cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kurikas
Kurikas (lõunaeesti murretes tõlv) on 15–30 cm pikkune lapik käepidemega nui, mida kasutati pesemisel jämedama ja määrdunud pesu tagumiseks. Seda tehti pesuküna otsa või pesulaua peal.
Täkkekirjaga kaunistatud kurikaid kinkisid noormehed tütarlastele.
Kurikast pikemat (50–100 cm) nuia nimetati vaalikurikaks.
Kolovere-Kalju Perenaiste Selts
Kolovere-Kalju Perenaiste Selts oli perenaiste selts Kolovere-Kalju vallas Läänemaal.
Seltsi asutamise koosolek peeti 19. jaanuaril 1930. aastal Kolovere algkoolis. Koosolekul otsustati astuda maanaiste keskseltsi liikmeks, korraldada keedukursus ning silmaringi laiendamiseks korraldada õppereise. Seltsi asutamisel võeti sellesse üle 50 liikme.
Seltsil oli oma lipp. Lipuõnnistamise aktus peeti 29. mail 1938. aastal Maidla algkooli pargis.
Tegevushooajal 1937–38 korraldas selts pidu- ja teeõhtuid, külmatoidukursuseid (liikmetele ja mitteliikmetele), loenguid teadmiste täiendamiseks, ja ekskursioone. 1938. aasta suvel osales selts kümnendatel maanaiste päevadel Sakus.
1939. aasta alguses toimunud seltsi aastakoosolekul valiti seltsi juhatusse A. Ansel, Aasa Ellerhein, E. Liimann, L. Kurepalu ja S. Rüüdja.
Kolovere-Kalju Perenaiste Selts oli kaheksas perenaiste selts Läänemaal.
Elektromagnetiline ballast
pisi|300px|[[Paispool ehk elektromagnetiline ballast]]
Elektromagnetilise ballast on paispool (drossel), mis ühendatakse lahenduslambiga jadamisi, et piirata lampi läbivat voolu ning hoida ära selle kontrollimatu tugevnemine. Elektritoiteahelas on vajalik ka süütur, mis tekitab vooluahelat katkestades paispooli endainduktsiooni arvel kõrgepingelise käivitusimpulsi.
Elektromagnetilise ballasti kasutamise puudused:
Malminkartano
Malminkartano on Helsingi linnaosa Kaarela linnajaos.
Malminkartanos on Helsingi linnalähiliinirongi Malminkartano raudteepeatus.
Võistkondlik suusamaraton
Võistkondlik suusamaraton oli Eestis 1960–1987 harrastatud spordiala ja mitme suusavõistluse koondnimetus.
Võistkondliku suusamaratoni idee sai alguse 1950. aastate lõpus, tollase ajalehe Noorte Hääl toimetusest.
Esimene maraton toimus 21. veebruaril 1960 marsruudil Tallinn–Keila–Tallinn. Mehed ja meesveteranid võistlesid neljaliikmelistes võistkondades. Teised klassid (naised, naisveteranid, noormehed, neiud) kolmeliikmelistes võistkondades. Meeskond pidi koos lõpetama. Sageli olid võistkonnaliikmed ühendatud omavahel kummipaelaga. Mehed sõitsid kaks distantsi – 20+20 kilomeetrit. Ühe otsa lõpus tehti puhkepaus. Kahe distantsi ajad liideti kokku ja selgus paremusjärjestus. Naised ja teised võistlusklassid sõitsid vaid ühe distantsi – 20 kilomeetrit.
Tallinna–Keila–Tallinna võistkondlik suusamaraton
Tallinna–Keila–Tallinna võistkondlik maraton toimus aastatel 1960–1987 21 korda. Maratoni kutsuti ka Tallinna maratoniks ning võisteldi ajalehe Noorte Hääl auhindadele.
Tamsalu–Neeruti võistkondlik suusamaraton
Tamsalu–Neeruti võistkondlik maraton toimus aastatel 1971–1987 16 korda ja võisteldi tollase Rakvere rajooni ajalehe Punane Täht auhindadele. Maraton toimus alati naistepäeva paiku ja kutsuti ka naistepäevamaratoniks. 1980. aastal kasvas maratonist välja individuaalne Tamsalu–Neeruti maraton, mis toimub tänapäevalgi. Mõnel aastal jäi maraton kehvade lumeolude tõttu ära. Võistkondliku suusamaratoni tava lõppes 1987. aastaga, kui ajad hakkasid muutuma ja algasid lumevaesed talved.
Mvezo
Mvezo on küla Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis OR Tambo ringkonnas.
Mvezos on sündinud endine Lõuna-Aafrika Vabariigi president Nelson Mandela.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mvezo elanikest mustanahalisi aafriklasi 100,00%. Koosa keelt pidas emakeeleks 98,27% inimesi, viipekeelt 0,62%, suulu keelt 0,49%, afrikaani keelt 0,37%, sotho keelt 0,12% ja inglise keelt 0,12%.
Majanduskool
Majanduskool (ka ärikool) on kool, mis annab majandusalase kesk- või kõrghariduse.
Majanduskooli alaliik on kaubandus- ehk kommertskool.
Telve di Sopra
thumb|Telve di Sopra valla paiknemine Trento provintsis
Tankred Schipanski
pisi|Tankred Schipanski (2014) pisi|Tankred Schipanski (2010) Tankred Schipanski (sündinud 30. detsembril 1976 Leipzigis) on Saksamaa poliitik ja Kristlik-Demokraatliku Liidu (CDU) liige. Alates 2009. aasta valimistest on Schipanski 192. valimisringkonnast (Gotha-Ilm) otsemandaadiga valitud liidupäeva liige.
Elu
Pärast Ilmenau Goethe Gümnaasiumi lõpetamist 1995. aastal täitis Schipanski kohustusliku ajateenistuse Bad Salzungenis 391. tankigrenaderipataljonis. Pärast seda õppis ta Bayreuthis ja Viinis õigusteadust ja lõpetas õpingud 2002. aastal õigusteaduste esimese riigieksamiga. Juba 2001. aastal omandas ta Beyreuthi ülikoolis ka majandusjuristi eriala. Õigusteaduse praktika sooritas ta 2003.–2005. aastal Mainzis ja lõpetas õpingud õigusteaduste teise riigieksamiga. 2004. lõpetas ta täiendavad õpingud Speyeris asuvas Saksamaa Haldusteaduste Kõrgkoolis. 2005–2009. aastal oli Schipanski Ilmenau Tehnikaülikooli õigusteaduste instituudi teadustöötaja avaliku õiguse valdkonnas. Ta töötas ka Frank Fechneri õppetoolis meediaõiguse valdkonnas ja 2006. aastast on tal õigus töötada iseseisva juristina. Alates 2005. aastast on Schipanski olnud mitmetes auametites, kõigepealt Rotaractis ja hiljem Rotarys. Alates 2010. aastast on Schipanski Tüüringi spordiühingu VfB 91 Suhl president. Ta on ka nõukogu liige Bad Blankenburgi sihtasutuses Fürstin-Anna-Luisen-Schule ja Bonni Caesari Sihtasutuses. Schipanski on ka struktuuripoliitiliste küsimuste uurimise ühingu (Gesellschaft zum Studium strukturpolitischer Fragen e.V.) hariduse, teaduse ja tehnika mõjude hindamise nõukogu aseesimees. Alates 2013. aasta juunist on ta looduskaitseorganisatsiooni Bund Heimat und Umwelt in Deutschland hoolekogu liige. Alates 2014. aastast on ta eraülikooli SRH Hochschule Berlin nõukogu ja eraülikoolide ühingu Verband der privaten Hochschulen e.V. hoolekogu liige. Ta on Dagmar Schipanski poeg ja luterlane.
