cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hilja Kangro
Isiklikku
Ta abiellus 1951. aastal matemaatikaprofessor Gunnar Kangroga. Neil sündis kaks tütart: Külliki on kardioloog, Anu on neuroloog.
Linda Kardna
Linda Kardna (sündinud 13. juunil 1947) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog
1966. aastal lõpetas ta koorijuhtimise erialal Tallinna Muusikakooli ja 1971. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi. 2004. aastal sai Eesti Muusikaakadeemias kooridirigeerimise eriala magistrikraadi.
Aastatel 1971–1974 oli ta Tallinna 39. Keskkooli muusikaõpetaja, 1974–1976 Eesti NSV Rahvaloomingu Maja muusikaline toimetaja. 1975. aastast Tallinna Pedagoogilise Instituudi muusika kateedri tunnitasuline õppejõud, aastatel 1976–1984 sama instituudi koolieelse kasvatuse kateedri õpetaja, 1985–1988 algõpetuse kateedri vanemõpetaja, 1988–1992 esteetilise kasvatuse kateedri vanemõpetaja, 1992. aastast muusikakasvatuse dotsent, aastatel 1992–2004 Tallinna Pedagoogikaülikooli muusikakasvatuse lektoraadi juhataja, seejärel 2015. aastani Tallinna Ülikooli Kunstide Instituudi muusika osakonna dotsent. 2015. aastast on ta Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituudi emeriitdotsent.
1975. aastast oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi naiskoori, 1992–2005 Tallinna Pedagoogikaülikooli naiskoori, 2005–2013 Tallinna Ülikooli naiskoori dirigent.
Aastatel 1974–1998 oli ta Rapla Tarbijate Kooperatiivi segakoori (1988. aastast segakoor Cantus) dirigent.
Brieži
Brieži (ka Lielbrieži) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunlaicene vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 23 ja Riiast 188 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee A2. Briežis asuvad Lielbrieži muinaskalmed ehk Miroņkalns on arheoloogiamälestisena kohaliku kaitse all.
Aastal 2007 oli külas 10 elanikku.
Unterneemani madala parema külje poi
Unterneemani madala parema külje poi on poi Väinameres Unterneemani madalal.
Poi geograafilised koordinaadid on.
Bērziņi
Bērziņi (kohalikus murdes Bierziņi) on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunlaicene vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 14 ja Riiast 192 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee V383. Seal asub Bērziņi bussipeatus. Bērziņi asub merepinnast 172 m kõrgusel Rūci järve kaldal.
Aastal 2007 oli külas 6 elanikku.
Uduvere ohvripärn Riinu
pisi|Uduvere ohvripärn Riinu (august, 2012) Uduvere ohvripärn Riinu on ohvripuu (pärn) Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu-Jaagupi alevis. Pärn on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Rahvaluules on Kai-, Mai- ja Riinu-nimelist pärna käsitletud ka koos.
Suure rahvasterändamise aja kliimapessimum
Suure rahvasterändamise aja kliimapessimum oli külm periood Atlandi ookeani põhjaosa piirkonnas umbes 450–900 pKr.
Sellele eelnes Rooma kliimaoptimum ja järgnes keskaegne soe periood.
Tegu oli Holotseeni ajal juba kaheksandat korda esinenud valdavalt Põhja-Atlandi ookeani piirkonna kliimas tuvastatud 1500-aastase kliimatsükli miinimumaeg.
Pessimumiperiood vastas ajale, mis algas pärast Lääne-Rooma riigi lõppu umbes 480 pKr ja Justinianuse katku (541–542) ja mida tuntakse ka pimeda aja nime all. Selle pessimumi ajal toimus tagasiminek põllumajanduses (nii loomakasvatuses kui ka maaviljeluses). See viis omakorda suurtel Kesk-Euroopa ja Skandinaavia aladel metsa taastumisele.
Kliimapessimumi lõppedes algas Lääne-Euroopa ärkamine, põllumajanduse edenemisele tuginev majanduskasv ja heaolu tõus.
Aastarõngaste ja Norra mere pinnatemperatuuri muutuste jälgede põhjal on tuvastatud järsku jahtumist. See oli ka järvede veetaseme, rabade kasvu ja järvede valglate erosiooni tõusuperiood.
Ann Tamm
Ann Tamm (aastani 1978 Ann Karu; 20. mail 1950 Tartu – 27. mai 2021) oli eesti taastusraviarst ja suusataja.
Ülikooli lõpetamise järel asus ta tööle Maarjamõisa Haigla kardioloogia osakonda arstina. Seal töötades tekkis tal huvi sügavuti uurida kardioloogiliste patsientide taastusravi ning aastast 1978 hakkas ta tegelema teadustööga, mis käsitles aortokoronaarsete patsientide taastusravi; selle tulemusena kaitses ta aastal 1987 Moskvas Arstide Kesktäiendusinstituudis väitekirja "Füüsilise rehabilitatsiooni süsteem südame isheemiatõbe põdevatel haigetel statsionaarses etapis peale aortokoronaarset šunteerimist"; ta sai meditsiinikandidaadi kraadi.
Pärast väitekirja kaitsmist asus ta tööle spordimeditsiini ja ravikehakultuuri kateedrisse, kus ta töötas surmani. Viimasel ajal tegeles ta naiste põlveliigese osteoartriidi varaste staadiumite uurimisega erilise tähelepanuga pikaajalise liikumisravi mõju hindamisele selles valdkonnas.
1824. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimised
1824. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimised olid USA 10. presidendivalimised. Need toimusid 26. oktoobrist 2. detsembrini 1824.
Varasematel valimistel konkureerisid omavahel veel Demokraatlik-Vabariiklik Partei ja Föderalistlik Partei, kuid pärast 1816. aasta valimisi oli Föderalistlik Partei kaotanud paljugi oma toetusest.
Senine president James Monroe oleks saanud kandideerida kolmandaks ametiajaks, kuna toona ei olnud presidendi ametiaja piiranguid, kuid nagu tema eelkäijad ja paljud toonased presidendid, otsustas ta kolmandaks ametiajaks mitte kandideerida.
Calhoun ja Thompson loobusid enne valimisi. Calhoun otsustas kandideerida asepresidendiks. Presidendina eelistas ta näha Jacksonit, kelle poliitilisi vaateid pidas ta lõunaosariiklaste omadele lähedasimaks. Teda toetasid asepresidendiks nii Jacksoni kui ka Adamsi toetajad. Kuigi Calhoun ei toetanud praktiliselt üldse Adamsi vaateid, ei teinud ta midagi, et Adamsi toetajaid veenda teda asepresidendiks mitte nimetamast.
Valimised olid praktiliselt osariikide "parimate poegade" valimised: Adamsi toetusbaas paiknes Uus-Inglismaal ja New Yorgi osariigis; Jacksoni toetus oli suurim lõunas, läänes ja Kesk-Atlandil; Clayd toetasid mõned lääne- ja Crawfordi osad idaosariikide valijad.
