cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eestimaa aadlilipkond
Vinni lahing
6. augustil läks üks lipkonna salk rittmeister Heinrich Nauckhoffi juhatusel üle Purtse jõe, et vastasele luureretke korraldada. See kukkus aga läbi ning mitmed aadlilipkonna ohvitserid langesid vangi.
16. augustil algasid venelaste pealetungid Rootsi positsioonide vastu Purtse jõel. Üks aadlilipkonna salk leitnant Martensi juhatusel murdus ning taganes venelaste kogupaukude all.
Edasine tegevus ning laialisaatmine
Peale Vinni lahingut liideti Eestimaa aadlilipkond Adam Ludwig Lewenhaupti armeega. Kui Lewenhaupt oma armeega Valgevenesse marssis, jäi aadlilipkond Eestisse. 1710. aastaks peitus aadlilipkond venelaste aina kasvava surve eest Tallinna ja Riiga. Mõlema linna langedes sattusid üksuse riismed vangi. Eestimaa aadlilipkond likvideeriti lõpuks 1712. aastal.
Asendusteenistus
Asendusteenistus (harvem nimetatud ka kui alternatiivteenistus) on ajateenistust asendav teenistus neile, kes aatelistel põhjustel keelduvad sõjaväeteenistusest.
Georgi Markov (maadleja)
Georgi Markov (sündinud 5. aprillil 1946) on endine Bulgaaria maadleja.
Asendusteenistus
Asendusteenistus Eestis
Kaitseväeteenistuse seaduse § 4 määratleb asendusteenistuse nii: "Asendusteenistus on usulistel või kõlbelistel põhjustel kaitseväeteenistusest keeldunud kaitseväekohustuslase kohustuslik riigikaitseline väljaõpe." .
Optiline arvutus
Optiline või footonarvutus kasutab laseri ja dioodi loodud footoneid arvutamiseks. Footonid lubavad meile luua kõrgemat ribalaiust kui elektronid tavalistes arvutites.
Valérie Benguigui
Valérie Benguigui (6. november 1965 – 2. september 2013) oli prantsuse filminäitleja ja -lavastaja.
Georgi Markov (maadleja)
Ta võitis 1972.aasta olümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali.
Optiline arvutus
Enamus teadusprojektid tegelevad praeguste arvutite osade vahetamisega optilise ekvivalendiga, mille tulemuseks on optiline digitaal süsteem, mis töötleb binaarandmeid. Selline lähenemine tundub andvat parimat lühiajalist väljavaadet kaubandusliku optilise infottöötlusele, kuna optilised komponente saab integreerida tavalistesse arvutitesse, et luua hübriid optikast ja elektroonikast. Siiski optoelektroonilised seadmed kaotava 30% oma energiast elektrone vahetama footoniks ja vastupidi. See muidugi aeglustab sõnumite edastamise. Kõik optilised arvutid elimineerivad vajaduse optiline-elektriline-optiline (OEO) konverteerimised.
UNESCO ühendkoolide võrgustik
UNESCO ühendkoolide ülemaailmne võrgustik (inglise keeles UNESCO Associated Schools Network ) loodi 1953. aastal, et edendada rahu maailmas. Võrgustikus üle 11 500 õppeasutuse 181 riigist ning üheskoos panustatakse jätkusuutlikuma maailma loomisse. Võrgustiku tegevused toetavad koole avatud, keskkonnast ja inimestest hoolivate ning ühiskondlikult aktiivsete inimeste kasvatamisel ja ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamist.
Eesti UNESCO ühendkoolide võrgustiku tööd koordineerib MTÜ Mondo koostöös Tartu loodusmajaga, kes kureerib Läänemere Projekti tööd. Võrgustiku koordineerimist nõustab UNESCO Eesti rahvuslik komisjon.
Asendusteenistus
Asendusteenistus Eestis
Asendusteenistusse kutsutakse kaitseväeteenistusse kutsumisega samadel alustel ja korras. Asendusteenistuse kestus ei või olla pikem kui 12 kuud ega lühem kui kaheksa kuud. Asendusteenistuses olevat isikut nimetatakse asendusteenistujaks. Asendusteenistuse eesmärk ei ole luua soodsamat võimalust kohustuslikuks teenistuseks.
Georgi Markov (maadleja)
Ta on abielus 1971. aasta Bulgaaria naiskonnas rühmvõimlemise maailmameistriks tulnud Asja Kurshevaga.
Pärast sportlaskarjääri on Markov töötanud maadlustreenerina Levski Spartakis.
Asendusteenistus
Asendusteenistuse roll riigikaitses
Asendusteenistus on kaitseväeteenistuse alternatiiv, kuid Kaitseväeteenistusest keeldumist ei tuleks vaadata kui keeldumist riigikaitsest, vaid üksnes relvi käsitsevast tegevusest. Asendusteenistujate teenistuskohtadeks võivad olla:
Riigikaitse on oma olemuselt laiem, kui vaid sõjaline kaitse. Riigikaitsesse saab panustada ka mittesõjaliste vahenditega, mis tugevdavad kodaniku sidet riigiga, aitavad kaasa rahva kaitsetahte kasvatamisele ning seeläbi riigi toimimispõhimõtete ja suveräänsuse tugevdamisele.
Äriturism
Äriturism on turismi liik, mis seotud osalemisega konverentsidel ja muudel ärikohtumistel. Samuti on ärireisimine seotud osalemisega erinevates ilmingutes ja konverentsides, mis on korraldatud esindajate jaoks majandusüksustega või haldussüsteemidega.
Asendusteenistus
Asendusteenistuja õigused ja kohustused
Asendusteenistuse ajaks säilib asendusteenistujale tema töö- või teenistuskoht ja tema õppekoht õppeasutuses. Asendusteenistujale makstakse asendusteenistuse kestel igakuist Vabariigi Valitsuse kehtestatud kuupalga alammäära suurust toetust. Asendusteenistuja lapsel on õigus riiklike peretoetuste seaduses sätestatud asendusteenistuja lapse toetusele. Asendusteenistuja töötab täistööajaga. Teenistuskoht peab tagama asendusteenistujale töö ja väljaõppe. Tema töö- ja puhkeaja arvestuses lähtutakse töölepingu seadusest. Asendusteenistujale on teenistuse jooksul ette nähtud 15 päeva puhkust, lisaks võib teenistuskoha juht eeskujuliku teenistuse eest anda kuni 10 päeva lisapuhkust. Asendusteenistuse kestus peatub asendusteenistuja teenistuskohast omavolilise lahkumise ajaks ning pikeneb teenistusest puudutud aja võrra. Asendusteenistujal on keelatud teenistuskohas viibimise ajal oma poliitiliste ja usuliste vaadete levitamine. Veendumuse tõttu kaitseväeteenistusest keeldumine ei tohi isikule kaasa tuua olukorda, kus tema riigikaitselised kohustused selle võrra suurenevad. Asendusteenistuse läbimise järel arvatakse asendusteenistuja reservi koos kõigi sellest tulenevate õiguste ja kohustustega.
Äriturism
Äriturismi põhimõtted
Ärireisimine tähendab, et tegu on reisijatega, kes tegelevad ametliku, kaubandus- või teiste turismi tüüpidega.
