cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Treipink
Treipingi põhiseadmed
Esipukk on paigaldatud masina korpusele. Pöörlev liikumine antakse juhikutel asuvalt elektrimootorilt käigukastile edasi kiilrihmadele ja rihmratta abil.
Ettenihkekast on kinnitatud masina korpuse küljele, esipuki alla. See sisaldab kõiki mehhanisme, mis on vajalikud ettenihke või keerme sammude reguleerimiseks. Ettenihke või keerme sammude reguleerimine toimub vastavate trumlite abil, mis asuvad ettenihkekasti esiküljel.
Supordigrupp
Supordigrupp fikseerib ja käitab lõikamist. See koosneb viiest põhiosast: supordikast, supordiplaat, alumine liugur, risttugi ja ülemine liugur.
Supordikast
Supordikast on kinnitatud supordiplaadile. See sisaldab mehhanisme supordi piki- ja ristisuunaliseks ettenihkeks ning keermestamisel käigukruvi mutri käitamiseks, samuti supordi käsiettenihke mehhanismi.
Supordiplaat
Supordiplaat asub korpuse juhikutel. Kõik ülejäänud supordikasti osad on kinnitatud supordiplaadi külge. Alumine liugur liigub põikisuunaliselt supordiplaadi juhikutel. Lühikeste koonuste käsitreimiseks saab risttuge pöörata 90º alumise liuguri suunas mõlemas suunas ja fikseerida sobivate poltide ja mutritega soovitud asendisse. Ülemist liugurit, millele on kinnitatud nelja asendiga terahoidik, saab nihutada ainult käsitsi risttoe suunas. Seega võib saavutada lõiketera pikisuunalise, ristisuunalise ja kombineeritud ettenihke.
See seade on kinnitatud supordikastile (käigukruvist vabastatud) keerme sammu jälgimiseks.
Tagapukk on kinnitatud korpuse juhikutele. See on mõeldud töödeldava detaili kinnitamiseks tsentritevahelisel treimisel ning puurimiseks lõiketera manuaalse ettenihkega.
Tugirauad
Fikseeritud tugiraud on kinnitatud korpuse juhikutele ja liikuv tugiraud supordiplaadi külge.
Ridamus (ühendus)
Ridamus on Eestis tegutsev astronoomiahuviliste ühendus
Lesotho vapp
thumb Lesotho vapp on Lesotho Kuningriigi riigivapp.
Vapp on kasutusel alates riigi iseseisvumisest 4. oktoobril 1966. 2006. aasta oktoobris muudeti mõne vapielemendi värvi (kilp, relvad ja lint olid enne kuldkollased, krokodill pruun jms).
Kaks hobust toetavad sotho sõjameeste kilbi kujulist vapikilpi, millel kujutatakse sotho kuningadünastia sümbolit krokodilli. Kilbi taga on sothode traditsioonilised relvad oda ja sõjanui. Vapi allservas on lint sothokeelse rahvusliku deviisiga "Khotso, pula, nala" ("Rahu, vihm, heaolu").
Toomapäev
Eesti rahvakalendris märgib toomapäev jõuluaja algust. Toomapäeval on Eestis olnud kombeks jõulueelne suurpuhastus ja jõuluroogade tarbeks sea tapmine.
Kuigi päev on nimetuse saanud apostel Tooma järgi, võivad päevaga seotud kombed eesti rahvakalendris olla ristiusueelsed ja seotud pigem toomapäeva lähedale jääva talvise pööripäevaga.
Marko Mäetamm
pisi|Marko Mäetamm 6. veebruaril 2014 [[Eesti Rahvusraamatukogus konkursi "25 kauneimat Eesti raamatut" ja "5 kauneimat lasteraamatut" 2013 autasustamisel]] Marko Mäetamm (sündinud 13. detsembril 1965 Viljandis) on eesti graafik, multimeediakunstnik.
Õppis EKAs graafika erialal ja trükitehnoloogiaid Swedish Royal Art High Schoolis.
Osales Veneetsia biennaalil koos Kaido Olega.
Marko Mäetamm oli kuni 2010. aastani EKA vabade kunstide teaduskonna dekaan.
Isiklikku
Mäetammel on kaks poega ja üks tütar.
Malaisia kuningas
Malaisia kuningas (malai keeles Yang di-Pertuan Agong) on Malaisia monarh, kes valitakse ametisse viieks aastaks.
Otsetõlkes ei tähenda malaikeelne tiitel küll kuningat, vaid pigem ülemvalitsejat või ülimat valitsejat, kuid nii eesti kui ka paljudes muudes Euroopa keeltes on kinnistunud Malaisia monarhile just kuninga nimetus.
Milan Bandić
pisi|Milan Bandić Milan Bandić (22. november 1955 – 28. veebruar 2021) oli Horvaatia poliitik.
Malaisia kuningas
Malaisia kuningas valitakse valitsejate nõukogu poolt, mille liikmeteks on Malaisia koosseisu kuuluva üheksa osariigi (Johor, Kedah, Kelantan, Negeri Sembilan, Pahang, Perak, Perlis, Selangor, Terengganu) monarhid. Nad valivad kuninga enda seast, roteerides ametit viisil, et sama osariigi valitseja ei osutu järjest kahel korral valituks. Kuningaks ei saa valida ka alaealisi. Taoline valimiskord on toiminud alates Malaisia iseseisvumisest 1957. aastal.
Milan Bandić
Alates 15. maist 2005 kuni surmani oli ta Zagrebi linnapea. Ta oli linnapea ka aastatel 2000–2002.
Kuni 2009. aastani kuulus ta Horvaatia Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Kui ta aga otsustas sama aasta presidendivalimistel partei valitud kandidaadi vastu kandideerida, oli ta sunnitud parteist lahkuma ning astus üles sõltumatu kandidaadina. 27. detsembril 2009 peetud presidendivalimiste esimeses voorus sai ta 14,8 protsenti häältest ning pääses koos 32,7 protsenti häältest saanud sotsiaaldemokraadi Ivo Josipovićiga teise vooru. 10. jaanuaril 2010 peetud teises voorus kaotas ta Ivo Josipovićile.
Malaisia kuningas
Malaisias kehtib konstitutsiooniline monarhia. Kuninga peamisteks funktsioonideks esindusrolli täitmise kõrval on peaministri nimetamine, vajaduse korral parlamendi laialisaatmine ja valitsejate nõukogu istungite korraldamine. Lisaks määrab kuningas ametisse Kuala Lumpuri linnapea ja nelja osariigi kubernerid. Riigipeana on kuningas ka Malaisia relvajõudude ülemjuhataja.
Kreeka pesapallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Kreeka pesapalli meeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Meeskonna koosseis
Clayton Bellinger Alexander Cremidans Chris Demetral Dimitrios Douros Cory Antony Harris Laurence Heisler James Kavourias Robert Kinsbury Georgios Kottaras Michael Koutsantonakis Peter Maestrales Nicholas Markakis Meleti Ross Melehes Erik Daniel Pappas Peter Rasmusen Christoforos Rompinson Panagiotis Sikaras Peter Soteropoulus Vasili Spanos Sean Spencer Jared Theodorakos Nicholas Theodorou Clinton Zavaras
Pyeongchangi maakond
Pyeongchang on maakond Lõuna-Koreas Gangwoni provintsis. See on pindalalt riigi kolmas maakond. Pyeongchang asub Taebaeki mägede piirkonnas, kus leidub mitu budistlikku templit, näiteks Woljeongsa. Pyeongchang asub merepinnast 700 m ja kohati isegi 1000 m kõrgusel. Maakond jääb riigi pealinnast Soulist ligi 180 km kaugusele.
