cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toomas Lukk
Toomas Lukk on töötanud Eesti Teaduste Akadeemias. 1993. aastast töötab ta Eesti välisteenistuses. Ta on töötanud välisministeeriumi poliitikaosakonnas ja Eesti esinduses New Yorgis. Aastatel 2002–2006 oli ta Eesti suursaadik Lätis, seejärel välisministeeriumi Ida-Euroopa ja Kesk-Aasia büroo direktor.
2008. aastast oli ta Eesti suursaadik Gruusias ja Armeenias. Alates oktoobrist 2012 oli Toomas Lukk Eesti suursaadik Hiinas, ühtlasi aprillist 2013 suursaadik Mongoolias ja maist 2013 suursaadik Vietnamis.
Aastatel 2016–2018 töötas Lukk välisministeeriumi poliitikaosakonna Aasia, Aafrika, Austraalia ja Ladina-Ameerika büroo direktorina, 2018–2022 oli ta suursaadik Kanadas. Alates 2022. aastast on ta Eesti suursaadik Rootsis.
Jüri Georg Kimmel
Jüri Georg Kimmel (11. mai/23. mai 1899 Palamuse – 18. juuli 1982 Põlva) oli eesti vaimulik
Kimmel õppis Mõisamaa vallakoolis, Palamuse köstrikoolis ja Kaarepere ministeeriumikoolis. Aastal 1914 astus ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi, ent sõjaolukorra tõttu oli ta sõjaolukorra tõttu sunnitud õppima Riia Nikolai I Gümnaasiumis. Samuti võttis ta osa Vabadussõjast Kuperjanovi jalaväepataljoni koosseisus. Hugo Treffneri Gümnaasiumi lõpetas ta aastal 1920. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1920–1927. Ülikooli ajal oli ta Akadeemilise Usuteadlaste Seltsi asutajaliige ja esimees aastal 1923, Eesti Kristliku Üliõpilasühingu abiesimees ja Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Juba aastal 1922 töötas ta usuõpetajana. Kimmel tegutses koos Tallmeistri, Kuljuse ja Tennmanniga Protestantlikus Ühingus. Prooviaastale läks ta aastal 1924 Viru-Nigula kogudusse Aleksander Alveri juurde. Ent kõigest kaheks kuuks. Lahkumise põhjuseks toob ta "tollekordsed hingelised vastuolud ja pettumused". Aleksander Alver (6. augustil 1924) kirjutas tema kohta: "Tal paistab umbrohtu ja nisu mõlemaid hinges hästi palju olevat – ja on raske teada, kumb ülekaalu viimaks oma kätte võtab". Kimmel töötas vahepealse aja mitmes koolis usuõpetajana, aastal 1933 jätkas ta prooviaastat Tartu Peetri kogudus Gustav Rutopõllu juures. 2. septembril 1934 ordineeriti ta Tallinna Toomkirikus õpetajaks.
Aastatel 1934–1937 oli ta Tartu praostkonna vikaarõpetaja, aastatel 1937–1939 oli ta Tartu Ülikooli koguduse õpetaja Johan Kõpu isiklik adjunkt. Aastatel 1940–1945 oli ta Tartu Ülikooli ja Tartu Jaani koguduse õpetaja, aastal 1946 oli ta Tartu Ülikooli koguduse hooldajaõpetaja. Aastatel 1945–1982 oli ta Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja, hooldades aastal 1945 Kanepi Jaani kogudust. Ta oli aastatel 1944–1949 Lõuna-Eesti kirikuelu korraldaja ja aastatel 1945–1949 konsistooriumi assessor.
Alates sügisest 1937 kuni kevadeni 1940 ta arendab nende Evald Saagi abil heebreakeelse ja kreekakeelse Piibli seletamist, "et saaks jumalasõnale lähemale". Talle anti tegeliku usuteaduse alal magistrikraad. Ta oli aastatel 1941–1949 Usuteaduse Instituudi dotsent.
Välislingid
KategooriaKuperjanoi jalaväepataljoni koosseis
Olesno maakond
Olesno maakond (poola powiat oleski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Opole vojevoodkonnas.
229 eKr
229. aasta eKr ehk ab urbe condita DXXV (525).
Lemming Nagel
pisi|Lemming Nagel 1999. aastal Lemming Nagel (13. aprill 1948 Tartu – 14. oktoober 2016) oli eesti maalikunstnik.
Ta töötas aastatel 1977–1978 Tallinna Laste Kunstikoolis 1979-1980 töötas Tallinnfilmis Rein Tammiku joonisfilmi „Nike kutse“ ja Priit Pärna „Harjutusi iseseisvaks eluks“ värvikunstnikuna. Aastatel 1985–1993 töötas ta Tallinna Kunstiülikoolis vanemõpetajana. Aastatel 1978–1985 ja aastast 1993 tegutses ta vabakunstnikuna.
Looming
Ta on viljelenud peamiselt õlimaali; aastast 1994 ka segatehnikat (liim, liiv, saepuru, valmiskujundid). Tema loomingus on sürrealismi ja hüperrealismi mõjutusi. Noore kunstniku läbilöögitööks oli fotorealistlikku maali „Tõstja ja küberneetiline kivi“, mida eksponeeriti 1977. aastal Tallinna Kunstihoones korraldatud teemanäitusel „Inimene ja tehas“. Nagelist kujunes tollaste noorte kunstnike juhtgrupi liige, kelle tööd jõudsid Moskva maneežis toimunud üleliiduliste kunstinäituste kaudu ametliku kultuurivahetuse raames nii Helsingi Taidehalli, Ostwalli Muuseumi Dortmundis, Taškenti jm. Lemming Nageli kolmest maalist maalikomplekt oli väljas ka Baliti riikide noorte kunstnike esimesel maalitriennaalil Vilniuses 1979, sealt tuli esimene tunnustus diplomi näol, samal aastal astus ta ka Eesti Kunstnike Liitu.
Lemming Nagel kuulus kunstnike hulka, kes olles küll töötanud maalieriala õppejõuna Kunstiakadeemias, töötas suurema osa loomingulisest elust siiski vabakutselise kunstnikuna.
2007. aastal ilmus Eesti Keele Sihtasutuse kirjastuselt kunstniku tekstikogumik „Tahtetuse triumf“ (mis sai edaspidi ka järjed). Nageli kunstilooming muutus aastatega üha plastilisemaks ja pöörasemaks, ta kasutas ohtralt leidmaterjali ja 3D-dimensiooniga assamblaaži. Paremik sellest on mitmete erakogude ja riigiasutuste kõrval talletatud Eesti Kunstimuuseumis, Tartu Kunstimuuseumis, Tallinna Kunstihoone Fondis, Viinistu Kunstimuuseumis, Tallinna Linna kunstikogus, Norton ja Nancy Dodge´i kollektsioonis Zimmerli kunstimuuseumis, Matthew Bowni Galeriis (London) jm.
Isiklikku
Ta isa oli maalikunstnik Kalju Nagel.
Kipper (kalandus)
Kipper, ka hirsnik (Peipsil), jättel (põhjarannikul) oli kalurite nootkonna vanem, kes juhtis noodapüüki ja saagijagamist.
Endisaegses kogukondlikus suure liikmete arvuga nootkonnas võis olla ka 2 kiprit. Algselt valiti kipriks kogenud kalur, 19. sajandi lõpul olid nad üldjuhul noodalaeva ja noodapära omanikud, kes omandasid selle eest täiendava osa kalasaagist. Põhja-Eestis said kiprid ettevõtjate teenistuses ka rahalist tasu. Mõnes kohas nimetati kipriks suurema võrgupüügi paatkonna vanemat, kes tegutses keulamehena, st laskis paadi eesotsast võrke sisse. Teisal kutsuti kiprit ka noodakuningas, noodavanem.
