cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1938. aasta Eesti ja Poola kevadmaavõistlus poksis
Eesti ja Poola 1938. aasta kevadmaavõistlus poksis toimus Tallinnas, tollases kinos Ars (hävinenud; selle kohal on Vene Kultuurikeskus, praeguse aadressiga Mere pst 5) 22. märtsil 1938. Poola võitis 6:2.
Kärbeskaal (kuni 112 naela ehk 50,8 kg): Edmund Sobkowiak (POL) - Arnold Torpel (EST) 3 - 0
Kukk-kaal (kuni 119 naela ehk 54 kg): Zygmunt Koziołek (POL) - Boriss Gridin (EST) 3 - 0
Sulgkaal (kuni 126 naela ehk 57,2 kg): Antoni Czortek (POL) - Evald Seepere (EST) 2 - 1
Kergekaal (kuni 135 naela ehk 61,2 kg): Harald Kanepi (EST) - Czesław Kajnar (POL) 3 - 0
Castello Tesino
thumb|Castello Tesino valla paiknemine Trento provintsis thumb|left|Sant'Ippolito kirik
1938. aasta Eesti ja Poola kevadmaavõistlus poksis
Kergekeskkaal (kuni 147 naela ehk 66,7 kg): Henryk Wasiak (POL) - Aleksei Stepulov (EST) KO 2
Castello Tesino
Castello Tesino (saksa: Kastelalt või Tasein) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Trentost idas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1443 inimest ja valla pindala on 112,7 km².
Riigi järjepidevus
Riigi järjepidevus (ingl state continuity) on tähendab riigi identiteedi rahvusvahelise õiguse subjektina püsimist hoolimata põhiseadusevastastest või vägivaldsetest võimumuutustest. Riigi järjepidevuse teooria kohaselt jääb riigile tema endine õiguslik identiteet koos õiguste ja võetud kohustustega.
Õigusteoreetiline mõiste ja probleem
Riigi järjepidevuse määratlus on tihedalt seotud riigi lõppemise ja tema olemasolu alguse määratlustega. Järjepidevuse üle arutledes uuritakse, kas jätkunud on vana riik koos oma endiste õiguste ja kohustustega või tekkinud uus. Küsimuse praktiline olulisus seisneb subjekti positsiooni, õiguste ja kohustuste määramises. Uus riik ei vastuta vana toime pandud õigusrikkumiste eest ega kanna vana riigi tehtud deklaratsioonidest ja sõlmitud rahvusvahelistest kokkulepetest tulenevaid kohustusi.
2012. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
2012. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused olid 14. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 9.–11. märtsil Türgis İstanbulis Ataköy Athletics Arenal.
Christopher Sims
Sims sai 2011. aastal Nobeli majandusauhinna koos Thomas Sargentiga.
2012. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
See oli esimene kord, kui kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused toimusid Serbias.
Riigi järjepidevus
Õigusteoreetiline mõiste ja probleem
Riigi järjepidevuse probleemi praktikas rahu ja stabiilsuse perioodil ei esine. Et küsimuse esitamine oleks põhjendatud, peab alati olema toimunud mingisugune järsk struktuurne muutus riigis. „/---/ šokk peab olema riigikorra ja ühiskonna jaoks piisavalt raputav, et riigi püsimist kahtluse alla seada.“.
Christopher Sims
Tema vanaisa William Morris Leiserson on pärit Tallinnast.
2012. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
Võistlustel osales 629 sportlast 171 riigist.
Riigi järjepidevus
Definitsioon
Riigi järjepidevuse mõiste on eeltoodud definitsiooni kohaselt lahutamatu riigi identiteedist, üks neist ei saa eksisteerida teiseta. Riigi järjepidevuse ja identiteedi defineerimisel tuleb silmas pidada, et mõiste juriidilisel defineerimisel jäetakse kõrvale materiaalne aspekt ja identiteedi defineerimine väljaspool õiguslikku identiteeti ning et „teiseks on igasugune legaalse identiteedi definitsioon mingis ulatuses relatiivne.“.
2012. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
Eestit esindasid Anna Iljuštšenko kõrgushüppes ning Mikk Pahapill seitsmevõistluses.
Riigi järjepidevus
Definitsioon
Eelnevat arvesse võttes võib riigi õiguslikku identiteeti defineerida kui tema rahvusvahelisest konventsionaalsest ja tavaõigusest tulenevate õiguste ja kohustuste summa ning riigi järjepidevus kui riigi õigusliku identiteedi dünaamiline predikaat. See võtab peale ruumilise, isikulise ja materiaalse valiidsuse sfääri arvesse ka riigi eksistentsi ajalist mõõdet. Dünaamilise predikaadi mõistet võib riigi järjepidevuse näitel lahti seletada nii: see tähendab, et riik („subjekt“, „õigussubjekt“ või ka „õigusliku identiteedi kandja“) kestab, kandes õigusi ja kohustusi, millest moodustub tema õiguslik identiteet.
1938. aasta Eesti ja Poola kevadmaavõistlus poksis
Keskkaal (kuni 160 naela ehk 72,6 kg): Józef Pisarski (POL) - Aleksander Reinke (EST) 3 - 0
Riigi järjepidevus
Õiglusjärglus ja järjepidevus
Riigi õigusjärglus (suktsessioon, ingl succession) tähendab varasema riigi (ingl predecessor State) hävimist ja tema asemel tema järglasriikide (ingl successor state) samadesse õigussuhetesse astumist. Riikide õigusjärglust rahvusvahelistes lepingutes käsitlevas Viini konventsioonis defineeritakse riigi õigusjärglus järgmiselt (artikkel 2 lõige 1 punkt b):
2012. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
Medalitabel
{{legend|#ccccff|Korraldajariik|border=solid 1px #AAAAAA}}
1938. aasta Eesti ja Poola kevadmaavõistlus poksis
Poolraskekaal (kuni 175 naela ehk 79,4 kg): Anton Raadik (EST) - Kazimierz Doroba (POL) 3 - 0
Riigi järjepidevus
Õiglusjärglus ja järjepidevus
„b) riikide õigusjärglus – ühe riigi asendamine teisega teatava territooriumi välissuhete eest vastutajana“.
Järjepidevus (kontinuiteet, riigi samasus) toob kaasa eelduse, et eelnevad õigussuhted jäävad alles olenemata toimunud muutusest. Senise õigussubjekti olemasolu jätkub ja tema identiteet on endine.
Madisoni maakond (Arkansas)
Madisoni maakond (Madison County) on maakond Ameerika Ühendriikides Arkansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Huntsville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1836. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 15 717.
Arvestusliku rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Mähma oja
Mähma oja (ka Mähma peakraav ja Auajaagu peakraav) on peakraav Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi ja Viljandi vallas, Tänassilma jõe parempoolne lisajõgi.
Kraavi pikkus on 5,9 km, valgla pindala 10,4 km², langus 10 m ja lang 1,7 m/km. Kraav saab alguse 49 m kõrgusel Riuma ja Vasara küla piirilt ning suubub Mähma ja Tõnuküla küla piiril 39 m kõrgusel paremalt poolt Tänassilma jõkke 20,1 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Hamlet (film 1907)
"Hamlet" on Georges Mélièsi poolt William Shakespeare'i samanimelise näidendi alusel Prantsusmaal 1907. aastal loodud tummfilm. Filmi koopiaid peetakse kaotsiläinuks.
