cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joe Morrell
Joseff John Morrell (sündinud 3. jaanuaril 1997 Ipswichis) on Inglismaal sündinud Walesi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Portsmouth ja Walesi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Bristol Citys. Klubiga sõlmis ta esimese profilepingu 2012. aasta detsembris. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aasta oktoobris Football League Trophy mängus. Morrell sai järgmistel aastatel Bristol City põhimeeskonnas väljakule harva ning oli sageli laenul teistes Inglismaa klubides: hooajal 2016–17 tugevuselt viienda liiga klubis Sutton United ja tugevuselt kuuenda liiga klubis Margate, hooajal 2017–18 tugevuselt neljanda liiga klubis Cheltenham Town ja hooajal 2019–20 tugevuselt kolmanda liiga klubis Lincoln City. Hooajal 2020–2021 mängis ta Inglismaa esiliiga klubis Luton Town.
2021. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Luton Towniga.
Walesi jalgpallikoondises tegi Morrell debüüdi 9. septembril 2019 mängus Valgevene vastu. Ta kuulus Walesi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Zapadna Morava
Zapadna Morava (serbia keeles Западна Морава) on jõgi Serbias.
Vooru mõis
Vooru mõis (saksa keeles Worroküll) oli riigimõis Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Mõis rajati 17. sajandil.
Zapadna Morava
Zapadna Morava ääres asub Čačak.
Igaühele oma (film 2001)
"Igaühele oma" (originaalpealkirjaga "Someone Like You...") on 2001. aastal esilinastunud romantiline komöödiafilm. Filmi aluseks on Laura Zigmani romaan "Animal Husbandry". Filmi lavastaja on Tony Goldwyn.
Peamistes rollides on Ashley Judd, Greg Kinnear, Hugh Jackman ja Marisa Tomei.
Pranglisaarte Muuseum
pisi|Muuseumihoone sisevaade Pranglisaarte Muuseum on Prangli saarel Lääneotsa külas asuv muuseum, mis tutvustab Prangli saartega (Väike- ja Suur-Prangli) seotud kultuuripärandit.
See on eraõiguslik muuseum, mis tegutseb sihtasutus Rannarahva Muuseumi võrgustikus.
Stsintillaator
Stsintillaator on luminofoor, milles tuleb välja stsintillatsiooni omadus luminestsentsil, kui seda on ergastatud ioniseeriva kiirgusega. Stsintillatsioon on valgussähvatus, mis tekib läbipaistvas materjalis, kui seda läbib osake (elektron, ioon, kõrge energiaga footon). Luminestseeruvad materjalid neelavad neid läbivate osakeste energia ja hakkavad stsintilleeruma ehk annavad saadud energia ära ja selle käigus eraldub valgus. Vahepeal on ergastatud olek metastabiilne ehk tavaolekusse tagasi minemine on hilinemisega. Hilinemise ajaline kestus sõltub materjalist (varieerub mõnest nanosekundist kuni mõne tunnini). Seda protsessi saab kirjeldada kahel viisi, kas tegu on hilinenud fluorestsentsiga/fosforestsentsiga, see aga sõltub osakese liikumisest ja välja kiiratud footoni lainepikkusest. Seda nähtust kutsutakse järelkumaks.
Tööpõhimõte
Stsintillaatorit saab ka detektorina kasutada, kui ühendada see valgussensoriga nagu näiteks fotokordisti, valgusdiood. Fotokordisti neelab valgust, mille stsintillaator välja kiirgas, fotokordistis toimub fotoefekt, kus signaal saadetakse edasi elektronidena. Elektronid läbivad omakorda fotokordisti, sealt edasi liigub signaal juba elektripulsina edasi. Vaakumfotodioodid on sarnase tööpõhimõttega, sel juhul signaali ei võimendata kordistites, ränifotodioodid tuvastavad pealelangevaid footoneid osakeste ergastumise alusel ränis endas.
Ajalugu
Esimene seade, mis kasutas stsintillaatorit valmis aastal 1903. Selle mõtles välja Sir William Crookes ja ta kasutas tsinksulfaadist ekraani. Stsintillatsioone, mis tekkisid ekraanil, sai vaadelda mikroskoobiga – sellist seaded kutsutakse spintariskoobiks. Stsintillaatorid muutusid populaarsemaks alles 1944. aastal, kui Curran ja Baker töötasid välja stsintillaatori, mis kasutas fotokordistit.
Rakendused
Stsintillaatoreid kasutatakse kiirguse tuvastamiseks. Näiteks Ameerikas kasutab riigikaitse osakond neid radioaktiivsete materjalide tuvastamiseks. Neid kasutatakse ka osakeste tuvastamiseks, röntgenikiirgusel põhinevates skannerites ja tomograafias. Vanemates monitorides leidus ka stsintillaatoreid.
Stsintillaatoreid koos fotokordistiga kasutatakse kaasaskantavates detektorites, näiteks tuumajaama lähedal või asukohas, kus võib olla tuumajäätmeid õhus. Stsintillaatorid kiirgavad valgust fluorestseerivates torudes, et muuta UV-valgus nähtavaks valguseks. Stsintilleerivaid detektoreid kasutatakse ka energiatööstuses gammakiirguse tuvastamiseks.
Stsintillaatorite omadused
Stsintillaatoritel on palju kasulikke omadusi – suur tihedus, kiiresti toimiv, odav, tugev kiirgus, seadmete tootmine on kerge ja seadmed on vastupidavad. Kõrge tihedus tagab selle, et stsintillaatorit läbivad osakesed neelduvad. Mida tihedam on detektor seda kergem on osakesi tuvastada. Lisaks tagab suurem tihedus ka parema ruumilise resolutsiooni. Tavaliselt on suure tihedusega materjalide rasked ioonid kristallvõres (näiteks plii ja kaadmium). Kiiresti toimiv seade tagab hea spektraalse resolutsiooni. Aja täpne mõõtmine stsintilleerivate detektoritega on proportsionaalne suurusega √τsc. Lühike lagunemisaeg on täpse aja intervallide mõõtmiseks oluline. Suur tihedus ja lühike reageerimisaeg lubavad tuvastada ka kõige haruldasemaid nähtusi osakestefüüsikas. Energia mida osake annab üle stsintillaatorile on võrdne stsintillaatorist välja kiirgava energiaga. Kuna erinevatel osakestel on erinev joone puutuja kui nende kosteaega mõõta ehk stsintillaatoreid saab kasutada eri liiki kiirguste tuvastamiseks, kui on väga palju erinevaid kiirgusi. Stsintillaatoril on veel üks hea omadus – nende tootmine on odav. Kristalsete stsintillaatorite valmistamiseks on tavaliselt vaja väga puhtaid kemikaale või haruldasi metalle, mis on suhteliselt kallis. Haruldased metallid pole kergesti kättesaadavad ja kristalsete materjalide jaoks on vaja spetsiaalseid anumaid (kasvatamiseks). Praegu kasutatakse teisi stsintillaatoreid, kuna need on odavamad.
