cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johann III (Werle)
Pärast oma isa Nikolaus II surma 1316. aastal otsustati Werle jaotada. Johann III sai Werle-Goldbergi ja tema onu Johann II sai Werle-Güstrowi. Johann III ehitas endale Goldbergi lossi. Taani kuningas Christoffer II lubas Johannile ja Mecklenburgi isandale Heinrich II-le 4. mail 1326, et annab neile Rügeni. Ent ta oli vürstkonna varem Pommerile lubanud. See viis Rügeni pärilussõjani. Brudersdorfi rahuga sai Pommeri Rügeni, kuid pidi maksma Mecklenburgile 31 000 hõbemarka hüvitist.
1350. aastast alates jättis ta valitsusasjad oma pojale ja kaasvalitsejale Nikolaus IV-le. 1. aprillil 1352 oli ta juba lõplikult haige. Ta suri sama aasta lõpus. Tõenäoliselt maeti ta Malchowi kloostrisse.
Abielud ja lapsed
Johann III abiellus 1317. aastal Pommeri hertsogi Otto I tütre Mechthildiga. Nad said järgmised lapsed:
Pärast Mechthildi surma abiellus Johann III Richardisega ja nad said kaks last:
Kase tänav (Tallinn)
pisi|Kase tänav
Kase tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe ja Kose asumis.
Tänav algab Saare tänavalt ja lõppeb Varsaallika tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 2,2 km.
Kase tänav 61 asub Sisekaitseakadeemia.
Meie Hääl
Meie Hääl on olnud mitme eestikeelse väljaande nimi:
Eesti Terviserajad
Sihtasutuse asutasid 2005 aktsiaseltsid Merko Ehitus, Swedbank ja Eesti Energia.
Sihtasutuse juhataja on Alo Lõoke.
599
599. aasta (DXCIX) oli Juliuse kalendri järgi aasta, mis algas neljapäeval. Arvu 599 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
479 eKr
Aasta 479 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCLXXV (275.) aasta ab urbe condita.
Suureküla peakraav
Suureküla peakraav on peakraav Järva maakonnas Järva vallas. Kraavi pikkus on 7,1 km. Kraavi valgla suurus on 9,8 km².
Cenchrus
Cenchrus on mitmetähenduslik sõna.
Cenchrus on taimeperekonna haakhein (Cenchrus L.) ladinakeelne nimetus;
Cenchrus on maoperekondade taksonoomiline sünonüüm:
Soomevere kraav
Soomevere kraav on kraav Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas, Kabala peakraavi parempoolne lisajõgi.
Kraavi pikkus on 2,8 km, valgla suurus 3,8 km², langus 5,5 m ja lang 1,96 m/km. Kraav saab alguse 48,5 m kõrgusel Paaksima ja Soomevere küla piiril ning suubub 43 m kõrgusel Paaksima, Soomevere ja Koksvere küla piiril paremalt poolt Kabala peakraavi 10,4 km kaugusel selle suudmest. Kraavi kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Dinka keel
Dinka keel on Niiluse-Sahara keelkonda Lääne-Niiluse rühma kuuluv keel. Seda räägitakse peamiselt Lõuna-Sudaanis.
Balti Ühispank
AS Balti Ühispank (inglise keeles Union Baltic Bank, UBB) oli 1991–1993 Eestis tegutsenud krediidiasutus.
Balti Ühispank sai Eesti Pangalt tegevuslitsentsi 29. augustil 1991. aastal, pangale kehtestati välja moratoorium 18.11.92-08.02.93 ning tegevuslitsents tunnistati Eesti Panga poolt kehtetuks 8. veebruaril 1993. aastal ja 16. märtsil 1993 ühendati Põhja-Eesti Aktsiapangaga Põhja-Eesti Pangaks.
Balti Ühispanga presidendiks oli 1992. aastani, Valentin Porfijev ja nõukogu esimeheks oli Indrek Toome Suuromanikud  Sulo Muldia  ja Peeter Luik.
Moratoorium ja liitumine
Eesti Panga välisoperatsioonide osakonna osa töötajaid eesotsas osakonna endise juhi Valentin Porfirjeviga olid juba varem läinud tegema uut kommertspanka, Balti Ühispanka. Eesti Pank oli moodustanud oma välisoperatsioonide valitsuse. Eesti Pank, nagu ka kommertspangad, nende seas Balti Ühispank (UBB) tegid välisarveldusi läbi Venemaa Vnešekonompanga (VEB), sest taasiseseisvumise järel oli see praktiliselt ainus võimalus, sest Eesti oli veel rublatsoonis, VEBis asusid aga valuutahoiused. Eesti Pangast otsustati eraldada välisoperatsioonide talitus ning moodustada eraldi pank, Põhja-Eesti Aktsiapank (PEAP).
Vipassana liikumine
Vipassana liikumine on Birma theravaada budismist alguse saanud ja alates 1970. aastatest ka läänemaailmas laialdaselt levinud vaimsete õpetuste ja praktikate kogum, millega arendatakse analüüsivat vaatlust ehk läbinägemist (vipassanā) ning meelerahu (samatha).
Vipassana liikumise olulisemad õpetajad on Mahasi Sayadaw ja S. N. Goenka.
Mark Rajevski
Klubikarjäär
Ta on mänginud Eesti jäähokimeeskonnas.
Isiklikku
Jäähokimängija Jan Rajevski on tema vend.
Alphons Grosset
Alphons Grosset (3. jaanuar (vkj) 1849 Tukums − 23. märts (vkj) 1911 Tartu) oli tunnustatud pedagoog ja koolijuht, aastatel 1902−1906 Tartu Gümnaasiumi direktor. Tõeline riiginõunik (1905).
Päritolu ja haridustee
Põlvnes Kuramaalt pärit suguvõsast. Tema isa Theodor Wilhelm Grosset (1815−1866) oli ülemõuekohtu advokaat ja seejärel Tukumsi linnasekretär. Ema Olga Calezski (suri 1904) põlvnes samuti juristiperekonnast. Alghariduse omandas Tukumsi kreiskoolis. 1864−1870 õppis Miitavi gümnaasiumis. Seejärel astus Tartu ülikooli, kus tudeeris lühikest aega õigusteadust. 1870−1874 õppis Peterburis Ajaloo-Filoloogia Instituudis, mille lõpetas filoloogiakandidaadi kraadiga.
Pedagoog ja koolijuht
Aastatel 1874−1882 oli ta Kovno gümnaasiumi vanade keelte ülemõpetaja. Seejärel töötas aastatel 1883−1901 samal ametikohal Liibavi Nikolai gümnaasiumis. 1901−1902 oli ta Liibavi reaalkooli direktor. 1902. aasta oktoobris nimetati ta direktoriks Tartu gümnaasiumi, mille nimi muudeti 1904. aastal ümber Tartu Aleksandri gümnaasiumiks. Direktorina oli ta ametis 1906. aasta veebruarini. Ta vabastati ametist, kuna väidetavalt ilmutas leigust revolutsiooniliselt meelestatud õpilaste suhtes. Viidi üle Pärnu gümnaasiumisse, mille direktoriks oli sama aasta veebruarist augustini. Seejärel läks pensionile ja elas kuni surmani Tartus. Viimastel eluaastatel oli õpetajaks Zeddelmanni koolis ja teistes Tartu erakoolides.
