cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Habicht (perekonnanimi)
Perekonnanime Habicht kandja on keskmiselt 45 aasta vanune (mediaanvanus on 45). Kõige levinum on perekonnanimi Habicht vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,03.
19. sajandi algul pandi perekonnanimi Habicht Helme, Pärnu-Elisabethi ja Varbla kihelkonnas.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus sellist perekonnanime keegi ei võtnud. Küll aga vahetati perekonnanimi Habicht perekonnanimede Aaviste, Haableht, Haabmäe, Haabniit, Haabpiht, Haave, Koitjärv, Laanemets ja Põldma vastu.
Luule Maar
Luule Maar (sündinud 11. märts 1938 Kuldres) on eesti nahakunstnik.
Elukäik
Luule Maar sündis Kuldre külas Võrumaal Vastse-Antsla vallas taluniku perekonnas. Ta lõpetas 1953. aastal Kuldre kooli ja 1954. aastal Valga Arve-Plaanindustehnikumi. Aastatel 1954–1960 õppis ta Tartu Kunstikoolis ja aastatel 1964–1969 Eesti Riiklik Kunstiinstituudis. Luule Maar töötas aastatel 1962–1964 ja 1969–1970 kombinaadis "Linda", aastatel 1970–1976 EKE Projektis kunstnikuna ja alates 1976. aastast Eesti Kunstimuuseumis.
Eoste ristipuud
Eoste ristipuud on ristipuud Võrumaal Põlva kihelkonna Eoste külas.
Altaan
pisi|Altaan Poola elamul Altaan (saksa keeles Altan < ladina keeles altus – üleval) on sammastele või allkorrusele toetuv hoonest eenduv lahtine platvorm, mis enamasti on ümbritsetud rinnatisega.
Jõhvi Kunstikool
Jõhvi Kunstikool on kunstikool Ida-Viru maakonnas Jõhvis aadressil Hariduse tänav 3.
Kool avati 10. novembril 1970 ja kandis kuni Jõhvi linnaõiguste taastamiseni 1991. aastani nime Kohtla-Järve Lastekunstikool.
Esimene tegevuskoht oli Jõhvis aadressil Rakvere tänav 14. 1990. aastate alguses sai kool ruumikitsikuse leevenduseks enda kasutusse ka aadressil Rakvere tänav 15 asuva hoone alumise korruse. 1994. aastal kolis kool Rakvere tänava majadest mikrorajooni endise lasteaia avaratesse ruumidesse aadressil Hariduse tänav 3.
Niterói
pisi|Icaraí rand Niterói on linn ja omavalitsusüksus Brasiilias Rio de Janeiro osariigis.
Niterói asub Guanabara lahe ääres 14 km kaugusel Rio de Janeirost. Kahte linna ühendab 13,3 km pikkune Rio–Niterói sild.
Niterói pindala on 129,4 km² ja 2009. aasta seisuga elas linnas 479 400 inimest.
Ajalugu
Guanabara lahe äärde, mitte küll Niterói alale, rajas Prantsusmaa 1555 oma ajaloo esimese koloonia, mille nimi oli Prantsuse Antarktika. Kolooniat nõrgestasid katoliiklaste ja hugenottide omavahelised kokkupõrked, mistõttu Portugal suutis selle 1567 vallutada ja likvideerida.
Portugallased märkasid, et laht asub strateegiliselt tähtsas kohas ja sobib nii vahepeatuseks India ookeanile sõitvatele laevadele kui sillapeaks Lõuna-Brasiilia edasisel koloniseerimisel. Portugal sõlmis liidu läheduses asuvate tupi-guaranii hõimudega ja asutas 1565 lahe läänekaldale Rio de Janeiro linna, aga idakalda andis indiaanlastele. Tupide pealik Araribóia asutas sinna 22. novembril 1573 indiaanlaste küla portugalikeelse nimega Vila de São Lourenço dos Índios ja tupiikeelse nimega Nictheroy. "Niterói" tähendab tupi keeles 'peidetud veed'. See on ainuke Brasiilia linn, mille on asutanud ristimata põlisameeriklane.
Linna nimi oli 1819–1835 Vila Real da Praia Grande. Selle nime andis Portugali kuningas João VI, kes tollast küla 1816 külastas. Tema käsul eraldati Niterói 10. mail 1819 halduslikult Rio de Janeirost. 6. märtsil 1835 anti linnale ametlikult nimeks Niterói, sest 1822 oli Brasiilia iseseisvunud ja arvati, et kuninga järgi ei kõlba enam nii tähtsat asulat nimetada (Brasiilial enesel oli keiser). Indiaanipärane nimekuju Nictheroy püsis kasutusel kuni 20. sajandi keskpaigani.
Hiljem määrati see asula Rio de Janeiro provintsi keskuseks – Rio de Janeirot ennast ei saanud keskuseks määrata, sest ta oli ise provintsi õigustega linn väljaspool Rio de Janeiro provintsi. 1834–1894 ja 1903–1975 oli Niterói Rio de Janeiro provintsi (aastal 1890 nimetati kõik provintsid osariikideks) pealinn. Vahepealse 9 aasta jooksul oli osariigi pealinnaks Petrópolis. Kui Brasiilia pealinn viidi üle Brasíliasse, kadus vajadus Rio de Janeiro linnale eraldi osariigi õiguste säilitamise järele, ta ühendati Rio de Janeiro osariigiga ja sinna viidi üle osariigi keskus.
17. septembril 1961 toimus Niterói tsirkuse põleng, milles hukkus 323 inimest. Hiljem selgus, et tsirkuse rahulolematu töötaja oli tsirkuse süüdanud.
8. aprillil 2010 toimusid ränga vihma tõttu mudavoolud, milles hukkus paarsada inimest ja 11 tuhat inimest pidi oma kodunt põgenema.
Niterói jaguneb halduslikult 12 linnaosaks ja need omakorda 48 asumiks.
Majandus
Niterói on moodne linn. Tema majandus keskendub kaubandusele ja äriteenustele, näiteks kinnisvaraarendusele, disainile, veebidisainile ja avalike suhete kujundamisele.
Rio de Janeiro kesklinnast saab Niteróisse sõita kõigest 25 minutiga. Aga Niterói arengut pärsivad väike sadam ja Rio de Janeiroga võrreldes väike teedevõrk.
Linnas asub Niterói moodsa kunsti muuseum, mis valmis 1996. Selle projekteeris Oscar Niemeyer ja sellest on saanud linna üks sümboleid.
Linna keskosas asub kõrge silindrikujuline Niterói Torn, milles asuvad kaubanduskeskus ja palju kontoreid. Kokku on Niteróis 4 kaubanduskeskust.
Linna järgi on nime saanud Brasiilia mereväe Niterói-klassi sõjalaevad.
Vemmal
Vemmal oli pilkeleht, mis ilmus 1923. aastal bolševistliku ajalehe Edasi tasuta lisalehena, kus ilmus nii nalju kui ka karikatuure.
Ajaleht oli 4 leheküljeline, mida trükiti Peterburis. Ajalehes oli puulõikelised karikatuurid Gori't ja tõenäoliselt Aleksander Rekkerts'ilt.
Kokku ilmus 5 numbrit.
Diip
"Diip" on Bonzo ja Tõuni 2010. aasta stuudioalbum.
