cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lublini Tehnikaülikool
Ülikool asutati 1953.
Ülikoolis õpib üle 11 000 üliõpilase (2013).
Aleksei Navalnõi
Aleksei Anatoljevitš Navalnõi (vene keeles Алексей Анатольевич Навальный; sündinud 4. juunil 1976 Moskva oblastis Odintsovo rajoonis Butõni külas) on Venemaa poliitik, jurist, ühiskonnategelane ja blogija.
Navalnõi on tuntud eelkõige oma korruptsioonivastase tegevuse tõttu.
2016. aasta detsembris teatas Aleksei Navalnõi oma kavatsusest kandideerida 2018. aasta Venemaa presidendivalimistel Venemaa Föderatsiooni presidendiks. Venemaa Föderatsiooni Keskvalimiskomisjon otsustas 25. detsembril 2017 jätta Aleksei Navalnõi kandidatuuri registreerimata, viidates sellele, et seadus ei võimalda kandideerida isikutel, kellel on kehtiv kohtulik karistus.
Anne Maasik
Anne Maasik (sündinud 4. septembril 1951 Jõhvis) on eesti laulja ja laululooja, näitleja ja lavastaja.
Aleksei Navalnõi
Haridustee
Navalnõi õppis Kalininetsis (sõjaväelinnak Moskva külje all) asuvas keskkoolis. Küpsustunnistuse sai 1993. aastal. 1998. aastal lõpetas ta Moskvas Venemaa Rahvaste Sõpruse Ülikooli õigusteaduskonna ja 2001. aastal Venemaa Föderatsiooni Valitsuse juures asuva Rahandusakadeemia rahanduse ja krediidi teaduskonna erialal "väärtpaberid ja börsindus".
Anne Maasik
Anne Maasiku ürgne, omapärane ja võimas hääl ja mõtet kandev esitus on ainulaadsed. Ta on esinenud kontsertidega kirikutes, raamatukogudes, muuseumides, koolides ja vabaõhuüritustel. Vanemuise ja Tartu Lasteteatri näitlejana on ta ka teatris vaatajate ette toonud mitu omaloomingulist laulukava.
Aleksei Navalnõi
Yale'i Ülikooli stipendium
2010. aastal täiendas ta end USA-s. Garri Kasparovi, Jevgenija Albatsi (Harvardis doktorikraadi saanud politoloog), Sergei Gurijevi (Venemaa Majanduskooli rektor) ja Oleg Tsõvinski (Yale'i professor) soovitustega sai ta Yale'i Ülikooli stipendiumi "Yale World Fellows", mis võimaldas tal ülikooli kulul läbida Yale'i ülikooli juurakoolis pooleaastane kursus. Konkurents selle stipendiumi saamiseks oli väga tihe – 15 kohale pretendeeris 1500 inimest.
Anne Maasik
Anne Maasik on mänginud nii teatris kui ka filmis. Lavastajatest on teinud koostööd näiteks Jaan Toomingaga (1976 Maia lavastuses "Põrgupõhja uus Vanapagan"; 1976 lavastuse "Veli Joonatan" muusikaline kujundus; 1977 film "Põrgupõhja uus Vanapagan", Maia; 1977 lavastuse "Polonees 1941" muusikaline kujundus; 1978 Krõõt lavastuses "Tõde ja õigus"), Rein Maraniga (1978 loodusfilmide "Tavaline rästik" ja "Rabade vaikuses" muusikaline kujundus; 1980 film "Laanetaguse suvi", ema Anne), Olav Neulandiga (1979 film "Tuulte pesa", Liisa Piir).
Aleksei Navalnõi
Kriminaalkaristus
18. juulil 2013 mõistis Kirovi linna Lenini rajooni kohus Aleksei Navalnõi süüdi kelmuse organiseerimises, mille käigus varastati 16 miljoni rubla (ligi 380 000 euro) väärtuses saematerjali, mis kuulus riigifirmale KirovLes. Navalnõile määrati karistuseks viieaastane vabadusekaotus. Ta võeti kohtusaalis vahi alla. Järgmisel päeval Kirovi oblastikohtu otsusel jäeti Navalnõi kuni kohtuotsuse jõustumiseni vabadusse. 16. oktoobril jättis Kirovi oblastikohus linnarajoonikohtu 18. juulil kuulutatud kohtuotsuse jõusse, kuid reaalse vangistuse Navalnõile asendas ta tingimisi karistusega. 2019. aasta keskpaiga seisuga oli Navalnõilt võetud kohtu otsusega vabadus vähemalt 12 korral ning ta oli veetnud vangistuses enam kui 200 ööpäeva.
Anne Maasik
Kaljo Kiisa mängufilmist "Nipernaadi" (1983) pärineb Anne Maasiku esituses üks eesti filmimuusika tuntumaid laule – Ernst Enno "Rändaja õhtulaul".
Aleksei Navalnõi
Rünnak briljantrohelisega
18. aprillil 2017 avaldati tunnine videointervjuu. pisi|vasakul| Aleksei Navalnõi 27. aprillil 2017 pärast värvirünnakut 27. aprillil 2017 langes Aleksei Navalnõi Moskvas Korruptsioonivastase Võitluse Fondi kontori juures värvirünnaku ohvriks. Silma sattunud briljantroheline põhjustas sarvkestakahjustuse. 8. mail tehti Navalnõile Barcelonas silmaoperatsioon.
Mürgitamine
20. augustil 2020 haigestus Navalnõi lennureisil Tomskist Moskvasse. Lennuk oli sunnitud maanduma Omskis ning raskes seisundis Navalnõi toimetati haiglasse, kus ta viidi kunstlikusse koomasse ja kunstlikule hingamisele. Järgmise päeva pärastlõunal lubati Navalnõi juurde hommikul Saksamaalt erivarustusega lennukiga saabunud kolm arsti. 21. augusti hilisõhtul startis lennuk Navalnõi ja teda saatva abikaasaga pardal Berliini suunas. 22. augusti hommikul hospitaliseeriti Navalnõi Berliini Charité kliinikusse. Ruum, kus Navalnõi viibis, oli hiljemalt 24. augustist valve all. Saksamaa valitsuse 2. septembril avaldatud teate kohaselt põhjustas Navalnõi mürgistuse Novitšoki rühma närvimürk. Novitšoki mürkainete väljatöötamisel osalenud keemik Vil Mirzajanovi arvates ei tahetud Venemaa opositsiooniliidrit Aleksei Navalnõid tappa, vaid teha temast elu lõpuni invaliid. Charité haigla teatas 7. septembril 2020 Twitteris, et Navalnõi on kunstlikust koomast välja toodud ning tema seisund on paranemas.
Navalõi viibis Charité haiglas 32 päeva, sh 24 päeva intensiivraviüksuses. Ta kirjutati haiglast välja 23. septembril 2020. Le Monde'i kinnitusel olevat Venemaa president Vladimir Putin 14. septembril toimunud telefonivestluses Prantsusmaa presidendi Emmanuel Macroniga märkinud, et Navalnõi on simuleerinud haigestumist ka varem.
Naasmine kodumaale
pisi|Meeleavaldus Navalnõi toetuseks Tallinnas [[Vabaduse väljakul Foto: Ave Maria Mõistlik, 23. jaanuar 2021 ]] 17. jaanuaril 2021 jaanuaril kodumaale naasnud Navalnõi peeti kinni 40 minutit pärast Moskvasse saabumist.
