cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Projitseeritav klaviatuur
Sensorimoodul
Sensori mikrokontroller võtab vastu teatud klahvi vajutuse asukoha informatsiooni ja saadab selle liidese kaudu seadmesse – lauaarvutisse, sülearvutisse, mobiiltelefoni vms. Enamasti kasutatakse projitseeritavatel klaviatuuridel punast laserdioodi ja kuvada saab täissuuruses QWERTY-klaviatuuri. Projitseeritav klaviatuur on tavaliselt suuruses 295 × 95 mm ja see kuvatakse seadmest 6 cm kaugusele. Selle klaviatuuriga on võimalik tuvastada kuni 400 märki minutis ja emaseadmega luuakse kas Bluetooth- või USB-ühendus.
Kinnistu
Kinnistu on kinnistusraamatusse iseseisva üksusena kantud kinnisasi (maatükk ehk krunt), hoonestusõigus, korteriomand või korterihoonestusõigus.
Kinnisturaamatupidamine Eestimaal
1785. aastal kehtestati Eesti linnades uus linnaseadus, mis kohustas linnavalitsusi sisse seadma kinnisturaamatud, kuhu tuli kindlate numbrite all registreerida kõik linna majad ning muud hooned, krundid ja vabad maad. Eestimaa kubermangu maapiirkondades asuvate mõisate omandisuhteid reguleeris ja kinnitas aga Eestimaa ülemmaakohus.
Gwen Torrence
Gwen Torrence (sündinud 12. juunil 1965 Lithonias Georgia osariigis) on USA kergejõustiklane (põhidistantsid 100 m, 200 m ja 400 m jooks).
26. juuli
26. juuli on Gregoriuse kalendri 207. (liigaastal 208.) päev. Juliuse kalendri järgi 13. juuli (1901–2099).
Gwen Torrence
Olümpiamängudel
Barcelona 1992 Atlanta 1996
Maailmameistrivõistlustel
Tōkyō 1991 Stuttgart 1993 Göteborg 1995
Alexander Berzin
pisi|Alexander Berzin Alexander Berzin (sündinud 1944 Patersonis New Jerseys USAs) on Tiibeti budismi õpetaja.
Luigi Nono
Luigi Nono (29. jaanuar 1924 Veneetsia – 8. mai 1990 Veneetsia) oli itaalia süvamuusikahelilooja.
Koeratubakas
thumb|[[Sorokimalane liiv-koeratubakat tolmeldamas]] Koeratubakas (Crepis L.) on taimede perekond korvõieliste sugukonnast.
Perekonda kuulub umbes 200 liiki kollaseõielisi ühe-, kahe- või mitmeaastaseid taimi. Koeratubakad meenutavad veidi võililli, kuid neil on reeglina ühe õievarre küljes mitu korvõisikut.
Perekonna levikukese on Euroopas, kuid neid leidub ka Aasia parasvöötmes, Aafrikas, Põhja- ja Lõuna-Ameerikas.
Aburi
Aburi on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas.
Aburi külas asutati Virumaa esimene kolhoos "Uus Elu" 2. aprillil 1948. Kolhoosi moodustasid 9 peret ning kolhoosivaraks oli 230 ha maad, millest 160 põllumaad; 15 hobust; 20 lehma; ja 10 muud kodulooma.
Tõrva vapp
thumb|266x266px|Tõrva vapp Tõrva vapp on Eesti haldusüksuse Tõrva linna vapp.
Vapp on kinnitatud 24. juulil 1992.
Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil hõbedane müüritud kolmeastmelise püramiidikujuline tõrvasulatamise ahi, millelt kerkib hõbedane suitsupilv. Ahju allosas asuv poolkaarekujuline avaus ja suitsupilve südamikus olev leek on punased.
Minu lapsepõlve Paganamaa
"Minu lapsepõlve Paganamaa" on 1987. aastal ilmunud Julius Ungru lastejuttude kogu. Raamatus on 55 eluloolist jutukest, milles autor kirjeldab läbi lapse silmade 20. sajandi esimese poole eluolu Paganamaal ja talutöid.
Juttu tehakse näiteks jäälõikamisest, linakitkumisest, "Korstnapühkija" mängimisest, paganapoistest, aga ka viinaajamisest ja metsavargusest. Toimetaja Hendrik Relve kirjeldab raamatu eessõnas Julius Ungru jutukesi järgnevalt:
Metsatundra
Metsatundra on lähisarktiline bioom, mille ulatuses vahelduvad hõrendikud ja puhmas- või tüüpilise tundraga. Metsatundra on iseloomulik metsatundravöötmele.
Valga vapp
thumb|Valga vapp
Metsatundra
Geograafiline ulatus
pisi|300x300px|Metsatundra asukoht{{legend|#4b6200|Metsatundra, kus domineerivad okaspuud}}{{legend|#c7ff45|Metsatundra, kus domineerivad lehtpuud}}
Metsatundra ulatub põhjapoolkeras Euraasia ja Põhja-Ameerika põhjaosas. Metsatundravöötme piirid on väga hägused ja varieeruvad. Euraasias ulatub metsatundra Põhja-Soomest Aasia idarannikuni. Põhja-Ameerikas esineb metsatundra Alaska ja Kanada põhjaosas.
Lõunapoolkeral, kuna boreaalseid okaspuumetsi ei moodustu, ei saa eristata metsatundrat.
Valga vapp
Vapp on kinnitatud 23. septembril 1997.
Metsatundra
Geograafilised ja klimaatilised tingimused
Euroopa ja Põhja-Ameerika metsatundrat mõjutab tugevam merekliima (kõrgem õhuniiskus), mis õigustab suurt hulka lehtpuuliike. Mida kaugemale Aasia idaosast, seda enam mõjutab metsatundra piirkonda mandrikliima (madalam õhuniiskus, suurem erinevus suve ja talve keskmiste õhutemperatuuride vahel) ning puude hulgas domineerivad kuusk ja lehis. Juulis registreeritakse õhutemperatuuri tõus metsatundras +14°C-ni. Talvel kõiguvad metsatundras näitajad vahemikus -10 kuni -38°С. Metsatundras püsib temperatuur üle 0°C 5-6 kuud aastas. Igikelts esineb terves piirkonnas. Lisaks leidub seal gleihorisonti ja turbamuldi.
Valga vapp
Vapi kirjeldus
Rohelisel (Pantone 340CV) kilbil vasakus servas asuvast hõbedasest pilvest väljaulatuv mustas kullaga ääristatud soomusrüüs parem käsi, mis hoiab ülestõstetud kõverat hõbedast mõõka.
Metsatundra
Metsatundra loomastik ja taimestik
pisi|Metsatundra Venemaal pisi|Metsatundra Kanadas Metsatundra sood on rikka turbaga, täis ravimtaimi ning loomaliikide koosseis on üsna mitmekesine. Paljud pesitsuslinnud ja jahiloomad moodustavad rikkaliku jahimaa. Faunat esindavad: pruunkaru, ahm, nirk, põhjapõdrad, polaarrebased, raba- ja polaarpüüd, lumekakud ja erinevad veerändlinnud. Jääkarude ja veelindude arv muutub väiksemaks. Loomamaailma tavaliste esindajate hulgas esineb kärp, valgejänes, rebane, lemming, jääkaru, saarmas, lõunapoolsetes piirkondades esineb ka orav. Siin jääb talvituma kakskümmend linnuliiki.
Metsatundra vähekallutatud tasandikku iseloomustab tundra ja metsa taimestik: ilmudes üksikute kõverate ja kännupuudena, lõuna pool sulandub see kogukondadeks.
