cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Postimees
Veebiväljaanded
Postimehe veebiväljaanded on 2017. aasta seisuga järgmised: Postimees.ee, Tartu Postimees.ee (tartupostimees.ee), Arvamus (arvamus.postimees.ee), Majandus (majandus24.postimees.ee), Maailm (maailm.postimees.ee), Atlas (atlas.postimees.ee), Kultuur (kultuur.postimees.ee), Sport (sport.postimees.ee), Tervis (tervis.postimees.ee), Tarbija (tarbija24.postimees.ee), Sobranna (sobranna.postimees.ee), Ilm (ilmajaam.ee), Elu24 (elu24.ee), Tallinncity (tallinncity.postimees.ee), Seto (setomaa.postimees.ee), Tehnika (tehnika.postimees.ee), Maa Elu (maaelu.postimees.ee), Ratsutamine (ratsutamine.postimees.ee), Kodustiil (kodustiil.postimees.ee), Reisile (reisile.postimees.ee), rus.postimees.ee, krasotka.postimees.ee, limon.postimees.ee.
2016. aasta mais külastas tööpäeviti portaali elu24.ee 73 000 inimest, portaali e24.ee sama seisuga 64 000 inimest ning venekeelsetel portaalidel on tööpäevas külastajaid keskmiselt 27 000. Need andmed võivad siiski päevade lõikes tugevalt erineda.
Tähtsamad koostööpartnerid ja projektid
Alates 1997. aastast valib Postimees igal aastal aasta inimese. Samuti teeb Postimees koostööd paljude heategevus- ja kultuuriorganisatsioonidega. Postimees on olnud partneriks ERKI Moeshow'le, Tallinn Fashion Weekile, Pimedate Ööde Filmifestivalile (PÖFF), Tallinn Music Weekile, Eesti Laulule, Maamessile. Postimees on andnud oma panuse ka projektidesse "Edukad toetavad lastekodulapsi", "Edukad toetavad puudustkannatavaid lapsi" jpm.
AK
AK: Arvamus, Kultuur on ajalehe Postimees kultuurilisa, mis ilmub laupäeviti alates 2007. aasta algusest.
Lisalehe toimetust juhatas aastal 2013 Neeme Korv, toimetusse kuulusid Sigrid Kõiv, Urve Eslas, Marti Aavik, Heili Sibrits, Tiit Tuumalu, Janar Ala ja Rein Veidemann.
Arter
Arter on ajalehe Postimees nädalalõpu lisaleht. Arter ilmub laupäevase lehe vahel.
Alates 2008. aasta 17. jaanuarist ilmub leht parendatud ajalehepaberil, varem trükiti seda kriitpaberile.
Postimehe veebiportaalid
Ehkki vaidlustes ajakirjanduse kvaliteedi ning valge ja kollase ajakirjanduse eristamise üle on kohati rõhutatud Postimehe portaalide iseseisvust ning vajadust eristada neid paberlehest, kattub suur osa veebiportaalide sisust Postimehe paberväljaannetega. Portaalidel on siiski oma toimetajad, kujundus ja üldjuhul ka logod.
Lisaks portaalidele olid Postimehe veebilehe päisest 2016. aastal lingitud samale kontsernile kuuluvad meediakanalid Soov, KV.EE, Osta.ee, metsaoksjon.ee, Tartu Postimees, Pärnu Postimees, Sakala, Virumaa Teataja, Järva Teataja, Valgamaalane, Reporter, Kanal 2, Kuku, Elmar ja MyHits.
Kuna veebiportaalide nimesid ja suhteid on kerge muuta (rubriik vs. portaal, ühe portaali rubriikide eri aadressid jne), kajastab järgnev loetelu olukorda 2021. aasta kevadel ja võib kergesti aeguda.
Aprillis 2016 anti välja täielikult uuendatud Postimehe äpp ja mobiiliversioon.
Maakonnalehed
2015. aasta lõpus ühinesid Postimees ja Ühinenud Ajalehed AS Postimees Grupiks, mis hõlmas Postimehe eri brände (paberväljaanded ja portaalid) ja varem nime all Ühinenud Ajalehed tegutsenud väljaandeid Tartu Postimees, Pärnu Postimees, Sakala, Virumaa Teataja, Järva Teataja ja Valgamaalane. 2017. aasta aprillis liitis ASi Postimees Grupp endaga selle emaettevõtte Eesti Meedia, mille alla kuuluvad nüüd ka kontserni maakonnalehed.
Kõik maakonnalehed on oma maakondade juhtivad väljaanded. Postimehe veebilehe avalehelt on lingitud rubriikidena ka maakonnalehed Tartu Postimees, Pärnu Postimees, Sakala, Virumaa Teataja, Järva Teataja, Valgamaalane. Maakonnalehed on iseseisvad väljaanded, mis ilmuvad ka paberil; nende veebilehtede sisu kattub suuremalt jaolt paberlehtedega. 2016. aasta juunis olid Postimehe kodulehel rubriikidena esitatud Tartu Postimees, Pärnu Postimees, Sakala, Virumaa Teataja, Järva Teataja ja Valgamaalane.
Süüdistused poliitilises kallutatuses
Postimehe sisu on peetud poliitiliselt kallutatuks ja lehte on nimetatud Eesti Reformierakonna poliitiliseks häälekandjaks. 2005. aastal kirjutasid selleteemalise ühispöördumise kõik ülejäänud parlamendierakonnad (Sotsiaaldemokraatlik Erakond, Keskerakond, Rahvaliit ja IRL). 2013. aastal peeti Postimeest poliitiliselt iseseisvaks. 2014. aastal ilmus taas hinnanguid, mille järgi Postimees oli Reformierakonda toetav. 2019. aasta alguses kerkis ajakirjanduses taas Postimehe sõltumatuse küsimus, kui Postimehe peatoimetaja Lauri Hussar lahkus ametist, et kandideerida Riigikokku Eesti 200 nimekirjas. Sellele järgnes peagi rida kriitilisi artikleid teistes väljaannetes, kus algul Postimehe valimiskompassiga seoses   , hiljem aga ka laiemalt leiti, et Postimees kaldub toetama konservatiivseid rahvuslikke erakondi Isamaad ja EKREt, seostades seda uue omaniku, korduvalt Isamaad toetanud Margus Linnamäe mõjuga toimetusele. Postimees, Isamaa, EKRE, MTÜ Ühiskonnauuringute Instituut ja Turu-uuringute AS vaidlustasid kriitika.
Päike
Päike on meie Päikesesüsteemi täht, heledaim Maalt nähtav täht.
Kui jutt on mõnest teisest planeedisüsteemist, siis võib üldnimetusena päikesteks nimetada ka selle teise konkreetse planeedisüsteemi tähte (või tähti). Eesti keeles tehakse vahet suurtähe kasutamisega: kui räägitakse Päikesest (näiteks käesolevas artiklis), siis on mõeldud meie Päikesesüsteemi tähte, aga kui päikesest, siis mõeldakse üldnimetust.
Iseloomustus
vasakul|pisi|Päike pildistatud teleskoobiga läbi lairibafiltri. Valevärvides. Paremale üleval mõõtkavalises suuruses Maa kujutis. Päikese näiv tähesuurus on −26,74 ja absoluutne tähesuurus 4,85. Päikese aktiivsustsükkel kestab umbes 11 aastat. On leitud, et aktiivsustsükli jooksul, aktiivsuse maksimumist kuni miinimumini, varieerub Päikese kiirguse tugevus umbes 0,1%.
