cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lepieli maakond
Haldusjaotus
Alevid olid aastal 1906: Arechaŭna, Babyničy, Pietuchoŭščyna, Hryckaŭščyna, Sciapaniki, Sialco, Čubatyja, Bačejkava, Biešankovičy, Varoničy, Zaskarki, Vietryna, Kubličy, Sielišča, Pyšna, Uła, Ušačy, Kamień ja Čašniki. Popovštšina ja Soroki aleveid tänapäeval ei eksisteeri.
Hinnangute tingimine
Hinnangute tingimine on hinnangute muutumine, mis toimub assotsiatiivse õppimise abil. Selleks saab kasutada klassikalist tingimist, mida on uurinud Ivan Pavlov, mis põhineb stiimul-stiimul seosel ja operantset tingimist, mida on uurinud Burrhus Frederic Skinner ja mis põhineb tegevus-stiimul seosel. Tingimine on kogemuse mõjul automaatselt tekkiv suhteliselt püsiv muutus käitumises. Tingimine eristub ühelt poolt kaasasündinud käitumiskalduvustest nagu instinktid ja refleksid ning teiselt poolt teadlikust õppimisest.
Hinnangu tingimine võib seletada ka kokkupuute efekti - pelgalt negatiivse tagajärje puudumine on sarrustav ning nõnda võib positiivne hinnang tekkida ka lihtsalt korduval kokkupuutel stiimuliga. Ühe stiimuliga seotud hinnang võib üle kanduda teisele (evaluative conditioning, affective learning). Kaudsem seos tekib hinnang kandub üle selle kandjalt näiteks brändile. Otsesem seos tekib kui näiteks brändi seostatakse tihedalt ühe konkreetse hinnangut kandva stiimuliga.
Lennukitrepp
Lennukitrepp ehk trapp on teisaldatav kaldtrepp inimeste lennukisse sisenemiseks ja sealt väljumiseks.
Seregélyes
pisi|Zichy-Hadiki loss
Seregélyes on suurvald Ungaris Fejéri komitaadis.
Valla pindala on 78,19 km².
2010. aastal oli valla elanike arv 4639.
Rahvastiku tihedus oli 59,33 in/km².
Aastatel 1994–2012 kuulus Seregélyes Aba väikepiirkonda.
Koka oja
Koka oja (ka Viru oja) on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Tänassilma jõe vasakpoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 8,6 km, valgla pindala 12,12 km² , langus 53 m ja lang 4,8 m/km. Oja saab alguse 94 m kõrguselt Võistre külast ning suubub Taari külas 41 m kõrgusel vasakult poolt Tänassilma jõkke 27,6 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Maastikuehitus
Maastikuehitus on ümbritseva keskkonna kujundamine ja ehitamine, mis hõlmab haljasalade rajamist, hooldamist.
Maastikuehitus hõlmab maastiku ja aedade projekteerimist, ehitust ning maastikukorraldust. Projekteerimisel lähtutakse tellija soovidest, aia esteetikast, ohutusest, looduse mitmekesisusest ning jätkusuutlikkusest. Maastikuehitajate tööülesannete hulka kuuluvad puit ja kivi rajatiste rajamine, pinnase planeerimine, kõnniteede ja sillutise paigaldus, haljasalade rajamine ning hooldamine. WorldSkills Special Edition Estonia maastikuehituse võistlused 2022|alt=WorldSkills Special Edition Estonia maastikuehituse võistlused 2022|pisi
EMEL
Eesti Maastikuehitajate Liit on loodud, et parandada ja edasi arendada Eesti maastikuehituse kvaliteeti.
Maastikuehitaja hea tava: Meid ümbritseb loendamatul hulgal teisi elusid. Neis kõigis pesitseb elujanu.
Maastikuehitaja hea tava aluseks on elujaatus ja vastutus kõige elava ees.
1. Vastutus keskkonna ees
2. Vastutus olla oma ala professionaal
3. Vastutus klientide ees
Võistlused
Maastikuehituses saab võistelda mitmetel erialastel võistlustel. Eesti kutsemeistrivõistlustel “Noor meister” on olemas maastikuehituse erialal võistlus, kus konkureerivad erinevatest kutsekoolidest noored maastikuehitajad. Eestis toimuvad ka kutsekoolide vahelised ja nende sisesed võistlused. Välismaistel kutsemeistrivõistlustel võistlevad erinevate riikide spetsiaalselt väljavalitud maastikuehitajad. Üleeuroopaline kutsemeistrivõistluse “EuroSkills” eesmärk on tutvustada erinevaid kutsealasid ja noorte meistrite oskusi ning seeläbi arendada kutseõpet terves Euroopas. Ülemaailmselt toimuv kutsemeistrivõistlus “WorldSkills” toimub iga kahe aasta tagant ning seal on esindatud 80 riigi parimad kutsemeistrid. Maastikuehituse eriala on esindatud nii üle-euroopalisel kui ka ülemaailmsel tasemel.
2022. aastal toimusid esmakordselt maailmameistrivõistlused maastikuehituses Eestis. Võistlustel osales 16 riiki ning Eestit esindasid noored maastikuehitajad Kerly Väinsar ja Siim-Robin Noorem Räpina Aianduskoolist. Varem on eestlased saanud 2017. aastal WorldSkillsil kolmanda koha ja 2021. aastal EuroSkillsil teise koha.
Haridus
2. taseme maastikuehitaja on lihttööline, kelle põhilised ülesanded on abitööd objekti ettevalmistamisel, sillutise ja sõelmeteede, muru ja istustusalade rajamisel ning hooldamisel.
3. taseme maastikuehitaja on oskustöötaja, kelle põhilised tööd on sillutiste paigaldamine, muru ja istutusalade rajamine ja hooldamine. Ta töötab iseseisvalt vastavalt etteantud juhistele. 3. taseme maastikuehitaja võib töötada maastikuehitusettevõttes, aianduskeskuses, puukoolis, ehitusettevõttes, kinnisvarahoolduse ettevõttes jm.
4. taseme maastikuehitaja on oskustöötaja, kelle põhiülesanded on projekti järgi aia või haljasala rajamine (sh sillutiste paigaldamine, muru ja istutusalade rajamine, müüride ja puidust väikerajatiste ehitamine, suurte puude istutamine) ja hooldamine. 4. taseme maastikuehitaja võib töötada maastikuehitusettevõttes, aianduskeskuses, puukoolis, ehitusettevõttes, kinnisvarahoolduse ettevõttes, kohalikus omavalitsuses jm.
5. taseme maastikuehitaja on spetsialist, kelle põhiülesanne on töö juhtimine maastikuehituse objektidel (sh tööde planeerimine, töötajate juhendamine, dokumentatsiooni koostamine) ning klientide ja koostööpartneritega suhtlemine. Ta teeb järelevalvet ja kontrollib töö kvaliteeti.
5. taseme maastikuehitaja võib töötada maastikuehitusettevõttes, aianduskeskuses, puukoolis, ehitusettevõttes, kinnisvarahoolduse ettevõttes, kohalikus omavalitsuses jm.
Aleksander Pae
Aleksander Pae (2. august 1916 Jõõpre vald, Pärnumaa – 27. november 2001 Tartu) oli eesti füüsik.
Ta koostas kõrgkooli õppevahendeid ja õpikuid.
Ta oli Üliõpilasselts Liivika vilistlane.
