cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Esimene Poola jagamine
Jagamise algus
Nii Preisimaa kui ka Austria olid juba aastatel 1669–1771 osa Rzeczpospolita piiriäärseid alasid oma valdusse võtnud. Austria oli tunginud Szepesi piirkonda ja Preisimaa oli liidendanud Lauenburgi ning Bütowi linnad. Preisimaa ja Venemaa leping Poola jagamiseks sõlmiti 6. veebruaril 1792 Peterburis, aga 19. veebruaril 1792 kirjutasid jagamislepingule Viinis alla Preisimaa ja Austria. Augusti alguses sisenesid Austria, Preisimaa ja Venemaa väed üheaegselt Rzeczpospolita territooriumile ja hõivasid omavahel varem kokku lepitud provintsid. 5. augustil kirjutasid kolm riiki alla lepingule, mis kiitis heaks nende territooriumide laienemise Rzeczpospolita arvelt.
Juri Kudrjašov
Kudrjašov töötas hiljem Sillamäel poksitreenerina. Seal peetakse ka tema mälestusvõistlusi kuni 18-aastastele.
Esimene Poola jagamine
Jagamise algus
Preisimaa kuningas Friedrich II on kirjeldanud Austria ertshertsoginna Maria Theresia suhtumist Poola jagamisse ühes oma kirjadest nii:
Kui Austria oli varem Bari konföderatsiooni toetanud, siis pärast seda, kui nad olid ülejäänud kahe osapoolega liidulepingu sõlminud, sundisid nad varem Austria aladel tegutsenud Bari konföderatsiooni juhtkonna maalt lahkuma. Sellele vaatamata jätkasid konföderatsiooni väed relvastatud vastupanu. Paljud nende kontrolli all olevad kindlused kaitsesid endid viimase võimaluseni. Waweli kindlus Krakówis langes aprilli lõpus, Tynieci kindlus pidas vastu juuli lõpuni ja Kazimierz Pułaski kontrolli all olev Częstochowa pidas vastu augusti lõpuni. Viimaks sai Bari konföderatsioon aga lüüa ja selle liikmed kas põgenesid välismaale või küüditati Siberisse.
Territooriumide jagamine
pisi|"[[Kuninglik kook", 1773. aastal valminud prantsuse allegooria esimesest Poola jagamisest, mille autor oli Jean-Michel Moreau noorem. Pildil on kujutatud kolme jagamises osalenud riigi monarhe Poola kaarti lõhki rebimas. Äärmised tegelased on oma osa nõudvad Katariina II ja Friedrich II. Keskel on paremal Austria keiser Joseph II, kes tundub oma tegu häbenevat. Tegelikult oli ta jagamise põhiline toetaja Austria riigis, kriitikat tuli pigem tema emalt Maria Theresialt. Tema paremal käel on alistatud Poola kuningas, kes üritab kõigest väest oma krooni peas hoida. Nende kohal hõljub rahuingel, kes kuulutab häid sõnumeid, et tsiviliseeritud kaheksateistkümnenda sajandi monarhid on suutnud oma ülesandega toime tulla ilma sõda alustamata. Pilt sai toona Euroopas kurikuulsaks ja paljudes riikides keelustati selle levitamine]] Jagamislepingule alla kirjutanud maad ratifitseerisid selle 22. septembril 1772. Suurim võitja oli Preisimaa kuningas Friedrich II. Ehkki preislaste osa võis olla kõige väiksem, oli see samas ka majanduslikult arenenud ja strateegiliselt ülitähtis piirkond. Preislased võtsid endale suurema osa seni Poolale kuulunud Kuninglikust Preisimaast, sealhulgas ka Ermlandi, mis aitas Friedrichil Ida-Preisimaad Brandenburgiga ühendada. Preisimaa hõivas ka Suur-Poola põhjapoolsemad alad Noteći jõe ääres (Netze piirkond) ja Kujawy põhjapoolsemad alad, välja arvatud Gdańsk (Danzig) ja Toruń (Thorn). Aastal 1773 sai Preisimaaga liidendatud aladest uus provints nimega Lääne-Preisimaa. Kokku sai Preisimaa 36 000 km² maad ja umbes 600 000 elanikku.
Vaatamata sellele, et Austria ertshertsoginna Maria Theresia jagamist mingil määral kritiseeris, pidas Austria riigimees Kaunitzi krahv Wenzel Anton Austria osa piisavaks kompensatsiooniks; kuigi Austria oli Poola jagamisest kõige vähem huvitatud, oli nende saadud osa kõige rahvarohkem ja pindalalt oli nende osa teine. Kokku sai Austria 83 000 km² maad ja umbes 2 650 000 elanikku. Austria kontrolli alla sattusid Zator ja Oświęcim (Auschwitz), osa Krakówi ja Sandomierzi ümbruse Väike-Poolast koos tulusate Bochnia ja Wieliczka soolakaevandustega ning terve Galiitsia.
Venemaa sai pindalalt kõige suurema, ent majanduslikult kõige vähem tähtsa ala riigi kirdeosas. Selle "diplomaatilise dokumendi" alusel sai Venemaa alad, mille piiriks olid ligikaudselt Daugava, Druc ja Dnepr. Sinna kuulusid Rzeczpospolita kontrolli alla jäänud Liivimaa alad, samuti ka Valgevene alad Viciebski, Połacki ja Mscisłaŭ linna ümbruses. Kokku sai Venemaa 92 000 km² maad ja umbes 1 300 000 elanikku. Äsja omandatud alad jagas Venemaa Pihkva kubermanguks (sellega liideti ka kaks maakonda Novgorodi kubermangust) ja Mogiljovi kubermanguks. Uute alade kindralkuberneriks sai Zahhar Tšernõšov.
Esimesel jagamisel kaotas Rzeczpospolita 211 000 km² maad (30% oma territooriumist, mis oli tollal 733 000 km²) ja neli või viis miljonit elanikku, mis on ligikaudu kolmandik 14 miljonist, mis oli Poola rahvaarv enne jagamist.
Tagajärjed
vasakul|pisi|"[[Rejtan – Poola langus". Jan Matejko õlimaal aastast 1866 (282 × 487), mis asub Varssavi kuningalossis]] Pärast seda, kui kolm jagamise osapoolt olid endale määratud osad okupeerinud, nõudsid nad, et kuningas Stanisław August Poniatowski ja seim nende tegevuse heaks kiidaks. Kuningas pöördus abipalvega Lääne-Euroopa rahvaste poole ja viivitas seimi kokkukutsumisega. . Ennekõike pöörduti Prantsusmaa, Taani ja Austria poole, kuna need riigid olid Poola ja Preisimaa vahelise Oliwa rahu (ja varasema Brombergi rahu) garandid. Euroopa tolleaegsed suurvõimud aga reageerisid jagamisele täieliku ükskõiksusega – selle vastu tõsteti vaid üksikud protestihääled. Üks jagamise vastu protestijaid oli Edmund Burke. Ka Voltaire nimetas Friedrich II tegusid röövimiseks.
