cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dr House
Tegelased
3. Eric Foreman (Omar Epps)
4. Lisa Cuddy (Lisa Edelstein)
6. Robert Chase (Jesse Spencer)
7. Chris Taub (Peter Jacobson)
8. Lawrence Kutner (Kal Penn)
9. Remy Hadley, "kolmteist" (Olivia Wilde)
10. Martha M. Masters (Amber Tamblyn)
11. Jessica Adams (Odette Annable)
Srđan Darmanović
pisi|Srđan Darmanović (2017) Srđan Darmanović (sündinud 18. juulil 1961 Cetinjes) on Montenegro poliitik, diplomaat ja Montenegro ülikooli politoloogia teaduskonna professor. Ta oli 28. novembrist 2016 kuni 2. detsembrini 2020 Montenegro välis- ja eurointegratsiooni minister.
Dr House
Tegelased
pisi|[[Omar Epps (mängib neuroloogi) Dr. Eric Foreman]]
Srđan Darmanović
Ta on edukas maletaja, kelle kõrgeim Elo-reiting oli 2010. aasta jaanuaris 2282.
Dr House
Jaod
pisi|[[Princetoni ülikooli õppehoone, mida sarjas Princeton-Plainsboro õppehaiglana kujutatakse]]
1. hooaeg
pisi|Peaosatäitja [[Hugh Laurie "House'i" võtetel 2009. aastal]]
2. hooaeg
pisi|[[Hugh Laurie, seriaali produtsent Katie Jacobs ja idee autor David Shore]]
Auhinnad
Emmy auhind Kuldgloobus
Ekraaninäitlejate Gildi auhind
Lobatse
Lobatse on linn Botswanas kaguosas, asub 70 km Gaboronest lõunas. Linn asub maanteede ja raudteede ristumiskohas. Lobatse on üks Botswana vanimaid linnu ja tähtis majanduskeskus. Seal asub riigi suurim tapamaja ja Botswana ülemkohus.
pisi|tühi|Lobatse kesklinn
Kaimanisaarte lipp
thumb|360px|Kaimanisaarte lipp Kaimanisaarte lipp on Suurbritanniale kuuluvate Kaimanisaarte lipp.
Tõnis Martma
Tõnis Martma (kuni 1937 Tõnis Martinson, 5. august 1898 Suure-Kõpu vald, Viljandimaa – 16. juuli 1980 Viljandi) oli Eesti kohtunik.
Osales Vabadussõjas.
1932–1934 Tõrva, 1934–1939 Petseri 1. jaoskonna, 1939–1940 Viljandi 2. jaoskonnakohtunik, alates 6. juunist 1940 Viljandi Ringkonnakohtu liige.
Johannes Veerus
Johannes Veerus (23. august 1897 – 11. juuli 1972 Buenos Aires) oli eesti insener, Rahvusliku Jõukomitee direktor.
Eesti Üliõpilaste Selts Põhjala vilistlane.
Rauno Kutti
Rauno Kutti (sündinud 7. detsembril 1987) on eesti muusik.
Ta õppis põhikoolis (1995–2004) Pärnu Hansagümnaasiumis ning jätkas õpinguid Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis, mille lõpetas 2007. 2007 astus Balti Filmi- ja Meediakooli õppima suhtekorraldust meedia erialal.
Rauno Kutti on digitaalagentuuri Vurr kaasasutaja ja loovjuht.
Bändid
Ta on ansamblite Bedwetters ja Mushy kitarrist. Varem mänginud kitarri bändides Chop Suey, Defect, Paingreed.
2002. aastal pani Rauno kokku oma esimese bändi Chop Suey, mis aasta hiljem lõpetas tegevuse. Mais 2003 liitus ta ansambliga Defect, mis lõpetas tegevuse aprillis 2004. Esimeste bändidega kogus ta julgust, kogemust ja ideid oma muusika loomiseks.
2004. aastal liitus Rauno Pärnu bändi Paingreediga, kus oli soolokitarrist, millega saavutati suuremat tähelepanu noorte seas ning noortebändide võistluses esikohale jäädes saadi Green Christmasil 2004 avamisbändina esineda. Aasta hiljem lõpetas bänd tegevuse. 2004. aastal alustas tegevust ka Mushy, kus Rauno on soolokitarrist ja lugude autor. Mushy on saavutanud algusaastatel kõikide noortebändide ürituste esikohad (Noortebänd, HRC Noortebänd, Coca-Cola Soundwave, mille tulemusel esineti Coca Cola Soundwave'i üritusel Varssavis koos maailmakuulsate esinejatega. 2007. aasta augustis liitus Rauno Bedwettersiga, kus on soolokitarrist ja paljude lugude autor. Bedwettersi koosseisus sai MTV Europe Music Awardsil auhinna "New sound of Europe". Lisaks sellele ka 2008. aastal R2 Aastahiti ürituse raames auhinnad "Parim uus tulija" ja "Aasta hitt 2007".
Ühtlasi on Rauno osalenud eripalgelistes projektides, näiteks džässiprojektis solist Anneliis Kitsega, turundusroki üritusest alguse saanud MUSTus bändis, osalenud üksikesinejana, olnud asenduskitarrist Koit Toomele, Artjom Savitskile jne.
Tema hobideks on lumelauaga sõitmine, kitarri mängimine ja laulude kirjutamine.
Paavo Lipponen
Paavo Tapio Lipponen (sündinud 23. aprillil 1941 Turtolas) on Soome poliitik.
Tööalane ja poliitiline karjäär
Paavo Lipponen on olnud Eduskunna liige 1983–1987 ja 1991–2007. Aastatel 1993–2005 oli ta Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees.
Paavo Lipponen oli kahe järjestikuse Soome valitsuse peaminister aastatel 1995–2003. Seejärel oli ta 2003–2007 Eduskunna esimees.
Paavo Lipponen lahkus poliitikast 2007. aasta parlamendivalimiste eel.
15. augustil 2008 teatas Paavo Lipponen, et sõlmis Põhja-Euroopa gaasijuhet rajava rahvusvahelise kontsortsiumiga Nord Stream AG lepingu, mille kohaselt asub üheks aastaks tööle ettevõtte nõustajana.
2011. aastal naasis ta poliitikasse ning oli Sotsiaaldemokraatliku Partei kandidaat 2012. aasta Soome presidendivalimistel. Ta kogus 1. voorus vaid 6,7% häältest jäädes viiendaks.
Isiklikku
Paavo Lipponen oli nooruses Soome tipptasemel veepallur ja ujuja ning on tegutsenud ka veepallitreenerina.
Ta on teist korda abielus (abikaasa Päivi Lipponen). Tal on kolm tütart.
Macau lipp
thumb|175px|Macau ametlik lipp. Proportsioonid 2:3. Macau lipp on Hiina Rahvavabariiki kuuluva Macau erihalduspiirkonna lipp.
Endine Portugali valdus Macau liideti 20. detsembril 1999 Hiina Rahvavabariigiga ning sellest ajast lehvib ka uus lipp. Rohelisel (PMS 341C) kangal on valge lootoseõis, mille all on kujutatud silda ning silla all olevad valged triibud tähistavad merd. Õie kohal on üks suur ja neli väikest kollast (PMS 116C) viisnurkset tähte, mis pärinevad Hiina Rahvavabariigi lipult. Lipul olevatele sümbolitele ei ole antud ametlikku tähendust.
