cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lääne-Harju vald
Ühendvalla moodustamine
Lääne-Harju vallavolikogu esimene istung toimus 30. oktoobril Vasalemma vallamajas. Volikogu esimeheks valiti ühehäälselt ainsana sellele kohale kandideerinud Külli Tammur, volikogu aseesimeesteks said Olga Kugal ja Tanel Lambing. Teine istung toimus 4. novembri hommikul samuti Vasalemmas ja seal valiti 13 poolthäälega vallavanemaks Jaanus Saat.
Vastavalt Valimisliitude Ühenduse otsusele määrati uue valla keskuseks Paldiski, teistes endistes vallakeskustes avati vallavalitsuse teenuspunktid. Uues vallavalitsuses oli algul seitse liiget, kelle ametisse määramisel arvestati ka endiste omavalitsusüksuste esindatuse põhimõtet.
Asustus
Lääne-Harju vallas on üks linn, kuus alevikku ja 46 küla.
Linnad
Paldiski.
Alevikud
Karjaküla, Keila-Joa, Klooga, Rummu, Vasalemma ja Ämari.
Külad
Alliklepa, Altküla, Audevälja, Harju-Risti, Hatu, Illurma, Karilepa, Kasepere, Keelva, Keibu, Kersalu, Kloogaranna, Kobru, Kulna, Kurkse, Kõmmaste, Käesalu, Laane, Langa, Laoküla, Laulasmaa, Lehola, Lemmaru, Lohusalu, Madise, Maeru, Meremõisa, Merenuka, Metslõugu, Määra, Nahkjala, Niitvälja, Ohtu, Padise, Pae, Pedase, Põllküla, Suurküla, Tuulna, Tõmmiku, Valkse, Veskiküla, Vihterpalu, Vilivalla, Vintse ja Änglema.
Juhtimine
Lääne-Harju vallavolikogus on 21 liiget. Vallavolikogu valib enda liikmete seast esimehe ja kaks aseesimeest. Vallavolikogul ei ole kindlat asukohta, selle istungeid peetakse vaheldumisi uue valla koosseisu läinud endistes omavalitsusüksustes – Keila valla, Padise valla, Paldiski linna ja Vasalemma valla aladel.
Lääne-Harju vallavalitsus on alates 2021. aastast viieliikmeline ja asub Paldiski linnas. Vallavalitsuse koosseisu kuulub vallavanem, abivallavanem ja kolm vallavalitsuse liiget. Üleminekuperioodil, pärast uue valla moodustamist oli vallavalitsuses seitse inimest, kellest neli vastutasid konkreetsete piirkondade eest, mis vastasid Lääne-Harju vallaks ühendatud endistele omavalitsusüksustele – Keila, Padise, Paldiski ja Vasalemma piirkond.
Vallavanemad
pisi|Jaanus Saat 2022. aasta Arvamusfestivalil 4. november 2017 – ... Jaanus Saat (Valimisliit Ühendus)
Vallavolikogu esimehed
30. oktoober 2017 – ... Külli Tammur (Valimisliit Ühendus)
Jevgeni Tsõpanov
Jevgeni Aleksandrovitš Tsõpanov (vene keeles Евгений Александрович Цыпанов; 15. juunil 1960 Vizinga külas Sõssola rajoonis) on vene fennougrist, komi keele uurija ja kirjanik.
Haridus ja teadustöö
Pärast keskkooli lõpetamist astus Tsõpanov Sõktõvkari Riikliku Ülikooli filoloogia teaduskonda, mille lõpetas 1982. aastal. 1987. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis kandidaadiväitekirja teemal "Морфология причастий в коми языке" (juhendaja Paul Ariste) ning 2002. aastal Mari Riiklikus Ülikoolis doktoritöö teemal "Грамматические категории глагола в коми языке". 1986. aastast töötab ta Komi Keele ja Kirjanduse Instituudis.
Chonchette
"Chonchette" on Paolo Trinchera poolt Itaalias 1918. aastal loodud tummfilm.
Tammneeme külakeskus
Tammneeme külakeskus on kultuurikeskus Harju maakonnas Viimsi vallas Tammneeme külas. Külakeskuse tegevjuht on Raivo Kaare.
Rjaženka
pisi|Rjaženka Rjaženka (vene keeles ряженка, ukraina keeles ряжанка) on kõrgpastöriseeritud hapupiimatoode, mida saadakse pikalt keedetud lehmapiima hapendades.
Rjaženka on kreemjat värvi, ühtlase konsistentsiga ja maitsestamata joogijogurti maitsega, sel on mahe lõhn ning erinevalt keefirist ei sisalda see gaasi. Põhiliselt on rjaženka levinud Vene ja Ukraina köögis.
Valmistamine
Et rjaženkat valmistada, hautatakse piima ahjus pikalt (8 tundi või kauemgi), kuni see muutub kuldpruuniks. Rjaženkat kääritavad termofiilsed piimhappestreptokokid ja puhtad laktobatsilli ''Lactobacillus delbrueckii subsp. bulgaricus'' kultuurid 3–6 tunni jooksul. Valmistoode on kreemjalt kuldpruuni karva ja hapupiimamekiga. Sisuliselt on rjaženka üks jogurtiliike, milles puuduvad tavapärased maitselisandid.
Algselt müüdi rjaženkat klaaspudelites, kus see ka hapnes. Seepärast muutus see paksuks ja tuli pudelist välja mitte valades, vaid raputades ja lusikaga koukides. Tööstusliku tootmise arenedes hakati pudelisse villima juba hapendatud rjaženkat, mistõttu see jäi vedelaks. Tänapäeval on levinumad tetrapakend ja pehme kilepakend, viimases kaotab toode aga kõige kergemini oma konsistentsi ning seejärel ka maitseomadused.
Toiteväärtus
Hapupiimatoodetest on rjaženka kõige kaloririkkam. Rjaženkaga sarnane, kuid kalorivaesem on varenets (vene k варенец), mis meenutab maitselt rjaženkat, kuid sisaldab vähem rasva, kuna seda valmistatakse kooritud piimast.
100 grammis tüüpilises rjaženkas leidub 3,0 g valku, 6,0 g rasva, 4,1 g süsivesikuid ja 82 kcal energiat.
Eestis toodab rjaženkat AS Rakvere Piim ja müüb seda Farmi kaubamärgi all. 100 g Farmi rjaženkat sisaldab 624 kJ (63 kcal) energiat, 3,2 g valke, 4,7 g süsivesikuid ja 3,5 g rasva.
Lähedased piimatooted
Rjaženkast valmistatakse Põhja-Indias ja Pakistanis populaarset jooki lassit. Sellega sarnaneb ka Bulgaarias ja turgi rahvaste seas levinud hapupiimajook katõk.
Pressinõukogu
Pressinõukogu on ajakirjanduse eneseregulatsiooni organ, mille 2002. aastal asutas Eesti Ajalehtede Liit pärast sarnasest organist – Avaliku Sõna Nõukogust – lahkulöömist.
Pressinõukogu tegeleb lugejatelt või väljaannetelt pärinevate meediat puudutavate kaebustega, lahendades neid kohtuväliselt.
Pressinõukogusse kuuluvad peale Eesti Ajalehtede Liidu veel Delfi, Eesti Rahvusringhääling, Kanal 2, TV3, BNS ja Raadio Kuku. Nõukogu liikmetest 10 nimetab EALL, neist 6 esindavad ajakirjandust ja 4 kutsutakse väljastpoolt. Iga liige on nimetatud 2 aastaks, liikmed roteeruvad järk-järgult. Ükski liige ei või kuuluda Pressinõukokku ühe 2 tsükli.
