cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rudolf Meier
Meier osales raskekaalus (üle 81 kg) 16. Euroopa meistrivõistlustel (Ida-Berliin, 1965), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Aleksandr Izossimovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja, 17. Euroopa meistrivõistlustel (Rooma, 1967), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Kiril Pandovile (Bulgaaria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 18. Euroopa meistrivõistlustel (Bukarest, 1969), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Elmore'i maakond (Alabama)
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 79 303. Aastal 2000 oli elanikke 65 874.
Ajalugu
Elmore'i maakond moodustati 15. veebruaril 1866 Autauga, Coosa, Tallapoosa ja Montgomery maakonna osadest. Maakond on saanud nime sõjaväe ohvitseri ja poliitiku John Archer Elmore'i järgi.
Miilits (perekonnanimi)
Miilits on eesti perekonnanimi.
Seda perekonnanime (kirjutatud ka Milits ja Militz) on pandud Saarde kihelkonnas Pärnumaal, Hageri, Kose ja Rapla kihelkonnas Harjumaal, Nõo, Võnnu ja Äksi kihelkonnas Tartumaal ja Simuna kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel anti Miilitsa-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Aasaleht ja Maidle.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Miilits 20 mehel ja 24 naisel. Perekonnanimede levikult oli Miilits meeste puhul 6174. ja naiste puhul 5534. kohal.
Aleksandr Smoljar
pisi|Aleksandr Smoljar (2022) Aleksandr Smoljar (vene keeles Александр Александрович Смоляр; sündinud 19. juuli 2001 Južno-Sahhalinskis) on Venemaa võidusõitja, kes on alates 2020. aastast võistelnud Prantsusmaa meeskonnaga ART Grand Prix rahvusvahelistel Vormel 3 meistrivõistlustel.
Vormel Renault
Järgmisel kahel aastal sõitis Venemaa piloot Vormel Renault Eurocupil koos Tech 1 Racing meeskonnaga. Esimesel aastal suurepäraseid tulemusi ei saavutata, samas kui 2019. aastal vahetab ta meeskonda, siirdudes R-ace GP-le. Ta võidab Monzas kohe hooaja esimese võistluse. Ta kordab end, võites Monaco ringrajal 2. sõidu ja võitis oma kolmanda võistluse Saksamaal Hockenheimringil. Ta lõpetas meistrivõistlused Oscar Piastri ja Victor Martinsi järel kolmandal kohal.
Vormel 3
2020. aastal vahetas Smoljar kategooriat ja meeskonda, siirdudes koos ART Grand Prix meeskonnaga Vormel 3 sarja. Võitja kategooria esimene pooluskoht Ungaris võidusõidus on sunnitud katkestama. Esimene poodiumikoht kaasneb Monza sprindisõidu kolmanda kohaga. Võidab hooaja 11. kohal 59 punktiga.
2021. aastal kinnitas ta taas Prantsusmaa koondise poolt koos Frederik Vesti ja Juan Manuel Correaga. Red Bull Ringil peetavate hooajaeelsete testide esimesel päeval püstitab Smolyar päeva parima aja. Hooaja esimesel võistlusel Barcelonas suudab ta prantslase Clément Novalaki ees võita oma esimese kategooria võidu. Taas võidule Paul Ricard, pärast rasket matši prantslase Victor Martinsiga. Lisaks kahele võidule vallutab ta kaks kolmandat kohta ja lõpetab hooaja sõitjate edetabelis kuuendal kohal.
Ficki fajansimanufaktuur
Ficki fajansimanufaktuur oi aastatel 1772–1782 Tallinnas tegutsenud keraamikamanufaktuur, mille toodanguks olid serviisid, keeruliste kaunistustega aromaatnõud, maitseainete alused, puuviljavaagnad, toosid ja soolatopsid ning pisiplastika.
Tallinna Raeapteegi rentnik Carl Christian Fick asutas 1772. aastal Tallinnas, praeguse Luise tänava kohal fajansimanufaktuuri. Toodang oli valmistatud kohaliku sinisavi ja välismaise valge savi segust. Selle manufaktuuri toodang oli valge tinaglasuuriga kaetud ja glasuuripealsete värvidega kaunistatud.
Manufaktuur lõpetas tegevuse 1782. aastal ning lühikese tegevusaja tõttu jäi vabriku kogutoodang arvatavasti tagasihoidlikuks. Meie ajani säilinud esemeid on seetõttu väga vähe ning need on äärmiselt väärtuslikud.
Ficki fajanss on teistest selgelt eristatav oma vormiterviklikkuse, dekoratiivsuse ja lopsaka lilldekoori kaudu ning kujunenud kollektsionääridele tõsiseks ahvatluseks. Mnufaktuuri toodang, mida tuntakse ka lihtsalt Tallinna fajansi nime all, on säilinud vähe, eri muuseumides on kokku ehk 150 eset, erakogude kohta andmed puuduvad. Mõneesemeliste kogudena leidub Tallinna fajanssi Läti, Soome, Rootsi, Taani, Saksamaa, Prantsusmaa muuseumides. Esinduslik kollektsioon on Peterburis Ermitaažil.
Haldreka nina
Haldreka nina on nina Hiiu maakonnas Haldreka külas Haldreka poolsaare tipus. Nina lähedal asub Haldreka päevamärk.
Rannap
Rannap on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti Rannap uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Reinbach. Johan Rannapi palvel kanti Rannap perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 138 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. juulist 1935).
Iivakivi (album)
"Iivakivi" on ansambli Metsatöll 2008. aastal ilmunud album.
Hilgard Muller
Hilgard Muller (4. mai 1914 Potchefstroom – 10. juuli 1985 Pretoria) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi poliitik (Rahvuslik Partei).
Hilgard Muller õppis Pretoria Ülikoolis ja Oxfordi Ülikoolis. 1941–1947 töötas ta õppejõud Pretoria Ülikoolis, seejärel tegutses advokaadina. 1953–1955 oli ta Pretoria linnapea ja 1958–1961 Lõuna-Aafrika Vabariigi parlamendi liige. 1961–1964 oli Muller Lõuna-Aafrika Vabariigi saadik Suurbritannias.
9. jaanuarist 1964 kuni 1. aprillini 1977 oli Hilgard Muller Lõuna-Aafrika Vabariigi välisminister.
Umbluu preemia
pisi|Umbluu preemia "Viltune pendel" 2008. aastal Umbluu preemia (Viltune Pendel) on MTÜ Eesti Skeptik välja antav preemia, millega tõstetakse esile pseudoteaduse edendamisse panustanud isikut või organisatsiooni.
Preemia antakse välja "31. aprillil" ja esimest korda tehti seda 2008. aastal teadusmeedia konverentsil “Teadus – tumm või tummine?”.
Auhinna eeskujuks on muuhulgas olnud James Randi Haridusfondi Lendava Sea Auhind ja Soome skeptikute Huuhaa-auhind Eestis on varem paaril korral välja antud Üraja auhinda.
Krüüdneri külanõukogu
Krüüdneri külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. Külanõukogu halduskeskus asus Sulaoja külas.
Krüüdneri külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Tartumaa Veski valla koosseisus. Külanõukogu esimees 1945. aastast oli Jaan Tens.