Toonane valimiskogu koosnes 261 valijamehest. Võiduks oli vaja 131 häält. Kuigi Jackson saavutas valimiskogus enamuse, ei kogunud ta vajalikku 131 häält. Asepresidendivalimised võitis aga Calhoun edukalt, kuna teda toetasid nii Jacksoni kui ka Adamsi toetajad: Kuna ükski presidendikandidaat ei saavutanud hääleenamust, anti valimine üle Esindajatekojale. Põhiseaduse 12. paranduse järgi oli ainult kolm Esindajatekoja kandidaati, kes said kõige rohkem valijameeste hääli: Jackson, Adams ja Crawford; Clay jäi välja. Clay oli tugevalt Jacksoni-vastane ning tema poliitilised vaated olid lähedasemad Adamsi kui Jacksoni või Crawfordi omadele, mistõttu ta toetas Adamsit. 9. veebruaril 1825 valiti John Quincy Adams, kes sai Esindajatekojalt kõige rohkem hääli, USA 6. presidendiks. Jackson oli šokeeritud, kuna nii rahvahääletuse ja valimiskogus suurima arvu häälte saanuna eeldas ta enda võitu. Enne Esindajatekoja valimisi ilmus Philadelphia ajalehes Columbian Observer artikkel väidetavalt ühelt Kongressi liikmelt, kus väideti, et Clay toetas Adamsit riigisekretäri koha eest. Kuna selle kohta uurimist ei algatatud, siis seda ei tõestatud ega lükatud ümber. Pärast võitu esitaski Adams Clay enda riigisekretäri kandidaadiks. Clay aktsepteeris, kuna teadis, et keeldumine ei oleks kuulujutte vaigistanud. Nagu Clay, olid ka Adams ja talle eelnenud kolm presidenti kõik varem olnud riigisekretärid. Jackson nimetas seda "korrumpeerunud tehinguks", mida tema pooldajad järgmise nelja aasta jooksul tema valimiskampaaniate käigus tihti mainisid. Lõpuks saavutas Jackson 1828. aasta valimistel võidu teiseks ametiajaks kandideerinud Adamsi üle, ning 1832. aasta valimistel Clay üle.
Valimiste tulemusena lagunes Demokraatlik-Vabariiklik Partei. Jacksoni pooldajad moodustasid uue Demokraatliku Partei ning Adamsi pooldajad Riikliku Vabariikliku Partei (National Republican Party).
Globaalne politseinik
Globaalne politseinik (inglise keeles global policeman) on mitteametlik termin suurriigile, kes otsib ülemaailmset hegemooniat või väidab end olevat globaalne võim. Terminit on kasutatud esiteks Suurbritannia kohta (vaata Pax Britannica) ja alates 1945. aastast ka Ameerika Ühendriikide kohta.
Booitshoeke
Booitshoeke on hollandikeelne küla ja osavald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne ringkonnas Veurne vallas.
Kuni 1971. aastani oli Booitshoeke omaette vald.
pisi|püsti|tühi|Sint-Audomaruskerk
Tsvanakeelne Vikipeedia
pisi|Logo Tsvanakeelne Vikipeedia (tsvana keeles Wikipedia) on Vikipeedia tsvanakeelne versioon.
Tsvanakeelsele Vikipeediale pandi alus 2004. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon.
Tavagnasco
Tavagnasco kõrgus merepinnast on 270 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Tavagnasco piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Brosso, Quassolo, Quincinetto, Settimo Vittone, Traversella.
pisi|tühi|Kihelkonnakirik
Mõigu KEK
Mõigu KEK oli Eesti Kolhoosiehituse ehitusettevõte, mis asus Harjumaal Mõigus.
Osanikud
8. detsembril 1992 olid Mõigu KEK-i osanikud alljärgnevad: Osanike nimekiri koostati Mõigu KEK-i reorganiseerimiseks AS-iks Mõigu EK.
Blas Riveros
Ta alustas klubikarjääri Paraguay klubis Club Olimpia, debüteerides Paraguay kõrgliigas 2015. aastal. Kohe esimesel aastal tuli ta klubiga Paraguay meistriks.
2020. aasta oktoobris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Brøndbyga. Hooajal 2020/21 tuli ta klubiga Taani meistriks.
Paraguay jalgpallikoondises debüteeris ta 28. mail 2016 mängus Mehhiko vastu. Samal aastal kuulus ta Paraguay koondisse Copa América Centenariol, kuid seal üheski mängus väljakule ei pääsenud.
John Robin Warren
John Robin Warren (sündinud 11. juuni 1937 Adelaide'is) on Austraalia patoloog, Nobeli auhinna laureaat ja teadlane, kes taasavastas koos Barry James Marshalliga 1979. aastal bakteri Helicobacter pylori. Duo tõestas, et enamiku peptiliste haavandite põhjustajaks on just see bakter.
Noorus ja haridus
Warren sai meditsiinikraadi Adelaide'i ülikoolis, olles lõpetanud keskkooli Adelaide'i St Peter's College'is.
Karjäär
Warren õppis Kuninglikus Adelaide'i haiglas ja sai meditsiinilise ja veterinaarteaduse instituudi kliinilise patoloogia registripidajaks, kus ta töötas laboratoorses hematoloogias, mis tekitas temas huvi patoloogia vastu.
1963. aastal nimetati Warren Kuninglikus Adelaide'i haiglas patoloogias kliiniliseks assistendiks ja hematoloogias auregistripidajaks. Seejärel pidas ta Adelaide'i ülikoolis patoloogia loenguid ja asus seejärel Melbourne'i kuninglikus haiglas kliinilise patoloogia registripidaja ametikohale. 1967. aastal valiti Warren Australaasia kuninglikku patoloogide kolledžisse ja temast sai vanempatoloog Kuninglikus Perthi haiglas, kus ta veetis suurema osa oma karjäärist.
Nobeli auhind
Lääne-Austraalia ülikoolis tõestas Warren koos enda kolleegi Barry J. Marshalliga, et bakter on maohaavandite nakkuslik põhjus. Warren aitas välja töötada diagnostilise testi haavandiga patsientidel H. pylori tuvastamiseks.
2005. aastal pälvisid Warren ja Marshall Nobeli meditsiiniauhinna.
Tema auks nimetati asteroid 254863 Robinwarren, mille avastas Itaalia amatöörastronoom Silvano Casulli 2005. aastal.
Isiklikku
Warren abiellus 1960. aastate alguses Winifred Theresa Warreniga (sündinud Williams) ja neil oli viis ühist last. Winifred Warrenist sai edukas psühhiaater. Pärast tema surma 1997. aastal jäi Warren pensionile.
Oussama Haddadi
pisi|Oussama Haddadi (2018) Oussama Haddadi (araabia keeles اسامة الحدادي‎; sündinud 28. jaanuaril 1992 Tunises) on Tuneesia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis Greuther Fürth ja Tuneesia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal Tuneesia klubis Club Africain. Hooajal 2014–2015 tuli ta klubiga Tuneesia meistriks.
