cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fábio Pereira da Silva
Aastatel 2008–2014 mängis ta Premier League'i klubis Manchester United.
Ta on Rafaeli kaksikvend, kes on samuti jalgpallur. Mõlemad vennad esindasid Manchester Unitedi perioodil 2008–2014.
Ubuntu Vabastusliikumine
Ubuntu Vabastusliikumine on loodud selleks, et levitada ubuntu kaastöösüsteemi (Ubuntu Contribution System ) ideid.
Ubuntu seisukoht on, et inimkond ei vaja elamiseks mitte raha, vaid ühtsust ja hoolivust ning liikumise üks eesmärke on inimesi sellest informeerida.
Ajalugu
Ubuntu filosoofia juured ulatuvad tuhandete aastate taha ja on säilinud mõnedel Lõuna-Aafrika hõimudel tänini. Ubuntu Vabastusliikumine on need ideed kaasajastanud nii, et see sobiks paremini kokku praeguse materialistliku ühiskonnaga.
Ubuntu maailmas
Ubuntu Vabastusliikumine on praeguseks (2015) ametlikult esindatud 73 riigis ja omab kaasamõtlejaid rohkem kui 200 riigis üle maailma.
Selce pri Špeharjih
Selce pri Špeharjih on väike küla Črnomelj munitsipaalis Kagu-Sloveenias. Küla on traditsioonilisel Valge Karnioola aladel.
Ajalugu
Selce pri Špeharjih annekteeriti naabri Breg pri Sinjem Vrhu poolt aastal 1952. Aastal 2000 sai Selce pri Špeharjih taas omaette piirkonnaks.
Osceola
pisi|[[George Catlini (1796–1872) maal Osceolast 1838. aastast|290x290px]] Osceola (1804 – 30. jaanuar 1838) oli Floridas elanud Ameerika põlisrahva seminoolide hõimupealik. Ta oli sündinud Alabamas, tema sünninimi oli Billy Powell. Täiskasvanueas pandi Billy Powellile seminoolide poolt nimi Osceola.
Osceola elukäik
Osceola sündis 1804. aastal Talisi Creeki külas, kohas, kus praegu on Alabamas Tallassee linn, mis paikneb Tallapoosa jõe kaldal. Tema ema oli mestiits ning isa arvatavalt šoti kaupmees. Piirkonnas oli matrilineaarne sugulussüsteem, lapsed sündisid nende ema klanni. Lapsi kasvatasid nende emad ja nende emapoolsed meessugulased, järgides kohalikke kultuuritavasid ning sotsiaalse staatuse said nad oma ema rahva kaudu. pisi|382x382px|Osceola Floridast. George Catlini joonis 1838. aastast. Aastal 1814, pärast seda, kui Ameerika Ühendriikide väed survestasid Alabamas indiaanlasi, kolis perekond koos teiste põgenikega Alabamast Floridasse, kus nad ühinesid seminoolidega. 1821. aastal omandas USA Florida alad Hispaanialt ja seejärel hakkas sinna rohkem Euroopast asunikke kolima, kes liikusid ka seminoolide territooriumile. Pärast mitmeid sõjalisi kokkupõrkeid ja 1823. aasta Moultrie Creeki lepingu allkirjastamist, millega USA allutas seminoolide põhjapoolsed maad, liikusid Osceola ja tema perekond koos seminoolidega edasi sügavamale Kesk- ja Lõuna-Florida asustamata metsikusse loodusesse. 1820. aastatel ja kümnendivahetusel avaldasid Ameerika asunikud jätkuvalt USA valitsusele survet, et see seminoolid Floridast välja viiks, võimaldamaks soovitud põllumajanduslikku arengu teostumist piirkonnas. 1832. aastal kirjutasid mõned seminoolipealikud alla lepingule, millega nad nõustusid loobuma oma Florida maadest vastutasuks Mississippi jõest läänes asuvate maade vastu.
Osa pealikke oli ümberasumisele vastu ja võimude suhted seminoolidega halvenesid, neile keelati relvade ja laskemoona müük. Osceolat, kes oli kujunemas juhiks, pahandas see keeld. Ta tundis, et see võrdsustas seminoolid orjadega, kellel oli seadusega keelatud relvi kanda. 28. detsembril 1835 tappis Osceola ühe ametniku, kes oli tema ajutist vahistamist korraldanud, vintpüssist lasuga. Osceola ja kaaslased tulistasid Fort Kingi kindlustuses seejärel veel kuut inimest. Teine seminoolide rühm (180 sõdameest) korraldas varitsuse abiväe liginevale kolonnile, surmates enam kui 100 sõdurit. Ameeriklased nimetasid seda sündmust Dade'i veresaunaks. Need peaaegu samaaegsed rünnakud olid aluseks algavale Teisele Seminoolisõjale USA armeeüksustega, mis lõppes alles 1842. aastal, kui enamik seminoole olid alistunud ja deporteeritud. Kuigi rahulepingut kunagi alla ei kirjutatud, kuulutati sõda 14. augustil 1842 lõppenuks.
1836. aasta aprillis juhtis Osceola sõdalaste rühma, kes püüdis USA vägede käes olevat Fort Cooperit vallutada. See kindlustus oli võimude eelpostiks kohalike seminoolide elanike vastu võitlemiseks. Garnisonil oli piisavalt relvastust ja laskemoona, et takistada seminoolidel kindlustuse vallutamist enne abivägede saabumist. pisi|237x237px|Mälestusmärk Osceolale Tallassees Alabamas. 21. oktoobril 1837 vangistati Osceola ja 81 tema kaaslast kindral Thomas Jesupi käsul, kui seminoolid läksid valge lipu all rahuläbirääkimistele Fort Peytonisse. Osceola pettusega vangistamine äratas üleriigilist tähelepanu. Kindral reetliku teo mõistsid mitmed USA kongressi liikmed hukka nagu ka rahvusvaheline ajakirjandus. Kindrali alatut käitumist vaherahu lipu all saabunud läbirääkijatega on kirjeldatud kui "ühte häbiväärsemat tegu Ameerika sõjaajaloos".
Mitmed kunstnikud üritasid veenda vangistuses olevat laialdase tuntusega seminoolide juhti lubama endast portree maalida, seda vaatamata tema raskele haigusele. Osceolast maaliti kaks portreed, millest üks asub Lõuna-Carolina osariigis Charlestoni muuseumis. Need maalid on hiljem inspireerinud arvukalt laialt trükiste, graveeringute, sigaripoodide reklaamkujude jms kujundajaid. Osceolal, kes põdes kroonilist malaariat alates 1836. aastast, tekkis abstsess. Enne surma palus ta oma raviarsti, et tema surnukeha viidaks tagasi Floridasse, tema kodukohta. Osceola suri 30. jaanuaril 1838. aastal, kolm kuud pärast vangistamist.
Osceola pärand
Osceola surimask asub praegu New Yorgi Ajalooseltsi (New-York Historical Society) Luce kollektsioonis.
Raigo Piho
Raigo Piho (sündinud 22. aprillil 1993 Rakveres) on eesti lohesurfar, endine karateka ja kahevõistleja.
Piho on 2014 ja 2015. aasta Eesti meister lohesurfi vabastiilis ja kolmekordne maailmameister talisurfis.
