cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjon
Petitsioonid „määratlemata kodakondsusega“ elanike õiguste kohta
Üldiselt leidis Komisjon petitsioonidele 0389/2018 ja 0383/2018 vastamisel, et igal liikmesriigil on õigus kujundada kodakondsuse saamise ja äravõtmise tingimusi, kuid määratlemata kodakondsusega elanike olukord on tundlik teema, millele tuleb tähelepanu pöörata. Siiski märgiti, et Eesti muutis 1. jaanuarist 2016 oma kodakondsusseadust, mis lihtsustab kodakondsuse saamist naturalisatsiooni korral pikaajalistele elanikele ning Eesti elanikud kasutavad sellist võimalust. Brüsseli IIa määruse artikli 6 arutamisel leiti, et tegemist on konkreetse eelisega, ja seotud liikmesriigi kodakondsusega, kuid ei välista võimalust kohaldada liikmesriigi kohtualluvuse norme enamikul juhtudel, kui see tingimus ei ole riigisisese õigussüsteemiga ette nähtud. Kokkuvõttes leidis komisjon, et tal ei ole nende juhtumite puhul põhjust sekkuda.
Petitsioon 0764/2017 Tšernobõli tuumaelektrijaama õnnetuse likvideerijate rahalise toetuse kohta
Eesti kodanik Sergey Neprimerov esitas 8. augustil 2017 petitsiooni koos 25 allkirjaga, milles avaldas muret likvideerijate rahalise toetuse määramise kohta Eestis. Petitsiooni esitamist on toetanud Euroopa Parlamendi Eesti liige Yana Toom. Esitaja väitis, et sellise toetuse saamiseks peab taotleja vastama õigusaktides sätestatud rahvusnõuetele ning tema arvamusel rahvuse alusel rahalise abi määramine on diskrimineeriv. Seda toetust peavad saama kõik õnnetuse likvideerijad. Peale petitsiooni esitamist otsustas Vabariigi Valitsus teha Riigikogule ettepaneku seaduse muutmise osas, mille alusel saaksid ka määratlemata kodakondsuseta isikud taotleda samasugust toetust. Riigikogu on hääletanud selliste muudatuste poolt ning sotsiaalhoolekande seaduse § 1401 lg 3 p 2 järgi saavad alates 2018. aastast kodakondsuseta isikud taotleda sotsiaaltoetust tuumakatastroofi tagajärgede likvideerijale Eesti kodanikega samadel alustel.
Euroopa Komisjoni ka vastas petitsioonile ning märkis, et pädevus üksikisikute kaitseks sekkuda on piiratud ELi õiguse kohaldamisalaga. Euroopa Liidu Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei ole komisjonil õigust sekkuda liikmesriikide kodakondsuse poliitikasse (välja arvatud juhul kui liikmesriik rikuks oma pädevuse teostamisel ELi õigust). Ühtlasi soovitas komisjon pöörduda oma murega Euroopa Nõukogu Euroopa Inimõiguste Kohtu poole, aga siis kui muid õiguskatisevahendeid ei jää. Samuti märkis komisjon, et määrus (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise kohta) ka ei rakendu antud kaasuses, sest esitajad elavad Eestis ega ole sotsiaalkindlustuse vallas seotud ühegi teise liikmesriigiga.
Petitsioon 1360/2015 taksojuhtide keelenõuete kohta Eestis
Eesti ametiasutused vastasid petitsioonile ja märkisid, et B1 eesti keele nõudeid kehtestati tarbijate kaitse huvides. Taksojuht peab suutma selgelt ja arusaadavalt vastama klientide küsimustele, arvestama soovidega ja aru saama palvetest ning ohu korral tagada turvalisust. Komisjon on leidnud, et esitaja on vääralt aru saanud määruse 492/2011 artikli 3 lõike 1 sisust. Vastavalt viimasele taandele, ei kohaldata nimetatud sätet keeleoskusega seotud tingimuste suhtes, mis esitatakse täidetava töökoha laadi tõttu. Euroopa Kohus on leidnud, et igasugune keelenõue peab olema mõistlik ja vajalik antud töö tegemiseks ning nimetatud nõuet ei tohi kasutada ettekäändena teistest liikmesriikidest pärit tööliste väljatõrjumiseks. Kokkuvõttes leidis komisjon, et tarbijate kaitse ja ohutuse huvides on keelenõuete kehtestamine õiguspärased ja proportsionaalsed.
Cella Monte
Cella Monte on vald Itaalias Piemonte maakonnas Alessandria provintsis.
Cella Monte piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Frassinello Monferrato, Ottiglio, Ozzano Monferrato, Rosignano Monferrato, Sala Monferrato.
1922. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste A-klass
1923. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste A-klass oli Eesti jalgpalli meistrivõistluste 2. hooaeg. Eesti meistriks tuli Tallinna VS Sport.
Hooaeg mängiti karikavõistluste formaadis. Eesti kõrgeim tase kandis nime A-klass, teine tase B-klass ning kolmas tase C-klass.
A-klass
A-klassi registreerus peale tiitlikaitsja Tallinna VS Spordi veel Tallinna Jalgpalli Klubi, Tallinna ESS Kalev ja Narva KS Võitleja. Kuna meistrivõistlused olid turniiri formaadis, siis toimus A-klassis vaid 3 mängu, kaks poolfinaali ja poolfinaali võitjad mängisid meistri selgitamiseks finaali. Sport ja TJK mängu algas üllatusega, kui kõigest kolm minutit oli mängitud ja Emmu Põder tegi seisuks 0:1 TJK kasuks. VS Sport'il kulus üle 20 minuti, et mängu tagasi tulla, kuid poolajaks juhtisid tiitlikaitsjad juba 3:1, väravad lõi Vladimir Tell, Arnold Kuulman ja Heinrich Paal. Teisel poolajal domineeris VS Sport täielikult ja Oskar Üpraus (kaks) ja Heinrich Paal lõid veel kolm väravat.
Teises poolfinaalis oli Kalev raskustes KS Võitlejaga ning ei suutnud esimene poolaeg väravat lüüa. Kogenud Kalev lõi kaks väravat teisel poolajal ja kvalifitseerusid finaali Tallinna VS Spordi vastu.
Finaal
200px|pisi
B-klass
!colspan="3" align="center"|1. ring
!colspan="3" align="center"|Poolfinaalid
!colspan="3" align="center"|Finaal
1Viljandi Spordiring võitis algselt 4:3, kuid diskvalifitseeriti hiljem.
Tsitramoon
Tsitramoon on valu vaigistav, verd vedeldav, palavikku alandav ja põletikuvastane ravim. Kasutatakse peavalu ja külmetushaiguste korral.
1922. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste A-klass
C-klass
!colspan="3" align="center"|Finaal
Tsitramoon
Üldteave
Nimetus tsitramoon ei vasta praegusel ajal mitte ühegi konkreetse ravimi koostisele, vaid pigem tuletab see patsientidele meelde, milline toime on ravimil, millest oli endistes Nõukogude Liidu liiduvabariikides saanud tuttav bränd.
1922. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste A-klass
C-klass
1Tallinna Jalgpalli Klubi C pääses otse poolfinaali.
