cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ain Mere
Tegevus Eesti Leegionis
5. veebruaril 1945 Berliinis asutas Ain Mere koos SS-Obersturmbannführer 'i Harald Riipaluga SS-i vastastikuse abi organisatsiooni Stille Hilfe für Kriegsgefangene und Internierte eesti osakonnana organisatsiooni Eesti Vabaduse Liit/SS-Ühisabi, mille patroon oli isiklikult Heinrich Himmler, keda kutsuti istungitele aukülalisena.
Lahingutes osutatud juhtimisvõime ja julguse eest autasustati teda I ja II .klassi Raudristiga.
Elukäik pärast teise maailmasõja lõppu
Pärast Saksamaa kapitulatsiooni 1945 langes Mere sõjavangi ja viibis mõnda aega Uklei vangilaagris, kust vabanedes sai D.P. (Displaced Person – ümberasustatud isik) staatuse.
Mere siirdus 1947 Inglismaale, kus kuni surmani töötas Leicesteris ühes kohalikus tekstiilitööstuses. Ta osales Inglismaal innukalt eestlaste seltskondlikus tegevuses, olles aastaid Inglismaa Eestlaste Ühingu juhatuse liige. Ta oli surmani korp! Sakala Inglismaa koondise esimees.
1960 tehti Merele kõrivähi kõrvaldamise operatsioon, mille tagajärjel kaotas ta normaalse kõnelemisvõime. Ain-Ervin Mere suri 5. aprillil 1969 kopsupõletikku. Pärast tema surma kolis tema abikaasa Nina (1915–1999) koos tütar Ainoga (1949–2006) Leicesterist USA-sse, kus nad elasid New Jersey osariigis Lakewoodis.
Tuumamagnetresonantsspektroskoopia
Spinn-spinn vastasmõju
kus Ix on tuuma X spinn.
Kui meil on tegemist tuumadega, mille spinn on 0,5, muutub võrrand lühemaks ning spektrisse tekib n+1 joont.
Joonte intensiivsused on sel juhul leitavad Pascali kolmnurka kasutades. Kui naabervesinikud ei lõhesta tuuma, on n väärtus 0 ja spektrisse tekib 1 joon (singlett). Kui lõhestavaid tuumasid on 1 (n on 1), lõheneb signaal kaheks võrdse intensiivsustega piigiks. Kui lõhestavaid tuumasid on 2 (n on 2), lõheneb signaal kolmeks piigiks intensiivsuste suhtega 1:2:1. Pascali kolmnurga koostamiseks tuleb kasutada liitmisvõtet.
2D-tuumamagnetresonantsspektroskoopia
Kui ühedimensionaalne spekter on vaadeldav x-y tasapinnas, kus üks mõõde on sagedus ning teine intensiivsus, siis kahedimensionaalse spektri korral on sagedus kahes mõõtmes (x, y) ning kolmas mõõde on intensiivsus (z). Kahemõõtmeline spekter võimaldab saada parema signaalide lahutuvuse, kuna mõõdetakse korraga mitut vastasmõju ja seeläbi saab teada, millised tuumad üksteist mõjutavad.
2D-spektri tekitamiseks mõõdetakse mitu 1D-spektrit, kus muudetakse mingit kindlat parameetrit iga mõõtmise ajal ning tulemused esitatakse tavaliselt topograafilise kaardina. Nendelt kaartidelt on võimalik välja lugeda, millised tuumad üksteist mõjutavad, kuna on teada mitmeid korrelatsioonspektreid.
WIR Bank
Ajalugu
Panga asutamise initsiatiiv tuli õiglasemaid majandussuhteid ja keskkonnahoidlikku ettevõtlust propageerivad ettevõtjad Werner Zimmermann ja Paul Enzilt. Kuna panga asutajad olid mõjutatud Silvio Geselli (1862–1930) töödest ning võtsid eeskuju 1930. aastatel Taani JAK-kooperatiivi (Afregningscentralen) tegevuspõhimõttest Nende eesmärgiks oli tagada projektis osalejatele rahuldav töö, õiglane sissetulek ja kindlustatud heaolu. pisi|WIR panga sümbol Nime WIR (meie) selgitas Zimmermann vastuseisuna egoismile, leides et kogukonnana käitudes suudame me kaitsta paremini üksikisiku huve. Ühistu põhikirja § 2 sätestab: „Ettevõtte eesmärk on julgustada selle liikmeid andma oma vabad vahendid vastastikusse kasutusse ning edendada omavahelist kaubavahetust, pakkudes seeläbi oma liikmetele täiendavat müügimahtu“.
Tuumamagnetresonantsspektroskoopia
Spektri mõõtmine ja interpreteerimine
pisi|Mentooli prootonspektri interpreteering Kõigepealt tuleb uuritav aine lahustada sobivas solvendis, kusjuures peab silmas pidama, et lahusti ei segaks analüüdi piike. Näiteks ei tohiks lahusti sisaldada 1H tuumasid, kui soovitakse mõõta prootonspektrit. Sel juhul tuleb kasutada lahusteid, kus prooton on asendatud deuteeriumiga, näiteks deutereeritud triklorometaan (CDCl3). Saadava signaali intensiivsus sõltub otseselt ka proovi kontsentratsioonist, seega loetava spektri saamiseks ei tohiks kontsentratsioon väga madal olla.
WIR Bank
Ajalugu
Kuigi seda initsiatiivi ründasid ägedalt nii pangad, konservatiivsed äriringkonnad ja ajakirjandus, õnnestus neil suure majanduskriisi ajal koguda 50 ja 100 CHF kaupa kokku u 140 000 CHF. Tegevust alustati mittetulundusettevõttena 1935. aastal 2950 liikmega. Panga tegevusloa said nad 1936. aastal. Sõja ajal langes liikmeskond 624-ni, kuid vastavalt tõusis liikmete arv 1960. aastal 12 567, 1980. aastal 24 227 ning aastal 2000. oli liikmete arv 80 000. Enamik neist on väike ja keskmised ettevõtted ning keskklassi tarbijad. Äritegevuse käive oli 1973. aastal 196 000 CHF, 1980. aastal 1 miljard CHF ja aastal 2000 oli see juba 2,5 miljardit SF ja aastal 2005 6,5 miljardit CHF. 2013. aastaks tõusis käive 18,56 miljardi CHF-ni. 2017. aasta lõpu seisuga WIR panga varade maht 5,36 CHF, milles 768 miljonit on laenatud WIR-frankides ja 3,84 miljardit CHF-s.
Tuumamagnetresonantsspektroskoopia
Spektri mõõtmine ja interpreteerimine
Proov viiakse spetsiaalse tuubiga spektromeetrisse, kuhu on eelnevalt paigaldatud mõõtepea. Olenevalt sellest, kui keerulist ühendit uuritakse, tuleb mõelda ka spektromeetri magneti tugevusele, kuna sellest oleneb spektri detailsus.
WIR Bank
Ajalugu
Aastatel 1935–1952 emiteeriti raha Ludwig Herpeli (1887–1934), saksa majandusteadlase poolt väljatöötatud sularahata ühistulise krediidi loomise ringi põhimõttel, maksed tehti kliiringusüsteemis pangaarvel ning arveldusarvetel olevalt summalt intressi ei makstud. Sellega taheti võimendada raha ringlust ning vältida selle seismajäämist. 1952. aastal käivitati paralleelne süsteem, milles laenati CHF-e ja laenudelt võeti väikest intressi.