Aastatel 2017–2019 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Dijon.
2019. aasta mais sõlmis ta lepingu Saudi Araabia kõrgliigaklubiga Ettifaq. 2020. aasta jaanuaris suundus ta pooleteiseks aastaks laenule Türgi kõrgliigaklubisse Kasımpaşa. 2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Yeni Malatyaspor.
2022. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Greuther Fürthiga.
Lācupji
Külast läheb läbi maantee A2. Maantee ääres asub Lucka bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas 9 elanikku.
Avekapelle
Avekapelle on hollandikeelne küla Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne ringkonnas Veurne vallas.
Kumari vasaku külje poi
Kumari vasaku külje poi on poi Väinameres peamise Muhu väina laevatee ääres, Kumari madala lähedal.
Peter Heinrich Schwabe
Peter Heinrich Schwabe (6. aprill/17. aprill 1784 Tallinn – 11. november/23. november 1846 Jüri) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Tallinna gümnaasiumis, aastatel 1803–1806 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ja pärast seda Göttingeni ülikoolis. Ordineeriti 4. juulil 1809 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1809–1810 Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja. Aastatel (kutsuti 29. oktoobril/10. novembril 1810, introdutseeriti 19. veebruaril/3. märtsil 1811) 1811–1846 oli ta Jüri koguduse õpetaja. Sai 3. veebruaril/15. veebruaril 1845 Ida-Harju praostkonna praostiks.
Schwabe oli tegev Toomvaestekooli, pastorite leskedekassa ja vaestekassa juures. 1818. aastast luges eestikeelse Piibli korrektuuri (sai selle eest ka honorari, Piibel ilmus aastal 1822 Peterburis). Aastast 1822 oli ta Tallinna pastorite raamatukogu juhataja. Aastatel 1822–1823 koostas ta Gresseli eestikeelset kalendrit.
Kumari vasaku külje poi
Mööda laevateed põhja poolt tulles tuleb märk jätta vasaku poordi poole. Teisel pool laevateed asub Kumari parema külje poi, suhteliselt ligidal on veel Unterneemani madala parema külje poi.
Tema Pühadus paavst Leo XIII
"Tema Pühadus paavst Leo XIII" on Vittorio Calcina poolt Itaalias 1896. aastal loodud tummfilm.
Paavst Leo XIII õnnistusele pühendatud lühifilm filmiti Vatikani aedades. Vendade Lumiere'ide filmilindile talletatud filmi originaali säilitatakse 1959. aastal loodud Vatikani filmoteegis.
Radeon RX 5000 seeria
Radeon RX5000 seeria on AMD graafikaprotsessorite põlvkond, mis järgnes RX Vega seeriale. See seeria põhineb RDNA (Radeon DNA) arhitektuuril ja toetab PCIe 4.0 standardit. Esimesed kaardid seeriast, Radeon RX 5700 ja RX 5700 XT, avalikustati E3 2019 messil ja jõudsid turule 7. juulil 2019. Hiljem järgnesid Radeon RX 5500, Radeon RX 5600 ja Radeon RX 5700M ning samuti mitmed muud mudelid, mis on optimeeritud erinevatele kasutusaladele. AMD Radeon 5000 seeria on mõeldud kasutamiseks nii mängurite kui ka professionaalsete kasutajate jaoks.
RDNA arhitektuur
RDNA arhitektuur on AMD Graphics Core Next (GCN) arhitektuuri järglane. Arhitektuuri arendati eelkõige arvutimängude, konsoolide ja pilvelahenduste tarbeks, et saavutada madal latentsus ja energiakulu. RDNA arhitektuur on tagasiühilduv GCN arhitektuuriga. See on esimene arhitektuur, mis põhineb TSMC 7nm TinFET tehnoloogial. pisi|Radeon RX 5500 7nm RDNA arhitektuur|keskel|ääris|345x345px
Bitterfontein
Bitterfontein on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Matzikama vallas.
Radeon RX 5000 seeria
Põhifunktsioonid
AMD Radeon 5000 seeria pakub erinevaid funktsioone, sealhulgas GDDR6 mälu toetust, Vulkan API tuge ja PCIe Resizable BAR (Smart Access Memory) tuge.
Bitterfontein
Bitterfonteini raudteejaam on Kaplinnast algava raudteeliini lõppjaam.
Radeon RX 5000 seeria
Põhifunktsioonid
=== Vulkan API tugi === AMD Radeon 5000 seeria toetab Vulkan API-d, mida kasutatakse peamiselt arvutimängude jaoks. AMD Radeon 5000 seeria toetas algselt Vulkan 1.2. Vulkan 1.3 on toetatud alates Adrenalin 22.1.2 ja Linux Mesa3D 22.0.0 versioonidest.
Resizable BAR tugi
PCIe Resizable BAR (Smart Access Memory) on toetatud alates Adrenalin 21.9.1 versioonist. See funktsioon oli esmakordselt saadaval RX 6000 seerial aga on nüüd toetatud ka RX 5000 seeria kaartidel.
Bitterfontein
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bitterfonteini elanikest värvilisi 91,28%, valgeid 4,67%, mustanahalisi aafriklasi 3,55%, India või Aasia päritolu inimesi 0,41% ja teisi 0,20%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 97,34%, koosa keelt 1,33% ja inglise keelt 0,51%.
Trutnov
Trutnov (saksa keeles Trautenau) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Trutnovi ringkonna halduskeskus. Trutnov asub Úpa jõe ääres, Poola piirist vähem kui 8 km kaugusel, Hradec Královést ligikaudu 40 km põhjas.
Trutnov asub merepinnast 414 meetri kõrgusel.
Trutnovit on esmamainitud 1260. aastal. Linnaõigused sai Trutnov 1340. aastal. Linna saksa rahvusest elanikkond saadeti 1945. aastal riigist välja.
Matsu Kodukivi
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 5,6 m, laius 3,7 m, kõrgus 2,7 m ja ümbermõõt 15,1 m.
Koekenaap
Koekenaap on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Matzikama vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Koekenaapi elanikest värvilisi 83,82%, mustanahalisi aafriklasi 12,44%, valgeid 3,09%, India või Aasia päritolu inimesi 0,32% ja teisi 0,32%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 89,26% inimesi, koosa keelt 5,24% ja inglise keelt 2,20%.
Klaanemaa Laanekivi
Klaanemaa Laanekivi (ka: Leedika rahn) on rändrahn Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,4 m, laius 5,7 m, kõrgus 3,9 m, ümbermõõt 23,8 m.
Aruhein
Aruhein (Festuca) on kõrreliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Pulmapass
Pulmapass oli pulmarongis kasutatav tarvik.
Aruhein
Aruheinte lehed on alt tugevalt läikivad, lehetuped alati lahtised. Pähikud 4–15 mm pikkused, kuni 15 õiega.