Plagu valmis juba 31. märtsil 1993 ja selle autor on Henani ülikooli professor Xiao Hong.
Nobeelium
Tuntud isotoopidest pikima elueaga on isotoop massiarvuga 259, mille poolestusaeg on 58 minutit.
Nobeeliumi avastas 1958. aastal California Ülikoolis Berkeleys töörühm Albert Ghiorso ja Glenn T. Seaborgi juhtimisel. Element sai nimetuse Alfred Nobeli järgi.
Vaimse tervise päev 2006
Vaimse tervise päev 2006 oli avalik meditsiiniteemaline teabepäev, mille deviisiks oli "Teadlikkuse tõus – riski vähenemine: psüühilised haigused ja enesetapp". Ürituse organiseeris ülemaailmne vaimse tervise päeva raames Ülemaailmne vaimse tervise föderatsioon.
Ayeyarwady
Ayeyarwady nime all võidakse mõista:
Paulina Rubio
Paulina Rubio Dosamantes (sündinud 17. juunil 1971 Méxicos) on Mehhiko laulja, tantsija, laulukirjutaja, produtsent ja näitleja.
Elulugu
Üle 23-aastase karjääri jooksul on ta maailma üks edukamaid muusikuid. Ta alustas oma lauljakarjääri bändis Timbiriche.
Paulina kui sooloartisti albumeid on ostetud üle 20 miljoni.
Eesti politsei (1918–1940)
Siin on ülevaade Eesti Vabariigi loomisel 1918. aastal moodustatud ja 1940. aastal Eesti okupeerimisega NSV Liidu poolt tegevuse lõpetanud Eesti korrakaitseorganisatsiooni arengust ja tegevusest.
Eesti riiklik iseseisvus kuulutati välja Tallinnas 24. veebruaril 1918. Järgmisel päeval algas kaheksa ja pool kuud kestnud Saksa okupatsioon ning Eestis kehtestati Saksa okupatsioonivõim. Saksa keisririik ei tunnistanud Eesti Vabariiki ja Eesti Ajutine Valitsus oli sunnitud minema põranda alla.
11. novembril 1918 Esimese maailmasõja lõpetanud Compiegne'i vaherahu järel andis Saksa volinik Baltimaades August Winnig võimu üle Eesti Ajutisele Valitsusele. Ööl vastu 12. novembrit 1918 võeti Tallinnas asunud politseijaoskonnad sakslastelt üle. Seda päeva, 12. novembrit 1918, loetaksegi Eesti politsei asutamise päevaks.
Ajalugu
Aastail 1918–1919 tegutses korrakaitse Eestimaa kubermangu Venemaa Ajutise Valitsuse miilitsaseaduse alusel, allus kohalikule omavalitsusele ning kandis miilitsa nimetust. Korra tagamiseks ja kuritegevusega võitlemiseks hakkas pärast Saksa okupatsiooni lõppu tegutsema kohaliku omavalitsuse poolt ülalpeetav miilits, mis oli moodustatud vastavalt 17. aprillil 1917 kehtestatud Ajutisele miilitsa seadusele. 2. märtsil 1917. aastal kogunes mõnisada inimest Tallinna börsisaali, kus otsustati linna kaitset korraldada, et panna piiri lõhkumistele ja röövimistele. Linna kaitsjad, valged lindid käe ümber, käisid salkades mööda linna julgeoleku kindlustamiseks. Seda võiks nimetada esimeseks katseks kaitseorgani loomisel julgeoleku kindlustamiseks pärast tsaarivõimude langemist. Seejärel Tallinnas asus kaitse korraldamisele revolutsiooniline Tallinna Tööliste ja sõjaväe saadikute nõukogu täidesaatev komitee, kus töötati välja juhis, mille põhjal asutati Rahva miilitsavägi. Nimetatud miilits komplekteeriti vabatahtlikest ja nende teenistustunnusmärgiks oleks käevarrel kantav Tallinna linna vapiga ja M tähega varustatud valge lint. 9. märtsil samal aastal võttis Tallinnas Tallinna linnavalitsus miilitsa korraldamise enda peale. 14. märtsil Eestimaa kubermangukomissar määras maakondadesse aga ajutised miilitsakomissarid: Harju maakonda J. Reinthal, Järva maakonda A. Veiler, Viru maakonda T. Kalbus, Lääne maakonda A. Eldring. Tallinna miilitsa ülemaks valiti 29. märtsil linnavolikogu poolt K. Päts, kes aga tegelikult miilitsa korraldamisele ei saanud asuda, sest TTSSN täidesaatev komitee, olid tema vastu. Selle asemel valiti 25. aprillil soldatite ja tööliste nõukogu miilitsaülemaks Tallinnasse A. Hellat. Hellat võttis miilitsas ette puhastustöö ja rookis 2000 inimesest välja ligemale 1800 kui kahtlase elemendi ja see miilits püsis Tallinnas kuni enamlaste riigipöördeni, kes 15. jaanuaril võtsid miilitsa üle ja tagandasid A. Hellati.
Tallinnas peeti 18. septembril ka seltskondlike organisatsioonide esindajate vaheline koosolek, kus otsustati asutada organisatsioonide esindajaist Omakaitse Nõukоgu", kes valib täidesaatva Komitee" Omakaitse" asutamiseks.
Otsus miilits taastada võeti vastu 12. novembril 1918, taastamise aluseks sai 1917. aasta ajutine miilitsaseadus. Saksa okupatsiooni sümboliks oleva politsei asendamine miilitsaga toimus kõikjal võimalikult pea pärast kohaliku võimu üle võtmist. Tallinnas võttis miilits juba 15. novembriks politsei funktsioonid üle, Tartus kaotati politsei ning taastati miilitsa tegevus alles 22. novembril. Militsionääride väliseks tunnusmärgiks olid tavaliselt ühist värvi käepaelad, Tartus sinised, Tallinnas aga punased ja linna vapiga Tallinna miilitsaülem oli Aleksander Hellat ja Tartu miilitsaülem Karl Einbund.
Tähtnimetus
Tähtnimetus on muusikas helikõrgust tähistav ladina tähestiku täht või tähtede kombinatsioon.
Eesti politsei (1918–1940)
Ajalugu
Korrakaitseorganisatsiooni ülesehitamise aeg kattus Eesti Vabadussõjaga, mistõttu tuli see moodustada erakordselt rasketes oludes. Kesise relvastusega, aga mõnikord isegi ilma relvadeta politseinikud abistasid sõjaväevõime, hoidsid tagalas vaos kuritegevust ning korraldasid koos Kaitseliiduga ühisoperatsioone, et tabada väejooksikuid, salaviinatootjaid ja spekulante.
Tähtnimetus
Saksa süsteemis tähtnimetused tulenevad saksa keeleruumist pärit mõiste 'alusheli' (Stammton) nimetustest C, D, E, F, G, A ja H.