Kuna abi ei olnud saabumas ja Varssavis olid kõigi kolme riigi okupatsiooniväed, tagamaks vajaduse korral kasvõi relva jõul seadusandliku kogu kokkukutsumise, siis puudusid neile alistumisele igasugused alternatiivid. Venelased asusid eesotsas oma suursaadiku Otto von Stackelbergiga sellele sammule vastu seisvaid saadikuid ähvardama. Otto von Stackelberg teatas, et keeldumise korral hävitavad nad kogu Varssavi. Lisaks ähvardati saadikuid hukkamiste ja nende vara konfiskeerimisega või lubati, et keeldumise korral okupeerivad need kolm riiki veelgi suuremaid maa-alasid. Vastavalt Edward Henry Lewinski Corwinile arreteerisid venelased koguni mõned saadikud ja küüditasid need Siberisse. Lisaks jagas ta seimi liikmetele 6000 tukati ulatuses altkäemaksu. Stackelberg esindas sel perioodil lisaks Venemaale veel ühtlasi ka Preisimaad ja Austriat.
Kohalikud maanõukogud keeldusid seimi saadikuid valimast ja alles pärast suuri raskusi õnnestus seimimarssalitel Michał Hieronim Radziwiłłil ning Adam Ponińskil saadikud istungile kokku koguda, kusjuures seal osales alla poole tavapärasest saadikute arvust. Istungit juhtiv Adam Poniński oli üks arvukatest Venemaalt altkäemaksu saavatest Poola ülikutest, kes täitis nende käske. Selleks, et liberum veto printsiip seimi tööd ei häiriks ja vallutajate eesmärkidele vastu ei astuks, muutis Poniński tavapärase seimiistungi konföderatiivseks seimiks, kus kehtis tavapärane häälteenamuse põhimõte. Vaatamata paljude saadikute vastutegevusele (protestijate seas olid Tadeusz Rejtan, Samuel Korsak ja Stanisław Bohuszewicz), suutis see tänu Poniński, Radziwiłłi ja Poola senatis kõrgel positsioonidel olnud piiskoppide Andrzej Młodziejowski, Ignacy Jakub Massalski ja Antoni Kazimierz Ostrowski (viimane neist oli toona Poola priimus) abil oma eesmärgid saavutada. Seim valis kolmekümneliikmelise komitee, kes pidi tegelema jagamise tehniliste probleemidega. 18. septembril 1773 kirjutas see komitee ametlikult maade loovutamise lepingule alla ja sellega loobus Rzeczpospolita igasugustest pretensioonidest kaotatud territooriumidele.
Poola jaganud riike hakati selle aladel hiljem nimetama kolme musta kotka liiduks (kõigi jagamisel osalenud riikide vappidel oli musta kotka kujutis, sellal kui Poola vapil on kujutatud valget kotkast).
T-34M
T-34M, tehasetähisega A-43 on Nõukogude Liidus 1941. aastal projekteeritud keskmine tank.
1941. aasta jaanuaris hakati tanki T-34 põhjalikult moderniseerima, kuid tegelikult algasid tööd täiesti uue tanki T-34M kallal, mis sai tehasetähiseks A-43. Mõne allika väitel algasid projekteerimistööd juba 1940. aasta oktoobris-novembris, kuid arvatavasti oli siis tegu torsioonvedrustusega tankiga T-34T. Tankile otsustati valmistada uus 12 silindri ja 600 hobujõuga diiselmootor V5, mille silindrid oleks paigutatud V-kujuliselt 90-kraadise nurga alla. Uut käigukasti ehitama ei hakatud, kuid olemasolevale lisati käiguaeglusti, mis lubas edasisõidul kasutada 4 käigu asemel 8 ja tagurpidi 1 asemel 2 käiku. Tankile valmistati ka uus torsioonvedrustusega veermik (sarnane tankide KV, T-40 ja T-50 omaga). Kütusepaagid olid planeeritud 140 liitri kütuse tarbeks. Tankile oli ette nähtud kolmekohaline torn komandöritorni ja kahe ümmarguse luugiga, mis esialgu oli plaanitud tankile A-41. Raadiosaatja paigutamisega korpusse plaaniti suurendada laskemoona varu 77 mürsult 100 mürsuni ja kuulipilduja senise 46 ketta asemel 72 kettani. Masina pearelvaks pidi saama tankikahur F-34. Planeeritult pidi uus masin olema 987 kg kergem kui senine T-34, kuid mõõtmetelt veidi suurem, samas otsustati siiski vähendada roomikute laius 450 millimeetrile.
Mais 1941 valmisid Mariupoli tehases esimesed 5 torni. 17. aprilliks 1941 valmis Harkovi tehases kolm soomuskorpust ja kuu lõpuks veermik. Tundus, et kohe valmib esimene katsemasin, kuid takistuseks sai V5-mootor ja käigukast. Pärast tehase nr 183 evakueerimist Nižni Tagili oli seal viis komplekteeritud torni koos relvastusega ja kaks korpust koos vedrustusega, kuid ilma rataste, mootori ja transmissioonita. Töid tanki T-34M kallal enam ei jätkatud.
Penõ
Penõ võib tähendada mitut asja:
Rõusa mõis
Rõusa mõis (saksa keeles Karlshof) oli Uue-Vändra mõisa kõrvalmõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal.
Laevamast
pisi|Puksiirlaeva Odin signaalmast pisi|Sõjalaeva tornikujulised mastid pisi|Madrused õppepurjelaeva fokkmasti ronimas
Mast ehk laevamast on laeval või muul veesõidukil olev märgavatalt üles välja ulatuv stabiilne funktsionaalne latt, post või torn.
Mastidest üldiselt
Mastide külge kinnitatakse laeva navigatsioonituled ja päevamärgid, losspoomid, antennid, prozektorid, vaatlusplatvormid, radarid ja muud vajalikud seadmed.
Purjelaeva mast või mastid on oluline osa taglasest.
Mast asetseb tavaliselt laeva sümmeetriatasandis ja on tavaliselt kas vertikaalne või veidi laeva ahtri poole (tahapoole) kallutatud. Suuremat masti hoiavad külgedelt vandid ja pikisuunas taagid. Mastid võivad olla ka kõrvuti-kahepostilised ülevalt ühendatuna (nö. vene tähe П kujulised) ehk portaalmastid.
Mastid valmistatakse kas metallist või vanemate laevade puhul puidust, harvem ka kunstmaterjalidest.
Signaalmast
Laevadel, kaatritel ja paatidel reeglina kas roolikambri katusel, selle ees või taga asuvat üksikut masti, kus asuvad navigatsiooniks vajalikud abivahendid ja lipuvallid, nimetatakse signaalmastiks. Masti all silla juures asuvat tekki nimetatakse vastavalt signaaltekiks.
Mast purjelaeval
pisi|200px|Laeva mastid. 1 - fokkmast, 2 - grootmast, 3 - besaanmast Purjelaeva mast on purjelaeva taglase pleestiku kandev osa. Traditsioonilisel purjelaeval koosneb mast alamastist ehk põhimastist ja tengist-pikendusest, raapurjestusega mast ka kahest või enamast tengist. Alamast toetub mastikannaga kilsonile läbides tekki mastiava kaudu. Alamasti ülaosas asuvad marss-saaling ja eisenkopp. Marss-saalingule toetub marssteng ja läbib eisenkoppi.
Suure purjelaeva terastorust masti, millel on alamast ja teng ühest tükist nimetatakse paalmastiks. Eestpoolt toestavad masti taagid, külgedelt vandid ja tengvandid. Pooltagant toestavad masti parduunid.