EALL-i nõukogus 2002. aastal kinnitatud statuudi punkti 6 kohaselt "Otsustusprotsessis ei sõltu Pressinõukogu liikmed Pressinõukogu kokku kutsunud EALList."
Trieben
Trieben on linn (Stadt) Austria Steiermargi liidumaal, Palteni jõe orus. See on omapärane linn, mille peaväljakul asub gloobuse skulptuur.
thumb|left|Gloobuse skulptuur thumb|left|Trieben vaadatuna Triebensteinilt
Discovery programm
pisi|300x300px|Discovery programmi kodulehe päis (2017) Discovery on üks NASA programme Päikesesüsteemi uurimiseks.
Seda alustati 1992. aastal. Programmi käigus teostatakse väiksemaid, vähem ressursse nõudvaid ja vähem ajakulukaid missioone kui NASA teiste programmide New Frontiers ja Flagship raames. Teadlased saavad programmi jaoks esitada projekte ning NASA valib nende seast välja mõned, mida rahastada.
Lisaks põhimissioonidele teostatakse programmi raames ka Opportunity missioone. Nende käigus rahastatakse mitte-NASA missioonides mõne teadusinstrumendi ehitamist ja tööd. Samuti kuulub Opportunity missioonide alla juba olemasolevate kosmosesondide kasutamine uuel eesmärgil.
Põhimissioonid
pisi|[[NEAR-Shoemaker]]
NEAR-Shoemaker
NEAR Shoemaker (Near Earth Asteroid Rendezvous-Shoemaker) oli esimene kosmosesond, mis tiirles orbiidil ümber asteroidi ning maandus sellel. Missiooni sihtpunktiks oli asteroid 433 Eros.
Mars Pathfinder
Mars Pathfinderi missiooni käigus saatis NASA esimest korda kulguri Marsi pinnale. Missiooni käigus kasutati mitmeid teedrajavaid tehnoloogiaid, näiteks kaitsvate õhupatjade abil planeedil maandumist.
Lunar Prospector
Lunar Prospector kaardistas Kuu koostist ning otsis poolustelt jääd. Samuti mõõtis sond magnet- ja gravitatsioonivälja. Missiooni lõpus põhjustati sondi ja Kuu vahel kokkupõrge, et uurida Maal asuvate seadmetega tekkinud pilve ning seal sisalduvat veeauru.
Genesis
Genesis tõi Maale tagasi proove päikesetuulest.
COUNTOUR
CONTOUR (COmet Nucleus TOUR) oli sond komeetide Encke ja Schwassmann-Wachmann-3 uurimiseks. Sondiga kaotati side 15. augustil 2002, pärast manöövrit, mis pidi viima sondi välja Maa orbiidilt. Hilisemate uuringute järeldus on, et satelliit kuumenes üle ja lagunes seetõttu koost.
MESSENGER
MESSENGERi eesmärgiks oli terve Merkuuri pinna pildistamine ning planeedi koostise, struktuuri, topograafia, geoloogilise ajaloo, atmosfääri ja magnetosfääri kohta info kogumine.
Deep Impact
Deep Impact oli esimene missioon, mille käigus uuriti komeeti pinna alt. Selleks põhjustati spetsiaalse seadme kokkupõrge komeediga ning sondil olevate kaameratega uuriti tekkinud tolmupilve.
Dawn
Dawni missiooniks oli uurida Asteroidide vöös paiknevaid protoplaneet Vestat ja kääbusplaneet Cerest.
pisi|Kosmoseteleskoop [[Kepler (kosmoseteleskoop)|Kepler]]
Kepler
Kepleri eesmärgiks seati eksoplaneetide otsimine ja uurimine, põhirõhuga Maa-suurustel planeetidel.
GRAIL
GRAIL oli missioon, mille käigus saadeti ümber Kuu tiirlema kaks kosmosesondi, et mõõta ja kaardistada Kuu magnetvälja. Eesmärgiks oli leida erinevusi Kuu koore ja vahevöö tiheduses ning saada infot Kuu sisestruktuuri, termilise evolutsiooni ja kokkupõrgete ajaloo kohta.
Lucy
Missiooni eesmärk on uurida Jupiteri troojalastest asteroide. Lucy Startis 16. oktoobril 2021.
Psyche
Psyche start on planeeritud 2023. aasta oktoobrisse. Missiooni eesmärk on uurida metallasteroidi 16 Psyche. 210 kilomeetrise läbimõõduga asteroid koosneb enamasti rauast ja niklist, seda erinevalt enamikust asteroididest mis koosnevad kivimitest ja jääst. 16 Psyche on koostiselt sarnane Maa tuumaga, mistõttu on osad teadlased arvamusel, et tegemist võib olla kunagise, kosmiliste kokkupõrgete tagajärjel hävinenud, planeedi tuumaga.
ASPERA-3
ASPERA-3 (Analyzer of Space Plasma and Energetic Atoms) on instrument Mars Expressi pardal, mille eesmärk on uurida päikesetuule ja Marsi atmosfääri vastasmõjusid.
M3
M3 (The Moon Mineralogy Mapper), oli instrument India satelliidi Chandrayaan-1 pardal ning selle eesmärgiks oli Kuu mineraloogia kõrgeresolutsiooniline kaardistamine.
EPOXI
EPOXI oli Deep Impacti missiooni pikendus ning selle käigus otsiti eksoplaneete ja vaadeldi uut komeeti.
Stardust-NExT
Stardust-NExT (The Stardust New Exploration of Tempel 1) oli Stardusti missiooni pikendus, mille käigus külastati komeeti Tempel 1.
Strofio
Strofio on massispektromeeter ESA sondi BepiColombo pardal. Seadme eesmärgiks on Merkuuri pinnase koostise uurimine. Missiooni start on planeeritud 2018. aasta oktoobrisse.
Arnold Böcklin
pisi|Autoportree (1872) Arnold Böcklin (16. oktoober 1827 Basel – 16. jaanuar 1901 Fiesole) oli Šveitsi maalikunstnik, sümbolist.
Arnold Böcklin õppis Düsseldorfi Kunstiakadeemias.
Muud
Sergei Rahmaninovi sümfooniline poeem "Surnute saar" on inspireeritud Böcklini samanimelisest maalist.
Ioánnina
Ioánnina (kreeka keeles Ιωάννινα) on linn Kreekas; Ípeirose piirkonna, Ioánnina piirkonnaüksuse ja Ioánnina valla halduskeskus.
See on suuruselt Kreeka kaheksas linn, elanikke oli 2011. aastal 112 486. Linn on umbes 500 meetri kõrgusel merepinnast ja asub Ioánnina järve läänekaldal.
1970. aastal asutati Ioánnina Ülikool (ülikooli vanim osa asutati 1964 Thessaloníki Aristotelese Ülikooli allüksusena).
Linna läbivad E-teed E90 ja E92.
Komöödia (festival)
"Komöödia" on aastast 2004 Eestis toimuv komöödialavastuste festival.
Festivali on korraldanud SA Eesti Teatri Festival.
Cumulus Projekt
OÜ Cumulus Projekt on Eesti filmitootja. OÜ asutas 1992 Arvo Iho.
