cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andrei Haritonov
Väga menukas oli ka muusikaline film, rokkooper "Joaquin Murieta täht ja surm". milles Haritonovil oli taas nimiosa, jällegi romantiline kangelane, seekord aga vaene tšiili nooruk, kes koos paljude omataolistega läks Californiast kulda otsima ja kellest sai omamoodi õilis röövel – kättemaksja gringodele nende ülekohtu ja julmuse eest. Andrei Haritonovi ülesanne oli sedavõrd vastutusrikkam, et filmi aluseks võetud P. Gruško näidend (mis omakorda tugines Pablo Neruda poeemile ja Ladina-Ameerika rahvaste folkloorile) oli noorte seas saanud ülipopulaarseks, ka heliplaat selle muusikaga (helilooja A. Rõbnikov) oli levinud tohututes tiraažides. Nii nagu Haritonovi Kiin võeti noore põlvkonna poolt vastu oma kangelasena, nii köitis tema romantiline kangelane neis meile eksootilistes olukordades, mille kaudu režissöör toob noore vaatajani paljud ka tänapäeval aktuaalsed ühiskondlikud probleemid.
Paljudel vaatajatel on kahtlemata veel meeles Haritonovi Lance Agatha Christie romaani põhjal loodud mängufilmis "Musträstaste saladus". See erines eelnimetatuist kardinaalselt. On ju filmis kaua aega sümpaatsena tundunud Lance oma ahne ja kalgi perekonna kõige paadunum liige, kes söandab varandusvõitluses minna kaugemale kui ükski teine. Muide, Miss Marple'it mängis selles filmis Ita Ever.
Andrei Haritonov on kaasa teinud veel paljudes kino- ja telefilmides: "Jaroslav Tark", "Assol", "Granaadisaartel", "Vanina Vanini" jt. Enamasti mängis ta eksootilisi kangelasi, ilmudes ekraanile tinglikes, igapäevasest elust kaugetes olukordades. Eriskummaline oli ka tema nähtamatuks muutunud teadlane Griffin H.G.Wellsi maailmakuulsa ulmeromaani motiividel tehtud linaloos.
Ühes intervjuus ütles Andrei Haritonov, et tema arvates pole vaja loobuda ühestki pakutavast rollist, on ju huvitav katsetada end ootamatutes ülesannetes. Näitleja tahaks mängida nii nüüdisaegset kui klassikalist repertuaari. Tema unistuseks oli Treplev Tšehhovi "Kajakas".
.kp
.kp on Põhja-Korea Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 24. septembrist 2007.
Ikkesvetikad
Ikkesvetikad (Zygnematophyceae) on klass rohevetikaid.
Sageli arvatakse nad mändvetiktaimede hõimkonda.
Siia arvatakse kaks seltsi: Zygnematales ja desmidieed (Desmidiales).
.fi
.fi on Soome Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1986. aastast.
Varem said selle tippdomeeni alla oma domeeninime registreerida vaid Soome ettevõtted kas ettevõtte või registreeritud kaubamärgi nimega. 2003. ja 2006. aastal piiranguid leevendati, nüüd saavad tippdomeeni kasutada ka eraisikud, kuid kaubamärkide registreerimine domeeninimena on endiselt võimalik ainult neid omavatele ettevõtetele.
Semikarakorsk
Semikarakorsk on linn Venemaa Rostovi oblastis, Semikarakorski rajooni keskus. Asub Doni vasakul kaldal.
Nation of Islam
pisi|[[Elijah Muhammad kõnelemas. Pildil on näha ka Muhammad Ali]] Nation of Islam (lühend NOI) on mustanahaliste ülimuslikkust kuulutav USA religioosne ja poliitiline liikumine, mille rajas 1930 Wallace Fard Muhammad. Liikumine on tuntud ka nimega Black Muslim Movement ('Mustanahaliste Islamiliikumine'), mida NOI heaks ei kiida. Harlemis tunti seda liikumist 1950. aastatel ka nimega God's Angry Men ('Jumala vihased mehed').
Liikumise ametlik eesmärk on USA ja kogu maailma mustanahaliste vaimuliku, vaimse, sotsiaalse ja majandusliku olukorra "ülesäratamine".
Organisatsiooni peakorter on Chicagos. Seda nimetatakse The National Centeriks ning seal asub mošee nr 2, mida praegu tuntakse Maarja mošee (Mosque Maryam) nime all. Jeesust (keda nimetatakse araabiapäraselt Isa) peetakse islami õpetuse kohaselt prohvetiks ja saadikuks.
Heidenau
Heidenau on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Saksi Šveitsi – Ida-Maagimäestiku kreisis Dresdenist lõunas Müglitzi jõe ääres.
Nation of Islam
NOI ametlik ajaleht USA-s on The Final Call. pisi|120px|Nation of Islam
Heidenau
2008. aastani kuulus linn Saksi Šveitsi kreisi.
Nation of Islam
1930–1975
Organisatsiooni asutas 1930 USA-s Wallace Fard Muhammad, keda NOI peab Jumala kehastuseks.
Üks Wallace'i esimesi jüngreid oli Georgiast pärit Elijah Poole, kes tutvus temaga Detroitis Muhammadi abikaasa Clara Muhammadi kaudu. Fard Muhammad andis hiljem talle andis uueks nimeks Elijah Muhammad. Elijah Muhammad hakkas jutlustama, et Wallace Fard Muhammad on Jumal ise.
Elijah rajas kogu USA-s mošeesid, mida NOI-s nimetatakse templiteks. Neile andis ta numbrid rajamise järjekorras. New Yorgis asuvat NOI mošeed nimetatakse praegugi "Tempel nr 7". Peatempel on pühendatud Maarjale.
Elijah Muhammadi jüngrid levitasid tema õpetust kõikjal, alates tänavatest ja lõpetades vanglatega. Õpetuse võttis oma venna Philberti kaudu vastu röövimise eest süüdi mõistetud vang Malcolm Little, kes pärast vanglast vabanemist 1952 liitus NOI-ga ning sai tuntuks Malcolm X-i nime all. (NOI liikmed võtavad endale perekonnanimeks "X" ('tundmatu') või ka "I", sest nad loobuvad kõigest, mis nad sellelt maailmalt on saanud, kaasa arvatud perekonnanimi, mille nende esivanemad on saanud orjapidajatelt (orjanimi). "X" märgib seda, et tegelik aafrika nimi on kaduma läinud ja teadmata. On väidetud, et NOI liikmed saavad õiguse kanda nime "X" alles pärast seda, kui nad on mõnda valget raskelt vigastanud või tapnud ning seda tõestanud . Hiljem saavad nad araabia nime, mis vastab inimese isiksusele ja iseloomule. Malcolm X sai lõpuks nimeks El-Hajj Malik El-Shabazz.)
NOI õpetuse kohaselt on avalikes koolides "niinimetatud ameerika neegreid" avalikes koolides valesti õpetatud, et säilitada valgete domineerimist. Vastukaaluks tolleaegsetele rassiliselt segregeeritud koolidele rajas NOI mitmes linna sõltumatu kooliUniversity of Islam ('islami ülikool'). See viis vastasseisule võimudega. Aastal 1934 viidi NOI Detroiti kolis läbi politseioperatsioon, mille käigus arreteeriti 12 õpetajat "kaasaaitamise eest alaealiste õiguserikkumistele". Et õpilased ei käinud ametlikult tunnustatud koolis, käsitati neid koolikohustusest kõrvalehoidjatena. NOI pooldajad korraldasid Detroiti politsei peakorteri ees meeleavaldusi, millel nõuti õpetajate vabastamist ja avaldati toetust NOI erakoolile.