Elu läheb edasi
"Elu läheb edasi" (inglise keeles "Go On") on Ameerika Ühendriikide telesari, mille peategelaseks on spordiraadio saatejuht Ryan King (Matthew Perry), kes püüab pärast oma naise Janie (Christine Woods) surma naasta normaalse elu juurde. Tegevuse keskmes on leinateraapia grupis osalevate inimeste probleemid ning omavahelised suhted.
Sari oli eetris ainult ühe hooaja.
Osatäitjad
Sarja peaosades mängivad lisaks Matthew Perryle Laura Benanti (Lauren Bennett, leinateraapia grupijuht), Julie White (lesbist prokurör Anne, leinateraapia grupi liige, kes püüab üle saada oma partneri surmast), Suzy Nakamura (anestesioloog Yolanda Mitsawa, leinateraapia grupi liige, kelle kihlatu jättis ta vahetult enne pulmi maha), Tyler James Williams (Owen Lewis, leinateraapia grupi liige, kelle vanem vend on pärast suusaõnnetust koomas), Brett Gelman (Härra K., leinateraapia grupi liige, mõistatuslik tegelane, kelle leina tagamaad jäävad selgusetuks), Sarah Baker (Sonia, leinateraapia grupi liige, kes leinab oma kassi surma), John Cho (Steven, Ryani ülemus ja parim sõber).
Teistes osades astuvad üles Allison Miller (Carrie, Ryani assistent, kes on temasse armunud), Tonita Castro (Fausta, leinateraapia grupi liige), Seth Morris (Danny, leinateraapia grupi liige, endine sõdur, kelle naine on suhtes teise mehega), Bill Cobbs (George, leinateraapia grupi liige, pime vanamees), Hayes MacArthur (Wyatt, Laureni kiropraktikust peigmees), Piper Perabo (Simone, leinateraapia grupi kunagine liige), Terrell Owens (iseendana).
Hageni ülikool
pisi|Logo Hageni ülikool (ka Hageni kaugõppeülikool; saksa keeles FernUniversität in Hagen) on ülikool Saksamaal Hagenis. Ülikool on keskendunud kaugõppele.
Ülikool asutati 1974.
Ülikoolis õpib üle 76 000 üliõpilase (2015).
Katrina Koppel
Katrina Koppel (sündinud 9. septembril 1992 Tallinnas) on Eesti tudengi- ja kodanikuühiskonna aktivist.
Hariduskäik
Ta on lõpetanud Tallinna Ülikooli riigiteaduste ja politoloogia eriala. Tema uurimisteema on olnud populism ja tema juhendaja oli politoloog Mari-Liis Jakobson.
Johanna-Maria Lehtme
pisi|Johanna-Maria Lehtme 2022. aasta Arvamusfestivalil Johanna-Maria Lehtme (sündinud 1. oktoobril 1988) on eesti kultuurikorraldaja ja aktivist, Ukrainale Eestist humanitaarabi korraldava MTÜ Slava Ukraini asutaja ja eestvedaja.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Eesti 200 nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 5260 häält ning osutus valituks. 19. mail teatas ta kaasnenud skandaalide tõttu, et astub Riigikogu liikme kohalt tagasi.
MTÜ Slava Ukraini
9. aprillil 2023 teatas Lehtme, et jätkab jõudumööda panustamist MTÜ Slava Ukraini tegevusse, kuid loobub juhatuse liikmele ette nähtud enam kui 1500 euro suurusest netopalgast.
Postimees selgitas aprilli lõpus välja, et MTÜ Slava Ukraini poolt Ukrainas ehitatud gerilja-kiirabisid saab ehitada palju odavamalt, kui seni räägitud. Varem oli Lehtme öelnud, et ühe auto ümberehitamine Ukrainas maksis 3500 eurot. Seda hinda on MTÜ Slava Ukraini enda väitel ka maksnud. Lvivi lähistel autoremonditöökodades käies selgus aga, et kohalikes autotöökodades ehitatakse masinaid ümber oluliselt soodsamalt: kalleimaks tööhinnaks pakuti 1200–1500 eurot, samas oli ka töökodasid, kus lubati teha töö ära tasu küsimata.
Mai algul alustas riigiprokuratuur kriminaalmenetlust omastamist käsitleva paragrahvi alusel, et uurida MTÜ Slava Ukraini Ukraina toetuseks kogutud raha kasutamist. Annetusskandaaliga üles kerkinud kahtlusi uurib ka Ukraina riiklik juurdlusbüroo ja prokuratuur. 9. mail kogunenud MTÜ Slava Ukraini nõukogu otsustas, et seoses Eestis ja Ukrainas algatatud kriminaalmenetlustega kutsutakse Lehtme uurimise ajaks juhatusest tagasi. 16. mail ütles MTÜ Slava Ukrainiga seotud skeeme paljastanud Ukraina vabatahtlik Oleksandr Tšernov intervjuus rahvusringhäälingule, et ühingu toonane tegevjuht Lehtme oli teadlik Eesti annetuste kuritarvitamisest.
19. mail ilmunud Eesti Ekspressi artiklis kirjutatakse, et MTÜ Slava Ukraini endine juht Johanna-Maria Lehtme jäi varasemas töökohas vahele varastamisega. Euroopa Naiste Akadeemia (European Women's Academy of Political Leadership and Campaigning ehk EWA) projektijuhina töötades võltsis Lehtme kuludokumente ja omastas "neljakohalise arvu eurosid", rääkis EWA käivitaja ning suhtekorraldusfirma Miltton asutaja Annika Arras. Samal päeval teatas Lehtme, et lahkub riigikogu liikme kohalt.
19. mail otsustas Postimees Johanna-Maria Lehtmelt ära võtta varem antud Postimehe aasta inimese nimetuse, tuues põhjuseks, et Lehtme on oma tegevusega seadnud löögi alla Eesti inimeste usu heategevusorganisatsioonidesse ja Ukraina abistamisse ning et ta pole esitanud tõendeid, mis ühiskonnas tekkinud kahtlusi ümber lükkaksid.
Isiklikku
Tema ema on Eesti filmiprodutsent Riina Sildos. Ta elab Tallinnas ja Kiievis (kolis sinna 24. veebruaril 2017). Tal on tütar Sume (sündis 2019. aastal).
Tõstamaa laiud
Tõstamaa laiud on kaks laidu (Hein- ja Kivilaid) Tõstamaa lahes; halduslikult Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Laiud on aastast 1976 kaitse all. Praegu kuuluvad nad Tõstamaa maastikukaitseala koosseisu.
Vadja alamlade
Vadja alamlade on lokaalne kronostratigraafiline üksus, Narva lademe kõige alumisem alamlade. Litostratigraafiliselt vastab sellele Vadja kihistu. Selle stratotüübiks on lõik Narva karjäärist 10 kilomeetrit Sirgalast kagus. Selle vanem stratotüüp oli ühine Narva lademega – Narva jõe vasak kallas Gorodenka jõe suudme piirkonnas.
Alamlademe kivimid paljanduvad Kirde-Eesti põlevkivikarjäärides ning Narva jõe ja selle lisajõgede kallastel. Väljaspool Eestit on alamlade eristatav Valgevene idaosani.
Alamlademe moodustab põhiliselt dolomiitne mergel, tumehall kuni must savi ja kollakashall dolomiit, mis sisaldab püriidi, kaltsedoni või sfaleriidi druuse. Fossiilidest on sellest leitud taimede eoseid, mis on Narva lademe alamlademete seas ainulaadne. Lademest moodustava dolomiidialumised kihid on muutunud bretšaks.
Krimmi annekteerimine
Taust
Krimmi poolsaarel on ajaloo käigus elanud mitmed rahvad ja see on kuulunud erinevate riikide koosseisu. Venemaa osaks sai Krimm 1783. aastal, Vene-Türgi sõdade tulemusel. 1921. aastal loodi Krimmi ANSV, mis algselt kuulus Nõukogude Venemaa, hiljem Vene NFSV (osa Nõukogude Liidust) koosseisu. Pärast Saksa okupatsiooni (1941–1944) süüdistas Stalin krimmitatarlasi koostöös okupatsioonivõimudega, lasi nad kõik Kesk-Aasiasse deporteerida ja likvideeris Krimmi autonoomia. Piirkonda asustati inimesi Venemaalt ja Ukrainast. 1954. aastal viis Nikita Hruštšov Krimmi üle Ukraina NSV koosseisu. 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses pöördus enamik ellujäänud krimmitatarlasi Krimmi tagasi.
Separatistlikud meeleolud hakkasid Krimmis ilmnema perestroika ja glasnosti ajal. 1991. aasta kohalikul referendumil toetas 93% hääletanutest Krimmi oblasti asemele Autonoomse Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi loomist. Sama aasta Ukraina rahvahääletusel toetas Ukraina iseseisvumist üleriigiliselt 91%, Krimmis aga 54% osalejatest. 1994. aasta kohaliku parlamendi valimistel sai 67% häältest Venemaa Blokk, mis pooldas Krimmi iseseisvumist või Venemaaga taasühendamist. Nende kandidaat sai sama aasta kohalike presidendivalimiste teises voorus 73% häältest. Toetus separatismile on etniliste gruppide lõikes erinenud. 1996. aasta küsitluse järgi soovis piirkonna ühendamist Venemaaga 59% etnilistest venelastest (nad moodustasid 2001. aasta seisuga 58% Krimmi rahvastikust), 41% etnilistest ukrainlastest (24% Krimmi rahvastikust) ja 8% krimmitatarlastest (10% Krimmi rahvastikust).
Venemaa kõrgem juhtkond alates Boriss Jeltsinist kuni 2014. aastani Krimmi separatismi ei toetanud. Samas oli Venemaa valitsus deklareerinud, et Ukraina liitumine NATO-ga oleks Venemaa julgeolekule vastuvõetamatu oht. 2008. aasta NATO tippkohtumisel teatas Vladimir Putin, et selline asjade käik tooks kaasa Ukraina lagunemise mööda regionaalseid piire. Lisaks olevat ta öelnud, et Ukraina on ajaloolisi Venemaa regioone sisaldav kunstlik riik. Mõned Venemaa poliitilised liidrid (Juri Lužkov ning mitmed opositsioonilised rahvuslased ja kommunistid) siiski toetasid avalikult Sevastopoli või kogu Krimmi Venemaaga ühendamist. Sevastopolis asus mereväebaas, mille Ukraina oli pärast Nõukogude Liidu lagunemist Venemaa Musta mere laevastikule rentinud. Janukovitš sõlmis 2010. aastal uue leppe, mille kohaselt 2017. aastal lõppema pidanud rendileping pikenes 25 aasta võrra.
Lühikokkuvõte
Kriis algas pärast Ukraina presidendi Viktor Janukovõtši põgenemist, Ukraina Ülemraada poolt ametist tagandamist ning valitsuse vahetumist läänemeelse üleminekuvalitsusega 2014. aasta Ukraina revolutsiooni käigus 18.–23. veebruaril 2014.
Ukraina autonoomses piirkonnas Krimmis puhkesid meeleavaldused. Tänavatele tulid inimesed, kes olid vastu võimuvahetusele Kiievis, soovisid lähedasemaid sidemeid Venemaaga, Krimmi autonoomia laiendamist või isegi iseseisvumist. Seevastu Krimmi tatarlased ja ukrainlased avaldasid meelt Kiievi uue võimu toetuseks. Venemaa suurendas Ukraina valitsuse nõusolekuta varjatult oma sõjavägede kohalolekut Krimmi poolsaarel. Kasutades oma sõdureid ja relvastades kohalikke võitlejaid, võttis Venemaa oma kontrolli alla valdava osa poolsaarel asuvatest sõjaväeobjektidest ja administratiivhoonetest.
Kiiev süüdistas Venemaad oma siseasjadesse sekkumises, Venemaa lükkas süüdistused tagasi. Siis esitas Sergei Aksjonov Venemaale abipalve tulla Krimmi rahu tagama ning 1. märtsil andis Venemaa Riigiduuma president Vladimir Putinile nõusoleku sõjalise jõu kasutamiseks Ukraina territooriumil.
2. märtsil viis Ukraina oma armee lahinguvalmidusse ja kuulutas välja osalise mobilisatsiooni. Ukraina õhuruum suleti sõjalennukitele. Ukraina Kaitseministeerium teatas, et Venemaa meedia väited, nagu alistuksid Krimmis baseeruvad Ukraina väeosad massiliselt, ei vasta tõele.
Ameerika Ühendriigid ja tema liitlased nõudsid, et Venemaa lõpetaks tegevused Ukraina territooriumil ja kutsuks oma väed tagasi baasidesse. Protestiks Venemaa sissetungi vastu otsustasid Kanada, USA, Prantsusmaa ja Suurbritannia, et ei osale juunis Venemaal Sotšis toimuma pidanud G8 tippkohtumisel. USA hoiatas, et Venemaa vastu võidakse rakendada majanduslikke ja poliitilisi sanktsioone.
Krimmi pärast on puhkenud rahvusvaheline kriis Venemaa ja Ukraina vahel, millesse on nüüdseks haaratud kogu rahvusvaheline kogukond: Euroopa Liit ja selle liikmesriigid, NATO ja selle liikmesriigid eesotsas Ameerika Ühendriikidega, ÜRO ja selle Julgeolekunõukogu ja Peaassamblee, Euroopa Nõukogu ja selle Parlamentaarne Assamblee, Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsioon. Vaatlejate hinnangul on tegemist sügavaima kriisiga lääneriikide ja Venemaa suhetes pärast külma sõda. On tõmmatud paralleele Teise maailmasõja alguse, Talvesõja ja Baltimaade annekteerimisega.
27.–28. veebruar
pisi|Eraldusmärkideta relvastatud inimesed (nn "[[rohelised mehikesed") Simferopoli lennujaamas 28. veebruaril 2014]]
7. märts
pisi|Relvastatud eraldusmärkideta mehed Simferopolist 25 km lõunas asuva Perevalne sõjaväebaasi juures 9. märtsil 2014
16. märts
Ametliku versiooni kohaselt hääletas 93% referendumist osavõtnutest hääletas Krimmi taasühendamise poolt Venemaaga. Venemaa Presidendi juures asuva inimõiguste nõukogu (Council for Civil Society and Human Rights ) avalduse kohaselt osales referendumil 30% Krimmi elanikest, kellest pooled olid Venemaaga ühinemise poolt. Kokku pooldas ühinemist Venemaaga 22,5% kogu Krimmi elanikkonnast. Euroopa Liit, Ameerika Ühendriigid, Kanada, Jaapan ja paljud teised riigid eesotsas Ukrainaga on pidanud referendumit põhiseadusevastaseks ja seega ebaseaduslikuks.
2. aprill
Krimm ja Sevastopol liideti Vladimir Putini dekreediga Venemaa Lõuna sõjaväeringkonna koosseisu.
17. aprill
Venemaa president Vladimir Putin möönis Venemaa televisiooni otsesaates "Vladimir Putini otseliin" Venemaa sõjajõudude aktiivset osalemist Krimmi sündmustes. Putin tunnistas, et Krimmi omakaitseüksuste selja taga tegutsesid "korrektselt, kuid otsustavalt ja professionaalselt" Venemaa sõjaväelased, et võimaldada referendumit poolsaarel vabalt läbi viia ning takistada relvade kasutamist tsiviilelanikkonna vastu. Esmakordselt võtsid sellest videosillast osa annekteeritud Krimmi ja Sevastopoli elanikud.
9. mai
Vladimir Putin külastas Sevastopolit.
Rahvusvaheline vastukaja
{{legend|#497bd7|Ukraina}} {{legend|#6a1f1f|Venemaa}}
{{legend|#57d2d2|Toetus Ukraina territoriaalsele terviklikkusele}} {{legend|#289797|VF tegevuse hukkamõist}} {{legend|#1b6565|VF tegevuse hukkamõist ja tegevuse käsitlemine sõjalise sekkumisena}} {{legend|#f08080|Toetus VF huvidele}} {{legend|#d93cd9|Toetus VF tegevusele ja/või Ukraina üleminekuvalitsuse hukkamõist}} {{legend|#efef8f|Mure ja/või lootuse väljendamine konflikti rahumeelse lahendamise suhtes}} {{legend|#CDCDCD|Ametlik avaldus puudub / Andmed puuduvad}} ]]
Kiska mõis
Kiska mõis (saksa keeles Kiska) oli Vatla mõisa kõrvalmõis Karuse kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Lääneranna valda.
Kiska mõis rajati 1773 Mõisaküla mõisa ja Mõtsu mõisast eraldatud aladest. Algul oli Kiska mõis iseseisev mõis, hiljem sai see Vatla mõisa kõrvalmõisaks.
Maras
Küla tekkis endise Mara mõisa (Marren) keskuse juurde.
pisi|tühi|Mara mõisa rehi
Euroopa Liidu Küberturvalisuse Amet
Euroopa Liidu Küberturvalisuse Amet (ENISA) ehk Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeamet on Euroopa Liidu keskne küberturbe asutus.
ENISA on küberjulgeoleku eksperdikeskus Euroopas. ENISA aitab Euroopa Liidu liikmesriikidel ja kesksetel infoturbe probleeme ennetada, tuvastada ja lahendada. ENISA osaleb Euroopa küberpoliitika ja -strateegia kujundamises, küberturbega seotud õigusloomes ning küberriskide ennetuses ja halduses. ENISA korraldab riikidevahelisi kriisiõppusi, koostab aruandeid ja uuringuid küberjulgeolekuga seotud teemadel ning koordineerib üldist liikmesriikide vahelist infoturbe-alast koostööd.
ENISA tegevjuht alates 16. oktoobrist 2019 on eestlane Juhan Lepassaar.
Linnafoogt
Linnafoogt oli ametnik Vana-Liivimaal, linna haldusjuht ja kohtumõistja.
Linnafoogt oli algselt maahärra esindaja linna rae juures, 15. sajandi paiku kujunesid nad kohtuametnikeks.
Linettšõna
Linettšõna (ukraina keeles Лінеччина) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Orativi rajoonis. Elanike arv on 8. Pindala on 0,183 km².
Kortrijki ringkond
Kortrijki ringkond on üks kaheksast haldusringkonnast Belgias Lääne-Flandria provintsis.
Vallad ja osavallad
Ringkonna halduspiirides on 12 valda ja 42 osavalda.
Thomas Sargent
Sargent sai 2011. aastal Nobeli majandusauhinna koos Christopher Simsiga.
Julio Cortázar
Julio Cortázar [ˈxuljo korˈtasar], täisnimega Julio Florencio Cortázar Descotte (26. august 1914 – 12. veebruar 1984) oli Argentina kirjanik.
Ta avaldas jutte varjunime Julio Denis all. Tema teosed sisaldavad enamasti eksperimentaalsust ja mängulisust. Cortázari peetakse Lõuna-Ameerika maagilises realismis üheks tähtsaimaks kirjanikuks. Ta mõjutas tervet kirjanike põlvkonda Ladina-Ameerikas, alustades Mehhikost ja lõpetades Argentinaga. Tema parimad teadaolevad lood on kirjutatud Prantsusmaal, kus ta elas 1951. aastast.
Elulugu
Julio Cortázar sündis argentiinlaste peres 26. augustil 1914 Brüsselis Belgias. Tema isa oli sel ajal seotud diplomaatilise äritegevusega Brüsselis. Kuna Julio Cortázari perekond oli pärit neutraalsest riigist, millel ei olnud mingit seost esimese maailmasõjaga, siis said nad vabalt liigelda läbi Šveitsi Barcelonasse, kus nad elasid üle aasta. Cortázar käis tihti Güelli pargis mängimas ning selle värviline keraamika sööbis tema mällu aastateks, millest ammutas ta ka inspiratsiooni.
Cortázari pere naasis Argentinasse, kui Julio Cortázar oli vaid nelja-aastane. Argentinasse naastes hülgas Julio isa pere ning Julio Cortázar ei näinud teda enam kunagi. Ülejäänud lapsepõlve veetiski ta Buenos Airese lähedal Banfieldis koos ema ja õega, kes oli temast aasta noorem. Oma juttudeks sai ta inspiratsiooni lapsepõlvekodust Banfieldis, kus oli maja ja tagaaed. Ta ise ei pidanud seda aega õnnelikuks, pigem oli see täis kohutavat kurbust.
Julio Cortázar veetis enamuse lapsepõlvest haigena voodis ning sel ajal saigi raamatute lugemine talle väga oluliseks. Tema ema valis raamatuid talle lugemiseks, tutvustades pojale Jules Verne'i loomingut, keda Cortázar seejärel imetles terve oma ülejäänud elu.
Hilisemas elus alustas ta maailma poliitilist ümberkujundamist, hakates avalikult tegutsema vasakpoolsete põhjustega Ladina-Ameerikas, sealhulgas toetas ta avalikult Kuuba revolutsiooni ja Sandinista valitsust Nicaraguas.
Elu Pariisis
1951. aastal avaldas Julio Cortázar vastuseisu Juan Domingo Peróni valitsusele ning emigreerus Prantsusmaale, kus ta elas kuni elupäevade lõpuni. Alates 1952. aastast töötas ta UNESCOs tõlgina. Tema ilukirjandustõlgete hulka kuulusid näiteks Daniel Defoe "Robinson Crusoe" ja ka Edgar Allan Poe teosed.
1953. aastal abiellus Julio argentiinlasest tõlgi Aurora Bernárdezega. Nende kooselu kestis 20 aastat, mille järel nad lahutasid, kuid jäid siiski lähedasteks sõpradeks. Tema teine abielu Kanada kirjaniku Carol Dunlopiga kestis seni, kuni Carol suri 1982. aastal.
Haridus ja töö
Cortázar käis Escuela Normal de Profesores Mariano Acosta koolis, kus ta õppis õpetajaks. 1932. aastal sai ta algkooliõpetaja kraadi ning 1935. aastal keskkooliõpetaja kraadi. Seejärel astus ta Buenos Airese ülikooli, kuid pidi majandusraskuste tõttu õpingud pooleli jätma. Ta asus tööle Bolívari, Chivilcoy ja Mendoza keskkoolis. Perioodil 1944–1945 oli ta prantsuse kirjanduse professor Cuyo ülikoolis. Julio liitus seal protestiga Juan Peróni vastu ning ta võeti vahi alla. Vanglast vabanedes loobus Cortázar professoriametist ülikoolis ning töötas aastatel 1946–1948 Buenos Aireses kirjastuse tegevjuhina. Vahepeal läbis ta ka eksamid nii õigusteaduses kui ka keelte alal ning töötas seejärel tõlgina.
1951. aastal kolis Julio Cortázar Prantsusmaale Pariisi. 1952. aastast töötas ta UNESCO juures vabakutselise tõlgina. Sealt sai alguse ka tema kirjanikukarjäär.
Teosed
1938. aastal avaldas ta sonette Julio Denise nime all. 1949. aastal ilmus Julio Cortázari näidend "Los Reyes" ('Kuningad'), mis põhines Minotaurose ja Theseuse müüdil.
Paul Blackburn tõlkis mitmeid Cortázari novelle inglise keelde. Mõned tema novellid ilmusid ka 1967. aasta ingliskeelses kogumikus "End of the Game and Other Stories". Hiljem sai selle pealkirjaks "Blow-up and Other Stories". Tema novellid sisaldasid tihtipeale hallutsinatsioone ja kinnisideid. Samuti uuris ta reaalsust ja identiteete.
Cortázar kirjutas ka neli romaani. Neist esimene oli "Los Premios" ('Võitjad'), mis ilmus 1960. aastal. Teos räägib sellest, kuidas grupp argentiinlasi võidab piletid luksuskruiisile. Seal võtab maad haiguspuhang ning kõik piletite võitjad pannakse karantiini.
Teine romaan, "Rayuela", ilmus 1963. aastal. Selle 155 peatükist peetakse süžeed kandvaks ainult 56 peatükki. Seda raamatut on võimalik lugeda kahel viisil. Üheks viisiks on lugeda raamatu 56 peatükki järjest ära nii, nagu nad raamatus on. Teiseks viisiks on aga lugeda 56 peatükki koos täiendavate peatükkidega. Seda raamatut peetakse tema kõige eksperimenteerivamaks teoseks, seda nii tema unikaalse struktuuri poolest kui ka muude narratiivtehnikate tõttu.
Romaan "62/Modelo para Armar" ilmus 1968. aastal ja "Libro de Manuel" 1973. aastal.
Kirjaniku tuntumate teoste hulka kuuluv romaan "Historias de cronopios y de famas" ilmus 1962. aastal. Teos on ilmunud ka eesti keeles pealkirjaga "Kronoopide ja faamade lood" 2022. aastal Toledo kirjastuses (tõlkinud Ruth Sepp).
Moodle
Moodle (Modular Object-Oriented Dynamic Learning Environment – 'modulaarne objektorienteeritud õppekeskkond') on veebipõhine õpihaldussüsteem, mille lõi Austraaliast pärit Martin Dougiamas. Võimalus töötada WebCT programmiga ajendas Dougiamasi looma alternatiivset õppimisvõimalust. 2002. aastal tuli ta välja Moodle 1.0 versiooniga.
E-õpe
E-õpe on õppevorm, mida viiakse täielikult või osaliselt läbi veebi vahendusel. Täieliku veebipõhise õppe puhul toimub kogu õppetöö veebi kaudu. Veebipõhise õpikeskkonna kaudu laaditakse üles õppematerjalid, suheldakse õpetajaga ning toimub hindamine. Osaliselt veebipõhise õppe puhul toimub alla 25% õppest auditoorselt. Auditoorne õpe veebipõhise toega eeldab üle 25% auditoorset õpet, kuid muu toimub siiski veebipõhiselt (koduste tööde esitamine, õppematerjalide üleslaadimine). Auditoorses õppes, mida toetavad e-õppe vahendid, on e-õppe osakaal väga väike, enamus õppest toimub auditoorselt. Üks e-õppe vorme on näiteks see, kui õppejõud kasutab loengus tehnoloogilisi abivahendeid.
E-õpe Eestis
Eestis võeti e-õpe esialgu kasutusele ülikoolides, kuid õige pea hakati seda kasutama ka gümnaasiumides ja põhikoolides.
Moodle Eestis
Moodle võeti Eesti ülikoolides kasutusele 2000. aastal. Tartu Ülikoolis kasutatakse oma ülikooli keskset Moodle'i keskkonda. Sellest ajast on Moodle'i kasutamine järjest suurenenud. 2000. aastal oli Moodle'i keskkonnas kõigest 28 kursust, 2016. aastaks kasvas see arv peaaegu 4000 kursuseni.
Küsimuste tüübid
Moodle'is kasutatavate küsimuste tüübid:
Marioni maakond (Arkansas)
Marioni maakond (Marion County) on maakond Ameerika Ühendriikides Arkansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Yellville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1835. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 16 653.
Arvestusliku rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Michael Tippett
Sir Michael Kemp Tippett OM AHELS CBE (2. jaanuar 1905 London – 8. jaanuar 1998 London) oli Suurbritannia helilooja, kes tõusis esile Teise maailmasõja ajal ja vahetult pärast seda.
Göran Therborn
pisi|Göran Therborn (2015) Göran Therborn (sündinud 23. septembril 1941 Kalmaris) on rootsi sotsioloog. Ta on üks tsiteeritumaid postmarksiste.
Michael Tippett
Ta oli üks silmapaistvamaid 20. sajandi Briti heliloojaid, keda eluajal võrreldi mõnikord tema kaasaegse Benjamin Britteniga. Tema tuntumaid teoseid on oratoorium "A Child of Our Time" ('Meie aja laps', 1946), orkestriteos "Fantasia Concertante on a Theme of Corelli" ja ooper "The Midsummer Marriage" (1955).
Göran Therborn
Ta on põhjalikult kirjutanud klassistruktuuri ja riigiaparaadi kokkupuutepunktidest, ideoloogia kujunemisest, globaliseerumisest ja marksismi tulevikust. Ta toetab universaalset vabadust ja võrdsust, egalitaarseid ühiskondlikke liikumisi ja antiimperialismi.
Therborn sai doktorikraadi 1974. aastal Lundi Ülikoolist, kus õppis sotsioloogiat, politoloogiat ja majandust. Ta on töötanud mitmes maailma ülikoolis, pikemalt Lundi Ülikoolis (Rootsis), Nijmegeni Ülikoolis (Hollandis), Göteborgi Ülikoolis (Rootsis) ja Cambridge’i Ülikoolis (Suurbritannias). Therborn on Cambridge'i Ülikooli sotsioloogia emeriitprofessor. Pärast 2010. aastal pensionile minekut elab ta taas Rootsis, kuid on endiselt seotud ka Cambridge’i Ülikooliga, jätkates seal loengute pidamist ja doktorantide juhendamist.
Penny Marshall
Carole Penny Marshall (15. oktoober 1943 Bronx, New York – 17. detsember 2018 Hollywood Hills, Los Angeles)  oli Ameerika Ühendriikide näitleja, filmirežissöör ja filmiprodutsent.
Göran Therborn
Raamatus "The Ideology of Power and the Power of Ideology" (1980) eemaldub Therborn Louis Althusseri kirjutistest ideoloogia formeerumisest ja kirjutab ideoloogia muutumise, klasside ideoloogilise ülesehituse ja ideoloogilise domineerimise teemadel. Ta annab üldise ülevaate, kuidas postmarksistliku vaatenurga järgi ideoloogiad kujunevad.
Penny Marshall
pisi|vasakul|Penny Marshall (1988)
Göran Therborn
Raamat "From Marxism to Post-Marxism?" (2008) kujutab endast püüet anda lühike, kuid ulatuslik marksistliku teooria arenemise ajalugu ja marksistliku mõtte trajektoor 21. sajandiks.
Akvaporiin
pisi|Akvapooriin-1 (AQP1) kristallograafiline struktuur
Akvaporiin ehk AQP ehk veekanal on integraalne membraanivalk, mis moodustab poore rakumembraanis ja kuulub peamiste sisemiste valkude perekonda (ingl major intrinsic proteins, MIP). MIP perekonna iseloomulikuks esindajaks on läätse kiudude peamine sisemine valk (ingl major intrinsic protein of lens fiber, MIP).
Geneetilised vead, mis on seotud akvaporiinide geenidega, põhjustavad erinevaid inimestel esinevaid haigusi. 2003. aastal anti Nobeli keemiaauhind ühiselt Peter Agre’le akvaporiinide avastamise eest ja Roderick MacKinnonile kaaliumi kanalite ehituse ja mehhanismi uurimise eest. Loomade ja taimede rakkude plasmamembraanid sisaldavad akvaporiine, läbi mille saab vesi voolata palju kiiremini raku sisse kui see difundeeruks läbi fosfolipiidse kaksikkihi.
Funktsioon
Agre väitis, et akvaporiinid on nagu veetorustik rakkude jaoks ning iga rakk on ennekõike vesi. Lisaks väitis ta, et vesi ei seisa lihtsalt raku sees, see liigub läbi selle väga korrastatult, ning et see protsess toimub kiiresti kudedes, milles on olemas akvaporiinid ehk veekanalid."
Palju aastaid oletasid teadlased, et vesi lekib läbi rakumembraani. See toimubki mõnede veemolekulide puhul. Agre sõnul ei ole väga kiire vee liikumine läbi mõnede rakkude seletatav selle teooria abil.
Akvaporiinid transpordivad veemolekule valikuliselt raku sisse ja raku seest. Nad takistavad ioonide ja lahustatud ainete läbilaskmist. Akvaporiinid, mida tuntakse ka veekanalite nime all, on membraani pooride transmembraansed (integraalsed) valgud. Sõltuvalt poori suurusest, transpordivad mõned akvaporiinid, nagu akvaglütseroporiinid, ka teisi ilma laenguta väikseid lahustatud aineid, nagu glütserooli, süsinikdioksiidi, ammoniaaki ja kusiainet, läbi membraani. Näiteks akvaporiin 3 kanalil on poor laiusega 8–10 ongströmit, mis laseb aatommassiga 150–200 daltonit hüdrofiilseid molekule läbi. Kuid veekanalid ei lase üldse läbi laenguga aatomeid, molekule ja ioone, sealhulgas prootoneid. See omadus on oluline, sest see säilitab membraani elektrokeemilise potentsiaali.
Veemolekulid liiguvad kanali pooris üksteise järel. Veekanalite olemasolu suurendab membraani veeläbilaskvust.
Paljud inimese rakutüübid, mõned bakterid ja paljud teised organismid ekspresseerivad akvaporiine. Akvaporiinid on väga tähtsad taimede jaoks, sest nad on hädavajalikud vee transpordisüsteemi jaoks ning soolsuse ja põuataluvuse tekkimiseks.
Avastamine
pisi|Akvaporiini molekul Agre ütles, et tema jaoks oli akvaporiinide avastamine suur üllatus. Tema laborile anti N.I.H. toetus, et uurida Rh veregrupi antigeene. Nad eraldasid Rh molekuli, aga teine tundmatu molekul, mis oli 28 kilodaltoni suurune, 28 K, kerkis esile mitu korda. Algul arvati, et see oli Rh molekuli osa või et nende proov ei olnud puhas. Selgus, et see oligi avastamata molekul tundmatu talitlusega. See esines suures hulgas punalibledes ja neerutorudes. Molekul sarnaneb ka valkudega, mis on pärit näiteks puuviljakärbeste ajudest, silma läätsest, taimsetest kudedest.
Enamik rakkudes olev vesi liigub läbi rakumembraani rasvaosa raku sisse ja välja osmoosi teel. Mõnedel epiteelrakkudel on võrdlemisi kõrge veeläbilaskvus. See eeldas, et peab olema veel lisamehhanism, mis tagaks veeliikumist läbi membraani. Alles Peter Agre, kes töötas Johns Hopkinsi Ülikoolis, teatas 1992. aastal esimesest akvaporiinist. See oli "akvaporiin-1" (esialgu CHIP 28).
2003. aastal määrati Agrele ja tema kolleegidele Nobeli keemiaauhind veekanalite uurimuste ja avastuste eest. 1999. aastal avaldasid Agre ja teised uurimisrühmad esimesi, kõrge resolutsiooniga pilte, mis kajastasid akvaporiin-1 kolmemõõtmelist struktuuri. Järgmised uuringud, mis kasutasid superarvuti simulatsioone, selgitasid veeliikumise rada läbi membraani ning näitasid, kuidas poor kindlustab vee transpordi, ilma et väikesed lahustatud ained pääseksid sisse või välja. Kuid esimene aruanne transpordist läbi membraani, mida vahendab valk, ilmus 1986. aastal. Selle esitas Gheorghe Benga. See asjaolu andis alust vaidlustele. Arutleti, et ei Agre ega ka Nobeli auhinna komitee ei tunnustanud Benga tööd. Veekanalite ajalugu algas juba 1957. aastal ning ilmunud oli juba palju ajaloo ülevaateid.