Tsitramoon
Üldteave
Traditsiooniline tsitramooni (Tabulettae "Citramonum") koostis:
pisi|Tsitramoon Sellise koostisega ravimit ei toodeta enam. Uusi ravimeid, mille nimetuses on sõna tsitramoon, toodetakse paljudes farmaatsiaettevõtetes. Sageli on neil järgmine koostis:
Fenatsetiini asendamine paratsetamooliga tsitramooni koostises on tingitud olulistest kõrvaltoimetest, mis on seotud nefropaatia arenguga. Fenatsetiin on müügilt kõrvaldatud paljudes riikides, sealhulgas Venemaal. Paratsetamool on fenatsetiini peamine metaboliit keemiliselt lähedaste omaduste poolest.
Glütsiin
pisi
Glütsiin (lühend Gly või G, valem NH2CH2COOH) on üks kahekümnest α-aminohappest. Glütsiin kuulub asendatavate aminohapete hulka, kuna inimesed suudavad seda toota seriinist, mida omakorda toodetakse glükolüüsi vaheproduktist 3-fosfoglütseraadist. Glütsiini kodeerivad kõik neli koodonit, milles esimeseks kaheks nukleotiidiks on guaniin: GGA, GGU, GGC, GGG. Glütsiinil on kõrvalahelas vaid üksik prooton, mistõttu see on väikseim võimalik ning ka ainus akiraalne aminohape.
E5
E5 võib tähendada järgmist:
Linahari
Linahari, ka häkkel oli ropsitud linade sugemise riist ning Euroopas üldtuntud.
Piirpindade esitus
Piirpindade esituse mudel koosneb geomeetrilisest (pinnad, kõverad, punktid) ja topoloogilisest (tahud (face), servad (edge) ja tipud vertice) osast. Piirpindade esituse mudeli muudeks elementideks on 'kest' (shell, graafi ühendatud pindade hulk), marsruut (loop, tahku piiravate graafi servade marsruut) ning 'marsruut-servade lingid' (loop-edge links, ka graafi hargnevate servade (winged edge) lingid või ka poolservad (half-edges), mida kasutatakse graafi servade marsruutide loomisel.
Linahari
Linahari oli 70–80 cm pikkune laud, mille kummaski otsas oli neljakandiline raudpiidest padi, üks hõredam, teine tihedam. Piide pikkus 3–5 cm. Harjadest linapeosid (linavihke) läbi tõmmates eraldati takud peenemast linakiust.
Paul LePage
thumb|Paul LePage 2011. aastal Paul Richard LePage (sündinud 9. oktoobril 1948 Lewistonis Maine'is) on USA ärimees ja Vabariikliku Partei poliitik. LePage oli Maine'i osariigi 74. kuberner alates 5. jaanuarist 2011 kuni 2. jaanuarini 2019.
Kalju-kukehari
Kalju-kukehari (Sedum rupestre) on paksuleheliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Kazuo Ishiguro
Kazuo Ishiguro (jaapani keeles カズオ・イシグロ või 石黒 一雄 Kazuo Ishiguro; sündinud 8. novembril 1954 Nagasakis) on Jaapanis sündinud Briti romaanikirjanik. Tema pere kolis Jaapanist Suurbritanniasse 1960. aastal.
Ishiguro sai 1978. aastal bakalaureusekraadi Kenti Ülikoolist inglise keele ja filosoofia alal ning 1980. aastal magistrikraadi East Anglia Ülikoolist loovkirjutamise alal.
Ta sai 1982. aastal Suurbritannia kodakondsuse.
Ishiguro on 1995. aastast Briti impeeriumi ordu ohvitser (OBE).
Oma loomingu eest on ta võitnud olulisi auhindu, näiteks 1986. aastal Whitbreadi auhinna ja 1989. aastal Bookeri auhinna romaani "Päeva riismed" eest. 2017. aastal pälvis ta Nobeli kirjandusauhinna.
Tema teoseid on korduvalt ekraniseeritud: 1989. aastal ilmunud romaani "Päeva riismed" põhjal linastus samanimeline film 1993. aastal, 2005. aastal ilmunud romaani "Ära lase mul minna" põhjal samanimeline film 2010. aastal (PÖFFil eestikeelse pealkirjaga "Hoia minust kinni").
Borodinskoje Polje
Borodinskoje Pole oli Promotei tüüpi supertraaler (RTMS), mis oli ehitatud Stralsundis 1982. aastal.
Küttekulujaotur
Küttekulujaoturid on hoone radiaatorite külge kinnitatud seadmed, mis mõõdavad individuaalse radiaatori soojusväljastust. Küttekulujaoturid võivad olla kas elektroonilised, kus ühe või kahe elektroonilise temperatuurianduriga ja mikroprotsessori abil arvutatakse radiaatori soojuskulu radiaatori ja ruumi temperatuuride vahe järgi või aurustus, kus kapillaartorus olev spetsiaalne kalibreeritud vedelik registreerib lisaks radiaatori soojusväljastusele ka õhust saadud kogusoojuse (mille jaoks on arvestatud keskmine ).
Torusid, mis on täidetud metüülbensoaadiga vastavalt DIN EN 835 järgi saab kasutada, et kontrollida värvimuutust.
Tööpõhimõte:
Radiaatorit küttes soojeneb ka tagumine osa. Temperatuur (või kahe temperatuurianduriga elektrooniliste allokaatorite temperatuuride erinevus toatemperatuurist) integreeritakse kütteperioodi, mis on üks aasta vastavalt küttekulude määrusele ja seega loeb mõõdetud väärtuse. Kuna soojusväljastus sõltub ka radiaatori parameetritest ning radiaatori ja küttekulujaoturi vahelisest soojusülekandest, korrutatakse iga radiaatori mõõdetud väärtus individuaalse teguriga. Seda saab teha eraldi tabelis. Räägitakse siis ühiku skaalal (HCA), sest iga küttekulujaotur on varustatud sama skaalaga. Kui hoopis erinevatel radiaatoritel olevad küttekulujaoturid on varustatud erinevate skaaladega, nn tooteskaaladega, siis ümberarvestamist ei toimu, kuna tegurit on skaala valikul juba arvesse võetud. Elektrooniliste küttekulujaoturitega saavutatakse arvutamine läbi programmeerimise. Hindamistegur määratakse küttekulujaoturi paigaldamisel. Selleks määratakse võimaluste piires täpne radiaatori tootja ja tüüp ning radiaatori mõõtmed. See toob kaasa radiaatori võimsuse kui hindamisteguri esimese osa. Seejärel korrigeeritakse tegurit nn Kc väärtusega, mis kirjeldab soojusülekannet küttekandja, lõpuks radiaatori ja küttekulujaoturi vahel. Küttekulujaotur kodeeritakse ka vastavalt ebasoodsa paiknemisega korterite paranduskoefitsientide alusel. Radiaatorite hindamine eeldab täpsete andmete tundmist kasutatava küttekulujaoturi ja radiaatori kohta, mis saadakse ekstensiivsete mõõtmiste ja katsetuste käigus.
Masinasõna
Masinasõna (inglise keeles machine word) ehk arvutisõna (ka infosõna) on arvutitehnikas kindla pikkusega (järjestikuste bittide arvuga) andmeüksus, mida töödeldakse tervikuna konkreetse arhitektuuriga protsessoris. Tänapäeva arvutites on sõna pikkus kordne minimaalse adresseeritava üksusega, milleks on bait. Seega on sõna pikkus kordne 8 bitiga ja enamasti 32 või 64 bitti.