Rafaila (Migatšjova)
Iguumenja Rafaila (kodanikunimi Paraskeva Migatšjova) (1883 Vasknarva – 28. veebruar 1961 Kuremäe) oli Vene Õigeusu Kiriku nunn, Pühtitsa Jumalaema Uinumise kloostri ülem.
Ta sündis Vasknarvas, õppis kohalikus kirikukoolis ja läks 18-aastaselt kloostrisse. 27. augustil 1902 rüütati ta apostolniku kandjaks, 1. veebruaril 1912 rjassakandjaks. Ta oli kuuletuja aednikuna, lauljana ja käärkambris. 1. märtsil 1925 sai ta nunnaks nimega Rafaila.
5. juulil 1946 määrati ema Rafaila iguumenja kohuseid täitma. 19. jaanuaril 1947 tõstis Leningradi ja Novgorodi metropoliit Grigori ta Jumalikul Liturgial Leningradi Püha Nikolause Imetegija ja Jumalailmumise katedraalis iguumenja seisusse rinnal kantava ristiga ja sauaga.
Juunis 1955 vabastati ta vastavalt tema enese palvele haiguse tõttu vanaduspuhkuseks. 28. veebruaril 1961 lahkus ta vaikselt Issandas, olles kloostris töötanud 60 aastat. Iguumenja Rafaila on maetud iguumenja Joanna kõrvale kloostrikalmistule.
Vivian Cheruiyot
Vivian Jepkemoi Cheruiyot  (sündinud 11. septembril 1983 Keiyos) on Keenia kergejõustiklane (pikamaajooksja). Ta on nii 5000 meetri jooksus kui ka 10 000 meetri jooksus kahekordne naiste maailmameister.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta 10 000 meetri jooksus hõbemedali kõigi aegade kolmanda tulemusega 29.32,53. 5000 meetri jooksus võitis ta olümpiarekordiga 14.26,17 kuldmedali.
2018. aastal võitis ta Londoni maratoni isikliku rekordiga 2:18.31.
Tallinna börs
pisi|[[Tallinna Sadama aktsiate esimest kauplemispäeva Nasdaq Tallinna börsil 13. juunil 2018 tähistati sümboolse börsikella helistamisega]] Nasdaq Tallinna börs (asutamisaegne nimi Tallinna Väärtpaberibörs) on Tallinnas tegutsev väärtpaberibörs, mis on ainus reguleeritud väärtpaberite järelturg Eestis. Börs viib kokku raha paigutavad investorid, kapitali kaasata soovivad ettevõtted ning börsi liikmed, kes vahendavad investorite väärtpaberitehinguid ühtses elektroonilises kauplemissüsteemis. Turu ametlik kauplemisvaluuta on euro.
Tallinna börs kuulub 2008. aastast rahvusvahelisse NASDAQ-i kontserni, mis korraldab börside tegevust Eestis, Lätis, Leedus, Soomes, Rootsis, Taanis, Islandil ja USA-s. Tallinna börs kuulub Riia ja Vilniuse börsiga ühisele Nasdaq Balti väärtpaberiturule.
Tallinna börsi juhatuse esimees on alates 2016. aastast Kaarel Ots.
Ajalugu
Pärast Eesti riigi iseseisvuse taastamist 1991. aastal olid väärtpaberituru taaskäivitamises olulisimateks sündmusteks erastamisprotsess ja seadusandliku baasi loomine. Selleks üks tähtsamaid uutest seadustest oli 1993. aastal vastu võetud väärtpaberituru seadus, millega sätestati turu toimimiseks vajaminevad organid ja väärtpaberitoimingud. Samuti oli oluline 1994. aastal vastu võetud investeerimisfondide seadus. 1994. aastaks oli pangandussfäär mõnevõrra korrastunud, mille käigus jäid püsima konkurentsivõimelisemad turuosalised. Märgatavalt oli kasvanud huvi väärtpaberitehingute vastu, mis andis turuosalistele ajendi reguleeritud väärtpaberituru loomiseks Eestis.
1994. aastal asutasid turuosalised elektroonilise väärtpaberite süsteemi loomiseks Eesti Väärtpaberikeskuse (asutamisel nimega Eesti Väärtpaberite Keskdepositoorium). Asutajateks olid seitse Eesti kommertspanka, rahandusministeerium, Eesti Pank ja Hüvitusfond. Väärtpaberikeskuse edukas käivitamine võimaldas luua elektroonilisel kauplemissüsteemil põhineva reguleeritud järelturu, mille tarvis asutati 19. aprillil 1995 Tallinna börs. Börsi asutasid kümme kommertspanka, üheksa maaklerfirmat, Hüvitusfond, Eesti Pank ja rahandusministeerium (igaüks võrdse osakaaluga). Börs avati kauplemiseks 31. mail 1996, mil oli noteeritud 11 väärtpaberit. Aktsionäre oli Tallinna Väärtpaberibörsil 22, liikmeid 13 ning börsi aktsiakapital oli 2,3 miljonit krooni. Võeti kasutusele börsiindeksi TALSE, mille algväärtus oli 100 punkti. Esimese tehingu börsil tegi tollane president Lennart Meri.
Börsi algus oli vaevaline, sest poolteist kuud pärast kauplemise algust langes indeks TALSE ajaloo madalaimale tasemele – 84,24 punktile. Börsi populaarsus rahva seas siiski kasvas ning 1997. aasta suveks oli selle kasv väga suur. TALSE kaheksa kuu kasvuks oli 207%. Inimesed võtsid aktsiate tagatisel ka laenu, et aktsiate hinnatõusust osa saada. Börsile viidi ka riigi raha, sest polnud seadust, mis oleks otseselt seda keelanud. 29. augustil saavutas indeks TALSE oma ajaloo kõrgeima taseme – 492,97 punkti, enne kui see aasta lõpuks ligi poole võrra ja hiljem veelgi langes. Madalseis kestis aastaid, mis sai aga saatuslikuks näiteks mitmele väikepangale, kes olid ennast börsibuumi ajal virtuaalse raha ja reaalsete kohustustega üle koormanud.
2000. aasta oktoobris moodustasid Tallinna börs ja Eesti Väärtpaberikeskus kahe ettevõtte baasil ühtse kontserni. Aprillis 2001 omandas kontsernis strateegilise osaluse Soome HEX kontsern. Kauplemine Eesti aktsiatega HEX-i kauplemiskeskkonnas algas 25. veebruaril 2002. Tallinna börsi ja Eesti Väärtpaberikeskust ühendava kontserni nimeks sai HEX Tallinn. Seisuga 1. juuli 2003 olid kõikide Eestis tegutsevate aktsiaseltside aktsiad arvel Eesti väärtpaberite keskregistris, mille haldaja oli Eesti Väärtpaberikeskus. Keskne elektrooniline register lisas Eesti ettevõtluskeskkonnale usaldusväärsust ja läbipaistvust.
4. septembril 2003 alustas tegevust Soome ja Rootsi juhtivate väärtpaberituru ettevõtete ühinemise tulemusena sündinud OMHEX, millest sai uus HEX Tallinna emaettevõte. 2004. aastal võttis OMHEX-i kontsern kasutusele uue kaubamärgi OMX. Hakati kasutama SAXESS-i kauplemissüsteemi ning ühtlustati kauplemisreeglid NOREX-i reeglitega. Seoses Vilniuse börsi erastamisega kuulusid OMX-i kontserni kõik kolm Balti börsi, mis lõi eeldused Balti ühisturu tekkeks. Eesti, Läti ja Leedu börs panid aluse ühtsele Balti nimekirjale, Balti indeksile ja börsiinfo interneti leheküljele.