Eesti politsei (1918–1940)
Ajalugu
Asutav Kogu võttis alles 17. detsembril 1919 vastu politsei korralduse. Loodi riiklik välispolitsei, kelle ülesanne oli hoida ühiskondlikku julgeolekut ja korda, kaitsta kõiki ja igaüht tooruse, vägivalla ning omavoli eest. Politsei ülalpidamise kulud kandis sestpeale riik. Maakondade ja linnade politseivalitsuste baasil moodustati politseiringkonnad, mis jagunesid jaoskondadeks, need omakorda rajoonideks, mida juhtisid vastavad ülemad. Tallinna, Tartu ja Narva, samuti ka vabariigi raudteed olid eraldatud ise politseiringkondadeks. Maakonna politseiülem asus maakonnalinnas, linna politseiülemad vastavates linnades ja raudtee politseiülem — Tallinnas. Esialgu oli kohalikke välispolitsei valitsusi 15, 4. novembril 1925 koondati need üheksaks prefektuuriks vastavalt kehtinud Eesti haldusjaotusele: Harju, Järva, Lääne, Pärnu, Saare, Tartu, Viljandi, Viru ja Võru maakond.
1918. aasta novembris, peale saksa okupatsioonivõimude lahkumist Eestist alustasid tegevust omavalitsusele allunud miilitsavalitsused ja nende juures üksikud kriminaalpolitsei ametnikud, kes määrati ametisse maakondade miilitsaülemate poolt. 5. jaanuaril 1920. aastal valitsuse poolt vastu võetud Kriminaalpolitsei korralduse alusel asutati omavalitsustest sõltumatu Riiklik Kriminaalpolitsei, mille tegevust juhtis Kohtuministeeriumi koosseisu kuulunud Kriminaalpolitsei Peavalitsus.
Eesti kriminaalpolitsei asutamise kuupäev on 5. jaanuar 1920, kaitsepolitsei (aastast 1925 – Poliitiline Politsei) asutati 12. aprillil 1920.
Juhid ja organisatsioon
Politseiorganisatsiooni loomisel 1918. aastal (mida algselt nimetati miilitsaks), loodi välispolitsei kohalike omavalitsuse alluvuses, kuid 2. detsembrist 1918 koordineeris kogu politsei tööd Siseministeeriumi Politsei Peavalitsus, 17. detsembril 1919 kommunaalpolitsei kaotati ja loodi riiklik politsei Politsei Peavalitsuse alluvuses.
Politsei koosnes kolmest harust: välis-, kriminaal-ja poliitilisest politseist. Esimestel aastatel oli igaühel neist oma peavalitsus, 20. mail 1924 võttis Riigikogu vastu Välis-, kriminaal- ja kaitsepolitsei ühendamise ajutise seaduse, mille alusel loodi Siseministeeriumi alluvuses Politsei Peavalitsus, mis ühendas kõik kolm ametkonda. 16. juunist likvideeriti politsei-, kriminaal- ja kaitsepolitsei peavalitsused kui iseseisvad asutused. Siseministeeriumi Politsei Peavalitsuse juhiks oli peavalitsuse ülem (aastast 1925 politseidirektor). Politsei Peavalitsuse (Politseitalituse) ruumid asusid Toompea lossis. Politseivalitsused (alates 1926. aastast prefektuurid) paiknesid üldjuhul suurtes kivihoonetes, mida olid juba varem kasutanud tsaaripolitsei ja Vene Ajutise Valitsuse miilits.
1920. aastal asutati Eestis politseireserv, mille üksused asusid Tallinnas ja Petseris. Politseireservis teenis nii jala- kui ka ratsapolitseinikke. Ratsapolitsei üksused olid kõige mobiilsemad ja distsiplineeritumad politseiüksused. Politsei ratsareserv andis 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse ajal enamlastele otsustava vastulöögi.
1925. aasta kevadel asutati Tallinnas, Lai tänav 46 Politseikool. Politseikooli kõrgema klassi lõpetas 598 politseiohvitseri, alamast klassist tuli reakoosseisule täiendust 717 isikut.
Aastail 1918–1925 moodustasid maakonnad koos maakonnalinnaga politseiringkonna. Politseiasutuste kujundamise määrusega 1. jaanuaril 1926 loodi prefektuurid: Tallinna-Harju, Tartu-Valga, Pärnu Prefektuur (1926–1927), Viljandi Prefektuur (1926–1927), Võru-Petseri prefektuur, Lääne-Saare Prefektuur, Viru-Järva, Narva, Raudteede prefektuur.
1927. aastal ühendati Viru-Järva prefektuuriga Narva prefektuur, liideti Pärnu ja Viljandi prefektuurid Viljandi-Pärnu prefektuuriks. Tallinna-Harju ja Võru-Petseri prefektuuri koosseisu kuulus politsei ratsareserv.
1932. aastal muudeti taas iseseisvaks Narva prefektuur ja nimetati Võru-Petseri prefektuur ümber Petseri-Võru prefektuuriks.
Seoses Nõukogude Liidu sõjaväebaaside asutamisega Saaremaal asutati 13. oktoobrist 1939, Saare prefektuur ning eraldati Saare ja Lääne prefektuurid.
Politseiharud
Politseiteenistused jagunesid: välis-, kriminaal- ja poliitilise politseiks.
Kohtueelset uurimist viisid läbi kohtu-uurijad.
Kriminaalpolitsei
Eesti kriminaalpolitsei moodustati 5. jaanuaril 1920. aastal, kriminaalpolitsei korraldusega Kohtuministeeriumi alluvuses. Kriminaalpolitsei jagunes maakondlikul alusel, s. t. kriminaalpolitsei komissaride ametkonnad paiknesid maakonnalinnades ja eraldi Narva linnas. Kriminaalpolitsei asutustena moodustati: Kriminaalpolitsei Peavalitsus Tallinnas ja linnade ja maakondade politseivalitsuste kriminaalpolitsei osakonnad Tallinnas, Rakveres, Narvas, Tartus, Võrus, Petseris, Valgas, Viljandis, Pärnus, Paides, Haapsalus ja Kuresaares. Kriminaalpolitsei komissarid allusid hiljem Politseitalituse kriminaalpolitsei inspektorile. Kriminaalpolitsei kohuseks oli prokuratuuri ja kohtuvõimude ülesandel, ametasutuste ning eraisikute ülesandmiste põhjal, kui ka oma algatusel, kuritegevuse jälgimist alustada ja juurdlemist toimetada.
Alates 1. maist 1919 oli kriminaalmiilitsa ülem, 28. novembril 1919 nimetas Vabariigi Valitsus Kriminaalpolitsei Peavalitsuse ülema kohusetäitjaks ja 2. juulil 1924 Politsei Peavalitsuse ülema abiks Jakob Kuuse.
Ametinimetused
Miilitsa-politsei algaastatel olid ametinimetused järgmised: linna miilitsaülem, maakonna miilitsaülem, miilitsaülema abi, jaoskonnaülem, jaoskonnaülema abi, kantseleiamtnik, vanemmilitsionäär, militsionäär. 1926. aastal seoses politseiasutuste reorganiseerimisega võeti kasutusele ametinimetus komissar (jaoskonnaülem).
18. oktoobril 1919 ilmus Politsei Peavalitsuse ülema käskkiri, mis kohustas kasutama ametinimetustes endiste miilitsa-ametinimetuste asemel politseiametinimetusi: militsionäärid nimetati kordnikeks, vanemmilitsionäärid – vanemkordnikeks. 1921. aastast nimetati vanemkordnikud rajooniülemateks ning kordnikud jaotati kahte järku – kordnikud ja vanemkordnikud.
