cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taani põhiseadus
Esimese põhiseaduse vastuvõtmine
Frederick VII eelkäija troonil oli tema isa Christian VIII, kes valitses aastatel 1839–1848. Christian VIII oli 1814. aastal algatanud Norra põhiseaduse koostamise. Ta valiti seejärel Norra kuningaks, kuid ta oli sunnitud peagi troonist loobuma, sest sõlmiti Rootsi-Norra personaalunioon. Taani konstitutsioonilise monarhia pooldajad olid pettunud, et kuningas ei soovinud Taanis oma absoluutsest võimust loobuda, kuid enne oma surma soovitas Christian VIII oma pojal ka Taanis põhiseaduse kehtestamine algatada. Frederick VII andis kohe oma valitsusaja alguses piirkondlikele esinduskogudele (provinsialstænderforsamlinger) õiguse seadusi kehtestada ja makse koguda. Seejärel nimetas ta ametisse valitsuse, kuhu kuulusid ka protestimeelsete absoluutset monarhiat vastustavate rahvusliberaalide esindajad, loobudes sellega de facto absoluutsest võimust. Esinduskogud said ülesande koostada asutava kogu valimise seadus. Hääleõiguse said kõik hea mainega vähemalt 30-aastased mehed, kellel oli oma majapidamine. Asutavasse kogusse kuulus 114 rahva valitud ja 38 kuninga määratud liiget.
Esimese põhiseaduse üldpõhimõtted pani 80 paragrahvis kokku tollase valitsuse liige Ditlev Gothard Monrad ja teksti toimetas teine rahvusliberaalist minister Orla Lehmann. Põhiseaduse koostamisel võeti eeskuju eelkõige Norra ja Belgia põhiseadusest. Inimõigusi puudutav osa kirjutati Ameerika Ühendriikide 1787. aastal vastu võetud põhiseaduse eeskujul.
Täiendatud põhiseaduse projekt, mis koosnes sajast paragrahvist, esitati 152-liikmelisele asutavale kogule. Osa selle koosseisust oli valitud 5. oktoobril 1848, teise osa oli määranud kuningas. Asutava kogu liikmed olid huvitatud eelkõige regulatsioonidest, mis puudutasid parlamenti ja valimisi. Põhiseaduse koostamise peamine eesmärk oli kuninga võimu piiramine. Põhiseadusega asutati kahekojaline parlament Rigsdag, mis koosnes kaheksaks aastaks jõukate kodanike seast valitud Landstingist ja kolmeks aastaks otsestel valimistel valitud Folketingist. Põhiseadusega sätestati võimude lahusus ning tagati kodanikuõigused, sealhulgas habeas corpus, eraomandi puutumatus ja sõnavabadus.
Muudatused
Taani põhiseadust on muudetud neli korda – aastatel 1866, 1915, 1920 ja 1953. Iga kord on kirjutatud uus põhiseaduse tekst.
Praegu kehtiva korra järgi on põhiseaduse muutmiseks tarvis kahe järjestikuse parlamendi koosseisu enamust. Lisaks peab uue põhiseaduse eelnõu saama rahvahääletusel vähemalt 40-protsendilise toetuse.
Lisaks 1849. aasta Taani põhiseadusele oli 1863. aastal vastu võetud Taani kuningriigi ja Schleswigi hertsogkonna ühine põhiseadus. Pärast Teist Schleswigi sõda jäi Taani Monarhia aga Schleswigi hertsogkonnast ilma, kuid 1863. aasta seadus kehtis edasi. Konservatiivid ei pooldanud ühise põhiseaduse tühistamist, sest sellega kehtestatud valimissüsteem andis neile liberaalide ees eelise. Aastal 1866 koostati uus põhiseadus, mis põhines konservatiivide ja liberaalide kompromissil.
Aastal 1920 peeti uus rahvahääletus, sest seoses Esimese maailmasõja lõpuga oli Põhja-Schleswigist uuesti Taani osa saanud (praegune Lõuna-Jüütimaa).
Väljavõtteid põhiseadusest
Taani kuningal (kuningannal) on sümboolne staatus; ta ei sekku poliitiliste otsuste tegemisse ja teostab võimu valitsuse kaudu. Kui põhiseaduses on täidesaatva võimu teostajana nimetatud kuningat, siis peetakse sellega silmas valitsust.
Como-Brunate köisraudtee
pisi|Üks uuemaid köisraudtee vaguneid ülemises jaamas pisi|Vaade alla [[Como järve poole ülemise jaama alt]] pisi|Veel üks uusimaid vaguneid alumises jaamas pisi|püsti|Köisraudtee nähtuna Como järvelt Como-Brunate köisraudtee (itaalia keeles Funicolare Como-Brunate) on Como linna ja Brunate küla ühendav köisraudtee Itaalias Lombardia maakonnas. Raudteeliin on töötanud aastast 1894 ning seda kasutavad nii turistid kui ka kohalikud elanikud. Köisraudtee suurim kalle on 55%.
Taani põhiseadus
Väljavõtteid põhiseadusest
Paragrahv 4 sätestab, et evangeelne luterlik kirik on rahvakirik (folkekirken) ja sellel on riiklik toetus. Paragrahv 67 sätestab usuvabaduse, § 70 keelab diskrimineerimise. Kuningas peab kuuluma rahvakirikusse.
Como-Brunate köisraudtee
Ajalugu
1894. aastal avatud köisraudtee töötas algul auru jõul, kuid 1911. aastast töötab raudtee elektriga. Raudteeliini renoveeriti aastatel 1934–1935 ja taas aastal 1951, mil soetati ka uued vagunid.
1981. aastal läks köisraudtee omandus eraettevõttelt Società Anonima Funicolare Como/Brunate üle Lombardia piirkonna valitsusele. 2005. aastal anti köisraudtee ja Como kohalik bussiteenus üle kohalikule ettevõttele Consorzio Mobilità Funicolare & Bus, kes on aga köisraudtee käitamise omakorda andnud alltöövõtulepinguga edasi ettevõttele Azienda Trasporti Milanesi S.p.A..
Köisraudtee avati pärast üle 800 000 euro maksnud renoveerimist taas 2011. aasta augusti keskpaigas. Lisaks ehitati liini jaoks ettevõtte Gangloff poolt ka uued vagunid (hinnaga miljon eurot vagun). Uued vagunid on konditsioneeritud õhuga, 12 meetrit pikad ja 2,1 meetrit laiad ning mahutavad korraga 81 reisijat. Vagunid on värvitud kontrastsetes värvides, üks on lilla ja teine punane.
Haucourt-en-Cambrésis
Haucourt-en-Cambrésis on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis.
Martin Lutheri mälestusmärk
Martin Lutheri mälestusmärk on Martin Lutheri auks püstitatud mälestusmärk. Selliseid mälestusmärke on mitmes paigas.
Como-Brunate köisraudtee
Marsruut
Köisraudtee alumine jaam asub Como järve kõrval, kaiäärsel kohal linna keskusest kirdes. Jaam asub Como Lago raudteejaamast, mida teenindab ettevõte Trenord ja kust väljuvad rongid Milanosse, ligikaudu 400 meetrit põhja pool ning Como San Giovanni raudteejaamast, mis asub Zürichi–Milano raudteel, ligikaudu 1,4 km idas.
