cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Century of the Self
3. osa. "There is a Policeman Inside All Our Heads: He Must Be Destroyed." ("Meis kõigis elab politseinik; ta tuleb hävitada")
1960. aastatel oli radikaalne grupp psühhoterapeute inimestele hakanud soovitama, et nende sisemisi tunge ei tule maha suruda, vaid vastupidi, neid peab just välja elama. Nad toetusid Wilhelm Reichi ideedele, kes oli olnud 1920. aastatel Freudi õpilane, kuid siis pöördunud tema vastu. 1934. aastal Viinis toimunud psühhoanalüütikute konverentsil toimus otsene kokkupõrge Freudi ja Reichi ideede vahel. Anna Freud, kes oli Rahvusvahelise Psühhoanalüütikute Assotsiatsiooni sekretär, sundis Reichi lahkuma. Freud oli mõistuseinimene ning emotsioonid olid tema jaoks üldse midagi ülearust ja segavat.
Wilhelm Reich oli seisukohal, et inimeste seesmised tungid ei ole ohtlikud, vaid ohtlik on just nende maha surumine ja kontrollimine, mida ühiskond peale surub. Kõige tähtsam sisemine tung oli Reichi arvates libiido ehk seksuaaltung (tema terminoloogias orgone) ja kui see vabastatakse, siis pidavat inimene puhkema õitsele. USA-s elades ehitas ta selle uurimiseks vastava laboratooriumi, kus muuhulgas üritati seda energiat kosmosest kinni püüda ja sellega ufosid mõjutada. 1956. aastal Reich arreteeriti ja tunnistati vaimuhaigeks; tema raamatud hävitati ja aasta hiljem ta suri vangistuses.
Kuid 1960. aastatel kasvas Wilhelm Reichi ideedele tuginedes välja noorte poliitiline liikumine, mis püüdis inimesi vabastada psühholoogilistest normidest, mida äritegelased ja poliitikud olevat neisse istutanud. Hakati tähtsustama iseennast, oma unikaalset isiksust. Herbert Marcuse oli üks selle liikumise peamisi ideolooge. Sotsiaalsest kontrollist vabanemist kirjeldati kui oma seesmise politseiniku hävitamist, kuid liikumise radikaalsem osa võttiski suuna tegelikule, vägivaldsele mässule või ülestõusule võimude, poliitikute ja äride vastu. Reaalsed kokkupõrked politseiga läksid aga peagi veriseks ning valdavamaks sai püüd muuta iseennast, et seeläbi muuta ühiskonda. Iseenda muutmiseks pöördutigi nüüd Wilhelm Reichi ideede poole.
Mõned aastad pärast Reichi surma asutati ühes California rannikuäärses eraldatuses kommuun Esalen Institute, mis pühendus inimteadvuse alternatiivsele tundmaõppimisele. Sellest kujunes oluline keskus paljude järgnevate alternatiivsete vaimsete liikumiste jaoks (Human Potential Movement, New Age jt).
Fritz Perls korraldas Esalenis geštaltteraapia sessioone, arendades eneseteadlikkust, kujutlust, tundeid, emotsioone, käitumist jpm, mille tulemusena pidi välja kujunema uus isiksus, kes on vaba sotsiaalsetest ettekirjutustest. Nendel sessioonidel inimesed karjusid, nutsid, röökisid, visklesid, vahel läksid lausa kaklema. George Leonard üritas sarnaste meetoditega saavutada rassidevahelist mõistmist, kuid see ei õnnestunud. William Coulson oli mõnevõrra edukam, korraldades lähedal asuva kloostri nunnadele psühhoteraapia seansse. Nunnad avastasid oma isiksuse ja seksuaalsuse, paljud lahkusid kloostrist.
1971. aastal hakkas Werner Erhard kasutama erilist treeningusüsteemi "est" (Erhard Seminars Training), mis sai kiiresti populaarseks. Inimesi julgustati olema nad ise ja elama olevikus, mitte mängima neile kunagi varem omistatud rolle. Erhard polnud rahul tolle aja populaarsete liikumistega, mis püüdsid leida inimese "tõelist mina", mida pole tema süsteemi järgi üldse olemas. Tema treeningutes eemaldati kiht-kihilt kõik inimese ettekujutused iseendast ning jõuti selle tuumani, mis olevat mõttetu ja tühi. Sellest tühjusest, mitte millestki, pidi olema võimalik ehitada üles uus elu, olla see, kes tegelikult tahetakse olla. Indiviid ise pidi olema see, kes loeb, kes on olemas. Iseenda tähtsustamine ei pidanud olema isekus, vaid midagi enamat. Inimesed pidid olema õnnelikud lihtsalt olles nad ise, ühiskond ei pidanud enam olema üldse oluline.
Need ja veel väga paljud vaimsed treeningusüsteemid, meditatsioonilaagrid, eneseabi tehnikad, meetodid, õpetused, töötoad, raamatud jpm levisid laialdaselt. Inimesed muutusid, nende väärtushinnangud kujunesid ümber. See kõik tekitas aga probleeme suurettevõtlusele. Nende tooted ei pakkunud sellele uuele põlvkonnale enam huvi; kindlustusfirmade käibed langesid, elati olevikus, tulevik ei huvitanud enam kedagi. Daniel Yankelovich: "Väliselt oli tegemist poliitilise radikalismiga, kuid selle taga oli soov väljendada iseennast, oma erilist isiksust."
Abraham Maslow oli loonud uue psühholoogiliste tüüpide süsteemi. Tema inimvajaduste hierarhia tipus oli eneseteostuse vajadus, mille poole kõik püüdlevad ja mis on vaba ühiskonnast. Stanfordi uurijad koostasid suure küsimustiku, et selgitada välja, kuidas inimesed näevad iseendid. Selgus, et Maslow' süsteem peab paika ning kõrgeim inimvajadus on tõepoolest vajadus eneseteostuse järele. Selleni jõudnud inimesi oli väga palju ja nende hulk kasvas jõudsasti. Nad ei vajanud ühiskonnalt enam midagi, sest nad olid ise seda ühiskonda loomas. Selle uue individualismi liigitamiseks võeti kasutusele mõisted "elustiilid ja väärtused" (life styles and values) ja loodi kategooriate süsteem, millega neile vastavaid kaupu ja teenuseid pakkuda.
Ühtlasi selgus, et need sobituvad väga selgesti ka poliitiliste eelistustega. Ronald Reagani valimiskampaania oli suunatud just sellele uuele individualismile ja üks tema valimisloosungeid oligi "Las inimesed valitsevad!" (Let the people rule!) koos lubadusega võtta valitsus nende tagant ära. Oma inauguratsioonikõnes kirjeldas ta USA viletsat majanduslikku olukorda ja lisas: "Ma ei ütle, et valitsus lahendab need probleemid. Valitsus ongi probleem."
