cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jaroslav Neverovič
Ta lõpetas aastal 2001 Varssavi Majanduskooli magistrikraadiga rahvusvaheliste majanduslike ja poliitiliste suhete alal. Õpingute ajal töötas ta aastatel 1999–2001 "Citibank"'is (Poola) projektijuhina. Pärast kooli lõpetamist asus ta tööle Leedu Vabariigi diplomaatilisse teenistusse.
Alidaad
Alidaadi ajaloost
Alidaati kasutatakse objektide suuna määramiseks ja seda kasutatakse tavaliselt üksikasjaliku vaatluse käigus. Igal tiivul (nimetatakse ka tihviks või tihviks) on auk, pilu või muu indikaator, mille kaudu saab vaadata kaugemat eset. Alidaadil võib olla ka osuti või osutid, et näidata asukohta skaalal. Alidaadid on valmistatud puidust, elevandiluust, messingist ja muudest materjalidest.
Jaroslav Neverovič
Aastatel 2001–2004 töötas ta Washingtonis Leedu saatkonna peaspetsialisti ametikohal, vastutades suhete eest Ida- ja Kesk-Euroopa diasporaaga, kuberneride esindajatega ning USA esindajatekoja ja senati esindajatega.
Jaanus Välja
Aastatel 2013–2015 MTÜ Mondo õiglase kaubanduse valdkonnajuht. Alates aastast 2003 Arengukoostöö Ümarlaua õiglase kaubanduse töörühma juht.
Lárisa piirkonnaüksus
Haldusjaotus
pisi|150px|left|Lárisa piirkonnaüksuse vallad
Kopenhaageni-Tartu koolkond
Kopenhaageni-Tartu koolkond (inglise Copenhagen–Tartu school) on Kopenhaageni ja Tartu Ülikooli biosemiootikaga tegelevate teadlaste mitte tihe võrgustik (inglise loose network).
Koolkonna nimekamaid teadlasi on Kalevi Kull, Jesper Hoffmeyer, Peeter Torop, Claus Emmeche, Timo Maran, Mihhail Lotman.
Jaroslav Neverovič
Aastatel 2004–2005 oli ta Leedu välisministeeriumi julgeolekupoliitika osakonna peaspetsialist, NATO välisministrite kohtumise koordinaator, aastatel 2005–2006 oli ta Euroopa Liidu osakonna kolmas sekretär.
Aastatel 2006–2008 oli ta Leedu asevälisminister. 21. novembril 2008 määrati ta ettevõtte LitPolLink presidendiks, mille eesmärk oli luua Leedut ja Poolat ühendav elektrivõrk.
13. detsembrist 2012 kuni 25. augustini 2014 oli ta Leedu energeetikaminister. Pärast ministriametist lahkumist asutas ta eraõigusliku konsultatsioonifirma. Märtsist 2015 sai tast Poola-Leedu kaubanduskoja president. Aastal 2019 sai ta president Gitanas Nausėda üheks nõunikuks.
Elvis Merzļikins
pisi|Elvis Merzļikins (2014) Elvis Merzļikins (sündinud 13. aprillil 1994 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Columbus Blue Jackets.
Ta alustas klubikarjääri Šveitsi klubis HC Lugano, debüteerides 2013–14. 2014. aastal valiti ta Šveitsi kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks. Aastatel 2016 ja 2018 valiti ta Šveitsi kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks.
2014. aastal valis Blue Jackets ta NHL-i draft'is 76. valikuna. Blue Jacketsiga sõlmis ta 2019. aastal üheaastase lepingu. NHL-is debüteeris 5. oktoobril 2019 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu, lastes endale lüüa seitse väravat. Seejärel mängis ta mõnda aega American Hockey League'i klubis Cleveland Monsters. Esimese võidu sai Merzļikins kirja 31. detsembril 2019 mängus Florida Panthersi vastu. Esimese nullimängu tegi ta 11. jaanuaril 2020 Vegas Golden Knightsi vastu. Hooajal 2019–20 sai Merzļikins kirja kokku 13 võitu ja üheksa väravasöötu ning keskmiselt lasi ta endale lüüa 2,35 väravat mängus. Hooaja lõpus valiti ta NHL-i uustulnukate sümboolsesse koosseisu (All-Rookie Team).
2020. aasta aprillis sõlmis ta Blue Jacketsiga uue kaheaastase lepingu ja 2021. aasta septembris viieaastase lepingu.
Küünlatoos
Kasutusel oli peamiselt Kagu-Eestis, kus toos valmistati tohusugadest ning saartel, kus toos oli tehtud puulauakestest (küünlaputk).
Nikolai Bentsler
Nikolai Bentsler (sündinud 7. juulil 1984 Tallinnas) on Eesti näitleja. Ta on mänginud peamiselt Vene Teatris, aga ka filmides ja telesarjades.
Nikolai Bentsler on lõpetanud 2002. aastal Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasiumi ja 2006. aastal Moskva Kunstiteatri stuudiokooli.
Muu tegevus
Veebruaris 2021 astus Bentsler erakonna Eesti 200 liikmeks ning kandideeris 2021. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Viimsi vallavolikokku.
2021. aasta novembrist ongi ta Viimsi abivallavanem, kes vastutab kultuuri- ja spordivaldkonna eest.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 421 häält ning ei osutunud valituks.
Tegutsenud raadios saatejuhina, juhendanud 2007–2009 Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasiumi ja 2009–2012 Põhja-Eesti Pimedate Ühingu näiteringi.
Angelmani sündroom
Angelmani sündroom (lühendatult AS) on neurogeneetiline häire, mida iseloomustavad intellektuaalse ja füüsilise arengu mahajäämus, unehäired, krambid, järsud liigutused (eriti käte plaksutamine), sage naermine, naeratamine ja õnnelik meeleolu.
AS on klassikaline näide genoomsest imprintimisest, kuna seda põhjustab emalt päritud 15. kromosoomi osalisest inaktivatsioonist või deletsioonist, samas kui isapoolne koopia, kus võib olla funktsionaalne järjestus, on imprinditud ja seega vaigistatud. Sarnane on Praderi-Willi sündroom, mida põhjustavad isalt päritud geenide kadu ja emapoolne imprinting.
Angelmani sündroomi vanem, alternatiivne termin on õnneliku nuku sündroom, mida peetakse halvustavaks ja häbimärgistavaks ning mis pole seetõttu enam aktsepteeritav. AS-iga inimesi on mõnikord nimetatud ka ingliteks (ingl angel) nii sündroomi nime kui ka selle häirega inimeste noorusliku ja õnneliku välimuse tõttu.
Ajalugu
pisi|"Poiss nukuga" või "Laps joonistusega", [[Giovanni Francesco Caroto]] Dr. Harry Angelman, Inglismaal Warringtonis töötanud pediaater, kirjeldas 1965. aastal esmakordselt kolme sellise seisundiga last. Hiljem põhjendas Angelman oma publikatsiooni pealkirja "Nukulapsed" (originaalis "Puppet Children") sündroomi seostumisega ühe õlimaaliga, mida ta nägi Itaalias puhkusel olles.
Ameerika Ühendriikide juhtumeid hakati meditsiinikirjanduses mainima 1980. aastate algul. 1987. aastal täheldati esimest korda, et umbes poolel AS-iga lastest puudub väike osa 15. kromosoomist (kromosoomi 15q osaline kadumine).
