cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tiiu Pohl
Elulugu
Tiiu Pohl lõpetas 1975. aastal Tallinna 21. Keskkooli, 1982 Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonna, 1985 NSV Liidu TA Sotsiaaluuringute Instituudis aspirantuuri, filosoofiakandidaat (sotsioloogia, 1988, Moskva Riiklik Ülikool), väitekiri "Влияние Финского ТВ на ценностные ориентации эстонской школьной молодежи". Täiendas end stipendiaadina 1996 Columbia Ülikoolis (USA) ja 2001 Oxfordi Ülikoolis.
Pohl oli 1986–1987 ENSV Tööinstituudi teadur, 1987–1989 Majandusinstituudi teadur, 1989–1992 RASI teadur, 1992–1994 Välisministeeriumi büroojuhataja, 1995 ajalehe Eesti Sõnumid toimetaja, 1995–1997 Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaalteaduste osakonna dotsent ja 1997–1998 juhataja, 1996–2000 Demokraatiauuringute Keskuse direktor, 2000–2004 Eesti Diplomaatide Kooli dotsent, 2004–2007 Sisekaitseakadeemia teadus- ja arendusprorektor, 2007– Rahvusvahelise Ülikooli Audentes dotsent.
Ühtlasi oli ta 1990–1991 Cornelli Ülikooli (USA) ja 2002 Helsingi Ülikooli külalisprofessor. Lisaks on lugenud erikursusi Venemaal, Lätis, USA-s ja Suurbritannias.
Pohl osales 2001 Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit", milles tunti muret Eesti ühiskondliku arengu pärast.
Alates 2018. aastast kuulub ta Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 87 häält ning ei osutunud valituks.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: julgeolek; sisejulgeolek ja terrorism; Venemaa välis-, kaitse- ja julgeolekupoliitika. Väljaande Encyclopedia on Nationalism (2000) kaasautor, Sisekaitseakadeemia Toimetiste toimetaja (2007). Osalenud rahvusvahelistel konverentsidel kodu- ja välismaal. Eesti Euroopa Uuringute Ühingu (EESCA) asutajaliige (2000), Women in Int. Security (WIIS Estonia) asutajaliige (2003), Venemaa Ümarlaua (mõttekoja) asutaja ja organisaator (2003–2004).
Lamantiin
Lamantiin ehk aafrika lamantiin (Trichechus senegalensis) on suur, vees elav, peamiselt taimetoiduline mereimetaja, üks kolmest lamantiini perekonda kuuluvast liigist.
Lamantiinid kasvavad kuni 4 meetri pikkuseks ja kaaluvad kuni 590 kg. Lamantiinidel on aerukujulised lestad.
Välimus ja kehaehitus
Lamantiinid kaaluvad 400–550 kg ja on keskmiselt 2,8–3 meetrit pikad, harva võivad kasvada ka 4,6 meetri pikkuseks ja 1775 kg raskuseks. Emased isendid on tavaliselt suuremad, kui isased. Sündinud lamantiini pojad kaaluvad keskmiselt umbes 30 kg.
Lamantiinil on suur, paindlik ja tundlik ülahuul, mida ta kasutab toidu korjamiseks ja söömiseks ning suhtlemiseks. Lamantiinide silmad on väikesed ja laia vahega. Täiskasvanutel pole lõikehambaid ega silmahambaid, on ainult hulk põskhambaid. Neid hambaid kasvab kogu elu jooksul juurde, suu tagaosas kasvavad uued hambad, kui vanad vajuvad suus ette poole välja. Mõlemal lõualuul pole kunagi rohkem kui kuus hammast. Lamantiini saba on aerukujuline just nagu vaaladel. Emasel lamantiinil on kaks nibu, üks kummagi uime all.
Lamantiinil on teiste imetajatega võrreldes ebatavaline see, et neil on ainult kuus kaelalüli, mis võib olla tingitud homootiliste geenide mutatsioonist. Kõigil teistel imetajatel on seitse kaelalüli, välja arvatud kahe- ja kolmevarbalistel. Sarnaselt hobusega on lamantiinil pikk peensool, mis seedib palju taimestiku. Tavaliselt on tema soolsestik umbes 45 meetrit pikk, mis on lamantiini suuruse looma kohta ebatavaline. keskel|pisi|469x469px
Eluviis
Lamantiinid söövad troopilistes vetes veetaimi. Vaatamata oma massile on nad graatsilised ujujad. Tänu tugevale sabale liiguvad lamantiinid tavaliselt 8 km tunnis, kuid suudavad lühiajaliselt ka kuni 25 km tunnis liikuda. Lamantiine nähakse tavaliselt üksinda, paarikaupa või väikestes rühmades, kus on kuni kuus isendit. Veepinna kohal on sageli ainult näha looma nina ja ninasõõrmed. Lamantiinid ei lahku kunagi veest, kuid nagu kõik mereimetajad, peavad ka nemad pinnalt õhku hingama. Puhkav lamantiin võib jääda vee alla kuni 15 minutiks, kuid ujumise ajal peab ta pinnale tõusma iga kolme või nelja minuti järel.
Järglased
Lamantiinid sünnivad vee all. Emad peavad mõnikord oma vasikad pinnale aitama, et nad saaksid enda esimesed hingetõmbed teha, tavaliselt saavad imikud iseseisvalt ujuda juba tund peale sündi. Lamantiinivasikad joovad oma ema piima, kuid täiskasvanuna söövad nad veetaimi ja vetikaid. Lamantiin suudab kümnendiku oma massist ära süüa vaid 24 tunniga.
Krista Andreson
Krista Andreson (sündinud 20. juunil 1976) on eesti kunstiajaloolane ja õppejõud, keskaja ajaloo ja kunstiajaloo uurija.
Ta on õppinud 1995–2000 Tartu Ülikoolis kunstiajalugu. 2006. aastal kaitses Andreson samas magistrikraadi. Ta on täiendanud ennast Kieli ülikoolis, Greifswaldi ülikoolis ja Leipzigi Ülikoolis Saksamaal.
2003–2010 töötas Andreson Eesti Kunstimuuseumi teadurina, alates 2013. aastast oli ta teadur Tartu Ülikooli kunstiajaloo osakonnas. 2017–2018 oli ta ka Greifswaldi Ülikooli teadur. 2017. aasta lõpus valiti Andreson Paide Riigigümnaasiumi õppejuhiks.
2018-2022 oli Andreson Viljandi Jakobsoni Kooli direktor. Alates 1. septembrist 2022 on ta Tartu Karlova Kooli direktor.
Liikmesus
Andreson on Saksa Kunstiajaloolaste Ühingu (Verband Deutscher Kunsthistoriker), Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu ja Akadeemilise Ajalooseltsi liige.
Muraste mõis
pisi Muraste mõis (saksa keeles Morras) oli mõis Harjumaal Keila kihelkonnas.
Ajalugu
Muraste mõis asutati arvatavasti 1620. aastatel, selle esimene omanik oli Ericus Beck.
17. sajandi teisel poolel kuulus mõis Henning Grassile ja ka Raedkenite suguvõsale.
18. sajandil oli mõis kordamööda von zur Mühlenite, von Kaulbarside ja von Westphalenite aadliperekondade käes.
1810. aastal sai mõisa omanikuks Gertrude Karoline von Maydell, kellelt ta 1822. aastal suundus Amalie Mylleri valdusse.
