cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Haruline võtmehein
Haruline võtmehein (Botrychium matricariifolium) on maokeeleliste sugukonda võtmeheina perekonda kuuluv sõnajalgtaim.
Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012).
Eestis on ta väga haruldane. Teda leidub kuivadel niitudel, kuivades hõredates metsades ja liivikuil.
Uhtinõna
Uhtinõna (ka Uhti nina) on neem Peipsi ja Lämmijärve piiril.
Uhti nina juures asuvad Liitesaar ja Uhtinõna kurk.
Uhti ninast Piirissaare põhjaranda ja sealt Podborovje neemeni ulatuvat kujutletavat joont käsitletakse Lämmijärve põhjapiirina.
Munasaar
Munasaar on Lääne-Viru maakonda Viru-Nigula valda Letipea külla jääv saar.
Ürgkogukondlik kord
Ürgkogukondlik kord on inimühiskonna vanim ühiskonnakord. See ühiskonnakord tekkis paleoliitikumis . Selle ühiskonnakorra peamine majandus- ja sotsiaalne üksus oli algul suguluse ja hiljem territoriaalsel alusel toimiv kogukond . Inimühiskonna arenedes asendus ühiskondlik kord kas orjandusliku või feodaalkorraga (feodalism); mõlema asenduva ühiskonnakorra realiseerumisel tekkis enamasti ka riik .
Saksa laht
Lahe kaldal asub Laaksaare sadam.
Hüpoteeklaen
Hüpoteeklaen ehk kinnisvaralaen on laen, mille tagatiseks on kinnisvara.
Hüpoteeklaenu puhul hindab pank või muu laenuandja eelkõige kinnisvaratagatise väärtust, asukohta ja seisukorda.
Laenu saamiseks on vajalik:
Punapeet
Punapeet ehk söögipeet ehk aedpeet ehk peet (Beta vulgaris subsp. vulgaris var. vulgaris või Beta vulgaris subsp. vulgaris, Conditiva rühm) on maltsaliste sugukonda kuuluv kaheaastane kultuurtaim.
Punapeeti kultiveeritakse eelkõige tema toitva juurika pärast, kuid toiduks võib tarvitada ka peedilehti (salati- või supimaterjalina). Samuti võib punapeedi juurikat kasutada punase toiduvärvi saamiseks.
Punane värvus ja kambiumiringid
Peedi punane värvus on tingitud pigmendi antotsüaan sisaldusest. Antotsüaani leidub lisaks juurviljale ka peedilehtedes. Eriti intensiivselt moodustub antotsüaani sügiseste jahedate ilmade ajal.
Ajalugu
Punapeedi esivanem harilik peet pärineb Vahemere rannikult. Algselt kasutati toiduks vaid peedilehti (lehtpeet), kuid tänapäeval on peamiseks söödavaks osaks peedijuur.
Juurviljana on peeti kasvatatud arvatavalt alates 15. sajandist, 16.–17. sajandist on pärit rohkesti söögipeedi kirjeldusi ja jooniseid. Eestisse jõudis peedikasvatamine arvatavalt 19. sajandil.
Tarbimine värskelt
Peeti süüakse toorena, keedetuna, ahjus küpsetatuna, konserveerituna või marineerituna. Värskelt söömiseks punapeet kooritakse ja riivitakse või viilutatakse. Samuti võib värsketest peedijuurikatest valmistada mahla. Mahla soovitatakse enne tarbimist hoida külmkapis 1–4 tundi. See on vajalik selleks, et mahlast lenduksid organismi ärritavad ained, mis võivad inimestele iiveldustunnet esile kutsuda.
Kuumtöötlemine
Punapeete keedetakse tervelt ja koorimata. Võimaluse korral ei lõigata ära juure otsa ega pealsetüükaid. Samuti tuleks vältida peedi koore vigastamist. Lõikepinna kaudu eraldub peedist mahla ja ta muutub heledamaks ning maitsetumaks. Värvi saab säilitada või taastada, kui lisada keeduvette väheses koguses sidrunimahla või äädikat.
Erinevalt teistest köögiviljadest keedetakse peeti ilma maitseaineteta (sool halvendab peedi maitset). Olenevalt peedi suurusest valmib see vees keedetuna või aurutatuna 30–60 minuti jooksul. Peedi küpsust saab kontrollida voolava vee all. Valminud peedil eraldub koor kergesti. Terava köögiriistaga kontrollimisel hakkab peedist mahla välja jooksma. Pärast valmimist "ehmatatakse" peeti külma vee all. Kiire jahtumine avaldab mõju peedi konsistentsile.
Praeahjus küpsetatud peetidel säilib hästi maitse ja punane värv muutub veelgi intensiivsemaks.
Keeva veega ülevalatud aromaatsed peedilehed sobivad hästi salati- ja supimaterjaliks.
Säilitamine
Värsked peedid säilivad jahedas sahvris või külmkapis 2–4 nädalat. Keldris säilib peet üle talve. Pesemata peedilehed püsivad külmkapis värskena 3–5 ööpäeva, kui neid hoida augustatud kilekotis. Toorest peeti ei soovitata sügavkülmutada, sest see muutub üles sulades pehmeks, küll võib sügavkülmutada keedetud peeti.
Toiteväärtus ja biokeemiline koostis
Värske ja lisanditeta keedetud punapeedi toiteväärtus ja biokeemiline koostis on toodud alljärgnevates tabelites.
Kaukaasia tiibpähklipuu
Kaukaasia tiibpähklipuu (Pterocarya fraxinifolia) on pähklipuuliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Kiviõli Keemiatööstus
pisi|[[Kiviõli raudteejaama kõrval asetsev Kiviõli Keemiatööstus]] Kiviõli Keemiatööstus (lühendatult KKT) on Ida-Viru maakonnas Kiviõlis tegutsev ettevõte (osaühing), mis toodab peamiselt põlevkiviõli ning soojus- ja elektrienergiat. Ettevõte kuulub Alexela Gruppi.
Ettevõte saab toorme Põhja-Kiviõli karjäärist. Kiviõli Keemiatööstus kasutab lisaks Moldova kruusakarjäärile ka Kolustre kruusakarjääri ning Põhja-Kiviõli II põlevkivikarjääri.
Oste
Oste on küla (skrajciems ehk hajaküla) Kuramaal Lätis Talsi piirkonna Dundaga vallas. Küla asub valla loodeosas Ostupe jõe kaldal. Oste jääb valla keskusest Dundagast 8 ja Riiast 162 kilomeetri kaugusele.
Külas asub Oste kalmistu.
Aastail 2009–2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
Aleksei
Aleksei (vene keeles Алексей) on kreeka päritolu mehenimi, mis on populaarne Venemaal ja mõnedes teistes vene kultuuriruumiga seotud riikides.
Alfred Raus
Alfred Raus (6. juuli 1921 Petrograd – 27. oktoober 1989) oli Eesti NSV kohtunik.
Lõpetas Narva tööstuskeskkooli, Tallinna Juriidilise Kooli (1949), Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna (1956).
Lukksepp Kiviõli põlevkivitööstuses, osales Punaarmee koosseisus Teises maailmasõjas, Keila rahvakohtunik, kohtuministeeriumi vanemrevident ja kohtorganite valitsuse ülem. Alates 1954 Viljandi rajooni rahvakohtu esimees.
