cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Centralia
18. sajandi lõpus avastati, et selles piirkonnas on antratsiidi lade. Söe kaevandamist alustati ja asula tekkis 19. sajandi keskel, kui valmis piirkonda läbiv raudtee. Asula nimetati Centraliaks 1865. aastal. Esimene söekaevandus alustas tööd 1856. aastal. 1890. aastaks oli linna elanike arv kasvanud 2760-ni, linnas oli seitse kirikut, viis hotelli, kaks teatrit, pank ja postkontor. Kivisöe kaevandamise tipp saavutati Esimese maailmasõja ajal. Must neljapäev 24. oktoobril 1929 tabas ka Centralia kaevandusi ja osa kaevandusi suleti. 25. märtsil 1947 plahvatas kaevanduses söetolm. Kaevanduses oli sel ajal 142 meest, hukkus 111. Kaevandus jätkas tööd ka pärast õnnetust, aga söe kaevandamine jätkus vähenenud mahus. 1950. aastaks oli linna elanike arv vähenenud kahele tuhandele.
1962. aasta mais kaevandus süttis. Tuli levis kuni 90 meetri sügavustes kaevanduskäikudes, mille kogupikkus on üle 13 km umbes 15 km² suurusel alal Centralia linna all. Tulekahju põhjust pole suudetud kindlaks teha. Arvatakse, et tuli levis allmaakaevandusse, kui põletati mahajäetud karjääri veetud prügi.
1962. aasta augustiks oli vingugaasi tase kaevanduse piirkonnas kasvanud nii suureks, et kaevandus suleti. Tulekahju kustutamise katsed ei õnnestunud ning lõpetati 1963. aastal. Järgneva kahe aastakümne jooksul tehti veel mitmeid ebaõnnestunud katseid põleng kustutada, aga siis loobuti. Kasvava maapinna temperatuuri ja õhusaaste tõttu hakkasid elanikud linnast lahkuma. 1992. aastal tunnistati kõik Centralia majad elamiskõlbmatuks ja 2009. aastal sundis omavalitsus kõiki elanikke linnast lahkuma ning enamik maju lammutati. 2020. aasta rahvaloenduse andmetel elas endises linnas veel 5 inimest.
Centralia kaevanduse tulekahju on levinud ka naaberasula alla, kust niisamuti elanikud lahkusid. Hinnatakse, et põleng võib kesta veel 250 aastat.
Kieli kanali avamine
"Kieli kanali avamine", tuntud ka kui "Kieli kanali inaugureerimine keiser Wilhelm II poolt" (Inauguration of the Kiel Canal by Kaiser Wilhelm II) on Birt Acresi poolt Suurbritannias 1895. aastal loodud tummfilm.
Filmis kujutatakse Kieli kanali avamist keiser Wilhelm II poolt 1895. aasta 20. juunil.
Filmi originaali negatiivi säilitatakse Londoni Teadusmuuseumis.
Penuja järv
Penuja järv (ka Ässi tiigid) on paisjärv Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Penuja külas.
Järve pindala on 2,1 ha, valgla suurus 20 km², kaldajoone pikkus 768 m, kõrgus merepinnast 68 m ja see on paisutatud Kassikuru tiigist lähtuvale kraavile. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Elmar Korko
Elmar Korko (26. jaanuar (vkj) / 8. veebruar 1908 Tartu – 10. juuli 1941 Tartu) oli Eesti sõudja ja jääpallur ning politseinik ja kaitseliitlane.
Lõpetas 1928. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi.
Sport
Sportima hakkas ta Tartu Kalevis. Alates 1922. aastast harrastas spordiklubis Taara sõudmist. Tuli 1932. aastal jääpalli Eesti meistrivõistlustel Tartu Kalevi meeskonnas 2. kohale.
1936. aastal oli ta Berliini suveolümpiamängude sõudevõistlustel ühepaadil eelsõidus ja lohutussõidus kolmas, kokkuvõttes 13. kohal.
Tegutses kergejõustiku-, ujumis-, maadlus- ja poksivõistlustel kohtunikuna. Töötas Kaitseliidu Tartu maleva staabis kirjutajana ja teenis politseis. Kergejõustiklasena saavutas parimaid tulemusi jooksus: 1500 m 4.20,0 ja 3000 m 9.29,5 (1928).
Arne Sirel
Arne Sirel (11. juuni 1954 Võru – 12. oktoober 2016) oli eesti suusataja ja sporditegelane.
Ta lõpetas aastal 1972 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja aastal 1976 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
1980. aastal võitis ta Tartu maratoni. 16-aastase suusatajakarjääri jooksul võitis ta ligi 100 medalit. Suurmeister suusatamises.
Oli 1992. aasta taliolümpiamängudel kahevõistlejate delegatsiooni juht. Alates 1993. aastast oli ta Sisekaitse Operatiivrügemendis kuni rügemendi likvideerimiseni 1997. aastal rügemendiülema asetäitja. Aastast 1997 töötas ta Piirivalveametis. 11.juunil 2020 avati Otepää suusastaadioni juures Arne Sireli mälestuspink millega tema sõbrad, õpilased ja võistluskaaslased tänasid varalahkunud taasiseseisvunud Eesti kahevõistluse eestvedajat.
Isiklikku
Ta oli Tõnu Sireli vend ja Kersti Sireli abikaasa.
SDS 940
SDS 940 (hiljem XDS 940) oli Scientific Data Systemsi esimene arvuti, mis võimaldas ajajaotuse otsest kasutamist. Ta põhines arvuti SDS 930 mikrokiipidest kokku pandud 24-bitisel keskprotsessoril. See kuulutati välja veebruaris 1966 ja tarniti aprillis.
Schipperke
Schipperke on Belgiast pärinev väike koeratõug, keda hakati aretama 16. sajandi alguses. Vaieldud on selle üle, kas schipperke on spits või miniatuurne lambakoer, aga praegu kuulub tõug FCI klassifikatsiooni alusel karjakoerte hulka, FCI standardi number on 83.
Kirjeldus
pisi|left|Kaelusega schipperke Schipperke jätab oma väikesest kasvust hoolimata hundiliku üldmulje. Tal on kiilukujuline pea ja väikesed püstise asetusega kõrvad. Pehmet ja kohevat aluskarva katab karmim ja pikem üleni must pealiskarv, mis moodustab kaelal iseloomuliku kaeluse. Ka tagajalgadel on pikemad karvatutid.
Seda tõugu koerad kaaluvad 3–9 kg. Kutsikad võivad sündida sabaga või ilma, mõnes riigis see kupeeritakse. Lubatud on nii pikk kui ka lühike saba, mis ripub vabalt või on koera selja peal. Väikeseks aretatud lõualuu tõttu võib sellel tõul esineda valehambumust, mida loetakse välimiku hindamisel veaks. Lubatud on mõne purihamba puudumine.
Schipperke 'd on tuntud oma kangekaelsuse, jonnakuse ja ulakuse poolest ning nad jahivad hea meelega väikseid loomi. Tema kohta öeldakse vahel "väike must kurat" või "väike must rebane". Nad on uudishimulikud ja väga energilised koerad ning nõuavad palju tegelemist ja pidevat järelevalvet. Schipperke 'd on targad, aga iseseisvad, seega valivad nad, kas kuulata parasjagu omanikku või teha seda, mis endale pähe lööb. Laste ja teiste pereliikmetega on nad heasüdamlikud ja sõbralikud. Nad on valjud haukujad ja võivad olla teiste koerte vastu agressiivsed.