23. jaanuaril 2021 toimus Navalnõi toetuseks üle riigi mitmeid proteste.
Moskva kohus mõistis 2. veebruaril 2021 Aleksei Navalnõi kaheks aastaks ja kaheksaks kuuks vangi.
Euroopa Inimõiguste kohus otsustas 17. veebruaril 2021, et Venemaa peab ta kohe vabastama.
22. märtsil 2022 mõistis Moskva Lefortovo kohus Aleksei Navalnõi süüdi eriti suures kelmuses ja lugupidamatuses õigusemõistmise vastu. Karistuseks määrati üheksa aastat range režiimiga kolooniat ja 1,2 miljonit rubla trahvi.
4. augustil 2023 karistuskoloonias toimunud kohtuistungil määrati Navalnõile lisaks kehtivale karistusele 19 aastane vanglakaristus.
Isiklikku
pisi|150px| Aleksei Navalnõi abikaasa [[Julija Navalnajaga (2013) ]] Aleksei Navalnõi abikaasa on Julija Navalnaja. Pere elab Moskva Marjino rajoonis üürikorteris. Peres kasvavad tütar Darja (sündinud 2001) ja poeg Zahhar (sündinud 2008).
Aleksei Navalnõi 2016. aasta aastatulu oli 8,7 miljonit rubla, sealhulgas ettevõtlustulu 5,3 miljonit ja 3,4 miljonit Euroopa Inimõiguste Kohtu määratud kompensatsioonid.
Lõuna-Alföld
Lõuna-Alföld on statistiline piirkond (NUTS 2) Ungari lõunaosas Alföldis.
Piirkonda kuuluvad Bács-Kiskuni, Békési ja Csongrádi komitaat. Suuremad linnad on Szeged ja Kecskemét.
Piirkonna kood on HU33.
Kadri Leppoja
Kadri Leppoja (aastani 1975 Kadri Kirsipuu; sündinud 23. märtsil 1953 Tartus) on eesti dirigent ja muusikapedagoog.
Aastatel 1976–1990 ja alates 1996. aastast töötab ta Miina Härma Gümnaasiumis (varem Miina Härma nimeline Tartu 2. keskkool). Aastatel 1990–1995 töötas ta muusikaõpetajana Soomes Heinolas.
Aastatel 1976–1985 oli Kadri Leppoja Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori koormeister ja kontsertmeister. Aastatel 1985, 1989–1991 ja alates 1996. aastast on Ta töötanud Tartu Noortekoori dirigendi ja kontsertmeistrina.
1998. aastal asutas ta koos Taavi Eskoga Eesti Koolinoorte Segakoori, mida mõlemad juhatasid 15 aastat.
2007. aastal juhatas ta noorte laulupeol neidudekoore ja 2009. aasta üldlaulupeol naiskoore.
2009. aastal avaldas ta koos Ene Kangroniga Tartu Ülikooli Kirjastuses õpiku "Muusikaõpetuse mõisted gümnaasiumile". Tema panus on ka Eesti Muusika- ja Teatri Akandeemia kogumikus Eesti koorijuhtidest "Kogemuste kuld. Vestlusi koorijuhtidega" (2013).
Kadri Leppoja on kuulunud Eesti Segakooride Liidu juhatusse.
Isiklikku
Kadri Leppoja abikaasa on koorijuht ja muusikapedagoog Riho Leppoja. Neil on kolm last: Triin, Markus ja Maria.
Kuusiku vasallilinnus
Kuusiku vasallilinnus (saksa keeles Saage) oli väike vasallilinnus Rapla kihelkonnas ajaloolisel Harjumaal Raplast 6 km edelas Märjamaa maantee ääres praeguse Kuusiku aleviku territooriumil Ühe versiooni järgi said linnus ja mõis oma saksakeelse nime läänimeeste Saxenite (Sagede) järgi, teine versioon viitab Zögedele (hilisem Zoege von Manteuffel).
Ajalugu
Kuusiku linnus asus põlisel asustusalal, muinasajal olid piirkonnas suured külad. Omaaegne Taani kuninga vasalli valdus paiknes suhteliselt lähedal Saare-Lääne piiskopkonna piirile.
1219-1220 toimunud ja Taani preestrite poolt läbi viidud Põhja-Eesti ristimise käigus on olemas olnud 3 küla, mis hiljem kuulusid Kuusiku (Saage) mõisa alla: Kuusiku kõrval olnud Iira (Hiræ) küla ja Jalase (Iales) ning Pühatu (Piatæ) külad, millistes hiljem olid Saage abimõisad.
Veiste leukeemia viirus
Veiste leukeemia viirus (lühend BLV) on viiruseliik sugukonnast Retroviridae.
Kuusiku vasallilinnus
Ajalugu
1343 aastal, kui puhkes Jüriöö ülestõus, suri 9 vasalli; ilmselt enamjaolt ülestõusnute käe läbi. Teiste hulgas on teada rüütel Helmoldus de Zaghe nimi, mis näitab, et Kuusikul või sealkandis võis olla olnud juba siis sellenimeline mõis. Zaghe nime peetakse samaseks Zoegedega (Soye). Ürikutes kohtab esimest korda 11. juunil 1325 Gerardus Soye nime, kelle esivanemad olevat tulnud Baltikumi Pommerist juba XIII sajandil. Zögedel oli palju kindlustatud mõisaid hiljem ka Tallinna lähedal Saientackeni kihelkonna piiride ääres.
Veiste leukeemia viirus
Veiste leukeemia viirust on leitud nii piimaveistelt, keda peetakse viiruse looduslikeks peremeesteks, kui ka inimestelt.
Kuusiku vasallilinnus
Ajalugu
1389 on mõisaasemena mainitud Jalase küla. Jalase kuulus hiljem Kuusiku mõisale.
Veiste leukeemia viirus
Virulentsus
BLV-nakkust saab tuvastada ELISA- või PCR-meetodiga. BLV-nakkus levib verega, kui veiseid näiteks märgistatakse ja/või vaktsineeritakse, ilma et kasutataks ühekordseid seadeldisi, ja viirus nakatab B-rakke.
Kuusiku vasallilinnus
Ajalugu
1467 ilmub allikatesse esimest korda Kuusiku mõis, kui mõisahärrana mainitakse Dietrich I Kalffi, kes päris valduse oma isalt ja vennalt. Iira põlisküla läänistamisega seostatakse Kuusiku mõisa rajamist. Ilmselt rajati siis mõisasse esmase kaitse vajaduseks ka väike tornlinnus.
Veiste leukeemia viirus
Virulentsus
Veise leukeemiaviirus põhjustab veistel veiste leukeemiat inglise keeles ja seda viirust seostatakse inimestel rinnavähi tekkega; mitmes uuringus on leitud rinnavähiga patsientide koeproovides veiste leukeemia viiruse DNA-d.
Kuusiku vasallilinnus
Ajalugu
1484. aastal läks valdus Soiedelt (Zögedelt) üle Wrangelite perekonnale, kelle omanduses püsis see 1710. aastani.
Veiste leukeemia viirus
Viited
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Bovine leukemia virus seisuga 04.09.2017.
Kuusiku vasallilinnus
Ajalugu
1493 andis Jacob Deckeni lesk Gerdrud mõisa oma vennale Jürgen Jürgeni poeg Wrangellile.