14. jaanuaril 2022 püstitas Piho uue Eesti kiirusrekordi lohe talisurfis, sõites merejääl suuskade ja lohega 108,86km/h.
Raigo Piho on lisaks ka spordiedendaja, treener ja ettevõtja.
Logorröa
Logorröa (vanakreeka keeles λόγος logod "sõna" ja ῥέω rheo "voolama") on suhtlemisprobleem, mis väljendub liiga suures sõnahulgas, haiglaslikus vajaduses lobiseda. Mõnikord klassifitseeritakse logorröad kui psüühikahäiret, mis tuleneb erinevate psühhiaatriliste ja neuroloogiliste häirete, sealhulgas afaasia, ajukahjustuste puhul, mis on tekkinud talamuse piirkonnas.
Logorröa võib olla monotoonne rääkimine või mõmisemine, suunatud kas teistele või tõenäolisemalt inimesele endale. Selles võib sisalduda seosetute sõnade või fraaside kordamist. Logorröa põhjused pole teada. Kui on tegemist näiteks emotsionaalse ebastabiilsusega ja sellega seotud suure hulga neuroloogiliste seisunditega, on teised sümptomid kliinilises käsitluses ja teadusuuringutes olulisemad. Muude sümptomite hulka kuuluvad ülemäärane rääkimine, sõnad, milles puudub loogika või põhjus, sõnad, mis võivad solvata teisi inimesi ja suvalised sõnad, millele kuulajad võivad omistada muid tähendusi.
Gianluca Bezzina
pisi|Gianluca Bezzina 2013. aasta Eurovisioonil Gianluca Bezzina (sündinud 9. novembril 1989 Qrendis) on Malta arst ja laulja. Ta esindas Maltat 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös lauluga "Tomorrow". Laul saavutas finaalkontserdil 120 punktiga 8. koha.
Vatikani I kirikukogu
Vatikani I kirikukogu (ladina keeles Concilium Vaticanum Primum) oli kahekümnes Rooma-Katoliku Kiriku oikumeeniline kirikukogu, mille kutsus kokku paavst Pius IX 29. juunil 1868, et arutada kirikut puudutavaid kaasaegseid probleeme, täpsemalt ratsionalismi, liberalismi, ateismi ja materialismi ideede populariseerumist, ning lahendada teoloogilisi küsimusi.
Kirikukogu planeerimist ja ettevalmistamist alustati 6. detsembril 1864, ning avaistung toimus Püha Peetruse basiilikas 8. detsembril 1869. Istungid jätkusid kuni 20. oktoobrini 1870, mil paavst järgnevad istungid määramata ajaks (sine die) edasi lükkas, seoses Itaalia sõdurite tungimisega Kirikuriigi kontrollitavasse Rooma linna. Ametlikult suleti kirikukogu alles 1962. aastal kogunenud Vatikani II kirikukogu esimesel istungil. Kirikukogul osales 744 piiskoppi.
Kuigi kirikukogu jaoks valmistati ette 51 algteksti, jõudis neist istungitel läbivaatamisele ainult 6 ja hääletuste tulemusel lõplikule kinnitamisele vaid 2 konstitutsiooni: "Dei Filius", mis käsitles usku, inimmõistust ja nende omavahelisi suhteid, ja "Pastor aeternus", millega defineeriti dogma paavsti ilmeksimatusest ametlikes (ex cathedra) seisukohavõttudes, mis puudutavad moraali ja usku, ning tema primaat katoliku kirikus.
Suurkoovitaja
pisi|Suurkoovitaja pisi|Suurkoovitaja muna Suurkoovitaja (Numenius arquata) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012).
Eestis on ta üldlevinud väikesearvuline haudelind. Eestisse saabub ta märtsis-aprillis.
James Avery
James LaRue Avery (27. november 1945 Suffolk – 31. detsember 2013 Glendale) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, kelle tuntuim roll oli perekonnapea ja jurist (hiljem kohtunik) Philip Banks, Will Smithi tegelase onu, komöödiasarjas "The Fresh Prince of Bel-Air".
Avery oli ka dublaažinäitleja, kes andis hääle 1987. aasta telesarja "Teenage Mutant Ninja Turtles" tegelasele Shredderile, telesarja "Iron Man" tegelasele War Machine'ile. Ta mängis Michael Kelso ülemust politseiakadeemias telesarjas "That '70s Show".
Kapstoja lump
Kapstoja lump (ka Kapstoja veehoidla) on järv Võru maakonnas Võru vallas Viitka külas. Veekogu pindala on 3,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1353 m. Veekogus on 1 saar.
647 eKr
Aasta 647 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CVII (107.) aasta ab urbe condita.
Sepo Vilderson
Sepo Vilderson (sündinud 7. veebruaril 1963) on endine eesti jalgpallur.
1981–1990 mängis ta klubis FC Norma Tallinn.
Ta mängis Eesti jalgpallikoondises vaid ühe korra: 5. septembril 1993 Portugali vastu.
Ousmane Barry
Elhadj Ousmane Barry (hüüdnimega Pato; sündinud 27. septembril 1991) on Guinea jalgpallur.
2012–2013 mängis ta Eesti klubis JK Tammeka Tartu.
Väike karikas 2013
Väike karikas 2013 ehk '''2013. aasta väikesed karikavõistlused''' oli Eesti jalgpalli madalamate liigade karikavõistlused, mis algas 1/64-finaalpaaride loosimisega 19. märts 2013 ja lõppes finaaliga 112. september 2013. Väikeste karikavõistlustel osales 70 võistkonda.
1/64-finaalid
Loosimine toimus 19. märtsil 2013. Sulgudes võistkonna liiga tase.
!colspan="3" align="center"| 6. aprill
!colspan="3" align="center"| 7. aprill
!colspan="3" align="center"| 9. aprill
!colspan="3" align="center"| 15. aprill
!colspan="3" align="center"| 20. aprill
Märkused:
Vabapääsmed
Otse 1/32-finaali pääsesid võistkonnad, kes jäid välja loosimata:
1/32-finaalid
Loosimine toimus 19. aprillil 2013. Sulgudes võistkonna liiga tase.
!colspan="3" align="center"| 1. mai
!colspan="3" align="center"| 5. mai
!colspan="3" align="center"| 6. mai
!colspan="3" align="center"| 8. mai
!colspan="3" align="center"| 9. mai
!colspan="3" align="center"| 12. mai
!colspan="3" align="center"| 15. mai
!colspan="3" align="center"| 16. mai
!colspan="3" align="center"| 22. mai
!colspan="3" align="center"| 23. mai
Märkused:
1/16-finaalid
Loosimine toimus 27. mail 2013. Sulgudes võistkonna liiga tase.
!colspan="3" align="center"| 27. mai
!colspan="3" align="center"| 28. mai
!colspan="3" align="center"| 29. mai
!colspan="3" align="center"| 30. mai
!colspan="3" align="center"| 5. juuni
!colspan="3" align="center"| 6. juuni
!colspan="3" align="center"| 12. juuni
!colspan="3" align="center"| 20. juuni
Märkused:
1/8-finaalid
Loosimine toimus 14. juunil 2013. Sulgudes võistkonna liiga tase.
