cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johann Christoph Bach
Mõned ta töödest omistati hiljem Johann Sebastianile, kuid hiljuti tuvastati Johann Christophi autorsus. Üks ta tuntumaist teostest on kantaat "Meine Freundin, du bist schön", mis põhineb "Saalomoni ülemlaulul". Ka ta vanim poeg Johann Nicolaus Bach oli helilooja.
Vaatamata edule muusikuna kannatas Johann Christoph Bach rahapuuduse käes. See võis olla põhjus, miks teda ei valitud Johann Sebastiani eestkostjaks, kui tolle vanemad surid. Kui Johann Christoph Bach Eisenachis suri, oli ta ränkades võlgades.
Stirnase kihistu
Stirnase kihistu (inglise Stirnas Formation) on ordoviitsiumi ladestu Lasnamäe lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Rita Ulste ja Lilita-Ilga Gailīte aastal 1976.
Kihistu stratotüüp on Stirnas 18 puurauk, kus kihistu kivimid on esindatud 978..988 meetril. Aastast 1989 on Saldus 5PM puurauk Salduse kihistu neostratotüüp, kus kihistu kivimid on esindatud 1096..1107.5 meetril. Kihistu on nime saanud praeguse Gudenieki valla aladel asunud endise Stirnase küla järgi. Eestis esineb kihistu maa lõunaosas, Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas; selle suurim paksus on Leedus 10 meetrit.
Kihistu koosneb kirjuvärvilisest lubjakivist. Allpool on kihistu kivimid tavaliselt punased, üleval aga hallid. Kohati sisaldab kihistu ka dolomiiti või mergli vahekihte. Kihistu lubjakivid on suure savisisaldusega.
Kreisikohus
Kreisikohus ehk maakonnakohus oli aastatel 1817–1889 Eestimaa, Liivimaa ja Kuramaa kubermangus tegutsenud talurahvakohus.
Eesti alal tegutses Harju-Järva, Läänemaa, Pärnumaa, Saaremaa, Tartumaa ja Virumaa kreisikohus. Kreisikohtute kohta kasutati ka nimetusi maakonnakohus, kreiskohus, kreisrihtikohus, landgerihtikohus. Kreisikohtu koosseisus olid kreisikohtunik, 2 kaasistujat (pluss 2 talupojast kaasistujat).
Kihelkonna- ja kreisikohtud kaotati ringkonna- ja rahukohtute asutamisega 09.06.1889. aastal. Kohtu- ja talurahvaasutuste reformiga Baltimaades senised seisuslikud kohtud kaotati.
Eestimaa kubermang
pisi|Järva kreisikohtu hoone, [[Paides]] Eestimaa kubermangus asutati kreisikohtud 1816. aasta Eestimaa talurahvaseaduse alusel alates 1817. aastast: Harju-Järva kreiside kreisikohus (asukohaga Tallinnas), Lääne (Haapsalus) ja Viru (Rakveres) maakondades. Kreisikohus koosnes kreisikohtunikust ja 4 kaasistujast, neist 2 aadlikud ning 2 talupoega. Kreisikohtuniku kandidaadi kinnitas ametisse Eestimaa kuberner, aadlikest kaasistujad valiti Maapäeval kreiside kaupa. Talupoegadest kaasistujad valisid kihelkonnakohtu kaasistujad endi hulgast-
Kreisikohus oli esimese astme kohtuks talupoegade kaebustes mõisnike vastu (kuid siis oli nõutav talunikest kaasistujate kohustuslik taandamine), kui lepitamine kihelkonnakohtus oli ebaõnnestunud; ja apellatsiooniinstantsiks kihelkonnakohtu otsuste peale ehk teise astme kohtuks talupoegade omavahelistes protsessides.
Kreisikohtu ülesannete hulka kuulus valdade ametiisikute ja kihelkonnakohtute kaasistujate ametisse kinnitamine ja viimaste ametist tagandamine; järelevalve kihelkonnakohtute ning magasiaitade tegevus: kinnistus-, lepingu- ja ingrossatsiooniraamatute pidamise üle; talumaade vakuraamatute ja ostu-müügi lepingute kinnitamine; kohus oli kõrgemaks eestkosteorganiks vallakogukonna liikmetele. Kreisikohtu kõrvalülesandeks oli hüpoteegiraamatu jooksev pidamine, kuhu võidi pandituna sisse kanda ainult talupoegade kinnisvarasid.
1856. aasta Eestimaa talurahvaseadusega tehti kreisikohtu osas mõned muudatused — esimeses astmes tulid arutlusele kõigi maal elavate käsitööliste ja vabade inimeste, samuti kogukondade asjad (sealhulgas konkursid); eesti keel seati arutluskeeleks ning jäeti ära kaasistujate sundtaandamine.
Liivimaa kubermang
Liivimaa kubermangus rajati kreisikohtud 1819. aastal mandril ja 1821. aastal Saaremaal. Liivimaa kubermangu Eesti alal asutati kolm kreisikohtut: Tartu-Võru, Pärnu-Viljandi ja Saaremaa kreisikohtud. Liivimaa kubermangu kreisikohtute korralduses olid erinevused Eestimaa kubermangu kreisikohtutest. Liivimaa kreisikohtuid finantseeris täielikult riigikassa; Liivimaa kubermangus vallakohtu (esimene aste) olemasolu tõttu jäi kreisikohus Liivimaal kolmanda astme kohtuinstantsiks, kuid talle jäi õigus menetleda ka esimese astme instantsina. Saaremaal võis kreisikohtu otsuste peale edasi kaevata ka sealsele maanõunike kolleegiumi talurahvaasjade osakonnale. 1849. aasta Liivimaa talurahvaseadusega muudeti kreisikohus ka ülemeestkosteametiks; lisandus lepingu- ja kinnistusraamatute pidamise ning kihelkonnakohtute revideerimise kohustus.
Zuzana Čaputová
Zuzana Čaputová (sünninimi Strapáková; sündinud 21. juunil 1973 Bratislavas) on Slovakkia advokaat, poliitik ja aktivist.
Elulugu
Seejärel töötas ta Pezinoki (asub Pezinoki ringkonnas Bratislava maakonnas) linnavalitsuse kantseleis, tõustes asjaajajast kantselei asejuhatajaks.
Poliitikas
Ta töötas ka kodanikuühenduses VIA IURIS.
Viimase kaudu ta osales võitluses Pezinoki uue prügila vastu ning korraldas rohujuuretasandi kampaaniasse kunstnikke, ettevõtjaid, veinitootjaid, üliõpilasi, usujuhte ja teisi kodanikke, kellega koguti petitsioonile Euroopa Parlamendi jaoks 8000 allkirja, mille tulemusena otsustas Slovakkia Riigikohus 2013. aastal, et uus prügila on ebaseaduslik, ja tühistas ehitusloa. Lisaks saavutas Čaputová ka vana prügila sulgemise.
Ta aitas tuua kümneid tuhandeid inimesi tänavale protestima valitsuse vastu pärast seda, kui uuriv ajakirjanik Ján Kuciak ja tema kihlatu mõrvati veebruaris 2018.
Ta kuulub liberaalsesse erakonda Progressiivne Slovakkia.
Presidendina
Ta sai 2019. aasta Slovakkia presidendivalimiste 16. märtsil toimunud esimeses voorus 40,53% häältest ja 30. märtsil toimunud teises voorus 58,4% häältest ning sai seega Slovakkia ajaloo esimeseks naispresidendiks. Ta astus ametisse 15. juunil 2019.
