cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti alpinistlike tõusude ülevaade
2007
02.12.2007 tõusid Uus-Guineas Austraalia ja Okeaania kõrgeimasse tippu Carstensz Pyramid (kohalikus keeles Puncak Jaya, 4884 m) esimeste eestlastena Alar Sikk, Andras Kaasik ja Ervin Mast.
18.12.2007 tõusid Priit Melnik, Pille Saluvere, Tõnu Veski, Aivar Sepp Aconcagua (6962 m) tippu.
30.12.2007 tõusis Eveli Habakuk Aconcagua (6962 m) tippu, mööda False Polish Glacier marsruuti.
JK Alpiklubi Rändauhinna laureaadiks sai Tiina Tamm tõusuga Lenini mäetippu (7134 m).
2008
27.01.2008 tõusis Alar Sikk Aafrika kõrgeimasse tippu Kilimanjarole (5963 m). Selle tõusuga sai Alar Sikust esimene eestlane, kes on tõusnud kõigi kontinentide kõrgeimatesse tippudesse nn "the Seven Summits" klubi liige.
Jaanuaris 2008 tõusis Allan Valge Aconcagua (6962 m) tippu.
Jaanuaris 2008 tõusid Jane Riga ja Tarmo Riga Andides viie vulkaani tippu Iliniza Norte (5126 m), Cotopaxi (5897 m), Chimborazo (6267 m), Pasachoa (4199 m) ja Corazon (4791 m).
Veebruaris korraldas Mägironimise ja Matkamise Edendamise Klubi korraldas tõusu Gruusias Kazbeki tippu. Tõus ebaõnnestus halbade ilmastiku olude tõttu. Kolm ööd telgis ja kaks ööd Meteo jaamas.
Jürgen Saarnit korraldas ekspeditsiooni Mustagh-Atale. Jõuti kolmandasse laagrisse 6800 meetri kõrgusele.
JK Alpiklubi korraldas reisi Kaukaasiasse Elbruse (5642 m) mäele. Tipus käis 57 eestlast.
JK Alpiklubi korraldas ekspeditsiooni Pamiiri Lenini mäetippu (7134 m). Tipus käisid Jelena Kravtšenko ja Anatoli Utemov.
Juunis käisid kaks Tartu kaljuronijat, Kairi Kiik ja Hendrik Proosa, Sloveenias ja Horvaatias ronimisretkel. Paklenica rahvuspargis Anica Kuki massiivil kaljumarsruudid pikkusega kuni 350 m. Mosoraški 5c (350 m) tõusuga saavutati Balticum 2008 võistlusel kaljuronimises 3. koht. Kirjeldus
Alpiklubi Firn tegi Alpides Mount Blanci massiivil, Aiguille de Tour (3542 m) 2 marsruuti (PD+, AD) ja Aiguille de Chardonnet (3824 m) 1 marsruut (AD). 09.07.2008 hukkus Aiguille de Chardonett tipust laskudes Eva Liivak.
JK Alpinismi rändauhinna laureaadiks sai Alar Sikk, kes on esimese eestlasena tõusnud kõigi kontinentide kõrgeimatesse tippudesse (the Seven Summits).
2009
Jaanuaris 2009 tõusid Jane Riga ja Tarmo Riga Argentinas La Ramada (6384 m) ja Mercedario (6720 m) tippu.
15. juunil 2009 tõusis Mikk Gashkov Ecuadoris Chimborazo vulkaani madalamale kaksiktippu, nn Ventimilla tippu (6225 m). Kairi Kiik ja Hendrik Proosa tippu ei jõudnud, kuid tõusid üle 6000 meetri. Sama reisi käigus tõusti Pichincha vulkaani madalamale Rucu Pichincha (4698 m) tippu. Kirjeldused. Nädal hiljem üritab tippu tõusta ka teine seltskond, kuid halva ilma tõttu jääb piiriks 5300 m.
14. juulil 2009 tõusis Eveli Habakuk koos Michel Adamiga Lagginhorni (4010 m) tippu mööda lõunaharja, AD-raskuskategooria ja 15.07.2009 Weissmies (4023 m) tippu mööda tavarada, AD-raskuskategooria.
4. augustil 2009 tõusid esimeste eestlastena Üllar Põld ja Tiina Tamm Hiinas Muztagh Ata (7546 m) mäe tippu. Tiina Tamm on esimene eestlanna, kes on tõusnud üle 7500-meetrise mäe tippu.
Juunis korraldas Urmas Grauen tõusu Kazbeki mäetippu Gruusias. Keegi tippu ei jõudnud.
Valdo Kangur korraldas õppereisi Gruusiasse ning grupp üritab tõusu Tetnuldi mäele.
Andres Hiiemäe tegi Kaukaasias Bezengi alpilaagris 18. juunil 2009 Gidan (4167 m) tipu kaguharjalt 2A-marsruuti ja üritas Misses-Tau (4427 m) paremalt kontraforsilt idaseinal 5B-kategooria marsruuti. Jõuti kuni 4300 m kõrgusele, läbimata jäi 3 vertikaalset köit tipubastionil öösel sadanud 15–20 cm paksuse lumekihi tõttu. Kirjeldus.
Alar Siku Matkaklubi organiseeris kaks tõusu Kazbeki mäele. Juunis tipus Alar Sikk (juht), Aira Tammemäe, Meelis Soomets. Septembris Rita Malken, Aira Tammemäe, Ago Altjõe, Ahto Altjõe, Ertti Hermanson, Väiko Dorbek ja Ever Lipp. Vt lisaks Eesti Päevaleht 24.10.2009
11. oktoobril 2009 tõusis Eveli Habakuk koos Michel Adamiga Island Peak (Imja Tse, 6189 m) tippu Kesk-Nepalis Himaalajas, PD+ raskuskategooria.
5. detsembril 2009 tõusis Tarmo Riga Aconcagua (6962 m) tippu.
2010
Jaanuaris tõusid Fred Viidul (koos oma kitarriga, millel ta mängis tipus laulu "Koduküla Väike Maja") ja Mikk Pääru Aconcagua (6962 m) tippu.
9. jaanuaril 2010 tähistas Alpiklubi Firn oma tegevuse 50. juubelit. Universitas Tartuensis
12. märtsil tõusid 7 Tartu matkajat 10-päevase suusamatka käigus Hibiinides Petreliuse tippu (1141 m, 1B). Lisaks tehti veel seitse kuru raskustega kuni 1B vene järgi. Matkast lähemalt
16. juulil tõusid kaks seongut Anu Peljo ja Martin Ruudi ning Helen Korju ja Toomas Kuul Matterhorni (itaalia keeles: Monte Cervino) 4476,4m Itaaliapoolsesse tippu Lion marsruuti kasutades. Tõusust täpsemalt: http://traverselion.wordpress.com/
22. juulil tõusis Tõnis Peljo Lenini mäetippu (7134 m). Tõus toimus üksinda (kasutades siiski kohalikku baaslaagriteenust) ning tipp saavutati esimese mägironijana sel hooajal.