Vana-Koiola mõis
Vana-Koiola mõis (saksa keeles Alt-Koiküll-Kirrumpäh) oli riigimõis Põlva kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Põlva maakonda Põlva valda.
5S ribosomaalne RNA
thumb|[[Transmissioonelektronmikroskoop|Krüoelektronmikroskoopia põhjal koostatud kujutis Escherichia coli 5S rRNA molekulist ]] thumb|[[Ribosoom ]]
5S ribosomaalne RNA (5S rRNA) on nii prokarüootide (50S) kui ka eukarüootide (60S) suurte ribosomaalsete alaühikute komponent. 5S rRNA on ligikaudu 120 nukleotiidi pikk, mis on küllaltki lühike võrreldes teiste ribosomaalsete RNA-dega. 5S rRNA-d ei leidu seente mitokondriaalsetes ribosoomides.
Eukarüootset 5S rRNA-d sünteesib RNA polümeraas III, samas kui enamik teisi eukarüootseid rRNA-sid toodetakse 45S prekursorilt, mida transkribeerib RNA polümeraas I. On näidatud, et Xenopus 'e ootsüütidel üheksa tsink-sõrmelise transkriptsiooni faktori TFIIIA sõrmed 4–7 võivad seonduda 5S RNA tsentraalse piirkonnaga. Seondumine 5S rRNA ja TFIIIA vahele aitab nii represseerida edasist 5S RNA geeni transkriptsioon kui ka stabiliseerida 5S RNA transkripti nii kaua kui seda on vaja ribosoomi moodustumisel.
Interaktsioonid valkudega
5S rRNA seondub prokarüootidel ribosomaalsete valkudega L5, L18 ja L25. Eukarüootidel seondub 5S rRNA ainult ribosomaalse valgu L5-ga.
Avastamine
5S ribosomaalse RNA esmaleidjate sekka kuulub Artur Lind Tartu Riiklikust Ülikoolist.
Oru Klubi
Oru klubi on Ida-Viru maakonnas Kohtla-Järvel aadressil Vikerkaare tänav 2 tegutsev klubi. Klubi direktori kohusetäitja on Stanislav Bet.
Jenő
Jenő on küla ja vald Ungaris Fejéri komitaadis.
Valla pindala on 5,56 km².
2010. aastal oli valla elanike arv 1354.
2012. aastani kuulus vald Székesfehérvári väikepiirkonda.
Jussi Väinjärv
pisi|Jussi Väinjärve põhjakallas Väinjärv (ka Jussi Väinjärv, Veinjärv, Jussi Veinjärv) on eutroofne järv Harjumaal Kuusalu vallas. Järv asub Aegviidust 12,5 km põhjakirde pool.
Väinjärve võitis omal ajal Lehtse parun Pruuna mõisnikult kaardimängus. Ta ehitas järvele vaiadel suvemaja, mis on pärast Teist maailmasõda hävinud.
Väinjärv kuulub Jussi järvestiku koosseisu ja paikneb Põhja-Kõrvemaa looduskaitseala territooriumil.
Aleksander Walmann
pisi|Aleksander Walmann Aleksander Walmann Åsgården (sündinud 12. jaanuaril 1986) on Norra laulja. 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Grab the Moment".
Viira mõis
Viira mõis (saksa keeles Wiera) oli rüütlimõis Põlva kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Põlva maakonda Räpina valda.
Mõis rajati 1770 Partsi mõisast eraldatud alast.
Ardennid
thumb|400px|[[Maasi jõgi Prantsuse Ardennides]] Ardennid (prantsuse Ardennes, Ardenne; hollandi Ardennen) on mäestik Lõuna-Belgias, Luksemburgis ja Prantsusmaal. Ardennid on Reini Kiltkivimäestiku jätkuks.
Ardennide on saanud nime Ardennesi departemang.
Ninasi leprosoorium
Ninasi leprosoorium oli leeprahaigete haigla (leprosoorium) vanas postijaamas Torma kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Ninasi külas Mustvee vallas Ida-Viru maakonnas. Kuna Ninasi kohta on varem kasutatud ka nime Nina, siis on ravilat nimetatud ka Nina leprosooriumiks.
Asutus rajati 15. novembril (vkj) 1892. See asus küll Jõhvi-Tartu maantee (vana Peterburi tee) ääres, kuid kauguste tõttu (umbes 50 versta kaugusel Tartust ja 7 versta kaugusel Mustveest) ning asukoha pärast Peipsi kaldal oli see üsnagi isoleeritud paik ja sobiv leeprahaigete koduks.
Hoone
Leprosooriumi 1824. aastal püstitatud peahoone on kivist. Koridor jagas allumise korruse kaheks osaks - ühel pool olid mehed, teisel naised. Teisel korrusel oli apteek, arsti kabinet ja teised tööruumid. Asutusse mahtus 80–100 haiget.
Patsiendid
Haigete vanus kõikus 12–80 aasta vahel. Armulaualiste registri järgi aastatest 1894–1896 oli 74 inimese hulgas haigeid mitmest piirkonnast. Nii on mainitud inimesi, kes pärinesid Ansekülast – 4 korral, Kihelkonnalt – 6 korral, Tallinnast – 6 korral, Tartust – 8 korral. Näiteks 13. märtsil 1910 olid armulaualised haiged pärit Tartust, Hallistest, Laiuselt, Kursist ja mujalt. Haigeid oli ka Eestimaa kubermangust (näiteks Tallinnast).
Saarlastest haiged viidi ära 1904. aastal vastavatud Audaku leprosooriumisse Viidu külas Saaremaal. Haigete liikumise tabel on puudulik ja lünkadega, kuid Ninasil on teadaolevalt leidnud varjupaiga 382 leeprahaiget.
Sulgemine
Aastad 1904–1908 olid majanduslikult rasked. Alates 1915. aastast I maailmasõja tõttu leeprahaigeid Peipsi äärde enam ei toodud ning leprosoorium suleti 1916. aastal. Leprosooriumi arhiiv on suuresti hävinud, mistõttu Eesti meditsiiniajaloos on Ninasi leprosooriumi väga vähe käsitletud.
Kool
1919. aastal asutati sinna kool, kes hooldas aias kasvavaid unikaalseid puid ja põõsaid. 1966. aastal suleti ka kool, mistõttu aed metsistus ja hävis.
Lazdijai rajoon
Lazdijai rajoon on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Alytuse maakonna aladel. Rajoon piirneb läänes Poola ja lõunas Valgevenega.
Rajooni pindala on 1309 km². 2017. aasta seisuga elas seal 19 827 inimest.
Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piirides on aastast 1999, mil osa sellest eraldati Druskininkai omavalitsuse moodustamiseks. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Būdvietise, Kapčiamiestise, Krosna, Kučiūnai, Lazdijai, Noragėliai, Seirijai, Šeštokai, Šlavantai, Šventežerise ja Veisiejai vald. Omaette linnavalla moodustab veel Lazdijai linn.
pisi|tühi|Lazdijai rajooni vallad
Halduskeskus on Lazdijai linn. Tähtsamad asulad on Veisiejai linn ning Kapčiamiestise, Krosna, Rudamina, Seirijai, Šeštokai ja Šventežerise alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,1% leedulased, 0,84% venelased, 0,34% poolakad, 0,09% ukrainlased ja 0,06% valgevenelased, 0,55% oli teistest rahvustest.
