cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tõrva Raadio
Ajalugu
Kui algselt oli plaan uuesti eetrisse minna suvel 2015, otsustati teha ka jõuluraadio, mida juhtis peatoimetajana Karl Kirt. Talveraadiol oli juba selgem programm ning rohkem jaotatud meeskonna struktuur. Raadio oli eetris pikemalt, kui suvel. Tõrva Raadio ruumid asusid Tõrva Avatud Noortekeskuse kolmandal korrusel. Raadio antenn paigaldati Tõrva ANK katusele (ka edaspidi on antenn olnud seal, kuid natukene erinevas asukohas).
Pärast talvist raadiot otsustati Tõrva Raadio struktuur selgemaks teha. MTÜ Tõrva Noorte Liidu põhikirja tehti muudatus, millega moodustati Tõrva Raadio nõukogu, mis alustas tööd 1. mail 2015. Tõrva Raadio nõukogu peamiseks ülesandeks on valida peatoimetaja ning kinnitada raadio programm ja teised toimetuse liikmed. Sellest ajast peale on kokku lepitud, et peatoimetaja ametiaeg kestab 1 aasta ning valimised toimuvad talvise ja suvise raadio vahepeal. Alates 2015. aastast on MTÜ Tõrva Noorte Liit kirjutanud erinevaid projekte raadiotehnika soetamiseks ning meeskonna arendamiseks. 2016. aastal sai läbi Kodanikuühiskonna Sihtkapitali raadio soetada teise stuudio tehnika.
Raadio stuudiod on asunud eri paikades (Tõrva Avatud Noortekeskuses, Tõrvas Veski tänaval vanas veskihoones), kuid alates 2017. aastast on Tõrva Raadio olnud Kevade tänaval Kevade Keskuse teisel korrusel.
Raadioperioodid
I hooajal oli raadio sagedus 87,7 MHz. II hooajal oli 91,9 MHz. Alates III hooajast on raadio sagedus olnud 90,0 MHz.
Gilten
Gilten on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Heidekreisi kreisis. Valla pindala on 33,37 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1224 inimest.
Katre Õim
Katre Õim (25. august 1970 – 20. juuli 2016) oli eesti keeleteadlane.
Ta lõpetas 1994 Tartu Ülikooli, 1997 sai samast magistrikraadi tööga eesti võrdluste kohta ja 2004 doktorikraadi tööga "Võrdluste struktuurist ja kujundisemantikast".
Ta töötas 1994. aastast Tartus Eesti Keele Instituudi rahvaluule osakonnas, 2000–2004 Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonnas teadurina ning 2004. aastast Tallinna Ülikoolis eesti keele dotsendina.
Isiklikku
Ta oli Asta Õimu tütar.
Algkool
Algkool on üldhariduskool, mis annab alghariduse.
Algkooli klassid on algklassid. Algklassid moodustavad ka põhikooli alumise astme. Samuti võib nime järgi keskkoolis või gümnaasiumis olla algklasside osa.
Algklassideks võidakse eri süsteemide järgi liigitades lugeda esimest kolme, nelja või kuut klassi.
Algkool võib tegutseda koos lasteaiaga, siis nimetatakse seda lasteaed-algkooliks või algkool-lasteaiaks.
Kostadinka Kuneva
pisi Kostadinka Kuneva (bulgaaria keeles Костадинка Кунева; kreeka keeles Κωνσταντίνα Κούνεβα; sündinud 28. septembril 1964 Silistras Bulgaarias) on bulgaaria päritolu Kreeka poliitik.
Kaarepere Vabadussõja mälestussammas
pisi|Kaarepere Vabadussõja mälestussammas Kaarepere Vabadussõja mälestussammas on Vabadussõjas langenute mälestusmärk Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Kaarepere külas. See on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kostadinka Kuneva
Ta oli 2014–2019 Euroopa Parlamendi liige ning kuulus Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsiooni ja Euroopa Parlamendi tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni.
Kaarepere Vabadussõja mälestussammas
Mälestussammas taasavati 24. veebruaril 1990.
Viited
pisi|Nimed mälestussssamba tahvlil
Kostadinka Kuneva
Kuneva on Syriza liige. Syriza tegi ettepaneku kandideerida nende nimekirjas juba 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kuid Kuneva keeldus. Ta nõustus kandideerima 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel ning osutus valituks.
Kuneva on sünnijärgne Bulgaaria kodanik. Ta lõpetas Veliko Tǎrnovo ülikooli ajaloo erialal. Ta tuli Kreekasse 2001. aastal ning asus tööle koristajana. 2002. aastal liitus ta koristajate ametiühinguga tõustes üheks selle juhiks. 22. detsembril 2008 ründasid kaks meest teda väävelhappega ning sundisid seda ka neelama. Rünnaku tagajärjel kaotas ta üks silm nägemisvõime, ta sai põletusi näole, kätele ja seljale ning siseelundite kahjustusi. Pärast rünnakut toimusid protestimeeleavaldused, millel osales mitu tuhat inimest. 2013. aastal mõistis kohus tema tööandjalt välja valuraha 250 000 eurot.
Tšeremošne (Pogrebõštše rajoon)
Tšeremošne (ukraina keeles Черемошне) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pogrebõštše rajoonis. Elanike arv on 753. Pindala on 0,282 km².
Pascal Lamy
pisi|Pascal Lamy
Ta oli Maailma Kaubandusorganisatsiooni peadirektor aastatel 2005–2013. Aastatel 1999–2004 oli ta Euroopa Komisjoni kaubandusvolinik ja enne seda Prantsusmaa riigiametnik.
Pascal Lamy on alates 1969. aastast Prantsusmaa Sotsialistliku Partei liige.
Essel
Essel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Heidekreisi kreisis. Valla pindala on 34,06 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1134 inimest. Enamus külast paikneb Alleri jõe lõunakaldal. Kiirtee A 7 läbib küla.
Alljaotused
Esseli vallas on 4 alljaotust:
Ajalugu
Esselit on esmamainitud 1251. aastal kui Esele. Alleri ülemineku järelevalvet Esselis ja Alleri laevanduse kontrolli viisid läbi kolm Hademstorfi isandat. 14. sajandil oli nende asukohaks Uhlenburg. Loss asus Alleri orus Esseli ja Buchholzi vahel ning purustati 1394. aastal Braunschweig-Lüneburgi hertsogite poolt.
13. sajandil ehitati Engehausenisse ka Blankenburgi loss, mille kohal asub praegu mõisahoone.
Lõhe (perekond)
Lõhe (Salmo) ehk väärislõhe ehk pärislõhe on luukalade perekond.
Klassifikatsioon
Lõhe perekonda klassifitseeritakse järgmised luukalade liigid:
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Salmo seisuga 01.01.2014.
Südametunnistuskohus
Südametunnistuskohus (saksa keeles Gewissensgericht) oli asehalduskorra ajal Liivi- ja Eestimaal aastatel 1783−1796 ning Kuramaal aastal 1796 tegutsenud kohus.
Ajalugu
Südametunnistuskohtud loodi asehalduskorra sisseseadmisel kolmes kubermangus täiesti uute kohtuinstantsidena. Nende eesmärgiks oli tsiviilprotsesside kiirendamine osapoolte lepitamise teel. Need asusid asehaldurkondade pealinnades. Pärast asehalduskorra kaotamist likvideeriti ka südametunnistuskohtud.