Politsei kõrgem juht oli politseidirektor, tema abi oli politsei abidirektor, Politsei Peavalitsuse osakonnajuhataja oli politseiinspektor. Välis-, kriminaal- ja poliitilise politsei jaoskondi juhtisid komissarid ning abikomissarid.
Alates 1933. aastast kandsid kordnikud, vanemkordnikud ja allkonstaablid kogu riigis kumminuia, mis asendas täägi.
Politseivalitsused, 1918–1926
Ajalooliste Venemaa keisririigi Eestimaa ala Politseivalitsuste ning 9 maakonna ja linnade politseivalitsuste baasil moodustati politseiringkonnad, mis jagunesid jaoskondadeks, need omakorda rajoonideks, mida juhtisid vastavad ülemad. Tallinna, Tartu ja Narva, samuti ka vabariigi raudteed olid eraldatud ise politseiringkondadeks.
Tallinna linna Politseivalitsus
Tallinna politseiülemad , Tallinna-Harju prefektuur
Harju maakonna politseivalitsus
Harju maakonna Miilitsavalitsuse koosseisus oli 1919. aastal 6 miilitsajaoskonda ja nendes 40 rajooni ning 2 linna:
Valga maakonna Politseivalitsus
Valgamaa miilitsa- ja politseiülemad
Prefektuurid, 1926–1940
1926. aastal muudeti politseiasutuste ja ametnike nimetusi - kohalikud politseivalitsused nimetati prefektuurideks ja nende juhatajad prefektideks, jaoskonnaülemad politseikomisarideks, rajooniülemad konstaabliteks.
1940. aasta suvel tegutsesid 9 prefektuuri: Tallinna-Harju, Tartu-Valga, Viljandi-Pärnu, Petseri-Võru, Saare, Lääne, Rakvere-Paide, Narva ja Raudteede prefektuur.
Tähtnimetus
Altereeritud heli tähistamiseks saksa süsteemis lisatakse alusheli nimetusele vastav sufiks. Alusheli altereerimisel
Inglise süsteemis on alushelidele vastavad tähtnimetused C, D, E, F, G, A ja B. Seega
Altereerimise tähistamisel inglise süsteemis lisatakse vastavale tähtnimetusele vastav alteratsioonimärk. Näiteks altereerimisel
Tähtnimetusega tähistatakse üldiselt absoluutset helikõrgust.
Leo Semlek nimetab alushelide tähtnimetusi heli põhinimetusteks ja altereeritud helide tähtnimetusi tulendnimetusteks.
Ajalugu
6. sajandi filosoof Boëthius kasutas klassikalise ladina tähestiku esimest 14 tähte nootide nimetamiseks kahe oktavi ulatuses, sest see ulatus oli tolle aja muusikas tarvitusel. Need tähed olid a, b, c, d, e, f, g, h, i, k, l, m, n, o (j jõudis tähestikku alles 16. sajandil). Need tähistasid noote tänapäevase süsteemi järgi suure oktavi a-st esimese oktavi g-ni.
Kui hiljem laiendati ulatust kolmele oktavile, hakati kasutama korduvat järjestust a-st g-ni. Esimest oktavit tähistasid suurtähed (A, B, ..), teist oktavit väiketähed (a, b, ...) ja kolmandat kahekordsed väiketähed (aa, bb, ...).
Eesti politsei (1918–1940)
Eesti politsei likvideerimine
21. juulil 1940 kuulutati välja nõukogude võim ja 6. augustil liideti Eesti Nõukogude Liidu koosseisu. 28. augustil 1940 vallandati viimased 170 politseinikku ning politsei asemele loodi Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi koosseisu kuuluv tööliste-talupoegade miilits. Paljud endised politseinikud arreteeriti ja viidi Venemaale vangilaagritesse, kus paljud hukkusid. Kodumaale tagasi jõudsid vähesed, kes sageli olid invaliidistunud.
Amundseni meri
Amundseni meri on Lõuna-Jäämere või Vaikse ookeani osa, mis piirneb lõunas Antarktisega, idas Bellingshauseni merega ja läänes Rossi merega.
Tähtnimetus
Ajalugu
Kromaatilise helirea ülejäänud viis heli (nn klaveri mustad klahvid) lisandusid järk-järgult. Esimesena hakati märkima b madaldust, sest see tuli ette teatud laadides, kus taheti vältida dissonantset tritooni. Noodikirjas hakati madaldatud b-d märkima "ümmarguse b-ga" (b rotindum; sellest arenes hiljem madaldusmärk bemoll, ♭) ja seni b-ga märgitud nooti "nurgelise b-ga" (b quadratum; sellest arenes hiljem märk bekarr, ♮). Paljudes maades (nt Saksamaal ja Põhjamaades), asendus "nurgeline b" h-ga, kas saksakeelse sõna hart ('kõva, karm') tõttu või lihtsalt sarnasuse pärast.
Neuron
Neuron ehk närvirakk ehk neurotsüüt (kreekakeelsest sõnast νεῦρον neũron) on enamikul loomadel närvisüsteemi funktsionaalne üksus.
Närvikoe rakkudel on mitmeid ülesandeid, nad toodavad neurohormoone ja võtavad vastu, muundavad ja kannavad üle elektrilisi signaale, mida nimetatakse närviimpulssideks.
Närvirakkude võrgustikku ja selle uuenemist, aga ka patoloogilisi seisundeid reguleerib suuresti neurohumoraalne regulatsioon.
Närvirakud hakkavad organismis elama ja arenema looteeas: embrüogeneesis lootelehe välise kihi ektodermaalset päritolu rakkudest – neuroblastidest. Erinevalt paljudest teistest keharakkudest närvirakud pärast diferentseerumist oma elu jooksul rohkem ei jagune. I gal närvirakul on tuuma sisaldav rakukeha ehk perikaarüon, dendriitideks kutsutavad lühikesed jätked, mis kannavad elektrilisi signaale rakukeha suunas, ja akson – pikk jätke, mis juhib signaale läbi sünapsi närvirakust välja.
Närviraku anatoomia
Praegu kehtivas inimese anatoomia standardis Terminologia Anatomicas kuulub neuron närvisüsteemi.
Närviraku ehitus
pisi|350px|Närviraku ehitus
Närviraku membraan
Närviraku membraanid on justkui peaaju 'suhtlusvõrgustikud' (ingl communication centers), kuna läbi nende närvirakud suhtlevad, lisaks kontrollivad membraanid toitainete sisenemise ja jääkainete väljutamise protsesse.
Närviraku membraanides mängivad olulist rolli kaks molekulide rühma: lipiidid ja valgud. Lipiidide fraktsioon koosneb peamiselt fosfolipiididest, glükolipiididest ja kolesteroolist.
Membraanivalgud aga moodustavad molekulaarseid üksusi, mis talitlevad membraaniretseptorite (näiteks opioidretseptorid), -kanalite ja ensüümidena.
Närvirakkude klassifikatsioon
Närvirakke võib eristada mitmete tunnuste alusel, sealhulgas geeni ekspressiooni, morfoloogia, neurotransmitterite profiili, membraani biofüüsikaliste omaduste, erutuvuse ja muude tunnuste põhjal.