Rajooni suurimad jõed on selle idapiiril voolav Nemunas ja selle lisajõed Baltoji Ančia ning Seira. Seal on 152 järve, millest suurimad on Metelys, Dusia, Seirijis ja Galstas. Veel kuuluvad suuremate järvede hulka Veisiejis ja Ančia järv, mis on saavutanud aga oma praegused mõõtmed ülespaisutamise teel. Rajooni territoorium jääb osaliselt Veisiejai regionaalpargi territooriumile, osaliselt aga Meteliai regionaalparki. Osa rajoonist kuulub ka Dzūkija rahvusparki, rajoonis asub Žuvintase biosfäärikaitseala.
Nii täiuslik see
"Nii täiuslik see" on Birgit Õigemeele singel. Laul anti välja 2013. aasta juulikuus. Muusika ja sõnad on laulule kirjutanud Mihkel Mattisen ja produtseerinud Timo Vendt. Laul on ühtlasi teine singel Birgit Õigemeele jõuludeks 2013 ilmuvalt albumilt.
17. ekspeditsioon
17. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 17. alaline meeskond.
Reismani asendas juunis Gregory Chamitoff, kes saabus jaama kosmosesüstik Discovery pardal missiooni STS-124 ajal. Volkov ja Kononenko naasid Maale 24. oktoobril ja Chamitoff liitus 18. ekspeditsiooniga.
Jatvingid
Jatvingid jagunesid neljaks hõimuks. Czarna Hańcza jõe ümbruskonnas elasid nn pärisjatvingid, neist edelas elasid polleksaanid (nende järgi on nime saanud tõenäoliselt nii Podlasie kui ka Polesje), ida pool dainavalased ja põhjas Šešupė ülemjooksul sūduvalased.
Kroonikates mainitakse jatvinge esimest korda aastal 983. 1009. aastal üritas Bruno Querfurtist jatvinge ristida, ent ebaõnnestunult.
X sajandil alustasid jatvingite maade alistamist nii venelased, poolakad kui ka hiljem ristisõdijad. 1248. aastal kaotasid jatvingid ühe oma tähtsama kindluse Drohiczyni. Tähtsaks jatvingite pealikuks kujunes Skomand, kes juhtis sõjaväge nii Pinski kui ka Chełmno vastu, ent alistus hiljem ristisõdijatele. Aastail 1277–1283 juhatas ta ristisõdijate retki jatvingite maale, mille tagajärjel osad neist alistusid ja küüditati Sambijasse, teised suundusid aga sõjapealik Skurda juhatusel elama Leedu suurvürstiriiki. Aastail 1283–1422 oli endine jatvingite asuala sisuliselt inimtühi. Jatvingid kadusid 14. sajandi alguseks.
Dino Morea
Dino Morea (sündinud 9. detsembril 1975) on India näitleja, modell, filmiprodutsent, telenägu ja ettevõtja, kes on tuntud oma töö poolest Bollywoodis ning on osalenud ka malajalami, telugu, tamili, marati ja kannada filmides.
Rohkem kui kaks aastakümmet kestnud karjääri jooksul on Morea võitnud auhindu ja osalenud enam kui 50 filmis romantikast õudusžanriteni, kuigi tavaliselt märuližanrites. Ta on üks populaarsemaid hindi filminäitlejaid alates 2000. aastatest.
Morea tegi edukat karjääri moemudelina. Seejärel hakkas ta saama filmirollide pakkumisi. Ta debüteeris filmis "Pyaar Mein Kabhi Kabhi" (1999). Läbilöögi saavutas filmiga "Raaz" 2002. aastal. Ta on olnud ka kaasprodutsent ja näitleja filmides "Jism 2" (2012) ja "Helmet" (2021).
Lisaks on ta mänginud veebiplatvormidel levitatavates india seebiooperites "Mentalhood" (2020), "Hostages" (2020) ja "Tandav" (2021), "Kaun Banegi Shikharwati" (2022). Morea on pälvinud suuremat tähelepanu "Impeeriumis" (2021) mängimise eest, mis on senini tema kõige menukam roll ja toonud suurt kommertsedu. Lisaks kriitikute kiitusele on ta selle veebisarja eest saanud India televisiooniakadeemia auhindu.
Moses Blah
Moses Zeh Blah (18. aprill 1947 – 1. aprill 2013) oli Libeeria poliitik ja diplomaat.
24. juulist 2000 kuni 11. augustini 2003 oli ta Libeeria asepresident ja seejärel kuni 14. oktoobrini 2003 Libeeria president. Enne seda oli ta Libeeria suursaadik Liibüas ja Tuneesias.
Weyler
Weyler (prantsuse hääldus [vε.lεʁ] või [wε.lεʁ]; letseburgi keeles Weller) on küla Belgias Valloonias Luxembourgi provintsis Arloni vallas Autelbas' osavallas Arlonist 4 km lõuna pool. Geograafilised koordinaadid on 	49°39′22″ N,  5°49′25″ E.
Moses Blah
Ta kuulus Rahvuslikku Patriootlikku Parteisse.
Weyler
Läänes läbib küla Arlonist tulev ning Prantsusmaa poole suunduv tiheda liiklusega maantee route nationale 81, mis on alates maantee A4 mahasõiduteest nr 32, mis asetseb küla lõunaotsas, osa Euroopa teest E411.
Liiklus
Küla teenindab bussiliin 1011 (Liège-Bastogne-Arlon-Athus).
Ajalugu
Küla on rahvusvaheliselt tuntud põletusmatuse väljakaevamistel 1977 Schlamfeldis Arlonist Metzi viiva Rooma maantee ääres leitud 1. sajandist pärineva Vana-Rooma kiivri järgi. See on esimene Belgiast leitud "salgukiiver". Pärast teistkordset restaureerimist 2011 on kiiver jälle Arloni arheoloogiamuuseumi ekspositsioonis.
Vaatamisväärsused
Külas on Weyler' jalgrattamuuseum, mis kajastab jalgratta arengut 1818–1990.
Külas on Weyler' Saint-Laurenti kirik.
Sport
Külas on 1976 loodud jalgrattaklubi.
Weyler's on keeglirada.
Nikolai Tsukanov
pisi|Nikolai Tsukanov Nikolai Nikolajevitš Tsukanov (vene keeles Николай Николаевич Цуканов; sündinud 22. märtsil 1965 Lipovo külas Gusevski rajoonis Kaliningradi oblastis) on Venemaa riigitegelane. Rostelekomi vanemasepresident alates novembrist 2020.
Elulugu
Aastatel 1980–1983 õppis Gusevi linna 17. kutsekeskkoolis, mille lõpetas gaasi- ja elektrikeevitajana. Tegeles poksiga. 1983–1985 oli ajateenistuses. Pärast ajateenistust töötas pioneerijuhina Üle-Venemaalises pioneerilaagris Kotkapoeg. Seejärel tegi karjääri komsomolis: Kaliningradi oblasti Zelenogradi rajooni Romanovo sovhoosi komsomolikomitee asesekretär, komsomoli Gusevski linnakomitee instruktor.
Alates 1988. aastast õppis Leningradi Põllumajandusinstituudi Kaliningradi filiaali agronoomiateaduskonnas, kuid eksmatrikuleeriti. Asutas Vene-Poola puidutöötlemisettevõtte ehitusfirma Lava.