Poliitiline karjäär
1994. aastal astus Schipanski õpilasena CDU noorteorganisatsiooni Junge Union ja 1997. aastal sai temast CDU liige. Schipanskit on mitmel korral valitud Junge Unioni Ilmi piirkonna esimeheks. Viimati oli ta sel ametikohal 2006. aastast 2010. aasta maini. Ta oli ka aastatel 2005–2012 CDU Ilmi piirkonna organisatsiooni aseesimees ja on 2012. aasta oktoobrist selle esimees.
Telve di Sopra
Telve di Sopra külgneb järgmiste valdadega: Telve, Palù del Fersina, Torcegno ja Borgo Valsugana.
Tankred Schipanski
Tegevus parlamendiliikmena
2009. aasta liidupäeva valimistel võitis Schipanski Gotha-Ilmi valimisringkonnas 29,1%-ga otsekandidaatidele antavatest häältest piirkonda enne teda liidupäevas esindanud sotsiaaldemokraat Petra Heßi (SPD) ja sai liidupäeva otsemandaadi. Liidupäeva 17. koosseisus oli ta hariduse, teaduse ja tehnika mõjude hindamise komisjoni ja uue meedia allkomisjoni korraline liige ning asendusliige Euroopa Liidu asjade komisjonis, õiguskomisjonis ning interneti ja digitaalse ühiskonna ajutises komisjonis. 2012. aasta jaanuarist kuni 2013. aasta augustini oli Schipanski liidupäeva uurimiskomisjoni liige, mis tegeleb paremäärmusliku terrorirühmituse Nationalsozialistischer Untergrund kuritegude ja julgeolekuorganite poolt nende kuritegude uurimisel tehtud vigade väljaselgitamisega. 2013. aasta liidupäeva valimistel võitis Schipanski oma valimisringkonnas valimised 37,3%-ga otsekandidaatidele antavatest häältest. 18. liidupäeva koosseisus on ta jätkuvalt hariduse, teaduse ja tehnika mõjude hindamise komisjoni korraline liige ja esmakordselt digitaalse agenda komisjoni ja NSA-skandaali uurimise komisjoni liige. Digitaalse agenda komisjonis on ta liidupäeva CDU ja CSU fraktsiooni saadikute esimees.
Kriitika ja vastuolud
Saksamaa põhiseadustkohtu otsust homoseksuaalsete inimeste õiguse kohta lapsi adopteerida kommenteeris Schipanski Twitteris ja oma Facebooki lehel järgnevalt: „Tänane päev ei ole just põhiseaduskohtu tähetund. Idee, et homoseksuaalsed inimesed saavad lapsi adopteerida eirab abielu ja perekonna juhtmõtet.” Kriitikud väitsid oma kommentaarides, et ta on homofoob. Ajalehele Thüringer Allgemeine ütles Schipanski, et teda üllatasid inimeste reaktsioon ja seisukohavõtule järgnenud negatiivsete postituste hulk. 2014. aastal tunnistas ta, et ei ole oma Berliinis asuva korteri eest Saksamaal teisele korterile kehtivaid makse juba aastaid maksnud ja on seega toime pannud maksupettuse.
Välislingid
Wikimedia Commons: Tankred Schipanski – foto-, video- ja helifailide kogu •	Tankred Schipanski veebileht
•	Elulugu Saksa Liidupäeva lehel
•	Elulookirjeldus liidupäeva CDU ja CSU fraktsiooni kodulehel
•	Teave Tankred Schipanski kohta veebilehel abgeordnetenwatch.de
Jussi Halla-aho
Ta sündis aastal 1971 Tamperes. Ta on lõpetanud Helsingi Ülikooli, aastal 2000 kaitses ta Helsingis filosoofiamagistri kraadi, aastal 2006 filosoofiadoktori kraadi.
Ta valiti aastatel 2008 ja 2012 Helsingi linnavolikogu liikmeks. Ta kandideeris 2007. aasta Soome parlamendivalimistel Eduskunna liimeks, kuid teda ei valitud Eduskunda. 2011. aasta Soome parlamendivalimistel kandideeris ta uuesti ja siis osutus ta valituks. Ta oli Eduskunna liige 20. aprillist 2011 kuni 30. juunini 2014. 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel valiti ta Euroopa Parlamendi liikmeks.
2019. aasta Soome parlamendivalimistel kogus ta 30 596 häält, mis oli üleriigiliselt parim tulemus.
Isiklikku
Ta on abielus filosoofiadoktori Hilla Halla-ahoga (sündinud 1975, neiuna Salovaara); neil on kaks tütart ja kaks poega.
Kant (geograafia)
Kant on geograafiline ruumiüksus, mis koosneb asustusüksusest või nende rühmast.
Regionaalministri 2013. aasta juhend toimepiirkondade käsitlemiseks maakonnaplaneeringutes defineerib kandi kui asustussüsteemi esmase (alama astme) funktsionaalselt tervikliku või ühtse osa, mille moodustab asustusüksus või nende grupp.
Kanti on käsitletud ka kui sotsiaalse ja kultuurilise asustuse kooslust, mille elanikud moodustavad ühise "meie" tundega kogukonna. Selline kogukond vastandub sageli naaberkantide kogukondadele, keda käsitletakse "võõrastena". Kandi moodustavad reeglina mitu asulat, kuid kandi võib moodustada ka ainult üks küla või mõnikord ka terve vald. Kandi võib moodustada piirkonna keskus koos lähema tagamaaga või ka asulate rühm, millel selget keskust ei ole.
Eesti ametlikes klassifikaatorites kanti seni arvestusüksusena siiski veel ei kasutata. 2013. aastal läbi viidud analüüsis jagasid Siseministeerium ja Statistikaamet maavalitsustelt saadud info põhjal asustusüksused kantide koosseisu, koostasid Eesti kantide nimekirja ja arvutasid erinevaid kandipõhiseid näitajaid (elanike arv, tööhõive määr). Maakondade jagamisel kantideks võeti arvesse looduslikke piire, vahemaid, ajaloolisi ja kultuurilisi seoseid, piirkondlikku identiteeti ja erinevaid ajaloolisi administratiivpiire (külade, alevike, kollektiivmajandite, valdade ja külanõukogude piire).
''Täpsustusmärkus: Vabariigi Valitsuse 20. detsembri 2007 määrusega nr 251 kehtestatud aadressiandmete süsteem mainib kanti ka ühe võimaliku asustusüksusest väiksema aadressikohana, kuid ei defineeri kandi mõistet aadressiandmete tähenduses.''
Meštšovsk
Meštšovsk on linn Venemaal Kaluga oblastis, Meštšovski rajooni keskus. Asub Tureja jõe ääres, 85 km Kalugast edelas.
Linna on kroonikas mainitud 1238. aastal. 15. sajandil kuulus Leedu suurvürstiriigile. 1503 liideti Moskva suurvürstiriigiga. 1708. aastast kuulus Smolenski kubermangu. 1776. aastal sai maakonnalinnaks Kaluga kubermangus.
2020. aasta alguses oli linna elanike arv 3780.
Lachavičy rajoon
Lachavičy rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Bresti oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1352 km². 2009. aasta seisuga elas seal 30 498 inimest.
Rajoon moodustati aastal 1940. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Alchoŭcy, Hančary, Końki, Kryvošyni, Kuršynavičy, Nača, Navasiołki, Padleśsie, Śviacica, Žarabkovičy ja Vostraŭ külanõukogu. Halduskeskus on Lachavičy linn.
Rajooni suurimaks jõeks on Ščara. Teised tähtsamad jõed on Ščara lisajõed Myšanka ja Viedźma. Rajooni lõunaosa on soine, seal asuvad mitmed suured turbaväljad. Rajooni kõrgeim koht asub Sčastnavičy külas (253,3 meetrit), madalaim koht aga Tuchavičy külas (150,3 meetrit).
2009. aasta seisuga olid elanikest 88,45% valgevenelased, 3,53% venelased, 6.46% poolakad ja 1,56% oli teistest rahvustest. 90,55% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 8,08% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 78,17% elanikke, vene keelt aga 17,64%.
Lucius II
Lucius II (Gerardo Caccianemici dell'Orso, Gherardo Caccianemici dal Orso, Gherardo Caccianemici) oli paavst 1144–1145. Ta oli 166. paavst.
Gerardo Caccianemici dell'Orso (Caccianemici tõlkes: vaenlasi jahtima) sündis Bolognas Alberto dell'Orso peres.
Caccianemici dell'Orso ühines nooruses augustiini regulaarkanoonikutega. Kirikuloolase J. N. D. Kelly andmetel sai ta Lucca San Frediano kongregatsiooni kanoonikuks. Salvador Miranda arvates asus ta aga Bologna Santa Maria in Reno kloostrisse.
Calixtus II määras Caccianemici dell'Orso detsembris 1122 Santa Croce in Gerusalemme kardinalpreestriks. Ta oli 1125 legaat Saksamaal, kus osales Lothar III valimisel Saksa kuningaks. 1126 osales ta Saksamaal Norberti määramisel Magdeburgi peapiiskopiks ja Würzburgi piiskopiga seotud tüli lahendamisel. Ta oli legaat Saksamaal 1127–1128, 1130–1131, 1133–1134 ja 1136.
Caccianemici dell'Orso oli 1128 või 1130 Benevento rektor (kuberner). Ta osales vaidluses Monte Cassino kloostri abti määramise üle. Innocentius II nimetas ta 1141 või 1143 kantsleriks ja raamatukoguhoidjaks.
Kardinal Caccianemici dell'Orso osales 4 paavsti valimistel 1124–1144.
Nintendo 2DS
Nintendo 2DS (lühendina 2DS) on kaheksanda põlvkonna pihukonsool, mida toodab Nintendo. 2DS on Nintendo 3DS-i järglane, mis on mõeldud eelkõige nooremaealistele kasutajatele. Põhilised müügipunktid seisnevad odavas hinnas ja uues jõulises korpuses, mis peaks äratama huvi nooremate seas. Kui võrrelda Nintendo 2DS-i 3DS-iga, siis on nad sisu poolest vägagi sarnased. Tarkvara, mis töötas 3DS-il töötab ka 2DS-il. Põhilised muudatused on toimunud riistvara poolel, kus on toimunud muudatused ekraani ja korpusega. Kui 3DS-il oli ekraan auto-stereoskoopiline, siis 2DS-il on see asendatud tavalise LCD-ekraaniga, et konsool oleks odavam ja olla rohkem lastesõbralik, sest on mõningaid arvamusi, et 3DS on ohtlik laste silmadele. 2DS-i korpus on läbinud suure muudatuste kuuri. Esiteks pole konsool kokkuvolditav nagu oli tema eelkäija 3DS. Sellepärast on 2DS-i korpus saanud hüüdnimeks kiltkivi. Teatud riistvaraliste muudatustega on suudetud Nintendo 2DS-i ja 3DS-i vahel luua 40-dollariline hinnavahe.
Lucius II
1144. aasta paavsti valimised
Lucius II valiti paavstiks 9. märtsil 1144 Roomas San Gregorio al Celio kloostris ja pühitseti ametisse 12. märtsil Rooma Peetri kirikus. Ta võttis nime Lucius I järgi. Paavsti valimistel osales 42 kardinali.
Nintendo 2DS
Avalikustamine
Nintendo 2DS-i oli esmakordselt võimalik näha 28. augustil 2013, kui see avalikustati pressiteate kaudu. Ameerika Nintendo presidendi Reggie Fils-Aime sõnul on 2DS mõeldud põhiliselt noorematele, kes on viie- kuni seitsmeaastased. Niisiis lähtuti põhiideest, et tuleb luua odav pihukonsool, mis oleks ehituselt jõuline, vastupidav ja lastesõbralik. Lisaks uuele ehituskujule vahetati auto-stereoskoopiline ekraan, mis väidetavalt võib kahjustada laste silmi, tavalise LCD-ekraani vastu.
Lucius II
Sisepoliitika
Rooma kodanikud kuulutasid välja kommuuni, soovides ilmaliku ja kirikliku võimu eraldamist ning määrates patriitsiks vastupaavst Anacletus II venna Giordano Pierleoni. Sõjalist abi leidmata otsustas Lucius II endale ustavate vägedega rünnata veebruaris 1145 Kapitooliumi, kus paiknes Rooma kodanike senat.
Nintendo 2DS
Poelettidele jõudmine
Nintendo 2DS jõudis müüki 12. oktoobril 2013 Austraalias, Euroopas ja Põhja-Ameerikas eri värvi korpustega. Põhja-Ameerikas oli võimalik valida korpust musta + sinise ja musta + punase värvi vahel ning Euroopas ja Austraalias musta + sinise ja valge + punase vahel. Lisaks 2DS-ile tuli samal päeval välja ka 15 2DS-iga ühilduvat uut mängu.
Lucius II
Sisepoliitika
Paavst sai rünnakus raskesti vigastada.
Nintendo 2DS
Poelettidele jõudmine
28. novembril 2014 tuli turule veel kaks 2DS-i mudelit, mis olid mõlemad läbipaistva korpusega.
Lucius II
Suhted Portugaliga
Lucius II tunnustas Portugali iseseisvumist.
Nintendo 2DS
Riistvara
Nintendo 2DS kasutab suuremalt osalt samu riistvara osi nagu Nintendo 3DS. Põhiline erinevus on korpuse disainis ja ekraanis. Kui Nintendo 3DS kasutas nõndanimetatud merekarbi disaini, kus konsool koosnes kahest tükist ja seda oli võimalik kokku voltida, siis 2DS jälgib kiltkivi disaini, mis koosneb ühest tükist. Teine suurem erinevus on 2DS-il ekraanis. Kui varem oli võimalik 3DS-il auto-stereoskoopiliseekraani abil näha 3D-pilte, siis 2DS-il on see ekraan asendatud tavalise LCD-ekraaniga. Ka on eemaldatud üks kõlaritest, mistõttu on seadmel monoheli. Nende muudatuste põhjus oli soov saavutada 2DS-i võimalikult madal hind.
Lucius II
Suhted Prantsusmaaga
Lucius II taastas mais 1144 Toursi metropoliidi jurisdiktsiooni Bretagne'is.
Nintendo 2DS
Korpus
2DS-i korpus koosneb ühest tükist, millepärast on konsooli disain saanud hüüdnimeks kiltkivi. Korpus on jõuline ja peaks kannatama rohkem kui 3DS. Peale selle on palju korpuse värvivariante: musta + sinise, valge + punane, must + punane, roosa + valge, läbipaistev punane ja läbipaistev sinine.
Lucius II
Suhted Sitsiiliaga
Lucius II kohtus juunis 1144 Cepranos Sitsiilia kuninga Ruggero II-ga (Roger II), sõlmides seitsmeaastase vaherahu. Kuningas lubas mitte korraldada rüüsteretki Kirikuriigi aladele, kuid ei tagastanud varem vallutatud alasid.
Suhted Tšehhiga
Lucius II kutsus Olomouci piiskopi Jindřich Zdíki Rooma.
Nintendo 2DS
Aku
Nintendo 2DS kasutab 2DS 3,6 V 1300 mAH 5 Wh laetavat liitiumioonakut. Keskmine aku kestvus 3DS mänge mängides on 3,5–5,5 tundi, DS-mänge mängides 5–9 tundi ja puhkerežiimis umbes 3 päeva. Aku täislaadimiseks kulub keskmiselt 3,5 tundi.
Ekraanid
Nintendo 2DS koosneb ühest suurest LCD-ekraanist, kuigi algul võib tunduda, et tegu on kahe eraldi ekraaniga. Suur LCD-ekraan on jagatud kaheks osaks, millest üks on tavaline LCD-ekraan ja teine on puutetundlik LCD-ekraan. Riistvara ja tarkvara abiga on suudetud luua ühest suurest LCD-ekraanist kaks töötavat ekraani. Niimoodi on ka suudetud vähendada 2DS-i kulusid. Lisaks on ekraanil 5 valgustaset, kus 0 on madalaim ja 5 on kõrgeim.
Lucius II
Suhted Hispaania piiskoppidega
Lucius II kinnitas Toledo peapiiskopi Pürenee poolsaare alade priimaseks.
Nintendo 2DS
Traadita ühendus
Sarnaselt Nintendo 3DS-iga kasutab Nintendo 2DS 2,4 GHz 802.11b/g koos WPA/WPA2-turvaelementidega kaugvõrku. Kohtvõrgu jaoks kasutab 2DS infrapunaühendust.
Hugo Tael
Hugo Tael (24. oktoober 1904 – 9. juuni 2002) oli eestluse edendaja ja korporatsioon Fraternitas Estica auvilistlane.
Lucius II
Suhted Itaalia piiskoppidega
Lucius II rajas 1145 Lesina piiskopkonna.
Nintendo 2DS
Sisendseadmed
Nintendo 2DS koosneb järgmistest sisendseadmetest:
Hugo Tael
Elulugu
Ta lõpetas 1925. aastal Tallinna Reaalkooli cum laude ja astus Tartu Ülikooli õigus-majandusteaduskonda, mille lõpetas 1931 majandusteadlasena, õppides paralleelselt Tartu Kõrgemas Muusikakoolis tšellot. Korporastiooni Fraternitas Estica astus 1925. aasta sügisel ja oli konvendi kirjatoimetaja 1926 sügissemestril ning aseesimees 1927 kevad- ja 1929 sügissemestril.
Lucius II
Munklus
Lucius II palvel saatis Cluny kloostri abt Petrus Venerabilis Rooma 13 munka, kelle käsutusse andis paavst 19. jaanuaril 1145 San Sabba kloostri.
Nintendo 2DS
Pesad
2DS-il on järgmised pesad:
Hugo Tael
Elulugu
1929. aasta kevadsemestril täiendas ta Tartu Ülikooli stipendiaadina teadmisi rahvamajanduse ja soome keele alal Helsingi Ülikoolis. 28. veebruaril 1930 kirjutas ta koos Otto Leesmendi ja Erich Siiliga alla korp! Fraternitas Estica ja Helsingi Ülikooli Savo osakonna vahelisele sõpruslepingule, millest ta on kirjutanud kokkuvõtte eesti ja soome keeles "Märkmeid Eesti-Soome silla ehitamisest kuni Helsingi Ülikooli Savo osakonna ja Tartu Ülikooli korporatsiooni Fraternitas Estica vahelise sõpruslepingu allakirjutamiseni 28. veebruaril 1930. a. Helsingis" (41 lk). Pärast teist maailmasõda jätkas korporatiivse vaimu hoidmist.
Lucius II
Onupojapoliitika
Lucius II määras juunis 1144 kardinaliks oma sugulase Ubaldo Caccianemici.
Nintendo 2DS
Mängukaardid
Nintendo 2DS on võimeline kasutama 3DS- ja DS-mängukaarte, mille pealt on võimalik lugeda mänge.
Hugo Tael
Elulugu
Aastatel 1930–1940 töötas ta Eesti Pangas mitmetel ametikohtadel kuni osakonnajuhatajani, 1940–1941 NSVL Riigipanga E.V. kontoris, 1941–1944 Eesti Peapanga krediidiosakonnas, 1944–1950 Põllumajanduse Ühistegevuse Keskliidus finantsistina, 1950–1956 ENSV Liha- ja Piimatööstuse ministeeriumi vanemökonomistina, 1956–1965 ENSV Rahvamajanduse Nõukogus Toiduainete tööstuse valitsuse finantsosakonna juhataja asetäitjana.
Lucius II
Uued kardinalid
Lucius II määras 9 uut kardinali.
Nintendo 2DS
Tarvikud
Konsooliga on kaasas järgmised tarvikud: Lisaks on võimalik 2DS-ile osta ja kinnitada randmepael.
Hugo Tael
Elulugu
1953. aastal abiellus ta Hilda Dünaga.
Lucius II
Lucius II kultuuriloos
Lucius II lasi kardinalina renoveerida Rooma Santa Croce in Gerusalemme kiriku.
Nintendo 2DS
MiiMaker
Tarkvara, mille abil on võimalik luua Miisid. Miisid on võimalik luua kahel viisil. Üheks on luua üks algusest peale lisades ise erinevaid näo ja kere omadusi. Teiseks on pildi tegemine kaamera abil peale mida koos näo tuvastamise süsteemiga loob tarkvara pildiga sarnase Mii. Mii tegelasi on võimalik jagada sõpradega ja neid on võimalik kasutada mõningates mängudes.
Iidmaa sari
„Iidmaa“ sari on Maniakkide Tänava (pseudonüüm, õieti Agur Karukäpp) koolja- ehk zombijuttude sari, mis on inspireeritud samanimelisest rollimängude (LARP) seeriast. Sarja kuuluvad romaanid „Surmakarva“ (2009) ja „Õnne ja õnnetuse valitseja“ (2013) ning lühijutud „Elu kaja“ (2009) ja „Kirstukaanel seilajad“ (2014).
Teoseid seob omavahel sama tegevuspaik, milleks on Iidmaa saar. Teoste sündmustik leiab aset groteskses pseudokeskaegses feodaalühiskonnas, kus inimestega elavad kõrvuti mitmesugused inimliha tarbivad libasurnud. „Iidmaa“ sari esindab õudusulme alamžanrit splatterpunk’i, milles rõhutatakse veriseid vägivallastseene ja groteskseid olendeid.
Teoste sisuülevaade
„Surmakarva“ (2009, Varrak). „Iidmaa“ sarja esimene teos. Romaani keskseks tegelaseks on nõiakunsti valdav rüütlitar Ora, kes läbi riituste ja vereohvrite toomise suudab mehi endasse armuma panna. Tema eesmärk on endale lendmägede jahtimisega kuulsust ja au saavutada, et oma kodukohta naasta. Eesmärgi saavutamist takistavad kooljate hordid, tema enda poolt ära nõiutud mehed, ja elavad, kes ihkavad kättemaksu. Orat ja mitmeid teisi elavaid tegelasi iseloomustab ükskõikne suhtumine inimeludesse.
Orale vastandub kooljana uue elu saanud Kaja. Kuna kooljatel ei ole oma eelmisest elust mälestusi, on nende keha aktiveerivaks jõuks elavate mälestused ja emotsioonid, mida nad koguvad inimliha süües. Kooljad on sunnitud täitma Surnumanaja käske. Hoolimata sellest, et Kaja on surnud, tunneb ta hulgaliselt inimlikke emotsioone ja ihkab olla tõeliselt elus.
Nintendo 2DS
Miiverse
Veebipõhine suhtlusvõrgustik, kus mängijad saavad suhelda ja jagada oma tegevustest mängudest, tegevustest ja muust läbi Mii tegelaste. Võimalik on postitada sõnumeid, ekraanipilte ja konsooli abil loodud joonistusi.
StreetPass Mii Plaza
Tarkvara, mille abil on võimalik koguda teiste inimeste Mii tegelasi. Tarkvara kasutamiseks tuleb lihtsalt jätta 2DS puhkerežiim ja siis sellega kõndida mööda teistest, kellel on sama tarkvara.
Iidmaa sari
Teoste sisuülevaade
Romaanile on kirjutatud kaks erinevat lõpplahendust.
„Elu kaja“ (2009, Fantaasia). Lühijutu sisuks on romaanis „Surmakarva“ aset leidnud koolja Kaja lugu. Sündmustikku antakse edasi Kaja vaatepunktist, kelle kõige suurem soov on täita endas valitsev külm tühjus ning tunda ennast jälle elavana.
„Õnne ja õnnetuse valitseja“ (2013, Fantaasia). Õnne ja õnnetuse valitseja tiitlit kannab lummutis Veritaak, kelle järgijad usuvad, et ta jagab neile täpselt sama palju õnne, kui nad endale ise õnnetust kaela toovad. Veritaagale tuuakse vereohvreid ja loovutatakse tükikesi oma hingest. Need üksikud, keda lummutise ideoloogia ei köida, peavad oma saatuse ettearvamatuse eest võitlema.
Lucius II
Lucius II kultuuriloos
Lucius II ajal saabus Rooma teoloog Robert Pullen, kelle paavst määras kantsleriks.
Nintendo 2DS
Nintendo Zone
Programm, kuhu on sisse seadistatud üle 29 000 asukoha, kus on võimalik saada tasuta Wi-Fi ühendust mängukonsoolile. Ka asub igas asukohas auhind. Auhindadeks võivad olla videod, animatsioonid, mängude demod ja muu.
Hugo Tael
Elulugu
Hugo Tael maeti 12. juunil 2002 Tallinna Rahumäe kalmistule.
Iidmaa sari
Teoste sisuülevaade
Romaanis on kaks peategelast: Mudrumuna ja Tõus. Mudrumuna, kellest on välja lõigatud võime tunda hirmu, ohverdatakse lapsena Kolbakorjajale. Kolbakorjaja otsustab poisi ellu jätta ja Kolbatorni viia. Kolbatorni müstiline keskkond teeb Mudrumunast moondunud välimusega ebasurnu. Tõus on maaisanda poeg, kelle isa mõtleb talurahvast kui maksevahendist ja lummutistest kui maksukogujatest. Isandate üldine arusaam on see, et kui lummutistele lihtrahva elusid loovutada, siis jätavad nad isandad rahule. Tõus sellega ei nõustu, vaid ta soovib hoopis kõik ebasurnud hävitada.
„Kirstukaanel seilajad“ (2014, Reaktor). Lühijutt on järg „Õnne ja Õnnetuse valitsejale“, kus sündmustik esitatakse kõigus Kondiku vaatepunktist.
Retseptsioon
„Iidmaa“ sarja romaanid on saanud palju positiivset vastukaja tänu kaasakiskuvale sündmustikule, vürtsikale mustale huumorile ja originaalsele maailmaloomele.
Jüri Kallas nimetab romaani „Surmakarva“ üheks parimaks ulmekirjanduse teoseks, mida on Eestis kirjutatud.
J.J. Metsavana on oma „Õnne ja õnnetuse valitseja“ arvustuses kiitnud teose voolavat stiili ning nauditavat musta huumorit.
Kirjandus
Maniakkide Tänav. „Surmakarva“. Tallinn: Varrak, 2009
Maniakkide Tänav. „Elu kaja“. Antoloogias „Tähtaeg 5: Süütalastepäev“ (koostanud Raul Sulbi). Tartu: Fantaasia, 2009
Maniakkide Tänav. „Õnne ja õnnetuse valitseja“. Tartu: Fantaasia, 2013
Maniakkide Tänav. [https://www.ulmeajakiri.ee/?jutt-kirstukaanel-seilajad „Kirstukaanel seilajad“. Reaktor, 2014]
Lucius II
Surm
Lucius II sai kroonik Godefriduse andmetel veebruaris 1145 Kapitooliumil asunud mässuliste Rooma kodanike vastases rünnakus kiviheitemasinast heidetud kivist raskelt vigastada ja suri saadud haavadesse 15. veebruaril Roomas San Gregorio al Celio kloostris.
Nintendo 2DS
Nintendo eShop
On Nintendo digitaalne e-pood, kust saab alla laadida ja osta tarkvara. Läbi poe on võimalik laadida alla taustapilte, automaatseid uuendusi mängudele, vaadata videoid, proovida rakendusi, mängude demosid ja osta mänge. Lisaks sellele on kasutajatel võimalik hinnata tarkvara 5 palli süsteemis.
Internet Browser
Programm, millega saab internetti sirvida, lugeda e-posti ja uudiseid. Lisaks on võimalik kasutada brauserit mängude mängimise ajal. Ka on võimalik laadida üles kaameraga tehtud pilte ja mängude ekraanipilte.
Nintendo 3DS Sound
Programm, mille abil saab luua ja kuulata muusikafaile aga ka ise neid luua. Võimalik on kuulata MP3- ja AAC-vormingus faile. Lisaks saab salvestada konsooli mikrofoni abil helisid ja siis neid filtritega muundada.
Activity Log
Programm, mis jälgib nii mängude infot kui ka füüsilist aktiivsust. Infot saab kuvada päevade, kuude või aastate kaupa. Kõndimisega saab teenida punkte, mida võib kasutada erinevates mängudes, mis utiliseerivad punkte, erilisele sisule või muule kasulikule juurdepääsemiseks.
AR Games
Hulk mänge, mis kasutavad kaasasolevaid AR-kaarte ja välimist kaamerat. Kaartide ja kaamera abil on võimalik ekraanile luua mänguväli ja pärast seda alustada mängu.
Face Raiders
Mäng, mis kasutab kaamerat ja konsooli güroandurit. Mängu alustamiseks tuleb teha kellegi näost pilt, mispeale ilmuvad sama isiku näoga olendid ekraanile vastastena. Muide, kui mõni inimene möödub ekraanist ja tema nägu jääb kaamerale silma, siislisatakse ka tema nägu vastaste hulka. Mängus tulistamiseks kasutab konsool güroandurit ja taustaks kaamera pilti.
Vastuvõtt
Pärast 2DSi avaldamist sai mängukonsool vastakat tagasisidet. Mõned pidasid 2DS-i raha raiskamiseks, sest lisades paarkümmend eurot või dollarit sai osta 3DS-mudeli, millel oli rohkem võimalusi. Teised aga pidasid soodsat hinda ja 3D-võimaluste puudumist just paremaks, kuna nii sai hoiduda teatud riskidest, mida on tekitanud 3DS.
Kõmbid
pisi|Kõmbid pisi|Ehitustöölise kõmbid Kõmbid on kaks sirget puuteivast, mille alumisse otsa (teiba alt u 0,5 m kõrgusel) on kinnitatud puutükk. Kõmpidega saab käia nt pehmel pinnasel või madalas vees.
Kremjonki
Kremjonki on linn Venemaal Kaluga oblastis Žukovi rajoonis. Asub Protva jõe ääres, 32 km Žukovist kagus.
Asula tekkis 18. sajandil. 1989 sai aleviks ja 2004. aastal linnaks.
2020. aasta alguses oli linna elanike arv 10 278.
Ingliste mõisa kalmistu
Ingliste mõisa kalmistu on kalmistu Juuru kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Ingliste külas Kehtna vallas Rapla maakonnas.
Kirjeldus
Kalmistu jääb Ingliste mõisa südamest linnulennult umbes 1,2 km kaugusele kagusse. Kalmistule maetute üldarv ei ole teada.
Ajalugu
Mäge ümbritses kiviaed ja istutatud kuused. Müür torniga (alumine osa kividest) poolitas mäe. Puidust trepp viis teisele korrusele, sinna sai veel ronida 1937. aastal. Samal aastal lammutati puidust torni osa.
Ingrid Mauer
Ingrid Mauer (13. august 1937 Tallinn – 13. september 1983 Tallinn) oli eesti matemaatik ja programmeerija.
Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1955–1960 Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille matemaatikaosakonna lõpetas 1960. aastal.
Ta õppis aastatel 1960–1963 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis aspirantuuris, kaitses seal 1968. aastal väitekirja ja sai füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi.
Ta töötas aastatel 1963–1983 Küberneetika Instituudis teaduri ja vaneminsenerina.
Ta suri pikaajalise haiguse tagajärjel 13. septembril 1983 ja maeti 16. septembril 1983 Liiva kalmistule.
Claude Lorrain
Claude Lorrain (prantsuse hääldus [klod lɔ.ʁɛ̃], kodanikunimega Claude Gellée [ʒəle]; 1600 Chamagne – 23. november 1682 Rooma) oli prantsuse maalikunstnik ja barokiajastu maastikumaalija.
Voldemar Vaga on nimetanud Claude Lorraini maastikumaali Raffaeliks. Teda peetakse üheks suurimaks maastikumaalijaks ehk peisažistiks, kuigi tema stiil oli idealiseeriv. Claude Lorrain töötas kogu oma elu Roomas. "'...Tema tundlikult komponeeritud motiivid annavad tunnistust kunstniku dialoogist loodusega. Sageli ei kujuta ta oma töödes reaalseid paiku, vaid suursuguseid klassikalisi maastikke, kuhu on harmooniliselt paigutatud antiik- või kõrgrenessansiaja Rooma hooned, muutes need näitelavaks, kus kohtuvad jumalad ja surelikud...'"Pärast Claude Lorraini surma olid tema maalid väga hinnatud nii kunstniku kodumaal kui ka mujal Euroopas. Üks tema patroone oli Hispaania kuningas Felipe IV. Lorraini teostel on palju ühist Nicolas Poussini maastikega, aga erinevus seisneb selles, et ta on rohkem huvitatud mitmesuguste loodusnähtuste kujutamisest. 18. ja 19. sajandil peeti tema loomingust eriti lugu, näiteks kaks inglise maalikunstnikku John Constable'l ja Willam Turner, hindasid tema panust maastikumaali arendamises.
Elulugu
Claude Gellée sündis 1600. või 1604/1605. aastal Champagne’i maakonnas Nancy lähedal Lotringi hertsogkonnas (prantsuse keeles Lorraine). Sellest on tulnud ka kunstniku hüüdnimi. Kuigi Claude sündis kehva talupoja peres ega saanud korralikku kooliharidust, polnud ta legendi kohaselt sugugi harimatu. Tema maalide teemade valik näitab, et tal olid piisavad teadmised Piiblist, Ovidiuse Metamorfoosidest ja Aeneisest. Kunstniku esimese biograafi Joachim von Sandrarti sõnul koolitati Claude algselt kondiitriks. Olles oma vanemad varakult kaotanud, sattus ta poisikesena Itaaliasse, kus temast sai kunstniku õpipoiss.
Lapin
Lapin on perekonnanimi.
Claude Lorrain
Elulugu
Noort Lorraini koolitas aastatel 1614–1616 itaalia maastikuarhitekt ja maalikunstnik Agustino Tassi, kes oli tuntud oma illusoorsete freskode poolest. Lorrain alustas oma kunstniku karjääri dekoratiivsete maastikupiltide maalimisega. Meister õpetas noorele õpipoisile baasteadmisi, kuidas kujutada maastikke või merevaateid koos ehitiste ning väikesemate figuuridega. Meistri käest õpitu tekitas noorel Lorrainil elukestva huvi maastikumaali vastu. Arvatavasti oli ta oma õpetajale abiks Montalto paviljoni (it. k Palazzina Montalto) freskode maalimisel. Võimalik, et Claude Lorrain viibis aastatel 1618–1620 Napolis, koos Tassi teise õpilase Gottfried Walsiga, kes õpetas talle perspektiivi. Lorraini teise biograafi Filippo Baldinucci sõnul naasis Claude 1625. aastal Lorraine'i pealinna Nancysse, kus ta töötas aasta aega Claude Deruetti assistendina, Karmeliitide (Carmelite) kiriku freskodega, mis on tänaseks hävinud. 1626.–1627. aasta paiku tuli ta tagasi Rooma ja asus sinna alaliselt elama. ,
Lapin
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 89 inimest perekonnanimega Lapin.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lapin 81 inimesel: 72 mehel ja 9 naisel. Perekonnanimi Lapina oli alla viiel mehel ja 78 naisel.
Claude Lorrain
Elulugu
Claude Lorraini tutvusringkorda kuulusid peamiselt kunstnikud, kes olid päritolult põhja-eurooplased nagu ta ise. Lorrain suhtles väikese maastikumaalijate grupiga, eelkõige Madalmaadest ja Flandriast saabunud kunstnikutega, kes moodustasid Bamboccianti rühma. 1610. aastal surnud Bamboccianti rühma juhi, sakslase Adam Elsherimeri looming mõjutas väga tugevalt noort Lorraini. Claude Lorrain kuulus Accademia di San Luca välisliikmete hulka, kuhu kuulusid samuti Diego Velázquez ja Nicolas Poussin. Lorrainil olid head suhted kaasmaalase Nicolas Poussiniga, kes samuti elas ning töötas Roomas. Aastatel 1629–1635 elas Lorrain koos kunstnikust sõbra Joachim von Sandrartiga. Sandrarti ülestähendused jutustavad Rooma kunstnikekoloonia elust ning sealt selgub, et Sandrarti soovitusel hakkas Lorrain Rooma lähistel natuuri järgi maastiku joonistama. Vanemas eas oli Lorrain üksildasem ning vältis avalikkust, elatudes peamiselt oma tööst. Tema eluviis oli suhteliselt tagasihoidlik ning kuna ta oli kunstnikuna edukas, oli tal elu lõpp majanduslikult kindlustatud. Claude Lorrain ei abiellunud kunagi, kuid tal oli abieluväline tütar Agnese Gellée (1653–1713), kes elas koos isaga. Claude Lorrain suri 23. novembril 1682 Roomas.
Looming
Claude Lorraini loomingus eristatakse kolme perioodi. Vaga sõnul on Claude Lorraini varasemad teosed üpriski tumedad, valitsevad raskepärased pruunid toonid. Keskperioodi teosed on maalitud soojemates kuldtoonides, hilisema aja maalidele on omane hõbehall koloriit. Kunstniku loomingut täiendab hulk joonistusi (teadaolevalt 1000 ringis), ta harrastas ka oforti (44 teost). Oma isikupärase stiili kujundas kunstnik välja võrdlemisi hilja (1630–1640), kuid sellele jäi ta truuks elu lõpuni.