Päike on peajada täht spektriklassiga G2V, mis tähendab, et ta on keskmisest tähest mõnevõrra massiivsem ja kuumem. Umbes 85% tähtedest on Päikesest väiksema massiga. Ka mõõtmetelt ületab Päike suurt osa peajadal asuvaid tähti, kuid kuumimatest peajadal asuvatest tähtedest on tema raadius umbes 10 korda väiksem, (ka Päikese massist väiksema massiga) punastest hiidtähtedest või massiivsetest ülihiidudest aga sadu kuni tuhandeid kordi väiksem. G2-spektriklassi tähtedel on peajadale omane eluiga umbes 10 miljardit aastat. Päikese vanus on 4,57 miljardit aastat. Päikest peetakse universumi ajaloos kolmanda põlvkonna täheks.
Päikese läbimõõt on 1,392 miljonit kilomeetrit (109 Maa läbimõõtu) ja mass 1,9891×1030 kg (332 950 Maa massi). Päikese raadius on 6,9599×108 m (109 Maa raadiust), pindala 6,087×1018 m², ruumala 1,4122×1027 m³ ja keskmine tihedus on 1409 kg/m³.
Raskuskiirendus. Päikese pinnal on 273,98 m/s², mis on ligi 28 korda suurem kui Maal. Paokiirus Päikese pinnal on 617,7 km/s, mis on üle 55 korra suurem kui Maal. Päikese ekvaatoril on sünoodiline pöörlemisperiood 27,275 ööpäeva (13°12' päevas) ja sideeriline pöörlemisperiood 25,380 ööpäeva (14°12' päevas).
Asukoht
Päikese ümber tiirlevad Maa ja teised planeedid, nii Maa-sarnased planeedid, hiidplaneedid kui ka kääbusplaneedid. Lisaks tiirlevad Päikese ümber veel asteroidid, meteoroidid, komeedid, Neptuuni-tagused objektid ja tolm.
Päike liigub lähimate tähtede suhtes kiirusega 19,5 km/s. Päike liigub Herkulese tähtkuju suunas. Päikese kaugus Linnutee tasandist on 50 valgusaastat ja Linnutee keskmest 28 000 valgusaastat. Päike tiirleb ümber Linnutee keskme kiirusega 250 km/s ja tiirlemisperiood on 200 miljonit aastat.
Koostis ja ehitus
Päike koosneb peamiselt vesinikust (73,46% massi järgi) ja heeliumist (24,85% massi järgi), kõiki ülejäänud elemente kokku on 1,67% massi järgi. Päikese keskmes, kus tihedus on 160 000 kg/m³, rõhk 3,4×1016 Pa ja temperatuur umbes 15 700 000 K muundub vesinik termotuumareaktsioonides heeliumiks. Igas sekundis ühineb 3,4×1038 prootonit (vesiniku aatomi tuuma) heeliumi tuumadeks. Selle käigus tekkivate gammakvantidena vabanev energia jõuab pärast kümneid kuni sadu tuhandeid aastaid ning miljoneid kordi toimuvaid neeldumis- ja kiirgumisprotsesse Päikese fotosfääri ja edasi kosmosesse. Päikese kogukiirgus on 3,825×1026 J/s. Päike kiirgab ka raadiokiirgust, aga Päikese raadiokiirgus on nõrk ja muutlik. Päikese koguenergia on 7×1041 J. Kiirguse tõttu väheneb Päikese mass igas sekundis 4,3 t. Fotosfääris kiirgub suurel hulgal nähtava valguse footoneid, mis jõuavad Maa pinnale. Füüsikud tekitavad Päikese tuumas toimuvatega sarnaseid protsesse vesinikupommis ja termotuumareaktorites. pisi|Video päikese tegevusest pisi|Päikese ehitus: 1 tuum, 2 kiirgustsoon, 3 konvektsioonitsoon, 4 fotosfäär, 5 kromosfäär, 6 kroon, 7 päikeseplekk, 8 graanulid, 9 protuberants Päikese pinnaks loetakse see ala, millest allapoole on Päike läbipaistmatu. See moodustab kromosfääri aluse ja sellest alates mõõdetakse kaugust Päikese pinnast. Päikese nähtav pind (kromosfäärist seespool) on fotosfäär. See valgust kiirgav kiht ulatub umbes 320 km kõrgusele konvektsioonitsooni ülemisest osast. Fotosfäärist kõrgemale jäävad Päikese atmosfääri hõredamad kihid – kromosfäär ja kroon. Kromosfääri paksus on umbes 2000 km ja temperatuur selles kasvab kauguse suurenedes kuni umbes 20 000 K. Sellest kõrgemale (umbes 200 km) jääb Päikese kroon, kus temperatuur kasvab järsult veelgi (kuni u 1000 000 K).
Päikese krooni tihedus on 1011 aatomit kuupmeetri kohta ning fotosfääril 1023 aatomit kuupmeetri kohta. Tsentris on Päikese tihedus umbkaudu 150 grammi kuupsentimeetri kohta.
Spiikulate ja kromosfääriloidete keskmine kestus on 8 minutit, kõrgus 7000 km, gaasi kiirus nendes 4 km/s. Protuberantside kestus seevastu on 1–2 kuud, kõrgus kuni 40 000 km ja pikkus kuni 200 000 km.
Päikese pinnatemperatuur fotosfääris on 5778 K, kuid märksa kuumemad on Päikese kroon (kuni 1,8 miljonit K) ja tuum (umbes 15,7 miljonit K). Spiikulate ja kromosfääriloidete temperatuur on 15 000 K, protuberantside temperatuur 7000 K.
Päikeseplekid
Päikese aktiivsust iseloomustavad päikeseplekid. Päikese aktiivsus on tsükliline. Kui vaadata päikeseplekkide arvu, on tsükli pikkus 11,4 aastat, aga kui nende magnetvälja polaarsust, siis 22,08 aastat. Laikude läbimõõt on 10 000 km, aga suurim seni nähtud päikeselaik oli läbimõõduga 185 000 km. Laigu keskmine sügavus on 500 km. Laigu tuuma ehk umbra keskmine temperatuur on 4240 K, selle halo ehk penumbra temperatuur 5680 K ja laigu kõrval oleva fotosfääri keskmine temperatuur 6050 K. Laikude iga on 6 päeva kuni 1½ kuud.
Päikesevarjutus
Päikesevarjutuse ajal varjab Kuu Maal asuva vaatleja jaoks Päikese osaliselt või täielikult. Täieliku päikesevarjutuse ajal on taeva heledus Päikese ümbruses 1,610−9 Päikese heledusest. Seevastu Kuu heledus on Maalt Kuule peegeldunud valguse tõttu 1,110−10 Päikese heledusest.
Päikese otsene vaatlemine võib kahjustada silmi ja põhjustada ka pimedaks jäämist (nii juhtus Joseph Plateauga). Päikesevarjutuse ajal on oht Päikesesse vaadates silmi kahjustada eriti suur, sest haruldane taevanähtus tekitab uudishimu ja sellepärast vaadatakse heledat Päikest kauem kui ohutuse piir lubaks. Silmade kaitsmiseks pikaajalise vaatlemise korral tuleb kasutada spetsiaalseid päikesefiltreid või tumedat keevitusklaasi. Tahmane klaas, diskett, valgustatud filmilint jms sobivad vaid Päikese väga lühiajaliseks vaatlemiseks, sest nad ei neela Päikese infrapunakiirgust.
Mostõska
Mostõska (ukraina keeles Мостиська, poola keeles Mościska) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Javorivi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Mostõska rajooni halduskeskus. Mostõska asub Poola piirist umbes 12 km kaugusel, Lvivist umbes 63 km läänes.
