandid, seejärel toimus vokaalide lõpukadu ja rõhututest silpidest sisekadu. Ka eesti keele kolme välte süsteem on selliste muutuste tagajärg. Eesti keel eemaldus aglutineerivast tüübist ja oma sugulaskeeltest sedavõrd, et tüpoloogiliselt oluliste tunnuste alusel on eesti keelega kõige sarnasem läti, mitte soome keel.
Sõnavara aluskiht
Eesti keelte ja murrete aluskihiks (substraatkeeleks) on enne läänemeresoomlaste tulekut siin elanud rahva keel. Algasukad segunesid tulnukatega, andes oma panuse läänemeresoome keelte sõnavarasse. Algasukate keelt peetakse üheks protoeuroopa keeltest ning seostatakse Kunda kultuuri rahva keelega.
Keeleteadlane Paul Ariste sõelus eesti keele sõnavarast välja hulga sõnatüvesid, mis ei ole soome-ugri ega indoeuroopa päritolu. Need substraatkeele sõnad on seotud eeskätt kalandusega, keha ja maastikuga.
Kalad: ahven, haug, koger, koha, lahn, rääbis, salakas, siig, taim, vimb.
Keha: higi, huul, koib, kõrv, kubemed, külg, liha, lõug, nahk, nisk (sm kukal, turi), rind, selg.
Maastik: mägi, mets, neem, nõmm, oja, org, saar, soo.
Muu: ilves, jänes, konn, helmes, sugu, hull jt.
Sõnavara põhikiht
Eesti keelte ja murrakute sõnavara põhikihiks on läänemeresoome algkeele (algkeelte) sõnavara. Keeleteadlase Andrus Saareste arvates on eesti keeles ligi 3600 soome-ugri tüve ehk umbes 60% sõnavarast. Neile lisandub veel 360 ehk 10% tüvesid, mille soomeugriline päritolu ei ole päris kindel.
Läänemeresoome keel kui üks soome-ugri (uurali) keeltest arenes hüpoteetilisest nostraatilisest keelest. XXI sajandi alguseks on taastatud üle 1800 uurali sõna (sõnatüve), millest ligi pool on tuletatud läänemeresoome keeltest.
Valdav osa taastatud sõnadest on seotud põhjamaise loodusega ning eluga looduses. Võib järeldada, et muistsed eestlased tegelesid peamiselt jahinduse, kalandusega ja marjadega. Elati enamasti püstkodades, toiduvarusid hoiti püstaitades. Edasiliikumiseks olid paadid ja põhjapõdrad. Käsitöö oli seotud enamasti kasetohu, naha, puidu ja punumisega. Peresisesed suhted olid täpselt paigas. Vaimsest maailmast olid tuntud taevajumalad, kollid ja vaimud, hiites toimetasid nõiad.
Juhuvalik taastatud sõnadest: elä, jokse, kaswa, käske, käwe, peksä, sünti, julma, walke, jalka, käte, kele, silmä, kunta, naje, neidi, nime, poika, kala, külä, kota, mae, mäkte, pilwe, sükse, surma, tule, welje, järwa, Juma, Ilma, kansa, noita.
Sõnavara pealiskiht
Eesti keelte ja murrakute pealiskihiks on hilisemad laenud enamasti indoeuroopa keeltest.
XXI sajandi alguseks on igapäevane eesti keel üle võtnud hulga võõrsõnu nõukogude (kolhoos, sovhoos, periood, materiaalne, defitsiit jne), poliitika (koalitsioon, opositsioon, ombudsman jne), arvuti (guugeldama, surfama, seivima, kopipaste jne), suhtlemise (juhla, tšau, tšikk, beib, hängima jne), kaubanduse (šoppama, ale, market jne) ja muudest valdkondadest, samuti mõned keeleuuenduslikud leiud (seltsing, vaie, taristu, õõv jne).
