cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sotsiaalne turumajandus
Ajalugu
Sotsiaalse turumajanduse mudeli tekkele panid aluse preisi poliitiku ja saksa riigi esimese kantsleri Otto von Bismarcki (1815–1898) initsiatiivil riikliku sunniga asutatud, töötajaid organiseerivad ja nende omafinantseerimisel põhinevad haiguskindlustuse ning hiljem ka töötus- ja pensionikindlustuse programmid. Nende initsiatiivide peamiseks eesmärgiks oli peatada tugevnev kommunistlik liikumine, mis üritas ühendada töölisklassi oma revolutsiooniliste eesmärkide saavutamiseks, ning selle majandusliku aluse elimineerimine. Bismarcki initsiatiiv kutsus ellu rahvakapitalismi arengumudeli ning see oli esimene samm heaoluühiskonna suunas. pisi|Sotsiaalse turumajanduse mudeli käivitaja, [[Ludwig Erhardi büst]] Sotsiaalse turumajanduse mudeli alused sõnastasid saksa majandus- ja sotsiaalteadlased, kes I maailmasõja järel moodustasid mõttekoja, mida hiljem nimetati Freiburgi koolkonnaks (Freiburger Konzil). Weimari Vabariigi kokkuvarisemise järel ja enne II maailmasõja lõppu moodustus Saksamaal uuesti kaks majandusteadlaste mõttekoda: üks Freiburgi ja teine Kölni ülikoolis. Nende mõttekodade töö käigus sai selgeks, et sõjajärgses kaoses tuleb riigi majandusliku võimsuse taastamiseks rakendada riiklikku sekkumist turgude tegevusse.
Teadlased asusid seisukohale, et korra püsimiseks ja stabiilsuse tagamiseks on vaja turumajandusest väljapoole jäävat, erahuvideta ja erapooletut jõudu, mis kehtestaks õiguskorra ja tagaks selle püsimise. „Liberaalse interventsionismi“ teostamiseks sobis kõige paremini bürokraatlik aparaat, mis kannab riigis haldusvõimu ning kindlustab õiguslikult sätestatud korra säilimise. Seda uut turumajanduslikku mudelit hakati nimetama ordoliberalismiks. Saksa majandusteadlane ja poliitik Ludwig Erhard (1897–1977), kes oli Saksa riigikantsler aastatel 1963–1966, viis Konrad Adenaueri valitsuse majandusministrina Saksamaal läbi majandusreformi nimetatud ideoloogia põhimõtteid järgides. Reform oli edukas ja pani aluse Saksamaa majanduse taassünni „imele“. Saksa majandusmudelit hakati hiljem nimetama sotsiaalseks turumajanduseks.
Ka Euroopa Liidu liikmesriikide sõlmitud Lissaboni lepingu ühe peaeesmärgina on sõnastatud „eriti konkurentsivõimelise sotsiaalse turumajanduse loomine, milles austatakse kodanike põhiõigusi“.
Sotsiaalse turumajandusmudeli elemendid
Ühistegevus pikaajaliste eesmärkide saavutamiseks. Kui kapitalistlikus turumajanduses väärtustatakse hetkel teenitava kasumi suurust hoolimata selle pikaajalistest mõjudest, siis sotsiaalse turumajanduse mudelis hinnatakse teenitava kasumi suurust pikas plaanis aastatest kuni aastakümneteni. Kuid kasumi maksimeerimine pikas plaanis tähendab, et turul osalejad peavad tegema koostööd, mis algab ühisrahastuse projektidest, millega finantseeritakse lisaks lühiajalistele projektidele nii fundamentaalvaldkonna teadusuuringuid kui ka suurte infrastruktuuri rajatiste ehitamist. Ühistegevuse kaudu kujundatakse ka turgu nii, et ettevõtlus väärtustaks loodus- ja sotsiaalset keskkonda ning tootmiskulude hulka arvestatakse ka tekitatud kahju heastamise kulud.
Osapoolte vajadusi arvestavad majandussuhted (mutualism). Turumajanduse tunnuseks on see, et turul osalejad lahendavad oma probleemid ise ning väldivad riikliku institutsiooni sekkumist majandusarengutesse. Selle saavutamiseks peavad tööandjad ja töövõtjad tegema koostööd nii, et olemuslikult vastandlikud huvid ja vajadused saaks rahuldatud. See võib toimuda nii riigi poolt sätestatud korras ja raamides (tingimusel, et ametnikud ei sekku sellesse protsessi) või tööandjate initsiatiivil või tööandjate ja töövõtjate (sündikaadid) ühenduste vahelise läbirääkimise käigus ja demokraatlikus otsustusprotsessis (targa parve põhimõttel).
Minimaalse toimetuleku kindlustamine hädasolijatele. Sotsiaalse turumajanduse eesmärgiks ei ole võrdsustamine, vaid riskide maandamine ja kuritegevuse põhjuste elimineerimine. Toimetulekuallikata jäänud inimeste minimaalsete vajaduste (et säilitada huvi ise midagi ette võtta olukorra parandamiseks) rahuldamiseks võidakse rakendada riiklikul tasemel negatiivse tulumaksu lahendust (mis on minimaalse halduskulu ja suurima mastaabiefekti tõttu kõige tulemuslik lahend) või rakendada sundi, et kõik inimesed ühineks mõne erakindlustusskeemiga kohe peale seda, kui nad hakkavad vastutama ise enda toimetuleku eest.
Konfliktide lahendamine ja kuritegevuse piiramine. Turupõhistest tehingutest tekkinud vaidlused ja konfliktid lahendatakse kaubanduslikes arbitraažikohtutes, kuid avalikus ruumis ja isikuvastaste kuritegude uurimine, süüdlase tuvastamine ja tekitatud kahju heastamise korraldamine jääb riikliku kohtusüsteemi haldusalasse. Süüdlane peab tekitatud kahju kompenseerima rahalise hüvitisega või siis vabatahtliku tööga kannatanud heaks, kui ta seda ei tee siis saadetakse ta moraalipõhimõtteid järgides eraldatud territooriumile või saarele omasuguste keskele elama, kus nad peavad ise katma enda ülalpidamiskulud.
Sageduse automaatne järelhäälestus
Sageduse automaatne järelhäälestus või sageduse automaatne järelhäälestus (inglise keeles automatic frequency control, AFC) on raadiovastuvõtjates ja televisioonivastuvõtjates (televiisorites) kasutatav süsteem vastuvõtja häälestussageduse automaatseks järelhäälestamiseks vastuvõetava raadiosignaali saatja töösagedusele (kandevsagedusele).
Praktiliselt on vastusvõtja häälestuse sageduse järelhäälestus kasutusel olnud vaid superheterodüünvastuvõtjate puhul, kus seda saab tehniliselt realiseerida heterodüüni sageduse juhtimise kaudu.
Peep Veedla
Peep Veedla (sündinud 11. oktoobril 1961 Järva maakonnas Kaalepis) on Eesti muusikaprodutsent, kontserdikorraldaja ja harrastusornitoloog.
Sageduse automaatne järelhäälestus
Sageduse automaatse järelhäälestuse kasutamise juures tekkis ka probleeme. Kõige suurem probleem oli sageduse mõttes lähedaste ja signaali poolest tugevate saatjate mõju sagedushäälestus süsteemile. Paljudes raadiovastuvõtjates oli selleks puhuks jäetud ka automaatse järelhäälestuse väljalülitamise võimalus.