Perekond
Ta oli abielus Marie Forsteriga. Poeg George Grosset (1889−1949) oli aastatel 1934−1939 Viljandi Saksa Kooli direktor.
Lapimaa (põld)
Lapimaa oli ajalooliselt küla kogukondlikus maakasutuses olev põllu- või heinamaalapp, ühiskasutatav maa.
598
598. aasta
Lapimaa (põld)
Selline vana põllujaotus kaotati kruntimisega 19. sajandi II poolel. Lapimaid oli 20. sajandi alguses säilinud veel Saaremaal ning vähesel määral ka Mandri-Eestis endistes kroonumõisates.
Kolm Õde
pisi|Kolm Õde, 2011 pisi|Kolme Õe vasakpoolne hoone Kolm Õde on 15. sajandil rajatud ja 19. sajandil ümber ehitatud hoonerühm Tallinnas, Pikk tänav 71 / Tolli tänav 2. Kolm Õde kuulub Tallinna kõige väärtuslikumate arhitektuurimälestiste hulka, esindades oma praegusel kujul omapärast arhitektuurikoolkonda, mis kujunes Tallinnas välja 15. sajandil.
Esimesed andmed praeguse Kolme Õe asukoha hoonestuse kohta pärinevad 1362. aastast. 19. sajandil ja 20. sajandil kuulusid hooned Kochide kaupmehesugavõsale: Andreas Christian Kochile, Oskar Kochle ja Hans Joachim Kochile. Kultuurimälestis nr 3054.
Kaupmeheelamuteks ehitatud majades tegutseb alates 2003. aastast samanimeline hotell. 2003. aastal renoveeritud hooned tunnistas Tallinna Kultuuriväärtuste Amet 2004. aasta kevadel Tallinna kõige paremini korda tehtud vanaks majaks. Sisetööde käigus leiti hoonekompleksist ka ajaloolised laemaalingud.
Kirjeldus
Keskmine ja väiksem hoone on tüüpilised keskaegsed elamud, mille ülemised korrused on eksisteerinud traditsioonipäraselt laoruumidena. Lisaks sellele on neis säilinud hulgaliselt 15.-16. sajandi ehituskonstruktsioone (paeplaatidega talalaed, mantelkorstna kehad, raidraamistusega aknapiidad, kivikonsoolid, profattkäimla, müüritrepid jne). Mõlema põhiplaanilt on loetav diele ja sellele järgneva dornse skeem. Suures nurgamajas pole senini leitud kindlaid jälgi keskaegse küttesüsteemi (mantelkorstna ja kalorifeeri) olemasolust. On säilinud mälestusi 17. sajandi nurgamaja interjööridest, kus kirjeldatakse piibliteemalisi, loomade ja maastikupiltidega seinamaalinguid ja kivist nikerdustega kaunistatud sambaid. Suur ahi oli ehitatud Hollandi valgeglasuurilistest siniste piibliaineliste maalingutega kahhelkividest. Selle kõrval oli kamin kivist ilustistega ja vastava raidtekstiga ning aastaarvuga 1653, samade vappide ja initsiaalidega, mis välisukselgi. Kamin ja paneelid müüs krahv Buxhöwden 1856. aasta paiku krahv Kotšubeile, kes sellega olevat sisustanud oma maja Peterburis Moikal 10. Ulatuslikke muudatusi ja lammutustöid tehti aastatel 1856–1857, kui ehitati kergemast puidust uued laokorrused ja eluruumid. Arhitekt Christoph August Gableri projekti kohaselt tükeldati avarad korrused mitmete vaheseintega, muudeti vahelagede kõrgust. Täiest uues, pseudogooti stiilis olid lahendatud nurgamaja Pika ja Tolli tänava poolsed fassaadid. Ehkki aknad muudeti teravkaarseteks, jäid suuremõõdulised neljakandilised raidkivist originaalpiidad ikkagi alles. „Suure õe“ hilisgooti fassaad on hästi säilinud. Keskel on teravkaarne astmikportaal, selle kõrval on kaks suurt ristkülikulist raidraamistusega akent. Portaal on ehitusaegne. Ukse gooti portaalis valmistas varabaroki silmapaistvam meister Franz Hoppelstäd. Uks on kahekihiline. Tuuleliist on Korintose kapiteeliga, ümara profiiliga poolsammas.
Ajalugu
Kirjalikud teated Kolme Õe krundil asunud hoonestusest ulatavad 14. sajandisse. 1372. aastast on Pikk 71 / Tolli 2 omanikena teada raehärra Richard ja Johannes Ryce (= Reich – 'rikas'). 1400. aastal. kompleksi omanikuks saab end. Turu bürgermister Wulfard Rosendal. Kinnistu hõlmas tollal kogu siinse kvartali Pika, Tolli ja Laia tänava vahel. 1415. aastal maja oli loovutatud pottsepale Hans Hildebrandile. „Suure õe“ fassaadikujundus sarnaneb väga Pirita kloostrikiriku fassaadi omaga. Mõningate arhiiviürikute viidete järgi on üsna tõenäoline, et Pikk 71 suure nurgamaja ehitamine Pirita kloostrikiriku fassaadiga ühenäoliseks võis toimuda selle arhitekti Henrich Swalbergi kaasabil 15. sajandi alguses. Suurt nurgamaja on mainitud 1400.–1403. aasta ürikutes juba elamuna. Kõnealune suurte mõõtmetega krunt on juba 15. sajandi algul tükeldatud mitmeks iseseisvaks kinnistuks, kusjuures ka kõik tänapäeval tuntud „kolm õde“ on sellest alates pikka aega eksisteerinud omaette valdustena, olles eri omanike elamud. Nende kinnistute tagaosades on olnud ka mõned aidad. Kahe väiksema õe taasühendamist võib arvestada 17. sajandi keskpaika, mil üks kuulus isale, teine pojale. 1651. aastal loovutati nurgamaja koos eluruumidega selle taga Tolli tänava ääres Jacob Höppenerile. Viimane pärines Lübeckist, sai kaubasellina Tallinna kodanikuks ja suri seal 1668. aastal. Tema ajal hoones ette võetud ulatuslikke ümberehitusi meenutab rikkaliku pahkmikornamendiga kaunistatud barokne välisuks. Uksetiibadel on nikerdatud Jacob Höppeneri ja tema abikaasa Brigita Rode perekonnavapid. Kõige suurem õde jäi aga edasi omaette valduseks kuni 1860. aastani, mil kõik kolm said ühise peremehe. Sellest ajast peale on need nüüd juba terviklikku ansambli moodustanud kolm hoonet Pika tänava joonel alati ühele omanikule kuulunud. Suurematest ümberehitustest ja muudatustest 19. sajandi II poolel, 20. sajandi alguse andmeid ei ole. Kuni 1940. aastal toimunud natsionaliseerimiseni jäi hooneansambel Kochide perekonna valdusse. Sõjajärgsetel aastatel haldas ansamblit toona ametiühingute süsteemi kuulunud Turismi ja Ekskursiooni Valitsus. Välisilmet algupärasele lähendades, taastati 1990. aastatel nurgamaja akende raidpiidad ja korrastati-konserveeriti peasissepääsu suure väärtusega barokne nikerduks. Aknad said tiheda ruudujaotuse. Üldehitustööde käigus avati trepikojas ümber ehitatud diele osas kinnimüüritud aken ja avastati akna sillusel ja palenditel säilinud 17. sajandi maalingufragmendid. 2002.–2003. aastal hooned Pikk 71 / Tolli 2 restaureeriti ja kohandati hotelliks Kolm Õde. Restaureerimistööde käigus eemaldati hilisemate ümberehituste konstruktsioonid ja uue hotelli vestibüül-vastuvõtuhall sai kunagise diele mõõtmed koos taastatud mantelkorstna ja ülakorrusele viiva lahtise trepiga. Olid restaureeritud teravkaarne astmikportaal ja välisuks (1651). Samal aastal toimunud lammutustööde käigus tuli hoovihoone täistalalaelt krohvi ja lõuendi eemaldamisel välja inglifiguuridega maaling (restaureeriti 2003)
Akordiväline heli
Akordiväline heli (inglise keeles avoid note, tension note) on akordi standardsete heliklasside hulka mittekuuluv heliklass, millesse kuuluv heli moodustab mõne akordi standardse heliga tavaliselt dissonantsi.
