cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Järvenaine
Järvenaine (originaalis La donna del lago) on Gioachino Rossini ooper (melodramma) kahes vaatuses Andrea Leone Tottola libretole Walter Scotti poeemi The Lady of the Lake (1810) järgi. Esmaettekanne toimus 24. oktoobril 1819 Napoli Teatro San Carlos. Helilooja tundelisemaid oopereid. Maestro romantilise ooperkomponeerimise perioodi esikteos. Seda ooperit on ka käsitletud kui üleminekuteost barokk- ja klassikaliste vormide oopustelt romantismi lavateoste ajastusse. Seda ooperit ongi käsitletud kui üleminekuteost barokk- ja klassikaliste vormide oopustelt romantismi lavateoste ajastusse. La donna del lago oli esimene Itaalia ooper, mis põhines Walter Scotti  romantilistel teostel. Seejärel avaldasid Scotti teosed suurt mõju Itaalia romantilise ooperi arengule. 1840. aastaks oli tema teoste põhjal komponeeritud 25 itaalia bel canto ooperit. Neist kuulsaim on Donizetti Lucia di Lammermoor.
Rollide esmaesitajad
Dirigeeris Gioachino Rossini
Kaku liivamaardla
Kaku liivamaardla on üleriigilise tähtsusega liivamaardla, mis asub Võru maakonnas Võru vallas. Maardla pindala on 17 ha.
Järvenaine
Ajalugu
1819. aasta juunis naasis Rossini Napolisse, mille Teaatro San Carloga  oli tal kehtiv leping kümne ooperi komponeerimiseks. Esialgu polnud teatril talle pakkuda ühtegi libretot ja Rossini tegeles oma La gazza ladra  taaslavastamisega. Siis aga loobus Itaalia helilooja  Gaspare Spontini kohustusest kirjutada jooksvaks hooajaks Napoli teatrile kaks uut ooperit. Hädas teater palus  Rossinil kiiresti kirjutada septembri aluseks uus ooper ning jättis talle vabad käed libreto valikuks. Scotti romantilist poeemi tutvustas Rossinile tema õpilane, noor prantsuse helilooja  Désiré-Alexandre Batton kes oli seda inglise keelest prantsuse keeled tõlkinud. Rossinile Scotti värsid meeldisid ja ta pöördus kohe  Napoli asuva libretisti Andrea Leone Tottola poole, et too kirjutaks libreto. Tottola asus kohe tööle ja Rossini assisteeris libreto koostamisel ning komponeeris jooksvalt valminud tekstile muusikat. Septembri alguseks oligi ooperi partituur valmis ning võidi alustada proovidega.
Kaku liivamaardla
Tootsa kihi paksus on kuni 15,6 m ja geoloogiliselt on see Devoni ladestu Amata lademe pude liivakivi. Maardla katendi paksus on kuni 0,5 m.
Maardla liiva saab kasutada nt värvilise klaasi valmistamiseks.
Maardlast on Eestis ka kaevandatud (nt 2002)
Järvenaine
Ajalugu
La donnat del lago polnud mitte kuskil ettekandmisel kuni 1958. aastani. Ooperi taaselustas Firenze Teatro della Pergola Maggio Musicale muusikafestivali raames. 1969. aastal oli teos esitamisel Camdeni  festivalil  Londonis. 1981. aastal, pärast peaaegu 150-aastast unustuses olekut esitati seda Houstoni Grand Opera poolt. Sama lavastust, sama solistide koosseisuga mõne aja pärast Londoni Covent Gardenis. 1981, 1983, 1992, 2001 ja 2002 oli La donna ettekandmisel Pesaros Rossini ooperifestivalil. Esitati ka Parmas (1990), Amsterdamis (1992) ja Pariisis (1986). La Scala tähistas selle ooperiga 1992. aastal Rossini kahesajandat sünniaastapäeva. Ooper on olnud lavalisel esitamisel või kontsertetenduse publiku ees Salzburgis (2002), New Yorgis (2003, 2013), Edinburgis (2006), Londonis (2013), Santa Fes (2013) ja Pariisis (2010), kusjuures prantslased lisasid lavastusele omalt poolt nende publiku jaoks kohustusliku balletistseeni.
Eestis kanti La donna del lago kui „Järveneitsi” ette 12. aprillil 2023 kontsertetendusena Estonia kontserdisaalis.
Faabula
Tegevus toimub 16. sajandi alguses Šotimaal. Karjased valvavad koidikul järve kaldal karja ja lähedal asuvates metsades peavad jahti jahimehed. Elena sõuab paadiga järvel. Teda kutsutakse järvenaiseks (Scotti originaalis järveleedi). Elena igatseb oma armastatu Malcolmi järele. Ta kuuleb sarve häält ning arvab asjata, et Malcolm on jahimeeste hulgas. Kuningas Giacomo V (originaalis James V) püüab saada ülemvõimu mässumeelse Alpine sugukonna üle, kelle juhtideks on Rodrigo, Malcolm ja Douglas. Elena isa Douglas d’Angus on aga tütre Rodrigole naiseks lubanud. Kuningas Giacomo V esitab ennast Ubertona ja teeb näo, nagu otsiks ühte oma kaduma jäänud jahimeest. Elenat nähes armub ta temasse kohe, kuid naine tõrjub tema ettepanekuid, öeldes, et ta ajab külalislahkuse ja sõpruse romantilise huviga segamini. Vahepeal on kuningas aru saanud, et naine on tema vaenlastega seotud. Klannid kogunevad kuningat kukutama. Algab ülestõus kuninga vastu, kuid lahing ei lähe hästi ja Rodrigo tapetakse. Taas kohtub maskeerunud kuningas Elenaga ja annab talle oma sõrmuse, et ta saaks selle kuningale viia, kui ta peaks kunagi hätta sattuma. Elena otsustab seda kasutada ja läheb Stirlingi lossi, kus Malcolm ja Douglas on vangis. Kuningas annab Elena palvel armu maalt välja saata kavatsetud Douglasele ja lubab Elenal Malcolmiga abielluda.
Peamised muusikalood
-         Elena kavatiin „O, mattutini albori”
-         Elena ja Uberto duett kooriga “Del dì la messaggera”
-         Elena ja Giacomo duett „Quali accenti!”
-         Malcolmi kavatiin „Elena! oh tu che chiamo!”
-         Douglase aaria „Taci, lo voglio”
-         Rodrigo kavatiin „Eccomi a voi”
-         Elena ja Malcolmi duett „Vivere io non potrò”
-         Albina ja koor „Crudele sospetto gli serpe nel petto!”
-         koor „Qual rapido torrente”
-         Uberto kavatiin „Oh fiamma soave”
-         Rodrigo aaria kooriga „Ma dov’è colei”
-         Elena, Uberto ja Rodrigo tertsett „Qual pena in me già desta”
-         Rodrigo, Douglase ja Elena tertsett „Quanto a quest’alma”
-         Elena rondo kooriga „Tanti affetti in tal momento”
-         Rodrigo, Elena, Douglase, Malcolmi, Albina ja Sereno ansambel kooriga „Vieni o stella, che lucida e bella”
-         ansambel „Già un raggio”
Viapori sadama komandör
Viapori sadama komandör (vene keeles командир Свеаборгского порта) oli aastatel 1860−1917 Viapori sõjasadama ülem.
Ajalugu
Kuni 1856. aastani oli Viapori sõjasadama ülem sadama peakomandör, seejärel Soome merejõudude juhataja (заведующий морской частью в Финляндии). 1860. aasta reformiga sai Viaporist 2. kategooria sadam ja selle ülemaks nimetati sadama komandör.