Asulat on esmamainitud 1244. aastal. Alates 1387. aastast oli Mostõska Poola Kuningriigi koosseisus. Mostõska sai Magdeburgi linnaõigused 1404. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks Mistõska 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. 1919–1939 oli linn Poola koosseisus.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mostõska elanikest ukrainlasi 79,32%, poolakaid 18,84%, venelasi 1,42%, valgevenelasi 0,18%.
Gail Devers
Yolanda Gail Devers (sündinud 19. novembril 1966 Seattle'is) on USA endine naiskergejõustiklane, 100 m jooksja ja 100 m tõkkejooksja. Ta oli üks edukamaid 1990. aastate kergejõustiklasi.
27px Olümpiamängudel
olümpiavõitja 100 m jooksus 10,82 olümpiavõitja 100 m jooksus 10,94 olümpiavõitja 4×100 m teatejooksus 41,95
Maailmameistrivõistlustel
hõbemedal 100 m tõkkejooksus 12,63 maailmameister 100 m jooksus 10,82 maailmameister 100 m tõkkejooksus 12,46 hõbemedal 4x100 m tetatejooksus 41,49 maailmameister 100 m tõkkejooksus 12,68 maailmameister 4x100 m teatejooksus 41,47 maailmameister 100 m tõkkejooksus 12,37 hõbemedal 100 m tõkkejooksus 12,54
Sisemaailmameistrivõistlused
sisemaailmameister 60 m jooksus 6,95 sisemaailmameister 60 m jooksus 7,06
hõbemedal 60 m jooksus 7,05 sisemaailmameister 60 m tõkkejooksus 7,81 sisemaailmameister 60 m jooksus 7,08 hõbemedal 60 m tõkkejooksus 7,78
Isiklikud rekordid
100 m jooks 10.82 1. august 1992 Barcelona 200 m jooks 22.71 23. mai 1987 Corvallis 400 m jooks 52.66 4. juuni 1987 800 m jooks 2:11.07 1982 100 m tõkkejooks 12.33 23. juuli 2000 Sacramento 400 m tõkkejooks 59.26 1985 kaugushüpe 6.77 16. aprill 1988 Westwood kolmikhüpe 12.97 1986
Isiklikku
Gail Devers oli tippsportlasena 160 cm pikk ja kaalub 52 kg. Aastatel 1988-1992 oli abielus Ron Robertsiga.
Džambõn Batmönh
Džambõn Batmönh [dž'ambõn b'atmönh] (Жамбын Батмөнх); 10. märts 1926 Mongoolia Uvsi aimakk – 14. mai 1997 Ulaanbaatar) oli Mongoolia riigipea aastatel 1984–1990.
Ta astus 1948 Mongoolia Rahvarevolutsioonilisse Parteisse. 1971 valiti ta partei keskkomitee liikmekandidaadiks ning 1974 keskkomitee liikmeks. Samal ajal sai ta ka poliitbüroo liikmeks. Aastal 1973 määrati ta Keskkomitee teaduse ja hariduse osakonna juhatajaks.
1974 määrati ta Ministrite Nõukogu aseesimeheks ja seejärel esmeheks, võttes valitsusjuhi ameti Jumdžaagijn Tsedenbalilt, kellest sai riigipea. Tsedenbal tagandati tema kehvale tervisele viidates riigipea ametipostilt ja parteijuhi kohalt augustis 1984 Keskkomitee erakorralisel koosolekul. Batmönh nimetati tema asemele parteijuhi kohale ja sama aasta 12. detsembril 1984 sai temast ka Suure Rahvahuraali presiidiumi esimees (riigipea).
Batmönhi üks esimesi ülesandeid vastsel ametikohal oli tervitada värsket Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei juhti Mihhail Gorbatšovi, kes augustis 1985 tegi visiidi Ulaanbaatarisse. Gorbatšovi vastuvõtul, riiklikul banketil, kuulutas Batmönh, et Mongoolia on Nõukogude Liidu ustav liitlane tema rahu kindlustamise püüdlustes Kaug-Idas.
Lamberto Spoletost
Lamberto Spoletost (umbes 880 – 898) oli Frangi keiser, Itaalia kuningas ja Spoleto hertsog (Lamberto II nime all).
Lamberto oli Spoleto Guido poeg. Kui isa 891. aastal keisriks krooniti, sai temast Itaalia kuningas ning 892. aastal kaaskeiser. Isa surma järel 894. aastal sai Lamberto nii keisriks kui ka Spoleto hertsogiks. Tema tiitlid ei maksnud siiski kuigi palju, sest reaalselt valitses ta vaid osa Itaalia üle, samas kui temast tunduvalt võimsamad valitsejad, Ida-Frangi kuningas Arnulf ja Friooli Berengar üheskoos tema vastu võitlesid. 896. aastal kroonis paavst Formosius Arnulfi Roomas Itaalia kuningaks ja keisriks. Ent kuna Arnulfil oli tegemist Saksamaal, siis õnnestus Lambertol 897. aastal reaalne võim Itaalias taas enda kätte saada. 898. aastal võitis ta mässulist Toscana hertsogit ning valmistus minema sõjakäigule Berengari vastu, ent hukkus ootamatult, ilmselt hobuse seljast kukkumise tõttu. Seejärel läks võim Itaalias Arnulfile ja Berengarile.
Iluuisutamine 2010. aasta taliolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Iluuisutamine Iluuisutamine 2010. aasta taliolümpiamängudel toimus 14.–27. veebruarini Vancouveri Pacific Coliseum jäähallis.
Medalid
Iluuisutamises jagatud medalid riigiti.
Meeste üksiksõit
Finaal: 15. veebruar Osavõtjaid: 30 Olümpiavõitja 2006: Jevgeni Pljuštšenko, Venemaa Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Naiste üksiksõit
Finaal: 25. veebruar Osavõtjaid: 24 Olümpiavõitja 2006: Shizuka Arakawa  , Jaapan Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Paarissõit
Finaal: 15. veebruar Osavõtjaid: 20 Olümpiavõitja 2006: Tatjana Totmjanina /  Maksim Marinin,  Venemaa Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Jäätants
Finaal: 22. veebruar Osavõtjaid: 23 Kohustusliku tantsu ametlikud tulemused Originaaltantsu ametlikud tulemused Vabatantsu ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
2009
2009. aasta (MMIX) oli 21. sajandi 9. aasta.
Haiku
Haiku traditsioon on Jaapanis väga vana ning haikude kirjutamine, lugemine, meenutamine, ilukirjutamine, esitamine jne on jaapani zen-budismi traditsioonide ja kommetega tugevasti seotud. Haiku sünniajaks peetakse 16. sajandit. Selle viis täiusele jaapani suurim haikumeister Matsuo Bashō (1644–1694).
Bashō kõrval on Jaapani suurimaiks haikumeistriteks olnud Buson, Shiki ja Issa.
Tavaliselt sisaldab haiku aastaajale osutavat vihjet (näiteks kirsiõied viitavad kevadele, kägu suvele, krüsanteemid sügisele ja härmatis talvele). Tänapäeval ei tähenda aastaajale viitamata jätmine enam esteetilise normi rikkumist, ka ei peeta tihti kinni silpide arvust. Silpide lugemine jaapani keeles ei lange päriselt kokku euroopa keeltes silpide arvu lugemisega.
Haiku ilmumine Eesti kirjandusse
Eesti esimesed haikud kirjutas Johannes Vares-Barbarus 1930. aastal. 1960. aastate haikuinnustusele Eestis andis algtõuke Ain Kaalep. 1965. aastal pidas Kalle Kurg Tartu Ülikooli üliõpilastele avaliku loengu haikust ja haikukultuurist. Haiku on olulisel kohal Jaan Kaplinski, Paul-Eerik Rummo, Viivi Luige, Andres Ehini, aga ka paljude hilisemate autorite nagu Lennart-Hans Jürgenson, Hillar Tarning jt loomingus.