1694 on omanik Moritz Wrangel. Adramaade arvuks anti 6.
1695. aastal on mainitud Kuusiku mõisa alal katoliku kabelit, millest oli tolleks ajaks järel ainult müürid, rahvasuus tuntud ka kui "kloostriase".
1700 läks Jalase küla leitnant Hastferi kätte, kes rajas Koiksesse mõisa. XVIII sajandi algul sai ta omale ka Kuusiku, kusjuures Koikse taandus hiljem Kuusiku abimõisaks.
1732. aasta adramaarevisjoni kirjelduse järgi olid Kuusiku mõisas kõik uued ja korras hooned. XVIII sajandi viimasel veerandil ehitati seoses hoogustunud majandustegevusega mõisa välja hulk tööstushooneid. Tegutsesid oma tellisepõletajad, linnusemüüre ehitusmaterjaliks ei lammutatud.
1816 sai mõisa omanikuks maanõunik von Lilienfeld.
1905. aasta põletamistest Kuusiku peaaegu pääses. Hävis ainult paar majandushoonet.
1919 mõis võõrandati Otto von Lilienfeldi käest ja sinna asus 1923 põllumajanduslik katsejaam.
1930. aastal nimetas rahvapärimus linnust pikliku kujuga kaunis kõrgeks hooneks, millel olid kõrged kaaraknad ja punane kivikatus ning mida seetõttu hüüti kabeliks. Tegelikult hoiti seal aedvilju ja vahepeal ka kanu. Algsest ilmest olevat vähe säilinud, kuna hoonet mitmed korrad ümber ehitati. Loomulikult olnud ka legendid maa–alustest käikudest, millest üks viinud Raikküla mõisa ja teine Paka metsa, kus kunagi olnud "Munga linn". Vanadel mõisaplaanidel on hoonet nimetatud ka aiamajaks (Gartenhaus).
Pärast sõda oli mõisas Nõukogude armee sõjaväeosa. Sellal on oluline osa varemetest hävinud
1976 koostas kunstiteadlane Juhan Maiste mõisa inventariseerimisakti, kus märgitakse pargis asuvaid keskaegse linnuse varemeid.
Tänapäeval on vasallilinnuse koht tuntud, kui nn. "Munga ait".
Ehitus
Linnus on arvatavasti olnud ristkülikukujulise u. 14*10 m põhiplaaniga maja- või tornlinnuse tüüpi rajatis, mis asudes Vigala jõe ääres ja külgnedes allikate ja tiigiga tugines vähemalt osaliselt veekaitsele. Enne teise maailmasõja tehtud foto järgi ei saa kahjuks öelda, kas oli tegemist rohkem ait-linnusega, või oli see kasutusel ka elutornina. Tundub, et hoone pindala on olnud suurem, kui allesoleva keldrilae ulatus arvata lubab. Keskse tugipiilariga võlvitud keldri suurus on u. 6*7 meetrit. Linnus on olnud vähemalt 2-korruseline ning ehitatud paest ja maakividest.
Praegune seisukord
Linnus asub Vigala ehk Konovere jõe põhjakaldal väikese oja ääres ja jääb peahoonest 190 m läände. Linnuse asukohta kaitseb lõunast Vigala jõgi, idast oja. Loodes on tiik, põhja pool madal soine ala. Lääne pool jooksevad teadmata ajal kaevatud augud ja kraavid. Osaliselt võib tegemist olla vesilinnuse tüüpi rajatisega.
Vasallilinnusest on tänaseks alles umbes 2 m kõrgune rusuküngas, mille all on üks kesksambale toetuvate võlvidega ja osaliselt rusudega täitunud kelder. Sellest ruumist ida suunas läheb käigulaadne avaus, mis on tõenäoliselt kunagine sissepääs ruumi. Ruumi lääneosas on ka jäänused mingist vaheseinast. Keldriruumi pääseb rusukünka loodeotsa varisenud võlvinurgast. Ehitis vajaks kiiret konserveerimist ja puude eemaldamist võlvidelt. Kohalikud nimetavad rusuküngast "Munga keldriks". XV sajandi II poolel omas piirkonnas suuri valdusi Padise klooster – lisaks Raikkülale omati 1478. aasta paiku Raplat (Rappel), Mõisaaseme (Moysennassme) ja Mällu (Mole) küla.
Teisel pool oja linnuse vastas asetseb eraldiseisev mõisa kelder ja ojas graniitplokkidega ääristatud allikas. Linnus on praegu üks osa kunagisest mõisaansamblist.
Vähi üleelanu
Vähi üleelanu (inglise keeles cancer survivor) on termin, mida kasutatakse valdavalt kõnekeeles vähki põdevate inimeste puhul osutamaks teatud ajaperioodi - mille alguseks loetakse vähidiagnoosi kuulda saamist ja lõpuks surmaaja ära märkimist. See on omamoodi elumuse, kuid mitte elukvaliteedi näitaja.
Macmillan Cancer Support defineerib vähi üleelanut inimesena, kes on lõpetanud vähiravi (cancer management) ja kellel puuduvad tõendid aktiivse haiguse kohta; kes elab progresseeruva haigusega saades vähiravi ja pole vähi terminaalses faasis; või kes on minevikus vähki põdenud. Termini hooletu kasutamine võib ravimatuid vähktõveliike põdevate või ka terminaalses faasis vähipatsientide tundeid haavata.
Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann
Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann (21. detsember 1833/2. jaanuar 1834 Martna – 20. jaanuar/2. veebruar 1902 Tartu) oli Liivimaa vaimulik.
Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann sündis Martna Püha Martini koguduse õpetaja Otto August Leopold Hörschelmanni ja Charlotte Wilhelmine Marie Hörschelmanni (sünd. Luther) pojana. Tema emapoolne vanaisa oli Tallinna kaupmees Dietrich Martin Luther. Vaimulikukutse valisid ka tema vennad Alexander Anton, August Konstantin ja Johannes Eduard Robert.
Õppis Tallinna toomkoolis. Aastatel 1851–1855 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas. 1855–1858 töötas ta koduõpetajana Sinalepas. Oli prooviaastal Martna Püha Martini koguduses isa juures ja Viljandi Pauluse koguduses Valentin Karl Heinrich von Holsti juures. Ordineeriti 26. oktoobril 1858 Volmaris õpetajaks.
Oli aastatel 1858–1861 Viljandi Pauluse koguduse adjunktõpetaja, 1861–1875 (introdutseeriti 9. aprillil 1861) sama koguduse õpetaja. Aastatel 1875–1900 oli ta Tartu ülikooli tegeliku usuteaduse professor ja aastatel 1875–1900 (introdutseeriti 16. novembril 1875) Tartu Ülikooli koguduse õpetaja.
Brayden McNabb
2009. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i draft'ist 66. valikuna. 2011. aasta mais sõlmis ta Sabresiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris McNabb 2011. aasta novembris. Sama aasta 26. detsembril lõi ta mängus Washington Capitalsi vastu oma esimese värava NHL-is. Järgmistel hooaegadel mängis ta põhiliselt Sabresi noorteklubis Rochester Americans American Hockey League'is (AHL). 2013. ja 2014. aastal osales ta AHL-i tähtede mängul.
