cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taani majandus
Heaoluriik
Tänapäeval on Taanis arutatud ka aja lühendamist, millal saab töötuskindlustust (praegu 4 aastat). 27. mail 2008 ilmunud Taani Majandusnõukogu aruandes tehakse ettepanek lühendada dagpengeperiode 2,5 aastani, mis on pool aastat rohkem kui Norras ja üks ja pool aastat rohkem kui Rootsis, ütles intervjuus nõukogu esimees (taani keeles overvismand) (majandusteaduste professor, Kopenhaageni ülikool) Peter Birch Sørensen 27. mail 2008 telesaates "Deadline" (22:30) kanalil DR2 (Taani Rahvusringhääling).
Maksud
Taani maksukoormus on 47,5%, mis on OECD riikide seas üks kõrgeimaid. Teiste Euroopa riikidega võrreldes on keskmiselt kõrgemalt maksustatud eraisikute sissetulekud ja autod.
Tööhõive
Taani tööhõive oli 2009. aastal Euroopa Liidu üks kõrgeim – 75,7%. Kõige rohkem on Taanis hõivatud avalikus sektoris (30% kõigist tööga hõivatutest), teeninduses ja kaubanduses (18%), finantsvaldkonnas (15%) ning tööstuses (14%).
Transport
pisi|vasakul|püsti|Kopenhaageni peajaam ja rong [[S-Train]]
Suuri investeeringuid on tehtud Kopenhaageni ja Rootsi linna Malmö (Øresundi sild) ning Sjællandi ja Funeni (Suur-Beldi sild) vahelise ühenduse jaoks. Kahe linna vahele tehti ka Kopenhaageni-Malmö sadam, mida kasutavad ühissadamana mõlemad riigid.
Peamine raudtee haldaja on Danske Statsbaner reisijate ja DB Schenker Rail kaubaveoks. Raudtee rööpaid hooldab Banedanmark. Kopenhaagenis on ka metroosüsteem (Kopenhaageni metroo) ja suuremas osas on linn kaetud elektrirongide, S-train, võrgustikuga.
Üha enam kasutatakse transpordivahendina erasõidukeid. Kõrge registreerimistasu (180%) ja käibemaksu (25%) ning maailma ühe kõrgema maksumäära tõttu on uued autod väga kallid. Maksu eesmärk on tõkestada autostumist riigis. Viimase 30 aasta jooksul on autopargid kasvanud üle 45%. 2008. aasta suvel oli riigis 1111 km maanteid.
Energia
pisi|Taani on palju investeerinud tuuleparkidesse
Taanis on Põhjameres märkimisväärsed nafta- ja maagaasi allikad ja paikneb toornafta netoeksportijana 32. kohal maailma riikide seas. Taani on ka tuuleenergia pikaaegne liider ja 2011. aasta maiks hõivas taastuva (puhta) energia tehnoloogia 3,1% SKP-st (6,5 miljardit eurot). Väga palju on see siiski ettearvamatu, nagu näiteks tuuleenergia puhul. Taanis püütakse läbi viia muudatusi ka transpordisüsteemis, keskendudes V2G akusüsteemidele ja laetavate akudega sõidukitele.
Gröönimaa ja Fääri saared
ja Gröönimaa majandus. 1990. aastate alguses kannatas Gröönimaa majanduslanguse all, ent alates 1993. aastast on majandus paranema hakanud. Gröönimaa kohalik valitsuse fiskaalpoliitika 1980. aastate lõpust alates on aidanud luua madalat inflatsioonitaset ja jätta ülejääke avalikku eelarvesse. Alates 1990. aastast on Gröönimaal väliskaubanduse puudujääk.
Pärast Gröönimaa viimase plii- ja tsingikaevanduse sulgemist 1989. aastal, on Gröönimaa majandus sõltunud üksnes kalatööstusel ja Taani keskvalitsuse rahalistel toetustel. Vaatamata mitmete süsivesinike ja mineraalide avastamisele, võtab see aastaid aega, enne kui tootmine võib alata. Gröönimaa suurim tuluallikas on süvameregarneelide püük, kuna turskade arvukus on langenud väga madalale tasemele. Turism on ainus sektor, millel on veel potentsiaali, kuigi turismihooaeg on lühike ja hinnad kõrged. Oluline osa Gröönimaa majanduses on ka avalikul sektoril. Mandri-Taani ja Euroopa Liidu kalandustoetused moodustavad umbes poole valitsuse tuludest.
Ka Fääri saarte majandus sõltub peaaegu täielikult kalandusest ja selle ekspordist. Ilma Taani valitsuse tagatiseandmisest 1992. ja 1993. aastal, oleks Fääri saarte majandus läinud pankrotti. Alates 1995. aastast on Fääri saarte majanduses toimunud suur tõus, kuid on siiski ohtlikult haavatav. Fääri saarte lähistel leitud nafta piirkonnad annavad Fääri saartele pisut sissetulekut, kuigi mis võivad olla hiljem majandusliku tagasilöögi põhjuseks.
Gröönimaa ja Fääri saared ei kuulu Euroopa Liitu. Gröönimaa lahkus Euroopa Majandusühendusest 1986. aastal ja Fääri saared lahkusid 1973. aastal, kui Taani liitus.
Tähtsamad firmad
Tähtsamad Taani päritolu firmad ja nende tegevusalad:
Elupuu
Elupuu on nimetuse saanud pikaealisuse järgi.
Tuntud ja hekitaimena paljukasutatud harilik elupuu on mürgine. Enne kui see oma aeda istutada, võiks mõelda, kas tahad oma aeda üleni mürgist puud. Elupuu on tuntud ka kui surnuaia puu.
Mürgistuse tunnused: okste söömisele järgnevad iiveldus, oksendamine, kõhuvalu, peavalu, krambid, verine kõhulahtisus, südame-, neeru- ja maksatalituse häired, pupillide laienemine, võib tõusta palavik ning esineda nägemishäireid. Raskematel juhtudel võib mürgistus lõppeda surmaga.
Erki Russow
Erki Russow (sündinud 8. märtsil 1974 Tallinnas) on Eesti arheoloog.
Elulugu
Erki Russow on teenistujate poeg, Edmund Russowi lapselapse lapselaps ja Arthur Walther Russowi tütrepoeg.
Lõpetas 1992 Jakob Westholmi Keskkooli, 1997 TÜ arheoloogina; M.A. (arheoloogia, 2001, TÜ), väitekiri "Importkeraamika Lääne-Eestis ca 1225–1650", Ph.D. (arheoloogia, 2007, TÜ), väitekiri "Importkeraamika Lääne-Eesti linnades 13.–17. sajandil". Praktikant arheoloogilistel kaevamistel Lübeckis 1993 ja 1999. Oli 1997–2000 Muinsuskaitseameti arheoloogiainspektor, 2000 arheoloogiliste kaevamiste juhataja Dresdenis, 2001 Ajaloo Instituudi (AI) arheoloogiakogude fondihoidja, aastast 2001 TLÜ AI arheoloogiaosakonna teadur. Alates 2001 juhendanud arheoloogilisi päästekaevamisi ja järelevalvetöid Haapsalus. Alates 2002 lugenud keraamika, kesk- ja uusaja arheoloogia valik- ja põhikursusi TÜ-s ja TLÜ-s.
Luigi Carlo Farini
Luigi Carlo Farini (22. oktoober 1812 Russi – 1. august 1866 Quarto dei Mille, Genova lähedal) oli Itaalia arst, ajakirjanik ja poliitik. Ta oli aastatel 1862–1863 Itaalia peaminister.