26. aprillil 2005 ületas Balti börside indeks BALTIX sümboolse 500 punkti taseme, tõustes alates aasta algusest 18,9%. Samal aastal töötati finantsinspektsiooni ja Tallinna börsi eestvedamisel välja „Hea ühingujuhtimise tava”, mis andis börsil noteeritud ettevõtetele käitumisjuhised ning aitas lahendada huvide konflikte. 2007. aastal avati Baltimaades alternatiivturg First North ning ühtlustati Balti börside turupraktikad finantsinstrumentide turgude direktiiviga.
2008. aasta alguses viis NASDAQ Stock Market lõpule liitumise Balti- ja Põhjamaade börsikontserniga OMX AB. Liitumise tulemusena tekkis maailma suurim börsiettevõte NASDAQ OMX Group. OMX Tallinnast sai NASDAQ OMX Tallinn. Järgnevatel aastatel suurendas NASDAQ pidevalt oma osalust NASDAQ OMX Tallinnas, saades kahe aasta pärast Tallinna börsi ainuomanikuks.
2008. aasta lõpus Eestit tabanud majanduskriis viis varjusurma kogu finantssektori. Erinevalt kümmekond aastat varem toimunud krahhist, mis puudutas vahetult aktsiaturgu, kannatas seekord kinnisvarasektor. Väärtpaberiturule jõudis pessimism varem kui reaalmajanduse statistikasse, kajastudes börsiindeksite enam kui 60% languses. 2010. aastal majandus kasvas ja Tallinna börs tegi läbi aegade suurima tõusu – 73%. See oli parim tulemus nii Euroopa börsidel kui ka Tallinna börsi 15 aasta pikkuses ajaloos.
Väärtpaberiturgude struktuur
Kuna Nasdaq Tallinna börs kuulub Balti ühise väärtpaberituru hulka, sisaldab see Riia ja Vilniuse börsiga ühiseid väärtpaberinimekirju ja indekseid ning tagab investoritele lihtsustatud ligipääsu kõigile Baltimaades noteeritud või kaubeldavatele väärtpaberitele. Väärtpaberiturud jagunevad reguleeritud turuks ja alternatiivturuks.
Põhinimekiri
Nasdaq Tallinna põhinimekirjas oli 2019. aasta mai seisuga noteeritud 15 ettevõtet:
Lisanimekiri
Lisanimekiri on mõeldud kiire kasvuga ja riskantsematele ettevõtetele ning sinna pääsemiseks on reeglid mõnevõrra leebemad. Näiteks ei pea lisanimekirja ettevõtetel olema 3-aastast tegutsemisajalugu, samuti on leebemad kapitalinõuded. Teabe avalikustamisel ja investoritega suhtlemisel kehtivad lisanimekirjas kaubeldavatele ettevõtetele börsiettevõtetega samad nõuded.
Nasdaq Tallinna lisanimekirjas on 2019. aasta mai seisuga noteeritud kaks ettevõtet:
Võlakirjanimekiri
Võlakirjanimekirja on koondatud võlakirjainstrumendid, mis hõlmavad erinevate tähtaegadega ettevõtete võlakirju ja hüpoteekobligatsioone.
Nasdaq Tallinna võlakirjanimekirjas on 2019. aasta mai seisuga noteeritud seitse võlakirjaemissiooni:
Fondinimekiri
Fondinimekiri koosneb investeerimisfondide osakutest või ühisinvesteerimisfondide aktsiatest, mis on noteeritud ja kaubeldavad sarnaselt aktsiatega.
Nasdaq Tallinna fondinimekirjas on 2019. aasta mai seisuga noteeritud üks investeerimisfond:
Alternatiivturg First North
Nasdaq First North on alternatiivturg (ehk reguleerimata turg), kus ettevõtetele ei seata kauplemiseks rangeid nõudeid ja ka teabe avalikustamise nõuded on madalamad. Alternatiivturul kaubeldavad ettevõtted on kohustatud järgima alternatiivturu First North reglementi, mitte reguleeritud turu ega börsi oma. Investorite huvid on sellel turul kõige vähem kaitstud, seega on see kõige riskantsem turg. Alternatiivturg on mõeldud eelkõige ettevõtetele, kes soovivad kaasata investorite kapitali, kuid nad ei vasta põhinimekirjas noteerimiseks või lisanimekirjas kauplemiseks esitatavatele rangetele nõuetele või peavad nende täitmist liiga koormavaks.
Nasdaq Tallinna alternatiivturul on 2019. aasta mai seisuga kolme ettevõtte väärtpaberid:
Kauplemispäev
Kauplemispäeva struktuur on alljärgnev.
Kauplemissüsteemid
Kauplemissüsteem INET on börsitehnoloogia, mis on mõeldud aktsiatega kauplemiseks. Kõik NASDAQ-i aktsiaturud üle maailma kasutavad seda.
Nasdaq Tallinna, Riia ja Vilniuse börsil on kasutusel kaks kauplemissüsteemi: INET Nordic ja Genium INET.
Endisi börsiettevõtteid
Varem on Tallinna börsil olnud noteeritud muu hulgas järgmiste ettevõtete aktsiad:
Piirissaare lennuväli
Piirissaare lennuväli (regionaalne kood EEPR) oli Piirissaarel asuv murukattega lennuväli. Lennuvälja haldas Tartu Ülenurme Lennujaam. Lennuvälja maandumisraja pikkus on 600 m.
Jeffrey's Hooki tuletorn
Jeffrey's Hooki tuletorn (inglise keeles Jeffrey's Hook Light) on tuletorn New Yorgis Hudsoni jõe ääres Upper Manhattanil. Seda hakati rajama 1889. aastal.
Monika Pullerits
Monika Pullerits (aastani 1981 Paasik, sündinud 22. augustil 1960 Tallinnas) on eesti muusikapedagoog.
Elulugu
Lõpetas 1978. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1985. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika erialal. Oli 1995–1998 Tallinna Pedagoogikaülikooli magistrant ja 1999–2004 doktorant; pedagoogikamagister (1998, TPÜ), väitekiri "Orffi muusikaõpetuse süsteemi elementide kasutamisvõimalusi muusikakasvatuses" Tallinn, 1997), PhD (kasvatusteadused, TPÜ, 2004), väitekiri "Muusikaline draama algõpetuses – kontseptsioon ja rakendusvõimalusi lähtuvalt C. Orffi süsteemist" (Tallinn, 2004). Täiendas end 1995, 1997, 1999, 2002, 2006 Salzburgi Mozarteumi Ülikooli Orffi Instituudis.
Töötas 1985. aastast õpetajana alushariduses ja algõpetuses, oli 1996–2005 Eesti Muusikaakadeemia (EMA) / Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia (EMTA) koolimuusika instituudi õppejõud, 2005– dotsent, 2002. aastast ka TPÜ/TLÜ õppejõud. Loengukursused: Orffi pedagoogika, muusikakasvatus alushariduses, muusika, liikumine ja draama. Koostanud õppevahendeid, sh üldhariduskoolide õpikuid.
Home Office
pisi|234x234px|Home Office'i peakorter Home Office on Suurbritannia valitsusasutus, mis vastuab immigratsiooni, turvalisuse ja seaduse ning korra eest Suurbritannias. Nende vastutuste hulka käivad politsei, tuletõrje ja kiirabi teenused, viisad ja immigratsioon ja Security Service (MI5). Home Office'i eelarve on 8,9 miljardit naela aastas.
