cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eric Robertson Dodds
Töökäik
1936. määrati ta Oxfordi Ülikooli kreeka keele professoriks (Regius Professor of Greek, kuningas Henry VIII poolt 1541. aastal asutatud professuur). Tema eelkäija sellel kohal oli Gilbert Murray, kes soovitas Doddsi peaminister Stanley Baldwinile. Doddsi määramine sellele kohale pälvis kriitikat ning ta ei olnud algul kolleegide hulgas kuigi populaarne.
Teosed
Eesti keeles on ilmunud tema raamat "Paganad ja kristlased ängistuse ajastul" (Tallinn: Varrak, 2003; inglise keelest tõlkinud Marju Lepajõe; originaal "Pagan and Christian in an age of anxiety: some aspects of religious experience from Marcus Aurelius to Constantine", Cambridge: Cambridge University Press, 1965).
Isiklikku
1923. aastal abiellus Dodds Readingi Ülikooli inglise keele lektori Annie Edwards Powelliga (1886–1973). Lapsi neil ei olnud.
Kirves, haamer, kühvel ja saag
"Kirves, haamer, kühvel ja saag" on J.M.K.E. 2012. aastal salvestatud ja 2016. aastal helikassetil avaldatud album.
Pietro da Cortona
Pietro da Cortona (kodanikunimega Pietro Berrettini; 1. november 1596 Cortona – 16. mai 1669 Rooma) oli Itaalia barokiajastu maalikunstnik ja arhitekt.
Cortona töötas peamiselt Roomas, kuid ka Firenzes. Ta oli omal ajal tunnustatud maalikunstnik ja arhitekt ning koos Gian Lorenzo Bernini ja Francesco Borrominiga üks juhtivaid Rooma barokiajastu arhitekte. Pietro da Cortona oli ka viljakas freskomaalija, kes on oma laemaalingutega kaunistanud mitmeid villasid Itaalias.
Elu ja looming
Pietro da Cortona sündis Toscana väikelinnas Cortonas käsitööliste peres. Tema isa oli osav müürsepp, kes andis pojale esmased kunstiteadmised, õpetades teda joonistama ja maalima. Kunstnikuteed alustas Cortona Firenzes, kus õppis Andrea Commodi ja Baccio Ciarpi käe all maalima. Noore Cortona maalide temaatikat ja värvivalikut on palju mõjutanud Peter Paul Rubens, Giovanni Lanfranco, Guercino (Giovanni Francesco Barbieri) ja Simon Vouet. Cortona varajastes maalides kerkivad esile tumedamad toonid ning alles hilisemates töödes hakkab domineerima värvirohkus. Cortona maalid on jõulised ja figuurirohked ning peamiselt mütoloogilise sisuga. Jõulisuse ja värvirohkuse tõttu peetakse teda koos oma eeskuju Guercinoga Itaalia kõrgbaroki loojateks. Cortona toob oma teostes esile erinevuse Itaalia ning Hispaania ja Prantsusmaa kunsti vahel. Nimelt olid Itaalia mõjukad inimesed end alati Rooma mütoloogiliste kangelastena kujutanud, Hispaania ja Prantsusmaa kunstis esines seda aga harva, sest seal eelistati end iseendana näidata. Tänu Cortona kuulsusele ja andele valiti ta aastatel 1634–1638 Rooma juhtiva akadeemia San Luca presidendiks. Cortonal oli elu jooksul mitmeid õpilasi. Olles juba kõrgemas eas, andis ta neile oma töid lõpetada. Tema tuntumate õpilaste hulka kuuluvad Lazzaro Baldi ja Ciro Ferri, kellest said hiljem kuulsad maalikunstnikud ja skulptorid.
Rooma
pisi|270x270px|Palazzo Barberini laefresko Cortona kolis Rooma 1613. aastal, olles siis veel võrdlemisi tundmatu kunstnik. Roomas õpetas teda algul Cassiano dal Pozzo, kes andis talle lugeda antiikkirjandust, millest Cortona hiljem oma teostesse motiive võttis. Roomas kujunes välja tema maalide temaatika ja stiil, milleks olid enamasti Rooma antiiklegendide põhjal valminud taiesed. Cortona ei olnud oma esimesel Rooma perioodil eriti kuulus. Ta maalis ja õppis, aga laiemat tuntust veel ei saavutanud. Tema murranguliseks teoseks kujunes "Polyxena ohverdus", mille lõi 1623. aastal. See äratas tähelepanu ning viis ta kokku paavst Urbanus VIIIga. Üsna pea tutvus ta ka Barberini perekonnaga, kes jäi Cortona patrooniks pikaks ajaks. Cortona põhitöö Barberini perekonnale oli Palazzo Barberini laefresko, mille ta 1630. aastatel maalis. Laemaalil on kujutatud taevariiki koos Minervaga, kes takistab hiiglasi sinna tulemast. Laemaalingu keskel on lendlevad mesilased, mille kaudu väljendatakse Barberinide tunnusmärgina perekonna jumalikku staatust. Cortona laefresko avaldab muljet oma ruumiliste mõõtmetega: jääb mulje, justkui oleks taevas avatud, ning tekib ruumiline pilt.
Palazzo Phampili
Pietro da Cortona tegi elu jooksul veel mitmeid laemaale. Näiteks 1650. aastatel tegeles ta kardinal Giambattista Phamphili villa laemaalingutega, maalides sinna "Aenease eksirännaku" viimase osa, kus Aenas maabub pärast Trooja hävimist Itaalias, vallutab koos kaaslastega Latiumi ning paneb aluse Juliuste suguvõsale. Laemaalide suurus või väiksus näitab mütoloogilise jutustuse tähtsust, et rõhutada ühe või teise loo olulisust. "Aenaese eksirännaku" maalimisel on Cortona toetunud põhiliselt jutustusele, kandes Aenase legendi ühelt maalilt teisele. Cortona on teinud ka Santa Maria Vallicella freskod, mille kallal töötas ta aastatel 1647–1651. vasakul|pisi|Detail "Aenaese eksirännakust"
Pietro da Cortona põhiliseks rivaaliks ja kolleegiks kujunes Andrea Sacchi. Sacchile meeldis taieseid vähemate figuuridega maalida, et näidata nende tegelaste inimlikku tragöödiat, mis erines Cortona tehnikast märkimisväärselt. Cortona kaasaegsed on tema maalidele ette heitnud liigset pateetilisust ja figuurirohkust, mis jätvat vaataja külmaks ega tekitavat mingit emotsiooni või tundeliigutust ning mis ei vasta seega barokk-kunsti ootustele.
