cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksander Tassa
Looming
1908. aastal, viibides koos Konrad Mäega Norras, valmisid mitmed maastikud, mille ainetel on kujundatud kunstnikke ja kirjanikke koondava rühmituse Noor-Eesti III albumi päisliistud (ilmunud 1909. aastal). Neis avaldub täielikult Aleksander Tassas peituv sümbolist ja romantik. Nagu tema kirjadest selgub, köitsidki tema tähelepanu sel ajal šveitslane Arnold Böcklin, sakslane Max Klinger, prantslane Gustav Moreau. Õlimaale on sellest ajast suhteliselt vähe säilinud.
Pärast Euroopa-rännakuid otsustas Tassa, nagu enamik eesti kunstnikke, 1913. aastal kodumaale tagasi pöörduda. Ta asus teele koos Anton Starkopfi ja kirjanik Friedebert Tuglasega. Peatuti Ahvenamaal, ning just seal loodu kujunes säravamaks leheküljeks A. Tassa loomingus. Sündisid arvukad akvarelltehnikas etüüdid omapärastest väänduvatest taimedest ja maani ulatuvate okstega puudest, mitmed järvemaastikud, õlimaalid kividest. Uue joonena nende teoste puhul võib märgata ekspressiivse tundetooni süvenemist. Ahvenamaal asus ta kavandama ka Tuglase novellikogu "Õhtu taevas" (1913) kujundust. Eri novellide meeleolu kujutamine ühe maastikupildi kaudu esitleb seal selgelt kunstniku arusaamu loodusmotiivi sügavast tähenduslikkusest.
1914. aastal sündisid veel mõned teosed raamatuillustratsioonide vallas, kuid üha enam pühendus ta kirjanduslikule tegevusele, millele oli innustust andnud tihe läbikäimine Friedebert Tuglasega. A. Tassa enda 1919. aastal ilmunud fantastiliste novellide kogumik ilmus Ado Vabbe kaanekujundusega.
Kirjanduslikku tegevust alustas Tassa vene ja poola autorite (Vassili Žukovski, Anton Tšehhov, Bolesław Prus jt) teoste vahendamisest (1902–1903). Pagulasperioodil saatis ajakirjale Noor-Eesti (jm) kunstikirju (nt "Soome kunstinäitus Pariisis", 1908; "Salon d'Automne", 1909 jt) ning ka kirjanduslikku kaastööd. Kõige viljakam kirjanduslik loomeperiood jäi 1920. aastatesse, mil ilmus tema fantastiliste novellide kogu "Nõiasõrmus" (1919) ja legendidel põhinevate novellide kogumik "Hõbelinik" (1921). Ajakirjas Looming ilmusid piibliainelised näidendeid "Lihavõttemäng", "Põrgumäng" ja "Mooramaa isand" (1924), seejärel lühinäidendid "Sügiskõnelused" ja "Seitse magajat" (1927). Tassa stiili iseloomustab dekoratiivsus ja detailirohkus, süžeelisele liikuvusele on pööratud vähem tähelepanu. Pärast 1920. aastaid avaldas Tassa põhiliselt ERM-i kunstikoguga seotud teateid, tema ilukirjanduslik pärand on säilinud käsikirjalisena.
Bioinvasioon
pisi|300px|Domineeriv taimeliik – [[harilik tõlkjas (Bunias orientalis). ]] pisi|300px|[[Harilik kukesaba (Lythrum salicaria) on Eestis pärismaine liik, kuid Ameerikas on ta ohtlik invasiivtaim]] Bioinvasioon ehk invasiivsete võõrliikide (sissetungivate liikide) levimine on nähtus, kus mingi võõrliik inimese tahtlikul või tahtmatul kaasabil ulatuslikult levib ning kinnistub uue levikuala looduslikes või poollooduslikes elupaikades.
Bioinvasiooni etapid
Looduslike koosluste kaitse seisukohast on oluline teada, kuidas invasiivid uusi elupaiku hõivavad. Cronk ja Fuller jagasid taimede bioinvasiooni kuueks etapiks:
Kolme kümne reegli (ingl The tens rule) kohaselt hakkab uues elukohas kasvama ligikaudu 10% sissetoodud liikidest, omakorda 10% juhuslikest liikidest naturaliseerub ning naturaliseerunutest umbes 10% võib muutuda invasiivseks.
Invasiivsete liikide üldtunnused
pisi|[[Sosnovski karuputk (Heracleum sosnowskyi)]]
Invasiivsetel liikidel võib olla eeliseid, mille tõttu nad suudavad välja tõrjuda looduslikud liigid. Tunnusteks võivad olla suur kasvukiirus, kiire areng suguküpseks organismiks saamisel, järglaste suur arv, hea konkurentsivõime ja väiksed nõudmised erinevatele keskkonnatingimustele. Enamik invasiivseid taimi on eluvormilt püsikud. Mitmed invasiivsed taimeliigid on võimelised paljunema vegetatiivselt, kuid enamik taimedest paljuneb siiski suguliselt.
Kõige edukamad invandid looduslikes ja poollooduslikes kasvukohtades on puud. Puid iseloomustab suur kohasus, kiire kasv ja vähe spetsialiseerunud tolmlemine, seemneid on palju ja need levivad edukalt erinevates keskkonnatingimustes. Eesti ühe ohtlikuma invasiivtaime Sosnovski karuputke üks isend toodab kuni 100 000 seemet, mis võivad levida tuule ja vooluveega.
Invasiivsed loomad moodustavad enamasti rohkearvulisi populatsioone, nad ei ole toiduvalikus spetsialiseerunud, nende areng ja kasv on kiire ning eluiga lühike.
Tihti esineb nii looduslikel kui ka mitteinvasiivsetel võõrliikidel samu tunnuseid mis invasiivseil, ning see teeb nende leviku ennustamise keeruliseks.
Invasiooni põhjustavad tegurid
Jahedates piirkondades esineb invasiivseid liike tavaliselt vähem kui soojades. Cronk ja Fuller on pakkunud sellele nähtusele kolm võimalikku seletust:
Bioinvasiooni mõju
Bioinvasioon on saanud globaalseks probleemiks, kuna invasiivsed organismid muudavad järjest rohkem kooslusi ja ökosüsteeme. Liikide väljasuremise ning loodusliku mitmekesisuse (elurikkuse) vähenemise peamiseks põhjuseks võib olla võõrliikide massiline levik.
Invasiivsed liigid muudavad looduslike liikide areaale ja konkureerivad nendega elupaikade ja toidu pärast. Invasiivliigid võivad kohalikele liikidele olla ka mürgised. Võõrliikide hulgas on ka patogeene ja parasiite, mille vastu pole looduslikel liikidel kaitsemehhanisme.
Bioinvasiooni tõttu häirub aineringe toiduahelas, muutuda võib mulla keemiline koostis, sadestumisprotsessid ja piirkonna häiringurežiim. Sellistel sündmustel võivad olla laiaulatuslikud tagajärjed looduslikule elustikule. Bioinvasiooni peetakse elupaikade muutmise ja killustumise ning reostusega võrdväärseks elustiku ohuteguriks.