Prudentópolis
Prudentópolis on vald Brasiilia lõunaosas Paraná osariigis. See asub osariigi pealinnast Curitibast umbes 200 km kaugusel läänes.
Elanike arv on 2020. aasta seisuga 52 513. Aastal 2010 oli elanikke 48 792.
Prudentópolise asula tekkis 1880. aastatel. See on saanud nime Brasiilia president Prudente de Moraise järgi. Alates 1890. aastatest hakkas Prudentópolisesse saabuma Ukraina sisserändajaid. Suur osa Ukraina sisserändajatest tuli Ternopili piirkonnast ning tänapäeval on Ternopil ka Prudentópolise sõpruslinn. Prudentópolise omavalitsusüksus loodi 12. augustil 1906.
Prudentópolis on suurim ukrainlaste asula Brasiilias – ukrainlasi elab Prudentópolises 38 000 ehk ligi 75%. Ukraina keelel on Prudentópolises ametliku keele staatus.
Prudentópolist läbib maantee BR-373.
pisi|left|Prudentópolisesse linnavärav
Mark Samorukov
Mark Samorukov (sündinud 9. veebruaril 1989 Tallinnas) on Eesti jäähokimängija.
Klubikarjäär
Ta on mänginud Eesti jäähokimeeskonnas.
Robert Mayer
Robert Mayer (sündinud 9. oktoobril 1989 Havířovis) on Tšehhis sündinud Šveitsi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette HC.
Hooajal 2005/06 debüteeris Mayer Saksamaa esiliigaklubis Kaufbeuren ESV. Järgmisel hooajal sai ta kirja ka ühe mängu Šveitsi kõrgliigaklubis Kloten HC.
2007. aastal siirdus Mayer Põhja-Ameerikasse, asudes mängima Kanada noorteliiga Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Saint John Sea Dogs. Hooajal 2009/10 asus Mayer mängima ECHL-i klubis Cincinnati Cyclones. 2010. aastal võitis ta klubiga Kelly Cup'i ning Mayer valiti koos teise Cyclonesi väravavahi Jeremy Smithiga ECHL-i väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks. Hooajal 2009/10 debüteeris ta ka American Hockey League'is (AHL) NHL-i klubi Montreal Canadiensi tütarklubis Hamilton Bulldogs. Pärast seda kuulus Mayer neli hooaega Bulldogsi koosseisu. 2013. aasta juulis sõlmis ta Canadiensiga kaheaastase lepingu. NHL-is Mayer ühtegi mängu kirja ei saanud, kuid ta oli mitmes mängus Canadiensi varuväravavaht.
2014. aasta juunis naasis Mayer Šveitsi, sõlmides kolmeaastase lepingu Genève-Servette'iga. Seal mängis ta kokku kuus hooaega. Hooajal 2020/21 mängis Mayer Šveisi kõrgliigaklubis HC Davos ja seejärel ühe hooaja samasse liigasse kuuluvas SCL Tigersis. Alates hooajast 2022/23 on ta mänginud taas Genève-Servette'is. 2023. aastal tuli ta Genève-Servette'iga Šveitsi meistriks. Šveitsi kõrgliiga hooaja 2022/23 finaalmängude veerandfinaali kuuendas mängus HC Lugano vastu lõi Mayer värava tühja võrku.
Keskkonna happelisus
Keskkonna happelisus ühendab nii Brønstedi happelisust, vesiniksideme donoorsust kui ka Lewise happelisust. Valdav on aga happelisuse kirjeldamine Brønstedi-Lowry teooriale vastavalt.
Käsitledes happelisust, on oluline vahet teha keskkonna ja molekuli happelisusel. Happelisus molekuli tasemel iseloomustab vastava üksikmolekuli happelisust, keskkonna tasemel aga kogu keskkonna (nt lahuse) happelisust.
Erinevad keskkonnad
Gaasifaasis liiguvad osakesed (molekulid, aatomid, ioonid) vabalt igas suunas ning madala rõhu korral nendevahelised vastasmõjud praktiliselt puuduvad. Vastasmõjude puudumise tõttu on happed gaasifaasis väga nõrgad Brønstedi happed, mis tähendab, et ei toimu dissotsieerumist vesiniku katiooniks ja happe aniooniks.
Tahkistes on osakesed üksteise suhtes paigal ja asuvad suhteliselt lähestikku, mistõttu osakestevahelised vastasmõjud on tugevad. Tahkiste korral uuritakse üldiselt pinna happelisust. Happelised tahkised on kasulikud heterogeense happelise katalüüsi tegemisel. Selleks kasutatakse tihti töödeldud tseoliite.
Brønstedi happelisus
Keskkonna Brønstedi happelisus väljendab keskkonna võimet anda prootonit ehk vesiniku katiooni selles keskkonnas asuvatele molekulidele. Brønstedi-Lowry teooria järgi ongi happe ja aluse vahelised reaktsioonid prootoni ülekande ehk protoneerimise reaktsioonid, kusjuures hape on prootoni doonor ehk loovutaja ja alus prootoni aktseptor ehk vastuvõtja. Brønstedi happelisust saab numbriliselt iseloomustada vesilahuses pH-ga (mittevesilahustes on see vähelevinud), tugevalt happelistes lahustes Hammeti H0 skaala abil.
Vesiniksideme donoorsus
Vesiniksideme donoorsus iseloomustab keskkonna võimet luua vesiniksidet keskkonnas asuvate molekulidega, millel on vesiniksideme aktseptoorne ehk negatiivse osalaenguga üksus. Selle kvantitatiivseks hindamiseks lahustite jaoks on levinuim Kamleti-Tafti α parameeter, mille korral spektrofotomeetriliste mõõtmiste abil saadakse hinnang vesiniksideme donoorsusele vastava lahusti jaoks. Suuremale vesiniksideme donoorsusele vastab suurem α väärtus.
Lewise happelisus
Lewise happed on defineeritud kui elektronpaari aktseptorid. Elektronpaari aktseptoorsed omadused iseloomustavad keskkonna üldist happelisust, st nii Brønstedi kui ka Lewise happelisust. Lewise happelisust väljendatakse aktseptornumbrite kaudu. Aktseptornumbrit mõõdetakse tuumamagnetresonantsspektroskoopia abil, uurides 31P spektris fosfori spektrijoone nihet trietüülfosfiinoksiidi (Et3PO) ja uuritava lahusti vahelise kompleksi moodustumisel. Suurem aktseptornumber vastab seejuures suuremale Lewise happelisusele ehk tugevamale elektronpaari aktseptoorsusele.