Peep Veedla
Ta on õppinud Seidla Algkoolis, Aravete 8-klassilises koolis ja Tapa 1. Keskkoolis, mille lõpetas 1980. aastal. Õpinguid jätkas Tallinna 2. Tehnikakoolis ja Eesti Põllumajanduse Akadeemias, kuid nendes valdkondades, millega ta suurema osa oma elust tegelenud, on ta autodidakt.
Sageduse automaatne järelhäälestus
Vajadus sageduse automaatse järelhäälestuse süsteemi järel kadus sageduse sünteesimisel põhinevate heterodüünide kasutuselevõtmisega, mis tagavad piisava sageduse täpsuse selleks, et tavatingimustes võiks täielikult loobuda automaatsest järelhäälestusest.
Peep Veedla
1989–1996 töötas Eesti Noorte Loodusmajas ja Noortemajas TELO majandusjuhataja ja ornitoloogiaõpetajana. 1996. aastal asus Veedla juhtima helikandjate hulgimüügifirmat TopTen, olles ise üks selle asutajatest. 2000. aastal alustas TopTen ka heliplaatide ja -kassettide produtseerimist ja väljaandmist.
Laialehine villpea
Laialehine villpea (Eriophorum latifolium) on lõikheinaliste sugukonda villpea perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Taim kasvab lubjarikastes soodes, niisketel niitudel. Taim on Eestis hajusa levikuga.
Peep Veedla
Alates 1988. aastast on Veedla olnud üks roheliste rattaretkede “Kuidas elad, …?” korraldajaid. Koos Aarne Valmisega on ta neid rattaretki korraldanud üle 30 aasta. Aastatel 2000–2007 osales Peep Veedla eestlastele Soomet tutvustavate rattaretkede “Kuidas elad, Soome?” korraldamises.
Sageduse automaatne järelhäälestus
Omaette valdkonna moodustavad sageduse faasijärgse automaatse järelhäälestuse süsteemid (faasilukud ehk PLL-süsteemid). Neid kasutati laialdaselt analoogtelevisiooni tehnikas ja kineskoopkuvarites rea- ja kaadrisünkronisatsiooni juures, mille osas tänapäeval pole enam laialdast vajadust. Siiani on need aga kasutusel FM-stereo puhul stereodekooderites, mis põhinevad kompleksse stereosignaali sünkroontöötlusel. Kasutusele on need süsteemid jäänud teadusliku eksperimendi tehnikas ja elektroonses mõõtetehnikas.
Peep Veedla
Alates 1976. aastast kuulub Peep Veedla Eesti Ornitoloogiaühingusse (kuni 1991. aastani Eesti Looduseuurijate Seltsi ornitoloogiasektsioon), olnud selle juhatuse ja nõukogu liige ning lühikest aega ka nõukogu aseesimees ja esimees.
Peep Veedla on avaldanud kaheksa linnuraamatut. Ta on kirjutanud lindudest üle 100 luuletuse ja lauluteksti.
Ukraina Kultuurharidusühing Prosvita
Ukraina Kultuurharidusühing Prosvita on Tallinnas tegutsev Eesti ukrainlaste ühing, mis tutvustab Ukraina kultuuri. Ühing asutati hiljemalt 1997. Ühingu eesotsas on Oksana Mamutova.
Villy Søvndal
Villy Søvndal (sündinud 4. aprillil 1952) on Taani poliitik. Ta kuulub Sotsialistlikku Rahvaparteisse.
Villy Søvndal on pärit talupidaja perekonnast. Ta lõpetas Koldingis õpetajatekolledži 1980. aastal. Aastatel 1980–1992 töötas õpetajana Koldingis. 1982–1994 oli ta Koldingi linnavolikogu liige. Ta oli Folketingi asendusliige 1986. aasta märtsis-aprillis ja 1991. aasta oktoobrist kuni 1992. aasta jaanuarini. Ta oli Folketingi liige 1. augustist 1994 kuni 20. detsembrini 2013. Aastatel 2005–2012 oli Søvndal Sotsialistliku Rahvapartei esimees.
Villy Søvndal oli 3. oktoobrist 2011 kuni 12. detsembrini 2013 Taani välisminister.
Bērzciems
Bērzciems on küla (vidējciems) Lätis, Tukumsi piirkonna Engure vallas. Küla asub Liivi lahe kaldal, mere ja Engure järve vahelisel ribal.
Külas on raamatukogu. Seal asuvad Tauriņi, Bērzciemsi ja Rasase bussipeatus. . Külla jääb Bērzciemsi kalmistu.
Külas asuvad Lielkristi ja Skarase talud on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.
Aastail 2009–2021 kuulus küla Engure piirkonda.
Quincinetto
Quincinetto on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.
Quincinetto kõrgus merepinnast on 295 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Quincinetto piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Carema, Donnas, Settimo Vittone, Tavagnasco, Traversella, Trausella, Vico Canavese.
Anatoli Kuznetsov
Anatoli Kuznetsov oli mitme tuntud isiku nimi:
Hessisch Oldendorf
Hessisch Oldendorf on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hameln-Pyrmonti kreisis. Linna pindala on 120,39 km². 31. detsembril 2016 elas seal 18 170 inimest. Linn asub Weseri jõe ääres, umbes 10 km Hamelnist loodes. Adjektiivi "Hessisch" kasutatakse 1905. aastast, et eristada seda teistest linnadest nimega Oldendorf. Hessisch Oldendorf oli Hessen-Kasseli osa aastatel 1640 kuni 1932.
Göteborgi Eesti Maja
Göteborgi Eesti Maja (ka Göteborgi Eesti Kodu) on Rootsis Göteborgis hoone, mis on kohalike Rootsi eestlaste kohtumispaik. Hoonet kasutab näiteks Göteborgi Eesti Selts.
Pelasgid
Pelasgideks (vanakreeka keeles Πελασγοί Pelasgoí) nimetati antiikajal üht müütilist muistset rahvast Vana-Kreekas. Hilisemates antiikallikates ja teaduskirjanduses on pelasgideks mõnikord nimetatud kogu mittekreekakeelset esiaegset elanikkonda Kreekas.
Nime päritolu
Strabon seostab sõna pelasgos sarnase kõla põhjal sõnaga pelargos ('toonekurg') ning postuleerib, et pelasgid rändasid nagu toonekured, võib-olla Egiptusest, kus nad pesitsevad. Aristophanes kasutab seda etümoloogiat komöödias "Linnud". Satiiriliselt kujutatud Pilvekägulas on seadus, mis vihjab ateenlaste uskumusele, et nad olid algselt pelasgid, nimelt et oma vanemate toetamiseks peavad täiskasvanud toonekured rändama mujale ja sõda pidama. Gilbert Murray mainib päritolu sõnadest pelas gē ('naabermaa'): "Kui Pelasgoi on seotud sõnaga πέλας 'lähedane', siis see sõna tähendaks 'naaber' ja tähistaks sissetungivatele kreeklastele kõige lähemat võõrast rahvast..." Julius Pokorny tuletab nime Pelasgoi algkujust *pelag-skoi ('tasase maa elanikud', konkreetselt 'Tessaalia tasandiku elanikud'). See etümoloogia esineb üldjoontes juba William Ewart Gladstone'i raamatus "Studies on Homer and the Homeric Age" (1858). Kui pelasgid ei olnud indoeurooplased, pidid selle nime andma hellenid. Vanakreeka sõna pelagos ('meri') tuleb samast juurest (*plāk-) nagu dooria sõnal plagos ('külg'; mis on tasane), ja see juur on ka sõnas *pelag-skoi. Ernest Klein tõlgendab sellepärast sama rekonstruktsiooni kui 'mere mehi', sest meri on tasane. Kleini tõlgendus ei nõua, et indoeurooplastel oleks olnud mere kohta sõna (väga võimalik, et neil polnud seda, kui nad elasid sisemaa tasandikel). Merd võisid nad nimetada tasandikuks, siis võiks sama sõna tähendada nii 'tasase maa mehi' kui ka 'mere mehi'. Kui hilispronksiaja muinasegiptlased kohtasid sellenimelisi merelt tulnud rüüstajaid, võisid nad selle sõna tõlkida "mererahvasteks".