2014. aasta märtsis sõlmis McNabb lepingu Los Angeles Kingsiga. 2017. aasta juunis liitus ta NHL-is esimest hooaega alustava Golden Knightsiga. Hooajal 2017–18 jõudis ta klubiga Stanley karikaturniiri finaali, kus kaotati Capitalsile mängudega 1:4. Väljalangemismängudes jäi McNabbi arvele kaks väravat ja kolm väravasöötu.
SV40
SV40 (lühend ingliskeelsest nimetusest Simian virus 40 'ahviviirus 40' või Simian vacuolating virus 40) on viiruseliik sugukonna Polyomaviridae perekonnast Polyomavirus.
Levik
SV40 võib nakatada nii ahve kui ka inimesi. Looduslikud peremehed on eelkõige reesusmakaagid ja teised Aasia makaagid.
Sisaldus lastehalvatuse vaktsiinis
SV40-t kirjeldasid esimestena 1960. aastal Ameerika Ühendriikide mikrobioloogid Ben Sweet ja Maurice Hilleman, kes avastasid, et 10–30% USA-s kasutatud lastehalvatuse vaktsiinidest (Sabini-tüüpi vaktsiin), sisaldasid SV40-t. 1960. aastaks oli Ameerika Ühendriikides potentsiaalselt saastatud lastehalvatuse vaktsiinidega vaktsineeritud umbes 90% lastest ja 60% täiskasvanutest.
Erinevate firmade toodetud lastehalvatuse vaktsiiniga korraldati vaktsineerimisi ka teistes riikides. Nii korraldas Poolas sündinud ameerika viroloog ja immunoloog Hilary Koprowski (5. detsember 1916 – 11. aprill 2013) aastatel 1957–1960 ulatuslikke vaktsineerimisi Belgia Kongo idaosas (tänapäeval Kongo DV, Rwanda ja Burundi); täpsed andmed puuduvad, arvatakse et Léopoldville'is vaktsineeriti 75 000 last. Vaktsiin võis mingis etapis olla kokkupuutes šimpansi neerudega, mis aga olid "omastatud" ahvi immuunpuudulikkuse viiruse tüvega SIVcpz-ga nakatunud šimpansilt. Selle vaktsineerimise tulemusel on mitmete uurijate arvates saanud võimalikuks teadmata arvu keskaafriklaste meditsiiniprotseduuridest tingitud nakatumine HIV-1-na tuntud viirusega (DPV - suukaudse poliomüeliidi vaktsiiniteooria).
Osalus kasvajate tekkes
Nagu teisedki polüoomiviirused, võib SV40 teatud tingimustel kutsuda esile kasvajaid, nakkus jääb aga enamasti sümptomiteta.
Inimestel ei ole tõestatud otsest seost SV40 nakkuse ja vähi tekke vahel, kuid SV40 onkogeenid osalevad vähirakkude tekkes inimese rakkudest rakukultuuris. .
SV40 on DNA-viirus ja temale omistatakse onkogeenne võimekus mitmete vähkkasvajate tekkeks inimestel (vähiproovides on ahviviirus 40-e DNA), nagu aju-, kopsu-, soole-, eesnäärme ja rinnanäärmevähk. Pole selge, kui paljudel neist nüüdseks enam-vähem sobivas "rinnavähikandluseas" vaktsineerituil on rinnanäärmevähk tuvastatud.
Viited
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:SV40 seisuga 9.09.2017.
Karl Happich
pisi|Karl Happichi mälestuskivi Pootsiku külas Karl Happich (18. aprill 1863 Pootsiku küla, Iisaku vald – 9. juuli 1923) oli Eesti baltisaksa bakterioloog.
Happich sündis Pootsiku mõisa koduõpetaja peres. Ta õppis Tartu Veterinaariainstituudis (lõpetas aastal 1888), veterinaariamagister aastast 1892; oli aastast 1892 samas õppejõud, sealhulgas aastatel 1905–1918 professor (1914–1918 ka direktor). 1919–1923 oli ta Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna professor ja dekaan.
Happich on tuntud ka piima kääritamiseks tarviliku piimhappebakteri Lactobacillus acidophilus avastajana.
1979. aastal paigaldati Pootsiku külas säilinud mõisaparki Happichi mälestuskivi.
Dan Stevens
pisi|Dan Stevens Daniel Jonathan Stevens (sündinud 10. oktoobril 1982 Londonis) on Suurbritannia näitleja.
Saavutas tuntuse Matthew Crawley rolliga sarjas "Downton Abbey" aastatel 2010–2012. Aastatel 2017–2019 mängis sarjas "Legion" David Hallerit.
2009. aastal abiellus ta Lõuna-Aafrika päritolu džässlaulja Susie Harietiga. Neil on kolm last: Willow (2009), Aubrey (2012), Eden (2016). Näitleja Rebecca Hall on ta tütre Willow' ristiema.
Põhjakonna trepp
Lubja külaseltsi tellitud trepp valmis 2017. aasta sügisel ametliku kingitusena Eesti Vabariigi 100. aastapäevaks.
Tehnilised andmed
pisi|Öine vaade Põhjakonna trepile Veere teelt Siksakina kulgeva trepi suurim kõrguste vahe on 36,9 m, seejuures metallkanduril trepi suurim kõrguste vahe 30,8 m. Astmeid on trepi metallkanduriga osal 220 (20 × 11 astet), koos pinnasel asetsevate astmetega kokku 250. Trepi kaldenurk on 22°.
Nime päritolu
Trepi nimi on inspireeritud Andrus Kiviräha romaani "Mees, kes teadis ussisõnu" Põhjakonnast. Trepi läheduses asus juba varem Tauno Kangro skulptuur "Põhjakonn".
Kriitika
Treppi on kritiseeritud selle ülemäära kõrge hinna ja vähese otstarbe tõttu. Siiski leitakse ka, et trepp lühendab Pärnamäe ja Lubja küla elanike teekonda valla keskusse.
Doktor Martin
"Doktor Martin" on inglise telesari. Nimiosalise, doktor Martin Ellinghami rollis on Martin Clunes. Teise peaosalise, algkooliõpetaja Louisa Glassoni rollis astub üles Caroline Catz. Sarja tegevus toimub väljamõeldud Portwenni rannikukülas. Võtted toimusid Inglismaal Cornwallis Port Isaaci kalurikülas ja selle ümbruses.
Eestis on sarja näidanud ETV.
Sisu
Londoni Imperial College'is töötaval andekal ja edukal vaskulaarkirurgil doktor Martin Ellinghamil areneb välja hemofoobia ning tal tuleb leida endale uus töökoht. Ta hakkab pidama külatohtri ametit Cornwalli rannikul asuvas unises Portwenni kalurikülas, kus ta oli lapsena veetnud koolivaheaegu oma tädi Joan Nortoni (Stephanie Cole) juures.
Doktor Martin Ellinghami meditsiinialased teadmised on kümnepalliskaalal hinnatavad maksimaalse kümne palliga, tema suhtlusoskus ja käitumislaad aga vaevalt ühe palliga.
Hooajad
2004. aasta 2. septembril esilinastunud sarja esimesed viis hooaega olid ekraanil aastatel 2004–2011. Sarja kuuenda hooaja võtted algasid 2013. aasta kevadel ning selle osad jõudsid teleekraanile sama aasta sügisel. Seitsmenda hooaja viimane osa oli ekraanil 2. novembril 2015. Kaheksas hooaeg jõudis vaatajateni 2017. aastal, üheksas 2019. aastal ning kümnes ja ühtlasi viimane hooaeg 2022. aastal.