Masti nimetus tuleneb purjelaeva tüübist ja masti asukohast laeval, mis on neljamastilisel täislaevalalates alates vöörist fokkmast, grootmast, besaanmast, dziggermast. Vastavalt masti nimetusele nimetatakse ka tengid – fokkmarssteng (formarssteng), fokkpraamteng jne.
Vaata ka
1. Poom
2. Mast
3. Puri
4. Soodinurk
5. Halsinurk
6.
7. Poomi rautis
8.
9. alaliigi pinguti
10. Soot
12. Kontrasoot
13. Soodi plokk]]
Viited
Mastur
Sileesia vojevoodkond
Sileesia vojevoodkond on Poola haldusüksus (vojevoodkond). See loodi 1. jaanuaril 1999 endistest Katowice, Częstochowa ja Bielsko-Biała vojevoodkondadest.
Haldusjaotus
Sileesia vojevoodkond on Poola kõige tihedama asustusega ning kõige linnastunum vojevoodkond. Vojevoodkonnas on 19 maakonnaõigustega linna.
Samuti on seal 17 maakonda.
Maavarad
Vojevoodkonnas leidub kivisütt, rauda (suures osas ammendatud), tsinki ja tinamaaki.
Tööstus
Vojevoodkonnas tegeldakse kivisöe kaevandamisega, raua ning värviliste metallide sulatamisega (Huta Katowice, Huta Bankowa), toodetakse autosid (Fiat Auto Poland Bielsko-Białas ja Opel GM tehased Gliwices). Esindatud on keemia-, tekstiili- ja ehitusmaterjalide tööstus.
pisi|Sileesia vojevoodkond 1938. aastal
Sileesia vojevoodkond enne II maailmasõda
Vojevoodkond moodustati esimese maailmasõja järel varem Saksamaa koosseisu kuulunud Preisimaa Sileesia aladest ning kahest Austria Sileesia maakonnast. Arvuka saksa elanikkonnaga vojevoodkonnal oli laialdane autonoomia, sh kohalik parlament (Sejm Śląski).
Vojevoodkonna autonoomia likvideerisid kommunistid 1945. aastal.
Välislingid
🇵🇱
1916
1916. aasta (MCMXVI) oli 20. sajandi 16. aasta. See oli liigaasta.
Lelle mõis
Lelle mõis (saksa keeles Lelle) oli rüütlimõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal.
Mõisat mainiti esimest korda 1559.
Raudlinn
pisi|150px|Kilp, millel on Isengardi sümbol: valge käsi mustal taustal Raudlinn ehk Isengard ehk Angrenost on J. R. R. Tolkieni "Sõrmuste isandas" ja teistes teostes strateegiliselt oluline kindlus Udumägede lõunaotsas Rauajõe lätete juures, sealt sai kontrollida Rohani lõhet. Just lõhe kaudu kulges peamine põhja-lõunasuunaline tee Udumägede ja Valgete mägede vahel. Raudlinna kindluse rajas Gondor Kolmanda Ajastu algul. Selle peamine kaitseliin oli looduslikust kivist tehtud müür, kuid millele rajati omakorda uusi kindlustusi ja väravaid. Kindluse keskel seisis Raudlinna torn, mis oli rajatud neljast purunematu musta kivi sambast. Torni kutsuti Orthanciks, selle kõrgus oli üle 500 jala (150 m).
950. aastad
950. aastad
Raudlinn
Kolmandal Ajastul Gondori võim vähenes ja Raudlinn jäeti maha. 2700. aasta paiku hõivasid selle nõgilased, kuid 2759. aastal ajasid rohirrimid nad sealt välja. Samal ajal andis Gondori Kojaülem võtmed võlur Sarumani kätte, kes 2963. aastal hakkas looma armeed, mis koosnes nõgilastest, orkidest, uruk-haidest ja vargidest (huntidest). See armee hävitati täielikult Sarvelinna Lahingus. Vähesed ellujäänud hukkusid siis, kui Fangorni endid lasid paisutatud Raudjõel sinna peale voolata. Pärast Sõrmuste sõda kiskusid endid maha ka viimased Raudlinna müürid ja istutasid nende kohale puid. Seda kohta hakati nimetama Orthanci puistuks.
950. aastad
950. aastad on aastad 950–959 pKr.
Raudlinn
Sümbolid
Isengardi orkid kandsid oma kilpidel valget kätt mustal taustal ning kiivritel S-ruuni (10px), mis tähistas Sarumani. Isengardi väravate juures seisis mustal sambal kivisse lõigatud ja värvitud valge käsi.
950. aastad
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Kümnendid: 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 940. aastad - 950. aastad - 960. aastad 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad
Meeli Sedrik
Meeli Sedrik (7. oktoober 1968 Kärdla, Hiiumaa – 14. mai 2022) oli eesti keeleteadlane.
Haridus
Meeli Sedrik lõpetas 1987. aastal Kärdla Keskkooli, 1992. aastal Tartu Ülikooli eesti keele ja kirjanduse alal ja 1994. aastal Tartu Ülikooli magistriõpingud eesti keele alal.
Töökohad
Sedrik oli 1993 vahetusüliõpilane ja CIMO stipendiaat Turu Ülikoolis, 1997–1998 Svenska Instituteti stipendiaat Uppsala Ülikoolis, 1994 Tartu Ülikooli eesti keele õppetooli ja 1995 Turu Ülikooli õppeülesande täitja, 1995–1996 Tartu Ülikooli eesti keele õppekooli erakorraline assistent, 1996–1997 ja 1999–2000 erakorraline lektor, 2000–2002 õppeülesande täitja, 2000–2003 Eesti Õiguskeele Keskuse keeletoimetaja, 2003–2008 Eesti Keele Instituudi (EKI) teadur, 2008–2013 EKI leksikograaf ja 2013–2022 EKI vanemleksikograaf.
Ta oli Emakeele Seltsi liige (aastast 1995).
Teadustöö
Sedriku uurimisvaldkonnad olid eesti murrete sõnavara ja keelekontaktid.
Tunnustus
2020. aastal pälvis ta koos kolleeg Udo Uiboga ajakirja Keel ja Kirjandus lühikirjutiste kategoorias aastaauhinna.
Annaberg
Annaberg on mitme koha nimi:
Uue-Vändra mõis
Uue-Vändra mõis (saksa keeles Neu-Fennern) oli rüütlimõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal.
Mõis rajati 1844 Vana-Vändra mõisast eraldatud alast.
Harri J. Rantala
Harri J. Rantala (sündinud 1980) on Soome filmirežissöör.
Valgesoo
pisi|Valgesoo raba pisi|Vaade rabale vaatetornist Valgesoo on raba Põlva maakonnas Põlva vallas Kiidjärve külas. Raba geograafilised koordinaadid on 58°08'...58°09' N, 27°04'...27°06' E.
Valgesoo on valdavalt puisraba - esineb vaid kaks lagedamat ala, kus kasvavad kanarbikulised.
Raba on lamedapinnaline ja kaetud rabamännikutega. Raba üleminek mineraalmaaks on üsna järsk ja seetõttu piirab rabaserva vaid kitsa ribana siirdesoomets. Turbalasundi keskmine sügavus on 1,3 meetrit. Rabaturvas asub otse liival, mis osutab asjaolule, et raba on tekkinud liivase lohu soostumise tagajärjel.
Taimestik
Valgesoos kasvavad tüüpilised rabataimed: hanevits, küüvits, kukemari, sookail, tupp-villpea.
