cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Austria hertsogkond
Kuningas Otakari õnn ja langus
Aastast 1269 kontrollis Otakar II ka tõhusalt Kärnteni hertsogkonda koos Kraini ja Windischi markidega kaugemal lõunas, kogu Kesk-Euroopa valdus ulatus Poola piirist Sudeetides kuni Aadria mere rannikuni lõunas. Kui tal ei õnnestunud saada valituks Roomlaste kuningaks aastal 1273, vaidlustas ta eduka kandidaadi, Habsburgide võsu Rudolf I valimise. Rudolf suutis tagada oma võimu, kui esimene tõeline Saksa kuningas pärast interregnumit (1254–1273), mis järgnes viimase Hohenstaufenist Saksa kuninga Konrad IV surmale, ja tema keiserliku võimuga hõivati Otakari "võõrandatud" territooriumid. Böömimaa kuningas Otakar II võideti lõpuks ja tapeti 1278. aasta Marchfeldi lahingus, ja tema Austria valdused anti Rudolf I poegadele ja pärijatele, kes lisasid need oma laialdastele pärusvaldustele Švaabimaal.
Habsburgid
Habsburgid valitsesid Austriat järgmised 640 aastat. 14. ja 15. sajandil hakkasid Habsburgid koguma teisi provintse Austria ja Steiermargi naabruses, mille nad said Otakarilt. Kärnteni hertsogkond ja Kraini hertsogkond läksid Habsburgide võimu alla aastal 1335, Tirooli krahvkond aastal 1363. Need provintsid koos said tuntuks kui Habsburgide pärusvaldused, kuigi neid kõiki koos kutsuti mõnikord lihtsalt Austriaks.
Austria hertsogid
Kahe järgneva sajandi ajalugu oli hertsogkonnale üsna rahutu. Pärast lühikest, kuid siiski sündmusterohket hertsog Rudolf IV valitsemist jagasid tema vennad Albrecht III ja Leopold III vastavalt aastal 1379 sõlmitud Neubergi lepingule hertsogkonna endi vahel. Albrecht sai Austria, samas Leopold võttis ülejäänud territooriumid.
Aastal 1402 oli teine Leopoldi liini jagamine, kui hertsog Ernst võttis Sise-Austria (Steiermark, Kärnten ja Krain) ning hertsog Friedrich IV sai Tirooli ja Kaugema Austria valitsejaks. Territooriumid taasühendas lõpuks Ernsti poeg keiser Friedrich III, kui Alberti liin (1457) ja Vanem Tirooli liin (1490) hääbusid.
Aastal 1438 valiti Albrecht II tema äia, Saksa-Rooma keisri keiser Sigismundi järglaseks. Kuigi Albrechti valitsemine kestis vaid ühe aasta, tõusis Habsburgide liin keiserlikule troonile, ja ainult kaks mitte-Habsburgi valitsesid perioodil aastast 1438 aastani 1806, kui keisririik Franz II poolt lõpetati.
Kadmose võit
Kadmose võit on väljend, mis pärineb vanakreeka mütoloogiast ning on tuletatud Teeba linna rajaja Kadmose nimest. Tähenduselt sarnaneb see Pyrrhose võiduga, mis tähendab võitu eriti ränga hinnaga. Kadmose võit tähendab võitja täielikku laostumist.
Kadmos vajas Teeba rajamiseks vett, kuid veeallikat valvas suur lohe. Kadmos saatnud siis oma kaaskonna lohet tapma, kuid nad kõik hukkusid. Lõpuks oli Kadmos sunnitud lohe ise ära tapma. Kuigi ta võitis, olid lohet tappa püüdes hukkunud kõik, kes pidid uuest linnast kasu saama.
Vinni-Pajusti staadion
Staadion valmis 2008. aastal, staadionimaja 2010. aastal.
Vinni-Pajusti staadion on koduväljakuks kohalikule spordiklubile Vinni Tammed.
Staadioni läheduses asub mitmekesiste võimalustega Vinni Spordikompleks ja mitu spordiväljakut.
Staadioni aadress on Tammiku 9, Vinni alevik, Vinni, Lääne-Virumaa.
2012. aasta hooajal pidas Rakvere JK Tarvas Vinni-Pajusti staadionil kolm Esiliiga kodumängu, kus vastased olid Tallinna FC Flora II, Pärnu Linnameeskond ja Tallinna FC Levadia II.
Dürensteini lahing
Dürensteini lahing oli kokkupõrge 11. novembril 1805 Napoleoni sõdade Kolmanda koalitsiooni sõja ajal. Lahing leidis aset 73 kilomeetrit Viinist ülesvoolu asuvad Dürensteinis (tänapäeva Dürnstein, Austria) Doonau Wachau orus. Jõgi teeb Dürnsteini ja Krems an der Donau vahel sirbikujulise kurvi, lahing toimus jõe ja mägede vahele tekkinud lammil.
Dürensteini lahing toimus kolm nädalat pärast Austria armee kapituleerumist Ulmi lahingus ning kolm nädalat enne Vene-Austria lüüasaamist Austerlitzi lahingus, pärast mida Austria sõjast lahkus. Prantslased nõudsid lahingu eest suurt hüvitist ning Franz II astus Saksa-Rooma keisri troonilt maha. Sellega vabastas ta ka Saksa kuurvürstid Saksa-Rooma Riigi alluvusest.
Jeffersoni maakond (Washington)
pisi|[[Mount Constance Dosewallips State Parkis]]
Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Washingtoni osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Port Townsend.
Maakonna pindala on 5657 km², millest 956 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 29 872. Aastal 2000 oli elanike arv 25 953.
Robertson
Robertson on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas Langebergi vallas.
Mängupealse karstiala
Mängupealse karstiala on kaitstav karstiala Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Pandivere kõrgustiku edelaosas.
Robertson
Robertson on asutatud 1853. aastal.
Mängupealse karstiala
Karstiala paikneb nõos, mille pindala on 20 ha. Karstialal asub ajutine järv ja karstinõgu (Mängupealse karstinõgu).
Robertson
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Robertsoni elanikest värvilisi 60,8%, mustanahalisi aafriklasi 23,2%, valgeid 14,7%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 1,0%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 75,1%, koosa keelt 15,6%, inglise keelt 3,2% ja teisi keeli 3,9%. ,
Colquitti maakond
Colquitti maakond (Colquitt County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Moultrie.
Ajalugu
Maakond moodustati 1856. aastal.
Viitseadmiral (Venemaa)
Viitseadmiral (vene keeles вице-адмирал) oli aastatel 1696−1917 Venemaa tsaari- ja keisririigi sõjaväeline auaste mereväes. Sellest kõrgem oli admiral, madalam kuni 1730. aastateni šautbenaht, seejärel kontradmiral. Maaväes oli kuni XVIII sajandi lõpuni sellele vastav auaste kindralporutšik, seejärel kindralleitnant. Teenistusastmete tabelis oli see III klassi auaste, millele tsiviilteenistuses vastas salanõunik.
Pruudiaasta
Pruudiaasta ehk pruutaasta oli aeg, mil mõrsja pidi kosjade ja pulmade vahelisel ajal mõnel päeval nädalas (teisipäeval, neljapäeval, laupäeval) käima peiuvanemate juures tööl (eriti viljalõikusel, kartulivõtmisel jne), näitamaks oma töökust ja tragidust. Tulevane perenaine pidi olema tugev, terve ja töökas. Oli mõeldav, et kui mõrsja töö ei meeldinud, maksti tööpäevad välja ja pulmad jäid pidamata (näit. Jüri, Pühalepa, Mustjala, Kaarma, Muhu).