Struktuur
pisi|Akvaporiin 1 (AQP1) 2D struktuuri skemaatiline diagramm: kuus transmembraanset α-heeliksit ja viis A–E sõlme piirkonda heeliksite vahel pisi|Akvaporiini 3D struktuur kujutab endast liivakellakujulist veekanalit, mis on valgu keskel Akvaporiini valgud koosnevad kuuest transmembraansest alfaheeliksist, mis moodustavad paremakäelise puntra. Aminoterminaalsed ja karboksüterminaalsed jäägid paiknevad membraani tsütoplasmapoolsel küljel. Amino- ja karboksüterminaalsed pooled sarnanevad teineteisega tandeemse järjestuse poolest. Mõned teadlased arvavad, et see asjaolu tuleneb varasest evolutsioonilisest sündmusest, mis oli seotud poolikgeeni kahekordistumisega. Akvaporiinil on veel viis heeliksitevahelist A–E sõlme piirkonda, mis moodustavad vahekäike raku sees ja sellest väljaspool. B ja E sõlmed on hüdrofoobsed sõlmed, mis sisaldavad kõrgelt (kuigi mitte täielikult) konserveerunud asparigiin–proliin–alaniin (NPA) motiivi. B ja E sõlmed katavad membraani lipiidse kaksikkihi keskosa, moodustades 3D-liivakella struktuuri, mida mööda vesi saab voolata.
Akvaporiinid moodustavad rakumembraanis tetrameere. Iga monomeer talitleb veekanalina. Akvaporiinid erinevad teineteisest aminohapete järjestuse poolest ning see ongi põhjuseks, miks nendel on erinevad poori suurused. Poori suurusest sõltub otseselt see, millised molekulid saavad poori läbida. Väikesed poorid lasevad läbi ainult väikeseid molekule, näiteks vett.
Röntgen-kristallograafia abil on määratud, et akvaporiinidel on kaks koonilist avaust. Selline liivakella kuju võiks olla loodusliku valiku tulemuseks, mis tagab kõige soodsamat veeläbilaskvust. Näidati, et sobiva avamisnurgaga koonilised avaused võivad tagada kanali hüdrodünaamilise läbilaskvuse tohutu suurenemise.
Taimedes
Taimede akvaporiinid on jagatud viieks peamiseks homoloogiliseks alamperekonnaks ehk grupiks:
Need viis alamperekonda on veel hiljem jagatud väiksemateks evolutsioonilisteks alamgruppideks nende DNA järjestuse alusel. PIP-id on grupeeritud kaheks alamgrupiks: PIP1 ja PIP2, TIP-id aga viieks alamgrupiks: TIP1, TIP2, TIP3, TIP4 ja TIP5. Iga alamgrupp on omakorda jagatud isovormideks, näiteks PIP1;1, PIP1;2.
Taimsete akvaporiinide vaigistamine on seotud kehva taimekasvuga ja isegi taime surmaga.
Akvaporiinid deaktiveeritakse selleks, et peatada veevoolu läbi valgu poori. See võib toimuda paljude põhjuste tõttu, näiteks kui taime sees on vähenenud vajalik veekogus põua tõttu. Akvaporiini aktiveerimine ja deaktiveerimine (ingl gating) teostatakse regulatsioonimehhanismi ja akvaporiini koostoime kaudu, mis põhjustab valgu 3D muutust, mis omakorda tõkestab vee liikumist läbi poori. Taimedes on olemas vähemalt kaks akvaporiini reguleerimisviisi. Need on teatud seriini jääkide defosforüleerimine, mis on vastuseks põuale, ja teatud histidiini jääkide protoneerimine üleujutuse korral. Akvaporiini fosforüleerimist seostatakse ka kroonlehtede avanemise ja sulgumisega temperatuuri muutumise korral.
Imetajates
Imetajates on kolmteist akvaporiinide tüüpi, millest kuus paiknevad neerudes, aga oletatakse, et neid on olemas palju rohkem.
Fennoskandia riisikas
Fennoskandia riisikas (Lactarius fennoscandicus) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.
Fennoskandia riisikas on värskelt söödav.
Bohdanivka (Ovrutši rajoon)
Bogdanivka (ukraina keeles Богданівка) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Ovrutši rajoonis. Elanike arv on 274. Pindala on 1,291 km².
Semenkõ (Bari rajoon)
Semenkõ (ukraina keeles Семенки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 385. Pindala on 7,3 km².
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee piirkondlikud asutused
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee piirkondlikud asutused olid Eesti trerritooriumil asunud ja tegutsenud NSV Liidu ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee riikliku julgeoleku struktuuriüksused aastatel 1940–1941 ja 1944–1991. pisi|NSV Liidu ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee embleem
Eesti territooriumil tegutsesid:
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi/Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi ja Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee piirkondlikud asutused, moodustati Eesti territooriumil vastavalt kehtinud Eesti NSV administratiiv/haldusjaotusele.
Eesti NSV RJK asutused
pisi|RJK Tallinna Linnaosakonna hoone Pikk tänav, 73
Eesti NSV SARKi piirkondlikud asutused, aastatel 1944–1946
1945. aasta alguses jaanuar-veebruar liideti Petseri maakond Pihkva oblastiga ning ENSV RJRK Petseri MO likvideeriti, senised maakonnajaoskonnad aga reorganiseeriti Maakonnaosakondadeks.
Eesti NSV RJMi asutused, aastatel 1946–1953
Eesti NSV tegutsesid 4 linna- ja 13 RJM maakonnaosakonda
Eesti NSV RJMi asutused oblastiteperioodil, 1952. aastal
Eesti NSV RJMi asutuste kohta Eesti NSV oblastiteperioodil, 1952. aastal ja Eesti NSV haldusjaotus
1. juuli 1952. aastal koondati uute RJM Tallinna, Tartu ja Pärnu Oblastivalitsuste juhtimise alla endised rajooniosakonnad:
Eesti NSV MN ja RJK asutused, aastatel 1954–1957
1954. aastal Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Riikliku Julgeoleku Komitee moodustamisel anti ENSV MN ja RJK linna- ja rajooniosakondade kasutusse hooned: Valgas Puiestee tänav 5a, Narvas Vabaduse tänav 24, Rakveres Kingissepa tänav 12, Tartus Riia tänav 85, kust hiljem koliti Aia tänav 19), Pärnu-Jaagupis Pärnu tänav 19, Tõrvas Veski tänav 5, Elvas Jaan Tömbi tänav 2, Kuressaares Lenini tänav 22, Mustvees Tartu tänav 75 ja Pärnus Ringi tänav 44.
Mundilfari
Mundilfari (ka Mundilfare, Mundilföri, Mundilfœri, Mundilfäri; võib-olla 'teatud aegade järgi liikuja') on skandinaavia mütoloogias hiid, keda lauludes kujutatakse ilmapuu liigutajana, tütre Sóli ja poja Máni isana ning öö kehastusena.
