cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Narva vanalinn
pisi|Narva vanalinn 1929. aasta linnaplaanil 17. ja 18. sajandi barokiaja õitsengule järgnesid linna uued tõusud ja langused. Aja jooksul linn kasvas, laienes bastionimüüride vahelt välja ning Vene impeeriumi perioodil hakkasid hoogsalt arenema eeslinnad. Kui varasematel sajanditel oli linn kasvanud eelkõige põhja suunas, siis 19. sajandil hakkasid arenema eeslinnad ka lõuna ja lääne suunas. Nii on näiteks 1845. ja 1871. aastal koostatud kaartidel-plaanidel näha nii Narva eeslinna põhjas, Peetri eeslinna läänes kui ka Joaorgu (Juhkentali) lõunas. Narva eeslinnade hulka kuulus ka Jaanilinn teisel pool Narva jõge. Eesti Vabariigi ajal kuni 1940. aastani kandis see linnajagu Jaani eeslinna nime. 20.sajandi linnaplaanidel Narva eeslinnast põhja pool oli Siivertsi, linna edelaosas Kadastiku ja Paemurru asula.
pisi|left|Sõjajärgne [[Suur tänav (Narva)|Suur tänav]] Vanalinna hoonestus ja väljakujunenud tänavavõrk olid peaaegu muutumatutena püsinud läbi mitme võimuvahetuse ja nelja sajandi. Narva barokne linnasüda hävis teises maailmasõjas, NSV Liidu õhuväe märtsipommitamisel 1944. aastal. Hoonete varemed, mis oleksid vähemalt osaliselt olnud taastatavad, lammutati 1950. aastatel. Sõjakahjude kindlaksmääramise vabariikliku komisjoni hinnangul oli purustatud 75% Narva vanalinna muinsuskaitsealustest eramajadest. Samas hindasid tollased muinsuskaitsjad ning arhitektid paljusid hooneid taastamiskõlbulikeks ning seda hinnangut kinnitavad ka 1944. aastast pärit ülesvõtted. 1940. aastate teisel poolel koostasid arhitektid linnasüdame ülesehitusplaane. Joonistest jm dokumentidest ilmneb, et järk-järgult oli kavas piirkonna ajalooline ilme ja tänavatevõrk võimalikult sõjaeelsega sarnasena taastada. 1947. aastal võeti Narva vanalinn riikliku kaitse alla. Kuivõrd restaureerimiseni ei jõutud, siis hooned lagunesid ning aasta-aastalt taastatavate hoonete arv üha vähenes.
1952. aastal valmis vanalinna alal esimene uusehitis, kinoteater Punane Täht. 1953. aastal määras Narva Linna TSN Täitevkomitee vanalinna varemed lammutamisele, mõni aasta hiljem kerkisid esimesed neli tüüpprojekti järgi ehitatud kortermaja. 1959. aastal valminud hoonestusprojekt nägi ette kogu vanalinna hoonestamise hruštšovkadega. Lagunevale raekojale leiti siiski uus funktsioon. Hoone taastati aastatel 1960–1963 Pioneeride paleena, kusjuures raekoja välisilme taastati esialgsega sarnasena. Raekoda oli ka ainus hoone, mis algsest restaureerimiskavast teostus.
1960. aastatel linnasüdame täisehitamise hoog rauges, elamuehitus peatus mitmeks aastakümneks.
pisi|[[Narva börsihoone alal ehitatud Tartu Ülikooli Narva Kolledži hoone fassaad sarnaneb börsihoone omaga]] 1980. aastatel hakati taas unistama barokse Narva taastamisest. 1992. aastal valmis vanalinna regenereerimisplaan. Unistustele, aruteludele ja plaanidele vaatamata püsis Narva linnasüda 1990. aastatel muutumatu ilmega. Uue ja ajaloolise Narva lepitamisideedeni arhitektuurivahenditega jõuti 2000. aastatel.
Jõeveski oja
Jõeveski oja (ka Jõeveski jõgi) on oja Lõuna-Eestis ja Lätis. Oja pikkus on 2,3 km. Oja valgla suurus on 7,6 km².
Rein Mägar
Rein Mägar (sündinud 29. detsembril 1943 Laiusel Altvälja külas) on eesti kunstnik, akvarellist.
Mägar on sündinud küll 29. detsembril 1943, ent ema soovil pandi ametlikuks sünnikuupäevaks kirja 2. jaanuar 1944 ja nii sai poeg aastakäigu võrra nooremaks.
Pärast Laiuse 7-klassilise kooli lõpetamist õppis ta Tartu Kunstikoolis aastail 1957–1963 ja astus 1963. aastal Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti. Järgnes sõjaväekohustus (1963–1966) ja uuesti ERKI (1966–1968). Seejärel õppis üliõpilaste vahetuse korras Graafika ja Raamatukunsti Kõrgemas Koolis Leipzigis 1968–1971.
Töötanud aastail 1972–1992 kirjastustes Valgus, Eesti Raamat ja Bit, aastail 1992–1996 Eesti Erastamisagentuuris ja 1997–2000 OÜ-s Maves.
Kunstilise toimetaja töö kõrvalt kirjastustes on kujundanud plakateid ja raamatuid. 1972. aastast on ta osa esinenud näitustel, Kunstnike Liidu liige 1977. aastast.
Akvarellmaali hakkas viljelema 1990. aastate teisel poolel, Eesti Akvarellistide Ühenduse liige 1998. aastast. Järgnes pidev osavõtt kodumaistest ja rahvusvahelistest akvarellinäitustest, lisaks 3–4 isikunäitust aastas.
Tõllaratta galaktika
pisi|Tõllaratta galaktika [[James Webbi kosmoseteleskoop|James Webbi kosomoseteleskoobiga nähtuna]] Tõllaratta galaktika (ka ESO 350-40 või PGC 2248) on spiraalgalaktika, mis asub 500 miljoni valgusaasta kaugusel Kujuri tähtkujus.
Selle avastas 1941. aastal Šveitsi astronoom Fritz Zwicky.
Oma ringja kuju sai see kokkupõrkes ühe väiksema galaktikaga 200–300 miljonit aastat enne meieni praegu jõudvat pilti.
2021. aastal avastati galaktikast supernoova.
Teisikud
"Teisikud" on 1982. aastal valminud Eesti Telefilmi mängufilm.
Võrumaa teenetemärk
Võrumaa teenetemärk on Võru maakonna autasu.
Võrumaa teenetemärk antakse isikule Võru maakonnale osutatud eriliste teenete või väljapaistva saavutuse tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Võru maavanem.
Winchester Model 1907
Winchester Model 1907 on Ameerika Ühendriikide tagasilöögi jõul ümberlaadiv poolautomaatvintpüss, mida tootis aastatel 1907–1957 Winchester Repeating Arms Company. See kasutab keskmise võimsusega padruneid, sööturiks on 5-, 10- või 15-lasuline lehtsalv, mis asub kohe päästikukaitsme ees. Suuruselt ja kasutuskogemuselt meenutab Winchester M1907 karabiini M1, M1907 on raskem ning kasutab võimsamat laskemoona. Winchesteri tehases toodeti neid vaid kesktule padrunitele .351SL.
Torma Põhikool
pisi|Torma põhikool 2021. aasta augustis Carl Robert Jakobsoni nimeline Torma Põhikool on põhikool Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Tormas.
