cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alvareze hüpotees
Eellugu
Selle küsimusega pöördus ta oma isa Luis Alvareze poole, kes samuti töötas Berkeleys. Vajalikud uuringud tehti Lawrence'i Berkeley kiirguslaboris. Tulemus üllatas neid mõlemaid. Uuritava savikihi iriidiumisisaldus oli kümneid kordi kõrgem kui tavalistes maakoore kivimites. Maakoores on iriidium küllaltki haruldane, küll aga leidub seda rohkelt komeetides ja asteroidides. Sai arusaadavaks, et meteoroidid ei lange Maa peale alalise sagedusega. Aeg-ajalt langevad Maale suuremad taevakehad. Alvarezed leidsid, et 66 miljonit aastat tagasi tabas Maad Kriidi-Paleogeeni vahetusel iriidiumi sisaldav meteoroid, mis põhjustas Kriidi ajastu lõpul toimunud suure väljasuremise. Hävis suur osa maa- ja meretaimestikust ning neist toituvad organismid.
Artikkel Science'is (1980)
1980. aastal ilmus Luis Alvaraze ja Walter Alvareze ning kahe Lawrence'i Berkeley labori tuumakeemiku Frank Asaro ja Helen V. Michaeli ühisartikkel Science'is "Extraterrestrial Cause for the Cretaceous-Tertiary Extinction: Experiment and Theory", milles nad esitasid oma uurimuste tulemused ja andsid teoreetilise tõlgenduse neile.
Luis Alvarez ja tema kolleegid esitasid ka väljasuremise võimaliku mehhanismi. Suure meteoroidi langemine tekitas plahvatuse, mille tulemusena õhku kerkinud tolmu- ja suitsupilved varjutasid taeva niivõrd pikaks ajaks, et suur osa taimestikust hävis. See aga põhjustas teiste elusorganismide hukkumise.
Obligatsiooniõigus
Obligatsiooni tekkimine
Obligatsiooniõigusliku suhte tekkimiseks peab olema kindel juriidiline fakt. Roomas oli esialgu obligatsiooni tekkimise aluseks mingi süütegu või kahju tekitamine, mille puhul tekkis vastutus. Varaline vastutus tekib hiljem. Obligatsioonid võivad tekkida mitmesugustest alustest. Vanimal ajal oli obligatsioonide tekkimise peamiseks aluseks kriminaalõiguslik süütegu. Hilisemal ajal sai peamiseks aluseks juriidiline tehing, nt leping, millele lisanduvad tsiviilõiguslikud deliktid.
Obligatsioonide liigid
Justinianuse "Institutsioonides" on öeldud, et obligatsioonid tekivad neljal alusel (I.3.13.2.). Obligatsioonid jagunevad tekkimise aluste järgi:
Rooma obligatsiooniõiguses võib täheldada kahte ajaloolist kihti: vanima ius civile ja hilisema aja obligatsioonide süsteem. Sellele vastab obligatsioonide jaotus: obligationes civiles ja obligationes honorariae. Tsiviilsed obligatsioonid on normeerinud Rooma rahva seadusandlikud organid või on seda tehtud Rooma juristide interpretatsioonide põhjal. Honoraarsed obligatsioonid on niisugused, mida on preetor oma praktikaga kujundanud.
Obligatsioonil on täielik juriidiline väärtus vaid siis, kui see on kaitstud kohtuliku hagiga. Sellisel jaotusel põhinevad hagid jagunevad:
Obligatsiooni subjektid
Vanemal ajal oli obligatsioon võlgniku ja kreeditori isiklik seos, mistõttu polnud võimalik obligatsiooni poolte asendamine teiste isikutega. Et käibe arenemisega kerkis obligatsioonides esile varanduslik pool, hakati aegamööda lubama ka ühe lepingupoole asendamist teise isikuga.
Samas obligatsioonis on mõeldav ühe kreeditori asendamine teise kreeditoriga. Sellist isikute muutust obligatsioonis, kus üks kreeditor annab temale kuuluva nõudeõiguse üle teisele isikule, nimetatakse loovutuseks ehk tsessiooniks (ld cessio).
Peale muutuste kreeditori poolel võib obligatsioonis muuta ka deebitori poolt. Samas obligatsioonis ühe deebitori asendamist teisega nimetatakse võla ülekandmiseks. Võlakohustuse ühelt teisele deebitorile ülekandmiseks on alati vajalik kreeditori nõusolek.
Natsareenid
Natsareenid olid algkristlased kes hakkasid Jeesust messiaks pidama. Natsareenid moodustasid esimesel sajandil erakonna juutluse sees. Natsareenid on ajalooliselt täpsem nimetus kui messialased.
Jaakobi juhitud Jeruusalemma algkogudust hakati kutsuma natsareenideks. Pärast aastaid kestnud erimeelsusi kujundas Paulus kristlikud kogudused variseride eeskujul. Need, kes Pauluse hajala hellenistlikke juute tunnustasid, moodustasid natsareenide erakonna; aga neid, kes olid hellenistlike juutide vastu, hakati hiljem ebioniteks nimetama. Kui 1. sajandi keskel pKr oli sõna "natsareenid" algkoguduste liikmete üldnimetus, ilmselt pärast 70. aastat pKr sai natsareenidest juudakristlik erakond.
Nimetus "naatsaretlane" ei viita tundamtule külale (puudub Vanas Testamendis ja 1. sajandi allikates), vaid Jeesuse päritolule Taaveti soost. Külas, mida hiljem hakati nimetama "Naatsaretiks" (Natsara 'võsaküla'), elasid Taaveti järeltulijad. Jeesuse suguastega arvestasid isegi Rooma keisrid Vespasianus ja Domitianus (Hegesippos). Domitianus kutsus Jeesuse vennaks nimetatud Juuda (Mk 6:3) lapselapse Rooma, et näha Taaveti järglast. Natsareenideks nimetati ka algkristlasi (Ap 24:5), kelle esimesed juhid, Jeruusalemma kaks esimest piiskoppi, olid Jeesuse sugulased (Jaakob ja Siimeon, Kloopase poeg). Epiphanios ja Hegesippos nimetavad natsoraideks (kr nazaraioi) juudakristlaste rühmitust Iisraelis. Kohalikke olusid mitte tundvad Eirenaios, Origenes ja Eusebios nimetasid kõiki juudakristlasi ebioniteks. "Naatsaretiks" nimetatud külas elasid Jeesuse sugulased kuni iraanlaste sissetungini 614. aastal. Praegu kasutavad juudid kristlaste kohta nimetust notsrim ja araablased nassara.
Kalnakrogs
Kalnakrogs on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Liezēre vallas.
Kalnakrogs asub valla loodeosas. Küla jääb valla keskusest Liezērest 8, piirkonna keskusest Madonast 30 ja Riiast 136 kilomeetri kaugusele. Kalnakrogs jääb 271 meeri kõrguse Klētskalnsi mäe jalamile, asudes merepinnast 255 meetri kõrgusel. Nii on tegemist ühe kõrgeima asukohaga asulaga Lätis.
Külas on Mēdzūla raamatukogu. Sinna jääb Kalnakrogsi bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas ligikaudu 75 elanikku.