Koosseis
Tallinna südametunnistuskohtu koosseisu kuulusid president, kaks aadlikust assessorit, kaks linnakodanikust assessorit ja protokollija. Riia südametunnistuskohtu moodustasid kohtunik ehk eesistuja, kaks aadlikust assessorit, kaks linnakodanikust assessorit, kaks talupoegadest kaasistujat ja protokollija. Miitavi südametunnistuskohtu struktuur oli Riia omaga sarnane, lisandusid veel ümberkirjutaja ja teenija (Ministerial). Tallinna südametunnistuskohtu president oli aastatel 1783−1796 Moritz Engelbrecht von Kursell (1744−1799), Riia südametunnistuskohtu kohtunik aastatel 1784−1796 Friedrich Reinhold von Berg (1736−1809) ja Miitavi südametunnistuskohtu kohtunik 1796. aastal Friedrich Ernst von den Brincken (suri 1797).
Šķibe
Küla asub valla kaguosas merepinnast 15 meetri kõrgusel Ālave jõe kaldal, asudes piirkonna keskusest Dobelest 9 ja Riiast 68 kilomeetri kaugusel. Šķibes asuvad noortekeskus ja raamatukogu.
Šķibe kujunes II maailmasõja järgsetel aastatel endise Šķibe valla vallamaja juurde kui Šķibe sovhoosi keskasula. Aastal 2022 oli külas 327 elanikku.
Vasta tiik
Vasta tiik on järv Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Vasta külas. Veekogu pindala on 2,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 751 m.
Matkasaabas
Matkasaabas on jalanõu, mis on mõeldud pakkuma kaitset ja mugavust jalale maastikul matkamisel. Matkasaabas toetab hüppeliigest ja on küllaltki jäik.
Matkasaapad on matkavarustuse üks olulisemaid komponente, sest nende kvaliteet ja vastupidavus võimaldavad matkajal läbida pikki vahemaid vigastusi saamata. Matkasaapaid kasutatakse lisaks matkamisele ka mägironimsel ja jahipidamisel.
Matkasaapa osad
1. Pealis – saapa pealmine osa, mis on tavaliselt valmistatud veekindlast materjalist.
2. Tald – matkasaabastel on kummist sügava mustriga jäik tald, et tagada hea haakumine pinnasega. Tallad kaitsevad jalgu ka põrutuste eest.
3. Keel – asub paelte all ja takistab muda, vee ja prahi sattumist saapa sisse.
4. Vooder – pakub lisakaitset ja mugavust. Vooder võib muuta saapa veekindlamaks ja soojemaks.
5. Sisetald – toestab ja aitab kaitsta jalga põrutuste eest.
Matkasaabaste valimine
Matkasaapaid tuleks valida eelkõige vastavalt kasutusotstarbele. Samuti tuleks arvestada keskkonnatingimuste ja ilmaoludega, kus hakatakse saapaid kasutama. Eelistada tasuks saapaid, mille pealisel on võimalikult vähe õmbluseid, sest need võivad rebeneda või vett läbi lasta. Saapa tald peaks olema piisavalt jäik, et ebatasasel pinnal liikudes vältida vigastuste teket. Talla muster võiks olla raskel maastikul liikumiseks mõeldud saabastel sügavam, et pakkuda maksimaalset haakumist pinnasega, ja kergemaks kasutamiseks mõeldud saabastel madalam, sest siledal teel liikudes väsitab sügav tallamuster jalga. Matkasaabas peab hästi jalga istuma ega tohi loksuda. Samas on oluline, et saabas ei sooniks ega pigistaks jalga. Enne pikemale matkale minemist tuleks matkasaapad kindlasti sisse kanda.
Hofstätten an der Raab
pisi|tühi|Oravakuju Hofstättenis
Paint (programm)
Programm avab ja salvestab faile mitmes vormingus: Windows bitmap (24-bitine, 256 värviga, 16 värviga ja monokroomne, kõik laiendiga <tt>.bmp</tt>), JPEG, GIF (animatsiooni ja läbipaistvuseta, ehkki Windows 98 versioon, Windows 95 uuendus ja Windows NT4 versioon toetasid läbipaistvust), PNG (ilma alfakanalita) ja TIFF (ilma mitme lehekülje toeta). Programm võib töötada värvi- või mustvalges režiimis, kuid mitte halliskaalas. Lihtsuse tõttu sai Paintist kiiresti üks Windowsi varaste versioonide kasutatumaid rakendusi, mis tutvustas paljudele esimest korda arvutigraafikat. Siiani tuuakse Painti tihti näiteks Windowsi vana töölaua kasutajasõbralikkusest.
Painti esimene versioon oli kaasas Windows 1.0-ga ning see oli litsentseeritud versioon ZSoft Corporationi programmist PC Paintbrush.
Aseri tiik
Aseri tiik (ka Aseri paisjärv) on järv Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Aseri alevikus. Veekogu pindala on 2,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1446 m.
Methone (kuu)
Methone on Saturni väikeste mõõtmetega kaaslane (keskmine diameeter 3 km), mille orbiit jääb Saturni kuude Mimase ja Enceladuse orbiitide vahele. See on avastatud 2004. aastal kosmoseaparaadi Cassini abil ja sai nime Kreeka mütoloogia titaani Alkyoneuse tütre Methone järgi.
Methone päritolu kohta on kaks teooriat: esiteks arvatakse, et Methone ja veel kaks teist Saturni väiksemat kuud, Pallene ja Anthe, on tükid kas Mimasest või Enceladusest, ning teiseks arvatakse, et kõik need nimetatud viis kuud võivad olla tükid ühest suuremast taevakehast, mis kunagi Saturni lähedal liikus ja purunes.
Methonel kulub ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni 24 tundi. Tema keskmine raadius on 1,6 km ja massiks 8,9920 × 1012 kg.
Pind ja koostis
Methone pind on võrreldes enamiku Saturni kuudega väga sile ning tal pole näha kokkupõrkekraatreid ega teisi pinnavorme. Isegi näiteks parimatel piltidel mille eraldusvõimeks 27 m/piksel, pole näha märke topograafiast. Nii väikese taevakeha kohta peetakse seda ebatüüpiliseks.
pisi|Töödeldud pilt Methonest, millel on näha ringjas, impaktkraatritaoline struktuur (algse pildi allikas: NASA / JPL-Caltech / Space Science Institute – http://www.ciclops.org/view/7280/Gray_Egg) Lisaks oletatakse, et Methone pinna tasandamisel võivad omada mingit rolli ka Saturni kiirgusvööndist pärit laenguga osakeste tekitatud elektrostaatilised jõud: arvatakse, et Saturni kiirgusvööndist pärit elektronid võivad anda laengu jääosakestele ja regoliidile Methone pinnal, muutes neid tõukuvamateks või "õhku" kerkivamateks ehk kergemini liikuvamateks ja võimaldades Methonel ta väikese gravitatsiooni tingimustes (raskuskiirendus ~0,008 – 0,013 cm/s²) kergemini ümber paigutada, siludes niimoodi ebatasasusi.