Cryptopsy
alt=|pisi|300x300px|Cryptopsy endine kauaaegne vokalist Lord Worm Cryptopsy on Kanada tehnilise death metal ' i bänd. See loodi 1988. aastal Montréalis.
Bändi plaate on müüdud üle 300 000.
Teemant (film)
"Teemant" on Johan Gildemeijeri poolt Hollandis 1916. aastal loodud tummfilm.
Lubycza Królewska
Lubycza Królewska on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Tomaszów Lubelski maakonnas, Lubycza Królewska valla halduskeskus. Lubycza Królewska asub Ukraina piirist umbes seitsme ja poole kilomeetri kaugusel, ligikaudu 13 km Tomaszów Lubelskist lõunakagus.
Lubycza Królewska sai linnaõigused 1757. aastal, kuid kaotas need 1787. aastal. 1. jaanuaril 2016 sai Lubycza Królewska linnaõigused tagasi.
1921. aastal moodustasid juudid 87% Lubycza Królewska elanikkonnast.
Guillermo Echevarría
Guillermo Echevarría Pérez (13. mail 1948 – 24. november 2021) oli Mehhiko ujuja.
Keskmine eluiga
Keskmine eluiga (inglise keeles life expectancy) on organismi (sh inimese) keskmine eeldatav eluiga sünnimomendil. [[File:Esperanza de vida.PNG|thumb|400px|Inimeste keskmine eeldatav eluiga
Guillermo Echevarría
Ta osales 1964. ja 1968. aasta suveolümpiamängudel. Ta oli seitsmekordne Kesk-Ameerika ja Kariibi mere mängude meister.
Harjasliimukas
Harjasliimukas (Hediste diversicolor) on sugukonda Nereidae kuuluv hulkharjasussiliik.
Keskmine eluiga
Tavaliselt tehakse vahet meeste ja naiste eeldataval keskmisel elueal.
Atahualpa
pisi|Atahualpa portree, joonistatud aastal 1533 [[Francisco Pizarro kaaskondlase poolt]] Atahualpa (20. märts 1497 – 29. august 1533) oli inkade viimane kuningas. Ta tapeti hispaanlaste poolt.
Harjasliimukas
Tema keha pikkus on kuni 120 mm pikkune ja see on natuke lamendunud. Kehalülide arv on üle 100.
Keskmine eluiga
Imikute suremuse tõttu on keskmine eluiga sünnimomendil harilikult lühem kui näiteks pärast aastaseks saamist.
Harjasliimukas
Harjasliimukas elab enamasti jõesuudmete liivas ja mudas. Eestis esineb teda Läänemeres, kus on tavaline.
Keskmine eluiga
Keskmine eluiga on 20. sajandil märkimisväärselt tõusnud, peamiselt laste suremuse languse tõttu.
Eestis oli 2019. aastal meeste oodatav eluiga sünnimomendil 74,4 aastat ja naistel 82,8 aastat.
Aiandus. Mesindus
'''Aiandus. Mesindus''' oli 1989–1994 ilmunud aianduse- ja mesinduseteemaline Eesti ajakiri, mida andis välja Eesti Aianduse ja Mesinduse Keskselts. Ajakiri ilmus ebaregulaarselt.
Ajakirja esimene number ilmus sarjas Teaduse Saavutusi ja Eesrindlikke Kogemusi.
Yedikule raudteejaam
pisi|Yedikule raudteejaam Yedikule raudteejaam (türgi keeles Yedikule Tren İstasyonu) on määramata ajaks suletud raudteejaam İstanbuli vanalinna Fatihi edelaosas Bosporuse väina kaldapealsel.
Johanna Sinisalo
pisi|Johanna Sinisalo Aila Johanna Sinisalo (sündinud 22. juunil 1958 Sodankyläs) on soome kirjanik ja stsenarist.
Aastal 2000 sai ta oma debüütromaani "Ennen päivänlaskua ei voi" eest Finlandia kirjandusauhinna.
Jeppes Reef
Jeppes Reef (afrikaani keeles Jeppesrif) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Ehlanzeni ringkonnas Nkomazi vallas.
Jeppes Reef asub Svaasimaa piiri lähedal. Linnas on piiripunkt.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jeppes Reefi elanikest mustanahalisi 99,71%, värvilisi 0,20%, India või Aasia päritolu inimesi 0,07% ja valgeid 0,02%. Svaasi keelt pidas emakeeleks 96,51% inimesi, suulu keelt 0,93% ja inglise keelt 0,91%.
Nootkond
Nootkond ka noodaselts, noodavägi (murdeti ka kamp, meriseur, noodaseur, vadakond jms), oli ühises kalapüügis osalev liikmeskond, kes andsid võrdse võrguosa nooda valmistamiseks ning kes jagasid püütud saagi hiljem võrdselt.
Ajalugu
Nootkonnad said alguse vanadest kogukondlikest tavadest ja püsisid kuni 20. sajandi alguseni Eesti läänerannikul ja saartel. 19. sajandi lõpul oli väiksemate nootkondade kõrval ka suuri, kuhu kuulus 60 kuni 70 inimest. Seejärel toimusid muudatused, saaki hakati jaotama proportsionaalselt, seda turustati ühiselt ja raha jagati. Vene kalurite eeskujul hakati looma uut tüüpi nootkondi, artelle. Sinna kuulus vaid niipalju mehi kui püügil oli vaja (kuus kuni kaheksa), saak jagati vastavalt püügist osavõtule ja varustuseosa suurusele. Saagi naturaalse jagamise asemel sai valdavaks müügist saadud raha jagamine. .
Liikmed
Ühte nootkonda kuulusid ühe või mitme küla mehed, hooajakalastusega tegelevad põllumehed. Selle etteotsa valiti kogenud kalurite hulgast kipper, keda Peipsil kutsuti hirsnik ja põhjarannikul jättel. Kipperi ülesandeks oli nooda valmistamise ja püügi juhtimine. Paiguti oli talupoegade nootkonnas osanikuks mõis, andes noodapära või paadi. Saagist võisid osa saada ka püügist eemale jäänud nootkonna liikmed, kui tõid püüdjatele õlut (pütaõlu) või viina ning vastalised. Hiljem tekkinud artellides olid liikmeteks ainult nooda osanikud (võis olla ka mitu osa, pära kuulus kipperile). Kui osanikke oli vähe, palgati kindla tasu eest lisatööjõud. Ainult palgalistest koosnevad nootkonnad töötasid ettevõtjate kasuks, kellel oli anda püügivarustust.
Püük
Püügile minekuks koguneti kipperi või hirsniku juurde. Enne kodust lahkumist oli kombeks jumalat paluda, sellele järgnesid mõnel pool rituaalid. Näiteks Piirissaares ja Kodaveres viidi noodavõrk majast välja akna või ukse kaudu koos suitsutamisega. Suitsu tekitati heina- või õleprügi põletamisega.
Õde Brown
"Õde Brown" on Maurits Bingeri poolt Hollandis 1921. aastal loodud tummfilm.
Lahingutank
pisi|[[Leopard 2|Leopard 2 A5]] pisi|[[Merkava|Merkava Mk 3d BAZ]] pisi|[[T-14 Armata]]
Lahingutank on tank, mille otstarve on lahinguülesannete täitmine.
Lahingutanki iseloomustab suur tulejõud, tugev soomuskaitse ja efektiivne liikumisvõime.
Lahingutankid on soomusväe peamine jõud, tagades lahingutegevuse käigus lahinguüksustele tõhusa otsetuletoetuse manöövrite ja löökide teostamisel ning kaitsel. Lahingutankide põhiülesanne lahinguväljal on vastase tulepunktide ja soomustehnika hävitamine.
Iseloomulikud omadused
Tänapäeva lahingutanki põhiomadused on suur tulejõud, tugev soomuskaitse, hea läbivus maastikul ja võime läbida pikki vahemaid. Puuduseks on suur mass ja piiratud enesekaitsevõime jalaväe või soomusjalaväe toetuseta.
Varustus
Tank on varustatud vaatlusseadmetega, mis võimaldavad jälgida ümbrust nii päeval kui ka öösel erinevates ilmastikutingimustes. Tanki torni pöörde- ja tõstemehhanismid on automaatselt stabiliseeritavad, mis võimaldab sihtida ja tulistada ka liikumisel. Sihtimisparandi kiiret sisestamist laskesüsteemi, lähtudes laskekaugusest, masina liikumiskiirusest ja laskemoona iseärasustest lihtsustab pardaarvuti. Maastikul orienteerumist hõlbustab navigatsioonisüsteem. Väliseks sidepidamiseks on tankides raadiojaamad, pardatelefoniside toimib InterComi põhimõttel. Mitmeid kaasaegseid tanki turbiinmootoreid on võimalik käitada nii diislikütuse (diisli) kui ka bensiiniga. Tulekahju puhuks on tankidele osaliselt sisse ehitatud automaatsed tulekustutussüsteemid. Tanki välispind kaetakse sageli aktiivsoomusega, mis vähendab kumulatiivlaengute plahvatuse mõju. Mõnedele tankitüüpidele on võimalik kinnitada lisaseadmeid (snorkeleid), mille abil saab kandvat ja tasast põhja mööda sõites läbida paari-kolme meetri sügavusi veekogusid.
Ehitus
Tank koosneb lahinguosast (torn), mootoriosast ja veermikust. Lahinguosas paiknevad relvastus, laskemoon ja meeskond. Meeskond on 3–4-liikmeline (komandör, sihtur, juht, laadur), relvastuseks on 105–125 mm kaliibriga vint- või sileraudne kahur ja 1–2 kuulipildujat. Kahuri laskemoonana kasutatakse põhiliselt kumulatiiv-, kild- ja alakaliibrilisi mürske (noolmürske). Mootor paikneb tavaliselt masina tagaosas. Rahuajal on roomikulülid enamasti kaetud kummipadjakestega, mis säästavad teekatet ja vähendavad roomikute kulumist. Tänapäeva tankide põhimass on keskeltläbi 40–65 tonni, kiirus teel 60–75 km/h.
Kuortti
Kuortti on küla Soomes Ida-Soome läänis Lõuna-Savo maakonnas Pertunmaa vallas; 34 km kaugusel Heinolast, 61 km kaugusel Mikkelist ja 170 km kaugusel Helsingist.
2018. aastal oli elanike arv 252.
Iulia Motoc
Iulia Antoanella Motoc (sündinud 20. augustil 1967 Timişoaras) on Rumeenia jurist.
Mrozy
Mrozy on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Mińsk Mazowiecki maakonnas, Mrozy valla halduskeskus. Mrozy asub Mińsk Mazowieckist umbes 17 km ja Varssavi kesklinnast ligikaudu 55 km idas.
Iulia Motoc
18. detsembrist 2013 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik.
Mrozy
Mrozy sai linnaõigused 1. jaanuaril 2014.
Messier 66
Messier 66 (ka M66 ja NGC 3627) on spiraalgalaktika, mis asub Lõvi tähtkujus.
Galaktika avastas 1. märtsil 1780 Prantsuse astronoom Charles Messier, kes lisas selle oma kataloogi.
Opole maakond
Opole maakond (poola Powiat Opolski) on maakond Poolas Opole vojevoodkonna edelaosas. Maakonna halduskeskus on Opole linn, mis halduslikult maakonna koosseisu ei kuulu.
Maakond jaguneb 13 vallaks (gmina)
Vijoti keel
Vijoti keel (inglise keeles Wiyot language või Wishosk) oli algonkini-ritva keelkonda kuulunud põlisameerika keel, mida räägiti Humboldti lahe ümbruses Põhja-Ameerika läänerannikul Californias.
Kim Gu
thumb|Kim Koo 160px|thumb|Kim Koo
Kim Koo (김구, 金九; 29. august 1876 – 26. juuni 1949) oli Korea poliitik, iseseisvusliikumise juht. Ta oli Korea ajutise valitsuse minister (1920–1926), peaminister (1923–1924), president (13. märts 1940 – 3. märts 1947). Tema kirjanikunimi oli Baikbum.
Vilsandi ja Vaikade karrid
Vilsandi ja Vaikade karrid (ka Karrid Vilsandi ja Vaika vahel) on karrid Vilsandi lääneosas ja Vaika saartel.
Karrid on tekkinud ja tekivad ka praegu Jaagarahu lademe dolomiitidesse. Vilsandil esineb karrivälju 0,1 ha suurusel alal.
Vilsandi ja Vaikade karride tekkimise põhjus on merevee lubjakivisid lahustuv toime, mis on tingitud merevee CO2-sisaldusest.
Asien
Asien (eesti keeles 'Aasia') oli natsionaalsotsilaismiaegse Saksamaa riigimehe Hermann Göringi käsutuses olnud erirongi esimene salanimi, millega tema ja tema kaaslased sõitsid Teise maailmasõja ajal.
Kui rongiga parasjagu ei sõidetud, oli Asien harilikult Potsdamis Bahnhof Wildparki raudteejaamas Luftwaffe-juhtstaabi alal.
Märkused
Ühe allika kohaselt paiknes selles rongis ka tema vürstlik garderoob, sealhulgas arvutud univormid, tsiviilülikonnad, nahkvammus, siidist ja brokaadist hommikumantlid. Ka mõõkmõõgad, ülakud ja ordenid ning aumärgid reisisid temaga kõikjale. Rongis oli ka vannituba. Kuniks riigimarssal vanni võttis ja hommikust sõi, tuli rong seisata. Selleks tuli terved rongitee lõigud vahel seisata ja nii seisid tema ihuvajade taga nii transpordirongid, laatsaretirongid kui ka põgenikerongid.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Asien (Zug) seisuga 10.10.2017.
Kõrgem geodeesia
pisi|350x350px|[[Ookeanibassein|Ookeanibasseinide kaart satelliidi kõrguse mõõtmise abil. Merepõhja struktuurid on nähtavad, mis tuvastatakse merepinna taseme gravitatsioonimoonutuste põhjal. (1995, NOAA)]] Kõrgem geodeesia (teoreetiline geodeesia) on tänapäevase geodeesia üks põhisuundi, mille tutvustas saksa teadlane-geodeet ja välismaa korrespondentliige Venemaa Teaduste Akadeemia (1907) Friedrich Robert Helmert.
Uurib Maa kuju, välist gravitatsioonivälja, maakera pinnal olevate punktide koordinaatide täpset määramist ühes süsteemis.
Kõrgema geodeesia võib jagada mitmeks teadmusvaldkonnaks:
Need valdkonnad on olulised geofüüsika ja geodünaamika, navigeerimise, potentsiaaliteooria ja diferentsiaalgeomeetria harud. Samuti kõrgem geodeesia uurib vigade teooriat, süstematiseerides ja klassifitseerides neid, et tulemusele veelgi korrektseid parandusi sisse viia. Moderniseerib ISO 9000.
Modliborzyce
Modliborzyce on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Janów Lubelski maakonnas, Modliborzyce valla halduskeskus. Modliborzyce asub Janów Lubelskist umbes 8 km loodes ja Lublinist ligikaudu 58 km lõunaedelas.
Modliborzyce sai linnaõigused kuningas Zygmunt III Wazalt 1631. aastal. 1869. aastal kaotas Modliborzyce linnaõigused. 1. jaanuaril 2014 sai Modliborzyce linnaõigused tagasi.
1921. aastal moodustasid juudid 50,3% Modliborzyce elanikest.
Joel Campbell
Koondisekarjäär
2011. aasta CONCACAF-i alla 20-aastaste meistrivõistlustel jõudis ta Costa Rica noortekoondisega finaali, kus kaotati Mehhiko eakaaslastele. Campbell oli kuue väravaga turniiri suurim väravakütt.
Debüüdi Costa Rica rahvuskoondises tegi Campbell 5. juunil 2011 CONCACAF Gold Cupi turniiri esimeses alagrupimängus Kuuba vastu. Samas mängus lõi ta ka oma esimese värava rahvuskoondises.
2011. aasta Copa América teises alagrupimängus 7. juulil lõi ta värava Boliivia vastu.
Salvia hypargeia
Salvia hypargeia on huulõieliste sugukonda salvei perekonda kuuluv rohttaimeliik.
Joel Campbell
Koondisekarjäär
2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel lõi ta esimeses alagrupimängus 14. juunil värava Uruguay vastu.
Salvia hypargeia
Tema looduslikud kasvukohad on Türgis, Iraagis ja Iraanis.
Joel Campbell
Koondisekarjäär
Ta on kuulunud Costa Rica koondisse veel ka 2015. aasta CONCACAF Gold Cupil, 2016. aasta Copa América Centenariol, 2017. aasta CONCACAF Gold Cupil, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta CONCACAF Gold Cupil.
Salvia hypargeia
Uuringud on kinnitanud taime saaduste tuberkuloosivastast toimet.
Andrés Guardado
José Andrés Guardado Hernández (sündinud 28. septembril 1986 Guadalajaras) on Mehhiko jalgpallur, poolkaitsja. Alates 2017. aastast mängib ta Hispaania kõrgliiga klubis Real Betis.
Koondisekarjäär
Debüüdi Mehhiko rahvuskoondises tegi Guardado 14. detsembril 2005 sõprusmängus Ungari vastu.
Esimese värava lõi ta Mehhiko rahvuskoondises 28. veebruaril 2007 sõprusmängus Venezuela vastu.
2007. aasta CONCACAF Gold Cupi finaalis lõi ta värava USA-le, kuid Mehhiko kaotas lõpuks 1:2. Sama aasta Copa América kolmanda koha mängus 14. juulil lõi ta värava Uruguayle.
2011. aasta CONCACAF Gold Cupi viimases alagrupimängus 12. juunil lõi ta kaks väravat Costa Ricale. 25. juunil toimunud finaalmängus lõi ta kaks väravat USA-le. Mehhiko võitis mängu lõpuks 4:2.
Ilo-Ann Saarepera
Ilo-Ann Saarepera (sündinud 8. detsembril 1994) on eesti näitleja.
Andrés Guardado
Koondisekarjäär
5. märtsil 2014 toimunud sõprusmängus Nigeeria vastu tegi Guardado Mehhiko koondises oma sajanda mängu.
2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus 23. juunil lõi ta värava Horvaatia vastu.
2015. aasta CONCACAF Gold Cupi esimeses alagrupimängus 9. juulil lõi ta värava Kuubale ja viimases alagrupimängus 15. juulil värava Trinidadile ja Tobagole. 19. juulil toimunud veerandfinaalis lõi ta penaltist värava Costa Ricale ning 22. juulil kahest penalist värvad Panamale, viies Mehhiko finaali. 26. juulil toimunud finaalmängus Jamaica vastu lõi Guardado mängu esimese värava. Mehhiko võitis lõpuks 3:1. Guardado lõi turniiril kuus väravat ja valiti turniiri parimaks mängijaks.
2011. aasta CONCACAF Gold Cupil valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu.
Ta on kuulunud Mehhiko koondisse lisaks 2006., 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2016. aastal Copa América Centenariol ning 2013. ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel.
Topkapı palee
pisi|Topkapı palee Topkapı palee (türgi keeles Topkapı Sarayı; osmanitürgi keeles طوپقپو سرايى, romaniseeritult Ṭopḳapu Sarāyı ehk otsetõlkes 'Kahurivärava palee') on İstanbuli vanalinnas Fatihis asuv suursugune muuseum. 15. ja 16. sajandil oli see Osmanite riigi sultanite peamine elukoht ja administratiivne peakorter.
NGC 3628
NGC 3628 on spiraalgalaktika, mis asub Lõvi tähtkujus.
Galaktika avastas 1784. aastal William Herschel.
NGC 3628 asub Maast 35 miljoni valgusaasta kaugusel. Galaktika struktuur ei ole Maalt vaadeldav, sest see on suunatud servaga Maa poole.
Sergei Fatkin
pisi|Jüri Druus ja Sergei Fatkin vanalinna päevadel 1984. aastal Foto: Jaan Künnap Sergei Fatkin (sündinud 16. juulil 1933 Petserimaal) on Eesti koomik, akrobaat ja tsirkuseartist.
1937. aastal kolis koos vanematega elama Tapa lähedale. Teise maailmasõja aastatel õppis Verhne-Uralskis eesti internaatkoolis. Pärast sõda lõpetas Lehtse 7-klassilise kooli. Armeeteenistuse järel töötas Tallinnas laevaremondilukksepana.
1957. aastast esines ta paaris koos Jüri Druusiga. Töötas Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias akrobaadina. Koos esinesid nad paljudes NSV Liidu linnades ja sotsialismimaades, aga ka Soomes, Prantsusmaal, Kanadas, Egiptuses, Etioopias, Jeemenis, Tansaanias, Keenias, Nigeerias, Kongos ja Ladina-Ameerika riikides.
Eesti haiku
Eesti haiku on luulevorm, mis on jaapani haikust lühem. Jaapani haikus on silpide arv 5 + 7 + 5, aga eesti haikus on kolme rea peal kokku vaid 4 + 6 + 4 silpi.
Eesti haiku luulevormi leiutaja on Asko Künnap. Esimene eesti haikude kogu ilmus aastal 2010: Asko Künnapi, Jürgen Rooste ja Karl Martin Sinijärve "Eesti haiku". Selle eessõnas kirjutab Jürgen Rooste järgmiselt: "Eesti haiku koosneb kolmest värsist silpide arvuga 4, 6, 4, kokku seega 14 silbist, ja selles kujutatakse põhiliselt eestlasele, Eesti elule, olule ja loodusele olemuslikku või eksistentsiaalselt olulikku tabavas lakoonilises sõnastuses. Eesti haikude kirjutamist harrastatakse 21. sajandi teisel kümnendil ja edaspidi, kuni me kirjutatud keeleruumi lõpuni."
Eesti haikude esimene tõlkekogumik "Aika sattuu. Vironhaikuja" ilmus Turu raamatumessil Soomes 2011. aastal. Soomekeelse teose jaoks leiutas tõlkija Hannu Oittinen žanri soome vasteks mõiste vironhaiku.
Oktoobris 2012 ilmus Hannu Oittineni sulest "Assamallan asemalla. Vironhaikuja" esimene algselt soome keeles kirjutatud eesti haikude raamat, mis sisaldab soomekeelsetele eesti haikudele lisaks ka külalisluuletusi eesti keeles ning keelelisi katsetusi. Teatavasti on see teos esimene raamat maailmas, mis on välja antud Hellinnas ehk Helsingist ja Tallinnast moodustuvas fiktiivses kaksiklinnas.
2011. aasta Helsingi raamatumessil, kus Eesti oli peakülaline, korraldati eesti haikude kirjutamise võistlus. Eesti haiku valimikke on avaldanud Eesti Kirjanike Liidu ajakiri Looming. Facebookis töötab soome-eesti haikukirjutajate grupp Vironhaiku.
Välislingid
Vironhaiku Facebookis:
Een danstragedie
"Een danstragedie" ("Tantsutragöödia") on Johan Gildemeijeri poolt Hollandis 1916. aastal loodud tummfilm.
Burgundia kuningriik
pisi|Burgundide "esimene kuningriik", pärast asumist Savoiasse aastast 443 pisi|Ülem- ja Alam-Burgundia kuningriik aastatel 879–933
Burgundia on ajalooline piirkond Lääne-Euroopas, mis on püsinud poliitilise üksusena mitmel kujul väga erinevates piirides. Kahte sellist üksust – esimene 6. sajandi paiku, teine 11. sajandi paiku – on kutsutud Burgundia kuningriigiks; kolmas oli loomisele väga lähedal – kuna oli enamat kui üks Burgundia aadliriik – sisaldades krahvkonda ja hertsogkonda, peaaegu kõik neist olid mõjukad ja üsna jõukad. Hilisema Burgundia dünastia viimasel etapil muutus Burgundia üheks kõige mõjukamaks ja võimsamaks riigiks Euroopas ja sai suure auhinna hertsogkonnaga, koos abielu ja pärimise kaudu saadud valdustega ulatus see alates Madalmaadest (tänapäeva Belgia) ja hõlmas ulatuslikult maid Lotringis ja hõlmates kogu Rhône'i oru ümbruse, ulatudes peaaegu Reinini Lääne-Šveitsis, laius see Rhône'i orgu pidi allapoole Vahemere rannale.
Sankt Martin bei Lofer
Sankt Martin bei Lofer on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas).
Burgundia kuningriik
Pindala suhestub tänapäeva Prantsusmaa, Itaalia ja Šveitsi piirialadega, teiste sõnadega riigisuuruse piirkonnaga, mille keskel on jämedalt võttes Lyon või Genf. Hilisema perioodi Burgundia hertsogkond nurjus lõpuks meessoost pärija puudumisel ja liidendati Habsburgide maadega hertsoginna Marie abielu kaudu keiser Maximilian I-ga. Nende poja Philippi abielu kaudu Hispaania Ferdinandi ja Isabella pärijanna Juanaga päris selle lõpuks nende poeg Hispaania kuningas Carlos I (Saksa-Rooma keiser Karl V) ja sai tema poja Felipe II Hispaania koloniaalimpeeriumi osaks.
Sankt Martin bei Lofer
Vald asub Loferi maal Pinzgau Saalachi orus.
Burgundia kuningriik
Esimene Burgundia kuningriik
Kuningriigi langus algas siis, kui nad langesid endiste frangi liitlaste rünnaku alla. Aastal 523 sõdisid kuningas Chlodowechi pojad Burgundia maadel, võitluse algatas nende ema Chrodechild, kelle isa kuningas Chilperich II oli Gundobadi poolt tapetud. Aastal 532 alistati burgundid frankide poolt otsustavalt Autuni juures, pärast mida tapeti kuningas Godomar II ja lõpuks annekteeriti Burgundia Frangi riigi poolt aastal 534. Aastatel 561–584, samuti aastatel 639–737 kandsid mitmed frangi Merovingide valitsejad tiitlit "Burgundia kuningas". 843. aasta Verduni lepingu järgi sai Burgundia Kesk-Frangi riigi (Lotharii Regnum) osaks (seda valitses keiser Lothar I), väljaarvatud selle loodepoolne osa, Burgundia hertsogkond (Bourgogne), mis langes Lääne-Frangi riigi kätte.
Ülevaade
Teine Burgundia kuningriik, Arelaat, eksisteeris aastatel 933–1033 iseseisva üksusena ja sealt edasi (liidendatuna Saksa-Rooma riiki) aastani 1378, kui sellele järgnes Burgundia hertsogkond. See tekkis järkjärguliselt mitme lühiealise riigi ühinemisel, mis ise olid tekkinud võimuvaakumis piki Rhône'i jõge esimese Burgundia kuningriigi põhiterritooriumil.
Need väiksemad riigid sulandusid järk-järgult kaheks riigiks, Ülem-Burgundiaks ja Alam-Burgundiaks (mis alustas kui Provence'i kuningriik), mis lahknesid Kesk-Frangi riigi jagamisel pärast Lothar I surma ja ühendati lõpuks Teiseks Burgundia kuningriigiks.
Paiknemine
Arelaat hõlmas enamiku Provence'ist ja Burgundiast, endise Kesk-Frangi riigi lõunapoolsed maad (või Lotring – mis kestis vaid 14 aastat – kuid sel ajal päris keiser Ludwig I Itaalia kuningriigi). Kesk-Frangi riik (või Lotring) oli Karl Suure frankide riigi keskmine viilak, mis loodi 843. aasta Verduni lepinguga selle kolmeksjagamisel pärast Ludwig Vaga surma puhkenud kodusõda (840–843) tema kolme poja vahel.
Eelmäng – Karolingide manööverdused, 840–931
Tervise halvenedes, veidi enne oma surma aastal 855 Prümi kloostris, pärandas keiser Lothar I oma Kesk-Frangi riigi lõunapoolse osa, mis sisaldas suuremat kagupoolset osa endisest Burgundia kuningriigist ja Provence'i, oma nooremale pojale Provence'i Charlesile (mõnikord ka "Burgundia Charles" või "Burgundia ja Provence'i Charles"). Siiski sekkusid Lothari vennad Charles Paljaspea ja Ludwig Sakslane ning hoidsid ära oma kadunud venna aujärje pärimise ja järgluse, ennetades oma vennapoegade mistahes enese ülendamist ja kõrvaldades Lotringi kuningriigi. Need kaks jagasid hoopis keskmise riigi maad Ida- ja Lääne-Frangi riigi vahel, kuigi võimaldasid oma vennapoegadele jätta nende vastavad hertsogkonnad, nõustudes kuninga korralduste selle osaga.
Vastavalt 870. aasta Meersseni lepingule eraldati esimese Burgundia põhjapoolne osa Charlesi onule, Ida-Frangi riigi kuningale Ludwig Sakslasele, samas lõunapoolsed maad koos Provence'iga langesid aastani 875 Lääne-Frangi riigi kuninga Charles II Paljaspea kätte.
Jagamise tulemused
Boso rajas seeläbi Alam-Burgundia kuningriigi, valitsedes nende endiste Kesk-Frangi Burgundia osade üle, mille kuningas Charles päris aastal 875. Boso sai siiski valitseda vaid Provence'is ja Burgundia Tsisjuraania osades.
Transjuraania Burgundia (mis paiknes seal, kus nüüd on Lääne-Šveits, ja sisaldas mõningaid naaberalasid, mis nüüd on Prantsusmaal ja Itaalias, ja mõningaid, millest hiljem kujunes Franche-Comté) jäi aga Ida-Frangi kuninga Karl Paksu mõju alla.
Taasühinemine
Pärast tema kõrvaldamist aastal 887 moodustasid need põhjapoolsed territooriumid Ülem-Burgundia kuningriigi, mille kuulutas Saint-Maurice'is välja Welfi aadlimees Rudolf I. Kui tema poeg ja pärija Rudolf II omandas aastal 933 kuningas Hugues'lt lõpuks Alam-Burgundia, oli Burgundia kuningriik taasühendatud.
See teine Burgundia kuningriik neelati Saksa-Rooma riiki Konrad II ajal aastal 1033, kui Arelaat. See oli üks kolmest kuningriigist keskaegses keisririigis, teised olid Saksamaa kuningriik ja Itaalia kuningriik. Burgundia kuningriik või Arelaat kaotas järk-järgult oma territoriaalset terviklikkust, kui pojad pärisid aja jooksul tükikesi, ja teised tükikesed hajusid diplomaatia kaudu. Suured osad olid juba Savoia krahvide käes, kui Arelaat aastal 1378 olemast lakkas, pärast keiser Karl IV poolt jäänuste loovutamist Prantsuse dofäänile Charles VI-le (Dauphiné).
Burgundia maad ja ebaõnnestunud ettepanek luua kolmas Burgundia kuningriik
Burgundia dünastia oli dünastia, mis valitses Burgundia hertsogkonda aastatel 1032–1361 ja Burgundia vabakrahvkonda aastast 1330, kui Eudes IV naine päris selle oma emalt, aastani 1361. See ei valitsenud Burgundia kuningriiki.
Aastatel 1361–1477 valitses nii Burgundia hertsogkonda kui ka Burgundia vabakrahvkonda Valois' dünastia kõrvalharu (vaata Burgundia hertsogid). 15. sajandi keskpaigast valitses see dünastia ka enamikku Madalmaade provintse, mis tegi sellest ühe kõige võimsama valitsejasoo Lääne-Euroopas.
Valois-Burgundia dünastia territooriumid Madalmaades ei olnud kunagi osa iidse Burgundia maadest, kuid valitseva dünastia kombineeritud territooriume viidatakse mõnikord kui Burgundia maad või Burgundia Madalmaad. Siiski olid kõik need Valois-Burgundia dünastia poolt hallatavad maad mõtteliselt kas Prantsusmaa kuninga või Saksa-Rooma keisri feodaalvasallid.
Hertsog Charles Südi alustas projekti oma territooriumide ühendamiseks kolmandaks Burgundia kuningriigiks iseendaga selle täielikult sõltumatu monarhina, ja isegi veenis keiser Friedrichit tema kuningaks kroonimisega Trieris. Tseremoonia ei leidnud siiski aset keisri loobumise tõttu (september 1473), mille põhjustas tema meelepaha hertsogi käitumise tõttu, ja lõpuks lõpetas hertsogkond iseseisva riigina eksisteerimise kaotuse ja Charlesi hukkumise tõttu Nancy lahingus.
Burgundia kuningate loend
Järgnev on kahe Burgundia kuningriigi ja arvukate seotud poliitiliste üksuste kuningate loend, mis tuleneb Karolingide sepitsustest üle peresuhete.
Burgundide kuningad
Burgundid lahkusid Bornholmilt u. aastal 300 ja asusid Wisła äärde. Jordanes viitab, et siin nad said 4. sajandil gepiidide käest põhjalikult lüüa ja liikusid siis Reinimaale.
Burgundia Frangi kuningate all
Järk-järgult vallutatud Frangi kuningate Childebert I ja Chlothar I poolt aastatel 532–534
Merovingide kuningad
Ühendati Neustriaga ühe kuninga, kuid eraldi valitsemise alla (613–751)
Karolingide kuningad
''Ludwig Vaga pojad jagasid Frangi riigi Verduni lepinguga aastal 843. Burgundia jagati vendade vahel.''
Pärast Lothari surma aastal 855 jagati riik tema poegade vahel. Burgundia territooriumid jagati:
Ülem-Burgundia kuningriik
Kui Frangi keiser Karl Paks, kes aastaks 884 oli taasühendanud kõik Frangi kuningriigid väljaarvatud Provence'i kuningriik, aastal 888 suri, kogunesid Ülem-Burgundia aadelkond ja juhtivad vaimulikud St Maurice'is ning valisid Auxerre'i krahvi Rudolfi Vanema vanemast Welfide dünastiast Ülem-Burgundia kuningaks. Esialgu püüdis ta taasühendada Lothar II-e Lotharingia riiki, kuid Ida-Frangi kuningas Kärnteni Arnulfi vastuseis sundis Rudolf I keskenduma oma Burgundia territooriumile.
Aastal 933 loovutas Ülem-Burgundia kuningas Rudolf II oma nõuded Itaalia kuningriigile Hugues'le ja sai vastutasuks Provence'i kuningriigi, taasühendades seega kaks territooriumi Arelaati
''Aastal 1032 liidendati Burgundia kuningriik kui Arelaat kolmanda kuningriigina Saksa-Rooma riiki, Saksa kuningas või keiser sai Burgundia kuningaks.
Burgundia kuningriik (Arelaat) Saksa-Rooma riigi osana
pisi|300px|Araelaat 12./13. sajandil
Burgundia rektoraat
Kuningate Konrad I ja Rudolf III ajal kuninglik võim nõrgenes, samas kohalikud aadlikud, nagu Burgundia krahvid, suurendasid mõju.
Avatša abajas
pisi|Avatša abajas NSV Liidu postmargil (1966) Avatša abaja omapäraseks sümboliks on abaja suudmealas paiknevad kaljud "Kolm venda" ("Три брата"). Legendi järgi olid need kaljud muinasajal kohalike hõimude noormehed. Elanikele tõi suurt kahju tsunamid, mille eest vennad otsustasid oma rahvast kaitsta. Nad seisid abaja suudmesse ega lubanud hiidlainetel randa jõuda. Niimoodi seisavadki nad siiani.
Bryan Ruiz
Bryan Jafet Ruiz González (sündinud 18. augustil 1985 San Josés) on Costa Rica jalgpallur, poolkaitsja, kes mängib Costa RIca kõrgliiga klubis Alajuelense. Ta on Costa Rica koondise kapten.
Aastatel 2015–2018 mängis ta Portugali kõrgliiga klubis Lissaboni Sporting. 2016. aastal valiti ta CONCACAF-i aasta mängijaks.
Burgundia kuningriik
Burgundia rektoraat
Pärast keiser Heinrich III varajast surma valitses tema lesk Agnes de Poitou regendina oma noore poja Heinrich IV eest. Ta tegi Rudolf von Rheinfeldenist Švaabimaa hertsogi ja andis talle ka kuninglikud volitused Burgundia üle. Siiski, kui Rudolf valiti vastukuningaks, võttis Heinrich IV aastal 1079 temalt võimu ja delegeeris selle Lausanne'i ja Sitteni piiskoppidele (mõlemad tänapäeva Šveitsis).
Kui Burgundia krahv Guillaume III veebruaris 1127 mõrvati, toetas kuningas Lothar III Guillaume'i onu, Rudolf von Rheinfeldeni pojapoja, hertsog Konrad von Zähringeni nõudeid krahvivõimule ja andis talle kuninglikud volitused Burgundia üle.
Korraliku tiitli puudumisel kutsusid Zähringid end Burgundia hertsogiteks ja rektoriteks, et saada Burgundia hertsogi staatust. Kuninglik kantselei siiski hoidus sellest mõistest järjekindlalt ja rectori (Rooma õiguses provintsikuberneri üldnimetus) tegelik võim piirdus Zähringite valdustega Jurast ida pool.
Avatša abajas
Venelased avastasid Avatša abaja 1703. aastal. pisi|Avatša lahe ja Avatša abaja satelliidipilt
Bryan Ruiz
Koondisekarjäär
Debüüdi Costa Rica rahvuskoondises tegi Ruiz 19. juunil 2005 mängus Hiina vastu.
Tomorrowland
Tomorrowland võib tähendada mitut asja:
Bryan Ruiz
Koondisekarjäär
Esimese värava lõi ta Costa Rica rahvuskoondises 6. juulil 2005. aasta CONCACAF Gold Cupi turniiri veerandfinaalis Hondurase vastu.
2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel lõi ta teises alagrupimängus 20. juunil värava Itaalia vastu.
Ta on kuulunud Costa Rica koondisse veel ka 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2011. ja 2017. aasta CONCACAF Gold Cupil ning 2016. aastal Copa América Centenariol.
Krzysztof Wojtyczek
Krzysztof Mariusz Wojtyczek (sündinud 19. veebruaril 1968 Krakowis) on Poola jurist.
1. novembrist 2012 Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik. 7. maist 2019 kuni 25. maini 2021 oli ta osakonna asepresident.
Burgundia kuningriik
Burgundia rektoraat
Kõik püüded jõustada Zähringite nõudeid ja laiendada kuninglikku võimu kuningriigi lääne- ja lõunapoolsetele osadele nurjusid, kõige enam sõjaretk aastal 1153. Pärast neid ebaõnnestumisi sai keiser Friedrich I Barbarossa aastal 1156 läänepiirkonnad kindlalt kätte, abielludes Burgundia krahvkonna pärijanna Béatriceiga ning lastes end kroonida Burgundia kuningaks 1178. aastal. See edu sulges Zähringid jäävalt Jura ja Alpide vahele, kus nad kasutasid kuninglikke volitusi oma valduste laiendamiseks. Aastal 1218 suri Berthold V järglasteta.
Pärast seda andis kuningas Friedrich II tiitli Burgundia rektor oma noorele pojale Heinrichile, et hoida Zähringite valduste pärijad eemal selle tiitliga seotud kuninglikest volitustest. See nimetamine oli ainult hetkelise tähtsusega ja pärast Heinrichi valimist Saksa kuningaks aprillis 1220 kadus tiitel lõplikult. Samuti jäi kuningavõimu langus Burgundia kuningriigis pöördumatuks.
Sergei Glazjev
pisi|Sergei Glazjev (2016) Sergei Glazjev (vene keeles Серге́й Юрьевич Глазьев; sündinud 1. jaanuaril 1961 Zaporižžjas) on Venemaa poliitik ja majandusteadlane.
Glazjev on alates 2012. aasta 30. juulist president Putini nõunik.
2014. aasta juunis BBC-le antud intervjuus nimetas ta Ukraina president Petro Porošenkot ja kogu Ukraina valitsust natsideks ning põhjendas oma arvamust. Hiljem ütles Venemaa Föderatsiooni presidendi pressiesindaja Dmitri Peskov Glazjevi avalduse selgituseks, et tegemist pole Kremli ametliku seisukohaga.
Manuel Serifo Nhamadjo
pisi|Manuel Serifo Nhamadjo (2014) Manuel Serifo Nhamadjo (25. märts 1958 – 17. märts 2020) oli Guinea-Bissau poliitik. Ta oli 11. maist 2012 kuni 23. juunini 2014 Guinea-Bissau presidendi kohusetäitja.
Märtsist septembrini 2009 ja jaanuarist aprillini 2012 oli ta Guinea-Bissau parlamendi esimehe kohusetäitja. Pärast sõjaväelist riigipööret nimetas sõjaväehunta ta 19. aprillil 2012 riigipea kohusetäitjaks ja sama aasta 11. mail astus ta ametisse.
Carla Juri
Carla Juri (sündinud 2. jaanuaril 1985 Locarnos) on šveitsi näitleja. Ta on mänginud sellistes filmides nagu "180°", "Wetlands", "Finsterworld" ja "Blade Runner 2049".
Stuhlfelden
Stuhlfelden on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas).
Saalbach-Hinterglemm
Saalbach-Hinterglemm on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas). See on hästi tuntud oma suusatamise ja muu talispordi poolest. Vallas asub nelja suusaraja võrgustik (Saalbach, Hinterglemm, Fieberbrunn ja Leogang), lisades kuni 270 km suusanõlvu. Salzburgi lennujaamast on kuurordisse lühike reis.
Saalbach-Hinterglemm asub Saalbachi orus, mis on orienteeritud ida-lääne suunas. Piirkond on Kitzbüheli Alpide osa. Kõrgeimad punktid on Spielberghorn (2044 m) põhjas ja Hochkogel (2249 m) lõunas.
thumb|left|250px|Hinterglemm veebruaris 2010
Lähim suurem linn on Zell am See, u. 20 km eemal. Vallas on kaks väikest linna: Saalbach ja Hinterglemm.
Ajalugu
Vanimad tõendid valla asulate kohta pärinevad aastast 1222. Nimi Salpach ilmus esmakordselt 1350. aastal. Enne 1410. aastat oli linnas kirik. 1489. aastal andis peapiiskop Johann Beckensloer linnale turuõiguse.
thumb|282px|right|Spielberghorn
Sellele vaatamata jäi Saalbach kuni 20. sajandini enamasti vaeseks põllumajanduskogukonnaks.
Soome ajalugu
Soome ajalugu loetakse algusega 12. sajandist, sest sellest ajast on pärit esimesed kirjalikud dokumendid Soome kohta, kus 1150. aastail Edela-Soomes toimus esimene ristiretk. Sellele eelnenud aega aga nimetatakse Soome eelajalooks, suurem osa Soome riigi koosseisu kuuluvast territooriumist kuulus keskajast kuni Põhjasõjani Rootsi kuningriigi koosseisu. Aastatel 1809–1917 kuulus Soome Venemaa keisririigi koosseisu autonoomse Soome suurvürstiriigina. Soome iseseisvus 1917. aastal.
Saalbach-Hinterglemm
Ajalugu
1945. aasta mais marssis umbes Jagdgeschwader 27 (JG 27) Afrika 1000 meest (Teise maailmasõja Luftwaffe Geschwader), kes oli kuulus Põhja-Aafrika kampaanias teenimise ja Aafrika korpuse toetamise eest, siia oma viimasest baasist Salzburgis, et alistuda küla hõivanud Ameerika vägedele.
GrIStuF
GrIStuF (pikalt: Greifswaldi Rahvusvaheline Tudengifestival) on mitmepäevane üliõpilastele mõeldud üritus, mis leiab aset Greifswaldis Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal Saksamaa Liitvabariigis.
Festivali raames leiavad aset mitmesugused temaatilised töötoad, arutelud, kultuuriüritused, näitused, peod ja kontserdid. Festivali temaatika varieerub poliitilistest ja sotsiaalsetest teemadest kuni kultuuriliste ja kunstiga seotud teemadeni. Oma tiheda ja mitmekesise kavaga on GrIStuF raamistikuks, kus eri rahvustest, religioonidest ja kultuurikeskkondadest pärit noored saavad omakeskis pidada rahumeelset dialoogi.
