cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Albaania kuningriik (1943–1944)
Sõjavägi
Albaania ja Jugoslaavia partisanid olid peamine oht Albaaniale, kuid mitte ainus. Sandžaki piirkonnas, mis oli sõltumatu Albaania riigi osa, ahistasid tšetnikute väed kohalikku rahvast. Dzemail Konicanin ja ballistide väed Shaban Polluzha juhtimisel tõrjusid edukalt tšetnikute väed Novi Pazarist tagasi ja hävitasid nende kindluse Banjas.
Politsei
Sõjalise okupatsiooni säilitamiseks uues Saksa riigis Albaanias püüdsid Wehrmacht ja Relva SS kasutada kohalikku tööjõudu seaduse ja korra säilitamiseks ning võitluseks Jugoslaavia partisanide ja kommunistliku Albaania vastupanuliikumise tegevuse vastu piirkonnas. Omalt poolt lootsid Albaania juhid moodustada "armee, mis suudab kaitsta Kosovo piire ja vabastada ümbritsevad piirkonnad". Saksa ohvitseride juhtimisel paigutati mais 1944 osa diviisi vägesid Gjakovë alale kaevanduste kaitseks.
Xhaferr Deva oli siseminister ja seega politseijuht riigis. Suurel hulgal serblasi tapeti üle Kosovo või küüditati alates 1942. aastast laagritesse Albaanias. Kohalikud Albaania võitlejad (ballistid) nägid võimalust maksta kätte oma Serbia naabrite poolt eelnenud kahe aastakümne jooksul põhjustatud kannatuste eest (Albaanlaste massimõrvad Balkani sõdades, Kosovo koloniseerimine). Ballistid ründasid serbia koloniste, põletades võibolla kuni 30 000 serbia ja montenegro asunikele kuulunud maja.
Majandus
200px|vasakul|pisi|Albaania 20-frangine rahatäht
Kui sakslased sisenesid Tiranasse, lootsid nad leida piisavalt raha Albaania Riigipangast oma vägedele maksmiseks. Seda tuli võtta laenuna. Kuid nad leidsid vaid 30 miljonit franki ja Saksa armee üldkulud Albaanias olid umbes 40 miljonit franki kuus. Asja kiireloomulisuse tõttu pöördusid nad Saksa võimude poole Roomas, kus SS-kommando haarang oli hiljuti Albaania Riigipanga peakorterist hõivanud 120 miljonit franki rahatähtedes, plaatides, 23 kotis kuldmüntides ja 29 kullakangis. Kuld saadeti Berliini ja rahatähed saadeti Tiranasse. Märkimisväärsed summad anti kohe üle Albaania Riigipangale Tiranas.
Raha kasutati maksmiseks Saksa vägedele Albaanias ja Montenegros. Seda kasutati ka Saksa ehitusprojektide rahastamiseks, nagu hooned, teed, teeparandused, lennuväljad ja rannakaitserelvade pesad.
Vääring
Albaanias kasutatud vääring oli Albaania kuldfrank.
Ideoloogia
Balli Kombëtari asutaja Mid'hat bej Frashëri järgi jagati Osmanite riigi Albaania provintsid Esimeses maailmasõjas ebaõiglaselt Jugoslaavia ja Kreeka vahel. Hitler nägi albaanlastes ka elujõuliste sõdalaste mägirassi ja Illüüria päritolu aarjalasi.
Hermes Rodrigues da Fonseca
thumb|Hermes Rodrigues da Fonseca Hermes Rodrigues da Fonseca (12. mai 1855 São Gabriel – 9. september 1923 Petrópolis) oli Brasiilia president 15. novembrist 1910 kuni 15. novembrini 1914.
Rannametsa
Rannametsa on küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas.
Nilo Peçanha
thumb|Nilo Peçanha thumb|Nilo Peçanha Nilo Procópio Peçanha (2. oktoober 1867 – 31. märts 1924) oli Brasiilia president 14. juunist 1909 kuni 15. novembrini 1910.
Uuemaa
Uuemaa on küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas.
Doris Kareva
pisi|Doris Kareva esinemas Tallinna kirjandusfestivalil [[HeadRead 6. mail 2010]] pisi|Doris Kareva esitamas luuletusi kogust "Deka" Tallinna Kirjandusfestivalil [[2009 ]] Doris Kareva (sündinud 28. novembril 1958 Tallinnas) on eesti luuletaja, tõlkija ja toimetaja.
Elulugu
Doris Kareva sündis helilooja Hillar Kareva perekonnas. Aastatel 1966–1977 õppis ta Tallinna 7. Keskkoolis, 1977. aastal astus Tartu Riiklikku Ülikooli filoloogiat õppima. Kareva lahkus ülikoolist 1979. aastal seoses süveneva survega dissidentlikele ringkondadele.
1979. aastal leidis Kareva tööd kultuurilehe Sirp ja Vasar toimetuse korrektorina. 1982. aastast on ta Kirjanike Liidu liige. 1983. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kaugõppes cum laude inglise filoloogina. 1992–2008 töötas Doris Kareva UNESCO Eesti Rahvusliku Komisjoni peasekretärina. 1997–2002 oli ta Sirbi kirjandustoimetaja, 2009–2010 ajakirja Meie Pere peatoimetaja. 2011–2013 oli ta ajalehe Sirp kirjandustoimetaja.
Ta oli kirjandusrühmituse Wellesto liige ja üks selle asutajaid.
Ta esines ühe luulelugejana 17. augustil 2018 toimunud üldluulepeol.
Looming
Doris Kareva esimene avaldatud luuletus ilmus 1960. aastate lõpus koolialmanahhis "Trükitähed". Laiema avalikkuse ette jõudsid tema luuletused ajakirjas Noorus 1974. aastal. Abituriendina osales Doris Kareva Kirjanike Liidu Tallinna noortesektsiooni ja Eesti Televisiooni kirjandussaadete toimetuse algatatud "Noorte kirjandussündmusel '76", valik tema luuletustest ilmus seejärel välja antud kogumikus "Viis tüdrukut ja kaheksa poissi". 1978. aastal avaldati ka esikkogu "Päevapildid".
Kui 2007. aastal tõlgiti Göteborgi raamatumessi jaoks rootsi keelde 21 eesti kaasaegset kirjandusteost (seda nimetati sajandialguse suurimaks eesti kultuuriekspordiks), oli nende seas ka Doris Kareva luulekogu "Aja kuju". Eesti kutsuti selle raamatumessi peaesinejaks.
Koostatud ja tõlgitud luulekogud ja antoloogiad
Doris Kareva loomingut on ilmunud antoloogiates, ajakirjades ja kogumikes saksa, inglise, vene, prantsuse, hollandi, rootsi, norra, ungari, poola, tšehhi, sloveeni, läti, leedu, kõmri, kreeka, hindi ja heebrea keeles.
Kareva on tõlkinud luulet, esseid ja näidendeid (Anna Ahmatova, W. H. Auden, Samuel Beckett, Jossif Brodski, Emily Dickinson, Kahlil Gibran, Kabir, William Shakespeare jt), koostanud antoloogiaid, kirjutanud esseid ja artikleid, saatesõnu raamatutele ja näitustele, tekste teatri- ja muusikateostele, pidanud ettekandeid hariduse, kultuuri ja eetika teemal. Stipendiaadina on ta töötanud Prantsusmaal, Rootsis, Taanis, Ameerika Ühendriikides, Kreekas, Itaalias, Flandrias ja Iirimaal.