Morfoloogiline klassifikatsioon
Närvirakkude morfoloogilise klassifikatsiooni järgi jagunevad neuronid väga erinevateks rühmadeks. Jätkete olemasolu ja nende koguse järgi liigitatakse närvirakud:
Neurotransmitterite kasutus
Närvirakke võib eristada kasutatava neurotransmitteri ehk neurovirgatsaine alusel Oluline on rõhutada, et üks närvirakk võib kasutada mitut neurotransmitterit/neuropeptiidi. Näiteks toitumiskäitumist reguleerivad hüpotalamuse neuropeptiid Y positiivsed neuronid vabastavad ka pidurdusvirgatsainet GABA.
Närvi-tüvirakud
Erinevalt enamikust rakkudest närvirakud ei jagune. Närvirakke vahetavad välja närvi-tüvirakud, mis liiguvad hipokampuse (hammaskääru) ja haistmissibula kaudu peajju ja mis valmistatakse seal ette uuteks närvirakkudeks.
Tähtnimetus
Ajalugu
Tänapäeval on oktavi esimeseks noodiks c, sest sellelt algab lääne muusikas kõige levinum helirida, duur. C-duur on ainus duur, mis koosneb alushelidest.
Jersey lipp
pisi|Jersey lipp Jersey lipp on Briti krooni sõltkonna Jersey lipp.
Lipuks on punane saltiir valgel taustal. Ülemises veerandikus on Jersey vapp (kolm kuldset leopardi punasel kilbil) koos kuldse krooniga.
Lipp kinnitati Jersey lipuks 12. juunil 1979, kuninganna Elizabeth II kuulutas selle välja 10. detsembril 1980 ja lipp heisati ametlikult esimest korda 7. aprillil 1981.
Neuron
Närvi-tüvirakud
Areng jätkub ka pärast (kuni kuu ja kauem) närvipesasse asumist ja järk-järgult ka organismi kasvades.
Katsed närvi-tüvirakkudega on näidanud, et need võivad teatud närvirakkude kahjustumise korral spetsialiseeruda ka neurogliia hulka liigitatud rakkudeks, näiteks astrotsüütideks, oligodendrotsüütideks, Schwanni rakkudeks jne.
Patoloogia
Inimestel seostatakse närvirakkudega mitmesuguseid patoloogilisi ja haiguslikke seisundeid. Parkinsoni tõve põhjustavad uurijate arvates peaaju erinevates piirkondades hävivad närvirakud.
Inimeste nakatumisel inimese herpesviirus 1-ga (HSV-1) säilivad viiruseosakesed närvirakkudes kogu elu. Viiruse aktiveerudes liiguvad herpesviiruse osakesed närvikiudu pidi nahale ja võivad põhjustada osadel inimestel huuleohatise teket.
Ülemaailmne vaimse tervise päev
Eesmärgid
Vaimse tervise päeva eesmärk on inimeste teavitamine vaimse tervise olemusest ja vaimse tervise säilitamise võimalustest. Loodetakse, et teadlikkuse tõusuga psüühikast kaasneb inimeste oskuste pagasi täienemine vältimaks vaimse tervise probleemide teket ja hakkama saada olemasolevate vaimse tervise probleemidega.
Ajalugu
Vaimse tervise päeva idee pärineb aastast 1992, Ülemaailmse Vaimse Tervise Föderatsiooni üldsekretariaadi omaaegselt saadikult Richard Hunterilt.
Esimestel aastatel ei olnud üritustel kindlat teemat. Üritused piirdusid teledebattidega, milles osalesid lisaks Ameerika Ühendriikidele veel Austraalia, Tšiili, Sambia ja Suurbritannia esindajad.
1994. aastal oli esimest korda vaimse tervise päeval konkreetne teema – "Vaimse tervise teenuste kvaliteedi parandamine maailmas", kuid formaalse ja bürokraatliku lähenemise tõttu ei saanud ta sisuliselt olla vaimse tervise päeva teema. Esimene sisuline lähenemine oli 1996. aasta teemaga "Vaimne tervis ja naine".
Jiuquan
Jiuquan (hiina 酒泉市; Jiǔquán Shi) on 2. järgu haldusüksus (ringkonna õigustega linn) Hiinas Gansu provintsis. Piirneb põhjas Mongooliaga, läänes Xinjiangiga, idas Sise-Mongooliaga ja lõunas Qinghaiga.
2000. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikest 97,2% hiinlased ja 0,74% hueid.
Beckumi mäed
thumb|Tuulik Beckumi mägedes
Beckumi mäed (saksa: Beckumer Berge, nimetatud Beckumi linna järgi) on madal kõrgendik (kuni 174,4 m üle merepinna) Münsterlandi piirkonnas Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Koos Baumberge ja selle eelmägedega ning Halterni mägedega on need üksikud silmapaistvad kõrgustikud muidu õrnalt lainjas Münsterlandis (mis on keskosas 55 m üle merepinna).
Werse jõgi läbib seljandikku 100 m idas ja Lippe läbib seda 60 m kõrgusel Hamm-Uentropi lähedal nende kõrgeimast punktist kaugel.
Looduslike piirkondade mõistes kuuluvad Beckumi mäed Kernmünsterlandi, paiknedes selle piirkonna kaguosas.
Paiknemine
Beckumi mäed asuvad Münsterlandi kaguosas, peamiselt Beckumi (läänes), Wadersloh' (kagus), Oelde (kirdes) ja Ennigerloh' (loodes) valdade territooriumil – kõik Warendorfi kreisis. Nende äärmine edelaosa asub Lippetali vallas (Soesti kreis).
Seljandik on hobuserauakujuline, avatud lääne suunas, ümbritsedes Beckumi linna, mis asub selle keskosast läänes. Põhjapoolsed kõrgendikud on madalamad kui idapoolsed ja lõunapoolsed. Mäed raamivad Kernmünsterlandi, mis asub selle keskosast kagus, langedes laugelt hobuseraua sisekülje poole, kuid langedes järsult ümbritsevale tasandikule.
Looduslike piirkondade jaotused
Beckumi mäed jagunevad järgmiselt (väiksemad alajaotused seostuvad küladega, mille järgi need on nimetatud):
Geoloogia ja mineraalide lasundid
Beckumi mäed on omapärane järsunõlvaline maastik, mis on moodustunud kriidiajastu mere lasunditest. Nõo keskosast Beckumi lähedal, mis on avatud läänesuunas, maastik tõuseb, eriti lõuna ja ida suunas, aga ka põhja poole, esialgu järk-järgult kuni seljandiku kõrgeimate kõrgusteni. Beckumi nõo lõunaservas tõuseb Höxbergi nõlv (Höxbergstufe) Höxbergi mäeni (162,6 m) lõunas ja ronib idas Mackenbergile (174,4 m). Seljandiku kaugemas servas langeb maa järsult tasandikule. Veel kaugemal on üsna madal Strombergi nõlv (Strombergstufe), mis langeb sama järsult väljapoole ja on saanud nime Strombergi küla järgi Beckumist kirdes. Beckumi mägede kirdeosas on Drombergi nõlv (Drombergstufe), saanud nime Drombergi järgi (< 100 m, Ennigerloh-Ostenfeldest idas), mis tõuseb vaid umbes 20 m ümbritsevast alast kõrgemale.
Peamine mineraalilasund on lubjakivi, mida kaevandatakse Beckumis ja Ennigerloh's suurel hulgal ning kasutatakse kohalikus tsemenditööstuses. Varem kaevandati ka strontsianiiti, mida kasutati suhkrutööstuses valgendajana.