Tuntud inimestest ühines NOI-ga ka poksija Cassius Clay, kelle nimeks sai Muhammad Ali.
Üks päev pärast Elijah Muhammadi surma veebruaris 1975 kuulutati 26. veebruaril iga-aastaste Savior's Day pidustuste ajal ühehäälselt uueks juhiks tema poeg Wallace (Warith Deen Muhammad). Varem oli ta teisitimõtlemise pärast ning usuliste erimeelsuste pärast oma isaga liikumisest korduvalt ajutiselt välja heidetud. Tema liikmesus oli 1974. aastaks alaliselt taastatud.
Muslim American Society
Kui W. D. Muhammad kinnitati NOI ülemvaimulikuks (Supreme Minister), hakkas ta kohe oma isa uskumusi ja praktikaid revideerima ning lähendama NOI-s sunnismile. Ta distantseerus avalikult oma isa teoloogiast ning mustanahaliste separatismist ning sõlmis sidemed USA islamiringkondadega.
Aastal 1977 väljendas Farrakhan avalikult oma mittenõustumist NOI lähenemisega sunnitlikule islamile ning lõi koos teda pooldava vähemusega NOI-st lahku. W. D. Mohammad nimetas oma organisatsiooni mitu korda ümber, jäädes lõpuks nime "Muslim American Society" juurde. Enamikust tema pooldajatest said traditsioonilise islami järgijad.
Uus NOI
Aastal 1981 teatas Farrakhan, et "vana" organisatsioon Nation of Islam on taastatud ning jätkas Elijah Muhammadi õpetuse kuulutamist. Tema algatusel korraldati 1995. aastal "Million Man March". Louis Farrakhan on praegu NOI juht ning elab endises Elijah Muhammadi kodus Chicagos.
Nation of Islam ja islam
Enamik maailma muslimeid ei kiida seda organisatsiooni heaks, sest nende õpetus lahkneb algsest islamist. Seda õpetust nimetatakse põlastavalt farrakhanismiks.
Nation of Islam ja islam on ühel meelel paljudes asjades, sealhulgas selles, et
Islam ei tunnista järgmisi NOI õpetusi:
Kuuldused Michael Jacksoni liikmesusest
Michael Jacksoni kohta levisid valekuuldused, et ta on 2003. aastal astunud NOI-sse, kuigi ta oli kuulutanud end Jehoova tunnistajaks. Asi oli selles, et ta oli palganud mõned NOI liikmetest ihukaitsjad.
T-kvark
T-kvark (ehk top-kvark, ehk tipukvark) on kolmanda põlvkonna kvark, mis kannab lõhna tipusus (inglise keeles topness). Ta on ühtlasi up-tüüpi kvark, see tähendab, et tema isospinn on 1/2. Üldse eksisteerib kuus erinevat tüüpi kvarki (u-, d-, s-, c-, b- ja t-kvark).
T-kvark on fermion (tema spinn on 1/2) ning tema elektrilaeng on 2/3e. Ta on konkurentsitult kõige raskem kvark. Tema seisumass on umbes 172,6 ±1,4 GeV (see on samas suurusjärgus tantaali ja volframi aatomituuma massiga). Kui u-, d- ja s-kvarki nimetatakse kergeteks kvarkideks, siis c-, b- ja t-kvargid loetakse rasketeks kvarkideks.
T-kvargi eluiga on 10–25 sekundit. Et tugeva vastasmõju toimimiseks vajalik aeg on üle 20 korra suurem, siis ei suuda t-kvark hadroniseeruda (st. moodustada liitosakest – hadronit). Seetõttu on T-kvark parim võimalus füüsikute jaoks jälgida üksikut kvarki.
T-kvark avastati 1995. aastal Fermilabis, mille kiirendi Tevatron oli tollal ainus, mis oli võimeline andma põrkuvatele osakestele energia, mis on vajalik t-kvargi tekitamiseks.
T-kvargile plaaniti alguses (b-kvargi avastamisel) anda nimi truth (tõde), mis oleks olnud paaris nimetusega beauty (ilu), kuid hiljem juurdus nimetusena siiski top (tipp) paaris nimetusega bottom (põhi).
Tipusus
Tipusus on üks lõhna kvantarvudest. T-kvargi tipusus on 1 ja t-antikvargi tipusus on –1. Et t-kvark ei hadroniseeru, siis ei ole teada ühtegi osakest, mis sisaldaks t-kvarki.
Fatima kirik
pisi|Fatima kirik [[Kasselis Saksamaal]] Fatima kirik (ametlik nimi "Maria Königin des Friedens") on roomakatoliku kirik Saksamaal Kasselis (Memelweg 19). Kiriku nimi pärineb Fátima neitsi Maarja ilmutusest.
Gottfried Böhmi 1959. aastal valminud projekt on väga monumentaalse vormikeelega. Kirikuhoone on mõlemast otsast osalise klaasfassaadiga, mis on teosatud filigraanse klaasmosaiigina. Kirikuseinad on valatud spetsiaalsest betoonisegust, mille täidisena on kasutatud kruusa asemel purustatud punaste telliste puru. Kuna kirik asub mäenõlval Kasseli linna servas, annab kiriku kampaniil (kellatorn) juba mitme kilomeetri kauguselt ligitõmbava efekti, ulatudes ümbritsevatest eramukvartalitest tunduvalt kõrgemale.
Jaanuar 1904
Jaanuar 1904, sündmuste kroonika
4. jaanuar
Ameerika president Theodore Roosvelt selgitas kongressile, et USA-l pole mingit osa Panama revolutsioonis. President rõhutas, et on aeg asuda Panama kanalit ehitama.
James Baker
1981–1985 ja 1992–1993 oli ta Valge Maja personaliülem.
Tsimljansk
Tsimljansk on linn Venemaa Rostovi oblastis, Tsimljanski rajooni keskus. Asub Doni jõe ja Tsimljanski veehoidla ääres.
Tsimljanski (Ust-Tsimlja) asutasid 1672 Doni kasakad. Linnaõigused sai 1961. aastal.
Linnas on Tsimljanski HEJ ja veinitehas.
Zverevo (Rostovi oblast)
Zverevo on linn Venemaa Rostovi oblastis.
Ari Ilmakunnas
Ari Ilmakunnas (11. september 1896 – 30. aprill 1957 Helsingi) oli soome malefunktsionäär ja malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter (1951).
Ulvhild
Ulvhild (1090ndad–1148) oli Rootsi konsort-kuninganna, keda tuntakse kui keskaegse Skandinaavia femme fatale`t.
Ari Ilmakunnas
Ilmakunnas juhtis aastatel 1938–1951 Soome Maleliitu. Ta oli 1949. aastast kuni oma surmani Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) asepresident. Märtsis 1951 käis ta Moskvas Botvinniku–Bronšteini MM-tiitlimatši lõputseremoonial FIDE nimel Mihhail Botvinnikule maailmameistri loorberipärga kaela riputamas.
Ulvhild
Vanemad
Ulvhild oli pärit Norrast. Saagade järgi oli ta isa Norra magnaat Haakon Finnsson, kes oli pärit Thjotta suguvõsast. Ulvhildi ema nimi on siiani teadmata, kindlaks on vaid tehtud, et ta ei olnud kuninganna Margaret Fredkulla.