Floora
pisi|[[Hobuoblikas (Rumex confertus)]] Eestisse on juba mitmeid sajandeid majanduslikel ja esteetilistel põhjustel kultuurtaimi sisse toodud. Sellekohast informatsiooni leidub piisaval hulgal alles 18. sajandist, seega ei ole võimalik hinnata sellele eelnevatel sajanditel sisse toodud võõrliikide hulka. Neid tuvastamata võõrliike nimetatakse arheofüütideks, neofüüdid on võõrliigid, mida on sisse toodud alates 18. sajandist.
Eestis on tehtud ühekordne uurimus Eestis müüdavate püsiku eluvormiga rohttaimede kohta. Eesti aiandusturul pakutavaid püsikuid on 880 liiki, millest vaid ~10% (91 liiki) on pärismaises flooras esindatud. 789 võõrliigist 87,3% on levinud vaid kultuurtaimena, 7,9% juhuslikud, 4,4% naturaliseerunud ja 0,4% invasiivsed võõrliigid. Aiandusturg on suur võõrliikide allikas, k.a naturaliseerunud ja invasiivsete liikide levitaja. Enamik liikidest on ohutu, kuid enne tahtlikku sissetoomist peab arvestama liigi potentsiaalse ohuga kohalikele ökosüsteemidele.
Eestis on 787 võõrfloora liiki. 787 liigist 70,5% olid juhuslikud, 29,5% naturaliseerunud ja naturaliseerunutest 16% on invasiivsed võõrliigid. Eesti võõrflooras on invasiivliike kokku umbes 5% (37 liiki) kogu andmebaasist.
Aiakultuuridest on loodusesse jõudnud näiteks hulgalehine lupiin, harilik seebilill jt. Põllutaimestikust on ulatuslikult levinud näiteks ida-kitsehernes. Puittaimedest on invasiivseteks liikideks osutunud palsamipappel, punane leeder, tähk-toompihlakas ja kurdlehine kibuvits. Rohttaimedest on levinud hobuoblikas, harilik tõlkjas, väikeseõieline lemmalts, karvane võõrkakar jt.
Argentina jalgpallikoondis 1930. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Argentina jalgpallikoondis 1930. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Bioinvasioon
Veeloomad
Iga organism, kes vees vabalt või parasiidina elab, võib olla võõrliik. See hõlmab nii viirusi, baktereid, taimset ja loomset hõljumit, põhjaselgrootuid, vetikaid, muid veetaimi ning ka kalu.
Argentina jalgpallikoondis 1930. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Mängijad
Angel Bossio Francisco Varallo Manuel Ferreira Alejandro Scopelli Rodolfo Orlando Orlandini Fernando Paternoster Luis Monti Alberto Chividini Roberto Cherro Edmundo Piaggio Juan Evaristo Adolfo Zumelzu Ramon Muttis Carlos Spadaro Juan Botasso Pedro Suarez Carlos Peucelle Jose Della Torre Natalio Perinetti Attilio De Maria Guillermo Stabile Mario Evaristo
Bioinvasioon
Veeloomad
Veeorganismid võivad sattuda uutesse elupaikadesse juhuslikult, näiteks laevade abil. Peale selle on täheldatud ka tahtlikku invasiooni – kalamaime lastakse suures hulgas järvedesse ning inimesed tühjendavad mõnikord ka akvaariume looduslikesse veekogudesse. Eesti veekogudest on leitud mitmesuguseid invasiivseid liike, näiteks vesikirp, mis on levinud Läänemeres. Tahtlikult on püügi eesmärgil Eesti vetesse toodud vikerforell, hõbekoger ja karpkala. Invasiivsetest veeselgrootutest on Eestis kodunenud näiteks liiva uurikkarp, rändkarp ja hiina villkäppkrabi.
Argentina jalgpallikoondis 1930. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Treener
Francisco Olazar
Bioinvasioon
Maismaaselgrootud
pisi|vasakul|[[Viinamäetigu (Helix pomatia)]] Eestis pole veel põhjalikku uuringut invasiivsete maismaaselgrootute kohta koostatud, seetõttu ei osata hinnata nende leviku ulatust. Põhjuseks on liikide suur hulk, samuti pole selged maismaaselgrootute puhul võõrliikide eristuskriteeriumid. Esialgsete andmete järgi on invasiivseid maismaaselgrootuid Eestis 142 liiki. Nendest tuntumad on viinamäetigu, hispaania teetigu,majasikk, kartulimardikas, vaaraosipelgas ja majasääsk.
Argentina jalgpallikoondis 1930. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Vaata ka
Argentina jalgpallikoondis 1930. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Bioinvasioon
Linnud
pisi|[[Faasan (Phasianus colchicus)]] Linnud saavad ebasobivate keskkonnatingimuste puhul elupaika vahetada, seetõttu saab võõrliigiks nimetada vaid selliseid liike, mis on tahtlikult inimese poolt introdutseeritud. Linde tuuakse uutesse piirkondadesse eripärase välimuse, häälitsuste ja käitumise tõttu, tihti on oluline roll ka jahindusväärtusel. Tehistingimustes kasvatatud lindudel võib olla raskusi oma liigi pesitsuspartnerite leidmise ja äratundmisega. Seetõttu tekivad tihti segapaarid. Geneetiliselt kaugel olevaid liike ristates on järglased tõenäoliselt steriilsed ning see ei mõjuta kohalike liikide genofondi. Oht on suur siis, kui sisse tuuakse omamaistele lähedasi võõrliike. Eestis on jahipidamise eesmärgil katseid tehtud sinikael-pardiga, mil neid tehistingimustes paljundati ja kasvatati ning seejärel loodusesse vabaks lasti. Kasvanduses olevate lindude genofond ei pruugi olla puhas ning seetõttu võib see olla suureks ohuks looduslike liikide genofondile. Samuti võib ohtlikuks kujuneda omamaiste liikide genofondi "värskendus", mille käigus tuuakse mujalt sisse sama liigi isendeid. Eestis on levinumad võõrliigid kanada lagle, kodutuvi ja (jahi)faasan.
Imetajad
Imetajaid on Eestisse tahtlikult toodud juba 19. sajandist saadik küttimise ja karusnaha tootmise eesmärgil. Eesti 60 imetajaliigist on 10% võõrliigid. Kährikkoer jõudis Eestisse 1947. aastal Venemaalt ja Põhja-Lätist, samuti lasti 1950. aastal 86 isendit vabaks. Nüüdisajal on kährik üks levinumaid kiskjaid Eestis ning ta kujutab endast ohtu maas pesitsevate lindude asurkondadele. Ondatra on tahtlikult introdutseeritud, mink on karusloomakasvandustest loodusesse pääsenud. Mink on Eesti omamaise liigi, euroopa naaritsa, välja tõrjunud. Kodu- ja rändrotid on inimkaaslejad ning nende levikule on inimene tahtmatult kaasa aidanud.
Väluste
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tarvastu vallas.
Viited
pisi|vasakul|Väluste bussipeatus
Yuani dünastia
Pärast Songi dünastia lagunemist valitsesid Hiinat mongolid Yuani dünastia (1279–1368) nime all.
