cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Augsburgi tänavakunst
Avalik kunst või tänavakunst
Eeltoodud näited jätavad mulje, et Augsburgis läheb tänavakunstil hästi, kuid siin võib vaielda, kas kureeritud, reeglitega piiratud ja ettemääratud sõnumiga teosed kuuluvad tänavakunsti või avaliku kunsti kategooriasse, kuna nii Pferseeri tunneli, Friedensfesti seinamaalingute, SWA objektide kui ka Švaabiseinte projekti puhul peavad autorid püsima ettenähtud raamides – tunnelimaalingutel eeldati autoritelt sündsust, Friedensfest keskendub inimõigustele, SWA soovib oma tegevusega seotud teemade kujutamist ja ka Švaabiseinu haldav Die Bunten eeldavad autorilt kvaliteetset teost ja sobivust selle teose naabruses olevate teostega.
Küll aga võivad need projektid anda võimaluse tänavakunstnikel karistuskartuseta harjutada ja vilumust suurendada, mis on samuti üks rühmituse Die Bunten eesmärke.
Augsburgblume
pisi|Linna üheks sümboliks kujunenud Augsburgblume vanalinnas Augsburgi vastandlikku suhet tänavakunstiga iseloomustab Augsburgblume (ee k Augsburgi lill) juhtum: ajavahemikus 2010. aasta august kuni 2011. aasta detsember joonistas autor Berni McQueen linna seintele, tunnelitesse, postidele, sildadele, müüridele ja muudele pindadele ligi 470 lille. Kui autor viimaks tabati, määrati talle kümnete tuhandete eurode suurune trahv, teiste rikkumiste lisandudes pöörati see vangistuseks, mis hiljem leevendati siiski tingimisi vangistuseks ja ühiskondlikult kasulikuks tööks.
Mäsäjärv
Mäsäjärv (ka Mäsajärv, Messe järv) on järv Valga maakonnas Tõrva vallas Holdre külas. Veekogu pindala on 5,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1027 m.
Augsburgi tänavakunst
Augsburgblume
Teos tekitas pahameelt paljudes kinnisvaraomanikes, linnavalitsuses ja linnaelanikes, kuid juba paar aastat hiljem kujunes lillest linna omamoodi sümbol, mida võis näha turistidele müüdavatel särkidel, turismikaartidel, kleepsudel. Linna turundusjuht leidis 2012. aastal, et lille sümbolina rakendamine muudab linna kuvandi jõuliseks, üllatavaks ja ebatavaliseks. Selle lille kujundusega müüdi kohaliku pruulikoja Thorbräu õlut "Blümchen" (ee k Lilleke).
Wuffelpuffelz
pisi|Wuffelpuffelz Augsburgi ülikooli lähedal prügikastil Wuffelpuffelz on karvane, suuresilmne, öökullisarnane olend, kelle kujutisega maalinguid ja kleepse leiab Augsburgist ja teistestki Saksamaa linnadest. Selle autor on Augsburgi tänavakunstnik Mista Sed. Autor hakkaski sellist olendit joonistama, kuna on suur öökullisõber. Mista Sed on tänavakunstiga tegelenud mitukümmend aastat ning on ka muude loomadega teoseid loonud, Wuffelpuffelze oli ta 2020. aastaks maalinud enam kui 700 korda, suurim neist on kaheksa meetrit kõrge ja viis meetrit lai.
Augsburgi tänavakunsti vormid
Augsburgi tänavakunstipilt on mitmekesine, tänavatel leiab kleepse, šablooniga tehtud teoseid (stencil), tag 'e (stilistilisi autogramme), suuri seinamaalinguid näeb peamiselt tellimustöödena või ürituste raames looduna. Samuti on tänavatel esindatud lõngakunst (yarn bombing), plakatite kleepimine (paste up), ühe joonega joonistatud teoseid (one-liner), reklaamide rikkumisi (ad busting) ja väikestele kividele kirjutatud või joonistatud teoseid.
Rudolf Holsti
Eino Rudolf Woldemar Holsti (8. oktoober 1881 Jyväskylä, Soome – 4. august 1945 Palo Alto, California, USA) oli Soome poliitik, ajakirjanik ja diplomaat, hariduselt filosoofiadoktor.
Ta oli Soome välisminister 1919–1922 ja 1937–1938, senaator 1917 ja parlamendiliige 1914–1923. Holsti kuulus Noorsoomlaste parteisse (hiljem Rahvuslik Eduerakond). 1918–1940 oli ta mitmesugustes diplomaatilistes ametites, sealhulgas esindas Soomet Rahvasteliidus ning oli Soome saadik Eestis 1923–1927.
Tema põrm on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Laekvere-Aru
Laekvere-Aru (varasema nimega Aru-Laekvere) oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Laekvere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Simuna kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Laekvere külaga.
Külast on teateid alates 1922 (Aru-Laekvere).
Suur-vereimeja
Suur-vereimeja (Desmodus rotundus) on väike lehtninaga nahkhiir (Desmodontinae). Ta on üks kolmest lehtninalaste (Phyllostomidae) sugukonna käsitiivalistest.
Kõik lehtninalased elavad Kesk-Ameerikas. Suur-vereimeja toitub üldiselt kari- ja metsloomade verest, rünnates neid öösel, kui nad magavad. Toitumiseks on neil teravad hambad ja pikk keel. Liigi sigimine on polügaamne ja dominantne isane kaitseb emaseid. Suur-vereimeja kui liik on üks kõige sotsiaalsemaid nahkhiireliike looduses: nad jagavad omavahel toitu ja aitavad üksteisel hügieeni hoida. Kuna liik toitub kariloomade verest ja on marutaudi kandja ja levitaja, peetakse nahkhiirt kahjuriks. Et liik on laialt levinud, elupaikade seisund on hea ja isendite arv on kõrge, pole rahvusvaheline looduskaitseliit (IUCN) suur-vereimejat kaitse alla pannud. (Barquez, R.; Perez, S.; Miller, B. & Diaz, M., 2010)
Taksonoomia
Esimesena klassifitseeris selle liigi Etienne Geoffroy Saint-Hilaire aastal 1810 ja andis suur-vereimejale nimetuse Phyllostoma rotundum. (Greenhall, A.M.; Joermann, G.; Schmidt, U., 1983) Aastal 1901 määrati ta uueks nimetuseks Desmodus rotundus ja Oldfield Thomas klassifitseeris ta alamsugukonda Desmodontinae koos veel kahe liigiga: Diphylla ecaudata ja Diaemus youngi. Need kolm liiki moodustavad nii-öelda päris vampiirid, kes imevad toiduks verd, vastandina nt nahkhiirelistele perekonnast Megadermatidae ja Vampyrum spectrum, kes on suuremas osas putuktoidulised ja taimetoidulised. Kõik kolm Desmodontinae liiki on spetsialiseerunud toituma püsisoojaste loomade verest. (Eisenberg, John F; Redford, Kent Hubbard, 1992) Suur-vereimeja nahkhiir toitub kordades rohkem imetajate verest kui teised Phyllostomidae sugukonda kuuluvad nahkhiired, kes toituvad peamiselt lindudest. (Greenhall, A.M.; Joermann, G.; Schmidt, U., 1983) Kõik kolm liiki sarnanevad üksteisega, väljaarvatud suur-vereimeja, keda saab teistest lihtsasti eristada tema füüsilise eripära järgi, milleks on pikema küünega pöial. Ta on ainuke säilinud perekond oma sugukonnas, vaatamata sellele, et teisi fossiilseid liike on leitud. (Greenhall, A.M.; Joermann, G.; Schmidt, U., 1983)
