cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vladimir Krasnoje Solnõško
Vladimiri pidude semantika
Sellele lisaks tark ülistab truud hobust, sest hobune on 95% juhtudel hea, või oma isa ja ema, arutu hoopleb oma õega, bogatõrid – väega, rüütlid – pikkade teekondadega, polenitsad – julgusega, meremehed – laevareisidega, suurvürst Vladimir Krasnoe Solnõško Kiieviga ning kaupmehed metsnugiste- ja mustade sooblinahkadega. Hiilatakse sellega, kui hõlpsasti tugevast ja vägivaldsest vastasest saadi jagu. Uhkustada võib ja kõlbab töösaavutuste ja õnnestumistega ühiskondlikus elus, mis paneb higi nõrisema. Seepärast ülistamise põhjuseks ei sobi oma naine, õde või lapsed, kuna need võib saada ilma suuremate pingutusteta või higist tööd. Kui värske abielumees Dobrõnja ei suuda vastu pidada ja tihkab oma õnnega kelkida, õukonna muud bojaarid ja muinasvägilased ei suuda talle andeks anda ning Vladimir saadab ta 12 aastaks komandeeringusse. Uhkustamises on soovitav siiski piirduda oma võimete ja isiksuseomadustega. Kui kaupmees hakkakski ühtäkki kelkima oma julgusega, pandaks ta proovile ja kui ta seda ei pääse läbi, võib ta jääda ilma oma peast. Lõppkokkuvõttes hakkab bõliina süžee ja tegevuskäik arenema peamiselt selles suunas, kuhu hooplemine.
Härjapõlvlase komma
Härjapõlvlase komma (inglise keeles leprechaun comma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 4225 / 4224 ehk 0,410 tsenti.
Vesterbro
pisi|Estlandsgade (juuni 2014) Vesterbro on Taani Kopenhaageni üks linnaosasid.
Linnaosas elab 51 466 elanikku.
Linnaosas asub muu hulgas Eesti järgi nimetatud tänav: Estlandsgade.
Simone Veil
pisi|Simone Veil (2008) Simone Veil (sünninimi Simone Jacob; 13. juuli 1927 Nice – 30. juuni 2017 Pariis) oli Prantsusmaa advokaat ja poliitik. Ta oli Prantsusmaa tervishoiuminister, Prantsuse konstitutsiooninõukogu liige ja esimene otse valitud Euroopa Parlamendi president (aastatel 1979–1982). 2008. aastal valiti ta Prantsuse Akadeemia liikmeks.
Euroopa Parlamendis
1981. aastal sai Veil Karl Suure auhinna.
1984. aastal valiti ta uuesti parlamenti, kus juhtis 1989. aastani liberaaldemokraatide fraktsiooni. Veil valiti viimast korda parlamenti 1989. aasta valimistel, ta astus tagasi 1993. aastal.
Jaan Krüner
Jaan Krüner (1. mai 1889 Sangaste vald – 6. aprill 1965 Zürich) oli eesti rohuteadlane.
Ta andis 1912. aastal Kaasani ülikooli juures cum laude apteekri abilise eksami, 1917. aastal lõpetas Tartu ülikooli proviisorina. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Jaan Krüner osales Vabadussõjas, oli 1918–1920 Eesti sõjaväe rohtude kesklao ülem, seejärel 3. Diviisi apteegi ja Tartu linna haigemaja apteegi juhataja. Töötas Tartu Linnaapteegis, 1927–1930 Krüüdneri, hiljem kuni 1932. aastani Türi linnaapteegi juhataja, seejärel kuni 1944. aastani Rannu apteegi juhataja ja omanik.
1944. aastal põgenes Saksamaale, alates 1951. aastast elas Šveitsis.
Liepupe kirikumõis
Kirikumõisa maad, millel ka Liepupe kirik asub, olevat piiskop Michael Hildebrandile aastal 1501 koostatud aruande põhjal eraldatud juba aastal 1372.
Liepupe kirikumõisa pärn on looduskaitse all.
Teeseldud lihtsameelsus
Teeseldud lihtsameelsus (originaalis La finta semplice) on Wolfgang Amadeus Mozarti koomiline ooper (K51/46a, opera buffa) kolmes vaatuses Marco Coltel­lini libretole Carlo Goldoni libreto järgi Salvatore Perillo samanimelisele ooperile (1764). Viimane omakorda põhineb  Philippe Destouchesi teosel (comédie en prose) La fausse Agnès ou Le poète campagnard („Vale Agnès ehk Poeet maalt”, 1736). Esmaettekanne toimus 1. mail 1769 Salzburgi peapiiskopi Hieronymus von Colloredo  lossiteatris. Rollide esmaesitajad olid  Joseph Meissner (Fracasso), Felix Winter (Simone), Joseph Hornung (Don Cassandro), Anton Franz Spitzer (Don Polidoro), Maria Anna Braunhofer (Giacinta), Maria Anna Fesemayer (Ninetta) ja Maria Magdalena Lipp-Haydn (Rosina).
Ajalugu
Teose ajendiks oli keiser Joseph II soovitus  Mozarti isale  Leopoldile, kui Mozarti perekond külastas keiserlikku pealinna Viini (10. jaanuarist 1768 kuni detsembri lõpuni 1768). Leopold soovis arendada poja erakordset komponisti annet ning lootes temast teha ooperihelilooja. Leopold Mozart valis ooperi tekstiks Viini õukonnapoeedi  Marco Coltellini itaaliakeelse libreto. Veel mitte 12-aastat vana Wolfgang täitis keiser Joseph II soovi ja komponeeris 21 aariast ja üldse 26 muusikanumbrist koosneva lavateose ettekandmiseks Viini õukonnale.
Mozart tutvustas oma tööd juunis 1768 parun Gottfried van Swieteni kodus mainekatele Viini muusikasõpradele. Esinesid need lauljad, kelle jaoks oli teos mõeldud ettekandmiseks, nagu Domenico Poggi (Simone), Francesco Coratoli (Cassandro), Antonia Bernasconi (Ninetta), Clementina Baglioni-Poggi (Rosina) jt. Mozart saatis neid ise klaveril. Seejärel algasid teatris proovid. Etendust pidi dirigeerima Mozart, kuid mitmele lauljale, kes pidid esinema, ei meeldinud, et dirigendipuldis on laps. Lisaks sattus ooper proovide ajal konkureerivate heliloojate intriigide ohvriks, kes väitsid, et teos pole pärit 12-aastaselt poisilt, vaid tema isalt. Intriigides osales ka Christoph Willibald Gluck, kes viibis parajasti Viinis ja juhendas oma uue ooperi  Alceste  proove.
Seejärel keeldus isa Leopold, kes oli sõlminud ooperi kirjutamise lepingu impressaario Giuseppe Affligioga, seda Viinis esitama. Mozarti esimene täispikk koomiline ooper kanti ette järgmisel aastal hoopis Salzburgis. See etendus oli üldse esimene Mozarti ooperi avalik ettekanne. Peapiiskopi lossiteatri esmaettekanne jäi ka ainsaks selle ooperi etenduseks helilooja eluajal, kuna partituur kadus juba tollal jäljetult. Partituur leiti alles 20. sajandi alguses ja ooper esitati üldse teist korda 138 aastat hiljem 1907. aastal Londoni Covent Gardenis. Saksamaal oli ettekandmisel 1921. aastal Karlsruhes kui Die verstellte Einfalt („Varjatud lihtsus”), Kopenhaagenis taani keeles 1923. aastal kui Rosinas Skaelmstykker („Rosina maskid”), seejärel Viinis (1925), Breslaus (1927) ja Prahas (1928).
