cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
USS Franklin (CV-13)
19. märtsi õhurünnak
Enne 19. märtsi koidikut oli Franklin liikunud kõigest 80 km kaugusele Jaapani põhisaartest. Laevalt startisid lennukid Honshūd ja Kobe sadamat pommitama. Laeva meeskond oli kuue tunni jooksul 12 koda lahinguhäire saanud ja kapten alandas ohutaset, et mehed süüa ja puhata saaksid, siiski jäeti valvesse õhutõrje meeskonnad. Ootamatult ilmus madalal olnud pilvedest välja kaks vaenlase lennukit, mis viskasid Franklini lennutekile kaks soomustläbistavat pommi. Üks pommidest maandus teki all olnud angaari ja teine tungis ahtris läbi kahe teki. Angaaris lõhkenud pomm tekitas suuri purustusi, lõi rivist välja juhtimiskeskuse ja tekitas suure tulekahju. Angaaris hakkas tulekahju ajal lõhkema ka seal asunud kütus ja laskemoon, mis halvendas olukorda veelgi. Põlevast angaarist pääses eluga kõigest kaks meeskonnaliiget.
Elmar Matt
Ta töötas aastatel 1956–1957 TPI-s vanemlaborandina. Aastatel 1957–1963 töötas ta õpetajana Tallinna 2. Keskkoolis ja õppealajuhatajana Tallinna 39. Keskkoolis. Ka hiljem on ta töötanud füüsikaõpetajana (Tallinna 45. Keskkoolis, 1960. aastate teisel poolel).
USS Franklin (CV-13)
19. märtsi õhurünnak
Pärast rünnakut oli olukord kriitiline: laev oli 13 kraadi kreenis, raadioside ei töötanud ja lisaks olid tulekahjud kontrolli alt väljas. Paljud meeskonnaliikmed olid üle parda lennanud, surnud või haavatud. Mereväe ametlikel andmetel hukkus tol päeval 724 meeskonnaliiget ja 265 sai vigastada. Hiljem on ajaloolased hukkunute arvuks pakkunud 807 ja vigastatute omaks 487. See oli hukkunute arvu poolest halvim päev, mis ühele USA sõjalaevale osaks saanud. Sellest hullem oli ainult lahingulaev USS Arizona laskemoonaplahvatus Pearl Harbori rünnaku ajal, kus hukkus 1177 meest.
Elmar Matt
Aastatel 1963–1975 töötas ta EKP Keskkomitee teadus- ja õppeasutuste instruktorina ja oli EKP Keskkomitee esimese sekretäri abi, aastatel 1975–1977 oli ta EKP Tallinna Linnakomitee sekretär. Aastatel 1977–1980 oli ta EKP Keskkomitee üldosakonna juhataja ja aastatel 1980–1989 Eesti NSV Ministrite Nõukogu asjadevalitseja. Oli aastatel 1989–1992 Eesti NSV Ministrite Nõukogu alaline esindaja Moskvas. Hiljem on ta töötanud Eesti Panga sularaha labori juhatajana.
USS Franklin (CV-13)
19. märtsi õhurünnak
Siiski jäid sajad meeskonnaliikmed vabatahtlikult laevale, et see uppumisest päästa. Hukkunute arv oleks võinud olla suuremgi, kui meeskond poleks asunud kiiresti tulekahjusid kustutama ja haavatutele esmaabi andma. Laevale appi tulnud kergeristleja USS Santa Fe tõmbas merest välja üle parda paiskunud meeskonnaliikmed ja võttis pardale mittevajalikud meeskonnaliikmed ja haavatud. Siiski oli laeva päästmine raske ülesanne, sest peale raskete vigastuste oli ohuks ka laeva ruumidesse kogunenud kustutusvesi, mis ähvardas laeva uputada. Laev suudeti siiski päästa ja see on USA mereväe kõige raskemalt kannatada saanud lennukikandja, mis II maailmasõja üle elas.
Parandustööd
Raskeristleja USS Pittsburgh pukseeris laeva lahinguväljalt eemale, kuni viimane suutis oma mootorid käima saada ja sõitis omal jõul New Yorki remonti. New Yorki suunati laev seetõttu, et USA Läänekalda remonditöökojad olid ülekoormatud kamikaze 'de kahjustatud sõjalaevade parandamisega.
Elmar Matt
Elmar Matt suri 17. märtsil 2013 ja maeti 11. mail Rahumäe kalmistule.
USS Franklin (CV-13)
Pärast sõda
Laev parandati, aga sõda sai vahepeal läbi ja laev aktiivsesse teenistusse enam ei naasnud. USS Franklin arvati teenistusest 1947. aastal välja ja kuigi merevägi soovis laeva moderniseerida, ei saanud need plaanid kunagi teoks ning laev lammutati 1966. aastal.
Elmar Matt
Isiklikku
Tema abikaasa Tiiu Matt oli pedagoog ja koolijuht. Tema venna Arvidi poeg Aleksander Matt oli transiidiärimees ja on praegu Venemaa suurimaid viinatootjaid.
Otto Kirotar
Otto Kirotar õppis Raadama 7-klassilises koolis. 1949. aastal, mil ta oli alles 15-aastane, küüditati ta vanemad Siberisse ning ta jäi üksi Eestisse elama. Kolis Tartusse ja õppis Tartu 5. Keskkoolis.
1951. aastal võeti ta sõjaväkke. Pärast sõjaväge tuli tagasi Tartusse ja töötas Tartu Alumiiniumitehases treialina. 1963. aastal kolis Viljandisse, kus töötas piimakombinaadis varustajana. Hiljem töötas Elektrivõrkudes. Alates 1991. aastast elas Siniallikul.
Tema esimene karikatuur ilmus 1961. aastal ajalehes Edasi. 1963. aastal ilmusid tema karikatuurid Viljandi ajalehes Tee Kommunismile.
Harilik mürkputk
Mürkputk on eluohtlikult mürgine. Kõige mürgisemad on juur ja risoom, kuid ohtlikud on ka taime kõik muud osad. Täiskasvanul piisab eluohtliku mürgistuse saamiseks vaid paarist grammist värskest juurikast, lastele on surmav kogus kordades väiksem. Taime mürgisus ei kao ka taime kuivatamisel. Lõhn ja maitse ei hoiata kuidagi ette taime mürgisusest.
Mürgistusnähtude esimesed tundemärgid on kõrvetus- ja sügelemistunne suus. Sellele järgnevad oksendamine, keele halvatus, kõhuvalu, tugevad krambid, nägemise halvenemine, suur janu. Mõne tunni jooksul võib mürgistus viia hingamise peatumiseni. Mürgistuskahtluse korral tuleb kohe kutsuda kiirabi. Tarvilik esmaabi on oksendamise esile kutsumine, mille järel tuleb anda ohtralt juua. Hingamise peatumisel tuleb teha kunstlikku hingamist kuni väljaõppinud abi saabumiseni.
Droonirünnak Kremlile
3. mail 2023 avaldati kaadrid kahest droonist, mis väidetavalt sihtisid Moskva Kremlit ja mille Venemaa tulistas alla. Venemaa president Vladimir Putin ei viibinud sel ajal Kremlis ning keegi ei saanud intsidendis surma ega vigastada.
SMW Group
AS SMW Group on Läti rahvusvaheline auto- ja kosmosetööstuse ettevõte, mille peakontor asub Riias. See on üks suurimaid autoosade tootjaid Lätis.
