cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tallinna Russ
Korvpalliklubi Russ mängis meistrivõistlustel 1940. aastani, mil Nõukogude okupatsioonivõimud sulgesid mitmeid "kodanlikke" spordiorganisatsioone. Russi mängijaist koostatud Tallinna Punaarmee Maja meeskond osales 1941. aasta meistrivõistlustel Aleksei Selenoi juhendamisel ja tuli kolmandale kohale. Võistkonnas mängisid ka Jaroslav Dudkin ja Joann Lõssov.
Lielauce vald
Ajalugu
Aastal 1945 moodustati vallas Lielauce ja Sirmele külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1954 liideti Lielauce külanõukouga likvideeritavad  Ķerkliņi ja Sirmele külanõukogud. 1975 liideti sellega likvideeritav Īle külanõukogu ja osa Naudīte lülanõukogust,  osa selle maadest liideti aga Vītiņi külanõukoguga. Aastal 1989 taastati Īle külanõukogu ja selle maad eraldati Lielauce külanõukogust.
Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. Aastal 1993 arvai osa valla maid taastatava Zvārde valla koosseisu. 2009. aastal liideti vald Auce piirkonnaga, aastast 2021 kuulub see aga Dobele piirkonda.
Loodus
Valla suuremad jõed on Auce jõgi ja Bērze jõgi. Sinna jääb Lielauce järv.
Looduskaitse all on Lielauce pargi pärnad, Lielauce sanglepaallee sanglepad, Lielauce allee, Lielauce allee tamm, vennaskalmistu punased tammed, Lielauce kalmistu elupuud, Lielauce hõbevaher, Lielauce tiigi hobukastan ja veel kaksteist nimetut põlispuud. Valda jääb Vīķise soo kaitseala pindalaga 876 hektari.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Sodiņi lohukivi, Dīcmaņi - Pilsingi muinaskalmed ja Lielauce mõisa hoonetekompleks, sealhulgas park, sillake ja loss. Lossis on kaitse all kolm ahju, kaks kaminat ja nelja toa interjöör.
Kohaliku kaitse all on Lielauce kirik ja Lielauce mõisa kaks keldrit, mõisavalitseja maja ning käbikuivati.
Asustus
Vallas on kolm küla. Valla keskus Lielauce on staatusega vidējciems ja aastal 2022 oli seal 269 elanikku. Ka Ražotāji on sama staatusega, aastal 2022 oli seal 47 elanikku. Üks küla on staatusega mazciems: Ķieģeļceplis 26 elanikuga aastal 2022.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Wolfsbach
Wolfsbach on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Amstetteni ringkonnas.
Wolfsbach asub Mostviertelis. U. 6,84 % valla territooriumist on kaetud metsaga.
thumb|left|Wolfsbachi kirik
Pääsuke (ooper)
Ajalugu
1913. aasta keskel, seoses ooperi "Tütarlaps kuldsest läänest" esietenduse ettevalmistusega, viibis Puccini Viinis. Sügise hakul tellis Viini Carl-Theateri juhtkond Puccinilt Viini opereti taolise meelelahutusliku teose, milles muusikanumbrid vahelduksid kõnedialoogidega. Lepiti ka, et see võib olla koomiline ooper Richard Straussi "Roosikavaleri" stiilis. Puccini nõustus ja asus 1914. aasta mais komponeerima. Töö kulges vaevaliselt. Teos sai valmis 1916. aasta aprillis ja osutus opereti jaoks liiga akadeemiliseks. Puccini ei hinnanud operetižanri eriti kõrgelt ning "La Rondine" valmis siiski retsitatiivide, mitte kõnedialoogidega. Tegemist on ikkagi Puccini kõige kergemasisulisema teosega. Muusika eripäraks on, et Puccini kasutab tegelaste iseloomustamiseks tollaseid moodsaid tantsurütme, näiteks tangot.
Algselt kavandatud Viini esiettekannet takistas esimese maailmasõja puhkemine ning Itaalia kuulumine Austria-Ungari vastasesse liitu. Seetõttu valiti teose esietenduse kohaks Monte Carlo Théâtre de l’Opéra ning peaosadesse tollased ooperielu tähed Gilda dalla Rizza ja Tito Schipa. Ooper sai esietendusel suure menu osaliseks, kuid järgmistel aastakümnetel esitati seda võrdlemisi harva. Ooperis on tunda maestro varasematest teoste, eriti "Madame Butterfly" ja "Boheemi" käekirja ja lugude modifikatsioone. Kuid vaatamata partituuri kunstilisele väärtusele on "La Rondine" üks Puccini vähem õnnestunud teoseid. Puccini kirjastaja Tito Ricordi ei osutanudki teose vastu huvi. Ooperi kirjastas hoopis konkureeriv Lorenzo Sonzogno muusikakirjastus.
Enne Itaalia esiettekannet Bolognas 1917. aastal tegi maestro mitmeid parandusi ja täiendusi. Kuid ei seal ega kolm aastat hiljem Viinis polnud teos edukas. Ooperist ei kujunenudki välja lõplikku versiooni. Puccini polnud sageli oma töö tulemusega rahul. Nii oli ka „Pääsukesega”, mida ta muutis mitu korda ja tegi lõpuks kolm versiooni, millest kaks olid täiesti erineva lõpuga. Maestro suri enne ära, kui tegi lõpliku valiku. Teine versioon esietendus 1920. aastal Palermo Teatro Massimos. Kolmas valmis küll 1927. aastal, kuid seda esitati New Yorgis alles 22. märtsil 1994. Selle versiooniga juhtus see õnnetus, et Teise maailmasõja ajal põhjustasid liitlaste pommirünnakud Casa Sonzogno hoones tulekahju ja selle arhiivis olnud partituurist osa hävis. See tuli taastada säilinud vokaali klaveriseadete põhjal. Kolmanda versiooni orkestratsiooni viis autentses Puccini stiilis lõpule Itaalia helilooja Lorenzo Ferrero Torino Teatro Regio tellimusel.
Hilisemates lavastustes on juhindutud algvariandist. Lavastused on olnud Napolis (1958), Torinos (1994), Milanos (1994), Leedsis (1994, 2001), Bonnis (1995), Luccas (1998), Washingtonis (1998), Los Angeleses (2000, 2008), Veronas (2002), Helsingis (2002, 2003, 2007), Atlantas (2002), Londonis (2002, 2005, 2013), Bostonis (2003), Pariisis (2005), New Yorgis (2005, 2008, 2014), Dallases (2007), Monte Carlos (2007), San Franciscos (2007), Veneetsias (2008), Sarasotas (2008), Portugalis (2012) ja San Josés (2017).
Estonia Talveaias esitas 1995. aastal „Pääsukest” Eesti Muusikaakadeemia ooperistuudio.
Helisalvestused on aastatest 1966, 1971, 1981, 1983, 1997, 2007 ja 2012.
Reihenau mõis
Reihenau mõis (saksa keeles Reichenau) oli Järvakandi klaasivabrik poolmõisa staatuses Rapla kihelkonnas Harju kreisis. Ala eraldati 1911. aastal Järvakandi mõisast.
Nüüdisajal jääb kunagine mõis Kehtna valda Rapla maakonnas.