20. sajandi teisest poolest leiab suhteliselt sagedast lavastamist peamiselt saksakeelsetes maades. On esitatud Salzburgis Mozarti nädala puhul (1956), Ludwigsburgis (1959), taas Salzburgis (1960), Schnönbrunnis (1964), Viinis (1977), Londonis (1985), Bernis (1988), Lübeckis (1989), Darmstadtis (1990), Kölnis (1993), Potsdamis (1997) ja 2006. aastal Salzburgi Mozarti festivalil, kus esitati kõik tema ooperid.
Helisalvestused on aastatest 1956, 1983, 1989, 1991, 1995 ja 2006.
Pašilaičiai vald
Pašilaičiai vald (leedu keeles Pašilaičių seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse loodepoolses osas, kuhu kuuluvad Pavilionysi, Gineitiškėse, Tarandė ja Pašilaičiai linnaosad. Valla pindala on 8 km². Aastal 2011 oli seal 33 056 elanikku.
Vallamaja asub aadressil Žemynos g. 1, vallavanemaks on Ramunė Poliakovienė.
Teeseldud lihtsameelsus
-         Giacinta (sopran), Cassandro ja Polidoro mitte enam noor õde
-         Ninetta (sopran), Giacinta kammerneitsi
-         Fracasso (tenor), Ungari vägede kapten, Rosina vend
-         Don Cas­sandro (bass), türanlik naistevihkaja
-         Simone (bass), leitnant, Fracasso käealune, armunud Ninettasse
Tegevus toimuv 18. sajandil Cremonas. Ungari kapten Fracasso ja tema leitnant Simone elavad rikka ja türanliku naistevihkaja don Cassandro ja tema venna, lihtsameelse ja ujeda don Polidoro juures. Fracasso on heitnud silma nende mitte enam esimeses nooruses olevale õele Giacintale ja Simone teenijatüdruk Ninettale. Fra­casso abielluks Giacintaga, kuid selleks on vaja don Cassandro luba, too aga on vastu. Abiellumisest samuti huvitatud Ninetta pakub välja plaani, et Cassandrole tuleks ette sokutada keegi naine, siis oleks loa saamine kerge. Selleks valitakse Fracasso õde, Ungari paruness Rosina, kes peab oma naiselikke võlusid kasutades ja lihtsameelset tobukest teeseldes tõmbama endale don Cassandro ja don Polidoro tä­hele­panu. Mõlemad armuvadki Rosinasse. Rosina ütleb vendadele, et abiellub sellega, kes teeb talle kingitustega kõige rohkem heameelt. Giacinta ja Ninetta kaovad. Vendadele öeldakse, et nad on võtnud kaasa perekonna väärtasjad ja juveelid. Kaks ihnuskoid lubavad Fracassole ja Simo­nele, et nad saavad tüdrukud endale, kui juveelid tagasi toovad. Seda soovi on kerge täita ja vennad saavad oma varanduse tagasi ning don Cassandro annab Giacintale ja Ninettale loa abielluda. Rosina abiellub don Cassandroga. Ainus, kes ei jää rahule, on Rosinat eriti endale soovinud don Polidoro.
Muusikalood
-         Rosina aariad „Colla bocca e non col core”, „Senti l'eco, ove t'aggiri", „Amoretti, che ascosi qui siete"   ja „Ho sentito a dir di tutte”
-         Simone aariad „Vieni, vieni, o mia Ninetta” ja „Con certe persone Vuol essere bastone"
-         Ninetta aariad „Chi mi vuol bene” ja „Sono in amore”
-         Don Cassandro aariad „Ella vuole ed io torrei” ja „Ubriaco non son io"
-         Giacinta aariad „Marito io vorrei” ja „Che scompiglio”
-         Fracasso aariad „In voi belle è leggiadria”, „Nelle guerre d'amore Non val sempre il valore"  ja „Nelle guerre d'amore Non val sempre il valore"
-         Don Polidoro aaria „Sposa cara, sopsa bella”
-         Don Cassandro ja Fracasso duett „Cospetton, cospettonaccio!"
-         Ansamblid kõikide osalistega: „Dove avete la creanza?",  „T'ho, detto, buffone" ja „Se le pupille io giro"
Allikad
-         Philips Classics Records. La finta semplice CD, Amsterdam, 1991
-         [[Tiit Made]8]. Ooperimaailm I köide, Tallinn, 2012
-         Daniel Heartz. Mozart’s Operas, Los Angeles, 1990
Suntaži piiskopilinnus
Suntaži piiskopilinnus (eesti Suntseli, saksa Sunzel) oli Riia peapiiskopkonna Väina liivlaste aladel asunud piiskopilinnus, mis paikneb Lätis, Vidzeme kultuuriajaloolises piirkonnas, 50 km kaugusel Riiast, Ogre piirkonnas (Ogres novads), Ogre linnas, Mazā Jugla (Väike-Jugla, Klein Jegel) jõe põhjapoolsel e. paremkaldal, Maza Jugla vasakpoolse lisajõe Abze (Die Abse) suudmekoha lähedal. Linnuse täpne asukoht on lokaliseerimata, kuid arvatakse, et see asus praeguse koolikompleksi hoonestuse (endise mõisasüdame) kohal.
Muinasajal kuulus Suntseli väinaliivlaste asuala kirdepiirkonda, lätlaste Autine linnusepiirkonna läänepiiri lähedale. Vene tsaaririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Liivimaa kubermangu Riia maakonna Suntseli kihelkonnas (Kirchspiel Sunzel).
Linnuse oletatav asukoht praeguse Suntaži gümnaasiumi kohal asub u. 70 m. ü. m. Möödavoolava Väike-Jugla jõe tasapind jääb u 60 m kõrgusele ü. m. Asukoha aadress: Ogres novads, Suntažu pagasts, Suntaži, Suntažu vidusskola, LV-5060
Nimekujud
Praeguseks on teada, et kohanimi on liivi päritolu. Lätlastel on ka rahvapärimus, mille järgi kohalikud talupojad Riia linna asutamise ajal kogusid kohalikest metsadest sammalt ja kasetohtu; läti keeles "sūnas" ja "tāsis"; ning saatsed seda ehitustele Riiga. Nendest sõnadest tuli kokku "suntasi".
Ayumu Iwasa
pisi|Ayumu Iwasa (2022) Ayumu Iwasa (jaapani keeles 岩佐 歩夢 Iwasa Ayumu; Osaka, 22. september 2001) on Jaapani võidusõitja, Red Bull Junior Teami liige ja Prantsusmaa Vormel 4 Meistrivõistlustel võitja 2020. aastal.
