cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Carl Anton Ferdinand Hörschelmann
Isiklikku
Isa oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja Friedrich August Hörschelmann, poeg Christfried Otto Hörschelmann oli Kose, Kihelkonna ja Baratajevka koguduse (Samara kubermangus) õpetaja, poeg Ferdinand Constantin Ludwig Hörschelmann oli luterlik pastor Tbilisis ja paaris Krimmi koguduses, väimees Adam Rudolf Winkler oli Tallinna Toomkoguduse õpetaja.
Villu Tari
Aastatel 1980–1984 töötas ta Vanalinnastuudios. Seejärel elas vastloodud perega paar aastat Sangaste kandis. Siis töötas ta Eesti Riiklikus Filharmoonias sooloartistina.
Ta liitus usulahuga Elu Sõna ning taotles 1987. aastal luba lahkuda Nõukogude Liidust. 1989. aastal asus ta elama (üksi, sest pere oli lahku läinud) USAsse.
Isiklikku
Tema isa oli näitleja ja laulja Eero Tari.
Barings Bank
Barings Bank oli Londonis asuv Suurbritannia kaubanduspank ja maailma suuruselt teine kaubanduspank (Berenberg Banki järel). Selle asutas 1762. aastal kaupmeeste ja pankurite Saksa-Briti Baringi perekonna Briti päritolu esindaja Francis Baring.
Pank lagunes 1995. aastal pärast 827 miljoni naelsterlingi (täna 1,6 miljardit naela) kahjumit, mis tulenes petturlikest investeeringutest, peamiselt futuurilepingutesse, mille viis läbi selle töötaja Nick Leeson, kes töötab oma kontoris Singapuris.
Yuki Sakai
Yuki Sakai (jaapani keeles 坂井 優紀 Sakai Yuki; sündinud 10. jaanuaril 1989) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastal 2011 1 mängu.
Hofbräuhaus
pisi|Hofbräuhausi logo Hofbräuhaus (õieti Staatliches Hofbräuhaus in München) on Saksamaal Münchenis tegutsev õlletootja.
Selle omanikuks on Baieri liidumaa valitsus ja selle nimi pärineb ajast, kui see oli Baieri kuningriigi õukonna (hof) pruulikoda.
Pruulikojal on Münchenis õllerestoranid Hofbräuhaus am Platzl ja Hofbräukeller ja üks suuremaid telke Oktoberfestil.
Hofbräuhaus toodab mitmesugust õlut traditsiooniliste retseptide järgi.
Nemophora
Perekonda kuulub umbes 200 liiki.
Eesti liigid
Eestis elab 5 selle perekonna liiki:
Sven Aggesen
Sven Aggesen ehk Svend Aggesen ehk Sven Aggesøn ehk Sven Agessøn (Aageson, Aggessøn) ehk Svend Aagesen ehk Sven Aagesen ehk Sveno Aggonis ehk Sueno Agonis Filius (sündinud 1140. aastate paiku, surmaaeg teadmata) oli taani ajaloolane. Ta kirjutas Taani ajaloo "Brevis historia regum Dacie" ning oli esimene nimepidi teadaolev taani ajaloolane.
Ta oli aadlisoost ning teda peeti Palnatoke ja Svend Harkhabeme järglaseks. Juba esivanem Trugot oli üks taani juhtivaid mehi. Tema vanavanaisa oli kuninga ihukaitsja Svend Thrugotsen ja tema onu oli Lundi peapiiskop Eskil. Lundi peapiiskopil Asseril oli vend Sven, kes oli Viiburi piiskop, ja vend Christian, kelle üks poeg oli Eskil ja teine oli Sven Aggeseni isa Agge.
Tõenäoliselt sai ta hariduse mõnes Taani kloostris, aga tema laialdased teadmised antiigist ja eriti vanarooma ajaloolastest lubavad arvata, et ta õppis ka välismaal, võib-olla Prantsusmaal.
Ta oli Valdemar I ja Knud VI teenistuses ning saatis neid sõjakäikudel. On oletatud ka, et ta oli vaimulik. Ta nägi pealt Pommeri vallutamist.
Looming
Sven Aggesen kirjutas soliidses keskaegses ladina keeles luule- ja proosatsitaatidega Vulgatast. Ta tunnistas ise, et Saxo Grammaticusel on õilsam stiil kui temal. Oma raamatute eessõnades rõhutab ta ajaloosündmuste ülestähendamise tähtsust. Ta ei täitnud oma töödega kellegi tellimust ja erinevalt Saxo Grammaticuselt ei pühendanud ta neid ühelegi soosijale. Sellegipoolest ta eeldas, et need säilivad pärast tema surma.
Tõenäoliselt 1181–1182 valmis Aggeseni ladinakeelne tõlge Knud Suure aegsest seadustekogust "Vitherlag" (Lex castrensis), mis sätestas õukonna reeglid ja kuninga kaaskondlaste (Thinglith) vahelised õigussuhted. Viimased pidid olema omavahel viisakad. Juba sada aastat hiljem kuningas Nielsi ajal leevendati karistusi üleastumiste ees tunduvalt. Lundi peapiiskop Absalon ja Knud VI sätestasid kirjutatud seadusega kindla praktika. Ka Saxo Grammaticus kirjutas sellest seadusest, ja peale selle on olemas ka kolmas kaasaegne versioon. Nende kolme teksti ja nende allikate (võib-olla suulise pärimuse) suhe on vaidluse all.
"Lex castrensise" eessõna järgi kavatses Aggeson koostada Taani kuningate genealoogia, millest aga on säilinud ainult sissejuhatus.
Peale selle koostas Aggesen võib-olla 1187 valminud kokkuvõtte Taani ajaloost "Brevis historia regum Dacie", mis ulatub umbes 300 pKr valitsenud legendaarsest Taani kuningast Skjoldist kuni 1185. aastani. Autor kaebab eessõnas, et tal oli napilt materjali, ning vannutab, et tahab kirjutada võimalikult tõetruult. Skjoldist algavat ajalookirjeldust jätkab ta pikkade kuningate ridade üleslugemisega. Põhjalikumalt räägib Aggesen legendaarsest Uffest, kes ei olevat kuni 30. eluaastani rääkinud. Kui keiser kutsus Uffe vana poolpimedat isa kuningas Vermundit troonist Saksamaa kasuks loobuma või võitlema, olevat Uffe letargiast üle saanud ning võitnud kõige tugevamat sõjameest ja väljakutsuja poega. Teine pikem jutustus räägib 10. sajandi esimesel poolel elanud kuningast Gorm Vanast ja tema ilusast abikaasast Thyrast, keda keiser olevat asjata püüdnud veenda oma abikaasat maha jätta ja Taanit Saksamaale üle anda. Ka Thyra pojast Harald Sinihambast ning selle pojast Svend Harkhabemest on üksikasjalikumalt juttu. Taani ajaloo viib Aggeson seejärel oma aega välja. Teose lõpus räägib ta muu hulgas Valdemar I vägitegudest, nagu Rügeni risiusustamisest; ka Valdemari abikaasast Minski Sofiast on eraldi juttu.