Tervis
Schipperke 'del ei ole enamasti tõsiseid terviseprobleeme, isendid elavad tihti 17–18 aasta vanuseks. Ühendkuningriigi kennelliidu järgi on koerte elueamediaan 13 aastat. Uuringus arvesse võetud 36 koerast elas vanim 17,5-aastaseks. Neile koertele saab tihti saatuslikuks liiga vähene liikumine ja ülesöötmine, mis võivad põhjustada liigeseprobleeme ning hammaste, südame, kopsude ja seedeelundkonna haigusi.
Schipperke 'del esineb MPS IIIB (mukopolüsahharidoos), mis on pärilik lüsosomaalne ladestumishaigus. Selle tunnused – värisemine, raskus tasakaalu hoida, raskused takistustel, nagu treppidel – ilmnevad 2–4 aasta vanustel koertel. Haigus on progresseeruv ja sellele pole ravi, mistõttu otsustatakse tavaliselt 1–2 aastat pärast haiguse avastamist eutanaasia kasuks. See geneetiline mutatsioon esineb kuni 15%-l tõust.
Hooldus
Schipperke 'd ei vaja kulukaid ega aeganõudvaid karvahooldusprotseduure, aga nad ajavad küllaltki palju karva. Karva hea seisundi säilitamiseks piisab iganädalasest harjamisest, milleks on parim kasutada harja, mis ulatub aluskarvani. Karva pügada ega trimmida ei ole vaja. Kaelus omandab kohevil kuju iseenesest.
Schipperke 'de aluskarv võib aastas vahetuda mitu korda, emastel enamasti tihedamini kui isastel. Sel ajal tulevad kasuks soojad vannid, mis aitavad karva eemaldada. Karvaajamine kestab mitu päeva või isegi nädalat ja see võib tagasi kasvada kuni kolm kuud.
Ajalugu
pisi| Schipperke 'd umbes 1897. aastal Schipperke 'sid tunnustati ametliku tõuna 1880. aastatel, esimene ametlik standard väljastati aastal 1889. Suur osa infot nende ajaloo ja põlvnemise kohta tuleb prantsuskeelsest ajakirjast Chasse et Pêche (Jaht ja Kalastus).
Nimetus schipperke, mis anti koerale ametlikult aastal 1888, tähendab väikest laevameest, eesti keeles hüütigi neid koeri laevakoerteks. 1920. aastatel hakkasid belglased avaldama arvamust, et nimi tuleneb hoopis hollandikeelsest sõnast shapocke või scheperke, mis tähendavad väikest karjust, sest schipperke sarnanes Belgia groenendael 'iga. See idee avaldati 1894. aastal Chasse et Pêches, kus üks belgia mees kirjutas: "Kui see väike koer ei oleks alati olnud laevade valvaja, kust ta saab oma nime schipperke (väike laevamees), siis oleks ta võinud olla ka scheperke (väike karjus)." Koerad töötasid tihti kanaleid pidi sõitvatel laevadel, kus neil oli mitu tööd: valvamine (hädaohust andsid nad teada oma raevuka haukumisega), kahjurite hävitamine ja kaubahobuste kandadest näksamine, et neid liikuma ajada. Tänu vaprusele, seiklushimule ja madala asetusega raskuskeskmele teatakse neid tänapäevani suurepäraste laevakoertena ning neid võetakse tihti jahtidele või kiirlaevadele. Schipperke 'd ei kannata merehaiguse all.
Dunalkas skola
Dunalkas skola (ka Dunalkas Skola, tõlkes Dunalka kool) on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Dunalka vallas.
Küla asub valla keskusest Dunalkast 2 kilomeetri kaugusel. Seal asuvad Dunalka valla ajaloo hoidla ja Andrejs Spāģise nimeline Dunalka põhikool. Aastani 2021 kuulus küla Durbe piirkonda.
Küla juures kasvav tamm ümbermõõduga 4.06 meetrit ja kõrgusega 26 meetrit on looduskaitse all.
Aastal 2005 oli külas elanikke 19.
Aparaat
Aparaat (ladina k apparatus ’masin’) on kindla otstarbega keerulise ehitusega kompaktne seade, mis teeb teatavat tööd kas osalt või täiesti iseseisvalt, nt elektri-, foto-, kassa-, keevitus-,  Kippi-, kuulde-, raadio-, röntgeni-, telefoniaparaat.
Udmurdi Ühing Ošmes
Udmurdi Ühing Ošmes (udmurdi keeles 'allikas') on Eesti udmurtide organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas Eestimaa Rahvuste Ühenduse kontoris Pärnu mnt 8. Alates 2020. aasta sügisest on ühingu juhatuse esimees Elena Kirt.
Organisatsioon asutati 28. detsembril 1995.
Organisatsiooni juures tegutseb aastast 2013 udmurdi lauluansambel Ošmes.
Organisatsioonil on osakond ka Tartus, kus muu hulgas tegutseb udmurdi laulusõprade ring, ansambel Jumšan gut
World of Warcraft
"World of Warcraft" (lühend WoW) on Blizzard Entertainmenti loodud väga paljude mängijatega online-rollimäng (MMORPG).
Mäng on kasvanud välja populaarsest strateegiamängude sarjast "Warcraft", mille esimene mäng "Warcraft: Orcs & Humans" ilmus 1994. aastal. "World of Warcraft" kuulutati välja aastal 2001 ning mäng ilmus ametlikult 2004. aastal.
Mängu algusest peale on lisandunud mängule järgmised lisapaketid: "The Burning Crusade", "Wrath of the Lich King", Cataclysm", "Mists of Pandaria", "Warlords of Draenor", "Legion", "Battle for Azeroth" ja "Shadowlands". Lisaks sellele on mängu algne versioon parandatud kujul uuesti välja antud pealkirjaga "World of Warcraft Classic".
Mängu tegevus toimub Azerothi fantaasiamaailmas.
Eesti mängijaid on "World of Warcraftis" mitmeid kogukondi, millest suurimad on Hüljatud Outlandi serveris Alliance 'i poolel ning Kalevlased Al'akiri serveris Horde ' i poolel. Suurim "World of Warcraft Classicu" mängijate kogukond Hüljatud paikneb Gehennase serveris, Horde ' i poolel. 2017. aastal otsustas kogukond Hüljatud moodustada oma tegevuse toetuseks MTÜ GG Estonia. MTÜ korraldab kogukonna ühisüritusi.
Loode tänav (täpsustus)
Loode tänav on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
GeForce 40 seeria
pisi|320x320px|Asus ROG Strix RTX 4090 pisi|320x320px|Nvidia 12VHPWR toiteadapter GeForce 40 seeria on Nvidia graafikaprotsessorite põlvkond, mis järgneb GeForce 30 seeriale. Uus generatsioon avalikustati 20. septembril 2022 Nvidia poolt nende GPU tehnoloogia konverentsil (GTC 2022). Esimesena ilmus turule RTX 4090 12. oktoobril 2022. RTX 4080 jõudis turule 16. novembril 2022, RTX 4070 Ti ilmus 5. jaanuaril 2023 ning RTX 4070 ilmus 13. aprillil 2023.
Ada Lovelace mikroarhitektuur
GeForce 40 seeria kasutab kolmanda põlvkonna Nvidia RTX Ada Lovelace mikroarhitektuuri. See on Nvidia Ampere generatsiooni järeltulija. Mikroarhitetuur on nime saanud Inglismaa matemaatiku Ada Lovelace'i järgi, keda sageli peetakse esimeseks arvutiprogrammeerijaks.