Isiklikku
Ta on lahutatud ja on kahe tütre ema.
Suguelundid
pisi|Mehe ja naise välissuguelundid
Suguelundid on reproduktiivelundkonna elundid, mille ülesandeks on soo jätkamine. Suguelundites tekivad ja valmivad sugurakud. Kuna suguelundid on oma asukoha tõttu kuseelunditega tihedalt seotud, vaadeldakse neid anatoomilise tervikuna.
Mehe suguelundid
pisi Mehe sisesuguelundid on munandid, munandimanused, seemnejuhad, seemnepõiekesed, eesnääre ja sugutisibulanäärmed. Välissuguelundid on suguti ja munandikott.
Munandid (testis) on mehe sugunäärmed, milles tekivad mehe sugurakud – spermid – ja produtseeritakse meessuguhormoone. Munandid on ploomikujulised pisut lamendunud paariselundid, mis paiknevad kõhuõõnest väljaspool munandikotis ja on teineteisest eraldatud munandikoti-vaheseinaga. Munandis paiknevates seemnetorukestes toimub meessugurakkude ehk spermide areng, seemnetorukeste vahemikkudes aga produtseerivad näärmerakud meessuguhormooni.
Naise suguelundid
pisi Naise sisesuguelundid on munasarjad, munajuhad, emakas ja tupp. Välissuguelundid on häbemekink, kõdisti, suured häbememokad ja väikesed häbememokad, mida koos nimetatakse häbemeks.
Lockheed F-117 Nighthawk
Lockheed F-117 Nighthawk on Ameerika Ühendriikide üheistmeline kahe reaktiivmootoriga vargründelennuk, mille konstrueeris Lockheedi eriprojektidega tegelev osakond Skunk Works ja mida kasutas peamiselt Ameerika Ühendriikide õhuvägi.
F-117 prototüübi esmalend toimus 1981. aastal, väeosade relvastusse arvati see oktoobris 1983. F-117 olemasolust teatati avalikkusele alles novembris 1988. F-117 oli silmapaistev saavutus oma peitetehnoloogiate efektiivsuse poolest, sellisena oli ta teerajaja. F-117 on ka visuaalselt ainulaadne lennuk, mille tingis peitetehnoloogiline vajadus ehitada kogu lennuk komposiitmaterjalist valmistatud kolmnurksetest elektrit juhtivatest lamepindadest, mis moodustasid omalaadseid radarikiirgust neelavaid (80–90%) dipoole. Hilisemate arenduste – pommitaja B-2 ja hävitaja F-22 Raptor – ehituses kasutati ümaramaid vorme, mille aerodünaamiline kuju on arvutatud väga suure arvutusvõimsuse abil, mis polnud kättesaadav ajal, kui F-117 loodi.
USA lennuvägi arvas F-117 kasutusest maha ja need hävitati viimse kui üheni 22. aprillil 2008, isegi muuseumitele ei antud ühtegi seda tüüpi lennukit. F-117 hävitamise peamine põhjus oli lennuki ehituses kasutatud tehnoloogia salastatus. Pealegi tulid kasutusele uudsemad ja universaalsemad lennukid F-22 Raptor ja F-35 Lightning II.
Erko Jonne Tõugjas
Erko Jonne Tõugjas (sündinud 5. juulil 2003 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Tallinna FC Flora.
Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Tõugjas 8. jaanuaril 2023 sõprusmängus Islandi vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Karl Andre Vallner, Alex Matthias Tamm, Joan Jakovlev, Nikita Vassiljev ja Marko Lipp.
Klubi
''Uuendatud seisuga 6. märts 2023''
Singapuri botaanikaaed
Singapuri botaanikaaed (inglise keeles Singapore Botanic Gardens; prantsuse keeles Jardins botaniques de Singapour; malai keeles Kebun Bunga Singapura) on 2015. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud objekt, mis asub Singapuris Singapuri saarel.
Erko Jonne Tõugjas
Koondis
''Uuendatud seisuga 2. märts 2023''
Singapuri botaanikaaed
Ajalugu
Praeguses asupaigas rajati botaanikaaed 1859. aastal.
Lockheed F-117 Nighthawk
Peitetehnoloogia
F-117 kasutas peamise peitetehnoloogiana Nõukogude Liidu matemaatiku Pjotr Ufimtsevi (kes tugines saksa füüsiku Arnold Sommerfeldi teooriale ) tehtud avastust, mis võimaldas objekte radaritele nähtamatuks muuta. Kuigi mitmeid peitetehnoloogiaid kasutati ka juba varem, näiteks SR-71 Blackbirdi puhul, oli Ufimtsevi töö revolutsiooniline, kuna lubas nähtamatuse astet vähendada suurusjärgus kümneid komakohti. See tehnoloogia avaldati vene keeles 1962. aastal Moskvas avalikes allikates, kuna Nõukogude Liidu sõjaväejuhtkond ei mõistnud selle avastuse suurt potentsiaali ning pidas seda sõjaliselt kasutuks. 1971. aastal tõlgiti need artiklid Ameerika Ühendriikides õhujõudude jaoks inglise keelde. Tõlkeversiooni lugenud Lockheedi insener Denys Overholser taipas avastuse tähtsust ning sellest sai alguse ülisalajane projekt, mille jooksul ehitati alguses täismõõduline puidust makett, seejärel lendav prototüüp Have Blue ja lõpuks F-117.
Sõjas kasutamine
F-117 hoiti võimalikult kaua saladuses, kuna selline eriline lennuk andis riigi kaitsele suure strateegilise eelise. Võis arvata, et saladuse avalikuks tuleku järel hakatakse F-117 võimaliku rünnaku vastu otsima vahendeid ning aja jooksul need ka leitakse. Seetõttu ei kasutatud seda lennukit üheski sõjalises konfliktis enne 1991. aasta Lahesõda.
Singapuri botaanikaaed
Kirjeldus
Botaanikaaed asub Singapuri südames. See on selgelt määratletav ja eristatav kultuurmaastik, mis sisaldab rikkalikult erinevaid ajaloolisi maastikuelemente, taimeistutusalasid ja ehitisi.
Tänu hästi säilinud maastikukujundusele ja algse kasutuse järjepidevusele on botaanikaaed hea näide 1859. aastal asutatud Briti troopilisest botaanikaaiast, mis inglise stiilis meelelahutusaiast arenes koloniaalseks majandusaiaks, kus toimus ka aiandus- ja botaanikauuringuid. Edasi on areng hästi jälgitav moodsaks ja maailmatasemel botaanikaaiaks, mis on kõrgel tasemel teadusasutus ning ka virgestus- ja hariduskoht.
Botaanikaaial on olnud oluline roll teaduse arengus, eriti troopilise botaanika ja aianduse valdkonnas, sealhulgas ka kummipuuistanduste arendamisel.
Julia Samoilova
pisi Julija Olegovna Samoilova (Юлия Олеговна Самойлова; sündinud 7. aprillil 1989 Uhtas) on Venemaa laulja.
2013. aastal sai ta talendisaate "Faktor A" kolmandal hooajal teise koha.
Ta osales esinejana 2014. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial.
Ta esindas Venemaad 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis lauluga "I Won't Break". See oli esimene kord, kui Venemaa poolfinaalist edasi ei pääsenud.
¡Qué clase de amor!
"¡Qué clase de amor!" on Venezuela seebiooper. Seriaali tootsid 2009. aastal Venevisión ja BCC Producciones.