Ühiskondlikud planeedid
Ühiskondlikeks planeetideks ehk sotsiaalseteks planeetideks nimetatakse tänapäeva Lääne astroloogias planeete, mille asend näitab eelkõige inimese ja ühiskonna vahelisi suhteid.
Ühiskondlike planeetide hulka arvatakse Jupiteri ja Saturni. Nende planeetide asend näitab inimese suhet välismaailmaga: kuidas ta omandab üldharivaid teadmisi ja neid edasi annab, millised on tema moraalsed põhimõtted, milline suhe on tal töökohustuste, piirangute, karjääri ja majandusstruktuuridega. Võrreldes isiklike planeetidega liiguvad ühiskondlikud planeedid sodiaagi ja teiste planeetide suhtes aeglasemalt, näidates suuremaid arenguid, mis ühendavad ühe või mitme aastakäigu inimesi.
Mõjusa riskijuhtimise ja kontrolli kolm kaitseliini
Organisatsioonid on kahe või enama inimese kogum, kes tegutsevad üha ebakindlamas, keerukamas, omavahel seotud ja muutlikus maailmas. Neis on sageli mitu sidusrühma, kellel on erinevad, muutlikud ja mõnikord konkureerivad huvid. Sidusrühmad usaldavad organisatsioonilise järelevalve juhtorganile, mis omakorda delegeerib ressursid ja volitused juhtkonnale asjakohaste toimingute tegemiseks, sealhulgas riskijuhtimiseks. Nendel ja muudel põhjustel vajavad organisatsioonid eesmärkide saavutamiseks tõhusaid struktuure ja protsesse, toetades samal ajal tugevat valitsemist ja riskijuhtimist, Kuna juhtorgan saab juhtkonnalt aruandeid tegevuste, tulemuste ja prognooside kohta, toetuvad nii juhtorgan kui ka juhtkond siseauditile, et pakkuda sõltumatut, objektiivset kinnitust ja nõu kõikides küsimustes ning edendada ja hõlbustada innovatsiooni ja täiustamist. Juhtorgan vastutab lõpuks valitsemise eest, mis saavutatakse nii juhtorgani tegevuse ja käitumisega kui ka juhtimise ja siseauditi kaudu.
Kolme liini mudel aitab organisatsioonidel tuvastada struktuure ja protsesse, mis aitavad kõige paremini saavutada eesmärke ning hõlbustavad tugevat juhtimist ja riskijuhtimist. Mudel kehtib kõikide organisatsioonide kohta ja on optimeeritud:
Kolme kaitseliini mudel
Kolme liini mudelis on eristatud kolm rühma (või liini), mis on seotud mõjusa riskijuhtimisega:
Esimene kaitseliin: keskastme juhtkond
Esimeses kaitseliinis toimub riskide võtmine ja juhtimine ning sellega tegelevad keskastme juhid. Nende ülesanne on ka vastutada, et parendusmeetmete rakendataks ning tegeleda protsessides ja kontrollides esile kerkinud probleemidega. Keskastme juhtkond peab tagama mõjusa sisekontrolli ning samuti riskijuhtimise ja igapäevased kontrollitegevused. Nad tuvastavad, hindavad, kontrollivad ja hajutavad riske, juhtides seejuures organisatsioonisiseste protseduuride arendust ning rakendamist. Läbi astmelise vastutusstruktuuri töötavad kesktaseme juhid välja detailseid protseduure, mille järgi töötajad on kohustatud tegutsema. Keskastme juhtkond kvalifitseerub esimeseks kaitseliiniks, sest nende ettekirjutuste alusel on kontrollid juba süsteemidesse ja protsessidesse formeeritud. Igas ettevõttes on vaja asjakohaste juhtimis- ja järelevalvekontrollide kehtestamist. Seda selleks, et oleks tagatud tegevuste vastavus kehtivatele nõuetele. Samuti, et tuua välja potentsiaalne kontrollide ebaefektiivsus, puudulikud protsessid ja ettenägematud sündmused.
Teine kaitseliin: riskijuhtimise ja vastavuskontrolli funktsioonid
Mõjusa riskijuhtimise tagamiseks ei piisa ainult ühest kaitseliinist. Teine kaitseliin on oluline komponent. Juhtkonna ülesanne on luua erinevaid riskijuhtimise ja vastavuskontrolli funktsioone ning seda selleks, et need aidaks koostada ja/või anda hinnangut esimese kaitseliini kontrollidele. Konkreetselt loodud funktsioonid on ettevõtete ja tegevusvaldkondade lõikes erinevad, kuid kõige levinumad teise kaitseliini funktsioonid on:
Juhtkonna ülesanne on luua eespool välja toodud funktsioonid, et tagada kontroll esimene kaitseliini õige kujundatuse ja toimimise üle. Kõik need funktsioonid on esimesest liinist sõltumatud, kuid oma olemuselt on need siiski justkui juhtimisfunktsioonid. Neil on lubatud sekkuda otse sisekontrolli ja riskisüsteemide muutmise ja arendamise protsessi. Teise kaitseliini olemasolu vajalikkus on seega teada, kuid meeles peab pidama, et täiesti sõltumatut analüüsi ei ole võimalik juhtkonnale pakkuda. Nende kolme funktsiooni kohustused on küll erinevad, kuid hõlmavad potentsiaalselt järgmist:
Kolmas kaitseliin: siseaudit
Organisatsioonis on vaja funktsiooni, kellel on sõltumatus ja objektiivsus. Need on siseaudiitorid, kes saavad anda kõrgemale juhtorganile ja tippjuhtkonnale täieliku kindlustunde. Sellist sõltumatust ei suuda teine kaitseliin saavutada. Kolmas kaitseliin annab vajalikele osapooltele kindlust selles, et ettevõtte valitsemine, riskijuhtimine ja sisekontroll on mõjusad, teostades samal ajal kontrolli ka esimese ja teise kaitseliini riskijuhtimise ja kontrolli alaste eesmärkide saavutamise mõjususe osas. Antav kindlus seondub enamasti järgmiste valdkondadega:
Oskusliku siseauditi välja töötamine peaks olema kohustuslik kõikidele organisatsioonidele. Teema on äärmiselt oluline nii suurtele, keskmise suurusega kui ka väikstele ettevõtetele. Väikeses ettevõttes ei pruugi olla vähem keerulisem töökeskkond, kuid võib olla vähem jõuline organisatsiooniline ehitus ja suutlikkus, et tagada tõhusad juhtimise ja riskijuhtimisprotsessid ettevõttele.