Tõepoolest, valitsus neid probleeme ei lahendanudki, seda tehti nende uute turu-uuringute töörühmade kaasabil. Ennast teostada tahtvad individualistid said mootoriks sellele, mida hakati nimetama "uueks majanduseks". Inimestelt küsiti korduvalt üht ja sedasama küsimust: "Mida sa tahad?" "Mida sa tõesti tahad?" "Mida sul tegelikult vaja on?" jne. kuni jõuti tema isiksuse tuumani – tema endani, mis on tema kõrgeim väärtus, tema ise. Talle hakati müüma teda ennast, tema enda eneseväljendust, tema enda eneseteostust selle lõpututes variantides. Ja see töötas. Seda osteti.
Need uued individualistid ei kuulunud eksklusiivselt ühtegi traditsiooniliselt mõõdetavasse gruppi. Nad polnud noored ega vanad, mehed ega naised, rikkad ega vaesed, parem- ega vasakpoolsed, konservatiivid ega liberaalid, mustad ega valged – kuid nad eristusid selgesti nende jaoks spetsiifiliste küsimuste puhul. Ja neid oli väga palju.
Uus, vabastatud isiksus pidi olema vaba ja sõltumatu kõigist ühiskondlikest ja sotsiaalsetest normidest ja konstruktsioonidest. Aga kui seesama ühiskond pakkus sellele isiksusele võimalust seda tema sõltumatust ja vabadust ka väljendada, seda teostada, sellega välja tulla, sellega esineda, siis ta selle ka ostis.
4. osa. "Eight People Sipping Wine in Kettering." ("Kaheksa inimest Ketteringis veini rüüpamas")
Seriaali viimases osas näidatakse, kuidas ka vasakpoolsed poliitikud Suurbritannias ja USA-s hakkasid edukalt kasutama samu psühholoogiatehnikaid, mis olid juba kasutusel ettevõtluses ja parempoolsete poliitikas.
Poliitikud hakkasid valijaisse suhtuma lihtsalt kui inimestesse, kes rüüpavad kuskil veini. Nendega ei vaieldud, neid ei üritatud milleski veenda, neile ei hakatud midagi soovitama. Neil lasti rääkida, neid kuulati ja neile pakuti seda, mida nad alateadvuslikult ise ootasid ja lootsid. Ja inimesed valisid neid.
Jaan Kark
Jaan Kark (30. või 31. detsember 1876 Hellenurme vald, Tartumaa – 1. mai 1953 Tallinn) oli eesti mäeinsener ja geoloog.
Ta sündis Tartumaal külarätsepa perekonnas.
Haridus
Lõpetas Tartu Linnakooli 1891, sooritas eksternina Tartu Reaalkooli küpsuseksamid 1898 ja Riia Reaalkooli täiendusklassi 1900; lõpetas Peterburi Katariina II nimelise Mäeinstituudi 1907, tema kui aasta eduka lõpetaja nimi kanti marmortahvlile.
Teenistuskäik
Töömeheelu alustas Oleviku toimetuses 1891/1892, hiljem oli kirjutaja Tartu-Võru Rahukogus, kirjakunstiõpetaja Tartu Reaalkoolis ja Gümnaasiumis, üliõpilasaastail andis eratunde; Donbassi Paramonovi kaevanduses šahti süvendustööde juhataja 1907–1908; töötas geoloogilistel ekspeditsioonidel 1908–1920; ASi Vennad Nobelid naftageoloog Groznõis, rühmajuht maavarade (nafta, rauamaak) uurimisel 1912–1918, 1919–1920; füüsika- ja geoloogiaõpetaja Groznõi Reaalkoolis 1919/1920. Opteerus Eestisse, Kaubandus-Tööstusministeeriumi vanemgeoloog 1921–1938, tööstusosakonna juhataja abi, mäeosakonna juhataja 1926–1929; Majandusministeeriumi Mäeameti/Tööstusosakonna direktor 1929–1938. Luges üldise geoloogia kursust Tartu ülikoolis 1925/1926 ja rakendusgeoloogiat Vene Akadeemilise Grupi Erikursustel Tallinnas 1934/1935.
Tallinna Polütehnilises Instituudis 1936–1950: keemiaosakonnas õppeülesande täitja geoloogia ja mineraloogia alal 1936/1937; keemia-mäeteaduskonna praktilise geoloogia korraline professor 1938–1944; geoloogia laboratooriumi juhataja 1938–1940, 1942–1944; mäeasjanduse kateedri professor ja juhataja 1940/1941; geoloogia ja mäeasjanduse kateedri professor ja juhataja 1944–1950.
1950. a vallandati süüdistatuna kodanlikus natsionalismis (TPI nõukogu otsus ja NSV Liidu Kõrghariduse Ministeeriumi Polütehniliste Instituutide Peavalitsuse käskkiri 07.09.1950). Töötas Eesti Põllumajandusprojektis 1952–1953.
Teaduskraad ja kutse
Korraline professor 1938, geoloogia-mineraloogiadoktor 1946 (ilma kraadi kaitsmata, teadusalase tegevuse eest).
Teadustöö põhisuunad
Rakendusgeoloogia, eriti hüdrogeoloogia. Avaldanud õpikuid, sealhulgas esimesed eestikeelsed geoloogiaõpikud (1933, kaasautor J. Aarman, 1940).
Teaduskorralduslik tegevus
Juhendas Eesti põlevkivi, fosforiidi, savi, turba ja lubjakivi leiukohtade tundmaõppimist; Eesti maavarade uurimise, kaardistamise ja kasutuselevõtmise algataja ja korraldaja ning mäeinseneride koolitamise rajaja TTÜs; Riigi Põlevkivitööstuse nõukogu ja Patendi Apellatsioonikomisjoni liige; Veejõudude kasutamise komitee esimehe asetäitja; Eesti Loodusuurijate Seltsi liige 1928–1940; Insenerikoja keemiasektsiooni abiesimees 1935–1940; tema algatusel rajatud Geoloogilise Komitee esimehe asetäitja 1937–1940; Riigi Metallitehaste nõukogu liige; Loodusvarade Instituudi geoloogia ja paleontoloogia sektsiooni juhataja 1938–1940; ASi Eesti Fosforiit juhatuse liige; koostas Eesti esimese puuraukude kataloogi.
Töid
Jaan Kark suri 1. mail 1953 Tallinnas ning on maetud Tallinna Siselinna kalmistule.
Argentina pass
pisi|355x355px|Argentina kodaniku pass Argentina kodaniku pass on dokument, mis väljastatakse Argentina kodanikele inimeste riiklikus registris (ReNaPer). Neid väljastas ainult Argentina föderaalpolitsei kuni 2011. aastani. Nende esmane eesmärk on hõlbustada rahvusvahelist reisimist.
Argentina passid kehtivad reisimiseks üle kogu maailma, kuid mõned riigid nõuavad viisat. Lõuna-Ameerikas (välja arvatud Guyanas) reisimiseks ei pea Argentina kodanikud kasutama passi, piisab riiklikust isikut tõendavast dokumendist (DNI).
15. juunil 2012 teatas Argentina siseministeerium biomeetriliste passide kasutuselevõtust. Kui enne seda oli olnud passinumbriks omaniku ID-number, siis igal uuel passil on kasutusel unikaalne kood (3 tähte ja 6 numbrit),.
Jõulutoidud
Jõulutoidud on jõule tähistavate rahvaste jõuluaja pidustustega seotud ja neil päevil söödavad toidud, mis võivad eri rahvastel või piirkonniti erineda.
