cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Magnetoptiline ketas
pisi|MO ketta pind Magnetoptiline ketas on andmekandja, mille kirjutamisel kasutatakse magnetvälja ning lugemisel optikat. Tehnoloogia pärineb aastast 1985. Neid kettaid kasutati arvuti kõvaketastena, ning need ei vaja erilisi failisüsteeme.
Magnetoptilised kettad on turult kadunud, kuna odavamad CD/DVD-kettad muutsid nad üleliigseteks. Magnetoptilised kettad on väga töökindlad, samas aga ka väga aeglased.
Tehnoloogia
pisi|130 mm 2,6 GB magnetoptiline ketas Algselt olid kettad sama suured, kui täiskõrguses 130 mm kõvakettad (nt arvutis IBM PC XT). 130 mm andmekandja meenutab välimuselt vanamoodsat CD-ROM-i ümbrist, samas 90 mm ketas on juba umbes sama suur, kui harilik 1,44 MB diskett, kuid kaks korda paksem. Ketta ümbris tagab, et tolm ei rikuks seadet ning kestadel on avad, mis justkui oleksid alati suletud.
Plastikust kesta all on magnettundlikust metallist ketas. Andmete lugemise ja kirjutamise käigus puudub füüsiline kontakt kettaga. Lugemisel valgustab laser ketta pinda, mis omakorda peegeldab valgust lähtuvalt aluspinnast. Kirjutamisprotsessi ajal laseri võimsus kasvab nii palju, et see suudab ketta pinna üles sulatada. Kui kirjutatav punkt on üles sulatatud, lülitub protsessi ketta teisel pool paiknev elektromagnet, millega muudetakse ketta polarisatsiooni.
Iga kirjutamistsükkel on lugemistsüklist kaks korda pikem, kuna esimesel ketta ringil laser kustutab ja kuumutab ketast ning teisel ringil elektromagnet kirjutab andmed kettale. Aastal 1996 leiutati 90 mm ketaste jaoks tehnika, mis kustutas ja kirjutas samal tsüklil.
Magnetoptilised kirjutid kontrollivad pärast kirjutamist kettale salvestatud andmeid, et vea puhul sellest kohe operatsioonisüsteemile teada anda. See tähendab, et kirjutamine on lugemisest kolm korda aeglasem, kuid neile ketastele salvestatud andmed säilivad töökindlalt.
Poolmaraton
Poolmaraton on kergejõustiku võistlusala ja on nime järgi pool distantsi maratonist ehk 21,0975 km pikkune pikamaajooks (pool maratonijooksu distantsist). See distants ei kuulu olümpiamängude ega maailmameistrivõistluste kavva. Poolmaratonis korraldatakse eraldi maailmameistrivõistlused. Nii nagu maraton, on ka poolmaraton tänava- või maanteejooks.
Magnetoptiline ketas
Tehnoloogia
Magnetoptiliste ketaste tehnoloogia hakkas hoogsalt arenema 1997. aasta sügisel, kui välja tuli Plasmon's DW260 ketas. Selles oli kasutusel tehnoloogia Light Intensity Modulated Direct OverWrite, tänu millele oli ketta jõudlus varasematest ketastest märgatavalt suurem.
Poolmaraton
Rekordid
Et poolmaratonivõistlusi peetakse üle maailma erinevatel teedel ja tänavatel, siis joostud aegu ei saa otseselt omavahel võrrelda. Rahvusvaheline kergejõustikuliit IAAF siiski ametlikult registreerib kiiremad ajad.
Naised
Eesti meistrivõistlused poolmaratonis toimuvad septembris SEB Tallinna Sügisjooksu raames.
Magnetoptiline ketas
Tehnoloogia
130 mm kettad olid saadaval mahtudega 650 MB kuni 9,2 GB, kuigi see maht oli jagatud ketta kahele küljele ehk näiteks 2,6 GB ketta puhul oli mõlema poole vormindatud suurus 1,2 GB. 130 mm kettad kasutasid alati SCSI-liidest. 90 mm kettad oli ühepoolsed ning neil puudus ümberpööramise võimalus. 90 mm kettaid oli saada SCSI, IDE (PATA) ja USB vormingus. Maht varieerus 128 MB kuni 2,3 GB-ni.
Tootjad
Arvuti NeXT oli esimene, mis kasutas magnetoptilist ketast, kuid peagi pakkus Canon seda ka teistele klientidele.
Sony MiniDiscs on magnetoptiline ketas ja Sony toodab ka muid erinevaid magnetoptilisi meediume.
Fujitsu oli 90 mm magnetoptiliste seadmete suurtootja, kuid ka nemad on magnetoptiliste seadmete tootmise lõpetanud.
PDO Konica Minolta on jäänud ainsaks 90 mm 3,5" magnetoptiliste ketaste tootjaks. Neil on nii Euroopas kui ka Ameerika Ühendriikides müügil 3,5" 1,3 GB mahutavusega ketas.
MiniDisc ja Hi-MD
pisi|MiniDisc MiniDisci (lühemalt MD) magnetoptilise salvestussüsteemi töötas välja Sony eesmärgiga parandada helikvaliteeti kassettmakiga võrreldes ja võimaldada ka salvestatud helimaterjali hõlpsat töötlemist. MD-seadmed tulid müügile 1992. aastal, aga on leidnud võrdlemisi piiratud kasutamist. Sony lõpetas kaasaskantavate MD-mängijate tootmise 2012. aastal.
MD-plaat on kaitseümbrises nagu arvutidiskett, ent sellest märksa väiksem: läbimõõt 64 mm, ümbris 72×68×5 mm. Mänguaeg oli algselt 60 min, seejärel 80 min.
Salvestist kannab 1,2 mm paksust läbipaistvat plastketast kattev magnetkiht, mille peegeldusvõimet saab salvestamisel muuta magnetvälja ja laserkiire koostoimel. Magnetkiht (nt polaarsusega SN) magneetub ümber (olekusse NS) ainult salvestusraja selles kohas, mida samal ajal kuumutab kõrge temperatuurini (180 °C) plaadi vastaspoolelt infrapunane laserkiir (sama lainepikkusega 0,78 μm kui CD-mängijas). Ümbermagneeditud koht on parema peegeldamisvõimega ja vastab bitile 1. Need magneetumisolekud jäävad püsima ka magnetkihi jahtumise järel. Üheaegselt kirjutamisega kustutab laserkiir endise salvestuse. Salvestusrajalt loeb laserkiir bitte samamoodi nagu CD-plaadilt; laserkiire võimsus on nüüd palju väiksem kui salvestamisel. Säästkodeerimiseks kasutab Sony oma koodekit ATRAC. Versioon ATRAC3plus (2003) tagas andmekiiruse 256 kbit/s.
2004. aastal tuli Sony välja minidiski Hi-MD versiooniga, mis lubab salvestada ühele endise suurusega Hi MD-plaadile ligi 1 GB andmeid, seejuures peale helisignaali ka fotosid, tekstdokumente ja videot. Andmeid tihendab süsteem ATRAC-3plus, kusjuures on valida mitmesuguseid andmeedastuskiirusi.
Friedrich Berg
Friedrich Bergi vanemad olid Gustav Gotthard Karl von Berg (1796–1861) ja Charlotte Katharina Elisabeth von Sievers (1824–1899). pisi|Bergi (Päri) suguvõsa krahvivapp
Berg tegeles rukki aretusega, samuti kirjutas ta teadustöö hariliku kuuse vormidest.