Oma allikate kohta ei ütle Aggesen peaaegu midagi. Uffet kujutades kasutas ta nähtavasti Inglise päritolu elulugu "Vitae duorum Offarum", Sven Harkhabeme kujutamisel vanimat Taani ajalugu, 1140. aasta paiku kirjutatud teost l "Chronicon Roskildense" ning võib-olla Bremeni Adama ajalooteost "Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum". Teisteks allikateks võisid olla muu hulgas pühakute elulood, kirjalikud kuningate nimekirjad, muistendid, perekonnapärimus ja kaasaja puhul isiklik kogemus.
Aggeseni teosed on säilinud ainult kahe väga erineva kirjaliku allikana 17. sajandist: üks on Taani kuninglikule ajaloolasele Claus Christoffersen Lyschanderile omistatud käsikiri, teine on taani filoloogi ja ajaloolase Stephan Hansen Stephaniuse 1642. aasta paiku trükitud väljaanne "Suenonis Aggonis filii. Christierni nepotis, primi Danicae historici, quae extant opusculae". Lyschanderi versioon on arvukate raskesti äraarvatavate lühendite tõttu raskesti arusaadav. Klassikaline filoloog Martin Clarentius Gertz avaldas 1915 Lyschanderi käsikirja puhastatud redaktsiooni "En ny Text af Sven Aggessøns Værker", mida on hiljem ka kritiseeritud.
Pervalka tuletorn
thumb|Pervalka tuletorn (2009) Pervalka tuletorn (leedu keeles Pervalkos švyturys; saksa keeles Leuchtturm Pervalka, Leuchtturm Perwelk, Leuchtturm  Pferdehaken) on tuletorn tulejaamas Leedu ranniku lõunaosas Kura säärel Pervalka külas. Halduslikult kuulub see Neringa linna Leedus.
Pervalka tulejaam rajati esmalt 1900. aastal Saksa võimu ajal. Vana torn hävis Teises maailmasõjas ning 1948. aastaks ehitati uus torn. Põhjalikult uuendati torni aastatel 1960 ja 2006.
Torni alus on kivist ja betoonist, kooniline tüvi on malmist, mis tipneb rõdu ja tuleruumiga. Tüvi on punast ning rõdu ja tuleruum on praegu valget värvi (varem olid ka need punased).
Tuli on valge ja plingib iga viie sekundi järel. See paikneb merepinnast 15 meetri ja maapinnast 14 m kõrgusel, olles nähtav kuni 7 meremiili kaugusele.
Vertikaalse teljega tuuleturbiin
pisi|Vertikaalse teljega pööratud labadega Savoniuse tuuleturbiin Vertikaalse teljega tuuleturbiin on selline tuule jõul töötava töörattaga (rootoriga) turbiin, mille pöörlemistelg (võll) asub maapinna suhtes vertikaalselt. Kõrvuti horisontaalse teljega tuuleturbiinidega on see üks kahest tänapäevasest peamisest tuuleturbiinide tüübist.
pisi|6,5 kW vertikaalse teljega spiraalsete tiivakestega Darrieuse tuuleturbiin Inglismaal Vertikaalse teljega turbiini eeliseks horisontaalse teljega tuuleturbiinide ees on see, et selle pöörlemine ei sõltu tuule suunast.
Väga üldistatult on tänapäeval kasutusel kahte tüüpi vertikaalse teljega tuuleturbiine:
Tiia Karelson
Tiia Karelson (sündinud 1. augustil 1949) on Eesti kunstiettevõtja ja kunsti propageerija, E-Kunstisalongi juhataja.
Vertikaalse teljega tuuleturbiin
Suurimaks probleemiks esialgse disainiga vertikaalse teljega tuuleturbiinidel oli pulseeriv pöördemoment, mis võis tekkida igal pöördel, ning labade paindumine suurtel kiirustel.
Tiia Karelson
Ta on lõpetanud Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja lõpetanud seejärel Tartu Riikliku Ülikooli keemikuna.
Vertikaalse teljega tuuleturbiin
Tänapäevaks on see probleem lahendatud spiraalse väändega labade kasutuselevõtmisega (sarnane Gorlovi veeturbiinidega). See võimaldab ühtlaselt jaotada labadele mõjuvat pinget ning muudab vertikaalse teljega tuuleturbiinid töökindlamaks ja võimsamaks.
Tiia Karelson
Algul töötas Tiia Karelson mõnda aega Tartu KEKis söökla ja baari juhatajana. Aastal 1997 rajas ta Tartu E-Kaubamajas E-Kunstisalongi. Ta on olnud Tartu Kõrgema Kunstikooli nõunike kogu liige.
Vertikaalse teljega tuuleturbiin
Lihtsustatud aerodünaamika
pisi|Vektoriaalsed jõud ja kiirused, mis mõjuvad turbiini labadele Kõikide tuuleturbiinide üheks oluliseks näitajaks on turbiini laba kiiruse koefitsient λ (ingliskeelne lühend – TSR – Tip Speed Ratio). See koefitsient kirjeldab turbiini laba liikumiskiiruse ja turbiini läbiva tuule kiiruse omavahelist suhet: kus {v} – tuule kiirus, {r} – rootori raadius, {\omega} – labade nurkkiirus.
Tiia Karelson
Isiklikku
Tema abikaasa on keemikust akadeemik Mati Karelson, nende poeg Kaupo Karelson on teleprodutsent ja poeg Karel Karelson on arst.
Vertikaalse teljega tuuleturbiin
Lihtsustatud aerodünaamika
• λ on iga tuuleturbiini puhul erinev. Kui turbiini labad tiirlevad aeglasemalt, kui neid läbiv tuul, siis enamus tuulest liigub segamata läbi labade ilma labadele mõju avaldamata. Kui aga labade otsakiirus on suurem kui tuulekiirus, siis põrkab tuul põhimõtteliselt vastu seina ning ei avalda samuti mõju labadele. Seetõttu on oluline, et labade otsa kiiruse suhe oleks optimaalne kindlal tuule kiirusel.
• Turbiini labade liikumisel läbi õhu tekivad labade taha turbulentsed õhuvoolud. Kui järgmine laba jõuab eelmise laba tekitatud turbulentsi enne, kui tuul on taastunud laminaarse vooluga õhuvooluks, siis ei suuda see laba maksimaalse efektiivsusega energiat toota. Seetõttu on oluline, et labad tiirleksid sellise kiirusega, kus nende tekitatud turbulents ei mõjutaks teisi labasid. Mõlemal puhul on määravaks seoseks labade otsa kiiruse suhe λ. See peab olema optimaalne igal tuule kiirusel, et tuuleturbiin saaks töötada täisvõimsusel.
Teiseks oluliseks näitajaks tuuleturbiinide puhul on kasulik võimsus Ρ, mis näitab turbiini tootmisvõimsust kindlal tuule kiirusel:
kus C_{p} – võimsuse koefitsient, \rho – õhu tihedus, A – turbiini labade kaetud pind, \nu – tuule kiirus.
Vertikaalse telje eelised ja puudused
pisi|Kolm levinumat tuuleturbiini töös: vertikaalse teljega Savonius, horisontaalse teljega tuuleturbiin torni otsas, vertikaalse teljega Darrieus (Giromill)
Puudused
On vägagi tõenäoline, et tulevikus uute ehitusmaterjalide ja -tehnika kasutusele võtmisega hakkab vertikaalse teljega tuuleturbiinide populaarsus kasvama. Vertikaalse teljega tuuleturbiinid ei ole eriti populaarsed väikese võimsuse ja kasina töökindluse tõttu.