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Veski vald likvideeriti ja Krüüdneri külanõukogu territoorium arvati Otepää rajooni koosseisu. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlusega ühendati Krüüdneri külanõukogu ja Vana-Prangli külanõukogu ning moodustati Veski külanõukogu.
Moha (budism)
Avidyā ehk teadmatus on sellele lähedane mõiste. Konkreetsed teadmatuse objektid on erinevates õpetustes erinevad, nagu ka selle ületamise viisid.
Koos iha ja vihaga on rumalus või pettekujutlus üks kolmest meelemürgist. Olemiseratta keskel sümboliseerib seda siga.
Budistlikus kosmoloogias vastab pettekujutlusele õnnetu seisund loomana.
Asju ja nähtusi nähakse pettekujutluste tõttu moonutatuna. Moonutusi (vipallāsa) on kolme liiki:
Moonutuste tõttu võivad tekkida pettekujutlused, et muutuv (anicca) on püsiv (nicca), kannatus (dukkha) on õnn (sukha), isetus (anatta) on mina (attā) ja ebameeldiv (asubha) on meeldiv (subha).
Haldreka poolsaar
Haldreka poolsaar on poolsaar Hiiu maakonnas. Poolsaare tipus on Haldreka nina. Poolsaarel on Haldreka päevamärk.
Montgomery maakond (Iowa)
Montgomery maakond (Montgomery County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Red Oak.
Ajalugu
Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 740.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Benshi
Benshi (弁士) ehk tummfilmi jutustaja oli inimene, kes selgitas ekraanil toimuvat tegevust ja artikuleeris dialooge. Nad töötasid nii üksinda kui ka gruppides, kus kõnelejate rühm ehk setsumei (説明) tegutsesid tegelaste häältena. Üksik benshi pidi samuti oskama teha erinevaid hääletoone, nii madalaid kui ka kõrgeid, et publik saaks hääle järgi filmitegelastel vahet teha.
Benshi töö
Benshi kui osa filmikogemusest oli üldiselt ainulaadne Jaapanile, kuigi filmijutustajad olid olemas ka teistes riikides, nad ei olnud selle kindel osa. Sagedamini tummfilmiga käis kaasa muusika ja heliefektid, kuid Jaapanis oli see kõik sekundaarne benshile.
Jutustajal oli oma stsenaarium ja kirjeldus pildil toimuvast, kuid mõni benshi eelistas improviseerida, et etendusse oma iseloomu sisestada. Kuna filmid olid tihti ahelas, pidid nad samu olukordi erinevalt selgitama ja kommenteerima. Lisaks neil oli olemas trumm ja plaksutaja, mis lisas draamatilisust.
Benshi töö ei olnud ainult teatris vaid nad tegutsesid ka väljaspool, neil oli kohustus publikule filme reklaamida, neid kaasa haarata ja õpetada neid arusaama filmikunstist, sest see oli uus kunst, millest inimesed sel ajal veel ei mõistnud. Nende teatritöö oli pidevalt arengus, populaarsematel jutustajatel tekkisid ka omad stiilid, mis meelitasid vaatajaid.
Tsensuur hakkas vaikselt kaduma ja hakati näitama keelatuid filme, kui benshi suutis narratiivi piisavalt muuta, et see ei läheks valitsuse uskumuste vastu. Benshid hakkasid koguni kontrollima, mida ja kuidas näidata, sest neil oli tohutu võim meedias.
Valitsus ei olnud ainuke, kellele ei meeldinud benshi kasvav võim, mõned filmitegijad ja -entusiastid arvasid, et nad rikuvad kunsti ‘puhtust’ ja liigselt sisestavad ennast narratiivi. Samuti pakuti, et nad ei ole piisavalt maailma näinud, et seda teistele selgitada, mis oli enamus benshi-de kohta õige. See opositsioon sai suuremaks 1910ndatel, kui lääne filmid olid piisavalt lihtsad, et nendest arusaamine ei nõudnud kellegi sekkumist ja Jaapanis oli liigne sõltuvus jutustajatele, kes võtsid filmi au endale.
Benshi teke
Filmijutustaja roll sarnastas varasemate kogemustega teatris ja muudes meelelahutus toimumiskohtades, mis tähendas, et rahvas võttis selle omaks üsna kiirelt. See soodustas filmikunsti populariseerimist Jaapanis ja tõi endaga kaasa uue ajaviide laine. Benshi ja filmi suhe esineb varasemas etoki (絵解き) kunstis, kus samuti oli kaks taset, pilt ja selgitus, mille tuttavlikkus kandus edasi ja aitas kaasa benshi arengule. Veel sarnasus leidub gento (幻燈) ehk latern etenduses, kus valguse abil sai näidata erinevaid kujusid, mis samuti olid koos narratiiviga. Selle põhjal saab väita, et benshi teke oli loomulik areng filmikunstile, sest kultuuri traditsioonid tõlgendasid uut kunsti samal viisil nagu eelmisi.
Esimesed benshi-d olid teatri taustaga ning kõige esimene tuntud jutustaja oli Ueda Hotekein, kes paistis välja oma oskusega selgitada kõike toimuvat, isegi kui ta ise sellest parajasti aru ei saanud. Ta kindlustas oma positsiooni filmiga „Suudlus“ ("The Kiss"), mille pikkus oli üks minut ja Jaapani tsensuur sel ajal ei lubanud sündsusetu sisu, kuid Ueda Hotekein suutis selgitada suudlust kui tervitust, mis politsei arvates oli sobilik ning film järsult kasvas populaarsuses.
Populaarsuse kõrgpunkt
Publik oli harjunud benshi-dega nii palju, et filmikogemust ei peetud ilma nendeta täiuslikuks. Nii oli isegi helifilmi tekke järel 1920ndatel tummfilmid jätkuvalt populaarsemad ja see jätkus kuni 1930ndate lõpuni Helifilmid hakkasid domineerima alles siis, kui nende kvaliteet hakkas ületama benshi etendust.
Populaarsuse haripunktis olid benshi-d sama kui mitte rohkem populaarsemad kui filmid ise. Filmi plakatite kõrval olid alati suured benshi lipud, mis näitasid filmiga kaasnevat jutustajat, mis meelitas publikut tihemini kui filmid.
Hauaneem
Hauaneem (ka Hauanieme) on neem Harju maakonnas Kuusalu vallas Pärispea poolsaare tipus.
1985. aasta Tillanderi juveelipoe rööv
1985. aasta Tillanderi juveelipoe rööv oli 17. aprillil 1985 Soomes Helsingi kesklinnas Aleksanterinkatu tänaval Tillanderi juveelipoes toime pandud relvastatud rööv. Röövitud ehete väärtus oli umbes 1,4 miljonit Soome marka. Röövi panid toime Alex Lepajõe ja Raivo Roosna.
Päev hiljem röövisid samad mehed Helsingi Osakepankki Käpylä kontorist 100 000 Soome marka. Kolme päeva pärast Lepajõe ja Roosna vahistati. Röövitud ehteid ei leitud.
Viru Õlu
pisi|Viru Õlu tootmiskompleks Haljalas Viru Õlu olid Eesti õlletehas, mille tootmisüksus paiknes Lääne-Virumaal Haljalas. 2021. aasta lõpus teatas AS Viru Õlu tegevuse täielikust lõpetamisest.