Sangaste Põllumeeste Seltsi asutajaliige ja auesimees.
Soome suurvürstiriigi krahvina oli Berg Soome kodanik. Krahviseisusse tõstmise tõttu kadus Bergi perekonna nimest "von".
18. augustil 1926 otsustas Vabariigi Valitsus lubada põllutööministril anda Friedrich Bergile eluaegseks kasutamiseks tasuta Sangaste mõisast eraldatud maatükk ja hooned.
1940. aastal omandas Friedrich Bergi põdra-, mägikitse-, pühvli- ja hirvesarvede kollektsiooni (kokku 113 paari) umbes 600 krooni eest Põllutööministeeriumi metsandus- ja jahindusmuuseum ja 13. juunil 1940 viidi need veoautol Tallinna.
Perekond
1875. abiellus Berg õukonnadaam Maria (Daisy) Katharina Bruuniga (1856–1922), kes oli Vene kindrali ja Soome asjade riigisekretäri salanõunik parun Theodor Bruuni (1821–1888) ja Mary Edith Henley tütar. Abielust sündisid:
Bergi abikaasa õe Marguerite (Daisy) Emma Bruuni mehele, füsioloog Ragnar Granitile (1900–1991) anti 1967 Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind.
Põhjasetted
Põhjasetted on veekogu põhja moodustunud setted. Sõltuvalt vaadeldavast veekogust saab rääkida:
Põhjasetetes elavate loomade kogumit nimetatakse zoobentoseks.
Veri
pisi|Vereproovid Veri (Ladina keeles sanguis) on paljude selgrootute ja selgroogsete loomade organismis südame või südamelaadsete elundite töö ja vererõhu toel veresoontes ringlev kehavedelik.
Transpordifunktsioon
Esmajoones on veri transportiv keskkond.
Miljööfunktsioon
Vere ringlemisel kehas hoiavad teatud elundid pidevalt kontrolli all tema koostist ning füüsikalisi omadusi ja korrigeerivad neid vajaduse korral nii, et säiliks homöostaas, s.t lahustunud ainete kontsentratsiooni, temperatuuri ja pH ulatuslik konstantsus. Selline kehasisese miljöö konstantsus on kõikide rakkude normaalse funktsiooni üheks põhiliseks eelduseks.
Kaitsefunktsioon
Organismi võime sissetunginud võõrkehi ja haigusetekitajaid kahjutuks muuta on eelkõige seotud valgete verelibledega.
Ameerika Samoa
Ameerika Samoa on Ameerika Ühendriikide hallatav omavalitsuslik ala Vaikse ookeani lõunaosas, mis hõlmab Samoa saarte idapoolsed saared. Ameerika Samoa moodustavad Tutuila saar koos seda ümbritsevate väikesaartega, Manu'a saared (Ta'ū, Ofu ja Olosega), Swainsi atoll ja Rose'i atoll.
Veri
Vere koostis
Veri koosneb õrnkollakast vereplasmast ja selles olevatest vere vormelementidest: punastest verelibledest (erütrotsüütidest), valgetest verelibledest (leukotsüütidest) ja vereliistakutest (trombotsüütidest). Täiskasvanutel moodustab veri umbes 6–8% keha massist, seega on täiskasvanute vere maht 4–6 l.
Vereplasma
Vereplasma on õrnkollakas vedelik, mis moodustab vere vedela osa. Tervel täiskasvanul mehel on plasma osa vere mahust keskmiselt 55%. 1 liiter inimese vereplasmat sisaldab 900–910 g vett, 65–80 g valku ja 20 g väikemolekulaarseid substantse. Inimese arteriaalse vere pH on temperatuuril 37 o C nõrgalt aluseline (7,4). Imetajate vereplasma pH on ligikaudu 7,3. Peamisteks plasmavalkudeks on albumiinid, globuliinid ja fibrinogeen.
Vere vormelemendid
Veres ringlevad ka primaarsetest kasvajatest irdunud vähirakud, nagu näiteks ringlevad vähirakud (inglise circulating tumor cells).
Maolised
Madude leukotsüütide terminoloogia pole seni veel päris selge, kuid arvatakse, et valgeliblede populatsioon sarnaneb imetajate omaga: eosinofiilid, monotsüüdid, basofiilid, lümfotsüüdid. Madudel, nagu paljudel teistelgi roomajatel, on tuvastatud ka asurofiilid ja heterofiilid (ekvivalent imetajate neutrofiilidele).
Leukotsüüdid on liigist lähtuvalt erineva morfoloogiaga.
Madude erütrotsüüdid on tuumaga rakud ja nende elukaar on 600 päeva ringis.
Lindudel
Erinevalt imetajatest sisaldavad lindudel ka täiskasvanud erütrotsüüdid tuuma, samuti sisaldavad tuuma trombotsüüdid, mis raskendavad verepildi uurimist ja leukotsüütide tuvastamist. Linude erütrotsüüdid on imetajade omadest suuremad ja ellipsoidse kujuga, näiteks kana punase verelible suurus on 11–13 × 7–8 μm. Lindude leukotsüüdid on väiksemad kui imetajatel.
Laborimeditsiin
Tänapäeval tehakse lisaks spetsiifilisematele laboratoorse diagnostika meetoditele endiselt mitmesuguseid histoloogilisi analüüse, mis põhinevad vererakkude identifitseerimisel ja loendamisel ning nende alusel patsiendi tervisliku seisundi iseloomustamisel.
Levinuimad vere automaatuuringu parameetrid on leukotsüütide absoluutarv (WBC), erütrotsüütide absoluutarv (RBC), hemoglobiin (HGB), hematokrit (HCT), erütrotsüütide keskmine maht (MCV), keskmine Hgb hulk erütrotsüüdis (MCH), keskmine Hgb kontsentratsioon erütrotsüüdis (MCHC), erütrotsüütide suurusjaotuvuse variatsioonikoefitsient (RDW-CV), trombotsüütide suurusjaotuvuse variatsioonikoefitsient (PDW), trombotsüütide keskmine maht (MPV), trombotüüstide suurte vormide suhtarv (P-LCR), trombokrit (PCT), neutrofiilide absoluutarv (NEUT), lümfotsüütide absoluutarv (LYMPH), monotsüütide absoluutarv (MONO), eosinifiilide absoluutarv (EO), basofiilide absoluutarv (BASO), normoblastide suhtarv (NRBC), retikulotsüütide suhtarv ja retikulotsüütide absoluutarv (RET), ebaküpsete RET fraktsioon (IRF) jt.
Ameerika Samoa
Ameerika Samoa ROK-i maakood on ASA.
USA Neitsisaared
USA Neitsisaared on Ameerika Ühendriikidele kuuluv liidendamata ala, osa Väikestest Antillidest. Asuvad Puerto Ricost idas. Ala hõlmab 53 vulkaanilist saart, millest suurimad on Saint John, Saint Thomas ja Saint Croix.
Peamine sissetulekuallikas on turism.
Napoleoni sõdade ajal vallutas Suurbritannia saared 1801. Taani garnison kapituleerus rahumeelselt ilma verevalamiseta, 1802 tagastati saared Taanile. Detsembris 1807 vallutas Suurbritannia uuesti saared ja tagastas Taanile 20. novembril 1815.
Kukevere
Kukevere on küla Järva maakonnas Järva vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda.