AS SMW Group esindused asuvad USA-s ja Lätis. Kuni 2004. aastani oli selle tütarettevõte SMW Engineering seotud Solikamsk Magnesium Worksiga, mis on maailma vanim magneesiumi sulatus- ja uurimiskeskus (primaarse magneesiumi ja sulamite, titaanvahu ja haruldaste muldmetallide derivaatide tootja). Ettevõtte insenertehniline osa eraldati 2004. aastal ja alustas oma tegevuse kolimist Euroopasse. pisi| SMW HGK [[veljed ]] pisi|219x219px| [[Kolmemõõtmeline printimine|3D prinditud satelliidiosa ]]
Ettevõtte struktuur
Kontserni emaettevõttel AS SMW Group on tütarettevõtted:
Välislingid
Koduleht
Juan José Millás
Juan José Millás García või Juanjo Millas (sündinud 31. jaanuaril 1946 Valencias) on hispaania kirjanik ja ajakirjanik. Tema teoseid on tõlgitud 23 keelde.
Elulugu
Juan José Millás on Valencia päritolu leiutaja Vicente Millás Mossi ja Cándida García poeg. Elu esimesed aastad veetis ta Valencias ning 1952. aastal kolis nende suur pere Madridi Prosperidadi linnaossa. Madridis on ta elanud suurema osa oma elust.
Ta õppis Madridi Complutense ülikooli humanitaarteaduskonnas filosoofiat, aga jättis kolmandal aastal õpingud pooleli. Ta läbis enamiku kursustest õhtuses õppes hoiupangas töötamise kõrvalt ning oli kehv, kuid uudishimulik õpilane. 1968. aastal ta abiellus ning paar sai lapse. Enne kirjanikukarjääri algust töötas ta lennufirma Iberia pressiteenistuses.
Tema esimest romaani mõjutas Julio Cortázar ja selles on palju märke tolleaegsest eksperimentaalsusest ja alles alustavast kirjanikust, ehkki teos on väga originaalne. Teine romaan, "Cerbero son las sombras" (1975), võitis kirjandusauhinna Premio Sésamo. Tänu ühele entusiastlikule žüriiliikmele, Juan García Hortelanole, oli tal hiljem võimalus mainekas Alfaguara kirjastuses välja anda teosed "Visión del ahogado" (1977) ja "El jardín vacío" (1981). Juan José Millási populaarseim romaan on "Papel mojado" (1983), ühtlasi kõige väärtuslikum tema loomingust, kuna kirjutas selle ilma kriitikale mõtlemata. Teos oli kirjutatud noorsookirjandust välja andvale kirjastusele ning seda müüakse siiani rohkelt. Samal perioodil hakkas ta ajakirjandusele kaastööd tegema, jättis töö Iberias ning pühendas end kirjandusele ja ajakirjandusele. 1987. aastast on ta abikaasa psühholoog Isabel Menéndez, kellega ta sai oma teise lapse.
Juan José Millási arvukates töödes, mis põhinevad enamasti psühholoogilisel enesevaatlusel, võib iga argipäevane sündmus muutuda ebatavaliseks sündmuseks. Selleks lõi ta isikliku kirjandusžanri, articuento, kus igapäevane lugu muundatakse fantastiliseks läbi sellise vaatenurga, mis paneb reaalsust nägema kriitiliselt. Tema reedesed kolumnid aktuaalsetest teemadest ajalehes El País on jõudnud suure hulga jälgijateni oma delikaatse ja originaalse käsitluse, sotsiaalse pühendumuse ja kvaliteetse stiili tõttu. Juan José Millási 2006. aastal ilmunud romaan "Laura y Julio" peegeldab tema peamisi kinnisideesid: identiteedi probleem, sümmeetria, üksindus jõukana, teised elamiskõlblikud paigad meie maailmaruumis, armastus, truudus ja armukadedus. Tema teoseid on tõlgitud 23 keelde, sealhulgas inglise, prantsuse, saksa, portugali, itaalia, rootsi, taani, norra ja hollandi keelde.
Tema loomingust on eesti keelde jõudnud lühijuttude kogumik "Asjad kutsuvad meid" ("Los objetos nos llaman" 2008). Hispaania keelest on teose tõlkinud Kai Aareleid ja Margarita Kuusmaa, teos ilmus 2013. aastal Loomingu Raamatukogus.
Millás on pälvinud arvukalt auhindu, nende hulgas on ka Hispaania olulisemad kirjandusauhinnad, nagu Premio Nadal, Premio Planeta ja Premio Nacional de Narrativa (riiklik kirjanduspreemia), kaks viimast sai ta autobiograafilise romaani "El mundo" eest. Tegemist on lapsepõlve mälestustega, mis räägivad loo poisist, kelle unistus on oma kodutänavalt põgeneda.
Centro Federal de Educação Tecnológica Celso Suckow da Fonseca
Centro Federal de Educação Tecnológica Celso Suckow da Fonseca (CEFET-RJ) on 1917. aastal rajatud tehnikakõrgkool Brasiilias Rio de Janeiro osariigis.
Ülikoolil on 8 ülikoolilinnakut, mis asuvad seitsmes erinevas Rio de Janeiro osariigi linnas.
Ülikoolis õpib üle kümne tuhande üliõpilase.
Ange-Félix Patassé
Ange-Félix Patassé (25. jaanuar 1937 – 5. aprill 2011) oli Kesk-Aafrika Vabariigi poliitik.
Boeing P-8 Poseidon
Boeing P-8 Poseidon on Ameerika Ühendriikide multifunktsionaalne merepatrull-lennuk, mida arendab ja toodab Boeing Defense, Space & Security. See põhineb Boeing 737-800 reisilennukil. P-8 Poseidon arendati välja Ameerika Ühendriikide mereväe tellimusel.
Ange-Félix Patassé
Ta oli 22. oktoobrist 1993 kuni 15. märtsini 2003 Kesk-Aafrika Vabariigi president.
Boeing P-8 Poseidon
P-8 Poseidon täidab allveelaevatõrje, laevatõrje, luure ja jälgimisülesandeid. See on varustatud torpeedodega, laevatõrjerakettidega Harpoon ja muude relvadega ning võib veesata väikeseid poisid.
P-8 merepatrull-lennukeid kasutab Ameerika Ühendriikide merevägi, India merevägi, Austraalia kuninglik õhuvägi ja Suurbritannia kuninglik õhuvägi. Lennuki on tellinud Norra ja Uus-Meremaa õhuväed ning Lõuna-Korea ja Saksamaa mereväed.
Tehnilised andmed (P-8A)
pisi|P-8 Poseidon heitmas torpeedot
Narvataguse
thumb|Eesti koos Narvatagusega 1925. aastal Narvataguse oli Tartu rahulepingu alusel Eesti Vabariigi koosseisu kuuluv territoorium Narva jõe paremkaldal. Narvataguse on praegu de facto Venemaa Leningradi oblasti koosseisus.
Ala hõlmas kolm valda: Naro(o)va vald (hiljem Narva vald), Kose vald (hiljem Piiri vald) ja Karjati vald (hiljem Raja vald) ehk kokku siis Narvataguse vallad. Neist Narva valla ala (territooriumi põhjaosa ehk ajaloolise Ingerimaa äärmine lääneosa) on kutsutud ka Eesti-Ingeriks, ent see ei käi kogu Narvataguse kohta.
Ala kuulus halduslikult Vaivara kihelkonda ja Viru maakonda.
