cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charles Bolden
Pärast seda teenis ta muu hulgas merejalaväes ja töötas katselendurina. Tal on ametlikult rohkem kui 6000 lennutundi.
Aastal 1980 valiti ta astronaudiks. Ta osales aastatel 1986–1994 neljal kosmosesüstiku lennul. Lennul STS-61-C 12.–18. jaanuaril 1986 oli ta süstiku Columbia piloot ja lennul STS-31 24.–29. aprillil 1990 süstiku Discovery piloot. 24. märtsil – 2. aprillil 1992 toimunud süstiku Atlantis lennul STS-45 ja 3.–11. veebruaril 1994 toimunud Discovery lennul STS-60 oli ta lennu komandör. 1994 lahkus ta NASA astronaudikorpusest ja naasis merejalaväkke.
Esialgu asus ta 27. juunil 1994 tööle mereakadeemiasse mereväekadettide ülema asetäitjana. Juulis 1997 määrati ta mereväe ekspeditsioonivägede ülema asetäitjaks. Veebruarist juunini 1998 osales Bolden Kuveidis operatsioonis Kõrbetorm mereväe ekspeditsioonivägede ülemana. Juulis 1998 anti talle kindralmajori auaste ja ta määrati Jaapanis asuvate USA vägede ülemjuhataja asetäitjaks. Augustis 2004 läks ta sõjaväest erru.
23. mail 2009 esitas president Barack Obama Charles Boldeni NASA juhi kandidaadiks ja 15. juulil kinnitas Senat ta ametisse. Bolden teatas 12. jaanuaril 2017 oma tagasiastumisest ning lahkus NASAst 20. jaanuaril.
200 meetri jooks
pisi|200 m jooksjad jõuavad lõpusirgele 2005. aasta kergejõustiku MM-il Helsingis 200 meetri jooks on jooksusprindialade hulka kuuluv kergejõustikuala.
Ajalugu
Kiirjooksul on väga pikk ajalugu. Esimestel antiikolümpiamängudel (776 e.m.a.) oli kavas ainult üks ala: dromos (kiirjooks) ehk stadiodromos, mille pikkus oli 192 meetrit. Jooks toimus sirgel rajal. Dromos oli olümpiamängude ainsa alana kavas üle viiekümne aasta, mille järel lisandusid ka pikemad jooksudistantsid.
200 meetri jooks oli kaasaegsetel olümpiamängudel esimest korda kavas 1900. aastal Pariisis. 1896. aastal Ateenas ei lülitatud seda kavasse staadioni järskude kurvide tõttu (raadius ainult 9 meetrit).
200 meetri jooksu on olümpiamängudel joostud peamiselt kurviga rajal, kuid erandlikult 1904. aastal Saint Louises sirgrajal. Finaali pääses 4 jooksjat, kusjuures täpselt 200 meetrit jooksis ainult võitja Archie Hahn. Lähetaja karistas nimelt valelähte tegemise eest stardijoone nihutamisega ühe jardi võrra tahapoole.
Esimeseks olümpiavõitjaks 200 meetri jooksus tuli Walter Tewksbury Ameerika Ühendriikidest.
Mehed
Sirgrada
j: tulemus saavutati 220 jardi (201,7 m) jooksus
Täiskurviga rada
Elektrooniline ajavõtt
Plaani
Plaani on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Külas asub Plaani kirik, mida kasutab Eesti Apostlik Õigeusu Kirik.
Keelkontakttajur
Keelkontakttajur on magnetväljale reageeriv astmelise toimega tajur.
Keelkontaktid asuvad inertse gaasiga, näiteks argooniga, täidetud hermeetilises klaaskestas. Magnetmaterjalist kontaktid täidavad mitut funktsiooni. Nad on samal ajal nii magnetjuhiks, elektrijuhiks kui ka kontakti ennistusvedruks. Kontakttakistuse vähendamiseks ja roostetamise vältimiseks on kontaktipinnad kaetud väärismetalliga, näiteks kulla või plaatinaga.
Keelkontaktide töölerakendamiseks tuleb tekitada magnetvoog, mis läbib kontaktidevahelist õhupilu. Magnetvoo tekitamiseks võib kasutada püsimagnetit, keelkontakti läheduses olevat vooluga latti või seda ümbritsevat solenoidi.
Keelkontaktide vahemik on tavaliselt mõnest sajandikust kuni mõne kümnendiku millimeetrini. Valmistatakse sulguvaid, ümberlülituvaid ja püsimagnetitega polaar- ja mälukeelkontakte. Suurte voolude puhul kasutatakse kaarekustutuskontaktiga keelkontakte. Tajuri seisukohalt on keelkontaktide puuduseks lai hüstereesisilmus, eeliseks aga suur toimekiirus (rakendusaeg 0,5...2 ms) ja töökindlus.
Andurites kasutatakse keelkontakttajureid koos mehaaniliste muundurite ja püsimagnetitega. Näiteks, kontakti lülitav püsimagnet võib olla kinnitatud nivooanduri ujukiga, rõhuanduri manomeetrilise vedruga, asendianduri liuguriga jne.
Irena Sendler
thumb|Irena Sendler Irena Stanisława Sendler (sünninimi Irena Stanisława Krzyżanowska; 15. veebruar 1910 Varssavi – 12. mai 2008 Varssavi) oli Poola sotsiaaltöötaja, kes Teise maailmasõja ajal päästis Varssavi getost tuhandeid (umbes 2500) juudi lapsi.
Siire (mehaanika)
pisi|367x367px|Siirde, [[Trajektoor|trajektoori ja teepikkuse mõiste erinevus. Näidatud tasapinnalisel juhul võib siiret nimetada ka nihkeks]] Siire (ka paigutis ja mõnes kohas ekslikult nihe) on mehaanikas mingi punktmassi (keha massikeskme või keskkonna osakese) asukoha muutus ruumis. Nihkeks on õigem nimetada siirde erijuhtu, kui siire toimub tasapinnaga paralleelselt.
Irena Sendler
Gestapo arreteeris ta 1943. aastal. Teda piinati ja ta mõisteti surma, kuid Żegota vastupanuliikumisel õnnestus ta päästa.
Pärast teist maailmasõda andis Iisraeli riik talle aunimetuse "Õiglane maailma rahvaste seas".
Siire (mehaanika)
Siirdevektor
Siiret kirjeldab mehaanikas vektoriaalne füüsikaline suurus, mida kutsutakse siirdevektoriks. Asukohti ruumis kirjeldatakse mehaanikas kohavektoritega. Siirdevektor on defineeritud vektorina, mille alguspunkt langeb kokku alghetkel punktmassi kohavektori lõpp-punktiga ja lõpp-punkt langeb kokku mingil järgneval ajahetkel kohavektori lõpp-punktiga. Seega on siirdevektor kohavektori \vec{r} muut ja seetõttu tähistatakse siirdevektorit. Siirdevektori levinud tähised on ka \vec{s} või.
Masspunkti siirdevektori pikkus ja tema liikumise teepikkus ei ole üldjuhtudel võrdsed suurused (võrdsed näiteks ühtlasel sirgjoonelisel liikumisel). Siirdevektori pikkus sõltub vaid alg- ja lõpp-punktide asukohtadest, mitte liikumise trajektoorist, liikumiskiirusest ega liikumisajast.
Raagi
Raagi on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Viljandi foogt
Viljandi foogt (saksa keeles Vogt von Fellin) oli Mõõgavendade ordu ja hiljem Liivi ordu käsknik.