Melanie Klein
Elukäik
Melanie Kleini isa oli Ukraina päritolu juut ja ema pärit Slovakkiast. Lapsena soovis Melanie saada arstiks, aga 16-aastaselt otsustas õppida psühhiaatrilist meditsiini. Kui Melanie 17-aastaselt tutvus Arthur Stevan Kleiniga, jäid õpingud tagaplaanile. Mõne aasta pärast nad abiellusid.
Teooria ja põhimõisted
Analüüsides laste mängu, uuris ta beebi psüühika pimedaid alasid. Ta leidis Oidipuse kompleksi ja superego varaseimad juured. Mõistes beebi sügavaimaid hirme ja nende kaitsemehhanisme, lõi ta laste kohta originaalse teoreetilise psühhoanalüütilise lähenemise ning näitas, kuidas täiskasvanute psüühikat mõjutavad imikuna läbi elatud primitiivsed vaimsed seisundid.
Teosed
Kirjutised on kogutud neljaköitelisse sarja:
Töövõimetus
pisi| Töövõimetus Töövõimetusel on kaks liiki: ajutine töövõimetus ja püsiv töövõimetus. Ajutine töövõimetus on töötaja ajutine töövõime kaotus, näiteks võimetus teha tööd haigestumise, vigastuse või haige pereliikme põetamise tõttu. Haiguse, vigastuse vm korral kirjutab raviarst (perearst või eriarst) isikule välja töövõimetuslehe. Töövõimetusleht vabastab inimese töö- ja teenistuskohustuse täitmisest. Püsiv töövõimetus on vigastus või haigestumine seoses töö, kutse, teenistuse, tuumaõnnetuse, liiklusõnnetuse või vägivallakuriteo tagajärjel.
Ajutine töövõimetus
Ajutise töövõimetuslehe liigid on haigusleht, sünnitusleht, lapsendamisleht ja hooldusleht. Töövõimetuslehe lõppemisel tuleb teavitada tööandjat, kes töövõimetuslehe elektrooniliselt Haigekassale edastab.
Püsiv töövõimetus
Püsiv töövõimetus jaguneb täielikuks töövõimetuseks ja osaliseks töövõimetuseks. Täieliku töövõimetuse korral pole isik võimeline endale elatist teenima haigusest või vigastusest tingituna (töövõimekaotus 100%). Osalise töövõimetuse korral ei ole isik võimeline tegema talle sobivat tööd tööaja üldisele riiklikele normidele vastavas määras haigusest või vigastusest tingituna (töövõimekaotus 10–90%). Kui inimesele on määratud töövõimekaotus (k.a 100%), ei tähenda see seda, et inimene ei tohi töötada.
Töövõimetoetus
Töövõimetoetus ühe kalendripäeva eest on Kui sotsiaalkindlustusamet on määranud teile töövõimekaotuse vähemalt kaheks aastaks, siis alates 2017. aastast vanast süsteemist uude üle tulles kehtib erand. Kui teile varem makstud töövõimetuspension oli kehtivast töövõimetoetuse määrast suurem, siis makstakse teile töövõimetoetust sama palju, kui varem saite töövõimetuspensioni.
Töövõimetoetuse oletatavat suurust aitab arvutada Sotsiaalministeeriumi loodud kalkulaator: töövõimetoetuse kalkulaator. Kalkulaatori abil saadud tulemusel on informatiivne tähendus. Töövõimetoetuse määrab töövõime hindamise tulemuste põhjal Eesti Töötukassa.
2004 (teos)
„2004” on fs-i kolmas luulekogu, mis ilmus esmatrükis kirjastuses Tuum 2004. aastal. Teos võitis ilmumisaastal Eesti Kultuurkapitali aastapreemia luulekategoorias. Kogus on kokku 45 vabavärsilist luuletust, millest tuntumateks on „fs – kes ta on ja kust ta tuleb”, „suurte autodega veetakse surma” ja „mustad puud mustas vees”.
Sisu
Luulekogu keelekasutus on selge ja objektiseeriv, autori väljendusregistrit on nimetatud ka nullstiiliks. Nagu teistegi kogude puhul, joonistub ka „2004” välja tugev autorikujund, mis on osaliselt eneseparoodiline. Teose üldine tundetoon on tume ja õõvastav, kuid leidub ka helgemaid hetki.
Tekstides on olulisel kohal „meie” ja „nemad”, „mina” ja „sina” teljed, minapositsioon suhestub võrreldes eelmiste teostega rohkem ümbritseva ühiskonna ja inimestega. Läbivad motiivid on masinad („pohmell me yhises kehas”), jumalad („ma ei karda liblikaid”), sina („mustad puud mustas vees”). Ruumikujundid esinevad ühesuunalisena, ruum võib olla koridor, vaade aknast välja või siis Tallinn–Tartu suund. Tegemist on tollast ajajärku kehastava luulega just „meie” positsiooni, poliitiliste teemade ja kujutatava aja ning ruumi tõttu.
Retseptsioon
Fs-i „2004” on korduvalt nimetatud ilmumiskümnendi üheks mõjukaimaks teoseks, millest algas eesti luules teatud mõttes uus ajajärk.
Teost on iseloomustatud märksõnadega, nagu ausus, siirus, autentsus, isiklikkus. Oma luuleülevaates kirjeldab Jürgen Rooste „2004” kui siirast ja lihtsat teost, mis peegeldab tolle hetke ühiskondlikku olukorda Eestis. Rooste sõnastab 2004. aasta luuleülevaates fs-i teose omapära – see on ausalt peegeldanud tolle hetke Eesti tegelikku eluolu. Rooste arvates on süngusest hoolimata tegu viimase kümnendi olulisima eestikeelse teosega.
Ka hilisemas retseptsioonis on fs-i „2004” korduvalt mainitud. Tiit Hennoste nimetab oma 2006. aasta artiklis fs-i kogumiku „kõnesoleva aja sümboliks”, mida iseloomustavad „külmus, pori, vihm, alandus, sotsiaalne lämbumine elu solgis”.
Kirjandusteadlane Mart Velsker kirjutab 2010. aastal fs-ist ja tema loomingust põhjaliku ülevaate, milles suur osa on pühendatud kogule „2004”. Taas tuuakse esile teose märgilisus, mida Velsker kinnitab väitega: „Praeguse seisuga nähakse 21. sajandi alguse eesti luule koondumispunktina kõige sagedamini fs-i raamatut „2004”. Velsker märgib, et teost hakati nägema kui teatud tähist, millega kaasnes muutus luuleretseptsioonis. Ebatavaline oli ka kogumiku tõlkeedu, seda vahendati vene, bulgaaria, rootsi, soome ja läti keelde.
Pöial
pisi|Üles suunatud pöial Pöial (ladina keeles pollex, digitus primus) on inimese kõige lühem ja jämedam sõrm.
Pöidlas on kaks luud (phalanx distalis ja phalanx proximalis) ja seda liigutavad kaheksa lihast: opponens pollicis, abductor pollicis brevis, flexor pollicis brevis, adductor pollicis, flexor pollicis longus, abductor pollicis longus, extensor pollicis brevis ja extensor pollicis longus.