Varastes maalides on juba näha idealiseeritud maastikega stseene, külje pealt langevat valgust ja eksperimente valgusega. Varasema perioodi lõpetavad teosed "Sadam" ja "Maarahva tants" (mõlemad 1639), millele on iseloomulik inimfiguuride koondamine maali keskossa. Lorraini varasema perioodi teosed pole säilinud. Tõenäoliselt hakkas ta maastikumaaliga tegelema alles pärast 1627. aastat. Tema esimene dateeritud teos on „Maastik karja ja talupoegadega“ (1629, Philadelphia Museum of Art). 1630. aastatel hakkas tema kuulsus kiiresti kasvama, Baldinuccini sõnul saavutas ta tuntuse peamiselt tänu oma oskusele kujutada loodusnähtusi. pisi|354x354px|C. Lorrain. "Maastik Akise ja Galateiaga". 1657, Õli lõuendil. Gemäldegalerie, DresdenPärast 1640. aastat muutusid Lorraini maalid rahulikumaks, valguski on neil pehmem ja soojem. Keskperioodi teosed: „Merkuur varastab Admetose härjad“ ja „Vesiveski“ Londoni Rahvusgaleriis (teine eksemplar Galleria Doria Pamphili), "Puhkus põgenemisel Egiptusesse". Selles perioodist on ta maalinud palju sadamavaateid. Hilisema perioodi teosed: „Akis ja Galateia“, „Egeria“, „Nõiutud loss“. Maalisari „Hommik“, „Keskpäev“, „Õhtu“ ja „Öö“ (Peterburi Ermitaažis) jt.
Lorrain maalis palju veduute, näiteks: „Genova sadam“ ja „Sadam Villa Mediciga“. A. Kartna sõnul on Lorraini teosed piinliku täpsusega läbi maalitud. Sellel ajal ei peetud maastikumaali veel iseseisvaks žanriks nii, et kunstnik pidi klassitsistliku ideaali järgi lisama stseene ajaloost, mütoloogiast või klassikalisest kirjandusest. Lorraini maalides põimusid omavahel nii reaalsus kui ka väljamõeldis. Legendaarseid sündmusi kujutavad tema muinasjutulised maalid „Kleopatra randumine Tarsoses“, "Seeba kuninganna asumine laevale“, „Odysseus loovutab Chryseise tema isale“ jt. Claude Lorrain on mõnikord peitunud oma maalidesse vihjeid, näiteks: „Haagari patustamine“. Sageli maalis ta piltidel päikest nii, et sõltuvalt päikesetõusust või -loojangust on maali horisondi kõrgus sama: „Päev“ ja „Õhtu“ ning „Hommik sadamas“ ja „Õhtu sadamas“ (Peterburi Ermitaaž). Pärast 1650. aastat loobus Lorrain sadamapiltide maalimisest ja keskendus maastikumaalile.
Claude Lorraini kliendid olid rahvusvahelised ja valdavalt aristokraadid. Lorrain oli asjalik töötaja ning üsna kallis kunstnik. Ta tegi palju tellimustöid, müües algul oma maale agentide kaudu, kuid hiljem pidas ise klientidega läbirääkimisi. Hilisemal perioodil maalis ta vähem, aga tema maalide formaat kasvas. 1637.–1639. aastal maalis ta paavst Urbanus VIII-st neli pilti. 1635. aastal tuli tellimus Hispaania kuningalt Felipe IV seitsme maali asjus, mis pidid kaunistama Madridi Buen Retiro lossi („Püha Pauluse laeva minek Ostias“, „Peaingel Raafael ja Tobias“, „Moosese päästmine Niiluse voogudest“ (kõik 1639–1640). Hilisemas Claude Lorraini loomingus on näha mõjutusi Poussinist.
Joonistused ja „Liber Veritatis"
pisi|315x315px|Claude Lorraini joonistus raamatust "Liber Veritatis" Claude Lorrain tegi kõigepealt palju joonistusi ja skitse, ta maalis palju natuurist. Enamasti tegi ta valmis teosest uue eraldi detailse joonistuse, kuhu märkis juurde teose kohta käivad andmed. Kunstnikku jäljendati juba tema eluajal ning sellega püüdis ta vältida võimalikke võltsinguid. See oli ka põhjuseks, miks Lorrain avaldas 1777. aastal kogumiku "Liber Veritatis" (ingl "Book of Truth"), mille graveeringute autor on Richard Earlom. Selle dokumendiga sai Claude Lorrain esimeseks kunstnikuks, kes nõudis oma teostele autoriõigusi. Testamendiga pärandas ta 1000 joonistusest koosneva kogu (kogus on Lorraini 195 maali joonistused) oma tütrele Agnès Gelléele. Prantsuse kuningas Louis XIV püüdis küll kogu endale saada, kuid pärimisõiguse tõttu see tal ei õnnestunud. 1720. aasta paiku läks „Liber Veritatis“ Devonshire’i hertsogi valdusse ja kuulub 1957. aastast Briti Muuseumile. pisi|314x314px|"Maastik" Aeneasega Delosel, (1672). Õli lõuendil. [[Rahvusgalerii, London]]
Looduse kujutamine ja kompositsioon
Lorrain on oma ideaalmaastike konstrueerimisel saanud inspiratsiooni Nicolas Poussinilt, samas erinevad tema maastikud Poussini omadest, kelle töid iseloomustavad tagaplaanil olevad mäed või kaljud. Vaga on tähendanud, et Lorraini teostes avaneb aga vaade kaugusse, mis annab pildile suurema sügavuse. Poussini teosed on tõsisemad, Lorrainil aga rahulikud. Claude on ehitanud oma maalide kompositsiooni üles sarnase paigutusega, kuid kõik tema teosed on erinevad, sest valgusekäsitlus ei kordu maalides kordagi. Tema teoste meisterlikkus tuleb esile selles, kuidas ta oskab kujutada valgust. Keegi kunstnikest polnud varem tabanud, kuidas kujutada päikest, võttes arvesse päikesevalguse vaheldumist ja erinevaid loodusnähtusi.
Inspiratsiooni maalimiseks on Claude saanud ka Vana-Rooma minevikust: Tivoli kaunite villade varemed ja hauasambad, Rooma foorumid, Campagna varemed ja akveduktid. Neid antiikseid monumente toetavad mitmesugused maastikuvormid. Kartna sõnul on atmosfäärimeeleolu, arhitektuur ja inimesed need, mis esinevad Lorraini maastikumaalides.
Sarnaselt perspektiiviga saab valguse ja varju kasutamisega muuta teose tõepärasemaks ja see muudab lõuendil kujutatud objektid kolmemõõtmeliseks. Lorrain on kasutanud maalimisel palju tagant langevat valgust, mis paneb horisondi hõõguma, juhtides vaataja pilku selle poole. Vastu valgust olevad objektid näivad tumedad, kuid nende ümber on valguskuma. Claude Lorrain avas meie silmad looduse kaunidusele ning pärast tema surma hindasid paljud maastiku ilu just tema järgi.
