cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
BTS
Edu ja rekordid
2017. aasta septembris välja tulnud albumit "Love Yourself 承 Her" saatis suur edu. Enne ilmumist oldi seda ostetud üle ühe miljoni eksemplari, mis tegi sellest edukaima eelmüügiga K-popi albumi. 2018. aasta märtsiks oli müüdud 1,61 miljonit eksemplari. BTS käis Ameerika muusikaauhindade galal (AMAs) Ameerikas, samuti võtsid nad osa populaarsetest jutusaadetest nagu "The Ellen DeGeneres Show" ja "Jimmy Kimmel Live". Nende singli "DNA" muusikavideot vaadati esimese 24 tunni jooksul üle 20 miljoni korra. Muusikavideot "Idol" vaadati sama aja jooksul üle 42 miljoni korra, tehes sellest siis enim esimese 24 tunni jooksul vaadatud muusikavideo. 12. aprillil purustas BTS rekordi veelkord, kogudes singli "Boy With Luv" muusikavideole 24 h jooksul koguni üle 78 miljoni vaatamise. Seega ületas see eelmist rekordit peaaegu kaks korda. Fännid kahtlustavad ka, et YouTube kustutas videolt 14 miljonit vaatamist, kuid bänd suutis siiski tippu jõuda. Sama video purustas ka kõige kiiremini 100 miljonit vaatamist saanud muusikavideo rekordi.
Elupäästja medal
Elupäästja Medal - annab siseminister tunnustusena inimeste elu päästmisel ilmutatud vapruse ning kangelaslikkuse eest. Medaleid antakse välja üks kord aastas organiseeritud tuletõrje aastapäeval septembris.
Päästeameti Kuldsete Tammelehtedega Teenetemedal – annab siseminister Päästeameti teenistujale 15-aastase laitmatu või silmapaistvalt hea teenistuse eest Päästeametis;
BTS
Sotsiaalmeedia
Forbes tunnustas BTS-i märtsis 2016 enim retweet´itud artistina Twitteris. Oktoobris 2016 sai BTS Social 50 edetabelis esikoha, olles esimene selle edetabeli tippu jõudnud K-popi ansambel. Alates sellest oli bänd 24 nädalat järjest esikohal Social 50 edetabelis. 2017. aasta mais sai bänd Billboard Music Awardsil Top Social Artisti kategoorias 4. koha, võisteldes maailmastaaridega nagu Justin Bieber, Selena Gomez, Shawn Mendes ja Ariana Grande. Hääletamisel kogus bänd üle 3 miljoni hääle tänu oma ülemaailmsetele fännidele, kes on tuntud kui ka A.R.M.Y. Tänu nende suurele fänkonnale on ansambel esinenud Aasias, Euroopas, Austraalias, Põhja-Ameerikas ja Lõuna-Ameerikas ning pidanud kogu maailmas väljamüüdud kontserte. BTS-i esinemised andsid neile võidu ka Best World Performer 2015. aasta auhinnagalal Mnet Asian Music Awards. Aasta hiljem võitis BTS 2016 Melon Music Awardsil aasta albumi auhinna ja 2016 Mnet Asian Music Awardsil Artist Of The Year ja Best Dance Performance auhinna meesansamblite arvestuses.
Kungla tänav (Tallinn)
Kungla tänav on tänav Tallinnas Kalamaja asumis, Põhja-Tallinna linnaosas. Kungla tänav algab Kopli tänavalt ja kulgeb kirde suunas. Kungla tänavaga ristuvad Vabriku, Tõllu, Leigeri, Kalevi ja Tööstuse tänav. Tänav teeb siis täisnurkse pöörde paremale ning läheb seejärel üle Uus-Kalamaja tänavaks. Tänavalõik Tööstuse tänava ja käänaku vahel on ühesuunaline.
Elupäästja medal
Päästeameti Rinnamärk - annab Päästeameti peadirektor neile, kes on märkimisväärselt panustanud erinevate tegevuste ja projektide kaudu Päästeameti eesmärkide saavutamisse.
Kungla tänav (Tallinn)
Tänava pikkus on umbes 900 meetrit.
Elupäästja medal
Päästeameti missioonmedal - annab Päästeameti peadirektorpäästemeeskonna koosseisus või eksperdina rahvusvahelisel missioonil osalenud meeskonna liikmele ning Eesti Vabariigi või välisriikide kodanikele, kes on andnud silmapaistva panuse koostööks või osutanud tõhusat kaasabi Eesti Päästemeeskonna või eksperdi edukaks tegutsemiseks missioonil.
Kungla tänav (Tallinn)
Kungla tänaval, Kungla 41 asub Estonia Klaverivabrik.
BTS
Sotsiaalmeedia
2017. aastal sai BTS 12. koha Forbes Korea mõjuvõimsate avaliku elu tegelaste (Power Celebrity) nimekirjas, kuhu pääsesid vaid kõige tuntumad ja mõjukamad Lõuna-Korea kuulsused. 2017 võitis BTS uuesti Mnet Asian Music Awardsil, seekord kategooriates Best Music Video, Best Asian Style in Hong Kong ja Qoo10's Artist Of The Year.
Diskograafia
Lõuna-Koreas
Elupäästja medal
Elupäästja medali saanud 2022. aastal
BTS
Turneed ja kontserdid
Korea/Jaapan/Aasia Maailmaturnee
Elupäästja medal
Elupäästja medali eriklass (antakse alates neljanda elu päästmisest)
BTS
Turneed ja kontserdid
Muud kontserdid
Elupäästja medal
Erik Kokk – Nõmme päästekomando rühmapealik
Maksim Melnitšenko – Nõmme päästekomando päästja
Elupäästja I klassi medal (antakse kolmekordsel elupäästmisel)
Jüri Simoniš – Kohtla-Järve päästekomando päästja
Aleksander Küttim – Kiviõli päästekomando päästja
Aleksandr Bolšakov – Kiviõli päästekomando päästja
Juri Ravoit – Kiviõli päästekomando päästja
Elupäästja II klassi medal (antakse teistkordsel elupäästmisel)
Kristina Šablovskaja – Kohtla-Järve päästekomando päästja
Nikita Pavlov – Jõhvi päästekomando päästja
Dmitri Grinkov – Nõmme päästekomando päästja
Janis Borovkov – Jõgeva päästekomando päästja
Tarmo Romm – Põltsamaa päästekomando päästja
Stanislav Gruzdev – Kohtla-Järve päästekomando päästja
Jaanika Rähk – eraisik
Enn Meri – eraisik
Ann Meri – eraisik
Priit Villemson – eraisik
Kristjan Savo – eraisik
Riho Leppik – eraisik
Kalev Paet – eraisik
Tamo Vahemets – eraisik
Martin Uibopuu – Pärnu päästekomando päästja
Ando Uibopuu – Pärnu päästekomando päästja
Artjom Troitski – Jõhvi päästekomando meeskonnavanem
Kirill Davidenko – Jõhvi päästekomando päästja
Madis Volt – Kohtla-Järve päästekomando päästja
Anton Lukitšev – Jõhvi päästekomando meeskonnavanem
Rene Schütz – PPA Lõuna prefektuuri Valga patrulligrupi patrullpolitseinik
Krissu Konoplitski – Jõhvi päästekomando päästja
Sergei Kuzmin – endine Jõhvi päästekomando päästja
Argo Mölder – Tudu vabatahtliku päästekomando vabatahtlik päästja
Raido Mölder – eraisik
Indrek Ibrus – eraisik
Ago Pukspuu – Ämari lennubaasi päästekomando meeskonnavanem
Andreas Vassel – Nõmme päästekomando päästja
Eerik Silberg – Nõmme päästekomando päästja
Jan Trakmann – Nõmme päästekomando rühmapealik
Meelis Nõlvak – Keila päästekomando päästja
Toomas Trepp – Nõmme päästekomando päästja
Vassili Abramenko – Nõmme päästekomando rühmapealik
Asso Ende – Lilleküla päästekomando päästja
Jevgeni Rezepkin – Lilleküla päästekomando päästja
Käthlin Pärn – PPA patrullpolitseinik
Margus Koppel – PPA abipolitseinik
Andrei Surnin – Nõmme päästekomando meeskonnavanem
Rainer Kasekivi – eraisik
Aivar Kajakas – eraisik
Tristen Erik Kivi – eraisik
Edgart Jazõkov – G4S AS turvatöötaja
Carlin Romano
pisi|250px|Carlin Romano (2012) Carlin Romano on New Yorgis sündinud USA kriitik ja filosoofiaajaloolane, teose "America the Philosophical" autor.