Kolmanda kaitseliini panus organisatsiooni mõjusasse valitsemisse on oluline ning seda tehakse aktiivselt, kuid eeldusel, et mõningased tingimused (näiteks siseauditi sõltumatusele ja professionaalsusele kaasa aitamine) on täidetud. Kõige parem viis on luua sõltumatu ning professionaalsete töötajatega siseauditi funktsioon, milles oleks täitetud järgmised kriteeriumid:
Välisaudiitorid, regulaatorid ja teised välised organid
Välisaudiitorid, regulaatorid ja teised välised organid ei ole osa ettevõttest, kuid on võimalik, et neil on oluline roll organisatsiooni üldises valitsemis- ja kontrollistruktuuris. Eriti aktuaalne on see väide tugevalt reguleeritud tegevusaladel (näiteks finantsteenuste osutajad või kindlustus ettevõtted). Välised regulaatorid kehtestavad vahetevahel nõudeid, mis oleksid abiks organisatsioonisisese kontrolli tugevdamisele, kuid tegutsevad muudel juhtudel sõltumatu ja objektiivse osapoolena, abistades erinevaid kaitseliine või nende osi varem kehtestatud nõuete täitmisel. Kui on suudetud koordineerida välisaudiitorid, regulaatorid ja teised organisatsioonivälised organid, võib seda koordinatsiooni pidada täiendavaks ehk neljandaks kaitseliiniks. See annab veelgi enam kindlust huvirühmadele, aga ka organisatsiooni juhtorganile ja tippjuhtkonnale. Võttes arvesse nende väliste osapoolte missioone ja tegevuse ulatust, jääb siiski nende kogutud riski käsitlev teave enamasti väga vähesekse ning enim rolli mängib ikkagi kolme kaitseliini väljastatav informatsioon.
Kolme kaitseliini koordineerimine
Oleks hea, kui kõik kolm kaitseliini igas organisatsioonis, sõltumata selle suurusest, olemas oleks. Kui nende olemasolu on selgelt määratletud, on riskijuhtimine kõige tõhusam. Mõningate eranditega (eriti väikestes ehk mikroettevõtetes) toimib hästi ka see, kui kaitseliinid on omavahel ühendatud. Ajaloos on olemas ka juhtumeid, kus mõne organisatsiooni siseauditile on antud käsk luua ettevõtte riskijuhtimise või vastavuskontrolliga seotud printsiibid ning seda tegevust juhtida. Sellises olukorras on oluline, et siseaudit teavitaks kõrgemat juhtorganit ja tippjuhtkonda ühendamise mõjust. Kui ühele osakonnale määratakse mingil hetkel mitu kohustust, võiks hiljem kaaluda siiski nende eraldamist ning luua kolm kaitseliini. Sõltumata sellest, kuidas organisatsioonis täpselt kolme kaitseliini mudelit kasutatakse, peaksid tippjuhtkond ja kõrgemad juhtorganid konkreetselt nõudma, et ettevõtte igas riskijuhtimise ja kontrolli eest vastutavas üksuses peab toimuma pidev info vahetus ning tagada koordinatsioon. Töö tuleb koordineerida nii siseste kui ka väliste seotud osapooltega ning seda selleks, et oleks tagatud nõuetekohane kaetus ja tööd ei oleks dubleeritud.
Venemaa ajaloo võltsimise vastu võitlemise komisjon
Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuv komisjon võitluseks Venemaa huvide vastase ajaloo võltsimisega ("Комиссия при Президенте Российской Федерации по противодействию попыткам фальсификации истории в ущерб интересам России") oli Venemaa kõrgematest julgeoleku- ja riigiametnikest koosnev kogu, mis tegutses aastatel 2009–2012 Venemaa presidendi juures eesmärgiga paralüseerida Venemaa juhtkonnale mittesobivaid ajalookäsitlusi.
Loomine ja koosseis
2009. aasta 15. mail allkirjastas Venemaa president Dmitri Medvedev seadluse, millega loodi "Venemaa Föderatsiooni presidendi juures asuv komisjon võitluseks Venemaa huvide vastase ajaloo võltsimisega" ("Комиссия при Президенте Российской Федерации по противодействию попыткам фальсификации истории в ущерб интересам России"). Komisjoni 28 liikme hulka kuulusid Venemaa jõuametkondade juhid, nagu Venemaa Föderatsiooni Julgeolekunõukogu sekretäri asetäitja (asejuhataja) Valentin Sobolev, välisluure SVR asedirektor Vladimir Zimakov, relvajõudude kindralstaabi ülem Nikolai Makarov, föderaalse julgeolekuteenistuse FSB valitsusülem Vassili Hristoforov; ministeeriumite ja riigiametkondade juhid, nagu haridus- ja teadusministri asetäitja Issaak Kalina, presidendi administratsiooni juhataja abi Igor Siroš, presidendi sisepoliitika valitsuse ülem Ivan Demidov, justiitsministri asetäitja Ali Alhanov, kultuuriministri asetäitja Andrei Bussõgin, föderaalse haridusagentuuri Rosobrazovanije juhataja asetäitja Jevgeni Butko, presidendi välismaaga kultuurisidemete valitsuse ülem Sergei Vinokurov, tehnilise ja ekspordi kontrolli föderaalteenistuse (FSTEK) direktori asetäitja ja ametkondadevahelise riikliku saladuse kaitse komisjoni vastutav sekretär Vitali Dergatšjov, Riigiduuma SRÜ asjade komitee esimehe asetäitja Konstantin Zatulin, föderaalse teaduse- ja innovatsiooniagentuuri (Rosnauka) juhataja asetäitja Marat Kambolov, föderaalse arhiiviagentuuri juhataja Vladimir Kozlov, riigiduuma ühiskondlike ühenduste ja religioossete organisatsioonide komitee esimehe asetäitja Sergei Markov, presidendi välispoliitika valitsuse juhataja Valeri Nazarenko, föderaalse noorsooagentuuri (Rosmolodjož) juhataja asetäitja Aleksandr Povalko, föderaalse trükisõna- ja massikommunikatsiooniagentuuri juhataja asetäitja Andrei Romantšenko, Venemaa Föderatsiooni Ühiskondliku Koja rahvusvaheliste suhete ja mõttevabaduse komisjoni esimees Nikolai Svanidze, välisministri asetäitja Vladimir Titov, Venemaa Föderatsiooni Föderaalassamblee Föderatsiooninõukogu esimehe asetäitja Aleksandr Toršin, Venemaa presidendi referentuuri ülem Jaroslav Šabanov, regionaalarengu ministeeriumi osakonna direktor Savva Šipov. Lisaks lülitati komisjoni kaks teadusasutuse juhatajat: Venemaa Teaduste Akadeemia Venemaa Ajaloo Instituudi direktor Andrei Sahharov ja Venemaa Teaduste Akadeemia Üldajaloo Instituudi direktor Aleksandr Tšubarjan ning ühe mitteriikliku organisatsiooni – ajaloolise perspektiivi uurimise fondi president Natalija Narotšnitskaja. Komisjoni esimeheks sai Venemaa presidendi administratsiooni juhataja Sergei Narõškin.
Tegevus ja kriitika
Komisjoni põhiülesandeks oli "info kogumine ja analüüs ajaloofaktide ja -sündmuste võltsimise kohta, mille eesmärgiks oli Venemaa rahvusvahelise prestiiži vähendamine ja selle kohta Venemaa presidendile ettekannete koostamine." Samuti Venemaa vastaste võltsingute vastase strateegia koostamine ning Venemaa ametkondade ühendamine võitluseks "Vene-vastaste võltsingute" vastu.
Komisjon valmistas ette seaduseelnõu, millega oleks "Venemaa vastane ajaloo võltsimine" muudetud seadusega karistatavaks. Sellise seaduseelnõu loomine äratas tugevat vastuseisu ka Venemaal endas. Kriitikute hulka kuulus ka viimane NLKP peasekretär Mihhail Gorbatšov. Endine dissident ajaloolane Roi Medvedev: "Seal (s.o. komisjoni liikmete hulgas) on ainult kolm ajaloolast ja needki pole professionaalide poolt tunnustatud."