1996. aastal lahkus Kaliningradi oblastist Moskvasse. 1997–1999 õppis ta Erastamis- ja Ettevõtluskõrgkoolis (Moskva), mille lõpetas õigusteaduse erialal. Teadus- ja tehnikakeskuse Tehinvestmed (Moskva) jurist, tegeles meditsiiniseadmete tarnimisega.
2002. aastal kaitses ta A. N. Tupolevi nimelises Kaasani Riiklikus Tehnikaülikoolis kandidaadiväitekirja psühholoogia alal. Naasis Kaliningradi oblastisse, 2005. aastal valiti Gusevi linnapeaks. Asutas ettevõtte Amatel ja asus seda juhtima.
30. augustil 2010 andis Kaliningradi oblasti duuma talle kuberneri volitused. 28. septembril 2010 astus kubernerina ametlikult ametisse. Võitis 13. septembril 2015 toimunud Kaliningradi oblasti kuberneri valimised kogudes 70,41% häältest. 28. juulil 2016 astus omal soovil Kaliningradi oblasti kuberneri kohalt tagasi.
28. juulil 2016 määrati ta Venemaa Föderatsiooni presidendi täievoliliseks esindajaks Loode föderaalringkonnas. 2016–2018 kuulus Venemaa Julgeolekunõukogusse. Vabastati täievolilise esindaja ametikohalt 25. detsembril 2017 ja nimetati Vene Föderatsiooni presidendi abiks kohaliku omavalitsuse küsimustes.
26. juunist 2018 kuni 9. novembrini 2020 Vene Föderatsiooni presidendi täievoliline esindaja Uurali föderaalringkonnas ja taas Venemaa Julgeolekunõukogu liige. 2020. aasta novembris vabastati valitsusasutustest ja määrati Rostelekomi tööstuse ja metsanduse digitaliseerimise vanemasepresidendiks.
Kriitika
2011. aasta juulis kirjutasid 1200 kaliningradlast Venemaa presidendile avaliku kirja, milles nõuti oblastivalitsuse vallandamist "ja otsust sellise õnnetu kuberneri saatuse kohta". Kirja autorite hinnangul moodustasid oblastivalitsuse "ilma vastava erialase ettevalmistuseta inimesed, reeglina Nikolai Tsukanovi endised sõbrad või kolleegid", pealegi "kuritegeliku minevikuga või äritegevusest pärit inimestest, kes jätkavad oma isekate huvide eest lobitööd". Kohaliku ajalehe tiraaž, milles kiri ilmus, konfiskeeriti.
Tülba mõis
Tülba mõis (saksa keeles Tülp) oli eramõis Mündi mõisa alluvuses Paide kihelkonnas Järvamaal.
Fehérvárcsurgó
Fehérvárcsurgó on küla ja vald Ungaris Fejéri komitaadis.
Valla pindala on 29,64 km².
2010. aastal oli valla elanike arv 1905.
2012. aastani kuulus vald Móri väikepiirkonda.
pisi|tühi|Károlyi loss
Suur Elektronide-Positronide Põrguti
pisi|LHC magnetite paigaldamine tunnelisse, kus varem oli paiknenud LEP pisi|LEPis kasutusel olnud [[õõsresonaator CERNi muuseumis Microcosm]] Suur Elektronide-Positronide Põrguti (inglise keeles Large Electron-Positron Collider; lühend LEP) oli aastatel 1989–2000 tegutsenud Euroopa Tuumauuringute Keskuse osakestekiirendi Prantsusmaa ja Šveitsi piiril Genfi lähedal. See paiknes umbes 100 meetri sügavusel asuvas rõngakujulises ligi 27-kilomeetrise ümbermõõduga tunnelis, milles praegu tegutseb Suur Hadronite Põrguti.
LEPist suuremat ega võimsamat leptonite kiirendit ei ole siiani ehitatud. Tunnelit hakati ehitama veebruaris 1985 ja see valmis kolm aastat hiljem. Kuni Eurotunneli rajamiseni oli see Euroopa kõigi aegade suurim tsiviilehitusprojekt.
Lõpuks saavutatud suurim põrkeenergia (104,5 GeV osakese kohta) oli üle 200 000 korra suurem elektroni/positroni seisumassist (0,511 MeV). Seda näitajat ei ole ületanud ükski teine kiirendi.
Asukoht
Põrguti asus Prantsusmaa ja Šveitsi piiril Genfist vahetult loodes Genfi järve ja Juura mägede vahel. Tunnel ületab riigipiiri neljas kohas. Suurem osa sellest paikneb Prantsusmaal. Tunneli geograafilised koordinaadid on.
Planeerimine ja käivitamine
Suure leptonite kiirendi ehitamine kiideti ametlikult heaks 22. mail 1981. Prantsusmaa president François Mitterrand ja Šveitsi president Pierre Aubert panid rajatisele nurgakivi 13. septembril 1983. Tunneli kaevamisega jõuti lõpule 8. veebruaril 1988. Tunneli otsad said kokku vaid ühesentimeetrise nihkega.
Samas paigas tegutses juba 1959. aastast prootonisünkrotron, 1972. aastast lineaarkiirendi Linac 2 ja 1976. aastast superprootonisünkrotron. Need võeti eelkiirenditena kasutusele ka leptonite põrgutis ja hiljem suures hadronite põrgutis.
Eksperimendid planeeriti kahes etapis. Esialgu keskenduti Z-bosonite tekitamisele ja nende lagunemise uurimisele ning kasutati osakeste kiirendamiseks tollal kättesaadavaid vasest õõsresonaatoreid. Teise faasi käivitamiseks oodati ära uute ülijuhtivate nioobiumresonaatorite valmimine. Nende kasutuselevõtt võimaldas osakeste energiat kuni rohkem kui kaks korda suurendada.
Põrguti käivitati 14. juulil 1989. Esimese põrke registreeris 13. augustil 1989 OPAL; peagi asusid põrkeid registreerima ka teised detektorid. Kui LEP 13. novembril 1989 ametlikult avati, oli katsetulemustest juba selgunud, et eksisteerib täpselt kolm põlvkonda leptoneid.
Carrefour
Esimene Carrefour avati 1. jaanuaril 1958 Annecy linnas.
Suur Elektronide-Positronide Põrguti
Planeerimine ja käivitamine
LEP lülitati lõplikult välja 2. novembril 2000. Seejärel see lammutati ja rajati samasse tunnelisse Suur Hadronite Põrguti.
Kiirendi ehitus
Kiirendi asus 3,8-meetrise läbimõõduga tunnelis.
Kiirenditoru koosnes kaheksast kaarekujulisest ja kaheksast sirgjoonelisest elemendist. Sirgjoonelises osas toimusid muu hulgas eksperimendid ja osakeste kiirendamine õõsresonaatorites.
Kasutusel oli umbes 3400 dipoolmagnetit, 800 kvadrupoolmagnetit, 500 kuue poolusega magnetit ja üle 600 orbiiti korrigeeriva magneti.
Eksperimendid
Kiirendis suunati kokkupõrkele vastassuundades valguse kiiruse lähedase kiirusega liikuvate elektronide ja positronide kimbud. Kokku põrganud elektroni ja positroni annihileerumisel vabanenud energiast tekkis mitmesuguseid uusi osakesi, mis registreeriti detektorite abil.
Osakesi kiirendati mitmes eelkiirendis. Kui need saavutasid maksimaalse energia, juhiti alumiiniumist torudes vaakumis liikuvad elektronid ja positronid neljas põrkekohas omavahel kokku. Sekundis toimus igas põrkekohas 22 miljonit põrget.