Saalbach-Hinterglemm
Ajalugu
Pärast sõja lõppu hakkasid turistid saabuma veel samal 1945. aastal ja küla hakkas tundma jõukuse püsivat kasvu. 1987. aastal muudeti Saalbachi nimi Saalbach-Hinterglemmiks.
Soome ajalugu
Soome esiaeg
Antsülusjärve ajast ja rauaajast on Loode-Soome aladelt leitud esimesed alalised asustusjäljed Muilamäe asulakohast ajast ca 10 500 aastat tagasi, Lappeenranta Joutseno lähedalt ja Saarenoja asulakohast ca 10 700 aastat tagasi (ca 8600-8500 eKr).
GrIStuF
Ajalugu
Inspireeritud Saksamaal Ilmenaus toimuvast teisest tudengifestivalist, otsustas grupp entusiastidest üliõpilasi organiseerida samasuguse ürituse Greifswaldis. Esimene festival toimus 2002.
Saalbach-Hinterglemm
Sport ja vaba aeg
22. jaanuarist - 3. veebruarini 1991. aastal toimusid Saalbach-Hinterglemmis mäesuusatamise maailmameistrivõistlused.
Soome ajalugu
Soome ristiusustamine
Arheoloogilised leiud näitavad juba ristiusustamiseelsest ajast pärinevaid kristlikke mõjutusi Soome edelaosas (suhted Rootsiga) ja kaguosas (suhted Novgorodiga).
GrIStuF
Ajalugu
Aastal 2005 astutati mittetulunduslik organisatsioon GrIStuF e.V., mis on vabatahtlike tudengite abiga festivali korraldanud sellest peale.
Saalbach-Hinterglemm
Suusatamine
thumb|left|250px|Kohlmaisbahni tõstuk tõusmas Saalbachist
Soome ajalugu
Soome ristiusustamine
Soomlaste hõimude asuala oli Lõuna-Soomes (Päris-Soome), Karjala kannasel ja Laadoga järve põhjaosas elasid karjalased ning Kesk-Soomes ja Põhja-Soomes saamid. 12.-13. sajandil laiendas Novgorodi vabariik oma riigi ja maksualuseid piirkondi, vadjalaste ja isurite alasid ka saamidega asustatud aladel. Novgorodi rüüstesalgad allutasid ja maksustasid saamid Põhja-Karjalast kuni Valge mereni, Põhjalaheni ja Koola poolsaarel. Skandinaavia poolsaare põhjaosas Finnmargis põrkusid Novgorodi huvid kokku Norra kuningate huvidega, kes samuti maksustasid saame. pisi|Ristisõjad Soome aladele
Saalbach-Hinterglemm
Suusatamine
Saalbach on üks peamisi Austria suusakuurorte, mis pakub laia valikut laskumisi, ulatuslikult hooldamata suusaradu ja suurepärast lumikatet. Suusatada saab oru mõlemal küljel. Laskumised oru põhjaküljel (lõunanõlv) on külastajatele päikeselise ilma tõttu eelistatumad. Laskumised oru lõunaküljel (põhjanõlv) on tavaliselt varjus, seega on parem lumikate, eriti hooaja lõpus, samuti rohkem puid. Suur osa hooldamata suusaradu leidub põhjaküljel, kus reiesügavust, puutumata tuhklund võib leida paljudest suusaradadest vaid mõne meetri kauguselt. Hinterglemmis on väike lumepark, kuid kogenud lumelaudurid ja suusatajad eelistavad suunduda lumeparki külgnevas Leogangi orus. Saalbach-Hinterglemmis on ka 6- ja 8-inimese tooltõstukid, millel on halva ilma korral kasutamiseks soojendusega istmed ja sissetõmmatavad katted.
Soome ajalugu
Rootsi
Soome alade 700-aastane seotus Rootsiga algas Rootsi valitseja Eriku alustatud ristiusustamisega. Kuid kuna Soome asus strateegilist tollases geopoliitilises situatsioonis tähtsust mitteomavas piirkonnas, siis vallutasid Soome rootslased, kelle kujunev riik oli kujuneva Euroopa tsivilisatsiooni südamikust (Lübeck ja Saksa-Rooma riik) kaugemal.
Rootsi Soome-vallutus algas Esimese ristiretkega, mis pärimuse järgi leidis aset aastal 1155, mille tulemusena vallutati Rootsile kõige lähemal üle Põhjalahe Edela-Soomes olev ala, mis aga formaalselt kinnistus Edela-Soome Rootsi külge alles 1220. aastail. 12. sajandi lõpul toimus teisigi väiksemaid sõjakäike Soome, teine ristiretk leidis aset alles 13. sajandi teisel veerandi, pärast Eesti allutamist ja kolmas 1293. aastal, mil rajati ka Viiburi linnus.
Soome piirkonna väikest tähtsust võrreldes teiste ristisõdade käigus hõivatud piirkondadega kinnitab ka asjaolu, et 12.-13. sajandi vahetuse paiku, oli Eesti ja Soome territooriumite elanikkond laias laastus pöördvõrdeline praegusega. Soome elanikkonda XII sajandi lõpul hinnatakse viiekümnele tuhandele, Eesti omast arvatakse, et seda oli kolm-neli korda rohkem. See tähtsusetus on leidnud väljenduse ka arheoloogilises materjalis. Soome territooriumilt leitud idamüntide hulk piirdub tuhande kuuesajaga, neistki 4/5 Ahvenamaa saartelt, mitte mandril. Eesti ala vastavaid leide tähistab ligi neli korda suurem arv – 6000.
Taani
Kõiki Soome tehtud sõjaretki ei nimetata ristisõdadeks, näiteks taanlaste 1191. ja 1202. aasta sõjakäigud Soome.
1209 otsustas Rooma paavst anda taanlastele, Lundi peapiiskopile, õiguse määrata Soome oma piiskop ja nimetada ametisse preestreid selle eest, et taanlased on pööranud kristlusse Läänemere põhjakalda rahvaid.
1216 andis paavst bulla ka Rootsi kuningale: alad, mida Rootsi kuningad piiskoppide toel on Soomes juba vallutanud, ja need, mida nad edaspidi vallutavad, allutatakse Rootsi kirikule ehk Uppsala peapiiskopile. pisi|vasakul|Skandinaavia 1219. Rootsi alad sinisega 13. sajandi alguses algas Soome massiline ristiusustamine, milles rootslased konkureerisid Novgorodiga. Rootsi palus selles paavstilt abi. Järgmine oluline etapp oli Thomase määramine Soome piiskopiks ja ta kanoonikuks nimetamine Uppsalas paar aastat enne Soome tulekut. Thomas lõpetas hämelaste ristiusustamise. 1229 avaldas paavst bulla, kus vastandas läänerooma ja idarooma kiriku võitlust ning keelustas abi paganatele ja venelastele. Soomet nimetati selles paavsti kaitse all olevaks alaks. Väidetavalt oli ka 1229 paavsti bulla taga. 1232 määrati Soome paavsti legaat Balduin, kes kuulutas, et venelaste ja paganatega läbirääkimisi pidada ei tohi ning rahu võib sõlmida vaid tema nõusolekul. Ta kutsus ka Saksa ordu mõõgavendi üle lahe Soome nende ristisõda jätkama, kuid need ei nõustunud.