cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Power Hit Radio
Ajalugu
Pärnu sageduse (103,9 MHz) avas raadiojaam 2004. aasta märtsis, Tartu sageduse (89,7 MHz) 2007. aasta jaanuaris. Viasati satelliidilt saab raadiojaama kuulata samuti 2007. aasta jaanuarist ning Elioni IP-võrgus on see alates kevadest 2007.
Alates 2014. aasta novembrist on Powerit võimalik kuulata Rakveres ja selle lähiümbruses sagedusel 92,5 MHz. Viljandi sageduse (105,4 MHz) 2019. aasta novembris.
Sagedused
Internetis saab jaama kuulata aadressil www.power.ee. Raadiojaama saab kuulata ka Viasati satelliittelevisiooni võrgus ja Elioni IPTV-võrgus.
Kuulajaskond
Tele2 Power Hit Radio kuulajaskond TNS Emori eestimaalaste raadiokuulamise harjumusi kaardistava raadioauditooriumi päevikuuringu järgi :
Tegijad
Power Hit Radio muusika- ja programmidirektor on Urmas Kolsar.
Saatejuhid ja DJ-d
Power Hit Radio saatejuhid ja DJ-d 2017. aasta novembri seisuga:
Poweri "Partyzone'i" DJ-d
"Partyzone'i" saates esinenud DJ-d 2009. aasta jaanuari seisuga:
Võrumaa
Võrumaa (saksa keeles Kreis Werro; võru keeles Võromaa) oli ajalooline maakond Eestis.
Muinasaeg
Võrumaa asustuse hälliks on Võhandu jõe kaldad. Esimesed asulakohad Võrumaal olid Kääpal, Villal ja Tamula järve kaldal, neist vanim on Kääpa, kus elati juba kolmanda aastatuhande esimesel poolel eKr ehk umbes 5000 aastat tagasi. Keskmise rauaaja lõpuperioodil jõudsid soome-ugri asustusaladele slaavi hõimud. Hakkas kujunema huvitav etniline grupp – setud. Setud on eestlased, kelle materiaalse ja vaimse kultuuri kujunemises on täheldatud tugevaid slaavi mõjusid.
Keskmisel ja nooremal rauaajal (I at II pool – II at algus) kujunesid välja muistsed kihelkonnad ja nende liidud – maakonnad. Kagu-Eestis asus muistne Ugandi maakond, mille kihelkondlik jaotus ei ole teada.
Keskaeg
Piiskopkonna ajal ehitati Võrumaa alale piirikaitseks venelaste vastu Kirumpää ja Vastseliina linnus.
Liivi sõja ajal, aastatel 1558–1583 oli Võrumaa ala Moskva suurvürstiriigi võimu all, kuid 1582. aastal jäi Eesti Jam Zapolski rahulepingu alusel Poola valdusse.
Aastatel 1656–1658 toimus Vene tsaaririigi ja Rootsi vaheline sõda, mille käigus hävisid Kirumpää linnus ja selle juures olnud asula ja 1661. aastani jäi Võrumaa Vene võimu alla, kuni 1661. aastal taastati Kärde rahulepinguga Rootsi võim.
Venemaa keisririigis
pisi|[[Võru kreis]] Põhjasõja (1700–1721) käigus läks Võrumaa Moskva tsaaririigi võimu alla juba 1704. aastal.
1783. aastal kehtestati ka Läänemereprovintsides niinimetatud asehalduskord, millega Riia kubermang nimetati Riia asehaldurkonnaks. Kubermang jaotati 8 maakonnaks ja moodustati Tartumaa lõunaosast 1783. aastal koos Võru linna asutamisega Võru kreis. Algselt pidi maakonnalinn asutatama Vana-Koiola mõisa, nii et Võrumaa asemel oleks võinud tekkida hoopis Vana-Koiolamaa ja võru keele asemel vanakoiola keel.
Algselt kuulus kreisi kaheksa kihelkonda, kus räägitakse ka praegu võru keelt: Hargla, Kanepi, Karula, Põlva, Rõuge, Räpina, Urvaste ja Vastseliina kihelkond.
1918. aasta lõpul tegutsesid Eestis kaks punast eesti töörahva polku: esimene Tallinna polk ja teine Tartu polk. Võrus loodi kolmas vabatahtline polk — „3. kommunistline Võru polk", Võrus.
Eesti Vabariigi maakond
pisi|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]] 1920. aastal, kui Valga linn arvati Eesti koosseisu ja Eesti aladel moodustati uus Valga maakond, liideti osa Karula ja Hargla kihelkonnast Valga maakonnaga. 1925. aastal viidi osa Räpina kihelkonnast Tartumaa alla.
1. aprillil 1939 moodustati Võrumaal seniste valdade asemel uued vallad, mis püsisid kuni 1950. aastani, mil nad kaotati koos Võru maakonnaga.
Võrumaa Eesti NSV-s
1945. aastal, pärast Petserimaa liitmist Vene NFSV-ga, arvati Võrumaa koosseisu järgmised Petserimaa vallad:
Võru maakond kaotati Eesti NSV-s 1950. aastal ja selle maa-ala jagati rajoonideks.
Sündinud 12. novembril
''Siin artiklis loetletakse 12. novembril sündinud tuntud inimesi.
Lutja
Lutja (ka: Lutjahnovo, Luuta) on küla Võrumaal Setomaa vallas.
2000. ja 2011. aasta rahvaloenduste andmetel külas püsielanikke ei olnud.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda.
Teenuse sild
Teenuse sild (silla number: 290) on sild Silla–Jädivere tee 10. kilomeetril Raplamaal Märjamaa vallas Teenuse külas. Sild ületab Kasari jõe. Sild on ehitatud aastal 1908, renoveerimiste kohta andmed puuduvad. Silla pikkus on 67,5 m, silla laius on 7,6 m ning sõidutee laius sillal on 5,45 m.
Tula oblasti vapp
Tula oblasti vapp on Venemaa haldusüksuse Tula oblasti vapp.
Vapi kinnitas 28. novembril 2005 Venemaa Heraldikanõukogu.
23. märts
23. märts on Gregoriuse kalendri 82. (liigaastal 83.) päev. Juliuse kalendri järgi 10. märts (1901–2099). Aasta lõpuni on 283 päeva.
Irina Berezina
Irina Berezina (ukraina keeles Ірина Березіна Irõna Berezina; vene keeles Ирина Березина Irina Berezina; sündinud 7. juulil 1965 Kiievis) on Austraalia maletaja ja maletreener, rahvusvaheline meister (1999).
Berezina kuulus aastatel 1981–1982 Ukraina NSV noortekoondisse. Ta on lõpetanud Kiievi Riikliku Kehakultuuri Instituudi maleosakonna. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist emigreerus Austraaliasse.
Berezina sai FIDE-lt 1993. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1999. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. 1999. aastal tuli ta Austraalia ja viiel korral (2002, 2005, 2007, 2011, 2013) on tulnud Austraalia ja Okeaania naiste malemeistriks.
Berezina võttis osa kahest MM-i tsooniturniirist: 1993. aastal Jakartas jagas esikohta ja 1995. aastal Genting Highlandsis sai esikoha ja edasipääsu samal aastal Chișinăus peetud tsoonidevahelisele turniirile, kus 52 osavõtja seas jäi jagama 39.–42. kohta. Ta on mänginud ka kolmel (2006, 2012, 2015) naiste maailmameistrivõistluste turniiril (64 osavõtjat, nokautsüsteem), kuid edutult (kaotused avaringis).
