cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teemant
Lõikamine ja lihvimine
Kõige aeganõudvam osa on lihvimata teemandi eelnev analüüsimine. Selle protsessi ajal peab tegelema paljude küsimuste lahendamisega, mistõttu võib unikaalsete teemantide analüüs kesta aastaid.
Olulised on järgnevad seisukohad.
Pärast esialgset lõikamist läheb teemant korduvale lihvimisele. Erinevalt lõikamisest, mis on vastutusrikas ent kiire töö, võtab järkjärguline lihvimine palju rohkem aega. Lihvimistehnika on hästi välja töötatud; seda peetakse rutiinseks tööks, mida teostavad tehnikud. Pärast lihvimist toimub teemandi ülevaatus defektide leidmiseks, misjärel otsustatakse, kas need alles jätta või lihvimisega eemaldada. Neid defekte varjatakse mitmesuguste teemanti täiustavate tehnikate abil, nagu näiteks ülelihvimine, pragude täitmine või vääriskivi paigutamine ehte sisse nii, et viga ei jää näha. Ülejäänud mittesobivad lisandid eemaldatakse laserpuurimisega ja puurimisaugud täidetakse.
Turundus
Turundus on oluliselt tõstnud teemandi kui tooraine väärtust.
Suurima turuosaga teemandikaevandaja (De Beersi) rahastatud ulatuslik reklaamikampaania 20. sajandi keskel muutis Ameerika teemandituru aktiivseks. Samuti suutis ettevõte laiendada teemandimüüki teiste maade turgudele, kus puudus vääriskivide ostmise traditsioon. Kuulsate inimeste abil läbi viidud populariseerimine keskendus eelkõige teemantidele, mitte ettevõttele endale, mistõttu aitas selline kampaania ka De Beersi konkurente. Reklaamikampaania kestis aastakümneid ning lõppes alles 2011. aasta alguses, mil ettevõte hakkas rohkem esile tõstma omatoodangut ja loobus teemantide üldisest populariseerimisest.
Turunduse osakaal oli väga oluline näiteks pruunide teemantide populaarsuse tõstmisel. Pikka aega peeti neid juveelitööstuse jaoks väärtusetuks ning kasutati peamiselt tehnilisel otstarbel. Olukord muutus 1986. aastal, kui Austraalias avati Argyle'i kaevandus, millest kaevandatakse oluline osa maailma pruunidest teemantidest. Selle järgnenud ulatuslik reklaamikampaania aitas pruunidest teemantidest valmistatud briljantide turuväärtust märkimisväärselt suurendada.
Väärtuse vähenemist mõjutavad tegurid
Hulgimüügis, allahinnatud ja odavamad teemandid on reeglina madalama turuväärtusega. Teemandi hinda langetavad järgmised tegurid:
Tehniliseks otstarbeks kasutatavad teemandid
pisi|püsti|Sünteetiliste teemantidega kaetud skalpelli tera Tehniliseks otstarbeks kasutatavatel teemantidel hinnatakse eelkõige nende kõvadust ja soojusjuhtivust, jättes paljud gemmoloogilised karakteristikud tagaplaanile. Seetõttu leiavad juveelitööstusele sobimatud teemandid kasutust tehnilisel otstarbel. Aastal 2012 kaevandati tööstuse otstarbeks 75 miljonit karaati (15 tonni) teemante. Samas moodustas see kogus vaid 3% tehnilisel otstarbel kasutatavatest teemantidest. Samal aasta toodeti üle 4 miljardi karaadi (üle 800 tonni) sünteetilisi teemante. Ülekaalukalt suurim tootjamaa on Hiina.
pisi|püsti|vasakul|Lähivaade ketaslõikuri terast, milles on väikesed teemandid
Teemantide ekspluateerimine tehniliseks otstarbeks on ajalooliselt seotud eelkõige nende kõvadusega, mis teeb sellest mineraalist ideaalse abivahendi lõikamis- ja lihvimistööriistadele. Kuna tegemist on kõige kõvema loodusliku materjaliga, siis on võimalik teemandi abil lihvida, lõigata või eemaldada ükskõik millist materjali, kaasa arvatud teemante endid. Kõige rohkem kasutatakse teemante puuriotsikute ja saeterade tugevdamiseks ning pulberkujul abrasiivina. Selleks otstarbeks valitakse tavaliselt välja vähem kalleid ja madalama kvaliteediga (soovimatu värvuse ja rohkemaarvuliste defektidega) teemante. Teemant ei sobi rauasulamite töötlemiseks suurtel kiirustel, sest süsinik lahustub rauas sellise protsessi ajal tekkiva kõrge temperatuuri tõttu ning see viib teemandi kiirele kulumisele võrreldes alternatiivsete materjalidega.
Spetsiifiliste kasutusalade hulka kuuluvad kõrge rõhuga katsed laboratooriumides (nt teemant-alasi kamber), suure koormusega töötavad laagrid ja limiteeritud hulgal akende valmistamine. Järjest suurenev sünteetiliste teemantide valmistamine võib kasutusalade hulka laiendada. Eriti oodatud on teemantide võimalik kasutamine elektroonika jahutussüsteemides või pooljuhtidena mikrokiipides.
Kaevandamine
2010. aastal kaevandati teemante välja ligikaudu 144 miljonit karaati (28,8 tonni). Neist ligi 55,5% olid sobivad briljantide lihvimiseks, ülejäänud läksid kasutusse tehnilisel otstarbel.
Ligi 49% teemantidest pärineb Kesk- ja Lõuna-Aafrika kaevandustest, kuid märkimisväärseid koguseid on avastatud veel Kanadast, Indiast, Venemaalt, Brasiiliast ja Austraaliast. Kaevandamine toimub kimberliiti ja lamproiiti sisaldavatest vulkaanilõõridest. Aafrika erinevates konfliktipiirkondades kaevandatud teemante kutsutakse vereteemantideks, kuna nende müügist saadud tulu abil finantseeritakse relvakaubandust ja -konflikte. Teemantide varustusketti maailmas kontrollivad vähesed ja mõjukad firmad ning see on kontsentreerunud vähestesse maailma paikadesse.
Kaevandatavas maagis on teemante väga vähesel hulgal. Maak purustatakse ettevaatlikult, et suuremad teemandid terveks jääksid. Seejärel toimub sorteerimine vastavalt tihedusele. Tänapäeval avastatakse vääriskivide asukoht neid rikkalikult sisaldavas fraktsioonis röntgenfluorestsentsi abil, mille järel toimub lõplik väljasorteerimine käsitsi. Enne seda, kui röntgenikiirguse kasutamine muutus tavaliseks, kasutati teemantide väljasorteerimiseks õliga immutatud vöösid, kuna maagis sisalduvad teemandid kleepuvad õli külge oluliselt lihtsamalt kui muud mineraalid.