Ajalugu
1820. aastal asutati Torma alevikus Torma kihelkonnakool. Aastatel 1846–1857 töötas koolis koolmeistrina Adam Jakobson. Õpilaste arv koolis kasvas, õppima asusid tüdrukud, avati saksakeelne klass. Adam Jakobson pööras erilist tähelepanu muusikaõpetusele (loodi neljahäälne laulukoor, tuntuks sai 1848. aastal asutatud endiselt tegutsev pasunakoor).
Esimeseks pedagoogilise eriharidusega koolmeistriks Tormas oli Carl Robert Jakobson, kes õpetas kihelkonnakoolis pärast isa surma kolm aastat (1859-1862). Konflikt Torma mõisniku ja pastoriga sundis ta sellelt kohalt lahkuma. Jakobson pani suurt rõhku loodusteadustele, eriti geograafiale. Ta õpetas ka saksa ja vene keelt ning tutvustas lastele „Kalevipoega”. Paljudest kihelkonnakooli lõpetanutest said vallakoolide õpetajad.
1902. aastal hakkas lisaks kihelkonnakoolile Tormas tööle ka Võtikvere ministeeriumikool. See oli 2-aastane, kus õppisid 3-aastase vallakooli lõpetanud. 1908. aastal valmis Lullikatkul kooli uus punastest telliskividest hoone. 1919. aastal muudeti see 4-klassiliseks algkooliks, juhatajaks Hans Jürgens.
Kihelkonnakooli õpilaste arv kasvas 20. sajandi algul sajani. Kooli juhatasid sel ajal Gustav Kommusaar ja tema tütar Eugenie. Koolis õppis siis lapsi ka kaugematest valdadest. Ehitati uus koolimaja. Kool asus Torma kiriku lähedal Rahuorus. 1919. aastal muutis Eesti Vabariik kihelkonnakooli Torma Kõrgemaks Algkooliks, kus oli kuus klassi ja kus said õpinguid jätkata 4-klassiliste koolide lõpetanud. 1929. aastal liideti sellega Võtikvere 4-klassiline algkool ja ühendatud koolidest sai Torma 6-klassiline algkool, juhataja Richard Koppel.
Torma Põhikool
pisi|Torma põhikool õhust Torma Põhikool peab end kõigi nende koolide haridustöö jätkajaks. Õppetöö Torma Põhikoolis toimub endise ministeeriumikooli hoones, mida on juurdeehitustega laiendatud.
1957. aastal muudeti kool 7-klassiliseks, 1959. aastal 8-klassiliseks ja 1989. aastal 9-klassiliseks.
17. märtsist 1957 kannab kool Carl Robert Jakobsoni nime. Koolimaja vastas asub Carl Robert Jakobsoni mälestussammas ja koolimajas Jakobsoni tuba, kus hoitakse materjale Adam ja Carl Robert Jakobsoni tegevuse kohta.
Marmor-oksasikk
Marmor-oksasikk (Pogonocherus hispidulus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukas on Eestis haruldane.
Karl-Erik Idasaar
Karl-Erik Idasaar (31. juuli 1997 – 12. oktoober 2021) oli eesti autoajakirjanik ja fotograaf.
Elust
Karl oli 31. juulil 1997. aastal sündinud Tallinnast pärit fotograaf ja ajakirjanik. 2016. aastal lõpetas ta Tallinna Mustamäe Gümnaasiumi ning asus 2017. aastal õppima TLÜ Balti filmi, meedia ja kunstide instituuti Ajakirjandus. Karlil on vend Johannes Idasaar ning fotograafist õde Mariann Liimal.
Tegevus
Põhiliseks väljundiks oli alguses tema oma portaal Autoportree, kuhu ta otsis erilisi hobiautosid, mida pildistada ja millest kirjutada. Kaastööd tegi ta Autolehele ja erinevatele portaalidele, lisaks autode pildistamine hobi ja elukutsena.
Karl tegi koostööd selliste portaalidega nagu Masinawärk, Accelerista, Autoleht. samuti on tema pildid ilmunud ka blogis 100autot.ee. Karl tegi ka kaasa ürituste sarja Automotiiv korraldamises ning oli osa ka Tartus tegutsevast autoklubist Cars & Coffee Tartu.
Hukkumine
Karl hukkus 12. oktoobril 2021 olles tööreisil.
Herkules (tähtkuju)
pisi|Herkulese tähtkuju kaart pisi|Ajalooline Herkulese tähekaart Herkules (ladina Hercules (omastav Herculis), lühend Her) on põhjataevas asuv tähtkuju. See on üks 48-st Ptolemaiose kirjeldatud tähtkujust ja kuulub tänapäeva 88 tähtkuju hulka. Herkules on pindalalt 5. tähtkuju, kattes tähistaevast 1225 ruutkraadi.
Herkules on nime saanud kreeka mütoloogia tegelase Heraklese järgi.
IWI Tavor X95
IWI X95 (varem Micro-Tavor, MTAR või MTAR-21; poolautomaatne versioon USA-s Tavor X95) on Iisraeli bullpup-ründevintpüss. Seda toodab kaitsetööstusettevõte Israel Weapon Industries ning see kuulub koos relvadega TAR-21 ja Tavor 7 Tavori relvaperekonda. Aastal 2009 valiti X95 Iisraeli jalaväe uueks standardrelvaks. Aastal 2021 teatati, et Iisraeli kaitsevägi on hakanud Tavore ja Micro-Tavore välja vahetama karabiinide M4 vastu. Tavorid jäeti reservüksustele.
Herkules (tähtkuju)
Maale lähim täht on 27 valgusaasta kaugusel asuv Mu Herculis.
8000–12 000 aastat tagasi asus Herkulese tähtkujus taeva põhjapoolus.
Bombardier Q
Bombardier Q sari on praeguse lennukiehitusfirma Bombardier Aerospace kahe turbopropellermootoriga lühiliini reisilennukite seeria.
Alates 1984. aastast ehitas neid regionaallennukeid de Havilland Canada. Kokku on ehitatud üle tuhande selle sarja lennuki.
Sarja esimese lennuki esmalend toimus 20. juunil 1983.
Rushi maakond (Indiana)
pisi|püsti|Rushi maakonna kohtumaja Rushville'is
Sproģi raudteepeatus
Sproģi raudteepeatus on endine raudteepeatus Pakalnieši–Kūdupe raudteel Balvi piirkonna Vīksna vallas.
Pseudoajalugu
Pseudoajalugu on pseudoteadus või võltsing, mis püüab moonutada inimeste teadmisi või arusaama ajaloos toimunust, sageli kasutades meetodeid, mis pealiskaudselt vaadates näivad sarnanevat teadusliku ajaloolise uurimistööga. Seotud mõistet "krüptoajalugu" kasutatakse ajaloovõltsimise puhul, mis põhineb okultismile omasel ebausul või tuleneb sellest. Ajaloo võltsimine on seotud pseudoteadusega ja pseudoarheoloogiaga ning nende terminite kasutamine võib aeg-ajalt kattuda.
Ehkki ajaloo võltsimist on paljudes vormides, on teadlased tuvastanud tunnuseid, mis kipuvad olema pseudoajaloolistes uurimistöödes, artiklites või raamatutes tavalised. Üks selliseid omadusi on see, et võltsimine on peaaegu alati ajendatud tänapäevastest poliitilistest, usulistest või isiklikest motiividest. Ajaloo võltsijad esitavad sageli ka suuri valesid või sensatsioonilisi väiteid ajalooliste faktide kohta, mis nõuaks peavoolu ajalookäsitluse radikaalset ümbervaatamist (ümberkirjutamist).
