cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Parvlaev
Iseloomustus
Põhjamaade rahvusvaheliste liinide parvlaevadel on tavaliselt jääklass 1A või 1A Super, mistõttu need laevad vajavad talvel väga harva jäämurdja abi ja peavad sõiduplaanist kinni. Kiireteks parvlaevadeks peetakse neid, mille kiirus on 27–28 sõlme, tavaliselt on suurte parvlaevade kiirus alla 25 sõlme. Parvlaevad on ka osa kiirlaevu (kiirusega 35 või enam sõlme), kuid neid nimetatakse enamjaolt kerekuju järgi, näiteks katamaraanideks või ühekerelisteks kiirlaevadeks.
Veebirakendus
Veebirakendus vs. veebileht
Veebilehte defineeritakse kui staatiliste lehtede kogumit. Tänapäeval sellisel kujul veebilehti enam ei eksisteerigi. Veebilehed koosnevad ka interaktiivsetest elementidest ning seega kalduvad rohkem veebirakenduse poole.
Parvlaev
Iseloomustus
Vahel kasutatav sõna reisiparvlaev on tautoloogia, sest sõna 'parvlaev' tähendab (autotekiga) reisilaeva. Vahel kasutatav sõna kruiisiparvlaev (inglise keeles cruise ferry) on turundusargument, mida kasutatakse nende rahvusvaheliste liinide parvlaevade kohta, millel rõhutatakse teenuseid, mugavust ja meelelahutust.
Esimene senistest Põhjamaade parvlaevadest luksuslikuma sisustuse ja suurema arvu kajutikohtadega parvlaev oli Silja Line'i "Fennia" (1966). Viking Line oli juba 1964 korraldanud minikruiise Rootsi ja Ahvenamaa vahel, et suurendada reisijate arvu madalhooajal.
Maailma kõige kiirem parvlaev on "Shinas", mis sõidab Omaanis Musandami-Shinasi liinil. See võib peale võtta 56 autot ja 208 reisijat ning laeva maksimumkiirus on 52 sõlme (ehk 96 km/h). Musandami ja Shinasi vaheline meretee on 330 km pikk.
pisi|Endine [[Saaremaa Laevakompanii parvlaev "Scania"]]
Eesti parvlaevad
Eesti lipu all on parvlaevu Tallinkil (5), Viking Lineil (1) ja TS Laevadel (5). Väiksemad parvlaevad on ka Kihnu Veeteedel.
Kiireid parvlaevu on Tallinkil Tallinn–Helsingi liinil (2) ja oli Helsingi–Rostocki liinil (2).
Eesti laevafirmadest kasutab Tallink minikruiisideks 11 parvlaeva, neist 3 on Eesti lipu all.
Toimetulekukool
Toimetulekukooliks nimetatakse kooli, kus õpetatakse mõõduka ja raske vaimse alaarenguga õpilasi ning rakendatakse toimetuleku riiklikku õppekava.
Toimetuleku riiklik õppekava
Toimetuleku riiklik õppekava on haridusministri poolt 15. detsembril 1999 kinnitatud riiklik õppekava, mille järgi õpetatakse mõõduka ja raske vaimse alaarenguga õpilasi.
Toimetulekuõppekava koosneb erinevatest eneseteostusele suunduvatest hierarhilistest astmetest: teadmised iseendast, eneseteenindus, keskkonnaga kohanemine, orienteerumine sotsiaalsetes suhetes, oma keskkonna kujundamine.
Jüripäev
Jüripäev on 23. aprillil ning see on 303. aastal märtrina surnud ja hiljem pühakuks kuulutatud püha Jüri surmapäev.
Enne 1918. aastat oli jüripäev ehk maahingamispäev 3. mail (ukj).
Ühtlasi peetakse jüripäeva looduse ärkamise päevaks.
Jüripäevaga algasid kõik suvised tööd-talitused. Jüripäevast algas ka suiliste tööaasta, päeviliste tööd, teopäevad, rendilepingud ja jüripäev oli ka kolimiste ja ümberasumise päev. Ka karjaliste aeg kestis jüripäevast, mihklipäevani.
Anton Saluste
Anton Saluste (kuni 1935. aastani Anton Schäfer, 31. jaanuar 1904 Tallinn – 19. juuli 1969 Kingston, New Yorgi osariik) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Anton Schäfer teenis Pioneerpataljonis, õppis Sõjakoolis, mille lõpetas 1926. aasta ja Kõrgemas Sõjakoolis Teise maailmasõja ajal teenis Anton Saluste Kindralinspektuuris osakonnajuhatajana ning hiljem 1942. aastal määrati Petseri-Irboska prefektiks, kus teenis kuni 1943. aastani.
1944. aastal põgenes Eestist, hiljem kolis Ameerika Ühendriikidesse, kus ka 1969. aastal Kingstonis New Yorgi osariigis suri.
Koldrohi
Koldrohi (Anthyllis) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Reinhold von Buxhoeveden
thumb|Reinhold von Buxhoevedeni vapp Koluvere linnusel
Reinhold von Buxhoeveden (surnud 1557) oli Saare-Lääne piiskop 1532–1541.
Ta oli teine Buxhoevedenide soost Saare-Lääne piiskop.
Buxhoeveden sündis tõenäoliselt 1480. aastate alguses, tõenäoliselt pärines ta Tartu piiskopkonnast. Ta immatrikuleeriti 1501. aastal Rostocki ülikooli, kus ta sai 1506. aastal bakalaureusekraadi. 1508. aastal sai ta samast ka kanoonilise õiguse magistri ja magister artiumi kraadi. Seejäel asus ta valmistuma vaimuliku karjääriks ning tal õnnestus siirduda vaimuliku kandidaadiajaks Rooma. Paraku pole teada, kaua ta seal viibis, kuid sealolemise ajal määrati ta nii Tartu kui ka Saare-Lääne toomhärraks ning hiljemalt 1519. aastal oli ta Liivimaal tagasi, kus temast sai Tartu piiskopi ja tulevase Riia peapiiskopi Johannes Blankenfeldi lähemaid abilisi. 13. novembril 1519 sai ta Saare-Lääne piiskopkonna toomdekaaniks. Järgnevatel aastatel ei viibinud ta siiski mitte Lääne-Eestis, vaid läks hoopis Blankenfeldi saadikuna paavst Leo X juurde audientsile. 1520. aasta järel tegutses ta vaheldumisi Saaremaal ja Tartus.
1527. aastal, kui Saare-Lääne piiskop Johannes IV Kievel suri, võis Buxhoevedenil olla piisavalt mõju, et lasta end valitud saada tema järglaseks, kuid ometi ei saanud temast toona piiskoppi, võimalik, et seetõttu, et teda seostati Blankenfeldi jäigalt katoliikliku poliitikaga, pealegi oli kahtlusi, et viimane soovis Liivimaad venelastele reeta. Nõnda jäi Buxhoeveden veel kolmeks aastaks toomdekaani kohale.
18. oktoobril 1530 valiti Buxhoeveden Saare-Lääne kapiitli ja rüütelkonna poolt piiskopiks, sealjuures anti Läänemaa vasallide hulgast talle kaks vastuhäält. Keiser kinnitas uue piiskopi 1531. aasta detsembris, paavsti poolt tuli kinnitus aga alles 3. augustil 1532. Kuid enne, kui Liivimaal sellest teada saadi, puhkes Saare-Lääne vaenus.