Seriaali keskmes on keskkooliõpilastevahelised suhted.
Selle peaosi mängivad Andrés Gómez, Aisha Stambouli, Joan Manuel Larrad ja Mayela Caldera.
Märtsipommitamine Narvas
Märtsipommitamine Narvas oli 6./7. märtsi ja 7./8. märtsi öösel 1944 toimunud Nõukogude Liidu õhujõudude suurrünnak Narvale, milles käigus purustati enamik linnast.
Sündmused Narva rindel 1944. aasta esimestel kuudel
14. jaanuaril 1944 alustas Punaarmee operatsiooni "Säde" ehk Leningradi-Novgorodi suurpealetungi, mille eesmärgiks oli purustada Saksa väegrupp Nord, vallutada Narva ja seejärel kogu Eesti ning liikuda edasi Saksamaa suunas. Punaarmee üksused jõudsid 2. veebruaril Narva jõeni ja saatsid kohe oma eelosad üle jõe, moodustades sillapead Narva-Jõesuus, Riigikülas ja Vaasa–Vepsküla–Siivertsi piirkonnas. Narva-Jõesuust paiskasid kaitsel olnud väed Punaarmee üksused tagasi, kuid teised sillapead jäid püsima ning jõejoonel asuvad kaitsjad püüdsid ainult takistada nende laiendamist. 2. veebruaril tulid Nõukogude 8. armee esimesed osad Vääska kohal üle jõe, kus nende vastas oli üks rühm 29. Eesti Politseipataljonist. Varsti valgusid Punaarmee väeüksused sealt lõuna ja põhja poole. 29. Eesti Politseipataljon kandis suuri kaotusi, kadus juhtimine ja üksikud rühmad taandusid oma algatusel Auvere suunas. Suuremad Punaarmee väeüksused hakkasid üle jõe valguma Krivasoo kohal ning liikuma lääne ja põhja suunas.
20. Eesti SS-Diviis hävitas mitu päeva kestnud ründeheitlustes vastase mõlemad tugialad Narva jõe läänekaldal ja tekitas talle suuri inimkaotusi. Nõukogude vasturünnakuid tagasi lüües purustati 14 tanki.
1. märtsil 1944 alustas Punaarmee Putki soos suurrünnakut. Lahingu esimeses osas õnnestus Punaarmeel läbi murda esimesed kaitseliinid ja kiiluda kaitsesse mitme kilomeetri sügavuselt. Läbimurde riivistamiseks paisati kõik Armeegrupil Narwa käepärast olnud väeosad, nende hulgas ka Toila metsalaagris viibivad Rebase ja Soodeni juhitavad Eesti idapataljonid.
Warden
Warden on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas Phumelela vallas.
Märtsipommitamine Narvas
Sündmused Narva rindel 1944. aasta esimestel kuudel
5. märtsil alustas 11. diviis koos Nordlandi diviisi osade toetusel vasturünnakut Putki suunas. Putkist idas rünnakul edu ei olnud, kuna raskel maastikul kadus side ründavate väeosade vahel ja diviis oli sunnitud kaitsele asuma koos Eesti pataljonidega. Rindejoon taastati kohas, kus see oli asunud enne 1. märtsi.
Narva suurpommitamine 1941–1944
Nõukogude Liit korraldas õhurünnakuid Narvale kogu sõja vältel. Esimesed sellised toimusid juba 1941. aasta sügistalvel. Kokku korraldas punalennuvägi Narvale üle kolmekümne õhurünnaku. Esimesed rünnakud sooritati suhteliselt väheste lennukitega ja need olid mõeldud peamiselt sakslaste tagala häirimiseks. Ajapikku muutusid õhureidid aina jõulisemaks. Pommitabamuste järgi võib järeldada, et eelkõige olid sihtmärkideks Narva sillad ja raudtee. Seetõttu said enim kannatada raudteeäärsed ja sildade läheduses asuvad Narva linnaosad, eelkõige Joaoru ja Uusküla, aga ka Peetri eeslinn ja raudtee ümber asuvad piirkonnad Jaanilinnas. Kuid pommitamise tõttu said kannatada ka raudteest eemal asuvad piirkonnad, eriti Kreenholm; purustusteta ei pääsenud ka Narva vanalinn ja Narva-Jõesuu. 1944. aasta alguseks oli linn saanud sõjategevuse tõttu kannatada, kuid ilmselgelt vähem kui näiteks Tartu, kus juba 1941. aastal hävis 1/8 hoonestusest.
Rinde lähenedes kogu Narva tsiviilelanikkond evakueeriti. Evakuatsioon algas 25. jaanuaril ja kestis 2.–3. märtsini 1944. Nõukogude Liidu korraldatud suurpommitamise ajaks oli kogu linn tsiviilelanikest tühjendatud.
Miłahrad
Miłahrad (transkribeerituna Milagrad) on küla Valgevenes Homieli oblasti Rečyca rajooni Hłybaŭ külanõukogus. Asula asub Dnepri kaldal ning jääb oblasti keskusest Homielist 73 ja rajooni keskusest Rečycast 23 kilomeetri kaugusele.
Warden
Warden on asutatud 1912. aastal, linnaõigused sai 1920. aastal.
Märtsipommitamine Narvas
Narva suurpommitamine 6./7. ja 7./8. märtsi öösel 1944
Nõukogude väejuhatus kavandas 8. märtsile uut suurpealetungi. Selle ettevalmistamiseks ja kättemaksuks Punaarmee üksuste tagasilöömise eest korraldasid Nõukogude Liidu õhujõud 6./7. märtsi öösel Narva suurpommitamise. Ühtekokku osales rünnakus üle 100 pommitaja. Samaaegselt avas Punaarmee suurtükivägi turmtule linnale. Nõukogude lennuvägi ründas Narvat kahes laines. Esimene, 6./7. märtsi öösel toimunud rünnak oli suunatud eelkõige Narva jõe läänepoolsele kaldale, ulatudes Narva kesklinnast kuni 8 kilomeetrit linnast väljas asuva Peeterristini. Järgmisel 7./8. märtsi ööl toimunud teine õhurünnak tabas eelkõige Jaanilinna sillapead. Tollaste ajakirjandusväljaannete järgi heitsid Nõukogude lennukid kahe öö jooksul Narvale tuhandeid süüte- ja lõhkepomme, mille tagajärjel olnud linn "üksainus leekidemeri". Pärast pommitamisi algas 8. märtsi hommikul kaks ja pool tundi väldanud rünnakueelne Punaarmee suurtükiväe ettevalmistustuli. Selle käigus lasti välja "tuhandeid tonne mürske ja miine", tulelöögis osalesid ka Eesti Laskurkorpuse kahe suurtükipolgu kahurid, mis tulistasid välja 7000 mürsku. pisi|Sõjajärgne [[Peetri plats|Peetriplats]]
Warden
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Wardeni elanikest mustanahalisi aafriklasi 92,1%, valgeid 6,4%, India või Aasia päritolu inimesi 0,5%, värvilisi 0,4% ja teisi 0,5%. Suulu keelt pidas emakeeleks 62,9%, sotho keelt 25,2%, afrikaani keelt 7,2%, inglise keelt 1,6% ja teisi keeli 3,0%.
Miłahrad
Miłahradis on puhkekodu ja postkontor.