Cortona arhitektina
Pietro da Cortona tegutses ka arhitektina. Koos Borromini ja Berniniga oli ta üks Rooma juhtarhitekte, kes projekteeris nii kirikuid kui ka villasid. Cortona avaldas arhitektina juba varakult muljet Rooma kõrgaadlile. Tema esimesed teosed jäljendasid antiigi ja kõrgrenessansi teoseid ning Raffaeli maali "Galatea" koopia äratas huvi Rooma pankuris Marcello Sacchettis. Cortona sai Sacchetti juures arhitektina tööd ning tema esimeseks ülesandeks oli Sacchetti perekonnale Villa del Pignetto projekteerimine, mis on tänapäevaks hävinud. Hoones eri tasapindade kujutamine viitab Antiik-Rooma Praeneste pühamule ning teljelisust rõhutav põhiplaan Palladiole. Projekt nägi ette mitmeid terrasse, grotte ning kaarduvat treppi, mille suursugusus viitab Firenze maneristi Bernardo Bountalenti eeskujule. pisi|Santi Luca e Martina kiriku fassaad
Cortona arhitektuuri tähtteoste hulka kuulub 1634. aastal laiendama hakatud Accademia di Santi Luca e Martina kiriku krüpt, mille plaani pidi ta täielikult muutma, kui selgus, et kirikus olid püha Martina jäänused. Barberini laskis Cortona projekti järgi ehitada täiesti uue kiriku, mis loodi 1644. aastal ning mille interjöör valmis 1655. aastal. Cortona kasutas Martina kirikus Kreeka risti, mille kõik otsad lõppevad apsiidiga. Võlvid on kirikus rikkalikult dekoreeritud, kasutatud on nii Panteoni kassettlae monoliitset struktuuri kui ka Peetri kiriku ribide põhimõtet. Martina kiriku fassaad on kergelt kaardus – sama võtet kasutas Cortona ka Villa Sacchetti juures. Kaardus fassaad on kooskõlas kiriku siseruumiga, olles siseseintega paralleelselt kumer.
Kokkuvõte
Pietro da Cortona on jätnud kunstiajalukku jälje kui kõrgbaroki esindaja. Tema jõulised ja liikuvad figuurid annavad hästi edasi suursugusust ja võimsat atmosfääri, mida tol ajal kunstnikult oodati. Kuigi Cortona kaasaegsed kunstikriitikud on talle ette heitnud liigset figuurirohkust ja pateetilisust, on tema laefreskod, ajastule kohaselt antiikmütoloogilise sisuga võimsad ja kolossaalsed teosed, muutunud 17. sajandi lõpuks eeskujuks Euroopa pompoossetele dekoratsioonidele, mida leidub nii Madridis, Viinis kui ka Londonis. Cortona kui arhitekti tööd olid suursugused ja massiivsed, lähtudes samas ka Rooma lihtsusest. Santi Luca e Martina kiriku siseviimistlus ja fassaadi lahendus teevad kirikust esimese isikupärase kõrgbaroki näite.
Shelly Kagan
pisi|Kagan Yale'is loengut pidamas Shelly Kagan (sündinud 1956) on Ameerika Ühendriikide filosoof.
Ashton Irwin
Ashton Irwin (täisnimi Ashton Fletcher Irwin; sündinud 7. juulil 1994 Hornsbys Austraalias) on trummar ja laulja ansamblis 5 Seconds of Summer.
Shelly Kagan
Ta on Yale'i Ülikooli filosoofiaprofessor, tuntud oma töö poolest moraalifilosoofia ja normatiiveetika vallas. Populaarne on ka tema 2007. aastal Yale'is peetud surma üle arutlev loengusari "Death".
Ashton Irwin
Tema bändikaaslased on Luke Hemmings, Michael Clifford ja Calum Hood. Ta liitus bändiga 3. detsembril 2011.
Muusikakarjäär
Enne bändi 5 Seconds of Summer oli ta bändis Swallow The Goldfish. Alguses ta vihkas bändi 5 Seconds Of Summer.
Shelly Kagan
Ta on olnud teadusajakirja Ethics toimetuse liige. 2016. aastast on ta Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liige.
Ashton Irwin
Muusikakarjäär
Ta kirjutab muusikat kõige rohkem Michaeliga.
Shelly Kagan
Haridus ja karjäär
Ta on lõpetanud Wesleyani Ülikooli (1976; bakalaureus) ja Princetoni Ülikooli (1982; doktorikraad).
Ashton Irwin
Isiklikku
Tema juuksed on kartuliblondid, silmad rohelised. Ta käis Richmondi keskkoolis.
Shelly Kagan
Haridus ja karjäär
Aastatel 1981–1986 töötas ta Pittsburghi Ülikoolis, 1986–1995 University of Illinois at Chicagos ja alates 1995 töötab Yale'is.
Ashton Irwin
Isiklikku
Ta lemmiksöök on spagetid, lemmiktelesaade "Family Guy", lemmikvärv punane ja lemmikkingabränd VANS.
Tema ema on Anne Marie Irwin, õde Lauren Dawkins ja vend Harry Dawkins.
Irwin oli suhtes modelliga Bryana Holly.
Bändikaaslased Ashtoni kohta
Bändi põhilaulja ja kitarrist Luke Hemmings peab Ashtonit pikkade sõrmede ja lokkis juustega vingeks laulumeheks.
Pühati mägi
Pühati mägi on looduslik pühapaik Muhu Levalõpme külas või Nõmmkülas.
Ashton Irwin
Bändikaaslased Ashtoni kohta
Bändi taustalaulja ja kitarrist Micheal Clifford räägib, et ta õpetab neid kõiki bändiliikmeid, on lühike, suurte käte, pikkade sõrmede ja veidra naeratusega. Kui Ashton naerab, siis tuleb ta suust 10 erinevat häält. Mõnikord naerab nagu väike koolitüdruk, aga teinekord nagu vanamees.
Pühati mägi
Mägi on ida-lääne suunas 660 meetrit pikk ja kuni 200 meetrit lai, kuni 2 meetrit kõrge, hõreda kadastikuga kaetud kõrgendik. Kohati leidub mäel paepaljandeid ja soolappe. Mäel on asunud leedutule koht. Mäel on varem asunud ka Nõukogude armee õpperajatised.
Ashton Irwin
Bändikaaslased Ashtoni kohta
Bändi taustalaulja ja basskitarrist Calum Hood ütleb, et Ashton on väga musikaalne ja pikkade sõrmedega. Tema arust kõige parem asi Ashtoni juures on see, et naerab Calumi naljade üle. Talle meeldib kõige rohkem Ashtoni naer.
Pühati mägi
Pühati mäe nimi viitab pühakspidamisele. Kohalikud elanikud on osanud 21. sajandi algul näidata mäe ümbruses mitmeid rändrahne, mille olevat pärimuse järgi äike puruks löönud.
Ashton Irwin
Albumid
Ansambliga 5 Seconds of Summer
Pühati mägi
Mäel on kohamuistendi järgi peetud hiiepidusid:
Taavi Rõivase esimene valitsus
Taavi Rõivase esimene valitsus oli 26. märtsil 2014 ametisse astunud Eesti Vabariigi valitsus. Valitsuse nimetas ametisse president Toomas Hendrik Ilves.
Valitsuse moodustasid Eesti Reformierakond ning Sotsiaaldemokraatlik Erakond. Kabinetti kuulusid 8 Reformierakonna ja 6 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ministrit, kellest 6 olid naised ja 8 mehed.
Taavi Rõivase valitsus moodustati seoses Andrus Ansipi tagasiastumisega peaministriametist 4. märtsil 2014, mille tulemusel lahkus ametist kogu Andrus Ansipi kolmas valitsus. Esialgu andis Eesti Reformierakond volitused valitsuse moodustamiseks Euroopa Komisjoni asepresidendile Siim Kallasele, kuid pärast tema loobumist 12. märtsil 2014 sai senine sotsiaalminister Taavi Rõivas Reformierakonna juhatuselt volitused uue valitsuse kokkupanekuks.