Põlisrahvas
Põlisrahvad elavad endiselt looduse läheduses, peaaegu inimtühjas metsatundras, mille elu on alati kujundanud nende riigi eripära ja mis sõltuvad endiselt oma esivanemate kodumaa suurest puutumatusest ökoloogilistest tingimustest. See ei tohiks aga varjata tõsiasja, et seal elavate inimeste algupärane looduslähedane eluviis on aja jooksul muutunud. Traditsioonide säilitamiseks või taaselustamiseks on palju lootusrikkaid lähenemisviise. Enamasti viitab see keelele, materiaalsele kultuurile, kommetele või religioonile. Ainult üksikjuhtudel on neil jõupingutustel kultuurilis-ökoloogiline taust, et edendada metsatundras traditsiooniliste majanduslike meetodite säilimist.
Euraasia metsatundra (läänest itta) olulisemad etnilised rühmad on Fennoskandia langenud aladele saamid, neenetsid, dolgaanid, evengid, eveenid, korjakid ja itelmeenid. Etnilistest gruppidest mainitud on dolgaanid ainsad, kes enamasti metsatundras elavad. Kõik grupid olid enamasti põhjapõdra-nomaadid. Isegi tänapäeval mängib enamikus nimetatud gruppides põhjapõdrakasvatus enam-vähem olulist rolli.
Magusgreip
Magusgreip on magusa greibipuu (Citrus ×paradisi × Citrus maxima) vili. Viimane on saadud pomelipuu ja greibipuu ristamisel.
Magusgreip on pärit Iisraelist. Üldiselt on magusgreip pompelmuusist väiksem, greibist aga suurem. Magusgreibid on pirnikujulised, nende koor on paks, valkjaskollakas või -rohekas. Maitselt on nad hapukad.
Montšegorsk
thumb|Tehased Montšegorskis Montšegorsk on linn Venemaal Murmanski oblastis. Asub Imandra järve kaldal.
Montšegorsk asutati 1937. aastal vase- ja niklimaagi leiukoha juurde.
Montšegorsk on vase ja nikli tootmise keskus. Linn ja selle ümbrus on tugevasti saastunud.
Armando Teixeira
Armando Gonçalves Teixeira (hüüdnimega Petit; sündinud 25. septembril 1976 Strasbourgis) on Portugali endine jalgpallur.
Petit kuulus kodustel 2004. aasta Euroopa meistrivõistlustel finaali jõudnud Portugali meeskonna koosseisu. Ta osales ka 2006. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustega tema koondisekarjäär lõppes.
Pärast sportlaskarjääri lõppu on ta töötanud treenerina. Ta on juhendanud seni ainult Portugali klubisid. Alates 2020. aastast on ta Portugali kõrgliiga klubis Belenensese peatreener. Enne seda oli ta aastatel 2018–2019 Marítimo peatreener.
Marianne Mikko
pisi|Marianne Mikko 2011. aastal Marianne Mikko (neiuna Marianne Sisask; sündinud 26. septembril 1961 Võrus) on Eesti ajakirjanik, poliitik ja feminist, XIII Riigikogu liige. Ta oli 2004–2009 Euroopa Parlamendi liige ja 2011–2015 XII Riigikogu liige.
Hariduskäik
Ta lõpetas aastal 1979 Pärnu 1. Keskkooli ja aastal 1984 Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal.
Töökäik ja tegevus ühingutes
Mikko oli XII Riigikogu liige. Varem on ta olnud Euroopa Parlamendi liige 2004–2009; kuukirja Diplomaatia peatoimetaja 2003–2004; ajalehe Maaleht erikorrespondent 2002–2003; Raadio Kuku saatesarja "Välismääraja" saatejuht 2002–2004; Eesti Televisiooni diplomaatiline korrespondent Brüsselis 1996–2000 ja erikorrespondent samas 2000–2002; ajalehe Eesti Päevaleht erikorrespondent EL-i ja NATO juures 1994–1996; nädalalehe Eesti Ekspress toimetaja 1991–1992 ja 1993–1994; vabakutseline ajakirjanik Lõuna-Aafrika Vabariigis 1992–1993; Eesti Raadio toimetaja 1984–1991.
Ta on Euroopa Ajakirjandusföderatsiooni juhatuse asendusliige alates 2004, ajakirja Diplomaatia kolleegiumi liige alates 2004, Women in international Security – Estonia (WIISEST) liige alates 2003 ning Eesti Ajakirjanike Liidu liige alates 1985.
Poliitiline tegevus
pisi|Marianne Mikko 2015. aastal Marianne Mikko on alates 2002 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige ja praegu selle juhatuse liige. Ta valiti 2004. aastal 5263 häälega Euroopa Parlamendi liikmeks ja töötas seal aastatel 2004–2009. Mikko on Euroopa Sotsiaaldemokraatliku Partei kongressi delegaat alates 2004. aastast.
Marianne Mikko kuulub Euroopa Sotsiaaldemokraatliku Partei naisorganisatsiooni PES Women juhatusse.
Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel Pärnumaal, sai 2093 häält ja osutus valituks. XII Riigikogu koosseisus töötas ta Euroopa Liidu asjade komisjonis ja Riigikaitsekomisjonis ning kuulus Eesti-Georgia, Eesti-India, Eesti-Moldova, Eesti-Prantsusmaa ja Eesti-Sloveenia parlamendirühmadesse. Riigikogus tegutsevatest ühendustest oli ta kaasatud inimkaubanduse ja vägivalla vastase saadikurühma, Pärnumaa saadikurühma, Rail Balticu toetusrühma, Riigikogu naisteühenduse ning säästva energia toetusrühma töösse.
Mikko kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 1 ja sai 859 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta sai Riigikogu liikmeks Urve Palo asendusliikmena. Tema volitused asendusliikmena lõppesid 14. septembril 2015 ja taastusid 16. septembril 2015.
Sündinud 13. novembril
''Siin loetletakse 13. novembril sündinud tuntud inimesi.
Hans Einer
Noorus ja õpingud
Hans Einer oskas seitsmeaastaselt lugeda. Koolitee algas Hansul Uniküla vallakoolis ja jätkus Sangaste kihelkonnakoolis. Vanemate varase surma tõttu (isa suri 1871. aastal ja ema kohe aasta hiljem) polnud kooli eeskujulikult lõpetanud noorukil võimalik õpinguid jätkata. Tänu Uniküla mõisaomanikule Balthasar von Campenhausenile, kes tasus Hansu koolitamiskulud (120 rubla aastas) sai ta 1874. aastal jätkata õpinguid Valga Kihelkonnakooliõpetajate Seminaris (Cimze seminaris). 1878. aastal sooritas ta seal lõpueksamid.
Töötamine pedagoogina
1878. aastal asus Hans Einer tööle õpetajana Tori kihelkonnakoolis. 1880. aasta augustis määrati 24-aastane noormees Valga Linna Peetri Kirikukooli juhataja kohale. Tegu oli Valga esimese eestikeelse kooliga. Kooli hakati õige pea juhataja järgi kutsuma Eineri kooliks. Hans Einer töötas seal õpetajana aastatel 1880–1891 ja 1894–1906, seega kokku 23 aastat. Kool tegutses kokku 37 aastat, kuni see 1917. aasta oktoobris majandusraskuste tõttu ajutiselt suleti. Uuesti seda kooli aga ei avatudki. Kokku sai Eineri koolis alghariduse üle 3000 eesti soost noore. Hans Einer töötas õpetajana veel Cimze seminaris, Valga Linnakoolis, tütarlaste elementaarkoolis (hilisemas tütarlaste progümnaasiumis ja gümnaasiumis), Valga Reaalkoolis ja Valga Raudtee-algkoolis. 1918. aasta detsembris põgenes Hans Einer lähenevate punavägede eest Tallinna, kus sai Elfriede Lenderi Eragümnaasiumis töötada vaid ühe kuu (jaanuaris-veebruaris 1919), kuna tervis ei pidanud enam vastu.