Kardisõit
Iwasa alustas kardiga võidusõitu 2005. aastal Jaapanis, kuid konkurentsivõimelisel tasemel alustas alles 2014. aastal. Jaapanis osales ta 2015. aastal Suzukas Yamaha-SS kardisõidu meistrivõistlustel ning tuli hiljem ka x-30 klassi meistriks.
Vormel 4
Aastatel 2017–2018 osales Iwasa mitmel Vormel 4 meistrivõistlustel, nagu Jaapani Vormel 4 Meistrivõistlustel või Asian Formula Renault Series, koos Shinji Sawada, Chia Wing Hoongi, Ni Weiliangi, Daniel Cao ja Daniel Luga. Tema esimene täishooaeg autorallis. Suzuka Racing School Single Seater Series 2019. aastal, kus ta võidab tiitli. 2020. aastal pääseb Iwasa Prantsusmaa Vormel 4 Meistrivõistlustel, kus ta võidab tiitli, võttes kokku viis pole positsiooni, üheksa võitu ja 15 poodiumit. Ta valiti Honda Junior Driveriks ehk aasta parimaks nooreks Jaapani sõitjaks.
Suntaži piiskopilinnus
Linnus algusaegadest Liivi sõjani
1206 ristis preester Daniel Sidgunda kihelkonna liivlasi ka Remini linnuses, mis asus praeguse Suntaži lähedal Maza Jugla jõe käärus tõenäoliselt Lielviragulta linnamäel. Pärast rahva ristimist algas kirikute ehitus. 1207. aastal jaotati maad Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu vahel.
Ayumu Iwasa
Vormel 3
2021. aastal valiti Hitech Grand Prix Iwasa koos Roman Staněki, Reece Ushijima ja Roy Nissanyga Aasia Vormel 3 Meistrivõistlustel võistlema. Iwasa näitab suurepärast tulemuste ühtlust, jõudes punktidesse kolmteist korda ja puudutades kahel korral poodiumit; lõpetab meistrivõistlused üldarvestuses kaheksandana ja võidab algajatele mõeldud arvestuse.
Suntaži piiskopilinnus
Linnus algusaegadest Liivi sõjani
1223. aastal on ehitatud baltisaksa ajaloolaste (Arndt) arvates linnus piiskop Alberti poolt lauamõisana ja allus Riia Toomkapiitli dekaanile. Dokumentaalset kinnitust sellele ei ole. Linnuse lähedal asuvat kirikut on mainitud juba XIII sajandil.
Ayumu Iwasa
Vormel 3
Samal aastal kinnitas Hitech Iwasa koos Red Bull Junior Teami kuuluva Jak Crawfordi ja Roman Staněkiga FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel. Hungaroringi esimeses sõidus lõpetab ta Lorenzo Colombo järel teisena, kuid pärast autasustamist karistatakse Itaalia sõitjat ja võit läheb Iwasale. Ta võitis Hollandis oma kategooria teise poodiumi, saavutades Arthur Leclerci ja Logan Sargeanti järel kolmanda koha. Hooaja lõpetab ta üldarvestuses 12. kohal ja sarja uustulnukate seas neljandal kohal.
Vormel 2
Iwasa osaleb DAMS-i meeskonnaga Yas Marina ringrajal hooajajärgsetel Vormel 2 testidel. Hiljem kinnitab Prantsusmaa meeskond Iwasa 2022. aasta hooajaks koos Roy Nissanyga. Pärast mõningaid häid tulemusi saavutas ta Kataloonia sprindisõidul kategooria esimese poodiumikoha.
Suntaži piiskopilinnus
Linnus algusaegadest Liivi sõjani
1318 on linnust esmamainitud kirjalikult, kui Liivi ordu oli linnuse sama aasta 23. veebruaril peapiiskopilt vallutanud ja pidi selle tagasi andma. Linnusest on kirjutatud, kui ordu valduses olevast peapiiskopi lauamõisast. Tuulse arvates pidi majanduslinnus umbkaudu sellal tekkinud olema.
1388 räägitakse ürikus ühest Otto Pitkeveri käsutuses olevast härrastemajast, mis asub Suntaži lähedal. Mainitud on ka Suntažis elavaid liivlasi, millest võib järeldada, et lossiteenijad olid liivlased.
1438 (1436, 15. augustil) ostsid toomkapiitli kanoonikud peapiiskop Henning Scharpenbergilt Suntaži linnuse koos mõnede ümbritsevate mõisatega. Toomkapitli linnused olid sõja ajal küll ka vastupanutugipunktideks, kuid põhirõhk oli neis siiski majandustegevusel.
1469 läänistas Riia Toomkapiitel lossi maadest hiljem Smerle mõisana tuntud lahusmaatükid Johann Murrenile ja Matthias Schimmelpfenningile.
1479. aasta algul hõivas Liivi ordu meister Berndt von der Borchi käsul 14 päevaga "ilma mõõgalöögi või tulirelva lasuta" kõik peapiiskopkonna linnused sealhulgas Suntaži. 1477 mais oli peapiiskop Silvester Stodewescher pannud tüli käigus kirikuvande alla kogu Liivi ordu, riialased ja kaupmehed. Viimased kaebasid Rooma paavstile ja see käskis Silvesteril kirikuvande tühistada, kuid peapiiskop ei kuuletunud. Algaski nn Paavstisõda (Pfaffen – Krieg). Silvester palus abi Rootsi kuningalt ja 1478. aastal, veidi enne jõule saabusidki maale rohkem kui 200 sõjameest, kuid ordumeister tegutses otsustavamalt.
1522 tagastati linnus toomkapiitlile ja 22. oktoobril jaotas peapiiskop Jasper Linde linnuselääni 8 osaks. Suntaži sai endale toomdekaan Jacob Meck. Nagu sõjasündmused XVI sajandil näitasid oli linnus hiliskeskaja lõpuks küllalt tugevalt välja ehitatud.
Linnus Liivi sõjast Poola-Rootsi sõjani
1560 läbisid vene väed laastates kogu põhjapoolse Vidzeme (Keskmaa), kohtamata suuremat vastupanu. Nad hõivasid ja põletasid maha Ruhja (Rujiena), Asti (Burtnieki), Rosula, Toreida (Turaida), Sigulda, Nitaure, Skujene ja Suntaži linnused. Viimane oli ka juba enne osaliselt purustatud.
1562 läksid linnus ja lään Poola-Leedu kuninga valdusse. Jacob Meck jätkas linnuse kastellaanina.
1568. aasta 15. juunil (juulis) (1566) kinkis Poola kuningas Zygmunt II August Suntaži linnuselääni pärusvalduseks Riia Peapiiskopkonna viimasele toomdekaanile Jacob Meckile. Mecki valduses oli linnus juba ka varem.
1574 kinkis Suntaži kastellaan Jacob Meck Suntaži ametkonnavalitsejale Baldwin Grootile Grooten-Landi (hilisema Baldwinshofi) maatüki, mis ka enne linnuselääni kuulus.
Sauga vantsild
pisi|Sauga jõgi ja vantsild 2022. aasta juunis Sauga vantsild, ametlikult Vana-Pärnu jalakäijate sild, on Pärnus asuv sild üle Sauga jõe Põllu ja Vana-Sauga tänava vahel.