Lemmelill
Lemmelill (Tofieldia calyculata) on lemmelilleliste sugukonda kuuluv õistaimeliik.
Taim kasvab näiteks lubjarikastel soostuvatel niitudel. Taime leidub Eestis paiguti, Lõuna-Eestis on ta haruldane.
Veduut
Veduut on topograafiliselt tõetruu maastiku- või linnavaade maali, joonistuse või gravüürina.
Veduutgraafika kuulsamad esindajad on olnud: Canaletto (Giovanni Antonio Canal), Bernardo Bellotto, vennad Guardid, Giovanni Battista Piranesi jt.
Vaatemaale paljundati graafiliselt ja levitati harilikult sarjadena.
Tiziani modell
"Chonchette" on Paolo Trinchera poolt Itaalias 1921. aastal loodud tummfilm.
Türiauk
Türiauk on kurisu Rapla maakonnas Kohila vallas Adila külas.
Kurisu on 40 m lai ja 3 m sügav.
Eesti Ohvitseride Kogu Rootsis
Eesti Ohvitseride Kogu Rootsis (lühend EOKR) oli väliseestlaste organisatsioon Rootsis, mis ühendas eesti ohvitsere.
EOKR asutati 28. oktoobril 1959 Stockholmis ja tegutses aastani 1999.
Draamake
"Draamake" on aastast 2006 Eestis toimuv lastelavastuste festival.
Festivali on korraldanud SA Eesti Teatri Festival.
Tammiku rahvamaja
Tammiku rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Jõhvi vallas Tammiku asulas.
NSV Liidu Sõjaministeerium
NSV Liidu Sõjaministeerium (vene keeles Военное министерство СССР) oli aastatel 1950–1953 Nõukogude Liidu relvajõudude üks kahest riigijuhtimisorganist; kuulus ministeeriumina NSV Liidu Ministrite Nõukogu koosseisu. pisi|220px|left|NSV Liidu sõjaminister [[Aleksandr Vassilevski 7. novembril 1949 Oktoobrirevolutsiooni aastapäeva paraadil Moskvas Punasel väljakul]] Veebruaris 1950 lahutati NSV Liidu Relvajõudude Ministeerium kaheks – NSV Liidu Sõjaministeeriumiks ja NSV Liidu Sõjalaevastiku Ministeeriumiks. Sõjaministriks määrati Nõukogude Liidu marssal Aleksandr Vassilevski.
Tammiku rahvamaja
Rahvamaja asutati 1967.
NSV Liidu Sõjaministeerium
Sõjaministri esimene asetäitja
Śõjaministri esimene asetäitja oli aastatel 1950–1953 Nõukogude Liidu marssal Vassili Sokolovski, kes sai 1952. aastal ühtlasi Nõukogude Armee Kindralstaabi ülemaks.
Sõjaministeeriumi ümberkujundamine
Kohe pärast Jossif Stalini surma (5. märts 1953) alanud NSV Liidu valitsusorganite reformimise käigus ühendati 15. märtsil 1953 NSV Liidu Sõjaministeerium ja NSV Liidu Sõjalaevastiku Ministeerium üheks NSV Liidu Kaitseministeeriumiks.
Jevgenija Uralova
Jevgenija Vladimirovna Uralova (vene Евгения Владимировна Уралова; sünninimi Jevgenija Treitman, vene Евгения Владимировна Трейтман; 19. juuni 1940 Leningrad – 17. aprill 2020 Iisrael) oli vene näitleja.
Koos emaga viidi ta välja blokaadiaegsest Leningradist. Teel sattusid nad piiramisrõngasse ning elasid mõnda aega partisanisalgas.
Keskkooli lõpetamise järel õppis ta tehnikumis ning juba suunati tehasesse joonestajaks, kuid ta võeti vastu Leningradi Teatri, Muusika ja Kinematograafia Instituuti, mille ta lõpetas 1964. aastal. Ta töötas päeval palgatööl ja õppis instituudis õhtuses osakonnas.
1965. aastast kuni surmani töötas ta Moskvas Maria Jermolova nimelises Teatris.
Esimest korda mängis Uralova filmis 1959. aastal. Kokku on tal filmirolle olnud ligi 50.
Nikolai Kruglov
Nikolai Kruglov (sündinud 8. aprillil 1981 Nižni Novgorodis) on Venemaa laskesuusataja.
Olümpiamängudel
Torino 2006
Isiklikku
Nikolai Kruglovi treener on tema isa Nikolai Kruglov – endine laskesuusataja, kes tuli 1976. aastal Innsbrucki olümpiamängudel kahekordseks olümpiavõitjaks.
Yos Sudarso saar
pisi Yos Sudarso on saar Indoneesias. Asub Uus-Guinea saare edelaranniku lähedal. Uus-Guineast on see eraldatud 1,7–10 km laiuse Buaya väinaga.
Pindala on 11 600 km². Saare rannikul asuvad ühed maailma suurimad mangroovid.
Yos Sudarsol on elanikke umbes 11 000. Saarel on umbes 25 küla. Neist suurim on Kimaam.
Saare nimi oli Hollandi ülemvõimu ajal Frederik Hendriku saar. Indoneesia võimud nimetasid selle mereväeohvitseri Yos Sudarso järgi, kes hukkus 1962. aastal lahingus. Saar on tuntud ka nimede Dolok ja Kimaam all.
Accelerista
Portaali autorite ringi moodustab sõpruskond, kelle huviks on teaduse- ja tehnikaalase hariduse ja harituse populariseerimine. Accelerista portaali omanik on MTÜ Looduselust, autorid teevad kaastööd õhinapõhiselt. Tegevuse toetus kujuneb annetustest, koostööprojektidest ja mittetulundusühendustele suunatud projektitoetuste vahenditest.
Accelerista hakkas veebis ilmuma 1. novembrist 2015. Portaalile panid aluse Ylle Rajasaar ja Maarja Kupits, nendega liitusid Lena Murd, Marika Johannson, Gerli Ramler, Maria Ruubas.
Algselt naistelt naistele mõeldud portaal laienes kiiresti sooneutraalseks väljaandeks. Autorite ringi lisandusid autoajakirjanik Toomas Vabamäe, Argo Verk, Andres Kruus, Toomas Uibo, Veli V. Rajasaar. Väljaandele teevad kaastööd mitmed oma valdkonna kirglikud huvilised.
Accelerista suurim meediapartner on Delfi Forte portaal, mis vahendab väljaande artikleid laiemale lugejaskonnale.
Käsipall 1992. aasta suveolümpiamängudel
Käsipall 1992. aasta suveolümpiamängudel toimus 27. juulist 8. augustini. 1992. aasta Barcelona suveolümpiamängudel oli käsipall seitsmendat korda olümpiamängude programmis. Olümpiaturniiril osalesid nii mehed, kui naised. Naised osalesid viiendat korda olümpiamängudel. Meeste turniiril osales 12 ja naiste turniiril 8 võistkonda. Meeste turniiri võitis Unified Team, mis esindas Sõltumatute Riikide Ühendust, naiste turniiri võitis teist olümpiat järjest Lõuna-Korea.
Päevaliilia
Päevaliilia (Hemerocallis) on tooneliilialiste sugukonda arvatud taimeperekond.
Eestis kasvab (metsistunult) üks sellesse perekonda kuuluv liik: ruuge päevaliilia (Hemerocallis fulva).