Ajalugu
Beckumist lõunas ja Hermannsbergi mäest umbes kagus on kultuurimälestis Germanenlager, germaanlaste laagripaik. Mäest põhjas on teine kultuurimälestis Germanengräber, germaanlaste matmispaik.
Jõed
Kollenbachi, Lippbachi ja Siechenbachi jõed algavad kõik Beckumi mägedest ja ühinevad Werseks, mis lahkub mägedest läände, enne kui keerab põhja ja suubub hiljem Emsi. Mägedest põhja poole (Axtbach) või ida poole (Fortbach, Linzelbach ja Bergeler Bach) voolavad jõed suubuvad Emsi, samas lõuna poole (Liese, Biesterbach, Bröggelbach) voolavad jõed suubuvad Lippesse.
Metsad
Beckumi mägede suuremad metsad on Vellerner Brook, Hohe Hagen Neubeckumi lähedal, Bergeler Wald Oelde ja Strombergi vahel ning Mackenbergi ja Diestedder Bergi metsad.
Kõrgemad punktid
Beckumi mägede kõrgemate punktide hulgas on (kahanevas järjekorras kõrguse järgi üle merepinna):
Osoon (saade)
Saatesarja algataja ning esimesi toimetajaid ja saatejuhte oli Tiina Kangro. "Osooni" staažikaim toimetaja on Õie Arusoo, mitu aastat juhtis saadet Vladislav Koržets.
Kalevi Sorsa
Taisto Kalevi Sorsa (21. detsember 1930 Keuruu – 16. jaanuar 2004 Helsingi) oli Soome poliitik, pikaajalisim peaminister Soome ajaloos.
Sorsa oli aastatel 1975–1987 Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees ja 1989–1990 Eduskunna esimees.
Ta oli kokku nelja Soome valitsuse peaminister (1972–1975, 1977–1979, 1982–1983, 1983–1987). Kalevi Sorsat peetakse üheks Soome heaoluriigi rajajatest. Ta oli kolmel korral ka Soome välisminister.
Kalevi Sorsa suri soolevähki. Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Giurgiu Astra
Giurgiu Astra (ametlikult Fotbal Club Astra Giurgiu) on 1934. aastal asutatud ja 2005. aastal taasasutatud Rumeenia jalgpalliklubi, mille kodulinn on Giurgiu ja koduväljak Stadionul Marin Anastasovici.
Jõudis 1998. aastal esimest korda Rumeenia kõrgliigasse. Pole tulnud ei meistriks ega võitnud karikat.
Rist
Rist on geomeetriline kujund, mis koosneb kahest ristuvast joonest, poolitades kas ühe või kaks joont keskelt kaheks võrdseks osaks. Tavaliselt jooksevad jooned horisontaalselt ja vertikaalselt. Kui jooned jooksevad aga diagonaalis, on tegemist Andrease ristiga.
Risti kui sümbolit on inimesed kasutanud sajandeid paljudes religioonides, eelkõige kristluses. Risti on tõlgendatud kui nelja põhielemendi sümbolit. Risti kasutatakse ka põhiilmakaarte jaotuses.
Kirjamärgid
Riste kasutatakse kirjutamisel erinevatel eesmärkidel, eriti matemaatikas.
Mardøla
Mardøla on jõgi Norras Møre og Romsdali maakonnas Nesseti vallas.
Jõgi saab alguse 945 meetri kõrguselt üle merepinna Mardalstjønna järvest ja suubub 22 meetri kõrgusel üle merepinna olevasse Eikesdalsvatneti järve. Jõgi on üsna lühike (umbes 3 km). Umbes ühe kilomeetri kaugusel jõe algusest ühineb Mardøla jõega Ytste Mardøla (või ka Vestre Mardøla (tõlkes Lääne-Mardøla)).
Guernsey lipp
thumb|Guernsey lipp.
Mardøla
Mardøla jõe alguse ja Ytste Mardølaga ühinemise koha vahel asub üks Euroopa kõrgemaid jugasid Mardalsfossen.
Guernsey lipp
Guernsey lipp on Briti kroonisõltkonna Guernsey lipp. Sellel on punane rist – püha Jüri rist - valgel põhjal. 1985. aastal lisati punasele ristile kuldne võrdhaardne rist, et eristada seda Inglismaa lipust.
Hollandi Antillide lipp
pisi|[[Pilt:FIAV historical.svg|23px2010, külgede suhe 2:3]] Hollandi Antillide lipp oli Hollandi Antillide (Madalmaade Kuningriigi autonoomse osa 1954–2010) lipp.
Johannes VII (paavst)
Johannes VII (ladinapäraselt Ioannes VII) oli paavst 705–707. Ta oli 86. paavst.
Hollandi Antillide lipp
Lipp oli valge keskelt läbiva horisontaalse sinise triibuga, mille laius on kolmandik lippu kõrgusest. Sinine triip katab sama laia vertikaalse, lipu keskelt läbiva, punase triibu. Lipu keskkohas, sinisel taustal, on viis, ovaalselt paigutatud, viieharulist tähte, suunaga üles. Need tähed sümboliseerisid Hollandi Antillide saari: Bonaire, Curaçao, Saba, Sint-Eustatius ja Saint-Martini saar.
Johannes VII (paavst)
Johannes oli rahvuselt kreeklane. Hiljem on kreeklastest saanud paavstiks vaid Zacharias. Tema vanemad olid Bütsantsi ametnik (kuraator) Platon ja Blatta, kelle auks püstitas ta hiljem monumendi ja pühendas isale epitaafi. Tema vanaisa oli senaator Theodoros Chilas. Ta oli pärit kas Kreekast või Rossanost Calabrias.
Ta oli "Liber Pontificalise" järgi õpetatud ja kõneosav.
Paavstiks saamine
Johannes VII pühitseti paavstiks 1. märtsil 705, kui Bütsantsi eksarh oli teda tunnustanud.
Suhted Bütsantsiga
Bütsantsi keiser Justinianos II saatis 706. aastal Rooma kaks piiskoppi ja nõudis paavstilt 692. aastal toimunud kirikukogu otsuste tunnustamist. Paavst saatis piiskopid Konstantinoopolisse tagasi ilma omapoolse tunnustamiseta, kuid samas ei kritiseerinud keisri kirikukogu.
Suhted langobardidega
Langobardide kuningas Aribert II andis paavstile tagasi 7. sajandil ära võetud valdused Liguurias.
Spoleto hertsog Faroaldo II palus paavstil kinnitada Farfa kloostri varad.
Liturgilised otsused
Johannes VII oli "Liber Pontificalise" järgi pühendunud neitsi Maarja austaja ja Santa Maria Antiqua kiriku ambonil oleval tekstil on teda tituleeritud „neitsi Maarja teenriks“.
Ta kohustas anglosaksi vaimulikke loobuma nende ilmalikust riietusest ja kandma Roomas tunnustatud liturgilisi rõivaid.
Ordinatsioonid
Johannes VII ordineeris 18 või 19 piiskoppi.
Tema ajal said diakoniks (kardinaldiakon) hilisemad paavstid Sisinnius ja Constantinus.
Johannes VII kultuuriloos
Johannes VII alustas uue paavstipalee ehitamist Roomas Kreeka kvartali lähedal.
Tema ajal taastati Santa Maria Antiqua kirik ja ehitati Rooma Peetri kirikus neitsi Maarjale pühitsetud kabel.