Eesti kultuuris
Doris Karevast inspireerituna on Priidu Beier kirjutanud luuletuse "Dostojevskilik Doris", mis ilmus Matti Moguči varjunime all.
Isiklikku
Dramaturg ja luuletaja Maria Lee on Doris Kareva ja Lembit Liivaku tütar.
Tursa
Tursa on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda.
Digitaalfotograafia
Digtaalfotograafia on fotograafia alaliik, kus tulemuseks on digitaalne foto, mida võib vaadata arvutiekraanil või mõne muu seadme vahendusel või muuta see printimise teel paberfotoks. Digitaalfotograafias salvestatakse pilt digifotoaparaadiga digitaalse infona.
Digitaalfotograafia eelis võrreldes filmile pildistamisega on vahetu tulemus ja operatiivsus. See lubab pilti näha kohe pärast pildistamist, seda edastada ilma füüsilise kohaleviimiseta, töödelda, kasutada ja väljastada füüsilisel kujul.
Avatud õppematerjalid
Avatud õppematerjalid ehk avatud haridusressursid on vabalt kasutatavad ja avatud litsentside all avaldatud teksti-, meedia- jt digitaalsed materjalid, mis aitavad kaasa õpetamisele, õppimisele, hindamisele kui ka uurimistööle ja mida iga õpetaja, õpilane ja raamatukoguhoidja on võimestatud leidma, taaskasutama, muutma ning edasi jagama.
Muutmist ja ärilist kasutust piiravate litsentsidega õppematerjale ei peeta avatud õppematerjalideks ning need ei vasta vaba sisu nõudmistele.
Eesti elukestva õppe strateegia 2020 seab eesmärgiks tagada põhikooli, gümnaasiumi ja kutseõppeasutuse õppekavas seatud eesmärkide ning õpitulemuste saavutamist toetava digitaalse õppevara olemasolu avatud õppematerjalide kujul ning teha kättesaadavaks Creative Commonsi litsentsi all, mis võimaldab "loodud materjali taaskasutada, levitada ja ka edasi arendada". Sellega muudetakse digitaalne õppevara õppijatele ja õpetajatele süsteemselt ning kasutajasõbralikult kättesaadavaks ja digipöörde projekti raames loodud e-koolikott võimaldab õpikuid täiendada nii õpetajatel kui õpilastel.
Avatud õppematerjalide kasutamisele üleminek e-koolikotis algas 28. jaanuaril 2020, mis oli Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutuse antud tähtaeg e-koolikotis materjale avaldavatele õpetajatele, kes pidid oma õppevara litsentsi muutma Creative Commonsi autorile viitamist ja samadel tingimustel jagamist nõudvaks litsentsiks (CC BY-SA) või oma materjali muutma nähtavaks ainult privaatselt.
UNESCO näeb avatud õppematerjalide juurutamist osana avatud teadmuse ja avatud hariduse agendast ning paralleelsena vaba tarkvara, avatud juurdepääsu ja avaandmete liikumistega.
Nomaadid
pisi|[[Saamid|Saami perekond aastal 1900]] Nomaadid (ainsuses nomaad; kreeka keeles (ainsuses) νομάς, nomas, (mitmuses) νομάδες, nomades) on inimesed, inimrühmad või rahvad (rändrahvad), kes rändavad pidevalt ühest elupaigast teise.
Nomaade võib keskkonnaga suhestumise järgi jagada küttideks-korilasteks, rändkarjakasvatajateks ja "moodsateks" jalgsi rändavateks kaubitsejateks.
Lipariit
pisi|Lipariidi ehk rüoliiditüki [[Poorsus|poorne pind]]
Lipariit on happelise (ränirikka) koostisega purskekivim.
Lipariit on rüoliidi sünonüüm, vähemalt üldgeoloogias on see nii. Et rüoliit on eelistatavam termin, tuleks hoiduda nimetuse "lipariit" kasutamisest. See termin on laiemalt kasutusel saksa- ja venekeelses geoloogias.
Petroloogias ehk kivimiteaduses siiski tehakse neil väikest vahet. Lipariit on nimelt pisut leeliselisema koostisega kui rüoliit.
Nimetus on pandud vulkaaniliste Lipari saarte järgi, kus nimetatud purskekivimeid esineb.
Metsapoole (Häädemeeste)
Metsapoole on Pärnumaal Häädemeeste vallas asuv küla, mis paikneb Liivi lahe kaldal Iklast vahetult põhjas.
Seal asub Metsapoole kaitseala.
Met(h)sepole oli 13. sajandil liivlastega asustatud muinasmaakond, mis hõlmas Liivi lahe idakalda Lätis ja Eestis, ulatudes põhja kuni Orajõe ehk Lemmejõeni ja Laigiste lähedal asuva Lepaninani, aga mõne oletuse kohaselt kuni Pärnu jõeni. 1226 nimetati Lemsalu lähedal kivilinnust castrum Mezepol. Metsapoole on selle maakonna eestistatud nimekuju, mis lähtub liivikeelsest nimest Mõtsa Pūol ja Henriku Liivimaa kroonikas olevast kohanimest Metsepole.
See paik kuulus Häädemeeste kihelkonda ja Orajõe mõisale, aga küla ise on uus. 1922 mainiti sealkohas olevat Murru küla. Aastal 1923 avati praeguse Metsapoole küla territooriumil Riisselja–Orajõe–Ikla raudteel Orajõe raudteejaam. Sealset kooli nimetati varem Treimani või Karjamaa kooliks. 1935/36. õppeaastal sai ta nimeks Metsapoole kool. Metsapoole küla moodustati alles 1977 Murru küla ning Ikla asundi ja asunduse osadest.
Metsapoolelt on pärit Pille Lill.
Venceslau Brás Pereira Gomes
thumb|right|Venceslau Brás Pereira Gomes Venceslau Brás Pereira Gomes (vanas kirjaviisis Wenceslau Braz; 26. veebruar 1868 Brasópolis – 15. mai 1966 Itajubá) oli Brasiilia president 15. novembrist 1914 kuni 15. novembrini 1918.
26. oktoobril 1917 kuulutas ta sõja Saksamaale.
Taani jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Taani jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Taani meeskond jõudis kolmandat korda MM-finaalturniirile. Võrreldes nelja aasta taguse koosseisuga olid koondisest lahkunud meeskonna säravaimad liikmed – vennad Michael ja Brian Laudrup ning väravavaht Peter Schmeichel, kelle teene suuresti oli taanlaste edukas esinemine 90. aastatel. 2002. aasta Taani koondis oli kindlasti ühtlasem ja see oli ka üks meeskonna trumpe sellel finaalturniiril. Valikturniiri kaotusteta läbinud Taani edestas oma alagrupis tugevat Tšehhi koondist.
Kuldrebane
Kuldrebane on aunimetus, mis antakse üliõpilasorganisatsioonide tegevliikmetele, kes on tegevliikmeks olnud 13 või rohkem semestrit.