USA Neitsisaared
1860. aastatel ilmutas USA huvi saarte üle. President Andrew Johnson sõlmis Taaniga kokkuleppe St. Johni ja St. Thomase saare ostmise üle 7.5 miljoni dollari eest, mis 1868. aastal saartel peetud referendumiga heaks kiideti, kuid USA senat ei ratifitseerinud lepingut, kuna Johnson tagandati.
Kukevere
Küla varasem nimi oli Kuckofer.
USA Neitsisaared
1915. aastal avaldas USA uuesti huvi saarte üle, kuna käimas oli esimene maailmasõda ja saarte strateegilise asukoha tõttu Panama kanali lähedal oli karta, et Saksamaa võib saared vallutada ja rajada sinna allveelaevabaasi. Ka Taanile oli saarte ülalpidamine kulukas ja strateegiline probleem. Kuna Taani oli sõjas neutraalne, tuli tegutseda kiiresti enne USA võimalikku sõttaastumist. 14. detsembril 1916 toimud referendum tulemusel (64.2 poolt-35.8 vastu) kiitis Taani heaks saarte müügi USAle, 17. jaanuaril 1917 sõlmitud Taani Lääne-India lepinguga müüs Taani saarestiku USAle 25 miljoni dollari eest ja USA andis Taanile vabad käed kogu Gröönimaa üle. 31. märtsil 1917 lõppes Taani administratsioon saarte üle.
Sport
USA Neitsisaarte ROK-i kood on ISV.
Kukevere
Asukoht
Küla asub Järva valla põhjaosas, piirnedes Järva valla Märjandi, Peedu ja Sääsküla küla ning Käravete alevikuga ning Tapa valla Kõrveküla, Raudla ja Rägavere külaga. Küla läbib Jägala–Käravete ehk Piibe maantee.
Ajalooline taust
Asulat on esmamainitud 1564. aastal. Kukevere koosneb kahest ajalooliselt külast: Kukevere ja Säänla külast. 1725. aastal elas külas 70 inimest. 1977. aastal liideti Kukevere külaga osa Käravete asula territooriumist. Enne kolhoose olnud Kukevere külas 13 talu, nendest 8 omanikud olid Kirnmannid. Niisamuti oli suurem osa Kukevere elanikest Kirnmannid. Kukeveres tegutses Gustav Kirnmanni juhtimisel segakoor, mis käis ka laulupidudel. Kukeveres tegutses ka naisselts, mida juhatas Aliide Kirnmann.
Halduskuuluvuse muutumine:1866 Kukevere vald, 1892 Ambla vald, 1945 Jäneda külanõukogu, 1963 Lehtse külanõukogu, 1977 Ambla külanõukogu, 1991 Ambla vald, 2017 Järva vald.
Vaatamisväärsused
Kukevere külas Innu talu lähedal kuusesegametsas asub roosakashall heinasaokujuline graniitrahn: pikkus 6,3 m, laius 5,8 m (kitsamal otsal 4,6), kõrgus 2,7 m, ümbermõõt 21 m. Kivim on jämedateraline ja kvartsirikas. Põhjakülje kallakul on näha laste liulaskmise rada. Rahnu tipus asub looduslikuna näiv lohk läbimõõduga 40–50 cm ja sügavusega 10 cm. Lohus leidub sütt ja tuhka ja sealt väljub väike veevoolurenn. Nii lohu kui ka kogu kivi pind on konarlik ja kaetud samblaga. Ümbruses esineb ka väiksemaid rahne. Läheduses asuvad Jänijõe alguse allikad. Rahnu nimi “Kohtumiskivi” tulevat sellest, et vanasti käinud külanoored rahnu juures kokku saamas.
Omaette kaunis vaade avaneb Piibe maanteelt külani viival alleel. Teed külla juhatab põline mänd. Kukevere mõisa kuivati on kaunis näide Järvamaa põhjaosale tüüpilisest maakivi ja Kuru lubidolomiidi kooskasutamisest. Seal töötas kõrtsmikuna kuulus “prohvet Maltsvet” Juhan Leinberg.
Küla piirkonnas Jaani ja Karja talu maadel on arheoloogiamälestistena kaitse all kaks kivikalmet.
Baisogala vald
Baisogala vald (leedu keeles Baisogalos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Radviliškise rajooni territooriumil.
Valla pindala on 131 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4024 inimest. Valla keskuseks on Baisogala alev (2011. aastal oli seal 2034 elanikku), vallamaja aadress on Mokyklos g. 4,. Vallavanem on Romas Kalvaitis. Teine alev selles vallas on Palonai (aastal 2011. oli seal 345 elanikku).
Biskaia provints
Biskaia provints on provints ja ajalooline ala on Põhja-Hispaanias Baski autonoomses piirkonnas Biskaia lahe rannikul. Provintsi baskikeelne nimi Bizkaia on 2011. aastast ühtlasi provintsi ametlik nimi, varem oli ametlik hispaaniakeelne Vizcaya.
Kliima
Biskaia provintsi aastane keskmine temperatuur on +14,0 °C, jaanuaris +8,9 °C, augustis +19,8 °C.
Aastas sajab keskmiselt 1236 mm, sealhulgas jaanuaris 130 mm ja augustis 89 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 1525 tundi, sealhulgas jaanuaris 77 ja augustis 174 tundi.
pisi|tühi|Biskaia provintsi haldusjaotus
Hollandi Antillid
Hollandi Antillid (ajalooline nimi Hollandi Lääne-India) oli aastatel 1954–2010 Madalmaade Kuningriigi autonoomne osa. 1986. aastal eraldus Aruba, 15. oktoobril 2010 kaotati Hollandi Antillid haldusüksusena, tulemusena moodustati kaks uut Madalmaade Kuningriigi maad: Curaçao ja Sint Maarten. Ülejäänud saared: Bonaire, Saba ja Sint-Eustatius, moodustavad Hollandi Kuningriigi osa kohaliku omavalitsuse üksuse 'eriomavalitsuse' (bijzondere gemeente) staatuses Kariibi Madalmaadena.
Kliima
Aasta keskmine temperatuur on Tuulealustel saartel 27,8 °C ja Tuulepealsetel saartel 27,0 °C.
Ajalugu
Mõlemad saarterühmad avastasid ja koloniseerisid hispaanlased 1493–1499. 17. sajandil okupeeris saared Hollandi Lääne-India Kompanii ja rajas sinna orjakaubanduse keskused. Orjapidamine keelustati 1863. aastal.
1954. aastal said Hollandi Antillid täieliku autonoomia siseasjades. Välispoliitika ja riigikaitse eest vastutab Holland. 1986. aastal eraldus Hollandi Antillidest Aruba.
Haldus
Hollandi Antillid ei olnud jaotatud haldusüksusteks, kuid igal saarel oli omavalitsus.
Hollandi Antillidele kuuluvad saared jaotusid kahte rühma, mida eraldab Kariibi meri (vahemaa umbes 800 km):
1. juulil 2007 plaaniti esialgu kaotada Hollandi Antillid kui haldusüksus, see toimus 15. oktoobril 2010. Selle asemel moodustati eraldi autonoomsete üksustena Curaçao ja Sint Maarten, mille staatus sarnaneb 1986. aastal Hollandi Antillidest eraldunud Aruba omaga. Bonaire, Saba ja Sint-Eustatius moodustavad Hollandi eristaatusega vallad.
Majandus
Tuluallikaiks olid peamiselt turism ja offshore-majandus.
Suurem osa kaupadest imporditi USA-st ja Mehhikost.
Vaene pinnas ja veepuudus pärssisid põllumajandust.
Rahaühikuks oli Hollandi Antillide kulden (ANG).