Ksenoonlamp
Ehitus ja talitlus
pisi|[[IMAX-filmiprojektori ksenoonlamp tarbimisvõimsusega 15 kW]] pisi| Autolaterna ksenoonlamp pisi|Ksenoonvälklamp
Rõhk kolvis tõuseb sisselülitamise järel kiiresti (nt 0,8-lt 7 megapaskalini). Kõrge töörõhuga gaasis on kaarleegi värvitemperatuur kuni 6000 K, seega sama mis päevavalgusel. Valguskese ulatub katoodist ainult mõne millimeetri kaugusele. Valguskeskme väikesed mõõtmed võimaldavad valguskiiri reflektoriga tõhusalt suunata kitsaks kimbuks (nt prožektoris).
Ksenoonlambis muundub tarbitavast elektrivõimsusest kiirgusvõimsuseks kuni 80%, kuid nähtav kiirgus (valgus) moodustab sellest vaevalt kolmandiku, ülejäänu on peamiselt infrapunakiirgus ja 5–6% ultraviolettkiirgus. Seetõttu ei ületa ksenoonlampide valgusviljakus 50 lm/W. Õhku osoneeriva UV-kiirguse väljapääsu tõkestab spetsiaalse koostisega kvartskolb.
Kasutamine
Suure võimsusega ksenoonlampe kasutatakse kõrge hinna ja kuluka käituse tõttu spetsiaalsetes seadmetes, nagu filmiprojektorid, prožektorid, tuletornid, pooljuhtlaserid.
Auto esituledena kasutatavad ksenoonlambid sisaldavad elavhõbedat, mille aurus kaarlahendus kestvalt toimub. Ksenoon on sellises lambis vajalik peamiselt selleks, et lamp kiiresti süttiks ja saavutaks normaalse heleduse. Valgusspektrit rikastavad metallide naatriumi, indiumi talliumi) lisandid metallhalogeniidide kujul. Liiteseadis toidab lampe (võimsus 35 või 50 W) vahelduvpingega 85 või 42 V.
244
Aastakümned: 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad - 240. aastad - 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad
Aastad: 239 240 241 242 243 - 244 - 245 246 247 248 249
Hendrik Allik
Hendrik Allik, ka Hindrek Allik (15. märts 1901 Abja vald, Pärnumaa – 8. mai 1989 Tallinn) oli Eesti poliitik ja Eesti NSV riigitegelane. Tallinna aukodanik.
Elulugu
Hendrik Allik töötas aastatel 1916–1922 Tallinnas Balti Puuvillavabrikus, kus astus 1917. aastal VK(b)P liikmeks, aastatel 1917–1918 oli töölisnoorte ajakirja Noor Sotsialist toimetuse liige koos J. Kulli, J. Linderi ja A. Turroga, aastatel 1922–1924 töötas töölisajalehtede toimetustes.
Poliitiline tegevus Eesti Vabariigis
1918. aastal valiti Hendrik Allik Tallinna Töörahva Saadikute Nõukogu liikmeks, 1920. aastal Balti Puuvillavabriku töölisvanemate nõukogu aseesimeheks. 1923. aastal valiti Hendrik Allik EKP KK ja EKNÜ KK liikmeks ja 1923. aasta Riigikogu valimistel sai Töörahva Ühise Väerinde (TÜV) nimekirjas Riigikogu liikmeks.
1923. aasta Tallinna linnavolinike valimisel valiti ta Tallinna linnavolinikuks Töörahva Ühise Väerinna nimekirjast.
1924. aastal mõisteti 149 protsessil süüdi riigivastases tegevuses ja talle määrati karistuseks eluaegne sunnitöö, mille kandmisest ta vabanes amnestiaga 1938. aastal. Vanglas toimetas ta ajalehte Vangimaja Kiir.
Pärast vanglast vabanemist asus ta uuesti tegelema Eesti Vabariigis illegaalse poliitilise tegevusega ning valiti 1938–1940 EKP Illegaalse Büroo sekretäriks.
Tegevus Eesti NSV-s
Hendrik Allik oli üks 1940. aasta juunipöörde juhttegelasi. 1940. aastal määrati Allik Eesti NSV kaubanduse rahvakomissariks ja Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu liikmeks.
Teise maailmasõja aastatel 1942–1943 oli Allik Eesti Laskurkorpuse poliitosakonna ülem ning aastatel 1943–1950 Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja, 15. septembrist 1945 kuni 19. aprillini 1946 ka Eesti NSV põllutöö rahvakomissar.
Voroneži oblasti vapp
Voroneži oblasti vapp on Venemaa haldusüksuse Voroneži oblasti vapp.
Hendrik Allik
Tegevus Eesti NSV-s
1948. aastal lõpetas Tallinna Pedagoogilise Instituudi. Vahistati 1950. lõpus. 1952. aastal mõisteti talle 25+5 aastat vanglakaristust ja saadeti asumisele Siberisse, kust vabanes amnestia alusel viis aastat hiljem. Kokku oli Allik vangis Eestis 15 aastat ja Nõukogude Liidus 5 aastat.
Voroneži oblasti vapp
Vapp on kinnitatud 5. juulil 2005.
Hendrik Allik
Tegevus Eesti NSV-s
Hendrik Allik oli aastatel 1957–1961 Eesti NSV Ministrite Nõukogu Plaanikomisjoni aseesimees ja 28. jaanuarist 1961 kuni 19. märtsini 1973 Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Plaanikomitee esimees ja ametikohast lähtudes ka aastatel 1965–1973 Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja.
Allik oli EKP Keskkomitee liige 1941–1950 ja 1958–1976.
Hendrik Allik oli valitud aastatel 1966–1970 NSV Liidu Ülemnõukogu ning 1947–1950, 1959–1967 ja 1971–1975 Eesti NSV Ülemnõukogu liige.
Isiklikku
Hendrik Allik oli abielus Olga Lauristiniga, kellega neil sündis 1946. aastal poeg Jaak Allik.
Xəlil Əbcəlilev
Xəlil Ğali uğlı Əbcəlilev (tatari keeles kirillitsas Хәлил Гали улы Әбҗелилев, vene keeles Халил Галеевич Абжалилов; 17. september (29. september) 1896, Mustafino, Orenburgi kubermang – 18. märts 1963 Kaasan) oli tatari näitleja.
Ta sündis puusepa perekonnas. Mõnda aega õppis medreses. Kui perekond kolis Orenburgi, töötas ta poes jooksupoisina. Esimeses maailmasõjas oli ta rindel, kuid pöördus haavatuna tagasi.
Ta hakkas 1916. aastal mängima väikesi osi Orenburgi draamatrupis Širkat. 1919. aastal asutas ta samas Idamaa Teatri. Kui valged 1919. aastal linna vallutasid, läks ta Kesk-Aasiasse. Ta näitles Taškendis, Buxoros ja Xivas usbeki teatris ja filmides. Buxoros lõi ta ise usbeki teatri ning lavastas seal. Buxoros mängis ta esimest korda filmis. Aastatel 1924–1928 mängis ta Taškendi filmistuudios. 1928. aasta sügisest mängis ta Kaasanis Kamali-nimelises Tatari Riiklikus Akadeemilises Teatris. Ta mängis seal sadu rolle, sealhulgas kuningas Leari.
1944. aastast oli ta NLKP liige, aastatel 1941–1953 Üleliidulise Teatriühingu Tatari osakonna esimees.