1848. aastal sai mõisa omanikuks Otto von Krusenstern, kes ehitas senisest esinduslikuma mõisasüdame.
1857. aastal omandas Muraste mõisa naabermõisa – Rannamõisa omanik Otto von Budberg ning Murastest sai Rannamõisa mõisa kõrvalmõis, kuigi Rannamõisa mõisaomanikud elasid sellest ajast peale Murastel.
Alates 1880. aastatest kuulus Muraste (ja ka Rannamõisa) von Weymarnide aadliperekonnale, kelle kätte jäi mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal maareformi käigus. 1920. aastal avati mõisa härrastemajas Eesti Punase Risti Muraste Lastekodu. Mõisa härrastemajas oli 1920–1995 lastekodu, lastekodu tarbeks püstitati peahoonest edela poole 1980tel aastatel uus kogukas mitme tiivaga hoone, mis ühendati mõisahoonega galerii abil. 1996. aastal proovis Eesti Erastamisagentuur müüa edutult Muraste lastekodu kompleksi (koolimaja-internaat, saun-pesumaja, pumbamaja, ladu garaaž, katlamaja, garaažid, tuletõrje-veemahuti, biopuhasti, töökoda-õppeklass, puurkaev, trassid, aiandi katlamaja ja aiamaja). Müügi ebaõnnestumise järel müüs Harju maavalitsus Muraste lastekodu internaadihoone ja ka teisi objekte kogu kompleksist eraldi
1998. aastal ostis Jaan Mölder ligi poole miljoni krooni eest Tallinna–Rannamõisa–Kloogaranna tee lähedal asuva Muraste mõisa. Eesti Punane Rist müüs kahekordse mõisahoone koos endise lastekodu tarbeks juurde ehitatud hoone ja mõisa juurde kuuluva maaga, kuna muinsuskaitse all oleva hoone hooldamine käis organisatsioonil üle jõu.
2001. aastal põles Paldiski endise linnapea Jaan Möldri õele, Jaana Möldrile kuuluv Muraste mõis.
Alates 2006. aastast töötab Muraste mõisa juures Muraste looduskool.
Grzegorz Krychowiak
pisi|Grzegorz Krychowiak (2018) pisi|180px|Grzegorz Krychowiak Sevilla särgis (2018) Grzegorz Krychowiak (sündinud 29. jaanuaril 1990 Gryfices) on Poola jalgpallur, kes mängib Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Shabab ja Poola jalgpallikoondises kaitsva poolkaitsjana.
Klubikarjäär
Krychowiak alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubides. 2008. aastal tegi ta debüüdi Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubi Stade de Reimsi esindusmeeskonnas. Ta jõudis kiiresti klubi põhimeeskonda ja aitas klubil järgmiseks hooajaks tõusta Prantsusmaa esiliigasse Ligue 2. Hooajal 2010–11 saadi esiliigas kümnes koht ja Krychowiak valiti fännide poolt klubi hooaja parimaks mängijaks. Hooajal 2011–12 pääses ta kaks korda Bordeaux' Girondinsi meeskonnas väljakule Prantsusmaa kõrgliigas, kuid põhiosa hooajast veetis ta laenul esiliigaklubis Nantes. 2012. aasta juunis sõlmis ta lepingu Reimsiga, mis oli jõudnud kõrgliigasse.
2014. aasta juulis liitus ta 4,5 miljoni euro eest Hispaania kõrgliigaklubiga Sevilla. Debüüdi Sevilla meeskonnas tegi ta 12. augustil UEFA superkarikamängus Madridi Reali vastu. Hooaegadel 2014–15 ja 2015–16 tuli ta klubiga UEFA Euroopa Liiga võitjaks. Hooajal 2015–16 valiti ta Hispaania kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2016. aasta juulis suundus ta tagasi Prantsusmaale, liitudes Paris Saint-Germainiga. Regulaarseks mängumeheks ta hooajal 2016–2017 PSG-s ei saanud, pääsedes Prantsusmaa kõrgliigas väljakule 11 korral.
Hooaja 2017–2018 veetis ta laenul Inglismaa kõrgliigaklubis West Bromwich Albion. Krychowiak pääses sel hooajal Inglismaa kõrgliigas väljakule 28 korral, kuid ühtegi väravat ei löönud. West Bromwich Albion lõpetas hooaja 20. kohaga ja langes esiliigasse.
2018. aasta juulis liitus ta laenulepingu alusel Venemaa kõrgliigaklubiga Moskva Lokomotiv. 2019. aasta juulis sõlmis ta klubiga püsilepingu.
2021. aasta augustis siirdus ta Venemaa kõrgliigaklubisse FK Krasnodar, kellega sõlmis ta kolmeaastase lepingu. 2022. aasta märtsis läks ta sealt kuni hooaja lõpuni laenule Kreeka kõrgliigaklubisse Ateena AEK. 2022. aasta juulis läks ta üheks hooajaks laenule Al Shababi.
Koondisekarjäär
Debüüdi Poola rahvuskoondises tegi ta 14. detsembril 2008 sõprusmängus Serbia vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 14. novembril 2014 EM-i valikmängus Gruusia vastu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava Senegali vastu.
Samuti kuulus ta Poola koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel ning 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Sultanism
Sultanism (ka despotism) on autoritaarse režiimi vorm, mida iseloomustab valitseja äärmuslik isiklik mõju kõigis riigivalitsemise üksikasjades. Valitseja mõju võib, kuid ei pruugi olla valdav ka majanduses ja ühiskonnaelus, seega on pluralism võimalik seal, ent mitte poliitikas.
Termin sultanism tuleneb sõnast sultan, mis on islami ühiskondades kasutatav tiitel suverääni, absoluutse või konstitutsioonilise monarhi kohta. Erinevalt kaliifidest on sultanid traditsiooniliselt olnud ilmalikud valitsejad, seega ei ole termin sultanism islamivastane.
Juan Linz ja Alfred Stepani järgi:
Sultanismis võib (ehkki ei pruugi) valitseja juurutada valitseva ideoloogia, kuid tema enda tegutsemist ei piira ükski ideoloogia, kaasa arvatud tema enda oma. Valitseja võib kasutada oma isikliku tahte elluviimiseks kõiki vahendeid, sealhulgas kuritegelikke jõuke või paramilitaare.
Sultanismi selgeimad näited on "Haiti Duvalier'de võimu all, Dominikaani Vabariik Trujillo ajal, Kesk-Aafrika Vabariik Bokassa ajal, Filipiinid Marcose ajal, Rumeenia Ceauşescu ajal ja Põhja-Korea Kim Il Sungi valitsusajal," kinnitasid Linz ja Stepan käsitluses "Modern Nondemocratic Regimes".
Eustratius (Zorja)
Eustratius (ukraina keeles Євстратій; kodanikunimega Іван Зоря Ivan Zorja; sündinud 21. oktoobril 1977 Tšerkassõs) on Ukraina Õigeusu Kiriku Tšernigivi ja Nižõni ülempiiskop (ukraina keeles Архієпископ Чернігівський і Ніжинський).
Teenistus vaimulikuna
2019. aasta veebruari alguses sai temast UÕK Püha Sinodi mittealaline liige. UÕK eestseisja Epifanius nimetas ta 6. märtsil 2019 enda kui kiriku välissuhete osakonna juhi üheks asetäitjaks.