Võrreldes eelmise kabinetikoosseisuga kaotati selles valitsuses regionaalministri ametikoht ning jagati sotsiaalministri ning majandus- ja kommunikatsiooniministri ametikohad. Sotsiaalministri asemel oli uues valitsuses tervise- ja tööminister ning sotsiaalhoolekandeminister, majandus- ja kommunikatsiooniministri asemel on majandus- ja taristuminister ning väliskaubandus- ja ettevõtlusminister. Kuni vastava seadusemuudatuse jõustumiseni kandsid ministrid vanu ametinimetusi, kaks lisandunud ministrit on aga portfellita ministri staatuses. 2. juulil 2014 muutis president Toomas Hendrik Ilves ministrite ametinimetusi, nimetades senise majandus- ja kommunikatsiooniministri Urve Palo majandus- ja taristuministriks, senise ministri Anne Sullingu väliskaubandus- ja ettevõtlusministriks, sotsiaalminister Helmen Küti sotsiaalkaitseministriks ning Urmas Kruuse tervise- ja tööministriks; ühtlasi ühendati siseministri ja regionaalministri ülesanded siseminister Hanno Pevkuri vastutusalasse.
Taavi Rõivase valitsust on ajakirjanduses nimetatud vahevalitsuseks, kuna selle sünni ajal jäi järgmiste parlamendivalimisteni vähem kui aasta.
Uued ametikohad
Taavi Rõivase valitsuses oli kaks uut ministrikohta, mille vastutusalad määrati peaministri korraldusega 26. märtsil 2014.
Tervise- ja tööministri (Urmas Kruuse) ülesanneteks oli osalemine rahvatervise, tervishoiu, e-tervise, ravimite, tööhõive, töösuhete ja töökeskkonna alase poliitika kujundamisel, selle elluviimise koordineerimisel ja finantseerimise kavandamisel, poliitika mõju seire korraldamisel ning osalemine sotsiaalministeeriumi ja tema valitsemisala asutuste tegevustes Euroopa Liidu otsustusprotsessis ja rahvusvahelises koostöös. Minister täidab oma ülesandeid koostöös sotsiaalministeeriumiga ja mitmete ministeeriumi valitsemisala organisatsioonidega.
Väliskaubanduse- ja ettevõtlusministri (Anne Sulling) ülesanneteks oli osalemine ettevõtluse arengu toetamisele, ekspordi arengule, välisinvesteeringute kaasamisele, tehnoloogilisele arendustegevusele ja innovatsioonile suunatud poliitika kujundamisel, selle elluviimise koordineerimisel ja finantseerimise kavandamisel, nendes valdkondades majandusanalüüsi ja majandusprognooside koostamisel ning osalemine majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi ja tema valitsemisala asutuste tegevustes Euroopa Liidu otsustusprotsessis ja rahvusvahelises koostöös. Minister täidab oma ülesandeid koostöös majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumiga, mitmete ministeeriumi valitsemisala organisatsioonidega ning välisministeeriumiga.
Vanikusuutra
Pealkiri
Pealkiri "Vanikusuutra" tähendab ‘lillepärga, vanikut, põimikut’, mis viitab nii teksti vormile (suutrate vanik) kui ka sisule, mille rõhuasetus on üksteisega läbi põimunud lugematute maailmade ja maailmasüsteemide (nagu lilled vanikus), mikro- ja makrokosmose ideel.
Päritolu ja levik
Vanikusuutra loodi arvatavasti ajavahemikus 1.–4. saj algupäraselt sanskritikeelsena Indias, võimalik, et osaliselt ka Sise-Aasias, kuid tervikuna on kogumik säilinud ainult hiina- ja tiibetikeelses tõlkes. Sanskriti keeles on säilinud vaid Vanikusuutra kaks kõige mahukamat ja arvatavasti ka kõige vanemat osa, Lillepärjasuutra ja Kümne taseme suutra, mis Indias ja Nepalis on tuntud omaette suutratena ning kuuluvad Nepali traditsioonis üheksa seadmuseõpetuse hulka.
Ossana
thumb|Ossana panoraam
Ossana (saksa: Wulsan või Wulsein) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Trentost loodes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 786 inimest ja valla pindala on 25,2 km².
Ossana vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Ossana, Cusiano ja Fucine.
Vanikusuutra
Päritolu ja levik
Eriti populaarseks sai Vanikusuutra Hiinas, kus selle põhjal tekkis 6.–9. saj õitsenud huayan’i koolkond, mis paistis silma filosoofilise analüüsi sügavuse poolest.
Sisu
Vanikusuutras leidub suhteliselt vähe filosoofilist arutelu, rohkem kasutatakse seal kujundirohket poeetilist keelt, et kirjeldada budade ja bodhisattvate keskendumisseisundites kujustatud kosmilist tervikut. Vanikusuutra tekstides on õpetajaks sageli bodhisattvad, kuna budat esitatakse ebaisikulise alati kohalviibiva teadvuse kõrgeima seisundina.
Vanikusuutra keskne mõiste on seadmusevald (sanskriti keeles dharmadhātu), mille kaudu esitatakse maailmade ühtsuse idee nende paljususes. See ei tähenda mitte niivõrd füüsilist universumit, tavateadvusele avanevat nn reaalset maailmavalda (lokadhātu), kuivõrd virgunud meeles avanevat ideaalset harmooniliselt toimivat universumit, kus kõik on kõigega läbi põimunud. Osa sisaldub tervikus ja samal ajal ka tervik igas selle osas. Ülimas mõttes ei ole erinevate vaadete vahel mingit vastuolu.
Ragan
Ragan on küla Ameerika Ühendriikides Nebraska osariigis Harlani maakonnas.
Vanikusuutra
Sisu
Vanikusuutra mõnes osas, eriti Kümne taseme suutras, käsitletakse põhjalikult bodhisattva tasemete ja isiksusetüüpide klassifitseerimise küsimusi. Lillepärjasuutra keskendub bodhisattva vaimse arengu ja haridustee kirjeldamisele mahajaana mütoloogilis-religioosses kontekstis.
Vanikusuutras esineb hulk mütoloogilisi bodhisattvaid, kellest olulisemad on Samantabhadra, Mandžušrī, Maitreja ja Avalokitešvara. Samuti räägitakse seal budade paljususest, keda ühtse printsiibina ühendab Vairotšana.
Ivar Ballangrud
Ivar Eugen Ballangrud (sünninimi Ivar Eriksen; 7. märts 1904 Lunner – 1. juuni 1969 Trondheim) oli norra kiiruisutaja.
Suure-Rõsna tsässon
Suure-Rõsna tsässon on Anastassia tsässon Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Rõsna külas Setomaa vallas.
Tsässon on pühitsetud Nahtsile (Anastassia Vanemale), kelle püha (Nahtsipäev) tähistatakse siin 11. novembril (Juliuse ehk vana kalendri järgi 29. oktoobril). Tsässon asub kunagisel külakalmistul (Suure-Rõsna kalmistu) ja on tõenäoliselt ehitatud 18. või 19. sajandil. Seda on ehitatud ümber 1920.–1930. aastatel ning veel hilisemal ajalgi.
Riia kaitsjad
"Riia kaitsjad" on 2007. aastal valminud Läti mängufilm.
Filmi võtete jaoks ehitati 2004. aastal filmilinnak Cinevilla.
Süžee
Filmi tegevus toimub põhiliselt 1919. aasta sügisel, mil Läti pealinna Riiat ohustasid Pavel Bermondt-Avalovi juhtimise alla kuuluvad Vene valgekaartlased ja sakslastest koosnev Rauddiviis.