Elupäästja medal
Maikel Ivanov – G4S AS turvatöötaja
Carlin Romano
Ta on lõpetanud 1976. aastal Princetoni Ülikooli bakalaureusekraadiga. 1979. aastal sai ta Yale'i Ülikoolist magistrikraadi. Doktorikraadi õigusteaduses (J. D.) sai ta Columbia Ülikoolis New Yorgis.
KV.EE
KV.EE on kinnisvaraportaal.
Elupäästja medal
Alar Veskijärv – Tõrva päästekomando päästja
Carlin Romano
Ta töötab Pennsylvanias asuva Ursinus College'i filosoofia ja religiooniuuringute osakonnas filosoofia ja humanitaaria professorina ning Pennsylvania Ülikooli õppeasutuses Annenberg School for Communication lektorina (osalise tööajaga). Ta oli aastatel 1984–2009 ajalehe The Chronicle of Higher Education arvustaja ja ajalehe The Philadelphia Inquirer kirjanduskriitik.
KV.EE
Portaal haldab ettevõte AllePal OÜ, mis omakorda kuulub Baltic Classifieds Group 'i.
Elupäästja medal
Juhan Otti – Tõrva päästekomando päästja
Carlin Romano
Oma 2012. aastal ilmunud raamatus "America the Philosophical" väidab ta, et tänapäevased Ameerika Ühendriigid omavad maailma ajaloos kõige rikkalikumat filosoofilist kultuuri ning et see on ka tänapäeval parim koht filosofeerimiseks.
KV.EE
Veebiportaali asutas 1999 aastal Ingmar Pappel, kes mitme kinnisvarafirma kuulutuste andmebaasid internetti üles pani. Algselt oli portaali nimi kinnisvara.web.ee. 1999. aasta detsembris registreeriti domeeninimi kv.ee.
Elupäästja medal
Kaspar Kull – Annelinna päästekomando päästja
KV.EE
2005. aastal avati Kv.ee sõsarportaal Leedus, mis sai nimeks Edomus.lt.
Elupäästja medal
Tauri Tadolder – Põltsamaa päästekomando päästja
KV.EE
2008. aastal müüdi osaliselt ja paar aastat hiljem 100% osalusest üle maailma tegutsevale Lõuna-Aafrika Vabariigi ettevõttele Naspers.
Elupäästja medal
Päästeteenistuse Kuldrist
KV.EE
2012. aastal tehti Eesti esimene kinnisvara mobiilirakendus KV Üürikad.
Elupäästja medal
Arvo K. – eraisik
KV.EE
2015. aasta lõpus ostis Eesti Meedia sel ajal kinnisvaraportaali KV.EE-d hallanud ettevõtte Allegro Baltics, mille nimi muudeti AllePal OÜ-ks.
Elupäästja medal
Toomas Viiksaar – endine päästeameti teenistuja
KV.EE
2016. aasta kevadel kuulutasid 11 suuremat kinnisvarafirmat, et nad tulevad oma kuulutustega ära KV.EE'st, et mõjutada KV.EE hinnastamise põhimõtteid. Sisuliselt kuulutati välja boikott. Konkurentsiamet algatas juurdluse ja firmasid süüdistati kartellikokkuleppes. Juurdlus lõppes oportuniteedi kokkuleppega. Ehk tunnistati süüd, aga avaliku huvi puudumisel kedagi süüdi ei mõistetud. Kinnisvarafirmad lisasid kuulutused tagasi 1-3 kuud peale boikoti algust.
Elupäästja medal
Rudolf Esper – päästeameti teenistuja
KV.EE
2019. aastal ostis KV.EE haldava AllePal OÜ Suurbritannias asuv investeerimisfond APAX.
Elupäästja medal
Päästeteenistuse Hõberist
Kristel Mahon – päästeameti päästetöö planeerimise talituse juhataja
Karin Sõrmus – päästeameti personali ja asjaajamise osakonna teenistussuhete ekspert
Urve Lageda – päästeameti teenistuja
Tanel Vahter – Rapla-Järvamaa päästepiirkonna juhataja
Lauri Lindoja – Lääne päästekeskuse valmisoleku büroo peaspetsialist
Pavel Ivanov – Rapla-Järvamaa päästepiirkonna peaspetsialist
Anatoli Ivanov – endine Järvamaa päästepiirkonna operatiivkorrapidaja
Eilo Eesmäe – pikaaegne Türi päästekomando pealik
Kristian Jaani – endine siseminister
Anti Allas – Võru linnapea
Päästeteenistuse medal
Martin Kõmmus – Kärdla päästekomando komandopealik
Rainer Sutt – Pärnu päästekomando rühmapealik
Peeter Juurik – Lokuta vabatahtliku päästekomando päästja, päästeameti lääne haldusgrupi tehnik
Jüri Strom – Kuimetsa vabatahtliku päästekomando päästja ja eestvedaja
Rasmus Aaslaid – Sindi Tuletõrje Seltsi vabatahtlik päästja
Daniel Jefimov – Sillamäe päästekomando meeskonnavanem
Kalev Viiksaar – Simuna Vabatahtliku Tuletõrje Seltsi vabatahtlik päästja
Signe Pruul – Simuna Vabatahtliku Tuletõrje Seltsi vabatahtlik päästja
Tiit Kukk – Mäetaguse vabatahtliku päästekomando päästja
Kalle Sild – Lasnamäe päästekomando meeskonnavanem
Aimar Sisask – MTÜ Luutsniku Pääste Ennetuskeskuse vabatahtlik päästja
Lembit Vääri – Elva päästekomando päästja
Olari Lätt – Vastseliina päästekomando päästja
Rauno Kingsepp – Jõgeva päästekomando päästja
Nunzio Gallo
1957. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Corde della mia chitarra", mis kogus 7 punkti ja saavutas 6. koha.