12VHPWR ühendus
Pärast RTX 4090 müügile tulekut hakkasid osad ostajad teatama, et 12VHPWR (tuntud ka kui PCIe Gen 5 või 16-pin) tüüpi pistiku ühendused sulavad. Mitmed allikad oma uurimiste käigus leidsid, et sulamise peamiseks põhjuseks on kasutusel oleva 12VHPWR pistiku mitte täielik pesas olek, mis põhjustab ühendusklemmide ülekuumenemise, mis omakorda põhjustab plastkorpuse sulamise. Peale Nvidia enda uurimist, anti välja ametlik avaldus, milles Nvidia leidis, et sulavad 12VHPWR ühendused on kasutaja poolne viga, mille põhjuseks on pistiku mitte täielik pesas olek. Sellegi poolest nad pakuvad garantii korras videokaardi väljavahetamist neile, keda pistiku sulamine on mõjutanud. 12VHPWR pistiku loomise eest vastutav standardiorganisatsioon PCI-SIG on otsustanud pärast teatatud probleeme pistikut muuta. Samuti on Intel soovitanud muuta ühendusklemmide disaini. PCI-SIG ütles oma avalduses, et Nvidia ja nende partnerid vastutavad endiselt oma toodete testimise eest ning arvestavad kasutaja poolsete vigadega.
RTX 4080 12GB
Peale RTX 4080 12GB versiooni välja kuulutamist sattus Nvidia tugeva kriitika alla. Nimetused RTX 4080 12GB ja RTX 4080 16GB viitasid sellele, et kahe kaardi erinevus seisneb ainult VRAMi mahus. Erinevalt teistest varasematest sama nimedega graafikakaardidest, mis olid oma parameetrite poolest lähedased, kasutab RTX 4080 12GB täiesti erinevat kiipi ja konfiguratsiooni kui võrrelda RTX 4080 16GB versiooniga. 22. oktoobril 2022 ütles Nvidia oma avalduses, et kaks RTX 4080 graafikakaarti tekitavad oma nimetustega segadust ning nad ei lase RTX 4080 12GB versiooni välja. 3. jaanuaril 2023 Nvidia kuulutas välja RTX 4070 Ti, millel on samad parameetrid, mis olid RTX 4080 12GB versioonil.
Regulaator
Regulaator (ingl controller) on tehnikas seade või seadis, mis koos andurite ja täituritega on ette nähtud masina, aparaadi või tehnoloogilise protsessi mingi parameetri nõutavais piires hoidmiseks või soovitud muutmiseks, nt vastavalt programmile. Enamasti toimub reguleerimine automaatselt (vt Automaatreguleerimine), kuid mõnel juhul nimetatakse regulaatoriks ka seadist, millega parameetrit muudetakse käsitsi, näiteks helitugevusregulaator (audiovõimendis), valgusregulaator (hämardi) jt.
pisi|300px| Reguleeritava objekti P väljundist [[tagasisideahela F kaudu sisendisse juhitava veasignaali toimel muudab regulaator C võimendust sellises suunas, et väljundsignaal läheneb nõutavale väärtusele]]
Automaatregulaatoreid liigitatakse mehaanilisteks, hüdraulilisteks, pneumaatilisteks ja elektrilisteks. Viimastest on kõige levinumad elektronregulaatorid.
Automaatregulaatori C sisendisse saabub veasignaal e, mis saadakse reguleeritava objekti P väljundist tagasisideahela F kaudu tuleva signaali tegeliku väärtuse y võrdlemisel nõutava väärtusega r (e = r – y). Regulaatori väljundsignaal u (juhtsignaal) muudab täituri vahendusel reguleeritava objekti töörežiimi nii, et reguleeritava suuruse y tegelik väärtus võimalikult vähe erineks nõutavast väärtusest r.
Roided
Roided (ladina keeles costae) on selgroogsete kehaõõne seinas paiknevad paarilised skeletiosad.
Roiete anatoomia, asend ja morfoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Kaladel
Kaladel ja paljudel kahepaiksetel on roided arenenud peaaegu kogu selgroo ulatuses.
Madudel
Madudel on roided skeleti osa ja igale selgroolülile (välja arvatud sabalülid) on kinnitunud üks paar roideid. Roided on väga liikuvad – et rinnaluu puudub, võivad need külje suunas laiali venida, lubades mao seedekulglal mahutada ka väga suurt saaki.
Inimesel
Inimesel on roided arenenud rindkere ulatuses, moodustades rinnakorvi külgosa, ning kujutavad endast eri pikkuse ja kaarega kõverdunud luid.
Roidel eristatakse sise- ja välispinda ning ülemist ja alumist serva, lisaks pind-, serv- ja keermikkõverust. Roide eesmine osa on roidekõhr ning tagumine pikem osa on roideluu.
Roideid on 24 (12 paari). Nende eesmised otsad on ühendatud 1.–7. roidel rinnakuga ja tagumised otsad rinnalülidega.
Roiete liigitus
Roided liigitatakse ehituse järgi:
Trauma ja patoloogia
Levinuimad vigastused on rindekere kergemad vigastused (traumad) – kas kukkumise või vägivallaakti tagajärjel tekkinud roidemurrud. Patoloogilise roidemurru korral võib olla tegemist kas osteoporoosi või ka pahaloomulise kasvajaga.
Kardiokirurgia
Mitmed tänapäevased operatiivse ravi meetodid võimaldavad näiteks südant opereerida rinnakut avamata.
Aasta prokurör
Aasta prokurör on Eesti aunimetus, mida antakse prokuröridele nende silmapaistvate töötulemuste eest.
Aasta prokuröre valitakse aastast 2002. Aasta prokuröri valivad välja juhtivprokurörid ja riigi peaprokurör.
August Reinart
August Reinart (21. august 1895 Särevere vald, Järvamaa – 22. november 1972 Winnipeg, Kanada) oli eesti põllumajandusteadlane.
Sumisti (tehnika)
pisi|60px|Sumisti tingmärk pisi|Piesosumisti Sumisti ehk summer (saksa k Summer, inglise k buzzer) on elektriline helisignalisatsiooni allikas. Sumisti signaal võib kosta helinana (elektromagnetilisel uksekellal, endisaegsel lauatelefonil) või pideva toonina. Pideva tooni allikaks on tänapäeval peamiselt piesoelement, nt suitsuanduril, äratuskellal, kodutehnikaseadmel, turva- ja valvesüsteemides.
Ivan Meštrović
Ivan Meštrović (15. august 1883 Vrpolje Horvaatia-Slavoonia kuningriik – 16. jaanuar 1962 South Bend Indiana osariik) oli horvaadi skulptor, arhitekt ja kirjanik. Ta omandas oskusi nii Splitis kui ka Viinis.
Roger Martí
pisi|Roger Martí 2014. aastal [[Valladolidi Reali särgis]] Roger Martí Salvador (tuntud lihtsalt kui Roger; sündinud 3. jaanuaril 1991 Torrentis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Elche.
Ta alustas klubikarjääri Valencias, debüteerides 2009. aastal Valencia reservmeeskonnas, kuid klubi põhimeeskonda ta ei jõudnud.