9. ekspeditsioon
9. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise Kosmosejaama üheksas alaline meeskond.
Ekspeditsiooni meeskond koos ESA astronaudi André Kuipersiga saabus jaama Sojuz TMA-4 pardal 21. aprillil 2004. 9. ekspeditsiooni meeskonda kuulusid NASA astronaut Michael Fincke ja Roskosmose kosmonaut Gennadi Padalka, kellest sai jaama üheksas komandör. Pärast rohkem kui nädala kestnud ühisoperatsioone koos 8. ekspeditsiooni liikmetega, lahkusid 8. ekspeditsiooni liikmed koos Kuipersiga jaamast. 9. ekspeditsiooni ajal sooritas meeskond 21 teaduslikku katset ja väljus neli korda avakosmosesse, viibides seal kokku 15 tundi ja 45 minutit.
Missiooni embleem
9. ekspeditsiooni embleemiga avaldati austust kõigile kosmoseuurimisel hukkunud astronautidele ja kosmonautidele. Embleemil olevad 16 tähte ja 1 Taaveti täht sümboliseerivad Apollo 1, STS-51-L ja STS-107 missioonide meeskonnaliikmeid. Neli punast tähte sümboliseerivad Sojuz 1 ja Sojuz 11 pardal hukkunud kosmonaute ja suur punane täht on Juri Gagarinile, kes hukkus treeninglennul.
Giovanni da Bologna
Giovanni da Bologna (õieti Jean de Boulogne, ka Giambologna; 1529 Douai – 13. august 1608 Firenze) oli itaalia skulptor.
pisi|püsti|"Herakles ja Nessos" (1599)
Ta on hilisrenessansi skulptor, kes on kuulus maneristlike marmor- ja pronksskulptuuride poolest.
Elukäik
Giambologna on pärit Habsburgide võimu all olnud Flandriast.
Noorena sai oma esimese väljaõppe flaami skulptori Jacques Dubrucki stuudios. Pärast õpinguid Antwerpenis kolis ta 1550. aastal Itaaliasse. Giambolognale meeldis Itaalia kaasaegne kunst ja see, et Itaalia kunstis domineerisid selged klassikalised juured. Ta töötas umbes kaks aastat Michelangelo juhendamisel ja arendas enda isikupärase maneristliku stiil, mida iseloomustavad elegantsed pinnad, külmus ja ilu. Roomas tal oli võimalus uurida Michelangelo vanemaid teoseid. Sel ajal, kui ta elas Itaalias lihvis ta ka oma käsitööoskusi, tegi klassikalise skulptuuri ainetel koopiad ja mitmeid savi- ja vahakujusid.
1552. aasta paiku kolis Giambologna Roomast Firenzesse, kus teda tunnustas kollektsionäär ja skulptuuri asjatundja Bernardo Veccietti. Veccgietti kaudu tutvus ta ka hertsog Cosimo ja tema poja Francesco de Mediciga.
Rooma paavsti Pius IV tellimusel lõi Giambologna Neptuni pronkskuju Bologna purskkaevu jaoks, mille eest sai ta oma esimese suure tasu. Ta valmistas marmorist ja pronksist skulptuure, kaunistusi purskkaevudele, tegi tellimustöid Itaalia rikkaile inimestele ja Medicitele. Giambologna veetis oma viljakamad aastad Firenzes. Giambologna sai väga kuulsaks, kui Francesco de Medici tegi talle 1561. aastal ülesandeks luua Pisa torni juurde Firenze võidukäigu grupp.
Selle teose tööprotsessist on säilinud nii vahamudel, keskmine krohvimudel kui ka lõplik marmorkompositsioon, mis võimaldab meil jälgida Michelangelo vormide järkjärgulist muutumist graatsilisteks ja käänakulisteks joonteks, mis on nii iseloomulik Giambologna stiilile. 1563. aastal nimetati ta prestiižse Arti del Disegno, Firenze akadeemia liikmeks, mille asutas Vasari soovitusel hertsog Cosimo I Medici. Sel ajal sai Giambolognast ka Medicite perekonna üks olulisemaid skulptoreid. Medicite perekond keelas Giambolognal Firenzest lahkuda, kuna nad kartsid, et teda võivad õukonnaskulptoriks soovida ka teised, näiteks Habsburgide dünastia. Giambologna suri 79-aastaselt Firenzes. Giambologna on maetud tema enda projekti järgi ehitatud kabelisse Santissima Annunziata kirikus.
Teosed
Giambologna on teinud väga palju pargi- ja aiaskulptuure, mitmed neist asuvad Firenzes Boboli aias (Ookeani purskkaev, 1571–1576; Grotticella Venus, 1573) ja Medicite villas Pratolinos, Petrarias ja Castellos.
“Sabiinitaride röövimine”
Sabiinitaride röövimine – on episood Rooma ajaloost, kui 750. aastal eKr roomlaste esimene põlvkond hankis naisi naabruses asuvatest sabiinitaride hulgast. Loggia della Signoria parempoolses kaareosas domineerib, Gimbologna tehniline meistriteos. Kunstnikku ei paelunud mitte niivõrd teema, kui kolm figuuri, kes on liikumises, pidevas suhtluses üksteisega. Neid kolme figuuri saab eristada: küps mees, noorusaeg ja ilus naine.
“Herakles ja kentaur Nessos”
Loggia della Signorias asub ka Herakules võitlema kentaur Nessosega, mille Giambolognalte tellis suurvürst Ferdinand I 1594 paiku. Kreeka mütoloogias oli Nessus kuulus kentaur, kelle tappis Herakles ja kelle verest läbi imbunud rüü tappis omakorda Heraklese.
„Venus”
Venuse skulptuur asub Francesco I palvel ehitatud Buontalenti grotis. Firenzes kuulsate Boboli aedade hulgas 16. sajandil ehitatud suur grott. Bernardo Buontalenti ehitati see grott aastatel 1583–1593 Francesco I de Medici käsul.
Venusele on iseloomulikud paljas keha ja õlad, vaid ka elegantsed marmorist, pehmed ja siledad jooned. Tema keha jooned näevad välja nii reaalsed, et tundus, et tema keha jooned näevad välja nii reaalsed, et tundus, et kivist purskkaevus tundus seisvat lihast ja verest kaunis jumalanna.
Atraktiivne jumalanna toetab ühe jalaga toetaval pjedestaalil ja ta kavatseb kalju all vette siseneda. Mitmevärvilises marmoris asuvat basseini piiri kaunistavad neli saatürit, kes ronides vaatavad selle üle alasti naist imetledes.
Kõik skulptuurid kujutavad dünaamilises liikumises objekte, kombineerituna spiraal kompositsiooniks, mis ilmneb ootamatute nurkade muutumisel.
Jidišikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Jidišikeelne Vikipeedia (jidiši keeles יידישע וויקיפעדיע) on Vikipeedia jidišikeelne versioon.
Jidišikeelne Vikipeedia sai alguse 3. märtsil 2004, esimene artikkel kirjutati 23. novembril 2004.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Leis
Leis on eesti perekonnanimi.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Leis 342 inimesel: 159 mehel ja 183 naisel. Perekonnanimede levikult oli Leis meeste puhul 426. ja naiste puhul 389. kohal. Perekonnanime Leis kandja oli keskmiselt 46 aasta vanune (mediaanvanus oli 48). Perekonnanimi Leis on levinuim Võru maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 9,46.