Erki Russow
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: keraamika, kesk- ja uusaja arheoloogia, linnaarheoloogia, ajaloolise aja esemeline kultuur. Saksa kesk- ja uusaja arheoloogia ühingu, Soome keskaja arheoloogia seltsi ja Suurbritannia keskaja arheoloogia ühingu liige. Üle 20 teadustrükise, sh 1 monograafia.
Luigi Carlo Farini
Ta sündis 1812. aastal Russi vallas Ravenna provintsis. Ta on õppinud Bologna ülikoolis, kus tal õpingud katkesid aastal 1831 seoses revolutsiooniga. Seejärel praktiseeris ta arstina Romagna mitmes linnas.
Ka tema poeg Domenico Farini saavutas edu poliitikas.
Krioli keel
Krioli on Austraalia kreoolkeel, mida tänapäeval räägitakse Põhjaterritooriumil. Keelel on Austraalias piirkonniti erinevaid dialekte. Kuna dialektid on väga sarnased, koonduvad need krioli keele alla, mitte ei ole iseseisvad keeled. Kuna krioli keelel on oma kindel struktuur ja grammatika, on see iseseisev keel. Krioli keelt räägib 4200 inimest (2006. aasta seisuga).
Ajalugu
Krioli keel on unikaalne Austraalia kreoolkeel. Aastatel 1824–1866 üritasid eurooplased vallutada Austraalia Põhjaterritooriumi, kuid nende katsed olid edutud. Alles aastal 1870 suutsid nad midagi saavutada – rajati püsiv asundus Darwinisse. Järgmise 30 aasta jooksul toimus inglise keelt kõnelevate rahvaste sissevool. Mõned tulid, et tegeleda karjakasvatusega, teised kullapalaviku pärast.
Eurooplased, hiinlased ja aborigeenid olid sunnitud omavahel suhtlema, eriti kuna eurooplased asutasid külasid ja teisigi väiksemaid asundusi. Kuna nad üksteise keelt ei mõistnud, kujunes välja segakeel, mis koosnes olulisel määral inglise keelest. Sel ajal oli Põhjaterritooriumi keel siiski vaid segakeel – mitte kellegi emakeel, kasutusel vaid mõningaks suhtluseks – see polnud veel kujunenud iseseisvaks keeleks. Kõigil selle keele kõnelejatel oli olemas emakeel, mida räägiti kodus.
Esimesena sai segakeel põhiliseks räägitavaks keeleks Roperi jõe (nüüd Ngukurr) segunenud (misjonärid ja põlisrahvas) ühiskonna seas. Misjonärid tahtsid muidugi, et ametlikult võetaks kasutusele standardne inglise keel. Selle tõttu üritasid nad tõrjuda aina laialdasemalt kasutusele võetavat "Roperi segakeelt". Nad olid üllatunud, et see neil ei õnnestunud. Noored inimesed said kakskeelseteks, rääkides isekeskis krioli keeles ja misjonäridega inglise keeles. Viimaks üritas ka mitu misjonäri kasutada suhtlemiseks krioli keelt.
Alles 1970ndatel hakati tunnistama krioli kui eraldiseisva keele olemasolu. Varem peeti krioli keelt ja sellele eelnenud segakeeli "naeruväärseks putramiseks", "katkiseks keeleks" ja "ebardkeeleks". Seega ei osanud misjonärid arvatagi, et võiks tekkida uus ja toimiv elujõuline keel. Nad keelustasid krioli keele kasutamise koolides ja religioonis.
Hoolimata misjonäride tulututest katsetest tekkis krioli keel, mille areng ja täiustumine jätkus. Praegu on see mitme inimese emakeele.
Krioli piiblitõlge
Tänapäevalgi on veel inimesi, kes ei tunnista krioli keelt kui "nõuetele vastavat". Kreoolkeeled ei tõuse tavaliselt ühiskonna kõrgemate kihtide keeleks. Rahvusi, kes räägivad kreoolkeelt, on tavaliselt palju taga kiusatud. Selle tõttu on ka tavaline, et nad tunnevad oma emakeele pärast häbi.
Piibli tõlkimine krioli keelde on sügavalt muutnud põlisrahva enesetunnetust. Ei ole vahet, millised on inimese usulised vaated, piibli tähtsust ja jõulist sümboolset väärtust ei saa salata. Nii tugeva filosoofilise ja abstraktse materjali tõlkimine tähendab, et krioli keel ei olnud keel, milles on võimalik ainult lihtsamaid asju väljendada, seega mitte nagu kreoolkeeled tavaliselt.
Krioli keel on tänapäeval täisväärtuslik keel. Üle 20 000 inimese oskab rääkida krioli keelt, umbes pooltele neist on krioli keel emakeel. Nagu kõikides keeltes, on ka krioli keeles võimalik väljendada kõike, mida soovitakse öelda. Keele arenedes on see muutunud lähedasemaks inglise keelele, kuna inimesed kes räägivad krioli keelt räägivad samuti inglise keelt, kas teise või kolmanda keelena.
Dialektid
Krioli keelel on erinevaid dialekte, mida ei saa nimetada eraldi keelteks, kuna on krioli keelega liiga sarnased. Põhilised erinevused on fonoloogias, sõnavaras ja grammatikas, kuid need pole piisavad, et tunnistada dialekt iseseisvaks keeleks.
Fonoloogia
Enamik sõnavarast on tulnud inglise keelest. Sõnade hääldus pole võetud otse inglise keelest, vaid seda on keele arenedes täiendatud mugavuse põhimõttel. Ühel sõnal võib sõltuvalt dialekti asukohast olla mitu kirjapilti ja hääldust. Kirjutamiseks kasutatakse ladina tähestikku.
Kaashäälikud
Helilistel ja helitutel häälikutel ei ole väga suurt hääldusevahet, samuti ei tee krioli keele kõnelejad enamikul frikatiividel eriti vahet. Nagu paljudes aborigeenikeeltes, kasutatakse ka krioli keeles frikatiive (hõõrdhäälikud) vähe. Inglise keelele omased frikatiivid asendadakse üldjuhul vastavate sulghäälikutega.
Mõisa tänav (täpsustus)
Mõisa tänav on tänav järgmistes Eesti asulates:
Krioli keel
Täishäälikud
Krioli keeles kasutatakse ainult 5 täishäälikut, mis kõik on pärit inglise keelest. Suurt tähelepanu ei pöörata sellele, kas täishäälik on madal või kõrge. Tähtsam on, kas täishäälik on pikk või lühike.
Tüpoloogia
Lauseehituse vormiks on SVO ehk alus-öeldis-sihitis. Tegusõnade sihilisus märgitakse sufiksiga -im. Olevikus toimuva kirjeldamiseks kasutatakse sufikseid -in ja -ing. Väljendamaks lõpetamata tegevust või tegevuse kordamist kasutatakse sufiksit -bat või -abat. Sufiks -bat on tavalisem ja seda kasutatakse sagedamini näitamaks tegevuse kordust või liikmete paljusust. Ka kõnes kasutatakse seda vormi tihedamini. Kasutatakse palju määrsõnu, eriti nimisõnade määratlemiseks. Omadussõnad esinevad tavaliselt sufiksiga -wan ja -bala. Krioli keeles on 10 sufiksit, mis kõik pärinevad inglise keelest.