2. veebruaril 2023 määrati ta vastloodud Bylotserkivi piiskopkonna valitsevaks piiskopiks. Metropoliit Epifanius ülendas Eustratius Zorja ka metropoliidiks.
Lozova (Šargorodi rajoon)
Lozova (ukraina keeles Лозова) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Šargorodi rajoonis. Elanike arv on 1369. Pindala on 3,2293 km².
Ašmiany
left|pisi|Linnavaade Ašmiany (transkribeerituna Ašmjanõ) on linn Valgevenes Hrodna oblastis, Ašmiany rajooni halduskeskus. Leedu keeles Ašmena, poola keeles Oszmiana, heebrea keeles אשמיאני. Linn asub Ašmianka jõe kaldal.
Linna nime kohta arvatakse, et see tuleb jõe leedukeelsest nimest Ašmenys, mis tähendab teravat. Teise variandi kohaselt on jõe nimes toimunud häälikunihe ja see nimi tuleb hoopis sõnast Akmenas, mis tähendab kivist. Varaseimas ülestähenduses, ristisõdijate kroonikas, on asula nime kujuks Asschemynne.
Linna piirides on kolm keskkooli, kool-internaat, gümnaasium ja mitu kutsekooli. Linnas on ka kultuurimaja ja kino. Antakse välja rajoonilehte «Ашмянскі Весьнік».
Tööstusettevõtetest on Ašmianys toiduainetetööstus (lihakombinaat ja juustuvabrik), töödeldakse lina, toodetakse ka ehitusmaterjale ja raadiote detaile.
Ašmiany vaatamisväärsuseks on XIX sajandi lõpust ja XX sajandi algusest pärinev vanalinn. Linnas asub kaks katoliku kirikut, üks aastast 1822, teine XX sajandi algusest, lisaks veel sünagoog aastast 1912 ja õigeusu kirik aastast 1875. Linnas asub ka XIX sajandi lõpus ehitatud vesiveski.
Ajalugu
Ašmianyt mainitakse esimest korda aastal 1343, mil asula kuulus Gediminasele, ehkki on vihjeid, et asula võis eksisteerida juba XI sajandil. XIV sajandi lõpus sai asula linnaõigused. Toona (aastal 1398) ehitati sinna ka katoliku kirik. Aastail 1385 ja 1402 rüüstasid Ašmianyt ristisõdijad.
Aastal 1432 pidasid linna all lahingu Švitrigaila ja Zygimantase väed. Aastal 1492 rajasid frantsisklased linna kloostri, kuigi valmis sai see ilmselt aastal 1505. Aastal 1519 rüüstasid linna Moskva väed. Reformatsiooni ajal tekkis linna Leedu alade suurim kalvinistide kogudus.
XVI ja XVII sajand tõid kaasa asula leedulastest elanikkonna arvulise kahanemise. Põhjuseks olid näljahädad ja Moskva vägede korduvad rüüsteretked. Nende asemele asusid valgevenelased. Aastal 1566 sai Ašmiany Magdeburgi linnaõigused, aastal 1683 kinnitas kuningas need taas.
Aastast 1921 oli Ašmiany Poola koosseisus, mis tõi kaasa asula majandusliku arengu. Sinna ehitati elektrijaam, tegutsema hakkas teater. 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga.
Anu Ormisson-Lahe
Anu Ormisson-Lahe (sündinud 3. detsembril 1984) on eesti kunstiajaloolane.
Ta lõpetas 2007. aastal Tartu Ülikooli usuteaduskonna ja kaitses kunstiajaloo õppetooli juures 2010. aastal magistritöö.
2009. aastast on ta töötanud Tartu Ülikooli kunstiajaloo osakonnas referendi (2009–2011), lektori (2014–2017) ja assistendina (2011–2014 ja alates 2017).
Teadustöö
Tal on ilmunud uurimusi ülikooli- ja pargiarhitektuurist, Tartu Ülikooli hooneteansamblist, Tartu toomkirikust ja Toomemäe pargist. Ormisson-Lahe on 2017. aastal ilmunud monograafia "Johann Wilhelm Krause 1757–1828. Kataloog" 4. osa kaasautor.
Isiklikku
Ormisson-Lahe on abielus õigusteadlase Janno Lahega.
Fluorestseiin
pisi|Fluorestseiin pisi|Fluorestseiin on kraaniveega täidetud klaasis olnud 15 sekundit. Fluorestseeriv efekt pärast lahuse [[UV-kiirgusega kiiritamist.]] Fluorestseiin (keemilise valemiga C20H12O5) on vees raskesti lahustuv roheliselt fluorestseeriv punane kristalne aine.
Fluorestseiini kasutatakse nt analüütilises keemias (indikaatorina), biokeemias, hüdroloogias (märkainena) jm.
Serie A hooaeg 2018–2019
Serie A hooaeg 2018–2019 oli Itaalia jalgpalli kõrgliiga Serie A 87. hooaeg. Hooaeg algas 18. augustil 2018 ja lõppes 26. mail 2019.
Tiitlikaitsja oli Juventus, kes kindlustas kaheksanda järjestikuse tiitli 20. aprillil 2019. Juventus püsis liigatabelis esimene alates teisest voorust. Esimese kaotuse sai Juventus liigas alles 28. voorus 17. märtsil.
Klubid
Liiga hooajal osales 20 meeskonda: 17 klubi eelmisest hooajast ja kolm klubi eelmise aasta Itaalia jalgpalli esiliigast Serie B.
Esiliiga võitja Empoli mängis kõrgliigas viimati üle-eelmisel hooajal, mil jäädi 18. kohale ja langeti kõrgliigast välja.
Esiliiga teine klubi Parma mängis kõrgliigas viimati hooajal 2014–2015, mil saadi 20. koht. Kuna klubil tekkis sel hooajal raskusi mängijatele palga maksmisega, alustati järgmist hooaega alles neljandast liigast.
Eelmise hooaja esiliiga kolmas meeskond Frosinone pääses kõrgliigasse tänu võitudele üleminekumängudel.
Empoli, Parma ja Frosinone asendasid Serie A-st välja langenud Crotonet, Hellas Veronat ja Benevento Calciot. Empoli ja Frosinone ei suutnud liigasse püsima jääda. Lisaks langes välja Chievo, mis oli kõrgliigas mänginud alates hooajast 2008–09.
Serie A-s mängisid hooajal 2018–19 järgmised 20 klubi:
Peatreenerid hooaja alguse seisuga
Suurimad väravakütid
pisi|Hooaja suurim väravakütt [[Fabio Quagliarella]] 1 Piątek mängis kuni 20. vooruni Genoas ja lõi 13 väravat.
Kübaratrikid
4 – Mängija lõi neli väravat
Meisterklubi meeskond
Hooajal 2018–19 Itaalia meistriks tulnud Juventuse meeskond:
Egiptuse relvajõud
Egiptuse relvajõud (araabia k. القُوّات المُسَلَّحَة المِصْرِيَّة) on suurim sõjavägi Aafrikas ja Lähis-Idas. See asutati 1922. aastal ning see koosneb maaväest, mereväest, õhuväest ja kaitsejõududest.
Kaarina Rein
Kaarina Rein (kuni 1999 Kaarina Krull; sündinud 17. märtsil 1973 Tartus) on eesti klassikaline filoloog ja tõlkija.