Buxhoeveden loobus ametist enne 13. juulit 1541. Sealjuures avaldas talle tugevat survet Liivi ordu. Tema järel sai ordu tahtel piiskopikoha administraatoriks Kuramaa piiskop Johann von Münchhausen.
Buxhoeveden suri enne 7. maid (võib-olla 2. mail) 1557 Koluvere piiskopilinnuses.
Gregorius VI
Gregorius VI (Giovanni Graziano, Giangraziano Pierleoni) oli paavst 1045–1046. Ta oli 148. paavst.
Giovanni Graziano sündis arvatavasti Roomas ja võis olla seotud Pierleoni suguvõsaga. Ta sai Rooma San Giovanni a Porta Latina kiriku ülempreestriks ja Benedictus VIII ajal 1012. aasta paiku kardinalpreestriks.
Graziano oli hilisema paavsti Benedictus IX ristiisa, teistel andmetel ka pihiisa.
Paavstiks saamine
Graziano sai Salvador Miranda andmetel paavstiks 5. mail 1045 ja võttis rahvahulga nõudel endale nimeks Gregorius.
Tema valitsemisajal nõudsid Benedictus IX ja Silvester III enda toetajate abil oma volituste taastamist.
Suhted Itaalia vaimulikega
Gregorius VI saatis kirja Firenze vaimulikule Rolandole.
Munklus
Gregorius VI kaplaniks oli munk Ildebrando (hilisem paavst Gregorius VII). Ta saatis bulla Farfa kloostri abtile Almericole. Ta saatis bulla Rooma San Quintino de Monte kloostri abtile.
Uued kardinalid
Gregorius VI määras 4 uut kardinali. Ta kohustas Rooma vaimulikke ja kodanikke andma vannet, et nad ei vali uut paavsti seni, kuni ta elab.
Gregorius VI kultuuriloos
Gregorius VI paavstiks saamist tervitas keskaja õpetlane Petrus Damianus, kes saatis paavstile kirja. Kaasaegsed tunnustasid teda haritud ja reformimeelse vaimulikuna.
Tagandamine
Saksa kuningas Heinrich III ihaldas keisrikrooni ja läks sügisel 1046 Itaaliasse, kus hulk vaimulikke ja ilmikuid olid eemaldunud kolme rivaalitseva paavsti osadusest. Gregorius VI kohtus kuningaga Piacenzas. 20. detsembril 1046 Sutris toimunud sinodil tagandati Gregorius VI simoonias süüdistatuna ametist ja saadeti kevadel 1047 pagendusse Reini äärde (ad ripas Rheni), kirikuloolaste arvates Kölni, kuna Kölni peapiiskopist Hermannist sai tema ülevaataja. Teistel andmetel võis Gregorius VI ise ametist loobuda.
Pärast Clemens II surma 9. oktoobril 1047 pakkus Liège piiskop Wazon (Wazo), et uueks paavstiks määrataks Gregorius, kuid Heinrich III ei soostunud tema ettepanekuga.
Surm
Gregorius VI suri 1047. aasta lõpus kusagil Reini ääres, tõenäoliselt Kölnis. Ta oli Benedictus V järel teine paavst, kes suri Saksamaal pagenduses.
Admiral Pitka
Admiral Pitka (pardatähis A230) oli Eesti mereväe Beskytteren klassi staabi- ja toetuslaev.
On veeväljasurvelt suurim Eesti mereväe käsutuses olnud sõjalaev läbi aegade. Oli mereväe lipulaev.
Taani teenistuses
pisi|1979. aastal Fääri saartel Admiral Pitka on ehitatud Taanis Aalborgi laevatehases. Laev ehitati Taanis Põhja-Atlandi ja Gröönimaa vetes sõiduks. Seetõttu on laeval ka jääklass. 27. mail 1975 pandi laevale nimeks Beskytteren ('kaitsja'), pardatähiseks sai F340. Vettelaskmine toimus kaks päeva hiljem, sest nimepäeval oli Limfjordis tormi tõttu liiga madal veetase. Beskyttereni üleandmine Taani kuninglikule mereväele toimus 15. detsembril 1975. Taani mereväega liideti Beskytteren 27. veebruaril 1976.
Eesti teenistuses
pisi|Admiral Pitka visiidil [[Helsingis 2007]] Alates 2000. aastast kuulus Eesti mereväele. 21. novembril 2000 heisati laeval Eesti lipp ja laev nimetati Admiral Pitkaks Johan Pitka järgi. Admiral Pitka oli mereväe lipulaev. Laev kuulus Miinilaevadivisjoni. 2005.–2006. aastal oli Admiral Pitka NATO reageerimisjõudude 1. miinitõrjeeskaadri (inglise keeles: Standing NRF Mine Countermeasures Group 1 - SNMCMG1) lipulaev.
Admiral Pitka vöörisuurtükki eksponeeritakse Eesti Sõjamuuseumis.
Maasilinna foogtkond
thumb|350 px|Maasilinna foogtkonna asend
Maasilinna foogtkond oli Liivi ordu territoorium (saksa keeles Gebiet), mida valitses Maasilinna foogt.
Loomine
Foogtkond loodi pärast Jüriöö ülestõusu Pöide foogtkonna asemele, kuid esimene foogt on teada alles 1405. aastast. Foogtkonna alad paiknesid (laidusid arvestamata) kolmel eri saarel: Ida-Saaremaal (Pöide ja Maasilinna alad), Muhus ja Ida-Hiiumaal. Selle keskuseks oli Maasilinna linnus (Soneburg), mis oli peale kindlustena kasutada võidavatele kihelkonnakirikutele (eriti Pöide kindluskirikule) ka foogtkonna ainsaks kindluseks. Foogtkond tegeles ordualadelt tuleva vilja turustamisega ja oli võrdlemisi jõukas. Maasilinna foogt kuulus ordumeistri käsknike-nõunike nn laiemasse ringi ja foogtil polnud eriti tugevat positsiooni ordu keskvõimu suhtes.
13. ja 14. sajandi jooksul jõudsid valdused kuuluda nii Liivi ordule kui Saare-Lääne piiskopile. Lõplikud piirid pandi paika alles 1438. aastal. Maasilinna foogtkonna läänistamata alad jagunesid kuueks ametimõisa piirkonnaks: Maasi mõis, Uuemõis, Saaremõis, Muhu mõis, Pühalepa mõis Hiiumaal ning Pajumõis, mida juhtisid valitsejad (Amtleute, Landknechte). Maasilinna foogtkonna maad olid enamikus ordu enda käes: vaid hea mullastiku ja tiheda asustusega Pöide aladelt on teada rohkem läänistusi.
Liivi sõda ja 16. sajand
Liivi sõja alul, 1558.–1559. aasta vaherahu lõppedes, mobiliseeris Liivi ordu üsna suure talupoegade maakaitseväe. Maasilinna foogtiks oli tol ajal Heinrich von Lüddingshausen-Wulff. Viimane pidi 1560. aasta kevadel lisaks oma ja foogtkonna aadli ratsanikele (22 „hobust”) ning sõjasulastele (12 meest „suurtükkide“ juurde) välja panema 700 eesti ja 100 rootsi talupoega. Aadlimõisate talupojad jäid sellest arvestusest välja (neid võeti vaid voori. Maasilinna foogti ülesandeks oli ka 50 ratsaniku kokkukutsumine linnusesse, st Maasilinna, ning nende hoidmine võitlusvalmiduses. Samuti oli vaja värvata 15 Landsknechti, et Saaremaa päris kaitseta ei jääks.