13.–22. veebruarini 2009 toimusid Pyeongchangis 2009. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused.
Sport
6. juulil 2011 Lõuna-Aafrika Vabariigis Durbanis toimunud istungil valis Rahvusvaheline Olümpiakomitee Pyeongchangi 2018. aasta taliolümpiamängude korraldajaks. Pyeongchang võitis hääletusel Müncheni ja Annecy.
2018. aasta taliolümpiamängude logo on korea keeles P-täht, mis sümboliseerib Pyeongchangi esimest nimetähte.
Hüdroülekanne
Hüdroülekanne ehk hüdrauliline ülekanne on ülekanne, mis koosneb muundavast masinast (pumbast) ja sekundaarsest jõumasinast (hüdromootorist) koosnev kompleks, mis sisendvõlli kaudu antava mehaanilise töö arvel tõstab pumba abil töövedeliku potentsiaalset ja kineetilist energiat, ning muundab selle hüdromootoris uuesti mehaaniliseks tööks.
Liigitus
Hüdraulilised ülekanded jagatakse järgmiselt:
Schönwölkau
Schönwölkau on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Põhja-Saksi kreisis.
Valda kuuluvad Badrina, Brinnis, Hohenroda, Lindenhayn, Boyda ja Wölkau.
August Nöschel
Õppis Tartu Ülikoolis 1828–1833. Luges Tartus füüsikat 1840–1841.
Tai kuningas
pisi|Rama X, Tai kuningas alates 2016. aastast Tai kuningas on Tai riigipea.
Alates 1782. aastast valitseb riiki Chakri dünastia. Alates 1932. aastast on Tai valitsusvormiks konstitutsiooniline monarhia.
Itaalia pesapallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Itaalia pesapalli meeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Charles IV (täpsustus)
Charles IV nimelisi valitsejaid oli mitu:
Itaalia pesapallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Luca Bischeri James Buccheri Francesco Casolari Mario Chiarni Davide Dallospedle David Francia Daniele Frignani Claudio Liverzini William Lucena Marcello Malagoli Michael Marchesano Anthony Massimino Giuseppe Mazzanti Fabio Milano Peter Nyari Kasey Olenberger Giovanni Pantaleoni Vincent Parisi Jairo Ramos Gizzi Carlo Richetti David Rollandini Igor Schiavetti Riccardo de Santis Seth la Fera
Jahuti
thumb|250px|Reaktsioonisegu soojendamine (ja segamine) keetmisega ja kondensaadi tagasivoolutamine
Jahuti (ka soojusvaheti) on mõeldud destillatsioonil või sünteesi käigus tekkivate aurude kondenseerimiseks.
Laboratoorne jahuti
Kõige lihtsam jahuti – õhkjahuti – on piisavalt pikk (klaas)toru, kuid selle efektiivsus on väike. Ka destillatsioonikolonnid nagu näiteks Vigreux' kolonn (deflegmaator) on õhkjahutid.
Parem soojusvaheti on vesijahuti, milles ringlev vesi hoiab temperatuuri püsivalt madala. Vesijahuti koosneb torust (sirge, spiraalne, kuulikestega jm), kus liigub kondenseeritav aur, ja veesärgist selle ümber. Ehituslikult võib jahutustoru olla ka keskel ja kondenseeritav aur liigub selle ümber.
Jahutil on mitu põhitüüpi. Liebigi jahutit kasutatakse nii kaldjahutina destillatsioonil kui ka püstjahutina ehk tagasivoolujahutina. Teisi, nagu kuuljahuti, spiraaljahuti, Dimrothi jahuti, sõrmjahuti jm, kasutatakse püstjahutina kondenseerunud aine tagasivoolutamiseks.
Tööstuslik jahuti
Tööstuslik jahuti ehk kondensaator ehk soojusvaheti on disainitud suure hulga mingi aine auru efektiivseks jahutamiseks ehk kondenseerimiseks. Tehnikas on kondensaator seade auru veeldamiseks aurumasinas, auruturbiinis või külmutusseadmes.
Wiedemari vald
Wiedemar on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Põhja-Saksi kreisis.
Valda kuuluvad Wiedemar, Kölsa, Klitschmar, Peterwitz, Wiesenena, Rabutz, Werlitzsch.
Adolf Kneser
pisi|Adolf Kneser Julius Carl Christian Adolf Kneser (19. märts 1862 Grüssow, Mecklenburg – 24. jaanuar 1930 Breslau (Wrocław)) oli saksa matemaatik.
Adolf Kneser oli kirikuõpetaja poeg. Ta lõpetas Rostocki gümnaasiumi ja astus 1879. aastal Rostocki ülikooli matemaatikat õppima. Kolmandal semestril siirdus Berliini ülikooli, kus kaitses 1884. aastal doktoriväitekirja ja sai doktorikraadi.
Seejärel töötas ta Marburgi ülikoolis ja 1886. aastast Breslau ülikooli eradotsendina. Valiti 1889. aastal Tartu Ülikooli rakendusmatemaatika erakorraliseks ja 1890 korraliseks professoriks, kellena töötas 1900. aastani. Aastatel 1900–1905 töötas ta Berliini Mäeakadeemias, 1905–1928 oli Breslau ülikooli professor ja rektor. Preisi TA (1923) ja NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1924).
Tartus hakkas ta uurima süsteemi liikumist mittepüsiva tasakaalu asendi ümbruses ja koostas variatsioonarvutuse õpiku (1900). Töid ka integraalvõrrandite teooria alalt.
Vince Clarke
Vince Clarke (õieti Vincent John Martin, sündinud 3. juulil 1960 South Woodfordis Suurbritannias) on briti muusik ja laulukirjutaja.
Clarke on olnud paljude edukate popbändide liige. Ta oli üks Depeche Mode'i asutajaliikmeid, kuid lahkus ansamblist pärast esimest albumit. Pärast Depeche Mode'i asutas ta ansamblid Yazoo ja Erasure.
Depeche Mode
Clarke oli noore popansambli peamine helilooja ja kirjutas enamiku albumi "Speak & Spell" lugudest. Peagi pärast albumi avaldamist lahkus ta bändist, kuna talle ei meeldinud võetud suund. Tema heliloojakohustuse võttis üle Martin Gore.
Depeche Mode'i hilisema loomingu kohta on ta öelnud, et see on tema maitse jaoks veidi liiga tume, ent sellegipoolest hea.
Yazoo
Seejärel moodustas Clarke koos Alison Moyet'ga duo Yazoo, mis lindistas kaks albumit ja mitu hitti, näiteks "Don't Go" ja "Only You". Yazoo läks laiali 1983. aastal.
The Assembly
Koos Feargal Sharkeyga salvestas Clarke hiti "Never Never". Clarke'i idee oli teha koostööd erinevate artistidega, kuid see ei saanud teoks ning ta liikus edasi, tegelemaks teiste projektidega.
Erasure
1985 pani ta ajakirja Melody Maker kuulutuse, millega otsis lauljat. 41. taotleja oli Andy Bell, kellega Clarke moodustaski duo Erasure. Bändist sai Suurbritannia muusikaajaloo üks suurema müügieduga popansambleid.
Humifitseerumine
Humifitseerumine ehk huumustumine ehk humifikatsioon on taimsete ja loomsete ainevahetussaaduste ja jäänuste biokeemiline muundumine keeruliseks orgaanilis-mineraalseks kompleksühendiks huumuseks.
Kalle Palander
pisi|Kalle Palander Kalle Markus Palander (sündinud 2. mail 1977 Tornios) on Soome endine mäesuusataja.
Kalle Palander on Soome edukaim meesmäesuusataja. 1999. aastal tuli ta üllatuslikult maailmameistriks slaalomis. Hooajal 2002–2003 võitis ta slaalomi maailma karika. Aastatel 2003–2007 võitis Palander kokku kümme slaalomi ja neli suurslaalomi maailmakarikavõistluste etappi.
Ta on Ida-Virumaal asuva Ontika mõisakompleksi omanik.
Maailma karika etappide võidud
Kalle Palander osales kokku 180 MK-etapil ja jõudis poodiumile 30 korral, millest 14 korda kõige kõrgemale astmele.
Reykjavík
pisi|264px|[[Tjörnin, järv Reykjavíki kesklinnas.]] pisi|264px|Vaade Reykjavíki kesklinnale [[Hallgrímuri kiriku tornist]] pisi|264px|[[Althingi hoone]] Reykjavík (varasem eestikeelne nimi Reikjavik) on Islandi pealinn, maailma põhjapoolseim pealinn. Reykjavík asub Edela-Islandil Atlandi ookeani kaldal, Esja vulkaani lähedal Faxaflói lahe lõunarannal.
Umbes 140 000 elanikuga Reykjavík on Islandi suurim linn, riigi majandus- ja valitsuskeskus. Kogu pealinnapiirkonnas (Höfuðborgarsvæði) elab üle 240 000 inimese.
Reykjavíki nimi tähendab ligikaudu "suitsude lahte" ning arvatakse tulenevat ümbruskonnas levinud kuumaveeallikatest. Linna algne nimi oli Reykjarvík, kuid teine r kadus 1300. aasta paiku.
Ajalugu
Reykjavíki peetakse Islandi esimeseks püsiasulaks, mille rajas Ingólfur Arnarson juba 870. aasta paiku. 18. sajandini oli see siiski vaid mõnest talust koosnev küla. 1786. aastal anti 200 elanikuga asulale linnaõigused – see oli üks kuuest asulast, mis said Taani kuningalt eksklusiivse kauplemisõiguse. Järgnenud kümnendite jooksul kasvas Reykjavík jõudsalt, muutudes algul piirkonna ning hiljem riigi kaubanduse, rahvastiku ja valitsuse keskuseks. Kaubandusõigused kuulusid Taani alamatele 1880. aastani, mil luba vabakaubanduseks anti kõigile ja esile tõusid Islandi enda kaupmehed.
19. sajandil sai Reykjavíkist Islandi iseseisvusliikumise keskus. 1845. aastal taastati seal Islandi omavalitsusorgani Althingi tegevus, mille islandlased moodustasid esimest korda 930. aastal. Ehkki Althing võis toona vaid Taani kuningale Islandi asjus nõu anda, tegi see sisuliselt Reykjavíkist Islandi pealinna. 1874 sai Island konstitutsiooni ja Althing piiratud seadusandlikud õigused. Täidesaatev võim jõudis Islandile 1904. aastal, mil Reykjavíkis loodi Islandi asjade ministri koht. 1. detsembril 1918 kuulutati Island iseseisvaks kuningriigiks, mida valitses Taani kuningas.
1920.–1930. aastail oli Reykjavík Islandi kalalaevastiku kodusadam ning linna põhiline tööstusharu oli tursasoolamine. 1930. aastate majanduskriisil oli linnale raske mõju, tööpuudus suurenes järsult ning ametiühingute väljaastumised muutusid kohati vägivaldseks.
Teine maailmasõda
Pärast 9. aprilli 1940, mil Saksamaa okupeeris Teise maailmasõja käigus Taani, jäid sama aasta 10. mail Reykjavíki reidil ankrusse neli Briti sõjalaeva. Liitlased okupeerisid Islandi mõne tunniga, vastupanu ei osutatud. Takso- ja veoautojuhid aitasid isegi sõdureid vedada, kuna okupatsioonivägedel polnud algselt oma sõidukeid. Siiski ei andnud Islandi valitsus varem järele Briti korduvatele taotlustele okupatsiooniga nõustuda, viidates Islandi neutraalsuspoliitikale. Sõja jooksul ehitasid Briti ja Ameerika sõdurid Reykjavíkki baase ning linnas oli sõdureid umbes sama palju kui kohalikke elanikke.
Linna arengule oli okupatsioonil positiivne mõju: tööpuudus kadus ja ehitustegevus intensiivistus. Britid rajasid Reykjavíki lennujaama, mis on tänini kasutuses siselendudel, ning ameeriklased 50 km kaugusele linnast Keflavíki lennujaama, millest kujunes Islandi peamine rahvusvaheline lennujaam.
Reili Argus
pisi|Professor Reili Argus keeletoimetajate liidu kevadseminaril Tallinna Ülikoolis 2022. aastal Reili Argus (sündinud 16. novembril 1967 Saku vallas Harjumaal) on eesti keeleteadlane.
Reykjavík
Ilmasõja järel
Pärast sõda kiirenes Reykjavíki areng, algas ränne maalt linna. Suuresti põhjustasid selle agrotehnika areng, mis vähendas tööjõuvajadust põllumajanduses, ja rahvastikubuum tänu paranenud elutingimustele. Linna elanikkond noorenes järsult ja külaõhustik asendus tänapäevase linnakeskkonnaga.
Linnast kujunes tähtis koht ka ülemaailmses mastaabis. 1972. aastal toimus Reykjavíkis male maailmameistrivõistluste tiitlimatš Bobby Fischeri ja Boris Spasski vahel. 1986. aastal kohtusid Reykjavíkis Ronald Reagan ja Mihhail Gorbatšov, kes saabus Reykjavíkki Georg Otsaga. 1990. aastatel muutsid linna palet taas finantsregulatsiooni lõdvendamine ja IT-buum: finants- ja IKT-sektor on nüüdseks olulised tööandjad. Reykjavíkist pärinevad ka mõned viimaste aastate muusikafenomenid nagu Björk ning ansamblid Múm ja Sigur Rós.
Reili Argus
Haridus
Argus lõpetas 1986 keskkooli, 1994 Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri filoloogia erialal, 1998 Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistrantuuri, 2008 Tallinna Ülikoolis doktorantuuri.
Reykjavík
Haridus
Linnas asub kolm kõrgkooli: 1911. aastal asutatud Islandi Ülikool, 1998. aastal asutatud Reykjavíki Ülikool ja 1998. aastal asutatud Islandi Kunstiakadeemia.
Reili Argus
Haridus
Ta on magister eesti filoloogia alal (1998, Tallinna Pedagoogikaülikool) väitekirjaga "CHILDES’i eesti andmepank ja selle suhtluskeskne analüüs", doktorikraad samal alal (2008, Tallinna Ülikool) väitekirjaga "Eesti keele muutemorfoloogia omandamine".
Töökohad
1988–1990 Kuusalu keskkooli õpetaja
1990–1995 Eesti Rahvusraamatukogu fondihoidja
2000–2002 SDI Media keeletoimetaja
2008–2009 eesti keele ja kultuuri instituudi lektor
2009–2011 dotsent
2011–2012 instituudi direktor
2011–... professor
Peamised loengukursused: eesti keele ortograafia, leksikoloogia, keeletoimetamine ja korrektuur, esimese keele omandamine.
1994–... Emakeele Seltsi liige (1994),
2004–... Eesti Rakenduslingvistika Ühingu asutajaliige
2008–2020 ajakirja Oma Keel toimetaja
2010–... Emakeele Seltsi keeletoimkonna liige
2021–... Emakeele Seltsi aastaraamatu peatoimetaja
Uurimisvaldkonnad
Arguse uurimisvaldkond on eesti keele omandamine. Ta on uurinud muutemorfoloogiat ja 3–5-aastaste laste keelelise arengu leksikaalseid ja grammatilisi seaduspärasusi, tegelenud Eesti lastekeele korpuse alamkorpuste loomise ja korpuste kasutusvõimaluste populariseerimisega.
Boriss Nikolski
pisi|Boriss Nikolski Boriss Vladimirovitš Nikolski (vene keeles Борис Владимирович Никольский; 3. oktoober 1870 Peterburi – 11. juuni 1919 Petrograd) oli õigusteadlane ja filoloog
Kirjandusloolase poeg. Õppis Peterburis. Töötas Tartu Ülikoolis rooma õiguse ja klassikalise filoloogia professori kohusetäitjana 1913–1917 ja eradotsendina 1917–1918.
Esmane maksapassaaž
Esmane maksapassaaž (maksa läbimine) tähendab keemilise ühendi, tavaliselt ravimi, metaboolseid protsesse maksas pärast imendumist maost ja peensoolest.
Esmase maksapassaaži tulemusena lagundatakse ravim oksüdatsiooni, reduktsiooni või hüdrolüüsi käigus. Nimetatud protsesside tulemusena eritub vereringesse kas vähem või rohkem aktiivne metaboliit. See tähendab, et esmane maksapassaaž mõjutab olulisel määral biosaadavust. Näiteks latanoprostum ja atsetüültsüsteiin lagunevad esmase maksapassaaži käigus üle 90% ulatuses.
Esmast maksapassaaži on võimalik vältida, kui manustada prepaarat parenteraalselt (lihasesse, veresoonde), sublingvaalselt (keele alla) või rektaalselt (päraku kaudu).
Pascal-B
Pascal-B oli Ameerika Ühendriikides maa sisse ehitatud aatomisuurtükk. Aatomipomm oli paigutatud 150 meetri pikkuse ja 1,2-meetrise läbimõõduga maa-aluse suurtükitoru põhja. Pommide võimsus oli 300 kilotonni, mis oli Hiroshimale heidetud pommist umbes 20 korda võimsam. Šahti ava, kus paiknes suurtükitoru, oli pealt kaetud 0,1 meetri paksuse metallist luugiga. Tänapäevaks on projekt lõpetatud, pomme šahtides enam pole ning šahte müüakse erafirmadele, kuhu nood ehitavad eriti eksklusiivseid elukohti. Samuti kasutatakse šahte radioaktiivsete jäätmete prügimäena.
Liina Soobik
Liina Soobik (aastani 1984 Kattai; sündinud 30. oktoobril 1955 Jõhvis Kohtla-Järve rajoonis) on eesti keeleteadlane.
Haridus
Soobik lõpetas 1974 Tartu 8. Keskkooli, 1979 Tartu ülikooli inglise filoloogia alal, filoloogiamagister (2001, Tartu ülikool) väitekirjaga "Ameerika õigusterminite valiksõnastik".
Töökohad
Soobik oli 1979–82 Viljandi 3. 8-klassilise kooli inglise keele õpetaja, 1982–87 Tartu ülikooli võõrkeelte kateedri vanemlaborant ja õpetaja, ]]1987]]–94 keelekeskuse assistent, 1994– inglise keele lektor.
Uurimisvaldkonnad
Soobiku uurimisvaldkonnad on inglise-eesti õiguskeel, õigusterminoloogia, konverentsitõlge.
Teoseid
Koostanud inglise-eesti õigussõnastikke ja õppevahendeid.
Metsastepp
Metsastepp moodustab parasvöötmes metsastepivöötme ja esineb ka lähistroopikas. Parasvöötmes moodustab ta Euraasias Kesk-Doonau madalikust Altaini ulatuva riba ning esineb ka kohati Sajaanide piirkonnas (Krasnojarski krai ja Irkutski oblast), Taga-Baikali krais, Mongoolias, samuti Põhja-Ameerikas Suure tasandiku põhjaosas ja Kesktasandiku lääneosas.
Eri pikkuskraadidel erineb metsastepp sõltuvalt aasta keskmisest sademete hulgast (100–400 mm aastas) ning talvede karmusest (jaanuari keskmine õhutemperatuur −5 kuni −40 °С). Erinev on ka taimkate. Põhja-Ameerikas on levinud okasmets-laialehised metsad, Euroopas – laialehised metsad, Lääne-Siberis kaasikud, Sajaanide piirkonnas kase-männikud ja Taga-Baikalis lehise-männikud. Metsad kasvavad mets-hallmuldadel, stepid mustmuldadel.
Lähistroopilisi metsasteppe nimetatakse savannideks ja preeriaks.
Viljakate muldade tõttu on metsastepid tugevalt mõjutatud inimtegevusest.
Tiit Ojasoo
Tiit Ojasoo (sündinud 28. augustil 1977 Pärnus) on eesti teatrilavastaja ja näitleja.
Elukäik
Ta on sündinud matemaatikaõpetajast isa ja lasteaiakasvatajast ema lapsena. Kooliajal mängis Laanemetsa kooliteatris. Pärast Pärnu Koidula Gümnaasiumi lõpetamist 1995. aastal õppis Tartu Ülikoolis ühe aasta klassikalist filoloogiat.
1996. aastal astus ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgemasse Lavakunstikooli (19.lend), kus õppis Ingo Normeti juhendataval kursusel. Lõpetas lavakunstikooli XIX lennu lavastajana 2000. aastal.
Töötas lavastajana Eesti Draamateatris ja 2004–2005 Vanalinnastuudio direktorina. 2005. aastal asutas ta Teater NO99 ja oli kuni 2016. aastani selle direktor ja kunstiline juht. Lavastanud mitu lavatükki ka Tartus Vanemuises.
Tema elukaaslane on teatri- ja videokunstnik Ene-Liis Semper. Neil on tütar ja poeg.
Lavastused
pisi|Tiit Ojasoo lavastuses "[[Ühtne Eesti suurkogu"]]
Füüsiline vägivallatsemine teatri NO99 juures
Juhtum tuli avalikkuse ette sama aasta juunis seoses Eesti Päevalehes ilmunud artikliga. 10. juunil kogunenud NO99 nõukogu kuulas Ojasoo selgitusi algatatud kriminaalasja kohta ja otsustas Ojasoo jätkamise tingimusel, et Ojasoo läbib lepitusmenetluses ettenähtud tegevused. Nõukogu esimees Tõnis Arro ütles Postimehele, et vägivald on nii era- kui ka tööelus lubamatu. Ojasoo palus juhtunu pärast avalikult vabandust ja kahetses eksimust.
15. juunil esitasid kõigi erakondade fraktsioonide esindajad kultuuriminister Indrek Saarele ja Teater NO99 nõukogule ühisavalduse, milles nõudsid Ojasoo taandamist NO99 teatrijuhi kohalt. Saar ütles avalikus vastuses, et vägivald ei ole tolereeritav ja palus kokku kutsuda teatri nõukogu erakorraline koosolek. 16. juunil teatas Ojasoo tagasiastumisest. Samal päeval ilmus meedias kümne NO99 näitleja avalik kiri, milles öeldi, et Ojasoo taandumiseni viis poliitiline surve ja nad on selle suhtes kriitilised. Samas mõistsid allakirjutanud hukka igasuguse vägivalla. Kannatanu ütles Eesti Päevalehele, et soovib rahus oma eluga edasi minna ja pidas vajalikuks Ojasoole teine võimalus anda.
16. juunil 2016 avaldas Kroonika artikli, mille järgi on Ojasoo kohta teada varasemaid vägivallajuhtumeid. Artikli kohaselt märatses ja ropendas ta lastelaagris laste juuresolekul. Väidetavalt oli ta löönud ka teatri helimeest ning samuti olevat tal etenduse ajal olnud kähmlus ühe meesnäitlejaga. Anonüümse allika väitel olevat ta vägivalda tarvitanud ka oma elukaaslase Ene-Liis Semperi kallal.
Samal päeval ilmunud NO99 kümne näitleja avalikus kirjas öeldakse Kroonika väidetele viidates: "Me teame teda väga hästi. Ja me teame, et Tiit ei ole meist mitte kedagi mitte kunagi füüsiliselt rünnanud. See oleks võimatu. Me ei töötaks selles teatris."
104 kiri
16. jaanuaril 2018 saatsid 104 allakirjutanut president Kaljulaidile avaliku kirja, milles tauniti Tiit Ojasoo kaasamist Eesti Vabariigi 100. aastapäeva vastuvõtu kunstilise programmi loomisse.
President vastas kirjale sotsiaalmeedias, kirjutades, et Tiit Ojasoo kaasamine ei tähenda vägivalla heakskiitmist, aga kõneleb ühiskondliku andeksandmise võimalusest.
Santo Domingo (täpsustus)
Santo Domingo on mitme paiga nimi.
Enesekehtestamine
Inimestevaheliste psühholoogiliste piiride arvestamise ja mittearvestamise alusel saab eristada kolme peamist käitumisviisi: alistuv, agressiivne ja kehtestav käitumine.
pisi|Kolme käitumisviisi termomeeter|alt=|330x330px
Kehtestamise mõiste päritolu
Peale 1930. aastaid olid USA-s raha ja kompetents uuringuid teha. Teise maailmasõjaga seoses oli teravnenud vajadus eri uuringute järele. Just USA-s hakati tegelema inimkäitumise laialdaste uuringutega.
Avastati, et kõik inimesed on aktiivsed ja potentsiaalselt loovad, kusjuures inimene lähtub paljus seesmisest eneseteostuse vajadusest. Kõik inimesed on loovad, aga õpivad varases lapsepõlves seda varjama. Väärtuslikuks eluks on vaja ennast kehtestada.
1960. aastatel tuli kasutusele termin kehtestav käitumine (ingl assertivness) kui oskus öelda ei.
Leiti, et ei on sama normaalne vastus kui jah. Inimesena on õigus osast rollidest keelduda, kui ei jaksa neid täita. Samas võib äraütlemine teisele haiget teha, ta võib solvuda. Oluline oskus on seega ära öelda nii, et partner ei solvuks ja endal ei tekiks ebameeldivaid tundeid.
1970. aastatel hakati rohkem rääkima sellest, et peale ei ütlemise on vaja veel midagi, et saavutada suhtlemises rahulolu. Kuidas ikkagi saada seda, mida tahad? Kuidas muuta teiste käitumist, kui see häirib? Seda enesekehtestamisega tegelemise etappi nimetatakse ka jah-etapiks.
Enesekehtestamine soodustab võrdsust inimsuhetes, võimaldades käituda vastavalt oma olulistele huvidele, seista enda eest kartust tundmata, vabalt väljendada oma tegelikke tundeid ja kasutada oma õigusi – piiramata samal ajal teiste omi.
Uuringute tulemustest selgus, et kehtestamisoskus on enamasti õpitud käitumine, mitte sünnipärane anne. Järeleaitamist ning praktilist treeningut vajavad eelkõige äärmiselt arad ja endassetõmbunud isikud. Samuti alalise hirmu all olijad ning need, kes kardavad oma tegelikke tundeid (nii positiivseid kui negatiivseid) spontaanselt välja  näidata. Teisalt aga need, kes oma liigse tormakusega teisi endast eemale peletavad.
1980. aastatel töötati välja enesekehtestamise mudelid ja põhimõtted. Olulised autorid on Thomas Gordon ja Richard Bolton. Jõuti järelduseni, et enesekehtestamise osad on:
Sellega on seotud ka võidan-võidad mõtteviisi võidukäik. Inimestevahelistes suhetes ei saa võita teise kaotuse hinnaga, sest siis halvenevad inimsuhted.
Kehtestamise tehnika
Kehtestav käitumine ei ole üksnes tehnikatest moodustunud mudel, vaid ka kindel mõtteviis. pisi|Kolm käitumisviisi: Kuidas jõuda alistuvast või agressiivsest käitumisest kehtestava käitumiseni|alt=|400x400px Selleks, et jõuda kehtestava käitumiseni, on oluline, et inimesel on nii agressiivse kui alistuva käitumise kogemused.
Kehtestavast käitumisest võib tagasi hoida mh oma täpsete õiguste – ja teiste õiguste – mitteteadmine.
Kehtestava käitumise mõju tagavad kolm suhtlemise baasoskust :
Enne kui asuda mõttes koostama kehtestavat sõnumit, on oluline kõigepealt lokaliseerida, kellel on probleem. Seda mõistes saab teadlikult valida kohase suhtlemistehnika.
Selge eneseväljendamine mina-sõnumi vormis on vaid üks, tavaliselt esimene osa olukorra muutmise protsessis. Olulist rolli kehtestamise mudelis mängib ka aktiivne kuulamine.
Kehtestamisvajaduse puhul toimib kõige tõhusamalt kolmeosaline mina-sõnum.
Kuidas erinevad inimesed võiksid alustada kehtestavat vestlust? Need, kes kibelevad rohkem või vähem agressiivselt välja ütlema, kuidas "asjad tegelikult on", alustagu teise kuulamisest. Aga need, kes eelistavad (alistuvalt) kõigepealt ära kuulata teiste arvamused, öelgu juba alguses kehtestaval viisil välja oma seisukoht.
Kehtestava käitumise põhiliigid
Kehtestav käitumine aitab toime tulla nii positiivsete olukordadega (kui kehtestaja avab teema või vastab kellelegi olukorras, mis tema jaoks on meeldiv) kui kehtestaja jaoks negatiivsete ehk häirivate olukordadega eri viisidel :
Näited kehtestava käitumise põhiliikide kohta
1 Alternatiivne reageerimine toimub pigem agressiivsele käitumisele omaselt.
2 Alternatiivne vastus väljendab nõustumist, nt Jah, nii see on.; Jah, mul on seda juhtunud küll.
Kõigil ülalkirjeldatud juhtumitel võib olenevalt olukorrast olla kasu mitte ainult kehtestavast, vaid mõnel juhul ka alistuvast või agressiivsest käitumisest. Alistuv käitumine võib olla kohane korra ja võimu esindajatega suheldes, agressiivne käitumine ajadefitsiidis (nt loodusõnnetuse või avarii korral). Keerulises suhtlemisolukorras võib olla abi ka kõigi kolme käitumisviisi paindlikust vahetamisest, kuid seda tehes tuleb meeles pidada, et igal käitumisviisil on omad eelised ja puudused.
Kehtestava sõnumi moodustamine
Kehtestava sõnumisse kuulub nii mina-sõnum kui vähemalt üks aktiivse kuulamise tehnika. Võimalikud on järjestused:
Kui üks komponentidest puudub, ei ole enam tegemist kehtestamisega.
Mina-sõnum, mis võimaldab ennast selgelt kehtestada, on kolmeosaline mina-sõnum. Osad on:
Näide: Kui ratas on sissesõiduteel, pean ma hoovi sõitmiseks autost välja tulema ja see häirib mind kõvasti.
Sellist sõnumi osade järjestust peetakse kõige mõjusamaks. Need kolm osa võivad olla erinevalt järjestatud ja vahel piisab ka kahest või vaid ühest osast – kõik oleneb kontaktist.
Ennast kehtestava mina-sõnumi õnnestumiseks soovitatakse: Kuid isegi kui sõnum oli parimal viisil kehtestav, võib teine osapool pahaseks saada või solvuda. Sellises emotsioonikülluses sobib oma eesmärgi saavutamiseks kõige paremini käiguvahetuse tehnika.
Kehtestava käitumise mõju
Kehtestavalt käituv inimene on heas suhtes iseenda ja teistega. Kehakeel näitab soojust ja kindlust ning positiivseid tundeid. Eneseregulatiivset käitumist on palju ning hirmu ja ängistust vähe.
Pingutused kehtestaval käitumisel
Asudes kehtestavalt käituma, jälgida uues olukorras oma esmaseid reaktsioone: kas pigem vaikida ja varju jääda või pigem öelda, kuidas asjad peavad olema. Esimesel juhul on kehtestamise harjutajal arenguruumi selges eneseväljenduses, teisel juhul rääkija jälgimises ja aktiivses kuulamises.
Martti Soosaar
Martti Soosaar (11. juuni 1933 – 18. aprill 2017) oli eesti ajakirjanik.
Soosaar lõpetas aastal 1953 Tallinna 1. Keskkooli ning aastal 1958 Tartu ülikooli ajakirjanduse alal ja kirjutas diplomitöö Gorist "Gori karikatuurilooming kodanluse paljastamisel".
Ta töötas 1958–1963 ajalehe Noorte Hääl kirjandusliku kaastöölise, kultuuri- ja kooliosakonna juhatajana, 1963–1967 Õhtulehe kultuuriosakonna juhatajana, 1967–1990 Eesti Raadio soomekeelsete saadete toimetuse juhina, pärast seda oli vabakutseline.
Tsunami
Tsunami (jaapani keeles 津波 'sadamalaine') on maavärina, maalihke või vulkaanipurske tagajärjel tekkinud hiiglaslik merelaine.
Martti Soosaar
Martti Soosaar on teinud kaastööd ajalehele Kymen Sanomat.
Tsunami
Tsunamid on erakordselt ohtlikud, kuna nad tekivad meres ning seejärel liiguvad suurel kiirusel maismaa suunas, kus ilma eelhoiatuseta purustavad ja tapavad kõik oma teel. Meiji-Sanriku maavärin 1896 on üks paljudest sellistest näidetest ajaloos.
Martti Soosaar
Tema karikatuure on avaldatud 1958–1960 ajakirjas Pikker.
Tsunami
Ka asteroidid ja mereäärsete kaljude varingud võivad tekitada hiidlaineid. Tsunamid jõuavad randa ja võivad tekitada suuri purustusi. Tsunami kõrgus võib ranna lähedal olla mitukümmend meetrit. Tsunami võib tungida kaugele (praktikas on ohtlik tsoon kuni 5 km) sisemaale ja hävitada kõik ettejääva. Tsunami tekitab ka järsu lühiajalise üleujutuse.
Martti Soosaar
Sport
Nooruses tegeles ta ujumisega Friedel Raudsepa juhendamisel ning kuulus nii ujumises kui ka veepallis Eesti koondisse.
Tsunami
Kõige sagedamini esinevad tsunamid Vaikse ookeani rannikul ja Jaapani saarestikus. Selle põhjuseks on Vaikse ookeani tektooniline ebastabiilsus.
Martti Soosaar
Isiklikku
Martti Soosaare isa oli fotograaf Hans Soosaar. Martti vend on Peet Soosaar.
Lorenzo de' Medici (täpsustus)
Lorenzo de' Medici nime all on tuntud mitu isikut:
Tsunami
Hiidlaine laieneb keskmest ringikujuliselt. Laine kiirus sõltub otseselt vee sügavusest. Avamerel võib tsunami kiirus olla isegi 700 km/h, kuid ta on ohutu, sest laine on üsna madal. Madalasse vette jõudes aga laine aeglustub ning avamerelt kiirelt järele tulevate veevoolude mõjul muutub üha kõrgemaks. Ranniku ääres madalas vees surutakse veemassid kokku ja lained võivad kerkida mitmekümne meetri kõrguseks.
Kuigi lained liiguvad kiiresti, ei ilmu nad tänapäeval nii ootamatult kui maavärinad, sest seismilised lained, mis annavad märku maavärina toimumisest, levivad tsunamist oluliselt kiiremini. Hawaiil Honolulus asub tsunamijaam, kus registreeritakse kõik Vaikse ookeani piirkonnas toimunud maavärinad. Kui märgatakse maavärinat, mis võiks tsunami vallandada, hoiatatakse ohustatud piirkondade inimesi. Sealt teatatakse ka hiidlaine saabumise arvatav aeg. Inimesed kuulevad hoiatust raadiost. Nii jõuavad nad oma rannikul asuvatest majadest kõrgematele aladele varjuda. See kõik peab siiski kiiresti toimuma. Vaikse ookeani põhjaosas tekkinud hiidlainel kulus kõigest viis tundi, et Vaikse ookeani keskel asuvale Hawaiile jõuda. Seal, 3300 km kaugusel maavärina epitsentrist, oli hiidlaine kõrgus ikka veel 15 meetrit.
Meißen
Meißen on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal, Meißeni kreisi keskus. Asub Elbe jõe ääres, Triebischi suudmes. Linn on tuntud kui portselanitööstuse keskus.
Tsunami
Väidetakse, et tsunami võib Vaikse ookeani rannikute vahel pendeldada terve nädala. Jaapanis Hanasakis registreeriti laineid, mis tekkisid Alaska maavärina tagajärjel 1946. aastal ja põrkasid arvatavasti tagasi Põhja-Ameerika rannikult. Lained, mis hiljem Honolulusse jõudsid, põrkasid tagasi Aasia mandrinõlvalt.
Meißen
Ajalugu
Meißenit on esmamainitud 929. aastal (Misnia). Linnaõigused sai 12. sajandi lõpus.
Tsunami
Jaapani valitsuse töörühm avaldas seisukoha, et maavärin, mille magnituud on 9, võib tekitada kuni 30-meetrise hiidlaine.
Meißen
Ajalugu
2002. aasta Elbe üleujutustes sai vanalinn tugevasti kahjustada.
Tsunami
Ohuallikad on Jaapani süviku ja Kuriili süviku lähedastel aladel Hokkaidol, Iwatel, Chiba prefektuuris Boso poolsaarel, Sanriku, Hidaka, Tokachi ja Nemuro.
Meißen
Ajalugu
pisi|tühi|Meißeni vanalinn
Jaan Aan
Jaan Aan (19. mai 1891 Kambja vald, Tartumaa – 15. märts 1976 Aegviidu) oli eesti õpetaja ja raamatukoguhoidja.
1918
1918. aasta (MCMXVIII) oli 20. sajandi 18. aasta.
Jaan Aan
Jaan Aan õppis 1899–1903 Tartumaal Uderna ministeeriumikoolis ja Rõngu kihelkonna Tilga apostlikus õigeusukoolis, 1903–1905 Riia vaimulikus koolis ja 1906–1911 Tartu Õpetajate Seminaris.
Aastatel 1911–1913 oli Läänemaal Kullamaa kihelkonnas Silla 2-klassilises ministeeriumikoolis õpetaja, 1913–1918 juhataja, 1918–1921 Järvamaal Veinjärve vallas Rannamõisa algkooli juhataja, 1921–1941 Esna vallas Peetri algkooli juhataja, 1941–1952 Tapa rajoonis Roosna algkooli juhataja ja 1952–1955 Aegviidu 7-klassilises koolis vene keele õpetaja.
Pavel Obraztsov
Pavel Jefimovitš Obraztsov (8. detsember 1840 Novgorod – 23. november 1895 Tartu) oli usuteadlane.
Vaimuliku poeg. Õppis Peterburis. Töötas Tartu Ülikoolis õigeusu teoloogia professorina 1885–1892.
Ramaswamy Venkataraman
Ramaswamy Venkataraman (tamili ராமசுவாமி வெங்கட்ராமன்; 4. detsember 1910 Pattukkottai (praegu Tamil Nadu osariigis) – 27. jaanuar 2009 New Delhi) oli India poliitik.
Ta oli 25. juulist 1987 kuni 25. juulini 1992 India president.
Rama VIII
pisi|Rama VIII postmargil kujutatuna Ananda Mahidol (Phrabat Somdej Phra Paramenthara Maha Ananda Mahidol Phra Athama Ramathibodinthra; tai keeles พระบาทสมเด็จพระปรเมนทรมหาอานันทมหิดล พระอัฐมรามาธิบดินทร; 20. september 1925 – 9. juuni 1946) oli Tai kuningas.
Turusild
pisi|Tartu Turusild (vasakul) üle Emajõe. Kaugemal [[Anne kanal ja Annelinn (2012)]] Turusild on Tartu esimene ja 2008. aasta seisuga ainuke vantsild.
Silla projekteerisid OÜ Tartu Arhitektuuribüroo ja K-Most, ehitas K-Most. Sild valmis aastal 2003.
Turusild ühendab Tartu väliturgu Annelinnaga ning on ette nähtud ainult jalakäijatele, eraldatud lõigul saab sõita jalgratta ja väikese mopeediga. Silla pikkus on 251,5 meetrit ja rippuvat osa kannavad 7 paari vante. Sildeava kõrgus Emajõe veepinnast on 7,5 meetrit.
Silla kandeposti otsas on hansakoget kujutav tuulelipp, mis kannab nime Lennuk. Tuulelipu autor on sepp Ivar Feldmann.
Nicolas Boileau
pisi|Nicolas Boileau [[Hyacinthe Rigaud' maalil]] Nicolas Boileau-Despréaux [nikol'aa bual'oo-depre'oo] (1. november 1636 – 13. märts 1711) oli prantsuse luuletaja ja kriitik, klassitsismi teoreetik.
Christian Friedrich Gottlieb Oesterlen
Christian Friedrich Gottlieb Oesterlen (22. märts 1812 Murrhardt – 19. märts 1877 Stuttgart) oli arstiteadlane.
Arsti poeg. Õppis Tübingeni Ülikoolis 1830–1842, oli seal professor 1843–1846. Töötas Tartu Ülikoolis dieetika, "materia medica", meditsiini ajaloo ja kirja professorina 1846–1848.
Cube
Cube [kjuub] on ingliskeelne sõna, mis tähendab kuupi.
Cube võib olla:
Stanisław Bułak-Bałachowicz
pisi|Polkovnik Bułak-Bałachowicz (vasakul äärmine) 1919. aasta 31. mail koos kindralmajor Laidoneriga Pihkvas Stanisław Marian Bułak-Bałachowicz (eestipäraselt traditsiooniliselt Stanislav Bulak-Balahhovitš, valgevene Станіслаў Марян Булак-Балаховіч; 10. veebruar 1883 Meikštai (tänapäeval Rimšė vald, Ignalina rajoon) – 10. mai 1940 Varssavi) oli Valgevene ja Poola vabadusvõitleja, kindral ning Esimese maailmasõja, Vene kodusõja, Eesti Vabadussõja, Poola-Nõukogude sõja ja Teise maailmasõja veteran.
Esimeses maailmasõjas
Algselt Loodearmee koosseisu kuulunud endise tsaariarmee ratsaväeohvitseri, hilisema kindralmajori, Stanislaw Marian Bułak-Bałachowiczi isikliku sotnja ajalugu ulatub Esimese maailmasõja algusaega. Bułak-Bałachowicz asus siis vabatahtlikuna tegevteenistusse ja asutas koos 72 ratsaväelasega, kes kõik olid Georgi Risti kavalerid, partisanide lendsalga, tegemaks Läänerindel vaenlase tagalas luure- ja diversioonitööd.
Vene kodusõjas
Mida selgemaks sai valgekaartlaste lootusetus päästa Venemaa bolševismist, seda meeleheitlikumaks ja fatalistlikumaks läks valgete võitlus, ka Eesti pinnal. Pihkva vallutamiseks andis tõuke Eesti Rahvaväe ülemjuhataja korraldus 16. maist 1919 2. diviisile: "Julgesti peale tungida Pihkva ja Marienburgi sihis." Pihkva vallutati 2. diviisi ülema polkovnik Viktor Puskari juhatuse all seisvate Eesti vägede poolt 25. mail. Põhjakorpuse (Loodearmee nimetus sel ajal) väesalk saabus Pihkvasse 29. mail. Ülemjuhataja poolt anti Pihkva linn Põhjakorpuse haldusse 31. mail. Kuid väesalga ülema, polkovnik Bułak-Bałachowiczi palvel jäeti Pihkvasse ka Eesti väeosi ning määrati ametisse Eesti komandant alamkapten Karl Riigov. Näiteks algatus Pihkva postmarkide ületrükkide valmistamiseks ei tulnud Eesti võimudelt, ent need margid nägid ilmavalgust Eesti sõjavägede ülemjuhatuse jurisdiktsioonis. On ilmne, et Judenitš, kes asus Loodearmee juhi kohale alles 26. juulil 1919, ei omanud mingit otsest võimu Pihkvas asuvate valgete vägede üle.
Pihkva täielik peremees oli valgevenelasest (sellel ajal nimetati valgevenelasi "leedulasteks" – litviinideks; vt Leedu Suurvürstiriik) agronoom, keda tunti ataman Bułak-Bałachowiczi nime all. See mees oli üks väheseid teovõimsaid ja populaarseid väejuhte vene valgete üksustes ning samuti oli ta üks väheseid nende seas, keda võis pidada Eesti sõjaväele ja Eesti Vabariigile lojaalseks. Venemaa tsiviilvõimu Pihkvas esindas N. Ivanov, kes kuulus Loodevalitsusse, mis loodi Tallinnas 11. augustil 1919. Taoliste pisiasjadega, nagu näiteks postiasjanduse korraldamine, Ivanov ei tegelnud. Korraldus Pihkva markide väljaandmiseks, s o ületrükkimiseks, tuli tollal Narvas asunud Loodearmee staabi posti- ja telegraafiosakonna ülemalt insener Feodorovilt. Selle ülesande täitis Pihkva posti- ja telegraafikontori ülem Alfreds Bērziņš, kes kirjutas hiljem ajakirja Der Baltische Philatelist (ilmus Liibavis) veergudel 1920. ja 1923. aastal kaks pikemat artiklit nende markide kohta.
Kuna Bułak-Bałachowicz ei olnud monarhist, tekkisid tal otsekohe lahkhelid Loodearmee kõrgema juhtkonnaga. Bułak-Bałachowicz tunnustas neid ainult selleks, et sealt kaudu saada relvastust ja toiduaineid. Lõpuks püüdis Loodearmee juhtkond asendada Bułak-Bałachowiczit kindral Arsenjeviga. Kindral Judenitš andis 1919. aasta augustis käsu Bułak-Bałachowicz arreteerida.
Selles olukorras saatis Loodearmee juhtkond 23. augustil Pihkvasse karistussalga polkovnik Boriss Permikini (Talaabi salga (augustis 1919 3. Talaabi kütipolk ülem) juhtimisel, kes lasi Bułak-Bałachowiczi staabiülema polkovnik Stojakini maha. See salk oli üpris tugev: 2 jalaväepolku, 1 ratsapolk, 1 patarei, 2 soomusautot, 3 soomusrongi. Tegelikult oli see üheaegselt mõeldud nii Bułak-Bałachowiczi tegevuse lõpetamiseks kui ka Loodearmee Pihkva rinde tugevdamiseks.
Bułak-Bałachowiczi arreteerimiskatse toimus 23. augustil. Kuid Arsenjevil ei õnnestunud korpuseülema kohta üle võtta. Bułak-Bałachowiczil õnnestus oma isikliku sotnja 22 ihukaitsjaga, keda juhtis polkovnik Vassili Jakobs (metropoliit Korneliuse isa), põgeneda 24. augustil Eestisse. Jõudes õnnelikult Johan Laidoneri juurde ja saades viimaselt asüüli, asutas Bułak-Bałachowicz oma vapratele ja truudele kaasvõitlejatele ordeni – Vaprate Risti. Eestis vähetuntud aumärk Vaprate Rist oli Bułak-Bałachowiczi sisseseatud orden. Hiljem Poolas lisandus sellele ka Vaprate Risti Täht, kuhu oli poola keeles kirjutatud "Teie ja meie vabaduse eest". Poolas kujunes Vaprate Risti Täht Bułak-Bałachowiczi kunagiste kaasvõitlejate klubi sümboliks.
Bułak-Bałachowiczi loodud ja juhitud Põhjakorpus läks laiali ja Eesti väejuhatus ei pidanud põhjendatuks Pihkvat ainult oma jõududega kaitsta, mille tõttu Eesti väed evakueeriti Pihkvast 25. augustil. Juba 29. augustil langes linn Punaarmee valdusse.
Valgevene Rahvavabariigi teenistuses
Bułak-Bałachowicz asus oma järelejäänud sotnjaga – nüüdsest Valgevene Rahvavabariigi eriüksusega – Eesti vägedega liitlussuhtesse ja kuulus 2. Diviisi ülemjuhatuse alluvusse. Kuid juba septembri lõpupäevil astusid Eesti väeosad jälle Judenitši ja Bułak-Bałachowiczi arveteõiendamise vahele. Seekord tuli päästa Bułak-Bałachowiczi kätte vangi langenud kindral Judenitš, kelle varanduse Bułak-Bałachowicz oli jõudnud võitlejatele laiali jagada, ja tema staap. Nimelt peatati 28. septembri hommikul Vaivara raudteejaamas relva jõuga Bułak-Bałachowiczi soomusrong, mis oli teel Narvast Irboskasse, lastiks Loodearmee staabist kõrvaldatud Judenitš ja tema poolehoidjad. Bułak-Bałachowiczi käest päästetud Judenitš põgenes Läti kaudu välismaale, jättes oma võitlejad rahata; paljud, kel polnud ei raha ega võimalusi Läände suunduda, jäid Eestisse.
Kui Bułak-Bałachowicz augusti lõpul Loodearmeest välja heideti, jäi tema vend kapten Iosif Bułak-Bałachowicz Loodearmeesse edasi ning juhtis vähemalt kuni novembrini ratsarügementi (endine Bułak-Bałachowiczi nimeline ratsarügement).
Kokku sai ataman Bułak-Bałachowicz Vene kodusõja lõpuks kaheksa korda haavata. Pärast Loodearmee laialisaatmist 1920. aasta jaanuaris tõi valgete ajaleht oma veergudel ära batka sõnad, et tuleb kord aeg, kui kogu Maailm jaguneb kaheks leeriks – viimseks võitluseks kristlaste ja mittekristlaste vahel.
Beirut
Beirut on Liibanoni pealinn. See asub Vahemere kaldal ja moodustab 1. järgu haldusüksuse (kubernerkond).
Ida-Beirut ja Põhja-Beirut on enamjaolt kristlaste territoorium, seal asuvad saatkonnahooned, uhked kaubamajad, luksushotellid, üle maailma tuntud ööklubid, euroopalikud eramu- ja korruselamurajoonid.
Lääne- ja Ida-Beirutit ühendab Sodeco väljak, mis kunagi oli piiriks kahe vaenupoole, moslemite ja kristlaste vahel. Nüüd on sinnagi ehitatud kaubanduskeskused, lisaks asub seal ka Lähis-Ida suurimaid meediakeskusi – Forum de Beirut. Lääne-Beirut on moslemitega asustatud linnajagu, kus suurem osa elanikest on sunniidid; seal asuvad ka Beiruti kuulsad mererannad. Samuti suur rahvusvaheline Rafik Hariri nimeline lennujaam, sadamad ja jahtklubid.
Kui minna kesklinnast Lõuna-Beirutisse, võib mõne sekundiga teha ajarännaku – sattuda 21. sajandist mitu sajandit varasemasse aega. Seal võib näha tõelist araabia elustiili. Liigutakse kaamelite ja eeslitega, paljud kannavad traditsioonilisi araabia rõivaid. See linnajagu on asustatud peamiselt šiiitidega ja Hezbollah' mõju on näha igal tänavanurgal, kus ripub šeik Nasrallah' või mõne Iraani mulla plakat.
Beirut on mitu korda tehtud maatasa ja praegugi käivad linnas taastamistööd. Tegemist on maailma suurimate ülesehitustöödega, kus võimalikult palju püütakse säilitada vana arhitektuuri. 2007. aastal valiti Beirut maailma kümne kõige atraktiivsema turismilinna hulka.
Elle
Elle on ülemaailmne naistele mõeldud moeajakiri, mis keskendub ilule, meelelahutusele ja tervisele. Selle asutasid 1945. aastal Prantsusmaal Pierre Lazareff ja tema abikaasa Hélène Gordon.
Zschepplini vald
Zschepplin on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Põhja-Saksi kreisis.