Ajalugu
Õlletehas töötab Haljalas 1975. aastast saati. Esimene õllevirre keedeti 7. juulil, õlle villimine algas 7. augustil 1975. Esimesel aastal toodeti 6400 hektoliitrit õlut, teisel 50 690 hektoliitrit.
1985. aasta Tillanderi juveelipoe rööv
Tillanderi kullassepaäri juhtivtöötajad lahkusid omal soovil töölt mõne kuu jooksul pärast röövi. Lepajõele ja Roosnale mõisteti ligi kaheksa-aastane vanglakaristus. Lepajõe vabanes vanglast ennetähtaegselt 1989. aastal ning Rootsi Norrköpingi vanglasse karistust kandma läinud Roosna põgenes sealt 1989. aastal.
Viru Õlu
Ajalugu
2. juulil 1991 reorganiseeriti Viru kolhoosi õlletehas ASiks Viru Õlu, juhatuse esimeheks sai Viru kolhoosi senine esimees Toomas Varek (tegevdirektori ametis kuni 1996). 28. juulil 1992 ostis aktsiate kontrollpaki Taani karastusjoogitootja Harboes Bryggeri AS. Harboele kuulub alates 2008. aastast ka Pärnu õlletehases kaks aastat varem kasutusele võetud kaubamärk H.F.Puls, mida samuti turustab Viru Õlu.
2000. aastal oli ASi Viru Õlu turuosa 7%, 2003. aastal 10,2%, 2005. aastal 13% ja 2007. aastal 9,0%. Toodang oli 2005. aastal 164 100 hl, 2007. aastal 115 400 hl.
Sortiment
Algselt toodeti Viru õlletehases vaid Žiguli õlut, hiljem lisandusid Žiguli eripruul, Riia, Moskva ja Kuldne Oder. 1990. aasta juulis alustati esimese tumeda õlle Viru tootmist. 1991. aasta kevadel hakati tootma heledat õlut Toolse, 1992. aasta jõuludeks tumedat õlut Jõulumees.
1993 jõudis tootmisse tume Palmse õlu. 1994 lisandusid tootevalikusse hele Vihula õlu ning tumedad hooajaõlled Lihavõtte ja Jaanik, 1996 Mihkli õlu. 1995. aastal alustati karastusjookide tootmist. Esimesed margid olid Orange, Original taste Cola ja Aqua vesi.
1997. aasta veebruaris saadi Harboes Bryggerilt kange heleda õlle Bear Beer (7,5%) litsents. Hiljem hakati tootma Bear Beeri kuni 10% alkoholisisaldusega. 2001 võeti kasutusele kaubamärk Frederik. Turule jõudsid uued õllesordid Frederik Premium ja Frederik Pilsner, lahja alkohoolne jook Shandy (2,5%).
Toodetud on ka õllemarke Talveõlu, Trump Classic, Trump Ice Beer, Vahva Sõdur, Frederik Tosin (12,0%) jt.
Tänapäeval valmistab Viru Õlu lisaks mitmele õllesordile (Wiru Kadakaõlu, Wiru Export, Wiru Premium, pilsner Toolse, tume õlu Palmse, Frederik Pilsner, alkoholivaba Frederik Vaba, Saunaõlu, Bear Beer, Žiguli) ka poolkuivi siidreid Puls, PURE kaubamärgiga täismahlu (kaubamärgi omanik on Harboe Bryggeri), limonaadi Mõmmi, koolajooke Cola ja Cola Minus, near-water jooke MU ning energiajooke Hustler ja Hustler Strong. Toodetakse siirupisarju Ambrosia ja Päikesemarja. Viru Õlu vahendab Harboe limonaadisarja Öko ning õllemarke Darguner Pilsner ja Harboe Red, samuti Hollandi õlut Oranjeboom.
Lääneranna veskiraha
pisi Lääneranna veskiraha on meenemünt, mis loodi jäädvustama Eesti Vabariigi 100. aastapäeva ja samal perioodil haldusreformiga väikestest valdadest koosneva Lääneranna valla ühinemist. pisi Väike kogus münte on ajakapslis maasse kaevatud ja peidetud Laelatu puisniidu piirkonda.
Mündi aversil on kujutatud tuuleveskit, mündi keskel on auk, mis annab võimaluse münti soovi korral kaelaehtena kanda või muul moel kinnitada.
Mündi reversil on Eesti kaart, millel  Lääneranna valla suunas näitamas kompassi nõel, mille teravik on Rame küla suunas, sest selles kohas sündisid plaanid ja mõtted kuidas münt võiks välja näha.
Padure
Padure on küla (vidējciems) Lätis Kuldīga piirkonnas, Padure valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 40 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Kuldīgast 8 ja Riiast 160 kilomeetri kaugusel. Padures on postkontor ja raamatukogu.
Padure kujunes endise Padure mõisa (Paddem) keskuse juurde. Padure mõisa hoonetekompleks (sealhulgas ait, häärber ja mõisa park) on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised.
Külas kasvav tamm ümbermõõduga 4.35 meetrit ja pärn ümbermõõduga 4.1 meetrit on looduskaitse all.
Aastal 2005 oli külas 241 elanikku. Aastal 2018 oli elanikke 230, aastal 2020 aga 227.
Kallista Kann
Hermine Kallista Kann (28. veebruar 1895 Tartu – 23. märts 1983 Tallinn) oli eesti keeleteadlane ja õpetaja.
Hariduskäik
Ta lõpetas 1913. aastal Tartu Puškini-nimelise Tütarlaste Gümnaasiumi ning õppis aastatel 1916–1918 Harkovi kõrgematel naiskursustel.
Elizabeth Catlett
pisi|Elizabeth Catletti skulptuur
Kallista Kann
Hariduskäik
Õppis aastatel 1927–1932 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, lõpetas 1932. aastal cum laude. Täiendas end aastatel 1935–1936 Prantsuse Teadusliku Instituudi stipendiaadina Pariisis. Kaitses 1937. aastal Tartu Ülikoolis magistriväitekirja "La Place de l'Adjectif dans "Erec et Enide" et "Cligés" par Chrétien de Troyes" ja sai magistrikraadi (kinnitati 1946. aastal kui filoloogiakandidaadi kraad).
Elizabeth Catlett
Elizabeth Catlett (sünninimi Alice Elizabeth Catlett; 15. aprill 1915 – 2. aprill 2012) oli Ameerika graafik ja skulptor.
Ta on tuntud oma mustade skulptuuride ning 1960. ja 1970. aastatel tehtud fotodega. Need kunstiteosed olid poliitiliste teemadega.
Kallista Kann
Töökäik
Oli aastatel 1914–1925 võõrkeelte õpetaja Ukrainas ja Gruusias. Aastatel 1927–1935 oli ta ülikooliõpingute ajal Prantsuse Teadusliku Instituudi sekretär Tartus. Töötas aastatel 1936–1944 Tallinna Prantsuse Lütseumi saksa ja prantsuse keele õpetajana. Aastatel 1944–1945 oli ta Tallinna 4. Keskkooli direktor.