Kommunikatsioonid
Telejaamu oli 3 (lisaks neile ka kaablioperaator, mis edastas USA satelliidijaamu ja 4 Venezuela kanalit).
Sport
AHO oli Hollandi Antillide maakood, mida kasutas Rahvusvaheline Olümpiakomitee.
Soolikarohi (perekond)
thumb|Harilik soolikarohi Soolikarohi (Tanacetum) on taimede perekond korvõieliste sugukonnast.
Soolikarohu perekonda kuulub umbes 188 liiki, mille peamine levila on põhjapoolkeral.
Rando Kuustik
Rando Kuustik (sündinud 3. augustil 1977 Tallinnas) on õpetaja ja koolijuht.
Haridustee
Õppis aastail 1984–1992 Tallinna 21. Koolis ja 1992–1995 Jakob Westholmi Gümnaasiumis. 2003. aastal lõpetas Tallinna Pedagoogikaülikooli, kus õppis matemaatika-loodusteaduskonnas loodusteaduslike ainete õpetajaks.
Muu tegevus
2006–2013 juhendas Jakob Westholmi Gümnaasiumi teatristuudiot, kus on oma teekonda alustanud mitmed Eesti kultuuriinimesed (nt Simeoni Sundja, Rea Lest-Liik, Mart Müürisepp, Sander Allikmäe, Annika Lindemann)
2010. aastast töötab ühtlasi Tallinna loomaaias giidina, olles läbinud loomaaia korraldatud giidide koolituse.
On Eesti Bioloogiaõpetajate Ühingu, Eesti Koolijuhtide Ühenduse, Tallinna Koolmeistrite Nõukoja liige.
Aakeri kihelkond
pisi|Kihelkonna asend Bornholmil Aakeri kihelkond (taani Aaker Sogn, Åker Sogn) on kihelkond Taanis Bornholmi piirkondvallas. Ta kuulub Kopenhaageni piiskopkonna Bornholmi praostkonna Aakeri pastoraati.
Enne 1970. aasta haldusreformi kuulus kihelkond Bornholmi maakonna Sønderi sadakonda.
Kihelkonna kirik on Aa kirik Aakirkebys.
PostEurop
PostEurop on Euroopa postioperaatorite ühendus. PostEurop loodi aastal 1993, et lihtsustada Euroopa-sisest postivahetust. Varem tegeles sellega Euroopa Postiside- ja Telekommunikatsioonitalituste Konverents (CEPT, akronüüm prantsuskeelsest ühendist Conférence Européenne des Administrations des Postes et des Télécommunications).
PostEuropi peakorter asub Brüsselis.
PostEurop annab igal aastal välja Europa postmarki, varem tegid seda Euroopa Ühenduste liikmete postitalitused ja CEPT.
Federico Zuccari
pisi|Autoportree (pärast 1588) pisi|[[Giorgio Vasari ja Federico Zuccari. Firenze toomkiriku kupli fresko. Viimne kohtupäev. Fragment]] pisi|Firenze toomkiriku kupli fresko. Detail pisi|Kuninganna [[Elizabeth I portree]] Federico Zuccari [feder'iiko dz'ukkari] ehk Federico Zuccaro ehk Federigo Zuccaro [feder'iigo dz'ukkaro] (1540. aasta paiku Sant'Angelo in Vado Urbino lähedal Marches – 1609 Ancona) oli itaalia maneristlik maalikunstnik.
Ta tegutses Roomas, Firenzes ja Veneetsias, 1574 Inglismaal ja 1585–1588 Hispaanias.
Ta oli hilismanerist, kes järgis oma venna Taddeo Zuccari stiili.
Aastal 1607 avaldas ta manerismi kunstiteooria kohta raamatu "L'idea de' Pittori, Scultori, ed Architetti".
Elu ja looming
Aastal 1550 asus ta elama Rooma, kus hakkas tööle oma venna Taddeo käe all. Ta lõpetas Pius IV (paavst 1559–65) casino ja aitas lõpetada freskod Caprarolas Villa Farneses. Ta osales järgmiste freskode loomisel:
Lisaks tegi ta pildi, mis osutus Apellese "Laimu allegooria" koopiaks – niivõrd kui see võimalik oli, sest Apellese teos pole säilinud ja seda teatakse üksnes Lukianose üksikasjaliku kirjelduse põhjal. See maal oli suunatud Zuccari vaenlaste vastu õukonnas ja selles sisalduva satiiri tõttu pagendati Zuccari mõneks ajaks Roomast.
Paavst Gregorius XIII (paavst 1572–85) kutsus Zuccari tagasi Rooma, et ta jätkaks tööd Vatikanis Cappela Paolinas.
Aastal 1574 käis ta Inglismaal, kus Robert Dudley tellis temalt portree enesest ja kuninganna Elizabeth I-st ning Mary Stuartist, Nicholas Baconist, Francis Walsinghamist ja admiralist Charles Howardist.
Ta maalis "Mehe kahe koeraga" (see asub Firenzes Palazzo Pittis) ning "Surnud Kristuse ja inglid" (see asub Roomas Galleria Borgheses).
Aastal 1585 võttis ta vastu Hispaania kuninga Felipe II pakkumise kaunistada uus kuningaloss Escorial aastapalgaga 2000 krooni. Ta töötas seal 1586. aasta jaanuarist kuni 1588. aasta lõpuni, mil ta naasis Rooma. Tema maalid kuningale ei meeldinud (nagu varem El Greco omad) ja paljud neist maaliti üle. Kuid siiski jäi kuningas heatahtlikuks. Ta ütles: "Me ei pea süüdistama teda, vaid neid, kes ta meile saatsid." Tema järel asus Escorialis tööle Pellegrino Tibaldi.
Zuccari asutas 1595 Sixtus V (paavst 1585–90) kinnitatud põhikirjaga Accademia di San Luca ja oli selle esimene president. Tema juures olevat õppinud Bartolomeo Carducci.
Veidi enne surma sai Zuccari cavaliere tiitli.
Soolane vesi
Soolane vesi on vesi, mille soolade sisaldus (soolsus) on üle 10 g/L (10‰). Mingi veekogu soolsus on tingitud peamiselt naatriumkloriidi sisaldusest.
Kuna termin on kasutusel ka üldmõistena, tähendamaks suhtelist soolast vett, võib eri allikate järgi kokkuleppeline soolsus suuresti erineda. Mõnes allikas jagatakse soolane vesi omakorda vähesoolaseks, ülisoolaseks jne.
Thumeries
Thumeries on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
Štšolkovo
Štšolkovo on linn Venemaal Moskva oblastis, Štšolkovo linnaringkonna keskus. Asub Kljazma jõe ääres, Moskvast 35 km kirdes.
Linn moodustati küladest 1925. aastal.
Tekstiili- ja keemiatööstuse keskus.
2006–2019 oli Štšolkovo munitsipaalrajooni keskus.
Toivo Laitamm
Ta poksis aastatel 1953–1968, tema treener oli Evald Seepere, hiljem Roman Kariste. Ta pidas kokku 227 kohtumist ja võitis neist 176.
Ta oli kokku neljakordne Eesti NSV meister – sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1958 ja 1960, kergekaalus (kuni 60 kg) 1963. aastal ja I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1964. aastal.
Ta osales aastatel 1959–1963 viis korda Eesti NSV – Soome sõpruskohtumistel ning kaotas kõik oma kohtumised.