Madliena vald
pisi|Valla maastik Madliena vald (läti keeles Madlienas pagasts) on vald Lätis Ogre piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Krape, Taurupe, Laubere, Ķeipene, Meņģele ja Lēdmane vallaga ning Aizkraukle piirkonna Bebri vallaga.
Valla pindala on 168 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1750 inimest. Valla keskuseks on Madliena küla. Vallavanem on Jānis Siliņš.
Ajalugu
Vald tekkis 18. sajandil, mil Lielāmuiža mõisa maadele rajati Lielo vald. Aastal 1897 liideti sellega Vērene ja Zādzene mõisavallad. Aastal 1920 aset leidnud agraarreformi eel oli Lielāmuiža mõisa pindala 1350 ha, Zādzene mõisa pindala 1377 ha, ent Vērene mõisale kuulus 1471 hektarit maad. Aastal 1925 nimetati Lielo vald ümber Madliena vallaks. Aastal 1935 oli Madliena valla pindala 140 km² ja seal oli 1550 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Madliena, Vērene ja Zādzene külanõukogud, ent aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Madliena külanõukoguga likvideeritav Jaunķeipene külanõukogu, aga aastal 1954 likvideeritav Zādzene külanõukogu. Aastal 1977 arvati külanõukogu koosseisu osa likvideeritavast Plātere külanõukogust. Aastal 1990 organiseeriti külanõukogu ümber vallaks. 2009. aastal liideti vald Ogre piirkonnaga.
Kultuurimälesised
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Plātere linnamägi. Regionaalse kaitse all on Kalnozoli muinaskalmed, Vērene mõisa hoonetekompleks (sealhulgas häärber, kupja maja, ait ning park), Madliena luteri kirik, Uženi linnamägi, Šķebiņi muinaskalmed ja Madliena kiriku keskaegne kalmistu. Kohaliku kaitse all on Lielāmuiža mõisa hoonetekompleks (sealhulgas häärber, kaks lindlat ja ait), Ūsiņase muinaskalmed, Robežnieki muinaskalmed ja kultuurimaja Austrums.
Loodus
Vald asub Kesk-Läti madalikul. Kõrgeim koht on Kukase mägi (140 meetrit). Suuremad jõed on Ogre jõgi ja Lokmene. Suurim soo on Vērene soo (488 ha).
Lech (jõgi)
Jõgi voolab edasi põhja suunas läbi Lechraini piirkonna ning läbib Schongau, Landsbergi, Augsburgi (kus temasse suubub Wertach) ja Raini linna enne Doonausse suubumist just Donauwörthi all kõrgusel 410 m. Jõgi ei ole laevatatav, mis on tingitud selle kärestikulisest iseloomust ja kruusakihtidest, mis ummistavad jõesängi. Füsseni lähedal asuvast Neuschwansteini lossist on eriti suurepärane vaade Lechi orule.
Madliena vald
Loodus
Looduskaitse all on Spundese tammed, Spundese pärnad, Vecuženi tamm, Ķeiteni tamm, Ilzēni jalakas, Krijdebeņese tammed, Mākani tamm, Bajāri tamm, Dambenieki künnapuu, Groziņi tammed, Vērīši tammed, Steķi tamm, Avotiņi tamm, Avotiņi vaher, Zīlēni tammed, Mārītese tamm, Putriņi tamm, Kalnozoli tamm, Kalnozoli pärnad, Čakari tammed, Purmaļi männid, Vanagi tamm, Vanagi mänd, Lauri tammed, Akmentiņi tamm, Vāķēni tamm, Valteri tamm, Zēžase tamm, Spundese hiidmänd, Spundese vaher ja Vērene mõisa allee. Lisaks kasvab vallas arvukalt nimetuid põlispuid. Valda läbib Ogre oru looduspark, valla lõunaosa jääb Vērene soode hoiualale. Vallas asub Vērene jalakate ja künnapuude metsa hoiuala pindalaga 48 hektarit.
Lech (jõgi)
Etümoloogia
Kirjed 8./7. aastast eKr tõendavad, et jõe nime on esmamainitud keldi hõimu nimes Licates. Jõge kutsuti 2. sajandil nimega Likios või Likias. 570. aasta paiku leidub ürikutes nimi Licca. 8. sajandil ilmusid nimed nagu Lecha ja Lech. Mõistet Licus kasutati ikka veel aastal 1059.
Mars Climate Orbiter
Mars Climate Orbiter, tuntud ka kui Mars Surveyor '98 Orbiter, oli NASA kosmosesond, mis pidi uurima Marsi kliimat, atmosfääri ja pinda ning olema sidejaamaks Mars Polar Landerile.
Kosmosesond kaotati 23. septembril 1999, sest NASA lennujuhid olid sondi arvutisse sisestatud andmetes kasutanud inglise mõõtesüsteemi ühikuid, kuid sond kasutas meetermõõdustikku. Valede mõõtühikute tõttu ei jäänud sond Marsi orbiidile, vaid sisenes Marsi atmosfääri, kus see hävis.
Madliena vald
Asustus
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Lech (jõgi)
Ajalugu
Rohkem kui ühel korral on ajaloolised sündmused otsustatud selle jõe kallastel.
Seto Infoselts
Seto Infoselts on Eestis setu keele ja kultuuri arendamiseks loodud mittetulundusühing. Seto Infoselts on liidergrupi Piiriveere Liider asutajaliige. Seto Infoseltsi olulised tegevused on kodulehtede valmistamine, internetiturundus ja projektijuhtimine. Alates 2020.aastast korraldab selts e-kaubamaja Seto Kaubamaja tegevust.
Ajalugu
Seto Infoseltsi asutasid 3. juunil 2003 Rein Järvelill ja Eve Järvelill. Seltsi esimene juhataja oli Eve Järvelill. Seto Infoseltsil on olnud kaks juhatajat:
Projektid
Seto Infoseltsi ettevõtlusprojektiks on netikaubamaja Seto Kaubamaja tegevuse korraldamine. Seto Infoselts on tegelenud mitmete projektidega :
Ellen Frey
Ellen Xenia Frey (5. jaanuar 1892 Moskva – 1980 Bad Godesberg / Bonn) oli Eesti arst ja iluuisutaja.
Haridus
Ta lõpetas 1909. aastal Moskva Peeter-Pauli Koguduse Tütarlaste Kooli ja 1919. aastal Moskva F. F. Mansbachi Tütarlaste Eragümnaasiumi. Samal aastal astus ta Moskva Ülikooli arstiteaduskonda, kuid 1920. aastal katkestas õpingud ja opteerus perekonnaga Eestisse, kus astus samal aastal Tartu Ülikooli, mille lõpetas 1925. aastal cum laude arsti astme väärilisena.
Töö arstina Venemaal ja Eestis
Juba Moskvas elades töötas ta Moskva linna ambulantsis ja Eesti Punases Ristis. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta algul Tartu Ülikooli sisehaiguste kliinikus. Ta registreeriti veebruaris 1926 kutseõiguslikuks arstiks ja töötas aastatel 1926–1928 Tartu Ülikooli operatiivse kirurgia kabineti arstina.
Aastatel 1928–1936 oli ta Põltsamaal eraarst sise- ja lastehaiguste erialal.
1936. aastal naasis Tartusse ja töötas 1939. aastani Tartu Tiisikuse Vastu Võitlemise Seltsi nõuandepunktis arstina.
Sport
Ta oli kahekordne Eesti meister naiste iluuisutamises (1926 ja 1927) ning kolmekordne Eesti meister iluuisutamise paarissõidus (1922, 1926 ja 1927, partneriks Aleksander Reeder).
Põltsamaal elades mängis ta tennist ja osales Põltsamaale tenniseväljaku rajamises, ühtlasi oli tennisekohtunik. Ta võistles ka suusatamises.
Töö arstina Saksamaal
1939. aastal põgenes ta Saksamaale. Seal töötas ta juba sõja ajal Rudolf Virchowi haiglas (hiljem oli see haigla Berliini Vaba Ülikooli kliinik), elades üle kõik Berliini pommitamised. Ta töötas seal 1970. aastani Seejärel töötas ta kuni pensionile minekuni Maini-äärses Frankfurdis laste tuberkuloosikliiniku juhatajana. Pensionieas kolis ta Bonni Bad Godesbergi linnaossa. Bad Godesbergis ta suri ja sinna on ta ka maetud.
Isiklikku
Nii tema isa Oskar Frey kui ka vend Erik Frey olid Eesti luterlikud vaimulikud.
Ain Kimber
Ain Kimber (12. detsember 1925 Pärnumaa – 26. mai 1989 Kose) oli eesti fotograaf, fotokunstnik, fotopedagoog, fototeoreetik, organisaator, fotoajaloolane.
Elukäik
Ain Kimber sündis tolleaegses Pärnu maakonnas. Ta õppis aastatel 1951–1952 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis graafikat. Fotograafias oli ta autodidakt. 1954. aastal anti Kimberile fotograafias VI kategooria ja 1978. aastaks jõudis ta oma tehniliste ja loominguliste võimete poolest fotomeistri staatuseni. Kimber oli pärast Teist maailmasõda uuesti avatud Tallinna Fotoklubi asutajaliige (1960), aastatel 1963–1965 selle esimees. Aastatel 1960–1980 asutas ta mitmeid fotoklubisid ja toetas nende tegevust, sealhulgas Haapsalus, Lavassaares, Hiiumaal, Narvas, Paides, Pärnus, Rakveres, Raplas, Valgas, Vasalemmas ja Võrus, ja fotogrupi " Aspekt " kunstiline juht. Aastatel 1965–1968 oli ta Tallinna Kultuuriülikooli (uuema nimega Tallinna Rahvaülikooli) fotokunstikateedri juhataja ja lektor, 1969–1971 Tallinna 2. Tehnikakooli fotoosakonna asutaja ja erialaõpetaja.
Ain Kimber osales paljudel fotonäitustel ja -võistlustel, sealhulgas IFO Scanbaltic Rostockil aastatel 1969 ja 1976. Ta oli Eesti NSV fotomeister 1978. Kimber avaldas ka fotoalaseid kirjutisi.
Looming
Kimberi lemmikaladeks olid loodus- ja portreefoto. Lisaks viljeles ta aktifotot, mis oli Nõukogude Liidus tabuteema. Kimberi kompositsioonide naised ei ole nõukogudeaegsed ikoonilised kolhoositarid või lüpsjad, tema aktifotode naine on salapärane, mõistatuslik ja ilus. 1973. aastal avati Pärnu Koduloomuuseumis Kimberi esimene nõukogudeaegne aktinäitus „Akt ja loodus“, mida hiljem eksponeeriti mitmel pool Eestis. Ain Kimberil oli kokku kümme isikunäitust, kuid oma eluaja jooksul ei õnnestunud tal korraldada ühtegi sellist Tallinnas. 2002. aastal avati Kimberi autorinäitus „Igavene teema“ Tallinna Raevangla fotomuuseumi galeriis „Lee“, siis juba mälestusnäitusena. 2009. aastal oli näitus "Igavene teema" Viljandi Uue Kunsti Muuseumis. 10. detsembril 2015 avati Fotomuuseumis Kimberi näitus "Mees nagu orkester". Näitusega tähistatakse Ain Kimberi 90. sünniaastapäeva.
Isiklikku
Ain Kimber oli kuus korda abielus ja sai kaheteistkümne lapse isaks. Viimane abikaasa ja viie lapse ema Tiiu Kimber oli tema õpilane.
Anne-Karine Strøm
1974. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "The First Day of Love".
1976. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Mata Hari".
Ellen Nikolaysen
Ellen Helen Nikolaysen (sündinud 10. detsembril 1951 Oslos) on Norra laulja.
1975. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Touch My Life (With Summer)".
Nathela Thurnava
pisi|püsti|Nathela Thurnava
Nathela Thurnava (gruusia keeles ნათელა თურნავა; sündinud 19. oktoobril 1968 Moskvas) on Gruusia majandusteadlane ja poliitik. Ta on alates 18. aprillist 2019 Gruusia majandus- ja säästva arengu minister.
Ta sündis aastal 1968 Moskvas. Ta lõpetas aastal 1985 kuldmedaliga Thbilisi 56. Keskkooli. Aastal 1990 lõpetas ta Thbilisi Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna.
Ta on alates 18. aprillist 2019 Gruusia majandus- ja säästva arengu minister.
Isiklikku
Ta on abielus ja ühe lapse ema. Lisaks emakeelele gruusia keelele räägib ta inglise ja vene keelt.
Riversi osariik
Riversi osariik on Nigeeria 1. järgu haldusüksus (osariik) riigi lõunaosas Nigeri jõe deltas.
Osariik jaguneb 23 omavalitsusalaks. Osariigi pealinn on Port Harcourt.
1996 eraldati Riversi osariigist Bayelsa osariik.
Riversi osariik on tuntud suurte nafta- ja maagaasivarude poolest. Lisaks nafta- ja maagaasitootmisele on oluline ka kalandus ja põllumajandus.
Haaknõel
pisi|Haaknõel Haaknõel on nööpnõela variant, millel on ühel poolel lihtne vedrumehhanism ja teisel poolel nõela kinni hoidev haarak.
Haarakul on kaks ülesannet: see hoiab nõelaotsa kinni, moodustades suletud süsteemi, ning katab nõela teravat otsa, et see ei vigastaks kasutajat.
Haaknõelu kasutatakse tavaliselt tekstiilide üksteise külge kinnitamiseks, näiteks tekstiilesemete valmistusprotsessis.
Haaknõela eelkäijateks olid sõled, mille kinnitusmehhanism sarnanes haaknõela omaga. Haaknõela leiutajaks peetakse ameerika mehaanikut Walter Hunti, kes oli sõbrale 15 dollarit võlgu ning lootis leiutisest saadava tuluga võla tasuda. Ta patenteeris haaknõela 1849. aastal ja müüs õigused 400 dollari eest, aimamata, et tema leiutisega hakatakse teenima miljoneid.
Nadel
Asepärija
Asepärija pärijaks saamine
Asepärija saab pärijaks, kui saabub tingimus, mille puhuks ta oli nimetatud (§ 42). Teine ja järgnevad asepärijad ei kaota õigust pärida, kui neile eelnev asepärija sureb enne pärijat või järjekorras eelnevat asepärijat.
Järelpärija asepärijana
Järelpärijat loetakse ka asepärijaks, kui testamendist ei tulene teisiti. Kui testamendist ei nähtu, kas isik on nimetatud asepärijaks või järelpärijaks, loetakse ta asepärijaks.
Tallinna Mäekalda Polikliinik
thumb|Hoone 2012. aasta maikuus Tallinna Mäekalda Polikliinik oli polikliinik Tallinnas Lasnamäel, aadressil Lasnamäe tänav 4.
Hoone üldpind oli 5026 m²; selle projekteeris Vabariiklik Projekteerimise Instituut "Estonprojekt" ning see valmis 1972. aasta sügisel.
Toona kandis asutus nime Harjumäe Haigla Polikliinik ja allus J. Lauristini tänaval asunud haiglale (praeguse aadressiga Roosikrantsi 2a). Pärast perearstireformi tegutsesid selles hoones ka perearstid.
2001. aastal ühendati polikliinik Ida-Tallinna Keskhaiglaga.
Alates 2007. aasta kevadest seisis maja tühjana ning see lammutati 2015. aastal.
Raamatumess
pisi|[[Leipzigi raamatumess (2017)]] pisi|Balti raamatumess, Vilnius 2022
Raamatumess (harvem nimetatud kui raamatulaat) on mess, kus saavad kokku raamatukaubandusega tegelevad osalised, nende seas kirjastused, raamatumüüjad, raamatukogud, ajakirjanikud, lugejad.
Paljudel rahvusvahelistel raamatumessidel on tavaks, et igal aastal keskendutakse teatud teemale, näiteks teatud riigi või teatud keele kirjandus.
Esimesed teated raamatumesside taoliste ürituste kohta pärinevad 14. sajandi keskpaigast Saksamaalt.
Ybbsitz
thumb
Ybbsitz on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Amstetteni ringkonnas.
Teemantliist
Renessanss- ja barokkarhitektuuris on teemandimotiivi kasutatud teemantkvaadri vormis.
Eesti arhitektuuris on teemantliistu motiiv Kaarma ja Muhu kiriku koori kapiteelidel, Valjala kiriku lääneportaali kujunduses, Anseküla kiriku ristimiskivil (praegu Kuressaare Laurentsiuse kirikus). Seda on kasutatud ka historitsistlikus ehitus- ja mööblikunstis, üks näide on Tallinna toomkiriku Ferseni kabelisse viiva ukse võrevärav
Rapla mõis
Rapla mõis (saksa keeles Rappel) oli Alu kõrvalmõis Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.
Ajalugu
Alu mõisnik Hans Diedrich von Rosen müüb 26. aprillil 1705. aastal Alu mõisa Bengt Heinrich von Bistramile, jättes enesele Alust eraldatud Rapla mõisa. Sellega saab alguse Rapla mõisa ajalugu, kuigi ta jääb kuni lõpuni Alu kõrvalmõisaks.
1717. aastal ostab mõisa Jürgen Frisell (Georg Friesel).
1741. aastal ostab Alu mõisnik Bistram Rapla mõisa tagasi.
1747. aastal läheb Alu ja Rapla mõis Tiesenhausenite kätte.
1828. aastal ostab mõisa Udellide departemang
1858. aastal omandab mõisa avalikult müügilt Otto Gustav von Lilienfeld
Mõisakompleks
Mõis asus jõe vasakkaldal tänase Jõe tänava piirkonnas.
Dillo
Dillo on mitmeplatvormiline minimalistlik veebibrauser. See on tuntud eeskätt kiiruse ja väikese failimahu poolest ning on seetõttu peamiselt mõeldud vanematele või aeglastele arvutitele ja manussüsteemidele.
Dillo on brauser mitmes väiksemas Linuxi distributsioonis (näiteks DSL). Dillot toetavad Linux, BSD, OS X, IRIX ja Cygwin. Dillo on tasuta tarkvara, mis on antud välja GNU üldise avaliku litsentsi all.
Ajalugu
Jorge Arellano Cid, tarkvaraarendaja Tšiilist, alustas Dillo projekti 1999. aastal ning avaldas selle esimese versiooni 1999. aasta detsembris. Kuna ta arvas, et keegi ei peaks ostma uut arvutit või maksma lairibaühenduse eest puhtalt sellepärast, et Internetti kasutada, siis projekti eesmärk oli informatsioonile ligipääs Internetis demokratiseerida. Seetõttu ongi Dillo mahult väike, kiire ja võimeline kuvama ühte lehte Intel 80486 protsessoril.
Algselt oli Dillo kirjutatud programmeerimiskeeles C, kasutades GTK+ teeki, ning põhines Gzilla ja Armadillo brauseritel. 14. oktoobril 2008 lasti välja Dillo 2.0, mis oli kirjutatud C ja C++ programmeerimiskeeltes, kasutades Fast Light tööriistakomplekti (FLTK) teeki. Sellesse versiooni lisati teksti silumine, rohkem kui ühe tähemärkide komplekti tugi ja HTTP kokkupakkimine ning parandati veebilehe visualiseerimist. Lisaks vähendas FLTK kasutuselevõtt GTK+ asemel muutmälu kasutust 50% võrra.
6. septembril 2011 lasti välja Dillo 3.0, mis kasutas FLTK-1.3 teeki.
Jorge Arellano Cid on tänaseni Dillo peaarendaja. Projekt on rahastatud eraisikute annetustega, kuigi toetust on üritatud saada nii riigilt kui ka sponsoritelt. Rahaliste probleemide tõttu projekti jäi arendamine seisma aastal 2007, kuid 2008. aastal sai projekt uuesti hoo sisse.
Funktsioonid
Dillo võimaldab veebilehtede salvestamist kettale või järjehoidjate hulka ning sirvimisel mitme akna kasutamist. Küpsised on toetatud, kuid need on turvalisuse pärast vaikimisi keelatud. Lisaks puhastab Dillo turvalisuse huvides kogu veebipuhvri ja ajaloo peale sessiooni lõppu. Selline puhastamine parandab ka jõudlust. Osaline CSS-tugi on olemas. Konfiguratsioonifailides on võimalik kohandada fonte, taustavärve, allalaadimiste kausta ja avalehte.
Puudused
Dillo veebibrauseri kitsaskohad:
Linuxi distributsioonid
Dillo on kasutusel järgmistes kergetes Linuxi distributsioonides:
Air Bureau
Air Bureau oli Rootsi elektroonilise muusika kollektiiv. Nad tegutsesid 2000ndatel. Liikmeid oli kaks: Niklas Ehrlin ja Henrik Larsson.
Β-galaktosidaas
β-galaktosidaas ehk beetagalaktosidaas on hüdrolaasne ensüüm, mis katalüüsib glükosiidse sideme hüdrolüütilisi lagunemisreaktsioone. β-galaktosidaasil on elusorganismides kaks olulist funktsiooni: ta katalüüsib laktoosi lõhustumist monosahhariidideks (glükoos ja galaktoos) ning tekitab positiivse tagasisideahela, mille kaudu reguleeritakse selle ensüümi tootmist rakus.
Ajalugu
Soolekepikesest (Escherichia coli) võetud β-galaktosidaasi aminohapete järjestus määrati kindlaks aastal 1970 ning selle struktuur määrati esimest korda aastal 1994.
β-galaktosidaas on läbi aegade olnud väga tähtsal kohal molekulaarbioloogias. Ta oli tähtsal kohal Jacobi ja Monodi operoni mudeli loomisel 1961. aastal. Operoni mudel selgitab, kuidas toimub soolekepikese rakkudes laktoosi kasutamist määravate geenide regulatsioon.
Omadused
Rakus on β-galaktosidaasi ülesandeks katalüüsida laktoosi hüdrolüüsi, mida kasutatakse energia saamiseks. β-galaktosidaasil on kolm ensümaatilist aktiivset tsentrit.
Esimeses aktiivtsenteris toimub laktoosi molekulis galaktoosi ja glükoosi ühendava kovalentse β-glükosiidsideme hüdrolüüs. pisi|center|503px|Laktoosi hüdrolüüs β-galaktosidaasi katalüüsil
Teises aktiivtsentris tekib allolaktoos. Selle reaktsiooni käigus laktoosi β 1–4 side lõhutakse ning glükoosi C6 hüdroksüülrühm reageerib galaktoosi esimese süsinikuga, moodustades allolaktoosi.
Kolmandas tsentris lõhustub allolaktoos monosahhariidideks. Just allolaktoos on see molekul, mis ühildub lacZ repressoriga ja tekitab tagasisideahela, mille abil reguleeritakse β-galatosidaasi hulka rakus. LacZ on rakus asuv struktuurgeen, mis kodeerib β-galaktosidaasi sünteesi.
β-galaktosidaasi maksimaalse katalüütilise aktiivsuse saavutamiseks on oluline Na+ või K+ ja Mg2+ ioonide juuresolek lahuses. Mono- ja divalentsete katioonide juuresolek on tähtis nii substraadi efektiivse sidumise kui ensüümi maksimaalse reaktsioonivõime jaoks. Nimelt katalüüsib β-galaktosidaas disahhariidi hüdrolüüsi läbi nii pindmise sidumise (inglise shallow binding) kui ka sügava sidumise (inglise deep binding), ning ilma katioonideta ei oleks beetagalaktosidaas piisavalt stimuleeritud, et need protsessid saaksid toimuda.
Katsed on näidanud, et β-galaktosidaasi aktiivsuse sõltuvus temperatuurist ehk reaktsiooni kiiruse sõltuvus temperatuurist vastab Arrheniuse võrrandile temperatuurivahemikus 0–30 ˚C. Temperatuuridel üle 30 ˚C hakkab see sõltuvus Arrheniuse võrrandist kõrvale kalduma.
Stabiilsus
Kõige püsivam on β-galaktosidaas pH väärtusel mis jääb 6–8 vahele. Kui pH väärtus langeb alla 6, langeb β-galaktosidaasi stabiilsus väga järsult. Kui aga pH tõuseb üle 8, langeb ta stabiilsus järk-järgult.
Teatud tingimustes on lahustunud β-galaktosidaasi võimalik säilitada mitu kuud, ilma et ensüümi aktiivsus väheneks. Üheks võimaluseks on hoiustamine külmkapis.
Samuti lüofilitseeritud ehk kuivatatud ja sügavkülmutatud meetodil on võimalik antud ensüümi säilitada.
Kasutusalad
Molekulaarbioloogias on väga laialt levinud β-galaktosidaasi kasutamine markerensüümina, et jälgida geeni avaldumist. Nimelt on β-galaktosidaasi kerge määrata X-gali ehk 5-bromo-4-kloro-3-indolüül- β-D-galaktopüranosiidi abil. X-gali puhul on tegemist värvitu lahustuva vedelikuga, milles on sarnaselt laktoosiga β-glükosiidne side. β-galaktosidaas on β-glükosiidsideme suhtes väga selektiivne ja mitteselektiivne ülejäänud molekuliosaga. Seega β-galaktosidaas hüdrolüüsib X-gal´i, vabastades asendatud indooli (1), mis iseeneslikult dimeriseerub, andes lahustumatu sinise lõppsaaduse (2). pisi|center|500px|X-gali hüdrolüüs beetagalaktosidaasi katalüüsil
β-galaktosidaasi kasutatakse küllaltki palju ka toiduainetööstuses. Selle abil eemaldatakse piimatoodetest laktoosi, sest see on suure osa inimeste jaoks mitteseeditav (laktoositalumatus). Keskmiselt on värskelt lüpstud lehmapiimas laktoosi kontsentratsioon ligikaudu 5%.
Lisaks kasutatakse beeta-gali piimatoodete magustamise ning lahustuvuse ja maitse parandamisel, kuna hüdrolüüsitav laktoos on vähem magus ning lahustub vesilahustes oluliselt halvemini kui tekkivad glükoos ja galaktoos.
Struktuur
Algselt arvati, et β-galaktosidaasi puhul on tegemist monokliinse kristalliga, kus asümmeetrilises punktis on neli iseseisvat tetrameeri. Hiljem leiti, et β-galaktosidaasi ehitust iseloomustab hoopis ortorombiline ehk risttahukakujuline kristallstruktuur, mille asümmeetrilises punktis on üks tetrameer. pisi|Neli identset polüpeptiidahelat Selle tetrameeri koostisse kuulub neli identset polüpeptiidahelat, kusjuures iga ahel sisaldab 1023 aminohapet. Neil kõigil on oma aktiivne tsenter, mis võivad nii koos kui iseseisvalt reaktsioonidest osa võtta. Iga ahela mass on ligikaudu 116 000 daltonit, mis teeb summaarselt β-galaktosidaasi massiks 446 000 daltonit. Kokku on antud ensüümil substraatide jaoks ligipääsetavat pinda umbes 135 000 Å² ja sisemist pinda ~18 000 Å².
Peale aminohapete sisaldab β-galaktosidaas veel mõningaid Mg2+ ja Na+ ioone ning 4424 vee molekuli.
β-galaktosidaasi struktuur sisaldab viit hästi määratletud domeeni (osa ensüümvalgu struktuurist, mis on võimeline sõltumata ülejäänud ensüümist arenema ja talitlema). Tähtsaim neist on kolmas domeen: kokkupakitud valk, mis koosneb kaheksast α-heeliksist ja kaheksast paralleelsest β-harust. See domeen paikneb aminohapete vahemikus 334–627 ning moodustab enamuse ensüümi aktiivtsentrist.
Reaktsioonid
β-galaktosidaasi osalusel toimuvaks reaktsiooniks on disahhariidi laktoosi hüdrolüüs glükoosiks ja galaktoosiks. Et β-galaktosidaad saaks toimida katalüsaatorina, peab substraat jõudma ensüümi aktiivtsentrisse. See toimub difusiooni teel, mille kiirus sõltub substraadi ja ensüümi kontsentratsioonist ning molekulide kokkupõrgete sagedusest. β-galaktosidaasi katalüütilise toime mehhanism toimub kahes etapis. Esimene etapp hõlmab β-glükosiidsideme lõhustumist ja vahesaaduse galaktosüüli tekkimist. Galaktosüüli puhul on tegemist galaktoosiga, kus esimese süsiniku juures on radikaal. Teise etapina reageerib vesi kui aktseptormolekul radikaaliga. Tekib galaktoos.
Järgmistes võrrandites tähistab "-" kovalentset sidet, "*" mittekovalentset sidet, "Lak" laktoosi, "Gal" galaktoosi, "Glü" glükoosi, "Allo" allolaktoosi ja "E" ensüümi (β-galaktosidaas):
Arvesse tuleb võtta ka seda, et mitte kogu laktoos ei hüdrolüüsu kohe monosahhariidideks, vaid paralleelselt tekib ka allolaktoosi. Reaktsioonide toimumise tõenäosus on võrdne. Kuna aga allolaktoos on üks β-galaktosidaasi substraat, siis reaktsiooni lõppsaadusteks on kokkuvõttes ikkagi glükoos ja galaktoos.
β-galaktosidaasi aktiivsuse määramine tema naturaalse substraadi laktoosi abil on keeruline. Seetõttu kasutatakse aktiivsuse määramiseks laktoosi analoogi ONPG (o-nitrofenüül- β-D-galaktopüranosiid), mille hüdrolüüsi saadust on kerge spektrofotomeetriliselt detekteerida. β-galaktosidaas on selektiivne mõlema, nii laktoosi kui ONPG suhtes. Seega lõhustab ta ka viimase hapniku sideme, mille saaduseks on galaktoos ja o-nitrofenool (ONP).
Heinrich Wilhelm Bornwasser
Heinrich Wilhelm Bornwasser (24. jaanuar/4. veebruar 1782 Rõuge – 4. veebruar/16. veebruar 1861 Võru) oli Eesti vaimulik.
Algõpetuse sai koduõpetaja käest. Aastatel 1793–1801 õppis koolis Tartus. Aastatel 1801–1804 (immatrikuleeriti 26. septembril 1801) õppis ta usuteadust Jena Ülikoolis. Ordineeriti 30. aprillil/12. mail 1805 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1805–1846 Võru Katariina koguduse õpetaja. Lisaks töötas ta aastast 1807 õpetajana Võru kreiskoolis. Jäi 13. mail/25. mail 1846 emerituuri.
Isiklikku
Tema isa Anton Friedrich Bornwasser oli Vigala ja Rõuge Maarja koguduse õpetaja; vanaisa Peter Friedrich Bornwasser oli Paide ja Anna koguduse õpetaja, hiljem Rõuge Maarja koguduse õpetaja; teine vanaisa Johann Friedrich Gernet oli Vigala Maarja koguduse õpetaja. Õde Dorothea Elisabeth oli abielus Hargla ja Lääne-Nigula koguduse õpetaja Johann Theophilus Gottlieb Kettleriga, õde Charlotte Henriette Catharina oli abielus Juuru Mihkli koguduse õpetaja Samuel Christian Kettleriga, vend Peter Friedrich Bornwasser oli Rõuge ja Karula koguduse õpetaja. Tema abikaasa Margarethe isa Johann Philipp von Roth oli Kanepi Jaani koguduse õpetaja, abikaasa vanaisa Georg Eberhard Seefels oli Kursi Maarja-Eliisabeti koguduse õpetaja.
Mojito
pisi|Mojitod Mojito on traditsiooniline Kuuba päritolu alkohoolne kokteil, mis sisaldab valget rummi, suhkrut (traditsiooniliselt suhkruroo mahla), laimimahla, gaseeritud vett ja rohemünti.
Joogi magusus, hapukus ja mündimaitse koos rummiga on teinud Mojito üheks maailma kõige populaarsemaks joogiks.
Riidaku mõis
Riidaku mõis (saksa keeles Ridaka) kuni 1877. aastani rüütlimõis, seejärel poolmõis Rapla kihelkonnas Harju kreisis.
Nüüdisajal jääb kunagine mõis Märjamaa valda Rapla maakonnas.
Objekti tuvastamine
Objekti tuvastamise raames treenitakse arvuteid märgendama kindlaid objekte iseseisvalt. Tehnoloogiat kasutatakse väga paljudes valdkondades, näiteks inimnägude tuvastamises, videovalvesüsteemides, tööstusdefektide markeerimises, iseliikuvate robotite juhtimises, vähkkasvajate tuvastamises, videomängude loomises ning väikeste detailide märgendamises (näiteks jalgpalli palli asukoht teleülekandes). Arvuteid treenitakse objekte tuvastama kasutades väga suurt hulka sarnaseid pilte või videoid ning tulemuse täpsus on seotud treenimisprotsessi jaoks antud andmemahuga.
Ajalugu
Objektide tuvastamise esialgsed ideed arenesid välja koos esimeste võimsamate arvutitega. 1981. aastal leiutati Stanfordi ülikoolis tehnoloogia ruumiliste kujundite tuvastamiseks. 1987. aastal töötas Irving Biederman välja RBC teooria geoonmudelite tuvastamiseks. 1991. aastal hakati Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis treenima näotuvastust, üritades eri valemitega tuvastada inimese näo juures kindlaid iseärasusi ja mustreid. Samal aastal töötati Chicago Ülikooli ja Rochesteri Ülikooli arvutiteaduste instituudis välja süsteeme värvide tuvastamiseks piltidel. 1998. aastal töötati välja MNIST-i andmebaas, mis suutis tuvastada käsitsi kirjutatud numbrimärke 88% täpsusega.
Eri süsteemide ja tehnoloogiate koostööl arenes objekti tuvastamine aina kiiremini ning uute meetodite väljatöötamisega kiirenes arvutite treenimise protsess märgatavalt. Ühe pildi tuvastuse kiirus tõusis 21. sajandi esimesel aastakümnel minutitelt sekunditele ning hiljem millisekunditele, võimaldades reaalajas märgendamist. 2012. aastaks oli MNIST-i andmebaasi täiustatud 99,77% täpsuseni. Arvestades objektituvastusega seotud ülesannetega, näiteks vähkkasvajate varajane märkamine ja iseliikuvad robotid, ei ole paljudes valdkondades vead aktsepteeritavad. Sellega seoses on järjest töötatud välja uusi meetodeid, et treeninguprotsessi parandada.
Meetodid
Objekti tuvastamise meetodid jagunevad enamjaolt kahte gruppi: masinõppepõhised ja süvaõppepõhised meetodid. Masinõppepõhised meetodid vajavad üldiselt kindlalt defineeritud parameetreid, mille järgi klassifitseeritakse objekte tuvastamise jaoks. Süvaõppe puhul on treenimisprotsessi jaoks tavaliselt tehisnärvivõrk, mis kujutab teadmisi mustritena. Mõlema meetodi puhul on kasutusele võetud mitmesuguseid lahendusi.
Raigu vald
Valla alal asus Raigu mõis.
Dollie de Luxe
Dollie de Luxe on Norra ansambel. 1984. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Lenge leve livet".
Sikeldi mõis
Sikeldi mõis (saksa keeles Siklecht) oli rüütlimõis Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.
Teatriajalugu
Teatriajalugu on teatriteaduse haru, mis tegeleb allikate (alustekstid, režiiraamatud, kostüümid, dekoratsioonikavandid, kavad, fotod-videod, teatrikriitika, mälestused jm) abil uurimisobjekti rekonstrueerimise, kontekstualiseerimise ja periodiseerimisega.
Anita Skorgan
1977. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Casanova".
1979. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Oliver".
Loorvõrk
Loorvõrke kasutavad lindude püüdmiseks ornitoloogid ja kütid.
Tempelhofi park
pisi|300px|Õhuvaade Tempelhofi pargile Tempelhofi park (saksa keeles Tempelhofer Feld) on 300 hektari suurune park Saksamaa pealinnas Berliinis Tempelhof-Schönebergi ja Neuköllni linnajagudes.
Salatkress
Salatkress (Lepidium sativum) on taimeliik ristõieliste sugukonnast kressi perekonnast.
Tempelhofi park
Ajalugu
2008. aastal suleti Berliini Tempelhofi lennujaam. Paar aastat hiljem avati lennujaama alal park.
2014. aastal tegid linnaplaneerijad otsuse hakata viiendikule pargi alast elumaju ja ettevõtteid rajama. Kuna elanikud selle vastu protestisid, korraldati rahvaküsitlus, mille tulemusena keelati peaaegu kogu tulevane arendustegevus pargis.
Gaku Shibasaki
Gaku Shibasaki (jaapani keeles 柴崎 岳 Shibasaki Gaku; sündinud 28. mail 1992 Nohejis) on Jaapani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hispaania esiliiga klubis Leganés ja Jaapani jalgpallikoondises.
Teha-osta analüüs
Teha-osta analüüs või teha-osta otsus (inglise keeles make-or-buy decision) tähendab valimist toote või teenuse ise tegemise ning selle välisallikast sisse ostmise vahel. Teha-osta analüüs on üks mitmetest töövahenditest, mida ettevõte oma efektiivsuse parendamiseks kasutada saab ning seda on võimalik teha vaid juhul, kui otsustaja teadvustab võimalikke lahendustena nii ostmist kui ka ise tegemist. Tegu ei ole teha-osta otsusega, kui otsustaja ei kaalu teisi alternatiive ning teeb valiku ilma erinevate lahenduste analüüsimiseta.
Gaku Shibasaki
Ta alustas klubikarjääri kodumaal Kashima Antlersis. 2012. aastal valiti ta Jaapani liiga uustulnukaks. 2014. aastal valiti ta Jaapani kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2016. aastal tuli ta Kashima Antlersiga Jaapani meistriks.
Teha-osta analüüs
Teha-osta analüüs koosneb nii kvantitatiivsest kui ka kvalitatiivsest analüüsist. Kvantitatiivse analüüsi tulemusi saab kalkuleerida ja võrrelda, kuid kvalitatiivse analüüsi tulemuste hindamine on subjektiivsem ning vajab sageli mitut arvamust. Kvantitatiivsete tegurite hulka võivad kuuluda näiteks tootmisasutuse saadavus, tootmismaht või vajalikud ressursid. Kvalitatiivseteks teguriteks loetakse näiteks tarnijate usaldusväärsust, kõnealuse toote pikaajalist perspektiivi või lähitulevikus tootmisotsuse muutmise tõenäosust. Juhul kui tegurit ei ole võimalik kindlalt määrata, tehakse selle kohta hinnanguline pakkumine.
Gaku Shibasaki
2017. aastal suundus ta mängima Hispaaniasse. Esmalt mängis ta hooaja 2016–17 teisel poolel Hispaania esiliiga klubis Tenerife. 2017. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Getafe. Hooajal 2019–20 mängis ta Hispaania esiliiga klubis Deportivo La Coruña. 2020. aasta septembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu äsja Hispaania esiliigasse langenud Leganésega.
Teha-osta analüüs
Teha-osta otsuse tegemisel on oluline välja selgitada asjakohased ja asjakohatud kulud. Asjakohased kulud toote ise tootmise korral on kõik kulud, mida on võimalik vältida toote mitte tootmise puhul. Toote ostmise puhul on asjakohased kulud kõik toote ostmisega seotud tarnijale makstavad kulud. Asjakohatud kulud on kulud, mis tekivad sõltumata sellest, kas toode või teenus tehakse ise või ostetakse väljast.
Ajalugu
Ronald Coase oli üks esimestest, kes 1937. aastal selgitas, et ettevõtte piirid sõltuvad lisaks produktiivsest tehnoloogiast ka operatiivsetest kuludest. Teha-osta analüüsi kontseptsioon kerkis laiemalt esile 1950ndatel peamiselt masinatööstuse valdkonnas. Seda kasutati kirjeldamaks valikut, mille tehas pidi vastu võtma, kas toota vajalik komponent ise või tellida selle tootmine lepinguliselt ettevõtte väliselt. Aja möödudes on sama tähenduse omandanud sõna "väljasttellimine" (ingl k. outsourcing). Teha-osta otsuse kontseptuaalne alus on Oliver E. Williamsoni 1975. aasta kulude analüüsi teooria.
Gaku Shibasaki
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises tegi Shibasaki debüüdi 9. septembril 2014 mängus Venezuela vastu ning lõi selles mängus ka värava.
Teha-osta analüüs
I sammas: äristrateegia
Äristrateegia alla kuulub toote või teenuse, mille ise tegemise ja ostmise vahel kaalutakse, strateegilist tähtsust ettevõttele. Samuti kuuluvad sinna toote või teenuse väljastamiseks vajalikud protsessid, tehnoloogiad või oskused. Neid tegureid ei analüüsita vaid hetke turusituatsiooni silmas pidades, vaid ka tulevikuolukorda hinnates. Reeglina eelistatakse ettevõtte edule kriitiliste toodete või teenuste ise tootmist. Toote või teenuse, millega on kiire või mida muudetakse sageli, väljast ostmine osutub tavaliselt veaks.
Gaku Shibasaki
Koondisekarjäär
Ta on kuulunud Jaapani koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2015. ja 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel.
Teha-osta analüüs
I sammas: äristrateegia
Toote või teenuse väljasttellimine on üldjuhul mõistlik, kui ettevõtte eesmärk on:
II sammas: riskid
Väljasttellimise riskideks on madalam kvaliteet, väiksem usaldusväärsus ning lahenduste ettearvamatus võrreldes ettevõtte siseselt toodetud teenuste või toodetega. Samuti kuulub riskide alla sobiva tarnija leidmise ning temaga töösuhte loomise ja hoidmise protsess. Riskide vältimiseks on võimalik teha sama toote kohta väljasttellimus erinevatele ettevõtetele. Seda taktikat kasutatakse arva, tuntuima näitena tegi seda 2006. aastal General Motors Corporation, kes jagas 15 miljardit dollarit väärt IT-teenuste väljasttellimise lepingu kuue (Capgemini, Covisint, EDS, Hewlett-Packard, IBM, Wipro) vahel. Nende strateegia osutus edukaks kolmel põhjusel: tarnijate omavahelise konkurentsi läbi teenuse kvaliteedi tõstmine; ühe tarnija ebaõnnestumine ei kahjusta kogu ettevõtte tegevust; leping sõlmiti tavapärasest poole lühemaks perioodiks.
III sammas: majandustegurid
Majandustegurite alla kuuluvad väljasttellimiste mõju investeeringutele, investeeritud kapitalist saadud kasum, aktivatulu ja võimalikud väljasttellimise tulemusel tehtud säästud. Ettevõte peaks väljast tellides keskenduma toote või teenuse lõpliku hinna asemel kõikidele tootmisele kulunud sammude iseseisvale analüüsimisele. Väljasttellimislepingud tehakse sageli mitmeks aastaks, tavatud ei ole koguni viie- või kümneaastased lepingud. Selle ajaperioodi jooksul võib majanduskeskkond märgatavalt muutuda, mistõttu on tähtis tellija ja tarnija vahel leida mõlemale sobivad tingimused.
Eri meetodite majanduslikud tagajärjed
Teha-osta analüüsist on kirjutatud kümneid aastaid, kuid alles hiljutised uuringud keskenduvad teha-osta analüüsist rääkides ka turu määramatusele. Turu määramatuse saab jagada kaheks: väljasttellimise koguse määramatus ja väljasttellimise aja määramatus. Kuigi turu määramatus mõjutab ettevõtte teha-osta otsust praktikas, siis teoreetilises kirjanduses ei pöörata sageli sellele probleemile tähelepanu.
2013. aastal viidi ühe Rootsi ehitusfirma juures läbi kvalitatiivne juhtumiuuring kolme teha-osta otsuse majanduslikest tagajärgedest, millest selgus, et mitte ükski meetod ei ole teistest parem. Otsuse edukus sõltub sellest, milliseid tegureid peetakse vastavas situatsioonis kõige kriitilisemaks.
Näitena toodud ehitusfirma kasutatud meetodid:
Uuring näitas eri meetodite mitmekülgseid majanduslikke tagajärgi. Iga alternatiiv tekitas sõltuvalt tegevustest, ressurssidest ning tegijatest oma efekti, kuid erinevad ehitusprojekti juhid eelistasid erinevaid variante, mistõttu puudub teha-osta otsuse tegemisel ühene parim valik.
Järeleandmised
Sageli pööratakse toote või teenuse väljast ostmise puhul tähelepanu vaid selle kasumlikkusele, kuid tähelepanuta jäetakse väljasttellimisega seotud kõrvalmõjud ja tagajärjed. Ettevõttel ei ole võimalik võita igas tehingu aspektis, mistõttu tuleb teha teatud järeleandmisi ning leida sobiv tasakaal väljast ostmise motiivide ja firma äristrateegia vahel.
Väljast ostetud toote või teenuse puhul hinnas võitvatel ettevõtetel ei ole üldjuhul võimalik tagada toote või teenuse arengut teistes aspektides. Samamoodi ei ole ettevõttel, kes võidab toote paindlikkuse pealt (näiteks eritellimusel valmistatud tooted), tagada paremaid tulemusi toote või teenuse teistes valdkondades nagu aja- või hinnakulu.
Teha-osta analüüsi laiendamine
=== Toote- ja teenusedisain === Enamjaolt kasutatakse teha-osta analüüsi tööstusvaldkonnas, kuid samadel põhimõtetel, lihtsalt kohandatud kujul, on võimalik teha-osta analüüsi rakendada ka toote- ja teenusedisaini juures. Disaini ja tootespetsiifiliste komponentide tootmiseks on teoorias võimalik neli erinevat organisatsiooni struktuuri:
Disain ja tootmine on üksteisest eraldatavad siis, kui tootmisprotsess on jõudnud punktini, milles on välja kujunenud väga kindlad piirangud ja tootmisprotsessi võimekus. Võimalik organisatsioonikonflikt tekib juhul, kui on kriitiline vajadus disain ning tootmine omavahel integreerida, kuid samal ajal on ka tugev motiiv disaini ja tootmise eraldi – vastavalt kas sees või väljas – hoidmiseks.
Teha-osta-müüa
Veebiteenuste turu kiire kasvu tõttu on tänapäeva ettevõtetel võimalik valida veebiteenuste ise välja arendamise või väljast veebiteenuse pakkujalt ostmise vahel. Seda otsustusprotsessi käsitlevad paljud IT-valdkonna kirjandusallikad, kuid veebiteenuste omadused on tekitanud mittetarkvarafirmadele uue võimaluse: otsustades veebiteenuse ise tegemise kasuks, on see võimalik pärast valmimist ka maha müüa, lisades teha-osta analüüsile ka võimaliku müümise teguri. Lähenemine, mis võtab arvesse ka müümise teguri, laiendab traditsioonilist teha-osta analüüsi protsessi. Müümise võimalus mõjutab tavapärast teha-osta otsust märgatavalt ning teeb ettevõtetele sisese tootearenduse palju ahvatlevamaks. Eelistatud aeg veebiteenuse müümiseks on kohe pärast selle valmimist.
Agafangel
Agafangel (vene keeles Агафангел) on venepärane mehenimi.
Eestis sellise nimega inimesi ei ela või on neid vähem kui 5.
Kate Gulbrandsen
Kate Gulbrandsen (sündinud 6. augustil 1965) on Norra laulja. 1987. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Mitt liv".
Masaaki Higashiguchi
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises on mänginud 1 mängu.
Georgi Amjaga
Georgi Amjaga (vene Георгий Васильевич Амяга; 1923 Primorje krai – 3. august 1944 Sinimäed, Eesti) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (seersant).
Ta osales 117. laskurkorpuse 201. laskurdiviisi 191. polgu seersandina Eesti alal toimunud Sinimägede lahingutes. Nendes lahingutes ta 3. augustil 1944 ka hukkus. Ta maeti Putkisse (Kohtla-Järve rajoon). Talle anti postuumselt Nõukogude Liidu Kangelase kuldtäht.
Spiere-Helkijn
Spiere-Helkijn on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Kortrijki haldusringkonnas.
Asulad
Spiere-Helkijn koosneb järgmistest osavaldadest:
Oleksandr Danõljuk
Oleksandr Danõljuk (ukraina keeles Олександр Олександрович Данилюк Oleksandr Oleksandrovõtš Danõljuk; sündinud 22. juulil 1975 Grigoriopolis Moldaavia NSV-s) on Ukraina poliitik ja riigitegelane.
Elu ja haridus
Ta sündis aastal 1975 Grigoriopolis Moldaavia NSV-s (praegu Transnistria Moldaavia Vabariik). Ta lõpetas Kiievi 15. Keskkooli, seejärel Ukraina Rahvusliku Tehnikaülikooli "Igor Sikorski nimelise Kiievi Polütehnilise Instituudi" juures oleva Investeerimise ja Mänedžmendi Instituudi, hiljem lõpetas ta Indiana Ülikooli juures oleva ärikooli. Ta töötas kolm aastat firmas McKinsey & Company, tegeldes mitmesuguste projektidega Londonis ja Moskvas, seejärel juhtis ta aastatel 2006–2010 investeerimisfonde Londonis ja Luxembourgis.
Ukraina riigi teenistuses
Septembrist 2010 juhtis ta Majanduslike reformide juurutamise koordineerimiskeskust. 17. juulist 2014 oli ta Ukraina presidendi alaline esindaja Ukraina Ministrite Kabineti juures. Ta oli 25. septembrist 2015 kuni 14. aprillini 2016 Ukraina Presidendi Administratsiooni ülema asetäitja ning 14. aprillist 2016 kuni 7. juunini 2018 Ukraina rahandusminister.
Isiklikku
Oleksandr Danõljuk on abielus ja tal on kaks poega. 23. aprillil 2016 teatas ta, et loobub Suurbritannia kodakondsusest, kuna kavatseb oma poliitilise karjääri üles ehitada Ukrainas; samal ajal abikaasa ja pojad jäid Ukraina-Suurbritannia topeltkodakondsusse.
Kamikadze (almanahh)
ÕITSEV TUUL. Kamikaze
Koostasid: Kalle I. Eller, Endel Soonsein, Tamara Ilus. Ilustas: Endel Soonsein.
44 lk.
KAMIKAZE. Kamikadze
Autorid: Kalle Istvan Eller, Enn Merinurk ( = Enn Uibo), Peep Ilmet.
Koostas Jaanus Paal. Pildid joonistas Eduard Molok, kaane Endel Soonsein.
43 lk.
JUMALA TUUL. Kamikaze
Vastupaniliikumisis langenuile – Che Guevarale ja teistele...