Erinevate keskkondade happelisus
Lahusti happelisus koos teiste lahusti omadustega määrab vastavas lahustis lahustatud hapete ja aluste tugevuse. Samuti määrab see, kui happelist keskkonda saab selles lahustis üldse realiseerida. Näiteks vesinikkloriidhappe lahus benseenis on keskkonnana happelisem kui vastava kontsentratsiooniga vesilahus, kuigi vesinikkloriidhape on benseenis nõrk, aga vees tugev hape.
Lahuse happelisus sõltub lahustist ning lahustunud ainete kontsentratsioonist ja nende happelisusest. Lahuse happelisemaks muutmiseks lisatakse hapet ehk hapestatakse.
Vesikeskkonna happelisus
Vesilahuse happelisust iseloomustab pH-skaala. Lahuse pH väärtus sõltub lahuses olevatest vesiniku katiooni ehk prootoni aktiivsusest, mistõttu iseloomustab see Brønstedi happelisust. Happelisteks nimetatakse vesilahuseid, mille pH on madalam kui 7.
Vesilahuste happelisusel on piirväärtus, mis on määratud hüdrooniumiooni ehk vee molekuliga seostunud prootoni happelisusega. See määrab, et kõik happed, mis on tugevamad kui H3O+, on täielikult ioniseerunud ning ei oma enam happelisi omadusi. Seda efekti nimetatakse nivelleerimiseks, sest vastavas lahuses ei saa eksisteerida tugevamat hapet kui H3O+.
Tugevate hapete vesilahuste happelisuse hindamiseks klassikaline pH-skaala ei sobi. Selle probleemi lahendamiseks on loodud mitmesuguseid happelisuse funktsioone, millest üks levinumaid on Hammetti happelisuse funktsioon (H0 skaala). See võimaldab vesilahuse pH skaalat näiliselt pikendada.
Mittevesikeskkondade happelisus
Mittevesikeskkondade jaoks on pH-skaalad vähem levinud ja olemasolevad skaalad pole otseselt võrreldavad vesikeskkonna pH-ga. Lahustites on mõõdetud suure hulga hapete happelisust, mille najal on loodud skaalasid lahusti mõju iseloomustamaks hapete tugevustele. Arvestades Brønstedi happelisuse termodünaamilist tagapõhja, on lahustite pH-skaalade ühildamiseks loodud ühtne pH-skaala, mille nii-öelda nullpunktiks on võetud prootoni gaasifaasiline keemiline potentsiaal rõhu 1 bar ja temperatuuri 298,15 K juures. Peale vedelkeskkondade saab selle skaala abil iseloomustada ka gaaside, tahkiste ja geelide happelisust.
Superhappeliste keskkondade (nt 100% väävelhape) happelisuse iseloomustamiseks kasutatakse sarnaselt tugevate hapete vesilahustega Hammetti H0 skaalat.
Indikaatorid
pisi|püsti=2.0|Erineva pH-ga lahused, millele on lisatud punasest kapsast valmistatud indikaatorit. pH väärtus kasvab vasakult paremale Lihtne meetod ligikaudse hinnangu andmiseks keskkonna happelisuse kohta on happesusindikaatorite kasutamine. See meetod põhineb orgaanilistel molekulidel, mille värvus sõltub protoneerumise astmest, mis omakorda on seotud keskkonna happelisusega. Paljude indikaatorite jaoks on määratud vesikeskkonna pH vahemik, kus indikaatormolekuli värvus muutub. Indikaatoreid kasutatakse tihti tiitrimisel stöhhiomeetriapunkti määramiseks või lahuse ligikaudse pH määramiseks.
Potentsiomeetriline määramine
Potentsiomeetriliselt saab lahuse pH-d määrata pH-meetri abil, mis mõõdab elektroodide vahelist nullvoolupotentsiaali. Seadme eelneva kalibreerimise käigus salvestatakse pH-meetrisse kalibreerimisgraafik, mille abil arvutatakse elektroodide vahel oleva nullvoolupotentsiaali kaudu lahuse pH. Potentsiomeetriliselt saab pH-d määrata ka väga viskoossetes vedelikes. Samuti saab pH-d mõõta tugevate oksüdeerijate ja redutseerijate lahustes. Olemas on pH-meetreid ka erirakenduste jaoks: allaneelatav elektrood mao happelisuse uurimiseks, elektroodid väikeste lahusehulkade mõõtmiseks (nt hambaaaugus), mikroelektroodid rakusisesteks mõõtmisteks.
Optilised pH-sensorid
Potentsiomeetrilise mõõtmise kõrvale on välja töötatud optilised pH-sensorid, mille korral optilise fiibri külge kantud molekuli mingi mõõdetav omadus sõltub keskkonna happelisusest. Selleks omaduseks võib olla näiteks valguse neelduvus või luminestsents. Kalibreerimislahuste mõõtmise kaudu tehtud kalibreerimisgraafiku alusel saab seejärel mõõta uuritavate lahuste happelisust.
Kõige happelisemad looduslikud keskkonnad
Kõige happelisemaks paigaks on tituleeritud Californias Iron Mountainis asuv endine Richmondi kaevandus, kus 1990. aastal võetud veeproovi pH-ks mõõdeti −3,6 ühikut.
Kõige happelisem allikas asub Venemaal Ebeko vulkaani jalamil. Selle kuumaveeallika pH on −1,7.
Guinnessi rekordite raamatu kohaselt sadas kõige happelisem vihm 1983. aastal Šotimaal Inverpolly metsa kohal ning selle pH oli 1,87.
Kõige hapum vili on laim pH-ga 2,1. Umbes sama happeline on maohape: pH on ligikaudu 2.
Tartu raekoda
pisi|264px|Raekoja plaan, Johann Christoph Brotze, 1782 Tartu raekoda on Tartu rae, linnavalitsuse ja linnavolikogu ajalooline ametihoone.
Tartu raekoja hoone asub Tartu vanalinnas Raekoja platsil. Raekoja ette jääb Raekoja plats, mis piirneb Vabaduse puisteega, ning raekoja vastas on üle Emajõe viiv Kaarsild. Raekoja tagant möödub Ülikooli tänav, mille taha Toomemäe nõlvale jääb Pirogovi park, Raekoja nurga juurest tõuseb aga mäkke Lossi tänav.
Tartu linnavalitsuse kõrval tegutsevad Tartu raekojas Terve Pere Apteegi Apotheka apteek ning Tartu linnavalitsuse infopunkt ja sihtasutuse Tartumaa Turism Tartu külastuskeskus, kus 2015. aastani paiknes Tartu Linnamuuseumi püsinäitus "Aeg ja Tartu linna valitsemine". Külastuskeskuse koridoris vahetuvad ajutised näitused. 2015. aastal rajati külastuskeskuse kõrvale Smart City Labi ja teaduskeskuse Ahhaa esindus. Raekoja III korruse saalis korraldatakse kontserte. Varem on hoones olnud ka Tartu Linna Panga ruumid, vaekoda ja raevangla.