Märtsipommitamine Narvas
Linna tabanud häving
Eesti ajaloolane Andres Toode: "Narvat tabanud õhurünnak ja kahurituli tekitasid linna hoonestusele ränka kahju ja ehkki elanikud olid evakueeritud, polnud tsiviilohvrid tõenäoliselt päris olematud. Narva elanikkonna kohustuslikust evakueerimisest hoolimata lubati linna jääda väikesel hulgal tsiviilisikutel, kelle ülesandeks oli tõenäoliselt tühja linna ja selle kommunikatsioonide hädavajalikul tasemel toimimas hoidmine või erinevate tugiteenuste pakkumine sõjaväele. Pole ka välistatud, et mõni inimene võis evakueerimisest maha jääda, võib-olla ennast sihilikult peites. Linna jäänud väheste tsivilistide hulgas oli ka naisi ja lapsi. Siiski ei saanud hukkunud tsiviilelanike arvud väga suured olla. Seevastu linnas, eriti Jaanilinna sillapeal paiknevad Saksa väeosad kandsid tõsiseid kaotusi nii elavjõus kui tehnikas." Andres Toode sõnul oli 1944. aasta alguseks sõjategevuse tõttu Narvas hävinud umbes 10% hoonetest. Seega oli Narva selleks ajaks kandnud tõsiseid kahjusid ja oli Tartu järel üks enim kannatada saanud linnu Eestis. pisi|Narva börsihoone 1930-ndatel Pommitamise tagajärjel hävis Narva ajalooline 17. sajandi teisest poolest pärinev Narva vanalinn. Linnas olnud 3550 kivihoonest oli hiljem võimalik vaid 198 elamiskõlbulikuks kohendada. Hävinud olid kõik ajaloolised hooned: Narva raekoda, iidne börsihoone, kaalukoda, Peeter I maja, Narva sünagoog, Nikolai sõjaväekirik-maneež, Narva Peetri kirik ja paljud teised sajanditevanused hooned. ENSV Plaanikomitee 24. aprillil 1950 otsusega nr 7, mis kohustati Narva linnavõimu Narva vanalinna varemed lammutama ning saadud materjali teedeehituseks kasutama, ehkki veel 1947. aastal olid Narva vanalinna 31 hoone varemed võetud muinsuskaitse alla. Ajaloolisest hoonestikust Narva vanalinnas taastati pärast sõda vaid kolm ehitist (Narva raekoda ja kaks elamut) ning Hermanni linnus. Nõukogude allikatest hindab purustusi kõige suuremaks Saksa okupatsiooni kuritegusid vaatlev koguteos 1947. aastal, mille andmetel polnud Narva jäänud ühtki tervet maja. Kui arvesse võtta seda, et peaaegu kõigil majadel oli mõni aknaruut katki, võib seda väidet ka tõeseks pidada. Narva elamuvalitsuse poolt 1945. aasta veebruaris koostatud nimekirjas on nimetatud 288 säilinud elumaja kogupindalaga 76 127 ruutmeetrit; juurdelisatud märkuse järgi olid neist "umbes pooled" elamiskõlblikud – ülejäänud vajasid avariiremonti. 288 säilinud maja moodustas sõja eel linnas olnud 3162 eluhoonest 9%. Kui aga silmas pidada elamispinda, siis moodustab säilinud 76 127 ruutmeetrit sõjaeelse Narva 300 000 ruutmeetrisest elamufondist suisa neljandiku.
Miłahrad
Ajalugu
Külast põhja pool asub muinaslinnus, mis oli kasutusel XIV sajandil eKr kuni II sajand pKr. Linnuse juures asus ka muinasasula, mille järgi on nime saanud Milogradi kultuur.
Esimesed teated küla kohta pärinevad XIX sajandist, mil see kuulus Minski kubermangu Retšitsa maakonda. Aastal 1879 asus külas hobupostijaam. Aastal 1931 moodustati külas kolhoos, toona tegutsesid seal auruveski ja saekaater. Teise maailmasõja ajal põletasid saksa karistussalklased juulis 1943 küla maha ja tapsid 6 sealset elanikku. 12 sealset elanikku hukkus rindel. pisi|tühi|Miłahrad
Udo Jürgens
pisi|Udo Jürgens (aastal 2010) Udo Jürgens (sünninimi Udo Jürgen Bockelmann; sündinud 30. september 1934 Klagenfurt Austria – 21. detsember 2014 Münsterlingen, Thurgau kanton, Šveits) oli austria helilooja ja laulja.
Oma rohkem kui 50 aasta pikkuse karjääri jooksul on ta kirjutanud üle 800 laulu ja tema albumeid on müüdud rohkem kui sada miljonit eksemplari.
1964. aastal esindas ta oma lauluga "Warum nur warum?" Austriat Eurovisiooni lauluvõistlusel ning saavutas kuuenda koha. Järgmise aasta võistlusel jõudis ta lauluga "Sag ihr, ich lass sie grüßen" neljandale kohale ning 1966. aasta võistluse võitis ta lauluga "Merci, Chérie".
Azierščyna
Azierščyna (transkribeerituna Azerštšõna) on küla Valgevenes Homieli oblasti Rečyca rajoonis, Azierščyna külanõukogu halduskeskus. Asula asub oblasti keskusest Homielist 54 ja rajooni keskusest Rečycast 4 kilomeetri kaugusel.
Küla asub paigas, kus Viedryči jõgi Dneprisse suubub.
Azierščynas on laevatehas ja jõesadam. Haridust annavad kaks keskkooli, mehaanikasuunitlusega kutsekool, muusikakool ja ratsaspordikool. Külas on kolm klubihoonet, kaks postkontorit, kultuurimaja ja raamatukogu.
Ajalugu
Külast 300 meetrit läänes asub kiviaegne asulakoht.
Esimesed teated küla kohta pärinevad XVII sajandist, mil see kuulus Minski kubermangu Retšitsa maakonda. Seoses Poola jagamisega läks Azierščyna aastal 1793 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Minski kubermangu Retšitsa maakonda. Aastal 1897 asusid külas kihelkonnakool, magasiait ja kõrts. 20 elanikku tegelesid seal võrkude, nattade ja muu kalapüügivarustuse valmistamisega.
Aastal 1926 sai asulast kohaliku külanõukogu keskus. Toona alustati ka sealse jõesadama juurde laevatehase rajamist. Aastal 1830 alustati külas telliste valmistamist, aasta hiljem rajati sinna kolhoos. Aastal 1938 ehitati sinna masina-traktorijaam.
Teises maailmasõjas hukkus 234 küla elanikku, lahingutes küla pärast hukkus 16 sõdurit. 2003. aastal avati sealne ratsaspordikool ja ratsabaas. pisi|tühi|Azierščyna kirik
Juhtumianalüüs (õppemeetod)
Juhtumianalüüs või juhtumi analüüs on õppemeetod, milles mingi toimunud sündmuse kirjeldust analüüsitakse grupis ja pakutakse lahendusi.
Sisu SA-110
Sisu SA-110 on Soome ettevõtte Sisu-Auto poolt aastal 1986 valmistatud taktikalise veoauto prototüüp. Auto on neljarattaveoga ja osaliselt soomustatud. Toodeti ainult kuus prototüüpi.
Nikolai Paulsen
Nikolai Aleksandrovitš Paulsen (vene keeles Николай Александрович Паульсен) (31. oktoober 1891 Moskva – 25. oktoober 1941 Sverdlovski oblast, Sevurallag), eesti ehitusinsener ja arhitekt; Venemaa keisririigi ja Valgearmee ohvitser. Lõpetanud (1909) Jekaterinoslavi reaalgümnaasiumi ja Peterburi Mihhaili suurtükiväekooli (1912). 1912. aastal alamporutšik 2. kaardiväe suurtükiväe brigaadis. Jätkas õpinguid suurtükiväeakadeemias ja vabakuulajana Peterburi Kunstiakadeemias. Võttis osa Esimesest maailmasõjast 1914–1917. 1917. aastal ülendati kapteniks. Osales Venemaa kodusõjas (koloneli auaste 1920), emigreerus 1920 Jugoslaaviasse, lõpetas 1923 Novi Sadis arhitektuuri- ja ehituskursused.
Sisu SA-110
Masinat hakati konstrueerima Soome kaitseväe soovil, kes 1983. aasta aprillis avaldas soovi hankida Sisu-Autolt jalaväe transpordiks mõeldud kergeid taktikalisi veoautosid. Kaitsejõud plaanisid osta tuhat sellist sõidukit. Sisu-Auto andis kaitseväele 1986. aasta lõpus prototüübi katsetamiseks.
Nikolai Paulsen
1923 tuli Eestisse, töötas 1929. aastani Tartu Ülikooli arhitekti Paul Mielbergi abilisena, seejärel Eesti Kiviõli ühisuse peainsenerina, 1932. aastast ehitusosakonna juhatajana.
Sisu SA-110
Tehnilisi andmeid
Sisu-Auto andis valida kahe mootori Deutz BF 6 L 913-e ja Valmet 411 DSJ-i vahel. Viimast neist kasutati nelja masina jõuallikana. Käigukast on ZF-S5-35/2, mis on ühendatud Sisu enda konstrueeritud reduktoriga. Autos on portaalteljed ja ketaspidurid. Rehvirõhku saab reguleerida kabiinist.
Nikolai Paulsen
Koostas 1923–1926 mõõdistusjooniseid Helge Kjellini korraldatud keskaegsete kirikute (Saaremaa kirikud, Ambla, Koeru, Pilistvere, Türi, Rakvere ja Niguliste kirik, Tartu toomkirik jm) remonditöödel ja väliuuringuil.
Sisu SA-110
Tehnilisi andmeid
Erinevalt Masist on autol jäik raam ja rataste suur liikuvus tagatakse vedrustusega. Esisillal on keerdvedrud ja tagateljel paraboollehtvedrud. .
Nikolai Paulsen
Kiviõlis projekteeris ja ehitas ta tööliste ja ametnike elamuid, haigla ning Kiviküla ühepereelamukvartali. Rahvamaja, mille Paulsen projekteeris 1936, valmis tema kavandatud mahus 1989.
Endine kolonel Paulsen arreteeriti pärast Eesti okupeerimist Nõukogude Liidu poolt. Tema naine Natalia Nikolajevna Paulsen ja lapsed Natalia, Nikolai ja Anastassia küüditati 14. juunil 1941 Volkovo asulasse Narõmi krais Siberis.
Sisu SA-110
Omadused
Katsetel hinnati auto maastikuläbivus väga heaks ja seda peeti lausa parimaks turul saada olevate veokite seas. Mootor käivitus -25 °C pakasega. Auto läbis 60 cm paksust lund ja 75–85 cm sügavusi veetakistusi probleemideta. Auto suutis ilma raskusteta üles ronida 30 kraadise tõusunurgaga mäekallakust ja kuni 25° tõusunurgaga kruusahunnikust. Väga hea maastikuläbivuse tõttu hakati seda "Unimogi tapjaks" hüüdma.
Puudujääkideks peeti mootori liiga väikest võimsust, madalat pöördemomenti ja liiga kõrget mürataset: kõige kõrgem mõõdetud tulemus oli kabiinis 88 dB. Pöörderaadus oli 9,4 meetri ja seda peeti liiga suureks. Kolmanda ja neljanda käiku ülekandearve ei peetud rahuldavaks.
Üks põhjus, miks SA-110-t tootma ei hakatud, oli kõrge hind. See maksis umbes 85% Masi ja pool Pasi hinnast.
Hrinivka
Hrinivka (ukraina keeles Хрінівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Illintsi rajoonis. Elanike arv on 601. Pindala on 2,16 km².
Christchurchi rahvusvaheline lennujaam
pisi|263x263px|CHC lennujaam kaugelt vaadatuna Christchurchi rahvusvaheline lennujaam (IATA: CHC, ICAO: NZCH) on rahvusvaheline lennujaam, mis teenindab Christchurchi Uus-Meremaal. Lennujaam asub umbes 12 kilomeetrit Christchurchi kesklinnast, lennujaam asub Harewoodis, Christchurci äärelinnas. Lennujaam on Uus-Meremaa rahvusliku lennufirma Air New Zealandi kodulennujaam. Lennujaama läbis 2016. aastal rohkem kui 6,4 miljonit reisijat.
¡Que viva la música!
"¡Que viva la música!" on Colombia kirjaniku Andrés Caicedo romaan.
Autor kirjutas selle USA-s, kus ta pakkus edutult oma näidendeid Hollywoodi filmide stsenaariumideks.
Raamat ilmus Calis 4. märtsil 1977. Samal päeval sooritas kirjanik enesetapu.
Malvaste külanõukogu
Malvaste külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Malvaste külanõukogu 1950 septembris Hiiumaa rajooni koosseisu.
1954 juunis Malvaste külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Lauka külanõukoguga.
Lendur
Lendur ehk piloot (itaalia keeles pilota) on vajaliku koolitusega ja nõutud ametliku loaga pädev isik, kes olles ise lennuki, helikopteri või muu lennuvahendi juhtkabiinis, juhib seda.
Lenduriks õppimine
Lenduriks saab Eestis õppida Eesti Lennuakadeemias või mõnes erakoolis. Enne Lennuakadeemiasse vastuvõtmist tuleb sooritada ametisobivuskontroll. Tarvis on sooritada psühholoogilised testid; mälu, reageerimiskiirus ning vestlus. Erakoolides ametisobivuskontroll sisuliselt puudub, sest maksad sina ise. Seevastu Lennuakadeemia 4-aastane õpe on tasuta ja muuhulgas omandad kõrghariduse.
Erapiloot peab omama teadmisi ja teda eksamineeritakse järgnevas üheksas õppeaines: Eksamite sooritamiseks on 4 katset, sooritatuks loetakse skoor 75%.
Ametilenduril lisandub veel 5 keerukat õppeainet.
Enne liinilendudele asumist peab piloot õppe käigus lendama kindla arvu tunde. Tavaliselt on nõutav algtase lennuki kaptenil 1500 lennutundi, teisel piloodil vähem. Suur osa tundidest peab olema instrumentaallend.
Instrumentaallend tähendab lennuki juhtimist horisonti nägemata ainult näidikute järgi.
Selle vastand on visuaallend. See tähendab, et piloot navigeerib objektide järgi maapinnal, ehk visuaalselt. Visuaallend on ilmatingimuste osas väga nõudlik.