Oli aastatel 1945–1949 Tartu Riikliku Ülikoolis Lääne-Euroopa rahvaste filoloogia (1947. aastast Lääne-Euroopa keelte) kateedri vanemõpetaja, 1949 dotsent, 1950–1952 Lääne-Euroopa keelte, 1953–1961 võõrkeelte, 1961–1963 saksa keele kateedri juhataja, 1963–1966 saksa keele kateedri dotsent. Läks 1966. aastal pensionile.
Teoseid
Koostanud prantsuse ja saksa keele õpikuid.
Isiklikku
Tema isa oli koorijuht ja rahvusliku liikumise tegelane Hans Kann.
Freyja Film
Freyja Film on 1990 Tõnu Virve asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on teinud mängu-, dokumentaal- ja õppefilme.
Venemaa Keisririigi Teedeministeerium
Venemaa Keisririigi teedeiministeerium (vene Министерство путей сообщения Российской империи; lühend MPS) oli 1865. aastal Venemaa keisririigis keisri ukaasiga loodud valitsusasutus, mis pidi tagama ühtse poliitika vee-, maantee- ja raudteetranspordi sfääris ning ellu viima üldjuhtimist transpordiühenduse valdkonnas.
Ministeerium asus Peterburis aadressil Fontanka kaldapealne 117. Esimeseks teedeministriks määrati Pavel Melnikov, Peterburi–Moskva raudtee projekti üks autoreid ja kes oli MPS-i eelkäija Teede peavalitsuse juht.
Melnikovi juhtimisel töötati ministeeriumis välja Venemaa raudteedevõrgu arengukava. Kavandati rajada Lõunaraudtee – Moskvast Sevastopolini; Idaraudtee – Orjolist Saratovini; Lääneraudtee – Orjolist üle Smolenski ja Viciebski Daugavpilsini; Kaguraudtee – Jekaterinoslavist Rostovini. Raudteede kogupikkus pidi ulatuma 4816,7 kilomeetrini.
Ministeeriumis säilitati juba 1842. aastal (siis nimetati MPS-i eelkäijat Vene keisririigi teede ja ühiskondlike hoonete peavalitsuseks) loodud Raudteede osakond (departemang). Juurde loodi Eraraudteede peainspektori valitsus, Ehitusvalitsus (1867), Riigiraudteede valitsus (1880) ja Raudteede inspektsioon (1892).
Raudteede kogupikkus ulatus 1900. aastal 44,9 tuhande, 1913. aastal 58,5 tuhande kilomeetrini.
Viimane Vene Keisririigi teedeminister oli Eduard Krieger-Voinovski, kes 28. veebruaril (vkj) 1917 arreteeriti Veebruarirevolutsiooni käigus (mõne aja pärast siiski vabastati). Ministeerium nimetati ümber Venemaa Ajutise Valitsuse teedeministeeriumiks (Министерство путей сообщения Временного правительства России).
pisi|[[Pärnus sündinud sõjamereväelane, hilisem Vene keisririigi teedeminister Konstantin Possiet]]
Teedeminister
Ministeeriumi juhiks oli minister. Aastatel 1865−1917 oli ametis 11 teedeministrit, ajuti täitis ministeeriumi juhi kohuseid ministeeriumi direktor. Ministrite hulgas oli mitu baltisakslast.
Narva linavabrik
pisi|Narva linavabrik Narva linavabrik (Нарвская суконная фабрика) ehk OÜ Narva Linaketramise Manufaktuur (vene keeles Товарищество на паях "Нарвская льнопрядильная мануфактура" ) oli aastatel 1851–1944 Narvas Jaani linnaosas (praegu Jaanilinn Venemaal) töötanud tekstiilivabrik.
Ajalugu
Vabriku asutas Alexander von Stieglitz 15. aprillil 1851 Narva jõe idakaldale kalevivabriku kõrvale Narva linaketramis- ja kudumisvabriku nime all. Vabriku hooned valmisid 1855. aastal, ehitamist juhendas inglane F. Kinnel.
Aastast 1880 tegutses vabrik osaühisusena OÜ Narva Linaketramise Manufaktuuri nime all.
Narva linaketrusvabriku filiaaliks sai 1891. aastal ostetud Milleri presendivabrik Peterburis.
Vabrik natsionaliseeriti Riigivolikogus 23. juulil 1940 vastu võetud pankade ja suurtööstuste natsionaliseerimise deklaratsiooni alusel. Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu 06.03.1941 määrusega nimetati Narva Linaketramise Manufaktuur ümber Narva Lina-Manufaktuuriks. pisi|Ivangorodi lina- ja džuudivabrik Teises maailmasõja ajal oli vabriku hoonetes juutide vangilaager. Sõja lõpus vabrik hävis, ent hiljem vabrik taastati ja see töötas nime all Ivangorodi lina- ja džuudivabrik (vene keeles Ивангородская льноджутовая фабрика).
Vabriku hooneid on ümber ehitatud ja need on säilinud siiani. Nõukogude ajal oli peamine toodang toiduainete pakkimiseks ette nähtud džuudikotid. Ettevõte tegutseb ka praegu. Kui sünteetiline pakend vahetas naturaalse pakendi välja, siis toodangu maht vähenes tunduvalt. Nüüd toodetakse seal enamasti köisi ja vapialuseid.
Toodang
Vabrikus toodeti näiteks purjeriiet ja alates 1882. aastast džuutriiet. Oletatavasti oli Narva linavabrikus valmistatud riide kvaliteet hea, sest toodangu eest 1862. aastal anti parun Stieglitzile Peterburis tööstustoodete näitusel suur hõbemedal. 1905. aastal tootmismahu järgi oli vabrik Venemaa linatööstus-ettevõtete seas kolmandal kohal. 1930. aastate keskel läks 70% toodangust välismaale. .
Madalyn Murray O'Hair
pisi|Madalyn Murray O'Hair (1983) Madalyn Murray O'Hair (neiupõlvenimi Madalyn Murray Mays; 13. aprill 1919 Pittsburgh – 29. september 1995 San Antonio) oli Ameerika Ühendriikide aktivist ja ateistliku liikumise tegelane.
1963. aastal asutas ta organisatsiooni American Atheists, mille president ta oli kuni 1986. aastani. Seejärel sai organisatsiooni presidendiks tema poeg Jon Garth Murray.
27. augustil 1995 kadusid Madalyn Murray O'Hair, Jon Garth Murray ja pojatütar Robin Murray O’Hairi oma kodust. 2001. aasta jaanuaris tunnistas David Waters üles Murray-O'Hair perekonna röövimise ja tapmise.
Eneseteadlikkus
Eneseteadlikkus on enesekontrollivõime ja võime tunnustada ennast üksikindiviidina, kes seisab eraldi keskkonnast ning teistest üksikindiviididest.
Teatud tundevarjundiga enesekohane hoiak ehk enesehinnang on omane igale suhtlevale inimesele. Enesele hinnangu andmine tähendab sisuliselt enese võrdlemist teiste inimestega.
Minakäsitlust ehk minakontseptsiooni võib mõista kui tervikut, mis sisaldab inimese tundeid, hoiakuid, hinnanguid ning kirjeldavaid tunnuseid enda kohta. Väliselt väljendub inimese minakäsitlus käitumises ja iseloomujoontes ning seesmiselt selles, mida ta enda ja maailma suhtes tunneb.