Mongolid jagasid elanikkonna rahvusgruppidesse. Iga grupp allutati erinevatele maksustamisalastele, seadusandlikele ja administratiivsetele reeglitele, mis kõik tulenesid rahvuslikust päritolust. Eriti karmid kitsendused kehtestati hiinlastele, kellel keelati relvade omamine, avalike koosolekute pidamine, segaabielud mongolitega või mongoli nimede panek. Neile kehtestati ka üle jõu käivad maksud ja suur osa nende maast konfiskeeriti. Elanikkond jaotati kastidesse – talupojad, arstid, sõdurid, käsitöölised, meelelahutajad, kaevurid – ning ühest kastist teise liikumine oli keelatud.
Prantsusmaa jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Prantsusmaa jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Mängijad
Claude Abbes Dominique Colonna Francois Remetter Raymond Kaelbel Andre Lerond Roger Marche Robert Mouynet Bernard Chiarelli Kazimir Hnatow Robert Jonquet Maurice Laffont Jean-jacques Marcel Armand Penverne Raymond Bellot Stephan Bruey Yvon Douis Just Fontaine Raymond Kopa Celestin Oliver Roger Piantoni Jean Vincent Maryan Wisniewski
Treener
Albert Batteaux
1981. aasta Eesti meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
'''Eesti meeste 26. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (1981)'''
Eesti 26. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti 1.–16. juulini 1981 Rannus.
Järelmatši võitis Kalev Parksepp.
Peakohtunik: Jaan Vehlmann
Tupolev Tu-160
Tu-160 (NATO koodnimega Blackjack) oli Nõukogude Liidu ja on Venemaa ülehelikiirusega strateegiline kontinentidevahelise lennukaugusega pommituslennuk.
Praegu on see suurim ülehelikiirusel lendav ja suurim lennu ajal muudetava tiivanoolsusega lennuk. Tu-160 on kõigi aegade raskeim sõjalennuk.
Kontseptsioonilt on Tu-160 1974. aastal esmalennu teinud USA pommituslennuki B-1B analoog, kuid teostatud suuremas mõõtkavas. Tu-160 järelpõlemisega turboventilaatormootorid NK-321 arendavad suurimat võimsust kui ühegi seni ehitatud sõjalennuki mootorid, kuid pole kütusesäästlikkuse poolest eesrindlikud.
Tu-160 loodi Tupolevi projekteerimisbüroos. Prototüübi katselend toimus 18. detsembril 1981 Moskva oblastis Ramenskoje lennuväljal. Lennuki seeriatootmist alustati 1984. aastal, esimene lennuk valmis sama aasta 10. oktoobril. Relvastusse võeti Tu-160 1987. aasta aprillis.
Tu-160 Ukrainas
Kokku ehitati 35 lennukit Tu-160, neist 27 NSV Liidu ajal, millest 8 Tu-160 jäid katse- ja testlennukiteks, ülejäänud võeti relvastusse. Kõik oma baasis olnud 19 lennukit jäid NSV Liidu kokkuvarisemise järel Ukrainasse. Neist 8 andis Ukraina ajavahemikus 5. novembrist 1999 kuni 21. veebruarini 2000 üle Venemaale, saades vastutasuks 285 miljoni USA dollari väärtuses maagaasi. 10 Tu-160 lennukit lõigati ajavahemikus 16. novembrist 1998 kuni 2. veebruarini 2001 strateegilise relvastuse vähendamise raamides vanametalliks, kusjuures mõni neist lennukitest oli lennanud alla 100 tunni. Üks Tu-160 anti 30. märtsil 2000 üle Poltaava lennundusmuuseumile, kus see muudeti hiljem lennuvõimetuks. Nüüdseks lennukeid Tu-160 Ukrainas enam ei ole.
Tehnilised andmed
pisi|Tupolev Tu-160
Taktikalised andmed
Maandumistee pikkus u 2000 m ja õhkutõusutee pikkus u 1600 m.
Johannes II (paavst)
Johannes II, ladinapäraselt Ioannes II (enne paavstiks saamist Mercurius) oli paavst 533–535. Ta oli 56. paavst.
Mercurius sündis "Liber Pontificalise" järgi Roomas Cæliomonte regioonis ja oli Projectuse poeg.
Paavstiks saamine
Johannes II valiti paavstiks pärast paarikuulist segast vakantsiperioodi, mille käigus anti altkäemaksudeks ära liturgilised esemed. Johannes II valiti paavstiks kompromisskandidaadina ja pühitseti ametisse 2. jaanuaril 533.
Johannes II oli esimene paavst pärast Peetrust, kes muutis ametisse astudes oma nime, arvatavasti pidades senist nime liiga paganlikuks. Ta võttis nime paavst Johannes I järgi.
Teoloogilised vaidlused
Bütsantsi keiser Justinianus I avaldas 15. märtsil 533 edikti, milles tunnustas esimese nelja oikumeenilise kirikukogu otsuseid. Ta lisas edikti ka teopaskiitliku vormeli, mille paavst Hormisdas oli hukka mõistnud. Keisri otsust taunisid mõned Konstantinoopoli mungad, kes apelleerisid paavstile. Keiser saatis Rooma delegatsiooni, mida juhtisid Ephesose piiskop Hypatios ja Philippi piiskop Demetrios ning millega saadeti paavstile rikkalikult kingitusi.
Johannes II pidas sinodi, milles tunnistas keisri edikti kiriku õpetusega kooskõlas olevaks. Ta soovitas munkadel järgida keisri otsust ja kui see tulemusi ei andnud, ekskommunitseeris 25. märtsil 534 mungad kui nestoriaanid.
Paavstivalimise reguleerimine
Idagootide kuningas Athalaric andis aastal 533 korralduse, milles mõisteti hukka simoonia ja muude taunitavate meetodite kasutamine paavstivalimistel. Samuti sätestati korralduses, et kui paavstivalimise käigus osutub valituks mitu vaimulikku ja tekkinud vaidlus antakse lahendada idagootide kuningale, tuleb kuningale maksta 3000 solidust, mis annetatakse vaestele.
Kuninga korraldus graveeriti marmorplaadile ja asetati Rooma Peetri kiriku aatriumisse.
Suhted Gallia piiskoppidega
Johannes II andis korralduse, et Riezi piiskop Contumeliosus, keda süüdistati sündsusetus käitumises, pidi ametist tagandatama ja siirduma kloostrisse. Ta määras piiskopkonna administraatoriks Arles'i metropoliidi Caesariuse.
Ordinatsioonid
Johannes II ordineeris "Liber Pontificalise" järgi 21 piiskoppi ja 15 preestrit.
Dokumendid
Johannes II-le on omistatud piiskop Valeriusele saadetud kirja autorsus, kuid selle kirjutise autorsus on vaieldav.
Surm
Johannes II suri 8. mail 535 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Hapukurk
pisi|Kurgid purgis Hapukurk on toiduaine, mida valmistatakse kurkide konserveerimisel piimhappelise käärimise abil.
Kurkide hapendamisel valitakse ilusad, ühesuurused noored kurgid, mis laotakse hapendamisnõusse (näiteks puutünni, klaaspurki, roostevabast terasest mahutisse, nüüdisajal üha sagedamini plastanumasse) vaheldumisi maitseainetega.