Darrieuse tuuleturbiin
pisi|Hiiglaslik Darrieuse tuuleturbiin Kanadas Darrieuse tuuleturbiin on vertikaalse teljega tuuleturbiin. See koosneb mitmetest kõveratest või sirgetest labadest, mis on kinnitatud keskmise vertikaalse pöörleva võlli külge. Labade kõverus võimaldab neil pinge alla sattuda vaid suurtel pöörlemiskiirustel.
Originaalse turbiini disaini patenteeris 1931. aastal prantsuse lennundusinsener George Jean Marie Darrieus.
Tööpõhimõte
Töötava Darrieuse tuuleturbiini labad liiguvad läbi õhu ringikujulisel trajektooril. Labale mõjuv resultantne õhuvool moodustab laba ja temale mõjuva tuule vahele varieeruva positiivse kohtumisnurga (angle of attack). See tekitab turbiini labade liikumissuuna suhtes kaldus oleva vektoriaalse jõu, mille suurus oleneb kohtumisnurgast. See jõud mõjub turbiini võllile, mistõttu suureneb selle pöördemoment ja esialgne pöörlemiskiirus. Selline olukord tekib ka negatiivse kohtumisnurga puhul, sest kõik labad on sümmeetrilised ja mõjuv jõud on liikumissuuna suhtes sama nurga all.
Kõigi mõjuvate jõudude tõttu võib Darrieuse turbiini rootor pöörelda mitmeid kordi kiiremini, kui sellele mõjuv tuule liikumiskiirus. See üleliigne liikumiskiirus on võimalik elektrigeneraatori abil muundada energiaks. pisi|püsti|Giromill tüüpi tuuleturbiin
Mór Jókai
pisi|Mór Jókai 1900. aastal Mór Jókai (ungari keeles ka Jókay Móric; väljaspool Ungarit ka Mauritius Jókai ja Maurus Jokai; 18. veebruar 1825 Komárno, Austria keisririik – 5. mai 1904 Budapest, Austria-Ungari) oli ungari kirjanik.
Vertikaalse teljega tuuleturbiin
Eelised
Darrieuse tuuleturbiini on võimalik võrdlemisi lihtsalt kombineerida Savoniuse tüüpi tuuleturbiiniga maksimeerides ühel ruutmeetril toodetud energia kogust.
Mór Jókai
Ta sündis Komárnos Ungari kuningriigis ungari aadliperekonnas ungari-slovaki keelepiiri alal (praeguse haldusjaotuse järgi Komárno ringkonnas Nitra maakonnas Slovakkias).
Vertikaalse teljega tuuleturbiin
Eelised
Tuleviku perspektiivis on võimalik Darrieuse turbiini täiustada uudsete materjalidega, mis on töökindlamad ning ühtlasi kõrvaldavad olulised puudused labade lühikeses elueas.
Puudused
Mittetöötav Darrieuse turbiin ei suuda iseenesest pöörlema hakata, sest kõige väiksemagi pöördemomendi saavutamiseks peab rootor eelnevalt mingil kiirusel pöörlema.
Kohtumisnurga muutumise tõttu omavad labad suurimat pöördemomenti oma trajektoori kahes punktis. Sellest tulenevalt omab Darrieuse turbiin sinusoidset pulseerivat töötsüklit, mis raskendab oluliselt turbiini ehitust. Kindlatel kiirustel hakkab pulseerimise sagedus resoneeruma turbiini labade liikumise sagedusega, mis pikas perspektiivis põhjustab labade purunemist.
Enamus turbiini pöörleva osa massist asub turbiini keskosast kaugel. Seetõttu mõjuvad labadele tugevad tsentrifugaalsed (kesktõmbekiirendusest tulenevad) jõud, mis kisuvad labasid turbiinist lahti. Lahenduseks on laialdaselt kasutusele võetud labade kuju, mis sarnaneb keerutatava hüppenööriga. See võimaldab labal oma massi ise toestada, mistõttu puudub vajadus tugitalade järele.
Giromilli tüüpi tuuleturbiin
George Jean Marie Darrieuse patent hõlmas ka kõikvõimalikke labade paigutustüüpe ümber turbiini keskse võlli. Üks võimalik paigutus on nn. Giromill ehk H-kuju. Selle puhul on pikad painutatud labad asendatud kahe vertikaalse labaga, mis kinnituvad keskosa külge horisontaalsete tugitaladega. Antud tüüpi Darrieuse tuuleturbiinid on lihtsa ülesehitusega ja selle tõttu ka mitmel pool maailmas kasutusel. pisi|Spiraalsete labadega Darrieuse tuuleturbiin Saksamaal
Tsükloturbiin
Tsükloturbiin on eelpool mainitud Giromill turbiini variatsioon. Antud turbiini puhul on igal vertikaalsel labal (üldiselt 2–4 laba) võimalik pöörelda ümber oma telje. See võimaldab turbiinil omada igal hetkel positiivset kohtumisnurka (angle of attack) tuulega. Sellise ehituse peamine eelis on püsiv pöördemoment igasuguse tuule suuna puhul. Lisaks on tsükloturbiin võimeline iseenesest pöörlema hakata.
Ainukeseks puuduseks tsükloturbiinide puhul on raske ja ülesehituselt keeruline pöörlemist koordineeriv mehhanism, mis võimaldab labadel ümber oma telje pöörelda.
Spiraalsed labad
Üks võimalikke Darrieuse turbiini labade variatsioone on 3 heeliksilaadselt paigutatud 60° nurga all olevat laba. Selline ehitus sarnaneb eespool mainitud Gorlovi veeturbiini labadega. Spiraalsete labade suurimaks eeliseks on turbiini labade pulseerimise ühtlustamine, vähendades nende purunemise võimalust ja pikendades labade eluiga. Mitmed suurimad vertikaalsete tuuleturbiinide tootjad on just eelpool kirjeldatud labad oma turbiini ehituses kasutusele võtnud.
Savoniuse tuuleturbiin
Savoniuse tuuleturbiin on vertikaalse teljega tuuleturbiin, mis koosneb mitmest üksteise külge kinnitatud seest õõnsast poolringist. Need kumerad poolringid on ühendatud keskse vertikaalse võlliga, mis hakkab tuule mõjul pöörlema. Lihtsalt kujutades sarnanevad omavahel ühendatud poolringid kumerate kühvlitega, mis mööduvat tuult püüavad. Pealt vaadates sarnaneb mehhanism S-tähega.
Tihti on mitu sellist poolringidest koosnevat seadeldist monteeritud maksimaalse võimsuse saavutamiseks üksteise peale. Savoniuse tuuleturbiini leiutas Soome päritolu insener Sigurd Johannes Savonius aastal 1922.
Tööpõhimõte
pisi|vasakul|100px|alt=Two-scoop Savonius turbine|S-tähe kujuga Savoniuse turbiini skeem pisi|vasakul|100px|Savoniuse tuuleturbiini tööpõhimõte
Tegemist on väga lihtsal põhimõttel töötava vertikaalse tuuleturbiiniga. Üldmõistes töötab Savoniuse turbiin tuule möödumisel tekkival jõul, mis mõjub turbiini väliskülgedele.