Rootsi kolooniad
pisi|Rootsi impeerium kõigi oma territooriumitega ja kolooniatega Rootsi kolooniad koosnesid viiest asumaast, millest neli olid väga lühiajalised. Kolooniad asusid Põhja-Ameerikas, Aafrikas ja Aasias.
Klahv (muusika)
Klahv on muusikainstrumendi ja mängija liides, mille täpne funktsioon sõltub instrumendist:
Rootsi kolooniad
Kahte esimest, Uus-Rootsit ja Cabo Corsot, juhtisid kompaniid, millel oli kuningilikul tasemel kinnitatud monopol ehk eraettevõtted, millel oli nn privileegikiri. Asundused olid peamiselt suunatud kaubandusele ning vaid Uus-Rootsi oli katse rajada õiget kolooniat, mille fookus oli seal elamisel. Kariibi meres asuv Saint-Barthélemy saar on ainus koloonia, mis oli Rootsi võimu all pikemat aega – 94 aastat. Teised asumaad olid rootslaste omad oluliselt lühemat aega: Uus-Rootsi 17 aastat, kaubajaam Cabo Corso 11 aastat, Guadeloupe'i saar vaid 14 kuud ja Porto Novo faktooria alla aasta.
Ei ole kindel, kas need lühiajalised asundused, v.a Saint-Barthélemy, tekitasid sellist sissetulekut, mis ületas nende rajamise ning teiste riikidega tekkinud konfliktidega seotud kulutusi. Seega on raske öelda, kas asumaad tõid Rootsi jaoks kaasa tõelist kasumit või mingeid eeliseid.
Loetelu
Endised Rootsi kolooniad Aafrikas:
Uus-Rootsi
pisi|Uus-Rootsi kaart umbes aastast 1650
Aastad 1638–1655: Delaware'i jõel asunud koloonia, mis loodi Uus-Rootsi Kompanii (Nya Sverigekompaniet, ka Lõunakompanii ehk Söderkompaniet või Nova Suecia-kompaniet) poolt tänapäeva Ameerika Ühendriikide Delaware'i, New Jersey, Pennsylvania ja Marylandi osariigi aladele. Piirkonnas elasid irokeesi susquehannock'i (või minqua) rahvas ja algonkini lenape rahvas. Koloonia kaotati Hollandile.
Cabo Corso
1650–1658 ja 1660–1663: Rootsi Aafrika-kompanii (ehk Guinea-kompanii) ostetud asumaa tänapäeva Ghana territooriumil Guinea lahe ääres Lääne-Aafrikas. Kompanii ostis antud ala Fetu kuninga käest aastal 1650. Piirkonnas elas ashanti fante (või fanti) rahvas, kes kuulus Efutu (või Fetu) kuningriiki. Territoorium kaotati 1658. aastal Taanile ja 1663. aastal Hollandile. Asumaa koosnes peamiselt Carolusborgi kastellist.
Saint-Barthélemy
1785–1878: Saint-Barthélemy oli asumaa, mis nii enne kui ka pärast Rootsi aega kuulus Prantsusmaale. Aastast 2007 on Saint-Barthélemy Prantsusmaa omaette ülemerepiirkond (eralduti Guadeloupe'ist). Aastal 1785 müüsid prantslased saare Rootsile ning see müüdi neile tagasi peaaegu sajand hiljem, aastal 1878. Aastani 1805 valitseti saart koostöös Rootsi Lääne-India Kompaniiga.
Guadeloupe
pisi|vasakul|Guadeloupe'i kindlus Briti okupatsiooni ajal aastal 1762
1813–1814: Prantsusmaa koloniaalvalduseks olnud Guadeloupe'i saar läks Suurbritannia okupatsiooni ajal ajutiselt 14 kuuks Rootsi kätte. Saar anti kuningas Karl XIII kätte kui kompensatsiooni Rootsi osalemise eest Napoleon I vastases liidus Napoleoni sõdade lõpufaasis. Lühiajaline saare ülevõtmine oli siiski vaid vormiline – kogu selle 14 kuu jooksul juhtis saart jätkuvalt edasi briti kuberner. 1814. aasta Pariisi rahuga läks saar tagasi Prantsusmaale ning Suurbritannia kompenseeris selle Rootsile nn Guadeloupe'i fondi näol.
Porto Novo
1733: Rootsi proovis saada tugipunkti Indias ning seetõttu läks Rootsi Ida-India Kompanii Porto Novosse, mis tänapäeval kannab nime Parangipettai. Kompanii alustas faktooria ehitamist, kuid neid ründasid prantslased ja britid, kes faktooria ka hävitasid.
Walter Kannemann
pisi| Walter Kannemann (sündinud 14. märtsil 1991 Concepción del Uruguays) on Argentina jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Grêmio ja Argentina jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis San Lorenzo, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1999. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aastal. 2013. aastal tuli ta klubiga Argentina meistriks. 2014. aastal võideti Lõuna-Ameerika klubide Copa Libertadores.
Jeffersoni maakond (Wisconsin)
pisi|Asend Wisconsini osariigis pisi|Jeffersoni maakonna kohtumaja Jeffersonis Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Wisconsini osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Walter Kannemann
2016. aastal liitus ta Grêmioga. Ta on klubiga võitnud 2016. aastal Brasiilia karikavõistlused, 2017. aastal Copa Libertadorese, 2018. aastal Lõuna-Ameerika superkarika ning 2018. ja 2019. aastal Rio Grande do Suli osariigi meistrivõistlused Campeonato Gaúcho.
Argentina jalgpallikoondises tegi Kannemann debüüdi 8. septembril 2018 sõprusmängus Guatemala vastu.
Jeffersoni maakond (Wisconsin)
Maakonna halduskeskus on Jefferson ja suurim linn Watertown.
Maakonna pindala on 1509 km², millest 67 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 83 686. Aastal 2000 oli elanike arv 74 021.
Ozan Kabak
pisi|Ozan Kabak 2019. aastal [[VfB Stuttgartis olles]] Ozan Muhammed Kabak (sündinud 25. märtsil 2000 Ankaras) on Türgi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Norwich City ja Türgi jalgpallikoondises.
2011. aastal liitus ta Galatasaray noorteakadeemiaga. Esimese profilepingu sõlmis ta klubiga 2017. aasta juulis. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aasta mais.
2019. aasta jaanuaris siirdus ta Saksamaa kõrgliiga klubisse VfB Stuttgart. Sama aasta 3. märtsil lõi ta liigamängus Hannover 96 vastu kaks väravat. Hooajal 2018–19 valiti Kabak Bundesliga hooaja uustulnukaks.
2019. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Schalkega. 2021. aasta veebruaris läks ta Schalkest laenule Inglismaa kõrgliiga klubisse Liverpool. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta 13. veebruaril 2021 mängus Leicester City vastu. 2021. aasta augustis läks ta üheks hooajaks laenule Norwich Citysse.
Eesti NSV teeneline põllumajandustöötaja
Eesti NSV teeneline põllumajandustöötaja on Eesti NSVs välja antud aunimetus.
