cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kurapatõ
Avastamine ja avalikustamine
Samas juba 1989. aastal hakkasid levima teooriad, mille kohaselt pandi Kurapatõ hukkamised toime Saksa okupatsioonivõimude poolt. 1991. aastal loodi endiste nõukogude partisanide poolt uus komisjon eesotsas Nõukogude Liidu kangelase Valentin Korzuniga, mis 1992. aasta oktoobris avaldas oma järeldused, mille kohaselt viisid hukkamised läbi sakslased ja ohvriteks olid Euroopa juudid. 1997. aastal alustas Valgevene riik uut uurimist, mida juhtis Valgevene sõjaväepeaprokuröri vanemabi Viktor Somov. 1997 ja 1998 toimusid Kurapatõs uued kaevamised. Aprillis 1999 ilma igasuguse avaliku seletuseta uurimine lõpetati. Detsembris 2001 avaldas uurimist läbiviinud prokuratuur teadaande, mille kohaselt aastatel 1937–1940 viis NKVD Kurapatõs läbi hukkamisi, kuid ei välistanud hukkamiste läbiviimisel ka sakslaste osalust.
Kairi Kasearu
Tema peamised uurimisteemad jagunevad perekonnasotsioloogia, militaarsotsioloogia ja sotsiaalse ebavõrdsuse valdkondade vahel. Ta on avaldanud töid perekonna muutuste, perestruktuuri, põlvkondadevaheliste suhete, NEET-noorte, militaarperede, ajateenistuse mõjude ning reservväelaste kaitsetahte teemadel.
Haridustee
Kasearu lõpetas Räpina Ühisgümnaasiumi. 2002. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli sotsioloogia erialal (bakalaureuseõppes), 2004. aastal sai sealsamas magistrikraadi ning 2010. aastal kaitses doktoriväitekirja teemal "Structural Changes or Individual Preferences? A Study of Unmarried Cohabitation in Estonia" ("Strukturaalsed muutused või individuaalsed eelistused? Vaba kooselu Eestis", juhendaja Dagmar Kutsar).
Kurapatõ
Poliitiline võitlustanner
15. jaanuaril 1994 külastas Kurapatõt USA president Bill Clinton, kes avas seal marmorist mälestuskivi. 2010. aastatel kutsusid paljud Valgevene aktivistid selgitama uute uuringutega välja Kurapatõs hukkunute arvu ja nende nimesid. Nii rõhutas ajaloolane ja ajakirjanik Deniss Martinovitš 2018. aastal, et eksperdid uurisid ainult väikest osa haudadest: „Võib-olla on mõttekas uurida ülejäänuid. Selle aja jooksul on teadus edasi liikunud, uued tehnoloogiad on muutunud kättesaadavaks (näiteks uurimine DNA abil). Võib-olla saab nende väljakaevamiste käigus teatavaks teiste Stalini repressioonide ohvrite nimed, võimalikuks osutub anda täpsem arv: kui palju inimesi Kurapatõs maha lasti.” Ajaloolane Dmitri Drozd tegi 2019. aasta aprillis ettepaneku teha uus väljakaevamine, võtta luudest või hammastest DNA proovid ning võrrelda tulemusi olemasolevate andmebaasidega.
Pauliine Koskelo
Pauliine Koskelo (sündinud 22. juunil 1956 Salos) on Soome jurist.
Kairi Kasearu
Töökäik
Kairi Kasearu oli aastatel 2005–2011 Tartu Ülikooli sotsioloogia ja sotsiaalpoliitika instituudi assistent. 2007. aastal oli ta külalisteadur Konstanzi Ülikoolis Saksamaal. 2011–2013 töötas ta Tartu Ülikoolis lektorina ning 2011–2013 sotsioloogia ja sotsiaalpoliitika instituudi juhatajana.
Aastatel 2014–2015 oli ta ühiskonnateaduste instituudi sotsioloogia teadur ning alates 2015. aastast üldsotsioloogia dotsent.
Teadusorganisatsiooniline tegevus
Kairi Kasearu on alates 2004. aastast Põhjamaade perekonnauurijate võrgustiku liige, 2005. aastast ESA (European Sociological Association) liige ning 2011. aastast kuulub Eesti Sotsioloogide Liitu. 2009. aastast osaleb ta uurimisprojekti "Value of Children and Intergenerational Relations" võrgustikus.
Kurapatõ
Poliitiline võitlustanner
President Lukašenka on kõigest sellisest ära öelnud. 20. aprillil 2019 asja kommenteerides ta ta sisuliselt keelas sellise tegevuse: "Võib-olla tuleb mõni teine ​​president ja hakkab mingit konsensust otsima ja kaevab need hauad uuesti üles. Niikaua kui ma olen president, seda ei juhtu."
2018. aasta juulis püsitati opositsioonipoliitik Dmitri Daškevitši initsiatiivil Kurapatõ metsa hukkunute mälestuseks üle 70 risti, millest osad olid suisa seitsmemeetrised. 1. märtsil 2019 väitis Lukašenka oma "Suures vestluses presidendiga", et "ka perimeetri ümber ei tohiks olla ristidega meeleavaldusi.” 4. aprilli hommikul 2019 lükati ristid metsamajandusministeeriumi ekskavaatoritega pikali, sealjuures vahistati 15 meeleavaldajat, nende hulgas Dašekvitš. 13. aprillil 2019 ametliku laupäevaku käigus rebiti Kurapatõs välja ja viidi minema veel 60 metallristi, mis seisid Minski ringtee ääres. Ametlikult põhjendati seda metsakorrastustöödega.
1. novembril 2020 toimus iga-aastane mälestusmarss Minski kesklinnas Kurapatõsse, seekord protestiti ka augustis 2020 toimunud Valgevene presidendivalimiste võltsimise vastu. Visana inimõiguste keskuse andmeil osales vähemalt 20 000 inimest. Siseministeeriumi väed ajasid rongkäigu laiali, vahistati üle 200 osaleja.
Saksa koloniaalimpeerium
pisi|Saksa koloniaalimpeerium pisi|Koloniaalimpeeriumi lipp Saksa koloniaalimpeeriumi (saksa keeles Deutsches Kolonialreich) moodustasid Saksa keisririigi kolooniad, sõltuvusterritooriumid ja ülemereterritooriumid. Saksamaa rajas aastatel 1884–1920 Suurbritannia ja Prantsusmaa järel suuruselt kolmanda koloniaalimpeeriumi. See hõlmas mitmeid Aafrika maid, sealhulgas tänapäeva Burundi, Rwanda, Tansaania, Namiibia, Kameruni, Gaboni, Kongo, Kesk-Aafrika Vabariigi, Tšaadi, Nigeeria, Togo ja Ghana alasid ning Uus-Guinead ja paljusid Mikroneesia ja teisi saari Vaikses ookeanis. Hiinas vallati lisaks Tianjini linna ja Jiaozhou linna.
Saksa keisririik kaotas oma koloniaalimpeeriumi üle kontrolli 1914. aastal, mil vallandus Esimene maailmasõda. Liitlasväed tungisid sõja esimestel nädalatel kõikidesse keisririigi kolooniatesse. Kaugemates piirkondades pidasid mõned koloniaalüksused kauem vastu: Saksa Edela-Aafrika alistus aastal 1915, Kamerun aastal 1916 ja Saksa Ida-Aafrika aastal 1918. Impeerium lakkas olemast Versailles' rahulepinguga ning igale kolooniale anti Rahvasteliidu mandaat. Teises maailmasõjas kahtlusatati, et Kolmanda Riigi eesmärk oli impeeriumi taastamine, kuigi riik kapituleerus juba aastal 1944.