Olenevalt retseptist ja maitse-eelistustest lisatakse mustasõstralehti, mädarõika- või kirsilehti, tilliõisikuid, koriandriseemneid, küüslauguküüsi, mädarõikajuurikaid jm. Kurkidele valatakse peale külm soolvesi. Toatemperatuuril algab kurginõusse paigutatud kurkidel ja lehtedel leiduvate piimhappebakterite elutegevuse, ensüümide ning mikroorganismide mõjul käärimine. Tekib piimhape, mis takistab riknemist põhjustavate soovimatute mikroorganismide kasvu. Ägeda käärimise lõppedes tuleb hapukurgid paigutada säilitamiseks jahedasse. Hapendatud kurke võib ka pastöörida.
Tangi dünastia
Tangi dünastia tuli Hiinas võimule pärast killustatuse ajastut ja Sui dünastiat ja taastas keisririigi ühtsuse.
Tangi riik toetas mitmeid suguvõsasid, moodustades neist nimekirja ning paigutades mõjuvõimsaid klanne nende liikmete ametikohtade põhjal hierarhiasse. Kõrgete ametnike pojad said automaatselt õiguse kohale riigiametis. Seadusega jaotati kogu elanikkond ametnikeks, lihtinimesteks ja alamrahvaks ehk orjadeks. Riik toetas ja soosis nii budismi kui ka taoismi ning religioossed institutsioonid olid maksudest vabastatud.
Segaduste sajandil, mis kestis Tangi viimastel kümnenditel kuni Songi dünastia rajamiseni 960. aastal, läks võim kõigepealt kohalike sõjaväepealike ning siis nende ihukaitsevägede kätte. Songi ajastul (960–1279) domineeris valitsuses tsiviileliit, keda võeti ametisse eksamineerimise teel, mis sai Songi ajal üldkehtivaks viisiks tähtsasse ametisse pääsemisel. See tekitas uue õpetlasideaali – õpetlasametnikud, kes olid saanud põhjaliku koolituse kunstides ja muudel intellektuaalsetel aladel.
Strelna
Strelna [str'elna] on Peterburi haldusalasse kuuluv alev Soome lahe kaldal, mis kuulub Petrodvoretsi rajooni. Asub Strelka jõe suudmes.
Strelnas asub Peeter I ajal ehitatud paleedekompleks, mis kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. 2003. aastal loodi sinna Venemaa presidendi "mereresidents".
15.–17. juulil 2006 toimus seal G8 riigipeade kohtumine.
Viited
Palácio de Constantino
Kõnekäänd
Kõnekäänd on fraseologismiliik, piltlik ütlus mingi olukorra, nähtuse, eseme või omaduse iseloomustamiseks.
Kõnekäändudeks on püsivad sõnapaarid, metafoorsed ütlused, retoorilised hüüatused ja küsimused. Näiteks: Nael kummi! Kadus nagu tina tuhka. Sajab nagu oavarrest.
Krokodill (skulptuur)
pisi|Glehni krokodill pisi|Krokodill 1989. aastal "Krokodill" on skulptuur Glehni pargis Tallinnas Nõmmel Glehni lossist edelas.
Kivibetoonist skulptuur kujutab lohet. See valmis 1908. aastal Nikolai von Glehni eestvõttel.
Koos Kalevipoja skulptuuriga soovis Glehn moodustada mütoloogiast pärit stseeni, kus vägilase selja taga luurab koletis. Kohalikud elanikud hakkasid aga kuju kutsuma krokodilliks.
Alates 1991 on skulptuur muinsuskaitse all.
Ajax
Ajax (ingl. Asynchronous JavaScript And XML) on kogum omavahel seotud veebiarenduse tehnikaid, mida kasutatakse rakenduse kliendi poolel interaktiivsete veebirakenduste loomisel.
Nagu DHTML ja LAMP, ei ole ka Ajax iseseisev tehnika, vaid tehnoloogiate kogum. Ajax kasutab HTML-i ja CSS-i kombinatsiooni, et teavet üles märkida ja kujundada. DOM-i poole pöördutakse JavaScripti kasutades, et dünaamiliselt kuvada esitatavat teavet. JavaScript ja XMLHttpRequest võimaldavad teavet serveri ja brauseri vahel asünkroonselt vahetada, et vältida lehe uuestilaadimist.
Ajalugu
1990. aastatel puudus brauserites ja veebilehtedel piisav keerukus, et võimaldada kiiret ja reageerivat kasutamist. Vormide täitmine oli tüütu, sest kogu vajalik teave tuli sisestada ja saata veebiserverile. Vormi andmed kontrolliti ja probleemide ilmnemisel kuvati sama vorm uuesti. Teabevoog oli ebaühtlane ja katkestatud, näidates HTTP seisunditut olemust.
Lehe sisu asünkroonne laadimine sai võimalikuks aastal 1995, kui ilmusid Java apletid. Need võimaldasid pärast lehe laadimist kliendi poolel andmeid serverilt asünkroonselt laadida. Tagaplaanil serverile esitatavate HTTP-päringute ja asünkroonse veebitehnika kasulikkus jäi segaseks, kuni Google hakkas AJAXit laialdaselt Gmailis (2004) ja Google Mapsis (2005) kasutama.
Lühendi "AJAX" mõtles välja Jesse James Garrett aastal 2005 duši all olles, kui mõistis, et vajab lühikest terminit tehnikakogumile, mida ta tahtis kliendile esitada.
Tehnikad
AJAX on saanud laia tehnikate rühma nimetuseks, mida saab kasutada veebirakenduste realiseerimiseks, mis tagaplaanil vahetaksid serveriga andmeid. Artiklis, mis esimest korda tutvustas terminit "AJAX", selgitas Garrett, et vajalikud on järgmised tehnikad:
Secchi ketas
thumb|Levinumad Secchi kettad: vasakul traditsiooniline valge ja paremal suhteliselt uuem mustvalge koloratsiooniga Secchi ketas [seki] ehk valge ketas on limnoloogias, harvem okeanograafias, kasutatav vahend, mille abil tehakse kindlaks uuritava veekogu vee läbipaistvus. Ketast saab kasutada pinnaveekogudel, näiteks järvedel, lahtedel, ookeanis.
Ajax
Tehnikad
Pärast seda on aga Ajaxis toimunud mitu muutust:
Secchi ketas
Secchi ketas on nimetatud itaalia astronoomi Angelo Secchi järgi, kes selle leiutise 1865. aastal avalikustas. Algne ketas oli ühtlaselt valge ja seda kasutatakse merebioloogias siiani. Limnoloogias on üldiselt kasutusele võetud ketta uuem must-valge variant.
Vanem Edda
pisi|"Vanemas Eddas" jutustatud Sigurd Faafniritapja lugu, kujutatuna Ramsundi ruunikivil Rootsis
Secchi ketas
Secchi ketta põhimõte seisneb selles, et valge ketas lastakse vertikaalsihis veekogusse ning kaugus veepinnast, mil silm seda ketast enam ei näe, loetaksegi vaadeldava veekogu vee läbipaistvuseks ehk Secchi sügavuseks.
Secchi ketta sügavus on tihedas korrelatsioonis ekstinktsiooniteguriga (k). On empiiriliselt kindlaks tehtud, et siseveekogudes kehtib seos: k = 1,7/zsd, kus zsd on Secchi sügavus meetrites.
Vanem Edda
"Vanem Edda" on kogumik Skandinaavia eelkristlikku mütoloogilist luulet, mida tuntakse keskaegsete Islandi käsikirjade kaudu.