Ozan Kabak
Türgi jalgpallikoondises debüteeris Kabak 17. novembril 2019 EM-i valikmängus Andorra vastu. Ta kuulus Türgi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Eesti NSV teeneline põllumajandustöötaja
Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium. Aunimetus kehtestati 1973. aastal.
Keila küla
Keila on endine küla Harju maakonnas Keila kihelkonnas.
Keila territooriumil asus küla juba muinasajal. Asustuse jälgi on leitud peamiselt Keila jõe äärselt alalt, mida tänapäeval läbib raudteetamm. Arheoloogilistel proovikaevamistel on sealt leitud potikilde ja söestunud luid, mille järgi on oletatud, et küla eksisteeris seal 10.–15. sajandil.
1241. aastal on Keila küla (Keikæl) esmamainitud Taani hindamisraamatus, kus küla suuruseks oli märgitud kümme adramaad.
15.–16. sajandil moodustus Keila kiriku juurde jõe läänekaldale kodanike, bürgermeistri ja gildiga alev. Küla asus aga jõe idakaldal ja moodustas tol ajal alevi kõrval iseseisva asula.
Küla kohale, Keila sovhoosi, rajati XX sajandi keskel taas asula. Küla koosnes kahest osast (Alajaama ja Ülejõe teed). Seal asus ka autobaas. Külas elas 1970. aastal 230 inimest. Asula maad liideti 1976. aastal osalt Keila linnaga, Alajaama tee aga Tutermaa külaga.
Pajusti karstiala
Karstiala paikneb Pajusti tammikus. Karstialal esineb paarkümmend karstilehtrit, lohku ja orgu.
Anna rajoon
Anna rajoon (vene keeles Аннинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Voroneži oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Anna alev.
Rajoon piirneb põhjas Ertili rajooniga, kirdes Ternovka rajooniga, idas Gribanovski rajooniga, kagus Novohopjorski rajooniga, lõunas Talovaja rajooniga, edelas Bobrovi rajooniga ja läänes Panino rajooniga.
Rajooni pindala on 2090 km². Elanike arv oli 2012. aastal 44 131, 2009. aastal 47 858 ja 2002. aastal 52 747.
Anna rajoonis on 65 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Anna alevi) ja kahekümne kahe külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Bitjug, Toida, Kurlak, Tokai ja Anna.
Boruka keel
Boruka keel (teiste nimetustega ka borunca, brunca, brunka, burunca keel) on tšibtša keelkonda kuuluv keel.
Piirkond
Boruka keelt räägitakse Costa Rica lõunarannikul Playa Bonita ja Golfito vahepeal.
Kõnelejate arv
Boruka keelt kõneles 2007. aastal kolm inimest. Mitte väga ladusa keelekasutusega kõnelejaid on umbes 30–35. Kõnelejateks on ainult vanemad inimesed, kes on rahvuselt põhiliselt hispaanlased. Etniline populatsioon on 1000 inimest (aastal 1991). Keele staatus on 8b ehk siis peaaegu väljasurnud.
Arvsõnad
1 – éˇxe, éˇxi
2 – búˇc
3 – maṅ
4 – bájcaṅ
5 – shishcáṅ
6 – téshan
7 – cúj, cújc
8 – éjtaṅ
9 – cújtaṅ, éjcuj
Isikulised asesõnad
Boruka keeles on personaalsed pronoomenid nii ainsuses kui ka mitmuses. Siin markeerib ˇ kõrisulghäälikut.
Keelestruktuuri andmed
Tüpoloogiliselt on boruka keel nominatiiv-akusatiivne, sõnajärg SOV. Kasutab postpositsioone. Verbi kategooriaid väljendatakse tavaliselt sufiksitega. On järgmised grammatilised verbi ajakategooriad: mitteminevik, minevik ja tulevik. Üldiselt on boruka ja hispaania keele grammatika sarnased.
Keelenäide
¿Ishójcre rában? = ¿Qué tal? (hispaania keeles) = "Mis toimub?" või "Kuidas läheb?"
Kirjaviisi kasutamine
Boruka keel kasutab ladina kirjaviisi.
Huvitavaid fakte
Costa Ricas on kampaania, mille käigus õpetatakse koolilapsi rääkima nende vanu ajaloolisi keeli ja boruka on üks neist, mida algtasemel õpetatakse. On välja antud keeleõpik algtasemele, kus on olemas kõige elementaarsemad sõnad (nt arvsõnad, kehaosad) ja muud väljendid.
Tähtnotatsioon
Tähtnotatsioon on muusika noodikiri, milles helikõrgusi märgitakse kirjatähtedega.
Kirjatähe noodikirja märgina kasutamisel ei peetud üldiselt silmas mitte sellega seotud häälikut, vaid pigem asukohta tähestikus. Tähtede tähestikuline järjestus pakkus noodikirjale valmis aluse, sest tähestiku tähti oli võimalik otseselt seostada muusikaliste helide helikõrgustega. Tähestiku tähtedest sai helikõrguste järjestuse analoog: muusikalises järjestuses üksus täpsustati selle asukoha järgi analoogses süsteemis.
Vanim teadaolev tähtedel põhinev kiri pärineb II aastatuhande keskpaigast eKr. Esimene teadaolev väljakujunenud tähtede järjekord oli heebrea tähestik, mida saab jälgida vähemalt 6. sajandist eKr. See järjekord vastab Piibli akrostilistele raamatutele (Nutulaulud, Õpetussõnad, Psalmid). Kuni 17. sajandini pKr eksisteeris tähtede abil kirjutamine vaid väikesel alal maailmas: Lähis-Idas, Vahemere maades, Ida- ja Lääne-Euroopas, Lõuna-Aasias ja Koreas. Varaseimad tähestikud – heebrea, foiniikia, aramea ja põhjasemiidi – kujunesid kõik välja 1000–500 eKr. Neist arenesid välja kreeka, ladina, kirillitsa ja varajane india tähestik. Tähtede järjestuse poolest on kreeka tähestik lähedane heebrea tähestikule, ladina tähestik aga omakorda kreeka tähestikule.
Tähestiku tähtede noodikirjas kasutamise üks eeliseid on see, et tähestik koosneb pigem üksikutest kui liitmärkidest ning märgid on ühtaegu hästi eristatavad ja samas kompaktsed. Kirjatähtede teine suur voorus on see, et tähestik sisaldab sobival hulgal märke (tähestikes on tähti tavaliselt 20–50, enamik tähestikest koosneb 20–30 märgist). Seega on tähestiku tähtedega lihtne kromaatiliselt tähistada isegi kahe oktavi või diatooniliselt kolme oktavi piiridesse jäävaid helisid. Tähti saab alati valida ka vähem, kui helisüsteem põhineb oktaviekvivalentsil. Veelgi enam, kuna tähestiku tähtedele omistati tavaliselt ka nimetused, mida sai hääldada (heebrea tähestiku neljandat tähte nimetati daleth, kreeka keeles delta, ladina ja tänapäeva Lääne-Euroopa keeltes de ja nii edasi), siis sai tähemärki nii kirjutada kui ka kõnelda.
Vana-Kreeka tähtnotatsioon
Kreeka tähestiku tähti kasutati helikõrguse märkimiseks Vana-Kreekas ja umbes kuni 10. sajandini Lääne-Euroopas. Seejärel sulandus see C-, F- ja G-noodivõtmete ning alteratsioonimärkide 'b' nagu bemoll ja 'h' nagu bekarr kaudu tänapäeva noodikirja. Tähtnotatsioon elab kaudselt edasi enamiku Euroopa riikide helikõrguste tähtnimetuste süsteemides, sest neis kasutatakse nootide asukohtadest noodijoonestikul rääkides tähtnimetusi. Tähtnimetuste kasutamisel on erandiks Prantsusmaa, kus tähtnimetuste asemel kasutatakse helikõrgustest rääkimisel fikseeritud solmatsioonisilpe. Tänapäeva traditsiooniline lääne tähtnimetuste süsteem on tsükliline, sest tähed viitavad ainult heliklassidele, mitte konkreetsetele helikõrgustele. Selle süsteemi töötas välja 19. sajandi saksa teadlane Hermann von Helmholtz. Ta kasutas üla- ja alakomade süsteemi helikõrguse registri tähistamiseks: üla- ja alakomad ( ' või ͵ ) tulenevad kreeka tähistusest, kuid tähed pärinevad ladina tähestikust (A, B, C jne).
Saksi karstiala
Üle 1 km pikkuses nõos esineb karstilohke. Kevadel tekib nõkku karstijärv (Saksi karstijärv, ka: Saksi karstijärvik).
Alavere vald (Kose kihelkond)
Alavere vald (saksa keeles Gemeinde Allafer) oli vald Kose kihelkonnas Harjumaal aastail 1870–1891 ja ka Harju maakonnas 1899–1939. Vallamaja asus tänapäeva Rasivere küla aladel. pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]] 1924. aastal karistas Tallinna-Haapsalu rahukogu endist vallasekretäri Archibald-Vilhelm-Heinrich Mühlmanni valla raha raiskamise eest 25 000-margase rahatrahvi, 2-kuulise aresti ja teenistusest kõrvaldamisega.
1939. aasta vallareformiga moodustati senise Alavere valla Uuearu, Pikva, Arava, Soo-otsa, Jõeääre ja Kuusiku külade ning Alavere asunduse ja Pikva asunduste maa-aladest; senise Anija valla maa-alast, välja arvatud Aavere küla ja Pillapalu asunduse maa-alad ning Anija asunduse läänepoolse osa maa-ala kuni taludeni nr. A-122 ja A-151, viimased kaasa arvatud; senise Raasiku valla Paasiku küla ja asunduse maa-aladest; senise Peningi valla Kiviloo mõisa järgi oleva Soo-otsa talu ja metsakvartaalide nr. 25, 26, 29, 30 ja 31 maa-aladest Anija vald.
Senise Alavere valla Rooküla küla ning Rooküla ja Nõmbra asunduste maa-aladest; senise Peningi valla maa-alast, välja arvatud Kurgla küla piirkond, seniste Raasiku ja Rae valdade vahel oleva osa maa-ala kuni Nõmme nr. 28 ja Kaasiku nr. 28 taludeni, viimased kaasa arvatud, ning Kiviloo mõisa järgi oleva Soootsa talu ja metsakvartaalide nr. 25, 26, 29, 30, 31 maa-aladest Peningi vald.
Eesti looduse päev
Eesti looduse päev on Eesti looduse väärtustamisele ja tundmisele pühendatud ettevõtmiste kogu, mida korraldatakse augusti keskel alates aastast 2018.
Eesti looduse päeva korraldamise aeg on seotud Eesti esimese looduskaitseala, Vaika linnukaitseala sünnikuupäevaga 14. augustil 1910.
Acta Baltica Historiae et Philosophiae Scientiarum
Acta Baltica Historiae et Philosophiae Scientiarum on teadusajaloo ja teadusfilosoofia ajakiri, mida 2013. aastast avaldab Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühendus koostöös Tallinna Tehnikaülikooliga. Ajakirjal on rahvusvaheline toimetuskolleegium, 2016. aastal lisas Scopus selle tagasiulatuvalt andmebaasi ning ETIS-e süsteemis on Acta Baltica koteeritud hindega 1.1.
Peatoimetaja (2022) on Peeter Müürsepp.
Kreeka heliloojate loend
Paljud kreeka lauljad ja muusikud on saavutanud tuntuse ka heliloojatena:
Zersenay Tadese
pisi| Zersenay Tadese (sündinud 8. veebruaril 1982) on Eritrea pikamaajooksja.
Ta on tulnud neljal korral poolmaratoni maailmameistriks: 2007. aastal Udines, 2008. aastal Rio de Janeiros, 2009. aastal Birminghamis ja 2012. aastal Kavarnas, võitnud 2010. aastal Nanningis hõbemedali ja 2014. aastal Kopenhaagenis 4. koha. Tadese on võitnud ühel korral, 2006. aastal Debrecenis ka 20 kilomeetri jooksu maailmameistrivõistlused. Olümpiamängudel on tema parimateks tulemusteks jäänud pronks 10 000 meetri distantsil ja 7. koht 5000 meetri distantsil 2004. aasta olümpiamängudel Ateenas. Maailmameistrivõistluste parimad tulemused on hõbe 10 000 meetri jooksus 2009. aastal Berliinis ja 8. koht 5000 meetri jooksus 2003. aastal Pariisis.
Tadese isiklikud rekordid on 5000 meetri jooksus 12.59,27, 10 000 meetri jooksus 26.37,25, poolmaratonis 58.23 (Lissaboni poolmaratonil) ja maratonis 2:10.41 (Londoni maratonil).
Eesti NSV teeneline agronoom
Eesti NSV teeneline agronoom on Eesti NSVs välja antud aunimetus.
Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium.
Aunimetus kehtestati 1954. aastal. Eesti NSV teenelise agronoomi aunimetus anti "kõrge kvalifikatsiooniga agronoomidele, kes töötavad Eesti NSV masina-traktorijaamades, kolhoosides, sovhoosides, põllumajanduslikes teadusliku uurimise asutustes ja põllumajanduse organites ning omavad väljapaistvaid teeneid põllumajanduse arendamisel."
Columbia maakond (Georgia)
Columbia maakond (Columbia County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskused on Appling (de jure) ja Evans (de facto).
Ajalugu
Maakond moodustati 1790. aastal.
Rahvastik
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Pommereuil
Le Pommereuil on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis.
pisi|tühi|Pommereuil
Kirik Église Saint-Michel ehitati 17. sajandil ja sellel on kindlustorn.
Ume saami keel
Ume saami keel on saami keel, mida räägitakse Rootsis ja varem ka Norras. See on hääbuv keel, mida räägib emakeelena alla 10 inimese, kellest suurem osa elab Umeå jõe ääres Arjeplogi valla põhjaosas ja Arvidsjauri vallas.
Konsonantide vältevahetus
Erinevalt Ume saami lõunanaabrist lõunasaami keelest kasutab Ume saami keel konsonantide vältevaheldust. Astmevaheldus on piiratum kui põhjasaami keeles, sest see ilmneb ainult pärast pikki täishäälikuid või diftonge. Lühikesele täishäälikule järgnev kaashäälik ei osale vältevahelduses.
Isikud ja grammatilised arvud
Ume saami keeles on tegusõnad kolmes isikus:
Kõneviis
Ume saami keeles on kaks kõneviisi:
Kirjasüsteem
Ume saami keel oli esimene saami keel, mida kasutati laialdaselt kirjutamiseks. Uus Testament avaldati Umeå saami keeles 1755 ning esimene saamikeelne Piibel oli Umeå saamikeelne (1811). 2016. aastal kinnitati umesaami ortograafia.
2018. aastal ilmus umesaami-rootsi-umesaami sõnaraamat.
Keelenäide
"Båtsuoj-bieŋjuv galggá báddie-gietjiesna álggiet lieratit. De tjuavrrá jiehtja viegadit ráddiesta ráddáje jah nav ájaj livva-sijiesna, guh jiehtják súhph. Die galggá daina báddie-bieŋjijne viegadit bijrra ieluon, nav júhtie biegŋja galggá vuöjdniet gúktie almatjh gelggh dahkat. Lierruo-biegŋja daggár bälij vánatallá ieluon bijrra ja ij akttak bijgŋuolissa luöjtieh. Die måddie bálliena daggár biegŋja, juhka ij leäh ållást lieratuvvama, die butsijda válldá ja dulvada. De daggár bälij tjuavrrá suv báddáje válldiet jah slåvvat."
Roger Myerson
Roger Bruce Myerson (sündinud 29. märtsil 1951 Bostonis) on ameerika majandusteadlane, Nobeli majandusauhinna laureaat 2007.
Ta lõpetas Harvardi ülikooli aastal 1973 rakendusmatemaatika alal ja doktoriõppe 1976. Ta on professor Chicago ülikoolis.
Aleksander Svirski klooster
Klooster asutati 15. sajandi lõpus ja selle rajaja ning esimene iguumen oli pühak Süvari Aleksander.
Juuso Riikola
Juuso Riikola (sündinud 9. novembril 1993 Joensuus) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis IK Oskarshamn.
2018. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Pittsburgh Penguins. NHL-is debüteeris ta 11. oktoobril 2018 mängus Vegas Golden Knightsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is 29. detsembril 2018 mängus St. Louis Bluesi vastu. Hooajal 2018/19 sai ta NHL-is 38 mänguga kirja kaks väravat ja kolm väravasöötu. 2019. aasta mais pikendas ta Penguinsiga lepingut ühe aasta võrra. 16. oktoobril 2019 mängis ta mängus Colorado Avalanche'i vastu vasaku ääreründajana, kuna Penguinsil olid mitmed ründajad vigastatud. 2020. aasta septembris pikendas ta Penguinsiga lepingut kahe aasta võrra. Hooajal 2021/22 mängis Riikola põhiliselt American Hockey League'is Penguinsi tütarklubis Wilkes-Barre/Scranton Penguins, kus ta kogus 53 mänguga 35 resultatiivsuspunkti (1+34).
2022. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Oskarshamniga.
Soome jäähokikoondise koosseisus osales Riikola 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Tema vanem vend Simo-Pekka Riikola on samuti jäähokimängija.
Maie Peda
Maie Peda (varem Maie Tooming) on eesti keele ja kirjanduse õpetaja ning andragoog, riigikeele eksaminaator.
Ta on lõpetanud 1956. aastal Laiuse Põhikooli, 1960. aastal Jõgeva Keskkooli.
Ta on õpetanud Jõgeva 2. Keskkoolis ja Jõgeva Täiskasvanute Keskkoolis.
Tunnustus
2003 – Aasta õpetaja
Sämi-Kuristiku karstiala
Sämi-Kuristiku karstiala on kaitstav karstiala Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. Karstiala jääb Sämi maastikukaitseala koosseisu.
Karstiala on u 300 m pikk ja 100 m lai. Alal kaob kurisutes maa alla kaks ajutist oja, mis algavad Pikaristi soost.
Serena Auñón-Chancellor
Serena Auñón-Chancellor (sündinud 9. aprillil 1976 Indianapolises) on Ameerika Ühendriikide arst, insener ja NASA astronaut.
NASA palkas Auñón-Chancellori 2006. aastal lennuväe arstiks ning ta oli STS-127 ja 22. ekspeditsiooni meeskondade lennuväearsti asetäitja. Ta valiti astronaudiks 2009. aastal. Auñón-Chancellor on korra külastanud Rahvusvahelist Kosmosejaama, olles 56./57. ekspeditsiooni liige.
Bezengi alpilaager
Bezengi alpilaager on mägironimise keskus Bezengi külas Kabardi-Balkaarias Põhja-Kaukaasias Venemaal. Selle lähedal asuvad Bezengi liustik ja Venemaa–Gruusia piir.
Laager loodi aastal 1959.
Pilte
Jaan Künnapi fotosid 1977. aastast:
Sinijalg-vöödik
Sinijalg-vöödik (Cortinarius collinitus) on šampinjonilaadsete seltsi vöödikuliste sugukonda kuuluv liik seeni.
Judo 2020. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Judo pisi|Nippon Budokani saali peasissekäik Judo 2020. aasta suveolümpiamängudel toimub Tokyos 25. juulist kuni 1. augustini. Võistluspaigaks on Nippon Budōkan. 2020. aasta suveolümpiamängudel judos osaleb umbes 386 judot, kes võistlevad 15 alal, seitse nii meestele kui naistele, ning ka uus ala segavõistkondadele.
Segavõistkondade võistlus on esimest korda kavas Tokyo 2020. aasta olümpiamängudel. Selles formaadis võistlevad individuaalselt kolme meessoost (alla 73 kg, alla 90 kg ja üle 90 kg) ja kolme naissoost judokaga (alla 57 kg, alla 70 kg ja üle 70 kg) võistkonnad.
Akkala saami keel
Akkala saami keel on saami keel, mida räägiti saami külades A´kkelis ja Ču´kksuâlis Venemaal Koola poolsaare sisemaal Kovdori rajoonis.
Judo 2020. aasta suveolümpiamängudel
Kvalifikatsioon
Iga riigi olümpiakomitee võib lähetada maksimaalselt 14 judokat (üks igas kaalus). Võõrustajariik Jaapanile on reserveeritud kohad kõigil 14 alal, kakskümmend tehakse riikidele kättesaadavaks kolmepoolse komisjoni kutse kaudu.
Akkala saami keel
Varem arvati ekslikult, et Akkala saami keel on kildinisaami murre, hiljuti on märgatud, et Akkala saami keel on kõige lähedasem oma läänenaabrile koltasaami keelele.
Judo 2020. aasta suveolümpiamängudel
Kvalifikatsioon
Ülejäänud judokad peavad läbima kvalifikatsiooniprotsessi, et teenida mängudele kohad 25. mai 2020. aasta seisuga Rahvusvahelise Judo Föderatsiooni koostatud maailma edetabeli kaudu.
Akkala saami keel
Viimane Akkala saami keele kõneleja, Marja Sergina, suri 29. detsembril 2003. aastal ja nüüdseks on keel välja surnud. Akkala saami keelest on kõige vähem dokumenteeritud ülesvõtteid võrreldes teiste saami keeltega.
Judo 2020. aasta suveolümpiamängudel
Kvalifikatsioon
Iga jaotuse 18 parimat sportlast kvalifitseeruvad vahetult, ehkki igale riigile kehtestatakse piiriks 1 judoka ala kohta. Kui riigil on rohkem kui üks sportlane, kes kuulub maailma edetabeli 18 parima hulka, saab riik ise otsustada, millised nende sportlastest saavad kvoodikohad.
Samuti on saadaval täiendavad mandri-kvoodid (13 meest ja 12 naist Euroopas, 12 kummastki soost Aafrikas, 10 meest ja 11 naist Pan-Ameerikas, 10 kummastki soost Aasias ja 5 kummastki soost Okeaanias). Need kvoodid on määratud luues nimekirja kõigi mandrite sportlastest kõigi jaotuste ja mõlemast soost esindajate vahel. Edetabeli tippu kuuluvad sportlased kvalifitseeruvad omakorda vastavalt üldreeglile, et 1 sportlane iga riigi kohta mandri kohta, ja täiendava reegli järgi, et iga riik võib kvalifitseeruda ainult ühele judokale mandri kvootide kaudu (see tähendab, et selle kvalifikatsioonisüsteemi kaudu on esindatud 100 riiki).
Segavõistkondade kvalifikatsioon põhineb riikide olümpiakomiteedel, kes kvalifitseerisid eri divisjonides piisavalt individuaalseid judokke, et olla konkreetsetele nõuetele vastav kuueliikmeline meeskond (üks mees ja üks naine kõigis kolmes jaotuse rühmas).
Kuni 60 kg
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 35 Olümpiavõitja 2016: Beslan Mudranov, Venemaa Ametlikud tulemused: Lõplik kokkuvõte <br style="clear:both;" />
Kuni 66 kg
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 27 Olümpiavõitja 2016: Fabio Basile, Itaalia Ametlikud tulemused: Lõplik kokkuvõte <br style="clear:both;" />
Nottingham
Nottingham on linn Nottinghamshire'i krahvkonnas Inglismaal.
Nottingham on tuntud seotuse tõttu Robin Hoodi legendiga ning oma pitsi-, jalgratta- ja tubakatööstuse poolest. Sai linnaõigused 1897. aastal.
2013. aastal elas seal 310 837 inimest, koos eeslinnadega 729 977 inimest.
Linnas on kaks ülikooli 61 000 üliõpilasega.
Oleśnica
Oleśnica (saksa keeles Oels) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas, Oleśnica maakonna halduskeskus. Oleśnica asub Wrocławi kesklinnast umbes 26 km idakirdes.
Asulat on esmamainitud 1189. aastal, linnaõigused sai 1255. aastal. 16.-17. sajandil oli linn oluline käsitöö ja kaubanduse keskus. Alates 19. sajandi keskpaigast arenes linnas tööstus. Raudteeühendus alates 1868. aastast. Teises maailmasõjas hävis umbes 80% linnast. 1945. aastal läks linn Saksamaa koosseisust Poolale.
Linna olulisim vaatamisväärsus on 16. sajandil rajatud Oleśnica loss.
Tadeusz Malinowski
pisi|Tadeusz Malinowski Tadeusz Malinowski (14. juuli 1888 Wadowice – 4. mai 1980 London) oli Poola sõjaväelane.
Ta sündis aastal 1888 Wadowices (praeguse haldusjaotuse järgi Wadowice maakonnas Väike-Poola vojevoodkonnas).
1937. aastal anti talle Kotkaristi II klassi teenetemärk.
Rejet-de-Beaulieu
Rejet-de-Beaulieu on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis.
pisi|tühi|Rejet-de-Beaulieu kirik
Soovitusturundus
Soovitusturundus on müügiskeem, mis toimib põhimõttel, et kui tarbija soovitab kellelegi mingit toodet või toob uue inimese skeemiga liituma, siis saab ta ise lisaboonuse.
Reetur
"Reetur" on Eesti põnevussari, mis on valminud Eesti Rahvusringhäälingu ja Elisa koostöös.
Spioonipõnevik on inspireeritud Eesti lähiajaloos toimunud spiooniskandaalidest. Sarja 1. hooaja tegevus toimub 2004. aastal, kui Eesti on liitumas NATO ja Euroopa Liiduga ning muutub Vene luure jaoks ülioluliseks sihtmärgiks. Kasuahnus ja tunnustusvajadus viivad peategelase Alfred Vindi (Tambet Tuisk) koostööle Vene luurega ja nii algab närvesööv kassi-hiire mäng sihikindla noore vastuluuraja Marko Arrakuga (Veiko Porkanen). Põnevusliine raamivad tegelaste isikliku elu keerdkäigud, mis kõik tegevusse põimuvad ja loole oma elulise dimensiooni lisavad.
Esimene hooaeg esilinastus Elisa Elamuse Huubis 2019. aasta detsembris ja 2020. aasta sügishooajal Eesti Televisioonis. Sarja teine hooaeg esilinastus Elisa Elamuse Huubis 2021. aasta oktoobris.
Sari valmis Elisa, Eesti Televisiooni ja produktsioonifirma Kassikuld koostöös. Sari on pälvinud rahvusvahelist tähelepanu ja tegemist on Eesti viimase aja löögivõimelisema draamasarjaga.
2021. aasta suvel teatas Eesti Televisioon, et sari jätkub sügishooajal teise hooajaga. Teine hooaeg toob sündmustiku tänapäevale lähemale. Käibele on tulnud euro ja sarja peategelane Alfred Vint tegutseb endiselt Eesti riigiaparaadis, kus ta on kogunud austust ja paguneid, kuid riigireetmine pole tema elust kadunud. Alfred on varasemast julgem, sihikindlam ja külmem, ning sündmused, mis uuel hooajal lahti rulluma hakkavad, võtavad varasemast suuremaid pöördeid.
Auhinnad
"Reeturit" tunnustati kahe auhinnaga rahvusvaheliste teleprojektide festivalil “Heart of Europe”.
Akihabara
Akihabara (jaapani keeles 秋葉原) on piirkond Akihabara jaama ümbruses Chiyoda ringkonnas Tōkyōs Jaapanis.
Reetur
Auhinnad
2020. aastal pälvis "Reeturi" sari žürii eriauhinna ka Tšehhis toimunud "Serial Killer" tele- ja veebisarjade festivalil.
Akihabara
Administratiivselt kuulub Akihabara piirkond Sotokanda linnaossa (外神田) ja on Kanda-Sakumachō Kaug-Lääne osa. Akihabara on lühend sõnast Akibagahara (秋葉が原 'sügislehe väljak'), mis tuleneb nimest Akiba (秋葉), mis omakorda tuleneb pärast 1869. aasta tulekahju ehitatud tuletõrjujate pühamu tuld valitseva jumaluse nimest.
Reetur
Auhinnad
Tambet Tuisk pälvis 2020. aastal EFTA parima telesarjanäitleja auhinna.
Akihabara
Akihabara sai hüüdnime Akihabara Elektrilinn (秋葉原電気街 Akihabara Denki Gai) kohe pärast teist maailmasõda, kui sellest kujunes peamine koduelektroonikatoodete ostuala ja must turg. Tänapäeval peetakse Akihabarat otaku-kultuuri keskuseks ning videomängude, anime, manga ja arvutitoodete ostukeskuseks. Hoonetel on populaarsed anime ja manga ikoonid ning linnaosas on palju maid cafe 'sid.
Geograafia
Akihabara põhiline piirkond asub Akihabara jaamast lääne pool tänaval, kus asub enamik suuri poode. Enamik elektroonikapoode asub jaamast läänes ning anime ja manga poed ning cosplay-kohvikud on põhjas.
Tänapäeva Akihabara hõlmab mõningaid piirkondi Chiyoda ringkonnas: Sotokanda (外神田, jaamast läänes, kaasaarvatud Elektrilinn), Kanda-Hanaokachō (神田花岡町, jaama idaväljapääs) ja Kanda-Sakumachō (神田佐久間町, jaamast lõunas ja kagus). Ametlikult asub Akihabara linnaosa Taitō ringkonnas, kuid seda piirkonda ei mõelda tavaliselt Akihabara nime all. See piirneb Sotokandaga Akihabara ja Okachimachi jaamade vahel, kuid on pooleldi kaetud JR (Japan Railways Group) raudteerööbastega.
Ajalugu
Tänapäeva Akihabara oli kunagi Edo ühe linnavärava lähedal ning oli linna ja Jaapani loodeosa vaheliseks väravaks. Seeläbi sai piirkonnast paljude käsitööliste, kaupmeeste ja ka madalama klassi samuraide kodu. Üks Tokyo paljudest tulekahjudest hävitas piirkonna 1869. aastal ning inimesed otsustasid asendada hooned pühamuga nimega Chinkasha (nüüd 秋葉神社 Akiba Jinja 'Akiba pühamu'), mis tähendab tulekustutamispühamut, et ennetada tulekahjude teket. Kohalikud nimetasid pühamut Akibaks jumaluse järgi, kes valitseb tuld ning selle järgi saigi piirkond oma nime. Pärast Akihabara jaama ehitamist 1888. aastal tõsteti pühapaik ümber Taitō ringkonda, kus see on tänapäevani.
Akihabara raudteejaama avamise järel 1890. aastal sai sellest tähtis kaubajaam ning piirkonda tekkis köögi- ja puuviljaturg. Pärast jaama ühistranspordile avamist 1920.aastal käis jaamas palju reisijaid ning peale teist maailmasõda vohas piirkonnas must turg. Akihabara eraldatus valitsuse võimust tegi piirkonnast suurepärase pinnase ettevõtlusele. 1930. aastatel muutus Akihabara tulevikku suunatud turupiirkonnaks, mis spetsialiseerus kodumasinatele nagu pesumasinad, külmkapid, televiisorid ja stereosüsteemid ning pälvides seega hüüdnime Elektrilinn.
Kui kodumasinad hakkasid 1980. aastatel kaotama oma tulevikuveetlust, pöörasid Akihabara poed tähelepanu koduarvutitele ajal, kui neid kasutasid vaid asjatundjad ja huvilised. See spetsialiseerumine tõi piirkonda uue tarbija, arvutinohiku otaku. Akihabara turg keskendus uuele klientuurile, kelle jaoks olid olulised anime, manga ja videomängud. Akihabara ja otaku seos on säilinud ja kasvanud sinnamaani, et piirkond on tuntud kui otaku-kultuuri keskus ning mõned otaku 'd peavad Akihabarat pühakohaks.
Otaku-kultuur
Otaku-kultuuri mõju on kujundanud Akihabara ettevõtteid ja hooneid, et kajastada otaku huve. Akihabara loob võimalikult sarnase õhkkonna klientuuri mängudele ja animemaailmadele. Akihabara tänavad on kaetud anime ja manga piltidega ning cosplayer 'id jagavad kõnniteedel maid cafe 'de reklaame. Jaapani enimmüüv kaasaegne iidoligrupp AKB48 juhib oma teatrit Akihabaras, millest ka grupi nimi on tuletatud.
Väljalaskeüritused, eriüritused ja konventsioonid Akihabaras annavad anime- ja mangafännidele mitmeid võimalusi kohtuda loojatega ja tugevdada piirkonna ja otaku-kultuuri sidemeid. Arhitektid kujundavad Akihabara poode läbipaistmatuks ja kinniseks, et peegeldada paljude otaku 'de tahet elada pigem oma animemaailmades, kui näidata huvi ülejäänud maailma vastu.
Akihabara roll vabaturuna on võimaldanud ka amatöörteostel leida kirglikku publikut otaku 'de seas, kes külastavad piirkonda sageli. Doujinshi ehk amatöörmanga (anime, manga või mängu põhjal fänni loodud manga) on kasvanud Akihabaras 1970. aastatest peale, kui kirjastajad hakkasid kõrvaldama mangasid, mis ei olnud peavoolu jaoks sobilikud.
Uku kurisu
Uku kurisu on kaitstav kurisu Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas.
Kurisu on u 20 m lai ja 2–4 m sügav, järskude veergudega. Kurisus neeldub Kõverjärvest alguse saav oja.
Roti-rebasesaba
Kirjeldus
Pööristähk mõlemast otsast ahenev, valkjasroheline või lillakirju. Lehed on 3–5 mm laiad ja kõrgete roodudega. Lehetuped ja kõrs karedad. 4–5 mm pikkused paljad piklikovaalsed pähikud 1-või 2-kaupa raokestel. Libled kitsa tiivulise andruga ja teritunud sirge tipuga. Ohe 5–8 mm pikkune, põlvjas ja pähikust kaugele väljaulatuv. Taim kasvab 10 kuni 50 cm kõrguseks.
Kasvukoht
Eestis seni leitud raudteedelt.
Levik
Eestis harva.
Néo kýma
Néo kýma (kreeka keeles νέο κύμα – 'uus laine') on Kreeka muusikas entechno (või entehno, Kreeka k. έντεχνο) ja laika-muusika edasise arengu tulemusena 1960. aastatel tekkinud muusikastiil, milles on kasutatud ka Kreeka rahvaliku muusika ja rebetika elemente.
Esimesed silmapaistvad neo kyma heliloojad olid juba 1950. aastatel entechno-stiilis alustanud Manos Hatzidakis ja 1960. aastate alguses selles muusikat looma asunud Mikis Theodorakis, kes mõlemad olid õppinud klassikalist muusikat, nagu ka veidi hiljem liitunud Stavros Xarchakos,
1960. aastatel lisandusid mitmed heliloojad, kellel klassikalise muusika tausta ei olnud ja keda peetakse pigem populaarmuusikalikuma neo kyma kui entechno viljelejateks, nagu Stavros Kougioumtzis, Giannis Spanos, Manos Loizos, Dionysois Savvopoulos, Dimos Moutsis jt.
Tadeusz Pełczyński
Tadeusz Walenty Pełczyński (14. veebruar 1892 Varssavi – 3. jaanuar 1985 London) oli Poola sõjaväelane.
1931. aastal anti talle Kotkaristi III klassi teenetemärk.
Aserbaidžaani manat
pisi|300x300px|Aserbaidžaani 1-manatise rahatähe esikülg pisi|300px|Aserbaidžaani mündid Aserbaidžaani manat (kood AZN, sümbol ₼) on Aserbaidžaani rahaühik (aserbaidžaani keeles Azərbaycan manatı). Üks manat jaguneb 100 osaks (qəpik).
Aserbaidžaani manati sümbolile ₼ (13px) määrati aastal 2013 Unicode'i "koodipunkt" U+20BC. Manati sümboli võib asendada ka väikse M-tähega ("m").
Etümoloogia
Sõna manat tuleneb venekeelsest sõnast "moneta" (монета, mis tähendab "münt"), mis omakorda on laensõna ladina keelest. Sama sõnaga viidati aserbaidžaani keeles ja türkmeeni keeles ka Nõukogude rublale.