Suntaži piiskopilinnus
Linnus Liivi sõjast Poola-Rootsi sõjani
1582, 2. mail aga andis poola kuningas Stephan Bathory linnuse üle hoopis Pärnu vojevoodile Mathias Dembinskyle, kuna viimane oli oma kuludega kuningat Liivi sõjas hästi teeninud. Linnuselääni mõisad jäid Mecki lesele Anna von Mengdenile, kes sel ajal oli naitunud juba Christoph Richteriga. Viimane andis mõisad edasi oma kasupojale Engelbrecht Meckile, jättes endale ainult Siggundi ja Wattrani vakused. Ka Suntaži linnuse juurde kuuluv Bresenhofi väikemõis oli 400 kuldna eest panditud Riia linnapeale Franz Nyenstedtile ja samuti Stefan Bathory poolt talle kinnitatud.
Sauga vantsild
Tarinduslikult on see vantsild ning see asub Sauga jõe suudmest umbes 1 km ülesvoolu. Silla pikkus on umbes 75 meetrit.
Suntaži piiskopilinnus
Linnus Liivi sõjast Poola-Rootsi sõjani
1582 koostas paavsti Gregorius XIII legaat Põhja-Euroopas jesuiit Antonio Possevino, kes oli juhtinud ka Poola ja Venemaa vahelise vaherahu sõlmimist, ilmselt paavsti ülesandel Liivimaa linnade ja kindluste kaardi, kus iga linnus oli kujutatud oma kordumatu silueti ja vastavalt tähtsusele ka suurusega. Suntaži on keskmisest veidi väiksem.
Linnus Poola-Rootsi sõjast Põhjasõjani
1601. aasta alguses, veel isegi enne Volmari ja Võnnu linnuste langemist läksid Liivi keskmaa väikelinnused rootsi hertsogi Karli poole üle. Ka Suntseli alistus ilma igasuguse vastupanuta. Rootsi vägede saabumist oodati igatsusega juba aastavahetusel, igatahes läks piirkonna aadel hea meelega hertsog Karli poole üle. Hiljem, sama aasta sügisel poolakate naastes võeti karistusmeetmete käigus rootslaste poole üle läinud aadlikelt mõisad ära.
1604 koostati Suntselis "Franz Nyenstadti Liivimaa kroonikad".
XV sajandist kuni XVI sajandi lõpuni kuulus linnus Riia Toomkapiitlile. Toomkapiitli liikmed elasid Riia Toomkirikus seni, kuni neile hakati lauamõisaid läänistama. Praost sai Dole, dekaan Suntaži ja hiljem lisandus ka Krimulda.
1611. aasta paiku on Fabriciuse kroonikas üles tähendatud, et keskaegne Suntaži linnus loeti kuuluvaks Liivi ordu marssalile ja komtuuridele. Linnus oli olnud varem pikka aega ordu valduses ja võimalik, et ka ordu poolt hästi välja ehitatud.
1626, Poola-Rootsi sõja ajal hõivasid linnuse poolakad.
1633 on linnust iseloomustatud, kui tugevat kindlust.
1661. aastal maapäeval kaebasid Väina piirkonna aadlikud, et möödunud sõjad on tugevasti kahjustanud nende mõisaid – segast olukorda kasutades on talupojad mõisatest ja taludest põgenenud, ning mitmed Riia ümbruse mõisad on rüüstatud ja mahapõletatud seisukorras, eriti Suntaži, Madliene, Bukulta, Ropaži, Lielvarde, Aizkraukle, Malpils, Salaspils, Üksküla, Dole, Allaši, Sigulda ja Turaida.
1689 kuulus Suntaži koos kogu distrikti mõisatega reduktsiooni alla. Suntažile kuuluvad mõisad olid: Baldingshof, Bresemoise, Kewel (Käwel), Absenau (Ohsula), Castran, Schmerle, Siggund (Rikter), Wattram ja pastoraat.
Linnus Põhjasõjast tänapäevani
1700–1721, Põhjasõja ajal purustati linnus täielikult.
1764. aastal läks mõis parun H. G. Ingelstormi valdusse.
18. sajandi lõpuks polnud linnusest enam maapinnale midagi alles jäänud.
1796 joonistas uut lossi juba Johann Cristoph Brotze. Oma väljanägemiselt meenutas ta majalinnust, ülakorrus oli vahvärk (palksõrestik) – konstruktsiooniga, siseõue ümbritses galerii.
1905. aasta revolutsiooni ajal loss põles.
1920. aastal võõrandati mõis Läti maareformi käigus selle viimaste omanike von Hanenfeldide käest.
Ehitus
Suntaži puhul oli tegemist vabakujulise laagerkastelliga, mis oli küllaltki tugevalt välja ehitatud. Ilmselt ka seetõttu, et Suntsel asus peapiiskopkonna ja ordumaade piiri lähedal – kirdest ähvardasid Jaunpilsi (Zaube, Jürgensburg) 23 km ja Nitaure (Nitau) 25 km, põhjast Mālpils (Lemburg) 12 km ja loodest Ropaži (Rodenpois) ordulinnused 20 km kaugusel. 30 km läände jäi veel Salaspilsi (Kirchholm) ordufoogti linnus.
Ainus piltkujutis linnusest pärineb XVII sajandi teedeatlasest, mis kirjeldab teekonda Riiast Aluliinasse. Pildilt on hästi ära tuntav ebareeglipärase kujuga laagerkastell, millel on üllatavalt palju – vähemalt 5 torni kaitsemüüris ja lisaks üks valdustorn kastelli ühes nurgas paiknevas pealinnuses. 4 kaitsemüüri torni on nelinurksed, üks neist paistab olema siseküljelt avatud, teine torn kaitseb väravat, kolmas on nurgatorn; ning üks neist on tõenäoliselt tulirelvade ajastust pärinev ümartorn, mis kaitseb kastelli ringmüüri keskelt pealinnuse pikemat elukorpuse nurka.
Linnuse asendi kohta ilmakaarte suhtes ei saa jooniselt midagi välja lugeda, aga kui paigutada see tänapäevaselt harjumuspärasele põhja-lõuna teljele ja pealinnus praeguse Suntaži keskkooli uue hoonetiiva kohale, siis selgub, et kastell asetses Väike-Jugla lõunapoolses lookes u 40 m kaugusel jõest 10 m kõrgusel platool. Hilisem mõisa härrastemaja jääks siis kastelli loodepoolse ringmüüri äärde. Kõrge jõekallas kaitses kolmnurkset platood kahest küljest, ainult põhjakülg tuli maa poolt kraaviga kaitsta. Linnus kaitses lääne poolt ka põhja–lõunasuunalist jõeületuskohta idast läände voolaval jõel. Jõeületuskohast 400 m lõunas asus (ja asetseb tänapäeval samuti) ka tähtis teederist, kus väiksem Mālpilsi–Lielvarde maantee kohtus suure Riia–Sesviina (Cesvaine) postimaanteega. Ühtlasi jäi see ristmik ka siis linnuse kaguküljel asetseva suurtükitorni laskeulatusse.
Praegune seisukord
Linnusest pole maapinnal nähtavaid jälgi säilinud ja nii ei olegi isegi tema täpne asukoht teada. Asjasse saab selgust tuua ainult arheoloogiliste proovikaevamistega.