Ideaalmaastik
Lorraini peeti ideaalmaastiku täiuslikuks kujutajaks ja ta oli pikka aega rahvusvaheliselt tunnustatuim maastikumaalija. Lorraini maastikud pole küll alati tõesed paigad, aga tema lähenemine loodusele on mõjutanud paljude põlvkondade maastikumaalijaid (raamimisvõte: puud v. hooned). Figuurid Lorraini teostel kannavad enamasti antiikseid rüüsid, maalide õhkkond on väga romantiline või eleegiline. Tema teosed ei ole kunagi rahutud, vaid kalduvad pigem lüüriliste mõtisklusteni. Kuigi kunstniku pildiline ülesehitus ja sisu pärineb antiiktraditsiooni põhimõtetest, on teoseid hiljem juba romantiliseks nimetatud.
Claude Lorraini mõju
Juba Claude Lorraini eluajal on teada, et tema maalidest on tehtud palju koopiaid ja võltsinguid. Enda tellijate soovil on ta siiski ka ise oma maalidest repliike või koopiaid valmistanud. Sajandi hiljem tekkis sadamapiltidele isegi vastav žanr, mille silmapaistvaim esindaja oli Joseph Vernet. Kunstniku suuremad austajad on olnud inglased. Inglise romantismi suuresindaja William Turnerit on mõjutanud Claude Lorraini maastikud, näiteks „Dido ehitab Kartaagot“ (1815, Rahvusgalerii, London).
Inglise kunstiarmastajad armastasid koguda välismaiste kunstnike teoseid ning Claude Lorraini maastikumaali ideaalid leidsid väljenduse 18. sajandi Inglismaal. Andekad maastikuarhitektid soovisid kujundada Inglismaa maastikud antiiksete printsiipide kohaselt arkaadialikeks pastoraalideks. Seega pole Claude mõjutanud ainult maalikunsti, vaid ka suhtumist maastikku. Ka Richard Wilson (1714–1782) on oma teostes võtnud eeskuju Poussinist ja eriti Lorraini laadist. Vaga sõnul on teda nimetatud „inglise Claude Lorrainiks“. Kuigi John Constable (1776–1837) taunis vanemate põlvkondade kunstnike jäljendamist, armastas ta sageli kopeerida nii Claude Lorraini kui ka Thomas Gainsborough' teoseid, kuid kunstniku teoste sarnasus on suurem Hollandi meistrite teostega. Prantslane Claude Joseph Vernet (1714–1789) veetis Roomas aastaid ning pärast kodumaale tagasipöördumist hakkas Lorraini stiilis maalima.
Anna-Maja Henriksson
Ta on õppinud Helsingi Ülikoolis õigusteadust, 1987. aastast õigusteaduste kandidaat.
Ta oli aastatel 2003–2004 Soome teise rahandusministri Ulla-Maj Wideroosi nõunik.
Ta on aastast 2007 olnud Eduskunna liige.
22. juunist 2011 kuni 29. maini 2015 oli ta Soome justiitsminister Jyrki Kataineni ja Alexander Stubbi valitsuses.
Antaviliai
pisi| Antaviliai (ka Antavilis, poola keeles Antowil või Antowile) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Antaviliai piirneb kirdes Vyriaiga, läänes Liepynėga, edelas Vismalaiga, lõunas Aukštieji Karačiūnaiga, idas aga Šilasega.
Linnaosa asub Antaviliai ja Nemenčinė metsade vahel, Antavilise oja kaldal. Seal asub Antaviliai kalmistu. Linnaossa jäävad veekogu nimega Antavilio pusdubenis, Antavilise järv ja Väike Antavilise järv. Antaviliais on postkontor ja vanadekodu, põhjapoolsem osa on aianduskooperatiivide piirkond.
Antaviliai varasem nimekuju oli tõenäoliselt Antavilkas või Antavilkai. Asula nimi pandi 1554. aastal kirja kui Hontowielk, 1736. aastal kui Antowilla ja 1791. aastal kui Антовиль. Nimi tuleneb sealsest järvest, millele viitab veekogudest nime saanud paikadele tüüpiline nime eeliide Anta-.
Sealset mõisat on esmamainitud XVII sajandil. Selle esimesed omanikud olid Pacid, hiljem kuulus see Korsakkidele ja Radziszewskitele.
1905. aastal oli Antaviliai mõisas 39 elanikku. 1931. aastal oli seal 128 elanikku. 1959. aastal oli Antaviliai küla, kus oli 196 elanikku. Küla liideti Vilniusega 1969. aastal.
Muinsuskaitse all on Antaviliai mõisakompleks.
Katja Višnar
Esimest korda osales Višnar täiskasvanute tiitlivõistlusel 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Sapporos. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris oli ta klassikasprindis 16., paarissprindis koos Vesna Fabjaniga kümnes ja teatesõidus 14. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos oli ta vabasprindis 21. ja paarissprindis viies. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes oli ta klassikasprindis neljas ja paarissprindis kuues. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis oli ta vabasprindis üheksas, paarissprindis kümnes, teatesõidus üheteistkümnes ja 10 km distantsil 54.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Seefeldis võitis ta koos Anamarija Lampičiga sprinditeates hõbemedali.
Višnar osales esimest korda maailma karikavõistluste etapil 2006. aasta oktoobris Düsseldorfis ja saavutas sprindis 27. koha. Esikümnesse jõudis ta esimest korda 2010. aasta jaanuaris Rõbinskis, kui oli sprindis kuues. Kaks päeva hiljem tuli ta paarissprindis teiseks. Esimest korda jõudis poodiumile 2011. aasta veebruaris Rõbinskis, kui oli vabasprindis teine.
Ta teatas sportlaskarjääri lõpetamisest 2020. aasta jaanuaris.
Maailmakarikavõistlustel
Katja Višnar osales karjääri jooksul individuaalarvestuses 161 maailma karikavõistluste etapil ja jõudis esikolmikusse kolmel korral, millest kõigil kordadel oli ta teine.
Immuniteedikiri
Immuniteedikiri oli dokument, millega kuningas andis oma vasallile üle osa riigivõimu funktsioone, näiteks kohtumõistmise ja maksude kogumise vasalli feodaalvalduses. Sellega suurenes võimsate suurfeodaalide sõltumatus kuningavõimust.
Ada Lovelace
thumb|Ada Lovelace. [[Margaret Carpenteri maal]] Ada Lovelace ehk Augusta Ada King, Lovelace'i krahvinna, sünninimega Augusta Ada Byron (10. detsember 1815 – 27. november 1852), oli Inglismaa matemaatik, kes on tuntud eelkõige Charles Babbage'il pooleli jäänud mehaanilise universaalarvuti kirjeldamise ja rakendusvõimaluste arendamise poolest. Lovelace nägi ette, et Babbage'i masinat saaks lisaks arvutamisele kasutada ka ükskõik millise sisu numbriteks teisendamiseks. Lovelace'i ideed olid oma ajast nii palju ees, et neid tunnustati lõplikult alles sada aastat hiljem, 1950. aastatel.
Koostöö Charles Babbage'ga
Aastal 1842 kutsuti Babbage Torino ülikooli pidama loengut oma analüütilisest masinast. Noor insener ja pärastine Itaalia peaminister Luigi Menabrea kirjutas Babbage'i loengu prantsuse keeles üles ja see avaldati 1842. aasta oktoobris Genfi ülikooli ajakirjas. Babbage'i sõber Charles Wheatstone palus Lovelace'il tõlkida see artikkel inglise keelde. Töö võttis aega 9 kuud, Lovelace lisas tõlkele märkusi algtekstist kolm korda suuremas mahus. Tõlge ilmus Richard Taylori toimetatud loodusteaduste raamatusarjas "Scientific Memoirs" ('teaduslikud memuaarid') initsiaalide AAL all.