Ajalooliselt olid teemantide peamised leiukohad Krišna delta jõesetetes Lõuna-Indias. India oli teemantide põhiliseks leiukohaks selle mineraali avastamisest ligikaudu 9. sajandil eKr kuni 18. sajandi keskpaigani, mil olemasolevad leiukohad ennast majanduslikult ammendasid. Liidrirolli võttis seejärel endale Brasiilia, kus teemante leiti jõesetetest aastal 1725.
Kõige rohkem ammutatakse teemante maapõuest Venemaal, Botswanas, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Kanadas, Angolas, Austraalias ja Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Konfliktiteemandid
Teatud poliitiliselt ebastabiilsetes piirkondades Kesk- ja Lääne-Aafrikas kontrollivad teemandikaevandusi relvastatud grupeeringud, kes kasutavad vääriskivide müügist saadud tulu oma tegevuse finantseerimiseks. Nendest paikadest väljakaevandatud teemante kutsutakse vere- või konfliktiteemantideks. Tähtsamad teemante turustavad suurettevõtted finantseerivad selliseid konflikte, kuna nad teevad äri valitsusvastaste grupeeringutega. Vastuseks avalikkuse tõstatatud probleemile, et nende ostud toetavad sõjategevust Aafrika konfliktitsoonides, tutvustasid ÜRO, teemanditööstuse ja tarbijate esindajad 2002. aastal Kimberley protsessi sertifitseerimissüsteemi. Sertifitseerimissüsteemi eesmärk on kindlustada, et konfliktiteemandid ei satuks segamini tavaliste teemantidega. Seda peavad kontrollima teemante tootvad riigid, kes on kohustatud esitama tõendeid, et nende müüdavate teemantide abil pole rahastatud kriminaalset ja revolutsioonilist tegevust. Kuigi Kimberley sertifitseerimissüsteem on vähendanud vereteemantide jõudmist finantsturgudele, pole nad täielikult kadunud. Konfliktiteemantide ametlik osakaal kõikidest turule jõudvatest teemantidest moodustab 2–3%. Süsteemil on kaks olulist puudust. Esiteks on teemante üsna lihtne salakaubana üle Aafrika riikide piiride toimetada. Teiseks loetakse vereteemantideks vaid tehniliselt sõjas olevate riikide teemante, ülejäänuid peetakse "puhasteks". Kanada valitsus on loonud omatoodangu identifitseerimiseks spetsiaalse struktuuri (Canadian Diamond Code of Conduct).
Sünteetilised, täiustatud ja võltsteemandid
pisi|Erineva värvusega sünteetilised teemandid
Sünteetilised teemandid
Sünteetilisi teemante toodetakse erinevalt looduslikest väljakaevandatud teemantidest laboritingimustes. Juveeli- ja tavatööstuses on praegusel ajal suur nõudlus teemantide järele. Seda vajadust on suurel määral suutnud täita sünteetilised teemandid, mida toodetakse eri meetodite abil juba rohkem kui 50 aastat. Viimastel aastatel on suudetud toota märkimisväärse suurusega sünteetilisi teemante, mida kasutatakse briljantide valmistamiseks.
Suurem hulk tehisteemantidest on kollase värvusega ning neid toodetakse kõrge temperatuuri ja rõhu tingimustes. Kollane värvus tekib lämmastikusisalduse tõttu. Tehisteemante võidakse toota ka teistes värvitoonides, nt siniseid, rohelisi või roosasid. Värvust on võimalik anda lisaainete lisamisega (nt boor annab sinise tooni) või kiiritamisega pärast sünteesi.
pisi|vasakul|püsti|Värvitust tehisteemandist lihvitud briljant on toodetud keemilise sadestumise meetodil Tehisteemandid ei ole tavaliselt suured ja sellepärast ei kasutata neid eriti ehete valmistamiseks. Nende lineaarmõõtmed on tavaliselt mõni kümnendik millimeetrit, erandjuhtudel 1–2 mm.
Veel üks populaarne tehisteemantide tootmismeetod on keemiline sadestamine aurufaasist, mis toimub madala rõhu (alla atmosfäärirõhu) tingimustes. Protsessi läbiviimiseks lastakse katsekambrisse gaasisegu (tavaliselt metaan ja vesinik suhtega 1:99), jaotades nad keemiliselt aktiivseteks radikaalideks süüdatud plasmas. Seda meetodit kasutatakse peamiselt pealmise teemantkihi tekitamiseks, kuid nii on võimalik kasvatada ka mõnemillimeetrise läbimõõduga teemantkristalle.
Vääriskivi-kvaliteediga sünteetilisi teemante toodetakse tänapäeval aasta jooksul vaid mõni tuhat karaati (sama kvaliteediga looduslikke kaevandatakse välja 120 miljonit karaati ehk 24 tonni). Sellele vaatamata on lõviosa (üle 99%) müüdavatest haruldaste värvidega teemantidest sünteetilised. Tööstuse tarbeks toodeti sünteetilisi teemante 2011. aastal üle 4 miljardi karaadi (üle 800 tonni), suurim tootjariik on Hiina.
Kvaliteedi parandamine
Teemantide kvaliteedi parandamine on looduslike või sünteetiliste vääriskivide (tavaliselt juba lõigatud ja lihvitud teemandid) spetsiifilised töötlemised, mis viiakse läbi nende gemmoloogiliste karakteristikute parandamiseks. Nende hulka kuuluvad laserpuurimised, mille abil eemaldatakse mittesobivad lisandid, pragude täitmine tihendusainega, valgete teemantide värvusklassi parandamine ja teemantidele värvitoonide andmine.
Võltsteemandid
pisi|Sünteetilisest [[tsirkoonist valmistatud võltsteemant]]
Ķūļciems
Aastal 2017 oli külas 230 elanikke. Aastal 2020 oli elanikke 220.
Teemant
Võltsteemandid
Võltsteemandid on valmistatud mitteteemandilisest materjalist ning nende eesmärgiks on näida välja nagu päris teemandid. Tavaliselt kasutatakse nende valmistamiseks sünteesitud tsirkooni. Samuti võib kasutada sünteetilist ränikarbiidi, kuid selle valmistamine on tsirkoonist kulukam.
Levinud on ka mitmesuguste kattematerjalide kasutamine, et anda võltsteemandile loodusliku teemandiga sarnane välimus. Üheks selliseks materjaliks on teemandisarnane süsinik (diamond-like carbon ehk DLC) – amorfne ja karbonaatne aine, mille füüsikalised omadused on teemandiga sarnased. Sellist töötlemist aitab avastada Ramani spektroskoopia.