Eneseteadlikkus kui emotsionaalne andekus
Eneseteadlikkus kujuneb mitte üksnes pildist, mis meil iseenda kohta on, vaid ka sellest, millist pilti teised kellestki omavad.
Röntgendifraktsioonanalüüs
pisi|Pika säriga foto töötavast röntgendifraktomeetrist. Fotol on näha goniomeetri skaneerivate õlgade liikumine. Kaspar Kallipi foto pisi|Röntgendifraktsioonanalüüs mineraloogilise koostise määramiseks. Peeter Paaveri foto Röntgendifraktsioonanalüüs (XRDA – inglise keeles X-ray diffraction analysis; ka XRD ehk "röntgenikiirte difraktsioon") on kristalliliste materjalide atomaarse või molekulaarse struktuuri uurimismeetod, milles kasutatakse uuritavale materjalile langeva röntgenikiirguse difrageerumist ja selle detekteerimist. Mõõtes difrageerunud kiirte nurki ja intensiivsusi on võimalik määrata aatomtasandite vahekaugus materjalis ning koostada selle elektrontiheduse kaart. Selliselt kaardilt on võimalik leida aatomite keskmine asukoht kristallvõres.
Röntgendifraktsioonanalüüsiks on vajalik vastava seadme, röntgendifraktomeetri, olemasolu. Selles asub röntgenikiirgust tekitav röntgenitoru, millest saadav monokromaatne ja kollimeeritud kiir juhitakse kindla nurga all proovile. Proovilt difrageerunud kiir registreeritakse nurkvahemikke skaneeriva detektoriga. Difraktomeetri röntgenitoru ja detektor asuvad üldjuhul ühise teljega goniomeetril.
Hundipea neem
Hundipea neem (ka Hundipea nukk) on neem Tallinnas Hundipea poolsaarel. Neemel asub Hundipea sadam.
Röntgendifraktsioonanalüüs
Röntgendifraktsioonanalüüs on seotud sarnaste struktuuranalüüsi meetoditega, kus röntgenikiirte asemel kasutatakse neutroneid või elektrone. Polükristalsete materjalide uurimiseks võib kasutada ka väikeste nurkade röntgenhajumist (SAXS – small-angle X-ray scattering), mida saab teostada röntgendifraktomeetriga.
Kristallograafia ja röntgenikiirte ajalugu
alt=Kepleri konjektuur 2|pisi|Joonis [[Johannes Kepleri traktaadist "Strena Seu de Nive Sexangula". Joonisel kujutab Kepler oma oletust tihepakendi tekkimisest. (1611)]] Kristallide korrapära ja sümmeetriat on täheldatud juba ammu, kuid põhjalikuma uurimisega hakati tegelema alles 17. sajandil. Johannes Kepler püstitas 1611. aastal oma lühikeses traktaadis "Strena seu de Nive Sexangula" ('uusaastakink ehk kuusnurkne lumehelves') hüpoteesi, et lumehelveste kuusnurkset sümmeetriat põhjustab kerakujuliste veeosakeste tihepakend.
Taani teadlane Nicolaus Steno (1669) hakkas tegema kristallide sümmeetria eksperimentaalseid uuringuid. Steno näitas, et tahkudevahelised nurgad on kõikide samast materjalist kristallide korral ühesugused. René Just Haüy (1784) avastas, et kristalli kõiki tahke saab kirjeldada ühesuuruste ja samakujuliste klotside lihtsate ladumistega. Nendest teadmisest lähtudes andis William Hallowes Miller 1839. aastal kristalli tahkudele kolmest väikesest täisarvust koosneva tähise, mida kasutatakse Milleri indeksi nime all tahkude ja tasandite määramiseks ka tänapäeval.
1895. aastal, kui käis tihe kristallide sümmeetria uurimine, avastas Wilhelm Röntgen uue kiirguse.röntgenikiired. Enne kui polnud kindlaid andmeid nende kiirte omaduste kohta olid füüsikud pigem ebakindlad, millega täpselt tegemist on. Röntgen nimetas kiirguse X-kiirteks. Alles järgmise sajandi esimesel kümnendil selgus, et tegu on elektromagnetilise kiirgusega. Sel ajal oli valdav valguse laineteooria (täpsemalt Maxwelli elektromagnetkiirguse teooria) ning Charles Glover Barkla näitas, et röntgenikiired käitusid nii, nagu võiks elektromagnetkiirguselt oodata. Röntgenikiirgus polariseerus ning omas diskreetseid spektraaljooni nagu nähtav valgus. Arnold Sommerfeldi laboratooriumis tehtud ühe pilu eksperimendid viitasid, et röntgenikiirte lainepikkus on ligikaudu 1 ongström. Ent teadlaste seas puudus jätkuvalt otsustav üksmeel selle kiirguse olemuse kohta, sest tol ajal puudusid arusaamad kiirguse tekkimise põhjuste kohta. Aatomite ehitust selgitav teooria oli alles kujunemisjärgus ja puudus selge pilt aatomi sisestruktuuri ja selles toimuvate protsesside kohta.
Röntgendifraktsioon
Kristallid moodustuvad regulaarselt paiknevatest aatomitest ning röntgenikiirgust võib vaadelda kui elektromagnetilise kiirguse laineid. Aatomid (eelkõige aatomis olevad elektronid) hajutavad röntgenikiirguse laineid. Sarnaselt vette langeva kiviga, mis tekitab enda ümber kontsentrilisi laineid, põhjustavad ka elektronid röntgenikiirte hajumist sfääriliste lainetena. Seda nähtust tuntakse elastse hajumisena ning elektronid on hajutajad. Kui kristallis moodustub regulaarne jada hajutajatest, siis tekib ka röntgenikiirguse kristallile langemisele sfääriliste lainete jada. Kuigi enamikus suundades need lained tühistavad teineteist läbi destruktiivse interferentsi, siis üksikutes kindlates suundades nad vastavalt Braggi seadusele liituvad.
Efektiivse ja praktiliselt otstarbeka interferentsi saamiseks peab röntgenikiirte lainepikkus olema samas suurusjärgus (1–100 Å) kristalli tasanditevahelise kaugusega d. Põhimõtteliselt tekib difraktsioon igasuguselt regulaarselt hajutajate võrelt nagu näitas Francesco Maria Grimaldi juba 1665. aastal. Märkimisväärse intensiivsusega difraktsiooni saamiseks on siiski vaja, et hajutajate vahe ja lainepikkus oleksid sarnaste lineaarmõõtmetega. Esimesed tehislikud difraktsioonivõred konstrueeris David Rittenhouse 1787. aastal ja Joseph von Fraunhofer 1821. aastal. Paraku on nähtava valguse lainepikkus (3800–7000 Å) liiga pikk, et jälgida difraktsiooni kristalli aatomtasanditelt. Samuti ei teatud enne esimeste röntgendifraktsiooni eksperimentide läbiviimist täpselt aatomtasandite vahekaugust.