Tema ajal kaunistati mitmed Rooma kirikud freskode ja mosaiikidega, neist tuntum Santa Maria on Trastevere kirikus kujutatud mosaiik „Maddonna della Clemenza“. Teda ennast on kujutatud ühel mosaiigil Santa Maria Antiqua kirikus. Kirikute kaunistamiseks kasutati kulda ja hõbedat.
Tema ajal taastati Subiaco klooster ja mõned Rooma katakombid.
Tema ajal kujutati liturgilises kunstis Jumala Talle mitte lamba, vaid inimese kujul.
Tema ajal valmistati 20 naela raskune juveelidega kaunistatud kullast armulauakarikas.
Hinnang
"Liber Pontificalis" süüdistab Johannes VII-t argpükslikkuses, kuna ta ei kritiseerinud keiser Justinianos II kirikukogu otsuseid.
Teda kritiseeriti eluajal liigse bütsantsimeelsuse tõttu.
Surm
Johannes VII suri 18. oktoobril 707 Roomas uues paavstipalees ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Aleksander Rost
Aleksander Rost (11. aprill 1892 Talli vald, Pärnumaa – 22. september 1944 Läänemeri) oli Eesti riigikohtunik.
Õppis 1917–1919 Tomski Ülikoolis ja 1921–1923 (lõpetas) Tartu Ülikoolis õigusteadust.
Oli 1919 ajalehe Siberi Asunik vastutav toimetaja, 1920 opteerus Eestisse. 1921–1922 Tallinn-Haapsalu rahukogu, 1922–1923 Riigikohtu sekretär. 1923–1925 Tallinna 1. jaoskonna kohtunik, 1925–1928 Tallinn-Haapsalu rahukogu alaline liige, 1928–1940 abiesimees, alates 26. jaanuarist 1940 Riigikohtu tsiviilosakonna liige.
6. juulil 1934 määras Vabariigi Valitsus Aleksander Rosti Metsahoiukomitee esimeheks
Hukkus Eestist põgenemisel Moero pardal.
Jelabuga
Jelabuga on linn Venemaa Tatarstanis, Jelabuga rajooni keskus. Asub Kama jõe ääres.
Jelabuga oli Volga Bulgaaria piirikindlus. Linnaõigused sai 1780. aastal. Teise maailmasõja ajal oli linnas suur saksa sõjavangide laager.
Linna elanikest oli 1989. aastal tatarlasi 34,3%, venelasi 58,7% ja tšuvašše 1,7%. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jelabuga elanikest tatarlasi 40,1% venelasi 52,1% ja tšuvašše 1,3%.
2005. aastast on linn erimajandustsoon. Linnas on naftatööstusettevõtted ja toodetakse sõiduautosid.
Guami lipp
thumb|Proportsioonid 22:41 Guami lipp on Ameerika Ühendriikide valduse Guami lipp. Lipp võeti kasutusele 9. veebruaril 1948.
Jelabuga
Jelabugas on sündinud Ivan Šiškin. Seal surid Nadežda Durova ja Marina Tsvetajeva (sooritas enesetapu).
Guami lipp
Lipu tumesinist tausta ümbritseb igast küljest punane rant, mis sümboliseerib teises maailmasõjas valatud verd ja Hispaania suveräänsust. Lipu keskel on Guami vapp. Lipu proportsioonid on 22:41.
Jelabuga
2007. aastal tähistati linna 1000. aastapäeva.
Nikolai Karl Otto von Wahl
Nikolai Karl Otto von Wahl (3. mai (vkj 21. aprill) 1833 Pajusi mõis – 21. november (vkj 8. november) 1904 Pajusi mõis) oli baltisaksa poliitik ja mõisnik.
Ta sündis Pajusi ja Tapiku mõisniku Eduard von Wahli ja Wilhelmine Jakobine von Krüdeneri pojana.
Ta oli Pärnu-Viljandi kreisisaadik ja Põltsamaa Eesti Põllumeeste Seltsi president (1892–1902).
Nikolai Karl Otto von Wahl päris isalt Pajusi mõisa ja ostis 1876. aastal Bernhard Caspar Otto von Stackelbergilt Adavere mõisa.
Mulgipuder
Mulgipuder ehk Mulgi puder (rahvasuus ka poolvillane puder) on Lõuna-Eestist pärit Eesti rahvustoit, mis on saanud nimetuse mulkide järgi.
Enne Nõukogude kolhoosisööklate aega mereäärsetes Eesti piirkondades mulgiputru ei tuntud.
Valmistamine
Mulgipudru keetmiseks pannakse umbes kilo muredat sorti kooritud kartuleid liitrisse soolaga maitsestatud vette keema. Lisatakse pool teeklaasi odrakruupe. Keedetakse, kuni kruubid on pehmeks muutunud. Siis klopitakse poti sisu puulusikaga ühtlaseks pudruks. Pruunistatakse pannil ports sealihakuubikuid (väga hästi sobib ka suitsuliha) ja hakitud sibulaid. Serveerimiseks pannakse taldrikule puder ning selle keskele silmaks praetud pekki või rasva, liha ja sibulat. Tihti antakse mulgipudru kõrvale piima või keefiri.
Hongkongi lipp
thumb|Hongkongi lipp thumb|[[Pilt:FIAV historical.svg|23pxHongkongi lipp 1959–1997]] Hongkongi lipp on Hiina Hongkongi erihalduspiirkonna lipp. Punasel taustal on kujutatud viie valge kroonlehega hongkongi sämplehiku (Bauhinia blakeana) õis.
Lipu kujunduse kinnitas Hiina Rahvavabariigi parlament 16. veebruaril 1990 ja ametlikku kasutusse võeti see 1. juulil 1997.
Banksi saared
Banksi saared on saarestik Melaneesias. Saared kuuluvad Vanuatule, Torba provintsi.
August Traat
August Johannes Traat (1. jaanuar 1911 Karaski, Krootuse vald, Võrumaa – 3. detsember 2007) oli eesti õigusajaloolane.
August Traat sündis Tigase talus Karaski külas, ajaloolisel Võrumaal, nüüdsel Põlvamaal.
Ta lõpetas 1931. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 1938. aastal lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kiitusega, kaitstes diplomitöö "Katsesttaandumine". Pärast sõda astus aspirantuuri ja kirjutas kandidaaditöö „Poleemika Liivimaa talurahvaküsimuses 1909-1910“, mis jäi kaitsmata kuna juhendaja Leo Leesment viibis vangistuses.
1956. aastal kaitses Tartu Riiklikus Ülikoolis õigusteaduste kandidaadi väitekirja "Talurahva õiguslik olukord Liivimaal feodalismi lagunemise perioodil" (juhendaja Paul Vihalem)
1978. aastal kaitses ajalooteaduste doktoriväitekirja Eesti vallakohtutest "Волостной суд в Эстонии с середины XVIII века до реформы 1866 года", mis 1980. aastal ilmus eestikeelse monograafiana "Vallakohus Eestis: 18. sajandi keskpaigast kuni 1866. aasta reformini".
Töötas Tartu Riikliku Ülikooli õppejõuna ja Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi vanemteadurina.
Ta oli Eesti Ajalooarhiivi (varem Eesti Riiklik Ajaloo Keskarhiivi) teadusnõukogu liige, Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi asutajaliige ja 1992. aastast auliige ning Õpetatud Eesti Seltsi liige.