Kirjatööd
Õpetajaameti kõrvalt jagus Hans Eineril aega ka kirjanduslikuks tegevuseks. Ta oli mitme ajalehe kirjasaatja ja kirjutas ise kooliõpikuid. 1885. aastal ilmus tema kõige kaalukam teos – "Lühike eesti keele õpetus rahvakoolidele". Raamatul oli kaks kordustrükki. Suure menu osalisteks said ka tema "Eesti keele õpetus algkoolidele" ja "Eesti keele õpetus koolidele". Mõlemast raamatust ilmus koguni kaheksa kordustrükki ja need olid koolides kasutusel ligi poole sajandi jooksul. Eineri teened eesti keele ja grammatika arendamisel on seega märkimisväärsed. Lisaks tõlkis ta kirjandust ja kogus agaralt rahvaluulet.
Osalemine kultuuri- ja ühiskonnaelus
Hans Einer jõudis osaleda ka Valga kultuuri- ja ühiskonnaelus.
Isiklikku
Hans Einer oli abielus Seeli mõisaomaniku Jaak Kogeri tütre Marie Kogeriga. Neil oli kokku kaheksa last, kellest kolm surid lapseeas ja üks noorukieas.
Hans Einer suri 23. veebruaril 1927 ja maeti Valka Luke kalmistule.
MTV
MTV ehk Music Television on muusikale keskendunud telekanal. Telekanal alustas tööd laupäeval 1. augustil 1981 kell 00:01 Ameerika idaranniku aja järgi, esimeseks videoks, mida näidati, oli The Buggles'i "Video Killed The Radio Star". Kokku näidati esimesel päeval 209 muusikavideot. Kanal näitab muusikavideoid ja MTV enda tehtud saateid.
Hermann II
Hermann II-nimelised valitsejad:
Valga lipp
thumb|Valga lipp Valga lipp on Valga maakonnas asuva Eesti Valga linna lipp.
Lipp on kinnitatud 23. septembril 1997.
Lipu kirjeldus
Valga lipp koosneb kolmest horisontaalsest laiust – kahest võrdsest rohelisest (ülemine ja alumine) ning ühest valgest (keskmine). Valge laid moodustab poole rohelisest laiust, mis on 1/5 lipu laiust. Roheline vastab värvilt vapi rohelisele (Pantone 340 CV).
Parimad
"Parimad" on Jääääre 1996. aasta album.
Valga lipp
Lipu kirjeldus
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105×165 cm.
Iljušin Il-2
Iljušin Il-2 (vene keeles il-2 Šturmovik) oli kahekohaline hästi soomustatud kerega ründelennuk, mis konstrueeriti just maastikul olevate sihtmärkide ründamiseks. Nõukogude Liidu Punaarmee kasutas seda lennukit teises maailmasõjas tankide hävitamiseks. See on üks suurimal arvul ehitatud lennukeid. Küll aga hävis enamik Il-2 sõja käigus.
Kõrgusvööndilisus
thumb|400px|Kõrgusvööndilisus on iseloomulik kõikidele mäestikele Kõrgusvööndilisus ehk vertikaalne tsonaalsus on kliimatingimuste, mulla- ja taimkattevööndite muutumine mägedes. Selle põhjuseks on õhutemperatuuri vähenemine absoluutkõrguse kasvades. Kõrgusvööndilisust mõjutab nõlva ekspositsioon, sest sellest sõltub päikesekiirguse intensiivsus ja sademete hulk. Need tegurid mõjutavad taimestikku, mis muutub kõrguse kasvades sarnaselt muutumisega ekvaatori poolt pooluse suunas liikumisel.
Tallinna Pauluse kogudus
E.E.L.K. Tallinna Pauluse kogudus oli luterlik kogudus Tallinnas.
Kogudus registreeriti 25. septembril 1905. Kogudus kasutas Tallinna Rootsi-Mihkli kirikut ja Tallinna Püha Vaimu kirikut. Kogudus proovis mitu korda oma kirikut (Tallinna Pauluse kirik) ehitada, ent see jäigi ehitamata.
20. sajandi algul püüti kirikut ehitada soome arhitekti Armas Lindgreni projekti järgi, Villem Reimani ja Kunderi tänavate nurgal ja 1930. aastatel Edgar Johan Kuusiku projekti järgi.
Kogudus lõpetas tegevus 1945.
Pauluse koguduse õpetajad
Tallinna Pauluse koguduse õpetajad:
27. juuli
27. juuli on Gregoriuse kalendri 208. (liigaastal 209.) päev. Juliuse kalendri järgi 14. juuli (1901–2099).
Hermann III
Hermann III nime kandnud järgmised valitsejad:
Aleksander Mitnits
Aleksander Mitnits (7. mai 1885 Visusti vald – 31. jaanuar 1919) oli Eesti õpetaja ja sõjaväelane (lipnik).
Oli Saadjärve algkooli juhataja ja õpetaja, teenis Esimeses maailmasõjas Venemaa ja Vabadussõjas Eesti sõjaväes (viimati Kuperjanovi pataljonis). Langes Paju lahingus.
John Fenn
John Bennett Fenn (15. juuni 1917 New York – 10. detsember 2010 Richmond) oli USA keemik.
John Fenn kaitses 1940. aastal Yale'i ülikoolis doktorikraadi. Alates 1962. aastast töötas ta Yale'i ülikoolis ning hakkas alles pärast kohustusliku pensionilejäämise ikka jõudmist aastal 1987 tegelema uurimusega, mis tõi talle Nobeli auhinna.
Aastal 2002 sai ta Nobeli keemiaauhinna töö eest massispektromeetria vallas, eelkõige elektropihustus-ionisatsioonitehnika arendamise eest. Poole selle aasta keemiaauhinnast sai Kurt Wüthrich, teise poole jaapanlane Koichi Tanaka. Elektropihustus-ionisatsioon on tänapäeval suurte molekulide mass-spektromeetrias laialt kasutatav meetod.
Oma karjääri alguses uuris Fenn reaktiivlennukite veojõudu ja keskendus molekulikiirte uuringutele. Ta on avaldanud kokku üle saja publikatsiooni, sealhulgas ühe raamatu.
Fenni uuringud elektropihustus-ionisatsiooni alal viisid ta kohtuvaidlusse Yale'i ülikooliga. Ta kaotas kohtuvaidluse pärast seda, kui tehti kindlaks, et ta oli esitanud ülikoolile valeandmeid selle meetodi potentsiaalse kasulikkuse osas. Nimelt väitis ta ülikoolile, et elektropihustus-ionisatsioon on suhteliselt vähetähtis leiutis, võttis sellele ise patendi ja müüs litsentsimisõigused ettevõttele Analytica, mille kaasomanik ta oli. Yale'i ülikool kinnitas, et Fenn tegi oma leiutise ülikooli töötajana ülikooli vahendeid kasutades, mistõttu leiutis kuulub ülikoolile. Fenn seevastu väitis, et ta tegi oma avastuse pärast aastat 1987, kui ta oli saanud 70-aastaseks ja vastavalt Yale'i ülikooli põhimõtetele saanud emeriitprofessoriks. Emeriitprofessoritele antakse Yale'is oma kabinet, kuid neil on keelatud teha iseseisvaid uurimistöid ja juhtida omaenda laboreid. Fennilt mõisteti Yale'i kasuks välja 545 000 USA dollarit hüvitist ja 500 000 dollarit kohtukulud. Otsus rahuldas ülikooli, kuid mõned ülikooliga seotud inimesed ei olnud rahul sellega, kuidas ülikool kohtles Nobeli auhinna laureaati, kes pealegi oli nii kaua selles ülikoolis töötanud.