Ta on maetud Kaasani Novo-Tatarskaja slobodaa kalmistule.
Maaslova
Maaslova (ka: Maasluva, Maslova, Maslovo, Madara, Piiri) on küla Võrumaal Setomaa vallas.
Moses Nagamootoo
Moses Veerasammy Nagamootoo (tamili keeles மோசஸ் வீராசாமி நாகமுத்து; sündinud 30. novembril 1947) on Guyana poliitik ja kirjanik, kes oli 20. maist 2015 kuni 2. augustini 2020 Guyana peaminister.
Elu ja karjäär
Nagamootoo sündis Briti Guiana Whimi külas (tänapäeval Ida-Berbice-Corentyne piirkond). Ta on tamili-india päritolu. Ta on töötanud õpetaja, ajakirjaniku ning hiljem advokaadina.
Aastal 1992 valiti ta Kodanike Progressipartei (PPP) nimekirjas Guyana rahvusassmableesse. Hiljem oli ta nii teabeminister kui ka kohalike omavalitsuste minister. Ta jäi valitsusse nii Cheddi Jagani, Samuel Hindsi, Janet Jagani kui ka Bharrat Jagdeo ametiaegadel. Aastal 2000 astus ta ministrikohalt tagasi, kuid jäi parlamendi liikmeks kuni 2011. aastani, kui ta astus välja PPP-st, mille liige ta oli olnud alates 1964. aastast.
Nagamootoost oli meedia andmetel saamas 2011. aastal PPP presidendikandidaat, kuid ta astus sama aasta 24. oktoobril erakonnast välja. Oma otsust põhjendas ta vajadusega "rohkematele ideedele ning uuele dialoogile Guyana majanduse ja välispoliitika küsimustes". Nagamootoo liitus opositsioonierakonnaga Muutuse Allianss (AFC) ning ta taasvaliti parlamenti.
Pärast opositsiooniliidu võitu 2015. aasta valimistel, nimetati Nagamootoo 20. mail 2015 peaministriks ning esimeseks asepresidendiks. Ta pidi juba 12. juunil 2015 presidendi kohuseid täitma, kui David Granger viibis visiidil Ameerika Ühendriikides.
Kirjanikuna
Moses Nagamootoo avaldas 2001. aastal romaani "Hendree's Cure", mis räägib tamili kalurite elust 1950. ja 1960. aastatel.
Abzanovo
Abzanovo on kahe küla nimi Venemaal Baškortostanis:
150
150. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 100. aastad 110. aastad 120. aastad 130. aastad 140. aastad - 150. aastad - 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad
Aastad: 145 146 147 148 149 - 150 - 151 152 153 154 155
Samburu loodusreservaat
pisi|Reservaadi värav
Samburu loodusreservaat (inglise keeles Samburu National Reserve) on loodusreservaat Keenia keskosas.
Reservaati pääseb Nairobi-Isiolo-Marsabiti ja Maralali-Wamba-Isiolo teed mööda. Reservaadi alal on väike lennuväli ning lennukid Nairobi ja Samburu vahel lendavad iga päev. Lend kestab 45 minutit.
Reservaat loodi 1948. aastal. See sai nime samburute, piirkonnas elava rahva järgi. Värvikaid samburuid võib jõe kaldal tihti näha, kui nad oma loomi jootmas käivad.
George ja Joy Adamsoni raamatust "Vabana sündinud" tuttav lõvi Elsa kasvas üles muu hulgas Samburu reservaadis. Samburus elas ka kuulsaks saanud lõviema Kamunyak, kes kasvatas üles kuus orvuks jäänud orüksipoega.
Loodus
pisi|[[Kõrbesebrad ja võrkkaelkirjakud]] Suurem osa alast on poolkõrb, kuiv savann ja rohumaa. Sademete hulk jääb valdavalt alla 400 mm aastas. Jõgi voolab läbi teeba dummpalmi salude ja tiheda metsa. Jõelammi lopsakas loodus moodustab ümbrusega terava kontrasti ja meelitab kohale rohkelt loomi. Siia tulevad loomad nii varju otsima kui ka jooma. Jõe põhjakaldal tõuseb maapind järsemalt kui lõunakaldal, seetõttu on ka kontrast jõelammi roheluse ja kuiva savanni vahel suurem.
Jõgi voolab läänest itta ja teeb kohati põhja-lõunasuunas lookeid. Jõe laius võib ulatuda 50–100 meetrini. Vesi on madal ja kohati kerkivad üle veepinna lamedad liivasaared. Suurema osa aastast pääsevad suuremad loomad üle jõe ilma ujumata. Põua ajal kaevuvad krokodillid ja jõehobud kaldamudasse.
Jõgi on viimasel ajal põllumajanduse intensiivistumise tõttu hooajati kuivama hakanud, eelkõige seetõttu on muu hulgas kaitsealal liikuvate elevantide arvukus vähenenud. Põua ajal uuristavad elevandid jõesängi sügavamaks, püüdes nii vett kätte saada. Nende tehtud veega täitunud süvendeid kasutavad omakorda ära väiksemad loomad.
Läheduses on Ol Olokwe mägi.
Kliima
pisi|Elevandid [[Ewaso Ng'iro jõge ületamas]] Reservaadis valitseb kuum ja kuiv kliima. Jõe ääres on keskmine päevane õhutemperatuur 27–31 kraadi, mujal on jahedam. Temperatuur sõltub eelkõige kõrgusest.
Aprillis ja mais esineb pikki sajuperioode, lühemaajaliste sadude periood kestab oktoobri keskelt detsembri keskpaigani. Aprillis ja novembris sajab kõige rohkem, keskmiselt kokku 300–400 mm. Kuivaperioodid on tavaliselt jaanuarist märtsini ja juunist oktoobri alguseni. Tugev vihm võib kuivanud tasandiku paari päevaga lopsakaks rohumaaks muuta.
Taimed
Samburu tasandik on kunagine laavaväli, kus on nii vee uuristatud jäärakuid kui ka ümaraks kulunud mäetippe. Domineerib kuiv ja kohati mägine kidura taimestikuga maastik. Taimestiku enamiku moodustavad akaatsiad vaheldumisi põõsaste, rohu ja puhmastega, vahel mõni väiksem mägi. Jõelookeid ümbritsevad teeba dummpalmi ja muude kõrgemate puude salud. Jõelammist kaugemal läheb maastik üle poolkõrbeks.
Jõekaldast 50–200 meetri kaugusel kasvavad akaatsiad, palmid ja viigipuud. Levinumad taimed reservaadi alal on Acacia elatior, piibliakaatsia, tugev paindpuu ja teeba dummpalm.
Pärast vihma avanevad paljud värvirikkad õied, aprillis hakkab õitsema muu hulgas roosa tüse adeenium, novembris ja detsembris tulipunane korallpuu Erythrina burttii.
Loomad
pisi|[[Ida-aafrika orüks]] Samburu alal elab palju loomi, keda lõunapoolsetel kaitsealadel ei leidu, näiteks ida-aafrika orüks ehk beisa, kaelkirjaku suhteliselt haruldane alamliik võrkkaelkirjak ja somaali jaanalind.
Jõe kaldal võib näha lõvisid, tasandikel gepardeid, jões elab niiluse krokodill. Esindatud on aafrika elevant, ninasarvik, leopard, kahvripühvel, gerenuk, kõrbesebra, jõehobu, kanna, vesivohlu, vööthüään, šaakal, lõhekilpkonn, suurkudu ja väikekudu, Granti gasell, tüügassiga, dikdikid. On kohatud kuni 900-pealisi elevandikarju.
