cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bodhidharma
Legendid
Pärimuse järgi olevat Bodhidharma olnud liikumatu ilmega mees, lisaks tihe habe ja läbitungiv pilk. Kord olevat ta mediteerimise ajal suigatanud. See vihastas Bodhidharmat nii, et ta lõikas ära oma silmalaud ja viskas need minema. Need kukkusid maha ja neist kasvasid esimesed teepõõsad. Zeni kohta öeldakse, et sel on tee maitse.
Kohtumisel Lõuna-Hiina Liangi dünastia keisri Wu Diga olevat too küsinud Bodhidharmalt: "Oleme ehitanud templeid, kirjutanud ümber pühakirju, õpetanud munki ja nunni. Auväärne, kas meie tegudes on midagi head (pälvimusi)?" – "Ei midagi head (pole mingeid pälvimusi)." Keiser võpatas ja küsis: "Mis siis on püha tõde, kõige tähtsam põhimõte budismis?" – "See põhimõte on kõikjal, igal pool, lõputult. Pole midagi püha, pole midagi erilist." – "Kes siis teie olete, kes te minu ees seisate?" – "Ma ei tea, teie majesteet."
Charles II
Charles II (29. mai 1630 – 6. veebruar 1685) oli Inglismaa ja Šotimaa kuningas alates 1660. aastast (de iure alates Charles I hukkamisest 1649. aastal) kuni surmani. Ta oli Charles I poeg ja James II vend.
Charles II sai võimule pärast seda, kui puritaanide juht Oliver Cromwell oli surnud ja tema poeg Richard Cromwell võimust loobuma sunnitud. Londonisse marssinud Šoti armee kutsus Charlesi Inglise troonile ning Stuartite dünastia võim taastus. Charles püüdis samuti saavutada absolutismi, kuid edutult, ta ei leidnud endale piisavat toetajaskonda. Parlamendi roll oli üpris suur, siiski oli kuningal riigiasjade otsustamisel oluline osa. Charles toetas parlamendi poolt põlatud katoliiklasi ning astus surivoodil koguni sellesse usku. Ta oli suhteliselt ebapopulaarne valitseja, ent tema järeltulijast vend James II osutus inglise üldsusele veelgi vastumeelsemaks. thumb|left
Inuit Circumpolar Council
pisi|260px| [[Eskimod 1. Jupikid (Yupik, Siberian Yupik) 2. Inuitid (Inupiat, Inuvialuit, Nunavut, Nunavik, Nunatsiavut, Kalaallit) ]]
Charles II
Abielu ja lapsed
Charles II oli abielus Braganza Catherine'iga, kes oli aga viljatu ning kellega tal lapsi polnud.
Inuit Circumpolar Council
Inuit Circumpolar Council (2006. aastani Inuit Circumpolar Conference; lühend ICC) on eskimote rahvusvaheline valitsusväline organisatsioon. Organisatsiooni eesmärk on vahetada kogemusi oma õiguste ja huvide kaitse asjus ning tugevdada ühist identiteeti, et esineda oma riikide valitsuste ees suurema jõuna ning arendada eskimo kultuuri.
Organisatsioon asutati juunis 1977 Alaskal ning ühendas algselt Alaska, Kanada ja Gröönimaa eskimoid. Hiljem hakati koostööd tegema ka Venemaa eskimotega, kes 1992. aastast on organisatsiooni täisõiguslikud liikmed.
ICC peaassamblee tuleb alates 1988. aastast kokku kord nelja aasta tagant (varem kolme aasta tagant). Selle toimumise koht roteerub maade vahel. Organisatsioonil on haru Venemaal, Alaskal, Kanadas ja Gröönimaal. Nende harude presidendid ning igast harust neljaks aastaks valitud esindaja moodustavad kaheksaliikmelise ICC Täitevkomitee, mille eesotsas on rahvusvaheline esimees (2002. aastani rahvusvaheline president), kelle määrab peaassamblee võõrustajamaa esindajate seast.
Esimesel kokkusaamisel otsustati hakata kasutama nimetust inuit kõigi eskimote koondnimetusena "eskimote" asemel.
ICC on võidelnud keskkonna saastamise vastu seoses nafta ja gaasi tootmise ja transpordiga Alaskal ja Kanadas.
1983. aastal sai ICC valitsusvälise organisatsiooni "konsultatiivse staatuse II" ÜRO juures. Organisatsioon on välja töötanud välja Arktika-poliitika põhimõtted ning propageerib neid ÜRO kaudu.
ICC püüab tugevdada kultuurilisi ja majanduslikke sidemeid arktiliste alade vahel.
Eesmärgid
ICC eesmärgid on järgmised :
Maarjalepp
Maarjalepp (Agrimonia L.) on roosilaadsete seltsi roosõieliste sugukonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede perekond.
Inuit Circumpolar Council
Eellugu ja ajalugu
Aastal 1973 peeti Kopenhaagenis kohalike grööni organisatsioonide korraldusel esimese põhjarahvaste konverentsi. Kutsutute seas olid Kanada eskimod organisatsioonist Inuit Tapirisat of Canada (praegu Inuit Tapiriit Kanatami), Kanada indiaanlased organisatsioonist National Indian Brotherhood of Canada ning Soome, Norra ja Rootsi saamid. Konverentsil tunnetasid Gröönimaa ja Kanada eskimod vajadust kokku saada Alaska ja Venemaa eskimotega.
Maarjalepp
Perekonda kuulub 12–15 liiki, mis kasvavad põhjapoolkeral. Üks liik on Aafrikas.
Taevaminemispüha
Taevaminemispüha ehk Issanda taeva(sse)minemise püha ehk suur ristipäev (ka ristipäev, taevaminemispäev) on kristlik püha, mida tähistatakse 40 päeva pärast ülestõusmispühi, kuuenda lihavõttejärgse nädala neljapäeval.
Maarjalepp
Maarjalepad kasvavad ½–2 m kõrgeks. Vars on püstine või tõusev. Lehed on sulgjad ja rootsu otsas.
Inuit Circumpolar Council
Eellugu ja ajalugu
Eben Hopson tegi Billy Neakoqile ülesandeks kutsuda 1975 Port Albernis peetud Põlisrahvaste Maailmanõukogu asutamiskonverentsil tulla varsti maailma eskimote kokkusaamisele.
Esimesele konverentsile Barrow'sse juunis 1977 kogunesid Kanada, Gröönimaa ja Alaska eskimod, keda võõrustas Eben Hopson. Delegaate oli 54 (igalt maalt 18). Võeti vastu resolutsioone, loeti luulet ja lauldi. Lepiti kokku rajada rahvusvaheline organisatsioon.
Taevaminemispüha
Eesti pärimuses
Rahvakalendris tunti püha ristipäevana. Vanemad teated pärinevad 17. sajandist. Sel päeval kehtisid ranged töökeelud ning austav käitumine maa ja looduse suhtes. Keelatud oli murda oksi, kitkuda rohtu, teha puid või muul moel elavasse loodusesse puutuda. Samuti olid keelatud paljud talutööd, eriti kudumine ja õmblemine, aga ka müra tekitamine. Päeva tuntakse ka piksepühana. Maausu kalendris vastab päevale maahingaus (ka maahingauspäev, maahengaus, vadja keeles maaentšäüz).
Maarjalepp
Õied on kollased ja moodustavad tavaliselt harunemata täha. Õietupel on 5 tupplehte, mis püsivad taimel ka pärast õitsemise lõppu. Tolmukaid on samuti 5, aga kroonlehti võib olla rohkem. Emakas on niitja emakakaela ja laienenud emakasuudmega.