Maasilinna foogtkonna väkkekutset võiks tänapäeval nimetada lausa üldmobilisatsiooniks, võttes arvesse selle erakordset ulatust. 1569. aastal korraldatud Rootsi adramaarevisjoni järgi oli endistel ordumaadel Muhus 3501/5 asustatud adramaad 341 adratalu ja 74 üksjalakohaga, 33½ tühjaks jäänud adramaad ja 35 tühja talu. 1564. aastal oli Hiiumaa endistel ordualadel 1335/8 adramaad 171 adrataluga, 6 poolpundenikukohta, 203 üksjalakohta ja 120 vabadikku. Seega oli endise Maasilinna ordufoogti maadel (Ida-Saaremaa, Muhu ja Ida-Hiiumaa) kokku 5175/8 adramaad, 545 adratalu ja 283 üksjalakohta, sealhulgas poolpundenikud. Vabadikud tuleb kõrvale jätta, sest sõjateenistuses nad vaevalt osalesid. Kokku võeti nimekirja järgi teenistusse umbes 800 talupoega ehk igast majapidamisest tuli anda üks mees. Kui mitte arvestada üksikjalgu ja poolpundenikke, siis anti poolteist meest igalt adramaalt, kusjuures rootsi asustusega külades oli see koormis veel kaks korda suurem.
1563. aastal, kui algas Põhjamaade seitsmeaastane sõda, elas Maasi lossis (Soneburgis) endas napilt 80 inimest (kõrgemaid ametimehi 9, nende teenreid 8, sõjasulaseid 25, relvureid 3, majanduspersonali 24 ja foogti teenreid 8).
Likvideerimine
Foogtkond likvideeriti aastatel 1560–1564. Kui hertsog Magnus oli Saare-Lääne piiskopkonna 1560. aasta kevadel enda võimu alla saanud, püüdis ta oma mõjuala ka mujale Liivimaale laiendada, eriti aga endale haarata Maasilinna alasid, mis olid ümbritsetud piiskopkonna valdustega. Foogt Heinrich Lüdinghausen-Wulff püüdis ilmselt ordumeistri ja hertsogi vahel laveerida, kuid kaldus lõpuks viimase poole. 1562. aastal, kui Liivi ordu likvideeriti ja selle allesjäänud valdused Poolaga liideti, keeldus Lüdinghausen Maasilinna loovutamast, mille ta juba Taani kaitse alla oli andnud. 1564. aastal müüs ta foogtkonna lõplikult Taanile ja sellega lõppes ka foogtkonna eksistents. Selle integreerimine endise Saare-Lääne piiskopkonnaga võttis siiski aega, kuni 1570. aastateni jäi foogtkond maksudokumentides haldusliku üksusena püsima.
Bernard Kangro kirjanduspreemia
Bernard Kangro kirjanduspreemia on auhind, mida annab välja Võru maavalitsus. Preemia antakse Võrumaalt pärit või Võrumaaga seotud autorile või Võrumaa-ainelise loomingu eest. Üldjuhul ei arvestata ajakirjanduses ilmunud tekste. Erandid on võimalikud tähelepanuväärse draamateose või trükis ilmumata näidendi või kuuldemängu esmakordse ettekande puhul.
Ehitis
Ehitiseks nimetatakse tavaliselt teadliku ekspluateerimise eesmärgiga ehitustegevuse tulemust.
Bernard Kangro kirjanduspreemia
Esimene auhind anti 1990. aastal Bernard Kangrole. Alates 1991. aastast kannab auhind tema nime.
Auhind määratakse Bernard Kangro sünniaastapäeval 18. septembril viimase aasta jooksul ilmunud teose eest.
Ehitis
Ehitiste hulka kuuluvad hooned ning inseneri-tehnilised rajatised nagu näiteks sillad, tunnelid ja tammid. Ehitisi, mis ei ole hooned, nimetatakse rajatisteks.
Eestis kehtiv ehitusseadustik (§3 lg 1 ja 2) määratleb ehitise nii: "Ehitis on inimtegevuse tulemusel loodud ja aluspinnasega ühendatud või sellele toetuv asi, mille kasutamise otstarve, eesmärk, kasutamise viis või kestvus võimaldab seda eristada teistest asjadest. Ehitis on hoone või rajatis. Hoone on väliskeskkonnast katuse ja teiste välispiiretega eraldatud siseruumiga ehitis. Rajatis on ehitis, mis ei ole hoone."
Karel Čapek
right|thumb|Karel Čapek Karel Čapek (9. jaanuar 1890 Malé Svatoňovice – 25. detsember 1938 Praha) oli tšehhi kirjanik.
Karel oli maakonnaarsti poeg. Keskhariduse sai ta Hradec Králové, Brno ja Praha gümnaasiumides. Aastatel 1909–1915 õppis ta Praha ülikoolis filosoofiat ja sai doktorikraadi. Seejärel töötas ta raamatukogudes ja eraõpetajana. 1917–1920 töötas ta ajakirjanikuna ajalehes Národní listy ning seejärel 1921–1938 Lidové noviny toimetajana.
Kirjanikuna oli tal lai ampluaa: realistlikud jutustused, näidendid, muinasjutud, kriminaaljutud, religioosse taustaga jutud ja ulme. Oma teostes käsitles ta 20. sajandi alguse tehnika ja teaduse saavutustega (masstootmine, massihävitusrelvad) kaasnenud eetilisi probleeme ning hoiatas katastroofide eest.
Erilisel kohal tema loomingus oli küsimus, missugune karistus mingi väärteo eest on õiglane. Sel põhjusel kirjutas ta terve hulga kriminaalse süžeega jutte, kus reeglina saab süüdlane karistuse, kuid üldjuhul mitte surmanuhtluse ja sageli mitte sellise, kui seadus ette näeb.
Čapek polnud usklik, kuid kirjutas hulga religioosse taustaga lugusid, sest see võimaldas käsitleda eetilise elu ja eetilise käitumise probleeme keerulistes olukordades.
Age of Empires: The Rise of Rome
"Age of Empires: The Rise of Rome" on ajalool põhineva reaalaja strateegiamängu "Age of Empires" 1998. aastal välja antud lisaosa. "Rise of Rome" (ka RoR) lisab mängule 4 uut mängitavat tsivilisatsiooni, nende seas ka Rooma impeeriumi. Mängu viimane versioon on 1.0a.
Karel Čapek
Karel Čapek suri vähem kui aasta enne Teise maailmasõja algust. Kui talle sai selgeks, et liitlasriigid (Prantsusmaa, Suurbritannia) ei võta midagi ette Tšehhi päästmiseks, loobus ta söömisest ja suri kopsupõletikku.
Age of Empires: The Rise of Rome
Süsteeminõuded:
Broad Peak
right|200px|K3 Broad Peak (ka K3 ning Phalchen Kangri; urdu keeles بروڈ پیک;, hiina keeles 布洛阿特 峰) on mägi Aasias Karakoramis. Paikneb K2 ja Gasherbrum I (K5) vahel.
Karel Čapek
Tema vend oli kunstnik ja kirjanik Josef Čapek, kes leiutas sõna "robot", mida Karel kasutas näidendis "R.U.R."
Broad Peak
Mäe peatipu kõrgus on 8051 meetrit. Maailmas kõrguselt 12. mäetipp, Pakistanis kõrguselt 4. mäetipp.