Köisraudtee liin on 1084 meetrit pikk ja sellest esimesed 130 m kulgevad tunnelis. Ülejäänud osa liinist kulgeb maapinnal või selle kohal ning sealt avanevad ulatuslikud vaated üle järve ja linna. Raudteel on ka kaks nõudepeatust.
Ülemine jaam asub Brunate küla keskuses ja vagunist saab väljuda nii ülemisel kui alumisel tasapinnal. Ülemisest osast leiab väljaku (piazza), mis eraldab jaama masinaruumist, läbi millel oleva galerii on võimalik näha vaguneid vedavat mehhanismi. Ka ülemise jaama ümbrusest avanevad vaated üle Como linna ja samanimelise järve ning see on alguskohaks mitmele ümbritsevatesse mägedesse suunduvale rajale.
Tunica maakond
Tunica maakond (Tunica County) on maakond Ameerika Ühendriikides Mississippi osariigis.
Ajalugu
Maakond moodustati 1836. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 778.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Sigismund Sege
Sigismund Sege (ka Sigismund Segius; suri 22. veebruaril 1698) oli Liivimaa vaimulik.
Ta õppis usuteadust aastast 1662 Leipzigi ülikoolis.
Ta oli aastatel 1679–1697 Tõstamaa Maarja koguduse õpetajaks.
Isiklikku
Tema isa Johannes Jakob Sege oli vaimulikuks Pärnu Eliisabeti koguduses ja Pärnu Nikolai koguduses. Ta oli abielus Christine Nolckeniga (kes pärast Sege surma abiellus järgmise Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja Lorenz Vestringiga.
Unioni maakond (Mississippi)
Unioni maakond (Union County) on maakond Ameerika Ühendriikides Mississippi osariigis.
Maakonna halduskeskus on New Albany.
Ajalugu
Maakond moodustati 1870. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 27 134.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Perehrestja
Perehrestja (ukraina keeles Перехрестя, ungari keeles Tiszakeresztúr) on küla Ukrainas Taga-Karpaadi oblastis Berehove rajoonis Võloki vallas. Perehrestja asub Ungari piirist ligikaudu kahe kilomeetri kaugusel, Võnohradivist 14 km läänes ja Berehovest 16 km kagus.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel pidas 74,22% Perehrestja elanikest emakeeleks ungari keelt.
Tallinna suusamaraton
2018 toimus 20. Tallinna suusamaraton.
Yelawolf
Michael Wayne Atha, esinejanimega Yelawolf (30. detsember 1979 Gadsden, Alabama) on Ameerika räppar. Tal on leping plaadifirmaga Interscope Records.
Elulugu
Yelawolf on sündinud Alabama osariigis Gadsdenis. Ta veetis suure osa lapsepõlvest USA lõunaosas, muu hulgas Baton Rouge'is Louisianas, Atlantas Georgias ja Antiochis Tennessees. Atha on pooleldi valge ja pooleldi tšerokii ning tema esinejanimi Yelawolf tuleb tema indiaani juurtest. Yelawolf on innukas rulataja, ta on proovinud ka elukutseliseks rulatajaks saada, kuid pidi sellest plaanist vigastuse tõttu loobuma. Yelawolf hakkas iseseisvalt muusikat välja andma 2007. aastal. Tal oli 2007. aastal lühikest aega ka leping plaadifirmaga Columbia Records.
Yelawolf tegi 2009. aastal kaasa Slim Thugi albumis "Boss of All Bosses" ja Juelz Santanase esiksinglis "Mixin' Up the Medicine" (albumilt "Born to Lose, Built to Win"). 2010. aastal osales ta loo "Down This Road" tegemisel. Lugu ilmus Bizarre'i kolmandal stuudioalbumil "Friday Night at St. Andrews". Lisaks tegi ta kaasa Big Boi esimese sooloalbumi "Sir Lucious Left Foot: The Son of Chico Dusty" loos "You Ain't No DJ", mille produtseeris André 3000.
Tema kõige äsjasem ilmumine on Paul Walli viienda stuudioalbumi "Heart of a Champion" loos "Live It", kus teevad kaasa ka Jay Electronica ja Raekwon ning mille on produtseerinud Travis Barker. Yelawolf kinnitas 2010. aastal, et tal on leping plaadifirmaga Interscope Recordsi. Ta teatas, et töötab oma debüütalbumi kallal ja sooviks teha koostööd Eminemiga.
Autode Müügi- ja Teenindusettevõtete Eesti Liit
Autode Müügi- ja Teenindusettevõtete Eesti Liit (lühendatult AMTEL) on Eesti mittetulundusühing, mis ühendab Eestis tegutsevaid autode müügi ja teenindamisega seotud ettevõtteid. Liidu põhieesmärgiks oli ühiste huvide kaitsmine, aga ka statistilise informatsiooni vahetamine, autoturu ja autokultuuri arendamine ja palju muud.
AMTEL asutati 27. aprillil 1993.
AMTEL on Euroopa Autotootjate Assotsiatsiooni (inglise European Automobile Manufactures Association, lühendatult ACEA) ja Eesti Kaubandus-Tööstuskoja liige.
Averki Hontšarenko
Averki Hontšarenko (ukraina keeles Аверкій Матвійович Гончаренко; 22. oktoober 1890 Poltava kubermang – 12. aprill 1980 Parma, Ohio, Ameerika Ühendriigid) oli Ukraina sõjaväelane. Ta oli ohvitser 14. Relvagrenaderide SS-Diviisis (Galiitsia 1.), osales Krutõ lahingus.
Honnechy
pisi|tühi|Honnechy
Keelrelee
Keelrelee (varasem nimetus: herkonrelee) on vooluahelate lülitamise seadis, mille kontaktipaari vetruvad magnetmaterjalist keeled paiknevad hermeetiliselt suletud kestas (harilikult klaastorus); see kest on kontaktide sädelemise vähendamiseks täidetud inertgaasiga. Keelte kontakteeruvad pinnad on kullatud või hõbetatud ja asetsevad teineteisest 30–150 μm kaugusel. Releel võib olla ka mitu kontaktipaari.
pisi|Keelrelee pisi|Keelrelee magnetväljas
Terminitest
Termini herkonrelee asemel on praegusajal rohkem kasutusel keelrelee (herkon pärineb vene keelest: герко́н on moodustatud sõnadest герметичный контакт). Ingliskeelses kirjanduses on selle seadme nimetuseks lülitina reed switch või releena reed relay.
thumb|Keelreleega magnetkontakti põhimõte
Keelkontaktide lülitamine
Elektrivoolu abil tekitatakse magnetväli samamoodi nagu tavalises, lahtiste kontaktidega elektromehaanilises relees elektromagneti abil, mille induktiivpool ümbritseb kontakte. Kui pooli mähisesse vool sisse lülitada, siis kujunevas magnetväljas kontaktipaari pooled magneetuvad, nii et nende kontakteeruvatel otstel moodustuvad erinimelised magnetpoolused (mis teatavasti omavahel tõmbuvad teineteise poole) ja piisava väljatugevuse korral kontaktid sulgevad vooluahela. Tüürvoolu väljalülitamisel eemalduvad vetruvate kontaktipoolte otsad teineteisest, katkestades kontaktidega ühendatud vooluringi.