Bilczyce
Bilczyce on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Wieliczka maakonnas Gdówi vallas. Bilczyce asub Wieliczkast 10,5 km ja Krakówi kesklinnast ligi 23 km kagus.
Trojitske (Svatove rajoon)
Trojitske on alev Ukrainas Luhanski oblastis Svatove rajoonis.
Trojitske asutati 1750. aastal, alevi õigused alates 1957. aastast.
Kaljumaran
Kaljumaran (Potentilla rupestris) on roosõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Frassinello Monferrato
Frassinello Monferrato on vald Itaalias Piemonte maakonnas Alessandria provintsis.
261 meetri kõrgusel merepinnast asuva Frassinello Monferrato asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Frassinello Monferrato piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Camagna Monferrato, Cella Monte, Olivola, Ottiglio, Rosignano Monferrato, Vignale Monferrato.
Rietavase mõis
pisi| Endine Rietavase mõisa peahoone. Rietavase mõis (Rietavo dvaras) on endine mõis Leedus Rietavase omavalitsuses Rietavase linnas.
Rietavase mõisamainitakse esimest korda aastal 1253. Mõis on kuulunud Tyszkiewiczite suguvõsale ja Zubovidele. Aastal 1812 läks Rietavase mõis Ogińskite valdusse, see suguvõsa ehitas linna uhke mõisakompleksi. Aastal 1909 sai mõisa omanikuks Povilas Jurgaitis, suurem osa mõisast võõrandati temalt aastal 1924.
Aastal 1892 süttisid Rietavase mõisas põlema esimesed elektripirnid Leedu territooriumil. Mõisakompleksi peahoone ei ole paraku säilinud. Aastal 1909 süttis hoone põlema, seal hävis palju kunstiväärtusi. Hiljem, Esimese maailmasõja ajal, peatus mõisas Saksa sõjavägi. Peahoone vaskkatus sulatati haavliteks, pargis elanud luiged ja faasanid kütiti toiduks. Hulk varasid viidi Saksamaale. Peale seda lasi lossi uus omanik Povilas Jurgaitis hoone lammutada ja kasutas sealseid telliseid omale uue maja rajamiseks.
Kompleksi juurde kuulub veel suur park, mis ulatub Jūra jõe äärde. Pargi lääneosas asub suur tiik. Parki piirab osaliselt müür, milles asuvad kaks väravat. Plungėsse viiva tee ääres asub Ogińskite pere rahula koos kabel-mausoleumiga.
Mõisakompleksi kuulunud hoonetest on säilinud veel kaheksa kõrvalhoonet, nende seas valvuri maja, veetorn, tall, kontor, muusikute ühiselamu ja muusikakool. Koolis asub praegu Rietavase ajaloomuuseum.
Otto von Engelhardt
Moritz Alexander Otto von Engelhardt (11/23. september 1860 Tartu – 7. detsember 1931 Baieri) oli Liivimaa advokaat ja Viljandi linnapea.
Engelhardti isa oli teoloog ja õppejõud Gustav Moritz Constantin von Engelhardt. Otto von Engelhardt lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna aastal 1886, pärast mida kolis Viljandisse, kus tegutses advokaadina. pisi|"[[Villa Engelhardt", Lutsu tänav 5]] Engelhardt ehitas Viljandisse elamu "Villa Engelhardt" (Lutsu tänav 5), mille projekteeris tema vend Rudolf von Engelhardt.
Viljandi linnapea
1898 valiti Engelhardt Viljandi linnapeaks ja selles ametis oli ta ligi 20 aastat kuni 1917. aastani, samuti ka aastal 1918. Ühtlasi oli ta Viljandi viimane sakslasest linnapea. Tema valitsemisajal ehitati linna tapamaja, elektrijaam, kanalisatsioon ja veevärk.
Engelhardt oli ka Liivimaa linnade saadik Vene Riigiduumas.
Eesti iseseisvumise käigus tõugati Engelhardt linnapea kohalt ja ta kolis elama Saksamaale.
Nevjanski torn
Nevjanski torn (vene keeles Невьянская башня), ka Nevjanski viltune torn, on kellatorn Venemaal Sverdlovski oblastis Nevjanski linnas, tuntud ka kui Demidovi viltune torn.
Ajalugu
Nevjanski torn on ehitatud 18. sajandi esimesel poolel vene ettevõtja Akinfi Demidovi käsul. Torni kõrgus on 57,5 meetrit, torn on ruudukujulise põhiplaaniga, küljepikkus on 9,2 meetrit. Torni ülemine osa on kaheksatahuline ja aheneb astmeliselt kolmes järgus ning tipneb telkkiivriga. Torn on viltu – kalle 1,8 meetrit.
Torni sisemus oli jaotatud korrusteks. Esimese korruse otstarve pole kindlaks tehtud. Teisel korrusel paiknes Demidovi-aegne kantselei ja arhiiv. Kolmandal korrusel oli Demidovi-aegne laboratoorium. Neljandal-viiendal korrusel olid vaid trepimarsid. Korrus kõrgemal oli võlvlaega akustiline ruum, mille otstarve on teadmata. Seitsmendal ja kaheksandal korrusel paikneb tänini inglise kellameistri Richard Phelpsi konstrueeritud isemängiv kariljon.
Torni ehitusmeistrid ei ole teada, kuid uurijad on leidnud, et torni ehitamisel on kasutatud tolle aja kohta uuenduslikke tehnoloogiaid, näiteks seinte ladumisel kasutati suuremat tugevust tagava erikoostisega telliskive, tarinduse uurimisel avastati malmtalasid, mille alumisele küljele olid kinnitatud raudlatid. Malm töötab tõmbele halvemini kui survele ja selle puudujäägi pidi kompenseerima malmi ja raua koostöö. Torni telkkiiver oli varustatud piksevardaga, mis läänemaailmas oli sel ajal veel leiutamata.
Magnus III (Mecklenburg)
Magnus III (4. juuli 1509 – 28. jaanuar 1550) oli Mecklenburgide dünastia liige, kes oli esimene luterlik Schwerini piiskopkonna administraator, keda viidatakse siiski kui vürstlikku piiskoppi. Ta oli Heinrich V ja selle naise Ursula poeg. Ta valiti piiskopiks 1516. aastal, kuid alaealisuse ja paavsti kinnituse puudumise tõttu asus ta administraatori ametisse alles 1532. aastal. Järgmisel aastal juurutas ta reformatsiooni. Ta abiellus Taani kuninga Frederik I vanema tütre Elisabethiga. Nad ei saanud lapsi.
Holly Hunter
pisi|Holly Hunter Holly Patricia Hunter (sündinud 20. märtsil 1958) on Ameerika näitleja. Ta on pälvinud Ada McGarthi rolli eest filmis „Klaver“ (1993) parima naispeaosatäitja Oscari, BAFTA auhinna, Kuldgloobuse ja Cannes'i filmifestivali auhinna.
Ta on olnud Oscari kandidaat parima naispeaosatäitja rolli eest filmis „Teleuudised“ (1987) ja parima naiskõrvalosatäitja rolli eest filmides „Firma“ (1993) ning „Kolmteist“ (2003). Hunter on seitse korda esitatud Emmy auhinna kandidaadiks ja ta on selle võitnud kahel korral.