Mäel on viis tippu: Broad Peak (8051 m), Rocky Summit (8028 m), Broad Peak Central (8011 m), Broad Peak North (7490 m) ja Kharut Kangri (6942 m).
Tipputõusud
Esmatõusu mäkke tegid 8.–9. juunil 1957 Hermann Buhli juhitud Austria ekspeditsioonis osalenud Fritz Wintersteller, Marcus Schmuck ja Kurt Diemberger. Meeskonna esimene katse tehti 29. mail, kui Fritz Wintersteller ja Kurt Diemberger saavutasid esiringi (8030 m). Nad tegid seda ka ilma täiendava hapniku, kõrgmäestikupanija või baaslaagri toeta.
Keskmise tipu esimese tõusu viis läbi J. Ferenski juhitud Poola ekspeditsioon 28. juulil 1975.
Teisena tõus mäkke sai teoks alles 8. augustil 1977 Jaapani ekspeditsiooni poolt, mis koosnes 13 inimesest ning kellest kolm jõudsid tippu.
1983. aastal tõusis tippu esimene naisalpinist Krystyna Palmowska.
2007. aastal tõusis tippu ka leedulane Saulius Vilius, kes oli Alar Siku kaaslane tipputõusul Džomolungmale 2003. aasta mais.
2008. aastal tegi prantslanna Élisabeth Revol 16 päeva jooksul ilma hapnikuvabaduseta soolotõusu Broad Peakist, Gasherbrum I-st ja Gasherbrum II-st, kuna tema ronimispartner Antoine Girard oli haigestunud.
5. märtsil 2013 tegid Maciej Berbeka, Adam Bielecki, Tomasz Kowalski ja Artur Małek esimese talvise tõusu. Broad Peak oli kaheteistkümnes kaheksatuhandeline tippkohtumine talvel ja kümnes kaheksatuhandeline tippkohtumine talvel Poola mägironijate poolt. Laskumise ajal ei jõudnud Maciej Berbeka ja Tomasz Kowalski 7400 m kõrgusel asuvasse 4. laagrisse ja nad kuulutati kadunuks. Ekspeditsiooni juht Krzysztof Wielicki ütles 7. märtsil, et 58-aastase Maciej Berbeka ja 27-aastase Tomasz Kowalski elusalt leidmiseks pole mingit võimalust. 8. märtsil kuulutati mõlemad mägironijad surnuks ja ekspeditsioon lõpetati.
2013. aasta juulis üritas viiest Iraani mägironijast koosnev rühm tõusta mäkke edelaosast uue marsruudi kaudu. Neist kolm – Aidin Bozorgi, Pouya Keivan ja Mojtaba Jarahi – tõusid edukalt üles, kuid laskumise ajal olid nad kõik kadunud ja seejärel surnuks tunnistatud.
14. juulil 2019 sai Pakistanist pärit 17-aastasest Shehroze Kashifist kõigi aegade noorim mäe tippu jõudja.
Hilary Duff
Hilary Erhard Duff (sündinud 28. septembril 1987 Houstonis) on USA filminäitleja ja laulja.
Tuntuks sai ta Disney Channeli sarjas "Lizzie McGuire", misjärel jätkas filmides esinemist. Samuti on ta olnud edukas poplauljana. Tema singlid on olnud esikohal paljude riikide muusikaedetabelites ja tema albumidki on Billboardi edetabelis kõrgetele kohtadele tõusnud.
Lapsepõlv
Hilary isa Robert Duff oli poeketi omanik ja ema Susan Duff koduperenaine. Kui Hilary oli kuueaastane, said tema ja ta vanem õde Haylie Duff osa balletis "Pähklipureja süit". Nad hakkasid ka kursustel näitlemist õppima. Õed soovisid osaleda filmides ja kolisid koos emaga Los Angelesse. Isa jäi Houstonisse äriga tegelema. Mõnda aega jäid tüdrukute suurimateks saavutusteks rollid telereklaamides, kuni Hilary sai peaosa "Lizzie McGuire'is".
Auhinnad
Noore näitleja auhinna kandidaadiks nimetati ta viis korda ja võitis neist kaks. 1998 nimetati ta auhinna kandidaadiks filmi "Casper Meets Wendy" eest kuni 10-aastase tüdruku kategoorias televisioonis (seda ta ei võitnud), 1999 filmi "The Soul Collector" eest parima kõrvalosatäitja kategoorias televisioonis (selle ta võitis). 2002 ja 2003 nimetati ta selle auhinna kandidaadiks peaosa eest "Lizzie McGuire's" parima seriaalinäitleja kategoorias ja 2003 parima telekomöödiasarja naispeaosatäitja kategoorias (ta ei võitnud neist ühtki). 2003 nimetati ta kandidaadiks filmi "Seltsis segasem" eest noortefilmi parima näitlejaskonna kategoorias (selle ta võitis, jagades seda ülejäänud näitlejatega).
Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks nimetati ta 13 korda 12 kategoorias ja neist võitis ta neli: 2003 parima naisuustulnuka kategoorias, 2005 parima punastamise kategoorias, 2007 parima armulaulu kategoorias ja 2010 parima stseeni kategoorias.
Nickelodeoni filmiauhinna kandidaadiks nimetati ta 7 korda ja neist võitis ta kaks: 2004 parima naislaulja kategoorias ja 2005 parima naisnäitleja kategoorias (seda ei määrata konkreetse filmi, vaid kogu aasta filmiloomingu eest).
Ühtlasi on Hilary Duff neli korda nimetatud halvima näitleja auhinna Kuldne Vaarikas kandidaadiks: 2004–2006 halvima naisnäitleja kategoorias ja 2006 ühtlasi halvima ekraanipaari kategoorias (koos oma õe Hayleyga). Ta ei pälvinud neist ühtki.
Filmograafia
thumb|Hilary Duff (2007) thumb|Hilary Duff (2008)
Toimetulekuklass
Toimetulekuklass on klass mõõduka ja raske vaimse alaarenguga õpilaste õpetamiseks, järgides toimetuleku riiklikku õppekava.
Toimetulekuklass võib asuda toimetulekukoolis, tavakoolis või abikoolis.
Markusepäev
Eestis kutsuti markusepäeva ka äkksurmapäevaks. Usuti, et kui sellel päeval künda või muud põllutööd teha, siis surevad ootamatult loomad.
Põhikooli lihtsustatud riiklik õppekava
Põhikooli lihtsustatud riiklik õppekava (ka põhikooli abiõppe riiklik õppekava) on haridusministri 24. märtsil 1999 kinnitatud riiklik õppekava, mille järgi õpetatakse kerge vaimse alaarenguga õpilasi.
Selle õppekava järgi õpetavaid koole kutsutakse abikoolideks.
Abiõppe põhiülesanne on korrigeerida arengut ja aidata kujuneda isiksusel, kes tuleb eluga toime võimalikult iseseisvalt, teeb võimetekohast tööd, määratleb end oma rahva liikmena ja kodanikuna. Korrigeeriva õpetamise eesmärk on vähendada mahajäämust arengus: kujundada psühhofüsioloogilisi kompensatsioonimehhanisme, et soodustada õpilase kognitiivset ja motoorset arengut, tunde- ja tahtevalla kujunemist, sotsialiseerumist ja adapteerumist, sh adekvaatse minapildi kujunemist.
Chrysler Building
Chrysler Building [kr'aisler b'ilding] on 77-korruseline kõrghoone, mis asub Ameerika Ühendriikide suurimas linnas New Yorgis. Pilvelõhkuja kõrgus on 282 meetrit, koos antenniga 318,9 meetrit.