Mundilfari oli hiid, kes elas Miðgarðris. Et ta andis enda ja Glauri imeilusatele lastele Sólile ja Mánile, kes on samuti hiiud, nimed päikese ja kuu järgi, siis jumalad (aasid) vihastasid selle ülbuse peale. Karistuseks pidid lapsed jumalate sõjavankrit üle taeva tõmbama. Sellepärast liiguvad nad iga päev päikese ja kuuna üle taeva. Máni sõidab kuuvankris Bili ja Hjúki saatel. Glenri abikaasa Sól sõidab päikesevankris, mida veavad täkud Alsviðr ja Árvakr. Päikese- ja kuuvankri lõid jumalad Múspellsheimri tule abil. Päikesevankrit jälitab kohutav hunt Sköll, kuuvankrit Hati. Ragnarökis saavad nad oma saagi kätte.
Mundilfœrit mainitakse "Vanemas Eddas" "Vafþrúðnismális" (stroof 23) ja "Nooremas Eddas" "Gylfaginningis" (ptk 11).
Nime esimest poolt seostatakse sõnaga mund ('ajavahemik') (Lindow 2001:233). Nimi on võib-olla kenning, mis tähistab kuud (Simek 2007:222). Mundilfari järgi on nime saanud Saturni kaaslane Mundilfari.
Allikad
"Vafþrúðnismális" küsib Gagnrathina esinev Odin Vafþrúðnirilt: "Ma küsin järgmist vastust; kui tarkus on sinu, siis vasta nüüd, kust tuli kuu, nii kauge inimeste teine maailm, ja leegitsev päike." (22)
''Vafþrúðnir kvað:
Markus Huhtala
Markus Huhtala (sündinud 15. juunil 1982 Haukipudase vallas Põhja-Pohjanmaa maakonnas) on Soome endine poksija.
Mundilfari
Allikad
''Mundilfæri heitir,/ hann er mána faðir/ ok svá Sólar it sama;/ himin hverfa/ þau skolo hverjan dag/ öldom at ártali.''
Markus Huhtala
Huhtala osales harrastajana kokku 50 kohtumisel, millest võitis 44 ja kaotas 6. Ta oli kokku kolmekordne Soome juunioride meister aastatel 1998–2000. Ta loobus täiskasvanute klassi jõudes harrastuspoksist ja jätkas edasi kutselise poksijana.
Mundilfari
Allikad
"Vafþrúðnir ütles: "Mundilfari on selle nimi, kes on kuu ja samuti Päikese isa; nad jooksevad iga päev üle taeva, et inimestele aega näidata."" (23)
Markus Huhtala
Huhtala poksis oktoobrist 2001 kuni novembrini 2010 elukutselisena (aastatel 2005–2009 oli tal käevigastuse tõttu võistluspaus) ning pidas kokku 12 kohtumist, millest võitis 9 (neist 8 nokaudiga) ja kaotas 2 kohtumist (neist 1 nokaudiga) ning 1 kohtumine lõppes viigiga.
Mundilfari
Allikad
Seal öeldakse ka: "Mánile tehti ülesandeks juhtida taevakeha, kelle nime ta oli saanud, ja ta võttis maa pealt kaasa kaks last, kelle nimed olid Bil ja Hjúki, kui nad parajasti tulid Byrgiri allikalt;..."
Heinlaid (Tõstamaa laht)
Heinlaid on laid Tõstamaa lahes, halduslikult Pärnu maakonnas Pärnu linnas. Koos Kivilaiuga nimetatakse laide Tõstamaa laidudeks.
Heinlaiu pindala on 19,2 hektarit ja rannajoone kogupikkus 3,8 kilomeetrit.
Laid asub 700 meetrit Värati poolsaarest lõunas. Laid on pikliku kujuga. Heinlaiu keskosa ulatub ligi 2 m üle merepinna. Laiul kasvab kadastik.
Laid on aastast 1976 looduskaitse all ja kuulub Tõstamaa maastikukaitseala koosseisu.
Lausung
Lausung on peamiselt suulise keele analüüsimisel kasutatav keskne suhtlusüksus. Üks lausung on pidev kõne, mis algab ja lõpeb selgelt tajutava pausiga. Kõige olulisem piirimarker on suulise keele puhul intonatsioon. Lausungi mõistet kasutatakse mõnikord ka kirjaliku keele analüüsimisel. Tegemist on keeleteaduses laialt kasutatava mõistega.
Mõnede käsitluste kohaselt on lausung suulise keele analüüsimisel kõne väikseim üksus.
Lausung ja eesti dialoogiaktide tüpoloogia
Vestlusanalüüsi järgi on lausung vooruehitusüksus. Eesti suulise kõne uurijad on määratlenud vestlusanalüüsile tuginedes lausungi järgnevalt:
Lausung võib koosneda osalausungitest.
Kernavė alamlade
Kernavė alamlade on lokaalne kronostratigraafiline üksus, Narva lademe kõige ülemisem alamlade. Litostratigraafiliselt vastab sellele Kernavė kihistu. Selle stratotüübiks on Ledai puurauk, nime on alamlademele andnud aga Kernavė alev Leedus.
Alamlade Eestis ei avandu. Kagu-Eestis on selle paksus 17–28 meetrit, Viljandimaa lõunaosas aga kuni 70 meetrit. Väljaspool Eestit on alamlade eristatav Valgevene idaosani.
Alamlademe moodustab põhiliselt pruunikaspunane liivakivi, millel on kiltkivi, savi ja mergli vahekihte, alamlademe ülemiseks piiriks on aga tihe punaka tooniga dolomiit. Fossiilidest on sellest leitud suures koguses kalade jäänuseid (tegemist on Narva lademe fossiilide poolest kõige rikkalikuma alamlademega). Sellest on leitud ka halvasti säilinud ja raskesti määratletavaid taimejäänuseid.
Barrydale
Barrydale on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Overbergi ringkonnas Swellendami vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Barrydale'i elanikest värvilisi 83,33%, valgeid 11,89%, mustanahalisi aafriklasi 3,59%, India või Aasia päritolu inimesi 0,36% ja teisi 0,84%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 90,59% inimesi, inglise keelt 6,58% ja koosa keelt 1,10%.
Pablo Armero
Pablo Stifer Armero (sündinud 2. novembril 1986 Tumacos) on Colombia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Brasiilia esiliiga klubis Guarani.
Euroopa liigades saavutas ta kõige enam edu Itaalias Udinese Calcioga, kus mängis aastatel 2010–2013. Hooajal 2010–11 valiti ta Itaalia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Esimese koondisevärava lõi ta 22. märtsil 2013 MM-i valikmängus Boliivia vastu, keda võideti 5:0. Teise ja seni viimase 14. juunil 2014 maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus Kreeka vastu, keda võideti 3:0.
Caesar DePaço
pisi|Caesar DePaço César Manuel Cardoso Matos do Paço, tuntud kui Caesar DePaço (sündinud 21. septembril 1965 Assooridel) on Ameerika Ühendriikides tegutsev Portugali ettevõtja.
Ta elab New Jersey osariigis, kus ta on asutanud ettevõtte Summit Nutritionals International.
Caesar DePaço on toetanud FC Portot ja talle kuulub CF Canelas 2010.