Mittekarbonaatne karedus
Mittekarbonaatne karedus ehk jäävkaredus ehk püsikaredus on vee karedus, mis on põhjustatud erinevalt karbonaatsest karedusest kloriididest ja sulfaatidest, mis tasakaalustavad magneesiumi- ja kaltsiumiioone. Vee kuumutamisel (millest jäävkareduse nimi ka tuleb) sellise vee karedus ei kao.
Mõnikord räägitakse eraldi ka jääkkaredusest, mis on tingitud vee keetmise järel allesjäänud karedusest. Jääkkaredus viitab sellele, et keemine oli ebatäielik ja selle väärtus võib seega erineda mittekarbonaatsest karedusest.
Soometsa
Soometsa on küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas.
Muinasjutu mets
"Muinasjutu mets" on Terminaatori laul nende 1997. aastal ilmunud albumilt Pühertoonia
Laulu teemadeks on nostalgia, armastus, aeg ja igatsus. Jutustaja meenutab aega, mida ta veetis oma naissoost lapsepõlvesõbraga, kellesse ta armus metsas. Ta loodab, et tüdruk mäletab veel teda, kuigi naine ei naase kunagi metsa.
Rakuhingamine
Rakuhingamine on kõikide aeroobsete organismide rakus toimuvate metaboolsete protsesside ja hingamisprotsesside kompleks. See on astmeline toitainemolekulide (näiteks glükoos või rasvhapped) lagundamine, mille lõpus vabaneb energia adenosiintrifosfaadi (ATP) näol.
Peamine kasutatav energiaallikas on glükoos. Ensüümid lõhustavad iga glükoosimolekuli mitme etapi käigus. Iga kovalentse sideme lõhkumisega vabaneb väike kogus energiat. Kui olemasoleva glükoosi hulk on liiga väike, on võimalik energiaallikana kasutada rasv- või aminohappeid.
Aeroobse hingamise summaarne valem on: C6H12O6 + 6 O2 → 6 CO2 + 6 H2O.
Glükolüüs
Glükolüüs on rakuhingamise esimene etapp. Otsetõlkes on glükolüüs "glükoosi lõhustamine". Glükolüüs toimub raku tsütoplasmas ja on anaeroobne protsess (toimub ilma hapnikuta). Glükolüüsi etapid on fosforüülimine, lagundamine (lüüs), oksüdeerimine ja ATP moodustamine. Glükolüüsi lõppsaadused on 2 püruvaati, 2 NADH, 2 H-iooni, 2 H2O ja 2 ATP molekuli. Ühe glükoosimolekuli muutmisel kaheks püruvaadi molekuliks moodustub neli ATP molekuli, kuid kaks molekuli ATPd kasutatakse glükolüüsi alustamiseks, seega jääb puhaskasumiks vaid kaks ATP molekuli.
Fosforüülimine
Fosforüülimise protsessis lisatakse püruvaadile kaks fosfaadigruppi ATPst. Selle tulem on heksoosi bifosfaat. Fosforüülimine toimib vastupidi hingamise eesmärgile (ATP tootmine), kuid selleks kuluvad 2 ATPd taastatakse hiljem.
Lõhustamine ehk lüüs
Lõhustamise käigus lõhustatakse heksoosi bifosfaat kaheks trifosfaadiks.
Oksüdeerimine
Esmalt leiab aset veel üks fosforüülimine, kuid sel korral kasutatakse ATP asemel anorgaanilist fosfaatiooni. Moodustub kaks 3-bifosfaati. Energia, mis fosfaatioonile lisatakse, tuleb oksüdeerimise reaktsioonist. 3-bifosfaat oksüdeerub ja samal ajal redutseerub NAD NADH+H-ks.
ATP moodustumine
Oksüdeerimisele järgneb rida reaktsioone, mille käigus kaks fosfaadigruppi igast 3-bifosfaadist kantakse üle kahele ADP molekulile, et moodustada kaks molekuli ATPd. Samuti toodetakse püruvaadi molekul.
Sidereaktsioon ja Krebsi tsükkel
Kui hapnik on olemas, liigub glükolüüsil moodustunud püruvaat mitokondri maatriksisse lihtsustatud difusiooni abil, kus toimuvad sidereaktsioon ja Krebsi tsükkel.
Kuna iga glükoosi molekul moodustab glükolüüsiga kaks püruvaadi molekuli, vajab iga glükoosi molekul kahte sidereaktsiooni ja kahte ringi Krebsi tsüklis (selle tõttu, kui arvutada tsükli saaduseid, tuleb arvestada kaht kogumit tulemeid).
Sidereaktsiooni ja Krebsi tsükli lõppsaadused on:
Üldistus
Rakuhingamine on eksotermiline protsess. Vabanev energia salvestub suuremas osas ATP molekulides, lisaks eraldub soojusena. Üldisemas mõttes moodustab see eluslooduse suurema tsükli koos autotroofides toimuvate endotermiliste reaktsioonidega, fotosünteesiga. Fotosünteesi võib vaadelda kui rakuhingamise vastandprotsessi. Esimeses laguneb süsihappegaas, vesi ja ühe jäägina eraldub hapnik, teises vastupidi. Nii moodustavad need kaks eluliselt tähtsat reaktsiooni omavahelise terviku. See on hea näide looduses toimuvast dünaamilisest tasakaalust.
Sündinud 1. märtsil
''Siin loetletakse 1. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Iván Zamorano
Iván Luis Zamorano Zamora (sündinud 18. jaanuaril 1967 Santiagos) on endine Tšiili jalgpallur. 199px|thumb|right Tšiili jalgpallikoondises osales ta 1998. aasta maailmameistrivõistlustel. Karjääri tippajal mängis ta Hispaanias klubides Sevilla ja Real Madrid ning Itaalias Internazionales.
Hooajal 1994–1995 tuli Zamorano Real Madridi koosseisus Primera Divisiónis esikohale ja oli hooaja parim väravakütt. Milano Interis võitis ta UEFA karika.
2004. aastal valiti ta nimekirja FIFA 100.
Ivan Zamorano alustas karjääri Tšiilis. Tema esimene Euroopa klubi oli Šveitsi St. Gallen.
Tiitsa
Tiitsa on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda.
Saru
Saru on küla Võrumaal Rõuge vallas Võru–Mõniste–Valga maantee ääres.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda.
Külas asuvad Saru ristipuud.
Saru küla lääneservas asub OÜ Saru Lauatehas, mis kuulub AS Viljandi Aken ja Uks (ca 90 töötajat).
Külas asub II maailmasõjas hukkunute ühishaud.
Alaveski talus tegutseb Alaveski loomapark.
Küla läänepoolset osa tuntakse Konnuvere nime all. Veel edasi lääne poole asub Lauavabriku (nimi lauatehase järgi).
Külas paiknes Saru raudteejaam (1896–1970).
Küla lõunapiir jookseb mööda Mustjõge. Jõeäärne ala kuulub Koiva-Mustjõe maastikukaitseala koosseisu.
Küla idapiir jookseb Ahelo jõe ääres. Jõel asub Saru Alaveski järv ning jõgi suubub küla piires Mustjõkke.
Sotsioloog
Sotsioloog on sotsiaalteadlane, kes tegeleb sotsioloogiaga.
Kõige üldisema liigituse kohaselt jagunevad sotsioloogid nendeks, kes tegelevad teoreetilise sotsioloogiaga, ning nendeks, kes tegelevad empiirilise sotsioloogiaga.