Elulugu
Holly Hunter sündis Conyersi linnas Georgias koduperenaise Opal Marguerite'i ja talupidaja ning spordikaupade müügiesindaja Charles Edwin Hunteri seitsmelapselises perekonnas. Lapsepõlves põetud mumpsi tõttu on Hunter vasakust kõrvast kurt, mis tekitab näitlejatöös aeg-ajalt probleeme. Mõni stseen tuleb mängida stsenaariumist erinevalt, et ta saaks kasutada oma paremat kõrva.
Hunter lõpetas Carnegie-Melloni Ülikooli Pittsburghis näitekunsti erialal ja esines mõnda aega sealses linnateatris, mängides naiivitaride rolle. Lõpuks kolis ta New Yorki, kus jagas korterit näitleja Frances McDormandiga. Läbilöögivõimalus tekkis, kui Hunter jäi kümneks minutiks lifti kinni koos näitekirjanik Beth Henleyga, kellega neil oli meeldiv vestlus. See juhtum viis osatäitmisteni mitmes lavastuses.
Aastatel 1995–2001 oli Holly Hunter abielus Janucz Kamińskiga, kes on filmide „Schindleri nimekiri“ (1993) ja „Reamees Ryani päästmine“ (1998) operaator. Alates 2001. aastast on Hunteril suhe Briti näitleja Gordon MacDonaldiga. Paar kohtus, kui nad mängisid koos Marina Carri näidendis „By the Bog of Cats“. 2006. aasta jaanuaris sündisid kaksikud pojad. Hunter on öelnud, et oma lastest ta ajakirjanikega ei räägi.
Filmikarjäär
Holly Hunter alustas filmikarjääri 1981. aastal õudusfilmis „Põlemine“. Pärast Los Angelesse kolimist 1982. aastal esines Hunter telefilmides, kuni sai kõrvalosa filmis „Hoogne vahetus“ (1984). 1987. aastal sai Holly Hunterist tunnustatud filmistaar tänu vendade Coenide filmile „Arizona juunior“ ja Oscari kandidaadiks nimetatud osatäitmisele filmis „Teleuudised“. Järgnesid muu hulgas rollid filmides „Igavesti“ (1989) ja „Ükskord veel“ (1991).
1993. aastal tegi ta kaks Oscari-väärilist rolli: koos Harvey Keiteliga mängitud rolli eest Jane Campioni filmis „Klaver“ sai ta parima naispeaosatäitja auhinna ja oli parima naiskõrvalosatäitja auhinna kandidaat rolli eest filmis „Firma“.
Järgnesid osatäitmised filmides „Püdadeks koju“ (1995), „Copycat“ (1995), „Kokkupõrge“ (1996) ja „Ebatavaline elu“ (1997). 1998. aastal mängis ta koos Danny DeVito, Queen Latifah ja Martin Donovaniga hiljuti lahutatud naist Richard LaGravenese'i filmis „Living out loud“. Rolli eest telefilmis „Harlani maakonna sõda“ (2000), mis jutustab Kentucky söekaevurite võitlusest inimväärsete töötingimuste eest, nimetati Hunter mitme filmiauhinna kandidaadiks. 2003. aasta filmis „Kolmteist“ mängis Hunter teismeliseea raskustega võitleva tüdruku ema rolli, mille eest nimetati ta parima naiskõrvalosatäitja Oscari kandidaadiks.
2004. aastal laenas Hunter oma hääle animafilmi „Imelised“ tegelasele Helen Parrile ehk superkangelanna Elastiknaisele. 2005. aastal mängis ta koos Robin Williamsiga musta huumoriga vürtsitatud draamas „Suur valge“. 2007. aastal hakkas jooksma telesari „Grace'i päästmine“, kus Holly Hunter on tegev produtsendi ja peaosatäitjana. Selle rolli eest nimetati ta Kuldgloobuse, Emmy ja kahe Ekraaninäitlejate Gildi auhinna kandidaadiks.
30. mail 2008 sai Hunter oma tähe Hollywoodi kuulsuste alleele. 2009. aastal sai ta Naised Filmis Lucy auhinna, mis on saanud nime Lucille Balli järgi ning millega tunnustatakse inimesi, kes on televisiooni kaudu tõstnud esile ja parandanud naiste olukorda ühiskonnas.
Sahmen
Sahmen (varem Sahme, ka Saamen, vene keeles Замен) oli Ida-Preisimaalt pärit literaadi- ja aadlisuguvõsa.
Päritolu küsimus
XVIII sajandi algul Liivimaale rännanud Sahmenite suguvõsa esiisaks oli Abraham Sahme, kes elas XVI sajandil Königsbergis Altstadtis. Samal perioodil elasid linnas ka Rastenburgist (praegu Kętrzyn) pärit Lorenz Sahme järeltulijad. Sahmede sugupuu koostanud J. Gallandi arvates võis olla tegemist kahe erineva suguvõsaga. Magdalene Frese uuema käsitluse kohaselt ei ole küll võimalik nende liinide omavahelist sugulust tõendada, kuid ilmselt on siiski tegemist ühe ja sama suguvõsa erinevate harudega.
Progressiivtarind
Progressiivtarind on tarind, mis väljendab oleviku- või minevikuhetkel parasjagu käimas olevat tegevust, kuid hetkelist tegevust märkivate verbide puhul aitab progressiivtarind väljendada tulevikku. Progressiivtarind koosneb olema finiitsest ehk pöördelisest oleviku- või lihtminevikuvormist ja teatud verbivormi mas-vormist ning esineb olemasolulauses. nt Lilled on/olid peenral kasvamas.
Progressiivtarindi kasutamine on eriti levinud reportaažistiilis, nt spordireporterite kõnes.
Ohtene sõnajalg
Ohtene sõnajalg (Dryopteris carthusiana L.) on sõnajalaliste sugukonda sõnajala perekonda kuuluv taimeliik.
Progressiivtarind
Eesti keel
Hetkel toimuvat saab progressiivtarindiga väljendada ainult verbide abil, milles aktiivse kestusega tegevus puudub, nagu toimuma, lamama, kasvama, surisema, helisema, lendama,  vulisema jms.
Ohtene sõnajalg
Ohtese sõnajala muud nimetused on kõrbe sõnajalg ja okas-sõnajalg. Liik on saanud nimetuse iseloomuliku määramistunnuse järgi: lehe serval asuva hamba tipul on ogaterav ohe.
Progressiivtarind
Eesti keel
Mingil hetkel toimuv märgib progressiivtarindi mitteaktiivsuse kõrval ainult hetke, ajapunkti, mitte ajavahemikku. Nt Kiili spordihallis oli kell kümme / eile õhtul / esimest päeva toimumas sulgpalliturniir.
Verbide puhul, mis märgivad hetkelist tegevust, nt algama, lõppema, plahvatama, kukkuma jms, osutab progressiivtarind mitte tegevuses olekule, vaid peatselt algava tegevuse eelfaasis olekule, Sulgpalliturniir on lõppemas, Pomm oli plahvatamas. Sellel juhul mõtestub tegevus tulevikulisena ning progressiivtarindit võib ühtlasi käsitleda kui ka ühte tuleviku väljendamise vahendit.
Ohtene sõnajalg
Botaaniline kirjeldus
Mitmeaastase taime kõrgus on 30–80 cm. pisi|left|Dryopteris carthusiana Moore21|354x354px
Eoslad
Eoslad paiknevad kahe reana eoskuhjades ülemistel lehekestel. Eoskuhjad on kaetud väike looriga. Ohtese sõnajala eosed on pruunid, neerukujulised, peenikeste nõelakujuliste paksenditega. Eoseid moodustab juulis-augustis.