Valter Klauson
Valter Klauson (venepäraselt Вальтер Иванович Клаусон; 20. detsember 1913 vkj/ 2. jaanuar 1914 Tolmatšovo, Preobraženski lähedal, Luuga maakond, Peterburi kubermang – 5. detsember 1988 Moskva, NSV Liit) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
Klauson õppis Luuga autotransporditehnikumis, mille lõpetas 1933. aastal.
Pärast lõpetamist töötas ta tehnilise juhina ja masina-teeehitussalga ülemana tööstusobjektidel, maanteede ja raudteesildade ehitusel Kasahstanis, Leningradi oblastis, Tšita oblastis ja Murmanski oblastis.
Tegevus Eestis
Pärast 1940. aasta juunipööret ja Eesti okupeerimist suunati ta koos teiste Venemaa eestlastega Eestisse ja määrati tööle teedeehitusse, 1941. aastaks edutati ta Tallinna Teedeehituse Trusti peamehaanikuks.
1944. aastast töötas ta juhtivatel kohtadel Eesti NSV-s: 1944. aastal Eesti NSV Siseministeeriumi Maanteede Valitsuse peamehaanik, aastast 1944, Maanteede Valitsuse ülema asetäitja; aastatel 1948–1953 Eesti NSV Siseministeeriumi Maanteede Valitsuse ülem. 1953. aastal lõpetas ta NSV Liidu Siseministeeriumi juhtivkoosseisu kõrgema kooli.
1965. aastal lõpetas ta NLKP KK juures asuva Kõrgema Parteikooli. Ta oli NLKP Keskkomitee liikmekandidaat aastail 1961–1986, NSV Liidu Ülemnõukogu saadik (aastail 1958–1984) ja EKP KK Büroo liige, Eesti NSV Ülemnõukogu saadik.
1984. aastal läks ta pensionile.
Väliseesti koolide loend
Siin on loetletud eesti õppekeelega või eesti keele ja kultuuri tundidega koole välismaal.
Kabelikivi
pisi|Kabelikivi oktoobris 2015 pisi|Kabelikivi aprillis 2020. Foto: Martin Suuroja Muuga Kabelikivi (ka Muuga Liukivi) asub Harju maakonnas Viimsi vallas Muuga sadama juures, viimase väravast mõnisada meetrit lääne pool. Kabelikivi on Eesti rändrahnude edetabelis mahult Ehalkivi järel teisel kohal, kuigi ümbermõõdu poolest on see kindlalt esimene. Kabelikivi puhul on arvestatud ainult maapealset osa, kuid proovikaevamised on näidanud, et kivi on kuni 2 m ulatuses liiva alla maetud.
Pealt ümarja rabakivist hiidrahnu ümbermõõt on 58,0 m, pikkus 19,3 m, laius 14,9 m ja kõrgus 6,4 m ning maapealse osa maht 728 m³.
Tõenäoliselt on tegemist Eesti, Baltimaade ja kogu Ida-Euroopa jäätumisala suurima täielikult maismaal paikneva rändrahnuga.
Rahn on alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
Kõri
Kõri sisemuses paikneb kõriõõs (ladina keeles cavum laryngis).
Vaiko Eplik ja Eliit
Vaiko Eplik ja Eliit on Vaiko Epliku muutuva koosseisuga muusikaprojekt.
Eliidis on kaasa teinud:
Tourmignies
Tourmignies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
Alexander von Berg
Alexander von Berg (vene Александр Федорович Берг; 13/25. jaanuar 1803 Tartu – 2. märts 1884 London) oli baltisaksa päritolu Venemaa Keisririigi riigitegelane ja diplomaat, kindralfeldmarssal Friedrich Wilhelm Rembert von Bergi noorem vend.
Templeuve-en-Pévèle
Templeuve-en-Pévèle, varem Templeuve, on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
Nimi
Paika on esmamainitud 877. aastal nimega Templovium, kuid seejärel kutsuti seda Templeuve. Nimi võib olla tuletatud Templum Jovis, mis tähendab Jupiteri templit. 2014. aasta oktoobris hääletas volikogu valla nime muutmiseks "Templeuve-en-Pévèle". Nimemuutus jõustus 16. novembril 2015.
Tuuleveski
thumb|left|Vertaini tuuleveski Templeuve-en-Pévèles asub tuuleveski. Tuuleveski torni on esmamainitud 1328. aastal Anchini kloostri rendidokumentides kui "Moulin de Viertain". See põletati sõja ajal 1616. aastal maha ja ehitati uuesti üles. See lõpetas tootmistöö 1908. aastal ja sai Esimese maailmasõja ajal kannatada inimeste poolt, kes puitu tahtsid. Selle restaureerimine algas 1980. aastal ning tiivalabad lisati 1985. aastal. See on nüüd külastajatele avatud.
Viktor Danilov
Viktor Danilov (1942 november Mordvamaa – 2002 veebruar Tartu) oli ersa folklorist.
Ta elas pikka aega Tartus. Ta oli regilauluansambli Hellero asutajaid.
Templeuve-en-Pévèle
Tuuleveski
Piirkondliku ühingu des Amis des Moulins president Jean Bruggeman innustas Templeuve-en-Pévèle valda 1973. aastal veskit omandama. Restaureerimine lõpetati 15. juunil 1985 ning selle avasid linnapea Robert Vandelanoitte ja kultuuriasjade abilinnapea Alphonse Dhelin.
Mikael Niemi
thumb|Mikael Niemi Per Mikael Niemi (sündinud 13. augustil 1959) on rootsi kirjanik.
Tema kuulsaim teos on "Popmuusika a la Vittula", humoorikas romaan noortest ja suureks kasvamisest Põhja-Rootsis Pajala asulas. Raamat valmis 2003. aastal ning saavutas lühikese ajaga suure menu, olles tõlgitud paljudesse keeltesse ja leidnud tõlgetamist nii filmis kui ka teatris. Eestis on raamat kuulsust võitnud Ülev Aaloe tõlkes ja Draamateatri lavastuse "Sul on meretäis hirmu" peamise alliktekstina.
Virgin Atlantic
thumb|Virgin Atlanticu värvides [[Boeing 747-400]] Virgin Atlantic Airways Limited (Virgin Atlantic) on Suurbritannia lennufirma, mis kuulub Sir Richard Bransoni Virgin Groupile (51%) ja Singapore Airlinesile (49%). Peakorter asub Crawleys West Sussexis Inglismaal, Londoni Gatwicki lennujaama lähedal.
Parenhüümne rakk
Parenhüümne rakk ehk isodiameetriline rakk on taimerakk, mis on igas mõõtmes enam-vähem võrdse läbimõõduga.
Virgin Atlantic
Lennufirma opereerib lende oma kahest kodulennujaamast Gatwickist ja Heathrow'st Põhja-Ameerikasse, Kariibidele, Aafrikasse, Lähis-Itta, Aasiasse ja Austraaliasse.
Lennukid
Virgin Atlanticul on järgmised lennukid (2009. aasta novembri seisuga):
Koodijagamine
thumb|[[Airbus A340-600]] thumb|[[Boeing 747-400 tõusmas õhku Manchesteri lennujaamast]] Virgin Atlanticul on koodijagamise lepingud järgmiste lennufirmadega:
Teised partnerlennufirmad:
Tressin
Tressin on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
See on Métropole européenne de Lille'i osa.
Jõgisoo (Järva)
Jõgisoo on küla Järva maakonnas Järva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda.
