cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Õõvaorg
Toetavad uurimused
Aastal 2015 korraldatud uuringus tehti sarnane fotoeksperiment suuremal skaalal. Selleks lasti enam kui poolel tuhandel inimesel hinnata ja kategoriseerida erinevaid pilte, mille hulgas leidus täielikult arvutigraafikaga loodud pilte, pildistatud roboteid, loomi kui ka päris inimesi. See võimaldas eksperimenti kaasata visuaalselt erinevaid pilte. Lõpuks valimisse valitud robotite piltide jaoks olid karmid kriteeriumid: roboti terve nägu peab näha olema, pea tipust lõuani ja ka mõlemad silmad; robot peab olema loodud inimestega suhtlemiseks, peab olema päriselt ehitatud androidi-tüüpi ja täiskasvanud inimest järgiv. Lisaks ei tohtinud robot meenutada kuulsat isikut ega olla reklaamitud kui mänguasi. Eksperimendi käigus pidid testvaatlejad pilte hindama nii meeldivuse osas, usaldatavuse osas kui ka selles osas, kui väga nad usuvad, et seda pilti moonutatud ei ole. Kui nii meeldivus kui usaldatavus langesid kokku võõrastamise oru teooriaga, siis ebakindlus pildi moonutamises testvaatlejate tundeid ei mõjutanud. pisi|[[Actroid|Repliee Q2]]Lisaks tehti lihtne eksperiment aastal 2011, kus kasutati robotit Repliee Q2, mis on väga elulähedane android. Eksperimendi tarvis tegi uuriv grupp robotist videoid, kus robot lehvitas, tõstis klaasi või tegi muid lihtsamaid inimlikke liigutusi. Sarnased videod filmiti ka naisega, kelle järgi on see robot modelleeritud, ning robotiga, kui sellel on pealmine kiht maha võetud nii, et roboti metalne sisu on videolt selgelt näha. Loodud videolõike näidati inimestele, kellel puudus varasem suurem kokkupuude robotitega ning neile anti ka teada, kas nad vaatavad robotit või inimest videol. Samal ajal jälgiti ka magnetresonantstomograafiamasinaga vaatlejate ajutegevust. Kui inimese ja metalse roboti korral ei olnud midagi erilist märgata, siis võõrastava androidi korral ajutegevus ägestus. Neuroteadlased on sidunud vastavad sündmused tihedalt aju võimega varasemate kogemuste abil ennustada ette sündmusi. Kui aga miski ei talitu nii, nagu aju leiab, et peaks, on uut infot keerulisem töödelda.
Võõrastamine popkultuuris
Võõrastamise oru mõju oli tunda filminduses juba mõnda aega enne seda, kui teooria uurimisega tõsisemalt tegelema hakati. Üks esimesi selliseid näiteid on 1988. aastal Pixari loodud lühianimatsioon "Tin Toy", milles esmakordselt tekitas animeeritud pilt inimestes võõrastamise tunde. Pixari loodud lühianimatsioon jättis filmitööstusele tugeva mulje, et võõrastamine ei mõju filmidele positiivselt. Seetõttu ei üritatud pikka aega elulist liikuvat pilti animeerida.
2001. aastal välja tulnud "Final Fantasy: The Spirits Within", esimene fotorealistlik täispikk animafilm, tekitas nii kriitikutes kui ka vaatajates vastandlikke või lausa negatiivseid tundeid seoses tegelastega, kes näevad väga elulähedased välja, kuid siiski mitte päris. The Guardiani kriitik Peter Bradshaw leidis, et kuigi filmi animatsioon on briljantne, tekitavad peaaegu inimlikud näod veidraid tundeid. Sarnaselt arvas ka Rolling Stonesi kriitik Peter Travers, et filmi jooksul tegelaste külmad silmad ning mehaanilised liigutused rikuvad filmi lõbu. Suurte kulude tõttu tehnika peale ja vähese vaatajaskonna mõju tõttu tekitas film suure kahjumi.
Veelgi suurema kahjumi tekitas 2011. aastal välja tulnud Disney animafilm "Mars Needs Moms". Huffington Posti ajakirjanik Jonathan Kim leiab, et selles on süüdi nn Motion Capture tehnoloogia, mis, kui üritada animeerida fotorealistlike inimesi, langeb kergesti võõrastamise orgu. Peamiste probleemidena toob ta välja siledad, maskilaadsed näod, millelt on keeruline emotsioone lugeda, klaasistunud silmad ning inimestele kaasasündinud omadus eristada liigikaaslasi kõigi muu hulgast. Filmi produtsendi, Robert Lee Zemeckise loodud teiste animafilmide ("A Christmas Carol" (2009), "Polar Express" (2004)) halba edu on kriitikud samuti omistanud võõrastamise orgu langemises.
Hoopis omaloomuline näide on 2011. aastal Jaapani bändiga AKB48 liitunud Aimi Eguchi, kes oli vapustavalt sarnane oma bändiliikmetega. Erilise hääle tõttu langes ta ka kohe rambivalgusse. Kahes videoklipis üles astunud 16-aastane neiu tekitas fännide seas küsimusi, kuna rahva seas ei olnud teda kunagi koos bändiga liikumas näha ning videotes paistis ta jäik või ebaloomulik. Mõne nädala möödudes bänd andis teada, et Aimi Eguchi on arvuti poolt kokku monteeritud teiste bändiliikmete näoomadustest.
Võõrastamise oru vältimine
Nii robotite disainis kui ka arvutigraafika loomisel on tihti oluline, et lõpptulemus inimestes vastikust ei tekitaks. Seetõttu on välja mõeldud ka mõningad soovitused, kuidas nimetatud olukorda vältida. Oluline on kasutada koos nii inimnäo proportsioone kui ka fotorealistliku graafikat. Ebaharilikud proportsioonid ja hiiglaslikud ümmargused silmad nöbininaga näol, mis muidu näeb väga inimese moodi välja, võivad tekitada kõhedaid tundeid, mida liigutamine kindlasti lisaks veel võimendab. Elulisusest graafikast eemale hoidmine vähendab orgu langemise ohtu. Kui aga need kaks parameetrit on balansis, tuleb tasakaalustada väljanägemine tegelikuse tegutsemisvõimekusega. See tähendab, et loodud inimfiguur tõstab vaatlejas ootusi tema oskuste ja võimete osas ning robotite osas toimub vastupidine efekt. Kui kõike eelnevat jälgida ning visuaalselt robot või loodud animatsioon võõrastamise orust väljas püsib, ei tohi lõpptulemust ära rikkuda ebasobivate lisadega: näiteks väga inimlähedasele robotile ei tohiks sünteetilist häält külge panna ja vastupidi ei tohiks robotit ka inimdiktsiooniga rääkima õpetada. Mõlemad variandid on seotud tihedalt eelmise punktiga – võimed peavad vastama väljanägemisele.
Võõrastamise oru ületamine
Võõrastamise ehk õõvaorgu on võimalik ületada kui õõvastavasse objekti suhtutakse kui 1) ikooniliselt ehk mõistetakse, et tegu on näiteks 3D renderdusega, mis on mõeldud inimest kujutama, või 2) pettusena, kus kujutatav pilt, video või renderdus ongi mõeldud vaataja petmiseks.