Samalaadselt saab keelkontakte tüürida (sulgeda ja lahutada) püsimagneti lähendamise ja eemaldamisega. Niisuguseid lülitusseadiseid ‒ magnetkontakte ‒ kasutatakse näiteks valvesignalisatsioonis. Keelkontakt monteeritakse ukse (või akna) piidasse ja püsimagnet sellega kohakuti ukse välisserva. Kui ukse avamisel püsimagnet keelkontaktist eemaldub (näiteks 10 mm võrra), siis magnetvälja mõju nõrgeneb sedavõrd, et kontaktkeeled eemalduvad teineteisest, katkestades relee juhtvoolu ahela, ning relee annab signaali häireseadise töölerakendamiseks.
Keelreleesid valmistatakse ka pindmontaažiks, samuti mikroteostuses integraallülituste tarvis. Need on võimelised lülitama ülinõrku signaale, mille pinget mõõdetakse nanovoltides, voolu femtoamprites ja lülitamissagedust megahertsides. Tööiga võib ulatuda miljardite lülitamistsükliteni.
Tunnussuurused
Keelreleed kui lülitit iseloomustavad:
Kasutamine
Igapäevaelus võib keelreleed leida jalgratta spidomeetri komplektidest või turvasüsteemidesse kuuluvatest ukseanduritest. Vajadus keelrelee järele tekib olukordades, kus elektrilisi lülitusi on vaja sooritada nii perioodiliselt kui erisugusetihedusega, seetõttu leidub neid ka automatiseeritud tootmisseadmetes.
Nõukogude-Ukraina sõda
Sõja lõpp
Poola ja Nõukogude Venemaa sõjategevus lõppes 1920. aasta oktoobris sõlmitud Riia vaherahuga. Poola ja Nõukogude Venemaa sõlmisid 1921. aasta märtsis Riia rahulepingu. Ukraina ala jagati nii, et Poola sai endise Austria Galiitsia ja osa varem Venemaale kuulunud Ukraina alast. Petljurale lojaalsed üksused võitlesid Ukraina alal ka pärast vaherahu sõlmimist, kuid taandusid 1920. aasta novembris Poola territooriumile. 1921. aasta novembris tungisid ukrainlaste üksused Poola aladelt Nõukogude Ukraina alale, kuid rünnak ebaõnnestus.
Turrialba vulkaan
Turrialba on tegev kihtvulkaan Costa Rica keskosas Cartago provintsis, 53 km pealinnast San Josést ida pool.
Vulkaani geograafilised koordinaadid on.
Turrialba kõrgus on 3340 meetrit. Vulkaanil on kolm kraatrit.
19. sajandi keskel toimus mitu plahvatuslikku lõõmpilvi üles paisanud purset, neist viimane aastal 1866.
Aastal 2001 aktiviseerus vulkaan uuesti ning 5. jaanuaril 2010 paiskus sellest vulkaanilist tuhka.
Vulkaani ja seda ümbritsevate vihmametsade kaitseks on loodud Turrialba vulkaani rahvuspark.
pisi|tühi|Turrialba satelliidilt [[28. jaanuaril 2010]]
Näpurula
pisi|Näpurula Näpurula on pisike rula (tavalise rula vähendatud töötav koopia), millel imiteeritakse rulatrikke näppude abil.
Näpurula on umbes 10 cm pikk (on olemas ka poole lühem variant), sellel on töötavad rattad ja pärisrulaga sarnanevad piltkaunistused.
Näpurulaga tehakse näppude abil trikke, mis on inspireeritud pärisrulal jalgadega tehtavatest trikkidest.
Näpurulad said eriti populaarseks 1990. aastate lõpus.
Mittesakslane
Mittesakslane (alamsaksa keeles undudesch, saksa keeles undeutsch) oli õiguslik staatus keskaegsel Liivimaal.
Keskaja Liivimaa rahvastik jagunes üldjoontes kaheks õiguslikuks rühmaks: kõrgema staatusega "sakslasteks" ja madalama staatusega "mittesakslasteks". Kuigi mõnikord kasutati väljendit "mittesakslane" otseses mõttes etniliste mitte-sakslaste märkimiseks, mõeldi selle all tavaliselt siiski talupoegi, 15.–16. sajandil reeglina kohalikke põliskeeli rääkivaid inimesi (eestlasi, lätlasi, liivlasi), ennekõike talupoegi. Sotsiaalne ja etniline jaotus olid omavahel põimunud. Tõus ühiskondlikul redelil tähendas ühtlasi saksastumist.
Mittesakslaste osakaal linnarahvastikus varieerus: 15. sajandi keskel olevat kolmandiku Riia elanikest moodustanud "lätlased ja mittesakslased", 1538. aasta Tallinna maksukogujate nimekirjas oli eestlasi 40%, kuid vaesemaid kihte arvesse võttes võis neid kokku olla üle poole. Väikelinnade puhul on tavaliselt oletatud sakslaste ülekaalu, kuid näiteks 1530. aasta Narva rae teatel oli seal 30 saksa ja 120 mittesaksa perepead. 13. sajandil olid "mittesakslased" linnades "sakslastega" õiguslikult seisundilt üldjoontes võrdsed, kuid aja jooksul nende olukord halvenes – paljud tsunftid keelasid nende liikmeks võtmise, piirati pärandamisõigust, maalt linna elama asumist jne. Piirangud olid suunatud ennekõike talupoegade vastu, linnaeestlaste ja -lätlaste osas ei pruukinud need alati kehtida.
Uusajal käsitleti seda terminoloogiat aga eelkõige etnilises tähenduses.
Johannes Jakob Sege
Johannes Jakob Sege (ka Johannes Jakob Segius; 1618 Langensalza – 3. detsember 1679) oli Eesti vaimulik.
Sege sündis Langensalzas (praeguse haldusjaotuse järgi Unstrut-Hainich-Kreisis, Tüüringi liidumaal). Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 5. juulil 1642) Königsbergi ülikoolis.
Ta oli aastatel 1645–1657 Pärnu Eliisabeti koguduse abiõpetaja ja 1658–1679 Pärnu Nikolai koguduse ülemõpetaja.
Isiklikku
Tema poeg Sigismund Sege oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja.
Margus Lopp
Margus Lopp (sündinud 11. septembril 1949 Kuressaares) on eesti keemik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2011).
Haridus
Aastatel 1957–1965 õppis ta Kaali 8-klassilises Koolis, kust sai alguse tema huvi füüsika ja keemia vastu. 1965–1968 õppis Viktor Kingissepa nimelises Kingissepa Keskkoolis. 1968–1973 õppis Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonnas, mille lõpetas orgaanilise keemia erialal. Aastatel 1977–1981 oli Teaduste Akadeemia Keemia Instituudi aspirant.
Täiendas end Ungari TA Keemia Keskinstituudis (Budapest) 1978, 1982 ja East Anglia Ülikoolis (Suurbritannia) 1989–1990. Keemiakandidaadi kraadi kaitses 1981. aastal Eesti TA Keemia Instituudi juures teemal "„Prostaglandiini lähtesüntonite sünteesivõimaluste uurimine ja 11-desoksüprostaglandiinide süntees kupraatmeetodil“.
