cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erijuhtivus
Erijuhtivuse tähis on \sigma või \gamma, elektrokeemias \kappa (kappa). Erijuhtivuse mõõtühik SI-süsteemis on siimens meetri kohta (S/m). Kasutatakse ka ühikuid S/cm, m/(Ω·mm2) ja S·m/mm2, kusjuures kehtivad seosed 1 S/cm = 100 S/m ja 1 m/(Ω·mm2) = 1 S·m/mm2 = 106 S/m. Eriti USA-s kasutatakse veel ühikut IACS (sõnadest International Annealed Copper Standard); selle puhul võrreldatakse erijuhtivust puhta hõõguva vase erijuhtivusega: 100 % IACS = 58 · 106 S/m.
Aastakümned
Praegu kestab aastakümme 2020. aastad.
Nathan Söderblom
1901 naasis ta Uppsala ülikooli, kus ta sai usuteaduskonna dekaaniks. 1912 sai ta Leipzigi ülikooli usuteaduse professoriks, kuid juba 1914 valiti ta Rootsi Kiriku peapiiskopiks.
Söderblom pühitses Tallinnas Kaarli kirikus 5. juunil 1921 ametisse Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku esimese piiskopi Jakob Kuke.
Erijuhtivus
Erijuhtivuse pöördsuurus on eritakistus.
Nathan Söderblom
1920. aastatel juhtis ta kristlikku liikumist "Elu ja töö", millega saavutas tunnustuse oikumeenilise liikumise ühe asutajana. 1925 organiseeris ta Stockholmis üldise kristliku konverentsi, kus osalesid peaaegu kõik maailma kristlikud kirikud peale katoliikliku. Sellel konverentsil algas töö, mis päädis 1948 Ülemaailmse Kirikute Liidu loomisega.
Aastakümned
Teise ja aritmeetilises mõttes korrektse versiooni kohaselt loetakse aastakümneid nagu igasuguseid kümnendeid (dekaade lineaarskaalal) arvude kümnendsüsteemi järgi, kus esimene aastakümme oli aastatel 1–10, teine aastakümme 11–20 kuni tänapäevani välja (st 1970ndad on 1971–1980, 1980-ndad 1981–1990, 1990-ndad 1991–2000, 2000ndad 2001–2010, 2010ndad 2011–2020 jne). Sellist aastakümneteks jaotamist kasutatakse reaal- ja tehnikateadustes ning majandusteaduses kui sisuliselt õiget, mitte ainult aastaarvude üleskirjutuse kirjapildist kümnendarvude süsteemis või keelelisest aspektist lähtuvat. Loomulikult ühilduvad aastakümned sellise kasutamise puhul ajaskaalal ka selle jaotustega aastasadadeks ja aastatuhandeteks (nende alguste ja lõppude osas), nii, nagu see toimub millimeetrite, sentimeetrite, detsimeetrite või muude detsimaaljaotustega joonlaual või mõõtelindil.
Sellele vaatamata on laialdaselt, sealhulgas ka Vikipeedias, siiani ülekaalukalt kasutusel see versioon, kus aastakümme loetakse algavaks aastanumbriga 0 ja lõppevaks aastanumbriga 9.
Nathan Söderblom
Söderblomi mälestatakse luteri kiriku kalendris 12. juulil.
Erijuhtivus
Ainete liigitus erijuhtivuse alusel
Erijuhtivuse järgi jaotatakse aineid järgmiselt:
Aastakümned
Aastakümned sajandite kaupa
5. sajand eKr 490. aastad eKr - 480. aastad eKr - 470. aastad eKr - 460. aastad eKr - 450. aastad eKr - 440. aastad eKr - 430. aastad eKr - 420. aastad eKr - 410. aastad eKr - 400. aastad eKr
Erijuhtivus
Ainete liigitus erijuhtivuse alusel
See jaotus on tinglik, sest erijuhtivus sõltub oluliselt aine olekust ja temperatuurist.
Aastakümned
Aastakümned sajandite kaupa
4. sajand eKr 390. aastad eKr - 380. aastad eKr - 370. aastad eKr - 360. aastad eKr - 350. aastad eKr - 340. aastad eKr - 330. aastad eKr - 320. aastad eKr - 310. aastad eKr - 300. aastad eKr
Erijuhtivus
Eritakistuse definitsioon vastavalt Ohmi seadusele
Erijuhtivust σ on defineeritud võrdetegurina voolutiheduse \vec J ja elektrivälja tugevuse \vec E vahel:
Aastakümned
Aastakümned sajandite kaupa
3. sajand eKr 290. aastad eKr - 280. aastad eKr - 270. aastad eKr - 260. aastad eKr - 250. aastad eKr - 240. aastad eKr - 230. aastad eKr - 220. aastad eKr - 210. aastad eKr - 200. aastad eKr
Erijuhtivus
Eritakistuse definitsioon vastavalt Ohmi seadusele
Konstantse erijuhtivuse korral vastab see Ohmi seadusele.
Aastakümned
Aastakümned sajandite kaupa
2. sajand eKr 190. aastad eKr - 180. aastad eKr - 170. aastad eKr - 160. aastad eKr - 150. aastad eKr - 140. aastad eKr - 130. aastad eKr - 120. aastad eKr - 110. aastad eKr - 100. aastad eKr
Erijuhtivus
Erijuhtivuse tensor
Erijuhtivust saab ülaltoodud moel skalaarina vaadelda lihtsal juhul, kui keskkond on isotroopne ja lineaarne (sõltuvus elektrivälja tugevusest on lineaarne).
Üldjuhul ei ole voolutihedus elektrivoolu põhjustava elektrivälja tugevusega võrdeline ega samasihiline. Anisotroopse lineaarse materjali korral (näiteks grafiit, kristallid ja kõrgtemperatuursed ülijuhid) on erijuhtivus teist järku tensor.