Käsmu järv
Käsmu järv on järv Lääne-Virumaal Haljala vallas Eru külas.
Järv asub Põhja-Eesti rannikumadalikul, Käsmu poolsaare lõunaservas.
Taimestik on liikide arvu poolest suur: esineb 22 liiki makrofüüte.
Kaladest leidub kokre, linaskit, särge, haugi ja ahvenat.
Rein Taagepera
thumb|Rein Taagepera, 2009 pisi|Rein Taagepera räägib statistikaprobleemidest sotsiaalteadustes (Tartu, 2018) Rein Taagepera (sündinud 28. veebruaril 1933 Tartus) on eesti päritolu ameerika politoloog ja Eesti poliitik.
Taagepera põgenes okupeeritud Eestist 1944. aastal. Ta lõpetas keskkooli Marokos Marrakechis. Seejärel õppis ta USA-s ja Kanadas füüsikat, saades Delaware'i ülikoolist 1965. aastal filosoofiadoktori kraadi. 1969. aastal sai ta magistrikraadi rahvusvahelistes suhetes ja asus tööle California ülikooli Irvine'is, kuhu jäi kogu oma ülejäänud Ameerika-karjääri ajaks.
Rein Taagepera politoloogia-alased tööd käsitlevad peamiselt valimisi ning neis rakendab ta kvantitatiivseid meetodeid, mille omandas füüsikuna.
Taagepera taheti Eesti Üliõpilaste Seltsist välja arvata, kuna 1971. aastal Kanada metsaülikoolis soovitas ta "30 aasta plaanis" taotleda Nõukogude Liidu okupeeritud Eestile Ungari tüüpi staatust.
Taagepera oli Eesti Kongressi ja Põhiseaduse Assamblee liige. 1992. aastal kandideeris ta presidendivalimistel ning saavutas Arnold Rüütli ja Lennart Meri järel kolmanda koha, kogudes 23% häältest. Hiljem oli ta üks erakonna Res Publica rajajaist ning esimees 8. detsembrist 2001 kuni 24. augustini 2002, kuid jäi peagi selle tegevusest kõrvale.
Isiklikku
Tema abikaasa oli keemik Mare Taagepera (1938–2013); neil on kolm last ja seitse lapselast. Tema isa Karl Taagepera oli loomaarstiteadlane.
Mihheil Saakašvili
Mihheil Saakašvili (sageli kasutatakse venepärast eesnime Mihhail, tuntud ka hüüdnimega Miša; gruusia keeles მიხეილ სააკაშვილი ; sündinud 21. detsembril 1967 Thbilisis) on Gruusia ja Ukraina poliitik, Gruusia president aastatel 2004–2007 ja 2008–2013, Ühinenud Rahvusliku Liikumise asutaja ja juht. Alates 30. maist 2015 kuni 9. novembrini 2016 oli ta Odessa oblasti kuberner.
Saakašvili oli president Eduard Ševardnadze tagasiastumiseni viinud "rooside revolutsiooni" üks juhte ja võitis järgnenud presidendivalimised 2004. aasta 4. jaanuaril 96,25 protsendiga häältest. Astus 2007. aasta 25. novembril pärast opositsiooni meeleavalduste jõuga laialiajamist ennetähtaegselt ametist tagasi. Valiti 5. jaanuaril 2008 toimunud ennetähtaegsetel presidendivalmistel uuesti presidendiks 53,5 protsendiga häältest.
President Saakašvilit peeti sageli läänemeelseks juhiks, kes viis Gruusias läbi rea edukaid reforme, samas kritiseeriti teda autoritaarsete tendentside pärast. Poliitilised vastased on talle ette heitnud populismi, demagoogiat ja võimujanu ning süüdistanud teda valimistulemuste võltsimises.