Orden Austuse märk (1962), Eesti NSV teeneline jurist (1967).
Aleksei
Kuni 1918. aastal toimunud õigekirja reformini kasutati nimekuju Алексѣй. Jäti (Ѣ) olemasolu selgitab и/i tähe kasutamist alternatiivsetes vormides (nt Vene Õigeusu Kirik kasutab arhailisemat varianti Алексий, ukraina keeles on olemas väga sarnane nimi Олексiй).
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 5. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Aleksei 6787 mehel.
Kiviõli Keemiatööstus
Aastas toodetakse ettevõttes kuni 65 000 tonni toorpõlevkiviõli. 2022. aastal toodeti ettevõttes 102 000 tonni põlevkiviõli, mis oli senine rekord.
Ettevõttes toodetud soojus- ja elektrienergiat kasutatakse nii ettevõtte enda käitamiseks kui ka kaetakse Kiviõli soojusenergia vajadused.
Ettevõttes töötab umbes 600 inimest. Töötajatest suurem osa on Lüganuse valla elanikud.
Ajalugu
thumb|Eesti Kiviõli (1936). [[w:en:Ernő Koch|Ernő Koch]] Eesti põlevkivitööstuse ettevõte Eesti Kiviõli loodi 1922. aastal. 1920. aastal andis Eesti Mäeamet Saksa kapitalil põhinevale AS Põhja paberi- ja puupapivabrikule loa alustada “luuretöid” Sonda ja Püssi raudteejaama vahelisel maa-alal. 1922. aastal andis vabrik kõik õigused ja kohustused üle aktsiaseltsile Eesti Kiviõli, mis rajas Erra-Sala küla maadele põlevkivikarjääri, kus alustati põlevkivi avakaevandamist. 1927. aastal ehitati Eesti Kiviõli esimene katseline tunnelahi võimsusega 75 tonni põlevkivi ööpäevas. 1928. aastal hakati tööstuse läheduses jõudsalt kasvanud asulat nimetama Kiviõliks. 1931. aastal valmis Franz Krulli tehasest pärit esimene kahe tunnelahjuga õli- ja bensiinitehas, millest sai Kiviõli Põlevkivikeemiatehase eelkäija. 1938. aastal sai Kiviõli kaevandus suurimaks Eestis; kaevanduse toodang oli üle 0,5 miljoni tonni aastas. Teises maailmasõjas, 10. augustil 1941 hõivasid Saksa väed tehase, ja kogu põlevkivibassein läks üle firmale Baltische Ölgesellschaft in Estland. Sakslased ehitasid suurejoonelise tööstuskompleksi koos kahe uue tunneahju, kaheksa gaasigeneraatori ja jõujaamaga. Sellel ajal olid tehases tööl ka sisse toodud eri rahvusest inimesed ning sõjavangid, viimased töötasid eraldi jaoskondades. Saksa okupatsiooni ajal rajati Kiviõli kaevandusse uus ringliiklusega šahtiõu, mis pidas remontimata vastu kuni kaevanduse sulgemiseni. Saksa vägede lahkumisel purustati kaevandus ja tehas ning uputati Kiviõli ja Küttejõu kaevandused.
Kildpolügoon
Kildpolügoon (kõnekeeles ka kiilud või siilud; inglise k. sliver polygon või spurious polygon) on kahe sarnase polügooni kombineerimisel tekkiv pikk ja kitsas polügoon, mis on olemuselt GIS-i tehniline viga ja mitte reaalsuses olemasolev ala.
Kiviõli Keemiatööstus
Ajalugu
1944. aastal hakkas Nõukogude armee kaevandust ja tehast taastama, 1945. aastal alustasid tööd kaks uut tunnelahju ning esimese toodangu andis uuesti ka bensiinitsehh. 1947. aastal anti tehases käiku veel üks tunnelahi ja soojuselektrijaam. 1951. aastal ühendati Kiviõli ja Küttejõu kaevandus. 1952. aastal hakati kaevanduse tarbeks uut administratiiv-olmehoonet ehitama, see valmis 1955. aastal. 1953. aastaks oli töös kuus generaatorit ning valmis sai uus katseseade võimsusega 200 tonni peenpõlevkivi ööpäevas. 1960.–1970. aastatel anti käiku pesemisvahendite tsehh ja formaliini tsehh. 1980. aastatel sisaldas Kiviõli tehases toodetavate põlevkiviõlide ja vees lahustuvate põlevkivisulfinoolide baasil valmistatavate toodete nimekiri üle 30 nimetuse, sh mastiksid, lakid, epoksü- ja muud vaigud.
Kildpolügoon
Kildpolügooni iseloomustab pikk killukujuline polügoonikujutis, mis tekib, kui kaks eri kihtides maatükki, millel on sama piirjoon, pannakse kokku. Üldjuhul tekib see veepiiride ja/või eri maatüüpide piiride määramisel.
Kiviõli Keemiatööstus
Ajalugu
1998. aastal Kiviter AS pankrotistus ning tehas suleti kümneks kuuks, 1999. aastal ostis T.R Tamme Auto OÜ tehase.
Garkalne raudteejaam
Garkalne raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Ropaži piirkonnas Garkalnes.
Iga päev peatub seal 15 reisirongi, tööpäeviti 16. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 23 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam B-tsooni.
Jaam rajati aastal 1889 ja algul kandis see nime Rodenpois. Avamisajal jäi see Riia kreisi Ādaži kihelkonda Bukulti mõisa maadele, asudes Ropaži kihelkonna piiril. Esimese maailmasõja ajal viisid sealt kitsarööpmelise raudtee harud Zaķumuižasse, Allažmuižasse ja Ādažisse. Nende veeremi teenindamiseks rajati sinna ka depoo. Aastal 1919 nimetati jaam Ropaži raudteejaamaks.
Nõukogude perioodi lõppaastatel kavandati Siguldani viiva raudtee elektrifitseerimist. Kontaktvõrk rajati kuni Ropaži jaamani, aga peale Läti taasiseseisvumist see demonteeriti. 29. mail 2011 nimetati jaam ümber Garkalne jaamaks.
Aastani 2019 eelnes sellele Baltezersi raudteepeatus.
Timofei
Timofei on mehenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 279. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Timofei 465 mehel.
Wolf Biermann
pisi|Wolf Biermann kirjandusüritusel Lauter Lyrik, [[16. november|16. novembril 2008]] pisi|Wolf Biermann 1977. aastal Hamburgis Karl Wolf Biermann (sündinud 15. novembril 1936 Hamburgis) on saksa laulja, laulukirjutaja ja luuletaja.
Wolf Biermann on pärit Hamburgi töölisperekonnast. Tema juudi rahvusest isa Dagobert Biermann mõrvati 1943. aastal Oświęcimi koonduslaagris.
1960. aastate algul hakkas ta helilooja Hanns Eisleri mõjutusel luuletusi ja laule kirjutama. 1961. aastal asutas Wolf Biermann koos Brigitte Soubeyraniga stuudioteatri Berliini Töölisteater (Berliner Arbeiter-Theater), mis aga võimude survel 1963. aastal suleti.
Berliini müüri ehitamise järel pettus Wolf Biermann üha enam Saksa DV poliitilises režiimis ja temast kujunes vähehaaval režiimikriitik. 1963. aastal keelduti Biermanni pärast kaks aastat kestnud kandidaadiaega vastu võtmast Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse.