Albert Leo Schlageter
Albert Leo Schlageter (12. august 1894 Schönau im Schwarzwald, Baden-Württemberg – 26. mai 1923 Golzheimer Heide Düsseldorfi lähedal) oli Saksa Vabakorpuse liige ja natsionaalsotsialist.
1914. aastal läks ta teoloogiaüliõpilasena vabatahtlikult esimese maailmasõja rindele. Temast sai ohvitser suurtükiväes ning talle anti mõlema järgu Raudrist.
Pärast sõda võitles ta Vabakorpuse ridades Baltimaades ja Ülem-Sileesias.
1922. aastal astus ta NSDAP-sse ja SA-sse. Tal oli NSDAP liikmekaart nr 61. thumb|vasakul|Albert Leo Schlageter, 1918
Kui Prantsusmaa 1923. aastal okupeeris Ruhrimaa, aitas Schlageter korraldada sakslaste vastupanuliikumist. Koos kaaslastega laskis ta õhku ühe raudteesilla, et raskendada söe väljavedu Prantsusmaale. Üks sakslasest informaator andis nad prantslastele välja. Schlageter võttis kogu vastutuse endale ja Prantsuse kohus mõistis ta surma. Kaaslastele mõisteti erinevate tähtaegadega vangla- ja sunnitöökaristused.
Schlageter keeldus välja andmast neid, kes olid andnud käsu raudteesild õhkida, ega palunud armu.
26. mail 1923 laskis Prantsuse laskekomando ta Golzheimer Heides Düsseldorfi lähedal maha.
Saksamaa siseminister Carl Severing olevat keeldunud asjasse sekkumast.
Schlageterist sai Saksa vastupanuliikumise tähtsaim märter ja üks natsionaalsotsialistide suurkangelasi.
Tema nime järgi nimetati õppepurjelaev Albert Leo Schlageter ja Luftwaffe hävitajate eskaader 26 Albert Leo Schlageter, mis osales teises maailmasõjas.
Kasulik mudel
Kasulik mudel on leiutis, mis on uudne, millel on leiutustase ja mis on tööstuslikult kasutatav. Leiutise objektiks võib olla seade, meetod, aine, mida tunnustavad liitu kuuluvate riikide seadused.
Eestis reguleerib patendikaitsega seotud valdkonda Eesti kasuliku mudeli seadus ning mitmesugused rahvusvahelised lepingud, millega Eesti Vabariik on liitunud. Lepingute loetelu on toodud märksõna Patendiamet juures.
Leiutis on kaitstav kasuliku mudeliga, kui see:
Leiutis on uus, kui see erineb tehnika tasemest. Tehnika tase määratakse kindlaks kogu teabe põhjal, mis enne taotluse esitamise kuupäeva või prioriteedinõude puhul enne prioriteedikuupäeva on ükskõik millises maailma osas avalikkusele teatavaks saanud kirjaliku või suulise kirjeldamise kaudu, kasutamise läbi või mis tahes muul viisil. Uudsuse kindlaksmääramisel võetakse arvesse ka Patendiametile varem esitatud patenditaotluste ja kasuliku mudeli seaduse kohaselt esitatud kasuliku mudeli registreerimise taotluste sisu vastavalt nende esitamise kuupäevale või prioriteedinõude puhul prioriteedikuupäevale.
Leiutisel on leiutustase, kui see vastava ala asjatundja jaoks endastmõistetavalt ei tulene tehnika tasemest.
Leiutis on tööstuslikult kasutatav, kui seda saab toota või kasutada majanduses.
Hans Schmidt
Hans Schmidt (6. september 1854 Viljandi – 29. august 1923 Riia) oli baltisaksa helilooja, pianist, luuletaja, muusikakriitik ja -õpetaja.
Ta õppis aastatel 1875–1878 kompositsiooni Leipzigi konservatooriumis Carl Reinecke, Hermann Kretzschmari ja Salomon Jadassohni juures, seejärel Berliinis Helikunsti Akadeemias Friedrich Kieli juhendamisel. Samal ajal töötas ta koduõpetajana tuntud viiuldaja Joseph Joachimi ja tema abikaasa aldilaulja Amalie Joachimi peres. Hiljem käis Amalie Joachimiga kontserditurneedel, kellel pühendas ühtlasi oma laulutsükli "Fünf Lieder" op. 9.
Õpingute ajal algas tema pikk koostöö kuulsa tenori, samuti Viljandimaalt pärit Raimund von zur Mühleniga. 1878. aastal tutvus Berliinis Johannes Brahmsiga. Brahms on kasutanud oma heliloomingus Schmidti tekste, näiteks "Sappho ood" (op. 94 nr 4, kirjutatud 1884).
1883. aastal naasis Hans Schmidt Eestisse. Oli Kuressaares Laurentiuse kiriku organist ja linna muusikadirektor, korraldades seal kolme aasta jooksul arvukalt kontserte.
1885 siirdus Riiga. Oli seal Rigasche Zeitungi, hiljem Rigasche Rundschau muusikaarvustaja. Asutas Riias muusikaseltsi Crescendo. Oli nõutud klaverisaatja. 1919. aastast oli Riia konservatooriumi klaveripedagoog.
Kirjutanud umbes 70 laulu, eelkõige enda tekstidele, samuti klaveripalu.
Geido Kapp
Geido Kapp (sündinud 29. mail 1991 Pärnus) on Eesti iluuisutaja, jäätantsija. Tema tantsupartneriteks on olnud Nancy Truuvert, Ainiki Ninelaid (2008–2010) ja Hanna-Maria Tammo (2011–2012). Ta treeneriks on Lea Rand. 2012. aastal osales ta telesaates "Tähed jääl".
Uwe Rahn
Uwe Rahn (sündinud 12. mail 1962 Mannheimis) on Saksamaa endine jalgpallur, ründaja.
Hooajal 1986/87 oli Rahn Mönchengladbachi Borussias mängides Bundesliga suurim väravakütt (24 väravat). Lisaks valiti Rahn 1987. aasta Saksamaa aasta jalgpalluriks.
Koondisekarjäär
Lääne-Saksamaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1984–1987 14 mängu ja lõi viis väravat. 1986. aasta maailmameistrivõistlustel saavutas ta koondisega teise koha. Lisaks kuulus Rahn Lääne-Saksamaa võistkonda 1984. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril.
Kihnu Mere Selts
pisi|Üritus seltsi ruumides (juuli 2013) Kihnu Mere Selts on Kihnus tegutsev mittetulundusühing. Seltsi põhikirja järgi on see asutatud selleks, et koguda ja talletada Kihnu saart ja Kihnu väina puudutavat merealast infot (paadi- ja laevaehitus, kalapüük, merekeskkond) ning taaselustada traditsioonilisi käsitööoskuseid. Selts asutati kevadel 2009.
Padise klooster
pisi|Padise kloostri varemed Padise klooster oli 14. sajandil Padisele ehitatud tsistertslaste klooster, mille rajasid Dünamündest pärit mungad.