Taevaminemispüha
Eesti pärimuses
Nõukogude ajal kutsuti rahvasuus taevaminemispühaks ka kosmonautikapäeva 12. aprilli, sest sel päeval 1961 sooritas Juri Gagarin esimese kosmoselennu.
Maarjalepp
Maarjalepa vili on seemnis, millel on küljes mõned haagikesed. Seeme on kileja seemnekestaga.
Maarjalepal on 7 kromosoomi.
Eestis on levinud kaks liiki:
Meditsiinigeograafia
pisi|Näide meditsiinigeograafiast: arsti [[John Snow koostatud kaart 1854. aasta Londoni koolerapuhangu juhtumitest, mis viis avastuseni, et puhangu allikas on kaev Broad Streetil]] Meditsiinigeograafia on geograafia haru, mis uurib rahvastiku tervist ja tervishoidu mõjustavaid looduslikke ja sotsiaalmajanduslikke tingimusi.
Meditsiinigeograafia hulka kuulub nosogeograafia, mis uurib haiguste levimist.
Meditsiinigeograafia iseseisvus 18. sajandi lõpus, areng hoogustus 20. sajandi keskel.
Nõukogude Liidus tegutses aastast 1963 NSV Liidu Geograafiaseltsi meditsiinigeograafiaosakond (1955–1963 meditsiinigeograafiakomisjon) ja aastast 1988 Rahvusvahelise Geograafialiidu tervisegeograafia- ja arengu komisjon (1949–1976 meditsiinigeograafia-komisjon, 1976–1988 tervisegeograafiatöörühm).
Interaktsioon (statistika)
Interaktsioon ehk koosmõju (ka vastastikmõju, vastasmõju) on andmeanalüüsis olukord, kus ühe muutuja (argumenttunnuse e sõltumatu muutuja e vaba muutuja) mõju funktsioontunnusele (e sõltuvale muutujale e seotud muutujale) muutub sõltuvalt mingi kolmanda (argument)tunnuse väärtusest. Sellisel juhul öeldakse, et esineb interaktsioon või koosmõju argumenttunnuste vahel.
Näiteks: uuritakse inimese kehakaalu (funktsioontunnus) seost keskkonna (esimene argumenttunnus) ja pärilike (teine argumenttunnus) teguritega. Uuringu tulemusel leitakse, et ainult pärilikud või ainult keskkondlikud tegurid üksinda ei suuda ennustada kehakaalu; päriliku teguri mõju kehakaalule sõltub keskkonnatingimustest või keskkonnatingimuste mõju sõltub pärilikest teguritest. Sellisel juhul öeldakse, et pärilike ja keskkondlike tegurite vahel esineb interaktsioon.
Interaktsiooni leidmiseks kasutatakse mitmefaktorilise analüüsi meetodeid (mitmene regressioonanalüüs).
Suursäälik
Suursäälik (Icteria virens) on sääliklaste sugukonda kuuluv lind.
Süstemaatika
Karl Linné andis liigile teadusliku nime Turdus virens. Kuigi traditsiooniliselt arvatud sääliklaste sugukonda, on liigi kuuluvuses sinna olnud pikka aega vastuväiteid ja selgust pole tänaseni.
Levik
Liigi pesitsusaegne levila hõlmab peamiselt Ühendriike, lisaks Mehhiko põhjaosa ning natuke Kanada edela- ja lõunaosa. Talvitab Mehhikost kuni Panamani.
Välimus
Käsitletuna sääliklaste sugukonnas on suursäälik selle kogukaim esindaja, pikkusega 17-19 cm ja kaaluga 20-33 g. Laul koosneb krooksuvate ja vilehäälte seeriatest ning lühikestest korduvatest fraasidest, ta võib ka matkida teiste linnuliikide hääli. Ta laulab ka aeglaste tiivalöökidega ning rippuvate jalgadega mängulennul. Suursäälik laulab sageli öösel.
Elupaik ja pesitsemine, toit
Suursäälik asustab madalat tihedat taimestikku, siseveekogude kallaste ning soo- ja metsaservade, raiesmike, põlendike ja söötide sageli läbimatuid võsasid. Ta rajab tihedasse põõsasse koguka tassikujulise pesa, mis koosneb taimekoore ribadest, rohust, rohuvartest ja lehtedest ning on vooderdatud peenema rohuga, traatjate taimevartega, männiokastega ja vahel juurte ning karvadega. Kurnas on kolm kuni viis muna. Suursäälik on segatoiduline lind, ta sööb peamiselt putukaid ja marju, kaasa arvatud põõsasmurakaid, karumurakaid ja viinamarju.
Elektromotoorjõud
Elektromotoorjõud (lühend emj) on põhjus, mis tekitab ja säilitab vooluringis (s.o kinnises juhtivas kontuuris) elektrivoolu. Elektromotoorjõud E on võrdne tööga W, mida teevad kõrvaljõud, s.t mitteelektrilise päritoluga energiaallikad, elektrilaengu q ümberpaigutamiseks kogu vooluringi ulatuses:
Elektromotoorjõu mõõtühik on volt. Elektromotoorjõud on 1 volt, kui 1 kuloni suuruse laengu ümberpaigutamiseks vooluringis tehakse 1 džaul tööd.
Vooluallika elektromotoorjõud
Vooluallika emj on võrdne tema klemmipingega (s.t väljundotste-vahelise pingega) juhul, kui allikas pole ühendatud vooluringi.
Vooluringi ühendatud vooluallika klemmipinge on alati väiksem tema elektromotoorjõust allika sisetakistusel tekkiva pingelangu võrra. Vastavalt Ohmi seadusele avaldub vooluringi ühendatud allika klemmipinge valemiga kus
Apteegi tänav
pisi|püsti|Maja Apteegi 6 // Vene 7
Apteegi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Vanalinna asumis Apteegimäel. See ühendab Raekoja platsi Vene tänavaga.
Ajalugu
Tänav kujunes välja Tallinnas 13. sajandi keskel linna laienemise käigus. Tänavat on esimest korda mainitud 1363. aastal munkade juurde viiva ühendusteena ehk turuväljakult dominiiklaste kloostrisse viiva teena.
Tänavat on kutsutud ka Rätsepate tänavaks (1364) seal asunud rätsepate elamute ja töökodade tõttu. Pärast aastate 1602–1603 suurt epideemiat kadus sealt viimane rätsepatöökoda ja 1603. aastal sai tänav oma praeguse nime. Apteegi tänavaks hakati seda nimetama seal asuva Raeapteegi järgi.
1. FC Nürnberg
pisi|[[Grundig Stadion]] 1. FC Nürnberg on Saksamaal Nürnbergis 1900 asutatud spordiühing, mis on tuntud oma jalgpallimeeskonna poolest. Tänapäeval võimaldab klubi tegelda iluuisutamise, jäähoki, käsipalli, poksi, rulluisutamise, suusatamise, tennise ja ujumisega.
Sauber
Sauber on Vormel 1 meeskond.
Šveitslase Peter Sauberi loodud meeskond liitus Vormel 1 sarjaga 1993. aastal. Varem võistles Sauber sportautode MM-sarjas.
1. FC Nürnberg
Saksamaa liigad
Enne Teist maailmasõda oli Nürnberg tugev klubi, kes tuli korduvalt Saksamaa meistriks ja karikavõitjaks. Enne Bundesliga loomist oli ta Saksamaa meistriks tulnud 8 korda, rohkem kui ükski teine Saksamaa klubi.
Sauber
Meeskonna peakorterid olid Šveitsis Hinwilis (kere) ja Saksamaal Münchenis (mootor). Tiimi juht on Mario Theissen. Endine omanik Peter Sauber töötas meeskonna nõustajana.