Haridus
Ta lõpetas 1991. aastal Tartu 2. Keskkooli ja 1995 Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia erialal. 2000. aastal sai ta Tartu Ülikoolist magistrikraadi klassikalises filoloogias tööga "Dramatic Effects in Herodotus' Historical Narrative: Hdt. VII 44–57". 2011. aastal sai ta Tartu Ülikoolist doktorikraadi religiooniantropoloogia alal tööga "Arstiteadus rootsiaegses Tartu gümnaasiumis ja ülikoolis aastatel 1630–1656. Meditsiinilised disputatsioonid ja oratsioonid ning nende autorid".
Ta on end täiendanud Uppsala Ülikoolis, Ateena Ülikoolis, Thessaloniki Ülikoolis, Göttingeni Ülikoolis, Konstanzi Ülikoolis, Wolfenbütteli Hertsog Augusti raamatukogus ja Läti Ülikoolis.
Kaarina Rein on EYS Veljesto vilistlane.
Vitali Nagirnõi
Vitali Nagirnõi (sündinud 19. märtsil 1959 Tšernivtsi linnas Ukrainas) on Eesti füüsik.
Kaarina Rein
Töö
Aastatel 1995–1996 oli ta Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia õppetooli õppeülesande täitja, 1997–1998 Tartu meditsiinikooli ladina keele õpetaja, 1998–1999 Tartu Ülikooli keelekeskuses õppeülesande täitja, 1999–2003 keelekeskuse ladina ja uuskreeka keele õpetaja, 2003–2014 keelekeskuse lektor, 2015–2016 Tartu Ülikooli maailma keelte ja kultuuride kolledži klassikalise filoloogia osakonna lektor, 2017. aastast Tartu Ülikooli raamatukogu teaduskeskuse teadur.
Vitali Nagirnõi
Elulugu
Vitali Nagirnõi on ukrainlane, teadlaste poeg.
Kaarina Rein
Töö
Tartu Ülikoolis on ta lugenud ladina keele kursusi arstiteaduskonna, usuteaduskonna ja filosoofiateaduskonna üliõpilastele, samuti vanakreeka ja uuskreeka keele, antiikkirjanduse ja meditsiiniajaloo kursusi.
Vitali Nagirnõi
Elulugu
1976. aastal lõpetas Nagirnõi Tšernivtsi 20. Keskkooli, 1981 Tartu Ülikooli füüsika osakonna ja 1985 TÜ aspirantuuri. 1985. aastal kaitses ta TÜ-s füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Поляризованная А-люминесценция и структура триплетного возбужденного состояния ртутеподобных центров в щелочно-галоидных кристаллах".
Kaarina Rein
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: meditsiiniajalugu, meditsiiniline ladina keel, varauusaegsed disputatsioonid, dissertatsioonid ja oratsioonid, uuskreeka keele ja kirjanduse retseptsioon Eestis, Herodotose ajalooteos Historia. Koostanud kõrgkooliõpikuid, avaldanud kommenteeritud tõlkeid vanakreeka, uuskreeka ning ladina keelest.
Isiklikku
Kaarina Rein on Edgar Krulli tütar.
Vitali Nagirnõi
Teadustöö
Nagirnõi on olnud sünkrotronkiirguse kasutamisega seotud Eesti-Rootsi koostööprojektide juht (2001–07), Eesti TA ja Ungari TA ühisprojektide Eesti-poolne juht (2004–06, 2007-09) ning Elsevieri ajakirja Vacuum toimetuskolleegiumi liige.
Tunnustus
2019 Tartu Ülikooli medal
Arktika suslik
thumb|Arktika suslik.
Arktika suslik (Urocitellus parryii) (inuktituti : ᓯᒃᓯᒃ, siksik) on Arktikas ja subarktilises Põhja-Ameerikas ja Aasias elutsev maaoravate hulka kuuluv levinud näriline. Alaska elanikud, eriti Aleuudide piirkonnas, nimetavad neid "parka oravateks", tõenäoliselt seetõttu, et nende nahk sobib hästi parkade kaeluse ja rõivaste valmistamiseks.
Kirjeldus
Arktilise susliku karv on beež ja punakaspruun, selg on valgetäpiline. Loomal on lühike nägu, väikesed kõrvad, tume saba ja valge märgistus silmade ümber. Arktiliste suslikute suvekarv muutub talve saabudes talvekarvaks. Suvekarv on punase/kollase värvusega looma põskedel ja külgedel. Sügisel asenduvad need punased laigud hõbedase karvaga. Arktika susliku keskmine pikkus on umbes 39 cm. Kuna arktiliste suslikute kehamassis toimuvad drastilised hooajalised muutused, on raske määrata keskmist massi, kuid täiskasvanud emaste puhul on see umbes 750 g lähedal, isased on aga tavaliselt umbes 100 g raskemad kui emased.
Elurajoon
pisi|Äärelinna elurajoon [[Colorado Springsis]] Elurajoon ehk elamurajoon on asula piirkond, mille hoonestuses domineerivad elamud vastandina tööstus- või äripiirkondadele.
Eri elurajoonide vahel ja ka sama elurajooni sees võivad elamutüübid märkimisväärselt varieeruda (üksikelamud, ridaelamud, kortermajad, treilerelamud jne).
Arktika suslik
Talveuni
Täiskasvanud emasloomad viibivad talveunes augusti algusest aprilli lõpuni ja täiskasvanud isased septembri lõpust aprilli alguseni, sel ajal võivad nad alandada oma kehatemperatuuri 37°C-st kuni −3°C-ni. Talveunerežiimi ajal langeb nende keha sisetemperatuur −2.9°C-ni ja pulss langeb umbes ühe löögini minutis. Piirdenärvisüsteemi, käärsoole ja vere temperatuur langevad miinusesse. Arvatakse, et susliku veri ei külmu kuna loom suudab oma keha puhastada jääkristallide tekkeks vajalikest jäätuumadest. Jäätuumade puudumisel saavad kehavedelikud jääda vedelaks ka ülejahutatud olekus. Seda protsessi uuritakse lootuses, et arktilistes suslikutes esinev mehhanism võib pakkuda paremat lahendust inimdoonororganite tõhusamaks säilitamiseks siirdamiseks. Ka ajurakkude vahelised ühendused närbuvad selles olekus. Kahjustused ajus peaks lõppema surmaga, kuid sugulasliikide kohta tehtud uuringud näitavad, et need ühendused taastuvad pärast ärkamist. Soojematel kuudel on suslik aktiivne päeval.
Andmepüük
Andmepüük ehk kalastamisrünne (ingl phishing) on internetipettus, kus kasutajatelt püütakse välja petta isiklikke või tundlikke andmeid.
Sageli sisaldab välja petetud informatsioon näiteks kasutajanimesid, paroole ja krediitkaardiandmeid. Tavaliselt tehakse sellist pettust e-kirja või kiirsuhtluse kaudu. Ründaja saadab kasutajale usaldusväärsena näiva e-kirja, mis sisaldab sellise õngitsuslehe linki, mille veebileht sarnaneb välimuselt panga ehtsa veebilehega. Seejärel meelitab ründaja kasutajat oma isiklikke andmeid avaldama. Kasutajale antakse võimalus sellel leheküljel sisse logida. Pärast andmete sisestamist ja sisselogimise nupule vajutamist salvestuvad sisselogimisandmed ja ründaja saab juurdepääsu inimese pangakontole. Nii saab ründaja vajaliku kasutaja isikliku info õngitsuslehel salvestunud sisselogimisandmetest.