Varasem elu
Saakašvili lõpetas 1992. aastal Kiievi Riikliku Ülikooli rahvusvahelise õiguse erialal. 1994 sai ta õigusteaduse alal magistrikraadi New Yorgi Columbia ülikoolist ning 1995 õigusteaduse doktori (SJD) kraadi Washingtoni ülikoolist. Aastal 1995 sai ta ka diplomi rahvusvahelisest inimõiguste instituudist Strasbourgis.
Kui Saakašvili töötas 1995. aasta alguses advokaadina New Yorgi advokaadibüroos Patterson, Belknap, Webb & Tyler ja elas Central Parki ääres, võttis temaga ühendust vana sõber Gruusiast Zurab Žvania, kes president Eduard Ševardnadze ülesandel otsis noori andekaid grusiine, kes tuleksid poliitikasse. Valimistel detsembris 1995 pääsesid mõlemad Gruusia parlamenti, kandideerides Ševardnadze partei Gruusia Kodanike Liit nimekirjas.
Dracula poeg
"Dracula poeg" (originaalpealkirjaga "Son of Dracula") on 1943. aasta USA õudusfilm.
Mihheil Saakašvili
Varasem elu
Saakašvili tegi endale varsti nime uue valimissüsteemi, sõltumatu kohtusüsteemi ja mittepoliitilise politsei kavandamisega tegeleva parlamendikomitee esimehena. Ta sai arvamusküsitluste järgi Ševardnadze järel populaarsuselt teiseks poliitikuks Gruusias
Dracula poeg
Süžee
Krahv ja Katherine hakkavad salaja kohtuma ja kõigile üllatuseks nad abielluvad. Naise ekskallim Frank Stanley üritab seda kuuldes krahvi tappa tulistades teda püstolist, kuid kuulid lendavad läbi Alucardi ja tabavad Katherine'i, vigastamata krahvi. Frank jookseb paanikas minema ja tunnistab hiljem politseile, et ta tappis Katherine'i, mille järel ta vangi pannakse.
Mihheil Saakašvili
Varasem elu
Jaanuaris 2000 määrati Saakašvili Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee asepresidendiks.
12. oktoobril 2000 sai Saakašvili president Ševardnadze poolt ametisse nimetatud valitsuse justiitsministriks. Ta algatas Gruusia korrumpeerunud ja politiseeritud kriminaalkohtu- ja vanglate süsteemis suuri reforme, mida rahvusvahelised vaatlejad ja inimõiguste aktivistid kiitsid.
Dracula poeg
Süžee
Samal ajal avastavad professor Harry Brewster, ungari professor Lazlo ja šerif Dawes, et krahv Alucard tagurpidi loetult on tegelikult hoopis krahv Dracula, vampiir.
Mihheil Saakašvili
Varasem elu
2001. aasta keskel süüdistas Saakašvili majandusminister Vano Tšhartišvilit, julgeolekuministrit Vahtang Kutateladzet ja Thbilisi politseiülemat Soso Alavidzet ebaseaduslikelt äritehingutelt teenimiselt. Nimetatud olid enesele ehitanud kallid villad. Saakašvili esitas korruptsiooni vastu võitlemiseks seaduseelnõu, mille järgi poliitikud oleksid pidanud oma sissetulekud deklareerima. President Ševardnadze ei kiitnud seda seaduseelnõud heaks. Arvatakse, et Ševardnadze ei tahtnud kaotada endale kommunistliku partei päevilt lojaalseid poliitikuid.
Dracula poeg
Süžee
Katherine, kes on küll surnuks juba tunnistatud, kuid keda professor Brewster pärast tulistamist elusa ja tervena krahviga koos oli näinud, ilmus Franki juurde vangikongi ja räägib, et kogu lugu oligi tema plaanitud, et saada vampiiriks ja elada igavesti ning et ta soovib, et ka Frank vampiiriks hakkaks. Ta ütleb, et tegelikult ta krahvi ei armasta, krahv oli vaid tööriist vampiiriks saamisel ning nüüd tuleb ta hävitada. Ta aitab Franki kongist välja.