Riho Kütsar
Riho Kütsar (sündinud 28. mail 1970 Viljandis) on eesti näitleja.
1994. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (16. lend).
Samast aastast töötab Vanemuises näitlejana.
2020. aastal kehastas ta Eesti Vabariigi aastapäeva kontsert-etenduses "Igal linnul on oma laul" merikotkast.
Milli Rebane
Milli Rebane (kodanikunimega Ludmilla Grosholm; 8. juuli 1907 Järavere, Viljandimaa – 23. märts 1989 Haabneeme) oli Estonia teatri laulja (sopran) ja tantsija (? alates 1929 ?).
Isiklikku
Tema abikaasa oli Martin Grossholm.
Muscogee maakond
Muscogee maakond (Muscogee County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Lehmerisma
Lehmerisma (inglise keeles lehmerisma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 3025 / 3024 ehk 0,572 tsenti.
Muscogee maakond
Maakonna halduskeskus on Columbus.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 189 885.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Kristjan Rosenberg
400x400px|pisi|2021. aasta Eesti meister Kristjan Rosenberg (keskel) Kristjan Rosenberg (sündinud 16. mail 1994) on eesti kergejõustiklane, kümnevõistleja.
Tema isiklik rekord kümnevõistluses on 8298 punkti (27.06.2021; Tallinn, Kadrioru staadion), millega ta tuli 2021. aasta Eesti meistriks. Eesti kõigi aegade edetabelis on ta selle punktisummaga 10. kohal.
Tema isiklik rekord seitsmevõistluses on 4. veebruaril 2017 Tallinnas rahvusvahelisel mitmevõistlusel kogutud 5986 punkti. See oli tol hetkel Eesti meeste seitsmevõistluses kõigi aegade kaheksas tulemus.
Eesti meistriks kümnevõistluses on varem tulnud ka 2016. aastal (Rakvere, 7738 punkti).
Fabijoniškėse vald
Fabijoniškėse vald (leedu keeles Fabijoniškių seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse loodepoolses osas. Suurema osa valla territooriumist võtab enda alla Fabijoniškėse linnaosa, sinna jäävad ka Pavilionysi ja Bajorai linnaosad. Valla pindala on 4 km². Aastal 2011 oli seal 39 759 elanikku.
Kristjan Rosenberg
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel saavutas Rosenberg 13. koha.
Fabijoniškėse vald
Vallamaja asub aadressil S. Stanevičiaus g. 24, vallavanemaks on Jonas Novikevičius.
Kristjan Rosenberg
Kristjan Rosenbergi isiklike rekordite võrdlus kümnevõistluse rekorditega
''seisuga 27.06.2021 pisi|300x300px|Kristjan Rosenberg (2021)
XS
XS (inglise väljendist extra small 'ekstra väike') on rahvusvaheline rõivasuurus, millele vastavad järgmised mõõdud ja suurused:
Ilkka Hanski
pisi|Ilkka Hanski (2009) Ilkka Aulis Hanski (14. veebruar 1953 – 10. mai 2016) oli soome ökoloog.
Ilkka Hanski oli Helsingi Ülikooli metapopulatsioonide uurimisrühma juht.
Teadus
Ilkka Hanski tegi väljapaistvaid uurimusi biodiversiteedi ja eriti metapopulatsiooni bioloogia aladel. Paljud tema metapopulatsioonide bioloogia uurimused olid aluseks elurikkuse ja maastike kaitse korraldamisele. Hanski ühendas ökoloogilised, molekulaarsed, matemaatilised ja teoreetilised lähenemised ühe uurimisküsimuse ümber.
Rakvere Kalakombinaat
Rakvere Kalakombinaat oli Eesti ettevõte, mis tootis 1944–1990 aastatel Rakveres kalakonserve.
Rakvere Kalakombinaat alustas oma tegevust 1944 aastal Rakveres Näituse tänav 20. 1957. aastal sai temast Toila kalakombinaadi Rakvere tsehh. Hiljem oli selle omanikuks Kalurikolhoos Oktoober ja seejärel Kirovi-nimeline kalurikolhoos. Tegevus lõpetati 1990 aastate alguses.
Muutmine
Muutmine on millegi või kellegi teistsugusemaks või täiesti teiseks tegemine.
Ewa Krzyżewska
Ewa Krzyżewska oli luuletaja ja raadiotöötaja Juliusz Krzyżewski (1915–1944) tütar. 1962. aastal lõpetas ta Riikliku Ludwik Solski nimelise Teatrikooli Krakówis. Seejärel töötas viis aastat näitlejana Varssavi Draamateatris. Filmides mängis alates 1958. aastast. Sai tuntuks osatäitmisega Andrzej Wajda filmis "Tuhk ja teemant". Viimase filmirolli mängis 1973. aastal ja asus seejärel elama välismaale. Suri Hispaanias liiklusõnnetuses saadud vigastuste tagajärjel.
Johan Nurmberg
Johan Numberg õppis Viljandi Friedrich Kuhlbarsi elementaarkoolis.
1896. aastal asus elama Viljandisse ja omandas trükitöölise kutse Ado Peeti trükikojas. Seejärel võitles Vene-Jaapani sõjas ja I maailmasõjas.
1910. aastal kolis Tallinna, kus abiellus Liisa Moosega. Töötas ladujana mitmes Tallinna trükikojas ja töödejuhatajana Ühiselu trükikojas.
Naasnud Viljandisse, ehitas endale aadressil Trepimäe 6 asuva villa-elamu.
Hiljem ehitas suure äri- ja eluhoone Viljandis Tallinna tänav 11.
Oli agar seltsitegelane, võttis osa mitmesuguste seltskonna- ja majandusorganisatsioonide juhtimisest. Saatnud rahvaluulet nii Jakob Hurdale kui ka Matthias Johann Eisenile.
Nurmbergil oli Viljandis aadressil Lossi 31 asuv trükikoda ja köitetuba, kus kuni 1940. aastani anti välja ka ajalehte Oma Maa.
Breedi komma
Breedi komma ehk breedsma (inglise keeles breedsma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 2401 / 2400 ehk 0,721 tsenti.
Maracanã
pisi| Maracanãzinho aastal 2009 Maracanã on asum (bairro) Rio de Janeiro põhjaosas (Zona Norte).
Pennington
Pennington on olnud mitme inimese, asula ja haldusüksuse nimi:
Maracanã
2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas asumis 27 319 inimest.
Linnaosas paikneb osariigi ülikooli Universidade do Estado do Rio de Janeiro peamine kampus Francisco Negrão de Lima ja kaks riigi poolt hallatavat polütehnilist kolledžit. Suuremad spordirajatised on Maracanã jalgpallistaadion ja Ginásio do Maracanãzinho, viimast kasutati 2016. aasta OM-il võrkpallimängudeks. Jalgpallistaadioni lähedal on ka 1700 m pikkune Espaço Mané Garrincha jalgrattatee. Piirkonna peatänavaks on Maracanã Avenue. 2016. aasta OM-il kasutati asumi nime ühel neljast võistluspaikade kobaral.