27.07 tõusis Eesti Kun-Lun ekspeditsioon koosseisus K-E. Suurväli, P. Joosu, P. Simson, A. Mere, S. Kadak, J. Sibul ja M. Aasa Lazio tippu (6045 m). Tegemist oli teise tõusuga üleüldse sellesse tippu ja marsruudi esmaläbimisega. 3.08 tegid esmatõusu Marko Aasa, Priit Joosu ja Kristjan-Erik Suurväli 5202 m (gps 5227 5 m eksimust) meetri kõrgusele nimetusse tippu Qongtan ja Kalakolu liustike vahel. Tõus oli umbes 2B kategooria. Kell 11:47 jõuti tippu.
9.-17.augustil läbisid Kairi Kiik ja Hendrik Proosa Ukrainas Krimmi poolsaarel Forosskaja Gruppa massiivi Forosskii Kant nimelisel seinal neli alpinistlikku kaljumarsruuti. "ПО ЦЕНТРУ ЗАПАДНОЙ ЧАСТИ МАССИВА" (350 m 1Б, 10 м IV), "ПО ПРАВОМУ КРАЮ ЗАПАДНОЙ ЧАСТИ МАССИВА" (400 m 2А, 40 m IV), "ПО ВОСТОЧНОМУ КРАЮ (ПК)" (240 m 2Б) ja "ПО КРАЮ ЛЕВОЙ СТОРОНЫ “ЗЕЛЕНОГО УГЛА”" (400 m 4А, 20 м V). Täpsem info
12. septembril tõusid Damavandi 5671 (Iraanis) tippu Siivi Liivik, Airi Sokk, Andres Karu, Aare Hommik, Andero Saar ja Toomas Holmberg
2011
26. veebruarist 4. märtsini ronisid Andres Hiiemäe ja leedukas Saulius Saikauskas Slovakkia Tatrates Maly Kežmarsky štit põhjaseinal talvistes oludes kolm kaljumarsruuti. Marsruudid "...", III; "Orlowskeho cesta", IV ja "Koncert sa nekonal", IV+. Esimesel marsruudil olime sunnitud ebasoodsates ilmaoludes ka külmööbima. Paar päeva varem maha sadanud 40 cm lumevaip aeglustas edasiliikumist ning julgestuseks sobivate kaljupragude leidmist, mistõttu jäime laskumise alustamiseks pimeda kätte. Pärast keskööd otsustasime jõu säästmiseks harjale ööbima jääda. Esimese hommikuvalgusega jätkasime liikumist ja keskpäevaks olime kenasti tagasi hütis.
24. veebruaril 2011 tõusid Raivo Plumer, Tõivo Sarmet ja Jaan Reimand Mehhiko kõrgeima mäe (vulkaan) Orizaba tippu (5622 m)
Aprilli alguses tõusis Andres Karu üksi Mehhiko kõrgeima mäe (vulkaan) Orizaba (5622 m) tippu.
16. mail jõudsid Džomolungma (8848 m) tippu, Jagged Globe kommertsekspeditsiooni koosseisus kell 06:10 Tanel Tuuleveski (koos Wangdi sherpaga) ja kell 06:30 Andras Kaasik (koos Pem Chiri sherpaga). Tanelist ja Andrasest said teine ja kolmas eestlane, kes Džomolungmale tõusnud. Enne neid ei olnud keegi Eestist Džomolungmale tõusnud Nepali poolelt. Jagged Globe ERR intervjuu DELFI
22. juulil tõusis Andres Hiiemäe koos kahe vene alpinistiga Ivan Miroshnichenko (Tšeljabinsk) ja Sergei Zurbulajev (Ulan-Ude, Burjaatia) Ida-Kaukasuses, Dagestani-Aserbaidžaani piiril asuva Erydag (3925 m) mäele mööda Poljakovi marsruuti, vene raskuskategoorias 5B. Tõus sooritati rahvusvahelise alpinismifestivali "Dagestan-2011" raames, sama tõus tunnistati ka festivali parimaks tõusuks.
25.–31. juulil läbisid Kairi Kiik ja Hendrik Proosa Itaalias Orco orus (Valle dell'Orco) massiivil Sergent neli kaljumarsruuti. Apparazione del Cristo Verde (330 m, Alpide marsruudikategoorias TD), Via Locatelli (170 m, D+), Nautilus (270 m, TD-) ja Via Delle Placche (250 m, D+). Marsruudid läbiti vabaronimisega ja ajutiste vahejulgestuspunktidega, jaamad ja siledad pragudeta seinaosad olid varustatud slämburnaeltega.
28. juuli tõusid Marx mäetippu (6726 m) Tajikistanis Priit Joosu (juht), Priit Simson, Allan Valge, Jaan Sibul ja Sven Oja, marsruut 4A. 3. augustil tõusid Sosednaja (5936 m) tippu Jaan Sibul (tõusujuht) Sven Oja ja Erkki Aadli, marsruut 2B.
3. augustil 2011 tõusid Üllar Põld, Tiina Tamm, Olavo Vaino, Arno Sults, Kaupo Tiislär ja Koit Teder Koskulaki (7028 m) tippu Hiinas Kunluni mäestikus.
3. augustil 2011 tõusis Anu Nõulik Muztagh Ata (7546 m) tippu Hiinas.
10. augustil tõusid Jane ja Tarmo Riga koos Arviga (kohalik mees) Nun Kun massiivis asuva Nuni tippu (7135 m) Indias. Nun-Kun.Blogspot
3. septembril tõusis Ülo Kangur koos hispaanlastega Pürenee mäestiku kõrgeimasse Aneto (3404 m) tippu Hispaanias. [1]
Bērzaune vald
Bērzaune vald (läti keeles Bērzaunes pagasts) on vald Lätis Madona piirkonnas. Vald piirneb Arona, Kalsnava, Mārciena ja Vestiena vallaga ning Aizkraukle piirkonna Vietalva vallaga.
Eesti alpinistlike tõusude ülevaade
2011
16.–24. septembrini piirasid Andres Hiiemäe koos leedulase Saulius Saikauskas Geisleri/Odle mäemassiivi Dolomiitides (Itaalia) ning ronisid kolm kaljumarsruuti. Kleine Fermeda (2800 m), via Südostkante, IV; Sass de Mesdi (2760 m), Direkte Südwand ehk via Moroder-Malsiner, VI A1 (VII); Sass Rigais (3025 m), traavers Ostgrat-Normalweg von Westen, II.
2012
pisi|Ekspeditsioonigrupp 2012. aastal [[Tartu Ülikool 350 mäetipus]] 12. veebruaril 2012 tõusid Kalle Oja, Sven Vallimäe, Meelis Luukas, Indrek Tammemagi ja Tiit Orlovski Lõuna-Ameerika kõrgeimasse, Aconcagua tippu (6962 m).
Juulis toimus ekspeditsioon Karakorumis Gasherbrum I-le (8080 m) Nepali ja Hiina piiril. Ekspeditsioonil osalesid Saulius Vilius (Leedu), Tarmo Riga, Allan Valge ja Tanel Tuuleveski (Eesti). Tõusta õnnestus 6500 meetri kõrgusele, edasise tõusu välistas pikk lumesaju periood.
