cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
William Karlsson
2011. aastal valiti ta NHL-i draft'is Anaheim Ducksi poolt 53. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta mängima hooajal 2013–14, debüteerides American Hockey League'i klubis Norfolk Admirals. NHL-is tegi ta Ducksi meeskonnas debüüdi 11. oktoobril 2014 ja lõi kaks päeva hiljem mängus Buffalo Sabresi vastu oma esimese värava NHL-is.
Alakste
Aastail 2009-2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
William Karlsson
2015. aasta märtsis siirdus Karlsson Columbus Blue Jacketsi. 2017. aasta juunis liitus ta äsja NHL-iga liitunud klubiga Vegas Golden Knights. 2017–18 põhihooajal lõi ta liigas 43 väravat ja andis 35 väravasöötu. Ta oli löödud väravate arvult liigas paremuselt kolmas mängija. Golden Knights jõudis oma debüüthooajal Stanley karika finaali, kus kaotati Washington Capitalsile mängudega 1:4. Väljalangemismängudes lõi Karlsson seitse väravat ja andis kaheksa väravasöötu. 2018. aastal valiti ta hooaja parimaks Rootsi mängijaks NHL-is. 2018. aastal pälvis ta lisaks Lady Byng Memorial Trophy.
Hooaja 2019–20 seisuga on Karlsson Golden Knightsi ajaloo suurim väravalööja (82 põhihooaja väravat).
2012. aastal tuli Karlsson Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2017. aastal tuli ta Rootsi jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.
Abigail (eesnimi)
Abigail on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2384. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Abigail 12 naisel.
Marten Mütt
Marten Mütt (sündinud 25. mail 1992) on endine Eesti jalgpallur.
Ta mängis aastast 2013 Meistriliigas osalevas klubis FC Flora Tallinn.
Harju Maakohus
Harju Maakohus on esimese astme kohus Eestis asukohaga Tallinnas. Seal arutatakse kriminaalasju, väärteoasju ja tsiviilasju.
Harju Maakohus loodi 24. mail 1990, mil Harju Rajooni Rahvakohus nimetati ümber.
Harju Maakohus on kohtunike arvult suurim kohus. Seal töötab 66 kohtunikku. Ka Harju Maakohtu töökoormus, s.t lahendatavate asjade arv on suurim. 2019. aastal lahendati seal vabariigis lahendatud tsiviilasjadest umbes 49%, kriminaalmenetlusasjadest umbes 40% ja väärteomenetlusasjadest umbes 39%.
Kuni 16. juulini 2018 oli Harju Maakohtul kolm kohtumaja: Harju Maakohtu Liivalaia tn kohtumajas arutati kriminaal- ja väärteoasju, Kentmanni tn ja Tartu mnt kohtumajades tsiviilasju.
16. juuliks 2018 koliti kolm kohtumaja ühte Tallinna kohtumajja, Lubja tänav 4.
Tüll (perekond)
Tüll (Charadrius) on lindude perekond sugukonnast tülllased.
Tšiili 2018. aasta taliolümpiamängudel
Tšiili osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis seitsme sportlasega.
Tšiili lipukandja mängude avatseremoonial oli mäesuusataja Henrik von Appen.
Fumio Kishida
Fumio Kishida (jaapani keeles 岸田 文雄 Kishida Fumio; sündinud 27. juulil 1957 Hiroshimas) on Jaapani poliitik (Liberaaldemokraatlik Partei), alates 4. oktoobrist 2021 järjekorras 100. Jaapani peaminister.
Ta oli 26. detsembrist 2012 kuni 3. augustini 2017 Jaapani välisminister ning 28. juulist 2017 kuni 3. augustini 2017 Jaapani kaitseminister.
Ta sündis 1957. aastal Hiroshimas. Ta õppis Waseda ülikoolis õigusteadust ja lõpetas ülikooli 1982. aastal.
Ta oli aastatel 2007–2008 (Yasuo Fukuda valitsuses) Põhjaterritooriumide ja Okinawa asjade riigiministriks. 26. detsembrist 2012 kuni 3. augustini 2017 oli ta Jaapani välisminister (Shinzō Abe valitsuses). 28. juulist 2017 kuni 3. augustini 2017 oli ta lisaks Jaapani kaitseminister.
Kazõm
pisi|Kazõm pildistatuna [[Belojarski linnast]] Kazõm (vene keeles Казы́м) on jõgi Venemaal Lääne-Siberis Handi-Mansimaal, mis voolab läbi Lääne-Siberi madaliku ja on Obi lisajõgi.
Jõgi on 659 km pikk ja selle valgla on 35 600 km².
Kazõmi vasakul kaldal asub Belojarski linn, mis on ühtlasi Belojarski rajooni keskus.
Arvo Iital
Arvo Iital (sündinud 3. oktoobril 1952 Tallinnas) on eesti keskkonnateadlane ja professor.
Haridus
Lõpetas 1979 Tartu Riikliku Ülikooli geograafia (füüsiline geograafia) erialal. Magistrikraad 1999(Toitainete ärakanne põllumajanduslikelt väikevalglatelt, juh Enn Loigu, Tallinna Tehnikaülikool, ehitusteaduskond, keskkonnatehnika instituut, keskkonnakaitse aluste õppetool) ja 2005 doktorikraad (Monitoring of Surface Water Quality in Small Agricultural Watersheds. Methodology and optimation of monitoring network. Põllumajanduslike väikevalglate pinnavee seire. metodoloogilised alused ja seirevõrgu optimeerimine, juh Enn Loigu).
Teenistus
Eesti Looduskaitse Selts, osakonnajuhataja, aseesimees, esimees 1979–1994;
TTÜs 1994–…: keskkonnatehnika instituudi teadur, keskkonnakaitse aluste õppetooli lektor, dotsent 1994–2005; ehitusteaduskonna keskkonnatehnika instituudi keskkonnakaitse aluste õppetooli dotsent 2005–2011, professor 2011–2016]; inseneriteaduskonna ehituse ja arhitektuuri instituudi professor [[2017–…
Teadustöö põhisuunad
Bio- ja keskkonnateadused. Keskkonnaseisundit ja keskkonnakaitset hõlmavad uuringud; Keskkonnatehnoloogia, reostuskontroll; Veekvaliteet ja seda mõjutavad tegurid, põllumajandustootmise mõju veekvaliteedile ja toitainete koormus, isepuhastusprotsessid jõgedes, veeseire metodoloogia, keskkonna süsteemanalüüs. Avaldanud üle 60 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 30 magistri- ja 3 doktoritööd.