Jõulutoidud eesti jõulukombestikus
Eesti talurahva jõulutoidud on olnud sealiha, jõululeib ehk jõuluorikas, verivorstid, hapukapsas; uuema jõulukombestiku järgi ka piparkoogid. Jõulujoogiks on olnud õlu.
Pidulaual pidi kindlasti olema koduõlu, sealiha (poolik seapea), jõululeib ja jõuluvorstid. Tavalised jõulutoidud olid veel pähklid, kapsas, keedetud oad, herned, naerid, kala ja või.
Lihatoidud
Lihatoite söödi paljudes taluperedes pühapäeviti ja liha jagas peremees isiklikult ja jaopärast – üksnes jõulude ajal võisid seda süüa kõik isu pärast.
Jõulutoidute hulka kuulus ka sea- ehk põrsapraad.
Seapeast ja seajalgadest (eesjäseme alumisest osast, harvemini tagajäseme alumisest veerandist) ning veest ja maitseainetest (vürts, loorberilehed, sool jt) keedeti sülti ehk jaheliha. Sülti keedeti ka vasikapeast ja vasikajalgadest.
Saartel (Kihnu, Saaremaa, Hiiumaa jm) tarbiti söögiks ka hülgeliha, kuid puuduvad andmed selle kohta, kas hülgeliha oli ka jõulumenüü kandvaks koostisosaks.
Veretoidud
Loomaverest valmistati toite mitmeis Eesti paigus aastaringselt. Verest valmistati verileiba, verikooke, verivorstikesi ja verikäkke (käkid). Lõuna-Eestis säilitati soolaga segatud verd ka jõuluvorstide jaoks – veritanguvorst oli neil jõulupühade põline söök. Arvatavasti sealtkaudu levis veritanguvorstide söömine ka Põhja-Eestisse kus eelnevalt söödi peamiselt hapendatud verivorste. Läänemaal oli levinud verikäkkide söömine.
Usukuuluvuse järgi valmistati ja söödi Eesti eri paigus ka valgeid vorste.
Koduõlu
Koduõllel oli tähtis roll ka uusaastakombestikus, nii võeti Saaremaal hingekesi uusaastaööl just õllega vastu.
Antoñín (jalgpallur, sündinud 2000)
Antonio Cortés Heredia (tuntud lühidalt kui Antoñín; sündinud 16. aprillil 2000) on Hispaania jalgpallur (ründaja), kes mängib Hispaania esiliiga klubis Málaga.
Ta liitus Málagaga 2017. aastal pärast seda, kui ta oli FC Schalke noorteakadeemias kohanemisraskuste tõttu veetnud vaid loetud päevad. Tema debüüt esindusmeeskonna eest tuli 21. septembril 2019, kui ta sekkus Albacete vastu vahetusest 31 minutiks.
Boboli aed
Boboli aed on Firenze ajalooline park. Pitti palee juurde suurhertsogi aiana rajatud park on ühendatud suverääni ja tema perekonna kaitseks mõeldud sõjalise eelposti, Belvedere kindlustusega. Boboli künkal asuv aed, mida külastab aastas enam kui 700 000 inimest, on üheks olulisemaks itaalia aia näiteks maailmas. Boboli on tuntud oma arhitektuuriliste ja maastikuliste vormide ning skulptuurikogu poolest, milles on esindatud autorid antiikajast kuni 20. sajandini.
Alul Medicite ning seejärel Lorraine'i ja Savoia dünastia residentsiks olnud Pitti palee taha jääv aed valmis ajavahemikus 15. kuni 19. sajand ning selle pindala on umbes 45 000 m².
2013. aastal oli muuseumikompleks, kuhu kuuluvad ka Hõbedamuuseum, Kostüümide galerii, Portselanimuuseum ja Bardini aed, Itaalias külastajate arvult kuuendal kohal.
Lõuna-Korea pass
pisi|352x352px|Lõuna-Korea kodaniku pass Lõuna-Korea kodaniku pass (korea keeles: 대한민국 여권) on passi dokument, mis antakse Lõuna-Korea kodanikele rahvusvahelise reisimise hõlbustamiseks. Nagu kõik teised passid, on need tõendid passi omanike isikuandmete, näiteks kodakondsuse ja sünniaja kohta. Lõuna-Korea passides märgitakse ka omaniku elukoha registreerimisnumber, välja arvatud juhul, kui selle omanikul ei ole seda. Korea Vabariigi passid väljastab Lõuna-Korea välisministeerium ja trükib Korea Minting and Security Printing Corporation (KOMSCO) alates 1973. aastast.
Algirdas Šocikas
Algirdas Šocikas (14. mai 1928 Žalias Ostempas, Kaišiadoryse rajoon, Kaunase maakond – 21. november 2012 Kaunas) oli Leedu ja Nõukogude Liidu poksija.
Šocikas oli 1956. aastal Leedu NSV parim sportlane. Ta oli kokku kuuekordne Leedu NSV meister aastatel 1947–1948, 1951–1953 ja 1956.
Šocikas osales raskekaalus (üle 81 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Andries Niemanile (Lõuna-Aafrika Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Šocikas võitis raskekaalus (üle 81 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953) ning 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955).
Šocikas oli raskekaalus (üle 80 kg) Nõukogude Liidu meister 1950. aastal ning raskekaalus (üle 81 kg) aastatel 1951, 1952 , 1953 , 1954 ja 1956. Ta sai Nõukogude Liidu meistrivõistlustel raskekaalus (üle 80 kg) 2. koha 1949. aastal ning raskekaalus (üle 81 kg) 3. koha 1955. aastal.
Zürichi lennujaam
Zürichi lennujaam (IATA: ZRH, ICAO: LSZH) on Šveitsi rahvusvaheline lennujaam ja rahvusliku lennufirma Swiss International Air Lines kodulennujaam. Lennujaam asub Klotenis, Zürichi kesklinnast 13 kilomeetrit põhja pool.
Tori Valla Raamatukogu
pisi|Tori Valla Raamatukogu haruraamatukogude hooned Tori Valla raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Tori vallas.
Mulla all
"Mulla all" (originaalpealkiri "Six Feet Under") on Ameerika Ühendriikide telesari. USA-s näidati seda kanalilt HBO. Esimest korda läks see eetrisse 3. juunil 2001 ning viimast korda 21. augustil 2005 (USA-s). Viie hooaja vältel näidati 63 osa. Seriaal keskendub perekond Fisherile, kellel on oma matusebüroo (Fisher & Diaz) Los Angeleses, ning nende sõpradele ja armukestele.
Tori Valla Raamatukogu
Raamatukogu direktor on Ene Michelis.
Mulla all
Iga jagu algab kellegi surmaga. Nende lähedased pöörduvad Fisher’ite matusebüroosse.
Tori Valla Raamatukogu
1. augustil 2019 loodud Tori Valla Raamatukogu on katusorganisatsiooniks kuuele Tori valla territooriumil asuvale haruraamatukogule ja ühele väliteeninduspunktile.
Mulla all
"Mulla all" on kriitikute poolt kirjeldatud kui aegade parimat teleseriaali, millel on grandioosne viimane jagu.