Haikusid on eesti keelde tõlkinud Ormi Arp, Uku Masing, Rein Raud, Agu Sisask, Andres Ehin, Kalle Kurg jt. Eesti keeles kirjutatud haikudest on teinud ülevaatliku uurimuse Kati Lindström. Haikude tõlkeid eesti keelde on uurinud Elin Sütiste.
Otsingute aeg
Muutus leidiski aset. 2007. aasta ilmutas nii esteetiliselt kui ka elutunnetuslikult trotsivat suhtumist klassikalisse haikusse Sven Kivisildnik koguga "Sumo". Järgnes radikaalselt senisest traditsioonist lahknev haikukogu "Eesti haiku" Asko Künnapilt, Karl Martin Sinijärvelt ning Jürgen Roostelt. Selles pakuti eesti haiku tunnuseks traditsioonilisest erinevat silpide arvu 4+6+4, mida põhjendati eesti keele trohheilisusega. Kaasnes teadlik epateerimine ning mäng elutunnetuse ja kultuurikäsitlusega, mida on ajuti nimetatud etnofuturismiks. Samal ajal on kriitika leidnud, et 2000. aastate haikubuumiga on kaasnenud kvaliteedi probleem: "(korraga palju, lõdvalt) haikut kirjutama = haikutama. Haikutamise tulem on aga haikutus ehk haiku puudumine. Tekste saab palju, aga luule kaob."
Punktihulk
Punktihulk on matemaatikas hulk, mille elementideks on punktid.
Geomeetrias, eriti elementaargeomeetrias, nimetatakse punktihulki ka kujunditeks.
Kammerkoor Head Ööd, Vend
Koor sai alguse William Shakespeare'i ainetel loodud Uku Uusbergi diplomilavastusest ("Head ööd, vend") 2008. aasta märtsis. Lavastaja palus oma vennal Pärt Uusbergil kokku kutsuda koor, mis laulaks Knut Nystedti seades laulu "Immortal Bach". Lauljad kogunesid ja pärast viimast etendust sügisel 2008 otsustati koorina tegutsemist jätkata.
Koori tuumiku moodustavad aastaid Rapla Riinimanda koorides Urve Uusbergi juhendamisel koos laulnud noored, samuti laulusõbrad Eesti Koolinoorte Segakoorist ja muusikat õppivad üliõpilased. Suure osa koori repertuaarist moodustab Pärt Uusbergi omalooming.
Koor on andnud hulganisti kontserte Rapla, Tallinna, Tartu ja teistes Eesti kirikutes ning Gotlandil Visby St. Mary Toomkirikus. 2014. aastal oli koor Vaasa koorifestivali üks peaesinejatest.
Koor on Eesti Kammerkooride Liidu liige.
Osalemine teatrilavastustes
Lisaks Uku Uusbergi diplomilavastusele ("Head ööd, vend") on kammerkoor Head Ööd, Vend osalenud Teatri NO99 lavastustes "Pea vahetus" ja "Ühtne Eesti suurkogu". Koor oli kaastegev ka Tõnis Mäe koolioratooriumis "Tarkus". 2015. aasta alguses valmis koostöös Eesti Tantsuagentuuriga kontsert-lavastus "Eesti pildid".
Saavutused
pisi|Koor [[2011. aasta noorte laulu- ja tantsupidu|2011. aasta noorte laulu- ja tantsupeo rongkäigus]]
1946. aasta Praha maleturniir
pisi|200px|Turniiri võitja [[Miguel Najdorf]]
14 osavõtjaga turniiril mängis kuus külalismaletajat: Suurbritanniast Harry Golombek, Rootsist Gösta Stoltz, Argentinast Miguel Najdorf ja Carlos Guimard ning Jugoslaaviast Petar Trifunović ja Svetozar Gligorić.
Tšehhoslovakkiat esindasid Jan Foltys, Luděk Pachman, Jaroslav Šajtar, Miroslav Katětov, Čeněk Kottnauer, František Zíta, Karel Opočenský ja Ivan Rohaček.
Turniiri lõpptulemus
1. Najdorf 10,5 p, 2.–3. Stoltz ja Trifunović 9 p, 4.–5. Gligorić ja Foltys 8,5 p, 6. Golombek 6,5 p, 7.–8. Pachman ja Šajtar 6 p, 9.–10. Katětov ja Kottnauer 5,5 p, 11.–12. Zíta ja Guimard 4,5 p, 13.–14. Opočenský ja Rohaček 3,5 p.
Turniiri võitja väljavaated pääseda MM-turniirile
Juulis 1946 Winterthuris peetud FIDE 17. kongressil otsustati korraldada MM-turniir, mille üheks osavõtjaks pidi saama Groningeni ja Praha turniiri võitjate omavahelise matši võitja. Kui üks neist olnuks juba MM-turniiri koosseisu kantud, siis kvalifitseerunuks teine automaatselt täiendavaks osavõtjaks MM-turniirile. Hiljem FIDE seisukohad muutusid. 1948. aastal Haagis ja Moskvas peetud MM-turniir toimus ilma Najdorfi osavõtuta.
Tori Amos
Tori Amos [t'oori 'eimos] (õieti Myra Ellen Amos; sündinud 22. augustil 1963) on USA laulja ja laulukirjutaja, kelle eripäraks on klaveri kasutamine oma peamise instrumendina. Praegu elab ta koos inglasest abikaasaga Suurbritannias ning neil on üks tütar, Natashya.
Realism (filosoofia)
Realism on filosoofiline positsioon, mille kohaselt mingit liiki asjad või asjadeseisud on reaalselt ning tunnetajast sõltumatult olemas.
Näiteks võib olla realist universaalide, teiste olendite vaimu, matemaatiliste objektide, võimalike maailmade ja moraaliväärtuste suhtes.
Filosoofiline positsioon võib olla nii komplitseeritud, et pole võimalik üheselt öelda, kas mingi kindla valdkonna suhtes on tegu realismiga või mitte.
Joseph Grinnell
pisi|Joseph Grinnell (1901) Joseph Grinnell (27. veebruar 1877 – 29. mai 1939) oli ameerika zooloog.
Realism (filosoofia)
Realism ja konstruktivism
Realismi eri variandid mõistavad tunnetajast sõltumatust erinevalt. Siiski tähendab realism enamasti, et mingit asjade ja nende omaduste kogumit peetakse objektiivset reaalsuseks, mis eksisteerib tunnetavast subjektist sõltumatult. Realistid peavad enamasti ka objektiivset tõde tunnetuse sihiks, mille poole tunnetus pikas perspektiivis liigub.
Joseph Grinnell
Grinnell võttis kasutusele ökoloogilise niši mõiste ning formuleeris eksklusiooniprintsiibi, mille kohaselt identse nišiga liigid ei saa püsivalt koos eksisteerida.
Realism (filosoofia)
Realism ja konstruktivism
Sõltumatus subjektist tähendab sõltumatust näiteks uskumustest, keelest ja kontseptuaalsetest skeemidest. Realismist võib rääkida ka Vaimunähtuste suhtes; näiteks uskumuste olemasolu muidugi sõltub uskumustest, kuid realism uskumiste suhtes väidab, et see sõltuvus on ainult "triviaalne".
Positsiooni, mis peab objekte tunnetajast sõltuvateks, nimetatakse konstruktivismiks. Selle vormide hulka kuuluvad idealism, subjektivism ja antirealism.