Välimus
Suur-vereimeja nahkhiir on üle kere karvane. Kõht on hõbehalli värvi, selg on must. Tal on sügavalt sooniline alahuul ja lame lehekujuline nina. (Greenhall, A.M.; Joermann, G.; Schmidt, U., 1983) Mõlemal tiival on väga hästi arenenud pöial, mille abil ronitakse saagi külge. Pöial on abiks ka õhku tõusmisel. (Greenhall, A.M.; Joermann, G.; Schmidt, U., 1983) Keskmine suur-vereimeja on kuni 9 cm pikk ja tema tiivaulatus võib küündida lausa 18 cm. Tavaliselt kaalub 20–40 g, aga see võib drastiliselt muutuda pärast söömist. (Greenhall, A.M.; Joermann, G.; Schmidt, U., 1983) Pealuu on suhteliselt suur, kuid nina on tugevalt redutseerunud, et ära mahutada suuri lõike- ja silmahambaid. Suur-vereimejal on võrreldes teiste nahkhiirtega väga vähe hambaid. Hambavalem on 1. 1. 2. 0, kokku on tal 18 hammast. Ülemistel lõikehammastel puudub email, mille tõttu nad püsivad väga teravana kogu eluaja. (Eisenberg, John F; Redford, Kent Hubbard, 1992) Enamikul nahkhiirtel ei ole võimalik maa peal liikuda, aga lehtninalastel on see võime säilinud. (Riskin, Daniel K.; Hermanson, John W, 2005) Nad suudavad maa peal joosta unikaalsel viisil: tõmbavad end esijäsemetega ettepoole ja tõukavad ennast maast lahti, nii-öelda hüppavad konna meenutades edasi. (Riskin, Daniel K.; Hermanson, John W, 2005) Võime niiviisi liikuda on ainult sellele liigile omane. Hüppamiseks kasutavad nad ainult esijäsemeid, kuna tiivad on võimsamad ja rohkem arenenud kui tagajalad. Pöialde abiga reguleerib ta, kui kaugele või kõrgele ning kuhu suunda hüpata. Tagajalgade roll liikumisel on aga väga minimaalne ning need ei mängi sealjuures lendu tõusmisel kuigi olulist rolli, kuna selleks kasutatakse esitiibu ja pöidlaid. (Schutt, W.A. Jr.; Hermanson, J.W.; Chang, Y.H.; Cullinane, D.; Altenbach, J.S.; Muradali, F.; Bertram, J.E.A., 1997)
Suur-vereimeja nahkhiirel on väga hea nägemine. Nad suudavad eristada erinevaid optilisi mustreid ja võivad kasutada nägemisvõimet orientatsiooniks ka pikkadel vahemaadel. (Greenhall, A.M.; Joermann, G.; Schmidt, U., 1983) Neil on ka väga hästi arenenud haistmis- ja kuulmismeel. Sisekõrv on arenenud nii, et kuuleb väga madala sagedustega helisid, ja ninaõõs on suhteliselt suur. Suur-vereimeja lendab suu lahti, sest ta emiteerib suust kajalokatsiooni, mille abil navigeerib lennates. Kajalokatsiooni abil suudavad nad eristada ühesentimeetrise metalltüki 50 sentimeetri kauguselt, mis teiste nahkhiirtega võrreldes on keskmine eristusvõime. (Schmidt U, Schmidt C, 1977)
Elupaigad
Suur-vereimeja nahkhiire liiki Eestis ei esine, kuid Mehhikos, Kesk- ja Lõuna-Ameerikas leidub neid rohkesti. Nende levikuala ületab Mehhiko põhjapiiri kuni 280 kilomeetrit, ulatudes välja Lõuna-Ameerikasse. Liigi fossiile on leitud nii USA Florida osariigist kui ka teistest Ameerika Ühendriikide osariikidest, mis piirnevad Mehhiko piiriga. (Greenhall, A.M.; Joermann, G.; Schmidt, U., 1983) Suur-vereimeja on kõige tavalisem nahkhiir Kagu-Brasiilias. (Trajano, 1996) Liik esineb veel Uruguayis, Põhja-Argentinas ja Kesk-Tšiilis. Lääne-India saarestikust leidub suur-vereimejat vaid Trinidadis. Liik eelistab sooje ja niiskeid kliimasid. Saakide küttimiseks kasutab subtroopilisi ning troopilisi metsi ja rohumaid. (Lord R., 1993) Suur-vereimeja nahkhiir puhkab rippudes pea alaspidi, hoides ennast kinni tagajalgadega. Nad hõivavad pesakonniti kõige kõrgema ja kõige pimedama koha pesitsuskohas ning pärast lahkumist, järgmine nahkhiirte pesakond võtab vabanenud pesapaiga üle. (Greenhall, A.M.; Joermann, G.; Schmidt, U., 1983) Nad moodustavad pesapaiku puudele, koobastesse, ehitistesse, vanadesse kaevudesse ja kaevandustesse.
Toitumine
Suur-vereimeja toitub primaarselt imetajate verest, eriti kariloomade, näiteks hobuste või veiste verest. (Lord R., 1993) Nad toituvad ka metsloomadest, näiteks taapirist, kuid eelistavad neile kodustatud loomi, näiteks hobuseid. Üheks maiuspalaks peavad nad aga indlevaid emaseid, kelle veri sisaldab rohkesti hormoone. (Schutt, W.A Jr.; Muradali, F; Mondol N; Joseph, K; Brockmann, K., 1999) Suur-vereimeja kütib öösel kajalokatsiooni kasutades. (Lord R., 1993) Nad toituvad oma pesapaiga lähedal, kuni kaheksa kilomeetri kaugusel. Pärast ohvri valimist maandub ta sellel või hüppab maapinnalt selle peale, rünnates kere tagumist, külgmist või kaela piirkonda. (Lord R., 1993) Nina sees olevad soojustundlikud sensorid aitavad ära tunda lähima veresoone. (Wilkinson, 1990) Oma teravate hammastega tungivad nad läbi looma naha ja lakuvad neist verd oma vaolise keelega. Vere hüübimine hoitakse ära nahkhiire süljes oleva glükoproteiini drakuliini abiga, tänu millele haav püsib toitumiskõlbelisena pikemat perioodi. (Nowak, R. M., 1991) Suur-vereimejad kaitsevad oma saaki ja tõrjuvad kõik muud nahkhiired eemale kuni toitumise lõpuni. (Michael Mulheisen; Anderson, Rebecca., 2011) Väga tavatu on kohata kahte nahkhiirt toitumas ühel saagil, välja arvatud siis, kui tegemist on ema ja tema järglastega.
Stellarton
Stellarton on linn Kanadas Nova Scotia provintsis.
Jüri Kodres (põllumees)
Jüri Kodres (7. veebruar 1867 Taevere vald, Viljandimaa – 2. august 1943 Suure-Jaani) oli eesti põllumees.
Ta oli Põikva-Sarapuumäe talu peremees Särevere vallas Järvamaal, osales seltsides. Kaitseliidu III klassi Valgeristi kavaler. Oli kaitseliidu Järva maleva liige.