Stsintillaatoritel on üsna väike gammaväljund ehk väga efektiivne pealelangeva kiirguse muutmiseks stsintilleerivateks footoniteks. Veel stsintillaatorite omadusi : väike gammakiirguse väljund (efektiivne protsessis, kus pealelangev kiirgus muundub stsintilleerivateks footoniteks), läbipaistvus enda poolt kiiratud valguse suhtes, efektiivne kiirguse tuvastusvõime, kõrge peatamisvõime (neelab kiirgust hästi), lineaarsus suurte energiate korral, kiirgus on samas spektraalses vahemikus mis fotokordisti, murdumisnäitaja on klaasi omaga väga sarnane (umbes 1,5), talub kõrgeid temperatuure. Kõige parem lahendus sõltub, sellest kus kohas stsintillaatorit kasutada.
Eespool toodud omadustest on kõige tähtsam valguse väljund, sest see mõjutab otseselt seadme efektiivsust ja detektori resolutsiooni (efektiivsus on detekteeritud osakeste arvu ja detektoriga põrkuvate osakeste arvu suhe). Valguse väljundi kirjeldamiseks kasutatakse stsintilleeritud footonite arvu, mis tekkisid keV energia kohta. Näiteks 40 footonit/keV NaI puhul, 10 footonit/ keV plastist stsintillaatorite korral ja umbes 8 footonit/keV vismutist valmistatud stsintillaatorite puhul.
Väljakiirgavate stsintillerivate footonite arvu N ühes stsintilleerivas sündmuses saab kirjeldada lineaarse superpositsioonina ühest või kahes eksponentsiaalsest lagunemisest. Kahe lagunemise korral on meil :
Stsintillaatoreid kirjeldab kaks komponenti: üks kiire, teine aeglane. Tavaliselt domineerib kiirem liige. Suhtelised amplituudid A ja B sõltuvad stsintillaatori materjalist.
Selliste stsintillaatorite puhul saab signaali kuju manipuleerida ehk osakeste tuvastamine on tunduvalt kergem põhinedes fotokordisti signaalile. Näiteks BaF2 puhul ergastab γ-kiirgus kiiremat liiget ja alfaosakesed ergastavad aeglast liiget, seega on võimalik tuvastada neid osakesi fotokordisti signaali lagunemise aja põhjal.
Orgaanilised kristallid
Orgaanilised stsintillaatorid on süsivesiniku ühendid kus leidub areene, mis on omavahel seotud eri viisidel. Nende luminestsents laguneb kuskil paari nanosekundi jooksul.
Mõned orgaanilised stsintillaatorid on puhtal kristallilisel kujul. Levinumad on antratseen (C14H10, lagunemisaeg ≈30 ns), stilbeen (C14H12, 4,5 ns lagunemisaeg), ja naftaleen (C10H8, lagunemisaeg paar ns).
Need on väga vastupidavad, aga nende kosteaeg on anisotroopne, mis rikub ära energia resolutsiooni, kui valgus pole kollimeeritud. Lisaks ei saa neid kuigi lihtsalt toota ja neid kristalle ei saa suures koguses kasvatada, seega neid ei kasutata eriti palju.
Orgaanilised vedelikud
Need on vedelad lahused ühest või mitmest orgaanilisest stsintillaatori orgaanilisest lahusest. Tavalised lahustid on floorid, näiteks p-terpentüül ((C18H14), PBD(C20H14N2O), butüül PBD(C24H22N2O, see fluorestseeruv orgaaniline ühend on kasutusel Los Alomose laboratooriumis USA-s vedel stsintillaator neutriino detektoris), PPO(C15H11NO) ja lainepikkuse muutjana kasutatakse POPOP(C24H16N2O).
Vedelaid stsintillaatoreid saab kergesti täiendada, lisades juurde näiteks lainepikkuse muutja, et oleks sama spektraalne tundlikkus, mis fotokordisti torul. See muudab tuvastamise efektiivsemaks. Õhk ei tohi ligi pääseda vedalal kujul stsintillaatorile, sest muidu väheneb stsintillaatori valgusväljund.
Orgaanilised stsintillaatorid
Molekulides paiknevate vabade valentselektronide üleminekul kiirgub selle käigus stsintilleritud valgus(footon). Need elektronid on seotud kogu molekuliga, mitte kindla aatomiga – neil on nn molekulaarne orbiit. Algolek S0 on üksik- (singlett-) olek, sealt edasi on juba ergastatud üksikud olekud (S*, S**, …). Veel on olemas ka kolmikute (triplett-) olek. Algolek T0 ja selle ergastatud olekud (T*, T**, …). Need elektronide olekud on seotud molekulaarse võnkumiste moodidega. Elektronide olekute vaheline energia on ≈1 eV, võnkuvate tasemete vahe on umbes 1/10 elektronide tasemete vahest.
Sissetulev osake võib ergastada elektronide olekut või võnkumiste olekut. Singleti tekitatud ergastusolek on lühike (< 10 ps) ja langeb tagasi olekusse S* selles protsessis kiirgust ei teki (sest tegu on sisemise degradeerumisega). Seejärel S* olek langeb algolekusse S0 (tavaliselt ühele võnkumistasandile, mis asub S0-st kõrgemal), selles protsessis eraldub stsintilleeriv footon. Tegu on kiire (kohese) liikmega.
Kui üks triplett olekutest ergastub, siis see langeb kohe tagasi algolekusse T0, kus ei teki kiirgust (footonit ei teki). T0 → S0 üleminek on väga ebatõenäoline ning algolek T0 laguneb suheldes teise T0 molekuliga.
mille tulemusel jääb molekul S* olekusse, mis omakorda laguneb S0 algolekusse – selles protsessis kiirgub välja stsintilleeriv footon. Kuna T0 – T0 suhtlus võtab kaua aega, siis stsintilleeriv footon kiirgub välja hilinemisega – see on aeglane (hilinev) liige. Mõnikord toimub ka otsene T0 → S0 üleminek (ka hilinemisega), mis vastab fosforestsentsile. Vaatluslik erinevus hilinenud fluorestsentsi ja fosforestsentsi vahel on välja kiiratud footonite lainepikkuste erinevus.
Orgaanilisi stsintillaatoreid saab lahustada orgaanilistes lahustes, saades kas vedela stsintillaatori või plaststsintillaatori. Stsintillatsiooni protsess on sama, ainuke erinevus on energia neeldumisel – energia neeldub kõigepealt lahustis siis kandub edasi stsintillatsiooni lahusesse (kuidas üleminek täpsemalt toimub, pole veel selge).
Mooni tänav (Pärnu)
Mooni tänav on tänav Pärnus Rääma linnaosas.
Tänav saab alguse Ilvese tänavalt, suundub põhja ja lõppeb Oja tänaval. Tänav on umbes 190 meetrit pikk.
Ajalugu
Tänav sai nime 1965.
Band-Maid
Band-Maid on Jaapani hard rock-bänd. See loodi aastal 2013.
Kwaggafontein
Kwaggafontein on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Nkangala ringkonnas Thembisile Hani vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kwaggafonteini elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,90%, India või Aasia päritolu inimesi 0,54%, värvilisi 0,32%, valgeid 0,09% ja teisi 0,15%. Ndebele keelt pidas emakeeleks 69,89% inimesi, suulu keelt 13,40%, pedi keelt 4,01%, sotho keelt 3,10%, svaasi keelt 2,83%, tsonga keelt 1,53%, koosa keelt 1,25% ja inglise keelt 1,09%.