Oma S-tähe kuju tõttu on tuule tekitatav jõud kumeratele osadel väiksem kui nõgusatele. Sellest tulenevalt on tuulega kaasa pöörelda lihtsam, kui tuule suunale vastu pöörelda. Nende kahe mõjuva jõu vahe tõttu hakkabki turbiin pöörlema ümber oma telje.
Savoniuse turbiini maksimaalset võimsust saab kirjeldada võrrandiga
kus h – turbiini kõrgus, r – rootori raadius, v – tuule kiirus.
või
,
kus {v} – tuule kiirus, {r} – rootori raadius, {\omega} – labade nurkkiirus, λ – laba kiiruse koefitsient.
Eelised ja puudused
Savoniuse tuuleturbiinil on mitmeid eeliseid:
Savoniuse tuuleturbiini peamiseks puuduseks on väike võimsus ja võrdlemisi madal nurkkiirus, sest ainult tuule tõukejõul põhinev töötsükkel ei ole kuigi efektiivne võrreldes näiteks Darrieuse tüüpi tuuleturbiini tööpõhimõttega.
Kasutusalad
Oma mitmete eeliste tõttu teiste tuuleturbiinide ees, on Savoniuse tuuleturbiinil väga erinevaid rakendusi:
Mezzano
thumb|Mezzano vaadatuna Monte Vedernast thumb|Mezzano valla paiknemine Trento provintsis thumb|Cismoni jõgi
Mezzano (saksa keeles Matzan im Taufers või Mitterdorf) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 50 km Trentost idas. Valla pindala on 48,9 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1644 inimest.
Mezzano külgneb järgmiste valdadega: Primiero San Martino di Castrozza, Canal San Bovo, Cesiomaggiore, Imèr, Feltre ja Sovramonte.
Edelweiss (pornostaar)
Edelweiss (vene keeles Еделвайс ja bulgaaria keeles Еделвайс; kasutanud ka näitlejanime Oxana ; sündinud 1. septembril 1977 Tjumenis Venemaal) on vene päritolu Bulgaaria näitleja, saatejuht, erootikamodell, endine pornostaar ja naftaettevõtte juht.
Pornokarjääri ajal oli Edelweiss 165 cm pikk ja kaalus 53 kg.
Elulugu
Edelweiss on õppinud tantsu ning tal on kraad õigusteaduses. 2000. aastast on Edelweiss elanud Itaalias koos oma bulgaarlasest abikaasa, fotograaf  Aleksandar "Alex" Lomskiga, kes on samuti endine pornonäitleja. Edelweiss tutvus tulevase abikaasaga Bulgaarias.
Edelweiss mängis koos Eva Hengeriga Carlo Vanzina komöödiasarja "E adesso sesso" (2001) osas "Guardoni parte seconda", kus rühm milanolasi jälgib salaja kaht lesbisuhtes tüdrukut, ning Alessandro Paci filmis "Andata e ritorno" (2003).
Ta mängis narkodiilerit filmis "Un medico in famiglia", tal oli roll minitelesarjas "Un ciclone in famiglia" (2005) ning filmis "Il ritorno del Monnezza" (2005) koos Claudio Amendolaga. Edelweiss on osalenud tosinas erootika- ja pornofilmis. 2006. aastast on ta ka erootikakalendrite modell, millest esimesed kaks avaldas pornotootja Diva Futura, kolmanda Sins Factory bränd Pink'O, millega Edelweiss on pärast Schicchi juurest lahkumist sõlminud eksklusiivlepingu.
2007. aasta detsembris linastus ta esimene film uuelt stuudiolt, "Mente criminale" koos Claudia Antonelli ja Michelle Ferrariga
2006. aastal poseeris ta ajakirja Playboy Bulgaaria väljaandele. 2013. aastal osales ta filmis "VIP Brother 5". 14. novembrist 2013 juhib ta telesaadet "A qualcuno piace hot" telekanalis Hot Time 1.
Tõllu tänav
Tõllu tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Tõllu tänav algab Graniidi tänavalt, ristub Salme tänavaga ja lõpeb Kungla tänaval.
Tõllu tänav on enam-vähem kagu-loodesuunaline ja ligikaudu 290 meetri pikkune.
Tänava nimi ja ajalugu
Tänav sai nime 27. veebruaril 1924 müütilise Saaremaa vägimehe Suure Tõllu järgi. Selle tänavaga liideti 17. oktoobril 1928 endine Katla tänav, mis asus praeguse Salme ja Kungla tänava vahel.
Harilik äiatar
pisi|300px|Niidukimalane äiatari tolmeldamas
Harilik äiatar ehk äiatar (Knautia arvensis) on taimeliik äiatari perekonnast.
Äiatar on Eestis tavaline niitudel kasvav taim. Ta õitseb peamiselt juulis.
Lana Condor
Lana Therese Condor (sünninimega Trần Đồng Lan, sündinud 11. mail 1997 Cần Thơs) on Vietnamis sündinud Ameerika näitleja ja Youtube’i postitaja. Ta tegi näitlejadebüüdi filmis „X-Mehed: Apokalüpsis“ Jubileena. Hiljem avaldati talle tunnustust Lara Jean Song-Covey kehastamise eest filmisarjas „Kõigile poistele, keda olen kunagi armastanud“. Ta on osalenud telesarjas „Deadly Class“, kus ta kehastas Saya Kurokit, ja linateoses „Alita: Sõjaingel“ Koyomina.
Elulugu
Condor on sündinud Vietnamis. Elu esimesed kuud veetis ta lastekodus Can Tho linnas Trần Đồng Lan nime all. Ameeriklastest abielupaar Mary Carol ja Bob Condor lapsendasid ta 6. oktoobril 1997 Chicagos Illinoisi osariigis. Condoril on vend, kes on samuti adopteeritud. Bob Condor on kahekordne Pulitzeri kirjanduspreemiale nomineeritud ajakirjanik, kes on eelnevalt töötanud päevalehes The Chicago Tribune, olnud asepresident firmas Yahoo Sports. Ta on Seattle NHL tiimi produtsent. Condor ja ta pere on elanud Whidbey saarel, Washingtonis ja New Yorgis.
Väiksena õppis Condor balletti, ta on treeninud Joffrey balletikoolis, Rocki-nimelises tantsuhariduse koolis ja Alvin Ailey Ameerika tantsuteatris. Ta jätkas tantsimist Los Angelese balletikoolis ning õppis ka improteatrit Groundlingsi koolis. Condor on võtnud draamatunde New Yorgi filmiakadeemias ja Yale’i näitlejatele suunatud suvekonservatooriumis. 2014. aastal osales ta California osariigi kunstisuunitlusega suvekoolis. Keskkooli esmakursuslasena õppis Condor etenduskunstide koolis New Yorgis. 2015. aastal lõpetas ta Notre Dame'i akadeemia Los Angeleses. 2016. aastal võeti Condor vastu Loyola Marymounti ülikooli, kuid ta võttis vastu otsuse sisseastumisest loobuda, et jätkata näitlemisega.
Karjäär
Condor tegi näitlejadebüüdi Bryan Singeri 2016. aasta superkangelaste filmis „X-Mehed: Apokalüpsis“ mutant Jubileena. Samal aastal võttis ta ka osa Peter Bergi draamafilmist „Patriootide päev“.
2017. aastal oli ta kõrvalosatäitja romantilises trilleris „High School Lover“, filmis osalesid ka näitlejad James Franco ja Julia Jones, film esilinastus kanalil Lifetime. Järgneval aastal sai ta ülemaailmselt tuntuks rolliga Lara Jean Covey filmist „Kõigile poistele, keda olen kunagi armastanud“, mille režissöör on Susan Johnson ja mis põhineb Jenny Hani samanimelisel romaanil. Selle rolli eest teenis ta ka nominatsiooni Teen Choice Auhindadel.
2019. aastal kehastas Condor palgamõrtsukas Saya Kurokit Syfyt märulisarjas Deadly Class, mis põhineb Rick Remenderi samanimelisel koomiksiraamatute sarjal. Ta mängis ka Koyomi Roberti nimelist tegelast Rodrigueze ulmefilmis „Alita: Sõjaingel“, mile produtsent on James Cameron ning mis põhineb Yukito Kishiro graafilisel romaanil. Condor andis hääle ka Kaorule Netflixi animeeritud sarjas „Rilakkuma ja Kaoru“. Samuti oli ta kõrvalosatäitja romantilises komöödias „Suveöö“, mille režissöör on Joseph Cross. pisi| Condor intervjuud andmas 2020. aastal 2020. aastal mängis Condor Lara Jean Covey rolli filmisarja teises osas „To All the Boys: P.S I Still Love You“, mille režissöör on Michael Fimognari. Ta on valitud kõrvalosatäitjaks Brianna Hildebrandile komöödias „Girls Night“, mille režissöör on Marianna Palka. Lara Jean Covey roll esineb veel filmisarja kolmandas osas „To All the Boys: Always and Forever, Lara Jean“.
Isiklikku
Condori poiss-sõber alates 2015. aastast on laulja ja näitleja Anthony De La Torre.
Viited
<references group="" responsive="">
Puksiirauto
pisi Puksiirauto on sõiduk, mis on mõeldud teise sõiduki teisaldamiseks.
Puksiirautod teisaldavad tavaliselt avariilisi või tehnilise rikkega sõidukeid.
Võru Spordikeskus
Võru Spordikeskus on spordihoone Võru maakonnas Võrus aadressil Räpina maantee 3a. Hoone omanik on Võru Spordikeskus SA.
Hoones on pallimängude hall, aeroobikasaal, jõusaal, kergejõustikuhall.
Kesk-Läänemere programm
pisi|376x376px Kesk-Läänemere programm (Central Baltic programme) on piiriülese koostöö programm, mida valmistati ette koostöös Eesti Vabariigi, Läti Vabariigi, Soome Vabariigi (sh Ahvenamaa) ja Rootsi Kuningriigi partnerite ja huvigruppidega.
Kesk-Läänemere programm 2014–2020 hõlmab NUTS III tasemel piirkondi Eestist, Lätist, Soomest ja Rootsist. Eestis kuuluvad programmi tuumikpiirkonda Kesk-, Kirde-, Lääne-, Põhja-Eesti ja lisapiirkonda Lõuna-Eesti.
Rahastamine
Kesk-Läänemere programmi rahastatakse Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) vahenditest ning piiriüleste projektide jaoks on eraldatud perioodiks 2014–2020 ligi 115 miljonit eurot.
Sobivad partnerid
Avaliku sektoriga võrdsustatud asutused, kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused ja ametiasutused, teadus- ja haridusasutused, mittetulundusühingud ning teatud juhtudel ka eraettevõtted (sõltuvalt konkreetsest projektist).
Rahastatavad toetussuunad
Kesk-Läänemere uue perioodi 2014–2020 programmis on neli temaatilist eesmärki, mis on formuleeritud programmi prioriteetsete suundadena, mille valik põhineb piirkonna iseloomulikel joontel ja väljaselgitatud vajadustel ja kitsaskohtadel, mida võib olla võimalik lahendada piiriülese koostöö raames. ERF-i toetus programmile on 122 miljonit eurot. Programmis on prioriteetseks valitud järgmised suunad.
Paldiski maantee raudteeviadukt
pisi|Viadukt (september, 2011) pisi|left|Viadukti ehitamine (august, 1926) Paldiski maantee raudteeviadukt on Tallinnas Paldiski maanteel asuv viadukt.
Algselt 1870. aastal avatud Tallinna-Peterburi-Paldiski laiarööpmeline raudtee kulges linna territooriumil suure ringiga ümber toona hoonestatud alade. Alates 19. sajandi lõpust, kui ka teisel pool Tallinna-Peterburi raudteeliini kujunes linnaelanike arvu kasvu tõttu Pelgulinnas senisest tihedam asustus, muutus aga üha aktuaalsemaks raudteed ületava liiklusvoo suunamise ja korraldamise probleem. Paldiski maanteel tekkis rongi möödumist oodates tõkkepuu taha tihti pea kilomeetripikkune mootor- ja hobusõidukite voor.
Uue raudteetammi ja Paldiski maantee viadukti projekteerisid insener Ferdinand Adoff ja tehnik A. Prikk 1925. aastal. Raudtee tõsteti lõigus Pärnu maanteest kuni Balti jaamani kõrgele muldkehale, nn teetammile ja selle alt plaaniti läbi juhtida kõik kesklinna ja raudteetaguseid eeslinnu ühendavad tänavad. Paldiski maantee viadukti kummagi sildeava alla oli ette nähtud 5,45 m laiune sõidutee ja 2 m laiune kõnnitee.
Viadukt valati monoliit-raudbetoonist. Vundamendid toetuvad toona Eestis veel üsna uudsetele Straussi vaiadele. Ehituse teostas inseneri- ja ehitusbüroo Ipsberg & Rossmann. Esialgu ehitati 1926. aastal valmis üks pool viaduktist kahe rööpmega (Tallinna–Pääsküla rongiliinile), kolmanda rööpme osa (Tallinna-Tapa-Peterburi raudteeliinile) valmis 1928, lõplikult avati viadukt 4. jaanuaril 1929.
Koos Paldiski maantee viaduktiga kavandati ja ehitati ka Rohu tänava viadukt.
Viadukt on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Aleksei Arbatov
pisi|240px|Aleksei Arbatov (1981)
Aleksei Georgijevitš Arbatov (vene keeles Алексей Георгиевич Арбатов; sündinud 17. jaanuaril 1951 Moskvas Nõukogude Liidus) on Venemaa poliitik ja politoloog.
Ta on endine Riigiduuma liige, Venemaa Teaduste Akadeemia akadeemik.
Arbatov töötab 1994. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi rahvusvahelise julgeoleku keskuse juhina. Tema peamised uurimisalad on rahvusvahelised suhted, välis- ja sõjaline poliitika, rahvusvaheline julgeolek, relvastuskontroll ja desarmeerimine ning Venemaa riiklik julgeolek.
Haridus
Arbatov lõpetas 1973. aastal NSV Liidu Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi (MGIMO) rahvusvaheliste suhete teaduskonna ja 1976. aastal NSV Liidu Teaduste Akadeemia Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi aspirantuuri.
Ta sai 1976. aastal kandidaadikraadi väitekirjaga "Американская концепция "национальной безопасности" и политика в области ракетно-ядерного оружия в 1960-е гг." ning 1982. aastal sai ajalooteaduste doktori kraadi väitekirjaga "Стратегическое равновесие и военно-политический курс в 1970-е гг.".
Tunnustus
pisi|120px|Aleksei Arbatovi isa [[akadeemik Georgi Arbatov]]
Isiklikku
Tema isa akadeemik Georgi Arbatov (1923–2010) oli kauaaegne Venemaa Teaduste Akadeemia USA ja Kanada Instituudi direktor.
Tema abikaasa Nadežda Arbatova (sündinud 1950) on poliitikateaduste doktor ja töötab Primakovi-nimelises Venemaa TA Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi Euroopa poliitika uuringute osakonna juhatajana.
Mezzocorona
thumb|Firmiani palee
Mezzocorona (saksa keeles Kronmetz), aastani 1902 Mezzotedesco (saksa keeles Deutschmetz) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 15 km Trentost põhjas.
Mezzocorona külgneb järgmiste valdadega: Mezzolombardo, Ton, Roverè della Luna, San Michele all'Adige ja Nave San Rocco.
Nimi usutakse tulevat itaaliakeelsetest sõnadest mezzo, mis tähendab 'keskmine' või 'vahel', ja corona, mis tähendab 'krooni' (ja on tõenäoliselt viide lähedalasuvale lossile). Seda nimeseletust toetab tõsiasi, et Mezzolombardo (mezzo, 'kesk' + lombardo, 'Lombardia') oli piirkonna osa, kuid jagati 1194. aastal kaheks. Teine võimalik seletus nimele on, et mezzo on tulnud piirkonna kohalikust murdest: mez, tähendusega 'märg, niiske'.
Piirkonna vanas nimes Mezzotedesco tähendab tedesco 'saksa', samas lombardo viitab Lombardiale; saksa keeles tähendab Deutschmetz 'saksa metz ', samas on Mezzolombardo saksakeelne nimi Welschmetz, mis tähendab 'romanšikeelne metz'.
Laekvere Põhikool
pisi|Kooli hoone (juuni, 2010) Laekvere Põhikool on põhikool Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Laekveres aadressil Kesk tänav 8. Kooli direktor on Arne Labe.
Von Angesicht zu Angesicht
"Von Angesicht zu Angesicht" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2005. aastal loodud teos. Muusikateose pikkus on 4 minutit.
Sony Pictures
Selle kontserni 2017. majandusaastal (aprill 2017 – märts 2018) on käive olnud 9,133 miljardit dollarit.
Dolný Kubín
Dolný Kubín (saksa keeles Unterkubin, ungari keeles Alsókubin) on linn Slovakkias Žilina maakonnas, Dolný Kubíni ringkonna halduskeskus.
Geograafiline asend
Dolný Kubín on Orava ajaloolise piirkonna keskus. Dolný Kubín asub Orava jõe ääres, Poola piirist 23 km kaugusel.
Dolný Kubín paikneb merepinnast keskmiselt 476 meetri kõrgusel.
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1323. aastal. Linnaõigused sai Dolný Kubín ajavahemikul 1623–1633. Maakonnakeskuseks sai Dolný Kubín 1683. aastal. 19. sajandil kujunes Dolný Kubín oluliseks slovaki kultuuri keskuseks.
Dolný Kubínis on sündinud ja elanud slovaki hümni autor luuletaja Janko Matúška (1821–1877).
Rahvastik
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dolný Kubín elanikkonnast slovakke 94,57%, tšehhe 0,67%, mustlasi 0,17%, ukrainlasi 0,14% ja ungarlasi 0,11%. Rahvus oli teadmata 3,71%-l elanikest.
Toomas Rapp
Toomas Rapp (sündinud 12. novembril 1970 Pärnus) on eesti sõudja.
Ta on lõpetanud 1988. aastal Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli, 1993. aastal Tallinna Tehnikaülikooli ehitusinsenerina ja 2003. aastal Tartu Ülikoolis magistriõppe ärijuhtimise erialal.
MindNote
MindNote OÜ (ka Mindnote, Mindnote Records) on Eesti plaadifirma. Plaadifirma kanti Äriregistrisse 2003. Firma on tootnud muu hulgas HU? ja Cool D albumeid.
Toomas Rapp
Rapp hakkas sõudma aastal 1984 Pärnu Dünamos Mihkel Leppiku juhendamisel.
2007. aastast Pärnu Rotary Klubi liige. 2008. aastast Jüri Jaansoni Kahe Silla klubi liige. 2009. aastast Pärnu Sõudeklubi President ja 2012. aastast Eesti Sõudeliidu juhatuse liige.
2006. aastast AS-i YIT Ehitus juhatuse liige ja Lääne-Eesti piirkonna juhataja ning hiljem ehitusdirektor. Aastast 2017 Sweco EST OÜ juhatuse liige ja tegevjuht.
Mezzolombardo
Mezzolombardo (kohalikus murdes Mezombart; saksa keeles Welsch-Metz) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 15 km Trentost põhjas. Valla pindala on 13,8 km². 2006. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 6498 inimest.
Mezzolombardo külgneb järgmiste valdadega: Ton, Mezzocorona, Spormaggiore, San Michele all'Adige, Fai della Paganella, Nave San Rocco ja Zambana.
Bramsche
thumb|Bramsche kirik
Bramsche on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Linna pindala on 183,32 km². 31. detsembril 2017 elas seal 30 992 inimest. Linn asub umbes 20 km Osnabrückist põhjas.
Ajalugu
1971./1972. aastal liideti linnaga 12 varem iseseisvat omavalitsust.
thumb|Bramsche Malgarteni klooster
Joseph Acaba
Joseph Michael Acaba (sündinud 17. mail 1967) on Ameerika Ühendriikide õpetaja, hüdrogeoloog ja NASA astronaut.
1990. aastal sai Acaba California Ülikoolist bakalaureusekraadi geoloogia erialal ning 1992. samal erialal magistrikraadi Arizona Ülikoolist. Acaba oli kaks aastat Rahukorpuse vabatahtlik, õpetades aastatel 1994-1996 Dominikaani Vabariigis. Ta on aasta töötanud ka matemaatikaõpetajana. 2004. aastal valiti ta NASA astronaudiks, olles esimene Puerto Rico juurtega astronaut.
Acaba esimene missioon oli Space Shuttle'i programmi STS-119, mis startis 2009. aastal ja viis Rahvusvahelisse Kosmosejaama (ISS) viimase komplekti päikesepaneele. Maist kuni septembrini 2012 oli ta ISS-i 31. ja 32. ekspeditsiooni liige ja 2017. aastal 53. ja 54. ekspeditsiooni liige.
Saguache
pisi|4th Street, Saguache|left Saguache on linn USA-s Colorado osariigis, Saguache'i maakonna halduskeskus ja elanike arvult teine linn.
Sõna Saguache tähendab juti keeles "sinine Maa" või "vesi sinisel Maal". Sõna sarnaneb häälduselt sõnaga Saguaro (kaktus). Hispaania keeles on see tavaliselt kirjutatud Saguache, samas kui inglise keeles tihiti Sawatch.
Rahvastik
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Saguache'i linnas 578 inimest, 262 leibkonda ja 160 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 587,3 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 328 (keskmine tihedus 333,3/km²).
Rassiline koosseis oli järgmine:
Orange S.A.
pisi|242x242px|Orange'i logo Orange S.A., endine France Télécom S.A., on Prantsuse rahvusvaheline telekommunikatsiooniettevõte, Prantsusmaa endiste riiklike sideettevõtete PTT ja France Télécom järglane. Sellel on 256 miljonit klienti kogu maailmas ning see annab tööd Prantsusmaal 95 000 ja mujal 59 000 inimesele. See on maailmas suuruselt kümnes ning Vodafone, Telefónica ja VEON järel suuruselt neljas mobiilivõrgustiku operaator Euroopas. 2015. aastal oli kontserni käive 40 miljardit eurot. Ettevõtte peakorter asub Pariisi 15. linnaosas. Praegune tegevjuht on Stéphane Richard. Ettevõte on osa Euro Stoxx 50 börsiindeksist.
Kuni 1988. aastani oli Prantsusmaa riiklikuks sideettevõtteks valitsusele kuuluv Postes, télégraphes et téléphones (PTT), kuid Euroopa direktiivi tõttu see erastati, sellest eraldus Prantsusmaa postiteenistus La Poste ja uus telekommunikatsiooniettevõte France Télécom. Sellest ajast peale on see olnud iseseisev, kuigi Prantsusmaa valitsusele kuulub 27 protsenti ettevõtte aktsiatest.
Lipton
pisi|241x241px|Liptoni teepakid Lipton on Briti teebränd, mille omanik on Unilever. Enne selle müümist Argyll Foodsile oli Lipton ka supermarketite kett Ühendkuningriigis, et ettevõte saaks keskenduda ainult teele. Ettevõtte nimi on selle asutaja Thomas Liptoni järgi. Liptoni valmisjooke müüb nimekaima toote Pepsi omanikele Unileverile ja PepsiCole ühiselt kuuluv ettevõte Pepsi Lipton International.
Lubuntu
Lubuntu on kerge (vähe ressursse nõudev) Linuxi operatsioonisüsteem, mis põhineb Ubuntul, aga kasutab Ubuntu töölauasüsteemi GNOME asemel LXDE töölauasüsteemi.
LXDE-d peetakse kergemaks, vähem arvutiressurssi nõudvaks ja energiat kulutavaks süsteemiks.
Lubuntu saavutas ametliku tunnustuse ja võeti Ubuntu tooteperre vastu 11. mail 2011. Esimene ametlik versioon Lubuntu 11.10 anti välja 13. oktoobril 2011.
Sarnaselt Xubuntuga on ka Lubuntu eesmärk hoida operatsioonisüsteem arvuti riistvara ja kasutatava muutmälu (RAM) mahu osas vähenõudlikuna. Seetõttu on Lubuntu eriti hästi sobilik näiteks madala arvutusvõimsusega Netbookidele, mobiilsetele seadmetele ja vanadele personaalarvutitele. Lubuntu on edukalt kasutatav ka tänapäevastes seadmetes, kus see pakub suurt jõudlust koos lihtsa ja klassikalise kasutajaliidesega. Testid näitavad, et Lubuntu kasutab Xubuntuga võrreldes kuni poole vähem mälu, mis teeb selle arvestatavaks valikuks operatsioonisüsteemi paigaldamisel taaskasutus- ja heategevusarvutitesse.
Nimi Lubuntu on saadud lühendi LXDE ja nime Ubuntu ühendamisest. LXDE on lühend sõnadest Lightweight X11 Desktop Environment, Ubuntu on suulu ja koosa keele sõna, mis tähendab inimlikkust teiste suhtes.
Süüteomenetlus
Süüteomenetlus on süüteo alusel alustatud menetlus, mis jaguneb kaheks ja põhineb kriminaalmenetluse seadustikul  (kriminaalmenetlus) või väärteomenetluse seadustikul.
Süütegu
Süütegu on karistusseadustikus või muus seaduses sätestatud karistatav tegu.
Süütegu jaguneb kuriteoks ja väärteoks. Neid saab seaduses eristada ettenähtud karistuse järgi. Kuriteod on sätestatud ainult karistusseadustikus ja nende eest on karistuseks vangistus või rahaline karistus. Väärteod on sätestatud karistusseadustikus või muudes seadustes ja karistuseks on arest, rahatrahv või juhtimise õiguse äravõtmine.
Rafinha
Aastatel 2011–2019 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern, kellega tuli seitse korda Saksamaa meistriks. Aastatel 2019–2020 mängis ta Brasiilia kõrgliiga klubis Flamengo, kellega tuli ta Brasiilia meistriks ja võitis Lõuna-Ameerika klubide meistrisarja Copa Libertadorese. 2020. aasta augustis liitus ta Kreeka kõrgliiga klubiga Olympiakós. 2021. aasta märtsis naasis ta Brasiiliasse, liitudes Grêmioga.
Koondisekarjäär
2005. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta Brasiilia alla 20-aastaste koondisega pronksmedali.
Süüteomenetlus
Reguleerimisala
Kriminaalmenetlus on kuritegude kohtueelse menetluse ja kohtumenetluse ning kohtulahendi täitmisele pööramise kord. „Kriminaalmenetlus on õiguslikult korrastatud, muutuv ja menetlus subjektide menetlustoimingute vahendusel juhitav sündmus, jõudmaks õigusrahu loova/taastava kohtulahendini mingi materiaalõigusliku õigussuhte kaudu“.
Rafinha
Koondisekarjäär
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 26. märtsil 2008 sõprusmängus Rootsi vastu.
Süüteomenetlus
Reguleerimisala
Väärteomenetlus on väärtegude kohtuvälise menetluse, kohtumenetluse ja kohaldatud karistuse täitmisele pööramise kord. Väärteomenetlus toimub eelkõige kohtuvälises menetluses, kus kohtuväline menetleja täidab nii uurimis-, süüdistus- kui ka õigusemõistmise funktsiooni: kogub tõendeid, koostab väärteo kohta süüdistuse ja karistab isikut väärteo eest. Vaid väärteomenetluse seaduses sätestatud juhtudel kuulub väärteo menetlemine kohtu pädevusse.
Rafinha
Koondisekarjäär
2008. aasta suveolümpiamängudel kuulus ta pronksmedali võitnud Brasiilia olümpiakoondisse.
Süüteomenetlus
Süüteomenetluse alustamine
Kriminaalmenetlust alustatakse ja toimetatakse Eesti Vabariigi nimel riiklikkuse põhimõtte alusel. Riiklikkuse põhimõte tähendab kriminaalmenetluse alustamist kaaludes lähtumist riigikesksest ja nn paternalistlikust põhimõttest, et see, kas, kuidas ja kui kaua tuleks kuriteo tunnuste ilmnemisel menetleda, on riigi otsustada ja kannatanu arvamusel ei ole selles siduvat tähendust.
Rafinha
Välislingid
pisi|left|Rafinha (2005)
Süüteomenetlus
Süüteomenetluse alustamine
Kriminaalmenetluse alustamine on kohustuslik uurimisasutusele ja prokuratuurile kuriteo asjaolude ilmnemisel. Legaliteedipõhimõtte alusel peaksid uurimisasutus ja prokurör oma pädevuse piires kuriteo asjaolude ilmnemisel alustama kriminaalmenetlust sõltumata isikute või riigiasutuste arvamusest.
Väärteomenetluse alustamine on kohustuslik väärteo tunnuste ilmnemisel kohtuvälisele menetlejale, kui tegu ei ole menetleja meelest vähetähtis ja puuduvad välistavad asjaolud. Vähetähtsa väärteo eest ei pea alustama menetlust ja võib piirduda vaid suulise hoiatusega. Lisaks ei pea väärtegu alustama, kui väärtegu toime pannud isiku väljaselgitamine on ebatõenäoline või menetlus oleks ebamõistlikult kulukas.
Välistavad asjaolud
Kriminaalmenetlust ei alustata ja juba alustatud menetlus lõpetada, kui puudub alus, aegumistähtaeg on möödunud, amnestia välistab karistuse, isik on surnud või juriidiline isik lõppenud, samas süüdistuses on jõustunud määrus või kohtulahend parandamatu haigus või asendatakse.
Väärteomenetlust ei alustata ja alustatud menetlus tuleb lõpetada, kui puuduvad väärteo tunnused, on juba sama teo eest karistatud, sama teo eest on tehtud lõpetamise lahend, teos on kuriteo tunnused, aegumistähtaeg on möödas, seadus on kehtetuks tunnistatud, isik on surnud või juriidiline isik lõppenud, alaealise osas, kes pole ea tõttu süüvõimeline.
Mina – Napoleon!
Mina – Napoleon! on Tõnis Kaumanni noorsoole kirjutatud ooper. Ooperi idee ja lavastustöö pärineb Neeme Kuningalt. Ooperi tekstid kirjutas Villu Kangur. Ooper kanti esimest korda ette 11. novembril 2005 Estonia teatris.
Ooperi peaosas on väike 11-aastane Napoleon, kes ei viitsi käia koolis, aga tahab saada suureks [vihje väikesekasvulisele Prantsusmaa väejuhile Napoleonile].
Virgencita
"Virgencita" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2012. aastal loodud teos segakoorile. Muusikateose pikkus on 6 minutit. Teose kandis esimest korda ette 18. oktoobril 2012 Mehhikos Teatro del Bicentenarios Eesti Filharmoonia Kammerkoor (dirigent Tõnu Kaljuste).
Saori Ariyoshi
Saori Ariyoshi (jaapani keeles 有吉 佐織 Ariyoshi Sayori; sündinud 1. novembril 1987) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises on ta alates 2012. aastast mänginud 63 mängu.
Alsviķi vald
Alsviķi vald (läti keeles Alsviķu pagasts) on vald Lätis Alūksne piirkonnas.
Vald piirneb sama piirkonna Alūksne linnaga ning Jaunalūksne, Ziemeri, Kalncempji, Ilzene, Anna, Zeltiņi ja Uue-Laitsna vallaga, samuti ka Smiltene piirkonna Hopa ja Trapene vallaga.
Valla pindala on 213 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1522 inimest. Valla keskus on Alsviķi küla, vallavanem on Ingrīda Sniedze.
Valda läbivad Vaidva jõgi ja Peetri jõgi.
Ajalugu
pisi|[[Alsviķi mõisa peahoone]] Rootsi ajal jagunesid Alsviķi mõisa maad Stāmeri ja Laiviņi vallaks, teised vallad praeguse Alsviķi valla aladel olid Karva, Rezaka, Krāgaskalnsi ja Nēķene vald. 1755. aastal olid Alsviķi mõisa maadel Lūkini, Dudi, Šķērsti, Stāmeri ja Laiviņi vald, lisaks asusid praeguse valla aladel veel Kokuskalnsi, Karva, Rezaka, Krāgaskalnsi ja Nēķene mõisavald. Seoses haldusreformiga moodustati Karva ja Rezaka vallast Karva vald, ülejäänud eespool nimetatud vallad liideti aga Alsviķi vallaks. 1897. aastal liideti Karva valla maad Alsviķi vallaga. Toona oli vallas ligi 2500 elanikku, seal asusid 15 mõisa. Valla maad kuulusid Apukalna ja Aluliina kihelkonda.
1920. aastal viidi läbi maareform. Toona asusid valla aladel Alsviķi mõis, millele kuulus 2180 ha maad, Tūja mõis pindalaga 1276 ha, Rēzaka mõisa valdustes oli 1208 hektarit maad ja Nēķene mõisale kuulus 1137 ha maad. Lisaks suurtele mõisatele oli vallas veel mitu väiksemat mõisa; Karva mõisa pindala oli 835 ha, Lintene mõisa pindala 107 ha. 1921. aastal loodi taas Karva vald, mille pindala oli 68,1 km².
Aastal 1935 oli Alsviķi valla pindala 130 km² ja seal oli 2113 elanikku. Karva vallas oli toona 961 elanikku. 1945. aastal moodustati Alsviķi valda Alsviķi ja Nēķene külanõukogu, Karva valda aga Karva ja Kaktiņi külanõukogu. 1949. aastal likvideeriti mõlemad vallad ametlikult. 1954. aastal liideti Alsviķi külanõukoguga Nēķene külanõukogu, 1958. aastal aga Vaidava külanõukogu. Mitšurini kolhoosi ja kolhoosi Vētra maad liideti selsamal aastal Strautiņi külanõukoguga. 1961. aastal Strautiņi külanõukogu likvideeriti ja selle maad liideti Alsviķi külanõukoguga, samuti liideti sellega Alūksne külanõukogu Alsviķi sovhoosi maad. 1968. aastal liideti külanõukoguga sama sovhoosi Alūksne linna maaterritooriumile jäänud alad. 1977. aastal liideti osa külanõukogu maadest Alūksne linnaga. 1990. aastal muudeti külanõukogu vallaks, sellega liideti ka Karva vald ja suurem osa Alūksne vallast. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.
Kaitsealused objektid
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Zuši maja juures olev Läti Vabadussõja lahingupaik koos läti sõdurite kalmudega, Asari muinaskalme, Asari II muinaskalme, Stāmeri palvemaja, Pidiķi muinaskalmed, Jaunlaiviņi muinaskalmed ehk Kalmemägi, hiiepaik Sprūši Jaanimägi, Ambrozi muinaskalmed, Celenski linnamägi, Rebeņi muinaskalmed ehk Kalmemägi, Žīguri muinaskalmed ehk Miroņi küngas ja Spīdzenieki linnamägi. Kohaliku kaitse all on Tūja mõisa hoonetekompleks (rehi-küün, moonakamaja ja eluhoone), Rēzaka mõisa hoonetekompleks (keldriga majandushoone, laut, elumajaks ümber ehitatud ait ja mõisavalitseja maja), Nēķene mõisa hoonetekompleks (tall, küün, magasiait-sepikoda, staarostimaja ait ja moonakamaja), Krāgeskalnsi mõisa hoonetekompleks (laut-küün, laut suletud tagahooviga ja mõisavalitseja maja), Buliņise karjamõisa hoonetekompleks (magasiait, tall, kelder, mõisavalitseja maja, laut, ait ja elumaja), Karva mõisa magasiait, tall ja mõisavalitseja maja, Alsviķi mõisa hoonetekompleks (park, kelder, laut, moonakamaja, häärber, mõisavalitseja maja ja kuivati), hiiepaik Medņi Jaanimägi, Vizikoki Silmaallikas, Putreņi muinaskalme, Zuši muinaskalme, Vikuti muinaskalmed ehk Kalmeküngas, Lielmucenieki muinaskalmed ehk Kalmeküngas, hiiepaik Burtnieki Jaanimägi, Ķesteri muinaskalmed ja Atmiņase muinaskalmed.