Budism Eestis
Budism Eestis on Eestis ja/või eesti keeles toimuv budismialane tegevus, sealhulgas budismi uurimine (budoloogia, orientalistika) kui ka tegelik praktiseerimine.
Esimesed budistid
Aastast 1922 tegutses Eestis budistlik munk Karl Tõnisson. Ta andis välja trükiseid ja pidas loenguid budismist. Ta lahkus Eestist 1931. aastal koos oma õpilase Friedrich Lustigiga.
1922. aasta rahvaloenduse järgi oli Eestis kolm budisti: Karl Tõnisson, Friedrich Lustig ja August Gailit.
Akadeemiline orientalistika
1960. aastate lõpul suurenes huvi idamaiste keelte ja kultuuride vastu. Pent Nurmekunna ja Uku Masingu innustusel hakati Tartus õppima hiina, tiibeti, sanskriti jt keeli ning tõlkima budistlikke tekste. Tartu Ülikooli orientalistikakabinet eesotsas Linnart Mälliga korraldas loenguid, kursusi ja konverentse ning andis välja mitmeid oluliste tekstide tõlkeid.
Sellest ringkonnast kasvas välja suur hulk ida keelte ning budismi, hinduismi, taoismi jt õpetuste tundjaid ja tekstide tõlkijaid (Andres Herkel, Maret Kark, Märt Läänemets, Teet Toome, Martti Kalda, Alari Allik, Rein Raud jt).
Budismihuviliste ringid
1982. aastal loodi Tallinnas Eestimaa Budistlik Vennaskond ehk Taola, mis järgis Tiibeti budismi ningma koolkonna õpetusi.
Alem-i Nisvan
Alem-i Nisvan (krimmitatari keeles عالم نسوان, eesti keeles Naiste maailm) oli krimmitatari ajakiri, mis oli suunatud naistele ja ilmus aastatel 1906–1912. Selle asutas juhtiv krimmitatari intellektuaal ja ajakirjanik Ismail Gasprinsky ning juhtis kogu selle ilmumisaja tema tütar Şefiqa Gaspıralı.
Budism Eestis
Budismihuviliste ringid
1988. aastast hakkas tegutsema mitmeid budistlikke ühendusi: Eesti Budistlik Liit, Eesti Budistlik Kogudus Drikung Kagjü Ratna Šri Keskus, Lääne Budistliku Vennaskonna Sõprade Tallinna keskus, Budakoda, Tiibeti Budismi Nyingma Eesti Kogudus jt.
Kirjandus
Ṭhitañāṇa bhikkhu (Dr. Andrus Kahn). Virgumise tee – nii nagu õpetas Buddha. Aegna: Eesti Theravaada Sangha Klooster, 2018. ISBN 978-9949-81-894-5. Teine, parandatud ja täiendatud trükk 2022. ISBN 978-9916-9624-3-5.
Alem-i Nisvan
Ajalugu
Krimmitatari naistele mõeldud ajakirja kontseptsiooni propageeris juhtiv intellektuaalide ja ajakirjanike juht Ismail Gasprinsky. Kuigi Gasprinsky populaarses Tercimanis tõstatati aeg-ajalt naiste kogukonnale vastavaid küsimusi, leidis Gasprinsky, et spetsiaalselt naistele pühendatud ajakiri on vajalik. Selle tulemusel loodi "Alem-i Nisvan", mille toimetajana töötas Gasprinsky tütar Şefiqa Gaspıralı ja väljaandjana Gasprinsky.
Budism Eestis
Kirjandus
Budismi pühad raamatud I. Seadmuseratta käimapanemine, Lühikesed lugemised, Dhammapada. Tõlkija, eessõna autor ja kommenteerija: Linnart Mäll. Ilmumisaeg: 2004. Kirjastus: Lux Orientis. ISBN 9789985789117.
Alem-i Nisvan
Ajalugu
Teine oluline isik "Alem-i Nisvani" loomisel oli Gasprinsky naine Zehra Akçurina-Gaspıralı. Akçurina-Gaspıralı oli varem üritanud 1887. aastal edutult luua naistele suunatud krimmitatari väljaannet "Terbiye". Gasprinsky püüdis ka iga kahe kuu tagant ajalehte "Kadın" (eestu keeles "naine") täiendada, kuid Vene Keisririigi võimud olid nende ettevõtmiste vastu kuni 1905. aasta Vene revolutsiooni tagajärgedeni. Hilisemad poliitilised reformid võimaldasid sellist ajakirja välja anda.
Budism Eestis
Kirjandus
Budismi pühad raamatud II. Teemantsuutra, Südasuutra, Ühetähesuutra. Tõlkija, eessõna autor ja kommenteerija: Linnart Mäll. Ilmumisaeg: 2005. Kirjastus: Lux Orientis. ISBN 9789949133321.
Alem-i Nisvan
Ajalugu
Ajakirja eesmärk oli harida krimmitatari naisi, kellel tollal krimmitatari ühiskonda juhtinud sotsiaalkonservatiivsuse tõttu haridus üldiselt puudus. Peamised eesmärgid olid kirjaoskamatuse kaotamine, krimmitatari kultuuri kasvatamine ja šariaadi õpetamine. See avaldas nii teavet šariaadiga naiste staatuse kohta kui ka ilmalikke hügieeni-, majapidamis- ja õmblusjuhiseid. Samuti oli teadusele ja kirjandusele pühendatud sektsioon. "Alem-i Nisvani" lehtedel oli kuulsate naiste elulugusid, lugusid välisriikidest ja ilukirjandust.
Budism Eestis
Kirjandus
Budismi pühad raamatud III. Šāntideva. Bodhitšarjāvatāra. Tõlkija, eessõna autor ja kommenteerija: Linnart Mäll, Toimetaja: Urmas Pappel, Teet Toome. Ilmumisaeg: 2008. Kirjastus: Lux Orientis. ISBN 9789949180028.
Preem, Britt-Maria  &  Põlenik,  Ave  2001. Budistlikud kogudused  Eestis  1984–2001. Bakalaureusetöö. Tartu: Tartu Ülikooli usuteaduskond.
Alem-i Nisvan
Ajalugu
Alates 1906. aastast kuni 1908. aastani töötas "Alem-i Nisvan" iganädalase "Tercimani" tasuta lisana. Aastatel 1908–1909 tegutses see sõltumatu ajalehena, enne kui naasis 1910. aastal "Tercimani". "Alem-i Nisvani" viimane number ilmus 1911. aastal.
Pärand
2011. aastal toimus Krimmi Inseneri- ja Pedagoogikaülikoolis "Alem-i Nisvani" asutamise 105. aastapäevale pühendatud konverents. Kaasaegne krimmitatari naisteajakiri "Arzı" (eesti keeles "Unistus") peab end "Alem-i Nisvani" otseseks järglaseks.
Budism Eestis
Kirjandus
Põlenik, Ave 2004. Budismist Eestis. Altnurme, Lea (koost ja toim). Mitut usku Eesti: valik usundiloolisi uurimusi. Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus, lk 67–95.
[http://www.folklore.ee/tagused/nr53/liiders.pdf Lauri Liiders. Triratna Budistlik Kogukond: juhtumiuuring budistlikust kogudusest Eestis. – Ajakiri "Mäetagused" nr 53, 2013, lk 91-110.]
Vatla lennuväli
Vatla lennuväli oli NSV Liidu Punalipulise Balti laevastiku õhujõudude varusõjaväelennuväli Läänemaal, tänapäeva haldusjaotuse järgi Pärnu maakonna Lääneranna valla alal Kiska küla lähedal Karuse–Kalli teel.