Realism laias mõttes
Kõige laiemas mõttes võib realismiks nimetada seisukohta, et
Seda seisukohta jagavad tavalised inimesed, teadused ja enamik filosoofe.
Skolastiline realism
''Lähemalt artiklis Realism (skolastika)
Skolastikas on realismi all mõistetud seisukohta, et universaalid on tõeliselt olemas.
Realism teadusfilosoofias
''Lähemalt artiklis Realism (teadus)
Teadusfilosoofias mõistetakse realismi all tavaliselt seisukohta, mille kohaselt teoreetilised objektid on tõeliselt olemas ja teaduslikud teooriad on ligilähedaselt tõesed. Realismi eitavaid positsioone nimetatakse antirealismiks.
Realism matemaatikas
Seisukohta, et matemaatilised objektid (näiteks arvud) tegelikkuses tunnetajast sõltumatult eksisteerivad, nimetatakse platonismiks. Platonistide järgi on matemaatilised objektid abstraktsed objektid: nad ei ole ruumis ega ajas lokaliseeritud ning nad ei osale põhjuslikkuse ahelates.
Sellise positsiooni korral tekib küsimus, kuidas on võimalik matemaatilisi objekte tunnetada: tunnetus eeldab ju nende kausaalset toimet tunnetajale. Kui aga pidada matemaatiliste objektide seost tunnetajaga mittekausaalseks, näiteks loogikal või keelel põhinevaks, siis satub kahtluse alla nende objektide eksistentsi sõltumatus.
Wärtsilä
Wärtsilä on Soome börsiettevõte, mis on tänapäeval keskendunud peamiselt laevamasinate ja -käiturite, aga ka elektrijaamade diiselmootorite tootmisele. 2021. aasta seisuga annab Wärtsilä tööd rohkem kui 17 000 inimesele.
Vilivalla (Hiiumaa)
Vilivalla piirneb põhjas Leerimetsa ja Loja külaga, idas Nõmba, edelas Tammela, lõunas Undama, kagus Suuremõisa ja idas Hellamaa külaga.
Wärtsilä
Wärtsiläl on kaks peamist ärisuunda; üks keskendub energiaturule, ja teine merendusturule. Merenduse äritegevus on peamiselt Euroopas, Hiinas ja Ida-Aasias, samas kui peamised energia ärisuuna turud on Kagu-Aasia, Lähis-Ida, Aafrika ja Ladina-Ameerika. Wärtsilä on esindatud 68 riigis, kuid töötab kogu maailmas.
Vilivalla (Hiiumaa)
Nimi
Leo Tiik arvas, et kohanimi kujunes kui Harjumaalt Vilivallast pärit üksjalg asus 16. sajandil elama Hiiumaale. Kohanime on mainitud 1564 kujul Villewall ja 1576 Willewalle.
Wärtsilä
Pärast selliste ettevõtete nagu Transas, Greensmith, Guidance Marine ja MSI omandamist ning digitaalsete kiirenduskeskuste rajamist Helsingis, Singapuris, Kesk-Euroopas ja Põhja-Ameerikas on ettevõte andnud teada kavatsusest muutuda seadmete tootjast arukate merenduslahenduste (Smart Marine Ecosystem) ja energeetikalahenduste (Smart Energy) ettevõtteks.
Vilivalla (Hiiumaa)
Loodus
pisi|Septembrihommik Vilivallas Küla lääneosas asub Vilivalla hoiuala, kus kaitstakse Natura-liikide elupaiku väljaspool kaitsealasid. Küla lääneosas on Vilivalla jõgi.
Wärtsilä
Ajalugu
1834. aastal ühest Karjala saeveskist alguse saanud metallitööstus muutus 20. sajandi keskel suureks kontserniks, millesse kuulusid Helsingi ja Turu laevatehased, Arabia keraamikatööstus, klaasitehas jm. Laevatehaste pankrotistumise järel 1990. aastal on need mitu korda omanikku vahetanud ning kuuluvad nüüdseks kontserni STX Europe.
Vilivalla (Hiiumaa)
Elanike arv
Vilivallas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 12 inimest. Küla kõik elanikud olid eestlased.
Wärtsilä
Tänapäev
Ettevõtte suurimad tootmisüksused asuvad Soomes Vaasas ja Itaalias Triestes. Šveitsis Winterthuris on Wärtsiläl tootmisettevõte ning teadus- ja arendusüksus. Aasia tähtsus turupiirkonnana kasvab pidevalt ja tootmist on laiendatud muu hulgas Hiinas, Indias ja Koreas. Ulatusliku teenindusvõrgustikuga on Wärtsilä esindatud enam kui 200 asukohas 68 riigis.
Vilivalla (Hiiumaa)
Talud
Vilivalla ajaloolised talud 1939
Wärtsilä
Tänapäev
Wärtsilä on jaotatud ja paindliku elektritootmise elektrijaamade pakkuja. Wärtsilä pakub kuni 600 MW võimsusega seadmeid, mis töötavad mis tahes gaasiliste või vedelkütustega, nagu raske kütteõli, maagaas, veeldatud maagaas (LNG), eri tüüpi ja kvaliteediga kütteõlid ning taastuvad kütused, nagu biogaas ja biokütus. Wärtsilä mootorite võimekus kiiresti käivituda ja seiskuda ning võime säilitada efektiivsus ka osalise koormuse korral muudavad need sobivaks elektritootmise, nutikate võrkude ja avariijuhtimissüsteemide piikhetkedeks. Lahendused võimaldavad ka kombineeritud tsüklit ja koostootmist auru või kuuma vee tootmiseks ning jahutatud vee trigeneratsiooni, mida saab kasutada kliimaseadmete jaoks.
Vilivalla (Hiiumaa)
Ajalugu
Vilivalla kuulus ajalooliselt Hiiu-Suuremõisa mõisa alla. 1564 elas mõisa alal üksjalg Hans Villewall. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel elasid külas vabadikud Lauri Nigolas, Lauri Siemo ja Hanso Andres. 1783. aastal asutas Hiiu-Suuremõisa mõisnik oma mõisa jaoks Vilivalla karjamõisa ja ajas seoses karjamõisa rajamisega oma kodudest välja Vilivalla vabadikud, kellest osa läksid Saaremaale ning Vilsandi saarele. Vilivalla karjamõisa territooriumist moodustati pärast 1816. aasta Eestimaa talurahvaseaduse vastuvõtmist mõisavald, milkle alusel langesid mõisate piirid kokku valdade piiridega. 1889. aastal liideti Vilivalla vald ja veel seitse mõisavalda Suuremõisa vallaga.
Wärtsilä
Wärtsilä ja Eesti
2005. aastal asutasid BLRT Grupp ja Wärtsilä ühisettevõtte Wärtsilä BLRT, mis müüb tooteid ja varuosi ning pakub hooldusteenuseid Balti riikide klientidele. Ettevõte pakub tööd ligi 80 inimesele, lisaks on ettevõttel filiaal Klaipedas, kus töötab ligi 60 töötajat.
Eestis elektrivarustuse tagamiseks rajati aastail 2013 ja 2014 Kiisale kaks suurt avariireservelektrijaama Eleringile. Jaamad põhinevad Wärtsilä diiselgeneraatoritel ning töötavad nii diiselkütusel kui ka maagaasil.
Vilivalla (Hiiumaa)
Ajalugu
Karjamõisa likvideerimisel rajati esimese maailmasõja järel Vilivalla asundus, mis 1977 muudeti külaks.