EMF
EMF või Emf võib tähendada järgmist:
Neumarkt am Wallersee
Neumarkt am Wallersee on linn Austrias Salzburgi liidumaal Salzburg-Umgebungi ringkonnas.
Juured
Linn sai alguse 1240. aastal seoses Salzburgi peapiiskopi Erberhard II-ga.
Ajalugu
Napoleoni sõdade ajal 1800. aasta detsembris toimus Neumarkt am Wallersees sõjategevus pärast suurt kaotust Hohenlindeni lahingus põgeneva Austria armee ja jälitava Prantsuse armee vahel. Austerlastel läks selles, nagu ka teistes selle kampaania ettevõtmistes, halvasti.
Koidu tänav (Tallinn)
Koidu tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kassisaba ja Uue Maailma asumis.
Koidu tänav algab Paldiski maanteelt ja kulgeb algul lõuna suunas, viimane kolmandik tänavast suundub kagusse. Koidu tänavaga ristuvad A. Adamsoni, Wismari, Roopa, Luise, Endla, Suur-Ameerika, Komeedi, Saturni, Väike-Ameerika, Videviku, Kristiina, Kiire, Virmalise ja Planeedi tänav ning Pärnu maantee. Koidu tänav lõpeb Vana-Lõuna tänaval.
Tänava pikkus on ligikaudu 2 kilomeetrit.
Hoonestus
Koidu tänav 11, 3-korruseline korterelamu, milles tegutses esimese korruse äripindadel kauplus Kassisaba.
Koidu tänav 73 asub arhitekt Ernst Gustav Kühnerti kavandatud hoone, mis on silmapaistev ja harukordselt hästi säilinud näide Tallinna ajalooliste puiteeslinnade 1920. aastate eramust. Hoone esindab ilmekalt arhitektuuriliselt mitmepalgelise Uue Maailma asumi tollast hoonestust.
Koidu tänav 97 asub Tallinna Humanitaargümnaasiumi hoone.
Koidu tänav 113A asub 1939. aastal Boris Tšernovi projekti alusel valminud algne üürimaja ja Koidu 113B asub 1939/1940 valminud Boris Tšernovi projekti alusel ehitatud algne Pr Luc Aleisi üürimaja
Uue-Maailma asumi Pärnu maantee poolne ots on hoonestatud peamiselt sõjajärgselt püstitatud hoonetega, suure osa sellest moodustab stalinistlik hoonekihistus, sh Koidu 87, Koidu 108, Koidu 114. 1954. aastal valminud Koidu 122 hoone on ansambli pompoossemaid näiteid, kui üldjuhul kasutati kõikide Stalini ajal valminud elamute puhul üleliidulisi tüüpsektsioone, hoonete välisilme oli aga kujunduselt sageli üsna mitmekesine. Koidu tänava nurgahoone on jõuliselt kujundatud – paarissammasmotiivid murdfrontooniga trepikoja sissepääsude kohal, räästaalune friis, rõdukesed. Mõlema nurga trepikoja kohal on koloreeritud Kremli kujutis pärja sees. Koidu tänav 122 tegutses kauplus Koidu.
Ajalugu
Koidu tänav kandis algselt Allimanni (hiljem ka Alemanni, Alimanni ja Allemanni), saksa keeles Alimanstraße, Alemannstraße, Allimannstraße, Alimannstraße, Stangenstraße Alte Siechenstraße, Alte Waisenhausstraße, vene keeles Алиманская ул. nime, tänaval asunud restorani- ja majaomaniku Peter Ludvig Alimanni (Allimann) järgi.
Toli keel
Toli keel on hikake keelte hulka kuuluv keel, mida räägivad tolid Hondurases.
2012. aastal oli umbes 300 toli keele kõnelejat.
Muḩammad Ḩusayn Ţanţāwī
pisi|Muḩammad Ḩusayn Ţanţāwī (2002) Muḩammad Ḩusayn Ţanţāwī Sulaymān (araabia keeles محمد حسين طنطاوى سليمان‎, 31. oktoober 1935 Kairo – 21. september 2021 Kairo) oli Egiptuse maavägede marssal ja riigitegelane. Alates 11. veebruarist 2011 kuni 30. juunini 2012 oli ta Relvajõudude Ülemnõukogu esimehena Egiptuse relvajõudude ülemjuhataja ja Egiptuse faktiline riigipea.
Ţanţāwī oli pärit Nuubiast. Ohvitseriks sai ta 1. aprillil 1956, kui ta teenis jalaväes. Ta osales Egiptuse sõjaväe koosseisus Suessi kriisis (1956), Kuuepäevases sõjas (1967) ja Yom Kippuri sõjas (1973). Paljude töökohtade hulgas, mida ta täitis, oli sõjaväeatašee Pakistanis. Ta on juhatanud Vabariiklikku Kaardiväge, mille ülesanne on kaitsta Kairot. 1991 juhatas ta Egiptuse sõjaväeüksust Iraagi vastu peetud Lahesõjas, mille eesmärk oli tõrjuda Iraak välja Kuveidist, mille Iraak oli 1990 vallutanud.
Ţanţāwī oli alates 20. maist 1991 Egiptuse kaitse- ja sõjatööstuse minister. Ühtlasi ülendati ta maavägede marssaliks. Usutavasti oleks ta saanud Egiptuse presidendiks, kui 1995. aasta juunis presidendile Hosni Mubarakile tehtud atentaat oleks õnnestunud.
2011. aasta jaanuaris ja veebruaris oli ta lühikest aega asepeaminister. 11. veebruaril 2011 astus president Mubarak pärast 18 päeva kestnud meeleavaldusi tagasi ja andis võimu Ţanţāwī juhitavale Relvajõudude Ülemnõukogule. Nõukogu on koos Egiptuse Konstitutsioonilise Ülemkohtu esimehe Farouk Sultaniga sellest ajast peale laiali saatnud Egiptuse parlamendi, organiseerinud 19. märtsil rahvahääletuse muudatuste tegemise kohta Egiptuse põhiseadusesse ning kontrollinud Mubaraki ja paljude teiste endise režiimi ametnike kohtulikule vastutusele võtmist.
Ţanţāwī isiklikult hoidis suhteliselt madalat profiili, niivõrd kui see faktilisel riigipeal võimalik on. Esimest korda pöördus ta avalikkuse poole alles 16. mail 2011 politseiakadeemia lennu lõpetamise puhul. Enamiku avalikest esinemistest ja pressikonverentsidest jättis ta nõukogu teistele liikmetele. Ţanţāwī määras 3. märtsil 2011 Egiptuse peaministriks Essam Sharafi, kes oli peaminister kuni 7. detsembrini, ja kinnitas ametisse tema valitsuse. Ţanţāwī võttis vastu ka tähtsaid välismaalasi, sealhulgas Suurbritannia peaministri David Cameroni ja USA riigisekretäri Hillary Clintoni.