!colspan="3" align="center"| 30. juuni
!colspan="3" align="center"| 3. juuli
!colspan="3" align="center"| 8. juuli
!colspan="3" align="center"| 11. juuli
!colspan="3" align="center"| 24. juuli
Poolfinaalid
Loosimine toimus 18. juulil 2013.
Küpsi
Küpsi oli küla Pärnumaal, ajalooliselt Saarde kirikumõisa alal. Küla jääb tänapäeval Leipste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Saarde kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Leipste külaga.
1839 on esimest korda mainitud nime Kipso. Küla staatuses alates 1970
Vana-Keldrimäe tänav
Ajalugu
1939. aastal sooviti Drevingi tänava nime vahetada Keldrimäe tänavaks
24. maist 1939. aastal nimetati tänav Tallinna_Linnavolikogu otsusega Keldrimäe tänavaks. Varem kandis tänav nimetust Drevingi tänav (saksa keeles Drewingstraße, vene keeles Древингская ул. ).
Meediainnovatsiooni ja digikultuuri tippkeskus
Tallinna Ülikooli Meediainnovatsiooni ja digikultuuri tippkeskus (lühendatult MEDIT) asutati 2015. aastal. MEDITi eesmärk on interdistsiplinaarsete loome- ja teadusprojektoride algatamine ja teostamine, mis hõlmavad digitaalsete meedia- ja kommunikatsioonivahenditega kaasnevate kultuurimuutuste ja innovatsiooniprotsesside uurimist, kombineerides selleks ennekõike humanitaarteaduslikke ja majandusteaduslikke perspektiive. Teiseks eesmärgiks on kogutavate teadmiste rakendamine uute digitaalsete meediavormide ja innovaatiliste väljendusvormide loomiseks. MEDITi aluseks on eeldus, et kaasaegse kultuurimuutuse mõtestamiseks ja selles loovalt osalemiseks on vaja kultuurilist, majanduslikku ja tehnoloogilist arengudünaamikat käsitleda ühtses süsteemis, kaasates nii vastavaid teadusdistsipliine kui ka loovpraktikaid.
MEDITi töö jaguneb nelja suuna vahel, neist kolm on uurimuslikku laadi ning üks eksperimentaalsele loome- ja arendustööle keskenduv. Need neli suunda on järgmised:
MEDITi tööd juhatab Indrek Ibrus.
Leonid Kane
Leonid Kane (5. märts 1896 Pärsamaa vald, Saaremaa – 23. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti politseinik.
Ta osales Venemaa keisririigi sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas ja Eesti sõjaväe koosseisus Vabadussõjas (alamkapten). Sai normaaltalu.
Politseiteenistusse astus Leonid Kane 14. juulil 1921, oli 1924. aastast Tallinna Linna Politseivalitsuse ülema abi, 1933–1937 oli ta Narva prefekt, 1937–1939 Lääne-Saare prefekt ja 1939–1940 Lääne prefektuuri prefekt.
Arreteeriti NKVD poolt 28. jaanuaril 1941 Elvas, mõisteti surma ja hukati.
Kuum Jupiter
pisi|Kunstniku kujutus kuumast Jupiterist pisi|Kunstniku kujutus kuumast Jupiterist [[HD 188753]] Kuum Jupiter on ruumalalt Jupiteriga sarnaste, ent sellest mitme tunnuse poolest erinevate eksoplaneetide tüüp.
Kuumadel Jupiteridel on väga kõrge pinnatemperatuur, kuna nad tiirlevad oma ematähele väga lähedal (0,015–0,5 astronoomilise ühiku ehk 2,2×106–74,8×106 km kaugusel), samas kui Jupiter tiirleb Päikese ümber kaugemal (5,2 astronoomiline ühiku ehk 780×106 km kaugusel), mistõttu on Jupiteri pinnatemperatuur võrdlemisi madal.
Üks tuntumaid kuumi Jupitere on 51 Pegasi b, hüüdnimega Bellerophon. 1995. aastal avastatud 51 Pegasi b oli esimene planeet, mis leiti tiirlevat Päikese-sarnase tähe ümber. 51 Pegasi b tiirlemisperiood on ligikaudu neli päeva.
Omadused
pisi|Kuumad Jupiterid (kujutatud musta värviga joonisel vasakus servas, taustal suurem osa transiidimeetodiga avastatud planeedist) 2. jaanuari 2014 seisuga
Strutele
Strutele (vanasti ka Skujumuiža) on küla (vidējciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Jaunpilsi vallas.
Küla asub merepinnast 79 meetri kõrgusel valla kirdeosas. Strutele jääb vallakeskusest Jaunpilsist 8 ja Riiast 89 kilomeetri kaugusele.
Külas on postkontor, seal asub Struteles veikalsi bussipeatus.
Kuum Jupiter
Omadused
Pärast atmosfääri ja välimiste kihtide kaotamist võib kuuma Jupiteri tuumast saada chthonia planeet. Kui suure osa välimistest kihtidest planeet kaotab, sõltub planeedi suurusest, koostisest ja kui lähedal see ematähele asub. Tüüpilises süsteemis 0,02 aü kaugusel ematähest tiirlev hiidplaneet kaotab oma eluea jooksul 5–7% massist, ematähe ümber 0,015 aü kaugusel või veel lähemal tiirlevast planeedist võib jääda alles aga ainult tuum.
Strutele
Strutele kujunes endise Skujumuiža ehk Mazstrutele mõisa (Klein-Strutteln) keskuse juurde. Nõukogude perioodil asus seal kolhoosi Dzirkstele osakonnakeskus. Aastail 1945–1959 tegutses külas kool. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpilsi piirkonda.
Kuum Jupiter
Maa tüüpi planeedi ja kuuma Jupiteri süsteem
Simulatsioonid on näidanud, et Jupiteri-suuruse planeedi liikumine läbi protoplaneetide ketta (piirkond 0,1–5 aü kaugusel ematähest) ei ole nii hävitava mõjuga, kui võiks arvata. Simulatsiooni järgi oli võimalik, et pärast kuuma Jupiteri möödumist ja stabiilse orbiidi saavutamist ematähest 0,1 aü kaugusel, moodustuvad elu võimaldavas piirkonnas planeedid, mis on Maast kuni kaks korda suurema massiga. Tähesüsteemi sise- ja välisosa materjali segunemise tõttu oli pärast kuuma Jupiteri möödumist moodustunud Maa-tüüpi planeedid eriti veerikkad.
Strutele
Skujumuiža mõisa hooned ja sealne mantelkorsten, koolimaja ning eluhoone on säilitamisväärsete objektidena ka piirkonna üldplaneeringus ära märgitud.
Kuum Jupiter
Vastassuunaline liikumine
On avastatud, et mitu kuuma Jupiteri tiirleb ematähe pöörlemisega vastassuunas, mis tõstatab küsimuse planetaarsüsteemi tekke kohta. Arvatakse, et põhjuseks pole mitte häiringud planeedi orbiidis, vaid et süsteemi algusajal keeras planeet ematähe magnetvälja ja protoplaneetide ketta vastasmõju tõttu ümber. Uute ja vanade andmete koosvaatlusel leiti, et rohkem kui poolte uuritud kuumade Jupiteride orbiidid ei ole ematähe pöörlemisteljega joondatud ja kuus uuritud eksoplaneeti tiirlesid ematähe pöörlemisega vastassuunas.
Strutele
Struteleks kutsutakse vahel ka Strutele mõisa juures asuvat Struteles muiža küla.
Kuum Jupiter
Ülilühikese tiirlemisperioodiga kuum Jupiter
Ülilühikese tiirlemisperioodiga kuuma Jupiteri tiirlemisperiood on lühem kui üks päev ja see tiirleb tähe ümber, mille mass on vähem kui 1,25 Päikese massi. Linnutee kettast on leitud viis ülilühikese tiirlemisperioodiga kuuma Jupiteri, mis avastati Hubble'i kosmoseteleskoobiga.
Strutele
Aastal 2014 oli külas 187 elanikku, aastal 2019 oli elanikke 147, aastal 2020 aga 152. pisi|tühi|Strutele kirik
Kuum Jupiter
Kuum Saturn
pisi|Kuigi [[Kepler-7b mass on Jupiteri omast kaks korda väiksem, on selle läbimõõt kaheksa korda suurem. ]] Hiidplaneeti, millel on väga suur raadius, aga väike tihedus, nimetatakse mõnikord kuumaks Saturniks (sarnase tiheduse tõttu). Kuum Saturn tiirleb ematähele lähedal ning tähe tugev kiirgus ja planeedi sisemine soojus aitavad kaasa atmosfääri paisumisele. Transiidimeetodiga on avastatud kuus suure raadiuse ja väikese tihedusega planeeti (avastamisjärjekorras): HAT-P-1b, COROT-1b, TrES-4, WASP-12b, WASP-17b ja Kepler-7b. Mõni radiaalkiiruse meetodil avastatud kuum Jupiter võib hoopis olla kuum Saturn. Suurema osa kuumade Saturnide mass on väiksem kui Jupiteri kahekordne mass, kuna nende gravitatsioon ei ole piisavalt tugev, et planeedid Jupiteri-suurusena püsiks. Isegi kui arvestada ematähe soojust, on mitme kuuma Jupiteri raadius oodatust suurem. See võib olla põhjustatud päikesetuulest ja planeedi magnetosfäärist, mis põhjustab planeeti läbivat elektrivoolu, mille tulemusena planeet soojeneb ja paisub. Mida magnetiliselt aktiivsem planeet on, seda tugevam on vastasmõju, elektrivool ja eelnevast lähtudes ka planeedi soojenemine ja paisumine. Tähe aktiivsuse ja planeedi paisumise vastastikuse seose teooriat kinnitavad ka vaatlusandmed.
Kaaslased
Teoreetilised uurimused oletavad, et kuumal Jupiteril pole tõenäoliselt suuri looduslikke kaaslasi. Seda väikese Hilli sfääri kui ka ematähe gravitatsioonilise külgetõmbe tõttu, mis muudaks kaaslase orbiidi ebastabiilseks. Mida suurem on kaaslane, seda rohkem mõjutab ematähe gravitatsiooniline külgetõmme selle orbiiti. See tähendab, et suurem osa kuuma Jupiteri kaaslasi oleks väikesed asteroidisuurused taevakehad.
Kuum Jupiter punase hiiu ümber
Kuigi sellist planeeti pole veel avastatud, on välja pakutud, et kuum Jupiter võib olla ka hiidplaneet, mis tiirleb punase hiiu ümber umbes samal kaugusel nagu Päikesesüsteemi Jupiter tiirleb Päikese ümber, kuna sel juhul oleks ematähelt lähtuv soojushulk väga suur. On väga tõenäoline, et kui Päikesest saab punane hiid, saab Jupiterist kuum Jupiter.
Punase hiiu ümber tiirlev kuum Jupiter erineks peajada tähe ümber tiirlevast kuumast Jupiterist mitme omaduse poolest. Kui kuum Jupiter pöörleb piisavalt kiiresti, kuid ematähega mittesünkroonselt, võib planeet ematähelt lähtuvate laetud osakeste arvelt enda massi kasvatada.Transiidimeetodiga oleks sellise kuuma Jupiteri avastamine keeruline. Seda seetõttu, et võrreldes ematähega on planeet väga väike ja tähest üleminek võtaks kaua aega (mitu kuud võid isegi aastat).
Harjakas härghein
Harjakas härghein (Melampyrum cristatum) on soomukaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim kasvab ka Eestis.
Akraalne dermatiit koertel
Akraalne dermatiit on isetekitatud nahahaigus, mis esineb kõige sagedamini koertel, kuid võib esineda ka kassidel. Koertel tekib akraalne dermatiit käppade distaalsesse või saba aluse piirkonda ülemäärase lakkumise tulemusena.
Haav on tavaliselt punane, paistes ja võib ka veritseda. Kui haav ravi ei saa muutub see suuremaks ja pakseneb. Akraalsele dermatiidile on sarnane ka teine nahahaigus, milleks on märg ekseem ehk "hot spot".
Akraalse dermatiidi ühtedeks sagedastemaks põhjustajateks on stress, igavus, ärevus üksi olles ning sundvajadus.
Uuringud on näidanud, et akraalne dermatiit tekib koertel, kes on suuremat tõugu ja aktiivsemad. Umbes 70% ajast tekib see koerte vasakule ees- või tagajäsemele.
Sümptomid
Akraalne dermatiit on vorm nahahaigusest ja isetekitatud traumast, mis esineb sageli koertel, kuid võib ka kassidel. Kõige tihedamini esineb see jäsemete distaalses osas, eriti randmetele ning ka saba aluses piirkonnas.
Haav, mis on põhjustatud ülemäärasest lakkumisest, on punane, paistes, sügeleb ja võib veritseda. Järjepideva lakkumise tõttu võib haav muutuda suuremaks ning haavalt kaduda karv, lisaks võib haava ümber tekkida hüperpigmentatsioon. Haava erosioon, tingitud lakkumisest, tekitab valu ja sügelust, mis omakorda viib veel rohkem lakkumise ja sügamiseni.
Akraalne dermatiit võib muutuda põletikuliseks, kui see nakatub bakter- või seenhaigusega.
Lõpuks võib haava peale tekkida paks kooriku taoline moodustis ehk katt.
Tekkimise põhjused
Põhjuseid, mis võivad koertel tekitada akraalset dermatiiti on mitmeid ning erinevatest valdkondadest.
Psühholoogiline
Üks sagedaseim tekitaja on seotud koera psüühikaga. Selle alla lähevad nii stress, ärevus (k.a ärevus üksi olles), igavus kui ka sundvajadus. Suurem võimalus akraalse dermatiidi põdemisel on suurtel ja aktiivsetel koertel, kes on jäetud pikemaks ajaks üksi koju. Akraalset dermatiiti koertel võib põhjustada ka pereliikme kaotus, kolimine, uue lemmiklooma võtt või beebi sünd perekonda.
Tihti on akraalset dermatiiti täheldatud ka kui koerte obsessiiv-kompulsiivse häirena, ting ennast ülemäära puhastada või teatud tegevust korrata.
Muud põhjused
Lisaks füüsilistele ja psühholoogilistele põhjustele, võivad akraalse dermatiidi tekkimisele kaasa aidata nii seen- ja bakterhaigused, parasiidid, kasvajad, ainevahetuse probleemid kui ka putuka hammustused. Akraalse dermatiidini võib viia ka "hot spot" ehk märg ekseem. Lisaks võivad seda tekitada allergiad.
Psüühikale
Koertel, kelle akraalne dermatiit on põhjustatud psühholoogilistel põhjustel, on oluline, et eemaldatakse või vähendatakse koeras stressi või ärevust tekitavad tegurid. Selleks on abiks pikemad ja sagedasemad jalutuskäigud, üksi olemise aja vähendamine, mängimine ning erinevad tegevused ka toas. Lisaks nendele manustatakse koertele ka antidepressante, k.a doksepiin, amitriptüliin, fluoksetiin, klomipramiin. Antidepressantide manustamine pole aga hea lahendus, sest nende võtmise lõpetamine võib koera uuesti stressi viia, mis aitab akraalse dermatiidi tekkimisele uuesti kaasa.
Haavale
Oluline on katkestada koeral võimalus enda vigastamiseks. Üheks tõhusamaks abivahendiks on plastkaelused ehk torbikud. See aitab ennetada haava kratsimist, lakkumist või näksimist. Lisaks on olemas ka erinevaid sidemeid ja katteid. Haavale on mõeldud ka lakkumise vastased kreemid ja geelid, mis on mõru maitsega.
Teisteks ravimise meetoditeks on veel laserteraapia, nõelravi haava ümber ning vajadusel ka opereerimine.
Tõud kellel esineb kõige sagedamini
Akraalset dermatiiti võivad põdeda kõik koerad, kuid kõige sagedamini esineb seda suurt tõugu koertel.
Mõned suurt tõugu koerad, kelle esineb seda sagedasemalt:
Theodor Morell
pisi|Theodor Morell Theodor Gilbert Morell (ka Theo Morell; 22. juuli 1886 Trais (tänapäeval Münzenberg) – 26. mai 1948 Tegernsee) oli saksa arst, Adolf Hitleri ihuarst 1937. aastast kuni 1945. aasta aprillini.
Morellide suguvõsa põlvnes Prantsusmaalt Saksamaale põgenenud hugenottidest. Theodor Morelli vanaisa ja isa olid kooliõpetajad ning õpetaja sai ka Theodori vanemast vennast Adolf Morellist. Theodor Morell lõpetas 1905. aastal õpetajate seminari ja töötas seejärel ühe aasta õpetajana. Edasi aga omandas ta vahelejäänud gümnaasiumihariduse ja astus 1907. aastal Giesseni Ülikooli arstiteaduskonda, kust läks pärast esimest semestrit üle Heidelbergi Ülikooli. 1910. aasta kevadsemestril õppis Morell Pariisis Pasteuri Instituudis. 1912. aasta mais lõpetas Theodor Morell Müncheni Ülikooli, töötas aasta assistendina Bad Kreuzbachis ja promoveeriti augustis 1913 meditsiinidoktoriks. Seejärel töötas ta kuni 1914. aastani laevaarstina ja avas erapraksise Hessenis Dietzenbachis. 1915. aastal mobiliseeriti ta pataljoniarstina läänerindele. 1918. aasta algul tunnistati ta kroonilise neeruhaiguse tõttu sõjaväeteenistuskõlbmatuks ja demobiliseeriti.
Esimese maailmasõja järel avas Theodor Morell Berliinis elektroteraapia ja põiehaiguste erapraksise. 1919. aasta augustis abiellus ta Johanna Mölleriga. Naise kaasavara eest sisustas Morell oma kabineti uusimate meditsiiniseadmetega. 1920. aastatel sai temast üks Berliini tuntumaid moearste. Ohleri kohaselt oli dr Morell tegev naha- ja suguhaiguste eriarstina. 1933. aastal asus tema arstipraksis Berlin-Charlottenburggis Bayreuther Strassel. Tema äril hakkas väga hästi minema ja peagi kolis ta Kurfürstendammi.(Ohler, 35:2017) Siinsed praksiseruumid olid varustatud kõrgsagedusröntgeni, diatermia, neljakambrivanni ja kiiritusmasinatega.(Ohler, 36:2017) Kaasaegsete pajatuste kohaselt spetsialiseerus see egotsentriline ja põrguliku kavalusega mittejuut olematute haiguste ravile ja temast sai pioneer vitamiinide alal. Neid süstis ta klientidele verre lisades meestele näiteks testosterooni ja naistele karumustikaekstrakti.(Ohler, 36:2017)
Fotograaf Heinrich Hoffmann, kelle Müncheni fotostuudios tutvusid 1929. aastal ka Eva Braun, kes tol ajal töötas Hoffmanni assistendina, ja Hitler, tutvustas 1936. aasta mais Morelli Hitlerile. Morell jättis Hitlerile hea mulje ja 1937. aastal usaldas ta oma tervise täielikult doktor Morelli kätte.
Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse astus doktor Morell juba 1933. aastal.(Ohler, 36:2017) Seda tegi ta pragmaatilistel, mitte maailmavaatelistel kaalutlustel. Tumeda näojume tõttu hakkasid levima kuulujutud, et Morell on juut, ja tema patsientuur vähenes. Partei liikmeks astumine aga tegi sellistele kuuldustele lõpu. Morell sai hästi läbi Albert Speeriga. Tema patsientide hulka kuulusid ka Alfred Krupp, August Thyssen, SS-i juht Heinrich Himmler, Hermann Göring, Joseph Goebbels ja Joachim von Ribbentrop ("patsient X").(Ohler, 152:2017) Hea maine oli doktor Morellil ka välismaa riigitegelaste ja diplomaatide hulgas, nii ravis Morell ka Benito Mussolinit – tema koodnimi oli "patsient D".
1936. aasta kevadel helistas Morellile Hitleri adjutant Julius Schaub. Morellil tuli ravida NSDAP ametliku fotograafi Heinrich Hoffmanni (12. september 1885 – 15. detsember 1957) gonorröast tingitud neerupõletikku.(Ohler, 36:2017)
Tagasi Münchenis, korraldasid Hoffmannid Bogenhauseni linnaosa peenes villas õhtusöögi, millest võtsid osa Adolf Hitler, Morell jmt. Hitler tänas Morelli sõbra terveksravimise eest.
Morell hakkas tootma ja üle Euroopa turustama preparaati nimega Vitamultin.(Ohler, 98:2017) Hamburgi firmal, mille osanik Morell oli 50%, lasi ta toota nn Nobel-Vitamultini Vitamultin-F. Nobel-Vitamultin oli pakitud kuldselt sädelevasse paberisse templiga SF Sonderfertigung Führer (füüreri eritoode) ja see oli mõeldud ainult füürerile. Nobel-Vitamultini koostis pole uurijatele teada, autori arvates sisaldas see purustatud kibuvitsa, kuivatatud sidruni, pärmiekstrakti, lõssi ja rafineeritud suhkrut.
Templiga SRK - Sonderanfertigung Reichskanzlei (Riigikantselei eritoode) varustatud Vitamultin oli pakendatud hõbedasse paberisse ja oli mõeldud Wehrmachti juhtide ja tähtsate staabitöötajate jaoks.
Tänu paljudele korraldatud "Vitamultini kampaaniatele" tellis Saksa Töörinne (DAF) neid preparaate tohututes kogustes, kord 260 miljonit ja teine kord 390 miljonit tükki, ühtekokku võttis Saksa Töörinne üle miljardi vitamiinitableti.(Ohler, 98:2017)
SS tellis mitusada miljonit ja selle tarbeks tähistati tooted sildiga SS Vitamultin.(Ohler, 99:2017)
Hitleri isikliku ettehoolduse tõttu sai Morell preemiaks (müügihind 120 000 riigimarka) Böömimaal Olmützis juutidest omanikelt 'röövitud' (Riikliku Salapolitsei poolt sundmääruse korras võõrandatud) Tšehhoslovakkia suurima toiduõlitootja Heikorni.(Ohler, 133:2017) Morell kujundas selle oma firma Hamma tootmisüksuseks ümber. Siin valmistas üle 1000 töötaja mooniõli, sinepit, puhastusvahendeid ja täitõrjepuudrit Russla. Tootmise põhiosa moodustasid aga vitamiini- ja hormoonpreparaadid.(Ohler, 134:2017)
Morelli maksatoode ampullides kandis nime Leber Hamma, seda katsetati tõenäoliselt füüreri peakorteris. Turundati seda Reichis ja Wehrmachtis. Autori arvates garanteeris vahend autoimmuunse allakäigu selle tarvitajate organismides.(Ohler, 138:2017)
Selle tapamaja rajas vahetult enne sõda Ameerika firma. Kogu Ukraina tapatööd viidi läbi siin, kus protsessid olid automatiseeritud, kaasa arvatud vere ammutamine.
Vinnõtsja linna tapamaja asus kaheksa kilomeetrit Libahundi peakorterist lõuna pool.
Morell edastas eesti juurtega Natsi-Saksamaa peaideoloogile ja okupeeritud alade riigiministrile Alfred Rosenbergile palve tapamaja jäätmete endale saamiseks.(Ohler, 134:2017) Tapamaja jäätmete all oli silmas peetud kõikide Vinnõtsjas tapetud loomade näärmeid, nagu kilpnääre, eesnääre, Cowperi nääre ja elundeid nagu munasari, sapipõis, süda ja kopsud ningluid.(Ohler, 134:2017)
Tüüpilist Moreli-vagunilaadungit iseloomustatakse nii: see sisaldas seitsekümmend vaati soolatud maksa, tuhat kakskümmend kuus seamagu, kuuskümmend kilogrammi munasarju ja kakssada kilogrammi pullimune, koguväärtuses 20 000 riigimarka. (Ohler, 137:2017)
Ohler kirjutab, et Morell ei olnud rahul Lääne-Ukrainaga, teda huvitasid Musta mere äärsed stepid ja Krimm. Sinna plaanis ta, et osaleda tugeva Saksa majanduse arendamisel, istutada suurelt ravimtaimi.(Ohler, 135:2017)
Riias ostis ta firma Farmacija, mis oli varustatud oopiumilabori ja laotagavaraga: "Farmacija ladudes on 400 000 riigimarga väärtuses toormorfiini ja 200 000 riigimarga väärtuses oopiumit."
1943. aastal halvenes Hitleri tervis tunduvalt. Ta oli sõltuvuses doktor Morellist, kes kirjutas talle välja palju erinevaid ravimeid.
Juba Hoffmannide korraldatud õhtusöögil mainis Hitler oma aastatepikkust võitlust mao- ja seedehäiretega ning Morell pakkus talle ravikuuri.(Ohler, 37:2017) Juba mõned päevad hiljem pidas füürer Morelliga privaatseid jutuajamisi.
Hitleril oli jalgadel sügelev ekseem, mille tõttu olid jalad pidevalt sidemeis ja ta ei saanud saapaid kanda.
Morell diagnoosis Hitleril ebanormaalse bakterifloora (Ohler, 38:2017) ja soovitas Mutaflori. Hitler nimetas Morelli oma ihuarstiks.(Ohler, 38:2017)
Ebanormaalse mikrofloora vastu soovitas Morell patsient A-le preparaati Mutaflor. Mutaflori töötas välja arst ja bakterioloog Alfred Nißle (30. detsember 1874 – 25. november 1965) – preparaat sisaldas teatud elusaid baktereid kapslitesse pakendatuna. Need bakterid saadi algselt 1917. aastal ühe alamohvitseri soolest, kes elas üle Balkani sõjad ilma soolestiku häireteta.(Ohler, 38:2017)
Kui riigipeal oli vaja töötada ja ta nõudis kohe oma hädadele leevendust, oli ihuarst käepärast ning tegi talle süste: 20% glükoosilahuse, vitamiini-, kaltsiumi- või joodisüsti.(Ohler, 38:2017)
Kuigi füürerit ei kimbutanud vitamiinipuudus, olevat ta manustanud nii mõnegi Nobel-Vitamultini pakikese päevas.(Ohler, 98:2017)
1941. aasta suve ja 1944. aasta sügise vahelise aja veetis Hitler Masuuria metsadesse rajatud peakorteris Hundikoopas. 1941. aasta augustis Hitler haigestus, tal oli palavik, kõhulahtisus, külmavärinad ja tugevad valud jäsemetes – võimalik düsenteeriahoog.(Ohler, 119:2017) Hitler nõudis oma ihuarstilt silmapilkset vaevadest vabanemist.(Ohler, 120:2017) Morell olevat seganud kokku Vitamultini ja kaltsiumi lahuse kombineerituna steroidiga Glyconorm (loomne südamelihasest pressitud mahl, neerupealise koorest ja kõhunäärmest koosnev hormoonpreparaat. Seekordne süstimine ei kulgenud tõrgeteta, süstlanõel läks süstimise ajal katki ja valu vastu manustas Morell Hitlerile 20 tilka Dolantin i (opioid, mille toime meenutab morfiini oma).(Ohler, 121:2017)
Hitleri päevaplaani kuulusid süstimised juba täiesti valatult, kui vaja ja süstida sõitvas rongis ei tohtivat, siis peatati seks ajaks füüreri erarong. Nn füürerisegusse oli lisandunud selleks ajaks juba üle kaheksakümne erineva hormoonpreparaadi, steroidi ja ravimi.(Ohler, 122:2017)
"Pat. A" kartoteegi kaardi paremasse alumisse veerandisse lisandus 1943. aasta teises kvartalis uus aine, mitmeid kordi allajoonitud Eukodal.(Ohler, 141:2017)
Selle ajavahemikuga seostatakse ka Hitleri monoloogide (Hitleri lauakõnelused) võimule tulekut – tundidepikkused monoloogid kestsid varaste hommikutundideni, nii näiteks olevat füürer olnud D-Day ehk Normandia dessantoperatsiooni päeval ääretult kõikuvas meeleolus ja röökinud juba kell 9 hommikul "On see siis nüüd kallaletung või mitte?" – kella 12-ks rindeoluorra aruteluks, pärast "x"-i süsti, oli füürer rõõmuolekus ja pidas monoloogi elevantidest.(Ohler, 156:2017) Mitmed autorid seostavad seda tüüpilise uimastite tarvitamisest tuleneva mölapidamatusega.(Ohler, 156:2017)
Arstimihuvilisele Hitlerile manustatuna, ülevaate leiab siit Hitlers medikamenter
Pärast Adolf Hitlerile 20. juulil 1944 sooritatud atentaati kasutas doktor Morell "patsient A" kompleksravis ka puudrit – Penicillin-Hamma oli puuder, mille töötas välja Morelli farmaatsiaimpeeriumi peakeemik Kurt Mulli. Morell ravis selle peaaegu olematu antibiootilise toimega puudriga Hitleri parema käe haavu.(Neumann ja Eberle, 82:2013). Hitleri penitsilliini päritolu on seatud kahtluse alla, kuna tol ajal oli penitsilliin Ameerika Ühendriikides alles "katsetusjärgus" – määratud oli nii, et vaenlaste poolele ei tohiks penitsilliiniteadmisi ega penitsilliini ennast kättesaadavaks teha. Pärast sõda ei suutnud ülekuulajad välja selgitada, kuidas Morellil õnnestus "penitsilliini" hankida. Sõja lõpupoole muutus Hitleri ravimikapp üsna tühjaks. Ohleri arvates ilmnesid tollal Hitleril ka võõrutusnähud – pealaest jalatallani vappumine, õhu ahmimine, kehakaalu langus, neerude üles ütlemine ja vereringe probleemid.(Ohler, 218:2017)
Süstiti talle nüüd veel allesolevaid preparaate, nagu plus Harmin, Strophantose I ja II, Benerva forte, Betabion forte, Omnadin.(Ohler, 218:2017)
1944. aastal leidis Morell, et tervislikel põhjustel ei tule ta ihuarstikohustustega enam toime. Seda Hitlerile ütlemata asus ta otsima endale väärilist järglast. Hitler vabastas Theodor Morelli ihuarsti kohustustest 21. aprillil 1945.
22. aprillil 1945 lendas doktor Morell lennukiga Berliinist Münchenisse.
1945. aasta mais leidis üks Ameerika naisajakirjanik Morelli ühest Lõuna-Baieri haiglast ja võttis talt intervjuu. Mõni päev hiljem arreteeris USA sõjaväepolitsei Morelli. Vangistuses olles tuli tal kongi jagada oma kunagise rivaali dr Karl Brandtiga, kelle tunnistuste kohaselt halvenes Morelli tervis tunduvalt. Pärast insulti ilmnesid tal psüühikahäired ning USA võimud vabastasid 30. juunil 1947 ta tervislikel põhjustel vahi alt. Morell suri hooldushaiglas 1948. aasta mai lõpus.
Tim Kaine
pisi|Tim Kaine 2013. aastal Timothy Michael Kaine (/keɪn/; sündinud 26. veebruaril 1958 Saint Paul'is Minnesotas) on Ameerika Ühendriikide advokaat ja poliitik. Ta on Demokraatliku Partei liige.
Ta on Virginia osariigist valitud Ameerika Ühendriikide Senaator alates 2013. aastast. Ta oli 2002–2006 Virginia 38. leitnantkuberner ja 70. kuberner 2006–2010. Kaine oli asepresidendi kandidaat 2016. aasta presidendivalimistel.
Kistelek
Kistelek on linn Ungaris Csongrád-Csanádi komitaadis, Kisteleki kreisi halduskeskus. Kistelek asub Szegedist ligikaudu 27 km pühjaloodes. Linnast 3 km lääne poolt kulgeb maantee M3, mis algab Budapestis ja lõpeb Röszkes Serbia piiri ääres.
Küla on esmamainitud 1420. aastal. Kistelek sai alevikuks 1970. aastal, aleviks 1984. aastal ja linnaks 1989. aastal.
Ameerika erandlikkus
Ameerika erandlikkus, ka Ameerika erilisus, Ameerika eripära (inglise keeles American exceptionalism) viitab teooriale, mille kohaselt USA erineb teistest rahvusriikidest kvalitatiivselt. Selle vaate järgi erineb Ameerika Ühendriigid teistest riikidest kuna sai alguse revolutsioonist. Poliitikateadlase Seymour Martin Lipseti sõnu kasutades sai USA nii "esimeseks uueks rahvaks". Tekkis ainulaadne ameerika ideoloogia "amerikanism", mis põhines vabadusel, egalitaarsusel, individualismil, vabariiklusel, populismil ja laissez-faire põhimõttel. Ka sellele ideoloogiale viidates kasutatakse tihti fraasi "Ameerika erandlikkus".
Kuigi termin ei pea tingimata osutama üleolekule, on paljud neokonservatiivid ja muud ameerika konservatiivsed autorid propageerinud "Ameerika erandlikkuse" üleolekutähendust. Nende jaoks on USA nagu piibellik "linn mäe peal" (city upon a hill – seda fraasi kasutasid briti kolonistid Põhja-Ameerika kohta juba 1630. aastal), milleni muud maailma mõjutanud jõud ei ole ulatunud.
USA erandlikkuse teooria juurte otsinguil võib tagasi minna prantslase Alexis de Tocqueville'ini, kes leidis oma Ameerika-teemalistes kirjutistes (1831, 1840), et see riik on eriline. Laialdasemat kasutust leidis termin American exceptionalism pärast seda, kui Jossif Stalin arvustas 1929. aastal Ameerika Kommunistliku Partei Jay Lovestone'i juhitud tiiva liikmeid nende uskumuse pärast, et Ameerika puhul marksistlikud ajalooseadused "tänu riigi loodusressurssidele, industriaalsele võimekusele ja jäikade klassierisuste puudumisele" ei kehti. Ameerika kommunistid hakkasid terminit American exceptionalism kasutama partei fraktsioonide vahelistes võitlustes. Sealt edasi liikus see intellektuaalide keelekasutusse. 1989. aastal märkis poliitikateadlane Richard Rose, et enamik ameerika ajaloolasi on erilisusega nõus. Rose'i sõnul on levinud järgnev mõtteviis: Samas on postnatsionalistlikud õpetlased ameerika erandlikkuse tagasi lükanud öeldes, et USA ei murdnud end Euroopa ajaloost eemale, ja et ka USA-s on säilinud klassipõhine ja rassipõhine ebavõrdsus, ning imperialism ja valmisolek sõdimiseks. Samuti usub enamik teisi rahvaid mingil kujul enda erilisust-erandlikkust.
Mõiste ajaloost
Prantsuse ajaloolane Alexis de Tocqueville kirjutas Ameerika erandlikkusest oma 1835/1840 raamatus "Demokraatia Ameerikas" ("Democracy in America"): Ameerika erandlikkuse mõiste oli seotud ettemääratud saatuse (manifest destiny) mõttega, mida 1840ndatel kasutasid demokraadid, et propageerida USA piiride lääne poole nihkumist ja läänepoolsete alade omandamist. 19. sajandil USA-s kasutatud kooliõpikuid uurides on leitud, et õpikud "ülistasid Ameerika erandlikkust, ettemääratud saatust ja Ameerikat kui Jumala riiki ... Veelgi enam, [õpikute autori] McGuffey järgi lasus Ameerikal tulevikumissioon tuua maailmale vabadus ja demokraatia".
Ameeriklaste ainulaadsus
Ajaloolane Dorothy Ross on kirjeldanud Ameerika erandlikkuse kolme voolust:
Marksismis
1927. aasta juunis kirjeldas Ameerika Kommunistliku Partei üks juhte Jay Lovestone Ameerika majanduse ja ühiskonna ainulaadsust. Ta juhtis tähelepanu ameerika kapitalismi tugevusele ja riigi "tohutule võimuvarule" (tremendous reserve power), mis tema sõnul ei luba seal korraldada kommunistlikku revolutsiooni. 1929. aastal nimetas antud küsimuses eriarvamusele jäänud Jossif Stalin Lovestone'i mõtteid "Ameerika erandlikkuse ketserluseks". Tema sõnad tõlgiti inglise keelde kui the heresy of American exceptionalism, ja see oli esimene kord kui kasutati terminit "Ameerika erandlikkus". Suur depressioon näis kinnitavat Stalini väidet, et ka ameerika kapitalismi puhul kehtivad marksismi üldised seadused. 1930. aasta juunis kuulutati ameerika kommunistide kokkutulekul, et "majanduskriisi torm puhus laiali Ameerika erandlikkuse kaardimajakese ja kogu selle oportunistlike teooriate ja illusioonide süsteemi, millel Ameerika kapitalistlik 'jõukus' seisis".
Koos ülejäänud rahvaga majanduslangusejärgselt jõukamaks saanud akadeemikud defineerisid Ameerika erandlikkuse ümber. Ameerika erandlikkus pidi sobituma mõttega maailma juhtriigist. Uuem USA oli valmis vanematele Euroopa ühiskondadele näitama teed marksismist ja sotsialismist vabasse tulevikku.
Feodaalse korra puudumine
Paljud teadlased kasutavad Harvardi politoloogia professori Louis Hartzi välja töötatud Ameerika erandlikkuse mudelit. Raamatus "The Liberal Tradition in America" (1955) väitis Hartz, et Ameerika poliitilisest traditsioonist on puudu vasakpoolsed/sotsialistlikud elemendid ja parempoolsed/aristokraatlikud elemendid, mis domineerisid enamikus ülejäänud maades. Kolooniast välja kasvanud Ameerikas ei olnud feodaalseid traditsioone nagu etableerunud kirik, mõisa omandisse kuuluv maa või pärilik aadlitiitel. "Liberaalse konsensuse" koolkond, kuhu kuulusid nt David Potter, Daniel Boorstin ja Richard Hofstadter, rõhutas Hartzi järgides, et Ameerika ajaloos aset leidnud poliitilised konfliktid toimusid eraomandit, üksikisiku õigusi ja representatiivset valitsust austava liberaalse konsensuse raamistikus. USA valitsus oli palju vähem tsentraliseeritud kui Euroopa valitsused.
Puritaanlikud juured
Osaliselt võib Ameerika erandlikkust seletada Ameerika puritaanlike juurte abil. Paljud Hollandi reformistliku teoloogi Jacobus Armininiusest mõjutatud puritaanid võtsid omaks kesktee range kalvinistliku ettemääratuse ja vähem piirava jumaliku ettenägelikkuse (divine providence) teoloogia vahel. Nende uskumuse kohaselt oli Jumal nendega lepingu sõlminud ning nad ära valinud kui näidisrahva kogu ülejäänud maailma jaoks. Üks puritaanide juhte John Winthrop väljendas seda mõtet viidates Ameerikale metafoorselt kui "linnale mäe peal" – tema järgi pidi Uus-Inglismaa kõigile teistele eeskujuks olema. Seda metafoori kasutavad erandlikkuse pooldajad siiani. Puritaanide moralistlikud väärtused jäid sajanditeks ameeriklaste rahvusliku identiteedi osaks ja neil on rahvuslikule alateadvusele mõju ka tänapäeval.
Ameerika revolutsioon ja vabariiklus
Ameerika revolutsioonini viinud mõtted tulenesid Suurbritannia ühiskonna peavoolu poolt tagasi lükatud vabariikluse traditsioonist. Ajaloolane Gordon Wood on väitnud, et "meie usk vabadusse, võrdsusse, põhiseadusse ja tavalise inimese heaolusse tulenesid revolutsiooniajast, nagu ka mõte, et ameeriklased on eriline rahvas, kelle eriliseks saatuseks on juhtida maailma vabaduse ja demokraatia suunas".
Thomas Paine'i pamflett "Common Sense" (1775–1776) väljendas esimest korda mõtet, et Ameerika polnud ainult Euroopa pikendus, vaid uus maa – pea piiramatu potentsiaaliga riik, mis oli briti emamaast välja kasvanud. Taolised tundmused ladusid revolutsioonilise Ameerika erandlikkuse mõtte vundamendi ja olid lähedaselt seotud vabariiklusega – usuga, et suveräänsus kuulub rahvale, ja pole vaid valitsevale klassile pärida ja pärandada.
Ajal, mil suurriikides olid kindlad riigiusundid, iseloomustas Ameerika revolutsiooni usuvabadus. Thomas Jeffersoni ja James Madisoni juhtimisel viidi sisse kaasaegne põhiseadusel põhinev vabariiklus, kus kirikute võimule seati piirangud.
Jefferson ja vabaduse impeerium
Jeffersoni ettekujutuses pidi Ameerikast saama maailma "vabaduse impeerium" (empire of liberty) – demokraatia ja vabariikluse mudel. Ameerika oli tema jaoks majakaks (beacon to the world), mis pidi maailma teisi riike paremuse suunas mõjutama.
Vabariiklik eetos ja mõtted riiklusest
Ameerika erandlikkuse pooldajate järgi on USA erandlik kuna see põhineb vabariiklikel ideaalidel mitte ühisel pärandil, etnosel või valitseval eliidil. President Abraham Lincolnile viidates on Ameerika rahvus "pühendatud väitele, et kõik inimesed on loodud võrdsena". Selle vaate kohaselt on Ameerika lahutamatult seotud vabaduse ja võrdsusega. Taolist Ameerika erandlikkuse tõlgendust on edendanud endine Esindajatekoja spiiker Newt Gingrich. 2011. aastal välja tulnud filmis "A City Upon a Hill" ja raamatus "A Nation Like No Other" väljendab Gingrich arvamust, et "erandlikkus" on "ehitatud unikaalsele usule, et meie õigused ei tulene valitsuselt, vaid Jumalalt, ning annavad au ja vastutuse indiviidile, mitte riigile".
Ameerika Ühendriikide poliitikat on algusest peale iseloomustanud föderalism ja võimude lahususe põhimõte (checks and balances), mistõttu ükski isik, fraktsioon, regioon või valitsusasutus ei saa kasvada liiga võimukaks. Mõned Ameerika erandlikkuse teooria pooldajad väidavad, et see süsteem ja sellega kaasnev võimu kontsentreerumise umbusaldamine on USA-s ära hoidnud "enamuse türannia", säilitab vabariiklikku demokraatiat ja laseb kodanikel elada kohas, mille seadused peegeldavad sealsete elanike väärtuseid. Taolise süsteemi tulemusel võivad seadused riigi eri osades suuresti erinevad olla. Ameerika erandlikkuse kriitikute sõnul tähendab süsteem vaid seda, et riiklik enamus osariikide üle asendub osariikide võimuga kohalike üksuste üle. Ameerika poliitiline süsteem lubab väidetavalt rohkem kohalikku domineerimist ja vähem riiklikku domineerimist kui on kombeks unitaarsema süsteemi puhul.