Töökäik
Pärast ülikooli lõpetamist kutsuti Margus Lopp tööle Eesti Teaduste Akadeemia keemia instituuti, kus ta aastatel 1973–1986 töötas vaneminseneri, noorem- ja vanemteaduri ametikohtadel. Aastatel 1986–1991 oli ta juhtivteadur ja prostaglandiinide keemilise sünteesi grupi juht ning 1992–2002 orgaanilise sünteesi osakonna juhataja. 1997. a valiti ta Tallinna Tehnikaülikooli orgaanilise keemia professoriks ja orgaanilise keemia õppetooli juhatajaks. 1997–2004 oli ta TTÜ keemiainstituudi direktor ning 2004-2009 oli ta orgaanilise keemia õppetooli juhataja ja matemaatika-loodusteaduskonna dekaan. Aastatel 2017–2018 oli ta keemia ja biotehnoloogia instituudi professor, 2019–2022 täisprofessor tenuuris, alates 2022 Tallinna Tehnikaülikooli emeriitprofessor.
Kutsutud lektor (dotsent) Helsingi Ülikoolis, esinenud teadusloengutega USA, Kanada, Suurbritannia, Saksamaa, Rootsi, Soome ja Ungari ülikoolides ning ettevõtetes.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti 2011. aastal keemia alal. Kuulub akadeemia bioloogia, geoloogia ja keemia osakonda. Oli ajavahemikul 2014–2017 Eesti Teaduste Akadeemia peasekretär. Ta on akadeemia Välisvahetuse fondi nõukogu liige.
Teadustöö
Teadustöö põhisuunad: looduslike ühendite süntees, bioaktiivsete ainete süntees, stereokeemia, asümmeetriline orgaaniline süntees, bioaktiivsete ühendite süntees, asümmeetrilise sünteesi uued strateegiad ja meetodid. Teda võib pidada asümmeetrilise orgaanilise sünteesi koolkonna üheks rajajaks Eestis.
Ta on oluliseks pidanud ka sünteesialaseid rakendusi. Ta osales prostaglandiinide baasil uute preparaatide arendamises ja juurutamises. Tema eestvedamisel tegutses pikka aega TTÜ spin-off ettevõte Prosyntest (praegune Cambrex Tallinn OÜ). Tema teadusgrupi hilisema sünteesitöö tulemusel on väljastatud kaheksa patentset leiutist. Alates 2016. aastast töötab Margus Lopp TTÜ tööstuskeemia laboris, mis uurib kerogeeni töötlemise tänapäevaseid võimalusi. Tema juhitav töörühm loob uut ja praktiliselt jäätmevaba põlevkivi töötlemise tehnoloogiat. Protsessi alus on põlevkivi osaline oksüdeerimine hapnikuga. Seni põlevkivikeemia puhul tavaline õliks ajamise etapp jääb üldse vahele ja dikarboksüülhapped saadakse põlevkivist kätte ühe protsessiga. Selline tehnoloogia võib panna aluse Eesti peenkeemiatööstusele.
Avaldanud üle 200 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 18 doktoriväitekirja.
Teaduskorralduslik tegevus
Eesti Keemia Seltsi juhatuse liige, president (alates 2004). Aastatel 2014–2017 oli Eesti Teaduste Akadeemia peasekretär, 2015–2020 Tallinna Tehnikaülikooli kuratooriumi liige.
Polli oja
Polli oja (ka Võistre oja) on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Oja pikkus on 6 km, langus 25,5 m, lang 1,56 m/km ja valgla suurus 16,3 km². Oja saab alguse 104,5 m kõrgusel Kookla külas Epra–Sürgavere–Klaassepa tee ligidal ja suubub 79 m kõrgusel Aindu ja Tobraselja küla piiril paremalt poolt Uueveski ojasse 8,8 km kaugusel selle suudmest.
Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Narva SK Baltika
Klubi on mitmel korral tulnud Eesti NSV meistriks (1974, 1975, 1977).
Maaelu Edendamise Sihtasutus
Maaelu Edendamise Sihtasutus (lühend MES) on praegusel kujul 2001. aastal moodustatud sihtasutus, mis edendab maaelu. Sihtasutus annab laene ja tegeleb maaelu maine kujundamise ja võlakohustuste tagamisega.
Maaelu maine kujundamiseks annab Maaelu Edendamise Sihtasutus välja järgmisi aunimetusi:
Ajalugu
MESi ajalugu ulatub 1993. aastasse, kui moodustati sihtasutus Põllumajanduse ja Maaelu Krediteerimise Fond. 1997. aastal loodi Maaelu Laenude Tagamise Sihtasutus. 2001. aastal need kaks asutust ühinesid ja moodustati Maaelu Edendamise Sihtasutus.
Põllumajanduse ja Maaelu Krediteerimise Fond
Loodi 1993. aastal. Fondi eesmärk oli maaettevõtjatele soodustingimustel laenude andmine.
Maaelu Laenude Tagamise Sihtasutus
Loodi 1997. aastal. Sihtasutuse ülesanne oli laenude garanteerimine.
Walthalli maakond
Walthalli maakond (Walthall County) on maakond Ameerika Ühendriikides Mississippi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Tylertown.
Ajalugu
Maakond moodustati 1912. aastal.
Ron-Robert Zieler
Ron-Robert Zieler (sündinud 12. veebruaril 1989 Kölnis) on Saksamaa jalgpalliväravavaht, kes mängib Saksamaa esiliigaklubis Hannover 96.
Walthalli maakond
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 15 443.
Ron-Robert Zieler
Aastatel 1999–2005 kuulus ta Saksamaa klubisse 1. FC Köln. Seejärel liitus ta Manchester Unitediga, kuigi klubi põhimeeskonnas ta kordagi ei mänginud.
Walthalli maakond
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Ron-Robert Zieler
2016. aasta juunis sõlmis ta lepingu valitseva Inglismaa meistri Leicester Cityga. Hooajal 2016/17 sai Zieler Saksamaa kõrgliigas kirja üheksa mängu.
2019. aasta juunis sõlmis ta pikaajalise lepingu Hannoveri 96-ga. Hooajal 2020/21 oli ta laenul Kölnis.
Saksamaa jalgpallikoondises mängis Zieler aastatel 2011–2015 kokku kuus korda, kõigil kordadel sõprusmängudes. Ta oli Saksamaa koondise varuväravavaht 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
Vallée de Mai
pisi Vallée de Mai on UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv looduspark Praslini saarel.
Pargis kasvab Coco de Meri palm, millel on maailma suurim pähkelvili (kuni 18 kg). Park võeti looduskaitse alla 1966. aastal.
Neli kuningat
pisi|Mälestusmärk neljale kuningale ja nende kolmele sulasele Paide Vallimäel Neli kuningat olid 1343. aasta Jüriöö ülestõusu ajal Harjumaa mässuliste juhid. Nad tapeti Paides ülestõusnute, Liivi ordu ja Taani vaheliste läbirääkimiste käigus.
Kuningate valimine
Johann Renneri Liivimaa kroonika (mis omakorda tugineb mittesäilinud Liivimaa nooremale riimkroonikale) järgi valisid Harju ülestõusnud pärast algseid sakslaste tapmisi ja aadlike mõisate põletamisi "4 eesti talupoega kuningateks, need ehtisid end kullatud kannuste ja kirjude kuubedega, panid endale pähe neitsikroonid (mis olid sel ajal moes ja kullatud), mis nad olid röövinud, sidusid kullatud vööd ümber oma keha, see oli nende kuninglik ehe". Kuningate ehtimisest rääkivat tekstiosa on peetud Renneri lisanduseks nooremale riimkroonikale, ta tahtvat sellega eesti juhte pilgata. Sulev Vahtre usub, et see oli siiski juba riimkroonikas, kuna selles osas on tuvastatav selge riimikatkend ja Renneri lisand on vaid "mis olid sel ajal moes ja kullatud". Ka peab ta võimalikuks, et tõepoolest end ehiti. Renneri kroonika kohaselt läksid järgnevalt "kuningad eestlastega edasi ja piirasid Tallinnat kümne tuhande mehega".