Mainimine antiikallikates
Pelasge mainis juba Homeros. Tema järgi elasid pelasgid Tessaalia Argoses ehk Pelasgi Argoses, Larissas, , mille all mõeldakse tõenäoliselt Tessaalia Larissat, aga võib-olla ka samanimelist kohta Troases , Dodonas (Epeiroses) ja Kreetal.
Dodona on ka Hesiodose järgi pelasgide elupaik (fragment 212). Peale selle omistab ta pelasgide esivanemale Pelasgosele pärismaise päritolu (fragment 43). Raskusi valmistab nii tänapäeva uurijatele kui ka juba antiikautoritele Hesiodose märkus, et Pelasgos oli Lykaoni isa (fragment 44), sest Lykaon elas Arkaadias, mis ei sobi nende kohtadega, kuhu Homeros pelasgid paigutab.
Herodotos kirjutab, et Kreeka esimene nimi oli Pelasgia (Πελασγία (Pelasgía)), ja nimetab pelasge Hellespontose-äärsete Plakia ja Sykale , Samothrake , Dodona , Arkaadia, Argose, Lesbose ning Lemnose ja Imbrose elanikeks. Peale selle mainib Herodotos (seoses Plaka ja Sykalega) pelasge türseenide naabritena Krestonis. Krestoni asukoht pole teada, enamik uurijaid paigutab selle Chalkidike poolsaare piirkonda. Veel väidab Herodotos, et Atika elanikud on pelasgi päritolu. Otsustades Herodotose kaasaegsete pelasgide järgi olevat pelasgid kõnelnud mittekreeka keelt.
Uurijate arvates ajas juba Herodotos pelasgid segi türseenidega. Hilisemate autorite puhul on (kui nad just ei korda varasemate autorite ütlusi) veel raskem otsustada, kas nad peavad silmas Homerose, Hesiodose ja Herodotose pelasge või mõnd varasemat rahvarühma. Pelasgide nime hakati üha enam kasutama lihtsalt seoses millegi väga vanaga. Rooma autorid mõnikord isegi samastasid pelasge kreeklastega. Alates 4. sajandist eKr nimetavad allikad pelasgide kunagiste asualadena veel Boiootiat, mõnesid Argolise osi, Sikyoni, Väike-Aasia lääneosa asulaid ning paljusid Itaalia piirkondi ja linnu Po jõe äärsest tasandikust kuni Lõuna-Itaaliani.
Pelasgide eluviis antiikallikate järgi
Antiikallikate järgi olid pelasgid paiksed ning harisid põldu, raadasid metsa, tasandasid kaljusid, kuivendasid soid, rajasid viljakaile orutasandikele linnustega linnu, mille nimi oli enamasti Larissa, ning hilisemate allikate järgi rajasid vanimad ehitised – kükloopilised müürid. Egeuse mere läänerannikul Pagasai lahe ääres elas hõim Minyai, kes olevat esimesena üritanud seda, mille argonaudid korda saatsid.
Palju hilisemate kreeka allikate järgi austasid nad kõrgeima jumalana Zeusi, Aitheri, säravat taevast, ilma kuju ja templita kõrgetel mäetippudel, sarnaselt Minose kultuuri mägipühamutega. Nende nime tõrjusid välja helleniteks ühinenud joonlased, ahhailased, aioollased ja doorlased. Pelasgid sulandusid hellenite hulka.
Tõlgendus
Ammusest ajast on vaieldud, kui suur tõepõhi on antiikaegsetel teadetel pelasgide kohta. Arvukad mainimised antiikautoritel annavad võib-olla tunnistust sellest, et varajaste allikate tekkeajal arhailisel ajajärgul ning võib-olla ka veel klassikalisel ajajärgul olid mittekreekakeelsed elanikud mõnes piirkonnas veel alles. Et pelasgide kohta muid allikaid, näiteks arheoloogilisi, ei ole (kükloopide müürid ei pärine neilt, vaid pronksiaegsetelt Mükeene kultuuri kreeklastelt), siis ei ole tänapäeva uurijad pelasgide kohta peaaegu midagi lähemat teada saanud.
Pelasgideks ei nimeta uurijad mõnd konkreetset või homogeenset, ühte kindlat keelt kõnelevat rahvarühma, vaid indoeurooplaste sisserännu eelse Kreeka elanikkonna jäänuseid, kes klassikalise antiikaja alguseks polnud veel täielikult assimileerunud ning olid seetõttu näiteks keele poolest ülejäänud elanikkonnast eristatavad.
Pelasgide indoeuroopaeelne päritolu ei ole siiski vaieldamatu. Kreeka allikate järgi olid pelasgid enamasti omapärane väga vana rahvas, kellel on siiski hellenitega ühine päritolu. Näiteks Atikas ja Joonias omistasid paljud suguvõsad endale pelasgi päritolu.
Katsed seostada pelasge Ramses III aegses Vana-Egiptuse tekstis mainitud rahvaga Peleset (plst), mis kuulus mererahvaste hulka ning oli tõenäoliselt samane vilistidega, on vaieldavad ja etümoloogiliselt kaheldavad. Eriti g muutumine t-ks on raskesti seletatav.
Keel
Pelasgid kõnelesid üht või mitut Egeuse keelt või ka mõnd muud keelt. Et pole kindlalt teada, kes pelasgid olid, on ka nende keele kohta erinevaid oletusi. Et vanakreeka keel on indoeuroopa keel, siis on vaidluse all ka, kas pelasgid kõnelesid mõnd indoeuroopa keelt.
Teadmata päritolu
Üks põhilisi hüpoteese nimetab pelasgideks neid, kes elasid Egeuse mere äärsetel maadel enne kreeka algkeele kõnelejate saabumist, ning nende järeltulijate enklaave klassikalises Kreekas. Sellele teooriale pani aluse 19. sajandi lõpus aluse filoloog Paul Kretschmer, see oli 20. sajandi esimesel poolel valitsev teooria ning see pole ka tänapäeval tõsiseltvõetavust kaotanud. Kretschmer uskus, et pelasgi keel on kreeka keele substraat ning kuulub võib-olla anatoolia keelte hulka. Kretschmer taasaelustas klassikalise idee jäänukkeele saartest kreeka keelealal (Arkaadia mägistes maakohtades ja kauglõuna ligipääsmatutel randadel. See seisukoht jättis Karl Otfried Mülleri protokreeklased kodumaast ilma. Ta paigutas kõige varasemad kreeklased teele Aasia tasandikelt, kus indoeuroopa keeleühtsus tema arvates umbes 2500 eKr katkes. Kreeka hõimude algkodu pidi olema kuskil Aasia ja Kreeka vahel. "Väliskreeklased" jõudsid Kreekasse kolme pronksiaegse lainena: protojoonlased umbes 2000 eKr, protoahhailased umbes 1600 eKr ja doorlased umbes 1200 eKr. Kretschmer oli kindel, et arheoloogia leiab kreeklaste algkodu üles. Sestsaadik hakkasid Kreeka ajaloo käsiraamatud rääkima kreeklaste Kreekasse tulekust. Veel 1956 rääkis J. B. Bury "History of Greece" (3. trükk) "sissetungist, mis tõi Kreekasse kreeka keele." Poole sajandi jooksul püüdsid Kreeka ja Balkani arheoloogia leida üles doorlased Kreekast põhja pool. "Mererahvaid" peeti osaks sellestsamast põhja-lõunasuunalisest rändest.