Lääne-Saksamaal käis Biermann esimest korda külalisesinemistel 1964. aastal. 1965. aastal ilmusid Lääne-Saksamaal ta esimene luulekogu "Die Drahtharfe" ("Traatharf") ja tema esimene kauamängiv heliplaat "Wolf Biermann (Ost) zu Gast bei Wolfgang Neuss (West)". Seepeale kehtestasid Saksa DV võimud Biermannile totaalse esinemis- ja avaldamiskeelu.
12. septembril 1976 toimus Prenzlaus üheteistaastase esinemiskeelu järel esimene Wolf Biermanni kontsert.
1976. aastal sai Wolf Biermann loa kontsertreisiks Lääne-Saksamaal. 13. novembril 1976 esines ta Kölni Spordihallis kontserdiga, mis kanti üle ka raadios. Mõned Biermanni väljaütlemised aga vihastasid Saksa DV võimusesindajad välja. 16. novembril 1976 võttis Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo Wolf Biermannilt ära Saksa DV kodakondsuse ja tal keelati riiki tagasi tulla. 17. novembril 1976 kirjutas 12 Saksa DV juhtivat intellektuaali alla petitsioonile Wolf Biermannilt Saksa DV kodakondsuse äravõtmise vastu.
Wolf Biermann oli sunnitud Lääne-Saksamaale jääma. 1977. aastal toimus esimene Biermanni turnee Lääne-Euroopa riikides. Ta kritseeris oma lauludes Saksa DV-d, kuid väljendas jätkuvat sotsialistlikku meelsust.
1982. aasta aprillis sai Biermann ühekordse sissesõiduloa Saksa DV-sse, et külastada oma surmahaiget sõpra Robert Havemanni. Saksa DV-s sai Wolf Biermanni uuesti esineda alles 1989. aasta detsembris, mil Leipzigis toimus ta kontsert.
Alfred Praks
Alfred Praks (31. märts 1902 Tallinn – 18. oktoober 1998 Borås) oli eesti maadleja, kaheksakordne Eesti meister.
Ta esindas spordiklubi Tallinna Sport.
1944. aastal emigreerus ta Rootsi ning töötas seal maadlustreeneri ja massöörina.
1922 ja 1923
Praks tuli mõlemal aastal Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse kergekaalus.
1924
1924. aasta suveolümpiamängudel Pariisis saavutas võitis Praks Kreeka-Rooma maadluse kergekaalus esimeses ringis Holger Askehave (Taani) ja teises Leon Ręnkaweki (Poola), aga siis kaotas Rūdolfs Ronisele (Läti) ja pronksmedali pälvinud Karl Westerlundile (Soome) ning langes välja, jagades 10.–12. kohta.
Vabamaadluse kergekaalus alistas Praks esimeses voorus Perry Martteri (USA), aga kaotas siis pronksmedali võitnud Arvo Haavistole ja langes välja. Ta jagas 5.–8. kohta.
1925
Praks tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse kergekaalus.
Tihhon (eesnimi)
Tihhon kreekapärane mehenimi.
Alfred Praks
1926
Eesti võitis Tallinnas maavõistluses Läti 28:8.
Tihhon (eesnimi)
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1370. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Tihhon 23 mehel.
Alfred Praks
1927
Praks tuli Eesti meistriks vabamaadluse kergekeskkaalus.
1928
Praks tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse keskkaalus.
Eesti võitis Riias maavõistluses Läti 4:2 ja Praks alistas oma vastase.
1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis osales Praks vabamaadluse kergekeskkaalus. Esimeses ringis võitis ta punktidega T. Doumazose (Kreeka), aga siis kaotas L. Appletonile (USA) ja R. Cookile (Suurbritannia) ning langes välja.
Hilisem sportlaskarjäär
Praks tuli Eesti meistriks 1930 vabamaadluse kergekeskkaalus, 1931 vabamaadluse keskkaalus ja 1935 vabamaadluse kergekeskkaalus.
Mustarahu
Mustarahu (ka Laekarahu, Mustakivi saar, Mustakivirahu) on 14,8 hektari suurune saar (rahu) Lääne maakonnas Haapsalu linnas. Saare rannajoone pikkus on 3,1 kilomeetrit.
Saar asub 800 meetrit Tauksist edelas. Saar on pikliku kujuga, loodeotsast eendub maasäär. Saar on kuni 2,5 m kõrge.
Saar kuulub Matsalu rahvuspargi Väinamere saarte sihtkaitsevööndisse.
Haeska ohvrikivi
Haeska ohvrikivi (ka Arstimiskivi) on ohvrikivi Lääne maakonnas Haapsalu linnas Haeska külas. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kivi tuntakse ka Arstimiskivi, Nõiakivi, Maa-aluste kivi ja Kalevipoja kivi nime all.
Žasliai vald
Žasliai vald (leedu keeles Žaslių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kaišiadoryse rajooni territooriumil.
Valla pindala on 109 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2241 inimest. Valla keskus on Žasliai alev, kus aastal 29011 oli 644 elanikku. Vallamaja asub aadressil Vilniaus g.6, vallavanem on Mindaugas Nasevičius.
Aastal 2000 moodustati Žasliai valla lõunapoolsest osast Gilučiai vald.
Lisaks küladele on vallas ka paar huutorit:
Eraldiseisva asula moodustab veel Žasliai raudteejaam, kus aastal 2011 oli 477 elanikku.
Üliõpilaste teaduslik ühing
Üliõpilaste Teaduslik Ühing (lühend ÜTÜ) oli Eesti NSV ajal Eesti üliõpilaste vabatahtlik teadustööorganisatsioon (üliõpilaste teaduslik ühing).
Baltezersi raudteepeatus
Baltezersi raudteepeatus on endine raudteepeatus Valga–Riia raudteeliinil Ropaži piirkonna Garkalne vallas.
Üliõpilaste teaduslik ühing
ÜTÜde loomine kõrgkoolide juurde oli hoogne 1960ndate lõpus. TRÜ ÜTÜ tegutses arvatavasti aastast 1947, TTÜ ÜTÜ aastast 1949. ÜTÜd tegutsesid 1980ndate lõpuni.
Baltezersi raudteepeatus
Peatus asus Riiast 17,1 km kaugusel. Piletihinnalt kuulus peatus B-tsooni.
Peatus avati aastal 1904 raudteejaamana. Avamisajal jäi see Riia kreisi Ādaži kihelkonda Remberģi mõisa maadele. Algaastatel jõudis see kanda nimesid Weissensee, Eisenburg ja Neuermühlen. Tänapäevase nime sai ajaam aastal 1919. Läti NSV ajal muudeti jaam peatuseks. Peatus suleti detsembris 2019, kuna seda kasutas alla 2,6 reisija rongi kohta.
Üliõpilaste teaduslik ühing
ÜTÜd korraldasid nt konverentse, laagreid, õppekogunemisi, andsid välja üliõpilastööde kogumikke.
ÜTÜde juhtorgan oli ÜTÜ Vabariiklik Nõukogu.
Furgler
Furgler (ka Großer Furgler) on üks kõige külastatumaid mägesid Samnauni Alpides Austria Tirooli liidumaal. Lähistel asuv Serfausi turismikuurort valitakse sageli mäeekskursioonide alguspunktiks.