Nauris Puntulis
pisi|Nauris Puntulis (2019) Nauris Puntulis (sündinud 17. juulil 1961 Tiņģeres) on Läti laulja ja poliitik, alates 8. juulist 2019 kultuuriminister Arturs Krišjānis Kariņši valitsuses. Kuulub erakonda Rahvuslik Liit "Kõik Läti eest!" – "Isamaale ja Vabadusele/LNNK". Ta on tuntud kui ansambli Pērkons endine solist (1982–1994).
B2-vitamiin
right|pisi|Riboflaviini struktuurvalem B2-vitamiin ehk G-vitamiin ehk riboflaviin on koondnimetus B2-vitamiini laadset antistomatiitset, antiglossiitset ja antidermatiitset toimet avaldavate, nii looduslike kui ka sünteetiliste ainete kohta ja B-rühma liigitatud vitamiin.
Nauris Puntulis
1994. aastal lõpetas ta Läti Muusikaakadeemia ja töötas seejärel Läti Rahvusooperi solistina ja Läti Muusikaakadeemia õppejõuna.
2013. aastast oli ta Riia linnavolikogu liige.
B2-vitamiin
Saamine ja depood
Toidus on B2-vitamiin koensüümina flavoproteiinides (v.a piimas). Seedeensüümid vabastavad neist B2-vitamiini, mis imendub peensooles kandja vahendatud aktiivse transpordina (seda soodustavad sapphapped).
Imendumist pärsivad alkohol, kohv, suitsetamine, mitmed antibiootikumid, suukaudsed rasestumisvastased preparaadid. Riboflaviin fosforüülub koerakkudes FMN-is, millest tekib FAD. Mõlema teket stimuleerivad kilpnäärehormoonid. Tagavarad neerudes ja maksas on suhteliselt tagasihoidlikud, mistõttu peab seda saama pidevalt toiduga; seda sisaldavad näiteks piim, jogurt, maks, kala ja spinat.
Biofunktsioonid
Tema bioaktiivsus realiseerub läbi koensüümsete vormide FMN ja FAD. Mõlemad on vajalikud redoksprotsesside ensüümides, nt:
Defitsiit
Normaalsel toitumisel ei esine. Kestev alkoholi, kohvi ja musta tee tarbimine, suitsetamine, antibiootikumid, piimatoodete puudus toidus ja kestev väga rohke suhkru tarbimine viib teatud defitsiidi kujunemisele.
Esmatunnused:
B2-avitaminoos:
NB! Enamasti on B2-avitaminoosi puhul tegu ka tiamiini, niatsiini, B6-vitamiini ja foolhappe defitsiidiga.
Manustamine
Vajalik on kolmetasandiline lähenemine:
Manustamine on hädavajalik defitsiidile viitavate sümptomite korral.
Vitamiini oskuslik/adekvaatne manustamine ravi ühe komponendina võib olla efektiivne alkoholismi, pellagra, Alzheimeri tõbi, parkinsonismi, dermatiidi, katarakti ja muude haiguste puhul.
Võimalusel tuleks manustada koos tiamiimi, niatsiini, B6-vitamiini, C-vitamiini ja foolhappega.
NAK
NAK on lühend, mis võib tähendada mitut asja.
Mannheim
thumb|Mannheimi veetorn Mannheim on Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal asuv linn.
Mannheim asub Reini kaldal Neckari suudmes 97 m kõrgusel merepinnast Baden-Württembergi piiril. Rein eraldab teda Rheinland-Pfalzis asuvast Ludwigshafenist, linna põhjaservas on Baden-Württembergi ja Hesseni piir.
Mannheim on 309 721 elanikuga (2021. aasta andmetel) Baden-Württembergi suuruselt teine linn Stuttgardi järel. Mannheimi linnastus elab 2,4 miljonit inimest.
Linna pindala on 145 km².
Loodus
Mannheim paikneb Reini kaldal Neckari suudmes 97 m kõrgusel merepinnast.
Kliima
Mannheim on üks Saksamaa kõige kuumemaid piirkondi. Absoluutne maksimumtemperatuur on 2003. aastal mõõdetud +41 °C. Suviti on Mannheimis ka suurem õhuniiskus. Aastas on keskmiselt 40–50 päeval äikesetormid, sagedamini suvel pärastlõunati. Lumi on haruldane isegi talvel.
Mannheimi aastane sademete hulk on 550 mm. Kõige niiskem kuu on mai (70 mm sademeid), kõige kuivemad on jaanuar, veebruar ja märts (kõik 20 mm).
Majandus
Linna suurim tööstusettevõte on Daimler, mis toodab diiselmootoreid ja autobusse. Linnas on suured tootmiskeskused näiteks ettevõtetel Bombardier, John Deere, Siemens ja Svenska Cellulosa Aktiebolaget.
Ajalugu
Mannheimi on esimest korda mainitud Lorschi koodeksis (Codex Laureshamensis) aastal 766 Mannesheimi (Manno kodu) nime all.
Mannheim jäi külaks seni, kuni Friedrich IV hakkas 1606 sinna ehitama Friedrichsburgi lossi ja pani aluse võrgulaadsele tänavaplaanile. 24. jaanuaril 1607 andis Friedrich Mannheimile linnaõigused.
Mannheim on kaks korda maatasa tehtud. Esimest korda hävitasid linna 1622 Kolmekümneaastases sõjas Tilly krahvi Johan t'Serclaesi väed, teist korda 1689 Üheksa-aastases sõjas Prantsusmaa väed.
1698 Mannheim taastati ja 1720 viidi sinna Heidelbergist üle Pfalzi pealinn. Sel ajal hakkas Karl III Philipp Mannheimi lossi ja Mannheimi jesuiitide kirikut ehitama. Mõlemad valmisid 1760.
Laulude raamat
"Laulude raamat" (trad. 詩經; liht: 诗经; pinyin: Shījīng ) on muistsete Hiina rahvalaulude ja rituaalsete hümnide kogu. "Viisraamatusse" kuuluvasse "Laulude raamatusse" on kogutud 305 laulu, mis on koondatud kolme tsüklisse.
Mannheim
Ajalugu
Napoleoni sõdade ajal 1806 lammutati Mannheimi kindlustused. Sellest ajast pole ta enam kindlustatud asula.
Laulude raamat
Vähemalt pooled neist on algselt olnud rahvalikud laulud, mis tiirlevad armastuse, abielu, töö ja sõja ümber. Teised neist on õukonnalaulud ja ülistuslaulud Zhou dünastia rajajatele. Peale selle on ka ohvritalitlustel kasutatud hümne ja ülikute ohverdustel või pidudel pruugitud laule.
Mannheim
Ajalugu
Teise maailmasõja ajal pommitas USA ja Suurbritannia lennuvägi Mannheimi väga tugevalt. Kesklinnast ei jäänud midagi järele. USA väed hõivasid linna 29. märtsil 1945 ja sellest ajast on linnas palju USA sõjaväelasi. On ka sõjaväelennuväli.
Planeering
Mannheim erineb enamikust Saksamaa linnadest selle poolest, et tema keskosas paiknevad tänavad moodustavad ruudukujulised kvartalid, nagu see on tüüpiline Ameerika Ühendriikidele ja Austraaliale. Seetõttu on linna hüüdnimeks Ruudulinn (Quadratestadt).