2011. aasta novembris algasid rahva uued meeleavaldused, mis tipnesid 22. novembril kokkupõrkega politsei ja demonstrantide vahel, mille käigus sai 33 inimest surma ja üle 2000 vigastada. Pärast seda, kui politsei oli rahvarahutused Tahriri väljakul ja selle läheduses maha surunud, esines Ţanţāwī isiklikult riigitelevisioonis. Ta tõotas kiiremini korraldada presidendivalimised, mis oligi meeleavaldajate peamine nõudmine, ning et hunta on "täielikult valmis võimu viivitamatult üle andma ja tagasi pöörduma oma esialgsete kohustuste juurde, milleks on kodumaa kaitsmine, kui vaid rahvas selleks soovi avaldab, vajadusel näiteks rahvahääletuse kaudu".
Presidendivalimised toimusid 2012. aasta juunis, presidendiks valiti Muḩammad Mursī. Alates augustist 2012 oli Ţanţāwī Muḩammad Mursī nõunik.
Busa keel
Busa keel on mande keelkonda ja Nigeri-Kordofani hõimkonda kuuluv Nigeerias kasutatav keel.
Kõnelejad kutsuvad end nimetusega ’bisã’.
Busa kirjakeel kasutab ladina tähestikku alates 2004. aastast.
Süntaks
Sõnajärg lauses on subjekt-objekt-verb (SOV). Subjekti, objekti ja otsest subjekti saab määrata sõnade järjestuse järgi lauses. Küsimuste moodustamisel on küsisõna küsilause lõpus. Artiklid, omadussõnad, arvsõnad ja siduvad asesõnad järgnevad nimisõnale. Genitiivi ehk omastava käände olemasolul lauses asetseb see alati nimisõna ees. Eituse moodustamine: subjekt-objekt-verb-eitav partikkel (SOVNeg). Busa keeles ei ole topelteitus võimalik.
Dialektid
Busa keeles on 3 dialekti: Illo, Uus Busa ja Wawa. Uue Busa ja Wawa rääkijad ei saa üksteisest aru. Uus Busa on mõjukas, aga Wawa dialekti peetakse puhtamaks ja kasutatakse kirjanduskeelena. Uus Busa on hausa keelest mõjutatud fonoloogiaga. Illo Busa dialektil on boko keele mõjusid. Busa keelel on leksikaalne sarnasus bokobaru keelega 91%, boko keelega 85%, kyanga keelega 54%, bisa keelega (Burkina Fasos) 50%.
Kirjalik busa
Teise keelena busa keele oskajate kirjaoskuse tase on 5%. Täiskasvanutele on olemas busa kirjakeele õpetamise programmid. Busa keeles on olemas grammatikaõpik, piibel ja ka sõnastik.
Sinised koridorid
Sinised koridorid on meres esinevad ühenduskanalid või -teed, mis on olulised populatsioonidevahelisel liikumisel ning liikide ja koosluste levikumustri säilimise ja toimimise seisukohalt. Sinised koridorid võivad olla kujundatud kas:
a) bioloogiliste mehhanismide abil ning seega kirjeldavad võimalikku või valitud liikumisvõimeliste organismide teekonda või
b) füüsikaliste teguritega, kus osa elustikust kantakse ühest kohast teise passiivselt, seda võivad teha näiteks hoovused või voolud.
Planktilise leviku seisukohalt viitavad sinised koridorid (ja nendega seonduv passiivne transport hoovuste kaudu) põhjaelustiku mittejuhuslikele biogeograafilistele levikumustritele.
Siniste koridoride ühendatus elupaikade vahel
1. Tugev, kui populatsioonidevaheline liikumine suudab tõhusalt ära hoida kohaliku populatsiooni häirituse või alampopulatsiooni väljasuremise.
2.	Keskmine, kui populatsioonid taastuvad piisava aja jooksul pärast alampopulatsioonide väljasuremist.
3.	Nõrk, kui kohaliku alampopulatsiooni arengudünaamika ei seostu ega ole mõjutatud regionaalse populatsiooni dünaamikaga ja taastumine võtab pärast väljasuremisi kaua aega.
4.	Ei eksisteeri, kui kujuneb endemism ehk piiratud levik.
Ühendatust saab sarnaselt rakendada ka ökosüsteemi puhul, olenevalt sellest, kas ökosüsteemide rikkumatust reguleerivad kohalikud või regionaalsed protsessid.
Merekoosluste ühendatus elupaikade vahel ja maastiku skaalal
Elupaikade struktuur mõjutab liikide püsimajäämist suurel maastikul ning see nõuab üha suuremat tähelepanu, kuna järjest kasvavate antropogeensete mõjutuste tagajärjel muutuvad looduslikud elupaigad pidevalt. Suuremate elupaikade, kas siis meres või maismaal, pidev muutumine inimeste tegevuse tagajärjel väikesteks osadeks (elupaiga fragmenteerumine) kahandab paljude liikide reproduktsioonivõimekust, liikuvust, ellujäämise võimalust ja populatsioonide suurust kogu maakeral. Elupaikade kohta on välja uuritud, et fragmenteerudes on populatsiooni eluala suurus otseselt seotud liigi püsimajäämisega. Väiksematel fragmentidel on liikide kadumine/väljasuremine palju tõenäolisem kui suurematel aladel. Sinised koridorid suudavad vähendada liikide kadumise määra, kuid seda ainult keskmise suurusega fragmentidel, sest eri liikide puhul on liikumine liigispetsiifiline ja pinna järjepidev muutumine mõjutab oluliselt liigirikkust.
Bentos ehk põhjaelustik on veekogude põhjasetteis ja põhjas elavate organismide kogum. Bentose elukeskkonda nimetatakse bentaaliks. Veekogude põhjaelupaikadele on iseloomulik väga suur struktuurne suure- ja väikseskaalaline varieeruvus ja see varieeruvus on tihedalt seotud füüsikalise settimisega. Nende varieeruvate skaalade identifitseerimine ajas ja ruumis on oluline eeldus selleks, et mõista protsesse, mis on ökosüsteemides tekitatud nii biootiliste kui abiootiliste tegurite mõjul. Nagu ka erinevad maastikud mere põhjas, mõjutab bentos tugevasti siniste koridoride vahendusel toimuvaid liikumisi.
Siniste koridoride modelleerimine Läänemeres
Läänemeres tehti simulatsioon, mille eesmärk oli uurida hõljumite kontsentratsiooni ja mitmekesisust eri veekihtides. Simulatsiooni tulemusi analüüsides saab võrrelda siniste koridoride efektiivsust eri paikades. Väga suure või vastupidi väga väikese kontsentratsiooni puhul tõenäoliselt väiksem efektiivsus kui keskmise kontsentratsiooni puhul. Simulatsiooni käigus kasutati kahte strateegiat.
1. Konservatiivne jälgimine
Loomade vastsete, taimede vegetatiivsete organite (näiteks spooride) ja teiste hõljumite liikumist modelleeriti, rakendades mitmeid jälgimisseadmeid 5. võrgukapslis Läänemere mudelil. Valitud võrgukapslid, mis esindavad viit pärinemiskohta, jaotati kõik Läänemere eri piirkondadesse. Kõiki neid piirkondi kaitseb Natura 2000. Jälgimisseadmed jaotati ühtlaselt ja vertikaalselt vette võrgukapslitesse ning jälgiti seadme liikumist mudelis vabalt – voolude ja segatud turbulentsi abil. Esialgu pandi jälgimisseadme kontsentratsiooniks algsest pärinemiskohast kõrgemal asuvas veekihis täiesti juhuslikuks numbriks 1. Terve selle aja, mil seadet jälgiti, pandi selle kontsentratsiooniks üks üle pärinemiskoha kontsentratsiooni. Selle abil näitab seadme kontsentratsioon levikut ja kontsentratsiooni lahjenemist mittedimensioonilises komponendis. Pärast kuue kuu pikkust simulatsiooniperioodi arvutati välja seadme jaotusvõime põhja ning pinnase kihis.
2. Uuenduslik jälgimine
Merekaitsealade loomine siniste koridoride printsiibil
Merekaitsealad ei tohiks olla lihtsalt nimekiri kaitsealadest, vaid see peaks olema reaalselt toimiv võrgustik. Lisaks, et see on väga suur ettevõtmine, kaasnevad sellega paljud poliitilised ja sotsiaalsed vastutused, ühendatud üldise vajadusega kaitsta mere bioloogilist mitmekesisust. Vastavalt Maa Säästva Arengu Tippkohtumisele peaks 2012. aastaks valmis olema ülemaailmne merekaitsealade võrgustik.
On palju ülemaailmseid näiteid, kus merekaitsealade planeerimisel sekkutakse ühendatuse olemusse ehk kui efektiivselt toimub populatsioonidevaheline liikumine siniste koridoride abil, kuid Läänemere piirkonnas on see veel väga nõrgalt või ei ole üldse kasutust leidnud. Edaspidise töö eesmärk peaks olema kindlate ettepanekute esitamine, mis hõlmavad nii ühendatuse probleeme kui ka "siniste koridoride" printsiipi Läänemere merekaitsealade planeerimisel. Praegust olukorda elustiku ja nende elupaikade kaitsmisel saab parandada kas merekaitsealade võrgustiku laiendamisega või tervet merd hõlmava siniste koridoride süsteemi arendamisega.
Geneetilised aspektid merekaitsealade loomisel
Rahvusvahelised uuringud ja kogemused näitavad, et geneetilise muutlikkuse säilitamine võib olla kaitse või ressursi õigesti kasutamise eesmärk ning peituda geneetilises muutlikkuses endas. Geneetiline informatsioon koos ökoloogilise ja minevikuliste elu andmetega võib olla kasulik abivahend merekaitsealade loomisel. Geneetilised kaalutlused võivad olla olulised kaitstavate piirkondade valimisel ja majandamisel vähemalt kolmest aspektist:
1) Geneetiline informatsioon ehk DNA võib anda teadmisi, millised bioloogilised väärtused (mitmekesisuse säilitamine, elupaikade kaitse vms) on praegu rohkem väärtustatud. Läänemere näitel võib öelda, et seal elavad geneetiliselt eristunud populatsioonid. Kuna Läänemeri on riimveeline veekogu, siis seal ei kohane paljud liigid ning liikide varieeruvus ei ole väga suur (samas on olemasolevad liigid suhteliselt arvukalt esindatud).
2) DNA võib anda andmeid MCPA (dimetüülamiinsool) esinemisest. Näiteks migreeruvate isendite identifitseerimisel, kes liiguvad kaitsealasse sisse ja sealt välja.
3) Geneetiline informatsioon võib abistada dimetüülamiinsoola või selle võrgustiku valmistamisel ja majandamisel (näiteks koos okeanograafia modelleerimisega võib seda kasutada seotuse hindamisel sees- ja väljaspool merekaitsealasid).
Farman HF-30
Farman HF-30 (kirjutatud ka Farman HF.30) oli 1916. aastal Prantsusmaal ehitatud kaheistmeline biplaan-luurelennuk.
Lennuki jõuallikaks oli kabiinikondli tagaosas asuv nii-öelda tõukava propelleriga Salmson mootor võimsusega oli 155 hj.
Lennukit on kasutanud Eesti inseneripataljon ja lennusalk. Lennukit nr 2 kasutati 19. jaanuarist kuni 6. juulini 1919, see oli esimene Eesti Vabariigi lendav lennuk.
Kimbrid
pisi|Kimbrite hõimu asukoht Jüüti poolsaarel ja nende naaberhõimud. Kimbrid (ladina keeles Cimbri) olid germaani hõim, kes elas Jüüti poolsaare põhjaosas.
Ränne
pisi|Kimbrite ja teutoonide teekond
Koos naaberhõimu teutoonidega alustasid nad umbes aastal 120 eKr rändamist oma algselt kodumaalt lõunasse. Aastal 113 eKr jõudsid nad Carinthiani, hilisemasse Rooma provintsi Noricumis. Roomlased saatsid germaanlaste rände takistamiseks sinna konsul Gnaeus Papirius Carbio juhtimise all suure armee, mis sai Noreia lahingus lüüa.
Peale sissetungi Galliasse hävitasid nad konsul Marcus Junius Silanuse armee Arausio lahingus aastal 109 eKr.
Lõplikult hävitati kimbrite sõjavägi Vercellae lahingus 101 eKr Põhja-Itaalias konsul Quintus Lutatius Catuluse ja konsul Gaius Mariuse vägede poolt. Lahingus langesid kimbrite hõimujuhid Boiorix ja Lugius. Teised kaks hõimujuhti, Caesorix ja Claodicus, vangistati.
Kultuur
Strabon kirjeldas kimbrite hõimu liikmeid metskute ja surma mitte pelgavate sõdalastena. Nende sõjaväge saatsid tema sõnul vankritega ka naised ja lapsed. Lisaks nendele saatsid vägesid ka hallijuukselised valgesse riietatud preestrinnad, kes ennustasid ohverdatud sõjavangide vere põhjal tulevikku.
Plutarchose sõnul olid kimbrid pikka kasvu ja helesiniste silmadega.
UNESCO maailmapärand Taanis
Taani alal on UNESCO maailmapärandi nimistus 10 objekti ja neli objekti kandidaati. Kuna Gröönimaa pole iseseisev riik, käsitletakse Gröönimaa objekte maailmapärandi Taani loetelus.
Nimistusse on kantud:
Männi-ladvamähkur
Männi-ladvamähkur (Rhyacionia duplana) on liblikaliik.
Klassifikatsioon
Männi-ladvamähkuril on tuvastatud 3 alamliiki:
Levila
Neid võib kohata Euroopas, Venemaa idaosas, Jaapanis.
Peremeespuud
Emased munevad männi pungadele. Röövikud toituvad peremeespuude mändide (sh harilik mänd, keerdmänd, Thunbergi mänd, aga ka kuuskede, näiteks sitka kuusk) ladvapungagest ja -võrsetest.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Rhyacionia duplana seisuga 06.02.2014.
Domenico Modugno
pisi|Domenico Modugno Domenico Modugno (9. jaanuar 1928 – 6. august 1994) oli Itaalia laulja.
1958. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Nel Blu Dipinto Di Blu", 1959. aastal lauluga "Piove" ja 1966. aastal lauluga "Dio, come ti amo".
Stariņi raudteepeatus
Stariņi raudteepeatus oli raudteepeatus Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteel Smiltene piirkonna Smiltene vallas. Peatus asus Heinaste raudteejaamast 109 kilomeetri kaugusel ja jäi raudtee valmimisajal Valga kreisi Smiltene kihelkonda Blome mõisa maadele.
Peatus avati aastal 1911. Algselt kandis see saksapärast nimekuju nime Starrin. Ainsaks sealseks ehitiseks oli ooteplatvorm. Peatus suleti reisirongiliikluse lõpetamisel aastal 1970.
Elisabeth Noelle-Neumann
Elisabeth Noelle-Neumann (19. detsember 1916 – 25. märts 2010) oli Saksa politoloog. Ta on tuntud eelkõige vaikuse spiraali mudeli väljatöötaja ja selleteemalise raamatu „Die Schweigespirale. Öffentliche Meinung – unsere soziale Haut“ autorina. Ta selgitab seal, miks vähemuses olevad inimesed ei taha probleemi korral oma arvamust avaldada, ning kui osa vähemuses olevaid inimesed julgeb arvamust avaldada, tekib spiraal ja vähemuse arvamus kaob. Noelle-Neumanni arvates on hirm isolatsiooni ees peamine põhjus, miks ei julgeta rääkida.
Gahlnbäck
Gahlnbäck, varem ka Gahlenbeck ja Gallenbeck on Mecklenburgist Penzlinist pärit käsitöölise-, kaupmehe-, literaadi- ja aadlisuguvõsa.
Takashi Usami
Takashi Usami (jaapani keeles 宇佐美 貴史 Usami Takashi; sündinud 6. mail 1992 Nagaokakyos) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises on mänginud 13 mängu ja löönud 2 väravat.
Elisabeth Noelle-Neumann
Elulugu
Elisabeth Noelle-Neumann sündis 1916. aastal Dahlemis. Tal oli õde Gisela ning vennad Ernst ja Dieter. Isa oli advokaat ja filmiettevõtte Tobis-Filmgesellschaft asutaja. Elisabethi vanaisa Fritz Schaper oli tuntud skulptor, kelle üks tuntumaid teoseid on Goethe skulptuur Berliinis Tiergartenis, kuid tema skulptuure leidub üle kogu Saksamaa. Elisabethi emapoolne vanavanaisa Emil Ritterhaus on Saksamaa ajaloolise piirkonna Vestfaali hümni autor. Arvatakse, et üks Elisabethi vanavanaisa oli Preisimaa kuninga Friedrich Wilhelm IV vallaslaps. Elisabethi vanatädi Adeline Ritterhaus-Bjarnason oli Skandinaavia kirjanduse spetsialist ja naiste õiguste eest võitleja.
1922 alustas Noelle-Neumann õpinguid Kockerti erakoolis, 1926. aastast õppis Auguste-Victoria Lyzeumis Berliinis. Juba noores eas huvitus ta kirjutamisest ning plaanis kogu oma elu sellele pühendada. Gümnaasiumis asutas ta ka kooli ajalehe. Noorena sattus ta sageli vanematega konflikti, mille tagajärjel saatsid vanemad ta 1932. aastal Reinhardwaldi erakooli, paar kuud hiljem saadeti ta Salemi lossikool. Elisabethile ei meeldinud kumbki kool, sest mõlemas kehtisid väga karmid reeglid. Ta soovis koolist enne lõpetamist lahkuda, et ajakirjanikuks hakata, kuid viis siiski koolitee lõpuni. Gümnaasiumi lõpetas ta Göttingenis. Ta käis ka Göttingeni ülikoolis filosoofi ja sotsioloogi Eduard Baumgarteni loenguid kuulamas.
Pärast gümnaasiumi lõpetamist ei võetud Elisabethi ülikooli vastu, sest ta polnud läbinud sel ajal Saksamaal kohustuslikku naiste tööteenistust. Tööjõuteenistuse asemel võttis neiu joonistamise ja maalimise kursuseid kunstiakadeemias Atelier Brehausis Berliinis. Seejärel läbis ta tööteenistuse. Kuid kuna teda ikka Friedrich Wilhelmi ülikooli vastu ei võetud, õppis ta aasta aega ka majandusülikoolis. 1936. aasta suvel õppis Königsbergis Albertina ülikooli ajakirjanduskursustel, seejärel läks Friedrich Wilhelmi ülikooli, kus ta õppis filosoofiat, ajalugu, ajakirjandust ja Ameerika ajalugu. Aastatel 1937–1938 õppis ta USA-s Missouri ülikoolis. 1940. aastal sai ta doktorikraadi Berliinis.
1940. aastal töötas ta lühikest aega ajalehes Das Reich. Kuni 1943. aastani töötas ta Saksa ajalehes Frankfurter Zeitung. 1945. aastal, kui Nõukogude armee Berliini tungis, põgenes Noelle-Neumann Allensbachi.
1947. aastal asutas Noelle-Neumann koos oma esimese abikaasaga avaliku arvamuse uuringu organisatsiooni Institut für Demoskopie Allensbach. 1964–1983 oli Noelle-Neumann Mainzis asuva Johannes Gutenburgi Ülikooli professor.
Aastatel 1978–1991 oli Noelle-Neumann külalisprofessor Chicago ülikoolis.
Teadustöö
Elisabeth Noelle-Neumann sai oma elu jooksul klassikalise autori staatuse kommunikatsiooni uuringutes. Teda peetakse empiirilise pöörde algatajaks ajakirjandus- ja meediauuringutes.
Noelle-Neumanni trükiste loetelus on üle 400 nimetuse. Ta oli mitme teadusorganisatsiooni liige. Ta oli ühingu Deutsche Gesellschaft für Publizistik- und Kommunikationswissenschaft president aastatel 1968–1970. 1978–1980 oli ta World Association for Public Opinion Research (WAPOR) president.
Vaikuse spiraali teooria
Elisabeth Noelle-Neumanni nimi on tihedalt seotud vaikuse spiraali teooriaga. Teooria on seotud sotsiaalse psühholoogiaga ja seletab, kuidas muutused avalikus arvamuses väljenduvad moraalselt ja emotsionaalselt koormatud aruteludes. Kuna Noelle-Neumanni oletused inimeste käitumise kohta sotsiaalsete mõjutuste korral on vastuolulised ratsionaalse indiviidi laialt levinud seisukohtadega, on vaikuse spiraal üks tsiteeritumaid teooriad sotsiaalteadustes.
Vaikuse spiraali teooria jaguneb järgmisteks hüpoteesideks:
Elisabeth Noelle-Neumann esitles vaikuse spiraali teooriat esimest korda 1974. aastal kahes teadusartiklis. 1980. aastal ilmus esimene raamat vaikuse spiraali kohta saksa keeles, 1984 .aastal ilmus esimene ingliskeelne versioon. Kokku on raamat ilmunud 11 keeles.
Isiklik elu
Elisabeth Noelle-Neumann oli abielus Saksa poliitiku Erich Peter Neumanniga alates 1946. aastast kuni mehe surmani. 1979. aastal abiellus ta füüsik Heinz Maier-Leibnitziga.
Süüdistused antisemitismis
1991. aastal süüdistas Ameerika sotsioloog Leo Bogart Elisabeth Noelle-Neumanni antisemitismis. Süüdistused tulenesid artiklitest, mis Elisabeth noorena ajalehtedele kirjutas. Üheks artikliks oli „Who informs America?“, kus ta väitis, et Ameerika informatsiooni levitajateks on juudid. Bogart kirjutas Noelle-Neumanni kohta käivatest süüdistustest artikli, mis ilmus paar nädalat enne seda, kui Noelle-Neumann pidi külastama USA-s Chicago ülikooli. Üliõpilased leidsid artikli ja see tekitas ülikoolis poleemika. Ülikooli juhataja arvates olid antisemitismi uskujad, kaasarvatud Elisabeth Noelle-Neumann, osaliselt süüdi holokaustis, ja et ta peaks oma tegude eest vabandust paluma. Noelle-Neumann lõpetas oma visiidi Chicago ülikoolis, kuid kui üliõpilased said teada, et ta naaseb, korraldati protest ja Noelle-Neumann tühistas oma visiidi.
Noelle-Neumann tunnistas, et kuulus rahvussotsialistlikku organisatsiooni, kuid eitas, et on ise rahvussotsialist.
Noelle-Neumann pole kunagi otseselt oma tegude, sealhulgas vaikuse spiraali mudeli väljatöötamise pärast vabandanud.
Kölni Ajalooarhiiv
Kölni Ajalooarhiiv (saksa keeles Historisches Archiv der Stadt Köln) on arhiiv Saksamaal Kölnis; ühtlasi Saksamaa suurim arhiiv. Arhiiv sisaldab arhivaale muu hulgas Kölni ajaloo ja selle elanike kohta. Vanimad arhivaalid pärinevad keskajast ja uusimad tänapäevast.
3. märtsil 2009 kukkus 40 aastat vana arhiivihoone kokku. Õnnetuse põhjustas Kölni metroo ehitus. Õnnetuse käigus põles ära 90% arhivaalidest, ent hiljem õnnestus neist paljud taastada.
Ismaïla Sarr
Aastatel 2009–2016 kuulus ta Senegali klubisse Génération Foot.
2016. aasta mais liitus ta Prantsusmaa FC Metz, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Kohe esimesel hooajal mängis Sarr Prantsusmaa kõrgliigas Metzi põhikoosseisus ja lõi viis väravat.
2017. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Rennesi Stade. Seal mängis ta kaks hooaega, mille jooksul lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 13 väravat. UEFA Euroopa Liiga hooaja 2018–19 alagrupiturniiril lõi ta kolm väravat. Värav, mille ta lõi 20. septembril 2018 Tšehhi klubi FK Jabloneci vastu, valiti Euroopa Liiga hooaja parimaks. 2019. aasta mais alistati Prantsusmaa karikafinaalis penaltiseeria järel Paris Saint-Germain ning Sarr realiseeris seal Rennesi otsustava penalti.
2019. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Watfordiga. Üleminekusumma oli umbes 40 miljonit naelsterlingit, millega sai Sarr Watfordi läbi aegade suurimaks ostuks. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 30. novembril 2019 mängus Southamptoni vastu. 29. veebruaril 2020 lõi ta kaks väravat 3:0 võidumängus Liverpooli üle, lõpetades Liverpooli kaotuseta seeria. Hooajal 2020–21 Inglismaa esiliigas mängides lõi Sarr 13 väravat ning oli sellega Watfordi suurim väravakütt liigas.
Suvel 2023 liitus Sarr ligi 13 miljoni euro eest Marseille Olympique'iga.
Senegali jalgpallikoondises debüteeris Sarr 2016. aasta septembris Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Namiibia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. jaanuaril 2017 sõprusmängus Liibüa vastu. 2022. aastal tuli ta Senegali koondisega Aafrika meistriks. Ta on kuulunud Senegali koondisse veel ka 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel,
Renato Rascel
Renato Rascel (õieti Renato Ranucci; 27. aprill 1912 – 2. jaanuar 1991) oli Itaalia laulja.
1960. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Romantica", mis kogus 5 punkti ja saavutas 8. koha. pisi|vasakul|Renato Rascel (1952)
Dakota Johnson
Dakota Mayi Johnson (sündinud 4. oktoobril 1989 Austinis) on USA näitleja ja modell. Ta on Don Johnsoni ja Melanie Griffithi tütar ning tema emapoolne vanaema on näitleja Tippi Hedren. Ta tegi oma ekraanidebüüdi kõrvuti emaga komöödias "Segased Alabamas" (1999) ja ta nimetati 2006. aastal Miss Golden Globe'iks.
Pärast keskkooli lõpetamist näitles ta filmides "Sotsiaalvõrgustik" (2010), "Koletu" (2011), "21 Jump Street" (2012) ja "Need for Speed: Kiirusevajadus" (2014). Ta mängis peaosa Foxi komöödiaseriaalis "Ben ja Kate" (2012–2013), mis oli eetris lühikest aega.
Johnson sai rahvusvahelise tunnustuse 2015. aastal pärast peaosa Anastasia Steele'i mängimist romantilises draamas "Viiskümmend halli varjundit", millega ta saavutas kuulsuse, pälvis People's Choice Awardsil rahva lemmikdraamanäitlejanna auhinna ja nomineeriti BAFTA tõusva tähe auhinnale. Samal aastal mängis ta filmides "Must missa" ja "Päikesest pimestatud" (2016) ning järgmistel aastatel kehastas taas Anastasia Steele'i filmis "Viiskümmend tumedamat varjundit" (2017) ja "Viiskümmend vabastatud varjundit" (2018).
Lapsepõlv
Dakota Mayi Johnson sündis 4. oktoobril 1989 Austinis Texase osariigis näitlejate Melanie Griffithi ja Don Johnsoni tütrena. Tema emapoolsed vanavanemad on reklaamijuht ja endine lapsnäitleja Peter Griffith ning näitleja Tippi Hedren. Ta ema poolõde on näitleja Tracy Griffith ja poolvend tootmisdisainer Clay A. Griffin. Johnsoni endine kasuisa on näitleja Antonio Banderas. Tal on kuus poolõde ja -venda: neli isa poolt, sealhulgas näitleja Jesse Johnson, ja kaks ema poolt.
Johnson käis koolis Aspen Community Schoolis Aspenis Colorado osariigis. Hiljem õppis ta Santa Catalina Schoolis (Monterey, California), kuid lõpetas keskkooli New Roads Schoolis (Santa Monica, California). Lapsena oli ta innukas tantsija. 12-aastaselt osales ta fotosessioonil teiste kuulsuste lastega Teen Vogue'i jaoks, misjärel hakkas teda huvitama modellindus.
Näitlemine
1999. aastal tegi Johnson oma näitlejadebüüdi filmis "Segased Alabamas", kus tema ja ta poolõde Stella Banderas mängisid oma ema Melanie Griffithi tütreid. Filmi režissöör oli tema tollane kasuisa Antonio Banderas. 2006. aastal valiti ta Miss Golden Globe'iks ja ta oli esimene tiitlisaaja, kelle vanem oli varem sama tiitlit kandnud (ema Melanie Griffith 1975. aastal).
2012. aasta märtsis kehastas Johnson oma esimeses telerollis Kate'i Foxi komöödiaseriaalis "Ben ja Kate". Komöödiaseriaali tegemine lõpetati 25. jaanuaril 2013 pärast ühte hooaega. Johnson jätkas oma karjääri filmis "Need for Speed: Kiirusevajadus" (2014). Ta on näidelnud ka William Shakespeare'i "Cymbeline'i" filmiversioonis (2014). vasakul|pisi|309x309px|Johnson "Musta missa" pressikonverentsil 7. septembril 2015 2013. aastal kehastas ta uut töötajat komöödiasarja "Kontor" viimases osas. Johnson mängis Anastasia (Ana) Steele'i filmis "Viiskümmend halli varjundit", mis linastus 2015. aasta veebruaris. Sellele rollile kandideerisid ka Lucy Hale, Felicity Jones, Elizabeth Olsen, Danielle Panabaker ja Shailene Woodley. 2015. aasta 15. veebruaril osales Johnson "Saturday Night Live'i" 40. aastapäeva erisaates ja oli selle saatejuht 28. veebruaril. Samal aastal näitles ta taas koos oma "21 Jump Streeti" ekraanikaaslase Johnny Deppiga mängufilmis "Must missa".
2015. aastal mängis ta Johnson Luca Guadagnino põnevikus "Päikesest pimestatud" koos Tilda Swintoni, Matthias Schoenaertsi ja Ralph Fiennesiga. Samuti mängis ta peaosa 2016. aasta komöödias "Kuidas olla vallaline".
Johnson harjutas balletti, et valmistuda õudusfilmi "Suspiria" Luca Guadagnino 2018. aasta uusversiooniks. Samal aastal oli tal peaosa põnevikus "7 võõrast El Royale'is". 2019. aastal mängis ta koos filmi "Sotsiaalvõrgustik" kaasnäitleja Armie Hammeriga Babak Anvari õudusfilmis "Wounds". Sama aasta filmis "Pähklivõi pistrik" mängis ta koos Bruce Derni ja Shia LaBeoufiga. Ta on näitleja ja produtsent kahes tulevases filmis (enda produktsioonifirmaga Silhouette Productions): need on "Forever, Interrupted", kus ta mängib noort leske, ja "Unfit", kus ta kehastab Carrie Bucki 1920. aastatel aset leidvas tõsielulises kohtudraamas, mis põhineb raamatul "Imbeciles: The Supreme Court, American Eugenics, and the Sterilization of Carrie Buck".
Modellitöö
2006. aastal sõlmis Johnson lepingu firmaga IMG Models. Kuigi näitlemine on tema peamine töö, on ta olnud modell brändi Mango teksapükstele 2009. aastal ja osalenud Austraalia moeketi Wish kampaanias "Rising Star" 2011. aastal.
Isiklik elu
Johnson on kommenteerinud oma hoiakut sooliste võrdõiguslikkuse suhtes seoses tema rolliga filmis "Viiskümmend halli varjundit": "Ma olen selle filmi üle uhke. Ma ei ole üldse nõus inimestega, kes arvavad, et Ana on nõrk. Ma arvan, et Ana on tegelikult tugevam kui [meespeategelane Christian Grey]. Kõik, mis ta teeb, on tema valik. Ja kui mulle antakse võimalus julgustada naisi tegema oma kehaga, mida nad tahavad, ja mitte tundma häbi selle pärast, mida nad tahavad, siis teeb see mulle ainult rõõmu."
Eshima Ohashi sild
pisi|Eshima Ohashi silla [[Matsue-poolne pealesõit (foto 2014)]]
Eshima Ohashi sild (jaapani keeles 江島大橋 Eshima Ohashi, 'Eshima sild') on sild Jaapani edelaosas, mis ühendab Sakaiminato linna 490 m kaugusel asuva Eshima järvesaarega Nakaumi järves. Eshima saar kuulub halduslikult Matsue linna koosseisu. Eshima saarelt viib üle järve Matsue keskusse tamm.
Eshima Ohashi sild on tarinduselt paljuavaline raamsild. See on suurim raamsild Jaapanis ja maailmas suuruselt kolmas. Sild ehitati aastatel 1997–2004. See on tehtud raudbetoonist. Silla üldpikkus on 1,7 km, maksimaalne sildeava 250 m. Laius 11,5 m. Silla kõrgus veepinnast silla sõidutee alla on 44,7 m.
Sellest sillast on avaldatud arvukalt fotosid internetis selle näiva väga järsu tõusu tõttu, kuid tegelikult on Matsue-poolne sillatõus 3,5º (6,1%) ja Sakaiminato-poolne 2,9º (5,1%).
Sillal kehtib kiiruspiirang 40 km/h.
Priidu Kiive
Priidu Kiive (28. august 1923 Tallinn – 5. august 2011 Minneapolis) oli eesti füüsik ja vaimulik.
Kooliteed alustas ta Tallinna 9. algkoolis, 1943. aastal lõpetas Tallinna Reaalkooli.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale ja 1949. aastal siirdus USA-sse. Ta õppis aastatel 1950–1953 Kentucky osariigis Berea kolledžis füüsikat, kus sai bakalaureusekraadi (BA), ning 1953–1959Buffalo ülikoolis, kus sai 1959. aastal magistrikraadi (MA). Seejärel elas ta Minnesota osariigis Minneapolises, kus töötas Augustana kolledžis teadurina pooljuhtide alal ja füüsika õppejõuna ning aastatel 1959–1985 Golden Valley luterlikus kolledžis.
Ta oli Minneapolise koguduse liige ja aastatel 1968–1985 koguduse juhatuse esimees. Kui koguduse õpetaja Samuel Eduard Lind läks 1977. aastal emerituuri, oli kogudusel oht jääda ilma vaimulikuta, mistõttu asus Kiive Torontos E.E.L.K. Usuteaduslikus Instituudis usuteadust õppima. Pärast õpingute lõpetamist ja prooviaastat professor Arthur Võõbuse juures ordineeriti ta piiskop Karl Raudseppa poolt 13. oktoobril 1985 õpetajaks. Seejärel määrati Kiive E.E.L.K. Chicago praostkonna vikaarõpetajaks. Põhiliselt teenis ta Minneapolise kogudust.
Ta oli 1956. aastast Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Tauno Toompuu
Tauno Toompuu (sündinud 2. jaanuaril 1979 Laekveres) on eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1997 Rakvere Reaalgümnaasiumi. Aastatel 1998–2007 õppis ta Tartu Teoloogia Akadeemias usuteadust. Ta ordineeriti 25. juulil 2003 diakoniks ja 5. juunil 2007 õpetajaks.
Ta oli aastatel 2003–2007 Simuna koguduse diakon ja on aastast 2007 Rakvere koguduse õpetaja. Alates 2009 oli ta Viru abipraost ja on alates 2015 EELK Konsistooriumi assessor. Lisaks on ta aastast 2010 EELK liturgiakomisjoni liige. Aastal 2015 valiti ta EELK Viru praostkonna praostiks.
Raman Pratasievič
pisi|Raman Pratasievič 2021. aastal Raman Dzmitryjevič Pratasievič (valgevene Раман Дзмітрыевіч Пратасевіч; vene Роман Дмитриевич Протасевич; sündinud 5. mail 1995) on Valgevene ajakirjanik ja poliitiline aktivist.
Elukäik ja tegevus
Sündis Minskis sõjaväeohvitseri perekonnas. Isa töötas Valgevene Sõjaväeakadeemia ideoloogilise töö osakonnas vanemõppejõuna ja oli Lukašenka-meelne.