Klooster on esimene Harjumaa arhitektuurimälestis, mis taasiseseisvunud Eestis vastava tähise sai. Padise klooster on suure tähtsusega arhitektuuri- ja ajalooline objekt nii Eestis kui kogu Põhja-Euroopas. pisi|Padise kloostri varemed 1782. aastal. [[Johann Christoph Brotze]]
Ajalugu
Padise kloostri ehitus käis vaheaegadega üle 200 aasta. 1250 paiku ehitas Dünamünde klooster Padisele varagooti stiilis paekabeli.
Ott Ojaveer
Ott Ojaveer (sündinud 10. juunil 1965 Tallinnas) on eesti koolijuht, Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor, Tartu Ülikooli teaduskooli nõukogu liige.
Ta lõpetas 1983. aastal Tallinna 1. Keskkooli. 1990. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli geofüüsikuna.
Padise klooster
Ajalugu
Taani kuningas Erik Menved andis 1305. aastal loa suurejoonelise kindlustatud kloostrikompleksi rajamiseks, mida hakati ehitama 1317. aastal. Kloostri rajamine oli plaanis arvatavasti juba 13. sajandil. Klooster rajati eestlaste Padise muinaslinnuse lähedale.
Ott Ojaveer
Ta oli aastatel 1991–2001 Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi direktor. 2001. aastast on ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor.
Isiklikku
Tema ema Helle-Maire Ojaveer on eesti tehnikateadlane ja isa Evald Ojaveer on eesti merebioloog. Tal on kaksikvend Henn, kes on eesti bioloog.
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik (albaania: Republika Popullore Socialiste e Shqipërisë) oli Albaania ametlik nimi aastatel 1976–1992. Aastatel 1946–1976 oli see tuntud kui Albaania Rahvavabariik ja aastatel 1944–1946 kui Albaania Demokraatlik Valitsus. Kogu selle aja jooksul oli Albaanial stalinistliku riigijuhtimisstiili maine ning rahvuslikku ühtsust ja enesekindlust rõhutav poliitika. Reisi- ja viisapiirangud tegid Albaaniast ühe kõige raskema riigi külastamiseks või sealt välja reisimiseks. Aastal 1967 kuulutas see end maailma esimeseks ateistlikuks riigiks. Albaania oli ainus Varssavi Lepingu Organisatsiooni liige, kes liidust ametlikult enne 1990. aastat taandus, selle teo põhjustas Varssavi Lepingu Organisatsiooni vägede sissetung Tšehhoslovakkiasse aastal 1968. Esimesed mitmeparteilised valimised sotsialistlikus Albaanias leidsid aset 31. märtsil 1991 – kommunistid saavutasid vahevalitsuses enamuse. Sotsialistlik Rahvavabariik kaotati ametlikult 22. märtsil 1992 koos esimeste parlamendivalimistega.
Padise klooster
Ajalugu
Hävingust saadi üle alles 1370. aastate paiku, mil ehitustööd pooliku kloostrikompleksi juures jätkusid.
Põhihoonestiku pühitsemise tseremoonia toimus 1448. aastal.
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik
Võimu kindlustumine ja esimesed reformid
Siseminister Koçi Xoxe, kunagine Jugoslaavia-meelne plekksepp, juhatas kohtuprotsessi (vaata: Albaania erikohus, 1945) paljude mittekommunistlike poliitikute "rahvavaenlaste" ja "sõjakurjategijatena" hukkamõistmiseks. Paljud mõisteti surma. Need, kes pääsesid, vangistati aastateks töölaagritesse ja vanglatesse ja asustati hiljem taastatud märgaladele ehitatud riigifarmidesse.
Padise klooster
Ajalugu
Liivi sõjas 1559. aastal lõpetas Padise klooster (saksa keeles Die Abtei Padis) tegevuse. Sõja jooksul aga ehitati kloostri juurde tulirelvade jaoks täiendavaid kindlustusi.
1560. aastal oli klooster linnusena välja ehitatud, see asus siis hertsog Magnuse valduses, kelle käest rootslased ta 1561. aasta sügisel endale vallutasid.
1576. aastal kahepäevase piiramise ja ägeda suurtükitule tulemusena andsid selle kaitsjad eesotsas pealik Hans von Oldenburgiga alla ja loovutasid endise kloostri venelastele.
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik
Võimu kindlustumine ja esimesed reformid
Detsembris 1945 valisid albaanlased uue Rahvuskogu, kuid hääletajatele esitati üks nimekiri kommunistide-domineeritavast Demokraatlikust Rindest (varem Rahvusliku Vabastamise Liikumine). Ametlikud tulemused näitasid, et 92% valijaskonnast hääletas ja et 93% hääletanutest valis Demokraatliku Rinde.
Padise klooster
Ajalugu
Rootsi kuningas Gustav II Adolf kinkis 1622. aastal Padise kloostri Riia bürgermeistrile Thomas von Rammile. Ligi 150 aastat kasutati kloostrit eluhoonena, täpsemalt kirikut, mis oli muudetud vahelaega kahekorruseliseks.
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik
Võimu kindlustumine ja esimesed reformid
Rahvuskogu kogunes jaanuaris 1946. Selle esimene tegu oli kaotada ametlikult monarhia ja kuulutada Albaania "rahvavabariigiks". Kuid nagu varem mainitud, riik oli olnud kommunistlik vaid veidi üle kahe aasta. Pärast kuid vihaseid vaidlusi võttis Rahvuskogu vastu põhiseaduse, mis peegeldas Jugoslaavia ja Nõukogude Liidu põhiseadusi. Kevadel valisid Rahvuskogu liikmed uue valitsuse. Hoxha sai peaministriks, välisministriks, kaitseministriks ja armee ülemjuhatajaks. Xoxe jäi nii siseministriks kui ka parteiorganisatsiooni sekretäriks.
Padise klooster
Ajalugu
1766. aastal klooster põles ja sellest ajast saadik on osaliselt varemeis. Rammid olid seni kasutanud kloostri ruume häärberina, aga pärast põlengut see oma funktsioone enam täita ei suutnud. Nii ehitati 1770. aastatel kloostrist ida poole Padise mõisa uus peahoone. Ehituskive saadi kloostri varemetest.
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik
Võimu kindlustumine ja esimesed reformid
1945. aasta lõpus ja 1946. aasta alguses kõrvaldasid Xoxe ja teised partei kõva liini esindajad mõõdukaid, kes tahtsid tihedamaid sidemeid Läänega, natukenegi poliitilist pluralismi ja viivitamist rangete kommunistlike majandusmeetmete sisseviimisel, et Albaania majandus saaks rohkem aega areneda. Hoxha jäi ametisse hoolimata tõsiasjast, et ta oli kunagi pooldanud suhete taastamist Itaaliaga ja isegi lubanud albaanlaste õppimist Itaalias.
Padise klooster
Ajalugu
Von Rammide aadlisuguvõsa kätte jäi Padise mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Mõisa viimaseks omanikuks oli Fridolf von Ramm.