Keila Kultuurikeskus
pisi|Keila Kultuurikeskus (oktoober 2011) Keila Kultuurikeskus (varem Keila kultuurimaja) on Harju maakonnas Keilas asuv kultuurimaja.
Keila Kultuurikeskus asub aadressil Keskväljak 12.
Ajalugu
Sama projekti järgi on ehitatud kultuurimajad ka Orissaares, Antslas, Jõhvis, Abjas ja mujal. Hoone on hea näide stalinistlikust arhitektuurist. Aastatel 1960–1962 oli Keila Kultuurimaja direktoriks Ilmar Moss.
Keskuses tegutseb teiste seas AX-teater.
Sõmeru klubi
Sõmeru klubi on klubi Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Sõmeru asulas. Klubi eesotsas on Annika Aasa.
Sankt Kanzian am Klopeiner See
Sankt Kanzian am Klopeiner See (sloveeni: Škocjan v Podjuni) on vald Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas.
Sankt Kanzian asub Jauntalis Völkermarkti veehoidlast lõunas u. 7 km Völkermarktist.
Rūdiškėse vald
Rūdiškėse vald (leedu keeles Rūdiškių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Trakai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 250 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3920 inimest. Valla keskus on Rūdiškėse linn, kus aastal 2011 oli 2300 elanikku. Vallavanem on Tadeušas Pavlovskis.
pisi|Valla maastik pisi|Aleksandriškės pisi|Aluona pisi|Bajambalės pisi|Gojus pisi|Ismonys pisi|Kalviai pisi|Odesa
Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid
Wyszonki Kościelne
Wyszonki Kościelne on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Wysokie Mazowieckie maakonnas Klukowo vallas. Wyszonki Kościelne asub Wysokie Mazowieckiest umbes 19 km lõunakagus ja Białystokist ligikaudu 54 km edelas.
Kammerkoor Solare
Kammerkoor Solare on Eesti kammerkoor.
Wyszonki Kościelne
Wyszonki Kościelne sai linnaõigused 1790. aasta paiku, kuid kaotas need enne 1825. aastat.
Kammerkoor Solare
Koori asutas 1977 Jarmo Kiik ja tollal oli see Rakvere KEKi juures tegutsev segaansambel. 1981 nimetati segaansambel kergemuusikakooriks (oli ainus kergemuusikakoor tollases Rakvere rajoonis, tänasel Lääne-Virumaal), 1990-ndatel kasutati juba kammerkoori nimetust.
Solare oli Eesti Vabariigi hümni esimene avalik esitaja pärast keeluaastakümneid - 14. juunil 1988 juuniküüditamise mälestusüritusel Rakveres, asutajadirigent aga oli nooruses olnud poliitvang nõukogudevastaste lendlehtede levitamise pärast.
Diakon (hoolekandja)
Diakon on protestantliku koguduse teenistuses olev vaeste ja haigete hoolekandja ning jumalateenistuse abiline. Naisdiakonit nimetatakse diakonissiks.
Schoenfelsi loss
pisi|Schoenfelsi loss pisi|Schoenfelsi loss [[Mameri jõe äärest vaadatuna]] Schoenfelsi loss (letseburgi keeles Schlass Schëndels, prantsuse keeles château de Schoenfels, saksa keeles Schloss Schönfels) on Kesk-Luksemburgis Seitsme lossi orus asuv loss. Loss kuulub praegu Luksemburgi riigile, ent renoveerimistööde tõttu saab külastada vaid lossi aeda ja õue.
Ajalugu
Esimese Schoenfelsi lossi ehitas arvatavasti 1292. aastal Schoenfelsi Friedrich. Abielude kaudu kuulus loss järgnevalt Ansembourgi ja Sassenheimi perekondadele.
Transformatsioon
Transformatsioon ehk transformeerimine on millegi muundamine, ümberkujundamine, teisendamine.
Schoenfelsi loss
Ajalugu
1497. aastal läks Schoenfelsi loss Schliederer von Lacheni perekonna valdusse ja oli nende valduses kuni 18. sajandini. Sel ajal oli Schoenfelsi lossi isand kõigepealt Heinrich Schliederer (ka Schloeder) von Lachen. Donjon 'i sissepääs on kaunistatud tema relvadega. Heinrich Schliederer von Lachenist kujunes selle aadliperekonna ajaloos otsustav isik. Ta lahkus 1490. aasta paiku Speyeri piiskopi teenistusest Badeni markkrahvi Christoph I teenistusse ja temast sai ühtlasi kuningas Maximilian I kuberner Luksemburgis. Ta kolis Luksemburgi ja sai Schoenfelsi lossi isandaks. Kui Friedrich von Lachen 1520. aastal Anna von Wampachiga abiellus, omandas Schliederer von Lacheni perekond ka Oberwampachis asunud Wampachi lossi. Nad ehitasid uue lossi ja seal on 1580. aastast ka selle perekonna vapikivi.
Transformatsioon
Sõna on kasutusel ka terminina:
Schoenfelsi loss
Ajalugu
Schoenfelsi feodaalloss oli strateegiliselt vähetähtis, kuid 1683. aastal hävitasid prantslased selle kaitserajatised.
22. juunil 1690 põlesid loss ja küla Theodor de Neunheuseri ja Brandenburgi isanda vahelise tüli käigus maha. Juba 1700. aastal jagati Schoenfelsi omandiõigus Ch.-Antoine Schliederer von Lacheni ja Theodore de Neunheuseri vahel.
Kui Marie-Catherine de Neunheuser 1759. aastal Genouillacist pärit Pierre-François de Gaillot'ga abiellus, sai viimasest Schoenfelsi isand. 18. augustil 1813 müüs tema poeg François-Romain de Gaillot lossi Jean-Baptiste Thornile (Thorn-Suttor de Remich), kes oli Luxembourgi provintsi kuberner Belgia perioodil (1831–1839). Jean-Baptiste Thorn ostis 1818. aastal ka Hollenfelsi lossi ja müüs mõlemad lossid 1840. aastal Belgia senaatorile Jacques Englerile. Jacques Engler kinkis Schoenfelsi lossi kaks aastat hiljem oma väimehele parun Auguste Goethalsile. Viimane ehitas 1870. aastal donjon 'i kõrvale härrastemaja ja tõenäoliselt ka donjon 'i uusgootistiilis katuse. Pärimise teel läks loss edasi Haagist pärit Charles Van den Polli perekonna valdusse.
1948. aastal ostis kinnistu koos suure metsaalaga Luksemburgi puiduärimees Camillle Weiss, kuid loovutas selle 16. märtsil 1971 Luksemburgi riigile. Riik lammutas härrastemaja 1976. aastal.
Loss praegu
Praegu käivad donjon 'i restaureerimistööd. Pärast restaureerimise lõppu kavatseb Luksemburgi riik avada Schoenfelsi lossis Mameri oru looduskaitseala külastuskeskuse. Samuti on lossi plaanitud Luksemburgi Metsaameti tööruumid. Restaureerimise ajal on loss külastamiseks suletud.
Z (täpsustus)
Z ehk z [zett] on ladina tähestiku viimane täht.
Nime Z kannavad:
Tähised:
Z võib tähistada ka:
Lahing Moskva pärast
"Lahing Moskva pärast" (vene keeles "Битва за Москву"; tšehhi keeles "Boj o Moskvu"; vietnami keeles "Cuộc chiến ở Moskva") on 1985. aastal esilinastunud kaheosaline NSV Liidu kinoepopöa.