Frank otsib enne päikesetõusu üles krahvi kirstu, kus ta päeviti magab, ja põletab selle. Kuigi Dracula jõuab kirstuni, ei suuda ta oma pelgupaika tulest kustutada. Horisondi tagant tõuseb päike ja krahv sureb.
Peagi jõuavad sündmuspaigale ka professorid ja šerif, kuid leiavad eest vaid Dracula jäänused. Edasi suunduvad nad krahvi ja Katherine'i majja, kus Frank parajasti Katherine'i põletab.
Mihheil Saakašvili
Varasem elu
Saakašvili astus välja Gruusia Kodanike Liidust ja asutas oktoobris 2001 Ühinenud Rahvusliku Liikumise, kuhu pidid koonduma Gruusia reformimeelsed.
Koos Ühinenud Demokraatidega, kelle eesotsas olid nüüd Zurab Žvania ja Nino Burdžanadze, moodustas ta "laia demokraatliku alliansi". Juunis 2002 valiti ta Ühinenud Rahvusliku Liikumise ja Gruusia Tööpartei kokkuleppel Thbilisi linnavolikogu (Sakrebulo) esimeheks (faktiliselt linnapeaks). See andis talle uued võimalused valitsuse kritiseerimiseks.
Linnapeana püüdis ta näidata end tegudeinimesena, tegeldes katuste ja liftide parandamisega.
Tõus presidendiks
2. novembril 2003 toimusid Gruusias parlamendivalimised. Valimisvõitlust pidas Saakašvili loosungi "Gruusia ilma Ševardnadzeta" all.
Kohalikud ja rahvusvahelised vaatlejad täheldasid valimistel võltsimisi. Saakašvili kuulutas end valimiste võitjaks (seda kinnitasid sõltumatud hääletanute küsitlused) ning kutsus Gruusia kodanikke üles demonstratsioonidele Ševardnadze valitsuse vastu ning vägivallatule kodanikuallumatusele. Ühinenud Rahvuslik Liikumine ja teised opositsioonilised rühmitused nõudsid Ševardnadze kõrvaldamist ja uute valimiste läbiviimist.
Presidendivalimiste võitja
4. jaanuaril 2004 võitis Saakašvili Gruusia ennetähtaegsed presidendivalimised, saades 96,25% häältest. Enne valimisi kardeti, et hääletajate arv ei küüni vajaliku 50 protsendini valimisõiguslikest kodanikest.
Uue presidendi suuremad probleemid olid Gruusia raske majanduslik olukord ning separatism Abhaasias, Lõuna-Osseetias ja Adžaarias.
Saakašvili seadis endale ülesande tuua Gruusia välja majanduslikust langusest, kodusõdadest ja korruptsioonist ning juhtida riik stabiilsuse ja kasvu perioodi. Ta palus abi ja investeeringuid lääneriikidelt. Saakašvii lubas parandada pingelisi suhteid Venemaaga, kuid hoiatas, et Venemaa ei tohi kohelda Gruusiat oma kolooniana, ning rõhutas, et Gruusia taotleb suuremat integratsiooni Euroopaga, sest "meie koht on Euroopas".
Saakašvilile pandi väga suuri lootusi, kuigi oli ka neid, kes kahtlesid tema võimetes juhtida riiki revolutsioonijärgses olukorras.
Saakašvili andis ametivande 25. veebruaril ja kirjutas samas alla aktile, mis kinnitas Gruusiale uue riigilipu. Tseremooniat olid vaatamas suured rahvahulgad ja väljak oli täis punavalgeid lippe. Toimus sõjaväeparaad, millel osales 1500 sõjaväelast, ründelennukite Su-25 ja helikopterite Mi-8 demonstratsioonlennud ja suurtükisaluut. Tseremoonial viibisid 24 riigi delegatsioonid, teiste seas USA riigisekretär Colin Powell ja Venemaa välisminister Igor Ivanov. Abhaasia ja Lõuna-Osseetia ei võtnud kutset vastu.