Jõgisoo elanike arv oli 1. jaanuari 2013 seisuga 108. Küla on esimest korda mainitud 1467. aastal. Küla pindala on 17 km2.
Asukoht
Jõgisoo küla paikneb suuresti valla keskel Ambla alevikust lääne poole, piirnedes Järva valla Raka, Kurisoo, Roosna, Rava ja Reinevere külaga. Ühist piiri on ka Tapa valla Räsna külaga. Küla läbib Ambla–Tamsalu maantee.
Paleozooloogia
Paleozooloogia on paleontoloogia haru, mis keskendub fossiilsete loomade uurimisele. Paleozooloogilised uuringud (eriti koos paleobotaanikaga) aitavad kindlaks teha eelajaloolisi keskkonnatingimusi ja rekonstrueerida vastavaid ökosüsteeme.
Jõgisoo (Järva)
Küla ajalooline taust
Praegune Jõgisoo küla territoorium on kujunenud osalise Roosna asunduse, Prümli ja Jõgisoo küla liitmisel. Prümli vallakooli asus 1869. aastal õppima rahvakirjanik A. H. Tammsaare. Prümlis käis ta koolis kolm aastat. Koolimaja täitis ka valla- ja kohtumaja ülesandeid ja koolmeister oli ka vallasekretär. Seetõttu oli kooli rehetoas ahju taga ka nn arestikamber. Prümli küla elanikud olnud väga musikaalsed, enamik neist mänguinud mingit pilli ja viiuleid osatud ka kohapeal teha. Prümli külas tegutses 1869. aastast keelpillikvartett: 2 viiulit, vioola ja tšello. Kvartett tegutses 1906. aastani. Jõgisoo küla keskel asuvad korrusmajad on ehitatud Nõukogude ajal tollase kolhoosi tööliste majutamiseks. Jõgisoo külas on hulgaliselt endisi kolhoosi tootmishooneid. Mõni neist on kasutusel siiani, kuid paljud on lagunemas.
Paleozooloogia
Tuntumad uurimisobjektid on näiteks trilobiidid, dinosaurused.
Jõgisoo (Järva)
Vaatamisväärsused
Jõgisoo külas asub 3,4 ha põhjaallikatest toituv Vanaveski paisjärv (Roosna-Alliku Vanaveski järv), mis taastati 1985. Vett lisandub ka kagukaldal kõrge kuusiku serval olevatest allikatest, kus mäenõlva kruusasest pinnasest niriseb selge vesi. Tegu on tüüpiliste langeallikatega, mis toituvad oosiliivades ja -kruusades olevast põhjaveest. Järvetaguses metsas näeme kõrge järsunõlvalise vallseljaku ehk oosi kõrval veel ka looklevat soiste kallastega ojasängi, kus vesi voolab vaid veerikkal ajal. Oja algab umbes 300 meetrit ida pool asuvatest ajutistest lätetest ning suubub Vanaveski järve. Veerikkal ajal saabki Jägala lisajõgi, Ambla ehk Albu jõgi alguse sealse metsa rüpest, muidu Vanaveski järvest.
Järve kaldal asuv mälestuskivi tähistab mitmete Kõrvemaa loodusobjektide, sealhulgas ka Jänijõe uhtlammimetsa avastaja Teet-Julius Luntsu (1902–1941) sünnipaika. Mitmekülgselt arenenud loodushuvilisena avaldas ta loodusteaduslikes väljaannetes üle 70 teadusliku artikli ja brošüüri “Vaatlusi kodukoha loodusest”. Osales Ülemaalise Eesti Noorsoo Ühenduse Lehtmetsa-Risti osakonna töös ning aitas välja anda ajakirja Lõke.
Katrin Aedma
pisi|Katrin Aedma Katrin Aedma (neiupõlvenimega Sarapuu; sündinud 31. detsembril 1970 Tallinnas) on suhtlemiskoolitaja, teeninduskonsultant ja reisikirjanik.
Wannehain
Wannehain on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis Belgia piiri ääres.
Katrin Aedma
Haridus ja töökäik
pisi|Katrin Aedma koolitamas Lõuna-Eestis. Puhkehetk Katrin Aedma on õppinud Tallinna 46. Keskkoolis, Kärdla Kaugõppekeskkoolis ning 1989–1992 Eesti Põllumajanduse Akadeemias zootehnika erialal. Ta on lõpetanud Eesti Ameerika Ärikolledži rahvusvaheliste majandussuhete eriala ökonomistina (1998) ja ärijuhtimise eriala (1999) ärijuhina.
2016. aastast õppis Tallinna Ülikooli digitehnoloogiate instituudi haridustehnoloogia magistriõppes (lõpetamisel). Ta on end täiendanud neurolingvistilise programmeerimise, täiskasvanukoolituse (andragoogika), müügi, turunduse ja kvaliteedijuhtimise alal.
Tegevus koolitajana
pisi|Koolitajad Läti advokaat Aldis Alliks ja Eesti teenindusjuht Katrin Aedma Norras Trondheimis JCI Presenteri koolitusel
Viib läbi reisikoolitusi ja huvikoolitusi välismaal, eelkõige Indias Goas.pisi|Katrin Aedma rahvusvahelise taseme koolituse taseme tunnistus
Liikmesus
Liikmesus enne 2022:
Kehtiv liikmesus
Isiklikku
Isa dr Kaido Sarapuu, ema Urve Sarapuu. Pojad Harri Aedma ja Joonas Kaasik.
Kaart (täpsustus)
"Kaart" on sõna, mis on kasutusel mitmes tähenduses:
Vaata ka
Karta Card Karta
Metsapoole
Metsapoole (ka Metsepole,, ) oli piirkond 13. sajandi Vana-Liivimaal liivlaste asualal Liivi lahe idarannikul laias laastus tänapäevase Läti Salatsi, Limbaži ja Aloja piirkonna territooriumil ning tänapäevase Eesti Pärnu maakonna lõunaosas.
Piir ja naabrid
13. sajandi alguses ümbritsesid Metsapoolet lõunas Turaida, kagus Idumea ja idas Tālava maad (läände jäi Liivi laht). Metsapoole põhjapiiri täpse asukoha ja põhjapoolse naaberpiirkonna osas ajaloolastel konsensus puudub. Levinud on 4 vaadet. Selgem on pilt 13. sajandi teise poole kohta, mil piir Metsapoole ja Soontagana vahel määrati lepingutega Laigaste nina ja Lemmejõe joonele.
Asustus
Lähtudes vähestest arheoloogilistest leidudest ja ka piirkonna nime arvatavast tähendusest (metsa pool eesti keeles) peetakse Metsapoolet suhteliselt hõredalt asustatud alaks. Tähtsamad keskused paiknesid Skulte, Limbaži ja Liepupe linnuse juures, millest üks oli ilmselt ka 1226. aastal allikates märgitud Metsapoole linnus (castrum Mezepol). Piirkonna olulisust tõstis seda läbiv tee Riiast Soontaganasse ja edasi Eestimaale.
Metsapoole Riia peapiiskopkonna osana
Metsapoolet mainitakse esimest korda Henriku Liivimaa kroonikas, kui pärast 1206. aasta Turaida liivlaste ja Väina liivlaste ebaõnnestunud ülestõusu Riia piiskopi Alberti ja ristisõdijate vastu kõik liivlaste alad riialastelt rahu ja ristimist palusid. Metsapoolesse saadeti ristimist läbi viima ja kirikut ehitama preester Alexander. Järgmisel aastal otsustasid piiskop Albert ja Mõõgavendade ordu omavahelise kokkuleppega, et Metsapoolest saab Riia piiskopkonna valdus. Piirkonna varasem, ristimiseelne, poliitiline staatus, seesmised võimusuhted ja sidemed naabritega pole teada. Nüüdsest tekkis Metsapoole elanikel kohustus tasuda piiskopile makse ning osaleda tema korraldatud sõjakäikudel paganate, peamiselt veel ristimata eesti hõimude vastu.