Tori Valla Raamatukogu
Oma töös lähtutakse lisaks põhimäärusele ja kasutuseeskirjadele ka dokumendis „21. sajandi raamatukogu“ püstitatud missioonist, visioonist ja väärtustest.
Eesti Kalurite Liit
Liidu tegevused on näiteks hankida ja levitada infot kalapüügitehnikate kohta, taotleda riigilt kalandusse tehtavaid investeeringuid, arendada rahvusvahelist koostööd, korraldada asjakohaseid koolitusi.
Tori Valla Raamatukogu
Kõik teavikud on sisestatud e-kataloogi URRAM.
Kuller (ansambel)
Kuller oli 1984. aastal asutatud Eesti ansambel.
Aleksander Jakobson
Aleksander Jakobson (16. veebruar 1896 Luke küla, Vana-Nõo vald Nõo kihelkond – 1972) oli eesti poliitik ja Eestimaa Kommunistliku Partei EK(b)P Läänemaa Komitee I sekretär I sekretär).
Aleksander Jakobson liitus VSDTP-ga 1919. aastal, teenis Punakaardis, aastatel 1919–1921 võitles Venemaa kodusõjas. 1920. aastal oli Petrogradi linnas ja oblastis parteitööl, tuli 1940. a oktoobris Eestisse,
Valiti 20. jaanuaril 1941 EK(b)P Läänemaa Komitee I sekretäriks ja oli 1941 oli ta EK(b)P Läänemaa Komitee I sekretär.
Lõuna-Aafrika Vabariigi pass
pisi|337x337px|Lõuna-Aafrika Vabariigi kodaniku pass Lõuna-Aafrika Vabariigi kodaniku pass on reisidokument, mis antakse Lõuna-Aafrika kodanikele rahvusvahelise reisimise eesmärgil. See võimaldab kandjal reisida välisriikides vastavalt viisanõuetele ja hõlbustab vajaduse korral Lõuna-Aafrika konsulaarametnike abi tagamise protsessi. Lõuna-Aafrika pass on kehtiv tõend kodakondsuse kohta vastavalt Lõuna-Aafrika kodakondsusõigusele. Alates 2018. aastast oli Lõuna-Aafrika kodanikel viisavaba juurdepääs 100 riigile, millest mõned võivad nõuda reisieelset registreerimist vastavalt viisanõuete registrile.
Lõuna-Aafrika passid väljastab Lõuna-Aafrika siseministeerium Lõuna-Aafrika passi ja reisidokumentide seaduse (1994. aasta seadus nr 4) ja 1996. aasta Lõuna-Aafrika passi ja reisidokumentide eeskirja alusel.
Nora Peets
Leonora Peets (neiuna Leonora Erbak; 25. juuli 1898 Tallinn – 11. august 1995 Marignane) oli eesti prosaist ja ajakirjanik.
Ta sündis Tallinnas raudteetehase katelsepa tütrena, õppis saksakeelses tütarlastekoolis ja lõpetas aastal 1917 Tallinna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi. Aastatel 1919–1922 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas (ei lõpetanud), töötades ka õpetajana Tartu 2. Algkoolis (asus Lev Tolstoi tänaval). Ta oli ENÜS Ilmatari liige.
Pärast ülikoolist äratulekut elas ta lühikest aega Varblas ja Vigalas ning aastatel 1923–1927 Tallinnas. Kuna abikaasal avastati tuberkuloos, viibis ta koos abikaasaga Itaalias terviseparandusel. Aastal 1927 likvideeris abielupaar Tallinna elamise ja elas aastatel 1927–1929 Alžeerias. Aastal 1929 elas ta koos abikaasaga ajutiselt Grenoble'is. Aastatel 1929–1974 elas ta abikaasaga Marrakechis. Aastatel 1974–1995 elas ta Prantsusmaal Bouches-du-Rhône'i departemangus Istres'i ringkonnas Marignane'is, kus ta ka suri.
Ajakirjanduslikku tegevust alustas ta aastal 1932 ajalehes Vaba Maa, kus ilmus ka novell "Seitsmes naine". Aastal 1955 hakkas ta avaldama novelle pagulasajakirjas Triinu. Aastal 1983 ilmus temalt 29 novelliga kogu "Maroko taeva all". Tema novelle on avaldanud ka ajakiri Looming (aastatel 1989 ja 1992).
Isiklikku
Ta oli aastast 1922 abielus Rudolf Peetsiga. Tema õemees oli veterinaararst Karl Taagepera, õepoeg on füüsik ja politoloog Rein Taagepera.
Uus-Meremaa pass
pisi|357x357px|Uus-Meremaa kodaniku pass Uus-Meremaa kodaniku pass (maoori keeles: Uruwhenua Aotearoa) on passi dokument, mis väljastatakse Uus-Meremaa kodanikele siseministeeriumilt rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Uus-Meremaal on passi omamise määr umbes 70% elanikkonnast ja ringluses on umbes 2,9 miljonit Uus-Meremaa passi.
Harjashännalised
pisi|[[Majasoomukas.]] Harjashännalised (Thysanura ehk Zygentoma) on selts putukaid.
Sellesse seltsi kuulub umbes 400 liiki.
Liigid Eestis
Eestis on leitud järgmisi harjashännalisi. Rohkem ei pruugigi olla.
Tsüaansinine
Tsüaansinine, ka tsüaan on taevasinine värvitoon, üks neljavärvitrüki põhivärvidest, sinine protsessvärv, vanemas kirjanduses triaadi sinine. Sama värvinime - inglise keeles cyan - kasutatakse RGB-värviruumi heleda eresinise, kergelt rohekana näiva tooni kohta, mis paikneb spektris sinise ja rohelise värvuse vahel (pabertrükises neljavärvitrükis pole võimalik seda tooni saavutada).
Inglise keeles tähistab värvinimetus cyan nähtava valguse spektri värvitoone lainepikkuste vahemikus 490–520 nanomeetrit, jäädes sinise ja rohelise värvuse vahele.
Etümoloogia
Nimetus on pärit vanakreeka keelest, kus κυανός (kýanos) tähendab tumesinist. Nimetus on seotud ka rukkilillest (ladinakeelne nimetus Centaurea cyanus) valmistatud värviga. Enamikus keeltes ei kuulu tsüaansinine põhivärvininimede hulka.
Isaac Newton kasutab oma loengus Cambridge'is "De Colorum Origine" (1772) spektri teatud sinise osa tähistamiseks ladinakeelset nime Cyaneus, mis tähistab mererohelise (Thalassinus) ja indigosinise (Indicus) vahel paiknevat värvust. Sõna cyan tänapäevases inglise keeles kasutusel olev tähendus, mis hõlmab rohekate siniste rühma, pärineb saksa teoreetiku Hermann von Helmholtzi vastandvärvuste teooriast (1866), kus ta soovitas nimetada Newtoni skaala sinised toonid Cyanblau ja Indigoblau, arvesse võttes, et Newtoni indigo tähistas sügavsinist violettsinisele lähenevat värvust. Helmholtzi värviteoorias on Cyanblau vastandvärvus Rot 'punane'. Inglise keeles kasutati seda värvinime (cyan) esimest korda 1879. aastal.