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik
Võimu kindlustumine ja esimesed reformid
Kommunistid muutsid oma võimu laiendamiseks kohustuslikuks ka majanduslikke meetmeid. Detsembris 1944 võttis ajutine valitsus vastu seadusi, mis võimaldasid riigil reguleerida välis- ja sisekaubandust, äriettevõtteid ja mõnesid riigi omanduses tööstusharusid. Seadused sanktsioneerisid poliitilistele pagulastele ja "rahvavaenlastele" kuulunud varanduse võõrandamise. Riik võõrandas ka kõik sakslastele ja itaallastele kuulunud varandused, riigistas transpordiettevõtted ja tühistas kõik eelmiste Albaania valitsuste poolt välisfirmadele antud soodustused.
Augustis 1945 võttis ajutine valitsus vastu esimese põhjaliku põllumajandusreformi Albaania ajaloos. Riigi 100 suuremat maaomanikku, kes kontrollisid ligi kolmandikku Albaania haritavast maast, olid pettunud kõigist põllumajandusreformi ettepanekutest enne sõda. Kommunistide reformid olid suunatud suurte maaomanike tegevuse kärpimisele, võites talupoegade toetuse ja suurendades talutoodangut näljahäda vältimiseks. Valitsus tühistas tasumata põllumajandusvõlad, andis talupoegadele juurdepääsu taskukohasele niisutusveele ning riigistas metsa ja karjamaad.
Põllumajandusreformi seadusega, mis jaotas ümber umbes poole Albaania haritavast maast, konfiskeeris valitsus varanduse, mis oli kuulunud eemalolevatele maaomanikele ja inimestele, kelle elu ei sõltunud põllumajandusest. Vähestel põllumajandusmasinatega talupoegadel lubati säilitada kuni 400 000 m² maad; religioossete institutsioonide ja põllumajandusmasinateta talupoegade maaomandit piirati 200 000 m²; ning maata ja väikese maaga talupoegadele anti kuni 50 000 m², kuigi nad pidid maksma nominaalpalka.
Janek Valgepea
Janek Valgepea (sündinud 4. juunil 1994 Tallinnas) on briti- ja eesti laulja.
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik
Võimu kindlustumine ja esimesed reformid
Aastal 1946 astus valitsus suuri samme stalinistlikus stiilis plaanimajanduse sisseviimiseks. Valitsus riigistas kogu tööstuse, muutis väliskaubanduse valitsuse monopoliks, võttis peaaegu kogu sisekaubanduse riigi kontrolli alla ning keelas maa müügi ja edasiandmise. Äsjaloodud Majandusliku Planeerimise Komisjoni planeerijad rõhutasid tööstuslikku arengut ja aastal 1947 kehtestas valitsus Nõukogude kuluarvestussüsteemi.
Albaania-Jugoslaavia pinged
Kuni Jugoslaavia Kominformist väljaheitmiseni aastal 1948 oli Albaania tegelikult Jugoslaavia satelliit. 1943. aasta Albaania-sisesest Mukje kokkuleppest jugoslaavlaste survel lahtiütlemisel loobusid Albaania kommunistid nõudmistest Jugoslaaviale loovutada Kosovo pärast sõda Albaaniale. Jaanuaris 1945 sõlmisid kaks valitsust lepingu Kosovo kui Jugoslaavia autonoomse provintsi loomiseks. Varsti pärast seda sai Jugoslaaviast esimene riik, kes tunnistas Albaania ajutist valitsust.
Juulis 1946 sõlmisid Jugoslaavia ja Albaania sõpruse ja koostöölepingu, millele järgnes kiiresti rida tehnilisi ja majanduskokkuleppeid, mis panid aluse Albaania ja Jugoslaavia majanduste integreerimiseks. Lepingud võimaldasid koordineerida mõlema riigi majandusplaane, standardiseerida oma rahasüsteeme ning luua ühine hinnasüsteem ja tolliliit. Jugoslaavia-Albaania suhted olid nii lähedased, et serbohorvaadi keel muutus Albaania kõrgkoolides kohustuslikuks aineks.
Jugoslaavia Föderatiivne Rahvavabariik sõlmis sarnase sõpruslepingu Bulgaaria Rahvavabariigiga ning marssal Josip Broz Tito ja Bulgaaria Georgi Dimitrov kõnelesid plaanidest luua Balkani föderatsioon, kuhu kuuluksid Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik, Jugoslaavia Föderatiivne Rahvavabariik ja Bulgaaria Rahvavabariik. Jugoslaavia nõunikud valgusid Albaania valitsusasutustesse ja armee peakorterisse. Tirana vajas hädasti välisabi ja umbes 20 000 tonni Jugoslaavia teravilja aitasid näljahäda ära hoida. Albaania sai kohe pärast sõda ka ÜRO Abistamis- ja Taastamisadministratsioonilt 26,3 miljonit dollarit, kuid pidi investeeringu- ja arenguabis toetuma Jugoslaaviale.
Albaania–Jugoslaavia ühisfirmad loodi kaevandamiseks, raudtee ehitamiseks, nafta ja elektri tootmiseks ning väliskaubanduseks. Jugoslaavia investeeringud viisid suhkru rafineerimistehase ehitamiseni Korçës, toidutöötlemistehase ehitamiseni Elbasanis, kanepivabriku ehitamiseni Rrogozhinas, kalakonservide tehase ehitamiseni Vlorës ning trükikoja, telefonikeskjaama ja tekstiilivabriku ehitamiseni Tiranas. Jugoslaavlased tugevdasid Albaania majandust ka kolmekordse maailmaturu hinna maksmisega Albaania vase ja muude materjalide eest.
Kuid Albaania ja Jugoslaavia vahelised suhted jahanesid, kui albaanlased hakkasid kurtma, et jugoslaavlased maksavad liiga vähe Albaania toorainete eest ja kasutavad Albaaniat ühisfirmade kaudu ära. Lisaks otsisid albaanlased investeeringuid kergetööstuse ja naftatöötlemistehase arendamiseks, samas jugoslaavlased tahtsid, et albaanlased keskenduks põllumajandusele ja tooraine kaevandamisele. Albaania Majandusliku Planeerimise Komisjoni juht ja üks Hoxha liitlasi Nako Spiru muutus juhtivaks kriitikuks Jugoslaavia jõupingutuste suhtes saavutada majanduslik kontroll Albaania üle. Tito umbusaldas Hoxhat ja teisi intellektuaale Albaania parteis ning püüdis Xoxe ja tema liitlaste kaudu neid kohalt tõugata.
1947. aastal tegutses Jugoslaavia Jugoslaavia-vastaste Albaania kommunistide, sealhulgas Hoxha ja Spiru vastu. Mais teatas Tirana 9 Rahvakogu liikme, kõik tuntud Jugoslaavia-vastased, vahistamisest, kohtuprotsessist ja süüdimõistmisest, süüdistatuna riigivastases tegevuses. Kuu aega hiljem süüdistas Jugoslaavia Kommunistliku Partei Keskkomitee Hoxhat "sõltumatu" poliitika ajamises ja Albaania rahva Jugoslaavia vastu pööramises. Ilmselt püüdes osta toetust Albaania kommunistliku partei seest, suurendas Belgrad Tiranale antavat abi 40 miljoni dollarini, see summa moodustas 58% Albaania 1947. aasta riigieelarvest. Järgmisel aastal moodustas Jugoslaavia abi ligikaudu poole riigieelarvest. Kuid suhted halvenesid sügisel, kui Spiru komisjon töötas välja majanduskava, mis rõhutas isemajandamist, kergetööstust ja põllumajandust. Jugoslaavlased kurtsid kibedalt, ja kui Spiru sattus kriitika alla ja ei suutnud võita toetust kelleltki Albaania partei juhtkonnast, sooritas ta enesetapu.