Tõusud
Serfaus-Fiss-Ladise suusapiirkond on mäe lähedal, mis muudab ronimise palju lihtsamaks. Alguspunktid on siin Komperdelli tõstuki keskmine või ülemine jaam Lazidkopfil.
Tõstukist võib tõusta ühel kahest märgistatud rajast:
Mõlemat rada võib ristumisel kombineerida (võtab umbes 5,5 tundi). Lõunapoolsel rajal ronimine on veidi lihtsam kui põhjapoolsel. Erilist ronimisvarustust pole vaja, kuid head jalanõud on vajalikud.
Talviti on Furgler populaarne suusamatkade mägi.
Tipp
Furgleri tipus on tipurist, mis püstitati 1988. aastal, asendades esimese risti, mis püstitati 1957. aastal. See on umbes 9 m kõrge, tehtud puidust ja kinnitatud 8 trossiga. Kaks mälestustahvlit meenutavad neid sündmusi.
Hea ilmaga on tipust silmapaistev vaade lugematutele Alpi tippudele.
Risto Kask
Risto Kask (sündinud 24. novembril 1985) on eesti majandusteadlane. Ta on heategevusorganisatsiooni Aita Nõrgemat MTÜ asutajaliige.
Haridus
Ta on lõpetanud Tallinna Pääsküla Gümnaasiumi. Bakalaureusekraadi (BA) omandas Eesti Ettevõtluskõrgkoolis Mainor majandusarvestuse ja finantsjuhtimise erialal ning magistrikraadi (MBA) ettevõtte finantsjuhtimise erialal. Õpib Estonian Business Schoolis ettevõtluse õppetooli doktoriõppes teemal "The Influence of Forming Joint Municipalities to Financial Capability of Local Municipality, Based on the Sample of Estonian Administrative-Territorial Reform".
Eduka akadeemilise töö eest sai ta 2016. aastal Tallinna linna innovatsioonistipendiumi.
Kirjanduslooming
2015. aastal andis välja lasteraamatu "Konnapoiste talvejutud".
Sportlikud saavutused
Triatlon
Esindas 2008. aastal Eestit rahvusvahelisel Manhunt International võistlusel Lõuna-Koreas Soulis. Manhunt International on rahvusvaheline konkurss, mida on korraldatud alates 1987. aastast ning kus osaleb üle 100 riigi. Tegutses 2007–2008 konkursi "Eesti Suvepiiga ja Suvemees" ning "Eesti Topmodel" žürii liikmena. 2008. aastal oli žürii liige "Manhunt Estonia" võistlusel.
Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus
Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus (ka: Tallinna Eesti Kirjastusühisus; lühend T.E.K.-Ü. või Tall. E. Kirj. üh.) oli aastatel 1908–1940 tegutsenud ettevõte, mis kirjastas ja trükkis perioodilisi väljaandeid ja raamatuid. pisi|püsti|Pikk 2 // [[Voorimehe tänav|Voorimehe 9 // Rataskaevu 1. Endine Päevalehe toimetuse hoone Tallinnas]] 1908. aastal, kui Päevalehe seisukord halvenes, asutati Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus. Asutamiskoosolekul osales 51 isikut, enamik neist olid tuntud avaliku elu tegelased, kes kõik tegid 200-rublase sissemakse. Ühisus ostis välja Päevalehe ja hakkas välja andma korraga kolme ajalehte: Päevaleht (mis ilmus iga päev), Aeg (ilmus kolm korda nädalas) ja Koit (kaks korda nädalas). Ärijuhiks valiti Bernhard Mäns ja vastutavaks toimetajaks sai Georg Eduard Luiga. Hiljem hakkas ühisus välja andma veel kultuuriajakirja Agu, noorteajakirja Vikerkaar ja lasteajakirja Laste Rõõm. Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse trükikoda asus Tallinnas, Pikk tänav 2 ja hiljem Voorimehe tänav 1.
Risto Kask
Tegevus avalikus sektoris
Aastatel 2014–2017 töötas ta Nõmme linnaosavanema asetäitjana, 2017–2021 oli Tallinna Linnavolikogu IX koosseisu rahanduskomisjoni liige ning alates 2021. aastast Tallinna Linnavolikogu X koosseisu rahanduskomisjoni liige.
Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus
1922. aastal valmis ühisusel selleaegne moodsaim trükikojahoone, Voorimehe tänav 1, mille juures tegutsesid litograafia- ja tsinkograafiatöökojad ning köitekoda, kus peale oma ühisuse väljaantavate trükiste väljaandmise trükiti ka teiste kirjastuste raamatuid ja ajakirjandusväljaandeid. Ühisusel oli ka 2 oma raamatukauplust ja kirjastusladu. 1940. aastal ühisus natsionaliseeriti ja aastatel 1940–1941 oli trükikoja nimeks Trükikoda Kommunist. Sõja ajal ilmusid kirjastusühisuselt ajalehed Eesti Sõna, Maa Sõna ja Teataja.
Aastatel 1942–1944 oli trükikoja nimedeks Eesti Omavalitsuse: Majandus- ja Transpordidirektooriumi trükikäitiste trükikoda, Haridus- ja Rahandusdirektooriumi trükikäitiste trükikoda, Majandus- ja Rahandusdirektooriumi trükikäitiste trükikoda
Risto Kask
Tegevus avalikus sektoris
2017. aastal toimunud KOV valimistel Nõmme piirkonnas sai 62 häält ning 2021. aastal 54 häält. Ta on Nõmme linnaosa sotsiaalkomisjoni esimees.
Bukulti
pisi|Bukulti asendikaart Bukulti on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 5,183 km². Bukulti asub Ķīšezersi kaldal järve ja Garkalne piirkonna vahel. Asum piirneb loodes Suži, edelas Jugla asumiga, kagus aga Berģiga. 546 elanikku (2010).
Bukulti asub Ķīšezersi-äärsel alal, mis ulatub 6–7 meetrit üle merepinna. Asumi territooriumil on arvukalt luiteid, mis ulatuvad 12 meetrit üle merepinna, kõrgeim tipp on aga Baložkalnsi luide, mis ulatub 20 meetrit üle merepinna. Jugla asumist eraldab Bukultit Ķīšezersi ja Jugla järve vaheline Jugla jõgi.
Keskajal läbis Bukulti asumit Koiva jõe äärde viiv tee (Via magna). Kahe järve vahelisse kitsasse kohta rajas Liivi ordu 1297. aastal kindlustatud veskikoha, aga hiljem tekkis sinna Ādaži ordulinnus. Veski järgi sai asum vanasaksakeelse nime Neuermühlen, teised vanad nimed olid Nimelen ja Bellenhol.
Pärast ordulinnuse lammutamist tekkis asumi aladele Bukulti mõis. Mõisa järgi on asum ka tänapäevase nime saanud, ametlikult võeti see kasutusele aastast 1929. Keskaegse tee kohale tekkis aastaks 1837 maantee, mis aastaks 1837 pikenes läbi Bukulti Inčukalnsini ja 1858. aastal üle Pihkva Peterburini. 1889. aastal valmis ka Riia–Pihkva raudtee.
1903. aastal valmis Koiva jõge ja Ķīšezersi järve ühendav Bukulti või Jugla kanal, mida mööda toimetati Riiga ehituseks vajaminevat puitu. Riia linnaga liideti asumi alad 1974. aastal, aga hoonestama hakati Bukultit alles 1990. aastatel. Bukulti on tänapäeval suurte kruntidega eramupiirkond.