Laulude raamat
"Laulude raamat" sai "kaanoni" ehk "lõimeraamatu" (经; pinyin: jing) nimeliite umbes esimesel Kristuse sünni järgsel sajandil peale Hani dünastia poolset ametlikku konfutsionismi vastuvõttu ühiskonna kommete juhendiks.
Mannheim
Vaatamisväärsused
Mannheimi sümboliks on veetorn (Wasserturm). pisi|501x501px|Mannheimi siluet Heidelbergist vaadatuna
Laulude raamat
Sest ajast peale kuulub see konfutsianistlikku kaanonisse, mille tuumikuks on "Viisraamat". Konfutsius viitab ka kuuendale, Hani dünastia ajal kadunuks jäänud, "Muusika raamatule".
Mannheim
Sport
Mannheimi spordivõistkondadest on tuntuimad jalgpallimeeskond TSG 1899 Hoffenheim, mis veel 1999 oli Saksamaa V liigas, kuid 2008. aastal tõusis Bundesligasse, ning jäähokimeeskond Mannheimi Adler, mis on tulnud kaheksa korda Saksamaa meistriks. Käsipalliklubi Rein-Neckari Löwen mängib samuti Bundesligas.
Sõpruslinnad
Mannheimil on üheksa sõpruslinna: Bydgoszcz (Poola), Chişinău (Moldova), Haifa (Iisrael), Klaipeda (Leedu), Swansea (Suurbritannia), Zhenjiang (Hiina), Toulon (Prantsusmaa), Ulan-Ude (Venemaa) ja Windsor (Kanada).
Sülüktü
Sülüktü on Kesk-Aasia vanimaid söekaevandamise paiku. 1868. aastal avati seal esimene tööstuslik söekaevandus. 1940. aastast on Sülüktü linn. Nõukogude ajal olid seal suured söekaevandused ja -tehased, samuti toiduaine- ja rõivatööstus. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist lahkus linnast palju venelasi ja tatarlasi. Enamik tehaseid lõpetas töö.
Kliima on mandriline kuumade suvede ja külmade, kuid lühikeste talvedega. Suvel on temperatuur 20–36 kraadi, talvel –2 kuni +5 kraadi.
2009. aastal elas linnas 13 378 inimest. Suurim vähemusrahvus on usbekid (2009. aastal Sülüktüs ja kahes linna haldusalas olevas külas 19,5%). Vähem on tatarlasi, venelasi ja tadžikke. Valdavaks usuks on islam. Linnas on 15 mošeed ja üks õigeusu kirik.
Linnas on raamatukogu ja eraldi lasteraamatukogu, muusikakool, jalgpallistaadion ja spordikeskus.
930. aastad
930. aastad on aastad 930–939 pKr.
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Kümnendid: 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad - 930. aastad - 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad 980. aastad
Aastad: 930 931 932 933 934 935 936 937 938 939
Rackwitzi vald
Rackwitz on vald Saksamaal Saksimaa liidumaa Põhja-Saksi kreisis.
Valda kuuluvad Biesen, Brodenauendorf, Kreuma, Lemsel, Podelwitz, Rackwitz ja Zschortau.
Täisnurkkeere
Täisnurkkeere on keere, mille profiil on ristkülikukujuline. Täisnurkkeeret kasutatakse peamiselt jõukeermena, kuna selle kasutegur on veidi suurem trapetskeerme omast. Täisnurkkeerme valmistamine on keeruline ning see on vastavast trapetskeermest nõrgem. Võimalusel tuleb täisnurkkeermeid vältida.
Asend nr 69
thumb|Asend nr 69 Asend nr 69 on kahepoolset oraalseksi võimaldavate seksiasendite rühm. Partnerid kehad asetsevad vastupidistes suundades ning on teineteise poole pööratud. Kumbki partner stimuleerib suuga teise suguelundeid.
Heteroseksuaalse vahekorra puhul toimub üheaegselt fellatio ja cunnilingus. Lesbilise vahekorra puhul toimub mõlemapoolne cunnilingus ning geide puhul mõlemapoolne fellatio.
Asendi nr 69 nimetus tuleneb numbrite 6 ja 9 kujust, mis kõrvuti asetatuna võivad meenutada partnerite vastavat asendit.
Asendi nr 69 puhul on tavaliselt naine peal või mõlemad partnerid on kõrvuti külili. Variant, kus naine on all, on küll võimalik, aga naise jaoks ebamugav, sest lisaks sellele, et mehe kaal on harilikult naise omast suurem, segab teda vähene võimalus piirata või kontrollida mehe suguorgani liikumist.
Selle asendi jaoks peavad mõlemad partnerid olema enam-vähem ühepikkused, muidu võib see olla ebameeldiv.
Trapetskeere
Trapetskeere on keere, mille puhul keerme profiil on trapetsikujuline.
Trapetskeeret kasutatakse kruvimehhanismides jõu ja liikumise ülekandmiseks (jõu- ja käigukeermed), suurte jõudude puhul aga mõnikord ka kinnituskeermena. Trapetskeerme nimimõõduks on keerme välisläbimõõt.
Jaan Rumma
pisi|Jaan Rumma
Õpetajatööd alustas Rumma Paekülas asunud vallakoolis. 1913. aastal lõpetas ta Pihkva õpetajate instituudi. Hiljem töötas ta õpetajana Tapal, Tallinnas ja Tartus.
1917. aasta sügisel võeti ta vabakuulajana Tartu ülikooli. Vabadussõja tõttu katkenud ülikooliõpinguid jätkas ta 1919. aasta sügisel. 1922. aastal tunnistati nõuetekohaseks tema magistritöö "Viljandi orustik. Lisang kodumaa pinnavormide tundmaõppele" ja pärast magistrieksami sooritamist sai tast emakeelse ülikooli esimene geograafiamagister. 1923. aastast oli ta Tartu ülikooli õppejõud.
Rumma kuulus Eesti Kirjanduse Seltsi kodu-uurimistoimkonna (1920–1926) ja Eesti õpetajate liidu (1919–1921) juhatusse ning nii Tartu kui ka Tallinna õpetajate seltsi. Ta oli üliõpilasseltsi Raimla asutajaid. Samuti kuulus ta kirjastusühisuse Loodus asutajate hulka ja oli ühisuse välja antud ajakirja Loodus esimene peatoimetaja. Rumma oli ka ajakirja Kasvatus asutajaid.
1920. aastal ilmus Rumma sulest esimene emakeelse geograafia õpetamise metoodikat käsitlev töö "Maateaduse õppeviis". Samast aastast oli ta seotud EKSi kodu-uurimistoimkonna mahuka kavaga anda välja 11 maakondlikku koguteost. Ta oli 1925. aastal ilmunud koguteose "Tartumaa" ja pärast tema surma ilmunud "Võrumaa" peatoimetaja.
Eesti pindala 47 548,648 km2, mille Rumma 1922. aasta rahvaloenduse tarbeks planimeetriliselt mõõtis, oli 1940. aastani ametlikult Eesti Vabariigi pindala. Samuti mõõtis ta Eesti maakondade, saarte ja järvede pindala. Seejuures oli ta üks esimesi, kes Eesti saared ja järved loendas (umbes 750 saart ja 1584 järve), kuigi vananenud verstaselt kaardilt.