31. juulil tõusis grupp koosseisus Andres Hiiemäe (grupijuht), Merili Simmer, Erik Jaaniso, Priit Rooden, Marko Aasa, Tõnu Põld, Sven Oja, Priit Joosu, Priit Simson, Kristjan-Erik Suurväli Tartu Ülikool 350 mäetippu (6258 m), Kesk-Pamiiri mäestikus Tadžikistanis Kokkuvõte Pildigalerii Eesti Ekspress 9. august 2012 ERR
28. oktoobril kell 10.30 tõusis Kunnar Karu (Nipernaadi klubi) Ama Dablam tippu (6,812), Nepalis SummmitClimb INC kommertsekspeditsiooni raames.
Tõus Boliivias Alpamayo Pequeno tippu Priit Melnik ja Pille Saluvere
Kunnar Karu koos kohalike sõpradega ronis suvel alpides Frendo Spur to Aguille de Midi (D+ / III 4 1200 m, 4B-marsruut), Aguille du Plan traververse, Küfner ridge to Mt Maudit (4656m, 1100 tõusumeetrit 3B-marsruut), Mt Blanc du Tacul (4232 m) via Three-Sommets Mt Blanc route.
Kalle Kiiranen (grupi juht), Jüri Vilismäe, Meelis Vind, Liidia Vind, Meelis Viirma, Maila Viirma, Kalle Tammemäe, Alar Ojalill, Einar Kivisalu tegid matka Alpides, Zermatti piirkonnas. Matka käigus tehti ühine matk ning seejärel jaguneti gruppideks mille kestel tehti Matterhornil tõus umbes kõrguseni 4100 (AD), Breithorn (4164 m, F+) Täpsem teave Kalle Kiiraneni matkapäevikust
Bērzaune vald
Valla pindala on 117 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1563 inimest. Valla halduskeskus on Sauleskalnsi küla. Vallamaja asub aadressil Aronas iela 1, vallavanem on Edgars Lācis.
Eesti alpinistlike tõusude ülevaade
2013
Jääronimine
23.02.2013 – 01.03.2013, Prantsusmaal Chamonix ronisid Viljar Grauen, Petteri Grauen ja Allan Valge järgmised alpinistlikud marsruudid – Cascade de Cosmique III TD M5 200 m, Le Fil a Plomb III TD- WI4+ M4 700 m (ronitud tehnilise osa lõpuni) ning jäämarsruudid – Cascade Sainte-Marie directe WI4+ 120 m, La solution WI4 100 m, Cascade de l*EMHM WI4+ 120 m.
24.02.2013 – 01.03.2013, Norras Rjukanis ronisid Erkki Aadli ja Meelis Luukas jäämarsruudid – To Menn og et Foster 5 köit WI 4, Blindtarmen WI 4, Isroser WI3, Svaddefossen WI4, Isfest WI3; Tõnu Põld ja Kaupo Tiislar – Plaster pa Saret WI3 (3 köit), Nedre Svingfoss WI3, Rollagsasiget WI3, Kyllingtrappa WI3; P.Joosu ja K-E Suurväli To Menn og et Foster 6 köit WI4, Isroser WI3, Nedre Svingfoss WI3, Plaster pa Saret WI3,
Mägironimine
13. mail 2013 üritasid Uko Nõulik ja Anu Nõulik tõusta Cho-Oyule. Tippu ei jõutud, tõusti umbkaudu tipuplatoo platoo algusesse. Anu Nõulik külmetas sõrmed. AltitudePakistan GoMaailm blogi
2017
Mägironimine
Chamonix, Aiguille du Moine
Sven Oja ja Erkki Aadli ronisid Aiguille du Moine: Face E – Voie Contamine Labrunie, TD, 6a > 5c, IV P2, (5A)
Bērzaune vald
Ajalugu
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Bērzaune kirikus asuv Tiesenhausenite hauaplaat, Skutēni muinaskalmed ehk Kalmeküngas, Lejasgaiziņi muinaskalmed, Lejasbrencēni muinaskalmed, Brencēni muinaskalmed ehk Kalmeküngas, Arona mäe linnamägi, Bindēni linnamägi, Spridzēni muinaskalmed ehk Rootsi hauad, Kapmuiža muinaskalmed ja Bērzaune vasallilinnus. Kohaliku kaitse all on Goži muinaskalmed ehk Kalmeküngas, Viesūnēni muinaskalmed ehk Kalmemägi, Susurēni muinaskalmed ehk Kalmeküngas, hiiepaik Bolēni Silmaallikas ja Lipši keskaegne kalmistu ning sealsed ristikivid.
Eesti alpinistlike tõusude ülevaade
2017
Priit Joosu ja Kristjan-Erik Suurväli Aiguille du Moine: Arête S Classiqueu,D (+) 5c > 5a III P3. (4B)
Matterhorn
Tõnis Aaliste ja Ahti Grünberg tõusid Matterhorni tippu
Elbrus põhjast
Bērzaune vald
Loodus
Vald asub Vidzeme kõrgustikul, selle aladele jääb ka Läti kõrgeim tipp Gaiziņkalns.
Eesti alpinistlike tõusude ülevaade
2017
Tõusis Elbruse idatippu põhja küljest Üllar Põllu grupp koosseisus Tiina Tamm, Erle Rudi, Siim Kadak, Kadak
Elbrus lõunast
Tõusid Elbruse läänetippu (5642 m) Marko Aasa ja grupp
31. juulil 2017 jõudsid Elbruse tippu Liina Ehrenpreis ja Riina Soo.
Bērzaune vald
Loodus
Looduskaitse all on Bolēni Terviseallikas ja kakskümmend viis nimetut põlispuud. Valla põhjaosa jääb osalt Gaiziņkalnsi loodusparki, suurem osa vallast asub Vestiena kaitstaval maastikul.
Rahvastik
2000. aastal oli 88,8% valla elanikest lätlased, 8% venelased ning 3,2% teistest rahvustest. Aastal 2011 elas vallas 1441 lätlast, 95 venelast, 16 valgevenelast, 4 ukrainlast, 16 poolakat ja 4 leedulane.
Asustus
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Eesti alpinistlike tõusude ülevaade
2017
Kazbek
Tõusis Kazbeki tippu (5047 m) Marko Aasa juhitud 12-liikmeline grupp.
Stok Kangri
Martin Suga juhtimisel tõusis kaheksaliikmelisest matkagrupist kuus liiget India Himaalaja Stoki aheliku peatippu Stok Kangrile (6152 m). Stok Kangri on populaarne kuuetuhandeline, millele ronitakse peamiselt juulis-augustis.
Korženevskaja
29. juulil 2017 kell 13 tõusis Katrin Merisalu vene grupi koosseisus Tadžikistanis Pamiiri mäestikus Teaduste Akadeemia ahelikus asuva Korženevskaja (7105 m) tippu. Katrin peaks olema teadaolevalt kolmas Eesti naine, lisaks Helme Suukile (1991) ja Tiina Tammele (2015, 2016) kes on jõudnu Korženevskaja tippu.
Ismoili Somoni
6. augustil 2017 tõusid 4 Meelis Luukas, Kalle Kiiranen, Krista Kirspuu ja Ain Rästa Ismoili Somoni (Kommunism) (7495 m) tippu. Gruppi juhtis Kalle Kiiranen, Sama grupi liiga Allan Sülla tõusis tippu hiljem. Kalle gruppi kuulus ka varem kõrvalolevale Korženevsjake tõusnud Katrin Merisalu.