Sproģi raudteepeatus
Peatus asus Pakalnieši raudteejaamast 6,7 km kaugusel. See avati aastal 1934.
Rushi maakond (Indiana)
Rushi maakond (Rush County) on maakond USA-s Indiana osariigis.
Pseudoajalugu
Teine pseudoajaloo väga levinud tunnus on eeldus, et teadlaste seas on vandenõu "tõelise" ajaloo mahasurumiseks. Pseudoajaloo teosed tuginevad sageli eranditult allikatele, mis näivad toetavat propageeritavat seisukohta, ignoreerides samas selle seisukohaga vastuolus olevaid allikaid. Paljud pseudoajaloolised teosed käsitlevad müüte, legende ja muid ebausaldusväärseid allikaid täpse ajaloolise tõena, jättes samas tähelepanuta või eitades tõendusmaterjali vastupidise kohta. Mõnikord võib pseudoajalooline teos langeda äärmuslikku skepsisesse, kohati väites, et ajaloolist tõde pole olemas ja mis tahes hüpotees on sama hea kui mis tahes muu. Paljud pseudoajaloolised teosed seovad pelga võimaluse tõelisusega, eeldades, et kui midagi oleks võinud juhtuda, siis nii ka läks.
Sproģi raudteepeatus
Teise maailmasõja ajal asusid sakslased rajama Pakalniešist Petserisse viivat raudteed, millel Sproģi oleks kandnud nime Swiltenbruch, ent nõukogude vägede pealetung tegi nende plaanidele lõpu ja demonteeritud vana raudteed enam ei taastatud. Ka Sproģi raudteepeatus jäi suletuks.
Pseudoajalugu
Omadused
Robert Todd Carroll on välja töötanud pseudoajalooliste teoste ja võltsajaloo tuvastamise kriteeriumite loendi. Ta väidab, et "pseudoajalugu on väidetav ajalugu, mis:
Kohalik kaupade ja teenuste vahetussüsteem
Kohalik kaupade ja teenuste vahetussüsteem (lühendatult KKTV, ingl.k. Local Exchange Trading System – LETS) on kohalik demokraatlik mittetulunduslik ettevõtmine, mis pakub kogukonnale kuulutuste kataloogi ja andmebaasi kõikidest vahetussüsteemi tehingutest. Tehingu väärtust arvestatakse riikliku rahaga võrdväärsetes vahetusühikutes. See on ka vastastikuse krediidi süsteem, sest iga kasutaja saab tehinguga nõustumisel oma kontoga miinusesse minna. KKTV liikmed usuvad, et vahetussüsteem aitab suurendada osalejate ostujõudu ja sotsiaalsete kontaktide arvu ning rikastab kogukonda.
Pseudoajalugu
Omadused
Nicholas Goodrick-Clarke eelistab terminit "krüptoajalugu". Ta määratleb kaks vajalikku elementi: "täielik teadmatus esmastest allikatest" ja "ebatäpsete ja ogarate väidete" kordamist.
Kohalik kaupade ja teenuste vahetussüsteem
Tunnused
Kohalikule kaupade ja teenuste vahetussüsteemile on omased viis peamist tunnust:
Rushi maakond (Indiana)
Maakonna halduskeskus on Rushville.
Pseudoajalugu
Kategooriad ja näited
Järgnevalt on toodud mõned pseudoajaloo ehk võltsajaloo teooriate levinumad kategooriad koos näidetega. Pange tähele, et mitte kõik loetletud kategooriad pole tingimata pseudoajaloolised, need on pigem kategooriad, mis näivad meelitavat pesudoajaloolasi ja ajaloo võltsijaid.
Muistsed tulnukad, iidsed tehnoloogiad ja kadunud maad
Immanuel Velikovsky raamatud "Maailmade kokkupõrge" (1950), "Kaose ajastud" (1952) ja "Maa murrang" (1955), millest said "müügihitid", näitasid antiikmütoloogial põhineva võltsajaloo kirjutiste potentsiaali tuua tohutut rahalist edu. Need teosed said žanri tulevaste tööde edumudeliteks.
Muistset astronaudihüpoteesi populariseeris Ameerika Ühendriikides veelgi History Channeli telesari "Muistsed tulnukad". Ajalooprofessor Ronald H. Fritze täheldas, et von Dänikeni ja muistsete tulnukate programmi propageeritud pseudoajaloolised väited on USA-s perioodiliselt populaarsed: "Lühikese mälu ja torkeva isuga popkultuuris, võetakse tulnukad ja püramiidid ning kaotatud tsivilisatsioonid ringlusse nagu mood." : 201
Nikolai Dmitrijev
Nikolai Dmitrijev (kirillitsas Николай Иванович Дмитриев; 18. oktoober 1931 Kovrov – 3. mai 1985 Lvovi oblast) oli Nõukogude Liidu tsiviillendur, kes hukkus lend CCCP (SSSR)-65856 lennuõnnetusel. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu saadik.
Pseudoajalugu
Muistsed tulnukad, iidsed tehnoloogiad ja kadunud maad
Koguni üle nelja miljoni eksemplari on ostetud Graham Hancocki raamatut, mis edendab pseudoajaloolist teesi, et kõik suuremad mälestised muinasaja maailmast, sealhulgas Stonehenge, Egiptuse püramiidid ja Moai kujud Lihavõttesaarel, ehitati ühe iidse supertsivilisatsiooni poolt, mille kõrgaeg jääb Hancock väitis ajastusse 15 000 – 10 000 eKr ning kellel olid tehnoloogilised ja teaduslikud teadmised, mis on võrdsed või ületavad tänapäevase tsivilisatsiooni teadmisi. Esmalt arendas ta selle argumendi täielikku vormi oma 1995. aasta bestselleris "Jumalate sõrmejäljed", mis pälvis rahva seas tunnustust, kuid teadlaste põlguse. Christopher Knight on avaldanud arvukalt raamatuid, sealhulgas "Urieli masin" (2000), propageerides pseudoajaloolisi väiteid, et muistsetel tsivilisatsioonidel olid tehnoloogiad, mis on palju arenenum kui tänapäeva tehnoloogiad.
Antisemiitlikud ajaloovõltsingud
pisi| "[[Siioni tarkade protokollide" Ameerika väljaanne aastast 1934 ]] "Siioni tarkade protokollid" on võltsitud teos, mille eesmärk on näidata ajaloolist vandenõu juutide maailmavallutuseks. Teos osutus lõplikult võltsinguks augustis 1921, kui The Times paljastas, et ulatuslikud osad dokumendist on otsene plagiaat Maurice Joly 1864. aasta satiirilisest dialoogist "Machiavelli ja Montesquieu vaheline dialoog põrgus", samuti Hermann Goedsche 1868. aasta antisemitistlikust romaanist "Biarritz".
Holokausti eitamist ja genotsiidi eitamist liigitatakse üsnagi laialt pseudoajalooks. Holokausti eitamise peamiste pooldajate seas on David Irving ja teised, kes väidavad, et holokausti, holodomori, armeenia genotsiidi ja muid genotsiide ei toimunud või nendega liialdati.
