cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ajalugu
Abiteadused
Ajalooteadus tugineb mitmetele teistele teadusharudele, millel on samas spetsiifilised meetodid ja uurimisvaldkonnad. Toomas Karjahärmi järgi on ajaloo abiteadused järgnevad: arhiivindus, allikaõpetus, arheograafia, diplomaatika, kronoloogia, genealoogia, heraldika, numismaatika, faleristika, bonistika, sfragistika, paleograafia, metroloogia. Lisaks võidakse ajaloo abiteaduste hulka kuuluvaks lugeda veel teisigi teadusharusid, mille metoodika ja tulemused ajaloolase tööle kasuks võivad tulla.
Johan Skytte
Perekond
Abielust sündisid pojad Bengt Skytte ja Jakob Skytte ning tütred Vendela ja Anna. Bengt Skytte oli 1655–1656 Liivimaa sõjavägede saadik, Eestimaa kuberner ja Tallinna asehaldur, Jakob Skytte aga Tartu Ülikooli (Academia Gustaviana) üliõpilane ja 1632–1633 ka esimene rektor (rector illustris). Vendela Skytte oli tuntud kirjanik, keda peeti Rootsi harituimaks naiseks enne kuninganna Kristiinat.
Ajalugu
Ajalooteadus Eestis
pisi|Alates 2015. aasta sügisest tegutseb Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituut [[Tartu Ülikooli vana keemiahoone|Tartu Ülikooli vanas keemiahoones]] Eestis on kaks olulisemat ajaloo uurimisega tegelevat institutsiooni Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituut ja Tallinna Ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskus. Ühtlasi tegelevad mõlemad ülikoolid uute ajaloolaste koolitamisega. Tartu ülikoolis on ajalugu õpetatud ülikooli loomisest alates. Tänapäevane ajaloo ja arheoloogia instituut loeb ennast 1919. aastal asutatud rahvusülikooli ajalooõppe põhimõtete ja suundade järgijaks. Tallinna Ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskuse eellane oli kuni 2015. aasta struktuurimuutusteni Ajaloo Instituut. See kuulus kuni 2005. aastal toimunud Tallinna ülikooliga ühinemiseni Eesti Teaduste Akadeemia koosseisu. Ajaloo Instituut oli algselt loodud 1947. aastal.
Lisaks ajaloo õpetamisele tegelevad nimetatud institutsioonid ajaloouurimusi avaldavate väljaannete publitseerimisega. Tartu ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituudi juures ilmub neli korda aastas eelretsenseeritav Ajalooline Ajakiri. Tallinna ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskus annab koostöös Eesti Teaduste Akadeemiaga välja mitmekeelset ajakirja Acta Historica Tallinnensia.
Tartu ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituudi juures tegutseb 1999. aastal taasasutatud Akadeemiline Ajalooselts, mis oli algselt loodud 1920. aastal. Akadeemiline Ajalooselts annab koostöös Tallinna ülikooli, aga ka Läti ja Saksamaa teadusasutustega alates 2006. aastast välja aastaraamatuna ilmuvat saksakeelset ajakirja Forschungen zur baltischen Geschichte.
Ajaloolased
Ajaloolased on teadlased, kes koguvad, süstematiseerivad ja analüüsivad minevikust pärinevaid allikaid ning sünteesivad selle põhjal uusi teadmisi mineviku kohta. Lisaks professionaalsetele ajaloolastele, kes on üldjuhul ülikoolis vastava eriala omandanud, tegelevad ajaloo uurimisega ka amatöörajaloolased. Ajaloolaste hulka loetakse sageli ka arheoloogid.
Süeniit
thumb|Süeniit on [[QAPF-diagrammil keskel vasakul.]]
Süeniit on süvakivim, mis koosneb peamiselt päevakividest.
Süeniidi vulkaaniline analoog on trahhüüt.
Värvuselt on süeniit enamasti punakas või hall. Struktuur on enamasti jämeda- ning võrdteraline, harvem porfüüriline või pegmatoidne.
Süeniit moodustab maakoores intrusioone, näiteks štokid, daikid, sillid jne. Võib olla seotud granitoidsete kivimitega või minna järk-järgult üle graniidiks. Süeniit ei ole väga tavaline kivim, kuid ei kuulu ka kõige haruldasemate hulka.
Keskmise ilma veesisalduseta süeniidi koostis oksiidsel kujul massiprotsentides:
Numbrid on keskmistatud 517 analüüsitud süeniiditüki alusel.
Termin "süeniit" tuleb Egiptuse kohanimest Aswān (Syene), ehkki Aswāni lähedal olevad kivimeid nimetataks tänapäeval graniidiks, sest süeniidi kohta sisaldavad nad liiga palju kvartsi.
Tiia Järg
Leida-Tiia Järg (sündinud 27. augustil 1943 Tallinnas) on eesti muusikateadlane ja pedagoog.
Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna Reaalkooli, 1965. aastal Tallinna Muusikakooli ja 1972. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (TRK) ning 1976. aastal Moskva konservatooriumi aspirantuuri.
Aastatel 1965–1970 oli Leida-Tiia Järg Kärdla Lastemuusikakooli direktor, 1970–1973 Tallinna 21. Keskkooli muusikaõpetaja ja aastatel 1972–1973 ühtlasi ka Teatri- ja Muusikamuuseumi teadur. Aastatel 1976–1997 oli ta Tallinna Muusikakeskkoolis muusikaajaloo õppejõud ja 1976. aastast alates töötab õppejõuna Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias.
August Pulst
August Pulst (14. jaanuar 1889 Kiisa, Tammiste vald, Pärnumaa – 22. november 1977 Tallinn) oli eesti maalikunstnik, teatridekoraator, vanavara ja pärimusmuusika koguja ning rahvakultuuri populariseerija.
Haridus
Pulst õppis Toris ja Pärnus. Kujutava kunsti alase erihariduse sai ta Riia linna kunstikoolis tollase kooli direktori ja hilisema Riia Kunstiakadeemia rektori Vilhelms Purvītise ja Roberts Tilbergsi juhendamisel aastatel 1911–1915, kus omandas joonistusõpetaja kutse.
Pulst liitus Riia eestlaste hariduse ja abiandmise seltsi laulukooriga, esines näitelaval koos Hugo Lauriga ning tegi Theodor Lemba kutsel oma esimese ettekande eesti rahvakunstist ja -kommetest.
Tegevus kunstnikuna
Pulsti esimesed maalid ja näitustel osalemised langevad tema Riia õpiaja perioodi. 1915. aastal oli Pulst alanud I maailmasõja tõttu sunnitud Riiast lahkuma ja suundus Tallinnasse, kus asus tööle dekoraatorina Estonia teatris. Kahe tööaasta jooksul tegi ta muuhulgas lavakujundused lavastustele "Libahunt" ja "Kauka jumal".
August Pulsti maalijakäekiri on valdavalt impressionistlik. Ta viljeles eeskätt õlimaali ja 1920. aastatest ka akvarelli. Tema maalide aineks olid maarahva tööd ja tegemised, aga ka loodus ja linnavaated.
Pulst oli Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingu liige alates selle asutamisest 1922. aastal ja pärast Teist maailmasõda asutatud Kunstnike Liidu liige.