Lydia Davis
Lydia Davis (sündinud 15. juulil 1947 Northamptonis Hampshire'i maakonnas Massachusettsi osariigis) on Ameerika Ühendriikide kirjanik ja tõlkija.
Ta on õppinud Barnard College'is New Yorgis.
Isiklikku
Tema isa oli kirjanduskriitik ja inglise keele professor Robert Gorham Davis, ema Hope Hale Davis on lühijuttude autor ja kooliõpetaja.
Linda Davis oli 1974. aastast abielus Paul Benjamin Austeriga, abielust sündis poeg, kuid hiljem nad lahutasid abielu. Seejärel abiellus ta Alan Cotega; ka sellest abielust sündis poeg.
Looming
Tal on ilmunud kuus jutukogu.
EELK koguduste loend
Siin on loetletud Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) kogudusi.
Vesiir
Vesiir on valitsuse juht (suurvesiir) või kõrgem haldusametnik islamimaades. Tänapäeval on vesiir ministrile vastav valitsusametnik.
Vihased koprad
Eestis on seda sarja näidanud TV1 ja TV3. Eestikeelset teksti loeb Meelis Sepp.
Joonissarja peategelasteks on kaks kopra venda Norbert ja Dagget.
2015. aasta Läti presidendivalimised
2015. aasta Läti presidendivalimised toimusid 3. juunil 2015. Läti Seim valis Läti presidendiks Raimonds Vējonise.
19. mail 2015 esitas Läti Regioonide Liit presidendikandidaadiks Mārtiņš Bondarsi, samal päeval esitas Koosmeel Sergejs Dolgopolovsi. 21. mail 2015 esitas Läti Roheline Partei oma kandidaadiks Raimonds Vējonise. 22. mail 2015 esitati presidendikandidaadiks parteitu Euroopa Liidu Kohtu kohtunik Egils Levits.
Riia autotehas
pisi|[[RAF-977]]pisi|Kiirabiautona kasutatud [[RAF-2203]]Riia autotehas (läti keeles Rīgas Autobusu Fabrika, lühendatult RAF; vene keeles Ри́жская авто́бусная фа́брика, lühendatult РАФ) oli Riias 1949-1998 tegutsenud autotehas. Tehases toodeti RAFi automargiga busse ja mikrobusse.
RAFi esimene toode oli 22-kohaline RAF-251 buss, mis baseerus GAZ 51-l.
1958. aastal hakati tootma väikebussi RAF-997, mis baseerus GAZ-21-l ning mille mootor asus esiistmete vahel.
Riskijuhtimine
thumb|Riskijuhtimisel on suureks abiks nt [[mudelid ja joonised. Pildil olev NASA tehtud mudel näitab rahvusvahelise kosmosejaama tundlikke konstruktsioonipiirkondi (punasega on tähistatud kõige tundlikumad alad)]] Riskijuhtimine (inglise risk management) on riski kõrvaldamis- või vähendamismeetmete kavandamisele suunatud süstemaatiline riski hindamine ja ohjamine.
Riskijuhtimise protsess
Riskijuhtimise all mõistetakse asutuses riskide suhtes ette võetavaid kooskõlastatud tegevusi ehk asutuse riskide tuvastamise, hindamise, haldamise ja seire pidevat protsessi, mille eesmärgiks on toetada asutuse eesmärkide saavutamist. Riskijuhtimise protsessi moodustavad eelnimetatud tegevused koos asjakohaste poliitikate, protseduuride ja tavadega.
Risk
Mõistmaks riskijuhtimise vajadust, tuleb mõista, mis on risk.
Risk on võimalik oht, et mingi sündmus (sündmuste kompleks), tegevus (tegevuste kompleks) või tegevusetus võib põhjustada vara või maine kaotuse ning mõjutab asutuse eesmärkide ja ülesannete tulemuslikku täitmist. Selleks, et riskide esinemine ja nende esinemine miinimumini viia nii, et nende ilmnemine ei tooks kaasa asutusele saatuslikke tagajärgi (s.t eesmärkide mittesaavutamine, ülesannete mittetulemuslik täitmine, vara või maine kaotus), vajalik riskide pidev juhtimine.
Riskijuhtimise elemendid ja haldamine
Hea tava kohaselt kinnitab asutuse juht asutuse riskijuhtimise raampõhimõtted, milles peaksid olema kirjeldatud:
Riskide haldamise eesmärk on viia asutuse tegevustega kaasnevad riskid juhtkonnale vastuvõetava/aktsepteeritava riskitasemeni (riskivalmidus) rakendades meetmeid, mis maandavad tuvastatud riskide esinemise tõenäosust, riskide realiseerumise mõju või mõlemat korraga. Selleks peavad asutuse töötajad eelnevalt teadvustama, et riskid on nende igapäeva tegevuste loomulik osa – neid ei saa alati vältida, kuid neid saab hallata!
Riskijuhtimine siseauditis
Riskijuhtimine omab olulist rolli siseauditis.
Rahvusvahelised siseauditeerimise kutsestandardid annavad järgneva definitsiooni:
Protsess võimalike sündmuste ja situatsioonide kindlakstegemiseks, hindamiseks, juhtimiseks ja kontrollimiseks, et anda piisavat kindlust organisatsiooni eesmärkide saavutamise osas.
Sellest tulenevalt peab siseauditi funktsioon hindama riskijuhtimise protsesside mõjusust ning panustama nende täiustamisse.
Rahvusvahelised siseauditeerimise kutsestandardid annavad samuti ka tõlgenduse:
Siseauditi funktsioon võib selle hinnangu toetamiseks koguda informatsiooni mitme audititöö käigus. Nende audititööde tulemused annavad koos vaadatuna arusaama organisatsiooni riskijuhtimise protsessidest ja nende mõjususest.
Siseauditi funktsioon peab hindama riskivaldkondi, mis puudutavad organisatsiooni valitsemist, tegevust ja infosüsteeme, võttes arvesse:
Siseauditi funktsioon peab hindama pettuse esinemise tõenäosust ja organisatsioonipoolset pettuseriski juhtimist.
Nõuandvate tööde käigus peavad siseaudiitorid käsitlema riske, mis on seotud töö eesmärkidega, ja olema tähelepanelikud teiste oluliste riskide olemasolu suhtes.
Abistades juhtkonda riskijuhtimise protsesside loomisel või parendamisel, peavad siseaudiitorid hoiduma mistahes juhtimisvastutuse võtmisest riskijuhtimisega tegelemise kaudu.
Riskide tuvastamine
Riskide tuvastamine on asutuse riskiprofiili kujundamise ja riskianalüüsi esimene samm. Juhtkond peab omama ülevaadet asutuses valitsevast olukorrast. Selleks peab juhtkond kindlaks tegema, kus võivad asutuses olla nõrgad kohad, mis võivad takistada asutuse eesmärkide saavutamist.
Kui asutuse strateegilised, protsesside ja tegevuste eesmärgid on määratletud ja kirjeldatud, tuleb tuvastada eesmärkide saavutamist ohustavad riskid. Tuvastatud riske peab hindama ja prioriseerima eesmärkide suhtes. Üks risk võib olla seotud rohkem kui ühe eesmärgiga ja vastupidi.
Riskianalüüsi ehk riskide tuvastamise, hindamise ja prioriseerimise protsessis, mis loob aluse riskide haldamismeetmete valikuks, võiksid osaleda asutuse kõikide tasandite töötajad.
Riskide tuvastamiseks on mitmeid meetodeid, mida võib omavahel kombineerida. Oluline on, et rakendatud metoodika ja lähenemine sobivad asutusele. Kombineeritud lähenemine võib välja tuua või aidata tajuda selliseid riske, mis muidu oleksid tähelepanu alt välja jäänud.
Levinumad riskide väljatoomise tehnikad
Riskide väljatoomise käigus peab igaüks mõtlema sellele, mis võib töö käigus valesti minna või millised võimalused võivad jääda kasutamata ning sellest tulenevalt takistada püstitatud ülesannete eesmärgipärast täitmist.
Riskide tuvastamisel ei ole mõistlik keskenduda juba juhtunud intsidentidele, kuigi see on lihtsam ja „käega katsutavam“. Samas on asetleidnud intsidendid heaks sisendiks nende riskide tuvastamiseks, mis võivad tõenäoliselt aset leida.
Vaatamata asjaolule, et riskide tuvastamisel peaks eelkõige keskenduma sisemistele riskidele, tuleb vaatluse alla võtta ka olulised väliskeskkonnast tulenevad riskid, mis avaldavad mõju asutuse tegevusele (nt muudatused õigusaktides, majanduses jms).
Kui asutus on juba vähemalt üks kord riske hinnanud, siis ei ole mõistlik alustada selle protsessiga nullist. See võib põhjustada riskianalüüsi muutumise formaalsuseks, mis pigem koormab asutust kui annab lisaväärtust. Kui on lisandunud uusi tegevusi, valdkondi või projekte, siis nende osas tuleb riskianalüüs läbi viia nullist alates.
Riskide tuvastamiseks on vaja iga tegevuse puhul küsida:
Riskijuhtimiseprotsessi hindamine
Riskijuhtimise protsessile hinnangu andmise olulisemad eeldused on järgmised:
Riskide hindamise võtmeküsimused
Arvesse tuleb võtta asjaolu, et riski mõiste peegeldab tegelikkuses kahte eri külge: objektiivselt eksisteerivat tulemuse määramatust, võimaliku tulemuse varieeruvust, tulemuse võimalikku kahjustatust, ja subjektiivset hinnangut tulemuse määramatusest tingitud eesmärkide mittetäitmisele/kahjudele.
Riskide hindamisel tuleb hinnata riski tõenäosust ja mõju lähtudes valitud riskide hindamise metoodikast. Riski mõju all mõistame kahju või tagajärge, mida konkreetse riski avaldumine/realiseerumine kaasa tuua võib. Riski tõenäosuse all mõistame konkreetse riski avaldumise võimalikkust/sagedust. Teisisõnu näitab tõenäosus riski ilmnemise/esinemise tõenäosust ja mõju tagajärge, mis riski realiseerumisega kaasneb.
Veepall 2020. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olympische Ringe right|150px|Wasserball pisi|Tatsumi ujumiskeskuse välisvaade Veepall 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos peetakse 25. juulist kuni 9. augustini. Välja jagatakse kaks komplekti medaleid. Meeste turniiril osaleb 12 võistkonda ja naiste turniiril osaleb kümme võistkonda. Veepallivõistlused toimuvad Tokyos Tatsumi rahvusvahelises ujumiskeskuses Kōtōs.
Riskijuhtimine
Riskide haldamise meetodi valik
Riskide haldamise eesmärk on viia asutuse tegevustega kaasnevad riskid juhtkonnale vastuvõetava / aktsepteeritava riskitasemeni (riskivalmidus) rakendades meetmeid, mis maandavad tuvastatud riskide esinemise tõenäosust, riskide realiseerumise mõju või mõlemat korraga.
Veepall 2020. aasta suveolümpiamängudel
Kvalifikatsioon
2020. aasta meeste olümpiamängude veepalliturniiri kvalifikatsioon eraldab kaheteistkümne võistkonna kvoodikohad: võõrustaja = Jaapan, Maailmaliiga parim võistkond = Serbia, kaks 2019. aasta maailmameistrivõistluste parimat võistkonda = Itaalia, Hispaania, 4 mandrite olümpia kvalifikatsiooniturniiri meistrit = USA, Austraalia (Euroopa meister selgub 26. jaanuaril ja Aasia kvalifikatsiooni võitja selgub veebruaris) ja neli parimat meeskonda Olümpia kvalifikatsiooniturniiril (29. märtsist 5. aprillini Rotterdamis).
Riskijuhtimine
Riskide haldamise meetodi valik
Kui riskid on tuvastatud ning nende esinemise tõenäosus ja mõju suurus hinnatud, järjestatakse riskid nende olulisuse järgi. Alles seejärel hakatakse vaatama, mida nende riskidega tegema peaks ehk millist haldamismeetodit on vajalik rakendada. Variante on mitmeid: näiteks võib osad riskid lihtsalt teadmiseks võtta, koostada asjakohased tegutsemisjuhised või suuremate riskide haldamiseks kasutada kindlustust.
Riskide haldamiseks (risk addressing) on kuus klassikalist tegevust, millest levinumad on neli esimest:
Veepall 2020. aasta suveolümpiamängudel
Kvalifikatsioon
2020. aasta naiste olümpiamängude veepalliturniiri kvalifikatsioon jagab kümme võistkonna kvoodikohad: võõrustajad = Jaapan, Maailmaliiga tippvõistkond = USA, 2019. aasta maailmameistrivõistluste tippmeeskond = Hispaania, neli mandri olümpia kvalifikatsiooniturniiri meistrit (Pan America mängude võitja = Kanada, Ookeani mandriosa valik = Austraalia, Euroopast ja Aasiast selgub osaleja jaanuaris ja veebruaris 2020. aastal ) ja kolme muu olümpiamängudel osaleva võistkonna kvalifikatsiooniturniir toimub 15.–22. märtsil.
Võistluste ajakava
Kõik kellaajad ja kuupäevad on Jaapani kohalik aeg (UTC + 9)
Riskijuhtimine
Riskide haldamise meetodi valik
On oluline mõista, et kõik riskid ei ole hallatavad ja organisatsioon ei saa maandada neid alati aktsepteeritavale tasemele (näiteks terrorioht). Sellisteks juhtudeks peab organisatsioon koostama elutähtsate tegevuste talitluspidevuse tagamise plaani.
Talitluspidevus ehk toimepidevus on elutähtsa teenuse järjepideva toimimise suutlikkus ja järjepideva toimimise taastamise võime pärast katkestust. Talitluspidevuse plaan on talitluspidevuse juhtimise komponendina käsitletav kompleksne kirjalik tegevuste plaan tegevuse taastamiseks ja jätkamiseks võimaliku ettenägematu olukorra jaoks.
Riskide haldamismeetod „kontrolli“ tähendab riskide maandamiseks konkreetsete sisekontrollimeetmete rakendamist riskide realiseerumise tõenäosuse ja mõju vähendamiseks.
Jacob van Eyck
Jacob van Eyck (u 1590 – 26. märts 1657) oli Hollandi aadlik, muusik ja helilooja. Ta oli üks tuntumaid 17. sajandi muusikuid Madalmaades, Utrechti Orpheuseks nimetatud kellamängumeister ja -häälestaja, plokkflöödivirtuoos ja plokkföödivariatsioonide autor. Jonkheer.
Eluloolist
Van Eyck sündis pimedana aadliperekonnas Heusdeni väikelinnas. 1625. aastal lahkus ta kodunt ning töötas kariljonimängija ja organistina Utrechti toomkirikus. 1628. aastal sai temast kariljonispetsialist Utrechtis, kelle teadmiste alusel loodi, häälestati ja seati kariljone üles kirikutes terves Hollandis. Van Eycki teadmisi akustikast ja kellavalamisest on kiitnud René Descartes, Isaac Beeckman ja teised teadlased. Jacob van Eyck suri Utrechtis.
Teosed
Jacob van Eyckilt pärineb plokkflöödivariatsioonide kogumik "Der Fluyten Lust-hof" (eesti keelde tõlgitud kui 'Flöödi rõõmuaed' ). Teosest tehti uustrükk 1644., 1646., 1649., 1654. ja 1656. aastal. "Der Fluyten Lust-hof" sisaldab 144 meloodiat sopranplokkflöödile, igaühele lisatud mitu eri keerukusastmega variatsiooni. Teoste seas on väike osa vabu kompositsioone, nagu prelüüdid ja fantaasiad, kuid enamik neist olid selle aja Hollandis tuntud viisid, mille hulgas leidus lautolaule, tantsuviise, rahvalaule ja koraaliviise. Viisidele lisatud variatsioonid on kohati vägagi keerukad ja nende veatu mängimine paras pähkel isegi kogenud plokkflöödimängijatele.
"Der Fluyten Lust-hof" on tänini jäänud mahukaimaks soolopuhkpillile kirjutatud teoste kogumikuks Euroopa muusikaajaloos.
Eestis
Jacob van Eycki muusikat on interpreteerinud ja varieerinud, samuti improviseerinud Eycki teemadel Neeme Punder plaadil "The Flutish Kingdom" koos Peeter Vähiga süntesaatoril ja Aivar Mäe.
Teosest pärit repertuaariga on Eestis korduvalt esinenud varajase muusika stuudio Cantores Vagantes, teos oli ka terve nende kontserdikava "Flöödi rõõmuaed", milles vaheldati viise teorbi saatel laulduna ja flöödivariatsioone plokkflöötidel , sisuks.
Stereokeemia
Stereokeemia on keemia haru, mis tegeleb aatomite ruumilise paigutusega molekulis ja vastavate manipulatsioonidega. Stereokeemia on keemia kolmes mõõtmes (ka 3D-keemia), mille fookuses on stereoisomeerid ja olulisel kohal on kiraalsed molekulid.
Stereokeemia tegeleb stereoisomeeride kirjeldamise, määramise, omaduste, saamise ja reaktsioonidega.
Mingi stereoisomeeri reaktsioon on stereospetsiifiline, kui produktis säilib lähteühendi aatomite konfiguratsioon või kui produkti konfiguratsioon on lähteaine omale vastupidine (Waldeni inversioon, näiteks SN2 reaktsioonid). Kui reaktsioonis esineb sümmeetrilise konfiguratsiooniga vaheprodukt, siis saadakse isomeeride 1:1 segu ehk ratsemaat (näiteks SN1 reaktsioonides).
Kirjandust
Margus Lopp. Stereokeemia. Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus, 2014, 277 lk.
Toomas Kahur
pisi|Toomas Kahur (2013)
Toomas Kahur (sündinud 9. oktoobril 1963 ) on Eesti diplomaat.
Ta lõpetas 1990. aastal Eesti Muusikaakadeemia ja 1993. aastal Eesti Diplomaatide Kooli.
1992. aastast töötas Toomas Kahur Eesti välisteenistuses. 28. septembrist 2009 oli ta Eesti suursaadik Hispaanias ja 16. novembrist 2009 kuni 30. maini 2014 suursaadik Andorras. Seejärel töötas ta Välisministeeriumi Riikliku protokolli osakonna peadirektorina kuni septembrini 2017, mil siirdus tööle erasektorisse, rahvusvahelise haardega Eesti ettevõttesse Nortal.
Isiklikku
Kahuril on kolm last (Johanna, Helen ja Toomas Oskar).
Francesco Acerbi
Francesco Acerbi (sündinud 10. veebruaril 1988 Vizzolo Predabissis) on Itaalia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaaliakõrgliiga klubis Milano Internazionale ja Itaalia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri jalgpalliklubis F.C. Pavia, mille meeskonnas debüteeris ta 2006. aastal Itaalia tugevuselt kolmandas liigas. Hooajal 2010–11 debüteeris ta Itaalia esiliigas Reggina ridades.
Itaalia kõrgliigas debüteeris Acerbi hooajal 2011–12 Chievo meeskonnas. Hooaja 2012–13 esimeses pooles mängis ta AC Milan, hooaja teises pooles oli ta laenul Chievos. Aastatel 2013–2018 mängis Itaalia kõrgliigas Sassuolo ridades. 2018. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Rooma Lazioga. 2022. aasta septembris läks ta Laziost laenule Milano Interi.
Itaalia jalgpallikoondises debüteeris Acerbi 18. novembril 2014 sõprusmängus Albaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. novembril 2019 EM-i valikmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu. 2021. aastal tuli ta Itaalia koondisega Euroopa meistriks.
Alena Poláčková
Alena Poláčková (sündinud 6. novembril 1964 Bojnices) on Slovakkia jurist.
29. detsembrist 2015 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Norra võikriis
Norra võikriis algas 2011. aasta lõpul terava võinappusega ja või hinna „üleskruvimisega“ kogu Norras. Või nappus põhjustas või hinna hüppelise tõusu ja kauplustesse saadetud võikogused osteti ära mõne minutiga. Taani tabloidi B.T. kinnitusel haaras Norrat võinappuse tulemusel smør-panik („võipaanika“).
2011. aasta suvel valitsenud halva ilma mõjul langes piimatoodang umbes 20 miljoni liitri võrra. Samal ajal kasvas kiiresti nõudlus, oktoobris kasvas läbimüük 20% ja novembris veel 30% võrra. Detsembri keskel maksis veerandkilone importvõi pakk 39 eurot.
Russki Mir
Fond Russki Mir (vene keeles "Русский мир" ehk "Vene maailm") on Venemaa presidendi Vladimir Putini ukaasiga 21. juunil 2007 loodud ühiskondlik organisatsioon, mille eesmärgiks on ametlikult "vene keele kui Venemaa rahvusliku pärandi ning vene ja maailma kultuuri olulise aspekti edendamine ning vene keele õppeprogrammide toetamine välismaal." Fond on Venemaa välisministeerimi ning haridus- ja teadusministeeriumi ühisprojekt, mille juhtkonna ja hoolekogu nimetab ametisse Venemaa president. Eelarve tuleb nii Venemaa riigiieelarvest kui ka erasektorist. Suurbritannia juhtiv rahvusvaheliste suhete mõttekoda Kuninglik Rahvusvaheliste Suhete Instituut ehk Chatham House, Ameerika Ühendriikide NATO mõttekoda Atlantic Council ja Eesti kaitsepolitsei on organisatsiooni nimetanud Kremli tööriistaks, millega sekkuda asukohamaade sisepoliitikasse.
Ajalugu
Fondi loomise idee kuulub vene politoloogidele Pjotr Šedrovitskile ja Jefim Ostrovskile, kes 1997. aastal avaldasid projekti “Контуры концепции политики Россииской Федераций в СНГ” ("Venemaa Föderatsiooni poliitkontseptsiooni kontuurid SRÜ-s"), milles formuleeritakse esmakordselt "Vene maailma" mõiste, mis nägi ette Venemaa kodanike ja endistes Nõukogude Liidu vabariikides elava venekeelse elanikkonna poliitilist ühendamist. See oli sisuliselt Sergei Karaganovi doktriini edasiarendus. Antud ideed arendasid omakorda edasi Gleb Pavlovski ja Sergei Tšenõšov, kes 1997. aastal asutasid veebiajakirja Russki Žurnal (Русский Журнал 'vene ajakiri'), eesmärgiga mõtestada Venemaa kohta kaasaegses maailmas. 2. märtsil 2000 avaldas Šedrovitski seal artikli "Русский мир и Транснациональное русское" ("Vene maailm ja rahvusvahelised vene omadused"), kus ta käib välja vene keele kui Vene maailma nurgakivi. Ta nõuab, et vene keelt rääkivad inimesed peavad ka mõtlema ja käituma venelikult. Algselt töötati "Vene maailma" kontseptsioon välja paralleelselt, kuid sõltumatult Venemaa ametlikust kaasmaalaste poliitikast. Putini võimule tõustes 2000. aastal tuli "Vene maailma" mõiste Venemaa ametlikku retoorikasse. 2001. aasta oktoobris pidas Venemaa president Putin kõne välismaal elavate kaasmaalaste kongressil: "Mõiste "kaasmaalane" pole kindlasti juriidiline kategooria. [...] Sest algusest peale on kandunud mõiste "vene maailm" kaugele väljapoole Venemaa ja Venemaa geograafilisi piire isegi väljaspool vene etnilisi piire."
Juhtkond
Fondi juhatus koosneb kõrgematest Vene riigitegelastest ja -ametnikest. Juhatuse esimees on Riigiduuma välisasjade komisjoni aseesimees Vjatšeslav Nikonov. Juhatusse kuulub veel tippametnikke Venemaa välisministeeriumist, haridus- ja teadusministeeriumist ning presidendi administratsioonist. Hoolekogu eesotsas oli 2019. aasta novembrini Peterburi Riikliku Ülikooli president (2008–2019) Ljudmila Verbitskaja. Kogusse kuuluvad Venemaa välisminister Sergei Lavrov ja haridusminister Vladimir Medinski, Ülevenemaalise Tele- ja Raadiokompanii peadirektor Oleg Dobrodejev, Venemaa riikliku uudisteagentuuri ITAR-TASS peadirektor Vitali Ignatjenko, föderaalagentuuri Rossotrudnitšestvo direktor Konstantin Kossatšov, Ameerika Ühendriikides musta nimekirja kantud Venemaa raudtee endine president Vladimir Jakunin, Pariisis asuva Venemaa mõttekoja Demokraatia ja Koostöö Instituudi direktor Natalija Narotšnitskaja. Ermitaaži direktor Mihhail Piotrovski, Venemaa presidendi abi, Ameerika Ühendriikides musta nimekirja kantud Andrei Fursenko, Peterburi Riikliku Ülikooli ekspertkeskuse direktor Aleksander Gogoglevski, Riigiduuma UNESCO komisjoni aseesimees Aleksandr Dzasohhov, Moskva patriarhaadi välissuhete osakonna esimees Volokalamski metropoliit Hilarion (Alfejev), Puškini nimelise Riikliku Vene Keele Instituudi direktor Vitali Kostomarov, Venemaa presidendi erisaadik kaubandus- ja majandussidemetes Ukrainaga Dmitri Livanov.
Vene keskused
Fond juhib sadu Vene keskusi (vene keeles "Русский центр") maailmas. Eestis on nende esinduseks Tallinnas asuv Puškini Instituut. Nende endi sõnul on "vene keskused loodud selleks, et populariseerida vene keelt ja kultuuri kui maailma tsivilisatsiooni olulist elementi, toetada vene keele õppimise programme välismaal, arendada kultuuridevahelist dialoogi ja tugevdada rahvaste vastastikust mõistmist. Vene keskused on loodud kajastama vene maailma mitmekesisust, mida ühendab nende seotus Venemaa ajaloo ja kultuuriga. Vene maailma moodustavad eri rahvustest ja usunditest inimesed. Need on venelased ja kaasmaalased välismaal, väljarände esindajad ja välisriikide kodanikud, kes näitavad Venemaa vastu siirast huvi." Vene keskustes õpetatakse vene keelt ning korraldatakse kultuuriüritusi ja Venemaa poliitilisi hoiakuid selgitavaid väitlusi. Makstakse ka toetusi Venemaal registreeritud mittetulundusorganisatsioonidele, Venemaa riigi- ja munitsipaalasutustele, igasugustele väljaspool Venemaad asutatud ühendustele nende õiguslikust vormist olenemata ning eraisikutele nende kodakondsusest olenemata. Toetatavate prioriteetide hulgas on "Venemaa kohta soodsa avaliku arvamuse kujundamine, teadmiste levitamine meie kodumaa kohta" ning "venekeelse meedia ja teabevahendite toetamine välismaal".
Tegevus Eestis
2008. aastal asus fond Russki Mir aktiivselt tegutsema ka Eestis, finantseerides mitmeid siinsete "kaasmaalaste" projekte. Eestis on nimetatud fondiga seotud mõned endised NSV Liidu eriteenistuste ohvitserid ja mitmed äärmuspoliitikud. Poliitikutest näiteks Venemaa Kaasmaalaste Ülemaailmse Koordinatsiooninõukogu ja Eesti Venemaa Kaasmaalaste Koordinatsiooninõukogu liige Andrei Zarenkov ja Puškini Instituudi juhatuse liige Andrei Krasnoglazov. 27. juunil 2008 toimunud Eesti Venemaa kaasmaalaste organisatsioonide iga-aastasel konverentsil esines fondi Russki Mir esindajana ajakirjanik ja endine Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee luureohvitser, Eesti Venemaa Kaasmaalaste Koordinatsiooninõukogu liige Vladimir Iljaševitš. Fondi Russki Mir esinduse avamine Tallinnas toimus 18. detsembril 2008 Puškini Instituudi ruumides.
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse indikaator
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse indikaator (inglise keeles environmental performance indicator) on organisatsiooni keskkonnategevuse edukust kajastav kvantitatiivne või kvalitatiivne näitaja.
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse indikaatorid võib jagada kolme rühma: tegevuse tulemuslikkuse, juhtimise tulemuslikkuse ja keskkonnaseisundi indikaatorid. Indikaatoritel põhineva keskkonnategevuse hindamise juhised annab rahvusvaheline standard ISO 14031.
Keskkonnategevuse tulemuslikkus
Keskkonnategevuse tulemuslikkus (inglise keeles environmental performance) on ettevõtte või muu organisatsiooni keskkonnakoormuse vähendamise eesmärgi saavutamise määr.
Keskkonnategevuse tulemuslikkus iseloomustab organisatsiooni keskkonnategevust ja selle mõõdetavaid tulemusi. Keskkonnategevuse tulemuslikkuse hindamise meetoditeks võib lugeda selliseid keskkonnajuhtimisvahendeid nagu keskkonnaaudit, keskkonnamõju hindamine, ökokaardistamine, keskkonnabilanss, keskkonnaarvestus, ökotõhususe hindamine, olelusringi hindamine jt.
Mateo Musacchio
2009. aasta augustis liitus Musacchio Hispaania kõrgliiga klubiga Villarreal. Villarreali põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aasta veebruaris. Villarrealis mängis ta kokku kaheksa hooaega, millest seitse Hispaania kõrgliigas.
Argentina jalgpallikoondises tegi Musacchio debüüdi 2. juunil 2011 sõprusmängus Nigeeria vastu.
Hardegsen
thumb|Hardegi loss
Hardegsen on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Northeimi kreisis. Linna pindala on 83,87 km². 31. detsembril 2017 elas seal 7625 inimest. Linn asub umbes 15 km Northeimist edelas ja 15 km Göttingenist loodes.
Hardegi loss on keskaegne linnus Hardegsenis. Linnus asutati 12. sajandil Welfide residentsina. 1320. aastal ehitati ümber kivist lossiks. 14. sajandi lõpus läks loss Otto von Braunschweig zu Göttingenile. Aastatel 1568 kuni 1823 oli seal kohalik magistraat. 18. sajandi lõpus vabastati kunagine vürstlik Hardegi loss oma endisest luksusest ja muudeti talumajaks. 1972. aastal vabastas ettevõte lossi ja selle juhtimine anti kohalikule omavalitsusele ja kohalikule kogukonnale.
Transport
Sollingi raudtee ühendab Hardegsenit Northeimiga ja Solling-Vogleri looduspargi lõunaosaga.
Sotsiaalne kaasatus
Sotsiaalne kaasatus (inglise keeles social inclusion) on erinevate inimrühmade sihipärane ja otstarbeline koostöö, mille eesmärk on vähendada inimeste tõrjutust ühiskondlikul tasandil. Kõige olulisem vahend, et neid eesmärke saavutada, on sotsiaalne ja tunnetuslik tugi. Sotsiaalse kaasamise tulemina peaks vähenema ebavõrdse positsiooniga inimrühmade (vaesed, töötud, erivajadustega inimesed, vähemused, eakad jne) vaheline lõhe ja kaasatud inimrühmade enesehinnang ning sotsiaalne positsioon peaks paranema.
Tsüklomorfoos
Tsüklomorfoosiks nimetatakse hüdrobioloogias vees hõljuvatele organismidele (plankteritele) omast eri põlvkondade kehakuju aastaajalist muutumist. Neid erineva kehakujuga isendite põlvkondi nimetatakse temporaalvariatsioonideks.
Sotsiaalne kaasatus
Tulemuste saavutamisel tuleb kaasajatel silmas pidada kaasatavate sotsiaalset ja kultuurilist identiteeti ja väärtusi. Kaasamise protsess ja tulem toetub suuresti sotsiaalseid rühmi ühendavatele väärtustele ja eesmärkidele. Neid vaateid silmas pidades on sotsiaalsel kaasamisel pikemaajalisem ja kasulikum sotsiaalne mõju.
Tsüklomorfoos
Tsüklomorfoosi esineb keriloomadel, mitmetel vetikatel, vesikirbulistel jt.
Sotsiaalne kaasatus
Euroopa 2020. aasta strateegia
Euroopa 2020. aasta strateegia on plaan Euroopa Liidu majanduskasvuks. See võimaldab Euroopa Liidul jõuda jätkusuutliku majanduseni. Strateegia edukus sõltub paljudest olulistest sammudest erinevates valdkondades, mis on omavahel seotud. Tegevuskava aitab saavutada Euroopa Liidu liikmesriikidel suurema tootmisvõime, suutlikkuse tööturul ja ühiskondliku ühtekuuluvuse.
Tsüklomorfoos
Tsüklomorfoosi esinemine mingil liigil on geneetiliselt fikseerunud ja see sõltub vee temperatuurist jm ökoloogiliste tegurite aastaajalisest varieeruvusest.
Sotsiaalne kaasatus
Euroopa 2020. aasta strateegia
Strateegia „Euroopa 2020“ populariseerib sotsiaalset kaasatust, et vähendada inimeste vaesusriski ja sotsiaalset tõrjutust. Strateegia eesmärk on parandada elujärge vähemalt 20 miljonil inimesel.
Sotsiaalset tõrjutust ja sellega seotut saab mõõta ning hinnata Laekeni indikaatorite kaudu. Need annavad ülevaate, millised sotsiaal-majanduslikud jooned on iseloomulikud inimestele, kes on sotsiaalselt tõrjutud olukorras. Indikaatorid hõlmavad nelja peamist mõõdet, mille eesmärk on anda ülevaade kindlate näitajate järgi. Nendesamade tulemuste alusel saavad Euroopa riigid enda tulemusi teiste omadega võrrelda. Eestis mõõdetakse erinevaid näitajaid vanuse, hariduse ja tööhõive järgi.
Sotsiaalne kaasatus Eestis
Eesti esimene sotsiaalse kaasatuse riiklik tegevuskava valmis aastal 2004. See koondas eri riskirühmadega tegutsevate valdkondade tegevuskavad ning ühendas need tervikuks, et võidelda sotsiaalse tõrjutuse vastu.
"Eesti 2020" on Eesti konkurentsivõime parandamiseks loodud uuenduste kava. Selle kaks keskset eesmärki on tootlikkuse ja tööhõive suurendamine. Lähiaastatel keskendutakse pikka aega tööturult eemal olnud inimeste ja noorte tööturule sisenemiseks vajalike oskuste arendamisele ning selle raames ka sihtrühma töötuse vähendamisele.
Scoro
Scoro on Eesti tarkvaraettevõte. See on asutatud 2013. aastal Tallinnas.
Ettevõte pakub tarkvara ja osutab teenust, mis võimaldab hallata ühes süsteemis kõiki ettevõtte jaoks olulisi andmeid – nii töökorralduse, projektijuhtimise, arvepidamise kui ka müügi ja aruandluse omi.
Ettevõttel on kontorid New Yorgis, Londonis, Tallinnas, Helsingis, Riias ja Vilniuses.
Scoro klientide seas on sellised ettevõtted nagu Tele2, Grant Thornton, DPD ja Omniva.
Ettevõtte asutaja ja CEO on Fred Krieger.
2016. aasta augustis kaasas Scoro tagatud 1,7 miljoni eurose investeeringu riskikapitalifondidelt Inventure ja Smartcap ning USA ärikiirendilt Alchemist Accelerator.
Marsskollane
Marsskollane ehk raudoksiidkollane on sügav- kuni tumekollane sünteetiline värvipigment, koostiselt hüdreeritud raudoksiid Fe2O3 • H2O nagu looduslik muldpigment ooker. Sünteesiti 19. sajandil.
Värvainete indeksis on marsskollase tähis PY42 (Pigment yellow 42) ja 77492
Omadused
Marsskollase värvus ulatub nagu looduslikul ookril tuhmjast punakaskollasest oranžika kollakaspruunini. Ta on sama püsiv ning looduslikust ookrist isegi paremate värviandvate omadustega ning katvusega. Õlivärvis soodustab ta õli kuivamist. Odava ja püsiva pigmendina kasutatakse marsskollast laialdaselt värvitööstuses ja segatakse sellest koos titaanvalgega heledaid kreemjaid värvitoone.
Marsskollast võib segada kõigi sideainetega, kuid ei soovitata kasutada koos kaadmiumpigmentidega.
Marsskollase põletamisel saadakse marsspunane.
Nysa maakond
Nysa maakond (poola powiat nyski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Opole vojevoodkonna edelaosas.
Kleinomachos
Kleinomachos (kreeka Κλεινόμαχος; 4. saj. eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, kes oli pärit Thurioi kolooniast Suur-Kreekas.
Teda on nimetatud Megara Eukleidese järeltulijana ning väidetavasti andis ta Megara koolkonna loogikaküsimustega tegelud suunale dialektilise koolkonna nime. Diogenes Laertiose väitel oli Kleinomachos esimene, kes kirjutas aksioomidest (vanakreeka ἀξίωμα), predikaatidest (vanakreeka κατηγόρημα) ja muudest seesugustest (st loogika) mõistetest. Suda väitel oli Kleinomachos Ahhaia Brysoni õpetaja.
Väidetavasti oli Kleinomachos ühe Speusippose kadunud dialoogi nimitegelane.
Piimjas planaar
Piimjas planaar (Dendrocoelum lacteum) on lameusside hõimkonda kuuluv liik ripsusside klassist. Ta on laialt levinud paljudes madalike järvedes ja jõgedes, sealhulgas Eestis.
Piimja planaari keha on lai ja selgmiselt-kõhtmiselt (dorsoventraalselt) lamendunud. Keha on kuni 25 mm pikkune. Tema keha on väga kleepuv.
Eric Fehr
pisi|Eric Fehr 2016. aastal [[Pittsburgh Penguinsi särgis]] Eric Fehr (sündinud 7. septembril 1985 Winkleris, Manitobas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib ründajana KHL-i klubis Kaasani Ak Bars.
Aastatel 2001–2005 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Brandon Wheat Kings. Hooajal 2004–05 oli Fehr WHL-i suurim väravakütt ja resultatiivseim mängija (59+52), pälvides Bob Clarke Trophy. Samuti oli ta samal hooajal väljalangemismängude resultatiivseim mängija (32), kuid hooaja finaalis kaotas Wheat Kings Kelowna Rocketsile mängudega 1:4. Fehr pälvis samal hooajal lisaks hooaja parimale mängijale antava Four Broncos Memorial Trophy.
2005. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i draft'is 18. valikuna. NHL-is debüteeris ta Capitalsi meeskonnas hooajal 2005–06. Esimese värava lõi ta liigas 27. jaanuaril 2007 mängus Carolina Hurricanesi vastu. 2009–10 tegi Fehr oma karjääri kõige edukama hooaja NHL-is (21 väravat, 18 väravasöötu).
Hooajal 2011–12 mängis ta Winnipeg Jetsis. Hooaja 2012–13 alguses aset leidnud NHL-i tööseisaku ajal mängis Fehr Soome kõrgliiga klubis HPK. Seejärel naasis ta Capitalsi, kus mängis kuni hooaja 2014–15 lõpuni.
2015. aasta juulis sõlmis ta lepingu Pittsburgh Penguinsiga. Ta tuli klubiga hooajal 2015–16 Stanley karika võitjaks. Hooaja 2016–17 lõpus liitus Fehr Toronto Maple Leafsiga. Järgmise hooaja alguses kaotas ta koha Maple Leafsi põhimeeskonnas ning asus mängima American Hockey League'i klubis San Diego Gulls. Hooaja teises pooles mängis ta NHL-is San Jose Sharksi ridades. Hooajal 2018–19 mängis Fehr Minnesota Wildis.
2019. aasta juulis sõlmis Fehr lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga Genève-Servette, kus mängis kaks hooaega. 2021. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Kaasani Ak Barsiga.
60+
60+ (täispealkirjaga 60+ : ajakiri elukogenud inimesele) on Eesti ajakiri, mida annab välja AS Eesti Meedia. Ajakirja peatoimetaja on Eve Rohtla.
Golf 2020. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Golf Golfis 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos Jaapanis võistlesid mehed 30. juulist kuni 2. augustini ja naised 5. kuni 8. augustini. Olümpiaturniiril osales 60 naist ja 60 meest. Võistlused toimusid Kasumigaseki golfi klubis, mis asub Saitama linnas Kawagoes.
Kvalifikatsioon
Kvalifikatsioon põhineb maailma edetabelil 22. juuni (mehed) ja 29. juuni 2020. aasta (naised) seisuga. Igal meeste ja naiste võistlusel kvalifitseerub kokku 60 mängijat. Kvalifitseeruvad 15 mängijat igast soost. Sel viisil võib kvalifitseeruda kuni neli golfimängijat riigi kohta. Ülejäänud kohad lähevad nende riikide kõrgeima asetusega mängijatele, kellel pole veel kahte kvalifitseeritud golfimängijat. Rahvusvaheline Golfiliit (International Golf Federation, IGF) on garanteerinud, et kvalifitseerub vähemalt üks golfimängija vastuvõtvast riigist ja igast geograafilisest piirkonnast (Aafrika, Ameerika, Aasia, Euroopa ja Okeaania). IGF postitab iganädalased kvalifikatsiooninimekirjad meeste ja naiste praeguse paremusjärjestuse põhjal.
60+
Ajakiri asendab ka ajalehte Videvik, mis lõpetas ilmumise 2013.
Vaalwater
Vaalwater on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Waterbergi ringkonnas Modimolle vallas.
2006. aastal anti linnale uueks nimeks Mabatlane, kuid kuna ametlikku nimevahetusprotseduuri ei olnud jälgitud, anti 2007. aastal linnale endine nimi tagasi.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vaalwateri elanikest mustanahalisi aafriklasi 87,44%, valgeid 11,81%, India või Aasia päritolu inimesi 0,25%, värvilisi 0,05% ja teisi 0,45%. Pedi keelt pidas emakeeleks 64,31% inimesi, afrikaani keelt 11,34%, tsonga keelt 7,92%, tsvana keelt 6,71%, sotho keelt 2,68% ja inglise keelt 1,44%.
Eesti-Läti keeleauhind
Eesti-Läti keeleauhind (ka Eesti-Läti ja Läti-Eesti tõlkeauhind) on Eesti ja Läti välisministeeriumi auhind, millega tunnustatakse tegevust eesti ja läti keele edendamisele kas tõlke või teadustööga kaasaaitamise eest, samuti eesti keele õpetamist Lätis või läti keele õpetamist Eestis. Auhinnale võib esitada ajakirjaniku, õpetaja, kõrgema õppeasutuse õppejõu või institutsiooni, kes on tegelenud eesti keele õpetamisega Lätis või läti keele õpetamisega Eestis.
Auhind asutati 2009. aastal. Selle algatasid Eesti suursaadik Lätis Jaak Jõerüüt ja Läti suursaadik Eestis Kārlis Eihenbaums.
Auhinnaraha 3000 eurot panevad välja mõlema riigi välisministeeriumid. Žüriisse kuuluvad mõlema riigi ministeeriumide esindajad ja kirjandusinimesed.
Näkirohulised
Näkirohulised (Najadaceae) on üheiduleheliste taimede sugukond.
Selless sugukonda kuulub üks perekond – näkirohi (Najas).
Eestis kasvab kaks näkirohu liiki.
Mõnedes süsteemides seda sugukonda ei eraldata, siis kuuluvad näkirohud sugukonda kilbukalised.
490
490. aasta
Džulbars
pisi|film "Valgekihv" Džulbars oli koer, kes teenis Suure Isamaasõja ajal Punaarmees miinide otsijana.
Suure Isamaasõja ajal loodi Nõukogude Liidus 18 demineerimisega tegelevat pataljoni, kus kasutati ka koeri. Džulbars oli neist koertest kõige edukam ja kuulsam. Kokku avastas ta üle 7500 miini ja üle 150 lõhkemata mürsu. Ta osales Doonau kalda demineerimisel ning Praha kindluste ja Viini kloostrite demineerimisel. Teenete eest sai ta ainsa koerana 21. märtsil 1944 medali "Lahinguteenete eest".
Eriliselt tuntuks sai Džulbars 1945. aasta võiduparaadi ajal Moskvas Punasel Väljakul. Tema käpp oli sel ajal vigastatud. Kui sellest kanti ette Stalinile, siis selleks, et koer saaks paraadil osaleda, saatis Stalin oma sineli, millel kantigi Džulbarsi paraadi ajal.
Pärast sõda 1946. aastal osales ta filmis "Valgekihv".
Bad Gandersheim
thumb| thumb|Turuplats. Vasakul Weißes Roß hotell, keskel Zur Ecke, paremal Bracken thumb|Turuplats thumb|[[Bad Gandersheimi lennuväli|Lennuväli]]
Bad Gandersheim on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Northeimi kreisis. Linna pindala on 90,48 km². 31. detsembril 2019 elas seal 9623 inimest. Bad Gandersheimis on palju vahvärkmaju. Linnas on ka lennuväli.
Vicente Guaita
pisi|Vicente Guaita (2009) Vicente Guaita Panadero (sündinud 10. jaanuaril 1987 Torrentis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis Crystal Palace.
Bad Gandersheim
Bad Gandersheimi linn asub Leineberglandi, Weserberglandi ja Harzi vahel, Gande jõe orus, millesse linna territooriumil suubub lisajõgi Eterna. Põhjas asub Heberi kõrgustik. Territoorium on valdavalt künklik. Harz algab umbes 10 km linnast idas ja 5 km läänes on Leine kraav (Leinegraben).
Vicente Guaita
Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Valencia CF, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2000. aastal. Aastatel 2006–2009 mängis ta põhiliselt Valencia reservmeeskonnas Hispaania madalamates liigades.
Bad Gandersheim
Ajalugu
Linn pärineb aastast 852, kui naabruses Brunshausenis loodi Saksimaa hertsog Liudolfi ja tema naise Oda poolt Gandersheimi klooster. Esimene kloostrikirik (Stiftskirche) linnas alustati 856. aastal. 990. aastal sai klooster turu- ja maksuõigused. 10. sajandi jooksul oli Gandersheim üks olulisemaid Saksimaa linnu; esimene saksa luuletaja Hrotsvit elas ja töötas seal 973. aastani. 1159. aastal on esmamainitud Gandersheimi kui linna.
Vicente Guaita
Valencia põhimeeskonnas debüteeris ta 2. oktoobril 2008 UEFA karika mängus Marítimo vastu. Hooajal 2009–10 mängis ta Valenciast laenul Hispaania esiliiga klubis Recreativo de Huelva ning oli sel hooajal liigas edukaim väravavaht, lastes endale lüüa keskmiselt 0,8 väravat mängus. Alates hooajast 2010–11 oli Guaita Valencia üheks põhiväravavahiks.
Bad Gandersheim
Ajalugu
Kui 1240. aastal avastati mineraalveeallikas, algatas paavst Gregorius IX Püha Vaimu haigla püstitamise. 1330. aasta paiku ehitasid Braunschweigi hertsogid linnuse kloostrikirikule ilmalikuks vastukaaluks. Tänapäeval on selles hoones magistraadi kohus ja noorte paranduskeskus.
19. sajandi lõpus sai linn tuntuks mineraalveeallikate ravivõime poolest ja 1932. aastal sai Gandersheim nende allikate tõttu ametliku õiguse kutsuda end kuurordiks, seega Bad Gandersheim.
Vicente Guaita
Aastatel 2014–2018 mängis ta neli hooaega Getafe, sh kolm hooaega Hispaania kõrgliigas.
Bad Gandersheim
Ajalugu
1926. aasta suvel oli kolmepäevane "Roswitha mälestuspidustus 1000-aastases Gandersheimis". See oli esimest korda, kui keskaegset autorit kasutati linna sümboolse tegelasena. Sarnased pidustused toimusid 1930. ja 1933. aastal; need olid puhtalt natsiteemalised: "saksa kultuur" versus "juudi-kommunismi dekadents".
Vicente Guaita
2018. aasta suvel sõlmis ta lepingu Crystal Palace'iga. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 15. detsembril 2018 mängus Leicester City vastu. Pärast seda kindlustas ta koha Crystal Palace'i põhiväravavahina.
Solling (vallavaba ala)
thumb|Sollingi paiknemine Northeimi kreisis
Bad Gandersheim
Ajalugu
1952. aastal tähistas linn 1100 aasta möödumist kloostri asutamisest Liudolfi poolt. Turuplatsil etendati ajaloost pajatavat "Gandersheimi laulu". See oli mitteametlik eelmäng suvefestivalile Gandersheimer Domfestspiele, mida esitatakse 1959. aastast igal aastal kloostrikiriku ees platsil. Sellest ajast alates on see kujunenud Alam-Saksimaa suurimaks suveteatrifestivaliks. 2006. aastal käis selle nelja põhilavastust vaatamas umbes 55 000 inimest.
Branko Lubarda
Branko Lubarda (sündinud 15. oktoobril 1955 Mostaris) on Serbia jurist.
13. aprillist 2015 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Eesti Rohuteadlane
Ajakiri ilmus 1926–1940. Toimetus asus Tartus 1926–1938 ja Tallinnas 1939–1940. Aastal 1990 jätkas ajakiri ilmumist. Aastast 2014 ilmub ajakiri 4 korda aastas.
Dobrzyca
Dobrzyca on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Pleszewi maakonnas, Dobrzyca valla halduskeskus. Dobrzyca asub Pleszewist umbes 13 km läänes.
Dobrzyca sai linnaõigused 1440. aastal, kuid kaotas need 1934. aastal. Dobrzyca sai linnaõigused tagasi 2014. aastal.
228 eKr
228. aasta eKr ehk ab urbe condita DXXVI (526).
Toomas Lukk
pisi|püsti|Toomas Lukk (2022) pisi|Suursaadik Toomas Lukk (vasakul) Mongoolia presidendi [[Tsahhiagijn Elbegdordž juures volikirja üleandmise tseremoonial]] Toomas Lukk (sündinud 1962) on Eesti diplomaat.
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli geograafia erialal.