Osakeste suunamiseks ja fokuseerimiseks kasutati kokku 5176 elektromagnetit. Osakesi kiirendati raadiosageduslikus elektromagnetväljas kahes sektsioonis asuvate õõsresonaatorite abil. Esialgu oli kasutusel 128 õõsresonaatorit, millega saavutati energia 91 GeV, mis oli piisavalt suur selleks, et saaksid tekkida Z-bosonid. Sellel energiatasemel toodeti seitsme aastaga umbes 17 miljonit Z-bosonit. Aastal 1995 lisati 288 ülijuhtiva nioobiumpinnaga õõsresonaatorit, et oleks võimalik tekitada ka W-bosonite paare. Maksimaalne põrkeenergia 209 GeV saavutati 2000. aastaks. Aastatel 1996–2000 toodeti umbes 80 000 W-bosonit.
Katsetest saadi andmeid, mis aitasid paremini mõista elektronõrka vastasmõju. Katsetulemused kinnitasid muu hulgas asjaolu, et aineosakesed eksisteerivad täpselt kolme põlvkonnana, nagu Standardmudel ette näeb. See sai kinnituse Z-bosoni energiajaotuse kõveraid analüüsides.
Detektorid
pisi|Tüüpilise detektori skeem Osakeste tuvastamiseks kasutati nelja universaalset detektorit:
Järgmise kihi moodustab tavaliselt elektromagnetiline kalorimeeter, mis salvestab elektronide (positronide) ja footonite energia. Seda ümbritseb hadronikalorimeeter, mis salvestab hadronite energia. Seda omakorda ümbritseb müüonite detektor. Elektromagnetvälja tekitavad detektoreid ümbritsevad võimsad elektromagnetid.
Söréd
Söréd on küla ja vald Ungaris Fejéri komitaadis.
Valla pindala on 6,25 km².
2010. aastal oli valla elanike arv 491.
2012. aastani kuulus vald Móri väikepiirkonda.
Arterioosõõs
Arterioosõõs (ladina cavum arteriosum) on mitmete suletud kardiovaskulaarsüsteemiga loomade (näiteks kahepaiksed, roomajad) südame vatsakese sees paiknev õõs.
Vasak koda saab hapnikuga rikastatud verd kopsudest kopsuveenide kaudu ja suunab selle edasi arterioosõõnde. Arterioosõõnest voolab veri vatsakesesisese kanali kaudu venoosõõnde ja edasi aordikaarde.
Maolistel
Madude südant on käesoleval ajal vähe uuritud. Kuningpüütoni südame ultraheli kujutiste analüüs paljastas, et veri paremast südamekojast täidab esmalt venoosõõne ja veri vasakust südamekojast täidab arterioosõõne.
Püssi kultuurimaja
Püssi kultuurimaja on kultuurimaja Ida-Viru maakonnas Püssis aadressil Kooli tänav 5. Kultuurimaja juhataja on Tiit Aruvee.
Sterpenich
Sterpenich (prantsuse häädus [stεʁ.pə.niʃ]; letseburgi keeles Sterpenech) on küla Belgias Valloonia piirkonnas Luxembourgi provintsis Arloni valla kagutipus Autelbas' osavallas. Ta jääb valla keskusest 7 km kagusse Belgia-Luksemburgi piiri lähedale.
Sterpenichi ümbritsevad lõunast Belgia maantee A4 (ehk Euroopa maantee E25 viimase mahasõiduteega enne piiri) ja põhjast Route nationale 4. Sterpenich on piirijaam Brüsselist Luxembourgi viival raudteeliinil 162.
Küla läbib läänest itta Eischi lisajõgi Autelbas' oja.
Nimi
Sama päritoluga on Prantsusmaa kohanimed Étrépagny, Éterpigny ja Étrepigney.
Haldusajalugu
Enne valdade liitmist 1977. aastal oli Sterpenich osa endisest Autelbas' vallast.
pisi|tühi|Vaade Sterpenichile lõuna poolt
Edvin Nugis
Edvin Nugis (sündinud 20. aprillil 1938 Sulevi külas Gagra rajoonis Abhaasias) on eesti agrotehnikateadlane, mehaanikainsener ja leiutaja.
Elulugu
Edvin Nugis lõpetas 1957. aastal Adleri 38. Keskkooli, 1965 Eesti Põllumajanduse Akadeemia insener-mehaaniku erialal, 1968–1972 oli aspirantuuris Loode Põllumajanduse Mehhaniseerimise ja Elektrifitseerimise Instituudis Leningradis. 1972 kaitses ta Leedu Põllumajanduse Akadeemias Kaunases tehnikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Исследование работы пластинчатого отвала кустарниковых плугов". 1982–84 oli ta Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) doktorant. 1988 kaitses Nugis tehnikadoktori kraadi Kesktsooni Põllumajanduse Mehhaniseerimise ja Elektrifitseerimise Instituudis Minskis väitekirjaga "Обеспечение оптимального физического состояния почв путем рационального использования технических средств разноглубинный почвообработки".
1966–67 oli ta EMMI insener-katsetaja, 1967–74 nooremteadur, 1974–89 vanemteadur, 1989–93 juhtivteadur, 1993–96 Eesti Põllumajanduse Mehhaniseerimise Instituudi juhtivteadur, 1996–98 ja 1999–2001 vanemteadur, 1999 Eesti presidendi Arnold Rüütli abi, 2002. aastast Eesti Maaviljeluse Instituudi erakorraline vanemteadur.
Teadustöö
Edvin Nugise peamised uurimisvaldkonnad on olnud mullafüüsika, -mehaanika ja -tehnoloogia, mullaharimine, traktorite käiguosa mulda kahjustav mõju (masindegradatsioon) ning mullaharimisvõtted ja -vahendid, mis taastavad või säilitavad mulla optimaalset füüsikalist seisundit. Ta oli dokumentaalfilmide "Ärge tapke vihmaussi" (1978) ja "Narri põldu üks kord" (1980) stsenarist (koos Jüri Müüriga). Ta on avaldanud üle 160 teadustrükise ning teinud vähemalt 24 leiutist.
Aastast 1979 on Nugis rahvusvahelise kategooria künnikohtunik. Ta on olnud 1979, 1981 ja 1988 NSV Liidu künnivõistkonna treener, 1977, 1986 ja 1988 Eesti künnivõistkonna kaptenina NSV Liidu künnitšempion.
Edvin Nugis on Rahvusvahelise Mullateadlaste Seltsi (ISSS) (1982) ja Rahvusvahelise Mullaharimise Teadusliku Uurimise Organisatsiooni (ISTRO) liige (1988), 1991–97 viimase Ida ja Lääne suhete komitee liige, 1996. aastast selle Eesti haruosakonna esimees, ÜRO Toitlus- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) maa- ja mullakaitse ühiskondlik ekspert (aastast 1993), projekti INCO-COPERNIKUS põldkatsete (WG-3) grupi juht (1999–2001), Ülemaailmse Leiutajate Liitude Föderatsiooni (IFIA) täitevkomitee liige (2001–). Ta on Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige (1990), Eesti Leiutajate Liidu president (1996–), Liidueestlaste Seltsi üks rajajaid (esimees 1988–90), Välis-Eesti Ühingu liige, Abhaasia eestlaste toimkonna esimees (1997–). Ta oli Eesti Kongressi sõnaõiguslik liige ja ta on Üliõpilasselts Liivika vilistlane.