Kärdla kirik
alt=Kärdla Johannese luterlik kirik|pisi|300x300px|Kärdla Püha Ristija Johannese kirik 2021. aastal Kärdla Püha Ristija Johannese kirik on Kärdla linnas asuv luterlik kirik, mis valmis 1863. aastal.
Kirik asub Kärdla linnapargi põhjaosas, aadressil Posti tänav 2.
Praegune kivikirik ehitati aastatel 1861–1863 Kärdla Kalevivabriku tööliste jaoks peamiselt annetuste toel. Kirik ehitati kuna Nuutri jõe ääres asunud vanakabel ehk saksa kabel jäi kasvava rahvaarvuga Kärdla jaoks väikseks. Vanakabelile eelnes pühale Olavile pühitsetud rootslaste puukabel praeguses Rannapargis, endises rootslaste surnuaias.
Kirik on rajatud uusgooti stiilis. Kirik on ehitatud paekivist, ning on seest ja väljast krohvitud ja lubjatud. Tüübilt on tegemist kodakirikuga. Sissepääsu kohal asub Eestis ainulaadne lahtine kellatorn, mille ümber ehitati 1929. aastal puidust kellatorn. Ilmselt oli puittorni ehitamine seotud kirikule annetatud uue kellaga. Kärdla kiriku kell võeti maha I maailmasõja ajal ning valati ümber. Uue kella kinkis kirikule 1920. aastate lõpul Tallinna "Kuldse lõvi" võõrastemaja omanik Richard Devid, kes oli pärit Kärdlast.
Kirikut restaureeriti põhjalikult aastatel 2018–2020. Seejuures sai kirik uue katuse, uksed ja aknad ning küttesüsteemi. Korrastati ka interjöör.
Kirikut kasutab Kärdla Johannese kogudus.
Aastal 2023 mõõdeti kirikutorni pikkuseks 22 meetrit.
Radivoje Manić
Radivoje Manić (sündinud 16. jaanuaril 1972 Pirotis) on Serbia endine jalgpallur, ründaja.
Eesti Infotehnoloogia Selts
Eesti Infotehnoloogia Selts (lühend EITS) oli aastal 1998 asutatud selts, mis ühendas infotehnoloogias töötavaid üksik- ja juriidilisi isikuid.
EITS moodustati 1998. aastal Eesti Tarkvara Seltsi ja Eesti Informaatikaseltsi ühinemisel.
Tartu Juudi Ühispank
Tartu Juudi Ühispank oli aastatel 1922–1941 Eesti Vabariigis tegutsenud krediidiasutus.
Manche'i departemangu haldusüksuste loend
Manche'i departemangu haldusüksuste loetelu toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. Vallad Cherbourg-Octeville, Jullouville, Saint-Lô ja Saint-Ovin, Vesly on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Tartu Juudi Ühispank
Tartu Juudi Ühispank oli Eesti juutide rahvusliku tunnuse alusel loodud krediidiasutus mis, tegutses aastail 1922–1941. Krediidiasutus asutati algse nimetusega laenu- ja hoiuühisus. Tartu Juudi Ühispank oli oluline juudi kogukonna tegemistes, mitte ainult majanduslikes-ärilistes tehingutes vaid ka juudi elu edendamises, näiteks laste õppemaksude tasumiste toetamisel jms.
Laenu- ja hoiuühisuse asutasid 1922. aastal Tartu juudi kogukonna esindajad: vandeadvokaadi abi Salomon Kropmann, kaupmees Leo Mirwits, vandeadvokaat Julius Genss, kaupmees Hirsch Salmanowitsh, hambaarst Samul Mendelew, kaupmees Abram Pasternak, kaupmees Itsik Kropmann, kaupmees Dawet Uswanski, kaupmees Mark Kolowski, Moses Flaks, Aleksandri tänav 19.
Manche'i departemangu haldusüksuste loend
Cherbourg
Barneville-Carteret' kanton Beaumont-Hague'i kanton Bricquebec'i kanton Cherbourg-Octeville-Edela kanton Cherbourg-Octeville-Kagu kanton Cherbourg-Octeville-Loode kanton Équeurdreville-Hainneville'i kanton Montebourgi kanton Les Pieux' kanton Quettehou kanton Sainte-Mère-Église'i kanton Saint-Pierre-Église'i kanton Saint-Sauveur-le-Vicomte'i kanton Tourlaville'i kanton Valognes'i kanton
Coutances
Bréhali kanton Cerisy-la-Salle'i kanton Coutances'i kanton Gavray' kanton La Haye-du-Puitsi kanton Lessay' kanton Montmartin-sur-Meri kanton Périers'i kanton Saint-Malo-de-la-Lande'i kanton Saint-Sauveur-Lendelini kanton
Tartu Juudi Ühispank
Pank natsionaliseeriti 1940. aastal ning suleti lõplikult Saksa okupatsiooni ajal.
Manche'i departemangu haldusüksuste loend
Saint-Lô
Canisy kanton Carentani kanton Marigny kanton Percy kanton Saint-Clair-sur-l'Elle'i kanton Saint-Jean-de-Daye' kanton Saint-Lô-Ida kanton Saint-Lô-Lääne kanton Tessy-sur-Vire' kanton Torigni-sur-Vire' kanton Villedieu-les-Poêles'i kanton
Oskar Veldemann
pisi|Oskar Veldmani "autoportree" suusahüppaja, mootorratturi ja karikaturistina Oskar Veldemann (ka Veldeman; pseudonüüm Ove ja O-we; 8. detsember 1912 Viljandi – 24. detsember 1942 Suhhobezvodnoje vangilaager, Gorki oblast, Nõukogude Liit) oli eesti motosportlane, purilendur, suusahüppaja, spordiajakirjanik, följetonist ja karikaturist.
Oskar Veldemann õppis Kantreküla algkoolis ja Viljandi kaubanduskoolis. Joonistamist õppis Gori juures. 1930. aastatel hakkas karikatuure ja šarže joonistama, neid avaldati ajalehtedes Sakala ja Oma Maa. 1934. aastast töötas ta Uudislehes karikaturisti ja ajakirjanikuna, lisaks oli ka Rahvalehe toimetuse liige.
22. juunil 1940 toimus Tallinnas Kadriorus Nõukogude okupatsiooni vastane meeleavaldus. Demonstratsioonil osalejad valisid neljaliikmelise delegatsiooni, kes said ülesandeks viia Vabariigi Presidendile lilled. Üks delegatsiooni valituist oli Oskar Veldemann. President Konstantin Päts sel ajal Kadrioru lossis ei viibinud ning lilled anti üle kindral Aleksander Jaaksonile.
Stalinliku okupatsioonirežiimi esindajad arreteerisid Veldemanni 3. septembril 1940 süüdistatuna kuulumises nõukogudevastasesse organisatsiooni. Veldemannile mõisteti 16. detsembril 1941 erinõupidamise poolt KrK § 58-10 alusel 10 aastat vabadusekaotust. Ta hukkus Nõukogude Venemaal Gorki oblastis Suhhobezvodnoje vangilaagris.
Isiklikku
Tema isa oli Viljandi linavabrikant Mihkel Veldemann.
LEO
LEO või Leo võib tähendada mitut asja:
Kapulivka
Kapulivka (ukraina keeles Капулівка) on küla Ukrainas Dnipropetrovski oblastis Nikopoli rajoonis Kahhovka veehoidla paremkaldal.