Eesti keelde on värvinimetus tõenäoliselt jõudnud koos arvutiterminoloogiaga laenuna inglise keelest. Enne trükiprotsessi siirdumist arvutitesse ja arvutiterminoloogia kasutuselevõttu nimetati protsessvärve CMY triaadi värvideks ja protsess-cyan ' i triaadi siniseks. Väljendit "triaadi värvid" kasutab ka Eesti lipu seadus.
Värviõpetuses
CIE 1931 värvsusdiagrammil asub tsüaan sinise ja rohelise värvuse vahel ning kui tõmmata sellest sirgjoon läbi valgevärvsuspunkti, on näha, et ta on punase komplementaarvärvus. Kuna tsüaan on punase vastandvärvus, on seda aditiivsel värvisünteesil võimalik saada ka valgest valgusest punase valguse eemaldamisel.
Subtraktiivses värvisünteesis, CMY-värvimudelis on tsüaansinine üks kolmest primaarvärvusest (cyan, magenta, yellow). Magentapunasega võrdselt segades annab tsüaan sinise, kollasega segades rohelise.
Aditiivses värvisünteesis, RGB-värvimudelis tekib hele tsüaansinine värvus sinise ja rohelise valguse liitumisel ja on seega üks kolmest sekundaarvärvusest. Veebivärvina on see toon (HEX-kood #00FFFF) üks 16 esimesena defineeritud veebivärvist ja kannab nime Aqua, aga ka Cyan.
Protsessvärv tsüaansinine ja RGB-mudeli tsüaansinine (cyan, aqua) ei kattu toonilt, vaid on silmaga nähtavalt erinevad värvused.
Variatsioonid
Eesti keeles kasutatakse värvinimetust "tsüaan" (värvuse tähenduses) ainult oskussõnana trükitööstuses, samuti värviprinterite värvikassettide puhul. Eesti keeleruumis tähistab see sõna vaid üht kindlat värvi, mitte rohekassiniste värvuste perekonda nagu ingliskeelsetes maades. Selles mõttes ei saa eesti keeles kõnelda mingitest tsüaansinise värvuse variantidest.
Protsessvärvi tsüaani sinist tooni võib nimetada helesiniseks, taevasiniseks või asuursiniseks, RGB-ruumi tsüaansinist võib nimetada helesiniseks, rohekassiniseks, akvamariini, türkiisi või lõunamere värvi siniseks.
Sista
pisi|Küla plaan (1930) Sista (vene keeles Систа) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Falilejevo külaasunduses. Külast voolab läbi Sista jõgi.
Külas elab 16 inimest (2010).
Küla on esimest korda mainitud 1500.
Sinine puiduvaablane
Sinine puiduvaablane (Sirex juvencus) on kiletiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Tartu ülikooli peahoone (litograafia)
"Tartu ülikooli peahoone" on baltisaksa kunstniku Georg Friedrich Schlateri (1804–1870) loodud litograafia.
1845. aastal ilmus Schlateril suuremõõtmeline litograafia, mis kujutab vaadet Tartu ülikoolile Werneri kohviku poolt vaadatuna. Pildil esiplaanil on üksikud õppejõud ja õppejõudude grupid. Õppejõududest on kujutatud ka Friedrich Robert Faehlmann, kes istub ühehobusevankris.
Irõna Heraštšenko
Irõna Ihorivna Heraštšenko (ukraina keeles Ірина Ігорівна Геращенко; sündinud 10. märtsil 1995 Kiievis) on Ukraina kõrgushüppaja.
Tartu ülikooli peahoone (litograafia)
pisi|left|150px|[[Tartu ülikooli peahoone aastal 2009]]
Irõna Heraštšenko
Ta võitis mitmeid medaleid noorteklassides.
Tartu ülikooli peahoone (litograafia)
Teose eksemplare leidub näiteks Tartu Kunstimuuseumi graafikakogus.
Kalle Müller
Kalle Müller (sündinud 23. jaanuaril 1963) on eesti raamatukujundaja ja ettevõtja.
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal 1986. aastal.
Müller on tegutsenud ka ajakirjaniku, sommeljee ja veinikoolitajana. Ta on disainibüroo Momo omanik ja juhatuse liige. 2012. aastal avas ta Tartu Kirjanduse Maja krüptis vinoteegi Reserva. 2013. aastast on ta Eesti Sommeljeede Assotsiatsiooni liige.
Avaveeline märgala
pisi|Avaveelise tehismärgala skeem Avaveeline märgala ehk vabaveeline märgala (ingl free water surface wetland või surface flow wetland) kujutab endast kõrgemate veetaimedega kaetud madalat tiiki ning sarnaneb välimuselt looduslike soodega. Avaveelised märgalad koosnevad vaba veega aladest, ujuvast taimestikust ja istutatud noortest taimedest.
Sõltuvalt kohalikest õigusaktidest ja pinnase tingimustest saab voolu ja infiltratsiooni juhtida vallide ja tammide abil. Reovee voolamisel läbi märgala puhastatakse seda settimise, filtreerimise, oksüdeerimise, redutseerimise, adsorbeerimise ja sadenemise abil. Levinuim kasutusala avaveelistele märgaladele on sekundaarne või tertsiaarne järelpuhastus.
Ajalugu
1973. aastal ehitati Ameerika Ühendriikide California osariigis Martinezes umbes 8,5 ha suurusele alale avaveelised märgala sood looduslikeks elupaikadeks ja heitvee ärajuhtimiseks. 1973. aastal ehitati esimene teadlikult projekteeritud tehismärgalapuhasti pilootsüsteem Põhja-Ameerikas Brookhaveni Riiklikus Laboratooriumis, mis asub New Yorgi osariigis Brookhavenis. Need süsteemid kombineerisid omavahel rabamärgala tiigiga ja luhaga järjestikku ja olid määratletud luht/soo/tiik puhastussüsteemina. Tööstuslike sadevete ja töötlusest pärit vete puhul rakendati tehismärgala/tiigi süsteemi 1975. aastal Põhja-Dakota osariigis Amoco õlitööstuses. 1976. aastal Pinetopi ja Lakeside'i kogukondades ja 1977. aastal Show Low’s Arizona osariigis loodi mitmeid tehismärgala/järv alasid heitvee aurustavaks kõrvaldamiseks ja eluslooduse mitmekesistamiseks.
Põhja-Ameerikal on rikkalik ajalugu ulatuslike avaveeliste tehismärgalade rajamises üle 20 aasta. Floridas on maailma suurimad tehismärgalad, sealhulgas ka Lakelandi ja Orlando tehismärgalad, mis mõlemad rajati 1987. aastal. Kummalgi märgalal on umbes 500 ha suurune ala olmereovee käitlemiseks. Floridasse on ehitatud 16 000 ha suurusele alale kuus tehismärgala, mida kasutatakse sadevee käitlemiseks. Nende eesmärgiks oli saavutada 50 µg/l fosfori eemaldamine heitveest ja viimane neist pandi tööle 2004. aastal. Hinnanguliselt peaksid need käitlema 30 aasta keskmise vooluhulgana 4 400 000 m3/d vett ja eemaldama umbes 80 tonni fosforit aastas.