Aastakümned
Aastakümned sajandite kaupa
1. sajand eKr 90. aastad eKr - 80. aastad eKr - 70. aastad eKr - 60. aastad eKr - 50. aastad eKr - 40. aastad eKr - 30. aastad eKr - 20. aastad eKr - 10. aastad eKr - 0. aastad eKr
1. sajand 0. aastad - 10. aastad - 20. aastad - 30. aastad - 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad - 70. aastad - 80. aastad - 90. aastad
2. sajand 100. aastad - 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad - 140. aastad - 150. aastad - 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad - 190. aastad
3. sajand 200. aastad - 210. aastad - 220. aastad - 230. aastad - 240. aastad - 250. aastad - 260. aastad - 270. aastad - 280. aastad - 290. aastad
4. sajand 300. aastad - 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad - 340. aastad - 350. aastad - 360. aastad - 370. aastad - 380. aastad - 390. aastad
5. sajand 400. aastad - 410. aastad - 420. aastad - 430. aastad - 440. aastad - 450. aastad - 460. aastad - 470. aastad - 480. aastad - 490. aastad
6. sajand 500. aastad - 510. aastad - 520. aastad - 530. aastad - 540. aastad - 550. aastad - 560. aastad - 570. aastad - 580. aastad - 590. aastad
7. sajand 600. aastad - 610. aastad - 620. aastad - 630. aastad - 640. aastad - 650. aastad - 660. aastad - 670. aastad - 680. aastad - 690. aastad
8. sajand 700. aastad - 710. aastad - 720. aastad - 730. aastad - 740. aastad - 750. aastad - 760. aastad - 770. aastad - 780. aastad - 790. aastad
9. sajand 800. aastad - 810. aastad - 820. aastad - 830. aastad - 840. aastad - 850. aastad - 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad - 890. aastad
10. sajand 900. aastad - 910. aastad - 920. aastad - 930. aastad - 940. aastad - 950. aastad - 960. aastad - 970. aastad - 980. aastad - 990. aastad
11. sajand 1000. aastad - 1010. aastad - 1020. aastad - 1030. aastad - 1040. aastad - 1050. aastad - 1060. aastad - 1070. aastad - 1080. aastad - 1090. aastad
12. sajand 1100. aastad - 1110. aastad - 1120. aastad - 1130. aastad - 1140. aastad - 1150. aastad - 1160. aastad - 1170. aastad - 1180. aastad - 1190. aastad
13. sajand 1200. aastad - 1210. aastad - 1220. aastad - 1230. aastad - 1240. aastad - 1250. aastad - 1260. aastad - 1270. aastad - 1280. aastad - 1290. aastad
14. sajand 1300. aastad - 1310. aastad - 1320. aastad - 1330. aastad - 1340. aastad - 1350. aastad - 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad - 1390. aastad
15. sajand 1400. aastad - 1410. aastad - 1420. aastad - 1430. aastad - 1440. aastad - 1450. aastad - 1460. aastad - 1470. aastad - 1480. aastad - 1490. aastad
16. sajand 1500. aastad - 1510. aastad - 1520. aastad - 1530. aastad - 1540. aastad - 1550. aastad - 1560. aastad - 1570. aastad - 1580. aastad - 1590. aastad
17. sajand 1600. aastad - 1610. aastad - 1620. aastad - 1630. aastad - 1640. aastad - 1650. aastad - 1660. aastad - 1670. aastad - 1680. aastad - 1690. aastad
18. sajand 1700. aastad - 1710. aastad - 1720. aastad - 1730. aastad - 1740. aastad - 1750. aastad - 1760. aastad - 1770. aastad - 1780. aastad - 1790. aastad
19. sajand 1800. aastad - 1810. aastad - 1820. aastad - 1830. aastad - 1840. aastad - 1850. aastad - 1860. aastad - 1870. aastad - 1880. aastad - 1890. aastad
20. sajand 1900. aastad - 1910. aastad - 1920. aastad - 1930. aastad - 1940. aastad - 1950. aastad - 1960. aastad - 1970. aastad - 1980. aastad - 1990. aastad
21. sajand 2000. aastad - 2010. aastad
Pretty. Odd.
"Pretty. Odd." on ansambli Panic at the Disco teine stuudioalbum.
Selle andis 21. märtsil 2008 välja plaadifirma Fueled by Ramen.
Patna
Patna on linn Indias, Bihari osariigi ja Patna ringkonna keskus. Asub Gangese lõunakaldal.
Linna varasemad nimed on olnud Kusumpura, Pushpapura ja Pataliputra.
Patnas asub Lok Nayak Jayaprakashi lennujaam.
Olaf Utt
Olaf-Knut Utt (3. juuni 1929 Tartu – 15. september 2016) oli eesti publitsist ja ajakirjanik, endine Eestimaa Kommunistliku Partei funktsionäär.
Ta töötas aastail 1945–1948 ajalehe Valgamaalane kirjandusliku kaastöölisena. Aastail 1948–1952 õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis õigusteadust, lõpetas õigusteaduskonna kaugõppe 1952. aastal.
Aastail 1951–1955 oli ta Rahva Hääle Tartu korrespondent, aastail 1955–1961 ajalehe Edasi toimetaja asetäitja (toimetuse asejuht), aastail 1961–1964 nädalalehe Sirp ja Vasar toimetaja (toimetuse juht). Aastatel 1964–1969 töötas Utt EKP Keskkomitee teaduse ja kultuuri osakonna juhataja asetäitjana ja 1969–1983 EKP Keskkomitee kultuuriosakonna juhatajana. Aastail 1983–1990 töötas Utt ajakirja Tallinn peatoimetajana.
Olaf Utt oli NLKP liige aastail 1953–1992. Ta võeti Eesti NSV Ajakirjanike Liitu aastal 1957 ja Eesti NSV Kirjanike Liitu aastal 1962. 1975–1985 oli Utt Eesti NSV Ülemnõukogu saadik.
1950. aastast kirjutas ta ajakirjandusele kirjandus- ja teatrikriitikat, temalt ilmus ka ideoloogilise kallakuga kirjutisi kultuuri ja kultuurielu kohta.
Olaf Utt suri 87-aastaselt.
Rahvusvaheline Semiootika Assotsiatsioon
Rahvusvaheline Semiootika Assotsiatsioon (International Association for Semiotic Studies – Association Internationale de Sémiotique, IASS-AIS) on 1969. aastal loodud ülemaailmne semiootikute ühing.
Ühingu asutajaliikmete seas olid Algirdas Julien Greimas, Roman Jakobson, Julia Kristeva, Émile Benveniste, André Martinet, Roland Barthes, Umberto Eco, Thomas A. Sebeok ja Juri Lotman.
Ühingu ametlik ajakiri on Semiotica. Ühingu ametlikud keeled on inglise ja prantsuse.
Semiootika maailmakongressid
Ühing korraldab regulaarselt ülemaailmseid semiootikakongresse.
Presidendid
Ühingu presidendiks on olnud
Endised presidendid on ühtlasi aupresidendid. Lisaks on aupresidentideks valitud Umberto Eco ja Gloria Withalm.
Neljas Tee
Neljas Tee (The Fourth Way) on 20. sajandil Läänes laiemat tähelepanu saanud psühholoogilise ja vaimse arengu koolkond. Selle mõistega tähistatakse ka koolkonna rajaja G. I. Gurdžijevi ideid tervikuna. Sünonüümid "Töö", "Gurdžijevi Töö" viitavad arvatavasti analoogiale alkeemilise "Suure Tööga".
Gurdžijevi arvates olid seni kasutusel olnud kolm "teed":
Tehnikate hulka, mida Neljanda Tee koolides kasutatakse, kuuluvad:
Mälestusmärk
pisi|1905. aasta veresauna mälestusmärk Tallinnas [[Rahumäe kalmistul]] pisi|[[Paul ja Kristjan Raua mälestustahvel Tallinnas Taani kuninga aias]] Mälestusmärk ehk monument (ladinakeelsest sõnast monumentum 'mälestusmärk') on ajaloolise sündmuse või isiku, ka looma, eseme või tegelaskuju mälestuse jäädvustamiseks loodud rajatis. Kitsamas tähenduses on mälestusmärgid ka mälestussambad ja ausambad.
Tavaliselt koosneb mälestusmärk arhitektuurilisest ja skulpturaalsest osast ning on arhitekti ja skulptori ühislooming. Mälestusmärk võib olla ka abstraktne.
Mälestusmärgid on avaliku ruumi mõtestatud korrastajad, sageli täidavad need väljaku või muu avaliku ruumi visuaalse keskme ülesannet.
Mälestusmärgid võivad olla: skulptuurid, võidukaared, hauatähised, kenotaafid, mälestustahvlid, memoriaalid.
Ålesund
pisi|Vaade Ålesundile Akslalt 2019. aasta septembris Ålesund (varasem nimi Aalesund) on linn loode-Norras Møre og Romsdali maakonnas, poolel teel Bergeni ja Trondheimi vahel.
Ålesund koosneb kolmest saarest (Nørvøy, Aspøy ja Hessa). Maismaad ja saari ühendavad sillad.