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Ajakirjade Journal of Environmental Monitoring; Science of the Total Environment; Journal of Hydrology; Hydrology Research; Fundamental and Applied Limnology; Agriculture, Ecosystems and Environment, Env. Monitoring and Assessment; Journal of Marine Systems; Boreal Environment Research; Ecological Economics retsensent 2007–…; Põhjamaade Põllumajandusteadlaste Ühingu liige, Põhjamaade Hüdroloogia Assotsiatsiooni liige, Eesti Veeühingu liige 2009–…; konverentsi Climate Change Management (Guatemala 2013) teaduskomitee liige 2012–2013; Eesti Ökoloogiakogu juhatuse liige 2012–…; TTÜ ehituse ja arhitektuuri instituudi nõukogu liige 2012–…; ajakirja "Agriculture, Ecosystems and Environment" erinumbri toimetaja 2013; ajakirja "Journal of Water Security” toimetuskolleegiumi liige 2013…; Euroopa Teaduse infrastruktuuri strateegilise foorumi (ESFRI) ekspert 2013–2018; Eesti Looduskaitse Seltsi juhatuse liige 2013–2019; ajakirja "Journal of Water and Land Development" toimetuskolleegiumi liige 2014…; Põhjamaade 2015. a. hüdroloogiakonverentsi teaduskomitee liige 2014–2015; Põhjamaade 2016. a. hüdroloogiakonvetentsi teaduskomitee liige 2015–2016; nõuandva toimetuskolleegiumi liige ajakirjas "International Journal of Climate Change Strategies and Management" 2015–2019; TTÜ Kirjastuse kirjastusnõukogu liige 2015–…; Kliimamuutuste kommunikeerimise sümpoosioni teaduskomitee liige, Graz, Austria 2017–2018.
Kristoforus
pisi|[[Hieronymus Bosch, "Püha Kristoforus", u 1496–1505]] Kristoforus (kr. Χριστόφορος "Kristusekandja" (pherein = kandma) on varakristlik märter 3. või 4. sajandil. Katoliku ja õigeusu kirikus austatakse teda pühakuna. Mälestuspäev on 24. juuli. Kristoforust kujutatakse sageli hiiglasena, kellel käes sau ja kannab õlgadel Jeesuslast üle jõe.
Pärimus
Idapoolsete allikate järgi oli ta nimi varem Reprobus ning ta oli koerapeaga (künokefaal) hiiglane. See võib olla ka tõlkeviga ladina keelest, mille järgi oli ta kaananlane ja oli Lüükias usku pööranud 48 000 inimest. Lõpuks mõistis kuningas ta surma. Tema hukkamisel voolanud verel oli raviv toime ja pööras ka kuninga usku.
Lääne allikate järgi oli ta nimi Offerus. Tema hiiglase kuju ehmatas kõiki, kes temaga kohtusid. Offerus tundis oma vaimset piiratust ja ei tahtnud valitseda, vaid teenida – aga ainult kõige vägevamat valitsejat. Ta hakkas sellist otsima. Ta ei leidnud aga kedagi, kelle võim ei olnud kuidagi piiratud. Pärast pikka asjatut otsimist soovitas talle üks jumalakartlik erak, et piiramatu on ainult Jumala võim ja Offerus peaks ainult Jumalat teenima. "Aga kuidas Jumal mulle ütleb, mida ma tegema pean?" Offerus pidi oma hiiglase kuju tunnustama Jumala tahtena. Jumala teenimiseks pidi Offerus ülevedaja asemel reisijaid üle jõe kandma. Ükskord võttis ta ühe lapse õlgadele, et teda üle jõe kanda. Esmalt oli laps kerge, aga mida sügavamale ta läks, seda raskemaks laps muutus. Jõe keskel kurtis Offerus lõpuks: "Laps, sa oled nii raske, nagu kannaksin ma kogu maailma koormat!" Laps vastas: "Nagu sa ütled, nii see on, sest mina olen Jeesus, Lunastaja. Ja nagu sa tead, kannab Lunastaja kogu maailma koormat." Jõudes teisele kaldale, asetas Offerus lapse maha, mispeale laps ütles talle: "Sa kandsid Kristust, nüüdsest võib sind kutsuda Kristoferuseks."
See legend sai populaarseks ja on kirjalikult säilinud kogumikus "Legenda aurea".
Eesti kunstis
Tallinnas Niguliste kirikus asub Püha Kristoforuse elusuuruses puidust figuur. Skulptuur oli algselt Niguliste kiriku kantsli tugisambaks. Luterlikus kontekstis sümboliseerib Kristoforus kantsli toena Kristuse õpetuse kandmist. Tallinna puunikerdaja Tobias Heintze töökojast tellitud uhke kantsel hävis 1944. aasta märtsipommitamise ajal ja Kristoforuse kuju on selle ainus tänaseni säilinud osa.
Loja (Läti)
Loja on küla (vidējciems) Lätis Saulkrasti piirkonnas, Sēja valla halduskeskus. Asub Loja jõe ääres, merepinnast 55 meetri kõrgusel. Küla lähistel asub 69 meetri kõrgune küngas Jēņu kalns.
Mägi-lipphernes
pisi|Põhja-lipphernes Mägi-lipphernes (Oxytropis campestris) on liblikõieliste sugukonda kuuluv mitmeaastane õistaim.
Loja (Läti)
Loja kohal asus XIII sajandil liivlaste küla Ennistele. Tänapäeval asuvad Lojas lisaks piirkonna administratsioonile veel raamatukogu ja kultuurimaja. Külas asuvad Ģibi ja Loja bussipeatus.
Mägi-lipphernes
Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012).
Loja (Läti)
2015. aastal oli külas 333 elanikku, 2018. ja 2019. aastal 378.
Mägi-lipphernes
Süstemaatika
Euroopas kasvab mägi-lippherne kaks alamliiki:
Põhja-Ameerikas on esindatud veel mitu alamliiki ja teisendit:
Neitsikurg
pisi|Neitsikured Neitsikurg (Grus virgo) on kurglaste sugukonda kuuluv lind.
Mägi-lipphernes
Botaanilised tunnused
Taim kasvab tavaliselt 10–30 cm kõrguseks. Lehed on juurmised ning need koosnevad 8–15 paarist süstjatest lehekestest, mis on noorelt karvased ja hiljem paljad. Abilehed on rootsuga kokku kasvanud. Õied on kollakad ning need paiknevad nutitaolises kobaras. Viljaks on lühkeste karvadega kaetud kaun, milles arenevad pruunikad kõva kestaga seemned.
Neitsikurg
Eestis on ta eksikülaline.
Mägi-lipphernes
Mägi-lipphernes Eestis
Eestis kasvab mägi-lippherne tüüpalamliik teadaolevalt vaid ühes leiukohas, mis asub Harjumaal Põhja-Kõrvemaa looduskaitsealal. Varem on mägi-lipphernest leitud ka Põlvamaalt Leevi küla lähedalt, aga nüüdseks on ta sealt kadunud.
1950. aastatest kuni 2000. aastate alguseni arvati ekslikult, et Eestis kasvab alamliik põhja-lipphernes.
Teda leidub kuivadel nõlvadel, sihtidel. Õitseb mai lõpus ja juuni alguses. Arvukus on ligikaudu 500 isendit (2017. aasta seisuga). Mägi-lippherne populatsioon on meil geneetiliselt väga varieeruv, kuid seemnete idanevus on ikkagi väike (ligi 12%).
Imperfektiivne aspekt
Imperfektiivne aspekt on keeles aspekt, mis tähistab piiritlemata situatsiooni. Piiritlemata on situatsioon sel juhul, kui kujuteldav vaatluspunkt jääb situatsiooni kulu sisse.
Näiteks ''Päike kõrvetas. Poisid suusatasid viis kilomeetrit.''
Aspekti väljendamine ja tõlgendamine
Lausega tähistatava situatsiooni primaarne aspekt sõltub eelkõige verbi aspektist, s.o verbiga väljendatud situatsioonitüübi piiritletavusest/mittepiiritletavusest ning situatsiooni kestuslikkusest. Tüüpiliselt piiritlemata on mittepiiritletavad situatsioonid, mis on ühtlasi kõik duratiivsed.
Näiteks ''Jüri magab. Poiss jookseb õues.''
Duratiivsed piirivõimalusega situatsioonid võimaldavad mõlemat aspekti.
Aspektitõlgenduse määrab ka teksti ajaline perspektiiv - kas sündmusi käsitatakse minevikulistena, tagasivaatavalt või üksteisele järgnevatena.
Näiteks ''Oli varajane hommik. Jüri jooksis uksele.''
Näiteks ''On varajane hommik. Jüri jookseb uksele''.
Sihitise funktsioonid aspekti väljendamisel
Eesti keeles on põhiline aspekti väljendamise vahend sihitis. Nagu soome keeles, eristatakse ka eesti keeles osasihitist ja täissihitist.
Näiteks ''Oskar tõi Tiidule jäätise. Mehed ehitasid endale maja.''
Näiteks Mehed ehitasid endale maju.
Näiteks Takso sõidutas Peetrit viis kilomeetrit, soome keeles Taksi kuljetti Petteriä viisi kilometriä.
Näiteks Takso sõidutas Peetri viis kilomeetrit Oulust lõuna poole, soome keeles Taksi kuljetti Petterin viisi kilometriä Oulusta etelään.
Vaata ka
Perfektiivne aspekt Aspektverb
Tartu rulluisumaraton
Tartu rulluisumaraton on Baltikumi ja Skandinaavia suurim rulluisuüritus, mille programmilistel üritustel osaleb ligikaudu 1500 rulluisutajat. Aastal 2013 oli lõpetajaid kokku 1352. Andmed pärinevad ürituse ametlikust protokollist. Klubile Tartu Maraton teadaolevalt ei ole Baltikumis ega Skandinaavias ühtegi teist nii suure osalejaskonnaga rulluisuüritust. Rulluisumaratoni sõidetakse distantsidel 42 km ja 21 km. Programm hõlmab ka lastesõite ja rulluisusprinti.
42 km marsruut saab alguse Tartust ja läbib Narva mnt – Kõrveküla – Aovere – Kobratu – Aovere – Kõrveküla – Vahi – Aovere – Kõrveküla – Vahi – Kõrveküla – Tartu.
21 km marsruudi start antakse samuti Tartust ja läbib Narva mnt – Kõrveküla – Aovere – Kobratu – Aovere – Kõrveküla – Tartu.
Lasteüritused
Klubi Tartu Maraton viib läbi lasteüritusi juba aastast 1983. Tartu rulluisumaratoni juurde kuuluvad TILLUsõit ja MINImaraton.
TILLUsõidu distants on 500 ja see on mõeldud eeskätt eelkooliealistele.
MINImaratoni distants on 3,4 km ja see on mõeldud lastele alates koolieast.
Tartu rulluisumaratoni ajalugu
Klubi Tartu Maraton pikaajaline unistus viia läbi Tartu rulluisumaraton täitus 26. augustil 2007 – Tartu linnas ning Tartu valla territooriumil toimus SEB Ühispanga 1. Tartu rulluisumaraton, distantsidega 36 km ja 15 km. Viimati pakkusime oma osavõtjatele uut ja huvitavat väljakutset 10 aastat tagasi, kui sündis Tartu rattamaraton, millest on tänaseks kasvanud ligikaudu 5000 osalejaga üks Eesti populaarsemaid rahvaspordiüritusi.
1. Tartu rulluisumaratoni läbiviimiseks vajaliku kvaliteediga maanteelõigu otsingud kestsid aastaid, kuid 2007. aastal leiti lõpuks sobilik võistlustrass Tartu vallast ning osalejad uisutasid Tartu linnast Narva maantee võistluskeskusest kuni Aovere tankla teeristini ning sealt tagasi kuni Vahi ringini. Läbides kaks sellist ringi finišeerusid rulluisutajad taas Narva maantee võistluskeskuses. Ajaloo esimese Tartu rulluisumaratoni võitis Danila Ruusu. Enne esimest Tartu rulluisumaratoni olid paljud asjatundjadki pessimistlikud selle spordiala populaarsuses. Siiski tõi esimene üritus kokku ligemale tuhat uisutajat ning paljud SEB Tartu Nelikürituse osalejad leidsid enda jaoks uue spordiala – rulluisutamise. SEB 2. Tartu rulluisumaratoni programmilistel üritustel oli osalejaid juba 1114. Kolmas Tartu rulluisumaraton on osutunud rulluisumaratoni lühikese ajaloo jooksul kõige populaarsemaks tuues rajale kokku 1548 osalejat.
Nagu teistel Klubi Tartu Maratoni üritustel, on ka Tartu rulluisumaratoni programmis traditsioonilised lasteüritused, laupäeval enne põhisõite toimuvad TILLUsõit ja MINImaraton.
Makedoonia 2018. aasta taliolümpiamängudel
Makedoonia osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kolme sportlasega.
Kuuste lomp
Kuuste lomp on järv Valga maakonnas Valga vallas Tsirguliina alevikus ja Rampe külas. Veekogu pindala on 3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 2203 m.
Tartu rulluisumaraton
Tartu rulluisumaratoni ajalugu
Esimesed suuremad muudatused SEB Tartu rulluisumaratoni raames leidsid aset 2011. aastal, kui põhidistantse märgatavalt pikendati. Pikemast distantsist sai täieõiguslik maratoni nime kandja – 36 km asemel pidid rulluisutajad nüüdsest vallutama 42 kilomeetrit. Samal aastal leidis aset ka teine suur programmiline muudatus – alates 2011. aastast lisati võistlusprogrammi ka vaatemänguline sprindivõistlus – aset leidis 1. Tartu rulluisusprint. Ajaloo esimese Tartu rulluisusprindi võitis Venezuela rulluisutaja Alfredo Moreno.
Makedoonia 2018. aasta taliolümpiamängudel
Makedooniat esindasid murdmaasuusatamises Stavre Jada ja Viktorija Todorovska ning mäesuusatamises Antonio Ristevski.
Haavatud ingel
"Haavatud ingel" (soome keeles Haavoittunut enkeli) on Hugo Simbergi maal.
Tartu rulluisumaraton
Tartu rulluisumaratoni ajalugu
2012. aasta tõi taas muudatusi – SEB Tartu rulluisumaratoni võistlustrass viidi marsruudile Jõgeva–Tartu ning distants pikenes 48 kilomeetrini. Lühikese distantsi pikkuseks sai 19 kilomeetrit ja stardipaigaks Tabivere. Selle muudatusega täitus ka Klubi Tartu Maratoni ammune unistus kulgeda rulluiskudel Jõgevalt Tartusse. 2014. aastal on teetöötest tulenevalt kasutusel taas 2011. aasta rajaversioon.
Haavatud ingel
Maal on maalitud aastal 1903 lõuendile. Maali mõõtmed on 127×154 cm. See asub Ateneumi kunstimuuseumis.
Kui Hugo Simberg sai ülesande maalida freskod Tampere toomkirikusse, maalis ta aastatel 1905–1906 sinna ka Haavatud ingli, oma lemmikteose.
Palgasõdurid 2
"Palgasõdurid 2" (originaalpealkiri "The Expendables 2") on 2012. aastal esilinastunud action-film. Film on järjeks kahe aasta tagusele filmile "Palgasõdurid". Kui eelmise filmi lavastas Sylvester Stallone, siis seekord on režissööriks Simon West. Stallone teeb aga filmis kaasa nii näitlejana kui ka ühe stsenaristina. Teistes olulisematses rollides teeb kaasa samuti nagu esimeses filmiski suur hulk esimese suurusjärgu märulifilmide staare nagu Jason Statham, Bruce Willis, Arnold Schwarzenegger, Jean-Claude Van Damme, Jet Li, Dolph Lundgren. Filmis saab näha ka 72-aastast Chuck Norrist.
Yoshimasa Hayashi
Yoshimasa Hayashi (jaapani keeles 林 芳正 Hayashi Yoshimasa; sündinud 19. jaanuaril 1961 Shimonosekis) on Jaapani poliitik, ta kuulub Liberaaldemokraatliku Partei ridadesse. Ta oli aastal 2008 Jaapani kaitseminister, aastal 2009 Jaapani majandus- ja fiskaalpoliitika minister ning aastatel 2012–2014 ja aastal 2015 Jaapani põllumajandus-, metsandus ja kalandusminister.
Ta on lõpetanud Tōkyō Ülikooli, seejärel õppis ta Harvardi Ülikooli juures asuvas John F. Kennedy nimelises valitsemiskoolis (John F. Kennedy School of Government).
Denis Vnukov
Denis Vnukov (sündinud 1. novembril 1991 Tallinnas) on Eesti jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Eesti Meistriliiga klubis TJK Legion.
Eesti Meistriliigas on ta mänginud ka Nõmme Kalju, Tallinna Kalevi, Narva Transi, Sillamäe Kalevi ja FCI Tallinna ridades.
Inimfaktor lennunduses
Inimfaktor – mõiste, mis iseloomustab inimeste usaldusväärsust ja on seotud inimkäitumisega ja ergonoomika valdkonnaga ning viitab inimeste usaldusväärsusele erinevates valdkondades. Kaasaegses maailmas see on peamiselt meditsiin, tootmine, mehaanika ja lennundus. Iga sellele valdkonnale pidevalt mõjutab inimfaktor.
Freundsbergi loss
thumb|240px|Freundsbergi loss vaadatuna alt Freundsbergist ("sõbramägi") 16. augustil 2008 pisi|Aerofoto Freundsbergi loss ehk Burg Freundsberg on loss (linnus) Tiroolis Austrias, mille lasid 1150. aastal ehitada Freundsbergi isandad. Burg Freundsberg asub merepinnast 675 m kõrgusel.
Algul koosnes loss üksikust donžoonist, mis on siiani terve. Kabel selle kõrvale ehitati 1177. aastal. 1467. aastal müüdi loss Austria ertshertsogile Sigismundile, kes ehitas lossi ümber ja kutsus seda oma valitsemisajal nimega Sigismundruh.
Inimfaktor lennunduses
Inimfaktor lennunduses
Inimtegevus on oluline ja vajalik lüli, mis tagab tehnosüsteemide ühendamise. Inimesed võivad oma tegevuses vigu teha, eriti tööl, kus on vajalik spetsiifiline haridus. Inimfaktor saab määravaks tehnosüsteemides toimuvate õnnetuste korral. Õnnetuste ja katastroofide andmete analüüs näitab, et suur osa ohust tuleneb asjaolust, et inimesed teevad valesid otsuseid, kui nad ise saavad ohuallikaks. Eriti on seda käsitletud lennunduse dokumentides ja ohutuse manuaalides. Lennunduses peetakse inimfaktorit kõige olulisemaks tingimuseks, mis mõjutab igasuguse õhusõiduki taset ja määrab lennuohutuse seisundi. Inimene on lennundussüsteemi kõige paindlikum, kohanemisvõimelisem ja olulisem element, kuid ka kõige haavatavam tema tegevuse negatiivse mõju võimalikkuse osas. Rahvusvahelise tsiviillennundusorganisatsiooni (ICAO) andmetel kolm neljast õnnetusest on seotud inimteguriga, kaasarvatud lennumeeskonna, lennujuhi ja inseneride eksimused.
Freundsbergi loss
Aastatel 1634–1637 ehitati loss "lossikirikuks" või Schlosskircheks. (Mitte segi ajada Kõigi pühakute kirikuga Wittenbergis, mille kohta öeldakse samuti Schlosskirche.) Loss vahetas mitu korda omanikku ja 1812. aastast kuulub loss Schwazi linnale.
1948. aastast on loss muuseum, kus on dokumenteeritud Schwazi linna ja piirkonna hõbedakaevandamise ajalugu. 1966. aastal alustas linn lossi restaureerimist.
Inimfaktor lennunduses
SHELL-mudel
SHELL-mudel on inimtegurite kontseptuaalne mudel, mis selgitab lennunduse inimtegurite ulatust. Samal ajal antud mudel aitab mõista inimteguri seoseid lennundussüsteemi ressursside ja keskkonna (lendava alamsüsteemi) ja inimkomponendi vahel lennundussüsteemis. Selle mudeli esitas esimest korda Elwyn Edwards 1984. aastal.
SHELL-mudeli koostisosad
S – Software – arvuti tarkvara.
H – Hardware – riistvara, elektroonika ja lennuki mehaanilised seadmed. E – Environment – keskkond, kus töötavad (või töötasid) arvuti tarkvara ja riistvara.
L – Liveware – inimlik element või inimesed lennundussüsteemis. Need on näiteks lennukipersonali töötajad, kes käitavad õhusõidukeid, salongipersonali, maapealne meeskond, juhtkond ja halduse töötajad.
Just selle skeemi abil saab põhjalikult, kuid samal ajal väga korralikult analüüsida õnnetust inimfaktori järgi, kuna kõik on omavahel seotud.
Šveitsi juustu mudel
Algselt James Reasoni pakutud Šveitsi juustu õnnetusjuhtumite põhjusmudel võrdleb inimese süsteemi kaitset rea juhuslike aukudega Šveitsi juustuviiludes. Juustuviilud on paigutatud üksteise suhtes vertikaalselt ja paralleelselt ning iga viilu vahel on tühimikud. Juhul, kui probleem läheb kõigist aukudest algusest lõpuni, tekib viga ehk juhtub tööõnnetus.
Silmatagune kilbis
Silmatagune kilbis (ladina scutum postoculare, sün postoculare, mitm scuta postocularia) on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Silmatagused kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.
Madudel
Madudel paikneb silmatagune kilbis külgvaates vaadatuna silma taga ja neid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Iisraeli kuningriik (ühendatud monarhia)
Ühendatud monarhiaks kutsutakse Iisraeli ja Juuda kuningriiki Sauli, Taaveti ja Saalomoni valitsusaegadel.
Peamine allikas selle ajastu kohta on Piibel.
Heebrea hõimude liit hõivas Palestiina ja  nendel aladel jäid hõimud paikseks. Iisraellased (heebrealased) asusid Palestiinas hiljemalt alates 12. sajandist eKr. 12.–11. sajandil eKr polnud maa tõenäoliselt poliitiliselt ühendatud. Nimi Iisrael võeti Kaananimaa kohta kasutusele aastal 1211 eKr. Perioodi iseloomustab vaen Kaanani rannikualal elanud vilistitega. 11. sajandil eKr said iisraellased lüüa Palestiina rannikul asuvatelt vilistitelt. Võitluses vilistite vastu tõusis iisraellaste esimeseks kuningaks Saul, kes valitses aastatel u 1030–1002 eKr. Iisraeli kuningriik tekkis aastal 1000 eKr. Taavet (1002–962 eKr) lõi puruks Sauli pooldajad ja vallutas vilistitelt Jeruusalemma ja enamus vilistite alasid alistati Taaveti ülemvõimule.
Traditsiooniliselt peetakse Ühendatud monarhiaga Iisraeli kuningriigi algusajaks umbes aastat 1050 eKr, ühendatud monarhia lõppes 930. aastal eKr, kui troonile tuli Saalomoni poeg Rehoboam. Piiblis on kirjeldatud, et kuningriik lõhenes Saalomoni surma järel kaheks: Iisraeli kuningriigiks põhjas (koos Sikemi ja Samaaria linnadega) ja Juuda kuningriigiks (Jeruusalemma linnaga) lõunas. Tänapäeva ajaloolased on siiski monarhia ühendatuse suhtes skeptilised, kuna muid otseseid tõendeid peale Piibli pole.
Kronoloogia
Ajaloolased ei ole endiselt saavutanud selle perioodi Iisraeli valitsejate ja aastaarvude suhtes konsensust. On erinevaid teooriaid selle kohta, millal ja kuidas see ajajärk algas ja lõppes.
Suurem osa tänapäeva teadlastest järgivad kas William F. Albrighti ja Edwin R. Thiele'i või Gershon Galili teooriaid; mõlema osapoole pakutud aastaarve näeb allolevast tabelist.
Berģi
pisi|Berģi asendikaart Berģi on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 5,706 km². Berģi asub Jugla järve kaldal järve ja Garkalne piirkonna vahel. Asum piirneb loodes Bukulti, kagus aga Brekšiga. 3099 elanikku (2010).
Berģi asub Jugla järve äärsel alal. Asumi territooriumil on arvukalt luiteid, mille suhteline kõrgus on 8–12. Kõrgeim tipp on Baložkalnsi luide, mis ulatub 22 meetrit üle merepinna.
Baložkalns liideti Riiaga aastal 1863. Seal tegutses alates XVIII sajandist postijaam, kus asus ka kõrts. Ülejäänud osa asumist liideti Riiaga aastal 1974.
Aastal 1924 rajati Jugla järve äärde Läti Vabaõhumuuseum. Hiljem sai muuseum enda käsutusse ka Bonaventura mõisa hooned. Samal ajal tekkis maareformi tagajärjel asumi aladele veel Jugla küla ehk teise nimega Jugla park. Berģi asumis asub Garkalne valla administratsioon.
Suurtrapp
pisi|Suurtrapp Suurtrapp (Otis tarda) on traplaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Euroopa raskeim lind.
Eestis on ta eksikülaline.
Jürgen Lorenz
Jürgen Lorenz (sündinud 11. mail 1993 Tartus) on Eesti jalgpallur.
Ta mängib aastast 2012 Meistriliigas osalevas klubis JK Tammeka Tartu.
Pariisi kommuun
Pariisi kommuun (prantsuse keeles La Commune de Paris) oli revolutsiooniline sotsialistlik Pariisi linnaomavalitsus, mis valitses 1871. aasta 18. märtsist kuni 28. maini.
Harry Toffolo
pisi|Harry Toffolo 2015. aastal Inglismaa kuni 20-aastaste koondises Harry Stefano Toffolo (sündinud 19. augustil 1995 Welwyn Garden Citys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Nottingham Forest.
2008. aastal liitus ta Norwich City noorteakadeemiaga. Norwich City põhimeeskonnas debüteeris ta 25. augustil 2015 Inglismaa liigakarikavõistluste mängus Rotherham Unitedi vastu. Norwich City meeskonnas mängis ta pärast seda veel vaid kahel korral hooajal 2016/17. Ülejäänud ajal oli ta peamiselt laenul teistes klubides: hooajal 2014/15 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga League One'i klubis Swindon Town, hooajal 2015/16 Inglismaa esiliigaklubis Rotherham United ja League One'i klubis Peterborough United, hooajal 2016/17 League One'i klubis Scunthorpe United ning hooaja 2017/18 esimeses pooles League One'i klubis Doncaster Rovers.
2018. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa tugevuselt neljanda liiga League Two klubiga Lincoln City. Hooajal 2018/19 valiti Toffolo League Two hooaja sümboolsesse koosseisu.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja pool aasta pikkuse lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Huddersfield Town.
2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Nottingham Forestiga.
Aastatel 2013–2016 mängis Toffolo Inglismaa noortekoondistes.
Meema
Meema oli küla Valgamaal. Kihelkondlikult kuulus küla Otepää kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Arula külaga.
Arula jäi Meemast põhja. Teised lähimad külad olid idas Kääriku ja Laane, kagus Tsäpste, lõunas Mäeküla, läänes Pringi ning loodes Tolkuse.
Külast on teateid alates 1922. Kuid juba 1839 esmamainiti selles kohas asuvat Mema talurühma.
Marje Sink
Marje Sink (aastani 1930 Marie Gildemann, aastatel 1930–1938 Marie Sink; 18. oktoober 1910 Volossovo – 31. detsember 1979 Tallinn) oli eesti helilooja ja kirikumuusik.
Ta sündis 1910. aastal Peterburi kubermangus Vigalast pärit köstri ja kooliõpetaja peres. Isa surma järel õnnestus emal (aastal 1921) lastega Eestisse opteeruda. Kuigi ema sai töökoha, pidi Marie olema algul Aaspere lastekodus. Aastatel 1922–1926 õppis ta Liiguste 6-klassilises koolis ja 1926–1927 Tallinnas Kristliku Noorte Naisühingu lastekasvatajate kursustel, misjärel töötas ta Sinise Risti lasteaias kasvatajana. 1938. aastal lõpetas ta kompositsiooni-, oreli- ja teooriaosakonna Tallinna Konservatooriumi. Professor Artur Kapi kompositsiooniklassi lõputöödena valmisid tal kantaat "Pärast Kolgatat" ja "Klaverisonaat f-moll". Ta oli esimene Tallinna Konservatooriumi lõpetanud naishelilooja ja teine akadeemilise haridusega (esimene oli Miina Härma) naishelilooja.
Isiklikku
Ta oli abielus maalikunstniku, luuletaja ja äratusjutlustaja Peeter Singiga. Abielust sündis kaks poega: Tunne ja Kuldar.