Euroopa esimene avaveeline märgala ehitati 1967. aastal Hollandis Flevolandis. Märgala kavandatud sügavus oli 0,4 m ja kogupindala oli 1 ha. Saadaoleva maa optimaalseks kasutamiseks valiti tähekujuline kujundus, kuigi see raskendas makrofüütide koristust. Biomassi mehaanilise koristuse hõlbustamiseks ja süsteemi jätkusuutlikkuse tagamiseks lisati sinna pikikanalid.
1968. aastal loodi avaveeline tehismärgala Ungarisse Keszthely lähistele, et säilitada Balatoni järve vee kvaliteeti ja käidelda olmereovett. See tehismärgala rajati olemasolevale looduslikule märgalale.
Euroopas pole avaveeliste märgalade rajamine olnud nii laialdane kui Põhja-Ameerikas. Sellegipoolest on avaveelisi tehismärgalasid paljudes Euroopa riikides (Norras, Rootsis, Taanis, Poolas, Eestis ja Belgias).
Suuruse meetodite areng
Varased avaveelised märgalapuhastid olid tihti looduslikud märgalad, mis parandasid vee kvaliteeti. Kuna need ökosüsteemid olid juba olemas, polnud probleeme suuruse määramisega, vaid vee kogusega, mida sinna mahutada. Pidevavooluliste avaveeliste tehismärgalade suuruse kavandamine on ajalooliselt olnud peaaegu täielikult toimivuspõhine.
Kasutamine
Avaveelised märgalad on peaaegu ainuvõimalikud valikud linna, põllumajanduse, tööstuse sadevee puhastamiseks tänu oma võimele tulla toime muutuva vooluhulga ja veetasemega. Vähe kasutatakse avaveelisi märgalasid kaevandusvee, nõrgvee ja põhjavee kvaliteedi parandamiseks. Avaveelised märgalapuhastid on pinnasfiltersüsteemidest poole odavamad, aga patogeenide leviku ja sääskedega levivate haiguste tõttu ohtlikumad. Avaveelisi süsteeme tuleb poole harvem hooldada kui pinnasfiltersüsteeme. Sobiva asukoha valikul tuleb arvestada hüdrogeoloogilisi ja maastikulisi tingimusi. Sobivad hästi savikatel muldadel olevad rohumaad, mida enam ei kasutata, ning saviste põhjadega ammendatud freesturbaväljad.
Taimestik
Avaveelistele märgaladele sobivad noored pehmete kudedega taimed, puittaimed, veealused veetaimed, ujuvad taimed ja ujuvad matid. Arenev märgalataimestik pakub laiaulatuslikke puhastusprotsesse, sealhulgas: Taimeliigid, mis säilitavad struktuuri aastaringselt, töötavad üldiselt paremini kui liigid, mis surevad allpool veepiiri pärast külmade temperatuuride saabumist. Nendel põhjustel on kiiresti kasvavad, suure ligniinisisaldusega ja vee sügavuse muutustega kohanenud liigid paremini sobivad avaveelistele süsteemidele. Mitmekülgsem taimeliikide kooslus suudab paremini vastu võtta vee kvaliteedi ja voolu muutusi ehk polükultuurid on eelistatumad. Avaveelistes märgalades sobivad kasutamiseks harilik pilliroog (Phragmites australis), hundinuiad (Typha ssp., peamiselt laialehine hundinui T. latifolia), järvkaisel (Schoenoplectus lacustris spp.) ning ka kõrkjad (Scirpus spp.) ja load (Juncus spp.).
Mõju aurustumisele
Taimestiku olemasolu pidurdab aurustumist avaveelistel märgaladel. See sõltub mitmest asjaolust, sealhulgas varjudest pinnal, suurenenud õhuniiskusest ja tuule vähenemisest pinna läheduses. Taimede transpiratsioon korvab aurustumise vähenemise veepinnalt, mistõttu suurte avaveeliste märgalade aurustumine on enam-vähem võrdne järvede aurumisega. Hooajalised muutused aurumises näitavad nii kiirguse kui taimestiku seaduspärasuste mõju. Hooajaline aurustumise muster sarnaneb sissetuleva kiirguse hooajalise mustriga.
Avaveeline märgala külmas kliimas
Jää moodustumine vähendab vee sügavust ning seetõttu väheneb ka heitvee kinnipidamise aeg, kui sügisel ei tõsteta veetaset oodatava jääpaksuse võrra. Külmades kliimades on avaveelised märgalad tihti kavandatud täiendava vabapardaga, et mahutada ära oodatavat jääkihti. Jää paksus võib aastati erineda lumesaju ja temperatuuri muutlikkuse tõttu. Jäätumise ulatuse määramiseks tuleb arvutada energiabilanss. Võimalused, mida saab kasutada külmade kliimade tehismärgalapuhastites, on järgmised:
Kavandamine
Avaveelise märgala kavandamise võib jagada kaheks: suuruse kalkuleerimine ja füüsikalised omadused. Suuruse määramiseks on vaja arvutusi sissetuleva vee, kohaliku ilmastiku ja puhastuse eesmärkide kohta. Avaveelised märgalapuhastid kuuluvad tehnoloogia poolest ulatusliku maa-ala kategooriasse. Kinnisvara piirid ja topograafia võivad piirata märgalapuhasti võimalikku ulatust teatud veemahu kohta. Liiga järsud nõlvad võivad välistada või raskendada ehitust mingi piirini. Samuti ei pruugi maa omanikud olla huvitatud ehitusest või maa müümisest.
Märgala ehituse juurde kuuluvad pinnasetööd, jaotustorustik, taimestik, piire ja vajadusel hüdroisolatsioon. Märgala põhjale tuleb laotada 20–30 cm paksune mullakiht veetaimede kasvu parandamiseks.
Aastane vee-eelarve kujundab arusaama saasteainete vähenemisest ja vajaliku ala suurusest. Eeldades ühesugust veetaset, võib väljavoolu arvutada sissevoolu ja meteoroloogiliste andmete põhjal. Infiltratsiooniga tuleks arvestada lekete korral.
Pindala ja mahu määramine
Peamine ja kindel tehnika pindala määramiseks on kõnealuse piirkonna kohandamine kuni mingi kindla kriteeriumi saavutamiseni. Seda on lihtne teha arvutustabelite abil, mida saab järkjärguliselt ja käsitsi muuta. Võib kasutada ka automaatseid otsinguid. Süsteemide pindala määramisel tuleks lähtuda siseneva reovee orgaanilisest reostuskoormusest ja hüdraulilisest koormusest. Reovee soovituslik viibeaeg märgalas on umbes 15 ööpäeva. Külgede soovitav pikkuse ja laiuse suhe on 10:1 ning veesügavus 0,2–0,4 m.
Märgala veemaht ja vee kinnipidamise aeg
Avaveelise märgala jaoks on nominaalne vee kogus määratletud mahuna, mida piiritlevad basseini põhi, küljed ja veepind. Tegelik märgala kinnipidamise aeg määratletakse vooluga seotud veemahu ja vooluhulga suhte abil.