Paide läbirääkimised
Neli kuningat koos kolme kannupoisiga osalesid Liivi ordumeistri kutsel 4. mail Paides toimunud läbirääkimistel, kus osales ka Taani esindaja, Tallinna piiskop Olav. Sellega seoses on hiljem mässu juhte süüdistatud ettevaatamatuses ja naiivsuses. On arvatud, et ülestõusu eesotsas seisvad ja selle eest vastutavad mehed astusid kergemeelseid samme, mis tõid kaasa nende endi hukkumise ja rasked tagajärjed kogu mässuliikumisele. Sulev Vahtre taoliste etteheidetega ei nõustu, leides, et ühest küljest pole tagantjärele enam võimalik täies ulatuses teada selle otsuse taga olnud kaalutlusi ja seega ka lõplikke hinnanguid anda, teisalt taheti vältida ordu kallaletungi ja läbirääkimiste teel kasvõi aegagi venitada, kuna samal ajal oodati Rootsi abiväe saabumist. Kohale minnes ilmselt eeldati, et nende puutumatust kaitseb turbeõigus, mille rikkumist peeti üldiselt suureks kuriteoks, pealegi olid Paidesse tulnud ka teiste poliitiliste jõudude, nii ordu kui Taani, kõrgemad esindajad.
4. mail 1343 algasid Paides läbirääkimised, mida Renneri ümberjutustuses on konkreetselt ja detaliselt edasi antud, mis osutab, et noorema riimkroonika autor Bartholomäus Hoeneke võis seal ise kohal viibida. Kroonika kohaselt nõudis ordumeister Burchard von Dreileben alustuseks vastust küsimusele, miks harjulased sakslasi nii armutult tapnud on. Üks kuningatest vastanud, et neid "olevat nii kaua piinatud ja vaevatud, et nad seda kauem enam sallida ega välja kannatada ei suutnud." Järgnevale küsimusele Padise munkade tapmise kohta olevat vastatud, et neilgi oli "küllalt süüd, ja oleks veel üks küünrapikkune sakslane, peaks seegi surema". Vahtre ei pea usutavaks, et vastuse teine pool tõepoolest sellises vormis otse ordumeistrile näkku öeldi, eriti arvestades, et kohe järgnevalt olevat eestlased pakkunud end ordumeistri alamateks ja lubanud talle sõnakuulelik olla, "muidu ei taha nad endile ühtki junkrut ega isandat". Selle pakkumise toimumist peab Vahtre realistlikuks, kasvõi ainult läbirääkimiste pikendamiseks.
Proportsionaalsuse põhimõte
Proportsionaalsuse põhimõte on õiguse üldtunnustatud printsiip, mille järgi õigusi ja vabadusi tohib piirata ainult kooskõlas põhiseadusega ning piirangud peavad olema demokraatlikus ühiskonnas vajalikud ega tohi moonutada piiratavate õiguste ja vabaduste olemust. Põhiseaduses on proportsionaalsuse printsiip tuletatud §-s 11.
Õiguse üldtunnustatud põhimõtted on tuletatud õigusest endast ja neile peab vastama nii seadusandlus kui ka õiguse rakendamine. Avalik võim on seotud õiguse kui tervikuga, kuhu kuuluvad ka õiguse üldtunnustatud põhimõtted, millega peavad kooskõlas olema nii põhiseadus kui ka teised õigusaktid.
Proportsionaalsuse test
Euroopa Liidu õiguses välja kujunenud kohtupraktika põhjal võib öelda, et proportsionaalsuse põhimõte koosneb kolmest elemendist: esiteks, meede peab olema sobiv eesmärgi saavutamiseks; teiseks, meede peab olema vajalik mitme samaväärse meetme seast tuleb valida meede, mis on isikutele kõige vähem koormav; kolmandaks, meede ei tohiks olla soovitud eesmärgiga võrreldes ebaproportsionaalselt koormav.
Eesti Riigikohus on meetme põhiseaduspärasuse kontrolliskeemi kohta öelnud järgmist:"„Proportsionaalsuse põhimõttele vastavust kontrollib kohus järjestikku kolmel  astmel −  kõigepealt  abinõu  sobivust,  siis  vajalikkust ja  vajadusel ka  proportsionaalsust kitsamas tähenduses  ehk mõõdukust.“"
Proportsionaalsuse kriteerium: sobivus
Abinõu on sobiv siis, kui aitab eesmärgi saavutamisele kaasa. Seetõttu tuleb,  hinnates  abinõu  sobivust  eesmärgi  saavutamiseks,  küsida,  kas abinõu aitab kaasa  eesmärgi saavutamisele  või ei sobi selleks üldse.
Proportsionaalsuse kriteerium: vajalikkus
Abinõu on vajalik,  kui eesmärki ei  ole  võimalik  saavutada  mõne  teise,  kuid isikut   vähem   koormava   abinõuga, mis on   vähemalt   sama   efektiivne   kui esimene.
Kokkuvõttes kontrollitakse vajalikkust kitsamas tähenduses Pareto-optimaalsuse põhimõtte järgi: abinõu on mittevajalik vaid siis, kui on olemas üks teine abinõu, mille rakendamisel läheb vähemalt ühel asjaosalisel (abinõu adressaadil) paremini, kuid mitte kellelgi halvemini.
Proportsionaalsuse kriteerium: mõõdukus
Abinõu on mõõdukas siis, kui sellega taotletav eesmärk kaalub üles põhiõiguse riive.
„Abinõu mõõdukuse  üle  otsustamiseks  tuleb kaaluda  ühelt  poolt  põhiõigusse  sekkumise ulatust ja  intensiivsust  ning  teiselt  poolt  piirangu  eesmärgi tähtsust. Mida intensiivsem on põhiõiguse riive, seda kaalukamad peavad olema seda õigustavad põhjused."
Josefina Molina
Josefina Molina Reig (sündinud 14. novembril 1936 Córdobas) on Hispaania režissöör, lavastaja ja kirjanik.
Ta oli Hispaania naisfilmitegijate teerajaja ning lavastas selliseid teoseid nagu mängufilmid "Öö funktsioon" (1981) ja "Esquilache" (1988) või telesari "Teresa de Jesús" (1984). 2006. aastal asutas ta naisfilmitegijate ja audiovisuaalmeedia assotsiatsiooni (CIMA) ja on selle aupresident.
2019. aastal pälvis ta riikliku filmiauhinna.
Elulugu
Ta sündis keskklassi perekonnas; tema isa oli Córdobast pärit kaupmees, kes tegeles jalatsite ja apteegitoodete müügiga, ja ema katalaanlanna, kes oli pühendunud kodutöödele ja laste eest hoolitsemisele. Tänu pereettevõtte edule ja hoolimata sõjajärgsest perioodist, ei kannatanud nad puuduse käes, mistõttu võis Josefina käia mainekates koolides, nagu Brothers of La Salle ja Escolapias de Santa Victoria (kus omandas keskhariduse). Pärast kooli lõpetamist, 1969. aastal kasutas ta võimalust sooritada bakalaureusekraad, et saada maksimaalselt kasu vanemate pakutavast haridusest
Tema esimene kokkupuude kinomaailmaga leidis aset kodulinna kinodes, kuhu vanemad teda pühapäeva pärastlõunati viisid. 15-aastaselt, kui ta nägi Jean Renoiri filmi "Jõgi", tärkas temas huvi jutustada lugusid filmi kaudu.
Mai kultuurikeskus
pisi|Mai kultuurikeskuse hoone (2022) Mai kultuurikeskus on 1986. aastal projekteeritud hoone Pärnus, Papiniidu 50. Hoone projekteeris arhitekt Tõnis Palm. Keskus kuulub Pärnu linnale.
Josefina Molina
Elulugu
Juba nooruses liitus ta mitmete Cordoba kunstihuviliste loojate ja intellektuaalide rühmadega. Osales sageli "Kinoklubi Senda" ja "Sõprusringi kinoklubi" linastustel ja debattidel ning külastas ka edumeelsetest noortest koosnevat "Juan XXIII" ringi, mille raames asutas draamarühma "Teatro Ensayo Medea”. Selle rühma eesotsas tegi ta oma esimese töö teatri režissöörina, lavastades Norra näitekirjaniku Henrik Ibseni "Nukumaja". Näidend kukkus läbi, sest mängupaiga tingimused olid kehvad ja näidendi sõnum oli toonase publiku jaoks jõhker.
1962. aastast alates hakkas ta regulaarselt osalema raadiosaates "Vida de espectáculos", mida edastas Radio Vida, ülimenuka rubriigiga "Naine ja kino".
Karjäär
Ta õppis politoloogiat ja asutas 1962. aastal oma kodulinnas Teatro de Ensayo, kus lavastas mitu etendust. 1969. aastal sai temast esimene naine, kes sai filmikoolis Escuela Oficial de Cine režissööri/produtsendi tiitli. Sel perioodil filmis ta Hispaania Televisioonile arvukalt draamaprogramme ("Etudio 1", "Hora once", "Teatro de siempre" jne. ).
Mai kultuurikeskus
Praegu tegutsevad hoones raamatukogu, CCCP põgenemistoad, mööbli- ja riidepood, kirbuturg, surfiklubi ladu, Starman ning squash 'i-klubi.
3. oktoobril 2022 teavitas Pärnu linnavalitsus, et kinnitatud on detailplaneering, mis näeb ette endise Mai kino hoone lammutamise ning selle asemele äri- ja eluhoonestuse rajamise. Detailplaneering on kavas realiseerida kahes etapis, esmalt ehitatakse kauplus koos avatud parklaga. Linnavalitsuse andmetel soovitakse Papiniidu 50 avada Prisma supermarket.
Josefina Molina
Karjäär
Josefina kohandas ja lavastas mitmeid lavastusi, näiteks Josep María Beneti "Motín de Brujas", Agustín Moreto "No puede ser el guardar una mujer", A. R. Gurney "Cartas de amor" ja Rafael Alberti "La Lozana Andaluza"
Kaldealased
Kaldealased olid lähedased aramealastega, kes saabusid samasse piirkonda veidi varem.
Paabelis omandasid kaldealased aegamööda kohaliku kultuuri ja akadi keele. pisi|300px|Aasia [[impeeriumid ca 600 eKr: Lüüdia, Vana-Egiptus, Mesopotaamia-Babüloonia, Meedia, Pärsia impeeriumid]] Kaldealased sõdisid Assüüriaga ülemvõimu pärast Paabelis. Aastatel 625–539 eKr oli Paabelis võimul Kaldealaste dünastia ning rajati Uus-Paabeli ehk Kaldea riik.
Aastal 539 eKr vallutas Ahhemeniidide Pärsia kuningas Kyros II Babüloni, lõpetades Kaldealaste dünastia eksisteerimise. Kaldealaste hõimud segunesid seejärel järk-järgult kohalike Paabeli rahvastega.
Kaldealaste kujunes vanapaabeli usundi ja astronoomia alusel. 7. sajandil eKr täiustus üha enam preesterlik taevavaatlemise tehnika. Paabeli kuu nädal asendati planeetide nädalaga (5 planeeti + kuu ja päike = 7 päeva). Ištar sai planeediks ja Tammuz kinnistäheks. Tekkib henoteism. Nebukadnetsari jaoks on Marduk ainus ja õige halastuse jumal. Nabu on tema poeg ja inimeste juurde läkitatud saadik. Kaldealaste prohvetlik usund oli lähedane Jeremia aegsete prohvetitega ja kaldea kahetsuslaulud olid lähedased juutide lauludele (psalmidele).
Josefina Molina
Karjäär
Tema silmapaistvaimad telesarjad olid "El camino" (1978), mis räägib 11-aastasest poisist Daniel El Mochuelost; "Teresa de Jesús" (1984), mis jutustab Concha Velasco kehastatud Püha Teresa de Jesúse elust; ja Vicente Blasco Ibáñezi romaani "Entre naranjos adaptsioon" (1998).
Tema esimene täispikk mängufilm "Vera, un cuento cruel", pärineb aastast 1973 ja 1981. aastal paistis ta silma filmiga "Función de noche" – mis räägib lahus elava abielupaari ühisest elust, kus Lola Herrera ja Daniel Dicenta mängivad iseennast.
1989. aastal esilinastas ta Antonio Buero Vallejo näidendil "Un soñador para un pueblo" põhineva ajaloolise draama "Esquilache". "Lo más natural" (1990) ja "La Lola se va a los puertos" (1993) olid tema viimased filmikatsetused.
2006. aastal asutas ta koos teiste filmitegijatega, nagu Inés París, Chus Gutiérrez, Icíar Bollaín ja Isabel Coixet, Naisfilmitegijate ja Audiovisuaalse Meedia Assotsiatsiooni (CIMA), mille aupresident on Josefina.
2012. aastal nimetati ta Andaluusia lemmiktütreks.
Pärast seda, kui Josefina Molina otsustas enam filme mitte teha, hakkas ta raamatuid kirjutama. Tema esimene romaan oli "Cuestión de azar" ("Juhuse küsimus"). Lugu tema põlvkonnast Andaluusias, kuidas tüdrukud said hariduse ja kuidas teda koolitati, sellele järgnes Teresa de Jesúsist rääkiv "En el umbral de la hoguera".
Molina ja feminism
Tema feministlik külg on samuti tuntud ja ta on kirjutanud raamatu "Cine de mujeres en la Transición" ning "La trilogía feminista" koos Cecilia Bartolomé ja Pilar Miróga. Mõned tema avaldused sellel teemal on järgmised:
Pulber
pisi|Punane värvipulber Pulber on peenestatud tahke aine.
Hans Raudsepp
Hans Raudsepp VR II/3 (3. jaanuar 1894 Vana-Tänassilma vald, Viljandimaa – 2. oktoober 1943 Norillag, Krasnojarski krai, NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (major).
Hans Raudsepp sündis 1894. aastal Viljandimaal Vana-Tänassilma vallas Puskarantsu talus, osales Esimeses maailmasõjas, mille käigus sai kuulipildur-ohvitseri väljaõppe.
Tervisevastased süüteod
Tervisevastased süüteod (ingl offences against health) on süüteod, mis kahjustavad inimese tervist. Nende hulka kuuluvad nii tervist kahjustavad süüteod kui ka vägivallateod. Eesti karistusseadustikus käsitletakse neid süütegusid üheksanda peatüki teises jaos. Eesti karistusseadustik kaitseb kahte õigushüve: tervise ja kehalist puutumatust.
Hans Raudsepp
1918. aasta detsembris Eesti Vabadussõja alguses astus Eesti Rahvaväkke, kus määrati Laiarööpmelise soomusrongi nr. 1 kuulipildujate komandosse, kus juba 1919. aasta jaanuaris määrati kuulipildujate komando ülemaks.
Tervisevastased süüteod
Tervis
Karistusõiguses proovitakse kaitsta inimese tervist.
Hans Raudsepp
1919. aasta märtsist nimetati ta soomusrongi dessantpataljoni ülemaks ja rongiülema abi kohusetäitjaks ning 1919. aasta juunist rongiülema abiks.
Tervisevastased süüteod
Tervis
Tervis on:
Hans Raudsepp
Pärast Vabadussõja lõppu 1920. aasta juulis nimetati H. Raudsepp Laiarööpmelise soomusrongi nr. 3 ülema abiks, kuid demobiliseeriti 1920. aasta septembris.
1922. aasta maikuus asus uuesti sõjaväeteenistusse ja määrati Soomusrongide Brigaadi Kitsarööpmelise soomusrongi nr. 2 ülema abiks, 1923. aastal viidi üle teenistust jätkama Valgas asunud Kitsarööpmelise soomusrongi nr. 1 ülemana.
Soomusrongide brigaadi jaotamisel 1. ja 2. Soomusrongirügemendiks nimetati H. Raudsepp soomusrongi Kapten Irv ülema abiks ja hiljem soomusrongi Kapten Irv ülema kohusetäitjaks.
1934. aastast teenis H. Raudsepp jalaväeosades, 1940. aastal pärast juunipööret ja Eesti Rahvaväe ümberkujundamist Punaarmee 22. Eesti Territoriaalseks Laskurkorpuseks jätkas H. Raudsepp teenistust Punaarmees, kuid vahistati 15. juunil 1941 ja suri 2. oktoobril 1943 NSV Liidus Norillagi vangilaagris.
Warreni maakond (Mississippi)
Warreni maakond (Warren County) on maakond Ameerika Ühendriikides Mississippi osariigis.
Sitsi tänav
pisi|Sitsi tänav thumb|Puuvillavabriku koolihoone, Sitsi 1 Sitsi tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Sitsi asumis. Tänav algab Tööstuse tänavalt (Sitsi mäelt) ja lõppeb Sõle tänavaga ristudes. Tänavaga ristuvad Kopli tänav, Puuvilla tänav ja Niidi tänav. Sitsi tänav on 607 meetri pikkune ja kannab registrinumbrit 7840629.
Hoonestus
Sitsi tänava piirkonna hoonestus rajati Balti Puuvilla Ketramise ja Kudumise Vabriku asulana.
Tänava nimi
Tänav rajati 1916. aastal ja sai nime Balti Puuvillavabriku (rahvasuus Sitsivabrik) järgi. Tänava saksakeelne nimi oli Zitzstraße ja venekeelne Ситцевая улица.
6. oktoobril 1953 nimetati Sitsi tänav Vladimir Majakovski järgi ümber Vladimir Majakovski tänavaks ehk Majakovski tänavaks. Sel perioodil hõlmas Majakovski tänav ka praegust Kari tänavat. Algne tänavanimi taastati 3. augustil 1990.
Ajalugu
Sitsi tänava kant Kopli poolsaarel oli veel 1890. aastatel lai lage ala. John Elfenbein esitas Tallinna linnavalitsusele palve 50 tiinu (1 tiin = 1,09 ha) maa ostmiseks Kopli tänava (tollal Telliskopli tee) ja Kopli lahe vahel, kuhu oli kavas rajada suur tööstusettevõte. 23. veebruaril 1899 alustati tühermaale vabrikuhoonete ja elumajade ehitamist.
Warreni maakond (Mississippi)
Maakonna halduskeskus on Vicksburg.
Blue Murder
Blue Murder on ingliskeelne väljend tähenduses 'vali või kirglik protest'.
Ants Piller
Ants Piller (Hans Piller; kuni 1929 pseudonüüm Heiti Heinvere; 14. aprill 1902 Tartu – 8. august 1980 Bridgeton) oli eesti näitleja, laulja (tenor) ja teatrijuht.
Blue Murder
Blue Murder on mitme sarja pealkiri:
Hilda Sooper
Hilda Sooper (30. september 1908 Pärnu – 3. aprill 1996 Pärnu) oli eesti näitleja.
Ants Piller
Töökohad
Aastal 1944 põgenes Eestist ja elas Ameerika Ühendriikides.
Hilda Sooper
Ta mängis 1960. aasta filmis "Perekond Männard" (Liisbet) ja 1962. aasta filmis "Jääminek" (Madise naine).
Korģeļciems
Korģeļciems on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Cēre vallas.
Küla asub valla kirdeosas. Seal asub Korģeļciemsi kalmistu.
Külas kasvav pärn ümbermõõduga 3,35 ja kõrgusega 17 meetrit, pärn ümbermõõduga 4,95 ning kõrgusega 16 meetrit, ja tamm ümbermõõduga 4,05 ning kõrgusega 24 meetrit on looduskaitse all.
Aastal 2006 oli külas 66 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kandava piirkonda.
Airbus A321
Airbus A321 on Airbus A320 perekonda kuuluv kitsa kere ja kahe mootoriga reisilennuk, mida toodab Airbus. Lennuki kandevõime on kuni 236 reisijat ja reisipikkus kuni 5900 km. A321 on Airbus A320 pikendatud lennukikerega variant. Pilootidel on vaja ühte tüübikoolitust, et lennata kõikide A320 perekonna lennukitega.
Ajalugu
Esimest korda võttis Airbus A321 kasutusse Lufthansa 1994. aastal.
2010. aasta detsembris teavitas Airbus uuest A320 generatsiooni mudelist A320neo Samasuguse pikendatud kerega A321neo pakub uusi, võimsamaid mootoreid koos kere täiustustega ja winglet 'ite lisamisega, mida Airbus nimetab ka sharklet 'iteks. Uus lennuk säästab kütust kuni 15%.
2017. aasta 31. detsembri seisuga on Airbus A321 toodetud 1636 eksemplari, millest kasutuses on 1618. Lisaks on tehtud tellimus veel 2082 reisilennuki tootmiseks (millest 1900 toodetakse mudelina A321neo). 2017. aasta detsembri seisuga oli American Airlines oma 219 lennukiga suurim Airbus A321 kasutaja.
A321LR on väljapakutud pikamaavariant A321neo mudelist, mis nõuab Airbusi ennustuste kohaselt 25–30% vähem ülalpidamiskulusid, kui näiteks Boeing 757 teekonnal kuni 7600 km, kus laiem kere oleks kütusekulukas.
Arendus
Airbus A321 oli esimene tuletatud versioon A320 perekonnast, samuti tuntud kui väljavenitatud kerega mudelid A320, A320-500 ja A325. A321 loodi 24. novembril 1988, umbes samal ajal, kui A320 asus teenistusse.