Elanikke on 40 001 (2005). See on elanike arvult 18. linn Norras.
Ålesund on piirkonna kaubandus- ja tööstuskeskus ning üks Norra suuremaid kalasadamaid.
Ålesund on Norras ainulaadne linn, mis on koondunud väikesele alale.
Arhitektuur ja vaatamisväärsused
Suurepärased vaated linnale avanevad Aksla (407 m) ja Sukkertoppeni mäelt. Muud looduslikud vaatamisväärsused linna lähedal on Geirangeri fjord ja Runde saar.
Ålesund talvel|thumb Sama muljetavaldav on ilus maastik – meri ja helid, mäed, saared ja fjordid.
Ålesundi tuntuim vaatamisväärsus on akvaariumipark Atlanterhavsparken ehk Ålesund Akvarium.
UEFA Meistrite Liiga 2010–2011
UEFA Meistrite Liiga 2010–11 hooaeg on Euroopa parimate klubimeeskonnade vaheliste võistluste 19. hooaeg (Euroopa karika (UEFA Meistrite Liiga eelkäija) 56. hooaeg). Itaalia klubi Milano Internazionale oli tiitlit kaitsev meister.
2010–2011 hooaja finaalmäng toimus 28. mail 2011 Inglismaal Wembley staadionil.
Väljalangemismängud
Väljalangemismängude etapis mängivad meeskonnad ühe mängu omal ja võõral väljakul. Erandiks on finaal, kus toimub ainult üks mäng.
Veerandfinaal
Veerandfinaali 1. mängud toimusid 5. ja 6. aprillil; 2. mängud – 12. ja 13. aprillil.
Veerandfinaali jõudnud meeskonnad:
Poolfinaal
Poolfinaali jõudnud meeskonnad:
Parimad väravaküttid
Arvesse lähevad ainult grupietappi- ja väljalangemismängudes löödud väravad:
Soul
Soul (korea keeles 서울 Seoul) on Lõuna-Korea pealinn. Soul oli Korea pealinn 29. novembrist 1394 kuni Jaapani Keisririiki inkorporeerimiseni 1910. aastal. Pärast seda allus linn Jaapani koloniaalvalitsusele kuni Põhja- ja Lõuna-Korea lõhenemiseni 1953. aastal. Soul oli pealinnana määratletud ka Põhja-Korea põhiseaduses, kuid 1972. aasta detsembris kinnitatud põhiseadusemuudatus määras pealinnaks Pyongyangi, mis oli pärast Teist maailmasõda olnud Korea Rahvademokraatliku Vabariigi valitsuse ajutine asukoht.
Soul pole mitte üksnes Lõuna-Korea suurim linn, vaid ka selle kaubandus-, tööstus- ja kultuurikeskus. 1988. aastal toimusid Soulis XXIV suveolümpiamängud ning 2002. aastal Jaapaniga kahasse korraldatud jalgpalli maailmameistrivõistlused.
Asend
pisi|Vaade Soulile lennukiaknast Soul asub Lõuna-Korea loodeosas Põhja-Korea piiri lähedal keskmiselt 87 meetri kõrgusel üle merepinna. Linn asub Hani jõe alamjooksul, mis moodustub Soulist ida pool Bukhangangi (ehk Põhja-Hani jõe) ja Namhangangi (ehk Lõuna-Hani jõe) liitumiskohal Yangsuris. Kesklinn on ümbritsetud arvukatest mägedest. Kesklinna vahetus naabruses kõrgub Namsan (e.k. Lõunamägi), mille otsas asuva teletornini viib köisraudtee. Bukhansan ('Hani jõest põhjas asuv mägi') asub põhja pool linna ning Namhansan ('Hani jõest lõunas asuv mägi') linnast kagus. Ümbruskonna orgudes on arvukalt väikeseid külasid ja iidseid budistlikke kloostreid. Linna lõunaservas asub Gwanaksani mägi, mis on linlaste jaoks tähtis puhkeala. Soulist lookleb läbi Cheonggyecheoni jõgi.
Korea sõja (1950–1953) järel kahe Korea vahelise piirina toimival 38. laiuskraadil, mis asub Soulist 56 km põhja pool, on Panmunjeomi küla, kus 27. juulil 1953 allkirjastati Põhja- ja Lõuna-Korea vaheline relvarahukokkulepe.
Souli linna piirides asub Hani jões mitu saart, millest kõige olulisem on Yeouido. Üks jõeharu on maaparanduse eesmärgil kuivendatud. Seouli ajalooline süda asub geomantiliselt soodsas paigas seal w-kujuliselt kulgevast jõest veidi põhjas.
Linnasüda on vana Chosŏni dünastia aegne hoonestus.
Souli haldusjaotus
pisi|Souli ringkonnad Soul jaguneb 25 ringkonnaks (gu).
Välislingid
🇰🇷
Dire Dawa
Dire Dawa on Etioopia suuruselt teine linn.
Ajalugu
Dire Dawa rajati 1902. aastal seoses Addis Abeba-Djibouti raudtee ehituse jõudmisega Hareri linna lähedale, mis asub kõrgel mägedes. Varsti pärast seda ehitati Dire Dawast maantee Hareri.
pisi|tühi|Dire Dawa
Viited
🇪🇹
Addis Abeba
Addis Abeba (amhara አዲስ ፡ አበባ 'uus õis') on Etioopia pealinn ja suurim linn.
Linn asub Entoto mäe jalamil 2200–3000 meetri kõrgusel.
Välislingid
🇪🇹
Santiago Bernabéu staadion
thumb|Staadion [[Madridi Reali ja Madridi Atlético mängu ajal (2006).]] Santiago Bernabéu staadion (hispaania Estadio Santiago Bernabéu) on jalgpallistaadion Chamartíni linnaosas Madridis. Staadion kuulub Madridi Realile. Tänapäeval on Santiago Bernabéul 81 454 pealtvaatajakohta. Staadion on UEFA 4. kategooria staadion.
Staadionil on peetud Euroopa meistrite karikasarja finaalmäng aastatel 1957, 1969 ja 1980 ning 2010. aastal toimus seal Meistrite liiga finaal. Samuti oli staadion 1982. aasta maailmameistrivõistluste ja 1964. aasta Euroopa meistrivõistluste finaalmängude toimumispaik.
Enne selle staadioni valmimist oli Madridi Reali kodustaadioniks Chamartíni staadion (Estadio de Chamartín, ametlikult Campo del Real Madrid Club de Fútbol). 1945. aastal alustati uue staadioni ehitamist. Staadion avati ametlikult 14. detsembril 1947 kohtumisega Madridi Reali ja Portugali klubi Os Belenenses vahel. Staadion kandis tollal nime Nuevo Estadio Chamartín. Klubi presidendi Santiago Bernabéu nime sai staadion aastal 1955.
Eistvere järv
Eistvere järv on paisjärv Järva maakonnas Järva vallas Eistvere külas Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maantee ääres.
Eistvere järv on 14,5 ha suurune madal järv, mille keskmine sügavus on 1,37 meetrit. Järve läänepoolse kalda lähedal asub saar pindalaga 0,35 hektarit.
Hull City AFC
Hull City Association Football Club on 1904. aastal asutatud Inglismaa jalgpalliklubi, mille asukohaks on Kingston upon Hull. Klubi mängib Inglismaa tugevuselt teises liigas Football League Championship.