John McDowell
Kogu karjääri vältel on McDowell pidanud filosoofiat "teraapiliseks", nii et see "jätab kõik, nagu see on". Selle all mõistab ta teatud filosoofilist kvietismi (ehkki McDowell ei pea ennast "kvietistiks"). Filosoofiline kvietist usub, et filosoofia ei saa selgitada, milline on näiteks mõtte ja kõne suhe maailma, kuid see võib pakkuda filosoofiliselt problemaatiliste juhtumite uusi kirjeldusi, mis toovad segaduses filosoofi tagasi intellektuaalse rahu (intellectual quietude) seisundisse. Samas on McDowell seda kvietistlikku vaatenurka kaitstes sidunud end kaasaegsete juhtivate filosoofide tööga, püüdes nii terapeutiliselt lahendada probleeme, mida ta peab filosoofilisteks vigadeks, kui ka arendada algu- ja eripäraseid väiteid keele, vaimu ja väärtuste kohta. Igal juhul on ta püüdnud seista vastu tema hinnangul eksliku ja reduktiivse filosoofilise naturalismi mõjule, mis domineerib tänapäeva filosoofide töödes, eriti Põhja-Ameerikas.
Carelia
Carelia on Venemaa Föderatsiooni Karjala Vabariigi pealinnas Petroskois kord kuus ilmuv soomekeelne (ka soome keele murretes; on ka karjala- ja vepsakeelseid artikleid) kirjandus- ja kultuuriajakiri.
Ajakiri asutati 1928. aastal ja see kandis kuni 1990. aastani nime Punalippu.
Peatoimetaja oli aastatel 1994–2014 Robert Kolomainen, alates 2014. aastast on Armas Mašin. Ajakirja tiraaž on 1500 eksemplari.
Ajakiri ilmub 10 korda aastas.
Hiroshima Rahukivi Ühing
Hiroshima Rahukivi Ühing on 1991. aastal loodud mittetulundusühing, mis annetab maailma rahvastele Hiroshima 6. augusti 1945 plahvatuse epitsentrist pärit tänavasillutiskive, millele on tahutud halastust sümboliseeriva jumalanna kujutis.
Rahukivi meenutab Hiroshima tragöödiat ning väljendab rahvaste püüdlust rahu poole. Tänaseks on rahukivi annetatud rohkem kui 100 riigi esindajatele. Euroopa liidritest on selle vastu võtnud näiteks Tšehhi, Saksamaa, Islandi, Suurbritannia, Soome, Iirimaa, Norra, Läti ja Leedu liidrid ja paavst Johannes Paulus II.
Vabade assotsiatsioonide meetod
Vaba assotsiatsioon (inglise keeles free association) on psühhoanalüüsi tehnika, mille töötas Josef Breueri hüpnoosimeetodi põhjal välja Sigmund Freud.
Freud kirjeldas vaba assotsiatsiooni järgmiselt: "Vaba assotsiatsiooni olulisus seisneb selles, et patsiendid räägiksid iseendast, mitte ei kordaks analüütiku ideid; teiste inimeste soovituste järelekorrutamise asemel töötavad nad läbi pigem iseendaga seonduvat."
Suurhertsogkond
Suurhertsogkond, ka suurhertsogiriik, on territoorium, mille riigipea on monarh, kas suurhertsog või suurhertsoginna.
Tänapäeval on ainus säilinud suurhertsogkond Luksemburg. Siiski on mõned ajalooliste suurhertsogkondade endised valitsevad perekonnad säilitanud neile antud tiitlid, harilikult Viini kongressil aastatel 1814–1815.
Tiitlid "suurhertsog" ja "suurhertsoginna", tõlgituna teistest keeltest, ei pruugi tingimata olla territoriaalsed.
Tiitel ja suurhertsogkondade päritolu
Tiitel "suurhertsog" (ladina Magnus Dux) asub auastmelt allpool kuningat, kuid on diplomaatiliselt eesõiguselt kõrgem kui suveräänne hertsog või suveräänne vürst. Järelikult on "suurhertsogkond" nimetus, mida kasutatakse, kui viidatakse sellise suveräänse suurhertsogi või hertsoginna territooriumile.
Tiitlit on segaselt, tõlkes ja diplomaatiliselt hinnangult (nagu otsustades, kes eelneb kellele diplomaatilisel sündmusel nagu õhtusöök), kasutatud mõnel mittesuveräänil, eriti ÜRO-eelsetes Ida-Euroopa riikides. "Suurhertsog" on ka tavaline ja suveräänse "suurvürsti" tõlge keeltes, milles ei ole eraldi sõna tähendusega prints:
Tiitlil suveräänne "suurhertsog" ja selle tõlkel "suurvürst" on seega selgelt erinev tähendus. Suurtes poliitilistes ümberkorraldustes pärast Teist maailmasõda lakkasid paljud monarhiad olemast, tehes tiitli vähem levinuks ja tähtsaks.
Lääne suurhertsogid ja nende suveräänsus
Tänapäeval on vaid üks suurhertsogkond, Luksemburg. See on suurhertsogkond aastast 1815, kui Madalmaadest sai sõltumatu kuningriik ja Luksemburg anti üle Madalmaade kuningale Willem I-le. Luksemburg jäi personaaluniooni Madalmaade krooniga aastani 1890, kui Madalmaade kuningas ja Luksemburgi suurhertsog Willem III suri ilma meessoost pärijata, nii päris Madalmaad tema tütar Wilhelmina ja Luksemburgi suurhertsogkonna kauge meessoost nõbu, Nassau hertsog Adolph, kellest sai suurhertsog Adolphe – korralduse tingis Saali tavaõigus, mida rakendas Luksemburg, kuid mitte Madalmaad. Praegune Luksemburgi suurhertsog on Henri.
Kaasaegsed sõltumatud vabariigid Soome ja Leedu olid oma ajaloo teatud perioodidel suurhertsogkonnad.
thumb|[[Toscana suurhertsogkond (1569–1860, pärast Itaalia osa)]]
Õige mõiste "suurhertsogkond" oli hilisem tuletis, arvatavasti pärit Lääne-Euroopast, tähistamaks eriti vägeva hertsogi maid, kui hertsogkond kuulus umbes keskaja lõpus keskmise suurusega linna, maakonna või sarnase suhteliselt väikese lääni valitsejale, mitte suurele provintsile, kuhu ta kunagi kuulus.
Üks esimesi näiteid oli tiitli "suurhertsog" mitteametlik kasutamine Burgundia hertsogite poolt 15. sajandil, kui nad valitsesid suurt maa-ala tänapäeva Prantsusmaa idaosas, samuti enamust Madalmaadest, Belgiast ja Luksemburgist. Esimene monarhia, mis oli ametlikult "suurhertsogkond", oli Medicite Toscana Saksa-Rooma keisrite ülemvõimu all. Nad said tiitli aastal 1569. Toscana jäi suurhertsogkonnaks aastani 1860, kui see annekteeriti Piemonte-Sardiinia poolt osana Itaalia taasühendamisest.