2007. aasta kriis
2007. aasta sügisel puhkesid Gruusias valitsusvastased meeleavaldused. Meeleavalduste lõkkelelöömises oli oluline roll Saakašvili valitsuse endisel kaitseministril Irakli Okruašvilil, kes loopis süüdistusi süütegudes alates korruptsioonist kuni mõrvadeni. Opositsioon ei olnud rahul ka võimupartei poolt läbi viidud muudatustega valimiskorras. Tuge said protestijad suurärimees Badri Patarkatsišvili meediakanalitelt. Muuhulgas oli Okruašvili presidenti süüdistanud kavas Patarkatsišvili kõrvaldada.
7. novembril otsustas valitsus juba hääbuma kippuvad meeleavaldused jõuga laiali ajada. President kuulutas välja erakorralise olukorra, sulges opositsioonilised meediakanalid. Inimõigusorganisatsioonid süüdistasid Gruusia valitsust ebaproportsionaalse jõu kasutamises, Saakašvili valitsust kritiseerisid ka senised liitlased Läänes.
Saakašvili otsustas ametist ajutiselt taanduda, kuulutas välja erakorralised presidendivalimised 5. jaanuaril 2008 ja rahvahääletuse küsimuses, millal pidada parlamendivalimised (kevadel, nagu nõudis opositsioon, või sügisel, nagu oli kavandanud võimupartei).
25. novembril peatati Saakašvili presidendivolitused, presidendi kohusetäitjaks sai Nino Burdžanadze. Opositsiooni väitel ei koheldud teisi kandidaate järgnenud valimiskampaania perioodil võimupartei nimel kandideerinud Saakašviliga võrdväärselt. Saakašvili võitis erakorralised valimised esimeses hääletusvoorus olulise edumaaga järgmise kandidaadi ees ja vannutati 20. jaanuaril 2008 teiseks ametiajaks presidendiametisse.
2008. aasta sõda
2008. aasta augustis andis Saakašvili pärast rida relvaintsidente käsu Tshinvali ründamiseks. Vastuseks tungisid Lõuna-Osseetiasse Venemaa väed ja puhkes lühike sõda, milles Gruusia vägedel ei õnnestunud Venemaa, Lõuna-Osseetia ja Abhaasia vägedele vastu seista. Prantsusmaa presidendi vahendusel jõudsid Gruusia ja Venemaa 6-punktise rahuplaani allakirjutamiseni, kuid augusti lõpus tunnustas Venemaa Lõuna-Osseetia ja Abhaasia iseseisvust ning ei viinud oma vägesid viimaste territooriumilt välja. Gruusia katkestas Venemaaga diplomaatilised suhted.
Venemaa president Dmitri Medvedevi väljendas pärast sõda seisukohta, et Venemaa ja Gruusia suhete normaliseerumine pole võimalik, kuni Gruusiat juhib Saakašvili.
Võimult taandumine
Saakašvili teine ametiaeg presidendina lõppes 2013. aastal. Põhiseaduse järgi ei saanud ta presidendiametisse kolmandat korda kandideerida. Parlament algatas 2010. aasta suvel põhiseaduse muutmise, mis lubas edaspidi presidendist suuremat võimu peaministrile. Kriitikud oletasid, et Saakašvilil oli kavatsus presidendiaja lõppedes asuda valitsuse etteotsa.
2012. aasta parlamendivalimiste eel kerkis Saakašvili juhitud Ühinenud Rahvusliku Liikumise vastu jõuliselt esile Bidžina Ivanišvili juhitud opositsiooniparteide koalitsioon Gruusia Unistus, mis võitis ka valimised. Teravalt Saakašvili vastu meelestatud opositsiooniparteid nõudsid tema ennetähtaegset ametist taandumist, kuid president püsis oma ametis siiski tähtaegsete valimisteni.