Difraktsiooniteooria
alt=Braggi seadus|pisi|Vasakpoolsel joonisel on Braggi tingimus täidetud ja [[Faasinihe|käiguvahe (punase ja rohelise osa summa) on täisarv lainepikkusi ning tekib konstruktiivne interferents. Parempoolsel joonisel pole tingimus täidetud ning difraktsiooni ei teki.|490x490px]]
Braggi seadus
Braggi seadus on Laue difraktsiooni erijuhtum, mis kirjeldab kristallvõrelt hajunud koherentse ja mittekoherentse kiirguse nurki. Kui aatomile langeb röntgenikiirgus, siis see paneb aatomi elektronpilve liikuma nagu kõik elektromagnetilised lained. Laengute liikumine põhjustab taaskiirgumist samal sagedusel nagu pealelangev kiirgus ning seda nähtust tuntakse Rayleigh' hajumisena.
William Lawrence Bragg ja tema isa William Henry Bragg avastasid 1913. aastal, et erinevalt näiteks vedelikest, tekitavad kristallilised tahkised röntgenikiirte toimel üllatuslikke peegeldusmustreid. 1915. aastal said nad NaCl, ZnS ja teemandi kristallstruktuuri kirjeldamise eest Nobeli auhinna.
Difraktsioonieksperimendis jälgitava konstruktiivse interferentsi tingimusel tekkivat difraktsiooni kirjeldab Braggi seadus
, kus"d – aatomtasandite vahekaugus, θ – kiirguse langemisnurk, n – suvaline täisarv, λ – kiirguse lainepikkus."
Mineraloogia ja metallurgia
1920. aastatest saati on röntgendifraktsioon olnud peamine meetod aatomite paiknemise määramiseks mineraalide ning metallide ja sulamite kristallvõres. Röntgenkristallograafia kasutus mineraloogias algas, kui 1924. aastal määras Menzer granaadi kristallstruktuuri. Linus Pauling jõudis Mg2Sn struktuuri uurides 1929. aastal oma teooriani iooniliste kristallide stabiilsusest (Paulingi reeglid).
17. oktoobril 2012 tegi kulgur Curiosity Marsil esimese röntgendifraktsioonanalüüsi Marsi pinnasest. Analüsaatori tulemused näitasid mitme mineraali, sealhulgas päevakivi, pürokseeni, oliviini ja Hawaii saartel leiduvate basaltsete muldade olemasolu.
Orgaaniliste ja väikeste biomolekulide uurimine
pisi|200x200px|Lihtsa porfüriini struktuur Esimese orgaanilise ühendi, heksametüleentetramiini, struktuur leiti 1923. aastal. Sellele järgnes mitmete pika ahelaga rasvhapete, mis on olulised osad bioloogilistes membraanides, uurimine. Märkimisväärne läbimurre oli ftalotsüaniini, suure tasapinnalise molekuli, struktuuri leidmine. Ftalotsüaniin sarnaneb selliste porfüriinidega nagu klorofüll, mis on bioloogiliselt olekult molekulid.
Bioloogiliste makromolekulide uurimine
Valkude kristallstruktuuri lahendamine algas 1950. aastate lõpus, kui Sir John Cowdery Kendrew tuvastas kašeloti müoglobiini struktuuri ning sai selle eest 1962. aastal koos Max Perutziga Nobeli auhinna keemias. Praeguseks on tuvastatud üle 115 000 valgu, nukleiinhappe ja teiste bioloogiliste molekulide struktuuri. Võrdluseks võib tuua, et konkureeriv uurimismeetod TMR-spektroskoopia ehk tuumamagnetresonantsspektroskoopia on võimaldanud tuvastada 12 109 ühendi keemilist struktuuri.
Röntgenkristallograafia leiab tänapäeval kasutust ka ravimiuuringutes, kus jälgitakse, kuidas ravim interakteerub valgu molekuliga ning missugused muutused võiksid seda parendada.
Monokristallide uurimine
Monokristallide uurimine on röntgenkristallograafia vanim meetod, mille käigus röntgenikiirgus langeb üksikule monokristallile ning difrageerunud kiired registreeritakse fotopaberi või elektroonilise detektoriga. Eksperimendi tulemusena saadakse difraktsioonipilt, millel täppide intensiivsus ja nurk kristalli suhtes salvestatakse sõltuvalt uuritava kristalli pööramisest. Tekkivaid difraktsioonimaksimume nimetatakse refleksideks kuna need vastavad röntgenikiire peegeldumisele kindlatelt aatomtasanditelt
Kristallilisus
Röntgendifraktsiooni efektiivseks tekkeks on vajalik proovi suur kristallilisuse määr. Amorfsetes materjalides puuduvad regulaarselt paiknevad aatomtasandid, mistõttu ei teki diskreetseid reflekse ning saadav difraktsioonimuster sisaldab vähe infot. Mõnede proovide korral on võimalik kristallilisust parandada seda eelnevalt töödeldes, eelkõige lõõmutades või ümber kristallides.
Andmete kogumine ehk difraktsioonieksperiment
alt=Difraktogramm|pisi|330x330px|Tüüpiline ühefaasilise polükristallilise proovi difraktogramm [[titaandioksiidi (TiO2) rutiili faasi näitel. Y-teljel on toodud intensiivsused meelevaldsetes ühikutes, X-teljel on difraktsiooninurk 2θ]] Polükristalliliste proovide ja pulbrite uurimiseks kasutatakse enamasti difraktomeetreid, mis võimaldavad nii röntgenitoru kui ka detektori pööramist. Difraktomeetri põhiline element on goniomeeter ehk täpne nurgamõõtja, mis võimaldab seada nii kiirgusallika kui ka detektori kindla nurga alla proovi pinna suhtes. Kasutusel on mitme mõõtegeomeetriaga režiimid, neist levinumad on Bragg-Brentano geomeetria ja paralleelkiire (parallel beam) geomeetria.
Eksperimendi käigus skaneerivad röntgenitoru ja detektor proovi pinna etteantud nurkvahemikus ning andmed edastatakse arvutisse, kus neid saab edasi töödelda.
Andmetöötlus
Röntgendifraktsiooni andmetest info ammutamiseks on vajalik professionaalne andmetöötlus. Eelkõige tuleb saadud andmetelt lahutada õhus hajunud ja detektorisse jõudnud kiirguse signaal ning samuti siluda müraseid andmeid. Seejärel leitakse Braggi seaduse abil reflekside nurkadest aatomtasandite vahekaugused. Neid omakorda interpreteerides on võimalik leida lihtsamate kristallide võreparameetrid.
Andmete hoiustamine ja jagamine
Tundmatu proovi tuvastamiseks on mugav võrrelda andmeid juba varem mõõdetud teadaoleva aine andmetega. Selleks on loodud mitmeid andmebaase, kuhu on kogutud kvaliteetsed struktuuriandmed, mida saab võrrelda tundmatu prooviga viimase tuvastamiseks. Mõned sellised andmebaasid on ICSD, ICDD ja COD.
Elastne ja mitteelastne hajumine
Röntgendifraktsioonanalüüs on elastse hajumise meetod, mis tähendab, et proovile langevad ja sellelt difrageeruvad kiired on sama energiaga, muutub ainult kiire liikumissuund. Mitteelastse hajumise korral toimub energia ülekanne, kus osa pealelangevast energiast kulub aatomite sisemiste elektronkihtide ergastamiseks ja hajuvad kiired on väiksema energiaga. Selline nähtus ei ole tavalise difraktsioonanalüüsi juures kasulik, kuna mõõdetav intensiivsus väheneb. Siiski saab seda nähtust kasutada meetodites, kus uuritakse ergastusmoode.