Henrietta Anne Stuart
Lapsepõlv
Henrietta Anne sündis Exeteris Bedford House'is Inglise kodusõja ajal. Kaks nädalat pärast tütre sündi suundus kuninganna Henrietta Maria, tema ema, Falmouthi kaudu Prantsusmaale, et paluda Louis XIV-lt oma abikaasale sõjalist toetust. Oma tütre jättis ta raske ja ohtliku teekonna tõttu Exeteri leedi Villiers' hoolde. Henrietta Anne kohtus emaga taas kaks aastat hiljem. Pärast seda, kui Charles I 1649. aastal hukati, läks kuninganna koos Henrietta Anne'iga Prantsuse õukonda.
Orléansi hertsoginna
31. märtsil 1661 abiellus Henrietta Anne oma nõo, Orléansi hertsogi Philippe I-ga. Laulatus toimus Pariisis kuningapalee kabelis. Abielu oli õnnetu, sest Philippe eelistas meessoost armukest, kes võistles Henrietta Anne'iga võimu pärast. Henrietta lasi liikvele kuulujutu, et tal on armusuhe Philippe'i venna Louis XIV-ga. Kuulujutu eesmärk oli saata Philippe'i sõber pagendusse. Philippe'i sõber plaanitses samal ajal Henrietta Anne'i kõrvaldamist.
Hull City AFC
Esimest korda pääses klubi Inglismaa kõrgliigasse hooajal 2008–2009. Viimati mängiti kõrgliigas hooajal 2016–2017.
Henrietta Anne Stuart
Louis XIV
Henrietta Anne oli väga lähedane Louis XIV-ga, keda peeti tema tütarde tegelikuks isaks. Henrietta Anne'i surmajärgsel hommikul olevat Louis XIV olnud palju kurvem kui Philippe.
Hilisemad aastad
Henrietta Anne pidas tihedat kirjavahetust oma venna Charles II-ga. Ta aitas vennal korraldada läbirääkimisi, mille eesmärk oli sõlmida Inglismaa ja Prantsusmaa vahel kaitseliit (Secret Treaty of Dover, 1670).
Henrietta Anne suri Saint-Cloudi palees kaks nädalat pärast liidulepingu allkirjastamist. Kahtlustati, et Philippe'i armukese sõbrad olid ta mürgitanud. Lahang aga näitas, et Henrietta Anne suri kõhukelmepõletiku tõttu.
Hull City AFC
2014. aastal jõudis Hull City Inglismaa karikavõistlustel finaali, kus kaotati Arsenalile.
Praegune koosseis
''Seisuga 8. august 2019''
Ökoloogia keskus
Tallinna Ülikooli Ökoloogia keskus (kuni 2015. aastani Ökoloogia Instituut) on Tallinna Ülikooli koosseisu kuuluv teaduskeskus.
Ajalugu
Tallinna Ülikooli Ökoloogia Instituut on Eesti Teaduste Akadeemia Ökoloogia Instituudi, mis tegutses 1992–1995, õigusjärglane. Ökoloogia Instituut alustas tegevust 1997. aastal (tollase nimega Tallinna Pedagoogikaülikooli Ökoloogia Instituut).
1998. aastal sõlmis Ökoloogia Instituut assotsiatsioonilepingu Eesti Teaduste Akadeemiaga.
2001. aasta Ökoloogia Instituudi struktuur reorganiseeriti, mille tagajärjel moodustati kolm osakonda: Keskkonnauuringute, Maastikuökoloogia, Tartu ja Kirde-Eesti osakond. Instituudi direktor oli Jaan-Mati Punning, Tartu osakonda juhatas Olevi Kull.
Tegevus
Ökoloogia keskus tegeleb valdavalt loodusteaduslike alusuuringutega, keskendudes ökoloogilistele aspektidele.
Evapotranspiratsioon
Evapotranspiratsioon ehk koguaurumine on vee molekulide keemiseta eraldumine vee, maa või jää pinnalt õhkkonda. Nagu mõistegi ütleb, koosneb evapotranspiratsioon evaporatsioonist ja transpiratsioonist.
Evapotranspiratsioon on vee aurumine atmosfääri nii Maa pinnalt kui ka taimede lehtedest.
Kunstiteos
Traditsioonilisi visuaalseid kunstiteoseid luuakse kalligraafias, fotograafias, puunikerduses, iluaianduses, keraamikas, maalimisel, graafikas, skulptuuris, joonistamisel, arhitektuuris.
Evapotranspiratsioon
Evapotranspiratsiooni kui mõistet kasutatakse eelkõige geograafias, erinevalt transpiratsioonist, mis huvitab enam biolooge.
Kunstiteos
Kunstiteose loomisel lähtutakse enamasti valitud kunstimeetodist. Eriti õnnestunud teoseid nimetatakse meistriteosteks.
Immanents
Immanents (tuletatud keskaja ladina keele sõnast immanens 'omane, sisemine', mis on vorm keskaja ladina keele sõnast   immanere millegi piiresse või sisse jääma) on vastandmõiste transtsendentsile ning tähendab seda, mis on esemele või nähtusele seesmiselt omane, nähtuse sisemisest loomusest tulenev. Immanentsiks nimetatakse Spinoza filosoofias jumala kohalolu maailmas, Immanuel Kanti tunnetusteooria raames võimaliku kogemuse piiresse jäävat.
Selle maailma osa
Enim levinud religioosses kasutuses tähistab jumaliku jõu või jumaliku olevuse omadust viibida kõiges, mis on olemas (panteism). Selles tähenduses eristub immanentne maailmast eraldiseisva jumala kontseptist (transtsendents).
Hinduismis kasutatakse seda tähendust brahmani (jumaliku jõu) ja maailma vahelise suhte kirjeldamisel. Sellise religiooni näiteks on ka monistlik teism. Keskaegse Euroopa filosoofid jagunesid Jumala immanentsuse või transtsendentsuse küsimuses neoplatonistideks (Aurelius Augustinus) ja aristoteliaanideks (Albert Suur ja Aquino Thomas).
Ometi ei vastanda see kontsept ennast täielikult transtsendentse kontseptile. Religioonis võib Jumal olla inimeses immanentne ilma, et see läheks vastuollu oma transtsendentsusega.
Prantsuse 20. sajandi filosoofi Gilles Deleuze'i järgi on igasuguse tegevuse ja tagajärje põhjus immanentne, erinevalt essentsialistliku filosoofia ettekujutusele välisest transtsendentsest ideede maailmast. Metafüüsiliselt immanentne on printsiip, mille toime on lahutamatu sellest, milles ta toimib. Deleuze´i filosoofiat võib sellest lähtuvalt nimetada puhta immanentsuse filosoofiaks, oma viimasele tööle pani Deleuze pealkirjaks "Immanentsus: elu..." ("L'immanence: une vie...").
Sisalduv
Immanentsus võib tähendada ka, et miski sisaldub milleski või jääb ühe isiku, maailma vmt. sisse. See tähendus on enam levinud kristluses ja teistes monoteistlikes teoloogiates, milles Jumalat peetakse ülimuslikuks oma loomingu suhtes.
Immanents ja transtsendents
Öeldes, et "Jumal on surnud," kuulutab Nietzsche, et meid on jäetud omapead ning me ei peaks enam püüdma avastada transtsendentset ja varjatud tõde ega leiutama maailma lõpu jaoks transtsendentset ja lõplikku tõde.