Asukoht
Chrysler Buildingu aadress on 405 Lexington Avenue, see asub avenüü ja 42. tänava ristmikul Midtown Manhattanil.
Kirjeldus
Hoone arhitekt oli William Van Alen. Ta soovis hoonest kujundada juveelisarnase klaaskrooni. Alumisel 12 korrusel tuli projekti järgi kasutada palju klaasi, mis jätaks mulje, justkui hõljuks maja õhus. Hoone kõrguseks projekteeris ta 246 meetrit. Kuid ehitusettevõtjale William Reynoldsile tundus projekt liiga keerulise ja kulukana ning ta lükkas selle tagasi. Projekt ja selle autoriõigused müüdi Walter Chryslerile, kes töötas koos Van Aleniga projekti ümber ja lisas sellele hulga korruseid, kuni lõpuks sai see 282 meetri kõrgune. Chrysler oli ühtlasi autosid tootva Chrysler Corporationi president, sellepärast projekteeriti suur hulk hoone kujunduselemente Chrysleri autode eeskujul.
Ehitus
Hoone ehitamine algas 19. septembril 1928. Hoolimata oma aja kohta tohutust ehituskiirusest (4 korrust nädalas) ei saanud ükski ehitustööline hoone rajamise käigus surma. Hoone valmis 1930. aastal ja oli 1931. aastani, kui valmis Empire State Building, maailma kõrgeim hoone ja ehitis. See on siiani maailma kõrgeim telliskiviehitis. 2010. aasta seisuga on see kõrguselt USA 7.–8. ja New Yorgi 3.–4. pilvelõhkuja. Chrysler Building ületas esimese kõrghoonena 300 meetri kõrguspiiri (maailma kõrgeima rajatise Eiffeli torni tollane kõrgus). Seega oli see esimene ehitis maailmas, mis oli kõrgem kui Eiffeli torn.
Arhitektuur
Hoonet peetakse art déco arhitektuuri meistriteoseks. Aastal 1976 võeti Chrysler Building muinsuskaitse alla. Chrysler Building on eeskujuks olnud veel mitmele hoonele, näiteks 288 meetri kõrgusele One Liberty Place'ile Philadelphias.
Omandus
Tänapäeval kuulub hoone 90% ulatuses Araabia Ühendemiraatide ettevõttele Abu Dhabi Investment Council ja 10% ulatuses USA ettevõttele Tishman Speyer Properties.
Popkultuuris
Chrysler Building on näha filmides "King Kong", "Kiskja 2", "Fantastiline nelik ja Hõbesurfar", "A.I. - Tehisintellekt", "Ämblikmees", ning "Ela ja lase teistel surra". Filmis "Godzilla" (1998) Chrysler Building purustatakse, samuti filmis "Armageddon", kus seda tabab meteoriit.
Tunnustus
Chrysler Building on üks newyorklaste lemmikuid. 2005. aasta suvel palus New Yorgi pilvelõhkujate muuseum sajal arhitektil, ehitajal, kriitikul, inseneril, ajaloolasel ja õpetlasel valida oma 10 lemmikut New Yorgi 25 torni seast. Chrysler Building tuli esimeseks: 90 vastanut asetas selle oma esikümnesse. Teiseks tuli Seagram Building 76 häälega.
Ujumine 2004. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Ujumine thumb|250px|Ateena bassein Ujumine 2004. aasta suveolümpiamängudel toimus 14.–21. augustini. Kõige edukam ujuja oli Ateena OM-il 19-aastane ameeriklane Michael Phelps, kes võitis kuus kuld- ja kaks pronksmedalit. Edukamad riigid oli USA (28 medalit), Austraalia (15 medalit) ja Jaapan (8 medalit). Püstitati 8 maailmarekordit.
Võistlusprogramm
Ujumises jagati välja 32 komplekti medaleid, millest võrdselt 16 meeste ja 16 naiste aladel. Mehed võistlesid järgmistes ujumisstiilides: 50 m vabalt, 100 m vabalt, 200 m vabalt, 400 m vabalt, 1500 m vabalt, 100 m rinnuli, 200 m rinnuli, 100 m selili, 200 m selili, 100 m liblikat, 200 m liblikat, 200 m kompleksi, 400 m kompleksi, 4 x 100 m vabalt, 4 x 200 m vabalt ja 4 x 100 kombineerutud. Naistel olid samad alad, ainult 1500 m vabalt ujumise asemel ujusid nemad 800 m.
Eestlaste osalemine
Eestist osalesid Ateenas Triin Aljand, Jana Kolukanova, Elina Partõka, Jelena Petrova, Danil Haustov ja Aleksandr Baldin.
50 m vabalt
Kuupäev: 20. august Osavõtjaid: 83 Maailmarekord: 21,64 (2000) Aleksandr Popov, Venemaa Olümpiarekord: 21,64 (1992) Aleksandr Popov, SRÜ Olümpiavõitja 2000: 21,98 Anthony Ervin, USA <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Kuupäev: 18. august Osavõtjaid: 69 Maailmarekord: 48,21 (1994) Aleksandr Popov, Venemaa Olümpiarekord: 47,84 (2000) Pieter van den Hoogenband, Holland Olümpiavõitja 2000: 48,30 Pieter van den Hoogenband, Holland <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Kuupäev: 16. august Osavõtjaid: 59 Maailmarekord: 1.44,06 (2001) Ian Thorpe, Austraalia Olümpiarekord: 1.45,35 (2000) Pieter van den Hoogenband, Holland Olümpiavõitja 2000: 1.45,35 (2000) Pieter van den Hoogenband, Holland <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Kuupäev: 14. august Osavõtjaid: 47 Maailmarekord: 3.40,08 (2002) Ian Thorpe, Austraalia Olümpiarekord: 3.40,59 (2000) Ian Thorpe, Austraalia Olümpiavõitja 2000: 3.40,59 Ian Thorpe, Austraalia <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Kuupäev: 21. august Osavõtjaid: 34 Maailmarekord: 14.34,56 (2001) Grant Hackett, Austraalia Olümpiarekord: 14.43,48 (1992) Kieren Perkins, Austraalia Olümpiavõitja 2000: 14.48,33 Grant Hackett, Austraalia <br style="clear:both;" />
200 m selili
Kuupäev: 19. august Osavõtjaid: 36 Maailmarekord: 1.54,74 (2004) Aaron Peirsol, USA Olümpiarekord: 1.56,76 (2000) Lenny Krayzelburg, USA Olümpiavõitja 2000: 1.56,76 Lenny Krayzelburg, USA <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Kuupäev: 15. august Osavõtjaid: 60 Maailmarekord: 59,30 2004 Brendan Hansen, USA Olümpiarekord: 1.00,46 (2000) Domenico Fioravanti, Itaalia Olümpiavõitja 2000: 1.00,46 Domenico Fioravanti, Itaalia <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Kuupäev: 18. august Osavõtjaid: 46 Maailmarekord: 2.09,04 (2004) Brendan Hansen, USA Olümpiarekord: 2.10,16 (1992) Mike Barrowman, USA Olümpiavõitja 2000: 2.10,87 Domenico Fioravanti, Itaalia <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Kuupäev: 20. august Osavõtjaid: 59 Maailmarekord: 50,76 (2004) Ian Crocker, USA Olümpiarekord: 52,00 (2000) Lars Frölander, Rootsi Olümpiavõitja 2000: 52,00 Lars Frölander, Rootsi <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Kuupäev: 17. august Osavõtjaid: 39 