Krioli keeles kasutatakse tavaliselt eessõnu, kuid osastavas ja omastavas käändes ka järelsõnu. Arvsõnad on lauses tavaliselt enne nimisõnu. Sõnadel puudub sugu. Asesõnadel on nii ainsuse kui ka mitmuse vorm. Mitmuse väljendamiseks kasutatakse inglise keeles kasutusel olevat sufiksit -s. Omadussõnadel märgitakse kesk- ja ülivõrret väga selgesõnaliselt. Kasutatakse eessõnu, mille juures omadussõna ei muutu (vastupidi inglise keelele). Krioli keeles on kaks võimalust väljendamaks eitust: no(mo) ja neva. Mõnes kontekstis kasutatakse negatiivseid abitegusõnu – din (ingl: didn’t) ja kan (ingl: can’t).
Tekstinäited
Dei brabli cruel. – Nad on väga julmad.
Dei bin gitim im, nunuwan babiwan. – Nad said selle, väikse (linnupoja).
An nyili garra pokim im na. – Ja ohakas torkab teda (ta astub ohakale peale).
Oni wanbala running na. – Ainult üks (inimene) jookseb praegu.
Weya im na? weya im kina? – Kus ta on? Kuhu ta läheb?
Yūsuke Ōmi
Yūsuke Ōmi (jaapani keeles 近江 友介 Ōmi Yūsuke; sündinud 26. detsembril 1946 Tokyos) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1970 5 mängu ja lõi 1 värava.
Koroonapandeemia Indias
Koroonapandeemia Indias on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimene nakatumisjuhtum tuvastati 30. jaanuaril 2020.
2020. aasta 5. septembri seisuga oli riigis registreeritud üle 4 miljoni nakatunu; 16. septembriks ületas ametlikult registreeritud nakatunute arv 5 miljoni piiri, haiguse läbi oli surnud üle 80 tuhande inimese.
Soome meedia
Soomes meediasüsteemis eksisteerivad kõrvuti era- ja avalik-õiguslik meedia. Kakskeelse riigisüsteemi tõttu on põhilised sihtrühmad soome- ja rootsikeelne elanikkond ning lisaks saamikeelne vähemus. Trükimeedia on Soomes ajalooliselt vanim ja siiani populaarseim meedium, samas kui viimastel aastatel on trükiajakirjanduse tiraažid valdavalt languses. Tehnoloogiliselt on iseloomulik televisiooni- ja raadiojaamade digitaalne edastus ning viimastel aastatel toimunud kiire interneti areng.
Ajalehed
Soomes on kaks suuremat ajakirjanduslike väljaannete rühma, ajalehed (sanomalehdet) ja ajakirjad (aikauslehdet), mis jagunevad veel omakorda mitmeks alarühmaks. Ajalehti saab liigitada kategooriatesse päevalehed (ilmuvad 7 korda nädalas), kohalikud ajalehed ja teised ajalehed (õhtulehed nagu näiteks Iltalehti).
Peamised ajalehed ja suunitlus
Üleriigilisi ajalehti on Soomes kaks: Iltasanomat ja Iltalehti. Ülejäänud on üldjuhul maakondlikud väljaanded, mis on oma regioonis kõige loetavamad, nagu näiteks Helsingin Sanomat. Seda lehte tellitakse ka muudes regioonides peale Uusimaa (maakond, kus paikneb pealinn Uusimaa ning Helsingin Sanomat on seetõttu suurima lugejaskonnaga päevaleht. Maakondades levivad väljaanded kirjutavad põhiliselt piirkondlikest sündmustest, kuigi kajastamist leiavad nii riiklikud kui ka välisuudiseid. Piirkonnalehed on näiteks ka Aamulehti (Tampere regioon), Kaleva (Oulu regioon), Karjalainen (Joensuu ja Ida-Soome piirkond), Turun Sanomat (Turu regioon), Lapimaal ilmuv Lapin kansa ja paljud teised.
Tiraažid ja loetavus
Ajalehtede kogutiraaž eelmise aasta seisuga oli 2 896 182. Tiraažide üldtendents kipub olema languses.
Ajalehtede kogulevikust moodustavad üle poole nädalas iga päev ilmuvad päevalehed. Suurima tiraaažiga on neist Helsingin Sanomat (397 838), Aamulehti (135 293), Turun Sanomat (109 504), Kaleva (80 826) ja Keskisuomalainen (71 777). Kohalikest päevalehtedest domineerivad Länsi-Uusimaa (13 456), Itä-Häme (11 215), Västra Nyland (10 960), Warkaude leht (10 811) ja Alasatakunta (10 453). Teistest vaadeldud lehtedest vajavad äramärkimist Ilta-Sanomat (152 948), Iltalehti (112 778), Maaseudun Tulevaisuus (83 044), Kauppalehti (78 731) ja Kotimaa (39 743). 2009. aasta jaemüügi andmete põhjal saab öelda, et kõige rohkem suutsid tiraaži kasvatada Ylöjärven Uutiset, Rannikkoseutu, Kalajoen Seutu ja Raahen Seutu. Kuigi lehtede kogulevik on vähenenud 2,7% võrra, siis vaadeldud päevalehtedest on 21 protsenti suutnud oma tiraaži suurendada.
Ajalehtedele kulutatav aeg
Võrreldes omavahel aastaid 2007 ja 2009 selgub, et soomlased kulutavad ajalehtedele aina vähem aega. Kui 2007. aastal kulutati neile (nädalas/kuus/aastas?) keskeltläbi 7 tundi ja 46 minutit, siis 2008. aastal oli see vähenenud 3 minuti võrra ning 2009. aastal kulutati ajalehtedele inimese kohta keskmiselt 7 tundi ja 30 minutit.
Olulisemad ajakirjad ja nende suunitlus
Soomes on kokku üle 370 erineva ajakirja, kust igaühel on võimalik leida endale meelepärane. 2009. aasta seisuga saab lugejate arvu alusel populaarsemateks tituleerida väljaanded Pirkka (2 838 000), Yhteishyvä (2 105 000), Suomela (1 212 000), Aku Ankka (1 076 000), Me-Lehti (1 061 000), 7 päivää (836 000), Tekniikan Maailma (667 000), ET-lehti (636 000), Seura (617 000) Valitut Palat (604 000) (LT 2009).
Tiraažid ja loetavus
Soomes loetakse ajakirjanduslikke väljaandeid küllaltki palju. Keskmiselt kulutatakse neile päevas 54 minutit, millest ajakirju loetakse 18 minutit. Populaarseimate ajakirjade põhjal võib müüduimateks pidada tarbijatele suunatud ajakirju ning ka elustiiliga kokku sobivaid ja meelelahutusajakirju.
Pirkka on esikohta hoidev tarbijaajakiri, mis käib kõigil soomlastel, kes on K- i liikmed (K-poeketid) ning kes pole reklaamlehtede postkasti ilmumisest keeldunud. Ajakiri ilmub iga kuu, lugejaid on 2 838 000. Pirkka kuulub peale tarbijakategooria ka pere ja kodu kategooriasse.
Yhteishyvä on tarbijaajakiri, mis ilmub kord kuus. Ajakirja tiraaž on 1 677 754 (LT 2009) ja lugejaid 2 105 000. Yhteishyvä on suunatud S-poekettide kasutajatele, pakkudes nii meelelahutust kui ka õpetlikke artikleid koduste toimetuste kohta.
Aku Ankka on levikult küll tagasihoidlik, kuna tiraažiks on 317 529, kuid see-eest on ta lugejate arvult (1 076 000) loetumate ajakirjade seas. Aku Ankka ilmub iga nädal ning sihtrühmaks võib pidada nooremat põlvkonda, kellest 1 076 000 on üle 12 eluaasta vanad (lugejate arv põhineb üle 12- aastaste inimeste loetelul?)*. Lugemisajaks on sellel ajakirjal märgitud keskeltläbi 42 minutit.