Heledam ja tumedam ala
Üheks märgatavaks tunnuseks Methonel on veel selge eralduspiiriga heledam ja tumedam ala. Tumedama ja heledama ala albeedo erinevuseks on ~13%, kus heledama ala albeedo on ~0,70. Eristatakse veel ebaregulaarse kujuga ala, mis on 4% tumedam ülejäänud tumedast alast. Kuna UV/IR hulk ei näita neil aladel mingit statistiliselt olulisust korrelatsiooni albeedoga siis see vihjab, et selline albeedo erinevus neil aladel ei tulene pinnase koostise erinevustest, vaid on pigem seotud mõne muu füüsikalise iseärasusega nagu erinevus regoliidi terade suuruses, erinevus pinnase tiheduses või erinevus osakeste mikrostruktuuris. Kuna tumedama piirkonna keskkoht jääb Methonel sellele poolele, mis on ta orbiidil liikumise suuna suhtes esiküljeks siis selline geograafiline paiknemine omab ühiseid jooni Saturni teistel kaaslastel, Mimasel ja Tethysel avastatud termaalsete anomaaliatega nende kuude orbiidil liikumise suuna suhtes esiküljeks jäävatel pooltel. Selliste termaalsete anomaaliate põhjus arvatakse olevat selles, et kõrge energiaga elektronid tabavad nende kuude liikumissuuna suhtes ettepoole jäävaid külgi rohkem kui nende tagumisi külgi, andes niimoodi kaaslase juhtivale küljele rohkem energiat, mille tulemusel tõuseb ka selle külje temperatuur. Sarnane kiirguse anisotroopia muster võib arvatavalt olla seotud ka Methone tumedama ja heledama ala tekkepõhjusega. Täpne põhjus jääbki praeguseks teadmata, tõenäoliseks peetakse, et need erineva hele-tumedusega alad on mõne teise väiksema taevakehaga kokkupõrke üheks tulemuseks või on tekkinud kiirguse mõjul.
Kuju
Methone ovaalne, kanamuna meenutav kuju on tingitud Saturni läheduses talle mõjuvatest deformeerivatest loodelistest jõududest ja sellest, et tal pole piisavalt massi, et omada nii tugevat gravitatsiooni, mis ületaks Saturni gravitatsiooni poolt teda pikerguseks venitavat mõju ja vormiks ta ümaraks keraks.
Methone tihedus on leitud selle kaudu, kui suur peaks olema ta enda mass ja gravitatsioon, et tasakaalustades loodeliste jõudude mõju omada just sellist piklikku-munajat kuju. Võttes arvesse veel ruumala on ta tiheduseks määratud 310 +50/–30 kg/m3, mis on umbes kolmandik vee tihedusest ja väiksem kui ühelgi teisel teadaoleval kuul või asteroidil.
Julius
Julius võib tähendada ka:
Viited
Julius
Lühisabaline tšintšilja
Lühisabaline tšintšilja (Chinchilla chinchilla, varem C. brevicaudata) on Lõuna-Ameerika mägipiirkondades elav öise eluviisiga näriline, üks kahest tšintšilja perekonna liigist. Intensiivse küttimise tõttu 20. sajandil ja elupaikade hävimise tulemusena on liik ohustatud seisundis. Varem on tšintšiljade asurkond laiunud Boliivia, Peruu, Argentina ja Tšiili mägialadel. Tänapäeval leidub lühisabalist tšintšiljat looduses Tšiili peaaegu inimasustuseta aladel mägedes, eeskätt Antofagasta ja Atacama piirkondades Tšiilis ja Potosí piirkonnas Boliivias.
Kirjeldus
Lühisabaline tšintšilja on tüvepikkusega 28–49 cm. Saba pikkus on ca 10 cm, see on 3–4 cm lühem kui pikasabalisel tšintšiljal. Tema kaal on umbes 500–850 g (emasloomad on suuremad, isasloom kaalub harva üle 600 g), ja tal on vaid 20 selgroolüli (teisel liigil 23). Võrreldes pikasabalise tšintšiljaga on lühisabaline tšintšilja jämedama kaelaga ja laiemate õlgadega, ta kõrvad on väiksemad. Esijalal on viis varvast ja tagajalal kolm täielikku ning üks rudimentaarne varvas. Iseloomulikult kõigile villakhiirlastele on looma esijalad lühemad võrreldes tugevate tagajalgadega, nad on kiired jooksjad ja osavad ronijad ning hüppajad. Kohastumused kivisel pinnal liikumiseks on lamedad nürid küünised ja tallaalustel on karedad padjandid, mis hoiavad libisemast.
Tšintšiljad on maismaal elavatest loomadest tihedaima karvkattega, 60–75 karvaga ühest karvanääpsust (veel tihedam karv on vaid merisaarmal). Karvastik on siidpehme, sinakashalli, pärlhalli või pruunikashalli värvusega seljapoolel, tavaliselt on karva tipp mustjas. Kõhupool on ühtlane puhas hele, ligikaudu kollakasvalge. Karvane saba on selgmisel küljel kaetud pikemate ja karmimate karvadega. Karva kõrgus on ligi 35 mm. Paks karv aitab loomadel taluda mägialade külma kliimat ja vältida veekaotust kuival alal. Karvad on nahal nõrgalt kinni ja tšintšilja üks kaitsetaktikaid on jätta osa karva ründava kiskja lõugade vahele.
Eluviis
Isendid elavad koos 14–100-liikmeliste seltsingutena. Rühmaline eluviis on oluline nii sotsiaalses suhtluses kui ka kaitseks röövloomade eest. Aktiivsed hämarikus, päevaks peituvad tšintšiljad kivide vahele ja tukuvad seal. Tiheda karvastiku tõttu taluvad hästi jahedat kliimat. Toituvad kõigist taimedest, mis nende taimevaeses keskkonnas kättesaadavad on. Toidusedelis on samad taimed nagu mägiviskatšadel (Lagidium), kõrrelised Festuca ja Districhia ning põõsad Senecio ja Parastrephia. Põhiline kiskja kõigis populatsioonide jaoks on Andide rebane Lycalopex culpaeus.
Pesa teevad tšintšiljad kividevahelistesse tühemikesse, emasloom võib poegida kuni 3 korda aastas, oktoobris, jaanuaris ja aprillis. Tiinus on närilise kohta väga pikk, 111–128 päeva, ja pojad, keda on pesakonnas kaks, vahel harva kolm, on sündides nägijad ja liikumisvõimelised. Emasloomal on kuus nisa, mis asuvad kubemes ja kõrgemal külgedel ja ta imetab poegi umbes kuus nädalat. Pojad on kohe võimelised sööma taimset toitu ja üleminek emapiimalt taimetoidule on sujuv.
Männi-koorepõletik
pisi|Nakatunud sõstraleht pisi|Nakatunud männi tüvi pisi|Rebenenud eospea Männi-koorepõletik on taimehaigus, mida põhjustab seen Cronartium ribicola.
Mändidel põhjustab männi-koorepõletikku roosteseen Endocronartium pini.
Männiliikidest on haigusele kõige vastuvõtlikumad Põhja-Ameerika viieokkalised männid.