Midagi sarnast kohtame ka Wittgensteinil: "Millest ei saa rääkida, sellest tuleb vaikida." Wittgenstein uskus, et oli formaalselt määratlenud universaalse tõe kontsepti – formaalselt, seega sõltumatuna mistahes vaatlejast (subjektist). Kas selline tõde on immanentne või transtsendentne? See ei ole oluline: seda eristust ennast ei tohi formaliseerida ning seega "ei ole selle kohta midagi öelda."
Jean-Paul Sartre tõdeb sedasama, kasutades oma "Dialektilise mõistuse kriitikas" (1960) liitvormi immanentsus-transtsendentsus.
Tallinna Looduskaitse Selts
Tallinna Looduskaitse Selts on Tallinnas asuv looduskaitsega tegelev ühing, kes on assotsieerunud Eesti Looduskaitse Seltsiga.
Tallinna Looduskaitse Selts asutati 10. jaanuaril 1993. Seltsi eelkäija oli Eesti Looduskaitse Seltsi Tallinna osakond (moodustati 1. august 1967).
Selts tegeleb valdavalt Tallinnaga seotud keskkonnaprobleemidega, kuid ka üldisema keskkonna- ja looduskaitsega. Samuti korraldab selts mitmeid keskkonnateadlikkuse suurendamise ja noortele mõeldud õppeotstarbelisi üritusi.
Airi Hallik-Konnula
thumb|Airi Hallik-Konnula, 2008. Airi Hallik-Konnula (sündinud 18. juulil 1975) on eesti ajakirjanik ja poliitik.
Hallik-Konnula on olnud ajakirja Maakodu toimetaja aastatel 2002-2007. 2013-2016 oli ta Pokumaa teemapargi juhataja.
Isiklikku
2000. aasta augustis abiellus ta Margus Konnulaga (Contra). Neil on kaks poega: Herbert (sündinud 14. veebruaril 2001) ja Verner (sündinud 2003).
Ain Raitviir
Ain Raitviir (10. juuli 1938 – 17. september 2006) oli eesti bioloog.
Ta lõpetas aastal 1956 Tallinna 22. Keskkooli ja aastal 1961 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina, sestpeale töötas Tartus Zooloogia ja Botaanika Instituudis. Ta kaitses 1987 bioloogiadoktori kraadi.
Aastail 1990–1995 oli ta ajakirja Eesti Loodus peatoimetaja.
Ta oli mükoloog, uuris seente taksonoomiat. Ta oli ka viljakas loodusfotograaf, tõlkija ja eestikeelsete loodusraamatute autor.
Ta on koostanud ulmeantoloogia "Lilled Algernonile", mille eest sai Eesti Ulmeühingu elutöö auhinna 2005. aastal. 18. mai 2009. aasta seisuga on selle kogumiku keskmine hinne Ulmekirjanduse BAASis 4,97 (maksimaalne on 5,00). See on kõrgeima hindega antoloogia nende seast, millele on vähemalt 5 arvustust kirjutatud (arvestatakse mitte ainult Eesti, vaid kogu maailma antoloogiaid).
Transpiratsioon
Transpiratsioon ehk taimaurumine on taimedest vee aurumise protsess.
Transpiratsiooniga seostatakse peamiselt lehti, kuid väga vähesel määral on sellega seotud ka muud taimeorganid. Lehtede välimises rakukihis ehk epidermis paiknevad õhulõhed, mille kaudu veeaur vabaneb lehtede sisemusest ümbritsevasse keskkonda. Õhulõhed paiknevad enamasti lehtede alumisel küljel, kuid leidub ka taimerühmi, millel need asetsevad ülemisel (nt hüdrofüüdid) või mõlemal küljel. Õhulõhede pilu on ümbritsetud kahe sulgrakuga, mis soodsates oludes hoiavad õhulõhe avatuna, kuid ebasoodsate keskkonnatingimuste korral sulgevad selle, et veekadusid minimeerida. Keskmiselt kaotavad taimed transpiratsiooni teel 97–99,5% mullast omastatud veest. Ülejäänud 0,5–3% kasutatakse ära fotosünteesiks ja kasvamiseks.
Transpiratsioonil on üldiselt kaks funktsiooni:
a) tagab üldise vee liikumise taimes, sealhulgas ka juurte imamisjõu. Vee liikumisega mullast juurtesse kaasneb mitmete oluliste toitainete omastamine mullast ja edasine transportimine eri taimeorganitesse;
b) alandab lehe temperatuuri, mis aitab kaitsta ülekuumenemise eest.
Kontaktita andur
Kontaktita andur on tüüp andureid, mis signaali väljastamiseks ei vaja otsest kontakti objektiga.
Transpiratsioon
Peamised transpiratsiooni mõjutavad tegurid on õhuniiskus, temperatuur, tuul ja valgus. Mida väiksem on suhteline õhuniiskus ning mida kõrgem on temperatuur ja suurem on tuule ja valguse intensiivsus, seda suurem on transpiratsioon. Kuivade kasvukohtade (kõrb, stepp) taimed on kohastunud toime tulema selliste keskkonnatingimustega, millega kaasneks suurem transpiratsioon. Kohastumused võivad olla seejuures nii morfoloogilist, anatoomilist kui ka füsioloogilist laadi. Ühed tuntumad morfoloogiliste ja anatoomiliste kohastumustega taimed on lihakate varte ja taandarenenud lehtedega (asteldega) kaktused. Lihakad varred aitavad säilitada vett, mida omastatakse niisketel perioodidel. Füsioloogiliseks kohastumuseks on näiteks ebasoodsatele tingimustele kiiresti reageerivad õhulõhed, mis sulguvad, kui muld on liiga kuiv või atmosfääri suhteline õhuniiskus liiga väike.
Kontaktita andur
Kontaktita andurite hulka kuuluvad lähedusandurid, optilised andurid ja mitmesugused tehisnägemissüsteemid.
Aurumine
pisi|280px Aurumine on vedela aine minek gaasilisse agregaatolekusse vastava aine keemistemperatuurist madalamal temperatuuril. Keemias nimetatakse aurumist tavaliselt lenduvuseks. Aurumisseadus väitab, et aurumine vedeliku vabalt pinnalt toimub kiirusega, mis on võrdeline aurumispinnaga ning küllastunud auru rõhu ja ümbritsevas gaasis tegelikult leiduva auru osarõhu vahega.
Paljudel juhtudel mõistetakse aurumise all vedela vee muutumist gaasiliseks veeks.
Rein Põder
pisi|Rein Põder esinemas kirjandusfestivalil [[HeadRead Foto: Ave Maria Mõistlik, 2. juuni 2012 ]] Rein Põder (7. juuli 1943 Mõniste vald – 23. oktoober 2018 ) oli eesti kirjanik ja kirjastustöötaja.
Ta õppis aastani 1953 Krabi koolis, lõpetas aastal 1957 Saru 7-klassilise kooli ja aastal 1961 Varstu Keskkooli. Aastal 1961 astus ta Tartu Riiklikku Ülikooli, mille bioloogia-geograafiateaduskonna lõpetas aastal 1969 geograaf-hüdroloogi kutsega. Üliõpilasena võttis ta osa kolmest rahvusvahelisest mereekspeditsioonist, ta on käinud ka hiljem kaugmatkadel.
Looming
Rein Põder on kirjutanud nii pikemat kui ka lühemat proosat.
Tõlked
Naeris. Vene muinasjutte. 1979.
Isiklikku
Tema abikaasaks oli laulja ja teatrinäitleja Mare Jõgeva. Rein Põdra kaks poega on õpetaja ja luuletaja Neeme Põder ja mälumängur Ove Põder.