Ari Ilmakunnas
Ta tegutses maleorganisaatori ja -kohtunikuna. 1952. aastal maleolümpial Helsingis oli turniiridirektor ja septembris 1956 maleolümpial Moskvas peakohtunik. Helsingi maleolümpial esines avatseremoonial kõnega rootsi, prantsuse, inglise ja soome keeles. Moskva maleolümpia ajal haigestus ja oli sunnitud mingi aja Moskva haiglas veetma. Suri Helsingis kaheksa kuud hiljem.
Velg
Velg on metalsest sulamist ümar vorm millele monteeritakse rehv. Velje peamine kasutusala on auto, mootorratta, lennuki, jalgratta, jms liikurvahendite pehmendatud veeremise tagamine. Auto velg ühendatakse auto rattarummu külge kas poltide või mutritega. Mootorratta velg on üldjuhul kinnitatud metallvõlliga läbi esiamordi aasade ees, või läbi kiige mootorratta tagumises osas. Jalgratta velje keskel asub rattarumm, mis on veljega ühendatud läbi kodarate - jalgratta velg kinnitatakse läbi võlli.
Ulvhild
Esimene abielu
Noor Ulvhild laulatati Rootsi kuninga Inge II-ga, kuid sellest liidust lapsi ei sündinud. Hiljem süüdistati Ulvhildi kuninga mürgitamises, mis jättis temast ohtliku naise mulje.
Velg
''Autoratas on rehvi ja velje kooslus. ''
Ulvhild
Teine abielu
Pärast Inge II surma viibis Ulvhild asüülis Taanis, kus tal oli arvatavasti sugulasi. Taanis olevat ta abiellunud vana kuninga Nielsiga, kuid 1130. aasta paiku lahkus Ulvhild kuninga õukonnast ja naasis Rootsi.
Velg
Keskava
Keskava ehk tsentreerimisava (center bore), on velje keskel olev ava, mille abil paigaldatakse velg rattarummu külge. Keskava on velje osa, mis paigaldamisel tsentreerib velge rattarummul. Üldiselt on veljed valmistatud suurema keskavaga vastavalt auto margile ja mudelile. Kui velje keskava on suurem kui sõiduki rumm, siis kasutatakse tühimiku täitmiseks tsentreerimisrõngaid. Tavaliselt katab velje keskava veljekapsel.
Keskplaat
Keskplaat (center plate) on keskava ümber asuv osa, mille sisse poldiaugud lõigatakse. Keskplaadi külge kinnituvad velje poldid ning rootori külgpind. Keskplaadiga on mingil viisil ühenduses terve ratas.
Poldiaugud
Poldiaugud ehk poldiring (lug holes) on ring, mille loovad 4 või enam poldiauku, mis kinnitavad velje rattarummu külge.
Kodarad
Kodarad kinnitavad keskplaadi trumli välimise ääre külge. Kodarad annavad veljele enamuse struktuursest terviklikkusest ning on üks peamisi omadusi veljekujunduses.
Trummel
Trummel ehk velje tünn on velje välimine osa, kuhu rehv on paigaldatud. Trumlil on rehvi paigaldamiseks vajaminevad struktuurid. Trumli servad on ülespoole laiendatud, et tekitada terav äär. Trumli ääred hoiavad rehvi libisemise eest ning eespoolsed ääred mängivad suurt rolli velje väljanägemises. alt=|keskel|901x901px
Vormi valamine
Vormi valamine (casting) on tehniliselt vähenõudlik ja tõhus meetod velje tootmiseks. Raskusjõuvalamise korral valatakse sulametall valuvormi ning metall valgub raskusjõuga vormi. Survevalu korral kasutatakse vormi valamiseks täiendavat survet, sulametall valgub vormi suuremal kiirusel ning surve all, see vähendab mullide teket ning muudab velge tugevamaks. Pärast vormi eemaldamist töödeldakse velge ning lõigatakse sobiv viimistlus.
Sepistamine
Sepistamine (forging) on enimkasutatud alumiiniumvelgede tootmisel, Velg pressitakse otse alumiiniumtoorikust (plokist) ning viimistletakse. Üldiselt on sepistatud veljed tugevamad, vastupidavamad ja kergema kaaluga, kui vormi valatud veljed. pisi|256x256px|Sujuvtöötluse tööprotsess
Sujuv töötlemine
Sujuv töötlemine ehk pidevvormimine (flow forming) sarnaneb valamisega, kuid lisab protsessi venitamise. Esmalt valatakse sulametall vormi ning seejärel kasutatakse kõrgrõhurullikuid velje venitamiseks ja vormimiseks. See protsess loob õhukese, kuid tiheda velje, mis on teoreetiliselt sama odav kui valatud velg, kuid sama tugevusega mis sepistatud velg.
Pöörlev sepistamine
Pöörlev sepistamine (rotary forging) sarnaneb sepistamisega, kuid lisab protsessi keerlemise. Velje pressimise ajal on toorik pöördes. Teoreetiliselt sunnib see keerlemine molekule moodustama tugevaid ja pikki ahelaid ning seetõttu muutub velg tugevamaks kui tavapäraselt sepistatud velg.
Nomenklatuur
Kõigil velgedel on standardne parameetriline nomenklatuur, sõltumata sellest, kas tegemist on valuvelgedega või sepistatud velgedega. Näiteks 18 x 8.5J ET40 PCD 5x120 CB67,1.
Läbimõõt / Diameeter
Velje välisläbimõõt tähistab velje suurust. Seda mõõdetakse läbi velje keskpunkti ühest otsast teise. Velje läbimõõt on alati tollides. Antud näiteks oleks see 18".
Laius
Velje laius tähistab trumli välimise osa laiust tollides. Seda mõõdetakse eelviimasest velje randist teise, mitte kõige välimisest velje äärest. Velje laius on ka alati tollides. Antud näites oleks see 8,5".
Velje ääre profiil
Velje ääre profiil iseloomustab velje äärmise ääre kuju ja mõõtmeid. Kõige populaarsem ääre profiil tänavaauto velgedel on "J". Ääre profiili klassifitseeritakse vastavalt velje pinna ja ääre ülemise osa kõrgusele, ääre paksusele ja raadiusele. Näiteks profiil J oleks 17,5 mm kõrge, 13 mm paks ja 9,5 mm raadiusega.
Maa-alune jõgi
Maa-alune jõgi ehk salajõgi on maapinnast allpool voolav vooluveekogu. Salajõgesid esineb eriti karstialadel.
Velg
Velje ääre profiil
keskel|raamita|634x634px Kuna valdav enamus tänavaautosi on "J" ääre profiiliga, siis esineb lai väärarusaam on see, et "J" on laiuse ühik. Teiste ääre profiilidega nagu näiteks K, JK, B, P, A, D, S, T, W puututakse kokku näiteks mootorratastes, metsandussõidukites ja rasketes tõstemasinates, kus ratassõiduki iseloom nõuab väga konkreetset velje- ja rehvitüüpi.
Maa-alune jõgi
Eestis asuvad tuntuimad salajõed Uhaku karstialal ja Salajõel.