Bezengi
Lauri Stern, Lauri Ehrenpreis Ehrenpreis, Matt Rammo Dych-Tau 4B ja Misses-Tau 4B.,
Priit Lätt ja Kristiina Vaik
Gidan 2A, Archimedes 3A, Sella 3A, Bašhauz 3A ( https://www.youtube.com/watch?v=08vc0C8yu5U&feature=youtu.be )
Rees Juurmaa Mizirgi 5A
Kashastan
Tujuk-Su alpilaager Taavi Adamson ja Elise, Mariliis, Mattias, Masha, Ivan and Kirill, ( https://www.youtube.com/watch?v=qKXXJjjYPaI )
Rees Juurmaa Sairam 5B ( http://www.fasl.ru/tyan-shan/ugamsky/m6432/ )
Relatiivlause
Relatiivlause (ingl relative clause) on kõrvallause, mis algab relatiivpronoomeni või -adverbiga ning mis laiendab pealause nimisõnafraasi.
a.      ''Olen loomult selline inimene, kes tahab kogu aeg midagi uut ehitada. Majas asub 5 äripinda ja 28 korterit, mis kõik on ehitatud ja planeeritud kvaliteetselt.''
b.      ''Kõikjalt, kus kaste maas oli, tõusis paks udu. Nüüd, mil sõiduraha on otsas, võib kindlalt väita, et keegi on sõitnud kellegi kulul.''
Relatiivlause sidend ehk relativeerija seob relatiivlause pealausega ja selle vormist sõltub, millise lauseliikme funktsioon on tema põhjal relatiivlauses. Relatiivlause sidend on a) asenimisõna kes, mis, kumb mingis käändes või kaassõnaga, aseomadussõnad milline, missugune, mäherdune ja c) asemäärsõnad kuhu, kus, kust ja mil(lal). Asesõnaline sidend võib relatiivlauses olla nii alus, sihitis, öeldistäide, seotud määrus, vaba määrus kui ka täiend.
Nimisõnafraasi põhja funktsioonid on olla põhilause alus ning põhja laiendava lause sihitis. Relatiivlaused jagunevad nimisõna laiendavateks relatiivlauseteks ehk täiendlauseteks ja adverbi laiendavateks relatiivlauseteks ehk määruslikeks relatiivlauseteks.
Restriktiivsed ja mitterestriktiivsed relatiivlaused
Relatiivlaused jagunevad restriktiivseteks ehk piiritlevateks ja mitterestriktiivseteks ehk täpsustavateks/lisavateks. Restriktiivses relatiivlauses määrab põhi, millisesse klassi referent kuuluma peab ja täiendlause piirab või kitsendab referendi identiteedi kindla klassiliikmeni.
Naine ootab meest, keda ta eile nägi.
Mitterestriktiivses relatiivlauses saab nimisõnafraasi põhja referendi identifitseerida iseseisvalt ja modifitseerija lihtsalt esitleb lisainformatsiooni referendi kohta.
Naine ootab Jüri Tamme, keda ta eile nägi.
Näiteid kirjeldades saab öelda, et restriktiivse lause näites on nimisõnafraasi põhi üldnimi, mis märgib üldist meeste klassi ning laiendav osalause näitab, millisest mehest täpsemalt räägitakse. Mitterestriktiivse lause näites on aga nimisõnafraasi põhi pärisnimi, mis viitab sellele, et kõneleja eeldab, et kuulaja teab, kes Jüri Tamm on. Laiendav osalause toob sellisesse lausesse ainult lisainfot selle inimese kohta. Seega sisaldab restriktiivse relatiivlause laiendav osalause vana või eeldatud informatsiooni, samas kui referendi identiteet on uus info. Mitterestriktiivses relatiivlauses on referendi identiteet vana informatsioon, samas kui laiendav osalause sisaldab uut infot.
Eesti keeles
Restriktiivset relatiivlauset peetakse tüüpiliseks kõrvallauseks, mitterestriktiivne relatiivlause on aga pealausega nõrgemalt seotud ning see sarnaneb rindlausega. Restriktiivses lauses on sageli nimisõnaga seonduv korrelaat, mis aitab relatiivlauset piiritleda. Korrelaadiks on kas näitavad asesõnad see, too, sama, sarnane, seesama, toosama, samasugune, niisugune, seesugune, selline, säärane, säherdune, seesinane, umbmäärased asesõnad igaüks, igamees, kõik, mõlemad, kumbki, ainus, keegi, miski, ükski, muu, mitu, mitmes, mõningad, paljud, üks, teine, kohamäärsõnad siin, seal, siia, sinna, siit, sealt, siiani, sinnani, siitkaudu, sealtkaudu või korrelaadiga samasugust funktsiooni täitvad järgarvud ja omadussõnade ülivõrdevormid.
Mitterestriktiivses lauses korrelaati pole, sest põhi on määratud. Mitterestriktiivsed relatiivlaused võivad laiendada a) pärisnime, b) isikulist asesõna või c) geneerilist nimisõnafraasi.
a.      Liisi, keda ta armastab, ei hooli temast üldse.
b.      Sina, keda ma armastan, ei hooli minust üldse .
Mitterestriktiivse relatiivlausega saab ka lauset laiendada, kuid restriktiivsega mitte. Mitterestriktiivse lause sõnajärg sarnaneb iseseisva lause sõnajärjega (tüdruk, kes kardab hiiri), samas kui restriktiivse relatiivlause sõnajärg on pigem verbilõpuline (tüdruk, kes hiiri kardab).
Kui sidend käib kogu pealause sisu kohta, siis on tegu mitterestriktiivse relatiivlausega (Ta hakkas nutma, mis oli temast üsna ootamatu). Selliseks sidendiks võib olla relatiivpronoomen mis mingis käändes või koos kaassõnaga, samuti nende liitsõnalised ühendid misjuures, misläbi, mispeale, misüle, mispuhul, mistõttu, mispärast, ja demonstratiivpronoomen missugune, milline või mäherdune täiendina abstraktse käändsõna juures, mis nimetab pealausega väljendatut.
Inglise keeles
Paljudes keeltes ei mõjuta restriktiivsus või mitterestriktiivsus lause grammatilist struktuuri või mõjutab seda vähe. Inglise keeles on erinevus intonatsiooniline ning mitterestriktiivne lause algab pausiga. Mitterestriktiivsele relatiivlausele eelneb tavaliselt koma (d), kuid restriktiivsele relatiivlausele mitte. Restriktiivne relatiivlause võib alata sõnaga that (b), wh-algusega küsisõnaga (a) või ilma milletagi (c). Mitterestriktiivne relatiivlause peab algama wh-algusega küsisõnaga (d), samas kui that (e) ja relativeerija puudumine (f) muudavad konstruktsiooni ebagrammatiliseks.
a.     That fabulous man whom I love is moving to Finland.
b.     That fabulous man that I love is moving to Finland.
d.     Martin Smith, whom I dearly love, is moving to Finland.
e.     *Martin Smith, that I dearly love, is moving to Finland. (ebagrammatiline)
f.     *Martin Smith, I dearly love, is moving to Finland. (ebagrammatiline)
Relatiivlause asukoht lauses
579 maailma keeles paikneb relatiivlause pärast nimisõna, 141 keeles eelneb relatiivlause nimisõnale, 24 keeles on nimisõna relatiivlause sees. Euroopa keeltele on omane nimisõnale järgnev relatiivlause.