Muud röntgenikiirte meetodid
Röntgenikiirgust kasutatakse ka läbivalgustavas röntgenograafias meditsiinis.
Elektron- ja neutrondifraktsioon
Peale röntgenikiirguse võib difraktsioonanalüüsiks kasutada ka teisi suure energiaga osakesi nagu elektronid ja neutronid. Kuigi elektron- ja neutrondifraktsioon põhinevad teistsugustel mehhanismidel kui röntgenikiirte hajumine, on saadavad difraktogrammid sarnased ja interpreteeritavad samade meetoditega.
Mauritiuse jalgpallikoondis
Mauritiuse rahvuslik jalgpallimeeskond on Mauritiuse riiklik jalgpallikoondis. Neid juhib Mauritiuse jalgpalliliit ja koondis on FIFA liikmed.
Lepajõe
Lepajõe on eesti perekonnanimi.
Pērse jõgi
Pērse on jõgi Lätis, mis voolab läbi Madona ja Aizkraukle piirkonna, ning suubub Koknese piiskopilinnuse varemete juures Daugava jõkke.
Lepajõe
Nimede eestistamisel anti Lepajõe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Jürisson.
Eestis oli seisuga 1. jaanuar 2019 perekonnanimi Lepajõe 8 mehel ja 7 naisel.
Avolar
pisi|Avolari [[Boeing 737|Boeing 737-300 lennuk]] Avolar oli Mehhiko odavlennufirma. Selle peakorter ja suurim kodulennujaam asusid Tijuanas.
Ristluslaevade loend
Selles nimekirjas on loetletud ristluslaevu. Teiste reisilaevade kohta, mis veavad ka kaupu, vaata artikleid "Parvlaev" ja "Reisi-kaubalaev".
Muscatine'i maakond
Muscatine'i maakond (Muscatine County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Häädemeeste nina
Häädemeeste nina on nina Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Häädemeeste alevikus. Nina juures suubub merre Häädemeeste jõgi. Nina jääb Luitemaa looduskaitseala piiridesse.
Muscatine'i maakond
Maakonna halduskeskus on Muscatine.
Ajalugu
Maakond moodustati 7. detsembril 1836.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 42 745.
Yingluck Shinawatra
thumb|left|Yingluck Shinawatra (2011) Yingluck Shinawatra (tai keeles ยิ่งลักษณ์ ชินวัตร; sündinud 21. juunil 1967) on Tai ettevõtja ja poliitik, partei Pheu Thai liider. 5. augustist 2011 kuni 7. maini 2014 oli ta Tai peaminister.
Ta oli Tai esimene naispeaminister.
Endine peaminister Thaksin Shinawatra on Yingluck Shinawatra vend.
7. mail 2014 tagandas Tai konstitutsioonikohus ta ametist, süüdistades teda põhiseaduse rikkumises.
Elmore'i maakond
thumb|Elmore'i maakonna kohtumaja
Elmore'i maakond (Elmore County) on maakond USA-s Idaho osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Mountain Home.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 27 038. Aastal 2000 oli elanike arv 29 130.
Ajalugu
Elmore'i maakond moodustati 7. veebruaril 1889. aastal ning maakonna halduskeskuseks sai Rocky Bar. Maakond on saanud nime Ida Elmore'i kaevanduste järgi, mis asusid Silver City lähedal Owyhee maakonnas. 4. veebruaril 1891 viidi maakonna halduskeskus üle Mountain Home'i.
Ilze Indriksone
pisi|Ilze Indriksone 2018. aastal Ilze Indriksone (abielus Ilze Liepiņa; sündinud 29. oktoobril 1974 Talsis) on Läti keskkonnaplaneerimise spetsialist ja poliitik, ta oli aastatel 2000–2011 erakonna Isamaale ja Vabadusele/LNNK liige, aastast 2011 on ta Rahvusliku Liidu "Kõik Läti eest!" – "Isamaale ja Vabadusele/LNNK" liige. Ta on 26. maist 2022 Läti majandusminister.
Ta sündis aastal 1974 Talsis. Pärast Laidze põhikooli lõpetamist sai ta keskhariduse aastal 1992 praeguses Talsi riigigümnaasiumis, misjärel asus ta õppima Bulduri aiandustehnikumi. Seejärel lõpetas ta aastal 1998 bakalaureusekraadiga keskkonnateadustes Läti Põllumajandusülikooli ja aastal 2001 magistrikraadiga keskkonnajuhtimise alal Läti Ülikooli äri-, juhtimis- ja majandusteaduskonna.
Ta on töötanud firmas "Talsu Autotransports" reisijateveo osakonna juhatajana. Seejärel töötas ta Talsi piirkonna maavolikogu aseesimehena.
2018. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta seimi liikmeks. Pärast majandusminister Jānis Vitenbergsi tagasiastumist 2022. aasta mais esitati I. Indriksone Rahvusliku Liidu kandidaadiks majandusministri ametikohale. 26. mail 2022 kinnitas seim ta ministriks. 2022. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta uuesti seimi liikmeks ning ta säilitas ka majandusministri koha.
Isiklikku
Ta on lahutatud, ta on nelja lapse ema. Tema huvialadeks on rahvatants ja aiandus.
Aimla metskond
Aimla metskond moodustati 1920. aastal Aimla, Olustvere, Lõhavere, Sürgavere, Tusti, Uue-Võidu ja Pärsti eramõisate, Suure-Jaani kirikumõisa ja Vastemõisa metskonna (2 vahtkonda) maadele.
Ersad
pisi|[[Penza oblasti ersa naised Rasken ozksi pühal]]
Ersad on soome-ugri rahvas, kelle traditsiooniline asuala jääb praegu Venemaa Föderatsiooni territooriumile, sealhulgas Mordva vabariiki, Tatari vabariiki, Baškiiri vabariiki, Tšuvaši vabariiki ja naaberaladele.
Enamik ersasid räägib emakeelena ersa keelt.
pisi|Ersade lipp
Ersasid ja mokšasid nimetatakse ka mordvalasteks. Ersasid elab ka Armeenias Sevani järve ääres, nt Šorža külas.
Roman Nõvandi
Roman Nõvandi (sündinud Roman Neumann; 31. august (vkj 18. august) 1914 Petrograd – 11. veebruar 1980 Tartu) oli eesti spordipedagoog ja -teadlane.
Elulugu
Roman Nõvandi lõpetas 1934 Tartu Poeglaste Gümnaasiumi, 1937 Sõjakooli, 1940 Sõjaväe Tehnikakooli, 1949 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna, pedagoogikakandidaat (1964, TRÜ), väitekiri "Stardihüppe efektiivsuse määramise ja ujumisliigutuste õigeaegse alustamise kontrolli metoodikast".