2012. aasta Prantsusmaa presidendivalimised
2012. aasta Prantsusmaa presidendivalimised toimusid kahes voorus – esimene voor toimus 22. aprillil ja teine 6. mail. Mõnedes ülemereterritooriumites toimus kumbki voor üks päev varem.
Ametis olev Nicolas Sarkozy kandideeris teiseks ametiajaks, kuid kaotas François Hollande'ile. Sarkozy oli valimiste ajal suuresti ebapopulaarne, Hollande juhtis pea kõigis arvamusküsitlustes. Sarkozyst sai Viienda Vabariigi esimene president peale Valéry Giscard d'Estaingi 1981. aastal, keda ei valitud tagasi.
Sarkozy lubas teiseks ametiajaks kärpida sisserännet pooleni ja ähvardas lahkuda Schengeni viisaruumist, kui piirikontrolle ei tugevdata. Ta lubas sundida töötu abiraha saajaid vastu võtma teatud töökohti, omalt poolt lubades neid leida; oli vastu samasooliste abieludele ja välismaalaste hääletamisele ning lubas rohkem referendumeid.
Hollande lubas lõpetada Sarkozy loodud maksukärped jõukatele ja maksuvabastused, suurendada tulumaksu üle miljonieurostele sissetulekutele 75 protsendini, vähendada pensioniiga tagasi 60 aastale täispensioniga 42 aastat töötanutele, taasluua 60 000 Sarkozy kärbitud töökohta hariduses. Lisaks oli kavas ka samasooliste abielud legaliseerida ja anda valimisõigus kohalikel valimistel ilma Euroopa Liidu passita elanikele peale 5 aastat legaalset residentsust.
Marine Le Pen taganes oma isa Jean-Marie Le Peni vastuolulistest väljaütlemistest, lubas Prantsusmaa kodanike eelisõigust töökohtadele ja sotsiaalteenustele, kärpida sisserännet 95 protsenti, taastada surmanuhtluse ja lahkuda euroalast ja Euroopa Liidust.
Jean-Luc Mélenchon pidas suuri vabaõhukõnesid. Tema lubaduste hulka kuulusid teiste hulgas miinimumpalga suurendamine 1700 euroni, 360 000 eurose maksimumpalga ja 20:1 palgavahe sisseseadmine ja rohelise majanduse loomine.
Silla ülemine tulepaak
pisi|Silla ülemine tulepaak (2007)
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on.
Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 22 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 29 meetrit.
Clarion Hotel Helsinki
Clarion Hotel Helsinki on Helsingi kesklinnas Jätkäsaaris asuv 16-korruseline hotellifunktsiooniga kõrghoone.
Markus Puusepp
Markus Puusepp (sündinud 6. märtsil 1986 Võrus) on eesti orienteeruja.
2005. aastal lõpetas Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonnas ning 2012. aastast Tartu Ülikooli Pärnu kolledžis ettevõtluse ja projektijuhtimise erialal.
Harrastab orienteerumist 1994. aastast.
2003. aastal võitis suusaorienteerumise noorte Euroopa meistrivõistlustel tavarajal pronksi ja sai lühirajal 4. koha.
2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel orienteerumisjooksus Leedus Druskininkais võitis ta tavarajal pronksi ja Eesti meeskonnas koos Mihkel Järveoja ja Timo Sillaga teatevõistlusel kulla.
2012. aastal oli Jüriööjooksu rajameister.
Aastatel 2011–2013 oli Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige.
Markus Puusepp oli 2017. aasta juulis Eestis toimuvate orienteerumise maailmameistrivõistluste peakorraldaja.
Rakel Liehu
Rakel Maria Liehu (sünninimi Tuomi; sündinud 3. septembril 1939 Nivalas) on soome kirjanik.
Hongkongi Teadus- ja Tehnikaülikool
pisi|Vaade ülikoolilinnakule Hongkongi Teadus- ja Tehnikaülikool (inglise keeles Hong Kong University of Science and Technology) on ülikool Hiinas Hongkongis; ühtlasi üks Aasia prestiižsemaid ülikoole.
Rakel Liehu
Ta lõpetas 1963. aastal Helsingi Ülikooli filosoofia alal. Aastail 1963–1964 töötas ta emakeele- ja ajalooõpetajana.
Hongkongi Teadus- ja Tehnikaülikool
Ülikool asutati 1991.
Ülikoolis õpib üle 10 000 üliõpilase.
Rakel Liehu
Liehu sai tuntuks 2003. aastal ilmunud romaaniga "Helene", mille aluseks on Helene Schjerfbecki elu.
2005. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna nominent.
Sebastián Coates
pisi|Sebastián Coates (2015) Sebastián Coates Nion (sündinud 7. oktoobril 1990 Montevideos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Portugali kõrgliiga klubis Lissaboni Sporting ja Uruguay jalgpallikoondises.
Johann Teras
Johann Teras (7. juuli 1909 Tartu – 15. märts 1992 Chicago) oli eesti vaimulik.
Sebastián Coates
Ta alustas klubikarjääri kodumaal Nacionalis, mille põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 2009. aastal. 2011. aastal liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Liverpool. Liverpoolis mängis ta kaks hooaega ja lõi liigas ka ühe värava, kuid sai väga vähe mänguaega. Hooajal 2013–14	mängis ta laenulepingu alusel taas Nacionalis. Järgmisel hooajal naasis Coates Inglismaale, liitudes Sunderlandiga.
Johann Teras
Lõpetas Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Õppis seejärel Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, mille lõpetas 1. märtsil 1935. Oli prooviaastal Jüri ja Tallinna Jaani koguduse II-s pihtkonnas. Ordineeriti Tallinna Toomkirikus piiskop Hugo Bernhard Rahamäe poolt 29. märtsil 1936 õpetajaametisse.
Sebastián Coates
2016. aasta jaanuaris suundus ta hooaja lõpuks laenule Lissaboni Sportingusse. Järgmisel hooajal sõlmis ta klubiga püsiva lepingu.
Uruguay jalgpallikoondises tegi Coates debüüdi 2011. aasta Copa América alagrupimängus Tšiili vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. novembril 2016 MM-i valikmängus Colombia vastu. Pärast 2011. aasta Copa Américat on ta Uruguay koondisse kuulunud 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2015. aasta Copa Américal ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Ta kuulus 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Uruguay olümpiameeskonda.
Johann Teras
Oli aastatel 1936–1939 Tõstamaa Maarja koguduse ja aastatel 1939–1944 Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja.
Nicolai Hartmann
Nicolai Hartmann (7. veebruar/19. veebruar 1882 Riia – 9. oktoober 1950 Göttingen) oli baltisaksa filosoof.
Aastail 1902–1903 õppis ta Tartu ülikoolis arstiteadust, 1903–1905 Peterburis klassikalist filoloogiat ja filosoofiat. Doktorikraadi omandas ta Marburgi Ülikoolis.
Teosed
1912 – Die philosophischen Grundlagen der Biologie.
Wrocławi Tehnikaülikool
Wrocławi Tehnikaülikool (poola keeles Politechnika Wrocławska) on tehnikaülikool Poolas Wrocławis.
Ülikool asutati 1910.
Ülikoolis õpib üle 34 000 üliõpilase (umbes 2013).