Ukraina poliitikas
Donbassi sõja ajal, 2015. aasta alguses, asus ta ametisse Ukraina valitsuse nõunikuna. Mais 2015 nimetas president Petro Porošenko ta Odessa oblasti kuberneriks. 2016. aasta 7. novembril teatas Saakašvili otsusest kuberneri kohalt tagasi astuda.
Isiklikku
Saakašvili valdab peale gruusia ja vene keele vabalt inglise ja prantsuse keelt.
Saakašvili on abielus Terneuzenist pärit hollandlanna Sandra Roelofsiga, kellega ta tutvus enne USA-sse minekut ühel inimõiguste kursusel Prantsusmaal. Neil on kaks poega, Eduard ja Nikoloz.
Venemaa õhudessantväed
Ajalugu
Neid peetakse eliitvägedeks. NSV Liit oli esimene riik, mis omale õhudessantväed moodustas. Alates 1930. aastast olid NSV Liidul suurimad õhudessantväed maailmas.
Mustjõe alamvesikond
Mustjõe alamvesikond on Koiva vesikonna osa.
Santo Domingo
Santo Domingo on Dominikaani Vabariigi pealinn ja suurim linn. Asub Kariibi mere kaldal.
Ajalugu
Santo Domingo on vanim eurooplaste asutatud linn Ameerikas. Selle asutas 1496. aastal Bartolomeo Kolumbus Ozama jõe suudmesse.
1936 kuni 1961 kandis linn diktaator Rafael Trujillo järgi nime Ciudad Trujillo.
Santo Domingo sadam La Haina on riigi tähtsaim sadam.
Linna toomkirik Santa Maria de la Encarnación on Ameerika vanim katedraal, mille nurgakivi pandi 1521. aastal ning see pühitseti sisse 1540. 1795. aastani asus seal Christoph Kolumbuse põrm.
1930. aastal hävis suurem osa linnast tornaado läbi.
pisi|tühi|Santo Domingo toomkirik
Kaljo Aamer
Kaljo Aamer (17. aprill 1935 Tallinn – 22. november 2002) oli eesti teedeinsener ja majandustegelane.
Ta lõpetas 1960 Tallinna Polütehnilise Instituudi ja 1984 Moskva Rahvamajanduse Akadeemia.
Edgar Savisaare valitsuse ajal oli ta Jaak Tamme alluvuses tööstus- ja energeetikaministri asetäitja. Edgar Savisaare mälestuste järgi pooldasid nad riigiettevõtete kiiret erastamist direktoritele või nende poolt valitud eraomanikele.
Ta oli 1991. aastast Eesti Asfaldiliidu esimees. 19. mail 1993 taandas ta ennast sellelt ametikohalt.
Hiljem oli ta Eesti Kütuse kommertsdirektor, varustusdirektor, rahvusvaheliste suhete direktor ja peadirektori asetäitja ning Eesti Õliühingu nõunik (tegevjuht).
Aastal 1998 sundlõpetati ettevõte EK Pluss AS, mille tegevdirektor Kaljo Aamer oli. Aamer kuulus 1998. registreeritud Osaühingu O.C. juhatusse.
1999. aasta kohalikel valimistel kandideeris ta Mõõdukate nimekirjas Tallinna linnavolikokku valimisringkonnas nr 3 (Mustamäe ja Nõmme linnaosa) ja 2002. aasta kohalikel valimistel valimisringkonnas nr 6 (Nõmme linnaosa). Aastal 2002 kogus ta 9 häält ja volikokku ei pääsenud.
Aastal 1993 algatati Kaljo Aameri vastu kriminaalasi. Tallinna Linnakohtu 18. mai 1994. aasta otsusega mõisteti ta õigeks.
Isiklikku
Alates 1995. aastast kuulus ta Tallinna Piiskoplikku Toomkogudusse. Aastal 2001 valiti ta koguduse nõukokku. Ta suri 22. novembril 2002 ning ta maeti 6. detsembril Tallinna Metsakalmistule.