Ninasarvikute populatsiooni on salaküttimine praktiliselt hävitanud.
Linnud
pisi|Isane [[somaali jaanalind]] Reservaadi alal elab üle 450 liigi pärismaiseid linde. Esindatud on muu hulgas hiidtrapp, masktrapp, ida-viletrapp, toonekurg, kuningkotkas, somaali jaanalind, marabu, klounkotkas, manukpistrik, kanakullid, palmikotkas, sudaani turteltuvi, vaaraohani, mürripuu-sarvnokk, kurgkotkas, mitmesugused jäälindlased, mesilasenäplased, nektarilindlased, sarvlindlased, kangurlindlased, naagaslased, rähnid ja pärlkanad. Pika põua ajal koguneb jõekaldale loomi ja linde eriti rohkelt.
Paralleel-ATA
Praeguse paralleel-ATA standard kujunes välja omavahel seotud tehnika arengute käigus. Kõik algas AT Attachmenti liidesest, mis loodi varaste PC AT seadmete jaoks. ATA-liides ise arenes mitmes etapis Western Digitali algsest integreeritud ajamielektroonika (integrated drive electronics ehk IDE) liidesest. Selle tulemusel on ATA/ATAPI ja selle varasemate vormide kohta kasutusel peaaegu sünonüümseid nimesid, näiteks IDE, mida siiani kõnekeeles kasutatakse. Pärast Serial ATA jõudmist turule 2003. aastal nimetati ATA tagantjärele paralleel-ATA-ks.
Paralleel-ATA kaabli pikkus on piiratud, olles maksimaalselt 457 mm (18 tolli), mistõttu seda kasutatakse peamiselt arvutisiseste salvestusseadmete jaoks. PATA oli aastaid levinuim ja odavaim liides salvestusseadmete jaoks. Alates 2007. aasta algusest on Serial ATA enamjaolt PATA uutes arvutites asendanud.
Ajalugu ja terminid
pisi|ATA pistikud emaplaadil Standard loodi algselt nimega PC/AT Attachement, kuna seda kasutati peamiselt ühenduseks 16-bitise ISA siiniga, mis võeti kasutusele IBM PC/AT-ga. Nime lühendati AT Attachement-iks, et vältida võimalikke vaidlusi kaubamärgi üle. Nimes olevat "Advanced Tehnology" ei ole praegustes ega mõnevõrra varasemates standardi kirjeldustes kordagi välja kirjutatud; kasutusel on "AT Attachment".
IDE ja ATA-1
Esimese versiooni nüüdseks ATA/ATAPI nime all tuntud liidesest lõi Western Digital nime all Integrated Drive Electronics ehk IDE (integreeritud ajamielektroonika). Koostöös Control Data Corporationiga (kes valmistas kõvaketta) ja Compaq Computeriga (kelle arvutitesse need läksid) valmistati ühendus- ja signaaliprotokollid, mis pidid säilitama ühilduvuse olemasoleva ST-506 kõvakettaliidesega. Esimesena võttis sellised kõvakettad kasutusele Compaq oma personaalarvutites 1986. aastal. Esimesed ATA-kettad olid 5,25-tollised poolkõrgusega (half-height) 40 MB Control Data Corporation-i Wren II kettad, mis kasutasid Western Digitali kontrollerit.
Termin "integreeritud draivi elektroonika" (Integrated Drive Electronics (IDE)) ei vihja mitte ainult pistiku ja liidese definitsioonile, vaid ka asjaolule, et ketta kontroller on integreeritud kettaseadmesse. Varem tuli kontroller lisada arvutisse eraldi kaardiga või olema juba emaplaadil. Liideskaardid, mida kasutati PATA-kõvaketaste ühendamiseks, näiteks PCI siinile, ei ole ketta kontrollerid, vaid on sillad arvuti siini ja ATA-liidese vahel. Kuna algne ATA-liides oli põhiolemuselt 16-bitine ISA-pistik, oli sild põhimõtteliselt lihtne, kui ATA-ühendus asus ISA-liideskaardil. Integreeritud kontroller näitas ketast arvutile 512-baidiste plokkide jadana, mille käsustik oli suhteliselt lihtne. See vabastas emaplaadi ja liidesplaadid kõvaketta lugemispeade liigutamise kohustusest, nagu see oli olnud ST-506 ja ESDI kõvaketaste puhul. Kõigi selliste madalatasemeliste mehaaniliste pisiasjadega tegeles kõvaketta enda kontroller. Sellega kadus ka vajadus ühtse kontrolleri järele, mis suutnuks opereerida eri tüüpi kõvaketastega, kuna kõvaketta enda draiver sai olla tüübiomane. Arvuti pidi ainult küsima spetsiifilist sektorit või plokki, millele parajasti oli tarvis andmeid kirjutada või sellelt lugeda. Selliste ketaste liidesest sai 1994. aastal ANSI standard X3.221-1994, AT Attachment Interface for Disk Drives. Kui hiljem lisandusid uuemad versioonid, sai see tuntuks kui ATA-1.
Teine ATA-liides
Kui personaalarvutite emaplaatide valmistajad hakkasid emaplaatidele paigutama ATA-liideseid varasemate ISA-liideskaartide asemel, oli emaplaadil tavaliselt ainult üks ATA-pistik, mis toetas kuni kahte kõvaketast. Flopiseadmete ajal oli see piisav enamiku inimeste jaoks, kuid kui CD-ROM-id kasutusele võeti, ei saanud neid paljudele ATA-seadmetega süsteemidele paigaldada, kuna kaks kõvaketast olid juba paigaldatud. CD-ROM-i paigaldamine oleks nõudnud ühe ketta eemaldamist.
SCSI oli saadaval CD-ROM-i laiendiga, kuid SCSI-ga seadmed olid kallimad kui ATA-seadmed, kuna vajasid targemat liidest siini vahendamiseks. SCSI lisas salvestusseadmete hinnale 100–300 USA dollarit, kuna neile lisandus SCSI-adapteri hind.
Vähemkulukas lahendus oli spetsiaalse CD-ROM-i liidese lisamine. See oli tavaliselt valitav helikaardi laiendina. Helikaarti kasutati, kuna varased kontoriarvutid ei toetanud rohkemat, kui mõned piiksatused, mida sisemine kõlar esile suutis tuua, sest värvikat heliesitust ei peetud varase kontoritarkvara juures oluliseks. Kui CD-ROM turule ilmus, oli loogiline samm lisada samal ajal arvutile ka digitaalne heli (samadel põhjustel oli helikaartidel tihti ka gameport liides juhtkangi jaoks). Sel viisil sai vana kontoriarvuti modifitseerida multimeediaarvutiks, mis oli võimeline kasutama varast multimeedia tarkvara, mis toetas heli (selleks ka helikaardid) ja värvilist videopilti (mis vajas CD-ROM-i, kuna flopiketaste andmemaht ei olnud piisav).