Identifitseerimine
Varasemate teemantide identifitseerimismeetodite hulka kuulusid materjali kraapivad testid, mis tuginesid teemandi suurel kõvadusel. Sellisel meetodil on negatiivsed mõjud, kuna teemandid võivad üksteise vastu hõõrudes puruneda ning seetõttu ei kasutata seda meetodit praegusajal peaaegu üldse. Selle asemel kasutatakse ära teemantide määramisel ära nende suurepärast soojusjuhtivust. Gemmoloogilistes keskustes on laialt levinud elektroonilised termilised indikaatorid, eristamaks võltsinguid päris teemantidest. Nende seadmete mõõtepead koosnevad patarei toitega termistoride paarist, mis on paigaldatud vasest varda tippu. Üks termistor funktsioneerib kui soojendaja, teine mõõdab samal ajal varda otsa temperatuuri. Kui termilise seadmega testida teemanti, siis juhib viimane soojusenergiat piisavalt kiiresti edasi, mille tõttu toimub kiire temperatuurilangus. Testiks kulub ainult 2–3 sekundit.
vasakul|pisi|Ränikarbiidist kiviga sõrmus
Soojusjuhtivuse test sobib üsna hästi võltsingute määramiseks, kuid erinevate teemantide omavahelised erinevused määratakse keerulisemate optiliste tehnikatega. Samuti kasutatakse neid tehnikaid võltsingute (nt ränikarbiid) määramisel, mis läbivad edukalt soojusjuhtivuse testi. Optiliste tehnikate abil on võimalik eristada looduslikke teemante sünteetilistest, samuti enamikku erinevalt töödeldud looduslikke teemante (nt määrata, kas neid on kiiritatud). Ideaalse struktuuriga kristalle pole veel avastatud, mistõttu esineb nii looduslike kui ka sünteesitud teemantide kristallivõre struktuuris alati mingil tasemel ebatäpsusi, mis on tingitud kristallide kasvamise iseärasustest ning mille abil on neid võimalik üksteisest eristada.
Laboratooriumid kasutavad teemantide päritolu määramiseks spektroskoopiat, mikroskoopiat ja luminestsentsi, uurides vääriskivi lühilainelise ultraviolettkiirguse all. Identifitseerimisprotsessi juures kasutatakse samuti mitmesuguseid spetsiaalseid instrumente (nt DiamondSure ja DiamondView).
Sünteetiliste teemantide määramiseks on välja töötatud mitmesuguseid meetodeid, mis sõltuvad teemandi valmistamise tehnoloogiast ja värvusest. Tavaliselt saab tehisteemante identifitseerida oranži fluorestsentsiga. Värvilisi tehisteemante saab määrata Šveitsi Gemmoloogia Instituudi väljatöötatud seadmega. Samuti on De Beers välja töötanud abivahendi (spektromeetri) värviliste teemantide identifitseerimiseks.
Serafima ja Bogdan
"Serafima ja Bogdan" on Vahur Afanasjevi romaan, mis saavutas 2017. aasta Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistlusel esikoha.
Tööstusomand
Tööstusomandit mõistetakse kõige laiemas tähenduses ja seda laiendatakse mitte ainult tööstusele ja kaubandusele, vaid ka põllumajandustootmisele ja maapõuevarade kaevandamisele ning kõigile toodetele – nii toodetavatele kui ka looduslikele, näiteks: veinid, teravili, tubakatooted, puuviljad, kariloomad, mineraalid, mineraalveed, õlu, lilled, jahu.
Serafima ja Bogdan
See on perekonnasaaga, mis räägib Peipsi-äärsete vanausuliste külast 1944. aasta lõpust kuni 1980-ndate keskpaigani, jõudes epiloogis 1990. aastatesse.
Tööstusomand
Tööstusomandile kaitse saamist ei tohi teha sõltuvaks sellest, kas liidu liikmesriigi kodanikel on elukoht või ettevõte selles riigis, kus taotletakse kaitset. Liitu mittekuuluvate riikide kodanikud, kes omavad liidu ühe liikmesriigi territooriumil elukohta või tõelisi ja tegutsevaid tööstus- või kaubandusettevõtteid, võrdsustatakse liidu liikmesriikide kodanikega.
Allikad
Haagis 6. novembril 1925, Londonis 2. juunil 1934, Lissabonis 31. oktoobril 1958 ja Stockholmis 14. juulil 1967 ning parandatud 28. septembril 1979.
Serafima ja Bogdan
Romaan on ilmunud eesti (2017) ja vene keeles (2019).
Kambüüs
pisi|1949. a ehitatud [[aurulaeva Soldek kambüüs]] Kambüüs on laeva köök või toiduvalmistamiskoht. Harvem kutsutakse samamoodi ka õhusõiduki kööki.
Kirjeldus
Kambüüsi ruumikus, sisseseade ja teenindav personal sõltub toitlustatava aluse ette nähtud meeskonna (ja reisijate) arvukusest. Kambüüsi pliidil, laudadel ja riiulitel on reeglina turvaääred, et neile paigutatud nõud ja muud esemed ei libiseks laeva kaldudes üle serva maha. Väikesel laeval või purjejahil võib pliit olla paigaldatud kiigele, mis säilitab nõude horisontaalsuse ka kreeni korral. Kapiustel on laeva kaldumisel tahtmatu avanemise vältimiseks lukustusriivid. Suuremate laevade kambüüsides on tänapäeval alati sundventilatsioon.
Laeva pardal viibijate toitlustuse korraldus on säästu ja efektiivsuse huvides plaanitud tavaliselt nii, et kambüüsis tegutseks võimalikult väike professionaalne personal ja ruumid oleksid minimalistlikud. Sellest pärineb ka maismaal levinud ütlus aktiivse ja kiire töötegemise kohta: "Töö käib nagu laeva köögis."
Kambüüsid võeti sellekohaste laevaruumidena kasutusele 15. sajandil. Senimaani valmistati merel toitu peamiselt laeva peatekile asetatud vahenditega.
Liigesevedelik
Liigesevedelik ehk sünoviaalvedelik asub liigeseõõntes, bursades ja kõõlustuppedes mis on vooderdatud sünoviaalmembraaniga. Sõltuval ruumi suurusest sisaldavad need 0,1–3,5 mL liigesevedelikku.
Liigesevedelik koosneb plasma ultrafiltraadist ja sünoviaalrakkude poolt sünteesitavast hüaluroonhappest ning on võideks liigesele ja ainsaks toitaineks metaboolselt aktiivsele liigeskõhrele.
Normaalne liigesevedelik on selge kahvatukollane viskoosne vedelik.
Balti laevastiku juhtide loend
Balti laevastiku juhtide loend on Venemaa keisririigi Balti laevastiku (1703–1917), Venemaa Ajutise Valitsuse Balti laevastiku (1917–1918) ja Nõukogude Venemaa ning NSV Liidu sõjalaevastiku Punalipulise Balti Laevastiku juhtide loetelu aastatel 1703–1991.