Viljandi foogte on teada vaid mõni üksik, alates Liivi ordu rajamisest (1237) valitsesid nad samal ajal komtuuridega. Seetõttu võiks hilisemaid foogte lugeda komtuuride abilisteks, tõenäoliselt kõrgeima kohaliku kohtuvõimu rakendajateks. Mõõgavendade ordu aegsed foogtid olid aga ilmselt endise Sakala ja mõningatest väikemaakondadest moodustatud Viljandi foogtkonna valitsejad.
Hermann Abert
Hermann Josef Abert (25. märts 1871 Stuttgart – 13. august 1927) oli saksa muusikaajaloolane ja muusikateoreetik.
Saduküla mõis
Saduküla mõis (saksa keeles Saddoküll) oli linnamõis Kursi kihelkonnas Tartumaal. 2017. kehtima hakanud haldusjaotuse järgi jääb mõisa ala Jõgeva maakonda Jõgeva valda.
1634. aastast kuulus mõis Tartu linnale. 19. sajandi II poolel ehitatud väheesinduslik ühekorruseline puidust peahoone ning paljud kõrvalhooned on säilinud tänapäevani.
Valerie Adams
pisi thumb Dame Valerie Kasanita Adams (abielus Valerie Vili; sündinud 6. oktoobril 1984 Rotoruas) on Uus-Meremaa kergejõustiklane (kuulitõukaja), kahekordne olümpiavõitja (2008, 2012) ja neljakordne maailmameister.
Tema isiklik rekord on kuulitõukes 21.24, mis on püstitatud 2011. aasta Daegu maailmameistrivõistlustel.
Nina
pisi|Nina Nina (nasus) on ülemiste hingamisteede algusosa inimesel ja kõigil teistel selgroogsetel. Väljapoole avaneb nina sõõrmetesse, sissepoole aga neelu.
Nina peamiseks ülesandeks on reageerimine õhus lendlevatele keemilistele ühenditele ehk haistmine. Selleks on ninas haistmisretseptorid, aga ka muud anatoomilised struktuuriüksused nagu veresooned, karvakesed jne. Ninaõõne limaskestade ülesanne on lisaks haistmisele sissehingatava õhu soojendamine, niisutamine ja puhastamine.
Agu Tammeveski
Agu Tammeveski (sündinud 20. oktoobril 1951 Hiiumaal) on eesti kirjanik ja filmistsenarist.
Lõpetas 1969. aastal Nõo Keskkooli. Kirjutanud jutte Indrek Kraasi varjunime all.
1986. aastal võitis jutustus "Õhk" ajakirja Vikerkaar jutuvõistluse. "Sipelgate universum" pälvis 1999 ja "Igaviku maaletooja" 2000 August Mälgu novellipreemia.
Levanzo
thumb|Egadi saarte kaart Levanzo (Isola di Lèvanzo, Lèvanzu) on saar Vahemeres Sitsiilia saarest lääne pool, vähim kolmast Egadi saartest. Pindala 5,82 km², rahvaarv on umbes 45o inimest. Saar on künklik, kõrgus kuni 278 m (Pizzo Monaco). Kuulub Itaaliale. Saare antiigi nimi on "Phorbantia", mis on saarel kasvava taime nimi.
Invariant
Invariant on objekti omadus, näiteks suuruse väärtus, avaldise vorm jne, mis jääb vaadeldava(te) teisendus(t)e korral muutumatuks.
Invariantsed on näiteks liikumisseadused klassikalises mehaanikas Galilei ajalis-ruumiliste teisenduste suhtes, liikumisseadused relatiivsusteoorias Lorentzi teisenduse korral ja elementaarosakeste teooriates teisenduste suhtes, milles avaldub ruumi ja aja diskreetne loomus.
Invariantsuse mõiste oli matemaatikas kasutusel juba 19. sajandi keskel. Invariantide teooria omandas suure tähtsuse geomeetrias, kus see on aluseks geomeetriliste distsipliinide süstematiseerimisel teisendusviiside (ortogonaalsete, meetriliste, afiinsete, projektiivsete, topoloogiliste, diferentsiaalsete jt. teisenduste) järgi.
Kui vaadeldav teisendus ei muuda ühtki objekti omadust, siis on tegemist invariantide süsteemiga ja see on täielik invariant. Näiteks isomorfsete graafide täielik invariant on nende ühine struktuur.
Formaalselt on invariant määratud kui matemaatiliste objektide vaadeldava kogumi M fikseeritud ekvivalentsussuhetega p kujutus f teise matemaatiliste objektide kogumisse N, mis on püsiv M ekvivalentsusklassidele p järgi (täpsemalt: ekvivalentsussuhte p kujutuse invariant kogumisse M).
Invariantide teooria on klassikalises mõttes üks algebraline teooria.
Invariantsusprintsiip
Täheldatakse tunnetuse kategooriate muutuvust. Ühest küljest võivad spetsiifilised kategooriad kujuneda üldisteks, teisest küljest võivad üldised kategooriad aheneda spetsiifilisteks (nagu näiteks struktuuri).
Tunnetusteooria (ja mitte ainult see) uurib reaalsete nähtuste seaduspärasusi. Selleks on vaja leida midagi muutumatut, teatud tingimustel säilivat. Leitakse, et ükski invariant ei ole absoluutne, kuid ei ole põhjust kahelda nende objektiivsuses. Sellest tuuakse näiteid füüsikast. Leitakse, et üleminek üldisemale teooriale on seotud informatsiooni suurenemisega. See on omakorda seotud isomorfismiga üldistatud süsteemi kujutavate ja konkreetsemat süsteemi kujutavate sätete vahel. Nii on saanud spetsiifilisest mõistest filosoofiline kategooria.
Wang Hao (käija)
pisi|Wang Hao Wang Hao (hiina 王浩, Wáng Hào; sündinud 16. augustil 1989) on Hiina käija.
Koila (Viru-Nigula)
Koila on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas.
Külas asub Koila Lähtoru allikas ja Koila Linnamäe allikas.
Bad Gottleuba-Berggießhübel
Bad Gottleuba-Berggießhübel on väikelinn Saksamaal Saksimaa liidumaal Saksi Šveitsi – Ida-Maagimäestiku kreisis.
2008. aastani kuulus linn Saksi Šveitsi kreisi.
Optiline tajur
Optiliste tajurite ehk fototajurite töö põhineb mitmesugustel fotoelektrilistel nähtustel, mida põhjustab nähtav või infrapunane elektromagnetkiirgus. Fotoelektilised nähtused on kvantnähtused, mis tekivad valguskvandi (footonite) piisava energia korral. Gaasidele on iseloomulik fotoionisatsioon, mis suurendab nende elektrijuhtivust. Mittemetallilistes tahketes ainetes esineb mitut liiki fotoelektrilisi nähtusi.
Kui footonid suudavad aatomeid või molekule üksnes ergastada, võib muutuda aine dielektriline läbitavus (fotodielektriline efekt). Kui neelduvate footonite energia ületab keelutsooni laiuse või atomaardefektide ionisatsioonienergia, tekib fotojuhtivus ehk sisefotoefekt. Tõkkekihis (pn-siire, pooljuhi ja metalli kokkupuutepind) kaasneb fotojuhtivusega harilikult ka fotoelektromotoorjõu teke (ventiilfotoefekt). Kui footonite energia on piisav tekitamaks juhtivuselektrone, mis suudavad ületada energiabarjääri ning ainest väljuda, ilmneb fotoemissioon ehk välisfotoefekt. Välisfotoefekt on omane metallidele.
Fotojuhtivusel põhinevates pooljuhtfotoelementides muutub valguse toimel homogeense pooljuhi juhtivus (fototakisti) või vastupingestatud pn-siirde juhtivus (fotodiood, fototransistor) või tekib pn-siirdes elektromotoorjõud (fotogalvaaniline efekt).