Pilliliina lomp
Pilliliina lomp (ka Tsirguliina bassein) on järv Valga maakonnas Valga vallas Tsirguliina alevikus. Veekogu pindala on 2,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1086 m.
Ezo Vabariik
Ezo Vabariik (jaapani 蝦夷共和国 Ezo Kyōwakoku) oli lühiajaline Hokkaidō saarel asunud riik, mille asutasid 27. jaanuaril 1869 Boshini sõjas kaotamas olnud Tokugawa šogunaadi väed. Presidendiks valiti admiral Enomoto Takeaki. Juunis 1869, pärast Hakodate lahingut ja kaotust sõjas liideti piirkond taas ülejäänud Jaapaniga. Ezo vabariik on ajalukku läinud esimese pingutusena demokraatia poole Jaapani ajaloos.
Riigi rajamine
27. jaanuaril 1869 kuulutati välja iseseisev Ezo vabariik, valitsusinstitutsioon ehitati Ameerika Ühendriikide eeskujul, Enonoto valiti esimeseks presidendiks. Valida tohtisid samurai klassi kuulunud kodanikud. Jaapanis, kus oli kogu ajaloo vältel olnud normiks keisrite võim, olid need esimesed demokraatlikud valimised üldse. Pealinna kaudu prooviti leida diplomaatilisi liitlasi ning ülemaailmset tunnustust koguda.
Uue riigi riigikassas oli 180 000 kuldryō-d, mille Enomoto sai Osaka kindlusest, kuhu šogun Tokugawa Yoshinobu oli oma varanduse pärast Toba-Fushimi lahingut 1868. aasta alguses jätnud.
pisi|Ezo Vabariigi juhid
Jēņi
Jēņi (varasema nimega Jēnis) on asula (varem küla staatuses) Lätis Valmiera piirkonnas. Küla jääb Strenčist 10,3 km ja Riiast 127,8 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee V232.
Čiekurkalnsi raudteejaam
Čiekurkalnsi raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Riia linna Čiekurkalnsi asumis.
Jaam rajati 1889. aastal peatusena ja algul kandis see nime Сортировочная (Sortirovotšnaja). Toona koostati selles jaamas Pihkva suunas sõitvate rongide koosseis. Reisirongid selles jaamas algselt ei peatunud. Avamisajal jäi see Riia kreisi Biķernieki kihelkonda. XX sajandi alguses võeti jaam kasutusele ka reisijaamana ja see hakkas kandma nime Рига-Балтийская (Riga-Baltiiskaja). 1911. aastal sai jaama nimeks Царский лес (Tsarski Les), 1918. aastal Kaiserwald. 1919 sai jaamast Krūzes muiža raudteejaam. Tänapäevast nime kannab jaam 1929. aastast.
Algselt asus jaama juures ka väike depoo, mis oli mõeldud vedurite remondiks. 1930. aastatel see aga lammutati. Uus hoone püstitati Teise maailmasõja järel, mis oli depoona kasutusel 1956. aastani. Seejärel hakati hoonet kasutama raudtee remonditarvete hoidlana.
Nõukogude perioodi lõpuaastatel kavandati Siguldani viiva raudtee elektrifitseerimist. Kontaktvõrk rajati kuni Ropaži jaamani; praegu lõpeb see Jugla jaamas. Vaatamata sellele, et raudtee Čiekurkalnsi raudteejaama juures on elektrifitseeritud, ei ole see elektriraudteena kasutusel. Raudteejaama hoonest on tänapäeval saanud elumaja. Čiekurkalnsi raudteejaamast viib 1907. aastal rajatud tee ka Brasa raudteepeatusse ja sealt Rīga Krasta raudteejaama.
Gomiécourt
pisi|Gomiécourti vallamaja
Gomiécourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusküla asub 16 km} Arrasist lõunas, teede D9 ja C9 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Mitteelastne nõudlus
Mitteelastne nõudlus on majanduses nõudlus, mille puhul nõutava koguse suhteline muutus on väiksem kui hinna suhteline muutus.
Kõnnu-pääsujooksur
pisi|Kõnnu-pääsujooksur Kõnnu-pääsujooksur (Glareola pratincola) on jooksurlaste sugukonda kuuluv lind.
Eestis on ta eksikülaline.
Alur Reinans
Sven Alur Reinans (1. jaanuar 1932 Tallinn – 12. november 2010 Tallinn) oli eesti ühiskonnategelane, ajakirjanik, sotsioloog ja kunstikollektsionäär.
Põgenenud koos vanematega 1944. aastal Rootsi, naasis ta Eestisse pärast Eesti iseseisvuse taastamist. Aktiivse kultuuritegelase suureks kireks oli kunstiteoste kollektsioneerimine. Eriti paelusid teda Eesti alal valminud kunstipärased hõbetööd, mida ta aastakümnete jooksul ostis kokku peamiselt Rootsis oksjonitelt ja antiigiäridest. Nii tekkis kollektsioon, milles on esindatud mitte ainult suuremate keskuste, nagu Tallinna ja Tartu, vaid ka paljude teiste linnade, nagu Narva, Pärnu, Rakvere ja Haapsalu meistrite looming.
2012. aastal kinkis Alur Reinansi perekond kollektsiooni Eesti Kunstimuuseumile. Kogu koosneb paarisajast Eestis 17.–20. sajandil valminud hõbetööst. Kuna Reinans kogus suurte luksusesemete kõrval ka lihtsamaid hõbedast lauanõusid ja tarbeesemeid, annab tema terviklik kollektsioon ülevaate eri tüüpi esemetest, mida on aegade jooksul Eestimaal hõbedast valmistatud.
Oluline täiendus Eesti Kunstimuuseumi Eduard Wiiralti tööde kogule oli valik eesti graafiku sõjajärgsest loomingust, mis illustreerivad kunstniku loomingulisi otsinguid tema viimasel eluperioodil. Kingituse hulgas jõudsid muuseumi kogudesse ka paarkümmend lehte 18.–19. sajandi baltisaksa Estica-teemalisest graafikast, kus on peamiselt kujutatud eestlasi rahvariietes.
Ta valiti 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse. Alur Reinans oli Eesti Kunstimuuseumi Kunstisõprade Seltsi asutajaliige.
Nilbi
Nilbi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Alamõisa küla alale.
Solomija Pavlõtško
Solomija Dmõtrivna Pavlõtško (ukraina keeles Соломія Дмитрівна Павличко; 15. detsember 1958 Lviv – 31. detsember 1999 Kiiev) oli Ukraina kirjandusteadlane, publitsist, feminismiuurija ning tõlkija.
Elulugu
Solomija Pavlõtško isa oli Ukraina luuletaja ning diplomaat Dmõtro Pavlõtško. Solomija lõpetas Kiievi ülikooli romaani-germaani keelte osakonna inglise ja prantsuse keele erialal ning kaitses 1984. aastal kandidaadikraadi inglise kirjanduses. 1985. aastast töötas ta Ukraina NSV Teaduste Akadeemia Tarass Ševtšenko nimelises Kirjanduse Instituudis. Ta oli filoloogiadoktor, professor Kiievi-Mogõla Akadeemias ning Ukraina Kirjanike Liidu liige. Ta oli külalisprofessor Alberta Ülikoolis ning Harvardi Ülikoolis, kus oli Fulbrighti stipendiaat. 1992. aastast oli ta Kiievi kirjastuse Osnovõ toimetuskolleegiumi juht.