Jaan Rumma suri 1926. aastal Tartus 39-aastaselt. Ta on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
Radiaallaager
Radiaallaager on laager, mis on mõeldud vastu võtma kas ainult radiaalkoormust (silinderrull-laagrid) või nii radiaal- kui ka vähest mõlemasuunalist aksiaalkoormust (kuullaagrid).
940. aastad
940. aastad
940. aastad on aastad 940–949 pKr.
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Kümnendid: 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad - 940. aastad - 950. aastad 960. aastad 970. aastad 980. aastad 990. aastad
Aastad: 940 941 942 943 944 945 946 947 948 949
Theodor Reik
Ta oli Sigmund Freudi esimesi õpilasi Viinis.
Reik sai doktorikraadi psühholoogias Viini Ülikoolist aastal 1912.
Aistimisvõime
Aistimisvõime on elusorganismide võime olla tundlik, tajuda, võime omada aistinguid.
Aistimisvõime kadu võib kaasneda lihaste liikumisvõime kaoga, näiteks tetrapleegia korral.
Aistimisvõime on keskne mõiste loomade õiguste valdkonnas, sest aistimisvõime on eeldus kannatuste ja valu tundmiseks, mille vältimiseks tuleks tagada aistimisvõimega olenditele teatud õigused ja elutingimused.
Bermuudakuunar
pisi|Spirit of Bermuda on bermuudakuunar, bermuudataglasega pisi|nö kahvel-bermuuda-kuunar bermuudapurjega [[grootmastis ja kahvelpurjega fokkmastis]]
Bermuudakuunar on bermuudataglasega kuunar.
Johannes Narbutt
Johannes Woldemar Otto Narbutt, ka Johannes Voldemar Otto Narbut (3. (ukj 15.) aprill 1879 Tallinn – 6. aprill 1936 Odessa) oli Eestis, Saksamaal ja Ukrainas tegutsenud baltisaksa füsikokeemik.
Bermuudakuunar
Kirjeldus
See on kahe või kolme pika, sageli tengideta, mastiga purjelaev, millel on kõrged kolmnurksed pikipurjed egk bermuudapurjed. Bermuudapuri kinnitub eesmise liigiga (nn mastiliigiga) masti tagaküljele, alumise liigiga (poomiliigiga) poomi külge. Seda tüüpi purjelaev sai oma nimetuse Bermuda saarte järgi, kus neid kasutati juba 1800. aasta paiku. Mõnesid neist kutsuti inglise keeles Bermuda sloop ('Bermuda luup'), kuigi tegemist oli pikipurjestusega (kahvelpuri) taglasega kuunaritega.
Johannes Narbutt
Elulugu
Johannes Woldemar Otto Narbutt oli apteekri poeg.
Bermuudakuunar
Kirjeldus
Seda tüüpi purjekad kui suuremad võidusõidu- või lõbusõidujahid olid kasutusel Lääne-India saarestiku vahelistes vetes kahe maailmasõja vahel. Nüüdisaegsed jahid on saanud oma purjestuse seda tüüpi laevadelt. Bermuuda purjestus lubab võrreldes kahvelpurjestusega enam tihttuules purjetada ja nõuab vähem mehi teeninduseks.
Johannes Narbutt
Elulugu
Narbutt lõpetas 1899 Tallinna Nikolai Gümnaasiumi ning astus Tartu Ülikooli. 1904 kaitses ta seal keemia osakonnas kandidaadikraadi, 1916. aastal samas keemiamagistri kraadi väitekirjaga "O теплоемкости и теплоты правления ряда дигалоидозамещенных бензола" ning 1930. aastal Giesseni Ülikoolis keemiadoktori kraadi väitekirjaga "Über den Herscheleffekt" (Z. f. wiss. Photographie, Photophysik und Photochemie. 1930, 28). 1905–1907 täiendas ta end Berliinis, Zürichis ja Münchenis.
1904–1905 oli Narbutt Tartus teadur, aastast 1908 Tartu Ülikooli keemialabori assistent, 1916–1917 eradotsent, 1917–18 Varssavi Polütehnilise Instituudi (evakueeriti 1917 Nižni Novgorodi) füüsikalise keemia ja elektrokeemia professor, aastast 1919 Tartu Ülikooli professor, ühtlasi aastani 1924 füüsikalise keemia labori juhataja. Ülikoolis luges ta füüsikalist, kolloid-, elektro- ja orgaanilist keemiat. Kuna Tartu Ülikoolis puudusid võimalused jätkata uurimistööd keemilise termodünaamika vallas, siirdus ta Tallinna, kus oli 1924–1927 Toomkooli füüsika-matemaatikaõpetaja. 1927 siirdus Narbutt Saksamaale, kus töötas Dresdenis Fotograafia Teadusliku Uurimise Instituudis. 1931 läks NSV Liitu, kus töötas surmani Odessa Füüsikainstituudi fotograafia uurimislaboris.
Teadustöö
Tartu Ülikoolis tegeles Narbutt peamiselt termodünaamika probleemidega, jätkates professor Gustav Tammanni alustatud keemilise termodünaamika uurimissuunda. 1905–1917 avaldas ta 17 teadusartiklit orgaaniliste ühendite (pm benseeni halogeenderivaatide) füüsikalis-keemilisist parameetreist ning faasisiirdeprotsesside termodünaamilistest karakteristikutest. Mõõtmistulemuste alusel tuletas Narbutt soojusmahtuvuste, aurustumis-, sulamis- ja muundumissoojuste arvutamiseks sobivaid võrrandeid. 1930. aastail avaldas ta artikleid teadusliku fotograafia probleemidest. 1908–1909 osales Narbutt Eesti Loodusuurijate Seltsi väljaannete toimetamisel. Kokku avaldas ta üle 30 teadustrükise.
Radiaalaksiaallaager
Radiaallaksiaallaager on laager, mis on mõeldud vastu võtma radiaalkoormust ja ühesuunalist aksiaalkoormust.
Viluvere mõis
Viluvere mõis (saksa keeles Willofer) oli linnamõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal.
Mõis rajati 1628 Tori mõisast eraldatud alast.
Norodom Sihamoni
pisi|Norodom Sihamoni Norodom Sihamoni (khmeeri keeles នរោត្តម សីហមុនី; sündinud 14. mail 1953 Phnom Penhis) on Kambodža kuningas. Tema isa kuningas Norodom Sihanouk ja kuninganna Monineath loobusid võimust.
Isa saatis Sihamoni 1962. aastal Tšehhoslovakkiasse Prahasse, kus ta õppis algkoolis, keskkoolis ja muusikaakadeemias. Kuni 1975. aastani õppis ta klassikalist tantsu ja muusikat. Seejärel õppis ta Põhja-Koreas filmitegemist. 1977. aastal naasis ta Kambodžasse, kus punased khmeerid panid ta otsekohe koduaresti, kus ta oli 1979. aastani, mil Vietnami väed punased khmeerid kukutasid. 1981 läks ta Prantsusmaale balletti õpetama ning oli hiljem Khmeeri Tantsuassotsiatsiooni president. Ligi 20 aastat elas ta Prantsusmaal, külastades sageli Tšehhoslovakkiat. Ta sai tuntuks Kambodža kultuuriesindajana Euroopas. 1993 määrati ta Kambodža esindajaks UNESCO-sse, mis asus Pariisis.