Riia piiskopi võimu kinnistumine võttis aga aega. Nii käisid Henriku Liivimaa kroonika järgi Metsapoole Aģe jõe äärsed liivlased 1210. aastal kuralasi Riia linna ründama kutsumas. Pärast Riia edutut piiramist kuralaste poolt andsid liivlased piiskopile hüvitist ja lubasid edaspidi taas ustavad olla. Järgmisel aastal korraldatud Soontagana-vastase sõjaretke eel võtsid ristisõdijad kohaliku abiväe truuduse kindlustamiseks Metsapooles pantvange.
Lisaks arvukatele sõjakäikudele piiskop Alberti ja Mõõgavendade ordu vaenlaste vastu, millest oldi kohustatud osa võtma, sai ka Metsapoole ise paganate, peamiselt läänemaalaste rüüsteretkete tõttu korduvalt kannatada.
Varjatud elud
"Varjatud elud" (originaalpealkirjaga "Salatut elämät", soome kõnekeeles Salkkarit) on seebiooperi ja draamaseriaali tunnustega Soome teleseriaal, mida toodab Fremantle Productions Oy (FremantleMedia Finland) ja näitab telekanal MTV3.
Sarja võtteid alustati 1998. aastal ning esimest osa näidati 25. jaanuaril 1999.
See on Soome seni ainus iga päev näidatav seebiooper ning üks populaarsemaid seriaale Soomes. Sarja vaatajate arv on korduvalt ületanud miljoni. 18. veebruaril 2008 näidatud osal oli 1 027 001 vaatajat (umbes viiendik Soome rahvaarvust). See oli digitaaltelevisiooniajastu vaatajarekord Soomes. Aastal 2001 sai seriaal publiku Venla auhinna.
Hellero
Hellero on autentset eesti regilaulu viljelev ansambel. Väiksema, kuid tähtsa osa Hellero repertuaarist moodustavad hõimurahvaste laulud. Hellero asutati 1971. aastal sügisel Tartus.
Ansambli esimese koosseisu moodustasid vennad Mikk Sarv, Tõnn Sarv, Heno Sarv ja nende sõbrad Peep Gorinov, Kaarel Vilbaste, Aksel Siiner, Heinart Puhkim, Viktor Danilov, Paul Hagu, naislauljaist Imme Viidalepp, Inna Feldbach, Edakai Simmermann, Niina Kõivo, Viiu Kõivo, Aime Kuremägi, Aino Kuremägi. Ansambel esines kuni 1990. aastate lõpuni. Selle aja jooksul on Hellerol olnud peaaegu sada liiget. 1990. aastatel koosnes Hellero tuumik umbes kaheteistkümnest lauljast. Ansambli algatajatest on Hellero aktiivseks liikmeks jäänud Paul Hagu.
Enne Eesti taasiseseisvumist 1991. aastal osales Hellero hõimuliikumises, võttes igal aastal osa idapoolsete soome-ugri rahvaste korraldatud rahvamuusikafestivalidest ja kutsudes hõimurahvaste laulurühmi vastukülaskäikudele Eestisse. Hellero on esinenud ka Soomes, Norras ja Fääri saartel.
Ansambel sai kokku ja esines 2012. aasta suvel Regiöö festivalil ja kooslaulmisest sündis raamat "Hellero - Tartu vaimu särin". Raamatus on kirjas ansambli liikmete meenutused esinemistest ja laulude sõnad.
1990. aastate teisel poolel loodi peamiselt Hellero lauljate laste baasil regilauluansambel Väike Hellero, 2000. aastatel seto meestelaulukoor Liinatsuraq.
Algusaastad
Tõnn Sarv on Hellero sündi kirjeldanud oma eluloos nii:
"1970. aasta paiku avastasime endi jaoks vanad regivärsilised rahvalaulud. Koos vendadega ning sõpradega lõime ansambli 'Hellero', mille tegevus kestis hoogsalt ligi kakskümmend aastat. Idee oli lihtne: rahvalaule tuleb laulda lihtsalt ja ehtsalt, nii nagu neid alati on lauldud – ilma mingite ilustuste, kaunistuste või ümbertegemisteta. Läbi aastate osales 'Helleros' üle saja inimese, tegelikult rohkemgi, sest loomulikkust silmas pidades panime rahva endaga alati koos laulma. /---/ Peeter Tooma korraldatud iga-aastastel folkfestivalidel oli ka 'Hellero' alati kohal."
Loomad on lahti
"Loomad on lahti" on ansambli Compromise Blue 2008. aastal ilmunud album.
Plaadiesitluskontserid toimusid 24. aprillil Tallinna klubis Bonnie & Clyde, 25. aprillil Pärnu Kuursaalis ja 26. aprillil Tartu klubis Illusion.
Gijón
pisi|Linna asend Astuurias Gijón (astuuria Xixón) on linn Hispaanias Astuuria autonoomses piirkonnas. Asub Põhja-Hispaanias Biskaia lahe lõunakaldal. Gijón on suur sadamalinn.
Rooma ja keskajal tunti linna nimega Gigia.
Linnas on jalgpalliklubi Sporting de Gijón.
Piigandi järv
Piigandi järv (ka Vana-Piigandi järv) on järv Põlvamaal Kanepi vallas, Kanepist 2,5 km põhjakirde pool Jõksi järvest 1 km kirdes.
Kirjeldus
Piigandi järv on kirde-edela suunas piklik järv pindalaga 43,4 ha, suurimaks sügavuseks 25,3 m ja keskmine sügavus 6,2 m. Kaldad on järsud ja kõrged, samuti süveneb kaldavesi väga kiiresti. Perv on enamasti kõva ja liivane.
Järve ümbritsevad metsad, niidud ja põllumaad.
Läbivool
Soojal suvel, kui Vähkjärve viiv kraav kuivab, on järv praktiliselt umbjärv. Sisse tuleb mõni oja ja ilmselt esineb allikaid.
Hindi keel
pisi|Hindi keele leviala Hindi keel on peamiselt India kesk- ja põhjaosas räägitav indoeuroopa keelkonna indoiraani harusse kuuluv india keel.
Hindi keelele väga lähedane on Pakistanis räägitav urdu keel. Hindi ja urdu keelt räägib emakeelena 500–680 miljonit inimest, millega see on hiina keele järel suuruselt teise kõnelejaskonnaga keel. Teise keelena räägib hindi keelt 120–225 miljonit inimest. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil rääkis 41% India elanikest hindi keelt või mõnda sellele väga lähedast keelevarianti. Hindi keel on India riigikeel. Regionaalkeele staatus on sellel veel Fidžil, Mauritiusel, Guyanas ja Surinames.
Hindi keelt kirjutatakse devanaagaris. Nii hindi kui ka urdu kirjakeel tuginevad khariboli murdele, kuid hindi keeles on rohkem sanskriti laene ja urdu keeles pärsia keele laene. Hindi keele lähedased sugulaskeeled, mida mõnikord ka hindi keele murreteks peetakse, on bhodžpuri keel, magahi keel ja maithili keel, mille ühisnimetuseks on bihaari keel.