Gleb Retivõhh
pisi|Gleb Retivõhh Gleb Sergejevitš Retivõhh (vene keeles Глеб Сергеевич Ретивых; sündinud 30. detsembril 1991 Tšaikovskis) on Venemaa murdmaasuusataja, kes võistleb eelkõige sprindis.
2012. aastal võitis ta kuni 23-aastate maailmameistrivõistlustel Erzurumis vabatehnikasprindis kuldmedali.
Tema esimesed täiskasvanute tiitlivõistlused olid 2017. aasta maailmameistrivõistlused Lahtis, kus ta sai vabatehnikasprindis 15. koha.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta individuaalsprindis pronksmedali ja sprinditeates koos Aleksandr Bolšunoviga hõbemedali.
Maailmakarikavõistlustel debüteeris ta 5. veebruaril 2011 Rõbinskis. Esimese poodiumikoha ja ühtlasi esimese etapivõidu sai ta 3. veebruaril 2017 Pyeongchangis klassikasprindis. Päev hiljem võitis ta seal samas koos Andrei Parfenoviga sprinditeate.
Maailma karikasarjas
Gleb Retivõhh on ( <font color="Purple">seisuga 25. veebruar 2019 ) individuaalselt osalenud 78 MK-võistluste etapil ja jõudnud poodiumile kolmel korral, neist ühel korral on ta võitnud.
Puskaru ristipuud
Puskaru ristipuud on ristipuud ajaloolisel Võrumaal Kanepi kihelkonna Puskaru külas.
Krutõ raudteejaam
Krutõ raudteejaam on raudteejaam Tšernihivi oblastis.
Joosep Saar
Joosep Siegfried Saar (12. /25. märts 1837 Laiuse kihelkond, Tartumaa – 11/24. jaanuar 1910 Võsu) oli Jõhvi Mihkli koguduse organist ja köster ning viiulimeister, Jõhvi kihelkonnakooli juhataja aastatel 1860–1883 ja koorijuht.
Ta juhatas esimest kihelkondadevahelist laulupidu Eesti aladel, mis toimus Jõhvis 1865. aastal (Jõhvi laulupidu).
Ülevõtmine
Ettevõtte ülevõtmine on ettevõtte ostmine teise ettevõtte poolt.
Sõbralik ülevõtmine on ülevõtmine, mille puhul ülevõtja (pakkuja) informeerib ülevõtusoovist ja tehingutingimustest ülevõetava ettevõtte juhtkonda ning viimane kaalub tehingut aktsionäride huvisid silmas pidades. Ülevõtmise eest võidakse tasuda raha või aktsiatega.
Vaenulik ülevõtmine on ülevõtmine, mille puhul ülevõtja ülevõetava ettevõtte juhtkonnaga oma soove ja tehingutingimusi ei aruta või jätkab tehingut ülevõetava ettevõtte juhtkonna vastuseisust hoolimata. Vaenulik ülevõtmine tuleb kõne alla börsil kaubeldava ettevõtte puhul.
Võimendatud ülevõtmine ehk võimendatud väljaost on võõrvahenditega finantseeritud ülevõtmine.
Transtsendentaalsed planeedid
Transtsendentaalsed ehk karma- ehk vaimsed ehk Saturni-tagused planeedid on tänapäeva Lääne astroloogias Uraan, Neptuun ja Pluuto. Kuna nad liiguvad aeglaselt, veedavad nad ühes sodiaagimärgis palju aastaid. Nii on sageli tervel põlvkonnal vaimsed planeedid samades märkides.
Transtsendentaalsed planeedid vastutavad teemade eest, mis jäävad isiklike ja ühiskondlike planeetide teemadest kõrgemale. Nad kirjeldavad materiaalsuse (Saturn) piire ületavaid vaimseid printsiipe. Seda sümboliseerib ka asjaolu, et neid planeete ei ole taevas palja silmaga näha. Lisaks sümboliseerivad nad seda, mida Carl Gustav Jung nimetas kollektiivseks alateadvuseks.
Kuna vaimsed planeedid avastati üsna hilja, ei kuulu nad astroloogia esialgsesse planeetide süsteemi, vaid on hiljem edukalt integreeritud.
Vormsi lennuväli
Vormsi lennuväli on Vormsi saarel Hullo küla lähedal asuv lennuväli. Lennuväli oli kasutuses Nõukogude Liidu ajal ja võeti uuesti kasutusse aastast 2012. Lennuväljal opereerib MTÜ Vormsi Aero Klubi.
Martti Larni
pisi|Martti Larni koos abikaasaga Martti Larni (Martti Johannes Larni, aastani 1942 Martti Johannes Laine) (22. september 1909 Pakila – 7. märts 1993 Helsingi) oli Soome kirjanik. Aastatel 1964–1967 oli ta Soome Kirjanike Liidu esimees.
Feministlik Initsiatiiv (Rootsi)
Feministlik Initsiatiiv (rootsi keeles Feministiskt initiativ) on Rootsis tegutsev feministlik erakond.
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel sai erakond 5,49% häältest ja ühe koha Euroopa Parlamendis. Samal aastal toetas seda Rootsi parlamendi valimisel 3,12% valijatest ning kohalikel valimistel sai see kohti kolmeteistkümnes omavalitsuses, kokku 26 kohta.
Erakonna eurosaadik Soraya Post kuulus Euroopa Parlamendis sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni.
PricewaterhouseCoopers
PricewaterhouseCoopers (lühendatult PwC) on üks maailma suuremaid nõustamis- ja audiitoriettevõtteid. Ettevõttel on kontor ka Eestis.
PwC asutati 1998. aastal Price Waterhouse ja Coopers & Lybrandi ühinemisel.
2009. aastal teenis ettevõte 26,6 miljardit USA dollarit kasumit. Töötajaid oli PwC-l toona 163 000.
Elisabeth Brandenburgist
Elisabeth Brandenburgist (saksa Elisabeth von Brandenburg) on järgmiste inimeste nimi:
Feimanka jõgi
Feimanka on jõgi Lätis, Dubna parempoolne lisajõgi. Pikkus 72 km.
Jõgi saab alguse Feimaņi järvest 153,9 m kõrgusel merepinnast.
Suuremad lisajõed on Preiļupe ja Sanaude.
Johannes Tasa
Johannes Tasa (sündinud 23. novembril 1950 Tallinnas) on eesti orienteeruja.
Feimanka jõgi
Jõe ääres asub Riebiņi küla.
Johannes Tasa
Haridus
Lõpetas 1969. aastal Tallinna Polütehnikumi raadiolevi ja side erialal.
Töö
1968. aastast töötas ta raadioaparatuuri montöörina Eesti NSV Riiklikus Televisiooni- ja Raadiokomitees. 1972. aastast töötas ta elektrikuna S. Kirovi nimelises näidiskalurikolhoosis. 1976. aastast oli ta elektrik Tallinna Rajoonidevahelises Põllumajandustehnika Tootmiskoondises. 1994. aastast on tehnoloogialiinide ja tootmisprotsesside juht- ja kontrollseadmete remondi ja automaatikaseadmete paigaldusega tegeleva OÜ Kirsten juhataja ja omanik.
Sporditulemused
Harrastab orienteerumist 1960. aastatest, tema treener oli Tõnu Raid. 1970. aastal võitis Tallinna Polütehnikumi võistkonnas Jüriööjooksu.