Mõiste laiendatud kasutamine jäi 19. sajandi algusse, kui Napoleon kasutas nimetust "suurhertsogkond" mitmel territooriumil, mille ta andis oma liitlastele. Nende valitsejatele tiitli "suurhertsog" andmisega kaasnes tavaliselt nende läänide laiendamine võidetud riikide, nagu Preisimaa, maade arvelt. Kuigi Napoleon võideti Waterloo all ja tema vasallterritooriumid, nagu Bergi suurhertsogkond, kustutati Euroopa kaardilt, nõustusid Viini kongressile kogunenud esindajad tiitli kasutamisega taastatud hertsogite ja vürstide poolt, eriti nende poolt, kelle maad moodustasid Saksa-Rooma riigi. Tulemusena nägi 19. sajand Kesk-Euroopas uut gruppi suurhertsogkondi, nagu näiteks Hesseni suurhertsogkond.
Samal ajal laienes Venemaal tiitli "suurvürst" viisakuskasutamine mitme väikevürsti sünni tõttu. Uued suurvürstid andsid Romanovitele kergendust jätkuvas meessoost pärilusküsimuses, mis vaevas seda 18. sajandil.
Saksamaal laienes tiitli kasutamine pärast 1815. aastat, kuid selle rakendamine ei olnud üldine. Siiski osutas saksa keeles (milles on eraldi sõnad kuninglikule printsile, "Prinz", ja suveräänsele vürstile, "Fürst") Leedu ja ajalooliste Vene riikide suurvürstidele, samuti teistele Ida-Euroopa vürstidele ja hilisematele Vene väikevürstidele tiitel "Großfürst", otsetõlge, mitte "Großherzog".
Tiitlit "magnus dux" või "suurhertsog" (leedu keeles Didysis kunigaikštis) kasutasid Leedu valitsejad, ja pärast seda, kui valitsejad Jagelloonide dünastiast said Poola kuningateks, leidus see Rzeczpospolita kuningate tiitlite seas. Poola kuningad Rootsi Vasa dünastiast kasutasid samuti seda suurvürsti tiitlit oma mitte-Poola territooriumidel. Moodsamad tõlked tunnistavad tavaliselt Leedu monarhi tiitliks "ülemkuningas".
Loend
Napoleoni sõdade ja Esimese maailmasõja vahel oli Euroopas mitmeid suurhertsogkondi. Märkimisväärne arv suurhertsogkondi loodi Napoleoni ajastul, ning hiljem, pärast Viini kongressi ja Saksa Liidu loomist.
Mõistet "suurhertsogkond" on sageli, kuid mitte päris, kasutatud Varssavi hertsogkonna (1807–1813) suhtes, mis tegelikult oli hertsogkond.
Teised riigid, mida on sageli valesti "suurhertsogkondadeks" kutsutud:
Metonüümia
Belgias kasutatakse nimetust Grand Duché (prantsuse keeles "suurhertsogkond") sageli metonüümina viitamisel naabruses asuvale Luksemburgi suurhertsogkonnale. Seda tehakse selleks, et vältida segiajamist samanimelise Belgia provintsiga – kuuldes nime Luksemburg, võib belglane spontaanselt arvata, et tegu on provintsi, mitte suurhertsogkonnaga. Samal ajal kasutatakse nimetust Royaume (prantsuse keeles "kuningriik") viitamisel Belgiale.
Suurvürst
Suurvürstid olid keskaegsed monarhid, kes valitsesid riiki või mitut hõimu, ja tõlgiti sel ajal tavaliselt kuningateks. Siiski oli suurvürst tavaliselt vaid primus inter pares dünastia sees, teised dünastia vürstid olid umbes sama tituleeritud pärima, kui valitseja, ja teised dünastia liikmed valitsesid sageli sama riigi osi, kui mingit sorti "alamvürstid". See oli tavaline Ida-Euroopas, näiteks venelaste ja leedulaste seas. Kuna valitseja seisund ei olnud nii ülendatud, kui Lääne kuningatel, peeti neid rohkem suurvürstideks kui täiskuningateks.
Velikij knjaz oli 11. sajandist Kiievi-Vene (Rjurikovitšite dünastia pea) juhtiva vürsti tiitel, siis üks mitmest russide vürstist. Aastast 1328 oli Moskoovia velikij knjaz "kogu Venemaa" suurvürst, kuni Ivan IV aastal 1547 tsaariks krooniti.
Tiitlit "suurvürst" kasutati slaavi, balti ja vene keeltes. Великий князь, slaavi knjaz ja balti kunigaitis (nüüd tõlgitakse tavaliselt "vürst") on tegelikult suguluses "kuningaga". Seega oli "velikij knjaz" rohkem sarnane "ülemkuningale" kui "suurhertsogile".
Need riigid liikusid aeglaselt esmasünniõiguse suunas või nende valitsejad omandasid teise kuningriigi, kusjuures dünastia pea seisund muutus rohkem ülendatuks, võrreldes teiste vürstidega. Sellises olukorras võtsid need monarhid kõrgema tiitli, nagu tsaar või ainukuningas.
Tiitel "suurvürst" jätkus viisakustiitlina kõigil või mitmel dünastia liikmel, nagu Venemaa suurvürst (velikij knjaz) keiserlikul ajastul. Tiitlit "velikij knjaz", mille lõpuks seadustas Aleksander III, anti Venemaa tsaaride ja keisrite poegadele ja pojapoegadele. Vene keisrite tütreid ja pojatütreid, samuti Vene suurhertsogite abikaasasid, kutsuti üldiselt "suurvürstinnadeks".
Aastal 1582 lisas kuningas Johan III Rootsi kuningate lisatiitlite hulka Soome suurvürsti tiitli, kuigi ilma mingite tegelike tagajärgedeta, kuna Soome oli juba Rootsi riigi osa.
Pärast Vene vallutusi kasutas tiitlit "suurvürst" edasi Vene keiser oma rollis Leedu (1793–1918) ja Soome (1809–1917) valitsejana. Saksa-Rooma riigi valitsev dünastia Habsburgid algatasid aastal 1765 sarnase suurvürstkonna Transilvaanias (Großfürst von Siebenbürgen).
Tiitlit Didysis kunigaikštis (leedu keeles) kasutasid Leedu valitsejad, ka pärast Jagelloonide saamist Poola kuningateks, ja see leidus hiljem ka Rzeczpospolita kuningate tiitlite seas. Poola kuningad Rootsi Vasa dünastiast kasutasid ka tiitlit oma mitte-Poola territooriumidel. Leedu valitsejate ladinapärane tiitel oli mõnikord Magnus Dux ehk "suurhertsog".
CRISPR-Cas9 süsteem
pisi|333x333px|CRISPRi mehhanismi üldine skeem CRISPR-Cas9 süsteem on prokarüootide immuunsüsteemi osa, mis annab resistentsuse mitteomaste geneetiliste elementide, näiteks plasmiidide või faagide suhtes. Selle süsteemi kasutamine biotehnoloogias võimaldab väga kiirelt, täpselt ja odavalt DNA-d muuta ning seepärast peetakse selle avastamist ja kasutuselevõttu üheks suuremaks revolutsiooniks selles valdkonnas.
Taolisi süsteeme on leitud umbes 40%-l prokarüootidest ja umbes 90%-l arhedest, kelle genoom on sekveneeritud. Cas9 avastati CRISPRi süsteemi nukleaasidest esimesena. Pärast seda on avastatud veel teisigi sarnase funktsiooniga nukleaase: Cpf, Csn, Cas3, Cas10 jne.
Kuna CRISPR-Casi süsteem töötab väga spetsiifiliselt ja ei ole väga kallis, on see väga hea biotehnoloogiline vahend genoomi töötlemiseks. Võimalik, et süsteemiga võib tulevikus hakata ravima peaaegu kõiki geneetilisi haigusi. Näiteks on Hiina teadlased seda süsteemi juba rakendanud eluvõimetu inimembrüo genoomil.