Fenn abiellus ülikooli teisel kursusel õppides Margaret Wilsoniga. Abielust sündisid kaks tütart ja poeg. Margaret hukkus 1992 Uus-Meremaal autoõnnetuses. Fenn abiellus uuesti. Abikaasa elas temast kauem.
Biograafiad (Õ)
Biograafiad (Õ) loetleb Vikipeedias juba olemasolevad ja kavandatavad artiklid isikutest, kelle nimi algab Õ-tähega.
Otto Lilienthal
Karl Wilhelm Otto Lilienthal (23. mai 1848 Anklam – 10. august 1896 Berliin) oli Saksa lennunduspioneer.
Otto Lilienthali teeneks on mitte niivõrd tolleks ajaks uute lendamise teoreetiliste lähtealuste väljatöötamine kui juba olemasolevate praktiliste teadmiste ärakasutamine ning lendama õppimiseks vajaliku mõtestatud meetodi lõplik arendamine. Praegu teada olevalt oli ta esimene inimene, kes sooritas edukalt juhitavaid lauglende, mida sai korrata kui sageli tahes. Oma lauglendude katsetustega saavutas ta läbimurde lendamise põhimõttel - „õhust raskem“. Lilienthal avaldas oma uurimusi laialdaselt ja sai tuntuks kui lauglendude vanameister.
Lennukatsed
pisi|vasakul|29. mai 1895
Paljud tema lennukatsed on hästi dokumenteeritud (fotod, lendude üksikasjalikud kirjeldused).
Otto Lilienthal sooritas enda ehitatud balanssiir-lauglennukitega üle 2000 lauglennu kogulennuajaga umbes 5 tundi Ta hukkus ühel oma järjekordsel lennukatsel.
Hermann IV
Hermann IV nime all olid tuntud:
Männiku raamatukogu
pisi|Männiku raamatukogu Männiku raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis tegutseb Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis aadressil Pihlaka tänav 12.
Aastal 1969 avatud Männiku raamatukogu paikneb Nõmme Sotsiaalmaja hoones, kus kuni 1998. aastani tegutses Tallinna Männiku Põhikool (Tallinna 39. Keskkool). Praegusesse asukohta koliti 1999. aastal aadressilt Männiku tee 89 (Hotell Dzingel).
Raamatukogu lähedal Männiku teel asub Pihlaka bussipeatus, kus peatuvad Tallinna bussiliinid 5 (Männiku–Metsakooli), 32 (Männiku–Kopli) ja 33 (Männiku–Kopli). 33. liini bussid peatuvad ka Valdeku tänava Kraavi bussipeatuses.
Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.
Pier Paolo Pasolini
Pier Paolo Pasolini (5. märts 1922 Bologna – 2. november 1975) oli Itaalia luuletaja, romaanikirjanik ning filmilavastaja ja -stsenarist. Ta oli väga mitmekesine ja vastuoluline loomeinimene, kirjutas ka publitsistikat.
Ta kirjutas sageli rahva- ja murdekeeles.
Panemunė
pisi|Kuninganna Luise sild. Panemunė (saksa keeles Übermemel) on linn Leedus Pagėgiai omavalitsuse Pagėgiai vallas. Asub Nemunase kaldal, Väike-Leedus. Jõe vastaskaldal Kaliningradi oblastis asub Sovetsk. Üle jõe viib 416 m pikkune Kuninganna Luise sild.
Panemunė on elanike arvult Leedu väikseim linn.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Panemunė elanikest leedulasi 92,34%, venelasi 5,1% ja teiste rahvaste esindajaid 2,56%.
XIX sajandil oli Panemunė Tilsiti eeslinn. Asula eraldati Saksamaast koos ülejäänud Memeli piirkonnaga. Teise maailmasõja ajal oli taas Tilsiti osa. Linn aastast 1968.
Lohu mõis
pisi|Lohu mõisa peahoone pisi|Lohu mõis (2007) Lohu mõis (saksa keeles Loal) oli rüütlimõis Harjumaal Hageri kihelkonnas Lohu külas. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Rapla maakonda Kohila valda.
Ajalugu
Lohu mõisa rajas Hans von Maydell 1620. aastatel Ruila mõisa Lohu külla keskajast pärinevale veskikohale. Lohu küla oli juba 1241. aasta paiku Taani hindamisraamatusse kantud 27 adramaaga.
Vulkaaniline materjal
pisi|Laavaproovi võtmine Islandil Bárðarbunga vulkaanil Vulkaaniline materjal on aine, mille vulkaan oma tegevuse käigus Maa või mõne teise taevakeha pinnale väljutab.
Lohu mõis
Ajalugu
1622. aastal kinkis Rootsi kuningas Gustav II Adolf Stockholmis Ruila mõisa riigisaadikuks olnud Riia linnapeale Johann Ulrichile (1572–1642).
Vulkaaniline materjal
Vulkaanilise materjali hulka kuuluvad nii vedelas (laava), tahkes (püroklastid) kui ka gaasilises (vulkaanilised gaasid) olekus komponendid.
Lohu mõis
Ajalugu
1637. aastal omandas mõisa tema poeg Wilhelm Ulrich (u 1604–1661). Hiljem kuulus mõis Wilhelmi pojale kohtunik Ewert Gustav von Ulrichile (suri 1707), seejärel viimase vanemale pojale, kindraladjutandile ja laevastiku kapten-komandörile Karl Gustav von Ulrichile (1677–1730), kelle surma järel sai uueks omanikuks Ewerti vanuselt järgmine poeg, Eestimaa rüütelkonna peamees Jakob Heinrich von Ulrich (suri 1743), kes rajas 1730.–1740. aastatel mõisa uue härrastemaja. Tema poeg Friedrich Johann von Ulrich (1717–1770) päris hiljem Lohu mõisa koos sinna juurde kuuluva Röa kõrvalmõisaga.
1778. aastal müüsid Ulrichid Lohu mõisa Otto Wilhelm von Krusenstiernale (1740–1820), kes oli 1774 abiellunud Friedrich Johann von Ulrichi tütre Friederike Mariega (1754–1841). Otto lasi ehitada uue härrastemaja ja pani aluse Krusensternide Järlepa harule, ostes 1799 Järlepa mõisa. Otto Wilhelm von Krusenstierna oli kuulsa admirali Adam Johann von Krusensterni lell ja saksa näitekirjaniku August von Kotzebue äi.
1816 lahkus mõisast maadeuurija Adam Johann von Krusensterni pere, kes oli mõisas maja üürinud, ja kolis endale ostetud Kiltsi mõisa. 15. märtsil 1816 sündis Lohu mõisas nende peres Charlotte Friedrika Julie von Krusenstern, kes 1846 abiellus Preisi diplomaadi ja kirjaniku Felix Theodor von Bernhardiga (1802–1885), kes oli Saksa keeleteadlase ja kirjaniku August Ferdinand Bernhardi (1769–1820) ning Saksa luuletaja ja näitekirjaniku Sophie Tiecki (1775–1833) poeg.