Pulmapass
Pulmapassiks oli ajumehele või isamehele antud paber, ametliku välimusega, kuid mõistetamatu kirjaga. Sellega käis ülemaaliselt kaasas õlleankur, hilisemal ajal pudel viina. Pass oli vajalik teetõketest, mida ehitasid külapoisid, pulmarongi läbisõidu tagamiseks. Teetõkked sümboliseerisid elus ettetulevaid raskusi.
Aruhein
Perekonda kuulub üle 200 liigi.
Anti Social Social Club
pisi|Anti Social Social Clubi logo Anti Social Social Club (mõnikord stiliseeritud kui ASSC ja AntiSocialSocialClub) on tänavarõivaste bränd, mille asutas varem Stüssy heaks töötanud Neek Lurk.
Bränd on teinud koostööd A Bathing Ape, Dover Street Market, Playboy ja Hello Kittyga.
Steenkerke
Steenkerke on hollandikeelne küla Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne ringkonnas Veurne vallas.
Eggewaartskapelle
Eggewaartskapelle on hollandikeelne küla Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne haldusringkonnas Veurne vallas.
Rūci
Rūci (ka Roči või Rūči) on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunlaicene vallas.
Rūci asub merepinnast 168 m kõrgusel Rūci järve kaldal. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 14 ja Riiast 191 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee V383. Seal asub Rūci bussipeatus. Küla lähistel asuvad Rūci muinaskalmed on arheoloogiamälestisena riikliku kaitse all.
Aastal 2007 oli külas 6 elanikku.
Ewa Różańska
Ewa Różańska (sündinud 22. detsembril 2000) on poola vasaraheitja.
2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis võitis ta isikliku rekordiga 72.12 hõbemedali. Euroopa meistriks tuli tulemusega 72.72 rumeenlanna Bianca Ghelber.
Tema isiklik rekord vasaraheites on 72.12.
Banana Republic
pisi|296x296px|Banana Republicu logo Banana Republic on Ameerika rõiva- ja aksessuaaride jaemüüja, mis kuulub Ameerika rahvusvahelisele korporatsioonile Gap Inc.
Selle asutasid 1978. aastal Mel ja Patricia Ziegler, kes nimetasid algselt ettevõtet "Banana Republic Travel & Safari Clothing Company". Ettevõtte algne idee oli müüa safari teemaga sobivaid esemeid.1983. aastal ostis Gap ettevõtte, muutis selle nimeks "Banana Republic" ja muutis kauplusi ümber, et saavutada kallimat mainet
Eleon
Eleon on tuulegeneraatoreid tootev Eesti tööstusettevõte. Selle juhatuse liikmed on Oleg Sõnajalg ja Andres Sõnajalg.
Alates 2007. aastast on see Wind Europe'i liige, 2014. aastast Eesti Tuuleenergia Assotsiatsiooni liige.
2008. aastast teeb Eleon koostööd Aalto Ülikooliga.
Eleon AS asutati 2007. aastal. Selles ettevõttes on välja arendanud ja toodetakse Eestis multimegavatt-klassi elektrituulikuid.
2013. aastal püsitati Saaremaal asuvas Salme tuulepargis esimene Eleoni tehnoloogial põhinev 3M116-tuulik.
Eleonil on plaanis rajada 30 Eleoni 3.4M tüüpi tuulikust koosnev Aidu tuulepark, mida ta hakkas arendama 2014. aastal.
2019. aasta mais suleti oma tehas Loos ja viidi tootmine üle Hiinasse ja Malaisiasse. Tehas rajati 2016. aastal.
Thomas Burr Osborne'i medal
Thomas Burr Osborne'i medal, ka Osborne'i medal (inglise keeles Thomas Burr Osborne Medal) on AACC Internationali antav medal. Osborne'i medal asutati 1926. aastal. Seda antakse välja silmapaistvate saavutuste eest teraviljakeemia valdkonnas.
Osborne'i medal on nimetatud Thomas Burr Osborne'i auks. Tema oli ka esimene medalisaaja.
Thomas Burr Osborne'i medali laureaadid
Allikas:
Välislingid
Thomas Burr Osborne Medal AACCI kodulehel (inglise keeles)
Blue Mountain Peak
Blue Mountain Peak on mägi Jamaical, riigi kõrgeim mägi.
Settimo Vittone
Settimo Vittone piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Andrate, Borgofranco d'Ivrea, Carema, Donato, Graglia, Lillianes, Nomaglio, Quassolo, Quincinetto, Tavagnasco.
Stiliņi
Stiliņi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunlaicene vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 22 ja Riiast 188 km kaugusele.
Küla asub merepinnast 188 m kõrgusel maantee A2 lähistel.
Aastal 2007 oli külas 7 elanikku.
Óscar Romero (jalgpallur)
Óscar David Romero Villamayor (sündinud 4. juulil 1992 Fernando de la Moras) on Paraguay jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Argentina kõrgliigaklubis Boca Juniors ja Paraguay jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Paraguay klubis Cerro Porteño, debüteerides Paraguay kõrgliigas 2011. aastal.
2015. aasta jaanuaris liitus ta Argentina kõrgliigaklubiga Racing Club.
2017. aastal sõlmis ta lepingu Hiina kõrgliigaklubiga Shanghai Shenhua, kuid 2017. aastal mängis ta laenul Hispaania kõrgliigaklubis Deportivo Alavés.
Aastatel 2019–2021 mängis ta Argentina kõrgliigaklubis San Lorenzo. 2022. aasta veebruaris sõlmis ta kaheaastase lepingu Boca Juniorsiga.
Paraguay jalgpallikoondises debüteeris Romero 14. augustil 2013 sõprusmängus Saksamaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 29. mail 2014 sõprusmängus Kameruni vastu. Alates 2015. aastast on ta kuulunud Paraguay koondisse neljal Copa América turniiril.
Tema kaksikvend Ángel Romero on samuti jalgpallur.
Paulína Fialková
Paulína Fialková (sündinud 25. oktoobril 1992 Čierny Balogis Tšehhoslovakkias) on Slovakkia laskesuusataja.
Maailma karikasarja debüüdi tegi Fialková 2012. aastal.
Paulína noorem õde Ivona Fialková tegeleb samuti laskesuusatamisega.
Maailma karikasarjas
Paulína Fialková on maailma karikasarjas jõudnud viiel korral poodiumile (<small style="color:Purple;">seisuga 29. detsember 2018 ).
Origin-12
Origin-12 on poolautomaatne salvsöötega Ameerika Ühendriikide lahinghaavlipüss, mida arendab ettevõte Fostech Outdoors. Relv on tähelepanuväärne oma kiire laskekiiruse poolest.
Sarnaselt Venemaa haavlipüssidele Saiga-12 ja Vepr-12, põhineb Origin-12 peamiselt AK mehhanismil.
Ralphie May
Ralph Duren May (17. veebruar 1972 Chattanooga, Tennessee – 6. oktoober 2017 Las Vegas, Nevada) oli Ameerika Ühendriikide televisiooniprodutsent ja näitleja.