Ajalugu
Esimesed avastused ja vihjed selle süsteemi kohta tulid 1980. aastate lõpus, kui üks Jaapani uurimisrühm kloonis kogemata ühe osa CRISPRi segmendist koos oma uuritava geeniga. Selliste korduvate järjestuste klastrid avastati veel sõltumatult kahes kohas: 1993. aastal Hollandis ja samal ajal ka Hispaanias. 2005. aastal jõudsid kolm uurimisrühma üksteisest sõltumatult järeldusele, et osa CRISPRi lookuses asuvaid spacer'eid on pärit bakteriofaagide DNAst ja/või võõrast plasmiidist. Nende tulemuste järgi on CRISPRi roll bakteris sarnane omandatud immuunsüsteemiga. Esimesed katselised tõendid selle kohta saadi 2007. aastal, kui näidati, et bakteri Staphylococcus thermophiluse omandatud spacerid on tõesti pärit teda nakatanud bakteriofaagist.
Mehhanism
Kui tundmatu viirus ründab mikroobi, siis esmane immuunvastus sellele on mingi segment (protospacer) viiruse DNAst salvestada CRISPRi lookusesse. See segment on homoloogiline ehk sarnane viiruse selle piirkonna DNAga. Ensüümid, mis aitavad bakteri genoomi viiruse DNAd integreerida, on Cas1 ja Cas2. Valgumutatsiooni katsed on näidanud, et pärast seda ei lülitu enam uued protospacer'id CRISPRi süsteemi, kuid samas on väga hästi säilinud mikroobi immuunvastus viirustele, mis on juba varem CRISPRi lookusesse lülitatud. pisi|329x329px|CRISPRi klaster genoomis Praeguseks on juba avastatud mitut eri tüüpi CRISPRi süsteemid (tüüp I, tüüp II, tüüp III), mis kõik töötavad teatud erinevustega. Kuna tüüp II on neist kõige enam uuritud ja nii-öelda näidis-CRISPRi süsteem, siis edaspidi tuleb juttu eelkõige just seda tüüpi süsteemist.
pisi|400x400px|Kompleksi seostumine märklaud-DNAga
Biotehnoloogiline rakendus
CRISPR-Cas9 süsteem on oma olemuselt küllaltki lihtne, sest süsteemi toimumiseks on vaja ainult kolme komponenti: crRNA, tracrRNA ja Cas9. Teine väga oluline aspekt on, et erinevalt varasematest genoomi töötlemise tehnoloogiatest võimaldab see süsteem bioloogilisi süsteeme töödelda palju täpsemalt, kiiremalt ja odavamalt. 2011.–2012. aastal näitasid Virginijus Šikšnysi ja Emmanuelle Charpentieri juhitud uurimisrühmad, et manipuleerides RNAd Cas9 ensüümis, võivad nad ise valida märklaud-DNA ahela, mida töödelda. Näiteks valida huvipakkuv ala genoomis, tekitada seal kaheahelaline katke ja integreerida katkenud ahelate vahele uus geen. Charpentieri meeskond ühendas Cas9 ensüümis oleva RNA üheksainsaks pikemaks RNAks – guide-RNA ehk gRNAks.
Praeguseks on CRISPR-Cas9 süsteemi rakendatud sellistele organismidele nagu pagaripärm (Saccharomyces cerevisiae), sebrakala (D. rerio), äädikakärbes (Drosophila melanogaster), akselot (A. mexicanum) ja varbuss (C. elegans). Ka hiirtel, taimedel ning ahvide ja inimeste embrüotel. Lisaks gRNA-le ja Cas9-le läheb vaja ka nn parandusmatriitsahelat, mille järgi DNA poolikud ahelad ära parandatakse. DNA poolikud ahelad tekivad, kui katkenud ahelate vahele on integreeritud huvipakkuv geen. Pärast huvipakkuva geeni integreerumist parandatakse need poolikud ahelad, aga tihtipeale võib nendes nukleotiidne järjestus muutuda. Selle vältimiseks ongi vaja nn parandusmatriitsahelat, et huvipakkuva geeni ümber säiliks sama nukleotiidne järjestus. CRISPRit on kasutatud korraga kuni 62 geeni lõikamiseks. Et seda teha, oleks vaja just nii palju erinevaid gRNAsid, mis seostuks Cas9 nukleaasiga ja juhiks ensüümi gRNA järgi määratud kohta DNA-l.
Kui Cas9 ensüümilt kõrvaldada selle nukleaasne aktiivsus, siis – kuigi kogu kompleks seostub määratud kohale DNA-l – ei lõigata seda ahelat, vaid kompleks jääb lihtsalt seotuks selle kohaga. Sellist tehnikat kasutades on huvipakkuvaid geene n-ö välja lülitatud, et uurida eri geenide funktsiooni ja mõju organismidele. 2005. aastal avaldati artikkel, milles USA evolutsioonibioloogid tegid katse, kus nad kasutasid CRISPRit, et tekitada nn mutageenne ahelreaktsioon. See kandis teatud pigmentatsioonitunnuse 97% efektiivsusega järgmisesse põlvkonda. Teine uurimisrühm kasutas samuti CRISPRit ja tekitas malaariat kandnud sääskedes geenilülituse, mis aitas takistada malaariaviirust kandvate geenide levitamist. Sellest veidi hiljem andis üks uurimisgrupp teada, et oli laboritingimustes teinud teise geenilülituse, mis muutis emased sääsed viljatuks. Selle tulemusel suri terve populatsioon kiiresti välja.
2022. aasta meeste rannavõrkpalli maailmameistrivõistlused
2022. aasta meeste rannavõrkpalli maailmameistrivõistlused olid 13. korda toimuvad FIVB korraldatavad meeste maailmameistrivõistlused rannavõrkpallis. Võistlused toimusid 10.–19. juunil 2022 Roomas, Itaalias. Võistlustele pääses 42 rannavõrkpalli paari.
Maailmameistriks krooniti esmakordselt Norra paar Andres Mol ja Christian Sørum, kes võitsid finaalis 2:0 Brasiilia paari Vitor Felipe ja Renato Lima.
Bozēni
Bozēni (latgali Būzāni) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Barkava vallas.
2022. aasta meeste rannavõrkpalli maailmameistrivõistlused
Eestit esindasid esmakordselt võistlustele pääsenud Kusti Nõlvak ja Mart Tiisaar, kes võitsid oma alagrupi ning jõudsid lõpuks välja veerandfinaali, mis andis neile viienda koha. Selle tulemusega kordasid nad ka seni Eesti parimat tulemust rannavõrkpalli maailmameistrivõistlustel.
Bozēni
Bozēni asub valla kaguosas Peilāgsi jõe kaldal. Sinna jääb Bozēni bussipeatus. Küla lähistel asuv Lisiņa (ka Aizkārkle või Bozēni) linnamägi on kultuurimälestisena riikliku kaitse all.
2022. aasta meeste rannavõrkpalli maailmameistrivõistlused
Protseduur
Eelringi pääses kvalifikatsioonide kaudu 42 rannavõrkpallipaari, kellest 32 pääsevad edasi. Võistkonnad jagati alagruppidesse loosi kaudu 21. mail 2022. Eelringist pääsevad edasi iga alagrupi 2 esimest. Kolmandad kohad asetatakse pingejärjestusse, kellest 4 parimat pääsevad otse 32 sekka ning ülejäänud peavad võistlema lisaringis.