Laiamäe
Laiamäe oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Piisupi küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Piisupi külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Harju-Madise uus kalmistu
Harju-Madise uus kalmistu on kalmistu Harju-Madise kihelkonnas, praeguse haldusjaotuse järgi Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Madise külas.
Kalmistu jääb Harju-Madise kirikust linnulennult umbes 1 km idakirdesse.
Kalmistu rajati arvatavasti 20. sajandi teisel aastakümnel, sest sinna on hakati matma 1915. aastast. Samal aastal ehitati ka surnukuur. Kalmistu tunnistati 1998. aastal riiklikuks kultuurimälestiseks.
Wolfville
Wolfville linn Kanadas Nova Scotia provintsis.
Tšihhatšov
Tšihhatsov (vene keeles Чихачёв) oli Venemaa aadlisuguvõsa.
Ajalugu
Tšihhatšovide kohta on teateid XV sajandi lõpust. Suguvõsaliini algab XV ja XVI sajandi vahetusel elanud Daniil Tšihhatšoviga.
Suguvõsa võeti Pihkva ja Voroneži kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.
Sugupuu
Danila Tšihhatšov
Bang Sue
Bang Sue (tai บางซื่อ) on Bangkoki linnaosa (khet).
Linnaosa koosneb kahest asumist (khwaeng): Bang Sue ja Wong Sawang.
Kirbe panell
Kirbe panell (Panellus stipticus) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Seen on mittesöödav.
Pupsi järv
Pupsi järv on järv Valga maakonnas Tõrva vallas Holdre külas. Veekogu pindala on 7,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1700 m.
Hans-Joachim Hoffmann
pisi|[[Ekkehard Schall, Barbara Brecht-Schall, Hans-Joachim Hoffmann, Ruth Berghaus ja Norbert Christian vastuvõtul Saksa DV 1973. aasta Brechti nädala ajal (vasakult paremale)]] Hans-Joachim Hoffmann (10. oktoober 1929 Bunzlau (tänapäeval Bolesławiec, Poola) – 19. juuli 1994 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.
Pärast põhikooli õppis Hans-Joachim Hoffmann elektrimontööriks ja töötas sel erialal aastatel 1945–1948. 1946. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse ning töötas 1948. aastast eri ametikohtadel Saksa Vaba Noorsoo Liidu ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnajuhatustes peamiselt Leipzigis. 1953–1955 õppis ta parteikõrgkoolis. Seejärel oli ta parteitööl Eilenburgis ja Leipzigis.
Aastatel 1972–1973 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee kultuuriosakonna juhataja. 1976. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1976. aastast kuni 1990. aasta märtsini oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1973. aastast kuni 1989. aasta novembri alguseni oli Hans-Joachim Hoffmann Saksa DV kultuuriminister. Hoffmanni peeti suhteliselt liberaalsete vaadetega ministriks, kuid Saksa DV üldist poliitikat ei suutnud ta kuigivõrd mõjutada.
Westville (Nova Scotia)
Westville on väikelinn Kanadas Nova Scotia provintsis.
Balninkai vald
Balninkai vald (leedu keeles Balninkų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Molėtai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 106 km². 2011. aasta seisuga elas seal 944 inimest. Valla keskus on Balninkai alev, kus aastal 2011 oli 319 elanikku. Vallamaja asub aadressil Alaušų g. 21. Vallavanem on Virginija Pusvaškienė.
pisi|Vallamaja pisi|Aklušė vanausuliste kalmistu pisi|Čereškos pisi|Gėliogaliai pisi|Gilužiai pisi|Girsteitiškis pisi|Gruodžiai pisi|Pabarai
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Dedophlistskaro
Dedophlistskaro ('kuninganna allikas') on linn Gruusias Kahhethi piirkonnas Dedophlistskaro rajoonis.
Nõukogude Liidu valitsus muutis 1963. aastal linna nime Tsiteltskaroks, mis tähendab punast allikat. Kui Gruusia aastal 1991 iseseisvus, muudeti linna nimi tagasi Dedophlistskaroks.
Denver Broncos
Meeskond mängib konverentsi AFC Läänedivisjonis koos Kansas City Chiefsi, Los Angeles Chargersi ja Oakland Raidersiga.
Meeskonna värvid on oranž ja tumesinine. Meeskonna logo kujutab metsikut hobust.
Denveri mängujuht on alates 2019. aastast Joe Flacco.
Liiga meistriks on Broncos tulnud kolm korda (1997, 1998 ja 2015). Oma konverentsi meistriks on meeskond tulnud aastatel 1977, 1986, 1987, 1989, 1997, 1998, 2013, 2015 ning divisjoni meistriks aastatel 1977, 1978, 1984, 1986, 1987, 1989, 1991, 1996, 1998, 2005, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015.
Rhône'i departemangu haldusüksuste loend
Rhône'i departemangu haldusüksuste loetelu toob ära Rhône'i departemangu haldusüksused. Loetelus on toodud alldepartemangud, kantonid ja vallad vastavalt nende kuuluvusele. Vallad Lyon, Vénissieux ja Villeurbanne on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Harju-Risti vana kalmistu
Harju-Risti vana kalmistu on kalmistu Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Harju-Risti külas. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Eesti Orkestrijuhtide Rahvamuusikaorkester
Eesti Orkestrijuhtide Rahvamuusikaorkester (lühend: EOR) on aastast 1964 tegutsev muusikakollektiivide juhtide ja dirigentide orkester.
EOR asutati 1964 Haapsalus nime all Vabariiklik Orkestrijuhtide Rahvamuusikaorkester; seda nime kandis aastani 1991.
Port Hawkesbury
Port Hawkesbury on linn Kanadas Nova Scotia provintsis.
Gustav Bauer
Gustav Bauer oli pärit kohtutäituri perekonnast. Pärast rahvakooli lõpetamist 1884. aastal töötas ta advokaadibüroos kirjutajana. Raske haiguse tõttu amputeeriti tal 1888. aastal üks jalg. Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikkusse Parteisse astus ta 1891. aastal. 1893–1895 oli Gustav Bauer tuntud juristi Fritz Friedmanni büroo juhataja. 1895. aastal asutas Bauer Saksamaa Bürooteenistujate Keskliidu, mille eesotsas oli ta kuni 1908. aastani, mil see ühe teise organisatsiooniga ühines. 1908–1918 oli Gustav Bauer Saksamaa Ametiühingute Keskkomisjoni teine esimees.
Aastatel 1912–1928 oli ta Riigipäeva liige. 1918. aasta oktoobris kutsuti Bauer Riigi Tööameti riigisekretäriks Max von Badeni valitsuses.
13. veebruarist 1919 oli Gustav Bauer Saksamaa tööminister. 21. juunist 1919 kuni 27. märtsini 1920 oli Gustav Bauer Saksamaa riigikantsler. 1921. aasta märtsist kuni 1922. aasta novembrini oli ta riigivarade minister ja asekantsler.
Kilingi-Nõmme kogudus
Kilingi-Nõmme kogudus võib tähendada järgmisi kogudusi:
Leo (Virumaa)
Leo oli küla Virumaal, ajalooliselt Porkuni mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Veadla küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Jaagupi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Veadla külaga.
Külast on teateid alates 1796 (Leo oder Kilpifer).
Dr Strangelove ehk Kuidas ma lõpetasin muretsemise ja õppisin armastama pommi
"Dr Strangelove ehk Kuidas ma lõpetasin muretsemise ja õppisin armastama pommi" on 1964. aastal Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide koostöös valminud tuumasõjast rääkiv must komöödia, mille režissöör, produtsent ja kaasstsenarist on Stanley Kubrick. Film põhineb briti kirjaniku Peter George'i külmast sõjast rääkival romaanil "Red Alert" (ka "Two Hours to Doom", 1958).
Loo keskmes on Ameerika Ühendriikide õhuväe (United States Air Force) liimist lahti olev kindral, kes plaanib alustada tuumarünnakut Nõukogude Liidu vastu ning jõuab käsu andmiseni. Pärast konsulteerimist presidendi, oma nõunike, sõjaväe peastaabi ülema ja Suurbritannia kuningliku õhuväe ohvitseriga püütakse otsust tagasi võtta. Paralleelselt kujutatakse otsust täide viima saadetud strateegilise pommitaja B-52 meeskonna tegevust.
Sankt Margarethen im Lungau
Sankt Margarethen im Lungau on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
August 2022
August 2022, kroonika.
2022. aasta august algas esmaspäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast kolmapäeval.
16. august
pisi|[[Narva tank enne teisaldamist. Kremlimeelsed aktivistid kutsusid narvakaid kaitsma Nõukogude okupatsiooni monumenti, et seda ei teisaldataks]]
Eesti Informaatikakeskus
Eesti Informaatikakeskus (Estonian Informatics Centre, lühend: EIK) oli aastatel 1997–2001 Eesti Vabariigi Riigikantselei haldusalas ning seejärel 2003. aasta maikuuni Eesti Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi valitsemisalas tegutsenud asutus, mis tegeles riigi infosüsteemide ja e-riigi teenuste keskse väljaarendamisega ning nende igapäevase töö tagamisega, samuti Eesti info- ja kommunikatsioonitehnoloogia alase kogemuse ning infoühiskonna ideede levitamisega.
EIK tellimusel tehti tööd paljusid osapooli hõlmavate projektidega. EIK haldas riigiasutuste  andmeside magistraalvõrku Peatee ja riigi esimest e-teenuste portaali riik.ee, korraldas infotehnoloogiavahendite konsolideeritud riigihankeid, koordineeris rahvaraamatukogude internetiseerimist ja nende juurde avalike internetipunktide rajamist ning mitmesuguste infotehnoloogia arendusprogrammide, sh maakondade andmesideprogrammi KülaTee ja eesti keeletehnoloogia sihtprogrammi rahastamist ja elluviimist. Anti välja ajakirja Arvutimaailm ja osaleti rahvusvahelise ajakirja Baltic IT&T Review väljaandmisel. EIK direktor oli Imre Siil.
Aastal 2003 liideti EIK ja Riigihangete Keskus ning selle tulemusena pandi alus Riigi Infosüsteemide Arenduskeskusele, millest hiljem kujunes Riigi Infosüsteemi Amet.
Ajalugu
Informaatikakeskuse ajalugu ulatub vähemalt aastasse 1990, kui moodustati Eesti Informaatikafond (EIF). 1996 korraldati Eesti Informaatikafond ümber Eesti Informaatikakeskuseks.
Silmi urgad
pisi|Silmi urgad Kihnus Silmi urgad on järv Pärnu maakonnas Kihnu vallas Linakülas. Veekogu pindala on 13,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 4574 m. Järves on üks saar.
Pictou
Pictou on linn Kanadas Nova Scotia provintsis.
Landecki ringkond
Landecki ringkond (itaalia Distretto di Landeck) on ringkond Austrias Tiroolis. See külgneb põhjas Reutte ringkonnaga, idas Imsti ringkonnaga, lõunas Lõuna-Tirooliga (Itaalia) ja Graubündeniga (Šveits) ning läänes Bludenzi ringkonnaga (Vorarlberg).
Rahvaarv oli 43 886 (1. jaanuar 2015), rahvastiku tihedus oli 28 in/km².
Loodus
Ringkond koosneb Inni oru ülemisest otsast ja selle kõrvalorgudest: Kaunertal, Stanzer Tal ja Paznaun. Ringkonna mäestike hulka kuuluvad Ötztali Alpide osad, Samnauni grupp, Verwalli ja Lechtali Alpide osad ning Arlberg.
Haldusjaotus
pisi|Ringkonna vallad
Ringkond on jaotatud 30 vallaks, üks neist on linn.
Artemise programm
pisi|Artemise programmi embleem pisi|Kunstniku kujutis Artemise astronaudist Kuu pinnal
Artemise programm on NASA mehitatud kosmoselendude programm, mille eesmärkideks on saavutada püsiv inimeste kohalolek Kuul ja selle orbiidil ning mehitatud missioon Marsile.
Programmis osalevad ka Euroopa Kosmoseagentuur (ESA), JAXA ja Kanada Kosmoseagentuur (CSA). Programmi eesmärkide täitmiseks kavatsetakse ehitada ja kasutada kanderaketti Space Launch System, kosmoselaeva Orion ning kosmosejaama Lunar Gateway. Kosmosejaama varustamisel plaanitakse kasutada ka erafirmade kosmoselaevu.
President Donald Trump allkirjastas 11. detsembril 2017 määruse, mille kohaselt naasevad inimesed esimest korda pärast 1972. aastat Kuule. Programmi esimene missioon, Artemis 1 startis 11. novembril 2022 ja naasis Maale sama aasta 11. detsembril. Esimene mehitatud lend, Artemis 2 toimub novembris 2024 ja programmi esimene mehitatud maandumine Kuule on planeeritud 2025. aastaks.
Programm on nimetatud vanakreeka jahi-, looduse- ja kuujumalanna Artemise järgi, kelle kaksikvend on Apollon.
Eesti Statistikaselts
Eesti Statistikaselts (lühend ESS) on aastal 1992 Tartus asutatud selts, mis ühendab Eesti statistikuid.
Põhikirja järgi on ESSi eesmärgid nt :
Sandro Mareco
pisi|Sandro Mareco (2016)
Mareco tuli 2007. aastal Lõuna-Ameerika juunioride meistriks. Suurmeistriks sai ta 23-aastaselt 2010. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse.
Ta on 2015. aasta Argentina malemeister. Samal aastal võitis ta esikoha ka Ameerika maailmajao meistrivõistlustel.
Mareco on mänginud kolmel maailma karikaturniiril (2011, 2013, 2015). 2011. aastal kaotas ta avaringis Ferenc Berkesele ja 2013. aastal avaringis David Navarale. 2015. aastal jõudis ta teise ringi, kus kaotas Anton Kovalyovile.
Ta on mänginud Argentina võistkonna koosseisus neljal maleolümpial (2012–2018; 2018 aastal esimesel laual).
Liiduri
Liiduri oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Kiltsi aleviku alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kiltsiga.
Revoja paisjärv
Revoja paisjärv on järv Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Võsupere külas. Veekogu pindala on 0,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 257 m.
Tovačov
Tovačov (saksa keeles Tobitschau) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Přerovi ringkonnas. Tovačov asub Přerovist umbes 12 km läänes ja Olomoucist ligikaudu 18,5 km lõunas.
Tovačovi on esmamainitud 1203. aastal.
Tovačovi vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Tovačovis on sündinud tšehhi helilooja Klement Slavický (1910–1999).
Hõlmikpuusortide loend
Hõlmikpuu vormide ja sortide loend loetleb peamiselt kultuurtaimena kasvatatavaid hõlmikpuid.
Toila Kalakombinaat
Toila Kalakombinaat oli ettevõte Eesti NSV-s, mis tootis kalakonserve ja suitsukala.
Hõlmikpuusortide loend
Hõlmikpuul on mitmeid teisendeid, vorme ja sorte kääbusvormidest kuni suurte puudeni. Taksonoomias käsitletakse neid hõlmikpuu ladinakeelsete sünonüümidena, kuid sortide arvestust peetakse kultuurtaimede rahvusvahelise nomenklatuuri (International Code of Nomenclature for Cultivated Plants) alusel.
Toila Kalakombinaat
Ettevõte asutati 1945. aastal. Ettevõtte nimi 1955. aastani oli Toila Kalakonservitehas, 1970. aastani Toila Kalakonservikombinaat.
Hõlmikpuusortide loend
ia macrophylla'' Reyn. (liik).
Toila Kalakombinaat
Ettevõtte kontor ja põhitootmine asus Toilas, ettevõttel olid tsehhid ka Rakveres ja Narva-Jõesuus.
Hõlmikpuusortide loend
Hiinas saab hõlmikpuid kultvideerida 25° ja 42° N laiuskraadidel, kus talvine miinimumtemperatuur ulatub –32 °C ja suvine maksimumtemperatuur +42 °C. (He jt, 1997; viidanud Del Tredici 13:2008 )
Toila Kalakombinaat
1969. aasta seisuga oli kombinaadil ligi 700 töölist, olles piirkonna suurim ettevõte.
Hõlmikpuusortide loend
H. L. Li (1956) arvates hakati Hiinas hõlmikpuid kultiveerima nende söödavate seemnete tõttu. M. C. Tseni peetakse esimeseks Hiina botaanikuks, kes püüdis kultuurhõlmikpuude süstemaatikat luua (1935). Ta pakkus välja kolm varieteetide rühma: ) var. typica; b) var huana c) var apiculata. A. Meihe- Yinxing - 'Dameihe', 'Mianhuaguo', 'Nanhuiwuxin', 'Suanpanguo', 'Tongziguo', 'Ximeihe'; B. Fusion-Yinxing - 'Changbing-Fushon', 'Dafushon', 'Dongtinghuang', 'Fuzi', 'Ganlan-Fushon', 'Jiafuhon', 'Jianchu', 'Jiangho-fushon', 'Jinguo-Fushon', 'Luanguo-Fushon', 'Xiao-Fushon', 'Yandi-Fushon', 'Zaozi-Fushon'; C. Maling-Yinxing - 'Damaling', 'Longyan', 'Huangpiguo', 'Qingpiguo', 'Ximaling', 'Zhongmaling'.
Toila Kalakombinaat
Toila Kalakonservikombinaat ostis kokku piirkonna kalurikolhooside (Virulane ja Oktjabr) poolt püütud kala. Kombinaadil olid kala vastuvõtupunktid Narva-Jõesuu, Vergi, Kunda ja Toila sadamas. Ettevõttel oli ka oma laevastik, mis 1969. aastal koosnes neljast transpordilaevast, millega võeti merel traallaevadelt ja paatidelt kala vastu, ning kahest varustuslaevast.
1964. aastal toodeti 7,6 miljonit karpi kalakonserve, tuntumad tooted olid sprotid ja vürtsikilu.
1970. aastatel rajas ettevõte kalakasvatuse. Narvas asuvates tiikides kasvatati vikerforelli ja karpkala.
1978. aastal liideti kalurikolhoosid Virulane ja Oktjabr ning Toila kalakombinaat, moodustades kalurikolhoosi Oktoober.
Kihnu Püha Nikolai kogudus
Kihnu Püha Nikolai kogudus (ka Kihnu Püha Nikolaose kogudus) on õigeusu kogudus Pärnu maakonnas Kihnul. Kogudus kasutab Kihnu Püha Nikolai kirikut.
Kihnu saarel 1840. aastatel aset leidnud usuvahetusliikumise tulemusena siirdus 1846–1847 enamik kihnlasi õigeusku. 1. märtsil 1848 asutati saarel õigeusu kogudus, kuhu kuulus aasta lõpuks 266 meest ja 322 naist. Kõigist Eesti kihelkondadest olid Kihnu elanikud üksmeelselt usku vahetamas. 1848. aastaks oli Kihnus õigeusklikke 89,5% saare elanikkonnast. Järgnevatel aastakümnetel kuulusid peaaegu kõik kihnlased sünnijärgselt õigeusu kirikusse. Riia ja Miitavi piiskop Filaret (Gumilevski) pühitses luterliku kirikuhoone kohalike õigeusklike teenistuste pidamiseks. Alates 19. novembrist 1858 toimetati jumalateenistusi Kihnu mõisa peahoones. Kihnu Püha Nikolai koguduses oli 1890. aastal 928, 1916. aastal 1227 ja 1935. aastal 1204 liiget. Ilmselt on koguduseliikmetena arvestatud ka Kihnus sündinud ja mandrile või mujale siirdunud kihnlasi. Nõukogude ajal oli kogudusel oma preester aastatel 1944–1962 ja 1966–1972.
Sarah-Jayne Blakemore
pisi|Sarah-Jayne Blakemore (2015) Sarah-Jayne Blakemore (sündinud 11. augustil 1974) on Briti neuroteadlane, Briti Akadeemia liige.
Ta lõpetas 1996. aastal Oxfordi Ülikooli bakalaureusekraadiga eksperimentaalse psühholoogia alal. Doktorikraadi (PhD) sai ta aastal 2000 University College Londonist.
Blakemore'i uurimisvaldkond on kognitiivne neuroteadus, peamised uurimisteemad on sotsiaalse tunnetuse arenemine ja otsustusprotsess noorukieas. Ta on University College Londoni ajuteaduse teaduskonna kognitiivse neuroteaduse instituudi kognitiivse neuroteaduse professor.
Blackmore'i isa on neurobioloog Colin Blakemore, Londoni Kuningliku Seltsi liige.
Butterworthi filter
Butterworthi filter on signaalitöötluses kasutatav lineaarne sagedusfilter, mille sageduskoste (amplituudi-sageduse karakteristik) pääsuribas (ingl passband) on tasane ning tõkkeribas (ingl stopband) sujuvalt langev. . Sellist filtrit mainis esimesena 1930. aastal Briti insener ja füüsik Stephen Butterworth oma uurimuses „On the Theory of Filter Amplifiers“.
Ülevaade
Vaadeldes filtri sageduskostet amplituudi-faasi sageduskarakteristikul ehk Bode diagrammil, läheneb koste tõkkeribas lineaarselt miinus lõpmatusele, olenevalt filtri järgust n: tõus on –6n dB oktaavi kohta (või –20n dB dekaadi kohta). Butterworthi filtritel on monotoonselt muutuv ülekandefunktsioon sageduse \omega suhtes, erinevalt mitut teist tüüpi filtrist, kus pääsuribas ja/või tõkkeribas esineb vähemal või suuremal määral lainelisust.
Võrreldes Tšebõšovi või elliptilise filtriga on Butterworthi filtri sageduskarakteristiku langus siirdealas väiksem, mille tõttu on sageli vajaliku filtreerimisvõime saamiseks kasutada kõrgemat järku filtrit.
Näide
Butterworthi kolmandat järku madalpääsfiltri ülekandefunktsioon on avaldatav kujul: kus U_o ja U_i on vastavalt filtri väljundpinge ja sisendpinge amplituud.
Joonisel on kolmandat järku Butterworthi madalpääsfiltri skeem. Eeldades, et F (faradit),,  H (henrit) ja  H , ning induktiivpoolide L_n impedants on Ls ja kondensaatorite C_n impedants , kus  on elektriahela komplekssagedus.
Selle elektriahela ülekandefunktsioon on Sageduskoste amplituud G(\omega) avaldub kujul mis on tuletatud valemist kus \omega on süsteemi sagedus. Süsteemi faasinihe sageduse \omega korral avaldub kujul
Analoogselt on võimalik luua ka teisi Butterworthi filtreid:
Analoogfiltrid
Lineaarsete analoogfiltrite realiseerimiseks on olemas erinevaid filtri topoloogiaid. Butterworthi filtri korral on kõige sagedamini kasutusel kas Caueri (passiivkomponentidel põhinev) või Sallen-Key (aktiiv-passiivkomponentidel põhinev) topoloogia.
Kindla ülekandefunktsiooniga Butterworthi filter on esitatav esimest järku Caueri võrrandiga. Elektriahela k-s element on leitav valemitega: Filter võib analoogselt alata ka jadamisi ühendatud induktiivpooliga, sel juhul on L_k väärtuste arvutamisel k-väärtused paaritud arvud ning C_k k-väärtused paarisarvud.
Digitaalfiltrid
Butterworthi filtri digitaalkuju saamiseks on vajalik analoogfiltri pidev signaal ajas diskreetida. Selleks kasutatakse lineaarsete filtrite puhul näiteks bilineaarset teisendust (ingl bilinear transform).
Näiteks teist järku Butterworthi madalpääsfiltri digitaalne realisatsioon, kasutades bilineaarset teisendust, näeks välja selline:
Must sõnnikuseen
Must sõnnikuseen (Panaeolus ater) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Butterworthi filter
Digitaalfiltrid
Butterworthi analoogfiltri ülekandefunktsiooni võib esitada kujul Kasutades bilineaarse teisenduse valemit kus leidmaks digitaalset lõikesagedust (ingl cut-off frequency) kohal \omega_c radiaani sekundis. Eeldades, et (lõikesagedus veerandi diskreetimissageduse juures), saame Järelikult on digitaalfiltri ülekandefunktsioon esitatav kujul kus H_a on analoogfiltri ülekande funktsioon.
Gábor Kósa
Gábor Kósa (sündinud 31. jaanuaril 1971) on Ungari religiooniloolane, Eötvös Lorándi Ülikooli humanitaarteaduskonna hiina uuringute osakonna dotsent. (Hiina nimi: Kāng Gāobǎo; traditsiooniline hiina: 康高寶; lihtsustatud hiina keel: 康高宝.)
Butterworthi filter
Filtri omadused
Butterworthi filtri omadused:
Butterworthi filter on teiste filtritega võrreldes tasase sageduskostega, kuid ülekandetegur langeb tõkkeribas aeglasemalt kui teistel filtritel.
Gábor Kósa
Karjäär
Budapestis sündinud Gábor Kósa on omandanud magistrikraadi inglise keeles (1995), hiina keeles (1997) ja usuteaduses (2011). 2006. aastal kaitses ta doktoriväitekirja pealkirjaga „Manihheismiga seotud hiina tekstide terminoloogiline analüüs” (ungari keeles: A manicheizmussal kapcsolatos kínai nyelvű szövegek terminológiai elemzése).
Must sõnnikuseen
Seen on mürgine.
Gábor Kósa
Karjäär
Aastatel 1999–2008 õpetas ta Dharma Gate’i budistlikus kolledžis. Alates 2009. aastast töötab ta Eötvös Lorándi Ülikoolis, praegu dotsendina.
Kósa pälvis Jaapani Teaduse Edendamise Ühingu (JSPS, 2008–2009) ja Taiwani Chiang Ching-kuo Rahvusvahelise Teadusvahetuse Fondi järeldoktori stipendiumi (2010–2012). Aastatel 2014–2015 oli ta Cambridge'i ülikooli kunstide, sotsiaalteaduste ja humanitaarteaduste uurimiskeskuses (CRASSH) EURIAS-i stipendiaat. Aastatel 2020–2021 oli ta Roger E. Covey liige Ida-Aasia uuringute alal Instituudis Advanced Study.
Ta on ELTE ülikooli Siiditee uurimisrühma liige, ta on Austraalia Teadusnõukogu projekti „Manihhea liturgilised tekstid ja praktikad Egiptusest Hiinani“ partner-uurija. Ta on Ungari žurnaal Távol-Keleti Tanulmányok (eesti: Ida-Aasia uuringud) kvartaalne žurnaal üks toimetajaid. Alates 2019. aastast töötab ta Acta Orientalia Academiae Scientiarum Hungaricae peatoimetajana. Ta on Ungari Teaduste Akadeemia orientalistikakomitee liige.
Tema peamiseks uurimisvaldkonnaks on Hiina mütoloogia, iidsed Hiina šamanistlikud (wu) tavad ja Hiina manihheism.
Berwick (Nova Scotia)
Berwick on linn Kanadas Nova Scotia provintsis.
Enn Biene
Enn Biene (28. august 1937 Tallinn – 12. detsember 2001 Tallinn) oli Eesti aerutaja.
Praakli vald
Praakli vald (saksa keeles Brackelshof) oli vald Saaremaal Kaarma kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kaarma-Suuremõisa vallaga.
Enn Biene
Ta õppis Tallinna 36. Mittetäielikus 7-klassilises Koolis.
Ta töötas S. Kirovi nimelises näidiskalurikolhoosis kuni kolhoosi lõpuni ehitusosakonna töödejuhatajana. Iseseisvuse taastanud Eestis oli tegev ka eraettevõtjana, pidades Peterburi teel baari.
Sportlasena
Aerutamist hakkas ta treenima 1950. aastatel Pirita aerutamisklubis ja kuulus treener Viktor Preimani rühma. Enn ja noorem vend Mati Biene elasid Pirita-Kosel, nii oli teed äsjaloodud aerutamisklubisse kerge leida.
Ta on tulnud Eesti meistriks meeste kahesüstal 1000 m distantsil (koos Are Elleriga, 1969), meeste neljasüstal 1000 m (koos Are Elleri, Enn Maamägi ja Ivar Metskülliga, 1968), meeste ühesüstal 4 × 500 m teatesõidus (koos Are Elleri, Ivar Metskülli ja Taavi Rajasaluga, 1969), meeste kahesüstal 500 m (koos Taavi Rajasaluga, 1967).
Varju tänav (Rakvere)
Varju tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna põhjaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,3–1,4 km.
Varju tänav on 330 meetrit pikk, algosas 6,5 meetrit ja lõpus 15 meetrit lai ning asub Lennuvälja linnaosas.
Tänav saab alguse Lennuki tänava ristmikult, kulgeb looklevalt kirde suunas ja lõpeb Navi tänava ristmikul. Ristuvaid tänavaid pole. Varju tänava kitsas algosa on killustikkattega, edasi on tänava-ala välja ehitamata ning siin paiknevad rohealad.