Optiline arvutus
Rakenduspõhised seadmed nagu optilised korrelaatorid on kavandatud kasutama optilise arvutust. Sellised seadmed on kasutatud objektide leidmiseks ja jälgimiseks.
Äriturism
Äriturismi põhimõtted
Eurostati andmetel moodustab äriturism kogu rahvusvahelisest turismist läbi aastate ligi 20%. Maailma majandusse panustab äriturism aastas ligi 1,23 triljonit USA dollarit. Ennustuste põhjal muutub see arv järgnevatel aastatel veelgi suuremaks lausa 7% võrra.
Jõgeva aleviku staadion
Jõgeva aleviku (jalgpalli)staadion on Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Jõgeva alevikus asuv jalgpallistaadion. Staadioni omanik on Jõgeva Vallavalitsus ja valdaja Jõgeva Spordiklubi Noorus-96.
Optiline arvutus
Optilised komponendid
Fundamentaalne komponent elektroonilises arvutis on transistor. Selle komponendi vahetamine optilise vastu, on vaja samaväärne 'Optilise transistoriga' komponent. See on saavutatud, kasutades mittelineaarse murdumisnäitajaga materjale. Sellised materjalid eksisteerivad, kus peale tulev valguse intensiivsus mõjutab valgust, mis on edastatud läbi materjali. Sarnaselt toimib ka elektroonilise arvuti transistor. Sellise 'optiline transistor' saab luua optilise loogikalülituse, mis on vaheldumisi koondatud kõrgema taseme arvuti protsessori komponendiks. Need hakkavad olema mittelineaarsed kristallid, mis manipuleerivad valguskiiri teiste kiirte kontrollpositsioonile.
Vaidlustused
Teadlaste vahel on erimeelsused optiliste arvutite võimsuses: kas nad on võimelised võistlema pooljuht arvutitega kiiruselt, suuruselt, hinnast või energia tarvitusega? Vastased, kes arvavad, et optilised arvutid on konkureerivad märgivad, et päris maailma loogika süsteemid vajavad 'loogika tasemelist restaureerimist, kaskaadvõimet, ventilaator väljund ja siend, väljund isolatsiooni. Kõik need on juba omab elektrilised transistorid madal hind, madal energia kasutus, kõrge kiirus. Optilise loogika konkureerivaks saamiseks vaja mitmeid niširakendusi ning suuremaid läbimurdumisi mittelineaarse optilise seadmete tehnoloogias võib olla infohaldus omadusi peab muutma.
Väärarusaamised, väljakutsed ja väljavaated
Tuntud eelis optikas on voolu vähene tarve, aga optilises kommunikatsioonis lühikestes vahemaades on tavaliselt kõrgem voolutarve kui elektroonilisel. See on selle tõttu, et shot müra on suurem kui elektronide müra, mis tähendab, et rohkem energiat on vaja, et saavutada samasugust andme mahtu. Seevastu suurtes vahemaades ja suuremates andmeedastuskiirustes on väiksem kaotus optilises kommunikatsioonis kui elektroonilises. Andmeedastuskiiruse tõstmine ja vahemaade vähenemisel muutub optiline kommunikatsioon praktilisemaks. Suurim väljakutse optilises arvutuses on see on mittelineaarne protsess, milles mitmed signaalid peavad suhtlema. Valgus, mis on elektromagnetiline laine saab suhelda teise lainega materjali elektronide juuresolekul ja sellel ühendusel on palju nõrgem interaktsioon, kui elektroonilise signaaliga tavalisel arvutil. Tulemuseks on vajadus rohkem võimsust ning suuremaid mõõtmeid optilisetele arvutitele.
Optilise arvuti disain
Optilised arvutid kasutavad footoneid elektronid asemel. Nad kasutavad lasereid, et muuta elektrilised signaalid footonenergiaks. Nad on väiksed, kiired ja väga hästi sobivad kõrgema taseme arvutustele nagu tehisintellekt. Nad on disainitud kasutama optilise radu, gate arrays, ülemineku lüliteid ja Beam Splitter.
Arendus
Footon protsessoritega tegelevad paljud erafirmad. Ehkki päris selle arvutile installimsega on pikk maa. See on hivipakkuv kui palju suudab üks protsessor teha. Mitte lihtsalt pilditöötluse poolest, vaid ka kõnetuvastustarkvara, virtuaalse reaalsuses ja multimeedias.
Äriturism
Ärireisid
Ärireisid moodustavad umbes 15% kogu rahvusvahelisest reisimisest. Ärireis sisaldab kõiki olulisi reisitegevusi: transporti, majutust, vabaaja tegevusi ning kõike sinna vahele jäävat. Ärireisi eristavad tavalisest reisist aga töökohustused, mille pärast teise riiki minnakse.
Ärireisid on kallid, kuid ettevõtted, kes oma töötajaid ärireisidele saadavad, on aru saanud, et tagamaks head tööd, on oluline reisija mugavus. Ärireisija jaoks on oluline kiire internet ja teeninduse kõrge kvaliteet. Oluliseks peetakse ärireisija sõbralikku majutust, kus on mugavad lauad ja toolid, kus tööd teha. Samuti peetakse oluliseks, et majutusasutuses on võimalik kasutada printimisteenust.
Äriturismi tüübid
1. Kokkutulek. Osalemine kongressidel, konverentsidel ja seminaridel. Tänapäeva levinuim äriturismi vorm. See turismi vorm hõlmab sarnaste huvidega inimesi.
2. Üldine äriturism. Inimesed, kes peavad lühikest perioodi töötama oma elukohast väljaspool. Need on lühikesed individuaalsed reisid erinevate eesmärkidega: kauba müük, IT probleemide lahendus, külastus mõnda ettevõttesse või filiaali.
3. Stimuleerivad reisid (ingl incentive travel). Lühiajalised reisid kõrgetasemeliste mugavustega. Neid pakutakse töötajatele ja nende peredele, see sisaldab meelelahutust ja puhkust. Stimuleerivad reisid on nagu sild äriturismi ja rekreatsiooniturismi vahel. Seda meetodit kasutatakse, et motiveerida töötajaid.
4. Messid ja näitused. Teenuste ja toodete ettekanded, et müüa või teatada informatsiooni. Näituste eesmärk on tutvustada publikule oma uusi tooteid, reklaamida neid ning lõpuks müüa. Igal aastal on maailmas kuni 30 000 eri teemade näitust, kus ärimehed saavad oma kolleegidega suhelda, õppida oma tööstuse uuendustest ja sõlmida lepinguid.
Riigid äriturismi valdkonnas
Kuigi ei ole olemas sellist riiki, kus välismaised ärimehed ühel või teisel ajal ei külastaks, on ettevõtlusturismi turul mitu tingimusteta liidrit. Esiteks, Aasia tiigrid, kelle majandus on kaubanduskäibe poolest üks juhtivaid kohti maailmas, vanad – lahke Euroopa riigid – Prantsusmaa, Saksamaa, Itaalia, Suurbritannia, USA, Lõuna-Ameerika juhtivad riigid. Venemaa ettevõtted saadavad sageli oma töötajad ka endise NSV Liidu riikidesse, samuti lähematesse Kaug-Idas asuvatesse naaberriikidesse – Hiinasse ja Jaapanisse.
Ettevõtte turismispetsialiste võib leida suurimatel rahvusvahelistel näitustel: suurim Saksa IMEX (üle 150 osaleva riigi) ja vanim EIBTM (esindajad 80 riigist).