Karksi lennuväli
Karksi lennuväli (ICAO: EEKI) on murukattega lennuväli Karksi-Nuia linnast 2 kilomeetrit loodes Polli külas. Lennuväljal on üks 675 meetri pikkune ning 49 meetri laiune lennurada.
Max Pacioretty
pisi|Max Pacioretty 2012. aastal [[Montreal Canadiensis mängimas]] Maximillian Kolenda Pacioretty (sündinud 20. novembril 1988 New Canaanis Connecticuti osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Vegas Golden Knights ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna asekapten.
Hooajal 2006–07 mängis ta United States Hockey League'i klubis Sioux City Musketeers ja hooajal 2007–08 Michigani Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2007. aastal valiti ta NHL-i draft'is Montreal Canadiensi poolt 22. valikuna. NHL-is debüteeris ta Canadiensi meeskonnas 2. jaanuaril 2009 mängus New Jersey Devilsi vastu, lüües selles mängus ka värava. 2012. aastal pälvis ta Bill Masterton Memorial Trophy. Hooajal 2013–14 sai ta enda nimele enim võiduväravaid. Aastatel 2015–2018 oli Pacioretty Canadiensi kapten.
Pärast kümmet hooaega Canadiensis liitus Pacioretty 2018. aasta septembris Golden Knightsiga.
2020. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule.
USA jäähokikoondise koosseisus on Pacioretty osalenud 2012. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2014. aasta taliolümpiamängudel.
Hecq
Hecq on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
Keemia ja biotehnoloogia instituut
TTÜ keemia ja biotehnoloogia instituut on Tallinna Tehnikaülikooli õppe-, teadus- ja arendusasutus, mis moodustati loodusteaduskonnas 2017. aastal seoses ülikooli struktuurimuudatustega endiste keemiainstituudi, geenitehnoloogia instituudi ja toiduainete instituudi baasil. Instituudi juurde asutati 2017. aasta kevadel tööstuskeemia labor.
Jolimetz
Jolimetz on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
pisi|tühi|Jolimetzi kirik
Põhja-Alföld
Põhja-Alföld on statistiline piirkond (NUTS 2) Ungari idaosas Alföldis.
Piirkonda kuuluvad Hajdú-Bihari, Jász-Nagykun-Szolnoki ja Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaat. Suuremad linnad on Debrecen ja Nyíregyháza.
Piirkonna kood on HU32.
Türsamäe
Türsamäe on paikkond Sillamäel.
Türsamäed on esimest korda mainitud 1520 (Turrisel).
Türsamäel on olnud põlevkiviutmistehas. Tehas hävis II maailmasõjas.
David Faustino
thumb|David Faustino aastal 2012 David Anthony Faustino (sündinud 3. märtsil 1974 Los Angeleses) on USA näitleja ja laulja. Teda tuntakse eeskätt Budrick "Bud" Bundyna komöödiasarjast "Tuvikesed" (1987–1997).
Hautmont
Hautmont on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
pisi|tühi|Hautmonti raekoda
2008. aasta augustis pühkis üle linna tromb EF4, kahjustades palju hooneid ja põhjustades 3 inimese surma. Trombi mõjutatud olid ka Maubeuge, Neuf-Mesnil ja Boussières-sur-Sambre.
1993. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised
1993. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised Eestis toimusid 17. oktoobril 1993.
Valimistulemus
Kokku osales 1993. aasta valimistel 464 030 inimest ehk 52,7% hääleõiguslikust elanikkonnast.
Chandler Stephenson
Aastatel 2010–2014 mängis ta Western Hockey League'i klubis Regina Pats.
2012. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i draft'ist 77. valikuna oma mängijaks. NHL-is debüteeris ta Capitalsi meeskonnas 15. oktoobril 2015 mängus Chicago Blackhawksi vastu. Aastatel 2014–2017 mängis ta põhiliselt Capitalsi noorteklubis Hershey Bears American Hockey League'is. NHL-is lõi ta esimese värava 26. oktoobril 2017 mängus Vancouver Canucksi vastu. Samal hooajal võitis Stephenson Capitalsi meeskonnas Stanley karika.
2019. aasta detsembris liitus ta Golden Knightsiga.
Homoseksuaalsuse teemaline sõnavara
See artikkel tutvustab homoseksuaalsusega seotud sõnavara.
Homoseksuaalsuse teemaline sõnavara on olnud pidevaks teemaks alates LGBT liikumise algusest 19. sajandi keskpaigas. Seksuaalse sättumuse, seksuaalse identiteedi ja seksuaalse käitumisega seotud mõiste valik võib aidata mõista teatavat poliitilist vaadet. Erinevates kohtades ja erinevatel aegadel on eelistatud sageli teineteisega lahknevaid mõisteid.
Soovitatav sõnakasutus
Eesti LGBT Ühing soovitab kasutada homoseksuaalsete inimeste kohta väljendeid "gei" ja "lesbi" või "homoseksuaalne mees" ja "homoseksuaalne naine". Levinumateks sünonüümideks on "homoseksuaal", "omasooihar" ja kõnekeelne "homo". Osa inimesi ei soovitata esimest kasutada selle kliinilise tausta tõttu, viimastel on aga negatiivne varjund. Meditsiinis kasutatakse termineid "meestega seksivad mehed" (MSM) ja "naistega seksivad naised" (NSN), kui räägitakse spetsiifiliselt seksuaalsest aktist.
Homoseksuaalsuse nimetusi
19. sajandi keskpaigani puudus üldkasutatav mõiste homoseksuaalsuse kohta. 1860. aastatel võttis saksa kirjanik Karl Heinrich Ulrichs kasutusele mõisted "uranimus" ( 'homoseksuaalsus '), "urning" ( 'homoseksuaalne mees ') ja "urnide" ( 'homoseksuaalne naine ').
Mõiste "homoseksuaalsus" võttis esmakordselt kasutusele ungari ajakirjanik Károly Mária Kertbeny oma kirjas 1868. aastal. Trükis ilmus sõna esmakordselt järgmisel aastal, kui Kertbeny avaldas anonüümselt poliitilise pamfletti. Tegemist on kreeka-ladina hübriidiga. Liitsõna koosneb kreekakeelsest sõnast ὁμός (homos: 'võrdne', 'ühesugune', teaduses kasutusel eesliitena tähenduses 'sama') ja ladinakeelsest sõnast sexualis ('sugueluline'). Laiema kasutuse sai mõiste peale Richard von Krafft-Ebing raamatu "Psychopathia sexualis" tõlget inglise keelde 1886. aastal.
Carl Friedrich Otto Westphal kasutas 1870. aastal väljendit "kontraarne sugutunne" (conträre Sexualempfindung).
Vähem levinud mõisteteks on "homoerootilisus" ning "homoafektiivsus".
Eesti keeles on olnud käibel meeste homoseksuaalse praktika nimetusena "pederastia", siit homoseksuaalse mehe nimetus "pederast" ja "pede". Tänapäeval on tegemist aegunud ja vulgaarsete väljenditega. Sõna peetakse solvavaks muuhulgas väära assotsiatsiooni tõttu pedofiiliaga.