Ajalooline võltsimine
pisi| Stseen Geoffrey Monmouthi "Suurbritannia kuningate ajaloost", mis oli [[Keskaeg|keskajal populaarne pseudoajalooline teos ]] Kaheksandal sajandil levitati laialdaselt võltsitud dokumenti, mida tunti Konstantini annetuste mis väidetavalt andis võimu Rooma ja Lääne-Rooma impeeriumi üle paavstile. Kaheteistkümnendal sajandil avaldas Geoffrey Monmouthist "Suurbritannia kuningate ajaloo" – pseudoajaloolise teose, mille eesmärk oli kirjeldada Briti rahva muistset ajalugu ja päritolu. Raamat sünteesib keltide müütilisi traditsioone, et paisutada müütilise kuninga Arthuri tegusid. Kaasaegne ajaloolane William Newsburghist kirjutas 1190. aasta paiku, et "on täiesti selge, et kõik see, mida see mees Arthuri ja tema järeltulijate või tema eelkäijate kohta kirjutas, on kas tema enda või teiste väljamõeldised".
Ajalooline revisionism
Ameerika Ühendriikide kodusõja konföderatsioonimeelsed revisionistid (nõndanimetatud "kodusõja revisionistid") väidavad, et Ameerika Ühendriikide konföderatsiooni peamine motivatsioon kodusõjas oli pigem osariikide õiguste ja piiratud valitsuse printsiibi kaitsmine, mitte orjuse säilitamine ja laiendamine.
Etnotsentriline revisionism
Enamik afrootsentrilisi (st Kolumbuse-eelse Aafrika ja Ameerika vahelisi kokkupuute teooriaid või Vana-Egiptuse rassi poleemikat) on peetud pseudoajaloolisteks ideedeks, kõrvuti 1990. ja 2000. aastatel hindud rahvuslaste poolt avaldatud "Põliste aarialaste" teooriatega. Sellesse kategooriasse on paigutatud ka germaani müstika ja natsliku okultismi raames välja töötatud krüptoajalugu. Juhtivate natside seas arvatakse, et Heinrich Himmler oli okultismist mõjutatud ja vastavalt ühele teooriale lasi ta Wewelsburgi SS-baasi ehitada esoteerilise plaani kohaselt.
Päikesekeele teooria on pseudoajalooline ideoloogia, mis väidab, et kõik keeled on pärit proto-türgi keelest. Teooria võis olla osaliselt välja töötatud türgi keeles esinevate araabia- ja semiidikeelset laensõnade põhjendamiseks. Püüdes kinnitada, et araabia ja semiidi sõnad on pärit türgi keeltest, mitte vastupidi.
Muistsete makedoonlaste järjepidevuse teooria on veel üks pseudoajalooline teooria, mis postuleerib antiikaja makedoonlaste ja tänapäeva Põhja-Makedoonia peamise etnilise rühma vahelist demograafilist, kultuurilist ja keelelist järjepidevust.
Usuline pseudohistika
Michael Baigeni, Richard Leighi ja Henry Lincolni üritasid näidata oma raamatus "Püha veri ja Püha Graal" (1982), et teatud ajaloolised tegelased, nagu näiteks Godefroy de Bouillon ja kaasaegsed aristokraadid, on Jeesuse otsesed järeltulijad. Peavoolu ajaloolased on seda raamatut laialdaselt kritiseerinud, liigitades selle pseudoajaloo alla,       ja osutades, et selles kasutatud genealoogilisi tabeleid on nüüd teadaolevalt petlikud. Sellegipoolest oli raamat rahvusvaheline bestseller ja see inspireeris Dan Browni seda teemat käsitlevat menukat trillerit "Da Vinci kood".
Ehkki ajaloolased ja arheoloogid peavad Mormoni raamatut Joseph Smithi anakronistlikuks leiutiseks, usuvad paljud Viimse Aja Pühade Jeesus Kristuse Kiriku liikmed (mormoonid), et see kirjeldab tõelisi ajaloolisi sündmusi muinasaja Ameerikas.
Noa laeva otsingud on samuti liigitatud pseudoajalooks.
Inglise kirjanik Margaret Murray väitis oma raamatutes (nt 1921. aastal ilmunud "Witch-Cult in Western Europe", et nõiaprotsessid varasel uusajal olid tegelikult šovinistlike kristlaste katsed hävitada salajane paganlik usund. Ta väitis, et ta kummardas sarvedega jumalat. Peavoolu ajaloolased on Murray väited nüüd laialdaselt tagasi lükanud. Sellest hoolimata on tema ideedest saanud alusmüüt, kaasaegsele uuspaganlikule Wicca-religioonile. Usk Murray väidetavasse nõiakultusesse on wiccanite seas endiselt levinud, kuid väheneb järk-järgult.
Rushi maakond (Indiana)
Maakonna pindala on 1058 km², millest 1 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 17 392. Aastal 2000 oli elanike arv 18 261.
Ajalugu
Rushi maakond moodustati 1822. aastal Dakota ja Wabasha maakonna osadest. Maakond sai nime ühe Ameerika Ühendriikide asutaja Benjamin Rushi järgi.
Kliima
Madalaim kuu keskmine temperatuur jaanuaris on maakonna halduskeskuses Rushville'is −8 °C (17 °F) ja kõrgeim juulis 29 °C (84 °F). Madalaim temperatuur −33 °C (−28 °F) on mõõdetud 1994. aasta jaanuaris ja kõrgeim temperatuur 42 °C (108 °F) 1901. aasta juulis. Keskmine kuu sajuhulk varieerub 65 mm veebruari ja mai 129 mm vahel.
Ermlandi piiskop
Ermlandi piiskoppide loend loetleb Ermlandi piiskopkonna Ermlandi piiskoppe (Warmia piiskoppe) 13. –20. sajandini.
Arengupartei
pisi|Riigikogu liberaal-tsentristlik fraktsioon 1996. aastal. Vasakult [[Tõnu Kõrda, Krista Kilvet, Priit Aimla, Tiit Made, Andra Veidemann, Arvo Junti ja Rein Karemäe ]] Arengupartei oli Eestis aastatel 1996–1999 tegutsenud liberaal-tsentristlik partei.
Ajalugu
Arengupartei loodi Keskerakonna riigikogu fraktsiooni lõhenemise tulemusel pärast Keskerakonna kongressi 30. märtsil 1996 kui Edgar Savisaar asus Andra Veidemanni asemel juhtima Keskerakonda. Savisaar oli tõrjutud Keskerakonna juhtimisest pärast 1995. aasta sügisel esile lahvatanud lindiskandaali. 7. aprillil 1996 lahkusid Keskerakonnas ja selle riigikogu fraktsioonist Priit Aimla, Arvo Junti, Krista Kilvet, Rein Karemäe, Tõnu Kõrda, Tiit Made ja Andra Veidemann ning moodustasid riigikogus 7-liikmelise liberaal-tsentristliku fraktsiooni.
pisi|left|[[Tiina Mitt ja Andra Veidemann hääletamas Arengupartei asutamiskongressil 1996. aastal]] Nende initsiatiivil moodustati 10-liikmeline uue erakonna asutamise toimkond. Rein Veidemanni ettepanekul võeti nimeks Arengupartei. Asutamiskongress toimus 84 delegaadi osavõtul laupäeval, 25. mail 1996 Rahvusraamatukogu suures saalis. Selleks ajaks oli loodavasse erakonda astunud 174 inimest. Erakonna esimeheks sai Andra Veidemann. Aseesimeesteks valiti Võrumaa ettevõtja Ando Hagel ja riigikogu liige Arvo Junti. Komplekteeriti 7-liikmeline juhatus ja 11-liikmeline volikogu Arvo Junti juhtimisel. Deklareeriti, et riigikogus toetatakse valitsuskoalitsiooni ning tehakse koostööd Koonderakonnaga. Juulis 1996 vormistati Koonderakonna ja Arengupartei partnerlus memorandum, milles määrati kindlaks ühise poliitilise tegevuse põhimõtted. Tiit Vähi andis Andra Veidemannile oma valitsuses portfellita euroministri koha, mis säilis ka pärast Vähi valitsuse lagunemist Mart Siimanni kabinetis.
Erakonna registreerimiseks oli vaja 1000 liiget, mille kokkusaamine polnud kerge ülesanne. Alles 1997. aasta 1. juuni seisuga oli erakonna nimekirjas 1023 inimest. 18. juunil 1997 kandis Tallinna Linnakohtuniku abi Külli Ojaste Arengupartei mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse. Arengupartei oli esimene Eesti erakond, mis uue erakonnaseaduse järgi nõuetekohaselt registreeriti.
1998. aasta augustis pinged süvenesid kui riigikogus arutati keeleseadust. Arengupartei juhatuses ja volikogus läksid seisukohad radikaalselt lahku. Mitmed Tallinna, aga enamuses Kohtla-Järve, Sillamäe ja Jõhvi piirkonna liikmed, samuti Arengupartei noortekogu olid seisukohal, et tuleb olla paindlik ja lubada Eestis kasutada teise ametliku keelena vene keelt. Ka minister Veidemann oli liberaalse suhtumise pooldaja. Aimla, Kilvet, Made, Karemäe ja paljud teised olid vene keelele eristaatuse andmise vastu. Arengupartei sillamäelased esitasid juhatusele nõude, et Tiit Made visataks parteist välja kuna ta ei toeta keeleseaduse liberaliseerimist. Made lahkus Arenguparteist 6. septembril 1998 vastavalt oma avaldusele. Veebruaris 1999 visati parteist välja selle kauaaegne juht Andra Veidemann. Arengupartei volikogu asus juhtima Rein Karemäe olles samaaegselt ka erakonna esimehe kohusetäitja. Muudatustest Tallinna Linnakohtu registriosakonda ei teatatud ega esitatud ka mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrile täielikku aruannet erakonnale laekunud vahendite kohta. 7. märtsil 1999 toimunud Riigikogu valimistel osales Arengupartei küll suure vaevaga kokku saadud oma nimekirjaga. Selles oli 65 kandideerijat (Keskerakonnal 242, Mõõdukatel 303), kuid kogus üle Eesti vaid 1854 häält, mis oli konkurentsitult viletsaim tulemus. Alles jäänud tuntumad arenguparteilased said kasinasti hääli: Tiina Mitt – 108, Rein Karemäe – 103, Krista Kilvet – 102 ja Kersti Kracht – 95 häält. Andra Veidemann kandideeris Arnold Rüütli juhitud Eesti Maarahva Erakonna nimekirjas ja sai Lääne- ja Ida-Virumaa valimisringkonna esinumbrina 642 häält. See oli selle erakonna kolmas tulemus, kuid ei taganud kohta Riigikogus.
pisi|left|[[Ülo Nugis püüdis 1999. aastal lagunenud Arengupartei ja Koonderakonna riismete pealt moodustada uut erakonda, kuid see ei õnnestunud]] Enne 1999. aasta oktoobris toimunud kohalike omavalitsuse valimisi tegi Arengupartei katse ühineda Põllumeeste Koguga, kuid see ei läinud korda. Selleks ajaks oli Arengupartei ise pildilt kadunud, kuigi tegevust poldud lõppenuks kuulutatud. 17. oktoobril 1999 toimunud kohalike omavalitsuste valimistel kandideerisid mitmed arenguparteilased Mõõdukate nimekirjas. Priit Aimla sai Tallinna Kristiine valimisringkonnas 280, Rein Karemäe Tallinna Kesklinnas 98, Tiina Mitt Põhja-Tallinnas 61 ja Krista Kilvet Pirital 60 häält. Keegi neist volikogudesse ei pääsenud.
Aprillis 2001 kutsuti taas varjusurmas oleva Arengupartei egiidi all kokku selle erakonna uus erakorraline kongress. Mõnikümmend kongressil osalenut võtsid vastu uue modifitseeritud programmi ja põhikirja ning formeeriti ka uus juhatus. Nimeks võeti Erakond Uus Eesti. Esimeheks valiti Ülo Nugis, esimehe asetäitjaks Tiina Mitt ja peasekretäriks Juhan Aare. Juunis 2001 korraldati Käsmus suveseminar, kus konstateeriti fataalset paratamatust: erakonda ei õnnestu liikmete vähesuse tõttu registreerida. Eesti poliitilises elus tegutsemiseks pole perspektiivi. Mõne kuu pärast oli seegi uue partei asutamise katse läinud hingusele. Asutajate soov oma erakonnaga poliitikas osaleda kustus. Üks osa Erakonda Uus Eesti luua üritanutest Juhan Aarega eesotsas ühines 2003. aasta jaanuaris Eestimaa Rahvaliiduga (ERL).
Kantküla oja
Kantküla oja on oja Harju maakonnas Kose vallas. Oja pikkus on 2,8 km. Oja valgla suurus on 5,6 km².
Superheterodüünvastuvõtja
Superheterodüünvastuvõtja (lühemalt supervastuvõtja) on tänapäeval põhiline raadiovastuvõtja tüüp. Selle põhifunktsioonideks, nagu ka kõigil teistel raadiovastuvõtjatel, on antenni kaudu vastu võetud signaali viimine kasutajale vastuvõetavasse vormi (näiteks pilt, heli jms).
Supervastuvõtja eripära seisneb selles, et kõik sisendlülituse eraldatud raadiosignaalid muundatakse sagedusmuunduris ühe kindlal sagedusel ‒ vahesagedusel ‒ olevaks signaaliks. Sellel vahesagedusel toimubki signaali põhiline võimendus, eraldamine naabersagedusega signaalidest ja lõpuks informatiivse signaali eraldamine vahesagedusest.
Ajalugu
Heterodüünvastuvõtja ehk otsemuundusvastuvõtja idee pakkus välja R. Fessenden 1901. aastal. (Sõna "heterodüün" moodustati kreeka sõnast heteros 'teine' ja ladina sõnast dynamis 'jõud'.) Tema ideeks oli antenni kaudu vastuvõetud signaali muundamine otse madalsageduslikuks signaaliks, kasutades selleks lähedase sagedusega signaali. Kuna tol ajal polnud võimalik konstrueerida stabiilset kohalikku kõrgsagedusgeneraatorit (ostsillaatorit), ei leidnud see idee laialdasemat kasutust.
pisi|center|600px| Superheterodüünvastuvõtja plokkskeem
Tööpõhimõte
Antenniga vastuvõetud signaali s(t) võimendatakse kõigepealt kõrgsagedusvõimendiga. Tavaliselt kuulub kõrgsagedusvõimendi koosseisu ka eelselektsioonifilter, mille peamiseks ülesandeks on peegelkanali sagedusega võnkumiste kõrvaldamine. Seejärel liigub signaal edasi segustisse, kus on lisasisendiks kohaliku ostsillaatori genereeritav fikseeritud sagedusega harmooniline signaal f_{G}. Ideaalse sagedusmuunduri väljundis saadakse kaks sageduskomponenti: summasagedus ja vahesagedus. Kuna eesmärk on viia signaal vahesagedusele, järgneb segustile vahesagedusfilter, mille eesmärgiks on eraldada vahesagedus. Järgnevas vahesagedusvõimendis (VSV) toimub vastuvõetud signaali põhiline võimendamine. Seejärel eraldatakse detektoris (D) vahesagedusel olevast signaalist madalsageduslik komponent ‒ helisagedussignaal ehk audiosignaal m(t).
Kõrgsagedusvõimendi (KSV)
Selle võimendusastme peamiseks eesmärgiks on sobitada antenn vastuvõtjaga ja eelselekteerida soovitud sagedusega signaalid. Võimendusastme LC-filtri ribalaius B valitakse praktikas järgmise seose järgi: kus B_{S} on vastuvõetud signaali ribalaius, B on filtri ribalaius ja f_{VS} on vahesagedus.
Kõrgsagedusvõimendi müratase peab olema võimalikult madal, sest see ahel määrab peamiselt kogu vastuvõtja mürateguri.
Sisemine ostsillaator (heterodüün)
Sisemise ostsillaatori ehk kohaliku ostsillaatori ülesandeks on genereerida stabiilset harmoonilist signaali, kusjuures oluline on genereeritavate võnkumiste sagedus. Kuna superheterodüünvastuvõtja üheks eeliseks on see, et suurem osa signaalitöötlusest toimub ühel sagedusel (vahesagedusel f_{VS}), peab genereeritav signaal olema valitud nii, et vahesagedus oleks sõltumatult vastuvõetava signaali s(t) sagedusest f_{s} püsiv.
Kuna üldiselt kasutatakse vastuvõtjat rohkem kui ühe sagedusega signaali vastuvõtmiseks, on tarvilik sisemise ostsillaatori sagedust muuta nii, et vastuvõtja oleks häälestatud soovitud raadiokanalile. Lisaks eelnevale on ostsillaatori ja KSV juhtimine vajalik kompenseerimaks vastuvõetud signaali sageduse muutust (näiteks Doppleri efektist tulenev sagedusnihe).
Tüvesikk
Tüvesikk (Spondylis buprestoides) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Superheterodüünvastuvõtja
Segusti
Segusti sisenditeks on vastuvõetud signaal sagedusega f_{s} ja kohaliku ostsillaatori (generaatori) väljundsignaal sagedusega f_{G}. Segusti kui mittelineaarse ahela väljundis on signaalide kombinatsioon, mille spektris sisalduvad lisaks signaalidele sagedustega f_{s} ja f_{G} ka nende vahe või  (vahesagedus) ning ka võnkumised sagedusega.
Tüvesikk
Putukat on ka Eestis.
Superheterodüünvastuvõtja
Detektor (demodulaator)
Selles ahelas toimub informatsiooni edastava signaali m(t) eraldamine vahesagedusega kandesignaalist. Olenevalt modulatsiooniviisist valitakse ka detektor. Eraldatava signaali parameetri alusel eristatakse:
Amplituuddemodulaatorina võib kasutada näiteks mähisjoonedetektorit. Tegemist on RC-ahelaga koormatud diooddetektoriga. Antud lahenduse juures jälgib koormusel tekkiv pinge amplituudmoduleeritud signaali mähisjoont.
Sagedusdemodulaatorina on võimalik kasutada suhtedetektorit, diskriminaatorit või sünkroondetektorit.
FM-raadio skeeminäide
center|700px|FM-raadio plokkskeem Tänapäeva FM-raadiovastuvõtjal moodustavad raadiosagedusaste (KS-võimendi ehk RF-võimendi), pingega tüüritav ostsillaator (VCO) ja segusti trükkplaadil ULL-tuuneri ploki. Selles plokis häälestatakse tuuneri võnkeringid soovitud jaama vastuvõtmiseks vajalikele sagedustele. Ostsillaatorist läheb signaal ka faasilukule (PLL), millele antakse tugisagedus kvartsostsillaatorist. Faasilukust saadakse stabiilne tüürpinge võnkeringide täpseks häälestamiseks tüürpingega, mis rakendatakse mahtuvusdioodidele. Segusti väljundist läheb signaalide segu vahesagedusvõimendisse, milles eraldab vahesagedusega 10,7 MHz signaali keraamiline pinnalainefilter ja selle väljundsignaali võimendab mikrolülitusel põhinev VS-võimendi. Viimase kiibil on ka FM-signaali demodulaator. Demoduleeritud signaal sisaldab infot piloottooni ja stereofoonilise (kahe kanali) heli kohta. Sellest multiplekssignaalist (täielikust stereosignaalist) moodustab stereodekooder vasaku ja parema kanali helisagedussignaali, mida võimendab kahekanaliline MS-võimendi. Mikroprotsessor juhib faasiluku tööd, võtab vastu juhtimissignaale eelvalikuklahvidelt või infrapunakiirega edastatavaid koode juhtpuldist ja salvestab valitud saatjate sagedused.
Kahekordne sagedusmuundus
Esimesest segustist väljuv signaal läbib esimesele vahesagedusele vastava ribafiltri ja läheb edasi teise segustusastmesse. Teiseks vahesageduseks võib olla tavaline 455 kHz. Järgnev ribafilter (teine vahesagedusvõimendi) tagab vajaliku selektiivsuse naaberkanali suhtes.
Jeralean Talley
Jeralean Talley (sündinud Kurtz; 23. mai 1899 Montrose – 17. juuni 2015 Inkster) oli ameerika ülipikaealine naine, kes oli alates 6. aprillist 2015 ehk pärast Gertrude Weaveri surma kuni oma surmani 17. juunil 2015 maailma vanim inimene.
Jeralean Kurtz sündis Georgia osariigis Montrose'is 23. mail 1899 afroameeriklastest Samuel ja Amelia Kurtzi 11-lapselises peres.
Noorusaastatel korjas ta koos õdede-vendadega farmis puuvilla, maapähkleid ja maguskartuleid. 1935. aastal kolis ta Michigani osariiki Inksterisse ja elas seal surmani. 1936. aastal abiellus ta Alfred Talleyga (30. jaanuar 1893 – 7. oktoober 1988). Abielust sündis 1937. aastal tütar Thelma Holloway. Jeraleani ja Alfredi abielu kestis 52 aastat, kuni Alfredi surmani 1988. aastal, 95-aastaselt. Jeraleanil on kolm lapselast, 10 lapselapselast ja 4 lapselapselapselast.
Jeralean oli tegus kõrge eani, mängis keeglit kuni 101. eluaastani, püüdis 114-aastaselt iga-aastasel kalastusretkel 7 säga.
Kasepõld
Kasepõld on eesti perekonnanimi.
Fomalhaut b
pisi|Kunstniku joonistus Fomalhaut b-st Fomalhaut b (ka Dagon ja HD 216956 b) on teaduslikult kinnitatud ja otsekujutisega Päikesesüsteemi-väline objekt, tõenäoliselt planeet, mis tiirleb A-tüüpi põhijada tähe Fomalhauti ümber ligikaudu 25 valgusaasta kaugusel Päikesest Lõunakala tähtkujus (Piscis Austrinus).
Kasepõld
Nimede eestistamisel määrati Kasepõld uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Birkenfeld, Birkenfeldt, Birkfeld, Birkfeldt, Gashkov, Gilden, Jootma, Pirkenfeldt, Reimund ja Vreindlik.
Fomalhaut b
Selle avastamisest teatati 2008. aastal, avastus leidis kinnitust 2012. aastal piltidega, mille tegi Hubble'i kosmoseteleskoobi Advanced Camera for Surveys (ACS). 2013. aasta jaanuaris avaldatud arvutuste kohaselt on sel 2000-aastane tugevalt elliptiline orbiit, mille periastron on 7,4 miljardit km (~50 aü) ja apastron umbes 44 miljardit km (u 300 aü). 25. mai 2013 seisuga oli Fomalhaut b oma tähest 110 aü kaugusel.
Kasepõld
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kasepõld Eestis 33 mehel ja 39 naisel.
Liivimaa vallakogukonna seadus
Liivimaa vallakogukonna seadus oli Venemaa keisri Aleksander II poolt 1866. aasta 11. juulil (23. juulil) vastu võetud seadus, mis vabastas Liivimaa kubermangu talupojad ühiskondlikul alal mõisnike eestkoste alt ning pani aluse Venemaa keisririigi ametnikele alluvate valla omavalitsuste asutamisele. pisi|Venemaa keiser Aleksander II "Vabastaja" Vallakogukonnaseadusega määratleti magasiaitade, vallalaeka, vaestehoolekande (Iga vald toitku ise oma vaesed) asutamine valdades.
Seaduse §1 – §9 määratlesid valdade "Vilja-hoidmise maggasite" suuruse, ehitusnõuded; magasiviljavaru kogused "üks tsetvert talivilja ja pool tsetverti suvivilja tuleb igaühe meesterahva hinge kohta viimase revisjoni järgi, kes olid valla hingekirjas; ikalduste ja näljahädade puhuks, tagavaraks magasiaita kogutud vilja väljalaenamise tingimused; nõutava viljavaru kogumise ning selle tagastamise ja tagasinõudmise tingimused.
Seaduse §10 – §15 määratlesid "Kogukonna-kassade ehk vallalaeka moodustanud varad: a) Pärandused, kus pole võimalik leide seda, kes oleks seaduse järel nende pärija; b) Kõik trahvirahad, mida seadus ei käsi mujale maksta; c) Kõik vara, mis keegi enne surma oma viimase seaduse (testamendi, sooviga) läbi kogukonnale jätab; d) Need maksud, mis passide ja ülespidamise sedelite eest võetakse, nagu 9. juulil 1863 kõigekõrgemalt kinnitatud passiseadus õpetab ja e) Ülepea veel kõik muu vara, mis kogukonna omaks saab. Kogukonna-kassa halduse eest vastutavad isikud (vallatalitaja, volimeeste kogu), ja järelevalve teostamise selle kasutamise üle. Kogukonna-kassa turvalisuse (laeka võtmed pidid asuma – üks vallatalitaja ja teine ühe kogukonna abimehe käes) ning võimalikud majandusliku kasulike investeeringute võimalused (kassa raha-vara hoidmine intresside saamiseks, kas riigi- ehk muu rendikassas või metsa ehk oma krediidikassa väärtpaberite ostmiseks, mis aasta peale kasu kannavad). §§ määratlesid ka kogukonnakassas olevate vahendite kasutamise juhud: kogukonna liikmete, kellele on abi tarvis, raha laenamine, volimeeste-kogu otsusel.
Seaduse §16 – §17 määratlesid "Vallakogukonna vaeste ja haigete eest hoolekandmise ja hooletumate kogukonnaliikmete töölesundimist": kus nimetati, et "Iga kogukonna kohus on, hoolt kanda vaeste laste, leitud laste, vaja-ealiste laste eest, kes veel ei suuda tööd teha ja ka kõikide oma liikmete eest, kes vanuse ehk haiguse pärast ise ei või oma pead toita ja kellel pole vanemate ega laste poolest selliseid sugulasi, kelle kohus ja kellel on jõudu neid toita". Vallakogukond pidi hoolitsema ka oma vallakogukonna haigete eest ja nende üle kes vaesed on, muretsema, et nad saaksid ülalpidamist ja arstimeid. Kogukonna kohus oli ka nende liikmete eest hoolt kanda, kes "peast rumalad ja neile paika muretseda, kus nende järel valvatakse", kuid jäi ka võimalus järelevalvekohtu läbi Liivimaa kuberneri käest paluda, võimalust paigutada need rumalad kogukonnaliikmed, maksu eest ehk ilma maksuta, Priihospidali. Keisririigi pikaajalisse sõjaväeteenistusse võetud nekruti naistele, kes vaesed ja ta võimalikele alaealistele lastele tuli kogukonna poolt peale eluaseme ja ahjukütte, veel kindlustada toit ning kogukonnapolitsei pidi kindlustama, et nekruti-lapsi ilma maksuta kogukonna kooli võetakse. Valla abivajajate arvestust pidas kogukonnapolitsei, arvelevõetute loetelu anti volimeeste-kogule läbi vaadata ja kinnitada.
Seaduse §19. määratles vallakogukonna liikmete sunnimeetmeid neile, kes küll jõuavad tööd teha, aga ometi mitmel korral pidid kogukonna käest armuandi saama, nõndasamuti need, kes kahe aasta sees ei ole täitnud, kogukonna liikmete kohuseid. Kogukonnapolitsei kasutades sunnivahendeid, pidi panema neid oma nõu ja oskust mööda, kas mõneks ajaks teenima kogukonnas või mujal kroonu- ehk kogukonna töödel, et töö palgaga need maksud, mis nad võlgu jätnud, saaksid ära tasutud.
Seadus kehtis Eestis kuni 1944. aastani ja on viidatud Riigi Teataja süstemaatilise sisujuhi 1940. aasta väljaande 13. peatüki 1. jaos nr 671 all pealkirjaga Liivi talurahvaseadus.
Pleomorfism
Pleomorfism on mikrobioloogias erineva suuruse ja kujuga bakterirakkude olemasolu kloonis (s.t ühest rakust suguta paljunemise teel saadud populatsioonis).
Sanddrif
Sanddrif on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Namakwa ringkonnas Richtersveldi vallas. Linn asub Oranje jõe vasakul kaldal, Namiibia piiri ääres.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sanddrifi elanikest värvilisi 78,53%, mustanahalisi aafriklasi 17,37%, valgeid 3,29%, India või Aasia päritolu inimesi 0,22% ja teisi 0,59%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 78,24% inimesi, koosa keelt 12,86%, inglise keelt 1,90% ja tsvana keelt 1,12%.
Mokoš
Ta oli üks jumalatest, kelle kujusid Vladimir Püha 980. aastal Kiievis püstitada lasi.
Mokošit on mainitud mitmes vanavene kroonikas.
Ristiusus kanti Mokoši omadused üle pühale Paraskevale.
Värvaine
Värvaine on keemiline aine, mida kasutatakse värvuse andmiseks. Enamasti on värvained orgaanilised ühendid, mis lahustuvad vees või muus värvi valmistamisel kasutatavas sideaines. Anorgaanilist lahustumatut värvivat ainet, mis kantakse värvuse andmiseks pinnale koos sideainega, nimetatakse värvipigmendiks.
Harjumus
Harjumus on tegevus, mis on korduva sooritamise (sh õppimise) teel muutunud automaatseks või tavapäraseks.
Et harjumuspärast käitumist inimesed enamasti enda juures ei märka, siis saab sellega hoida vaimseid ressursse oluliste tegevuste jaoks. Samas selline automaatsus vähendab käitumise paindlikkust.