Igor Ašurbeili
Igor Raufovitš Ašurbeili (vene keeles Игорь Рауфович Ашурбейли; aserbaidžaani keeles İqor Rauf oğlu Aşurbəyli; inglise keeles Igor Ashurbeyli; sündinud 9. septembril 1963 Bakuus Aserbaidžaani NSV-s) on aserbaidžaani päritolu Venemaa ettevõtja.
Ta lõpetas 1985. aastal Aserbaidžaani Nafta ja Keemia Instituudi. 1990. aastal asus elama Moskvasse. Ta on kaitsnud tehnikadoktori kraadi. Aastatel 2000–2011 oli ta aktsiaseltsi NPO Almaz peadirektor. Almaz tegeleb seniitraketikompleksite väljatöötamisega.
2013. aastal asutas Ašurbeili Viinis interdistsiplinaarse uurimiskeskuse Aerospace International Research Center GmbH (2018. aastast Asgardia Independent Research Center GmbH).
Ašurbeili on kosmoseriigi Asgardia loomise eestvedaja ja tegeleb ka poliitikaga. 2016. aastal valiti ta demokraatlikku sotsialismi pooldava Venemaa Taassünni Partei esimeheks.
Hernán Gaviria
Hernán Gaviria Carvajal (27. novembril 1969 – 24. oktoobril 2002) oli Colombia jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Colombia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1993–1999 27 mängu ja lõi 3 väravat.
Tartu Ülikooli geoloogia osakond
Tartu Ülikooli geoloogia osakond on Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudi koosseisu kuuluv akadeemiline struktuuriüksus.
Keisririigi periood
pisi|180px|[[Constantin von Grewingk oli mineraloogiaprofessori ametis 33 aastat (1854–1887)]] Geoloogiliste ainete õpetamine algas Tartu ülikoolis 1802. aastal, kui loodusteaduse ja botaanika professor Gottfried Albrecht Germann alustas mineraloogialoengutega. 1806. aastast lisandus teise geoloogilise õppeainena füüsikaprofessor Georg Friedrich Parroti Maa füüsika kursus (1815. aastast Maa füüsika ja geoloogia kursus). Tegelik süstemaatiline ja mitmekülgne geoloogiaalane õppetöö algas alles 1820. aastal, kui filosoofiateaduskonda lisandusid üldise loodusteaduse ja mineraloogia õppetool ning mineraloogiakabinet (1850. aastast füüsika-matemaatikateaduskonna ja 1918. aastast matemaatika-loodusteadusteaduskonna koosseisus).
1854. aastal määrati mineraloogia õppetoolile erakorraliseks professoriks Constantin Grewingk, kes järgneva 33 aasta jooksul luges ülikoolis palju kursusi. 1859. aastal kaitses ta esimesena Tartu ülikoolis geoloogia alal doktoritöö (käsitles Liivi- ja Kuramaa geoloogiat).
1896. aastal loodi lisaks mineraloogia õppetoolile ka geoloogia õppetool.
Eesti Vabariigi periood
pisi|180px|Pärast Eestist lahkumist 1944. aastal jätkas professor [[Armin Öpik oma erialal võõrsil. 1962. aastal valiti ta Austraalia TA liikmeks]] Hendrik Bekkeri loengutega 1922. aastal sai alguse üleminek eestikeelsele õppetööle. Bekkeri eestvõttel hakati välja andma erialaste teaduslike tööde seeriat "Tartu Ülikooli Geoloogia Instituudi Toimetused". 1930. aastal määrati geoloogia ja paleontoloogia õppetooli juhtima Armin Öpik, kelle tuntus ja paljud välisreisid laiendasid Eesti geoloogide rahvusvahelisi sidemeid. Kuni emigreerumiseni 1944. aasta suvel oli kõikide geoloogia põhikursuste lugemine tema õlgadel.
Nõukogude periood
1944. aasta lõpul määrati matemaatika-loodusteadusteaduskonna koosseisus oleva geoloogiakateedri juhatajaks ainsana geoloogia õppejõududest ülikooli jäänud Karl Orviku. Aprillis 1945 loodi geoloogia kateedri baasil kolm kateedrit: 1950. aastal vähendati kateedrite arvu kahele. Paleontoloogia ja stratigraafia ning mineraloogia ja petrograafia kateeder liideti üheks. Ühine kateeder sai nimeks mineraloogia ja paleontoloogia kateeder (juhataja Artur Luha 1950–1951; Evald Möls 1950–1958). pisi|180px|[[Karl Orviku korraldas 1945. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiaosakonna taasavamise; oli kateedrijuhataja ametis aastatel 1944–1956]] Teise kateedrina jätkas üldise geoloogia ja geomorfoloogia kateeder, kuid nüüd uue nime all: geoloogia kateeder (juhataja Karl Orviku 1950–1956; Asta Oraspõld 1956–1958).
1958. aastal liideti mõlemad kateedrid üheks. Ühine kateeder sai nimeks mineraloogia ja geoloogia kateeder. Kolm aastat hiljem (1961) taas uus nimi: geoloogia ja mineraloogia kateeder, kuid käibele läks lihtsalt geoloogiakateeder.
Geoloogiakateedri juhatajad
Aastatel 1961–1993 kuulus geoloogiakateeder bioloogia-geograafiateaduskonda.
Pärast taasiseseisvumist
pisi|180px|Professor (1992. aastast) [[Volli Kalm juhtis geoloogia instituuti aastatel 1993–1995. Hiljem (2012) valiti ta Tartu Ülikooli rektoriks]] pisi|180px|Professor [[Tõnu Meidla juhtis geoloogia instituuti aastatel 1996–2003. Professoriametis alates 2000. aastast]] pisi|180px|Akadeemik (2018. aastast) [[Kalle Kirsimäe juhtis geoloogia instituuti aastatel 2003–2007. Seejärel sai temast geoloogiaosakonna juhataja]] Eesti taasiseseisvusmisel (1991) jätkas geoloogiakateedri akadeemiline personal vanas koosseisus: professor Arvo Rõõmusoks, dotsendid Aadu Loog, Volli Kalm ja Asta Oraspõld ning mitu vanemõpetajat. Järgnevatel aastatel professorite arv kasvas: Volli Kalm (1992), Aadu Loog (1993), Tallinnast Eesti Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudist tulid ülikooli üle professori ametikohale Madis Rubel (1992) ja Väino Puura (1994). Aastatel 2000–2002 professoriteks tõusnud Tõnu Meidla ja Kalle Kirsimäe on selles ametis tänini.
Geoloogia instituut ja geoloogia osakond
1. jaanuaril 1993 reorganiseeriti bioloogia-geograafiateaduskonda kuulunud geoloogiakateeder geoloogia instituudiks.
Õppetoolid
Bioloogia-geograafiateaduskonnas hakkas 1. septembrist 1992 kehtima uus struktuur. Senine geoloogiakateeder kujundati kolme õppetooli ja geoloogiamuuseumiga geoloogia instituudiks. Õppetöö läbiviimine korraldati õppetoolide põhiselt. Igal õppetoolil oli kas juhataja või õppetooli hoidja.