14. oktoobril 2004 valis üheksaliikmeline trooninõukogu Norodom Sihamoni kuningaks nädal aega pärast tema isa ootamatut troonist loobumist. 29. oktoobril krooniti ta Phnom Penhis kuningaks.
Ta oskab khmeeri, prantsuse, tšehhi, inglise ja vene keelt.
Norodom Sihamonil ei ole lapsi. See ei ole riigi jaoks probleem, sest Kambodžas kuningatiitlit ei pärita, vaid trooninõukogu valib uue kuninga.
Prost Grand Prix
Prost Grand Prix oli Vormel 1 meeskond, mis osales maailmameistrivõistlustel aastatel 1997 kuni 2001.
1997. aastal võttis neljakordne prantslasest Vormel 1 maailmameister Alain Prost Ligier' tiimi üle ja nimetas selle ümber Prostiks. Meeskond lõpetas tegevuse pärast 2001. aasta hooaega rahaprobleemide tõttu.
920. aastad
920. aastad
920. aastad on aastad 920–929 pKr.
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Kümnendid: 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad - 920. aastad - 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad
Aastad: 920 921 922 923 924 925 926 927 928 929
Aksiaalradiaallaager
Aksiaalradiaallaager on laager, mis on mõeldud vastu võtma põhiliselt aksiaalkoormust, kuid talub ka mõningast radiaalkoormust.
Tahkuranna mõis
Nimekujud
Väikest, u 750 m pikkust poolsaart on nimetatud ka Tahkuranna Pikkninaks (Langnase).
Ajalugu
Ilmselt on mõis eksisteerinud sadama kaitseks olnud tugipunktina juba XVI sajandi algul, kuid teateid sellest on alates 1560. aastast, mil seda on mainitud kui Pärnu komtuurkonnale kuuluvat ordumõisat. XVI sajandil on seal korduvalt peatunud ka Volmari ja Võnnu maapäevadele teel olnud Saare-Lääne piiskopkonna saadikud. Keskajal kasutati seda ka kui Pärnu lahel olevat nn "hädasadamat".
Põletati Liivi sõjas, seejärel on mõis kirjas 1577. aastal koostatud Liivimaa linnuste nimekirjas curiana.
1613 ehitati mõisa juurde puidust kirik, mis hiljem hävis.
1620 läänistati välja, kuulus seejärel eraomanikele. XVII sajandi lõpus võeti reduktsiooniga jälle kroonule tagasi.
1627 läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Tahkuranna mõisa koos veel kaheksa Pärnumaa mõisaga Austria päritolu krahvile Franz Bernhard von Thurn und Valsassinale. Valdustest moodustus omaette krahvkond.
XVIII sajandi algul on mõisa peahoone olnud suur: poolenisti kivist ja poolenisti puust ehitis. XVIII sajandi lõpust kuni XIX sajandini on mõis olnud kindral de Bosqueti ja tema lese käsutuses.
1870. aastal anti mõis 1858 tekkinud õigeusu Tahkuranna Jumalasünnitaja Uinumise kogudusele, kes sisustas peahoone preestrielamuks. Siis tekkis mõisa ümber Mõisaküla asundus, mis hiljem koos Tahku külaga moodustasid Tahkuranna asula.
pisi|Vaade mõiskeskusest edelasse Liivi lahele Tahkuranna kindlustatud sadamakoht võis keskajal ja hiljemgi olla ärevatel aegadel Pärnu linna jaoks nn eelhoiatussüsteemi osa. Väike poolsaar ulatus strateegiliselt soodsalt Pärnu lahe keskosa suunas ja kogu laevaliiklus lahel oli hästi jälgitav. Juhul kui kindlustatud mõisahoonel oli mere jälgimiseks mõni torn, siis ilmselt nägi sealt vähemalt paarkümmend kilomeetrit edelas oleva Sorgu saareni ning vajadusel jõuti Pärnusse teade saata. Periooditi võimutsesid Läänemerel mereröövlid, nagu näiteks nn vitaalivennad, kes ründasid aja jooksul nii Vana-Pärnut, kui ka Haapsalu. 1439 peatus Ruhnu sadamas kurikuulus piraat Ivar Fleming. 1562 vallutas Rootsi laevastik siiski Claus Kristersson Horni juhtimisel üllatusrünnakuga Pärnu.
1864. aastal sündis Tahkuranna mõisas eesti muusik Karl Ramm, kes on loonud viisi tuntud laulule "Õrn ööbik". Talle paigaldati 2017. aastal mõisapargi kirdenurka mälestuskivi.
Ehitus
pisi|Peahoone läänekülg. Soklikorrus koos väikese keldriaknaga pärineb ilmselt kõige varasemast ehitusajast Mõis asub Tahkuranna poolsaarel, nn Tahku ninal, kus paljandub ka aluspõhja lubjakivi. Põhjast ja lõunast piirab mõisat paarisaja meetri kaugusel olev mererand. Kuna maapind on kerkinud aastasadadega, siis keskajal oli meri ilmselt veelgi lähemal. Põhja-lõunasuunaline, umbes 10*30 meetrise põhiplaaniga mõisa peahoone paikneb seda ümbritseva väikse pargi lääneküljes, selle ja pargi ümber on olnud mitmeid majandushooneid. Mõned ehitised peahoone lähedal on alles, teistest on järel ainult vundamendid. Peahoone ise arvatakse olevat olnud keskajal kindlustatud. Keskaegse peahoone vundamentidel asetseb praeguse peahoone kesk- ja lõunaosa, põhjapoolne osa on uuem. Ligikaudu 10*20 meetriste küljepikkustega vana peahoone all on võimsa talalaega täiskelder, mille põrand on looduslik merepõhjasavi. Võlve ei ole ilmselt kunagi olnud. Soklikorrusel on säilinud kitsad laskepilusid meenutavad aknad. Vundament on aluspõhjast alates ümbritsetud ka savipandusega, mis takistas kõrgema veeseisu korral merevee ja niiskuse pääsemist keldrisse. XXI sajandi algul puhastuse ja remondiga seoses tehtud kaevetööde käigus leiti hoone lõunaküljelt maa sees riitalaotuna keskaegseid pudedaid katusekive. Kõrvalhoone eest maa seest leiti ka keskaegne hellebard. Kunagise kivist peahoone esimene korrus on lammutatud ja praegu on selle asemel palkseinad.
Praegune seisukord
Peahoone on katuse all, remonditud ja heas seisukorras. Ka mõned kõrvalhooned on kasutuses. Mõisasüdames, mille nimetus oli "Tackendorfi puhkemaja, tegutses turistide majutuskohana. Õigeusu koguduse käest on majavaldus läinud uue eraomaniku kätte.
Aksiaallaager
Aksiaallaager ehk tugilaager on laager, mis on mõeldud vastu võtma ainult aksiaalkoormust.
Jaak Prints
pisi|Jaak Prints, "24 aastat ühe tunniga", [[Arvamusfestival 2014.]] Jaak Prints (2003. aastani Jaak Teppart; sündinud 7. mail 1981 Tallinnas) on eesti näitleja, lavastaja, saatejuht ja sporditegelane.
Ta lõpetas 1999. aastal Tallinna Inglise Kolledži ja jätkas esialgu õpinguid Tartu Ülikoolis eesti filoloogia erialal. 2000. aastal sooritas ta sisseastumiseksamid Eesti Muusikaakadeemia Kõrgemasse Lavakunstikooli, kus asus õppima Ingo Normeti juhendataval kursusel. Jaak Prints lõpetas lavakunstikooli XXI lennu 2004. aastal.