Voodoo
Voodoo on mitmetähenduslik sõna.
Usundid
Vaata ka: Afroameerika usundid
Ernests Gulbis
Ernests Gulbis (sündinud 30. augustil 1988) on Läti tennisist.
2008 jõudis ta Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel veerandfinaali, kus kaotas Novak Đokovićile. 2014. aasta Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel kaotas ta poolfinaalis samale vastasele.
Ta on võitnud kuus ATP turniiri: 2010. ja 2013. aastal Delray Beachis, 2011. aastal Los Angeleses, 2013. aastal Peterburis ning 2014. aastal Marseille's ja Nice'is.
Gulbis on pärit väga rikkast perest. Tema isa on investeerimispankur Ainārs Gulbis ja vanaisa korvpallur Alvils Gulbis. Emapoolne vanaisa oli näitleja Uldis Pūcītis.
Vecauce
pisi|left Vecauce on küla (lielciems) Lätis Dobele piirkonnas Vecauce vallas.
Küla asub merepinnast 100 meetri kõrgusel valla edelaosas ja Auce linna kirdeservas, olles sellega praktiliselt kokku kasvanud. Riiast jääb küla 103 kilomeetri kaugusele. Vecauces asuvad Auce postkontor ja Läti Põllumajandusülikooli õppekeskus. Sinna on püstitatud mälestuskivi Läti põllumajandusteadlasele Jānis Apsītisele. Mõisa häärberis asub muuseum.
Vecauce nime kandis aastani 1924 Auce linn. Küla ise on kujunes Vana-Auce lossi juurde, selle territoorimile jääb ka Vecauce luteri kirik. Aastal 1921 anti loss ja selle ümbruse maad Läti Ülikooli põllumajanduse fakulteedile õppekeskuseks. Hiljem kujunes sellest Läti Põllumajandusülikooli õppe- ja katsemajand.
Saksa-Rooma riigi territooriumite loend (D)
See on Saksa-Rooma riigi territooriumite loend, mis algavad tähega D:
Stephen Bann
Stephen Bann (sündinud 1942 Manchesteris) on inglise kunstiajaloolane ja kultuuriteadlane.
Bann sai hariduse mainekas Winchester College'i poistekoolis ja jätkas õpinguid Cambridge'i Ülikooli King's College'is. Filosoofiadoktori kraadi kaitses ta 1967. aastal.
1998. aastast on ta Briti Akadeemia liige. 2004 anti talle Briti impeeriumi ordu komandöri tiitel (CBE).
Stephen Banni peamised uurimisvaldkonnad on ajaloo kujutamine visuaalses kunstis, iseäranis maalikunstis, muuseumite ajalugu ja muuseumiteooria, 19. sajandi trükimeedia Prantsusmaal ja Suurbritannias, inglise kunstikriitika, 20. sajandi avangardistlikud kunstiliikumised, postmodernistlik meedia ja installatsioonikunst, maastiku- ja aiakunst ning sellega seotud teooriad.
Ta on avaldanud alates 1970. aastatest arvukalt monograafiaid. Banni hilisematest töödest väärivad mainimist "Ways Around Modernism" (2007), "Painting History: Delaroche and Lady Jane Grey" (2010) ja "Distinguished Images: Prints in the Visual Economy of nineteenth-century France" (2013).
6. veebruaril 2013 esines professor Bann Tartu Ülikoolis avaliku loenguga "The signs of the times – temporality and print media in post-revolutionary France".
Midrand
Midrand sai linnaõigused 1981. aastal. 2000. aasta detsembrist alates kuulub Midrand Johannesburgi linnaringkonna koosseisu ja ole enam iseseisev haldusüksus.
Midrandis asub Pan-Aafrika Parlament.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Midrandi elanikest mustanahalisi aafriklasi 54,47%, valgeid 24,22%, India või Aasia päritolu inimesi 16,97%, värvilisi 3,29% ja teisi 1,04%. Inglise keelt pidas emakeeleks 50,08% inimesi, suulu keelt 10,20%, afrikaani keelt 6,88%, koosa keelt 5,41%, tsvana keelt 5,40%, pedi keelt 4,73%, sotho keelt 4,66%, tsonga keelt 2,19%, venda keelt 1,98% ja ndebele keelt 1,82%.
Kalanchoe integra
Kalanchoe integra on taimeliik kalanhoe perekonnast paksuleheliste sugukonnast.
Botaaniline lühikirjeldus
Kalanchoe integra on mitmeaastane taim, ta kasvab 30–120 sentimeetri kõrguseks.
Levik
Kalanchoe integra kasvab Hiinas, Jaapanis, Tais, Indias, Nepalis, Kambodžas, Laoses, Myanmaris, Vietnamis, Indoneesias, Malaisias, Filipiinidel.
Kultuurtaimena ka Floridas, Brasiilias ning mitmes Aasia ja Aafrika piirkonnas.
Taimesaadused
Ajurveedas kasutatakse taime lehti tuberkuloosi korral.
Impulsslamp
pisi|Ksenoonimpulsslamp Impulsslamp on gaaslahenduslamp lühikeste tugevate valgusimpulsside tekitamiseks. Lahendus toimub väärisgaasi ksenooni keskkonnas, mis võimaldab saada päevavalguse spektriga sarnase spektri. Valgusimpulsiks vajalik energia vabaneb kondensaatori tühjenemisel.
Palù del Fersina
thumb|Palù del Fersina valla paiknemine Trento provintsis thumb|Palù del Fersina
Palù del Fersina (mohheni keeles Palai/Palae en Bersntol, saksa keeles Palai im Fersental) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 20 km Trentost kirdes. Valla pindala on 16,7 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 183 inimest.
Palù del Fersina külgneb järgmiste valdadega: Bedollo, Telve, Baselga di Pinè, Telve di Sopra, Sant'Orsola Terme, Fierozzo ja Torcegno.
2001. aasta rahvaloenduse järgi kuulutas 184 elanikku 195-st (94,4%) end ülemsaksa keelevariandi – mohheni keele kõnelejaks.
Diagonaal
Hulknurga diagonaal on sirglõik, mis ühendab hulknurga kaht tippu, mis pole ühe ja sama külje otspunktid.
Hulktahuka diagonaal on sirglõik, mis ühendab hulktahuka kaht tippu, mis pole ühe ja sama tahu tipud. (Mõnikord arvatakse hulktahuka diagonaalide hulka ka hulktahuka tahkude diagonaalid. Siis defineeritakse hulknurga diagonaal sirglõiguna, mis ühendab hulknurga kaht tippu, mis pole ühe ja sama serva otspunktid.) Kui vaadata antud kuubi joonist, selle läbilõiget mööda punasega tähistatud kuubi tahu diagonaali, siis saame ristküliku, mis vastab standardsele paberi formaadile A4, külgede suhtega: \sqrt 2:1 ja diagonaali pikkusega \sqrt 3.
800 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad
800 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad.
Dolgorukov
Dolgorukov ehk Dolgoruki, ladinapäraselt Dolgoruky (vene keeles Долгоруков ehk Долгорукий) on vene vürstisuguvõsa, üks Obolenski suguvõsa kõrvalharu. Suguvõsast on pärit mitmed tuntud Venemaa riigitegelased ja sõjaväelased.