Wärtsilä
Wärtsilä ja Eesti
Suveks 2020 paigaldati Tallinna Vanasadamasse mereprügipüüdur Seabin, mis korjab vette sattunud plasti ja muud olmeprügi.
Vilivalla (Hiiumaa)
Kultuur
Külas asub Vilivalla tuulik. 20. sajandil oli Vilivallas baptistide kabel juuli 2010, saeveski ja algkool. V. I. Lenini nimeline kolhoos ehitas külla sigala ja ETKVL kaupluse. Alates 9. juulist 2008 käib Vilivallas Selveri opereeritav rändpood.
Wärtsilä
Wärtsila masinad Läänemere laevadel
Läänemerel on ja on olnud Wärtsilä peamasinatega laevu. Eestlastele on tuntuimad näiteks Georg Ots, Victoria I, Silja Serenade, Viking XPRS, Baltic Queen, Finlandia ja jäämurdja Tarmo. Uusim on Tallinki Megastar, mille peamasinad kasutavad peamiselt veeldatud maagaasi (LNG-d).
Wärtsilä tootis 2013. aastal peamasinad ja käiturid Viking Grace'ile, mille STX Finland ehitas Viking Line'ile. Uuele laevale paigaldati neli masinat, mis töötavad veeldatud maagaasiga. Viking Grace on esimene suur parvlaev maailmas, millel on gaaskütusega peamasinad.
Vilivalla (Hiiumaa)
Kultuur
Kui 1988. aasta sügisel alustati Pühalepa külanõukogus talude taastamist, taastati külanõukogu esimene talu Vilivalla külas.
Taristu
pisi|right|Rändpoe buss ([[Ühtri küla juures)]] Vilivalla küla läbis nõukogude ajast kuni veebruarini 2004 bussi maakonnaliin. Nõukogude ajal liikus Vilivalla suunal kolhoosibuss. Viimastel andmetel käis alates 20. jaanuarist 2004 igal tööpäeval maakondlik bussiliin nr 659 väljumisega kell 06:15 Õngult Kärdlasse, läbides Tohvri, Käina ja Vilivalla; peatus planeeriti sama aasta suvekuudeks. Alates 23. veebruarist 2004 regulaarne bussiliiklus Vilivallat enam ei läbi.
Vilivallat läbib lõunast kirdesse Tammela–Hellamaa tee, mis kohati on ka küla piiriks. Teega lõikub Nõmba–Vilivalla tee kruusatee, mida 2005 uuendati ja millele veeti kulumiskatte uuendamise käigus kruusa. 2006. aastal remonditi küla lääneosas olevat Sakla–Loja–Vilivalla tee kruusateed.
Frank Jackson
Frank Cameron Jackson (sündinud 1943) on Austraalia filosoof.
Ta tegeleb peamiselt vaimufilosoofia, epistemoloogia, metafüüsika ja metaeetikaga.
Elulugu
Frank Jacksoni isa Allan Cameron Jackson oli filosoof, Ludwig Wittgensteini õpilane.
Frank Jackson õppis Melbourne'i Ülikoolis matemaatikat ja filosoofiat ning sai 1967. aastal La Trobe'i Ülikoolist doktorikraadi.
1967. aastal õpetas ta Adelaide'i Ülikoolis. 1978. aastal sai Monashi Ülikooli filosoofia osakonna juhatajaks.
1986. aastal sai ta ülikoolis Australian National University filosoofiaprofessoriks ning sotsiaalteaduste uurimiskooli filosoofiaprogrammi juhatajaks. Aastatel 1998–2001 oli ta selles ülikoolis süvauuringute instituudi direktor ja 2001 prorektor (Deputy Vice-Chancellor). Aastal 2003 sai ta distingeeritud professoriks.
Nüüd ta töötab igal aastal pool aastat Princetoni Ülikoolis ja ühe kuu ülikoolis Australian National University. Aastal 1995 luges Jackson Oxfordi Ülikoolis John Locke'i loengud. 1957/1958. aasta loengud pidas tema isa Allan Cameron Jackson. See on esimene kord, kus need loengud on pidanud isa ja poeg.
Vaimufilosoofia
Vaimufilosoofias sai Jackson tuntuks oma nn teadmiseargumendiga füsikalismi (seisukoht, et olemas on ainult füüsikalised objektid) ja materialismi vastu. Ta esitas selle 1982 artiklis "Epifenomenilised kvaalid". Ta tahtis näidata, et kvaalid ei saa olla materiaalsed seisundid. Ta kasutab mõtteeksperimenti ("Mary tuba"):
František Langer
pisi|František Langer František Langer (3. märts 1888 Praha – 2. august 1965 Praha) oli juudi rahvusest Tšehhi kirjanik, sõjaväearst, kirjanduskriitik ja esseist.
Frank Jackson
Vaimufilosoofia
"Mary on särav teadlane, kes millegipärast on sunnitud uurima maailma mustvalgest toast mustvalge televiisoriekraani kaudu. Ta spetsialiseerub nägemise neurofüsioloogiale, ning oletame, et ta omandab kogu füüsikalise informatsiooni, mis on võimalik saada selle kohta, mis toimub, kui me näeme küpseid tomateid või taevast ja kasutame selliseid väljendeid nagu "punane", "sinine" jne.  Ta avastab näiteks, millised lainepikkuste kombinatsioonid taevast stimuleerivad võrkkesta ning kuidas täpselt see kutsub kesknärvisüsteemi kaudu esile häälepaelte kokkutõmbumise ja õhu väljatõukumise kopsudest, mille tulemuseks on lause "Taevas on sinine" lausumine. (...) Mis juhtub, kui Mary lastakse mustvalgest toast välja või kui talle antakse värviteleviisori ekraan? Kas ta saab midagi teada või ei? Tundub ilmne, et ta saab midagi teada maailma kohta ning nägemiskogemuse kohta maailmast. Ent siis on möödapääsmatu, et tema eelnev teadmine oli ebatäielik. Kuid tal oli kogu füüsikaline informatsioon. Järelikult on rohkem informatsiooni, mida saada, ning füsikalism on väär.
(Selle mõtteeksperimendi dramatiseeris BBC kolmeosaline dokumentaalfilm "Brainspotting". See on ka David Lodge'i romaani "Thinks..." (2001) põhimotiiv. Jackson on romaani tegelaste seas.)
František Langer
Ta sündis 1888. aastal Prahas, kus lõpetas ka gümnaasiumi. Aastatel 1907–1914 õppis ta Karli ülikooli arstiteaduskonnas.
Frank Jackson
Vaimufilosoofia
Jackson kasutas teadmisargumenti ka teisi argumente, et tõendada keha ja vaimu dualismi versiooni, mille kohaselt teatud vaimuseisundid, eriti kvalitatiivsed seisundid, on mittefüüsilised. Jackson pooldas tagasihoidlikumat sorti epifenomenalismi (teatud vaimuseisundid on mittefüüsikalised ning nad ei põhjusta mingeid muutusi füüsilises maailmas, kuigi nad on esile kutsutud füüsiliste sündmuste poolt).
Jacksoni argumendile on esitatud mitmesuguseid materialistlikke vastuväiteid. David Lewis leidis, et Mary ei saaks üldse teada uusi tõsiasju, vaid omandaks üksnes uue võime. Michael Tye väitis, et Mary lihtsalt õpiks juba tuntud tõsiasju tundma uuest vaatekohast. Daniel Dennett leidis, et Mary ei saaks midagi uut teada. Kui Mary oleks tõesti olemas, ei üllataks teda vabanemise järel miski. Ta juba tunneks värve.