Epidemioloogia
Kuigi Angelmani sündroomi levimus pole täpselt teada, saab selle kohta üht-teist oletada. Parim teadaolev andmestik pärineb 6–13-aastaste Rootsis ja Taanis elavate kooliealiste laste kohta tehtud uurimustest, kus AS-i uuriti kaheksa aasta jooksul sündinud 45 000 lapse seas. Rootsi uurimistöö leidis Angelmani sündroomi esinemissageduseks umbes 1/20 000 ja Taani uurimus näitas minimaalset AS-i sagedust umbes üks 10 000 sünni kohta.
Patofüsioloogia
pisi|15. kromosoom Angelmani sündroomi põhjustab funktsionaalse emapoolse geneetilise materjali puudumine 15. kromosoomis, enamasti kromosoomi segmendi deletsiooni tõttu. Teised põhjused hõlmavad uniparentaalset disoomiat, translokatsiooni või üksiku geeni mutatsiooni selles piirkonnas. Terve inimene saab kaks 15. kromosoomi koopiat, ühe emalt ning teise isalt. Selles kromosoomipiirkonnas, mis on kriitiline Angelmani sündroomi puhul, ekspresseerivad ema ja isa poolt saadud geenid teatud valke väga erinevalt. See on tingitud suguliitelisest epigeneetilisest imprintingust; ekspressiooni biokeemiline mehhanism on sellel juhul DNA metüleerimine. Normaalses indiviidis avaldub emapoolne alleel ja isalt saadud alleel on vaigistatud. Kui emapoolne alleel on kadunud või muteerunud, siis on tulemuseks Angelmani sündroom. 15. kromosoomi teiste, maternaalselt imprinditud segmentide isapoolsete geenide kadumisel on tulemuseks Praderi-Willi sündroom. Metülatsioonitest, mis on mõeldud Angelmani sündroomi tuvastamiseks (defekt geenis UBE3A), põhineb tegelikult naabergeenil SNRPN, millel on metüleerimise vastandmuster. Angelmani sündroom võib tekkida ka üksiku geeni mutatsiooni tulemusel. See geen (UBE3A, osa ubikvitiini rajast) on olemas nii emapoolses kui isapooles kromosoomis, aga erineb metüleerimise (imprintingu) mustri poolest. Isapoolse UBE3A geeni vaigistamine ilmneb aju talitluses hipokampuses ja väikeajus, emapoolne alleel on enamasti aktiivne. Kõige sagedasem geneetiline defekt, mis viib Angelmani sündroomini, on ~4Mb suurune emapoolse alleeli deletsioon kromosomaalses regioonis 15q11-13, mis põhjustab UBE3A geeni ekspressiooni puudumise isa poolt imprinditud ajupiirkondades. UBE3A kodeerib ubikvitiini ligaasi E6-AP, mis on substraadi suhtes väga spetsiifiline, ja neli seni tuvastatud E6-AP substraati on heitnud veidi valgust võimalikele molekulaarsetele mehhanismidele, mis on aluseks inimestel esinevale Angelmani sündroomile.
Esialgsed uurimused hiirtel, kellel emapoolne UBE3A geen ei avaldu, on viidanud tõsistele kahjustustele mälu moodustumisel hipokampuses. Kõige enam esineb puudusi õppimis mehhanismis, mis hõlmab hipokampusest sõltuvat kontekstilise hirmu avaldumist. Pikaajalise sünaptilise plastilisuse säilitamiseks in vitro on hiirtel hipokampuses CA1 piirkonnas katkendlik Ube3a-/-. Need tulemused tagavad seose hipokampuse sünaptilise plastilisuse (in vitro), hipokampusest sõltuva mälu (in vivo) moodustumisel ja Angelmani sündroomiga seotud molekulaarse patoloogia vahel.
Kliinilised tunnused
Järgminev nimekiri loetleb Angelmani sündroomi tunnuseid ja nende suhtelist esinemissagedust haigestunud indiviididel.
Alati esinevad (100%)
Sagedased (üle 80%) sümptomid on
Seotud (20–80%)
Neurofüsioloogia
Üheks iseloomulikumaks Angelmani sündroomi tunnuseks on sündroomi patognomooonilised neurofüsioloogilised leiud. Angelmani sündroomi korral on elektroentsefalogramm (EEG) tavaliselt ebanormaalne. Patsientidel on epileptiliste krampide vaheperioodil täheldatud kolme liiki mustreid. Kõige sagedasem on väga laia amplituudiga (2–3 Hz) rütm, mis on kõige silmapaistvam prefrontaalses lülituses. Esinemissageduselt järgmine on kõrge pingega sümmeetriline rütm (4–6 Hz). Kolmas muster, mis moodustub 3–6 Hz piires, on rõhutatud jõnksude ja teravate piikidega ning esineb kuklapoolses lülituses. Naeruhoogude seosetus EEG-ga välistab selle tunnuse kui gelastilise fenomeni.
Diagnoos
Angelmani sündroomi diagnoos põhineb järgmistel tunnustel:
Algselt püstitati diagnoosimiskriteeriumid 1995. aastal koostöös USA Angelmani sündroomi fondiga. Kriteeriume korrigeeriti 2005. aastal.
Ravi ja hooldamine
Angelmani sündroomile puudub ravi. Epilepsiat saab kontrolli all hoida, kasutades ühte või mitut krambivastast ravimit. Ravimite doosi ja liiki on raske määrata, kuna AS on tavaliselt seotud eri tüüpi krambihoogudega, mitte ühe kindla tüübiga nagu epilepsia korral. Sageli kasutatakse melatoniini, mis soodustab uinumist. Paljud Angelmani sündroomi põdevad isikud magavad maksimaalselt viis tundi korraga. Sageli kasutatakse ka leebeid lahtisteid, et soodustada regulaarset soolestiku tööd. Oluline on ka varajane füsioteraapiline sekkumine liigeste liikuvuse parandamiseks ja jäigastumise vältimiseks.
Nii krambid kui ka ülemäärane naer on haiguse tagajärjed, mis on varajase diagnoosi peamiseks takistuseks.
Prognoos
Sümptomite raskusastmed varieeruvad Angelmani sündroomiga inimestel märkimisväärselt. Kergema raskusastme korral suudavad nad omandada kõne- ja keerulisemaid enesehooldeoskuseid. Sügavama häire korral võivad ka kõndimine ja lihtsa viipekeele kasutamine osutuda saavutamatuks. Arvatakse, et varajane ja pidev osalemine füüsilises, suhtlus- või kõneteraapias ja peenmotoorika kontrollimise oskuste arendamine parandavad märgatavalt prognoosi taju ja suhtlemise osas. Täpset geneetilist mehhanismi, mis sündroomi põhjustab, arvatakse korreleeruvat patsiendi prognoosi raskusega. Näiteks arvatakse, et mutatsioon UBE3A geenis on seotud häire kõige madalama raskusastmega, samas kui suuremat deletsiooni 15. kromosoomis seostatakse sügavama puudega.
Angelmani sündroomi kliinilised tunnused muutuvad vanusega. Täiskasvanuikka jõudes hüperaktiivsus ja kehv uni paranevad. Krampide esinemissagedus väheneb, tihti need lakkavad ja EEG erisused on vähem ilmsed. Ravimid on krampide esinemise korral soovituslikud. Tihti jääb tähelepanuta unepuuduse mõju krampide sagedusele ja raskusele. Ravimid võivad parandada prognoosi nii krampide kui ka unehäirete osas. On arvatud, et krampide sagedus ja raskusaste suurenevad ajutiselt puberteediealistel Angelmani sündroomiga tüdrukutel, aga see mõju ei näi olevat pikaajaline.
Iseloomulikud näojooned säilivad, kusjuures paljud AS-iga täiskasvanud näevad oma ea kohta nooremad välja.
Puberteet ja menstruatsioon algavad normaalses eas. Seksuaalne areng näib olevat häireteta, mida tõestab juhtum, kus Angelmani sündroomiga naine kandis Angelmani sündroomiga last.
Näiteid elust
Näitleja Colin Farrellil ja kirjanik Ian Ranklinil on Angelmani sündroomiga pojad.
Abeliidid
Abeliidid ehk aabellased olid hilisantiigi arvatavasti gnostilise päritoluga kristlik sekt Põhja-Aafrikas Hippo Regiuse lähedal. See tekkis Arcadiuse ajal (4. sajandi viimane veerandil).
Abeliitide järgi elas Aabel oma abikaasaga, kes oli tema õde, nagu vend ja õde. Seda nad arvasid sellepärast, et Aabeli lapsi Piiblis ei mainita, ning rabiinliku tõlgenduse järgi. Aabeli väidetaval eeskujul loobusid nad suguelust, sealhulgas abielus, leides, et tõeline abielu on südamete, mitte kehade liit, ning tahtmata pärispattu edasi kanda. Suguelu pidasid nad patuseks ja kuratlikuks. (Augustin Calmet' järgi oli selline kasinus väga levinud.) Iga paar lapsendas ühe poisi ja ühe tüdruku, kes pärisid oma kasuvanematelt nende vara tingimusel, et nad abielluvad, ei sünnita lapsi ja hoiduvad suguelust. Kui üks lastest suri, asendati ta kohe teise samast soost lapsega. Augustinus märgib, et lastest neil puudust ei olnud.
Jeesust nad ei tunnistanud.
Teadmised selle sekti kohta pärinevadki põhiliselt Augustinuselt, kes kirjeldab neid esimesena ning mainib neid ketseritena ning nimetab neid talurahvaks. Tema ajal oli see peaaegu hääbunud; sekt säilis umbes 430. aastani.
Johann Ernst Immanuel Walch eitas abeliitide olemasolu.
Grand Hotel (film)
"Grand Hotel" on 1932. aasta Ameerika Ühendriikide draamafilm, mille produtseeris Irving Thalberg, lavastas Edmund Goulding ja levitas Loew's, Inc.. Peaosades mängivad Greta Garbo, John Barrymore, Joan Crawford, Wallace Beery, Lionel Barrymore, Lewis Stone ja Jean Hersholt. William A. Drake'i stsenaarium põhineb ta enda 1930. aasta lavastusel, see lavastus oli aga adapteeritud Vicki Baumi romaanist "Menschen im Hotel"
Film võitis 1932. aasta Oscari-galal parima filmi Oscari ning on ainuke film, mis on selle auhinna võitnud, ilma et olnuks nomineeritud üheski teises kategoorias. Aastal 2007 tunnistati film kultuuriliselt oluliseks ning võeti USA Kongressi raamatukogu Riiklikku Filmiregistrisse.
Ameerika Filmiinstituut valis filmist pärit Garbo lausutud tsitaadi "I want to be alone" Ameerika filmiajaloo saja parima filmitsitaadi hulka ( AFI's 100 Years...100 Movie Quotes).
Neeme Lüdimois
Neeme Lüdimois (sündinud 8. jaanuaril 1955 Tartus) on eesti kunstnik.
Ta lõpetas aastal 1973 Tartu 1. Keskkooli.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis füüsikat.
John Schwarz
John Henry Schwarz (sündinud novembril 1941 North Adamsis Massachusettsis) on ameerika füüsik, stringiteooria loojaid.
Ta lõpetas 1962. aastal Harvardi Ülikooli bakalaureusekraadiga matemaatika alal ja sai 1966. aastal California Ülikoolist Berkeleys doktorikraadi (PhD) teoreetilises füüsikas (doktoritöö juhendaja oli Geoffrey Chew).
Torm ja tung
Liikumine sai nime Friedrich Klingeri sellenimelise näidendi järgi. Liikumise peamisi ideolooge oli Johann Hamann.
John Schwarz
Schwarz töötas aastatel 1966–1972 Princetoni Ülikoolis algul abiprofessorina, 1969. aastast kaasprofessorina. Seejärel asus tööle California Tehnoloogiainstituuti, kus 1985. aastal sai teoreetilise füüsika professoriks. 1983. aastal töötas ta külalisprofessorina Londoni Ülikooli Queen Mary College'is, kus samal ajal töötas ka Michael Green, kellega koos avaldas stringiteooria-alaseid uurimusi. 2015. aastal Schwarz emeriteerus.
Teadus
Koos Michael Greeniga 1984. aastal tehtud avastus, et I tüüpi stringiteoorias anomaaliad taanduvad (Greeni-Schwarzi mehhanism), viis esimese superstringirevolutsioonini teoreetilises füüsikas. 1980. aastate keskel jõudis Schwarz koos Greeniga järeldusele, et supersümmeetria, mis on stringiteooria keskne lüli, saab selle koosseisu lülitada mitte ühel, vaid kahel viisil: esiteks ringi maailmapinna supersümmeetriana, teiseks aegruumi supersümmeetriana.
Manfred Vainokivi
Vainokivi õppis 1971–1978 Tallinna 1. keskkoolis, 1979–1982 Tallinna Spordiinternaatkooli Otepää filiaalis (tegi kahevõistlust) ja 1998–2001 Eesti Kunstiakadeemias kujunduskunsti.
Edenburg
Edenburg on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Xhariepi ringkonnas Kopanongi vallas.
Manfred Vainokivi
Ta illustreeris Peeter Sauteri 1997 ilmunud arenguromaani "Luus".
Edenburg
Asula on rajatud 1863. aastal, linnaõigused sai Edenburg 1891. aastal. Linna nime päritolu suhtes ei ole üksmeelt. On oletatud, et see võib tuleneda Piiblis mainitud Eedeni aiast, kuid tegemist võib ka olla Šotimaal asuva Edinburghi nime afrikaanikeelse vormiga.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Edenburgi elanikest mustanahalisi aafriklasi 75,8%, värvilisi 16,6%, valgeid 6,8%, India või Aasia päritolu inimesi 0,4% ja teisi 0,4%. Sotho keelt pidas emakeeleks 53,4% inimesi, afrikaani keelt 26,5%, koosa keelt 14,0%, tsvana keelt 2,0% ja teisi keeli 4,1%.
Vooremäe rattamaraton
Vooremäe rattamaraton on Tartu maakonnas Vooremäe ümbruses toimuv rattamaraton, mis on Estonian Cupi sarja üks etappe. Võistlust korraldab MTÜ TriSmile.
Pöördnoot
Pöördnoot, ka pöörinoot (murdeti jalgnoot, taaginoot, vorut) on kurnpüünis, millel on vaid üks tiib või teine tiib on väga lühike.
Püügipiirkonnad
Eestis oli selline pöördnoot tuntud 19. sajandi II poolel ja see kuulus ühte tüüpi Skandinaavia pöördnootadega. Ühe tiivaga pöördnootasid tunti Harjumaa lääneosas, Muhus, Kihnus, Tõstamaal ja Saaremaal. Nende hulka kuulus ka Peipsi ragavõrk.