Õppetoolid:
Keisririigi periood
pisi|180px|[[Otto Hermann von Abich oli mineraloogiaprofessor aastatel 1842–1847]] pisi|180px|[[Hendrik Bekkeri loengutega 1922. aastal sai alguse üleminek eestikeelsele õppetööle]]
Arthur Gabler
Arthur Gabler (12. september 1855 Kunda – 6. veebruar 1920 Tallinn) oli Eesti advokaat.
Tartu Ülikooli geoloogia osakond
Nõukogude periood
pisi|180px|[[Väino Puura (geoloog)|Väino Puura oli geoloogia ja mineraloogia professor aastatel 1994–2000. Seejärel jätkas emeriitprofessorina]]
Arthur Gabler
Ta lõpetas 1881. aastal Tartu ülikooli õigusteaduskonna, Korporatsioon Estonia vilistlane.
Ta oli aastail 1883–1889 Eestimaa ülemmaakohtu ja Tallinna rae advokaat ning Viru-järva ja Lääne meeskohtute sekretär, alates 1889. aastast kuni surmani vandeadvokaat Tallinnas. 1919. aastal oli ta Vannutatud Advokaatide Nõukogu asutajaliige.
Aunimetus
Aunimetus on harilikult isikutele, harvem kollektiividele antud nimetus eriliste teenete eest ühiskonna või riigi heaks; üks tunnustusvorme. Aunimetusi annab riigivõimu- või haldusorgan.
Õiguspoliitika
Õiguspoliitika (ingl legal policy) on riigi- ja omavalitsusorganite teaduslikult põhjendatud, järjepidev ja süsteemne tegevus, et luua tõhus õigusliku reguleerimise mehhanism, tsiviliseerida õiguslike vahendite kasutamist selliste eesmärkide saavutamisel nagu inim- ja kodanikuõiguste ja -vabaduste kõige täielikum tagamine, distsipliini, seaduse ja korra tugevdamine, õigusriikluse kujunemine ja õiguskultuuri ning ühiskonna ja üksikisiku elu kõrge tase. Õiguspoliitika eesmärk on hallata riigi õigusliku arengu protsesse, suurendada korrapärast elu ja tõsta korralduse taset.
Õiguspoliitika on õigustegevuse prioriteetide süsteem õigussfääris, mis põhineb põhiseaduse põhimõtetel ja rahvusvahelise õiguse üldtunnustatud normidel ning leiab selle esmase väljenduse konkreetse riigi õigusaktides. Õiguspoliitika on vajalik riigi ja piirkonna täieliku ja tõhusa õigussüsteemi kujunemiseks.
Õiguspoliitika kujundamine
Õiguspoliitika kujundamises ja rakendamises osalevad suuremal või vähemal määral kõik, kes tegutsevad poliitilises ja juriidilises elus: alates riigi kõrgeimatest esinduskogudest, mis määravad õiguspoliitika strateegia, kuni taktikaid rakendavate juhtorganiteni ja üksikkodanikuni. Nende hulgas on eriline roll õigusloome- ja korrakaitseorganitel, kes õiguspoliitika põhisuundade kujundamise ja elluviimisega loovad seaduslikke nõudeid ning veenmis- ja sunnimeetodeid kasutades saavutavad nende rakendamise.
Õiguspoliitika kujundamise protsessis määratakse kindlaks suhtekorralduse liigid, mille suhtes kohaldatakse õiguslikku regulatsiooni, kavandatakse õigusloometegevusi, seatakse režiimid eri suhete reguleerimiseks, seatakse ülesanded õiguskaitseorganitele, töötatakse välja kuritegevuse vastu võitlemise meetmed jne. Poliitika mõju seadusele avaldub eriti avalikus õiguses, mis peegeldab riigi koostoimet teiste avaliku elu subjektidega.
Õiguspoliitika elemendid, näiteks isikuvabaduse tagamine ja vajadus riigi julgeoleku järele, võivad olla vastuolus. Mõnes aspektis võib õiguspoliitika aja jooksul märkimisväärselt muutuda.
Õiguspoliitika osakonna ülesanded
Põhiülesanded
Ülesannete täitmiseks rakendab õiguspoliitika järgmisi toiminguid:
Loodedivisjon
Loodedivisjon on üks kolmest läänekonverentsi divisjonist korvpalliliigas NBA. Sinna kuuluvad viis meeskonda: Denver Nuggets, Minnesota Timberwolves, Oklahoma City Thunder, Portland Trail Blazers ja Utah Jazz.
Divisjon moodustati 2004/05. hooaja alguses, kui NBA-ga liitus Charlotte Bobcats ja liiga konverentsid jaotati kolmeks divisjoniks. Divisjonis alustasid Nuggets, Timberwolves ja Jazz, kes ühinesid midwest divisjonist ning Blazers ja Seattle SuperSonics, kes ühinesid Vaikse ookeani divisjonist. Edeladivisjon on oma moodustamisest saadik jäänud praktiliseks muutumatuks. Ainuke muudatus toimus 2008/09. hooaja eel, mil Seattle SuperSonics kolis Oklahoma Citysse ja võttis uueks nimeks Oklahoma City Thunder.
Enim loodedivisjoni tiitleid on võitnud Sonics/Thunder (6). Järgnevad Nuggets (5), Jazz (3) ja Trail Blazers (2). Timberwolves pole divisjoni võiduni veel jõudnud.
Ükski tiim pole veel loodedivisjonist NBA meistriks tulnud.
Siau saar
Siau saar on saar Indoneesias Põhja-Sulawesi provintsis. See asub Sulawesi meres Sangihe saarestikus umbes 130 km Sulawesi saare põhjatipust põhja pool. thumb|250px|Siau saare elanikud Saare põhjaosa moodustab Karangetangi vulkaan (Api Siau), mis on üks aktiivsematest vulkaanidest Indoneesias.
Siau saarel elab umbes 50 000 inimest.
Saarel leiti 2005. aastal endeemne kandlane Tarsius tumpara.
Oleksi Arestovõtš
pisi |240px|Oleksi Arestovõtš (2022)
Oleksi Mõkolajovõtš Arestovõtš (ukraina keeles Олексій Миколайович Арестович; sündinud 3. augustil 1975 Dedophlistskaros Gruusia NSV-s) on Ukraina sõjandusekspert, sõjaväelane (luureohvitser) ja näitleja.
Oleksi Arestovõtš oli aastatel 2020–2022 Ukraina kolmepoolse kontaktrühma Ukraina delegatsiooni nõunik. Detsembris 2020 asus tööle Ukraina Presidendi Kantseleis mittekoosseisulise nõunikuna. Lahkus ametist jaanuaris 2023.
Pärast 24. veebruaril 2022 alanud Venemaa sõjalist sissetungi Ukrainasse sai Arestovõtšist Ukraina Presidendi Kantselei sõjateemal esinev esikommentaator.
Perekond
Oleksi Arestovõtš sündis Gruusias sõjaväelase perekonnas. Isa oli Valgevene poolakas. Hiljem kolis perekond Ukrainasse.
Haridustee
Arestovõtš astus 1992. aastal Kiievi Tarass Ševtšenko nimelise Rahvusülikooli bioloogiateaduskonda, kuid aasta hiljem jättis ülikooli pooleli. 1998. aastal lõpetas ta Maavägede Odessa Instituudi sõjaväetõlgi kvalifikatsiooniga.