Filmi tegid Nõukogude Liidu ja Tšehhoslovakkia filmiloojad (Saksa DV ja Vietnami kineastide osalusel) stsenaristi ja režissööri Juri Ozerovi juhtimisel.
Filmid on pühendatud Saksa-Nõukogude sõja (Venemaal tuntud kui Suur Isamaasõda) algperioodile. Epopöas kujutatakse tegelikke inimesi, nagu Georgi Žukov, Dmitri Pavlov, Konstantin Rokossovski, Richard Sorge, Stalin ja Hitler, ning nende tegevust, sageli kronoloogilise täpsusega.
Sinimäe rahvamaja
Sinimäe rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Sinimäe külas.
Lahavere karstiala
Lahavere karstiala on karstiala Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Lahavere küla lähedal.
Karstialal on kolm märkimistväärt kurisut, mille mõõtmed on 10×25 m ja sügavus kuni 1,0 m.
Aste lennuväli
Aste lennuväli oli Eesti territooriumil olnud NSV Liidu sõjaväelennuväli, tänapäevase haldusjaotuse järgi Saare maakonnas Saaremaa valla Vantri külas.
Aste lennuvälja jäänused asuvad Aste aleviku ja Aste küla vahel, paralleelselt Kuressaare-Panga maanteega, lennurada on u 300 m kaugusel maanteest ja 12 km kaugusel Kuressaarest.
M-rakud
M-rakkude areng, morfoloogia, histoloogia, patoloogilised seisundid ja apoptoos võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Aste lennuväli
1980. ja 1990. aastatel künti lennuväli üles ja sellest pole peaaegu midagi säilinud. Lennuvälja elamulinnak on tänapäeval Aste alevik.
M-rakud
Antigeenide imendumine seedetraktis toimub, kui M-rakkude pinnale sattunud antigeenid haaratakse endotsütoosi, fagotsütoosi või transtsütoosi teel vakuoolides raku sisse, kust need transporditakse Peyeri naastu ja sealt laiemasse lümfiringesse. Nende füsioloogiline roll arvatakse seisnevat mitmete mikroorganismide ja makromolekulide fagotsütoosis ja transtsütoosis ning lümfifolliikuli immuunrakkudele antigeenide esitlemises, kutsumaks esile immuunvastust. Makrofaagid ja dendriitrakud saavad M-rakkudelt antigeene ja esitlevad neid T-rakkudele. M-rakke seostatakse paikse limaskestaimmuunsusega.
M-rakkude kahjustumise puhul (näiteks põletiku tõttu) võib väheneda epiteliaalbarjääri kaitsevõime, mis võimaldab mikroorganismidel soolest kehasse tungida. M-rakke kasutavad sooleepiteeli sisenemiseks mitmed patogeenid, sh Shigella flexneri, Salmonella typhimurium ja Yersinia pseudotuberculosis ning erinevad prioonid.
Ka polioviirus, listeeriabakter, Mycobacterium avium subsp. paratuberculosis, gripiviirused, HI-viirus, Staphylococcus aureus ja rotaviirused kasutavad organismis levimiseks ära M-rakke või M-rakkude hävimist.
M-rakk on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Microfold cell seisuga 16.07.2014.
Järvamaa laulu- ja tantsupidu
Järvamaa laulu- ja tantsupidu on Järva maakonnas toimuv laulu- ja tantsupidu. Pidu toimub maikuu viimasel laupäeval ja vaheldumisi Türil või Paides.
Järvamaa esimene dokumenteeritud laulu- ja tantsupidu toimus 1866.
Aino Lepik von Wirén
Aino Lepik von Wirén (sündinud 28. oktoobril 1961 Stockholmis) on Eesti jurist ja diplomaat.
Elulugu
Aino Lepik on Kalju Lepiku tütar. Ta lõpetas 1987. aastal Stockholmi ülikooli õigusteaduskonna. Hiljem õppis ta Inglismaal Surrey ülikoolis.
Lepik oli aastatel 1987–1990 Örebro halduskohtus jurist ja 1990–1992 Stockholmi prokuratuuris prokurör. Ta oli kohtuminister viimases Eesti Vabariigi valitsuses eksiilis. thumb|left|Aino Lepik von Wirén Välisministeeriumi 100. sünnipäev Kadrioru Lilleaias Aastatel 1993–1994 oli ta Eesti valitsuse õigusnõunik, seejärel välisministeeriumi juriidilise osakonna inimõiguste büroo juhataja ja 1997–1999 osakonna peadirektor. 25. märtsist 1999 kuni 8. augustini 2003 oli ta riigisekretär.
Aastatel 1994–1999 oli Aino Lepik von Wirén Eesti esindaja Euroopa Nõukogu rassismi ja sallimatuse vastu võitlemise komisjonis.
Aastatel 2003–2006 oli ta Eesti suursaadik Portugalis, 2007–2010 suursaadik Iisraelis ja 2010–2014 suursaadik Suurbritannias. 2010. aastal töötas Aino Lepik von Wirén välisministeeriumi juriidiliste ja konsulaarküsimuste asekantslerina. 2014-2018 oli ta välisministeeriumis Euroopa ja Atlandi-ülese koostöö osakonna peadirektor. Aastatel 2018-2022 oli ta Eesti suursaadik Iirimaal.
Aastatel 1995–2020 oli ta erakonna Isamaa (varem Isamaaliit) liige.
Tema poeg on Illimar Lepik von Wirén ja tütar Mari Lepik von Wirén.
Järvamaa laulu- ja tantsupidu
Pidu on kantud Eesti vaimse kultuuripärandi nimistusse.
Sulustvere kurisud
Sulustvere kurisud on kurisud Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Sulustvere küla ümbruses.
Kurisutest suurim on 20 m pikk, 10 m lai ja 1,5 m sügav. Kurisusse neeldunud vesi avaneb Sulustvere oja kaldal allikatena (Sulustvere allikad).
Mittekognitivism
Mittekognitivism ehk moraalimittekognitivism on metaeetiline positsioon, mille järgi moraaliväidetel puudub tõeväärtus ning moraalilaused väljendavad mittetunnetuslikke hoiakuid, mis sarnanevad soovi, heakskiidu või halvakspanuga. Selle positsiooni eitus on kognitivism.
Erftstadt
Erftstadt on linn Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal Kölni ringkonnas Rhein-Erfti kreisis. Asub 20 km Kölnist edelas.
Praegune linn moodustati mitme valla ja Lechenichi linna liitmise teel 1969. aastal kommunaalreformi käigus.
Joala (laev)
Joala oli 1909. aastal Soomes ehitatud sisevete reisilaev.
Ajalugu
Laev ehitati 1909. aastal Soomes Varkauses reisilaevana spetsiaalselt liini Narva–Narva-Jõesuu jaoks. Omaniku järgi sai laev nimeks Pavel. 1919. aastal laev mobiliseeriti ja määrati vahilaevana Eesti sõjaväe koosseisu. Aastail 1919–1921 sõitis see ikka vanal liinil, kuid täitis nii vahi-, kauba- kui ka reisilaeva ülesandeid.