William deWit
William "Willie" Theodore deWit (sündinud 13. juunil 1961 Three Hillsis Alberta provintsis) on Kanada endine poksija ning hilisem jurist ja advokaat.
Poksijana
Ta sai raskekaalus (kuni 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlusel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Henry Tillmanile (USA).
Ta poksis detsembrist 1984 kuni märtsini 1988 elukutselisena. Ta osales kokku 22 kohtumisel ning võitis neist 20 (neist 14 nokaudiga) kohtumist ning kaotas 1 (selle nokaudiga) ja viigistas 1 kohtumise. Oma viimaseks jäänud kohtumises 29. märtsil 1988 Edmontonis võitis ta Henry Tillmani, kes oli teda võitnud 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistluse finaalis.
Juristina
Ta lõpetas 1994. aastal Alberta Ülikooli juristina. Ta liitus 1996. aastal oma praeguse advokaadibürooga, spetsialiseerudes kriminaalõigusele. Ta sai 2013. aastal 'Kuninganna advokaadi' (Queen's Counsel) tiitli.
San Marino kaptenregendid 1501–1700
San Marino kaptenregendid 1501–1700
Selles loendis on toodud San Marino kaptenregendid (Capitani reggenti) 1. aprillist 1501 kuni 1. aprillini 1701.
Märkused: ¹ Kui pole teisiti toodud, algas kaptenregendi kuuekuuline ametiaeg tulbas märgitud kuu esimesest kuupäevast (1. aprill või 1. oktoober).
Los Angelese räpased saladused
"Los Angelese räpased saladused" on 1997. aastal valminud mängufilm, kriminaaldraama, mille lavastas Curtis Hanson. Film põhineb 1990. aastal ilmunud James Ellroy samanimelisel romaanil.
Filmi sündmused leiavad aset 1950. aastate Ameerikas.
Röösa mõis
Röösa mõis (saksa keeles Rösarshof) oli riigimõis Saaremaal Valjala kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisasüda Saare maakonna Saaremaa valla maadele.
Mantelkorsten
Mantelkorsten on korsten, mis mantlina ühtlaselt allapoole laienedes katab täielikult küttekolde ja sageli ka kogu köögiruumi (sel puhul räägitakse mantelkorsten-köögist). Mantelkorsten oli iseloomulik keskajale, seda leidus Eestiski mõisates, kiriklates, postijaamades ja jõukamates linnamajades. 19. sajandi alguses hakati kõikjal mantelkorstnaid moodsamatega asendama, praeguseks on enamik neist välja lõhutud või ruumid põhjalikult ümber ehitatud.
Siiski on mantelkorstnaid säilinud ja taastatud üle Eesti. Tartus võib avalikes hoonetes näha mantelkorstnat näiteks Tampere majas Jaani tänaval, nn Arensi majas Laial tänaval ning Tartu Mänguasjamuuseumis. Mantelkorstnad on alles ka näiteks Põlvamaal Orava vallas mõisa teenijatemajas, Vana-Kuuste mõisas, Väimela mõisa teenijatemajas ja Kambja kihelkonnakooli ajaloolises hoones. Restaureeritud Saue mõis Harjumaal on üks väheseid paiku Eestis, kus saab näha mantelkorstna kasutamist koos lahtise koldega pliidiga.
Gröönimaa lipp
Lipp on horisontaalselt jagatud kaheks võrdseks osaks, millest ülemine on valge ja alumine punane. Lipu keskel asub ring, mille ülemine pool on punane ja alumine valge. Mõõdud on 12:18. Ringi läbimõõt on 8 ühikut ja see asub 7 ühiku kaugusel mastist vertikaalselt keskel.
Lipp kujutab jäävälja kohale tõusvat päikest.
Lipp valiti Gröönimaa omavalitsuse korraldatud konkursi tulemusel 1980. aastal. Gröönimaa ametlikuks lipuks kinnitati see 21. juunil 1985.
Lipu autor on Thue Christiansen.
Harilik jõgiputk
Harilik jõgiputk  (Sium latifolium) on kaheiduleheline taim sarikaliste sugukonna jõgiputke perekonnast.
Taim on 50–120 cm kõrge, lehed piklikud. Taimede vars on tugev ja võsunditeta. Taimel on sarikas, õied valged.
Jõgiputk kasvab mageveekogude äärtes madalas vees ja liigniisketel aladel.
Harilik jõgiputk on mürgine.
Eestis on taim tavaline.
Heavy metal'i ansamblite loend
Alamžanrite ja sulamžanrite ansamblid
Heavy metal'i alamžanrite piirid ja ka žanrid ise on vaieldavad ning hägused, ühte ansamblit võib sageli lugeda ka mitmesse alamžanrisse kuuluvaks.
Loogikute loend
Loogikute loend loetleb loogikuid.
Rick Perry
thumb|Rick Perry, 2006 James Richard Perry (sündinud 4. märtsil 1950) on USA poliitik. Ta oli 47. Texase kuberner ja 14. Ameerika Ühendriikide energeetikaminister.
Ta oli Texase kuberner 21. detsembrist 2000 kuni 20. jaanuarini 2015 ja energeetikaminister 2. märtsist 2017 kuni 1. detsembrini 2019.
14. detsembril 2016 nimetas president Donald Trump Perry energeetikaministri kandidaadiks. 2. märtsil 2017 vannutas USA asepresident Mike Pence ta energeetikaministriks. Oktoobris 2019 andis ta teada, et kavatseb aasta lõpus ameti maha panna.
Bernkastel-Kues
pisi|[[Bernkastel-Kuesi vapp]] pisi|Bernkastel-Kuesi vapp pisi|Vaade [[Kuesi linnaosast Moseli orule]] pisi|[[Spitzhäuschen]] pisi|Turuplats
Bernkastel-Kues on linn Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal Bernkastel-Wittlichi kreisis Moseli (Mittelmoseli) ääres, Bernkastel-Kuesi liitvalla keskus. Geograafilised koordinaadid on 49°55' N, 7°4' E.
Bernkastel-Kues on Nicolaus Cusanuse sünnikoht. See on viinamarjakasvatuse- ja turismilinn, riiklikult tunnustatud puhkekoht. Linn nimetab end rahvusvaheliseks viinamarja- ja veinilinnaks.
Linna pindala on 23,66 km², elanike arv 6732 (31. detsember 2006), rahvastiku tihedus 285 in/km².
Linnapea on Wolfgang Port (Kristlik-Demokraatlik Liit).
Jeremy Enigk
Jeremy Enigk (sündinud 16. juulil 1974) on USA muusik.
Sunny Day Real Estate
Suurema kuulsuse teenis Enigk emorokk bändis Sunny Day Real Estate, mis aastatel 1993–2000 väljastas viis albumit. Enigk tegutses bändis laulja, kitarristi ja laulusõnade kirjutajana (sõnu kirjutasid ka teised liikmed). Bänd läks lõplikult laiali aastal 2001 (varem oli bänd lahus aastatel 1995–1997).
The Fire Theft
Pärast SDRE laiali minekut alustasid Enigk, Nate Mendel ja William Goldsmith uue bändiga (ka Mendel ja Goldsmith olid SDRE's). Ka The Fire Theft'is mängib Enigk kitarri, laulab ja loob lauludele sõnu. Seni ainuke album,"The Fire Theft", anti välja 2003. aastal.