Orienteerumisjooksu Eesti meistrivõistlustel võitis aastatel 1971–1987 12 kuld-, 8 hõbe- ja 5 pronksmedalit. Suusaorienteerumise Eesti NSV meistrivõistlustel võitis aastatel 1973–1979 2 kulda ja 4 pronksi. NSV Liidu meistrivõistlustel orienteerumisjooksus võitis Eesti teatemeeskonna koosseisus kulla 1981. aastal (meeskonnas Arvo Kivikas, Nikolai Järveoja ja Johannes Tasa) ja 1982. aastal (meeskonnas Kalle Luuk, Arvo Kivikas, Nikolai Järveoja ja Johannes Tasa). Lisaks võitnud 6 kulda NSV Liidu esivõistlustel – individuaalselt 1976 ja 1979 ning teatemeeskonna koosseisus aastatel 1971, 1973, 1975 ja 1978. Aastatel 1971–1982 võistles 10 korral NSV Liidu koondises.
Kergejõustiku Eesti meistrivõistlustel võitis 1974. aastal pronksmedali 5000 meetri jooksus ja 1978. aastal hõbemedali 12 km murdmaajooksus, lisaks võitnud 2 hõbedat ja pronksi 4x1500 m teatejooksus.
Sporditegelasena
Olnud Eesti Orienteerumisföderatsiooni presiidiumi liige, aastatel 1975–1982 treenerite nõukogu liige ja 1988–1992 Eesti Orienteerumisliidu volikogu juhataja.
Joonistanud orienteerumiskaarte.
Surnud 23. septembril
Siin loetletakse 23. septembril surnud tuntud isikuid.
Liivakuklane
pisi|Liivakuklase pea pisi|Liivakuklane. Umbes 160 pildist tehtud fookuskuhu. 4x suurendus. Mikroskoopi ei ole kasutatud Liivakuklane (ka salukuklane, Formica pratensis) on sipelglaste sugukonda kuklase perekonda kuuluv putukas.
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse.
Eestis võib neid leida paljudest metsatüüpidest.
Krasne (Krõžopili rajoon)
Krasne (ukraina keeles Красне) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Krõžopili rajoonis. Elanike arv on 64. Pindala on 0,318 km².
Raamatupidamisregister
Raamatupidamisregister on raamatupidamise koondandmestik mis tahes kandjatel (raamatutes, kaartidel, perfolintidel, raamatupidamisprogrammides, magnetketastel, CD-del, jms) või mis tahes vormis ).
Raamatupidamisregistrid jaotatakse lihtsustatult veel :
Lonitseera
Lonitseera on Eesti altpopmuusika ansambel, mis alustas tegevust 2019. aastal. Bändi muusika ja tekstide autor on Kaisa Kuslapuu.
Esimesel kahel tegevusaastal oli bänd neljaliikmeline, 2021. aastal liitus originaalkoosseisuga Kristin Kaha.
2022. aastal ilmus ansambli debüütalbum "Tapeet", mis pälvis Eesti muusikaauhindadel 2023 "Aasta autorilaulualbumi" auhinna.
Rein Pullerits
Rein Pullerits (sündinud 20. oktoobril 1937 Tallinnas) on eesti keemik.
Elulugu
Ta lõpetas 1956 Tõrva Keskkooli, 1961 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna ja 1969 samas aspirantuuri, kaitses keemiakandidaadi kraadi 1970 TRÜs väitekirjaga "Потенциал нулевого заряда и закономерности адсорбции предельных спиртов на висмутовом электроде".
1961–1963 oli ta TRÜ anorgaanilise keemia kateedri vanemlaborant, 1963–1966 ja 1970–1971 elektrokeemia labori nooremteadur, 1971–1980 juhataja, 1980–1982 anorgaanilise keemia kateedri vanemõpetaja, 1982–1992 dotsent, 1993–2002 füüsikalise keemia instituudi dotsent, 1980–1988 ka füüsika-keemiateaduskonna teadusprodekaan.
Teadustöö
Tema peamine uurimisvaldkond on olnud elektrokeemia: elektrilise kaksikkihi ehitus ja adsorptsioon. Ta on uurinud ka TÜ keemiaosakonna lähiajalugu. Ta on olnud õpilaste keemiaolümpiaadide korraldaja ja žürii esimees aastast 1992, rahvusvaheliste keemiaolümpiaadide juht aastast 1994, on õpetanud üldist ja anorgaanilist keemiat ning koostanud õppevahendeid.
Teoseid
Ta on koostanud 13 eesti- ja 12 ingliskeelset kogumikku "40.–52. Keemiaolümpiaad" (Tartu, 1993–2005), avaldanud üle 30 teadustrükise ja ligi 100 artiklit keemiaolümpiaadidest.
Isiklikku
Tema isa oli Jaan Pullerits. Tema abikaasa oli Heivi Pullerits, nende lapsed on Priit ja Teet Pullerits.
Finantskeskus
pisi|256x256px|New Yorki [[Financial District Lower Manhattanil, sealhulgas Wall Street. New Yorki peetakse üheks suurimaks rahvusvaheliseks finantskeskuseks (IFC) maailmas]] Finantskeskust määratleb Rahvusvaheline Valuutafond järgmiselt: rahvusvahelised finantskeskused (IFC), näiteks New York, London ja Tōkyō; piirkondlikud finantskeskused (RFC), näiteks Frankfurt, Chicago ja Sydney; ja offshore-finantskeskused (OFC), näiteks Kaimanisaared, Dublin ja Singapur.
IFC-d ja paljud RFC-d on täisteenusega finantskeskused, millel on otsene juurdepääs pankade, kindlustusettevõtete, investeerimisfondide ja noteeritud kapitaliturgude suurtele kapitali kogumitele, ning need on suured maailmalinnad. OFC-d ja ka mõned RFC-d on spetsialiseerunud maksupõhistele teenustele, näiteks ettevõtte tulumaksu kavandamise tööriistad, maksuneutraalsed sõidukid, ja varipangandus/väärtpaberistamine ning need võivad hõlmata väiksemaid riike (nt Luksemburg) või linnriike (nt Singapur). IMF märgib RFC-de ja OFC-de kattumist (nt Hongkong ja Singapur on OFC-d ja RFC-d). Alates 2010. aastast peavad akadeemikud OFC-sid maksuparadiiside sünonüümideks.
Taust
pisi|255x255px|[[City of London ("Square Mile") on üks vanemaid finantskeskusi. London on üks maailma suuremaid rahvusvahelisi finantskeskusi (IFC)]] Finantskeskused on kohad, kus on koondunud osalejaid panganduses, varahaldus-, kindlustus- või finantsturgudel ning millel on toimumiskohad ja tugiteenused selle tegevuse jaoks. Osalejate hulka võivad kuuluda finantsvahendajad (näiteks pangad ja maaklerid), institutsionaalsed investorid (näiteks investeerimishaldurid, pensionifondid, kindlustusandjad, riskifondid) ja emitendid (näiteks ettevõtted ja valitsused). Kauplemine võib toimuda sellistes kohtades nagu börsid ja see võib hõlmata arvelduskodasid, ehkki paljud tehingud toimuvad börsiväliselt, st otse osalejate vahel. Finantskeskused võõrustavad tavaliselt ettevõtteid, mis pakuvad laias valikus finantsteenuseid, näiteks ühinemiste ja ülevõtmiste, avalike pakkumiste või korporatiivsete tegevuste osas; või mis osalevad muudes finantsvaldkondades, näiteks erakapital ja edasikindlustus. Finantsteenuste abiteenused hõlmavad reitinguagentuure, samuti nendega seotud professionaalsete teenuste osutamist, eriti õigusnõustamist ja juhtimisarvestust.