Mathilde (Belgia kuninganna)
pisi|Printsess Mathilde Rootsi kroonprintsess Victoria pulmas 2010. aastal Mathilde (sünninimega Mathilde Marie Christine Ghislaine d'Udekem d'Acoz; sündinud 20. jaanuaril 1973) on Belgia kuninganna, kuningas Philippe I abikaasa.
Lohu mõis
Ajalugu
1821 rentis Adam Johann von Baranoffi poeg leitnant Karl Friedrich von Baranoff (1794–1838) Lohu mõisa koos sinna juurde kuuluva Röa kõrvalmõisaga kümneks aastaks Napoleoni sõdades silma paistnud kindralleitnandile Gotthard August von Helffreichile (1776–1843). Mõisate hinnaks oli 130 000 + 15 000 bankorubla + 15 000 hõberubla.
Mathilde (Belgia kuninganna)
Abielludes sai Mathilde ka Brabanti hertsoginna tiitli ning kuigi teda nimetati kroonprintsessiks, ei kandnud ta ametlikult sellist tiitlit. Kui Philippe'ist sai kuningas, sai Mathilde'ist esimene Belgia päritolu kuninganna.
Perekond
Mathilde on krahv (enne Jonkheer) Patrick d'Udekem d'Acozi ja krahvinna Anna Maria Komorowska vanim laps. Tal on kolm õde ja üks vend: Marie-Alix (16. september 1974 – 1997), Elisabeth (17. jaanuar 1977), Hélene (22. september 1979) ja Charles-Henri (13. mai 1985).
Lohu mõis
Ajalugu
Gotthard August von Helffreichi surma järel jäid Lohu ja Röa kõrvalmõis tema lese vabapreili Charlotte Wilhelmine Anette von Helffreichi (sünd Stiernhielm; 1802–1872) eluaegsesse valdusse.
Mathilde (Belgia kuninganna)
Perekond
Mathilde'i isapoolne perekond kuulub Belgia aadlike hulka. Tema vanaisa ja onu olid parunid, kuid Mathilde'il ja tema isal on õigus kasutada tiitlit Jonkrouw ehk Kõrgeauline.
Lohu mõis
Ajalugu
Charlotte Wilhelmine surma järel päris tema poeg kindralmajor Alexander Georg von Helffreich (1826–1908) Lohu ja Röa mõisa hinnaga 70 000 hõberubla ning asus koos abikaasa Helenega (1833–1921) Lohu mõisa elama.
Mathilde (Belgia kuninganna)
Perekond
Tema emapoolse suguvõsa liikmed on Poola aadlikud ja aristokraatia. Tema emapoolne vanaisa oli krahv Leon Michał Komorowski (1907–1992) ja vanaema printsess Zofia Sapieha-Kodénski (1919–1997). Printsess Mathilde'il on sugulussidemeid paljude Poola aristokraatia hulka kuuluvate perekondadega nagu Czartoryski, Lubomirski, Radsiwiłł, Zamoyski, Potulicki, Sanguzko ja teised.
Lohu mõis
Ajalugu
1890 rajati mõisa viinavabrik ja sepikoda. Mõisaproua Helene von Helffreichi käsul valmistati ulatuslik fotokogu 1880.–1890. aastatel toimunud ümberehitustöödest ja kujundatud mõisa pargist. Fotode koopiad asuvad tänapäeval Eesti Ajalooarhiivis.
Mathilde (Belgia kuninganna)
Haridus ja karjäär
Printsess õppis Institut de la Vierge Fidèle'is Brüsselis ning seejärel 1991–1994 Institut Libre Marie Haps'is kõneteraapiat (lõpetas magna cum laude). Seejärel oli tal oma kõneteraapia praksis kuni 1999. aastani. Ta on õppinud ka psühholoogiat Université catholique de Louvain'is, mille lõpetas 2002. aastal.
Ta räägib hollandi, inglise, prantsuse ja itaalia keelt.
Kihlus ja abiellumine
Mathilde'i ja prints Philippe'i suhe tuli avalikuks alles siis, kui nad andsid teada kihlusest, mis üllatas kogu Belgia avalikkust, sest printsi polnud kunagi ühegi naisega seostatud.
8. novembril 1999 anti Mathilde'ile Kuningliku Dekreedi alusel Belgia printsessi tiitel. Tema isa ja onud said krahvi tiitli. Mathilde ja Philippe abiellusid 4. detsembril 1999 Brüsselis ja Mathilde sai tiitli Tema Kuninglik Kõrgus Brabanti hertsoginna.
Lohu mõis
Ajalugu
1910. aastal kinnitati Lohu ja Röa kõrvalmõis kindral Alexander Georg von Helffreichi testamendi järgi tema õepojale kindralmajor Konstantin Baranoffile (1859–1936).
1920. aastal sai mõisasüdamest moodustatud Niine talu (Vt ka Niine 6) endale sõjaliste teenete eest kontradmiral Johan Pitka (1872–1944), kuid Eesti Vabariigi poliitikas ja poliitikutes pettununa müüs ta 1924 koha Jüri Jaaksonile (1870–1942) ja sõitis Kanadasse põlislaande asundust rajama. Jaakson sai peagi riigivanemaks ja seejärel Eesti Panga presidendiks ning kaotas huvi mõisa vastu. Enne okupatsiooni jõudsid mõisa omanikud olla veel Tallinna Raekoja plats 16 koloniaalkauplust pidanud vürtspoodnik Heinrich Otto Waldmann (sünd. 3. mai 1888 Avanduse ), 1930. aastast aedvilja ärimees Johannes Heinrich Kramann (1886–1951) ja tema tütar Erika (1911–1988). Vana kindral Baranoff suhtunud varade äravõtmisse ja uutesse omanikesse üldiselt rahulikult, vaid Jaaksoni polevat ta sallinud ja kutsunud teda isegi duellile.
Mõisakompleks
pisi|Valitsejamaja pisi|Viinavabrik pisi|Masinarehi 18. sajandi teisel veerandil rajati barokne peahoone, mida hiljem kasutati valitsejamajana. Mõnedel andmetel ehitati hoone juba 17. sajandi lõpus.
Otto Wilhelm von Krusenstern lasi ehitada uue kahekorruselise barokse mõisahoone. Härrastemaja paikneb tagaküljega vastu maanteed. Hoone teise korruse saali kaunistavad saksa rokokoomaalija Christian Gottlieb Welté 1791 loodud grisaille-maalingud romantilistest maastikest, Venuse ja Adonise müüdist, kus Venus kummardub tapetud Adonise kohale, ning Pyramuse ja Thisbe kurvast loost ). Welte maalingute kogupind on 27,6 ruutmeetrit.
Maalingud kaeti 1825. aasta paiku Miguel de Cervantes Saavedra "Don Quijote'i" teemaliste oksjonilt ostetud kõrgtrükitehnikas pilttapeetidega, mis pärinevad arvatavasti Pierre Jacquemarti ja Eugene Bernardi trükikojast Pariisis. Rariteetsed pilttapeedid riknesid Nõukogude ajal hoolimatute valdajate tõttu, kes kasutasid härrastemaja toorviljahoidlana.
1957. aastal võeti pilttapeedid riikliku kaitse alla kuuluvate vabariikliku tähtsusega kunstimälestiste nimekirja, restaureeriti 1960. aastatel Moskvas tuntud restauraatorite (J. A. Kossikova, M. P. Filatova, J. M. Tarassova jt) käe all ja neid säilitatakse tänapäeval Eesti Ajaloomuuseumis.