Bozēni
Aastal 2008 oli külas 24 elanikku.
Aboubakar Kamara
Aboubakar Kamara (sündinud 7. märtsil 1995 Gonesse'is) on Prantsusmaal sündinud Mauritaania jalgpallur, kes mängib ründajana Kreeka kõrgliiga klubis PAE Olympiakós ja Mauritaania jalgpallikoondises.
2022. aasta meeste rannavõrkpalli maailmameistrivõistlused
Protseduur
Edasipääseja selgitamine:
Aboubakar Kamara
Ta alustas klubikarjääri Monacos, debüteerides Prantsusmaa kõrgliigas hooajal 2014–15. Hooajal 2015–2016 mängis ta Belgia kõrgliigaklubis Kortrijk. Hooaja 2015–16 keskel liitus ta Amiens'ga, mis mängis toona Prantsusmaa tugevuselt kolmandas liigas. Hooajal 2016–17 mängis ta Amiens'ga Prantsusmaa esiliigas, kus Kamara lõi 11 väravat.
2022. aasta meeste rannavõrkpalli maailmameistrivõistlused
Protseduur
Eelringide protseduur on kirjeldatud vastavalt FIVB 2022 WCHS Specific Competition Regulations.
Aboubakar Kamara
2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Fulham. Hooajal 2017–18 lõi Kamara Inglismaa esiliigas seitse väravat. 5. detsembril 2019 lõi ta mängus Leicester City vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Ta lõi seejärel kõrgliigas veel kaks väravat, kuid suundus hooaja teises pooles laenule Türgi kõrgliiga klubisse Yeni Malatyaspor. Hooaja 2020–21 teises pooles mängis ta laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Dijon.
2021. aasta augustis siirdus ta 3,5 miljoni euro eest Kreeka kõrgliigaklubisse Aris. Hooajal 2021/22 lõi Kamara Kreeka kõrgliigas kaheksa väravat. 2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Olympiakósega.
Mauritaania jalgpallikoondises debüteeris Kamara 26. märtsil 2021 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Maroko vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta järgmises mängus 30. märtsil Kesk-Aafrika Vabariigi vastu. Ta kuulus Mauritaania koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Ta on Mauritaania ja Senegali päritolu.
2022. aasta meeste rannavõrkpalli maailmameistrivõistlused
Lisaring
Lisaringi pääsenud asetatakse pingejärjestuse alusel (vt kolmandate kohtade järjestus) omavahel vastamisi ning iga paari võitja pääseb 32 sekka.
Lõppjärjestus
Allikas: Volleyball World
Marsi laavatunnelid
thumb|right|[[Laavatunnel Maal, Hawaii saarel]] Marsi laavatunnelid on pinnaalused koopad planeedil Marss, need on tekkinud, kui pinnaalune laavavool on väljastpoolt kivistunud ning selle kooriku sisse jäänud laava on ära voolanud. Marsi laavatunnelite hinnangulist suurust saab määrata planeedi pinnal olevate pikkade looklevate süvikute järgi, kuna usutavasti on tegemist kokku varisenud laavatunnelitega. Enamik erialateadlasi on üksmeelel, et Marsil leidub laavatunneleid, kuid planeedi orbiidilt tehtud analüüside abil ei ole võimalik lõplikult tõestada nende olemasolu ega kirjeldada nende omadusi.
Marsi koobastes olevad mineraalid võivad sisaldada infot mineviku keskkonnatingimuste kohta või isegi tõendeid elust.
Marsi koobaste uurimiseks vajalikud tehnoloogiad on praegu alles arendusjärgus ning neid testitakse Maa koobastes.
Võimalused inimkasutuseks
Laavatunnelites saaksid geoloogid uurida kivimeid, mida planeedi pinnal uurida pole võimalik. Samuti saaks aluskivimeid kasutada seismoloogiauuringuteks.
Ragaciems
Ragaciems on küla (lielciems) Lätis Tukumsi piirkonna Lapmežciemsi vallas. Ragaciems asub merepinnast 4 meetri kõrgusel Liivi lahe ja Kaņierise vahel. Küla jääb valla keskusest Lapmežciemsist 3, endisest piirkonnakeskusest Smārdest 23 ning Riiast 52 kilomeetri kaugusele.
Külas asuvad Kalniņi ja Ragaciemsi bussipeatus. Sinna jääb Ragaciemsi kalmistu.
Külas kasvab looduskaitsealune Baloži hiidmänd. Küla jääb Ķemeri rahvusparki.
Küla ja Starpiņupīte jõe vahele jääb suur Laevamäeks kutsutav luide. Selle tipus olevat vanasti asunud kuur, kuhu süüdati laevade randa meelitamiseks tuli.
Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud Nõukogude sõdurite vennaskalmistu, kus asuvad nii mälestuskivi kui mälestusmärk. Aastail 2006-2009 kuulus küla Lapmežciemsi piirkonda, aastail 2009–2021 aga Engure piirkonda.
Ragaciemsis sündis Läti kirjanik Imants Ziedonis.
2006. aastal oli külas 724 elanikku, 2020. aastal 566.
Raoul Kernumees
Raoul Kernumees (1936. aastani Raoul Kirnmann; 25. oktoober 1905 Udeva, Järvamaa – 25. juuni 1990) oli eesti graafik ja maalikunstnik.
Elulugu
Kernumees sündis vallakirjutaja viielapselise pere noorima lapsena.
Kooliteed alustas ta Rakvere Haridusseltsi koolis, tema pinginaaber oli tulevane kunstnik Hando Mugasto.
1917. aastal kolis perekond Tallinna. 1918. aastal asus ta õppima Tallinna Linna Kõrgemasse Algkooli Vene tänaval. Sealne joonistusõpetaja märkas Kernumehe kunstiannet ning soovitas tal edasi õppida Riigi Kunsttööstuskoolis. Aastatel 1921–1923 Kernumees seal õppiski. 1925. aastal läks Kernumees koos Erich Lepsi, Kaarel Liimandi ja Andrus Johaniga õppima Kõrgemasse Kunstikooli Pallas Tartus. Õpinguteperiood Pallases oli katkendlik (1925–1927, 1930–1931, 1933) nii majandusliku olukorra kui ka 1927. aastal tervise murdnud tuberkuloosi tõttu. Esimesena figureerib Kernumehe nimi Pallase õpilastööde näituse kataloogis juba 1925. aastal.
Kunstnikukarjäär
Kunstinäitustel hakkas ta esinema alates 1931. aastast, peamiselt graafikaga. 1932. aastal omandas Eesti Kultuurkapitali Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsus neli Kernumehe tööd: "Külakõrts", "Põrgu", "Peaparandus" ja "Tulekahi" ning talle määrati kuueks kuuks stipendium (teine stipendiumi saaja oli Eduard Timbermann). Sellest ajast peale esines Kernumees järjekindlalt pea igal aastal näitustel, välja arvatud raskemad haigusaastad 1936–1938. 1942. aastal tellis Eesti Kirjastus Kernumehelt illustratsioonid Marta Sillaotsa tõlgitud "Nibelungide laulule". Kernumees lõi 12 sulejoonistust, mis läksid aga sõjakeerises kaduma ja raamat ei ilmunudki. Siiski jõuti neid illustratsioone ühe korra eksponeerida 1944. aastal. Kernumees jätkas aktiivset näitustel osalemist ka Nõukogude võimu ajal.