Maailmarekord: 1.53,93 (2003) Michael Phelps, USA Olümpiarekord: 1.55,35 (2000) Tom Malchow, USA Olümpiavõitja 2000: 1.55,35 Tom Malchow, USA <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Kuupäev: 19. august Osavõtjaid: 49 Maailmarekord: 1.55,94 (2003) Michael Phelps, USA Olümpiarekord: 1.58,98 (2000) Massimiliano Rosolino, Itaalia Olümpiavõitja 2000: 1.58,98 Massimiliano Rosolino, Itaalia <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Kuupäev: 14. august Osavõtjaid: 36 Maailmarekord: 4:08.41 (2004) Michael Phelps, USA Olümpiarekord: 4.11,76 (2000) Tom Dolan, USA Olümpiavõitja 2000: 4.11,76 Tom Dolan, USA <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Kuupäev: 17. august Osavõtjaid: 14 võistkonda Maailmarekord: 7.04,66 (2001) Austraalia Olümpiarekord: 7.07,05 (2000) Austraalia Olümpiavõitja 2000: 7.07,05 Austraalia Ian Thorpe, Michael Klim, Todd Pearson, William Kirby <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Kuupäev: 21. august Osavõtjaid: 16 võistkonda Maailmarekord: 3.31,54 (2003) USA Olümpiarekord: 3.33,73 (2000) USA Olümpiavõitja 2000: 3.33,73 USA Lenny Krayzelburg, Ed Moses, Ian Crocker, Gary Hall Jr <br style="clear:both;" />
50 m vabalt
Kuupäev: 21. august Osavõtjaid: 73 Maailmarekord: 24,13 (2000) Inge de Bruijn, Holland Olümpiarekord: 24,32 (2000) Inge de Bruijn, Holland Olümpiavõitja 2000: 24,32 Inge de Bruijn, Holland <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Kuupäev: 19. august Osavõtjaid: 51 Maailmarekord: 53,66 (2004) Libby Lenton, Austraalia Olümpiarekord: 53,83 2000 Inge de Bruijn, Holland Olümpiavõitja 2000: 53,83 Inge de Bruijn, Holland Jodie Henry ujus poolfinaalis uue maailmarekordi 53,52 <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Kuupäev: 17. august Osavõtjaid: 41 Maailmarekord: 1.56,64 (2002) Franziska van Almsick, Saksamaa Olümpiarekord: 1.57,65 (1988) Heike Friedrich, Saksa DV Olümpiavõitja 2000: 1.58,24 Susie O'Neill, Austraalia <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Kuupäev: 15. august Osavõtjaid: 38 Maailmarekord: 4.03,85 (1988) Janet Evans, USA Olümpiarekord: 4.05,80 (2000) Brooke Bennett, USA Olümpiavõitja 2000: 4.05,80 Brooke Bennett, USA <br style="clear:both;" />
800 m vabalt
Kuupäev: 20. august Osavõtjaid: 29 Maailmarekord: 8.16,22 (1989) Janet Evans, USA Olümpiarekord: 8.19,67 (2000) Brooke Bennett, USA Olümpiavõitja 2000: 8.19,67 Brooke Bennett, USA <br style="clear:both;" />
100 m selili
Kuupäev: 16. august Osavõtjaid: 42 Maailmarekord: 59,58 (2002) Natalie Coughlin, USA Olümpiarekord: 1.00,21 (2000) Diana Mocanu, Rumeenia Olümpiavõitja 2000: 1.00,21 Diana Mocanu, Rumeenia <br style="clear:both;" />
200 m selili
Kuupäev: 20. august Osavõtjaid: 34 Maailmarekord: 2.06,62 (1991) Krisztina Egerszegi, Ungari Olümpiarekord: 2.07,06 (1992) Krisztina Egerszegi, Ungari Olümpiavõitja 2000: 2.08,16 Diana Mocanu, Rumeenia <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Kuupäev: 16. august Osavõtjaid: 48 Maailmarekord: 1.06,37 (2003) Leisel Jones, Austraalia Olümpiarekord: 1.07,05 (2000) Megan Quann, USA Olümpiavõitja 2000: 1.07,05 Megan Quann, USA <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Kuupäev: 19. august Osavõtjaid: 31 Maailmarekord: 2.22,44 (2004) Amanda Beard, USA Olümpiarekord: 2.24,35 (2000) Agnes Kovacs, Ungari Olümpiavõitja 2000: 2.24,35 Agnes Kovacs, Ungari <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Kuupäev: 15. august Osavõtjaid: 38 Maailmarekord: 56,61 (2000) Inge de Bruijn, Holland Olümpiarekord: 56,61 (2000) Inge de Bruijn, Holland Olümpiavõitja 2000: 56,61 Inge de Bruijn, Holland <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Kuupäev: 18. august Osavõtjaid: 32 Maailmarekord: 2.05,78 (2002) Otylia Jędrzejczak, Poola Olümpiarekord: 2.05,88 (2000) Misty Hyman, USA Olümpiavõitja 2000: 2.05,88 Misty Hyman, USA <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Kuupäev: 17. august Osavõtjaid: 30 Maailmarekord: 2.09,72 (1997) Yanyan Wu, Hiina Olümpiarekord: 2.10,68 (2000) Jana Klotškova, Ukraina Olümpiavõitja 2000: 2.10,68 Jana Klotškova, Ukraina <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Kuupäev: 14. august Osavõtjaid: 16 võistkonda Maailmarekord: 3.37,91 (1994) Hiina Olümpiarekord: 3.36,61 (2000) USA Olümpiavõitja 2000: 3.36,61 USA Amy van Dyken, Dara Torres, Courtney Shealy, Jenny Thompson <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Kuupäev: 18. august Osavõtjaid: 14 võistkonda Maailmarekord: 7.55,47 (1987) Saksa DV Olümpiarekord: 7.57,80 (2000) USA Olümpiavõitja 2000: 7.57,80 USA Samantha Arsenault, Diana Munz, Lindsay Benko, Jenny Thompson <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Kuupäev: 21. august Osavõtjaid: 16 võistkonda Maailmarekord: 4.01,67 (1994) Hiina Olümpiarekord: 3.58,30 (2000) USA Olümpiavõitja 2000: 3.58,30 USA B. J. Bedford, Megan Quann, Jenny Thompson, Dara Torres <br style="clear:both;" />
Janet Evans
Janet Beth Evans (sündinud 28. augustil 1971 Fullertonis Californias) on USA endine ujuja. Ta on neljakordne olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister. Evans valitses naiste pikkadel vabaujumise distantsidel 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses. Tema nimel on seni kehtiv 800 m vabaujumise maailmarekord 8.16,22.
Hiirehernes
Hiirehernes (Vicia) on oalaadsete seltsi liblikõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.
Teaduslikult kirjeldas hiireherneid esimesena Linnaeus. Hiireherneid on umbes 140 liiki. Minevikus eraldati põlduba (Vicia faba) sageli omaette perekonda, kuhu kuulus üksainus liik. Tänapäeval seda üldjuhul ei tehta, kuid selline eraldus on ajaloolise tähtsusega, sest selle järgi on ladinakeelse nime saanud sellised suured talimerühmad nagu oalaadsed (Fabales) ja liblikõielised (Fabaceae).
Hiireherneste kõige lähemad sugulased tänapäevaste perekondade seas on lääts ja hernes.