Liinilenduri töökohustused
Enne lendamist toimub brifing ehk lennuinfoga tutvumine. Lennuki kapten jagab teisele pilodile, stjuuarditele ja stjuardessidele vajalikku teavet, kordab üle kohustused ja reeglid, et kõik sujuks plaanipäraselt. Kapten teeb lennu eel lennuki välise ülevaatuse. Lendurite kohustused lennu ajal:
Liinilenduri auastmed
Lendurite auastmed sarnanevad mõneti sõjaväeliste auastmetega. Vormirõivastuse auastmetunnused paiknevad pilootidel õlgade peal. Kahe triibuga pagun tähendab, et tegemist on noorempiloodiga, kes pole veel täieõiguslik piloot, sest omandab alles oskusi või on litsentsiga piloot, kellel pole veel vajalik hulk lennutunde. Kolme triibuga pagun on esimesel ohvitseril, kes istub kabiinis parempoolsel istmel. Nelja triibuga pagunid on kaptenil, kes istub lennuki kabiinis vasakul istmel. Kogu võim lennuki pardal kuulub kaptenile, kes on lennu eest vastutav. Kapten seab paika kohutused ja teda peab kõige toimuva kohta informeerima.
Nikolai Popov (sõjaväelane)
Nikolai Mihhailovitš Popov (vene keeles Николай Михайлович Попов; 5. aprill (vkj 24. märts) 1903 Temrjuk, Kubani oblast, Venemaa Keisririik – 1. veebruar 1985 Moskva, Nõukogude Liit) oli vene sõjaväelane (kindralpolkovnik), Vene NFSV teeneline ehitaja (1968).
Ta oli aastatel 1940–1941 Balti sõjaväeringkonna vägede majutamise osakonna ülem. Suures Isamaasõjas oli ta aastatel 1942–1945 oli erinevate rinnete sõjalis-ehitusvalitsuse ülem. 1956. aastast oli ta NSV Liidu Kaitseministeeriumi ehituse ja vägede majutamise valitsuse ülema asetäitja.
29. augustil 1969 sai Popov NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega väljapaistvate teenete eest eriülesande täitmisel sotsialistliku töö kangelase aunimetuse.
Joshua Kimmich
pisi|Joshua Kimmich 2018. aastal Joshua Walter Kimmich (sündinud 8. veebruaril 1995 Rottweilis) on Saksamaa jalgpallur.
Ta mängib kaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern ja Saksamaa jalgpallikoondises.
Aastatel 2007–2013 mängis ta VfB Stuttgardi noortevõistkondades. Profidebüüdi tegi ta 2013. aastal RB Leipzigis, mis mängis siis veel Saksamaa tugevuselt kolmandas liigas. 2015. aastal sõlmis ta viieaastase lepingu Müncheni Bayerniga.
Koondisekarjäär
2014. aastal tuli ta Saksamaa kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks.
Reaalsirge
Reaalsirge on reaalarvude hulk koos reaalarvude loomuliku järjestuse ja teiste loomulike struktuuridega.
Nagu ka reaalarvude hulka, tähistatakse reaalsirget tavaliselt sümboliga R või \mathbb{R}. Mõnikord kasutatakse ka tähist R1, et näidata, et tegu on ühemõõtmelise eukleidilise ruumiga.
Lineaarse kontiinuumina
Reaalsirge on tavalise järjestuse < suhtes lineaarne kontiinuum: ta on lineaarselt järjestatud ning see järjestus on tihe ja tal on supreemumiomadus.
Reaalsirgel ei ole maksimaalseid ega minimaalseid elemente. Tal on loenduv tihe alamhulk, nimelt ratsionaalarvude hulk. On tõestatud, et mis tahes lineaarne kontiinuum, millel leidub loenduv tihe alamhulk ja ei leidu maksimaalseid ega minimaalseid elemente, on järjestusisomorfne reaalsirgega.
Reaalsirge rahuldab ka loenduva ahela tingimust: iga paarikaupa ühisosata mittetühjade lahtiste intervallide kogum reaalsirgel on loenduv. Järjestusteoorias küsib kuulus Suslini probleem, kas iga lineaarne kontiinuum, mis rahuldab loenduva ahela tingimust ning millel pole maksimaalseid ega minimaalseid elemente, on reaalsirgega järjestusisomorfne. On osutunud, et see väide on valikuaksioomiga Zermelo-Fraenkeli aksiomaatikast sõltumatu.
Meetrilise ruumina
pisi|300px|[[Meetrika reaalsirgel on absoluutvahe ehk vahe absoluutväärtus]] Reaalsirge moodustab meetrilise ruumi, mille meetrika annab absoluutvahe ehk vahe absoluutväärtus: Kui p ∈ R ja ε > 0, siis ε-kera ruumis R keskpunktiga p on lihtsalt vahemik (p − ε, p + ε).
Reaalsirgel kui meetrilisel ruumil on mitu tähtsat omadust:
Topoloogilise ruumina
pisi|Realsirge saab [[lõpmata kauge punkti lisamise teel kompaktifitseerida]] Reaalsirgel on loomulik topoloogia, mille saab defineerida kahel moel.
Esiteks, kuna reaalarvude hulk on loomulikul viisil täielikult järjestatud hulk, on tal loomulik järjestustopoloogia. Teiseks, kuna reaalarvude hulk on loomulikul moel meetriline ruum, on sel loomulik meetriline topoloogia. See järjestustopoloogia ja see meetriline topoloogia langevad kokku. Topoloogilise ruumina on reaalsirge homöomorfne vahemikuga (0, 1).
Tal on ka loomulik diferentseeruv struktuur, millega ta on diferentseeruv muutkond. Difeomorfismi täpsusega võimaldab reaalsirge loomulik topoloogia ainult ühte diferentseeruvat struktuuri.
Reaalsirge on lokaalselt kompaktne ruum, mida saab mitut moodi kompaktifitseerida. Selle ühepunktiline kompaktifikatsioon on ringjoon (nimelt projektiivne reaalsirge) ning lisapunkti võib vaadelda märgita lõpmatusena. Teise võimalusena saab reaalsirgele lisada kaks otsa, nii et saadakse laiendatud reaalsirge [−∞, +∞]. On ka Stone'i–Čechi kompaktifikatsioon, mille puhul lisatakse lõpmata palju punkte.
Mõnel juhul on otstarbekas anda reaalsirgele mitteloomulikke topoloogiaid, näiteks alumise piirväärtuse topoloogia ja Zariski topoloogia. Reaalsirge puhul langeb viimane kokku kolõpliku topoloogiaga.
Vektorruumina
Reaalsirge on ühemõõtmeline vektorruum üle reaalarvude korpuse R (üle iseenda). Tal on loomulik skalaarkorrutis (reaalarvude korrutis), nii et tekib eukleidiline ruum. Loomulik norm on absoluutväärtus.
Mõõdu ruumina
Reaalsirge kanooniline mõõt on Lebesgue'i mõõt, mis on Boreli mõõdu vähim täielik laiend. Iga intervalli täielik mõõt on selle pikkus.
Reaalsirge Lebesgue'i mõõt on üks lihtsamaid näiteid Haari mõõdust lokaalselt kompaktsel rühmal.
Ajalugu
Reaalsirget (sirget) on uuritud antiikajast saadik, kuid see defineeriti rangelt alles 1872.
Asko Tamme
Asko Tamme (sündinud 18. veebruaril 1961 Tallinnas) on eesti munitsipaalpoliitik ja raamatukogundustegelane, alates 1. detsembrist 2021 ELNET Konsortsiumi tegevdirektor.
17. veebruarist 2020 kuni 18. novembrini 2021 oli ta Tartu abilinnapea, kes vastutas hariduse, kultuuri, spordi ja noorsootöö eest, 2001–2020 oli ta Tartu Linnaraamatukogu direktor.