Levila
Cronartium ribicola pärineb Euraasiast ning tema vaheperemeesteks on karusmarja- ja sõstrapõõsad. Nakatunud põõsastel esineb vaid lehekahjustusi, kuid nakatunud mändide okstelt tüveni jõudnud põletik põhjustab puu surma. 20. sajandi alguses viidi Cronartium ribicola koos valge männi istikutega Põhja-Ameerikasse, kus ta põhjustas ulatuslikke kahjustusi valge männi levilas. 1930. aastatel jõudis ta Vaikse ookeani rannikuni, põhjustades läänemändide, suhkrumändide ja valgetüveliste seedermändide hulgas isegi suuremat suremust kui valge männi metsades. Praeguseks on männi-koorepõletik jõudnud California, Arizona ja New Mexico osariigini. Haiguse levikut on mõnevõrra pidurdanud lõunapoolsete piirkondade kuivem kliima.
Sümptomid ja haiguse kulg
Nakatunud puul ilmnevad esimesed sümptomid suve lõpus või sügisel, kui okastele ilmuvad raskesti märgatavad kollased või punakad täpikesed. Infektsioon laieneb seejärel mööda okast võrsesse, mis veidi paisub ja kolletab järgmisel kasvuhooajal. Mitu kahvatukollast põletikukollet (kuni 3 mm) tungib läbi koore järgmise aasta aprillis-mais, aasta või paar peale nakkuse jõudmist kooreni. Need kolded rebenevad ja sellest väljub palju kuivi, kollakas-oranžikaid spoore. Kolded kaovad pärast spooride eraldumist ja moodustuvad järgmisel kasvuhooajal uuesti. Nii kestab see aastaid, kuni nakkus jõuab ümber tüve. Seejärel puu hukkub. Haiguse kulgu on võimalik pidurdada, kui eemaldada nakatunud oks või lõigata tüvel välja esimesed nakatunud kolded koos koorega.
Märjamaa Jumalaema Kaitsmise kirik
Märjamaa Jumalaema Kaitsmise kirik on Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule kuuluv endine kirik Märjamaal.
Kirikuhoone (vene k. Мерьямская Покровская церковь) ehitati arhitekt Erwin Bernhardti projekti järgi aastatel 1891–1892.
Kogudus asutati seoses usuvahetusliikumisega aastal 1886 ja tegutses 1960. aastateni.
EAÕK-l on plaanis kirikuhoone jõudumööda konserveerida.
Adelbert von Chamisso
pisi|Adelbert von Chamisso portree, autor teadmata (avaldatud 1864) Adelbert von Chamisso (ka Ludolf Karl Adalbert von Chamisso, sündinud Louis Charles Adélaïde de Chamissot; 30. jaanuar 1781 Champagne, Prantsusmaa – 21. august 1838 Berliin) oli prantsuse päritolu saksa botaanik, romantismiaegne novellist ja luuletaja.
Vanast aadlisuguvõsast pärit Chamisso oli Prantsuse revolutsiooni aastail sunnitud emigreeruma Saksamaale. Hiljemgi elas ta aastaid Saksamaal ja Šveitsis, kuuludes Madame de Staëli ringkonda.
Lindwedel
Lindwedel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Heidekreisi kreisis. Valla pindala on 16,56 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2631 inimest.
Adelbert von Chamisso
Chamisso tuntuim teos on "Peter Schlemihl": lugu mehest, kes müüs maha oma varju. Tema luuleloomingu üks tuntumaid osi on tsükkel "Frauenliebe und -leben" (1830), millele on kirjutanud muusikat Robert Schumann, Carl Loewe ja Franz Paul Lachner,
Lindwedel
On tõendeid piirkonna mitme tuhande aastasest asustusest. Lindwedelit on esmamainitud 1304. aastal.
Vallas on Lindwedeli ja Hope küla.
Adelbert von Chamisso
1815–1818 osales ta loodusteadlasena Otto von Kotzebue juhitud ümbermaailmareisil prikil "Rjurik", kus töötas koos Eestist pärit laevaarsti Johann Friedrich Eschscholtziga. Tema 1821. aastal ilmunud reisikiri annab ülevaate ekspeditsioonist Vaikse ookeani ja Beringi mere piirkonnas. Reisil leidis Chamisso nüüdse San Francisco lahe kandis mitmeid uusi taimeliike, millest mõned nimetas ta Eschscholtzi järgi, näiteks Eschscholzia californica (läänemaguna). Eschscholtz omakorda nimetas mõned taimed Chamisso auks, nende seas perekond Camissonia.
Pärast reisilt naasmist 1818. aastal nimetati Chamisso Berliini botaanikaaia juhiks ning valiti Teaduste Akadeemiasse. 1819. aastal abiellus ta oma sõbra Julius Eduard Hitzigi kasutütre Antonie Piastega (1800–1837). Tõrjumaks Kotzebue süüdistusi, avaldas ta 1827. aastal oma reisimärkmed ning ümbermaailmareisi üksikasjaliku kirjelduse.
Chamisso nimelühend botaanilises nomenklatuuris on Cham.
Kirby
Kirby võib olla:
Fritz Straßmann
pisi|[[Otto Hahni ja Fritz Straßmanni mälestusele pühendatud memoriaaltahvel Berliini Vaba Ülikooli seinal]] pisi|[[Lise Meitneri, Otto Hahni ja Fritz Straßmanni koostöö mälestusele pühendatud teadusajalooline mälestustahvel Mainzi Ülikooli seinal]]
Friedrich Wilhelm Straßmann, eesti kirjanduses kasutatav nimekuju Fritz Strassmann (22. veebruar 1902 Boppard, Rhein-Hunsrücki kreis, Rheinland-Pfalzi liidumaa – 22. aprill 1980 Mainz) oli saksa keemik. Ta on tuntud kui üks tuumalõhustumise avastajaid.
Elukäik
Straßmann lõpetas 1924. aastal Hannoveri Tehnikakõrgkooli keemiatehnoloogia erialal. 1929. aastal kaitses ta doktoriväitekirja füüsikalises keemias.
Pärast teist maailmasõda töötas Straßmann aastatel 1946–1970 Johannes Gutenbergi Mainzi Ülikoolis professorina.
Aizstrautnieki
Küla asub valla loodeosas merepinnast 70 meetri kõrgusel, asudes piirkonna keskusest Dobelest 8,7 ja Riiast 73 kilomeetri kaugusel. Aizstrautniekis asuvad perede ja laste tugikeskus ning raamatukogu.
Aizstrautnieki rajati II maailmasõja järgsetel aastatel endise Dobe mõisa lähistele kui Ždanovi-nimelise kolhoosi keskasula. Aastal 2022 oli külas 221 elanikku.
Team Fortress 2
"Team Fortress 2" (TF2) on Valve Corporationi loodud ja avaldatud tiimipõhine, mitmikmängul põhinev FPS-mäng. Mäng on tehtud järjena 1996. aastal ilmunud "Quake'i" modile "Team Fortress" ja selle 1999. aasta uusversioonile. Mäng avaldati osana videomängukogumikust "The Orange Box" 10. oktoobril 2007 Windowsile ja Xbox 360-le. Playstation 3 versioon ilmus 11. detsembril 2007. 8. aprillil 2008 ilmus mäng kogumikust eraldi Windowsi jaoks. 2010. aasta 10. juunil lisati toetus OS X-ile ja 2013. aasta 14. veebruaril Linuxile. 2022 märtsikuus oli mängus korraga keskmiselt 72 811 inimest.