Me-lehti on Soome kliendileht, mis keskendub eelkõige toidule, poodlemisele ja elustiilile. Leht ilmub iga kuu Ykkös-Bonus püsiklientide postkasti ning seda võib osta ka teatud kaupluskettidest nagu Siwa, Valintatalo või Euromarket. Tiraaž on ligikaudu miljon ning lugejaid pea sama palju, 1 061 000 LT 2009,.
7 päivää või soomlaste enda jaoks Seiska ilmub aastas 49 korda ehk peaaegu iga nädal. Sisult on see meelelahutusajakiri. Tiraaž on sellel väljaandel 224 047 ja lugejaid 836 000. Vaadates lehe kohta koostatud uuringut, siis selgub, et tüüpiline Seiska lugeja on väikelinnas elav pigem vanemapoolsem naine, kellel on pere ja kodu ning keskmine sissetulek ja haridus.
Vananaistesuvi
Vananaistesuvi on kujundlik väljend järelsuve kohta; see tähendab põhjapoolkeral esinevat kuiva, päikesepaistelist sooja aega sügisel. Euroopas esineb see enamasti septembri teisel poolel või oktoobris.
Soome meedia
Tiraažid ja loetavus
Seura on sarnane ajakirjale 7 päivää, mis ilmub iga nädal. Sisult kuulub ta meelelahtusuliku kategooria alla. Tiraaž on väljaandel 180 779 ning lugejaid 617 000. Seurat loevad eelkõige maal või väiksemates linnades elavad vanemapoolsed pensionil olevad naised. (57%), vanemapoolsed (55 – üle 65), pensionil (46%) või madalamal palgal.
Vananaistesuvi
Vananaistesuve põhjustab püsiv antitsüklon.
Soome meedia
Tiraažid ja loetavus
Valitut Palat on iga kuu ilmuv meelelahutusliku sisuga ajakiri. Tiraaž on väljaandel 197 287, mida loevad 604 000 inimest. Valitut Palat loevad väikelinnas 31 või maal 33 elavad keskealised või pensionärieas naised 53%. 27% ja 22%.
Vananaistesuvi
Meteoroloogilises mõttes võib sügisest sooja ilma vananaistesuveks nimetada alles siis, kui hoolimata jahedatest öödest on ööpäeva keskmine õhutemperatuur püsinud pidevalt üle 13 kraadi. (Klimaatiline sügis algab ööpäeva keskmise õhutemperatuuri püsiva langemisega alla +13 °C ja lõpeb siis, kui temperatuur püsib alla +5 °C.)
Nimetus "vananaistesuvi" tuleb tõenäoliselt sellest, et vanasti tegid lihtsamaid sügisesi põllutöid vanemad naised.
Soome meedia
Raadio
Soome avalik-õiguslik tele- ja ringhäälingukontsern YLE loodi 1926. aastal ning jäi monopoolsesse staatusesse kuni 1985. aastani, mil väljastati esimene litsents eraraadiole. YLE uuendas oma kanalite struktuuri üheksakümnendate alguses ning tänaseks tehakse ülekandeid läbi viie üleriigilise kanali, lisaks on veel mõned kohalikud kanalid. YLE-l on praegu kolm ööpäevaringset soomekeelset raadiojaama: YLE Radio 1 (klassikaline muusika ja kultuur), YLEX (pop- ja rokkmuusika) ning Radio Suomi (uudised, sport ja kohalikud saated), mis on neist kolmest kõige populaarsem. YLE-l on ka rootsikeelse elanikkonna jaoks kaks kanalit: Radio Vega ja Radio Extrem. YLE on 99,9% riigi omanduses. Ettevõte ei müü reklaami ega võta vastu sponsorlust, sest tulu teenitakse televisioonimaksust.
2000. aasta lõpuks oli Soomes 77 eraraadiot. Üks nendest oli üleriigiline ning kolm nendest tegid nii üleriigilisi kui ka kohalikke saateid. 1990. aastatel oli erakanalitel raske majanduslikult toime tulla. Isegi eelmise dekaadi algul teenisid pool erakanalitest kahjumit ning nende arv vähenes. Kommertsraadiote regulatsioon on üha enam lõdvenenud ning see on tekitanud soodsa pinnase erinevate raadiote ühinemiseks kettidesse.
Kuulajaskond ja turuosa
Üldine kuulajaskond suurenes pärast raadioreformi 1990. aastatel, kuid pärast 1993. aastat hakkas raadiokuulajate arv vähenema. Aastal 2000 kuulas raadiot iga päev umbes 80% elanikkonnast. Kommertsraadiote kasvava populaarsusega on YLE turuosa vähenenud. Aastatel 1995–2005 vähenes riiklike raadiote kuulatavuse osakaal 67%-lt 46%-le (arvestades kuulajaskonnast elanikkonda vanuses 9 aastat ja vanemad). Nii jaotubki YLE ja kommertskanalite turuosa küllaltki võrdselt. Sellise jaotuse põhjustajateks on ainuke üleriigiline raadio Nova ja veel mõned pool-üleriigilised kanalid. Turuosa jaguneb järgmiselt: YLE Radio 1 (8%), YLEX (6%), YLE Radio Suomi (36%), Yle Radio Vega & Radio Extrem (1%), Radio Nova (12%), teised erakanalid (37%). Neid kõiki viit kanalit on võimalik kuulata ka internetist.
Pilt:Raadiokanalite turuosad aastal 2005.jpg
Aastaks 2005 oli keskmine raadio kuulatavus 3 tundi ja 15 minutit. Kõige enam kuulatakse raadiot kodus (53%), siis tööl (21%), seejärel autos (18%) ning muudes kohtades (8%). Kokku kuulas raadiot iga päev aastal 2005 79% elanikkonnast, kes on vähemalt 9 aastat vanad ja vanemad.
Internet
Soomes on arvutite ning sellega seonduva tehnika levik aeglasem kui mujal Skandinaavias ja Põhjamaades. 2005. aastaks oli 67% kodudest PC ning 58% kodudest juurdepääs internetile. Poolel nendest oli interneti püsiühendus. Samal aastal tehtud uuringu kohaselt kasutas internetti vähemalt kord nädalas 60% elanikkonnast. Alates 2000. aastast hakkas interneti kasutamine jõudsalt kasvama. Interneti kasutamine algas eelkõige noorema elanikkonna seas ja levis sealt edasi. Noored ja eriti just noored mehed tänapäevani kõige aktiivsemad internetikasutajad. Kõrgharidusega inimeste seas on kasutajaid 91%, keskharidusega 78% ning algharidusega 65%. Enam kui 70% nii meestest kui ka naistest ütleb, et on kasutanud internetti viimase kolme kuu jooksul. Kui arvata välja vanem elanikkond, siis internet on saanud tähtsaks osaks soomlaste elust. Kõige tavalistemaks toiminguteks internetis on e-posti lugemine, info otsimine ja pangateenuste kasutamine. Enamasti kasutatakse internetti kodus.
Soome kõige populaarsemad meediakanalite veebiväljaanded aastal 2005 olid külastatavuse poolest MTV3, Ilta-Sanomat, Iltalehti, YLE, Helsingin Sanomat, MBNet, Sub.tv, Kauppalehti Online, Nelonen, Tietokone.