Aastatel 2013–2014 täiendas ta ennast Peterburi Riiklikus Teatriakadeemias Lev Erenburgi käe all. Algselt pidi ta seal õppima asuma lavastaja erialal, kuid seda ei avatud, ja tegelikult tuli Printsil õppima asuda näitleja erialal. Sellest sai ka üks õpingute katkestamise põhjuseid.
Printsi esimeseks töökohaks oli Tartu teater Vanemuine, kust ta siirdus juba aasta hiljem, sügisel 2005 Tallinna teatrisse NO99. Seal töötas Jaak Prints 2012. aastani. Teatri kõrvalt on ta mänginud ka filmis ja televisioonis, üks tema tuntumaid rolle oli seriaalis "Riigimehed". Samuti oli ta saatejuht NO99 veebiklippide sarjas "Valimiskool" ning telesarjas "Tähed jääl". 2015. aastal mängis ta külalisnäitlejana Hamburgi Thalia teatris.
Jaapani pesapallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Jaapani pesapallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Meeskonna koosseis
Ryoji Aikawa Yuya Ando Atsushi Fujimoto Kosuke Fukudome Hirotoshi Ishii Hisashi Iwakuma Hitoki Iwase Kenji Jojima Makoto Kaneko Takuya Kimura Masahide Kobayashi Hiroki Kuroda Daisuke Matsuzaka Daisuke Miura Shinya Miyamoto Arihito Muramatsu Norihiro Nakamura Michihiro Ogasawara Naoyuki Shimizu Yoshinobu Takahashi Yoshitomo Tani Koji Uehara Kazuhiro Wada Tsuyoshi Wada
Jaak Prints
2013–2016 oli Prints Tallinna jalgpalliklubi FC Flora tegevjuht.
Aastatel 2018–2021 oli ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli juhataja.
Näitlejana teatris
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
Lavastajana teatris
2005
2009
Isiklikku
Jaak Printsi vanemad on näitlejad Sulev Teppart ja Anu Lamp. Ka tema noorem vend Tõnn Lamp on näitleja.
Batken
Batken on linn Kõrgõzstanis, Batkeni oblasti keskus.
Munsterroll
Munsterroll on nimestik, kuhu on sisse kirjutatud laevapere.
Eesti
Laeva sissesõidul sadamasse ja enne väljasõitu sadamast on laevaagendil, laeva kaptenil või reederil kohustus lisaks muudele dokumentidele esitada munsterroll Politsei- ja Piirivalveametile, Maksu- ja Tolliametile, sadamakaptenile ja Terviseameti piirkondlikule talitusele. Munsterrolli dateerib ja allkirjastab kapten või tema kirjaliku volitusega laeva juhtkonna liige. Laeva lahkumisel sadamast võib esitada sadamasse sisenemisel esitatud munsterrolli koopia, mis on uuesti alla kirjutatud ning milles on näidatud laevapere liikmete arvu või isikkoosseisu muudatused või kinnitatud, et muutusi ei ole toimunud.
Blagoveštšensk
Blagoveštšensk on linn Venemaal, Amuuri oblasti halduskeskus. Asub Amuuri jõe ääres, Hiina Heihe linna vastaskaldal.
Linn on rajatud 1856. aastal Ust-Zeiski sõjaväepostina.
Blagoveštšensk on tähtis sadamalinn, laevaehituse ja -remondi keskus. Linnas on ka ehitusmaterjalide ja tselluloositehased, tikuvabrik ja mööblikombinaat.
Rapla kihelkond
pisi|[[Rapla kirik (2009)]]
Rapla kihelkond (lühend Rap, saksa keeles Kirchspiele Rappel) oli kihelkond Harjumaa lõunaosas ja Eestimaa kubermangu Harju kreisis. pisi|[[Harju kreis, Liivimaa atlas (1798)]]
Rapla kihelkonna mõisad
Kihelkonnas paiknes 21 mõisat: 1 kirikumõis, 14 rüütlimõisast peamõisat koos 2 kõrvalmõisaga ning 4 poolmõisat ja 5 karjamõisat.
Kihelkonna alad tänapäeval
Kihelkonna piiridesse jäävad praegune Rapla maakonna Rapla vald ning suurem osa Kehtna vallast, välja jäävad Lelle ja Eidapere.
Itaalia kirjandus
Itaalia kirjandus on itaalia keeles kirjutatud ilukirjandus.
Kara-Köl
Karaköl on linn Kõrgõzstanis Džalal-Abadi oblastis.
Austraalia pesapallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Austraalia pesapallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Meeskonna koosseis
Craig Anderson Thomas Brice Adrian Burnside Rodney van Buizen Gavin Fingleson Paul Gonzalez Nick Kimpton Brendan Kingman Craig Lewis Graeme Lloyd David Nilsson Trent Oeltjen Wayne Ough Chris Oxspring Brett Roneberg Ryan Rowland-Smith John Stephens Phil Stockman Brett Tamburrino Richard Thompson Andrew Utting Ben Wigmore Glenn Williams Jeff Williams
Święty Krzyżi vojevoodkond
Święty Krzyżi vojevoodkond on haldusüksus (vojevoodkond) Poolas.
Haldusjaotus
Vojevoodkonnas on üks maakonnaõigustega linn (Kielce) ja 13 maakonda.
Välislingid
🇵🇱
Kerben
Kerben võib tähendada mitut asja.
Project Runway
"Project Runway" on Ameerika Ühendriikide moedisainiteemaline tõsielusari, mida näitab Lifetime (varem näitas seda Bravo).
910. aastad
910. aastad
910. aastad on aastad 910–919 pKr.
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Kümnendid: 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad - 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad
Aastad: 910 911 912 913 914 915 916 917 918 919
Sargon II
thumb|300px|Sargon II (paremal) ja kõrge ametnik
Sargon II (akadi Šarrukinu/Šarru-kên, 'tõeline kuningas'; valitses 722–705 eKr) oli Assüüria kuningas.
Sargon II tuli troonile pärast Salmanassar V kukutamist. Pole kindel, kas ta oli Tiglat-pileser III poeg või hoopis usurpaator. Ta hõivas oma valitsemisajal terve Iisraeli (Samaaria) ja Süüria. Suur osa vallutatud Iisraeli rahvastikku asustati ümber Mesopotaamiasse ja Meediasse. Saavutas võidu Urartu kuninga Rusa I üle. Surus maha Assüüria vastase ülestõusu Babüloonias. Tegi pealinnaks Dur-Šarrukini (praegu Khorsabad Iraagis).
Oli üks esimesi valitsejaid, kes kasutas põlisrahvaste massilist küüditamist nende põlisaladelt. Paistis silma oma julmusega. Tuntud on tema rajatud suursuguse palee varemed Khorsabadis.
Sargon II sai nime Akkadi riik looja Sargon I ehk Akkadi Sargoni järgi.
Valitsusaeg
Erinevalt Salmanassar V-st, kellest on teada vähe, on Sargon II valitsusaeg hästi dokumenteeritud; säilinud on suur hulk raidkirju, kroonikaid, kirju, juriidilise ja administratiivse sisuga dokumente, astroloogilisi raporteid ja Dur-Šarrukinist pärit bareljeefe.