Kretschmeri teooria nõrkus seisneb selles, et selle järgi pidid eksisteerima nii kreeklastega asustatud Kreeka kui ka piirkond väljaspool Kreekat, kus Kreeka keele murded kujunesid samal ajal Kreekaga. Ent kuigi Kreeka kohta oli tõendeid küllaga, puudusid tõendid kodumaa kohta väljaspool Kreekat. Ka mererahvaste kodumaad Kreekas ei leitud. Loobumata Mülleri kolmest lainest ja Kretschmeri pelasgi keelesaartest, otsiti doorlasi mujalt. 1950. aastaks oli kõrvale jäetud Mülleri postuleeritud kreeka ja ladina keele ühine eellane ja 1960. aastaks oli hakanud kaduma usk kreeka murrete kujunemisse väljaspool Kreekat.
Mütoloogia
Pelasgi mütoloogiast ei ole palju teada. Paistab, et päikesejumalus oli algselt Ares. Tema austamise jäljed on säilinud Elises austatud Zeus Areioses ja Ateena Areopaagi (Areios Pagos 'Arese Kalju') nimes.
Robert Gravesi rekonstrueeritud ja fantaseeritud pelasgi loomismüüdi järgi oli alguses suur jumalanna Euronyme ('lai rändav'), kes ilmus alasti Chaosest ja lahutas veed taevast, et lainetel üksi tantsida. Tantsides lõi ta tuule. Ta püüdis kinni põhjatuule (Borease) ja hõõrus seda käte vahel ja soojendas pneumat, ning sellest sai isetärkamise teel madu Ophion. Ophion ühtis tantsiva jumalannaga, kes jäi rasedaks. Tuvi kujul munes Euronyme ilmamuna ning käskis Ophionil seda haududa, kes keerdus seitsmekordselt selle ümber, kuni see lõhenes ja sellest koorusid päike, kuu, planeedid, tähed ja maa koos mägede ja jõgede ning loomade ja taimedega. Eurynome ja Ophion elasid Olümposel, kuni Ophion läks ennast täis, kiideldes, et tema on kõik asjad loonud. Tema pea löödi laiaks ja hambad löödi sisse ning ta pagendati maa alla pimedusse. Hiljem pani Euronyme igale planeedile valitsejaks titaanitari ja titaani: Päikesele Theia ja Hyperioni, Kuule Phoibe ja Atlase, Merkuurile Metise ja Koiose, Veenusele Tethyse ja Okeanose, Marsile Dione ja Kreiose, Jupiterile Themise ja Eurymedoni ning Saturnile Rhea ja Kronose. Lõpuks valmistas ta esimese inimese Pelasgose. Arkaadia mullas võrsusid pelasgid Ophioni hammastest, mis Euronyme kanna all olid laiali paisatud.
Ilumäe kabel
pisi|Ilumäe kabel 1950ndatel Foto: Gustav Heinrich Kruusvald pisi|Ilumäe kabel Foto: Ilme Parik, 2014 Ilumäe kabel on kabel Ilumäe külas Haljala vallas.
1730. aastate algul püstitati Ilumäele väike puitkabel, mille sisustust on säilinud uues kabelis. Carl Magnus von der Pahlen ehitas samasse kohta praeguse kabeli perioodil 1814–1843.
EELK Ilumäe kogudus kasutab kabelit kirikuhoonena.
Sēme vald
pisi|Valla maastik Sēme vald (läti keeles Sēmes pagasts) on vald Lätis Tukumsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Pūre, Zentene, Tume, Smārde ja Engure vallaga.
Valla pindala on 145,4 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1265 inimest. Valla keskus on Sēme küla, vallamaja asub aadressil Ezera iela 1A. Vallavanem on Silvija Rabkēviča (ka Zentene valla vallavanem).
Ajalugu
Vald on kujunenud Brizule (Bresilgen), Kaive (Kaiwen), Rideļi (Riddelsdorf), Rauda (Rauden), Plieņi (Plöhnen), Svare (Schwarren), Vilksala (Wilxaln) ja Sēme mõisa (Sehmen) maadele. Maareformi ajal kuulus Sēme mõisale 862 ha maad, Brizule mõisale 905 ha, Kaive mõisale 803 ha, Rauda mõisale 418 ha ja Plieņi mõisale 367 ha. Valla tänapäevasele alale jääb veel 21 hektarit Pūre mõisa (Puhren) maid ja 23 hektarit Cērkste mõisa (Zerxten) maid, lisaks natuke Kārese (Kahre) ja Lejase mõisa alasid.
1935. aastal oli Sēme valla pindala 100,02 km². 1945. aastal moodustati vallas Sēme ja Brizule külanõukogu, 1949. aastal vald likvideeriti. Hiljem liideti Sēme külanõukoguga likvideeritavad Brizule ja Vecmokase külanõukogu. 1960. aastal liideti sellega suurem osa Lazdase külanõukogust. 1968. aastal arvati kolhoosi Ļeņina ceļš maad Milzkalne külanõukogu koosseisu. 1990. aastal moodustati Sēme külanõukogust Sēme vald. 2009. aastast kuulub vald Tukumsi piirkonda.
Loodus
Vallas kasvab arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Dārznieki muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Koršase talu hooned ja hiiepaik Kaive tamm, mis on ühtlasi ka looduskaitse all.
Asustus
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Endel Taniloo
pisi|Endel Taniloo 2006. aastal korp! Revelia perekonnaõhtul Endel Eduard Taniloo (kuni 25. oktoobrini 1935 Tanilov; 5. jaanuar 1923 Tartu – 28. november 2019 Tartu) oli eesti skulptor.
Taniloo on peamiselt loonud figuraal-, portree- ja monumentaalskulptuure. Üks tuntumaid neist on helilooja ja koorijuhi Juhan Simmi hauamonument Tartus Raadi kalmistul.
Elulugu
Endel Taniloo õppis aastatel 1940–1943 Tartu Õpetajate Seminaris, 1943–1944 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas. Aastal 1944 mobiliseeriti ta Saksa sõjaväkke. Aastatel 1944–1946 oli ta sõjavang Nõukogude Liidus Novosibirskis ja Kemerovos. Pärast vabanemist õppis ta aastatel 1946–1952 Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. Tema diplomitööks oli naiskorvpalluri skulptuur.
Aastatel 1959–2000 töötas Endel Taniloo Tartu Kunstikoolis õpetajana, aastatel 1992–1995 oli ta Tartu Ülikooli maaliosakonna õppejõud.
Endel Taniloo oli Kunstnike Liidu Tartu osakonna esimees aastatel 1977–1987, hiljem pikka aega juhatuse liige. Ta on juhtinud Tartu Kunstnike Maja tegevust. 1980. aastail ei saanud ta hästi läbi Tartu Ülikooli Kunstikabinetiga.