Venemaa keisririigi Balti laevastiku juhid
(NB! Loend ei ole täielik)
Laevastiku juhid Esimese maailmasõja ajal
Balti laevastiku ülemjuhataja tööorganiks oli rahuajal laevastiku ülemjuhataja juures asuv staap ning alates 1914. aastast Balti laevastiku staap.
Punalipulise Balti laevastiku juhid Teises maailmasõjas
PBL Staabiülemad:
PBL Staabi Operatiivosakonna ülemad:
Punalipulise Balti laevastiku juhid pärast Teist maailmasõda
(vene: ''Командующий 4-м ВМФ – Военно-Морским Флотом)
(vene: ''Командующий 8-м ВМФ – Военно-Морским Флотом)
(vene: Командующий ДКБФ – Дважды Краснознаменным Балтийским флотом)
Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia segakoor
Koor on pälvinud rahvusvahelistel lauluvõistlustel auhindasid.
Kajakarahu alumine tulepaak
Kajakarahu sihi alumine tulepaak on tulepaak Läänemaal Haapsalu lahes Kajakarahul.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on.
Tulepaak moodustab sihi Kajakarahu ülemise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 595 m ja sihi asimuut on 94,2°.
Joshua Kennedy
Joshua Blake Kennedy (sündinud 20. augustil 1982 Wodongas) on Austraalia endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Austraalia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2006–2014 36 mängu ja lõi 17 väravat.
Rae kammerkoor
Rae kammerkoor on Harju maakonnas Rae vallas Peetris tegutsev kammerkoor.
Koor on Eesti Kammerkooride Liidu liige.
Agthe
Agthe (ka Achté, Ackté) on baltisaksa aadlisuguvõsa.
Kirjandus
(soome keeles)
Astijärve kihelkond
Astijärve kihelkond ehk Burtnieki kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Burtneck) oli haldusüksus Liivimaal Pärnu vojevoodkonnas, Riia kubermangus, Riia asehalduskonnas ja Volmari kreisis. 300px|pisi|right|Volmari kreis [[Ludwig August Mellini kaardil Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel (1798)]]
Ajalugu
Kihelkond moodustati aastal 1281. Patronaadiõigus kuulus Astijärve mõisa omanikule.
Nicolaus Steno
Nicolaus Steno (taani Niels Steensen või Niels Stensen) (10. jaanuar 1638 Kopenhaagen – 26. november 1686 Schwerin) oli Taani päritolu geoloog ja anatoom.
1660. aastal läks Steno Amsterdami, et õppida inimese anatoomiat. 1665. aastast Itaalias Firenzes suurvürst Ferdinando II ihuarst. Steno reisis Itaalias palju ning tegi tähelepanekuid, millega pani aluse geoloogiale.
1669. aastal ilmusid tema geoloogilised tähelepanekud pealkirjaga "De solido intra solidum naturaliter contento dissertationis prodromus". Steno väitis, et kvartsi kristallid võivad küll olla mitmesuguse kujuga, kuid samade tahkude vaheline nurk on neil alati sama suur. Tänapäeval tuntakse seda seadust kristallograafia esimese seadusena. Samuti arvas Steno, et fossiilid on kunagi elanud organismide kivistunud jäänused. Sarnaseid mõtteid oli küll avaldatud varemgi, mistõttu ei saa seda avastust täielikult Steno nimele kirjutada. Steno oli ka esimene, kes taipas, et maakoor on "ajalooraamat", kuhu on salvestatud geoloogilises ajas toimunud sündmused. Steno sõnastas superpositsiooniprintsiibi, kihtide algse horisontaalsuse printsiibi ning kihtide algse pidevuse printsiibi pannes sellega aluse stratigraafiale. Et olla kooskõlas piibliga, pidi Steno Maa ajaloo siiski 6000 aasta sisse ära mahutama.
Garantiimärk
Garantiimärk on kaubamärk, millega tähistatakse eri isikute kaupu ja teenuseid nende kaupade ja teenuste mingi ühise omaduse, ühise geograafilise päritolu või tootmisviisi või muu ühise tunnuse garanteerimiseks.
Garantiimärgi puhul põhikiri sisaldab garantiimärgiga tähistatavate kaupade ja teenuste nõutavate ühiste tunnuste loetelu, mida saab kasutada kvaliteedikontrolli alusena. Garantiimärki võib kasutada iga isik, kelle kaubal või teenusel on põhikirjas sätestatud tunnused ja kui ta maksab garantiimärgi omanikule tasu. Garantiimärk võib viidata sellega tähistatavate kaupade või teenuste geograafilisele päritolule.
Allikad
Eesti kaubamärgiseadus, vastu võetud 22. mail 2002. a
Dirk Nowitzki
Dirk Werner Nowitzki (sündinud 19. juunil 1978 Würzburgis) on Saksamaa endine elukutseline korvpallur, kes mängis kogu 21-aastase NBA karjääri Dallas Mavericksis ja tuli 2011. aastal NBA meistriks.
NBA karjäär
1998. aasta NBA draft'ist valis Nowitzki üheksanda Milwaukee Bucks, kes vahetas sakslase kohe edasi Dallas Mavericksi.
Kogu NBA karjääri Dallases mänginud Nowitzki valiti 2007. aastal NBA põhihooaja kõige väärtuslikumaks mängijaks ning ta viis Mavericksi 2011. aastal meeskonna ajaloo esimese ja seni ainsa NBA meistritiitlini, võites seejuures ka finaalseeria kõige väärtuslikuma mängija auhinna.
Nowitzki viskas karjääri jooksul 1522 mänguga kokku 31 560 punkti (keskmiselt 20,7 punkti mängus), millega hoiab NBA läbi aegade parimate edetabelis Michael Jordani järel ja Wilt Chamberlaini ees kõrget kuuendat kohta.
Rahvuskoondis
Nowitzki võitis Saksamaa rahvuskoondisega 2002. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali ja 2005. aasta Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali.
Kuivastu alumine tulepaak
Kuivastu sihi alumine tulepaak on tulepaak Saare maakonnas Muhu vallas Kuivastu sadamas.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on.
Tulepaak moodustab sihi Kuivastu ülemise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 320 m ja sihi asimuut on 267,7°.
Sosnovka rajoon
Sosnovka rajoon (vene keeles Сосновский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tambovi oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Sosnovka alev.
Rajoon piirneb põhjas Rjazani oblasti Sarai rajooniga, kirdes Moršanski rajooniga, idas Pitšajevo rajooniga, kagus Bondari rajooniga, lõunas Tambovi rajooniga, edelas Nikiforovka rajooniga ja läänes Starojurjevo rajooniga.