2006. aastal alustasid BMW Sauberi sõitjatena Nick Heidfeld ja Jacques Villeneuve. Viimane asendati alates Ungari GP-st Robert Kubicaga. Heidfeld ja Kubica on meeskonnas jätkanud kuni 2009. aastani.
1. FC Nürnberg
Saksamaa liigad
Alates Bundesliga rajamisest 1963 on 1. FC Nürnberg mänginud Bundesligas 33 hooaega. Nürnberg on Bundesligast välja langenud kaheksa korda, rohkem kui ükski teine meeskond. Sealhulgas langes ta Bundesligast välja kohe järgmisel aastal pärast seda, kui 1968 Saksamaa meistriks tuli, olles läbi aegade ainus valitsev Saksamaa meister, kes Bundesligast välja langenud. Kuid teisalt on ta võitnud neli korda 2. Bundesliga.
Sauber
2006. aastal sai BMW Sauber 35 punktiga 5. koha, 2007. aastal 101 punktiga 2. koha ja 2008. aastal 135 punktiga 3. koha. Tiimi seni ainukese võidu saavutas Robert Kubica 2008. aastal Kanadas ja ainukese kvalifikatsioonivõidu 2008. aastal Bahreinis.
1. FC Nürnberg
Eurosarjad
Nürnberg on osalenud eurosarjas viis korda.
Sauber
2008. aastal sai BMW Sauberi teiseks testisõitjaks Marko Asmer, kes jätkas ka 2009. aastal.
1. FC Nürnberg
Eurosarjad
Esimest korda sai Nürnberg selle õiguse pärast seda, kui tuli 1965 Bundesligas 6. kohale. Ta osales Messilinnade karikasarjas, mis on UEFA karikasarja eellane. Sellal kui teised Saksamaa klubid alistasid oma avaringi vastase kahe mängu kokkuvõttes 7:0 ja isegi 17:0, viigistas Nürnberg Evertoniga kodus 1:1 ja kaotas võõrsil 0:1 ning langes välja.
1966 tuli Nürnberg taas Bundesligas 6. kohale ja sai taas õiguse osaleda Messilinnade karikasarjas. Avaringis loositi vastu Valencia CF, kellele Nürnberg kaotas kodus 1:2 ja võõrsil 0:2.
1968 tuli Nürnberg Saksamaa meistriks ja sai seetõttu koha UEFA Meistrite Liigas. Talle loositi vastu Amsterdami Ajax, kellega kodus tehti 1:1 viik, aga võõrsil kaotati 0:4. Ajax jõudis lõpuks finaali.
Sauber
Aastal 2010 sõitsid Sauberis Kamui Kobayashi ja Pedro de la Rosa. De la Rosal jäi hooaeg pooleli, sest ta ei näidanud häid tulemusi. Teda asendas hooaja lõpuni Nick Heidfeld, kes oli varemgi Sauberis sõitnud. Aastal 2011 olid sõitjateks Kamui Kobayashi ja Sergio Pérez.
2015. aasta hooajal on Sauberi pilootideks Marcus Ericsson ja Felipe Nasr.
1. FC Nürnberg
Eurosarjad
1988 tuli Nürnberg Saksamaa meistrivõistlustel 5. kohale ja pääses UEFA karikasarja. Avaringis võideti võõrsil AS Romat 2:1, kodus kaotati sama tulemusega. Järgnes lisaaeg, kus Roma lõi värava ja pääses edasi.
2007 tuli Nürnberg Saksamaa meistrivõistlustel 6. kohale ja võitis Saksamaa karika. Seetõttu pääses ta taas UEFA karikasarja. Avaringis tegi ta Bukaresti Rapidiga kaks viiki, aga läks edasi tänu võõrsil löödud väravatele 2:0. See oli esimene juhtum, kus Nürnberg eurosarjas esimesest ringist edasi pääses. Järgnes alagrupifaas, kus Everton võitis kõik mängud, aga Nürnberg ei kaotanud peale Evertoni kellelegi ja pääses teisena edasi. Kolmandana sai jätkata sarja hilisem võitja Peterburi Zenit. Kolmandas ringis, 32 parema seas mängis Nürnberg Lissaboni Benficaga võõrsil 0:1 ja kodus 2:2 ning langes välja.
Praegune koosseis
''Seisuga 19. juuli 2023''
Openbox
Openbox on vaba aknahaldur X Window Systemi jaoks.
Openboxi esimese versiooni kirjutas Dana Jansens Ottawas Carletoni ülikoolis.
Openboxil on GNU GPL litsents. Openboxi eesmärk on olla väike, kiire ning täielikult ICCCM ja EWMH standarditega ühilduv aknahaldur.
Openbox kasvas välja C++-s kirjutatud aknahaldusprogrammist Blackbox, kuid on täielikult C-s ümber kirjutatud ja alates versioonist 3.0 ei sisalda ühtki Blackboxi koodiosa.
Vaikeaknahaldurina kasutavad Openboxi LXDE töölauakeskkond, CrunchBang Linux, BunsenLabs, Lubuntu ja TinyMe Linuxi-distributsioonid.
Openboxis on menüüd, mille abil kasutaja saab kontrollida rakendusi või mis kuvavad mitmesugust dünaamilist teavet. Openbox võimaldab hiire paremklõpsuga või mõne muu selleks seatud nupuvajutusega kuvada töölaualt rippmenüü, nii-öelda juurmenüü. Seejärel saab kasutaja konfigureerida akende haldamise viisi. Minimeeritud aknad muutuvad nähtamatuks. Aknaid saab jälle kuvada Alt+Tab abil, kuid seda saab teha ka juurmenüü kaudu. Openboxi on laiendatud vidinatega, mis võimaldavad lisada ikoone, tegumiribasid, silmarõõmusid ja muud säärast.
Openboxi menüüsüsteemis on meetod, mis kasutab dünaamilisi menüüsid. Seda tehakse nii, et alamprogrammi väljundit kasutatakse menüü tekitamisel. Iga kord, kui kasutaja osutab hiirega alammenüüle, käivitatakse see alamprogramm uuesti ja tekitatakse uus menüü. See omadus võimaldab kasutajatele ja tarkvaraarendajatele suuremat paindlikkust kui harilikud staatilised menüüd, mida kasutatakse enamikus teistes aknahaldurites. Näiteks kirjutasid kaks programmeerijat Pythonis programmi, mis kuvab ühes alammenüüs kasutaja uued Gmaili kirjad.
Openboxis on ainult kaks konfiguratsioonifaili. Need asuvad kaustas ~/.config/openbox ning nende nimed on  ja. Kasutaja saab neid käsitsi redigeerida, aga enamik sellest tööst on tehtav ka lihtsa vahendiga ObConf. Kõik hiire- või klahvikombinatsioonid, mis lülitavad sisse mingeid alamprogramme, on seadistatavad.
Ilūkste
pisi|Linn enne [[1915. aastat]] Ilūkste (saksa keeles Illoxen, Illuxt, varem eesti keeles Illuksti) on linn Lätis Augšdaugava piirkonnas. Ajalooliselt on olnud osa Sēlijas. Linn asub merepinnast 100 meetri kõrgusel.
Ajalugu
Ilūkste alad kuulusid aastal 1251 seelide Alektene muinasmaakonda. 16. sajandil allus see Daugavpilsi komtuuridele.
Asulat on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1559. Toona oli see väike alev, mis kuulus Pilskalne mõisale. Aastal 1567 rajati alevisse luteri kirik, aastal 1596 asutati seal kool.
Hiljem asusid piirkonda elama vanausulised. Aastal 1690 rajasid jesuiidid asulasse esimese katoliku kiriku, mille asemele nad aastail 1754–1769 uue kahe torniga kivikiriku püstitasid.
Pärast Venemaaga liitmist sai asulast Ilūkste kreisi keskus. Aastal 1816 ehitasid sinna oma kiriku uniaadid, mis läks aastal 1861 õigeusu kiriku valdusse. Alevisse asusid elama ka juudi kaupmehed. Asula tähtsust näitab see, et seda läbis Peterburi ja Varssavi vahelise suurtee vana trass, ka hakkas seda läbima aastal 1873 valminud Dünaburgi ja Tilsiti vaheline raudtee.
Esimese maailmasõja ajal jäi Ilūkste rindejoonele, mistõttu suur osa alevist sai purustatud. Linn aastast 1917. 2009. aastani kuulus Daugavpilsi rajooni. 2021. aastani oli linn Ilūkste piirkonna keskus.
Mündi tänav
Mündi tänava pikkus on u 45 meetrit, tänav algab Raekoja platsilt ja lõppeb Pika tänavaga ristudes. pisi|
Ajalugu
Mündi tänav sai 13. sajandil alguse kitsast rajast, mis oli ühendusteeks sadama poole viiva Pika tänava ja turuplatsi – Raekoja platsi – vahel. Tänavat kutsuti "lühikeseks tänavaks turu juures" (1368). Ajavahemikul 1555–1815 läks Mündi tänava siht Tallinna raekoja poole vaekoja ja linna häbiposti vahelt.
Jerry Bruckheimer
pisi|Jerry Bruckheimer (2013) Jerome Leon Bruckheimer (sündinud 21. september 1945 Detroitis) on USA filmi- ja teleprodutsent.
Tema produtseeritud telesarjade hulka kuuluvad "CSI kriminalistid", "Cold Case" ja "Without a Trace" ning filmidest on tuntuimad "Kaljukindlus", "Armageddon" ja "Kariibi mere piraadid: Musta pärli needus".
Friedrich Pacius
Friedrich Pacius (rootsipäraselt Fredrik Pacius) (19. märts 1809 Hamburg – 8. jaanuar 1891 Helsingi) oli saksa päritolu muusik (eelkõige viiuldaja), helilooja ja dirigent.
Friedrich Pacius viisistas 1848. aastal Johan Ludvig Runebergi luuletuse "Vårt Land". Sellest on hiljem saanud Soome ("Maamme"), Eesti ("Mu isamaa, mu õnn ja rõõm") ja liivlaste ("Min izāmō") hümni viis.
Pacius on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Banda meri
pisi|Banda mere asendikaart pisi|Banda meri Banda meri on Vaikse ookeani ääremeri Kagu-Aasias.
Banda meri piirneb läänes Florese merega, põhjas Maluku ja Serami merega ning edelas Sawu merega, mis kõik kuuluvad Vaiksesse ookeani nagu ka Banda meri. Kagus piirneb Banda meri Arafura ja lõunas Timori merega, mis mõlemad kuuluvad India ookeani.
Banda mere põhjapiir kulgeb Sulawesi saarelt üle Pelengi väina Banggai saartele ja läbi nende Sula saartele. Vahetult enne Sula saari ületab mere piir Kesk-Sulawesi ja Põhja-Maluku provintsi piiri. Edasi kulgeb mere piir algul mööda Taliabu ja siis Mangole saart kohta, kus Mangolele on kõige lähem Sanana saar (1°56'S 125°55'O). Siis kulgeb mere piir Sanana saarele ja läbi selle Sanana lõunatippu, sealt Buru saare loodetippu, jõudes ühtlasi Maluku provintsi, mööda selle põhjarannikut ja üle Manipa väina Serami loodetippu, nii et kõik Manipa väinas olevad saared jäävad Banda merre, ja mööda Serami põhjarannikut saare kagutippu. Sealt kulgeb mere piir piki saarteahelat, mille moodustavad Gorongi ja Watubela saared, Kai saartele Kai Besari saare põhjatippu.
Banda mere idapiir kulgeb läbi Kai Besari saare ja selle lõunatipust Tanimbari saarte põhjapoolseima, Fordate saareni ja läbi selle Larati kirdetippu (7°6'S 131°55'O) ja mööda Yamdena saare idarannikut Selaru edelatippu (8°21' 130°45'O).
Banda mere lõunapiir kulgeb Selarult Lakori lõunatippu (8°16'S 128°14'O), nii et vahepeal olevad Babari ja Sermata saared jäävad Banda merre. Piir kulgeb mööda Lakori, Moa ja Leti saare lõunarannikut ja viimase läänetipust Timori idatippu – viimane kuulub Ida-Timorile. Mere piir kulgeb mööda Timori rannikut kuni 125° idapikkuseni ja sealt otse põhja kuni Alori saareni, mis kuulub Ida-Nusa-Tenggara provintsi, edasi Alori ida- ja põhjarannikut ning Pantari, Lombleni ja Florese põhjarannikut Florese põhjatippu (8°4'S 122°52'O).
Banda mere läänepiir kulgeb Florese põhjatipust Kalaotoa saarele (7°24'S 121°52'O), mis on juba Lõuna-Sulawesi provintsis. Piir läheb läbi saarteahela, mille moodustavad Pasitelu ja Macani saared Selayari lõunatippu. Mere piir kulgeb läbi saare selle põhjatippu ja siis üle Selayari väina Sulawesile. Edasi kulgeb piir mööda Sulawesi väga käänulist rannajoont (Bone ja Tolo laht, Kagu- ja Kesk-Sulawesi provints) Pelengi väina põhjarannikule.
Täielikult kuuluvad Banda merre Maluku provintsis olevad Banda, Watubela, Tayandu, Kai, Tanimbari, Babari, Sermata, Leti, Barat Daya, Lucipara ja Penyu saared, Kagu-Sulawesi provintsis olevad Tukangbesi ja Langkesi saared ning Kesk-Sulawesi provintsis olevad Salabangka ja Bowokani saared.
Kuigi Banda meri on saarterohke, ei asu ta mandrilaval ja on peaaegu kõikjal väga sügav. Mere sügavus on kuni 7440 meetrit. See koht asub Gorongi ja Watubela saartest edelas ja Banda saartest idas.
Peaaegu kõik Banda mere saared on mägised. Rohkem kui kilomeetri kõrgused mäed on tavalised. Kõige kõrgem mägi meres on Seramil asuv 3027 m kõrgune Binaiya. Buru saare kõrgeim tipp on 2736 m kõrgune Kapalatmada. Ka väljaspool mere piire on kohe mere kaldal kõrgeid mägesid: Lõuna-Sulawesis 3445 m kõrgune Rantemario ja 2871 m kõrgune Lompobatang, Kesk-Sulawesis 2835 m kõrgune Katopasa, Kagu-Sulawesis 2790 m kõrgune mägi ja Ida-Timoril 2962 m kõrgune Tatamailau.
Banda mere kaldad ja saared on üldiselt tihedalt asustatud. Üle 100 tuhande elaniku asub Maluku provintsi pealinnas Ambonis, Kagu-Sulawesi provintsi pealinnas Kendaris, samasse provintsi kuuluvas Baubaus ja Lõuna-Sulawesis olevas Palopos. Pisut väiksemad on samasse provintsi kuuluv Watampone ja Ida-Timori pealinn Dili.
Banda meri hõlmab suurema osa Banda mere laamast ja vastupidi: suurem osa Banda merest asub Banda mere laamal. Mere lõuna- ja idaosa saarekaarte juures asuvad süvikud, kus Austraalia laam sukeldub Timori ja Banda mere laama alla. Banda mere laam omakorda sukeldub Serami saare põhjarannikul olevas subduktsioonivööndis Linnupea laama alla. Indoneesia idaosas on üldse palju pisikesi laamasid, mistõttu vulkanism ja maavärinad pole sealkandis haruldased.
Dunkri tänav
Dunkri tänav on tänav Tallinna vanalinnas.
Ajalugu
Dunkri tänav kujunes 11. sajandil ja oli osa lõuna poolt tulevast kaubateest ehk Pärnu maanteest.
Tänav on nimetatud kaupmees Hans Dunkeri järgi.
Dunkri tänaval elas Aleksander Promet.
"Igaüks, kes varajastelgi õhtutundidel läbinud näiteks Dunkri tänava, on selliselt käigult kaasa toonud nägemispildi, mis teist korda enam nii kergesti ei luba jalga tõsta sellele tänavale. Eriti Dunkri tänav on muutunud kõlbliselt ja füüsiliselt allakäinud inimeste, pooleldi elavate korjuste kogunemiskohaks ja äritsemisrajooniks. Rahurikkumised, ilguseni vastikud stseenid, häbematud märkused möödakäijate arvel, – see on siin tavaline, sest selleta pole allilm ju kujuteldav." Helene K. Kuhu on jäänud politsei ja linnavalitsus? Uudisleht, 8. aprill 1937, nr. 67, lk. 4.
Minevikus on Dunkri tänav kandnud nimesid Eduard Vilde tänav (1950-1963) ja Vana Tooma tänav (1963-1987).
Lõunapöök
Lõunapöök (Nothofagus) on pöögilaadsete seltsi kuuluv taimeperekond, ainus perekond lõunapöögiliste (Nothofagaceae) sugukonnas. Varem arvati lõunapöök pöögiliste sugukonda.
Perekonda kuulub 35 liiki.
Ta on levinud lõunapoolkeral Lõuna-Ameerikas ja Australaasias. Lõunapöögi kivistisi on hiljuti leitud ka Antarktises.
Emi-Tass
Emi-Tass (Эмий-Тас) on mägi Suur-Ljahhovi saare kaguosas, saare ja kogu Ljahhovi saarestiku kõrgeim punkt. Mäe kõrgus 293 m (teistel andmetel 270 m ) või 311 m
Käsipala
pisi|Gneisi käsipala
Käsipalaks nimetatakse fragmenti kivimist, mis on piisavalt suur, et olla esinduslikuks näidiseks vastava kivimi makroskoopilisel uurimisel, ning samas piisavalt väike, et teda oleks võimalik käes hoida ning välitöödelt vaid inimese kandejõudu kasutades kaasa tuua.
Käsipalasid kasutatakse peamiselt kollektsioonides, õppe- või teaduslikul eesmärgil. Neist võib teha õhikuid, lihve, keemilisi analüüse jms. Käsipalad on tavaline geoloogiline materjal, mida geoloog hilisema uurimise eesmärgil välitöödel kogub. Reeglina võetakse käsipalad paljandeist, kasutades selleks geoloogi vasarat.
Kivimitest koosnevad geoloogilised kollektsioonid sisaldavad peamiselt käsipalu.
Abja-Vanamõisa
Abja-Vanamõisa ehk Tümpsi on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Abja valda.
Küla on esmamainitud 1583. aastal, kui lõppes Liivi sõda.
Abja-Vanamõisalt on pärit Johan Ludri.
Abja-Vanamõisa külas asuvad Abja Linavabriku 1990. aastate alguses seiskunud tööstushooned. Abja Linavabriku, mis oli esimene soojaveeleotamisega linavabrik Tsaari-Venemaal, rajas insener Mats Kissa.
Abja-Vanamõisas oli Vanamõisa mõis (saksa keeles Friedrichsheim).
Jēkabpils
Linn on vabariikliku keskalluvusega linn; 1. järgu haldusüksus.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Jēkabpilsi elanikest lätlasi 58,9%, venelasi 28,4%, valgevenelasi 3,3%, poolakaid 3,1%, ukrainlasi 1,9%, teistest rahvustest inimesi oli 3,2% ja rahvus oli teadmata 1,2%.
Ajalugu
Jēkabpils on linn 12. veebruarist 1670. Saksakeelse nime Jakobstadt sai ta asutaja, Kuramaa hertsogi Jakobi järgi. Linna esialgsest elanikkonnast moodustasid suure osa Moskva tsaaririigist pagenud vanausulised.
Põhjasõjas 5. augustil (vkj 25. juulil / 26. juulil Rootsi kalendri järgi) 1704 toimus Kuramaal Jēkabpilsi lähedal Rootsi vägede, mida juhtis kindralmajor Adam Ludwig Lewenhaupt, ja Vene-Leedu vägede, mida juhtis suurhetman Michał Serwacy Wiśniowiecki, vahel Jakobstadti lahing, mille võitsid Rootsi väed.
Pärast Kuramaa hertsogiriigi liitmist Venemaa keisririigiga oli Jēkabpils Selburgi Oberhauptmannschafti ja hiljem 1864. aastast Daugavpilsi ehk Dünaburgi kreisis.
5. juulil 1919 jõudsid linna Eesti väed koos Taani üksustega.
Linn on aja jooksul laienenud ning liitnud endaga 1962. aastal Daugava jõe paremal pool asunud Krustpilsi linna, mis oli asutatud 1237. aastal, samuti aastal 1899 tekkinud Zīlāni asula.
Jēkabpilsis asub Struve geodeetilise kaare üks mõõdupunkte.
Aastatel 2009–2021 oli Jēkabpils vabariigilinn.
Colette Besson
pisi| Colette Besson (7. aprill 1946 Saint-Georges-de-Didonne – 9. august 2005 La Rochelle) oli Prantsusmaa kergejõustiklane (400 m jooks), olümpiavõitja (1968).
Enne México 1968. aasta olümpiamänge oli Colette Bessoni isiklik rekord 400 m jooksus 53,8. Olümpiaradadel jooksis ta eeljooksus aja 53,1, veerandfinaalis 53,6 ning finaalis juba aja 52,0. Sellega tuli ta olümpiavõitjaks.
Ptolemaios III
thumb|[[Ptolemaios IV poolt välja antud jumalikustatud Ptolemaios III-t kujutav münt]]
Ptolemaios III Euergetes (Ptolemaios Helde, ka Ptolemaios III Euergetes I; umbes 286–222 eKr) oli Ptolemaioste dünastiast Egiptuse kuningas alates 246 eKr kuni oma surmani. Ta oli Ptolemaios II ja tema õde-abikaasa Arsinoe I vanim poeg.
Ptolemaios III on eestkätt tuntud 243 eKr korraldatud sõjakäigu tõttu Süüriasse, mille ta tegi oma õe Berenice Phernophoruse mõrva eest kätte maksmiseks. Samuti püstitati tema ajal Kanoopuse sammas, mille peal olid egiptusekeelne tekst ja selle kreekakeelne tõlge. Teksti sisu oli religioosne ning puudutas preestrite kohustusi. Sealhulgas esineb seal ka dekreet panna Egiptuse kalender vastavusse päikeseaastaga, lisades iga nelja aasta tagant lisapäeva. Reformi läbiviimise ajaks oli aasta 238 või 237 eKr, ent see ei kehtinud kauem kui ainult tema surmani. Kanoopuse sammas on üks olulisi Vana-Egiptuse ajaloo allikaid ning eelnes Rosetta kivile, mille püstitas Ptolemaios III järeltulija Ptolemaios V.
Sobhuza II
Sobhuza II (22. juuli 1899 – 21. august 1982) oli Svaasimaa ülempealik alates 1899. aastast ja kuningas alates 1968. aastast. Tema isa oli Ngwane V.