Converse
pisi|Converse All Starsi jalanõud Converse on Ameerika ettevõte, mis toodab peamiselt uisukingi ning elustiilibrändiga jalatseid ja rõivaid. Firma asutati 1908. aastal ja on alates 2003. aastast Nike’i tütarettevõtte.
Converse toodab oma tooteid kaubamärkide Cons, Chuck Taylor All-Star, John Varvatos ja Jack Purcell all. Lisaks rõivastele ja jalatsitele müüb ettevõte muid esemeid jaemüüjate kaudu enam kui 160 riigis ja umbes 75 ettevõtte omanduses oleva jaekaupluse kaudu Ameerika Ühendriikides ning andis 2015. aastal USA-s tööd 6558 inimesele
Herschel Supply Co.
pisi|Herschel Supply Co. seljakott Herschel Supply Co. on Kanada hipster-retroseljakottide ja aksessuaaride tootja.
Ettevõtte asutasid Lyndon ja Jamie Cormack 2009. aastal ja selle peakorter asub Briti Columbia provintsis Vancouveris. Firma laienes kiiresti ja sellel oli 2016. aastal 10 000 müügikohta. Slate kirjeldas kaubamärki kui "ülemaailmset nähtust, millele on pilgu heidetud kõikjal, kus hipsterid julgevad astuda".
Selle toodete hulka kuuluvad seljakotid, duffelkotid, muu pagas, mütsid ja muud aksessuaarid.
Ansembourgi vana loss
thumb|Ansembourgi vana loss Ansembourgi vana loss (letseburgi keeles: Buerg Aansebuerg, prantsuse keeles: vieux château d'Ansembourg, saksa keeles: Burg Ansemburg), ka Ansembourgi kindlus, on Kesk-Luksemburgis Seitsme lossi orus asuv loss.
Et Ansembourgi kindlust ja Ansembourgi "uut lossi" mitte segi ajada, nimetataksegi Eischi oru kohal olevat keskaegset lossi vanaks lossiks (prantsuse keeles vieux château d'Ansembourg) ja 17. sajandil orgu ehitatud uut lossi uueks lossiks (prantsuse keeles nouveau château d'Ansembourg).
Mõlemad lossid olid sama perekonna valduses, kuid 1986. aastal müüdi uus loss Jaapani ususektile Sukyo Mahikari. Ansembourgi vana loss on aga Ansembourgi krahvi ja krahvinna eravalduses.
Ajalugu
Ansembourgi vana lossi on kirjalikes allikates mainitud esimest korda 1135. aastal.
Kindluse peamised müürid pärinevad 12. sajandi keskelt. Edelatorni värava ja kindluse põhjapoolse osa ehitas arvatavasti 14. sajandi alguses Ansembourgi Jofroit (Jofroit d'Ansembourg). 14. sajandi lõpupoole laiendati eluruume põhja poole. Enam-vähem praeguse kuju sai hoonekompleks 16. sajandil Jakob VII von Rollingeni ajal. Peasissepääsu kohal on aastaarv 1565.
Prantsusmaa kuningas Louis XIV andis piirkonna kindluste omanikele valida, kas nad lammutavad osaliselt oma losse ümbritsevad müürid või riskivad tema sõjakäiguga. Nii lammutatigi Ansembourgi vanas kindluses osaliselt välismüür, mis avas hunnitud vaated seda ümbritsevale orule. 1683 kahjustasid lossi Hispaania ja Prantsuse vägede kokkupõrgetes tõenäoliselt marssal de Boufflersi väed. 17. sajandil ehitas Thomas Bidart lossi uuesti üles. Kuna hoone ei olnud enam piisavalt esinduslik, ehitas Thomas Bidart orgu ka uue, nn Ansembourgi uue lossi.
Ansembourgi vana loss seisis pärast uue lossi ehitamist ligi 300 aastat tühjana. 20. sajandi keskel asus praeguse krahvi isa Ansembourgi krahv Gaston Amaury de Marchant vana lossi taastama.
Loss läheb Sassenheimide valdusest Rollingenide (Raville'ide) valdusse
Robin von Sassenheimi ja Hedwig von Bourscheidiga tütar Margaretha von Sassenheim abiellus umbes 1440 Septfontainesi lossi isanda Johann VI von Rollingeniga (Raville). Sellest ajast alates kuulus loss von Sassenheimide asemel von Rollingenidele (Raville'idele).
5. oktoobril 1624 lubas Ansembourgi isand Florenz von Rollingen Dinantist pärit vendadel Thomas ja Nicolas Bidartil rajada külla rauasulatustöökoja. Ettevõte andis tööd, tõi suure kasumi ja orgu rikkuse. Veidi aega varem olid vennad asutanud ka Simmerschmelzi, olles taibanud, et kolmekümneaastase sõja ajal on rauaäri väga tulus. Vennad said väga jõukaks ja Thomas Bidartil oli peagi kogu Luksemburgi hertsogiriigis suurim sissetulek ja suurimad maksud. Florenz von Rollingen seevastu oli sõjast laostunud.
Loss läheb Rollingenide valdusest Bidarti valdusse
Thomas Bidart laenas laostunud Florenz von Rollingenile raha ja lõpuks oli von Rollingen nii suurtes võlgades, et pidi 10. märtsil 1671 loovutama Ansembourgi lossi koos valitsemisõigusega Thomas Bidartile, kellest sai Ansembourgi lossi uus omanik. Thomas Bidart II tütar Marie-Anne Bidart abiellus François de Thomassiniga ja nad pärisid mõisa 1670. aastal.
thumb|Marchant d'Ansembourgi suguvõsa vapp
Uus omanik Thomas Marchant
1711. aastal päris mõisa Marie-Anne Bidarti vennapoeg Thomas Marchant. See Thomas de Marchant ülendati 10. detsembril 1728 aadliks, ehkki ta sai oma uut tiitlit Ansembourgi parun de Marchant (parun de Marchant d'Ansembourg) nautida vaid mõni päev enne surma. Sellest ajast alates on pere kuulunud Luksemburgi aadli koosseisu.
Loss praegu
Praegu kuulub loss Ansembourgi krahv Gaston-Gaëtan de Marchantile, kes kolis lossi pärast oma isa, Ansembourgi krahvi Gaston Amaury de Marchanti surma. Krahvinna on Eestist pärit Marina Tenderes. Lossi ei saa külastada, kuid lossi territooriumil asub neljatärnihotell.
Eemalt on näha vaid mõned 12. sajandi keskpaigast pärit ebakorrektsed müürid ja mõned tornid.
Lossi raamatukogu
1999. aasta novembris leidis keeleteadlane Guy Berg lossi raamatukogust kaua kadunud olnud 700 aastat vana Yolanda eepose pärgamentkäsikirja. Tegemist on dominiiklaste munga Hermann von Veldenzi käsikirjaga, mis pärineb aastast 1325 ja on tuntud kui "Codex Mariendalensis" ja räägib Viandeni Yolanda lugu. "Codex Mariendalensis" on eriti märkimisväärne ka põhjusel, et see on kirjutatud Moseli-Frangi murdes, mis on tihedalt seotud tänapäevase letseburgi keelega.