Kujundus ja paigutus
Pinnavooluga märgalade kujundamisel sõltub vooluteede arv topograafiast, alalhoidmisest ja liiasusest. Kõikidel tehismärgala süsteemidel võiks olla vähemalt kaks paralleelselt töötavat osa funktsionaalse paindlikkuse võimaldamiseks (osade puhkeolek, voolu muutmine või hooldamine). Kaks paralleelselt töötavat osa on väga vajalikud ootamatute juhtumite korral nagu taimestiku väljasuremine, eelpuhastuse rikked, struktuurilised rikked või ka järgneva märgala saastumine.
Märgala osade kujundamisel tuleks vältida väga väikest pikkuse-laiuse suhet, pimedaid nurki ja taimestamata lühikesi voolutee osasid. Ehituse ja töölepaneku ajal tuleks tähelepanu pöörata voolujaotuse taastamisele voolutee vahepunktides ja ühtsuse säilitamisele põhjas. Pikkuse-laiuse suhe (kuvasuhe) on basseini kavandamisel oluline oma mõju tõttu voolu jaotusele ja lühikesele hüdraulilisele ringele. Kui vool on jaotatud efektiivselt, ei ole suure kuvasuhtega tehismärgala parema puhastusvõimega kui väikese kuvasuhtega märgala. Üheks alternatiiviks suurele kuvasuhtele on kasutada väiksemaid sisemisi jaotavaid astanguid, mis moodustavad lookleva voolutee.
Pinnaseteisaldus: tammid, astangud
Astangud kavandatakse hüdraulilistel ja geotehnilistel kaalutlustel. Nende eesmärgiks on reguleerida ja hoida vett kindlates vooluradades. Märgalast välja ulatuvad astangud on võimalikult väikesed, kuid tagavad siiski piisava hoiustamise ja vabaparda volitamata vabanenud voolu korral. Astangute puhul tuleb arvestada märgalas tekkiva mineraalse ja orgaanilise settega, mis suurendab voolutakistust ja vähendab vabaparrast süsteemi eluajal. Astanguid ehitades tuleks silmas pidada standardseid geotehnilisi kaalutlusi. Nende kavandamise ja ehitamise määravad ära saadaolevad materjalid. Pinna vooderdus või sisemine savikiht võib olla vajalik immitsemise vähendamiseks, kui astangu ehitamiseks kasutati liivaseid või muid läbilaskvaid materjale.
Nõlva kalle sõltub geotehnilistest kaalutlustest ja nõlva stabiilsuse analüüsidest. Minimaalne astangu kalle on tehismärgaladel tavaliselt 2:1 (horisontaalselt : vertikaalselt) ja kallakuid 10:1 või 20:1 kasutatakse siis, kui madalasse kaldaäärsesse alasse soovitaks luua mitmekesiseid elupaiku. Tamme kasutatakse peamiselt jalgsi liikumiseks või sõitmiseks. Sõidukiga juurdepääsuks peab tamm olema pealt rohkem kui 3 meetrit lai. Märgalade põhja ja astangute sisemuse võib teha tihendatud savist või bentoniidist. Kohapeal saadaolev savi on eelistatuim majanduslikel põhjustel. Asukoht valitakse tihti looduslikult vettpidavale alale. Tehislik vooderdus võib olla otstarbekas väiksemates märgalades, aga seda kasutatakse praktikas harva.
Vee juhtimise süsteemid
Vee märgalasse juhtimiseks, kindla veetaseme säilitamiseks ja märgalast vabaneva vee kogumiseks ja edasi suunamiseks on vaja erinevaid süsteeme. Reovett võib juhtida märgalapuhastisse mööda survestatud või isevoolulist torustikku või avatud kanali kaudu. Märgalakompleksi sissetulevad vooluhulgad võivad vajada voolu tasakaalustamist vooluteedel või täielikku sulgemist hooldustööde jaoks. Väikese voolu korral võib sel juhul piisata toru otsa üleskeeramisest. Suurte märgalade puhul võib vaja minna keerukaid puldiga juhitavaid väravaid. Vee jaotamissüsteeme on vaja, et kogu pindalale oleks tagatud ühtlane vee jaotumine. Otstarbekas oleks kasutada mitut sisendit märgalasse ning nende arv sõltub avaveelise märgala laiusest, soovitatav on rajada sisselasud iga 3–4 meetri järel. Märgalast vabaneva vee kogumise süsteem peaks võimaldama veetaset reguleerida ning soovituslik on väljavoole rajada rohkem kui üks.
Avaveelised märgalad Eestis
Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudi geograafia osakonnas on välja töötatud GIS-il põhinev metoodika avaveelistele märgaladele sobiva koha leidmiseks. Selle metoodika järgi on Eestis avaveeliste märgalade rajamiseks väga sobivaid alasid 16% ning väga sobivaid ja sobivaid 25% kogu riigi pindalast. GIS-i analüüsi käigus selgus, et Eestis on 5412 km2 potentsiaalselt sobivaid alasid avaveeliste märgalade jaoks. Analüüsi käigus jäeti kohe välja ebasobivad alad, nagu Natura 2000 võrgustik, kaitsealused alad, nitraaditundlikud alad, kaitse eesmärgil eraldatud spetsiaalalad, vääriselupaigad, planeeritavad kaitsealad, asustusega kaetud alad ja 200 meetri laiused puhvertsoonid veekogude kallastel.
Kaarli Kool
Kaarli Kool on Tallinnas aadressil Toompuiestee 4 tegutsev kristlik kool-lasteaed, mida peab üleval Tallinna Kaarli kogudus.
Kool avati 2013 ja see on kasvanud täiemahuliseks põhikooliks. Praegu on koolis avatud igas vanuserühmas üks klassikomplekt, kus õpib kuni 20 last.
Hüdrauliline juhtivus
Hüdrauliline juhtivus (K;, ) väljendab kogu taime või tema üksikute organite (leht, oks, vars, juur, juurestik) veetranspordivõimet ehk seda, kui hõlpsalt suudab vesi taimeorganeid läbida. K on arvutatav veevoolu kiiruse (q;, ) ning rõhkude või veepotentsiaalide erinevuse (\Delta P; , ) suhtena :
Tavaliselt väljendatakse hüdraulilist juhtivust taimeorgani pindalaühiku (lehtede projektsioonipindala, ksüleemi ristlõikepindala jne) kohta. Hüdrauliline juhtivus on takistuse pöördväärtus, mis tähendab, et K on seda suurem, mida väiksem on takistus veevoolule läbi taimekudede ja vastupidi. Hüdrauliline takistus (R; ) on tuletatud omakorda vastavalt analoogiale Ohmi seadusega. Kõige kiiremini liigub vesi taimes juhul, kui veepotentsiaali gradient on suur ja hüdrauliline takistus väike.
Vedeliku viskoossus
Hüdrauliliste mõõtmiste puhul tuleb kindlasti arvestada vedeliku viskoossusega, mis sõltub lahustunud ainete sisaldusest. Näiteks kontsentreeritud suhkrulahus on üsna viskoosne ja aeglustab märkimisväärselt voolu.
Veikko Maripuu
Haridus
2016. aastal täiendas ta end USAs Cornell University Johnson School of Managementi programmis "Strateegiline innovatsioon".
Töö
1990ndatel sai Maripuu esimese töökogemuse Eesti Krediidipangas, mis on suunatud peamiselt rahvusvahelise äriga tegelevatele ettevõtetele. Eesti Krediidipangas nõustas ta firmasid, kes tegid tehinguid peamiselt ettevõtetega Ida ja Lääne vahel, samuti alustas panga kapitaliturgude äri ülesehitamist. Selle kaudu sai ta järjest põhjalikumaid teadmisi Põhjamaade, Ida- ja Kesk-Euroopa ning ülejäänud Euroopa kapitali- ja investeerimisturgude kohta.
Aastal 1997 asus ta tööle Baltikumi juhtivas investeerimispangas Talinvest Suprema Securities. 1999. aastal oli Maripuu üks kuuest töötajast, kes viisid läbi ettevõtte juhtkonnapoolse väljaostu (MBO) ning sai uue nimega Suprema Securities partneriks. Maripuu tegeles sel ajal peamiselt kiirelt kasvava kapitaliturgude kauplemis- ja analüüsitegevusega, juhtides nii kapitaliturgude müügiorganisatsiooni kui analüüsitegevust, mis oli peamiselt suunatud rahvusvahelistele institutsionaalsetele investoritele. Sel perioodil aidati Suprema börsile ja kaasati kodumaiseid ja rahvusvahelisi investoreid, sh Eesti Telekom, Lietuvos Telekomas, Tallink avalike aktsiaemissioonide (IPO) kaudu. Samal ajal tegutses Maripuu sagedase ning hinnatud avaliku eksperdina eelkõige majandus-, rahandus- ja finantsteemadel.
Aastatel 2002–2008, pärast Suprema liitumist EVLI pangaga, pühendus Maripuu varahalduse, privaatpanganduse ja institutsiooniliste investeeringute juhtimise äri ehitamisele, luues uusi investeerimisfonde-lahendusi, kaasates uusi investoreid nii Balti riikidest kui ka rahvusvaheliselt. Maripuu tegutses sel ajal ka majandus- ja investeerimiseksperdina rahvusvahelise Evli Asset Management Allocation Committee koosseisus.
2008. aastal kaasasutas Maripuu investeerimis- ja finantsnõustamise ettevõte, Redgate Capital, kus ta jätkas varajases faasis olevate ettevõtete investeerimisportfelli täiendamist. Sooviga keskenduda kindlatele tegevusaladele ning vältida mõnigast huvide konflikti nõustamise ja investeeringute vahel, jagunes aastal 2016 Redgate Capital kaheks ettevõtteks. Praegu on Maripuu Head Capitali juhtivpartner ja tegevjuht.
Head Capital on investeerimisgrupp, mis keskendub varajase ning hilisemate faasi investeeringutele, ettevõtete laiendamisele ja arendamisele ning aitab firmadel kasvada uues keskkonnas. Head Capital arendab koos rahvusvaheliste partneritega ka uut tegevuskava, mille eesmärk on arendada ettevõtlus- ja finantskirjaoskust, eriti laste ja noorte seas.
Maripuu on mentor Eesti ettevõtlusõppe programmis "Ettevõtlikkuse ja ettevõtlusõppe süsteemne arendamine kõigil haridustasemetel". Ettevõtlikkuse ja ettevõtlusõppe arendamise programmiga edendatakse ettevõtlusõpet nii üld-, kutse- kui kõrghariduses, kus õppijatel kujundatakse ettevõtlikku hoiakut, antakse ettevõtlusteadmisi ja oskusi ning aidatakse sellega kaasa koolilõpetajate konkurentsivõime kasvule tööturul ja Eesti arengule.
Maripuu tegutseb ühtlasi ka mentorina nii EBSi Äriinnovatsiooni programmis kui ka mujal, kus ta aktiivse kommunikatsiooni, praktiliste harjutuste ja coaching’u kaudu aitab kaasa osalejate projektide arengule, teadmiste edastamisele, paneelide kokkupanemisele.
Suprema Academy
Veikko Maripuu on ka üks Suprema Academy eestvedajatest. Suprema Academy on 2006. aastal alustatud rahvusvahelise äri päevaõppe eriprogramm Estonian Business Schooli ja investeerimispanga Suprema koostöös. Programmi eesmärk oli pakkuda noortele võimalus omandada kõrgetasemeline investeerimisalane haridus oma kodumaal, omandada vajalikud teadmised ja oskused, et asuda tööle investeerimisega seotud valdkondades.
Maripuu sõnul oli Academy ellukutsumisel ka laiem tähendus – Eesti pikaajalise konkurentsivõime ja tasakaalustatud arengustrateegia elluviimine, mis tähendab riigis levinud tarbimisele orienteeritud mõtteviisi asendamist säästmisele orienteeritud mõtteviisiga.
Eesti Goethe Selts
Eesti Goethe Selts on Tartus tegutsev teaduslik selts.
Sri Lanka pass
pisi|339x339px|Sri Lanka kodaniku pass Sri Lanka kodaniku pass on dokument, mis väljastatakse Sri Lanka kodanikele rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Sri Lanka passide väljastamise eest vastutab sisserände ja väljarände osakond.
Eesti Goethe Selts
Seltsi esimees on Liina Lukas.
Sri Lanka pass
Sisserände ja väljarände osakond on alustanud biomeetriliste passide väljastamist vastavalt rahvusvahelistele standarditele alates 10. augustist 2015. Vaatamata selliste meetmete kasutusele võtmisele on Sri Lanka järjestikused valitsused teinud vähe jõupingutusi, et parandada oma kodanike viisavaba pääsu välisriikidesse.
Eesti Goethe Selts
1988–1991 viis selts läbi haridusprogrammi (Eesti Goethe-Gümnaasium). Pärast haridusprogrammi jäi seltsi tegevus soiku. 1999. aastal selts taasasutati ja eesmärgiks seati saksa kultuurist huvitatute ühendamine Eestis.
Selts on välja andnud teoseid, aastast 1991 (kuid mitte igal aastal) ilmub seltsi aastaraamat.
Regatt (ansambel)
pisi|Ansambel Regatt esinemas Valkla Rannas Regatt on 2004. aastal asutatud Eesti ansambel.
Koosseis
Tehniline meeskond:
Abas
Abas (vanakreeka keeles Ἄβας) oli vanakreeka mütoloogias Argose valitseja. Ta oli Lynkeuse ja Hypermestra poeg, Akrisiose ja Proitose isa ning Perseuse vaarisa.
Maailm täna
"Maailm täna" on Vikerraadio välispoliitikasaade.
Esimene saade oli Eesti Raadio eetris 31. mail 1971 kell 18.00.
Podgorica lennujaam
Podgorica lennujaam (IATA: TGD, ICAO: LYPG) on Montenegro rahvusvaheline lennujaam ja rahvusliku lennufirma Montenegro Airlines kodulennujaam. Lennujaam asub Golubovcis, Podgorica kesklinnast 11 kilomeetrit lõuna pool.
Maailm täna
Välislingid
Gabriel Hazak – 75