Endel Taniloo oli korporatsioon Revelia vilistlane (1990), Vanemuise seltsi auliige, Tartu Peetri koguduse liige alates 1953. aastast ja Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Seltsi liige. Ta oli Forseliuse Seltsi ja Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Seltsi asutaja ning Vanemuise Seltsi ja Korporatsioon Revelia vilistlaskogu taasasutaja.
Looming
Ühena esimestest kujuritest võttis Endel Taniloo skulptuurimaterjalina kasutusele dolomiidi. Ta on loonud tuhatkond taiest (skulptuur, monument, hauasammas, pisiplastika). Endel Tanilool oli üle kolmekümne isikunäituse. Tema hobiks oli vanavara (samovarid, petrooleumilambid, triikrauad jm) kogumine. Oma suure triikrauakogu kinkis ta Tartu linnamuuseumile, petrooleumilambid Eesti Rahva Muuseumile.
Teoseid
pisi|püsti|"Kivi Jüri" Kärdlas
Skulptor Endel Taniloo kortermuuseum
Aastal 2005 asutas Endel Taniloo oma endistesse eluruumidesse aadressil Jakobi 35-3 Tartus ateljee-muuseumi. Pärast skulptori surma hoolitsevad muuseumi eest tema poeg Urmas Taniloo ja pojapoeg Joonas.
Isiklikku
Endel Taniloo elas 96-aastaseks. Ta oli alates 1949. aastast abielus Heljo Tanilooga (sündinud Suur) ja seda 70 aastat, kuni oma surmani. Nende poeg Urmas Taniloo on orelikunstnik ja tütar Airike Taniloo-Bogatkin on skulptor ja keraamik.
Artur Toom
pisi|Artur Toom sõidutamas külastajaid [[Vilsandi saarele aastal 1939]] Artur Eduard Johannes Toom (aastani 1936 Artur Eduard Johannes Thom; 6. jaanuar 1884 Pihtla vald, Saaremaa – 29. märts 1942 Ussollagi vangilaager, Solikamsk, Venemaa) oli eesti ornitoloog ja looduskaitsja.
Kuna Toomi tegevus puudutas eelkõige Vilsandi linnustikku, on teda rahvasuus hakatud kutsuma Vilsandi linnukuningaks.
Artur Toom oli pärit Sagariste külast Pihtla vallas Saare maakonnas. Vilsandi tuletorni ülemaks sai toona 22-aastane Artur Toom 1906. aastal. Aktiivse linnukaitselise tegevuse raames rentis ta Kihelkonna pastoraadilt merelindude kaitseks Vaika saared, tegi saartel hooldustöid nii rendiperioodil kui ka pärast seda ning lõi lindudele soodsaid pesitsemistingimusi. Toom tegi aktiivset koostööd Kihelkonnale Rootsiküla mõisasse rajatud Riia Loodusuurijate Ühingu bioloogiajaamaga. 1921. aastal täiendas end Tartu Ülikoolis, õppides meteoroloogiat, ornitoloogiat ja ihtüoloogiat.
Artur Toom arreteeriti NKVD poolt 11. juunil 1941 Kuressaares. Surmaotsus. Suri eeluurimisel Ussollagi vangilaagris Solikamskis Venemaal.
Mõõkrohi
Mõõkrohi (Cladium) on lõikheinaliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: lääne-mõõkrohi (Cladium mariscus).
Vändra Gümnaasium
pisi|Kihelkonnakooli poisid aitavad 1912. aasta sügisesel porisel teel gümnaasiumihoone keskküttekatelt vedada pisi|Vändra Gümnaasium 2019. aastal Vändra Gümnaasium on gümnaasium Vändras.
Vändra Gümnaasium asutati 17. septembril 1922. Kooli vana maja valmis 1913. aastal Vändra Rahva Hariduse Seltsi kogutud rahva raha – 53 tuhande kuldrubla eest.
2017. aasta seisuga õpib Vändra Gümnaasiumis 321 õpilast ning koolis on 59 töötajat. Vändra Gümnaasiumil on suur võimla mõõtmetega 36 x 16 meetrit ning eraldi tiibhoones asub 32 kohaga õpilaskodu.
Robert Putnam
raam|Robert Putnam, 2006
Robert David Putnam (sündinud 9. jaanuaril 1941 Rochesteris New Yorgi osariigis) on USA politoloog, avaliku poliitika professor Harvardi Ülikooli John F. Kennedy Koolis.
Putnam töötas välja mõjuka kahe mängutaseme (ingl.k. two-level game) teooria, mis eeldab, et rahvusvahelised kokkulepped on edukad ainult juhul, kui nende tulemus toob positiivset mõju ka riigi siseelule. Ta on üks tuntumaid sotsiaalse kapitali temaatika käsitlejaid, samuti on ta uurinud kodanikuühiskonda ja selle probleeme. Tema kõige kuulsam (ja vastuolulisim) teos on "Bowling Alone", kus ta väidab, et alates 1960. aastatest on Ameerika Ühendriigid läbi elanud ennenägematu sotsiaalse, kodaniku ja poliitilise krahhi, millel on tõsised negatiivsed tagajärjed.
Elukäik
Ta on üles kasvanud Port Clintonis Ohio osariigis. Ema oli kooliõpetaja ja isa ehitaja. Tema enda sõnade järgi oli Port Clinton "küllaltki tähelepandamatu", kuid "hea koht, kus üles kasvada". Nagu enamik teismelisi 1950. aastate Ameerika väikelinnades leidis ta oma elu olevat pärssiva. Ta pere oli mõõdukas vabariiklane ja metodist, aga tema enda vaated ei kujunenud samaks.
1963. aastal lõpetas ta kiitusega Swarthmore’i kolledži Philadelphias. Seal tutvus ta ka oma tulevase abikaasa Rosemaryga. Abielu ajal vahetas Robert usutunnistust – astus juudi usku, mida tutvustas talle ta naine. Ta õppis ka Balliol Kolledžis Oxfordis, kus ta veetis palju aega David Butleri ja Donald Stokesiga. Ta sai 1965. aastal magistrikraadi Yale’is ja 1970. aastal doktorikraadi.
Peale lõpetamist 1975. aastal ühines ta Michigani Ülikooliga, kus temast sai täiskohaga politoloogiaprofessor. 1979. aastal läks ta Harvardi, kus temast sai valitsuse professor, seal oli ta ka 1984–1988 osakonna juhataja. 1989. aastal määrati ta Kennedy Kooli dekaaniks. Nüüd ta on avaliku poliitika professor Harvardi Ülikoolis.
Akadeemiline tee
Ta on USA Riikliku Teaduste Akadeemia, Briti Akadeemia, Ameerika Filosoofia Ühiskonna ja Ameerika Kunstide ja Teaduste akadeemia liige, endine Ameerika Politoloogia Ühenduse president. Ta sai 2006. aastal Johan Skytte auhinna ning on nõustanud presidente ja riigijuhte üle terve maailma.
Putnam on töötanud koos järgmiste kuulsate inimestega: Bill ja Hillary Clinton, Barack Obama, George W. Bush, Briti peaminister Tony Blair ja Gordon Brown, Prantsuse president Nicolas Sarkozy, Iirimaa peaministri Bertie Ahern. Lisaks veel paljude teiste rahvuslike liidrite ja aktivistidega üle kogu maailma. Ta asutas Saguaro Seminari, et tuua kokku juhtivad mõtlejad ja praktikud üle terve Ameerika, et arendada teostatavaid ideid kodanikuühiskonna uuendamiseks. Tema varasem töö sisaldab uurimistöid poliitilisest eliidist, Itaalia poliitikast ja globalisatsioonist.