Rootsi politsei
Rootsi politsei on Rootsi korrakaitseasutus.
Gornji Štoj
Gornji Štoj (albaania Shtoji i Naltë või Shtoji i Sipërm) on küla Montenegros Ulcinji vallas. See on Montenegro lõunapoolseim küla. Asub Albaania piiri lähedal.
2003. aastal oli küla elanike arv 134. 2011. aastal oli elanikke 107. 88% elanikest olid albaanlased. 91,6% olid katoliiklased.
Rubene kirikumõis
Rubene kirikumõis (saksa keeles Papendorf Pastorat, läti keeles Rubenes mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Rubene kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Valmiera piirkonnas Kocēni vallas Rubenes.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel ei kuulunud mõisale 1816. aastal ühtki adramaad maad, sellele ei allunud ka ainsatki hinge.
Hemigail
Hemigail (inglise keeles hemigail) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 43923 / 43904 ehk 0,749 tsenti.
XXS
XXS (inglise väljendist extra extra small 'ekstra ekstra väike') on rahvusvaheline rõivasuurus, millele vastavad järgmised mõõdud ja suurused:
Jarocin
Jarocin (saksa Jarotschin) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Jarocini maakonna halduskeskus. Jarocin asub Poznańist umbes 60 km kagus ja Kaliszist ligikaudu 45 km kirdes.
Jarocin sai linnaõigused 1257. aastal. 1773. aastal hävis tulekahjus suurem osa linnast. Raudteeühenduse sai Jarocin 1875. aastal.
Audrey Tautou
pisi|Audrey Tautou aprillis 2011 Audrey Justine Tautou (sündinud 9. augustil 1976) on prantsuse filminäitleja.
Ta on tuntud filmidest "Amélie" (peaosa, 2001), "Da Vinci kood" (Sophie Neveu, 2006), "Coco enne Chaneli" (peaosa, 2009).
UÕK Harkivi piiskopkond
UÕK Harkivi piiskopkond on Ukraina Õigeusu Kiriku piiskopkond Harkivi oblastis.
Mandeni
Mandeni (ka Mandini) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis iLembe ringkonnas, Mandeni valla halduskeskus.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mandeni elanikest mustanahalisi aafriklasi 54,79%, valgeid 24,62%, India või Aasia päritolu inimesi 14,86%, värvilisi 4,35% ja teisi 1,41%. Suulu keelt pidas emakeeleks 47,82% inimesi, inglise keelt 31,92% ja afrikaani keelt 14,83%.
Avicenna komma
Avicenna komma (inglise keeles ibnsinma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 2080 / 2079 ehk 0,833 tsenti.
Propüleed
pisi|19. sajandi rekonstruktsioon Ateena akropoli propüleedest (üleval/tagaplaanil keskel)
Propüleed (kreeka keeles Προπύλαια ehk "väravaesised") on monumentaalne väravaehitis, mis lähtub Ateena akropoli algupäraste propüleede eeskujust. Tuntumaid näiteid on ka Brandenburgi värav Berliinis ja Müncheni Propyläen, mis jäljendavad Ateena akropoli propüleede keskosa.
Tropidechis
Tropidechis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Tropidechis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Toksilisus
Perekonda Tropidechis  maoliik Tropidechis carinatus on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatav, kuna nende hammustus võib keskmise kuni raske astmega mürgistusseisundeid esile kutsuda.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Tropidechis seisuga 30.11.2013.
Helen Sooväli-Sepping
pisi|Helen Sooväli-Sepping 2022. aasta Arvamusfestivalil Helen Sooväli-Sepping (sündinud 17. detsembril 1974) on eesti kultuurigeograaf.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis skandinavistikat. Ta sai doktorikraadi 2004. aastal väitekirjaga "Saaremaa waltz: Landscape imagery of Saaremaa island in the 20th century".
Ta oli aastatel 2016- 2020 Tallinna Ülikooli professor ning linnakorralduse ja keskkonnakorralduse eriala kuraator.
Botafogo
Botafogo on rannaäärne asum (bairro) Rio de Janeiros.
Ksenisma
Ksenisma (inglise keeles xenisma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 2058 / 2057 ehk 0,841 tsenti.
Mairi Tikerpalu
Mairi Tikerpalu (kuni 2016. aastani Mairi Jõgi; sündinud 5. mail 1986 Tartus) on eesti näitleja.
Üheksandiklimma
Üheksandiklimma (inglise keeles ennealimmal comma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 7629394531250 / 7625597484987 ehk 0,862 tsenti.
Mairi Tikerpalu
Ta lõpetas 2005. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 2009. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti VII lennu näitleja erialal ja 2016. aastal Tallinna Tehnikaülikooli infotehnoloogiateaduskonna informaatika bakalaureuseõppe.
Ta töötab ka tarkvara- ja disainiettevõttes Proekspert tarkvaraarendajana.
Näitlejana
Alates 2009. aastast töötab vabakutselise näitlejana. 2009–2014 kuulus Eesti Improteatri koosseisu. Alates 2014. aastast kuulub Improteater IMPEERIUM koosseisu.
Mängib telesarjas "Õnne 13" Annelit.
Isiklikku
Ta on aastast 2016 abielus Mihkel Tikerpaluga.
Izenberge
Yzenberge on alates 1977. aastast Alveringemi osavald.
Animeeritud kaart
frame|100px|India ookeanis 2004. aastal toimunud tsunami animatsioon
Animeeritud kaart ehk animakaart on dünaamiline kaart, mis kujutab mõne nähtuse muutust teatud dimensioonis. Enamasti kujutatakse muutustust ajas ning tihti on ajaline skaala kiirenduse või aeglustusega.
Lihtsamal kujul koosnevad animeeritud kaardid paljudest kihtidest, mida näidatakse kindlate ajavahemike tagant ning selline piltide vahetamine loob illusiooni liikuvast pildist. Animeering saavutatakse, muutes kaardil objekti või ala kuju, suurust, asukohta, suunda, muutuse ulatust, värvitooni, muster, stseeni, perspektiivi, üldistuse astet või suurenduse astet.
Liikuvaid kaarte kasutatakse, et uurida ja näidata neid nähtusi, mille muutujaid on rohkem kui üks. Animatsiooni eelisteks staatilise kaardi ees on muutuste lihtsam ja kiirem tähelepanemine ja mõistmine. Uuringud on näidanud, et kui inimestele näidata staatilisi pilte ja samadest piltidest koostatud animatsiooni, siis väiksemaid muutusi märgati animatsioonidel paremini kui staatilistel kaartidel, kus neid tihti ei pandud tähelegi. Samuti on animeeritud kaardilt lihtsam tähele panna ja leida muutustega kaasnevaid seaduspärasusi ja korduma kippuvaid sündmusi.
Käsitsi koostatud kaardid
Esimesed kaardid joonistati kaader kaadri haaval käsitsi, kasutades samu meetoteid, mida kasutatakse animafilmide tootmiseks. Üks esimesi animeeritud kaarte 1940. aastal valminud Walt Disney Company loodud 30-sekundiline animatsioon 1939 natside sissetungist Varssavisse. Animeeritud kaartide koostamine jäi siiski kuni 1980-ndateni vähe oluliseks, sest väga vähestel kartograafidel oli ressursse ja oskusi animeeritud kaartide tegemiseks. Kuigi Thrower kirjutab juba 1961. aastal animeeritud kaartide olulisusest ja et kartograafid peaksid kasutama animeeritud kaarte, et jõuda laiema huviliste hulgani.