Teine ATA-liides ei olnud algselt kuigi täpselt defineeritud. Algselt pakuti seda teatud tootjate CD-ROM-seadmete spetsiifilise lahendusena (Mitsumi, Sony või Panasonic) ja varaste helikaartide puhul ei olnud haruldane, kui kaardil oli 2–3 pistikut eri tootjate seadmete jaoks. Ühilduvusprobleemide kaotamiseks kujunes välja standardne ATA-liides, kuigi helikaardil leiduv ATA toetas tavaliselt ainult ühe CD-ROM-seadet ja kõvakettaid üldse mitte. Aja jooksul sai teisest ATA-liidesest helikaardil teine ATA-liides emaplaadil, mis oli niigi muutunud personaalarvutite tavaliseks komponendiks. ATA-liidestele anti baasaadressid (inglise keeles Base Address) 0x1F0 ja 0x170 ISA siinide süsteemis ning neid kutsuti "primaarseks" ja "sekundaarseks" ATA-liideseks. Pikka aega oli ATA põhiline salvestuseadmete liides ja mõningates süsteemides oli neid ka kolm või neli. Näiteks Promise Ultra-100 toetas kuni kaheksat ATA-seadet. Pärast Serial ATA (SATA) kasutuselevõttu hakkas ATA populaarsus vähenema ja emaplaatidele paigaldati vaid üks liides, seda põhiliselt optiliste seadmete jaoks. Kuna ka optilised seadmed on praegu saadaval SATA-liidesega, on ATA tihti kasutamata. Uuemate emaplaatide kiibistik ATA-t tavaliselt ei toeta.
EIDE ja ATA-2
Aastal 1994, umbes samal ajal, kui ATA-1 standard kinnitati, tutvustas Western Digital uue nimega kettaid: täiustatud IDE (inglise keeles Enchanced IDE (EIDE)). Need sisaldasid enamikku tulevases ATA-2 standardis kasutusele võetavatest võimalustest ja mitmeid lisavõimalusi. Ka teised tootjad tõid turule oma modifikatsioone ATA-1-st, näiteks "Fast ATA" ja "Fast ATA-2".
ATAPI
Nagu eelpool mainitud, oli ATA algselt loodud vaid kõvaketaste jaoks või selliste seadmete jaoks, mis neid emuleerida suutsid. ATAPI (ATA Packet Interface) kasutuselevõtt Small Form Factori kommitee nime kandva grupi poolt võimaldas ATA kasutamist mitmete teiste seadmete jaoks, mis vajasid rohkem funktsioone kui kõvakettad. Näiteks vajavad kõik eemaldatava meedia seadmed "väljasta meedia" käsku ja arvuti vajab võimalust tuvastada meedia olemasolu. Neid võimalusi ATA protokoll ei andnud. Small Form Factor kommitee lahendas selle probleemi ATAPI protokolli väljatöötamisega. ATAPI on iseenesest protokoll, mis võimaldab ATA-liidesele vahendada SCSI käske ja tagasisidet, mis tähendab, et ATAPI seadmed "räägivad SCSI keeles". Tegelikult olid varased ATAPI seadmed lihtsalt SCSI seadmed, millele oli lisatud protokolli konverter, ATA/ATAPI-st SCSI-sse. SCSI käsud ja tagasiside on "pakendatud" (sellest ka nimi) ATA-kaablis edastamiseks. See võimaldab kõigil seadmetüüpe, mille jaoks SCSI käsud on defineeritud, ATA/ATAPI liidese kaudu ühendada. ATAPI seadmed mõistavad ka " ATA keelt", kuna füüsiliselt kasutatakse ATA-liidest pakettide edastamiseks. Teisest küljest, ATA-kõvakettad ja pooljuhtkettad (SSD) ATAPI-liidest ei kasuta. ATAPI-seadmete hulka kuuluvad CD-ROM- ja DVD-ROM-seadmed, lindiseadmed, suure mahutavusega flopiseadmed nagu Zip ketas ja Superdisk ketas. ATAPI kinnitati osana ATA-st INCITS 317-1998, AT Attachment with Packet Interface Extension (ATA/ATAPI-4) standardis.
UDMA ja ATA-4
ATA/ATAPI-4-s võeti kasutusele ka mitmeid "Ultra DMA" ülekanderežiime. Need toetasid algselt andmeedastuskiirusi 16–33 MB/s. Hilisemates versioonides lisati kiiremaid Ultra DMA režiime, mis nõudsid uut, 80-juhtmelist kaablit, et läbikostvust vähendada. Viimane paralleel-ATA versioon toetab andmeedastuskiirust kuni 133 MB/s.
ATA/ATAPI-5
Töö selle standardi kallal algas 1998. aastal ja standard avaldati 2000. aastal: ANSI NCITS 340–2000, AT Attachment – 5 with Packet Interface. Uus standard põhines ATA-4-l ja tõi endaga kaasa UDMA/66 režiimi ehk maksimaalne andmeedastuskiirus tõusis 66 MB/s. Kuna 40-juhtmeliste kaablitega esines suurtel kiirustel probleeme, muutus 80-juhtmeline kaabel kõigil suuremaid andmeedastuskiirusi kasutavatel ketastel nõutavaks (varem oli valikuline). Vigade avastamiseks andmeedastusel võeti kasutusele cyclical redundancy checking ehk CRC-mehhanism. Et kasutada UDMA/33 või UDMA/66 režiime, pidid seda võimaldama BIOS, ATA-liides ja kõvaketas. Operatsioonisüsteem pidi toetama mälu otsepöördumist. Vaikimisi oli see võimalus olemas alates Windows 95 OSR2-l ja Windows NT-l alates Service Pack 3-st.
ATA/ATAPI-6
Arendamist alustati 2000. aastal ja ametlik standard (ANSI NCITS 361-2002, AT Attachment – 6 with Packet Interface) avaldati 2002. aastal. Uuendusteks oli UDMA/100 režiim ja maksimaalse ketta mahu suurendamine seniselt 137 GB-lt 144,12 PB-le. Suurem andmevahetuskiirus saavutati ettevalmistusaja lühendamise ja taktsageduse tõstmise abil. Maksimaalse kettamahu suurendamiseks võeti senise 28-bitise LBA adresseerimise asemel kasutusele 48-bitine. Samuti lõpetati CHS adresseerimismeetodi kasutamine.
ATA/ATAPI-7
Arendamist alustati 2001. aastal ja standard avalikustati 2004. aastal. Võeti kasutusele UDMA/133 režiim, lisati tugi pikkade füüsiliste ja loogiliste sektorite jaoks. Esmakordselt integreeriti standardisse ka SATA. Alates 2004. aastast on töötatud ATA/ATAPI-8 standardi kallal, mis avaldati osaliselt 2008. ja 2009. aastal. Samal ajal on paralleel-ATA kasutamine uutes süsteemides praktiliselt lakanud ja kasutatakse SATA-t.
Praegune terminoloogia
Termineid "integrated drive electronics" (IDE), "enhanced IDE" ja "EIDE" on hakatud kasutama sünonüümidena ATA-le (nüüd paralleel-ATA või PATA). Tegelikkuses on terminid IDE ja EIDE ebatäpsed. Iga ATA-ketas on "integreeritud kõvaketta elektroonikaga" kõvaketas, kuid ka SCSI-kõvakettaid võib õigustatult samuti kirjeldada kui "integreeritud kõvaketta elektroonikaga" kõvakettaid. Samas ei kasutata terminit "IDE" kunagi SCSI-ketaste kohta.
Kõvaketta mahu piirangud
Algne ATA spetsifikatsioon kasutas 28-bitist adresseerimisrežiimi, mis lubas adresseerida 228 (268 435 456) sektorit, igaüks 512 baiti. See tähendas, et maksimaalne andmemaht võis olla 128 GiB (137 GB). Varaste personaalarvutite BIOS seadis oluliselt suuremad piirangud, võimaldades kasutada 8,46 GB kettaid maksimaalselt 1024 silindri, 256 pea ja 63 sektoriga, kuid seda piirangut ei seadnud ATA-liides. ATA-6 võttis kasutusele 48-bitise adresseerimise, mis suurendas limiiti 128 PiB-ni (144 PB). Seega kõik ATA-kõvakettad, mille andmemaht on suurem kui 137 gigabaiti, peavad olema kas ATA-6 või hilisema standardiga. Sellise ketta ühendamine ATA-5 või varasema liidesega piirab ketta andmemahu vastavaks liidese maksimaalsele võimekusele. Mõned operatsioonisüsteemid, teiste seas SP 1 eelne Windows XP ja Windows 2000 ei võimalda vaikimisi 48-bitise LBA kasutamist, mis tähendab, et kasutaja peab üle 137-gigabaidiste ATA-ketaste kasutamiseks eraldi vaeva nägema.
Paralleel-ATA-liides
center|Lintkaabel kahe pistikuga kõvaketaste jaoks Enne SATA kasutuselevõttu ühendati kõvakettad 40 jalaga (pin) lintkaabliga. Igal kaablil on kaks või kolm pistikut, millest üks käib adapterisse, mis suhtleb ülejäänud arvutiga. Ülejäänud pistik(ud) ühendatakse kõvaketastega. Paralleel-ATA-kaableid mööda liigub korraga 16 bitti andmeid. Kaabli maksimaalne pikkus on standardi järgi 457 mm (18 tolli). Samas on toodetud ka pikemaid, kuni 914 mm (36-tolliseid) kaableid. Pikemad kaablid võivad olla ebakindlad, aga katsed näitavad, et 80-juhtmeline kaabel on töökindel pikkuseni 685 mm (27 tolli). Ilmselt sellepärast esitati 685 mm kaabel ka 2000. aasta oktoobris standardisse kaasamiseks, kuid seda siiski ei tehtud.
ATA lintkaablitel on peaaegu kogu ajaloo jooksul olnud 40 juhet (44 pistikut osade väiksemate 2,5" kõvaketaste jaoks, neli lisapistikut oli voolu ja seadistamise jaoks), kuid Ultra DMA/33 (UDMA)-ga koos võeti kasutusele 80 juhtmega kaablid. Kõik uude kaablisse lisandunud juhtmed on maandusjuhtmed, mis paiknevad juba varem olnud juhtmete vahel. Maandusjuhtmete eesmärk on vähendada mahtuvuslikke lekkeid ja läbikostvust. Mahtuvuslikud lekked on suuremaks probleemiks suurtel andmeedastuskiirustel ja see muudatus oli vajalik, et UMDA4 66 MB/s andmeedastuskiirus oleks võimalik. Kiiremad UMDA5 ja UMDA6 vajavad samuti 80-juhtmelist kaablit. Kuigi 80-juhtmelise kaabli kasutamine on vajalik ainult suurematel andmevahetuskiirustel, võib seda kasutada ka väiksemate kiiruste puhul, kuna parem varjestus tagab igal juhul puhtama signaali.
pisi|300px|ATA cables: 40-juhtmeline kaabel (üleval) 80-juhtmeline kaabel (all) Kuigi juhtmete arv kahekordistus, jäi pistikute arv samaks nagu 40-juhtmelisel kaablil ja kaablid näevad samasugused välja. Sisemiselt on pistikud erinevad: 80 juhtmega kaablis ühildub maandusjalgade külge rohkem juhtmeid, 40 juhtmega kaablis on vahekord üks ühele. 80-juhtmelisel kaablil on pistikute värv erinev: sinine kontrolleri jaoks, hall alamketta (slave drive) ja must ülemketta (master drive) jaoks, samas, kui 40-juhtmelisel kaablil on kõik pistikud ühte värvi (mustad). Hallil pistikul on jalg 28 (CSEL) ühendamata, mis teeb sellest alamketta.
Jalg 28
Kasutatakse peamisel valiku signaali saatmiseks (CSEL) ja mõnel juhul ka teatud sünkroonimissignaalide (SPSYNC) jaoks, kuid uuematel ketastel seda jalga üldiselt ei kasutata. CSEL käsku kasutatakse peamisel ketta määramiseks kas ülem (master) või alamkettaks (slave).
Jalg 34
Jalg 34 on 80-juhtmelise kaabli sinises pistikus ühendatud maandusega, kuid pole ühendatud ühegi juhtmega kaablis. See on ühendatud tavaliselt hallis ja mustas pistikus.
Mitu ketast ühe kaabli küljes
Kui ühe kaabliga on ühendatud kaks ketast, peab üks neist olema device 0 (tavaliselt nimetatakse seda masteriks) ja teine peab olema device 1. Selline eristus on vajalik, et mõlemad kettad saaksid kaablit kasutada, ilma et tekiks seadmetevahelisi konflikte. Ülemketas paistab tavaliselt "esimesena" BIOS-ile ja/või operatsioonisüsteemile. Vanades BIOS-ides (Intel 486 ajastu ja vanemad) nimetati kettad tavaliselt C-ks (ülem) ja D-ks (alam) vastavalt sellele, kuidas DOS viitaks aktiivsele primaarsele partitsioonile kummalgi kettal.
Ketta seadistamine ülemaks või alamaks käib tavaliselt käsitsi silluse abil ketta peal. Kui kaabli küljes on vaid üks seade, tuleks see seadistada ülemaks. Samas, mõningatel kõvaketastel (eriti Western Digitali tooted) on eriline seadistus single (üksik). Olenevalt kasutatavast tark- ja riistvarast võib üksik ketas töötada ka alamaks seadistatuna (sellist seadistust kohtab tihti CD-ROM-seadmete puhul, millele on antud oma kanal).
Cable select
Kettarežiim cable select oli ATA-1 standardis valikvariant ja on alates ATA-5-st suhteliselt levinud. Ketas, mis on pandud režiimi cable select, määratleb ennast automaatselt ülema või alamana vastavalt sellele, millisesse pistikupessa ta on ühendatud. Režiimi juhib jalg 28. Kui kaabel selle jala maandab, muutub ketas ülemkettaks, kui mitte, siis alamkettaks.
Režiimi saab valida kettal silluse abil. Kettad, mis seda võimaldavad, on tavaliselt märgisega CS, mis on eraldi ülema ja alama seadetest.
Kui kettad on käsitsi seadistatud ülemaks ja alamaks, siis ei ole vahet, millisesse kaablipistikupessa kettad on tegelikult ühendatud. Jalg 28 kasutatakse ainult selleks, et näidata arvutile, millise pistiku külge milline ketas on ühendatud.
40-juhtmeliste kaablitega oli tavaline, et 28 jalga ühendav juhe kahe seadme vahel lõigati lihtsalt läbi. Keskmisse kontakti paigutati ülemketas ja viimasesse alamketas. Selline paigutus muutus hiljem standardiks. Kui kaabli küljes oli vaid üks seade, jäi üks pistik kasutamata. See põhjustas aga signaali peegeldumist, eriti suurtel andmeedastuskiirustel.
Ülem- ja alamketta seaded
On levinud müüt, et ülemketta kontroller võtab mõlema ketta juhtimise üle või et ülemkettal on eesõigus andmete edastusel. Tegelikkuses tegutsevad kummagi kõvaketta kontrollerid üksteisest sõltumatult ning nendevahelist koostööd vahendavad ja järjekorda korraldavad arvuti operatsioonisüsteemi draiverid.
Samuti on terminite "ülem" ja "alam" (inglise keeles master ja slave) vastu sõna võtnud Los Angelese maakonna võimud, kes nimetasid neid vastuvõetamatuteks "kultuurilise tundlikkuse" tõttu.
Kaks seadet, üks kaabel: mõju kiirusele
Palju on vaieldud selle üle, kui suurt mõju avaldab aeglasem seade sama kaabli otsas olevale kiiremale seadmele. Mõju kiirusele on olemas, kuid tihti aetakse segi kaks eri põhjust.
"Madalaim kiirus"
On üsna levinud väärarusaam, et kui ühendada ühe kaabliga kaks seadet, mille kiirus erineb, siis langeb mõlema seadme andmeedastuskiirus aeglaseima seadme tasemele.
Kõikide uuemate ATA-seadmete puhul seda probleemi pole, kuna kõik uued ATA-seadmed toetavad mõlema ketta iseseisvat ajastamist (independent device timing). See võimaldab igal seadmel edastada infot vastavalt oma kiirusele. Isegi vanemate seadmete korral kehtivad sellised piirangud kirjutamis- ja lugemisoperatsioonide andmeedastusfaasile, mis on tavaliselt kogu kirjutamis- või lugemisprotsessi kõige lühem osa.
"Üks tegevus korraga"
Selle põhjuseks on nii kattuvuse kui ka järjekorra funktsioonide kasutamata jätmine enamikul paralleel-ATA-seadmetel. Ainult üks kaabliga ühendatud seade saab korraga lugeda andmeid või neid kirjutada, mistõttu kiirem seade peab ootama sama kaabli küljes oleva aeglasema seadme järel, kui mõlemad suure koormusega töötavad.
Samas teatab enamus uutest seadmetest, et kirjutamisprotsess on lõppenud, kui andmed on kirjutatud ketta vahemällu enne, kui need reaalselt kettale kirjutatakse, mis on aeglasem protsess. See võimaldab hakata kohe kasutama teist seadet sama kaabli küljes, mis vähendab oluliselt "Üks tegevus korraga" põhimõttest lähtuvat kiiruspiirangut.
Kõvaketta parool ja turvalisus
Ketta lukk on kõvaketta sisseehitatud turvalahendus. Kuna see on kirjas juba ATA standardis, siis ei sõltu selle olemasolu ka mingist konkreetsest tootjast või seadmest. Lukku saab aktiveerida või välja lülitada spetsiaalsete käskudega. Kui ketas on lukustatud, siis keeldub see andmeid jagamast, kuni lukk on välja lülitatud.
Igal kettal on alati kaks parooli: kasutaja parool ja administraatori parool. Ketta lukustamiseks on kaks võimalust: kõrge turvalisus või maksimaalne turvalisus. Kõrge turvalisuse seadetega saab ketast lahti lukustada nii kasutaja kui ka administraatori parooliga. Parooliga võib eksida kuni viis korda, pärast mida tuleb arvuti kas korraks välja lülitada või uuesti lähtestada (hard reset), enne kui uuesti proovida saab. Maksimaalse turvaseade korral ei saa ketast lahti lukustada ilma kasutaja paroolita. Ketast on küll võimalik ka ilma lahti lukustada, kuid kõik andmed kustutatakse.
ATA-kettalukk peaks iseenesest olema murdmatu ilma paroolita, kuid tegelikult on võimalik ka ümber selle töötada. Mitmed firmad pakuvad ketaste lahtilukustamise teenust. Seega tuleb arvestada, et kuigi see turvalahendus peatab tõenäoliselt tavalise rünnaku, siis spetsialisti eest see andmeid ei kaitse.
Välised PATA-seadmed
Välised PATA-seadmed on vähe levinud ja PATA-t kasutatakse peamiselt arvutisiseste seadmete ühendamiseks, kuna PATA-kaabli pikkus on piiratud. Välise seadme jaoks vajab kaabel lisapikkust, et seadmeni ulatuda. Väliste seadmete ühendamiseks on tarvis, et kaabel ulatuks seadmeni, mis on PATA-kaabli pikkuse piirangute juures küllaltki keeruline. Kuna enamik PATA-seadmeid asub arvutikasti esiosas, on ka vastavad pistikud emaplaadil just sinna paigaldatud. See muudab kaabli ulatumise arvuti tagant välise seadmeni veelgi keerulisemaks.
Lisaks on lintkaablid üsna kehvasti varjestatud ja mõeldud kasutamiseks arvuti kesta sees, mis pakub lisavarjestust.
Sellepärast kasutavad kõik välised PATA-seadmed mingeid muid liideseid, nagu näiteks USB või Firewire. Spetsiaalne kiip konverteerib USB-liidese signaali PATA-signaaliks ja toetab tüüpiliselt korraga ainult ühte seadet.
ATA standardite versioonid, andmeedastuskiirused ja omadused
Järgnevas tabelis on toodud ATA standardite versioonide nimed, andmeedastuskiirused ja režiimid, mida need toetavad. Tabelis toodud andmeedastuskiirused iga režiimi kohta on kaabli maksimaalsed teoreetilised väärtused. See on lihtsalt kaks baiti korrutatud efektiivse taktsagedusega ja eeldab, et igat kella tsüklit kasutatakse kasutaja andmete edastamiseks. Tegelikult kahandab protokolli täitmisest tulenev lisaaeg seda kiirust.
Ummik arvuti siinil, mille külge ATA adapter on kinnitatud võib veelgi kiirust piirata. Näiteks tavalise PCI siini kiirus on 133 MB/s ja seda peavad jagama kõik aktiivsed seadmed, mis selle külge on ühendatud.
Maksimaalne andmeedastuskiirus on 2010. aprilli seisuga mehaaniliste kõvaketaste puhul 157 MB/s, mis on üle PATA/133 standardi võimete. Suure võimsusega välkmälud saavutavad kiirusi 308 MB/s.
Ainult Ultra DMA režiimid kasutavad CRC-d, et leida kontrolleri ja ketta vahelises andmeedastuses vigu. Tegemist on 16-bitise CRC-ga ja seda kasutatakse ainult andmeplokkide kontrollimiseks. See erineb SATA-st, kus 32-bitist CRC-d kasutatakse nii käskude kui ka andmete kontrollimiseks.
ATA over Ethernet
ATA over Ethernet ehk AoE on protokoll, mis vahendab ATA käske üle Etherneti, mitte ei ühildu otse PATA-pistikusse. See võimaldas juba sissetöötatud protokolli kasutada kettavõrkudes (inglise keeles Storage area network ehk SAN).
307
307. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad - 300. aastad - 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad
Aastad: 302 303 304 305 306 - 307 - 308 309 310 311 312
Abzanovo (Ziantšurinski rajoon)
Abzanovo (baškiiri Абҙан) on küla Venemaal Baškortostanis Ziantšurinski rajoonis. Geograafilised koordinaadid on 51°51' N, 56°46' E.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Abazanovos 882 elanikku.
Sihtnumber on 453391.
Külas remonditakse põllumajandustehnikat.
Abzanovos on sündinud Rail Sarbajev.
Agraarsotsialism
Agraarsotsialism (vene keeles Аграрный социализм) on kapitalistlik põllumajanduspoliitiline vool, mis nõuab põllumajanduslikult kasutatavate maa-alade eraomandi kaotamist.
Tamme-pahkvaablane
Tamme-pahkvaablane eritab vedelikku, mille mõjul tamme lehe allküljele kasvavad väikese õuna kujulised pahad. Selle sees areneb tamme-pahkvaablase vastne.
pisi|tühi|Tamme-pahkvaablase pahad [[harilik tamm|tammelehel]]
Jovenel Moïse
Jovenel Moïse (26. juunil 1968 Trou-du-Nord – 7. juuli 2021 Pétion-Ville) oli Haiti ettevõtja ja poliitik, alates 7. veebruarist 2017 kuni surmani Haiti president.
Thomas 15X Johnson
Thomas 15X Johnson (sünninimi Thomas Johnson; nimed organisatsioonis Nation of Islam Thomas 15X ja hiljem Khalil Islam; sündinud 1935) on organisatsiooni Nation of Islam liige, kes mõisteti süüdi Malcolm X-i mõrvas.
Pärast Malcolm X-i mõrvamist New Yorgis Auduboni tantsusaalis (Audubon Ballroom) 21. veebruaril 1965 vahistati sündmuspaigal Talmadge Hayer (Thomas Hagan) ning pisut hiljem tunnistajate ütluste põhjal Thomas 15X Johnson ja Norman 3X Butler. Kõik nad olid organisatsiooni Nation of Islam liikmed.
Kõik kolm kinnitasid oma süütust, kuid neil olid nõrgad alibid. Johnson, kes oli sel ajal 29-aastane, ütles, et ta oli tulistamise ajal kodus. Johnsonit nähti kodus pisut aega pärast mõrva. See jättis väikese võimaluse, et ta võis pärast Malcolm X-i tulistamist kiiresti koju joosta, et alibit saada.
Kuulati üle palju tunnistajaid, et Thomas 15X-i ja Norman 3X-i osalusele kinnitust saada. Malcolm X-i abid (sealhulgas Benjamin Karim) ja ihukaitsjad vannuvad, et kumbagi meest polnud kohal. Malcolm X-i abilise James Shabazzi väitel olid mõlemad mehed hästi tuntud ja neid poleks sisse lastud. Ent Malcolm X-i lesk Betty Shabazz kinnitas, et mõlemad mehed viibisid kohal.
Asi võttis uue pöörde, kui Hagan tunnistas üles oma osaluse mõrvas ning kinnitas, et teised kahtlusalused on süütud. Ta ei avaldanud mõrva üksikasju ega kaasosaliste nimesid, vaid kirjeldas üksnes üldjoontes oma kaasosaliste välimust ja asukohta saalis. Süüdistajad ja Hagani advokaadid tegid kõik, et seda tunnistust diskrediteerida. Kaitsjad kinnitasid, et ta on süütu, süüdistajate versiooni järgi püüdis ta oma kaasosalisi päästa. Lõpuks tunnistatigi 10. märtsil 1966 kõik kolm süüdi ettekavatsetud tapmises ja mõisteti eluks ajaks vangi.
Aastal 1977 avaldas Hagan oma kaasosaliste nimed kõneluses advokaat William Kunstleri ja islamivaimulik Nurridin Faiziga. Aastal 1979 tunnistas Hagan üles kogu mõrvaloo, andes kahes kirjalikus tunnistuses välja oma neli kaasosalist organisatsiooni Nation of Islam Newarki mošeest nr 25 ning kinnitas jälle Butleri ja Johnsoni süütust. Kohtud ei võtnud seda tunnistust arvesse. New Yorgi Osariigi Ülemkohus (esimese astme kohus) ei pidanud Azizi tunnistusi piisavateks kohtuasja taasavamiseks ning Butlerit ja Johnsonit ei vabastatud. Kunstleri hinnangul ei tahtnud kohtunik Harold Rothwax paati kõigutada.
Advokaat William Kunstler, kes kahetses oma kunagist keeldumist Butleri ja Johnsoni kaitsmisest, tegi kõik, et tema nime puhtaks pesta. Ta jõudis veendumusele, et kohtuasja taasülesvõtmisest keeldumine tulenes püüdest varjata FBI ja selle kunagise direktori Edgar Hooveri osa Malcolm X-i surmas.
Filmis "Ali" (2001) mängis Thomas 15X Johnsonit Bobby Stuart (Bob Stuarti nime all).
Malcolm X Thomas 15X Johnson
Walter Freymann
pisi|Walter Freymann enne 1930. aastat Walter Eduard Gustav Freymann (ka Valter; 23. september 1883 Viljandi – 5. märts 1960 Jena, Saksamaa) (vanas kirjapildis Walther Freymann) oli baltisaksa päritolu Eesti filosoof.
Freymann lõpetas 1909 Tartu Ülikooli antiikkeelte ja filosoofia alal, oli sellest ajast antiikkeelte ja filosoofia õpetaja Tartu gümnaasiumides (nt Hugo Treffneri Gümnaasiumis). 1920–1926 oli Tartu Ülikooli antiikkeelte lektor, samas filosoofia eradotsent aastatel 1918–1939, täiendas end 1923 Freiburgis Saksamaal, kus kohtus Edmund Husserli ja Martin Heideggeriga. Ta pidas loenguid mitmetes haridusasutustes, Tartu Pedagoogilise Seltsi kursustel, M. I. Rostovtsevi eraülikoolis; nt Tartu Ülikoolis pidas ta teiste hulgas loenguid Hegelist (teosest "Vaimu fenomenoloogia") ja Aristotelesest (teosest "Peri Psyches").
Eesti Keskkooliõpetajate Kogu tegevliige, Akadeemilise Filosoofia Seltsi asutajaliige ja abiesimees (1920). Oli tegev Tartu vabatahtlike tuletõrjujate ühingus, 1927–1933 jaoskonna ülem, 1933–1936 peamees, seejärel aupeamees.
Walter Freymann kaitses doktoriväitekirja Tartu Ülikoolis 1928. aastal saksa keeles kirjutatud tööga "Platons Suchen nach einer Grundlegung aller Philosophie" (avaldatud 1930, pealkiri eesti keelde tõlgituna Platoni püüdlemine alusepanekuks kogu filosoofiale).
Freymann läks 1939 Saksamaale, töötas filosoofia õppejõuna Poznani ülikoolis 1939–1945 (1942 sai professoriks), alates 1947 Greifswaldi ülikoolis (juhatas ka sealset slaavi keelte instituuti) ja 1953–1957 oli Jena ülikoolis).
Pälvinud Püha Stanislavi ordeni, Eesti Vabatahtliku Tuletõrjeliidu 1. liigi kuldristi, 2. liigi hõberisti ja Soome ning Leedu tuletõrje aumärgid.
Freymanni tuntumaid eestlastest õpilasi on filosoof Rudolf Kulpa.
Bioakumulatsioon
Bioakumulatsioon on nähtus, kus organismi kogunevad toksilised ained suurema kiirusega kui need ainevahetuse käigus organismist eritatakse.
Seega, mida pikem on mingi aine bioloogiline poolestusaeg, seda suurem on kroonilise mürgistuse oht.
Inimorganismi võivad bioakumuleeruda nt pliiühendid, mis mingi kontsentratsiooni juures hakkavad negatiivselt mõjutama inimorganismi, ja mille lõpptulemusena inimene võib surra. Bioakumuleeruda võivad ka dioksiinid.