cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
OOPUS
Ajalugu
Aastal 2020 lõid OOPUS liikmed enda heli- ja loomestuudio Põhjala tehasesse, kus on salvestatud ka nende viimane album "Folk On Acid" ning kust on YouTube vahendusel tehtud üle 40 voogedastuskontserti.
Martensi väljak
Väljak piirneb idas Pärnu Keskusega, lõunas Port Artur 1 kaubanduskeskusega ja läänes Ringi tänavaga.
Väljak on nimetatud Friedrich Fromhold von Martensi järgi.
Villem Reimani mälestamise komitee
Villem Reimani mälestamise komitee oli 1922–1932 tegutsenud komitee, mille eesmärk oli jäädvustada Villem Reimani mälestust ja püstitada Villem Reimani mälestussammas.
Komitee juhatus asus Tartus. Komitee moodustus peatoimkonnast ja kohalikest toimkondadest.
1930 avati komitee eestvõttel Kolga-Jaani kalmistul Villem Reimani hauamonument.
27. septembril 1931 peeti Tartus Toomemäel komitee eestvõttel Villem Reimani mälestussamba avamistseremoonia.
Pegasus (Battlestar Galactica)
Pegasus on kosmosesõjalaev telesarjas "Battlestar Galactica". Laev oli uuem, kui Galactica ja see oli üks kahest sõjalaevast (teine oli Galactica), mis suutis Cylonite üllatusrünnakust põgeneda.
Tehniline informatsioon
Mercury-klassi sõjalaevana on, Pegasus uuem, suurem ja võimsam, kui Galactica. See on peaaegu kaks korda suurem, kui Galactica, kuid meeskond on poole väiksem suurema automatiseerituse tõttu. Cylonite rünnakus kolooniatele hukkus üle 700 meeskonnaliikme ja kui Pegasus sattus kokku Galacticaga, teenis laeval umbes 1700 meeskonnaliiget.
Pääsemine üllatusrünnakust
Pegasus läks veidi enne Cylonite rünnakut 3-kuulisse hooldusse Scorpion´i laevastiku sadamasse, mistõttu olid tema arvutisüteemid välja lülitatud ja pääses seetõttu Cylonite küberrünnakust, mis hävitas ülejäänud sõjalaevade arvutisüsteemid ja kolooniate kaitsesüsteemid. Siiski sai laev mitu raketitabamust ja lennutekkidel toimunud plahvatuses hukkus üle 700 meeskonnaliikme. Kui laeva komandör Helena Cain mõistis, et vasturünnak on mõttetu, andis ta kasu sooritada pime FTL-hüpe. Kuna Cylonid ründasid samal ajal sadamat tuumarakettidega, mis pimestasid mõlema DRADISe, siis jäi laeva põgenemine Cylonitel märkamata ja nad arvasid, et laev hävis rünnakus.
Laeva häving
Laev hävis lahingus New Caprica kohal, sarja kolmanda hooaja alguses, kui laeva komandör Lee Adama keeldus täitmast Galactica komandöri, admiral Adama käsku jääda kaitsma New Capricalt pääsenud tsiviilisikuid ja nende laevu. Lee Adama jättis kõik oma Viperi üksused tsiviillaevade juurde ja sooritas FTL-hüppe New Capricale. Pegasuse saabudes oli Galactica võitlust Cylonite emalaevadele kaotamas ja ei suutnud ka põgeneda, sest laeva FTL-draiverid olid rikkis ja aega rikke parandamiseks nappis. Pegasus hävitas üllatusmomenti kasutades ühe neljast laevast ja tõmbas ülejäänud kolme tähelepanu endale. Sellega sai Galactica tagasi tõmbuda ja Pegasus jäi ilma Viperi kattetuleta kolme laeva vastu võitlema. Kiirelt mõistis Peagsuse komandör, et laeva ei saa enam päästa (Pegasuse FTL-draiverid kaotati pea kohe ja laev oli vaenlase tulest rängalt kahjustatud) ja andis käsu laev maha jätta. Pegasus lukustati enesetapukursile ja viimased meeskonnaliikmed evakuuerusid napilt enne laeva kokkupõrget Cyloni laevaga. Pegasus plahvatas kokkupõrge tulemusel ja parempoolne lennuangaar, mis oli laevast eraldunud, hävitas veel ühe Cyloni laeva.
Pike'i maakond (Indiana)
Pike'i maakond (Pike County) on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Rannakaitsepatarei nr 44
Rannakaitsepatarei nr 44 oli Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse suurtükipatarei Hiiumaal Tärkma neemel Tohvril. Rannakaitsepatarei ehitati aastatel 1939–1940, NSV Liidu mereväe Balti laevastiku, Tallinna mereväebaasi PBL Tallinna Peabaasi Läänemere rajooni rannakaitse osana.
Pike'i maakond (Indiana)
Ajalugu
Maakond moodustati 21. detsembril 1816.
Rannakaitsepatarei nr 44
Patareipositsioon
Suurtükipatarei positsioonide dessandikaitseks ehitati randa üle kümne suure tulepesa, milleks toodi metsast jämedaid palke, laoti seinteks. Kuhjati põllukive ja mulda. Kaks laskeava olid väljastpoolt vooderdatud raudkividega. Patarei ette loodi kaks kaitsevööndit, tõmmati kahekordne okastraattõke. Kõrgendikule ehitati dotid.
Pike'i maakond (Indiana)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 12 845.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Rannakaitsepatarei nr 44
Patareipositsioon
1999. aastast on ehitismälestiseks tunnistatud suurtükipatarei kahuriõu varjendiga 1, patarei kahuriõu varjendiga 2 , patarei kahuriõu varjendiga 3 , patarei kahuriõu varjendiga 4 , patarei madal ristkülikukujuline looduslikust raudkivist lubimördiga ehitatud kasarmuhoone vundament , umbes 15x30 m suurune patarei lõpetamata varjend , massiivne ristkülikukujulise põhiplaaniga raudbetoonist patarei pumbamaja , patarei ristkülikukujulise põhiplaaniga silikaattellistest kaevumaja , patarei 3-4 m läbimõõduga ja paari meetri kõrgune ümmargune raudbetoonist  veereservuaar ,  umbes kaks meetrit üle maapinna ulatuv ristkülikukujuline kahe sissepääsuavaga raudbetoonist patarei komandokeskus , patarei kaitseks ehitatud raudbetoonist kolme ambrasuuriga  kuulipilduja dott 1 , patarei kuulipilduja dott 2 , patarei ehitamisel kasutatud umbes meetri kõrgune kahest eri kõrgusega osast koosnev  kivipurusti betoonvundament , suurtükipatarei umbes meetrilaiune ja 50-80 cm sügavuse sirge  kommunikatsioonide kanali  jäänused on muinsuskaitse all.
Rannakaitsepatarei
Suurtükipatarei koosseisu kuulus 3 - 130 mm-st voolujoonelise kaitsekilbiga varustatud käsitsi laetavat suurtükiseadet B-13, igal suurtükil oli suurtükiõu, mille kõrval oli laskemoonavarjend.
Suurtükiseade B-13 (Б-13) paiknes kahuriõues, mille kõrval oli laskemoonavarjend, kus oli ka teenindav meeskond. Laskemoonavarjendis oli kaks põhiruumi - üks laengutele ja teine mürskudele. Patarei 1. kahuriõue varjendis on osaliselt säilinud mürsu ja laenguriiuleid oma algsetes kohtades ning laskemoona kahuriõue väljastamise käsiliftid. Patarei varjendid olid gaasikindlad ja varustatud õhupuhastitega, kõigis oli elekter javesivarustus.
Sümbolite (III-130/50) tähendus kahuripatarei nimes:
Suurtükkide laskekaugus oli 24 km, suurtükipatarei neli kahuriõue koos varjenditega paiknevad kahe paarina, paaride vahe ca 60 m, suurtükiõuede vahe ca 40 m. Suurtükipatarei nr 44 meeskonnas oli 5 ohvitseri ja 125 suurtükiväelast.
Rannakaitsepatareid nr. 44 ei jõutud valmis ehitada. 1940. aasta sügiseks ehitati kaks kasarmut, kaks ohvitseride elamut, söökla, kaks sauna, toiduainete kelder, kaks tuletõrjeveehoidlat ja väravaehitis valvurile. Patarei ümber on viis dotti, kõik erineva konstruktsiooniga. Patarei positsioonist mõnisada meetrit loodes on väike avatud vaatluspunkt. Kaks dotti on ka linnaku juures. Sõru ülemise tuletorni lähedal on kividest laotud laskesektoriga dzoti vare.
Pärast 22. juunit võeti patareis üks suurtükk maha ning viidi koos vajaliku koguse laskemoona ja meeskonnaga Heltermaa sadamas formeeritava uue patarei nr 293 koosseisu. Uue patarei komandöriks sai leitnant Majorov.
Lahingutegevuses
Saksa vägede dessant Hiiumaale algas 12. oktoobril 1941 meredessandiga Saaremaalt, Triigi sadamast üle Soela väina. Saarel maabunud Saksa väeosade 61. jalaväediviisi jõud suundusid Emmaste piirkonnast põhja poole, 176. jalaväerügement paremal ja 151. vasakul. Mõlemad dessantgrupid kohtusid Emmastes ja koos hõivati kella 15ks Sõru. Kella 18:00 vallutati Tohvri (Hindu) rannakaitsepatarei nr 44, patarei vallutamisel üles näidatud vapruse ja oma üksuse hea juhtimise eest pälvis Rüütliristi ülemleitnant Hans-Gotthard Pestke.
Tohvri patarei üks suurtükipositsioon koos laskemoonahoidlaga lasti taganevate nõukogude vägede poolt õhku või hävitati Saksa lennuväe pommitabamusega. 2. laskemoonavarjend purustati täielikult 1941. aastal, kui enne taganemist venelased lasid õhku kogu patarei laskemoonavaru.
Pärast Teist maailmasõda, aastail 1944–1945 suurtükipatarei taastati kolme 130 mm suurtükiga. 1958 aasta märtsis suurtükid konserveeriti ning seejärel saadeti suurtükipatarei laiali. Tohvri sõjaväelinnakus asub Tohvri hooldekodu.
Mäleta mind
"Mäleta mind" (inglise "Remember me") on USA 2010. aastal valminud romantiline draamafilm.
Sisu
Robert Pattinson kehastab filmis mässumeelset New Yorgi noorukit Tylerit, kellel on isaga (Pierce Brosnan) pärast perekonda lõhestanud traagilisi sündmusi keerulised suhted. Tyleri arvates ei suuda tema läbielamisi keegi mõista, kuni ebaharilik saatusepööre toob tema ellu Ally (Emilie de Ravin). Armastus on küll viimane asi, mis noorukil meeles mõlgub, kuid tüdruku innustav ja kummalisel kombel tervendav hing paneb noormehe temasse sügavalt armuma ning toob nooruki ellu rõõmu ja annab elule mõtte. Peagi tulevad päevavalgele nende kohtumise varjatud asjaolud, mis ähvardavad noori lahutada.
Osades on Robert Pattinson, Emilie de Ravin, Oscari-võitja Chris Cooper, Oscari-nominent Lena Olin, Tate Ellington, Ruby Jerins ja Pierce Brosnan.
Dolõnka (Krõžopili rajoon)
Dolõnka (ukraina keeles Долинка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Krõžopili rajoonis. Elanike arv on 124. Pindala on 0,847 km².
Arenbergi evangeliaar
Arenbergi evangeliaar on aastail 1000–1020 Canterburys loodud käsikirjaline illumineeritud evangeliaar. Asub tänapäeval Pierpoint Morgani Raamatukogus kohaviida MS M.869 all.
Kirjeldus
Evangeliaar koosneb 167 pärgamentlehest mõõdus 302 x 191 mm. Tekst on kirjutatud ühes 28 reast koosnevas veerus. Käsikirja kaunistavad viis terve lehe suurust miniatuuri - Kristuse ristilöömine Kolgatal käsikirja alguslehel ja nelja evangelisti portreed, kaheksa kaanonitahvlit, kokku neli incipit-lehekülge, iga evangeeliumi alguses, mis on kaunistatud kulla ja mitmevärvilise kirjaga.
Kunstnikku on peetud samaks, kes töötas Harley psaltri (London, British Library, Harley MS 603) illumineerijana.
Strėliškiai
Strėliškiai on küla Leedus Skuodase rajoonis Ylakiai vallas Läti piiri ääres.
Mari Meentalo
Mari Meentalo (sündinud 7. oktoobril 1988 Viljandis) on eesti muusik, arranžeerija, produtsent, manager ja õpetaja.
Ta lõpetas 2010. aastal Eesti Maaülikooli maastikurahitektuuri bakalaureuseõppe ja õppis Eesti Kunstiakadeemias urbanistikat. 2018. aastal lõpetas Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia pärmusmuusika diplomiõppe muusik-tehnoloogi suunal cum laude.
Mari Meentalo mängib eesti torupilli, flööti, parmupilli, pikkvile ning laulab.
Ta on tegutsenud 2010–2013 aastatel koos Jaan Tätte juunioriga ansamblis Meister ja Mari ning võttis enda kirjutatud lauluga "Unemati" osa 2011. aasta Eesti Laulu konkursist. Laulis ansamblis Armastus 2013–2014, kaasliikmeteks Taavi Tulev ja Jaan Tätte juunior. Alates 2017. aastast tegutseb koos Johannes Ahuni, Aleksander Sprohgise ja Raho Aadlaga audiovisuaalses folktroonikabändis OOPUS. Alates 2020. aastast kureerivad bändi OOPUS liikmed Tallinn Music Weekil Folktronica lava.
2019. aastal sai Mari Meentalo Mooste Elohelü rahvamuusikatöötluste festivalil patrooni eripreemia ning nomineeriti Eesti folkmuusikaauhindade Etnokulbid 2019 jagamisel aasta muusiku kategoorias.
Daltoni maantee
pisi|150px|Maantee tähis pisi|Daltoni maantee vaatega lõunasse Deadhorse'ist lõunas pisi|Daltoni maantee 256. miilil [[Brooksi mäeahelikus]] James W. Daltoni maantee (Alaska Route 11) on USA-s Alaskal asuv maantee. Selle pikkus on 414 miili (666 km). See algab Elliotti maanteelt Fairbanksist 134 km kaugusel põhjas Livengoodi asula juures ja lõpeb Põhja-Jäämere lähedal Deadhorse'is.
Maantee on saanud nime Alaskas elanud inseneri John Daltoni järgi, kes oli konsultant Alaska põhjaosa naftapuurimise algusaastatel.
Maantee kulgeb paralleelselt Alaska naftajuhtmega. See on üks kõige eraldatumaid maanteid USA-s, kuna selle äärde jääb ainult kolm asulat: 175. miilil Coldfoot (elanikke 10), 188. miilil Wiseman (elanikke 22) ja maantee lõpus 414. miilil Deadhorse (25 püsielanikku, kuid sõltuvalt naftatootmise tipphooajast 3500–5000 elanikku). Kahes teises asulas, Prospect Creekis ja Galbraith Lake'is, püsielanikke pole.
Maanteed on peetud üheks ohtlikumaks kogu USA-s, kuna selle ääres asub vaid paar teeninduspunkti ja bensiinijaama. Autod on kohustatud kogu aeg, sealhulgas päeva ajal tuledega sõitma. Teel on mitu üsna järsku, 12% kaldega tõusu. Maantee lähedal võivad liikuda jääkarud ja sel juhul võidakse tee sulgeda, sest jääkarud on inimesi rünnanud niihästi enesekaitseks kui toidu saamiseks.
Maantee ületab 55. miilil (89. kilomeetril) Yukoni jõe. Maantee tõuseb Brooksi mäeahelikus Atiguni kurus merepinnast kuni 1444 meetri kõrgusele. See koht on ühtlasi veelahkmeks: põhjapoolsed jõed voolavad Põhja-Jäämerre, lõunapoolsed Beringi merre.
Daltoni maantee ja Kanadas asuv Dempsteri maantee on ainsad Põhja-Ameerikas, mis kulgevad üle põhjapolaarjoone.
Kalle Tamra
pisi|Kalle Tamra 1990. aastal Kalle Tamra (sündinud 19. novembril 1932) on eesti muusikapedagoog.
Ta on lõpetanud 1971. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikateaduse erialal (Helju Tauki õpilasena).
Ta on töötanud Vanemuise teatri kooriartistina ja Tartu I Muusikakooli muusikaajaloo õpetajana.
Ta oli Abja Laste-Muusikakooli asutaja ja aastatel 1961–1965 selle muusikakooli direktor. Aastatel 1966–2003 oli ta Viljandi Muusikakooli direktor.
Aastatel 1989–1993 oli ta Viljandi linnavolikogu liige.
Ta on koostanud muusikakoolidele õppekavu ja valmistanud õppevahendeid. Ta on ka Viljandi Kammerkoori asutaja.
Aastatel 1992–1994 oli ta Eesti Televisiooni saatesarja "Vahva mees, kes pilli teeb" saatejuht.
Kärdla rannapark
Kärdla rannapark on 4,3 hektari suurune park Kärdla linnas.
Kunagi paiknes sellel kohal rootslaste surnuaed, mille asemele Kärdla parun Robert Eginhard von Ungern-Sternberg lasi rajada pargi. Pikka aega nimetati parki Paruniaiaks. Pargi lääneosas on väikesel künkal endist surnuaeda meenutamas 1848. aastal viimasena sinna maetud rootslase Karel Tarningu haua raudrist.
Peamised puud pargis on kodumaised. Võõrpuuliikidest kasvab seal lehist, valget mändi ja mitut liiki nulge. Pargi edelaserval kasvab punaseleheline pöök. Kokku on pargis 34 liiki puid ja põõsaid.
Pargis suubub merre Nuutri jõgi.
Vepsa kõrgustik
Vepsa kõrgustik (vepsa keeles Vepsän ülüz; vene keeles Вепсовская возвышенность või Вепсская возвышенность) on kõrgustik Venemaal Leningradi ja Vologda oblastis, geoloogiliselt Ida-Euroopa lauskmaal. Kõrgustikku on loetud ka Valdai kõrgustiku osaks.
Kõrgustik on nimetatud vepslaste järgi.
Kõrgustiku kõrgeim mägi on Malgora (vene keeles Мальгора; 304 m).
Kalli maastikukaitseala
Kalli maastikukaitseala on maastikukaitseala Saare maakonnas Saaremaa vallas. Kaitseala kaitse-eesmärk on kaitsta muu hulgas sealset madalsoo- ja allikaala, kadastikke, vanu loodusmetsi, samuti II kaitsekategooria liiki kärbesõit. Kaitseala pindala on 480,1 ha.
Kaitseala moodustati 2007.
Ford Mustang
Ford Mustang on Fordi toodetav sõiduauto, mida on toodetud 1964. aastast tänapäevani kuue põlvkonna vältel ning tänaseks on tegu kõige pikema ajalooga Fordi mudeliga. Sünnimaal USA-s nimetati Mustangit kui Pony Car, mis tähendas väikest, soodsa hinnaga sportlikkusele orienteeritud kupeed või kabrioletti, millele sai lisada soovi korral ohtralt lisavarustust.
Esimene põlvkond oli tootmises 1964 kuni 1973 ning Mustang saavutas kiirelt suure müügiedu. Esimene mudeliuuendus tehti juba 1967. aastal.
Esimene põlvkond (1965–1973)
pisi| Esimese põlvkonna kolmes Fordi tehases toodetud autode arv.
Julius Kuperjanovi tänav
pisi|Endine purskkaev karu kujuga Kuperjanovi tänava pargis, sügis 2011 Julius Kuperjanovi tänav on tänav Tartus.
Ford Mustang
Teine põlvkond (1974–1978)
2. põlvkonda koodnimega Mustang II esitleti 1973. aasta septembris.
Julius Kuperjanovi tänav
Tänav algab Pepleri tänava lõpust Pepleri ja Vallikraavi tänava ristmikult. See kulgeb algul edelasse, teeb Kastani ja Jaan Tõnissoni tänava ristmikul käänaku ja jätkub lõuna suunas, kuni jõuab Vaksali tänavani, kus lõpeb. Tänav on umbes 570 m pikk.
Ford Mustang
Kolmas põlvkond (1979–1993)
Kolmanda põlvkonna Mustang oli tootmises aastatel 1978 kuni 1993. Kuna auto oli ehitatud Fordi Fox-platvormile, siis seda nimetati Fox body Mustangiks. Mootorivalik oli lai - alates 2,3-liitrisest R4 bensiinimootorist kuni 5,0-liitrise V8 mootorini.
Neljas põlvkond (1994–2004)
Neljas põlvkond oli tootmises aastatel 1994 kuni 2004 ning auto kandis koodnimetust SN-95. Mootorivalikus olid V6 ja V8 bensiinimootorid.
Julius Kuperjanovi tänav
Kuperjanovi tänav ristub Veski tänavaga (risti), Kastani tänavaga (risti) ja Tõnissoni tänavaga (paremalt).
Tänava suurima paarisnumbriga maja kannab numbrit 68, suurima paaritu numbriga maja numbrit 9. Suuremas osas tänavast jääb paaritu numbriga majade kohale Vaksali park.
Ford Mustang
Neljas põlvkond (1994–2004)
Keretüüpidest jäi kupee kõrval alles kabriolett ning mudeliuuendus tehti Mustangile 1998. aasta lõpus.
Julius Kuperjanovi tänav
Ajalugu
Tänava nimi oli Maarjamõisa tänav (Marienhöfsche Straße), kuni Tartu linnavolikogu 14. veebruaril 1934 nimetas ta Helmi Mäelo ettepanekul Julius Kuperjanovi tänavaks.
17. septembril 1940 nimetas Tartu Linnavalitsus Tartu Linnavolikogu ülesandeis Julius Kuperjanovi tänava „Hans Heidemann’i“ tänavaks. 1940–1941 ja 1944–1991 oli tänava nimi Hans Heidemanni tänav.
Arhitektuur
Kuperjanovi tänava raudteepoolses otsas võib leida juugendarhitektuuri näiteid. Tänava ääres on ka kunagine Tartu Raudteelaste Klubi, millest hiljem sai Eesti Rahva Muuseumi näitusemaja (Kuperjanovi 9). Kuperjanovi ja Tõnissoni tänava ristis asub Eesti Üliõpilaste Seltsi hoone, heimatstiili näide arhitekt Georg Hellatilt. Sellest kesklinna poole jääb üliõpilaskorporatsioon Ugala funktsionalistlikus stiilis konvendihoone. Käänukohal, kus Kuperjanovi tänavast saab Pepleri tänav, paikneb Tartu Maarja kirik, kus nõukogude ajal oli Eesti Põllumajandusakadeemia võimla.
Ford Mustang
Viies põlvkond (2005–2014)
Shelby GT500 5,4-liitrine ülelaadimisega V8 plokk on valmistatud alumiiniumist, mistõttu on see 46 kg kergem kui eelmistel aastatel kasutatud malmist mootoriplokk. Selle nimivõimsus oli 410 kW (558 hj) ja pöördemoment 690 N⋅m.
Julius Kuperjanovi tänav
Arhitektuur
Jaan Tõnissoni, Julius Kuperjanovi ja Vaksali tänava vahelisse kolmnurka jääb park, kus paiknenud purskkaevust on tänapäeval säilinud karuskulptuur.
Ford Mustang
Kuues põlvkond (2015–tänapäev)
Kuuenda põlvkonna Mustangit esitleti 2013. aasta detsembris.
6. põlvkonda müüakse ka Eesti turul ja müügile tulles valikus kaks mootorit: 5,0 V8 (420 hj) ja 2,3 R4 Ecoboost (305 hj). Mustang sai 2014. aastal 50 aasta vanuseks ning selle puhul valmis eriseeria Mustang 50 Year Limited Edition. Euroopa turu jaoks toodetud autosid eristavad muudel turgudel müüdavatest Mustangitest valget värvi tagatuled.
2020. mudeliaastal toodi taas turule GT500. 2020. aasta GT500-l on käsitsi ehitatud 5,2-liitrine "Predator" alumiiniumsulamist V8 mootor koos 2,65-liitrise mahuga roots-tüüpi ülelaaduriga. Shelby GT500 võimsus on 567 kW (771 hj) ja pöördemoment on 847 N⋅m. GT350 tootmine lõpetati 2020. mudeliaasta lõpus.
Vaata ka
pisi| Shelby Mustang (S550)
Bjørg Vik
Bjørg Vik (11. september 1935 Oslo – 7. jaanuar 2018) oli norra kirjanik ja ajakirjanik.
Aastail 1956–1960 oli ta ajalehe Porsgrunns Dagblad ajakirjanik.
Kirjanduses debüteeris 1963. aastal lühijuttude kogumikuga "Søndag ettermiddag".
Bjørg Vik oli feministliku ajakirja Sirene (ilmus 1973–1983) asutaja.
Eesti regionaalareng üleminekuperioodil
Regionaalareng üleminekuperioodil on Nõukogude Liidu lagunemisele järgnenud muutused siirdeperioodil Ida-Euroopa linnades. Eestile on olnud iseloomulik põllumajanduse restruktureerumine ja enamiku maapiirkondade suured raskused, samuti suuremate linnade edukam kohanemine uue majanduskeskkonnaga.
Sissejuhatus
Teisele maailmasõjale järgnenud perioodil juhtis Ida-Euroopa linnade majandust ja poliitikat Nõukogude Liit. Seetõttu tõi Nõukogude Liidu lagunemine kaasa üleminekuperioodiga kaasnevad protsessid terves Ida-Euroopas. Institutsionaalsed muutused olid riigiti erinevad, kuna olenesid võimule pürgijate huvidest ja hoiakutest. Üleminekuperioodi iseloomustavad mitmesugused drastilised muutused majanduses ja ruumilistes struktuurides, nagu näiteks kiire linnastumine, valglinnastumine, äärealade mahajäämus. Keskvalitsus ja loodud omavalitsused on tihti avalikke ressursse raiskavad ega ole suutnud tagada jätkusuutlikku arengut.
1993–1999 toimus Eesti lülitumine Lääne majandusruumi: poliitiline ja majanduslik (rahareform) iseseisvumine- majandustruktuuri ülikiired muutused, põllumajanduse- ja tööstushõive ülikiire vähenemine. Eesti regionaalset arengut on üleminekuperioodil muutnud ja mõjutanud:
Üleminekuperioodi on mõjutanud nii riigi sisesed kui ka välised tegurid. Aja jooksul on kasvanud Eesti-siseste sotsiaalsete tegurite mõju. Esimestel etappidel domineerisid välised mõjurid, mis toetasid küllaltki kitsast poliitiliste prioriteetide ringi – institutsioonide ülesehitamist ja majanduse liberaliseerimist. Aastatuhandevahetusest alates hakkas kasvama Eesti-siseste toimijate suutlikkus, sh nende majanduslik, sotsiaalne ja kultuuriline kapital ja nad hakkasid mängima otsustavamat rolli poliitikaprioriteetide seadmisel.
Eesti majanduses toimunud muutuste mõju regionaalarengule
Iseseisvunud Eesti regionaal- ja halduspoliitika aluseks sai Nõukogude perioodil loodu. Regionaalsete erisuste poolest oli 1990ndate alguseks „ülevõetav“ küllaltki heas seisus: toimis tihe teeninduskeskuste ja neid ühendavat teede ning avaliku transpordi võrk. Üleminekuperioodil 1990ndatel taandus aga esmasektori ning tööstuse osakaal majandusstruktuuris, mistõttu keskusperifeeria erisused on kiirete struktuurinihete tulemusena oluliselt kasvanud. Üleminekuperioodile on iseloomulik ka keskusperifeeria ja ida–läänesuunaliste erinevuste kasv. Eestis võis 1990ndate lõpuks eristada kolme tüüpi probleempiirkondi ja nende vastavaid probleeme:
Siirdeperioodi regionaalarengut iseloomustavad ühelt poolt põllumajanduse restruktureerumise ja kokkutõmbumise tõttu enamiku maapiirkondade suured raskused, teiselt poolt suuremate linnade edukam kohanemine uue majanduskeskkonnaga (v.a Ida-Virumaal). Kõige edukamalt on arenenud suuremad linnad, kus teenindussektor on ulatuslikult kasvanud ning mille majandusel on enam õnnestunud ümber orienteeruda Lääne turgudele. Maakondadest on loetakse edukamateks eelkõige Harju, Pärnu ja Tartu maakonda, kus on keskus hästi arenenud ning pakub täiendavaid võimalusi ka tagamaa elanikele ning ettevõtlusele.
Regionaalpoliitika tulemuslikkuseks on vaja seaduslikku ja institutsionaalselt baasi, stabiilsust ja võimekat regionaalset ja kohalikku haldust. Senine Eesti regionaalpoliitika ja -areng on puuduliku seadusandluse tõttu liigselt sõltunud üksikisikutest ja erakondadest ning on olnud ebajärjekindel ja programmitu. Eesti vajab regionaalse arengu tasakaalustamiseks ja regionaalpoliitika teostamiseks funktsionaalsete linnaregioonide- ja maakondadepõhist arengu ja maakasutuse planeerimist ja arenduspoliitikat.
Regionaalpoliitika tulevikusuunad
1990. aastate siirdeperioodiga kaasnenud olulisemad muutused on läbitud ning regionaalarengu suundumused stabiliseerunud või stabiliseerumas. Piirkondlikud erinevused on Eestis vaatamata riigi väikesele territooriumile rahvusvahelise mastaabiga võrreldes märkimisväärsed. Iseloomulik on elatustaseme ja konkurentsivõime suur erinevus Tallinna linnapiirkonna (mingil määral ka Tartu linnapiirkonna) ja teiste Eesti regioonide vahel. Riigi regionaalpoliitika meetmestiku üldeesmärk aastani 2015 on kõigi piirkondade jätkusuutliku arengu tagamine, tuginedes piirkondade sisestele arengueeldustele ja eripäradele ning pealinnaregiooni ja teiste linnapiirkondade konkurentsivõime kvalitatiivsele arendamisele. Eesti tervikliku ja tasakaalustatud regionaalse arengu saavutamise huvides on kaasnevaks eesmärgiks rahvastiku ja majandustegevuse pealinnapiirkonda koondumise pidurdamine.
Ristsed
Ristsed ehk varrud (ka joodud või varud) on lapse ristimist ja nime saamist tähistav perekondlik pidustus, seotud ristimistalitusega kirikus või kodus.
Ristimine toimus varematel aegadel harilikult pühapäeval, 2–3 nädalat pärast lapse sündi. Varrudeks tapeti tavaliselt loom ja tehti õlut, pidu võis kesta mitu päeva. Valmistatud toit oli sarnane pulmatoidule. Ristsetest võtsid osa kirikuõpetaja, vaderid ehk ristivanemad, lähemad sugulased ja peresõbrad või naabrid. Kaasa võeti kakukott, millesse pandi odraleib ehk varrukakk. Külalised, eelkõige vaderid, kinkisid vastsündinule hambaraha (metallraha), mis hiljem asendus hõbelusikaga vms-ga.
Vanemal ajal peeti ristsetel tähtsaks mitmesuguseid endeid ning täideti maagilisi kombeid, mis olid seotud ristimisveega, et ennustada lapse tulevikku. Oluliseks peeti ka vibuhälli toomist ja ülesseadmist.
Kuigi Nõukogude Liidu okupatsiooniperioodil võimud kirikut ei toetanud, oli lapse ristimine ja ristsete pidamine ikka traditsiooniks. Tänapäeval kohtab ametlikku ristimist vähem, selle on asendanud kas vallavalitsuse või linnavalitsuse korraldatud üritused või mitteformaalsed koosviibimised.
Kastna maastikukaitseala
Kastna maastikukaitseala on maastikukaitseala Pärnu maakonnas Kastna ja Ranniku külas. Kaitseala kaitse-eesmärk on kaitsta Lääne-Eestile tüüpilisi rannikukooslusi ja kaitsealuseid liike. Kaitseala pindala on 123,3 ha.
Kaitseala moodustati 2007.
Porteri maakond
Porteri maakond (Porter County) on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Valparaiso.
Muutumine
Muutumine ehk muutus on entiteedi kahe seisundi erinevus.
Porteri maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 7. veebruaril 1835.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 164 343.
Muutumine
Muutumise näideteks on
Porteri maakond
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Eesti elustik
Eestis elavate pärismaiste organismiliikide koguarv on arvatavasti ligikaudu 35 000–45 000. Seniste uuringutega on neist määratud ligikaudu 28 000 liiki. Lisaks neile on sisse toodud hulk võõrliike, millest peamise osa moodustavad aedades kasvatatavad taimed ja loomaaialoomad.
Liigiline koosseis elustikurühmade kaupa
Seni kindlakstehtud pärismaise elustiku liigid jaotuvad järgmiselt:
SVT-40
SVT-40 (vene keeles Самозарядная винтовка Токарева, образец 1940 года, Samozarjadnaja vintovka Tokareva, obrazets 1940 goda, 'Tokarevi iselaadiv püss, 1940. aasta mudel', hüüdnimega Sveta) on Nõukogude Liidu poolautomaatne lahingpüss. SVT-40 kasutati laialdaselt teises maailmasõjas. Sellest pidi saama Punaarmee uus teenistusrelv, aga Saksamaa sissetungi tõttu 1941. aastal tootmine peatus ning ülejäänud sõjaks mindi tagasi vintpüssidele Mossin-Nagant. Pärast teist maailmasõda võttis NSVL kasutusele uued relvad nagu SKS ja AK-47.
Robert Looga
Robert Looga (17. mai 1921 Tartu – 6. juuli 2015) oli eesti arstiteadlane ja Tartu Ülikooli professor.
Ta õppis aastatel 1929–1935 Tartu 16. algkoolis, aastatel 1935–1938 Tartu 3. Progümnaasiumis ja lõpetas aastal 1941 Hugo Treffneri Gümnaasiumi kiitusega. Gümnaasiumis õppimise ajal võttis ta osa vaatlustest Tartu Tähetornis Aksel Kipperi juhendamisel.
Aastal 1941 mobiliseeriti ta Punaarmeesse, kus viibis alguses tööpataljonides ja oli aastatel 1942–1945 Eesti Laskurkorpuses. Aastal 1945 astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1951 arstina cum laude.
Pärast ülikooli lõpetamist jäi ta aastatel 1951–1954 TRÜ füsioloogia kateedri juurde aspirantuuri, kus tal valmis kandidaadiväitekiri teemal "Südamesageduse reflektoorsetest muutustest punnetuste puhul", mille ta kaitses 26. novembril 1954, omandades meditsiinikandidaadi kraadi. Pärast kandidaadikraadi kaitsmist töötas ta lühikest aega TRÜ anatoomia kateedris assistendina ja aastast 1955 TRÜ patoloogilise füsioloogia ja sisehaiguste kateedri vanemõpetajana. Aastal 1961 sai ta dotsendiks.
Aastal 1970 valmis tal doktoriväitekiri teemal "Влияние обёма легких и кровотока в малом круги на регуляцию системного кровообращения и дыхания", mida kaitses 18. juunil 1970 Leningradi Riikliku Arstide Täiendusinstituudi Nõukogu ees. Väitekiri kinnitati 12. märtsil 1971 ja ta omandas meditsiinidoktori kraadi. Aastal 1972 sai ta professoriks. Pärast iseseisva patoloogilise füsioloogia kateedri moodustamist määrati ta aastal 1973 selle kateedri professoriks. Patoloogilise füsioloogia kateedri professorina tegutses ta aastani 1984, pärast seda jätkas ta aastani 1994 konsultant-professorina ja erakorralise professorina. Aastast 1994 oli ta emeriitprofessor. Lisaks oli ta aastatel 1959–1961 TRÜ arstiteaduskonna prodekaan.
Jossõp Tõmtšenko
Jossõp Andrijovõtš Tõmtšenko (ukraina keeles Йосип Андрійович Тимченко; 26. aprill 1852 – 20. mai 1924) oli Ukraina leiutaja ja mehaanik, kes leiutas teatud tüüpi filmikaamera.
Leiutised ja saavutused
Jossõp Tõmtšenko nimel on mitmeid disainiarendusi:
Tõmtšenko leiutiste hulka kuuluvad meteoroloogilised instrumendid, nagu pluviograaf, anemorombograaf ja elavhõbedabaromeeter. Ta osales ülevenemaalistel ja rahvusvahelistel näitustel Pariisis, Petrogradis, Odessas ja Nižni Novgorodis, kus teda autasustati viie kuld- ja kolme hõbemedaliga.
Mälestuse jäädvustamine
200px|thumb|Mälestustahvel Odessas Preobraženska tänava majal nr 24 Ukraina Rahvusliku Kinematograafide Liidu palvel võeti Odessa juhi korraldusel vastu otsus jäädvustada Ukraina leiutaja mälestus Odessas. Selleks püstitati Teisele kristlikule kalmistule monument Tõmtšenkole ja tema perekonnale, samuti mälestustahvel Preobraženska tänava maja nr 24 fassaadile.
Tema auks nimetati 2016. aastal tänav Odessas.
Juri Tšernjavski kirjutas dokumentaalmaterjalide põhjal stsenaariumi filmile "Siseneja koputus", kus ta kehastas Ukraina patriooti Jossõp Tõmtšenkot.
Animas Forks
pisi|Animas Forks ja Tuttle mägi pisi|Vaade linnale pisi|Hüljatud hurtsik Animas Forksis Animas Forks on Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis San Juani maakonnas asuv kummituslinn. See asub Silvertonist 19 kilomeetrit kirdes.
Asukoht
Tee Silvertonist Animas Forksi on läbitav suvel läbitav kaherattaveoliste sõidukitega, aga sealt edasi üle Engineeri kuru Lake Citysse sõitmiseks on vaja neljarattavedu.
Asula teke
Esimene palkmaja ehitati Animas Forksi 1873 ja 1876 sai Animas Forksist kaevandusasula. Tol ajal oli seal 30 maja, hotell, kauplus, kõrts ja postkontor. Aastal 1883 elas asulas 450 inimest ja 1882 hakkas ilmuma ajaleht "Animas Forks Pioneer", mis lõpetas tegevuse 1886. aasta oktoobris. Igal sügisel rändas massiliselt inimesi soojemasse linna Silvertoni. Aastal 1884 oli Animas Forksis 23-päevane lumetorm, lumekihi paksus oli 7,6 meetrit, elanikud pidid kaevama tunneleid, et saada majast majja. Animas Forksi majandus põhines kaevandamisel ning maagi töötlemisel ja saadustega kauplemisel.
Langus
Kaevandamisest tulev kasum hakkas vähenema ja kuigi 1904 avati Animas Forksis saeveski nimega Gold Prince Mill, oli elu asulas peaaegu lõppenud. Isegi asulat läbiv raudteeliin ei täitnud talle pandud ootusi. Gold Prince Mill suleti 1910 ja 1917 koliti selle seadmed Eurekasse, mis ise samuti hiljem kummituslinnaks muutus. Selle ettevõtte sulgemine andis märku Animas Forksi lõpust ja 1920. aastatel muutus Animas Forks kummituslinnaks.
Linn tänapäeval
Asulast on saanud turismiatraktsioon. Colorado Osariigi Ajaloofond andis 1997 ja 1998 San Juani maakonnale koostöös Maahaldusbürooga raha järelejäänud hoonete stabiliseerimiseks. Maakond ja Maahaldusbüroo haldavad asulat ühiselt. Selle parklas jagatakse asulat tutvustavaid brošüüre ja kaarte. Kuigi sissepääs hoonetesse ei ole piiratud, on mõne hoone põrand väga hapraks muutunud ja ähvardab kokku variseda.
Lööklaine
paremal|pisi|[[Schliereni fototehnikas tehtud foto terava ninaga kehast, mis tekitab selle ümber ülehelikiirusel voolavas keskkonnas lööklaineid]] Lööklaine on füüsikas mingis keskkonnas detonatsioonil või mõnel muul põhjusel tekkinud häiritus, mis levib keskkonnas helikiirusest suurema kiirusega. Lainefrondi alas muutuvad näiteks tihedus, rõhk ja osakeste kiirus hüppeliselt. Lööklaineid gaasilistes keskkondades nimetatakse mõnikord ka tihenduslaineteks.
Samolva
Samolva (eesti keeles ka Samblaküla) on küla Venemaal Pihkva oblastis Oudova rajoonis, Samolva valla keskus. Asub Peipsi järve ääres.
Rasmus Ristolainen
thumb|235px|Rasmus Ristolainen (2012) Rasmus Ristolainen (sündinud 27. oktoobril 1994 Turus) on Soome jäähokimängija. Ta mängib NHL-i klubis Philadelphia Flyers kaitsjana.
Ta alustas karjääri Soome kõrgliiga klubis TPS.
2013. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i draft'is kaheksanda valikuna. Debüüdi NHL-is tegi ta hooaja 2013–14 avamängus 2. oktoobril mängus Detroit Red Wingsiga. Esimese värava lõi ta 25. oktoobril mängus Florida Panthersi vastu. Buffalo Sabresis mängis Ristolainen kokku kaheksa hooaega.
2021. aasta juulis müüdi tema mängijaõigused Philadelphia Flyersile.
Ristolainen on esindanud Soomet U18- ja U20-koondises. 2014. aastal tuli ta Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2013. aastast on ta mänginud ka Soome esindusmeeskonnas.
Kesselaiu maastikukaitseala
Kesselaiu maastikukaitseala on maastikukaitseala Saare maakonnas Muhu vallas Kesselaiul. Kaitseala kaitse-eesmärk on kaitsta Kesse panka ja saarel kasvavat lookuusikut, looduslikke ja poollooduslikke kooslusi, kaitsealuseid liike ning nende elupaiku. Kaitseala pindala on 175,1 ha.
Kesselaid võeti kaitse alla 1938.
Moonsundi lahing
Moonsundi merelahing oli Esimese maailmasõja ajal operatsiooni Albion osana 17. oktoobril 1917. aastal Suures väinas Saksa keisririigi ja Venemaa sõjalaevade vahel toimunud merelahing.
Olukord ja eellugu
Läänemerel toimunud meresõjas oli silmapaistvamaks sündmuseks Saksa sõjalaevastiku ja maavägede poolt 1917. aasta sügisel ette võetud dessantoperatsioon Saaremaal ja Hiiumaal. Saksa Avamerelaevastikust toodi Läänemerre operatsiooniks Albion: lahinguristleja Moltke (admiral Ehrhard Schmidti lipulaev), 10 lahingulaeva (Bayern, König, Grosser Kurfürst, Königin, Kaiserin, Prinzregent Luitpold, König Albert, Kaiser, Friedrich der Grosse, Markgraf), 9 ristlejat, 58 hävitajat ja torpeedopaati, 6 allveelaeva. Sõjalaevu saatsid üle 80 miinitraaleri ja ligi sada abilaeva – allveelaevaotsijad, miiniotsijad, miinitõkkemurdjad, võrgupanijad jms). Laevastikku toetas õhust 101 vesilennukit ja 6 tsepeliini.
thumb|[[Kumari kanali asukoha kaart]]
Lääne-Eesti saarestiku kaitsel oli Venemaa Peeter Suure merekindluse Väinamere (Moonsundi) ehk Muhu väina kindlustatud positsioon ja Liivi lahte ümbritseval Kura poolsaarel ja Saaremaal Kura kurgu positsioon ning mere poolt kaitsesid Muhu väina positsiooni Balti laevastiku sõjalaevad: tugev mereväegrupeering, mis kandis nimetust Riia lahe merejõud: 2 soomuslaeva Slava ja, Graždanin (endise nimega Tsesarevitš), 3 ristlejat (Bajan, Diana, Admiral Makarov), 11 uut Novik-tüüpi hävitajat ja 22 vana väikest torpeedopaati), 3 suurtükipaati, 3 briti allveelaeva (C 26, C 27, C 32), miinitraalerid, miiniveeskjad ja abilaevad. Vene laevastiku põhiülesanne oli Irbe väina kaitse ja koostöö maavägedega, laevastiku peajõud paiknesid Muhu väinas ja Rohuküla sadamas. Laevastiku dislokatsiooni nõrkuseks oli, et manööverdamiseks kasutasid suuremad laevad aastatel 1915-1916 kaheksa meetrini süvendatud 38 kilomeetri pikkust ja 250 meetri laiust Muhust kuni Vormsini ulatuvat nn Kumari kanalit, mis oli rajatud otseühenduseks Soome lahe ja Riia lahe vahel.
Balti laevastiku sõjalaevad pidasid sakslastega kaks suuremat merelahingut – ühe 14. oktoobril Väinameres ja teise 17. oktoobril Suures väinas.
14. oktoobril Kassari lahes torpeedokaater Gromi tulistati Saksa lahingulaeva Kaiser poolt ning vigastati ja meeskond lahkus laevalt, jättes laevale dokumentatsiooni ja veeala miinialade kaardid.
Saksamaa Keiserliku mereväe Avamerelaevastiku (Hochseeflotte) lahingulaevad König, Kronprintz ja kolm ristlejat sisenesid 16. oktoobril Liivi lahte ja lähenesid Suurele väinale lõuna poolt. 16. oktoobril hukkusid miinidel Saksa torpeedopaat T-56 ja 17. oktoobril Saksa torpeedopaat S-64.
Riia lahe laevastiku kaitseplaani nõrgendas miiniveeskaja Pripjati meeskonna keeldumine asuda Soela väina piirkonnas miinide veeskamisele.
Lahingu käik
Vene suuremad sõjalaevad – soomuslaevad Slava ja Graždanin, ristleja Bajan – asusid positsioonile Virtsu ja Viirelaiu vahel.
Tulemused
Lahing lõppes Vene laevaüksuse taandumisega Suurest väinast ja lahingule järgnes Vene poole jõudude taandumine Väinamerest, ülejäänud Vene laevastik pääses kaotusteta saarte ja mandri vahelt välja ning Lääne-Eesti saared ja Väinameri läksid Saksa keisririigi vägede kontrolli alla. Õhiti Peeter Suure Merekindluse Väinamere positsiooni Muhumaa patareid. Hävitati Rohuküla mereväebaas, Rohuküla sadamas. Sakslased vallutasid soodsa lähtepositsiooni Venemaa pealinna Petrogradi ähvardamiseks.
Prantsusmaa 2022. aasta taliolümpiamängudel
Prantsusmaa osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis 86 sportlasega, kes võistlesid 10 spordialal.
Olümpiavõitjaks tulid laskesuusatajad Quentin Fillon Maillet, kes võitis meest eraldistardist sõidu ja jälitussõidu ja Justine Braisaz-Bouchet ühisstardiga sõidus, mäesuusataja Clément Noël meeste slaalomis ning iluuisutajad Gabriella Papadakis ja Guillaume Cizeron jäätantsus.
Makwane
Makwane on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas Maluti-a-Phofungi vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Makwane elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,72%, värvilisi 0,12%, valgeid 0,08%, India või Aasia päritolu inimesi 0,06% ja teisi 0,03%. Sotho keelt pidas emakeeleks 90,82% inimesi, suulu keelt 4,82%, viipekeelt 1,50%, afrikaani keelt 0,88% ja inglise keelt 0,88%.
Lihasdüstroofia
Lihasdüstroofia (LD) on lihaseid nõrgestav geneetiline haigus. Lihasdüstroofiate rühma kuulub üle 30 geneetilise haiguse, mis nõrgestavad skeletilihaseid ja vähendavad lihasmassi. Lihasdüstroofiat iseloomustavad progresseeruv lihaste nõrkus, liikumisvõime kadumine, defektid lihasvalkudes, lihaserakkude ja lihaskoe lagunemine ning nende asendumine rasvhapete jääkidega.
Lihasdüstroofiaga võivad kaasneda ka aju-, seedetrakti-, närvisüsteemi-, endokriinnäärmete, selgroo-, silma- ja südameprobleemid. Osa lihasdüstroofia vorme avaldub juba imikueas, kuid need võivad avalduda ka alles keskeas või hiljem. Eri vormide puhul varieeruvad mõjutatud lihased, sümptomid ja nende ulatus. LD ei ole nakkav ja ei saa tekkida vigastuse tagajärjel.
Ajalugu
1850. aastatel kirjeldati meditsiinilistes ajakirjades varajases eas surnud poisse, kellel esinesid progresseeruv lihasnõrkus ja liikumisvõime kadumine. Järgmisel kümnendil andis Prantsuse teadlane Guillaume Duchenne põhjaliku diagnoosi 13 poisile, kellel esines kõige sagedasem ja raskem haiguse vorm, mis hakkas kandma nime Duchenne'i lihasdüstroofia. Hiljem selgus, et sellel haigusel on mitmeid vorme, mis võivad esineda mõlemal sugupoolel ja igas eas.
Tekkepõhjus
Lihasdüstroofiad on üldiselt pärilikud, vormidel erineb päritavusmuster. LD puhul on tavaliselt düstrofiini kodeerivas geenis toimunud mutatsioon. Düstrofiin on spiraalse struktuuriga valk, mis on osa düstrofiini-glükoproteiini kompleksist. See on lihase sarkolemmi (plasmamembraani) kaudu ühenduslüliks intratsellulaarse tsütoskeleti ja ekstratsellulaarse maatriksi vahel. See ühenduslüli tagab sarkolemmi stabiilsuse. Kuna sidumine ei toimi defekti tõttu nii, nagu peaks, viib lihasekontraktsioon lihaseraku membraani lõhustumiseni ning lihas kärbub ja nõrgeneb.
Vormid
Lisaks neile LD vormidele on mitmeid LD-taolisi haigusi. Nende puhul on täheldatud normaalset lihasefunktsiooni, intelligentsi, käitumist, seedetrakti ja seksuaalset tegevust.
thumb|Sääremarjalihase läbilõige patsiendilt, kes suri Duchenne'i lihasdüstroofia vormi tagajärjel. Näha on [[lihaskiudude rasvarakkudega asendumist ]]
Diagnoos
Patsiendi füüsiline läbivaatus ja haiguslugu aitavad arstil määrata, millise LD vormiga on tegu. Eri haigusvormid mõjutavad eri lihasegruppe. LD diagnoos lähtub mitmetest testidest. Näiteks vereanalüüsist (suurenenud keratiini fosfokinaasi CpK3 tase), lihasbiopsia tulemustest, elektromüograafia, elektrokardiogrammi tulemustest ja DNA analüüsist. Tihti esineb lihasmassi vähenemist, mida võib olla raske näha, sest mõned LD vormid tekitavad liigset rasv- ja sidekoe moodustumist lihase juurde ning lihas tundub suurem (pseudohüpertroofia).
Miguel Ángel Garrido Cifuentes
Miguel Ángel Garrido Cifuentes (tuntud lühidalt kui Cifu; sündinud 5. oktoobril 1990) on Hispaania jalgpallur (paremkaitsja), kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Elche.
Järellisand
Järellisand on lisand, mis asub nimisõnafraasis nimisõna järel ja täpsustab või seletab seda: ''Kohtusin Heleniga, oma kursusekaaslasega.
Skliaustė
Skliaustė on küla Leedus Skuodase rajoonis Ylakiai vallas. Küla jääb Losise jõe äärde.
Järellisand
Järellisand on lause element, mis on abivahend põhja (täpsustatava/seletatava nimisõna) paremaks mõistmiseks, kuid selle võib lausest ka vabalt välja jätta, ilma et lause muutuks arusaamatuks, vrd Kohtusin Heleniga.
Täpsustuslisand
Täpsustuslisand annab nimisõnafraasi peasõna kohta lisainfot, mis lihtsustab kõneleja arvates kuulajal selle äratundmist: Andres on priimus, meie klassi parim.
Eliise Paula Roosa
Eliise Paula Roosa on eesti näitleja.
Järellisand
Piiritluslisand
Piiritluslisand piiritleb nimisõnafraasi peasõna. Nimisõna ja piiritluslisand moodustavad sisulise terviku ja seetõttu neid üksteisest vahemärkidega ei eraldata. Piiritlevad järellisandid on
Eliise Paula Roosa
Ta oli Tallinna Nõmme Gümnaasiumi õpilane. Edasi läks õppima Tallinna Ülikooli. Ta võtab osa Nukuteatri Noortestuudio tööst.
Ta mängib telesarjas "Unistuste agentuur".
Venuse sünd (Cabanel)
Vaata ka: Venuse sünd
„Venuse sünd“ (prantsuse keeles „La Naissance de Vénus“) on prantsuse kunstniku Alexandre Cabaneli õlimaal lõuendil.
1863. aasta Pariisi kunstinäitusel eksponeeritud teos oli üks mitmest sel näitusel väljapandud aktimaalist.
Maal omandati Napoleon III kunstikogusse 20 000 frangi eest.
Viira mõis (Tartu-Maarja)
Viira mõis (saksa keeles Wiira) oli Kavastu mõisa karjamõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. .
Rita, Sue ja Bob ka!
"Rita, Sue ja Bob ka!" on 1987. aastal valminud Suurbritannia mängufilm.
Sisu
Filmis kujutatakse kriitiliselt ja irooniliselt 1980. aastate Suurbritannia ühiskonda. Vaesest perest pärit gümnaasiumiõpilased Rita ja Sue käivad Michelle'i ja Bobi juures lapsehoidjatena lisaraha teenimas. Kuid Bob ei ole Rita ja Sue suhtes ükskõikne. Ta teeb neile ettepaneku mõlemaga suhte alustamiseks. Tüdrukud on seda sorti salasuhtega vägagi nõus. Varsti hakkab aga Michelle aimama, et midagi kahtlast on teoksil. Kuid tüdrukud ja Bob suudavad teda veenda, et kahtlused on alusetud. Kuid üks Michelle'i sugulane näeb Bobi Rita ja Sue'ga ööklubis. Puhkeb skandaal, Michelle võtab lapsed kaasa ja läheb Bobi juurest minema. Kuna Bob hakkab Ritaga koos elama, siis lähevad ka Sue ja Rita tülli. Sue leiab endale pakistanlasest poiss-sõbra Aslami, kes esialgu tundub väga sümpaatne, kuid hiljem osutub armukadedaks ja vägivaldseks. Ka Rita ja Bob lähevad lahku. Filmi lõpus lepivad aga Bob, Rita ja Sue ära ning jätkavad oma kolmiksuhet.
Anomochilidae
Anomochilidae (alamselts maolised, infraselts Alethinophidia) on madude sugukond.
Klassifikatsioon
Sugukonda Anomochilidae liigitatakse roomajate andmebaasis üksainus maoperekond :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud hollandikeelset artiklit nl:Anomochilidae seisuga 16.07.2014.
Cole Caufield
Cole Caufield (sündinud 2. jaanuaril 2001 Mosinees, Wisconsini osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Montreal Canadiens ründajana paremäärel.
Aastatel 2017–2019 mängis ta United States Hockey League'is U.S. National Development Teamis ning 2019–2021 Wisconsini Ülikooli jäähokimeeskonnas. Hooajal 2020–21 oli ta ülikoolide liigas suurim väravakütt ja resultatiivseim mängija (30+22), pälvides hooaja parimale mängijale antava Hobey Baker Award'i.
2019. aastal valis Canadiens ta NHL-i draft'is 15. valikuna. 2021. aasta märtsis sõlmis ta Canadiensiga kolmeaastase lepingu. Ta asus esmalt mängima American Hockey League'is Canadiensi tütarklubis Laval Rocket, tehes kahe mänguga 3+1. Paul Byroni ja Jonathan Drouini vigastuste tõttu avanes Caufieldile koht Canadiensi meeskonnas ning NHL-is debüteeris ta 26. aprillil 2021 mängus Calgary Flamesi vastu. Esimese värava, milleks oli võiduvärav lisaajal, lõi ta liigas 1. mail mängus Ottawa Senatorsi vastu. Kaks päeva hiljem lõi ta lisaajal võiduvärava ka Toronto Maple Leafsi vastu. Sellega sai Caufield alles kolmandaks mängijaks NHL-i ajaloos, kes on oma kaks esimest väravat löönud lisaajal. Hooaja 2020–21 põhiturniiril jäi tema arvele neli väravat ja üks väravasööt. Samal ajal jõudis ta Canadiensiga Stanley karika finaali, kus kaotati Tampa Bay Lightningile. Väljalangemismängudes tegi Caufield 4+8.
2018. aastal võitis Caufield USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali ja 2019. aastal pronksmedali. 2019. aasta kuni 18-aastaste maailmameistrivõistlustel lõi ta 14 väravat, mis on ühe turniiri rekord. Lisaks valiti Caufield 2019. aastal turniiri väärtuslikumaks mängijaks ja parimaks ründajaks. 2021. aastal tuli ta USA koondisega juunioride maailmameistriks.
Taelikulised
Taelikulised (Hymenochaetaceae) on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente sugukond.
Viviann Napi galerii
Viviann Napi galerii on kunstigalerii Tallinnas. Galerii omanik on väliseestlane Viviann Napp. Galerii juhataja on Maimu Nõmmik.
Nordregio
Nordregio (Põhjamaade Ruumilise Planeeringu Keskus) uurib ja planeerib Põhjamaade- ja Euroopa elukeskkonda.
Uute statuutide (võeti vastu 14. jaanuar 2000) kohaselt on Nordregio Põhjamaade ja Euroopa uurimiskeskus, mis keskendub regionaalsetele arengutele, linna- ja maa süsteemidele, demograafiale, valitsemisele ja haldusjaotustele, innovatsioonile, teadmispõhisele majandusele, globaalsetele kliimamuutustele, piirkonna sisesele adaptsioonile ja rahvusvahelisele energiapoliitikale. Detailselt keskendutakse Läänemere regioonile, Põhjamaadele ja Arktikale. Üldisemal tasandil tegeletakse Euroopa ruumiga. Nordergio asutati Põhjamaade Ministrite Nõukogu poolt 1. juulil 1997. Samal aastal võttis Nordregio osaliselt üle organisatsioonide Nordplan, NordREFO ja NOGRAN ülesanded.