Rajooni pindala on 2390 km². Elanike arv oli 2012. aastal 31 391, 2009. aastal 35 616 ja 2002. aastal 39 253.
Sosnovka rajoonis on 90 asulat, mis kuuluvad 1 linnaasunduse (Sosnovka alevi) ja 13 külaasunduse koosseisu.
Neljas Kuriili väin
thumb|400px|Neljas Kuriili väin Kuriilide kirdeosa kaardil Neljas Kuriili väin (vene keeles Четвёртый Курильский пролив) on väin Vaikse ookeanis Venemaa idaosas, eraldab Onekotani ja Makanruši saart Paramuširi ja Antsiferovi saarest ning ühendab Ohhoota merd Vaikse ookeaniga.
Väina pikkus on umbes 30 km, vähim laius 1,5 km, suurim sügavus üle 1100 m. Rannik on järsk, kaljune.
Põhjas on ühendatud Lužini väina ja Jevreinovi väinaga.
Loodete keskmine kõrgus 1,0 m.
Rohuküla ülemine tulepaak
Rohuküla sihi ülemine tulepaak on tulepaak Läänemaal Haapsalu linnas Rohuküla sadamas.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on.
Tulepaak moodustab sihi Rohuküla alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 459 m ja sihi asimuut on 90,1°
Carl Arvid von Klingspor
Carl Arvid von Klingspor (30. märts 1829 Säby, Södermanland – 15. juuni 1903 Näsby, Södermanland) oli rootsi sõjaväelane (major), heraldik ja genealoog.
Tema isa oli sõjaväelane Carl Gustaf Klingspor (1786–1833) ja ema Maria Aurora Johanna Posse (1807–1878). Ta abiellus 21. oktoobril 1857 Hedvig Ulrika Vilhelmina Lilliestrålega (1837–1917), neil ei olnud lapsi.
Ta oli riigiheraldik aastatel 1880–1903. Ta avaldas heraldikateemalisi raamatuid nii üksi kui ka koos Bernhard Schlegeliga.
Baltic Forestry
Baltic Forestry on eelretsenseeritav metsandusajakiri, mis käsitleb eelkõige Baltimaade metsandusega seotut.
Ajakirja väljaandjate seas on nii Leedu ja Läti teadusasutused kui ka Eesti Maaülikool. Ajakirja toimetus asub Leedus Kaunases.
Ajakiri ilmub aastast 1995.
Aaron T. Beck
Aaron Temkin Beck (18. juuli 1921 Providence, Rhode Island – 1. november 2021 Philadelphia, Pennsylvania) oli Ameerika Ühendriikide psühhiaater ning Pennsylvania Ülikooli psühhiaatriaosakonna emeriitprofessor, keda peetakse kognitiiv-käitumusliku teraapia isaks. Becki väljatöötatud teooriaid kasutatakse tänapäeval laialdaselt kliinilise depressiooni ravis.
Beck on teinud uurimistööd psühhoteraapia, psühhopatoloogia, suitsiidi ja psühhomeetria valdkonnas. Ta on avaldanud üle 600 teadusartikli ning on 25 raamatu (kaas)autor. Becki kaasabil on koostatud enesekohaseid küsimustikke, mis on loodud depressiivsuse ja ärevuse taseme hindamiseks. Tema väljatöötatud küsimustikest on populaarseim Becki depressiooniküsimustik (Beck Depression Inventory), mille eesmärk on hinnata depressiivsuse raskusastet.
Aaron Beck pani 1994. aastal koos oma psühholoogist tütre Judith S. Beck aluse Becki Kognitiivkäitumusliku Teraapia Instituudile (Beck Institute for Cognitive Therapy). Ta oli ühtlasi selle mittetulundusühingu emeriitpresident.
Elukäik
Aaron Beck sündis Ameerika Ühendriikides Rhode Islandi osariigi pealinnas Providence'is immigrantidest vene-juudi päritolu vanemate viienda ja noorima lapsena. 1950. aastal abiellus ta Phyllis W. Beckiga, kellega sai neli last: Roy, Judith, Dan ja Alice. Aaron Becki tütar Judith S. Beck on silmapaistev kognitiiv-käitumuslik terapeut ja koolitaja ning on Becki Kognitiivkäitumusliku Teraapia Instituudi president.
Haridus
1942. aastal lõpetas Aaron Beck Browni Ülikooli Inglise keele ja politoloogia eriala (peaerialana) magna cum laude ning 1946. aastal omandas Yale'i Meditsiinikoolis Arstiteaduste doktorikraadi. Becki esialgne huvivaldkond meditsiiniõpingute ajal oli neuroloogia, aga kuna õppesüsteemis oli puudu psühhiaatriaresidentidest, suunati ta koos teistega kuueks kuuks psühhiaatriaresidentuuri, kus ta vaimustus psühhoanalüütilisest lähenemisviisist, mille vastu oli ta alguses olnud skeptiline.
Austen Riggsi Keskus ja Valley Forge'i Sõjaväehaigla
1950. aastal, pärast meditsiiniõpingute lõpetamist, asus Beck tööle Massachusettsis asuvasse erapsühhiaatriahaiglasse Austen Riggsi Keskusesse (Austen Riggs Center), mis oli sellel ajal peamine egopsühholoogiaga tegelev asutus. See keskuses oli eripärane selle poolest, et seal tehti koostööd psühhiaatrite ja psühholoogide vahel, mis erines tollal levinud lähenemisviisides. Beck töötas Austen Riggsi Keskuses aastani 1952, misjärel osales ta Ameerika Ühendriikide sõjaväe koosseisus Korea sõjas ning oli neuropsühhiaatria assistent Valley Forge'i Sõjaväehaiglas (Valley Forge Army Hospital).
Pennsylvania Ülikool
1954. aastal asus Beck tööle Pennsylvania Ülikooli psühhiaatriaosakonda, kus tegi koos psühhoanalüütiku Leon Sauliga oma esimesed uurimistööd. Sauli tunti psühhoanalüüsis ebatavaliste meetodite poolest, näiteks telefoni teel teraapia tegemine ja koduste ülesannete andmine. Saul koostas ka enesekohase küsimustiku, mille eesmärk oli aidata kvantifitseerida ego protsesse unenägudes.
Becki karjäärile avaldas suut mõju tollane osakonnajuhataja ja psühhoanalüütilise koolkonna esindaja Kenneth Ellmaker Appel, kes oli ka Ameerika Psühhiaatrite Assotsiatsiooni (American Psychiatric Association) president. 1961. aastal valiti ülikooli psühhiaatriaosakonna uueks juhatajaks psühhiaater ja biheivioristliku paradigma esindaja Albert J. Stunkard. Sealt edasi algas psühhodünaamilise suuna võimu vähenemine ülikoolis.