Velg
Velje nihe
Velje nihe, tähistab kaugust velje keskjoonest keskavani. Seda tähistatakse märgiga ET (Einpresstiefe) ning mõõdetakse millimeetrites. Veljel võib olla positiivne, null või negatiivne nihe. Null offseti korral on velje keskava täpselt samal joonel keskjoonega. Positiivse nihke korral on keskava velje keskjoonest ees ning negatiivse nihke korral keskjoonest tagapool. Antud näites oleks see 40 mm velje keskjoonest eespool.
Poldivalem
Poldivalem annab teada mis poldimustriga kinnitub velg rattarummu külge. Poldivalemi määrab poldiaukude arv ja ringi diameeter, selle lühend on PCD (Pitch Circle Diameter) või BCD (Bolt Center Diameter). Aukude arv ja diameeter märgitakse koos x*y süsteemis, kus x on poldiaukude arv ja y on poldiringi läbimõõt millimeetrites. Antud näites oleks 5x120, ehk 5 poldiauku 120 mm diameetriga.
Balansseerimine/tasakaalustamine
Auto rattaid (velg + monteeritud rehv) balansseeritakse, et minimeerida ratastest pärinev vibratsioon auto keresse. Ka kuni 10-grammine ebatasasus on tuntav just kiirusel 50–70 km/h ja üle 120 km/h sõites. Kiirusevahemiku ja vibratsiooni suhe sõltub auto rattadiameetri suurusest.
Õru valla vapp
thumb|230x230px|Õru valla vapp Õru valla vapp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Õru valla vapp.
Õru Vallavolikogu kinnitas vapi 19. veebruaril 1997 määrusega nr. 5.
Vapi autor on Priit Herodes.
Vapi kirjeldus
Hõbedasel kilbil sinine vai, milles hõbedane kannel ja selle kohal hõbedane kroon.
Põhjendus
Vapivärvid viitavad Valgamaale. Sinine laid tähistab ka vallamaade paiknemist Väike-Emajõe orundi ja Valga nõo piires. Kannel märgib selle paikkonna elanike läbi sajandite kestnud laululembust ja vaimuerksust. Samuti osutab kannel Fr. Kuhlbarsile, kelle loomingus on kandlel keskne koht. Kroon sümboliseerib muistset "Kungla aega" ja ka seda, et valda kutsuti kunagi Vürstivallaks.
Alus (filosoofia)
Aluse all mõteldakse filosoofias seda, mis püsivana kõigele muule aluseks või põhjaks on või seda kannab.
Läbi aegade on filosoofias alust või aluseid määratletud väga erinevalt ja isegi vastandlikult. Kasutusel on väga mitmeid mõisteid, mis on eri traditsioonides käibel aluse tähenduses: alge, algus, printsiip, substants, subjekt, põhjus, põhjendus, põhjend, mõte jt.
Alus kui archē
Alus selles tähenduses on midagi looduslikku-loomulikku ja see pole otseses sõltuvuses inimesest ja tema teadmisest. Selle tõttu nimetab Aristoteles archēd otsivaid filosoofe füsioloogideks. Füsioloogid tegelesid taevaste ja maiste asjade põhjendamisega alustades oma seletustes üleminekut müüdiliselt mõtlemiselt loogilisele mõtlemisele, kuigi probleemid jäid sarnasele pinnale Homerose ja Hesiodose poolt vaadeldutega.
Alus kui logos
Sokratese filosoofiaga kerkib esile defineerimise küsimus, mida võiks seostada epistemoloogilise hoiaku tekkimisega. Kui varem füsioloogid arutlesid archē üle ning põhjendasid mõne enda poolt soositud archē paratamatust üksteisest erinevalt, siis selle juures ei andnud nad endale kuigi põhjalikult aru sellest, mille abil nad ühtesid põhjendusi paremaks peavad kui teisi. Platoni dialoogis "Phaidon" (96a-100c) kirjeldab Sokrates oma intellektuaalset arengut ning kinnitab, et ta olla alguses tundnud suurt huvi füsioloogide õpetuste vastu, kes pakkusid ja põhjendasid erinevaid archēsid, kuid nendest ei suutnud Sokrates midagi õppida, kuna need olid liiga ebajärjekindlad ning vastukäivad tegelike asjaoludega (ta pragmata) ega andnud neile tõelisi põhjusi (aitia).
Seepärast ütleb Sokrates, et ta võttis põhjuste otsimisel tarvitusele teise käigu (deuteros plous), mis tähendab, et ta loobus vaatlemast olevat (ta onta) otse või vahetult, kuna silmade või muude meelte abil asju (pragma) vaadeldes võib hinge pimestada nagu päikest otse vaadates võib pimestada silmad. Kui päikest saab vaadelda selle peegeldustes veepinnal, siis Sokrates ütleb, et tema "pidas vajalikuks põgeneda logostesse (eis tous logous) ja neis vaadelda oleva tõde" (99e).
Rõhuasetus kandub üle sellele, kuidas inimene saab maailmast midagi teada ning mille alusel ta oma teadmisi hindab. Selleks aluseks saab alates Platonist just logos ehk põhjendus arukas kõnes. Küsimus pole enam mitte niivõrd selles, et mis on see archē, mida kõige aluseks pidada, vaid see, mille alusel saab kindlaks teha, et see, mida me archēks arvame on tõsi — see on tunnetusteoreetiline küsimus. Platoni dialoogis "Theaitetos" kaalutakse sellest lähtepunktist teadmise määratlust, mis väidab selle olevat tõese arvamise koos põhjendusega (doxa alethēs meta logou, 201c-d).
.bg
.bg on Bulgaaria Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1995. aastast.
Ludwig August Struve
Ludwig August Struve (18. august 1795 Altona, Saksamaa – 17. aprill 1828 Tartu) oli saksa arstiteadlane.
Struve sündis gümnaasiumidirektori pojana ning õppis Tartu ja Kieli ülikoolis. Ta oli aastatel 1823–1828 Tartu ülikooli teraapiaprofessor ja ülikoolikliiniku direktor.
Ta oli Wilhelm Struve vend.
Kirpvähilised
Kirpvähilised ehk amfipoodid (Amphipoda) on vähkide alamhõimkonda kuuluv selts. Kirpvähilised meenutavad väliskujult krevette. Neid on kirjeldatud üle 7000 liigi, Eestis elab neid 20 liigi ümber.
Enamik kirpvähilisi on mereelulised, kuid neid leidub ka magevees ja maismaal. Meres võivad nad olla pelaagilised või bentilised. Nende suurus võib olla väga erinev ulatudes ühest millimeetrist mitmekümne sentimeetrini. Toitumuselt on nad enamasti detrivoorid ja raipesööjad, ise on nad heaks toiduks nii kaladele, lindudele kui ka mereimetajatele.
Kirpvähilised saavad hakkama kiirevoolulises jões kleepuva kehaga.
Anatoomia
pisi|Kirpvähiline
Ehituselt sarnanevad kirpvähilised paljus kakandilistega, kuid kakandiliste keha on lamenenud selja-kõhu suunas, kirpvähilised on aga lamenenud külgedelt, ja kumerdunud nii, et keha on C-kujuline, mistõttu nad meenutavad väliskujult krevette.
Kirpvähilistel on 13 segmendist koosnev keha, mille saab jagada peaks, rindmikuks ja tagakehaks. Sarnaselt kakandilistega on neil pea ja esimene rindmikusegment kokku kasvanud. Silmad on varretud ja asetsevad pea külgedel. Neil on hästi arenenud esimene ja teine paar antenne.