2011. aastal liitus ta Levantega. Aastatel 2011–2013 mängis ta põhiliselt Levante reservmeeskonnas. Hooajal 2012/2013 lõi ta Hispaania tugevuselt kolmandas liigas 22 väravat. Levante põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2012. aasta jaanuaris. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi Roger 2. detsembril 2012 mängus Celta de Vigo vastu.
Hooajal 2013–2014 mängis ta Levantest laenul Hispaania esiliigaklubis Real Zaragoza ning lõi liigas 12 väravat. Hooajal 2014–2015 ja hooaja 2015–2016 teises pooles mängis ta Hispaania esiliigas laenul Valladolidi Realis.
Alates hooajast 2016–17 kulus Roger Levante põhikoosseisu. Hooajal 2016–17 lõi ta Hispaania esiliigas 22 väravat ja oli sellega liigas paremuselt teine väravakütt. Lisaks aitas ta Levantel tagasi Hispaania kõrgliigasse jõuda. Hispaania kõrgliigas on Rogeri edukaim hooaeg olnud 2018–19, mil ta lõi 13 väravat.
Pärast seda, kui Levante hooaja 2021/22 järel Hispaania kõrgliigast välja langes, sõlmis Roger 2022. aasta augustis nelja-aastase lepingu Elchega.
Vesikringel
Vesikringel (saksa keeles Brezel) on Saksamaal populaarne väike pärmitainast kringel, mida on algselt vees keedetud ja hiljem küpsetatud. Vesikringlid on tavaliselt soolased, kuid võivad olla ka magusad, sageli tarvitatakse neid suupistena.
Algul paastutoiduna populaarsetest vesikringlitest, mille 13. sajandil tõid Taani katoliku mungad, arvatakse pärinevat muud Põhja-Euroopas levinud kringlitüübid. Luksemburgis on suure paastu neljas pühapäev Bretzelsonndeg ehk "vesikringlipühapäev", mil poisid kingivad tüdrukutele magusaid vesikringleid. Saksamaal, kus vesikringleid süüakse sageli tavalise leiva või saia asemel toidu kõrvale, leidub samuti ohtralt vesikringlitega seotud traditsioone. Nii tähistatakse Speyeri linnas juuli teisel nädalavahetusel Brezelfesti, mis on Reini ülemjooksul suuruselt teine õllefestival ja toob igal aastal linna umbes 300 000 külalist.
Levik Ühendriikides
Ameerika Ühendriikides tutvustasid vesikringleid 18. sajandil Saksa ja Šveitsi sisserändajad. Nüüdseks on USA vesikringlitööstuse väärtus kasvanud üle 550 miljoni dollari. Keskmiselt tarvitab iga ameeriklane aastas umbes 700 grammi vesikringleid. 1993. aastal avati Philadelphias vesikringlimuuseum. 2003. aastal kuulutas Pennsylvania kuberner Ed Rendell 26. aprilli riiklikuks vesikringlipäevaks, tunnustamaks vesikringlite tähtsust osariigi ajaloos ja majanduses.
Poliitilis-meditsiinilised nõuanded
2002. aasta jaanuaris meenutas USA president George W. Bush pressikonverentsil, kuidas ta vesikringli tõttu lämbuma hakkas, ning hoiatas: "Kui te sööte vesikringleid, närige enne neelamist. Kuulake oma ema."
Arvo Tuominen
pisi|Arvo Tuominen (1950. aastatel) Arvo Tuominen, hüüdnimega Poika (5. september 1894 Hämeenkyrö – 27. mai 1981 Tampere), oli soome vasakpoliitik ja ajakirjanik.
Ta sündis Hämeenkyrös 17-lapselises peres, tema isa Oskari Tuominen oli puusepp.
Iiri Vabariiklik Armee
pisi|"Vana IRA" - [[Iiri Vabariiklik Armee (1919–1922)]] Iiri Vabariiklik Armee (IRA) on nimi, mida kasutasid erinevad paramilitaarsed organisatsioonid 20. ja 21. sajandi Iirimaal. Selle nime all tegutsevad organisatsioonid on pühendunud veendumusele, et kogu Iirimaa peaks olema iseseisev vabariik, mis on vaba Briti võimust.
Algne Iiri Vabariiklik Armee (niinimetatud "Vana IRA") tekkis 1917. aastal Iiri Vabatahtlike ja Iiri Kodanike Armee liikmetest, hiljem tugevdasid nende ridu iirlastest sõdurid, kes naasid Iirimaale esimesest maailmasõjast. Iiri seaduste kohaselt oli see IRA revolutsioonilise Iiri Vabariigi, mille kuulutas 1919. aastal välja Dáil Éireann, armee.
Järgneva sajandi jooksul reorganiseerus ja muutus ja lõhenes esialgne IRA korduvalt, sellisel määral, et paljud hilisemad paramilitaarsete organisatsioonide on tuntud selle nimega - kõige tuntum neist Ajutine Iiri Vabariiklik Armee, mis oli üks võtmeosalistest Põhja-Iirimaa konfliktis. Praegused IRA organisatsioonid väidavad kõik, et just neil on ainuõigust selle nime kasutamiseks, kuna nad kõik peavad ennast algse IRA ainsaks legitiimseks järeltulijaks.
IRA-de ülevaade
Esimene IRA lõhenemine toimus pärast Inglise-Iiri lepingut 1921. aastal, kus lepingu pooldajad moodustasid vastloodud Iiri Vaba Riigi Rahvusarmee tuuma, samas kui lepinguvastased jõud jätkasid Iiri Vabariiklik Armee nime kasutamist. Pärast Iiri kodusõja lõppu (1922–23) eksisteeris IRA ühel või teisel kujul nelikümmend aastat, kui see jagunes 1969. aastal Ametlikuks Iiri Vabariiklikuks Armeeks ja Ajutiseks Iiri Vabariiklikuks Armeeks. Viimasest eraldusid aja jooksul veel mitmed organisatsioonid, nimelt Tõeline Iiri Vabariiklik Armee ja Järjepidev Iiri Vabariiklik Armee, kes mõlemad väitsid end olevat Iiri Vabariikliku Armee tegelik järeltulija.
Helle Vahersalu
Elulugu
Vahersalu on õppinud aastatel 1958–1961 Tartu Kunstikoolis ja seejärel Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, lõpetas selle 1967. aastal. Töötanud 1967. aastast Tartu Kunstikoolis ja aastatel 1991–1993 ka Tartu Ülikooli maaliosakonna õppejõuna.
Looming
Vahersalu alustas kunstnikuteed 1970. aastate alguses loodusest inspireeritud abstraktsionistlike maalidega, mida pingestab vaba hoogne pintslilöök. Viljelenud ka akvarelli, portreed, natüürmorti. 1970. ja 1980. aastatel oli Helle Vahersalu tuntud kui portretist, kes jäädvustas mitmeid toonaseid kultuuriinimesi.
Tema õpilaste seas on Sirje Petersen, Kalli Kalde, Tuuli Puhvel, Priit Pangsepp, Kristi Kongi, Merike Estna, Kerttu Lätt, Kadri Toom, Evelin Zolotko, Rauno Thomas Moss ja Katrin Maask.
2019. aastal ilmus tema loomingut tutvustav 232-leheküljeline eesti- ja ingliskeelne raamat "Helle Vahersalu. Lumi, rooste, värv".
Ohvrisuits
"Ohvrisuits" on 1920 ilmunud Gustav Suitsu luulekogu, mille kirjastas Varrak. "Ohvrisuits" sisaldab Suitsu armastusluuletusi aastatel 1904–1920. Luulekogus on 182 lehekülge. Luulekogu illustreeris Ado Vabbe.