Andmepüük on üks manipuleerimisründe (ingl social engineering) võtteid, kus kasutajat üritatakse petta, kasutades ära tema inimlikke nõrkusi. Üks manipuleerimisviis on hirmutamine, kus petturid võivad isikut ähvardada selleks, et isiklikku informatsiooni saada. Üheks ähvarduse viisiks võib olla konto blokeerimine, kui õngitsuslehele ühe nädala jooksul sisse ei logita. Pettur paneb kasutaja olukorda, kus talle lisatakse e-kirja kaudu õngitsusleht ja avaldatakse survet ka personaalse informatsiooni andmiseks.
Suunatud kalastusrünne
Suunatud kalastusrünne (ingl spear phishing) on rünne võltssaatja saadetud e-kirjaga, mille eesmärk on rünnata konkreetset isikut või asutust. Suunatud kalastusründe korral kasutatakse asutuse ründamisel selle enda veebilehte. Tehakse nii, et e-kirja saatja näiks olevat keegi kasutajale tuttav isik sellest asutusest. Kuna kasutaja tunneb isikut, siis usaldab ta suurema tõenäosusega e-kirja sisu.
Kloonitud andmepüük
Kloonitud andmepüük (ingl clone phishing) on rünne, kus ründaja teeb olemasolevast e-kirjast peaaegu identse variandi. Selline e-kiri sisaldab peaaegu samasuguse nimega saatjat ja sellega seotud sisu. E-kirja sisus olevad lingid on samas ära muudetud ja sisaldavad tõenäoliselt midagi pahatahtlikku.
Vaalapüük
Vaalapüük (ingl whaling) on andmepüük, kus rünnatakse spetsiaalselt suurte asutuste-ettevõtete juhte. Tahetakse ligi saada konfidentsiaalsele infole ja selleks üritatakse petta ettevõtte juhatuses olevaid isikuid. Vaalapüügi korral kasutatakse samuti võltsitud e-kirja ja veebisaiti selleks, et konfidentsiaalset informatsiooni kätte saada.
Andmepüügi eest kaitsmine
Selleks, et ennast andmepüügi eest kaitsta, tuleks veebi sirvida mõistlikult. E-kirja avamisel tuleks vaadata saatja e-posti aadressi. Ettevaatlik tuleks olla e-kirjas olevate linkide klõpsamisel ja manuses olevate failide avamisel, isegi kui e-kiri tundub olevat usaldusväärselt allikalt. Samuti tuleks hoiduda e-kirjadest, kus küsitakse konfidentsiaalseid andmeid. Veel peaks olema ettevaatlik lühendatud linkide eest, sest nende linkide sihtkohta pole algselt näha ja ründaja võib kasutaja suunata õngitsuslehele.
Marleen Mülla
Marleen Mülla (sündinud 28. juunil 2001 Rakveres) on eesti kergejõustiklane, teivashüppaja.
Õpingud ja treenerid
Marleen Mülla on lõpetanud Rakvere Reaalgümnaasiumi 2019. aastal ning õpib praegu Ameerika Ühendriikides Lõuna-Dakota ülikoolis.
Ta on Rakvere kergejõustikuklubi ViKe kasvandik, treeninguid alustas Rakvere Spordikoolis treenerite Jaak Vettiku ja Sirje Kiviaru juhendamisel. Hiljem tegi treeninguid teivashüppespetsialisti Hennit Küppase juures.
Eesti meistrivõistlused
Marleen Mülla on naiste teivashüppes neljakordne Eesti meister ja kolmekordne Eesti sisemeister.
Väino Poikalainen
Väino Poikalainen (sündinud 6. aprillil 1947 Illuka vallas Virumaal) on Eesti piimandusteadlane.
Elulugu
Väino Poikalainen on talupidaja poeg.
Lõpetas 1965 Kohtla-Järve 1. Keskkooli, 1971 EPA veterinaariateaduskonna piima ja piimasaaduste tehnoloogia erialal, tehnikamagister (1994, EPMÜ), väitekiri "Temperatuuritundliku RC-generaatoriga digitaaltermomeeter ja selle kasutamine veiste kehatemperatuuri mõõtmiseks", 1994–98 EPMÜ doktorant, (esimene Eesti) toiduteaduse doktor (1999, EPMÜ), väitekiri "Lehma kehatemperatuur tervisekontrolli näitajana automaatsel piimatootmisel". Oli 1971–72 Kohtla-Järve Piimatoodete Kombinaadi tehnoloog, 1972–76 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) Erikonstrueerimisbüroo insener ja juhtivinsener, 1977–94 EPA/EPMÜ õppemeister, assistent ja teadur, 1994–2000 EPMÜ loomakasvatusinstituudi teadur ja vanemteadur, 2000–04 loomaarstiteaduskonna piimandusinstituudi dotsent, 2005– veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi toiduteaduse osakonna dotsent.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: piima tootmine ja töötlus; veiste füsioloogiliste näitajate automatiseeritud andmehõive, veiste kehatemperatuur, tervisekontroll ja heaolu; muinastaie. Temperatuurimõõturite, konveierkaalu ja puistesöötade doseerimise seadme konstruktor. , Looduseuurijate Seltsi (LUS), Akadeemilise Põllumajanduse Seltsii, Societas Historiae Fenno-Ugricae, International Society of Animal Hygiene'i liige. Tunnustatud ekspert muinastaide vallas (korraldanud üle 20 ekspeditsiooni Äänisjärve kaljujooniste dokumenteeriseks), Eesti Muinastaideseltsi esimees (1988), Finnish Society for Prehistoric Art'i juhatuse liige (1999). Valgetähe V klassi teenetemärk (1999). Üle 200 teadustrükise, sh 7 monograafiat; 5 autoritunnistust.
Valeri Nikitin
pisi|Valeri Nikitin on paremal (1989, Eesti meistrivõistlused) Valeri Nikitin (sündinud 28. novembril 1969 Haapsalus) on Eesti endine maadleja. Ta võistles Kreeka-Rooma maadluses.
Nikitin on 167 cm pikk ja ta kaalus umbes 77 kg.
Tema treenerid olid Harri Koiduste, Meinhard Niglas ja Henn Põlluste. Barcelona olümpiamängudel oli tema treener Ants Nisu.
Tema spordiklubi oli MK Juhan.
NSV Liit
Nikitin ise luges NSV Liidu meistrivõistlusi oma esimesteks suurvõistlusteks. Näiteks 1989. aastal oli tema kaalus kaks olümpiavõitjat ning hulk Euroopa ja maailmameistreid. Koosseis olnud hulga tugevam kui Euroopa meistrivõistlustel.
Olümpiamängud
1992. aasta suveolümpiamängudel Hispaanias alistas Nikitin kuni 68 kg kaalus avavoorus Söuli olümpiahõbeda Sung Moon Kimi (Lõuna-Korea) 9:6, aga siis kaotas Abdullah Chamongolile (Iraan) 5:7 ja mitmekordsele maailmameistrile tšetšeenile Islam Dugutšijevile (SRÜ) 0:4 ning langes välja. See andis talle 12. koha.
1996. aasta suveolümpiamängudel USA-s Atlantas sai Nikitin avakohtumises seljakaotuse Rumeenia maadlejalt Ender Memerilt 1.45-ga. Teises voorus seljatas Nikitin 1993. aasta Euroopa juunioride meistri Tariel Melašvili (Gruusia) ning kolmandas voorus olümpiavõitja ja Euroopa meistri Attila Repka (Ungari). Repka kael sai vigastada, nii et ta tuli kanderaamil välja kanda. Neljandast vastasest Yasushi Miyakest (Jaapan) oli Nikitin tehniliselt selgelt üle ja jõudis veerandfinaali, kus tuli maadelda Venemaa sportlase Aleksandr Tretjakoviga. Normaalaeg lõppes viigiliselt, aga lisaajal sai Nikitin punktikaotuse. Seitsmenda koha matši Kuuba maadleja Colas Orise vastu ei võtnud Nikitin enam tõsiselt, sest tema jaoks polnud 7. ja 8. kohal vahet.
2000. aasta suveolümpiamängudel Sydneys loositi Nikitin samasse alagruppi kahe suurvõistluste medalimehe Ghani Yalouziga (Prantsusmaa) ja Czaba Hirbikiga (Ungari). Kõigepealt kohtusid Yalouz ja Hirbik omavahel ja Yalouz võitis 7:4. Yalouzile oli Nikitin varem kahel korral kaotanud: 1994 Tamperes ja 1995 Besançonis. Kuid minut enne lõppu suutis Nikitin Atlanta olümpiahõbeda Yalouzi seljatada. Seejärel pidi Euroopa ja maailmameistrivõistluste hõbe Hirbik Nikitini kindlasti seljatama, et alagrupp võita, seevastu Nikitinile piisas isegi punktikaotusest. Nikitin alistas Hirbiki 4:3 ja pääses veerandfinaali, kus ootas Aserbaidžaani esindav Islam Dugutšijev, neljakordne maailmameister ja Barcelona hõbe. Nikitin alistas ka tšetšeeni 4:1. Poolfinaalis kaotas Nikitin Atlanta olümpiavõitjale Filiberto Azcuyle Kuubalt 0:6 ja pronksikohtumises ka Venemaa maadlejale Aleksei Gluškovile 0:5 ning jäi neljandaks.
Samothrake Nike
pisi Samothrake Nike on võidujumalanna Niket kujutav 244 cm kõrgune marmorskulptuur.
Aruküla kolhoos
pisi|Aruküla kolhoosi keskusehoone (tänapäeval kasutatakse [[Aruküla kultuurimajana ja Raasiku vallavalitsushoonena]] pisi|Aruküla kolhoosi viimane aseesimees [[Toivo Veenre]] Aruküla kolhoos oli kolhoos Harju rajoonis Raasiku külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Järsil.
Samothrake Nike
Skulptuur leiti 1863. aastal Kreekast Samothráki saarelt. See arvatakse olevat loodud umbes aastatel 200–190 eKr. Kuju pea ega käed ei ole säilinud, kuid sellest hoolimata peetakse seda üheks hellenismi ning kogu ajaloo kaunimaks kujuks.
Alates 1884. aastast on seda eksponeeritud Louvre'is (välja arvatud Teise maailmasõja ajal).
Aruküla kolhoos
1968. aastal ühendati Aruküla ümbruse väikemajandid ja loodi Aruküla kolhoos, millele ehitati 1974. aastal Arukülla uus keskusehoone.
Keisuke Tsuboi
Keisuke Tsuboi (jaapani keeles 坪井 慶介 Tsuboi Keisuke; sündinud 16. septembril 1979 Tamas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Aruküla kolhoos
1976. aastal liideti sellega Tasuja kolhoos, mille järel sai Aruküla kolhoos tollase Raasiku külanõukogu, praeguse Raasiku valla piirid (välja arvatud Raasiku). Aruküla keskusse ehitatud uuest kolhoosikeskusest sai ühtlasi Aruküla uus kultuurimaja.
Kolhoosi juures alustasid tegevust ka kolhoosidevaheline abiettevõte Sõprus ja sordipunkt. 1970. aastatel kerkisid endisele põllumaale, kolhoosi keskusehoone ümber kolhoosi liikmete tarvis ka kümned kortermajad. Sinna ehitati ka uus hoone Aruküla koolile, kellel mõisahoones kitsaks jäi.
Kolhoosi viimane aseesimees oli Toivo Veenre.
Välja tänav (täpsustus)
Välja tänav on tänava nimi järgmistes Eesti asulates:
Keisuke Tsuboi
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2003–2007 40 mängu.
Cingia de' Botti
Cingia de' Botti on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Cingia de' Bottis.
31 meetri kõrgusel merepinnast asuva Cingia de' Botti asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Cingia de' Botti piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Ca' d'Andrea, Cella Dati, Derovere, Motta Baluffi, San Martino del Lago, Scandolara Ravara.
Maalilisejärgne abstraktsionism
Maalilisejärgne abstraktsionism (inglise keeles post-painterly abstraction) on suuri puhtaid värvipindu kombineeriv laad maalikunstis, mis tekkis 1960. aastatel.
Mõiste võttis kasutusele kunstikriitik Clement Greenberg (1909–1994), propageerimaks abstraktse ekspressionismi jõulisele maalilisusele vastanduvat lineaarset ning korrastatumat abstraktsionismi, mis kasvas välja abstraktse ekspressionismi nn meditatiivsemast suunast (Mark Rothko, Barnett Newman).
Taotleti värviväljade terviklikkust, maali ühtsust ja korrapära. Peamised esindajad: Morris Louis, Kenneth Noland, Frank Stella, Ad Reinhardt, Josef Albers.
Martin Wetzer
Paul Martin Wetzer VR I/1 (1868–1954) oli Soome sõjaväelane, kes juhtis Soome kodusõjas valgete läänearmeed. pisi|Martin Wetzer 1919. aastal Alates 1915. aastast kolonel, 1918. aastast kindralmajor ja 1925. aastast kindralleitnant.
Programmijuht
Programmijuht juhib mitut omavahel seotud projekti. Programmijuhtimine on suunatud ressursside maksimaalseks kasutamiseks, riskide maandamiseks ning iga projekti edukaks lõpuleviimiseks.
Skaudvilė
Skaudvilė on linn Leedus Tauragė rajoonis, Skaudvilė valla halduskeskus. Linn asub Ančia jõe kaldal, merepinnast 119 meetri kõrgusel.
Martin Wetzer
Martin Wetzer võttis lühikest aega osa Eesti Vabadussõjast ning oli 1919. aasta 25. jaanuarist kuni märtsi alguseni Lõunarinde ajutine juhataja. Samuti oli Wetzer Soome vabatahtlike väeosade üldjuhiks, kuigi Martin Ekströmi poolt juhitav pataljon Viru rindel ei allunud temale operatiivselt. Wetzeril oli oma staap, mis koosnes Soome ohvitseridest. Ta lahkus Eestist omal soovil 1919. aasta märtsi alguses.
Programmijuht
Programmijuht kontrollib konkreetse programmi kõikide projektide eesmärgi täituvust, hoiab üleval kõiki programmi tegevusi, et veenduda kõikide projektide täituvuses programmis, edastades projektijuhile vajalikud analüüsitud andmed, et viimane saaks otsustada antud projekti otstarbekust antud üldises programmis. Kuna projektijuht ei pruugi olla asjatundja kõikides küsimustes, mis puudutab suurt projekti, on programmijuht suureks abiks konsulteerides antud projekti programmispetsiifilistes küsimustes. Programmijuht vajab samuti tagasisidet terve projekti sujumisest, et olla kindel, et tema programm viib üldise eesmärgini.