Ta on kirjutanud üle tosina raamatu, sealhulgas "Bowling Alone" ja "Making Democracy Work", mõlemad on muu hulgas kõige rohkem tsiteeritud publikatsioonid viimase poole sajandi jooksul. Londoni Sunday Times on nimetanud teda "tänapäeva kõige mõjukamaks akadeemikuks".
Putnami viimane raamat, "American Grace: How Religion Divides and Unites Us", mille kaasautoriks oli David Campbell, keskendub religiooni rollile Ameerika avalikus elus. Aluseks võeti kaks kõige laiahaardelisemat rahvuslikku küsitlust, mis üldse on läbi viidud religiooni ja ühiskonna seotusest. See raamat oli 2011. aastal Ameerika Politoloogia Ühenduse Woodrow Wilsoni sihtasutuse auhinna võitja parima raamatuna valitsuse, poliitika või rahvusvaheliste suhete teemal.
Praegu töötab ta järgmiste projektide kallal:
Sotsiaalne kapital
Sotsiaalne kapital on kui kollektiivne ressurss, mis tähistab usaldust, ühiseid norme ja võrgustikke, mille olemasolul on ühiskond või kogukond valmis tegutsema ühiselt oma ühiselu korraldamisel ja ühiste eesmärkide saavutamisel. Putnam on kasutanud sotsiaalse kapitali näitajatena muu hulgas kodanikuühenduste arvukust, ajalehtede lugemisaktiivsust ning osalemist rahvahääletustel.
Oma uurimuses "Making Democracy Work" võrdles ta kohalike omavalitsuste tööd Lõuna- ja Põhja-Itaalias, leides nende vahel suuri erinevusi, mida Putnam seletas põhjaitaallaste suurema sotsiaalse kapitaliga. Põhjaitaallased olid harjunud juba ammu koostööd tegema horisontaalsetes (s.t võrdsete inimeste vahelised ja hajusad) võrgustikus.
Kuid vastukaaluks Lõunas oli aga veel tüüpiline, et inimesed korraldasid oma asju hierarhilistele, ülevalt-alla suhetele toetudes. Spontaanset, ideepõhist koostööd, mis oli põhjas olemas, nappis. Seetõttu olid ka valitsusasutused aeglasemad ja vähem innovaatilised.
Putnam järeldas, et kõrge sotsiaalse kapitaliga ühiskondades on valitsusasutuste töö üldiselt tõhusam ja majandusareng soodsam kui nendes, kus seda on vähem.
HansaRaama
HansaRaama (ka Standard Hansa) on Eestis loodud majandustarkvara väikeettevõtetele. See kuulub paketti HansaWorld ja on Eesti turul 1997. aastast.
Robert Putnam
Sotsiaalne kapital
Kuid siiski arvab Putnam, et koostöös peitub edu ja heaolu võti. Kui inimeste vaheline koostöö viib soovitud tulemusteni, kasvab nii inimeste heaolu kui ka nende soov edaspidigi koostööd teha.
HansaRaama
2012. aasta veebruaris oli HansaRaamal 5000 aktiivset klienti, programmi õpetatakse ka mõnes kõrgkoolis. Tänapäeval saab seda kasutada ka interneti kaudu.
Valgioie
Valgioie on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.
Long Islandi Eesti Kodu
Long Islandi Eesti Kodu on USAs New Yorgi osariigis Long Islandil asuv hoone, mis on kohalik USA eestlaste kohtumispaik. Hoonet kasutab teiste seas Long Islandi Eesti Selts.
Valgioie
Valgioie piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Avigliana, Chiusa di San Michele, Coazze, Giaveno, Sant'Ambrogio di Torino.
Saare sild
Saare sild on sild (täpsemalt truup) Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maanteel üle Pitka kanali. Sild ehitati 1997.
Ešelon (sõjandus)
Ešeloneeritud lahingurivistus koosneb tavaliselt 2-3 ešelonist, millest esimene ehk eesmine ešelon on mõeldud lahinguliseks rakendamiseks esimeses ja tagumine viimases järjekorras või vajadusel kõrvalsuunal. Tagumistes ešelonides paiknevad üksused on tavaliselt operatsiooni juhtiva ülema reserv, mida ta rakendab vastavalt operatsiooniplaanile või olukorrale.
Robert Putnam
Sotsiaalne kapital
Omavaheline suhtlus aitab inimestel üles ehitada kogukondi, pühendades ennast üksteisele on võimalik üles ehitada sotsiaalset võrgustikku ?. Kuulumisvajadus ja sotsiaalse võrgustiku kogemus võib tuua inimestele palju kasu.
Ešelon (sõjandus)
Ešeloneeritud lahingutegevus võib olla ka pealesunnitud taktikaline tegevus, mille määrajaks on näiteks kitsad ja manöövreid piiravad maastikuolud, mis ei võimalda kõigi kasutada olevate üksuste samaaegset rakendamist lahingus. Näiteks hoonestatud ala, metsatee või mäekuru.
Robert Putnam
Seos Eestiga
2006. aastal toimus Tallinnas XI Avatud Ühiskonna Foorum, mille peaesineja olid Robert Putnam. Foorum keskendus teemale, mis on sotsiaalne kapital ning miks on see oluline. Putnam võrdles oma ettekandes sotsiaalset, füüsilist ja inimkapitali.
Abragciems
Abragciems (vanasti ka Ābragciems) on küla (mazciems) Lätis, Tukumsi piirkonna Engure vallas. Küla asub Liivi lahe kaldal, mere ja Engure järve vahelisel ribal. Seal asub Abragciemsi bussipeatus. . Aastail 2009–2021 kuulus küla Engure piirkonda.
Zavodske
Zavodske (ukraina Заводське, vene Заводское) on linn Ukrainas Poltava oblastis Lohvõtsja rajoonis. Gadjatš asub Poltavast umbes 160 km loodes.
1962—2016 oli linna nimi Tšervonozavodske.
Jaan Uudelt
Jaan Uudelt (15. märts 1881 Vastemõisa vald, Kootsi – 5. detsember 1953 Chatham, New Yorgi osariik, USA) oli eesti silmaarst ja arstiteadlane ning ajalehe Võru Teataja asutaja ja toimetaja.
Aastatel 1912–1914 töötas ta Võrus erasilmaarstina. Aastatel 1914–1917 oli ta mobiliseeritud Esimeses maailmasõjas Vene armeesse; ta teenis 93. Irkutski jalaväepolgus ja 96. Omski jalaväepolgus polguarstina. Aastatel 1919–1920 osales ta Vabadussõjas rügemendiarstina ja Võru Punase Risti haigla juhatajana ning sõja lõppedes töötas ta Võru garnisoni silmaarstina. Aastatel 1921–1930 töötas ta Tartu Ülikooli silmakliiniku vanema assistendina (professor Ernst Blessigi alluvuses). Aastal 1930 kaitses ta väitekirjaga "Über das Blutbild Trachomkranker" dr. med. kraadi. Aastal 1931 sai ta silmahaiguste õppetooli juhatajaks dotsendikutsega. Aastal 1934 valiti ta Tartu Ülikooli silmahaiguste korraliseks professoriks.
Lõikhein
Lõikhein (ebatäpselt lõikehein; Cyperus) on lõikheinaliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: pruun lõikhein (Cyperus fuscus).