FSFi – IMFi lähenemisviis
Finantsstabiilsuse Foorum (FSF), mis oli mures OFCde ülemaailmse finantsstabiilsuse pärast, esitas 2000. aasta aprillis aruande, milles loetleti 42 OFC-d. 2000. aasta juunis avaldas IMF OFC-de kohta töödokumendi, kuid pakkus välja ka taksonoomia eri tüüpi globaalsete finantskeskuste klassifitseerimiseks, mida nad loetlesid järgmiselt (koos kirjelduse ja näidetega ja, mida nad nimetasid iga kategooria tüüpiliseks):
IMF märkis, et kolm kategooriat ei olnud teineteist välistavad ja et mitmesugused asukohad võivad kuuluda eriti OFC ja RFC määratluste alla (nt viidati Singapurile ja Hongkongile).
Finantskeskused
2021. aasta seisuga hindas Global Financial Centres indeks maailma olulisemateks finantskeskusteks:
Jõulud Vigalas
"Jõulud Vigalas" on 1980. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.
Filmi retseptsioon
Film ei mahtunud mitte kuidagi filmi vastuvõtu komisjonide stampmõtlemise raamidesse ning oli seetõttu pikka aega üldse vastu võtmata. Kaaluti, kas anda filmile linastusluba või mitte. Esilinastus siiski toimus ning lõpuks jõudis film ka publiku ja kriitikute ette. Kuid ka siin tekkis väga palju eri arvamusi. Oli neid, kellele film meeldis, ja neid, kes ühinesid vastuvõtukomisjoni seisukohaga, et filmis on palju ajaloolist ebatäpsust, koguni ajaloo võltsimist. Filmile heideti ette Bernhard Laipmanni deheroiseerimist. Mõnede arvustajate meelest oli teda filmis kujutatud kõhkleva ja heitlikuna. Tegelikult oli ta olnud intelligentne, tasakaalukas ja põhimõttekindel. Filmi kunstilisele küljele pöörasid kritiseerijad palju vähem tähelepanu.
Maafond
Maafond on mingi riigi või selle riigi haldusterritoriaalse üksuse piires olevate maade kogum.
Roman Šeremeta
Roman Šeremeta (sündinud 29. juunil 1936 Ukraina NSV-s) on Eesti majandusjuht ning endine Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
Ta lõpetas 1952. aastal 7-klassilise kooli, 1955. aastal kutsekooli elektrikuna ja 1964. aastal Lensoveti nimelise Leningradi Tehnoloogilise Instituudi insener-tehnoloog-mehaaniku kvalifikatsiooniga. Aastal 1983 kaitses ta tööga "Ökonoomiliste aspektide uurimine Baltimaade fosforiitide ratsionaalsemaks kasutamiseks" majanduskandidaadi väitekirja.
Aastatel 1969–1970 töötas ta Maardu Keemiakombinaadis peainseneri asetäitjana. Aastatel 1980–1985 oli ta Kohtla-Järve Linna RSN Täitevkomitee esimees, aastatel 1985–1986 EKP Kohtla-Järve Linnakomitee I sekretär. 14. novembrist 1987 kuni 14. juulini 1988 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja; 14. juulist 1988 kuni 28. detsembrini 1989 oli ta Eesti NSV Riikliku Kütuse- ja Energeetikakomitee esimees.
Ta oli NLKP liige. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik.
Árpád Arder
Árpád Arder (6. detsember 1922 Budapest – 19. september 1995 Tallinn) oli eesti evangeeliumi kristlaste vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1941 Tallinna Poeglaste Kommertskooli. Aastatel 1942–1943 õppis ta Tartu Ülikoolis majandust (ei lõpetanud).
Árpád Arder liitus Evangeeliumi Kristlaste Tallinna Karmeli kogudusega. Palvemaja asetses Tallinnas Luise tn.
Árpád Arder töötas pastorina aastatel 1955–1968 Rakveres, kus ta pidas jumalateenistusi eesti ja soome keeles. Aastatel 1968–1977 oli ta pastoriks Suure-Jaanis, Suure-Jaanis olles pidas ta jumalateenistusi eesti, saksa ja soome keeles.
Pere
Tema vanaisa oli Jaan Poska. Ema oli Tatjana Poska-Arder-Laaman. Isa oli laulja Aleksander Arder. Kasuisa Eduard Laaman oli ajakirjanik. Vanem (pool)õde on luuletaja Ilona Laaman, noorem poolõde Silvia Laaman. Tädid olid arst Ksenia Poska, advokaat Vera Poska-Grünthal, lasteraamatute tõlkija Anna Poska. Tädimees Timotheus Grünthal oli riigikohtunik, tädipoeg Ivar Grünthal oli luuletaja, arst ja pagulaspoliitik. Onu Jüri Poska oli jurist ja õigeusu preester.
Vanem poeg Ott Arder oli luuletaja. Noorem poeg Jaan Arder oli muusik. Poeg Jaani tütar Helin-Mari Arder on samuti muusik.
Geodeetiline märk
pisi|Geodeetiline märk Geodeetiline märk on geodeetilise punkti tähistamiseks rajatud ehitis. Märk rajatakse kohtkindlalt maapinnale, maapõue, ehitisse või suurde piisava stabiilsusega looduslikku kivisse.
Geodeetiliste punktide andmekogu
Geodeetiliste punktide andmekogu asutamine ja andmekogu pidamise põhimäärus on kehtestatud Eesti Vabariigi Valitsuse 22.12.2011 määrusega nr 164 "Geodeetiliste punktide andmekogu asutamine ja andmekogu pidamise põhimäärus". Määrus kehtestati ruumiandmete seaduse § 36 lõike 2 alusel.
Andmekogu koosseisu kuuluvad:
Ajalugu
Geodeetilisi märke asetati maapinnasele mõõtmistööde lihtsustamiseks ning ka maakaartide loomiseks. Tihti oli märgete peale tehtud mustreid, näiteks nooli, tänu millele oli lihtsam leida teed tagasi põhipunkti. Vanim kasutusel olev geodeetiline märk Eestis paigaldati Kuremäe kloostrisse 1891. aastal. Mõned vanemad märgid on 1,5–2,5 meetri sügavusele maa alla peidetud, et säästa neid maapinnal tehtava töö, näiteks põllutööde eest. Neid peidetud märke oli võimalik leida tänu veel väiksematele märkidele maapinnal. Kõrgusvõrgu puhul jõuti geodeetiliste märkide, reeperite, kasutamiseni mõned kümnendid varem. Kasutati kivimajade sokleid, kivist verstaposte ja rändrahne. Nendesse raiuti peitliga horisontaaljoon koos reeperi numbriga (Wellner 1923). Märkide asukohad ei ole tänapäeval teada. Esimesed teadaolevate asukohtadega reeperid pärinevad 19. sajandi lõpust, osa neist on säilinud tänapäevani.
Geodeetiliste märkide konstruktsioonile esitatavad põhinõuded
Märgi materjal peab olema vastupidav ilmastiku- ja pinnasemõjudele. Märgi tsenter – selgelt määratletud koht mõõtevahendi täpseks tsentreerimiseks ja/või nivelleerimislati asetamiseks – peab olema vastavuses mõõtmistäpsusega. Märgi maksumus peab olema optimaalne.