Päritolu ja haridus
Tamme sündis Tallinna vabrikutööliste peres. Koolihariduse omandas ta Tallinna 4. Keskkoolis ja tehnikakoolis Tallinnas. Aastatel 1980–1985 õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis inglise keele ja kirjanduse erialal, lisaainena klassikaline filoloogia.
Ametialane tegevus
Aastal 1985 asus Tamme tööle Eesti Akadeemilises Raamatukogus, kus tõusis mõne aastaga sektorijuhataja ametikohale. Aastatel 1994–1998 oli ta samas raamatukogus ametis direktori asetäitjana infotehnoloogia alal. Selle töö kõrvalt õpetas ta aastatel 1988–1993 Tallinna Pedagoogikaülikoolis ladina keelt ja maailmakirjandust ning 1995–1999 Eesti Kunstiakadeemias ladina keelt.
1997. aastal valiti ta Eesti Raamatukoguvõrgu Konsortsiumi (ELNET) tegevdirektoriks. Tema nelja-aastasse ametiaega jäid järgmised saavutused: 1998. aastal võeti kasutusele Eesti teadusraamatukogude ühtne infosüsteem ESTER, 1999. aastal liituti Euroopa Teadusraamatukogude Konsortsiumiga (CERL), 2000. aastal hakati teadusraamatukogude ühishankena tellima EBSCO ajakirjade andmebaase, 2001. aastal liitusid konsortsiumiga kaks Eesti suurimat rahvaraamatukogu – Tallinna Keskraamatukogu ja Tartu Linnaraamatukogu.
12. novembril 2001 asus Tamme tööle Tartu Linnaraamatukogu direktorina. Tema juhtimise all on ellu viidud olulisi uuendusi, mis on taganud raamatukogule innovatiivse ja edumeelse kultuuriasutuse maine. Näiteks 2002. aastal rakendati ellu elektrooniline laenutussüsteem, 2003. aastal hakati esimesena Eestis laenutama videomaterjale, 2011. aastal hakati esimesena Eestis laenutama e-lugereid.
Tamme on käinud õppereisidel ja stažeerinud Ameerika Ühendriikide, Saksamaa, Suurbritannia, Rootsi ja Soome raamatukogudes. Ta on avaldanud ajakirjanduses, Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastaraamatutes, kogumikes ja Tartu Riikliku Ülikooli toimetistes artikleid poeetika, vanaraamatu ja raamatukogunduse alal ning esinenud erialastel konverentsidel.
Ühiskondlik tegevus
Alates 1995. aastast on Tamme Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu liige. Kuni 2020. aasta veebruarini kuulus ta selle organisatsiooni juhatusse.
2011. aastal kogus Tamme tuntust raamatukoguhoidjate ühe peamise kõneisikuna avalikus debatis kultuuriminister Rein Langi ettepanekute üle muuta rahvaraamatukogude komplekteerimispoliitikat.
Alates 1997. aastast kuulub ta Euroopa Teadusraamatukogude Konsortsiumi täidesaatvasse komiteesse ja alates 2002. aastast on ta olnud Eesti Vabariigi Kultuuriministeeriumi juures tegutseva Rahvaraamatukogude Nõukogu esimees.
Aastast 2003 on Tamme Supilinna Seltsi asutajaliige.
Alates 1. detsembrist 2021 on Asko Tamme taas ELNETi tegevjuht.
Poliitiline tegevus
Tamme kandideeris 2017. aastal kohalike omavalitsuste valimistel Tartu linnavolikokku, sai 110 häält, aga ei osutunud valituks. Martin Halliku mandaadist loobumise ja liikmesuse peatamise tõttu oli ta alates 30. augustist 2018 Tartu Linnavolikogu liige. Tamme oli sotsiaaldemokraatide fraktsiooni ja volikogu majandus- ning arengu- ja planeerimiskomisjoni liige. Oli ka puidurafineerimistehase eriplaneeringu teemakomisjoni liige 15.04.2018–06.12.2018. Sotsiaaldemokraatlikus erakonnas on ta Tartu piirkonna juhatuse liige, erakonna volikogu liige, erakonna omavalitsuskogu ja keskkonnakomisjoni liige (jaanuari 2019 seisuga).
13. veebruaril 2020 valis Tartu linnavolikogu Asko Tamme 28 poolt- ja 9 vastuhäälega Tartu abilinnapeaks.
Oktoober 2015
Oktoober 2015, kroonika
2015. aasta oktoober algas neljapäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem laupäeval.
Juhan Ploompuu
Juhan Ploompuu (ka Johan või Johann; 4. august 1867 Võllaskatku, Anija vald – 11. detsember 1943 Rahula talu, Kadaka küla) oli eesti põllumees ja poliitik.
Juhan Ploompuu isa Juhan kolis perega juba järgmisel aastal peale poja sündi Koitjärvele, kus ostis omale hiljem Laane talu. Noor Juhan õppis kolm aastat Hirvli külakoolis, oli seejärel maamõõtja juures tööl, kus paistis silma usinusega. Kutsuti Saku mõisa aedniku abiliseks, kus õppis selgeks aednikutöö ning raamatupidamise. Töötas seejärel kaks aastat Tartumaa mõisades, 1890. aastal läks Venemaale Novgorodi kubermangu aednikuks, hiljem sai mõisavalitsejaks.
1904. aastal abiellus Haabersti koolmeistri tütre Olga Tassoniga. Sai kaasavaraks Tallinna külje all Kadaka külas 25 hektarit maad ning rajas sinna Rahula talu. Talust kujunes eeskujulik majapidamine, kus oli hulk põllutöömasinaid. Juhan Ploompuu tegi oma talus ise palju katseid ning juhatas ka Tallinna Eesti Põllumeeste Seltsi katseasjandust. Väljapanekute eest seltsi näitustel sai korduvalt kõrgema ja I järgu auhindu. Ta oli Tallinna Eesti Põllumeeste Seltsi liige alates 1910. aastast ja auliige 1922. aastast, seltsi abiesimees aastail 1920–1925.
Juhan Ploompuu alustas poliitilist tegevust 1905. aastal, võttes osa Tartu Aulakoosolekust. 1917. aastal oli ta Ajutise Maanõukogu liige. 1919. aastal valiti Eesti Rahvaerakonna esindajana Asutava Kogu liikmeks. 1925. aastal oli ta II Riigikogu asendusliige. Ta oli Keila põllumeeste konvendi ja Põllutöökoja täiskogu liige.
Juhan Ploompuu oli ka Harku vallavolikogu ja Harju maavolikogu liige, kuulus Põllumeeste Keskpanga ja Tallinna Eesti Majandusühisuse asutajate hulka. Ta oli Harku valla aukodanik.
Isiklikku
Tema vend oli ajakirjanik, kirjastaja ja raamatukaupmees Jakob Ploompuu, kes 1907. aastal võttis isalt üle Koitjärvel asunud Laane talu. Tema õde oli eestluse hoidja Soomes Madlena (Leeni) Vesterinen.
Rahula talu jäi Juhan Ploompuu tütar Salmele, kes oli abielus agronoom August Eslasega. Taluhooned jäid laienevale Mustamäele ette ja lammutati 2006. aastal.
Särkänniemi
Särkänniemi on neem Soomes Tamperes.
Neem eraldab Mustalahti ülejäänud Näsijärvist.
Särkänniemi geograafilised koordinaadid on.
Artsvik
Artsvik Haruthjunjan (armeenia keeles Արծվիկ Հարությունյան; sündinud 21. oktoobril 1984 Kapanis) on Armeenia laulja ja laulukirjutaja.