Leht
Lehed on kahelisulgjad, helerohelised, jäigad ja püstised ning paiknevad tihedate kimpudena. Lehekesed on munakujulised kuni pikliksüstjad. Lehekeste alumine paar on vastamisi asetsev ja võrreldes teistega natuke rohkem eemaldunud, teised vahelduvalt. Lehekeste servad on ogateravate hammastega. Leheroots on pikk (umbes laba pikkune) ja peenike, mis on roheka või kollaka värvusega. Leherootsu ülemine osa on sügavalt rennikujuline ja seal on vähe sõkalsoomuseid, alumisel osal on aga rohked ühtlaselt värvunud kahvatupruunide sõkalsoomused.
Vars
Varreks on risoom. Risoom on lühike, paikneb mullas horisontaalselt või poolviltu. Risoomi nooremad osad on kaetud sõkalsoomustega, vanemad osad on aga üsna tihedalt kaetud vanade lehtede tüügastega.
Rietavase omavalitsus
Rietavase omavalitsus on 2. järgu haldusüksus Leedus endise Telšiai maakonna aladel.
Ohtene sõnajalg
Paljunemine
Kuna risoom on päris lühike, paljuneb peamiselt eoste abil. Eostest areneb kahesuguline eelleht. Eellehe alumisel küljel arenevad emas- ja isassuguorganid, millest hiljem valmivad sugurakud. Uus taim areneb viljastunud munarakust.
Keemiline koostis
Taim sisaldab fenoolseid ühendeid ja antotsüaane. Lehtedest on leitud eeterlikku õli.
pisi|left|Ohtese sõnajala levikuala Eestis
Erythrolamprus
Erythrolamprus on maoperekond.
Ohtene sõnajalg
Levila
Kasvab võsastikes ja poolniisketes metsades. On levinud Põhja- ja Kesk-Euroopas, Ida- ja Lääne-Siberis, Kesk-Aasia mäestikes ja Põhja-Ameerika idaosas. Sageli leidub Eestis.
Erythrolamprus
Klassifikatsioon
Perekonda Erythrolamprus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Ohtene sõnajalg
Kasutamine meditsiinis
Ravimtaimena ekstrakti valmistamiseks kasutatakse ohtese sõnajala risoomi. See saab aidata pael- ja laiusside vastu. Risoomis sisalduvad toimeained on samad kui maarja-sõnajalal, aga arvatakse, et ohtese sõnajala risoomis on neid palju rohkem. Ravimi annustamisel on vaja olla ettevaatlik ja täpne, kuna on võimalik saada mürgistuse. Halvematel juhtudel võib mürgistus lõppeda naha ja limaskestade siniseksvärvumise, teadvusetuse, õhupuuduse ning surmaga. Kergematel juhtudel esineb peavalu, oksendamine ja kõhulahtisus.
Erythrolamprus
Sünonüüm
Perekonna Erythrolamprus taksonoomiline sünonüüm on Liophis.
Rietavase omavalitsus
Omavalitsuse pindala on 586 km². 2014. aasta seisuga elas seal 8264 inimest.
Erythrolamprus
Levila
Need maod elavad Antillidel, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerikas.
Ohtene sõnajalg
Muu kasutusalad
Kasvatatakse ilutaimena.
Erythrolamprus
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Erythrolamprus seisuga 23.04.2014.
Ludwig I (Baden)
Ludwig I (9. veebruar 1763 – 30. märts 1830) sai Badeni suurhertsogiks 8. detsembril 1818. Ta oli oma eelkäija Karl Ludwig Friedrichi onu ja tema surm tähistas Badeni koja Zähringite liini lõppu. Talle järgnes tema poolvend Leopold.
Ta kindlustas 1820. aastal Freiburgi Ülikooli püsimajäämise, pärast seda kutsuti ülikooli Albert-Ludwigi ülikooliks. Ta asutas 1825. aastal ka Polytechnische Hochschule Karlsruhe. See on vanim tehnikakool Saksamaal.
Rietavase omavalitsus
Omavalitsus moodustati 1999. aastal. See koosneb järgmistest valdadest: Daugėdai, Medingėnai, Rietavase ja Tverai vald. Eraldi haldusüksuse moodustab Rietavase linn.
Ludwig I (Baden)
Pärast Ludwigi surma arutati palju salapärase 17-aastase Kaspar Hauseri üle, kes oli 1828. aastal otsekui eikusagilt välja ilmunud. Seitseteist aastat tagasi oli tulevase suurhertsog Karli ja tema prantslannast naise Stéphanie de Beauharnais' esimene poeg surnud asjaoludel, mida hiljem kujutati salapärastena. Sel ajal ja praegugi (2007. aastal) spekuleeriti, et Hauser, kes suri (võib-olla mõrvati) 1833. aastal, oli see laps.
Massmälu
Massmälu on infotehnoloogias suuremahuline säilmälu. Peamised massmäluseadmed on kõvaketas, pooljuhtketas, mälukaart  ja mälupulk, varem ka näiteks diskett ja CD-ROM. Massmäluseadmeid kasutatakse arvuti salvestusmäluna.
Ludwig I (Baden)
Ludwigil oli oma armukese Katharina Werneriga (1818. aastast Langensteini ja Gondelsheimi krahvinna) üks ellujäänud vallastütar, krahvinna Louise von Langenstein und Gondelsheim (1825–1900), kes abiellus 1848. aastal Rootsi aristokraadi Douglase krahvi Carl Israeliga (1824–1898).
Kaljupuju
Kaljupuju (Artemisia rupestris) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Červonka
Červonka on küla (vidējciems) Lätis Augšdaugava piirkonnas. Vecsaliena valla halduskeskus. Asulas asub Vecsaliena mõisa (saksa keeles Alt-Sallensee) peahoone. Lisaks on seal veel raamatukogu ja klubihoone. Aastatel 2009–2021 jäi asula Daugavpilsi piirkonda.
Rietavase omavalitsus
pisi|tühi|Rietava omavalitsus
Halduskeskus on Rietavase linn. Teine suurem asula on Tverai alev. 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,42% leedulased, 0,36% venelased, 0,14% ukrainlased ja 1,08% oli teistest rahvustest.
Omavalitsuse suurim jõgi on Jūra.
S46 (Berliin)
S46 on Berliini linnaraudtee liin, mis sõidab Königs Wusterhausenist Westendi. Kuni 28. maini 2006 sõitis liin Könings Wusterhausenist Gesundbrunnenisse. Liini lühendati Westendini, et tihendada sõidugraafikut liinidel S41 ja S42. Lühendatud liinil on 23 peatust.
Pinus wangii
Pinus wangii on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu. Ta kuulub viieokkaliste mändide hulka (alamperekond Strobus).
Kirjeldus
Pinus wangii on tavaliselt keskmisest madalama kasvuga, kõrgus on tavaliselt 8–20 m. Tüvi on sirge või mittekorrapäraselt hargnev, kuni 1 m läbimõõduga. Võra on ümara või lameda kujuga.
Okkad on viiekaupa kimbus, (15–) 30–60 (–80) mm pikkused, kõverdunud, tumerohelised, kahe vaigukäiguga, püsivad võrsetel kaks aastat.
Isasõisikud on munaja või ellpsoidse kujuga, 8–20 mm pikad. Käbid on 4,5–8,5 (10) cm pikkused ja läbimõõduga 3,5–6,5 cm, pikliku, munaja või ellpsoidse kujuga, noorelt kollakasrohelised, valminult pruunid. Seemned on helepruunid, ellipsoidilise-munaja kujuga, 7,8–12,8 mm pikkused, kirjude tiivakestega (pikkus 4–18 mm).
Levikuala ja ökoloogia
Pinus wangii levila asub väga väiksel territooriumil, Hiina Yunnani provintsis, Wenshani Tšuangi-Miao autonoomses ringkonnas, Malipo ja Xichou maakonnas, üsna lähedal Vietnami piirile. Arvatavalt kasvab Pinus wangii ka Vietnamis, aga siiani puuduvad selle kohta usaldusväärsed andmed. Pinus wangii kasvab järskudel lubjakivist mägede nõlvadel 1500–1800 m kõrgusel merepinnast. Kaks teadaolevat selle männi populatsiooni asuvad üksteisest ligi 32 km kaugusel, kus nad kasvavad väikestes gruppides või üksikpuudena, mis on hajutatud mäetippude ja seljandike vahel. Piirkonnas levinud karstialadelt on enamik metsadest maha raiutud ja see oht ähvardab ka Pinus wangii allesjäänud populatsioone.
Puuliikidest kasvavad koos temaga koos sitšhuani tsuuga (Tsuga chinensis), kivijugapuu liik Podocarpus wangii, hiina jugapuu (Taxus chinensis) ja urbjugapuu liik Amentotaxus yunnanensis.
Frida Nokken
pisi|Frida Nokken (2006) Frida Nokken (sündinud 20. septembril 1948 Fredrikstadis) on Norra ametnik.
Tal on cand. polit. ' i kraad. Ta töötas aastast 1975 riiklikus konsultatsioonifirmas Statskonsult, alates 1989. aastast Finantsjärelevalveametis ja alates 1992. aastast Posten Norges.
Septembrist 1999 juulini 2007 oli ta Põhjamaade Nõukogu peasekretär ehk presiidiumi sekretariaadi direktor.
Phạm Tuân
Ta viibis kosmoses 23. juulist 31. juulini 1980 Sojuz 37 ja Sojuz 36 pardal.
Frévillers
pisi|St. Anne’i kiriku sissepääs
Frévillers on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub departemangu kõrgeimas punktis, 26 km Arrasist loodes, teede D72 ja D74 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Kivi-Vigala rahvamaja
Kivi-Vigala rahvamaja on rahvamaja Rapla maakonnas Märjamaa vallas Kivi-Vigala külas. Rahvamaja juhataja on Heli Lints.
Rahvamaja asutati 1945.
Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu
Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu on Tallinnas Eesti Vabariigi Presidendi juures tegutsev institutsioon (sihtasutus).
Põhikirja järgi on Kultuurirahastu eesmärk toetada kultuuri-, sotsiaal-, haridus- ja teadusalast tegevust Eestis.
Linavurr
Linavurr oli lina ropsimis masin.
Koosnes linapeode hoidmise alusest ning selle peal jalaga või käsitsi ringiaetavast rattast, mille küljes asusid ropsimõõga taolised puust terad. Eesti aladel kasutati linavurre 19. sajandi II poolel ja 20. sajandi algul enamasti Lõuna-Eestis, kuid laia kasutust nad ei leidnud.
Anatoli Paal
Anatoli Paal (vene keeles Анатолий Степанович Пааль; 27. november 1954 Narva – 27. või 28. juuni 1999 Narva) oli Eesti majandustegelane ja poliitik.
Ta lõpetas Narva 8. 8-klassilise Kooli ja Narva 10. Keskkooli. 1977. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrijaamade erialal.
Aastatel 1977–1979 töötas ta Lõuna Kõrgepingevõrkude võrgurajooni dispetšerina, 1980–1981 Põlva kolhoosis.
1982. aastast töötas Anatoli Paal Balti Soojuselektrijaamas insenerina, meistrina ja tsehhijuhatajana. Aastatel 1992–1998 oli ta Balti SEJ direktor, 1998. aastast AS Eesti Energia Balti Elektrijaama direktor, 1999. aastast AS Eesti Energia Narva Elektrijaamade peadirektor.
1998. aastal oli ta Tartu Ülikooli kuratooriumi liige.
27. juunil 1999 tappis Anatoli Paali tema poeg esimesest abielust Aleksei.
Tegevus Narva linnaomavalituses
1989. aastal valiti ta Narva linnavolikogu liikmeks ja esitati Narva linnapea kandidaadiks. Aastatel 1993 –1999 oli ta Narva linnavolikogu esimees.
Tänu tema toetusele sai Narva 1999. aastast Eesti sügispealinnaks.
Isiklikku
Anatoli Paal oli kaks korda abielus. Esimeses abielus sündis tal poeg Aleksei. Teises abielus abikaasa Gulnaraga sündis tal poeg Aleksandr.
Philipp (Mecklenburg)
thumb|
Philipp (12. september 1514 - 4. jaanuar 1557) oli Mecklenburg-Schwerini hertsog.
Ta oli Heinrich V ja selle naise Helene von der Pfalzi noorim poeg. Vigastuse tõttu turniiril oli ta palju aastaid vaimuhaige. Pärast Heinrich V surma 1552. aastal elas ta Mecklenburgi hertsog Ulrichi õukonnas Güstrowis, kus ka suri.
Ta maeti Doberaner Münsterisse.
Bēne mõis
pisi|Bēne mõisa peahoone
Bēne mõis (läti keeles Bēnes muiža, saksa keeles Behnen) on mõis Lätis Auce piirkonnas Bēne vallas Bēnes.
Bēne mõis sai alguse 16. sajandil. 19. sajandi algul olid mõisa omanikud Medemid, seejärel Reked. Viimasteks omanikeks enne võõrandamist olid Birkensteinid. Aastast 1922 oli mõisa peahoone omanik Otto Valdemārs Gailītis, kes rajas sinna Bēne kultuurikeskuse.
Mõisa peahoone rajati aastail 1876–1878. Uusgooti stiilis hoonet rünnati aastal 1905. Säilinud on ka mõned kõrvalhooned: laut, ait, veski, teenijate maja jt.
Saône-et-Loire'i departemang
Saône-et-Loire'i departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Bourgogne-Franche-Comté piirkonnas.
Departemang on nime saanud kahe jõe järgi: Saône ja Loire.
2015. aastani kuulus departemang Burgundia piirkonda.
Dīķeri
Dīķeri on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonnas Kööna vallas. Küla jääb endisest piirkonnakeskusest Naukšēnist 13,5 ja Riiast 156 km kaugusele.
Asula on tekkinud Dīķeri mõisa (Puderküll) keskuse juurde. Aastail 2009-2021 kuulus küla Naukšēni piirkonda.
Looduskaitse all on Dīķeri mõisa park ja saar ümbermõõduga 4,7 meetrit.
Aastal 2000 oli külas 10 elanikku.
Peterburi konservatoorium
Konservatoorium asutati 1862. aastal pianist Anton Rubinsteini initsiatiivil Vene Muusikaühingu muusikaklasside baasil. Rubinsteinist sai ka konservatooriumi esimene direktor ja klaveriprofessor. Konservatooriumi esimene lõpetaja oli Pjotr Tšaikovski 1865. aastal.
1871. aastal kutsuti kompositsiooniteooria ja orkestratsiooni professoriks Nikolai Rimski-Korsakov, kelle harmoonia- ja kompositsiooniteooria õpikud pole tänini väärtust kaotanud. Rimski-Korsakov pani aluse nende erialade õppekavadele. Aastatel 1905–1928 oli konservatooriumi rektori ametis helilooja Aleksandr Glazunov. 1918. aastast on Peterburi konservatoorium riiklik õppeasutus.
Konservatoorium allub Venemaa Föderatsiooni kultuuriministeeriumile.
Konservatooriumi hoone ehitati 1896. aastal. 1912. aastal tehti sellele juurdeehitus ja ehitati ümber suur saal.
Peterburi konservatooriumis on õppinud mitmed väljapaistvad eesti heliloojad ja muusikud: Juhan Aavik, Miina Härma, Mihkel Lüdig, Artur Kapp, August Topman, Rudolf Tobias, Cyrillus Kreek, Peeter Süda, Konstantin Türnpu, Raimund Kull, Mart Saar, Heino Eller.
Józef Gosławski
pisi|Józef Gosławski (1960) pisi|Fryderyk Chopini monument Żelazowa Wolas pisi|[[Mahatma Gandhi karikatuur, mille Gosławski lõi 1932, kuid mis valati pronksi alles 2007]] Józef Jan Gosławski (24. aprill 1908 Polanówka – 23. jaanuar 1963 Varssavi) oli poola skulptor ja medalikunstnik.
Gosławski sündis Lublini vojevoodkonnas Polanówkas ja kasvas üles samas vojevoodkonnas Wąwolnicas. Tal oli kaks venda ja kaks õde. Ta õppis läheduses olevas Kazimierz Dolny linnas olevas ehituskunstikoolis ja pärast selle lõpetamist sooritas edukalt sisseastumiseksamid Krakovi kunstiakadeemiasse, aga oli õpingute alustamiseks liiga noor. Seetõttu jätkas ta õpinguid Krakovi riiklikus kujunduskunsti- ja kunsttööstuskoolis. 1932 asus ta lõpuks õppima Krakovi kunstiakadeemiasse. Seejärel õppis ta Varssavis ja sai stipendiumi õpingute jätkamiseks Roomas. Seal lõpetas ta 1937 kuningliku kunstiakadeemia ja jäi Itaaliasse kuni 1939. aastani. Ta osales Itaalias elavate poola kunstnike rühmituse "Kapitol" tegevuses, täites aseesimehe ülesandeid ja esinedes nende rühmanäitustel.
Gosławski sõjaeelne looming on peaaegu täielikult kaduma läinud. Tema varased teosed näitasid kubismi mõju, millele Itaalias lisandus renessansskunsti mõju, mis on eriti märgatav Roomas valminud medalites ja ilutaldrikutes.
1939. aasta juulis tuli Gosławski Poolasse tagasi. Ta pidi hakkama Varssavi kuningalossis konservaatorina tööle, aga Teise maailmasõja puhkemise tõttu ei saanud ta ametisse asuda. Okupatsisiooniaja saatis ta mööda kodukülas Wąwlnicas. Sõjaaeg ei läinud tema loomingulise tegevuse jaoks kaduma. Sel ajal hakkas ta huvituma pisiplastikast. Sel ajal loodud medalid on peamiselt seotud poola rahva märterlusega.
Pärast sõda töötas ta natuke aega Kazimierz Dolnys majade restauraatorina. 1947 hakkas ta Poznańis riiklikus kunstikoolis tööle medalikunsti ja metallskulptuuri õppetooli juhatajana. Ühtlasi oli ta Poola Kunstnike ja Skulptorite Liidu (ZPAP) Poznańi osakonna juhataja.
Gosławski abiellus 1948 oma õpilase Wanda Mankiniga. Neil oli kaks tütart Bożena Stefania ja Maria Anna. 1956 kolis ta perega Varssavisse, kus sai ZPAP skulptuuriosakonna juhatajaks. Józef Gosławski suti ootamatult 1963.
Gosławski kujundas münte (nt kalamehe kujutisega viiezlotine), medaleid (nt "Aasta 1939") ja monumente. Üks tema kõige tuntumaid töid on Fryderyk Chopini monument Żelazowa Wolas, mille skulptor lõi 1955, ent mis avati alles pärast tema surma, 13. juulil 1969. Gosławski võitis arvukalt kunstikonkursse ning pälvis Poola Vabariigi hõbedase teeneteristi.
Józef Gosławski töid on raske liigitada. Pidev visandamine ja kunstiline rahutus suunasid teda kasutama eri vorme ja materjale. Kuid tema kunsti keskmes oli alati inimene - nii kangelasena kui ka igapäevaelus. Gosławski oli tagasihoidlik ja sõbralik ning isegi tema karikatuurid, mis on skulptorite jaoks väga haruldane žanr, kannavad endas pigem heatahtlikku huumoritaju kui õelust.
Gosławski eluajal toimus tal 14 isikunäitust. Kokku esitleti tema teoseid enam kui 60 näitusel Poolas ning rohkem kui 20 näitusel välismaal.
Józef Gosławski on maetud Varssavi Powązki kalmistule.
Julius LeBlanc Stewart
Julius LeBlanc Stewart (6. september 1855 Philadelphia, Pennsylvania – 4. jaanuar 1919 Pariis, Prantsusmaa) oli Ameerika Ühendriikide maalikunstnik, kes veetis oma karjääri Prantsusmaa pealinnas.
Tema isa, suhkrukaubanduse miljonär William Hood Stewart, kolis 1865. aastal perekonna Philadelphiast Pariisi, kus mehest sai silmapaistev kunstikoguja ning Marià Fortuny ja Barbizoni koolkonna varane patroon. Julius õppis teismelisena Eduardo Zamacois' käe all, siis École des Beaux-Arts'is Jean-Léon Gérôme'i käe all ning oli hiljem Raymondo de Madrazo õpilane. Stewartite perekonna rikkus võimaldas tal elada lakkamatut välismaist elu ja maalida seda, mis talle meeldis, sageli suuremõõtmelisi grupiportreesid. Esimene neist "Pärast pulma" (Drexeli ülikooli kunstikogu, 1880) kujutas, kuidas kunstniku vend Charles ja tema pruut Mae, rahastaja Anthony J. Drexeli tütar, asusid mesinädalatele. Järgnevad grupiportreed kujutasid tema sõpru – sealhulgas näitlejannasid, kuulsusi ja aristokraate – sageli koos oma autoportreega kuskil nende seas.
Ta osales alates 1878. aastast kuni 20. sajandi alguseni regulaarselt Pariisi Salongis ning aitas korraldada 1894. aasta väljapanekut "Ameeriklased Pariisis". "Ristimine" (Los Angelese Maakonna Kunstimuuseum, 1892), mis väidetavalt kujutab Vanderbilti perekonna kokkutulekut, näidati 1893. aasta Chicago maailmanäitusel ja pälvis tunnustuse 1895. aasta Berliini rahvusvahelisel näitusel. Ta maalis rea purjetamispilte James Gordon Bennett juuniori jahi Namouna pardal. Kõige edukam neist, "Veneetsias jahi Namouna pardal" (Wadsworth Atheneum, 1890), näitas laevatekil toimunud purjetamispidu ja sisaldas näitlejanna Lillie Langtry portreed. Teine, "Vahemerel purjetamine" (1896), mis müüdi 2005. aastal 2,3 miljoni USA dollari eest, püstitas kunstniku teoste rekordhinna.
pisi|vasakul|"Ristimine" (1892)
Ivo Felt
pisi|Ivo Feldt 1987. aastal Ivo Felt (sündinud 31. oktoobril 1968 Tallinnas) on eesti helirežissöör ja filmiprodutsent.
Ta on üks filmistuudio Allfilm, mis asutati 1995. aastal, asutajaliikmeid.
Isiklikku
Tal on vähemalt neli last.
Tal on Lääne maakonnas maakodu.
Dale Mortensen
pisi|Dale Mortensen Dale Mortensen (2. veebruar 1939 Enterprise, Oregon – 9. jaanuar 2014 Wilmette, Illinois) oli ameerika majandusteadlane.
2010. aastal pälvis ta Nobeli majandusauhinna koos Peter Diamondi ja Christopher Pissaridesega tööturu uurimiseks otsimismudelite loomise eest.
Asustusgeograafia
Asustusgeograafia uurib muu hulgas asulatüüpe, asulate tekkimise ja arengu geograafilisi tingimusi ning asustussüsteemi.
Asustusgeograafia harude seas on linnageograafia ja ruraalgeograafia.
Definitsioon
Stone (1965) määratleb asustusgeograafia nii: "Nende hoonete jaotumise kirjeldus ja analüüs, millega inimesed kinnistavad end maa külge. Edasi, et asustamise geograafia tähendab hoonete ehitamist, et maad ajutiselt või alaliselt hõivata. Tuleb aru saada, et hooned on inimese ja maa suhete üks kättesaadav väljendus ning selle rõhuasetuse väljatoomine eeldab, et uurimistöö võib toimuda mis tahes skaalal päris üldisest kuni väga konkreetseni välja. Hooned on lihtsalt inimeste mingil maa-alal elamise üks avaldumisviis; nad on seal kaardistatav maastikujaotus, millele tuleb tähelepanu pöörata."
Mayda (1965) ütleb: "Asustuse uurimine on arenenud inimeste vastastikuseks toimeks füüsikalise ja ökoloogilise maailmaga. See holistlikum uurimine huvitub kestlikkusest ja püüab paremini mõista praegust maastikku ja planeerida tuleviku maastikku."
50 (Tallinna bussiliin)
Tallinna bussiliin 50 sõidab Seli asumi ja Majaka põiku vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel.
Lozna
Lozna ((transkribeerituna Ljozna, poola keeles Łoźna) on alev Valgevenes Viciebski oblastis, Lozna rajooni ja Lozna külanõukogu halduskeskus. Asulat läbivad Viciebski ja Smolenski vaheline raudteelõik ja Mošna jõgi.
Lozna nime päritolu kohta on kaks versiooni. Esimese variandi kohaselt tuleb nimi valgevenekeelsest terminist vabade, mitte sunnismaiste, võõraste ja kodutute inimeste kohta – «лёзныя людзі». Teise variandi kohaselt tuleneb nimi sõnast «лезна», mis tähendab madalat, soist kohta.
Alevis on kaks keskkooli ja laste kunstikool. Antakse välja ajalehte Сцяг Перамогі. Tegutseb raadiojaam Голас Лёзненшчыны. Loznas on raamatukogu ja kultuurimaja.
Tööstusettevõtted asuvad põhiliselt raudteest lõunas. Asulas on toiduainetetööstus, töödeldakse ka lina. Valmistatakse puidust trumleid kaablite jaoks.
Ajalugu
Loznat on mainitud esimest korda aastal 1514. Järgmist korda on mainitud asulat XVII sajandil, mil asula oli Ogińskite valduses. Aastast 1831 peeti Loznas regulaarselt 4 laata aastas, kuigi asula ei olnud veel alev. Aastast 1867 hakkas asulat läbima raudtee. Ogińskite valduses oli asula aastani 1870, pärast seda kuulus asula Hrapavickitele ja Šabekidele. Aastal 1901 oli Loznas suur tulekahju, mitu tänavat põles täielikult maha.
Aastast 1924 oli Lozna Valgevene NSV koosseisus. Aastal 1938 sai asulast alev. Teises maailmasõjas langes Lozna all Saksa vägede kätte vangi Jossif Stalini poeg Jakov Džugašvili. Sõjas hukkus Lozna piirkonnas 1200 elanikku. XX sajandi lõpus rajati alevisse õigeusu kirik, XX sajandi lõpus ja XXI sajandi alguse katoliku kirik, mille sisseõnnistamiseks luges palve paavst Johannes Paulus II. Aastal 2008 avati asulas paavst Johannes Paulus II mälestusmärk.
Kenny McLean
pisi|Kenny McLean (2021) Kenneth McLean (sündinud 8. jaanuaril 1992 Rutherglenis) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib kesk- või vasakpoolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Norwich City ja Šotimaa jalgpallikoondises.
Lozna
Vaatamisväärsused
Loznas asub kaks õigeusu kirikut ja katoliku kabel. Alevis on koduloomuuseum ja Marc Chagalli muuseum.
Kenny McLean
Šotimaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2009/10 St Mirreni meeskonnas. Aastatel 2015–2018 mängis ta Šotimaa kõrgliigaklubis Aberdeen. Hooaegadel 2015/16 ja 2016/17 valiti McLean Šotimaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2018. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Norwich Cityga, kuid hooaja lõpuni jäi ta veel laenule Aberdeeni. Hooaegadel 2019/20 ja 2021/22 mängis ta Norwich Cityga Inglismaa kõrgliigas. Mõlemal hooajal lõi McLean Inglismaa kõrgliigas ühe värava – 14. septembril 2019 Manchester City vastu ja 13. märtsil 2022 Leeds Unitedi vastu.
Šotimaa jalgpallikoondises debüteeris McLean 24. märtsil 2016 sõprusmängus Tšehhi vastu. Koondisekarjääri ainsas värava on ta löönud 24. märtsil 2019 EM-i valikmängus San Marino vastu.
Riho Suun
Riho Suun (sündinud 27. aprillil 1960 Tartus) on endine eesti jalgrattur.
Ta lõpetas 1978. aastal Tartu 10. Keskkooli. Samal aastal käis NSV Liidu juunioride koondisega maanteesõidu MM-il USA-s Washingtonis. Võistlema siiski ei pääsenud.
NSV Liidu koondisega võistles kolmel korral Rahutuuril (1982, 1983, 1985) ja viiel korral maailmameistrivõistlustel (1981, 1982, 1983, 1985, 1989).
Eesti parim meessportlane (1985), Eesti parima võistkonna liige (1985), NSV Liidu teeneline meistersportlane (1985).
Saavutused:
1981. aasta MM-i debüüdil Prahas teenis amatööride grupisõidus 7. koha.
1982. aasta Rahutuuril sai individuaalselt 7. koha, võitis kaks etappi ja sõitis kaks päeva liidrisärgis.
1983. aasta Rahutuuril suur tüli Liidu koondise vanemtreeneri Viktor Kapitonoviga, mille tulemusena heideti Suun koondisest välja.