Fotojuhtivuse avastas 1873 USA insener W. Smith (1828...1891), ventiilfotoefekti avastasid 1876 inglise füüsikud W. G. Adams (1836...1915) ja R. Day (sündinud 1844), fotoemissiooni 1887...1888 H. Hertz ja saksa füüsik W. Hallwachs (1859...1922), selle kvantolemuse selgitas 1905 Albert Einstein.
Masinate liikuvate osade asendi kindlakstegemiseks kasutatakse nüüdisajal üha enam optilisi signaale ning neid tuvastavaid fototajureid. Optiline infoedastus koosneb tavaliselt valgusvoo allikast, optilisest ülekandekanalist ning valgusvoo vastuvõtjast. Valgusvoo allikateks ehk saatjateks (transmitter) on nii nähtava kui ka infrapunakiirguse valgusdioodid. Valgusvoo vastuvõtjatena (receiver) kasutatakse fototakisteid ja fotoelemente.
Bimetalltajur
pisi|MTO3N mootorikaitse pisi|Bimetalltajur mootorikaitsest pisi|Tähistus täidesaatvadel elektriskeemidel Bimetalltajurit ehk termoreleed kasutatakse mitmesuguste seadmete ning elektriahelate kaitseks liigsoojenemise eest. Bimetalltajur koosneb kahest erineva soojuspaisumisega metallist. Soojenemisel bimetall kaardub väiksema soojuspaisumisega metalli suunas. Kui bimetalltajur on mehaaniliselt ühendatud elektriliste kontaktidega, toimub bimetalllehe kaardumisel kontaktide ümberlülitumine (termorelee rakendumine).
Bimetalltajuri ülesandeks on kaitstava objekti soojuslike omaduste modelleerimine ning väljundsignaali hüppeline muutmine kahjulike pöördumatute muutuste või avariiohu tekkimisel. Näiteks, liigkoormusvool toimib nii kaitstavale objektile kui ka bimetalltajurile, kusjuures mõlemad soojenevad voolu toimel. Bimetalltajuri rakendumislävi valitakse vastavalt kaitstavale objektile nii, et termorelee rakenduks enne kui liigkuumenemine muutub kaitstavale objektile ohtlikuks. Seega, bimetalltajur on sisendsuurusest sõltuva toimega releetajur, kusjuures tema rakendumisaeg on soojenemisprotsessi kestuse tõttu suhteliselt pikk.
Eeldades, et bimetalltajuri soojenemine toimub kiiresti ning soojenemise ajal soojusülekannet keskkonda ei toimu, saab väita, et soojenemisprotsess on adiabaatiline.
Sel juhul on termorelee rakendusmisaja sõltuvus voolust logaritmilistes koordinaatides kujutatav sirgjoonena. Vastavat tunnusjoont nimetatakse sekund-amper tunnusjooneks. Elektrisüsteemides iseloomustab see tunnusjoon kõiki liigkoormuse kaitseaparaate, sealhulgas ka termoreleesid. Üldjuhul saab bimetall-termotajuri rakendumisaja arvutada valemiga:
,
Ida-Aafrika riftivöönd
Riftivööndi pikkus on üle 6000 kilomeetri. Põhjas algab ta Süürias ning lõunas Mosambiigis. Vöönd on 30–100 km laiune ja mitmesaja meetri kuni kilomeetri sügavune.
Riftivöönd on koht, kus Aafrika on aeglaselt lõhki kärisemas. Geoloogilises tulevikus saab Ida-Aafrikast tõenäoliselt eraldi mikrokontinent nagu Madagaskarist. Punases meres on riftistumine kaugemale jõudnud, nii et Araabia poolsaar on juba Aafrikast eraldunud ja nende vahele on tekkinud noor laienev ookeanibassein.
Prognoosi kohaselt lõheneb Aafrika umbes 3-4 miljoni aasta pärast. Ida-Aafrika muutub suureks saareks ja liigub Araabia poolsaare suunas. Punane meri muutub praegusest kolm korda pikemaks, eraldades Ida-Aafrikat ülejäänud Aafrikast, aga kohta, kus Ida-Aafrika ja Araabia poolsaar kokku põrkavad, tekivad veel kõrgemad mäed kui tänapäeval.
Riftivööndit iseloomustab riftiorgude, kõrgenenud seismilise aktiivsuse ja vulkanismi esinemine. Riftiorgu on moodustunud mitu sügavat järve, näiteks Victoria järv, Tanganjika ja Njassa järv. Ka Surnumeri paikneb riftivööndis ja selle kallas on maailma madalaim maismaapunkt (–420 m).
Riftivööndis asuvad ka mõned Aafrika kõrgeimatest mägedest, näiteks Mitumba, Ruwenzori ja Virunga mäed. Need küündivad rohkem kui 5 km kõrgusele ja mõned neist on tipus kaetud igijääga hoolimata sellest, et nad asuvad peaaegu ekvaatoril.
Ida-Aafrika riftivööndit peetakse ka inimkonna hälliks. Sealt on leitud paljude varajaste hominiidide kivistisi.
Enjoy!
"Enjoy!" on Saksamaa poplaulja Jeanette Biedermanni debüütalbum. Album anti Saksamaal välja 13. november 2000. Plaat jõudis Saksamaa albumi edetabelis 39. kohale.
Jalakas (perekonnanimi)
Jalakas on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Jalakas 484 inimesel (222 mehel ja 262 naisel). Perekonnanimede levikult on Jalakas meeste puhul 245. ja naiste puhul 224. kohal. Levinuim on see Saare maakonnas, kus seda on 10 000 elaniku kohta 14,79.
Bad Schandau
Bad Schandau on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Saksi Šveitsi – Ida-Maagimäestiku kreisis.
2008. aastani kuulus linn Saksi Šveitsi kreisi.
Linnaosad
Krippen, Postelwitz, Schmilka ja Ostrau.
Karula
Karula on küla Valgamaal Valga vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.
Karula nimi on tekkinud ajaloo käigus esinenud saksakeelsete nimede Karolen/Carolen, Karolle, Carroll ja Carvele eestipäraseks muutmise teel.
Sortland
Elanike arv oli 2005. aastal 4620.
Mainland (Orkney)
pisi|Asend Briti saarestiku põhjaosas
Mainland (ka Pomona) on saar Atlandi ookeanis, üks Orkney saartest. Pindala 461 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 269 meetrit. Kuulub Suurbritanniale.
Martin McDonagh
pisi|Martin McDonagh (2012) Martin McDonagh (sündinud 26. märtsil 1970 Londonis Suurbritannias) on iiri näitekirjanik ja filmirežissöör.
Ta on tuntuks saanud eelkõige oma kahe näidenditriloogiaga ("The Leenane Trilogy" ja "The Aran Islands Trilogy") ja kuuldemängudega. Tema näidendeid on ette kantud ka Broawayl ja need on pälvinud auhindu.
2004. aastal tegi McDonagh oma filmirežissööridebüüdi, kui ilmus lühifilm "Six Shooter". Film pälvis 2006. aastal parima lühifilmi Oscari.
Sotsiosemiootika
Sotsiosemiootika on inimühiskonna elu eri valdkondi märgiprotsesside vaatepunktist käsitlev semiootika haru. Sotsiosemiootika tähelepanu keskmes on märgikasutuse individuaalsed ja subkultuurilised erinevused.
Sotsiosemiootika mõiste võttis kasutusele Michael Halliday.
Eestis on sotsiosemiootikaga tegelenud Anti Randviir, Andreas Ventsel jt.