Ehituslugu
Sõdade ja tulekahjude tõttu on Tartu keskaegsest vanalinnast säilinud vaid paar üksikut hoonet. Nii on ka Tartu raekoda näiteks Tallinna raekojaga võrreldes suhteliselt uus: see ehitati 1782–1789.
Raekoja projekti tegi Rostockist pärit ehitusmeister Johann Heinrich Bartholomäus Walter. Hoone on eklektiline, selles võib näha kolme arhitektuuristiili.
Kolmekorruseline, kõrge kelpkatuse ja haritorniga raekoda esindab oma põhikujus Madalmaade barokse linnapalee traditsiooni (samas stiilis on ka Narva raekoda). Peafassaadi viiluvälja ehib rokokoostiilis kartušš, seinte kujunduses ja interjööris valitseb aga varaklassitsism.
Tartu raekoja arhitektuur on erinevate suundumuste sümbioos, kannab 1775. aasta suurele tulekahjule järgnenud ülesehitusperioodi iseloomulikke jooni. Selle arhitektuuriline lahendus sarnaneb linnapalee omaga. On näha Baieri arhitektuurikultuuri mõjutusi üldkavatises, ruumiprogrammis ja ka interjööride dekoori kavandites.
Eksterjöör
Ažuurne, laternakujuline haritorn on neljast küljest lahtise galeriiga ja sellest kerkivate kiivripaisutustega. Esimene aste on barokselt vormitud katus. Kuppelkiivrit kaunistavad neli vaasi iga galerii kohal. Teine aste on sibulakujuline. Tornilaterna balustraad ning neli dekoratiivvaasi tornikaartel on treialmeister H. W. Möhlbergi töö. Torni tippu paigutatud kuuli, tuulelipu ja tähe kuldas vöötegija meister N. W. Braunschweig. Seda tüüpi tornikiivrid olid levinud 18. sajandi alguses saksa katoliiklike kirikute seas.
Torni raekojapoolsesse külge paigaldati 1789. aastal kell. Selle valmistas rändkellassepp Benjamin Politour, kes töötas hiljem ka ülikoolis mehaanikuna. 1805. aastal paigaldati ülikooli soovil kella numbrilaud ka raekoja Toomemäe-poolsele küljele, et tudengid jõuaksid õigel ajal loengusse. 1913. aastal telliti Saksamaalt uus kell. See valmistati käsitsi firmas J. F. Weule Turmuhren Fabrik ja pandi üles 1913. aasta augustis.
Interjöör ja ruumijaotus
Kujunduses peegelduvad hoone funktsioon nii administratiiv- (linnapaleelik fassaad ja pidulik raesaal) kui ka kohtuhoonena (trööstitud vanglaruumid soklikorrusel ja keldris).
Keldris asusid lubja- ja puukeldrite kõrval üksikkongid. Vangikongide vahel kulges lahtine kloaak, kuhu suubusid mustusekanalid. Ka soklikorrusel asusid vasakus tiivas vangikambrid, need olid saksa soost kodanikele. Paremal, tänapäeva apteegi ruumides, paiknes vaekoda, mis meenutas põhja- ja lõunafassaadi ühendavat koridori. Sinna oli võimalik sisse sõita koormatega läbi laia portaali Toomemäe-poolses fassaadis. Samal pool ruumides asus materjaliladu ning koht vangivalvurile, peatrepi kõrval oli köök.
Soklikorusel puudub vestibüül (peaportaalist sisse astudes näeme kohe teisele korrusele viivat graniidist astmetega treppi), mis rõhutab korruste funktsionaalset eraldatust ka sisekujunduses. Laed on võlvitud, kuid need ei mõju sarnaselt keskaegsetega raskena või konstruktiivsena, võlve on kasutatud arhitektuurilise lahendusena. Teist korrust kaunistavad koridorides rist- ja ruumides radiaalvõlvid, mis loovad huvitava valguse-varju mängu, ja laemaalingud. Kohtutoad ja bürgermeistri vastuvõturuum oli planeeritud mõlemalt poolt koridori.
Kolmanda korruse keskel asusid võlvitud arhiivruumid. Paremasse tiiba on ehitatud klassitsistliku sisekujundusega raesaal – raekoja kõige pidulikum ruum. Ruumi seinad on õrnrohekat värvi, neid kaunistavad kunstmarmorist tahveldised ja raamistavad lihtsad stukkliistud. Nende vahel sügavad põrandani ulatuvad aknaorvad on rokokoole omane lehtlamotiiv, kuid rangelt tahvliteks liigendatud seinapinnad on juba iseloomulikud klassitsismile, samamoodi nagu ka nendele stukist modelleeritud drapeeritud ripprätikud. Supraporti, lambrii ja aknapealsed ristkülikukujulised dekoratiivpinnad on kaunistatud loorberi- ja roosivanikutega ning rosetikestega. Rosetid, girlandid, draperiid ja teised ornamendid valmisid J. H. B. Walteri stukitöökojas. Vaasiga kaunistatud kahhelahi pärineb 19. sajandist (pottseppmeister Grossmann).
Hilisemad muutused
Enim remonti vajanud oli torn (1827, 1890, 1979) ja kell. 1833. aastal sai raekoda uue värvkatte – ookri ja indigo kombinatsioon (1970. aastatel taastati originaalvärv). 1885. aastal asendati kivikatus plekk-katusega. 19. sajandil likvideeriti soklikorrusel asunud vaekoda. Esialgu olid ruumid vahtkonna kasutuses. 20. sajandil (1922) rajati sinna apteek. Sama korruse vasaku tiiva ja keldri ruumid olid Tartu Linna Panga kasutuses. 1931. aastal A. Podtschekajevi projekti järgi asendati pangaruumides vaheseinu kaartega; ehitati kinni apteegi ühendus teiste ruumidega. 1984. aastal muudeti kolmeastmeline trepp viieastmeliseks ning tehti esimese korruse treppi lühemaks. Arhitekt oli T. Org. 1980. aastal uuendati katust. Samal aastal restaureeriti raesaal (tööd jätkusid 2003). Kümme aastat hiljem alustati vundamentide kindlustamisega. Klassitsistlikus stiilis välisust restaureeriti aastal 2000 ning järgmisel aastal sai raekoda endale 18 kella, mis mängivad kellamängu. Kahe vana kella asukoht muutus.
Arhitektuuriline tähtsus
Tartu raekoda on Eesti arhitektuuri pärl. Hilisbaroki mängulisus ja varase klassitsismi rangus, mis siiski võimaldab endiselt vormide õrnust, sulasid selles hoones kokku. Selles keerulises arhitektuuritraditsiooni muutumise olukorras tuleb pöörata erilist tähelepanu arhitekti tööle, kes suudab kahe stiili vahel manööverdada. Selline osavus pole pelk juhus. Olles müürimees ja arhitekt ühes isikus, täiendas Walther oma teadmisi ulatusliku raamatukogu abil, tema valduses oli 124 köidet raamatuid. Tööjõust areneva talendi kasuks räägivad tema varaloendis olnud 703 vasegravüüri. Vaatamata muutustele ja kitsastele rahalistele oludele kinkis Walter Tartu elanikele lossi, mis troonib küll majesteetlikult hoonete üle, kuid sobib samas ideaalselt linnakeskkonda. Palee pole mõeldud kuningatele, vaid tavalistele inimestele. See on tõhusa ajutöö monument, milles on kajastatud ülikoolilinna vaim.