1931. aastal laeva nimi eestistati ning uueks nimeks sai Paul. 1937. aastast oli laeva uueks omanikuks Narva linnavalitsus ning laeva nimeks sai Linda. 1939. aastal oli taas nimevahetus ja siis antigi laevale nimeks Joala. 1940. aastal laev küll natsionaliseeriti Peipsi jõe-järve laevanduse koosseisu, kuid jäi siiski sõitma liinile Narva–Narva-Jõesuu.
Sõja-aastail 1941–1945 oli Joala kodusadam Rõbinsk. Saabunud 1945. aasta sügisel tagasi Eestisse, jätkas Joala kurseerimist vanal tuttaval liinil.
1947. aastal viidi Joala üle Tartusse, kus hakkas sõitma Tartu–Pihkva liinil.
1959. aastal lõpetas Joala navigatsiooni, jäi ankrusse Tartusse ja ehitati ümber kohvikuks nimega Emajõe – rahvasuus oli laev rohkem tuntud nime all Santa-Maria.
Kohvikuperioodil on see laev inspireerinud Alo Ritsingut looma meeskoorilaulu "Sass, röövime õige laeva" Paul-Eerik Rummo sõnadele.
Neanurme kurisu
Neanurme kurisu on kurisu Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Neanurme külas.
See kurisu on ümbruskonna suurim. Suurvee ajal ajab kurisu üle ja moodustub karstijärvik mille läbimõõt on 100 m.
Maloje Zagrivje
Maloje Zagrivje (vene keeles Малое Загривье) on küla Venemaal Leningradi oblastis Slantsõ rajoonis.
1920. aasta Tartu rahulepinguga läks küla Eesti Vabariigile, kus see Vaivara kihelkonda.
Ruuge-küttkärbes
Ruuge-küttkärbes (Laphria flava) on röövkärblaste sugukonda ja küttkärbse perekonda kuuluv putukaliik.
Ruuge-küttkärbsed on suured, kuni 25 mm pikkuse kehaga. Vastsed elavad männi tüvedes ja kändudes.
Eestis võrdlemisi tavaline.
Rakvere (koor)
Meeskoor Rakvere on Eesti meeskoor, mis tegutseb Rakveres. Koor asutati 1949. aastal.
Koori tegevdirigent on Anu Korsar. Varem oli dirigent Jaanus Nurmoja ja abidirigent oli Ahti Bachblum.
Koorivanem on 9. septembrist 2020 Jaanus Betlem (enne seda Arvo Roosipuu).
1960. aastate algul oli kooris ligi 80 lauljat. Hiljem on koori lauljate arv vähenenud.
Sihva seltsimaja
Sihva seltsimaja on kultuurikeskus Valga maakonnas Otepää vallas Sihva külas. Seltsimaja on endine koolimaja.
Kanarbik (koor)
Kanarbik on Pärnu maakonnas Kilingi-Nõmmes tegutsev naiskoor. Koori dirigent on Kerttu Liisa Sepp.
Koor asutati 1952. aastal.
Alates 1955. aastast on koor osalenud kõikidel üldlaulupidudel.
Aleksis Avasalu
Aleksis Avasalu (sündinud Aleksei Avesson; 12. november 1914 Keava – 21. september 1976 Tallinn) oli eesti kontrabassimängija.
Niit (lõng)
Piltlikult nimetatakse niidiks mis tahes taolist peenikest või pikka ja kitsast asja, nt ämblikuvõrguniidid, seeneniidid.
Aleksis Avasalu
Keskhariduse omandas ta Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumis, mille lõpetas 1934.a. 1939. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogiumi. Aastatel 1936–1941 õppis ta Tallinna Konservatooriumis Hugo Lepnurme klassis orelit. 1946. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi kontrabassi eriala Johannes Kuusemetsa klassi.
1930. aastatel mängis Tallinna tantsuorkestrites, sealhulgas ansamblis Kuldne Seitse. Teise Maailmasõja aastatel (1941–1944) mängis Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite sümfooniaorkestris. 1944. aastast oli ERSO kontrabassimängija, aastatel 1961–1971 kontrabassirühma kontsertmeister. Lisaks mängis ta Emil Laansoo ansamblis ja Tallinna Kammerorkestris.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Cavally
Cavally on jõgi Aafrika lääneosas.
Saab alguse Guineast Nimba mäeahelikult. Ülemjooksul voolab kagusse, pöördub edelasse ja jälle kagusse, alamjooksul pöördub lõunasse. Suubub 21 km kaugusel Harperi linnast Atlandi ookeani Guinea lahte.
Moodustab osa Elevandiluuranniku ja Libeeria riigipiirist.
Pikkus 515 km.
Tammelaane kraav
Tammelaane kraav on kraav Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Kalvre külas, Kõpu jõe parempoolne lisajõgi.
Kraavi pikkus on 1,9 km, langus 12,5 m ja lang 6,58 m/km. Kraav saab alguse 58,5 m kõrgusel Kalvre külas ning suubub samas külas 46 m kõrgusel paremalt poolt Kõpu jõkke. Kraav kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Kraav asub Õisu maastikukaitseala piiril. Kraavi on suunatud Õisu biotiikide väljalask.
Bolšoje Zagrivje
1920. aasta Tartu rahulepinguga läks küla Eesti Vabariigile, kus see moodustas osa kuulus Vaivara kihelkonda.
Internetitelefon
Internetitelefon või IP-telefon (inglise keeles VoIP, Voice over Internet Protocol) on kõneside liik, mille puhul kasutatakse heli transpordiks IP-andmesidepakette, mida saadetakse Interneti või kohtvõrgu kaudu. Tuntuim internetitelefoni pakkuja on Skype.
Internetitelefoni kasutades saab helistada ühest arvutist teise, aga samas on kõnedeks võimalik kasutada ka tavatelefone imiteerivaid telefoniaparaate. Eksisteerivad ka teenused, kus tavatelefonilt algatatud kõne suunatakse keskjaamas edasi Interneti kaudu ja see jõuab vastuvõtjani IP-kõnena või suunatakse vastuvõtja geograafilise asukoha lähistel tagasi tavatelefonisüsteemi, nii saab kaugekõned asendada internetiühenduse ja kohalike kõnedega, mis on sageli soodsamad.
Tavatelefoni puhul luuakse osapoolte vahel kõne ajaks püsiv ühenduskanal, mille kaudu edastatakse heli analoogsignaal. Internetitelefonis aga heli digiteeritakse, pakitakse, jaotatakse pakettideks ja saadetakse Interneti kaudu tükkhaaval, samamoodi nagu edastatakse võrgu kaudu vahetatavad veebilehed ja failid. Vastuvõtja juures vastu võetud paketid pakitakse lahti, järjestatakse ja mängitakse ette. Tänu tänapäeva personaalarvutite suurele arvutusvõimsusele ja kiiretele võrguühendustele toimub selline edastusviis peaaegu ilma kasutajale märgatava ajalise viiteta.
Sittersdorf
Sittersdorf (sloveeni: Žitara vas) on linn Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas.
2001. aasta rahvaloenduse andmetel olid 19,8% rahvastikust Kärnteni sloveenid.