Inglise keel
Inglise keeleruumis on LGBT liikumine võtnud kasutusele sõna gay (siit ka eesti "gei"), mis tähendas kuni 17. sajandini 'rõõmus' või 'kirju, värviline', kuid omandas siis tähenduse 'amoraalne'. Eesmärgiks oli distantseeruda sõnast queer ('veider, koomiline'), mida geide kohta halvustavalt kasutati. See sõna käis algul nii meeste kui ka naiste kohta, kuid kitsenes 1970ndatel meestele, homoseksuaalseid naisi aga hakati feministlike lesbide eestvõttel nimetama lesbian ja dyke.
1990ndate alguses võeti poliitiliselt radikaalsetes ringkondades geide ja lesbide ühisnimetusena jälle kasutusele sõna queer; see sõna käib ka transsoolisuse kohta. Sõnad gay ja lesbian on endiselt kasutusel. Koos Queer'-teooriaga tuli ka see sõna rahvusvaheliselt kasutusele.
Saksa keel
Sõna Homosexualismus ('homoseksualism'), mille võttis kasutusele Kertbeny (nagu ka sõna Homosexual), kasutatakse vähe (levinud on sõna Homosexualität). Uuemal ajal kasutavad seda peamiselt konservatiivsete vaadetega, sageli usklikud inimesed. Vahel kasutatakse seda lihtsalt sõna Homosexualität ('homoseksuaalsus') sünonüümina, vahel aga ka selleks, et rääkida homoseksuaalsete inimeste nõudmistest, mis ulatuvad kaugemale karistamatusest ja kehalisest puutumatusest, kui vastuvõetamatust ideoloogiast (järelliitega "-ism").
On hakatud kasutama ka inglise keelest laenatud sõna gay.
Prantsuse keel
Prantsuse keeles on kodunenud inglise sõna gay kujul gai.
Ås
Ås on asula (tiheasustusega paikkond) Norras Vikeni maakonnas 30 km Oslost lõunas, umbes 12 km Drøbakist idas ja umbes 8 km Ski'st lõunas, Åsi valla keskus.
Pindala on 4,75 km², elanike arv 10 766, rahvastiku tihedus 2267 in/km² (andmed seisuga 1. jaanuar 2018). Elanikkond moodustab veidi üle poole Åsi valla elanikkonnast.
Åsis on Åsi raudteejaam (Østfoldbaneni lääneharul), Åsi keskkool ning Norra keskkonna- ja bioteaduste ülikool. On tööstusettevõtteid (peamiselt puidutööstus).
Åsil on maanteeühendus Drøbakiga läänes ja Skiga põhjas (Fylkesvei 152), tee on ühenduses Oslosse viiva teega. Linnalähirong viib Oslosse ja Mossi.
Åsi raekoja on projekteerinud Sigurd Rage. Åsi kirik ehk Åsi peakirik (1867) on tellistest ja graniidist uusgooti stiilis kirik (arhitekt Jacob Wilhelm Nordan). Nimi Ås tähendab 'küngas', asula on nime saanud madala künka järgi, millele on ehitatud kirik.
Eduard Värav
Eduard Värav (1. jaanuar 1906 Pärnu – 17. juuli 1962 Tartu) oli eesti ajakirjanik.
1930. aastatel töötas ta Sindis raamatupidajana. 1933–1934 osales ta Kaarel Irdi juures toimunud kirjandushuviliste noorte kogunemistel. Samasse aega jäävad tema esimesed kaastööd Pärnu ajalehtedele.
1940. aasta 6. juulil hakkas ilmuma Pärnu Rahva Hääl, mille vastutav toimetaja oli 35. lehenumbrini Eduard Värav.
1. augustil 1940 sai Väravast EK(b)P liige ja ta suunati Tallinna Talurahva Hääle toimetajaks. Kuna samades ruumides tehti ka ajalehte Töötav Läänlane, oli ta sellegi vastutav toimetaja.
Aastatel 1945–1948 toimetas ta Tartus Postimeest. Pärast seda oli ta Edasi esimene vastutav toimetaja.
Eduard Värav suri tuberkuloosi ja on maetud Tartu Pauluse kalmistule.
Diaminopimeliinhape
pisi|[[Struktuurivalem stereoisomeere arvestamata.]] pisi Diaminopimeliinhape ehk 2,6-diaminopimeliinhape (lühend DAP) on üks aminohapetest. Kui pole teisiti öeldud, mõistetakse selle all kolme stereoisomeeri segu.
Ehitus
2,6-diaminopimeliinhappe molekulil on kaks stereokeset. Stereoisomeere on kolm: (2S, 5S)-vorm, sellega enantiomeerne (2R, 5R)-vorm ja meso-vorm.
Füüsikalised omadused
Diaminopimeliinhape on valge pulber.
Bioloogiline tähtsus
Meso-diaminopimeliinhape on peptidoglükaanide ehituskivi, mis gramnegatiivsetel bakterite rakukestas sageli esineb. meso-vormis kuulub diaminopimeliinhape peptiidahelatesse, mis seovad omavahel N-atsetüülmuraamhappe molekule, mis koos N-atsetüülglükoosamiiniga moodustavad peptidoglükaani suhkruselgroo.
Peptidoglükaanis sisalduv meso-diaminopimeliinhape on Brauni lipoproteiini kinnituskoht. Peptidoglükaani iga 10.–12. meso-diaminopimeliinhappe molekuli karboksürühmal on kovalentne side Brauni lipoproteiin C-otsa lüsiini ε-aminorühmaga. .
Leptis Magna
Leptis Magna või Lepcis Magna oli tähtis linn Kartaago riigis ja Rooma keisririigi Liibüas Wadi Lebda suudmes Vahemere ääres. Alates 1982. aastast kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse
Diaminopimeliinhape
Bioloogiline tähtsus
Meso-diaminopimeliinhape esineb paljude bakterite rakukestas, kuid seda ei esine kunagi arhede ega eukarüootide rakukestas.
Kalzeubet Pahimi Deubet
Kalzeubet Pahimi Deubet (sündinud 1. jaanuaril 1957 Lac Léré departemangus Prantsuse Ekvatoriaal-Aafrikas (tänapäeva Tšaad)) on Tšaadi ärijuht ja poliitik, kes oli 21. novembrist 2013 kuni 15. veebruarini 2016 Tšaadi peaminister.
Leptis Magna
Leptis Magna varemed paiknevad Liibüa linnas Khomsis, 130 km Tripolist idas. Linn on üks paremini säilinud Rooma muistiseid Vahemere ääres.
Ajaloost
Algselt asus seal 7. sajandil eKr asutatud foiniiklaste asundus, mis Rooma keiser Septimius Severuse ajal jõudsalt laienes ja kujunes linnaks. Linnas paiknes leegion (Legio III Augusta) linna kaitseks berberite rünnakute eest. Kui Gordianus III 238. leegioni laiali saatis, sagenesid kõrbenomaadide rünnakud 3. sajandi teisel poolel. Diocletianus tegi Leptis Magnast provintsi pealinna ja see kosus uuesti, kuni vandaalid selle 439. aastal rüüstasid. 533. aastal läks linn Bütsantsi keisririigi koosseisu, kuid elas endiselt berberite sõjakäikude ohus, ei saavutanud kunagisega võrreldavat tähtsust ja jäeti maha pärast muslimitest araablaste sõjakäiku 647. aastal.
Kalzeubet Pahimi Deubet
Ta juhtis varem riiklikku puuvillaettevõtet ning on olnud muu hulgas haldusminister ja kommunikatsiooniminister.