František Langer
Ta võttis osa esimesest maailmasõjast, teenides Austria-Ungari armees sõjaväearstina Galiitsia rindel. 1916. aastal langes ta sõjavangi. 1917. aastast teenis ta sõjaväearstina Venemaal Tšehhoslovakkia leegionis, kellega oli sõjateel Zborivist Siberini. Koju Tšehhoslovakkiasse jõudis ta Jaapani ja Hiina kaudu 1920. aastal.
Frank Jackson
Vaimufilosoofia
Nüüdseks on Jackson teadmiseargumendist ja teistest füsikalismivastastest argumentidest loobunud: "Enamik tänapäeva filosoofe läheb kaasa teaduse poolele, kui neil on valida teaduse ja oma intuitsioonide vahel. Kuigi ma kunagi olin teisel arvamusel kui enamus, olen ma kapituleerunud ning näen nüüd huvitavat probleemi selles, kus intuitsioonil põhinevad füsikalismivastased argumendid – argumendid, mis tunduvad nii veenvad – eksivad. Jackson väidab, et intuitsioonil põhinevad argumendid (sealhulgas teadmiseargument ("Mary tuba") ja zombie-argument) on eksitavad. Ta pooldab nüüd reduktiivset füsikalismi, kuulutades põhimõtteliselt kõik tõsiasjad füüsikalistele tõsiasjadele taandatavateks. Toast lahkudest omandab Mary lihtsalt uue representatsioonilise seisundi, mis seisneb selles, et ta suudab seda seisundit ära tunda, meenutada ja kujutleda.
Mõisteanalüüs ja reduktsioon
Jackson on tuntud ka selle poolest, et ta kaitseb mõisteanalüüsi kesksust filosoofias. Tema lähenemist, mille ta esitas oma John Locke'i loengutes ja oma 1997. aasta raamatus, kutsutakse ka filosoofia tegemise Canberra plaaniks.
František Langer
Seejärel jätkas ta teenistust sõjaväearstina ja oli Praha sõjaväehaigla ülem (koloneli auastmes). Ta oli ta ajalehe Lidové noviny kaastööline ja aastatel 1917–1937 kogumiku "Zborov" toimetaja. Kui Saksamaa 1939. aastal Tšehhoslovakkiale kallale tungis, põgenes ta Poola kaudu Prantsusmaale, kus juhtis Tšehhoslovakkia armee meditsiiniteenistust. Kui Prantsusmaa langes, jätkas ta samal ametikohal Inglismaal. Aastal 1944 saadeti ta Tšehhoslovakkia brigaadi koosseisus Mandri-Euroopasse, kus osales lahinguis Dunkerque'i all. 1945. aastal sai ta brigaadikindraliks, pärast teise maailmasõja lõppu pöördus tagasi Tšehhoslovakkiasse.
Frank Jackson
Mõisteanalüüs ja reduktsioon
Jacksoni järgi võimaldab mõisteanalüüs reduktiivseid seletusi üldiselt läbi viia. Kui näiteks tahetakse taandada vett, H2O-le, siis tuleb alustada vee mõiste analüüsist. See annab tulemuseks, et vesi on see, millel on rida omadusi: ta on näiteks vedel, läbipaistev ja maitsetu. Ka need omadused on analüüsitavad. Vedelateks nimetatakse entiteete, mis muu hulgas kohandavad end anuma kujuga. Kui oleme analüüsiga nii kaugele jõudnud, siis me saame vee omadusi seletada H2O füüsikaliste ja keemiliste omadustega. Näiteks kohandab vesi end anuma vormiga selle pärast, et H2O molekulide vahel on nõrgad seosejõud.
František Langer
Looming
Eesti laval on etendatud Langerit loomingut 1931.aastal Tallinna Töölisteatris lavastusena "Kaamel läheb läbi nõelasilma" (originaalis Velbloud uchem jehly), tõlkija Bernhard Linde. 1961. aastal ilmus eesti keeles raamat "Valge võtme vennaskond" (originaalis Bratrstvo Bílého klíče, 1934), tõlkija Vladimir Beekman.
Frank Jackson
Mõisteanalüüs ja reduktsioon
Jacksoni järgi on kõik tõsiasjad analoogilisel moel füüsilistele tõsiasjadele taandatavad. Et see reduktsioon saab teoks mõisteanalüüsi teel, seega kogemusest sõltumatult, arvatakse Jackson aprioorsete füsikalistide hulka.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud inglise ja saksa viki materjale seisuga 1.03.2008
František Langer
Isiklikku
Tema vend Jiří Langer (1894–1943) oli Tšehhi ja Iisraeli kirjanik.
Walvis Bay
Walvis Bay ('vaalade laht') on piirkond ja linn Namiibias Atlandi ookeani rannikul Kuisebi jõe suudmes. Et tegu on ainsa süvaveesadamaga Namiibia rannikul, on linn strateegilise tähtsusega.
Ajalugu
8. detsembril 1487 jäi portugali meresõitja Bartolomeu Dias lahes ankrusse ja pani sellele nimeks O Golfo de Santa Maria da Conceição.
1840 sattus Walvis Bay taas eurooplaste huviorbiiti ning seismaks vastu Saksamaa ambitsioonidele regioonis annekteeris Suurbritannia linna ja ümbritseva piirkonna.
1910 sai Walvis Bayst osa äsja moodustatud Lõuna-Aafrika Liidust.
Walvis Bay enklaavi ning Saksa Edela-Aafrika piiride osas lepiti lõplikult kokku 1911, piirkonna territooriumiks sai 1124 km².
Kui Lõuna-Aafrika Vabariik andis 1990 Namiibiale iseseisvuse, jäi Walvis Bay esialgu LAV-i osaks. Piirkond anti Namiibiale üle alles 28. veebruaril 1994.
pisi|tühi|Walvis Bay sadam
Georgi Gause
Georgi Frantsevitš Gause (vene keeles Георгий Францевич Гаузе; transkriptsioonis Georgi Frantsevitš Gauze; inglise keeles Georgy Frantsevich Gause; 1910–1986) oli vene mikrobioloog ja ökoloog.
Uurinud eksperimentaalselt veeorganismide kooseksisteerimist, sõnastas ta 1934. aastal liikide eksklusioonireegli ehk Gause reegli.
Katri Raik
pisi|Katri Raik 2022. aasta Arvamusfestivalil Katri Raik (sündinud 26. oktoobril 1967 Tartus) on eesti ajaloolane, poliitik ja haridustegelane, 30. detsembrist 2020 kuni 16. augustini 2021 ja alates 16. detsembrist 2021 Narva linnapea.
Ta on olnud Eesti siseminister (2018–2019) ja XIV Riigikogu liige (2019–2020).
Hariduskäik
Katri Raik lõpetas 1985. aastal Tartu 3. Keskkooli. Õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu ja lõpetas 1991. aastal ülikooli ajaloolase ning ajaloo ja ühiskonnateaduste õpetajana. Sai 1999. aastal ajaloomagistri kraadi Eesti ajaloo erialal. 2004. aastal kaitses Raik doktoritöö "Eesti- ja Liivimaa kroonikakirjutuse kõrgaeg 16. sajandi teisel poolel ja 17. sajandi alul".
Akadeemiliselt on ta korporatsiooni Filiae Patriae liige.
Poliitiline tegevus
2013. aasta kohaliku omavalitsuste valimistel pääses Katri Raik sotsiaaldemokraatide nimekirjas Narva linnavolikokku. 2017. aasta sügisel kandideeris Narva linnapeaks, kuid ei osutunud valituks.
2019. aastal valitud riigikogu koosseisu liikmena oli ta 27. maist 2019 kuni 29.detsembrini 2020 ka riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni esimees.