Looming
Kernumees äratas tähelepanu omapärase virtuoosliku ja detailipeene joonistajana, figuraalsete kompositsioonide meistrina, kelle tüübistik paelus lustlikult muheda karakteersusega. Peamiselt kujutas ta külamehi, kelle väsitavat üksluist argipäeva aitasid kaunistada viinapudel ja laulujorin lõõtspilli saatel. Rahvuslikkus iseloomustab ka Kernumehe fantastilisi groteskseid joonistusi, näiteks Eduard Wiiralti gravüüriga üheaegselt sündinud “Põrgut” (1931, tušš, EKM). Kuigi Kernumees oli ka maalija, kes on loonud maastikke ja natüürmorte õlis, oli ta ikkagi portretist, peamiselt pastellis. Rohkesti portreid on ta maalinud kultuuritegelastest.
Isiklikku
Tema tütar oli kunstnik Maret Kernumees ja poeg oli muusik Koit Kernumees.
Saîf-Eddine Khaoui
Saîf-Eddine Khaoui (araabia keeles سيف الدين خاوي; sündinud 27. aprillil 1995 Pariisis) on Prantsusmaal sündinud Tuneesia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Clermont ja Tuneesia jalgpallikoondises.
Hooajal 2013–14 debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas Toursi meeskonnas.
2016. aasta juunis liitus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Marseille Olympique. Hooajal 2017–2018 mängis ta Marseille Olympique'ist laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Troyes ja 2018–19 SM Caenis.
2021. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Clermont'ga.
Sákis Boulás
Sákis Boulás (Σάκης Μπουλάς; õieti Athanásios Boulás (Αθανάσιος Μπουλάς); 25. september 1954 Kilkís – 21. veebruar 2014 Maroúsi) oli kreeka laulja ja näitleja.
Saîf-Eddine Khaoui
Tuneesia jalgpallikoondises debüteeris Khaoui 23. märtsil 2018 sõprusmängus Iraani vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 15. novembril 2019 Aafrika rahvuste karikavõistluste valikmängus Liibüa vastu. Ta on kuulunud Tuneesia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Sákis Boulás
Ta suri 59-aastaselt vähki.
Tarmo Lepik
Tarmo Lepik (9. november 1946 Tallinn – 11. märts 2001) oli eesti helilooja.
Lõpetas 1966. aastal muusikateooria alal Tallinna Muusikakeskkooli, õppis samas 1964–1966 Veljo Tormise juhendusel kompositsiooni, ja 1977. aastal muusikateaduse alal (juhendaja L. Normet) Tallinna Riikliku Konservatooriumi.
Töötas aastatel 1974–1990 Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis muusikateoreetiliste ainete õpetajana.
New Frontiers
pisi|300x300px|Discovery programmi kodulehe päis, 2017 New Frontiers on NASA programm, mille eesmärgiks on uurida Päikesesüsteemi. Keskmiselt saadetakse programmi raames uus sond kosmosesse iga 36 kuu tagant. Programmi alustati 2003. aastal. New Frontiersi programmi käigus teostatakse kallimaid ja ajakulukamaid missioone kui Discovery programmi käigus.
Missioonid
pisi|[[New Horizons|New Horizonsi tehtud pilt Pluutost]]
New Horizons
New Horizons on esimene missioon, mis sooritas 14. juulil 2016 möödalennu Pluutost ja tema kaaslastest. Pärast Pluuto möödalendu suunati (486958) 2014 MU69 poole ning sond peaks sellest mööduma 1. jaanuaril 2019.
Juno
Juno on 5. augustil 2011 startinud missioon, mis saabus Jupiteri juurde 2016. aastal. See on esimene hiidplaneeti uuriv missioon, mis kasutab energiatootmisel päikesepaneele. Juno tiirleb polaarorbiidil ning selle eesmärkideks on uurida planeedi magnetvälja ja sisestruktuuri.
OSIRIS-REx
OSIRIS-REx (Origins-Spectral Interpretation-Resource Identification-Security-Regolith Explorer) on missioon, mille eesmärgiks on tuua tagasi pinnaseproove asteroidilt 101955 Bennu (varem 1999 RQ36), tegemist on kõige kergemini ligipääsetava asteroidiga, kus leidub rohkesti orgaanilisi ühendeid.
Planeeritud missioonid
27. juunil 2019 teatas NASA, et New Frontiersi neljandaks missiooniks saab Dragonfly, mis stardib 2026. aastal.
Dragonfly on droonhelikopter, mis suundub uurima Saturni suurimat kaaslast, Titani. Kopter toodab vajaliku elektri radioisotoopgeneraatorite abil. Projekti maksumus on umbes miljard dollarit.
Patsy Kensit
pisi Patricia Jude Francis Kensit (sündinud 4. märtsil 1968 Hounslow's Londonis) on inglise filminäitleja.
Kensit sai tuntuks 1970. aastate alguses lapsnäitlejana telesarjades ja reklaamides. Ta on mänginud kümnetes filmides, sealhulgas "Absolute Beginners", "Surmarelv 2", "21", "Inglid ja putukad". Ta on näidelnud ka inglise seebiooperis "Emmerdale" ja draamasarjas "Holby City".
1988–1991 oli ta abielus Dan Donovaniga, 1992–1996 Jim Kerriga ja 1997–2000 Liam Gallagheriga. 2009. aastast on ta abielus Jeremy Healyga.
Bassaricyon neblina
Olinguito (Bassaricyon neblina) on imetaja olingo perekonnast pesukarulaste sugukonnast, kes elab Colombia ja Ecuadori mägede metsades. Uue liigi avastamisest teatati 15. augustil 2013 ja selle nimetus tähendab hispaania keeles 'väike olingo'.
Kirjeldus
Olinguitod erinevad nendega samas perekonnas olevatest olingoliikidest ja ka kinkažudest (kinkažud on olingotesarnased, kuid mitte nende lähedased sugulased). Nad kaaluvad keskmiselt 900 grammi ja on sellega väikseimad pesukarulased. Olinguitod on frugivooridest omnivoorid, toitudes peamiselt puuviljast (näiteks viigimarjadest), aga ka putukatest ja nektarist. Arvatakse, et nad tegutsevad öösel ja on mõnevõrra eraklikud. Näib, et nad liiguvad ainult puude otsas. Neil on vaid üks piimanääre ja nad saavad tõenäoliselt korraga ainult ühe järglase.
Levik ja elukeskkond
Selle liigi esindajaid on leitud pilvemetsadest Lääne-Colombiast Ecuadorini. Arvatakse, et liik pole otseselt ohus, kuid 40 protsendil selle potentsiaalsest levilast on mets maha raiutud.
Avastamine
Uue liigi avastamisest teatasid Kristofer Helgen, Smithsonian Institutioni rahvusliku loodusajaloo muuseumi imetajate kuraator, Roland Kays, olingoekspert Põhja-Carolina loodusteaduste muuseumist ja teised kaastöölised 15. augustil 2013. Helgen avastas Chicago Fieldi muuseumist näidisisendid ja tegi DNA testide abil kindlaks, et tegemist on uue liigiga.
Liigi avastanud teadlased ei leidnud ühtegi kohalikku nimetust, mis tähistaks vaid seda liiki.