Eikla mõis
Eikla mõis (saksa keeles Euküll) oli rüütlimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Saaremaa valda.
Mõis rajati 17. sajandil.
Eikla mõis (saksa k Euküll) loodi 17. sajandil. Algul kuulus mõis von Nolckenitele, hiljem oli aga von Ekesparrede aadliperekonna omanduses. Nende valdusse jäi mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.
Rahvuskogu 47. valimisringkond
'''Rahvuskogu 47. valimisringkond''' asus Tartumaal. Sinna kuulusid Vaimastvere, Laius-Tähkvere, Laiuse, Jõgeva, Härjanurme ja Puurmanni vald ning Jõgeva alev.
Kandideerisid Jaan Järve ja Karl Roomet, kes said vastavalt 2973 ja 2240, seega osutus valituks Jaan Järve.
Kungid
Kungid on bušmani rahvas Kalahari kõrbes Namiibias, Botswanas ja Angolas. Nad kõnelevad põhjakhoisani keeli.
Kungid elasid traditsiooniliselt 10 kuni 30 inimesega poolpaiksetes laagrites tavaliselt veekogu ääres. Kui vesi ja toit küla lähedal ammendusid, asus ürgkari ümber toidurikkamasse piirkonda. Nad elasid küttide-korilastena. Mehed hankisid liha ja valmistasid tööriistu ning kogusid noolte ja odade jaoks noolemürki. Suurema osa toidust hankisid naised, kes kaks-kolm päeva nädalas korjasid Kalahari kõrbest juuri, pähkleid ja marju.
Rahvuskogu 49. valimisringkond
kandideerisid Ernst Habicht ja J. Mägi, kes said vastavalt 2690 ja 2275 häält, seega osutus valituks Ernst Habicht.
Brian T. Delaney
pisi|Brian Delaney (2016) Brian Thomas Delaney (sündinud 17. novembril 1976 Philadelphias) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Cambridge'i prints George
Cambridge'i prints George (George Alexander Louis; sündinud 22. juulil 2013 Londonis Saint Mary haiglas) on prints Williami, Cambridge'i hertsogi ja Catherine'i, Cambridge'i hertsoginna esmasündinud poeg.
Ta on Briti troonipärimisjärjekorras teine oma isa prints Williami järel.
Chuy Bravo
Chuy Bravo (kodanikunimega Jesús Melgoza; 7. detsember 1956 Tangancícuaro, Michoacáni osariik – 14. detsember 2019 México) oli Mehhiko-USA näitleja ja meelelahutaja.
Ta oli tuntud eelkõige Chelsea Handleri hilisõhtuse jutusaate "Chelsea Lately" kõrvalosalejana (2007–2014)
Kääbuskasvu tõttu oli ta vaid 130 cm pikk.
Puti Kaisar-Mihara
Teda tuntakse eelkõige 2016. aasta filmist "Tatort: Die Kunst des Krieges". Aastal 2019 mängis ta telesarjas "Vorstadtweiber", kus ta esines Viini lihtrahvaliku naise osas.
U-seaduse algoritm
μ-seaduse algoritm on kompander algoritm, mida kasutatakse peamiselt 8-bitise impulsskoodmodulatsioon digitaalsete andmete edastamiseks telekommunikatsioonis Põhja-Ameerikas ja Jaapanis.'μ-seadusele sarnane algoritm on A-seadus. Seda kasutatakse regioonides, kus telekommunikatsiooni maailmas kasutatakse signaalide transportimiseks E-1 ahelat. Antud seadust kasutatakse peamiselt Euroopas.
Algoritm vähendab dünaamikaulatust audiosignaalil. Analoogsüteemides, võib selle tulemusena suurendada Signaali-müra suhet. Digitaalses maailmas, on võimalik, et see algoritm vähendab kvantiseerimisviga.
Puti Kaisar-Mihara
Lisaks emakeelele saksa keelele räägib ta indoneesia keelt ja oskab hästi inglise keelt. Hommikuti ta võimleb.
U-seaduse algoritm
Omadused
Puti Kaisar-Mihara
Mihara ei ole abielus ja võitleb rahu eest.
U-seaduse algoritm
Lihtsamalt öeldes, μ-seaduse algoritm pakib kokku igasugused helid 8-bitiseks, kui seda edastatakse telekommunikatsioonisüsteemis. Selle tulemusena saavutatakse puhtam heli, kuid säilitatakse sama kõrge heli kvaliteet.
Pidev
Kui antakse sisendisse x, siis μ-seaduse algoritmi saab arvutada valemiga
Algse signaali saab taastada
Kus μ = 255, nagu on Põhja-Ameerika ja Jaapani standardid. Sgn on signumfunktsioon, mis põhimõtteliselt võtab reaalarvult ära ta märgi.
Diskreetne
Diskreetne vorm on defineeritud koodeksis G.711. Koodeksis pole täpselt kirjas, kuidas tuleb käsitleda väärtusi, mis asetsevad piirangute äärtes. Näiteks kui on kasutusel arv +31, siis kuidas tuleb seda programmeerida. Positiivsete ja negatiivsete väärtuste erinevus on see, et negatiivsete arvude piirang on arvust -31 kuni -2, positiivsete arvude piirang +30 kuni +1. Selle arvutamiseks kasutatakse Ones' complementi.
Pikk tänav (Tapa)
Pikk tänav on tänav Tapal.
Tänav saab alguse raudteejaama lähedalt MPÕK Tapa Ristija Johannese kiriku juurest (Pikk tänav 1), suundub esmalt edelasse ja pöörab umbes 350 meetri pärast kagusse. Tänav lõppeb linna piiril ja kokku on selle pikkus 2,2 km. pisi|left|[[Tapa Ristija Johannese kirik]]
Ajalugu
Tänav sai nime 1937. aastal.
Eesti NSV ajal kandis Pikk tänav August Lillakase jargi tema tänava nime.
Tänavanimi taastati 1989. aastal.
Tänava-äärseid ehitisi
Pikk tänav 3, 1889. aastal ehitatud kivimajas asus Villem Gabrieli ja tema isa talurahvakauplus. 1936. aastal ostis maja ära Kohtuministeerium ja hoonesse asus Viru-Järva prefektuuri Tapa politseijaoskond.
Pikk tänav 10 hoones asus Tapa Raamatukauplus. Kauplus alustas tegevust enne teist maailmasõda Ivan Ivanovile kuulunud ärihoone Pikk tänav 18 allkorrusel. Eesti NSV ajal oli hoone aadress A. Lillaka tn. 6, alates oktoobrist 1989 oli aadressiks Pikk 10. 2011. aastal kolis raamatupood Pikk 10 ruumidest välja, asudes uuele aadressile Pikk 12 alakorrusele.
Pikk tänav 19 hoones asus Gustaw Sooneste toiduainete äri, maja hävines teises maailmasõjas.
Pikk tänav 21, praeguse Tapa Keskväljaku ääres, Tapa vallavalitsuse hoone ja Rohelise tänava vahel, asus Tapa hobupostijaam. Tapa postijaama hobusetallid, tõllakuur ja sepikoda asus Pika tänava, praeguse keskväljaku ääres. Postijaama hoone oli ühekorruseline ärklitubadega palkmaja. Kahelt poolt sissekäiguga majas elas postijaamapidaja pere ja reisijate tarvis olid puhke-ööbimisruumid. Tapale lähemad postijaamad olid Lehtse-Pruuna, Ambla-Koigi ja Koeru postijaam. Tulekahju korral oli postijaamapidajal kohustus eraldada hobused tuletõrjepritside veoks. Hobupostijaama kõrvalhooned, tallid, tõllakuur ja teised sinna juurde kuuluvad hooned hävisid Teine maailmasõjas. Postijaama hoone lammutati 1950. aastatel.
Väike-Lubjaahju järv
Väike-Lubjaahju järv on tehisjärv Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Võhmassaare külas.
Järve pindala on 11,1 ha, valgla suurus 1 km², kaldajoone pikkus 1,716 km ja kõrgus merepinnast 50,5 m. Järve idakallas asub Järva maakonnas Türi vallas Kahala külas. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Isaac Gustav Gerth
Isaac Gustav Gerth (25. november/6. detsember 1730 Tallinn – 30. jaanuar/10. veebruar 1780 Järva-Madise) oli Eesti vaimulik.
Okegem
Okegem on hollandikeelne küla ja osavald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Ninove vallas.
Isaac Gustav Gerth
Ta õppis Tallinna gümnaasiumis ja aastatel 1750–1754 Halle ülikoolis. Ordineeriti 8. septembril/19. septembril 1764 õpetajaks.
Okegem
pisi|tühi|Vaade asulale [[Denderi jõe kaldalt]]
Isaac Gustav Gerth
Ta oli aastatel 1764–1780 (kutsuti 1. juulil/12. juulil 1764) Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja. Lisaks sai ta 17. septembril/28. septembril Järva praostkonna praostiks ning 13. jaanuaril/24. jaanuaril 1778 Eestimaa konsistooriumi assessoriks ja oli 7. aprillist/18. aprillist 1778 12. juunini/23. juunini 1779 ülem-apellatsioonikohtu liige.
Tema eestikeelne jutlus on trükitud 1779. aasta jutluseraamatus.
Isiklikku
Tema isa Johann Heinrich Gerth oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, vanaisa Johann Heinrich Gerth (?–1698) oli Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja, teine vanaisa Isaac Aulinus oli Tallinna gümnaasiumi kreeka keele professor. Tema abikaasa Maria Elisabethi isa Christoph Mertzig oli Järva-Madise koguduse õpetaja.
Igaühele oma (film 1990)
"Igaühele oma" on Hardi Volmeri 1990. aastal linastunud lühimängufilm. Filmi peaosas mängib Andrus Vaarik. Kõrvalosades teevad kaasa Arvo Kukumägi, Angelina Semjonova, Kalju Kivi, Riho Unt, Heiki Ernits, Kalmer Tennosaar, Peeter Siim, Robert Gutman ja Piret Luigend.
Elme mõis
Elme mõis (saksa keeles Magnushof) oli rüütelkonnamõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Kaarma valda.
Mõisa asutas pärast 1560. aastat Meedla mõisast alles jäetud ala baasil Taani hertsog Magnus. Tema järgi sai mõis ka saksakeelse nime (Magnushof). Aastani 1798 oli mõisal riigimõisa staatus ja seejärel sai mõisa omanikuks Saaremaa rüütelkond.
Rahvuskogu 48. valimisringkond
'''Rahvuskogu 48. valimisringkond''' asus Tartumaal. Sinna kuulusid Avinurme, Lohusuu, Torma ja Kasepää vald ning Mustvee alev.
Kandideerisid August Jürman ja Viktor Gubin, kes said vastavalt 3838 ja 1261 häält, seega osutus valituks August Jürman.
Tasalaine
Tasalaine korral saab vastava välja väärtusi määratud ajahetkel t ja igas välja kohavektoriga \vec x määratud ruumipunktis kirjeldada valemiga
kus \vec n on tasandi normaalvektor ja G(d,t) on funktsioon, mis kirjeldab välja väärtusi läbi kahe reaalarvulise parameetri, millest üks on aeg t ja teine kohavektoriga \vec x määratud punkti normaalvektori \vec n suunaline siire.
Välja F väärtused võivad olla skalaarsed, vektoriaalsed või teist laadi füüsikalised suurused ( aga ka matemaatilised suurused). Juhul, kui välja F väärtused on vektoriaalsed nimetatakse tasalainet ka pikilaineks.
Lihtsustatud definitsioon
Lihtsustatult nimetatakse tasalaineks lainet, mille lainepinnaks on tasand ehk tasapind. Seejuures võib keralaineid küllalt väikeses ruumipiirkonnas käsitleda tasalainenetena. Samuti on keralaine algsest allikast kaugenedes järjest väiksema lainepinna kõverusega. Väljendit “küllalt väike ruumipiirkond” tähendab, et vaatleme sfäärilise pinna sellist osa, mille mõõtmed on oluliselt väiksemad kaugusest laine allikani. Näiteks vaadeldes Maal tähtedelt tulevaid valguslaineid, võib neid käsitleda tasalainetena, kuna kaugus tähtedeni on oluliselt suurem ruumipiirkonnast millel laineid vaadeldakse.
Javier Aquino
Javier Ignacio Aquino Carmona (sündinud 11. veebruaril 1990 San Francisco Ixhuatánis) on Mehhiko jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Tigres UANL.
Ta alustas klubikarjääri Cruz Azulis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aastal.
2013. aasta jaanuaris siirdus ta Hispaania kõrgliiga klubisse Villarreal. Hooajal 2014–2015 mängis ta laenul Rayo Vallecanos.
2015. aasta juunis naasis Aquino Mehhikosse, liitudes UANL-iga. Ta on tulnud klubiga neli korda Mehhiko meistriks. 2020. aastal võitis ta klubiga CONCACAF-i Meistrite Liiga.
2011. aastal võitis Aquino Mehhiko võistkonnaga kuldmedali Panameerika mängude jalgpalliturniiril. 2012. aastal tuli ta Mehhiko võistkonnaga olümpiavõitjaks. Mehhiko jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2011–2018 kokku 54 korda. Ta kuulus Mehhiko koondisse 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2013. ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, 2011. ja 2015. aasta Copa Américal ning 2016. aasta Copa América Centenariol.
Ketšupiefekt
"Ketšupiefekt" (rootsikeelne originaalpealkiri "Hip Hip Hora!") on 2004. aasta Rootsi teismeliste film, mille režissöör on Teresa Fabik.
Lugu
Peategelaseks 13. aastane tüdruk. Sofiele nagu paljudele teistele samavanustele tüdrukutele, meeldib kooli populaarseim poiss, kes on reeglina idioot. Poiss kutsub tüdruku peole, tüdruk joob end täis ja tüüp kasutab olukorda ära, et tüdrukust piinlikke fotosid teha. Levima hakkavad kuulujutud ja fotod saadetakse ka tüdruku isale, kes tüdrukut üksinda kasvatab. Sofie läheb tülli oma sõpradega ja isaga, ning lõpuks laheneb kõik ilusti ära.
Korostõšiv
Korostõšiv (ukraina keeles Коростишів) on linn Ukrainas Žõtomõri oblastis, Korostõšivi rajooni keskus. Linn asub Teterivi jõe kaldal.
Korostõšivi on ajaloolistes ürikutes esmamainitud 1499. aastal, Magdeburgi õiguse sai 1779. aastal. Teise Poola jagamise tagajärjel läks 1793. aastal Venemaa Keisririigi koosseisu. Linna staatuse sai 1938. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Korostõšivi elanikest ukrainlasi 92,76%, venelasi 5,00%, poolakaid 1,36%, valgevenelasi 0,26% ja juute 0,16%.
Frassem
Frassemist itta jääb Viville, loodesse Bonnerti keskus, põhja Oberpallen, kirdesse Heckbous, itta Gaichel, kagusse Waltzing, lõunasse Seymerich ja edelasse Arlon.
Frassem paikneb Oberpallenist ja Diekirchist laskuvas orus. Küla territooriumil on metsa.
Enne valdade liitmist 1977. aastal kuulus Frassem endisesse Bonnerti valda.
Küla läbib maantee N882, mis lõikab ta pooleks.
Küla keskus on säilitanud vanaaegse ilme. Frassemis on Frassemi Saint-Valentini kirik, algkool (mille söökla on küla saal), arboreetum (rajatud 1990), noorte spordiväljak ja vana kohvik Bertha.
Männi tänav (Tartu)
Männi tänav on tänav Tartus Annelinna linnaosas.
Männi tänav jääb Papli ja Sõpruse puiestee vahele.
Mäe tänav (Viljandi)
pisi|Hoone Mäe tänav 9 Mäe tänav on tänav Viljandi kesklinnas.
Tänav ühendab Posti tänavat Tartu tänavaga ning ristub Väikse tänavaga. Tänava pikkus on 182 m.
Tänaval asub Viljandi Ristija Johannese kirik.
Tänav on tekkinud pärast 1789. aastat seoses uute linnakvartalite rajamisega. Tänav sai nime 1915.
Alarmsõiduk
Alarmsõiduk on kiireloomuliste ametiülesannete täitmiseks mõeldud sõiduk.
Alarmsõiduki omanikud
Eesti Vabariigis eraisik alarmsõidukit omada ei saa. Alarmsõidukit saavad omada juriidilised isikud.
Personaalne alarmsõiduõigus
Eestis on teatavate ametikohtadega seotud sõidukid alatiselt alarmsõiduõigusega. Sellisteks ametikohtadega seotud sõidukiteks on presidendi ametiauto, kaitseväe juhataja ametiauto, ministrite ametiautod jmt. Alarmsõidu tegemine ei ole kohustuslik vaid on vajaduspõhiselt võimalik. Alarmsõiduõigusega isik ei pea alati autos olema, kui tema ametisõiduk kasutab alarmsõidu õigust. Näiteks võidakse alarmsõitu kasutada ka ametnikule järgi minemiseks vmt põhjusel.
Ülesandepõhine alarmsõiduõigus
Ülesandepõhine alarmsõiduõigus on politseisõidukil, kiirabisõidukil, päästesõidukil jne. Ülesandepõhisus tähendab, et alarmsõidu vajaduse peab tingima sõidukiga täidetava ülesande kiireloomulisus. Näiteks sõidab päästesõiduk sündmuskohale alarmsõidu õigust kasutades, kuid päästetöö lõppedes lahkub sündmuskohalt kõiki liiklusreegleid järgides. Üldiselt määrab alarmsõidu vajaduse häirekeskus, mille töötaja kasutab appikutsete prioriseerimist. Appikutse klassifitseeritakse varem määratletud tunnuste alusel. Kõik appikutsed ei eelda alarmsõidu kasutamist. Teatud juhtudel võib sõidukiga liikuva meeskonna juht iseseisvalt otsustada alarmsõidu õiguse kasutamise. Näiteks võib kiirabisõidukis patsiendi seisund järsult halveneda ning kiiremaks haiglasse jõudmiseks kasutatakse alarmsõitu, kuigi algne appikutse alarmsõidu luba ei andnud.
Alarmsõidukite nimekiri
Valdkondade ministrid määravad allasutuste alarmsõidukite arvu. Kui arvu soovitakse muuta, siis selleks annab loa minister.
Alarmsõiduki (alarmsõidukijuhi) õigused
Alarmsõiduk võib kõrvale kalduda osadest liiklusseaduse nõuetest. Näiteks võib alarmsõiduk ületada kiirust. Samas peab alarmsõidukjuht alati tagama ohutuse. Alarmsõidukijuht peab omama vastava kategooria juhitunnistust ja tema tervis peab vastama nõuetele. Läbitud peab olema spetsiaalne alarmsõidukijuhi täiendõpe. Alarmsõidukijuht peab olema kaine. Tuleb ette olukordi, kus alarmsõidukijuht peab kaaluma, ega tema tegevus appiminekul põhjusta suuremat kahju. Sellisteks olukordadeks võivad olla sõit haljasalal, sõit tihedas rahvamurrus ja sõit vastassuunavööndis.
Jälitussõiduk
Alarmsõiduk on liigilt jälitussõiduk. Jälitussõiduk ei kanna spetsiaalseid alarmsõidukitunnuseid (vilkurid; värvikombinatsioon), kuid omab alarmsõidukiga võrdseid õigusi. Jälitussõidukeid kasutatakse vaid julgeoleku valdkonnas ning jälitussõiduki juhil peab kaasas olema jälitussõiduki kaart.
Jäähokimängijate loend
''Siin on loetletud jäähokimängijaid
Haamse mõis
Haamse mõis (saksa keeles Hanpus) oli riigimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.
Haamse mõis rajati 1731–1738 Elme mõisast eraldatud alast.
Mõte (kirjastus)
Mõte oli aastatel 1909–1918 Tallinnas töötanud kirjastus, mille asutas ja mida juhtis Juhan Lilienbach.
Kirjastus avaldas poliitilisi, populaarteaduslikke ja vasakpoolsete vaadetega kirjanike raamatuid.
Annaberg-Lungötz
Annaberg-Lungötz on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Halleini ringkonnas.
Vald asub Lammeri jõe orus Gosaukammi jalamil.
Ajalugu
See kuulus sajandeid Pongaule. Alles 1896. aastal, kui Halleinist sai ringkonnakeskus, sai vald Tennengau osaks.
Turism
Üks vallaosasid, Annaberg im Lammertal on eriti turismi poolest tähelepanuväärne küla. Alpides asuvana on see Dachstein-Westi suusapiirkonna osa. Turistidele pakutavate suviste tegevuste hulka kuuluvad maastikurattasõit, tiibvarjusport, kärestikuparvematk, matkamine jne.
Kuresoo laugas
Kuresoo laugas on soojärv Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Sandra külas Kuresoo rabas.
Järve pindala on 0,8 ha, pikkus 300 m, laius 60 m ja kõrgus merepinnast 26 m. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu düstroofne ehk rabade huumustoiteline järv. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Rahvuskogu 55. valimisringkond
'''Rahvuskogu 55. valimisringkond''' asus Tartumaal. Sinna kuulusid Uderna, Pangodi, Valguta, Rannu, Konguta, Aru, Kavilda, Ulila ja Kirepi vald ning Elva alev.
Kandideerisid Martin Rõigas ja Endel Haljasmaa, kes said vastavalt 3048 ja 1702 häält, seega osutus valituks Martin Rõigas.
Suulukeelne Vikipeedia
pisi|Logo Suulukeelne Vikipeedia (suulu keeles Wikipedia) on Vikipeedia suulukeelne versioon.
2012. aasta jaanuaris tehti ettepanek suulukeelse Vikipeedia sulgemiseks, kuid sama aasta märtsis lükati see tagasi.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Maritsa lahing
Maritsa lahing või Tšernomeni lahing (serbia: Marička bitka / Маричка битка, türgi: Çirmen Muharebesi, İkinci Meriç Muharebesi (Teine Maritsa lahing)) toimus 26. septembril 1371 Maritsa jõel Tšernomeni küla (tänapäeva Orménio Kreekas) lähedal Lala Şahin Paşa ja Evrenose juhitud Osmanite vägede ning kuningas Vukašin Mrnjavčevići ja tema venna despoot Jovan Uglješa juhitud Serbia vägede vahel.
Johann Friedrich Herbart
pisi|Johann Friedrich Herbart Johann Friedrich Herbart (4. mai 1776 Oldenburg – 14. august 1841 Göttingen) oli saksa filosoof, psühholoog ja pedagoogika kui akadeemilise distsipliini rajaja.
Tema hariduslik teooria oli alguseks pedagoogika hariduse levikule nii Ameerika Ühendriikides kui ka mujal. Ta töötas välja psühholoogilise kontseptsiooni, mis sisaldas nii empiirilist kui ka matemaatikalist ja metafüüsikalist poolt.
Elukäik
Herbart sündis Saksamaal Oldenburgis ja oli pere ainus laps. Ta oli koduõppel kuni 12-aastaseks saamiseni, seejärel astus gümnaasiumi. Hiljem õppis Jena Ülikoolis – sel ajal seostati selle õppeasutusega selliseid suurmehi nagu Johann Gottfried Herder, Johann Gottlieb Fichte, Johann Wolfgang von Goethe ja Friedrich von Schiller. Väidevalt oli just Schilleri "Briefe über die ästhetische Erziehung des Menschen" teos, mis andis tõuke Herbarti filosoofia- ja pedagoogikahuvile.
Pärast Saksamaale naasmist keskendus doktoriõpingutele Göttingeni ülikoolis ja sai kraadi 1802. aastal. Pärast seda pidas ta ülikoolis nii filosoofia- kui ka pedagoogikaloenguid. 1809. aastal võttis ta vastu senise Immanuel Kanti ametikoha Königsbergi ülikoolis. Ta avaldas artikleid nii metafüüsika kui ka psühholoogia teemadel, lisaks asutas pedagoogilise seminari edasijõudnud üliõpilastele. Herbert lõi näidiskoolid, kus tema ja ta õpilased katsetasid tema pedagoogilisi ideid, seejärel analüüsisid ja parandasid neid.
Herbart lahkus Königsbergist 1833, väidetavalt tekkisid tal maailmavaatelised erimeelsused valitsusega. Ta suundus tööle Göttingeni ülikooli, kuhu jäi elu kaheksaks viimaseks aastaks. 1835 avaldas ta teose "Umriss von pädagogischen Vorlesungen", milles proovis ühitada oma varasemaid pedagoogilisi töid uuemate psühholoogiliste uurimustega. Viimase loengu pidas Herbert kaks päeva enne oma surma.
Herbartism
Herbarti haridusteooriat tuntakse herbartismi nime all. Herbartismi põhiideeks on, et õpetamises on viis etappi:
Maritsa lahing
Taust
1354. aastal omandasid Osmanid Gallipoli. Sealt laienesid nad Traakiasse, vallutades 1369. aastal olulise Adrianoopoli linna. Nad jõudsid Uglješa maade piirile. Uglješa püüdis nende vastu koalitsiooni luua. Tal ei õnnestunud bütsantslastelt ja bulgaarlastelt toetust saada. Enamik Serbia isandaid olid hõivatud omavahelisest võitlusest ja ainus Serbia isand, kes Uglješa ideid toetas, oli tema vend Vukašin.
1371. aasta suvel marssis Vukašin Zetasse, et toetada oma sugulast Đurađ Balšićit sõjas Nikola Altomanovići vastu. Tema armee oli Shkodëris ja ootas mereväe toetust Ragusa vabariigilt. Uglješa sai teada, et suurem osa Osmanite vägedest lahkus Euroopast ja marssis Anatooliasse. Ta otsustas, et on õige aeg oma ründeplaanide elluviimiseks ja palus Vukašinilt abi. Vukašin lahkus oma sõjaväega Shkodërist ja ühines Uglješaga. Nad marssisid Adrianoopoli vastu.
Tagajärjed
Osa Makedooniast ja Traakiast langes pärast seda lahingut Osmanite võimu alla. Lahing oli osa Osmanite kampaaniast Balkani vallutamiseks ja sellele eelnes Osmanite poolt Sozopoli vallutamine tänapäeva Bulgaarias ning järgnes Dráma, Kavála ja Sérresi vallutamine tänapäeva Kreekas. Lahing eelnes hilisemale 1389. aasta Kosovo lahingule ja oli üks paljudest Serbia–Türgi sõdades.
Rahvuskogu 75. valimisringkond
'''Rahvuskogu 75. valimisringkond''' asus Võrumaal. Sinna kuulusid Kasaritsa, Lasva, Loosi, Pindi, Orava, Timo ja Veriora vald.
Kandideerisid Karl Puusemp ja August Kõll, kes said vastavalt 2709 ja 1020 häält, seega osutus valituks Karl Puusemp.
Informeeriv kõne
Informeeriv kõne on kõne, mille eesmärgiks on info edastamine. Teabe edastamine peaks publikut teatud teemal harima. Kõne on erapooletu ja ei propageeri kellegi huve, kõneleja enda seisukoht jääb tagaplaanile. Informeerivas kõnes esitatakse nii poolt- kui ka vastuargumente, et pakkuda kuulajatele mitmekülgset teavet.
Kõnes käsitletav peaks aitama publikul teemast aru saada ning olema piisavalt kontsentreeritud. Kõne esitamisel kasutatakse pigem visuaale ja näiteid, jättes tagaplaanile emotsionaalse teema edastamise.
Informeeriva kõne puhul on oluline:
Informeeriva kõne struktuur
Tavaliselt moodustub informeeriv kõne kolmest osast:
Informeeriva kõne kasutusala
Informatiivne kõne sisaldab kirjeldust, demonstratsioone, värvikaid detaile ja definitsioone, et selgitada publikule kõne põhjus ja tuua esile sisu tähtsus.
Informatiivseid kõnesid kasutatakse, et pakkuda publikule uusi teadmisi või eriti kasulikku ja huvitavat informatsiooni.
Informatiivse kõne eesmärk on publikut valgustada ning teavitada neid mingist kindlast teemast või tutvustada midagi uut.
Informeeriva kõne kasutusala näited:
Informeeriva kõne liigid
Informeerivat kõnet saab liigitada kaheks mõtteliselt erinevaks liigiks. Esimesse liiki kuuluvad kõned, mille eesmärgiks on edastada kuulajale uut ja objektiivset infot. Teine liik hõlmab kõnesid, mille pidamisel jagab kõneleja kuulajaskonnale oma subjektiivset seisukohta.
Seega saab teadmine osutuda uueks nii subjektiivselt (s.t uueks eraldi võetud kuulaja jaoks – loeng, konsultatsioon, selgitus, näpunäide) kui ka objektiivselt (s.t uueks kõigi kuulajate jaoks – aruandekõne, tunnistus). Konkreetsest olukorrast olenevalt teostub kõne eesmärk erinevates ülesannetes erinevalt, mis eeldab informeeriva kõne selliseid teisendeid ehk žanreid nagu teavitamine iseendast ehk enesetutvustamine, teavitamine ainestikust või nähtusest ehk selgitamine, valmis õpetus ehk tegevusjuhis, teavitamine sündmusest ehk suuline teadaanne.
Informeeriva kõne teise liigi eesmärgiks on oma arvamuse avaldamine. Seejuures pole sõnavõtjal kindlailmelist kavatsust teise inimese tundeid või tõekspidamisi mõjutada, vaid on soov jutustada, mis ta arvab teatud olukorrast, kuidas ta suhtub asjaseisu või kuidas ta hindab teatud inimest, kõneobjekti või seisukorda. Kusjuures selle liigi alaliigid taanduvadki kas positiivse (nõustumine, lubamine, heakskiitmine) või negatiivse (äraütlemine, süüdistamine, hukkamõistmine, ärahoidmine) hinnangu andmisele.
Nii näiteks süüdistamisel ei veena kõneleja kuulajaskonda oma hinnangu õigsuses, vaid konstateerib üksnes mingisuguse antisotsiaalse nähtuse olemasolu. Siiasamasse gruppi kuuluvad arvamuskõne, programmikõne ja kommentaar. Programmikõne eeldab ametliku koosoleku tingimustes edastatud sõnumit oma tõekspidamistest, nägemusest olukorrast või arusaamisest ühiskonna või organisatsiooni edasiliikumisest. Kommentaar kujutab endast aktuaalse ühiskondliku sündmuse selgitamist. Siinkohal peavad olema kajastatud sündmuste põhjuslikud seosed, märgitud toimuva võimalikud tagajärjed jms.
Informeeriva kõne aineks on kogu maailma mitmekesisus ehk inimesed, esemed, mõisted, nähtused, sündmused, faktid, teaduslikud hüpoteesid jpt. Seega informeeriva kõne kavandamisel tuleb kindlasti küsida enda käest miks auditoorium peab seda või toda informatsiooni ära kuulama. Seejuures võib vastus kõlada niimoodi ehk "uudishimust", "enesearengu soovist" ehk teisisõnu peab kõneleja põhjendama oma kõne praktilist kasu.
Üksainus informeeriva kõne žanr, mis pole otseselt sihitud tänapäeva kuulaja eelistustele on populaarteaduslik loeng. Ainult selle alaliigi puhul on võimalik püstitada igavesi küsimusi, arutleda üleüldiste teemade üle. Kuigi peab siingi olema sissejuhatus, mis viitaks käsitletava probleemi tähtsusele ja aktuaalsusele. Populaarteadusliku loeng erineb teistest informeeriva kõne liikidest selle poolest, et jutt käib mitte ainestiku isiklikust aktuaalsusest kuulaja jaoks, vaid probleemi üleüldisest tähtsusest ühiskonna, riigi ja inimkonna jaoks. Selles žanris kõneleja võib kuulaja uudishimu kütmiseks probleemi sõnastamisel pöörduda paradokside, ligimeelitavate nippide poole. Siinkohal väärib märkimist see, et informeeriva kõne käsitlemisel pöördub enamik retoorika kirjandust just populaarteadusliku loengu poole ja eirab kõiki teisi liike.
Seepärast kõneobjektidena pakutakse näiteks selliseid nagu "Elu keskaegses lossis", "Kuidas toimib terasesulatustehas", "Põnev jutt idamaisest vaibast", "Ekskursioon raadiojaama", "Mis on maailmapangasüsteem?", "Reaktiivlennuki rekonstruktsiooni põhimõtted", "Elu eskimote seas" jne. Reaalses praktikas tuleb siiski valida populaarteadusliku loengu jaoks selliseid teemasid, mis oleksid kuulajale lähedasemad.
Enamiku informeeriva kõne liikide jaoks on informatsiooni uudsus ja kasulikkus see tuum, mis toetab kuulaja huvitatust ja tähelepanu ega nõua eri huvi äratamise vahendeid.
Asako Takakura
Asako Takakura (jaapani keeles 高倉 麻子 Takakura Asako; sündinud 19. aprillil 1968) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1984–1999 79 mängu.
Luis Elizondo
pisi|Luis Elizondo (2021) Luis Elizondo (hüüdnimega Lue) on endine Ameerika Ühendriikide kaitseministeeriumi töötaja ning endine Ameerika Ühendriikide rahvusliku vastuluure- ja julgeolekukeskuse töötaja (inglise keeles National Counterintelligence and Security Center, lühend NCSC).
Aastatel 2010–2012 juhatas ta Ameerika Ühendriikide kaitseministeeriumi programmi AATIP (Advanced Aerospace Threat Identification Program), kus ta oli töötanud juba 2008. aastast.
Kaarma-Loona mõis
Kaarma-Loona mõis (saksa keeles Klausholm) oli rüütlimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Kaarma valda.
Mõis asutati 16. sajandil. Mõisa eestikeelne nimi tuleb Lodedelt, kes olid keskajal mõisa omanikud.
1919. aastal kuulus mõis maanõunik Odert von Pollile.
The Secret Diaries of Hitler's Doctor
"The Secret Diaries of Hitler's Doctor" ('Hitleri ihuarsti salajane päevik', ka 'Dr. Morelli kalendermärkmik') on David Irvingi 1. juunil 1983 kirjastuse Scribner väljaandel ilmunud raamat.
Seidla mõisa tuuleveski
pisi|Seidla mõisa tuuleveski 2012. a maikuus Seidla mõisa tuuleveski (ka: Seidla tuuleveski, Seidla tuulik) on Järva vallas Seidla külas asuv Hollandi tüüpi tuuleveski.
The Secret Diaries of Hitler's Doctor
Raamatus on toodud ära mitme Kolmanda Riigi juhi ihuarsti Theodor Morelli žurnaali sissekanded. Dr. Morelli kalendermärkmik olevat kadunud 1945. aastal, kuid ilmunud 1981. aastal välja Ameerikas.
Seidla mõisa tuuleveski
Tuuleveski ehitati 18. sajandil. See on ainus Eestis olev Hollandi tüüpi tuuleveski, mis pärast restaureerimistöid jahvatab vilja.
The Secret Diaries of Hitler's Doctor
Pole teada, kas Hitler oli teadlik oma tervisega seotud andmete üleskirjutamisest. Allikate kohaselt keeldunud füürer Morelli palvest tema haiguslugu kirja panna, vastates: "Ma pole kunagi haige olnud. Kirja panna pole midagi." (Neumann ja Eberle, 15:2013).
Hans-Joachim Neumanni ja Henrik Eberle raamatu "Kas Hitler oli haige? Lõppdiagnoos" ("War Hitler krank? Ein abschließender Befund") kohaselt tegi Adolf Hitleri ihuarst oma "patsiendi A" tervise kohta põhjalikke märkmeid juhuks, kui Hitleriga peaks midagi juhtuma. Uurijate arvates johtus see hirmust Riigi Julgeoleku Peaameti 6. osakonna, välisluurega tegelenud SD (Sicherheitsdienst) ja Gestapo ees (Neumann ja Eberle, 15:2013).
Päeviku sissekanded lõppevad 21. aprillil 1945, mil Morell tegi oma kalendermärkmikku sissekande: "Töölt vabast.!" (Neumann ja Eberle, 62:2013).
Morelli žurnaali sissekanded
Morelli žurnaalis olid kliendid tähistatud koodnimedega; nii oli Saksa välisminister Joachim von Ribbentrop "patsient X" ja Benito Mussolini "patsient D" (Ohler, 36:2017). Adolf Hitler oli "patsient A" ja Eva Braun "patsient B". "Patsient A" on täitnud pea kogu kartoteegi.
Morell hakkas Hitlerile ravimeid ja mitmesuguseid preparaate manustama 1936. aastal. Tema poolt välja töötatud nn baasravi koosnes 10- või 20-protsendise glükoosilahuse, Vitamultini ja ainevahetust soodustava Tonophosphani süstidest Neumann ja Eberle, 77:2013). Neumanni ja Eberle arvestuste järgi manustati Hitlerile süstide ja suu kaudu ühtekoku 82 eri ravimit, ja joogiks soovitati talle Karlsbadi mineraalvett Mühlbrunnen. (Neumann ja Eberle, 77-78:2013)
Kilevalu
Kilevalu on valuprotsess, mida kasutatakse õhukeste kihiliste keraamiliste elektroonikakomponentide ja kondensaatorite valmistamiseks keraamilisest lobrist.
The Secret Diaries of Hitler's Doctor
Morelli žurnaali sissekanded
Kuid Morelli märkmikukanded Hitleri uinutitarbimise kohta ei ole usaldatavad, kuna kaledermärkmikku on tehtud kanded "uinutit ei võetud", mis annab osadele uurijatele alust oletada, justkui oleks Hitler muidu seda pidevalt kasutanud; lisaks võttis ta seda ka Morelli teadmata (Neumann ja Eberle, 82:2013).
Morelli päevaraamat allikana
Hans-Joachim Neumann ja Henrik Eberle on oma raamatus "Kas Hitler oli haige? Lõppdiagnoos" ("War Hitler krank? Ein abschließender Befund") Hitleri psühhopatoloogia osas pööranud erilist tähelepanu just Morelli kalendermärkmikule. Raamatus jõuti Hitlerile manustatud ravimite loetelus 82 erineva ravimpreparaadini.
Välislingid
"Kas Hitler oli haige? Lõppdiagnoos" ("War Hitler krank? Ein abschließender Befund", Gustav Lübbe Verlag, 2009)
Kilevalu
Ajalugu
1947. aastal toodeti esimest korda keraamilistest dielektrikutest koosnev kondensaator kilevalu abil. Antud protsess patenteeriti 1952. aastal.
1950. aastatel töötati välja ja patenteeriti liikuva polümeerkanduri kasutamine valupinnana.
Tootmisprotsess
Kilevalu korral valatakse kandurile kindla paksusega õhuke lobrikiht. Lobris sisalduv vedelik aurustatakse ning tulemuseks on õhuke, plastne keraamiline lehttoorik, mis on väga sile ja ühtlase paksusega.
Lobri koostisosad
Lobri tehakse mittevesilahustega, millel on madal varjatud aurustumissoojus, nii et kuivatamine toimuks kiiresti.
Lobri valamine
Protsessi keskmeks on raakel, mis toimib noa rollis, jaotades valatud suspensiooni laiali liikuvale kandurile. Protsessi käigus mõjutavad suspensiooni kaks peamist jõudu. Esiteks on olemas gravitatsiooni esilekutsuv survevool: vedelikusamba kõrgus raakli taga olevas reservuaaris sunnib suspensiooni laba all olevast pilust välja voolama. Seda voolu tuntakse ka rõhuvooluna. Teiseks, mis veelgi olulisem, liikuv kandur viib takistusvooluni. Kile valamise tüüpilistes tingimustes ületab see jõud rõhuvoolu ühe suurusjärgu võrra. Seetõttu on kilevalu protsessis lisaks suspensiooni omadustele olulised muutujad raakli all oleva pilu kõrgus ja kanduri kiirus raakli suhtes.
Valatud lobri kihti nimetatakse roheliseks leheks või roheliseks kihiks.
Pind, millele valatakse, võib olla valmistatud terasest, klaasist, kaetud paberist ja polümeeridest. Teras on kõige ökonoomsem pind, kuid õhukeste lehtede eemaldamine teraspinnalt on keeruline ja teraspind vajab vigastuste tõttu suhteliselt sagedast väljavahetamist.
Rohelise lehe kuivatamine
Kuivatamise käigus eemaldatakse lenduv lahusti aurustamise teel ja moodustub osakestega täidetud polümeermaatriksist koosnev painduv kile. Valatud kile kuivab ainult ühelt poolt, avatud pinnalt, kuna valupind on vettpidav. Kuivatamine sõltub kahest protsessist, nimelt lahusti aurustumisest pinnalt ja lahusti difusioonist läbi lindi ühe avatud pinna suunas. Aurustumist saab kiirendada õhu käes kuivatamisega. Tavaliselt tuleks aurustamist piirata, et tagada lahusti pidev difusioon. Kui lahusti ei aurustu lehelt kontrollitult, võib kile praguneda või kõverduda
Lēdurga vald
pisi|Lēdurga õigeusu kirik
Lēdurga vald (läti keeles Lēdurgas pagasts) on vald Lätis Sigulda piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Krimulda vallaga, samuti ka Limbaži piirkonna Vidriži ja Limbaži vallaga ning Cēsise piirkonna Straupe vallaga.
Valla pindala on 162,7 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1469 inimest. Valla keskus on Lēdurga küla, vallavanem 7. septembri seisuga 2018 puudus.
Ajalugu
Aastal 1935 oli valla pindala 146,9 km². Aastal 1945 moodustati vallas Lēdurga ja Kaktiņi külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti need külanõukogud taas ühtseks Lēdurga külanõukoguks. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Krimulda piirkonda.