Looduslikult kasvavad nad kõikjal maailmas peale Austraalia ja Okeaania ning Antarktika.
Kasvatamine
Mägi-seahernes (V. ervilia) on üks esimesi kultuurtaimi. Lähis-Idas kasvatati seda juba 9½ tuhat aastat tagasi. Seda kultuuri nimetatakse keraamikaeelseks neoliitikumiks A. Sel ajal, kui Kesk-Euroopas oli paelkeraamikakultuur (7 tuhat aastat tagasi), oli kodustatud ka põlduba. Hiireherneid on leitud neoliitikumi ehk noorema kiviaja ja eneoliitikumi ehk kivi- ja vaseaja üleminekuperioodist Bulgaarias, Ungaris ja Slovakkias olevatest asulapaikadest. Samal ajal kasvatasid põldube ka Põhja-Vietnamis asuva Hoa Binhi kultuuri asukad.
Põldoad olid tähtsad kogu vanaaja jooksul. Nende seemneid mainiti hetiitide ja Vana-Egiptuse kirjalikes allikates 3 tuhat aastat tagasi. Hiireherneid on leitud suurima keltide asula Manchingi oppidumi väljakaevamistel.
Lõpuks lakkasid inimesed hiireherneid söögiks tarvitamast. See jäi üksnes viimaseks näljaaja toiduks. Vaeste inimeste tagasihoidlikus toidus oli hiireherneid kuni 18. sajandini ja Teise Maailmasõja ajal ilmusid nad Lõuna-Prantsusmaal taas mustale turule.
Tänapäeval on hiireherned taas tähtsaks muutumas, aga mitte enam inimeste toidutaimedena. ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon on põldoa lisanud maailma 11 olulise liblikõielise taime loendisse. Harilikku hiirehernest V. cracca kasvatatakse mesilaste kesksuvise toidutaimena, aga peamiselt kasvatatakse hiireherneid mäletsejaliste söödana ja väetisena, mis pärast valmimist pinnasesse küntakse, et suurendada selle lämmastikusisaldust.
Hiirehernestel on vähe kromosoome. Haploidne kromosoomiarv on kõigest 6. Sellegipoolest on põldoa DNA sisaldus üsna suur ja see võimaldab kasutada teda mikrotuumatestis. Selle käigus kasutatakse taime juureotsi, et kindlaks teha genotoksiliste ainete olemasolu. Need on ained, mis kahjustavad DNA-s, tekitavad mutatsioone ja võivad põhjustada vähki.
Vello Muruma
Vello Muruma (kuni 1935. aastani Vladimir Munner, 4. jaanuar 1903 Kuigatsi vald, Valgamaa – 6. oktoober 1942 Norilsk, Krasnojarski krai, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1935).
Arreteeriti NKVD poolt 26. juunil 1941. Surmaotsus, lasti maha.
Tallinna Ülikooli Haapsalu kolledž
Tallinna Ülikooli Haapsalu kolledž on Tallinna Ülikooli kolledž Haapsalus.
Haapsalu kolledž on iseseisev õppe-, teadus- ja arendusasutus, mis tegutseb ülikooliseaduse ja kolledži põhikirja alusel.
Kolledž pakub rakenduskõrgharidust neljal erialal: rakendusinformaatika, liiklusohutus, tervisejuht ning käsitöötehnoloogiad ja disain. Aastal 2023 avatakse Haapsalu kolledžis magistriõppekava "Kogukonnatöö vananevas ühiskonnas".
Kolledži ajalugu
Tallinna Ülikooli Haapsalu kolledž alustas tegevust 1998. aastal, andes ülikooliharidust ja pakkudes Lääne regiooni haridustöötajatele täienduskoolitust. Algul koosnes kolledži personal kahest inimesest, 2023. aastal töötab kolledžis 18 inimest.
Tuvikesed
"Tuvikesed" (originaalpealkiri inglise keeles "Married... with Children") on USA komöödiasari.
Sarja toodeti 5. aprillist 1987 kuni 5. maini 1997. Kokku toodeti 260 osa. Sarja loojad on Michael G. Moye ja Ron Leavitt. Tunnusmeloodia on Frank Sinatra laul "Love and Marriage".
Johannes V (Saare-Lääne piiskop)
Johannes von Münchhausen (ka Johannes või Johann von Mönnikhusen; surnud 1572) oli Kuramaa piiskop (Johannes IV nime all) 1540–1560 ja Saare-Lääne piiskop (Johannes V nime all) 1541/1542–1560.
Tema vanavanemad olid Ludolf von Münchhausen ja Katharina von dem Busche, vanemad Johann von Münchhausen ja Anna von Wettberg. Ta sündis Hadenhausenis Mindeni lähedal. 1530. aastal põletasid Mindeni koadnikud Haddenahuseni linnuse ja võtsid Johann von Münchhausen vanema koos kolme pojaga vangi. Kas nende poegade hulka kuulus ka tulevane piiskop, pole teada.
Münchhausen oli Verdeni ja Saare-Lääne toomkapiitlite varahoidja (thesaurus või thesaurarius) ning Mindeni toomhärra. Võimalik, et 1539. aastaks oli temast saanud Kuramaa piiskopi koadjuutor. Paavsti kinnitust tal koadjuutorina aga polnud, sest 1540. aasta 10. mail nimetati teda Kuramaa elektiks ehk valitud piiskopiks. Paavst Paulus III kinnitas ta piiskopiks sama aasta 16. juulil, ehkki veel 26. jaanuaril 1541 on teda Liivimaal mainitud Kuramaa ametisse kinnitatud elektina (electus et confirmatus), mitte piiskopina. Kuramaa piiskopi ameti kõrval säilitas ta ka Verdeni varahoidja koha. Arvatavasti 26. detsembril 1540 oli ta komissar Leedu ja Liivimaa piiri reguleerimisel.
13. juulil 1541 sai ta Saare-Lääne piiskopkonna administraatoriks, samal ajal nimetati teda ka koadjuutoriks. Theodor Schiemanni järgi kinnitati 4. märtsil 1542 Paulus III poolt piiskopiks, kuid allikates nimetati teda enamasti ka edaspidi Saare-Lääne administraatoriks. Konrad Eubeli järgi kinnitas paavst Johanni Saare-Lääne piiskopiks juba 9. jaanuaril 1542.
Münchhausen müüs 1559. aasta sügisel Saare-Lääne piiskopkonna Taani kuningale Frederik II-le, kes andis selle hertsog Magnusele. Viimane omandas Johannilt ka Kuramaa piiskopkonna. 1560. aasta kevadel saabus Magnus Liivimaale ja võttis Johannilt piiskopkonnad üle. Piiskop Johann lahkus Liivimaalt ja oli 1560. aasta suvel Kopenhaagenis, seal viibis ta ka 1562. aasta suvel, sel ajal oli ta ka Verdeni toomkapiitli senior (vanim liige). 1563. aastal sai tast aga drost Rhadenis. 1565. aastal oli ta juba täielikult protestantlik jutlustaja Rehburgis ja 1566. aastal abiellus ta Mindenis Lucia Hermelingiga (teda ennast nimetati Johann von Oldeniks). Tema leske on mainitud veel 1584. aastal. Johann ise suri arvatavasti 1572. aastal, ta maeti Verdeni toomkirikusse.
Sündinud 22. juunil
''Siin loetletakse 22. juunil sündinud tuntud inimesi.