Tuumamagnetresonantsspektroskoopia
Spektri mõõtmine ja interpreteerimine
Proov pannakse pöörlema, teostatakse shimmimine. Shimmimine on magnetvälja homogeensemaks muutmine ja vajalik selleks, et tuumadele mõjuv magnetväli oleks võimalikult ühtlane.
WIR Bank
Ajalugu
1998. aastast on ettevõtte ametlik nimi WIR Bank Genossenschaft. Lisaks tavapärasele pangandustegevusele haldab see endiselt ka WIR-raha süsteemi, mis on suunatud VKE-te vajaduste rahuldamisele. Maksevahendina on kasutatud pabertšekke, broneeringutellimusi ja WIR-maksekviitungeid. Alates 2008. aastast saab teha WIR-kaardiga tehinguid jaekaubanduses ja toitlustusettevõtetes. Makseid saab teha puhtalt WI-vääringus, kombineeritud WIR/CHF ning puhaste CHF vääringus maksetena.
Tuumamagnetresonantsspektroskoopia
Spektri mõõtmine ja interpreteerimine
Mõõdetakse magnetvälja tugevuse muutust ajas. Saadud sõltuvusele rakendatakse Fourie teisendust, mille tulemusena saadakse sagedus-signaal spekter. Vajadusel töödeldakse saadud signaali erinevate akenfunktsioonidega. Vastavalt funktsiooni valikule on võimalik saada peenemaid piike ja tõsta spektri kvaliteeti. Seejärel tuleb määrata piikide asukohad, integreerida signaalide intensiivsused ning interpreteerida spekter, kasutades korrelatsioonitabeleid.
WIR Bank
WIR pank tänapäeval
WIR-kontod avatakse ja saldosid muudetakse WIR-panga laenude kaudu. WIR laenude tagatised on analoogsed tavalistele laenudele. Iga laenuvõtja tausta ja krediidivõimekust kontrollitakse tavapärases korras. Raha loob pank oma süsteemis samal põhimõttel nagu Šveitsi riigipank. WIR-i saldosid Šveitsi frangid ei kata. Kuna WIR rahaga ei kaasne mingeid raha loomisr, krediidi ega refinantseerimiskulusid, siis ei pea sellelt laenult tasuma ka intressi ning need on saadaval väikeste lisakuludega. Kuigi ametlikult on EIR-i frank võrdsustatud Šveitsi frangiga, siis praktikas müüakse seda siiski odavamalt.
1997. aastal hakkas WIR pank sisenema Šveitsi pangandusse ning alates 2000. aastast pakub pank arveldusteenuseid, investeerimis- ja pensionitooteid ka neile, kellel ei ole WIR kontot. See võimaldas suurendada panga bilanssi ja pakutavate teenuste mahtu ka WIR-i klientidele.
Stützengrün
Stützengrün on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis Stützengrüni vallas.
Petr Čech
Petr Čech ([petr tšehh] ; sündinud 20. mail 1982 Plzeňis) on endine Tšehhi jalgpallur (väravavaht).
Londoni Chelsea mängijana valiti Čech kolm korda UEFA Meistrite Liiga parimaks väravavahiks – hooaegadel 2004–2005, 2006–2007 ja 2007–2008.
29. juunil 2015 sai Čechist Londoni Arsenali mängija. Jalgpallurikarjääri lõpetas ta Arsenalis 2019. aastal.
Debüüdi Tšehhi rahvusmeeskonnas tegi ta 12. veebruaril 2002 Küprose vastu.
Ta lõpetas koondisekarjääri pärast 2016. aasta Euroopa meistrivõistlusi. Ta mängis Tšehhi rahvuskoondises 124 korda, millega on ta Tšehhi rekordinternatsionaal.
Petr Čech on 197 cm pikk ja kaalub 87 kg.
Meeskondlikud
pisi|
Isiklikud
(* Jagas koos Wojciech Szczęsnyga)
Frauenstein
Frauenstein on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku idaosas Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus linn Freibergi kreisi.
Bandundu
Bandundu on sadamalinn Kongo DV-s Mai-Ndombe provintsis. Asub koha lähedal, kus Kwilu jõgi suubub Kasai jõkke.
Linna varasem nimi oli Banningville. 2015. aastani oli Bandundu provintsi halduskeskus.
Buenos Airese järv
General Carrera järv ehk Buenos Airese järv (Tšiilis Lago General Carrera, Argentinas Lago Buenos Aires) asub Tšiili ja Argentina piiril ja on nende riikide suurim järv. Järve pindala on 1850 km², millest 970 km² kuulub Tšiilile ja 880 km² Argentinale. Järv on tekkinud liustike sulamisveest.
Eva Piirimäe
pisi|Eva Piirimäe Johan Skytte Poliitikauuringute instituudis 2021. aastal. Eva Piirimäe (neiuna Eva Mikelsaar; sündinud 19. juunil 1974) on ajaloolane ja filosoof.
Buenos Airese järv
Järve lõunakaldal asub Chile Chico linn.
Eva Piirimäe
Piirimäe on poliitikateooria kaasprofessor Johan Skytte Poliitikauuringute instituudis ja Tartu Ülikooli Sotsiaalteaduste valdkonna teadus-arendusprodekaan. Piirimäe uurimisvaldkonnaks on poliitilise mõtte ajalugu ja poliitikateooria.
Hariduskäik ja ametialane tegevus
Eva Piirimäe on lõpetanud Tartu 2. keskkooli (Miina Härma Gümnaasium) 1992. aastal kuldmedaliga. Samal aastal asus ta õppima Tartu Ülikoolis, kus ta omandas bakalaureusekraadi ajaloos ja filosoofias (1997, cum laude) ning magistrikraadi ajaloos (1999, cum laude). Piirimäel on ka teine magistrikraad Cambridge’i Ülikoolist (MPhil in Intellectual History and Political Thought, 2000). 2006. aastal kaitses ta Cambridge’i Ülikoolis doktoriväitekirja teemal “Thomas Abbt (1738-1766) and the Philosophical Genesis of German Nationalism” ja sai doktorikraadi. Väitekirja juhendas dr Istvan Hont.
Alates 2005. aastast on Piirimäe töötanud Tartu Ülikoolis, algul TÜ Filosoofia instituudis (2005-2006) teadurina ning seejärel Tartu Ülikooli Riigiteaduste instituudis (praegu Johan Skytte Poliitikauuringute instituut) teaduri ja vanemteadurina. Alates 2014. aastast on ta sealsamas poliitikateooria dotsent (2019. aastast kaasprofessor).
Piirimäe on olnud külalisteadur Minda de Gunzburgi Euroopa uuringute keskuse juures Harvardi Ülikoolis ning külaliskaasprofessor The Whitney and Betty MacMillani Rahvusvaheliste ja regiooniuuringute keskuses Yale’i Ülikoolis.
Alates 2021. aastast on Piirimäe Sotsiaalteaduste valdkonna teadus-arendusprodekaan.
Livnõ
Livnõ on linn Venemaal Orjoli oblastis, Livnõ rajooni keskus. Asub Sosna jõe kaldal.
Livnõd on mainitud 1177. aastal, kuid asula hävitasid mongolid 13. sajandil. 1571 rajati linn uuesti. 1592. aastal rajati linna klooster.
Tänapäeval on linnas masina- ja toiduainetetööstuse ettevõtted.
thumb|Vaade Sosna jõele Livnõs thumb|Vaade Sosna jõele Livnõs
Eva Piirimäe
Teadustöid
Eva Piirimäe uurimistöö keskmes on sotsiaalsuse, patriotismi, rahvusluse, kosmopolitismi, rahvaste enesemääramise, riikluse ja rahu teooriad Euroopa mõtteloos. Ta on avaldanud arvukalt artikleid 18. sajandi moraali- ja poliitilisest filosoofiast ning tal on ilmumas monograafia "Herder and Enlightenment Politics" (Cambridge: Cambridge University Press, 2023). Monograafia keskendub Johann Gottfried Herderi poliitiliste ideede arengule, suhestatuna üle-euroopaliste filosoofiliste vaidlustega.
