cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lazduleja vald
Külad
Vallas on kolmkümmend seitse küla. Valla keskuses Egļuciemsis (vidējciems) oli aastal 2018 106 elanikku. Neli valla küla on staatusega mazciems – Aizups 7 elanikuga aastal 2018, Čiganova 12 elanikuga aastal 2018, Egļova 12 elanikuga aastal 2018 ja Petrovka 7 elanikuga aastal 2018. Ülejäänud valla külad on staatusega skrajciems – Akmiņsola 1 elanikuga aastal 2018, Avīški 6 elanikuga aastal 2007, Brinkīne 1 elanikuga aastal 2018, Burtnieki 7 elanikuga aastal 2017, Dmitrijevka 2 elanikuga aastal 2018, Dukuļova 8 elanikuga aastal 2018, Fricevka 1 elanikuga aastal 2018, Griščāti 1 elanikuga aastal 2015, Grīva, Keiļi 11 elanikuga aastal 2018, Lozdova 1 elanikuga aastal 2018, Lukjanovka 3 elanikuga aastal 2018, Malnusola 2 elanikuga aastal 2018, Medvežovka 5 elanikuga aastal 2018, Mežalauki, Mežareja, Orlova 13 elanikuga aastal 2018, Osinovka 1 elanikuga aastal 2017, Ozolzīles 2 elanikuga aastal 2018, Pleševa 2 elanikuga aastal 2016, Plešova 27 elanikuga aastal 2018, Plešova 10 elanikuga aastal 2018, Priedes 7 elanikuga aastal 2018, Purlova 3 elanikuga aastal 2018, Spičkova 1 elanikuga aastal 2018, Steigas 5 elanikuga aastal 2018, Ščeglova 12 elanikuga aastal 2018, Šumkova 5 elanikuga aastal 2018, Zaikova 7 elanikuga aastal 2018, Zirgadūbe 6 elanikuga aastal 2018, Zobukalns 4 elanikuga aastal 2018 ja Ūzulova 5 elanikuga aastal 2018. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Sebokeng
Sebokeng on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Sedibengi ringkonnas Emfuleni vallas. Linn asub Vereenigingist vahetult lääne ja loode pool.
Sebokeng on asutatud 1965. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sebokengi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,12%, värvilisi 0,42%, valgeid 0,12%, India või Aasia päritolu inimesi 0,07% ja teisi 0,26%. Sotho keelt pidas emakeeleks 64,63% inimesi, suulu keelt 14,72%, koosa keelt 10,35%, tsvana keelt 2,15%, afrikaani keelt 1,46%, pedi keelt 1,46%, inglise keelt 1,44% ja viipekeelt 1,37%.
Olavi Paulus
Olavi Paulus (sündinud 5. augustil 1940 Haapsalus) on eesti tehnikateadlane.
Elulugu
Olavi Paulus on teenistuja poeg ja Tiiu Pauluse abikaasa.
Lõpetas 1959 Haapsalu 1. Keskkooli, 1964 TPI ehitusteaduskonna, oli 1967–71 samas aspirantuuris, tehnikakandidaat (1972, TPI), väitekiri "Исследование рабочих режимов микрофильтров при предварительной механической очистке сточных вод". Oli 1966–67 TPI sanitaar-tehnika probleemlabori vaneminsener, 1971–77 vanemteadur, 1978–80 teadussekretär, 1980–92 TPI teadusliku uurimise sektori teadussekretär, 1992–93 teadusosakonna juhataja, 1993–2000 TTÜ tehnika- ja kinnisvaraosakonna juhataja, 2000–01 haldusprorektori nõunik, 2001– tehnika- ja kinnisvaraosakonna spetsialist.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: heitvete mehaaniline puhastamine. 16 teadustrükist
Zalesje (Petseri rajoon)
thumb|Zalesje Kolmainu kirik Zalesje (vene keeles Залесье; eestipäraselt ka Salesje) on küla Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Petseri linna-asunduses.
Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri valda.
Külas asub Zalesje Püha Kolmainu kirik. Külas on kalmistu.
2000. aastal elas külas 246 inimest.
Stari
Külas on lisaks vallamajale veel kultuurimaja (asuvad ühe katuse all) ja raamatukogu, sellest lõuna pool asub Stari lennuväli. Staris on Anķupene ja Stari bussipeatus. Stari rajati nõukogude ajal kohaliku sovhoosi keskasulaks.
Looduskaitse all on Pabērži tamm ümbermõõduga 4,33 meetrit.
2017. aastal oli külas 292 elanikku, 2022. aastal 291.
pisi|tühi|Vallamaja
Beethoveni monument
Beethoveni monumente on mitmeid:
Ilmar Rammo
Ilmar Rammo (sündinud 2. novembril 1937 Tartus) on Eesti füüsik.
Elulugu
Ilmar Rammo on tööliste poeg.
Lõpetas 1956 Tartu 3. Keskkooli, 1961 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) füüsikaosakonna ja 1964 samas aspirantuuri; füüsika-matemaatika-kandidaat (1970, TRÜ), väitekiri "ИК эффекты и строение центров свечения в фосфорах типа сульфида цинка". TRÜ-s 1964–1966 eksperimentaalse füüsika kateedri nooremteadur, 1966–1971 assistent, 1971–1976 vanemõpetaja, 1976–1990 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi vanemteadur, 1990–1993 TRÜ vanemteadur, 1993–2003 dotsent, aastast 2003 Tartu Ülikooli eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi spetsialist.
Joanne
Joanne on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 3837. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Joanne 6 naisel.
Hugo Junkers
Heinrich Hugo Junkers ( 3. veebruar 1859 Rheydt – 3. veebruar 1935) oli saksa insener ja ettevõtja.
Hugo Junkers sündis Preisi linnas Rheydt, tekstiiliettevõtte omaniku perekonnas. Pärast gümnaasiumi lõpetamist astus Hugo kutsekooli ja omandas seejärel kõrgema tehnilise hariduse Berliinis, siis Karlsruhes ja Aachenis, mille lõpetas 1883. aastal. 1895. aastal asutas Hugo Dessaus gaasiseadmeid tootva tehase Junkers & Co. H. Junkers oli Motorenbau GmbH ja Junkers Flugzeugwerk AG omanik kuni 1932. aastani.
Tunnustatud soojusenergetika spetsialistina konstrueeris H. Junkers gaasiboileri. Hiljem tegeles juba Aacheni kõrgkooli tehnikumi professorina töötav H. Junkers lennundusprobleemidega ja konstrueeris maailmas esimesed üleni metallkonstruktsiooniga lennukid. Lisaks tootis tema ettevõtete grupp ka lennukimootoreid.
Viktor Kapp
Ta sündis metsaülema peres. Lõpetas 1937. aastal Tapa Ühisgümnaasiumi ning õppis 1937–1944 Tartu Riiklikus Ülikoolis metsandust. Akadeemiliselt oli ta ÜS Liivika liige.
Töötas Paasvere metsaülemana, metsamajanduse insenerina Metsade Valitsuses ja metsnikuna Purdi metskonnas.
Järvamaa metsamajandi loomise järel töötas seal 1950–1979 vaneminsenerina ja 1979–1991 hooldusraiete meistrina.
Kirjutas ajakirjandusele sporditeemalisi artikleid ning koostas Järvamaa / Paide rajooni kergejõustiku edetabeleid. Ta oli vabariikliku kategooria kergejõustikukohtunik ning võttis osa võistluste organiseerimisest.
Piiri tänav (Pärnu)
Piiri tänav on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas.
Tänav saab alguse Allika ja Rohelise tänava ristmikult, suundub loodesse ja lõppeb Lille tänavaga ristudes. Piiri tänav ristub veel Astri, Rohu, Oja, Siili ja Ilvese tänavaga.
Pärandi vastuvõtmine ja sellest loobumine
Pärandi vastuvõtmine ja sellest loobumine on pärimisseadusest tulenev pärija õigus valida, kas pärija soovib pärandvara pärida või mitte. Pärast pärandi vastuvõtmist ei saa sellest enam loobuda ning pärast pärandist loobumist ei saa seda enam vastu võtta. Pärandi vastuvõtmiseks ei pea pärandaja midagi tegema, sest pärandvara läheb pärijale üle seaduse jõul. Pärija peab pärandist loobumiseks tegema sellekohase avalduse.
Piiri tänav (Pärnu)
Tänava pikkus on ligikaudu 753 meetrit.
Pärandi vastuvõtmine ja sellest loobumine
Loobumis- ja vastuvõtusüsteem
Loobumissüsteemi järgi läheb pärand automaatselt pärijale üle - ta muutub pärandvara omanikuks, kuid tal on võimalus pärimisest loobuda. Kui ta seda ei tee, siis loetakse pärand vastuvõetuks. Samas on pärijal võimalik teha notarile ka konkreetne avaldus, et ta soovibki pärandit vastu võtta. Sellist pärandi vastuvõtmist tuleb eristada vastuvõtusüsteemist. Pärandi vastuvõtusüsteemi järgi ei lähe pärand automaatselt pärijale, vaid pärija peab oma tegude või sõnadega näitama, et ta soovib pärandit vastu võtta. Eestis 2009. aastal toimunud pärimisseaduse muudatusega asendati pärandi vastuvõtmise süsteem pärandist loobumise süsteemiga. Seega kehtib Eestis loobumissüsteem, kuid kui pärandaja on surnud enne 2009. aastat, toimub pärimine 1997. aasta pärimisseaduse järgi ehk tema pärimisasja lahendamisele rakendub vastuvõtusüsteem.
Loobumise tähtaeg
Pärandist loobumiseks on ette nähtud tähtaeg - kui pärija selle jooksul pärandist ei loobu, loetakse, et pärand on vastu võetud. Loobumise tähtaeg on kolm kuud. Tähtaeg hakkab jooksma hetkest, mil pärija on saanud teada mõlemast: nii pärandaja surmast kui ka sellest, et tal on õigus pärida. Pärimisõigusest teada saamist tuleks eristada pärandaja surmast teada saamisest, sest need ei pruugi toimuda samal ajal.
''Näiteks saab Mati 15. jaanuaril teada, et tema sõber (pärandaja) on surnud, ning 15. veebruaril saab ta teada, et sõber on talle jätnud kogu oma vara ehk Matil on pärimisõigus. Sel juhul hakkabki loobumistähtaeg jooksma 15. veebruarist (tegelikult TsÜS sätete järgi järgmisest päevast ehk 16. veebruarist, kuid näite ilmestamise huvides on kirjutatud 15. veebruarist), sest siis on Mati teada saanud mõlemast asjaolust.''
Pärija ei pruugi pärandaja surmahetkel olla teadlik, et ta peab pärandist loobumiseks midagi tegema. On tõenäoline, et ta saab sellest teadlikuks ühes pärimisõigusest teadasaamisega. Seega ei oleks loogiline, kui loobumistähtaeg hakkab kulgema juba siis, kui pärija veel isegi ei tea, et ta loobumiseks midagi tegema peab.
Pärandist loobumise kord ja loobumine esindaja kaudu
Enne pärandaja surma (ehk pärandi avanemist) on seadusjärgsel pärijal pärandist võimalik loobuda üksnes pärimislepingu sõlmimisega. Peale pärandi avanemist tuleb pärandist loobumiseks aga esitada notarile loobumisavaldus, mille notar tõestab (vt notariaalne tõestamine). Kui pärandist loobumise avaldus on tehtud (või siis on möödunud loobumise kolmekuuline tähtaeg), siis ei saa pärija enam otsust muuta. Kui pärija on juba pärandist loobunud, kuid hiljem ikkagi soovib pärida, ei saa ta siiski enam pärandit vastu võtta. Kui pärija kahtleb pärandaja pärandvara suuruses (võibolla on võlgasid rohkem kui vara), siis on pärijal võimalik enda kaitsmiseks teha pärandvara inventuur.
Pärandi saab nii vastu võtta kui sellest loobuda ka esindaja kaudu. Küll aga, kui esindaja soovib esindatava nimel pärandist loobuda, on vajalik kohtu nõusolek. Lisaks tuleb sel juhul tähele panna, et pärandist loobumise tähtaeg algab jooksma ajast, mil esindaja (nt isa) esindatava (nt lapse) pärimisõigusest teada saab.
Pärimine peale pärandist loobumist
Kui pärija pärandist loobub, siis vaadatakse seda olukorda nii, nagu poleks pärand kunagi pärijale üle läinudki või teisisõnu nagu oleks pärija surnud enne pärandi avanemist. Sel juhul pärivad need, kes on pärija asemel järgmised pärima õigustatud isikud (vt asenduspõhimõte). Sagedasti loobuvadki pärijad pärandist just selleks, et võimaldada pärimist endast järgmistele pärima õigustatud isikutele.
Näiteks kui Mari on pärandaja, Kalle on pärija ja Kalle loobub Mari pärandist, pärib Kalle asemel Mari pärandi see isik, kes on peale Kallet järgmine Mari pärandi pärimiseks õigustatud isik (nt Sirje).
Ka esialgse pärija asemele astuv isik võib pärandist loobuda. Siinkohal on taas oluline pärimisõigusest teadasaamine. Järgmise pärija jaoks algab pärandist loobumise tähtaeg jooksma hetkest, mil ta saab teada, et esialgne pärija on pärandist loobunud. Temal on loobumiseks ka sama pikk tähtaeg, kui oli pärandaja pärandist loobumiseks esialgsel pärijal.
''Sirjel on Mari pärandist loobumiseks aega sama kaua, kui oli Mari pärandist loobumiseks aega Kallel. Sirje jaoks algab see tähtaeg jooksma hetkest, mil ta saab teada, et Kalle on Mari pärandist loobunud.''
Pärandist loobumise võib tunnistada kehtetuks, kui loobumine või vastuvõtmine on toimunud eksimuse, pettuse või ähvarduse ja vägivalla tõttu. Eksimus peab seisnema selles, et pärija ei teadnud, kas ta loobub parasjagu näiteks testamendi- või seadusjärgsest pärimisest ehk millisel alusel pärimisest ta loobub. Loobumis- või vastuvõtmisavaldust ei saa tunnistada kehtetuks järgmistel juhtudel: pärija ei teadnud pärandvara koosseisu või seda, et tal on võimalik pärandist loobuda, ta eksis loobumistähtajas või selles, kes ja mis ulatuses tema loobumise järel päriks. Pärija saab välistada eksimuse pärandvara suuruse kohta näiteks pärandvara inventuuri tegemisega. Ähvarduse ja vägivalla tõttu tehtud loobumisavalduse kehtetuks tunnistamise kohta on hea näite toonud Evi Hindpere:
''“Näiteks ähvardab Juhani poeg Artur oma õde Maiet füüsilise vägivallaga, kui Maie pärandist ei loobu. Maie teebki notari juures loobumisavalduse. Sellega pärib Artur kogu pärandvara ning jätab Maie rahule. Vägivallaga ähvardamise lakkamisel saab Maie pöörduda kohtusse loobumisavalduse kehtetuks tunnistamiseks.”''
Anti Saar
Anti Saar (sündinud 9. mail 1980) on eesti kirjanik, tõlkija ja mängudisainer.
Ta lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi 1998. aastal ja õppis aastatel 2000–2005 Tartu Ülikoolis semiootikat. Bakalaureusetöö "Tähesadu. Preikonograafilise intuitsiooni võimalikkus" kaitses 2005. aastal. . Aastal 2014 asutas Saar ühemeheettevõtte Kolm Elu, kus toodab mehaanilisi kuulimängumasinaid. Saar on avaldanud kümme lasteraamatut. Tõlkijana on ta prantsuse keelest eestindanud peamiselt proosat ning filosoofilisi ja humanitaarteaduslikke tekste.
Päidla Kõverjärv
Päidla Kõverjärv on järv Otepää vallas Päidla külas ; kuulub Päidla järvestikku. Järve pindala on 8,8 ha.
Staņaudi
Staņaudi on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Vecpiebalga vallas.
Küla asub valla lääneosas Zobolsi järve idakaldal. Staņaudi jääb vallakeskusest Vecpiebalgast 7,6 ning Riiast 117,8 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda.
Aastal 2007 oli külas 4 elanikku.
Pintér
Pintér (ungari keeles 'püttsepp') on ungari perekonnanimi.
Nurme tänav (Pärnu)
Tänav saab alguse Lubja ja Jaani tänava vahelisest kõrvalteest, suundub kirdesse, ületab Voorimehe tänavat ja lõppeb tupikus. Tänava pikkus on ligikaudu 473 meetrit.
David Fernández Ortiz
pisi|David Fernández Ortiz David Fernández Ortiz (sündinud 24. juunil 1970) on Hispaania näitleja.
2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Hispaaniat lauluga "Baila el Chiki-chiki".
Mälestused hiigelmägedest
„Mälestused hiigelmägedest“, tuntud ka kui „Hiigelmäed“ (saksa keeles „Riesengebirge“ ) on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teos.
Päidla Mudajärv
Päidla Mudajärv on järv Otepää vallas Nõuni külas ; kuulub Päidla järvestikku. Järve pindala on 1,2 ha.
Vana-Piigaste mõisa kalmistu
Vana-Piigaste mõisa kalmistu on kalmistu Kanepi kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Piigaste külas Kanepi vallas Põlva maakonnas.
Ajalugu
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Pfeifferid millalgi 19. sajandil.
Kirjeldus
Kalmistu jääb Vana-Piigaste mõisa südamest linnulennult umbes 600 meetri kaugusele kirdesse. Kalmistule maetute üldarv pole teada, praegu on see jäetud maha ja rüüstatud ning säilinud on üksikuid hauatähiste osi.
Jüri Saar (kriminoloog)
Jüri Saar (sündinud 21. oktoobril 1956 Kirovi oblastis Venemaal) on Eesti kriminoloog, õiguspsühholoog ja poliitik. Ta oli 2019. aastal XIII Riigikogu liige.
Haridus
Jüri Saar sündis Venemaal, kuhu tema vanemad olid 1941. aastal küüditatud. Pere naasis Eestisse 1960. aastal ja asus elama Tootsi alevisse Pärnumaal.
1963–1971 õppis ta Tootsi 8-klassilises Koolis ja 1971–1974 Nõo Keskkoolis. 1980 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia osakonna psühholoog-pedagoogina, oli 1986 Eesti NSV TA Ajaloo Instituudis aspirantuuris ning kaitses 1989. aastal Moskvas NSV Liidu Siseministeeriumi Akadeemias psühholoogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Психoлогическая характеристика жизненных планов несовершеннолетних правонарушителей". 1996–2000 oli ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna doktorant ja 2003. aastal kaitses samas doktoriväitekirja õigusteaduses ("Õigusvastane käitumine ja kriminaalsed karjäärid (Eesti 1985–1999 longituuduurimuse andmetel)"). Ta on täiendanud end 1991 ja 2006–2007 USAs, 1991–1992 Linzi Ülikoolis ning 1992, 1997, 2002, 2010, 2016 ja 2017 Max Plancki Rahvusvahelise ja Võrdleva Kriminaalõiguse Instituudis.
Teadustöö
Aastatel 1983–1985 oli Saar Tartu Riikliku Ülikooli käitumishälvete sotsioloogia labori nooremteadur, 1985–1989 teadur ja vanemteadur, 1989–1993 juhataja, 1993–1994 Riigikaitse Akadeemia korrektsioonikolledži direktor, 1994–2000 psühholoogia õppetooli juhataja, professor, 2000–2003 Tallinna Pedagoogilise Ülikooli rahvusvaheliste ja sotsiaaluuringute instituudi kuritegevuse sotsioloogia osakonna juhataja, vanemteadur, 2003–2005 Tartu Ülikooli Õigusinstituudi teadusdirektor, ühtlasi kriminoloogia dotsent, 2005–2007 Tartu Ülikooli korraline kriminoloogia professor, kriminoloogia õppetooli juhataja, Tartu Ülikooli Õigusinstituudi teadusdirektor, alates 2007. aastast Tartu Ülikooli korraline kriminoloogia professor, Avaliku õiguse instituudi juhataja asetäitja, kriminaalõiguse, kriminoloogia ja kognitiivse psühholoogia õppetooli juhataja asetäitja, õigusteaduskonna koordinaator Tallinnas. Tema peamised loengukursused on olnud õiguspsühholoogia, kriminoloogia ja kriminaalpreventsioon, kriminaalpoliitika ning kurjategijate kohtlemise ajalugu.
Uurimisvaldkonnad
Jüri Saare peamised uurimisvaldkonnad on olnud kuritegevuse kontroll, kuritegevus taasiseseisvunud Eestis, Nõukogude perioodi kriminaaljustiitssüsteem, organiseeritud (piiriülene) kuritegevus, naistekaubandus (inimkaubandus), kriminaalne käitumine ja indiviidi elukäik, alaealiste kuritegevus ning alaealiste õigusrikkujate psühholoogia. Saar on saanud uurijastipendiume (sh Max Plancki Ühingult jmt välismaistelt teadusasutustelt), olnud riiklike (sihtfinantseeritud) projektide juht või vastutav täitja, samuti rahvusvaheliste Balti kriminoloogiaseminaride korraldaja. Aastast 2005 on ta väljaande Baltic Criminological Review (TÜ) toimetaja ja ajakirja European Journal of Criminology toimetuskolleegiumi liige. Ta on Euroopa Õiguse ja Psühholoogia Assotsiatsiooni (aastast 1995 ka selle Ida-Euroopa erikomitee) ja Euroopa Kriminoloogia Ühingu liige. Ta on avaldanud vähemalt 46 teadustrükist.
Poliitiline karjäär
Jüri Saar astus 2008. aastal Isamaa ja Res Publica Liitu. Osales 2009. aasta kohalikel valimistel ja oli aastatel 2009–2013 Mustamäe halduskogu liige.
2010. aastal astus ta MTÜ Vaba Isamaaline Kodanik liikmeks, oli aastatel 2012–2013 selle mõttekoja esimees.
2014. aasta algul lahkus Jüri Saar Isamaa ja Res Publica Liidust ja ühines MTÜ Vaba Isamaalise Kodaniku loodud MTÜga Eesti Vabaerakonna Algatusrühm. 20. septembril 2014 valiti Jüri Saar vastloodud erakonna Eesti Vabaerakond juhatuse liikmeks.
11. jaanuaril 2019 asus ta Külliki Kübarsepa asemel tööle XIII Riigikogu liikmena.
Judith
Judith võib tähendada järgmist:
Merkinė mõis
pisi|Mõisa häärber aastal 1901 Merkinė mõis (leedu Merkinės dvaras) on endine mõis Leedus Šalčininkai rajoonis Turgeliai vallas Merkinė külas. Seal kuulutati välja Paulava vabariik, mis eksisteeris aastatel 1769–1795.
Mõis kuulus XV–XVI sajandini Mongirdastele, Radziwillide suguvõsale, Sluszkadele, Potockitele, Duninitele, Sanguszkadele ja Korsakkidele. 1767. aastal ostis selle Paweł Ksawery Brzostowski, kes omandas ka Turgeliai mõisa. Just selles valduses kuulutas ta 1769. aastal välja Paulava vabariigi, mis püsis 1795. aastani. Seejärel vahetas Brzostowski oma valdused Fryderyk Józef Moszyński valduste vastu Saksimaal, kuigi uus omanik lasi sealsetel talupoegadel elada vana vabariigi seaduste järgi. 1799. aastal ostis mõisa krahv Choiseul-Gouffier. Vabam kord säilis põhijoontes aastani 1827, viimased jäänused Paulava vabariigi korrast likvideeriti aga Novembriülestõusu järel.
1834. aastal läks mõis Kobylińskite valdusse, seejärel kuulus see Zabvieladele ja Delwigitele. 1912. aastal ostis selle Šalčininkai mõisa omanik Witold Wagner, kes jäi ka selle viimaseks omanikuks.
Jolanta
Jolanta on naisenimi.
Merkinė mõis
Teise maailmasõja järel läks mõisakompleks kohaliku sovhoosi valdusse, kus hooned võeti kasutusele teraviljalaona. Hiljem süttis kompleks põlema ja seda ei taastatud. Leedu kunstiloolase Vladas Drėma arvates süütas hoone sovhoosi juhtkond, varjamaks puudujääke.
Mõisasüda asus Merkysi jõe kaldal. Kompleksist on alles klassitsistlikus stiilis peahoone varemed, kontorihoone, talli, jääkeldri, väravate ja kabeli varemed (viimases asub risti kandvat Jeesust kujutav skulptuur).
Jolanta
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Jolanta 3300 inimesel.
Ciney
Ciney on linn ja vald Belgias Valloonia piirkonnas Namuri provintsis Dinanti haldusringkonnas.
Asulad
Valla piiridesse kuuluvad järgmised asustatud punktid: Ciney, Achêne, Braibant, Chevetogne, Conneux, Leignon, Pessoux, Serinchamps ja Sovet.
Kõrvalreaktsioon
Kõrvalreaktsioon (side reaction) on soovimatu keemiline reaktsioon, mis vähendab sünteesiprodukti saagist või moonutab klassikalise keemilise analüüsi tulemust.
Kõrvalreaktsioon võib tuleneda substraadi või reagendi olemusest (mitu reaktsioonitsentrit, annab paralleelsed reaktsioonid) või produktide edasistest reaktsioonidest (järjestikused reaktsioonid). Paljudel juhtudel aitab protsessi läbiviimise tingimuste muutmine vähendada kõrvalreaktsiooni mõju.
Pärnu rannahotell
Pärnu rannahotell on hotellihoone Pärnus Ranna puiesteel 5.
Funktsionalismi esindava hoone projekteerisid Anton Soans ja Olev Siinmaa. Hoone ehitati 1935–1937. Rannahotell avati 17. juunil 1937.
Hoone oli 1990. aastateni sanatooriumi Estonia peahoone. 1992–1994 ehitati see ümber hotelliks.
Hotellis on 55 tuba, millest 11 on sviidid. Suurim neist on presidendi sviit.
Ajalugu
Vajadus uue hotelli järele tekkis 1930. aastatel, kui Pärnut külastas üha suurem välisturistide vool. Kuna välisturistid olid peamiselt jõukamad inimesed, siis otsustati, et linnas peaks olema üks korralik esindushotell.
1934. aastal kuulutati välja arhitektuurikonkurss, kuid ükski neist realiseerimiseks ei sobinud. Seetõttu panid konkursitööde põhjal hotelli projekti kokku arhitektid Olev Siinmaa ja Anton Soans. Hotellitubade sisustusega tegeles kunstnik Peet Aren ja ornamentika autor oli skulptor Paul Horma.
Hotelli ehitust alustati 1935. aasta augustis. Ehituseks vajaliku raha saadi pikaajalise pangalaenuna Konstantin Pätsi toetusel. Hotell avati pidulikult 17. juunil 1937. Hotellis oli 70 numbrituba, millest üks oli määratud riigivanem Pätsile.
Hotell sai majas töötada napilt kolm aastat. 1940. aasta juulis avati Rannahotellis Eestimaa ametiühingute keskliidu puhkekodu. 1942. aastal avati hoones Saksa sõjaväe puhkekodu. Saksa ja Nõukogude sõjaväelased paiknesid hoones 1946. aastani, kui hakati maja kohandama sanatooriumiks.
Estonia nime kandnud sanatoorium paiknes hoones 1990. aastate alguseni. Nõukogude perioodil toimus majas ka mitu remonti ja ümberehitust.
1992. aastal sõlmis Pärnu linn rendilepingu Toomas Sildmäele kuuluva Finest Hotel Groupiga, et hoone tagasi hotelliks muuta. Samal aastal alustati maja kapitaalremonti, mis valmis 1994. aastaks. 1994. aasta mais külastas hotelli ka president Lennart Meri ning Rannahotell avati pidulikult 20. juunil.
2005. aastal ostis Finest Hotel Group linnalt hotelli kinnistu 50-aastase hoonestusõiguse.
Bergström
Bergström on rootsi perekonnanimi.
Vääna mõisakool
Vääna mõisakool on kool Harju maakonnas Harku vallas Vääna külas. Kool asub Vääna mõisa peahoones.
Kool asutati 1855.
Kooli nimed läbi aegade:
András
András on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Andreas.
1967. aastal sai Ungaris selle nime 1504 poisslast, olles sellega mehenimede seas 18. kohal ja 1980. aastate keskel juba 13. kohal. Ka 1990. aastatel oli see väga levinud nimi, 2000. aastatel oli see 21.–25. kohal poisslastele pandud nimede seas.
Sündinud 1999
''Sellel leheküljel on loetletud 1999. aastal sündinud tuntud inimesi.''
Tailovo
Taeluva (vene keeles Тайлово Tailovo; eestipäraselt ka Tailova) on küla Setumaal Üle-Pelska nulgas, praeguse haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri valda.
Küla paikneb Petseri-Pankjavitsa tee ääres. Külas asub Tailovo Püha Nikolai kirik ja kalmistu, kus paikneb rohkelt setude haudu.
2000. aastal elas külas 122 inimest.
Soraya Arnelas
pisi|Soraya Arnelas Soraya Arnelas Rubiales (sündinud 23. septembril 1981 Valencia de Alcántaras) on Hispaania laulja.
2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Hispaaniat lauluga "La noche es para mí". Laul sai finaalkontserdil 23 punktiga 23. koha.
Ta on välja andnud kuus stuudioalbumit.
Aischines Sphettosest
Aischines Sphettosest (ladinapäraselt Aeschines, täiendiga Socraticus ehk sokraatik; vanakreeka keeles Αἰσχίνης; u 425 eKr Ateena– u 350 eKr) oli Sokratese õpilane ja sõber, sfettolase Lysaniase poeg. Elatist teenis ta retoorikaõpetajana. Ta oli kohal, kui Sokratese üle kohut mõisteti. Platoni dialoogis "Phaidon" loetakse Aischines Sokratese surmaotsuse täideviimise juures olijaks.
Dialoogid
Diogenes Laertiose ja E.G.Berry (1950) järgi pani Aischines kirja seitse nn sokraatilist dialoogi: ,
Smile
Smile on mitmetähenduslik sõna:
Noorte väljak
Noorte väljak on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas.
Tänav algab kooli juurest, suundub itta, ristub Kana tänavaga ja lõppeb Tallinna maanteega ristudes.
Tänava pikkus on ligikaudu 265 meetrit.
Hoonestus
Aadressil Noorte väljak 2 tegutseb Pärnu Noorte Vabaajakeskus.
Adolf V (Holstein-Segeberg)
thumb|Adolf V pitser umbes 1273. aastast
Adolf V (u 1252 – 1308) oli Holstein-Kieli krahv aastatel 1263–1273 ja Holstein-Segebergi krahv 1273. aastast kuni oma surmani.
Elu
Ta oli krahv Johann I ja selle naise Elisabethi vanem poeg.
1273. aastal jaotati krahvkond Adolf V ja tema noorema venna Johann II ühelt poolt ning nende onu Gerhard I vahel teiselt poolt. Gerhard I sai Holstein-Itzehoe; Adolf V ja Johann II jaotasid oma osa isekeskis, kus Adolf V sai Elbe jõe ja Großer Plöner See ning ulatuslikud maavaldused piki Elbe alamjooksu Hamburgist loodes. Adolf V kutsus end seejärel "Holsteini ja Stormarni krahviks". Ta elas Siegesburgi lossis Segebergis, mis oli suurim loss krahvkonnas. Ajaloolased kutsuvad tema osa krahvkonnast Holstein-Segebergiks.
Adolf V suri 1308. aastal. Kuna tal meessoost järglasi ei olnud, läks Holstein-Segeberg tema vennapojale Adolf VII-le. Kuid Adolf VII tapeti eraviisilises kättemaksus 1315. aastal. Holstein-Segeberg läks Johann II-le. Kui Johann II 1316. aastal suri, jaotati Holstein-Segeberg kahe ülejäänud Holsteini krahvi vahel: Gerhard III ja Adolf VII.
Abielu ja järglased
Adolf V abiellus Pommeri-Wolgasti hertsogi Mestwin II tütre Euphemiaga. Nad said ühe tütre:
Daniel Diges
pisi|Daniel Diges Daniel Diges García (esinejanimega Daniel Diges; sündinud 17. jaanuaril 1981) on Hispaania laulja.
Lake'i maakond
Lake'i maakond (inglise Lake County) on 12 Ameerika Ühendriikide maakonna nimetus.
Jevgenija Simonova
pisi|200px|Jevgenija Simonova (2017)
Daniel Diges
2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Hispaaniat lauluga "Algo pequeñito".
Jevgenija Simonova
Jevgenija Pavlovna Simonova (vene keeles Евгения Павловна Симонова; sündinud 1. juunil 1955 Leningradis) on vene näitleja (teatri- ja filminäitleja), Venemaa rahvakunstnik.
Pärast Moskvas Štšukini-nimelise Teatriinstituudi lõpetamist 1976. aastal töötab ta Majakovski-nimelises Moskva Akadeemilises Teatris.
Ta on mänginud enam kui 60 mängufilmis.
Isiklikku
Tema esimene abikaasa oli näitleja Aleksandr Kaidanovski, teine abikaasa oli näitleja Dmitri Polonski, kolmas abikaasa on lavastaja Andrei Ešpai. Tütar Zoja Kaidanovskaja (sündinud 1976) on näitleja, tütar Marija Ešpai-Simonova (sündinud 1986) on pianist. Jevgenija Simonova isa Pavel Simonov on akadeemik, vend Juri Vjazemski on kirjandusteadlane.
Mõisavahe tänav (Pärnu)
Mõisavahe tänav on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas.
Tänav saab alguse Uus-Sauga tänavalt, suundub kirdesse ja lõppeb Saugamõisa teega ristudes.
Tänava pikkus on ligikaudu 466 meetrit.
Valents (psühholoogia)
Valents on psühholoogias mõistena kasutusel peamiselt emotsioonidest rääkides. Valents tähendab kas intrinsilist atraktiivsust (positiivne valents) või eemaletõukavust (negatiivne valents). Valentsi võib omistada nii sündmusele, objektile kui olukorrale. Terminit kasutatakse ka spetsiifilisite emotsioonide iseloomustamiseks ning kategoriseerimiseks. Negatiivne valents omistatakse tavaliselt negatiivsetele emotsioonidele nagu viha või hirm. Positiivne valents omistatakse tavaliselt positiivsetele emotsioonidele nagu rõõm. Positiivse valentsiga emotsioone kutsuvad esile positiivsed sündmused, objektid või olukorrad ning negatiivse valentsiga emotsioone negatiivsed sündmused, objektid või olukorrad. Valentsi kasutatakse ka illustreerimaks tunnete, afektiivsete seisundite, teatud käitumise või eesmärgi saavutamise hedoonilist tooni. Veel saab valentsi alusel vaadelda ambivalentsust, kui konflikti negatiivsete ja positiivsete valentsikandjate vahel.
Esimene koolipäev
Esimene koolipäev on päev, mil pärast aasta pikimat puhkust algab haridusasutustes uus õppeaasta. Eestis on see Teadmiste päeval, 1. septembril.
Valents (psühholoogia)
Kasutamise ajalugu
Valents tõligti esmakordselt inglise keelde saksa keelest aastal 1935 Kurt Lewini teostes. Ambivalentsusel on psühholoogias pikem ajalugu kui valentsil.
Esimene koolipäev
Paljudes riikides järgneb see suvevaheajale ja varieerub sõltuvalt geograafilisest asukohast: juulist septembrini põhjapoolkeral ja jaanuarist veebruarini lõunapoolkeral. See võib aga olla ka kevadel, näiteks Jaapanis ja Lõuna-Koreas.
Valents (psühholoogia)
Emotsiooni kriteeriumid
Valentsi kasutatakse osades emotsiooniteooriates emotsiooni kriteeriumina. Kuna emotsioonil "üllatus" puudub valents on seda emotsiooni püütud emotsioonide nimekirjast välja jätta.
Mõõtmine
Valentsile võib omistada arvväärtuse, kuid siiski on mõõdiku enesekohane ja subjektiivne raporteerimine küsitav. Selle katsumuse ületamiseks on valentsi võimalik mõõta ka kasutades füsioloogilisi mõõdikuid nagu näoilmed (näo liigutuste kodeerimis süsteemi alusel) või modernseid funktsionaalseid aju piltdiagnostika meetodeid. Sellisteks meetoditeks oleks näiteks funktsionaalne magnetresonantstomograafia (fMRI), elektroentsefalograaf (EEG) või magnetentsefalograaf(MEG) ja positron-emissioon tomograafia (PET).
Mihkli tänav (Pärnu)
Mihkli tänav on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas.
Tänav saab alguse Uus-Sauga tänavalt, suundub kirdesse ja lõppeb Voorimehe tänavaga ristudes.
Tänava pikkus on ligikaudu 366 meetrit.
Esimene koolipäev
Seda päeva seostatakse ka majandusliku või poliitilise tegevuse taastamisega pärast puhkeaegset aeglustumist.
Tamás
Tamás on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Toomas.
Lībieši
Lībieši on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Vecpiebalga vallas. Küla asub valla loodeosas.
Lībieši jääb vallakeskusest Vecpiebalgast 11,3 ning Riiast 114,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asub Lībieši bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas 7 elanikku.
Judith (eesnimi)
Judith on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1717. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Judith 22 naisel.
Lake'i maakond (Colorado)
pisi|350px|Ajaloolisest Hilltopi kaevandusest [[Mount Shermanil on saanud populaarne fotograafeerimise atraktsioon ja matkakoht.]] thumb|Umbes 1890. aastatel rajatud [[Stumptown]] thumb|[[Fremont Pass]] thumb|[[Parry Peak]] Lake'i maakond (Lake County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°19' N, 106°36' W.
Maakonna halduskeskus ja ainus linn on Leadville.
Maakonna pindala on 994 km². Veepindala on 18 km². See on pindalalt neljas väikseim maakond osariigis.
Elanike arv on 2015. aasta seisuga arvestuslikult 7485. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 7310. Asustustihedus on 7,5 in/km².
Lake'i maakonnas asub Kaljumäestiku kõrgeim tipp Mount Elbert (4401 meetrit).
Ajalugu
Lake'i maakond on üks kuueteistkümnest 1. novembril 1861 moodustatud algsest Colorado maakonnast. Lake'i maakond hõlmas algselt suure osa Colorado lääneosast.
Järgnevatel aastakümnetel kaotas Lake'i maakond hulgaliselt oma territooriumist: algne lõunaosa läks 1866. aastal Saguache'i maakonnale ja 1874. aastal Hinsadale'i maakonnale, edelaosa 1874. aastal La Plata maakonnale ja 1876. aastal San Juani maakonnale ning lääneosa 1877. aastal Ouray maakonnale ja Gunnisoni maakonnale.
Maakonna esimene halduskeskus oli 1861. aastal Oro City, 1863. aastal sai selleks Lourette, 1866. aastal Dayton ja 1868. aastal Granite.
8. novembril 1879 nimetati maakond Carbonate'i maakonnaks, kuid seda nime sai maakond kanda vaid kaks päeva, mil see sai uuesti Lake'i maakonnaks.
Maakond on saanud nime seal asuvate Twin Lakesi järvede järgi.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Rahvastiku tihedus oli 8 in/km².
Elamuüksusi oli 3913 (keskmine tihedus 4/km²).
Rassiline koosseis oli järgmine:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 36,14%.
2977 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 2,59 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,15 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 30 aastat.
Iga 100 naissoost isiku kohta tuli 115,80 meessoost isikut. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 116,70 meest.
12,90% elanikkonnast ja 9,50% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 15,60% alla 18-aastastest ja 6,30% üle 65-aastastest.
Kaitsealad
pisi|[[Turquoise Lake, taustal Mount Elbert]]
USA Ajalooliste Paikade Riikliku Registrisse on kantud Lake'i maakonnas üheksa objekti.
Tarbagatai rajoon
Tarbagatai rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Burjaatia Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Tarbagatai.
Rajoon jaguneb 10 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 23 asulat.
Lucía Pérez
pisi|Lucía Pérez Lucía Pérez Vizcaíno (esinejanimega Lucía Pérez; sündinud 5. juulil 1981) on Hispaania laulja. 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Hispaaniat lauluga "Que me quiten lo bailao", mis kogus finaalis 50 punkti ja saavutas 23. koha.
Juliana (eesnimi)
Juliana on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 518. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Juliana 199 naisel.
Lake'i maakond (Uus-Meremaa)
Lake'i maakond oli maakond Uus-Meremaal Lõunasaarel.
1986. aastal liideti see moodustatava Queenstown-Lakesi ringkonna koosseisu.
Mari tänav
Mari tänav on umbtänav Pärnus Ülejõe linnaosas, mis saab alguse Voorimehe tänavalt.
Tänava pikkus on ligikaudu 108 meetrit.
Maailmakirjanduse tõlkevaramu
"Maailmakirjanduse tõlkevaramu" on alates 2006. aastast ebakorrapäraselt ilmuv eestikeelne raamatusari, milles avaldatakse kommenteeritud ning saatekäsitlustega varustatud tõlkeid maailmakirjanduse klassikasse kuuluvatest teostest. Sarja toimetaja on Tartu Ülikooli professor Jüri Talvet.
Sarja annab välja Tartu Ülikooli Kirjastus.
Aleksander Johannes Rammul
Aleksander Johannes Rammul (4. juuni 1875 Tartu – 23. veebruar 1949 Berliin) oli Eesti hügieenik.
Elulugu
Lõpetas 1899 TÜ; meditsiinidoktor (1909, Odessa Ülikool), väitekiri käsitles Odessa Ülikooli hoonete keskkütte ja ventilatsiooni hügieenilisi mõjusid. 1899–1903 TÜ hügieeniinstituudis professor assistent, Oli 1903–1905 Odessas Novorossija Ülikoolis assistent, 1905–1911 Moskva veevärgi keemilis-bakterioloogilise labori juhataja, 1911–1915 Moskva linna tervishoiuarst ja ühtlasi Moskva Ülikooli eradotsent, 1915–1920 Kaasani Ülikooli erakorraline professor, 1920–1940 TÜ tervishoiuinstituudi juhataja ja professor, aastast 1940 emeriitprofessor. Läks 1944 Saksamaale.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: joogivee ja koolitervishoiu küsimused, meditsiinigeograafia (tema juhtimisel korraldati kõigi Eesti maakondade meditsiinigeograafilised uuringud, mille tulemused avaldati 1928–1938). Üks Tervishoiumuuseumi asutajaid, osales karskus- ja eugeenilises liikumises.
Eero Viil
Eero Viil (11. veebruar 1963 Tallinn – 29. jaanuar 2019 Tallinn) oli eesti diplomaat ja riigiametnik.
Õppis Tallinna 27. 8-klassilises Koolis ja Tallinna 20. Keskkoolis, mille lõpetas 1981. aastal. Lõpetas 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
On töötanud Eesti konsulina Riias, Moskvas ja Kiievis.
Tiiu Paulus
Tiiu Paulus (aastani 1971 Hallik, 22. juuni 1941 Torma vald, Tartumaa – 18. märts 2017) oli eesti majandusteadlane.
Elulugu
Lõpetas 1959 Tapa Keskkooli, 1964 TPI majandusteaduskonna, oli 1966–1969 Moskva Majandusstatistika Instituudi aspirant, majanduskandidaat (1969, samas), väitekiri "Вопросы механизированной обработки информации по учету и калкулированию себестоймости (на примере кабельной промышленности СССР". Täiendas end 1994 Islandis ja 1995, 1997 Rootsis. Oli 1964–1966 TPI raamatupidamise ja statistika kateedri vanemlaborant, 1969–1970 assistent, 1970–1975 NSV Liidu Rahandusministeeriumi Teadusliku Uurimise Instituudi (TUI) vanemteadur, 1975–1992 Eesti NSV Rahandusministeeriumi informaatika- ja arvutuskeskuse vanemteadur, 1992–1999 EV Rahandusministeeriumi talituse juhataja. Aastast 2000 pensionil.
Ukrainlased Ungaris
pisi|[[Ukraina kirjandus|Ukraina kirjaniku Tarass Ševtšenko kuju Ungari pealinnas Budapestis]] Ungari ukrainlased on väike Ungaris elav ukrainlastest koosnev rahvusrühm. Suurem osa Ungari ukrainlastest elab kas 136,7 kilomeetri pikkuse Ungari-Ukraina piiri äärde jäävas Szabolcs-Szatmár-Beregi või Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis või pealinnas Budapestis.
Ajalugu
Enne Esimest maailmasõda elas Austria-Ungaris ligikaudu 4 miljonit ukrainlast, kelle kohta ametlikes allikates kasutati nime ruteenid (ise kutsusid nad end russiinideks). Neist 470 000 elas 1910. aasta rahvaloenduse andmetel Ungaris (moodustades 4,69% elanikkonnast). Ent 1920. aastal sõlmitud Trianoni rahulepinguga kaotas Ungari suure osa oma territooriumist, sealhulgas Taga-Karpaatia ehk Karpaatia Ruteenia, millest sai Tšehhoslovakkia osa. Just seal piirkonnas elasid peaaegu kõik tollase Ungari ukrainlased.
1938. aasta esimese Viini arbitraaži tulemusel sai Taga-Karpaatia lõunaosast taas Ungari riigi osa. Tšehhoslovakkia riigi lagunedes kuulutati ülejäänud Taga-Karpaatia aladel 1939. aasta 14. märtsil välja Karpaatide-Ukraina Vabariik, mille vaid mõni päev hiljem okupeeris Ungari.
Pärast Teist maailmasõda liideti piirkond Nõukogude Liiduga – Pariisi rahulepingu alusel sai Taga-Karpaatiast Ukraina NSV osa.
Tänapäev
Tänapäeva Ungaris tunnustatakse eraldi rahvusvähemustena nii russiine kui ka ukrainlasi, keda 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas riigis vastavalt 3323 ja 5633.
Russiinid, keda võib pidada juba Ungari kuningriigi aegseks ajalooliseks vähemusrahvuseks, põlvnevad neist Ruteenia rahvastest, kes ei võtnud 20. sajandi alguses kasutusele rahvanimetust "ukrainlased". Eraldi käsitletakse 20. sajandi teisel poolel Ungarisse elama asunud ukrainlasi, kelle juured on Lääne-Ukrainas ning Taga-Karpaatias.
Galloitaalia keeled
Galloitaalia, gallotsisalpiini või lihtsalt tsisalpiini keeled moodustavad suurema osa Põhja-Itaalia romaani keeltest. Need on piemonte, lombardi, emilia, liguuri ja romanjooli keeled. Kuigi enamikus väljaannetes määratletakse veneetsia keelt italodalmaatsia keelte haru osana, rühmitavad nii Ethnologue kui ka Glottolog selle galloitaalia keelte hulka.
Neid keeli kõneldakse ka Alpes-Maritimesi departemangus Prantsusmaal, Ticino kantonis ja Graubündeni kantoni lõunaosas Šveitsis ning pisiriikides Monacos ja San Marinos. Itaalia diasporaa kõneleb neid endiselt mingil määral itaalia immigrantide kogukondadega riikides.
Keldi substraadi ja germaani, peamiselt langobardi, superstraadiga galloitaalia keeled põlvnevad Italia põhjaosas (endine Gallia Cisalpina) kõneldud ladina keelest. Rühmal oli osaliselt hilisantiigist ja varakeskajast tihe keeleline side Gallia ja Reetiaga, läänes ja põhjas kuni Alpideni. Alates hiliskeskajast võttis rühm omaks lõunapoolsete italodalmaatsia keelte erinevaid tunnuseid.
Selle tulemusena on galloitaalia keeltel nii galloromaani keeltele läänes ja loodes (sealhulgas prantsuse, arpitaani, katalaani ja oksitaani keeled) kui ka italodalmaatsia keeltele Kirde-, Kesk- ja Lõuna-Itaalias (veneetsia, dalmaatsia, toskaana, keskitaalia, naapoli, Sitsiilia keeled) iseloomulikud tunnused. Selleks on olnud arutelusid galloitaalia keelte õige rühmitamise üle. Mõnikord on need rühmitatud galloromaani keelte hulka, kuid teised keeleteadlased rühmitavad need italodalmaatsia keelte hulka.
Enamik galloitaalia keeli annab igapäevases kasutuses erineval määral järele itaalia standardkeele piirkondlikele teisenditele. Valdav enamus praegustest kõnelejatest on itaalia keelega diglossaalsed.
Itaalia piirkondlikest keeltest on need enimohustatud, kuna nende piirkonna suuremates linnades (Milano, Torino, Genova, Bologna) kasutavad neid peamiselt eakad.
Geograafiline levik
Selle alamperekonna sees on suurima geograafilise levikuga keel lombardi keel, mida kõneldakse Itaalia Lombardia piirkonnas, Ida-Piemontes ja Lääne-Trentinos. Väljaspool Itaaliat on see laialt levinud Šveitsis Ticino kantonis ja mõnes Graubündeni kantoni lõunapoolses orus.
Emilia keelt kõneldakse ajaloolis-kultuurilises Emilia piirkonnas, mis moodustab osa Emilia Romagnast, kuid ka paljudes külgnevates piirkondades, sealhulgas Lõuna-Lombardias, Kagu-Piemontes, Tortona linna ümbruses, Massa ja Carrara provintsis Toscanas ja Polesines Venetos, Po delta lähedal.
Romanjooli keelt kõneldakse mitte ainult Romagna piirkonnas, mis on Emilia Romagna teine osa, vaid ka Marche maakonna põhjaosas, Kesk-Itaalias.
Piemonte keel viitab keeltele, mida kõneldakse Piemonte piirkonnas ja Liguuria loodenurgas. Ajalooliselt on piemonte keele ala tasandik Lääne-Alpide jalamil, mis lõpeb sissepääsude juures orgudesse, kus kõneldakse oksitaani ja arpitaani keeli. Viimastel sajanditel on keel levinud ka nendesse orgudesse, kus seda räägitakse ka laiemalt kui neid kahte keelt, seega on piemonte keele piir jõudnud Lääne-Alpide veelahkmele, mis on piir Prantsusmaaga.
Liguuri või genova keele kõnepiirkond sarnaneb Genova vabariigi territooriumiga, mis hõlmas suure osa praegusest Liguuriast, ja mõningaid Liguuria piiri lähedal asuvaid mägipiirkondi, Roya jõe ülemine org Nice'i lähedal, Carloforte ja Calasetta Sardiinia lõunaosas ning Bonifacio Korsikal.
Eraldatud teisendid Sitsiilias ja Basilicatas
Galloitaalia keelte teisendeid leidub ka Sitsiilias, vastavalt saare kesk-idaosas, kuhu võeti normannide Sitsiilia-vallutuse (u. 1080-1120) järgsetel aastakümnetel vastu suurel arvul sisserändajaid Põhja-Itaaliast (lombardid). Arvestades möödunud aega ja sitsiilia keele enda mõju kirjeldatakse neid murded kõige paremini kui galloitaalia keeli. Peamised keskused, kus neid murdeid võib tänapäevalgi kuulda, on Piazza Armerina, Aidone, Sperlinga, San Fratello, Nicosia ja Novara di Sicilia. Põhja-Itaalia murded ei säilinud mõnes Catania provintsi linnas, kus tekkisid sel perioodil suured lombardide kogukonnad, nimelt Randazzo, Paternò ja Bronte. Põhja-Itaalia mõju sitsiilia keele kohalikele teisenditele on aga märgatav. San Fratello puhul on mõned keeleteadlased väitnud, et tänapäeva murde aluseks on provansaali keel, kuna see oli kindlus, mida normannide vallutuse alguskümnenditel mehitasid provansaali palgasõdurid (arvestades, et normannidel kulus 30 aastat selleks, et vallutada kogu saar).
Teisi 13. ja 14. sajandist pärit murdeid leidub ka Basilicatas, täpsemalt Potenza provintsis (Tito, Picerno, Pignola ja Vaglio Basilicata), Trecchinas, Rivellos, Nemolis ja San Costantino Albaneses.
Mihály
Mihály on ungari mehenimi. See arvatakse tulenevat nimest Michael.
Baltic News Service
Baltic News Service (lühend: BNS) on uudiseid ja eelinfot pakkuv ning pressiteateid edastav uudisteagentuur, mis kuulub Postimehe kontserni. Sama kaubamärki kasutavad ka uudisteagentuurid Lätis ja Leedus. Agentuur edastab uudiseid nii Eestist, teistest Baltimaadest kui ka välismaalt.
Rahvusvahelise teabe pakkumisel tugineb BNS uudisteagentuuridele Agence France-Presse (AFP), Associated Press (AP) ja Interfax. Soome, Poola ja Austria uudiste jaoks kasutab ettevõte nende riikide rahvuslikke agentuure, need aga kasutavad omakorda BNSi uudiseid.
BNS edastab kõigis kolmes Balti riigis uudiseid selle riigi keeles ning vene ja inglise keeles. BNS-i peatoimetaja on Kalev Korv. Aastatel 2007–2014 oli vastutav peatoimetaja Ainar Ruussaar.
Uudisteagentuur kuulus koos meediamonitooringu teenuseid pakkuvate ettevõtetega BNS Gruppi (ärinimi BNS Group OÜ), mis kuulus märtsini 2014 Alma Media kontserni. 3. märtsil 2014 teatas Alma Media grupi müügist Eesti ärimehele Ilmar Kompusele kuuluvale ettevõttele Uudisvoog OÜ. Tehingu hinda ei avalikustatud. Varsti seejärel sai uudisteagentuuri omanikuks AS Eesti Meedia, praeguse nimega Postimees Grupp, mille struktuuriüksusena BNS praegu tegutseb.
Sõudespinning
Akadeemiline sõudmine omab juba mitmed sajandid suurt populaarsust nii füüsiliselt aktiivsete inimeste seas kui ka elukutseliste sportlaste seas.
Sõudespinningu ülemaailme areng toimub väga kiiresti, sest paljude riikide ilmastikuolud ei luba treenida vee peal talvistel perioodidel. Kuid pikad talvised pausid treenimise protsessis olid lubamatud ja grupp endiseid sõudjaid töötas välja spetsiaalse trenažööri, mis oma funktsionaalsusest oli väga lähedane sõudmisele vee peal.
Sisesõudmine saavutas väga kiiresti populaarsuse ja eristus teistest oma lihtsuse ja usaldusväärsusega. Algul kasutasid sisesõudmiseks välja töötatud ergomeetreid ainult elukutselised sõudjad, hiljem avastasid selle treeninguvahendi ka sõudmise harrastajad, teiste spordialade tegijad ja inimesed, kes hoolivad enda tervise eest. Väga paljud fitnessikeskused ja suuremad spordiklubid üle terve maailma lisasid oma trenažööride nimekirja sõudeergomeetrid.