Eesti Theravaada Sangha
Eesti Theravaada Sangha on budistlik organisatsioon, mille loomisel 2014. aastal osalesid Eestist, Taist ja Sri Lankast pärit Mahachulalongkornrajavidyalaya Ülikooli üliõpilased ja õppejõud.
Eesti Theravaada Sangha esindab algupärast theravaada budismi. Sanghale kuulub Aegna saarel asuv WDS Aegna Meelearenduskeskus, kus toimuvad mõtluslaagrid noortele ja täiskasvanutele, iganädalased lühemad ja pikemad retriidid nii algajatele kui edasijõudnutele, dhammaõppe kursused ning munkade ordinatsioonid. Samuti korraldatakse noorte kultuurireise Aasia budistlikesse riikidesse.
Eesti Theravaada Sanghat juhib Auväärne Ṭhitañāṇo bhikkhu (kodanikunimega Andrus Kahn), sekretär on Auväärne Ṭhitamedha bhikkhu (Maarek Lind). Lisaks neile kahele resideerib Aegna Meelearenduskeskuses ka kolmas eestlasest munk, Mettābodhi (Taavi Oolberg).
Eesti Theravaada Sangha on kirjastanud Auväärse Ṭhitañāṇo bhikkhu poolt kirjutatud "Siddhatthast Buddhaks ", "Virgumise tee - nii nagu õpetas Buddha" jt algupärast Buddha õpetust tutvustavaid raamatud, mida on võimalik alla laadida Eesti Theravaada Sangha kodulehelt.
Kaktuselised
Kaktuselised (Cactaceae) on nelgilaadsete seltsi kuuluv taimede sugukond. Peaaegu kõik kaktused on lihaktaimed.
Sõna "kaktus" tuleneb vanakreekakeelsest sõnast κάκτος (kaktos), mis tähendas astlalist taime.
Kaktuse kodumaa on Ameerika, ta on levinud Patagoonia lõunaosast Kanadani, välja arvatud niitjas helmekaktus (Rhipsalis baccifera), mis kasvab ka Aafrikas ja Sri Lankal.
Enamik kaktusi kasvab kuivades piirkondades. Paljud kasvavad ülipõuastes tingimustes, sealhulgas Atacama kõrbes, mis on üks maailma kuivemaid piirkondi. Kaktused on kohanenud pikaks ajaks vett säilitama. Paljudel liikidel puuduvad lehed, selle asemel on neil astlad, mis on kõrgelt modifitseeritud lehed.
Klassifikatsioon
Kaktused on jagatud umbes 100–130 perekonnaks ja 1500–1800 liigiks, mis on paigutatud neljateistkümnesse triibusse ja nelja alamperekonda.
Oolaid
Oolaid on Saare maakonda Muhu valda jääv saar (laid).
Elaphe sauromates
Elaphe sauromates on maoliik.
Levila
Nad on levinud Aserbaidžaanis, Bulgaarias, Gruusias, Kreekas, Iisraelis, Iraanis, Iraagis, Kasahstanis,Liibanonis, Moldaavias, Rumeenias, Venemaa aladel (Põhja-Kaukaasia piirkond), Sloveenias, Türgis, Süürias, Türkmenistanis, Ukrainas ja Armeenias.
Armeenias leidub seda liiki Širaki, Aragatsotni, Jerevani, Kotajkhi, Ararati, Vajotsh Dzori, Sjunikhi ja Tavuši maakonnas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Elaphe sauromates seisuga 17.12.2013.
Mus setulosus
Mus setulosus on hiirlaste sugukonda hiire perekonda kuuluv näriline.
Mus setulosus ' e levila asub Beninis, Kamerunis, Kesk-Aafrika Vabariigis, Kongo Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Elevandiluurannikul, Ekvatoriaal-Guineas, Etioopias, Gabonis, Ghanas, Guineas, Keenias, Libeerias, Nigeerias, Sierra Leones, Sudaanis, Togos ja Ugandas.
Kõrbik
Kõrbik (Gloeophyllum) on klassi Agaricomycetes seltsi Gloeophyllales kuuluv seente perekond.
Ettevõtte ühiskondlik vastutus
Ettevõtte ühiskondlik vastutus aitab parandada sotsiaalset sidusust, soodustab uuendust, arendab ettevõtluskultuuri ning tõstab ettevõtete ja riigi konkurentsivõimet. See tähendab seda, et mingi ettevõtte edukuse hindamiseks ei vaadata ainult finantstulemusi, vaid ka seda, kuidas ettevõte arvestab oma tegevuse sotsiaalset mõju ja ökoloogilist jalajälge. Eriti oluliseks peetakse seda, kui ettevõtte suudab jätkusuutlikkust ja eetilisust viljeledes edendada ka oma äriedu.
Ralph Boston
Ralph Harold Boston (9. mai 1939 – 30. aprill 2023) oli USA kergejõustiklane (kaugushüppaja).
Ülle Keerberg
1974–1979 juhatas ta Kambja koori.
Ta töötas Hugo Treffneri Gümnaasiumis 43 aastat.
Saguaaro-karneegiakaktus
Saguaaro-karneegiakaktus (Carnegiea gigantea) on kaktuseline karneegiakaktuse monotüüpsest perekonnast.
Taksonoomia
Liigi nimetuse Cereus giganteus andis sellele 1848. aastal saksa botaanik George Engelmann. Liigikirjeldus anti neli aastat hiljem. USA botaanikud Nathaniel Lord Britton ja Joseph Nelson Rose paigutasid selle hiljem eraldi uude perekonda. Karneegiakaktuse teaduslik nimetus Carnegiea tuleneb USA töösturi ja filantroobi Andrew Carnegie nimest. Täiendnimi gigantea viitab liigi suurele kasvule.
Botaanilised tunnused
Saguaaro-karneegiakaktus on väga suur sambakujuline sukulentne taim. Juurestik ulatub sügavale maa sisse. Vanemaks saades tekivad kaktusele harud, mis annavad talle iseloomuliku kuju. Vars on 12–15 (20) m kõrge ja 30–70 cm jäme. Vars on ribiline. Pruunid areoolid esinevad 2–2,5 cm vahega. Astlad on kuni 7 cm pikad.
Ladava lähedal moodustavad areoolid õie, mis on avanenult kuni 12 cm läbimõõduga. Õiekate on värvuselt valgest võikjani. Pärast viljastumist moodustavd 6–9 cm pikkused viljad. Pärast küpsemist on viljad punakad. Viljal on palju (kuni 4000) umbes 2 mm pikkust musta seemet.
Ökoloogia
Saguaaro-karneegiakaktus õitseb aprillist juunini, vahetult enne vihmahooaja algust. Õied avanevad kaks tundi pärast päikeseloojangut ja jäävad avatuks järgmise päeva keskpäevani. Õie tolmeldajad on putukad, nahkhiired ja linnud, näiteks koolibrilased, valgetiib-tuvi ja kaktuse-leeträhn. Kaktuse-leeträhn ehitab mõne meetri kõrgusele kaktuse varre sisse pesa.
Saguaaro-karneegiakaktus elab keskmiselt 85-aastaseks, kuid mõned isendid võivad elada üle 200-aastaseks. Noorena, kui kaktus kasvab aeglaselt, ohustavad seda hiired ja jänesed, kes seda söövad. Kümneaastasena on looduses kaktus vaid 4 cm (kasvatuses 10 cm) kõrge. Kõige kiiremini (10–15 cm aastas) kasvab kaktus 2–8 m kõrgusena, misjärel kasvab taas aeglustub.