1950-ndatel tegeles Beck Pennsylvania Ülikoolis psühhoanalüütilise teooria kõrval isiklike eksperimentidega, mis süvendasid tema kahtlusi psühhoanalüütilise paradigma suhtes. Beck avaldas 1959. aastal uue küsimustiku, millega soovis uurida masohhistliku vaenulikkuse avaldumist unenägudes. Küsimustiku kasutamisel selgus, et kaotus ja hülgamine on seotud rohkem depressiooni kui endale suunatud vaenulikkusega, mida oletati psühhoanalüütilises raamistikus. Uurimistöö edasiarenduse tulemusena avaldas Beck 1961. aastal Becki depressiooniküsimustiku.
Töö erapraksises
1962. aastal palus Beck Pennsylvania Ülikoolist puhkust ning tegutses järgmised viis aastat erapraksises. Juba 1960-ndate algul tegi ta oma töös märkmeid depressioonis patsientide kohta, seades eesmärgiks nende nähtuste üles märkimise, mis on vaatlejale nähtavad ning mida saab ravida. Beck tugevdas sellel ajal suhteid uue Pennsylvania Ülikooli psühhiaatriaosakonna juhi Stunkardiga ning psühholoogide Seymour Feshbachi ja Irving Sigeliga, hoides sel viisil end kursis kognitiivse psühholoogia arenguga.
Becki esimesed artiklid depressiooni kognitiivsest teooriast avaldati 1963. ja 1964. aastal ajakirjas Archives of General Psychiatry. Esimestes artiklites oli alles psühhiaatriale tol ajal omane egopsühholoogia käsitlus, kuid see oli esitatud kognitiivsele psühholoogiale omastes teaduslikemates terminites.
Aaron Becki erialast tegevust mõjutas edaspidi oluliselt psühholoog Albert Ellis, kelle usk psühhoanalüüsi oli 1950-ndatel kõikuma hakanud ja kes hakkas toona tutvustama enda loodud "ratsionaalset teraapiat". Ellis võttis Beckiga ühendust pärast artiklite ilmumist ajakirjas Archives of General Psychiatry. Beck leidis, et Ellis oli loonud tugeva teooria ja pragmaatilise teraapia raamistiku, mida ta saaks kasutada enda ideede edasiarendamisel. Beckile aga ei meeldinud Ellise mõtete juures see, et terapeut ütleb patsiendile, mis tema arvates toimub selle asemel, et patsient terapeudi abiga ise selle teadmiseni jõuaks. Samuti toetus Beck klassikalisest filosoofiast pärinevale sokraatilisele meetodile, samal ajal kui Ellis rõhutas inimeste internaalset väitlust ehk disputatsiooni.
1967. aastal naasis Beck Pennsylvania Ülikooli, kus ta kirjeldas end ja oma uut teraapiameetodit neofreudistlikuna, kuigi keskendus keskkonna ja indiviidi interaktsioonile, mitte seesmistele tungidele.
Kognitiivne teraapia
Becki kognitiivse teraapia meetod seisnes patsientide kognitiivse triaadi mõtete äratundmise ja analüüsimise lihtsustamises. Automaatmõtetele tähelepanu suunamine aitas patsientidel realistlikumalt mõelda, enesetunnet parandada ja käitumist funktsionaalsemaks muuta. Sellest tuletas Beck kognitiivse teraapia ühe peamise mõtte – vaimse tervise häired on seotud moondunud mõtlemisega, mis mõjutab käitumist.
Beck ja tema kolleegid on üle maailma uurinud kognitiivse teraapia efektiivsust mitmesuguste häirete, näiteks depressiooni, bipolaarse häire, toitumishäire, sõltuvushäire, ärevushäire, isiksushäire, skisofreenia ja suitsiidi ravis.
Liikmesus
Beck oli mittetulundusühingu Becki Kognitiivkäitumusliku Teraapia Instituut looja ja emeriitpresident. Samuti juhtis ta Psühhopatoloogia Teadusuuringute Keskust (Psychopathology Research Center), mis on organisatsiooni Suitsiidi Ennetamine ja Ravi Keskus (Center for the Treatment and Prevention of Suicide) emaorganisatsioon.
Beck oli 1992. aastast Pennsylvania Ülikoolis emeriitprofessor ning seotud ülikooli teadustööga. Ta oli Oxfordi Meditsiinialases Teadusnõukogus (Medical Research Council at Oxford) teadur ning külalisprofessor Harvardi, Yale'i ja Columbia ülikoolides. Beck on auprofessor Temple'i Ülikoolis ja New Jersey Meditsiini- ja Hambaarstiteaduse Ülikoolis.
Beck ei kuulunud Ameerika Psühhoanalüütilisse Institutsiooni (American Psychoanalytic Institute), sest ühing lükkas ta liikmetaotluse tagasi, tuues üheks põhjuseks Becki teadusliku ja kliinilise lähenemise. Samuti esitati argumendina skeptiline suhtumine Becki tulemustesse: tema uus lähenemisviis oli kestuselt lühem kui psühhoanalüütilised sekkumised, kuid Beck pidas oma sekkumisviisi siiski efektiivseks. On räägitud, et kasutatud argumendid esitati teadlikult psühhoanalüütilise suuna võimu kindlustamiseks.
Loksa Püha Neitsi Maarja kogudus
EELK Loksa Püha Neitsi Maarja kogudus on luterlik kogudus Loksal, mis kasutab Loksa kirikut.
Aaron T. Beck
Aaron Becki ja tema tööde mõju
Aaron Becki loodud kognitiivne teraapia on olnud psühhoteraapia maailmas revolutsiooniline. Ta on arvatud maailma viie mõjukaima psühhoterapeudi sekka. Aaron Becki ja tema tütre Judith S. Becki pingutuste tulemusel loodud Becki Kognitiivkäitumusliku Teraapia Instituut on andnud võimaluse kognitiivse teraapia õpetamiseks ja levitamiseks.
UV-indeks
UV-indeks määrab Päikese ultraviolettkiirguse kiiritustiheduse suhtelise (dimensioonita) väärtuse rahvusvahelisel standardskaalal. UV-indeks aitab inimestel hinnata päikesekiirgusest tingitud ohte nahale ja silmadele ning sellele vastavalt end kaitsta.
Aaron T. Beck
Aaron Becki ja tema tööde mõju
Peale psühhiaatria ja psühholoogia on Becki tööd mõjutanud ka teisi vaimse tervisega seotud valdkondi, näiteks sotsiaaltöö ja põetamine. Becki tööd on avaldanud mõju Martin Seligmani kognitiivsete tehnikate ja harjutuste väljatöötamisele ning õpitud abituse teooria loomisele.
Tunnustus
Beckil on aukraad Yale'i Ülikoolis, Pennsylvania Ülikoolis, Browni Ülikoolis, Assumption College'is ja Philadelphia Osteopaatilise Meditsiini Kolledžis.