1966. aastal tulid restaureerimiseks eemaldatud pilttapeetide ja krohvikihi alt kõigi üllatuseks nähtavale suure kunstiajaloolise väärtusega seinamaalide fragmendid. 1967 ilmusid Teadusliku Restaureerimise Töökoja restauraatori E. Kelleri käe alt nähtavale ka signatuur (Welte) ja dateering (1791). Krohvi eemaldamise ja maalide restaureerimisega tegelesid asjatundjad: Tallinna Riikliku Kunstimuuseumi kunstnik-restauraator Eerik Põld, Jaan Kobin Tallinna Linnamuuseumist, Tallinna Kunstiinstituudi üliõpilased E. Jänes ja T. Lätt ning kunstihuviline Tallinna Majandustehnikumi matemaatikaõpetaja T. Talts.
19. sajandi lõpus ehitati härrastemaja uusgooti stiilis ümber. Samas stiilis rikkalik dekoor lisati ka kõrvalhoonetele. 1885. aasta paiku kujundati peahoone ees olev park ümber Baltimaade kuulsaima maastikuarhitekti Georg Kuphaldti eestvedamisel. Pargiehitustöödel osales hilisem kauaaegne Tallinna linnaaednik Hans Lepp (1873–1951). 1890 rajati mõisa viinavabrik ja sepikoda.
Nõukogude Eesti ajal loodi endisse mõisa Eesti Riikliku Merelaevanduse abimajand ja omanikule anti käsk mõisakompleksist 24 tunni jooksul lahkuda. Hiljem anti varad üle Vambola kolhoosile, seejärel Kohila kolhoosile ja sovhoosile. 1972 asus seal Kohila sovhoosi Lohu osakonna keskus. Härrastemajas olid viljaladu, kinosaal, kontor ja korterid.
1973 võeti mõisakompleks arhitektuurimälestisena riikliku kaitse alla. 1970.–1980. aastatel kuulus mõisakompleks erikonstrueerimisbüroole Desintegraator ja sel ajal seda osaliselt restaureeriti.
1992. aastal tagastati mõisakompleks sõjaeelse omaniku Erika lastele ja restaureerimistööd jätkusid.
1998. aastal tunnistati muinsuskaitseseaduse alusel kultuurimälestiseks Lohu mõisa peahoone, park, piirdemüürid, valitsejamaja, ait-kuivati, tall-tõllakuur, masinarehi, vesiveski, viinavabrik, karjakastell, sepikoda ja aednikumaja-kasvuhoone.
Kuldkala
pisi|[[Childe Hassam, "Akvaarium kuldkaladega" (1912)]]
Kuldkala (Carassius auratus auratus) on Hiinast pärit akvaariumikala, mida on hakatud kasvatama juba 4500 aastat tagasi. Hiinast Euroopasse jõudsid kuldkalad aga alles 17. sajandil. Selleks ajaks oli algsest hõbekogrest aretatud väga palju kauneid liike. Kuldkala on koduloomana peetud kauem kui ühtki teist kala.
Hooldus
Kuna kuldkala on külmaveekala, siis nende akvaariumisse – kui hoolitseda selle eest, et vesi oleks toasoe (16–18°) – soojendit üldjuhul väga vaja pole. Küll aga vajavad need kalakesed palju hapnikku (365 cm2 õhuga kokku puutuvat veepinda ühe kalasentimeetri kohta), mistõttu õhupump on peaaegu kohustuslik aksessuaar. Kindlasti peaks kuldkala akvaariumis olema ka palju taimi, näiteks tuntuim akvaariumitaim vallisneeria, vesikatk, vesikuusk, sagittarius, ning valgustus (mõeldud eelkõige selleks, et taimed saaks fotosünteesi teostada, kaladel endil tegelikult eraldi valgust vaja pole). Mugav akvaarium peaks olema umbes meetri pikkune, kuldkalasid mahub sinna päris mitu. Carassius auratus asustab akvaariumi kõiki tasandeid.
Kuldkala on vee kvaliteedi suhtes ülimalt leplik (tegelikult ongi kuldkala harjunud elama sogases vees), ideaalne vee pH on 7,0 aga võib ka natuke siia-sinna varieeruda. Vett peaks vahetama kord kahe nädala jooksul (muidugi ei vahetata kogu vett, ikka 1/8–1/5 sellest), väikeste akvaariumite korral ka tihedamini. Vette peaks kindlasti paigaldama filtri ja kasutama kloorieemaldajat või uuel veel laskma vähemalt ööpäeva jagu seista. Akvaariumivee kvaliteeti oleks mõttekas regulaarselt kontrollida – saadaval on pH, ammoniaagi ning teiste lämmastikuühendite (kaladele eriti ohtlikud!) sisalduse, rauasisalduse (vajalik akvaariumitaimede kasvuks), fosfaadisisalduse jm mõõtmiseks.
Kala hea tervise kindlakstegemine, eriti kui tegemist pole väljastpoolt paistva haigusega, on suuresti tunnetuse küsimus. Kõige kindlam märk kala heast tervisest on hea söögiisu, kuigi ta võib vahel arusaamatutel põhjustel lihtsalt söödast keelduda, muret tasub tunda siis, kui see on kestnud juba mõned päevad, siis on tõenäoliselt kala tervisega midagi viltu. Teiseks, kuldkala stressivaba käitumise üsna kindlaks tunnuseks on püstine seljauim ning uudishimulik ja vilgas olek. Kui kala veedab suure osa ajast vaid akvaariumi põhjas konutades, seljauim vastu keha lontis, tunneb ta ennast tõenäoliselt millegipärast kehvasti.
Toitumine
Kuldkalade jaoks on saadaval spetsiaalseid söödahelbeid ja -terasid (mida tuleks anda kalale iga päev), kuid aeg-ajalt tasub akvaariumielanikule pakkuda ka elussööta: soolavähke, surusääsevastseid jne. Kalade söötmisel on kõige tähtsam jälgida, et ei söödetaks üle. See on paljude algajate viga, mille tagajärjel kalad varem või hiljem surevad – sööda ülejäägid reostavad akvaariumivett ning selle kvaliteet halveneb. Ülesöötmine põhjustab samuti vetikate ja tigude vohamist. Kuldkalal puudub üldse magu, tema seedetrakt koosneb vaid pikast soolest, seega on ta võimeline etteantud sööta lõputult õgima ning seda tegelikult korralikult läbiseedimata välja laskma, reostades oma elukeskkonna nõnda väga kiiresti. Suuremast söödakogusest võivad kaladel tekkida ka seedehäired, mille tulemusena ei suuda ta enam oma keha asendit kontrollida. Kord nädalas soovitatakse kaladele teha paastupäev ja neile süüa üldse mitte anda. Selline dieedikuur on kaladele väga kasulik. Kuldkalade pidamisel võib neid sööta ka ülepäeviti, kuna madalama veetemperatuuri juures on kalade ainevahetus aeglasem ning nad tarbivad ka vähem sööta. Kuldkalale sööda valimisel osta talle võimalusel spetsiaalseid kuldkaladele mõeldud sööta – need on aeglaselt langevad tabletid/graanulid/helbed ning kuldkala toitub nendest vee keskmistes ja alumistes kihtides. Kui sööta kuldkalu harilike, troopilistele kaladele mõeldud helvestega, mis jäävad pikemaks ajaks veepinnale hõljuma, siis neelab kuldkala pinnalt helbeid ahmides liiga palju õhku, mille tagajärjel võib tema ujupõis haigestuda ning kala ei saa enam õiges asendis ujuda. Ja veel: pimedas kuldkalad ei söö – seetõttu tuleb neid sööta siis, kui valgustus põleb – kui sööta kalu õhtuti, hoida valgust sees veel vähemalt poolt tundi pärast kalade söötmist: selle ajaga leiavad kalad üles ka põhjavajunud sööda. Samuti võiks 1–2 korda nädalas kaladele anda spetsiaalselt neile mõeldud vitamiinilisandeid, mida saab osta akvaariumipoodidest. Vitamiinid aitavad ära hoida haigusi ning tugevdavad kalade immuunsüsteemi.