Eesti-Armeenia parlamendirühm
Eesti-Armeenia parlamendirühm on Eesti Riigikogu saadikurühm, mille eesmärk on tõhustada kahepoolset suhtlemist Armeenia parlamendiga (Rahvuskoguga). Parlamendirühma tegevus on suunatud Eesti Vabariigi välispoliitiliste eesmärkide elluviimisele ja Eesti tutvustamisele välismaal.
Eesti-Armeenia parlamendirühma esimees on Reformierakonna liige Mati Raidma, aseesimees Keskerakonna liige Lauri Laasi. Rühma kuuluvad Igor Gräzin, Tõnu Juul, Aivar Kokk, Peeter Laurson, Maret Maripuu, Juku-Kalle Raid, Reet Roos, Neeme Suur, Ester Tuiksoo ja Urbo Vaarmann.
Eesti-Armeenia parlamendirühma on pärast Riigikogu valimisi korduvalt taasasutatud, näiteks 15. mail 2003 (esimees Toivo Tootsen, aseesimees Marika Tuus), 23. jaanuaril 2001 (esimees Tiit Tammsaar, aseesimees Jaan Leppik) jne. 1992–1996 oli parlamendirühma esimees Siiri Oviir.
Langetamine
pisi|Langetustööd Langetamine on jalal seisvate puude kännust lahti lõikamine. Selleks kasutatakse peamiselt saagi, aga ka kirvest või kääride põhimõttel toimivaid lõikeseadmeid. Ajalooliselt vanim puude langetamise tööriist on kirves. Tänapäeval langetatakse enamik puid mehhaniseeritud langetusmasinatega ehk harvesteridega või mootorsaagidega. Langetamisel kasutatakse ka muid abivahendeid, nagu langetuskiil, langetuslabidas, langetushark, vints jms. Langetamiseks võib lugeda ka puude koos juurtega välja rebimist (vastava masinaga või lõhkelaengu abil), puude kännuosa või juurte põletamist puude pikali saamiseks (nt teatav alepõletamine) või puude ümber lükkamist.
Tuisk
pisi|Pingviin tuisus pisi|Pinnatuisk ja lumevaalud Kõrvemaal pärast 17. jaanuari tormi 2022. aastal pisi|Pinnatuisk Tuisk on liiva või lume edasikandumine tuule mõjul. Kui tuul keerutab juba maha langenud lahtist lund õhku, on see pinnatuisk. Tuisud kannavad suuri koguseid lund või liiva ühest kohast teise. Eriti tugevad tuisud tekivad tasandikel. Eestis esinevad lumetuisud peamiselt detsembrist veebruarini.
Lumetuisk
Lumetuisk tekib Eestis reeglina temperatuuril allpool 0 kraadi, lahtise lume olemasolul juba mõõduka tuulega (4–6 m/s), eelduseks on sadav lumi või on seda maapinnal piisavalt, et tuul seda üles saaks tõsta. Tuisku tekitav tuul on sageli keeriseline, see keerutab ühtaegu nii sadavat kui ka maas olevat lund. Tuisu tekkimine oleneb lisaks tuulekiirusele ka lume omadustest, piisavalt koheva lume korral võib ka nõrk tuul selle tuiskama panna, kuid näiteks sulailma korral ei pruugi nõrk tuul tuisku tekitada.
Pinnatuisk
Pinnatuisuks nimetatakse tuisku, kus tuul keerutab juba mahalangenud lund. Jällegi sõltub selle tekkimine tuule tugevusest, õhutemperatuurist ja lume omadustest: sulailmaga või koorikuga kattunud lume korral on pinnatuisu tõenäosus väiksem. Erinevalt tuisust on pinnatuisk madal (1,5–2 m) ning nähtavust suurt ei halvenda. Samuti esineb pinnatuisku pigem selge taeva korral.
Liivatuisk
Sarnaselt lumetuisuga sõltub liivatuisu teke tuule tugevusest ning liiva omadustest. Eestis tekib liivatuisk valdavalt mererandades, kus on piisavalt väikeseteralist liiva. Liivatuisu tulemusel tekivad ja muutuvad luited.
Luha põik
Luha põik on tänava nimi mitmes Eesti asulas:
Dmõtro Jaroš
Dmõtro Jaroš (ukraina keeles Дмитро Ярош; sündinud 30. septembril 1971 Kamjanskes) on Ukraina poliitik ja omakaitseväelane.
Elulugu
Ta oli rahvusradikaale ja äärmisi parempoolseid ühendava Ukraina organisatsiooni Paremsektor endine juht (2014-2015).
Sündinud 1. septembril
''Siin on loetletud 1. septembril sündinud tuntud inimesi.
Dmõtro Jaroš
Elulugu
Asutas 2014. aastal Paremsektori sõjalise tiiva Ukraina Vabatahtlike Korpus.
2014. aasta veebruaris võimule tulnud ajutine valitsus määras Jaroši Euromaidani võitlejate esindajana Ukraina julgeolekunõukogu asedirektoriks.
Jaroš kandideeris 2014. aastal riigi presidendiks, kogudes 0,7 % häältest. Aprillist 2014 kuni 2015. aasta varakevadeni võttis vabatahtlike seas osa sõjast Donbassis, saades 21. jaanuaril 2015 Donetski lähistel Gradi tabamusest kergelt haavata.
3. märtsil 2014 esitas Venemaa prokuratuur Jarošile süüdistuse ebaseaduslikus relvaformeeringus osalemise pärast Esimeses Tšetšeenia sõjas ja avalikes üleskutsetes terroristlikule ja ekstremistlikule tegevusele. . 25. juulil 2014 kuulutas Interpol ta rahvusvaheliselt tagaotsitavaks. 2016. aasta jaanuaris kustutas Interpol Jaroši tagaotsitavate nimekirjast.
Sünkroontöötlus
Sünkroontöötlus on signaalitöötluse meetod, mille puhul signaali töötlemisel kasutatakse temaga sünkroonset või sünkroonitud tugisignaali.
Analoogsignaalide töötlemisel kasutatakse signaali sünkroontöötluse ehk sünkroonmuundamise teostamiseks sünkroondetektorit.
Signaalide sünkroontöötluse valdkonda kuulub ka signaali kvadratuursete komponentide detekteerimine.
Signaalide sünkroontöötluseks vajalike tugisignaalide saamiseks kasutatakse tihti automaatse faasisünkronisatsiooni süsteemi ehk faasilukku (PLL)
Väiküla
Väiküla (varem venepäraselt ka Venküla, Venkul, Venkul Narovskaja ) ; vene keeles Венекюля, soome keeles Väikylä) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Rosona jõe kaldal. pisi|left|Küla plaan (1860) 1920. aasta Tartu rahulepinguga läks Jamburgi maakonna küla Eesti Vabariigile, kus see moodustas osa Eesti Ingerist ja kuulus Vaivara kihelkonna Narva valda ja Viru maakonna Narva valda. Vabariigi algusaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kirikukihelkondi seejärel enam ei eksisteerinud.
Küla on esimest korda mainitud 1498.
Külas elab 13 inimest (2010).
Vändra kihelkonnakool
Vändra kihelkonnakool oli kihelkonnakool, mis asus Vändras.
Vändra kihelkonnakool asutati 1834. aastal. Uus koolimaja valmis 1885. aastal.
Mart Koldits
Mart Koldits (sündinud 19. jaanuaril 1979 Tallinnas) on eesti näitleja ja teatrilavastaja.