Martin Wetzer
Wetzer on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Skaudvilė
Linnas on gümnaasium ja kool erivajadustega lastele. Skaudvilės on ka raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on luteri kirik aastast 1827 ja katoliku kirik aastast 1797, samuti selle XIX sajandil püstitatud kellatorn. Ančia jõe ääres asub paljand.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Skaudvilė elanikkonnast leedulasi 98,72%, venelasi 0,64% ja teiste rahvaste esindajaid samuti 0,64%.
Programmijuht
Juhtimine
Operatsioonide kontrollimise struktuur, protsess ja protseduur muutmaks tootlikkuse protsesse. Juhtimine peab hõlmama mõõtmismeetodeid mõõtmaks programmi eesmärgipärasuse poole liikumist.
Skaudvilė
Ajalugu
Skaudvilė alevit mainiti esimest korda aastal 1760, sealset mõisa aga aastal 1645. Kiiremini hakkas asula arenema XIX sajandil, mil sealt ehitati läbi Riiast Tilsitisse viiv raudtee. Tsaari ajal olid asula venekeelsed nimekujud Скавдиле ja Скавдвиле.
Programmijuht
Reguleerimine
Programm peab toetama juhtkonna visiooni ja plaane.
Skaudvilė
Ajalugu
Aastal 1915 rajati alevi juurde sõjaväele kuulunud lennuväli. Kui seni kitsarööpmeline raudtee laiarööpmeliseks ümber ehitati, siis valiti sellele uus trass, millest Skaudvilė jäi eemale.
Nõukogude ajal rajati Skaudvilėsse mitmeid tööstusettevõtteid, nende seas juustutehas, õmblusvabrik, keraamikatehas. Aastal 1950 sai Skaudvilėst linn.
Selli-Sillaotsa õpperada
pisi|Selli-Sillaotsa õpperada 2023. aastal Selli-Sillaotsa õpperada asub Tartumaal Tartu vallas Alam-Pedja looduskaitsealal.
Programmijuht
Kindlustunne
Kontrollige ja kinnitage programm, veenduge standardite järgimises.
Leo Pokk
Leo Pokk (sündinud 11. oktoobril 1930 Tartus) on eesti arstiteadlane ja patoanatoom.
Programmijuht
Juhitavus
Veenduge, et oleks olemas pidev kontroll ja aruandlus, erinevate projektide juhitavus, sidususrühmade ja tarnijate pidev olemasolu.
Leo Pokk
Elulugu
Leo Pokk on töölise poeg, Tiit ja Paavo Poki isa.
Programmijuht
Põimutus
Veenduge, et eriprogrammi osad klapiksid omavahel, moodustades terviku. Funktsionaalselt ja tehniliselt optimeerige tervikahelat võimalikult soodsamaks tootmisahelaks.
Lilly King
Lilly King (sündinud 9. veebruaril 1997 Evansville'is Indianas) on USA ujuja, kahekordne olümpiavõitja ja üheteistkordne maailmameister. Ta on spetsialiseerunud rinnuliujumise distantsidele. Kolledži tasemel on ta esindanud Bloomingtoni Indiana Ülikooli.
Programmijuht
Infrastruktuur
Ressursside kasutamine mõjutab kulutusi ja programmi terviku õnnestumist. Infrastruktuur peab hõlmama kontorit, infotehnoloogiat ja versioonide sobivust.
Lilly King
King tõusis 2016. aastal täiskasvanute tippu, jätkuna juunioride ja ülikoolide edukusele. 2016. aasta olümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta kulla 100 m rinnuliujumises 0,57 sekundise eduga hõbemedali saaja Julia Jefimova ees. Oma teise kuldmedali võitis ta 4 × 100 meetri segateateujumises. Ta osales ka 200 m rinnuliujumises, kus saavutades 12. koha.
2016. aasta Windsoris toimunud lühiraja maailmameistrivõistlustel võitis King neli kuldmedalit. Esimene tuli 50 m rinnuliujumises ja kolmes muud võistkondlikult: naiste 4x50 m kompleksi, naiste 4x100 m vabaujumises ja 4x50 m segavõistkonnas. Hõbedali sai ta 100 m rinnuliujumises. 2017. aastal võitis King Budapesti pika raja maailmameistrivõistlustel neli kuldmedalit: 50 m rinnuliujumine (29,40), 100 m rinnuliujumine (1.04,13), naiste 4x100 m kompleksi (3.51,55) ja 4 × 100 m kompleksi segavõistkonnas. (3.38,56). 2018. aasta Tokyo Vaikse ookeani meistrivõistlustel võitis King kulla 100 m rinnuliujumises ning saavutas hõbeda 200 m rinnuliujumises ja 4 × 100 m kompleksis.
Leo Pokk
Elulugu
Lõpetanud 1949. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Meditsiinikandidaat (1959, TRÜ), väitekiri "Ortostaatilise kollapsi tekkimisest, morfoloogilistest muutustest siseelundites ja vereringehäiretest peaajus küülikutel vertikaalses seisus viibimise puhul (eksperimentaalne morfoloogiline uurimus)", meditsiinidoktor (1969, TRÜ), väitekiri "О влиянии некоторых отделов центральной нервной системы, электролитов, цианокобаламина, аминазина и гексония на развитие некрозов сердца. Экспериментально-морфологическое исследование". Oli 1954–1955 Tartu Riikliku Ülikooli patoloogilise anatoomia kateedri assistent, 1955–1957 loenguassistent, 1958–1968 assistent, 1969–1970 vanemõpetaja, 1970–1993 patoloogilise anatoomia ja kohtuarstiteaduse kateedri professor, 1993–1996 Tartu Ülikooli patoloogilise anatoomia ja kohtuarstiteaduse instituudi erakorraline professor (eripatoloogia), ühtlasi 1971–1972 ja 1978–1991 arstiteaduskonna õppeprodekaan; aastast 1996 Tartu Ülikooli emeriitprofessor.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: südamelihase infarkti põhjused ja ravi, närvisüsteemi mõju vereringehäiretele, pahaloomuliste kasvajate morfoloogia, ateroskleroosi tüsistused. Üleliidulise Patoanatoomide Seltsi (1971–1975 juhatuse) liige. Tartu Ülikooli arstiteaduskonna medal (1993), Tastu Ülikooli suur medal (1995). 225 teadustrükist; õppevahendeid.
Tunnustus
1996 Tartu Ülikooli suur medal
Invasioon (film 2007)
"Invasioon" ("The Invasion") on 2007. aasta ulmetriller, mille stsenarist on David Kajganich ja režissöör Oliver Hirschbiegel.
Programmijuht
Planeerimine
Koostage plaan, pidades silmas kogu infot projekti, ressursside, tähtaegade, vaatlemise ja kontrollimise kohta.
Invasioon (film 2007)
Osade stseenide autorid on aga vennad Lana ja Andy Wachowski ning lavastaja James McTeigue.
Programmijuht
Parendamine
Pidevalt jälgige tootlikkust, uurige ja arendage uusi võimalusi, süstemaatiliselt kasutage uusi teadmisi ja programmioskusi.
Invasioon (film 2007)
Peaosades mängivad Nicole Kidman ja Daniel Craig.
Kapellen
Kapellen on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis.