Fraternitas Slavia
Fraternitas Slavia oli Eestis tegutsenud vene üliõpilasorganisatsioon.
Organisatsioon asutati 1. detsembril 1922 Tartu ülikooli juures. Organisatsioonil oli Tallinna konvent, mis registreeriti 1. septembril 1926 Tallinna tehnikumis.
1929 organisatsioon suleti kolmeks aastaks ja sulgemine oli seotud vaidlusega teise vene üliõpilasorganisatsiooniga Fraternitas Aeterna. Keelu ajal tegutses organisatsioon kuni 1932 nime all Fraternitas Ruthenia. 1932 Fraternitas Slavia taasasutati. Organisatsioon suleti 1940.
Lēdurga-Turaida kihelkond
Lēdurga-Turaida kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Loddiger-Treyden, läti keeles Lēdurgas-Turaidas draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Riia kreisis.
Kassikuru tiik
Kassikuru tiik on tehisjärv Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Penuja külas.
Järve pindala on 2,2 ha, valgla suurus 1 km², kõrgus merepinnast 73 m ja vee maht 23 000 m³. Järves asub üks saar pindalaga 0,02 ha. Järvest voolab välja kraav Penuja järve. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
T-16 (iseliikuv šassii)
pisi|T-16 traktor T-16 on diiselmootoriga iseliikuv šassiitraktor.
Ajalugu
Harkovi iseliikuvate šassiide tehas toodab alates 1956. aastast kuni tänapäevani neljarattalisi raamtraktoreid, mida agregaadis ripp-ja haakemasinatega kasutatakse köögiviljakasvatuses, puuviljaaedades vaheltharimiseks, aga ka loomafarmides ja ehitusbrigaadides transporditöödel ning töödeks ehitusel (mitmesugused tõstukid) ja teedemajanduses (teede märgistamise masinad) kasutatavate eriseadmetega.
John Gurdon
Sir John Bertrand Gurdon (sündinud 2. oktoober 1933) on Suurbritannia arengubioloog.
Noorus
Gurdon õppis Edgeboroughi koolis ja seejärel Etoni kolledžis, kus ta oli oma bioloogia aastagrupi 250 poisi seas viimane ning ühtlasi kehvade õpitulemustega ka kõigis reaalainetes. Koolmeister kirjutas aruande, milles öeldi: "Usun, et tal on ideid teadlaseks saamise kohta, tema praeguse seisu valguses on see üsna naeruväärne." Gurdon selgitab, et see on ainus dokument, mille ta kunagi raaminud on. Gurdon on öelnud reporterile: "Kui sul on probleeme, näiteks katse ei toimi, mida sageli juhtub, on meeldiv endale meelde tuletada, et võib-olla on asi enda kehvades oskustes antud töös ja koolmeistril võis olla õigus."
Gurdon läks Oxfordi ülikooli Christ Church College'isse klassikalist filoloogiat õppima, kuid otsustas sellest loobuda zooloogia kasuks. Enda doktorikraadiks õppis ta tuuma siirdamist kannuskonna Michael Fischbergi käe all Oxfordis. Pärast järeldoktori California Tehnoloogiainstituudis naasis ta Inglismaale ja asus tööle Oxfordi ülikooli zooloogia osakonnas (1962–1971).
Rakutuuma vahetus
1958. aastal kloonis Gurdon Oxfordi ülikoolis viibides edukalt konna, kasutades selleks suur-kannuskonna kullese keharaku tuumi, see töö oli oluline laiendus Briggs ja King tööle 1952. aastal. Sel ajal ei suutnud ta lõplikult näidata, et siiratud tuumad pärinevad täielikult diferentseerunud rakust, selleni jõudis lõpuks 1975. aastal Šveitsis Baseli immunoloogiainstituudis töötav rühm. Nad siirdasid antikeha tootva lümfotsüüdi tuuma (tõend selle täieliku diferentseerumise kohta) munarakkudesse ja said elusad kullesed.
Gurdoni katsed köitsid teadusringkondade tähelepanu, kuna see muutis arengu mõistet ning tema välja töötatud vahendeid ja tehnikaid kasutatakse tuumaülekandeks tänapäevalgi. Termin kloon (antiik-kreeka sõnast κλών (klōn, "oks")) oli taimedele viidates olnud kasutusel juba 20. sajandi algusest. 1963. aastal sai Briti bioloogist J. B. S. Haldanest Gurdoni tulemusi kirjeldades üks esimestest, kes kasutas loomadele viidates sõna "kloon".
mRNA avaldumine
Gurdon ja tema kolleegid olid ka teerajajad kannuskonna (Xenopus) munade ja munarakkude kasutamisel mikroinjekteeritud mRNA molekulide tõlkimiseks – tehnika, mida on laialdaselt kasutatud kodeeritud valkude tuvastamiseks ja nende funktsiooni uurimiseks.
Uuemad uuringud
Gurdoni hiljutised uuringud on keskendunud rakkude diferentseerumisega seotud rakkudevaheliste signaalitegurite analüüsimisele ja siirdamiskatsetes tuuma ümberprogrammeerimisega seotud mehhanismide, sealhulgas histoonivariantide rolli ja siiratud DNA demetüülimise selgitamisele.
Tunnustus
Gurdon võeti 1971. aastal Kuningliku Seltsi liikmeks ja löödi rüütliks 1995. aastal. 2004. aastal nimetati Wellcome Trust / Cancer Research UK rakubioloogia ja vähi instituut tema auks ümber Gurdoni instituudiks Ta on saanud arvukalt autasusid, medaleid ja aunimetusi.
2003. aastal valiti ta USA Meditsiiniakadeemia välisliikmeks.
2005. aastal valiti ta Ameerika Anatoomikute Assotsiatsiooni auliikmeks. Talle anti 2009. aastal Albert Laskeri meditsiiniliste põhiuuringute auhind. 2017. aastal pälvis Gurdon Ameerika Akadeemia Kuldplaadi auhinna.
Nobeli auhind
2012. aastal anti Gurdonile ja Shinya Yamanakale Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind "avastuse eest, et küpseid rakke saab ümber programmeerida pluripotentseteks".
Ohulähedased
pisi|Ohustatuse kategooriad grupeeritult ja ingliskeelsete lühenditena
Ohulähedased (inglise near threatened, lühendatult NT) on Rahvusvahelise Looduskaitseliidu (IUCN) üks ohustatuse kategooriatest, mis määratakse elusolevale taksonile.
Ohulähedasi liike ähvardab lähitulevikus looduses väljasuremine.
Lõman
Lõman (ukraina keeles Лиман) on linn Ukrainas Donetski oblastis, 136 km kaugusel Donetskist põhjas. Lõman on Kramatorski rajooni halduskeskus.
Lõmani elanike arv on 22 509 ja asustustihedus on keskmiselt 1125 inimest ruutkilomeetri kohta.
Ajalugu
1667. aastal asutatud Lõman (1925–2016 Krasnõi Lõman) sai linnaõigused 1938. aastal.
Donbassi sõja ajal peeti linnas ja selle ümbruses ägedaid lahinguid valitsusvastaste relvajõudude üksuste ja valitsusvägede vahel.
Sõjategevus 2022. aastal
2022. aasta 24. veebruaril tungis Venemaa Ukrainale kallale ning 23. mail ründasid Vene väed Lõmani. Linn okupeeriti 27. mail. 10. septembril ilmusid meedias teated, mille kohaselt oli Ukraina maavägi 2022. aasta septembris alanud vasturünnaku ajal asunud Lõmani tagasi vallutama. 30. septembril 2022 võtsid Ukraina väed enda kontrolli alla Lõmani lähedal asuva Drobõševe. Lõman vabastati Ukraina vägede poolt 1. oktoobril 2022.
Aleksander Kivilaan
Aleksander Kivilaan (kuni 1935 Kustasson; 7. juuli (vkj)/20. juuli 1906 Jäärja vald, Saarde kihelkond, Pärnumaa – 28. detsember 1997 East Lansing, Inghami maakond, Michigan) oli Eesti ja Ameerika Ühendriikide põllumajandusteadlane.
Ta lõpetas 1927. aastal Pärnu Linna Eraõhtuühisgümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1928–1932 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta Üliõpilasselts Liivika liige alates 1928. aastast. Ta kaitses 1935. aastal magistriväitekirja "Viljapuuseenvähk (Nectria galligena B res.), selle esinemisest Lõuna-Eestis ja tõrjest" ning sai põllumajandusmagistri kraadi.
Ta täiendas end Tartu Ülikooli stipendiaadina aastatel 1936–1938 Berliini Põllumajandusülikoolis aianduse ala ning aastatel 1938–1939 Zürichi Tehnikaülikoolis. Ta õppis 1950. aastatel Michigani Ülikoolis, kaitses seal 1957. aastal doktoriväitekirja välistegurite ja viirushaiguste mõjust pelargooniumi tüvepõletiku arengule ning sai doktorikraadi.
Ta töötas aastatel 1932–1935 Tartu Ülikooli aianduse katsejaamas ja oli aastatel 1940–1944 ülikoolis õppejõud. Ta läks 1944. aastal Saksamaale ja 1949. aastal Ameerika Ühendriikidesse.
Ta õppis ja oli õppejõud Michigani Ülikoolis kuni 1977. aastani. Pensionärina jätkas ta oma seniseid uurimistöid. Tema uurimisalad olid aiandus, taimekaitse ja taimefüsioloogia; ta on ka käsitlenud rakuseina füsioloogiat, keemiat, geneetilist transformatsiooni, alkaloidide sünteesi ning seemnete puhkeseisundi füsioloogiat.
Lytton
Lytton on asula Briti Columbias Kanadas, Thompsoni ja Fraseri jõe ühinemiskohal, Fraseri idakaldal.
2021. aasta 29. juunil registreeriti asulas Kanada kõigi aegade kõrgeim registreeritud õhutemperatuur, 49,6 °C.
2021. aasta 30. juunil evakueeriti asula elanikud laastava tulekahju tõttu. pisi|Thomsoni ja Frasieri jõe ühinemiskoht|tühi
Iannis Xenakis
pisi|Iannis Xenakis (1975) Iannis Xenakis (ka Yannis Xenakis; kreekapäraselt Iánnis Xenákis (Ιάννης Ξενάκης); 29. mai 1922 Brăila, Rumeenia – 4. veebruar 2001 Pariis) oli kreeka päritolu helilooja ja arhitekt, kes elas põhiliselt Prantsusmaal.
Ta lõi alates 1954. aastast muusikat uues tehnikas, mida nimetatakse stohhastiliseks muusikaks. See meetod kasutab muu hulgas tõenäosusteooriat ja hulgateooriat.
Ta õppis Ateena Rahvuslikus Tehnikaülikoolis ja Pariisis Le Corbusier' käe all arhitektuuri ning Pariisis Arthur Honeggeri, Darius Milhaud' ja Olivier Messiaeni käe all kompositsiooni.
Aastal 1966 rajas ta Pariisis keskuse Centre d'Études de Mathématique et Automatique Musicales (CEMAMu) ning 1967 Bloomingtonis Indiana Ülikooli juures keskuse  Center of Mathematical and Automated Music. Ta õpetas Pariisi ülikoolis.
Helitöid
Ta on loonud ka vokaalteoseid, elektroonilist muusikat ja klaverimuusikat.
Mary Stuarti hukkamine
"Mary Stuarti hukkamine" on Alfred Clarki poolt Ameerikas 1895. aastal loodud tummfilm.
Filmis kujutatakse Šoti kuninganna Mary Stuarti hukkamist.
Rychtal
Rychtal (saksa keeles Reichthal) on küla Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Kępno maakonnas, Rychtali valla halduskeskus. Rychtal asub Kępnost umbes 18 km edelas.
Rychtal sai linnaõigused 1294. aastal, kuid kaotas need 1934. aastal.
Jaan Naaris
Ta oli Üliõpilasselts Liivika liige alates 1914. aastast.
17. jaanuaril 1919 otsustas Eesti Ajutine Valitsus "...lahingus saadud haavadesse ärasurnud Jaan Naaris'e hauale Ajutise Valitsuse nimel pärg panna ."
Sikorsky S-300
Sikorsky S-300 (varem Hughes 300 ja Schweizer 300) on kerge üldotstarbeline kopter. Algselt tootis kopterit Hughes Helicopters (Hughes 269 edasiarendusena), seejärel Schweizer Aircraft.
2004. aasta augustis sai Schweizeri omanikuks Sikorsky Aircraft ja alates 2009. aasta veebruarist on kopteri tähistus Sikorsky S-300C.
Ühe kolmelabalise peatiivikuga kolbmootoriga S-300 kopterit kasutatakse peamiselt väljaõppeks ja põllumajanduses.
Sikorsky S-300 baasil on töötatud välja elektrimootoriga kopter Sikorsky Firefly.
Aastatel 1999–2006 kuulus üks Schweizer 300 ka Politsei- ja Piirivalveameti lennusalgale.
Käitajad
pisi|Schweizer 300C pisi|Schweizer 300CB
Kirjeldus
pisi|Schweitzer 300CB kabiini interjöör
Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskuse aastaraamat
Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskuse aastaraamat on Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskuse välja antav aastaraamat.
Esimene aastaraamat ilmus 2002. Aastast 2011 antakse raamatut välja kord iga kahe aasta tagant.
Alexander Kofkin
Aleksander Kofkin (sündinud 11. mail 1941) on Austria kodakondsusega Eesti toiduaineärimees, kes tegeleb Tallinnas äritegevusega ning omas kuni aastani 2011 Viimsis eraresidentsi.
III liiga 2012
III liiga 2012 on Eesti jalgpalli tugevuselt neljas liiga III liiga 2012. aasta hooaeg, mis jaguneb nelja tsooni - ida, põhi, lõuna ja lääs.
Alexander Kofkin
Talle kuuluvad näiteks Estkompexim Toitlustus OÜ ja Meriton Hotels AS.
Eesti Rahvuskultuuri Fondi Alexander Kofkini fond toetab näitlejate ja lavastajate täiendusõpet välismaal.
III liiga 2012
III liiga põhjatsooni üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad III liiga põhi 11. koht ja IV liiga põhi 2. koha meeskonnad III liiga põhjatsooni üleminekumängudel, kus kahe mängu kokkuvõtte võitja mängib tulevasel aastal III liiga 2013 ja kaotaja IV liiga 2013.
Alexander Kofkin
Tallinna Tehnikaülikooli Arengufondi Alexander Kofkini stipendiumiga toetati TTÜ Tallinna Kolledži üliõpilasi, et aidata kaasa üliõpilaste õppimismotivatsioonile ja akadeemilise personali järelkasvule Tallinna Tehnikaülikoolis.
III liiga 2012
III liiga lõunatsooni üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad III liiga lõuna 11. koht ja IV liiga lõuna 2. koha meeskonnad III liiga lõunatsooni üleminekumängudel, kus kahe mängu kokkuvõtte võitja mängib tulevasel aastal III liiga 2013 ja kaotaja IV liiga 2013.
III liiga läänetsooni üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad III liiga lääs 11. koht ja IV liiga lääs 2. koha meeskonnad III liiga läänetsooni üleminekumängudel, kus kahe mängu kokkuvõtte võitja mängib tulevasel aastal III liiga 2013 ja kaotaja IV liiga 2013.
Arnold Jürgens
Arnold Johannes Jürgens VR I/3 (3. oktoober (vkj)/ 15. oktoober 1892 Rakke küla, Simuna kihelkond, Virumaa – 13. aprill 1918 Helsingi, Soome) oli Eesti vabadusvõitleja.
Eesti Spordiselts Kalevi esimees 1917. aastal ja Eesti Sõjaväelaste Büroo liige.
Hukkus Jüri Vilmsi missioonil Soome.
Vene ääremaad
"Vene ääremaad" (originaalpealkirjaga "Окраины России") on 1868-1876 ilmunud Juri Samarini kuueköiteline sari Venemaa keisririigi ääremaade (see tähendab Baltikumi) kohta.
1. köites "Русское Балтийское поморье в настоящую минуту" kritiseeris Samarin Balti erikorda ja privileege, nõudes nende kaotamist ja pooldades Baltimaade tugevamat sidumist Venemaaga.
3. köites käsitles Samarin Liivimaa talupoegade astumist õigeusku (usuvahetusliikumine).
4. ja 5. köites käsitles Samarin võitlust õigeusklike talupoegade õiguste eest Baltikumis.
6. köites käsitles Samarin Liivimaa talurahvaküsimust laiemalt.
Darth Plagueis
Darth Plagueis on tegelane George Lucase "Star Warsi" ulmemaailmas. Ta on üks kuulsamaid Sithi isandaid. Tegelast mainitakse esimest korda 2005. aasta filmis "Star Wars: Osa III – Sithi kättemaks".
Puhastuskulu
Puhastuskulu ehk saneerimiskulu (inglise clean-up cost) on kulu keskkonna või selle komponentide puhastamiseks saastusest, heitmetest jms.
Puhastuskulu saab arvestada näiteks jääkreostuse kõrvaldamisel.
Poolkadents
Poolkadents (inglise keeles imperfect cadence, half cadence, half close, semi-cadence, prantsuse keeles cadence suspendue, saksa keeles Halbschluss, itaalia keeles cadenza sospesa ) on muusikas kadents, mis peatub dominandil.
UPA
UPA või Upa võib tähendada järgmist:
Antiseptiline toime
Antiseptiline toime on 99% määral mikroobide hävitamine elusatel kudedel antiseptilise vahendi mõjul.
Näo antiseptika jaoks on kõige parem salitsüülhapet sisaldav piiritus, mis ühteaegu ravib ka naha kontuuri ja vähendab aknest tekkinud põletikulist punetust.
Xenotarsosaurus bonapartei
Xenotarsosaurus bonapartei oli suur Hilis-Kriidi aegne dinosaurus, kahejalgne lihasööja teropoodide rühmast Abelisauroidea, perekonna Xenotarsosaurus ainus teadaolev liik.
Tema jäänuseid on leitud Argentinast.
Kõige suurem sõber
"Kõige suurem sõber" oli lastesaatesari Eesti Televisioonis 1980. aastatel. Esimesed saated olid eetris sügisel 1982 ja viimane mais 1990.
Saate autor oli Lilian Põldre, režissöör Tiiu Vahi, kunstnik Gunta Randla.
Hallhai
Hallhai (Carcharhinus) on hallhailaste sugukonda kuuluv haide perekond.
Perekonda kuulub 35 liiki:
Wilma Murto
Ta püstitas 2016. aastal Zweibrückenis teivashüppes juunioride maailmarekordi 4.71. Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis pääses ta finaali ning oli tulemusega 4.45 seitsmes. Rio de Janeiro olümpiamängudel hüppas ta kvalifikatsioonis 4.30 ning sai 24. koha.
Euroopa kaugseiresatelliit
Euroopa kaugseiresatelliit (ingl k European Remote-Sensing Satellite) on Euroopa kosmoseagentuuri polaarorbiiti kasutavate kaugseire satelliitide programm.
Wilma Murto
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is sai ta tulemusega 4.60 kuuenda koha. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis parandas ta finaalis isiklikku rekordit 13 sentimeetri võrra ning võitis Euroopa meistrivõistluste rekordiga 4.85 kuldmedali.
Euroopa kaugseiresatelliit
ERS-1 lennutati orbiidile Ariane-4 raketiga 1991. aasta juulis. Sellele järgnes teine satelliit (ERS-2) 1995. aastal. Sel ajal olid mõlemad ERS-satelliidid kõige kõrgetasemelisemad Maa kaugseireinstrumendid, mis Euroopas on välja töötatud ja kosmosesse saadetud. ERS-1 missioon lõppes 1999. aastal, kattudes osaliselt 1995. aastal tööd alustanud uuema ERS-2 tööperioodiga. Need edukad Euroopa Kosmoseagentuuri satelliidid on kogunud tohutu hulga väärtuslikke andmeid Maa pinna, ookeanide ja polaaralade kohta. Nende andmete põhjal on suudetud jälgida ja uurida looduskatastroofe nagu üleujutused ja maavärinad ka kõige vähemasustatud maakera punktides. ERS-satelliidid on globaalsel tasemel avardanud arusaamu ookeanide ja atmosfääri vastastikmõjudest, hoovustest ning muutustest Arktika ja Antarktika jääkilbis, andes klimatoloogidele hulgaliselt väärtuslikku informatsiooni. Nende satelliitide abil on samuti olnud võimalik jälgida põllundusalasid, metsi, rannajooni ja merereostust. Maakasutuse muutuste, näiteks vihmametsade hävitamise jälgimine on aidanud valitsustel silma peal hoida paljudel lokaalsetel ja globaalsetel keskkonnaprobleemidel.
Wilma Murto
2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Istanbulis võitis Murto tulemusega 4.80 Tina Šutej ja Amálie Švábíková ees kuldmedali.
Murto isiklik rekord välitingimustes on 4.85, mis on hüpatud 17. augustil 2022 Münchenis. Sisetingimustes on tema isiklik rekord 4.80, mis on püstitatud 4. märtsil 2023 Istanbulis. Mõlemad tulemused on ka Soome rekordid.
Euroopa kaugseiresatelliit
Andmete kasutamine
Tänapäeval kasutab Euroopa kaugseiresatelliitide andmeid mitusada uurimisrühma üle maailma, kaasates töösse üle 2000 teadlase. Paljud uurimused, kus on kasutatud ERSi andmeid, on loonud rahvusvahelise initsiatiivi keskkonnapobleemidega tegelemiseks. Kõige märkimisväärsem on ehk Valitsustevaheline Kliimamuutuste Nõukogu (IPCC), mille tegevus on viinud Montreali protokollini, mis ülemaailmselt vähendab aerosoolide tootmist.
Instrumendid
Suurim ERS-süsteem, mis hõlmab nii tehisavaradari kui ka tuule hajumise mõõturi funktsiooni. Sellel instrumendil on kolm tööolekut: kujutiste ja lainete mõõtur (teostab tehisavaradar) ning tuulemõõtur. Kujutiste mõõtmise olekus tekitab tehisavaradar detailseid pilte 100 km laiusest maa-alast öösel ja päeval ilmastikuoludest sõltumatult. Tuule ja lainete mõõtmise režiimis mõõdab instrument pidevalt ookeanipinna kohal olevaid tuulekiirusi ja -suundi ning annab informatsiooni ookeani lainetuse mustrite suuna ja kuju kohta. Mõõdab satelliidi kõrgust merepinnast mõne sentimeetri täpsusega, aitab teada saada satelliidi täpset asukohta orbiidil. Lisaks annab see informatsiooni ookeanide lainete kõrguse ja tuule kiiruse kohta. Koosneb kahest instrumendist: infrapuna-radiomeeter ja passiivne mikrolainesensor. Infrapunasensor mõõdab pinnalähedast temperatuuri 0,5-kraadise täpsusega. ERS-2 puhul on seda süsteemi edasi arendatud ja sellega saab teha mõõtmisi ka elektromagnetlainete nähtavas piirkonnas, mis omakorda võimaldab uurida maastiku taimkatet. Mikrolainesensor on passiivne instrument, mis mõõdab veesisaldust atmosfääris. Üha suurenev huvi atmosfääri osoonitaseme suhtes tingis selle instrumendi lisamise ERS-2 külge. Ultravioletses ja nähtavas diapasoonis mõõtev spektromeeter annab informatsiooni osooni ja aerosooli tasemete kohta.
ERS-1 ja ERS-2 tandemoperatsioonid
1990. aastal võeti vastu otsus ehitada ERS-2, selle peamine eesmärk oli toona ERS-1 töö jätkamine – andmekogumise pidevus. Kui 1993. aasta lõpus sai selgeks, et ERS-1 seisab tehniliselt töökorras oluliselt kauem kui 30 kuud, mis oli algne ERS-1 nominaaltööaeg, siis pandi üha enam ette, et ERS-1 ja ERS-2 teeksid mõne kuu või koguni terve aasta vältel mõõtmisi samaaegselt. Mitmete uurimuste tulemusena leiti, et ERS-1 plaanitust kauem töökorras hoidmine võiks olla potentsiaalselt piisavalt kasulik. Iseäranis pakkus teadlastele huvi saada mõlema satelliidi üheaegseid tehisavaradari andmeid interferomeetria rakenduste jaoks. 23. märtsil 1995 teatas Euroopa kosmoseagentuur ERS-1/ERS-2 üheksakuuse nominaalajaga tandemoperatsiooni käivitamisest sama aasta sügisel, mis pidi ERS-1 elus hoidma 1997. aasta aprillini.
ERS-1 ja ERS-2 lendasid samal orbitaaltasandil 98,5-kraadise nurga all Maa ekvatoriaaltasandiga, andes satelliitidele nähtavuse kogu maakera üle, kuna Maa pöörleb satelliitide all. Satelliidid katavad kogu Maa pinna teatud perioodi jooksul, mis sõltub orbiidi kõrgusest. ERS-1 ja ERS-2 lendasid samal orbiidil keskmise kõrgusega 785 km, mis andis selleks perioodiks 35 päeva. Kuna tandemoperatsiooni eesmärgiks on saada satelliitidelt andmeid identsetest asukohtadest, kuid kahe satelliidi samaaegne samas asukohas viibimine pole võimalik, olid satelliidid seadistatud nii, et ERS-2 trajektoori projektsioon maapinnal oleks täpselt sama, mis oli ERS-1 puhul 24 tundi varem.
Tandemoperatsiooni kasulikkus seisnes selles, et ühe satelliidi puhul saadi infot iga maapinna punkti kohta iga 35 päeva järel. See infohulk kahekordistus, andes täpsemaid tulemusi. Ajaintervall andmete saamise vahel vähenes, lubades koostada väiksema sammuga ehk täpsemaid aegridu. Lisaks, kui ühe satelliidi nadiirisuunaline instrument mõõdab samu parameetreid samades punktides, mida teise satelliidi külgsuunaline instrument, siis on võimalik arvutada tulemusi kahel viisil, saades usaldusväärsemaid tulemusi.
Tehisavaradari interferomeetria
Interferomeetriline tehisavaradar, mis varem on olnud lennukitega teostatav tehnoloogia, näitas oma tõelist potentsiaali ERS-1 pardal. See tehnika eeldab mitut satelliidi ülelendu ühelt maa-alalt, et saada sobilik piltide paar. Ühe pildi iga piksli faasiväärtusest lahutatakse teise pildi sama piksli faasiväärtus ja saadakse faasierinevuse pilt ehk interferogramm. Teades orbiidi parameetreid, saab interferogrammi abil tuletada vertikaalliikumiste mudeli. Siiski on teatud kitsendavad asjaolud, mis takistavad interferomeetriat rakendamast ainult ühe tehisavaradari abil.
Mõlemad kitsendused saavad likvideeritud kahte satelliiti kasutava tandemoperatsiooni korral.
ERS-missioonide lõpp
2000. aasta märtsis viis arvuti- ja güroskoobirike ERS-1 missiooni lõppemiseni. Sellele vaatamata pidas ERS-1 orbiidil vastu üle kolme korra kauem, kui algselt plaanitud 30 kuud. Ka ERS-2 tegutses oluliselt kauem, kui algselt plaanitud 3 aastat, ületades pardal tekkinud kriitilisi probleeme. 2001. aastal, pärast mitut güroskoobisüsteemide riket, suudeti välja töötada innovaatiline viis ERS-2 missiooni juhtimiseks ilma güroskoopideta. 2003. aastal ütles üles pardal olnud andmesalvestussüsteem, mis viis selleni, et missiooni andmeid hakati saama ainult reaalajas. Selliste jooksvate muudatustega lasti ERS-2 missioonil kesta 2011. aasta 5. septembrini, kui kell 13:16:38 missioon lõpetati tahtlikult, lülitades ERS-2 akud välja ja jättes ta orbiidile, kust satelliit aegamööda siseneb Maa atmosfääri ning laguneb atmosfääris täielikult 25 aasta jooksul, nagu rahvusvaheline standard ette näeb. ERS-2 missioon ei olnud enam vajalik, kuna aja jooksul on sarnastel eesmärkidel orbiidile lennutatud paremaid ja täiuslikumaid satelliite, näiteks Envisat ja TerraSAR-X.
Juha Sipilä valitsus
Juha Sipilä valitsus oli Soome 74. valitsus. Peaminister Juha Sipilä juhitav valitsus astus ametisse 29. mail 2015. Valitsuse moodustasid Soome Keskerakond, Põlissoomlased ja Rahvuslik Koonderakond. Valitsuses oli 14 ministrikohta, mis on 3 vähem kui eelnevas Alexander Stubbi valitsuses.
Valimistel sai kõige enam hääli juurde Juha Sipilä juhitud Soome Keskerakond, kes 35 koha asemel said 49 kohta. Timo Soini juhitud Põlissoomlased kaotasid ühe koha, saades 38 kohta. Alexander Stubbi juhitud Koonderakond kaotas 7 kohta, saades 37 kohta.