Eesti keeles
Mitterestriktiivne relatiivlause asub enamasti kohe pärast nimisõnalist põhja (a), restriktiivne relatiivlause ei pruugi kohe pärast põhja asuda (b) ning võib isegi enne põhja paikneda (c).
a.      Mart, keda me usaldasime, vedas meid alt .
b.      Seda kala ma küll ostma ei hakka, mis kaks päeva seisnud on .
c.     Kellele ta pikemalt silma jäi vahtima, see vaatas maha .
Relativeerimise strateegiad
Eri keeltes lisatakse relatiivlause nimisõnafraasi põhjale eri moel. Kokku on olemas neli relativeerimise strateegiat.
Tühimiku strateegia (ingl gap strategy): Relatiivlauses pole relatiivpronoomenit ega -adverbi, mis viitaks põhjale. Nt inglise keeles I love the man I saw.
Relatiivpronoomeni strateegia (ingl relative pronoun strategy): Relatiivlause sisaldab relatiivpronoomenit, mis viitab põhjale. Nt eesti keeles Ma armastan meest, keda ma nägin.
Mitte-vähendamise strateegia (ingl non-reduction strategy): Relatiivlause sisaldab põhja või selle muutvormi kogu nimisõnafraasi ulatuses ning moodustab iseseisva lause. Selline strateegia on kasutusel näiteks pirahã keeles.
125 keelele on omane tühimiku strateegia, 24 keelele mitte-vähendamise strateegia, 12 keelele relatiivpronoomeni strateegia ning 5 keelele asesõna säilitamise strateegia.
Maagiline maa
"Maagiline maa" on Ott Leplandi teine singel tema kolmandalt stuudioalbumilt "Öö mu kannul käib". Lugu ilmus raadiotesse ja on digitaalsena allalaaditav alates detsembrist 2012. Laulu viisi on loonud Ott Lepland ja sõnad on kirjutanud Aapo Ilves.
Ieperi vald
Valda kuuluvad Ieperi linn ja mitmed külad (Boezinge, Brielen, Dikkebus, Elverdinge, Hollebeke, Sint-Jan, Vlamertinge, Voormezele, Zillebeke ja Zuidschote).
2018. aasta alguses elas vallas 34 964 inimest.
Esimese maailmasõja ajal toimusid seal mitmed lahingud.
Eesti filmimuuseum
Eesti filmimuuseum on 2006. aastal asutatud muuseum, mis asub Tallinnas Maarjamäel; Eesti ajaloomuuseumi üks filiaale.
Muuseumis eksponeeritakse Eesti filmi ajalugu puudutavaid objekte, näiteks linateostes kasutatud kostüüme, rekvisiite, filmistuudio Tallinnfilm materjale.
Inna Rose
Inna Rose (sündinud 10. aprillil 1958 Tomskis Vene NFSV-s) on endine eesti laskur.
Wabi-sabi
pisi|Jaapani teetass (茶碗 chawan). Tassi asümmeetrilist struktuuri ja robustset vormi täiendab glasuuri aeglane värvimuutus
Inna Rose
Haridus
Inna Rose lõpetas 1976. aastal Türi Keskkooli ning õppis 1984–1987 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonnas.
Wabi-sabi
Wabi-sabi (jaapani keeles 侘寂) on Jaapani traditsioonilise esteetika maailmavaade, milles tunnustatakse ebatäiuslikkust ja ebapüsivust, nähakse ilu looduse ajutisuses ja mööduvuses, lõpetamatuses ja muutumises. Selle tunnusteks on korrapäratus, tahumatus, lihtsus, kasinus, tagasihoidlikkus ning sõbralik lähedus looduslike nähtuste ja ilmingutega. Üldiselt on wabi-sabi omane kõigile jaapani kunstiliikidele.
Nõukogude Küla
Nõukogude Küla oli Kallastel 7. juulist 1951 kuni 31. jaanuarini 1959 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Kallaste Rajoonikomitee ja Kallaste Rajooni TSN häälekandja.
Ajaleht ilmus 3 korda nädalas. Ajalehel oli ka venekeelne paralleelväljaanne Советская Деревня (1951, 1957-1959). Seoses Kallaste rajooni likvideerimisega ajalehe ilmumine lõppes.
Wabi-sabi
Mõiste
Wabi-sabi koosneb kahest mõistest. Wabi (侘) tähendab 'lihtsust', aga ka 'vabandust', ning sellega seostuvad 'ebatäiuslikkuse' ja 'seesmise ilu' mõisted. Sabi (寂) tähendab 'roostet', aga ka 'nukrust' ning sellega viidatakse 'aja kulgemisele' ja 'välisele ilule'.
Wabi on tänapäevases kontekstis mõtestatud kui sisemusse suunatud, subjektiivne, filosoofiline või ka ruumiline eluviis; sabi tegeleb pigem materiaalse, ajalise ja väljapoole suunatud esteetilise ideaaliga.
Jaapani kunst on sagedasti seotud wabi-sabi ideaalidega. Wabi-sabi ideaalidest lähtuvad stseenid või objektid on loomulikud või isegi suvalised. Wabi-sabi esteetikast lähtub jaapani teetseremoonia, ikebana, haiku, aiaseade ja ka nooteater.
Ajalugu
Wabi-sabi lähtub zen-budismist koos taoistlike mõjutustega. Wabi-sabi ideed ilmnesid juba Hiina Songi dünastia ajal, mil wen-jen hua kunstis praktiseeriti lihtsust. Ka hiina chan-budismi kunstis kasutati vabu pintslitõmbeid ja spontaansust. Nii chan-budismi kui ka zen-budismi kunstikoolkonnad vastandusid üldiselt tunnustatud stiilidele.
Kuni 13. sajandini oli jaapani esteetika šintoismist inspireerituna keskendunud peamiselt looduse jõule ja selle ilule, kuid liikus siis zen-budismi poole, muutudes spirituaalsemaks ja lubades rohkem korrapäratust. Ebatäiuslikkus ja ebakorrapära said esteetiliselt väärtuslikuks, vastandudes standardiseeritud ja korrapärasele iluideaalile.
Jaapani zen-templites hakati austama tagasihoidlikkust ja tahumatust. Kasutusele võeti loodusest kergesti kättesaadavaid materjale nagu bambus ja metsikud lilled. Zen-budismi kloostrite kaudu levisid need ideed jaapani arhitektuuri ja ka eluviisi üldisemalt.
Inna Rose
Sportlaskarjäär
Lasketreeninguid alustas 1972. aastal Paides Rein Valdru treeningurühmas, hiljem juhendas teda ka Jüri Talu.
1985. aasta Euroopa meistrivõistlustel püstitas Nõukogude Liidu naiskonna koosseisus õhupüstoliharjutuses maailmarekordi.