Punaarmeesse mobiliseerituna võttis Nõvandi osa teisest maailmasõjast. Oli 1946–1966 TRÜ veespordi kateedri vanemõpetaja, 1966–1978 raskejõustiku ja veespordi kateedri juhataja, 1970–1980 dotsent. Koostanud õppevahendeid ja teinud 4 õppefilmi (1967, 1973, 1978, 1980).
Sport
Oli 1947–1949 kolmekordne Eesti NSV meister veepallis, püstitas ujumises korduvalt uusi Eesti rekordeid. Üleliiduline aukohtunik ujumises (1965).
Kabelikari
Kabelikari on neem Harju maakonnas Viimsi vallas Rohuneeme külas.
Roman Nõvandi
Teadustöö
Roman Nõvandi uuris ujumise stardihüppe efektiivsust ja kiiruse dünaamikat ujumisdistantside läbimisel. 30 teadustrükist ja õpikut, aimeartikleid.
Isiklikku
Tema õde oli ujuja Nora Kutti.
Äärmiselt ohustatud liigid
pisi|
Äärmiselt ohustatud liigid (inglise keeles Critically endangered – CR) on Rahvusvahelise Looduskaitseliidu (IUCN) punase nimistiku kategooria, kuhu kuuluvad liigid, kellel on looduses väljasuremise oht äärmiselt suur.
Rahvusvaheline Looduskaitseliit arvab 2023. aasta jaanuari seisuga äärmiselt ohustatuks 9251 liiki.
Jutuleht
Ajalehte andis 1929 välja J. Paurmann ja 1929–1940 Jaagup Loosalu. Ajalehe vastutav toimetaja oli 1929–1939 Julius Säkk ja seejärel Jaagup Loosalu ja seejärel J. Oja.
1935 ja 1938–1939 ilmus ajalehe lisa Rändur ja 1938 lisa Kodune Elu.
Homeless Bob Production
Homeless Bob Production on 2006 Veiko Õunpuu asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on teinud mängu- ja dokumentaalfilme.
Eero Heinäluoma
pisi|Eero Heinäluoma Eero Olavi Heinäluoma (sündinud 4. juulil 1955 Kokkolas) on Soome poliitik, 2019. aastast Euroopa Parlamendi liige.
Ta oli 23. juunist 2011 kuni 2015. aastani Eduskunna esimees.
Heinäluoma kuulub Soome Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Aastatel 2005–2008 oli ta erakonna esimees.
Eero Heinäluoma jättis gümnaasiumi pooleli ja lõpetas selle 25-aastaselt õhtuses õppes. Ta alustas politoloogiaõpinguid ülikoolis, kuid need jäid pooleli. Aastatel 1983–2002 töötas ta Soome ametiühingute keskliidus. Eelkõige ametiühingute toel valiti ta 2002 SDP peasekretäriks ja kolm aastat hiljem esimeheks.
Ta on Eduskunna liige alates 2003. aastast. 2003. aasta parlamendivalimistel sai ta 7003 häält, 2007. aastal 10 948 häält ja 2011. aastal 9501 häält.
Stephen Wall
Stephen Wall (sündinud jaanuaris 1947) on Suurbritannia diplomaat.
2006. aastal autasustati teda Maarjamaa Risti III klassi teenetemärgiga, tunnustades tema tööd Eesti Euroopa Liiduga liitumise toetajana.
Eero Heinäluoma
23. septembrist 2005 kuni 19. aprillini 2007 oli ta Matti Vanhase esimeses valitsuses rahandusminister ja peaministri asetäitja.
Alatskivi metskond
Alatskivi metskond loodi 1920. aastal Alatskivi, Luunja, Kavastu ja Kokora mõisate maadel. Kantselei asus algselt Alatskivi Saluril.
Mārtiņš Peniķis
Mārtiņš Peniķis (6. november 1874 Ķoniņciems – 28. veebruar 1964 Riia) oli Läti sõjaväelane (kindral).
Eero Heinäluoma
2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel valiti ta 128 234 häälega Euroopa Parlamendi liikmeks.
Mārtiņš Peniķis
Aastatel 1921–1924 ja 1928–1934 juhatas ta Läti sõjaväge.
1925. aastal autasustati teda Vabadusristi I liigi 2. järgu ja 1932. aastal Kotkaristi I klassi teenetemärgiga.
Padure vald
pisi|Vallamaja Padure vald (läti keeles Padures pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Kuldīga linnaga ja Ēdole, Rumba, Īvande ning Kurmāle vallaga, samuti ka Ventspilsi piirkonna Zlēkase vallaga.
Valla pindala on 113 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1127 inimest. Valla keskus on Padure küla, vallamaja asub aadressil Dārza iela 6. Vallavanemaks on Brigita Lange.
Ajalugu
Aastal 1935 oli Padure valla pindala 89,53 km² ja seal oli 1403 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Padure ja Tiga külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1945 moodustati Kuldīga vallas Abava külanõukogu, millega aastal 1954 liideti likvideeritavad Padure ja Tiga külanõukogud, ent millest omakorda eraldati «Abava» kolhoosi maad ja liideti need Rumba külanõukoguga. Aastal 1960 liideti selle külanõukoguga ka Kurmāle külanõukogu kolhoosi «Traktorists» maad, mis aga aastal 1968 taas Kurmāle külanõukoguga liideti. Selsamal aastal nimetati Abava külanõukogu ümber Padure külanõukoguks. Aastal 1977 liideti osa selle külanõukogu maadest Kuldīga linnaga. Aastal 1990 muudeti Padure külanõukogu Padure vallaks. 2009. aastast kuulub vald Kuldīga piirkonda.
Loodus
Suurim jõgi on Venta jõgi. Valda jäävad Suur Naba järv (70,5 ha) ja Väike Naba järv (65 ha). Valla idaosa asub Kursi madalikul, lõuna- ja lääneosa aga Lääne-Kurzeme kõrgustikul. Valla kõrgeim koht 71 m asub Sausgaļciemsi lähistel.
Looduskaitse all on Padure Veclejase dendropark, Ķimale park ja Padure allee, lisaks veel arvukalt nimetuid põlispuid. Valla idaosa jääb Venta oru hoiualale.
Muinsusmälestised
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Ķimale mõisa kaks ust, Padure vana koolimaja muinaskalmed, Lapsase muinaskalmed, Padure mõisa hoonetekompleks (sealhulgas ait, häärber ja mõisa park), Tigve ehk Tiga linnamägi, Ābelnieki muinaskalmed, Padure ehk Belte linnamägi koos selle juures asuva muinasasulaga ja Tigve muinaskalmed.
Rahvastik
Aastal 2011 elas vallas 936 lätlast, 17 venelast, 4 valgevenelast, 9 ukrainlast, 4 poolakat ja 14 leedulast.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Arkaadia aed
pisi|Arkaadia aed septembris 2010 pisi|Linnamüüri fragment Arkaadia aias Arkaadia aed on jalakäijate tänav ja puhkeala Viljandi kesklinnas Tallinna, Tartu ja Väike-Turu tänava vahelisel alal.
Arkaadia aed avati 2009. aasta mais. Alale on ehitatud purskkaevud ja jalakäijate promenaad. Säilinud linnamüüritüki juures on puidust platvorm ürituste korraldamiseks. Alal on madal haljastus ja pargivalgustus. Töödele kulus üle 9 miljoni krooni.