Kultuuris
Saguaaro-karneegiakaktust on kujutatud mitmel pool popkultuuris, eriti vesternides, kus need on ühed Metsiku Lääne sümbolid. Kaktustest joonistas karikatuure Reg Manning, kes sai selle eest ka Pulitzeri preemia.
Saguaaro-karneegiakaktus on 2017. aastal Saksamaal aasta kaktus.
Leenilaiud
Leenilaiud kaks laidu Saare maakonnas Muhu vallas Lõpemeres. KNABis nimetatakse neid nimedega '''1. Leenilaid ja 2. Leenilaid'''.
Horvaatia kuningriik
Horvaatia kuningriik võib tähendada:
Beržėnai mõis
pisi|Beržėnai mõisa peahoone Beržėnai mõis (leedu Beržėnų dvaras) on endine mõis Leedus Kelmė rajoonis Užventise vallas Beržėnais.
Mõis rajati XVII sajandil, selle esimesed omanikud olid Szemetid. Aastal 1636 läks see Korffide, XVIII sajandi teisel poolel aga Gorskite valdusse. XIX sajandi alguses läks mõis Czapskite valdusse. Aastal 1926 tükeldati suurem osa mõisa valdustest talukruntideks, Czapskitele jäi vaid 80 hektarit maad.
Uusgooti stiilis peahoone valmis aastal 1840, seda rekonstrueeriti aastail 1885–1887. Ümberehitustööde projekti autor oli saksa arhitekt Karl Lorentz. Tänapäeval on hoone restaureeritud ja asub eravalduses.
Lisaks peahoonele on säilinud veel vahimajake ja teenijate maja, ait, sigala, kaks lauta, õllevabrik, pesuköök ja kabel. Ka on säilinud mõisa juures asuv park.
Romeo, Julia ja pimedus
"Romeo, Julia ja pimedus" on Tšehhi kirjaniku Jan Otčenášeki 1958. aastal ilmunud jutustus.
Dmitri Bertman
pisi|Dmitri Bertman [[Saaremaa Ooperipäevade autogrammitunnis]] Dmitri Aleksandrovitš Bertman (vene keeles Дмитрий Александрович Бертман, sündinud 31. oktoobril 1967 Moskvas) on vene teatri- ja ooperilavastaja ja Moskva ooperiteatri Helikoni alusepanija ja kunstiline juht.
USB4
USB4 toob kaasa uue USB-liideste andmeedastuskiiruse: kasutades kaksiksiinil dünaamilist opereerimist ja USB-C-pistikühenduse tüüpi, on USB4 võimeline edastama andmeid kuni 40 Gbit/s (5 GB/s), mis on 8 korda kiirem kui USB 3.x esimene versioon (5 Gbit/s) ja 2 korda kiirem kui USB 3.x viimane versioon (20 Gbit/s). USB4 võimaldab lisaks andmeedastusele liidese kaudu laadida kuni 100 W ja edastada videosignaali välis(t)e kuvari(te) jaoks. USB4 looja on USB Promoter Group, kuhu kuuluvad Apple, Hewlett-Packard, Intel, Microsoft, Renesas, ST Microelectronics ja Texas Instruments.
Ülevaade
USB4 spetsifikatsioon sarnaneb Thunderbolt 3 (edaspidi TB3) omaga, kuid mitmete täiustustega. USB4-ga arendatakse edasi ka USB-C spetsifikatsioone. Inteli panus, andes TB3-protokolli USB Promoted Groupile, toob TB3 liidese palju suurema kasutajaskonnani, mis suurendab oluliselt TB3-protokollil töötavate seadmete arvu turul. USB Promoter Group ei ole veel avalikustanud, kuidas täpselt Inteli antud protokolli loodavas liideses rakendatakse. See peaks teatavaks saama 2019. aasta teisel poolaastal.
USB4 nimetatakse ametlikult ilma tühikuta, sest plaanitakse välja tulla uue ja lihtsama süsteemiga USB 4. generatsiooni edasiarenduste nimetamiseks. Siiani ei ole veel kinnitatud uue põlvkonna nimetamise süsteemi. Samuti üritatakse sellega vältida olukorda, mis juhtus USB 3.x edasiarenduste nimetamisega, mille tulemuseks oli üks suur arusaamatus.
Arhitektuur ja omadused
pisi|USB-C viikude jaotus USB4 arhitektuuri iseloomustab peamiselt kahe siini puhul üksiku siini ribalaiuse dünaamiline jaotamine mitmete transporditavate andmete ja kuvarite protokollide vahel. Seadmete info edastuse prioriteet kujuneb vastavalt edastatava info tüübile ja kasutusalale.
Liides on tagasiühilduv USB 3.2 ja USB 2.0-ga vastavate adapterite abil, kuid nendel juhtudel on maksimaalne andmesidekiirus vastava liidese või ühendusjuhtme maksimaalsel kiirusel. 40 Gbit/s kiirus on võimalik vaid selleks sertifitseeritud kaablitega, teiste kaablitega jääb kiirus kaabli edastuskiiruse taha pidama.
USB4 arhitektuur põhineb enamjaolt Thunderbolt™-i protokolli spetsifikatsioonil, millele andis oma panuse Intel protokolli avalikustamisega, mis varem ei olnud tootjatele vabalt kättesaadav.
USB4 saab olema ka alamversioonidega. Tulekul on liidesed kiirusega 10 Gbit/s ja 20 Gbit/s. Need on mõeldud seadmetele, mis ei toeta/vaja täielikku 40 Gbit/s kiirusel andmevahetust, näiteks madalama hinnaklassi arvutid ja nutitelefonid. Maksimaalse kiirusega USB4 soetamiseks tuleb jälgida tootja andmeid
Andmete edastamine ja sünkroonimine
Koos USB4-ga võetakse kasutusele rohkem protokolle, näiteks USB 3.2, USB 2.0, DisplayPort 1.1 ja 1.2a, Thunderbolt jms.
Vastavalt USB-C-le kujunenud rollist, tagab USB4 spetsifikatsioon hosti (peremehe) võimaluse jaotamaks info voogu. Näiteks kui edastatakse üheaegselt videot ja andmeid, siis on eelisjärjekorras video; kui video edastamisel kasutatakse ribalaiusest 25%, siis ülejäänud 75% on andmeedastuse päralt. Sama jaotuse süsteemi kasutatakse ka USB4 sertifitseeritud jaoturites. See tagab ühtlasema ja sujuvama andmeedastuse.
USB4 vs Thunderbolt 3
pisi|USB-C-pistik ja pesaUSB4 tagab toe Thunderbolt 3 jaoks ja vastupidi, kuid USB4 rakendamine jääb iga tootja enda teha. Mis tähendab, et seade võib omada USB4-liidest, kuid see ei garanteeri täielikku ühilduvust Thunderbolt 3 omava seadmega, nagu näiteks välised graafikakaardid, mis ei pruugi USB4-liidesega toimida.
Toide ja laadimine
USB4 omab USB Power Delivery (PD) standardit, mis on seni võimeline maksimaalselt edastama toidet kuni 100 W, kuid täielike spetsifikatsioonide ilmumisega 2019. teisel poolaastal võib tulla muudatusi ka USB-C toite valdkonnas.