Ta osales esimese Eesti naislaskurina 1992. aasta suveolümpiamängudel, kus sai õhupüstoliharjutustes 21. ja spordipüstoliharjutustes 35. koha.
Poliitiline tegevus
27. jaanuarist 2011 kuni 5. märtsini 2012 oli ta IRL-i liige. Alates 15. oktoobrist 2014 kuni 5. augustini 2018 kuulus ta Eesti Vabaerakonda. Aastast 2022 on ta erakonna Parempoolsed liige.
Gračanica klooster
Gračanica klooster ([ɡratʃǎnitsa]; serbia keeles Манастир Грачаница, albaania keeles Manastiri i Graçanicës) on kunagine õigeusu klooster Kosovos Gračanicas, serblaste enklaavis Lipljani lähedal. Kloostri ehitas Serbia kuningas Stefan Milutin 1321. aastal. Kloostrikompleksist on tänapäevani säilinud üksnes kirik.
1990. aastal nimetati klooster eriti oluliseks kultuurimälestiseks ning 2006. aastal kanti UNESCO maailmapärandi nimistu objektide hulka ühena Kosovo keskaegsetest ehitismälestistest.
Ajaloost
Klooster oli kuningas Stefan Milutini valitsusaja üks viimaseid ehitisi. See püstitati varasema Jumalaema kiriku varemetele, valmis 1321. aastal ja pühitseti Jumalaema uinumisele. Kiriku lõunaseinale kirjutatud tekstis kirjeldatakse Lipljani piiskopkonna Gračanica Jumalaema templi varemeid ja teatatakse, et kirik on ehitatud alates alusmüürist ja kaunistatud ja maalitud seest ja väljast.
Kloostrikompleksist on tänapäevani säilinud üksnes kirik, põhiplaanilt viiekupliline ristkuppelkirik kolme hulknurkse apsiidiga idaseinas. Narteks ja torn lisati mõned kümnendid pärast ehitise valmimist, et kaitsta lääneseina freskosid. Aastail 1379–1383 sai narteks türklaste mitme rünnaku ajal raskelt kannatada, torn põles maha ja hävis rikkalik käsikirjade kogu. 1383. aastal narteks taastati. Gračanica sai kannatada ka Kosovo lahingus 1389. aastal. .
Osmanite riigi perioodil sai Gračanicast tähtis kultuurikeskus. Metropoliit Nikanori ajal (1528–1555) maaliti hulk altariikoone, samuti trükiti tema käsul liturgilisi raamatuid ja muid kloostrile vajalikke trükiseid. 1564. aastal tellis metropoliit Dionissi, kelle surm on kujutatud narteksi ühel freskol, altarisse uued kuninglikud uksed. 1570. aastal müüriti välisnarteksi uksed kinni ja kaunistati freskodega, 17. sajandi algul sai kirik tinakatuse ja 1620. aastal telliti ikonostaasi jaoks suur Kolgata rist. 17. sajandi lõpul sai klooster taas viga Austria ja Veneetsia sõjakäikudes türklaste vastu pärast Viini teist piiramist, millest ka serblased Austria poolel osa võtsid.
Südame rütmihäired
Südame rütmihäireteks nimetatakse haiguste rühma, mille ühiseks jooneks on südame elektrilise aktiivsuse kõrvalekalle normist. Südame rütmihäired võivad esineda nii iseseisva haigusena kui ka reaktsioonina mõnele muule haigusele.
Südame anatoomia ja elektrofüsioloogia
thumb|Skemaatiline ülevaade inimese [[südame erutustekke ja erutusjuhte anatoomiast.]] thumb|Skemaatiline ülevaade ekg kõvera seostest elektrilise erutuse asukohaga südame erutusjuhtesüsteemis. Süda koosneb mitut tüüpi kudedest, näiteks südamelihaskude, sidekude, närvikude jms. Erutuse tekkel ja levikul on keskne kude südamelihaskude. Südamelihaskude jaotatakse laiemalt kaheks, millest esimene on pumbafunktsiooni ja teine erutuslevikut tagav südamelihaskude. Erutustekke ja erutusjuhte piirkonnad koosnevad erilisest südamelihaskoest. Südamelihasrakud omavad puhkepotentsiaali. Potentsiaaliks nimetatakse elektrilist pinget südamelihasrakkude sisemuse ja väliskeskkonna vahel. Pinget puhkeolekus nimetatakse puhkepotentsiaaliks ja pinget töö (lihasraku kokkutõmbe) hetkel aktsioonipotentsiaaliks. Selle omaduse tõttu on rakud võimelised reageerima erutusele aktsioonipotentsiaaliga ja ühtlasi seda ka kadudeta edasi kandma. Südamelihaskoe teeb teiste lihaskudedega võrreldes eriliseks asjaolu, et ühe raku erutumisel kandub erutus edasi kõigile. Skeletilihases kandub erutus edasi vaid otse närvide poolt stimuleeritud rakkudele.
thumb|Skemaatiline ülevaade elektrilise erutuslaine normaalsest levimisest südamelihases. Südame võimet tekitada automaatselt (st ilma kesknärvisüsteemi sekkumiseta) elektrilist erutust nimetatakse südame automatismiks. Kui süda organismist eemaldada, kuid asetada seejärel soodsasse keskkonda, jätkab süda tööd. Kesknärvisüsteem saab reguleerida löögisagedust läbi siinussõlme mõjutamise. Südamele annab baaslöögisageduse siinussõlm ehk sinuatriaalsõlm, mis on pidevalt erutusimpulsse tekitav piirkond parema koja seinas. Sinuatriaalsõlm kontrollib südametööd seetõttu, et siinussõlm suudab elektrilisi impulsse tekitada kõige suurema sagedusega. Mida lähemale Purkinje kiududele, seda aeglasemat rütmi on võimelised erutustekke ja erutusjuhteteede komponendid tekitama. Näiteks atrioventrikulaarsõlmest lähtuvate pulsatsioonide sagedus ei ületa 60 lööki minutis.
Iga siinussõlmes (või mujal) alguse saanud erutuslaine on mõõdetav ja graafiliselt salvestatav pinge ja aja suhtena. Graafikut nimetatakse elektrokardiogrammiks. Erutuse tekkimise ja edasikandumise muutused saab kardiogrammi iseloomulike omaduste põhjal jaotada eraldi haigusteks ehk rütmihäireteks.
Südame rütmihäirete klassifitseerimine
Rütmihäireid klassifitseeritakse arütmiat iseloomustavate tunnuste alusel. Erinevate klassifikatsioonide kasutamine on meditsiinis seotud peamiselt traditsiooni ja harjumusega, mistõttu on maailmas kasutusel palju klassifikatsioone.
Lihtsaim võimalik jaotus põhineb südamelöögisagedusel, mis loetakse normaalseks vahemikus 60–90 lööki minutis. Arütmiaid löögisagedusega alla 60 l/min nimetaktakse bradüarütmiateks. Kiiremini kui 90 lööki minutis lööva südame rütme nimetatakse tahhüarütmiateks. Säärane jaotus olgugi lihtne ja ülevaatlik ega võta arvesse südame elektrilise stimulatsiooni juhteteede seisundit, mis on selle jaotuse üheks peamiseks puuduseks.
Lisaks võib südame arütmiaid rühmitada elektrilise erutuse tekke koha põhjal. Sel juhul võib arütmiaid jaotada supraventrikulaarseteks ehk kodade piirkonnas pärinevateks ja ventrikulaarseteks ehk vatsakeste piirkonnast pärinevateks. Selline jaotus on juhteteedega rohkem seotud, kuid ei võimalda täpselt jaotada juhtehäireid. Juhtehäirete puhul on haiguse lokalisatsioon küll oluline, kuid täpsemat iseloomustust lokalisatsioonipõhine jaotus ei võimalda.
Aja jooksul on arütmiate üldine jaotus kujunenud viiekomponendiliseks loendiks.
Praktilistest kaalutlustest lähtuvalt jaotatakse rütmihäireid üldiste rütmihäiretüüpide alaliikideks vaid osaliselt. Põhjuseks on peamiselt asjaolu, et praktikas hinnatakse arütmiat mitme tunnuse põhjal, mistõttu ei ole otstarbekas neid alati üksiku tunnuse järgi rühmitada. Järgmises tabelis on rütmihäired klassifitseeritud praktilisele käsitlusele orienteeritud viisil.
Siinustahhükardia
Siinustahhükardia ehk kiire südametöö on rütmihäire, mille korral süda töötab organismi eeldatavast vajadusest kiiremini. Siinustahhükardia põhiliseks kriteeriumiks on südame löögisagedus, mis peab olema suurem kui 85–90 lööki minutis. Siinustahhükardia korral on südame stimulatsiooniallikaks siinussõlm. Siinustahhükardia esineb suhteliselt harvemini iseseisva arütmiana. Sagedamini on siinustahhükardia reaktsioon südamevälise mõju tulemus kuna siinussõlm on kesknärvisüsteemi kontrolli all. Siinustahhükardiat põhjustab näiteks kilpnäärme ületalitlus.
Siinusbradükardia
Siinusbradükardia on vastand siinustahhükardiale. Selle arütmia vormi korral töötab süda aeglasemalt kui ta seda eeldatavalt peaks tegema. Tavaliselt loetakse löögisagedus bradükardiliseks siis, kui löögisagedus on alla 60 löögi minutis. Siinusbradükardia korral saab süda oma stimulatsiooni siinussõlmest. Kombinatsioonis aeglase südametöö ehk siinusbradükardiaga võib esineda asendussüstoleid, mille teket stimuleerib tavaliselt atrioventrikulaarsõlm. Asendussüstoleid tuleb vaadata kui abi siinussõlmele. Siinusbradükardia põhjuseks võib olla siinussõlme nõrkuse sündroom. Südame aeglane töö saab olla ka füsioloogiline. Hästi treenitud inimesed, kelle hapniku ja toitainete omastamine on väga efektiivsed, ei vaja rahuolekus normsagedusega südametööd.
Hingamisarütmia
Hingamisarütmia ehk respiratoorne arütmia ei ole haiguslik nähtus. Tegemist on füsioloogilise nähtusega. Hingates sisse kiireneb südametöö, hingates välja südametöö aeglustub. Selline südametöö kiirenemine on sedastatav vaid kardiogrammil. Hingamisarütmia on ilmekas noortel inimestel. Inimese vananedes see väheneb kuni täieliku kadumiseni.
Asüstoolia
Seisundit, mille korral südamestimulatsioon puudub, nimetatakse asüstooliaks. Asüstoolia loetakse elustamise käsitluses üheks südameseiskuse vormiks.
Paroksüsmaalne supraventrikulaarne tahhükardia (PSVT)
PSVT termin on sõna-sõnalt võttes mõnevõrra eksitav. Sõna paroksüsmaalne (kr paroxysmos ärritus) tähistab meditsiinis haigussööstu. Samas ei ole see PSVT eriomadus. Südame rütmihäired tekivadki üldjuhul sekundite jooksul. Samas on PSVT mõistena Eesti meditsiinis juurdunud. Selle rütmihäire ingliskeelne nimetus on AV nodal re-entry tachycardia (AVNRT).
Kodade laperdusarütmia
Kodade laperdusarütmia korral esineb supraventrikulaarsetele tahhükardiatele omane elektriimpulsi ringlemine. Erutuslaine ei liigu enam oma tavalist teed mööda, vaid jääb vatsakestest kõrgemal paiknevatesse südameosadesse ringlema. Tekib nn pöörislaine. Laperduse eriomaduseks on ühe impulsringi tekkimine paremas või vasakus kojas. Laperdusarütmia korral ringlevad elektriimpulsid tüüpiliselt ümber parema atroventrikulaarklapi. Ümber parema atrioventrikulaarklapi kulgevat erutuslainet nimetatakse esimest tüüpi laperduseks. Esimese tüübi laperdusel eristatakse kahte alatüüpi. Nendeks on päri- ja vastupäeva kulgevate impulsiringidega laperdusarütmiad. Teise tüübi laperduarütmiaks loetakse mujal kodades esinevat laperdusarütmiat. Laperdusarütmiat iseloomustatakse nn x:y valemiga. X näitab laperlainete arvu R-sakkide vahel ja y ülejuhte sagedust. Näiteks 2:1 tähendab, et iga 2 laperlaine kohta juhitakse üks erutuslaine vatsakestele. Levinud laperdusarütmia versioonid on ka 3:1, 4:1 ja 5:1.
Kodade virvendusarütmia (FA)
Kodade virvendusarütmia (FA) on kõige sagedamini esinev arütmia üldse. Kodade virvenduse korral tekivad südame kodades elektriimpulsside ringid ehk pöörislained. Erutuslaine ei liigu enam oma tavalist teed mööda, vaid jääb vatsakestest kõrgemal paiknevatesse südameosadesse ringlema. Kodade virvenduse eriomaduseks on mitme säärase ringi väljakujunemine. Tavaliselt esineb korraga 4–6 pöörislainet, mis üksteisest sõltumatuna südame kodades levivad.
Multifokaalne kodade tahhükardia (MAT)
Selle rütmihäire korral konkureerivad 2–3 aktiivset kollet südame stimulatsiooni pärast. MAT korral ei esine pöörislainet. Põhimõtteliselt võib iga südamelihaskiud südant stimuleerida. Seejuures pääseb maksvusele kõige kiiremini töötav kolle, milleks tavaliselt on siinussõlm. Siinussõlme nõrgenemise korral hakkab episooditi südant stimuleerima kodade seinas paiknev südamelihaskiud. Neid võib olla ka mitu. Seejuures võib siinussõlm vahel oma juhtiva rolli taastada. Kardiogrammil on see rütmihäire nähtav mitmesuguse kujuga P-sakkidena. MAT ei tohi ära vahetada siinussõlme nõrkuse sündroomiga, mille domineerivaks tunnuseks on bradükardia.
Paroksüsmaalne kodade tahhükardia (PAT)
Vahel nimetatakse ka lühemalt kodade tahhükardiaks või atriaalseks tahhükardiaks. PAT on rütmihäire, mille korral stimuleerib südant üks kodade seinas paiknev kolle, mis ei ole siinussõlm. Samuti võib see esineda pöörislainena. Seetõttu ei käsitleta PATd alati iseseisva rütmihäirena. PAT eriomaduseks on iseloomulik rütmihäire algus. Kuigi PAT ise on regulaarne rütmihäire, siis selle alates esineb teatud ebaregulaarne rütm. Selle ebaregulaaruse salvestamine EKGle on juhus, mistõttu sageli ei saa PSVTd ja PATi üksteisest eristada. PAT on võrdlemisi harva esinev rütmihäire, mille tavaliseks põhjuseks on digoksiini liigtarvitamine.
Ventrikulaarne ekstrasüstoolia (VES)
Ventrikulaarne ekstrasüstoolia on rütmihäire, mille korral tõmbuvad südame vatsakesed enneaegselt kokku. Tekivad nn vatsakeste vahelöögid. Rütmihäire aluseks on iga südamelihaskiu võime iseseisvalt kokku tõmbuda. Nähtust nimetatakse südame automatismiks. Tingituna erutuslaine levimise ebaühtlusest vatsakeste seintes, tekib olukord, kus kogu lihas ei erutu korraga. See omakorda võimaldab rakenduda üksiku lihaskiu automatismil ja tekitada täiendavad kokkutõmbeid. Ekstraüstoli tekkimiseks vajalik stimulatsioon võib tulla ühest või mitmest koldest.
Ekstraüstolite esinemine on enamasti juhuslik, kuid võib avalduda ka kindel muster. Rütmi, mille iga teine südamelöök on ekstrasüstol, nimetatakse bigeminusrütmiks. Eelmisega sarnane on trigeminusrütm. Sel juhul on iga kolmas südamelöök VES. Mitme ventrikulaarse ekstrasüstoli koosesinemisel nimetatakse paarina esinevaid vahelööke kupletiks. Kolmest järjestikusest VES-ist koosnevat kompleksi nimetatakse tripletiks. Alates neljast järjestikusest VES-ist loetakse rütmi ventrikulaarseks tahhükardiaks. Mõningates käsitlustes loetakse ventrikulaarseks tahhükardiaks ka kolme järjestikust VES-i.
Ventrikulaarne tahhükardia(VT)
Ventrikulaarse tahhükardia ehk vatsakestest pärineva kiire rütmi mõistega märgitakse olukorda kui vatsakestest pärineb järjestikku 4 või enam lööki. Kardiogrammil registreeritud rütm meenutab järjestikku esinevaid ventrikulaarseid ekstrasüstoleid. Ehkki enamik rütmihäireid võivad kujuneda eluohtlikuks, kuulub ventrikulaarne tahhükardia ohtlikemate rütmihäirete hulka. Rütmihäire kujunemine suurde ja väiksesse vereringesse verd pumpavate vatsakeste piirkonnas, vähendab märgatavalt südame minutimahtu. Selline rütmihäire on ohtlik eriti eelneva südamehaigusega patsientidel. Ventrikulaarse tahhükardiaga patsientidel hinnatakse alati vererõhku ja pulsisagedust. Pulsi puudumisel loetakse ventrikulaarne tahhükardia üheks südameseiskuse vormiks. Pulsiga ventrikulaarne tahhükardia on samuti vältimatut abi nõudev seisund.
Vatsakeste fibrillatsioon
Vatsakeste fibrillatsioon on rütmihäire, mille korral vatsakestes puudub sünkroonitud kokkutõmme. Mitmed pöörislained liiguvad koordineerimatult vatsakeste seintes. Südame minutimaht langeb miinimumini, kuni lakkab täiesti. Vatsakeste fibrillatsiooni korral lakkab vatsakeste mehaaniline töö ja seda loetakse südameseiskuse vormiks.
Idioventrikulaarne rütm
Idioventrikulaarne on ventrikulaarsete tahhükardiate alaliik. Idioentrikulaarne rütm tekib olukorras, kus ükski teine piirkond südames ei suuda seda kiiremini stimuleerida. Südame kokkutõmmet stimuleerib elektriimpulss pärineb vatsakese seinast. Idioventrikulaarne rütm loetakse üldiselt hea prognoosiga rütmihäireks. Idioventrikulaarne rütmi nimetatakse tänapäeval ka reperfusiooni arütmiaks. Topistunud südame pärgarteri avamise järel on sagedaseimaks rütmihäireks idioventrikulaarne rütm.
Torsades de pointes (TdP)
Torsades de pointes ehk torsaad on ventrikulaarse tahhükardia vorm, mis tekib nn RT-sündroomi tagajärjel. Torsaadi ajal tõmbuvad vatsakesed kokku asünrkoonselt. Torsaad võib lõppeda vatsakeste fibrillatsiooniga.
Siinusblokaadid
Siinussõlmega seotud rütmihäireid nimetatakse kõnekeeles vahel ka siksiinuseks, mis on tuletatud ingliskeelsest väljendist sick-sinus syndrome. Tegemist on siinussõlme haigusseisundite üldnimetusega.
Siinuatriaalse ehk siinuaurikulaarse blokaadi korral pidurdub või katkeb erutuse ülekanne siinussõlmelt kodadele. Terminoloogias ei eristata erutusjuhte katkemist ja aeglustumist, vaid nimetatakse neid ühtmoodi blokaadideks.
Esimese astme siinuatriaalse blokaadi korral ei jõua erutus siinussõlmelt kodadele. Erutusteke piirdub siinussõlmega. Praktikas on I astme blokaadi võimalik diagnoosida vaid spetsiaalse elektrofüsioloogilise uuringu abil. Siinussõlme ja muu müokardi elektrilise pinge suure erinevuse tõttu on aparatuur optimeeritud viimase kasuks. Kardiogrammil näha oleva põhjal ei saa eristada esimest ja kolmandat tüüpi siinusblokaadi. See on eristatav vaid spetsiaalse aparatuuriga.
Teise astme siinuatriaalse liigub erutus siinussõlmelt kodadele, kuid katkeb varsti pärast kodadele jõudmist. Sel juhul on näha muster, kus regulaarselt langeb välja mõni PQRST-kompleks. Tavaliselt omandab kardiogramm iseloomu, kus iga teine või kolmas PQRST-kompleks langeb välja. Selle asemel on kardiogrammil näha tavaline isoelektriline joon. Teise astme erijuhuks on nn Wenckebachi perioodika, mille korral TP aeg progresseeruvalt pikeneb, kuni lõpuks langeb üks terve PQRST-kompleks välja. Seejärel taastub normaalne siinusrütm ja kõik algab otsast peale.
Kolmanda astme siinuatriaalne blokaad tähistab olukorda, kus erutus liigub siinussõlmelt kodadele ja erutuslaine katkeb kodade seinas. Kui vaatlejal õnnestub näha seda arütmiavormi tekkimise hetkel, näeb ta järsku PQRST-komplekside kadumist. Seejärel kaotab inimene tavaliselt teadvuse ja kui mõni teine südameosa siinussõlme ülesandeid üle ei võta, inimene sureb. Enamasti järgneb stimulatsioonipausile kas siinusrütmi taastumine või asendusrütmi teke. Esimese ja kolmanda siinusblokaadi puhul on sümptomaatika samane.