Kõigi seitsme vaba rindmikusegmendi jäsemed erinevad omavahel ehituselt. Eri tüüpi jalgade olemasolust tuleneb ka seltsi nimetus Amphipoda. Neil on kaks paari küünisetaolisi lõugkobijaid, mida kasutatakse haaramiseks, ja viis paari jalgu, mida kasutatakse roomamiseks, hüppamiseks ja kaevumiseks. Esimesel kahel jalapaaril on tõelisi sõrgu harva, enamasti on neil ebasõrad. Mõnikord võib ka olla, et need ei ole üldse haardejalgade tüüpi. Viiest tagumisest jalapaarist on kahel esimesel küünised pööratud tahapoole, kolmel viimasel aga ettepoole.
Kirpvähiliste kehakatted on tavaliselt siledad, kuid tihti on neil ka mitmesuguseid andureid, hambakesi ja ogasid, mis on ilmselt kaitseotstarbelised.
Suur osa amfipoode on läbipaistvad, pruunid või hallid, kuid leidub ka liike, mis on punased, rohelised või rohekassinised. Baikali järves on palju Baikalile endeemseid liike, mille hulgas leidub erandlikult palju kirjuid ja värvilisi kirpvähilisi.
Paljunemine
Magevees on munetavate munade arv tavaliselt 15–50, mereveeliikidel võib see olla 2–750 ning aastas võib olla rohkem kui üks haue.
Kirpvähiliste eluiga on üldiselt umbes üks aasta. Mõne liigi puhul võivad täiskasvanud isendid üle talve elada ja esimesed munad tulevad veebruaris. Sel juhul talvituv põlvkond sureb kevadel või varasuvel ning uus põlvkond saab järglasi hilissuvel või varasügisel.
Rusuvool
Rusuvool ehk seli ehk selivool on mägedes ja mujal positiivsete pinnavormidega alal esineda võiv pinnasest ja veest moodustunud tugev veevool, mis on kaasa haaranud nii jämedateralist (kive, rahne) kui ka peenemateralist ainest.
Kirpvähilised
Liikumine
Kirpvähiliste jalgade ehitus on väga mitmekesine ning seetõttu on mitmekesine ka nende liikumine. Enamik kirpvähilisi võib vaheldumisi kasutada kõiki järgnevaid liikumisviise:
Rusuvool
Rusuvoolu peamisteks tekke-eeldusteks on tugev vihmasadu või kiire kevadine lumesulamine. Üksnes suhteliselt peeneteralisest ainesest koosnevat rusuvoolu nimetatakse mudavooluks.
Kirpvähilised
Liikumine
Tavaliselt ujuvad kirpvähilised selg ülespoole, kuid väga madalas kaldavees ja veevaestes ojades ujuvad nad küljeli. Sageli võivad nad ka veekogude põhjal küliliasendis lebada.
Vaid vaalaväivlastel (Cyamnidae), mereimetajate ektoparasiitidel, kes elavad vaalalistele kinnitudes, ei esine vabaltujuvaid arengujärke. Ühelt peremeesloomalt teisele levivad nad ilmselt paaritumise ajal ja noorvaalade puhul toimub nakatumine sündimisel või piima imemisel.
Klassifikatsioon
Umbes 7000 kirjeldatud kirpvähiliste liiki on jagatud 155 perekonda. Perekonnad jagunevad 3 (4) alamseltsi vahel: Gammaridea, Caprellidea, Hyperiidea (ja Ingolfiellidea). Alamseltsi Gammaridea kuulub 5500 liigiga suur enamik kirpvähilisi, sealhulgas ka kõik magevee- ja maismaaliigid. 2 perekonna ja umbes 40 liigiga alamseltsi Ingolfiellidea käsitletakse sageli omaette rühma asemel osana Gammaridea alamseltsist. Eestis on 20 liiki kirpvähilisi, neist 16 liiki rannikuvetes ja 4 mageveekogudes.
thumb|Melita palmata
Rannikumereliigid:
Magevees elavad liigid:
Ökoloogia
Kirpvähilised on väga laialdaselt levinud ja kõige rohkem leidub neid meredes. Liigirikka seltsina asustavad nad merekeskkonnas kõiki sügavusvöötmeid ning elavad nii merepõhjal kui veemassiivis. Magevetes leidub neid vähem ning maismaal peaaegu üldse mitte. Need vähesed maismaa ja poolmaismaa liigid kuuluvad kõik ühte Gammaridea perekonda liivahüpiklased (Talitridae). Nad veedavad maismaal küll suurema osa oma elust, kuid ainult liivastel rannaribadel ja mujal mere vahetus läheduses, kus on merega tihedasti seotud. Neil on endiselt alles lõpused, mistõttu neil on tarvis niisket õhku.
Enamik kirpvähilisi elab veekogu põhjas, kas väikestes kaevatud urgudes, mudas või detriidi keskel. Alamseltsi Hyperiidae liigid on enamasti pelaagilised. Mageveeliigid võivad elada kõdunevate lehtede keskel. Ookeanis elutsevad vormid võivad terve elu veeta veemassiivides koos sültja zooplanktoniga, nagu meduusid, kammloomad ja meritünnikud. Kirpvähilised võivad olla herbivoorid, karnivoorid või raipesööjad, suurem osa on omnivoorsed detritofaagid või kiskjad. Loomsete ja taimsete jäänuste korjamiseks kasutatakse kas lõugjalgu või antenne. Mitmed liigid on ka hõljumist toitujaid. Mõni neist tekitab spetsiaalselt toidu suhu suunamise eesmärgil veeviru, kuid enamik siiski kasutavad ära respiratoorset veevoolu. Kõik perekonnad alamseltsist Hyperiidea, paljud alamseltsist Caprellidea ja kaks perekonda alamseltsist Gammaridea on kiskjalikud ja paljud teisedki püüavad detriidse toidu kõrval ka väiksemaid loomi.
Päevane toidutarve võib noorloomadel ulatuda 100% kehamassist ja täiskasvanud isenditel on see kuni 60%.
Parasitism on võrreldes lähedaste loomarühmadega vähe levinud, leidub mõningaid kalade ektoparasiite. Tõeline parasiit on ainult perekond vaalaväivlased (Cyamidae). Erinevalt teistest kirpvähilistest on nad lamenenud kõhu–seljasuunaliselt, nagu kakandilised, ning nende jalad on kohandunud peremehe külge kinnitumiseks. Nad närivad vaala nahka, kuid on ka võimalik, et nad söövad vaala nahale kogunevaid ainurakseid ränivetikaid ja purdmaterjali.
Kirpvähiliste ökoloogiline tähtsus seisneb kõdunevate loomade lagundamises, samuti on nad eelistatud toiduobjektideks paljudele kaladele. Neil on oluline koht ka mitmete kaubanduslikult püütavate loomade toiduahelas.
Fossiilid
Koorikloomade fossiilileiud on väga ebaühtlased ja kirpvähiliste kivistisi peaaegu ei olegi. Vähesed, mis on leitud, pärinevad Kambriumi ajastust. On leitud, et alamselts Gammaridea on kõige primitiivsem ning teised alamseltsid on rohkem spetsialiseerunud nii kehakujult, käitumiselt kui ka ökoloogiliste suhete poolest.
Emperor
Emperor oli Norra black metal ' i ansambel, mille lõid 1991. aastal Samoth ja Ihsahn.
Ansambel läks 2001. aastal laiali, kuid tuli 2006. ja 2007. aastal ajutiselt uuesti kokku, et esineda festivalidel.