Airbus A321 esmalend toimus 11. märtsil 1993, prototüüp lendas IAE V2500 mootoritega. Teine prototüüp, varustatud CFM56-5B turbiinmootoritega, lendas mais 1993. Lufthansa ja Alitalia olid esimesed, kes tellisid nn väljavenitatud Airbusi mudeleid, vastavalt 20 ja 40 lennukit. Esimesed V2500-A5 mootoritega varustatud A321-d saabusid 27. jaanuaril 1994 Lufthansasse. Alitaliasse saabusid esimesed CFM56-5B mootoritega varustatud lennukid 22. märtsil 1994. A321-100 asus teenistusse 1994. aasta jaanuaris Lufthansas.
Mindia Džanelidze
thumb|Mindia Džanelidze Mindia Džanelidze (gruusia keeles მინდია ჯანელიძე; sündinud 26. juulil 1978 Thbilisis) on gruusia jurist, politseitöötaja ja poliitik; ta oli 4. novembrist 2014 kuni 1. maini 2015 Gruusia kaitseminister.
Ta sündis aastal 1978 Thbilisis. Ta lõpetas aastal 2000 Gruusia Riikliku Julgeoleku Akadeemia. Ta täiendas ennast aastal 2006 Washingtonis Gruusia-USA koostööprogrammis julgeoleku alal, aastal 2008 Thbilisis Gruusia-Prantsusmaa koostööprogrammis julgeoleku alal ja aastal 2012 Thbilisis Gruusia-Suurbritannia koostööprogrammis julgeoleku alal.
Airbus A321
Disain
Airbus A321 on kitsa kerega lennuk, millel on ülestõstetav kolmerattaline telik ja mida lennutavad kaks turbiinmootorit, mis on tiiva alla paigaldatud pülooniga. See on madala-tiivaline monoplaan tavapärase sabaüksusega (ingl empennage), millel on üks kiil ja tüür (ingl rudder).
Mindia Džanelidze
Aastatel 2000–2004 oli ta Gruusia välisluure operatiivteenistuse kaastöötaja, aastatel 2004–2007 oli ta Gruusia välisluure teenistuse operatiivosakonna asejuhataja, aastatel 2008–2012 oli ta Gruusia välisluure teenistuse informatsiooni direktoraadi ülem, aastatel 2012–2014 oli ta Gruusia Siseministeeriumi vastuluure osakonna direktor, jaanuarist novembrini 2014 oli ta Gruusia peaministri abi riikliku julgeoleku küsimustes. 4. novembrist 2014 kuni 1. maini 2015 oli ta Gruusia kaitseminister.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kolm last. Ta valdab gruusia, vene, inglise ja türgi keelt.
Airbus A321
Disain
Õhusõiduk on A320 järeltulija, on tehtud vaid väiksemaid muudatusi tiivale ja kere tagumist osa on pikendatud. Lennusoorituse tagamiseks lisati tiivale kahekordsed winglet ' id ja tiiva tagumisele äärele tehti mõningaid modifikatsioone. See suurendas tiiva pindala 124 m²-ilt 128 m²-ile. Lennukikeret pikendati nelja vahetüki võrra (kaks tiibadest ettepoole ja kaks tiibadest tahapoole), lisades A321 mudelile 6,94 m rohkem pikkust kui A320 mudelil. Eesmine lennukikere vahetükk on 4,27 m ja tagumine 2,67 m pikkune. Pikenduse tõttu oli võrreldes A320 mudeliga vaja tiiva kohal asuvaid varuväljapääse suurendada ja nende asukohti muuta. Ühed varuväljapääsud paigutati tiiva ette ja teised tiiva taha. Kere pikendamise tõttu suurenes kaal 9600 kg võrra, uueks kogukaaluks sai 83 000 kg, mistõttu tugevdati kere keskosa ja telikute struktuuri.
A321 on A320 perekonna uusim versioon. A321-200 pikkus ületab 44,5 m, kasvatades maksimaalse õhkutõusukaalu 93 000 kilogrammini. Tiiva siruulatus on jäetud eelkäijatega samaks, lisatud on erinevaid lisandusi tiiva otsa. Mootori puhul on kaks erinevat valikut: kas CFM Internationali CFM56 mootor või International Aero Enginesi V2500 mootor. Mõlema tõukejõud jääb vahemikku 133–147 kN.
Tondiraba tänav
pisi|Tondiraba tänav Tondiraba tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Katleri asumis.
Tänav algab Narva maanteelt ja lõppeb tupiktänavana.
Tondiraba tänav sai nime 9. detsembril 1988. Tänav on nime saanud selle järgi, et kulgeb Narva maanteelt Tondi raba suunas.
Georg Michael von Paucker
Georg Michael von Paucker (29. september/11. oktoober 1828 Tallinn – 29. jaanuar/10. veebruar 1892 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Paucker õppis Iverseni erakoolis ja aastatel 1843–1848 Tallinna toomkoolis. Aastal 1848 õppis ta filoloogiat Peterburi Ülikoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1849–1852. Oli seejärel Simunas koduõpetajaks. Ordineeriti 18. septembril/30. septembril 1855 õpetajaks.
Oli aastatel 1855–1890 Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja, sai 1. septembril/13. septembril 1872 Viru praostkonna praostiks. Jäi novembris 1890 emerituuri.
Isiklikku
Tema isa Carl Julius Albert Paucker oli õigusteadlane ja ajaloo-uurija, vanaisa Johann Christoph Paucker oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, emapoolne vanaisa Jakob Pontus Haller oli Käina Martini koguduse õpetaja. Ta oli kaks korda abielus, abikaasade (Anna Wilhelmine Caroline ja Amalie Pauline) isa Hugo Richard Paucker (ja vanaisa Heinrich Johann Paucker) olid Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja. Poeg Richard Julius von Paucker (abielust Anna Wilhelmine Caroline'ga) oli Narva Aleksandri koguduse õpetaja.
Joosep Matjus
pisi|Joosep Matjus 2020. aasta [[soome-ugri filmifestivalil Sännas]] Joosep Matjus (sündinud 14. juunil 1984 Elvas) on eesti dokumentaalfilmirežissöör, filmioperaator ja stsenarist.
Aastatel 2004–2009 õppis Matjus Balti Filmi- ja Meediakoolis filmikunsti (MA). Ta on spetsialiseerunud loodusfilmide ja dokumentaalfilmide tegemisele.
Peale Eesti on ta teinud loodusfilme ka Skandinaavias, Venemaal, Arktikas kui ka Ameerika Ühendriikides.
Igor Moissejev
pisi|200px|Igor Moissejev (2006) pisi|200px|Igor Moissejev [[Suur Teater|Suure Teatri laval (1932)]]
Igor Aleksandrovitš Moissejev (vene keeles Игорь Александрович Моисеев; 21. jaanuar (vkj 8. jaanuar) 1906 Kiiev, Kiievi kubermang – 2. november 2007 Moskva) oli prantsuse ja rumeenia juurtega Nõukogude Liidu ja Venemaa balletitantsija, koreograaf ja rahvatantsuansambli juht. Elas 101-aastaseks.
Loomekarjäär
Igor Moissejev lõpetas 1924. aastal Moskvas Suure Teatri Balletikooli. Aastatel 1924–1939 oli ta Moskva Suure Teatri balletiartist (solist alates 1931. aastast). Ballettmeistrina tegutses alates 1931. aastast. 1930 aastatel oli ka Moskvas Punasel väljakul korraldatud kehakultuurlaste paraadide lavastajaid.