Ta sündis Kapanis Armeenias. Kui ta oli 5-aastane, asus perekond ümber Moskvasse. Ta lõpetas Moskvas matemaatika kallakuga keskkooli ja asus õppima Moskva Riiklikku Pedagoogikaülikooli psühholoog-logopeediks. Aastal 2016 pöördus ta tagasi Armeeniasse.
Ta esindas Armeeniat 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis lauluga "Fly with Me". Laul saavutas 79 punktiga 18. koha.
Tokio olümpiamängud
Tōkyō OM võivad tähendada:
Bjarni Benediktsson
Bjarni Benediktsson on mitme inimese nimi:
Agu Sihvka annab aru
"Agu Sihvka annab aru" on Jaan Rannapi koolijuttude kogumik, mille illustreeris Edgar Valter.
Sauchy-Lestrée
pisi|Sauchy-Lestrée peaväljak
Sauchy-Lestrée on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
pisi|tühi|
Bürmoos
Bürmoos on vald (Gemeinde) Salzburg-Umgebungi ringkonnas Austria Salzburgi liidumaal.
Ajalugu
Bürmoos asutati 1967. aastal (olles kõige viimasena loodud vald liidumaal), kui liideti naaberkülade Sankt Georgen bei Salzburgi ja Lamprechtshauseni ääremaad.
Sel ajal oli see paik olnud asustatud vaid sada aastat. Kuni 19. sajandi alguseni oli see piirkond olnud asustusteta soo. Selle sajandi teisel poolel rajati industrialiseerimise käigus, eriti Ignaz Glaseri poolt, klaasi- ja tellisetööstused, kasutades kütusena tohutuid turbavarusid.
Nende tööstuste kokkuvarisemine pärast Esimest maailmasõda tegi piirkonnast ühe vaeseima liidumaal ning pärast Teist maailmasõda oli see koht Ida-Euroopa saksakeelsetelt aladelt ümberasustatud isikutele.
1967. aastal iseseisvaks omavalitsuseks saamisel kaasnesid elanike massilised protestid. Jäi mulje sotsiaalse ja poliitilise geto kõrvalejäetusest, et päästa konservatiivsete päritolukülade Sankt Georgen bei Salzburgi ja Lamprechtshauseni sotsiaalne ja poliitiline tasakaal. Seetõttu tõid esimesed kohalikud valimised Bürmoosis sotsialistidele rohkem kui 85% häältega ülekaaluka võidu.
21. sajandi alguseks oli Bürmoos oma põhilise taristu ja hea ühistranspordiga muutunud Salzburgi linna jaoks populaarseks magalarajooniks.
Eurojaapani lehis
pisi|Eurojaapani lehise käbi. Kevadised emaskäbi alged on kaunilt värvunud, ja värv varieerub rohekaskollasest roosakaslillani. Käbialge võib olla ka mitmevärviline: lillaka servaga kollakasrohelised soomused. Eurojaapani lehis (Larix × marschlinsii), ka värdlehis või hübriidlehis, on Euroopa lehise (Larix decidua) ja Jaapani lehise (Larix kaempferi) hübriid.
Hübriid saadakse euroopa lehise õietolmuga tolmeldatud jaapani lehise käbialges (emasõisikus) arenenud seemnest.
See arvatakse olevat kõige kiirema juurdekasvuga okaspuu Eestis. 2006. aastal Söe arboreetumis mõõdetud 30-aastased eurojaapani lehised olid 21,3–23,3 m kõrged.
Vabakaubandus
Tänapäeval on valdav osa riikidest liitunud Maailma Kaubandusorganisatsiooni multilateraalsete kaubanduslepetega. Vabakaubanduse näited on ka Euroopa Majanduspiirkond ja Lõuna-Ameerika riikide liit Mercosur, mille raames on rajatud avatud turud. Ent enamik valitsusi rakendab endiselt protektsionistlikku poliitikat, mille eesmärk on kohaliku tööhõive toetamine. Sellised meetmed võivad olla tollimaksude kehtestamine impordile või ekspordi subsideerimine. Valitsused võivad piirata vabakaubandust ka eesmärgiga vähendada loodusvarade väljavedamist riigist. Muud kaubanduspiirangud hõlmavad impordikvoote, makse ja kaubanduse mittetariifseid tõkkeid.
Majandusteadlaste seas valitseb laiaulatuslik konsensus selle kohta, et kui protektsionismil on majanduskasvule ja majanduslikule heaolule halb mõju, siis vabakaubandusel ning kaubandustõkete vähendamisel on majanduskasvule hea mõju. Ent kaubanduse liberaliseerimine võib tuua kaasa märkimisväärset ja ebavõrdselt jaotatud kahju ning tööliste ümberpaigutamist importkaubaga võistlevates sektorites.
Tunnusjooned
Vabakaubanduslikku poliitikat iseloomustavad järgmised tunnused:
Majandusmudelid
Vabakaubandusest saadava kasu mõistmiseks on kaks lihtsat viisi: David Ricardo suhtelise eelise teooria ja tollimaksu või impordikvoodi mõju analüüs Pakkumise ja nõudluse seaduspärasust ning konkreetse maksu majanduslikke mõjusid kasutava majandusliku analüüsi abil on võimalik näidata vabakaubanduse teoreetilisi eeliseid ja puudusi.
Enamiku majandusteadlaste soovituste järgi peaksid isegi arengumaad oma tollimaksude määrad üpris madalaks seadma. Majandusteadlane Ha–Joon Chang, kes on üks tööstuspoliitika pooldajaid, arvab, et kõrgemad tasemed võivad arengumaades siiski õigustatud olla, sest lõhe nende riikide ja arenenud riikide tootlikkuse vahel on tänapäeval palju suurem kui siis, kui arenenud riigid ise olid sarnasel tehnoloogilise arengu tasemel. Nüüdisaegsed vähem arenenud riigid on nõrgad tegijad palju suurema konkurentsiga süsteemis. Vastuargumendid Changi vaatepunktile seisnevad selles, et tänapäevased arengumaad on võimelised võtma kasutusele välismaise tehnoloogia. Samas pidid tänapäevased arenenud riigid uued tehnoloogiad ise looma ja arengumaad saavad tänapäeval oma toodangut müüa eksporditurgudele, mis on palju rikkamad kui ükski 19. sajandil eksisteerinud turg.
Kui tollimaksu peamine õigustus on uute tööstusharude stimuleerimine, peab see edukas olemiseks olema piisavalt kõrge, et võimaldada kodumaal toodetud kaupade konkureerimist imporditud kaupadega. Seda teooriat, mille kohta kasutatakse väljendit "industrialiseerimine impordi asendamiseks", peetakse tänapäevaste arengumaade jaoks valdavalt ebaefektiivseks.
Tollimaksud
pisi|Tollimaksu kehtestamise mõju võimalikule imporditavale kaubale. Roosad alad on tollimaksu kehtestamisest tulenev puhaskahjum ühiskonna jaoks Paremal esitatud joonisel on kujutatud impordile tollimaksu kehtestamise mõju ettekujutatavale kaubale. Enne tollimaksu on kauba hind maailmaturul (ja seega ka siseturul) Pworld. Tollimaks suurendab siseturu hinda Ptariff peale. Kõrgem hind põhjustab kodumaise toodangu suurenemise QS1 pealt QS2 peale ning toob kaasa sisetarbimise vähenemise QC1 pealt QC2 tasemele.