Besenzone
Besenzone on vald Itaalias Emilia-Romagna maakonnas Piacenza provintsis.
Besenzone kõrgus merepinnast on keskmiselt 48 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Viraksaare mõis
Viraksaare mõis (saksa keeles Wiraksare) oli Prääma mõisa karjamõis Paide kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb mõis Järva maakonda Paide linna.
Otaņķi vald
pisi|Valla maastik Otaņķi vald (läti keeles Otaņķu pagasts) on vald Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Nīca, Dunika, Grobiņa ja Bārta vallaga.
Valla pindala on 120,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 865 inimest. 2011. aastal elas vallas 804 lätlast, 18 venelast, 3 valgevenelast, 1 ukrainlane, 1 poolakas ja 18 leedulast. Valla keskus on Rude, vallavanem on Andris Bišofs.
Ajalugu
1945. aastal moodustati Nīca vallas Otaņķi külanõukogu, 1949. aastal vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Otaņķi külanõukoguga likvideeritava Banaži külanõukogu kolhoosi Zelta zvaigzne alad, aastal 1954 aga likvideeritav Baltpurvi külanõukogu. Aastal 1968 liideti kolhoosi Nākotne maad Sikšņi külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Nīca piirkonda.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Otaņķi tuulik, Dirnēnu Piķeļi talu ait ja Šķilase talu ait.
Loodus
Vald asub Rannikumadalikul, suurim kõrgus on 20,8 m, madalaim koht ulatub aga 0,2 meetrit üle merepinna. Suurim jõgi on Bārta. Vallas asub osaliselt Liepāja järv, mis moodustab selle läänepiiri.
Vallas kasvab kolm nimetut looduskaitsealust põlispuud. Valla lääneossa jääb osaliselt Liepāja järve hoiuala.
Külad
Vallas on kümme küla. Valla keskus Rude on staatusega vidējciems ja seal oli 2020. aastal 222 elanikku. Teised sama staatusega külad on Laurciems ligi 70 elanikuga aastal 2005 ja Otaņķi 76 elanikuga aastal 2020. Kaks valla küla on staatusega skrajciems – Dorupe ligi 60 elanikuga aastal 2005 ja Rumbasgals ligi 60 elanikuga aastal 2005. Teised valla külad on staatusega mazciems: Banažgals ligi 15 elanikuga aastal 2005, Laukgals ligi 40 elanikuga aastal 2005, Mežgals ligi 40 elanikuga aastal 2005, Šķuburi 39 elanikuga aastal 1998 ja Upmaļciems ligi 30 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Jiří Magál
Magáli ainus tiitlivõistluste medal pärineb 2010. aasta Vancouveri taliolümpiamängudelt, kus ta võitis teatesõidus pronksmedali. Karjääri parim individuaalkoht on 2006. aasta Torino taliolümpiamängudelt 50 km ühisstardist saadud kaheksas koht.
Maailmakarikavõistlustel on Magál osalenud 1997.–1998. aasta hooajast. Parim koht MK-etappidel on 27. novembril 2005 Kuusamos 15 km distantsil saadud viies koht. MK-sarjas on ta kolmel korral teatesõidumeeskonnaga saanud kolmanda koha.
Maailma karikavõistlustel
Jiří Magál on osalenud individuaalselt ( <FONT COLOR=PURPLE>seisuga 23. veebruar 2015</FONT> ) 176 maailma karika etapil, kuid pole esikolmikusse jõudnud.
Kõo mõis
1774. aastal valmis Kõo mõisa kahekorruseline barokne kivist peahoone. Valmis ka palju kõrvalhooneid, millest on säilinud suhteliselt vähe. Mõisas oli väravatorniga pikk majandushoonete rida, kus on asunud ka Kõo vallavalitsus. Uus väravatorn on algsest laiem, et sellest saaks autoga läbi sõita.
Rõhu mõis
Rõhu mõis (saksa keeles Rehho) oli Preedi mõisa kõrvalmõis Koeru kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb mõis Järva maakonda Järva valda.
Alap
Alap on küla ja vald Ungaris Fejéri komitaadis.
Valla pindala on 48,29 km².
2010. aastal oli valla elanike arv 1983.
2012. aastani kuulus vald Sárbogárdi väikepiirkonda.
Rude (Otaņķi vald)
Rude on küla (vidējciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas, Otaņķi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 3 meetri kõrgusel, Grobiņast 21 ja Liepājast 28 kilomeetri kaugusel.
Amortisatsioon (rahandus)
Amortisatsioon on rahaliste võlgade ja laenude järkjärgulise võrdsetes osades kustutamine või perioodilised maksed.
Ülijuhtiv kvantinterferomeeter
Selles on kombineeritud sellised füüsikalised nähtused nagu magnetvoo kvantiseerimine ja Josephsoni tunnelefekt. SQUIDid suudavad mõõta ülinõrku magnetvälju – isegi kuni 5aT (5×10−18 T). Sellise seadme müratase on 3 fT·Hz−½. Võrdluseks – tavalisel külmakapimagnetil on magnetväli 0,01 T. Sealjuures inimese südamega seotud signaalid jäävad 100 pT juurde ning ajusignaalid lausa alla 1pT. Ülijuhtiv kvantinterferomeeter suudab detekteerida 100 miljardit korda nõrgemat muutust, mis toimub kompassinõela liigutamisel. Sel sajandil leiutatud SERF atomaarne magnetomeeter on teoreetiliselt veel tundlikum ning ei nõua krüogeenilisi temperatuure, kuid on samas ruumalalt suurem ja töökõlblik vaid nullilähedaste magnetväljade juures. Ülijuhtivate kvantinterferomeetrite töö põhineb Josephsoni siirdel, mis on tunnelefektil baseeruv kvantlüliti. Josephsoni siire koosneb kahest ülijuhist, mille vahel on madalatemperatuurilise siirde korral väga õhuke isolaator. Isolaatoriks võib olla õhuke isoleeriv materjal, mitteülijuhtiv metall või siis konstruktsioon, mis kokkupuutepinnal vähendab ülijuhtivust.
Ülijuhtiva kvantinterferomeetri liigid
Esineb kahte liiki ülijuhtivaid kvantinterferomeetreid: alalisvoolul põhinevad ja raadiosagedusel põhinevad seadmed.
Alalisvoolu SQUID
Alalisvoolu SQUID-i leiutasid 1964. aastal Robert Jaklevic, John J. Lambe, James Mercereau ja Arnold Silver Fordi teaduslaborites pärast seda, kui Brian David Josephson avastas Josephsoni efekti 1962. aastal. Josephsoni efektil põhineva esimese seadme ehitasid John Rowell ja Philip Anderson Bell Labsis 1963. aastal [3] – seda seadet nimetatakse Josephsoni siirdeks. Alalisvoolu SQUID koosneb kahest Josephsoni siirdest. Välise magnetvälja puudumisel sisendvoolutugevus jaotub sõlmpunktis võrdselt kaheks ning kui rakendatakse ülijuhtivale sõlmele väline magnetväli, siis indutseeritud vool I_s genereerib ahelas magnetvälja, mis nullib välise magnetvoo. Indutseeritud vool on ühes ahela osas samasuunaline ning teises osas vastassuunaline algsele voolule I. Seega tekib ühes osas vool I/2 + I_s ja teises osas I/2 - I_s. Niipea kui vool ühes või teises ahela osas ületab kriitilise voolu I_k, tekib pinge üle kogu sõlme. Kui magnetvoog ahelas tõuseb, siis pinge ostsilleerub perioodiga \Phi_0. Detekteerides voolu väikese muutuse saame tuvastada ka magnetvoo muutuse kuni 10−2\Phi_0. Josephsoni siirdega seostatakse ka avastust, et magnetvoog on ühikuliselt kvantiseeritud. Seega magnetvoo kvant on suurus, mis läbib ülijuhti.