Albaania seisundi ebaolulisus kommunistlikus maailmas tuli selgelt esile, kui arenevad Ida-Euroopa riigid ei kutsunud Albaania parteid Kominformi asutavale koosolekule septembris 1947. Hoopis Jugoslaavia esindas Albaaniat Kominformi kohtumistel. Kuigi Nõukogude Liit andis Albaaniale loa ehitada tekstiili- ja suhkruvabrikuid ning muid tehaseid ja pakkuda Albaaniale põllumajandus- ja tööstusmasinaid, ütles Jossif Stalin selle aja Jugoslaavia kommunistliku hierarhia kõrgele liikmele Milovan Đilasile, et Jugoslaavia peaks Albaania "alla neelama".
Jugoslaavia-meelne fraktsioon evis otsustavat poliitilist võimu Albaanias ka 1948. aastal. Partei pleenumil veebruaris ja märtsis hääletas kommunistlik juhtkond Albaania ja Jugoslaavia majanduste ja sõjaväe ühendamise poolt. Hoxha mõistis hukka isegi Spiru katse põrmustada Albaania–Jugoslaavia suhted. Partei poliitbüroo koosolekul järgmisel kuul tegi Xoxe Belgradile ahvatleva ettepaneku tunnistada Albaania Jugoslaavia seitsmendaks vabariigiks. Kuid kui Kominform 28. juunil Jugoslaavia välja viskas, tegi Albaania oma poliitikas Jugoslaavia suunal kiire kannapöörde. See liigutus päästis kindlasti Hoxha mahalaskmisest ja sama kindlasti hukutas Xoxe. Kolm päeva hiljem andis Tirana Jugoslaavia nõuandjatele Albaanias 48 tundi riigist lahkumiseks, tühistades kõik kahepoolsed majanduskokkulepped oma naabriga, ja käivitas virulentse Jugoslaavia-vastase propagandarünnaku, mis tegi Stalinist Albaania rahvuskangelase, Hoxhast sõdalase välisagressiooni vastu ja Titost imperialistliku koletise.
Albaaniast sai Nõukogude Liidu satelliit ja septembris 1948 astus Moskva samme kompenseerimaks Albaaniale Jugoslaavia abi kaotust. Üleminek osutus Albaaniale õnnistuseks, kuna Moskval oli rohkem pakkuda kui kõvasti vaevleval Belgradil. Tõsiasi, et Nõukogude Liidul ei olnud Albaaniaga ühist piiri, meeldis samuti Albaania režiimile, kuna see tegi Moskvale palju raskemaks Tiranale survet avaldada. Novembris, Albaania Tööpartei (endine Albaania kommunistlik partei nimetati ümber Stalini ettepanekul) esimesel kongressil süüdistas Hoxha riigi hädades Jugoslaaviat ja Xoxet. Hoxha tagandas Xoxe siseministri kohalt oktoobris, asendades ta Shehuga. Pärast salajast kohtumõistmist 1949. aasta mais Xoxe hukati. Järgnenud Tito-vastased puhastused Albaanias tõid kaasa partei keskkomitee 31 liikmest 14 liikme ja Rahvakogu 109 saadikust 32 saadiku likvideerimise. Kokkuvõttes viskas partei välja umbes 25% oma liikmeskonnast. Jugoslaavia vastas propaganda vasturünnakuga, katkestades oma sõpruslepingu Albaaniaga, ja tõmbas 1950. aastal oma diplomaatilise missiooni Tiranast välja.
Suhete halvendamine Läänega
Albaania suhted Lääneriikidega halvenesid pärast kommunistliku režiimi keeldumist vabadest valimistest detsembris 1945. Albaania piiras Ameerika Ühendriikide ja Suurbritannia personali liikumist riigis, süüdistades neid antikommunistlike ülestõusude algatamises põhjapoolsetes mägedes. Suurbritannia teatas aprillis, et ei saada diplomaatilist missiooni Tiranasse; Ameerika Ühendriigid tõid oma missiooni välja novembris; ja nii Ameerika Ühendriigid kui ka Suurbritannia olid vastu Albaania vastuvõtmisele ÜRO-sse. Albaania režiim kartis, et Ameerika Ühendriigid ja Suurbritannia, kes toetasid antikommunistlikke jõude käimasolevas kodusõjas Kreekas, võivad toetada Kreeka nõudmisi territooriumile Lõuna-Albaanias; ja kahtlused kasvasid juulis, kui Ameerika Ühendriikide Senati resolutsioon toetas Kreeka nõudmisi.
Albaania ja Suurbritannia vahel tekkis aastal 1946 suur intsident pärast seda, kui Tirana nõudis jurisdiktsiooni Albaania mandri ja Kreeka saare Korfu vahelise kanali üle. Suurbritannia vaidlustas Albaania nõude, seilates nelja hävitajaga kanalisse. Kaks laeva sõitsid 22. oktoobril 1946 miinile ja 44 meeskonnaliiget hukkus. Suurbritannia kaebas ÜRO-sse ja Rahvusvahelisse Kohtusse, mis oma esimeses juhtumis üldse langetas otsuse Tirana vastu.
Pärast 1946. aastat hakkasid Ameerika Ühendriigid ja Suurbritannia rakendama keerukat salaplaani Albaania kommunistliku režiimi kukutamiseks, toetades antikommunistlikke ja rojalistlikke jõudusid riigis. Aastal 1949 töötasid Ameerika Ühendriikide ja Suurbritannia luureorganisatsioonid koos kuningas Zog I ja tema ihukaitseväelastega. Nad värbasid Albaania põgenikke ja emigrante Egiptusest, Itaaliast ja Kreekast; treenisid neid Küprosel, Maltal ja Saksamaa Liitvabariigis ja saatsid nad Albaaniasse. Sissiüksused sisenesid Albaaniasse aastatel 1950 ja 1952, kuid Albaania julgeolekujõud tapsid või vangistasid nad kõik. Suurbritannia luureteenistuse ja Ameerika Ühendriikide Luure Keskagentuuri vahel sideohvitserina töötanud Nõukogude topeltagent Kim Philby lekitas detaile sissetungiplaanist Moskvasse ja turvaaugus hukkus umbes 300 agenti.
Pärast riigivastase tegevuse lainet, sealhulgas nurjunud sissetungid ja Nõukogude Liidu saatkonna pommitamine Tiranas 1951. aasta märtsis, rakendas Albaania režiim karme sisejulgeoleku meetmeid. Septembris 1952 kehtestas Rahvakogu karistusseadustiku, mis nõudis surmanuhtlust kõigile üle üheteistkümneaastastele, kes tunnistati süüdi riigivastases vandenõus, riigivara kahjustamises või majandussabotaaži toimepanemises. Poliitilised hukkamised olid tavalised, kommunistliku režiimi ajal hukati kokku 5000 – 25 000 inimest.