Pärnu lahe ääres tuntakse väikesi ühelaiusi 3 mehega käsitsetavaid pöördnootasid, millega püütakse söödakala. Nendega ühist päritolu on Peipsil ja Võrtsjärvel kasutatavad käänivõrgud.
Tänapäev
Pöördnooda definitsioon kalapüügieeskirjas on – lubatud kurnpüünis, veonooda alamliik, millega loomus veetakse ujuvvahendile või jääle. .
Tapinellaceae
Tapinellaceae on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Pahkmikornament
pisi|Pahkmikornamendiga hõbevaagen, 17. sajandi keskpaik, [[Augsburg ]] pisi|Pahkmikornamendiga sambasoklid ja raamistused. Ridala kiriku kantsli detail Pahkmikornament, ka kõhrornament on kõrvalestakujuliselt keerdunud plastiline ornamendimotiiv (kõrvorvand), iseloomulik hilisrenessansile ja varabarokile, mida on nimetatud ka manerismiperioodiks kunstis. Pahkmikornament tekkis 17. sajandi alguses hollandi meistrite hõbesepises. See levis Madalmaadest Prantsusmaa ja Saksamaa aladele, seejärel teiste Põhja-Euroopa maade mööblikujundusse ning tarbekunsti. Pahkmikornamendi järgi on üks barokk-kunsti stiilisuund nimetatud pahkmikstiiliks.
Eesti kunstis leidub pahkmikornamenti 17. sajandi keskpaiga hauaplaatidel, vappepitaafidel, kirikumööbli , kantslite ja altarite kujunduses. Pahkmikornamenti viljelnud meistreid Eestis: Joachim Winter, Berendt Lorentz, Elert Thiele, Franz Hoppenstätt, Andreas Michelson.
Geweer M. 95
Mannlicher M1895 on Hollandis valmistatud 6,5 mm vintpüss.
Masoovia
pisi|Masoovia Masoovia (poola keeles Mazowsze, ladina keeles Mazovia) on ajalooline piirkond Kesk-Poola kirdekaares. See hõlmab Kesk-Euroopa tasandikku, jäädes Łódźi ja Białystoki linna vahele. Piirkonna mitteametlik pealinn ja suurim linn on Varssavi.
Carlos Ukareda
Carlos Ukareda (sündinud 11. septembril 2000) on eesti muusik ja laulukirjutaja.
2018. aastal osales ta telesaates "Eesti otsib superstaari" ja jäi kuuendaks.
Budenbroka mõis
Budenbroka mõis (saksa keeles Schujenpahlen, läti keeles Budenbrokas muiža, ka Skuju Pālenu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Dikļi kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Valmiera piirkonnas Dikļi vallas Budenbroka asulas.
Ajalugu
Budenbroka oli vana Koskulli suguvõsa valdus. Algselt oli see Carlsbergi mõisa kõrvalmõis. Mõisana on seda mainitud 1494. aastal (Hof Schujen), mil tollane omanik Otto Lode (suri pärast 1497) müüs selle Jürgen Gutzleffile (suri pärast 1507). Viimase suguvõsa kätte jäi mõis ligi sajandiks. Aastal 1523 nimetat mõisa Schujen und Anderzeem, aastal 1582 aga Schujen und Pahlen. Seejärel omandasid selle abielu kaudu Buddenbrockid, kellele see kuulus 1813. aastani.
1813−1837 oli mõis arst Gotthard von Bergi (1798−1864) omanduses. 1837−1846 oli see panditud Seckidele ja seejärel 1856. aastani Helmersenidele. Rittmeister Gregor Georg Paul von Helmersen (1809−1889) ostis selle päriseks ja pantis mõisa 1860. aastal staabirittmeister Georg Nikolai von Jacobsile, kes loovutas mõisa edasi Maydellidele. 1871. aastal omandasid valduse krahvid Mellinid, kes olid ka naabermõisa Ozoli omanikud. Neile kuulus Budenbroka kuni võõrandamiseni 1920. aastal. Viimane omanik oli 1908. aastast krahv Kurt August von Mellin (1883−1946).
Mõisaansambel
pisi| Mõisa peahoone ehitati 19. sajandil. Selle ahi on kunstimälestisena riikliku kaitse all.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal seitse adramaad, sellele allus 157 mees- ning 176 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus 2 ja 1/2 adramaad. Aastal 1688 oli mõisa suurus viis adramaad, aastal 1734 oli adramaid 3 ja 1/8, aastal 1757 aga seitse. Aastal 1823 oli mõisa suurus 5 ja 13/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 5 ja 18/20, aastal 1881 aga 3 ja 64/80, lisaks 7 ja 33/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis: Kelder.
Prantsuse Rahvuslik Komitee
pisi|300px|Prantsuse Rahvusliku Komitee liikmed [[Londonis 1942. aastal (vasakult): André Diethelm, Émile Muselier, Charles de Gaulle, René Cassin, René Pleven ja Philippe Auboyneau]]
Prantsuse Rahvuslik Komitee (prantsuse keeles Comité national français; lühend CNF) oli teise maailmasõja ajal kindral Charles de Gaulle'i Londonis loodud Vaba Prantsusmaa tööorgan, mis ühtlasi tegutses aastatel 1941–1943 Prantsusmaa eksiilvalitsusena.
24. septembril 1941 lõpetas oma tegevuse Impeeriumi Kaitsenõukogu (esimees Charles de Gaulle). Samal päeval asutati Prantsuse Rahvuslik Komitee, mis tegutses kuni 3. juunini 1943 kui asutati Prantsuse Rahvusliku Vabastuse Komitee.
Raul Puri
Raul Puri (23. märts 1962 – 24. detsember 2017 ) oli eesti jalgpallitegelane ja spordipedagoog.
Puri töötas Maardu Gümnaasiumis kehalise kasvatuse õpetajana. Ta on kuulunud Tartu SK 10 juhatusse ning oli aktiivne jalgpallihuviline, näiteks veel 14. detsembril 2017 osales ta Eesti jalgpalli mälumängu meistrivõistlustel, kus saavutas 5. koha.
Tema isa Endel Puri (1927–2012) oli eesti raskejõustikutreener ja -kohtunik ning sporditegelane. Tema endine abikaasa Keete Puri on võrkpallitreener. Ta oli jalgpallikoondislaste Sander Puri ja Eino Puri ning võrkpalluri Kadri Puri isa. Ka neljas laps Karl Markus Rand on leidnud tee jalgpalli juurde.
Lembolovo
pisi|[[Lembolovo kirik (1911)]] Lembolovo (vene keeles Лемболово; soome keeles Lempaala) oli küla Venemaal, ajaloolisel Ingerimaal; praeguse haldusjaotuse järgi Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis.
Lembolovo on olnud ingerlaste küla. Lembolovo oli ajaloolise Lempaala kihelkonna keskus.
Külas oli Lembolovo kirik, mis suleti 1935. 1936-1937 lõhuti kirik maha.
Brigid Kosgei
Brigid Jepscheschir Kosgei (sündinud 20. veebruaril 1994 Kapsowaris Keenias) on keenia pikamaajooksja, kes on võitnud 2018. ja 2019. aasta Chicago maratoni ning 2019. ja 2020. aasta Londoni maratoni.
Ta on 13. oktoobril 2019 Chicago maratonil joostud ajaga 2:13:04 naiste maratoni maailmarekordi omanik.
Ta ületas eelmist, 16 aastat püsinud tippmarki 1 minuti ja 21 sekundiga ning eelmist Chicago maratoni naisterekordit 3 minuti ja 14 sekundiga.
Tabasalu Jalgpalliklubi
Tabasalu Jalgpalliklubi on endine Eesti jalgpalliklubi.
Johann Hamann
Johann Georg Hamann (27. august 1730 Königsberg – 21. juuni 1788 Münster) oli saksa filosoof, üks liikumise "torm ja tung" peamisi esindajaid.
Tema õpilasi oli Johann Gottfried Herder.
Torkav kuusk
Torkav kuusk ehk hõbekuusk ehk ilukuusk ehk sinikuusk (Picea pungens) on männiliste sugukonda kuuse perekonda kuuluv igihaljas okaspuu.
Kuusalu rattamaraton
Kuusalu rattamaraton on Harju maakonnas Kuusalu ümbruses toimuv rattamaraton, mis on Estonian Cupi sarja üks etappe.
Torkav kuusk
Torkava kuuse looduslik levila jääb Kaljumäestiku kesk- ja lõunaossa. Euroopasse jõudis liik 1863. aastal. Selle kultivarid on levinud ka Eesti linnaparkides. pisi|vasakul|Kultiveeritud puud Poolas
Kuusalu rattamaraton
2017. aastal toimus neljas Kuusalu rattamaraton.
Misha Collins
Misha Collins (sünninimi Dmitri Tippens Krushnic; sündinud 20. augustil 1974) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja, kelle tuntuim roll on ingel Castiel seriaalis "Supernatural".
Torkav kuusk
Botaanilised tunnused
Tüve läbimõõt on tavaliselt kuni 60, harva kuni 90 cm. Tüve koor on hallikaspruun, vanematel puudel paks, tugevasti lõhenenud ja väikeste plaatidena kestendav.
Võra on koonusja, korrapärase kujuga, valgusküllases kasvukohas ulatub maapinnani. Oksad asuvad korrapärastes männastes, vanemas eas hakkavad alumised oksad laasuma.
Okkad on 2–3 cm pikkused, terava tipuga, jäigad, neljatahulised, sinakasrohelised kuni hõberohelised, kinnituvad võrsetele radiaalselt, igal tahul on 3–6 õhulõherida. Hõbedane värvus püsib okastel ainult ühe aasta, okkad ise püsivad puul 4–6 aastat.
Isasõisikud on pungade avanemisel roosakaspunased, harva kollakasrohelised, pärast õitsemist pruunikad.
Seemned on pruunid, 2–3 mm pikkused, kuni 12 mm pikkuse tiivakesega. Seemne mass on 3–4 mg.
Ebola viirushaigus
pisi|Mõned 1976. aasta Zaire haiguspuhangu käigus hukkunute hauad pisi|Ebola ravikeskus [[Sierra Leones]] Ebola viirushaigus on koondnimetus peamiselt inimeste ja mitmete infraseltsi Anthropoidea liigitatud loomade väga nakkavate ja palavikuga kulgevate infektsioonhaiguste kohta, mida põhjustavad mitmed perekonda Ebolavirus liigitatud viiruseliigid.
Kuigi viirushaiguse esmaseks puhanguks on laialt peetud 1976. aastal Sairi epideemiat, siis on leitud, et juba 2400 aastat tagasi võis Ebola põhjustada suure haiguspuhangu Ateena linnas. Tänapäeva suurimaks haiguspuhanguks on 2014. aastal alguse saanud Lääne-Aafrika epideemia.
Nakkusetekitajad
Hemorraagilise viiruspalaviku põhjustajateks võivad olla harilikult 4 ebolaviiruse perekonda liigitatud viiruseliiki: Ebola viirus, Taï Forest ebolavirus (TAFV), Sudan ebolavirus (SEBOV) ja Bundibugyo ebolavirus (BEBOV).
Zoonootilised ohud
Looduslikud Ebolavirus 'e reservuaarid on seni tundmata. Uurijad on pakkunud välja mitmesuguseid nakkuse ülekandumise hüpoteese.
Shemõ
Shemõ (ukraina keeles: Схеми: корупція в деталях, eesti keeles: Skeemid: korruptsioon detailides) on Ukraina uuriva ajakirjanduse saade. pisi|Saate kollektiiv
Ebola viirushaigus
Zoonootilised ohud
Arvatakse, et ebolaviirustega võivad Aafrikas nakatuda (erinevad nakatumisteed) ja levitada ka koerad ja sead. Loomade nakkuskandlust ja haigestumist esineb mitmetel infraseltsi Anthropoidea liigitatud loomadel nagu rannikugorilladel, šimpansidel ja mandrillidel.
Arvatakse, et metsloomad (näiteks antiloobid, mitmed esikloomalised ja närilised (nt okassealised) jt ning kodusead ja koerad võivad nakatuda taimtoiduliste nahkhiirte väljaheidetega kokku puutunud puuvilju, taimestikku või viirustega kokku puutunud liha süües ning mõnda liiki nahkhiired (vasartiibur, Epomops franqueti ja Myonycteris torquata) võivad ebolaviiruste looduslikeks reservuaarideks olla (uuringu käigus tuvastati Ebola viiruse geenide fragmente).
2014. aasta detsembris avaldatud uurimuse kohaselt võis esimese Ebola viirushaiguse kahtlusega isik (nullpatsient) Meliandous (Guéckédou) 28. detsembril 2013 (WHO andmetel) (isa sõnul suri poiss 6. detsembril surnud kaheaastane ebolahaige poisslaps Émile Ouamouno saada nakkuse mängides (või küttides – lapsed ja naised pidavat küttima) puuviljadest (teiste allikate kohaselt putukatest) toituvatelt Angola nahkhiirtelt (Mops condylurus), kuid kuna Ebola viiruse jälgi nende kehast teadlastel tuvastada ei õnnestunud siis pole võimalik hüpoteesi üheselt kinnitada.
Ebola viiruse geenide olemasolu
Ebola viiruse nukleotiidisekventsi fragmente on tuvastatud ka mitmel Mus setulosus ' el ja perekonna Praomys esindajatel ning Sylvisorex ollula ' l, kuid kuna viirust ennast ei tuvastatud siis pole selge kas ka need loomad võivad Ebola viiruse looduslikeks reservuaarideks olla.
Teisene nakatumine
Inimeselt inimesele levivad looduslikud ebolaviirused lähikontaktide kaudu, nagu perekonnaliikmete ja sõprade omavahelised läbikäimised (sh kätlemine).
Kinnitatud andmetel toimub ülekanne viirusega nakatunud kehavedelike (sh higi, pisarad, veri, rinnapiim, sülg, okse), väljaheidete, nakatunud elundite, ka süstalde ja haavade kaudu nahal.
Torkav kuusk
Levila ja ökoloogia
Torkava kuuse levila asub USA osariikides Idahos, Wyomingis, Utah's, Colorados, New Mexicos ja Arizonas. Ta kasvab peamiselt Kaljumäestiku kesk- ja lõunaosas, 1800–3000 m kõrgusel merepinnast. Ta eelistab niisket mulda ja sellepärast kasvab meeleldi jõeorgudes.
Ebola viirushaigus
Teisene nakatumine
Ebola viirus võib inimeselt inimesele levida, ka aevastamisel ja köhimisel õhku paiskuvate süljepiiskadega.
Ebola viirushaigusse nakatumise kohta täpsed teooriad puuduvad – seni võidakse siia arvata ka nakkuse saamine ebolahaige ravi kohta koostatud haigusloo pabereid käideldes.
Torkav kuusk
Kasvukohad ja -tingimused
pisi|vasakul|Noor puu Levila kliima on peamiselt jahe ja niiske, peamine sademetehulk langeb suvel. Aasta keskmine temperatuur on 3,9...6,1 °C, jaanuari keskmine on –2,8...–3,9 °C ja juuli keskmine on 13,9...15,0 °C. Talvel talub puu külma kuni –34...–40 °C.
Ebola viirushaigus
Teisene nakatumine
WHO teatel levib Ebola Libeerias ühistranspordivahendeid kasutades, näiteks taksode, mootorrattataksode ja teiste transpordivahenditega, arvatakse, et selle põhjuseks on sugulaste poolt Ebola karantiini kartuses tänavale jäetud ebolahaigete surnukehad.
Torkav kuusk
Kasvukohad ja -tingimused
Levila aasta keskmine sademete hulk on 460–610 mm. Talved on sademetevaesed, detsembrist märtsini langeb ligi 20% aastasest sademetehulgast. Kasvuperioodil esinev sademete hulk moodustab poole aastasest. Kuigi torkav kuusk eelistab kõrget õhuniiskust, talub ta võrdlemisi hästi ka põuda.
Ebola viirushaigus
Teisene nakatumine
Ebolaviirushaigusi peetakse praegu siiski sarlakitest ja gripist vähem nakkavaks.
Torkav kuusk
Kasvukohad ja -tingimused
Torkava kuuse kasvukohad on jõelammid ja tasased või 12–20% kaldega mäenõlvad. Kasvupinnaseks on peamiselt noored, parasniisked ja heade dreneerivate omadustega mullad: liiv- ja liivsavimullad, mis on neutraalsed või kergelt aluselised ning mille pH on vahemikus 6,8–7,2. Ta on nõuab küllalt palju valgust ning ei talu kõrget põhjavett ega soostunud kasvukohti.
Ebola viirushaigus
Matusekombestiku läbiviimine
Loodusliku viirusega nakatunu on nakkusohtlik ka pärast surma, seega võidakse ebolasse nakatuda ka usukombeid järgivat matusekombestikku läbi viies, mil surnuid pestakse ja nendega hüvasti jätmisel musitatakse ja katsutakse.
Torkav kuusk
Kasvukohad ja -tingimused
Erinevalt Engelmanni kuusest ei tõuse torkav kuusk metsapiirini.
Ebola viirushaigus
Matusekombestiku läbiviimine
Monrovias surnutele diagnoosi kinnitamiseks teste valdavalt ei tehta, kuna nakkusriski peetakse liiga kõrgeks.
Torkav kuusk
Kaasliigid
Torkav kuusk kasvab mägedes nii üksikult kui ka rühmiti peamiselt koos järgmiste puuliikidega: Engelmanni kuusk (Picea engelmannii), hall nulg (Abies concolor), sinihall ebatsuuga (Pseudotsuga menziesii var. glauca), kaljumänd (Pinus flexilis), ahtalehine pappel, (Populus angustifolia), ameerika haab (Populus tremuloides), keerdmänd (Pinus contorta var. latifolia), mäginulg (Abies lasiocarpa), sile vaher (Acer glabrum), lepalehine toompihlakas (Amelanchier alnifolia), harilik kadakas (Juniperus communis).
Ebola viirushaigus
Sugulisel teel nakatumine
Nakatumine seemnevedeliku kaudu võib toimuda kuni 7 nädalat pärast haigusest tervenemist. Viiruseosakesi on tuvastatud reproduktiivelundite eritistes ka kuni 80 ja rohkem päeva (kuni 6 kuud) pärast haigusest tervenemist.
Torkav kuusk
Kaasliigid
Teiste puudega torkav kuusk üldjuhul hübriide ei anna. Vahel harva on leitud hübriide Engelmanni kuusega. pisi|vasakul|Rubiin-pöialposs pesitseb torkava kuuse metsades
Ebola viirushaigus
Sugulisel teel nakatumine
Siiani soovitas Maailma Terviseorganisatsioon Ebola viirushaiguse läbipõdenutel kolme kuu jooksul alates nakatumisest seksist hoiduda või kasutada kondoomi. Nüüdseks aga, uute tõendusmaterjalide (viiruseosakesed seemnevedelikus ja naispartneri nakatumine) leidmise tõttu, püüavad nad oma ettekirjutusi muuta: 3 kuud pärast Ebola viirushaigusest tervenemist suguühtest hoidumine ei pruugi Ebolasse nakatumist takistada ning seega võidakse soovitusmäär tõsta 6 kuu peale.
Juksirahu
Poolsaare koordinaadid on.
Otseinvesteering
pisi|Otseinvesteeringute mahu kasv maailmas (1970–2016, miljardites dollarites) Otseinvesteering (ka välismaine otseinvesteering, lühend VOI või OVI) on teises riigis asuva tootmisettevõtte ostmine või kapitalimahutus seal olemasoleva äritegevuse laiendamisse.
Otseinvesteeringud erinevad portfelli investeeringutest peamiselt sellepoolest, et on kauakestvad, mis tähendab, et investor säilitab kontrolli investeeringu üle. Kapitali ühesuunalist voolu kahe riigi vahel kutsutakse väljapoole liikuvaks selle riigi suhtes, kust kapital pärineb, ja vastupidi – sissepoole liikuvaks kapitali sihtkoha riigi suhtes. Otseinvesteeringuid saavad teha nii erasektori ettevõtted kui ka valitsused.
Välismaised otseinvesteeringud on reeglina suunatud avatud majandustesse, mis vastupidi tugevalt reguleeritud majandustele pakuvad kvaliteetset oskustööjõudu, kes loovad eeldused keskmisest suurema kasvu potentsiaalile. Välismaised otseinvesteeringud hõlmavad tihti rohkemat kui lihtsalt kapitaliinvesteeringuid, näiteks võivad sellega kaasneda nii ettevõtte juhtimiskorralduse kui ka tehnoloogia uuendused.
Majandusliku koostöö ja arengu organisatsioon (OECD) on loonud 10% suunise otseinvesteeringutele, mis tähendab seda, et investor peaks omandama vähemalt 10% liht- või hääleõiguslikke aktsiaid, omamaks kontrolli välismaises ettevõttes. Kuid see on mitmeti paindlik, sest on juhtumeid, kus tõhus osalus firmas on saavutatud ka vähema kui 10% osalusega.
Ebola viirushaigus
Haiglanakkus
Nakatuda võivad ka meditsiinitöötajad, kes ei kasuta spetsiaalseid isikukaitsevahendeid. Haiglanakkuse võib saada ebolaviirusega nakatunud meditsiinitöötajatelt.
Epidemioloogilised uuringud inditseerivad, et käimasoleva ebolaepideemia võis Macentasse, Nzérékorésse ja Kissidougousse edastada Ebola kahtlusega tervishoiutöötaja (patsient S14) Guéckédoust (veebruaris 2014).
Laborinakkus
Harva võivad nakatuda laboritöötajad laboratoorsete katsetuste käigus: tuvastatud on juhtum USA laboris 2004. aastal (spekulatiivne), Venemaa (Novosibirsk) teadlase surm 2004. aastal, Saksamaal (Hamburgis asuvas laboris, nõelal oli ZEBOV) (märts 2009) jm.
Eksperimentaalsed nakkusteed ja võimalikud peremeesorganismid
1995. aastal laboris tehtud uurimusega kuue ahviga (Macaca mulatta), mille käigus nakatati enamik ahve eksperimentaalselt Ebola viiruse pihuspreparaadiga, tuvastati, et need ahvid haigestusid eksperimentaalsesse Ebola viirushaigusse.
Gary P. Kobingeri jt (2011) eksperimendi käigus nakatati sigu ZEBOV tüve Kikwit 95-ga nasogastraalselt (nina-mao limaskest) ja sead haigestusid sigade Ebola viirushaigusse.
Väljaspool organismi on viirus tavatemperatuuril nakkusohtlik mitu päeva, –70 °C juures on viiruseosakesed üsna stabiilsed.
Ebola viirushaigus inimestel
pisi|Ebola viirus Ebola viirushaigus avastati hemorraagilise palaviku epideemia ajal Zaires 1976. aastal (1976. aasta Ebola viirushaiguse epideemia Zaires).
Kuna Ebola viiruste täpset arengulugu ei teata, võib Ebola viirushaigusega seotud informatsioon sisaldada palju teaduslikult kinnitamata väiteid.
Asümptomaatilise vormi korral on humoraalse immuunsuse vastusena veres tuvastatavad 15. päeval pärast kontakti ebolahaigega spetsiifilste IgM-ide tõusu. Rakulise immuunsusega seonduvaid immuunvastuseid – põletikutsütokiinide ja kemokiinide taseme tõus viiendal päeval pärast nakkuse saamist. Põletikunähud võivad taanduda ja palavikku või silmaga tuvastatavaid kudede ja elundite kahjusid märgata pole võimalik.
Mõnede uuringute kohaselt tuvastati kuni 30% uuritute veres ebolavastaseid antikehi (anti-Ebola IgG).
Sümptomid
Ebolahaigete infektsioonnakkuse asümptomaatiline peiteaeg pärast ebolaviirustega kokkupuutumist võib olla 2−25 päeva.
Torkav kuusk
Torkava kuuse metsades pesitsevad linnud
Torkava kuuse metsad pakuvad toitu ja peavarju paljudele linnuliikidele. Pesitsemiseks sobivad need järgmistele lindudele: valgepea-merikotkas (Haliaeetus leucocephalus), kanakull (Accipiter gentilis), männipäll (Otus flammeolus), metssäälik (Dendroica coronata), rubiin-pöialpoiss (Regulus calendula), mägitihane (Poecile gambeli) jt.
Paljunemine ja kasv
pisi|Isasõisikud enne tolmlemist Torkav kuusk on ühekojaline puu ja paljuneb looduses seemnetega. Viljakandvaks saavad puud tavaliselt 20-aastaselt, parimat seemnesaaki annavad 50–150-aastased puud. Head seemneaastad esinevad 2–3 aasta järel. Isasõisikuid võib esineda kogu võra ulatuses, kuid rohkem on neid võra ülaosas. Nad on 3–5 kaupa kobaras või üksikult okaste vahel. Emasõisikud moodustuvad eelmise aasta võrsete tipul ja esinevad tavaliselt võra kõige ülemises osas, mille ulatus on 10–20% puu kõrgusest. Tolmlemine toimub maist kuni juunini, sõltuvalt kasvukoha kõrgusest. Nelja nädala jooksul pärast tolmlemist saavutavad käbid täissuuruse ja pöörduvad püstasendist rippuvasse. Käbid valmivad tolmlemisega samal aastal augustist septembrini. Ühel käbil on tavaliselt 175–225 seemnesoomust, milles on seemned paarikaupa. Seemned varisevad sügisel ja talvel ning kukuvad puust tavaliselt kuni 90 m kaugusele.
Esimestel eluaastatel on torkav kuusk üsna aeglase kasvuga. Kaheaastased seemikud ei kasva tavaliselt kõrgemaks kui 16 cm, viieaastaste kõrgus küündib kuni 48–60 cm. Alates 6–8 eluaastast puu kasvukiirus suureneb oluliselt. 10-aastane puu on tavaliselt 1–2, 20-aastane puu 5–8 m kõrgune ning 50 aasta vanuselt võib puu kõrgus olla 15–20 m.
Kasutamine
pisi|175px|'Glauca pendula' pisi|'Kosteriana Glauca' Torkava kuuse puidul pole väga suurt majanduslikku tähtsust, kuna tema levik pole laialdane ja puidu füüsikalis-mehaanilised omadused pole kuigi head. Puit on kerge, pehme, vaigukäikudega ja paljude oksakohtadega, mis vähendavad oluliselt tema tugevusomadusi. Puid kasutatakse jõulupuudena ja mõnel määral mäenõlvade kaitseks erosiooni vastu. USA Utah' ja Colorado osariigis on torkav kuusk tunnuspuu.
Torkav kuusk on populaarne haljastuses, kuna ta on väga dekoratiivne, pole eriti nõudlik pinnase suhtes ning talub hästi tahma ja heitgaase. Oluline on asjaolu, et ilus võra on vaid puudel, mis saavad kasvada täisvalguses, ja puu kaotab 50–60 aasta vanuselt järk-järgult oma dekoratiivse välimuse. Temast on aretatud ligi 38 kultivari.
Kasvatamine Eestis
Torkav kuusk toodi Euroopasse 1863. aastal. Samal sajandil jõudis ta Eestissegi. Ta kasvab meil kiiremini kui Engelmanni kuusk, kuid aeglasemalt kui harilik kuusk. Tänapäeval on meil laialdaselt levinud selle kuuseliigi kultivarid, mida leidub peaaegu kõikides meie linnades. Sagedased on nad maaparkides ja aedades. Põhiliik kasvab Lääne-Eestis kuni 18 m kõrguseks ja kannab sageli käbisid.
Puu on meil täiesti külmakindel ning vastupidav ka põuale, tolmule, tuulele ja heitgaasidele. Muldade suhtes pole ta eriti nõudlik ja kasvab ka liivmuldadel. Kõige paremini kasvab ta huumusrikastel liivsavimuldadel ja mustmuldadel. Kasvukohas ei talu ta aga kõrget põhjavett ja soostunud alasid. Majanduslikku tähtsust tal meil pole, sest ta kasvab aeglaselt ega saavuta kunagi selliseid mõõtmeid nagu harilik kuusk.
Otseinvesteering
Olemus
Otseseks nimetatakse antud investeeringutüüpi eristatuna portfelliinvesteeringust, mispuhul ostetakse väärtpabereid, näiteks väikesel määral teise riigi ettevõtte aktsiaid või võlakirju. Viimast tüüpi investeeringuid teevad pigem rahaasutused ja otseinvesteeringuid peamiselt muud ettevõtted. Erinevalt portfelliinvesteeringust on otseinvesteeringu puhul eesmärgiks teatud ulatuses teise ettevõtte tegevuse üle kontrolli saamine. Maailmapank arvestab välismaiste otseinvesteeringutena neid kapitalimahutusi, millega investor saab kontrolli vähemalt 10% hääleõigusega aktsiate üle. Välismaine otseinvesteering koosneb maksebilansis kajastuvast omakapitalist, taasinvesteeritud tulust ning muust pika- ja lühiajalisest kapitali ümberpaigutusest.
Teise riiki tehase ehitamise abil pääsetakse tariife maksmata välisturule. Samuti võidakse välismaiseid otseinvesteeringuid teha näiteks eesmärgiga saada osa välisriigis pakutavatest võimalikest maksuvabastustest või viia tootmine tarbijale lähemale või sinna, kus on odavam tööjõud.
Eristatakse vertikaalseid ja horisontaalseid välismaiseid otseinvesteeringuid. Esimesel juhul paigutab hargmaine ettevõte teatud tootmisetapiga seotud tootmisüksuse riiki, kus tootmine on kõige odavam. Teisel juhul paigutatakse samalaadsed tootmisüksused eri riikidesse või pakutakse sama teenust eri riikides. 2001. aasta hinnangu järgi oli maailmas enamik otseinvesteeringuid horisontaalsed.
Riiklik reguleerimine
Algselt olid valitsused välismaiste otseinvesteeringute suhtes valdavalt skeptilised ja sageli arvati, et nende abil saavad suurettevõtted maailmas üleliia mõjukaks. Uuemal ajal loodavad riigid pigem, et otseinvesteeringud tulevad riigi majandusele kasuks, luuakse uusi töökohti ning tuuakse riiki täiendavat kompetentsi ja uusi tehnoloogiaid, millest peaks osa saama ka kohalikud ettevõtted. Samuti on suuremahuline otseinvesteering näiteks tehase rajamisse suhteliselt püsiv ja sellist kapitalimahutust pole väärtpaberitehingutega võrreldes sama lihtne hiljem riigist välja viia.
pisi|Riikidesse tehtud otseinvesteeringute maht 2016. aastal (miljardites dollarites) pisi|Otseinvesteeringute maht riikidest väljapoole 2016. aastal (miljardites dollarites)
Riigid reguleerivad harilikult neisse sissetulevaid otseinvesteeringuid, riigist välja suunatud investeeringuid harvem. Riiki tehtavate investeeringute juures võidakse muu hulgas määrata, kui suur võib ettevõttes olla välisomanike osalus, nõuda kohaliku tööjõu kasutamist ja piirata kasumi riigist välja suunamist. Ajalooliselt on reguleerimine olnud riigiti väga erinev. 1990. ja 2000. aastatel tehtud muudatused on aga regulatsioone enam ühtlustanud ja pigem liberaalsemaks teinud. Küll täheldati 2008. aastal, et kui eelnenud kümnendite lõikes oli maailmas umbes 90% vastavasisulistest seadusmuudatustest otseinvesteeringuid soosinud, siis paaril eelnenud aastal oli umbes 30–40% muudatustest olnud pigem neid tõrjuvad. Üldiselt on arenenud maade seadusandlus riiki sisse suunatud otseinvesteeringute suhtes pigem liberaalsem kui arengumaade oma. Katsed otseinvesteeringuid rahvusvaheliselt reguleerida, eeskätt WTO vahendusel, pole olnud edukad.
Maht maailmas
Välismaiste otseinvesteeringute mahud kasvasid 20. sajandi esimeses pooles kiiresti ja pärast Teist maailmasõda oluliselt veelgi kiiremini. 1970. aastatel ja 1980. aastate esimesel poolel kasvasid otseinvesteeringute ja kaubavahetuse mahud enam-vähem sama kiiresti ning edasi kasvas välismaiste otseinvesteeringute maht peaaegu kõigis riikides juba kaubavahetuse mahust kiiremini. Seoses sellega on hakatud arvama, et maailma majandused on omavahel seotud eeskätt välismaiste otseinvesteeringute kaudu ja enam mitte niivõrd kaubavahetuse kaudu. Seoses otseinvesteeringute mahu kiirema kasvuga pidas osa majandusteadlasi varem otseinvesteeringuid kaubavahetuse asendajaks, erinevalt uuematest käsitlustest, mille järgi neid peetakse pigem teineteist täiendavaks. Edasine otseinvesteeringute mahu kiire kasv 1990. aastatel tuli peamiselt OECD riikide omavaheliste kapitalimahutuste arvelt. Samas kasvasid püsivalt ka arengumaadesse, eriti Aasiasse, tehtud investeeringute mahud. 21. sajandi algul kasv aeglustus pisut ühes maailmamajanduse kasvu aeglustumisega.
Eesti
2000. aastatel oli Eesti otseinvesteerijate jaoks suhteliselt atraktiivne. SKT suhtes oli 2010. aastal otseinvesteeringute sissevool Euroopa Liidus suurem vaid Iirimaale ja Belgiasse. 2005. aastal oli Eesti Euroopa Liidus selle näitaja poolest esikohal ja 2006. aastal teisel kohal. Valdav osa Eestisse suunatud välismaistest otseinvesteeringutest on olnud Euroopa Liidu sisesed, aastate 1998–2011 andmetel 80–90%. Sellest omakorda on suurema osa moodustanud Soome ja Rootsi otseinvesteeringud. Suuremal määral suunati aastatel 1998–2011 Eestis otseinvesteeringud töötlevasse tööstusse, hulgi- ja jaekaubandusse ning finants- ja kindlustustegevusse, 2000. aastate teisest poolest enam ka kinnisvaraärisse ning kutse-, tehnika- ja teadustegevusse. Eestist välja suunatud otseinvesteeringud on samadel aastatel läinud peamiselt Lätti ja Leetu ning suhteliselt suurel määral ka Küprosele.
Ebola viirushaigus
Sümptomid
Haiguse kulg on varieeruv, nakatunul võivad juba 24−48 tunni jooksul ilmneda vere hüübimismehhanismi häired (koagulopaatia) ja trombotsütopeenia (vereliistakute vähesus veres).
Ebola viirushaigus algab gripile omaste sümptomitega: väsimus, kõrge palavik (38,9 °C ja enam) koos külmavärinatega, liigesevalu, lihasevalu ja valu rinnus. Iiveldus koos kõhuvalu, kõhulahtisuse ja oksendamisega ning isutus.
Hingamisteede sümptomitena esinevad neelupõletik, köha, hingeldus ja luksumine.
Kesknärvisüsteemi sümptomitena avalduvad peavalu, rahutus ja ärevus, segaduses olek, väsimus, depressioon, epilepsiahood ja harva ka kooma. Kuid arvatakse, et viirus ei eelista närvirakkudega seonduda.
Rasedatel naistel esineb iseeneslikke aborte.
Lümfisõlmed on harilikult suurenenud.
Nahaga seotud sümptomitena võivad esineda lööve, täppverevalumid e petehhiad (3.−5. haigestumispäeval), purpur, ekhümoos, hematoomid. Nahaga seotud häirete avaldumisel peetakse prognoosi halvaks. Vereringe töö häirumise sümptomitena esinevad vereoksendus, veriröga, veriroe (meleena) ja verejooksud ninast, igemetest, tupest ja sisemine verejooks seedeelundites.
Kliiniline pilt
Ebola viirushaigust on kliiniliselt väga raske eristada Marburgi viirushaigusest.
Ebola viirusnakkus põhjustab rasket immunosupressiooni ja võib lõppeda surmaga.