Pavlõtško kirjutas raamatuid Ameerika romantismist, Byronist, tänapäevasest inglise romaanist ning modernismist Ukraina kirjanduses. 1992. aastal avaldati inglise keeles tema memuaarid Ukraina esimestest iseseisvusaastatest 1990–1991 "Kirjad Kiievist" ("Letters from Kiev"). Ta oli viljakas tõlkija, kes tõlkis ukraina keelde muuhulgas William Goldingi "Kärbeste isanda" ja D. H. Lawrence'i "Leedi Chatterley armukese". Samuti osales ta Maailmapanga ja UNESCO arengumaade kõrghariduse rakkerühma töös, mille raport avaldati 2000. aasta veebruaris. Lõpetamata jäi Pavlõtško biograafia Ukraina poeedist ja orientalistist Agatangel Krõmskõist ("Націоналізм, сексуальність, орієнталізм. Складний світ Агатангела Кримского", Kiiev, 2000).
Pavlõtško suri majapidamisgaasimürgitusse.
Varvara Malama
Varvara Malama (õige eesnimi: Barbara; 9. juuni 1870 Nice, Prantsusmaa – 8. juuni 1939 Tallinn) oli ooperilaulja ja lauluõpetaja.
Ta elas alates 1920. aastast Eestis, kus asutas omanimelise erastuudio (Malama stuudio), mis tegutses kuni Malama surmani 1939. aastal.
Madsa
Madsa oli küla Valgamaal, ajalooliselt Karula mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Rebasemõisa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Karula kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Rebasemõisa külaga.
Külas on tegutsenud Madsa kool, mis asutati 1867 (Schulland Madsa).
Madsa oli küla staatuses alates 20. sajandi II poolest.
Vecpiebalga
Vecpiebalga on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas, Vecpiebalga valla halduskeskus. Küla asub Vidzeme kõrgustikul, merepinnast 215 meetri kõrgusel.
Vecpiebalgas asub Piebalga linnamägi. XIV sajandil asus külas Riia peapiiskopile kuulunud Piebalga loss, hiljem aga Vecpiebalga mõis (Alt-Pebalg). Aastail 2009-2021 oli seal Vecpiebalga piirkonna halduskeskus.
Lisaks valla administratsioonile asuvad külas veel luteri kirik (1839-1845), kultuurimaja ja raamatukogu. Külas asub ka kunstnik Antons Austriņši muuseum. Külas asuvad Vecpiebalga ja Vecpiebalgas vidusskola bussipeatus.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all kirjanik Antons Austriņši elupaik, Vana-Pebalgi piiskopilinnus ja Vecpiebalga linnamägi ehk Griška mägi. Kohaliku kaitse all on Vecpiebalga kiriku keskaegne kalmistu.
2015. aastal oli külas 554 elanikku, 2019. aastal 480.
Väike-Pilliliina lomp
Väike-Pilliliina lomp (ka Tsirguliina bassein) on järv Valga maakonnas Valga vallas Tsirguliina alevikus. Veekogu pindala on 0,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 389 m.
Heldur Jõgioja
1964. aastal lõpetas Jõgioja Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna ning aastatel 1960–1965 töötas ta Kohtla-Järvel ja Tartus juristina.
Ta avaldas luulekogusid, kirjutas ajaloolisi näidendeid, romaane ja novelle.
1964. aastal alustas ta tegevust Õhtulehe reporterina.
Jõgioja tegi saateid Tartu Alo TV-s ja Põlva raadiojaamas Raadio Marta ning avaldas artikleid Elva Postimehes, Videvikus ja Kesknädalas.
Ta lõi ligi 300 laulu ja tuhat lauluteksti. Jõgioja oli ansambli Suveniir juhtfiguur.
Isiklikku
Tema poeg on trummar Peeter Jõgioja, lapselaps on muusik Siim Jõgioja.
Grif
Grif on Eesti mereväe kasutuses olnud Nõukogude Liidu päritolu Zhuk-klassi patrullkaater, mis seisab praegu muuseumilaevana Lennusadamas.
Ajalugu
Alus valmistati 1981. aastal Nõukogude Liidus tehasenumbriga 739 ja seda kasutati Nõukogude sõjalaevastiku koosseisus Väinamerel patrullimisel. Pardatähis oli R-67 ja nimeks Grif.
Eesti taasiseseisvumise järel 1991. aasta detsembris omandas firma Favora lahkuvalt Nõukogude armeelt kaks seda tüüpi laeva, mis pandi seisma Miiduranna sadamasse. Firma omandusest võeti laevad kaitseliitlaste poolt ära 8. juunil 1992 ja pukseeriti Lääne-Eestisse. Laevad olid seejärel Kaitsealgatuskeskuse või Kaitseliidu omanduses nimedega Erika ja Edgar.
Siiski osutus laevade pidamine omajatele üle jõu käivaks. Piirivalve polnud neist väidetavalt huvitatud. 1994. aastal võttis Eesti merevägi üsna kehvas seisus laevad lõpuks üle ja pukseeris Tallinna, kus said nimedeks Grif (P401) ja Leopard (P402).
25. mail 2001 arvati mõlemad amortisatsiooni tõttu kasutusest välja. Grif kingiti Eesti Meremuuseumile, Leopard lammutati. 2001. aasta sügisel sai Meremuuseumi poolt Pirita sadamasse toodud Grif tormis kahjustada ja uppus. Alus tõsteti üles, parandati ja viidi hiljem Lennusadamasse, kus tõsteti kai peale.
Alates 2012. aastast on Grif Eesti Meremuuseumi Lennusadama ekspositsiooni osa.
Bengt Berg
Eesti keeles
Bengt Bergi mitu teost on ka eestindatud. 1968. aastal ilmus ajakirjas Eesti Loodus järjejutuna Bengt Bergi "Viimsed kotkad" Viktor Masingu tõlkes. 1990. aastate alguses ilmus ajakirjas Eesti Loodus järjejutuna Bengt Bergi "Minu sõber mornel" ("Min vän fjällpiparen").
Āži
Āži (vanasti ka Āžmuiža) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Kuramaal Lätis Talsi piirkonna Dundaga vallas. Küla asub valla keskosas. Āži jääb valla keskusest Dundagast 5 ning Riiast 160 kilomeetri kaugusele.
Küla on kujunenud endise Āži karjamõisa (Asen, Ahsen) juurde.
Külas asub Āži kalmistu. Āžis kasvab kaks looduskaitse all olevat tamme. Osa Āžist jääb Rukši soo hoiualale.
Aastail 2009-2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
Dmitri Kudrjavski
Dmitri Nikolajevitš Kudrjavski (25. oktoober 1867 – 9. november 1920) oli vene keeleteadlane ja indoloog.
Ta töötas aastail 1898–1918 Tartu ülikoolis, seejärel Voroneži Ülikoolis.
Tema õpilaste seas olid Dmitri Zelenin, Jānis Endzelīns, Villem Ernits jpt.