Kättesaadavus
4. märtsil 2019 teatas USB Promoter Group pooleliolevast USB4 spetsifikatsioonist, mille kohaselt on tulekul uue põlvkonna USB arhitektuur. USB4 põhineb peamiselt Inteli ja Apple'i poolt välja töötatud Thunderbolti protokollil. Uue spetsifikatsiooni väljatöötamisel teeb koostööd üle 50 ettevõtte, täielik spetsifikatsioon loodetakse avalikkuse ette tuua 2019. aasta teisel poolaastal. pisi|USB-C-ühendusjuhe Kuna USB Promoter Groupi esimehe sõnul kulub neil uue seadme arendamisega keskmiselt 12–18 kuud pärast spetsifikatsioonide väljakuulutamist, peaksid esimesed USB4-liidesega seadmed turule jõudma 2020. aasta lõpus ning laiema tarbijaskonnani peaks see jõudma 2021. aastal.
Inteli 10. generatsiooni protsessoritesse on Thunderbolt 3 andmeedastuseks juba integreeritud, mistõttu toetab see ka USB4-andmeedastuse kiirust. Inteli plaanide kohaselt jõuavad need protsessorid arvutitesse 2020. aastal.
Jay Reise
pisi|Jay Reise [[Saaremaa Ooperipäevade autogrammitunnis juulis 2012]] Jay Reise (sündinud 1950) on Ameerika Ühendriikide helilooja.
Praomys
Praomys on hiirlaste sugukonda kuuluv näriliste perekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Praomys liigitatakse järgmised liigid:
Levila
Praomys ' e levila asub peamiselt Aafrikas.
Julius Petersen
pisi|Julius Petersen Julius Peter Christian Petersen (16. juuni 1839 Sorø – 5. august 1910 Kopenhaagen) oli Taani matemaatik.
Elulugu
Peterseni huvi matemaatika vastu oli laialdane, teda huvitasid geomeetria, funktsiooniteooria, arvuteooria, matemaatiline füüsika, matemaatika ökonoomika, krüptograafia ja graafiteooria.
Tema tunnustatuim artikkel "Die Theorie der regulären Graphen" oli põhjapanev panus kaasaegsesse graafiteooriasse, nii nagu ma seda praegu tunneme. 1898. aastal esitas ta kontranäite ühele 3-valentsregulaarseid graafe puudutavale teoreemile, mis tänapäeval on tuntud kui Peterseni graaf. See 3-valents-, 2-distants-, 5-vöö- ja tugevregulaarne graaf on esitatud pea kõigis graafiteooria õpikutes. pisi|Peterseni graaf
Bretstein
thumb|Bretsteini kihelkonnakirik
Julius Petersen
Tunnustus
Peterseni 150. sünniaastapäeva puhul ilmus ajakirja Discrete Mathematics eriväljaanne, kus esitatakse ka biograafilisi andmeid.
Bretstein
Bretstein oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Murtali ringkonnas. 2015. aastast on see Pölstali valla osa.
Birmakeelne Vikipeedia
pisi|Logo Birmakeelne Vikipeedia (birma keeles မြန်မာဝီကီပီးဒီးယား) on Vikipeedia birmakeelne versioon.
Birmakeelsele Vikipeediale pandi alus 2004. aasta juulis.
45% birmakeelse Vikipeedia artiklitest on bottide loodud.
Besko
Besko (ukraina keeles Босько) on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Sanoki maakonnas, Besko valla halduskeskus. Besko asub Sanokist 18 km läänes ja Rzeszówist ligikaudu 50 km lõunas.
Beskot on ürikutes esmamainitud 1419. aastal. Raudteeühenduse sai Besko 1884. aastal. Teise maailmasõja järel asustati küla ukraina rahvusest elanikud ümber Ukraina NSV-sse.
Pannjärve liivamaardla
Pannijärve liivamaardla on üleriigilise tähtsusega liivamaardla, mis asub Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Maardla pindala on 209 ha.
Tootsa kihi paksus on 25 m ja geoloogiliselt on see kvaternaari ajastu suure kvartsisisaldusega liiv. Maardla katendi paksus on kuni 0,5 m.
Maardla liiva saab kasutada ehitusmaterjalina.
Billie Jean King Cup
Fed Cupi karikavõistlused ehk Fed Cup (aastani 1995 Federation Cup) on iga-aastane riikide naiskondade võistkondlik võistlus tennises.
Seda korraldab Rahvusvaheline Tenniseföderatsioon.
Võistlused said alguse 1963. aastal, et tähistada 50. Rahvusvahelise Tenniseföderatsiooni aastapäeva.
Kupa (karika osa)
Kupa (ladina keeles cupa 'mahuti', 'anum') on karika või mõne muu jalaga jooginõu, näiteks pokaali või veiniklaasi kõige ülemine, vedelikku mahutav osa. Sõna kasutatakse analoogiliselt karikaga ka ristimiskivi ülemise nõgusa osa kohta, kuhu valatakse ristimise vesi või asetatakse ristimisvaagen.
Weingarteni laulukäsikiri
Weingarteni laulukäsikiri on 14. sajandist pärinev keskülemsaksakeelne illumineeritud käsikiri, milles on minnesingerite tekstid. Käsikiri asub Württembergi riiklikus raamatukogus Stuttgardis kohaviidaga HB XIII 1.
Käsikiri on kolmas oluline allikas Minnesang'i alguse ja kõrgaja kohta Manesse käsikirja ja Heidelbergi väikese laulukäsikirja kõrval.
Kirjeldus
316-leheküljeline pärgamendile kirjutatud käsikiri on üsna väikeses formaadis, leheküljesuurusega 15 x 11,5 cm, ning on arvatud, et see oli mõeldud eratarbeks. See arvatakse olevat loodud Konstanzis 14. sajandi algul Konstanzi vürstpiiskopi Heinrich von Klingenbergi (u 1240–1306) korraldusel.
Käsikirjas on tekste 31 luuletajalt, kellest 25 on antud nimeliselt ja ülejäänud kuus mitte, kuid need on identifitseeritud teiste allikate järgi. 25 minnesingerist 23 on portreteeritud tervet lehekülge täitval miniatuuril ja kaks poole lehekülje suurusel pildil. Tekstide keskne teema on romantiline armastus, kuid üks tekst on Marienlob, laul neitsi Maarja kiituseks, ja üks on Johann von Konstanzi Minnelehre ehk luuletus armastuse kunstist. Tekstid on järjestatud autorite seisusliku kuuluvuse alusel, esimene autor on keiser Heinrich VI (1165–1197) ja talle järgnevad krahvid ja rüütlid.
Jõgevamaa Vapimärk
Jõgevamaa Vapimärk on Jõgeva maakonna kõrgeima astme autasu, mis antakse isikutele, kes on oma pikaajalise töö, tegevuse ja isikliku eeskujuga oluliselt kaasa aidanud Jõgevamaa arengule.
Olevik (ajaleht)
Olevik (Olewik) oli eesti ajaleht, mis hakkas ilmuma 1881. aasta lõpus Tartus. Selle esimene toimetaja oli Ado Grenzstein.
Idee asutada Olevik tekkis 1881. aastal rahvuslike tegelaste seas, kes soovisid seista vastu Carl Robert Jakobsoni suunale rahvuslikus liikumises, mille ideid esindas ajaleht Sakala.
1882–1888
Esialgu ei kiitnud kohalikud baltisakslased ja Vene keskvõim heaks Ado Grenzsteini palvet luua uus ajaleht. Lõpuks saadi siiski luba lehe väljaandmiseks Tartus ja väidetavalt oli selle juures oma osa Johann Köleril.