Pasikles
Pasikles (kreeka Πασικλές, 4. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, kes oli pärit Teeba linnast Boiootias.
Ansembourgi vana loss
Lossi raamatukogu
2008. aasta lõpus ostis Luksemburgi riik 3,1 miljoni euro eest perearhiivi ja osa Ansembourgi krahvide raamatukogust (umbes 6000 raamatut), sealhulgas dominiiklaste munga käsikirja.
Pasikles
Pasikles kuulas oma venna, küünik Kratese loenguid ning oli väidetavasti Megara Eukleidese õpilane. Samas valitseb õppimissuhete kirjeldamisel teatav segadus, sest Suda nimetab Pasiklest Stilponi õpetajaks, Stilpon omakorda oli Kratese õpetaja ning Krates väidetavasti Pasiklese õpetaja – ajalooliselt ilmselt võimatu, kuid mitte välistatav kirjeldus. Lisaks nimetab Suda Pasiklese õpetajana kedagi Diokleidest Megarast, kuid ilmselt on tegemist ümberkirjutusveaga ning mõeldud on ikkagi Eukleidest, kellele viitab ka Diogenes Laertios oma "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" VI raamatus.
Diogenes Laertiose tunnistuste kohaselt nimetas Krates Teebast oma ühe poja venna järgi Pasikleseks.
Pasiklese teostest ja seisukohtadest ei ole teadaolevalt fragmente ja parafraase säilinud.
Sõnateater
Sõnateater on üks neljast teatri valdkonnast, mille põhiline väljendusvahend on kõne.
Lüneburgi nõmm
pisi|220px|Lüneburgi nõmme tüüpiline maastik [[Schneverdingeni lähistel]] pisi|220px|[[Pietzmoor Schneverdingeni lähistel]] Lüneburgi nõmm on suur nõmme-, liivanõmme- ja metsaala Alam-Saksi liidumaa kirdeosas Põhja-Saksamaal. See on osa Hamburgi, Hannoveri ja Bremeni linnade tagamaast. Ala on nimetatud Lüneburgi linna järgi. Suurem osa alast on kaitseala. Piirkonnas räägitakse veel laialdaselt alamsaksa keele põhjamurret.
Lüneburgi nõmm on ulatuslik nõmmemaa, üks sellistest, mis katsid enamikku Põhja-Saksamaad kuni umbes aastani 1800, kuid mis on mujal peaaegu täielikult kadunud. Nõmmed tekkisid pärast neoliitikumi perioodi ülekarjatamisega kord laialt levinud metsades vaesel liivanõmme pinnasel, nagu seda kergelt künklikku ja liivast maad Põhja-Euroopas kutsutakse. Lüneburgi nõmm on seega ajalooline kultuurmaastik. Nõmme ülejäänud alad on võetud peamiselt karjatamiseks, eriti nõmmelamba põhja-saksa tõug Heidschnucke. Tänu unikaalsele maastikule on Lüneburgi nõmm populaarne turismi sihtkoht Põhja-Saksamaal.
Paiknemine
pisi|left|Lüneburgi nõmme kaitseala kaart pisi|Lüneburgi nõmm pisi|[[Harilik kadakas (Juniperus communis) Lüneburgi nõmmel]] pisi|[[Liivanõmm Lüneburgi nõmmel]]
Geograafilisest vaatepunktist on Lüneburgi nõmm kindel maastikurajoon, mis on määratletud abiootiliste tegurite (kliima, reljeef, veestik, mullastik, geoloogia) ja biootiliste tegurite (floora ja fauna) kindla kombinatsiooniga. Lüneburgi nõmm on Põhja-Euroopa lauskmaa alajaotus. Saksamaa suurte maastikurajoonide loendis, mida toimetab Föderaalne Looduskaitseamet (Bundesamt für Naturschutz), on selle ala number D28.
Lüneburgi nõmm katab ala, mis sisaldab järgmisi kreise (Landkreise): Celle kreis, Gifhorni kreis, Heidekreisi kreis, Uelzeni kreis, Lüneburgi kreis, Lüchow-Dannenbergi kreis, Rotenburgi kreisi kaguosa (Visselhövede, Fintel, osa Scheeßelist ja Botheli idapool) ning Harburgi kreis. Lüneburgi nõmme läänepoolseimat ääreala, mis kuulub Verdeni kreisi, kutsutakse Lintelni liivanõmmeks (Lintelner Geest) või Verdeni nõmmeks (Verdener Heide) ja see moodustab osa Kirchlintelnist.
Lüneburgi nõmmest põhjas asub Elbe jõgi, idas asub Drawehni küngastik, lõunas ja edelas asub Alleri jõgi, läänes asub Wümme jõe keskjooks ja loodes asuvad Harburgi künkad (Harburger Bergen).
Lüneburgi nõmme loodeservas on Harburgi künkad ja Schneverdingenist lõunasse jäävad sood, nagu Pietzmoor (vaata fotot). Märkida tuleks ka teisi väiksemaid soid karstilehtrites, nagu Grundloses Moor ("põhjatu soo") Walsrode lähistel või Bullenkuhle Bokeli lähistel (Sprakensehli osa). Wendlandi idapiiri moodustavad Göhrde-Drawehni künkad (Ostheide loodusala). Ühed Lüneburgi nõmme osad on Südheide looduspargis, teised Lüneburgi nõmme looduspargis.
Künkad ja kõrgendikud
left|pisi|[[Wilseder Berg]]
Lüneburgi nõmme kõrgeim punkt on Wilseder Berg (169,2 m üle merepinna). Teised üle 100 m kõrgused künkad on: Falkenberg (150 m) Bergeni lähistel, Ahrberg (145 m), Hakenberg (143 m), Hoher Mechtin (142 m), Pampower Berg (140 m), Lüßberg (130 m), Brunsberg Sprötze lähistel (129 m), Goldbockenberg (129 m), Hingstberg (126 m), Staffelberg (126 m), Hengstberg (121 m), Höpenberg Schneverdingeni lähistel (120), Haußelberg (119,1 m), Breithorn (118 m), Mützenberg (115 m), Tellmer Berg (113 m), Wümmeberg (107,9 m), Schiffberg (107 m), Hummelsberg ja Wulfsberg (kumbki 106 m), Drullberg ja Thonhopsberg (kumbki 104 m), Kruckberg ja Wietzer Berg (kumbki 102 m) ning Höllenberg (101 m).
Mitmed neist küngastest – Wilseder Berg, Falkenberg, Haußelberg ja Breithorn – olid matemaatik Carl Friedrich Gaussi poolt kasutusel triangulatsioonipunktidena tema topograafilistel mõõdistustel Hannoveri kuningriigis aastatel 1821–1825.