Varju tänav eraldab Nõukogude Liidu aegseid korterelamuid, mis olid ehitatud okupatsioonivägede sõjaväelastele ja nende perekondadele, lääne ja põhja pool asuvatest hoonestamata kruntidest (praegu haljasalad), mis on moodustatud detailplaneeringu alusel.
Mark Bowen
Mark Rosslyn Bowen (sündinud 7. detsembril 1963 Neathis) on Walesi endine jalgpallur, kaitsja.
Aastatel 1987–1996 mängis ta Inglismaa klubi Norwich Citys. Ta oli aastatel 1990–1992 selle kapten ja valiti 1990. aastal Norwich City hooaja parimaks mängijaks.
Lisaks mängis ta veel teistes Inglismaa klubides, Tottenham Hotspuris, West Ham Unitedis, Charlton Athleticis ja Wigan Athleticis.
Marutei Tsurunen
Marutei Tsurunen (jaapani keeles ツルネン マルテイ või 弦念 丸呈 Tsurunen Marutei; sünninimi Martti Turunen; sündinud 30. aprillil 1940 Jaakonvaaras Pielisjärvi vallas) on Jaapani Soome päritolu poliitik. Ta oli Jaapani parlamendi (Kokkai) ülemkoja (Sangiin) esimene Euroopa päritolu liige. Parlamendis esindas Tsurunen aastatel 2002–2013 Demokraatlikku parteid.
Martti Turunen läks Jaapanisse 1967. aastal misjonärina. 1974. aastal lahutas ta oma esimesest naisest ning abiellus jaapanlanna Sachikoga, et ta saaks jääda Jaapanisse elama. Turunen sai Jaapani kodakondsuse 1979. aastal ja muutis ühtlasi oma nime jaapanipäraseks vastavalt seadusele.
Parkali paisjärv
Parkali paisjärv on järv Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Võsupere külas. Veekogu pindala on 0,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 260 m.
Marutei Tsurunen
2002. aastal sai ta asendusliikmena Jaapani parlamendi ülemkoja liikmeks. 2007. aastal valiti ta parlamenti tagasi.
Liineküla
Liineküla oli küla Virumaal, ajalooliselt Pudivere mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Pudivere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Simuna kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pudivere külaga.
Vana-Pornuse vald
1939. aasta vallareformiga moodustati Penuja, Abja, Pornuse, Vana-Kariste ja Uue-Kariste vallast Abja vald. Senise Pornuse valla põhjapoolne maa-ala liideti aga Rimmu valla koosseisu.
Thomatal
Thomatal on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Harju-Risti õigeusu kalmistu
pisi|Harju-Risti õigeusu kalmistu 1965. aastal, fotol on näha kiriku juurde viivat puudealleed ning tänaseks säilinud preestri elamut. Harju-Risti õigeusu kalmistu on kalmistu Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Harju-Risti külas. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Kalmistu pindala on umbes 0,75 ha. Kalmistu on enamikus võssa kasvanud ja rüüstatud.
Kalmistu rajati 1892 ehitatud Harju-Risti õigeusu kirikust (praeguseks hävinud) umbes 100 m loodesse.
Margus Jaanson
Margus Jaanson (sündinud 19. mail 1968 Raplas). Ta oli Juuru vallavanem.
Damned Damned Damned
"Damned Damned Damned" on Briti punkbändi The Damned debüütstuudioalbum.
Margus Jaanson
Ta lõpetas aastal 2009 Tallinna Tehnikaülikooli ärikorralduse erialal.
Damned Damned Damned
Albumi andis 1977. aasta 18. veebruaril välja plaadifirma Stiff Records. "Damned Damned Damned" on Briti punkbändide üleüldse esimene täispikk album.
Lugude loend
Kui ei ole märgitud teisiti, on lugude autor Brian James.
Alex Smith
Alexander Douglas Smith (sündinud 7. mail 1984 Bremertonis) on USA Ameerika jalgpalli mängija. Ta mängib 2013. aastast alates NFLi meeskonnas Kansas City Chiefs mängujuhina.
Aastal 2005 valis San Francisco 49ers ta NFLi draft ' is esimesena.
Trenton (Nova Scotia)
Trenton on väikelinn Kanadas Nova Scotia provintsis.
Eesti Teadlaste Liit
Eesti Teadlaste Liit (lühend ETL) on aastal 1989 Tartus asutatud liit, mis ühendab kas Eestis töötavaid, Eesti päritolu või välismaal Eestiga seotud küsimusi uurivaid teadlasi.
Põhikirja järgi on Eesti Teadlaste Liidu eesmärgid järgmised :
Ehitusakustika
Ehitusakustika on akustika (täpsemalt rakendusakustika) haru, mis uurib heli kandumist ühest ruumist teise ruumi ehitustarindite vahendusel.
Peamiselt on ehitusakustika eesmärgiks inimkõrva jaoks heliallikate tekitatud helide kuuldavuse vähendamine läbi ehitustarindite ehk heliisolatsioon. Heliallika iseloomu põhjal räägitakse õhu-, löögi-, või struktuuriheliisolatsioonist. Akustiliste meetmetega vähendatakse ja tõkestatakse helide ülekandumist ühest ruumist teise nii, et ruumis oleks võimalik töötada, magada ja puhata.
Lustimäe
Lustimäe oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Jõetaguse küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Jõetaguse külaga.
Külast on teateid alates 1945.
Połack
thumb| [[Polatski Püha Sofia katedraal]] Połack (valgevene-eesti transkriptsioonis Polatsk, venepäraselt Polotsk, poola keeles Połock) on linn Valgevenes Viciebski oblastis, Połacki rajooni halduskeskus.
Linn asub Lääne-Dvina jõe ääres. 2006. aasta seisuga oli Połackis 87 500 elanikku.
2009. aasta rahvaloenduse andmetel oli Połacki elanikest valgevenelasi 80,03%, venelasi 14,75%, ukrainlasi 1,86%, poolakaid 0,43% ja juute 0,29%.
Ajalugu
Połack (Polotsk) on üks vanemaid idaslaavi linnu. Seda mainiti Nestori kroonikas koos Muromi ja Beloozeroga seoses 862. aasta sündmustega. Połack koos Kiievi ja Novgorodiga on üks vanemaid idaslaavi linnu. Połack asus vanade kaubateede ääres, mis ühendasid läänt ja ida. 10. sajandil oli Połack Polotski vürstiriigi keskus, 12. sajand jagunes vürstiriik maakondadeks ning 1223. aastal liideti ja muudeti Smolenski vürstiriigi osastisvürstiriigiks.
Linnas on 1044–1066 ehitatud Püha Sofia katedraal. 11.–12. sajandil toimusid Polotski vürstiriigi ja Kiievi suurvürstiriigi vahel sagedased sõjaretked eesmärgiga allutada iseseisev Polotski vürstiriik Kiievi suurvürstiriigile. Połackis ehitati Püha Sofia katedraal, märk iseseisvusest ja võimsusest, osa võimuvõitlusest Novgorodi Vabariigi ja Kiievi suurvürstiriigiga, kus ehitati samuti Ida-Rooma Konstantinoopoli Hagia Sophia eeskujul Novgorodi Püha Sofia katedraal ja Kiievi Püha Sofia katedraal.