Mart Koldits on õppinud aastatel 1997–2000 Tallinna Pedagoogikaülikoolis reklaami ja meedia erialal. 2004. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli XXI lennu lavastaja erialal.
Isiklikku
Tema abikaasa on Eva Koldits.
Pavermenys
Pavermenys on küla Leedus Kėdainiai rajoonis, Truskava valla halduskeskus. Külas on Truskava põhikool, Truskava postkontor ja Truskava raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealse mõisa hoonetekompleks ja park.
Asulat on kirjalikes allikates esmamainitud 1583. aastal, sealset mõisat 1585. aastal. Asula on kuulunud Truskauskastele, Lejockitele, Klodtidele, Brunnowitele. XVII sajandil püstitati vanem peahoone, XIX sajandil aga uuem peahoone. Aastal 1903 hakkas ühes mõisa häärberis tegutsema kool. Nõukogude ajal oli Pavermenys Truskava kolhoosi keskasulaks.
Viljar Lubi
pisi|Viljar Lubi 2020. aastal Arvamusfestivali teadusalal. Viljar Lubi (sündinud 1977) on Eesti diplomaat ja riigiametnik.
Viljar Lubi on õppinud Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja lõpetanud 1999. aastal cum laude Tartu Ülikooli majandusteaduskonna rahvamajanduse eriala. Tal on alates 2002. aastast magistrikraad politoloogias Tallinna Pedagoogikaülikoolist.
Veel on Lubi täiendanud end 2000. aastal Eesti Diplomaatide Koolis rahvusvaheliste suhete ja Euroopa integratsiooni kursusel ning 2001. aastal Sussexi ülikoolis Ühendkuningriigis Euroopa uuringute erialal.
Perioodil 1999–2011 töötas Lubi Välisministeeriumis. Ta on töötanud välisministeeriumi pressi- ja infoosakonnas, välismajanduse ja arengukoostöö osakonnas, Eesti saatkonnas Londonis, Euroopa Liidu osakonna üldasjade büroo direktorina ja Eesti suursaatkonna nõunikuna Washingtonis.
2011–2012 töötas Viljar Lubi majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumis ELi ja rahvusvahelise koostöö osakonna juhatajana.
2013–2016 oli ta Eesti suursaadik Indias resideerimisega New Delhis.
2016–2021 oli Lubi Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi majandusarengu asekantsler.
Ta määrati mais 2021 Eesti suursaadikuks Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigis.
Webflow
Webflow on veebipõhine veebilehtede koostamise tööriist. Tegemist on professionaalse pukseerimisel põhineva tööriistaga, mis on ehitatud muganduvate veebilehtede disainimiseks. Rakenduse abil saab muuhulgas luua kontaktivorme, animeeritud veebisisu ja lisada sotsiaalseid pluginaid (näiteks Facebooki kommentaariplokke).
Erinevalt paljudest teistest sarnastest vahenditest, mis on suunatud mittetehnilistele inimestele, kes soovivad avaldada veebilehti nii lihtsalt kui võimalik, on Webflow'i eesmärk pakkuda disaineritele võimalust luua veebilehti veebiarendajate tehnilisele abile toetumata.
Webflow pakub ka veebimajutust, mis võimaldab teha veebilehed kõigile läbi interneti kättesaadavaks.
Ülevaade
Webflow on pilveteenusena kättesaadav tarkvara, mis võimaldab programmeerimisoskuseta kasutajatel luua täielikke ja muganduvaid veebilehti. Tarkvara võimaldab disaineritel visuaalse toimeti abil saavutada enamiku veebisisu loomisega ja veebilehe jaotusega seotud aspekte. See pakub pikslitäpsusega disainimisvõimalusi, nagu arvutitele mõeldud pildindus- ja disainirakendus Adobe Photoshop.
Tööriista kasutamise ajal tekitab Webflow automaatselt W3C standarditele vastava HTML-i, CSS-i ja JavaScripti. Põhinedes Twitteri vabavaralisel veebiarenduse raamistikul Bootstrapil, on Webflow'i kood ühilduv kõikide seadmetega ja veebilehitsejatega.
Webflow pakub lisaks veebilehtede disainimisele võimalust ka veebilehti majutada. Ettevõttel on üle 100 andmekeskuse ja serveri üle maailma, mis võimaldavad laadida veebilehti hetkega, olenemata külastaja asukohast. Webflow kasutab teisejärgulise sisuedastusvõrguna Amazon Web Service (AWS) Cloudfront'i, et saavutada parimat võimalikku kiirust. Turvalisuse tagamiseks varustab ettevõte kõik Webflow'is majutatud veebilehed SSL sertifikaatega. Tarkvara kasutaja teiseks variandiks on kogu lähtekood alla laadida ja majutada seda mujal.
Keskkond
Veebilehe disainimiseks mõeldud keskkond koosneb mitmest osast. Parempoolsel tööriistaribal saab kasutaja muuta veebisisu elemente, selle alla kuuluvad näiteks teksti suuruse muutmine, piltide suuruse ja tooni muutmine jpm. Kesksel osal on kuvatud veebileht, kus saab elemente paigutada puksiirimise abil. Vasakpoolsel tööriistaribal on nupud uute lehtede loomiseks, piltide üleslaadimiseks, sätete muutmiseks jne. Ülemisel tööriistaribal on kasutajal võimalik kuvada veebileht erinevates vaadetes, näiteks mobiili- või tahvelarvuti vaates.
Ettevõte
Webflow loodi aastal 2013 Vlad Magdalini (Intiut Brainstorm looja), Sergie Magdalini ja Bryant Chou (Vungle endine peadirektor) poolt. Ettevõtte võitis aastal 2013 Y Combinator'i idufirmadele mõeldud preemia ning on rahastatud Khosla Ventures'i, Tim Draper'i ja teiste investorite poolt.
Teiste veebipõhiste veebilehtede koostamise vahendite hulka kuuluvad näiteks Weebly, Squarespace, Webydo.
Andres Varik
Andres Varik (sündinud 7. aprillil 1952) on Eesti endine poliitik.
Ta lõpetas 1970. aastal Põlva Keskkooli ja 1975. aastal agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia.
Ta töötas aastatel 1975–1977 Tõstamaa sovhoosis agronoomina ja oli aastatel 1977–1990 Sindi sovhoosi direktor.
Ta oli aastatel 1978–1989 NLKP liige.
Aastatel 1990–1995 oli ta Eestimaa Põllumajandustootjate Keskliidu esimees.
3. augustist 1994 kuni 13. veebruarini 2011 oli ta Eesti Maarahva Erakonna/Eestimaa Rahvaliidu liige. Ta oli VIII Riigikogu liige Eesti Maarahva Erakonna fraktsiooni esimehena 21. märtsist 1995 kuni 17. märtsini 1997 ning IX Riigikogu liige Eestimaa Rahvaliidu fraktsiooni aseesimehena 1. aprillist 1999 kuni 22. märtsini 2003.
Vahepealsel ajal oli ta Mart Siimanni valitsuse põllumajandusminister.
Isiklikku
Tema hobid on sport ja jahindus ning ta on Eesti Jahimeeste Seltsi liige.
Karl Gottlieb Wenig
pisi|Karl Gottlieb Wenig Karl Gottlieb Wenig (26. veebruar 1830 (ukj) Tallinn – 6. veebruar 1908 (ukj) Peterburi) oli vene kunstnik ja kunstipedagoog.