Igal sotsioloogil on tavaliselt ka oma spetsiifilisem uurimisvaldkond (näiteks õigussotsioloogia, lapsepõlvesotsioloogia vmt).
Heaoluveterinaaria
Heaoluveterinaaria on valdkond, mis tegeleb loomakaitse meditsiiniliste aspektidega.
Arachne
Arachne oli vanakreeka mütoloogias võimekas kuduja, kes hooples, et ta on parem kui tarkuse ja käsitöö jumalanna Minerva. Arachne ei tahtnud tunnistada, et ta võlgneb oma teadmised ja oskused vähemalt osaliselt jumalannale.
Lugu Arachnest on hiline. Atika vaasimaalijad ei kasutanud seda motiivi.
Ismail Ould Bedda Ould Cheikh Sidiya
Ta on lõpetanud École Centrale Paris' ning täiendanud end Toulouse'is.
Pulkovo
Pulkovo võib tähendada järgmist:
Päkapikkude Sõrmused
Päkapikkude sõrmused on olulised esemed J. R. R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste isand".
1500. aastatel, Teisel ajastul, valmistati päkapikkude sõrmused. Sõrmused valmistasid pahaaimamatult haldjasepad Sauroni juhendamisel. Sauron aga pettis haldjaid ja päkapikke ning laskis need seitse sõrmust teha selleks, et valitseda päkapikkude isandate üle. Kõik seitse olid kuldsed sõrmused, millele oli asetatud üksik kalliskivi.
Nagu kõik võimusõrmused, nii arendasid ka päkapikkude sõrmused veelgi juba olemasolevaid oskusi. Seega said päkapikud pärast seitsme sõrmuse saamist veelgi osavamaks oma meistritöödes ja rikastumises. Kes kauplesid kullaga, neil tõusis kulla väärtus, kes aga hõbeda või kalliskividega, neil tõusis hõbeda ja kalliskivide väärtus. Öeldi, et seitse sõrmust panid aluse iga päkapiku isanda ja tema asunduse heaolule ja rikkusele. Samuti öeldi, et need sõrmused tegid oma kandjad ahneks ning nad hakkasid eelistama rikkust kõigele muule. Samuti muutsid sõrmused oma kandjad sõjakaks ning nad hakkasid otsima kõikjalt võimalusi kättemaksuks. Seeläbi nägi Sauron, et tema sõrmustel on mõju.
Aga see oligi Sauroni kavatsus, et ta saaks sõrmuste abil panna päkapikkude isandad täitma oma tahet. Kuid siin ta plaan ebaõnnestus, kuna päkapikud osutusid märksa sitkemateks ja iseseisvamateks, kui ta oli arvestanud. Päkapikkudest ei saanud tema käsutäitjaid, nagu said inimestest, ning samuti ei mõjutanud need sõrmused päkapikkude eluiga. Samuti ei muutnud needki sõrmused oma kandjaid nähtamatuks ega lubanud neil näha vaimude maailma.
Sauronis tõusis viha päkapikkude vastu, kuna nood ei allunud tema võimule. Ta võttis tagasi kaks sõrmust seitsmest, aga neli ülejäänud sõrmust olid lohed juba hävitanud. Seega jäi alles vaid üks sõrmus, mis oli antud Durin III-le. Kuigi ka selle sõrmuse ei olnud andnud talle Sauron, vaid haldjad, oli see ikkagi loodud täitma Sauroni tahet, kuna too lasi sõrmuse valmistada. Durin III sõrmust pärandati tema liinis edasi, kuid sellest ei räägitud ega kirjutatud.
Pärast paljusid Thraini katsumusi ja seiklusi hakkas Sauron kahtlustama, et seitsmest sõrmusest viimane võib olla Thraini käes. Ta saatis tema jälgedele palju õelaid olevusi leidmaks teda. Viimaks 2845. aastal põgenes Thrain Sünklaande, kuid seal sai Sauron ta kätte ning võttis talt viimase päkapikkudele jäänud sõrmuse.
Rings of Power
Hüti (Rõuge)
Hüti on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda.
Küla läbib Vaidva jõgi, mis ühineb küla loodenurgas Mustjõega.
Artur da Silva Bernardes
thumb|Artur da Silva Bernardes Artur da Silva Bernardes (8. august 1875 – 23. märts 1955) oli Brasiilia president 15. novembrist 1922 kuni 15. novembrini 1926.
Eesti siseministrite loend
Estonian Minister of the Interior
Ivan Repjev
Ivan Nikolajevitš Repjev (vene Иван Николаевич Репьев; 1755 – 18. jaanuar 1833 Moskva) oli Venemaa riigitegelane, kirjanik ja tõlkija.
Ta oli kubermangu prokurör Tallinnas, kolleegiuminõunik (1796), riiginõunik (1. jaanuar 1798), tõeline riiginõunik (21. oktoober 1800), Irkutski tsiviilkuberner 1801 kuni 1804, Liivimaa revisjonikomisjoni esimees Võnnu kreisis 1806, Liivimaa tsiviilkuberner 29. augustist 1808 kuni 13. maini 1811, senaator ja Püha Anna 1. klassi ordeni kavaler.
Teosed
Ta on tõlkinud saksa keelest vene keelde teosed:
Perekond
Ta oli abielus Anna Aleksandrovna Annenkovaga (1755–1826).
Hispaania jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Hispaanlased pääsesid 11. korda MM-le ja olid seni finaalturniiril peetud 40-st mängust võitnud vaid 16. Nelja parema hulka oli Hispaania MM-idel jõudnud vaid korra ja sellestki oli möödas juba üle poole sajandi.
Peatreener
Jose Antonio Camacho
Kroonlehed
thumb|[[Saialille õied eredalt värvunud oranžikate kroonlehtedega, nendest allpool on näha ka rohelisi tupplehti]] Kroonlehed on tavaliselt eredalt värvunud ja tupplehtedest suuremad lehekesed, mis moodustavad õiekrooni. Võivad olla osaliselt kokku kasvanud või jääda vabaks. Selle tunnuse põhjal eristatakse liitlehist ja lahklehist õiekrooni.
Kroonlehe ülemist laiemat osa nimetatakse naastuks või naastukeseks, alumist kitsast osa pinnuks või pinnukeseks. Mõnikord moodustavad kroonlehe pinnu ja naastu piiril arenevad püstised väljakasved lisakrooni.
Udsali (Rõuge)
Udsali on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
August Mälk
August Mälk (4. oktoober 1900 Kipi-Koovi (praegu Koovi) küla, Lümanda vald, Saaremaa – 19. detsember 1987 Huddinge haigla, Flemingsberg, Huddinge vald, Stockholmi lään, Rootsi) oli eesti romaani- ja novellikirjanik.
Elulugu
pisi|August Mälgu sünnikodu Saaremaal Augusti isa Toomas oli põllupidaja ja kalur, ema Marii hoolitses majapidamise eest ja toimetas ka kalad Kuressaarde. Isal olid ka ühiskondlikud huvid ning ta oli mõne aasta abivallavanem ja ka kohtumees.
August Mälk õppis Koovi koolis (aastail 1908–1910), Lümanda ministeeriumikoolis (aastail 1910–1914) ja Kuressaare linnakoolis (aastail 1914–1915). Pärast sõjaväeteenistust omandas ta õpetajakutse suvekursustel Kuressaares (aastail 1918 ja 1919–1921) ning Tartu Ülikooli juures (aastail 1923–1925).
Ta töötas Koovi kooli juhatajana-õpetajana (aastail 1916–1920), õpetajana Torgu koolis (aastail 1922–1923) ja Mõntu koolis (aastail 1923–1925). Aastatel 1925-1935 töötas August Mälk Lümanda kooli ja täienduskooli juhataja ja õpetajana. 1926. aastal sooritas ta aineõpetaja eksami.
Alates 1935. aastast pidas August Mälk võimalikuks end koolitööst vabaks võtta ja kirjandusele pühenduda ning asus elama Tallinna, kuni president Konstantin Päts andis talle 1937. aastal Tallinna külje all Õismäel auhinnaks Lagle talu.
1937. aastal oli ta Rahvuskogu ja alates 1938. aastast I Riigivolikogu liige. Tallinna Kirjanike Ühingu abiesimees.
1944. aastal põgenes Mälk perekonnaga Rootsi, kus elas elu lõpuni. Ta töötas Stockholmis arhiiviametnikuna Kuningliku Draamateatri raamatukogus aastail 1948–1971. Samas jätkas ta oma kirjandusliku tegevusega. Lisaks romaanidele kirjutas ta näidendeid ja kuuldemänge, mida on esitatud nii Rootsi kui ka Soome raadios. Tema teoseid on tõlgitud teistesse keeltesse, sh soome, rootsi, inglise, saksa, läti, hollandi ja "Taeva palge all" ka tšehhi keelde.
Ta oli ajalehe Välis-Eesti toimetuse kolleegiumi liige alates 1944. aastast, Välismaise Eesti Kirjanike Liidu üks asutajaist ja esimene esimees aastail 1945–1982.
Isiklikku
August Mälk abiellus 9. septembril 1933 Lümanda vallamajas kooliõpetaja Pauline (kutsuti Pouli; eestistatult Leini) Triipaniga (Leini Mälk; 1904–1986). Ainsa lapsena sündis 1936. aastal tütar Elna-Halliki.
Teosed
Romaanid
Jutustused, novellid Näidendid, dramatiseeringud
Mälestused
Viru hotell
Sokos Hotell Viru on hotell Tallinnas.
Hoone ehitus
Eesti Projektis valminud kõrghotelli projekti järgi hakkas hotelli ehitama Soome ehitusfirma Repo Oy, kes asus projekti ellu viima 1969. aasta aprillis, kuid ehitamise lõpusirgel detsembris 1971. aastal aga läks Repo Oy pankrotti. Repo Oy ehituse ajal, toimus 1969. aasta 18. detsembril põleng. Tulekahju puhkes äsjavalatud 10. korruse lae all ja mööda liftišahte levis tuli kiiresti alumiste korrusteni. Tuli algas külmal ajal värske betooni kuivatamiseks mõeldud kalorifeeridest, mis süütasid aknaaukude ees olevad katted ja lähedal oleva vineerist raketiste virna. Hotelli ehituse lõpetas 1971. aastal Haka Oy. Hoone arhitektid olid Henno Sepmann ja Mart Port (RPI Eesti Projekt), sisearhitektid Väino Tamm, Vello Asi, Loomet Raudsepp, Taevo Gans ja Kirsti Laanemaa ning konstruktorid Uuno Pall ja K. Soonike.
22-korruseline Inturisti hotell kavandati Eesti Energia administratiivhoone ning platsil asunud autobussipeatuste ja dispetšeripunkti vahelisele alale.
Shahi dünastia
Shahi dünastia on endine Nepali kuningate dünastia, mis oli võimul 2008. aastani.
Viru hotell
Hoone ehitus
Majandusruumid olid projekteeritud nii, et veoautod sõitsid hoone keskel asuvale majandusõuele, kus toimus kõikide veoste peale- ja mahalaadimine, et need tööd jääksid märkamatuks nii keskuses jalutajatele kui ka hotellikülastajatele.
Inturisti hotelli välisviimistluses kasutati kõiki toonaseid uuenduslikke ehitusmaterjale – alumiiniumi, mitmesuguseid plaste koos kohalike ehitusmaterjalidega nagu dolomiit jm.
Hotelli kõrgus saavutati 2. Juulil 1970 ja ehitus valmis 36 kuuga.
Avamine ja tegevus
Inturisti Tallinna Hotelli Ehituse Direktsiooni juhtimisel ehitatud hotell "Viru" avati 5. mail 1972, valdajaks said NSV Liidu Välisturismi Valitsus Inturist ja Eesti NSV Välisturismi Valitsus. Esimene hotellikülastaja registreeriti 24. aprillil 1972.
Ametlikult avati Viru hotell 5. mail 1972, kui esimene direktor Albert Šokman pidulikult lindi läbi lõikas. Külastajate käsutuses on 516 tuba.
Viru hotelli kuulsamad külastajaid: Iraani šahh Moḩammad Reẕā Pahlavī abikaasaga, Venemaa kultusrežissöör Nikita Mihhalkov, esimene Kuul käinud inimene Neil Armstrong (ei ole Tallinnas käinud, väide on vale!) , maailma esimene naiskosmonaut Valentina Tereškova, USA filmitäht Elizabeth Taylor, NSV Liidu tollane peaminister Aleksei Kossõgin ja laulja Alla Pugatšova.
1991. aasta 29. augustil vastavalt Eesti Vabariigi Ülemnõukogu otsusele ja kultuuriministri 20. septembri 1991 käskkirjale nr. 165 võttis 17. oktoobril 1991 seni NSV Liidu Välisturismikomiteele kuulunud hotelli "Viru" varad üle Eesti Vabariigi Riiklik Turismiamet. 23. detsembril 1991 registreeriti Riiklik Aktsiaselts Hotell Viru". 1994. aastal müüs Eesti riik Eesti Erastamisagentuuri vahendusel RAS Hotell Viru aktsiad Aktsiaseltsile Harmaron. Harmaron AS ja ostu rahastanud Soome ehitusettevõte SRV International Oy asutasid Aktsiaseltsi Hotell Viru, millest hiljem kujunes praegune kinnisvara omanik Pontos Oy kontserni kuuluv AS Uus Viru.
Grėjaus namas
Grėjaus namas (tõlkes inglise keeles Gray's House ja eesti keeles Gray maja) on hotell Leedus Kaunase maakonnas Kėdainiai linnas aadressil Didžioji gatvė 36.
Ajalugu
Alates 1630. aastal rändas praeguse Leedu aladele Lääne-Euroopast palju väljarändajaid, muuhulgas ka šotlasi. Kuni 1750. aastani on Kėdainiai linnas olnud šotlaste arv umbes 130 inimest. Nende seas oli ka kaupmees Jacob Gray (leedupäraselt Jokūbas Grėjus), kes oli ka linna raehärra.
1739. aastal kuulus praegusel Didžioji tänaval Grayle kaks maja. Ehkki alates 1756. aastast vahetusid omanikud, tunti neid maju ikkagi edaspidi kui Gray maju (ametlikus poola keeles "kamienica grejowska").
Tänapäeval
Praegu tegutseb majas hotell, mille nimi ongi Gray maja (leedupäraselt "Grėjaus namas").
Castello Visconteo
thumb|right|Castello Visconteo Pavias
Castello Visconteo on Pavia Viscontide kastell Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas Pavia linnas.
Kindluse ehitamist alustas 1360. aastal Galeazzo II Visconti. Hiljem täiendasid ehitist Sforzad.
Kontrastina kastelli karmile välisilmele olid siseruumid vägagi luksuslikud. Enamik uhketest siseruumidest paiknes aga kindluse Milano-poolses küljes, mille prantslased 1527. aastal maani maha lõhkusid.
Kindluse allesjäänud ruumid ja õu olid sõjaväe kasarmutena kasutusel kuni 1921. aastani.
Museo Civico
Tänapäeval on kastelli säilinud ruumid restaureeritud ning neis asub muuseum Museo Civico. Eksponeeritud on peotäis Veneetsia kunstnike maale, arheoloogiakollektsioon ning Pavia hävinud kirikute säilinud skulptuure, fragmente ja mosaiike (neist tähelepanuväärseimad on 11. ja 12. sajandist pärinevad rekonstrueeritud portaalid).
Ainult sina võid mu maailma muuta
"Ainult sina võid mu maailma muuta" on ansambli Terminaatori kümnes lugu albumilt "Lõputu päev".
Laulul on klaverisaade.
Koos looga "Torm" on see Terminaatori debüütalbumi üks suurimaid hitte. Seda mängitakse tihti kontsertidel.
Lugu on ilmunud ka 1997. aasta ballaadide kogumikul "Kuld" ja 2005. aasta kontsertalbumil "Go Live 2005".
Kaluka
Kaluka on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Rentaablus
Rentaabel tähendab tulutoovat, tulukat, tasuvat. Kapital saab olla rentaabel, kui see toodab tulu, uut väärtust, kui see teenib tagasi raha, säästab aega, lihtsustab tööprotsessi, kasvatab oma väärtust või toodab rohkem.
Karaski
Karaski on mitme koha nimi:
Sündinud 2. märtsil
''Siin loetletakse 2. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Karaski (Rõuge)
Karaski on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Erromango
thumb|Erromango kaart Erromango on Vanuatule kuuluv saar Melaneesias, üks Vanuatu saartest. See on Vanuatu lõunapoolseima provintsi Tafea suurim saar.
Saare geograafilised koordinaadid on.
Saare pindala on 888 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 886 m (Santopi mägi).
Kõige nooremad vulkaanid saarel on kolm kihtvulkaani, mis moodustavad Reeturi Pea poolsaare Erromango idakaldal Cooki lahest põhjas. Veealune lõõr poolsaare ja läheduses oleva Kitsesaare vahel purskas 1881.
Ajalooliselt räägiti Erromangol vähemalt nelja keelt: sie keelt, sorungi keelt, ura keelt ja utaha keelt. Need kuulusid kõik Kesk-Ida-Okeaania keelkonna lõuna-vanuatu rühma erromanga keelte hulka. Tänapäevaks on sorungi ja utaha keel välja surnud ning ura keele rääkijaid on alles väga vähe.
19. sajandil oli Erromango presbüteri misjonäride seas tuntud märtrite saarena, sest misjonäritegevus Erromangol oli ohtlik. Tuntuimad märtrid olid John Williams ja tema abiline James Harris, kelle pärismaalased evangeeliumi jutlustamise eest tapsid ja ära sõid.
19. sajandil oli Erromango tuntud sandlipuu, kauripuu ja tamanupuu kasvukohana. Minevikus raiuti neid puid laialdaselt ja sandalipuu sai saarel peaaegu otsa. Tänapäeval on enamik puude kunagisest levilast taastunud ja tehakse pingutusi selle nimel, et saare puidutööstus oleks jätkusuutlik. Euroopa Liidu abiga rajati saarele kaitseala Happy Lands Kauri Reservaat.
19. sajandil ületas saareelanike arv 10 000. See vähenes nii eurooplaste toodud haiguste tõttu kui ka sellepärast, et meremehed käisid Erromangol meeskondadele täiendust hankimas. Seda tehti nii inimeste petmise kui ka röövimise teel. Tänapäeval elab Erromangol umbes 1500 inimest.
Saare suurimad külad on Potnarvin ja Upongkor (ingliskeelses kirjanduses Port Narvin ja Dillons Bay). Minevikus oli tähtsaim küla Ipota.
Pohnpei
thumb|Pohnpei Pohnpei saar (varem ka Ponape) on saar Mikroneesias. Seal asub ka 1989. aastast Mikroneesia pealinn Palikir, kus elab umbes 4600 inimest. Saare pindala on 346 (või 334) km² ja saarel elab kokku umbes 35 000 inimest. Kõrgeim punkt on 782 m.
Sageli loetakse Pohnpeiga kokkukuuluvaks ka kaks naabruses asuvat atolli, Ant ja Pakin, millega koos nimetatakse neid Senjavini saarteks. Saared avastas 1828. aastal Fjodor Litke ning nimetas need Vene admirali Dmitri Senjavini järgi.
Kalade loend
Kalade loend loetleb kalu (süstikkalu, sõõrsuid, kõhrkalu, luukalu, vihtuimelisi ja kopskalu). Käesolev loend baseerub suuresti 1979. aastal ilmunud "Loomade elu" sarjas avaldatud 4. köitele – "Kalad".
Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis:
Tolmukkond
Tolmukkond ehk androtseum on ühe taime õie tolmukate kogum.
Tolmukate hulk tolmukkonnas on liigiti väga erinev. Samuti võivad tolmukad olla erineva kõrgusega.
Eristatakse vaba tolmukkonda ja erineval määral kokkukasvanud liittolmukonda.
Prantsusmaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Prantsusmaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Valitsev maailma- ja Euroopa meister Prantsusmaa oli üks suurimaid tiitlipretendente jalgpalli MM-il. Neli aastat tagasi MM-kulla teeninud mängijatest sõitis enamik ka Lõuna-Koreas ja Jaapanis toimunud 2002. aasta finaalturniirile.
Hamlet
pisi|Näidendi trükk (1605) "Hamlet" on William Shakespeare'i näidend (tragöödia), mille peategelane on Taani prints Hamlet, kes haub kättemaksu oma onule, kes on tõusnud troonile, mõrvates oma venna – Hamleti isa.
Näidend on kirjutatud arvatavasti ajavahemikus 1599–1601. Loo esmaseks allikaks on peetud 12. sajandi Taani legendi, millest on ka Shakespeare'i-eelseid kirjanduslikke töötlusi.
Tõlked eesti keelde
"Hamleti" esimese täiemahulise otsetõlke eesti keelde avaldas 1910. aastal Peterburis Aleksander Ferdinand Tombach-Kaljuvald. Tema tõlke alusel valmis ka lavastus, millega 1913. aastal avati Estonia teatrihoone. Kuna keeleuuenduse mõjul oli tõlge kiirelt vananenud, asus Tombach teost 1920. aastatel uuesti tõlkima, end see üritus jäi katki. Järgmine katse õnnestus siiski lõpule viia ning jõudis trükki 1930, Ants Orase eessõna ja toimetusega. Sama tõlge ilmus veel kord 1946, sedapuhku juba Georg Meri toimetustöö ja kommentaaridega.
Järgmise Eestis valminud tõlke, mis kirjandusteadlase Mihhail Lotmani sõnul kujunes eesti kultuuris kanooniliseks, tegigi Georg Meri. See ilmus William Shakespeare'i kogutud teostes 1966. aastal. Kriitikud nagu Ants Oras on küll nimetanud Mere tõlget puiseks ning teatrites on seda lavastatud enamasti muudatuste ja kärbetega, sealjuures asendades lõike Tombach-Kaljuvalla tekstiga. Siiski on kõige rohkem kordustrükke ilmunud just Mere tõlkest, sealhulgas Eesti Keele Sihtasutuse 2014. aasta väljaandes Shakespeare'i kogutud teostes pealkirjaga "Hamelt".
Ants Oras tõlkis "Hamleti" ka ise, kuid tema tõlge jäigi käsikirja. Orase tõlkele on ette heidetud liigset literatuursust, mistõttu tekst ei sobi lavalt esitamiseks.
Hiljem on "Hamletit" teatri jaoks tõlkinud Anu Lamp ja Doris Kareva. Nendegi tõlge ei ole iseseisva trükisena ilmunud. Proosatõlke Vanemuise lavastuse tarbeks on teinud Mati Unt, kes ise soovitas lugemiseks ikkagi värsstõlkeid.
Arvi Kork
Arvi Kork (kodanikunimega Arvi Tinits; 2. detsember 1927 – 1. aprill 1997) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik.
Peebu
Peebu on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Arvi Kork
Elulugu
Arvi Tinits sündis 1927. aastal Peningi vallas Harjumaal kooliõpetaja pojana. Õppis Tallinnas, mobiliseeriti 1944 noorukina Saksa lennuväe abiteenistusse. Jõudis 1944. aasta sügisel Saksa vägede Eestist taandudes Saksamaale, kus lõpetas pärast sõda Lübecki Eesti Gümnaasiumi. Täiendas end Müncheni DP ülikoolis, Stockholmi ülikoolis ning Toronto Ryersoni instituudis (Ryerson Institute of Technology). Teenis Kanada ratsakaardiväe rügemendis (The Governor General's Horse Guards), kus jõudis kapteni auastmeni. Hiljem töötas pikemat aega Toronto politseis.
Peebu
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda.
Arvi Kork
Elulugu
Ajakirjanikuna tegutses Ameerika Hääles ja aastast 1986 kuni surmani Vaba Eestlase toimetuses.
Alma Ostra-Oinas
pisi|Alma Ostra-Oinas Alma Rosalie Ostra-Oinas (16. september (vkj 4. september) 1886 Sillaotsa talu, Padari küla, Vastse-Kuuste vald, Tartumaa – 2. november 1960 Inta, Komi ANSV) oli Eesti poliitikategelane.
Elulugu
Alma Rosalie Ostra õppis Tartu Puškini gümnaasiumis ja seejärel Bestuževi kursustel (1915) ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Juba kooliajal kuulus ta põrandaalusesse organisatsiooni, kus toimetas käsikirjalist õpilaste nädalalehte Koit. Gümnaasiumis õppimise ajal hakkas ta tegutsema Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei Tartu komitees.
Jõulude eel 1904 taheti teda arreteerida, tal läks aga korda Riiga põgeneda, kus algas ka kümneaastane põrandaalune tegevus. 1905. aasta revolutsiooni sündmustes osales ta Tallinnas, selle tõttu arreteeriti ta sama aasta detsembris ja saadeti Siberisse administratiivasumisele Tobolski kubermangu, kust ta aga põgenes ning jätkas parteilise varjunime "Zelma" (Зельма) all illegaalset parteitööd Tallinnas VSDTP Tallinna komitee liikmena. Ta saadeti VSDTP Tallinna komitee saadikuna 1907. aastal Londonis toimunud VSDTP V kongressile.
1910. aastal astus ta Peterburi Kõrgematele Naiskursustele filosoofiateaduskonda. 1915. aasta sügisel arreteeriti ta sõjavastase kõne pärast kursuste miitingul ja saadeti politsei järelevalve all Narva.
1917. aasta veebruarirevolutsiooni järel naasis Ostra-Oinas Tallinna. Temast sai ajakirjanik ja poliitik – ta hakkas tööle ajalehe Sotsiaaldemokraat toimetajana ning ta valiti Tartu ja siis Tallinna linnavolikogu liikmeks. Ta oli Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei esindajana Ajutise Maanõukogu liige. Alma Ostra-Oinas oli ajalehe Sotsiaaldemokraat toimetaja (1917–1918), Ajutise Maanõukogu liige ja osales Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel.
Alma Ostra-Oinas oli Asutava Kogu ja I, II, III ja IV Riigikogu koosseisu saadik Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei poolt.
18. aprillil 1934 kinnitas Tallinna-Haapsalu rahukogu rahukohtuniku otsuse, millega mõisteti Alma Ostra-Oinasele kinnipeetava vapsi Jaan Reinbachi laimamise eest kolmenädalane karistus.
Ta tegutses ka advokaadi ja kirjanikuna (1923. aastal ilmus romaan "Aino", 1936 "Lendva").
Alma Ostra-Oinase vangistasid Saksa okupatsioonivõimud 1942. aastal ja 1945. aastal NKVD, ta suri asumisel Komis 1960. aastal.
Isiklikku
Aastail 1909–1910 oli ta abielus VSDTP aktivisti ja hilisema Eesti kommunistide juhi Jaan Anveltiga, 1914. aastal abiellus ta Eesti sotsiaaldemokraatliku liikumise juhtiva tegelase Aleksander Oinasega. Koos viimasega oli ta rahuläbirääkimiste eesmärgil kontaktis põrandaaluse Eesti kommunistide juhti Viktor Kingissepaga.
Riia Linnagümnaasium
pisi|Riia Linnagümnaasium (september, 2008) Riia Linnagümnaasium (läti Rīgas Valsts 1. ģimnāzija) on Riias asuv riigigümnaasium. Kool asutati 1211 ja on Baltimaade vanim kool.
Kooli võetakse õpilasi alates 7. klassist. Kool on lätikeelne ja matemaatika suunitlusega.
Koolis õpib 1055 õpilast.
Kooli direktor on Māris Brasla.
Ajalugu
Kool asutati 1211 kloostri juurde toomkoolina.
Aegade jooksul on kool kandnud palju eri nimesid.
Eesti Akadeemiline Spordiliit
Eesti Akadeemiline Spordiliit (lühend EASL) on vabatahtlikkuse alusel avalikes huvides tegutsev mittetulundusühing, mille eesmärgid ja tegevus on suunatud spordi, eelkõige üliõpilasspordi arendamisele ja korraldamisele Eestis. Liit ühendab Eestis üliõpilasspordiga tegelevaid spordiklubisid, -seltse ja -ühendusi ning kõrgkoole üliõpilasspordi edendamiseks ning sellealase ühistegevuse koordineerimiseks.
Riikide üliõpilasspordiliitusid ühendab Rahvusvaheline üliõpilasspordiliit FISU, kuhu kuulub enam kui 100 rahvuslikku üliõpilasspordiliitu kõigilt viielt kontinendilt.
EASL on FISU liige aastast 1993.
FISU peamine eesmärk: üliõpilasspordi arendamine ja spordi propageerimine üliõpilaste hulgas. FISU julgustab tudengeid saavutama edu ja tegema karjääri üheaegselt nii õpingutes kui ka spordis.