Eesti Rahvusraamatukogu galeriid
Eesti Rahvusraamatukogu galeriides tutvustatakse pikaajalise traditsioonina Eesti Rahvusraamatukogu kogusid, Eesti kultuuripärandit ja väliskultuuri. Galeriide tegevust koordineerib Eesti Rahvusraamatukogu näituste osakond, mis asutati 1. mail 1994.
Eesti Rahvusraamatukogu eri korrustel paiknevad kuus galeriid, mis loovad võimalused mitmesuguste näituste eksponeerimiseks. Galeriide arhitektuurse plaani on loonud Rahvusraamatukogu arhitekt Raine Karp ja saalide sisekujunduse autor on Sulev Vahtra.
Püsiekspositsioonidena on avatud kaks galeriid: Eduard Wiiralti galerii ja Eesti riiklike teenetemärkide galerii.
Galeriid
Peanäitusesaal
Fuajeegalerii
Fuajeegalerii jääb Eesti Rahvusraamatukogu peasissepääsust samuti paremale. Tegemist on avatud kõrgete dolomiitseintega alaga, mis võimaldab eksponeerida suuremõõtmelisi töid. Lisaks kunstlikule üld- ja punktvalgustusele mõjutab galerii valgustust raamatukogu külgaken.
Väike fuajeegalerii
Väike fuajeegalerii jääb Eesti Rahvusraamatukogu peasissepääsust vasakule ning tipneb kahe konverentsisaali ja Eduard Wiiralti kohvikuga. Väike galerii annab võimaluse korraldada taustnäitusi konverentsidele ning väiksemamahulisi teemanäituseid.
Harulduste kogu näitusesaal
Harulduste kogu näitusesaal on kinnine elektroonilise valvega ruum, mis asub maja 3. korrusel samal tasapinnal Eduard Wiiralti galeriiga. Näitusesaal sobib rariteetsete raamatute ja haruldaste esemete eksponeerimiseks ning on varustatud spetsiaalset säilitust tagavate temperatuuri hoidvate vitriinidega. Saalis on seintel kuus püsivitriini ning keskel kuus klaasvitriini. Saal on valgustatud reguleeritava üld- ja punktvalgustusega.
6. korruse galerii
6. korruse galerii asub lugejaalas ning külgneb samal korrusel asuva näitusesaaliga. Galeriist avaneb Rahvusraamatukogu esifassaad vitraažaknaga (Rait Prääts "Eestimaa maastikud", 1993). Tegemist on avatud näitusepinnaga, mis võimaldab laiendada ekspositsiooni nii 6. korruse näitusesaali kui galeriisse lifide taga. Galerii on paekiviseintega ning on liigendatud kahe piilariga. Saal on valgustatud üld- ja punktvalgustusega ning sobib suuremahulisteks näitusteks.
6. korruse näitusesaal
6. korruse näitusesaal on lugejaalas asuv näituseruumiks kujundatud suletav ruum ning külgneb 6. korruse galeriiga. Saal on valgustatud üld- ja punktvalgustusega. Saalil on valged ja sinised seinapinnad.
Oksana Romanenkova
Oksana Romanenkova (aastani 1992 Oksana Hutornaja; sündinud 1. novembril 1970 Tallinnas) on endine iluuisutaja ja praegune treener.
Aastal 1997 lõpetas ta Tallinna Tõnismäe Reaalkooli ja 2001. aastal kõrgkooli LEX rakendussotsioloogina.
Aastatel 1987, 1988, 1989, 1990 ja 1992 tuli ta Eesti meistriks naisüksiksõidus.
Oksana Romanenkova omab iluuisutamistreeneri 4. kategooria kutsetaset. Tema käe all on teiste seas treeninud poeg Viktor Romanenkov.
Allegheny
pisi|Jõe valgala Allegheny on 523 km pikkune jõgi Pennsylvania ja New Yorgi osariikides. See ühineb Pittsburghi kesklinna kohal Monongahelaga, moodustades Ohio jõe. Ajalooliselt pidasid Alleghenyt Ohio jõe ülemiseks osaks ehk peavooluks nii põlisameeriklased kui ka Euroopa asunikud.
Maljarka
pisi|Maljarka Alle-Saija teatritalus. Ühispilt enne etendust “Khelesa, romale” 19.08.2016 pisi|Kunstiline juht Svetlana Zaikova Maljarka 10. sünnipäeva kontserdil Tartus 04.06.2016 pisi|Maljarka lauljad [[Külli Kressa, Annika Rahnu ja Aino Kartul-Najar Maljarka 10. sünnipäeva kontserdil 4. juunil 2016]] pisi|Maljarka esinemas [[Radaja Seto Festivalil (2016)]] Maljarka on Tartus tegutsev tantsuansambel, mis viljeleb vene mustlastantsu. See loodi 2006. aastal.
Ansambli juhendaja on Svetlana Zaikova. Ansambel on osalenud paljudes meistriklassides, nt Lehti Kostabi, Ilze Zarina ja Irina Lisovskaja juures.
Maljarkast on välja kasvanud Tartu mustlastantsutrupp Romaška, mida juhendab Pille Priks. Ansamblil on sidemed ka teiste riikide mustlastantsuansamblitega nagu Ukrainas tegutsev Dance Hayat, kes on korduvalt Eestis koos Maljarkaga ühistel kontsertidel üles astunud.
Miercurea Nirajului
Linna haldusalasse kuulub seitse küla: Beu (Székelybő), Dumitreștii (Demeterfalva), Laureni (Kisszentlőrinc), Moșuni (Székelymoson), Șardu Nirajului (Székelysárd), Tâmpa (Székelytompa) ja Veța (Vece).
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanikest ungarlasi (seekeleid) 83,3%, rumeenlasi 10,4% ja mustlasi 6,3%.
Eesti Kinnisvarafirmade Liit
Liidu liikmete turvalise ja häid tavasid järgiva teenindamise tagamiseks on EKFL üldkoosoleku poolt kinnitatud liidu liikmete "Heade tavade koodeks" ja asutatud selle täitmiseks Aukohus, kes juhindub koodeksist ja maailmas tunnustatud praktikast.
EKFLi liikmeks olek annab kliendile tehingu korraldamisel suurema kindlustunde ja usalduse.
Raphael Holzdeppe
Raphael Marcel Holzdeppe (sündinud 28. septembril 1989 Kaiserslauternis) on Saksamaa kergejõustiklane (teivashüppaja).
Rem Blum
Rem Blum (Рэм Наумович Блюм-Русак, 2. oktoober 1925 Mogiljov – 1. juuni 1989 Tartu) oli juudi päritolu Eesti filosoof.
Eesti Suurorient
Eesti Suurorient (prantsuse k. Grand Orient d'Estonie, inglise k. Grand Orient of Estonia, saksa k. Großorient von Estland, vene k. Великий Восток Эстонии) on liberaalse ehk mandrivabamüürluse loožide katusorganisatsioon Eestis. Eesti Suurorient tunnustab vabamüürlastena nii mehi kui naisi ning töötab vabamüürluse kolmes sümboolses baaskraadis.
Rem Blum
Ta oli pärit Valgevene NSV-st. 1937. aastal kolis perekond Leningradi lähedale. 1950. aastal lõpetas ta Leningradi ülikoolis filosoofia eriala ja eksternina ajaloo eriala. 1961. aastal sai filosoofiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Перерастание народно-демократической революции в революцию социалистическую в Венгрии". 1975. aastal sai filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga "Проблема революции в общественной мысли второй половины XIX века" (Revolutsiooni küsimused 19. sajandi teise poole ühiskondlikus mõtlemises).