Hiljem on Arestovõtš tudeerinud teoloogiat Kiievis asuvas Püha Aquino Thomase Religiooniteaduse Instituudis. pisi |70px|Ukraina maavägede alampolkovniku õlak
Sõjaväekarjäär
Aastatel 1994–2005 töötas Arestovõtš Ukraina Kaitseministeeriumi Luure Peavalitsuses ja strateegiliste uuringute departemangus. Ta lahkus sõjaväeteenistusest 2005. aastal reservmajori auastmes.
2018. aastal Arestovõtš naasis aastaks sõjaväeteenistusse: ta võitles 72. üksiku mehhaniseeritud brigaadi luureohvitserina Donbassi sõjas Ühendjõudude operatsiooni tsoonis.
Aprillis 2022 anti Oleksi Arestovõtšile alampolkovniku auaste.
Näitlejakarjäär
1993. aastal hakkas Arestovõtš mängima Kiievi teatristuudios «Чёрный квадрат» (’must ruut’).
Esimese filmirolli sai ta 2005. aastal. Kokku on ta mänginud 17 mängufilmis, põhiliselt kõrvalosades. Viimati (2012. aastal) mängis ta Ukraina komöödias "Не Бійся Я Поруч" (’ära karda, ma olen kõrval’). Selles filmis oli tal kaksikroll: filmi peategelane Igor Smõrnov ja Ljusja Zaitseva.
Poliitilised ambitsioonid
240px|pisi|Oleksi Arestovõtš Oleksi Arestovõtš teatas augustis 2022 Dmõtro Gordonile antud intervjuus enda valmisolekust kandideerida Ukraina presidendiks juba järgmistel presidendivalimistel (2024. aastal) – seda siiski juhul, kui Volodõmõr Zelenskõi ei kandideeri teiseks ametiajaks. Kui Zelenskõi ikkagi kandideerib 2024. aastal, siis Arestovõtš kandideerib 2029. aastal.
Tsitaat
"Situatsioon piirkonnas ei lähe pinevamaks. Vähemasti on selle tõenäosus väga väike. Ja seda põhjusel, et Venemaa on täna riik, mis ei suuda vallutada Bahmutit ja Soledari, kaht rajoonikeskust. Mis eskaleerimisest saab üldse juttu olla. Kolme kuu jooksul olles koondanud kõik jõupingutused ja võimalikud tehnoloogiad, sealhulgas absoluutselt inimvaenulikud, näiteks surmaminejate vangide [зеки-смертники] kasutamine, ei suuda Vene väed hõivata kahte rajoonikeskust. No millest me üldse räägime. Eesti sõjavägi võib täna oma kümne tuhande mehega rahulikult vastupanu kohtamata Moskvani jõuda, sest ma kahtlustan, et kõik Vene jõud on koondunud siia [Ukrainasse]".
Hirving Lozano
Hirving Rodrigo Lozano Bahena (sündinud 30. juulil 1995 Méxicos) on Mehhiko jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Napoli.
Lozano alustas klubikarjääri kodumaa klubis Pachuca. Hooajal 2015–2016 tuli ta klubiga Mehhiko liiga Clausura meistriks. Järgmisel hooajal võideti CONCACAF-i Meistrite Liiga.
2017. aasta juunis sõlmis ta lepingu Hollandi kõrgliiga klubiga PSV Eindhoven. Kohe esimesel hooajal tuli ta klubiga Hollandi meistriks ning ta oli 17 väravaga sel hooajal kõrgliigas klubi suurim väravakütt.
Koondisekarjäär
2015. aastal tuli ta Mehhiko noortekoondisega Põhja- ja Kesk-Ameerika alla 20-aastaste meistriks. Lozano oli turniiril viie väravaga üks kahest suurimast väravakütist.
Debüüdi Mehhiko rahvuskoondises tegi ta debüüdi 10. veebruaril 2016 sõprusmängus Senegali vastu. Esimese värava koondise särgis lõi ta 25. märtsil 2016 MM-i valikmängus Kanada vastu.
2016. aasta suveolümpiamängude olümpiaturniiril kuulus ta Mehhiko olümpiakoondisse. Ta kuulus koosseisu kõigis kolmes alagrupimängus. Mehhiko jäi oma alagrupis kolmandaks ja langes välja.
2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri viimases alagrupimängus 24. juunil lõi ta värava Venemaa vastu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 17. juunil lõi ta värava valitseva maailmameistri Saksamaa vastu, tuues Mehhikole minimaalse 1:0 võidu.
Kaire Uusen
Kaire Uusen (sündinud 5. aprillil 1973) on eesti ajakirjanik, õppejõud ja haldusjuhtimise magister.
Haridus
Tallinna Tehnikaülikool
Majanduse ja avaliku halduse magister
1993 – 2002
Reporterite kool  (Tartu Ülikooli ajakirjandusosakond)
ajakirjandus
Ta on töötanud meediavaldkonnas 16 aastat, ajakirjaniku ja toimetajana Eesti suurimas ajalehes  Postimees  ja selle online-portaalides ning seejärel  Äripäeva  kontsernis erialaajakirjade vanemtoimetaja ja projektijuhina. Lisaks on teinud koostööd erinevate meediaväljaannetega nagu ajakiri Anne, Mari, Tervis Pluss. Samuti PR- ja turundustööd. Enne meediavaldkonda töötas aastaid riigisektoris ja oli Mainori Kõrgkooli külalislektor.
Anett Kulbin
Anett Kulbin (sündinud 3. septembril 1993 ) artistinimega ANETT on eesti laulja ja laulukirjutaja.
Haridus
Kulbin alustas viiuliõpingud 8-aastaselt ja lauluõpinguid 12-aastaselt. Peale põhikooli õppis Heino Elleri Muusikakoolis rütmimuusika laulu, hiljem õppis ühe aasta laulmist ka Londonis.
Kulbin on õppinud ka EBS-is loomemajanduse erialal.
Muusikaline tegevus
Kulbin kuulus ansamblisse Wilhelm ning osales selle koosseisus 2014. ja 2015. aastal Eesti Laulu konkursil. Peale Wilhelmi tegevuse lõppu 2016. aastal jätkas ta sooloartistina.
2016. aastal osales Kulbin Eesti Laulul lauluga "Strong", 2020. aastal lauluga "Write about me" (koosluses Anett x Fredi) ja 2023. aastal lauluga "You need to move on" (taas koosluses Anett x Fredi).
Muu tegevus
Omab koos endise kursusekaaslase Indrek Jõega ettevõtet Nobenaps, mis tegeleb maheviina hulgimüügiga.
2020. aastal andis koos mänedžer Liisi Voolaiuga välja taaskasutuspõhimõtet järgiva kaheksast jakist koosneva riidekollektsiooni, kus iga jakk kannab ühe laulu nime albumilt “Morning after”.
Isiklikku
Anett Kulbini vend on Jan Kulbin.
Samarkandi Riiklik Meditsiiniinstituut
Samarkandi Riiklik Meditsiiniinstituut (usbeki keeles Samarqand davlat tibbiyot instituti) on ülikool Usbekistanis Samarkandis. See on Kesk-Aasia vanim meditsiiniülikool, kus pakutakse kõrgelt kvalifitseeritud meditsiinipersonali kvaliteetset koolitust. Instituut asub Samarkandi linnas, mis on läbi aegade olnud teadusliku mõtte ja silmapaistva kultuuri keskus.