Jõed ja ojad
Piirkonna jõgede hulgas on rohkete väikeste ojade kõrval Wümme, Lachte, Lutter, Aller, Vissel, Böhme, Grindau, Meiße ja Örtze. Need kõik kuuluvad Weseri jõgikonda. Elbesse voolavad Aue, Ilmenau, Luhe ja Seeve.
Geoloogia
Vahetult Lüneburgi nõmme pinnaalustes kihtides on peaaegu eranditult kvaternaari jääaja setted. Maastik koosneb tasasest põhimoreenist, künkliku otsamoreeni servad koosnevad jää poolt väljapestud setetest.
Saale jäätumise ajal (230 000 – 130 000 aastat tagasi) kattis mandrijää tänapäeva Lüneburgi nõmme ala kolm korda. Viimasel jääajal (110 000 – 10 000 aastat tagasi) ei katnud jää enam Lüneburgi nõmme ala; see ulatus vaid Elbe jõeni. Taimkatte puudumise tõttu kujundasid sel ajal enamasti kaljust pinnast vesi, tuul ja maavoole; see tekitas orud nagu Totengrund. Erosiooniga ümberpaigutatud materjali tuntakse settena (Geschiebedecksand) ja Lüneburgi nõmmel on selle paksus 0,4–0,8 meetrit (nõlvadel kuni 1,5 meetrit).
Vaata ka: Drawehn, Bullenkuhle, Diatomiit.
Ala on enamasti kaetud nõmmemaastikuga, mis sisaldab suuri kanarbiku- ja kadakaalasid, metsi ja mõne väiksema mülka. Erinevalt põhjapoolsetest aladest on Lüneburgi nõmme maastik väga künklik, kuna see paikneb otsamoreenil.
Looduslikud alajaotused
Lüneburgi nõmm koosneb järgmistest looduspiirkondadest:
pisi|Soltau kliimadiagramm
Kliima
Lüneburgi nõmm paikneb parasvöötmes merelise kliimaga alal, mida mõjutab Atlandi ookean, pehmed talved, jahedad suved ja aastaringsed sademed. Hohe Heides on siiski "madala mäestiku kliima" madalamate temperatuuridega ja rohkemate sademetega kui ümbritsevatel aladel.
Looduspargid ja kaitsealad
pisi|Lüneburgi nõmme looduspargi paiknemine
Lüneburgi nõmme loodeosas on Lüneburgi nõmme looduspark, mis katab pindala 1130 km². Selle südames, ümber Wilseder Bergi, on Lüneburgi nõmme reservaat (Naturschutzgebiet), mis asutati juba aastal 1921 pindalaga 234 km² ja millest ligikaudu 58% on metsa ja 20% nõmme. Teised looduspargid Lüneburgi nõmme piirkonnas on Südheide looduspark ja Elbufer-Drawehni looduspark. Alast otse põhjas on Harburgi küngaste looduspark. Lüneburgi nõmme kaitseala koos hiiglaslike Munsteri polügooni põhja- ja lõunaalade ning Bergen-Hohne polügooni avatud nõmmega on suurim nõmm Kesk-Euroopas. Ja endises Lüneburgi valitsemispiirkonnas (Regierungsbezirk) on mitte vähem kui 212 üksikut looduskaitseala (seisuga 31. detsember 2006).
Nõmmemaastiku moodustumine
pisi|left|Lüneburgi nõmm
Pärast Weichseli jäätumise (115 000 – 10 000 aastat tagasi) lõppu ilmusid piirkonda, mis nüüd moodustab Lüneburgi nõmme, esimesed puud, mis vastavalt looduslikule suktsessioonile ja julgustatuna kliima järkjärgulisest paranemisest olid algul kask ja mänd, siis sarapuu ning lõpuks kivitamm.
Nõmm ja seda ümbritsev ala kuuluvad sellesse Põhja-Saksa tasandiku piirkonda, kus mesoliitikumi ajastu küttide kultuur asendus üpris varakult neoliitikumi maaviljelejatega. Umbes 5000 aastat tagasi, neoliitikumi ajal, tekkisid Lüneburgi nõmmel kergelt lainjale liivanõmmele suured avatud alad. See oli tingitud intensiivsest karjatamisest kivitamme metsades ning seotud metsanoorendiku hävinemisega. Nendel avatud aladel hakkas domineerima kanarbik (Calluna vulgaris), peamiselt karjatamisele vastupidav taim. Siiski õnnestus tamme- ja pöögimetsadel aeg-ajalt jälle tärgata, kui inimene jättis nõmmealad hooldamata. Pikka aega vaheldusid Lüneburgi nõmme piirkonnas perioodid, kus nõmmemaa laiutas, perioodidega, kus ala oli laialdaselt metsaga kaetud ja alles olid ainult väikesed nõmmealad. Lõpuks, pärast suurt rahvasterännet, kasvasid piirkonna metsased alad märkimisväärselt.
Alles pärast aastat 1000 näitab õietolmuanalüüs pidevat metsamaade vähenemist ja märkimisväärset [kanarbik]]u kasvu. Selle tõi kaasa rändava eluviisi asendumine paikse eluviisiga. Tekkis tüüpiline nõmmele iseloomulik põllumajandus: kehva pinnase tõttu kontsentreerus suurelt alalt väheste toiduainete kättesaamine suhteliselt väikestele põldudele, kus sai toota eriti teravilja. See saavutati mätaste korrapärase eemaldamisega, mida kasutati nõmmelammaste (Heidschnucken) aedikutes heinana. Siis see rikastus lammaste sõnnikuga – ning laotati väetisena üle põllu.
pisi|left|Tee [[Undelohi lähistel]] pisi|Nõmmeleete mullaprofiil
Mätaste lõikamisega mulla taastumisvõime ammendus. Pealmise mullakihi regulaarne eemaldamine tõi kaasa nõmmemaa levimise. Kanarbiku lagunedes langeb mulla pH väärtus drastiliselt, jõudes raua puhverpiirkonda pH 3, mis käivitab leetestumise protsessi. Mulla elu on tugevalt kahjustatud, mille tulemuseks on nõmmel kõva kiht kohe juurtekihi all umbes 40 cm sügavusel. Raua ja huumuse osakesed vabanevad pealmisest mullakihist ja sadestuvad kõvasse kihti. Alusmuld seega eraldab end pealismullast. Toitained uhutakse pealismullast laialdaselt välja, mis viib leetestumiseni ja põhjustab tüüpilise hall-valge värvusega nõmmerajad.