Olevik oli edukas juba oma esimesel ilmumisaastal. Pärast Carl Robert Jakobsoni surma ja Sakala taandarengut oli tegemist kõige paremini toimetatud rahvusliku ajalehega. Sisult oli see mitmekülgsem ja tuumakam kui teised eesti lehed ning see oli nendega võrreldes ka uuemeelsem. See võitis kiiresti juurde lugejaid ning omandas laialdase autoriteedi.
Ajalehe programm sarnanes 1878. aastal vastu võetud Jakob Hurda suuna tegevuskavaga, mille alusel Hurdal endal lehte asutada ei õnnestunud. Hurt oli ka see, kellelt sai Grenzstein peamist toetust lehe väljaandmise taotlemise juures.
Olevik seisis rahvuslike huvide eest ning kritiseeris baltisakslaste ülemvõimu Eestis. Lisaks võitles see eesti professuuri asutamise eest Tartu Ülikoolis, toetas palvekirjade esitamist Vene keskvõimule ja ergutas seltsiliikumist.
1882. aastal oli väljaandel kokku 1596 tellijat, neist kõige rohkem Tartumaal. Järgnesid Harjumaa, Virumaa, Võrumaa, Pärnumaa, Viljandimaa, Läänemaa, Järvamaa ja Saaremaa. 1883. aastal üritati ühena esimestest ajalehtedest trükkida naljalisa, andes numbritega 49 ja 50 kaasa tasuta Oleviku Naljalisa, kuid selle avaldamine keelustati. Karikatuurid ajalehtedesse joonistas Tõnis Grenzstein. 1883. aastal oli tellijaid juba 1913. Tellijaid leidus arvukalt ka väljaspool Eestit. .
Oleviku tellimusraamatud on siiani säilinud Eesti Kirjandusmuuseumis ning samuti mahukas arhiiv ajalehe kaastöödest ja kaastöölistest. Näiteks olid esimesel ilmumisaastal Grenzsteini kaastöölisteks juba Oleviku sünnile kaasa aidanud Paul Undritz ning Olevikule vene ajalehtedest materjale tõlkida aidanud Jakob Tamm. Peamine koormus jäi siiski Grenzsteini kanda ja suurema osa lehest kirjutaski ta ise.
Esimesel aastal ilmus ajaleht suureformaadilisena (neli lehekülge mõõdus 35 x 51 cm) trükituna Heinrich Laakmanni trükikojas. Koostöö ei kestnud aga kaua, sest 1882. aasta septembriks olid tekkinud juba nii suured vastuolud sakslastega, et Grenzstein otsustas asutada Olevikule oma trükikoja.
Oleviku selgelt rahvusliku suunitlusega programm püsis kuni venestuspoliitika tugevnemiseni 1880. aastate teisel poolel.
Alates 1888
Oleviku väidetav rahvuslik nihilism, hoolimatus eesti keele ja kultuuri vastu põhjustas rahutust rahvuslaste ringkonnas, kes olid koondunud Olevikuga konkureeriva Postimehe ümber. See tõi kaasa ägeda sulesõja, milles Grenzstein viimaks Jaan Tõnissonile alla jäi ja selle tulemusena 1901. aastal Eestist läbi Saksamaa Pariisi lahkus.
1900. aastal ostis Tartu majandustegelane Karl Koppel Grenzsteinilt ajalehe Olevik. Ajalehe peatoimetajaks sai tema abikaasa Marie Koppel. Olevik oli sel ajal karskusliikumise ja naisõigusluse edendaja. Kuni 1905. aasta revolutsioonini olid Karl ja Marie Koppel selle väljaandjad ja toimetajad. 1905. aasta revolutsiooni ajal vahistati Marie Koppel, kuna oli ajalehes kirjeldanud revolutsioonilisi sündmusi. Karl Koppel põgenes Soome, kus suri 1906. aastal. Olevik suleti.
Grenzstein saatis jätkuvalt Olevikule kaastööd ka Pariisis olles ning tema innustusel jätkati 1910. aastal ajalehe väljaandmist, mis vahepeal oli seisma jäänud.
Alates 1888. aastast töötasid Oleviku heaks näiteks Juhan Liiv, Johan Jans ja Jüri Tilk.
Horace Ashenfelter
Horace Ashenfelter III (23. jaanuar 1923 – 6. jaanuar 2018) oli USA pikamaajooksja, olümpiavõitja.
Olevik (ajaleht)
Alates 1888
Ajaleht Olevik lõpetas ilmumise 1915. aastal.
Horace Ashenfelter
Horace Ashenfelter tuli olümpiavõitjaks maailmarekordiga 8.45,4 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis 3000 meetri takistusjooksus.
Klahvinuhk
pisi|Võimalikke konfidentsiaalseid andmeid sisaldav ekraanipilt pisi|Tarkvaralise klahvinuhi logifail, mis põhineb eelmisel ekraanipildil Klahvinuhk või klahviloger (inglise keeles keylogger) on tarkvara või seade, mis salvestab arvuti kasutaja klahvi- ja nupuvajutusi või muid sisestustoiminguid. Tavaliselt kasutatakse klahvinuhki kasutaja eest varjatult.
Klahvinuhki võidakse kasutada nii seaduslikel kui ka ebaseaduslikel eesmärkidel. Seaduslike eesmärkide alla kuulub näiteks klahvinuhi kasutamine IT-ettevõtetes arvutitega seotud tehniliste probleemide lahendamiseks ja kasutamine ettevõtte- või koduarvutis töötajate või pereliikmete võrguliikluse seaduslikuks jälgimiseks. Kurjategijad kasutavad klahvinuhki salajase info – paroolid, krediitkaardinumbrid jms – teadasaamiseks.
pisi|[[Universaalne järjestiksiin|USB-pessa ühendatav riistvaraline klahvinuhk]]
Kolmikliit (1882)
Kolmikliit oli salajane sõjaline liit Saksamaa, Austria-Ungari ja Itaalia vahel. Liitu teati saksa keeles kui Dreibund, ungari keeles kui Hármas szövetség, itaalia keeles kui Triplice alleanza ning rumeenia keeles kui Tripla Alianță.
Leping sõlmiti 20. mail 1882 ja seda uuendati perioodiliselt, kuni liit lagunes I maailmasõja ajal 1915. aastal.
Saksamaa ja Austria-Ungari olid omavahel liidus alates 1879. aastast. Itaalia otsis toetust Prantsusmaa vastu veidi pärast seda, kui tema koloniaalpoliitika ambitsioonid Põhja-Aafrikas said prantslaste tõttu tõsise tagasilöögi.
Akrediteerimine (haridus)
Akrediteerimine on välishindamine, mille käigus hinnatakse õppeasutuse protsesside toimimist ja nende vastavust seatud eesmärkidele ja/või kehtestatud standarditele. Tegemist on ühe hariduse kvaliteedi kindlustamise tegevusega, mida eri haridustasemetel ja aegadel on rakendatud erinevalt.
Kolmikliit (1882)
Õitsengu ajastu (La Belle Époque) iseloomustas samal ajal üldjoontes tollaste Kesk-Euroopa linnainimeste lembe- ja hingeelu. Kasvas nii tööstus, arhitektuuriline linnaehitus kui ka suurenes kunstimeelsus.
Akrediteerimine (haridus)
Akrediteerimine kõrghariduses
Eesti kõrghariduses eristatakse õppekava akrediteerimist ja institutsionaalset akrediteerimist. Aastatel 1996–2009 toimus kõrghariduse kvaliteedi kindlustamise vanas süsteemis õppekavade akrediteerimine, mille positiivse tulemusega kaasnes riiklik tunnustus, ning institutsionaalne akrediteerimine oli õppeasutustele vabatahtlik. Alates 2010. aastast on toimunud üleminek nn uuele süsteemile, kus hinnatakse tervet õppekavagruppi ja institutsionaalne akrediteerimine on kohustuslik. Alates 2010. aastast rakendatakse Eestis järgmisi välishindamise liike:
Kõrghariduse välishindamist teeb Eesti Kõrg- ja Kutsehariduse Kvaliteedi Agentuur.
Akrediteerimine kutseõppes
Eesti kutseõppeas on akrediteerimine sisehindamisele toetuv kooliväliste sõltumatute hindajate poolt koolis õppekavarühmade lõikes läbiviidav välishindamine, mille tulemusel tehakse otsus õppe läbiviimise õiguse pikendamise kohta. Õppekavarühmade akrediteerimist on rakendatud katsevoorus 2011–2013 ning täies mahus alates 2014. aastast.
Kutseõppe akrediteerimist teeb Eesti Kõrg- ja Kutsehariduse Kvaliteedi Agentuur.
Harku vald (Keila kihelkond)
Harku vald (saksa keeles Gemeinde Hark) oli vald Keila kihelkonnas Harjumaal. Vallamaja asus tänapäeva Hüüru küla aladel. pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]] 1926. aasta detsembris oli vallavanemaks Aleksander Korsen, kes mõisteti Tallinna-Haapsalu Rahukogus 26. jaanuaril 1929 valla raha raiskamise eest kaheks aastaks vangiroodu.
Lääne-pronkskõrsik
Lääne-pronkskõrsik (Sympecma fusca, ka pruunkõrsik) on kõrsiklaste sugukonda kuuluv kiililine.
Pruunkõrsik on Eestis väga haruldane – tema kohta on teada vaid üks leiukoht Saaremaal.
Oberzeiring
Tauerni tuulepark
Oberzeiringi lähedal asuv Tauerni tuulepark oli 2002. aastal 1900 m kõrgusel asuv maailma kõrgeim tuulepark. Tuulepark koosneb 13 Vestas V66-1,75 MW tuulegeneraatorist, mida varustavad 9 V112-3,45 MW turbiini. Operaator pakub giidiga ekskursioone.
Ago Kõrgvee
Ago Kõrgvee (sündinud 13. mail 1954) on eesti arst, anestesioloog-intensiivravi arst ja kardioloog.
Ta lõpetas 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, oli seejärel anestesioloogia ja intensiivravi eriala internatuuris ning kliinilise ja eksperimentaalse kardioloogia alal aspirantuuris.
Stenoos
Stenoos ehk kitsenemus on veresoone või muu õõneselundi patoloogiline ahend.
Selle põhjus on silelihaste kramp või mingi haigus, näiteks kasvaja või krooniline põletik.
Ago Kõrgvee
Alates mai 2021 Narva Haigla juhatuse esimees
Alates 2000. aastast on ta samal ajal olnud ka SA Tartu Ülikooli Kliinikum Anestesioloogia ja Intensiivravi Kliiniku direktor.
Ta on koostanud raamatu "Ägeda müokardiinfarkti haiglaeelne käsitlus" (Atlex, 1999).
Isiklikku
Ago Kõrgvee poeg on anestesioloog ja intensiivraviarst Lauri Kõrgvee.
Enel (eesnimi)
Enel on eesti naisenimi.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Enel 120 naisel. Enel oli levikult 698. naisenimi.
Ernst Matrov
Ernst Matrov (7. veebruar 1923 Petrograd – 28. august 1975 Tallinn) oli eesti ajaloolane.
Ta lõpetas 1953 Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna, 1959–1964 oli Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ja 1964–1969 teadusliku kommunismi kateedri dotsent.
Friedrich Gustav Bienemann
Friedrich Gustav Bienemann on mitme isiku nimi:
Kosava
Kosava on linn Valgevenes Bresti oblastis Ivacevičy rajoonis, Kosava külanõukogu halduskeskus. Poola keeles Kosów Poleski. Asula vana nimi on Kosaŭ (Косаў'').
Nime päritolu kohta on mitu varianti. Üks seostab seda sõnaga «касы́» ehk "sularaha". Kohaliku legendi järgi pärineb linna nimi Kasa nimeliselt sepalt, kes tatarlaste sissetungi ajal rahvale relvi valmistas. Kohalikud, kes sõtta minnes sepalt relva tooma läksid, ütlesid, et lähevad Kasa poole, sellest olevat asula ka nime saanud. Teise loo järgi oli seal palju luhaheinamaid, nende niitmise järgi saanud nime ka asula.
Linna piirides on keskkool ja muusikakool. Kosavas on ka kultuurimaja ja raamatukogu. Tööstusest on linnas toiduainetetööstus, seal töödeldakse ka puitu.
Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik aastast 1878 ja kaks õigeusu kirikut. Vanem on XVIII sajandist ja on endine kreekakatoliku kirik, teine ehitati aastal 1868. Linna piiri ääres on Mieračoŭščyna mõis, tähtsaim vaatamisväärsus on aga Kosava loss.
Ajalugu
Kosavat mainitakse esimest korda aastal 1492, kuigi arheoloogiliste andmete põhjal oli see paik asustatud juba X sajandil ja X–XII sajandil asus seal linnus. Nimetatud aastal andis Aleksander (Poola kuningas) asula Chreptowiczite valdusse. Hiljem oli asula veel Flemingite ja Czartoryskite omand.
Aastal 1611 said asula omanikeks Sapiehad, aga XVIII sajandil läks see Pusłowskite valdusse. Nemad rajasid asulasse lossi, lisaks sellele ka klaasikoja, riidevabriku, telliselöövi ja pruulikoja.
Aastal 1795 läks asula kolmandal Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Kosava hakkas kuuluma algul Słonimi, seejärel Leedu ja viimaks Hrodna kubermangu. Aastal 1845 hakkas asulas tööle diivanivabrik, kus töötas 200 inimest. Kastuś Kalinoŭski ülestõusu ajal toimus asulas lahing ülestõusnute ja tsaaririigi armee vahel.
Aastast 1921 oli Kosava Poola koosseisus, ühtlasi sai asulast linn. Asulasse ehitati elektrijaam. 1939. aastal liideti Kosava Valgevene NSV-ga. Teise maailmasõja ajal loodi asulasse geto, partisanide pealetungi käigus toimetati aga kõik sealsed juudid metsa. Sakslaste propaganda pani osa neist asulasse tagasi pöörduma, kus nad tapeti. Kokku surmati linnas ja selle ümbruskonnas 3112 inimest.
Triller
Triller on muusikaline ornament, mis moodustub keskse heli ja ülemise naaberheli pidevast ja kiirest vaheldumisest. Trillerit tähistatakse märkidega tr või tr koos lainejoonega noodi kohal. Tavaliselt alustatakse trilleri esitamist kesksest helist ja selle kestus vastab noodi vältusele.
Siiakare
Siiakare on Saare maakonda Saaremaa valda Turja küla alale jääv 3,17 hektari suurune saar (kare) Liivi lahes. Saare rannajoone pikkus on 890 meetrit.
Saare lähedal asuvad Säinakare ja Punningalaid.
Saare koordinaadid on. Saar asub 100 meetrit Siiksaare poolsaarest kirdes.
Saar kuulub Mäe hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Karinu lubjakivimaardla
Karinu lubjakivimaardla on üleriigilise tähtsusega lubjakivimaardla, mis asub Järva maakonnas Järva vallas. Maardla pindala on 130 ha.
Tootsa kihi paksus on keskmiselt 3 – 4,4 m ja geoloogiliselt on see Siluri ladestu Juuru lademe lubjakivi. Maardla katendi paksus on kuni 6 m.
Maardlast on Eestis ka kaevandatud (nt 2002)
Pela keel
Pela keel on Hiina-Tiibeti keelkonna Tiibeti-Birma keelte lolo-birma harusse kuuluv keel, mida räägivad pelad Hiinas Yunnani provintsis.
Navi Vutiselts
Navi Vutiselts on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Navil.
Pela keel
Pela keel on ohustatud, seda rääkis 2000. aasta andmetel Dehongi Tai-Tsingpo autonoomse ringkonna Luxi maakonna õigustega linnas umbes 400 inimest.
Pela keele sõnajärg on SOV.
Giedlarowa
Giedlarowa on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Leżajski maakonnas Leżajski vallas. Giedlarowa asub Leżajskist umbes 4 km lääneedelas ja Rzeszówist ligikaudu 35 km kirdes.
Giedlarowat on esmamainitud 1409. aastal.
Giedlarowas on sündinud poliitik ja jurist Józef Zych (1938).
Pantrik (perekond)
Pantrik (Neofelis) on kaslaste perekond. Sinna kuuluvad kaks liiki:
Pantrikud on pantrite perekonna lähimad sugulased, moodustades ühiselt suurte kaslaste alamsugukonna.
Taḩrīri väljak
pisi|Taḩrīri väljak 1941. aastal Taḩrīri väljak (araabia keeles: ميدان التحرير‎ Mīdān at-Taḩrīr; eesti keeles: Vabaduse väljak) on suur avalik väljak Egiptuse pealinnas Kairos. Taḩrīri väljakul toimusid poliitilised meeleavaldused, mis viisid 2011. aastal president Ḩusnī Mubāraki tagasiastumiseni ja 2013. aastal president Muḩammad Mursī ametist tagandamiseni.
Ajalugu
pisi|Liiklus Taḩrīri väljakul Algselt oli väljaku nimeks 19. sajandil valitsenud ja 'Niiluse Pariisi' linnaosa ehitamise algatanud Ismā‘īl Bāshā järgi "Ismailia väljak" (ميدان الأسماعيليّة Mīdān al-Ismā‘īliyyah). Pärast 1919. aasta revolutsiooni hakati väljakut laialdaselt kutsuma Taḩrīri (Vabaduse) väljakuks. Nimi muudeti ametlikult pärast 1952. aasta revolutsiooni, mille tulemusel kukutati konstitutsiooniline monarhia ja Egiptusest sai autokraatlik vabariik. Väljak oli 2011. aasta revolutsiooni toimumispaik.
Väljakust
pisi|left|Mujama‘ maja ja ‘Umar Makrami kuju pisi|‘Umar Makrami kuju Taḩrīri väljaku keskel on suur ja tiheda liiklusega ringtee.
Taḩrīri väljakust kirdesse jäävad Napoleon I vastast vastupanu juhtinud rahvuslasest kangelase ‘Umar Makrami kuju ja Makrami mošee. .
Läheduses asuvad Egiptuse muuseum, Rahvuslik-Demokraatliku Partei peakontor, Mujama‘ (valitsushoone, kus töötab 18 000 ametnikku), Araabia Liiga peakorter, Hotell Niilus, Qaşr ad-Dūbārah' evangeelne kirik ja Kairo Ameerika Ülikooli (American University in Cairo) esialgne ülikoolilinnak. Ka Niiluse jõgi on lähedal.
Taḩrīri väljakul on aastate jooksul korraldatud hulgaliselt meeleavaldusi, sealhulgas toimusid seal 1977. aastal põhitoiduainete subsideerimise lõpetamise teatest ajendatud rahvarahutused ja 2003. aasta Iraagi sõja vastased demonstratsioonid.
Araabia kevad
pisi|left|Meeleavaldajad
pisi|09.02.2011.
Taḩrīri väljak oli Egiptuse Araabia kevade sündmuste kese. Seal toimus 2011. aasta talvel president Ḩusnī Mubāraki vastane massimeeleavaldus, mis viis sõjaväelise režiimi kukkumiseni.
25. jaanuaril hõivas väljaku üle 50 000 meeleavaldaja, kes jäid sinna ka ööseks. Teadete kohaselt segati traadita interneti levi. Meeleavaldajaid tuli pidevalt juurde.
29. jaanuaril sooritas Egiptuse hävituslennuk madallennu üle väljakule kogunenud rahvamassi peade. BBC andmeil oli kohal vähemalt 100 000 inimest.
31. jaanuaril teatas Al Jazeera, et rahvahulk oli kasvanud vähemalt 250 000 inimeseni ja 1. veebruaril oli Al Jazeera korrespondentide hinnangul väljakul ja seda ümbritsevatel tänavatel üle miljoni rahumeelse protestija.
Samas võivad teated nii suurest rahvamassist olla liialdatud. Stratfori kohaselt ei olnud väljakul ühelgi hetkel üle 300 000 inimese.
Väljakust sai egiptlaste demokraatiat pooldavate meeleavalduste sümbol. 2. veebruaril puhkesid kokkupõrked Mubāraki pooldajate ja demokraatia pooldajate vahel. Rahvusvahelise meediakajastuse tulemusel said nii Taḩrīri väljaku visuaalne kujund kui ka nimi ülemaailmselt tuntuks.
Suwałki maakond
Suwałki maakond (poola powiat suwalski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Podlaasia vojevoodkonna põhjaosas. Piirneb põhjas Leeduga. Maakonna keskus asub Suwałki linnas, mis maakonda ei kuulu.
Taḩrīri väljak
Araabia kevad
Ülestõusu ajal jagas 20-liikmeline tiim toimuvast uudiseid Facebooki leheküljel "Tahrir Square". Nii sai avalikkusele pakkuda infot, mida riigi kontrolli all olnud meediakanalid ei pakkunud.
Suwałki maakond
Maakonnas on üheksa valda.
Concordia (polaarjaam)
Concordia on Antarktika Antarktise platool Kuppel C-l tegutsev Prantsuse-Itaalia poolaarjaam 3233 m kõrgusel merepinnast koordinaatidega 75°05′59″S 123°19′56″E.
Taḩrīri väljak
Araabia kevad
18 päeva väljakul kestnud ülestõus andis Egiptuse armeele võimaluse Mubārak võimult kõrvaldada. President astus ametlikult ametist tagasi reedel 11. veebruaril 2011 ja andis võimu üle armee ülemnõukogule. Kogu järgneva öö jooksul tähistati Taḩrīri väljakul videvikul teada saadud uudist. Kõlasid hõiked nagu "Tõsta pea kõrgele üles, sa oled egiptlane" ja "Kõik, kes armastavad Egiptust, tulge ja ehitage Egiptus uuesti üles". Järgmisel päeval tuli rahvas väljakut koristama. Tänavasillutis laoti uuesti maha, viidi minema 18 päeva jooksul kogunenud prügi ja eemaldati grafiti.
Concordia (polaarjaam)
Jaam on üks kolmest Antarktise platoo polaarjaamast, mis tegutseb aastaringselt (teised kaks on USA Amundsen-Scott ja Venemaa Vostok). Jaam asub 1100 km kaugusel Prantsuse Dumont D'Urville'i polaarjaamast, 1100 km kaugusel Austraalia Casey polaarjaamast, 1200 km Itaalia Zucchelli polaarjaamast ja 560 km kaugusel Vostokist. Lõunapoolusest asub jaam 1670 km kaugusel. Jaam asub Austraalia nõudlusterritooriumil.