Diaminopimeliinhape
Bioloogiline tähtsus
Diaminopimeliinhape ei ole proteinogeenne aminohape.
Kalzeubet Pahimi Deubet
13. veebruaril 2016 teatas ta oma tagasiastumisest. 15. veebruaril 2016 astus uue peaministrina ametisse Albert Pahimi Padacké.
Diaminopimeliinhape
Bioloogiline tähtsus
Lüsiini biosünteesis bakterite puhul on diaminopimeliinhape lüsiini vahetu prekursor. Mutandid, kes sünteesiahelas diaminopimeliinhappeni ei jõua, kasvavad normaalselt, kui nad saavad diaminopimeliinhapet keskkonnast; kui nad saavad keskkonnast ainult L-lüsiini, siis nad küll kasvavad, kuid ei moodusta uut peptidoglükaani rakukesta jaoks, mistõttu nad lüüsuvad.
Leonid Saar
Lõpetas 1932. aastal Tallinna poeglaste kommertsgümnaasiumi ning õppis aastatel 1934–1936 ja 1943 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta korporatsioon Fraternitas Estica liige.
Jalgpalli mängis esialgu Siiriuses, 1935. aastal oli ta Spordi II meeskonnas Eesti meistrivõistluste sügisringi võitja ning aastatel 1938 ja 1942 Eesti karika võitja.
Korvpalluris treenis ta Richard Masti juhendamisel, oli 1935. aastal NMKÜ meeskonnas Eesti meister ning oli 1936. aastal Berliini olümpiamängudel varumängija.
Kuulus jäähokis 8, jalgpallis ja korvpallis kahel korral Eesti koondisse.
Põgenes 1944. aastal Rootsi, sealt läks 1951. aastal Kanadasse ja hiljem USA-sse.
Sõnajala mägi
Sõnajala mägi on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõe vasakkaldal Kiidjärve sillast umbes 600 meetrit allavoolu. Sõnajala mägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal.
Sõnajala mägi on 12 meetrit kõrge ja 40 meetrit pikk Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihiline liivakivi paljand, mis langeb järsu seinana vette. Keskmises osas on liivakivi varisenud.
Maurice Allais
Maurice Félix Charles Allais (31. mai 1911 – 9. oktoober 2010) oli prantsuse majandusteadlane.
1988. aastal sai ta Nobeli majandusauhinna teedrajava panuse eest turuteooria ja ressursside tõhusa kasutamise vallas.
Rani Hamid
pisi|Rani Hamid (2012)
Kadri Valner
Kadri Valner (sündinud 21. jaanuaril 1968 Raplas) on eesti ajakirjanik ja muuseumijuht.
Rani Hamid
Rani Hamid (bengali keeles রাণী হামিদ; sündinud 14. juulil 1944 Sylhetis Sylheti jaotises) on Bangladeshi maletaja, naiste rahvusvaheline meister (1985).
Kadri Valner
Haridus
Lõpetas 1986 Järvakandi Keskkooli, 1993 Tallinna Pedagoogikaülikooli pedagoogika erialal ja 2010 Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduste erialal.
Rani Hamid
Hamid hakkas malet mängima 34-aastaselt. Ta on 19-kordne Bangladeshi naiste malemeister (ajavahemikus 1979–2018) ja kolmekordne Briti naiste malemeister (1983, 1985, 1989).
Kadri Valner
Töökohad
1987–1994 oli ta õpetaja Jüri Keskkoolis ja Vasalemma Põhikoolis.
Rani Hamid
Pärast FIDE tsooniturniiri võitu (2017) pääses ta mängima 2018. aastal naiste maailmameistrivõistlustele Hantõ-Mansiiskis (64 osavõtjat), kus aga kaotas avaringis Anna Muzõtšukile ja 32 parema hulka ei pääsenud. Ta oli turniiril vanim mängija.
Kadri Valner
Töökohad
1992–2006 töötas Valner ajakirjaniku ning toimetajana Eesti Televisioonis, Sõnumilehes ja Kuku raadios ning oli aastast 2006 Rahvusooper Estonia meediajuht.
2013–2021 oli Kadri Valner Eesti Maanteemuuseumi juhataja.
Alates 11. aprillist 2022 on Valner Jääaja Keskuse tegevjuht.
Muu tegevus
On raamatute „75 aastat Eesti tantsupidusid“ (2009) ja „Noorte laulu- ja tantsupeod“ tekstide autor koos ajakirjanik Anneli Ammasega ja väljaannete projektijuht.
Isiklikku
Ajakirjanik Sulev Valner on Kadri Valneri abikaasa.
Berliini langemine
Süžee
Filmis kujutatakse stalinistlikust vaatepunktist Teise maailmasõja sündmusi. Tegevusliine on kaks: ühes kujutatakse Stalinit sõjategevust juhtimas, teises jälgitakse lihtsa sõjamehe Aleksei Ivanovi lahinguteed.
Juuli Vispel
Juuli Vispel on tegelane Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarjas. Juuli kolib koos oma õe Maaliga lugude sündmuskohta Paunverre jutustuses "Argipäev".
Juuli on kasvult väga pikk ja kondine. Lutsu kirjelduse kohaselt on Juulil laiad õlad ja pisike pea, mida ehib alatihti punane kübar. Juuli füüsiline kuju ja riietumisstiil toob talle Paunveres hüüdnime Jaamaülema Abi. Iseloomu poolest on Juuli heasüdamlik, aga sageli kurvameelne.
Juuli on õmbleja. Paunverelased kiidavad tema tööd ning Kiired näevad Juulis ohtlikku konkurenti. Juuli õde Maali on kampsunikudujana samuti Kiirte konkurent. Õed satuvad Jorh Aadniel Kiirega vestlusse ja meelitavad rätsepa endale külla. Õed ja Jorh sõbrunevad ning Kiir kosib hiljem vaatamata oma vanemate vastuseisule Juuli naiseks. Hiljem murrab ta abikaasale truudust tolle õe Maaliga.
Abielunaisena romaanisarjas "Sügis" on Juuli allaheitlik ning püüab kõike seada nii, nagu Jorh soovib, kuid abikaasa on tujukas ja Juuli püüdlused ei kanna vilja. Juuli peab seepärast taluma Kiire mõnitusi ja valab pisaraid. Samas säilib temas sõbralik meel ja inimlik lahkus. Raamatusarjas "Talve" mainitakse põgusalt, et Juuli on jäänud vanaks ja vajunud küüru ning vahel on teda koos Kiirega Paunvere vahel liikumas näha.
Mängufilmis "Sügis" (1990, režissöör Arvo Kruusement) kehastas Juulit Liina Tennosaar, "Tootsi pulma" ja "Argipäeva" ainetel valminud Eesti Televisiooni telelavastuses "Pildikesi Paunverest" (1986, Gunnar Kilgas) aga Viire Valdma.
Silla alumine tulepaak
pisi|Silla alumine tulepaak (2007)
Silla sihi alumine tulepaak on tulepaak Pärnumaal Pärnu linnas.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on.
Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 13 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 16 meetrit.
Tulepaak moodustab sihi Silla ülemise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 230 meetrit ja sihi asimuut 26,2°.
Ants Pihelgas
Ants Pihelgas (21. mai 1937 Narva – 27. detsember 1994 Narva) oli Eesti veemotosportlane, spordikohtunik ja -tegelane.