Televisioon
Üleriigilisteks kommertskanaliteks Soomes on MTV3 ja Subtv (mõlema omanikuks MTV3) ning Nelonen (omanik SanomaWSOY), lisaks spordikanal Urheilukanava (omanik Swelcom). Peale nende on veel spetsiaalseid tasuta kanaleid – The Voice TV (muusika ja treilerid), Digiviihde (meelelahutus) ning Harju ja Pöntinen (meelelahutus). Tasuliste digikanalite sekka kuuluvad näiteks Canal+, Finland (Soome), Canal+ Film1, Canal+ Film2, Canal+ Sport ja Disney Channel.
YLE on 2006. aasta uurimuse järgi suuruselt teine Soome meediaorganisatsioon. 2006. aasta seisuga edastab YLE SVT kanalil Rootsi programme, mis jõuavad 32 protsendini kogu rahvastikust ning 95 protsendini rootsikeelsest elanikkonnast.
Lapsed ja noored vanuses 3–24 aastat vaatavad Soomes telerit keskmisest märgatavalt vähem. Pärast lapsepõlve ja nooreiga kasvab telerivaatamine lineaarses joones vastavalt vanusele. YLE vaadatavus on suurim laste seas alla 10 eluaasta (45%) ning täiskasvanute seas üle 45 eluaasta (üle 50%). Vanuserühmas 10–34 on populaarseimad kommertskanalid, samal ajal kui YLE kanaleid vaadatakse selles vanuses umbes 25% või vähem.
Viimastel aastatel on telereklaamide tellimine üle ootuste kiiresti langenud. 2006. aasta seisuga makstakse telereklaami eest 20% meedias edastatava reklaami kuludest. Soomes televisioonireklaamile kulutatud summa on ka kõige väiksem põhjamaades.
Kaabel- ja satelliittelevisioon
Peaaegu 60% Soome leibkondadest omab ligipääsu kaabeltelevisioonile (46%) ning satelliittelevisioonile (11%). Kaabel- ja satelliitkanalite roll pole Soomes olnud kaugeltki mitte nii tähtis kui teistes Põhjamaades. Selle põhiliseks põhjuseks loetakse soomekeelse programmi vähesust neis kanalites. Erinevalt teistest riikidest (Rootsi, Taani, Norra, Island) ei ole Soomel neis kanaleis kohalikele vaatajatele suunatud soomekeelset programmi. Kaabeltelevisioon on suuresti panustanud sellistele üleeuroopalistele kanalitele nagu MTV Europe, Eurostport ja TV5.
YLE
YLE edastusaeg oli 2005. aastal 20 000 tundi. Sellele eelnenud kümne aasta jooksul YLE edastusaeg kolmekordistus. YLE TV1 edastab 55 tundi saamikeelseid uudiseid, koostöös Norra ja Rootsi telekanalitega. Regionaalsete kanalite uudiseid edastatakse kaheksas erinevas piirkonnas ning neid on võimalik jälgida YLE Extra kanalilt üle terve riigi. YLE on 2006. aasta uurimuse järgi suuruselt teine Soome meediaorganisatsioon. 2006. aasta seisuga edastab YLE SVT kanalil Rootsi programme, mis jõuavad 32 protsendini kogu rahvastikust ning 95 protsendini rootsikeelsest elanikkonnast.
Paljud YLE lisakanalitest edastavad suures osas TV1 ja TV2 programmi kordussaateid. Digitaalne satelliitkanal TV Finland (Soome) näitab üle Euroopa valikut YLE ja MTV3 programmist, 2005. aastal näiteks kokku 5600 tundi.
MTV3
MTV OY on vanuselt kolmas kommertstelekanal Euroopas, kuna alustas juba 1957. aastal omasaadete edastamist. MTV3 ja uued digitaalkanalid MTV+ ja Subtv võttis 2005. aastal üle Nordic Broadcasting. Enne seda olid need Alma Media omanduses. MTV OY on üks suuremaid aktsionäre Rootsi juhtivas kommertskanalis TV4, milles sellel on 23% osalus. Pärast 1993. aasta telereformi paistis MTV silma kui vaadatavuse protsendilt suurim telekanal Soomes. Sellest alates on aga selle vaadatavus vaikselt langenud.
Nelonen
Alustas 1997. aastal, murdes MTV3 monopoli kommertskanalina. Kuulub SanomaWSOYle, mis omab ka Welhot, suurimat kaabeltelevisiooni teenuseosutajat (300 000 ühendust ainuüksi Helsingi piirkonnas). 2005. aastal andis Nelonen viiendiku telereklaamist. 2006. aastaks omas 31% telereklaami tuludest. Pärast Nelose tulekut on nii MTV3 kui ka YLE kaotanud võrdselt vaatajaid.
Digi TV
Soome läks DigiTV-le üle 1. septembril 2007. Kokku on 14 tasuta kanalit ja 15 tasulist kanalit. Lisaks on kolm kanalit saadaval mobiililevi kaudu. 2007. aasta septembris oli 84% Soome leibkondadest (s.o 1,9 mln leibkonda) digiboks või telerisse sisseehitatud digivastuvõtja.
Digitelevisioon võeti Soomes kasutusele 2001. aastal, 31. augustist 2007 lõpetati analoogtelevisiooni edastamine täielikult. Sellega seoses tekkis juurde palju telekanaleid. YLE pani tööle kolm uut kanalit: YLE Teema (kultuurikanal), YLE 24 (uudised ja päevakajalised teemad), YLE FST (rootsikeelne kanal).
Merilin Mälk
Merilin Mälk (sündinud 30. jaanuaril 2001 Kuressaares) on eesti poplaulja. 2018. aastal saavutas ta saates "Eesti otsib superstaari" kolmanda koha.
Mälk alustas 2008. aastal õpinguid Kuressaare Gümnaasiumis.
2018. aasta septembris ilmus Mälgi debüütsingel "Foolish" koos DJ Rozelliga (Hans Noormets). Esimene soolosingel "Honestly" ilmus 2019. aasta jaanuaris ning nende teine ühine pala "Breathing For You" anti välja 2019. aasta veebruaris.
2019. aastal sõlmis Mälk lepingu plaadifirmaga Universal Music ning osales lauluvõistlusel Eesti Laul 2020 looga "Miljon sammu". Konkursile järgnes edu raadiotes ning kaks singlit: "Tõuseb tuul" ja "Edasi-tagasi", millest viimane püsis mitu nädalat Eesti YouTube'i trendingu esikohal.
2022. aastal jõudis ta Eesti Laulu võistlusel poolfinaali looga "Little Girl" ning märtsis ilmus singel "Tuim ja tundetu" koostöös räppar säm'iga.
Isiklikku
2019. aasta novembrist kuni 2021. aasta kevadeni oli ta suhtes Eesti juutuuberi ja muusikaprodutsendi Andrei Zevakiniga.
"Eesti otsib superstaari" 2018
Saates esitatud palad:
Karl Ernst Russow
Karl Ernst Russow (12. aprill 1869, Tartu – 27. aprill 1932, Kuressaare) oli Eesti arstiteadlane.
Elulugu
Karl Ernst Russow oli Edmund August Russowi poeg, Wolfgang Russowi vend.
Herbert Niilisk
Herbert Niilisk (18. veebruar 1930 Nabala vald – 16. oktoober 2006 Tõravere) oli eesti geofüüsik.
Keisrilõige
pisi|Sünnitusabioperatsioon pisi|Keisrilõiget illustreeriv arvutimudel Keisrilõige on sünnitusabioperatsioon, kus loomuliku sünnitamise asemel (seoses tüsistustega) lõigatakse loode välja läbi kõhu- ja emakaseina. Keisrilõike eesmärk on ema ja lapse või laste elu kaitsmine, püüdes vältida suuremaid tüsistusi. Keisrilõige sooritatakse tihti mitmikute sünni korral.
Herbert Niilisk
Töötas FAI (hiljem AAI) atmosfäärifüüsika sektoris alates 1955. aastast. Osales aktinomeetrilistes mõõtmistes ning sellekohase riistapargi väljatöötamises. Uuris taimkatte kiirgusrežiimi. 1965. aastal kaitses Tartu ülikoolis kandidaadiväitekirja "Mõnede põllukultuuride spektraalne kiirgusrežiim fotosünteetiliselt aktiivses spektripiirkonnas", juhendaja L. B. Krasilštšikov.
1966–1970 oli FAI teadusdirektor, edasi eksperimentaalastrofüüsika sektori vanemteadur. Alates 1967. aastast tegeles instituudi arvutuspargi arendamisega ning 1979. aastal hakkas juhtima rakendusmatemaatika sektorit. 1974. aastal osales vene uurimislaeval "Akadeemik Koroljov" AAI uurimisrühma koosseisus rahvusvahelises ekspedistsioonis TROPEX-74, kus tagas mõõtmisandmete arvutitöötluse.
Oli tegev mitmete vabariiklike ja üleliiduliste teadusürituste korraldamisel. Töötas AAI-s 1992. aastani.
Eesti Standardikeskus
Eesti Standardikeskus (EVS) on mittetulundusühing, mille eesmärk on tagada standardite ja standardimisega seotud teabe kättesaadavus ning pakkuda võimalusi osaleda Eesti, Euroopa ja rahvusvahelises standardimises.
Herbert Niilisk
Töid päikesekiirguse levi kohta taimkattes, konstrueerinud aparaate kiirgusrežiimi uurimiseks taimkattes.
Eesti Standardikeskus
Standardikeskuse eelkäija oli Eesti Standardiamet. Standardikeskus loodi Vabariigi Valitsuse 30. novembri 1999 korraldusega ja alustas tööd 1. aprillil 2000 tehnilise normi ja standardi seaduse (RT I 1999, 29, 358) alusel. Alates 1. oktoobrist 2010 on üks tegutsemise aluseid toote nõuetele vastavuse seadus.
Eesti Standardikeskuse e-poest ja klienditeenindusest Tallinnas aadressil Akadeemia tee 21/6 saab standardeid otsida ja osta. Standardikeskus avaldab 2 kord kuus oma veebilehel ametlikku väljaannet EVS Teataja, kust leiab infot standardite kohta. Peale selle korraldatakse Eesti Standardikeskuses standardeid tutvustavaid infopäevi ja koolitusi.
Herbert Niilisk
Suri 16. oktoobril 2006 Tõraveres, maetud Nõo kalmistule.
Yad Vashem
Yad Vashem loodi Knesseti otsusega 1953. aastal.
Yad Vashemi arhiivis leidub umbes 62 miljonit dokumenti, tuhandeid fotosid, videoid ja holokausti üleelanute tunnistuste salvestisi.
Șimleu Silvaniei
Șimleu Silvaniei on linn Rumeenias Sălaji maakonnas.
Ajalugu
Esimesed kirjalikud teated kohast on 1258. aastast (Wathasomlyowa).
1918. aastal vallutasid linna Rumeenia väed, 1920. aastal läks linn Ungari alt Rumeenia koosseisu. Linn oli aastatel 1940–1944 uuesti Ungari koosseisus, kuid alates 1946. aastast kuulub ametlikult Rumeeniale.
Rahvuslik koosseis
1910. aastal oli linna 7886 elanikust 77,48% ungarlasi.
Sünagoog
1876. aastal püstitatud sünagoogis on praegu holokaustimuuseum.
Integraalregulaator
Integraalregulaatoris vastab igale reguleeriva (sisend)signaali hälbele kindel reguleeritava (väljund)signaali muutumise kiirus. (Joonis 1.)
pisi|Joonis 1. Integraalregulaatori sisend- ja väljundsignaalide hälvete tunnusjooned
kus kI on integraalregulaatori võimendustegur,
TI – integreerimisajakonstant.
pisi|Joonis 2. Integraalregulaatori struktuuriskeem
Arvregulaatori korral tuleb pidev aeg t asendada diskreetse väärtusega n, mis kujutab endast järjestikuste ajaintervallide Δt järjekorranumbrit. Integraal-arvregulaatori väljundfuktsioon on
Reguleeriva signaali muutumine kestab seni, kuni esineb sisendsignaali hälve. I-regulaatoriga süsteemis ei teki mõõtmisviga. Regulaatori ülekandefunktsioon avaldub seosega
Sisendis tekkinud signaali hälve võimendatakse ja muudetakse täiturmehhanismi abil reguleerimisseadme liikumiseks. Liikumiskiiruse määravad ära sisendsignaali hälbe suurus (Joonis 1.) ja häälestussuurus TI.
Integraalregulaatorit kasutatakse iseseisva regulaatorina harva, tavalisealt kasutatakse seda koos proportsionaalregulaatoriga — saame PI-regulaatori või koos prpportsionaal ja diferetsiaalregulaatoriga — saame PID-regulaatori.
Välgi külanõukogu
Välgi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960.
Välgi külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Vara vallas. Külanõukogu keskus asus Välgi külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Välgi külanõukogu 1950 septembris Kallaste rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutses külanõukogu piirides Suvorovi-nimeline kolhoos.
Masafumi Hara
Masafumi Hara (jaapani keeles 原 正文 Hara Masafumi; sündinud 21. detsembril 1943) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Välgi külanõukogu
Seoses Kallaste rajooni likvideerimisega liideti Välgi külanõukogu 1959 veebruarist Tartu rajooniga.
Masafumi Hara
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1970 5 mängu.
Välgi külanõukogu
1960 oktoobrist Välgi külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Vara külanõukoguga.
Leibnitz
Linn on Leibnitzi ringkonna keskus. Leibnitz tegutseb ümbritseva ringkonna kultuuri-, haridus-, kohtu- ja majanduskeskusena.
Ajalugu
Kuigi praeguse linna keskus asub Flavia Solva arheoloogilisest leiukohast vaid u 3 km kaugusel, ei saa Leibnitz väita, et on selle 1. sajandil asutatud ja 5. sajandi alguses hävitatud Rooma munitsiipiumi otsene järglane. Kui Baieri asunikud liikusid 9. sajandi jooksul piirkonda, tõrjudes välja ja sulandades järk-järgult endasse eelnenud viie sajandi jooksul end sisse seadnud slaavi elanikkonna, olid kõik mälestused Rooma linnast ammu tuhmunud.
Leibnitzi nime esimene dokumenteeritud versioon on Lipnizza ja selle võib leida keiser Otto Suure 7. märtsil 970 välja antud kirjarullist. Kuid hoopis teine asula – civitas Zuib (või Sulb; mõlemad nimed meenutavad Rooma Solvat) – asus tegelikult praegusele linnale lähemal kui civitas Lipnizza, mis asus lähedalasuval Frauenberg mäel, kus inimasustus oli kestnud neoliitikumist saati. Hiljem, kui tsiviilasula liikus tagasi ja alla Muri orgu, samal ajal kui mäe elupaik jäi kindlustatud kohaks, muudeti nimi Libniz 'iks ja Libenizze 'ks (12. sajand), Leibentz 'iks ja Leybencz 'iks (13. ja 14. sajand) ja lõpuks Leybnitz 'iks (14. ja 15. sajand).
12. sajandi jooksul muutus asula ja seda ümbritsev ala, sealhulgas lääne pool asuv Sulmi org Salzburgi peapiiskopkonna territooriumiks ja jäi selleks enam kui 400 aastaks. Tsiviilasula ümberpaigutamise algatas (või vähemalt toetas tugevalt) Salzburgi peapiiskop Konradin, arvatavasti 1130. aastaks. 1170. aasta märtsis arutas keiser Friedrich I Barbarossa Leibnitzis Salzburgi võimuga seotud küsimusi ja 14. juuni 1178 dateeritud keiserlik dokument andis Salzburgile täieliku jurisdiktsiooni.
Üleminekuaastakümned keskajast osutusid Leibnitzi ümbruse, nagu ka tänapäeva Austria kaguosa jaoks äärmiselt rahutuks ja hävitavaks. Asjaolu, et Leibnitz ei olnud kindlustatud, aitas kindlasti kaasa peapiiskop Bernhard von Roreri otsusele 1479. aastal anda linn sissetungivate ungarlaste kätte; nende okupatsioon varises 1490. aastal kokku ja Austria vallutas kiiresti Leibnitzi, karistades karmilt neid juhtivaid kodanikke, kes olid teinud koostööd ungarlastega.
18. sajandil ja 19. sajandi alguses, kui Leibnitzis oli umbes 1000 elanikku, põles linn kaks korda maani maha, 29. mail 1709 ja taas 8.–9. septembril 1829. 1883. aastaks oli rahvaarv tõusnud 2471-ni ja 27. aprillil 1913 ülendas Austria-Ungari keiser Franz Joseph I Leibnitzi ametlikult linnaks.
1. jaanuariks 1968 oli Leibnitzi rahvaarv jõudnud 6641-ni, kuid selle suhteline tähtsus ja elujõud olid tugevalt langenud pärast seda, kui Alam-Steiermark langes 1919. aastal Esimese maailmasõja tagajärjel Jugoslaaviale, katkestades linna elutähtsad sidemed lõunaga ja muutes selle kõik vaid "surnud piirilinnaks". 1970. aastatest, kui Jugoslaavia kodanikel muutus Austriasse reisimine lihtsamaks, hakkas Leibnitzi majandus märkimisväärselt elavnema; majandus sai hoo sisse Sloveenia kui iseseisva riigi loomisega 1991. aastal ja Euroopa Liiduga ühinemisega 2004. aastal.
Kultuur ja vaba aeg
Leibnitzis on kino, keskuses paiknev liuväli ja vabaõhubassein koos kämpingu ja tenniseväljakutega. Neid rajatisi naudivad nii kohalikud elanikud kui ka Aadria mere poole liikuv turistide liiklus.
Piirkonda läbivad ka jalgrattateed, mis on eriti populaarsed suvel ja sügisel. Leibnitz asub rattaraja harus, mis kulgeb Muri jõe ääres Grazist Sloveenia piirini. Teine rattarada Sulmi jõe ääres viib Gleinstättenisse.
Majandus
Leibnitzi ümbritsev piirkond (Leibnitzer Feld) on ulatuslikult haritud, peamised põllukultuurid on mais ja kõrvits. Viimast kasutatakse Steiermargi päritolu mustjasrohelise kõrvitsaseemneõli tootmisel. Linna piires asuvad mitmed väikesed ja keskmise suurusega tööstusettevõtted ning ka mõned väiksemad hotellid ja pansionid.
Linna ümbritsevad künklikud maapiirkonnad toetavad paljusid viinamägesid, mis ise on tuntud veinitootmise keskus.
Diferentsiaalregulaator
Diferentsiaalregulaatori väljundsignaal y on avaldatav seosega
Leibnitz
Transport
Leibnitz asub peamise lõunapoolse raudteeliini ääres, mis ühendab Viini Grazi kaudu Sloveeniaga ja Horvaatia põhjaosadega, eriti Čakoveci või Varaždiniga. Sõit Grazi pearaudteejaamast Leibnitzi kestab umbes 30 minutit rongidega, mis sõidavad Spielfeld-Straßi, Maribori või isegi Ljubljanasse või Zagrebi. Leibnitzis on ka mitu taksofirmat.
Tõnis Sahkai
Tõnis Sahkai (1944–2008) oli eesti animaator ja animafilmirežissöör.
Diferentsiaalregulaator
kus TD on diferentsiaalregulaatori ajakonstant,
Leibnitz
Transport
Leibnitzi teenindab ka kiirtee A9, mis on peamine marsruut Sloveeniasse Spielfeldi kaudu.
pisi|keskel|500px|Leibnitzi panoraam
Diferentsiaalregulaator
x-sisendsignaal. Väljundsignaal y on võrdeline sisendsignaali hälbe muutumise kiirusega, seetõttu väljundsignaal ei sõltu sisendi absoluutväärtusest. Kuni sisendsignaal püsib muutumatuna, puudub regulaatori väljundis D-komponent, viimane tekib ainult sisendsignaali muutuse korral. Diferentsiaalregulaatoriga ei saa hälvet kõrvaldada, ta ei saa olla iseseisvaks regulaatoriks ja teda kasutatakse koos P- või I-regulaatoriga. Juhtimissüsteemides kasutatakse kõige enam mitme elementaarregulaatori paralleeltööd. Nii on soojusprotsesside reguleerimisel enam kasutatavad PI-regulaatorid või PID-regulaatorid.
Tõnis Sahkai
Nooruspõlv
Tõnis Sahkai sündis Tallinnas ja elas koos ema ja vanema õega. Suved meeldis veeta Arukülas vanaisa juures. Sahkai õppis Tallinna 22. keskkoolis (praeguses Jakob Westholmi gümnaasiumis). Lõpuklassi jättis ta pooleli ja läks tööle Tallinna Kinomehaanika Tehasesse. Hiljem lõpetas Sahkai õhtukeskkooli. Aastatel 1962–1965 oli ta NSV Liidu armeeteenistuses Leedus.
Karjäär
Sahkai esimene töökoht oli Tallinna Kinomehaanika Tehases. Pärast sõjaväest naasmist 1965. aastal asus ta tööle Eesti Telefilmi, kus ta töötas valgustajana viis aastat. Juhuslikult sattus samal ajal Eesti Telefilmi Sahkai lapsepõlvesõber ja töökaaslane Heiki Krimm, kes läks omakorda tööle Nukufilmi. Kui seal koht vabanes, kutsus Krimm ka Sahkai Nukufilmi tööle. Aeg Nukufilmi stuudios osutus Sahkai karjääris kõige pikemaks ja teguderohkeks, kus ta osales üle 50 filmi produktsioonis. Sealne kollektiiv ja töö sobis Sahkaile väga hästi, sest animaatori amet lubas tal olla loominguline – iga nuku jaoks tuli välja mõelda iseloomulik liikumisviis ja kehakeel. 1990. aastatel töötas ta erinevates produktsioonifirmades ja osales mängufilmide tootmises.
Isiklikku
Tõnis Sahkai abikaasa nimi on Ene, nende tütar on Heete Sahkai. Tütar on öelnud, et tema isale meeldis lugeda, filme vaadata, joonistada, kalal käia. Samuti tundis ta huvi vanade autode vastu, aga üle kõige armastas sõprade seltskonda.
Kleine Litanei
"Kleine Litanei" (eesti keeles 'väike litaania') on eesti helilooja Arvo Pärdi 2015. aastal valminud teos a cappella segakoorile. Muusikateose pikkus on viis minutit.
Pärt kirjutas teose Viini Muuseumi tellimusel Virgiliuse kabeli (Virgilkapelle) taasavamise puhul. Teose rahvusvaheline esiettekanne toimus Viini Virgiliuse kabelis 10. detsembril 2015, seda esitas Arnold Schönbergi koor dirigent Erwin Ortneri juhatusel. Esiettekanne Eestis toimus 17. detsembril 2015 Tallinna Toomkirikus Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia jõulukontserdil, kus seda esitas ansambel Vox Clamantis dirigent Jaan-Eik Tulve juhatusel.
Teos on pühendatud 8. sajandil elanud kristlikule pühakule Virgiliusele, kes pärines Iirimaalt, kuid tegutses üle 30 aasta Austria aladel Salzburgis, olles seal nii kloostriülemaks kui ka piiskopiks.
Köökmäe oja
Köökmäe oja (ka Loodi oja) on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Sinialliku oja vasakpoolne lisajõgi.
Köökmäe oja pikkus on 14,6 km (koos lisaharudega 14,9 km ), valgla pindala 28,2 km², langus 44 m ja lang 3 m/km. Oja saab alguse 86,5 m kõrgusel Sultsi külas ja suubub 42,5 m kõrgusel Vardi külas vasakult poolt Sinialliku ojasse 3 km kaugusel selle suudmest. Vardi külas voolab oja läbi Rahetsema järve, Kamaveski järve ja Sinialliku kalatiikide. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Oja on avalikult kasutatav veekogu.
Temperatsioon
Temperatsiooni tulemusel toimub komma jagamine helisüsteemi mõne või kõigi intervallide vahel.
Ajalugu
Temperatsioon muutus vajalikuks seoses püsivat helikõrgust omavate klahvpillide arenguga, kuna näiteks inimhääl, keel- ja puhkpillid on võimelised reguleerima helikõrgust operatiivselt vastavalt kontekstile.
15. sajandi keskpaigas pakkus Arnaut de Zwolle välja Pythagorase häälestuse edasiarenduse, mille algusnoodiks on H. Sellisel juhul sattus kitsas kvint harva kasutatavaks intervalliks Gis-Es ja enamkasutatavad intervallid D-Fis, A-Cis, E-Gis ja H-Dis olid alati puhtad suured tertsid.
Muusikas muutus tertsi tähendus harmoonia osatähtsuse suurenemise tõttu järjest olulisemaks. Klahvpille püüti häälestada nii, et tertsid oleksid puhtad ja kvindid-kvardid nii puhtad kui võimalik. Sellist häälestust hakati nimetama kesktoonhäälestuseks, mille puhul häälestati kõigepealt puhtaks suur terts C-E ning seejärel kvindid C-G, G-D, D-A ja A-E. Kõik nad olid ühe neljandiku Pythagorase komma võrra kitsamad. Kesktoonhäälestuse suurimaks probleemiks kujunes see, et idee kohaselt enharmoonilistel helidel Gis-As oli 41 tsendi võrra erinev helikõrgus. Selle heli kasutamine akordis tekitas omapärase ulgumise, mistõttu Gis-As osalusel ehitatud kvinte hakati nimetama "hundikvintideks". Kesktoonhäälestuses tekkisid ka neli eriti laia suurt tertsi, mida nimetati ka "hunditertsideks". Nende mõju oli siiski väiksem, kuna need tekkisid helistikes, mida heliloojad harva kasutasid (Cis, Fis, H ja Gis). Samuti oli vajaduse korral võimalik alustada häälestamist mõnest muust noodist kui C.
Pythagorase komma neljaks jaotamist kritiseeris 1571. aastal Zarlino ning pakkus välja oma ajastu kromaatilisele stiilile paremini vastava Pythagorase komma jaotamise kuueks võrdseks osaks. Sellise tempereerimise puhul olid tertsid veidi mustad ning kvindid ja kvardid veidi vähem mustad kui kesktoonhäälestuse puhul, mistõttu ka nö "hundikvindid" ulgusid vähem.
17. sajandil pakkusid F. A. Vallotti, Andreas Werckmeister ja Kirnberger varasema regulaarse tempereerimise asemel välja irregulaarse tempereerimise. Irregulaarse tempereerimisega oli võimalik muuta teatud helistikud paremini häälestuvateks kui teised. Irregulaarse tempereerimise ideid kasutas ilmselt ka Johann Sebastian Bach oma 'hästitempereeritud klahvpilli' kontseptsiooni puhul, milles osade prelüüdide ja fuugade ülesandeks oli demonstreerida "puhtust" ja osade (eriti kiirete passaažidega) prelüüdide ja fuugade puhul "patusust".
Teatud tertside ja kvintide ebapuhtuse vältimiseks katsetati ka selliste orelite ja klavessiinide ehitamist, millel oleks näiteks Disi ja Esi ning Gisi ja Asi jaoks eraldi iseseisvalt häälestatud klahvid. Mõned teoreetikud pakkusid täiusliku häälestuse saavutamiseks välja isegi kuni 51 helikõrguseni jaotatud oktaavi. Selline mõte võimaliku mängutehnilise keerukuse tõttu siiski läbi ei löönud.
Elena Poniatowska
pisi|Elena Poniatowska 2015. aastal Héléne Elizabeth Louise Amelie Paula Dolores Poniatowska Amor, tuntud kui Elena Poniatowska (sündinud 19. mail 1932 Prantsusmaal Pariisis), on Mehhiko kirjanik ja ajakirjanik.
Ta on viljelenud peaaegu kõiki kirjandusžanre, sealhulgas romaane, novelle, luulet, esseesid, kroonikaid, lastejutte ja teatriadaptsioone. Tema looming peegeldab üldjoones Mehhikot ja mehhiklaste elu. Poniatowska on pälvinud Cervantese kirjandusauhinna.
Stanislaw Tillich
pisi|Stanislaw Tillich (2014) Stanislaw Rudi Tillich (sündinud 10. aprillil 1959 Kamenzi linna lähedal Neudörfelis (Saksamaa)) on sorbi rahvusest Saksamaa poliitik (CDU). Alates 28. maist 2008 kuni 12. detsembrini 2017 oli ta Saksimaa (Sachsen) peaminister.
Elena Poniatowska
Elukäik ja looming
Elena Poniatowska on sündinud poola päritolu prantslasest isa Jean E. Poniatowski ja mehhiklasest ema Paula Amori tütrena Prantsusmaal
Stanislaw Tillich
Elu
Stanislaw Tillich pärineb sorbi katolikust perekonnast. Kuigi ta isa Rudi Tillich oli luterlane, kasvatas ta poega vastavalt ema usule oma kodumaa religioosseid traditsioone austavaks katoliiklaseks. Pärast hariduse omandamist Sorbi Keskkoolis Bautzenis 1977 läbis Tillich sõjaväeteenistuse (kuni aprillini 1979) endise SDV (Saksa Demokraatlik Vabariik) piirivägedes. Aastatel 1979–1984 õppis ta Dresdeni Tehnikaülikoolis ja lõpetas selle elektroonikainseneri diplomiga. 1984 asus konstruktorina tööle Kamenzi elektroonikaettevõttes. 1. oktoobrist 1987 kuni 24. maini 1989 töötas ametnikuna Kamenzi ringkonna volikogus, alates maist 1989 oli ta volikogu aseesimees ning vastutas kaubandus- ja varustusvaldkonna eest. 1989–1995 tegutses ettevõtjana. Stanislaw Tillich elab Panschwitz-Kuckaus, on abielus ja tal on kaks last.