Andrei Murro
Andres (Andrei) Murro (30. august 1903 Tõhela küla, Pärnumaa – 29. august 1941 Soome laht) oli Eesti NSV riigitegelane, siseasjade rahvakomissar ajavahemikus 26. märtsist 1941 kuni 6. augustini 1941.
Elukäik
Ta asus 1915. aastal õppima Pärnu reaalgümnaasiumi ettevalmistuskursustel, kuid perekond evakueerus Tveri kubermangu Kašini linna. Aastail 1915 kuni 1917 õppis ta Kašini reaalkoolis. 1917. aasta mais tuli perekond tagasi Eestisse ning Andres Murro jätkas õpinguid Tartu reaalgümnaasiumis, mille lõpetas 1922. aastal. Õpingute ajal osales ta vasakpoolses üliõpilasorganisatsioonis Edasi.
Kooli lõpetamise järel asus ta elama Pärnusse ning hakkas tegutsema Üle-eestimaalise Noorproletaarlaste Ühingu Pärnu organisatsioonis ja valiti selle sekretäriks. Sama aasta septembris organiseeris ta Pärnus ametiühingute kesknõukogu. 1923. aasta augustis saadeti ta ametiühingute instruktori-organisaatorina Narva, kus tegutses kuni 1924. aasta jaanuarini.
Murro arreteeriti 1924. aasta jaanuaris ning sama aasta novembris mõisteti ta 149 protsessil eluks ajaks vangi riigivastase tegevuse eest. Ta oli kuni 1938. aasta amnestiani poliitvang Patarei vanglas. Vabanemise järel töötas ta lihttöölisena ehitustel ja maamõõtja abilisena.
1940. aastal sai ta uuesti loodud illegaalse EKP Pärnumaa komitee liikmeks. Tema parteistaaži arvestati 1922. aastast. 1940. aastal toimunud riigipöörde järel suunati ta tööle politseisse. 1. juulist 1940 sai temast Siseministeeriumi Politseitalituse abidirektor, 16. juulist 1940 Politseitalituse direktor. 11. septembril 1940 määrati Murro Eesti NSV siseasjade rahvakomissari II asetäitjaks, 26. veebruaril 1941 rahvakomissari asetäitjaks miilitsa alal.
26. märtsil 1941 jagati senine Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaat kaheks: Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadiks ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadiks. Andres Murro määrati samast päevast siseasjade rahvakomissariks. 29. märtsist 1941 anti talle julgeoleku vanemmajori auaste.
Murro osales 1941. aasta juuniküüditamise ettevalmistamises. Küüditamisaktsiooni üldjuhtideks Eestis olid riikliku julgeoleku rahvakomissar Boris Kumm, siseasjade rahvakomissar Andres Murro ja EK(b)P KK I sekretär Karl Säre. Vahetuks ettevalmistustööks ja küüditamise läbiviimiseks moodustati vabariiklik operatiivstaap: rahvakomissarid Kumm, Murro, julgeoleku rahvakomissari asetäitjad Aleksei Škurin ja Venjamin Gulst (operatiivstaabi liige maakondlike "troikade" juhtimise alal) ning julgeoleku rahvakomissariaadi 2. osakonna ülem Rudolf James.
6. augustil 1941 liideti Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaat taas Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadiga ning uueks siseasjade rahvakomissariks sai endine julgeoleku rahvakomissar Boris Kumm. Andres Murro hukkus Tallinnast evakueerumisel Soome lahel.
Keel-raunjalg
Keel-raunjalg (Asplenium scolopendrium) on raunjalaliste sugukonda kuuluv sõnajalgtaim.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Juri
Juri võib tähendada järgmist:
Organiseeritud kuritegevus Eestis
Organiseeritud kuritegevus Eestis on lühiülevaade ajakirjanduses avaldatud organiseeritud kuritegevuse ilmingutest ja seotud isikutest Eestis.
Organiseeritud kuritegelik allilm on taasiseseisvunud Eestis olemas olnud üle paarikümne aasta, kuid klassikalise maffia mõõtmeid ei ole see saavutanud. Varasematel aastatel ilmnenud professionaalset ja organiseeritud majanduskuritegevust ei tohi samastada kõrgema arenguvormi organiseeritud kuritegevusega.
Organiseeritud kuritegevuse eripära Eestis on riigi soodne geograafiline asend kuritegevuse tekkeks ja arenemiseks. Eesti kasutab oma asupaika Ida ja Lääne vahel majanduse arenguks, kuid sellega kaasneb ka negatiivne mõju. Organiseeritud kuritegevus ei ole ühtne ning areng on olnud mitmejärguline ja muutuva aktiivsusega, seetõttu ei ole alati võimalik konkreetsete protsesside toimumisaega kindlaks määrata.
Organiseeritud kuritegevuse põhieesmärk on majanduslik kasum mitte ainult illegaalse tegevuse tulemusena (narkoäri, relvakaubandus), vaid ka legaalselt. Luuakse legaalses majandustegevuses osalevaid ettevõtteid, mida kasutatakse kuritegelikul teel saadud vahendite rahapesuks ja kuritegelike tulude päritolu varjamiseks. Organiseeritud kuritegevuse traditsioonilised tegevusvaldkonnad on narkokaubandus, relvaäri, prostitutsioon, lõbustusasutused, inimkaubandus, viina- ja tubakaäri ning salakaubandus. 85% organiseeritud kuritegevusest on seotud majanduskuritegudega (maksupettused jne).
Jevgeni
Jevgeni (vene keeles Евгений) on venepärane mehenimi.
Organiseeritud kuritegevus Eestis
Organiseeritud kuritegevuse põhiline valdkond on kindlas piirkonnas kindlal ajal kõige suuremat materiaalset kasu võimaldav ebaseaduslik tegevus.
Jevgeni
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 26. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Jevgeni 3811 mehel.
Organiseeritud kuritegevus Eestis
Põhitegevusega liituvad teised kuriteod, mille eesmärk on põhilise kuritegevusliigi ettevalmistamine, osavõtjate väljaõpetamine ja tegevuse varjamine, st põhitegevust abistavad ettekavatsetud teod. Sellised põhitegevusega liituvad kuriteod on näiteks kuritegeliku rühmituse varustamine ebaseaduslike relvade, transpordivahendite, dokumentide ja muude põhikuritegude toimepanemiseks vajalike vahenditega, samuti asitõendite ja kompromiteerivate dokumentide hävitamine, ohtlike tunnistajate ja konkurentide kõrvaldamine ja neutraliseerimine jne. Organiseeritud kuritegelike rühmituste liikmed sooritavad teisigi kuritegusid, mis tulenevad põhitegevusest, ent väljuvad põhitegevusskeemist. Neid põhjustavad kõrvalekalded põhituluallikast ja pidev uute kriminaalsete tulude hankimise vajadus. Kurjategijad, kes osalevad majanduskuritegevuses, võivad tegeleda varastatud antiiksete esemete ja kunsti ostul ja edasimüügil, narkootiliste ainete käitlemisel investoritena jne.
Organiseeritud kuritegelike rühmituste liikmed võivad teha ka ebatavalisi kuritegusid: kasutada huligaansetel ajenditel tulirelvi, tekitada kehavigastusi ja osaleda kaklustes jne. Need teod lähtuvad kurjategija isikust.
Tekkimisfaas
Organiseeritud kuritegevus tekkis Eestis 1980. aastate teisel poolel. Tekkimise all mõistetakse üldjuhul organiseeritud kuritegelike grupeeringute moodustumist Venemaalt saabunud isiku või isikute ümber. Need rühmitused olid erineva suurusega, kuid mõned tunnused olid ühised: eestvedajad püüdsid rakendada Vene organiseeritud kuritegevuse seadusi. Kurjategijad olid koondunud oma päritolukoha nime alla, mis andis nende kogukondadele vastavad nimetused: permikad, kaasanlased, novosibirskilased, krasnodarlased jne, kuid edaspidi koondusid nad pigem kuriteoliikide järgi. Erandiks olid etnilised kuritegelikud grupeeringud (aserid, armeenlased ja tšetšeenid), mis püsisid rahvuse järgi. Linnuvabriku grupeering koosnes peamiselt eestlastest.
21. sajand
Eestis on organiseeritud kuritegevuse sissetulekuallikateks uimastikaubandus (sealhulgas ebaseaduslik narkoainete transiit), maksualased kuriteod, prostitutsiooni vahendamine ja inimkaubandus, mis võivad olla kuritegeliku rühmituse kõrval- või põhitegevusala.
Kuritegelikud ühendused tegutsevad paralleelselt mitmes valdkonnas, et saada maksimaalset kasu minimaalsete investeeringutega:
Gastroleerijad ja rahvusvaheline transiit
Geopoliitilise asendi iseärasuse tõttu kasutatakse Eestit riigiga puutumuses olevate rahvusvaheliste kuritegelike organiseeritud ühenduste tegevuses. Eestit kasutatakse
Viited
Peale Nikolai Tarankovi surma on Eestis võimu proovinud võtta Vladimir Kumarin, Ahmed Ozdojev ja kaitseorganid. Tänu krüptovaluuta anonüümsusele on tegelikud niiditõmbajad varjus. Eestis on väljastatud rekordarv krüptolitsentse. Sellega on tõusnud riik Euroopa suurimaks rahapesijaks ja seda ametlikult.
Trifon
Trifon on mehenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 3949. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Trifon 5 mehel.
Heinrich Ignaz Franz von Biber
pisi|Heinrich Ignaz Franz von Biber Heinrich Ignaz Franz von Biber (ristitud 12. august 1644 – 3. mai 1704 Salzburg) oli austria helilooja ja viiuldaja.
Dmitri Kuzmin
Dimitri Kuzmin (8. november 1908 Narva – 21. mai 1998 Tallinn) oli Eesti NSV parteitegelane ja riigiametnik.
Haridus
Ta lõpetas aastal 1924 Narvas gümnaasiumi.
Töökäik ja poliitiline karjäär
Aastatel 1924–1929 oli ta Narvas vabrikutööline, aastatel 1929–1936 oli ta poliitvang. Aastatel 1936–1938 töötas ta Tallinnas ehitustöölise ja raamatupidajana; aastatel 1938–1939 ehitustöölisena Viljandimaal.
Triaksiaalkaabel
Triakskaaablil on koaksiaalkaabliga võrreldes väiksem sumbumus, suurem ribalaius ja parem häirekindlus.
Dmitri Kuzmin
Töökäik ja poliitiline karjäär
Aastal 1940 oli ta ajakirja Trudovoi put toimetaja; aastatel 1940–1941 EK(b)P Keskkomitee organiseerimise ja instrueerimise osakonna instruktor ja kaubandusosakonna juhataja kohusetäitja. Dmitri Kusmin sai 1940. aasta Riigivolikogu valimistel ENSV I Ülemnõukogu saadikuks Petserimaalt.
Triaksiaalkaabel
Triaksiaalkaablit kasutatakse peamiselt televisioonitehnikas, näiteks videokaamerate signaali edastamiseks, samuti täppismõõtetehnikas.
Dmitri Kuzmin
Töökäik ja poliitiline karjäär
Aastatel 1941–1942 töötas ta Tšeljabinski traktoritehases ning oli EK(b)P Keskkomitee volinik eesti väeosade komplekteerimisel.
Aastatel 1946–1948 ja 1950–1952 oli ta EK(b)P Keskkomitee sekretär. Aastatel 1953–1957 oli ta Eesti NSV sotsiaalkindlustuse minister, aastatel 1958–1961 Eesti NSV Ministrite Nõukogu Kontrolli Komitee esimees, aastatel 1961–1963 Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riigikontrolli Komitee esimees, aastatel 1963–1965 EKP Keskkomitee ja Eesti NSV Ministrite Nõukogu Partei ja Riigikontrolli Komitee esimehe asetäitja, aastatel 1965–1971 Eesti NSV Rahvakontrolli Komitee esimehe asetäitja.
Ta oli aastast 1926 EKP liige, aastatel 1946–1952 ja 1956–1966 oli ta EKP Keskkomitee liige ning aastatel 1946–1948 ja 1950–1952 oli ta EKP Keskkomitee büroo liige. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu I, II, III, IV, V, VI ja VII koosseisu saadik.
Õppeinfosüsteem
Õppeinfosüsteem ehk ÕIS on õppekorralduse infovahetuskeskkond. Kooli elektroonilise õppeinfosüsteemi eesmärk on tagada õppeinfo parem kättesaadavust. ÕIS-ist leiab üliõpilane/õpilane vajaliku teabe õppekavade, tunniplaani ja enda õpitulemuste kohta.
Masaryk
Masaryk on tšehhi perekonnanimi.
Hua keel
Hua keel on khoisani keel, mis koos põhjakhoisani keeltega moodustab khaa keelkonna (kx'a). Seda kõnelevad huad Botswanas.
Hua keel on tõsiselt ohustatud – 2009. aasta seisuga oskas seda rääkida alla 50 inimese.
Trofim
Trofim kreekapärane mehenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2057. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Trofim 12 mehel.
Soroca
Soroca on linn Moldovas, Soroca maakonna halduskeskus.
Linn asub Dnestri paremal kaldal.
Soroca peamiseks vaatamisväärsuseks on Soroca kindlus aastast 1543.
Linnas on sündinud filmilavastaja Kira Muratova, matemaatik Robert Steinberg, Seagrami asutaja Samuel Bronfman.
Ole Rømer
pisi|Ole Rømer Ole Christensen Rømer (25. september 1644 – 19. september 1710) oli taani astronoom.
Teda peetakse esimeseks, kellel õnnestus mõõta valguse kiirust.
Rømer vaatles paljude aastate jooksul Jupiteri kaaslase Io liikumist ning leidis, et kaaslane liigub perioodiliselt Jupiteri varju ja ilmub selle tagant uuesti välja. Selgus, et selles on ebaregulaarsus. Kord ilmub Io liiga vara, kord jääb jälle hiljaks. Astronoom tegi julge, suurejoonelise ja õige oletuse, et ebaregulaarsus pole mitte Io liikumises, vaid on tingitud vaatleja (Rømeri) asukoha muutumisest, Maa asukoha muutumisest Jupiteri ja tema kuu Io suhtes. Ja sellest on tingitud näivad ebaregulaarsused Io liikumises, kuna valgusel, mis liigub lõpliku kiirusega, kulub lihtsalt erinev aeg erinevate teepikkuste läbimiseks.
Rømer oli meridiaaniringi ja passaažiriista leiutajana üks uusaja astromeetria rajajaid. Tema avastused ja leiutised ei piirdunud üksnes astronoomiaga – ta leiutas ka termomeetri, võttes aluseks vee külmumis- ja keemispunkti.
Võru pangahoone
Võru pangahoone on Võrus aadressil Tartu tn 25 asuv hoone. Hoone on arvele võetud ehitismälestisena. Hoone valmis 1938. aastal Eesti Panga Võru osakonna tarbeks. Hoone arhitektid olid Edgar Johan Kuusik ja Anton Soans. Arhitektuuriliselt esindab hoone esindustraditsionalismi.
Inna Uit
Inna Uit (sündinud 1. septembril 1965) on Eesti läbi aegade edukam naiskulturist.
Kerajas kortsleht
Kerajas kortsleht (Alchemilla glomerulans) on roosõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Lahkvesi
Lahkvesi võib olla põhjustatud jää liikumisest tuule mõjul või jääalusest hoovusest. Läbipääs võib avaneda ja lühikese aja jooksul uuesti sulguda või olla püsivalt avatud.
Vatla raamatukogu
Vatla raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Vatla külas Vatla mõisa peahoones.
Raamatukogu juhataja on Triin Vare.
Alates 1. septembrist 2018 on raamatukogu koos teiste Lääneranna vallas asuvate raamatukogudega Lääneranna Raamatukogu haruraamatukogu.
Automaatikavahendid
Automaatikavahendid on tehnilised vahendid, mis on ette nähtud automaatikasüsteemide teostamiseks.
Automaatikavahenditeks loetakse
Suurem osa automaatikavahendeid on elektroonsed, kuid nad võivad olla ka elektrilised (elektromehaanilised), pneumaatilised (või pneumoonilised) ja hüdraulilised, harvemini mehaanilised.
Loisach
Loisach on jõgi, mis voolab läbi Tirooli Austrias ja läbi Baieri Saksamaal. Selle nimi võib olla keldi päritolu, algkeldi keeles *lawo ja *iskā, mõlemad tähendavad "vett". Loisach läheb läbi suure Murnauer Moosi soo.
Loisach on 113 km pikk Isari vasakpoolne lisajõgi. Loisachi lähe on Ehrwaldi lähedal Austrias. Loisach voolab Garmisch-Partenkirchenist mööda ja suubub Kochelseesse. Kochelsee juures ühineb Loisachiga vesi, mis suunati Isari ülemjooksult Walchensee hüdroelektrijaama jaoks. Siis voolab Loisach Kochelseest välja ja suubub Wolfratshauseni juures Isarisse. Kanal ühendab Isarit ja Loisachit, tagastades elektritootmiseks juhitud vee Isarisse enne Wolfratshausenit, üleujutusohu vähendamiseks linnas.
Hebron
pisi pisi|Patriarhide haud Hebron (araabia نابلس Al-Khalīl; heebrea חֶבְרוֹן H̱evron) on linn Jordani Läänekaldal. Asub umbes 35 km Jeruusalemmast edela pool kõrgendikul 930 m üle merepinna.
Ajalugu
Hebron on püsivalt asustatud olnud üle 5000 aasta. Linnas asuv Machpela ehk Patriarhide hauakoobas on nii juutide kui ka muslimite pühakoht. Pärimuse järgi on sinna maetud Aabraham, Iisak ja Jaakob koos oma naistega. Hauakoopa juures asub ka Aabrahami mošee. 6. sajandil lasi Justinianus I sinna kiriku ehitada, mis hiljem purustati.
638 vallutasid araablased Hebroni koos muu Palestiinaga. 1100 vallutasid linna ristisõdijad. 1187 vallutasid linna ajjubiidid Saladini juhtimisel. 1516 läks linn Ottomani impeeriumi koosseisu. Detsembris 1917 okupeerisid Briti väed Hebroni. Linna hakkasid tagasi tulema juudid. 1929. aastal elas Hebronis 750 juuti. 1929. aasta Hebroni veresaunas tapsid araablased 69 juuti ning ülejäänud põgenesid linnast. Kui 1948 loodi Iisraeli riik, läks Hebron koos läänekaldaga Jordaaniale. 1967 okupeeris Iisrael Läänekalda. 1974 asusid Hebroni kesklinna elama juudi asunikud. Enamik neist on radikaalsed juudi natsionalistid.
Linnas asub Hebroni ülikool.
Linna nimi viitab Aabrahamile, kes oli 'Jumala sõber' (araabia خليل, heebrea חבר 'sõber').
Mäetaguse mõis
pisi|Mäetaguse mõisa peahoone 2012. aastal Mäetaguse mõis (saksa keeles Mehntack) oli rüütlimõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb mõisasüda Mäetaguse alevikku Alutaguse valda Ida-Viru maakonnas.
Ajalugu
Mäetaguse mõisast on kirjalikke teateid 1542. aastast. Omanikuks oli siis Peter von Tiesenhausen. Tiesenhausenid valitsesid Mäetagusel 1617. aastani, kui uueks omanikuks sai Tuwe Bremen. Juba 1638. aastal ostis mõisa Fabian von Wrangell. Wrangellide 98 aastat kestnud valitsemisaja jooksul arenes mõis kiiresti. Ehitati mitmeid uusi hooneid ning arendati põllumajandust. 1690. aastal rentis mõisa parun Ungern-Sternberg. Põhjasõja ajal 1703. aasta mais mõis põletati. Läbi aegade on Mäetaguse kuulunud Virumaa suuremate mõisate hulka nii territooriumilt kui talupoegade arvult.
Tõeline õitseaeg saabus 1738. aastal, kui mõis läks von Rosenite omandusse. Mäetaguse mõisnik Otto Fabian von Rosen, Liivimaa maanõunik 1737–1759 ja hiljem Liivimaa maamarssal, kes koostas 1739. aastal agraarõigusliku dokumendi, nn Roseni deklaratsiooni, mis kuulutas talupoegade õigusetut seisundit ja põlistas pärisorjusliku Balti erikorra, st mõisnikule saab kuuluma täielik õigus talupoja isiku ja omandi üle. Talupoegadelt võetava koormise suurus on mõisniku enese määrata.
1760. aastal algul kerkis uus puust härrastemaja. 1816. aastal, päev enne peremehe sünnipäeva, põletati puust mõisahoone.
1796. aastal Eugene von Roseni ajal ehitati varaklassitsistlik kahekorruseline kelpkatusega peahoone. Esifassaadi ilmestab hoone keskosas paiknev konsoolrõdu. Kergelt eenduvate risaliitide ees asuvad sissepääsud. Teise korruse akende kohal on kolmnurkfrontoonid. Tagafassaadil paiknevad tiibhooned. Tagafassaadi keskosas asus varem kahe korruse kõrgune palkon. Teisel korrusel asuvad ruumid anfilaadselt. Neist esinduslikem on hoone keskosas asuv saal.
1890ndatel, Konstantin von Roseni ajal, ehitati peahoone mõningal määral ümber. Samast perioodist on pärinevad ka enamus kõrvalhooneid. Peahoone vestibüüli hakkas ehtima historitsistlik laemaaling, mis on koopia itaalia kunstniku Andrea Mantegna Mantovas asuvast maalist. Auringi külgedel paiknevad kaaristutega tall-tõllakuur ja ait. Rosenite valduses püsis mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Otto Fabianil oli viis poega. Mäetaguse mõisa päris keskmine George Woldemar von Rosen. Viimane omanik oli vabahärra Konstantin von Rosen.
Park
19. sajandi alguses sai mõisa park praeguse ulatuse. Park on suur ja heas kujunduses. Puud paiknevad ringidena. Pargis on mitu tiiki, mis praegu on kuivad. Pargis on Eesti kõrgeim, üle 30 meetri kõrguseks kasvanud saarepuu.
1919–2017
Härrastemaja üldpindala on 1041 m2 ja majas on 37 ruumi. Mäetaguse mõisakompleksist on säilinud 14 hoonet: tõll-tõllakuur, ait, viina-ait, kasvuhoone, ait-kelder, viinavabrik, meierei, 2 loomalauta, tööhobuste tall, valitseja-maja. Härrastemaja teine korrus oli esinduskorrus, alakorrus mitmesuguste majandus-teenijateruumide päralt, mis oli tüüpiline 18. sajandi lõpule ja 19. sajandi algusele.
Restaureeritud mõisahoones asus 2017. aasta lõpuni Mäetaguse vallavalitsus, teise korruse saalides korraldatakse aga kultuuriüritusi ning see on ka selliste pidulike sündmuste nagu pulmade, juubelite ja vastuvõttude pidamise koht.
Hoone ehteks on vestibüüli historitsistlik laemaaling ning mõisaajast säilinud kaks pronksist lõviskulptuuri. Ait-tõllakuuris tegutseb mõisahotell ja spaa.
Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei võimlemisrühmad
Eesti Sotsialistlike Tööliste Partei võimlemisrühmad olid Eesti sotsialistide sõjaväeliselt korraldatud organisatsioon 1930. aastail.
Võimlemisrühmad asutati vastukaaluks "kodanlisele kaitseliidule" ja pidid olema korrapidajaiks Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei korraldatavail koosolekuil. Võimlemisrühmad kandsid mundrit (tumedad püksid, sinine pluus, nokkmüts) ja olid relvastatud sportpüssidega. Võimlemisrühmadesse kuulus üle 1700 väljaõpetatud mehe. Võimlemisrühmad kasutasid tervitusena ülestõstetud rusikat ("teise internatsionaali tervitus"). Võimlemisrühmi nimetati ka punakaardiks.
Kuna võimlemisrühmad kippusid vapsidega kohtudes nendega koos võimlema, mille juures isegi luumurde ette tuli, pidas Jaan Tõnissoni kolmas valitsus 11. augustil 1933 vajalikuks mõlemad organisatsioonid sulgeda. Samal ajal suleti Sisekaitseülema otsusega ka teiste erakondade löökrühmad, kuna need võisid saada siserahule kardetavaks. Keelati ka nende vormi- ja eristusmärkide kandmine.
Konkureeriv Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei Tallinna 2. Ühing asutas oma lööksalgad, mida nimetati aktivistideks. Ka see organisatsioon suleti 1933. aastal.
Ustav-Esko Mikelsaar
Ustav-Esko Mikelsaar (sündinud 6. detsembril 1943 Tallinnas) on biokeemikuharidusega eesti kirjanik.
Tema romaan märgiti 2017. aasta Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistlusel ära.
Isiklikku
Mikelsaarel on kolm venda: arstiteadlane ja molekulaarbioloog Raik-Hiio Mikelsaar, arst ja geneetik Aavo-Valdur Mikelsaar ja kaksikvennast biokeemikuharidusega kirjanik Henn-Risto Mikelsaar. Nende isa oli zooloog ja hüdrobioloog Neeme-Õnneleid Mikelsaar. Ustav-Esko Mikelsaarel on kaks last.
Henrique Pacheco Lima
Henrique Pacheco Lima (mängijanimega Henrique; sündinud 16. mail 1985 Londrinas) on Brasiilia jalgpallur (poolkaitsja).
Ta mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Cruzeiro. Ta on klubi meeskonna kapten.
Henrique alustas 2005. aastal klubikarjääri Londrinas. Läbimurde saavutas ta kõrgliiga klubis Figueirense. 2007. aasta suundus mängima Jaapanisse, liitudes sealse kõrgliiga klubiga Júbilo Iwata. Järgmised kaks hooaega veetis ta laenul Cruzeiros. 2009. aasta Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistluste Copa Libertadorese finaalis viis Henrique seeria teises mängus Cruzeiro Argentina klubi Estudiantese vastu juhtima, kuid lõpuks kaotati 1:2. 2010. aasta jaanuaris sõlmis ta Cruzeiroga püsiva lepingu. Aastatel 2011–2012 mängis ta Santoses.
Cruzeiros mängib ta taas alates 2013. aasta jaanuarist. Aastatel 2013 ja 2014 on ta tulnud klubiga Brasiilia meistriks.
Tonga 2018. aasta taliolümpiamängudel
Tonga osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis ühe sportlasega. See oli teine kord, mil Tonga taliolümpiamängudest osa võttis (esimest korda 2014. aastal).
Tongat esindas murdmaasuusatamises Pita Taufatofua, kes 2016. aasta suveolümpiamängudel võistles taekwondo 's.
Teatetahvlisüsteem
Teatetahvlisüsteem (BBS, Bulletin Board System) on kasutajaliidesega server telefoniühendustel põhinevas arvutivõrgus, mis võimaldas helisagedusliku modemiga sissehelistajatel omavahelist suhtlust. Tuntuim sellistest serveritest moodustatud võrk kannab nime FidoNet. Paljud BBSid võimaldasid kasutajatel ka vahetada faile, mängida mänge jms. Hilisemal arendamisel loodi BBS-idesse lüüsid Useneti uudistegruppide ja ftp serverite vahel.
BBSid Eestis
Esimesed BBSid tekkisid Eestis 1989. aasta lõpus, FidoNeti kõrgajal 1990. aastate keskel oli Eestis umbes 60 avalikku BBSi.
Eesti FidoNeti administraatorid ja kasutajad korraldasid 1991. aastast alates suvist kogukonnaüritust BBSummer ning 1994. aastast ka talvist üritust BBWinter. Tippaegadel oli neil üritustel osalejaid üle saja, nt 1993. aasta BBSummeril Saarjärvel osales üle 140 inimese.
Kola
Kola on linn Venemaal Murmanski oblastis, Kola rajooni keskus. Asub Kola ja Tuloma jõe ühinemiskohas 12 km kaugusel Murmanskist.
XLR-pistmik
XLR-pistmik, tuntud ka kui XLR-konnektor ja XLR-pistikühendus, (X ‒ originaalse tooteseeria nimi, L (latched/locking) ‒ riivistatud, R (resilient/rubber) ‒ vastupidav sünteetilisest kummist isolatsioon) on professionaalsetes heli-, video-, ja valgustusseadmetes kasutatav pistikühendus, mille dimensioonid vastavad 2004. aastal väljatöötatud standardile IEC 61076-2-103. Pistiku elektriliste kontaktide ühetaolise järjekorra määrab ära 1992. aasta Helitehnika Ühingu (Audio Engineering Society) spetsifikatsioon AES-14. pisi|330x330px|XLR-pistikühenduse emaspistik ja isaspistik (kaabli otsas)pisi|330x330px|XLR- pistikühenduse emaspesa ja isaspesa (seadme küljes)