Loksa Püha Neitsi Maarja kogudus
Kogudus kuulub Ida-Harju praostkonda.
Kogudust hooldab Kuusalu koguduse õpetaja.
UV-indeks
UV-indeksi skaala algab väärtusest 0 (kiirgus puudub); väärtus 11 ja üle selle (11+) tähistab aga eriti tugevat UV-kiirgust, mille võib saada näiteks ekvaatori piirkonnas või kõrgmäestikus. Kõrgeim indeks 20 on mõõdetud Andides Põhja-Argentinas.
Ilmateates esitatakse tavaliselt UV-indeksi suurim väärtus ööpäevas, seega keskpäeva ümbruses (suvel kella 11–15).
Loksa Püha Neitsi Maarja kogudus
Koguduse hooldajaõpetaja on Jaanus Jalakas, kogudust teenib diakon Ahti Udam, organistid Harri Roopenani ja Kai Peterson, juhatuse esimees Eivolt Genergard.
Boliid
pisi|Boliid Boliid (vanakreeka sõnast bolis 'viskeoda') on taevas lendav tulekera ehk suure massiga meteoor.
Loksa Püha Neitsi Maarja kogudus
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.30 Loksa kirikus.
Köstrid-koolmeistrid
Kuni 1920 oli köstri asemel ametis laulumees.
Boliid
Boliidid esinevad harva ja nende kohta peetakse ülemaailmset arvestust. Eestis spetsiaalselt boliide ei valvata ja Eestis nähtavaid boliide ei lisata ka nimestikku.
Boliid tekib suurest meteoorkehast, kui selle mass ületab 100 grammi ja see tungib atmosfääri tihedatesse kihtidesse. Atmosfääris hõõrdumisel õhuga meteoorkeha kuumeneb ja tema ümber tekib kuumadest gaasidest ja osakestest kiht. Tihti on boliid suure nurkdiameetriga ning nähtav isegi päeval. Boliid ületab heleduselt Veenuse ja jätab langemisel järele märgatava tolmujälje. Paljude boliidide liikumine lõpeb plahvatusega ja vahel ka meteoriitide langemisega Maa pinnale.
Kui suuremad boliidid jõuavad kümmekonna kilomeetri kõrgusele, hakkab kostma ka heli ja nad võivad ohtlikuks muutuda. Kui meteoorkeha lendab madalamal kui 60 km maapinnast, kujuneb ballistiline lööklaine, mis muundub helilaineks. Helilaine meieni jõudes kuuleme pauku. Väiksemad boliidid pole ohtlikud, sest nad põlevad enne maapinnale jõudmist täielikult ära. Ent näiteks meetrise läbimõõduga boliid jõuab kindlasti Maa pinnale. Maailmas on teada juhtumeid, kui nad on kukkunud autodele ja majadele, tabanud koeri ja inimesi.
Vanasti pidasid mõned neid tuld purskavateks lendavateks draakoniteks.
Viru-Roela kohal 1. juunil 1937 plahvatanud boliid tekitas 8-meetrise Simuna kraatri.
Baltimaades nähti 11. veebruaril 1976 erakordselt heledat nn Balti boliidi.
Boliide on Eestis nähtud näiteks:
César Sampaio
César Sampaio (sündinud 31. märtsil 1968) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1990–2000 47 mängu ja lõi 6 väravat.
Haapsalu kammerkoor
Haapsalu kammerkoor on Lääne maakonnas Haapsalus tegutsev kammerkoor, mis on asutatud 2006. aastal.
Koori peadirigent on Ulrika Grauberg.
Koor on osalenud Põhja- ja Baltimaade koorifestivalil ning üldlaulupidudel.
Meteoor
pisi|[[Frederic Edwin Church, "1860. aasta meteoor" (1860)]]
Vananenud kirjanduses on terminit "meteoor" kasutatud mis tahes atmosfäärinähtuse kohta.
Kui meteoorkeha satub Maa atmosfääri, siis meteoorkeha kuumeneb hõõrdumise tulemusena ja süttib, kui tema temperatuur tõuseb üle süttimispiiri. Põhimõtteliselt võib meteoorkeha Maale jõuda nii, et ta ei süttigi.
Meteoori tekkimiseks on vaja atmosfääri. Nendel taevakehadel, kus atmosfäär praktiliselt puudub, näiteks Kuu peal, meteoore ei esine.
Maale langeb iga päev kümmekond tonni meteoorset ainet.
Meteoori põhjustava meteoorkeha suurus ja kuju
Meteoori põhjustava meteoorkeha massi võib hinnata jälje heleduse järgi. Tavaliselt on selle mass vaid mõni milligramm või veelgi väiksem. Meteoori põhjustava meteoorkeha suurus ulatub tavaliselt liivatera suurusest piljardikuuli suuruseni, kuid võib olla ka palju suurem. Suurimate maapinnale jõudnud meteoorkehade läbimõõt on ulatunud kilomeetritesse. Kindlat tihedust meteoorkehal ei ole, see võib alata 300 kg/m³ ja ulatuda isegi tiheduseni 8000 kg/m³.
Meteoorkeha kiirus on suur, jäädes Päikesesüsteemist pärit meteooridel vahemikku 11...74 km/s. Üksikud väljastpoolt Päikesesüsteemi pärit meteoorid on suurema liikumiskiirusega.
Meteoorivool
Tuntakse umbes kolmkümmet meteoorivoolu, mis tekivad, kui Maa läbib lagunenud komeedi tuuma või saba. Meteoorivoolu nimetatakse ka tähesajuks. Voolu ajal võib tunnis näha 100 – 100 000 meteoori. Voolu aktiivsust mõõdetakse ühes tunnis loendatud meteooride arvu järgi. Aktiivsus on eri aastatel erinev. Kõik ühte meteoorivoolu kuuluvad meteoorid näivad perspektiivinähtuse tõttu lähtuvat taevasfääri ühest punktist, mida nimetatakse selle voolu radiandiks. Meteoorivoolu nimetus tuleb selle tähtkuju ladinakeelsest nimetusest, kus asub radiant.
Viited
Meteoroid
Južnoukrajinsk
Južnoukrajinsk (ukraina Южноукраїнськ, vene Южноукраинск) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Mõkolajivi oblastis. Južnoukrajinsk asub Mõkolajivist umbes 115 km põhjaloodes.
Južnoukrajinski lähedal asub Lõuna-Ukraina tuumaelektrijaam.
Asula on rajatud 1976. aastal. Linnaõigused sai Južnoukrajinsk 1987. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Južnoukrajinski elanikest ukrainlasi 73,86%, venelasi 21,67%, moldaavlasi 0,68%, valgevenelasi 0,66%, bulgaarlasi 0,28%, armeenlasi 0,23% ja tatarlasi 0,22%.