Eesti Suurorient
Eesti Suurorient, nagu ka teised mandrivabamüürluse obedientsid, ei nõua oma liikmeilt uskumist mingisse ülimasse olendisse või jumalasse ehk Maailmakõiksuse Suurimasse Arhitekti.
Rem Blum
1951. aastast töötas Tartu Riikliku Ülikooli filosoofiakateedris, aastatel 1951–1964 vanemõpetaja, 1965–1977 dotsent, 1977–1989 filosoofia ajaloo professor.
1945. aastast oli ta NLKP liige. Oli TRÜ ja Tartu linna parteikomitee liige. Perestroika ajal oli ta Eestimaa Rahvarinde rahvavolikogu liige.
Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule.
Eesti Suurorient
Ajalugu
Mõningaid erandeid arvestamata nimetatakse esimesi reeglina suurloožideks (Grand Lodge), teisi suurorientideks (Grand Orient).
Esimene vabamüürlaste loož tol ajal tsaari-Venemaa koosseisu kuulunud Eestis – «Isis» – asutati 1773. aastal. 1822. aastal keelustas tsaar Aleksander I Venemaal vabamüürluse.
Lohusuu kogudus
EELK Lohusuu kogudus on luterlik kogudus Lohusuus. pisi|Lohusuu kirik. Vaade edelast. Kogudus kuulub Tartu praostkonda ja kasutab Lohusuu kirikut.
Eesti Suurorient
Ajalugu
Esimene eestikeelne loož «Kalevipoeg» asutati Rahvusvahelise Ühis-Vabamüürlaste Ordu «Le Droit Humain» Soome Dominiooni koosseisus Eestis 1926. aastal. Looži asutajateks olid põhiliselt eesti ja vene rahvusest teosoofid. Hiljem asutati lisaks kaks venekeelset looži.
Lohusuu kogudus
Koguduse hooldajaõpetaja on Eenok Haamer, organist Eha Haamer. Juhatuse esimees on Jüri-Henn Uuetoa.
Iiris (rahvatantsurühm)
Iiris on Iirimaa eestlaste rahvatantsurühm.
Eesti Suurorient
Ajalugu
«Kalevipoja» ning teiste tol ajal Eestis tegutsenud loožide ametlik tegevus peatati ordu juhtkonna poolt 1934. aastal liikmete vahel puhkenud tülide tõttu.
Lohusuu kogudus
Jumalateenistused on igal kuu teisel ja neljandal pühapäeval algusega kell 14.00 Lohusuu kirikus.
Eesti Suurorient
Ajalugu
1992. aastal asutati Eestis esimene eestikeelne Inglismaa Ühendatud Suurlooži tunnustusega tegutsev loož ning 1999. aastast tegutseb Eestis oma Suurloož – Eesti Vabade ja Tunnustatud Vabamüürlaste Suurloož.
Iiris (rahvatantsurühm)
Rühm asutati 3. detsembril 2011.
Eesti Suurorient
Ajalugu
Esimene eestikeelne mandri- ehk liberaalse vabamüürluse loož «Septentrion», mis järgib oma tegevuses Belgia ning Austria Suurorientide põhimõtteid, asutati aastal 2010.
Iiris (rahvatantsurühm)
Rühm on osalenud üldtantsupidudel.
Eesti Suurorient
Ajalugu
2017 asutati Tartusse liberaalne loož «Arcus Meridiani» ning Tamperesse loož «Kivi». 2018 kevadel pandi alus kolmnurkloožile «Tessera» ning asutati Helsingisse loož «Alchemia».
Koditsill
Koditsill (ladina keeles deminutiiv codicillus või codicilli < codex 'raamat, arveraamat, koodeks') on testamendile hiljem tehtud lisand (lisadokument), mis testamenti mõnes üksikasjas muudab.
Eesti Suurorient
Ajalugu
2019. aastal sai Eesti Suurorient Austria (Großorient von Österreich) ja Belgia Suurorientide (Grand Orient de Belgique) kinnitatud litsentsi tegutsemaks suveräänse vabamüürlaste organisatsioonina.
Välislingid
Eesti Suuroriendi ametlik veebilehekülg.
Estonia – Bringing in Masonic Lights of the Grand Orient
Kalana karstiala
Kalana karstiala on karstiala Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas.
Karstialal on Kesk-Eesti karstivaldkonna ühed suurimad karstivormid. Mitme kurisu laius on 15 m ja sügavus kuni 2 m.
Karstiala tuntumaid allikad on Kalana allikas.
Arvi Tammesalu
Arvi Tammesalu (aastast 2007 Hendrik Tomson; sündinud 30. november 1964 Tallinn) on endine eesti jalgrattur.
Ta lõpetas 1983. aastal Tallinna 4. Keskkooli.
1974. aastal alustas ta jalgrattasõidutreeninguid, tema treenerid olid Helvi ja Rein Roosi, hiljem Oleg Ljadov.
Elukutselisena
Ta võistles 1989. aasta hooajal elukutselisena.
Kim Seung-gyu
Kim Seung-gyu (korea keeles 김승규; sündinud 30. septembril 1990 Ulsanis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib väravavahina Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Shabab.
Ta alustas klubikarjääri Lõuna-Korea klubis Ulsan Hyundai, debüteerides Lõuna-Korea kõrgliigas 2008. aastal. Klubi esiväravavahiks kerkis ta 2013. aastal. Samal aastal valiti Kim ka Lõuna-Korea liigahooaja sümboolsesse koosseisu.
Aastatel 2016–2019 mängis ta Jaapani kõrgliigaklubis Vissel Kobe. Seejärel naasis ta lühikeseks ajaks Ulsan Hyundai. Aastatel 2020–2022 oli ta Jaapani kõrgliigaklubi Kashiwa Reysoli väravavaht.
2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Al Shababiga.
Lõuna-Korea jalgpallikoondises debüteeris Kim 14. augustil 2013 mängus Peruu vastu. Ta on kuulunud Lõuna-Korea koondisse kolmedel maailmameistrivõistlustel (2014, 2018 ja 2022) ning kahtedel Aasia meistrivõistlustel (2015 ja 2019). 2014. aasta Aasia mängudel võitis ta Lõuna-Korea võistkonnaga kuldmedali.
Seliste seltsimaja
Seliste seltsimaja on kultuurikeskus Pärnu maakonnas Pärnu linnas Seliste külas.
Seltsimaja avati 1913.
Vokk
pisi|Iiri vokk Vokk on seadeldis kiududest niidi või lõnga ketramiseks.
Esimesed vokid ilmusid Aasias 11. sajandi paiku ning asendasid aegamööda käsitsi ketramise kedervarre ja koonlapuuga. Tööstusrevolutsiooni ajal tulid kasutusele ketrusmasinad.
W-CDMA
W-CDMA (Wideband- Code Division Multiple Access 'Laiaribaline KoodiEristamisega MitmikJuurdepääs' ) on raadiosidetehnoloogia, mida kasutab oma raadioliideseks UMTS mobiilsidevõrk.
Erinevalt GSM tugijaamadest, kus sageduskanali laius on 0,2 MHz ja erinevatele terminalidele mõeldud signaale eristatakse sageduskanali ning ajapiludega, on W-CDMA tehnoloogia puhul andmesidekanalid 5 MHz laiused ning kõik sama tugijaama (aga tihtipeale ka mitmete kõrvutiste tugijaamade) terminalid saadavad andmeid ühel ja samal sagedusel ning pideva "joana" ning võtavad neid samamoodi ka vastu (ajapilusid ei kasutata). Signaalide eristamine toimub n-ö "koodide" abil.
Gheorghe Negrea
Gheorghe Negrea (21. aprill 1934; Sibiu – 2001; Bukarest) oli Rumeenia poksija. Ta oli kokku seitsmekordne Rumeenia meister aastatel 1955–1961.
Negrea sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale James Boydile (USA). Ta osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Anthony Madiganile (Austraalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Aleksei Kisseljovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Negrea võitis poolraskekaalus (kuni 81 kg) 12. Euroopa meistrivõistlustel (Praha, 1957) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) hõbemedali 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Zbigniew Pietrzykowskile (Poola) ning 14. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1961), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Giulio Saraudile (Itaalia).
Runo (koor)
Meeskoor Runo on Tallinnas tegutsev Eesti meeskoor.
Koor sai alguse 4. oktoobril 1949, kui kokku tuli Eesti NSV Töönduskooperatsiooni Kultuuribaasi Meeskoor. Koori asutamise eesotsas oli Töönduskooperatsiooni Kultuuribaasi juhtkond ja dirigent Arno Kallikorm.
1959–1965 kandis koor nime Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu Meeskoor. Aastast 1966 kannab koor nime Runo.
1967 pälvis koor rahvakoori nimetuse ja 1989 Eesti NSV teenelise koori nimetuse.
2000 sai koor MTÜ staatuse (MTÜ Meeskoor RUNO).
Orgmetsa pritsikuur
Orgmetsa pritsikuur oli pritsikuur Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Orgmetsa külas Järva vallas Järva maakonnas.
1921. aastal asutati Aravete-Albu vabatahtlik tuletõrjeühing, kes ehitas 1928. aastal Orgmetsa külla pritsikuuri. Seal hoiti käsipritse koos veovahenditega, veetünne, pootshaake jms. Voolikuid sai kuivatada tornis, kus asus ka häirekell. Tuletõrjujad pidid pritsikuuri juurest vajadusel jõudma kuni 10 km kaugusele.
Taolisi keskmise suurusega pritsikuure ehitasid maatuletõrjeühingud 1920.–1930. aastatel Eesti suurematesse küladesse. Orgmetsa pritsikuur võeti koost lahti ja toodi Eesti Vabaõhumuuseumisse 1991. aastal, ehitati uuesti üles ning avati pidulikult külastajatele 22. mail 1997.
Brady Tkachuk
Braeden Tkachuk (sündinud 16. septembril 1999 Scottsdale'is Arizonas) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Ottawa Senators ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna kapten.
2017. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i draft'is neljanda valikuna. 2018. aasta augustis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 8. oktoobril 2018 mängus Boston Bruinsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas järgmises mängus 10. oktoobril Philadelphia Flyersi vastu. Hooajal 2018/19 lõi Tkachuk NHL-is kokku 22 väravat ja andis 23 väravasöötu. Löödud väravate poolest oli ta sel hooajal Elias Petterssoni järel uustulnukatest teisel kohal. Hooaja lõpus valiti Tkachuck uustulnukate sümboolsesse koosseisu (NHL All-Rookie Team).
2021. aasta oktoobris pikendas Tkachuk Senatorsiga lepingut seitsme aasta võrra. 2021. aasta novembris määrati Tkachuk Senatorsi kapteniks. Hooajal 2021/22 tegi Tkachuk NHL-is seni oma kõige resultatiivsema hooaja, kui lõi 30 väravat ja andis 37 väravasöötu.
Aastatel 2020 ja 2022 on ta osalenud NHL-i tähtede mängul.
2017. aastal tuli Tkachuk USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. 2018. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta USA kuni 20-aastaste koondisega pronksmedali.
Matthew Spiranovic
Matthew Thomas Spiranovic (sündinud 27. juunil 1988 Geelongis) on Austraalia jalgpallur, kaitsja. Ta mängib 2021. aastast A-League'i klubis Melbourne Victory.
Aastatel 2013–2015 mängis ta A-League'i klubis Western Sydney Wanderers. Hooajal 2013/2014 valiti ta Austraalia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Koondisekarjäär
2005. aastal tuli Spiranovic Austraalia noortekoondisega Okeaania alla 17-aastaste meistriks. Ta kuulus Austraalia noortekoondisse veel ka 2005. aasta noorte maailmameistrivõistlustel ning 2006. aastal Aasia noorte meistrivõistlustel.
Spiranovic tegi Austraalia rahvuskoondises debüüdi 23. mail 2008 sõprusmängus Ghana vastu.
2008. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Austraalia olümpiakoondisse.
Canadian Tire Centre
pisi|Canadian Tire Centre (2014) Canadian Tire Center on mitmeotstarbeline siseareen Kanadas Ontario provintsis Ottawa linnas Kanata piirkonnas. See avati 1996. aasta jaanuaris Palladiumina ja oli aastatel 1996–2006 tuntud ka kui Corel Center ja 2006–2013 Scotiabank Place.
Areeni kasutatakse peamiselt jäähoki mängimiseks. See on olnud National Hockey League'i (NHL) klubi Ottawa Senatorsi koduväljak alates selle avamisest 1996. aastal.
Jäähoki mängude ajal mahutab Canadian Tire Centre 18 652 pealtvaatajat.
Canadian Tire Centre'is on samuti toimunud paljud muusikakontserdid.
Saduküla karstiala
Saduküla karstiala on karstiala Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Karstialal asus minevikus endise suurfarmi lähedal kurisu, mille mõõtmed olid 1 x 15 x 26 m. Kurisust 600 m kaugusel moodustub suurvee ajal nõkku karstijärvik.
Martna Püha Martini kogudus
Martna Püha Martini kogudus on EELK kogudus Martnas, mis kasutab Martna kirikut.
Kogudus kuulub Lääne praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Küllike Valk, juhatuse esimees Anu Huusi, organist Lia Salumäe.
Jumalateenistused on kuu esimesel ja kolmandal pühapäeval ja kirikupühadel algusega kell 13.00 Martna kirikus.
Õpetajad
Vt Martna Püha Martini koguduse vaimulikud
Struve geodeetiline kaar
thumb|280px Struve geodeetiline kaar on Friedrich Georg Wilhelm Struve eestvõtmisel aastatel 1816–1855 Maa kuju ja suuruse mõõtmiseks rajatud triangulatsiooniahel, mis ulatub Põhja-Jäämere äärest Musta mere äärde. Kaare ulatus põhjast lõunasse on 2821.833 km (= 25"20'08"). Loomise ajal ja veel rohkem kui sajand hiljem oli see pikim mõõdetud meridiaanikaar. See läbib praeguse Norra, Rootsi, Soome, Venemaa, Eesti, Läti, Leedu, Valgevene, Moldova ja Ukraina territooriumi.
Kogu kaar on jaotatav 12 segmendiks, igaüht neist saab kasutada ühe meridiaanikraadi pikkuse määramiseks. Need 12 kaarelõiku näitasid, et Maa ei ole sfäär. Struve sai lapikuse parameetri väärtuseks 1:294.73. Tänapäevaste tulemustega võrdlus annab kogu mõõdetud kaare veaks 1/200000, ehk 5 mm kilomeetri kohta.
Algsetest triangulatsioonipunktidest on teadaolevalt säilinud 34; neist neli on Norras, neli Rootsis, kuus Soomes, kaks Venemaal, kolm Eestis, kaks Lätis, kolm Leedus, viis Valgevenes, üks Moldovas ja neli Ukrainas.
Alates 2005. aastast kuulub Struve geodeetiline kaar UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Maailmapärandi hulka kuuluvad punktid
thumb|[[Tartu Tähetorn - Struve meridiaanikaare esimene punkt]] pisi|Meridiaanikaare Simuna-Võivere baasijoone [[Simuna otspunkt aastast 1827]] pisi|Struve meridiaanikaare punkti Z tähistav mälestusmärk [[Suursaarel]] thumb|Struve meridiaanikaare punkti tähistav mälestusmärk [[Valgevenes Ščekotskis]]
Ozoli
Ozoli on mitme koha nimi.
Saverna külakeskus
Saverna külakeskus on kultuurikeskus Põlva maakonnas Kanepi vallas Saverna külas. Külakeskuse eesotsas on kultuurinõunik Anu Luiga.
Tallinna Diakonisside Selts
Tallinna Diakonisside Selts oli aastatel 1867–1940 Tallinnas hoolekandega tegelenud selts.
Asutamise ajal kandis selts nime Tallinna Evangelistlik Lutherlik Diakonisside Selts, aastatel 1931–1940 nime Evangeeliumi Luteruse Usu Diakonisside Selts. Selts asutas 1860. aastal Tallinnas Pärnu maantee ääres lastehoiuasutuse, mida nimetati "väikelaste kooliks" hoone
Anatoli Tšepiga
2014. aastal anti talle Venemaa kõrgeim aunimetus Venemaa Föderatsiooni kangelane.
2018. aasta septembris avaldasid Suurbritannia uuriva ajakirjanduse väljaanne Bellingcat ja The Insider uurimuse, milles väidetakse, et Tšepiga on üks 2018. aasta juuni lõpul aset leidnud Sergei ja Julia Skripali mürgitamises kahtlustatud isikutest. Samast allikast pärit mürgi läbi suri Salisburyst 13 km kaugusel asuvas Amesburys 8. juulil haiglas kolme lapse ema Dawn Sturgess, üks mees sai tervisekahjustusi.
Sergei Karjakin (sündinud 1964)
Sergei Karjakin (sündinud 7. novembril 1964 ) on Eesti maletaja.
Künoloogia
Künoloogia on koerateadus, teadus koertest, nende tõugudest ja kasvatamisest.
Künoloogiaga tegelev inimene või eriteadlane on künoloog.
FC Lelle
FC Lelle on amatöör Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Lelles.
FC Lelle on tulnud kolm korda Rapla maakonna meistriks ja võitnud viis maakonna karikat, võitnud mitu turniiri, jõudnud Eesti karikavõistlustel 1/8-finaali ja mänginud Eesti meistrivõistlustel kõikides liigades.
Ajalugu
Jalgpalli mängimise traditsioon Lelles ulatub 1930. aastatesse. 1980. aastate esimesel poolel hakkasid noored tegusad spordihuvilised mehed aktiivsemalt jalgpalliga tegelema. 1980. aastate keskel hakkas tekkima nn klubiline tegevus, mille loomulikuks jätkuks sai hiljem juba MTÜ FC LELLE asutamine. 1990 alguses olid treenerid Aivar Pohlak ja ka Roman Ubakivi, FC Lelle sai FC Flora duubelmeeskonnaks, nii jõuti esiliigassegi.
1990. aastate keskel renoveeris Lelle staadioni FC Flora ja FC Lellest sai kuni 2003. aastani FC Flora meeskondade süsteemi osa. Siit ka põhjus, miks leiame paljude praeguste Eesti koondislaste teenistuslehelt FC Lelle või SK Lelle nime. Nendel nn Flora aastatel omas FC Lelle vägagi tähtsat rolli FC Flora ja kogu Eesti jalgpallipüramiidi ehitamisel.
Vanas heas mõttes "oma küla meeskonnaks" sai FC Lelle jälle 21. sajandi algusaastatel, mil konstruktiivses koostöös FC Floraga leiti võimalus jätkata Lelles amatöörvõistkonnana. 2005. aastal hakkas FC Lelle jälle iseseisvalt Lelles kohalikku jalgpallielu edendama. Uue meeskonna moodustasid koos "vanad kaardiväelased" ja noored, uuemal ajal jalgpallikoolis käinud poisid. See sümbioos, isad-pojad koos ja oma kodukandi nimel ongi tänaseni olnud FC Lelle kui meeskonna vaimne nurgakivi.
2018. aastal sai MTÜ FC Lelle endale renoveeritud klubihoone.
Ozoli (Liezēre vald)
Ozoli on küla (vidējciems) Lätis Madona piirkonnas Liezēre vallas.
FC Lelle
Ajalugu
2020. aastal võttis Lelle klubi esimest korda osa Eesti jalgpalli väikestest karikavõistlustest. Esimesest ringist pääseti edasi ilma mänguta. Teises mängus kaotati aste kõrgemal olevale Eston Villale 4:2.
Sergei Karjakin
pisi|Sergei Karjakin Sergei Karjakin (sündinud 12. jaanuaril 1990 Simferopolis) on maletaja, kes esindas algul Ukrainat ja alates 2009. aastast esindab Venemaad.
FC Lelle
Ajalugu
2021 oli Lelle esimest korda Duubliks Raplamaa JK II-le. Esimest korda kui mängiti duubli/põhimeeskonna süsteemis.
Ozoli (Liezēre vald)
Ozoli asub valla keskosas merepinnast 220 meetri kõrgusel Dziļūkste ja Sieži järvede kaldal. Küla jääb valla keskusest Liezērest 4, piirkonna keskusest Madonast 21 ja Riiast 146 kilomeetri kaugusele.
FC Lelle
Ajalugu
2022 läks Lelle üle Vändra JK Vapruse Duubliks millest tuli ka ühine nimi Vändra JK Vaprus II ja FC Lelle ÜM. Sisuliseks jäi klubi endiselt FC Lelleks, lisandusid paar noormängijat.
Sergei Karjakin
Ta sai 2002. aastal 12 aasta ja 7 kuu vanuselt kõigi aegade noorimana male suurmeistriks.
Novembris 2016 mängis ta New Yorgis peetud male MM-tiitlimatšil valitseva maailmameistri Magnus Carlseni vastu. Matši tavapartiid andsid tulemuse 6:6, kiirpartiide järel tuli aga vastu võtta kaotus – need andsid tulemuseks 1:3.
FC Lelle
Praegune meeskond
Seisuga 26.10.2022
Tekstiilikunstnik
pisi|Kunstnik Sheva Ausubel töötamas (1938) Tekstiilikunstnik on kunstnik, kes tegeleb tekstiilikunstiga.