Lembit Sipelgas
Lembit Sipelgas (sündinud 19. detsembril 1939 Narvas) on eesti poksija.
Sipelgas poksis aastatel 1957–1972 Tartu Kalevis, tema treenerid olid Lembit Rannast ja Vello Kade. Ta pidas 149 kohtumist ja võitis neist 99.
Sipelgas oli raskekaalus (üle 81 kg) Eesti NSV meister (1966). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel poolraskekaalus (kuni 81 kg) II koha (1964) ning raskekaalus (üle 81 kg) II koha (1965, 1969 ja 1971) ja III koha (1967).
Xfly
Xfly on Eesti lennundusettevõtte Regional Jet OÜ bränd, mille alt osutatakse lennuteenust teistele lennundusettevõtetele. Regional Jet OÜ omanikuks on 51 protsendiga Eesti riiklik ettevõtte Nordic Aviation Group AS (ärinimega Nordica) ja 49 protsendiga Poola riiklik lennufirma LOT.
Xfly erinevuseks teistest ettevõtetest lennundussektoris on asjaolu, et pakutakse lennuteenust koos meeskondade ja spetsialistidega teistele lennufirmadele. Samas piletirisk ehk kasumlikkus ei sõltu reisijate arvust ega piletite müügist. Xflyl on kaks suuremat klienti: Skandinaavia tuntuim ettevõte SAS (Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden) ja Poola riiklik lennufirma LOT Polish Airline. Lisaks neile on mitu väiksemat ja lühiajalisemat koostööpartnerit, kuid firma eesmärgiks on leida juurde just suurkliente. Firma prognoos aastaks 2025 on vähemalt viis suurklienti.
Ettevõtte peakontor asub Tallinnas Lennujaama teel 13. Lisaks asub Tallinnas Xfly kõige suurem baas, kus ööbib kokku 7–8 lennukit. Lisaks Tallinnale asuvad Xfly baasid ka Stockholmis, Kopenhaagenis, Billundis, Aarhusis, Vilniuses, Gälliveres ja Groningenis.
Xfly kujunemine
2015. aastal loodi Regional Jet OÜ, kelle esimeseks kliendiks oli emafirma Nordica, 2019. aasta sügisel lennud peatati ja Regional Jet suunas oma lennukid teenindama peamiselt SAS-i ja LOT-i lende.
28. veebruaril 2020 Tallinna Lennujaamas toimunud pressikonverentsil anti teada otsusest, et varem tuntud Regional Jet bränd uuendatakse Xflyks. X tähistab tundmatut faktorit, mida erinevate ettevõtete heaks töötamine endaga kaasa toob. Lisaks pakub Xfly teenuseid turbopropellerlennukitega, mistõttu leiti, et "Jet" brändi varasemas nimes võib olla eksitav. Lisaks plaanitakse tulevikus pakkuda klientidele pikemaid lende ja "Regional" ei peegelda ettevõtte tegelikku ärihaaret. Juriidilise nimena jääb endiselt kasutusele Regional Jet OÜ.
Kuna tegemist on kasvava firmaga, siis suureneb Xfly töötajate arv iga kuuga. Eeldatav töötajate arv 2020. aasta lõpuks peaks lähenema 700 inimesele. Eestis annab Xfly tööd 10. märtsi 2020. aasta seisuga 260 inimesele. Rootsis pakutakse tööd 100-le, Taanis 150 inimesele. Soomes, Leedus ja Hollandis annab Xfly tööd 35 inimesele.
Lennukipark ja personal
2020. aasta märtsi seisuga kuuluvad Xfly juhatusse Jan Olaf Palmér ning Eteri Harring.
2022. aasta alguses käitab ettevõte 16 lennukit, millest üheksa on ATR72-600 ja 7 CRJ900.