Ajalugu
pisi|Lõplik rahulepingu alusel sõlmitud riigipiiri kulgemine Eesti ja Venemaa vahel Jaanuaris 1919 läks Narvataguse Eesti Vabadussõja käigus Eesti Vabariigi kontrolli alla ning Nõukogude Venemaa tunnustas seda ametlikult Tartu rahu lepinguga (1920).
Teises maailmasõjas okupeeris Nõukogude Liit 1940. aastal Eesti ning liitis selle Eesti NSV-nimelise haldusüksusena NSV Liidu koosseisu. 1941. aasta suvel okupeeris Saksamaa Eesti, sealhulgas Narvataguse. Erinevalt muudest Eesti aladest, mis liideti Eesti kindralkomissariaadina Ida-alade Riigikomissariaadi koosseisu, jäi Narvataguse väegrupi Nord sõjalisse haldusse.
Pärast Eesti taasokupeerimist 1944. aastal eraldasid Nõukogude võimud 1945. aasta jaanuaris Narvataguse Eesti NSV-st ja viisid selle ala Vene NFSV Leningradi oblasti koosseisu (juba 15. augustil 1944 oli 75% Eesti NSV Petseri maakonnast eraldatud ja liidetud Vene NFSV-ga). Endised Narva, Piiri ja Raja valla alad liideti Leningradi oblasti Kingissepa ja Slantsõ rajooniga.
Pärast Eesti Vabariigi taastamist 1991. aastal ei ole NSV Liidu õigusjärglane Venemaa Föderatsioon pidanud Tartu rahulepingut endale siduvaks, mistõttu Narvataguse on praegu de facto Venemaa Leningradi oblasti koosseisus.
Territoorium
Narvataguse pindala oli kokku 375 km².
pisi|Eesti ja Venemaa piiripunkt [[Komarovka külas (1930)]] Külade arv oli 1920. aastal Narva vallas 20, Kose vallas 10 ja Karjati vallas 21.
Nende seas olid aastatel 1919–1925 järgmised külad: Bolšaja Mokred, Suur-Žerdjanka, Bolšoje Zagrivje, Dolgaja Niva, Hannika, Karstula, Konduši, Kukin Bereg, Kuritšek, Malaja Mokred, Maloje Zagrivje, Odrasaare, Olga-Risti, Omuti, Perevolok, Popovka, Pustoi Konets, Radovel, Saarküla, Skorjatina Gora, Ust-Žerdjanka, Vanaküla, Väiküla.
1939. aasta vallareformiga nimetati vallad ümber: Naro(o)va vald Narva, Kose vald Piiri ja Karjati vald Raja vallaks. Pakuti välja ka Narvataguse venepäraste asulanimete eestistamist: Stepanovštšina – Kalda, Djuk-Perevoloka – Kalaküla, Suur-Perevoloka – Perve, Skamja – Kambi, Kuritšek – Kurundi, Vtroja – Raja, Zaborovje – Tagametsa, Radoveli – Raadvere, Zagrivje – Vabaküla, Konduši – Koidu, Mokredi – Metsa, Kukin ja Malentsovo – Aru.
Narvataguse ja Petserimaa agraarkorra maaomandus ja maakasutussüsteem erines muust Eestist – domineeris vene kogukondliku maaomanduse süsteem hingemaa näol. Maa kuulus valdavalt külakogukondadele. Narva vallas asusid ka Lilienbachi (Novo-Ivanovskoje mõis), Saare mõis ja Baikovi mõis ning Lomõ puustus, Karjati vallas Annenskaja poolmõis ja Testsina, Lutsinniku, Sasino ja Pansino puustus.
Elanikud
Narvataguse territooriumi põhjaosa on põline vadja-isuri asuala.
1922. aastal elas Narvataguse valdades 7608 ja 1934. aastal 7645 elanikku. Valdava osa valdade elanikkonnast moodustasid 1934. aastal venelased (5874 ehk 76,8%), kellele järgnesid eestlased (903 ehk 11,8%) ja muud rahvused (868 ehk 11,4%). Viimaste hulka kuulusid peamiselt soomlased, isurid ja vadjalased, kes elasid eelkõige Eesti-Ingeri aladel.
Kvalifitseeritud usaldusteenus
Kvalifitseeritud usaldusteenuste kasutamine on oluline tõendusväärtuse seisukohast. Need aitavad tagada, et kasutatavad sertifikaadid on seotud õigete osapooltega (autentsus). Samuti tagavad need e-templi mehhanismide abil vahetatud andmete allika ja muutumatuse teistele osapooltele.
Määruse (eIDASe) 3. jaos on 5 artiklit:
eIDASe määruse jõustumisest alates 1. juuli 2016 on Sertifitseerimiskeskus (SK) kantud usaldusnimekirja kui kvalifitseeritud elektroonilise ajatempliteenuse osutaja, e-templi sertifikaatide ning e-allkirja sertifikaatide teenuse osutaja.
Viited
Märkus Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Guatemala kindralkaptenaat
Guatemala kindralkaptenaat või Guatemala kuningriik (hispaania: Capitanía General de Guatemala või Reino de Guatemala) oli Hispaania koloniaalimpeeriumi Kesk-Ameerika osa, mille aladel olid tänapäeva Costa Rica, Nicaragua, Honduras, El Salvador, Guatemala ning Mehhiko Chiapase osariik. Kuberner-kindral-kapten oli ühtlasi ka Guatemala Real Audiencia president.
Taust
Selle piirkonna koloniseerimine algas aastal 1524. Põhjas viisid vennad Gonzalo ja Pedro de Alvarado, Hernán Cortés ja mitmed teised läbi mitmeid ekspeditsioone Guatemala ja Hondurase aladele. Lõunas liikus Francisco Hernández de Córdoba tänapäeva Nicaragua aladele.
Pealinnavahetus
Guatemala pealinna on vahetatud aastasadade jooksul mitu korda. 27. juulil 1524 kuulutas Pedro de Alvarado kaqchikelite linna Iximche esimeseks piirkonna pealinnaks. Hispaanlaste ja kaqchikelite kokkupõrked muutsid linna peagi pärast seda elamiskõlbmatuks.
Aastal 1526 asutasid hispaanlased Tecpán Guatemalas uue pealinna, sõna "tecpán" tähendab nahuatli keeles paleed. Tecpáni loetakse vahel "esimeseks" pealinnaks, kuna seal asus esimene püsiv sõjaväebaas. Hispaanlased olid peagi sunnitud ka Tecpánist lahkuma, kuna kaqchikelide pidevad pealetungid muutsid linnas elamise võimatuks.
Aastal 1527 viidi pealinn itta, Almolonga orgu, uus linn asus tänapäeva Ciudad Viejas, San Miguel Escobari piirkonnas, Antigua Guatemala linna lähedal. Aastal 1541 jäi linn purustava Volcán de Agualt tulnud lahaari alla ning hävis, ellujäänutel polnud muud valikut kui linn maha jätta.
Aastal 1543 taasasutati pealinn paar kilomeetrit eemal, tänapäeva Antigua Guatemala aladel. Järgmise paari sajandi jooksul kasvas see linn üheks rikkamaks Uue Maailma pealinnaks. Kahjuks hävis ka see linn, sellel korral tänu järjestikustele hävitavatele maavärinatele, mis viisid linna mahajätmiseni aastal 1776.