Samarkandi Riikliku Meditsiiniinstituudi ajalugu ulatub 1930. aasta maisse, kui Usbeki NSV rahvakomissaride nõukogu 7. mai dekreediga nr 80 asutati Usbeki NSV Riiklik Meditsiiniinstituut.
Aastate jooksul on õppeasutuses koolitatud ja lõpetanud üle 40 000 üliõpilase.
Rektor: Jasur Rizayev, alates 15. veebruarist 2020, arstiteaduste doktor, professor.
Õppe- ja teadustöö
Samarkandi riiklikus meditsiiniinstituudis tegeleb teadusliku ja pedagoogilise tegevusega 712 teadlast ja õppejõudu, kellest 624 on täistööajaga. Nende hulka kuulub 58 professorit, 65 teadusdoktorit, 177 teaduskandidaati, 152 dotsenti.
Teaduskonnad
Praegu toimub ülikoolis koolitus 9 teaduskonnas 9 bakalaureusekraadi valdkonnas:
Bakalaureuseõppe juhised
Alates 2020. aastast on instituut käivitanud 6 ühist haridusprogrammi ja rahvusvahelise programmi "MBBS".
Need teaduskonnad tegutsevad 74 osakonna baasil, kus on 1190 kaasaegsete arvutitega varustatud klassiruumi ja 75 multimeediaklassi. Akadeemiline lütseum töötab Samarkandi meditsiiniinstituudis.
Terence Tao
Terence Tao, ka Terry Tao, (hiina keeles Táo Zhéxuān‎‎; sündinud 17. juulil 1975 Adelaide'is) on hiina päritolu Austraalia ja Ameerika Ühendriikide matemaatik, Läbimurde auhinna matemaatikas laureaat (2015).
Ta töötab 1999. aastast California Ülikoolis Los Angeleses (UCLA) matemaatikaprofessorina. Tema peamised uurimisvaldkonnad on harmooniline analüüs, osatuletistega diferentsiaalvõrrandid, algebraline kombinatoorika, aritmeetiline kombinatoorika, geomeetriline kombinatoorika, compressed sensing ja analüütiline arvuteooria.
2006. aastal sai ta Fieldsi medali panuse eest osatuletistega diferentsiaalvõrrandite, kombinatoorika, harmoonilise analüüsi ja aditiivse arvuteooria valdkondadesse.
2015. aastal sai ta Läbimurde auhinna matemaatikas tõhusa panuse eest harmooniline analüüsi, osatuletistega diferentsiaalvõrrandite, kombinatoorika ja analüütilise arvuteooria valdkondades.
Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 16-aastaselt Adelaide'is Flindersi Ülikooli bakalaureusekraadiga ja 1992. aastal sai samas samas magistrikraadi. Aastatel 1992–1996 oli ta Princetoni Ülikooli doktoriõppes. 1996. aasta juunis kaitses ta seal doktoritöö ja asus tööle California Ülikooli Los Angeleses. 24-aastaselt sai temast UCLA täisprofessor.
2006. aastal sai ta MacArthuri fondilt MacArthuri stipendiumi.
Tunnustus
pisi|100px|Fieldsi medal
Prooviabielu
"Prooviabielu" oli TV3 loodud tõsielusari.
Tõsielusarja "Prooviabielu" esimene osa oli eetris 22. veebruaril 2017, sari filmiti üles oktoobris 2016. Sarja tegevus toimus Tartus ja Tallinnas. Sari piirdus ühe hooajaga. Sarja peatoimetaja oli Raimo Kummer.
Saate peategelased Helen ja Liisa on avalikkusele varem tuntud tõsielusarjast “Abielust esimesest silmapilgust”. Sarja tegelased Kalvi-Kalle Kruusamäe ja Helen Kõpp on meedias palju tähelepanu pälvinud. Nüüdseks on nende omavaheline suhtlus lõppenud. Oma tegemisi hakkas Helen Kõpp kajastama Õhtulehe veebiväljaandes teemalehel "Heleni beebiblogi".
Osalejad on väitnud, et kogu saate ülesehitus rajanes saate loojate poolt manipulatsioonile, pettusele ning ähvardustele. Kokku monteeritud saade ei kajastanud reaalsust. Peategelane Helen sattus ränkadelt võtetelt suure koormuse tõttu haiglasse ning katkestas seetõttu saates osalemise.
Sisututvustus
Telesarjas peavad kaks naist elama kolme nädala vältel, iga nädal eri mehega. Saate lõpuks peavad naised valima ühe mehe, kellega ühist elu alustada.
Osalejad
1 Vanus saate eetris oleku ajal
Vaadatavus
1 Koht TV3 saadete vaadatavuse edetabelis
TNS Emori Eesti teleauditooriumi ülevaadete põhjal.
Kokkuvõte
Sarja lõpus pidid kaks naist oma valiku tegema. Peategelased Liisa ja Helen tegid oma valikud järgmiselt: Liisa otsustas Žiga kasuks ning Helen valis montaaži abil Kalvi-Kalle, kuid tegelikult sattus Helen koormavate võtete tõttu mitmeks nädalaks haiglasse ning lõpetas saates osalemise. Helen on avaldanud kahetsust, et lasi end saatesse rääkida ning paljastanud, et saate sisu filmimine ei vastanud kokkulepitule. Täpselt sama on väitnud teine peaosaleja Liisa ning öelnud, et osalejatega manipuleeriti saamaks vajalikke stseene.
Uisutaja
„Uisutaja“ (inglise keeles „The Skater“) on ameerika kunstniku Gilbert Stuarti õlimaal lõuendil.
1782. aastal valminud maalil on kunstnik kujutanud William Granti.
Uhtna raamatukogu
pisi|Uhtna raamatukogu Uhtna raamatukogu on raamatukogu Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Uhtna asulas. Raamatukogu direktor on Inge Pikkoja.
Novembris 2016 avati raamatukogus Eesti esimene topoteek. See sisaldab ajaloolisi dokumente ja fotosid Uhtnast ja selle lähiümbrusest.
Ajalugu
Tänase Uhtna raamatukogu alguseks peetakse 1.detsembrit 1947.a. Raamatukogu asus Sämi algkooli juhataja kabinetis (8 m²) ja kandis nimetust Sõmeru valla Sämi raamatukogu. Raamatud saadi kohalikelt elanikelt annetustena ja teistelt raamatukogudelt. 1950.a. koliti Sämi külas eramajja, kus raamatukogu käsutusse jäi 1 tuba. Ajalehes Punane Täht 6.09.1960 a. kirjutas Ellen Rätsep, et „Sõmeru valla täitevkomitee eraldas 1947.a Uhtna raamatukogust Sämis olnud filiaali jaoks 500 köidet.“ Samas pole säilinud ühtegi kirjalikku allikat, et Uhtnas oleks raamatukogu olnud. On suulised mälestused, et „mõisahoones vist midagi oli, segastel aegadel kui oli mõisas Uhtna vallavalitsus, siis midagi laenutati. ..“ Kui teada, et mõis kuulus kuni II maailmasõja puhkemiseni sukavabrikant Oskar Kilgasele, pärast sõda oli hoones ENSV Sõmeru sideagentuur ja lühikest aega Uhtna vallamaja ja Sõmeru valla täitevkomitee, siis võib arvata, et seal juures tegutses ka raamatukogu. 1951.aastal koliti raamatukogu Uhtna mõisahoonesse, kuhu oli tekkinud piirkonna keskus. Uhtna mõisahoonesse jäi raamatukogu kuni kolhooside lagunemiseni ja varade tagastamiseni 1994.a. Uhtna mõis tagastati Oskar Kilgase pärijatele ning raamatukogu kolis lasteaiahoonesse, kus laste arvu vähenemise tõttu oli üks rühmaboks tühjaks jäänud.
Viited
https://rakverevallaraamatukogud.ee/
La Güera
La Güera (araabia keeles الڭويرة, al-Gūwayra; ka La Agüera, Lagouira või El Gouera) on kummituslinn Lääne-Sahara lõunatipus, Atlandi ookeani kaldal. Linn asub Ras Nouadhibou poolsaare, mööda mida kulgeb Lääne-Sahara ja Mauritaania piir, lääneosas, 15 km Nouadhiboust läänes. La Güera asub Maroko Lääne-Sahara müürist lõunas ja on Lääne-Sahara lõunapoolseim linn. La Güera on mahajäetud.
Ajalugu
Linna nimi tuleb hispaaniakeelsest sõnast "agüera", mis tähendab "kraavi".
Rajamine ja asustamine
1924. aastal liitsid hispaanlased La Güera oma Río de Oro kolooniaga. Aastatel 1920–1924, kui La Güera oli kolooniast lahus, väljastati seal oma postmarke. Kuni 1970. aastateni tegutses linnas La Güera lennujaam.
Lääne-Sahara sõda
1979. aastal, kui Mauritaania Lääne-Sahara sõjast lahkus, elas La Güeras 816 inimest.
2002. aastaks oli linn maha jäetud ja osaliselt liivaga kattunud. La Güerat külastasid vaid mõned imragueni kalurid ja seda valvas Mauritaania sõjavägi, kuigi linn ei kuulu ametlikult Mauritaania koosseisu.
Peeter Ahman
Ta lõpetas 1923. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, oli 1922–1924 Tartu-Võru rahukogu kohtuameti kandidaat Tartus, 1924–1930 jaoskonnakohtunik Võrus ja Otepääl, 1930–1940 vandeadvokaat Otepääl.
Asgardia
Asgardia Kosmoseriik (inglise keeles Space Kingdom of Asgardia) on kosmosesse rajatav riik, mida selle loojad käsitlevad kui olemasolevatest riikidest sõltumatut. Asgardia üks eesmärke on saada tunnustatud riigiks ning rajada 2043. aastaks püsiasustus Kuul. Asgardia loomise kavatsusest andis avalikkusele teada 12. oktoobril 2016 selle projekti eestvedaja Igor Ašurbeili.
Asgardial on peaminister, ministeeriumid ja parlament. Asgardia parlamendi esimees on Lembit Öpik.
pisi|[[Asgardia 1 ülessaatmine 12. novembril 2017 kanderaketiga Antares kosmodroomilt MARS]]
Satelliitide lennutamine
Asgardia eesmärkide hulka kuulub tehiskaaslaste lennutamine Maa orbiidile.
Oma esimese satelliidi (Asgardia 1) saatis Asgardia üles 12. novembril 2017 kosmodroomilt MARS kanderaketiga Antares. Satelliit kaalus vaid 2,8 kg.
Vajangu raamatukogu
Vajangu raamatukogu on raamatukogu Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Vajangu külas.
No Prejudice
"No Prejudice" (islandi keeles Enga fordóma, eesti keeles "Eelarvamusi pole") on Islandi 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse laul.
Vajangu raamatukogu
Raamatukogu ajalugu ulatub aastasse 1907.
August Kitzbergi nimelise Gümnaasiumi staadion
August Kitzbergi nimelise Gümnaasiumi staadion on Viljandi maakonnas Karksi-Nuias aadressil Kooli tänav 1 asuv staadion. Staadion hõlmab muu hulgas jalgpalliväljakut. Staadion omanik on Karksi Vallavalitsus ja valdaja August Kitzbergi nimeline Gümnaasium.
Lockheed SR-71 Blackbird
Lockheed SR-71 Blackbird ('musträstas') on USA kontserni Lockheed ehitatud ülehelikiiruseline luurelennuk. Lennuki peakonstruktori Clarence Johnsoni eesmärgiks oli luua üle kolme korra helist kiirem (Mach 3) mehitatud luurelennuk, mis jääks külma sõja aegse vaenlase Nõukogude Liidu territooriumist üle lennates tabamatuks. Kokku ehitati 13 lennukit A-12 (SR-71 algversioon), esmalend toimus aprillis 1962. Pärast 1968. aastat asendati A-12 uuemate arendustega YF-12 (3 lennukit) ja seejärel SR-71 Blackbird (32 lennukit).
Ajalugu
SR-71 varasem eelkäija, suurte kõrguste allahelikiiruseline luurelennuk Lockheed U-2 ei olnud enam püüdmatu, nagu näitas U-2 allatulistamine 1. mail 1960 NSV Liidu kohal. Tegelikult alustas Lockheed uue lennuki loomist juba enne seda vahejuhtumit. Tulevase lennuki peamiseks erinevuseks pidi saama erakordselt suur kiirus, mis teeks lennuki allatulistamise peaaegu võimatuks.
Lennukile SR-71 eelnes mitu kavandit, mis kõik kandsid tähist A ja sellele järgnevat numbrit. Viimane kavand A-12 võetigi prototüübi ehitamise aluseks. Enamasti titaanist ja teistest täiesti uuelaadsetest kuumakindlatest tehismaterjalidest valmistatud lennuki struktuur oli konstrueeritud nii, et lennukil oleks hea aerodünaamika juures võimalikult väike radarkiirguse peegelpind ja suur kuumustaluvus.
Esimese lennuki ehitus, millega oli plaanis testida aerodünaamilisi ja radarkiirguse peegelduse omadusi, algas 1959. aastal. A-12 kavatseti ehitada Lockheedi California osariigi Burbanki linnas asuvates hallides. Lennuki peamiseks ehitusmaterjaliks kasutati titaani (85–90% struktuurist), Johnson otsustas kasutada titaani sulamit B-120, mis oma tugevuse ja kuumuskindluse juures oli suhteliselt kerge, aga teisest küljest ka väga kallis (10 korda terasest kallim).
Lennuk loodeti valmis saada 1961. aasta augustiks, kuid kohe algasid ka probleemid: küll ei saadud tähtajaks vajalikku titaanmaterjali, küll ei saadud ettenähtud mootoreid J58 ja ootamatuid raskusi tekitas ka titaanmaterjali töötlemine. Titaani tugevuse tõttu pidi Lockheed tehase lausa uue seadmestikuga varustama.
Kuumus
A-12 projekti arendamise peaprobleemiks jäid äärmuslikult kõrged temperatuurid, mis kaasnesid õhu hõõrdumisega lennuki pinnal suurtel kiirustel. Üle tunniajalisel lennul kuumenes lennuki pinnakate kiirusel 3 Machi kohati kuni 480 °C, sellisel temperatuuril pidid kõik lennuki komponendid ikkagi üksteisega sobituma. Lockheed oli sunnitud A-12 lennul tekkiva suure kuumuse tõttu välja töötama alternatiivsed lennukisüsteemidele vajalikud sünteetilised määrdeained ja hüdraulikasüsteemi vedelikud.
Samuti tuli kuumuse tõttu arendada kõrge 60° leektäpiga ja madalama aurustumisrõhuga (kõrgema keemistemperatuuriga) mootorikütus (JP-7). Seejuures tekkis jällegi vajadus mootori põlemiskambris ja hiljem järelpõlemisel kütuse süütamiseks kasutusele võtta eriline katalüsaator, kemikaal trietüülboraan.
Lennuki oluliste ja enim kuumenevate pindade jahutamiseks kasutati tsirkuleerivalt pardal olevat lennukikütust. Täiendavalt, kogu konstruktsiooni osaliseks jahutamiseks soojuskiirguse arvel, kaeti lennuki pind erilise musta värviga, sellest ka lennuki mitteametlik nimi Blackbird. A-12 mootorite düüsidest väljuva ioniseerunud järelpõlemisleegilt peegelduva radarkiirguse vähendamiseks segati kütusesse tseesiumisisaldusega lisandit A-50.
Suurest kuumusest tingitud paisumisest pikenes lennuki kerestruktuur lennul 20–40 cm, saavutades sellega n-ö nõutava töötemperatuuri. Jahtunud olekus aga lekkisid A-12 kütusepaagid maapinnal olles märgatavalt, vaatamata tihendusmaterjalide kasutamisele. Kütuse JP-7 suure leegikindluse tõttu polnud lekkimine lennuki maapealsel hooldusel siiski ohtlik. Tavaliselt tõusis SR-71 õhku osaliselt tangitud kütusehulgaga ja täielikult tangiti lennuk juba õhus olles – 7 minutit hiljem õhku tõusnud tankerlennuki KC-135Q kütusevarudest, millest Blackbirdil jätkus ettenähtud 4500 km vahemaa katmiseks.
Ka fotoaparatuuri illuminaatorite klaasid olid suure temperatuurikõikumise tõttu tugeva koormuse all. Luurelennu marsikiirusel pragunesid illuminaatorite klaasid välispinna 260 °C kuumuse tõttu, ei aidanud ka fotokaamerate kambrit jahutavad kliimaseadmed. Lõpuks leiutas firma Corning Glass Works kvartsklaasi, mis kõiki nõudeid rahuldava ultrahelitehnoloogia abil keevitati otse kere külge. Pärast maandumist, kui lennuki jahutussüsteem välja lülitus, oli näiteks piloodikabiini klaaskupli temperatuur ligi 300 °C.
Kaamerad
1959. aastal esitasid firmad Perkin Elmer, Eastman Kodak ja Hykon kaamerate tarnimise võistlusel oma projektid. Perkin Elmeri stereokaamera Type I tegi pildi maapinnast 114 km laiusel ribal, 45 cm fookuskaugusega objektiiv, lahutusvõimega kuni 30 cm maapinna detailidest. Pilt jäädvustati 168 mm laiusele ja 1500 m pikkusele filmilindile.
Ka Kodaki stereokaamera Type II tegi 30% stereopildi 97 km laiusest maapinnaribast 53 cm objektiiviga, mis jäädvustas pildile maapealsed detailid suurusega kuni 43 cm. Lennuki pardale sai võtta 2500 m 203 mm laiust filmilinti.
Firma Hycon arendas kaamera, mis baseerus luurelennuki U-2 B-kaameral. Selle 122 cm fookuskaugusega objektiiv võimaldas jäädvustada pildi maapinnast 241 mm laiusele ja 3500 m pikkusele filmilindile, 66 km laiusest maapinnaribast, detailide eraldusvõimega vähemalt mõõduga 20 cm. Kuna kõigil kaameratel olid omad eelised, otsustas CIA (USA Luure Keskvalitsus) tellida kõik need võistlevad kaamerad uue lennuki jaoks.
Mootorid
pisi|SR-71 mootorigondli ja mootori läbilõige lennukiirusel Mach 3
Kaks Pratt ja Whitney J58 telg-kompressor turboreaktiivmootorit arendasid kokku tõukejõudu 2 × 145 kN. Turboreaktiivmootorite enda tõukejõud moodustas natuke rohkem kui 20% kogu tekitatud tõukejõust, mis oli tarvilik lennukiirusel Mach 3.
Enamik tippkiirusel lendamisel vajalikust tõukejõust saadi tänu unikaalsele mootori õhu sisselaskeava, difuusori konstruktsioonile. Difuusorist väljaulatuva koonus-südamiku asendi nihutamisega ette- või tahapoole 66 cm võrra nii, et ülehelikiiruseline koonuse teraviku tipust lähtuv koonuseline šokilaine (lööklaine) oleks kallutatud mootori difuusorisse, millest enamik õhku voolas edasi mootori väliskontuuri kaudu otse järelpõlemiskambrisse.
Kiirusel M = 1,5 mootori düüsi ja gondli ejektori vaheliste välisavade sulgemisel ning ejektori enda klappide täisaval tekkis teisel põhimõttel töötav mootor – otsevoolu reaktiivmootor ehk ramjet. Lennuki maksimumkiirusele M = 3,35 seadis piiri mootori kompressori sisendi temperatuur, mitte üle 427 °C.
Kiirus
Lennuki suurimaks kiiruseks oli kalkuleeritud Mach 3,2, kuid mõningatel tingimustel võis see ulatuda Mach 3,5-ni.
28. juuli 1976 tehti FAI registreeritud kiiruse maailmarekord määratud distantsil (16,1 km) 3529,0 km/h (Mach 3,36). SR-71 on senini kiireim lennuk, mis iialgi valmistatud. Ligilähedast kiirust arendaval Nõukogude Liidu hävituslennukil MiG-25 oli kiirus Mach 3 võimalik vaid ligikaudu 5 minuti kestel.
Peale SR-71 oli maailmas veel üks lennuk, Prantsusmaa/Inglismaa reisilennuk Concorde, mis võimaldas lennata ülehelikiirusel kauem kui tund aega.
Lennulagi
SR-71 lennulaeks oli kalkuleeritud 25 900 m horisontaal-lennul, kuid ballistilisel (parabool-) trajektooril oli võimalik saavutada lennukõrgus üle 100 000 jala (30 500 m) või enam. 28. juulil 1976 esitati FAI-le maailmarekordina registreerimiseks SR-71 horisontaal-lennukõrgus 25 929 m.
Omal ajal juhtisid USA asjakohase ringi spetsialistid lennundusrekordeid registreeriva FAI tähelepanu sellele, et eesmärk ei ole demonstreerida A-12 kogu lennuvõimekust, näiteks toodi 1965. aasta 20. novembril ühtlasel kõrgusel 90 000 jalga (27 432 m) toimunud A-12 lend, kiirusega Mach 3,2, mida ei esitatud rekordi registreerimiseks.
Tõrjerakettide eksitamise elektroonilised seadmed
pisi|SR-71 elektrooniline pettesüsteem
SR-71 oli varustatud vaenlase radarsüsteemide avastamise ja tõrjerakettide eemale juhtimise erilise elektroonilise eksitamissüsteemiga ECM. Sihtmärgi tabamise ärahoidmiseks saadeti Nõukogude Liidu raketile S-75 selle juhtimislainepikkusele häälestatud eksitav signaal, millega tõrjerakett juhiti lendavast SR-71-st kõrvale.