Isiklikku
Tema ema oli geograafiaõpetaja ja Tartu 5. Keskkooli direktor Helve Raik, isa oli klimatoloog Ants Raik. Tema vend on Mart Raik.
Amiens
Amiens'is sõlmiti 1802. aastal Amiensi rahu Inglismaa ja Prantsusmaa vahel.
Tuntuim vaatamisväärsus on 13.-15. sajandil gooti stiilis ehitatud Amiensi katedraal, mis on UNESCO maailmapärandi nimekirjas.
Linnas on ka Picardie kunstimuuseum, kus on Vana-Egiptuse, antiigi ja Lääne-Euroopa kunsti kogud. Elu lõpul elas Amiensis Jules Verne, kelle majamuuseum ja haud asuvad linnas.
Tuntud kui tekstiilitööstuse keskus.
pisi|püsti|tühi|Amiens'i katedraal
Kalju Ahven
Kalju Ahven (11. september 1921 Räpina – 26. juuli 1946 Lübeck) oli eesti luuletaja.
Ta õppis aastatel 1935–1939 Tartu Õpetajate Seminaris.
Ta teenis Saksa sõjaväes ja suri sõjavangilaagris tuberkuloosi.
Teos
Tema ainus luulekogu anti välja postuumselt Otto Alexander Webermanni poolt.
Isiklikku
Tema vend oli keeleteadlane Heino Ahven ja venna Agu poeg oli poliitik Mati Ahven.
Marseille
Marseille on linn Lõuna-Prantsusmaal, Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonna ja Bouches-du-Rhône'i departemangu keskus. Marseille on elanike arvult Prantsusmaa teine linn ja suuruselt kolmas linnastu.
Marseille oli üks kahest 2013. aasta Euroopa kultuuripealinnast (teine oli Košice).
pisi|Marseille kliimadiagramm
Ajalugu
Linna asutasid umbes 7. sajandil eKr kreeklased, kes nimetasid linna Μασσαλία (Massalia). 49 eKr vallutasid linna roomlased. 1218. aastal Marseille iseseisvus, kuni 1481 prantslased linna vallutasid.
Marseille ülikool asutati 1409.
Rahvastik
Suure osa Marseille elanikkonnast moodustavad 19. sajandi immigrantide järeltulijad: armeenlased, hispaanlased, itaallased, kreeklased, araablased, juudid ja venelased. Umbes veerandi elanikest moodustavad Põhja-Aafrika päritolu inimesed.
Vaatamisväärsused
Suurimad vaatamisväärsused on 1893. aastal ehitatud katedraal, palverännakute sihtkoht Notre-Dame-de-la-Garde kirik aastast 1864, vana sadam ja kindlus Château d'If. Viimases hoiti vangis Alexandre Dumas' tuntud romaani peategelast krahv Monte Cristot.
Petserimaa
Petserimaa, ka Petseri maakond oli Eesti maakond aastail 1920–1944, maakonnalinn oli Petseri. Vabadussõja tulemusel sõlmiti 2. veebruaril 1920 Eesti Vabariigi ja Nõukogude Venemaa vahel Tartu rahu. Lepingu järgi liideti Eesti Vabariigiga ka Setumaa ning viimasega piirnevad Pihkva kubermangu alad. Eesti valdusse said Petseri ja veel mõned suuremad asulad nagu Irboska ja Laura.
Petserimaa liitumise kavad
Juba 1. juulil 1917 esitati 74 allkirjaga Setumaa eestlaste ja setude palve Eesti Maanõukogule Petserimaa Autonoomse Eestimaa kubermanguga ühinemiseks. Kirjas oli ettepanek ühendada Pihkva kubermangu Petseri, Lobotka, Pankjavitsa ja Irboska vald koos Petseri aleviga Eestimaaga. 1. septembril otsustaski Eesti Maanõukogu koosolek suunata palve juriidilisse komisjoni otsuseprojekti väljatöötamiseks.
Saksa okupatsioonivõimud moodustasid 1918. aasta maikuus seni Pihkva kubermangu kuulunud Petseri alevi, Petseri, Lobotka, Pankjavitsa ja osaliselt Irboska valla piirides tulevase Petseri maakonna. See piir järgis eestlaste etnilist eluala.
Petseri maakond asutati Saksa okupatsioonivõimude poolt mais 1918, see koosnes Slobodka, Petseri ja Pankjavitsa vallast ning Irboska valla väiksemast läänepoolsest osast. Samal aastal arvati Petserimaa Balti hertsogiriigi koosseisu.
4. veebruaril 1919. aastal nimetati Boris Ustav ja preester Karl Ustav Eesti Ajutise Valitsuse volinikeks Petserimaale.
Vabadussõja lahingud Petserimaal
25. mai õhtul jõudsid kuperjanovlased koos soomusautodega Pihkva lääneossa ning Punaarmee üksused taandusid linnast. 26. mail jõudsid Pihkvasse soomusrongid ja Peipsi Laevastiku Divisjoni suurtükipaadid. 24. mail pidas soomusrongide divisjon Pihkvas võiduparaadi.
Petseri maakonna territoorium
Siseministri määrusega 23. maist 1922 jagati Petserimaa senised Pihkva kubermangu suured 4 valda (Lobotka, Irboska, Petseri ja Pankjavitsa) 1. septembril 1922 üheteistkümneks vallaks :
Rahvastik
Eestlaste ja lätlaste osatähtsuse kasv Pihkva kubermangus algas 19. sajandil. Seejärel hakkasid Pihkva mõisnikud müüma tühje ja kasutuskõlbmatuid maid pärisorjusest vabanenud lätlastele ja eestlastele. Nii elas Petseri 1890. aastal vaid neli eesti perekonda ja 1914. aastaks oli seal juba umbes 150 inimest. Petseri maakonna lääne-, põhja- ja keskosa asustasid valdavalt setud, idapoolsed alad olid aga venekeelsed. 1922. aasta rahvaloenduse andmetel oli Petserimaal 60 848 elanikku. 1934. aasta rahvaloenduse andmetel oli Petserimaa 64 712 elanikust venelasi 65,06%, eestlasi 32,36% ja lätlasi 2,29%. Tollase Petseri maakonna idapoolsed alad olid praktiliselt sajaprotsendiliselt venekeelsed.
Petserimaa integreerimine Eestiga algas aastatel 1920–1921, kui eksisteeris Petserimaa maaülema institutsioon. Maaülem Johannes Reintalu algatatud reformidega ühitati Petserimaa ja teostati vallareform. Petserimaa ja Narva-taguste valdade elanikud said endale ka perekonnanimed, s.o sada aastat hiljem kui ülejäänud Eestis. Riik toetas koolimajade ehitamist ja remontimist, õppevahendite soetamist, maksis õpetajatele üle kolmandiku võrra suuremat töötasu kui mujal Eestis. Koolikohustuse täitmine sai üldiseks, kirjaoskuse taset suudeti tõsta peaaegu kaks korda.
1920. aastatel likvideeriti Petserimaal põllupidamises hingemaa süsteem, mis põllumajanduse arenemist takistas. Hingemaa süsteemi ühismaapidamise või nöörimaapidamise asemele kerkisid iseseisvad majapidamised. Setulased ise iseloomustasid iseseisvate majapidamiste tähtsust järgmiselt: „nüüd on hea tööd teha, nüüd on maa oma, ei takista keegi uuenduste elluviimist; nüüd saab rahulikult töötada eneste ja oma laste huvides, nüüd olen ise peremees omas kodus, omal põllul." ühenduses põllumajanduse ümberkorraldamisega arenes ka põllumajanduslik ühistegevus