Ngwane V suri 10. detsembril 1899, kui Sobhuza oli mõne kuu vanune, ja kuni 21. detsembrini 1921 valitses regendina tema vanaema Labotsibeni Gwamile Mdluli.
Kinga tänav
pisi|
Smõuk
Smõuk on Eesti ansambel, mis viljeleb stoner rock 'i.
Kinga tänav
Kinga tänav on tänav Tallinna vanalinnas.
Kinga tänav algab Tallinna vanalinna keskpunktist Raekoja platsilt ja lõpeb vanalinna ühel peatänaval Pikal tänaval. pisi|[[Raekoja plats (Tallinn)|Raekoja platsi põhjakülje hooned, Kinga tänav 1 // Voorimehe tänav 2 ja Jegorovi maja, Raekoja plats 8 // Mündi tänav 3 // Pikk tänav 12 // Kinga tänav 6 ]]
Ajalugu
Kinga tänav sai alguse 13. sajandil kujunenud lühikesest rajast, mis oli ühendusteeks sadama poole viiva Pika tänava ja turuplatsi – Raekoja platsi – vahel. Tänav on nime saanud 14. sajandil Raekoja platsi lääneküljel asunud kingsepatöökodade ja saapapoodide järgi, mis Kinga tänava pikendusena ulatusid Vana Tooma tänavani.
Algselt oli tänava nimi Kingsepa tänav (ladina keeles platea sutorum (1364), saksa keeles schohmekerstrate 1405, Schuhmacherstraße 1740, Schusterstraße 1803, Schuhstraße 1806, vene keeles Башмачная ул 1872), Schuhgasse 1893), kuid aja jooksul mugandus tänava nimi Kinga tänavaks.
Bonsai
thumb| [[Kolmetipuline vaher (Acer buergerianum) bonsaina]] thumb|[[Jaapani mänd, mida on kasvatatud alates 1625. aastast ja mis elas üle Hiroshima tuumaplahvatuse (tagantvaade).]] thumb|Potipuu hooldamine Bonsai (jaapani keeles 盆栽 'alusel kasvav') on alusel kasvatatud ja kujundatud puu, mille juured ei ole maaga ühenduses, samuti niisuguste puude kasvatamise kunst.
Need on looduses levinud puude (ka põõsaste ja teiste taimede) miniatuursed vormid. Väikese kasvu saavutamiseks pole vaja erihooldust, anuma piiratud seinte tõttu ei saa taime juurestik kuigi suureks paisuda ja tal puuduvad toitained suure maapealse osa kasvatamiseks. See-eest neid kastetakse ja väetatakse väga täpselt ja mõõdukalt. Pügamine ja juurte kärpimine on väga olulised bonsai kuju ja suuruse vormimisel.
Bonsai kasvatamisel on tuntud 19 stiili ja hulgaliselt variatsioone. Levinuimad ja traditsioonilised on viis põhilist stiili:
Bonsaina saab kasvatada enam-vähem iga mitmeaastast puitunud varrega taime, mis harusid ajab. Oleks parem, kui tal oleksid väikesed lehed või okkad, sest siis on tulemus ilusam.
Bonsaid ei hakata üldjuhul kasvatama seemnest. Kiiremini saab tulemust näha siis, kui taim istutatakse ümber vabast loodusest.
Ajalugu
Taimede, sealhulgas puude kasvatamine anumates ulatub ajalooliselt vähemalt Vana-Egiptuse loomise aega. Leitud on 6000 aasta vanuseid jooniseid kaljusse raiutud tühemikes kasvavatest puudest. Vaarao Ramses III annetas pottides kasvatatud oliivipuid, datlipalme ja teisi taimi sadadele templitele.
Indias kasutati anumais kasvatatud puid ja nende vilju juba enne meie ajaarvamise algust nii meditsiinis kui ka toiduks.
Teadaolevalt kasutati sõna "penzai" esimest korda Hiinas Jini dünastia ajal (see dünastia oli võimul aastatel 265–420). Aja jooksul levis see komme mitmele poole Hiinasse, Koreasse, Jaapanisse, Vietnami ja Taisse. Puude kasvatamine kastides oli eriti levinud Songi dünastia ajal. See oli Hiinas kultuurilise kasvu periood, mil paljud hiina kombed said tuttavaks ja võeti kasutusele Jaapanis.
Esimene teadaolev isik, kes Jaapanis bonsaist rääkis, oli zenbudistlik munk Kokan Shiren, kes umbes 1300. aastal kiitis essees "Riimitud proosa miniatuursest aiamaastikust" bonsai esteetilisi põhimõtteid ja aiaarhitektuuri.
Esialgu kasvatati bonsaid üksnes ilu pärast, aedade ja kodude kaunistamiseks. Hiljem, Tokugawa perioodil sai sellest jõukate inimeste ajaveetmiskomme.
Sudu
Termin "sudu" on kokku pandud sõnadest "suits" ja "udu". Sõna loomisel oli eeskujuks ingliskeelne termin smog (smoke + fog). Esineb vähemalt kahte tüüpi sudu, millest esimest – nn Londoni-tüüpi sudu – võib tõesti käsitleda kui niiskuse ja väävlirikka suitsu reaktsiooni saadust, kuid teise, fotokeemilise sudu, tekkeks ei ole vaja ei suitsu ega ka udu.
Termini smog mõtles välja Harold Antoine des Voeux Suurbritannias aastal 1905. Sellega tähistas ta kivisöe põlemisel atmosfääri paiskuvate väävliühendite tekitatud tumedat ja mürgist suurlinnade kohal hõljuvat pilve, mis tappis tuhandeid inimesi Londonis, Manchesteris, Glasgow's ja mujal.
Londoni-tüüpi sudu korral on tegemist peamiselt kivisöe põletamise tagajärgedega. Põletamisel satuvad atmosfääri tahmaosakesed ja väävli oksiidid, sest kivisüsi sisaldab väheses koguses väävlit. Kui õhk on veeaurust küllastunud, siis saavad tahm, väävli oksiidid ja vesi kombineeruda ning moodustada nähtavust halvendava ja inimeste tervist ohustava happelise reaktsiooniga pilve ehk sudu. Tänapäeval esineb seda tüüpi sudu harvem, sest kivisütt enam nii laialt kütteks ei kasutata.
Fotokeemiline sudu ei teki mitte vihmase või niiske ilmaga, vaid pigem vastupidi, sest selle tekkeks on vaja päikesevalgust. Tegemist pole seega mitte udu, vaid nähtavust halvendava vinega. Fotokeemiline sudu tekib lämmastiku oksiidide ja lenduvate orgaaniliste ühendite vahelise reaktsiooni läbi. Saadusteks on aerosoolid ja osoon. Seda tüüpi sudu tekib peamiselt suurlinnades, kus on palju mootorsõidukite heitgaase ja tööstuslikku atmosfäärisaastet.
Sudu võib tekkida ka biomassi põlemise tagajärjel, näiteks tekitavad suured metsapõlengud laialdastel aladel nähtavust halvendavat vinet. Selline sudu on omadustelt tihti kahe peamise sudutüübi segu.
Sudu võimendavaks asjaoluks on temperatuuriinversiooni esinemine atmosfääri alaosas. See tähendab, et vahetult maapinna lähedal olevas õhukihis on temperatuur madalam kui selle kohal olevas õhukihis, mistõttu ei saa õhk kõrgele tõusta ja sudu hajumine on takistatud. Samuti on oluline, et ei esineks tugevat tuult, sest see puhuks sudu linnade kohalt minema.
Tervisele on kõige ohtlikum nn Londoni tüüpi sudu, mis on tapnud tuhandeid inimesi, kuid ka fotokeemilise suduga kokkupuutumine tekitab inimestel hingamisraskusi (sealhulgas astma korral), ärritab silmi ja võib mõnikord põhjustada surma.