Naantali
Naantali on tiheasustusega paikkonnd (taajama) Soomes Päris-Soome maakonnas, Naantali linna keskus. Suurem osa sellest asub Luonnonmaa saarel.
Nižnekamsk
Nižnekamsk on linn Venemaa Tatarstanis. Asub Kama jõe ääres.
Nižnekamsk on tekkinud naftakombinaadi juurde 1960-ndate alguses. Linnaõigused sai 1966. aastal.
Linna elanikest oli 2003. aastal tatarlasi 46,5%, venelasi 46,1% ja tšuvašše 3,0%.
Filosoofia ajalugu
Filosoofia ajalugu on filosoofia ajalugu uuriv filosoofia haru.
Filosoofia kui kultuuriajalugu
Enamasti vaadeldakse filosoofia ajalugu kui kultuuriajaloo abstraktseimat vormi, milles peegelduvad ühiskonnas, inimeste hoiakutes ja mõttemallides toimunud muutused kõige teoreetilisemal kujul. Samas ei pruugi filosoofia ajalugu sugugi olla otseses vastavuses ühiskonna ajalooga, kuna enamasti on filosoofide mõtlemine progressiivselt "omast ajast ees" või nostalgiliselt "omast ajast maas", peaaegu alati on see aga kriitiline oma ajastu ning selle alustõdede suhtes.
Kas filosoofia ajaloos on areng?
Omaette filosoofiline küsimus on see, kas filosoofia ajaloos on aastatuhandete jooksul toimunud areng ning kas mõtlemise arenemise suund on määratletav. Kuna filosoofilised küsimused on enamasti oma loomult lahendamatud, siis väidetakse, et filosoofia ajaloos pole mitte midagi uut ning iga uuendus filosoofias on ammu unustatud vana naasmine. Ometi on paljud filosoofid arvanud ning arvavad siiani, et on suutnud oma mõtlemisega viia filosoofia täiuseni ning on seega pannud filosoofia ajaloole punkti (nt Georg Wilhelm Friedrich Hegel), – või siis vähemalt lahendanud lõplikult mõne filosoofilise probleemi. Sellised arusaamad on enamasti ajapikku alusetuks tunnistatud, tihti ka nõnda arvanud filosoofide endi poolt.
Filosoofia algus Vana-Kreekas
Filosoofia algab üleminekuga müüdiliselt mõtlemiselt loogilisele mõtlemisele. Pärimuslikkusel põhinevalt maailma seletamiselt minnakse järk-järgult üle ratsionaalsetele põhjendustele. Esimesteks filosoofideks peetakse natuurfilosoofe, kes otsisid maailma ühtset alget (näiteks Herakleitosel oli see tuli). Filosoofiks nimetas end esimesena Pythagoras.
Kesk-Banati ringkond
Kesk-Banati ringkond on ringkond Serbia autonoomses piirkonnas Vojvodinas.
Ringkond jaguneb halduslikult viieks omavalitsuseks:
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli ringkonna 208 400 elanikust serblasi 150 794 (72,33%), ungarlasi 27 842 (13,35%), mustlasi 5682 (2,72%) ja rumeenlasi 5156 (2,47%).
🇷🇸
Linkuva
Linkuva on linn Põhja-Leedus Pakruojise rajoonis. Linn on Linkuva valla halduskeskuseks. Linkuva asub merepinnast 70-80 (kohati ka 98) meetri kõrgusel.
Haridust annab vaimse puudega lastele mõeldud gümnaasium. Linnas on kultuurimaja ja raamatukogu.
Gümnaasiumi juures asub muuseum. Vaatamisväärsusteks on veel aastal 1593 ehitatud ja aastal 1745 taastatud katoliku kirik, aastal 1773 rajatud karmeliitide klooster, kalmistul asuv puidust kabel aastast 1799, aastal 1890 ehitatud sünagoogi hoone ja skulptuuride park.
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1371. aastal Wartberge Hermanni kroonikas. 1500. aastal on esmamainitud sealset mõisa. 1501. aastal püstitati sinna esimene kirik, millest sai kohaliku kihelkonna keskus. Aastail 1506–1520 sai Linkuvast alev. Aastal 1605 püstitasid sinna kiriku ka protestandid. XVI sajandi teisel poole rajati sinna kihelkonnakool. Aastal 1634 rajasid sinna kloostri karmeliidid, aga aastal 1832 see suleti. Aastal 1690 sai asula omale turu ja kaubandusprivileegid.
Aastail 1915-1916 valmis asulat läbiv Šiauliai ja Pasvalyse vaheline kitsarööpmeline raudtee. Aastal 1919 hõivasid linna Pavel Bermondt-Avalovi sõjajõud, kuid Leedu partisanid lõid nad linnast välja.
Aastal 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed asulas 614 Linkuvas või selle ümbruskonnas elanud juuti. Pärast sõda tegutsesid asula ümbruses Leedu metsavennad. Linnaõigused sai Linkuva 1950. aastal, samal aastal sai sellest kohaliku kolhoosi keskasula. Raudtee suleti aastal 1996.
Köögiviljasupp
Köögiviljasupp on köögiviljadest tehtud supp.
Eesti köögis on põhilisemad supiköögiviljad kartul, porgand, peakapsas, sibul. Tavalised on ka kaalikas, lillkapsas, rooskapsas, spargelkapsas, hernes, till.
Lihtsa köögiviljasupi valmistamiseks tuleb pesta, koorida ja hakkida köögiviljad ning panna need soolaga maitsestatud vette keema. Keeta köögiviljad pehmeks ja lisada maitseaineid.
Valmis supi võib ka püreestada, sel juhul on tulemuseks köögiviljapüreesupp.
Plungė
Plungė on linn Leedus, Plungė rajooni halduskeskus. Linna läbib Šiauliai–Klaipėda raudtee. Plungė asub merepinnast 119 meetri kõrgusel Babrungase jõe kaldal. Linna poolakeelne nimi on Płungiany, vene keeles on aga kasutusel olnud nimekuju Плунгяны. Halduslikult moodustab linn omaette valla.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Plungė elanikest leedulasi 98,34%, venelasi 0,62% ja ukrainlasi 0,16%.
Linna järgi on nimetatud Oandu lademe Plunge kihistik.
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1567. aastal, toona oli see juba alev. Linnaõigused sai 1792. Aastal 1806 läks linn Platon Zubovi valdusse; Zubovitele kuulus see aastani 1873. Hiljem kuulus linn Ogińskite valdusse, nemad ehitasid välja ka Plungė mõisa keskuse. Aastal 1932 valmis linna läbiv raudtee.
Linnas asus suur juutide kogukond. Aastal 1928 elas seal 1815 juuti, neid oli Plungė elanikest 44%. Esimene sünagoog valmis aastal 1719. Kokku ehitati linna viis sünagoogi. Sealne juutide kogukond hävis Teise maailmasõja ajal.
Nõukogude ajal muudeti Plungė tööstuslinnaks. Hakati valmistama kunstnahka, jõusööta, linast riiet.
Linn oli aastal 2009 Leedu kultuuripealinnaks.
Tuntud elanikke
pisi|püsti|Wanda Rutkiewicz
Registertonn
Registertonn on laevanduses kasutusel olnud mahutavuse ühik, mis on võrdne 2,831685 kuupmeetriga. Brutoregistermahutavuse (lühendid BRT, GRT) puhul kasutati ühikunimetust brutoregistertonn (brt) ja netoregistermahutavuse (NRT) puhul ühikunimetust netoregistertonn (nrt).
Laevade mõõtmise rahvusvahelise konventsiooni (1969) kohaselt asendavad varasemaid ühikuga suurusi ühikuta kogu- ja puhasmahutavus, mida tähistavad vastavalt lühendid GT ja NT. Selle konventsiooniga määratud mahumõõtmise reeglid jõustusid uute laevade jaoks 18. juulil 1982, vanemad laevad said ajapikendust 18. juulini 1994.
Lennuõnnetuste loend
See artikkel loetleb lennuõnnetusi aastate lõikes.
1. järgu haldusüksus
1. järgu haldusüksused on suurimad, vahetult riigile alluvad haldusüksused riigis.
Järgnevas nimekirjas on toodud maailma riikide ja sõltlasalade 1. järgu haldusüksused. Lisaks on kaldkirjas sõna "regioon" järel toodud mõnedes riikides eelmainitud haldusüksuste rühmitamiseks kasutatavate üksuste nimed. Võõrkeelsed sõnad on antud ainsuses.
Põhja-Bačka ringkond
Põhja-Bačka ringkond on ringkond Serbia autonoomses piirkonnas Vojvodinas.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli ringkonna elanikest ungarlasi 87 181 (43,56%), serblasi 49 637 (24,8%), horvaate 17 227 (8,6%) ja bunjevatse 16 454 (8,22%).
Välislingid
🇷🇸
Kärstna mõis
pisi|Kärstna mõisa härrastemaja pisi| Kärstna mõis (saksa keeles Kerstenshof) oli rüütlimõis Viljandimaal Helme kihelkonnas, mis nüüdisajal jääb Viljandi maakonna Viljandi valla territooriumile Kärstna külla.
Ajalugu
Mõis loodi 1678. aastal naabruses paikneva Helme mõisa maadest eraldamisega. 1740. aastast kuni 1919. aastal aset leidnud võõrandamiseni kuulus mõis Anrepite aadliperekonnale ning viimane võõrandamiseelne omanik oli Konrad von Anrep, kes valiti 1917. aasta novembris kohalikuks Helme-Kärstna valla miilitsavanemaks (ülem).
Mõisaansambel
Mõisa kahekorruseline härrastemaja on ehitatud mitmes järgus: vanim osa on 18. sajandi lõpu kahekorruseline varaklassitsistlik ehitis, millele lisati 1900. aasta paiku algsega risti paiknev teine tiib, misläbi sai hoone endisest pea poole suuremaks. Ümberehitused andsid kogu hoonele juugendliku väliskuju, mis sai püsida aga ainult mõne aasta, kuna 1907. aastal valla pääsenud tulekahju jättis sellest alles vaid müürid. Mõisahoone taastati arhitekt Otto Wildau projekti järgi küll endises mahus, kuid juugendi asemel hakkas domineerima uusklassitsism, millele lisandusid vaid üksikud uusbaroksed ja juugendlikud sugemed.
Säilinud on ka mitu kõrvalhoonet, kuid erinevalt härrastemajast on neist suurem osa ümber ehitatud.
Anrepite suguvõsa kabel ja Anrepi lõvi
pisi|Kärstna mõisa kabel enne restaureerimist pisi|Kärtsna mõisa kabel 2010. aasta septembris Mõisasüdamest poolteist kilomeetrit läänes asub 136 meetri kõrgune Kärstna mägi, ümbruskonna üks kõrgemaid paiku, millelt avaneb avar vaade ida suunas kuni Vooremaa küngasteni. Anrepid rajasid mäe tippu oma perekonnakalmistu koos kabeliga, mis oli 2013. aastani varemeis. Kabel taastamistööde eestvedajaks oli Külli Kuldkepp.
1844. aastal püstitati kabeli lähedusse 1807. aastal Preisi-Prantsuse sõjas Mohrungeni lahingus hukkunud kindralleitnant Heinrich Reinhold von Anrepile malmist lõvikujuline mälestusmärk (Anrepi lõvi), mille on modelleerinud saksa skulptor Christian Daniel Rauch. Lõvikuju on identne mõne Münsteris ja Lübeckis säilinud lõvimonumendiga ning valatud Berliini kuninglikus valukojas. 2006. aastal lõhuti lõvifiguuri üks tagakäppadest, mille 2007. aastal taastas skulptor Paul Uibopuu.
Mõisasüdamest kabelimäele kulgev tee on kujundatud maalilise alleena. Lühem allee suundub mõisast ka lõunasse, endise kihelkonnakeskuse Helme poole.
Kool
Aastatel 1924–2014 tegutses Kärstna mõisa härrastemajas kool, mis viimati kandis nime Kärstna Kool.
Asukoht
Üks Sakala kõrgustiku kõrgemaid tippe on kaguosas paiknev Kärstna kabelimägi (136 meetrit üle merepinna), mille jalamile on rajatud Kärstna mõis.
Muraka järv
Muraka järv on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Välgita külas.
Järve pindala on 6,9 ha, keskmine sügavus 3,3 m, kaldajoone pikkus 2,548 km, kõrgus merepinnast 68 m ja vee maht 255 000 m³. Järv on paisutatud Viru ojale, järve suubub Muraka kraav. Järve paisul kulgeb Taari–Auksi tee. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. See on avalikult kasutatav veekogu.
Kaladest on järves ahvenat, haugi, särge, roosärge ja linaskit.
Abd el-Krim
thumb|Abd el-Krim Abd el-Krim (araabia keeles محمد بن عبد الكريم الخطابي‎ (Muḩammad ibn ‘abd al-Karīm al-Khaţţābī); 1880 või 1882 Ajdir – 6. veebruar 1963 Kairo) oli Rifi berberite juht, kes juhtis relvastatud vastupanu Prantsuse ja Hispaania koloniaalvõimule Marokos.
1920 alustas ta koos oma isa ja vennaga ülestõusu Hispaania koloniaalvõimu vastu. Tema eesmärk oli ühendada Rifi hõimud sõltumatusse Rifi vabariiki.
1921 saatis Hispaania valitsus väe Rifi enda kontrolli alla tagasi võtma. Seda juhtis kindral Manuel Fernández Silvestre, kes seadis sõjaväeposti Abaráni mägedes olevale Amekrani jõele, mida Abd el-Krim oma valduste piiriks nimetas. Juunis 1921 ründasid Rifi väed umbes 250-mehelist sõjaväeposti, tappes 179 hispaanlast. Järgnevalt purustas Abd el-Krim juulis Melillast 40 km läänes toimunud Annuali lahingus kõigest 3 tuhande mehega 13-tuhandelise Hispaania sõjaväe, tappes 8 tuhat hispaanlast. Kindral Silvestre arvatavasti tappes enese, tulistades ennast pähe, kuid on ka väidetud, et ta langes vangi ja Abd el-Krim hukkas ta isiklikult. Silvestre surnukeha ei leitud.
See kaotus tekitas Hispaanias poliitilise kriisi, mis viis kindral Miguel Primo de Rivera riigipöörde ja sõjalise diktatuurini (1923–1930) ning Hispaania monarhia kokkuvarisemiseni 1931. aasta aprillis.