Pärast seda sai pealinnaks Guatemala linn, mis on tänapäevani Guatemala pealinn. pisi|Antigua Guatemala ja Guatemala linna koloniaalvapp
Kiriku roll
Kirik mängis Hispaania krooni ülemereterritooriumite haldamisel tähtsat rolli. Esimesed piiskopkonnad rajati Nicaraguasse ja Guatemalasse aastal 1534. Aastal 1539 asutati Chipasesse veel üks piiskopkond. Guatemala ja Chipase piiskopkonnad allusid Sevilla peapiiskopkonnale kuni aastani 1546, kui need liigutati Mehhiko peapiiskopkonna alla. Nicaragua piiskopkond liigutati aastal 1546 Lima peapiiskopkonna alla. Alta Verapazis Guatemalas oli lühikest aega aastal 1559 eraldi piiskopkond. Kariibi mere rannikul prooviti mitmetel kordadel asutada ka Hondurase piiskopkonda, mis õnnestus lõpuks aastal 1561, kui rajati Comayagua piiskopkond, mis omakorda hakkas alluma Santo Domingo peapiiskopkonnale.
Rajamine
Aastal 1609 sai piirkond kindralkaptenaadiks, sest kubernerile ja Audiencia president sai ka kindral-kapteniks; sellega anti piirkonnale ka autonoomsus haldus- ja kaitseküsimustes, et tagada piirkonna parem kaitse välisohtude eest. Samal ajajärgul lõi Habsburgide Hispaania ka teisi kindralkaptenaate Puerto Ricosse (1580), Kuubale ja Yucatánile.
17. sajandil algas ka Kesk-Ameerika kirikusüsteemide ühendamine. Comayagua ja Leóni piiskopkonnad liigutati vastavalt aastatel 1620 ja 1647 Mehhiko peapiiskopkonna alla. 18. sajandil sai Guatemala peapiiskopkonnaks ja selle alla viidi Leóni, Chiapase ja Comayagua piiskopkond; sellega sai piirkond autonoomsuse ka regionaalküsimustes.
Bourboni reformide käigus aastal 1786 määrati ametisse mitmeid ülevaatajaid, kes asendasid corregidor'eid. Ülevaatajate pädevusse hakkas kuuluma ka eelarve määramine, peaülesandeks sai kohaliku majanduse tugevdamine; uued ametimehed määrati San Salvadori (El Salvador), Ciudad Reali (Chiapas), Comayaguasse (Honduras) ja Leóni (Nicaragua).
Guatemala kuberner-kapten kindral-president sai tiitli superintendente general ja oli Guatemala ala de facto valitseja ja ülevaataja. Põllumajanduslik Costa Rica lõunaosa jäi tsiviil- ja sõjaväelise kuberneri võimu alla; kuberneril oli eelarves pädevus vaid sõjaväelise poole üle, tsiviileelarve jäi Leóni ülevaataja pädevusse. Need ülevaatajad aitasid kujundada kohalikku poliitilist identiteeti ja lõid alguse tulevaste iseseisvate Kesk-Ameerika maade kujunemisele.
Edvin ja Lembe Hiedeli nimeline toimetajaauhind
Auhinna suurus on 2000 eurot ja seda rahastab Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapital.
Puerto Rico 2022. aasta taliolümpiamängudel
Puerto Rico osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis kahe sportlasega.
Rahvusvaheline füüsikaolümpiaad
Rahvusvaheline füüsikaolümpiaad (International Physics Olympiad, IPhO) on iga-aastane rahvusvaheline füüsikavõistlus kooliõpilastele, mis toimub alates 1967. aastast.
Eesti on osalenud rahvusvahelisel füüsikaolümpiaadil alates 1992. aastast. 2012. aastal peeti olümpiaad Eestis.
Ajalugu
Esimese rahvusvahelise füüsikaolümpiaadi korraldas professor Czesław Ścisłowski 1967. aastal Poolas ja sellel osales 5 riiki (Bulgaaria, Poola, Rumeenia, Tšehhoslovakkia ja Ungari). Iga võistkond koosnes kolmest õpilasest ja ühest juhendajast. Lahendamisele kuulus 4 teoreetilist probleemi ja üks eksperimentaalne ülesanne.
Vanderburghi maakond
Vanderburghi maakond (Vanderburgh County) on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Rahvusvaheline füüsikaolümpiaad
Ajalugu
Teisel IPhO-l liitusid osalevate riikidega Nõukogude Liit, Saksa DV ja Jugoslaavia. Samuti alustati sellele eelnevalt füüsikaolümpiaadi statuudi koostamist, mis kinnitati Brnos mõned kuud pärast teise olümpiaadi toimumist. Samas leidis 1969. aastal aset ka kolmas füüsikaolümpiaad ning seekord oli igal riigil võimalik välja panna viiest õpilasest koosnev võistkond ja kaks juhendajat.
Vanderburghi maakond
Maakonna halduskeskus on Evansville.
Rahvusvaheline füüsikaolümpiaad
Ajalugu
Neljandal olümpiaadil Moskvas tõsteti küll võistkonna lubatud suurus kuue õpilaseni, kuid juba alates järgmisest aastast fikseeriti see taas viie võistleja peale.
Vanderburghi maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 7. jaanuaril 1818.
Unioni maakond (Indiana)
Unioni maakond (Union County) on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Vanderburghi maakond
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 179 703.
Rahvusvaheline füüsikaolümpiaad
Ajalugu
Rahvusvaheline füüsikaolümpiaad ei toimunud 1973., 1978., 1980. ja 2020. aastal. 2021 ja 2022 peeti see veebis. Kui 2020 ja 2021 mõjutas korraldust koroonapandeemia, siis 2022. aasta olümpiaad pidi toimuma Valgevenes, aga see tühistati seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse.
Vanderburghi maakond
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Unioni maakond (Indiana)
Maakonna halduskeskus on Liberty.
Rahvusvaheline füüsikaolümpiaad
Korraldus
Igal olümpiaadist osavõtval riigil on võimalik välja panna kuni 5-liikmeline võistkond, mille koosseisu kuuluvad võistlejad ei tohi olla alustanud ülikooliõpinguid ja nende vanus olümpiaadi toimumise aasta keskpaigaks ei tohi ületada 20 eluaastat. Võistkonnaga on kaasas kuni 2 juhendajat, kes moodustavad ühtlasi olümpiaadi rahvusvahelise žürii. Samuti võib iga osavõttev riik saata lisaks vaatlejaid.
Olümpiaad koosneb teoreetilisest ja eksperimentaalsest voorust, millest mõlemad kestavad 5 tundi ja mille vahel peab olema vähemalt üks päev puhkamiseks. Ülesannete koostamise eest vastutab olümpiaadi korraldav riik ja neid tõlgivad iga maa emakeelde juhendajad. Õpilased saavad lahendusi vormistada oma emakeeles. Õpilaste ja juhendajate omavaheline suhtlemine võistlusvoorude ettevalmistamise ja toimumise ajal on keelatud.
Unioni maakond (Indiana)
Ajalugu
Maakond moodustati 5. jaanuaril 1821.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 7516.
Rahvusvaheline füüsikaolümpiaad
Eesti osalemine
Eesti on rahvusvahelisest füüsikaolümpiaadist osa võtnud alates 1992. aastast. 2019. aasta lõpu seisuga on Eesti õpilased saanud 8 kuldmedalit (Jegor Gužvin (1999), Ants Remm (2011), Jaan Toots (2012), Taavet Kalda (2015), Taavet Kalda ja Kaarel Hänni (2017), Richard Luhtaru (2018), Konstantin Dukatš (2019)), 20 hõbe- ja 37 pronksmedalit.