FISU korraldusel ja juhtimisel toimuvad kogu maailma üliõpilastele
Abaza
Abaza on linn Venemaal Ida-Siberis Hakassias Lääne-Sajaani kirdepoolses eelmäestikus Abakani jõe ülemjooksul mägedevahelises nõos 148 km (mööda maanteed 179 km) Abakanist edelas. See on üks Hakassia kaugemaid kohti.
Abaza aeg on Moskva ajast 4 tundi ees.
Elanike arv:
Andrus Aug
Andrus Aug (sündinud 22. mail 1972 Jõgeval) on eesti jalgrattur.
Abaza
Loodus
Edelas kõrguvad Kirsa mäeharja metsased nõlvad, lõunas ja kagus Džoi mäehari.
Andrus Aug
Ta alustas elukutselise jalgratturi karjääri 2001. aastal klubis Amore e Vita. 2007. aastal otsustas ta elukutselise karjääri lõpetada.
Abaza
Loodus
Abaza kõrgus merepinnast on umbes 450 m.
Andrus Aug
Võitis NSV Liidu juunioride meistrivõistlustel kriteeriumisõidus kuld- (1990) ja pronksmedali (1989) ning meeskonnasõidus hõbemedali (1989).
Abaza
Loodus
5 km kaugusel on Abakani rauamaagimaardla, tüüpiline rauamaagimaardla, mille peamised mineraalid on magnetiit ja hematiit ning kus esineb ka mittemaagimineraal granaat. Magnetiidiga käivad kaasas aktinoliit, kloriit, kaltsiit, andesiit ning koobaltisisaldusega püriit. Samuti leidub halkopüriiti ja epidooti.
Abakani jõe vooluhulk on jaanuaris 52 m³/s; kevadel võib sulav lumi viia vooluhulga 827 kuupmeetrini sekundis. Aastal 2000 viis vesi kaasa ühe silla, nii et ühendus Tõvaga katkes.
Nimi
Abaza nimi tuleb venekeelsetest sõnadest Абаканский Зaвод (Abakanski Zavod ('Abakani tehas')) 19. sajandil linna rajatud väikese malmivalu- ja rauatehase järgi. See oli asula algne nimi.
Nime tõlgendatakse ka hakassi keele põhjal, see tähendavat 'karukäppa' (аба on hakassi keeles 'karu').
Andrus Aug
Kuuekordne Eesti meister ja seitsmekordne Eesti noortemeister maantee- ja trekisõidus. Saanud elukutselisena 23 võitu.
Etapivõidud
2001
Abaza
Haldus
Abaza on vabariikliku alluvusega linn.
Andrus Aug
Etapivõidud
2002
2005 – 1 etapivõit Giro del Trentinol
Abaza
Tähised
OKATO kood on 95225503.
Telefoni linnakood on 39047, millele lisandub viiekohaline telefoninumber.
Sihtnumbrid on 655750, 655751 ja 655752.
Majandus
Uuritud varu on 140 miljonit tonni maaki keskmise rauasisaldusega 41,7...43,4% koobalti-, tsingi- ja väävlilisanditega.
Kaevandamisega tegeleb AS Abakanskoje Rudoupravlenije (АО "Абаканское рудоуправление").
Aastas saadakse 2,4 miljonit tonni maaki. (Aastal 1988 saadi 3,5 miljonit tonni.) Saadus sisaldab 47,5% rauda. See saadetakse edasiseks töötluseks Novokuznetskisse.
Linnas on ka lihakombinaat, metsatööstusmajand, õmblusvabrik jt ettevõtted.
Abaza ümbruses kasvatatakse nisu, kaera, kartulit, söödakultuure, veiseid, lambaid, ja maraleid.
Liiklus
Linnas on raudteejaam, kust läheb Krasnojarski raudtee Abakani ja Novokuznetski suunas.
Linna läbib maantee Abakani ja Ak-Dovuraki suunas. Ta viib üle Sajaani kuru 2200 km kõrgusel ning läbi Sajaanide kuristike Tõva Ak-Dovuraki asbestikaevanduste juurde ning edasi Tõva pealinna Kõzõli. Abazast algab 250 km pikkune mägimaantee, mis on üks kahest ühendusteest Tõvaga. (Teine läheb Abakanist Nižni Suetuki kaudu läbi Ida-Sajaani Kõzõli.
Randvere
Randvere on eesti koha- ja perekonnanimi.
Abaza
Ajalugu
Rauamaagimaardla oli tuntud juba rauaajal.
Randvere
Randvere (perekonnanimi)
Brescia
pisi|200px|Brescia uus ja vana katedraal pisi|200px|Tempio Capitolini varemed Brescias pisi|200px|Piazza della Loggia Brescia on linn Itaalias Lombardia maakonnas Milanost 99 km idas, Brescia provintsi halduskeskus. Brescia on Milano järel suuruselt teine Lombardia linn. Ta asub 150 m kõrgusel merepinnast.
Abaza
Ajalugu
Aastal 1949 hakati ehitama uut kaevandust ja rikastusvabrikut (Abakanskoje Rudoupravlenije), mis alustasid tööd 1957. 1957. aastal avati raudtee, mis ühendab Abazad Askiziga ning sealtkaudu Kuzbassi metallurgiakombinaatidega. Umbes samal ajal ehitati Abakani-Abaza-Ak-Dovuraki maantee.
1957. aastast kaevandati maaki lahtiselt, 1962 alustas tööd 400 m sügavune maa-alune kaevandus.
Brescia
Brescia asub Alpide jalamil Lago d'Iseo ja Garda järve vahel. Linna ümbritsevad viinamarjakasvatused (Franciacorta nõlvad läänes on andnud nime ka sealsetele kuulsatele veinidele).
Abaza
Ajalugu
1957. aastal sai Abaza aleviks, 1966. aastal linnaks.
Brescia
Ajalugu
Brescia kohal asus algselt keldi asuala Brixia, mis aastast 225 eKr kuulus Roomale. Juba Hannibali sõjakäigu ajal toetasid nad roomlasi. 27 eKr rajas Augustus sinna tsiviilkoloonia.
Abaza
Meedia
Linnas tegutsevad telejaamad Telekompanija TV-Abaza ja MTV-Abaza ning ilmuvad ajalehed Abazinski Kurjer ja Abazinski Vestnik.
Brescia
Ajalugu
Aastal 452 rüüstas linna Attila. Pärast Rooma riigi langust kuulus linn langobardidele, hiljem Karl Suurele, frankidele ja Saksa-Rooma riigile.
Abaza
Turism
7 km kaugusel Abazast seedrimetsas on turismibaas Bagulnik.
Brescia
Ajalugu
Alates 1167 osales Brescia Lombardia Liiga koosseisus võitluses Saksa-Rooma keisrite vastu. Brescia katedraalis hoitakse reliikviana tahvlit pühalt härjavankrilt Carrocciolt, mis oli Lombardia Liiga sümboliks.
1339 läks linn Viscontide võimu alla, aastatel 1426–1796 allus ta Veneetsiale. 1797. aastal läks linn Austria kontrolli alla, kes Viini kongressi otsusega linna endale saigi. 1848 puhkes austerlastevastane ülestõus, mis pärast raskeid tänavalahinguid 2. aprillil 1849 lüüa sai.
Itaaliale kuulub Brescia alates 1861. aastast.