Invasioon (film 2007)
"Invasioon" on Jack Finney 1955. aastal ilmunud romaani "The Body Snatchers" neljas ekraniseering. Varasemad olid Don Siegeli 1956. aasta film "Invasion of the Body Snatchers", Philip Kaufmani samanimeline töötlus 1978. aastast ning Abel Ferrara 1993. aasta film "Body Snatchers" ("Kehakratid").
Programmijuht
Erinevus projektijuhtimisest
On kaks vaatepunkti, mille poolest programmid erinevad projektidest.
Haljala kolhoos
Haljala kolhoos oli kolhoos Rakvere rajoonis Haljala külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Haljalas.
Programmijuht
Erinevus projektijuhtimisest
Ühelt poolt projekti tulemuseks on valmis toodang või teenus, ning programmi tulemuseks on jääv tulemus. Nii vaadates võib projekti lõppedes valmida uus haigla, tehas või operatsioonisüsteem. Nende projektide kombineerimisel võib juhtuda, et haiglates on lühemad järjekorrad, tehased suudavad toota rohkem ja säästlikumalt ning uued operatsioonisüsteemid suudavad töötada uute tehnoloogiatega.
Haljala kolhoos
1976 ühinesid Haljala kolhoos, Aaspere kolhoos ja Vihula kolhoos uueks loodavaks Viru kolhoosiks.
Programmijuht
Erinevus projektijuhtimisest
Teine vaatepunkt seisneb selles, et programm on lihtsalt üks suur projekt või koosneb erinevate projektide portfellidest. Sellisel juhul programmi kasutamise eesmärk on mastaabiefekt, mis maandab riske, toob juurde säästlikkust, vähendab koordineerimise kulusid. Projektijuhil on peamine ülesanne – viia oma projekt eduka lõpuni. Programmijuht, vastupidi, ei ole huvitatud erinevate projektide õnnestumisest, vaid teda huvitab tervikprogrammi sujuvus ja edukus. Näiteks ühte programmi võib sisse minna mitu vastandlikku projekti – üks vastutab selle eest, et mitte lubada turule liiga palju tootjaid, ja teine selle eest, et meelitada turule erinevaid teatud spetsiifikaga tootjaid. Seega kaks projekti on vastandlikud, kuid kuuluvad ühte programmi.
Vastavalt vaatele, et programmi tulemuseks on tagajärjed, kuid projektide tagajärgedeks on toodang või teenus, on programmijuhid huvitatud õigete projektide käivitamisest ja ka läbiviimistest. Programmijuhti võib võrrelda maletajaga – projektid on kasutatavad või ohverdavad malenupud. Projektijuht, vastupidi, on huvitatud sellest, et iga projekt oleks õigesti lõpuni viidud. Vastavalt õnnestunud projektid viiakse läbi õigel ajal ning vastavuses eelarvega ja nõudmistega, sealjuures programmijuhtimine toob ettevõttele pikaajalisi parandusi. Iga organisatsioon peab valima programmide gruppe, mis vastavad tema ettevõtte strateegiale ning on ka antud organisatsiooni realiseerimise võimekuse piires. Kusjuures programm, mida tajutakse kui suurt projekti või suur hulka eri projekte ühes programmis, peab tooma tajutavat ja mõõdetavat paranemist ettevõttesse.
Vaatleme järgmist projektide hulka: Vastavalt ühele vaatele, on need eriprojektid ühes programmis. Kuid praktikas võivad olla need ka alamprojektid ühe suurema projekti all. Millist lähenemist valida? Mõlemad lähenemised on võrdväärsed ning vastuseks võib öelda: “vali see, mis toimib!”. Toimimist kindlasti mõjutab ka konkreetne organisatsioon, milles teostatakse konkreetne projekt. Suure tõenäosusega programm lüüakse lahti projektideks vastavalt organisatsiooni struktuurile. Toodangu disainiga tegeleb disaini allüksus, tootmisliiniga tegeleb tootmisstruktuur jne. Organisatsiooni kultuur ja struktuur on määravakas, kuidas ehitatakse üles programmide täitmist.
Terminid “tagajärg” ja “tulemus” on arusaadavad ainult konkreetses kontekstis. Iga ülaltoodud projekt on suunatud “tulemusele” mingist “asjast”, mis üheskoos teevad organisatsiooni paremaks. Tihti see piir, kus mõtteliselt joonistatakse paremusejoon, kust saab järeldada projektimõju, oleneb konkreetse ettevõtte organisatsioonist ja kultuurist. Igal juhul programmi või projekti tagajärgedest saab kasu organisatsioon. Mõte on selles, et maksimaalse kasu saavutamiseks peab kõik projektid koondama ühte suurte gruppi. See, kuidas seda nimetada, on teisejärguline, võrreldes kasuga, mida projektid või programm endaga kaasa toob.
Paljud programmid tegelevad võimalusel selle tulemuslikkuse muutmisega. Sellest on kasu, kui anda võimalus esmatasandjuhtidele sellega tegeleda ja kui juhtkond ka aktsepteerib neid tulemusi. Seega programmi juhtkond ise ei saa tuua kaasa muudatusi. Kasu saab ainult uue võimaluse realiseerimises.
Programmid tihti toetavad ettevõtte strateegilisi eesmärke, nagu näiteks tuua müügikett aastaks 2019 turul viiendalt kohalt neljandale või vähendada aeglaselt müüdavate kaupade laovaru viie protsendi võrra kahe aasta jooksul.
Vastavalt Projekt Managament Institute'i PMI standardile on programmijuhtimine – on projektide üldkogusse juhtimine, saavutamaks üldist kontrolli eri projektide üle, mis on võimatu saavutada, kui käsitleda neid eraldi. Programmid võivad sisaldada elemente, mis ei ole otseselt seotud antud programmi eesmärgiga. Mõned programmid võivad tuua kasvu juba enne programmi lõpetamist.
Programmijuhtimine võib hõlmata ka eriprojektide hindamist, et neid järjestada tähtsuse järjekorras andes neile ressurssi ja keskkonda tegutsemaks, et viimased maksimaalselt hästi õnnestuksid. Programmijuhid ei tohi sekkuda projektijuhi tööprotsessi kulgemisse. projektijuhtimistarkvara loend
Kõige tähtsamaks erisuseks programmi ja projekti vahel on nende sisu ja see, et projektil on alati konkreetne lõpukuupäev. Programmil ei pruugi olla konkreetset lõpukuupäeva.
Parimad tasulised programmijuhtimise programmid 2017
Veebileht Capterra.com toob välja parimad projektijuhtimise tarkvara 2017. aasta novembri seisuga.
Parima tagasiside järgi oli esikolmik järgmine:
Jaan Männik (kunstnik)
https://parnu.postimees.ee/922172/iseoppinud-ja-tunnustamata-kuid-puhendunud
Paavo Pokk
Paavo Pokk (sündinud 18. märtsil 1966 Tartus) on eesti arstiteadlane, psühhofarmakoloog.
Elulugu
Paavo Pokk on Leo Poki poeg, Tiit Poki vend.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kiire une (REM-une) puudusest tuleneva stressi mõju katseloomade käitumisele, lämmastikoksiidi (NO) ja etanooli vastasmõju, katseloomateadus. Eesti Farmakoloogia Seltsi ja Skandinaavia Katseloomateaduse Seltsi liige. Üle 80 teadustrükise, õppevahendeid.