Eeldame perfektset voo kvantiseerimist. Kujutame ette olukorda, kus väline magnetvoog on suurendatud, kuni see ületab \Phi_0/2 – poolt magnetvoo kvandist. Kuna ülijuhtiva osa magnetvoog peab olema täisarv magnetvoo kvante, siis SQUID eelistab nüüd energeetiliselt tõsta see \Phi_0ni. Võrreldes algse suunaga on nüüd voolu I_s suund vastupidine. Seega muutub voolu I_s suund igakord kui magnetvoog kasvab poole \Phi_0 võrra. Seetõttu kriitiline vool I_k ostsilleerub rakendatud magnetvoo funktsioonina. Kui sisendvooluks on suurem vool kui kriitiline vool I_k, siis SQUID töötab alati takistusena. Pinge on sel juhul funktsioon rakendatud magnetväljast ning periood on võrdne magnetvoo kvandiga. Voolu-pinge karakteristikud alalisvoolu SQUIDis on hüstereesiga. Seetõttu on šunttakistus ühendatud sõlme elimineerimaks hüstereesi (vaskoksiidil põhinevates kõrgetemperatuursetes ülijuhtides on siirde sisetakistus piisav). Magnetvoo muutuse saame esitada funktsioonina pingemuudust:
Eelpool kirjeldatud olukord kehtib suurte ahelate korral, millel on suur eneseinduktiivsus. Samuti eeldab see väikseid voolu ja pinge variatsioone. Praktikas ei ole eneseinduktiivsus piisavalt suur. Üldise juhtumi saame arvutada tuues sisse parameetri:
Raadiosageduslik ülijuhtiv kvantinterferomeeter (RF SQUID)
RF SQUID-i leiutasid 1965. aastal Robert Jaklevic, John J. Lambe, Arnold Silver ja James Edward Zimmermann samas Fordi teaduslaboris. See põhineb vahelduvvoolu Josephsoni efektil. Võrreldes alalisvoolu SQUID-iga on RF SQUID odavam ning seda on väiksemates osades kergem toota. RF SQUID koosneb ühest Josephsoni siirdest, mis on pandud ülijuhtivasse ahelasse. See ahel on ühendatud induktoriga resoneeruvas LC-ahelas, mida läbib vool sagedusega mõnest MHz-st kuni mitme GHz-ni. Resoneeruvas ahelas ostsilleeruva pinge amplituud on perioodiline rakendatud magnetvooga, perioodiga \Phi_0, võimaldades tuvastada magnetvoo muutuseid suurusjärgus 10−5\Phi_0. Enamik bioloogide poolt tehtud ülinõrkade signaalide uurimisi on tehtud kasutades RF SQUIDi.
SQUIDides kasutatavad materjalid
Enamik ülijuhtivaid kvantinterferomeetreid tehakse madala siirdetemperatuuriga ülijuhist, milleks on nioobiumi või plii segu kulla ja indiumiga, millega opereeritakse vedela heeliumi keemispunktis või madalamal (4,2K). Kõrge siirdetemperatuuriga ülijuhtide esiletõus viis ülemaailmse tehnoloogiarenguni selles valdkonnas, mis tähendab, et nüüd on meil ülijuhid – tuntuim on (YBCO), millega saab tegutseda vedela lämmastiku keemistemperatuuridel (77K). Samuti on vedel lämmastik ka tunduvalt odavam kui vedel heelium. Hoolimata sellest, et need SQUIDid on vähem tundlikud võrreldes regulaarsete madalama töötemperatuuriga SQUIDidega, leidub neile väga palju rakendusi.
Rakendused
Ülijuhtivate kvantinterferomeetrite väga suur tundlikkus muudab need seadmed kasulikuks mitmesugustes valdkondades. Eriti näiteks bioloogias, kus magnetoentsefalograafia (MEG) kasutab SQUIDide mõõteandmeid, et uurida neuronite aktiivsust ajus. MEG annab ka hea ajalise resolutsiooni, kuna SQUIDid suudavad tegutseda tunduvalt suurematel sagedustel kui aju poolt saadetavad signaalid. Samuti kasutatakse SQUIDe magnetogastrograafias, mis uurib kõhus olevaid nõrkasid magnetvälju. Lisaks rakendatakse SQUIDe magnetmarkerite monitoorimise meetodis, kus uuritakse suukaudsete ravimite teekonda kehas. Kardioloogias kasutatakse SQUIDe südame magnetvälja uurimiseks südamehaiguste diagnoosimisel.
Tõenäoliselt on leiavad SQUIDid kõige laialdasemat kasutust magnetomaduste mõõtmise süsteemides (MPMS). Tegemist on süsteemidega, kus mõõdetakse materjalide magnetilisi omadusi. Tavaline temperatuurne uurimisvahemik algab 300 mK-st ning ulatub umbes 400 K-ni. Samuti on SQUIDide pidev mõõtmete vähenemine viinud sinna, et neid on võimalik ka kasutada aatomjõumikroskoopide otsikutes, mis lisaks materjali pinnaanalüüsile võimaldab uurida ka lokaalset magnetvoogu.
Ülijuhtivad kvantinterferomeetrid on kasutusel detektoritena, et teostada magnetresonantstomograafiat. Kui suure magnetväljaga MRT kasutab väljast ühes kuni mitme teslani, siis SQUIDi-detekteeritud MRT kasutab magnetvälju, mis jäävad mT mõõtmetesse. Tavalises MRT-süsteemis sõltub signaalitugevus sagedusest ruutvõrdeliselt. Kuna SQUID detektorites ei sõltu signaalitugevus pretsesseerivast väljast, võimaldab selline tuvastada ka väga nõrku signaale. SQUID detekteeritud MRT omab mitmeid eeliseid suure magnetväljaga MRT-süsteemide ees, nagu väiksemad kulud süsteemi ehitamisel ja selle kompaktsus.
Oleg Ivenko
Oleg Ivenko (vene keeles Олег Ивенко; ukraina keeles Олег Івенко; sündinud 14. augustil 1996 Harkivis) on Ukrainast pärit Venemaa balletitantsija.
Ivenko on lõpetanud 2006 aastal Harkivi koreograafiakooli ja 2010. aastal Valgevene Riikliku Koreograafia Kolledži. Pärast lõpetamist töötab ta Musa Cəlili Tatari Riiklikus Akadeemilises Ooperi- ja Balletiteatris, kus ta on saanud esitantsijaks.
Film
2018. aastal linastunud Prantsuse-Briti mängufilmis "Valge vares" ("The White Crow"; režissöör Ralph Fiennes) mängis Ivenko balletitantsijat Rudolf Nurejevit.
Dorogobuž
Dorogobuž on linn Venemaal Smolenski oblastis, Dorogobuži rajooni keskus. Asub Dnepri jõe ääres, 113 km Smolenskist idas.
Dorogobuži on esmamainitud 1150. aastal. 1238. aastal põletasid Batu-khaani väed linna maatasa. 1708 sai linnaõigused. 1812. aasta isamaasõja käigus põletati linn maha.
2018. aasta alguses oli linnas 9793 elanikku. pisi|Gloobus Dorogobužis Dorogobužis asub 12 m kõrgune gloobus.
Alabama Ülikool
pisi|Logo Alabama ülikool (inglise keeles University of Alabama) on ülikool USAs Alabama osariigis Tuscaloosas.
Isztimér
Isztimér (saksa Ißzimmer) on küla ja vald Ungaris Fejéri komitaadis.
Alabama Ülikool
Ülikool asutati 1820 ja avati 1831.
Ülikoolis õpib üle 38 000 üliõpilase.
Isztimér
Valla pindala on 53,88 km².
2010. aastal oli valla elanike arv 967.
2012. aastani kuulus vald Móri väikepiirkonda.
Uus Eesti (1930)
Uus Eesti (kuni 29. augustini 1931 Tallinna Teataja; alates 5. septembrist 1931 Uus Eesti) oli 6. septembrist 1930 kuni 27. septembrini 1933 Tallinnas ilmunud ajaleht, kaupmeeste ja töösturite häälekandja.
Alžiiri ülikool
Alžiiri ülikool (inglise keeles Algiers University) on ülikool Alžeerias Alžiiris.
Ülikool asutati 1909.
Ülikoolis õpib üle 100 000 üliõpilase.
Soraya Jiménez
Soraya Jiménez Mendivil (5. august 1977 – 28. märts 2013) oli Mehhiko tõstja.
Soraya Jiménez võitis 2000. aastal Sidney olümpiamängudel kuldmedali tõstmises 58 kg kategoorias. Ta oli esimene Mehhiko naissportlane, kes tuli olümpiavõitjaks.
Kristus elab Siberis
"Kristus elab Siberis" on Eesti 2015. aasta dokumentaalfilm, mille on lavastanud Arbo Tammiksaar ja Jaak Kilmi. Film räägib Siberis elavast Vissarioni kommuunist.
Vaali mõis
Vaali mõis (saksa keeles Wahlhof, varem Meyfer ehk Metsataggo ) oli rüütlimõis Koeru kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb mõis Järva maakonda Järva valda.
Mõisast on teateid alates 1586. 19. sajandil jäi mõis mõnda aega ka Peetri kihelkonda.
Kent Cochrane
Kent Cochrane (5. august 1951 Toronto – 27. märts 2014 Toronto ), tuntud ka kui patsient K.C., oli mäluhäirega Kanada patsient, keda on põhjalikult uuritud ja kellest on 1980. aastate algusest peale kirjutatud üle 20 neuropsühholoogiaalase teadusartikli.
1981. aastal sattus Cochrane mootorrattaga liiklusõnnetusse, mille tagajärjel tekkis tal raske anterograadne ja retrograadne amneesia. Peamiselt oli kahjustunud lähimälu – ta ei mäletanud midagi, mis oli pärit ajast vahetult enne õnnetust –, ja vähem pikaajaline mälu – tal oli mälestusi vaid ajast, millest oli palju aega möödunud. Erinevalt teistest amneesiapatsientidest, nagu patsient H.M., oli Cochrane'i semantiline mälu kahjustusteta, aga kahjustunud oli suur osa tema episoodilisest mälust. Juhtumianalüüsina on Cochrane'i seostatud amneesia ühe keskmega mälu hüpoteesi purunemisega, sest selle hüpoteesi kohaselt on võimalik mälufunktsiooni seostada konkreetse paigaga ajus.
Elukäik
Cochrane sündis 1951. aastal viielapselise pere vanima lapsena ja kasvas üles Toronto äärelinnas. Hiljem õppis ta ärijuhtimist ja töötas mootorrattaavariini ühes tootmisettevõttes.
Cochrane suri 62-aastaselt 27. märtsil 2014. Surma täpne põhjus on ebaselge, aga tema õde Karen Casswell on öelnud, et põhjuseks peetakse südamerabandust või insulti. Ta suri hoolekandeasutuses oma toas ja tema pere ei andnud lahkamiseks luba.
Avarii ja neuroloogilised kahjustused
1981. aasta oktoobris sattus Cochrane teel töölt koju avariisse, kui tema mootorratas kaldus teelt kõrvale. Tal tekkis selle sündmuse tagajärjel traumaatiline ajukahjustus. Haiglasse jõudnud Cochrane'il esines kloonilisi epileptilisi hooge ja ta oli teadvuseta. Patsiendi vasak subduraalne hematoom õnnestus kirurgiliselt eemaldada. Cochrane suutis mõne päeva pärast lihtsatele käsklustele reageerida. Nädala pärast tundis ta ära oma ema. Uue kompuutertomograafuuringu käigus leiti, et patsiendil on ka krooniline bilateraalne otsmikusagara subduraalne hematoom, paisunud ajuvatsakesed ja käärud ning vasaku oimusagara infarkt.
Mälukahjustused
Suurte neuroloogiliste kahjustuste tõttu esines Cochrane'il raskekujulisi kognitiivseid ehk tunnetuslikke puudujääke. Näiteks oli tugevalt häiritud tema võime luua uusi episoodilisi mälestusi. Sellele vaatamata töötasid tal hästi semantiline mälu ja noeetiline teadvus. Temaga läbi viidud uuringud näitasid, et Cochrane suutis meenutada enne avariid õpitud fakte. Ta suutis näiteks eristada stalagmiiti stalaktiidist. Seevastu ei suutnud Cochrane meenutada sündmuste emotsionaalseid detaile, näiteks oma venna surma ega ohtlikku kukkumist, mis tal kodus oli. Cochrane'il oli raskelt kahjustunud ka autonoeetiline teadvus. See tähendab, et tal puudus võime kujutleda end tulevikus. Ta ei suutnud vastata midagi küsimustele, mida ta järgmisel päeval, kuul või aastal teha kavatseb. Üldse unustas ta tegevused, millega ta parasjagu tegeles, kohe, kui tema mõtted millelegi muule suunati.
Neuropatoloogiliselt kannatas Cochrane nii anterograadse amneesia kui ka ajalise gradiendiga retrograadse amneesia käes. Mõlemat amneesiavormi iseloomustab mediaalsete oimusagarate kahjustus, eriti hippokampuse piirkonnas. Avariis tekkinud trauma tõttu oli tal raskekujuline anterograadne amneesia, mistõttu oli ta võimetu meelde jätma nii uut isiklikku kui ka semantilist informatsiooni.
Seos Eestiga
Eesti päritolu mälu-uurija Endel Tulving on üks Cochrane'i enim uurinud teadlasi. Tulvingu avastus, et semantiline mälu ja episoodiline mälu on kaks eraldi mälusüsteemi, on tuletatud suuresti Cochrane'i uurimisest tehtud järeldustest.
Mart Toome
2002. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (20. lend).
Samast aastast töötab Tallinna Linnateatri näitlejana.
Mart Toome on mänginud ka filmides ("Nimed marmortahvlil", "Stiilipidu") ja teleseriaalides.
Kiseljak
Kiseljak (kirillitsas Кисељак) on linn Bosnia ja Hertsegoviinas Kesk-Bosnia kantonis.