Ptolemaios IV
thumb|Ptolemaios IV enda poolt välja antud mündil
Ptolemaios IV Philopator (Ptolemaios Isaarmastaja; pärast 240 eKr – 204 eKr) oli Egiptuse kuningas alates 222 eKr kuni surmani. Ta oli Ptolemaios III ja tema naise Berenice II poeg.
Ptolemaios IV oli nõrk ja kergesti mõjutatav valitseja, tegelikult juhtisid riiki tema favoriidid. Ta abiellus oma õe Arsinoe III-ga, kuid tegelikult valitses ka edaspidi riiki tema armuke Agathoklea. Siiski oli temaaegne välispoliitika edukas, sest Seleukiidide riigi armeed suudeti lüüa Raphia lahingus ning nii kindlustada pikaks ajaks riigi põhjapiirid. Samas tekitas armeesse värbamine rahulolematust egiptlaste seas ning Lõuna-Egiptuses tekkis iseseisev riik, mida valitsesid vaaraod Harmakis ja Ankhmakis ligi 20 aastat.
204 eKr suri Ptolemaios IV ootamatult.
Rudra
pisi|Rudra Rudra on hinduismis destruktiivsete jõudude jumala Šiva vorm. Rudra tähendab valitsejat, armee juhti.
Rudra on Rigvedade tormi, jahi, surma, looduse ja tuulte jumal. Rudral on nooled, mis põhjustavad haigestumist, keda need tabavad, nii jumalatel, inimestel kui loomadel. Ta on Marutide isa. Rudra on see, kes paneb kõik nutma kosmilise lahustumise ajal. Alternatiivselt tähendab ka "See, kes annab kõne" ja "see, kes pühib kurvastuse". Tema puhul kasutatakse nimesid Bhava, Sarva, Pasupati, Urga. Mahadeva, Isana ja Asani. Kosmilises hierarhias väidetakse olevat 11 Rudrat, mida esoteerilises plaanis esindavad kümme meelt(?) ja teadvus.
Svetasvatara Upanishad, III peatükk:
"On vaid üks Rudra, kes juhib kõiki maailmu, pole kedagi ülimuslikumat temast. Ta on olemas puhta teadvuse seisundina kõikides olendites. Ta loob kõik maailmad, hoiab neid ja taandab endasse." (Siin märgib Rudra Absoluuti.)
Gornau vald
Gornau on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis.
Jakov Permjakov
Jakov Andrejevitš Permjakov (Яков Андреевич Пермяков; suri 1712) oli kasakast vene meresõitja, maadeavastaja ja kaupmees.
Mswati III
Mswati III (sünninimi Makhosetive Dlamini; sündinud 19. aprillil 1968; mõne allika järgi on sünniaasta 1970) on Svaasimaa kuningas, Dlamini valitsejasuguvõsa pea. Ta asus Sobhuza II pojana troonile täisealiseks saamisel 25. aprillil 1986. Ta on Sobhuza 67 pojast vanuselt eelviimane. Svaasimaal on kombeks anda võim mitte vanimale pojale, vaid noorimale, et oleks lootust pikale valitsusajale.
Jakov Permjakov
Aastal 1710 reisis ta Leena jõest Kolõma jõeni ja märkas merel kahe tundmatu saarerühma siluette (Suur-Ljahhovi saar ja Medvežji saared).
Mswati III
Ta on Aafrika viimane absoluutne monarh. Ta valitseb dekreetidega ning on vastu riigi demokratiseerimisele. pisi|püsti|vasakul
Jakov Permjakov
Aastal 1712 läks ta oma kaaslase Merkuri Vaginiga koerarakendiga Jana jõe suudmest Suur-Ljahhovi saareni ja uuris seda. Tagasiteel tapeti Permjakov ja Vagin kaaskonda kuulunud ja mässama hakanud kasakate poolt.
Mswati III
Igal aastal toimub umhlanga pidu, millel kümned tuhanded paljaste rindadega naised tantsivad tema ees, lootes saada üheks tema naistest. 2005. aastal tantsis talle umbes 50 000 neidu.
Julianne Moore
thumb|Julianne Moore Foto: David Shankbone, 26. aprill 2008 Julie Anne Smith (esinejanimi Julianne Moore; sündinud 3. detsembril 1960) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Ta isa on ameerika armeekolonel ja sõjaväekohtunik Peter Moore Smith ning ema Anne Šotimaalt pärit psühhiaater ja sotsiaaltöötaja. Peres oli peale tema veel kaks last: noorem õde Valerie ja noorem vend Peter Moore Smith Jr. Julianne täpne sünnikoht ei ole teada, võimalikeks peetakse Fayetteville'i Põhja-Carolinas ja Bostonit. Sõjaväelasest isa tõttu elas ta väga erinevates USA linnades ning keskkooli lõpetas üleüldse Saksamaal Frankfurdis. Hiljem lõpetas ta Bostoni ülikooli kaunite kunstide kooli.
1983. aastal kolis Julianne New Yorki. Off-Broadway teatris mängis ta mitmes näidendis. jõudis ka teleekraanile. Sellest ajast pärineb ka tema esinejanimi (Moore on tema isa keskmine nimi).
Osa eest seebiooperis "As the World Turns" pälvis ta auhinna "Outstanding Ingénue Daytime Emmy".
Kuigi esimeses filmis oli ta kaasa teinud 1982. aastal, siis läbimurre kinolinale toimus 1990. aastate esimesel poolel.
Ta on kandideerinud 4 korda Oscarile: kaks korda parima naisnäitleja Oscarile osatäitmistega filmides "The End of the Affair" ja "Far from Heaven" ("On taevas nii kaugel") ning kaks korda parima kõrvalosatäitja kategoorias filmides "Boogie Nights" ja "Tunnid".
Isiklikku
Aastail 1986–1995 oli abielus John Gould Rubiniga. 2003. aastal abiellus Julianne endast 10 aastat noorema produtsendi ja lavastajaga Bart Freundlich, kellega tal oli juba enne abiellumist kaks last: poeg Cal (sündinud 4. detsembril 1997) ja tütar Liv Helen (sündinud 11. aprillil 2002).
Juri Gagarin
pisi|175px|Gagarin tervitab ajakirjanikke [[Malmös 4. märtsil 1964]] Juri Gagarin (vene keeles Юрий Алексеевич Гагарин, Juri Aleksejevitš Gagarin; 9. märts 1934 Lääne oblast, Gžatsk (praegu Gagarin) – 27. märts 1968 Vladimiri oblast, Kiržatši lähedal) oli vene rahvusest Nõukogude kosmonaut, kes 1961. aastal sooritas maailma esimese kosmoselennu.
Juri Gagarin oli 12. aprillil 1961 startinud Vostok 1 pardal. Lend kestis 1 tund ja 48 minutit.
Gagarin hukkus 27. märtsil 1968 treeninglennul MiG-15-ga Kiržatši lähedal. Hukkumise asjaolud pole tänini päris selged. Gagarini mälestuseks nimetati ümber paljud NSV Liidu asulate tänavad, väljakud ja asustatud punktid. Nende hulgas nimetati Juri Gagarini sünnilinn ümber Gagariniks.
Päritolu
Gagarini vanemad pärinesid talurahva seast. Isa Aleksei Ivanovitš Gagarin (1902–1973) oli kolhoosi puusepp, kes tegi ka tisleri- ja muid töid, ema Anna Timofejevna Matvejeva (1903–1984) töötas piima-kaubafarmis.