Piirimäe on hiljuti kaastoimetanud (koos Liina Lukase ja Johannes Schmidtiga) kakskeelse kogumiku "Herder on Empathy and Sympathy/ Einfühlung und Sympathie im Denken Herders" (Leiden: Brill, 2020) ning koos Alexander Schmidtiga ajakirja History of European Ideas erinumbri "Sociability in Enlightenment Thought". Lisaks on Piirimäe avaldanud artikleid Eesti ja baltisaksa mõtteloost, samuti liberalismi, rahvusriikluse, suveräänsuse ning inimõiguste teemadel. Ta on kirjutanud ka “keelelisest pöördest” humanitaar- ja sotsiaalteadustes ning ajaloo uurimise metodoloogiast.
Isiklikku
Eva Piirimäe on arstiteadlaste Raik-Hiio Mikelsaare ja Marika Mikelsaare tütar ning filosoof Margit Sutropi õde. Tema abikaasa on ajaloolane Pärtel Piirimäe. Neil on lapsed Ellinor, Maarja-Leen ja Ingel.
Zschorlau
Zschorlau on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis Zschorlau vallas.
Sosna
thumb|300px|right|Sosna jõgi
Karel Poborský
Karel Poborský (sündinud 30. märtsil 1972 Jindřichův Hradecis) on endine Tšehhi jalgpallur, poolkaitsja.
Sosna
Sosna (vene Cосна, Быстрая Сосна) on jõgi Venemaal. Saab alguse Kesk-Vene kõrgustikult Orjoli oblastis ja voolab alguses lõunasse, pöörab siis itta ja kirdesse ning suubub paremalt Doni jõkke.
Pikkus 296 km, valgla 17 400 km².
Suuremad jõe ääres asuvad linnad on Livnõ ja Jelets.
Eesti Kolhoosiehitus
Eesti Kolhoosiehitus (lühend EKE) asutati kolhooside algatusel 1962. aastal kui majanditevaheline ettevõte: Eesti NSV Kolhoosidevaheliste Ehitusorganisatsioonide Vabariiklik Nõukogu. Nimi muudeti EKE-ks aastal 1972. Seoses omandireformiga taasriigistati ja erastati EKE süsteemi ettevõtted, eramud ja muud hooned ja käitised.
EKE süsteem ehitas kolhooside ja teiste põllumajandusettevõtete tellimusel mitmesuguse otstarbega ehitisi. Koondisse kuulusid rajoonide kolhoosidevahelised ehituskontorid (KEK-id), ehitusmaterjalitehased ja muud asutused. Töötajaid oli kogu EKE süsteemis kuni 20 tuhat. Peakontor oli Tallinnas aadressil V. Kingissepa tänav 12.
EKE Projekt loodi EKE ehituskontorite juures tegutsenud projekteerimisgruppide baasil. EKE projekti filiaalid asusid Tallinnas, Tartus, Pärnus ja Paides.
Kolhoosides loodi maaelamukooperatiivid "EKE külaehituse" programmi raames.
Johannes Hint töötas välja ehitusmaterjali, silikaltsiidi, millest hakati EKE süsteemis tegutsevates Paliveres ja Aravete tehastes tootma ehitusplokke. Nendest suurplokkidest oli hõlpus kiiresti maju ehitada ja suurem osa EKE ehitatud tüüpprojektiga väikemaju ja kahe- ja kolmekorruselisi korrusmaju on ehitatud silikaltsiidist. Kuna EKE-l limiite ehitamisel ei olnud, siis võis ehitada niipalju, kui soovijaid elamispinnale oli. (Sirp 2008) Peale tüüpprojektide ehitati kolhoosidesse ka eriprojektidega ühiskondlikke hooneid, millest paljud said arhitektuuripreemiaid ja on kantud ka moodsa arhitektuuri rahvusvahelisse nimekirja DOCOMOMO.
EKE-l olid ka elektri- ja elektroonikaettevõtted (Estron, EKE Elekter, EKE Elektroonika).
Taasriigistamine ja erastamine
1980. aastatel hakkasid paljud EKE süsteemi organisatsioonid looma ühisfirmasid ja aktsiaseltse. 1980. aastate teisel poolel moodustas EKE koos soomlastega Tallinnas NSV Liidu esimese ühisfirma ES Sadolin.
Omandireformi seadus 1991. aastal nägi ette, et varem riigi poolt kooperatiivsetele, riiklik-kooperatiivsetele ja ühiskondlikele organisatsioonidele tasuta üle antud vara tagastatakse Eesti Vabariigile (vara taasriigistamine).
Eesti NSV Ülemnõukogu võttis 4. juunil 1991 vastu kooperatiivsete, riiklik-kooperatiivsete ja ühiskondlike organisatsioonide vara taasriigistamise ja erastamise seaduse, mis otseselt määras, millise korra järgi taasriigistamine toimus. Seaduses fikseeriti põhimõte, et pärast taasriigistamist on EKE süsteem selle vara täieõiguslik peremees, mis pärast taasriigistamist nende omandusse jääb. Seaduses anti tähtaeg, mille jooksul taasriigistamise etapp tuleb lõpule viia: 9 kuud pärast seaduse jõustumist. 8. oktoobril 1992 kinnitati inventeerimise keskkomisjonid taasriigistatavate ja erastatavate varade kindlaksmääramiseks. EKE süsteemi inventeerimist juhtisid Ehitusministeerium ja Kaubandusministeerium. 1992. aastal kuulusid EKE süsteemi AS Eesti Külaehitus, EKE Liit, AS Haapsalu KEK, OÜ Harju KEK, Hiiumaa KEK, Jõgeva KEK, OÜ Viruehitus, Mõigu KEK, AS Paide KEK, AS Põlva KEK, AS Pärnu KEK, Rakvere KEK, OÜ Rapla KEK, Saare KEK, Tartu KEK, Elva KEK AS TEK, OÜ Viljandi KEK ja AS Võru KEK, Aravete KETE, AS Palivere EMT, Teadus-tootmiskoondis Desintegraator ja nende allorganisatsioonid.
Seadusandlik Kogu
Seadusandlik Kogu on parlament mitmes riigis:
Eesti Kolhoosiehitus
Taasriigistamine ja erastamine
Eesti Vabariigi Valitsusel oli õigus EKE süsteemi organisatsioonidele põhivahendite müümisel, mahakandmisel ja muude tehingute puhul teha erandeid.
Pärast taasriigistamist erastasid EKE süsteemi aktsiaid peamiselt KEK-ide juhid. Näiteks "Koit Uus ostis Haapsalu KEKi osakutest 75% kokku ja sai suuromanikuks Uuemõisa Investis, kellele kuulus viiendik EKE Investist. Samas anti nn keskuse juhtidele võimalus osta kokku 10%. Edasi ostis näiteks Jaan Kabin aktsiaid kokku ja ka kümnekordse hinnaga." 1992. aastal läks ES Sadolinis 10-protsendiline osalus osaühingu Kilv kätte. Mõne aastaga jäi Kilvas alles kaks osanikku: Jaan Kabin ja Avo Lillemäe, kes on praegu tuntud kui Lemminkäinen Eesti juhatuse esimees. 2004. aastal kuulus Kabinile 6 ja Lillemäele 4% ES Sadolini aktsiatest. Kilv aga saadeti likvideerimisele. (Äripäev 2004)
Vladimír Šmicer
Vladimír Šmicer (sündinud 24. mail 1973 Děčínis) on endine Tšehhi jalgpallur, Tšehhi jalgpallikoondise poolkaitsja ja ründaja.
