cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Julius II
Varasem elu
Kui 1471 sai paavstiks Sixtus IV (Francesco della Rovere), siirdus Giuliano della Rovere tema teenistusse. Aprillis 1474 võõrustas della Rovere Roomas Taani kuningat Christian I-t. 1474 suvel oli ta paavsti väejuht sõjas Umbriaga. Jaanuaris 1475 kohtus della Rovere Terracinas Napoli kuninga Fernandoga ja saatis teda Rooma. Kardinalina omas ta häid suhteid Prantsusmaaga, kus ta viibis 1476 ja 1480–1482 legaadina. 1476 tekkisid ta Prantsusmaal probleemid Avignoni haldamise üle. Kardinal della Rovere vahendusel sõlmisid Prantsusmaa kuningas Louis XI ja Saksa-Rooma keiser Maximilian I lepingu Burgundia pärandi jaotamise üle. Aprillis 1481 tegeles ta türklaste vastase ristisõja organiseerimisega. Ta saavutas kardinal Jean Balue’ vabastamise, keda Louis XI hoidis vahi all. Kardinal della Rovere osales 12. detsembril 1482 liidu sõlmimisel Kirikuriigi ja Veneetsia vahel. Ta kaitses Colonna suguvõsa huve kardinal Girolamo Riario korraldatud tagakiusamise ajal. 25. augustil 1483 pidas ta Sixtus IV kroonimise aastapäeva puhul Sixtuse kabelis missa.
Della Rovere oli Innocentius VIII ajal üks mõjukamaid kardinale. Märtsist septembrini 1486 moodustas ta Genovas laevastikku, et pidada ristisõda türklaste vastu. Mais 1491 osales ta türklaste kingitud Püha Oda, millega olevat torgatut Kristust ristil, toomisel Rooma.
1492. aasta konklaavil oli della Rovere arvestatav soosik, kuid ta oli oma Prantsusmaa suhtes avaldatud varjamatu poolehoiu tõttu mõne kardinali jaoks ebasobiv ja pidi Rodrigo Borjalt vastu võtma valimiskaotuse. Sama aasta lõpus viibis ta Ostias, kus ta haigestus. Sel ajal külastas teda Napoli prints Frederico. 24. juunil 1493 oli della Rovere taas kuurias, siirdus sealt Marinosse ja pöördus 26. märtsil 1494 tagasi Rooma. Seejärel läks ta taas Ostiasse ja siis Genovasse, kust siirdus edasi Prantsusmaale. Hoolimata sellest, et Aleksander VI säilitas talle ametid ja lubas tagasipöördumise korral puutumatust, ei uskunud della Rovere nende lubaduste siirust ning viibis Aleksander VI ajal eksiilis Prantsusmaal, kus õhutas uut kuningat Charles VIII-t tungima Itaaliasse, et kukutada simoonias süüdistatud paavsti ja kutsuda kokku oikumeenilist kirikukogu. Ta saatis Charles VIII-t Itaalia sõjaretkel. 1497 liikusid Prantsusmaa õukonnas kuulujutud, et Prantsusmaa kuningas soovis kardinal della Roveret teha paavstiks, mistõttu Aleksander VI ähvardas kardinali ametitest tagandada. Oktoobris 1498 võõrustas della Rovere Avignonis Cesare Borgiat. 9. veebruaril 1499 sõlmis ta lepingu Prantsusmaa ja Veneetsia vahel ning samal aastal sõlmis ta Prantsusmaal Cesare Borgia abielu Navarra printsessiga. Seejärel siirdus della Rovere koos Louis XII-ga sõjakäigule Itaaliasse. Juulis 1502 halvenesid tema suhted paavstiga taas. Kardinal della Rovere saabus Rooma 3. septembril 1503 ja kroonis 8. oktoobril paavstiks Pius III.
Kardinal della Rovere lasi kujundada Rooma San Pietro in Vincoli kiriku. Ta lasi rajada Sixtus IV hauamonumendi. Ta oli frantsiskaanide protektor ja rajas Avignonis ühe kooli vaestele.
Kardinal della Rovere osales 1484, 1492 ja 1503 toimunud konklaavidel, kus ta oli mõjukas soosik.
Tal oli abieluvälisest suhtest Lucrezia Normanniga 1 tütar (teistel andmetel 3 last).
Julius II kandis 27. juunist 1511 kuni märtsini 1512 habet, ehkki 13. sajandil oli kanooniline õigus vaimulikel habeme kandmise keelanud.
1503. aasta teine konklaav
pisi|Julius II vapp Julius II valiti paavstiks 1. novembri varahommikul 1503 Vatikani paavstipalees ühel lühemal konklaavil paavstluse ajaloos, mis kestis vaid ühe hääletusvooru. Ta krooniti 26. novembril 1503 ja võttis nime arvatavasti oma ristinime (Giuliano) ladinapärase vormi (Julianus – Julius) järgi.
Julius II sai paavstiks Cesare Borgia toetusel, kes oli Aleksander VI surma järel sattunud poliitiliselt keerulisse olukorda, kuid ta sai kardinal della Roverelt lubaduse enda määramiseks Kirikuriigi vägede ülemjuhatajaks. Konklaavil pidid kardinalid tunnustama 4 punkti:
Konklaavil osales 38 kardinali:
Itaalia sõjad
pisi|[[Protsessioon Veneetsia San Marco väljakul. Julius II kehtestas Veneetsiale interdikti, kuid 1511 sõlmis linnriigiga liiga Prantsusmaa vastu. Gentile Bellini maal, 1496]]
Julius II päris oma eelkäijatelt finantsiliselt raskes olukorras, kuid tugeva keskvõimuga riigi tingimustes, kus Põhja-Itaalia oli Prantsusmaa mõju all, Kesk-Itaalias valitses tegelikult Cesare Borgia ja paavstlus oli poliitiliselt iseseisev jõud. Tema valitsemisaega iseloomustavad kavatsus taastada Kirikuriik Aleksander VI valitsemisaja eelsetes piirides, paavstluse sõltumatuse tagamine ja vastuolulised suhted Prantsusmaaga.
Julius II kutsus 1505 šveitslased "kiriku vabaduse kaitsjatena" Rooma ja asutas ametlikult 22. jaanuaril 1506 paavsti Šveitsi kaardiväe.
Renate
Renate Saluste (esinejanimega Renate) (sündinud 31. märtsil 1994) on eesti laulja, helilooja, laulusõnade kirjutaja ja blogija.
Julius II
Itaalia sõjad
Ta lepitas Colonnade ja Orsinide suguvõsad.
Renate
Tema tuntumad laulud on "Stiihia", "Suveõhtud", "Vajan sind", "Ping-pong", "Tsunami", "Põlen seest", "Tantsib Tüdruk" ja "See maa".
Julius II
Itaalia sõjad
1506 tegi Julius II sõjaretke Bologna valitseja Giovanni Bentivoglio ja Perugia valitseja Giampaolo Baglioni vastu. Ta ekskommunitseeris Bentivoglio.
Renate
Haridus
Renate on lõpetanud Albu Põhikooli, 2013. aastal Tallinna 32. Keskkooli ja 2016. aastal Tallinna Ülikooli. 2016. aastal sai ta Tallinna Ülikoolist sotsiaalteaduse bakalaureusekraadi.
Julius II
Vaen Cesare Borgiaga
Esmalt otsustas Julius II, vaatamata toetuse osutamisele konklaavil, vaenust hispaanlaste vastu karistada Cesare Borgiat, kes oli sel ajal Kirikuriigi tegelik poliitiline valitseja. Borgia lootis uue paavsti tänutundele, sest ta oli suutnud lõpetada sajandeid kestnud tülid Rooma perekondade, eriti Colonnade ja Orsinide vahel, kuid eksis, sest paavstiks saanud Borgiate vana vaenlane ei unustanud kätte maksmast talle varem osaks saanud alanduste eest. Kirikuriigi valitsejana oli Julius II huvitatud sellest, et saada Borgialt tagasi talle läänistatud Romagna. Suhete teravnemise tõttu võttis paavst temalt kõik tema valdused ja vara, mistõttu Cesare Borgia lahkus Itaaliast.
Sõda Veneetsiaga
Itaaliast oli 16. sajandi alguseks saanud Euroopa kahe suurvõimu taotluste tallermaa, mis viis Napoli jaotamise pärast sõjani Prantsusmaa ja Hispaania vahel. Louis XII oli pärast Hispaania sõjalist edu sunnitud Blois' lepinguga tunnistama Napoli kaotust Hispaaniale, sõlmides 3-aastase vaherahu, mis peatas sõjategevuse Itaalias. Vaherahu järgi jäid Hispaania väed Napolisse ja seega oli Apenniini poolsaarele levinud Hispaania ülemvõim esmalt kehtestatud Lõuna-Itaalias.
Hispaania ülemvõim Napolis ei kujutanud sel ajal paavstile otsest ohtu, vaid pigem kindlustas prantslaste mõju kasvades poliitilist tagalat; prantslased omakorda kindlustasid paavsti tagalat Hispaania mõju vastu ja kahe suurvõimu vahele jäänud Kirikuriik oli olukorras, kus ühe osapoole võimalik tungimine Kirikuriiki oleks sissetungija viinud automaatselt sõtta teise osapoolega.
Julius II valitsemisaja esimesel poolel oli paavstil tõsine konflikt Veneetsiaga, milles Prantsusmaast sai paavsti mõjukaim liitlane. Julius II nõudis Veneetsialt tagasi Aleksander VI surma järel 1503 okupeeritud Romagnat. Kui Veneetsia paavsti nõudmist ei rahuldanud, sõlmis Julius II liidu Prantsusmaaga ja Saksa keisriga. Vägi, mida ametlikult juhtis Urbino hertsog, tegelikult aga sõjakäigule kaasa tulnud Julius II, vallutas esmalt eelkõige paavsti autoriteedile kui sõjalisele jõule tuginedes tagasi Romagna, välja arvatud Rimini ja Faenza.
Renate
Muusikakarjäär
Klaverivideote põhjal kutsuti Renate 2009. aasta lõpus Tre Stuudiosse, mille järel algas siiani kestev koostöö. 2010. aastal alustas Renate lauluõpinguid WAF-koolis, millele järgnesid õpingud eraõpetaja käe all. Esimese aasta jooksul salvestati stuudios 15 laulu, mis koondati kogumikule "Sahtlissekirjutatu". Albumi tuntumaks looks sai "Vii mind endaga", mille tausta produtseeris Võrust pärit produtsent Chris Vee.
Lisaks laulude kirjutamisele ja salvestamisele jätkas Renate endiselt ka klaverivideote valmistamist, mis tegi ta tol ajal üheks Eesti vaadatuimaks esinejaks YouTube'i keskkonnas. Oma videotest rääkis Renate lähemalt Kanal 2 uudistesaates "Reporter".
Tantsumuusikat hakkas ta tegema Tre stuudios 2010. aastal. 2012. aasta märtsis ilmus laul "Põlen seest", mis pärines 2013. aastal ilmuvalt albumilt "Teispoolsusest". Aasta lõpus jõudis Renate laul "Põlen seest" Power Hit Radio Top40 edetabelis 16. kohale ja Raadio 2 Aastahiti valimisel 33. kohale.
Julius II
Sõda Veneetsiaga
Vastasseis Veneetsiaga saavutas haripunkti, kui Veneetsia vallutas Habsburgide valdused Gorizia, Trieste ja Istria ning Veneetsia väed purustasid keisri väed. 23. märtsil 1509 sõlmiti paavsti eestvedamisel Veneetsia-vastane Cambrai liiga, millega ühinesid Prantsusmaa, Saksamaa, Hispaania, Ungari, Inglismaa, Mantova ja Ferrara. Cambrai liiga eduka vasturünnaku järel, mille käigus Prantsuse vägi okupeeris kõik mandril asuvad Veneetsia valdused, oli 27. aprillil 1509 interdikti alla pandud Veneetsia sunnitud sõlmima rahu tingimustel, millest Kirikuriiki puudutasid järgmised punktid:
Veneetsia kohustus
Renate
Muusikakarjäär
2013. aasta alguses ilmus Renate uus laul "Stiihia", mis sai peagi tema kõige tuntumaks looks. Sügisel ilmus koos muusikavideoga järgmine singel "Kuues meel (WhiteBwoy Remix)". Aastalõpuedetabelites olid laulud "Stiihia" ja "Kuues meel" Raadio 2 Aastahiti edetabelis kohtadel 37 ja 5.
Julius II
Sõda Prantsusmaaga
Järgmiseks tegi Julius II ootamatult poliitilise pöörde ja asus ette valmistama sõda senise liitlase Prantsusmaa vastu. Ferrara hertsogiriik oli paavsti vasall, kuid Prantsusmaa liitlane, ning nüüd leidis paavst olevat sobiliku hetke seda täielikult endale allutada. Läänistanud 3. juulil 1510 Hispaaniale Napoli, kindlustas Julius II endale kõigepealt tagala ja ründas siis Modenat ja 20. jaanuaril 1511 Mirandolat, kuid Ferrara jäi vallutamata ja hoolimata hertsog Alfonso ekskommunitseerimisest oli paavst sunnitud sõlmima prantslastega rahu, saades esimese tõsise tagasilöögi oma poliitilise mõju suurendamisel.
Julius II jättis tähelepanuta Louis XII poolt Toursis 1510 tehtud avalduse, et paavst ei tohi pidada sõda ilmaliku valitsejaga, vastasel juhul on ilmalikul valitsejal õigus sõdida Kirikuriigiga, ning kuulutas sõja Prantsusmaa liitlasele Bolognale. Prantslaste eduka vasturünnaku järel langes Bologna Prantsuse vägede kätte, kusjuures oma väge juhtinud paavst pääses lahinguväljalt vaevu põgenema. Pärast Romagna tagasivallutamist paavstiarmee poolt lahkus Julius II erimeelsuste tõttu Prantsuse kuningaga Cambrai liigast, mille järel liiga lõpetas tegevuse. Mais 1511 hõivasid prantslased taas Bologna.
Paavsti teravnenud suhete tõttu Prantsusmaaga moodustati oktoobris 1511 paavsti eestvedamisel koos Veneetsia ja Hispaaniaga Püha Liiga paavstluse kaitseks ja Itaalia vabastamiseks Prantsusmaa okupatsioonist, millega ühinesid ka Inglismaa kuningas Henry VIII ja Šveitsi kantonid. Pisa kirikukogu otsusega nõustunud Maximilian I ei soovinud sõjas osaleda. Liiga väed said 11. aprillil 1512 Ravenna all prantslaste vägedelt kaotuse osaliseks, kuid Šveitsi palgasõdurite liitumine liigaga tagas uuesti edu, mille tagajärjel liideti Kirikuriigiga Milano hertsogkonnast Parma ja Piacenza ning Ferrara hertsogkonnast Modena ja Reggio Emilia. Paavsti võim kehtestati taas Bolognas. Kasutades ära prantslaste hävitavat kaotust, laiendas Julius II selle võiduga oma poliitilist mõju Itaalias.
Renate
Muusikakarjäär
2014. aasta alguses andis Renate välja uue loo "Teekond hingeni". Järgmine singel "Vajan sind" ilmus sama aasta mais ning sai kohe palju tähelepanu, kuna loo muusikavideo oli Eesti muusikavideotest maikuu vaadatuim. Suvel algas aktiivne töö järgmise albumi "Teekond hingeni" kallal. Septembris andis noor lauljatar välja oma esimese luulekogu, mis kannab nime "Elumäng". Luulekogusse on koondunud laulutekstid ja luuletused läbi aastate. Septembris anti välja uus singel "Komeedid", milles teeb kaasa Põhja-Tallinna räppar Kenito (Kenneth Rüütli).
Julius II
Suhted Inglismaaga
Inglismaa osales 1511 Prantsusmaa vastases Püha Liigas. 1503 lubas Julius II Inglismaa printsil Henryl abielluda tolle venna lesega.
Suhted Poolaga
Julius II andis 30. augustil 1505 igale Liivimaa elanikule, nagu ka Poola, Taani, Norra ja Rootsi elanikele, kes toetasid Poola kuningat võitluses türklaste vastu, täieliku patukustutuse 2 aastaks. 1509 lubas paavst Saksa ordul osutada vastupanu Poola kuningale.
Julius II saatis 1505 kuldroosi Poola kuningale Aleksandrile.
Suhted Portugaliga
Julius II saatis 1506 Portugali kuningale Manuel I-le kuldroosi.
Suhted Pärsiaga
Julius II kavatses arendada suhteid Pärsia šahhiga.
Julius II ja Eesti
pisi|[[Johann Blankenfeld. Julius II määras Blankenfeldi protonotariks]] Kardinal della Rovere tegi 18. oktoobril 1482 Tallinna elaniku Hinrik Hunningkhuseni pihiisale cura primarie alusel kohustuseks Hunningkhuseni merehädas antud vande muutmiseks ja võimaldada tal ilmikuna edasi elada. Ostia kardinalpiiskop della Rovere lubas 7. aprillil 1501 Liivimaa aadlikul Johann Uxküll von Risenbergil ja tema kodakondsetel pidada missat kaasaskantava altari (altare portatile) juures.
Djibouti (linn)
Djibouti on Djibouti suurim linn ja pealinn.
Djibouti rajasid prantslased asustamata piirkonda 1888. aastal. Mõned aastad hiljem, 1896. aastal sai sellest Prantsuse Somaalimaa keskus.
pisi|tühi|Djibouti
Viited
🇩🇯
Renate
Muusikakarjäär
2015. aasta juunis ilmus Renate teine album "Teekond hingeni". , millelt sügisel ilmunud pala "Katkised inimesed" jõudis Raadio 2 Aastahiti valimisel 30. kohale.
2016. aastal vabariigi aastapäeval nägi ilmavalgust isamaaline laul "See maa", mis erines stiililt varasemast loomingust. Sama aasta suvel järgnes tantsumuusikapala "Tsunami".
2017. aasta aprillis anti välja laul "Suveõhtud", millest sai peagi Renate üks edukamaid laule. Laul jõudis Raadio 2 Aastahiti edetabelis 15. kohale ning on Youtube'is kogunud üle kahe miljoni vaatamise. Pärast 1,5-aastast pausi andis Renate 2018. aasta sügisel välja uue loo "Ping-pong". 2019. aasta kevadel ilmus järgmine laul "Tantsib tüdruk"
2019. aastal tegeletakse stuudios järgmise kauamängiva kallal, mis on plaanis avaldada 2019-2020. aastal.
Isiklik elu
Renate ja Siim Pohlaku peres kasvab kolm last.
Viited
''
Julius II
Julius II ja Eesti
Novembris 1503 kehtestas paavst Liivimaale interdikti, mille ta 1504 tühistas. Ta andis 30. augustil 1505 igale Liivimaa elanikule, nagu ka Poola, Taani, Norra ja Rootsi elanikele, kes toetasid Poola kuningat võitluses türklaste vastu, täieliku patukustutuse 2 aastaks. 22. mail 1509 andis ta patukustutuse Liivi ordu liikmetele.
Ta kinnitas 1. märtsil 1505 ametisse Tartu toomhärra Johann Superi.
27. juunil 1505 manitses paavst Saksamaa piiskoppe ja vürste, et nad ei takistaks relvade ja toiduainete tollivaba importi Saksa ordu aladele.
Ta kinnitas 1506 Tallinna piiskopi Nikolaus Roddendorpi ja Jasper Notke vahelise kohtuprotsessi otsuse.
8. detsembril 1506 määras ta Ruhja kiriku rektori Christian Bomhoweri nuntsiuseks Mainzis, Trieris, Kölnis ja Meissenis. Ta teatas 18. detsembril 1508 Bomhowerile Kölni asjus, andis talle volituse tühistada interdikti ja ekskommunikatsiooni. Paavst saatis 17. jaanuaril 1509 Bomhowerile motu proprio patukustutuse asjus. Julius II teatas 18. juulil 1509 Liivi ordu maameistrile Wolter von Plettenbergile ja Christian Bomhowerile Roomas sissemakstud summast. Ta kinnitas 29. juulil 1509 Bomhoweri volitused. Julius II määras 4. oktoobril 1507 hilisema Riia peapiiskopi Johann Blankenfeldi protonotariks.
Ta andis 5. aprillil 1508 Riia kapiitlile taas õiguse valida peapiiskoppi.
Saksa ordu kõrgmeister Friedrich von Sachsen palus 27. mail 1508 kardinal Raffaele Sansoni Riariot olla ordu seisukohtade eestkostjaks paavsti juures.
11. juunil 1509 lubas Julius II läänistada Lielupe (Aa) ala mõisad aadlikule Christian von Rosenile ja tema järeltulijatele.
Piiskoppide määramised
Julius II määras 1505 Tartu piiskopiks Gerhard Schrove. Ta määras 4. mail 1509 Tallinna piiskopiks Gottschalk Hageni ja kinnitas 23. mail 1509 Riia peapiiskopiks Jasper Linde.
Lateraani V kirikukogu
1510 toimus Prantsusmaa kuninga Louis XII poolt Toursis kokku kutsutud sinod, milles tauniti paavsti tegevust. 18. juulil 1511 avaldas Julius II bulla "Sacrosantae Romanae Ecclesiae", milles ta kutsus 19. aprilliks 1512 kokku oikumeenilise kirikukogu. Louis XII kutsus 1. septembril 1511 omakorda kokku kirikukogu, mis kogunes sama aasta 1. oktoobril Pisas, kus langetati otsus paavsti otsustusvõimetuse kohta. Pisa kirikukogu tegevust toetas lühikest aega ka keiser Maximilian I. Seepeale ekskommunitseeris Julius II 24. oktoobril viis kirikukogul osalenud kardinali: René de Brie, Federico di Sanseverino, Francisco Borja, Bernardino Lopez de Carvajali ja Guillaume Briconnet'.
Lateraani kirikukogu avati prantslastega peetava sõja tõttu 3. mail 1512. Sellel lükati ümber Pisa kirikukogul langetatud otsused ja tagandati neid toetanud kardinalid, kes jäid Prantsuse kuninga kaitse alla.
Suhted kirikuinstitutsioonidega
Paavsti teenistuses oli hiljem pühakuks kuulutatud Cajetan. Julius II sätestas 1510 Orihuela kiriku tegevuse katedraalina. 1512 rajas ta Freiburgi Nikolause kiriku kapiitli.
Ta andis 22. novembril 1506 kolmeks aastaks patukustutuse Mainzile, Kölnile, Trierile ja Meissenile.
Benediktlased
Paljalehine liivatee
Paljalehine liivatee (Thymus pulegioides) on liivatee perekonda kuuluv taimeliik.
Lamavate või tõusvate vartega, igihaljas kääbuspõõsas kõrgusega 5–20 cm. Õied helelillad, 4–7 cm pikkustes tihedates õisikutes. Õitseb juulis ja augustis, mõned puhmad ka oktoobris. Õitseb rikkalikult ainult hästi valgustatud kasvukohtades. Eestis on paiguti leitud kasvukohti Kirde- ja Kagu-Eestist.
Kasutamine
Kasvatatakse ka aedades, sobib ka kõnniteeplaatide vahele.
Lembit (suurtükipaat)
Lembit oli Vene Keisririigis ehitatud ja hiljem Eesti merejõudude kasutuses olnud Giljak-klassi suurtükilaev (toonases kõnepruugis suurtükipaat). Oli Eesti riigi esimene lahinguvõimeline sõjalaev.
Sedani lahing (1940)
13. mail 1940 murdsid Saksamaa tankidiviisid Sedani juures läbi prantslaste kaitsest ja ületasid Meuse'i. Sellega algas Saksa väe Prantsusmaale tung.
Lembit (suurtükipaat)
Kandis ka nimesid Bobr ja Biber.
Vene keiserlikus mereväes
pisi|vasakul|Bobr Suurtükipaat algse nimega Bobr ehitati 1907. aastal Peterburis Nevski laevatehases oma klassi 2. laevana. Kiil pandi maha 1906, vettelaskmine toimus 1907 ja teenistusse võeti laev 6. augustil 1908. Kogu laevaklass planeeriti rannikukaitseteenistuseks Kaug-Idas, kus ta pidi olema kasutatav suurtel jõgedel ja rannikul. Põhiülesanne oli maismaajõudude toetamine tulega. Laeva süvis pidi saama minimaalne, kasutamiseks peamiselt Amuuri jõel. Kui laevad valmisid, saadetigi nad pikale reisile ümber Euraasia.
Bobr alustas koos sõsarlaevaga teekonda Kaug-Itta 30. novembril 1908. Peagi selgus aga tõsiasi, et suurtükipaadid pole piisavalt merekõlbulikud selliseks reisiks. Masinad olid nõrgavõitu ja tänu väikesele süvisele kõikusid laevad laines rängalt. Kokkuvõttes kutsuti kõik 4 laeva, 2 osaliselt juba poolelt teelt, tagasi. Lisaks langes Kaug-Idas ära vajadus nende laevade järele, sest kohapeal oli jõelaevastiku jaoks vahepeal välja töötatud sobivam laevatüüp.
Läänemeres Balti laevastikus sai Bobrist esmalt õppelaev, aga peagi arvati ta 2. miinidivisjoni koosseisu ja hakkas baseeruma Viaporis. Laev sai ka miinirööpad.
Esimeses maailmasõjas osales Bobr Liivi lahes meremiinide veeskamisel ja seejärel maavägedele tuletoetuse andmisel. Paiknes 1917. aastal Turus.
Saksa keiserlikus mereväes
Aprillis 1918 langes laev koos sõsarlaevaga Giljak Turus Soome kodusõja käigus peale tungivate Saksa ja Soome üksuste kätte, kuid sakslased ei andnud seda, erinevalt sõsarlaevast, soomlastele üle. Selle asemel tõid nad laeva Tallinna ja nimetasid Biberiks.
Julius II
Suhted kirikuinstitutsioonidega
1504 ühendas ta Monte Cassino kloostri Santa Giustina kongregatsiooniga. 1510 taastas ta Subiaco kloostri omandi.
Kontseptsionistid
1506 kinnitas ta kontseptsionistide reeglid.
Minimi
28. juulil 1506 avaldatud bullas "Dudum ad sacrum" kinnitas ta minimi ordu reeglid ja tunnustas Francesco di Paola korrektooriumit.
Neitsi Maarja pärispatuta saamise nunnaordu
1511 tunnustas ta Beatrice da Silva rajatud Neitsi Maarja pärispatuta saamise nunnaordut.
Rüütliordud
Ta kinnitas Innocentius VIII otsust Jeruusalemma Püha Laatsaruse rüütliordu laialisaatmise osas.
Vennaskonnad
21. augustil 1508 tunnustas ta Roomas Kõige Pühama Sakramendi vennaskonna tegutsemist.
Liturgilised otsused
pisi|[[Torino surilina. Julius II tunnustas surilina pühitsemiseks peetavat missat]] 25. aprillil 1506 tunnustas Julius II Torino surilina pühitsemiseks peetavat missat ja offiitsiumit. Ta seadis Savoias sisse vastava kirikupüha, et austada Torino surilina pühadust.
Lembit (suurtükipaat)
Saksa keiserlikus mereväes
Teise versiooni järgi jäi Bobr 1918. aasta algul toimunud laevastiku Jääretkest Tallinna maha, langedes sakslaste kätte.
Laev sai Saksa võimude valduses Tallinnas ujuvtöökojaks ja talt eemaldati osaliselt relvastus.
Eesti merejõududes
pisi|vasakul|Lembit Vabadussõja ajal
Vabadussõjas
Novembris 1918 võtsid eestlased laeva lahkuvatelt sakslastelt üle ja nimetasid 18. novembril 1918 Lembituks. Sellest sai (koos vahilaevaga Laene) Eesti merejõudude esimene sõjalaev, millele heisati Eesti lipp.
Laev oli ülevõtmisel halvas tehnilises ja olmelises seisukorras. Suurtükkidel puudusid lukud ja elu- ning toitlustustingimused olid puudulikud. Komandöriks sai mitšman Priidik Kriisk, kes polnud aga ülesannete kõrgusel. Remont ja laeva kordaseadmine võttis palju aega ja laevas kippusid pead tõstma kommunistid. Kutsutud üles punalippu heiskama ja vahepeal korda saanud suurtükkidest isegi linna pommitama. Sellest kõigest teada saanud ja olukorda selgitama läinud üldorganisaator Johan Pitka tagandas esialgse komandöri, viis laevalt kaasa 2 mässuõhutajat ja määras hiljem saadud ametliku volituse alusel uueks komandöriks mitšman Jaan Klaari ning komandöri abiks vanemleitnant Georg Veigelini. Laevale võeti ka noori hakkajaid kooliõpilasi.
Esimene väljasõit toimus 23/ 24. detsembri öösel Kunda alla, et toetada Kunda dessanti vastase tagalas. Alates sellest ajast osales Lembit Vabadussõjas kõigis Eesti merejõudude operatsioonides, olles sõja algupoolel sageli Merejõudude juhataja Johan Pitka lipulaev. Võib pidada aktiivseimaks Eesti sõjalaevaks Vabadussõjas.
1919. aasta mai keskel Luuga lahe poole operatsioonile sõites sattus Lembit madalikule, kuid tõmmati kohapeal viibinud dessantlaevade abiga tõsisemate tagajärgedeta vabasse vette ja jätkas sõitu.
Muuhulgas sisenes Lembit 1919. aastal vastupealetungi käigus pärast Utria dessandi toetamist Narva jõele ja Landeswehri sõjas Riia operatsiooni käigus edukalt Daugava jõele, kus pidas eduka duelli Bolderāja sadamas asunud Saksa suurtükipatareiga.
Pärast sõda
Pärast Vabadussõda kasutati Lembitut sageli kadettide õppelaevana.
Õppe-suurtükilaskmistel toimunud õnnetuse järel, kui üks 120 mm suurtükk lasu ajal purunes (oli ka kaks hukkunut ), vahetati mõlemad peakaliibri suurtükid 102 mm vastu välja. Sarnased suurtükid olid ühtlasi Merejõudude hävitajatel.
Julius II
Liturgilised otsused
22. novembril 1506 lubas Julius II seoses Rooma Peetri kiriku ehitamise rahastamisega indulgentside müümist.
1507 tunnustas ta Loreto pühapaiga austamist.
1511 avaldatud bullas "In coena domini" sätestas ta ekskommunikatsiooni määramise 12 juhul.
Ta määras püha Joakimi mälestuspäevaks 20. märtsi.
Notker Balbuluse beatifikatsioon
Julius II kinnitas 1512 Notker Balbuluse austamise õndsana. 1512 eraldas Julius II kanoniseerimisprotsessist beatifikatsiooniprotsessi.
Kristlik eetika ja moraal
Julius II keelustas duellide pidamise.
Teoloogilised vaidlused
Julius II mõistis 7. septembril 1511 hukka Piero de Lucca õpetuse inkarnatsioonist.
Onupojapoliitika
Julius II soovis oma sugulussidemete tõttu Rooma mõjukate suguvõsade Colonnade ja Orsinidega hästi läbi saada, tagastades neile nende võõrandatud varad. Roverede mõju laienes esmalt Urbinole, mille eelmine hertsog Guidobaldo oli hirmust Cesare Borgia ees lapsendanud oma õepoja, Julius II vennapoja Francesco Maria della Rovere, kellest sai 1508 Urbino hertsog. Talle läänistati 1512 Pesaro.
Lembit (suurtükipaat)
Kirjeldus
Giljak-klassi laevadele oli iseloomulik väike süvis, mis pidi võimaldama sõitu jõele ja ranniku lähistel. Väike süvis saavutati muuhulgas soomuskaitsest loobumise hinnaga. Vaid komandosilla ehitis oli soomustatud 20 mm ja tekid 12 mm. Väike süvis tegi laeva aga vähem kõikumiskindlaks. Viga püüti parandada lisakiilude paigaldamisega, mis suurendas aga laeva pöördediameetrit.
Relvastus oli laeva väiksuse kohta kahe 120 mm ja nelja 75 mm kahuri näol üsna eeskujulik, võimaldades head tuletoetust rannikule. 120 mm Canet' kahuri laskekaugus oli umbes 11 km ja mürsu kaal üle 20 kg.
Laeval oli kokku 4 rooliratast, neist 1 ahtrisillal. Iga rooliratta juures oli kompass, masinatelegraaf ja kõnetoru. Paate oli laeval kokku 5: 8,5 m pikkune aurupaat, 14-aeruline barkass, 6-aeruline sõudepaat, julla ja lisaks veel üks väike aerupaat. Algul oli laeval 2 masti, kuid hiljem jäi alles vaid vööripoolne. 4 aurukatelt, mis mahutasid ühtlasi 10 t vett, olid väljundatud kahe kaupa 2 korstnasse. Söevaru oli 60 t, maksimaalselt sai siiski peale võtta ka 100 t. Aurumasin on 3 paisumisega (3 silindriga) ja kolvikäik 380 mm. Jätkuv võimsus saadi u 800 hj. Ankrukett oli üle 200 m pikk ja 20 hj ankrupeli suutis hiivata 12 m/min. Laeval oli 14 kuivenduspumpa kogujõudlusega 75 t/h.
Meeskonnas oli ette nähtud 10 ohvitseri: komandör, 1. ohvitser, veel 5 ohvitseri, 2 insener-mehaanikut, arst.
Lembitu kahuri kilp
Lembitu ühe 120 mm kahuri kilp jäi pärast laeva lammutamist aastakümneteks Naissaarele, kus oli kasutusel tulepunkti osana. Tänapäeval on see kilp välja pandud Lennusadama angaari ekspositsioonis.
Teise 120 mm kahuri kilp on senimaani Suurupi 9. rannikupatarei juhtimiskeskuse soomustatud vaatluskupli alus.
Julius II
Onupojapoliitika
Paavsti tütar Felicia della Rovere abiellus 1506 Bracciano hertsogi Giovanni Giordano Orsiniga.
Niccole Franciotti della Rovere abiellus Aleksander VI tütrega. Julius II nimetas 5 sugulast ametisse kardinalidena, neist kaks olid üksteise järel Lucca piiskopid.
Julius II kardinalideks saanud sugulased
Kardinalide pühitsemised
Julius II pühitses oma ametiajal 27 kardinali 6 konsistooriumil. Lisaks itaallastele said kardinalideks 5 prantslast, 2 hispaanlast, 1 inglane, 1 sakslane ja 1 šveitslane. Julius II avaldas 14. jaanuaril (või 19. veebruaril) 1505 apostliku konstitutsiooni "Cum tam divino", keelustades paavstivalimistel simoonia.
Julius II kultuuriloos
pisi|Julius II korraldusel alustati 1506 [[Rooma Peetri kiriku praeguse hoone ehitamist]] Julius II oli Michelangelo, Pinturicchio, Raffaeli, Sodoma, Perugino ja Donato Bramante patroon. Michelangelo rajas paavstile hauamonumendi, Raffael maalis temast 1512. aasta paiku portree ja Melozzo da Forlì kujutas teda 1477 valminud freskol.
Paavsti ihuarst oli Giovanni Vigo.
18. aprillil 1506 pandi nurgakivi Rooma Peetri kiriku praegusele hoonele.
Julius II huvitus astroloogiast ja valis vastavalt sellele oma kroonimise päeva.
17. detsembril 1504 rajati Santiago ülikool. 1505 ja 1506 andis ta privileege Sevilla ülikoolile.
19. veebruaril 1512 rajas ta Capella Julia.
Ta lubas Tudela dekaanidel kasutada pontifikaale.
Tema tiaara valmistas Milano juveliir Caradossa.
Paavstil oli hinnaline skulptuurikogu.
Julius II on kujutatud 1965 esilinastunud filmis The Agony and the Ecstasy, kus Juliuse osas oli Rex Harrison.
Haigused
Julius II oli 25. – 28. augustini 1511 väga haige.
Surm
Julius II suri 69-aastaselt Roomas ööl vastu 21. veebruari 1513, olles valitsenud 9 aastat ja 3 kuud. Ta maeti Rooma San Pietro in Vincoli kiriku Sant' Andrea kabelisse Sixtus IV kõrvale. Tema säilmed maeti Urbanus VIII ajal ümber.
Hinnang
Julius II-t peetakse ajalookäsitlustes üheks kõige sõjakamaks paavstiks. Ta oli ka osav diplomaat ja riigimees ning võimekas administraator, kes laiendas kogu oma valitsemisaja vältel Kirikuriigi valduseid ja hoidis paavstluse välisvõimust sõltumatuna. Tema valitsemisaja järel oli paavstlus üks võimsamaid poliitilisi jõude Euroopas. Talle meeldis vägede eesotsas seista ning neid vallutustele juhtida. Julius II-t peetakse ajalookirjutuses klassikaliseks renessansipaavst.
Ajaloolane Francesco Guicciardini on märkinud, et temas polnud midagi preesterlikku kui välja arvata tema riietus ja nimi.
Rotterdami Erasmus taunis paavsti tegevust oma kirjutistes.
Kirikuajaloolane J. N. D. Kelly on teda iseloomustanud kui jõulist, halastamatut ja vägivaldset valitsejat, kuid hinnanud tema vähenõudlikkust administraatorina. Julius II oli inimesena kangekaelne ja äkiline. Teda peeti Itaalia vabastajaks välisjõudude domineerimisest.
Niccolò Machiavelli on tema kohta oma "Valitsejas" öelnud, et "Julius II:
Giralomo Priuli ja ajaloolane Marino Sanudo on tema kohta andnud väga kriitilisi hinnanguid.
"Catholic Encyclopedia" on rõhutanud tema kannatamatust, äkkviha ja ambitsioonikust.
Maó laht
Maó laht on laht Vahemeres Hispaaniale kuuluva saare Menorca idakaldal. Pikkus umbes 5 km, laius kuni 1 km, sügavus kuni 30 m.
Lahe kaldal asub Maó.
Diapaus
Diapaus on putukate (ka mõne imetaja) eriline füsioloogiline puhkeseisund, mis avaldub ajutises kasvu ja arengu pidurdumises, mis on esile kutsutud enamasti ebasoodsate keskkonnatingimuste (näiteks madala õhutemperatuuri) tõttu. Diapaus lõppeb, kui keskkonnatingimused muutuvad soodsamaks.
Putukate diapaus võib ilmneda muna-, vastse-, nuku- või ka valmikustaadiumis, imetajate puhul üksnes blastotsüsti perioodil.
Sønderborg
thumb|250px| [[Sønderborgi sadam. ]] 250px|thumb|Sønderborg, paremal loss Sønderborg (saksa keeles Sonderburg) on linn Taanis Lõuna-Taani piirkonnas Flensburgi lahe ääres Saksamaa piiri lähedal, Sønderborgi valla keskus.
Vanalinn ja suur osa muust linnast asub Alsi saarel (saksa keeles Alsen), lääneosa asub Jüütimaal. Nende vahel on 250 meetri laiune Alsi väin (Als Sund, saksa keeles Alsensund), mis lõuna pool suubub Sønderborgi lahte (Sønderborg Bugt, saksa keeles Sonderburgbucht, mis on osa Flensburgi lahest (saksa keeles Flensburger Förde). Sønderborgist põhja pool ulatub sügavale Alsi saare sisse Augustenborg Fjord.
Ajalugu
29. juunil 1864 vallutas linna Taanilt Preisimaa ja linn jäi Preisimaale (1871. aastast Saksamaale). Halduslikult kuulus ta sel ajal Schleswig-Holsteini provintsi. 1890. aastal oli Sonderburgis 5120 elanikku, neist 145 katoliiklast ja 7 juuti.
1920. aastal läks Sønderborg Põhja-Schleswigi koosseisus rahvahääletusega Taanile tagasi. Praegugi on linnas märkimisväärsel hulgal sakslasi, kes on ühinenud saksa põhjaschleswiglaste liitu.
Raudteeühenduse sai Sonderburg 15. juulil 1901.
Elanike arv on muutunud järgmiselt (alates 1980. aastast, 1. jaanuari seis):
Holstein-Sonderburgi suguvõsa kohta vaata Oldenburg (suguvõsa)
Vaatamisväärsused
thumb|Vaade lossile sadama poolt Vanalinnas on loss (asutatud 1170) ja sadamapromenaad. Selle läheduses on taanlaste Dybbøl Banke memoriaal ja muuseum. Dybbøl (saksa keeles Düppel) on ka Sønderborgi linnaosa Jüütimaal.
Liiklus
Sadamalinnas Sønderborgis ühendavad Alsi saart Jüütimaaga kaks maanteesilda üle Alsi väina. Põhjapoolne sild on viadukt, mida mööda kulgeb maantee nr 8, mis ühendab Tønderit Nyborgiga (Alsi ja Fyni saare vahel on praamiühendus. Lõunapoolne, vanem sild on lahtikäiv sild Kong Christian X. Bro, mis on nimetatud Taani kuninga Christian X järgi. See on ka ainus sild üle Alsi väina, millele lubatakse jalakäijaid ja jalgrattureid.
Jüütimaa poole peal on Taani Riigiraudtee väike lõppjaam, mille kaudu linnal on ühendus Tinglev'ga. Alates 1997. aastast on see raudteelõik elektrifitseeritud. Intercity-rongid Kopenhaagenisse väljuvad iga kahe tunni tagant. Sõiduaeg on 3 tundi 48 minutit (2004).
Sønderborgist põhja pool on Sønderborgi lennujaam. See asub neemel, millest ida poole jääb Augustenborg Fjord ja lääne poole Alsi väin. Sealtkaudu on linnal lennuühendus Kopenhaageniga.
Praamiühendus on Åbenrå, Dampi, Flensburgi ja Geltingiga.
Majandus
Linnas on masinaehitus-, tekstiilitööstus- ja toiduainetetööstuse ettevõtteid.
Turism
Turism on elav.
Inimesed
Linnas sündis 1749. aastal kunstnik Christian August Lorentzen.
Embrüogenees
pisi|right|Inimese embrüogenees Embrüogenees ehk organismi looteline areng on ontogeneesi esimene staadium. See algab munaraku viljastumisest ja lõpeb munast koorumisega (lindudel ja enamikul muudel loomadel), sünnimomendiga (imetajatel ja muudel elussünnitajatel loomadel) või idu moodustumisega seemnes (taimedel). Embrüogeneesi võib jaotada varaseks ja hiliseks embrüogeneesiks. Inimese puhul lõpeb varajane embrüogenees siis, kui embrüo on arenenud looteks.
Viljastumine ja sügoot
pisi|Sperm viljastamas munarakku
Munarakk on asümmeetriline, tal on animaalne poolus (tulevane ektoderm ja mesoderm) ja vegetatiivne poolus (tulevane endoderm). Munarakk on kaetud teda kaitsvate kihtidega. Esimene kiht on vitelliinmembraan (imetajatel zona pellucida), mis on seotud munaraku rakumembraaniga ja koosneb glükoproteiinidest. Erinevates taksonites esinevad erinevad rakulised ja mitterakulised kihid, mis ümbritsevad vitelliinmembraani.
Viljastumine on isas- ja emasgenoomi konjugatsioon kahe gameedi liitumise tagajärjel. Tänu kahe gameedi liitumisele taastatakse keharakkudele omane diploidne kromosoomistik ning aktiveeritakse munarakk arenema. Loomadel toimub protsessi käigus spermatosoidi ühinemine munarakuga, mis viib embrüo arenema. Sõltuvalt loomaliigist võib viljastumine toimuda kas kehasiseselt või kehaväliselt. Viljastatud munarakku nimetatakse sügoodiks.
Lõigustumine ja moorula
pisi| Lõigustumine ja gastrulatsioon Lõigustumine on loomade (sh ka inimese) viljastunud munaraku ehk sügoodi kiire mitootiline jagunemine, ilma et tütarrakud vahepeal kasvaksid. Lõigustumine lõpeb kobarloote ehk moorula moodustumisega. Lõigustumise eesmärgiks on organismi hulkraksuse taastamine ja rakutuuma-tsütoplasma suhte normaliseerumine. Kui keharakkude tuuma-tsütoplasma suhe on tavaliselt 1:10, siis spermil on see suhe 1:1, munaraku puhul aga kaldub tugevasti tsütoplasma kasuks, 1:1000 või veelgi rohkem. Lõigustumine on jagunemine ilma kasvamiseta, mis on vajalik tuuma-tsütoplasma suhte normaliseerimiseks väga tsütoplasmarikka munaraku baasil. Lõigustumisel moodustuvaid tütarrakke nimetatakse blastomeerideks. Lõigustumine võib olla sünkroonne või asünkroonne, st blastomeerid võivad jaguneda kas üheaegselt või teevad seda eri ajal. Enamikul loomarühmadel on lõigustumise algul sünkroonse lõigustumise periood, mis on mõõdetav 4–14 rakutsükliga ning läheb seejärel üle asünkroonseks perioodiks. Ainult imetajatel ei ole sünkroonset lõigustumist ja esimesed kaks blastomeeri alustavad kohe lõigustumist asünkroonselt. Intensiivne paljunemine, ajal nagu see viljastatud munaraku moorulaks kujunemine on, toimub nendesamade geenide abil, mis vähkkasvaja rakkude vohamist põhjustavad.
Gastrulatsioon
Gastrulatsiooni käigus paigutuvad lõigustumisel tekkinud rakud ümber oma õigetele kohtadele, pannakse paika mitmekihilise organismi kehaplaan ja toimub tüvirakkude determinatsioon ehk programmeerimine. Morfoloogiliselt iseloomustab gastrulatsiooni loote- ehk idulehtede moodustumine.
Lootelehti on kolm: ektoderm ehk välisleht, entoderm ehk siseleht ja mesoderm ehk keskleht. Hüdralaadsetel on vaid ekto- ja endoderm.
Kõikidel loomaliikidel moodustuvad samadest lootelehtedest samad elundid ja elundkonnad. Need muutused toimuvad järk-järgult embrüonaalse induktsiooni alusel. Kuna rakud vahetavad informatsiooni teiste ümbritsevate rakkudega, siis ühtede rakkude diferentseerumine viib ka vastavalt teiste rakkude diferentseerumiseni. Näiteks närvitoru moodustumine mõjutab mesodermi teket. Viimane omakorda soodustab närvitoru arenemist kesknärvisüsteemiks (pea-ja seljaajuks). Seega määrab ühtede kudede või elundite teke teiste kudede ja elundite tekke.
Gastrulatsiooni molekulaarne mehhanism ja ajastus on organismiti varieeruv, kuid triploblastiliste organismide hulgas esinevad mõned üleüldised sarnasused:
Närvisüsteemi areng
pisi|Neuraalplaadi sulgumine neuraaltoruks Närvisüsteem on esimene elundkond, mis hakkab arenema pärast gastrulatsiooni. Blastotsööli sisserullunud kordomesoderm indutseerib enda kohal ektodermis neuraalplaadi. Neuraalplaat süveneb esialgu neuraalvaoks ja sulgub seejärel neuraaltoruks. Närvitoru morfogeneesis on tähtis osa nii sisemistel (rakusisestel) kui ka välistel teguritel. Sisemisteks teguriteks, mis kujundavad närvitoru, on mikrotorukeste ja mikrofilamentide lokaalsed iseärasused. Esimeseks tõukeks närvivao kujunemisel on muutused ventraalsetes mediaansetes rakkudes, mis on kontaktis seljakeelikuga. Need rakud moodustavad närvivao mediaanse hinge (analoogia aknahingega). Sealsed rakud pikenevad esialgu mikrotorukeste paralleelsete kimpude koondumise abil ja seejärel omandavad nad kiilu kuju tipmiste rõngasjalt paiknevate mikrofilamentide kontraktsiooni tulemusel. Järgmine etapp närvitoru kujunemisel on lateraalsetes hingedes kiilukujuliste rakkude moodustumine. Kogu kesknärvisüsteemi edasine arenemine on seotud rakkude lokaalse vohamisega ja valikulise hukkumisega. Selle tulemusena moodustub närvitoru eesosas esialgu kolm ja seejärel viis ajupõiekest. Kolme ajupõiekese staadiumis on eristatavad eesaju (prosencephalon), keskaju (mesencephalon) ja rombaju (rhombencephalon). Eesaju jaguneb edaspidi kaheks: otsajuks (telencephalon) ja vaheajuks (diencephalon). Rombaju jaguneb omakorda tagaajuks (metencephalon) ja piklikajuks (myelencephalon s. medulla oblongata).
Neuraalhari
Neuraalplaadi piirkonnad, mis lähevad üle ektodermiks, on tulevase neuraalharja allikaks. Neuraalhari on selgroogsetel niivõrd tähtis, et teda nimetatakse neljandaks looteleheks. Neuraalharjast pärineb hulk rakutüüpe. Neuraalharja võib jagada neljaks piirkonnaks: Neuraalharja rakud rändavad oma kohtadele mööda dorsaalset ja ventraalset trajektoori. Dorsaalne tee läheb läbi somiitide anterioorse osa, mis on kindlaks tehtud mitmesuguste markeritega. Need rakud annavad sensoorsed ja sümpaatilised neuronid, neerupealise säsi ja Schwanni rakud.
Seede- ja hingamiselundite kujunemine
Endoderm moodustab seedetrakti epiteliaalse voodri. Sooltoru jaguneb kolmeks osaks: ees-, kesk- ja tagasooleks. Eessool areneb kõige kiiremini ja moodustab oma lateraalses osas neelu- ehk lõpustaskud, millest imetajatel on selgelt eristatavad neli ja lindudel viis paari. Esimesest paarist lõpustaskutest kujunevad kuulmetõrved, teine paar lõpustaskuid kasvab kinni, täitub lümfaatilise koega ja moodustab kurgumandlid. Kolmanda ja neljanda lõpustasku dorsaalsed osad arenevad tüümuseks ja ventraalsed osad neljaks kõrvalkilpnäärme sagaraks. Viimased liituvad kilpnäärmega, mille alge sopistub välja kolmanda ja neljanda neelutasku paari vahel. Eessoole tagaosast sopistub bronhiaaljätke, millest arenevad kopsud. Kesksool jääb lindudel ja imetajatel ühendusse rebukotiga. Maks areneb kesksoolest ühe jätke kujul ventraalselt ja pankreas kahe jätke kujul nii kõhtmisest kui ka selgmisest piirkonnast. Tagasoolest sopistub välja allantois ja lindudel veel kloakaal- ehk Fabriciuse paun. Viimane on lümfaatiline elund. Imetajatel on homoloogiline kude hajutatud piki jämesoole seinu. Suu- ja anaalpiirkonnas puutub ektoderm kokku endodermiga, millest arenevad vastavalt suu- ja anaalava. Hüdra näitel on leitud, et tegelikult jääb ekto- ja endodermi vahele ühekihiline eriline rakkude populatsioon, mis suuava avanemisel venituvad ilma ühegi raku purunemiseta. Suuavast tungib ektoderm dorsaalselt Rathke tasku näol vaheaju ja endodermi vahele ja sellest piirkonnast areneb hüpofüüsi eessagar.
Mesodermi liigestumine
Neurula staadiumis jaguneb mesoderm viieks regiooniks: Paraksiaalne mesoderm segmenteerub somiitideks. Somiit jaguneb edasises arenemises kolmeks osaks: selgmiseks dermatoomiks ja kõhtmisteks sklerotoomiks ja müotoomiks. Dermatoomist areneb pärisnahk, sklerotoomist aksiaaltoes ja müotoomist seljalihased. Vahelmisest mesodermist arenevad neerude üksikud põlvkonnad. Inimesel 22.-st ja hiirel kaheksandast arengupäevast pärast viljastumist areneb esimeste somiitide kõrval vahelmisest mesodermist pronefrose juha, millest imetajatel kujunevad umbsed pronefrose torukesed. Alamatel selgroogsetel avanevad pronefrose torukesed tsöloomi. Nende läheduses tsöloomi seinas areneb tihe veresoonevõrgustik kompaktseks päsmaks. Nendest veresoontest surutakse välja vereplasma ilma valkudeta ja pronefrose torukestes imendub enamik vereplasmat tagasi. Lämmastiku ainevahetuse lõpp-produktid, üleliigsed soolad ja vesi väljutatakse pronefrose juha kaudu. Pronefrose juha jaguneb posterioorselt kaheks: mesonefrose ehk Wolffi juhaks ja paramesonefrose ehk Mülleri juhaks. Mesonefrose torukesed paiknevad üksikutes segmentides sümmeetriliselt ja on seotud individuaalsete veresoonte päsmakestega. Isastel loomadel säilib osa mesonefrose torukestest ja moodustavad munandi somaatilise karkassi, munandimanuse, Wolffi juhast kujuneb seemnejuha. Emastel mesonefrose torukesed ja Wolffi juha taandarenevad ning Mülleri juhast arenevad munajuhad ja emakas. Amniootide püsineer on metanefros, mis areneb mesonefrosest kaudaalsemalt. Wolffi juhast sopistub kusejuha pung, mis hargneb tugevasti mesodermis (“ureeter-puu”) ja indutseerib seal neerutorukeste morfogeneesi. Neerutorukesed lõpevad umbsete kihnudena, mis ümbritsevad veresoonte päsmakesi ja koos moodustavad neerukehakesed. Kusejuha pungast areneb neeruvaagen. Kogu metanefrose arengus on tähtis koht neuraalharja rakkudel ja adhesioonimolekulidest sündekaanil.
Palkino rajoon
Palkino rajoon on haldusüksus Venemaal Pihkva oblastis. Palkino rajoon piirneb läänes Lätiga. Rajoon moodustati Leningradi oblasti koosseisus 1927. aastal.
Rajoonis on Palkino linnaasundus ja 4 valda.
Raimond Valgre laule
"Raimond Valgre laule" on ansambli Karavan album, kus on esitatud tuntud Raimond Valgre laule.
Lomi vald (Bulgaaria)
Lomi vald on 2. järgu haldusüksus Bulgaarias Montana piirkonnas. Valla lõunapiiriks on Doonau, mille vastaskaldal on Rumeenia.
Vallas on 10 asulat, millest suuremad on Lom, Stalijska Mahala ja Kovačica.
89% elanikest on õigeusklikud, ligi 10% protestandid.
Valamo
Valamo (vene keeles остров Валаам) on saar Laadoga järve põhjaosas. Koos ligi 50 ümbritseva väikesaarega moodustab Valamo saarestiku.
Saarestiku pindala on 36 km², sealhulgas peasaar 25 km². Saared on kaljused ja künklikud skäärid, suurima kõrgusega 52 meetrit üle merepinna. Saari katab okasmets.
Enne Teist maailmasõda kuulusid Soomele, praegu on need Venemaa Föderatsiooni Karjala Vabariigi koosseisus.
10. sajandil rajati saarestiku suurimale saarele õigeusu mungaklooster – Valamo Issanda Muutmise klooster, mis tegutses Talvesõjani. Siis asusid mungad ümber Heinävesile ja rajasid sinna uue kloostri, Uus-Valamo kloostri. Valamo saarel taastati klooster aga alles pärast Nõukogude Liidu lagunemist.
Valamo saarestik on kultuuri-, ajaloo- ja looduslike huviväärsustega tõmbekeskus  Põhja-Venemaal.
Ainult üks
"Ainult üks" on ansambli Karavan 1998. aastal ilmunud album.
Sinep (perekond)
Sinep (Sinapis L.) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Xero Sampler Tape
"Xero Sampler Tape" on Linkin Parki (tollal Xero) esimene album aastast 1997.
Albumi tutvustus
See kassetikoopia on esimene lindistatud materjal bändilt, kellest lõpuks saab Linkin Park. Xero nime all tuntud teostega on seotud laulja Mark Wakefield, kes lahkus bändist 1990. aastate lõpus, andes võimaluse Chester Benningtonile prooviesinemisel saada juhtlaulja koht. Wakefield läks, et saada Taprooti mänedžeriks. Taproot on bänd, kellega Linkin Park kohtus 2001. aasta tuuri avamisel. See kassett hõljub praegugi eBay avarustes ja selle soetamine läheks maksma tuhandeid dollareid.
Georgi Damyanovo vald
Georgi Damyanovo vald on 2. järgu haldusüksus Bulgaarias Montana piirkonnas.
Vallas on 13 asulat, vallakeskus on Georgi Damyanovo küla, mis on nime saanud bulgaaria kommunisti Georgi Damyanovi järgi.
Grosseto provints
Grosseto provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskuseks on Grosseto linn.
Haldusjaotus
pisi|Sorano pisi|Seggiano pisi|Palazzo Aldobrandeschi, provintsi haldushoone
Grosseto provints jaguneb 28 omavalitsusüksuseks (comune).
Ekvivalentsus
Ekvivalentsus on võrdväärsus, samaväärsus, samaväärtuselisus.
Lasteülikool
Lasteülikool on enamasti ülikooli juures tegutsev kool, mille sihtrühmaks on lapsed, põhiliselt vanuses 7–12 aastat. Idee on pärit Saksamaalt, ent populaarne mujalgi Euroopas. Mõned lasteülikoolid toimivad reaalsete loengute vormis, mõned tegutsevad vaid Internetis.
Eesti esimene lasteülikool on aastal 2007 Narvas avatud Narva Lasteülikool.
Bujumbura Mairie provints
Bujumbura Mairie provints on Burundi 1. järgu haldusüksus, üks 17 provintsist. Selle territoorium langeb kokku riigi pealinna Bujumbura territooriumiga.
Provintsi pindala on 87 km². Elanike arv on 1999. andmetel 319 098. Rahvastiku tihedus on 3668 in/km².
HASC-i kood on BI.BM.
Alasora küngas
Alasora on üks Madagaskari pealinna Antananarivo 12 pühast künkast. Geograafilised koordinaadid on 18°57' S, 47°34' E.
Kõrgus merepinnast on 1348 m.
Künkale on rajatud Alasora küla.