1924. aastal oli Hispaania sunnitud oma positsioonidelt isegi Maroko rannikul tagasi tõmbuma. Tollane suurim koloniaalvõim Põhja-Aafrikas Prantsusmaa taipas, et ülestõus võib kergesti laieneda tema valdustesse (enamik tänapäeva Marokost kuulus Prantsusmaale), ja valmistus sõjaks. Aprillis 1925 tungiski Abd el-Krim oma vägedega Prantsusmaa Marokosse ja Prantsuse väed, mida juhtis marssal Henri Philippe Pétain, alustasid sõjategevust. Prantsuse ja Hispaania vägede suurus oli ühtekokku veerand miljonit meest, seevastu Abd el-Krimil ei ületanud see kunagi 80 tuhandet. Intensiivsed lahingud kestsid ligi aasta ning sealjuures kasutati berberite vastu keemiarelvi (sinepigaasi). Sõjas tapeti 84 tuhat berberit.
Tema sissisõjataktika on olnud eeskujuks Mao Zedongile, Hồ Chí Minhile ja Che Guevarale.
Raymond Abellio
Raymond Abellio (õieti Georges Soulès; 11. november 1907 Toulouse – 26. august 1986 Nice) oli prantsuse kirjanik ja esoteeriline mõtleja.
Michelle Creber
pisi|Michelle Creber ([[2015)]] Michelle Nicole Creber (sündinud 7. septembril 1999) on Kanada näitleja ja laulja.
Pierrot
pisi| Pierrot' lavakuju 18. sajandi alguses. [[Jean-Antoine Watteau maal (1718–1719)]] pisi|[[Paul Legrand Pierrot' rollis (1855)]]
Pierrot oli üks commedia dell'arte tüüptegelasi (itaalia keeles tipi fissi).
Pierrot oli äratuntav üleni valge ja oma kehale liigsuure riietuse järgi. Itaalia teatritrupid (Comédie italienne), mis tegutsesid Pariisis alates 1570. aastatest ning olid sajandiga mugandanud itaaliakeelsed näidendid prantsuse keelde, keskendusid rohkem füüsilisele komöödiale kui sõnamängule, teisendasid ja lisasid tegelaskujusid.
Pierrot oli üks prantsuspärastest lisadest, tema eelkäijaid on mitu: itaalia Pulcinella (kandis samuti lohvat valget kostüümi, aga ka valget pika ninaga maski), Molière'i näidendi "Don Juan, ou le Festin de pierre" talupojast tegelane ja Gilles lihtsameelne (ta oli Pierrot’ga väga sarnane nii riietuselt kui ka karakterilt ja neid on hiljem tihti segi aetud). Pierrot oli zanni ehk meesteenrist tegelane, kelle iseloomujoonteks olid laiskus, aeglus, õgardlus ja lihtsameelsus, mida vürtsitasid üksikud vaimuvälgatused. Pierrot' lihtsameelsusest tingitud juhuslikud väärarusaamad ja apsakad lõppesid enamasti õnnelikult. Commedia dell'arte kostüümid olid levinud karnevaliriietusena ning 19. sajandi esimese poole Prantsuse monarhia restauratsiooniperioodil väljendasid taolised kostüümid nostalgiat ancien régime 'i vastu. Alates 1840. aastatest kuni sajandi lõpuni muutus Pierrot ullikesest tasapisi süngeks ja kiuslikuks tegelaseks.
Jean-Antoine Watteau polnud esimene, kes maalis commedia dell'arte tegelasi ja näitlejaid. Näiteks maalis neid ka Watteauga koostööd teinud Claude Gillot. Watteau uuenduseks oli tegelaskujude paigutamine arkaadiasse ning Pierrot' esiplaanile toomine. Lihtsameelne Pierrot on justkui seltskonda sattunud tülikas ja üleliigne isik. Samal ajal võib Pierrot' kehahoiakust ja õndsast näoilmest järeldada, et ta pole ise teadlik oma üleliigsusest. Näiteks 1712. aasta maalil „Õnnelik Pierrot“ on naeratav peategelane asetatud kahe galantse paari vahele. Enamikul Watteau teatriteemalistel maalidel vaatab Pierrot pildi pinnalt vaataja poole. Sellist poosi on pikka aega peetud nii tegelase kui kunstniku enda kurbuse väljenduseks, kuid tõenäoliselt on tegemist 19. sajandi keskpaiga leiutisega. Kurblikkuse omistamine tuleb tõenäoliselt 1830.–1840. aastatest, kui itaalia komöödiast oli järgi jäänud vaid pantomiimnäidendid. Jean-Gaspard Deburau oli võimekas näitleja, kes nägi astma tõttu haiglane välja, minestas tihti laval ning töötas oma surmani teatris. Tõenäoliselt seoti Deburau kehastatud Pierrot Watteau omaga, kuna 1718.–1719. aastal maalitud „Pierrot“ toodi pärast aastakümnetepikkust pausi taas publiku ette vaid mõni kuu pärast kuulsa näitleja surma, sidudes nad kurbuse kaudu. Commedia dell'arte näitlejatel oli kombeks publikuga otse suhelda ja purustada kujutelm Denis Diderot' poolt välja mõeldud „neljandast seinast“, pakkudes vaatajale iroonilise meeldetuletuse laval toimuva illusoorsusest. Watteau Pierrot’d mängisid sarnast rolli, viidates maali ebareaalsusele, olles toetatud ka näiteks nähtavate pintslilöökide poolt.
Ooperifantoom (film 2004)
"Ooperifantoom" (originaalpealkirjaga "The Phantom Of The Opera") on 2004. aasta USA-Suurbritannia koostöös valminud muusikaline mängufilm.
Süžee
Film põhineb Gaston Leroux' romaanil "Ooperikummitus" põhineval Andrew Lloyd Webberi muusikalil "Ooperifantoom".
Eesti Arhitektide Liit
Eesti Arhitektide Liit (lühend EAL) on Eesti arhitektide, maastikuarhitektide ja arhitektuuriteadlaste organisatsioon.
Ajalugu
Eesti Arhitektide Liidu eelkäija Eesti Arhitektide Ühing asutati 8. oktoobril 1921 ning see tegutses kuni 1940. aastani. Ühingu asutajad olid Karl Burman seenior, Ernst Ederberg, Eugen Habermann, Erich Jacoby, Herbert Johanson, Edgar Johan Kuusik, Ernst Kühnert, Christian Lehbert, Aleksander Oklon, Aleksander Poleštšuk, Viktor Reinhardt, Anton Soans, Nikolai Thamm jun, Karl Tarvas ja Franz de Vries. Ühingu esimees oli Eugen Habermann.
1945. aastal alustas tegevust Eesti Nõukogude Arhitektide Liit, mis 1956–1990 tegutses nime all Eesti NSV Arhitektide Liit. Selle esimehed olid Alar Kotli (1945–1950),  Otto Keppe (1950–1955), Mart Port (1955–1979), Voldemar Herkel (1980–1983) ja Jüri Jaama (1984–1989).
Taasasutatud EAL
Eesti Arhitektide Liit taasasutati 27. juunil 1989. Selle esimeheks sai Ike Volkov. Aastatel 1992–1993 oli EAL esimees Margus Koot, 1994–1997 Hain Toss, 1998–2001 Kalle Vellevoog, 2002–2003 Tõnu Laigu, 2004–2005 Margit Mutso, 2006–2007 Ülar Mark. 2008–2010 oli Liidu esimeheks taas Ike Volkov. 4. veebruaril 2010 valiti esimeheks Peeter Pere ja 27. veebruaril 2014 Indrek Allmann.
Peerajärvi
Peerajärvi (põhjasaami Bearajávri) on järv Soomes Lapimaa läänis Lapi maakonnas Enontekiö vallas Peerast idas. Geograafilised koordinaadid on 68°53' N, 21°6' E.