Kroonika (ajakiri)
Ajakiri Kroonika on Eesti seltskonnaajakiri. See kirjutab peamiselt kodu- ja välismaistest avaliku elu tegelastest, avaldades intervjuusid, klatši ja uudiseid. Ajakiri ilmub igal reedel. Kroonika on Eesti mahukaim ja suurima lugejaskonnaga meelelahutusajakiri.
Ajakiri kuulub Ajakirjade Kirjastusele.
Ajakirja üks asutajaid ja esimene peatoimetaja aastal 1996 oli ajakirjanik Maire Aunaste. Esimene Kroonika ilmus 10. jaanuaril 1996 ja maksis 7 krooni.
Alates 10. detsembrist 2007 oli peatoimetajaks Margus Müil.
Aprillist 2010 on Kroonika peatoimetaja Krista Lensin.
Alates 2002. aastast ilmub neli korda aastas ka Kroonika Kodu-eri ning kord aastas annab Kroonika välja Eesti edukate edetabeli eriväljaannet. Kroonika brändi all korraldatakse ka meelelahutusüritust Eesti Meelelahutusauhinnad.
Vologda oblasti lipp
thumb|Vologda oblasti lipp. Vologda oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Vologda oblasti lipp.
Ametlikult võeti lipp kasutusele 5. detsembril 1997.
Lipu kirjeldus
Vologda oblasti lipuks on ristkülikukujuline valge kangas, mille lehvipoolses osas on vertikaalne punane laid, mis moodustab 1/5 lipu laiusest. Kanga vardapoolses ülanurgas on aga Vologda oblasti vapp, milleks on punasel kilbil hõbedasest pilvest väljuv käsi mis hoiab kuldset "Riigiõuna" ja kuldse käepidemega hõbedast mõõka. Vapi ülaosas on aga kuldne siniste lintidega imperaatori kroon.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.
Sümbolite tähendused
Punane on võimu ja mehisuse ning valge õilsuse, puhtuse ja valguse värv.
Raadio 2
Raadio 2 (lühend R2) on Eesti Rahvusringhäälingu raadiojaam.
Raadio 2 on Eesti värske popmuusika edendaja. Tutvustatakse eesti muusikute albumeid, singleid ning avaldatakse uute muusikute loomingut. Lisaks Eesti muusikakultuuri edendamisele on Raadio 2-l oluline roll arendada ja laiendada kuulaja muusikalist silmaringi. Jaama eesmärk on olla uue muusika ekspert ja maaletooja ning muusikaliste subkultuuride kodu Eesti raadiomaastikul. Iseloomulik on ka nn õhtune vöönd, mille põhirõhk on alternatiivmuusika saadetel. Iga õhtuse vööndi saade käsitleb kindlat muusikastiili.
Raadio 2 kavas on ka sõnasaateid. Sõnasaadete eesmärk on käsitleda olulisi ühiskonnateemasid. Hommiku- ja päevaprogrammi jutusaated sisaldavad ka päevapoliitilisi teemasid.
Raadio 2 peatoimetaja on Kristo Rajasaare.
Ajalugu
Raadioreformi käigus liideti I programmiga Vikerraadio (nimeks jäi I programm). II programmi sagedusel alustas tegevust uus Eesti Raadio jaam – noortele suunatud isemajandav kommertsjaam Raadio 2, mis läks esimest kordalt eetrisse uue raadiomaja 10. korruselt 1. mail 1993. Neljandaks jaamaks sai R2-ga samal ajal tööd alustanud venekeelne Raadio 4. 1995. aastal sai I programmist kaasaegsem Vikerraadio ja III programmist süvakultuurile orienteeritud Klassikaraadio.
R2 oli esimene ööpäev läbi eetris olev ER-i raadiojaam. Kommertsjaamana müüs R2 reklaamiaega. Riik jaama ei finantseerinud, kuid reklaamimüügitulud aitasid ülal pidada kogu Eesti Raadiot. Raadio 2 asutatigi eesmärgiga jaam erastada. Populaarsemate saatejuhtide palgad olid kõrgemad kui Eesti Raadio juhtkonnal. Jaam asus eraldi korrusel ja sellel oli võimalik eraldi sissepääs. Hiljem loobuti erastamise plaanist.
1998. aastal hakati kontserte vastu võtma uue satelliitjaama vahendusel. Jaamas toodeti palju uudiseid. Lisaks Eesti Raadio uudistele olid eetris eri valdkondade uudised, sh äriuudised. 2000. aastal oli jaamas 37 uudistesaadet. 2001. aastal avati uus stuudio, milles võeti kasutusele uus digitaalpult. R2-st sai esimene raadiojaam Eestis, mis läks üle digitaalväljastusele. Samuti hakati edastama RDS-signaali, kus lisaks jaama-, saate- ja muusikapalainfole edastati ilmateadet.
1990. aastate lõpu ja 2000. aastate alguse märksõnadeks Raadio 2-s võib pidada reklaamirohkust, pealiskaudsust ja meelelahutusliku suunitlusega informatsiooni. Positiivselt paistis Raadio 2 ka siis silma laia muusikavaliku ja õhtuse vööndi saadete poolest. Reklaami edastamine lõpetati 2005. aastal. Aasta varem peatoimetajaks saanud Heidy Purga reformis jaama formaati ja kontseptsiooni. Suurenes Raadio 2 roll kohaliku muusika ja (pop)kultuuri edendamisel. Sihtrühmaks võeti 15–29-aastased kuulajad. Tunnuslaused olid “Homsed hitid juba täna” ja “Meie usume uude muusikasse”.
R2 hakkas edastama enda uudiseid, mis olid lühemad ja muusikalise taustaga ning olid eetris hommikust kuni 17-ni. Seejärel oli eetris ER-i uudistesaade Päevakaja. Õhtuses vööndis enam uudiseid polnud. Nädalavahetusel olid eetris ainult ER-i uudised. Pärast Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni ühendamist Eesti Rahvusringhäälinguks jätkas jaam tööd. Eelarvekärbete tõttu kaotati R2 enda uudised ja eetrisse jäid ERR-i raadiouudised.
Hilisemates arengukavades ei ole sihtrühm nii vanusepõhine. Eesmärgiks on olla popmuusikat edendav jaam, mille vaheldusrikas üldhuviprogramm on suunatud avatud, muutumismeelsetele ja aktiivsetele inimestele. Teljeks Eesti esinejate tutvustamine.
Eesti Fonogrammitootjate Ühingu korraldataval tunnustusüritusel Eesti muusikaettevõtluse auhinnad pälvis 2015. ja 2016. aastal aasta raadiojaama nimetuse.
Kuulajaskond
Raadio 2 kuulajaskond TNS Emori eestimaalaste raadiokuulamise harjumusi kaardistava raadioauditooriumi päevikuuringu järgi :
Saatejuhid, ajakirjanikud, toimetajad
Raadio 2-s on tegev olnud hulk eesti ajakirjanikke, raadiosaatejuhte, diskoreid ja teisi kultuuritegelasi:
DJ Critikal, Viktoria Ladõnskaja, Vaiko Eplik, Romi Erlach, Mihkel Raud, Tiina Kaalep, G-Enka, Jaan Elgula, Madis Aesma aka Tursk, Mart Juur, Margit Kilumets, Marko Reikop, Ilomai Küttim aka Electra, Andrus Kivirähk, Kaidi Klein, Kaarel Kose,Tarvi Laamann, Toomas Luhats, Erik Moora, Erik Morna, Kalle Muuli, Siim Nestor, Mart Normet, Hillar Palamets, Ingrid Peek, Mallar Prandi, Heidy Purga, Märt Rannamäe, Maris Uusna, Koit Raudsepp, Ringo Ringvee, Allan Roosileht, Jan Uuspõld, Raul Saaremets, Reimo Sildvee, Marko Söönurm, Sten Teppan, Urmas Vaino, Margus Kamlat, Tõnu Pedaru, Ivo Linna, Indrek Ditmann, Sepo Seeman jne.