Paljunemine
Kuldkalade sigimisaeg jääb kevadesse – märtsi või aprilli. See on tegelikult ainuke aeg, kui kuldkalade sugu saab määrata – emase kõht läheb marjast pungi ja isase kehale tekivad valged laigud. Kui mari on heidetud ja viljastatud, tuleb see panna rohkete taimedega, umbes 21° veega kudemisakvaariumisse – muidu söövad tulevased lapsevanemad selle ära. Kalakesed peaksid kooruma 5–7 päeva pärast, alguses on meenutavad nad pisikesi taimevarte külge kinnitunud karvakesi. Nad alustavad aktiivset toitumist kolmandal elupäeval, seni ammutavad nad toitaineid marjaterast koorumisel kaasasolevast rebukotist.
Liigid
Kogu maailmas on sadakond liiki kuldkalu. On aretatud üsna mitmesuguseid vorme, näiteks harilik kuldkala (levinuim ja ehk siiamaani armastatuim kuldkala tõug, kes on meeldivalt tolerantne ja tagasihoidlike nõudmistega ühekordse sabauimega akvaariumikala), loorsaba (on saanud nimetuse hiiglasliku ja väga õrna sabauime tõttu), teleskoop (suured ja lühinägelikud silmad, väga suur värvivalik) ja lõvipea (omapärane krobelise puhetunud pea ja ilma seljauimeta kalaliik). On olemas isegi musta värvi kuldkalu, mis ei sarnane tegelikult üldse hariliku kuldkalaga. Mainida tasub veel, et kahekordse sabauimega kuldkala vormid (komeetkala, loorsaba, teleskoobid, lõvipea, taevasilm ehk tähelugeja) kipuvad olema õrnemad kui harilik kuldkala ja teised tavalise sabauimega isendid.
Goudvis
Femto-
Femto- (tähis f) on SI-süsteemi ühikunimetuste detsimaaleesliide. Selle eesliitega moodustatud ühik on alusühikust 1015 korda väiksem.
Näiteks femtomeeter (fm) on 10−15 meetrit. Seda ühikut kasutatakse tavaliselt aatomituumade ja elementaarosakeste mõõtmete kirjeldamisel. Varem oli selleks ühikuks mittesüsteemne sama suur ühik fermi, mille tähis oli samuti fm.
Eesliide tuleneb taani keele sõnast femten (viisteist) ja võeti ametlikult kasutusele 1964. aastal.
Hermann V
Vaata ka
Герман V
Talvepalee
Talvepalee (vene Зимний дворец) on Peterburi kesklinnas asuv endine Venemaa keisrite palee. Palee on osa Paleeväljakut ümbritsevast hoonekompleksist. Tänapäeval on Talvepalee osa Ermitaaži kunstimuuseumi hoonekompleksist. pisi|264px|Talvepalee ja [[Admiraliteet (Peterburi)|Admiraliteet Peterburis Neeva kaldal, 1914]] Hoone on suurepärane näide vene barokkarhitektuurist. Talvepalee ehitati aastatel 1754–1762 itaalia arhitekti Bartolomeo Rastrelli projekti järgi.
Talvepalees on kokku 1886 ust, 1945 akent, 1500 tuba ja 117 treppi.
Ajalugu
Aastatel 1732–1917 oli Talvepalee Venemaa keisri ametlik residents. Vene keisrid elasid Talvepalees talvekuudel, suvel aga 20 kilomeetri kaugusel Tsarskoje Selos (praegune Puškin).
Aastal 1917 kogunes Talvepalees Venemaa Ajutine Valitsus. Talvepalees istungit pidanud Venemaa Ajutine Valitsus aeti relvaähvardusel laiali VSD(b)TP-d pooldanud Balti laevastiku Kroonlinnas asunud madruste poolt oktoobrirevolutsiooni ajal 7. oktoobril 1917.
Aarne Ruben
Aarne Ruben (sündinud 17. juulil 1971 Tallinnas) on eesti kirjanik.
Ta on kirjutanud romaane, mis põhinevad Eesti 20. sajandi ajalool. Tema tuntuim teos on "Volta annab kaeblikku vilet", mis räägib 1905. aasta Vene revolutsioonist, Leninist ja dadaistide liikumisest Zürichis.
Eluloolist
Aarne Ruben lõpetas 2008. aastal Tallinna Ülikooli kirjandusteaduse erialal.
2013. aastal töötas ta Tampere Ülikoolis eesti kirjanduse lektorina.
2018. aastal töötab ta Tartu Raatuse Koolis Eesti keele ja kirjanduse õpetajana.
Samast aastast hakkas ta avaldama teadusartikleid, mis käsitlevad ajaloo semiootilisi aspekte. 2013. aastal avaldas ta ajakirjas Semiotica loo "Presence of la femme: The semiotic silence", milles käsitles nullmärgi mõistet ja vaikust kui filosofeemi. 2015. aastal avaldas ta ajakirjas Semiotica artikli "In the arena: "Communication between animals and Christians in damnatio ad bestias", milles käsitles semioosi võimalusi antiikaja Rooma tsirkuseareenidel lõvi ja kristlase vahel. 2017. aastal avaldas ta ajakirjas Semiotica loo "The “unknown voice” in Western history since Socrates", milles kirjeldas Sokratest kui Lääne isafiguuri, kelle daimonion (keelavalt hoiatav sisehääl) ei viita skisofreeniale, vaid selgeltnägemisele.
.ru
.ru on Venemaa Interneti tippdomeen. On kasutusel 1994. aastast.
Vulkanoloog
Vulkanoloog on geoloog, kes on spetsialiseerunud vulkanoloogiale ehk vulkaanide uurimisele.
Valitsemisvorm
Valitsemisvorm ehk poliitiline režiim on üldine raamistik, mille abil kontrollitakse riiki või kogukonda. Valitsemisvormiga määratakse riigivalitsemise üldised põhimõtted, riigivõimu ulatus ja viis, kuidas toimub võimuvahetus.
Aristotelese taksonoomia
left|frame|500 px|Aristotelese režiimide liigitus
Valitsemise osad
Valitsemisvormide juures on oluline, millest koosneb riigi poliitiline võimusüsteem :
Välislingid
সরকার ব্যবস্থা Statsform
Testosteroon
Testosteroon (ladina keeles testosteronum) on looduslikult nii isaste kui ka emaste loomade organismi meessuguhormoon, veres ringleb ka dihüdrotestosterooni eelhormoonina.
Testosterooni toodetakse ka sünteetiliselt.
Testosterooni kogused, füsioloogilised funktsioonid, retseptorid, ensüümid ja geenid aga ka testosterooni ringlusega seotud patoloogilised seisundid võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti. Testosterooni taset mõjutavad söök, jook, mitmed ravimid jpm.
Wilmington
Wilmington on sadamalinn USA-s, Delaware'i osariigi suurim linn ja New Castle'i maakonna keskus. Asub Christina ja Brandywine'i jõe liitumiskohas 40 km Philadelphiast lõunas.