Tavakool
Tavakool on kool, kus õppivatel õpilastel pole hariduslikke erivajadusi või ei takista need kehtiva õppekava täitmist. Tavakooli vastand on kas erikool (erivajadustega õpilastele) või süvakool (mingis aines süvendatud õpe).
Eestis on tavakoolis õpetamise aluseks 2002. aastal kinnitatud põhikooli ja gümnaasiumi riiklik õppekava.
Tallinna linnavolinike loend (1939)
Tallinna linnavolikogu valimistel, mis toimusid 15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Siseministri poolt kinnitati 11. novembril 1939 Tallinna linnavolikogu volinikeks (tähestiku järjekorras) järgmised isikud, kelle volitused algasid 1. detsembril 1939. Loend avaldati samal päeval, 1. detsembril 1939, Riigi Teataja Lisas.
96 308 hääleõiguslikust kodanikust käis valimas 32 049 (33,3%), kõige rohkem hääli sai Anton Uesson.
Akord
pisi|[[Malin Gyllenstierna, "Akord" (1916)]]
Tallinna linnavolinike loend (1939)
Volikogu pidas esimese koosoleku 6. detsembril 1939. See oli esimene Tallinna linnavolikogu koosseis, kuhu kuulusid ainult eestlased.
Akord
Akord ehk kooskõla (itaalia keeles accordo, kooskõla), ka harmoonia, on muusikas vähemalt kahe heli üheaegsus.
Akordi on võimalik kirjeldada seda moodustavate helide intervallide suhete abil. Kui akordi helid on tertsisuhtes, siis näiteks kolmkõla põhikuju ehitub kahest, septakordi põhikuju kolmest ja noonakordi põhikuju neljast ülestikusest tertsist. Kui akordi helid on kvardisuhtes, moodustub kvartakord. Sekunditest ja sekundist väiksematest mikrointervallidest ehituvat akordi nimetatakse klastriks.
Igal akordil on pööre.
Akordi ülemine heli määrab akordi seisu.
Leo Semleki muusikateoorias kuuluvad akordid konsoonide hulka.
Tertsidest koosneva akordi nimetus sõltuvalt helide arvust
Tertsidest koosnevate akordide puhul on vastavalt neid moodustavate helide arvule antud akordile nimetus. Kui akordi põhikujus on tertsisuhtes olevaid helisid
Nimetused septakord, noonakord jne on tuletatud akordi põhikuju äärmistest helidest vahel moodustunud intervallist.
Tertsidest koosneva akordi helide nimetused
Tertsidest koosneva akordi põhikuju helide nimetused tulenevad akordi heli ja akordi põhiheli intervallist:
Akordi kuju
Akordi kuju oleneb ainult sellest, missugusel akordi helil ta põhineb. See on missugune akordi heli on bassis.
Akordi seis
Akordi seisu ehk meloodilise seisu määrab akordi ülemine heli.
Akordi ulatus
Akord võib esineda kitsas või laias ulatuses. Näiteks on 4-häälses seades akord kitsas ulatuses, kui kolme ülemise naaberhääle vahe ei ole laiem kui tritoon (3 tervetooni). See tähendab, et kolme ülemise hääle diapasoon on väiksem kui oktav. Teistel juhtudel on akord laias ulatuses. Võimalikult kitsas ulatuses esinevat akordi põhikuju või tuletatud kuju nimetatakse akordi taandvormiks.
Akordide tähistamine
Akordi tähistamiseks kasutatakse:
Näiteks I6 on klassikalises harmoonias esimese astme sekstakord, džässharmoonias aga esimese astme sekstiga akord. Džässmuusikas esineb pöörete kohta mõisted "näiline pööre" (apparent inversion) ja "valebassi akord" – akordi pööre, kus akordi põhiheli pole kõige madalam noot, vaid selleks on mingi muu akordi või hoopis akordiväline heli.
Klassikalises muusikas kasutatakse tähti ka helistiku märkimiseks (suur täht tähistab mažoori ja väike minoori). Džässmuusikas aga eranditult suuri tähti, mis märgivad ära vastava akordi põhiheli. Segamini ei tohiks ajada ka tähtnimetused H ja B. Džässmuusikas tähistab B si nooti (H) ja si-bemolli tähistab Bb.
Akordi muudetud helid (intervalli tähistus) kirjutatakse tavaliselt suurtähe järele paremale üles (C+5 või C 5), lisatud intervallid aga paremale alla (Cm9).
Mažoorsed akordid
Kõige lihtsam akordi tähis on mažoorkolmkõlal (C) – meil kasutatakse tavaliselt ainult suurt tähte. Veel võib kohata, et tähele lisatakse ma. Näiteks Cma (mažoorkolmkõla) või Cma7 (suur mažoorseptakord ). Ma tuleb sõnast major, mis tähendab suurt, peamist või mažoori. Meil kasutatakse selle asemel sõna duur (dkk – duurkolmkõla).
Minoorsed akordid
Minoorkolmkõla (Cm, Cmi, Cmin) tähistatakse suurtähe kõrval m, mi või min. Mi on tulnud sõnast minor, mis tähendab nii väikest kui minoori. Veel kasutatakse miinusmärki (C-). Mitte segi ajada, kui akordile lisatakse muudetud heli (C−6) miinus märgiga.
Vähendatud akordid
Vähendatud akorde (vähendatud septakord) tähistatakse ° või dim (diminished). Poolvähendatud septakordi (half diminished) ehk väikest septakordi tähistatakse ø.
Suurendatud akordid
Suurendatud akorde tähistatakse plussmärgiga (+) või sõnaga aug (augmented).
Jooksjarohi
Jooksjarohud sisaldavad eeterlikke õlisid, flavonoide, glükosiide ja tanniine.
Rahvameditsiinis kasutatakse jooksjarohtusid neeru- ja põiehaiguste raviks.
Walmart
pisi|250x250px|Walmarti poe fassaad
Walmart Inc. (endise nimega Wal-Mart Stores, Inc.) on Ameerika Ühendriikide jaekaubanduskett, maailma suurim eraettevõte nii töötajate arvult kui ka käibelt.
Ettevõtte asutas 1962. aastal Sam Walton. Walmarti peakontor asub Arkansase osariigis Bentonville'is. Ettevõtte aktsiad on noteeritud New Yorgi börsil (sümbol NYSE:WMT) ja kuuluvad Dow Jonesi tööstuskeskmise indeksi koosseisu.
Ettevõttele kuulub USAs ligi 1000 säästumarketit (discount stores), ligi 2500 hüpermarketit (neist suurima pindala on 24 000 m2) ja üle saja lähikaupluse. Lisaks kuulub Walmartile ligi 3000 kaubamaja 14 välisriigis; suurem osa neist Mehhikos, Kanadas ja Lõuna-Ameerikas. Walmartile kuulub ka ainult keti liikmeid teenindav hulgilao põhimõttel tegutsev kett Sam's Club. Walmartile kuulub umbes 20% USA toidu- ja esmatarbekaupade turust.
Wal-Marti käive 2007. aastal oli üle 387 miljardi dollari. Ettevõttel on umbes 2,1 miljonit töötajat.
2018. aasta veebruarist on nime Wal-Mart Stores, Inc. asemel kasutusel nimi Walmart Inc.
Walmarti on süüdistatud muu hulgas halbades töötingimustes, naiste diskrimineerimises, illegaalse tööjõu kasutamises, arenguriikide töötajate ekspluateerimises ja väga madala palga maksmises. Üle 70% müüdavatest kaupadest toodetakse Hiinas.