Raekoja kellad
2001. aastal paigaldati raekoja torni kellamäng, mis võimaldab esitada mitmesuguseid meloodiaid. Iga päev mängivad raekoja kellad Raimond Valgre "Tartu marssi". 18 kellast koosnev kariljon valmis Saksamaal Karlsruhe kellatehases ja maksis 700 000 krooni (45 tuhat eurot), selle paigaldas tehase kellameister Günter Granz. Alles jäid ka kaks vana kella. . 2018. aastal tellis Tartu linn raekoja kellamängu täiendamiseks Hollandi kuninglikust valukojast 16 uut kella. Et need kõlaksid veatult kokku seniste, Karlsruhe tehases valmistatud kelladega, lasti Hollandi meistritel ka 18 saksa kella ümber häälestada.
Sisu RA-140 DS
Sisu RA-140 DS on Soome ettevõtte Sisu-Auto ja hiljem Patria Vehiclesi poolt aastatel 1994–2001 valmistatud demineerimisauto. Neid on toodetud 41 tükki.
Planeerimine
RA-140 DS kavandamine algas 1986. aastal ja esimene prototüüp valmis 1990. aastal. Põhistruktuur laenati Sisu SA-110 prototüübilt, kuid seda muudeti paljuski, et see sobiks oma demineerimismasina eesmärkide täitmiseks. Pasi tehnoloogiat ja konstruktsioone on kasutatud soomustatud kabiini valmistamiseks.
Sisu sõjaväesõidukitel on tavaliselt lisaks ametlikule mudelinimele veel hüüdnimi. Sõiduk sai peaaegu väga lapsiku hüüdnime Misu ('kiisuke', "kassike"). See oli tuletatud nimest Miina-Sisu ('miin-sisu') ja see oli juba trükitud teatavatesse dokumentidesse. Inseneride osakond valis siiski kiiresti uueks nimeks Raisu, mis tuli nimest Raivaus-Sisu ('demineerimis-sisu'). Raisu tähendab ka 'tormakas'.
Tootmine
RA-140 DS-e valmistati Hämeenlinnas ja see oli viimane seal konstrueeritud Sisu. Neli tükki toodeti Taani relvajõududele aastatel 1996–1997. Teised anti Soome kaitseväe brigaadidele.
Kasutamine ja omadused
RA-140 DS on mõeldud minivälide puhastamiseks maapinnale asetatud või maetud suunamatta jalaväemiinidest ja kuni 10 kilogrammistest hõredalt paigutatud tankitõrjemiinidest. Masin suudab rajada sõidukite konvoi jaoks piisavalt suure läbipääsutee. Raisud ei ole mõeldud lahinguülesannete täitmiseks.
Demineeriminetööriist koosneb 82-st vasarast, mis on ühendatud kettidega pöörleva koodi külge​​. Demineerimistööl liigub auto tagurpidi, et meeskond oleks paremini kaitstud. Koodi kõrval on soomusplaadid, mis kaitsevad kabiinis olevat meeskonda rõhu ja miinikildude eest. Sõiduk rajab 3,4 meetri laiuse tee ja demineerimissügavust suudab reguleerida automaatselt või käsitsi. Maksimaalne kiirus demineerimise ajal on 6 km/h ja Raisu võib kõrvaldada miinid mis sisaldavad kuni 10 kilogrammi lõhkeainet. Sõitmise ajaks tõstetakse koot üles transpordiasendisse.
Suurim läbitav tõusunurk on 60% ja külgkalle 30%. Sõiduk suudab ületada 0,5 meetri kõrguse astme ja ületada 0,6 meetri laiuse kraavi. Suurim kahlamissügavus on 0,8 meetrit. Maastikuläbivus on hea ja see võib kiiresti ülesandelt ülesandele ümber paikneda. See on peamine eelis võrreldes tavalisemate tankidel põhinevate lahendustega.
Tehnilisi andmeid
Sõiduki jõuallikas on õhkjahutatud, kuuesilindriline Deutz BF 6L 913 C turbodiiselmootor. Käigukast on neljakäiguline Renk Doromat 874 AM/PTO. Esisild on portaal tüüpi ja selles on spiraalvedrustusega. Mõlemad sillad on vedavad ja varustatud diferentsiaali lukkudega. Esisillal on ketaspidurid ja tagasillal trummelpidurid.
Demineerides liigub sõiduk hüdraulilise jõuülekande abil, mis kasutatakse ka koodi opereerimiseks ja koodi ning masina vahel paikneva soomuskilbi tõstmiseks või langetamiseks. Koodi pöörlemiskiirust võib vabalt reguleerida vahemikus 0–500 pööret/min. Soomustatuses kabiinis on istmed juhile ja komandörile. Kabiin on konstrueeritud taluma kuni 10 kilogrammi lõhkeaine plahvatamist sõiduki all ja sellel on ABK vastane kaitse. Soomus kaitseb 7,62 mm kuulide eest. Varustusse kuulub 2061 VHF raadio. Rehvid on miini-ja kuulikindlad. Sõidukile on võimalik paigaldada 12,7 mm kuulipilduja. Vints on standardvarustuses.
Kasutusajalugu
Neli Taani kaitseväe sõidukit teenisid endise Jugoslaavia territooriumil. Sõidukitega oli Bosnias palju probleeme ja Taani kaitsevägi otsustas seetõttu tellida Hydrema 910 MCV demineerimissõidukid.
Aserbaidžaani kirjandus
Aserbaidžaani kirjandus on aserbaidžaani keeles kirjutatud ilukirjandus.
Sisu RA-140 DS
Kasutusajalugu
Soome on kasutanud RA-140 DS-e ÜRO missioonidel.
Parömioloogia
Parömioloogia (kreeka sõnadest paroimia 'vanasõna, tarkussõna' ja logos 'õpetus') on teadus rahvaluule lühivormidest: vanasõnadest, kõnekäändudest jne.
Eestis on parömioloogiaga tegelenud Arvo Krikmann, Ingrid Sarv, Anneli Baran, Anne Hussar, Rein Saukas, Piret Voolaid.
Rahvusvaheliselt tuntud parömiolooge: Matti Kuusi, Peter Grzybek, Wolfgang Mieder.
Naage maastikukaitseala
pisi|[[Naage pank]] pisi|Naage koobas Naage maastikukaitseala asub Harju maakonnas Harku vallas Vääna klindilahe ääres ja selle pindala on 4,6 ha. 2005. aastal moodustatud kaitseala eesmärgiks on kaitsta nii Vääna klindilahe äärset klindiastangut kui ka sealseid nahkhiiri.
Visuaalteatrifestival Nuq Treff
Visuaalteatrifestival Nuq Treff (varem Tallinn Treff Festival ja Tallinn Teater Treff) on rahvusvaheline visuaal- ja nukuteatrifestival, mida korraldab Eesti Noorsooteater.
Festival toimub alates 2007. aastast juuni alguses Tallinna vanalinna teatrisaalides. Kuni 2012. aastani oli festival seotud ka igal aastal juuni alguses toimuvate Tallinna vanalinna päevadega. Nime Nuq Treff kannab festival 2017. aastast ja samast aastast toimub festival ka üle aasta.