Harjumusliku tegevuse tegemata jätmine on isikule raske ja ebameeldiv, selle tegemine aga pakub rahuldust (nt hammaste pesemine enne magamaminekut, oma välimuse eest hoolitsemine).
Juba tekkinud harjumusi on raske muuta.
Valgekivi
Valgekivi või Valge kivi nime kannab mitu Eesti rändrahnu:
Svilte raudteepeatus
Svilte raudteepeatus on endine raudteepeatus Pakalnieši–Kūdupe raudteel Alūksne piirkonna Mālupe vallas Alodzenes.
Peatus asus Pakalnieši raudteejaamast 8,9 km kaugusel. See avati aastal 1934. Peatuse juures oli ka väike ootepaviljon.
Teise maailmasõja ajal asusid sakslased rajama Pakalniešist Petserisse viivat raudteed, millel Svilte oleks kandnud nime Swilten, ent nõukogude vägede pealetung tegi nende plaanidele lõpu ja demonteeritud varasemat raudteed enam ei taastatud. Ka Svilte raudteepeatus jäi suletuks.
Nüüdispuhasväärtus
Investeeringu nüüdispuhasväärtus (inglise keeles net present value, lühend NPV) mõõdab, mil määral antud projekt suurendab või vähendab ettevõtte väärtust.
Tänapäeval kasutatakse kõige enam äriprojekti edukuse hindamisel nüüdispuhasväärtuse arvutamist. Selleks lahutatakse tulumaksujärgsete rahavoogude nüüdisväärtuste summast esialgne rahaline väljaminek.
Abdul Turay
pisi|Abdul Turay enda raamatu "Väike valge riik" esitlusel 13. detsembril 2012 Abdul Hamid Turay (sündinud 18. veebruaril 1967 Chelmsfordis Essexis) on Eestis tegutsev vabakutseline Briti ajakirjanik.
Ta on õppinud ajalugu Põhja-Londoni ülikoolis, New Yorgi Osariigi Ülikoolis Cortlandis ja Tampere ülikoolis.
Turay on töötanud reporterina Hongkongis, Taiwanil ja Inglismaal, muuhulgas teeninud Inglismaa valitsust.
Ta on olnud ajalehe The Baltic Times peatoimetaja.
Poliitiline tegevus Eestis
Turay kandideeris 2013. aasta kohalikel valimistel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas Tallinnas ning kogus 516 häält (1.98% häältest). Teda üritas värvata oma valimisnimekirja ka Isamaa ja Res Publica Liit.
17. jaanuaril 2017 teatas ta, et on esitanud Keskerakonda astumise avalduse.
Magnus von Brömsen
Magnus von Brömsen (10. aprill 1664 – 1734) oli Rootsi sõjaväelane ja ohvitser, kes osales Põhjasõjas Lõuna- ja Kagu-Eesti sõjategevuses.
Elulugu
Magnus von Brömsen sündis Tartus Johan von Brömseni ja Sofia Dreffi peres.
1680. aastal alustas ta teenistust ihukaitse vahtkonnas musketärina. Järgmised ligi 5 aastat teenis ta samas üksuses ning tõusis veel kõrgematele kohtadele. 1687. aastal asus ta edasi Ostrobotnia jalaväerügementi ning sai seal leitnandiks. 1695. aastal läks ta edasi Skytte Liivimaa jalaväerügementi. Põhjasõja alguseks sai ta Buddenbrocki Liivimaa tragunieskadronis majoriks.
Selle üksuse koosseisus sooritas ta 1701. aasta detsembris 100 traguniga üle rüüsteretke üle Peipsi järve.
Tegevus Tartu piiramise ajal
1704. aasta juulis saatis Tartu komandant Carl Gustaf Skytte Brömseni 120 traguniga linna ümbruses venelaste järele luurama. 4. juunil kirjutas Brömsen Skyttele oma ratsaväe heaolust aruande, kus ta soovitas ka Emajõe äärest palke linna vedada.
Tartu piiramise eel sai Brömsenist ustav ja oluline kaaslane Skyttele, kes tema uusi ja värskeid ideid tihti kuulda tahtis.
Piiramise ajal osales Brömsen väiksemates operatsioonides, näiteks kaitses linna müüride ees karja ja tegi venelastele kiirrünnakuid.
28. juunil osales Brömsen oma 120 ratsamehega aga suuremas ettevõtmises. Skytte oli plaaninud venelaste positsioonide vastu suurema rünnaku korraldada. Selles operatsioonis pidi tema ratsavägi kaevikuid mööda vaenlase taha jõudma ning nende taganemistee ära lõikama. Rünnak ei läinud aga plaanipäraselt. Brömsen ründas kaevikute asemel hoopis venelaste eelposte ning löödi sealt kiiresti minema. Siiski ei kandnud tema ratsavägi võrreldes teiste rünnakus osalenud üksustega eriti palju kaotusi.
14. juulil nõustus linna komandant Tartu linna venelastele andma. Alistumistingimuste arutamiseks saadeti venelaste laagrisse Brömsen koos Johann Langega, kes mõlemad oskasid vene keelt. Siiski osutus just Brömsen Tartu ja Tallinna vahel oluliseks sidelüliks: ainult temal lubati Tallinna sõnumeid saata, kuna talle oli selleks spetsiaalne kood antud.
Lane'i maakond (Kansas)
pisi|Lane'i maakond Kansase osariigis Lane'i maakond on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
2010. aastal elas maakonnas 1750 inimest. Maakonna keskus ja suurim linn on Dighton (1138 elanikku).
Maakonna pindala on 1858 km², millest 1 km² moodustab veepindala.
Ajalugu
Lane'i maakond moodustati 20. märtsil 1873. aastal. Maakond sai nime Jayhawkersi rühmituse liikme ja USA senaatori James Henry Lane'i järgi.
Magnus von Brömsen
Tegevus Lõuna-Eestis ja vangi langemine
1704. aasta 24. novembril sai Brömsen tragunieskadroni ülemaks ja ooberstleitnandiks.
Lynn White
Lynn Townsend White, Jr. (29. aprill 1907 – 30. märts 1987) oli ameerika ajaloolane, uurimisalaks keskaegne tehnoloogia areng.
Magnus von Brömsen
Tegevus Lõuna-Eestis ja vangi langemine
1708. aasta 7. mail pidas Brömsen venelastega lahingu, kus ta aga kaotajaks jäi. Pärast seda langes ta venelaste kätte vangi. Venelaste võidule aitasid väidetavalt kaasa talupojad, kes ta reetsid, kuna Brömsen olevat neid rõhunud. Paari aasta pärast lubati tal kuueks kuuks Rootsi naasta, 1720. aastal läks ta taas Peterburi. 1729. aastal viidi ta Siberisse asumisele. Ta suri 1734. aastal Krasnojarskis.
Isiklikku
Magnus von Brömsen oli abielus kõigepealt Eva Wagneri ja siis Jakobina Appelgreniga. Nendest abieludest sündis neli last: Magnus von Brömsen, Jakob Johann von Brömsen, Eva von Brömsen ja Margareta Sofia von Brömsen.
Lynn White
Ta artikkel "Meie ökoloogilise kriisi ajaloolised juured" ("The Historical Roots of Our Ecological Crisis", 1967) on üks keskkonnaeetika klassikalisi tekste.
Tunnustus
Lynn Townsend White valiti 1968. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Richard Layard
pisi|Richard Layard 2006. aastal Peter Richard Grenville Layard (sündinud 15. märtsil 1934) on Suurbritannia majandusteadlane ja akadeemik, parun.