Arvuti abil koostatud kaardid
Esimese arvuti abil tehtud animatsiooni koostas Edward Zajac 1963. aastal. Kuid siiski oli animatsioonide koostamine keerukas ja tülikas protsess, sest arvuti abil koostati üksikud kaadrid, mis siis filmile pildistati, et neid näidata. Waldo Tober kasutas 1970. aastal arvutit, et luua animatsioon linnastumisest Detroitis ja selle ümbruses. See töö on tähelepanuväärne kahel põhjusel: see oli esimene animeeritud kaart, millest ilmus akadeemilisi artikleid, ja ta kasutas animatsiooni, et keerulisi protsesse paremini mõista. 1976. aastal koostas Moellering 2 kaarti, mis avardas aja kujutamise võimalusi animeeritud kaartide koostamisel. Nimelt koostas ta samadel liiklusõnnetuste andmetel kaks kaarti. Esimesel kujutas ta õnnetusi ajalises järjekorras nii nagu nad toimusid. Teisel kujutas ta kolme aasta andmeid ühe nädala andmetena. Iga päev oli jagatud 15-minutilisteks osadeks ning igale nädalapäevale kirjutati kõigi kolme aasta samal nädalapäeval juhtunud õnnetused. Esimene kaart oli väga kaootiline, samas kui teiselt tuli selgelt välja erinevused nädalapäevade, kellaaegade ja kohtade vahel, kus õnnetused toimusid.
Automatiseeritult koostatud kaardid
1980. aastatel muutus arvutite kasutamine taskukohasemaks – kui varem kulus animatsioonide tootmiseks vajaliku riistvara soetamine kuni viis miljonit dollarit, siis selleks ajaks oli hind langenud kuni 100 000 dollarini. Kartograafidele tähendas see seoses animeeritud kaartidega kolme asja: uus töövahend animeeritud kaartide koostamiseks, uus vahend andmete hoidmiseks ja jagamiseks ning uut vahendit, millega animeeritud kaarte vaadata. 1990. aastate lõpuks maksid arvutid vähem kui 3000 dollarit ning kättesaadav tarkvara nagu Director, Flash ja Bryce muutis võimalikuks isegi väikese eelarvega teha visuaalselt muljetavaldavaid animeeritud kaarte.
Interaktiivsed kaardid
Tänapäeval on kaartide ja sealhulgas animeeritud kaartide tootmisel tendents interaktiivsete kaardirakenduste poole, mis võimaldavad kasutajal endal sekkuda sellesse, mida ja kuidas kaardil kujutatakse. Näiteks Maa-ameti kaardirakenduses on võimalik kasutajal valida, millist andmekihti ta vaadata soovib, samuti on võimalik valida, millises suurendusastmes ja mis koha andmeid vaadelda soovitakse. Ka animakaartide tootmisel eelistatakse tugevalt interaktiivseid kaarte, et tagada kasutajale võimalus uurida just teda huvitavat koha, ajahetke, sündmuse, objekti jne andmeid. Kasutaja siiski ei mõjuta kaardirakenduse tootmist, vaid ainult selle toimimist. Võrreldes tavalise animakaardiga, on lisatud kasutajaliides, mis võimaldab kasutajal lihtsalt valida endale meelepärane info. Näiteks on valmistanud Positium LBS Map3D rakendusliidese, kus kasutaja saab lisaks vaatele juhtida ka, mis andmeid näidatakse ning vaadata animatsiooni kaader kaadri haaval. Üheks levinuks interaktiivsete kaartide valdkonnaks on meteoroloogilised kaardid. Interaktiivsete kaartide areng on olnud kiire ning interaktiivsus on saamas kaardianimatsioonide lahutamatuks osaks.
Animeeritud kaartide tüübid
Animeeritud kaardiks loetakse ka kaarte, kus vahetatakse omavahel kahte (harvemini rohkem) kihti, et tekitada mulje vilkuvast objektist. Ülejäänud animeeritud kaarte saab jagada muutuva dimensiooni alusel kaheks tüübiks.
Ajalisel skaalal muutust näitavad animatsioonid
Ajalisel skaalal muutust näitavad animatsioonid näitavad, kuidas vaadeldavad nähtused ajas järk-järgult muutuvad. Sellised animatsioonid võivad kasuks tulla, kui kujutatakse ja analüüsitakse geograafilisi mustreid, meteoroloogilisi sündmusi, kliimat, loodusõnnetusi ja muid nähtusi, mille muutujate hulgast üks on aeg. Ajalisel skaalal muutuvate animatsioonide puhul on väga oluline, et kaardil oleks selge ja arusaadav legend. Legendi funktsioon on sama nagu staatilistel kaartidelgi, kuid lisaks peaks see olema selline, et oleks lihtsasti mõistetav, mis ajahetke parajasti animatsioonil kujutatakse. Kasutajasõbralikkuse ja animeeringu mugavamaks analüüsimiseks soovitatakse teha ajaskaala muutmine võimalikuks ka kasutajale. Legend peaks vastama nähtusega seotud olulistele küsimustele, näiteks kas nähtus eksisteerib, kus nähtus eksisteerib, kui kaua nähtus eksisteerib, kui tihti nähtus esineb, kui kiiresti nähtus muutub, mis järjekorras nähtused muutuvad
Mitteajalisel skaalal muutust näitavad animatsioonid
Mitte ajalisel skaalal muutust näitavatel animatsioonid näitavad muutust mõne teise muutuja suhtes kui aeg. Muutuja võib olla koht, positsioon, üldistuse aste jne. Mitte ajalisel skaalal muutuvate nähtuste kujutamisel valitakse muutuja, mille suhtes animatsioon on tehtud sõltuvalt eesmärgist:
Näiteks on Tartu Ülikooli teadur Raivo Aunap koostanud kaardi, mis kujutab Eesti rannajoone muutust vastavalt veetaseme tõusule. Sellel kaardil on muutuvaks dimensiooniks maailmavee taseme tõus.
Gilbert Houngbo
Gilbert Fossoun Houngbo (sündinud 4. veebruaril 1961) on Togo poliitik, 8. septembrist 2008 kuni 11. juulini 2012 Togo peaminister.
Ta õppis Lomé ülikoolis ärijuhtimist ning Kanadas rahandust.
Enne peaministriks saamist oli Gilbert Houngbo ÜRO abipeasekretär.
Peaministriametist astus ta ootamatult tagasi 11. juulil 2012 seda sammu avalikult põhjendamata. Tema ametijärglaseks nimetati 19. juulil senine kaubandusminister Kwesi Ahoomey-Zunu.
2022. aasta jaanuaris on loodusvarade haldamise instituudi (NRGI) juhatuse uus esimees Gilbert Houngbo.
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteem
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteem (inglise keeles System of Color Designation) on Ameerika Ühendriikides Inter-Society Color Councili ja Riikliku Standardibüroo (National Bureau of Standards) poolt 1930. aastatel välja töötatud standardsete värvinimetuste süsteem.