Hispaania islamiriikide riigipeade loend
Hispaania islamiriikide riigipeade loend loetleb Hispaanias asunud islamiriigikeste (emiraatide, kalifaatide ja taifade) riigipead. Periodiseering saab alguse araablaste sissetungiga Pürenee poolsaarele 711. aastal.
Andaluusia kaliifid (912–1031)
300px|pisi|Córdoba kalifaat (roheline), umbes aastal 1000 Umajaadide dünastia, Córdoba emiraat (756–929), Córdoba kalifaat (929–1031)
Esimesed taifade kuningriigid [ araabia keeles: Mulūk al-Tawā'if ] (1012–1110)
Córdoba taifa Chahwari dünastia
Málaga taifa Hammudi dünastia
Algecirase taifa Hammudi dünastia Granada taifa Ziriidide dünastia Carmona taifa
Ronda taifa
Moróni taifa
Arcose taifa
Huelva ja Saltese saare taifa
Niebla taifa
Santa Maria de Algarbe taifa
Mértola taifa
Badajozi taifa
Toledo taifa
Hudi taifa
Albarricini taifa
Tortosa taifa
Valencia taifa
Denia ja Baleaari saarte taifa
Murcia taifa
Almería taifa
Teised taifade kuningriigid (1141–1203)
Mértola taifa
Evora ja Berja taifa
Silvesi taifa
Niebla ja Tejada taifa
Badajozi taifa
Córdoba taifa
Jaéni taifa
Málaga taifa
Jerezi, Arcose ja Ronda taifa
Valencia taifa
Murcia, Lorca ja Orihuela taifa
Baleaari saarte taifa
Moršanski rajoon
Rajoon piirneb põhjas Rjazani oblasti Šatski rajooniga, idas Penza oblastiga, kagus Pitšajevo rajooniga, edelas Sosnovka rajooniga ja läänes Rjazani oblasti Sarai rajooniga.
Rajooni pindala on 2880,6 km². Elanike arv oli 2012. aastal 33 268, 2009. aastal 34 533 ja 2002. aastal 38 228.
Moršanski rajoonis on 117 asulat, mis kuuluvad kuueteistkümne külaasunduse koosseisu.
Zoom (perekonnanimi)
Zoom on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamise ajal anti selle perekonnanime kandjaile uueks perekonnanimeks Aadusoo (Kambja vallas, 1936), Lillepuu (Tartus, 1935) ja Rohtoja (Tartus, 1940; varasemat perekonnanime kirjutati ka Zoo).
Józef Kowalski
Józef Kowalski nime all on tuntud mitu isikut.
Häire (ajaleht)
alt=Ajalehe Häire (1934) päis|pisi|Ajalehe Häire (1934) päis Häire oli 1934. aastal Tartus ilmunud rahvuslikku poliitikat ja majanduslikku iseseisvust taotlev ajaleht.
24. veebruarist kuni 10. märtsini 1934 ilmus kord nädalas laupäeviti kolm numbrit. Vastutav toimetaja oli A. Eber ja väljaandja E. Lill, ajalehte trükiti K. Mattieseni trükikojas.
Ajaleht oli juudivastane ("Lugedes käesolevat lehte Sa märkad, et meie nädalalehe suund on puhtrahvuslik, kusjuures terav ots rahvusliku võitluses on sihitud juutide vastu. Teeme seda täie teadvusega, saades aru, et juutlus on meil teguriks, mis pidurdab Vaba-Eesti majanduslikku kui ka kultuurilist arengut; killustab meie rahvuslikku terviklikkust, pidurdades sellega ka rahvusliku kultuuri arenemist ja oma (s. o.) mittejuudi kapitali täie koormatusega tööle rakendamist.").
Avaldati uudiseid kogu maailmast, paljastades juute ja nende väidetavaid käsilasi, sh. Jaan Tõnisson ("Kui juutide tublim tugi Jaan Tõnisson oma tsensuri ja kaitseseisukorraga ei suutnud rahvahääletust juutidele soovitavas suunas läbisuruda, siis on see nüüd juba lootusetu katse neil kindral J. Laidoneriga välja tulla." ), Johan Laidoner ("juut Scheeli panga teenistuses olev vabamüürlane kindral J. Laidoner" ) ja Ants Piip. "Lõpuks peab veel ära märkima, et vabamüürlased ässitasid rahvast üles ristiusu, peamiselt kreeka-veneusu vastu. Eriti agarad olid selles tegevuses baptistid ja metodistid, kes suuri toetussummasid juudi vabamüürlaste loožidelt seks otstarbeks olid saanud."
Ajalehe karikatuuridel olid kujutatud "mürgine madu maailma haaramas", Johan Laidoner, Jaan Tõnisson, August Kerem ja Eesti erakondade personifikatsioonid.
Kõigi vaenlastega võitlemine käis nii väikesele lehele üle jõu ja pärast kolmanda numbri ilmumist ta suleti ametivõimude poolt.
Anrep
Anrep on Vestfaalist pärit vana aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad suguvõsaliikmed Ameerika Ühendriikides, Austraalias, Itaalias ja Kanadas.
Päritolu ja varasem ajalugu
Anrepite põlvnemiskohaks loetakse Anreppenit, mis on kaasajal Nordrhein-Westfaleni liidumaal asuv Delbrücki linna linnaosa. Sealt on pärit arvukalt samanimelisi põlisaadlisuguvõsasid, mille sugulust ei ole aga ürikuliselt võimalik tõendada. Liivimaal on suguvõsa kohta esimesi teateid 1470. aastast, mil Goswin Anrep (suri pärast 1501) sai Saksa Ordult läänivalduse; temaga algab ka suguvõsaliin.
Anrep-Elmpt
Vanast Reinimaa aadlisuguvõsast pärit kindralleitnant krahv Philipp von Elmpt (1763−1818) suri meessoost järeltulijateta. Tema pärijaks oli noorem tütar krahvinna Cäcilia Julie Philippine (1812−1892), kes naitus 1833. aastal Kärstna mõisniku Joseph Karl von Anrepiga (1796−1860). Viimane sai 1853. aasta 6. mail (vkj) Venemaa keisrilt krahvitiitli ja õiguse kanda perekonnanime Anrep-Elmpt. Liin kustus tema vanema poja krahv Reinhold Philipp Johann von Anrep-Elmptiga (1834−1888).
Anrepid rüütelkonna matriklis
10. jaanuaril 1635 sai Liivimaalt Sooru mõisast pärit Närke ja Värmlandi rügemendi leitnant ja hilisem sama rügemendi kapten, kortermeister ja ooberst Gustaf Anrep (1616–1666) naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks ja introdutseeriti samal aastal Rootsi rüütelkonda (nr 236).