Šmicer pidas 1993–2005 rahvuskoondises 81 mängu (80 Tšehhi koondises, 1 Tšehhoslovakkia koondises) ja lõi 27 väravat. Esimese värava koondises lõi ta 19. juunil 1996, kui mängiti Venemaaga viiki 3:3.
Isiklikku
Vladimír Šmicer on 180 cm pikk.
Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski
Klub Sportowy Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski on jalgpalliklubi Poolas Grodzisk Wielkopolski linnas.
Klubi asutati 30. aprillil 1922.
T-60
T-60 on Nõukogude Liidus 1941–1943 toodetud kergetank, mida toodeti kokku 5920 masinat.
1941. aasta augustis sai Moskva tehase nr 37 konstruktorite kollektiiv peainseneri Nikolai Astrovi juhtimisel käsu projekteerida väikese kaaluga tank, millel oleks hea soomus ja lihtne konstruktsioon. Uue masina aluseks võeti kergetank T-40 ning kõigest 2,5 nädalaga valmisid joonised ja katsemasin. Tank sai tehasetähiseks 060.
15. septembril 1941 võeti tank T-60 Punaarmees relvastusse.
Esialgu toodeti tanki ainult Moskva tehases nr 37, hiljem ka Kolomna Kuibõševi-nimelises veduritehases. 1941. aasta oktoobris evakueeriti mõlemad tehased, Moskva tehas Sverdlovskisse, Kolomna tehas Kirovisse, kus viimane ühendati tehasega "Pervoje maja" ("Esimene mai") ja tehase uueks nimeks sai tehas nr 38. Peale selle hakati tanki T-60 tootma ka tehases nr 264 (Stalingradi laevatehases), Harkovi traktoritehases ja Gorki autotehases.
Tank T-60 tehniline lahendus
Tanki veermik jäi samaks mis T-40-l, kuid kere esisoomus oli paigutatud tunduvalt tõhusamalt. Esialgu kujunes masina kaaluks 5,8 t. 1941. aasta oktoobris, kui suurendati soomuse paksust, tõusis tanki kaal 6,2 tonnini, hiljem veelgi.
Soomuse paksus oli alates 1941. aasta oktoobrist kere esiküljel 35 mm, külgedel ja tagaküljel 25 mm, katusel 10–13 mm, põrandal 10 mm ja tornil 10–35 mm.
Kere esiosas paiknesid peaülekanne ja külgmised ülekanded ning juhtimisseadmed, keskosas paremal oli mootor, vasakul lahingusektsioon ja tagaosas bensiinipaagid.
Nurgelises koonilise kujuga tornis asus masina pearelv: 20 mm kiirelasuline õhutõrjekahur ŠVAK. Sellega oli paaris kuulipilduja DT. Hiljem sai masin uue kahuri tähistusega TNŠ-20. Kahuri lahingukomplekti kuulusid kild-trasseerivad ja kild-süütelaengud ning soomustläbistavad süütemürsud. Komplektis olevad alakaliibrilised soomustläbistavad mürsud läbistasid 500 m kauguselt kuni 35 mm paksust soomust. Sihtimisseade oli teleskoopiline sihik TMFP-1. Laskenurk moodustas horisontaaltasapinnas 360° ja vertikaaltasapinnas oli see vahemikus −7°...+25°.
Vajadusel sai kuulipilduja kergesti tankilt maha võtta ja seda väljaspool tanki kasutada. Põhimõtteliselt sai seda teha ka kahuriga, ainult kahuri demonteerimine ei olnud enam lihtne ega kerge.
Lahingukomplekt koosnes 754 lasust. Ühe kuulipildujalindiga sai teha 58 lasku ja see lint asus karbikeses, mis paiknes kahuri all oleval kronsteinil. Veel 12 sellist karbikest oli tanki sees väikestel riiulitel. Väljatulistatud mürsukestad heideti tankist välja, aga kasutatud kuulipildujalindid kogunesid tanki põrandale. Kahuritorust väljus laeng kiirusega 815 m/s.
Modifikatsioonid
Tanki nõrga soomuskaitse tõttu hakati tanki ümber projekteerima. 1941. aasta septembris töötati välja modifikatsioon T-45, millel oli muudetud torni: sellele paigutati 45 mm kahur. Mudelile paigaldati võimsam ZIL-60 60 hj mootor, mis võimaldas kasutada raskemat ja paksemat, kuni 35–45 mm paksust soomust. 1941. aasta sügistalvel evakueeriti Saksa vägede pealetungi tõttu Moskvale Stalini nimeline tehas ja tankitootmine Uuralisse Miassi linna.
Tanki täiustamist jätkati Gorki autotehases. Võimsama mootori ja paksema soomuskatte abil loodi modifikatsioonid T-70 ja T-70M.
Rumeenia TACAM T-60
Hulk T-60 tanke langes Rumeenia saagiks 1941. aasta pealetungi käigus. Kuna tanki mootor Gaz 202 oli tegelikult litsentsi alusel valmistatud Dodge Deretto-Fargo F. H. 2 mootor, mida Saksamaal ja Rumeenias toodeti põllumajandustraktorite tarbeks ning 20mm suurtükiga polnud lahingus suurt midagi hakata peale, siis otsustati need tankid T-60 ümber ehitada liikursuurtükkideks. Valmistati kolmekümne masina ringis, nimega TACAM T-60 (Tun Anticar pe Afet Mobil T-60). Neist esimene neist valmis 1942. aasta novembris ja viimane 1943. aasta lõpul.
Juuniks 1943 sai Rumeenia armee 17 masinat, järgmised 17 saadi aasta lõpuks. Formeeriti neist kaks kompaniid, 61. ja 62. TACAM kompanii, 16 ja 18 masinat ning lisati need 1. tankidiviisi ja hiljem 8. ratsaväediviisi, kui viimase baasil hakati formeerima 2. tankidiviisi. Mõlemad kompaniid osalesid 1944. aasta suvelahingutes Punaarmee vastu ning kandsid tunduvaid kaotusi, pärast Rumeenia poolevahetust sõditi Saksamaa vastu ning ka siis ei olnud kaotused väiksed. Et TACAM T-60 olid põhimõtteliselt Nõukogude tankid, konfiskeeris Nõukogude Liit kõik allesolevad masinad 1944. aasta oktoobris. Nende edasine saatus teadmata, kuid siiski üks neist on tankimuuseumis Kubinkal.
Xi Jiang
pisi|[[Zhu Jiangi jõgikond]]
Xi Jiang (西江; Xī Jiāng 'läänejõgi') on jõgi Hiina lõunaosas, Zhu Jiangi läänepoolne lähtejõgi, Lõuna-Hiina tähtsaim jõgi.
Jõe pikkus on 2197 km (kaasa arvatud Xun Jiang, Qian Jiang, Hongshui He ja Nanpan Jiang). Valgla hõlmab 425 700 km². Keskmine vooluhulk on 7410 m³/s.
Xi Jiang on Jangtse ja Huang He järel pikkuselt Hiina kolmas jõgi ja vooluhulgalt Hiina teine jõgi.
Jõgi saab alguse Yunnani provintsi idaosas Lianwan Shanis. Tema lähe on Kunmingist kirdes ja Qujingist pisut põhjast. Jõgi voolab läbi Yunnani provintsi ning Guizhou ja Guanxi provintsi, millele ta on osalt piirijõeks, ning Guangdongi provintsi.
Ta kannab algul Nanpan Jiangi, hiljem Hongshui He, Qian Jiangi ja Xun Jiangi nime. Ta voolab alguses lõuna poole, seejärel peamiselt ida poole. Xi Jiangi nime kannab jõgi alates Xun Jiangi ja Gui Jiangi ühinemiskohast Wuzhou juures (geograafilised koordinaadid 23°28′9″ N, 111°18′44″ E). Veel ida pool suubub temasse Sanshui juures Bei Jiang. Seal jõgi hargneb: peaharu voolab läbi Jiangmeni lõunasse ning suubub Macaust lääne pool Lõuna-Hiina merre (suudme geograafilised koordinaadid on 22°3′37″ N, 113°28′45″ E); peale selle hargneb Xi Jiang bifurkatsiooni käigus paljuharuliseks jõestikuks, mis Guangdongis läheb üle 177 km pikkuseks Zhu Jiangiks, mis suubub suure estuaarina Lõuna-Hiina merre. Jõe delta hõlmab 16 900 km².
Yamaguchi
Yamaguchi (jaapani 山口) on linn Jaapanis, Yamaguchi prefektuuri keskus. Asub Honshū lõunaosas.
Linnaõigused sai 1929. aastal. Linnapiire on korduvalt halduslikult muudetud. 1. oktoobril 2005 liideti Yamaguchiga Tokuji linn ja Yoshiki ringkond. Viimati liideti 2010. aastal Atō linn.
Yamaguchi on elektroonikatööstuse keskus.
Juan Demóstenes Arosemena
Juan Demóstenes Arosemena Barreati (24. juuni 1879 Panamá – 16. detsember 1939 Penonomé) oli Panama president 1. oktoobrist 1936 kuni surmani.
Sini-kõrvukfaasan
Sini-kõrvukfaasan (Crossoptilon auritum) on suhteliselt kogukas, sinakashallikas faasan, kes kuulub faasanlaste sugukonda. Liigil on suur levila, mis hõlmab suuremat osa Hiinast.
Kirjeldus
Sini-kõrvukfaasan on üsna lihtsasti äratuntav. Tema pea tipus on valged või veidi beežikad tutid ning silma ümbritseb verev ring. Tema pealagi on must. Ülejäänud keha on sini-kõrvukfaasanil aga ühevärviline – sinakashallikas. Noorlinnud on siiski enne täiskasvanu sulestikku saamist noorussulestikus (jeveniilses), mis on hallikaspruun. Täiskasvanusulestiku saavad linnud pärast 4 kuu möödumist. Emased ja isased on sarnased, kuid neid on võimalik tuvastada kannuse järgi: isaslinnul on kannus suurem, emaslinnul märksa väiksem ja väljavenitatum. Kannused hakkavad ilmuma koos täiskasvanusulestiku saamisega.
Levik ja elupaik
See kõrvukfaasanlane on levinud peaaegu üle kogu Hiina. Elupaikadeks eelistab ta parasvöötmes asuvaid metsi, rohumaid ja põõsastikke.
Szczecin
Szczecin (saksa keeles Stettin; ladina keeles Stetinum) on linn Loode-Poolas Odra jõe ääres, Lääne-Pomorze vojevoodkonna halduskeskus ja suurim linn. Elanike arv oli 2020. aasta seisuga 398 255, millega oli see Poolas seitsmendal kohal.
Ajalugu
Varasel rauaajal elasid tänapäeva Szczecini kandis Lužica kultuuri kandjad. Meie ajaarvamise alguse paiku elasid seal rugid, idagermaani hõim, keda esimest korda mainib Tacitus (rugii) ja keda pärast 5. sajandit pole enam mainitud. Suure rahvasterändamise ajal segunesid nad teiste germaani hõimudega.
Sinna asusid elama lääneslaavi hõimud. Sellest ajast on Szczecin pidevalt asustatud olnud. Asula jäi mitme hõimu alade piirile ja pole teada, milline neist Sczcecinit enda kontrolli all hoidis. 968–972 vallutas kogu Pomorze (nähtavasti ka Szczecini) Mieszko I, kellest sai Poola esimene kuningas. Ent 1005 toimus Poolas paganlik vasturevolutsioon ning Szczecin sai Poola paganluse juhtivaks keskuseks. Poola kuningas korraldas Pomorze vastu mitu sõda ja kõik nad lõppesid edutult. Alles 12. sajandil käis Wolini kultuur alla. 1122. aasta talvel vallutas selle piirkonna kuningas Bolesław II, 1124 selle elanikud ristiti ja 1128 ehitati esimene kirik.
left|thumb|Szczecini vanalinn thumb|püsti|Szczecini vanalinn thumb|püsti|Ooper, Pommeri hertsogi loss thumb|Kõrghoone kesklinnas thumb|Jasne Blonia
Sakslased, kõigepealt kaupmehed asusid valitsejate kutsel Pommeri hertsogkonda ja Szczecinisse elama, 1187 ja 1237 tunnustati saksa kogukonda ametlikult. 1243 sai Szczecin Magdeburgi linnaõigused. Umbes sel ajal muutus linnaelanike enamus slaavlastest sakslasteks. Szczecini saksakeelne ajalooline nimi on Stettin. Slaavlaste viimane mainimine Stettinis pärineb 1350. aastast, kui mainiti slaavi sauna ja pagaritöökoda. Kuid valitsejad jäid endiselt kandma slaavi nimesid: Bogislaw, Casimir, Wartislaw jt. Pommeri hertsogkond kuulus Saksa-Rooma riiki Ülem-Saksi ringkonnas.
1390 astus Szczecin Hansa Liitu. Temast sai tähtis kaubalinn, kelle käes oli aeg-ajalt viljaga kauplemise monopol kogu Odra jõe vesikonnas. Tähtsaimad kaubaartiklid olid vili, sool ja heeringas. 16. sajandil tabas linna allakäik, sest aadel ja kirik said nii võimsaks, et ei hoolinud enam monopoliõigustest. Allakäiku soodustasid rivaalitsemine Frankfurdiga Oderi ääres ja heeringaturu kokkuvarisemine.
1630. aastal vallutasid linna Kolmekümneaastase sõja käigus Rootsi väed. Vestfaali rahuga 1648 läks linn ja suurema osa Lääne-Pommerist Rootsi Kuningriigile. Sellega lõigati linn ära sisemaaga ühendavatest kaubateedest, mis tähendas jätkuvat majanduslangust. Ülejäänud Pommeri hertsogkond oli juba Rootsi võimu all ja läks lõplikult Rootsi kontrolli alla 1653. aasta Stettini rahulepinguga, mille Rootsi ja Brandenburgi kuurvürst sõlmisid hertsogkonna jagamiseks. Lepingu järgi sai Rootsi Põhja-Pommeri, Vorpommerni koos Stettiniga.
Põhjasõja ajal 1713 hõivasid linna Preisimaa väed. Täpsemalt öeldes tuli sõjavägi appi tulekahju kustutama ja keeldus lahkumast. 1720 seadustati Stettini kuulumine Preisimaale.
Stettinis tegutses poola kool, kus õpetati poola keelt, kuni 1939 suleti Saksa võimude käsul kõik poola organisatsioonid. Sel ajal oli linna 382 tuhandest elanikust poolakaid umbes 2000. Sõja ajal viidi linna hulgaliselt Poola sõjavange, keda kasutati orjatööjõuna. Poolakate arv linnas tõusis 15 tuhandeni. Võõramaalaste jaoks loodi linna ja selle lähedusse 135 töölaagrit.
Punaarmee vallutas Szczecini 26. aprillil 1945. Sama aasta juulis anti linn üle Poola võimudele. Sakslased aeti linnast minema ja nende asemele tulid poolakad Nõukogude Liidu kätte läinud Poola aladelt.
Sport
Linnas tegutsevad jalgpalliklubi Szczecini Pogoń, korvpalliklubi Szczecini Wilki Morskie ja käsipalliklubi Szczecini Sandra SPA Pogoń, mis kõik mängivad riigi kõrgliigades.
Vladimir Voskoboinikov
Vladimir Voskoboinikov (sündinud 2. veebruaril 1983 Tallinnas) on endine Eesti jalgpallur.
Moskva Torpedo
Aastail 2007–2008 kuulus Moskva Torpedosse. Meeskond langes hooajal 2008 Venemaa teise liigasse, kus välismaalastel pole lubatud mängida, ning Voskoboinikov sai kehtivast lepingust hoolimata loa leida uus tööandja.
Vladivostoki Lutš-Energija
Voskoboinikov jäi Rootsi vaid pooleks aastaks ja naasis augustis 2009 Venemaale, kus liitus esiliiga klubi Vladivostoki Lutš-Energijaga.
Bakuu Neftši
Jaanuaris 2010 siirdus Vladimir Voskoboinikov mängima Aserbaidžaani tippklubisse Bakuu Neftši.
FC Levadia
Augustis 2010 siirdus Voskoboinikov FC Levadiasse. Kokkuleppe kohaselt võib Voskoboinikov meeskonnast lahkuda kohe, kui uus tööandja leitud.
Statistika
''Statistika uuendatud seisuga 20. september 2014''
Koondisekarjäär
Debüüdi Eesti koondises tegi Voskoboinikov 2. juunil 2007 mängus Horvaatia vastu, kus viibis platsil kõik 90 minutit. Esimese värava lõi ta 18. novembril 2008 sõprusturniiril kohtumises Moldovaga.
Rummu aherainemägi
pisi|Rummu aherainemägi. pisi|Rummu aherainemägi. pisi|Vaade mäelt Rummu karjäärile. Rummu aherainemägi (ka Rummu tuhamägi) on aherainemägi Harju maakonna loodeosas Lääne-Harju vallas.
Selle absoluutne kõrgus on ligi 71 m ja suhteline kõrgus ligi 48 m.
See on tekkinud Rummu karjäärist paekivi kaevandamise tulemusena ja koosneb mitmesuguste paekivifraktsioonide segust.
STS-90
STS-90 oli Space Shuttle'i programmi missioon, mida teenindas kosmosesüstik Columbia.
Missiooni kokkuvõte
Neurolab oli Spacelabi missioon, mis uuris mikrogravitatsiooni mõju närvisüsteemile. Missiooni eesmärgiks oli mõista, milline on kosmoses viibimise neuroloogiline ja käitumuslik mõju. Neurolab jälgis muuhulgas kosmosehaiguse mõju närvisüsteemile ja kesknärvisüsteemi kohanemist mikrogravitatsioonis.
Missioonil osalesid Kanada, Prantsusmaa, Saksamaa ja Jaapani kosmoseagentuurid, Euroopa Kosmoseagentuur ja seitse Ameerika Ühendriikide teadusasutust. Astronaudid sooritasid üheksa riigi teadlaste abil 31 teaduslikku katset, millest 26 katset tehti Neurolabi raames.
Hōfu
Hōfu (jaapani 防府) on linn Jaapanis Yamaguchi prefektuuris. Asub Honshū lõunaosas Seto kaldal.
Linnaõigused sai 1936. aastal.
Linnas on suur Mazda autotehas.
Ube
Ube on linn Jaapanis Yamaguchi prefektuuris.
Linnaõigused sai 1921. aastal.
Ube on endine söekaevanduslinn. Tänapäeval toodetakse muu hulgas väetisi, tsementi ja terast. Linnas asub keemiakontsern Ube Industries.
William Harvey
pisi|William Harvey William Harvey [u'iljam h'aavi] (1. aprill 1578 Folkestone, Kent – 3. juuni 1657) oli inglise arst ja anatoom. Ajalukku läinud vereringe avastajana ja oma embrüoloogia alaste töödega (tõestas oma 1651. aastal ilmunud teoses et iga organism saab alguse munast, ta pidas munarakku munaks).
Elulugu
Harvey sündis Inglismaal Folkestone'is jõuka kaupmehe ja väikemaaomaniku peres. Ta oli seitsmest pojast vanim. Keskhariduse sai Harvey King's Schoolis Canterburys. Kõrghariduse saamiseks valis ta Coneville'i ja Caiuse kolledži Cambridge'is, kus omandaski 1597. aastal bakalaureuse kraadi. Seejärel läks ta ennast täiendama Padova ülikooli kus õppis Hieronymus Fabriciuse (tuntud ka kui Hieronymus Fabricius Aquapendentest) juures. 1602 naasis Inglismaale ja abiellus prominentse arsti tütre Elizabeth Brown'iga. 1607 valiti ta Kuningliku Arstide Kolleegiumi liikmeks ning aastatel 1609–1643 töötas ta St Bartholomew haiglas arstina. 1618 sai ta üheks kuningas James I arstidest ja 1630 koguni järgmise kuninga Charles I ihuarstiks. 1645 määrati Harvey Oxfordi Mertoni kolledži rektoriks ning 1654 valiti ta Kuningliku Arstide Kolleegiumi presidendiks, kuid ta loobus selles kõrge ea ja kehva tervise tõttu.
Varasemad arvamused vereringest
Harvey õpetaja Hieronymus Fabriciuse tegi olulise avastuse teel vereringe mõistmiseni, ta avastas veeniklapid, aga mõistis valesti nende eesmärki – ta oletas, et nad on vere voolamise aeglustamiseks.
Freiberg
pisi|Freibergi raekoda Freiberg on linn Saksamaal Saksimaa keskosas, Kesk-Saksimaa kreisi halduskeskus. 2008. aastani oli endise Freibergi kreisi halduskeskus.
William Harvey
Väikese vereringe avastamistest
Ka Süürias sündinud Ibn al-Nafis oli avastanud väikese vereringe ja seda juba 13. sajandil. Ilmselt ei mõjunud ta aga veenvalt, sest järgmised põlvkonnad kirjutasid hoolega ümber Galenose, mitte aga tema teoseid, ja ta vajus järgmistel sajanditel tasapisi unustusse. Moslemi autorid väidavad, et Ibn al-Nafis avastas ka kapillaarid ja suure vereringe, kuid lääne autorid suhtuvad sellesse väitesse skeptiliselt.
Freiberg
Linnas on tehnikaülikool Freibergi Mäeakadeemia.
William Harvey
Harvey "De motu cordis"
Ta avaldas oma töö 1628. aastal raamatus "Exercitatio anatomica de motu cordis et sanguinis in animalibus" ("Anatoomilisi uurimusi südame ja vere liikumisest loomadel"). Selle raamatu tähtsus ületab anatoomia ja meditsiini sfääri. Nimelt ei olnud sel ajal võimalik kapillaare nende väiksuse tõttu näha, seega pidi Harvey tuginema kaudsetele argumentidele, kui ta väitis, et arterite ja veenide vahel peab olema seos ja nendes voolav vedelik peab olema üks ja seesama. Harvey põhimõtted on olnud eeskujuks teadlastele, kes peavad tõestama millegi sellise olemasolu, mida hetkel kätte saadvate vahenditega ei ole võimalik otseselt uurida.
Harvey hindas, kui palju verd läbib südant iga löögiga – tema arvates umbes 60 kuupsentimeetrit ja see teeb peaaegu 260 liitrit tunnis. Selline hulk verd kaalub aga umbes kolm korda rohkem kui keskmine inimene. Harvey arvates polnud võimalik, et maks suudaks pidevalt selliseid koguseid verd juurde tekitada – järelikult peab üks ja sama veri ringlema.
Ta tegi ka katse tõestamaks, et arterid ja veenid peavad olema ühenduses. Harvey tõmbas tihedalt ümber käe ligatuuri, nii et nii arterid kui veenid olid kinni pigistatud. Seejärel andis ta ligatuuri veidi järele, naha lähedasemad veenid jäid suletuks, kuid sügavamal paiknevatest arteritest hakkas veri kätte voolama. Ja nüüd jõudis veri veenidesse kuigi veenid olid ligatuuri tõttu keha muust vereringest ära lõigatud, seega pidi veri arterite kaudu veenidesse tulema.
Ta juhtis tähelepanu ka sellele, et vereringlemine võimaldaks seletada suurt kiirust, millega mürgid organismis levivad.
Harvey mõju
Harvey tähelepanekuid ja katseid ei usutud, oma ideede sel viisil esitamisega oli Harvey oma ajast ees. Tal oli vähe mõju tolleaegse meditsiini tavadele – aadrilaskmine jäi endiselt väga populaarseks tegevuseks. Alles pärast mikroskoobi leiutamisele järgnenud kapillaaride avastamist hakati Harvey ideid vereringlusest tõsiselt võtma.
Julius Schreider
Juli Anatoljevitš Schreider (Юлий Анатольевич Шрейдер; 28. oktoober 1927 Dnepropetrovsk – 24. august 1998) oli juudi päritolu Vene matemaatik, küberneetik, semiootik ja filosoof.
Muuhulgas tutvustas ta koos Sergei Meieniga kirjutatud artiklites Aleksandr Ljubištševi vaateid.
J. Schreider käis korduvalt Eestis, ta oli 1978. aastal Tartus toimunud konverentsi "Bioloogia ja lingvistika" üks põhiesinejaid.
Villach
Villach ([ˈfɪlax]; sloveeni: Beljak, itaalia: Villaco, friuli: Vilac) on suuruselt seitsmes linn Austrias ja suuruselt teine Kärnteni liidumaal. See on oluline liiklussõlm Lõuna-Austrias ja kogu Alpi-Aadria piirkonnas.
Koos teiste alpilinnadega tegeleb Villach Aasta alpilinna ühenduses Alpide konventsiooni elluviimisel säästva arengu saavutamiseks Alpide kaarel. 1997. aastal pälvis Villach esimese linnana Aasta alpilinna tiitli.
thumb|Peaväljak pisi|tühi|Villach pisi|tühi|
Villach on statuutlinn Drau jõe ääres selle lisajõe Gaili suubumiskoha lähedal Klagenfurdi nõo lääneservas. Omavalitsusala ulatub Gailtali Alpide nõlvadelt (Dobratschi mägi) alla Ossiachi järveni kirdes.
Villachi linnaosad
1905. aastal liidendati osa St. Martini omavalitsusest. 1973. aastal liidendati Landskron, Maria Gail ja Fellach.
Ajalugu
thumb|Rooma tee Warmbadis
Vanimad Villachist leitud inimtegevuse jäljed pärinevad hilisneoliitikumist. Palju rooma esemeid on avastatud linnast ja linnalähistelt, kuna see oli olulise rooma tee (Römerweg) lähedal, mis viis Itaaliast 15. aastal eKr rajatud Noricumi provintsi. Sel ajal asus kuumaveeallikal tänapäeva Warmbadi kvartalis kesklinnast lõunas tõenäoliselt mansio Sanctium. Pärast rahvasterännuaega ja Ida-Alpide slaavi asustust u 600. aastal sai piirkonnast Karantaania vürstkonna osa.
Kui vürst Borut palus 740. aasta paiku Baieri hertsogi Odilo abi sissetungivate avaaride vastu, pidi ta leppima Baieri ülemvõimuga. Karolingide Baieri valitseja Karlmanni poolt välja antud 878. aasta kinkekirjas mainitakse silda (ad pontem Uillach) Treffeni kuningliku õukonna läheredal, mis on tänases Villachis. 979. aastal läänistas keiser Otto II Brixeni piiskop Albuinile Villachi mõisa. Pärast tema surma loovutas kuningas Heinrich II 1007. aastal asula äsjaloodud Bambergi piiskopkonnale. Piiskopid pidasid ka külgnevaid mõisu piki strateegiliselt olulist teed Itaaliasse kuni Pontafelini, mille nad säilitasid 1759. aastani, samas kui ümberkaudsed Kärnteni hertsogi maad läksid 1335. aastal Austria Habsburgidele.
thumb|Drava sild kesklinna lähedal
Villach sai turuõiguse 1060. aastal, ehkki linnana on seda mainitud alles u 1240. aastal. Jaakobusele pühendatud kihelkonnakirik dokumenteeriti esimest kordselt 1136. aastal. Keiser Friedrich II andis 1222. aastal kodanikele õiguse korraldada 25. juulil (Jakobitag) iga-aastast laata. 1348. aasta Friuli maavärin laastas suure osa linnast, teine laastav maavärin toimus 1690. aastal. Villachis oli ka mitu tulekahju, mis hävitasid palju hooneid. Esimene dokumenteeritud linnapea asus ametisse 16. sajandil.
1526. aastast võttis kodanike seas aina enam maad protestantlus ja Villachi kihelkond muutus Kärnteni mõisate uue usu keskuseks, mis tõi kirikuvalitsejate poolt kaasa karmid vastureformatsiooni meetmed. Alates umbes 1600. aastast olid paljud elanikud sunnitud linnast lahkuma, põhjustades majanduslangust. 1759. aastal ostis Habsburgist keisrinna Maria Theresia Bambergi alad Kärntenis ametlikult ühe miljoni kuldna eest. Villach liideti Habsburgide monarhia pärusvaldustega ja sellest sai Kärnteni ringkonna halduskoht.
Elisabeth Hasselbeck
pisi|Elisabeth Hasselbeck Elisabeth Hasselbeck (neiupõlvenimi Filarski; sündinud 28. mail 1977) on Emmy auhinna võitnud Ameerika Ühendriikide saatejuht.
Ta võistles telesaates "Survivor: The Australian Outback" (2001) ning oli 2003. aastast vestlussaate "The View" kaassaatejuht.
Villach
Ajalugu
Napoleoni sõdade ajal okupeerisid linna Prantsuse väed ja 1809. aastast sai sellest lühiealiste Illüüria provintside osa, kuni Austria keisririigi väed selle 1813. aastal tagasi vallutasid ja 1816. aastal Austria Illüüria kuningriiki liidendasid. Linna majandust edendas otsustavalt Lõunaraudtee lääneharu, mis jõudis Villachisse lõpuks 1864. aastal, pakkudes kasvu ja laienemist. 1880. aastaks elas linnas 6104 inimest. Esimeses maailmasõjas oli Itaalia rinde lähedal asuv Villach Austria-Ungari armee 10. armee väejuhatuse asukoht.
Linn sai statuutlinna staatuse sõdadevahelisel perioodil 1. jaanuaril 1932. Pärast Austria anšlussi Natsi-Saksamaasse 1938. aastal oli Villachi linnapea entusiastlik nats Oskar Kraus. 9. novembril 1938 toimus Villachis üleriigiline Kristalliöö pogromm, kus rünnati vägivaldselt juudi elanikkonda. Mälestusmärk Kärnteni plebistsiidini viinud 1919. aasta piirikonfliktile tekitas sõnasõda selle avamisel 2002. aastal, kuna Kraus, kes ei olnud konfliktis eriti silmapaistev olnud, oli ainus esiletoodud isik.
Teise maailmasõja ajal pommitasid liitlasväed Villachit 37 korda. U 42 500 pommi tappis 300 inimest ja kahjustas 85% hoonetest. Sellest hoolimata kosus linn kiiresti. Täna on Villach elav äri ja puhkuse linn, kuid säilitab oma ajaloolise tausta.
thumb|Raekoda
Tuntud inimesi
thumb|170px|Anton Janežič thumb|170px|Oskar Potiorek thumb|175px|Eva Glawischnig thumb|170px|Marc Sand thumb|170px|Guido Burgstaller
Sahtel (ajakiri)
Sahtel oli eestikeelne ajakiri, mis kajastas rula, BMX ning fixed-gear 'iga seotud subkultuure. Ajakirja põhivaldkonnad olid sport, muusika ja kunst.
Seadusandlik Kogu (Tonga)
Seadusandlik Kogu (tonga keeles Fale Alea; inglise keeles Legislative Assembly) on Tonga parlament. Parlament tegutseb riigi pealinnas Nuku‘alofas.
Parlament on ühekojaline. Sellesse kuulub 26 liiget, kes valitakse kolmeks aastaks. Neist 17 valib rahvas ja üheksa 33 põlistesse ülikuperekondadesse kuuluvast aristokraadist koosnev kogu.
Enne 2010. aastal jõustunud seadusemuudatusi oli Tonga parlament 30-kohaline. Sellesse kuulus 12 kuninga määratud liiget, üheksa aristokraatide valitud esindajat ja üheksa rahva valitud esindajat. 2010. aasta muudatusega kaotati kuninga õigus parlamendi liikmeid määrata.
16. novembril 2017 toimunud parlamendivalmised võitis Sõbralike Saarte Demokraatlik Partei, kes sai 14 kohta 17 üldrahvalikult valitavast kohast.
Veebruaris 2018 purustas orkaan Gita Tonga parlamendihoone, mis oli üle 100 aasta vana.
Koolisõit
Koolisõidu aluseid läheb vaja ka teistel ratsaspordialadel – takistussõidus, krossisõidus jm. Seetõttu peetakse koolisõiduvõistlusi väga erinevates klassides – alates algajatest ratsanikest, kes oskavad hobust juhtida sammus, traavis ja galopis, kuni professionaalsete koolisõitjateni, kes suudavad panna oma hobuse „tantsima“ – sooritama koolisõidu keerulisemaid harjutusi (näiteks piafeed). Koolisõit on üks vanemaid ratsaspordialasid ning kuulub ka olümpiamängude kavasse alates 1912. aastast.
Koolisõiduväljak
pisi|right|350px|Standardväljak, 20 × 60 meetrit Võistlusväljak võib olla mõõtmetega 20×40 m ja 20×60 m. Samuti peab väljak olema lauge ja tasane. Võistlusi võib läbi viia muru- ja liivaväljakul, kuid tiitlivõistluste puhul on liivaväljaku kasutamine tungivalt soovitatav.
Koolisõiduväljak peab olema piiratud madala ja valge piirdeaiaga. Koolisõiduaed peab olema tähistatud tähtedega A-K-E-H-C-M-B-F. A asub sisenemiskohas ning tähed järgnevad üksteisele päripäeva. Maneežis ei ole piirdeaia kasutamine kohustuslik, kuid tähed peaksid olema kinnitatud maneeži seinale. Lubatud on dekoratsioonide, näiteks lillepottide kasutamine, kuid nad peavad paiknema koolisõiduaiast vähemalt 0,5 meetri kaugusel.
Koolisõidu hindamine
Koolisõiduvõistlusel hinnatakse harjutusi 10-punktilisel skaalal, kus 10 on kõrgeim ja 0 madalaim hinne.
9 ‐ Väga hea
7 ‐ Küllaltki hea
6 ‐ Rahuldav
5 ‐ Piisav
4 ‐ Ebapiisav
3 ‐ Küllaltki halb
2 ‐ Halb
1 ‐ Väga halb
0 ‐ Mitte sooritatud Lisaks harjutuste hindamisele antakse ka üldhindeid, milles hinnatakse ratsaniku istakut ja juhtimisvõtteid, hobuse kuulekust, impulssi ja allüüre. Koolisõidu võistlusi on tavaliselt hindamas 3–5 kohtunikku, kuid madalamates, A- ja L- klassi skeemides, on lubatud kasutada ka kahte kohtunikku. Tiitlivõistlustel on alati nõutav vähemalt kolm kohtunikku.
Ratsaniku väljanägemine
Võistlustel peab ratsanik kandma valgeid või valkjaid kindaid, pükse ja kaelasidet või lipsu. Ratsasaapad ja -pintsak peavad olema tumedad, värvuselt soovitatavalt mustad või tumesinised. Kõrgemates klassides peab ratsanik kandma frakki. Alaealised peavad kandma võistlustel ka turvakiivrit, kuid erandina on 17–18-aastastel lubatud kanda tiitlivõistlustel silinderkübarat. Sõjaväelased, politseinikud jt võivad võistelda vormirõivastuses. Kui ratsanikul on pikad juuksed, siis peavad need olema kinnitatud soengusse.
Kannused on kohustuslikud, välja arvatud laste, poniratsanike ja harrastajate arvestuses. Kannused peavad olema metallist.
Hobuse varustus
Koolisõidus võib võistelda koolisõidu- või üldsadulaga. A- ja L-klassis kasutatakse ainult trenselvaljastust, M-klassi skeemides võib kasutada trensel- või kangvaljastust ning R-klassi skeemides on lubatud vaid kangvaljastus. Kangvaljastusega on lubatud kasutada ainult inglise kapslit või kombineeritud kapslit ilma alumise ninarihmata. Lubatud on pehmendused valjastel ja sadulavööl. Võistlussoorituse ajal on keelatud abiratsmete kasutamine, kui juhendis pole määratud teisiti. Tiitlivõistlustel on steki kasutamine keelatud, teistel koolisõiduvõistlustel aga üldjuhul lubatud.
Hobuse lakk peab olema punutud, tuka võib jätta punumata. Tavaliselt hobuse saba ei punuta, kuid see on lubatud. Igasugune üleliigne hobuse kaunistamine on rangelt keelatud.
Gösser
Gösser on põhjakääritatud õlle mark, mida toodab Gössi linnaosas Leobeni linnas Steiermargi liidumaal Austrias asuv ja 1860. aastal asutatud Gössi õlletehas.
Gösser on eriti populaarne Austria lõunaosas.
Richard Hamilton (korvpallur)
Richard Clay Hamilton (sündinud 14. veebruaril 1978) on Ameerika Ühendriikide endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 14 hooaega ja tuli Detroit Pistonsiga 2004. aastal NBA meistriks.
Ülikool
Hamilton käis keskkoolis Coatesville'is, misjärel õppis 1996–1999 Connecticuti ülikoolis ja mängis selle korvpallimeeskonnas. Pärast seda, kui Connecticut tuli 1999. aastal USA ülikoolide meistriks, nimetati Hamilton USA üliõpilaskorvpalliliidu NCAA kõige väljapaistvamaks mängijaks. 1998 ja 1999 nimetati ta NCAA idaosariikide parimaks üliõpilaskorvpalluriks.