Aastatel 2009–2018 oli festivali kunstiline juht Vahur Keller, 2019. aastal oli festivali kunstiline juht Leino Rei.
Ajalugu
Nuq Treff on välja kasvanud Eestis 1992. aastal alguse saanud Läänemere maade nukuteatrite festivalist ja 2007. aastal väikefestivalina tegevust alustanud festivalist Tallinn Teater Treff. Viimasest kujunes kiiresti mitmekülgse rahvusvahelise programmiga teatrisündmus. Aastatel 2008–2016 kandis festival nime Tallinn Treff Festival.
Aastate jooksul on festivalil olnud eriprogramme (nt kooliteatrite ja teatritudengite programm "Noor vaim" ja Rahvusvahelise Nukuteatrite Liidu (UNIMA) programm), ühele teemale keskendunud festivale (nt beebiteater 2008. aastal), tasuta tänavaprogrammiga ja teistes linnades toimuvate kõrvalprogrammidega festivale.
Rzepiennik Strzyżewski
Rzepiennik Strzyżewski on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tarnówi maakonnas, Rzepiennik Strzyżewski valla halduskeskus.
Küla on asutatud 1347. aastal. Rzepiennik Strzyżewski sai linnaõigused 1775. aastal, kui kaotas need 1896. aastal.
Sapipõiejuha
Sapipõiejuha (ladina keeles ductus cysticus) on paljudel selgroogsetel (sh inimesel) sapipõiekaela kitsenemusest moodustuv juha, mis ühendab sapipõit ühissapijuhaga.
Sapipõiejuha areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Madudel
Madudel on sapipõiejuha üsna pikk ja see transpordib sapi maksaväliste sapijuhade kaudu sapipõide hoiule, kuni see väljutatakse kaksteistsõrmikusse.
Inimestel
Inimestel on sapipõiejuha sapipõiekaela jätkuks ja see on varieeruva suurusega 2 – 4 cm pikkune ja 3 mm laiune. Sapipõiejuha ühineb ühismaksajuhaga moodustades ühissapijuha.
Sapipõiejuha peal ja taga paikneb sapipõiearter (arteria cystica) ja taga sapipõieveen (vena cystica).
Niamiha metroojaam
pisi|Niamiha metroojaam
Niamiha metroojaam (valgevene Няміга (transkribeerituna Njamiga metroojaam)) on üks Minski metroo jaamadest Aŭtazavodskaja liinil Centralny rajoonis. Jaam on nime saanud Niamiha jõe järgi.
Jaam avati 31. detsembril 1990; see oli üks Minski metroo teise liini algsetest jaamadest. Jaama perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune. Jaam asub Minski ajaloolises linnasüdames, nii tuli selle rajamisel arvestada kultuurikihiga. Sissepääsu jurues asuvad Minski ajalooline raekoda ja kolm vana kirikut, nende seas ka Minski vanim säilinud hoone Peeter-Pauli kirik, mis valmis aastal 1613.
30. mail 1999 leidis jaamas aset Minski metroo kõige süngem tragöödia, kui lähedalasuvalt staadionilt lahkuvad inimesed tormasid äkitselt puhkenud äikesetormi tõttu metroojaama varju otsima. Selle tagajärjel hukkus 53 inimest, veel 250 said vigastada.
Roman Andrejev
Roman Andrejev (sündinud 5. juunil 1990 Tallinnas) on Eesti jäähokimängija.
Klubikarjäär
Ta on mänginud Eesti jäähokimeeskonnas.
Privolžsk
Privolžsk on linn Venemaal Ivanovo oblastis, Privolžski rajooni keskus. Asub Volga lisajõe Šatša ääres, 46 km Ivanovost kirdes.
Riigikogu valimise seadus
Riigikogu valimise seadus (lühend RKVS) on Eesti Vabariigi seadus, mis sätestab Riigikogu valimistega seonduva.
RKVS võeti vastu 12. juunil 2002.
Privolžsk
Asulat on esmamainitud 1485. aastal Jakovlevskoje külana. 1938 sai linnaõigused ja praeguse nime.
141 eKr
Aasta 141 eKr oli 141. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi ab urbe condita DCXIII (613).
Trent Frederic
Trent Frederic (sündinud 11. veebruaril 1998 St. Louises) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Boston Bruins.
Aastatel 2014–2016 kuulus ta kaks hooaega U.S. National Development Team'i. Aastatel 2016–2018 mängis ta Wisconsini Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2016. aastal valis Boston Bruins ta NHL-i draft'is 29. valikuna. Hooaja 2017/18 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Boston Bruinsi tütarklubis Providence Bruins. NHL-is debüteeris Frederic 29. jaanuaril 2019 mängus Winnipeg Jetsi vastu. Kohe esimeses mängus osales ta kakluses. Hooajal 2018/19 osales ta NHL-is kokku 15 mängus, kuid ei saanud neis kirja ühtegi resultatiivsuspunkti. Suurema osa hooajast 2019/20 mängis ta AHL-is ning oli samal hooajal liigas enim karistusminuteid teeninud mängija (148).
NHL-is lõi Frederic esimese värava 21. veebruaril 2021 Philadelphia Flyersi vastu; tegemist oli välimänguga Tahoe järve ääres. Hooajal 2020/21 sai ta NHL-is 42 mänguga kirja neli väravat ja üheväravasöödu. 2021. aasta juunis pikendas ta Bruinsiga lepingut kahe aasta võrra. Hooajal 2021/22 lõi Frederic NHL-is 8 väravat ja andis 10 väravasöötu.
Frederic võitis pronksmedali 2016. aastal USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel ja 2018. aastal kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel.
August 2018
August 2018, kroonika.
2018. aasta august algas kolmapäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem reedel.
Ayrton Simmons
Ayrton Simmons (sündinud 29. aprillil 2001 Harlow's) on Briti-Hispaania päritolu võidusõitja, kes võistleb praegu FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel Charouz Racing Systemi sarjas.
Kardisõit
Simmons alustas oma rahvusvahelist kardispordikarjääri 5-aastaselt väikestel Hispaania meistrivõistlustel ja võitis 2012. aastal Micro Maxi Kategoorias Rotax Max Challenge Grand Finals. Seejärel võistles ta erinevatel riiklikel meistrivõistlustel, nagu Super 1 Meistrivõistlused ja Kartmasters British Grand Prix. Ta sõitis kardiga kuni 2015. aastani.
Madalamad valemid
Simmons tegi autodebüüdi autorallis 2016. aasta Briti Vormel 4 Meistrivõistlustel kolmandas ringis TRS Arden Junior Racing Teamiga. Tema vorm paranes voorust vooru, mis kulmineerus tema esimese poodiumiga hooaja viimasel võistlusel. Selle tulemusel sai ta üldarvestuses üheteistkümnendaks ja uustulnukate karikasarjas teiseks.
Sarjas sõitmist jätkas ta 2017. aastal sama meeskonnaga, seekord terve hooaja. Simmons alustas oma hooaega tugevalt võiduga Brands Hatchis ning pärast veel viit poodiumit saavutas ta meistrivõistlustel seitsmenda koha, vastavalt kolme ja viie positsiooni võrra tagapool meeskonnakaaslastest Alex Quinnist ja Oscar Piastrist.