Mängus "Team Fortress 2" saavad mängijad valida kahe meeskonna ja üheksa tegelaskuju vahel ning mitmesuguste mänguviiside vahel, sh lipu vallutamine ja mäekuningas. Mängu arendust juhtisid John Cook ja Robin Walker, kes olid ka esimese "Team Fortressi" autorid. Mäng kuulutati välja 1998. aastal. See pidi algul sisaldama palju realistlikumat kunsti(graafika)stiili ja mängitavust, kuid pikale veninud üheksa-aastase arendustsükli käigus see plaan tühistati. Mängu lõppversioonis võis näha koomiksite ja animafilmide omaga sarnanevat graafikastiili, mis oli inspireeritud J. C. Leyendeckeri, Dean Cornwelli ja Norman Rockwelli töödest ning kasutas Valve'i Source'i mängumootorit.
"Team Fortress 2" on kriitikutelt saanud tunnustust omapärase kunstistiili, mängitavuse, huumori ja tegelaskujude unikaalse kasutamise eest eksklusiivselt mitmikmänguks mõeldud mängus. Valve lisab endiselt aktiivselt mängu uut sisu, sh kaarte, esemeid, mänguviise, millest osa on ka fännide loodud. 23. juunil 2011 muudeti mäng tasuta mängitavaks ning lisati mikromaksed unikaalsete mängusiseste esemete omandamiseks. Samas uuenduses lisati mängu ka "leiusüsteem", mis laseb tasuta mängivatel mängijatel juhuarvugeneraatoril põhineva süsteemi alusel perioodiliselt "leida" mängusiseseid esemeid.
Mängitavus
"Team Fortress 2" sarnaneb mängitavuselt sarja eelmiste mängudega – peamiselt selles, et mäng keskendub endiselt kahele meeskonnale, kes võistlevad omavahel erinevate eesmärkide saavutamisel. Mängumaailma tausta järgi koosnevad mõlemad meeskonnad palgasõduritest, kes on palgatud kahe tülitseva venna poolt üksteisele kuuluvate firmade vara hävitamiseks. Meeskonnad kannavad samuti vastavate firmade nimesid: Reliable Excavation & Demolition (RED) ja Builders League United (BLU). Mängijad saavad valida üheksa palgasõduri vahel, kellel kõigil on oma tugevused ja nõrkused ning unikaalsed relvad. Klasside disaini on sarja "Team Fortressi" eelmiste mängudega võrreldes muudetud, kuid nende põhielemendid on jäänud samaks: kõik kannavad ühte põhirelva, ühte varurelva ja ühte külmrelva. Mängu ilmudes oli mängul kuus kaarti (mänguvälja), kuid hilisemate uuendustega on lisatud 44 uut kaarti ning algset kuut ümber tehtud. Mängijate algsel mänguserverisse sisenemisel tutvustatakse neile antud kaartidel olevaid ülesandeid. Matšide ajal kuulevad mängijad aeg-ajalt Administraatori-nimelise naise (dublaažinäitleja Ellen McLain ) poolt ette loetud teateid mängus toimuvate sündmuste kohta, näiteks matši lõpuni jäänud aega jms. Mängijate limiit serveri kohta on 16 mängijat Xbox 360 ja Playstationi versioonidel ning 32 mängijat PC-versioonil.
"Team Fortress 2" oli esimene Valve'i mitmikmäng, mis hakkas pakkuma mängijatele detailset statistikat nende mängustiili kohta. Näiteks mitu tundi on mängija iga klassi mänginud, suurim hulk ühe elu jooksul tapetud vaenlasi, suurim hulk matši jooksul saavutatud eesmärke jne.
Klassid ja tegelased
"Team Fortress 2" sisaldab üheksat mängitavat klassi, mis omakorda jagatud ründe, kaitse ja toetusrollideks. Igal klassil on oma tugevused ja nõrkused ning nendel on kindel liikumiskiirus. Samuti on igal klassil vähemalt kolm unikaalset relva: põhirelv, tagavararelv ja külmrelv. Igal tegelasel on ka endale omane iseloom. Seda on näha mängus vaenlaste tapmisel või ülesannete täitmisel, mille käigus võib klass öelda erinevaid tekstiridu. Need põhinevad kas tapetud vaenlasel või tehtaval ülesandel. Lisaks on igal tegelasel oma päritolu ja minevik, millest võib teada saada mängul põhinevatest koomiksitest ja arvutianimatsioonidest.
Päritolu ja varajane areng
Originaalne "Team Fortress" loodi Robin Walkeri ja John Cooki poolt tasuta modina 1996. aasta PC mängule "Quake". Aastal 1998 paljas Walkeri ja Cooki Valve Corporation, mis oli äsja välja andnud oma esimese mängu – "Half-Life". Nemad ja Valve alustasid koos "Team Fortress 2" arendamist kui järgneva üksikmänguna Valve'i GoldSrci mängumootoriga. Aastal 1999 laskis Valve tasuta "Half-Life'i" modina välja mängu "Team Fortress Classic", mis oli port originaalsest "Team Fortressist". "Team Fortress Classic" töötati välja "Half-Life'i" tarkvaraarenduskomplekti abil.
Erinevalt originaalsest "Team Fortressist" plaanis Valve mängus "Team Fortress 2" kujundada maailma sobivaks modernse sõjapidamisega. See pidavat sisaldama ametiredelit ja komandöriklassi, langevarjudega vaenlase territooriumile hüppamist, omavahel ühenduses olevate raadiosaatjate abil suhtlemist ning paljusid muid uuendusi. Komandöriklass pidi toimima sarnaselt reaalaja- ja strateegiamänguga ehk jälgides mängijaid ja tehisintellekti juhitavaid sõdureid linnulennuperspektiivist neile ülesandeid andes.
Mängu "Team Fortress 2" näidati esimest korda 1999. aasta videomängumessil E3 , kus Valve näitas avalikult TF2-s kasutatavaid uusi tehnoloogialahendusi, näiteks realistikult sujuvaid parameetrilisi animatsioone ja Inteli mitmeresolutsioonilist "mesh-tehnoloogiat", mis võimaldas sujuvalt mängumaailmas kaugel asuvate objektide detailsust järjest vähendades mängu tehnilist stabiilsust parandada. Mäng võitis messil mitu auhinda, näiteks "parim võrgumäng" (Best Online Game) ja "parim märulimäng" (Best Action Game).
2000. aasta keskpaigas teatas Valve, et "Team Fortress 2" lükatakse teist korda edasi. Edasilükkamise põhjuseks toodi mängumootori vahetus uue, hiljem Source Engine'ina tuntud mängumootoriga. Pärast teadet edasilükkamise kohta lõpetas Valve "Team Fortress 2" kohta uue informatsiooni jagamise ja järgmised kuus aastat arendati mängu ilma selle kohta infot jagamata. Walker ja Cook töötasid ka paljude teiste Valve'i mängude kallal, täpsemalt Walker "Half-Life 2: Episode One'i" arenduse projektijuhina ja Cook Steami programmeerijana. Järjest pikemaks veniva arendusperioodi tõttu hakati "Team Fortress 2" pidama vaporware ' iks, mis on negatiivne väljend tarkvara kohta, mis ilmub palju hiljem kui algselt lubatud või ei ilmugi. Walker rääkis hiljem Game Informerile antud intervjuus, et Valve oli enne TF2 lõppdisaini valikut arendanud välja kolm-neli erinevat täispikkuses disainivarianti. Natuke pärast "Half-Life 2" väljalaskmist 2004. aastal, kinnitas Valve'i müügidirektor Doug Lombardi, et "Team Fortress 2" on endiselt arenduses. Valve tutvustas "Team Fortress 2" uuesti 2006. aasta juulis toimunud videomängumessil "EA Summer Showcase", näidates seekord mängu lõppversioonile omast, originaaliga võrreldes täiesti teistsugust visuaaldisaini.
Lõppdisain
"Team Fortress 2" lõppdisainis loobus Valve teistele nende mängudele (nt "Half-Life 2", "Counter-Strike: Source", "Day of Defeat: Source") omasest realistlikust graafikastiilist. Selle asemel otsustati kasutada 20. sajandi joonisfilmidele omast ning J. C. Leyendeckeri, Dean Cornwelli ja Norman Rockwelli joonistusstiilidest inspireeritud, multifilmilikku graafikastiili. Mängus tegid oma "debüüdi" ka mitmed uuendatud Source Engine'i funktsioonid, näiteks uued dünaamilised valgusefektid ja uus varjutamistehnoloogia. Samuti oli see esimene mäng, milles kasutati Source Engine'i uut "Facial Animation 3" funktsiooni, et tegelaste näoilmed muutuksid sujuvamalt ja oleksid loomulikumad.
Realistliku graafikastiili hülgamise üks põhjusteks oli ka see, et see ei sobinud kokku uuendatud arkaadliku mängitavusega. Mängu lõppversioonist jäeti välja muuhulgas ka algselt plaanitud tiimi juhtimiseks mõeldud komandöriklass, sest testmängijad eirasid tihti tema antud käske, mis muutis selle klassi kasutuks.
Valve disainis iga tegelase, tiimi ja käeshoitava relva visuaalselt eristatavaks nii lähedalt kui ka kaugelt vaadatuna. Mängu taustaloo ja maailma autori Chet Faliszeki sõnul lähtuti tegelaste häälestamisel sellest, millisena kõlavalt oleksid tegelast ette kujutanud 1960-ndatel elanud inimesed.
Märkused
See tähendab mängijaid, kes pole kasutanud mikromakseid. See tähendab antud objektidest eemale liikudes. Näiteks vältida kaadrisageduse järsku langemist ja muid tehnilisi probleeme.
Mare Koit
Mare Koit (sündinud 22. mail 1945) on eesti matemaatik ja keeletehnoloog, alates 2001. aastast Tartu Ülikooli keeletehnoloogia professor.
Mare Koit on lõpetanud 1963. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli. Aastail 1963–1968 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille lõpetas matemaatika erialal (diplom kiitusega). 1980. aastal sai ta Moskvas NSVL Teaduste Akadeemia Arvutuskeskuse juures füüsika-matemaatikateaduste kandidaadikraadi tööga "Утилитарная семантика и алгоритмы синтеза текста по семантической записи" (juhendaja Ivar Kull).
Mare Koidu juhendamisel on kaitstud viis doktoritööd ja seeläbi on doktorikraadi saanud Kaili Müürisep, Tiina Puolakainen, Mark Fišel, Margus Treumuth ja Siiri Pärkson.
Isiklikku
Tema isa oli Enn Koit. Tema abikaasa oli matemaatik ja kirjanik Reedik Palm (1933–1974).
Damião de Góis
pisi|225px|Damião de Góis [[Albrecht Düreri portreel]] Damiao de Góis (ka Goes; 2. veebruar 1502, Alenquer, Portugal – 30. jaanuar 1574), oli Portugali humanistlik filosoof.
De Góis oli Rotterdami Erasmuse sõber ja õpilane. Portugali kuningas Jõao III määras ta 1523. aastal sekretäriks Portugali faktooriasse Antwerpenis. Ta koostas ühe esimestest ülevaadetest Etioopia kristluse kohta.
Elulugu
Góis sündis Alenqueris Portugalis aadliperekonda, kes teenis Portugali kuningaid – tema vanaisa Gomes Dias de Góis oli kuulunud Enrique Meresõitja kaaskonda. 1518. aasta paiku liitus Góis Portugali kuninga Manuel I õukonnaga. Manuel I järglane Jõao III saatis ta 1523. aastal Antwerpenisse Portugali faktooria sekretäri ja varahoidjana. Seejärel reisis Góis tihedalt (Poolas, Leedus, Taanis, Saksamaal, Rootsis, Prantsusmaal, Itaalias), kohtudes paljude silmapaistvate tegelastega nagu Sebastian Münster, Erasmus (kes võõrustas teda Freiburgis), Ramusio, Philipp Melanchthon ja Martin Luther. Tema paljude Portugali tuttavate seas olid kirjanikud João de Barros ja André de Resende. Humanistina kuulas Góis kursusi Padua ülikoolis ja Leuvenis, kirjutas eri teemadel, muuhulgas saamide elust, ning tõlkis portugali keelde antiikkirjandust, näiteks Cicero "Cato maior de senectute". Samuti kirjutas Góis mõned muusikapalad ning kogus maale.
Góis tõlkis ladina keelde portugalikeelse teose Etioopia neeguse Dawit II armeenia saatkonnast, mis saabus Portugali 1532. aastal. Selles olid ka kuulus "Preesterkuningas Johannese kiri", mille kirjutas Etioopia kuninganna Eleni (1509) "Confessio illorum fidei".
1538. aastal avaldas ta portugali tõlke Koguja raamatust, mis polnud väga populaarne. Samal aastal abiellus ta hollandlanna Joana de Hargeniga. 1540. aastal ilmus tema tuntud teos "Fides, religio, moresque Aethiopum" ("Etiooplaste uskumused, usk ja kombed"). Raamat levis kogu Euroopas nii katoliku kui ka protestandi ringkondades ning sellest anti välja uued trükid Pariisis (1541), Leuvenis (1544), Leidenis (1561) ja Kölnis (1574). Autor pälvis ent ka Portugali mõjuvõimsa kardinali Henrique kriitika, kes Portugali inkvisitsiooni suurinkvisiitorina keelustas raamatu kogu kuningriigis. Sama kriitiliselt suhtus teosesse jesuiitide ordu, mille provintsikindral Simão Rodrigues süüdistas Góisi inkvisitsiooni ees luterluses.
1548. aastal nimetati Góis Torre do Tombo (kuningliku arhiivi) "ülemvalvuriks" (Guarda Mor) ning kümme aastat hiljem tegi sama kardinal Enrique talle ülesandeks kirjutada Manuel I valitsusaja kroonika. Töö valmis seitsme aastaga ning sellest sai tema suurteos. Góis avaldas ka Lissaboni linna kirjelduse "Urbis Olisiponis Descriptio" (1554).
1570. aastal algas inkvisitsiooniprotsess taas ning Góis pidi taanduma Batalha kloostrisse. Ta suri veidi hiljem vaba, kuid haigena Alenqueris segastel asjaoludel (oletatavasti mõrva tõttu). Góisil oli kaheksa poega.
Teosed
pisi|180px|"Urbis Olisiponis descriptio" tiitelleht (1554)
MFM Records
MFM Records on Eesti plaadifirma.
Ettevõtte juhataja on Priit Kala.
Ettevõte on plaadistanud näiteks ansambli The Flowers of Romance muusikat.
Ulmeplaadid
Ulmeplaadid on Eesti plaadifirma.
Ettevõtte juhataja on Aivar Tõnso.
Ettevõte on plaadistanud näiteks Tarvo Kaspar Toome muusikat.
Laboratoorne diagnostika
Laboratoorne diagnostika on meditsiini-, geeni- ja molekulaarbioloogia haru, kus tegeletakse teaduslike analüüside ja meetodite ning statistikaga tänapäeval tuntud mikroskoopilisel tasandil. Laboratoorne diagnostika leiab rakendust arvukates laboratooriumides, mis on loodud suuremate teadusasutuste ja haiglate juurde. Laboratoorne diagnostika hõlmab nii seadmeparki kui ka nendega seotud tarkvara kooslusi, millele lisanduvad mitmesugused patenteeritud meetodid ning analüütide nomenklatuurid ja tulemuste tõlgendamise parameetrid.
Väike-kaldajooksik
Väike-kaldajooksik (Elaphrus riparius) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Laboratoorne diagnostika
Laboratoorse diagnostika meetodid
Erinevates teadusasutustes kasutatakse ka erinevaid meetodeid, tuntumad neist:
Väike-kaldajooksik
Putukat on ka Eestis.
Dārta Daneviča
Ta lõpetas Jēkabpilsi Riikliku Gümnaasiumi ja õppis seejärel lühikest aega Läti Ülikoolis õigusteadust, kuid asus varsti õppima Läti Kultuuriakadeemia teatri ja audiovisuaalsete kunstide teaduskonnas, mille lõpetas 2011. aastal.
Alates 2012. aastast on Dārta Daneviča Läti Kunstiteatri näitleja. Ta on mänginud ka mitmes teleseriaalis.
Pallene (kuu)
Pallene on Saturni väike kaaslane.
Kaaslase teine nimi on Saturn XXXIII.
Rein Porro
Rein Porro (sündinud 12. aprillil 1943 Tartus) on endine Eesti lendur ja riigiametnik.
Lenduriks õppis ta Nõukogude Liidu tsiviillennunduse Sassovo lennukoolis, mille lõpetas 1964. aastal. Aastatel 1976–1980 õppis ta Leningradi Tsiviillennunduse Akadeemias ning täiendas end seejärel veel mitmes lennukoolis.
Rein Porro töötas 29 aastat Aerofloti lendurina.
Rein Porro oli üks Eesti lennunduskoolituse taastamise algatajaid. Ta osalenud Eesti ja Läti lennuväe pilootide koolitamises.
Poliitiline tegevus
Rein Porro kuulub 2008. aastast Isamaa ja Res Publica Liitu.
Plainville
Plainville on mitme koha nimi Ameerika Ühendriikides ja Prantsusmaal.
Triinu Meriste
Triinu Meriste (sündinud 3. augustil 1972) on eesti näitleja.
Aastatel 1990–1994 õppis ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgemas Lavakunstikoolis (16.lend), tema kursuse juhendaja oli Ingo Normet.
1994–2002 töötas Triinu Meriste Tallinna Linnateatris. 2002-2022 töötas ta Ugala teatri näitlejana. Alates 2022 vabakutseline.
Triinu Meriste on mänginud näiteks filmis "Põud ja vihm" (1994), telelavastuses "Kallima naeratus" (1997) ja seriaalis "Õnne 13" (Aime).
Isiklikku
Triinu Meriste abikaasa on Peeter Tammearu. Neil on pojad Tobias ja Pärtel.
St. Louis Blues
St. Louis Blues on USA jäähokiklubi, mis tegutseb Missouri osariigis Saint Louises. See mängib jäähokiliiga NHL-i Läänekonverentsis Keskdivisjonis. Klubi on asutatud 1967. aastal. Kodumänge peab Enterprise Centeril. Bluesi peatreener on Craig Berube.
Hooajal 2018–19 võitis Blues esimest korda klubi ajaloos Stanley karika.
Hyper Records
Hyper Records (kasutatud ka nimesid Hyper.records, Hyperrecords, HyperRecords) on Eesti plaadifirma.
Ettevõtte juhataja on Karel Boggens.
Plaadistusi:
Ilztal
Ilztal on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Weizi ringkonnas. 1945. aastal sündis siin ajakirjanik Elfriede Hammerl.
pisi|tühi|Vaade Ilztalile õhust
Ilztal asub u. 20 km Grazist idas ja 10 km Weizist kagus.
Ulvi veskijärv
Ulvi veskijärv on järv Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Ulvi külas. Veekogu pindala on 1,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 778 m. Järves on üks saar.
Barry Parker
Barry Parker (sündinud 13. aprillil 1935 Pentictonis Briti Columbia provintsis Kanadas) on Kanada päritolu USA füüsik ja teaduskirjanik.
Ta on avaldanud 25 raamatut, neist enamik populaarteaduslikus žanris. Tema esimene teadusraamat oli 1986. aastal ilmunud "Einstein's Dream: The Search for a Unifed Theory of the Universe" ('Einsteini unistus. Otsimas Universumi ehituse ühendteooriat')
Haridus ja töökäik
Ta lõpetas Briti Columbia Ülikooli bakalaureusekraadiga füüsika erialal. Ta kaitses magistrikraadi Briti Columbia Ülikoolis tahkisefüüsika alal ja doktorikraadi Utah' Osariigi Ülikoolis osakestefüüsika alal.
Ta töötas 30 aastat kuni emeriteerumiseni Idaho Osariigi Ülikoolis füüsika ja astronoomia professorina.
Milanówek
Milanówek on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Grodzisk Mazowiecki maakonnas. Milanówek asub Varssavi kesklinnast umbes 25 km lääne-edela suunas.
Milanowo küla oli olemas juba 15. sajandil. 16. sajandil on asulat ürikutes mainitud ühe aadliku eraomandina. 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul kujunes Milanówekist kuurortlinn. 20. sajandi algul sai Milanówek Varssaviga raudteeühenduse ja 1936. aastal elektrirongiühenduse. Linnaõigused sai Milanówek 1951. aastal.
Kuninghahk
pisi|Kuninghahk (isane) Kuninghahk (Somateria spectabilis) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Eestis on ta haruldane läbirändaja aprillis-mais ja septembris-oktoobris.
Moldova karjäär
Moldova karjäär on järv Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Moldova külas. Veekogu pindala on 2,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1086 m.
III liiga 2018
III liiga 2018 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga, III liiga 2018. aasta hooaeg, mis jagunes nelja tsooni – ida, põhi, lõuna ja lääs.
Fortuna
pisi|Fortuna [[küllusesarvega, tema jalge ees Pontus, Constanța arheoloogiamuuseum]]
Sagamihara massimõrv 26. juulil 2016
Sagamihara massimõrv (jaapani keeles 相模原障害者施設殺傷事件) toimus 26. juulil 2016 erivajadustega inimeste hooldekodus Tsukui Yamayuri En Sagamiharas Kanagawa prefektuuris Jaapanis.
Öösel umbes 2:10 (kohaliku aja järgi) tungis 26-aastane noaga relvastatud mees Satoshi Uematsu (jaapani keeles 植松 聖 Uematsu Satoshi) haamriga akent purustades hooldekodusse, võttis tubade võtmed, kõndis seejärel ruumist ruumi ja lõikas magavatel patsientidel kõrisid läbi. Ta tappis 19 inimest ja haavas 26 inimest (neist 13 raskelt). Umbes kell 2:30 (kohaliku aja järgi) sai politsei teate, et hooldekodusse on sisenenud noaga relvastatud isik. Kahtlusalune andis end politseile üle umbes 3:00. Ülekuulamisel politseile ütles ta: "Kõik puudega inimesed peavad kaduma."
Satoshi Uematsu oli töötanud ligi kolm aastat, kuni veebruarini 2016 samas hooldekodus. Veebruaris 2016 saatis ta Jaapani parlamendi alamkoja spiikrile Tadamori Oshimale kirja, milles ta kutsus üles puudega inimeste suhtes eutanaasiat rakendama ja lubas nende tapmise enda peale võtta. Uematsu mainis ka hooldekodu nime ja märkis, et plaanib rünnata öösel, kui tööl on vähem hooldajaid. Spiiker teavitas kirjast politseid ja see omakorda hooldekodu, mille juht palus Uematsul töölt lahkuda. 19. veebruaril 2016 võeti mees ravile psühhiaatrihaiglasse, kus tal diagnoositi kanepipsühhoos ja luululine häire; 2. märtsil 2016 (pärast sümptomite taandumist) võis ta haiglast lahkuda.
Reima kadakas
pisi|Reima kadakas Reima kadakas ehk Suursoo kadakas (ka Karla kadakas) on kaitsealune kadakas Harju maakonnas Rae vallas Suursoo külas.
Reima kadaka tüve ümbermõõt rinnakõrguselt on 129 sentimeetrit ja kõrgus ulatub 7 meetrini. Puu vanust hinnatakse 300 aasta peale. Rae vald on kohalikul tasandil Suursoo külas kasvava kadaka looduskaitse alla võtnud. Puu kaitsevööndi suuruseks on määratud 9 meetrit. Lähemal kui 9 meetrit on keelatud igasugune majandustegevus. Reima kadaka kõrvalt läks mööda Põhjasõja-aegne tee Tallinna.
Ave Matsin
Ave Matsin (sünninimi Ave Reimann, sündinud 25. oktoobril 1973 Sürgaveres) on eesti tekstiilikunstnik.
Elukäik
Ave Matsin õppis aastatel 1988–1993 Tartu Kunstikoolis kunstnik-dekoraatoriks. Aastal 1999 lõpetas ta Eesti Kunstiakadeemia tekstiili eriala bakalaureuseõppe, aastatel 1999–2000 õppis ta samas koolis kunsti ja kunstiajaloo õpetajaks. Aastal 2002 lõpetas Matsin Eesti Kunstiakadeemias tekstiili eriala magistriõppe ning asus seejärel samas ka doktorantuuri, mis jäi tal lõpetamata.
Aastatel 1992–1995 töötas Matsin Sürgavere Põhikooli kunstiõpetuse õpetajana, 1994–1997 Pirita Majandusgümnaasiumi norra keele õpetajana. Seejärel oli ta Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumi tekstiiliateljee õpetaja ja kunstihuviõppe projektijuht aastatel 1998–2001 ning Eesti Kunstiakadeemia tunnitasuline siiditrüki ja kangakudumise õppejõud aastatel 2000–2001. 2001. aastal asus Ave Matsin tööle Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemiasse, kus on rahvusliku tekstiili lektor, rahvusliku käsitöö osakonna juhataja, projektijuht, pärandtehnoloogia õppekava programmijuht.
Liikmesus
Ave Matsin kuulub Eesti Tekstiilikunstnike Liitu.
Armastus (täpsustus)
Armastuse mõistest ja nähtustest, mida nimetatakse armastuseks, räägib artikkel Armastus.
Armastus on mitme teose pealkiri:
Eda Murak
Eda Murak (5. aprill 1946 Tõrva – 31. oktoober 2017) oli Eesti jurist, kohtunik.
1969–1993 töötas Kohtuekspertiisi Teadusliku Uurimise Laboratooriumis. Algul vanemeksperdina, hiljem direktori abina.
14. septembril 1993 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul Eha Popova esimese astme kohtunikuks. Ta asus tööle Tallinna Linnakohtusse.
Ta lahkus kohtunikuteenistusest omal soovil 1. jaanuarist 2009.
Tšehhi gooti arhitektuur
Tšehhi gooti arhitektuur hõlmab ehitisi, mis loodi 13. sajandi lõpust kuni 16. sajandi alguskümnenditeni Böömimaa kuningriigis ja Määrimaa markkrahvkonnas (tänapäevase Tšehhi Vabariigi aladel).
Gootika jõudis sellesse piirkonda 13. sajandi alguses ja valitses arhitektuuris 16. sajandi esimese pooleni. Sellel perioodil kujunes Böömimaa stabiilseks riigiks ning valitsejate poliitilise ja majandusliku võimsuse tõus võimaldas alustada ja lõpule viia suurejoonelisi ehitusprojekte.
Periodiseering
Tšehhi gooti arhitektuuri on võimalik vaadelda kolme stiiliperioodina, mis on nimetatud valitsejadünastiate järgi: Tuntuimad selle perioodi arhitektid on Peter Parler ja Benedikt Rejt.
Tunnusjooned
Tšehhi gooti arhitektuur järgib üldjoontes Prantsusmaa gooti ehitiste eeskuju, kasutades teravkaari, ristroidvõlve, tugikaari ja suuri aknaavasid. Kirikud on ladina risti kujulise põhiplaaniga ja rõhutatult peegelsümmeetrilised, kahe või ühe keskjoonel asuva kõrge teravatipulise tornikiivriga torniga. Ehitiste materjaliks on erinevalt Poola ja Valgevene gooti tellisehitistest enamasti liivakivi. Iseloomulik tunnus on tugev vertikaalsuse rõhutamine hoone välisdekooris ja siseruumis.
Varagootika
Gootika elemendid ilmuvad Tšehhi alade ehitistesse 13. sajandi algupoolel, kui Böömimaal valitses romaanika ja Prantsusmaal kõrggootika. Riigi stabiliseerumise ja poliitilise ning majandusliku mõjukuse kasvades – kuni selle ajani oli Böömimaa võrreldes muu Lääne-Euroopaga pigem mahajäänud – asutati uusi kloostreid, külasid ja linnu, 13. sajand oli kuningriigis uute seni asustamata alade koloniseerimise aeg. Tšehhi aadel võttis omaks rüütlikultuuri selle turniiride, vappide, minnesingerite luule ja kivist kindlustega. Kuningriigi rikkust kasvatasid uued leitud hõbedamaardlad Jihlavas, Stříbros ja Kutná Horas.
1240. aastatel kerkisid viimased üleni romaani kirikud Vinecis, Potvorovis, Tismices ja Kondracis. Kuid juba 1230. aastatel ehitati kirikuhooneid romaanikalt gootikale üleminekustiilis, mille olid Böömi- ja Määrimaale toonud tsistertslased. Nende ehitised oli lihtsad ja erilise toreduseta, dekooris kasutati palju lehtede ja marjade motiive, eriti kapiteelidel. Tsistertslaste ordu oli olulisim varaste gooti kirikute püstitaja Tšehhi aladel.