Bratsk
Bratsk on linn Venemaal Irkutski oblastis. Asub Bratski veehoidla kaldal.
Bratski lähedale rajasid kasakad kindluse juba 1631. aastal. Bratski linn on asutatud 1955. aastal seoses Bratski HEJ rajamisega.
Zverevo
Zverevo võib olla:
Kromaatika
Kromaatika (kreeka keeles chrōmatikos, ‘värvitud’) on muusikas oktavipõhine helisüsteem, mis koosneb 12 pooltoonist. Kromaatika kontseptsioon pärineb Vana-Kreeka kromaatilise tetrakordi kontseptsioonist.
Meloodia ja harmoonia analüüsis kasutatakse ka mõistet kromatism, mille all mõistetakse diatoonilise helirea väliste altereeritud helide kasutamist.
Diatoonikat ja kromaatikat vastandati juba keskaja ja vararenessansi muusikateoorias, kasutades mõisteid musica recta ja musica ficta. Erinevalt hilisematest diatoonilistest süsteemidest, sisaldas musica recta lisaks seitsmele "muutmatule" helile A-st G-ni ka b-d.
Kromaatika tõeline õitseng saabus 16. sajandi teisel poolel itaalia madrigalides (Rore, Marenzio and Gesualdo), kus see muutus põhiliseks ekspressiivseks väljendusvahendiks.
Baroki ajal oli kromaatika tihedalt seotud afektideteooriaga.
18. sajandil, kui hakkas levima võrdtempereeritud häälestus, muutusid kromaatikal põhinevad intervallid võrdseteks diatoonikal põhinevatega ning võimalikuks muutus ka enharmonism. Kromaatika õitseng kestis 19. sajandi lõpuni - 20. sajandi alguseni.
20. sajandi alguses arenes kromaatikast välja dodekafoonia.
.et
.et on Etioopia Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1991. aastast.
Lawrence Eagleburger
pisi|Lawrence Eagleburger Lawrence Sidney Eagleburger  (1. august 1930 – 4. juuni 2011) oli Ameerika Ühendriikide diplomaat ja poliitik. Ta oli Vabariikliku Partei liige.
Ta oli Ameerika Ühendriikide riigisekretär George H. W. Bushi valitsuses 1992–1993.
Veebruar 1904
Veebruar 1904, sündmuste kroonika
Ethelred II
Ethelred oli kuningas Edgari poeg. Esialgu oli tema valitsusaeg küllaltki rahulik, kuningas ise oli toona veel alaealine. Kuid 991. aastal alustasid taanlased taas konflikti inglastega, püüdes kogu Inglismaad (lisaks Danelaw' alale, mis juba nende käes oli), enda kontrolli alla saada. Eriti tõsiseks läksid asjad siis, kui Taanis sai võimule Svend Harkhabe, kes hakkas isiklikult Inglismaa trooni taotlema. 991 rüüstasid viikingid Ipswichi ja nende laevastik randus Maldoni lähistel Essexis. Taanlased nõudsid, et inglased maksaksid lunaraha, kuid inglise väejuht Byrhtnoth keeldus; ta tapeti järgnenud Maldoni lahingus ja inglased võideti kergesti. Lisaks Svend Harkhabele rüüstasid Inglismaad ka Norra kuningas Olav Tryggvason ja väejuht Thorkell Pikk. thumb|left|200px|Inglismaa kaart aastal 878, mis näitab Danelaw' ulatust Ethelred ei suutnud sõjaliselt kuidagi nende vastu saada, olles sunnitud maksma lunaraha ehk Danegeldi, kuid see kõrvaldas viikingite ohu vaid mõneks ajaks. Taani rüüstajad kasutasid Normandia sadamaid Inglismaa ranniku ründamiseks ning tulemuseks oli, et Inglismaa ja Normandia õukonnad muutusid teineteise suhtes äärmiselt vaenulikuks. Lõpuks otsis Æthelred lepingut normannidega, ja lõpetas 1002. aasta kevadel abiellumisega Normandia hertsogi Richard I tütre Emmaga, mida nähti püüdena lõhkuda side rüüstajate ja Normandia vahel. Emma kandis pärast abiellumist anglosaksi nime AElfgifu.
Püüdes taanlaste ohust lahti saada, korraldas Ethelred Püha Brice'i päeval 1002. aastal Inglismaal elavate taanlaste massimõrva, ent sellestki polnud kasu. Taanlaste retked jätkusid ning 1013. aastal varises inglaste kaitse täielikult kokku. 1013. aasta suvel tõi Taani kuningas Svend Harkhabe Taani laevastiku Sandwichi Kentis. Siit läks ta põhja Danelaw'sse, kus kohalikud nõustusid kohe teda toetama. Siis suundus ta lõunasse, sundides Æthelredi Normandiasse maapakku (1013–1014). thumb|300px|[[Edmund Raudkülg|Edmundi ja Knudi valdused]] Ethelred pages koos AElfgifu ja poegadega Edwardi ja Alfrediga Normandiasse eksiili ning Svend kuulutati Inglismaa kuningaks. Kuid Svend suri äkitselt 3. veebruaril 1014 ning tema nooruke poeg Knud ei suutnud Inglismaad oma kontrolli all hoida. Kasutades seda surma ära, tuli Æthelred Inglismaale tagasi ja ajas Svendi poja Knudi tagasi Taani, sundides teda seejuures loobuma oma liitlastest. Nii sai Ethelred trooni tagasi.
1014. aastal sai vanema venna Aethelstani surma järel Inglismaa troonipärijaks Edmund II. 1015. aastal, kui Ethelred oli just end taas kindlustanud Inglismaa troonil, alustas Edmund tema vastu mässu sooviga troon kohe enda kätte saada. Ethelred oli lasknud hukata oma kaks nõunikku (ministrit), vennad Sigeferthi ja Morcari, konfiskeerinud nende varanduse ning saatnud nende abikaasad Malmesbury kloostrisse. Edmund vabastas Sigeferthi lese Ealdgythi (Edithi) kloostrist ja abiellus temaga. Niimoodi võitis ta Sigeferthi ja Morcari pooldajate toetuse. Ethelred suutis poja mässu suurte raskustega maha suruda, ent samal ajal tungis maale taanlaste troonipretendent Knud Suur.
Isiklikku
Æthelred oli abielus kaks korda:
Kõikvõimas Bruce
"Kõikvõimas Bruce" (originaalpealkiri Bruce Almighty) on 2003. aasta USA komöödiafilm, mille lavastas Tom Shadyac ja kus peaosades Jim Carrey, Morgan Freeman ja Jennifer Aniston.
Harjumaa
Harjumaa on ajalooline maakond Mandri-Eesti loodeosas.
Harjumaa muinasmaakond
Vanim teade tänasest Harjumaast leidub Taani hindamisraamatus, mis on kirja pandud aastatel 1219–1220 ja korrastatud aastal 1241.
Taani hindamisraamatu Eestimaa suure nimistu järgi jagunes Hæriæ (Härjä, hilisem Harju) maa seitsmeks parochiaks (parohhia – maakogukond, kirikukihelkond) ja kolmel juhul on märgitud ka selle kylægund (küläkond):
Taani hindamisraamatu Eestimaa väikese nimistu järgi, mis kirja pandud aastal 1230, on Harriæn maal kolm ja Reuælæ maal kolm kiligundat (latiniseeritud kylægund-küläkond). Kas jaotus kehtis juba enne vallutust või tehti see hiljem, pole kindlalt teada.
Henriku Liivimaa kroonikas (valmis 1227) esinevad nii Harien kui Revele.
Eesti- ja Liivimaa XVII sajandi kaartidel võib näha maad nimega Harien, Harrien, Harriæn, Harnland, Harria, Harnlandia, mis hõlmab ka Reuælæ maid.
Hilisem Harjumaa
Umbes 1250. aastal liideti muinasaegsed Harjumaa ning Rebala ühtseks maakonnaks, Harjumaaks, valitsemiskeskusega Tallinn (Reval jm nimed). Katariina II valitsemisajal moodustati ajutiselt Paldiski kreis ja Tallinna kreis, kuid need likvideeriti ja moodustati taas ühine Harju kreis 1796. aastal. Nii tekkinud suure ajaloolise Harjumaa piirid jäid enam-vähem paika kuni 1950. aasta haldusreformini ehk siis seitsmeks sajandiks. pisi|400px|right|[[Tallinna kubermangu Harju distrikt. Eesti- ja Liivimaa kaardil, aastast 1745.  Первый официальный атлас Российской империи (1745). Карта герцогств Эстляндского и Лифляндского, вместе с течением реки Двины ]] Harjumaa ehk Harju kreisi kihelkonnad 19. sajandi lõpul olid:
Rahvarõivad
Harjumaa rahvarõivad kuulusid alates 18. sajandist ja hilisemast ajast Põhja-Eesti rahvarõivaste hulka. Naised kandsid särke, käiseid, seelikut, vööd, abielunaised põlle, paiguti kanti ka kampsunit ja liistikut ehk vesti. Seelikud olid kaharad, sageli pikatriibulised. Neiud ja tüdrukud kandsid peas siidlintidega pärga, naised linikut, hiljem pottmütsi. Meeste ülikonna põhiosad olid särk, püksid ja vatt, jõukamatel ka vest. Piduülikonna juurde kuulus ka vest.
Harjumaa vs Harju maakond
Eesti Vabariigi Harju maakond, endise Eestimaa kubermangu Harju kreisi (maakonna) asemel moodustati 1918. aastal, Eesti Vabariigi iseseisvumise järel. Tänapäevane Harjumaa tekkis 1950.–1960. aastatel tollase Eesti NSV haldusreformi tulemusena. Võrreldes seitse sajandit kestnud ajaloolise Harjumaa aladega on ta kaotanud Juuru ja Rapla ümbruse (kihelkondade) alad, samuti suure osa Hageri ümbruse (kihelkonna) aladest – Rapla maakonnale. Seetõttu on ajalooga seotud tekstides mõistlik iga kord spetsiaalselt mainida, kas mõeldakse ajaloolist Harjumaad või tänapäevast Harju maakonda.
Mozilla Foundation
Mozilla Foundation (Mozilla sihtasutus) on Ameerika Ühendriikides tegutsev kasumitaotluseta ettevõte, mille eesmärk on avatud lähtekoodiga Mozilla tarkvara arendamiseks vajalike rahaliste vahendite leidmine. Lisaks kooskõlastab sihtasutus arendusüksuste tööd ning on Mozilla kaubamärkide ja teabeomandi omanik.
Hapnikutarve
Hapnikutarve on laiemas mõttes mingi organismi (aeroobi) vajadus tarbida hapnikku (O2) (bioloogiline hapnikutarve).
Mozilla Foundation
Mozilla Foundationil on kaks tulutaotlevat tütarettevõtet: Mozilla Corporation ja Mozilla Messaging. Sihtasutusega on seotud kolm iseseisvat organisatsiooni, mis aitavad kaasa Mozilla toodete levitamisele: Mozilla Europe, Mozilla Japan ja Mozilla China.
Hapnikutarve
Kitsamas mõttes on tegu ökoloogilise mõistega, mille all mõistetakse vaadeldavas veekogus olevate orgaaniliste ainete hulka ning nende lagundamiseks vajaminevat hapniku kogust.
Mozilla Foundation
Ajalugu
Mozilla Foundationi eelkäijaks oli Mozilla Organization, mille Netscape rajas 23. veebruaril 1998. Netscape'i tütarettevõttena oli organisatsiooni ülesandeks Mozilla Suite'i arenduse koordineerimine. 15. juulil 2003 eraldus ettevõte Netscape'ist. Iseseisev ettevõte alustas tegevust mittetulunduslikuna ning sai nimeks Mozilla Foundation.
Hapnikutarve
Hapnikutarvet määratakse kas biokeemilisel (BHT; inglise keeles BOD) või keemilisel (KHT; inglise keeles COD) teel.
Mozilla Foundation
Mozilla Corporation
Mozilla Corporation loodi 3. augustil 2005. Ettevõtte eesmärgiks on Mozilla Firefoxi ja Mozilla Thunderbirdi arendamine ja turustamine. Ettevõtte kasumiga rahastatakse Mozilla projekti.
Mozilla Messaging
Mozilla Messaging loodi 19. veebruaril 2008. Ettevõte tegeleb Mozilla Thunderbirdi arendamisega.
Rahastamine
Lisaks võtab sihtasutus vastu annetusi. Mozilla Foundationi loomisel 2003. aastal annetas Netscape'i emaettevõte AOL ettevõttele algkapitaliks 2 miljonit dollarit.
Andre Frolov
Andre Frolov (sündinud 18. aprillil 1988 Kärdlas) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja). Alates 2017. aastast mängib ta Paide Linnameeskonnas. Ta on klubi meeskonna kapten.
Paide Linnameeskond
29. detsembril 2016 sõlmis Frolov kahe-aastase lepingu Paide Linnameeskonnaga.
Koondisekärjäär
A-koondise debüüdi tegi Frolov 8. novembril 2012 sõprusmängus Omaani vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Ken Kallaste, Ilja Antonov, Karl Mööl ja Stanislav Prins.
Klubi
''Uuendatud seisuga 22. november 2017''
Koondis
''Uuendatud seisuga 22. november 2017''
Rööpvärat
Paralleelport (rööpvärat, rööpport) on liides, mida kasutatakse erinevate välisseadmete ühendamiseks arvutiga.
Algselt oli see mõeldud arvuti ühendamiseks printeriga, aga tänu paralleelpordi heale andmeedastuskiirusele leidis ta rakendust ka teiste seadmete, näiteks skännerite, kettaseadmete ja võrguadapterite ühendamiseks arvutiga. Tänapäeval on paralleelpordi kasutamine vähenenud, kuna välisseadmeid ühendatakse peamiselt USB või Etherneti kaudu.
=Omadused, eelised ja puudused= Lauaarvutitel kasutatava rööpvärati füüsilisi ja elektrilisi omadusi kirjeldab standard IEEE 1284. pisi|Paralleelport PCI kaardil
Eelised: Puudused: