Practical_Reflection
Kaks: Eneseteadlikkus
Toimija soov endast aru saada soosib seda, et ta ootab seda tegu, mille end teha panna laskmiseks tal enda arvates on kõige tugevamad motiivid. Asi on selles, et ta tahab teha tegu, millest ta aru saab, ta teab, et ta teeb mis tahes teo, mida ta teadvustatult ootab, ning ta soovib oodata tegu, millest ta aru saab, et mitte oodata ning lasta end tegema panna arusaamatut tegu. Toimija saab küll aru, et tegu, mida teeb, on pannud tegema tema teadvustatud ootus, et ta seda teeb, ja sellepärast võib paista, et on tagatud, et ta saab aru mis tahes teost, mida ta teadvustatult ootab. Aga mis siis, kui toimija ei tea, miks ta teeb just seda tegu, mitte mõnd teist, mis ta oleks teinud, kui ta oleks seda teadvustatult oodanud? Siis ta ei tea, miks ta ootas just seda tegu. Siis ta ei tea, miks ta laskis end teha panna just seda tegu, ja siis ta ikkagi ei tea, miks ta seda teeb. Et tagada, et ta teeb tegu, mille tegemisest ta aru saab, peab ta ootama tegu, mille ootamisest ta aru saab. Toimija teab, et ta võib oodata mis tahes tegu, mida ta eelistab oodata, nii et see, mis tegu ta ootab, sõltub tema eelistusest. Selleks et seletada, millist tegu ta ootab, ei tule tal viidata mitte tõenditele, vaid eelistusele. Ta teab ka, et ta eelistab oodata mis tahes tegu, mida ta kõige rohkem soovib lasta end teha panema, sest ta teab, et mis tahes motiiv, et lasta end mingit tegu tegema panna, annab motiivi selle teo ootamiseks, sest ta teab, et teo teadvustatud ootamine on vahend, et lasta end seda tegu tegema panna. Nii et tegu, mida end tegema panna ta enda arvates eelistab, on tegu, mille ootamisest ta enda arvates aru saaks. Ja kuna tegu, mille ootamisest ta enda arvates aru saaks, on see, mille tegemisest ta lõpuks aru saaks, motiveerib enesemõistmise soov teda ootama tegu, mille end niisuguse ootuse abil tegema panna laskmiseks on tal kõige tugevamad motiivid. (Mis siis, kui toimija eksib, kui ta usub, et ta eelistab end tegema panna üht kindlat tegu? See uskumus (õigemine teadlikkus sellest uskumusest) paneb ikkagi selle teo end tegema panemise paista arusaadavana, nii et enesemõistmise soov hakkab end seda tegema panemist soosima. Ja see lisamotiiv võib motiivide tasakaalu nihutada, nii et eelistus muutub. Nii et uskumus eelistusest võibki viia selle eelistuseni.) Motiivid end midagi tegema panna lasta on ligikaudu samad mis motiivid seda teha. Võib olla erandeid. Ühelt poolt, võib olla tooreid ajesid, mis motiveerivad tegutsema, motiveerimata tegema ettevalmistavaid käike. Näiteks nälg võib motiveerida sööma kõike, mida kätte saadakse, motiveerimata ettevalmistusi, näiteks selle ootuse kujundamiseks, mis paneks sööma. Teisest küljest, võidakse näiteks saada öelda, et midagi, näiteks mingi kohustuse täitmist, on proovitud teha, ning mitte hoolida, kas seda tegelikult tehakse. Siis on küll motiiv ootuse kujundamiseks, kuid ei ole motiivi teo tegemiseks. Tavaliselt aga on toimijal kõige tugevamad motiivid end tegema panna lasta seda, mida teha on tal kõige tugevad motiivid. Ja ta arvabki, et selle tegemisest ta saab pärast aru, sest tal on siis teadlikkus tugevatest motiividest seda teha ja tugevatest motiividest end seda tegema panna lasta.