1996. aastal lubas tolleaegne haridusminister Jaak Aaviksoo, et Eesti korraldab olümpiaadi 2012. aastal. Järjekorras 43. rahvusvaheline füüsikaolümpiaad toimus 15.–24. juulil 2012 Tallinnas ja Tartus ning sellel osales 378 õpilast 80 riigist.
Kvalifitseeritud registreeritud e-andmevahetusteenus
Kui andmeid saadetakse kahe või enama kvalifitseeritud usaldusteenuse osutaja vahel, kohaldatakse punktides 1–6 osutatud nõudeid kõikide kvalifitseeritud usaldusteenuse osutajate suhtes.
2. Komisjon võib rakendusaktidega kehtestada andmete saatmise ja kättesaamise protsesse käsitlevate standardite viitenumbrid. Kui andmete saatmise ja kättesaamise protsess vastab kõnealustele standarditele, loetakse see lõikes 1 sätestatud nõuetele vastavaks. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 48 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Kolu Raamatukogu
Kolu Raamatukogu oli rahvaraamatukogu Türi vallas Kolus. Raamatukogu suleti 2015. aasta 30. septembril.
Raamatukogu asus ridaelamu esimesel korrusel.
1944. aasta novembrist oli kogu Kolu mõisas. Kolhooside asutamise ajal tõsteti raamatukogu vanasse puumõisa, kuid 1950. aastast oli kogu jälle mõisas, kus see oli 1999. aastani.
2006. aastal liideti raamatukogu Türi Raamatukoguga.
Aastal 2014 külastas kogu 92 lugejat.
Artists Rifles
Artists Rifles (varem ka Artists' Rifles ) on Briti armee reservrügement.
Formeerituna 1859. aastal Londonis vabatahtlikest koosneva kergjalaväeüksusena, osales rügement nii Teises buuri sõjas kui ka Esimeses maailmasõjas, teenides hulga lahinguautasusid. Teise maailmasõja ajal teenis üksus ainult Suurbritannia piires, sest seda kasutati ohvitseride väljaõpetamiseks. Rügement saadeti 1945. aastal laiali, kuid formeeriti uuesti 1947. aastal, et taasluua eriväelastest Special Air Service Regiment (tänapäeval tuntud kui eriväeosa SAS).
Tänapäeval on üksuse täisnimi 21 Special Air Service Regiment (Artists) (Reserve) (21 SAS(R)) ja koos 23 Special Air Service Regiment (Reserve)-iga moodustab see SAS-i reservkorpuse.
Üksuse nimetus tuleneb asjaolust, et selle algsete liikmete seas oli märkimisväärne hulk tuntud maalikunstnikke (nt Frederic Leighton), arhitekte, näitlejaid ja teisi loomeinimesi.
Edela tänav (Rakvere)
Edela tänav on tänav Rakveres, linna kaguosas. Kaugus keskväljakust linnulennul mõõdetuna 1,4 km.
Eduardo Souto de Moura
pisi| Eduardo Elísio Machado Souto de Moura (sündinud 25. juulil 1952 Portos) on portugali arhitekt, Pritzkeri auhinna laureaat.
Edela tänav (Rakvere)
Tänav on 63 meetrit pikk, ca 7,5 meetrit lai ning asub Seminari linnaosas. Tänav saab alguse Vabaduse tänavalt ja on umbtänav, olles paralleelne Kagu tänava ja Päeva tänavaga.
Tänava ääres paiknevad ühepereelamud, rajatud põhiliselt 20. sajandi teises pooles.
Eduardo Souto de Moura
Ta õppis Porto ülikoolis esialgu skulptuuri ning seejärel arhitektuuri.
Üks tema tuntumaid töid on Braga staadion, kus peeti osa 2004. aasta jalgpalli EMi mängudest.
Eduardo Souto de Moura on Porto ülikooli arhitektuuriosakonna professor.
Liivimaa kindralkuberner
Liivimaa kindralkuberner oli Rootsi kuninga asehaldur Liivimaal, aastatel 1629–1710. Liivimaa kindralkubernerile allusid algselt Liivimaa ja Ingerimaa kubernerid ja 6 asehalduskonda eesotsas Riia, Koknese, Tartu, Narva, Nöteborg, Käkisalmi asehalduritega. Liivimaa kindralkuberneri haldusalast eraldati 1642. aastal Rootsi Ingeri. 1626–1629 aastate Rootsi-Poola sõja, Rootsile edukalt lõpetanud 26. oktoobril 1629 sõlmitud Altmargi vaherahuga, loovutas Poola Rootsile suure osa Liivimaast, sealhulgas Riia ning Rootsi kuningriigi võimu alla läks lisaks 1561. aastal Rootsi kuninga võimu tunnustanud Eestile, ka seni Rzeczpospolita võimu all olnud Liivimaa hertsogkonna Pärnu vojevoodkond, Tartu vojevoodkond ja osa Võnnu vojevoodkonnast.
Kuu (astroloogia)
pisi|Kuu astroloogiline sümbol Kuu on astroloogias üks olulisemaid taevakehi, mõnes astroloogia harus kõige olulisem (nt selektiivne astroloogia, horaarastroloogia). Kuu kuulub tänapäeva Lääne astroloogias viie isikliku planeedi hulka. Kuu teeb Maalt vaadatuna sodiaagile ringi peale u 27–28 päevaga.
Liivimaa kindralkuberner
13. novembril 1629. aastal moodustati Läänemereprovintside Liivi-, Ingerimaa ja Käkisalmi provintsidest Liivimaa kindralkubermang, 10. detsembril 1629. aastal nimetati Rootsi kuninga Gustav II Adolfi poolt ametisse ka Liivimaa kindralkuberner. pisi|Riia loss 17. sajandil. [[Johann Christoph Brotze]] Kindralkuberneri residents oli aastatel 1629-1632 Tartus, seejärel algselt ajutiselt Riias ning 1643. aastast alaliselt, Riia lossis.
Kuu (astroloogia)
Kuu tähistab astroloogias emotsioone ja alateadvust, alateadlikke motiive. Astroloogilise uskumuse kohaselt tegutseb inimene igapäevaelus peaaegu mehaaniliselt vastavalt oma Kuu märgile.
Liivimaa kindralkuberner
Kindralkuberneri juures tegutses nõuandva organina kohaliku rüütelkonna maanõunike kolleegium ja harilikult kohalikest aadlikest valitud asekuberner.
Kuu (astroloogia)
Anatoomiliselt on Kuu seotud rindade, naissuguelundite, mao ning meestel vasaku ja naistel parema silmaga.
Mütoloogia
Peaaegu kõigi rahvaste mütoloogias seostatakse Kuud jumalannadega. Nende koguarv on üpris suur, sest erinevaid Kuu faase valitsevad erinevad jumalannad. Päikese ja Kuu jumalad olid peaaegu alati vastassoost. Vanim kreeka kuujumalanna oli Selene, kelle kahe tütre isa oli Zeus. Hiljem tõrjus Selene kõrvale Apolloni kaksikõde Artemis, kellest on rohkem legende. Tema oli jahi ja loomade neitsilik kaitsja ning hõljus noorte saatjannadega mööda metsi. Mehi, kes teda ei austanud, karistati väga karmilt. Artemisega algas kreeklastel ka jumalannade jaotus Kuu faaside järgi. Artemis kui sõltumatu metsik ratsanik kehastab kasvava Kuud. Oma tujukuse, julmuse ja ekstaatilisusega võib ta aga olla seotud ka täiskuuga. Täiskuu naiselikku ja toitvat aspekti kehastab Hera (roomlaste Juno), kes oli Zeusi abikaasa ning perekonna ja kodu kaitsja. Pimeduse ja surma hirmuäratav jumalanna Hekate on aga seotud noorkuuga. Rahvajuttudes ratsutab ta öösiti mustal hobusel ringi ja toob inimestele õudusunenägusid.