Vokaalid
350px|left
Nimisõnad
Nimisõnad jaotuvad kahte grammatilisse sukku (maskuliin ja feminiin) ja neil on kaks arvu (ainsus ja mitmus) ja kolm käänet (nimetav, obliikvakääne ja vokatiiv). Nimisõnad jaotuvad kahte muutetüüpi, I ja II ehk markeeritud ja markeerimata tüüp. Esimese tüübi nimisõnadel on iseloomulikud muutelõpud ainsuse nimetavas, teise tüübi nimisõnadel need puuduvad.
Lisaks sünteetilistele käänetele on hindi keeles postpositsioonidega väljendatavad analüütilised käänded, nt genitiiv, daativ, ablatiiv ja ergatiiv.
Omadussõnad
Omadussõnad võib jagada käänduvateks ja muutumatuteks. Käänduvad omadussõnad ühilduvad soos, arvus ja käändes nimisõnaga, mille juurde nad käivad. Omadussõnade muutelõpud on vastavate nimisõnade muutelõppudega sarnased, kuid tugevalt lihtsustunud:
Muutumatud omadussõnad ei muutu üldse ja võivad lõppeda nii vokaali kui konsonandiga.
Kõiki omadussõnu saab kasutada atributiivselt (täiendina), predikatiivselt või substantiivselt.
Võrdlusastmed
Võrdlus moodustatakse sõnade "kui" (postpositsioon se), "rohkem" (aur, zyādā) ja "vähem" (kam) abil. Sõna tähendusega "rohkem" ei ole võrdlusel kohustuslik.
Võrdlusobjekti puudumisel:
Tegusõnad
Hindi keele tegusõna eristab kolme ajavormi: olevik, minevik ja tulevik ning kolme aspekti: perfektiivne, habituaalne ja progressiivne.
Finiitsed vormid moodustatakse verbi honā 'olema' vormide lisamisel tegusõna oleviku kesksõnale. Oleviku kesksõna ühildub subjektiga arvus ja soos.
Meessoost subjekt               Naissoost subjekt mãi kartā hũ     "mina teen"    mãi  kartī hũ    "mina teen" tū  kartā hai    "sina teed"    tū   kartī hai    "sina teed" yah kartā hai    "tema teeb"    yah  kartī hai    "tema teeb" hum karte hãi    "meie teeme"   hum  kartī hãi    "meie teeme" tum karte ho     "teie teete"   tum  kartī ho     "teie teete" ye  karte hãi    "nad teevad"   ye   kartī hãi    "nad teevad"
Arvsõnad
Arvsõnad on hindi keeles muutumatud. Arvsõnad 11 kuni 99 on ebareeglipärased.
0 śūnya     10  das          20  bīs         30  tīs 1 ek        11  gyārah       21  ikkīs       31  iktīs 2 do        12  bārah        22  bāīs        32  battīs 3 tīn       13  terah        23  teīs        33  tãitīs 4 cār       14  caudah       24  caubīs      34  cautīs 5 pā~c      15  pãdrah       25  paccīs      35  pãitīs 6 chah      16  solah        26  chabbīs     36  chattīs 7 sāt       17  sattrah      27  sattāīs     37  sãitīs 8 āţh       18  aţ(ţ)hārah   28  aţ(ţ)hāīs   38  aŗtīs 9 nau       19  unnīs        29  untīs       39  untālīs
40  cālīs    50  pacās        60  sāţh        70  sattar 41  iktālīs  51  ikyāvan      61  iksaţh      71  ikahattar 42  bayālīs  52  bāvan        62  bāsaţh      72  bahattar 43  tãitālīs 53  tirpan       63  tirsaţh     73  tihattar 44  cauvālīs 54  cauvan       64  cãusaţh     74  cauhattar 45 pãitālīs  55  pacpan       65  pãisaţh     75  pacahattar 46 chiyālīs  56  chappan      66  chiyāsaţh   76  chihattar 47  sãitālīs 57  sattāvan     67  saŗsaţh     77  satahattar 48  aŗtālīs  58  aţţhāvan     68  aŗsaţh      78  aţhahattar 49 uncās     59  unsaţh       69  unhattar    79  unāsī
80  assī     90  nabbe            100 (ek) sau 81  ikyāsī   91  ikyānave         101  ek  sau ek 82  bayāsī   92  bānave           110  ek  sau das 83 tirāsī    93  tirānave         ...    84  caurāsī   94  caurānave       1000 (ek) hazār 85  pacāsī   95  pacānave        2000  do  hazār 86  chiyāsī  96  chiyānave        ... 87  satāsī   97  sattānave     100 000 ek  lākh 88 aţhāsī    98  aţţhānave  10 000 000 ek  kroŗ 89  navāsī   99  ninyānave 100 000 000 ek  arab
Bioloogiline relv
pisi|Rahvusvaheline bioloogilise ohu sümbol Bioloogilised relvad ehk biorelvad on haigusttekitavad mikroorganismid või nende mürgid või toksiinid, mis leiduvad looduses ja mida kasutatakse sõjalisel eesmärgil või terrorismivahendina inimeste, loomade või taimede hävitamiseks.
Bakterioloogiline relv ja bioloogiline relv ei ole sünonüümid. Bioloogilise relvana võidakse kasutada ka näiteks viirusi. Bakterioloogiline relv on bioloogilise relva alaliik.
Bioloogiliseks relvaks sobivaid haigustekitajaid hakati välja sõeluma ja katsetama eri maades 1950. aastatel. Töö oli kiire ja korralik. Juba 1970. aastate alguseks oli see relvaliik välja töötatud ja mõne riigi biorelvavarud olid mõistusevastaselt suureks paisutatud.
Enne esimest maailmasõda
Algelised bioloogilise sõja viisid on olnud kasutusel alates antiikajast, mil nähti loomakorjuste ja nakkuste hävitavat mõju vaenlasele. Kaevude mürgitamine oli üheks levinumaks viisiks vaenlase nõrgestamisel nii paljudes Euroopa sõdades kui Ameerika Ühendriikide kodusõjas, ulatudes isegi 20. sajandisse. Näiteks 6. sajandil eKr mürgitasid assüürlased seenega vaenlase kaeve, et põhjustada nende vägedes deliiriumit. 1346. aastal viskasid Kuldse hordi mongolid enda katku surnud sõdalasi ja vange üle Kaffa linna müüride. See on välja toodud ühe põhjusena, miks must surm võis levida Euroopasse.
Biorelvade kasutamine muutus keerulisemaks 19. sajandil, mil Robert Kochi, saksa arstiteadlase postulaadid ja mikrobioloogia areng võimaldasid patogeene isoleerida ja toota.
Esimene maailmasõda
Väidetavalt katsetas Saksamaa bioloogilist sabotaaži salajastel operatsioonidel, kus haigust tekitavate bakteritega (Bacillus anthracis e antraks e Siberi katk ja Pseudomonas pseudomallei) nakatunud hobuseid ja veiseid veeti Ameerika Ühendriikidesse ning mujale. Samu agente kasutati ka Rumeenia lammaste nakatamiseks, kes olid mõeldud Venemaale eksportimiseks. Saksamaa eitas neid ja ka kõiki muid biorelva kasutamise väited.
1924. aastal ei leidnud Rahvasteliidu alamkomitee kindlaid asitõendeid, et Saksamaa oleks sõjas kasutanud biorelvi, kuid sellest hoolimata kehtestati 17. juunil 1925 Genfi protokoll.