Avalikkusele nähtavam ja olulisem osa August Pulsti kunstiloomingust on loodud sajandi teises pooles. Ta võttis osa paljudest kunstinäitustest, kus eksponeeris oma akvarelle, enamasti Tallinna vaateid inimestega tänaval, maalitud diskreetses sini-punases koloriidis. Pulsti isikunäitused olid 1964. aastal Tallinna Kunstihoones ja 1973. aastal Pärnus.
August Pulsti kunstiteoseid leidub Eesti Kunstimuuseumis, mitmes asutuses ja eraisikute käes.
Töö vanavara kogujana
August Pulsti intensiivne töö vanavara kogujana langeb 20. sajandi esimesse poolde. Esimesed vanavara korjamise kogemused sai Pulst üliõpilasena 1911. aastal, kogudes ajaloolisi esemeid ligi 60 Tori perekonnalt. 1914. aastal, kunstiõpilasena, käis ta suvel kogumistöödel Kadrinas ja Ilumäel. Kokku koguti tollal sealkandist ligu 720 eset, 30 vaipa ning Kadrina kiriku häbipink, rahapakk ja rahakorjamise kott. 1915. aasta suvel, olles kooli lõpetanud, võttis Pulst põhjalikumalt käsile kodukihelkonna. Kogutud 127 eset pandi välja Tori alevi Salme seltsimaja näitlejateruumis (saal oli Pärnu sõjapõgenike käes), sealt sõitis Pulst koos asjadega edasi Tallinna, kus esemed pandi tutvumiseks välja Põllumeeste Seltsi näitusel.
Pulsti korjamismatku iseloomustas soov kohalikele inimestele igati selgitada vanavara kogumise ja muuseumisse talletamise tähtsust. Tema väsimatu huvi ajalooliste esemete korjamise ja säilitamise vastu on Eesti Rahva Muuseumi esemetekogule andnud arvukat ja väärtuslikku lisa.
Agoogika
Agoogikaks nimetatakse väikeseid muudatusi heliteose esitamise tempos (kiirendusi näiteks accelerando ja aeglustusi (ritenuto)) helitöö ilmekuse saavutamiseks.
August Pulst
Muuseumimehena
August Pulst oli otseselt seotud mitme muuseumi (Eesti Kunstimuuseum, Teatri- ja Muusikamuuseum, Tori Muuseum, Eesti Vabaõhumuuseum) asutamise ja juhatamisega.
1915. aasta lõpul asutasid August Pulst, Ants Laikmaa, Kristjan Raud, Mihkel Aitsam ja Peeter Parikas Eesti Rahva Muuseumi Tallinna osakonna, mis muudeti nelja aasta pärast Tallinna Eesti Muuseumiks ning millest on välja kasvanud praegune Eesti Kunstimuuseum. Pulstist sai vastse muuseumi asjaajaja ning 1925. aastal kujundati muuseum üle kunsti kogumisele keskendunud muuseumiks.
Ammu oli unistatud vabaõhumuuseumist. Kuigi Pulst käis Ruhnus kaupa tegemas sealse puukiriku peale, täiendas oma teadmisi Stockholmis ja Helsingis ning vabaõhumuuseumi platsi jaoks vaadati valmis mitu kohta, jäi muuseum toona siiski vaid unistuseks.
Pulst elas Tallinnas Ahju tänaval ning andis paariks talveks peavarju Peeter Südale, kelle nime kannab see tänav praegu. Koolis ka skulptuuri õppinud Pulst alustas Peeter Süda büsti modelleerimist, kuid helilooja suri vaid 37-aastaselt 1920. aasta augustis. Pulst kavandas talle hauasamba, asutas Kadrioru lossi kolinud muuseumis Peeter Süda toa ning tema Mälestuse Jäädvustamise Ühingu, mis laienes Eesti Heliloojate Mälestuse Jäädvustamise Ühinguks ning sellest kasvas omakorda Muusikamuuseumi Ühing, mis avas 1934. aastal Muusikamuuseumi, praeguse Teatri- ja Muusikamuuseumi.
August Pulst oli ka 1934. aastal rajatud, Eesti esimese kihelkondliku, oma põhikirja ja pitsatiga Tori muuseumi asutaja.
Pulsti ringreisid
Kõige selle kõrval oli Pulst ka kirglik pärimusmuusikasõber. Pulst mängis viiulit, mandoliini, harmooniumit ja kitarri, veidi vähem lõõtsa ja torupilli.
1930. aastail korraldas ta üle Eesti rahvamuusikat ja -kombeid propageerivaid pidusid ning rahvamuusika heliplaadistamist. Ta organiseeris külapillimeeste ja -laulikute ringreise üle kogu Eesti. Viimastest saadud rahaline tulu kattis nii mõnedki muuseumi loomiseks vajaminevad kulutused. Aastail 1922–1939 korraldas ta 18 ringreisi 463 saalis 901 ettekandega 180 000 kuulajale.
August Pulst suri 22. novembril 1977 ja on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Valge iminõges
Valge iminõges (Lamium album) on mitmeaastane rohttaim huulõieliste sugukonnast iminõgese perekonnast. Rahvakeeles piimanõges.
Levik
Valge iminõges kasvab pärismaisena peaaegu kõikjal Euroopas ja ka Aasias. Põhja-Ameerikas on paljudes kohtades naturaliseerunud. Eestis on ta väga sage.
Valge iminõges kasvab aedades ja parkides umbrohuna, teeäärtes, jäätmaadel ja metsaserval. Ta eelistab niisket ja viljakat pinnast, eriti lämmastikurikkaid muldi. Tihti kasvab ta koos täpilise iminõgesega, kuid Eestis on viimane haruldane. Ta kasvab sageli ka koos kõrvenõgesega ning eriti noorena on sellega väliselt veidi sarnane. Erinevalt kõrvenõgesest valge iminõges ei kõrveta ning tema õied on selgesti nähtavad.
Kirjeldus
Taim kasvab 20–60 cm kõrguseks. Vars on tavaliselt püstine, neljakandilise ristlõikega. Munajad kuni südamekujulised saagja servaga 3–8 cm pikkused ja 2–5 cm laiused lehed on kuni 5 cm pikkuse rootsuga, kaetud harvade pehmete karvakestega ning paiknevad varrel vastakuti.
Valge iminõges õitseb tavaliselt aprillist oktoobrini. Õied on valged, 1,5–2,5 cm läbimõõduga. Putkjad kahesugulised õied paiknevad 6–16 kaupa männastena lehekaenlas. Õied on nektaririkkad. Taim on putuktolmleja.
Valge iminõges paljuneb nii seemnete kui ka risoomide abil. Seeme on rohekaspruun kuni 3,5 mm pikkune pähklike. Seeme säilitab oma idanevuse kaua.
Kasutamine
Iminõges on hinnatud meetaim.
Aplikatuur
Aplikatuur ehk sõrmeseade ehk sõrmestus on sõrmede järjestus ja sobitus muusikariistal mängides.
Valge iminõges
Kasutamine
Noorte taimede lehti ja õisi võib kasutada salati valmistamiseks.
Rahvameditsiinis on valget iminõgest kasutatud muu hulgas hingamisteede põletike puhul ja verejooksu peatava vahendina; samuti uriinierituse soodustamiseks.
Valgest iminõgesest on valmistatud ka kollast värvi.
Ncurses
Ncurses (New Curses) on teek, mis lubab programmeerijal kirjutada tekstipõhiseid kasutajaliideseid (TUI terminaalidele).
Sinikilt
thumb|Sinikilt Türgist. Sinikilt on kildaline moondekivim, mis koosneb peamiselt glaukofaanist ning tekkis kõrge rõhu, kuid suhteliselt madala temperatuuri tingimustes basaltse lähtekivimi moondumisel.
Sinikildale annab sinaka tooni amfiboolide hulka kuuluv mineraal glaukofaan. Sinikilt tekib enamasti subduktsioonivööndeis aluselise ookeanilise maakoore moondumisel. Subduktsioonivööndeiga peab sinikilda teke olema seotud seetõttu, et seal on piisavalt madal geotermiline gradient, mis tähendab seda, et sügavuse ehk rõhu suurenemisega kaasneb keskmisest mõõdukam temperatuuri tõus. Seda sinikilda tekkeks vaja ongi, sest glaukofaan on stabiilne ligilähedaselt temperatuuril 200...500 °C. Glaukofaani tekkeks vajalik rõhk saavutatakse aga umbes 15 km sügavusel. Sel sügavusel on temperatuur glaukofaani jaoks enamasti liiga kõrge.
Sinikildad on maapinnal suhteliselt haruldased kivimid. Vanemaid kui ühe miljardi aasta vanuseid sinikiltu ei ole teada. See on nii ilmselt seetõttu, et Maa keskmine geotermiline gradient oli varem kõrgem. Seetõttu ei olnud sinikiltade tekkeks sobilikke tingimusi isegi subduktsioonivööndeis. Selline seletus kehtib küll vaid vanemate kui kahe miljardi aasta vanuste sinikiltade kohta, mil geotermiline gradient erines tänapäevastest väärtustest piisaval määral. Sinikiltade vanusega 1...2 miljardit aastat puudumine on aga seotud kas nende erosiooni või retrograadse moondega kivimite lasumussügavuse vähenedes.
Sinikilt on andnud nime moondefaatsiesele, kuid kõik sinikildafaatsiese moondekivimid ei ole sinikildad. Olenevalt lähtekivimi keemilisest koostisest tekivad sinikildafaatsieses peale glaukofaani ka serpentiin, tsoisiit, talk, epidoot, kloriit jne.
Vaata ka
צפחה
Leida Rebane
Leida Rebane on mitme tuntud isiku neiupõlvenimi:
Paul Lättemäe
Paul Lättemäe (17. august 1955 Koeru – 1. august 2014) oli eesti põllumajandusteadlane.
Ta lõpetas 1973. aastal Põltsamaa Keskkooli ning 1978. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia.
Tōkyō prefektuur
Tōkyō prefektuur (jaapani keeles 東京都) on prefektuur Jaapanis. Kuigi Tōkyōt peetakse linnaks, on see halduslikult üks Jaapani 47 prefektuurist. Erinevus on selles, et kui enamik prefektuure kannab jaapani keeles nimetust 県 -ken, siis Tōkyō kannab nimetust 都 -tō, mida võib tinglikult tõlkida ka "pealinnaprefektuuriks". Kitsamas mõttes loetakse Tōkyō linnaks 23 eriringkonda prefektuuri idaosas, kuid need ei moodusta ühtset haldusüksust.
Paul Lättemäe
Ta kaitses 1997. aastal Rootsi Põllumajandusülikoolis oma doktoritöö ning sai põllumajandusdoktori kraadi.
Tōkyō prefektuur
Tōkyō prefektuuris elab 13 miljonit inimest, kuid sajad tuhanded ümbruskonna inimesed käivad Tōkyōs tööl.
Paul Lättemäe
Tema uurimisala oli kvaliteetse sööda valmistamine (sileerimine).
Tōkyō prefektuur
Tōkyō on Jaapani poliitiline, majandus-, kultuuri-, haridus- ja teaduskeskus, Jaapani keisri ja valitsuse residents ning kogu Ida-Aasia suur äri- ja finantskeskus. Tōkyō prefektuurivalitsuse hoone asub Shinjukus.
Haldusjaotus
pisi|Tōkyō prefektuuri haldusjaotus Halduslikult jaguneb Tōkyō prefektuur 23 eriringkonnaks (特別区 tokubetsu-ku) kesklinnas (endine Tōkyō City) ning lääneosa moodustavaks 26 linnaks (shi), 5 aleviks (-cho) ja 8 külaks (-son).
Vanilla Ninja (album)
"Vanilla Ninja" on samanimelise bändi debüütalbum, mis ilmus Eestis 2003. aasta mais.
Ballaad (muusika)
Ballaad oli algselt provanssaali laul, alates 18. sajandist lüroeepilise sisuga vokaalteos, harilikult soolohäälele ja klaveri- või orkestrisaatele. See oli ka vabas vormis dramaatiline instrumentaalteos, enamasti klaverile või orkestrile.
Dicksoni saar
pisi|Dicksoni saare asukoht pisi|Dicksoni saar Dicksoni saar (Dikson, vene keeles остров Диксон) on kaljusaar Kara meres Jenissei lahe kirdeosas 1,5 km kaugusel Aasia rannikust.
Saare pindala on umbes 25 km², kõrgus kuni 50 m. Aluskord koosneb diabaasist, mis meenutab peeneteralist kihilist graniiti.
Dicksoni saarel kestab polaarpäev 5. maist 10. augustini, seevastu 10. novembrist veebruari alguseni kestab polaaröö.
Kõige madalam temperatuur Dicksonis registreeriti 1916. aastal: -52 °C. Kõige külmem kuu on veebruar, mille keskmine temperatuur on -30 °C. Kõige soojem kuu on august, mille keskmine temperatuur on +3 °C. Nii juunis, juulis kui augustis võib temperatuur tõusta oluliselt üle +20 °C.
Aastas sajab keskmiselt 353 mm sademeid, kõige rohkem augustis ja septembris, kõige vähem aprillis ja mais.
Dicksonil ei kasva puid. Lilled on kõige kõrgemad taimed.
Ajalugu
Arvatavasti avastasid saare 17. sajandi alguses pomoorid, kes sõitsid mööda Jenisseid tema suudmeni ja sealt edasi Pjassina jõeni.
Arktika meresõitjad teadsid Dicksoni saart alates 18. sajandist. Suure Põhjaekspeditsiooni käigus 1738 nimetas ekspeditsiooni Obi-Jenissei salga juht tüürimees Fjodor Minin selle Bolšoi Severo-Vostotšnõiks (Suureks Kirdesaareks). Hiljem nimetasid vene kaupmehed selle Dolgi (Pikaks) saareks. 19. sajandil nimetati saar legendi järgi kaupmehe ja meremehe Kuzma auks Kuzkini saareks.
Aastal 1875 saabus saarele Adolf Erik Nordenskiöld laevaga "Pröven" ja nimetas suure lahe saare idarannikul Dicksoni sadamaks oma ekspeditsiooni rahastaja, rootsi ettevõtja Oskar Dicksoni auks. Aastal 1878 laiendas Nordenskjöld selle nime kogu saarele. 1894 andis Venemaa hüdrograafilise ekspeditsiooni juht Andrei Vilkitski saarele ametlikult selle nime.
1937 rajati mandrile saare vastu sadam. Alates 1957 moodustavad sadama juurde tekkinud ja saarel olev asula halduslikult ühise asula.
Ehitised saarel
7. septembril 1915 rajati saarele üks esimestest Arktika raadiojaamadest. Aastast 1916 tegutseb ilmajaam, mille baasil rajati 1930. aastatel Põhja meretee esimesed Arktika raadiohüdrometeoroloogiakeskus ja geofüüsika observatoorium.
Dicksoni saarel paikneb Dicksoni alevi lääneosa ja Dicksoni lennujaam, aga Venemaa põhjapoolseim sadam, Dicksoni sadam asub alevi idaosas mandril.
Saarel olid ka GULAGi objektid.
Murdmaasuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel
Murdmaasuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel
15 km klassikalises stiilis
Finaal: 12. veebruar Võistlejaid: 67
10 km klassikalises ja 10 km vabastiilis
Finaal: 14. veebruar Võistlejaid: 83
30 km vabastiilis ühisstardist
Finaal: 9. veebruar Võistlejaid: 78
50 km klassikalises stiilis
Finaal: 23. veebruar Võistlejaid: 61
4 x 10 km teatesõit
Finaal: 17. veebruar Riike: 15 Olümpiavõitja 1998: Norra (Sture Sivertsen, Erling Jevne, Bjørn Dæhlie, Thomas Alsgaard)
Bis!
Bis! on vaimustusavaldus, ladina keeles 'kaks korda', mida hüütakse publiku seast kontsertidel, kui soovitakse lisalugu või juba esitatud teose kordust. Sama mis encore.
Murdmaasuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel
1,5 km vabastiilisprint
Finaal: 19. veebruar Võistlejaid: 71
Juliane Clementine
Juliane Clementine oli Eestis ja Baltikumis ehitatud esimene aurulaev. Oli kasutusel Emajõel ja Peipsil kauba ja reisijate veoks 19. sajandi keskel.
Murdmaasuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel
10 km klassikalises stiilis
Finaal: 12. veebruar Võistlejaid: 61
5 km klassikalises stiilis ja 5 km vabastiilis
Finaal: 15. veebruar Võistlejaid: 73
Juliane Clementine
Ajalugu
19. sajandi algul ei suutnud purjelaevad ja lodjad enam rahuldada hoogustunud kaubavedu Pihkvasse ja Narva. Otsiti lahendusi, kuidas vedada Eesti klaasi- ja peeglivabrikute toodangut Venemaale. 1837. a. otsustasid Tartu kaupmees F. W. Wegener ja Võisiku peeglivabriku omanik C. G. Amelung kaubaveo hõlbustamiseks Emajõe kaudu Pihkvasse sõitudeks ehitada aurulaeva.
Murdmaasuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel
15 km vabastiilis ühisstardist
Finaal: 9. veebruar Võistlejaid: 60
Juliane Clementine
Ajalugu
Sobilik laev ehitati kaupmeeste tellimusel Kuigatsis, Kabina mõisas. Laev lasti Tartu lähedal Kabinas vette 1842. aastal ja sai nimeks Juliane Clementine. Nimi tuletati ehituse tellinud kaupmeeste prouade nimedest.
Murdmaasuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel
30 km klassikalises stiilis
Finaal: 24. veebruar Võistlejaid: 50
Juliane Clementine
Ajalugu
1842. a sügiseks oli laev sõiduvalmis. Esimese reisi Pihkvasse tegi Juliane Clementine 15. mail 1843. a. Sõit Pihkvasse hakkas kestma 12–14 tundi. Lisaks sõitis laev ka Narva suunal.
Murdmaasuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel
4 x 5 km teatesõit
Finaal: 21. veebruar Riike: 13
Juliane Clementine
Ajalugu
Juliane Clementine uppus Peipsi järvel Vasknarva lähistel 1852. a. Vrakki pole seni leitud.
Murdmaasuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel
1,5 km vabastiilisprint
Finaal: 19. veebruar Võistlejaid: 58
Juliane Clementine
Kirjeldus
Laeva kere oli puust, tekil kõrgusid 2 masti ja pikk peenike korsten. Vööris oli ka kliiverpoom. Käituriteks olid sõurattad.
Neeruamüloidoos
Neeruamüliodoos (ladina keeles amyloidosis renis) on neerude ainevahetuse haigus, millele on iseloomulik amüloidse valgu kogunemine neerude rakuvahelisse ruumi.
Chūō
Chūō (jaapani 中央区 Chūō-ku "keskus-ringkond") on eriringkond Jaapanis, Tōkyō idaosas.
Chūō on ajalooliselt olnud Tōkyō majanduslik keskus. Seal asub Ginza äripiirkond.
Jaroslav Krejčí
Jaroslav Krejčí nime all on tuntud mitmed Tšehhi ühiskonnategelased, kellest kolm olulisemat on:
Chūō
Chūō eriringkond moodustati 1947. aastal. See piirneb Chiyoda, Minato, Taitō, Sumida ja Kōtō eriringkondadega.
Elanike arv oli 2008. aastal 108 943. Päevasel ajal võib piirkonnas asuda aga 650 000 inimest. Chūō pindala on 10,18 km².
Initsiaalsõna
Initsiaalsõna on fraasi moodustavate sõnade algustähtedest moodustatud lühend.
Välislingid
Sigla Sigle Abbreviazione scribale Initialord
Urupi rajoon
Urupi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Pregradnaja.
Taimetoiteained
Taimetoit(e)ained  ehk toitesoolad  (vene keelest otse tõlgituna ka biogeenid ) on taimede (sh vetikate) kasvuks vajalikud anorgaanilised ühendid, mis sisaldavad taimele vajalikke toiteelemente. Hüdrobioloogilises kirjanduses ka lihtsalt toit e ained (aga mitte toitained).
Fosfori- ja lämmastikuühendite liiasus mingis veekogus võib põhjustada veeõitsenguid ja hilisemat eutrofeerumist, nende vähesus aga piirab eeskätt fütoplanktoni ja -bentose kui olulisimate esmasprodutseerijate hulka vees.
Bajaan
thumb|Bajaan Bajaan on akordionist suurema ulatusega vene päritolu lõõtspill. Bajaan on saanud nimetuse vanavene lauliku ja jutuvestja Bojani järgi.
Bajaan meenutab akordioni, kuid tal on märksa suurem ulatus: üle viie oktavi (E2–G7).
Orkestribajaanil on mõlemal mänguväljal kromaatilise helireaga nupud. Tänapäevasel bajaanil on paremal 3 või 5 rida nuppe. Olenevalt ühe nupu vajutamisel korraga kõlavate helide arvust on mõnikord olemas ka registrilüliti. Soolobajaanil on vasakpoolsel mänguväljal 5–6 reas valmis bassid ja akordikombinatsioonid. Seetõttu on bajaanil väga laiad kunstilise väljendumise võimalused: temaga saab mängida nii lihtsaid lugusid kui ka maailmaklassikat. On kahe-, kolme-, nelja- ja viiehäälseid bajaane.
Erinevused siseehituses võrreldes akordionide ja teiste lääne instrumentidega annavad bajaanile teistsuguse kõlavärvingu, eriti bassi osas, millel on palju täidlasem toon. Bajaanide ulatuse ja toonide puhtuse tõttu kasutavad akordionivirtuoosid Euroopa klassikalise ja kaasaegse muusika esitamiseks sageli bajaane.
Eesti Maaviljeluse Instituut
Esmalt oli see Eesti NSV Teaduste Akadeemia koosseisus nimega Põllumajanduse Instituut (1946–1952). Aastail 1952–1956 oli instituudi nimi ENSV TA Taimekasvatuse Instituut. 1956. aastal anti instituut üle Eesti NSV Põllumajandusministeeriumi alluvusse ja uueks nimeks sai Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituut (EMMTUI). Selle instituudi struktuuriüksused olid järgmised:
2002 liideti EMVIga Põllumajandusministeeriumi hallatav Eesti Põllumajanduse Mehhaniseerimise Instituut (EPMI).
1. juulil 2013 ühendati Eesti maaviljeluse instituut ja Jõgeva Sordiaretuse Instituut Eesti Taimekasvatuse Instituudiks.
Warrington (tervikomavalitsus)
Koosneb 18 vallast: Appleton, Birchwood, Burtonwood and Westbrook, Croft, Cuerdley, Culcheth and Glazebury, Grappenhall and Thelwall, Great Sankey, Hatton, Lymm, Penketh, Poulton-with-Fearnhead, Rixton-with-Glazebrook, Stockton Heath, Stretton, Walton, Winwick, Woolston.
Chiba prefektuur
Chiba prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas Vaikse ookeani rannikul Tōkyōst idas.
Asub Bōsō poolsaarel ja sellega piirneval alal. Suurem osa rahvastikust paikneb Tōkyō prefektuuriga piirnevas prefektuuri loodeosas.
Sümbolid
Chiba prefektuuri tunnuslind on kingutsiitsitaja (Emberiza cioides), tunnuspuu on suurelehine kivijugapuu (Podocarpus macrophyllus) ja tunnuslill pekingi kapsa (Brassica rapa var. amplexicaulis) õis.
Haldusjaotus
Chiba prefektuur on jaotatud 54 omavalitsuseks, millest 37 on linnad (市 shi).
Matsudo
Matsudo (松戸市; -shi) on linn Jaapanis Chiba prefektuuris.
Linna läbivad Edo ja Tone jõgi.
Peamised tööstusharud on toiduainete-, tekstiili- ja ehitusmaterjalide tööstus.
Edo perioodil oli linn tähtis jõesadam.
Elanike arv on 478 300 (2005).
Välislingid
Matsudo koduleht
Palu mõis
Palu mõis (saksa keeles Pallo) oli rüütlimõis Peetri kihelkonnas Järvamaal.
Ajalugu
Palu mõis rajati 17. sajandil ja sellel olid algul Mäo mõisaga ühised omanikud.
1649. aastal läks mõis Tallinna Niguliste kiriku eestseisjale ja raehärrale Thomas Luhrile.
1834. aastal sai mõisa omanikuks Patrick von Stackelberg. Stackelbergide Palu perekonnaliinile kuulus mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni. Viimane omanik oli advokaat Leo von Stackelberg.
Mõisakompleks
Mõisa peahoone pole säilinud.
Glibc
GNU C Library ehk glibc on GNU projekti C standardteek (C Standard Library).
Psychoterror
Psychoterror on Eesti punkansambel.
Esimese kontserdi andis ansambel 20. septembril 1991.
Hemiool
Rütmis tähendab see kolme võrdse pikkusega lööki (takti) aja jooksul, mille tavapäraselt täidab kaks lööki (takti).
Psychoterror
Bändi laulutekstid on nii inglise kui ka eesti keeles.
Hemiool
Noodikirjas kahte kolmeosalist takti (näiteks taktimõõdus 3/4) esitatakse (artikuleeritakse) kui kolme kaheosalist takti (taktimõõdus 2/4). Järjest kolme- ja kahekaupa rühmitades annavad noodid iseloomuliku mustri 1-2-3, 1-2-3, 1-2, 1-2, 1-2.
600px
Hemiooli näide leidub Leonard Bernsteini muusikali "West Side Story" laulus "America".
300px
Eesti Teaduste Akadeemia seadus
Eesti Teaduste Akadeemia seadus anti Riigihoidja poolt dekreedina 28. jaanuaril 1938. Selle seadusega asutati Eesti Teaduste Akadeemia.
Seaduse algkirjale olid alla kirjutanud Riigihoidja Konstantin Päts ja Haridusminister Aleksander Jaakson. Seadus sisaldab 6 peatükki ja 50 paragrahvi. Seadus jõustus avaldamisega 7. veebruaril 1938 (sama seaduse II osa).
Eesti Teaduste Akadeemia seadus on avaldatud Riigi Teatajas (RT 1938, 13, 114) ja Seaduste Kogu VI köites (SK VI 1938, 2, 2).
Kuvšinovo
Kuvšinovo kohal asunud Kamennoje küla on esmamainitud 1624. aastal. 1799. aastal rajati külla paberivabrik. 1910. aastal rajati küla lähedale raudteejaam, mis sai nimeks Kuvšinovo Moskva kaupmehe järgi, kellele kuulus paberivabrik.
1938. aastal ühendati Kamennoje küla raudteejaama juurde tekkinud asulaga Kuvšinovo linnaks.
Kuvšinovos on sündinud keeleteadlane Sergei Ožegov.
Raki
pisi|Raki pudelites Raki on Türgi aniisiliköör. Raki etanoolisisaldus on tavaliselt 40–50%. Rakit juuakse nii puhtalt kui ka veega lahjendatult.
Koduteel
1920. aasta mais nägi ilmavalgust EPMK ajakirja Kristlik Kaitsja esimene number, mille vastutav toimetaja ja väljaandja oli Martin Prikask. Ajakiri ilmus kord kuus, septembrist novembrini 1928 nimega Uus Kristlik Kaitsja. Kristlikule Kaitsjale jäi viimaseks XXI aastakäigu number 6/7 ehk juuni/juuli 1940. aastal. Ajakirja anti välja vaheldumisi Kuressaares, Tartus ja Tallinnas. Lisaks Martin Prikasele olid ajakirja Kristlik Kaitsja vastutavad väljaandjad ja toimetajad Ferdinand Tombo, Hans Söte ja Aleksander Kuum ning toimetajatena aitasid kaasa Eduard Valdmann, Voldemar Ojasson ja Richard Järv.
Aastail 1935–1936 andis Kuressaare metodisti kogudus kord kuus välja ka ajakirja Koduteel, mille vastutav toimetaja oli samuti Martin Prikask. Ajakirja väljaandmist alustati 28. veebruaril 1935 ja sellest sai Saaremaa koguduste sõnumitooja.
Kui 1990. aasta maist hakkas taas ilmuma EMK ajakiri, valiti selle nimeks just Koduteel, ajakirja esimeseks toimetajaks sai Urmas Rahuvarm EMK Haapsalu kogudusest. Hiljem oli ajakirja toimetaja Kärt Jänes-Kapp ja kujundaja Taimi Pärna. 2007. aastast kuuluvad toimetuse kolleegiumisse Anneli Klausson, Tarmo Lilleoja, Toomas Pajusoo ja Priit Gregorios Tamm. Aastast 2005 ilmub Koduteel neli korda aastas, selle väljaandmist toetavad EMK kirikuvalitsus ja The United Methodist Publishing House.
2007. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
2007. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 41. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 2.–11. veebruarini Itaalias Anterselvas. Anterselva korraldas need võistlused juba viiendat korda peale 1975, 1976, 1983 ja 1995. aastat. Ta sai korraldusõigused 2002. aastal, enne teisi kandidaate: Östersundi (Rootsi), Haute-Mauriennei (Prantsusmaa) ja Hantõ-Mansiiskit (Venemaa).
Rada asub 1600 meetri kõrgusel merepinnast.
10 km sprint
Finaal: 3. veebruar Osavõtjaid: 105 Maailmameister 2005: Ole Einar Bjørndalen Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
12,5 km jälitussõit
Finaal: 4. veebruar Osavõtjaid: 60 Maailmameister 2005: Ole Einar Bjørndalen Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
15 km ühisstardist sõit
Finaal: 11. veebruar Osavõtjaid: 30 Maailmameister 2005: Ole Einar Bjørndalen Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
20 km eraldistardist sõit
Finaal: 6. veebruar Osavõtjaid: 114 Maailmameister 2005: Roman Dostál Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
7,5 km sprint
Finaal: 3. veebruar Osavõtjaid: 86 Maailmameister 2005: Uschi Disl Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
10 km jälitussõit
Finaal: 4. veebruar Osavõtjaid: 60 Maailmameister 2005: Uschi Disl Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
12,5 km ühisstardiga sõit
Finaal: 10. veebruar Osavõtjaid: 30 Maailmameister 2005: Gro Marit Istad-Kristiansen Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
15 km eraldistardiga sõit
Finaal: 7. veebruar Osavõtjaid: 93 Maailmameister 2005: Andrea Henkel Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
4x6 km teatesõit
Finaal: 11. veebruar Osavõtjaid: 17 võistkonda Maailmameister 2005: Olga Põljova Svetlana Išmuratova Anna Bogali-Titovets Olga Zaitseva Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
2x6+2x7,5 km segateatesõit
Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 22 võistkonda Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Medalid
<br style="clear:both;" />
Kägiveen
Kägiveenid (vena jugularis) on veresooned, mis juhivad venoosset verd peast südamesse ülemise õõnesveeni kaudu.
Prikubanski rajoon
Prikubanski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Kavkazski.
Nikolai Nekrassov
thumb Nikolai Aleksejevitš Nekrassov (Николай Алексеевич Некрасов; 10. detsember 1821 Nemirov – 8. jaanuar 1878 Peterburi) oli vene kirjanik ja kriitik, Vissarion Belinski kaastööline.
Luuletajakuulsuse tõi talle 1856. aastal Moskvas ilmunud luulekogu.
Tosin aastat töötas ta talurahva elu käsitleva epopöa "Kellel on Venemaal hea elada" kallal. Teos jäigi lõpetamata.
Ta õppis 1832.–1837. aastani Jaroslavli gümnaasiumis, siirdus 1838. aastal Peterburi. Avaldas 1840. aastal romantilise luuleraamatu "Unelmad ja helid", mis ei leidnud poolehoidu. 1840. aastate keskpaigast alates arenes Nekrassovi loometegevus nn naturaalkoolkonna vaimus. Sõbrunes Vissarion Belinskiga.
Nekrassov andis 1847.–1866. aastani välja ajakirja Sovremennik ja aastast 1868 asus toimetama ajakirja Otetšestvennõje Zapiski.
Nekrassov suri 8. jaanuaril 1878 Peterburis.
Ta käsitles jõulises, rahvalaulu rütmi ja intonatsiooni järgivas luules talurahva häda ja kannatusi. Ta jätkas Aleksandr Puškini, Mihhail Lermontovi ja Nikolai Gogoli tava ning demokratiseeris vene luulet.
Mälestuse jäädvustamine
Madala tänav Tallinnas kandis aastatel 1963–1995 Nikolai Nekrassovi nime.
Nikolai Nekrassovi majamuuseum asub Tšudovo linnas ja Karabihha külas Jaroslavli lähistel paikneb tema memoriaalmuuseum. Korteris, kus Nekrassov Peterburis elas, asub samuti muuseum.
Aleksei Jastrebov
Aleksei Jastrebov (sündinud 1957 Tšuvaššias Aibetši külas Ibressi rajoonis) on tšuvaši vabakunstnik, kes on pikka aega elanud ja tegutsenud Eestis.
Ta ema on rahvuselt tšuvašš, isa tšetšeen; vastavalt sellele esitleb end kord tšuvaši, kord tšetšeenina. Usutunnistuselt vene õigeusku, kusjuures on loomingulistel eesmärkidel viibinud erinevates Eesti ja Venemaa kloostrites, sh Pühtitsa kloostris. Omandanud Venemaal põllumajandusliku keskerihariduse, olles lõpetanud põllumajandustehnikumi. Tema kunstialase ettevalmistuse ja loometee kohta on avalikus teabes andmeid ülinapilt.
Jastrebovi kunstialane haridus piirdub teadaolevalt vaid Moskva kultuurikeskuse juures asunud rahvaülikooli juures tegutsenud lühiajaliste kunstikursustega. Saabus Eestisse 1980ndatel. 1991. aasta septembris toimus Kuressaares Viktor Kingissepa Memoriaalmuuseumis tema maalide näitus, mis oli tema esimeseks taoliseks ülesastumiseks Eestis ja võib-olla ka kogu maailmas. Korduvalt on ta oma töid eksponeerinud Pärnu sanatooriumis Tervis. Tšuvaššias on ta esinenud näitusega vaid 1994. aasta jaanuaris Tšeboksarõs. Paistis silma üliviljaka ja müügi alal eduka tänavakunstnikuna, paraku kannatas selle produktiivsuse all tema peamiselt visandlikest kohavaadetest koosneva loomingu kvaliteet.
Elas ja tegutses peamiselt Pärnus, kuid 2005. aastal selgus, et tema Eestis viibimiseks puudub seaduslik alus, kusjuures talle välja antud Venemaa pass oli aegunud juba 2003. aastal. Pärast kaks aastat väldanud kohtuvaidlusi saadeti Jastrebov 2007. aasta juunis Eestist välja ning tema suhtes kohaldati kümneaastane viisakeeld. Alates septembrist 2008 on ta poolteiseaastase loaga jälle Eestis.
Higashimurayama
Higashimurayama (jaapani 東村山市; -shi) ) on linn Jaapanis, Tōkyō prefektuuris.
Higashimurayama sai linnaks 1942. aastal ja suurlinnaks (市 shi) 1964. aastal.
Elanike arv on 146 000 (2005) ja pindala 17,17 km².
Zapadnaja Dvina
Zapadnaja Dvina on asutatud 1900. aastal raudteejaama juurde. 1927 sai aleviks. Linnaõigused sai 1937. aastal.
Asub Moskva-Riia maantee ääres.
Vestre Slidre vald
Vestre Slidre vald on omavalitsusüksus Norras Innlandeti maakonnas.
Aastal 1849 jaotati Slidre vald Vestre Slidre ja Øystre Slidre vallaks. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda.
thumb|tühi|Vana koolimaja (paremal) Vestre Slidres
Malokaratšajevski rajoon
Malokaratšajevski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Utškeken.
Malle Meentalo
Malle Meentalo (kuni 1930 Amalie Fuchs, 1930–1936 Amalie Meenov, 17. märts 1903 Rasina vald, Tartumaa – 2. juuni 1940 Räpina) oli eesti agronoom.
Ta õppis 1925–1930 (lõpetas) Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas.
Saproobsus
Saproobsus on veekogu või selle osa saastatuse määr oksüdeeruvate orgaaniliste (saaste)ainetega.
Vastava veekogu saproobsust määratakse selles elava elustiku (nii autotroofse kui heterotroofse komponendi) ja põhjasetete füüsikalis-keemiliste omaduste alusel. Saproobsusastme määramisel kasutatavaid organisme nimetatakse saproobideks.
Nende näitajate alusel on konstrueeritud saproobsusklassifikatsioon, mis eristab nelja peamist saproobsusastet. Need on oligosaproobne, β-mesosaproobne, α-mesosaproobne ja polüsaproobne. Neist esimene on ökoloogilises mõttes kõige puhtam, ja polüsaproobne aste iseloomustab tugevasti reostunud veekogu.
Suure-Jaani linna lipp
pisi|Suure-Jaani linna lipp Suure-Jaani linna lipp oli Eesti linna ja Suure-Jaani valla vallasisese linna Suure-Jaani lipp.
Lipp on kinnitatud 27. detsembril 1995.
Lipu kirjeldus
Linna lipp koosneb kahest valgest ja kahest punasest vaheldumisi asetsevast võrdsest laiust, kusjuures pealmiseks on valge laid ja alumiseks punane laid. Lipu mõõtmed on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Vastemõisa valla lipp
pisi|Endise Vastemõisa valla lipp Vastsemõisa valla lipp oli Eesti haldusüksuse Vastemõisa valla lipp.
Lipp oli kasutusel 16. novembrist 1995 kuni 2005. aasta oktoobrini, mil vald ühines Olustvere valla, Suure-Jaani valla ja Suure-Jaani linnaga ühtseks Suure-Jaani vallaks.
Lipu kirjeldus
Valla lipp oli ristkülikukujuline, selle vardapoolsest alanurgast suundusid lehviva otsa keskpunktini ja ülaservani (2/3 lipu pikkusest) kaldsirged, need jaotasid lipu kolmeks: valgeks, roheliseks ja mustaks väljaks. Valgel väljal oli roheline seitsmeharuline heraldiline okaspuutaim.
Lipu normaalmõõtmed olid 100×150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9 ühikut.
Habezi rajoon
Habezi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Habez.
Leediklased
Leediklased (Pyralidae) on liblikaliste seltsi kuuluv putukate sugukond. Siia sugukonda kuulub liblikaliike, kes vastsestaadiumi veedavad vees.
Eesti liigid
Eestis esineb 159 liiki leediklasi.
Hugo Salasoo
Hugo Leopold Salasoo (kuni 1932 Sogenbits või Sogenpits; 27. november 1901 Meeri vald, Tartumaa – 12. oktoober 1991 Sydney, Austraalia) oli eesti botaanik, farmatseut ja arhivaar.
Elulugu
Hugo Salasoo sooritas 1919. aastal Tartu Ülikooli juures apteekriabilise eksamid ja 1923. aastal Tallinna Reaalkooli juures eksternina keskkooli lõpueksamid. 1927. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonna farmaatsiaosakonna. Akadeemilisest kuulus ta Korporatsioon Fraternitas Liviensisesse.
1928. aastal kaitses samas farmaatsiamagistri kraadi väitekirjaga "Kapillaaranalüüsist" ning 1932. aastal farmaatsiadoktori kraadi väitekirjaga "Mõruhein, Polygonum Hydropiper L., farmakobotaaniline ja keemiline uurimus".
Vabadussõjas osales ta Tartu kooliõpilaste pataljoni liikmena.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale, 1949. aastast elas Austraalias Sydneys, kus tegeles muuhulgas väliseesti kultuuritööga.
Teadustöö
Hugo Salasoo kirjutas mitmeid töid farmaatsiast. 1928–1933 oli ta ajakirja Eesti Rohuteadlane toimetaja, Eesti esimese farmakopöa ("Pharmacopeia Estonica I", 1937) koostamise algataja, üldkorraldaja, kaasautor ja toimetuskomisjoni esimees. Ta tegeles ka erialase eesti keele küsimustega (tema loodud on nt sõna "ravim"). Ta koostas Austraalia taimestikust rikkaliku herbaariumi, mille kinkis Tartu Ülikoolile.
1953 asutas Salasoo Sydneys Eesti Arhiivi Austraalias, mis kujunes üheks suuremaks Eestile spetsialiseerunud raamatukoguks väljaspool Eestit, 1991. aastani oli ta selle juhataja. Ta tegeles ka arhiivis säilitatava, peamiselt pärast 1940. aastat välismaal ilmunud eestikeelse ja -ainelise kirjavara (1992. aasta seisuga 23 865 ühikut) süstematiseerimise ja bibliografeerimisega.
Teoseid
Kokku avaldas ta üle 20 teadustrükise.
Liikmesus
Salasoo kuulus Eesti Farmatsöitide Ühingu ja Akadeemilise Rohuteaduse Seltsi juhatusse.
Ta oli Sydney Eesti Seltsi esimees (aastast 1971 auliige), Austraalia Eesti Seltside Liidu juhatuse liige (1952–1954, 1970–1972), ajalehe Meie Kodu toimetuskolleegiumi liige (1953–1962) jm.
Isiklikku
Tema isa oli politseinik.
Tema abikaasa oli Olga Salasoo ning lapsed Nony (1928–1990) ja Inno Salasoo (sünd. 1929).
Võrrand
Võrrand on võrdus, mis sisaldab ühte või mitut muutujat, mida vaadeldakse tundmatute suurustena. Näiteks on võrrandid
3y = 5;
x2 + 2x – 3 = 0.
Võrrandi lahendid on tundmatute suuruste väärtused (kui tundmatuid on üks) või nende n-korteežid (kui tundmatuid on n). Tavaliselt võetakse võrrandit ülesandena leida võrrandi lahendid.
Kui võrrand kui võrdus kehtib tundmatute kõikide väärtuste puhul, siis võrrandit nimetatakse samasuseks. Mõnikord defineeritakse võrrand nii, et samasused jäävad võrrandite seast välja: sellisel juhul ei ole mõtet vaadelda muutujaid tundmatutena.
Robert Fripp
thumb|Robert Fripp Robert Fripp (sündinud 16. mail 1946 Wimborne Minsteris Dorsetis) on inglise kitarrist ja helilooja, kes on tuntud kui ansambli King Crimson asutaja ja juht.
1967. aastal asutas ta koos bassist Peter Gilesi ja trummar Michael Gilesiga ansambli Giles, Giles and Fripp, mis andis välja 2 singlit ja 1968. aastal albumi "The Cheerful Insanity of Giles, Giles and Fripp".
Pärast bändi kiiret lagunemist asutas Fripp koos Michael Gilesiga 1968. aastal King Crimsoni. Algkoosseisu kutsuti ka Greg Lake, Peter Sinfield ja Ian McDonald.
Ansambli King Crimson kõrval on ta tegelenud muudegi projektidega. Brian Enoga salvestas ta albumid "(No Pussyfooting)" (1973) ja "Evening Star" (1974). Nende loodud lõputu helikordussüsteem pani aluse ambient-muusikale. Ta osales stuudiomuusikuna Peter Gabrieli debüütalbumil, mis ilmus 1977. Ta tegi koostööd paljude muusikutega ning andis 1979 välja esimese sooloalbumi "Exposure", millele järgnes kontserditurnee Frippertronics. Ta osales ka Blondie ja Talking Headsi albumitel ja kontsertidel.
1981–1984 andis ta King Crimsoni nime all uue koosseisuga välja 4 albumit. Sel perioodil tegi ta koos Andy Summersiga ansamblist The Police kaks albumit. Albumil I Advance Masked mängisid Fripp ja Summers sisse kõik pillid. Albumi "Bewitched" tegemisse kaasas Summers ka teisi muusikuid.
1980ndatel andis ta välja rea albumeid üldpealkirjaga "Soundscapes". 1980ndatest alates tegi ta koostööd David Sylvianiga.
Alice Tisler
Alice Tisler (4. august 1893 – 23. veebruar 1918 ) oli Eesti kommunist ja üks Tallinna punakaardi väheseid naispunakaartlasi.
Robert Fripp
2004. aastal andis ta kontserte koos Joe Satriani ja Steve Vaiga kitarritriona G3.
Alice Tisler
Alice Tisler sündis Kunda külje all Kuura külas mõisamoonaka tütrena. 1906. aastal siirdus perekond Kundasse, perepea asus tööle tsemenditehasesse.
Robert Fripp
2006. aastal käis ta Eestis, kus esines kontsertidega mitmes Eesti kirikus.
Alice Tisler
Alice õppis Kunda küla- ja kihelkonnakoolis, töötas Kunda ja Malla mõisa põldudel ja turbarabas. 1910. aastal asus elama Tallinna. Veebruarirevolutsiooni ajal 1917. aastal töötas ta Vene-Balti Laevatehases treialina, võttis osa revolutsioonist ja poliitvangide vabastamisest. VSDTP Tallinna Komitee propagandistide kolleegiumi liikmena organiseeris Tisler bolševistlikku selgitustööd Tallinna tehastes ja väeosades ning esines propagandakõnedega.
Robert Fripp
Fripp on teinud koostööd ka ansamblitega Van der Graaf Generator, The Orb, The Future Sound of London, Porcupine Tree jt.
Alice Tisler
1918. aastal algul, kui Saksa keisririigi regulaarväed lähenesid Tallinnale, liitus ta Tallinna punakaartlaste salgaga (umbes 400 võitlejat), kes staabikapten Andrei Põllu juhtimisel läksid tõkestama sakslaste edasitungi. 23. veebruaril 1918 toimus Keila mõisa lähedal kokkupõrge punakaartlaste ja Saksa sõjaväeüksuste vahel (Keila lahing). Punakaartlased olid sunnitud taanduma. Lahingus langes 45 punakaartlast, nende seas ka Alice Tisler. Tema elukaaslane oli Harald Ferdinand Telliskivi (1898–1918), kes langes samas lahingus.
Robert Fripp
Ajakiri Rolling Stone on ta arvanud kõigi aegade 100 parima kitarristi hulka.
Alice Tisler
Ta on maetud Keila kalmistule.
Robert Fripp
Ta on võtnud kasutusele uue kitarrihäälestuse, mida nimetatakse New Standard Tuning (NST).
Fripp on vasakukäeline, kuid kasutab paremakäeliste kitarri.
Siiltsesalpiinia
Siiltsesalpiinia (Caesalpinia echinata Lam., sünonüüm Guilandina echinata (Lam.) Spreng.) on tsesalpiinia perekonda kuuluv liblikõieline puuliik.
Siiltsesalpiinia on levinud puu Brasiilias.
Eesti loodusmälestiste loend
Siin on loetletud Eesti loodusmälestisi.
Nimekirja kuuluvad rändrahnud, paljandid, allikad, kivikülvid, karstialad, pinnavormid, meteoriidikraatrid, joad ja teised geoloogiliselt olulised looduslikud objektid Eestis.
Politseivalitsus (Venemaa)
Kubermangulinnade Korra- ehk Politseivalitsus (vene Управа Благочиния, saksa Polizeiverwaltung) oli Vene keisririigis 1782. aastal loodud halduspiirkondade korrakaitseasutused. Politseivalitsused kuulusid Venemaa keisririigi halduspiirkondade – kubermangude kubermanguvalitsuste koosseisu ning tegelesid korrakaitse- ja heakorraküsimustega.
Politseivalitsused Eesti- ja Liivimaa kubermangus
Tänapäeva Eesti (Eestimaa ja Liivimaa kubermang) aladel loodi kolm korravalitsust – Tallinnas (24. oktoobril 1803), Tartus (13. juunil 1805) ja Viljandis (10. juulil 1805). 1862. aastal võeti Venemaal vastu Venemaa sisekubermangude politsei ümberkorraldamise seadus, mis koos kõigi linnade politseivalitsuste, -kohtute ja -ametite töökorralduse muudatustega aga kehtestati Venemaa keisririigi Läänemereprovintsides alles 1888. aastal.
1888. aastal moodustati politseivalitsused kõikides Eestimaa ja Liivimaa kubermangu alade maakonna- ning kubermangulinnades. Narva linna, mis kuulus Peterburi kubermangu, politseilist korraldust reguleerisid eraldi seadused.
Linnade politseivalitsuse välipolitsei koosnes jaoskonnapristavitest, pristaviabidest, politseijaoskonna järelevaatajatest, kordnikest ja lihtpolitseiteenistujatest. Suurel tööstusettevõttel võis olla ka eraldi politseijärelevaataja (Nt. vt. Tallinna Linna Politseivalitsuse 1. jaoskonna, Balti Puuvillavabriku abijaoskond ja 3. jaoskonna, Dvigateli abijaoskond).
Linnade politseivalitsuse juurde asutati 6. juulil 1908 otseselt politseivalitsuse ülemale (politseimeistrile) ja prokurörile allunud jälitusosakonnad (vene keeles сыскное отделение) jälitustegevuse läbiviimiseks, jälitusosakonna ülesandeks oli ka revolutsioonilise liikumise võimalikest ilmingutest Sandarmikorpuse Eestimaa kubermangu ja Liivimaa kubermangu Sandarmivalitsusele ning Politseidepartemangu Eriosakonna teavitamine.
Maakonna või linna politseivalitsuse juures tegutsesid politsei arstlikud osakonnad ehk komiteed (врачебно-полицейский комитет), kes teostasid üldist sanitaarjärelevalvet, sh kontrolli ja arvestust prostituutide ja nende liikumise üle.