Aeliita
pisi|Nõukogude näitleja Valentina Kuindži Aeliita osas 1924. aastal linastunud tummfilmis "Aeliita" (vene keeles "Аэлита") on Aleksei Tolstoi ulmeromaan, mille tegevus toimub 1921. aastal Maal ja Marsil.
Teosest
"Aeliita" ilmus eesti keeles 1958. aastal sarja "Seiklusjutte maalt ja merelt" 24. raamatuna koos romaaniga "Insener Garini hüperboloid". Raamatu tiraaž oli 30 000 eksemplari. Sarja "Seiklusjutte maalt ja merelt" väljaande jaoks on eestikeelne tõlge tehtud 1956. aastal Moskvas avaldatud raamatu alusel.
Eesti keeles oli romaan ka varem ilmunud, 1930. aastal kirjastuse Loodus välja antuna raamatusarjas "Looduse kroonine romaan", tõlkija Alfred Kurlents.
E-raamatuna ilmus "Aeliita" Eestis 2015. aastal.
Eesti Rahvusringhäälingu Raadioteatris salvestati kuuldemäng "Aeliita" 1961. aastal (režissöör Aarne Ruus).
Aleksei Tolstoi alustas romaani kirjutamist 1921. aastal Berliinis paguluses olles. Raamatuna ilmus "Aeliita" 1923. aastal Petrogradis. Tõenäoliselt oli algne motiiv romaan kirjutada puhtalt kommertslik: 1924. aastal leidis aset suur vastasseis planeediga Marss. Romaani populaarsus oli nii suur, et 1924. aastal linastus Nõukogude Liidu kinodes ligi kahe tunni pikkune samanimeline tummfilm. 1935.–1938. aastal korrigeeris autor kirjastuste soovil oluliselt teksti, vähendades selles müstikat. Teosest tehti vene keeles hiljem hulganisti kordustrükke ja see muutus nõukogude laste- ja noortekirjanduse klassikaks.
Esialgu võeti romaan kriitikute poolt vastu negatiivselt, seda peeti jäljendavaks ja "kergeks". Aja jooksul aga hinnati "Aeliitat" kui orgaanilist osa A. Tolstoi loomingust, mis kehastab talle iseloomulikke stiililisi ja ideoloogilisi motiive, ühtlasi väljendab loomingulist vabadust ja žanriliste eksperimentide võimalust.
Sisukokkuvõte
Insener Mstislav Sergejevitš Loss valmistab Marsile lennuks munakujulise raketi, mille liikumapanevaks jõuks on kütuse asemel mootorisse juhitav erilise jõuga lõhkeaine. Ta avaldab Petrogradi ajalehes kuulutuse, milles otsib kaaslast kosmoselennule. Huviliseks osutub sõdur ja revolutsionäär Aleksei Ivanovitš Gusev. Marsil, kuhu lend peaaegu valguskiirusel kestab kümme tundi, avastavad nad kõrgelt arenenud tsivilisatsiooni. Marslaste valitsejad on iidsete Atlantise elanike järeltulijad, kes lendasid kakskümmend tuhat aastat tagasi punasele planeedile.
Gusev arvab, et kuna nemad on nõukogude inimestena esimesena Marsil, siis peaksid marslased soovima astuda Vene Föderatiivse Vabariigi koosseisu ning tegema dokumentaalse avalduse. Kui seda rahulikul teel ei korraldata, tuleb alustada revolutsiooniga. Kohalike tööliste juhi ja Tuskubi vahel algabki vastasseis ning tööliste ja armee vahel puhkevad lahingud. Lahingutega liitub Gusev, kellel on Maalt kaasa võetud oma relvastus. Siiski revolutsioon ei õnnestu ning Tuskub käsib Maalt tulijad tappa. Loss soovib Aeliitat Maale kaasa võtta, kuid isa röövib neiu.
Neli kuud Marsil viibinud ränduritel õnnestub põgeneda Tuskubi armee jälitamise eest ja naasta raketiga Maale, kus vahepeal on möödunud neli aastat. Insener Loss, kes igatseb Aeliitat, kuuleb hiljem raadiojaamas kosmosest saabuvaid salapäraseid signaale, milles ta tunneb ära Aeliita hääle.
Küpspuit
Küpspuit on puutüve keskosas paiknev madalama niiskusega puit. See ei ole maltspuidust värvuselt eristatav.
Ilja Samsonov
Ilja Aleksejevitš Samsonov (vene keeles Илья Алексеевич Самсонов; sündinud 22. veebruaril 1997 Magnitogorskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Toronto Maple Leafs.
Hooajal 2014–15 debüteeris ta KHL-is Magnitogorski Metallurgi meeskonnas. 2016. aastal võitis ta Metallurgiga Gagarini karika.
2015. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i draft'is 22. valikuna. 2018. aasta mais sõlmis ta Capitalsiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2018–19 mängis Samsonov American Hockey League'is Capitalsi tütarklubis Hershey Bears. NHL-is debüteeris ta 4. oktoobril 2019 mängus New York Islandersi vastu.
Uus tänav (Tallinn)
pisi|Vaade [[Vana-Viru tänavalt hoonele Uus 2 // Vana-Viru 11a taamal ]] pisi|püsti|Vaade Uuele tänavale Uus tänav on tänav Tallinna vanalinnas, kesklinna linnaosas.
Tänav algab Vana-Viru tänavalt, kulgeb põhja suunas ning lõpeb 500 meetri pärast ristumisel Väikese Rannaväravaga. Uue tänavaga ristuvad Olevimägi, Aia tänav ja Bremeni käik.
pisi|püsti|Vaade Uuele tänavale, [[Bremeni käik|Bremeni käigu ristmikult]] pisi|Vaade säilinud [[Tallinna linnamüüri osale, Uus 10b]]
Hoonestus
Uue tänava ääres asuvad:
Ajalugu
Uue tänava alguslugu ulatub 17. sajandisse, kui vallikraav Tallinna linnamüüri ees kinni aeti, eeskaitsevöönd likvideeriti ja linna hoonestus hakkas murdma müüridest väljapoole. Uus tänav on esimene kaitsemüüridest väljapoole ehitatud kahepoolse hoonestusega tänav, mille rajamisega algas Tallinna linnaehituses uus etapp. Tänav rajati aastal 1653.
Vallikraavi põhja ehitati võlvitud kollektor, kuhu suunati kanalisatsioon ning uue tänava äärde rajati Tallinnale ainulaadsed väikeste õueaedadega elamud.
Aastatel 1779–1939 asus kinnistul Uus 22 heeringa praakimise hoone. Soolakala, eriti heeringa praakimine ehk kvaliteedi kontroll algas ilmselt 1498. aastal ja lõplikult kaotati see alles 1911. aastal.
Keshorn Walcott
Keshorn Walcott (sündinud 2. aprillil 1993 Tocos) on Trinidadi ja Tobago kergejõustiklane, odaviskaja.
Walcott võitis odaviskes kuldmedali 2012. aasta Londoni olümpiamängudel tulemusega 84.58, mis oli ühtlasi ka Trinidadi ja Tobago rahvusrekord.
Samal 2012. aastal võitis ta veel kulla juunioride maailmameistrivõistlustel Barcelonas tulemusega 78.64.
Moskva maailmameistrivõistlustel 2013 ta valikvõistluselt edasi ei pääsenud. Tulemus 78.78 tagas 19. koha.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis ei pääsenud ta taas valikvõistluselt edasi, saades 26. koha tulemusega 76.83.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta tulemusega 85.38 pronksmedali. 2016. aasta suveolümpiamängude avatseremoonial oli ta Trinidadi Ja Tobago lipukandja.
Tema isiklik rekord ning ühtlasi ka Trinidadi ja Tobago rahvusrekord odaviskes on juulis 2015 Lausanne’i Teemantliiga etapil visatud 90.16. Varem oli tema tippmark 86.43 (2015).
Hillar Eller
Hillar Eller (15. detsember 1939 Kärdla – 22. veebruar 2010 Kärdla) oli eesti poliitik.
Ta lõpetas 1958. aastal Kärdla Keskkooli ja 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta töötas aastatel 1958–1964 Hiiumaal spordiühingus Jõud. Aastatel 1970–1972 oli ta kalurikolhoosi Hiiu Kalur osakonnajuhataja ja ühtlasi ka Hiiumaa rahvakontrollikomitee esimees.
Laupa raamatukogu
Laupa raamatukogu on Türi Raamatukogu struktuuriüksus, mis tegutseb Türi vallas Laupal, Laupa mõisa peahoones.
Kohalike kultuuri- ja hariduselutegelaste eestvedamisel loodi 1928. aastal Laupa Rahvaraamatukogu Selts, mis tegutses kohaliku kooli ruumides.
Aastail 1960–1999 tegutseti eraldi majas, mille järel koliti aga tagasi Laupa kooli ruumesse.
2005. aastal ühinesid neli Järvamaa omavalitsust Türi vallaks, mille järel otsustati liita valdades tegutsenud üheksa raamatukogu ühtse juhtimise alla. Nõnda liideti Laupa raamatukogu Türi Raamatukoguga 2006. aasta mais.
2014. aastal külastas raamatukogu 223 lugejat.
Norm Macdonald
Norm Macdonald (õieti Norman Gene Macdonald, 17. oktoober 1959 – 14. september 2021) oli Kanada koomik, kirjanik ja näitleja.
Wysoczany
Wysoczany on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Sanoki maakonnas, Komańcza vallas. Wysoczany asub Sanokist umbes 14 km lõunaedelas.
Jonni Myyrä
Joonas Myyrä (13. juuli 1892 Savitaipale – 22. jaanuar 1955 San Francisco) oli soome kergejõustiklane, odaviskaja.
Myyra võitis odaviskes kuldmedali 1920. aasta Antwerpeni olümpiamängudel ja 1924. aasta Pariisi olümpiamängudel.
1912. aasta olümpiamängudel Amsterdamis võitis ta odaviskes 8. koha.
Pärast Pariisi olümpiamänge emigreerus Ameerika Ühendriikidesse ja oma sünnimaale ta enam ei naasnud.
Maria Välja
[[Fail:Kunstnik Maria Välja.jpg|alt=Kunstnik Maria Välja portree koduõuel|pisi|261x261px|Maria Välja (aastal 2018).
Foto: Triin Orav]] Maria Välja (sünninimi Maria Kondimäe; sündinud 13. augustil 1989 Pärnumaal) on eesti maalikunstnik ja illustraator.
Ta on lõpetanud Tartu Kõrgema Kunstikooli (praegune Kõrgem Kunstikool Pallas) maali eriala (2012). 2016-2017. aastal täiendas ta end Tartu Kunstikoolis kunstnik-kujundaja jätkuõppes, omandades illustraatori 5. taseme kutse.
Maria Välja on alates 2021. aastast Tartu Kunstnike Liidu liige.
Looming
Maria Välja tegeleb peamiselt akvarellmaali ja tindijoonistusega, illustratsioone täiendab ta ka graafikalaual digitaalselt maalides.
Tema looming on inspireeritud Eesti loodusest ja inimestest. Detailirohkete akvarellmaalide ja illustratsioonide temaatikaks on loomad ja taimed oma loomulikus keskkonnas ja olekus. Ka inimesi kujutades keskendub kunstnik eelkõige nende hingestatud suhtele loodusega.
Ricardo da Silva Passos
Ricardo da Silva Passos, (sündinud 1953. aastal Lissabonis) on Portugali jurist.
1975. aastal sai ta Lissaboni ülikoolist õigusteaduse diplomi ja 1978. aastal Strasbourgi ülikoolist litsentsiaadidiplomi. Õpingud viis ta lõpule Harvardi ülikoolis, saades 1984. aastal õigusmagistri diplomi.
1975. aastast töötas da Silva Passos ühe aasta Cascaisi piirkonnakohtus (Tribunal Judicial da Comarca de Cascais) riigiprokuröri esindajana (subdelegado) ja pärast seda aastatel 1978–1986 juristina Euroopa Inimõiguste Komisjonis. Euroopa Kohtusse asus ta tööle 1986. aastal kohtunik José Carlos de Carvalho Moitinho de Almeida nõunikuna.
Aastatel 1988–1999 oli ta Euroopa Parlamendi õigusküsimuste ja kodanikuõiguste komisjoni sekretariaadi talituse juhataja ning aastatel 1999–2010 samas õigusteenistuse osakonna juhataja. Seejärel juhtis ta aastatel 2010–2016 samas institutsiooniliste ja parlamentaarsete küsimuste direktoraati. Ta nimetati 2002. aastal Euroopa Tulevikukonvendi sekretariaadi liikmeks.
Ricardo da Silva Passos nimetati Üldkohtu kohtunikuks 19. septembril 2016 ja kaaskohtunikud valisid ta 4. koja presidendiks 30. septembril 2019.
Väike-lehelind
Väike-lehelind (Phylloscopus collybita) on linnuliik põõsalindlaste sugukonna lehelinnu perekonnast.
Levila ja arvukus
Väike-lehelind on levinud parasvöötme Euroopas ja Aasias. Väike-lehelind talvitub Lõuna- ja Lääne-Euroopas, Põhja-Aafrikas ning Aasia edelaosas.
Eestis on ta harilik ja arvukas haudelind, kelle arvukust hinnatakse 500 000 – 650 000 paarile. Ta saabub Eestisse aprilli keskel ning hakkab lahkuma augustis; viimased isendid lahkuvad oktoobri alguses. Euroopas on väike-lehelinnu arvukus 60–120 miljonit isendit.
Välimus
Väike-lehelind on 10–12 cm pikk. Isaslind kaalub 7–8 g ja emane 6–7 g. Ta sarnaneb välimuselt salu-lehelinnuga, kuid tema sulestik on hallikaspruunim. Tal on ümar pea ja hele kulmutriip. Erinevalt salu-lehelinnust on ta jalad mustad. Teda on kerge ära tunda laulu järgi, mis meenutab häälitsust "silk-solk". Selle järgi on ka tema rahvapärane nimetus silksolk.
Tal on kombeks toitudes saba allapoole nõksutada.
Hongkong 2022. aasta taliolümpiamängudel
Hongkongi esindasid mäesuusatajad Adrian Yung ja Audrey King ning lühirajauisutaja Sidney Chu.
Chun-Li
"Chun-Li" (Hiina: 春麗) on Ameerika naisräppari ja -laulja Nicki Minaji laul. Laul väljastati 12. aprill 2018. Laul on ka Nicki albumil "Queen" (2018). Laul on "Queen" albumi liidsingel. 10. aprillil teatas Nicki, et ta väljastab 12. aprillil kaks laulu: "Chun-Li" ja "Barbie Tingz". Samas postituses jagas ta ka mõlema albumikaasi. Sõnades räägib Nicki tema online-vihkajatest sõnadega: "They need rappers like me! So they can get on their fucking keyboards and make me the bad guy, Chun-Li.", mis tähendab "Neil on vaja minusuguseid räppareid! Et nad saaksid minna oma kuradi klaviatuurile ja teha minust halb isik, Chun-Li."
Balmorali loss
Balmorali loss (inglise ja šoti keeles Balmoral Castle) ja seda ümbritsev valdus moodustavad Briti kuninglikule perekonnale kuuluva suveresidentsi. Valdus asub Dee jõe ääres (Royal Deeside) Aberdeenshire'i piirkonnas Põhja-Šoti mägismaa idapoolsel äärealal, jäädes 2003. aastal moodustatud Cairngormsi rahvuspargi territooriumile.
Arhitektuur
Loss on ehitatud šoti paruniarhitektuurile kohaselt historitsistlikus stiilis ja see valmis 1856. aastal, veidi hiljem lammutati kõrval asunud vanem kindlus.
Kvalifitseeritud usaldusteenuse osutaja
eIDASe määruse jõustumisest alates 1. juuli 2016 on Sertifitseerimiskeskus (SK) kantud usaldusnimekirja kui kvalifitseeritud elektroonilise ajatempliteenuse osutaja, e-templi sertifikaatide ning e-allkirja sertifikaatide teenuse osutaja.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 48 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Viited
Märkus Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Only
Only võib viidata järgnevale:
Kuusalu Kunstide Kool
Kuusalu Kunstide Kool (ka Hugo Lepnurme Kuusalu Kunstide Kool) on huvikool Harju maakonnas Kuusalus. Alates 2013. aastast on kooli direktor Paul Himma.
1976. aastal avati Kuusalu Keskkoolis lastevanemate soovil, Kuusalu Keskkooli õppealajuhataja Kalju Rea initsiatiivil, Mare Russaku eestvedamisel ja keskkooli direktori Laine Kadajase toetusel muusikaklass. Esimesed õpetajad olid Niina ja Taavi Esko, Mai Võlumägi ja Mare Russak. See oli süstemaatilise muusikahariduse algus Kuusalus. 1988. aastal õnnestus jätkata Kuusalu Muusikakoolina. 2010. aastal avati kunstiosakond ja alates sellest ajast on kooli nimi Kuusalu Kunstide Kool. Lisaks individuaalsele pilliõppele tegutseb koolis palju ansambleid, laulustuudio ja sümfooniaorkester.
Kuusalu Kunstide Kooli orkester
Kuusalu Muusikakooli sümfoniettorkester asutati 2009. aastal. Orkester koosneb kooli 9–17aastastest õpilastest ja selle orkestri töös osalevad ka kooli õpetajad. Orkester on 30-liikmeline.
2012. aasta aprillis osales orkester Kuusalu Keskkoolis Eino Tambergi opereti "Odüsseus" lavastuses ning 2014. ja 2015. aasta augustis koostöös Veljo Tormise Kultuuriseltsiga Kuusalu Laurentsiuse kiriku aias ja Viinistu Kunstimuuseumi katlamajas Tauno Aintsi ja Urmas Lennuki muusikalavastuses "Lauritsa lubadus". 2015. aasta mais osales orkester Kuusalu Keskkooli staadionil Kuusalu valla aukodaniku Veljo Tormise juubeli tähistamiseks toimunud vabaõhukontserdil "Regivärss ja Karuäke". Orkester on osalenud ka 2011., 2014. ja 2017. aasta laulupeol.
Only (Nicki Minaji laul)
"Only" on Ameerika naisräppari ja -laulja Nicki Minaji laul. Laul on tema kolmandalt stuudioalbumilt "The Pinkprint". Laul väljastati 28. oktoobril 2014. Lüürikavideo väljastati 2014. aasta novembril ja muusikavideo kuu aja pärast. Laul sai RIAA kolmekordse plaatina auhinna.
DigiDoc
DigiDoc (Digital Document) on Eestis failivorming avaliku võtme krüptograafial põhinevate digitaalsignatuuride ja krüpteeritud failide kogumi hoidmiseks. Vormingu kujundas Riigi Infosüsteemi Amet.
Hernevalk
pisi|Šokolaadimaitseline hernevalgu pulber Hernevalk on taimne proteiin, mida toodetakse hariliku herne kollastest ja rohelistest purustatud seemnetest (hernestest). Peamiselt kasutavad hernevalku toidulisandina sportlased valgupulbri kujul ja taimetoitlased alternatiivina loomset päritolu valguallikatele. Samuti kasutatakse hernevalku toiduainetööstuses näiteks emulgaatorina ja paksendajana selle hüpoallergeensete omaduste tõttu.
Tootmine
Hernevalgu tootmiseks on esmalt tarvis herned poolitada ja neilt kestad eemaldada. Saadud mass jahvatatakse peeneks pulbriks, mis sisaldab lahustuvaid kiudaineid, valku ja tärklist. Seejärel need eraldatakse üksteisest ja järele jääb valgupulber. Saadud isolaadis on valgusisaldus ligikaudu 85–90%.
Toiteväärtus
Hernestes on palju valke (20–30%) ja süsivesikuid, mis teeb nendest väga väärtusliku toiduaine. Samuti sisaldavad nad kiudaineid, mis aitavad kolesterooli vastu. Rasvu on hernestes seevastu vähe. Vitamiinide ja mineraalainete poolest aga on herned väga rikkad. Nimelt leidub hernestes väga palju mineraalaineid nagu kaalium, fosfor, mangaan, raud ja magneesium ning suurel hulgal vitamiine nagu C-vitamiin, K-vitamiin ja A-vitamiin.
Kitsarööpmeline soomusrong nr. 5
'''Kitsarööpmeline soomusrong nr. 5''' oli Eesti Rahvaväe ja Kaitseväe relvastuses olnud kitsarööpmeline soomusrong Eesti Vabadussõjas.
ISC
ISC võib tähendada järgmist:
Ilves-Extra
Ettevõtte asutas 1987 Arvo Kivikas.
2002. aastal töötas Ilves-Extras enam kui 450 inimest. 2009. aastal koondas Ilves-Extra korraga 86 inimest. 2016 lõpetas Ilves-Extra tegevuse pankrot.
Ettevõtte kasutatud kaubamärki ISC kasutab tänapäeval edasi ettevõte ISC International.
Tampereen Pyrintö (korvpall)
Tampereen Pyrintö on Soome korvpalliklubi, mis mängib Korisliigas. Kodumängud peetakse Pyrintö Pyynikin palloiluhallis. Heino Enden mänginud Pyrinnös.
Zinkwazi Beach
Zinkwazi Beach on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis iLembe ringkonnas KwaDukuza vallas. Zinkwazi Beach asub India ookeani rannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Zinkwazi Beachi elanikest valgeid 62,91%, mustanahalisi aafriklasi 34,34%, India või Aasia päritolu inimesi 2,02%, värvilisi 0,14% ja teisi 0,58%. Inglise keelt pidas emakeeleks 56,33% inimesi, suulu keelt 23,30%, afrikaani keelt 8,95%, koosa keelt 4,01% ja viipekeelt 0,93%.
EGS
EGS on lühend, mis võib tähendada: