cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Õhuke tahkiskile
Tsentrifugaalsadestamine
pisi|Tsentrifugaalsadestamise masin Tsentrifugaalsadestamise ehk vurrkatmise (inglise keeles spin coating) korral kasutatakse vedelat lähteainet või sool-geel lähteainet, mis on sadestatud siledale ja tasasele aluspinnale, mida seejärel keerutatakse suure kiirusega, et lahus liiguks tsentrifugaaljõu mõjul üle aluspinna. Kiirus, millega lahus pöörleb ja sooli viskoossus määravad sadestatud kile lõpliku paksuse. Sadestusprotsessi korrates saab suurendada kile paksust soovitud suuruseni. Sadestatud amorfse kile kristalliseerimiseks kasutatakse sageli termilist töötlemist. Sellised kristalliseeritud kiled omavad peale kristalliseerimist monokristallilisel aluspinnal teatud eelistatud orientatsioone.
Keemiline sadestamine aurufaasist
Keemiline sadestamine aurufaasist (inglise keeles chemical vapor deposition, lühend CVD) on protsess, mille käigus tahkiskile moodustub gaasiliste lähteainete ja aluse vaheliste või gaasiliste lähteainete omavaheliste keemiliste reaktsioonide tulemusena. Protsess viiakse tavaliselt läbi rõhkudel, mille juures gaas voolab viskoosselt ehk gaasiosakeste vaba tee pikkus on väiksem reaktsioonikambri sisemõõtmetest. Keemiline sadestamine aurufaasist kasutab gaasifaasis lähteainet, tihtipeale sadestatava elemendi halogeniidi või hüdriidi.
Plasmaergastusega keemiline sadestamine aurufaasist (inglise keeles plasma-enhanced chemical vapor deposition, lühend PECVD) on CVD-protsess, mis kasutab lähteainena ioniseeritud auru või plasmat reaktsioonikiiruse suurendamiseks. Kommertsiaalne PECVD kasutab plasma tootmiseks keemiliste reaktsioonide asemel pigem elektromagnetilisi vahendeid (näiteks elektrivool, mikrolaine).
Aatomkihtsadestamine
Aatomkihtsadestamine (inglise keeles atomic layer deposition, lühend ALD) põhineb vahelduvatel küllastunud pinnareaktsioonidel, kus gaasiliste lähteainete abil sadestatakse konformseid kilesid kiht kihi haaval. Aatomkihtsadestamine erineb teistest sarnastest tehnoloogiatest selle poolest, et ta on ennastpiirav protsess. See toimib nii, et kasvualuse pind reageerib reagendiga küllastuseni, mis takistab edasise reaktsiooni toimimise. Aatomkihtsadestamine erineb teistest sarnastest tehnikatest lisaks ka selle poolest, et lähteainete aurud pulseeritakse reaktorisse ükshaaval, selleks avatakse vastavad magnetklapid ja reaktant pääseb oma hoiustamiskohast välja ning saab liikuda kasvutsooni. Iga lähteainepulsi vahel toimub kasvukambri puhastus. Kui lähteaine viia reaktsioonialasse, siis kasvualuse ja lähteaine vahel tekib küllastusreaktsioon, mille käigus sadestub üks monokiht ainet. Monokihi paksus oleneb pinna ja lähteaine reaktiivsusest. Ehk lihtsamal juhul koosneb üks sadestustsükkel neljast sammust: Selline ennastpiirav kasvumehhanism annab palju eeliseid, näiteks konformaalsuse ja ühtluse, aga ka lihtsasti kontrollitava kile paksuse. Kasvatusprotses on aeglasem kui CVD, kuid erinevalt CVD meetodist saab ALD toimida madalatel temperatuuridel.
Füüsikalised sadestusmeetodid
Füüsikalised sadestamismeetodid kasutavad õhukeste tahkiskilede tootmiseks mehaanilisi, elektromehaanilisi või termodünaamilisi vahendeid ning ei põhine keemilistel reaktsioonidel. Kommertsiaalsed füüsikalise sadestamise süsteemid vajavad toimimiseks enamasti madala rõhuga aurukeskkonda. Enamikku neist klassifitseeritakse aurufaasist füüsikalise sadestamine meetodi alla kuuluvateks (inglise keeles physical vapor deposition, lühend PVD).
Sadestatav materjal paigutatakse energeetilisse, entroopilisse keskkonda, kus materjali osakesed saavad materjali pinnalt eemalduda. Allika vastas on jahedam pind, mis tarbib nende osakeste energiat, kui nad saabuvad, võimaldades neil formeerida tahke kihi. Kogu süsteemi hoitakse vaakumiga sadestuskambris, et osakestel oleks võimalik liikuda võimalikult vabalt.
Termiline aurustamine
Füüsikaline sadestusmeetod on näiteks termiline aurustamine (inglise keeles thermal evaporation), mis kasutab elektrilise takistusega küttekeha, et sulatada materjali ja tõsta selle aururõhku kasuliku vahemikuni, et oleks võimalik aurustada reaktorisse paigutatud lähtematerjale, mis kantakse inertgaasi abil katalüsaatorini. Seda tehakse kõrgvaakumis, ühelt poolt selleks, et lasta aurul jõuda alusmaterjalini, ilma et see vahepeal reageeriks või hajuks teistelt gaasi-faasis olevatelt aatomitelt, mis vastasel juhul kambris esineksid. Ja ka selleks, et vähendada allesjäänud gaasist ebapuhaste lisandite lisandumist vaakumkambrisse. Ainult materjale, millel on tunduvalt kõrgem aururõhk kui kütteelemendil, saab sadestada, ilma et kile reostuks.
Elektronkiiraurustamine
Elektronkiiraurustamise (inglise keeles electron beam evaporation) käigus väljastatakse elektronikahurist kõrge energiaga kiir, mis ajab keema väikese punkti materjalis. Kuna kuumutamine ei ole ühtlane, saab selle meetodiga sadestada madalama aururõhuga materjale. Kiir on tavaliselt keeratud 270° nurga alla selleks, et olla kindel, et kahuri filament ei oleks otseselt suunatud aurustumisvoo suunas. Tüüpilised sadestuskiirused elektronkiiraurustamise korral jäävad vahemikku 1 kuni 10 nanomeetrit sekundis.
Impulsslasersadestus
Impulsslasersadestuse (inglise keeles pulsed laser deposition, lühend PLD) korral fokuseeritakse vaakumkambris võimsa impulsslaseri kiir sadestatavast ainest sihtmärgile. Laserkiire toimel aurustub plasmapilvena sihtmärgilt ainet, mis sadestub sihtmärgi vastas olevale alusele. Protsess viiakse läbi kas kõrgvaakumis või gaasikeskkonnas. Tavaliselt kasutatakse keskkonna loomiseks inertgaase, kui tegemist on aga oksiidsete kiledega, siis hapnikku. Hapnikku kasutatakse, et vähendada protsessis tekkivaid hapniku vakantse ehk aatomite puudumist kristallvõrest.
Katoodsadestamine
pisi|AlTiN kate, mis on sadestatud katoodsadestamise meetodil Katoodsadestamise (inglise keeles cathodic arc deposition) korral tekitatakse kaarlahendus, mille tulemusena eralduvad katoodilt ioonid. Elektrikaarel on väga kõrge energiatihedus, mille tulemuseks on kõrge ionisatsioonitase (30–100%), erineva laenguga ioonid, neutraalsed osakesed, klastrid ja makroosakesed (tilgad). Reaktiivne gaas sisestatakse aurustamisprotsessi käigus, mille tulemusena võivad ioonidevooluga kokkupuute tulemusena aset leida dissotsiatsioon, ionisatsioon ja ergastamine ning kile sadestatakse.
Õhukesest kilest päikeseelemendid
pisi|Firma First Solar toodetud õhukesest kilest päikesepaneel pisi|Väike ränil põhinev päikeseelement Õhukesest kilest päikeseelement on teise generatsiooni päikeseelement, mis on tehtud ühe või mitme õhukese kihi või õhukesest kilest fotogalvaanilise materjali sadestamisel aluspinnale. Aluspind võib olla näiteks klaas, plast või metall. Kile paksus varieerub mõnest nanomeetrist kümnete mikromeetriteni, mis on palju väiksem kui esimese generatsiooni kristallilisest ränist tehtud päikeseelementide paksus, mille puhul kasutatakse pooljuhtplaate paksusega kuni 200 mikromeetrit. Seetõttu on sellised päikeseelemendid painduvad ja kaalult kergemad ning odavamad, miinuseks on aga veidi madalam efektiivsus võrreldes esimese generatsiooni päikeseelementidega. Üheks päikeseelementide rakenduseks on päikesepaneelid. Kolm õhukese kile liiki, mida välistingimustes päikesepaneelides kasutatakse on kaadmiumtelluriit (CdTe), vaskindiumgalliumseleniit (CIGS) ja amorfne räni (a-Si).
Selliseid õhukese kile tehnoloogiaid, mis on veel varajases teadusuuringute staadiumis või kaubanduslikult raskesti kättesaadavad, liigitatakse kolmanda generatsiooni fotogalvaanilisteks elementideks. Sellised on näiteks kvanttäpp päikeseelement, polümeerist päikeseelement, vasktsinktinasulfiidist päikeseelement (CZTS), orgaaniline päikeseelement, perovskiidist päikeseelement. Eriti on avalikkuse tähelepanu köitnud perovskiidist päikeseelement, kuna perovskiidi-tehnoloogia areneb praegu kiiresti ja tulemused on paljulubavad.
Õhukesest kilest patareid
Õhukese kile trükkimistehnoloogiat kasutatakse tahkes olekus liitiumpolümeeride mitmesugustele alusmaterjalidele lisamisel, eesmärgiga luua unikaalseid spetsiaalsete rakendustega patareisid. Painduvaid patareisi saab luua, kasutades alusmaterjalina plastikut, õhukest metallist fooliumi või paberit. Nende väikeste mõõtmete tõttu on ka nende energia salvestusvõime ja voolukoormus madalad, kuid neil on unikaalseid omadusi, mis eristavad neid tavalistest patareidest. Nendeks omadusteks on näiteks eespoolmainitud painutatavusvõime, pikk töö- ja eluiga, võime töötada suures temperatuurivahemikus, hinna ja võimsuse proportsionaalsus pindala suhtes. Õhukesest kilest patareidel on rohkelt kasutusotstarbeid nii toiteallikatena tarbekaupades kui ka mikro-suurusjärgus rakendustes. Näiteks on loodud sellised patareisid, mida on võimalik kasutada implanteeritavates meditsiiniseadmetes, aga ka sensorites ja kiipkaartide ning raadiosagedustuvastusseadmete (RFID) toiteallikana.
Jēkabpilsi piirkond
Jēkabpilsi piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Piirkond moodustati 2021. aastal, kui Jēkabpilsi linn ja endised Jēkabpilsi, Krustpilsi, Sala, Aknīste ning Viesīte piirkonnad ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Jēkabpilsi piirkonna pindala on 2996 km². Piirkonna halduskeskuseks on Jēkabpilsi linn. Tekkinud piirkond vastab pindalalt täielikult endisele Jēkabpilsi rajoonile.
Igliškėliai
left|thumb|Igliškėliai kirik Igliškėliai on alev Leedus Marijampolė omavalitsuses Marijampolė vallas. Alev asub Amalvė soo serval. Alevis on põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Igliškėliai kirik asub naaberkülas Patilčiais.
Igliškėliai on esimest korda mainitud aastal 1781. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad, alevi juures on ka nende matmispaik. Nõukogude võimu ajal oli Igliškėliai kohaliku kolhoosi keskasula. Asulast sai alev aastal 2002.
Mats Hummels
Mats Julian Hummels (sündinud 16. detsembril 1988 Bergisch Gladbachis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Saksamaa Bundesliga klubis Dortmundi Borussia.
Aastatel 2016–2019 mängis ta Müncheni Bayernis.
Ta on tulnud Saksamaa meistriks kahel korral Dortmundi Borussiaga (hooaegadel 2010–11 ja 2011–12) ning kolmel korral Müncheni Bayerniga (hooaegadel 2016–17, 2017–18, 2018–19). Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 on ta valitud Bundesliga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Koondisekarjäär
2009. aastal tuli ta Saksamaa noortekoondisega Euroopa alla 21-aastaste meistriks.
Debüüdi Saksamaa rahvuskoondises tegi Hummels 13. mail 2010 sõprusmängus Malta vastu.
Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 26. mail 2012 mängus Šveitsi vastu, kellele kaotati 3:5, Šveits polnud Saksamaad võitnud alates 1956. aastast.
2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 16. juunil lõi ta Portugali vastu värava. Saksamaa tuli maailmameistriks ja Hummels valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.
Ta on kuulunud Saksamaa koondisse ka 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2012. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Nītaure kihelkond
300px|pisi|right|Riia kreis [[Ludwig August Mellini kaardil Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel (1798)]] Nītaure kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Nitau, läti keeles Nītaures draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Riia kreisis.
Pablo Hasél
Pablo Rivadulla Duró (sündinud 9. augustil 1988), artistinimega Pablo Hasél, on kataloonia räppar. Tema süüdimõistmine keelatud rühmituste kiitmise, terrorismi ja monarhia solvamise eest on Hispaanias tekitanud arutelu sõnavabaduse üle.
Elulugu
pisi| Haselit toetav seinamaaling [[Barcelona|Barcelonas. See hävitati linnapea Ada Colau korraldusel 2021. aasta veebruaris.]] pisi| Seinamaaling [[Cardedeus, mis on loodi pärast esimese maalingu hävitamist.]] pisi| 16. veebruaril 2021 Barcelonas Haseli vangistamise vastu toimunud meeleavaldus. Hasél sündis Lleidas, tema isa Ignacio oli jalgpalliklubi UE Lleida president. Hasél võttis oma artistinime ühest araabia novellist, kus see kuulus revolutsioonilisele tegelasele. Hasél ütles 2018. aasta märtsis antud intervjuus, et ei leia oma kriminaalkaristuste tõttu tööd, kuna tal keelati kümneks aastaks avalikus sektoris töötamine, ja et tema viimane töö oli viinamarjakorjamine Prantsusmaal.
2011. aasta oktoobris Hasél arreteeriti ja vabastati kautsjoni eest, kuna ta oli kirjutanud laulu pealkirjaga "Democracia su Puta Madre", kus ta kiitis GRAPO süüdimõistetud liiget "Camarada Arenas". 2014. aasta aprillis mõisteti talle GRAPO, ETA   Punaarmee fraktsiooni ja Terra Lliure kiituseks kirjutatud laulude eest kaheaastane vanglakaristus. Ta vabastati 2019. aasta septembris enneaegselt tingimusel, et ta ei korda oma tegusid.
2014. aasta mais arreteeriti Hasél taas selle eest, et ta kuulus rühma, mis ründas rühmitust, mis nende arvates oli seotud paremäärmusliku Kataloonia platvormiga.
2016. aasta juunis lükkas Hasél TV3-e ajakirjanikku ning pihustas teda nõudepesuvedelikuga. Talle mõisteti 2020. aasta juunis kuuekuuline vanglakaristus ja 12 150-eurone trahv. Samal kuul mõisteti talle ka 2,5-aastane vanglakaristus ja 2500-eurone trahv järjekordse rünnaku ja õigusemõistmise takistamise eest. Nimelt peksis ta oktoobris 2017 tunnistajat, kes osales ühe politseiniku kohtuprotsessil; politseinik mõisteti lõpuks alaealise ründamise kaasuses õigeks.
2018. aasta märtsis mõisteti Hasél kaheks aastaks vangi Twitteris terrorismi kiitmise ja kuningas Juan Carlos I solvamise eest. 2021. aasta alguses kästi tal karistuse kandmiseks vabatahtlikult üheksaks kuuks vanglasse ilmuda. Ta keeldus seda korraldust avalikult täitmast ja lõpuks arreteeriti ta 16. veebruaril pärast seda, kui ta oli ennast Lleida ülikoolis barrikeerinud. Haseli vabadust toetas Amnesty International ja 300 Hispaania kunstniku, sealhulgas Pedro Almodóvari ja Javier Bardemi, allkirjastatud kiri.
Luule ja raamatud
Hasél on kirjutanud järgmised luulekogud ja raamatud, paljud neist koostöös Hispaania luuletaja Aitor Cuervo Taboadaga.
Kārlis Padegs
pisi|Kārlis Padegs Kārlis Padegs (8. oktoober 1911 Riia – 19. aprill 1940 Riia) oli läti graafik ja maalikunstnik.
Ta kaotas oma isa varases lapsepõlves. Ta põgenes sõja eest koos perega 4-aastaselt Tartusse, kuid naasis pärast Esimest maailmasõda kodulinna Riiga. Padegs õppis aastatel 1928–1934 Läti Kunstiakadeemias. Tema õpetajate hulgas oli Vilhelms Purvītis. Padegs esindas oma aja modernismi. Tema tööde hulgas on näiteks töid, mis kujutavad sõjast tingitud kannatusi ja kaasaegset linnaelu. Padegs tegi ka Knut Hamsuni kirjanduslike tegelaste portreesid. Ta suri 28-aastaselt tuberkuloosi.
Padegsi kunst oli pikka aega avalikkuse eest varjatud, kuid 1981. aastal korraldati tema auks näitus Läti riiklikus kunstimuuseumis. Kunstniku sajanda juubeli auks korraldati seal 2011. aastal kaks Padegsile keskendunud näitust. Ta on maetud Riia metsakalmistule.
Tori kirik
pisi|Tori kirik septembris 2011 pisi|Droonivideo Torist ja kirikust 2023. aasta aprillis Tori kirik on Pärnu maakonnas Toris asuv kirik.
Kirik ehitati 1852–1854 vana kiriku asemele. Hoone põles 1944 ja 1989 algas taastamine. Kirikut taastab MTÜ Tori Kiriku Taastajate Ühendus.
Kirikus toimuvad EELK Tori Püha Jüri koguduse korrapärased jumalateenistused taas 1994. aastast.
2011. aastal pühitseti kirik Eesti sõjameeste mälestuskirikuks. Tori kiriku seinale on kinnitatud mälestustahvlid Eesti iseseisvuse eest võidelnutele.
Tori kiriku juures asub Mati Karmini skulptuur "Püha Jüri võitlus lohega", mis avati 20. augustil 2003. Skulptuur püstitati selleks, et tähistada Eesti võitu Vabadussõjas ja Eesti taasiseseisvumist. Tegemist on Eesti esimese ratsamonumendiga.
Rekursioon
pisi| Rekursioon on mingi objekti kordamine ennastkopeerival teel. See termin on valdavalt kasutusel arvutiteaduses ja matemaatikas, kuid sel on juuri ka humanitaarteadustes.
Rekursioon on olukord, kus näiteks arvutiprogrammis defineeritud funktsioon kutsub iseennast välja, et lahendada funktsioonile antud probleemi kergem variant. Rekursiooni astmeid võib olla lõputult palju, aga korrektse rekursiivse funktsiooni puhul on alati defineeritud baasjuhtum, mille korral peatub rekursioon lihtsama variandi poole. Kui baasjuhtumit ei defineerita, siis on rekursioon lõputu ja enamikul juhtudel jookseb programm kokku, välja arvatud spetsiifiliste programmeerimiskeelte puhul nagu Fortran, Ada ja Ruby, kus see on lubatud.
Rekursioon on võrreldav programmeerimisest tuntud iteratsiooni ehk for- ja while- tsüklitega. Kuigi võib tunduda lihtsam defineerida iteratsioone, kui kasutada rekursiivset funktsiooni, peetakse viimast üldjuhul võimsamaks. Reeglikohaselt saab iga iteratsiooni ehitada rekursiivseks, aga rekursiivse funktsiooni kirjutamisel iteraktiivseks on vaja magasini ehk lisafunktsiooni väärtuste hoidmiseks. Seetõttu tuleb koodiridu juurde.
Reaalses elus saab rekursiooni näha näiteks veebikaamera pööramisel kuvarile, millel on pilt. Samuti võib kaks peeglit teineteise vastu pöörata ning peeglite vahel neist ühte vaadelda. Kui peeglid on eri suurusega, siis võib õige rekursiooni nägemine natuke aega võtta.
Rekursiooni tüübid
Olenevalt viisist, kuidas funktsioon ja selle nõrgema(te) astme(te) väljakutse toimub, eristatakse järgmisi rekursiooni vorme.
Lineaarne
Funktsiooni kehas kutsutakse funktsiooni ennast välja kõige rohkem ühe korra. Seda võib ette kujutada kui naturaalarvude loendamist kasvavalt, kus väljakutse on n + 1 ja ekraanile prinditakse enne väljakutset n ise.
Tsükkel
Tsükkel (kreeka keeles κύκλος kýklos; ladina keeles cyclus 'ring'; sanskriti keeles mandala, ka chakra 'ratas') on samade, samalaadsete või sarnaste sündmuste (episoodide) või protsesside kordumine, kuid ka perioodiliselt korduv sündmus või protsess. Ajas (täispöörde) periood, millele on omane teatud samas järjekorras esinevate nähtuste järgnev naasmine ehk tagasipöördumine. Tsükkel koosneb selle osadeks olevatest faasidest.
Rekursioon
Puurekursioon, binaarne rekursioon
Puurekursiooni puhul toimub ühes funktsioonis rohkem kui üks sama funktsiooni väljakutse. Nende arv ei ole piiratud, aga arvesse tuleb võtta ka arvutamiseks kuluvat aega. Väljakutsete ja tasemete suurendamisel on programmi töö ajakulu eksponentsiaalne.
Tsükkel
Tsükkel on kujutlusega seotult üks suurim teisi põhikujundeid (arhetüüpe) hõlmav ja kokkuvõttev kujund, mille võrdkujuliseks vasteks peetakse tavaliselt aastat oma 365 päevaga (360-kraadine ring). Kuid see on ka abivahend mõtlemaks ajast, kasutades seda mudelina aja ja selle osade käsitlemisel. Sellest tulenevad mõisted "ajaring" (ajaratas) ja "eluring". Küsimus, kas ajaloo kulg on tsükliline või lineaarne, on olnud inimajaloos fundamentaalne.
Rekursioon
Puurekursioon, binaarne rekursioon
Binaarne rekursioon on puurekursiooni lihtsaim vorm, kus funktsioon kutsub ennast ainult kaks korda välja. Fibonacci jada arvutamine on selle kohta väga levinud näide.
Tsükkel
Tsükkel on ratta tähenduses mõnes keeles kasutusel ka tehniliste vahendite korral: näiteks bitsükkel jalgratta tähenduses ja mootortsükkel (mototsikl, tsikkel) mootorratta tähenduses. Eesti keeles on sõnast "ratas" veel muidki sarnaseid tuletisi.
Tsükkel on seotud ka sõnaga "entsüklopeedia", mis tuleb kreeka väljendist enkyklios paideia (sõna-sõnalt 'ringis harjutamine', tõlkevastena on kasutatud sõna "haridusring"). Tänapäeval levinud tähendus "tähestiku järjekorras teabeallikas" pärineb aastast 1644, tihti viidatakse prantsuskeelsele entsüklopeediale "Encylopédie ou Dictionnaire raisonné des Sciences, des Artes, et des Métiers" (1751–1765).
Rekursioon
Vastastikune
Selle vormi korral on defineeritud kaks funktsiooni. Väljakutse toimub viisil, kus esimene kutsub teist ja teine kutsub esimest. Iseennast kumbki funktsioon välja ei kutsu. Seda vormi kutsutakse rekursiivseks, kuna esimesele funktsioonile antud argument kandub üle teisele ja vastupidi. Olenevalt ülesandest antakse argument edasi kas kahanevalt või kasvavalt.
Sisestatud
See on keeruline ja arvutusmahukas variant. Siin on funktsiooni väljakutse üheks või enamaks argumendiks funktsioon ise, kus vastav argument kahaneb. Ka siin on ajakulu kasv argumentide suurendamisega eksponentsiaalne. Levinud näide selle kohta on Ackermanni funktsioon, mida ei nimetata primitiivseks rekursiooniks nagu eelnevaid vorme.
Erijuht: sabarekursioon
Tavalises rekursioonis lahendatakse ülesanne iga väljakutse korral järk-järgult nõrgima variandini, seejärel saadetakse tulemused tagasi ülespoole ja alles siis summeeritakse. Sabarekursioonis tehakse iga astme korral arvutusi enne järgnevat rekursiivset väljakutset. See tähendab ühe lisaargumendi lisamist funktsiooni päisesse, mis käitub kui konteiner eelnevate arvutuste summeerimiseks. Sabarekursioon on koodiridade poolest pikem, kuid programmi interpretaatoril on seda kergem käsitleda, sest mälus ei ole vaja lahtisena hoida igat rekursiooni astet, mis ootab lahendust madalamatelt juhtudelt.
Rekursiooni limiit
See termin on programmeerimiskeele interpretaatorist olenev. Interpretaatoritel on üldiselt määratud limiit, kui kaugele rekursioon võib minna. Pythoni interpretaator IDLE lubab vaikeseadena 1000 astet. Seda saab lisakoodiridade abil muuta programmi nõuetele vastavaks. Kui näiteks tahetakse rekursiivselt ükshaaval lugeda ja ekraanile printida naturaalarve 1002-st 1-ni, siis tuleb limiiti tõsta.
Sabarekursiivne faktoriaal
def sabafaktoriaal(n,konteiner): if n == 0: return konteiner else: return sabafaktoriaal(n-1,konteiner*n) Tehes funktsiooni väljakutse print(sabafaktoriaal(5,1)) algab järgmine protsess: NB! Konteineri algväärtus peab olema 1, sest tegu on korrutamisega. Teadagi 0 * mistahes arv = 0. Seega antud funktsioon nõuab numbrit 1. Summa leidmise korral tuleks loomulikult konteiner panna võrduma 0-ga. sabafaktoriaal(5,1) sabafaktoriaal(4,5) sabafaktoriaal(3,20) sabafaktoriaal(2,60) sabafaktoriaal(1,120) 120 Nagu näha, toimuvad kõik arvutused enne uut rekursiivset väljakutset. See on arusaadavam, kui mõelda konteinerist kui kalkulaatorist, mida funktsioon endaga kaasas kannab. Enne uut väljakutset sisestatakse kalkulaatorisse uued arvud ja leitakse vastus. Iga uue astme peal lisatakse tegur juba olemasolevale vastusele. Lõpuks, kui n-i väärtus jõuab 0-ni, tagastatakse konteiner ja ekraanile kuvatakse 120.
Fibonacci arvud
13. sajandi alguses kasutas Leonardo Fibonacci seda arvude jada kirjeldamaks jäneste populatsiooni kasvu. See on jada, kus kaks esimest liiget on 0 ja 1 ning alates kolmandast liikmest on iga järgmine liige võrdne kahe eelneva liikme summaga: 0, 1, 1, 2, 3, 5, 8, 13, 21, 34, 55, ... def leiaFib(n): if n == 0: return 0 elif n == 1: return 1 else: return leiaFib(n-1) + leiaFib(n-2) leiaFib(4) tagastab vastuseks 3
Siin on tegemist eespool mainitud puurekursiooniga. Puuoksad saavad ilmsiks juba leiaFib(4) väljakutsel, seega pole mõtet hakata leidma jada kaugemaid arve funktsiooni töö demonstreerimiseks.
NB! Normaalse loendamise loogika ütleb, et Fibonacci jada neljas element peaks olema 2. Kuna arvutiteaduses algab loendamine sageli 0-st, siis leiaFib(4) otsib tegelikult jada viiendat elementi, mis on 3.
Vastastikune rekursioon
def paaris(x): if x == 0: return "Õige" else: return paaritu(x-1)
def paaritu(x): if x == 0: return "Vale" else: return paaris(x-1) Funktsioon paaris kutsub välja funktsiooni paaritu ja vastupidi niikaua, kuni jõutakse baasjuhuni. Kuna mõlema funktsiooni baasjuhu tingimus on samasugune, siis tagastatav string ehk sõne sõltub sellest, kumb funktsioon enne baasjuhuni jõuab. Kuna funktsiooni töökäik on lineaarne ja seega triviaalne, siis on siin esitatud ainult mõne väljakutse vastused: print(paaris(4)) tagastab: Õige print(paaris(5)) tagastab: Vale print(paaritu(4)) tagastab: Vale print(paaritu(5)) tagastab: Õige Võib tekkida küsimus, miks tagastatavad väärtused ei võiks olla paaris ja paaritu. Sellisel juhul oleks vastus kohe õigel kujul olemas ning poleks vaja tagastatavat sõnet edasi töödelda. See viiks aga kohati valede tulemusteni olenevalt sellest, kummale funktsioonile uuritav arv enne antakse. Pealegi kasutatakse arvutiteaduses kahendmuutuja tüüpi True or False väärtusi palju ning mõne üksiku lisakoodirea kirjutamine nende väärtuste kasutamiseks on kerge.
Fraktalid
Neid kui kõige elegantsemaid visuaalse rekursiooni esitamise viise kasutatakse arvutiteaduses palju. Kuigi neil ei ole suurt praktilist väärtust, on neid siiski väga ilus vaadata. Samuti annavad nad aimu erisuguste rekursioonide käitumisest.
Fraktalid käituvad nagu rekursioon ikka, neil on oma baasjuhtum ja tase, kuid argument, mida kasutatakse joonistuse tegemiseks, väheneb/kasvab iga taseme vähenemise/kasvuga. See tähendab, et iga alam- või ülemtaseme väljakutse joonistus on erineva suurusega, olles samas osa suurest pildist.
Arvuti looming
Fraktalite joonistamiseks on loodud palju vabavaralist ja kommertslikku tarkvara, mis on leitav Google'i otsingusse otsiväljendi fractal generator või best fractal program sisestamisel.
Kunstis
Kunstis on üks tuntumaid näiteid Droste effect, mis sai nime ühe Hollandi kakaobrändi järgi. Tuntud on ka meie idanaabrite matrjoška, kus suurema nuku sees on väiksem nukk, selle sees veel väiksem jne.
Muusikas
1981. aastal andis bänd The Look välja singli "I am the beat". Vinüülplaadile kirjutatud loo teeb huvitavaks selle lõputu kestvus. Plaadi viimane rida on kujundatud ringjooneks ja see mängib trummide osa, mis on viidud vastavusse plaadimängija 45 plaadipöördega minutis. Sellepärast lugu muudkui kestab ja kestab.
Klassikalisest muusikast on tuntud näide Johann Sebastian Bachi "Canon a 2 per Tonos" ooperist "Das Musikalische Opfer", mida kutsutakse lõputult tõusvaks kaanoniks. Teatud hetkest moduleerib see pala nii, et läheb kõrgemaks ühe tooni võrra iga korduse kohta. Kaanon tervikuna on C-mollis, aga lõpeb D-mollis. Selle lõpp ühendub sujuvalt algusega ning kogu protsess algab otsast peale D-mollis ja lõpeb E-mollis. Pärast kuut sellist modulatsiooni on pala tagasi C-molli alguses, aga oktaavi võrra kõrgem ja kogu protsess algab otsast peale.
Neufchâtel-Hardelot
pisi|Neufchâtel-Hardelot' kirik
Neufchâtel-Hardelot (lääneflaami: Nieuwkasteel-Hardelo) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Vallas on PGL Traveli hotell nimega Le Pré Catelan.
Neufchâtel-Hardelot on metsadest, golfiväljakutest ja randadest koosnev põllumajandus- ja turismilinn, mis asub u. 13 km Boulogne-sur-Merist lõunas, teede D940, D308 ja D215 ristumiskoha ümbruses. Autoroute A16 liiklussõlm 27 on valla territooriumil, valla läänepiiri moodustab La Manche.
pisi|tühi|
Ajalugu
7. sajandi lõpus tunti rohtunud luidete ala 153 m üle mere pinna "Mont Saint-Frieux" nime all, kuhu esmakordselt rajati küla. Nimest sai hiljem Saint-Férieux.
Nimi Neufchâtel pärineb linnusest, antud juhul Bellefontaine'i lossist, mis jäi liikuva liiva alla. See võib olla "Novum Castellum", mis andis nime Neufchâtelile. Arvamus on jagatud. Neufchâteli nimi jäädvustati esimest korda 1173. aastal ja taas 1199. aastal Sameri hartas.
1900. aastate alguses oli Hardelot ääristatud mere poole jäävate valgete liivaluidetega ja 600 ha metsaga. See meelitas ligi palju hirve-, metssea-, jänese-, küüliku-, nurmkana-, nepi- ja faasanikütte.
Alates 1908. aastast ehitas mereäärsete tenniseväljakute ümber 20 uut villat kuulus arhitekt Louis Marie Cordonnier, John Whitley sõber, kes kavandas need suured ja ainulaadsed villad, mis tänapäeval Hardelot'd iseloomustavad. 1911. aastal laskis lendur Louis Blériot ehitada villa tammi lähedale. Harriet Quimby, esimene naine, kes lendas üle La Manche'i, lendas 16. aprillil 1912 Doverist Hardelot-Plage'i. Umbes sel ajal peeti siin mõned esimesed maapurjetamise võistlused, mis meelitasid randa palju järgijaid.
Teise maailmasõja ajal okupeerisid ja rüüstasid Hardelot'd sakslased ning purustati liitlaste pommirünnakutes 1944. aastal.
Sellest ajast alates on Hardelot-Plage ümber ehitatud. See on endiselt täis arvukalt männimetsadesse peidetud villasid, mis on sellele nime teinud. See on ka silmapaistev sportimiskoht, kus on kaks golfiväljakut ning tennise- ja ratsaklubid.
Jüri Tohver
Ta oli esimesi eesti alpiniste, kes tõusis NSV Liidu kõrgeima mäe tippu.
Alpinism
1965. aastal osales ta Pamiiri ekspeditsioonis seitsmetuhandelisele Lenini mäetipule ja tõusis teise rühma koosseisus Ragnar Palmre juhtimisel mäe lõunaküljest selle tippu. Tõusuga lõunast saadi Nõukogude Liidu esivõistlustel 4. koht. Baltikumi alpinistidel oli see tõus esimene ja tunnistati parimaks.
1970. aastal võttis ta osa III Eesti Pamiiri ekspeditsioonist, mille käigus 12 eesti alpinisti tõusid Ilmar Priimetsa juhtimisel Korženevskaja tippu. Tõusjate hulgas oli ka Jüri Tohver. Pärast seda tõusis ta koos 7 kaaslasega Heino Paltseri juhtimisel Kommunismi mäetippu (5B-raskuskategooria). Tõus Kommunismi tippu oli Baltikumis esimene. Aasta lõpul kokkuvõtete tegemisel tunnistati see tõus Baltikumi parimaks.
Harilik sinilatv
Harilik sinilatv (Polemonium caeruleum) on mitmeaastane sinilatvade perekonda kuuluv rohttaim. Selle rahvapärased nimetused on heinsinelill, reinvars ja sinised pirdid.
Levik ja kasvukohad
Hariliku siniladva peamised kasvukohad on niisked aruniidud, luhaniidud, soovõsad, lodumetsad, jõekaldad ja paekalda alused. Metsikult kasvab harilik sinilatv Euroopas ja Aasia põhjaosas. Eestis kasvab ta kõikjal hõredalt, kohati ka tihedamate rühmadena.
Botaaniline kirjeldus
vasakul|pisi
Õis
Õied on taevassinised või valkjad, õisik on püramiidja kujuga. Õiel on viis korrapärast kroonlehte, enamasti pööristes. Tolmupead on kollakasruuged. Õitseb juunist septembrini.
Keenia jalgpallikoondis
Keenia jalgpallikoondis on Keenia rahvuskoondis jalgpallis.
Keenia meeskond on viiel korral kvalifitseerunud Aafrika rahvaste karikavõistlustele, kuid maailmameistrivõistluste finaalturniirile pole jõudnud.
Harilik sinilatv
Vars
Vars on püstine, 20–100 cm kõrge. Kujult kandiliselt vaoline ning õõnes.
Rahvameditsiinis
Hariliku siniladva juurtega risoomist (rhizoma cum radicibus Polemonii) valmistatakse droogi, mis sisaldab suurel määral triterpenoidseid saponiine. Droogi kasutatakse põhiliselt vesileotise või keedisena köha vastu ja röga lahtistamiseks. Siniladva juurika keedist koos soo-kassiurva keedisega kasutatakse ka mao haavandtõve ravimiseks. Siniladva juurikal on rahustav ja uinutav toime.
Houstoni maakond (Georgia)
Houstoni maakond (Houston County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Perry.
Ajalugu
Maakond moodustati 1821. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 139 900.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Anna Marcoulli
Anna Marcoulli (sündinud 1974 Nikosias) on Küprose jurist.
1995. aastal sai ta East Anglia ülikoolist diplomi õigusteaduses ning 1996. aastal Bristoli ülikoolist magistrikraadi õigusteaduses.
1997. aastal võeti Marcoulli Küprose advokatuuri liikmeks ning aastatel 1998–2008 töötas ta Küprose Vabariigi õigustalituse Euroopa Liidu õiguse osakonnas.
2005. aastal asus ta tööle Euroopa Ühenduste Kohtusse liikmesriigi lähetatud eksperdina analüüsi ja dokumentatsiooni direktoraadis, kus ta töötas kuni 2007. aastani. Seejärel töötas ta aastatel 2008–2016 Euroopa Komisjoni õigustalituses. 2012. aastal osales ta õigusnõunikuna Küprose Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariigiks olekuga seotud töö korraldamises.
13. aprillil 2016 nimetati Anna Marcoulli Euroopa Liidu Üldkohtu kohtunikuks. Kaaskohtunikud valisid ta 30. septembril 2019 teise koja presidendiks ning sellest tulenevaid ametiülesandeid täidab ta siiani.
Ragnar Palmre
pisi|Ragnar Palmre 1974. aastal. Ragnar Palmre (11. august 1934 – 24. juuni 2003 ) oli eesti alpinist.
Ta on alpinistina osalenud Eestist lähetatud alpinistide esmatõusus seitsmetuhandelise mäe tippu (1965).
Alpinistlik kõrgtõusud
1965. aastal lähetati Eestist esimene ekspeditsioon Pamiiri seitsmetuhandelisele Lenini mäetipule (7134 m). Tema juhtimisel tõusis teine tõusurühm mäe lõuna küljelt tippu.
Tõusuga lõunast Leninile saadi Nõukogude Liidu esivõistlustel 4. koht. Nii kõrget kohta pole eestlased varem ega hiljem NSV Liidu meistrivõistlustel alpinismis saavutanud. Baltikumi alpinistidel oli see tõus esimene ja tunnistati parimaks.
59. motoriseeritud jalaväebrigaad
59. üksik Jakiv Gandzjuki nimeline motoriseeritud jalaväebrigaad (59 окрема мотопіхотна бригада імені Якова Гандзюка) on Ukraina maaväe väeüksus.
Ajalugu
2023. aasta kevadel sõdis brigaad Donetski oblastis.
Dmitri Kugrõšev
pisi|Dmitri Kugrõšev (2010) Dmitri Dmitrijevitš Kugrõšev (vene keeles Дмитрий Дмитриевич Кугрышев; sündinud 18. jaanuaril 1990 Balakovos) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib ründajana KHL-i klubis Ufa Salavat Julajev.
2011. aastal liitus KHL-i klubiga Moskva CSKA. Aastatel 2013–2015 mängis ta Novosibirski Sibiris, naastes seejärel Moskva CSKA-sse. 2015. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule.
Hooajal 2017–18 mängis ta Omski Avangardi ridades. 2018. aasta mais sõlmis ta lepingu Julajeviga.
Psühhoakustika
Psühhoakustika on teadusharu, mis uurib kuulmistaju ja audioloogiat ehk seda, kuidas tajuvad inimesed erinevaid helisid. Sealhulgas uuritakse heli inimeste tajutavate omaduste (helikõrgus, helivaljus, tämber jne) seost helide mõõdetavate füüsikaliste suurustega (helisagedus, helitugevus, helispekter jne) ning heli psühholoogilist ja füsioloogilist mõju. Psühhoakustika on interdistsiplinaarne valdkond, milles kohtuvad psühholoogia, akustika, elektrotehnika, bioloogia, füsioloogia ja arvutiteadus. Psühhoakustika on üks psühhofüüsika valdkondi.
Ajalugu
pisi|218x218px|Gustav Fechner Esimesed avastused psühhoakustikas tegi tänu 19. sajandi uurimistööle Gustav Fechner, kes oli üks esimesi eksperimentaalpsühholooge ning psühhofüüsika ja psühhofüsioloogia loojaid ja teerajajaid.
Gustav Fechner pakkus välja idee ühendada füüsikalised ja tajutavad suurused. Fechenri "psühhofüüsiline seadus" väidab, et inimtaju on logaritmiline. See tähendab, et tajutava suuruse poole suuremaks muutumine vastab füüsikalise suuruse astme muutumisele. Fechneri "seadus" peab paika mitme helisignaali liitumise tajul ning sealhulgas helikõrguste ja -valjuste korral. Saksa füüsik Hermann von Helmholtz oli esimesi teadlasi, kes avastas seoseid tämbri ja füüsikaliste suuruste vahel. Akustika paljud suured probleemide lahendused esitas John William Strutt (lord Rayleigh) oma 1877. aastal avaldatud raamatus "Theory of Sound". Lord Rayleigh' esitatud süstemaatiline akustika käsitlus esitas paljusid akustika põhiprintsiipe ja uurimismeetodeid, võimaldades seeläbi paljude kuuldetaju ilmingute teaduslike uuringute plahvatuslikku arengut. 1879. aastal asutas Wilhelm Wundt Leipzigis psühholoogialabori, mis hiljem sai tuntuks ka eksperimentaalpsühholoogia keskusena. Wilhelm Wundt uuris peamiselt helivaljust ning komplekssete helide ja müra helitaju.
20. sajandi lõpuks on psühhoakustika juba arenenud teadus. Tehnoloogia areng on hõlbustanud heliga töötamist. Arvutite kasutuselevõtt ning muusika salvestamise ja esitamise tehnoloogia areng on võimaldanud uurida üha uusi aspekte. See oli tugevaks aluseks nii helitehnika kui ka ruumiliste helitehnoloogiate arendamiseks. Siiski pole ruumiliste helide loomise probleemid praeguseni täielikult lahendatud.
Uurimise põhjus
Paljudes akustika rakendustes ja helisignaalide töötluses on vaja arvestada inimeste helitajuga. Helide füüsikalised omadused on tänapäevaste seadmete abil täpselt mõõdetavad, kuid nende omaduste tajumisviisid inimeste poolt mitte. Heli võib vaadelda analoogsignaalina, mis võib teoreetiliselt edastada piiramatul hulgal informatsiooni (iga signaali lõik sisaldab lõpmatu arv eri amplituudiga harmoonikuid, millest igaühel on amplituud ja faas). Tajuprotsesside mõistmine võimaldab teadlastel ja inseneridel keskenduda kuuldava intensiivsuse ja sagedusega helidele. Mida inimene kuuleb ei sõltu ainult kõrva füsioloogiast vaid paljudest teistest aspektides, sealhulgas ka psühholoogilistest teguritest.
Fredrik Schalin
Fredrik Schalin (sündinud 1964 Nikosias) on Rootsi jurist.
Psühhoakustika
Kuulmistaju piirid
Keskmiselt on inimesed kuulmine tundlik sagedusribas 20 – 20 000 Hz. Kõrgemate sageduste kuuldetundlikkus vananedes väheneb ja enamik täiskasvanute kuulmine ei ole tundlik helide suhtes sagedustel üle 16 000 Hz. Inimkõrv ei ole üldiselt tundlik sagedustele alla 20 Hz, kuid lihthelisid vahemikus 4–16 Hz on tuvastatud somatosensoorselt tajutavatena.
Fredrik Schalin
1991. aastal sai ta Stockholmi Ülikoolist diplomi õigusteaduses.
Psühhoakustika
Kuulmistaju piirid
Inimeset tajutavate heliintensiivsuste vahemik on väga laia ulatusega. Kõrvakile on tundlik helirõhu muutuste suhtes. Helitugevusele vastavat helitaset mõõdetakse tavaliselt detsibellides (dB). Tundlikkuse alumine piirang on defineeritud kui 0 dB. See piir sõltub sellest, kui kaua heliallikat kuuldakse. Kõrv suudab taluda lühiajalist helivaljust kuni 120 dB ilma kahjustavate tagajärgedeta, kuid pikaajaline viibimine alates 80 dB helikeskkonnas võib põhjustada kuulmistundlikkuse vähenemist.
Fredrik Schalin
Fredrik Schalini esimene erialane ametikoht oli Södertälje esimese astme kohus, kus ta aastatel 1991–1993 töötas nõunikuna. 1994–1995 oli ta nõunik Svea apellatsioonikohtus. Aastatel 1995–1996 oli ta Gotlandi esimese astme kohtus ja Norrtälje esimese astme kohtu kohtunik ning seejärel aastatel 1996–1997 Svea apellatsioonikohtu kohtunik.
Psühhoakustika
Fletcheri-Munsoni kurv
pisi|229x229px|Joonis 1. Samavaljuskõverad, mis on tuletatud Fletcheri-Munsoni töö põhjal Teadlased Fletcher ja Munson andsid eksperimendi käigus inimgrupile kuulata erinevaid helisid, muutes helitugevust, kuni rühm kinnitas, et need helid sarnanevad esialgse heliga. Sellest tulenevalt selgus, et inimkõrva kuulmine ei ole tegelikult lineaarne kõikide sageduste suhtes. Heli mõnel sagedusel tundub inimkõrvale valjem kui samal rõhuamplituudil teine sagedus. Fechneri seadus kehtib mitme helisignaali muutuja kohta, sealhulgas pikkuse ja valjuse kohta.
Fredrik Schalin
1997. aastal asus Schalin tööle Rootsi rahandusministeeriumi parlamendikomisjoni aseesimehena ning 1999. aastal nimetati ta Rootsi välisministeeriumi Euroopa asjade õigusnõunikuks.
Psühhoakustika
Fletcheri-Munsoni kurv
Graafikust (joonisel 1) on võimalik järeldada, mida madalama helirõhuga on heliallikas seda vaiksem kuuldavus kõrgemate ja madalate sageduste suhtes, mistõttu tuleb nende helinivoo taset tõsta, et inimesele tajutav sagedusriba oleks ühtlane.
Üks Fletcheri-Munsoni nähtuse põhjus on meie kõrvalesta mehaanilise konstruktsiooni eripära. Kõhred, millest kõrvalest on ehitatud, aitab sagedusi filtreerida. Selle nähtuse evolutsiooniline põhjus seisneb selles, et isegi kõige vaiksemal tasemel oleks keskmisi sagedusi kuulda, mis on ühtlasi ka kõnetuvastuse aluseks.
Fredrik Schalin
Pärast Rootsi naasmist töötas Schalin aastatel 2006–2008 juristina. 2008. aastal võeti ta Stockholmi advokatuuri liikmeks, misjärel ta töötas advokaadina. Kohtusüsteemi asus ta uuesti tööle 2009. aastal, mil temast sai Södertörni esimese astme kohtu kohtunik ja hiljem koja president. Sellel ametikohal töötas ta kuni 2016. aastani.
Psühhoakustika
Fletcheri-Munsoni kurv
Tänapäeval on standardiks samavaljuskõverad (ISO 226:2003), mis nüüdisaegsete katsetuste alusel sisaldavad täpsemaid tulemusi.
Maskeeringuefekt
Maskeeringuefekt on valjude helide võime varjutada vaiksemaid. Kui kaks heli paiknevad ühes ja samas sagedusvahemikus, siis suurema helinivooga heliallikas maskeerib vaiksema. Lisaks sellele madalama sagedusega helid maskeerivad kõrgema sagedusega helisid. Näitena saab tuua rongi möödasõidu inimeste kõne ajal, kus rongi heli maskeerib teise. Helitöötlemises, et vältida maskeeringu efekti, peab oskuslikult kasutama ekvalisatsiooni ja panoraami.
Levitini efekt
Levitini efekt kirjeldab fenomeni inimeste (ka muusikaliselt treenimata) tendentsist mäletada laule õiges või ligilähedases muusikalises võtmes.
Fredrik Schalin
Schalin on samuti tegutsenud õppejõuna, olles aastatel 2006–2008 Stockholmi ülikooli lektor. Alates 2011. aastast on ta õppejõud Rootsi kohtunike akadeemias (Domstolsakademinis).
Fredrik Schalin nimetati Üldkohtu kohtunikuks 8. juunil 2016 ja seejärel 19. septembril 2022 koja presidendiks ning sellel ametikohal on ta tänase päevani.
Šunskai
Šunskai on alev Leedus Marijampolė omavalitsuses, Šunskai valla halduskeskus.
Alevis on põhikool ja raamatukogu, seal asub ka vaimse puudega vanuritele mõeldud hooldeasutus. Vaatamisväärsuseks on aastal 1865 valminud katoliku kirik.
Alevi kohale rajati XVIII sajandi alguses kabel, mille asemele rajati aastal 1795 kirik. kuni XX sajandi alguseni kandis asula nime Šumskai. Nõukogude võimu ajal oli Šunskai kohaliku kolhoosi keskasula. Asulast sai alev aastal 2002.
Robert Rannast
Robert (Rein) Rannast (20. aprill 1928 Hanila, Taebla vald, Läänemaa – 4. juuni 2016) oli eesti skulptor.
Elukäik
Ta sündis Hanila külas raudteelase peres. Lapsepõlv möödus Karuse raudteejaamas. Alghariduse sai Hanila algkoolis. Lõpetas 1947 Haapsalu 1. Keskkooli, astus samal aastal Tartu Riiklikku Kunstiinstituuti, lõpetas ERKI Tartu osakonna 1955. aastal.
Töötas 1955–1957 Haapsalu kultuurimaja plakatistina. Aastast 1957 vabakunstnik. Alates 1963. aastast elas Tallinnas.
Looming
Osales näitustel aastast 1955, kuulus 1961. aastast Eesti Kunstnike Liitu. On viljelenud monumentaalskulptuuri, dekoratiivplastikat, portreekunsti ning bareljeefe. 1960ndatel valmist temalt rida kalmukujundusi Hanila, Varbla, Haapsalu, Tori jt kalmistutele. Kalmistuskultuuris eelistas materjalina põhiliselt dolomiiti ja graniiti. Tema loodud on V. Vaga perekonna haua kivi Tartus Maarja kalmistul, perekondade Liivas, Voode, Kurs ja Küüra hauakivid Tallinnas Pärnamäe kalmistul, perekond Talumäe hauakivi Metsakalmistul jne.
Ta oli üks Haapsalu Kunstiklubile alusepanijaid alates 1960. aastast.
Teoseid
1950ndatel avaldati tema karikatuure ajalehtedes Stalinlikul Teel ja Töörahva Lipp.
Merike Lang
pisi|paremal|Merike Lang Eesti Vabaõhumuuseumi Kolu kõrtsis Merike Lang (sündinud Rannik, 18. mail 1958 Tallinnas) on eesti ajaloolane, etnoloog ja museoloog.
Hariduskäik
Ta on õppinud Võsu 8-klassilises Koolis ja lõpetas Rakvere 1. Keskkooli. Koolivaheaegadel töötas ta Lahemaa Rahvuspargis giidina, juhtides ühe- ja kahepäevaseid reisigruppe.
1981. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna ajaloolase, ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse õpetaja ning etnoloogi diplomiga. Diplomitöö "Endisaegsed matusekombed Ida-Eestis" avaldati 2004. aasta e-ajakirjas Mäetagused 25.
2005. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli kultuuriteaduskonna kultuurikorralduse eriala sotsiaalteaduste magistrina. Magistritöö "Museoloogiline kommunikatsioon. Vabaõhumuuseumi koht ja ülesanded kaasaegses ühiskonnas".
Töökäik
Ta on töötanud Eesti Vabaõhumuuseumis 1981. aastast, kõigepealt teaduri ja osakonnajuhatajana, 1991. aastast teadusdirektorina ning 1993. aastast direktorina.
2014–2019 oli Lang Sihtasutuse Eesti Vabaõhumuuseum juhatuse liige ning on augustist 2019 Sihtasutuse Eesti Maaelumuuseumid juhatuse liige.
Tippjuhina on Lang pannud aluse kaasaegse muuseumipedagoogika arengule Eesti muuseumides, ta on juhtinud Eesti Vabaõhumuuseumi kontseptuaalset ümberkujunemist aastaringselt aktiivselt tegutsevaks turismiatraktsiooniks. Ta on algatanud kultuuripärandi uurimise ja hoidmisega tegeleva üleriigilise tähtsusega programmi, millest on kujunenud välja Maaarhitektuuri keskus. Viimane on olnud juhtpartner rahvusvahelistes uurimisprojektides.
Lang on olnud Eesti Vabaõhumuuseumi trükiste toimetaja ning Tallinna Ülikooli ja Tartu Ülikooli külalislektor.
Artikleid
Ta on kirjutanud peamiselt museoloogilise teooria artikleid.
Isiklikku
Ta on olnud abielus arheoloog Valter Langiga.
Andres Ader (korvpallur)
Andres Ader (sündinud 19. märtsil 1951 Tallinnas) on eesti korvpallur.
Ta lõpetas 1969. aastal Tallinna 20. Keskkooli, õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis matemaatikat ja kehakultuuri ning lõpetas 1977. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi.
Ader kuulus 1977–78 Kalevi esindusmeeskonda ja 1973–1977 Ehitajasse.
Nõukogude Liidu üliõpilasmeistrivõistluste 1975 hõbemedalist korvpallis.
Tulnud 1969, 1970 ja 1972 Tartu Riikliku Ülikooli ning 1974 ja 1979 Harju KEK-i meeskonnas Eesti meistriks ning võitnud 1976. aastal Eesti karika.
Aastatel 1990–1992 mängis Rootsis Visby Basketis.
Valērijs Agešins
pisi|Valērijs Agešins (2010) Valērijs Agešins (vene keeles Валерий Агешин (Valeri Agešin); sündinud 23. juunil 1972) on Läti poliitik ja pedagoog.
1994. aastal lõpetas ta Kaliningradi ülikooli ajaloolasena. 1998 sai ta Läti Ülikoolis magistrikraadi pedagoogika erialal. 2002 lõpetas ta Balti Vene Instituudi juristina.
1995–1999 töötas ta õigusteaduse ja politoloogia lektorina Sotsiaaltehnika Instituudis ja 1998–2002 Liepāja 2. keskkoolis ajalooõpetajana.
2002 sai ta oma kodulinna Liepāja ühiskondliku kokkuleppe komisjoni asepresidendiks.
Ta kuulub alates 2010. aastast parteisse Koosmeel (varem Rahva Üksmeele Parteisse).
Ta on olnud valitud seimi liikmeks 2002., 2006., 2010., 2011., 2014. ja 2018. aastal. Ta on juhtinud parlamendi õiguskomisjoni ja Euroopa asjade komisjoni. Ta on olnud Koosmeele Keskuse fraktsiooni aseesimees.
Ruķeļi
Ruķeļi on küla Lätis Alūksne piirkonnas Anna vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 8 ja Riiast 209 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee P43.
Tiegaži mõis
Tiegaži mõis (saksa keeles Tegasch, läti keeles Tiegažu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Limbaži piirkonda ja Katvari valda Tiegaži küla maadele.
Michal Bobek
Michal Bobek (sündinud 30. augustil 1977 Chrudimis) on Tšehhi jurist.
Tiegaži mõis
Mitmed Tiegaži mõisa allee pärnad ja Tiegaži mõisa allee saar on looduskaitse all.
Michal Bobek
2011. aastast on tal doktorikraad õigusteaduses.
Tiegaži mõis
Ajalugu
Mõisa maad kuulusid aastal 1520 Gerdt Lindele. Toona pantis too maad 1700 marga eest oma kasupojale Jacob Krüdenerile, ent aastal 1528 läksid need Riia peapiiskoppide valdusse. Mõis moodustati nendele maadele aastal 1643, mil Kristiina andis selle sekretär Paul Helmesele. Teine osa mõisast kuulus varem Katvari mõisale, ent aastal 1671 müüs Dietrich Aderkas selle 600 marga eest Leonhard Blodowile. Selle Irbeni nime kandva valduse omandas hiljem Jacob Jonston, kes müüs selle aastal 1649 Paul Helmesele. Seesama Dietrich Aderkas müüs ka teise maatüki 1000 marga eest Johann Brinckenile, mis hakkas kandma nime Brinckenland. Edasi sai selle omanikuks Daniel von Essenile, kes selle siis 1634. aastal 3600 marga eest Jacob Jonstonile müüs, nii et ka see maa rändas hiljem Paul Helmese valdusse. Aastal 1651 sai Helmes uue nime Helmersen. Edasi läks mõis abielu teel Sasside valdusse. Aastal 1807 ostis Tiegaži 33 000 taalri eest Theodor Heinrich von Schröder, aga 1809. aastal 43 000 taalri eest dr. Böhme. See pani mõisa panti ja aastal 1827 omandas mõisa Robert von Holst.