Kirjanduses sageli väljendatud väide, et nõmm tekkis keskajal puidu nõudluse tulemusel Lüneburgi soolaluidetel, on vale. Lüneburgi soolatiigid kindlasti vajasid küttepuid soola tootmiseks, kuid need tekkisid alles umbes aastal 1000, mis ajaks oli nõmm juba umbes 4000 aastat kestnud. Nõutava hulga, isegi tootmise õitseajal, oleks saanud pideval kasutamisel umbes 50 km² metsaalalt, kuid nõmm hõlmab üle 7000 km². Igal juhul ei tulnud puit kindlasti nõmmelt, vaid veeteid kaudu, eriti Mecklenburgist Elbet pidi üles ja Schaalsee alalt. Transport maa kaudu oleks olnud liiga kallis (peale Ilmenau jõe, mis oli sel ajal laevatatav, ei voola jõgesid nõmmemaalt Lüneburgi), nagu võib näha mitte ainult mõnest säilinud saatelehest, vaid ka asjaolust, et ümber Lüneburgi on veel praegugi suured metsad, nagu Göhrde. Lõpuks arendati nõmmemaad sageli piirkondades, kus puuduvad soolaluited, nagu lambakarjanduse regioonides rannikul Norrast Portugalini ning Šotimaal ja Iirimaal.
pisi|Nõmmelambad
Nõmm ei ole seega loodusmaastik, vaid kultuurmaastik, mis loodud inimese vahelesegamisega. Selleks, et vältida poolavatud nõmmemaa taasasustamist puudega, eriti mändide ja vähemal määral arukaskedega, mis võiksid põhjustada selle aastatuhandeid vana keskkonna ja selle paljude asukate kadumise, sealhulgas väga haruldased looma- ja taimeliigid, lubatakse regulaarselt lambaid karjatada; need on peaaegu eranditult kohalikud saksa nõmmelambad (Heidschnucke).
Taimestik/fütotsönoos
20. sajandil on Lüneburgi nõmmel ellu viidud arvukalt kaitsemeetmeid; selle tulemusel on see üks paremini uuritud piirkondi Kesk-Euroopas.
Nõmmemaa
Liivanõmmed moodustavad umbes 20% Lüneburgi nõmme looduskaitsealast ja need võib jaotada allosadeks, millest tähtsaimad on:
pisi|Tüüpiline liivanõmm Wilsede lähistel
Metsad
pisi|left|upright|Männimets Schneverdingeni lähistel pisi|Looduslik karjamaa (Hutewald) Wilsede lähistel pisi|Vana madalmets (Stühbüsche) Niederhaverbecki lähistel
Suurem osa (umbes 58%) Lüneburgi nõmme looduskaitsealast koosneb metsast, peamiselt männimetsast, mis istutati 19. sajandi teisel poolel endisele nõmmemaale ja liikuvatele liivadele. Mõnel juhul düünid lihtsalt kasvasid looduslikult täis, ikka mändidega. On ainult mõned vanad kivitamme salud, mis järel metsaraiest Hannoveri kuningriigi aegadel. Paljudes looduskaitseala osades on niinimetatud Stühbüsche (madalmetsa vorm), puud, mis võsastati korduvalt lühemaks lõigates. Vahepeal on need metsikult kasvanud ning saanud iseloomuliku ja ebatavalise välimuse oma paljude harudega. Wilsede lähistel on jäänuk looduslikust karjamaast (Hutewald) koos hiiglasliku mitmeharulise pöögiga.
Sood
Lüneburgi nõmme suurim soo on Pietzmoor, mis asub Schneverdingenist idas. Seda siiski kuivendati ja turvast lõigati seal kuni 1960. aastateni. Loodusparkide liit tegi 1980. aastatel tööd, et taastada selle looduslik vesine olek. Näiteks aeti mõned kuivenduskraavid täis, mis viis märkimisväärse veetaseme tõusuni endistel turbaväljadel. Siiski ei ole tüüpiline sooelustik veel taastunud.
Loomad
Lüneburgi nõmmel elutseb palju loomaliike, eriti linde, kes on kodus laial avatud maastikul ja kellest mõned on mujal intensiivse põllumajanduse tõttu tugevalt ohustatud. Nende hulka kuuluvad teder (Tetrao tetrix), öösorr (Caprimulgus europaeus), nõmmelõoke (Lullula arborea), hallõgija (Lanius excubitor), punaselg-õgija (Lanius collurio), kivitäks (Oenanthe oenanthe), väänkael (Jynx torquilla), roherähn (Picus viridis), kaelustäks (Saxicola torquata), suurkoovitaja (Numenius arquata), põldvutt (Coturnix coturnix) ja must-toonekurg (Ciconia nigra). Lüneburgi nõmmel on väga haruldase tedre arvukus jätkuvalt tõusnud. Aastal 2007 loendati neid 78, 13 rohkem kui eelmisel aastal. Aastast 2003 on tedre arvukus kahekordistunud. Arvukalt liike nagu Euroopa piison, põder ja pruunkaru, kes kord piirkonda asustasid, võib näha Lüneburgi nõmme metsiku looduse pargis kõrvuti eksootiliste loomadega nagu lumeleopard ja polaarhunt.
Kultuur ja ajalugu
pisi|left|Vürsti haud (Fürstengrab) Niederhaverbecki lähistel pisi|Hannibali haud (Hannibals Grab) Wilsede lähistel pisi|left|Sieben Steinhäuser, haud D pisi|Tumulused Lüneburgi nõmmel
Varane ajalugu
Õietolmuanalüüs näitab, et Põhja-Saksamaa kuivad liivased mullad on tekkinud umbes alates 5000 aastat tagasi. Tulega puhastamine ja kultuuride kasvatamine pleistotseeni liivastel muldadel viis siiski kiiresti mulla vaesumisei. Nii sai tulega puhastatud maad vaid lühikest aega kasutada. Asustus liikus sageli ja metsi puhastati mujal. Isegi sel ajal tekkisid esimesed kanarbikunõmmed. Suhteliselt tiheda asustuse tõendeid leidub eriti Uelzeni kreisis. Lüneburgi nõmme maastikul on arvukalt megaliitilisi paiku ja tumulusi neoliitikumist ja varasest pronksiajast. Kõige kuulsamad on Oldendorfer Totenstatt (Oldendorfi kalmistu) ja Sieben Steinhäuser ('seitse kivist maja'). Kuid isegi Lüneburgi nõmme looduskaitsealal on rohkem kui tuhat tumulust, eriti Niederhaverbecki ja Oberhaverbecki lähistel. Suurim nendest tumulustest on niinimetatud vürsti haud (Fürstengrab). Wilsede lähistel on ka hästituntud kivi ja kadakate grupp Hannibali Haud (Hannibals Grab).
Üleminek paiksele kultuurile
Pärast langobardide taandumist suure rahvasterände ajal kuulus Lüneburgi nõmm umbes aastast 700 Saksimaa hertsogkonnale, mis võitles 9. sajandil Karl Suurega ja sai Frangi riigi osaks. Tekkinud tugev kontroll rahvastiku üle ja ristiusustamine tähendasid, et maa-asustus jäi paikseks ja ei liikunud enam vabalt. Maad hariti palju intensiivsemalt, mis viis nõmmemaa laienemiseni.
Asustus
pisi|Wilsede nõmmemuuseum – tüüpiline puitraamistusega maja ([[Fachhallenhaus)]] pisi|left|Põld ja mets Wilsede lähistel pisi|left|Wilsede – seintega külatänavad