Inter-Society Color Council (ISCC) oli ses koostöös Ameerika Ühendriikide kaubandusorganisatsioonide huvide esindaja ja Riiklik Standardibüroo oli Ameerika Ühendriikide valitsuse esindaja. Värvide tähistamise süsteemi eesmärgid sõnastati 1932. aastal. Süsteem pidi olema vahend, mille abil saaks tähistada värvusi üldarusaadavalt Ameerika Ühendriikide farmakopöas, National Formulary dokumentides ja ülevaatekirjanduses. Tähistus pidi olema piisavalt täpne ja standardiseeritud, et see saaks olla aktsepteeritud ja kasutatav teaduses, samas piisavalt kõikehõlmav, et saaks ühtmoodi kasutada nii teaduses, kunstis kui ka tööstuses, ja olema tavatarbijale piisavalt arusaadav. Süsteem püüdis luua ühtset alust, mille järgi saaks värvusi defineerida erinevates valdkondades moest ja trükitööstusest botaanika ning geoloogiani, nii et iga tööstusharu ja valdkond ei peaks hakkama leiutama oma vajadustele vastavat, aga teistega ühildamatut värvisüsteemi.
Süsteemi kirjelduse avaldas National Bureau of Standards 1939. aastal. 1955. aastal ilmus "The Color Names Dictionary", kus oli peale nimetuste hulgaliselt ristviiteid teiste süsteemide ja sõnaraamatutega. 1965. aastal anti välja näidisvärvikaardid ja raamat "The Universal Color Language". 1976. aastal kirjastati mõlemad varem ilmunud raamatud kombineerituna pealkirjaga "Color: Universal Language and Dictionary of Names".
Põhimõte
Iga ISCC-BNS süsteemi nimetus on mõeldud tähistama üht värvuseplokki Munselli värvisüsteemis. Kokku on nimetusi 267. Kõiki värvinimesid kõigi omadussõnadega ei ühendata, näiteks pole erkpruuni (vivid brown) ega väga sügavat roosat (very deep pink).
Süsteem baseerub 13 põhivärvinimel:
Hoogstade
Hoogstade on hollandikeelne osavald ja küla Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne ringkonnas Alveringemi vallas.
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteem
Põhimõte
Põhivärvinimede vahel asetsevad 16 vahekategooriat:
Hoogstade
Hoogstade on alates 1971. aastast Alveringemi osavald.
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteem
Põhimõte
Eelpool on ära toodud ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi ingliskeelsete märksõnade täpsed tõlked, mis ei pruugi kattuda eestikeelse värvisõnavaraga ühe või teise tooni kohta. Strong märgitakse värvuste kohta, mis on tuhmunud tooniga ja keskmise tumedusega, samas kui eestikeelne sõna "tugev" osutab pigem küllastatusele.
Kasutamine
ISCC-NBS-i värvustetähiseid kasutab näiteks rahvusvaheline värvainete indeks. Ameerika Ühendriikides kasutatakse seda laialdaselt, näiteks hambaportselanide, ravimite, muldade, mineraalide värvuste kirjeldamiseks.
Marju Unt
Marju Unt (sündinud 14. jaanuaril 1959 ) on eesti pedagoog.
Isiklikku
Tema vanemad on Valdur Tiit ja Ene-Margit Tiit.
Kiraalsus
Kiraalsus ehk käelisus on üks asümmeetria (sümmeetria puudumise) viis, mille puhul objekt või süsteem ei ole identne oma peegelpildiga. Kiraalne on mistahes kujund, kui selle peegeldust tasapinnalises peeglis ei saa viia kokkulangevusse lähtekujundiga – nii nagu meie parem ja vasak käsi või ühe paari kindad ei ole ühitatavad.
YFU Eesti
YFU Eestiga on võimalik minna vahetusõpilaseks ligi 42 sihtriiki. Organisatsioonil on tugivõrgustik, mis toetab nii vahetusõpilast kui ka tema perekonda, valmistades neid ette eesootavaks. Iga aasta annab YFU Eesti välja ligi 15 stipendiumit, et anda vahetusaasta ja sellega kaasnev enesearenguvõimalus ka majanduslikult keerulisemates olukordades olevatele õpilastele. Pärast vahetusaastat otsustab ligi 75% vahetusõpilastest astuda organisatsiooni vabatahtlikuks.
Ōdate
20. juunil 2005 liideti Ōdatega Hinai ja Tashiro.
YFU Eesti
Iga aasta saabub Eestisse ligi 40 vahetusõpilast, kes otsivad endale vahetusperet.
Kiraalsus
Kiraalsus on ruumilise objekti omadus esineda ühitamatute peegelkujutiste paarina. Kiraalsusega on tegemist bioloogias, füüsikas, keemias ja matemaatikas. Akiraalsed (mittekiraalsed) on objektid, mis on identsed oma peegelpildiga.
Looduses on kiraalsus laialt levinud nähtus. Kogu elusloodus, selle hulgas meie ise, on ehitatud orgaanilisest materjalist, seejuures suures osas asümmeetrilistest molekulidest. Süsiniku aatom nelja erineva rühmaga loob tüüpilise kiraalse keskme, mistõttu saavad esineda käelised isomeerid, mille peegelpildid ei ühti. Enamik looduslikke biomolekule esineb vaid ühe käelise isomeerina. Keerulise struktuuriga molekulides esineb mitmeid kiraalseid tsentreid, mistõttu võimalike stereoisomeeride arv võib suureneda oluliselt. Näiteks pikad polümeersed DNA molekulid on paremakäelise kruvina spiraaliks keerdunud.
Näiteid
Kiraalsust esineb kõikjal meie ümber. Mõned näited, mille puhul on eelduseks korrapärasusest kõrvalekallete puudumine: inimese parem ja vasak pool; pluusi parem ja vasak hõlm (enne nööpe ja nööpaukusid); parem ja vasak käsi; parema ja vasaku käe kindad; käärid parema- ja vasakukäelistele; ühe paari kingad; linnu parem ja vasak tiib; ussikese parem ja vasak pool; enamus puu- ja taimelehti; paremale ja vasakule avanevate uste hinged; parem- ja vasakkeermega kruvi; täring (õnnemängude täppidega kuubik) jmt.
Katse: lõigake puuleht täpselt pikiteljelt pooleks – kas pooled on ühitatavad (arvestades, et lehe alumine ja pealmine pool pole identsed)?
Miks? Kõrge aedoa vars kasvab ümber posti üles keerdudes vastupäeva ja ainult vastupäeva. Kiraalne spiraal on nagu kruvi. Aga miks? [Ilmselt rakukestadele tugevust andvate pikkade polüsahhariidi molekulide konfiguratsiooni tõttu, kuna neis molekulides esineb arvukalt kiraalkeskmeid.]
Sesdecal
Sesdecal (inglise keeles sesdecal) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 234375 / 234256 ehk 0,879 tsenti.
Dzeržinski nimeline kalurikolhoos
Dzeržinski nimeline kalurikolhoos oli kalurikolhoos, mis tegutses Haapsalu rajoonis Tuksi külanõukogus.