Simmons jäi Briti Vormel 4-sse kolmandaks hooajaks, konkureerides seekord JHR Developmentsiga. Britil oli seni parim hooaeg, võites neli sõitu ja saavutades veel kaheksa poodiumikohta, olles teel edetabelis teiseks, jäädes tšempioni Kiern Jewissist alla 71 punktiga.
BRDC Vormel 3 Meistrivõistlustel
2018. aastal debüteeris Simmons BRDC Briti Vormel 3 meistrivõistlustel Chris Dittmann Racinguga, kogudes 88 punkti ja saavutades edetabelis 19. koha.
2019. aasta hooajaks tegi britt lepingu täiskohaga meistritiitlile sõitmiseks. Ta saavutas oma esimesed poodiumid avavoorus Oulton Parkis ja saavutas oma esimese võidu Silverstone'is kolmandas sõidus. Tema järgmine võistlusvõit tuli Spa-Francorchampsis, kuid selleks ajaks oli ta juba kaotanud oma meistrivõistluste rivaalidele Clément Novalakile ja Johnathan Hoggardile. Simmons võitis teises Silverstone'i voorus veel ühe sõidu ja lõpetas üldarvestuses kolmandana, jäädes tšempioni Novalakist maha vaid 55 punktiga.
2020. aastal esines Simmons Briti Vormel 3-s kaks korda, ühe vastavalt Chris Dittmann Racingu ja JHR Developmentsiga. Ta saavutas igas voorus kaks poodiumit ja kogus Brands Hatchis kaks võitu.
2021. aasta BRDC Briti Vormel 3 Meistrivõistlused oli Simmonsi neljas hooaeg, mil sellel tasemel võistles. Naastes tagasi Chris Dittmann Racingu juurde, võitis Simmons nädalavahetusel hooaja esimese võistluse, kus ta kindlustas mõlemad pooluskohad.
Euroformula Open Meistrivõistlustel
Simmons saavutas Double R Racinguga 2020. aastal Euroformula Open Meistrivõistlustel. Ent juba kolme vooru järel katkestas britt ootamatult oma kampaania.
FIA Vormel 3 meistrivõistlused
Simmons jääb meeskonda kogu 2022. aasta hooajaks.
Isiklikku
Simmons sündis Harlow's Essexi osariigis inglasest isa ja hispaanlasest ema perena ning elas 4–14-aastaselt Madridi Vallecase naabruses, enne kui kolis tagasi Eppingi. Ta sai nime varalahkunud kolmekordse Vormel 1 maailmameistri Ayrton Senna järgi.
481 eKr
Aasta 481 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCLXXIII (273.) aasta ab urbe condita.
Richard Kullerkupp
Richard Kullerkupp (18. september/1. oktoober 1891 Tallinn – 5. juuli 1931 Tallinn) oli eesti kirjanik.
Ta oli trükkal Peterburis, 1914. aastal jäi rongi alla ja kaotas mõlemad jalad, seejärel elas Tallinna vanadekodudes.
Veriste löömingutega lõppenud orgiad vanadekodus vaheldusid näljastreikide ja enesetapukatsetega, üks piinlik skandaal järgnes teisele.
Warberg
Warberg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Helmstedti kreisis. Valla pindala on 8,01 km². 31. detsembril 2017 elas seal 818 inimest.
Connor Olev Martin O'Brien
Connor Olev Martin O'Brien (sündinud 4. veebruaril 1961 Montréalis) on Kanada mäesuusataja, kes on esindanud ka Suurbritanniat ja Eestit.
Ta on hiljem tegutsenud Ameerika Ühendriikides investeerimispankurina.
Stumm
Stumm on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Schwazi ringkonnas. Vald asub 556 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 4,95 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1855 inimest.
Stumm asub Zillertali keskosas Zilleri paremal kaldal.
Radan Lenc
Radan Lenc (sündinud 30. juulil 1991 Mladá Boleslavis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib ründajana Rootsi kõrgliigaklubis HV71.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis BK Mladá Boleslav, mille meeskonnas debüteeris ta Tšehhi kõrgliigas hooajal 2010/11. Mladá Boleslavi põhikoosseisus asus Lenc mängima hooajal 2014/15. Aastatel 2018–2021 mängis Lenc Tšehhi kõrgliigaklubis Libereci Bílí Tygři. Aastatel 2019 ja 2021 võitis ta Bílí Tygřiga Tšehhi meistrivõistlustel hõbemedali.
Hooajal 2021/22 asus Lenc mängima KHL-i klubis Habarovski Amur. 2022. aasta veebruaris siirdus ta Rootsi kõrgliigaklubisse Frölunda. 2022. aasta novembris sõlmis ta kaheaastase lepingu HV71-ga.
Tšehhi jäähokikoondise koosseisus on Lenc osalenud 2022. aasta taliolümpiamängudel ning 2021. ja 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.
Võlausaldaja üleskutsemenetlus
Võlausaldaja üleskutsemenetlus on menetlus, mille käigus tehakse avalik teadaanne, ja selle eesmärk on anda õigustatud isikutele nende nõuetest või õigustest teada, kui need isikud ei ole teada või nende elukohtade kohta puuduvad usaldusväärsed andmed. Teadaande tagajärg on nõudest või õigusest teatamata jätmise korral õiguse lõppemine või muu õiguslikult negatiivne tagajärg. Võlausaldaja üleskutsemenetluse käigus selgitatakse välja isikud, kellel oli surnud isiku vastu nõue ehk kohustus, mille võlgnik oli kohustatud täitma.
Esiteks tuleb teatada pärandaja surmast ja sellest, et pärija või muu õigustatud isik nõuab pärandi inventuuri.
Teiseks tuleb kohustada pärandvara suhtes nõudete ja õigustega isikuid teatada oma nõuetest ja õigustest inventuuri tegijale. Selleks mõeldud tähtaeg on üks kuu alates üleskutse avaldamisest.
Kolmandaks tuleb anda teada tagajärgedest, mis rakenduvad juhul, kui õigustatud isikud nõudest või õigusest tähtaegselt teatamata jätavad.
Juhul, kui võlausaldaja ei anna oma nõudest tähtaegselt teada, vastutab pärija (pärast inventuuri tegemist) täitmata nõude eest üksnes ulatuses, milles ta on temale nõudest teatamise hetkel veel pärandvara arvel rikastunud.
140 eKr
Aasta 140 eKr ehk ab urbe condita DCXIV (614).
Jäämees
pisi|Jäämees 1997. aasta Batmani ja Robini filmist vahakujude muuseumis Dr. Victor Fries ehk Jäämees on negatiivne tegelane Batmani koomiksites ja filmides.
Skrzydlna
Skrzydlna on küla Poola Väike-Poola vojevoodkonnas Limanowa maakonnas Dobra vallas. Skrzydlna asub Limanowast ligi 18 km lääneloodes.
Skrzydlnat on esmamainitud 1296. aastal. Skrzydlna sai linnaõigused 1424. aastal, kuid kaotas need hiljem.
139 eKr
Aasta 139 eKr ehk ab urbe condita DCXV (615).
Henn Vilbaste
pisi|Henn Vilbaste. Foto: perearhiiv Henn Vilbaste (17. detsember 1932 – 3. mai 1993) oli looduskaitsja, metsamees, ornitoloog ja jõhvikaaretaja.
Lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemia 1957. aastal metsamajandusinsenerina.