Albaania Nõukogude Liidu huvisfääris
Albaania muutus sõltuvaks Nõukogude Liidu abist ja oskusteabest pärast suhete katkestamist Jugoslaaviaga aastal 1948. Veebruaris 1949 sai Albaania kommunistliku bloki majandusplaneerimise koordineerimise organisatsiooni, Vastastikuse Majandusabi Nõukogu (VMN) liikmeks. Tirana sõlmis varsti kaubanduskokkulepped Poola Rahvavabariigi, Tšehhoslovakkia Vabariigi, Ungari Rahvavabariigi, Rumeenia Sotsialistliku Vabariigi ja Nõukogude Liiduga. Nõukogude ja Ida-Euroopa tehnilised nõuandjad asusid Albaaniasse ning Nõukogude Liit saatis Albaaniasse ka sõjalisi nõuandjaid ja ehitas Sazani saarele allveelaevade baasi. Pärast Nõukogude-Jugoslaavia tüli jäid Albaania ja Bulgaaria Rahvavabariik ainsateks riikideks, mida Nõukogude Liit sai kasutada sõjavarustuse Kreekas võitlevatele kommunistidele viimiseks. Albaanial oli Nõukogude Liidule vähe strateegilist väärtust pakkuda, kuid tuumarelvade tehnoloogia arenedes kahanes see järk-järgult.
Soovides austada Stalinit, rakendasid Albaania valitsejad stalinistliku majandussüsteemi elemente. Aastal 1949 võttis Albaania omaks Nõukogude eelarvesüsteemi põhielemendid, mille kohaselt maksid riigiettevõtted oma kasumist otseseid makse riigikassasse ja säilitasid vaid osa, mis lubati omarahastusega investeeringuteks ja teistel eesmärkidel. Aastal 1951 käivitas Albaania valitsus oma esimese viisaastakuplaani, mis rõhutas riigi nafta-, kroomi-, vase-, nikli-, asfaldi- ja kivisöevarude kasutamist; elektrienergia tootmise ja ülekandeliinide laiendamist; põllumajandustoodangu kasvatamist; ja transpordi parandamist. Valitsus alustas pärast Albaania Tööpartei teist kongressi kiiret industrialiseerimise programmi ja aastal 1955 põllumaa sundkollektiviseerimise kampaaniat. Selle ajani tootsid erafarmid ikka veel umbes 87% Albaania põllumajandustoodangust, kuid aastal 1960 käis sama protsent kollektiivsete või riigifarmide kohta.
Nõukogude-Albaania suhted jäid soojaks Stalini viimaste eluaastateni, kuigi Albaania oli Nõukogude Liidule majandusvastutus. Albaania viis kogu oma väliskaubanduse aastatel 1949, 1950 ja 1951 läbi Nõukogude bloki Euroopa riikidega – ja üle poole kaubandusest Nõukogude Liidu endaga. Koos oma satelliitidega käendas Nõukogude Liit Albaania maksetasakaalu puudujääke pikaajalist toetustega.
Kuigi Lääneriikide praktikast kaugel maas, paranesid tervishoid ja haridus Albaania 1,2 miljonile inimesele 1950. aastate alguses märkimisväärselt. Albaania arstide arv kasvas kolmandiku võrra umbes 150-ni kümnendi alguses (kuigi arsti-patsientide suhtarv jäi enamuse standardite kohaselt vastuvõetamatuks) ja riik avas uusi meditsiinilise väljaõppe baase. Haiglavoodite arv kasvas 1765-lt aastal 1945 umbes 5500-ni 1953. aastal. Parem tervishoid ja elamistingimused parandasid Albaania masendavat imikusuremust, alandades selle 112,2 surmalt 1000 sünni kohta aastal 1945 99,5 surmani 1000 sünni kohta aastal 1953. Haridussüsteem, mida loetakse kommunismi propageerimise ning sotsialistliku riigi ja ühiskonna ehitamiseks vajaliku akadeemilise ja tehnilise kaadri loomise tööriistaks, paranes samuti oluliselt. Koolide, õpetajate ja üliõpilaste arv kahekordistus aastatel 1945–1950. Kirjaoskamatus vähenes ehk 85%-lt aastal 1946 kuni 31%-ni aastal 1950. Nõukogude Liit eraldas Albaania üliõpilastele stipendiumi ning tarnis spetsialiste ja õppematerjale õpetamise parandamiseks Albaanias. Tirana Riigiülikool (hiljem Tirana Ülikool) asutati aastal 1957 ja Albaania Teaduste Akadeemia avati 15 aastat hiljem. Kuid vaatamata nendele edusammudele kannatas haridus Albaanias mõttevabaduse piirangute tõttu. Näiteks oli haridusasutustel vähe mõju oma õppekavale, õpetamismeetoditele või haldusele.
Stalin suri märtsis 1953 ja ilmselt kartes, et Nõukogude juhi surm võib julgustada Albaania parteisiseseid rivaale, ei riskinud ei Hoxha ega Shehu matusel osalemiseks Moskvasse reisida. Nõukogude Liidu järgnev nihe lähenemise suunas vihatud jugoslaavlastega kibestas kahte Albaania juhti. Tiranal tuli peatselt Moskva survel kopeerida uut Nõukogude kollektiivse juhtimise mudelit, vähemalt ametlikult. Juulis 1953 andis Hoxha ustavatele järgijatele üle välis- ja kaitsepoliitika portfellid, kuid säilitas nii partei tippjuhi kui ka peaministri ameti aastani 1954, kui Shehust sai Albaania peaminister. Nõukogude Liit, vastates jõupingutustega tõsta Albaania juhtide moraali, kõrgendas diplomaatilised suhted kahe riigi vahel suursaadikute tasemele.
Propaganda (raamat)
"Propaganda" on Edward L. Bernaysi 1928. aastal Routledge'i väljaandel ilmunud raamat, mis uurib avaliku kommunikatsiooni tehnikaid.
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik
Albaania Nõukogude Liidu huvisfääris
Vaatamata mõningale esialgsele entusiasmipuhangule umbusaldasid Hoxha ja Shehu Nikita Hruštšovi programme "rahulikust kooseksisteerimisest" ja "erinevatest teedest sotsialismile", sest need näisid kujutavat ohtu, et Jugoslaavia võib taas püüda Albaanias kontrolli võtta. See puudutas ka Hoxhat ja Shehut, et Moskva võib eelistada Albaanias vähemdogmaatilisi juhte. Tirana ja Belgrad uuendasid diplomaatilisi suhteid detsembris 1953, kuid Hoxha vastas keeldumisega Hruštšovi korduvatele palvetele rehabiliteerida postuumselt Jugoslaavia-meelne Xoxe žestina Titole. Selle asemel tugevdas Albaania duo oma haaret riigi siseelu üle ja lubas propagandasõjal jugoslaavlasi jahvatada. Aastal 1955 sai Albaaniast Varssavi Lepingu Organisatsiooni asutajaliige, ainus sõjaline liit, millega riik kunagi ühinenud on. Kuigi lepingus oli esimene lubadus, mille Albaania sai igalt kommunistlikult riigilt, kaitsta oma piire, ei teinud leping midagi Albaania juhtide sügava usaldamatuse leevendamiseks Jugoslaavia suhtes.
Janek Valgepea
Valgepea on varem osa võtnud ka Tallinna Televisiooni telesaatest "Tallinn, I'm Famous". Saates pääses ta Tõnu Laikre võistkonnas finaali, kus jäi 4. kohale.
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik
Albaania Nõukogude Liidu huvisfääris
Hoxha ja Shehu rõhusid albaanlaste sügavaimale hirmule Jugoslaavia domineerimisest, et jääda võimule sula ajal, mis järgnes Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei 20. kongressile aastal 1956, kus Hruštšov mõistis Stalini kuriteod hukka oma "salajases kõnes". Hoxha kaitses Stalinit ja süüdistas titoistlikku ketserlust hädades, mis kiusasid maailma kommunismi, sealhulgas rahutused Poolas ja mäss Ungaris aastal 1956. Hoxha tuulutas halastamatult partei Nõukogude- ja Jugoslaavia-meelsete kalduvustega mõõdukaid, kuid ta mahendas oma Jugoslaavia-vastast retoorikat pärast 1957. aasta aprillireisi Moskvasse, kus ta saavutas umbes 105 miljoni dollari tasumata laenude ja umbes 7,8 miljoni dollari lisa toiduabi tühistamise. Kuid aastal 1958 kaebas Hoxha taas Tito "fašismi" ja "genotsiidi" üle albaanlaste vastu Kosovos. Ta torises ka VMN plaani üle integreerida Ida-Euroopa majandused, mis kutsus Albaaniat tootma põllumajanduskaupu ja toorainet, selle asemel, et rõhuda rasketööstuse arendamisele. Oma 12-päevasel visiidil Albaaniasse aastal 1959 püüdis Hruštšov teadaolevalt veenda Hoxhat ja Shehut, et nende riik peaks soovima saada sotsialismi "viljapuuaiaks".
Propaganda (raamat)
Raamatus on uuritud massidega manipuleerimise psühholoogiat ning võimalust kasutada sümboolset tegevust ja propagandat poliitika mõjutamiseks, sotsiaalsete muutuste esilekutsumiseks ning soolise ja rassilise võrdõiguslikkuse edendamiseks.
Padise klooster
Ajalugu
Kuna väravatorn on rajatud jõe poole kaldus savikihile, purunes 20. sajandi algupoolel väravatorn osaliselt maalihkes.
Janek Valgepea
Osales konkursil "Eesti laul 2013" Grete Paia taustalauljana, kes saavutas 2. koha lauluga "Päästke noored hinged".
Propaganda (raamat)
Bernaysi ideid mõjutas oluliselt Walter Lippmani 1927. aasta raamat "The Phantom Public".
Padise klooster
Ajalugu
Kloostri korrastus- ja restaureerimistöid alustati 1930. aastatel.
Tänapäev
pisi|Kloostri asendiplaan [[19. sajandist Autor: Carl Faehlmann ]] pisi|Kloostri põhjapoolne külg [[19. sajandil Autor: Carl Faehlmann ]] pisi|Kloostriõu 2001. aastal lõpetati viimased restaureerimistööd. Lääne- ja lõunakülg on veel varemetes.
Propaganda (raamat)
Meediaajaloolased nimetavad Bernaysi avalikkussuhete isaks.
Padise klooster
Tänapäev
Kloostri keskaegsest sisustusest on säilinud praegu Risti kirikus paiknev 14. sajandist pärinev kirikukell (Eesti vanim) ning samast sajandist haruldane Kolgata grupp (praegu Eesti Kunstimuuseumi filiaalis Niguliste kirikus).
Aarne Norralt
Aarne Norralt (kuni 1936. aastani Arnold August Normann; 25. detsember 1902 Tähtvere vald, Tartumaa – 29. juuni 1942 Norilsk (hukati)) oli Eesti sõjaväelane (major).
Labanoras
Labanoras on alev Leedus Švenčionyse rajoonis, Labanorase valla halduskeskus. Alev asub Labanorase ürgmetsas Labanorase oja kaldal, sellest idas on 57,7 ha suurune Labanorase järv, kirdes 16,3 ha suurune Duobulise järv.
Janek Valgepea
2013. aastal lõpetas Tallinna Pae Gümnaasiumi, enne seda õppis Tallinna Kuristiku Gümnaasiumis ja Lasnamäe Üldgümnaasiumis. Aastatel 2013–2014 oli Tallinna Ülikooli itaalia keele ja kultuuri eriala üliõpilane.
Aarne Norralt
Aarne Norralt sai Vabadussõjas osalemise eest priikooli õiguse kõrghariduse omandamiseni.
Ta arreteeriti NKVD poolt 15. juunil 1941, mõisteti 29. novembril 1941 Taimõri ringkonnakohtus surma ja hukati.
Janek Valgepea
Aastatel 2014–2016 õppis ta Briti ja Iiri Moodsa Muusika Instituudis (BIMM London).
Labanoras
Labanorases on postkontor ja raamatukogu, seal asub Labanorase regionaalpargi direktsioon. Alevis on kämping ja restoran-võõrastemaja Labanoras. Sealne katoliku kirik valmis aastal 1820.
Janek Valgepea
25. juulil 2017 lõpetas ta University of West Londoni muusikakolledži bakalaureusekraadiga muusikas. Tema tulemusi hinnati taseme summa cum laude vääriliseks.
Aruküla kalmistu
Aruküla kalmistu on kalmistu Jüri kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Pajupea külas Rae vallas Harju maakonnas.
Janek Valgepea
Janek elab ja töötab Inglismaal.
Tunnustus
2012. aasta kevadel nimetas Tallinna Haridusamet Janek Valgepea Tallinna nooreks kultuuritegijaks 2012.
Tõlinõmme soo
pisi|Tõlinõmme raba. pisi|Tõlinõmme raba.
Labanoras
Ajalugu
Labanorast on kirjalikes allikates esmamainitud 1373. aastal. 1387. aastal andis suurvürst Jogaila selle Vilniuse piiskoppide valduseks, kelle omandisse Labanoras kuulus aastani 1811. Esimesed teated sealsest kirikust pärinevad aastast 1511, sealsest karjamõisast aastast 1539. Aastast 1568 on esimesed teated Labanorase mõisast. Hiljem kujunes mõisa juurde alev.
Aastal 1767 moodustati sealse kiriku juurde kihelkond. Aastal 1820 rajati sinna uus kirikuhoone. Aastal 1781 hakkas alevis tegutsema kihelkonnakool.
Tõlinõmme soo
Tõlinõmme soo on soo Harju maakonnas Harku vallas. Soo pindala on 276 ha. Soo jääb Vääna maastikukaitsealale.
Labanoras
Ajalugu
Aastal 1811 kaotasid piiskopid oma Labanorase valduse. Kohaliku legendi kohaselt ei saanud sealsed vaimulikud ja mõisarahvas omavahel läbi. Vaimulikele kuulunud osa nimetati Kunigiškiaiks, mõisnikele kuulunud poolt aga, Dvariškiaiks. Mõlemal poolel oli ka oma surnuaed, veel tänapäevalgi maetakse ühe poole surnud ühele, teise poole omad aga teisele kalmistule.
Tsaariajal oli asula venekeelne nimekuju Лабонары. Jaanuariülestõusu ajal toimusid alevi juures lahingud. XX sajandi alguses oli see tähtis marjadega kauplemise paik.
Aruküla kalmistu
Aruküla õigeusu kogudus rajati 1871. aastal. Õigeusu kirik ehitati 1873. aastal lähedalasuvasse Luime külla. Kalmistu rajati tõenäoliselt samuti sellel ajajärgul ning see asub kirikust linnulennult umbes poolteist kilomeetrit edela suunas. Praegu (juuli 2014) on kalmistu väheses kasutuses ja üldiselt hooldatud. Pindala on 1 ha. Praeguse asukoha järgi tuntakse seda ka Pajupea kalmistuna.
The Principles of Psychology
"The Principles of Psychology" on Ameerika psühholoogi William Jamesi 1890. aastal avaldatud raamat psühholoogiast.
Labanoras
Ajalugu
Suvel 1941 hukati alevis elanud juudid. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude perioodil oli alev Švenčionėliai metsatööstusühingu keskasulaks. Aastal 1865 leiti sealselt põllult 470 hõberahast koosnev Labanorase aare.
2009. aastal põles sealne kirik maha, säilis vaid kellatorn. 2010. aastal hakati kirikut taastama 2011. aastal pühitseti uus hoone sisse.
The Principles of Psychology
James oli Ameerika filosoof ja psühholoog, kes õppis enne raviarstiks, kui ta hakkas tegelema psühholoogiaga. Teda teatakse kui "psühholoogia isa", kuna tähtsad on ka Jamesi kirjutatud "Essays in Radical Empiricism" ja "The Varieties of Religious Experience" (eesti keeles "Usulise kogemuse mitmekesisus. Uurimus inimloomusest"), mis aitasid jõuda arusaamisele religioosse kogemuse erinevustest ning luua mõistuse parandamise teooriad.
Pääsküla jaamahoone
pisi|Pääsküla jaamahoone asub [[Pääskülas Suvila tänava alguses]] Pääsküla jaamahoone on ajalooline jaamahoone Pääsküla raudteejaamas Tallinna Nõmme linnaosa Pääsküla asumis.
Keskrajoon (Peterburi)
2013. aastal tehtud uuringu kohaselt oli Keskrajoonis kõigist Peterburi rajoonidest kõige kõrgem elukvaliteet.
Pääsküla jaamahoone
Jaamahoone kuulutati kultuurimälestiseks (nr 8206) 1997. aastal.
Ajalugu
Jaamahoone ehitati 1916. aastal. Enne seda (alates peatuse avamisest 1915. aastal) raudteepeatuses hoonestust ei olnud.
1926. aastal ehitati jaamahoonele teine korrus (jaamaülema korter) ja eeskojad kummassegi maja otsa.
The Principles of Psychology
Jamesi raamatus on neli meetodit: teadvuse vool (Jamesi kõige kuulsam psühholoogiline metafoor); emotsioon (hiljem tuntud kui James-Lange teooria); harjumus (inimese harjumused muutuvad pidevalt, et saavutada teatud tulemusi); tahe (Jamesi enda elukogemuste põhjal).
Raamatul on kaks köidet:
Esimese köite mahuks on 16 peatükki, teisel köitel 28 peatükki.
Teadvuse vool
Teadvuse vool on vaieldamatult Jamesi kõige kuulsam psühholoogia alane metafoor. Ta väitis, et inimese mõtet saab kirjeldada voolava ojana, mis oli tol ajal uudne idee, kuna varasem arvamus oli, et inimese mõte on pigem nagu kindel jada. Samuti ta uskus, et inimene ei saa kogeda täpselt sama mõtet või ideed rohkem kui korra. Lisaks selle ta arvas, et teadvus on täielikult pidev.
Emotsioon
James tutvustas uut emotsiooniteooriat (hiljem tuntud kui Jamesi-Lange teooria), milles väitis, et emotsioon on pigem kehalise kogemuse väljenduse tagajärg. Teisisõnu, stiimul põhjustab füüsilise vastuse ja emotsioon järgneb vastusele. Seda teooriat on algusest peale kritiseeritud, kuid teoorial on siiski häid külgi.
Harjumus
Inimeste harjumused on pidevas kujunemises, et saavutada kindlaid tulemusi inimese suurest saamisvajaduse tundest või millegi soovist. James rõhutas inimese harjumuse tähtsust ja võimu ning tegi järeldused. James märkis, et harjumuste seaduse kujunemine on erapooletu, harjumused võivad tekitada nii hea kui halva tegevuse. Kui üks neist on kinnistunud, on seda väga raske muuta.
Tahe
Tahe on raamatu viimane lõik, kus räägiti Jamesi enda elukogemustest. Seal oli üks küsimus, mis vaevas Jamesi tema elukriisi ajal – kas eksisteerib vaba tahe. "Tahte olulisim saavutus, ... kui see on kõige "vabatahtlikum", on hoolitseda raske objekti eest ja hoida seda kiiresti enne meeles ... tähelepanu pingutus on seega oluline tahte ilming."
Reaalsuse tunnetamine
2. köite 21. peatükk kannab pealkirja "Reaalsuse Tunnetamine". (The Perception of Reality.)
Inimeste arusaamine reaalsusest on seitsmekihiline:
1) Meelelte poolt tunnetatu ja asjade tajumine - elu, keemilised reaktsioonid, raskusjõud, elektrilaeng;
2) Teaduse maailm, mis meeltele otse tundmatu;
3) Ideaalsed seosed, abstraktsed tõed, millel usutav tagapõhi;
4) Suguharu iidolid;
5) Üleloomulikud maailmad, taevariik, muinasjutud;
6) Individuaalsed arvamusilmad;
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik
Albaania Hiina huvisfääris
pisi|püsti|Enver Hoxha aastal 1971
Albaania mängis Hiina-Nõukogude konfliktis kaugelt suuremat rolli, kui tema suurus või tähtsus kommunistlikus maailmas olid. Aastal 1958 seisis Albaania koos Hiina rahvavabariigiga vastu Moskvale küsimustes rahulikust kooseksisteerimisest, destaliniseerimisest ja Jugoslaavia "eraldi teest sotsialismile" majanduselu detsentraliseerimise kaudu. Nõukogude Liit, teised Ida-Euroopa riigid ja Hiina andsid kõik Albaaniale suurel hulgal abi. Nõukogude juhid lubasid ka ehitada Tiranasse suure kultuuripalee Nõukogude rahva "armastuse ja sõpruse" sümbolina albaanlaste suhtes. Kuid vaatamata nendele žestidele ei rahuldunud Tirana Moskva majanduspoliitikaga Albaania suunal. Hoxha ja Shehu otsustasid ilmselt mais või juunis 1960, et Albaania on kindlustanud Hiina toetuse, ja kui Hiina Rahvavabariigi ja Nõukogude Liidu vahel kerkis terav poleemika, asusid nad avalikult esimese poolele. Ramiz Alia, sel ajal Poliitbüroo liikmekandidaat ja Hoxha nõuandja ideoloogilistes küsimustes, mängis olulist rolli retoorikas.