Veebruar
Veebruar on Juliuse kalendris ja Gregoriuse kalendris aasta teine kuu, samuti aasta kõige lühem kuu. Selles on lihtaastal 28 päeva ja liigaastal 29 päeva.
Nimetus "veebruar" on üle võetud roomlaste kalendrist, kus Februarius tähendas puhastuskuud; Februa oli puhastusjumal ning tähendas ka puhastus- ja lepituspüha. Veebruar oli Vana-Roomas aastani 154 eKr aasta viimane, kaheteistkümnes kuu.
Muud nimetused
Veebruari on vanasti nimetanud veel mitmeti, näiteks küünlakuu (küünlapäeva järgi), sudenkuu ehk hundikuu (huntide jooksuaja järgi), vastlakuu (vastlapäeva järgi), kassikuu, pudrusöömise kuu, radokuu (rajude aja järgi). Lisaks tuntakse nimetusi külmakuu, lumekuu, tuisukuu, lihaheitekuu.
Hundikuu nimetus tuleb sellest, et vanasti luusis veebruaris ringi ilmatu hulk näljaseid hunte.
Veelgi vanem nimetus on radokuu, mis iseloomustab tuisust ja rajust aega.
Jevgeni Abalakov
pisi|Jevgeni Abalakov Jevgeni Mihhailovitš Abalakov (vene Евгений Михайлович Абалаков; 17. veebruar 1907 Krasnojarsk – 24. märts 1948 Moskva) oli Nõukogude Liidu alpinist ja skulptor.
Hackers on Planet Earth
HOPE ehk Hackers on Planet Earth on konverentside seeria, mille põhiorganiseerijaks ja sponsoriks on häkkerite ajakiri 2600: The Hacker Quarterly.
Jevgeni Abalakov
Ta lõpetas 1932. aastal V. I. Surikovi nimelise Moskva Riikliku Akadeemilise Kunstiinstituudi ja kuulus NSV Liidu Kunstnike Liitu. Abalakovi tuntuim teos on mees- ja naisalpinisti kujutav skulptuurigrupp ("Альпипист и альпинистка").
Hackers on Planet Earth
HOPE sai olulise inspiratsiooni nelja aasta tagant Hollandis toimuvatest Hack-Tici sündmustest, mis inspireerisid ka iga-aastast Saksamaal peetavat Chaos Communication Congressi (C3). Summercon oli ka mõjukas eelkäija
Jevgeni Abalakov
1933. aastal kuulus ta Pamiiri mäestikku uurinud alpinistide ekspeditsiooni koosseisu ja vallutas esimesena sealse kõrgeima, 7495-meetrise mäetipu, mis nimetati tollase Nõukogude Liidu partei- ja valitsusjuhi järgi Stalini mäetipuks. Kokku osales Jevgeni Abalakov oma alpinistikarjääri kestel enam kui viiekümnel ekspeditsioonil, avaldas teaduslikke uurimusi ning kaardistas Pamiiri ja Tian Shani mäestikke.
Teises maailmasõjas osales ta vabatahtlikuna, võttis osa Moskva lahingust ja Kaukaasia kaitselahingutest, aga andis ka tunde sõjaalpinismi koolis.
Jevgeni Abalakov suri segastel asjaoludel 1948. aasta märtsis Moskvas. Ametliku versiooni kohaselt purunes korteris, kus Abalakov viibis, gaasitoru. Ometi surid mürgistusse arvukatest korteris viibinud inimestest vaid Jevgeni Abalakov ja Juri Artsiševski, mis tekitas ametliku versiooni suhtes kahtlusi juba vahetult nende surma järel.
Abalakov on maetud Moskva Novodevitšje kalmistule.
Mälestuse jäädvustamine
Tuntud alpinist oli ka tema vanem vend Vitali Abalakov. Vendade sünnilinnas Krasnojarskis kannab nende nime üks linna tänavatest ja toimuvad regulaarselt nendenimelised mägironimisvõistlused.
Märts
Märts on Gregoriuse kalendris aasta kolmas kuu. Selles on 31 päeva.
Märts on tuletatud nimetusest Martius, mis roomlaste kalendris tähendas sõjajumal Marsile pühendatud kuud. Märts oli Vana-Roomas aastani 154 eKr aasta esimene kuu.
Martius oli muistsetel roomlastel aasta hakatus, kevadkuu, aeg põllutöid alustada. Mars oli tegelikult etruskide, põllu- ja karjajumal. Roomlased võtsid ta etruskidelt üle (nagu palju muudki, ka nonde sõjakunsti) ja tegid tast endale verejanulise sõjajumala, nagu seda oli kreeklaste Ares. Kevadkuu nimetus jäi endiseks.
Märts on ka paastukuu. Paast kestab kuni lihavõttepühadeni aprillis.
Muud nimetused
Märtsi nimetused rahvasuus on veel kevadkuu, paastukuu, linnukuu, urbekuu, vastlakuu ehk liukuu (vastlate järgi), hangekuu, helmekuu (sulaveehelmeste järgi), sulakuu.
Rääkspart
Rääkspart (Anas strepera) on Põhja-Euroopas, Aasias ja Põhja-Ameerika keskosas levinud linnuliik.
Rääkspart oli Eestis kuni 20. sajandi keskpaigani haruldane mittepesitsev suvilind. Rääkspardi esimene pesitsemine Eestis tehti kindlaks 1953. aastal Ermistu järvel Pärnumaal. Rääkspart on praegu Lääne-Eestis väikesearvuline, mujal harv haudelind; tema pesitsusaegset arvukust hinnatakse 2000–3000 paarile, talvist arvukust 0–10 isendile.
Ari Þorgilsson
Ari Þorgilsson (vanaislandi Ari inn fróði Þorgilsson) ka Ari Thorgilsson (1067 või 1068 – 9. november 1148) oli Islandi ajaloolane ja preester (Ari Õpetatu, Ari Kirjatark, vms).
Ari elust on teada väga vähe. Tema isa Þorgils suri, kui Ari oli laps, ja Ari kasvas üles Haukadalris, kus tema õpetajaks oli piiskop Ísleifri poeg Teitr. Ari sai väga hea hariduse, muuhulgas õppis ta ladina keelt, teoloogiat ja ajalugu. Ta jäi Haukadalri 21-aastaseks saamiseni. Arvatavasti kolis ta seejärel tagasi Snæfellsnesi Lääne-Islandil, kus oli elanud tema isa. Ari oli pühitsetud preestriks. Ta oli abielus ja tal oli poeg, kellest sai samuti preester. Ari poja lapselaps oli abielus Snorri Sturlusoni vennaga. Ari suri 1148. aastal 80 või 81 aasta vanuses.
Ísleifr Gizurarson
Ísleifr Gizurarson (ka Ísleifur Gissurarson või Ísleifr Gizorarsonr)  (1006 –  5. juuli 1080) oli Islandi esimene piiskop.
Aastal 999 või 1000 võeti Islandil ametlikult vastu kristlus.
Haukdælirite perekonnast pärit Ísleifr õppis Saksamaal Herfordis ja temast sai kristlik preester. Aastal 1056 pühitses Bremeni peapiiskop ta Islandi esimeseks piiskopiks (esimeseks Skálholti piiskopiks), piiskopkonna keskuseks sai Ísleifri kodukoht Skálholt (Skálholti piiskopkond). Ísleifri õpilaste seas oli Jón Ögmundarson, kellest hiljem sai esimene piiskop Hólaris, kuhu loodi Islandi teine piiskopkond (Hólari piiskopkond).
Jaanuar
Jaanuar on Gregoriuse kalendris aasta esimene kuu. Jaanuar oli Vana-Roomas aastani 154 eKr aasta eelviimane ehk üheteistkümnes kuu.
Jaanuaris on 31 päeva.
Ladinakeelne nimetus januarius on jaanuarile antud kahenäolise jumala Januse järgi, keda arvati mõjutavat kõiki töid ja nende alustamist.
1. jaanuaril algas konsulite ametiaasta.
Muud nimetused
Jaanuari nimetatakse rahvapäraselt veel näärikuuks, südakuuks (talve keskpaiga järgi), helmekuuks (jäähelmeste aja järgi), uue aasta kuuks ehk vastse ajastaja kuuks, algukuuks, talvistekuuks, kaarnakuuks, hundikuuks (huntide jooksuaja järgi). pisi|200px|15th-century, Grimani Breviary, Jaanuar
Eesti
Nimetus "näärikuu" on tuletatud rootsi sõnadest ny år või keskalamsaksakeelsetest sõnadest nē jār, mõlemad tähendusega 'uus aasta'. Mitmuslik lõpp sõnas 'näärid' on analoogia põhjal vohama hakanud alles ajal, mil "jõulud" ei tohtinud ütelda.
Nimetus "südakuu" on pärit sellest, et jaanuar jagab talve kaheks. Talve kõrgpunkt on Vana kalendri järgi 17. jaanuaril ehk tõnisepäeval.
Skandinaavia
Skandinaavias võeti uut aastat pidutsemisega vastu alates 1224. aastast. Ametlikult pandi Rootsi-Soomes uue aasta alguspäev paika 1546. aastal. Kaua aega, kuni 19. sajandi alguseni kutsus rahvas uue aasta esimest päeva uueks jõuluks.
Ruusmäe
Ruusmäe ehk Rogosi on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. pisi|[[Härmäjärve kaldapealne Ruusmäe külas]] Külas asus Rogosi mõis. Mõisa endises kellatornis on muuseum (Ruusmäe koduloomuuseum).
Küla territooriumile jääb ka Ruusmäe mõisa kalmistu ja looduskaitse all olnud Ruusmäe tamm.
Küla piiresse jääb mitu järve, sh Ruusmäe järv ja Härmäjärv.
Trooja sõda
Trooja sõda oli üks suurimaid sõdasid, mida on kirjeldatud vanakreeka mütoloogias. Sõjast räägib Homeros oma eepostes "Ilias" ja "Odüsseia". Kas mainitud sõda ka tegelikult aset leidis, on tänini vaidluse all; arvatakse, et see toimus 12. või 13. sajandil eKr.
Sõja põhjused
Sõda sai alguse kuningas Peleuse ja Thetise pulmades. Nad olid kutsunud pidustustele peaaegu kõik jumalad, jätsid aga kutsumata Erise, tülijumalanna. Eris vihastas, tuli kõigest hoolimata kutsumata külalisena pidustustele ning viskas külaliste sekka kuldse õuna, millele oli kirjutatud "Kõige kaunimale". Jumalannad Hera, Athena ja Aphrodite püüdsid õuna kinni samal ajal ning hakkasid omavahel tülitsema selle üle, kes neist on kõige ilusam. Kuna nad ei jõudnud selles küsimuses lahenduseni, läksid nad jumalate valitseja Zeusi juurde. Zeus ütles, et Paris peab otsustama, kellele õun kuulub.
Jumalannad läksidki Parise juurde ning iga jumalanna üritas kingitustega meelitada Parist õuna enesele andma. Hera pakkus Parisele võimu kogu Aasia üle, Athena pakkus talle tarkust. Aphrodite aga pakkus talle naiseks maailma kõige ilusamat naist. Paris andis õuna Aphroditele. Kõige ilusam naine maailmas sel ajal oli Helena, Sparta kuninganna, kes nüüd pidi Parisele kuuluma. Paraku oli aga Helena juba abielus. Aphrodite lasi oma pojal, Erosel lasta Helena pihta kuldse armastusenoole, mis pani Helena Parisesse armuma. Ta põgenes koos Parisega Troojasse. Seepeale kuulutas Helena abikaasa Menelaos Troojale sõja, et oma naist tagasi saada.
Trooja hobune
Sõda kestis kümme aastat ning seal osales palju kangelasi, nagu Achilleus, Paris ja Hektor. Lõpuks otsustasid kreeklased üritada kavaluse abil linna vallutada. Nad ehitasid hiiglasliku puust hobuse, mis oli seest tühi, ning peitsid mõned oma vapraimad mehed selle sisse. Nad jätsid hobuse kaldale ning ise sõitsid laevadega merele, teeseldes lahkumist. Troojalased nägid hobust ja lahkuvaid kreeklasi ning arvasid, et kreeklased olid loobunud linna vallutamisest, naasnud koju ja jätnud neile kingituseks puust hobuse. Ennustaja Laokooni hoiatustele vaatamata vedasid nad rõõmuhõisete saatel hobuse linna sisse ning tähistasid oma võitu. Öö saabudes väljusid hobuse sees varjul olnud kreeklased oma peidupaigast, avasid linnaväravad, et ülejäänud sõjavägi saaks linna tungida, ja panid linna põlema. Nüüd ei olnud troojalastel lootustki sõda võita, kreeklased vallutasid hõlpsasti linna. Kavaluse oli välja mõtelnud Odysseus, Ithaka saare valitseja.
Ajaloolise Trooja otsingud
pisi|Hetiitide impeerium aastal 1300 eKr. Linn Wilusa oli arvatavasti Trooja Paljud inimesed läbi ajaloo on uskunud, et Trooja sõda toimus ka päriselt. Nad uskusid, et Homeros oli sõja kirjeldamisel kõvasti liialdanud, lugu ilustanud, kaunistanud ja muutnud, aga et ta siiski kirjeldas ajaloos toimunud sündmust. 19. sajandi keskel uskus diletandist Saksa arheoloog Heinrich Schliemann, et on leidnud ajaloolise Trooja linna varemed. Hilisemad väljakaevamised on seadnud selle teooria kahtluse alla, kuna leidude põhjal on põhjust arvata, et linn on ehitanud mitusada aastat pärast Trooja sõda. Vaidlused jätkuvad tänapäevani. Vt ka Frank Calvert. Trooja s[[
Belize
Belize <tt>[bel'iiz]</tt> on riik Kesk-Ameerikas Kariibi mere ääres Yucatáni poolsaare kaguosas. Ta piirneb põhjas Mehhikoga ning läänes ja lõunas Guatemalaga. Vähim kaugus Hondurasest, mis paikneb kagu pool teisel pool Hondurase lahte, on 75 km.
Belize'i varasem nimi oli Briti Honduras. Praeguse nime on ta saanud Belize'i linna ja jõe järgi. Belize'i linn on riigi ainus linna mõõtu asula, põhiline sadam ja Briti Hondurase endine pealinn (aastani 1970). Hispaania keeles kasutatakse tavaliselt nimekuju Belice.
Haldusjaotus
200px|vasakul
Belize on halduslikult jaotatud kuueks ringkonnaks, mis on omakorda jagatud 31 valimisringkonnaks. Suurimad linnad on Belize, San Ignacio, Belmopan, Orange Walk, Dangriga ja San Pedro.
Majandus
Majanduses on valdav põllumajandus, toiduainetööstus ja turism. Ekspordist üle poole moodustavad suhkur ja banaanid.
Toledo ringkonnas asuvad naftavarud, kuid seniajani pole neid veel kaevandatud. Riigis on piirkonna kõige kallim elekter.
Sisemajanduse kogutoodang oli 2005 aastal 2,1 miljardit USA dollarit ja SKT elaniku kohta 7800 USA dollarit. Majanduse kasvutempo aastal 2005 oli 3,8%
Loodus
pisi|[[Great Blue Hole Belize'i Vallrahus]] Pinnamood on tasane kuni kergelt künklik, välja arvatud Maya mäed (1122 m) sisemaal.
Taimkatte moodustavad troopilised vihmametsad, üksikud männisavannid ja sood ning rannikualadel kasvavad mangroovid.
Rahvastik
Rahvusrühmad jagunevad järgmiselt: kreoolid 39,7%, mestiitsid 33,1%, maajad 9,5%, garifunad 7,6%, indialased 2,1%, teisi 8,0%.
Úpa
Úpa on jõgi Tšehhi Vabariigis ja Elbe jõe vasakpoolne lisajõgi. Jõgi saab alguse Krkonoše mäestikust 1422 meetri kõrgusel ning ühineb Elbe jõega Jaroměři linna lähedal. Úpa jõe pikkus on 78 kilomeetrit.
Belize
Religioon
1980. aasta andmetel olid 62% elanikest katoliiklased, 12% anglikaanid, 6% metodistid, 4% mennoniidid, 3% adventistid, 2% nelipühilased, 1% Jehoova tunnistajad ja 2% mitteusklikud.
Úpa
Úpa jõgi voolab läbi mitme linna ja küla, sealhulgas Pec pod Sněžkou, Mladé Buky, Trutnov, Úpice ja Česká Skalice.
Belize
Ajalugu
pisi|Riigi mägises lääneosas asuv [[Xunantunich on iidne maiade asula]] 21. septembril 1981 iseseisvus Briti võimu alt.
Enne eurooplaste tulekut asus Belize'i aladel maiade tsivilisatsioon ning sellest ajast on säilinud paljud iidsed asulakohad (Altun Ha, Caracol, Cahal Pech, Xunantunich, Lamanai, El Pilar, Lubaantun).
Bugøynes
Bugøynes (soome keeles Pykeija ) on kaluriküla Norra kirdeosas Troms og Finnmargi maakonnas Sør-Varangeri vallas. Asub Varangeri fjordi ääres Bugøya neemel ja Bugøya saarel.
Bugøynes oli üks väheseid Finnmargi külasid, mida sakslased Teise maailmasõja lõpus evakueerudes maha ei põletanud. 1962. aastal sai küla maanteeühenduse. Külas asub 1989. aastal valminud Bugøynesi kabel.
Asula on tähtis kamtšatka ebakrabi püügi ja kasvatuse keskus.
Küla lähedal asub Ranvika linnukalju.
pisi|tühi|Bugøynes
TAM Airlinesi lend 3054
TAM Airlinesi lend 3054 oli riigisisene lend Porto Alegre lennujaamast São Paulo rahvusvahelisse lennujaama. 17. juulil 2007 ei õnnestunud piloodil lennukit maandumisrajal maandada. Lennuk pöördus vasakule ja kihutas TAM Expressi lattu sisse. Selle lähedal asus ka bensiinijaam. Lennuki kokkupõrge põhjustas suure tulekahju, mis tappis pardal olnud 187 inimest silmapilkselt. Samuti hukkus 12 inimest maapinnal.
Lend 3054 intsident on läbi ajaloo suurima ohvrite arvuga õnnetus Ladina-Ameerikas ja samuti suurima ohvrite arvuga õnnetus lennukitüübi Airbus A320-ga. See oli 2007. aasta ohvriterohkeim lennuõnnetus.
Õnnetuse kulg
pisi|vasakul|Lennuki teekond Lend 3054 sai loa maanduda maandumisrajal suunaga 35L.
Videosalvestised on näidanud, et hoolimata sellest, et lennuk puutus maandudes rajaga määrustepäraselt kokku, ei suutnud lennuk hoogu maha võtta. Lennuk kaldus vasakule ja sõitis maandumisrajalt välja kiirusega 162 km/h. Kuna maandumisrada asus kõrgemal kui ümbritsev, kandus lennuk üle maantee Avenida Washington Luís, otse TAM Expressi lattu, mille lähedal asus bensiinijaam. Tekkinud tulekahju tappis kõik pardal olnud 187 inimest silmapilkselt ja 12 inimest maapinnal.
Pour le Mérite
thumb|Pour le Mérite. thumb|Pour le Mérite "rahuklass" ehk teadus- ja kunstiteenete eest antav aumärk
Pour le Mérite orden oli 1740. aastal Friedrich II asutatud Preisimaa kuningriigi kõrgeim sõjaväeline autasu.
Rahuklass
Pour le Mérite "rahuklass" (sks. Friedensklasse des Orden "Pour le mérite" või Orden Pour le Mérite für Wissenschaft und Künste) on Friedrich Wilhelm IV poolt 1842. aastal asutatud teadus ja kunsti teenete eest antav aumärk, mida ka tänapäeval Saksamaal välja antakse. Esimeseks "rahuklassi ordu" kantsleriks valiti Alexander von Humboldt.
Sõjaväelastest on rahuklassi kavalerideks teiste hulgas saanud sõjandusteadlane vabahärra Colmar von der Goltz (1911) ja sõjaliste teenete eest ordeni saanutest feldmarssal Helmuth von Moltke (1874), sõjanduskirjanik Julius von Verdy du Vernois (1891), riigitegelane vürst Otto von Bismarck (1896) ja sõjaajaloolane Hermann von Kuhl.
Baltimaadest on rahuklassi autasu saanud:
Välismaalastest rahuklassi kavalere:
Aprill
Aprill on Gregoriuse kalendris aasta neljas kuu. Selles on 30 päeva.
Aprill oli Vana-Roomas aastani 154 eKr aasta teine kuu. Nimetus tuleb ladinakeelsest nimetusest Aprilis ja tähendab arvatavasti 'avav'.
Aprill, mai ja juuni tähendasid (vist etruskidelt laenatuna) ka idanemist, kasvamist ja noorust.
Muud nimetused
Aprilli rahvapärased nimetused on jürikuu, mahlakuu, sulakuu. Lisaks tuntakse nimetusi puhkekuu ehk puhkemiskuu, poolikuu (tähendus teadmata) ja lihavõttekuu.
Tšetšeeni Vabariigi vapp
Tšetšeeni Vabariigi vapp on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Tšetšeeni Vabariigi riigivapp.
See kinnitati 25. mail või 26. mail 2004 Tšetšeenia Riiginõukogus ning 22. juunil 2004 Tšetšeeni Vabariigi presidendi seadlusega nr 125. Uus vapp võeti kasutusele lamava hundiga vapi (Itškeeria Tšetšeenia Vabariigi vapp) asemel põhjendusega, et vana vapp ei ole islami traditsioonidega kooskõlas. Uus vapp vastab ametlikel andmetel rahvuslikule mentaliteedile ja tšetšeeni rahva kohale tänapäeva maailmas.
25. veebruaril 2004 kiitis Tšetšeeni Vabariigi Riiginõukogu heaks uue vapi esialgse kavandi, millel oli muuhulgas ära toodud Tšetšeeni Vabariigi nimi vene ja tšetšeeni keeles.
Kirjeldus ja tõlgendus
Vapil on valge ringi ümber kaks rõngast, sisemine sinine ja välimine kollane.
Valge ringi sees paiknevad ruudukujuliselt ülal sinised stiliseeritud mäed, vasakul ajaloolist järjepidevuse väljendav sinine tšetšeenide keskaegne kaitsetorn (vainahhide torn),   paremal Tšetšeenia loodusrikkusi sümboliseeriv sinine naftapuurtorn ning keskel tšetšeeni  punane ühtsuse ja igaviku sümbol rahvusliku ornamendi kujul.
Paul Arras
Paul Arras VR II/3 (24. september 1892 Erastvere vald, Võrumaa – 11. detsember 1980 Tallinn) oli eesti farmatseut.
Lõpetas 1924 Tartu Ülikooli, mag. pharm. 1925 (magistritöö "Formaldehüüdi kvantitatiivse määramise meetoditest formaliinis").
Osales Vabadussõjas.
Tšetšeeni Vabariigi vapp
Kirjeldus ja tõlgendus
Kollases rõngas on sinine rahvuslik ornament valgel taustal.
Paul Arras
Kehra apteegi omanik ja juhataja. Rohuteadlaste Koja nõukogu liige.
Mai
Mai ehk lehekuu on Gregoriuse kalendris aasta viies kuu. Selles on 31 päeva.
Mai oli Vana-Roomas aastani 154 eKr aasta kolmas kuu. Nimetus tuleb ladinakeelsest nimetusest Maius, mis oli antud kas jumalatar Maia või kasvujumal Maiuse järgi.
Muud nimetused
Mail on järgmised rahvalikud nimetused: lehekuu, lehehakkamiskuu ehk lehehakkamise kuu, mahlakuu, õiekuu, rõõmukuu, toomekuu, meiukuu (kaskede ehk meiude toomise järgi), laulukuu, elukuu, sugukuu, külvikuu, kesakuu (kesaharimise aja järgi), suvikuu (suveroheluse saabumise järgi), nelipühakuu.
Kuu pühendused
Mai on neitsi Maarjale pühendatud kuu.
Ludolf Grove
Ludolf Grove (ka Ludolph Grove või Ludolphus Grove; surnud 11. märtsil 1458) oli Saare-Lääne piiskop 1449–1458 koos Johannes Creuliga, kuid Saare-Lääne piiskopkonna kapiitel oli ta valinud piiskopiks 1438. või 1439. aastal.
Grove oli 1423–1425 Saare-Lääne piiskopkonna kanoonik ja toomhärra, 1429–1438 oli ta Saare-Lääne piiskopkonna rahandusametnik (Tressler) ja 1435 Saaremaa generaalvikaar.
Saksa ordu ülemprotektor Johann Tiergart nõudis Grovelt 12. septembril 1423 seoses Christian Kubandi määramisega Saare-Lääne piiskopiks, et Grove mõjutaks Saare-Lääne piiskopkonna kapiitlit ja rüütleid, et apelleerida paavsti otsuse vastu. 10. novembril 1423 nõudis Saksa ordu kõrgmeister Paul von Rusdorf, et Grove mõjutaks kapiitlit paavsti otsust vaidlustama. 1424 saatis kõrgmeister Grove Johannes Schutte esindajana Rooma, kuid ta ei saavutanud seal loodetud tulemust.
1425 peeti kohtuprotsess Grove ja Kuramaa preestri Nicolaus Sumbergi vahel ametikohale määramise asjus.
Ametisse määramine ja kodusõda
Grove valiti Saare-Lääne piiskopkonna kapiitli poolt piiskopiks 15. jaanuari 1439, kuid paavst ei kinnitanud teda ametisse. Seevastu pühitses ta enne 8. jaanuari 1440 ametisse Riia peapiiskop Henning Scharpenberg. Lisaks Riia peapiiskopile tunnustasid teda teised Liivimaa piiskopid ning Liivi ordu, Taani kuningas ja Rootsi kuningas. Tänu sellele oli Grove aastatel 1439–1448 kogu Saare-Lääne piiskopkonna tegelik vaimulik ja ilmalik isand.
Eugenius IV teatas 2. detsembril 1440, et kardinal Antonio Correr pidi Saaremaa vaidluse lahendama. Saksa ordu kõrgmeister Konrad von Erlichshausen nõudis 29. märtsil 1445 Liivi ordu maameistrilt Heidenreich Vinke von Overbergilt Grovega tekkinud tüli lahendamist ja nõudis mitte viivitada Creuli taotluste täitmisega.
Aprillis 1446 nõudis kõrgmeister Grovelt kahjutasu maksmist Creulile. Creul teatas 25. aprillil 1446 oma loobumisest Saare-Lääne piiskopi ametikohast, vastutasuks pidi Grove talle maksma vähemalt 4000 ungari kuldnat ja 8 täkku. 16. juunil 1446 soovis Creul saada teist ametikohta ja jätkas kahjutasu nõudmist, Grove poolt väljastatud lepe pidi saama kapiitli ja Konrad von Uxkülli poolt pitseritega kinnitatud. Creul sõnastas 22. juunil 1446 notariaali, mille järgi jäi Grove piiskopiks ja Creul lubas teda mitte takistada tingimusel, et kui Grove ei taha kokkulepet täita, tuleb Grove vastu välja astuda. Grove pidi kahjutasu ära maksma kahes osas, kuid loobus sellest viimasel hetkel, mille järel võttis Taani kuningas Christofer III Grove ja Saare-Lääne piiskopkonna 16. juulil 1446 oma kaitse alla.
1448. ja 1449. aasta talvel tungisid orduväed Läänemaale ja hõivasid osa sellest. Kuna Grovet toetas Taani kuningas, siis ei saanud ordu kogu piiskopkonda vallutada.
Kodusõja lõpetamiseks sõlmis Grove 9. märtsil 1449 Johannes Creuliga Kuressaares Kuressaare rahulepingu ja 20. aprillil 1449 andis ta Haapsalu Creulile üle. 1. detsembril 1449 tunnustas Nicolaus V Kuressaares sõlmitud lepingut ja vabastas Grove ekskommunikatsioonist.
Viibimine Eestis
15. jaanuaril 1439 oli Grove Koluveres, 5. märtsil 1441 Haapsalus, 9. veebruaril 1442 Kuressaares, 9. märtsil 1449 Kuressaares ja 1456 Valga maapäeval.
Liivi ordu maameistri tunnustamine
Saksa ordu Deutschmeister Eberhard von Sanszeym kohustas 19. juunil 1439 Riia peapiiskoppi Henning Scharpenbergi, Tallinna piiskoppi Heinrich Uxkülli, Tartu piiskoppi Dietrich Reslerit ja Grovet tunnustama Liivi ordu maameistrina Heidenreich Vinke von Overbergi. 14. augustil 1439 teatas Grove koos Riia peapiiskopi ja Kuramaa piiskopiga Liivi ordu asjus Preisimaa seisustele, kuna Liivi ordu maameister tülitses Saksa ordu kõrgmeistriga.
Nõuded
Grove esitas 15. jaanuaril 1439 nõude Tallinna kodaniku Hans tor Nateli maksmata võla asjus.
Grove teatas Tallinna raele 9. veebruaril 1442 Clawes Heveri asjus.
Saksa ordu kõrgmeister Konrad von Erlichshausen teatas 2. novembril 1447 Grovele piiskopi vasalli Heinrich Beeri ja kõrgmeistri vasalli Marcus Mageri tüli asjus.
Grove esitas 2. septembril 1455 Tallinna raele palvekirja oma alama Hans Ponnycki laeva asjus.
Liivi ordu maameister Vinke teatas 23. veebruaril 1453, et Grove pole Rooma saatnud vabanduskirja.
Lepe orduga
Maasilinna foogt Dietrich von der Dornenburg leppis 29. augustil 1453 Grovega kokku ülejooksnud talupoegade asjus, kes jäeti Grovele.
Läänistamised
Grove läänistas 5. märtsil 1441 Fromhold Aderkasile ustava teenistuse eest läänimaad Ridala kihelkonnas.
Ta tunnistas 16. augustil 1441, et Wilhelm Fahrensbach oli Hans Lyvele müünud maatüki.
Grove läänistas 13. mail 1453 kapiitli loal Konrad ja Nicolaus Uxküllile Vigala ja Aaspere mõisad.
Ta läänistas 24. aprillil 1454 Hinrik Radele maad Karja kihelkonnas.
Hřensko
pisi|Hřensko pisi| [[Parvlaev (ja piiriületus) Elbe jõel Hřensko ja Schöna vahel ]] pisi|Pravčická brána Hřensko on ligikaudu 275 elanikuga väike küla Tšehhi Vabariigi Ústí nad Labemi piirkonnas Saksamaa piiril, mis asutati 15. sajandil kauplemisasulana. See asub Kamenice ja Labe jõe ühinemiskohas. Asulas asub Tšehhi Vabariigi madalaim maismaapunkt.
Kuna küla asub piiri lähedal, siis teenindavad paljud sealsed poed peamiselt Saksa ja Tšehhi turiste, kes käivad üle piiri poodlemas ja einestamas. Samuti on asula paljudele České Švýcarsko rahvuspargis asuvatele vaatamisväärsustele keskuseks. Vaatamisväärsuste hulka kuuluvad Kamenice jõe kuru ja Pravčická brána looduslik kivisild, viimast kajastati filmis "Narnia lood: lõvi, nõid ja riidekapp".
Püstol
Kaasaegsete püstolite salve mahub olenevalt püstolist tavaliselt 6-20 padrunit.
Valmistatakse ka automaatse tulerežiimiga püstoleid ehk automaatpüstoleid.
Püstol leiutati Hiinas 13. sajandil, Euroopas 15. sajandil. Leiutaja on teadmata. 18. sajandiks hakkas see tähendama käsitulirelvi üldse. Pöörleva trummelsalveega revolver leiutati 19. sajandil.
Arvatakse, et sõna "püstol" pärineb tšehhi sõnast píšťala ('vilepill'). Varem seostati seda Itaalia linna Pistoia nimega. Enamikus keeltes, kus seda sõnatüve kasutatakse, on selle sõna teine häälik 'i'. Eesti keel on ainus, kus teine häälik on 'ü'. Selle häälikuvahetuse põhjustas sarnasus sõnaga "püss".
Ajaloost
Esimesed tulirelvad ehitati Hiinas, kus leiutati püssirohi. Vanim teadaolev pronkstoruga käsirelv on Heilongjiangi käsikahur, mis pärineb aastast 1288. See on ilma käepidemeta ca 34 cm (13,4 tolli) pikk ja kaalub ca 3,55 kg (7,83 naela).
Kasutus
pisi|Käsilaskerelvad hobiks kogumiseks Püstolid on levinud tulirelvad tsiviikäibes. Samuti kasutatakse püstoleid laialdaselt turvaettevõtetes ja jõustruktuurides (politsei, piirivalve, sõjavägi).
Sõjaväerelvana on püstol kasutusel põhiliselt juhtivkoosseisu, kuulipildurite ja granaadiheiturite sekundaar- või enesekaitserelvana, samuti relvasüsteemi või muu sõjatehnika meeskonnaliikmete enesekaitserelvana.
Samuti on püstol (ka õhupüstol) kasutuses võistlusspordis.
Vaata ka
pisi| Pardini SP (spordi püstol .22LR)
Välislingid
Handgun fa:سلاح کمری
Kuressaare rahuleping
Kuressaare rahuleping oli paavsti poolt Saare-Lääne piiskopiks määratud Johannes Creuli ja Saare-Lääne piiskopkonna kapiitli poolt piiskopiks valitud Ludolf Grove vahel ordu vahendusel paastuaja 2. pühapäeval 9. märtsil 1449 Kuressaares sõlmitud rahuleping, mille alusel lõppes Saare-Lääne piiskopkonnas kodusõda.
Eellugu
Pärast Saare-Lääne piiskopi Johannes I Schutte surma valis piiskopkonna kapiitel enne 15. jaanuari 1439 piiskopiks Ludolf Grove, kuid paavst Eugenius IV ei kinnitanud teda ametisse, vaid määras 24. märtsil 1439 piiskopiks Johannes Creuli. Grovet toetasid Liivi ordu ja Riia peapiiskop Henning Scharpenberg, kes pühitses ta enne 8. jaanuari 1440 ametisse; Creuli toetasid aga paavst, Saksa kuningas Friedrich IV ja Saksa ordu kõrgmeister Paul von Rusdorf.
Creul teatas 19. mail 1439 Rusdorfile oma ametissemääramisest ja palus abi oma ametikoha omandamiseks. Eugenius IV teatas 2. detsembril 1440, et kardinal Antonio Correr pidi Saaremaa vaidluse lahendama. Creul soovis 15. mail 1441 abi Chełmno piiskopilt. Eugenius IV nõudis 19. novembril 1443 Saksa ordu kõrgmeistrilt Konrad von Erlichshausenilt Creuli toetamist.
Kõrgmeister Erlichshausen nõudis 29. märtsil 1445 maameistrilt Heidenreich Vinke von Overbergilt Grovega tekkinud tüli lahendamist ja nõudis mitte viivitada Creuli taotluste täitmisega. Creul soovitas 31. augustil 1445 oma asja arutamiseks Friedrich von der Ropet, kes omakorda teatas, et Riia ja Tartu rüütlid tahavad Creuli abistada. 31. augustil 1445 saatis Creul kõrgmeistrile teate Saare-Lääne piiskopkonna omandi asjus. Kõrgmeister andis septembris 1445 instruktsiooni maameistrile Creuli ametissepaigutamise asjus. 17. veebruaril 1446 nõudis kõrgmeister maameistrilt taas Creuli abistamist.
Aprillis 1446 nõudis kõrgmeister Grovelt kahjutasu maksmist Creulile. Creul teatas 25. aprillil 1446 oma loobumisest Saare-Lääne piiskopi ametikohast, vastutasuks pidi Grove talle maksma vähemalt 4000 ungari kuldnat ja 8 täkku. 16. juunil 1446 soovis Creul saada teist ametikohta ja jätkas kahjutasu nõudmist. Grove poolt väljastatud lepe pidi saama kapiitli ja Konrad von Uxkülli poolt pitseritega kinnitatud. Creul sõnastas 22. juunil 1446 notariaali, mille järgi jäi Grove piiskopiks ja Creul lubas teda mitte takistada tingimusel, et kui Grove ei taha kokkulepet täita, tuleb Grove vastu välja astuda. Grove pidi kahjutasu ära maksma kahes osas, kuid loobus sellest viimasel hetkel, mille järel võttis Taani kuningas Christofer III Grove ja Saare-Lääne piiskopkonna 16. juulil 1446 oma kaitse alla.
Juunis 1446 teatas ordu ülemprokuraator Ruperti, et Eugenius IV avaldas 3 bullat, mille järgi tuleb Saksa ordul aidata Creuli. 10. detsembril 1446 kohustas Eugenius IV maameister Heidenreich Vinke von Overbergi aitama Creulil omandada piiskopkonda, kuna Creul on õigusjärgne piiskop. Seetõttu saatis kõrgmeister Erlichshausen 10. veebruaril 1447 palvekirja kantsler Caspar Schlickile, paludes Saksa kuningalt abi Creuli abistamiseks. Creul omakorda otsis 20. märtsil 1447 kõrgmeistrilt nõu edasise tegevuse osas, kes saatis Rooma volikirja Saaremaa osas.