Ajalugu
Suguvõsa rajajaks peetakse vürst Ivan Andrejevitš Obolenskit, kes oli Rjuriku 17. põlve järeltulija. Ta sai XV sajandil oma valdusse Dolgoruki-nimelise asula.
Panchià
thumb|Panchià valla paiknemine Trento provintsis
Panchià (saksa keeles Weissbach) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 40 km Trentost kirdes.
Panchià külgneb järgmiste valdadega: Predazzo, Tesero, Ziano di Fiemme ja Pieve Tesino.
Nõndasus
Nõndasus (sanskriti ja paali keeles tathatā või tathatva; tiibeti keeles de bzhin nyid; hiina keeles 真如 zhenru; jaapani keeles shinnyo) on mõiste, millega budismis, eriti mahajaanas, tähistatakse reaalsust ehk kõikide seadmuste tõelist olemust, vastandades seda näivusele ehk meelepettele (sanskriti keeles māyā).
Nõndasus on teadvuse kõrgeimat seisundit iseloomustav mõiste ja tühjuse sünonüüm. Nõndasus viitab sellele, et seadmusi ei saa püsivalt ja üheselt määratleda ega nimetada. Ainus võimalik väljendus on ‘nõnda’. Vahel kasutatakse selles tähenduses ka mõistet ‘tõeline nõndasus’ (sanskriti keeles bhūtatathatā).
Nõndasust, nagu ka virgumist ei saa tahta või soovida ega selle poole kippuda või püüelda. Igasugune soovimine või tahtmine on rahulolematus ehk kannatamine. Buddha on korduvalt ütelnud, et ta õpetab ainult üht asja: rahulolematuse lõpetamist (dukkha nirodha).
Derešova
Derešova (ukraina keeles Дерешова) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Murovani Kurõlivtsi rajoonis. Elanike arv on 458. Pindala on 1,771 km².
Kalevipoja säng
Kalevipoja säng on mitme linnamäe nimi ning eraldi muinaslinnuse ehk linnamäe tüüp.
Saginaw
Saginaw on linn Ameerika Ühendriikides Michigani osariigis, Saginaw' maakonna halduskeskus. Linn asub Detroitist umbes 160 km kaugusel kirdes, paiknedes Saginaw' jõe kaldal Huroni järvest umbes 25 km kaugusel sisemaal. Saginaw moodustab koos lähedal asuvate Midlandi ja Bay Cityga suurlinna-ala (Tri-Cities), kus elab ligi 400 000 inimest.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 44 202. Aastal 2010 oli elanikke 51 508.
Sõna Saginaw pärineb arvatavasti odžibvei keelest ja tähendab 'soogide maa'.
Linna lähedal asub ligi 40 km² suurune loodusreservaat Shiawassee National Wildlife Refuge.
Ajalugu
Saginaw' piirkonna põliselanikud olid soogide indiaanihõim, kes tõrjuti hiljem välja odžibveide poolt. 17. sajandi lõpul saabusid sinna prantsuse misjonärid ja kaupmehed. Teadaolevalt külastas esimese eurooplasena Saginaw' piirkonda 1675. aastal jesuiidi misjonär Henri Nouvel.
Esimese püsiasula rajas Saginaw' jõe läänekaldale 1816. aastal karusnahakütt ja seikleja Louis Campau. Enne seda polnud selle alal püsiasustust kunagi olnud, osaliselt seetõttu, et ala paiknes madalal alal Saginaw' jõe ääres, mida tabas sageli üleujutus. 1819. aastal sõlmitud Saginaw' lepinguga omandas USA indiaanlastelt suure osa Alam-Michigani poolsaarest. 1820. aasta esimesel poolel asus selle lähedal sõjaväestatud kontrollpunkt Fort Saginaw, mis 1825. aastal maha jäeti.
pisi|250px|Vaade linnulennult East Saginaw'le ja Saginaw Cityle 1885. aastal Saginaw hakkas kasvama 1850. aastatel, kui see sai oluliseks puidutööstuskeskuseks. Sellel ajal oli suurem osa Michiganist kaetud väärtusliku valge männiga. Puidu transporti soodustas suurte veeteede olemasolu. Lisaks transporditi puitu kaugemate vahemaade taha rongiga. Puidutööstuse kõrval olid esindatud põllumajandus ja soolatööstus.
19. sajandil koosnes Saginaw kahest osast. Saginaw' jõe läänekaldal paiknes esimese asula ümber arenenud Saginaw City, mis sai linnaõigused 1857. aastal ja oli Saginaw' maakonna keskus. Saginaw' jõe idakaldal asus East Saginaw, mis sai linnaõigused 1859. aastal.
19. sajandi keskpaigas elas kahes linnas kokku üle 2000 elaniku. Puidutööstusbuumi lõpuks 1890. aastatel oli elanike arv kasvanud üle 45 000. 28. juunil 1889 East Saginaw ja Saginaw City liideti ning ühtse linna nimeks sai Saginaw.
Harry Pedaste
Harry Pedaste (kuni 1935 Meenson; 18. oktoober 1908 Veriora vald, Räpina kihelkond, Võrumaa – 15. oktoober 1995 Perth, Lääne-Austraalia) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Teenistuskäik
Teenis merekindlustes, muuhulgas ka Naissaare ja Suuropi Komandantuuris.
Saginaw
Ajalugu
20. sajandi alguses tärkas Saginaw's sarnaselt paljude teiste Michigani linnadega autotööstus. Saginaw's toodeti põhiliselt autode varuosi. Ühed tähtsamad linnas tegutsenud autotootjad olid 1900. aastatel Rainier Motor Car Company ja 1910. aastatel Argo Electric. Lisaks paiknes linna lähedal söekaevandus ja kasvatati suhkrupeeti.
pisi|left|195px|Vaade Saginaw' kesklinnale Teise maailmasõja ajal oli tööstus suunatud sõjatehnika ja -varustuse tootmisele. Linna elanike arv jätkas kasvamist tänu peamiselt lõunaosariikidest pärit mustanahaliste sisserändele. Tippajal, 1960. aastal, elas linnas ligi 100 000 elanikku.
Rasketööstuse järkjärgulise taandumise tõttu 20. sajandi poolel suurenes linnas märgatavalt tööpuudus, millest tulenevalt suurenes elanike väljaränne ja vähenes rahvaarv. 21. sajandi teise kümnendi alguseks oli elanike arv kahanenud võrreldes tippajaga ligi kaks korda. Lisaks suurenes linnas kuritegevus ning Saginaw oli mõnda aega üks suurima kuritegevuse määraga linnu USA-s.
Rahvastik
2010. aasta rahvaloenduse järgi moodustavad elanikest afroameeriklased 46,1% ja valged 43,5%. Veel 2000. aastal olid ülekaalus valged – valgeid 47,02%, afroameeriklasi 43,26%. Ladinaameeriklaste osakaal (sõltumata rassist) rahvastikust oli 2010. aastal 14,3%.
2015. aastal oli leibkonna keskmine sissetulek 27 990 dollarit. Alla vaesuspiiri elab 35,9% elanikest.
Haridus
Linna lähedal University Centeri asulas asuvad 1955. aastal asutatud ametikool Delta College ja 1963. aastal avatud Saginaw Valley State University ning eraülikooli Davenport University linnak.
Transport
Linna lähedalt möödub kiirtee Interstate 75. Läbi linna kulgeb tugimaantee Interstate 675.
Reisijate vedu raudteel lõpetati 1950. aastatel.
Kultuur
Suurim spordikeskus on sisehall Dow Event Center, kus asub linnas tegutseva jäähokiklubi Saginaw Spirit koduväljak. Saginaw Spirit mängib noorte jäähokiliigas Ontario Hockey League'is.
Sõpruslinnad
Saginaw' sõpruslinnad on Tokushima (Jaapan), Zapopan (Mehhiko) ja Awka (Nigeeria).
Burgundia Madalmaad
pisi|Lipp pisi|Vapp
Madalmaade ajaloos tähendavad Burgundia Madalmaad (prantsuse keeles Pays-Bas Bourguignons, hollandi keeles Bourgondische Nederlanden, letseburgi keeles Burgundeschen Nidderlanden) mitmeid keiserlikke ja Prantsuse lääne, mida valitsesid personaalunioonis Valois'-Burgundia dünastia ja nende Habsburgidest pärijad aastatel 1384–1482. Piirkond koosneb suures osas tänapäeva Belgia ja Hollandi, samuti Luksemburgi ja Põhja-Prantsusmaa aladest.
Dünastiline
Paraja osa (kuid mitte kõik) nendest territooriumidest pärisid aastal 1384 pärast Flandria krahvi Louis II surma Burgundia hertsogid, Prantsuse kuningliku Valois' dünastia noorem haru Valois'-Burgundia dünastia. Louis' pärija, Flandria krahvinna Marguerite III abiellus aastal 1369 Philippe Julgega, kuningas Jean II noorema poja ja esimese Valois' Burgundia hertsogiga Dijonis, kes seega päris Flandria krahvkonna. Flaami krahvlik Dampierre dünastia oli Prantsuse vasall, kes haldas territooriumi ümber jõukate linnade Brugge ja Genti, kuid ka külgnevaid maid endises Alam-Lotringis Schelde jõest idas ("Keiserlik Flandria"), sealhulgas Mecheleni eksklaavi, mis oli Saksa-Rooma riigi lään, ja lisaks naabruses asuvat Prantsuse Artois' krahvkonda. Koos nendega algas Burgundia valitsemise ajastu Madalmaades.
Krahvinna Margaretha III abieluga Burgundia hertsogi Philippe Südiga asusid Flandria krahvkond ja alamkrahvkonnad aastal 1405 personaaluniooni Burgundia hertsogkonnaga. Aastaks 1405, pärast Philippe Julge ja Marguerite de Dampierre'i surma ning hertsogkonna ja enamuse muude valduste pärimist nende poja Jean Kartmatu poolt oli Burgundia hertsogkond vähem Prantsuse kuninga lään ja rohkem sõltumatu riik.
pisi|vasakul|Burgundia maad aastal 1477 Dampierre pärand koosnes veel Prantsuse krahvkondadest Rethelist Champagne'i põhjaosas ja Nevers'ist Burgundia pärusvaldustest läänes, mõlemaid haldas aastast 1407 Philippe Südi noorem poeg Nevers'i krahv Philippe II, samuti Burgundia krahvkonda (Franche-Comté) sellest idas, keiserlikku lääni, mis oli olnud endise Arles'i kuningriigi osa. 1404. aastal läks Limburgi hertsogkond Brabanti Johannalt Burgundia hertsogi Philippe Südi pojale Antoine'ile.
Järgnevatel kümnenditel laiendasid Burgundia hertsogid oma territooriume Madalmaades mitmete keiserlike valduste omandamisega: hertsog Philippe Hea ostis aastal 1421 Namuri krahvkonna, päris aastal 1430 Brabanti hertsogi Jean IV surma järel Brabanti ja Limburgi hertsogkonnad ning hõivas aastal 1432 Hainaut', Hollandi ja Zeelandi krahvkonnad ning aastal 1441 Luksemburgi hertsogkonna.
1435. aastal sõlmis Philippe Hea aga prantslastega Arras' leppe, millega liitus Prantsusmaaga inglaste vastu Saja-aastases sõjas, saades vastutasuks täieliku sõltumatuse Prantsusmaast. Järgnevalt toetas Philippe aga troonipärijat Louis'd oma isa, kuningas Charles VII vastu ning püüdis temaga sõlmida liitu, mis tooks talle kuningatiitli. Kuid kui Louis XI 1463. aastal kuningaks sai, ei tahtnud ta sellest plaanist kuuldagi.
Viimane Burgundia hertsog Charles Südi, annekteeris aastal 1473 Gelderni hertsogkonna, mille oli talle pantinud Arnold van Egmont. Valois' ajastu kestis aastani 1477, kui hertsog Charles Südi suri Nancy lahingus, jätmata maha meessoost pärijat. Burgundia territoriaalne hertsogkond läks vastavalt Saali tavaõigusele tagasi Prantsuse kroonile ja kuningas Louis XI hõivas ka Prantsuse osa Burgundia valdustest Madalmaades. Keiserlikud läänid läksid Charlesi tütre Marie ja tema abikaasa, keiser Friedrich III poja ertshertsog Maximiliani kaudu Austria Habsburgidele. Maximilian pidas Burgundia Madalmaid, sealhulgas Flandria ja Artois, siiski oma naise ja iseenda jagamatuteks domeenideks ja marssis Prantsusmaa vastu. Konflikt kulmineerus aastal 1479 Guinegatte lahingus. Kuigi Maximilian oli võidukas, sai ta vastavalt 1482 Arrasi lepingule ainult Flandria krahvkonna pärast tema naise Marie ootamatut surma, kui Prantsusmaa säilitas Artois.
Oma testamendis pärandas Marie Burgundia pärandi enda ja Maximiliani pojale Philipp Ilusale. Viimase isa, rahulolematuna Arrasi lepingu tingimustega, jätkas kampaaniat Prantsuse territooriumide hõivamiseks. Aastal 1493 loobus Prantsusmaa kuningas Charles VIII vastavalt Senlisi lepingule lõplikult Artois'st, mis üheskoos Flandriaga liidendati keiserlikesse Seitsmeteistkümnesse Provintsi Philippi võimu alla.
Valitsejad
Burgundia hertsogid, kes valitsesid Madalmaade territooriume, olid:
Valois' dünastia, Burgundia territoriaalsed hertsogid
Habsburgide dünastia, Burgundia titulaarhertsogid (vaata Habsburgide Madalmaad)
Poliitika
Arvukate piiskopkondade ja sõltumatute linnade selged kohustused, tugev poolehoid kohalikule, erinevad maksusüsteemid, kaalud ja mõõdud, sisemised tollibarjäärid, raevukalt kaitstavad kohalikud õigused olid kõik takistuseks "headele Valois'dele". Püüded laiendada hertsogite isiklikku kontrolli põhjustasid sõltumatute linnade seas mässe (mõnikord sõltumatute kohalike aadlike toetatud) ja vastuseks verist sõjalist mahasurumist. Üha moodsam keskvalitsus, koos ametnike bürokraatiaga, võimaldas hertsogitel saada kuulsateks kunstipatroonideks ja rajada toretseva õukonnaelu, põhjustades käitumistavad, mis jäid sajanditeks kestma. Philippe Hea (1419–1467) laiendas oma mõjuvõimu kagus, võttes kontrolli alla Brüsseli, Namuri ja Liège'i. Ta suunas traditsioonilist linnade sõltumatust läbi selliste mehhanismide nagu esimesed Generaalstaadid, ja tugevdas piirkonna majandust.
Generaalstaadid kogunesid esimest korda Brugge raekojas 9. jaanuaril 1464. Need koosnesid Brabanti, Flandria, Lille'i, Douai, Orchiesi, Artois', Hainaut', Hollandi, Zeelandi, Namuri, Mecheleni ja Boulonnais' staatide delegaatidest. Aastaks 1464 säilitas hertsog sidemed ainult iga provintsi staadiga eraldi. Põhimõtteliselt koosnesid provintsi staadid kolme traditsioonilise seisuse esindajatest: vaimulikkond, aadel ja kolmas seisus, kuid iga seisuse (provintsi staadis) täpne koosseis ja mõju võisid erineda. Generaalstaatide kokkukutsumine, kus kõik provintsi staadid esindatud olid, oli osa Philippe Hea tsentraliseerimise poliitikast.
Hertsoglik eestkoste
Aastast 1441 kogus Philippe oma hertsogliku õukonna Brüsselisse, kuid Brugge oli ärikeskus, kuigi viimase sadama paratamatu ummistumine 1480. aastatel viis linna majandusliku ülemvõimu lõppemiseni. Philippe oli illustreeritud käsikirjade suur patroon ja õukonna maalid jõudsid uutele kvalitatiivsetele kõrgustele: Robert Campin, vennad van Eyckid ja Rogier van der Weyden.
Ühiskond ja majandus
Aastatel 1491 ja 1492 tabasid Madalmaid Hollandi talupoegade mässud. Need mässud surus Saksimaa hertsogi Albrecht III juhitud armee maha Heemskerki lahingus.
Arvydas Sabonis
Arvydas Romas Sabonis (sündinud 19. detsembril 1964 Kaunases) on Leedu endine elukutseline korvpallur, kes töötab 2011. aastast Leedu korvpalliliidu presidendina.
Sabonis tuli Nõukogude Liidu korvpallikoondisega olümpiavõitjaks, maailmameistriks ja Euroopa meistriks ning võitis tiitlivõistluste medaleid ka Leedu rahvuskoondisega. Klubikorvpalli Leedu ja Hispaania kõrgliigades ning seitse aastat NBA-s mänginud Sabonis on valitud nii FIBA kui ka Naismithi nimelisse korvpalli kuulsuste halli.
Leedu ja Hispaania
Sabonis alustas profikarjääri Kaunase Žalgirises, kus mängis aastatel 1981–1989 ja tuli kolm korda Nõukogude Liidu meistriks.
1989. aastal siirdus Sabonis Hispaaniasse, kus mängis sealses kõrgliigas esmalt Valladolidis (1989–1992) ja seejärel Madridi Realis (1992–1995).
NBA
Sabonis jõudis NBA-sse alles 1995. aastal, kui oli juba 30-aastane. Ta tõi debüüthooajal (1995/96) Portlandi kasuks keskmiselt 14,5 punkti ja 8,1 lauapalli mängus, sama hooaja väljalangemismängudes kerkisid tema näitajad aga 23,6 punkti ja 10,8 lauapallini.
Sabonise statistiliselt parim põhihooaeg oli 1997/98, kui ta kogus keskmiselt 16 punkti, 10 lauapalli ja 3 resultatiivset söötu mängus. Väljalangemismängudes jõudis Sabonis parimana läänekonverentsi finaali, kus Portland kaotas 1999. aastal 0 : 4 hilisemale meistrile San Antonio Spursile ja 2000. aastal 3 : 4 samuti hilisemale meistrile Los Angeles Lakersile.
Sabonis läks pärast 2000/01. hooaega NBA-st erru ja sõlmis aastase lepingu Kaunase Žalgirisega, kuid pidi vigastustest taastumise tõttu kogu 2001/02. hooaja vahele jätma. Sabonis taasliitus hooajaks 2002/03 Trail Blazersiga ning kogus oma viimasel NBA hooajal keskmiselt ligi 15 minutiga 6,1 punkti ja 4,3 lauapalli mängus.
Kokku seitse hooaeg NBA-s mänginud Sabonis tõi sealse karjääri jooksul Portlandi kasuks keskmiselt 12 punkti, 7,3 lauapalli ja 2,1 tulemuslikku söötu mängus.
Tagasi Leedus
Sabonis mängis profikarjääri viimase hooaja (2003/04) oma esimeses koduklubis Žalgirises ja aitas meeskonna tol aastal Euroliigas 16 parema sekka.
Sabonis lõpetas mängijakarjääri 2005. aastal.
Koondis
Sabonis on Nõukogude Liidu korvpallikoondisega võitnud olümpiamängudel 1988. aastal kulla, maailmameistrivõistlustel 1982. aastal kulla ja 1986. aastal hõbeda ning Euroopa meistrivõistlustel 1985. aastal kulla ning 1983. ja 1989. aastal pronksi.
Leedu koondisega on Sabonis võitnud olümpiamängudel 1992. ja 1996. aastal pronksi ning Euroopa meistrivõistlustel 1995. aastal hõbeda.
Isiklikku
Poeg Domantas Sabonis on samuti korvpallur.
Rosanna Lints
Rosanna Lints (sündinud 5. mail 1995) on eesti poplaulja. Ta oli telesaate "Eesti otsib superstaari" neljanda hooaja finalist ja sai kolmanda koha.
Superstaarisaate läbi aegade noorim finalist, 15-aastane Rosanna jõudis lõppvõistlusele Pärnus toimunud eelvoorust. Finaali saatsid kohtunikud ta 27. märtsil 2011 "tütarlaste nädala" 1. stuudiovoorust, kus ta esitas Christina Aguilera laulu "Ain't No Other Man". Loo juures meeldis kohtunikele Lintsi hääle ja esituse võimsus.
Rosanna Lints on tegelenud laulmisega Pärnu Kunstide Majas.
2011
Pärast saadet sai Rosanna tuule tiibadesse. Ta asus õppima Georg Otsa nimelisse Tallinna Muusikakooli.
Rosanna mängis peaosa ka muusikalis "Valge laev"
Alates 2011. aastast on ta bändi POP Maniacs üks lauljatest.
2012
pisi|Rosanna Lints [[Ringvaade (saade)|Ringvaate Eesti Laulu salvestusel POP Maniacsi koosseisus]] 15. jaanuaril 2012 ilmus Rosannal esimene singel "Tuli aknas", mille autor on Jaagup Kreem.
1. märtsil alanud telesarja "Ühikarotid" uuel hooajal mängis ta Lottat.
3. märtsil toimunud konkursi "Eesti Laul 2012" finaalis sai ta koos POP Maniacsiga neljanda koha.
Aprillis ilmus koostöös POP Maniacsiga singel "Lying in the Lies". 28. mail ilmus Rosanna teine soolosingel "Soovin, et sa oleksid siin", mille autor on taas Jaagup Kreem.
Juunis esines Terminaatori 25. aastapäeva turneel koos Trafficuga.
2013
Jaanuaris ilmus Rosanna kolmas singel "Follow Me", mis pälvis konkursi "Eesti Laul 2013" esimeses poolfinaalis 6. koha.
2013. aasta novembris osales Rosanna Eesti eri paigus Karavani 30. aastapäeva turneel. Kontserdisarja raames taaselustati Karavani aastatetagune hitt "Vaikselt".