Testosteroon
Testosterooni toimed ja ringlus lümfoid(-immuun)süsteemis ei ole seni veel selged. Testosteroonile reageerivaid retseptoreid on tuvastatud tüümuses ja T-rakkudel, kuid nende talitlus pole selge. Arvatakse ka, et testosteroon kaitseb mehi mitmete autoimmuunhaiguste tekke eest. Kuid prenataalne kokkupuude testosterooniga võib sünnijärgselt lapseea aktiivsus- ja tähelepanuhäire sümptomeid anda. Testosteroon kuulub keemiliselt olemuselt steroidide hulka.
Wilmington
Wilmingtoni asutasid 1638. aastal Rootsi kolonistid Nya Sverige koloonia keskuseks Fort Christina asulana. Uusi koloniste saabus vähe ja 1655. aastal läks piirkond hollandlaste valdusse. 1664. aastal algas Briti kolonisatsioon.
Testosteroon
Inimestel
Testosterooni sünteesitakse kolesteroolist. Peaaju rakkudes toimub samuti testosterooni biosüntees kas de novo või ringleb testosteroon vere kaudu.
Wilmington
32,6% linna elanikest on valgenahalised, 58% mustanahalised. 27,6% elanikest elas 2010. aastal allpool vaesuspiiri.
Testosteroon
Inimestel
Testosteroon metaboliseeritakse ka neurosteroidideks. Testosterooni bioloogilised ülesanded ajus pole selged. Testosteroon avaldab neuronitele bioaktiivseid toimeid. PeaajuAjus metaboliseeritakse testosteroon dihüdrotestosterooniks ja see seondub androgeeni retseptoritega, või muundatakse ensüümi aromataasi poolt östradiooliks. Nii aromataasi kui ka androgeeni retseptorid on tuvastatud ajupiirkondades, mida seostatakse mälu ja õppimisega, sh hipokampuses ja amügdalas. Testosteroon suurendab närvirakkude kasvufaktori sisaldust hipokampuses ja reguleerib üles närvirakkude kasvufaktori retseptoreid eesajus.
Aine eraldas esimesena Ernst Laqueur.
Borovitši
Borovitši on linn Venemaal Novgorodi oblastis, Borovitši rajooni keskus. Asub Msta jõe ääres. Borovitši on Novgorodi oblasti suuruselt teine linn.
Ajalugu
Borovitši on tekkinud 15. sajandil. Linnaõigused sai 1770. aastal. 1878. aastal valmis raudteeharu, mis ühendab linna Moskva–Peterburi raudteega.
Sõpruslinnad
Borovitšil on neli sõpruslinna:
Tuumareaktsioon
Kui pärast kokkupõrget kokkupõrganud osakesed ei muutu, ega anna teineteisele üle olulisel määral energiat (muudavad ainult oma liikumise suunda), siis on tegemist elastse hajumisega, mitte tuumareaktsiooniga. Aatomituuma spontaansel lagunemisel on tegemist tuumareaktsiooniga ainult sel juhul, kui lagunemine on põhjustatud kokkupõrkest mõne elementaarosakesega (näiteks neutroniga).
Tuumareaktsiooni võrrandid
Tuumareaktsioonide võrrandeid võib kirjutada täpselt nagu keemiliste reaktsioonide võrrandeid. Iga reaktsioonis osalev aatomituum kirjeldatakse tema keemilise elemendi tähisega, mille ette kirjutatakse (üles) tuuma nukleonide koguarv ning (alla) tuuma prootonite arv. Näiteks alfaosake on He. Kui reaktsioonis osaleb elementaarosakesi, siis neid märgitakse osakese sümboliga. Näiteks footon on γ ja elektron e–.
Liitiumi Li ja deuteeriumi H ühinemisreaktsioon näeb välja selline:
Ülaltoodud reaktsioonivõrrandisse on kindlasti tarvis märkida kaks alfaosakest, kuna vastasel juhul ei oleks võrrandi parema ja vasaku poole massid tasakaalus.
Energia jäävus
Tuumareaktsioon võib olla eksotermiline reaktsioon või endotermiline reaktsioon. Eksotermilise reaktsiooni puhul vabaneb energia reaktsiooni tulemusena tekkinud tuumade ja osakeste kineetilise energiana (soojusena). Endotermilise reaktsiooni puhul tuleb reaktsiooni toimumiseks anda selles osalevatele tuumadele ja osakestele piisav kineetiline energia, mis reaktsiooni käigus neeldub.
Kuna ka tuumareaktsioonide puhul kehtib energia jäävuse seadus, siis näitena toodud reaktsiooni käigus vabanevat energiat saab arvutada järgmiselt:
Järelikult on võrrandi vasaku poole kogumass 8,029 u ja parema poole kogumass 8,0052 u. Reaktsiooni tulemusena on "haihtunud" mass 0,0238 u, mis vastavalt massi-energia seosele on muutunud energiaks. (Energiaks muutuvat massi nimetatakse ka tuumareaktsiooni massidefektiks.) Tuumareaktsioonil vabanenud energiat saab arvutada järgmiselt:
Seega kogu reaktsiooni energiajääk on 0,0238 × 931 MeV = 22.4 MeV, mida võib kirjutada ka järgmiselt:
Viimane võimalus tähendab seda, et reaktsiooni tulemusena tekkinud tuum on ergastatud olekus (omab energiat). Sellist tuuma märgitakse reaktsioonivõrrandis tärniga "*". Ergastatud olekusse jäänud tuum võib igal ajahetkel naasta põhiolekusse kiirates üleliigse energia ära gammakvandina.
Tuumareaktsioonide tüübid
Põhilised tuumareaktsioonide tüübid on järgmised:
200
200. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - 200. aastad - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad
Aastad: 195 196 197 198 199 - 200 - 201 202 203 204 205
Folklorist
Folklorist ehk rahvaluuleteadlane on spetsialist folkloori ehk rahvaluule alal.
Riia piiskoppide ja peapiiskoppide loend
Riia piiskoppide ja peapiiskoppide loend loetleb kronoloogilises järjestuses katoliku kiriku Riia piiskoppe ja Riia peapiiskoppe ning nende eelkäijateks olnud Liivimaa ehk Üksküla piiskoppe.
Ringhääling
pisi|Raadioajakirjaniku töövahendid Ringhääling on raadio- või televisiooniprogrammide edastamine antenni- või kaabellevivõrgu kaudu kodeerimata või kodeeritud kujul, eesmärgiga teha need üldkasutatavate vastuvõtuvahenditega üldsusele kättesaadavaks.
Sõnakasutusest
Oskussõna ringhääling (ingl. broadcasting) võeti kasutusele 1923. aastal ja sellega tähistati  avalikke raadiosaateid andvat ringhäälinguasutust (näiteks Raadio Ringhääling, Riigi Ringhääling). Kui 1950. aastatel algas telesaadete edastamine, nimetati eraldi raadiot ja televisiooni (nt oli Eesti NSV Riiklik Televisiooni ja Raadio Komitee). Oskussõna ringhääling seostus veel pikka aega ainult raadioga.
Üldistava terminina võeti sõna ringhääling kasutusele 2007. aastal, kui Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio ühendamisel loodi Eesti Rahvusringhääling (lühend ERR). ERR on sõltumatu avalik-õiguslik (avaõiguslik) juriidiline isik, mis toodab tele- ja raadioprogramme (k.a saateid) ning pakub muid meediateenuseid.