Isa oli kehviktalupoja poeg. Ta käis ainult kaks aastat kogudusekoolis, kuid oli teadmishimuline ja haris end ise. Ta oli külas tuntud kuldsete kätega mehena. Vanaisa Timofei Matvejevitš Matvejev elas 19. sajandi lõpus Peterburis Avtovos Bogomolovskaja tänavas (praegu Vozroždenija tänav). Ta töötas Putilovi tehases puurijana ning oli oskustööline.
Ka emal ei olnud haridust, kuid ta luges ja teadis palju.
Lapsepõlv ja kooliaastad
Gagarinil oli vanem vend Valentin (sündis 1924), vanem õde Zoja ja noorem vend Boriss.
pisi|Maja, kus Juri Gagarin koolipõlves õppis Juri Gagarini lapsepõlv möödus Klušino külas. 1. septembril 1941 läks poiss kooli, ent 12. oktoobril hõivasid küla sakslased ning õpingud katkesid. Küla oli peaaegu poolteist aastat Saksamaa vägede poolt okupeeritud. 9. aprillil 1943 vabastas Punaarmee Klušino ning kool hakkas jälle tööle.
24. mail 1945 asusid Gagarinid elama Gžatskisse. Mais 1949 lõpetas Gagarin Gžatski keskkooli 6. klassi ja 30. septembril astus Ljubertsõ 10. kutsekooli. Samal aastal astus ta õhtusesse töölisnoorte kooli, mille 7. klassi ta lõpetas mais 1951; juunis lõpetas ta kiitusega kutsekooli vormija-valaja erialal. .
Augustis 1951 astus Gagarin Saratovi Tööstustehnikumi. 25. oktoobril 1954 läks ta esimest korda Saratovi lennuklubisse. 1955. aastal lõpetas Juri Gagarin kiitusega õpingud ning sooritas esimese iseseisva lennu lennukiga Jak-18. Gagarin tegi lennuklubis 196 lendu (kokku 42 tundi ja 23 minutit).
Õpingud sõjakoolis ja teenistus mereväes
27. oktoobril 1955 kutsuti Gagarin Nõukogude armeesse ja suunati Tškalovisse (praegu Orenburg) K. J. Vorošilovi nimelisse 1. Lennuväe Lendurite Kooli. Ta õppis tollal tuntud katselenduri J. Š. Akbulatovi juures. Vaatamata mõningatele raskustele õppimise ajal, lõpetas Gagarin 25. oktoobril 1957 sõjakooli kiitusega.
Kaks aastat teenis ta Murmanski lähedal Põhjamere laevastiku 122. hävituslennukite diviisi 169. hävituslennukite polgus, mis oli relvastatud lennukitega Mikojan-Gurevitš MiG-15bis. Oktoobriks 1959 oli ta lennanud kokku 265 lennutundi.
Ettevalmistus kosmoselennuks
Otsus valida kosmonaudid ja valmistada nad ette esimeseks lennuks kosmoselaeval Vostok 1 tehti NLKP KK ja NSVL Ministrite Nõukogu määrusega nr 22-10 5. jaanuarist 1959 ja NSV Liidu Ministrite Nõukogu määrusega nr 569–264 22. maist 1959.
Tulevaste kosmonautide valiku ja ettevalmistamisega tegelesid NSV Liidu õhujõud. Kavas oli valida 20 kandidaati.
9. detsembril 1959 kirjutas Gagarin avalduse, et soovib astuda kosmonaudikandidaatide rühma. Nädala pärast kutsuti Gagarin Moskvasse igakülgsele meditsiinilisele läbivaatusele Lennuväe Teadusliku Uurimise Kesksõjaväehospidalis, kus kosmonaudikandidaate valis ja valmistas ette spetsialistide erirühm. 1960. aasta alguses läbis vanemleitnant Gagarin veel ühe arstliku erikomisjoni, mis tunnistas ta kosmoselendudeks kõlblikuks.
11. jaanuaril 1960 organiseeriti õhujõudude ülemjuhataja Konstantin Andrejevitš Veršinini käskkirjaga eriväeosa nr 26266, mille ülesanne oli kosmonautide ettevalmistamine (hiljem reorganiseeriti väeosa õhujõudude kosmonautide ettevalmistuskeskuseks). Gagarin arvati kosmonaudikandidaatide rühma õhujõudude ülemjuhataja K. A. Veršinini käskkirjaga 3. märtsist 1960 ja 11. märtsil sõitis ta koos perekonnaga uude teenistuskohta. 25. märtsil algasid esimesed õppused kosmonautide esimeseks lennuks ettevalmistamise programmi järgi. .
Augustis 1969 kirjutasid Kesksõjaväehospidali psühholoogid Gagarini iseloomustuseks: "Armastab aktiivse tegevusega vaatemänge, kus on valdav kangelaslikkus, võidutahe, võistlusvaim. Sportmängudes etendab algataja, juhi, meeskonna kapteni osa. Reeglina mängivad siin rolli tema võidutahe, vastupidavus, sihikindlus, kollektiivitunnetus. Lemmiksõna on "töötada". Koosolekutel teeb asjalikke ettepanekuid. On pidevalt kindel endas, oma jõus. Treeninguid talub kergesti, töötab tulemuslikult. On üsna harmooniliselt arenenud. Puhtsüdamlik. Hingeliselt ja kehaliselt puhas. Viisakas, taktitundeline, punktuaalsuseni täpne. Intellektuaalne areng on Jural kõrge. Suurepärane mälu. Paistab kaaslaste seas silma aktiivse mälu mahuga, leidlikkusega, kiire reaktsiooniga. Püsiv. Ei häbene kaitsta seisukohta, mida peab õigeks."
Großolbersdorf
Großolbersdorf on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi.
Juri Gagarin
Ettevalmistus kosmoselennuks
Peale Gagarini oli esimesele kosmoselennule veel kakskümmend kandidaati (NSV Liidu kosmonautide esimene rühm), kes ei olnud Nõukogude Liidu parimad piloodid, vaid neid valis Sergei Koroljov ise. Valikul oli tähtis kasv, kaal ja tervis; vanus ei tohtinud ületada 30 aastat, kaal 72 kg ja kasv 170 cm (Gagarini kasv oli 165 cm, mõnikord mainitakse kasvuna 157 cm ). Ainult niisuguse kasvu ja kaaluga inimene sobis kosmoselaeva Vostok, sest laeva mõõtmed ja kaal olid kanderaketi Vostok võimsusega tugevasti piiratud.
Peale selle oli nõutav, et kosmonaut oleks NLKP liige (Gagarin astus NLKP-sse suvel 1960).
Kosmonaute lendudeks ette valmistanud Mark Gallai on öelnud: "Igast lennuväepolgust oleks võinud valida kakskümmend niisugust lendurit ..."
Kahekümnest pretendendist valiti välja kuus. Koroljov kiirustas väga, sest olid andmed, et 20. aprillil 1961 saadavad oma inimese kosmosesse ameeriklased. Sellepärast määrati start ajavahemikule 1961. aasta 11. ja 17. aprilli vahele. Kosmosesse lendajad määrati kindlaks viimasel hetkel riikliku komisjoni istungil, nendeks olid Gagarin ja tema dublant German Titov. Valmistati ette kolm TASS-i teadaannet Gagarini lennust kosmosesse. Esimene oli "Edukas", teine juhuks, kui ta langeb teise riigi territooriumile või maailmamerre – "Pöördumine teiste riikide valitsuste poole", palvega aidata teda otsida, ja kolmas, "Traagiline", juhuks kui Gagarin elusana tagasi ei jõua.
Kosmoselend
pisi|Gagarini [[laskumisaparaat Kosmonautika memoriaalmuuseumis]]