Edda-luule on säilinud mitmes käsikirjas, millest tähtsaim on 13. sajandil kirjutatud "Codex Regius". "Codex Regius" leiti uuesti aastal 1643. Erinevates käsikirjades säilinud laulude valik täpselt ei kattu, ka kaasaegsed väljaanded ja tõlked erinevad laulude valiku poolest. Edda-laulude autorid ei ole teada, laulude aluseks on suuline rahvapärimus. Laulud pärinevad keskajast ja viikingiajast, kuid paljud neist sisaldavad veel vanemat materjali. Üksikute laulude dateering on sageli väga vaieldav. Kindlalt ei ole teada ka nende loomise koht, arvatavasti on enamik neist loodud Islandil ja Norras.
"Vanem Edda" on tuntud 'vanemana' sellepärast, et kui "Codex Regius" leiti, peeti seda allikaks, mille põhjal Islandi skald Snorri Sturluson kirjutas oma skaldikunsti õpperaamatu "Edda" – edaspidi tuntud ka "Noorema Eddana". "Vanemat Eddat" nimetatakse mõnikord ka Sæmundri "Eddaks", sest esialgu arvati, et selle on kirja pannud preester Sæmundr Õpetatu; praegu seda teooriat enam usutavaks ei peeta. "Vanem Edda" ja "Noorem Edda" on kõige olulisemad allikad, mille kaudu tuntakse paganlikku Skandinaavia mütoloogiat.
Jumala- ja kangelaslaulud
Edda-laulud võib jagada kahte rühma: jumala- ja kangelaslauludeks. Tuntumateks jumalalauludeks on Völuspá (Nägijatari kuulutus), Hávamál (Õilsa ütlemised), Rígsþula (Rígri lugu), Þrymskviða (Thrymri lugu). Jumalalaulud räägivad maailma ja inimühiskonna tekkimisest ja hävimisest, jumalate ja teiste üleloomulike olendite tegemistest, jagavad inimestele õpetussõnu. Mõned laulud sisaldavad ka pikki vanu teadmisi edasiandvaid loetelusid (nt kääbuste nimed). Jumalaid ei kujutata alati aupaklikult ja soodsas valguses (nt pilkelaul Lokasenna, Loki riiukõned).
Kangelaslaulud räägivad germaani rahvaste ühistest muinaskangelastest, kellest tuntuim on Sigurd Fafniritapja. Sigurdi lugu jutustavad ka Saksa eepos "Nibelungide laul" ja Islandi "Völsunga saaga". Mõned "Vanema Edda" kangelaslaulude prototüübid pärinevad rahvasterändamise ajast, näiteks peetakse üheks prototüübiks hunnide juhti Attilat - Atlit.
Keel ja värsimõõt
Edda-luule tähtsamd värsimõõdud on fornyrðislag, "vanade sõnade värsimõõt" ja ljoðaháttr, "nõiduslaulude värsimõõt". Mõlemas kasutatakse alliteratsiooni ja assonantsi. Edda-luulet iseloomustab napp, lihtne väljendusviis. Kasutatakse kenningeid ja heitisid, kuid keel on suhteliselt ilustamata. Edda-laulud on skaldiluulest lihtsamad, sageli põneva sündmustikuga ja tunduvalt kergemini mõistetavad. Tõenäoliselt olid nad ka skaldiluulest laiemalt tuntud.
Ptolemaios VII
Ptolemaios VII Neos Philopator (Uus Isaarmastaja; suri 145 eKr) oli Ptolemaioste dünastiast Egiptuse kuningas lühikest aega 145 eKr. Ta oli Ptolemaios VI ja tema õde-abikaasa Kleopatra II poeg. Ta tapeti oma onu Ptolemaios VIII poolt, kes sai tema troonipärijaks.
Mõnikord on väidetud, et Ptolemaios VII ei valitsenud üldse ja kuninglik tiitel anti talle alles tagantjärele, samuti on Ptolemaios VII-ks peetud ka Ptolemaios VIII poega, kelle isa olevat mürgitada lasknud. Samuti vahetatakse mõnikord ära Ptolemaios VIII ja VII numbrid, nii et poiss-kuningas Ptolemaios Neos Philopator oleks Ptolemaios VIII. Levinum on siiski teda nimetada Ptolemaios VII-ks, sest Ptolemaios VIII esimest valitsusaega (164–163 eKr) peetakse ebaseaduslikuks.
Golden Glove Award
Golden Glove Award on auhind, mida antakse välja jalgpalli maailmameistrivõistlustel parimaks tunnistatud väravavahile. Kuni 2006. aastani kandis see nimetust Jašini auhind (inglise keeles The Yashin Award) Nõukogude Liidu väravavahi Lev Jašini järgi, keda peetakse siiani üheks maailma parimaks väravavahiks, kuigi ta on juba surnud.
Mingi dünastia
Mingi dünastia valitses Hiinat aastail 1368–1644.
Mingi dünastiale pani aluse endine talupoeg ja buda munk Zhu Yuanzhang. Ta sai võimule pärast põua, üleujutuste ja rahandussüsteemi kokkuvarisemise põhjustatud laiade rahvahulkade mässe, mis kukutasid Mongoli dünastia.
Püüdes vähendada talupoegade viletsust, tugevdas Zhu (keiser Hongwu) keiserlikku autokraatiat ja vähendas päritavaid ametikohti.
Saksamaa LV jalgpallikoondis 1954. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Saksamaa LV jalgpallikoondis 1954. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Mängijad
Anton Turek Fritz Laband Werner Kohlmeyer Hans Bauer Herbert Erhardt Horst Eckel Josef Posipal Karl Mai Paul Mebus Werner Liebrich Karl-Heinz Metzner Helmut Rahn Max Morlock Bernhard Klodt Otmar Walter Fritz Walter Richard Herrmann Ulrich Biesinger Alfred Pfaff Hans Schaefer Heinz Kubsch Heinrich Kwiatkowski
Treener
Sepp Herberger
Vaata ka
Saksamaa jalgpallikoondis 1954. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Fraseoloogia
Fraseoloogia on õpetus fraseologismidest.
Fraseoloogia all võidakse mõista ka fraseologismide kogumit.
Ülekantud tähenduses nimetatakse fraseoloogiaks sõnakõlkse või katteta sõnu.
Spetsialist fraseoloogia alal on fraseoloog.
Saksamaa LV jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Saksamaa LV jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Templitöö
Templitöö ehk loožitöö ehk looži töö on vabamüürlaste kinnine rituaalne koosolek.
Ruumi, kus järgnevalt kirjeldatud rituaal aset leiab, nimetavad vabamüürlased oma sümbolikeeles templiks Saalomoni templi mälestuseks. Seejuures on tegemist "humaansuse templi" sümboliga. Vabamüürlaste sümbolikeeles on iga üksikvend "kivi" selles "templis".
Saksamaa LV jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Treener
Sepp Herberger
Templitöö
Eesmärk
Templitöö eesmärk on vabamüürlaslik sotsialiseerumine. See vahendab üksikisikule pärimuslikul meetodil vabamüürlikke väärtusi, kasutades sümboleid ja allegooriaid, mis peavad võrdselt kõnetama nii mõistust kui ka tundeid. Sellega ei sunnita vabamüürlasele siiski peale mingeid usulisi tõekspidamisi ega metafüüsilisi seisukohti.
Rituaal kinnitab looži liikmeid, et jääda kindlaks inimlikkuse teele, analoogiliselt Aristotelese kaalutlusega, et inimene ei arene paremuse poole mitte ainult intellektuaalse refleksiooni tulemusena, vaid vajab selleks ka harjutamist. Igal templitööl tuletatakse meelde ühiseid eetilisi väärtusi.
1984. aasta Eesti meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
'''Eesti meeste 29. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (1984)'''
Eesti 29. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti 9.–24. juulini 1984 Aseris.
Bernhard Otto von Lieven
Vabahärra Bernhard Otto von Lieven (ka Bernhard Otto Liwe või Berend Otto Liewen või Bernhard Otto von Lywen; 1625 – maetud 23. veebruar 1700), oli Vana-Liivimaa Lievenite aadlisuguvõsa Eestimaa harust pärit Rootsi rittmeister, Turu lääni ratsaväeülem (ooberst) ja Kullamaa kihelkonna Liivi (Parmel) ja Sooniste (Soinitz) pärusmõisnik.
24. septembril 1653 sai ta koos venna, Reinholdiga ja kaptenist onu Georg (Jürgen) von Lieweniga Rootsis Smålandis asuva Eksjö vabahärraks ja immatrikuleeriti 1654 Rootsi rüütelkonda (Nr.45).
1682 kuni 1695 kuulus talle Mietoineni Saare külas asunud teenismõis (soome Saaren kartano).
Ta maeti Tallinna Niguliste kirikusse.
Perekond
Ta oli kaks korda abielus. Esmalt abiellus ta Koluvere linnuse omaniku Friedrich von Löweni (1600–1669) ja Agneta von Maydelli tütre Elisabeth von Löweniga (surn.1662).
3. novembril 1663 abiellus ta Tallinna Toomkirikus Elisabeth Gertrud von Wrangelliga, kes oli Kaiavere (Kayafer, Kaifer) ja Valga (Walk, Walcht) mõisniku ning rittmeistri Herman von Wrangelli (surnud 1651) ja Edise mõisast pärit Anna von Taube tütar. Abielust sündis:
Kasiinomängud
Kasiinomängud on mängud, mida mängitakse kasiinos.
Kasiinomängus teevad mängijad panuseid mitmele juhuslikule arvule või arvude grupile, asetades mängumärgid vastavale mängulaual asuvale alale. Kasiinomänge pakub ka internetikasiino, juhul kui seadusandlus neil sellist teenust pakkuda lubab. Kasiinomänge saab mängida ka väljaspool kasiinot meelelahutuseks, selleks on mänguautomaadid, mis jäljendavad hasartmänge, kuid neis ei ole võimalik rahalisi ega muid auhindu võita.
Kasiinomängude kategooriad
Kasiinomängud jagunevad kolme peamisse kategooriasse: lauamängud, elektroonilised mänguautomaadid ning juhuslike numbritega pileteid kasutavad mängud, nagu näiteks Keno. Mänguautomaadid (kutsutakse ka "slotid") ja pachinko masinad on tavaliselt mõeldud korraga ühele mängijale kasutamiseks ega vaja kasiinotöötajate abi mängu läbiviimisel. Juhuslike numbritega mängud põhinevad juhuslike numbrite valikul kas arvuti või muu hasartmängu läbiviimise vahendi poolt. Juhuslike numbrite valikuga mänge võidakse mängida mängulaual (näiteks rulett), või on vaja mängimiseks osta vastav kaart või pilet (näiteks Keno või Bingo).
Maja eelis mängija suhtes
Kasiinomängud pakuvad tavaliselt ette teada (pikaajalist) eelist kasiinole ehk "majale" ning kliendile pakutakse samal ajal lühema aja jooksul tehtavaid suuremahulisi väljamakseid. Mõnedes kasiinomängudes omab oskus suuremat kaalu kui teistes, kusjuures mängija teeb ise oma otsused edasise tegevuse kohta; selliseid mänge kutsutakse inglise keeles random with a tactical element (juhuslike tulemustega, taktikalise elemendiga mängud). Kuigi oskusliku mänguga on võimalik "maja eelist" vähendada on siiski väga harv juhus, et mängijal on piisavalt teadmisi selleks, et kasiinomängudes oma eelist "maja" suhtes parandada (ingl house edge või house vigorish). Taolised oskused tulevad aastatepikkuse treenimise järel kusjuures eelduseks on väga hea (numbri-) mälu ja/või suurepärast visualiseerimise võimet mida läheb vaja näiteks ruletis ketta ja kuuli liikumise vahemaa läbimiseks kulunud aja jälgimisel.
Mängija kehvem seis "maja" suhtes tuleneb sellest, et kasiino ei maksa võitvaid panuseid välja reaalsete koefitsientide järgi (true odds), mis põhinevad sellel, millise tõenäosusega üks või teine sündmus toimub/toimumata jääb. Näiteks: kui mängus panustatakse vaid ühe täringuveeretuse tulemusele oleks reaalne võidukoefitsiendi järgi väljamakse 5 x panustatud summa kuna on vaid 5:1 võimalus ühe numbri tulekuks. Samas maksab kasiino võitva panuse välja suhtega 4:1 (4 x panustatud summa).
Maja eelis mängija suhtes (house advantage ehk HE, tuntakse ka kui vigorish) defineeritakse nii: kasiino eeldatav kasum mida väljendatakse protsentides mängija esialgse panuse suhtes. (Sellistes mängudes nagu Blackjack või Spanish 21 võib lõplik panus olla mitmeid kordi suurem esialgsest panusest, juhul kui mängija duubeldab või splitib).
Näide: Ameerika rulett, kus kasutatakse kahe nulliga ketast (0, 00) ning 36 numbrit (18 punast ja 18 musta). Kui mängija panustab $1 punasele värvile on tema võiduvõimalus $1 võita 18/38 ja tema võimalus $1 kaotada on sel juhul 20/38.
Mängija eeldatav kasum (expected value ehk EV) = (18/38 x 1) + (20/38 x −1) = 18/38 – 20/38 = -2/38 = -5,26%. Seega, on "maja" eelis mängija suhtes 5,26%. Peale 10 mänguringi kus igal korral on panuseks $1 oleks maja teoreetiline kasum mängija pealt 10 x $1 x 5,26% = $0,53. Loomulikult ei ole kasiinol võimalik võita täpselt 53 senti – see number näitab kasiino teoreetilist kasumit mängija kohta juhul kui mängijaid oleks miljoneid ning nad kõik panustaksid 10 mänguringi $1 panusega.
"Maja" eelis varieerub kasiinomängudes päris palju ning see sõltub mängust. Kenos võib "maja" eelis olla kuni 25%, mänguautomaatidel kuni 15%, samal ajal kui enamusel Austraalia Pontooni mängudes on "maja" eeliseks 0,3–0,4 %.
Ruleti mängu "maja" eelise arvutamine oli ülimalt lihtne harjutus kuid näiteks teistes mängudes ei ole see tavaliselt üldse nii lihtne. Selleks, et ülesannet lahendada peaks seda tegema arvutisimulatsiooni ja/või kombinatoorika analüüsi kasutades.
Mängudes, kus oskuste osa loeb rohkem, nagu näiteks Blackjack või Spanish 21 määratakse "maja" eelis mängija suhtes kui optimaalse mängu tulemus (ilma, et arvesse oleks võetud arenenumaid tehnikaid nagu näiteks kaardilugemine), esimese jaotuse järel mis kaardikingast (shoe ehk kaarte koos hoidev plastikust kest, millest neid mängijatele jagatakse) jagatakse. Kõigi optimaalsete mängude kogu kuidas mingit kindlat "kätt" mängida tuntakse "basic" strateegiana ja see sõltub suurel määral kasiino seatud spetsiifilistest mängureeglitest ning kasutatavate kaardipakkide arvust. Headel (kliendi jaoks) Blackjacki ja Spanish 21 mängude "maja" eelis on alla 0,5%.
Standardhälve
Õnnefaktori osa kasiinomängudes väljendatakse standardhälbena (standard deviations (SD)). Lihtsas mängus nagu näiteks rulett, arvutatakse standardhälvet binoomjaotust (binomial distribution) kasutades. Binoomjaotuses on standardhälve (SD) = sqrt (npq ), kusjuures n = mängitud jaotuste arv, p = võitmise tõenäosus ja q = kaotamise tõenäosus. Binoomjaotus oletab, et ühe ühiku võitmise tõenäosust väljendatakse 1-ga ja kaotuseid 0-ga, selmet arvestada kaotust −1-na kuna see kahekordistab võimalike tulemuste ulatust. Seda enam: juhul, kui me panustame mänguringi jooksul ühe ühiku asemel 10 ühikut, suureneb võimalike tulemuste ulatus kümnekordselt. Seega,
SD (rulett, even-money panus) = 2b sqrt(npq ), kus b = samasuur panus mänguringi kohta (flat bet per round), n = mänguringide arv (number of rounds), p = 18/38, ja q = 20/38.
Näiteks, pärast 10 mänguringi, kus olete panustanud $1 ringi kohta on standardhälve 2 x 1 x sqrt(10 x 18/38 x 20/38) = $3.16. Pärast 10 mänguringi on eeldatav kaotus 10 x $1 x 5,26% = 0,53 dollarit. Nagu näete, on standardhälve tihtipeale samas suurusjärgus nagu eeldatav kaotus (expected loss).
Ulatuseks on kuuekordne standardhälve: kolm üle keskmise ning kolm alla keskmise. Seepärast on pärast kümmet mänguringi, kus igas on panustatud $1 sinu tulemus kusagil -$0.53 – 3 x $3.16 ja -$0.53 + 3 x $3.16, ehk -$10.01 ja $8.95 vahel. (Ikkagi on 0,1% tõenäosus, et sinu tulemus ületab 8,95 dollari kasumi ning 0,1% tõenäosus, et sa kaotad rohkem kui 10,01 dollarit.) See näitab kuidas õnne osa on võimalik koguseliselt mõõta; me teame, et kui kasiinosse läheme ja panustame terve õhtu jooksul $5 mänguringi kohta, ei lahku me kasiinost 500 dollariga taskus.
Standardhälve Pai Gow pokkeris on kõigist kasiinomängudest kõige väiksem. Paljudel mängudel, eriti mänguautomaatidel on väga suured standardhälbed. Potentsiaalsete väljamaksete suurenemisega kaasneb ka standardhälbe kasv.
Kuna mänguringide arv muutub suuremaks, ületab eeldatav kaotus ühel hetkel standardhälbe ja seda mitmekordselt. Valemist näeme, et standardhälve on võrdeline ruutjuurega mängitud mänguringide arvu kohta ning samal ajal kui eeldatava kaotuse arv on võrdeline mängitud mänguringide arvuga. Mida suuremaks muutub mänguringide arv, seda kiiremini kasvab eeldatava kaotuse suurus. See ongi põhjuseks miks mänguril ei ole võimalik pikemas perspektiivis võitvaks mängijaks jääda. See, mis hasartmängijaid segadusse ajab ning neid suurest kasumist unistama paneb, on just nimelt suur lühiajalise standardhälbe suhe eeldatavasse kaotusse.
Kasiino jaoks on tähtis teada kõigi oma mängude "maja" eeliseid ja variatsioone. "Maja" eelis ütleb neile millist kasumit nad käibest protsentuaalselt teenivad ning variatsioon ütleb neile kui palju neil on vaja kassas raha, et katta võimalikud võidusummad mida võib väljamaksmisel vaja minna. Matemaatikuid ja programmeerijaid, kes sellist tööd teevad, kutsutakse õnnemängude matemaatikuteks ja hasartmängu analüütikuteks (gaming mathematicians / gaming analysts). Kasiinodel ei ole firmas selle ala eksperte, seega ostavad nad analüüsitöö sisse näiteks sellistelt selle ala ekspertidelt nagu Mike Shackleford, kelle hüüdnimeks on "Wizard of Odds".
EMT
EMT (AS EMT, varasem ärinimi AS Eesti Mobiiltelefon) oli Eesti suurim mobiilsideoperaator. Ettevõte tegutses aastatel 1991–2014. Koostööd tehti lauatelefonide operaatoriga Elion (mõlemad kuulusid valdusettevõttele Eesti Telekom). AS EMT alustas tegevust 28. aprillil 1991, mil ühisettevõtte moodustasid Eesti Telekom (51%), Rootsi Telia (24,5%) ja Soome Sonera (24,5%). 1. septembril 2014 ühendati ettevõte oma emaettevõttega Eesti Telekom, mis jätkas mobiilsideteenuste pakkumisel kaubamärgi EMT kasutamist. 20. jaanuaril 2016 muutis Eesti Telekom oma ärinime Telia Eesti AS-ks ning ühendas ka senised brändid Elion ja EMT üheks Teliaks.
Seoses Eesti Telekomi restruktureerimisega sai 1999. aasta aprillis AS EMT ainuomanikuks AS Eesti Telekom – rahvusvaheline börsiettevõte, mille aktsiad on noteeritud nii Tallinna kui ka Londoni börsil ning kelle strateegiline investor TeliaSonera tagab rahvusvahelise oskusteabe.
AS EMT tegevusala ja eesmärk on üldkasutatavate telekommunikatsioonivõrkude loomine ja opereerimine ning üldkasutatavate telekommunikatsiooniteenuste osutamine või vahendamine Eesti Vabariigis ja välismaal.
AS EMT haldab GSM 900, GSM 1800, 3G-, 3.5G- ja 4G-mobiilsidevõrku.
AS EMT on seadnud eesmärgiks olla turuliider innovaatiliste lahenduste pakkumistel ja rakendamisel, mis põhinevad nüüdisaegseimal telekommunikatsiooni- ja infotehnoloogial. AS EMT loob ettevõtetele, asutustele ja eraklientidele keskkonna ja võimalused edukaks ning efektiivseks tegutsemiseks globaalses infoühiskonnas.
EMT innovatsiooni näited:
Fraseologism
Fraseologism on ühele keelele omane püsiväljend, muutumatu ja tõlkimatu sõnaühend, mille aluseks on metafoor või võrdlus. Üldlevinud määratluse järgi koosneb fraseologism vähemalt kahest sõnast. Näiteks vihma valab nagu oa varrest, kleit nagu mustlase tulekahju, läks nagu keravälk.
Fraseologismid on:
Fraseologismide põhijooned
Fraseoloogia on universaalne keelenähtus, mis esineb kõigis keeltes. Fraseologismide hulk ei ole lõpmatu, arvatakse, et neid ei ole palju üle 10 000. Oma päritolult võib fraseologism olla algupärane või laenuline, sh ka tõlkeline ja vahendajakeele kaudu tulnud. Eesti keeles on näiteks suur hulk väljendeid piiblist ning saksa ja ka vene keelest. .
Terminoloogia ja liigitus
Folkloristikas räägitakse kõnekäändudest ning keeleteaduses fraseologismidest, mõlema puhul peetakse silmas mitmesõnalist tarindit, mis võib, kuid ei pruugi olla süntaktiline tervik. Idioomid moodustavad fraseologismidest suurima rühma. „Eesti keele käsiraamatu“ järgi (2007:679) on idioom fraseologismi liik, mis on tähenduslikult kokkusulanud liikmetega püsiühend, mille kogutähendus ei tulene ühendit moodustavate sõnade tähenduste summast. Näiteks südant puistama. Südant (laiali) puistata (maapinnale) ei saa, sellel tegevusel puudub tähendus. Õpetus fraseologismidest on fraseoloogia. Sama mõiste (fraseoloogia) tähendab ka fraseologismide kogumit ehk teatavale keelele või kasutajaskonnale omaseid väljendeid või keelekasutust
Molodjožnoje
Molodjožnoje (soome Metsäkylä) on Peterburi haldusalasse kuuluv alev Soome lahe põhjakaldal, mis kuulub Kurortnõi rajooni.
Panama riigipeade loend
Panama riigipeade loend loetleb Panama presidendid alates riigi iseseisvumisest 1903. aastal.
Rüütliordu
Rüütliordu (ladina keelest ordo, kord) oli hiliskeskajal 14. ja 15. sajandil, pärast ristisõdade lõppu, sõjaliste ordude idealiseerimisest tekkinud organisatsiooni või ühingu üldnimetus.
Rüütliordusid rajasid enamasti kuningad, hertsogid või vürstid. Algselt pidi nende eesmärk olema süserääni teenimine rüütlina (ratsasõdalasena) ja sõjaline kaitse. Vastutasuks loovutati rüütlitele vasalliõigusi. Hiljem muutus väeteenistuse kohustus formaalseks. Rüütlite kui rüütliordude liikmete tiitlid liitusid mitmesuguste aadlitiitlitega.
Üks rüütliordu liikme tunnus oli kaelas kantav märk ehk orden.
Omolon (Tšuktšimaa)
Omolon (vene keeles Омолон) on küla Venemaal Tšuktši autonoomses ringkonnas Bilibino rajoonis, Omoloni jõe kallastel.
Praegust nime kannab küla alates 1960. aastast.
Kuni 1992. aastani oli Omolon sovhoosikeskuseks. Sovhoos koondas 15 ümbruskonna põhjapõdrakarja. Sovhoosi kadumisega tekkisid eraettevõtted. Karjatatavate põhjapõtrade arv langes 1998. aastaks 34 000-lt 9000-le.
Mega FM
Mega FM oli 1996. aastal asutatud Eesti kohalik raadiojaam, mis alustas saadete edastamist 28. veebruaril 1997. Jaam tegutses sagedusel 96,6 MHz ja oli kuuldav umbes 30 km raadiuses Tallinna piires. Mega FM oli üks Eesti esimesi tantsumuusikaraadioid. Ehkki Mega FM-i on peetud ka ainsaks omaaegseks klubimuusikat edastavaks jaamaks, lõpetas Mega FM pärast paari aastat 12. detsembril 1998 tegevuse.
Mega FM-is olid tegevad mitmed hilisemad meedia- ja muusikategelased, raadio- ja telesaatejuhid: Sven Arusoo, Cool D, Elektra, Kristjan Hirmo, Alari Kivisaar, Urmas Kolsar, Meelis Meri, Toomas Puna, Taavi Tuisk ehk Dave Storm, Erlend Aav, Kaido Vare ja Sven Soiver, Marju Kaasik ning Siiri Mihkelson uudistetoimetajana.
Üks Mega FM-i asutajatest ja programmidirektor aastatel 1996–1997 oli Urmas Kolsar.
Mega FM kuulus Päikeseraadio ketti. Jaama omanik oli AS Mediainvest Holding, mis tänapäeval opereerib Eesti raadiojaamu Tele2 Power Hit Radio, Star FM ja Radio Volna.
837
837. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad - 830. aastad - 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad
Aastad: 832 833 834 835 836 - 837 - 838 839 840 841 842
Võhma
Võhma on linn Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. Ta asub maakonna põhjapiiril vastu Järvamaad.
Võhmat läbivad põhja–lõunasuunalised magistraalid: Tallinna–Viljandi raudteeliin ja Tallinna–Viljandi maantee (Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee).
Austria jalgpallikoondis 1954. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Austria jalgpallikoondis 1954. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Võhma
Ajalugu
Võhmat on esimest korda mainitud ajalooürikutes aastal 1583 Wechma nime all. Ta kuulus Pilistvere kihelkonna koosseisu.
Austria jalgpallikoondis 1954. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Mängijad
Kurt Schmied Gerhard Hanappi Ernst Happel Leopold Barschandt Ernst Ocwirk Karl Koller Robert Koerner Walter Schleger Theodor Wagner Erich Probst Alfred Koerner Karl Stotz Walter Kollmann Karl Giesser Franz Pelikan Walter Zeman Alfred Teinitzer Johann Riegler Robert Dienst PaulHalla Ernst Stojaspal Walter Haumer
Treener
Walter Nausch
Võhma
Ajalugu
1887. aastal alustas tegevust Võhma Algkool, praegune Võhma Kool.
pisi|left|Võhma raudteejaam (2011) Korrapärane raudteeühendus liinil Viljandi–Tallinn algas aastal 1900, jaamahoone avati 1901. Pärast raudtee valmimist kujunes Võhma jaama juurde Võhma küla maadele asula, mis peagi muutus tähtsaks raudteesõlmeks ja töölisasulaks Viljandimaa põhjaosas.
Võhma oli eesrindlik ühistegevuse piirkond. 1908. aastal alustas tegevust Majandusühisus. 06.08.1908 loodi Võhma Vabatahtlik Tuletõrje Ühing. 1912. aasta märtsiks valmis Ühispiimatalitus. 1917. sai valmis kolm aastat kestnud jahuveski ehitus.
Võhma rahvamaja avati 21.10.1934. 1939. aastaks oli Võhma alevik, mis valdade reformi järel jäi edasi Kõo valla alla, on kiiresti kasvanud. Elanike arv oli tousnud Võhmas juba 800-le. Ja kuna Võhmas asus terve rida elujõulisi tööstust ja asutusi, nagu Eesti Lihaekspordi Võhma Eksporttapamaja, mehaaniline turbatööstus jne., oli Võhmal küllalki eeldusi linnaks saamiseks.
1940 juunis tapamaja natsionaliseeriti nõukogude võimu poolt ja põles sõja ajal maha.