Kirjandus
Savvati Smirnovi väitekiri on Kudrjavskist.
Mälestuse jäädvustamine
Tartus Veski tn 55 maja seinale on paigaldatud Kudrjavskile mälestustahvel.
Eesti Liikumispuudega Inimeste Liit
Eesti Liikumispuudega Inimeste Liit (ELIL) on avalikes huvides tegutsev juriidiliste isikute vabatahtlik heategevuslik mittetulundusühing.
ELIL on parteipoliitiliselt ja religioosselt sõltumatu. Liit ja tema juhatus asuvad Tallinnas. Liit kaitseb liikumispuudega inimeste inim-, kodaniku-, sotsiaalseid ning majanduslikke õigusi ning oma liikmete või liikumispuudega inimeste huve. ELIL ehk Eesti Liikumispuudega Inimeste Liit loodi üle-eestilisena 1989. aastal ja sellesse kuulub 26 liikmesühingut 3500 üksikliikmega.
Liikmesühingud
Netiviide
Eesti Liikumispuudega Inimeste Liit on Eesti Puuetega Inimeste Koja liige.
ELIL-i eesmärgid
Netiviide
Tegevused põhilistes valdkondades
Kuigi Eestis on kehtestatud ehituslikud "invanormid" on paljud ühiskondlikest hoonetest ja liikumiskeskkonnast (teed, tänavad) liikumispuudega inimestele ligipääsmatud. Näidates initsiatiivi on vaja taotleda regulaarset osalust ehitusvaldkonnas: töö ehitusprojektidega, ehitusseadusandlusega, ligipääsetavuse inventeerimine. Nõuda “Ehitusseadusest” kinnipidamist, kinnitatud normide praktikas rakendamist, järelkontrolli ja sanktsioonide rakendamist.
Tähelepanu tuleb pöörata kolmele transpordiliigile: ühistransport (marsruudid, ligipääsetavus), spetsiaaltransport (invatakso, -transport) ja individuaaltransport koos parkimisvõimalustega. On loomulik, et kõik kolm areneksid üheaegselt ning igale transporti vajavale liikumispuudega inimesele oleks vähemalt üks nendest transpordiliikidest vajadusel tagatud.
Tuleb näidata initsiatiivi: viia läbi uuringud liikumispuudega inimestele erinevate transpordiliikide vajaduse ja võimalikkuse kohta, formuleerida realistlikud ettepanekud (k.a. hinnapoliitika) ja esitada need seadusandliku initsiatiivi korras munitsipaal- ja valitsusorganitele.
Pidev koostöö kirjutava, kõneleva ja näitava meediaga. Vaja on avameelselt ja objektiivselt tutvustada liikumispuudega inimesi, rääkida nende probleemidest, saavutustest ja ebaõnnestumistest. Rõhutada, et nad on samasugused võimekad (vähemvõimekad) inimesed nagu iga teinegi ühiskonnas, nad vaid tegutsevad individuaalsete funktsionaalsete piirangutega, mida tihti leevendab kompensatsioonivõime. Väsimatult on vaja selgitada erisust ühiskonnas, kuidas "stampmõtlemine" mõjutab inimeste arusaamu ja asendeid, suhtumisi, kuidas nendest üle saada. On vaja välja anda nii Liitu kui ka tema liikmesühinguid ja nende tegemisi tutvustavat Infolehte, pidevalt täiendada ja hoida aktiivses töös veebilehte.
Rehabilitatsioon ja nõustamine on igale liikumispuudega inimesele esmatähtsad, need on määravad parima psüühilise, füüsilise ja sotsiaalse seisundi saavutamiseks ja säilitamiseks – sellest algab ja sõltub kõik.
Eestis on rehabilitatsioonisüsteem ja nõustamine veel puudulikult arenenud ega vasta vajadustele. Vajalik on, et igale puudega inimesele koostatakse või oleks koostatud individuaalne rehabilitatsiooniplaan, et ta saaks vajalikku adekvaatset nõustamist. Rehabilitatsioon ja nõustamine ning nende teenuste areng peavad olema Liidu ja tema liikmete erilise tähelepanu keskmes. Need on invatöö valdkonnad, kus ühingud ja liikumispuudega inimesed ise väga palju tugiisikute ja nõustajatena (võrdväärse, oma elus sama kogemus) teha saavad.
Tugiisiku- ja nõustajatööd on vaja teadlikult juhtida, korraldada süstemaatiliselt kursusi ja koostööd meditsiiniasutustega. Tugiisiku- ja nõustajatöö adekvaatsus ja õigeaegsus panevad aluse invaliidistuva – raskelt haigestuva inimese elutervele psüühilisele tasakaalule. Tugiisiku- ja nõustajatöös tuleb erilist tähelepanu pöörata tööle puuetega laste emade ja peredega – lapsepõlves algab täisväärtuslike isiksuste kujundamine. Kujundamine ei õnnestu, kui emad ja pered ei ole mõistnud oma rolli liikumispuudega lapse kasvatamisel.
Liikumispuudega inimesele, eriti lapsele, on haridus ülimalt tähtis. See on võti ja abivahend oma elu korraldamisel: mida kõrgem on inimese hariduslik tase, seda enam on ta võimeline enda ees seisvaid probleeme lahendama, ummikseisust väljapääsu leidma. Hea haridus on muutunud tööturul konkurentsivõime olulisimaks tõstjaks. Põhimõtteks peab olema igale liikumispuudega inimesele võimalikult kõrge (vastavalt võimetele) haridus.
Liit toetab igati liikumispuudega laste, noorte ja täiskasvanute koolitust tavakoolides, s.h. kutse- ja ülikoolides. Liit julgustab lapsevanemaid oma lapsi tavalasteaedadesse ja -koolidesse panema, nõustab asutusi ligipääsetavuse suhtes, püüab mõjutada kõrgkoole pedagoogide ettevalmistusprogramme muutma selliseks, et tulevane õpetaja saaks ettevalmistuse tööks puudega lastega.
Töö ja töökoha saamine on liikumispuudega inimesele väga suur, enamasti raskustega lahenduv probleem, ka tööturupoliitika ja õigusraamistik ei soosi seda. Praegu puuduvad subsiidiumid tööandjatele, mis stimuleeriksid teda tööle võtma puudega inimesi, vähe on kaitstud töökohti. Töö, mis siin ees seisab on keeruline ja raske ning vajab kõigi puudeliikide organisatsioonide ühisrinnet ja aktiivset koos- ja mõjutustööd. Alustama peaks puuetega inimeste töötuste põhjuste analüüsist: selle alusel tuleks välja töötada vajalike konkreetsete abinõude plaan.
Ametiõpet saab tänastes tingimustes korraldada e-õppe teel, see eeldab arvuti ja interneti kasutamise võimalust.
Stepi-pääsujooksur
Eestis on ta eksikülaline.
Eesti Liikumispuudega Inimeste Liit
Tegevused põhilistes valdkondades
Teenused peavad lähtuma liikumispuudega inimeste tegelikest vajadustest, mitte nende majanduslikust seisundist või mõne ametniku suvast. Kedagi ei tohi määrata isoleeritusse, kuna tal puuduvad vahendid vajaliku teenuse ostmiseks.