cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norra kuningriik (872–1397)
Keskaegne Norra mängis olulist rolli Põhja-Euroopa poliitikas ning Norra identiteedi tekkes. Keskaegset riiki loetakse tihti tänapäevase Norra kuningriigi eelkäijaks.
Norra ühendamine
7. ja 8. sajandi jooksul arenesid tänapäeva Norra aladel välja mitmed väikeriigid, mis kujunesid enamasti välja kogukondades, kus võim oli koondunud edukamate talupoegade kätte. Riikide suurus, ülesehitus, valitsemisstiil ja võimu tugevus varieerus regiooniti ja sõltus ka piirkonnast. Lääne-Norras paiknevad riigid ja kogukonnad olid merekaubandusele suunatud ja vaba maad oli seal vähe. Ida-Norra oli tugevalt seotud mägede ja sisemaa kultuuriga, olles mõjutatud Rootsist. Trondelagi piirkond ja sellest põhja jäävad alad olid segu mõlemast kultuurist, kuigi sellele lisandus veel põhjapoolsete alade asustamine ja kokkupuudu saamidega.
9. sajandiks olid välja kujunenud kaks suuremat riiki: Vestfold Ida-Norras ja Halogaland Kesk-Norras. Kuigi Vestfoldis võimul olev Ynglingite dünastia oli mõned korrad allutatud Taani kuningale, oli Taani võim Vestfoldis nõrk. 860. aastatel Vestfoldis võimule saanud Harald Kaunisjuus otsustas Taani ja Rootsi eeskujul ühendada enda alla piirkonna väikeriigid. Põhjas suutis Kaunisjuus läbirääkimiste teel saada Halogalandi vürst Håkoni truuduse. Håkon lubas Kaunisjuusile truuduse vandumise eest vürstile Lade ja selle ümbruse. Sellega oli Kaunisjuus eemaldanud ainukese tõsiseltvõetava konkurendi Norras ja saanud võimsa liitlase. Seejärel vallutasid Kaunisjuus ja Håkon(?) Lääne-Norra väikeriigid, kes koondasid oma väed ja kutsusid appi viikingeid ka läänepoolsetest asulatest, Suurbritanniast, Iirimaalt ja Islandilt, kuid ühisväed kaotasid Kaunisjuusi vastu Hafrsfjordi lahingus, mida kirjeldati tollal kui suurimat ja veriseimat lahingut Põhjamaades. Traditsiooniliselt loetakse lahingu aastaks 872. aastat, mida tähistatakse ka Norra ühendamise aastapäevana. Tänapäeva ajaloolased arvavad, et lahing toimus pigem 880. aastatel ja Norra ühendamine oli pikema aja (kuni 11. sajandini) väldanud järkjärguline protsess.
Pärast Norra alade ühendamist viis Kaunisjuus riigi keskuse Rogalandi Lääne-Norras Avaldsnesi asulasse. Enamikul allutatud aladel jätkasid siiski peamist piirkonna haldamist kohalikud suure autonoomiaga valitsejad. Kuningas kohalike seadusandlusesse ei sekkunud ja sisuliselt tegutses tollane Norra väikeriikide konföderatsioon, mida hoidsid koos kuninga armee ja konkreetsele kuningale alluvus. See-eest maksustas kuningas talupoegi ja kaupmehi, mis oli kohalike jaoks uus ja ebapopulaarne muutus. Harald suri umbes 933. aastal, kuid tema pikaaegne ja kindlakäeline valitsus oli kinnitanud idee Taani ja Rootsi kõrvalühendatud Norra kuningriigist, mille eesotsas oli Kaunisjuusi dünastia.
Norra ristiusustamine ja võitlus taanlastega
Kaunisjuusi surma järel sai Norra kuningaks tema pärijaks määratud poeg Eirik. Teised pojad, kellele Kaunisjuus oli andnud valitseda kohalikud piirkonnad, keeldusid aga venna ülemvõimu tunnistamast. Seetõttu järgnes kaks aastat veriseid vennatapusõdasid, kus hukkusid mitmed Kaunisjuusi lapsed. Vennatapp ja türannia tegi Erikust ebapopulaarse valitseja, mistõttu saagade väitel läksid kuninga oponendid eesotsas Lade jarli Sigurdiga Inglismaale ja kutsusid kodumaale seal õppiva Kaunisjuusi noorima poja Håkoni. Kristliku hariduse saanud Håkon nõustus ja pärast randumist Trøndelagis lasi ta kutsuda kokku kõikides piirkondades tinged ja vallutuste asemel saavutas riigis võimu kompromissidega, lubades kuninga tiitli eest aadlikele õigusi ja talunikele maksuvabastusi. Kuigi kuninga võim Håkoni ajal nõrgenes, riiklik võim Norras siiski tugenes. Moodustati piirkondlikud esinduskojad, kuhu regioonid oma esindajaid saatsid ning mis kuninga otsuseid heaks kiites uusi seadusi seaduspärastas. Samuti oli Håkon saagade väitel leidangi sisseseadja, mis rajas üleriigilise ühiskaitsesüsteemi, kus iga regioon panustas riigikaitsesse. Håkon proovis Norras tutvustada ka ristiusku, kuid loobus sellest pärast tugevat aristokraatide vastupanu. pisi|[[Grense Jakobselv|Grense Jakobselvas asuv ristiusurist]] Håkon suri 961. aastal lahingus, kui Eirik Verikirve pojad üritasid Taani toetusel Norrat tagasi võita. Võimule tulnud Harald Hallmantel soovis valitseda oma isa eeskujul ja osutus ebapopulaarseks. Taani kuningas Harald Sinihammas nägi selles võimalust, korraldas Hallmantli mõrva ja läks laevastikuga Norra, kus keegi talle vastupanu ei osutanud. Järgmised 25 aastat oli Norra Taani võimu all ja kohalikud valitsejad olid sellega pigem rahul, sest kaugel olev kuningas sekkus vähem piirkonna asjadesse. Samas levis Norras edasi kristlus, sest seda soodustasid nii Hallmantel kui ka Sinihammas. Kuninga endised alad anti mõrva korraldada aidanud Haakon Sigurdssonile. Taani kuninga kristluse nõue oli aga Sigurdssonile vastu, mistõttu ta ei kuuletunud enam Taanile ja 986. aastal toimunud lahingus alistas taanlaste laevastiku.
Viikingiaja lõppu ja ristiusu võidukäiku kinnitasid Norras järgmised kaks Olavit. Kuna Sigurdson muutus oli hoolimata oma võidust taanlaste vastu ebapopulaarne ja mõrvati, otsustas 995. aastal Kaunisjuusi dünastiast pärit Olav I oma ajaloolist õigust troonile nõuda. Ta randus Bergenist lõunas ja Øreting kuulutas ta kuningaks. Olav I võttis selgeks sihiks Norras ristiusku levitada. Oma randumispaika ehitas ta esimese kiriku ning temaga Inglismaalt kaasa tulnud vaimulikud hakkasid Norras missionäritööd tegema. Ta lammutas mitmed vanad pühakojad, nõudis juhtivatelt aadlikelt kohtumistel ristiusu vastuvõtmist ning levitas usku ka Norra kolooniatesse. Tema agressiivne usuvahetusliikumine muutus aga ebapopulaarseks ja kui Taani kuningas Svend Harkhabe otsustas Norras oma võimu taastada, siis Olav I kutse peale leidungit kaitseks kokku kutsuda ei tulnud alamad kohale. Olav I läks siis oma isiklike väeosadega lahingusse ja suri Svolderi merelahingus aastal 1000.
Järgnesid 16 aastat Taani ülemvõimu, kus Taani kontrollis otse Vikeni piirkonda ja Trøndelagi jarlid olid talle ustavust vandunud, kuid sisuliselt olid Norra maakondade juhid iseseisvad. Pärast Sveini surma oli tema poeg Knud esialgu hõivatud Inglismaa trooni kindlustamisega ja Olav II Haraldsson suutis haarata Norras võimu, alistades lahingutes Taanile truud alamad. Ta toetus oma võimu ajal suures osas vabale talupoegkonnale, võimaldades neil jõuda juhtivatele kohtadele. Erinevalt varasemast olid Olavil tuumikalad ka sisemaal, mis siiani oli Norra ühinemisest palju vähem mõjutatud olnud. Seadusloome ühtlustus, kuigi ei muutunud veel riigiüleseks, ja Norra riigijuhtimine muutus süsteemsemaks. Sarnaselt eelmise valitsejaga soosis Olav II kristlust, kuid erinevalt Tryggvasonist korraldas Olav II ristiusu levitamist tavaliselt rahumeelselt. Lääne- ja Ida-Norras ei tekitanud nüüdseks ligi sada aastat levinud kristlus kohalike seas enam suurt protesti, kuid põhjapoolsemad alad olid uue usundi vastu. Lisaks massilisele ristimisele korralas Olav II ka kirikut kui institutsiooni, rajades Norra kiriku ja luues esimesed kirikuga seotud seadused.
Kromaatiline aberratsioon
pisi|Kromaatiline aberratsiooni tekkimine koondavas läätses pisi|Teljesuunaline aberratsioon ja selle vähendamine [[akromaatiline lääts|akromaatilise läätse abil]] pisi|Akromaatiline liitlääts 1 – [[kroonklaasist lääts, 2 – flintklaasist lääts, 3, 4 – kiirte lõikepunktid]]
Norra kuningriik (872–1397)
Norra ristiusustamine ja võitlus taanlastega
Pärast 12 aastat rahuaega tõmmati Norra sõtta, kui Knud Suur soovis taastada oma võimu Norras. Knud levitas Norra alamate seas kuulujutte, et on tulemas, ja lubas säilitada vanapõhja usundit ning vähendada makse. Kuulujutud olid efektiivsed ja kui Knud 1028. aastal Norrat ründas, kogunesid vaid vähesed leidungi kutse peale kuninga väkke. Seetõttu polnud Olavil muud teha, kui taanduda Norrast. Knud kuulutati Norra kuningaks ja Norrast sai Põhjamere impeeriumi osa. Olav II tegi eksiilist katse 1030. aastal trooni tagasi võita, kuid kaotas Stiklestadi lahingu ja hukkus. Hoolimata kaotusest muutus järgnenud Taani võimu ajastul Olav II märteriks (ja kuulutati pühakuks), mis kinnistas ristiusu lõpliku võidu Norras. Taani ülemvõim Norras ei püsinud kaua – Knudi surma 1035. aastal järel jagati Põhjamere impeerium tema kolme poja vahel. Norras päris võimu Svein, kes aga samal aastal riigist pages, kui norra aadlikud tõid eksiilist tagasi Olav II lapse Magnuse.
Kromaatiline aberratsioon
Kromaatiline aberratsioon ehk värviaberratsioon on aberratsioon, mida põhjustab optikasüsteemis dispersioon: valguse murdumisnäitaja sõltuvus lainepikkusest, kusjuures väiksema lainepikkusega (näiteks sinine) valguskiir murdub rohkem kui suurema lainepikkusega (punane) valgus.
Norra kuningriik (872–1397)
Rahu aeg
pisi|[[Harald Sigurdsson]] Aastal 1047 sai Harald Sigurdssonist Norra kuningas, kes hakati hüüdma harðráði (Kõva Valitseja). Teda peetakse esimeseks täielikult ühendatud Norra kuningaks. Alates tema valitsemisajast muutus Norra tugeva keskvõimuga poliitiliseks üksuseks ja kõik järgnevad kuningad käisid tema jälgedes. Harald tegi suuri edusamme ka majanduslikult ja lõi oma münte. Välispoliitikas oli Harald vähem edukas, ta ei olnud võimeline säilitama Magnus Hea kontrolli Taani üle ja kaotas selle Sven Astridssonile. Tema kuulsaim välispoliitiline katastroof toimus tema valitsemisaja lõpus. Harald pretendeeris Inglise troonile ja tungis aastal 1066 Inglismaale ning suutis vallutada Yorki. Inglise kuningas Harold Godwinson üllatas Haraldit kiiresti liikunud vägedega kiiresti ja Hardrada hukkus Stamford Bridge'i lahingus.
Kromaatiline aberratsioon
Kromaatilise aberratsiooni tüübid
Kromaatiline aberratsioon avaldub läätse optilise telje suunaliselt ja ka selle telje risttasandis – fokaaltasandis.
Norra kuningriik (872–1397)
Rahu aeg
Rahu ajal olid kõigil kuninglikel poegadel krooni saamiseks võrdsed nõueded ja nad võttis vastu ting. 11ndal sajandil ja 12. sajandi alguses oli Norras tavaline, et kaks või enam ühist kuningat valitsesid korraga ja konfliktideta. Lisaks ei osaletud tükk aega sõdades. Selle asemel arendati ja laiendati piiskopkondadele alasid, määrati kümniseid, rajati kloostreid ja katedraale. Rahu ajal kuningas Magnus III tegi kolm ekspeditsiooni Šotimaale, mille käigus ta kehtestas Norra suveräänsuse Orkneyde ja Hebriidide üle.
Kromaatiline aberratsioon
Kromaatilise aberratsiooni tüübid
Mõlemat tüüpi aberratsioon vähendavad kujutise teravust ja tekitavad kujutisele värvilisi kontuure ja laike, mida esemel pole.
Kromaatilise aberratsiooni korrigeerimine
Optilises süsteemis kasutatakse erineva murdumisnäitajatega läätsede kombinatsiooni, mis murravad eri värvustega kiiri nii, et need lõikuvad süsteemi optilise telje ühes punktis.
Norra kuningriik (872–1397)
Rahutu aeg
Kuningas Sigurd Magnussoni surm aastal 1130 tähistab rahuliku aja lõppu ja üleminekut Norra suhteliselt rahumeelsete sisetingimuste ajast sajandile, millal toimus sagedasi võitlusi troonipärimise pärast. Kiriku ja monarhi võimu kasvamise tõttu algasid mitmed kodusõjad. Nende võitluste käigus ja osalt ka nende tõttu sai hoo sisse tsentraliseeritud ja paremini organiseeritud Norra kuningriigi areng. 12. sajandi alguses laiendasid kuningad oma otsest võimu erinevate provintside üle ja Norra aadlikud muutusid rahulolematuks. Kuninga Harald IV (1130–1136), toetamisega hakkasid Norra ühiskonna huvigrupid abistama troonile pretendeerijaid ning kirik kasutas edukalt ära tsiviilrahutusi iseseisvuse võitmiseks. Kodusõdade periood kestis aastani 1217, mil suri kuningas Inge Bårdsson.
Kromaatiline aberratsioon
Kromaatilise aberratsiooni korrigeerimine
Liitläätse, mis viib kokku kahe (näiteks sinise ja kollase) kiire fookused, nimetatakse akromaadiks.
Norra kuningriik (872–1397)
Kuldajastu
Aastal 1217 sai kuningaks Haakon IV. Tema valitsemisaega peetakse keskaegse Norra ajaloo kuldajastu alguseks. Kuldajastu kestis aastast 1217–1319. Kuningas Haakon kindlustas monarhia võimu, moderniseeris haldusalasid, lõi kantsleri ameti ja kuningliku nõukogu. Tema leping Inglismaa kuninga Henry III-ga 1217. aastal oli kummagi riigi varaseim teadaolev kaubandusleping. Samuti sõlmis ta kaubanduslepingu Põhja-Saksamaa tähtsa kaubalinna Lübeckiga aastal 1250 ja kirjutas alla Vene-Norra lepingule, millega määratleti kahe riigi vaheline põhjapiir. 1261.–1262. aastal omandas ta suveräänsuse Islandi ja Gröönimaa üle ning saavutas Norra impeeriumi suurima laienduse. Need kaks kolooniat nõustusid aktsepteerima Norra valitsemist ja maksustamist vastutasuks kaubandustagatise ja tsiviilkorra säilitamise eest. Kuldajastu sai lõpu tänu pärimissüsteemile, kui peale Haakon V surma aastal 1319 tuli võimule Magnus Eriksson, kes valiti nii Norra kui ka Rootsi kuningaks. Sellega loodi lühiajaline Norra-Rootsi personaalunioon, mis kestis aastani 1355.
Kromaatiline aberratsioon
Kromaatilise aberratsiooni korrigeerimine
Läätsesüsteem, mille optilisel teljel lõikuvad ühes punktis kolme värvusega kiired, on apokromaat. Niisugune objektiiv koosneb mitmest erineva murdumisnäitajaga läätsest ja see korrigeerib peale pikisuunalise aberratsiooni oluliselt ka põiksuunalist aberratsiooni.
Superakromaat on objektiiv, mis ühitab nelja värvuse fookused. Selles puudub mõlemat tüüpi kromaatiline aberratsioon peaaegu täiest.
Teljesuunaline aberratsioon väheneb objektiivi ava vähendamisel, põiksuunalist aberratsiooni mõjutab apertuur vähem.
Digitaalfotograafias saab objektiivi põhjustatud põiksuunalist aberratsiooni korrigeerida kaamera pildiprotsessoris värvikanalite sobiva skalerimisega.
Norra kuningriik (872–1397)
Kalmari unioon
Aastal 1397 liitus Norra kuningriik Kalmari uniooniga, mis koosnes kolmest Skandinaavia kuningriigist (Norra Kuningriik, Taani kuningriik, Rootsi kuningriik). Selle uniooni eesmärgiks oli tagada vastupanu Hansa Liidule. Must surm oli kahjustanud Põhja-Euroopa riike majanduslikult ja vähendanud rahvastiku arvu, nii et leiti, et mõistlik on riigid ühendada. Aastal 1536 ametlikult reformeeriti Norra Taani mõjusfääri ja kuningriigi staatus kadus, mõiste tuli uuesti kasutusele 2. sajandi alguses, aastal 1905, kui Rootsi-Norra unioon, mis sai alguse aastal 1814, lagunes ja võimule tuli Karl Haakon VII.
Esimesed valitsejad ja Muinas-Skandinaavia usund
Esimesed Norra kuningad olid paganad ja säilitasid Muinas-Skandinaavia usundit. Lääne-Norras moodustasid piirkonnad usulised vabaühendused, mida nimetati sognideks. Tänapäeval tähistab sogn Norras valda. Samuti ühendas usk norralasi ning külakogukonnad kohtusid kõik usurituaalidel.
Kristluse omaksvõtmine tolleaegses ühiskonnas oli pikk protsess, mis hakkas pihta esimese (väidetavalt) kristliku kuninga Håkon Hea võimule saamisega. Haakoni valitsemisaja saaga jutustused keskenduvad tema ebaõnnestunud püüdlustele pöörata Trøndelagi elanikud ristiusku. Tema katsetest ristiusku tutvustada annavad märku ka Edela-Norras asuvad kiviristid ja saagad. Pärast tema surma kirjutatud skaldi luule kiidab teda paganlike templite taastamise eest.
Norra ristiusustumine
Norra ristiusustamisel mängis suurt rolli kristlik Inglismaa, millega varajased Norra kuningad tihedalt kokku puutusid. Inglismaalt tulid vaimulikud norralasi ristiusustama ning toetasid Norra kuningaid ristiusu soosimisel. Ametlikult pöördus Norra ristiusku 11. sajandil ning ristiusustamine mängis kuningriigi ühendamisel otsustavat rolli. Tollal valitsenud kuningas Olav II Haraldsson (999–1030) tegi kristlusest kuningriigi ainsa seadusliku religiooni Kuigi esialgu ebapopulaarne otsus sai alamate seas populaarseks pärast seda, kui kuningas Olav hukkus 1030. aasta Stiklestadi lahingus ja ta kuulutati pühakuks.
Liinatśuraq
Koor hakkas tihedamalt koos käima 2000. aasta sügisel ning esitab peamiselt Uusvada ja Meremäe piirkonnast pärit 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse setu rahvalaule.
Norra kuningriik (872–1397)
Norra ristiusustumine
Aastal 1150 ehitatati esimene püstpalkkirik Urnesesse, mis tähistas selliste spetsiifiliste kirikutüüpide ehitamise perioodi algust. Selline ehitus ning arhitektuuriline meetod on ainult omane Norra aladel. Ehitamise käigus süvistati maapinda või maandati betooni puitpostid. Kiriku hoonetel on omapärane nurgeline profiil ja seespool asuvad paneelid, mis on nikerdatud kristluse-eelsele viikingikunstile omases põimikus. Paljudel püstpalkirikutel on lisaks ka juurde viimistletud draakonipeadega otsad ning rikkalikult loodud sissekäigud ja värvilised interjöörid.
Liinatśuraq
Koori liikmed on Paul Hagu, Andreas Kalkun, Pärtel Lippus, Urmas Kalla, Lauri Sommer, Paul Vahelaan, Kaspar Kolk, Peter Panov, Valdo Valper, Arvi Haak, Jüri Metssalu, Aado Lintrop, Neeme Kahusk, Tiit Sibul ja Urmas Oras.
Norra kuningriik (872–1397)
Tingid
Sarnaselt teistele germaani rahvastele olid ka Norra aladel juba enne riikluse teket välja arenenud tingid, kus külakogukonnad arutlesid omavahel probleeme, lahendasid konflikte ja tegid kokkuleppeid, millest hiljem kujunesid välja seadused. Tingide juures hakati aja jooksul läbi viima ka usutalitusi ja peeti turgu. Samuti valiti seal kohalikke juhtisid, kes piirkonda esindasid. Esimene väljakujunenud Norra õigus nõudis lähedaste au kaitsmist ja silma-silma vastu karistamist kuritegude eest. Selline õigus viis aga lõpuks perekondadevahelise vaenuni, kus üksteise vigastamise eest aina kätte maksti.
Liinatśuraq
2004. aastal ilmus kooril CD "Liinatśuraq".
Norra kuningriik (872–1397)
Tingid
Håkon Hea ajal korraldati tingid väikestest külakoosolekutest suuremateks piirkonna esindusorganiteks. Kohalikud tingid toimisid edasi ja säilitasid kohati ka oma seadusloome, aga nad valisid suurematesse esindusorganitesse esindajad, kes tegid piirkonnas suuremaid otsuseid ja suhtlesid kuningaga. Lääne-Norrat esindas Gulating, kus käis iga-aastaselt 400 meest. Trøndelagis toimis edasi Øreting, kuigi sellele lisaks moodustati piirkonna lõunapoolsetel aladel Frostating kokkusaamiskoha Frosta järgi. Ida-Norras jätkas muutusteta tegevust Eidsivating ja lõunapoolsetel aladel moodustati Olav II ajal Borgarting, mille järel oli iga piirkonna keskaegsed esindusorganid moodustunud.
Trooni pärimine
Aastal 1163 loodud kuninglik pärimisseadus lihtsustas pärimist ja tugevdas krooni võimu, asendades valitava monarhia primogenituuriga, mille kohaselt päris trooni vaid vanim seaduslik poeg. Aastal 1260 vastu võetud uus kuningliku pärimisseadus kinnitas veel kord, et monarhia Norras oli puhtalt pärilik ja kroon antakse edasi isalt vanimale pojale.
Louis Zamperini
Louis Silvie Zamperini (26. jaanuar 1917 – 2. juuli 2014) oli Ameerika Ühendriikide teise maailmasõja veteran ja olümpiasportlane (jooksja). Ta hakkas jooksmisega tegelema keskkoolis ning osales 1936. aasta suveolümpiamängudel, kus ta sai 5000 meetri jooksus kaheksanda koha.
Zamperini oli Ameerika Ühendriikide Armee Õhujõudude leitnant. Ta teenis maailmasõjas Vaikse ookeani kohal pommitajana lennukitel Consolidated B-24 Liberator. Tema lennuk läks otsingu- ja päästemissioonil rikki ning kukkus Vaiksesse ookeani. Ta veetis koos kahe meeskonnakaaslasega 47 päeva päästepaadil, kuni ta triivis Jaapani poolt okupeeritud Marshalli Saartele, kus ta kinni peeti.
Teda hoiti kahes Jaapani sõjavangilaaris, kus Jaapani sõjaväelased, eriti Mutsuhiro Watanabe, teda kui kuulsat olümpiasportlast piinasid ja peksid. Hiljem hoiti teda vangis söetehases ning pärast pikka vangistust ta vabastati. Pärast sõda olid tal mõnda aega posttraumaatilised stressihäired.
Hiljem hakkas ta kristlaseks ja tal kujunesid tugevad uskumused seoses andeks andmisega. Aastast 1952 tegeles ta riskialdis noortega. Zamperinist on kolm eluloofilmi: "Murdmatu" ("Unbroken", 2014), selle järg "Unbroken: Path to Redemption" (2018) ja "Captured by Grace" (2015).
Ernst Muru
Ernst Muru (21. oktoober 1901 Ülenurme vald, Tartumaa – 11. juuli 1935 Jägala) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Elukäik
E.Muru lõpetas 1925. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, astus seejärel Sõjakooli, mille lõpetamisel 1928. aastal ülendati ta nooremleitnandiks. Seejärel asus ta lennukoolis lenduriks õppima. Lennukooli lõpetamise järel määrati E.Muru teenima lendurina  Üksiku Lennuvädivisjoni nr 3 III salka. 1. novembril 1933 viidi ta üle IV salga lendurvaatlejaks, järgmise aasta 1. juunist tagasi III salga lenduriks. Lisaks tuli tal täita ka divisjoni aeronavigatsiooni-, meteo- ja relvurohvitseri kohuseid. 1. maist 1935. a. viidi ta üle Lennukooli koosseisu, kus ta läbis kuuajalise lendurinstruktori kursuse ning asus õpetama lenduriõpilasi. E.Muru sai sel kohal töötada vaid ühe kuu. Ernst Muru hukkus Valkla õppeväljal lennukiga Avro 626 Prefect nr. 141 toimunud lennukatastroofis koos kapten Aleksander Arroga.
Hugo-Herbert Artma
Hugo-Herbert Artma (21. august 1931 Pärnu – 14. aprill 2004 Pärnu) oli eesti sõudja, sõudetreener ja sporditegelane.
Ta lõpetas 1950. aastal Pärnu 1. Keskkooli ning õppis Taškendi Kehakultuuriinstituudis ja Tallinna Pedagoogilises Instituudis.
Sõudetreeninguid alustas 1945. aastal Pärnu Spartakis Arnold Ebroki juhendamisel.
1954. aastal tuli Eesti (roolijaga neljapaadil) ja aastatel 1963–1964 Usbekistani meistriks.
Aastatel 1961–1973 töötas ta sõudetreenerina: 1961–1962 Pärnu Kalevis, 1962–1968 Usbekistanis ja 1968–1973 Tallinna Kõrgema Spordimeisterlikkuse Koolis. Ta oli ka sõudespordikohtunik (tal oli aastast 1963 üleliiduline kategooria), ta osales kohtunikuna aastal 1973 sõudmise Euroopa meistrivõistlustel.
Ta oli aastatel 1953–1956 ja 1959–1962 Sõudespordiföderatsiooni esimees ja 1989–2003 Sõudeliidu kohtunikekogu esimees.
Aastatel 1963–1968 tegutses Usbekistani ja 1970–1976 Eesti sõudekoondise peatreenerina.
Ta oli aastatel 1962–1968 NSV Liidu, 1965–1969 Usbekistani ja 1962–1978 Eesti Sõudespordiföderatsiooni liige; aastatel 1953–1962 ja 1979–1989 oli ta Sõudespordiföderatsiooni presiidiumi aseesimees. Aastatel 1989–1992 oli ta Sõudeliidu juhatuse liige. 1955. aastal oli ta ka spordiühingu Spartak Eesti Vabariikliku Nõukogu esimees, 1955–1958 Spartaki juhatuse liige ning 1951–1958 Pärnu Spartaki juhatuse liige.
Tema artikleid on ilmunud ajakirjas Kehakultuur, ajalehtedes Spordileht ja Pärnu Postimees. Aastatel 1993–2003 oli ta ajakirja Eesti Sõudja peatoimetaja.
Isiklikku
Ta oli sõudja ja sõudetreeneri Aita Artma abikaasa. Nende tütar Piret Artma on olnud sõudekohtunik ja poeg Toomas Artma on võitnud aastatel 1986–1989 aerutamise Eesti meistrivõistlustel medaleid.
Friedrich Nineve
Friedrich Nineve (30. august (18. august vkj) 1857 Vana-Võidu vald, Viljandimaa – 21. aprill 1929 Tartu) oli Eesti arhivaar.
Elulugu
Friedrich Nineve oli talupidaja poeg.
Nineve õppis Tartus vene eraalgkoolis, Rannu kihelkonnakoolis ja 1872–74 Peterburi kadetikorpuses. 1874. aastast töötas ta Venemaa Keisririigi Mereministeeriumi statistika osakonnas, oli Vene laevastiku ajaloo koostamise komisjoni liige. Aastast 1894 oli ta ajakirja Морской сборник toimetuse asjaajaja.
1898 määrati Nineve Mereministeeriumi keskarhiivi abijuhatajaks. Ta õppis 1898–1901 Keiserlikus Peterburi Arheoloogia Instituudis arhiivindust, omandades etnograafi-arhivisti kutse. Asutas koos insener J. Russwurmiga firma arhiivide ehitamiseks ning tehniliseks sisustamiseks. Tema kavandite järgi toimus Mereministeeriumi arhiivi ümberehitus, alustati Peterburi linnavalitsuse arhiivihoone ehitamist ning 1914 Moskvas Leforti lossis Venemaa Peastaabi arhiivi sisseseadmist. Nineve osales ka Riia linna ning Liivimaa kubermangu arhiivide rajamisel.
1917–20 oli ta Ajutise Valitsuse ning Pjatigorskis, Põhja-Kaukaasia varustusvalitsuse teenistuses.
Teadustöö
Friedrich Nineve avaldas teadustöid arhiivinduse, asutuste asjaajamise korra jms kohta. Venemaal oli ta sealse Sõjaväe Ajaloo Seltsi, Petrogradi Ajaloo Instituudi, Ajaloo Harrastajate Seltsi ning Eestis Akadeemilise Ajaloo Seltsi liige
Sea Gate
pisi|Sea Gate Sea Gate on peamiselt ühepereelamutest koosnev suletud kogukond Brooklynis. See asub Coney Islandi poolsaarel tänavast West 37th Street läänes.
A-Rosa Mia
pisi|A-Rosa Mia [[Budapesti parlamendihoone ees]] A-Rosa Mia (registreeritud nimi A'Rosa Mia) on neljatekiline Saksamaa jõereisilaev.
2001. aastal tellis Saksamaa Deutsche Seereederei ja Briti laevakompanii P&O ühisettevõte Seetours Neptun Werftilt Rostock-Warnemündes kaks sama tüüpi neljatekilist jõereisilaeva. Seereederei soovis lisaks ookeanireisidele, mida ta korraldas laevaga A-Rosa Blu, hakata sama kaubamärgi all korraldama ka jõereise Doonaul ja vajas selleks sobivaid laevu. Need laevad (A-Rosa Bella ja A-Rosa Donna) anti tellijale üle 2002. aasta märtsis.
2002. aastal tellis Seetours Neptun Werftilt veel kaks sama tüüpi jõereisilaeva. Need laevad ei saanud üle Läänemere, Kieli kanali, Põhjamere, Waddenzee, Reini ja Maini Doonuale sõita, sest nad olid 14,4 m laiad, aga Reini-Maini-Doonau kanal on kuni 11,4 m laiustele laevadele mõeldud.
Laev tehasenumbriga S.503 anti laevakompaniile üle 27. veebruaril 2003. Dokilaevaga viidi see Mustale merele Constanţasse. Sealt sõitis jõereisilaev omal jõul mööda Doonau – Musta mere kanalit ja Doonaud Passausse, kus ta 16. aprillil 2003 ristiti. Järgmisel päeval, 17. aprillil 2003 toimus A-Rosa Mia esmareis.
Laev sõidab Doonau-äärsete linnade Passau (Saksamaa)–Viin–Budapest–Belgrad–Vilkovo (Ukraina) vahet. Tehniline hooldus toimub Linzis. Laeva kodusadam on Rostockis, aga sinna ei saa laev omal jõul sõita.
Tehnilised andmed
Laev on 124,5 m pikk ja 14,4 m lai. Tema süvis on 1,47–1,87 m ja laev ulatub veepinnast 6,96 m kõrgemale. Kõrge veeseisu korral võib see tekitada probleeme sildade alt läbipääsemisega, aga kui roolikamber ja varikatus maha monteerida, siis laeva kõrgus väheneb. Laeva veeväljasurve on 1850 tonni.
Laeval on 4 tekki, 100 kajutit ja 242 reisijakohta. Laevaperes on 50 liiget.
Laeval on kaks MTU peamasinat võimsusega 0,8 MW, koguvõimsus on 1,6 MW. Sõuseadme moodustavad 2 Schotteli põtkurit, mida käitab diiselmootor võimsusega 220 kW. Elektrisüsteemi toidet juhitakse 3 MAN-i diiselgeneraatori abil, millest igaühe võimsus on 380 kW. Lisaks on laeval Deutzi varugeneraator võimsusega 37 kW.
Laeva sisustus
Ülemisel tekil on vööri eesosas klaasist seintega puhkesaal, kus on baar ja lava. Sellest tagapool asub tervise- ja heaolukeskus, kus on massaažiruum, jõusaal ja kaks sauna. Laeva keskosas on sissepääsu lähedal kauplus. Laeva restorani taga on lahtine ahtritekk. Lahtisel tekil roolikambri taga on bassein, päevitamisala, puttamise griin golfimängijate jaoks ja grillimiskoht. Osa lahtisest tekist on kaetav päikesepaneelidega.
Ooidid
pisi|Ooidid lubjakivi pinnal Ooidid on väikesemõõdulised sfäärilised või läätsjad mineraalsed moodustised, mis on tekkinud vees hõljuvate võõrkehade, näiteks liivaterade, orgaaniliste jäänuste kildude või õhumullide ümber. Ooidid on tavaliselt kontsentrilis-kihilise ehitusega.
Eriti sageli esineb ooididena kaltsiumkarbonaat, mille kuhjatised moodustavad ooid- või läätslubjakivid.
Eesti noorte akordioniorkester
Eesti Noorte Akordioniorkester on Eestis tegutsev akordioniorkester. Orkester on tegutsenud 2022. aasta juunist ning on Eesti ainus aktiivne akordioniorkester. Orkester koosneb paljude erinevate Eesti muusikakoolide akordioni õpilastest.
Dirigendid
Alates 2022 Mikk Langeproon
Alates 2022 Kristel Laas
Tartu Hansapäevad 2012
Tartu Hansapäevad 2012 oli festival, mis toimus 20.–22. juulil 2012 Tartus. Need olid 17. Tartu hansapäevad.
Hansapulmas pandi 21. juulil 2012 paari Ave ja Janno Kütt.
Hansapäevadega samal ajal toimusid ka Eesti suurim linnatriatloni võistlus Tartu Mill Triathlon 2012 ja klassikalise muusika festival Klaaspärlimäng.
Tartu 2012. aasta hansapäevade korraldustoimkonda juhtis muusik Ants Johanson.
Ruffrè-Mendola
Ruffrè-Mendola (saksa: Ruffreit-Mendel) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Trentost põhjas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 444 inimest ja valla pindala on 6,6 km².
Meta Lukk
Meta Lukk (ka Meeta Lukk ) on eesti päritoluga klaasikunstnik.
Ta lõpetas 1958. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi klaasehistöö erialal ja töötas peakunstnikuna Sverdlovi-nimelises klaasivabrikus Zolotkovos Vladimiri oblastis.
Kalmaküla algkool
Kalmaküla algkool oli 1919-1966 Virumaal Ninasi külas (Kalmaküla lähedal) tegutsenud algkool. Kool asus Ninasi postijaamas.
MERIS
MERIS (inglise keeles The MEdium Resolution Imaging Spectrometer) on üks põhilisemaid Euroopa Kosmoseagentuurile (ESA) kuuluvaid instrumente ENVISAT-satelliidi pardal. Satelliit startis kosmosesse 1. märtsil 2002 ja liigub mööda päikesesünkroonset orbiiti 800 km kõrgusel. Tegemist on eelkõige veekogude seireks konstrueeritud sensoriga, mis annab muuhulgas häid tulemusi ka taimkatte ja atmosfääriparameetrite kohta. MERIS-el on kõrge spektraalne ja radiomeetriline lahutus ja kaheruumiline lahutus. Spektraalkanalite paiknemine, laius ja valik muudavad sensori seiratavate keskkondade suhtes paindlikumaks. pisi|Envisati mudel originaalsuuruses. Satelliidi platvormil on muuhulgas ka MERIS-e sensor
Veekogud
Sensori kogutav andmestik võimaldab saada teavet ookeani ülemistes kihtides detekteeritavate veekvaliteedi näitajate kohta, milleks on:
Atmosfäär
Atmosfäärialastele uuringutele, eriti just kiirguslikku tasakaalu puudutavate küsimuste lahendamisele aitab kaasa informatsioon pilve ülemise pinna kõrguse ja nende optilise paksuse, veeauru hulga, kui ka aerosooli omaduste kohta. Ja olgugi et tegu on oluliste geofüüsikaliste parameetritega, on veekaugseire uuringute tarbeks vajalik atmosfääri mõju eemaldamine. Korrektsioonid hõlmavad nii Rayleigh' komponendi kui ka aerosoolide neeldumise ja hajumisega seotut.
Taimkate
Praegu tegeletakse ka ruumiliste ja ajaliste biosfäärimudelite arendamisega, et mõista selliste keeruliste süsteemide mehhanisme ja paremini ennustada nende käitumist muutuvate keskkonnatingimuste taustal. Need mudelid põhinevad füüsikalistel ja biofüüsikalistel suhetel, mida valideeritakse regulaarselt, kasutades satelliitidelt saadavat andmestikku. Korduvad ja täpsed füüsikalised mõõtmised on vajalikud nii kvantitatiivsel kui ka kvalitatiivsel tasandil, et arendada meie teadmisi hooajalise vegetatsiooni dünaamika ja mitmetele keskkonnastressiteguritele reageerimise osas.
Skaneerimismeetodid
Eristatakse kahte skaneerimismeetodit: liikumissuunaga risti ja liikumissuunas. Esimesel juhul salvestatakse kujutis rida-realt. Read on platvormi liikumissuunaga risti. Iga rea skaneerimisel muudetakse pööratava peegli abil kiirgusvastuvõtjale nähtavat ala ühest servast teiseni. Kui platvorm liigub Maa suhtes, siis moodustavad järjest skaneeritud read kahemõõtmelise kujutise Maa pinnast. Kiirgusvastuvõtjasse jõudev signaal lahutatakse prismade, filtrite või eri tundlikkusega vastuvõtjate abil komponentideks – eraldi kanaliteks. Sel viisil saadaksegi UV-, nähtava, lähisinfrapunase või soojuskiirguse kujutised vastavalt lainepikkustele. Kiirgusvastuvõtjas tekkiv elektrilaeng teisendatakse digitaalnumbriteks, mida on võimalik seejärel kergesti arvuti abil töödelda. Kuna sensor ei suuda pildi servaalasid piisavalt hästi skaneerida, tekivad geomeetrilised moonutused. Samuti on ka aeg, mille jooksul sensori hetkevaateväljas olevalt alalt pärinevat signaali registreeritakse, väga lühike. See avaldab aga mõju skanneri erinevatele lahutusvõimetele.
MERIS-e näol on aga tegu niinimetatud harjasskanneriga (push-broom sensor), mille puhul toimub järjestike ridade ja seeläbi kahemõõtmelise kujutise salvestamine liikumissuunas. Erinevalt risti skaneerivast seadmest kasutatakse selle puhul optikasüsteemi fookustasandile paigutatud pikka tajurite jada, mida "tõugatakse" piki liikumissuunda. Kujutise saamine on analoogne põrandal harja liigutamisega. Iga üksik tajur mõõdab ainult ühe maapinnal oleva pildiosakese signaali ning tajuri ja tema hetkevaatevälja suuruse põhjal määratakse süsteemi ruumiline lahutusvõime. Iga salvestatava kanali jaoks peab olema eraldi tajurite massiiv ning iga pildirea signaal kogutakse kokku, teisendatakse digitaalnumbriteks ja salvestatakse. Pikisuunas skaneerimisel on ristsuuna ees mitmeid eeliseid. Lohistamismeetodil edasiliikumine võimaldab iga punkti maapinnal jälgida kauem, mille käigus suudetakse koguda rohkem energiat ja tagada parem radiomeetriline lahutusvõime. Suurem hulk energiat aga võimaldab teha vaatlusi kitsamas lainepikkuste vahemikus ja saada seeläbi parem spektraalne lahutus. Süsteemil puuduvad ka liikuvad osad, mistõttu on see odavam ja väiksem, nõudes vähem energiat ja on pikema tööeaga. Suureks miinuseks konkreetsete sensorite puhul on aga individuaalsete tajurite varieeruv tundlikkus.
Vaateväli
Instrumendil on nadiiri suhtes 68,5° vaatenurk ja see teeb pildilaiuseks 1150 km. See lai vaateväli on jagatud viie optiliselt identse mooduli vahel, mis on alusele paigutatud lehvikukujuliselt. Kalibreerimismoodulis leiab aset esmase salvestatud andmestiku korrektsioon.
Ruumiline lahutus
MERIS-elt on võimalik saada kahesuguse lahutusega pildimaterjali. Täieliku ruumilise lahutusega (300 m nadiiris) info edastatakse rannikualade ja maa kohalt. Vähendatud lahutusega andmestik saadakse 4x4 CCD piksli (kogutakse lennu suunas ja sellega ristuvas suunas) omavahelise kombinatsioonina ja salvestatakse jooksvalt pardal.
MERIS spektromeeter kasutab kahemõõtmelist CCD-d. Kujutis saadakse maatriksi valgustundlike elementide abil. Maatriksi moodustamiseks kasutataksegi CCD- (charge-coupled device) vastuvõtjaid. See kujutab endast pooljuhtseadet, mis koosneb tuhandetest ühesugustest elementidest järjestikühenduses. Igas elemendis tekivad valguse toimel laengud. Kahemõõtmelise maatriksi korral salvestatakse kogu kujutis üldiselt korraga. CCD read koguvad ruumilised andmed risti lennusuunaga, samal ajal kui satelliidi liikumine tagab skaneerimise lennusuunas. Vastuvõtjasse saabunud signaalid läbivad mitmeid töötlusetappe, et saavutada soovitud pildi kvaliteet. Need hõlmavad soovimatute kanalite registreeritud informatsiooni eemaldamist ja samas ka spektraalset integratsiooni, et kätte saada vajalik kanali laius. Enne andmete digiteerimist eelvõimendatakse signaali platvormil analoogsete elektronide poolt, mis lubab teha esmaseid korrelatsioone varem salvestatud andmete põhjal ja täpsustada kõrvalekaldeid. Säärane kalibreerimine leiab aset siis, kui satelliit on jõudnud orbiidi lõunapoolusele. pisi|MERIS-e esmane andmete kalibreerimine toimub juba pardal siis, kui satelliit on jõudnud orbiidi lõunapoolusele
Radiomeetriline lahutus
Sensori tundlikkust erinevate elektromagnetkiirguste suhtes kujutise jäädvustamisel nimetatakse radiomeetriliseks lahutuseks. Oluline on tagada tundlikkus energiatasemete väikeste erinevuste suhtes. Mida suurem on konkreetne lahutusvõime, seda rohkem suudab sensor eri energiatasemeid peegeldunud või kiiratud signaalis eristada. Pildi heledusastmete arv sõltub sellest, kui pikka bittide jada piltide salvestamiseks kasutatakse. MERIS-e radiomeetriline lahutus on 16 bitti.
Spektraalne lahutus
15 spektraalkanalit on varieeritavad positsioonis ja laiuses eelpoolmainitud spektraalvahemikus (390–1040 nm). MERIS on tehniliselt lahendatud viisil, mis lubab saada informatsiooni üle kogu maakera, juhul kui valgustustingimused on vastavad.
Spektraalse kanali laius on praktikas varieeritav vahemikus 1,25–30 nm, sõltudes vaadeldava objekti parameetritest ja energiakogusest, mis on konkreetse kanali jaoks vajalik, et sooritada adekvaatne vaatlus. Avaookeani puhul on keskmine väärtus 10 nm ringis, kehtides nähtava lainepikkusega spektraalvahemikus paiknevate kanalite jaoks. Seevastu hapniku neeldumisele vastav kanal 760 nm juures vajab laiuseks 3,75 nm.
Ajaline lahutus
Sensori ajaline lahutus on kaks kuni kolm ööpäeva, mis tähendab, et andmeid saadakse ühe konkreetse piirkonna kohta iga kahe-kolme päeva tagant.
MERIS-e tulemid
Vastavalt MERIS-e andmestikule on võimalik eristada kolme tulemit: Level 0, Level 1, Level 2 ja Level 3. Lisaks sisaldavad L1 ja L2 tasandid ka geomeetrilist informatsiooni, mis peaks tagama kujutise asukoha täpsed koordinaadid, Päikese vaategeomeetriaga seotud andmestiku, pinnareljeefi kõrguse, meteoroloogilisi andmeid, skaleerimisfaktoreid. Eristatakse veel ka L3 (Level3) tulemit, mis kujutab endast kombinatsiooni rohkem kui ühest MERIS-e tulemist ja üldjuhul ka lisaandmestikust, et anda mitmesuguste geofüüsikaliste suuruste kohta informatsiooni pikema ajaperioodi vältel. pisi|MERIS-e tulemite allikad
MERIS-e ja Sentineli seeria satelliidid
ESA tegeleb praegu viie uue missiooni arendamisega, mis kõik kannavad ühist nime Sentinel. Eesmärk ei ole asendada või dubleerida neid satelliite, mida parasjagu rahvusvaheliste projektide käigus kavandatakse. Iga Sentineli missioon põhineb kahe satelliidi konstellatsioonil, et tagada täiendatud katvuse nõuete täitmisega suurem andmestik GMES-ile. Sentinel-3 põhiliseks ülesandeks on saada häid tulemusi merepinna topograafia kohta, saada infot mere- ja maapinna temperatuuri ning värvuse kohta, et parendada ilmaennustussüsteeme (eriti ookeanide kohal), kliima- ja keskkonnaseiret. Muuhulgas sisaldab satelliit sellist instrumenti nagu OLCI (An Ocean and Land Colour Instrument), mis pärineb ENVISAT satelliidi pardal olevast MERIS spektromeetrist. Uuel instrumendil on aga 15 spektraalkanali asemel 21 kanalit, et minimeerida päikesehelgi mõju, ning 300-meetrine ruumiline lahutus kõikide pindade suhtes. OLCI märgib uut maa- ja ookeaniseire generatsiooni.
MERIS ja Eesti
Kuna MERIS tulemid annavad üsna head informatsiooni rannikumerede ja ka suuremate siseveekogude kohta, siis on sensori tulemid leidnud kasutust just meie kahe suurima järve Peipsi ja Võrtsjärve kvaliteedi uurimisel. Tegemist on Case II vete hulka kuuluvate veekogudega, mille puhul atmosfääri ja vee optilised omadused on keerukamad ning on tõestatud, et MERIS tuleb sel juhul võrdlemisi edukalt toime vee peegeldumisspektri mõõtmisega. MERIS-e 1200 m lahutusega pildilt on lisaks neile kahele suurele järvele ja Narva veehoidlale näha ka 14 väiksemat siseveekogu, kuid MERIS-e standardtöötlused annavad tulemusi vaid Peipsi ja Võrtsjärve korral,sest teiste vete puhul on naabruspikslite mõju liiga suur. Samuti räägivad nende kasuks ka rannajoone homogeensus ja kontaktmõõtmiste käigus kogutud piisav andmebaas, mille puhul on võimalik satelliidipiltide kalibreerimine. Kuna nii Peipsi järves kui väiksemates veekogudes esineb sesoonseid muutusi optiliselt aktiivsete ainete osas, toob see kaasa vajaduse lokaalsete algoritmide järele. MERIS-e klorofülli tulemid on küll võrdlemisi hästi rakendatavad suuremate siseveekogude puhul, kuid vajavad parandamist. pisi|MERIS-e [[satelliidifoto, mis on tehtud Eesti kohal, 14. oktoober 2004]]
1947. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises
1947. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises  toimusid 5.-14. septembrini Moskvas.
Takistussõidud
{| class="wikitable" ! colspan=6 bgcolor="5BBAB2" | Naiste raskema klassi takistussõit ! Koht ! Ratsanik ! Hobune ! Võistkond ! Punkte
Muud alad
Võistkondadest oli esimene Moskva (4907 punkti), järgnesid Vene NFSV (4729) ja Eesti NSV 4467.
+1
Laulud
Märkus: Laulude pealkirjade ja autorite nimede allikaks on albumi buklett, laulude pikkused võivad erinevates CD-mängijates mõnevõrra erineda.
Muusikud
Liis Lemsalu bändi koosseis: Mairo Marjamaa, Hans Kurvits, Kalle Pilli, Martti Laas, Timm Vichmann.
Raunkiæri eluvormiliigitus
Raunkiæri eluvormiliigitus ehk C. Raunkiaeri eluvormide klassifikatsioon (ka Raunkiæri süsteem) on botaanik Christen C. Raunkiæri poolt välja töötatud kõrgemate taimede liigitus eluvormideks, põhinedes taimede uuenemispungade olemasolul ja paiknemisel ebasoodsate aastaaegade ehk kriitiliste eluperioodide (külma talve, põuase suve) üleelamiseks. Pungades on varjul taime kõige õrnemad osad – kasvukuhikud.
Hilisemad autorid on süsteemi täiendatud.
Raunkiæri süsteemi põhirühmad (eluvormid) on fanerofüüdid, kamefüüdid, hemikrüptofüüdid, krüptofüüdid ja terofüüdid.
Rotermanni Tehased
Rotermanni Tehased oli aastatel (1829 )1861– Tallinnas tegutsenud ettevõte, aastast 1921 aktsiaseltsina.
Samuel Kňažko
Samuel Kňažko (sündinud 7. augustil 2002 Trenčínis) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana American Hockey League'i (AHL) klubis Cleveland Monsters.
Rotermanni Tehased
pisi|Uue Rotermanni kaubamaja hoone Mere puiestee 4b pisi|left|Rotermanni tehase aurusaeveski-sepikoja korsten, Mere puiestee 4a pisi|Rotermanni tehaste hooned, leivatehase ja elevaatorihoone fassaad Ettevõtte asutaja oli Christian Abraham Rotermann, kes aastal 1829 avas vanalinna, Mere puiestee ja Vene turu vahel kaubahoovi, kus müüs ehitustarbeid, puidust ehitusmaterjalide valmistamise ja vahendamise tarvis ehitati kinnistule 1830. aastatel ka esimesed tööstus- ja abihooned. 1849. aastal avas Rotermann kaubamaja ja 1861. aastal ehitas Maarjamäele Tallinna esimese auruveski.
Samuel Kňažko
Ta alustas jäähoki mängimist kodulinnaklubis Trenčíni HK Dukla. 2018. aastal liitus ta Soome klubiga HC TPS ning asus seejärel mängima klubi noortevõistkondades.
Tactical High Energy Laser
12. juulil 2006 kuulutas Northrop Grumman välja THEL-i tehnoloogiat kasutava laserkaitsesüsteemi Skyguard Laser Defense System. Tänu mitmetele tehnoloogilistele täiustustele peaks see olema veel võimsam, kui eelkäija. Skyguard peaks suutma kaitsta kümne kilomeetrise läbimõõduga ala.
Rotermanni Tehased
pisi|Rotermanni tehase elevaatorihoone Tallinnas, [[Hobujaama tänava ääres, Rotermanni tänav 2]]
Pärast Christian Abraham Rotermanni (1801–1870) surma jätkas ettevõttega Christian Barthold Johann Rotermann (1840–1912), kes 1865. aastal võttis isalt firma juhtimise üle. Algselt asusid Rotermanni kaubamaja maavaldused mitmel pool üle linna, C. A. Rotermanni poja Christian Barthold Rotermanni juhtimisel koondus ettevõte hiljem Rotermanni kvartalisse, Tallinna sadama lähedusse. Rotermannid asutasid muu hulgas ka linapuhastusvabriku, leivavabriku, külmutusmaja ja autoesinduse.
1869. aastal valmis aurujahuveski, mille kõrvale ehitati järgnevalt nisu-rukkiveski. 1870. aastast alates ehitati Jaama tänava äärde veskid, aidad ja laohooned.
1879. aastal valmis arhitekt Rudolf Otto von Knüpfferi (1831–1900) kavandatud kõrge kivist korstnaga auru jõul töötanud katla- ja saehoone.
1887. aastal asutas Christian Barthold Rotermann Jaama tänavale makaronivabriku, makaronivabrik tegutses 1912. aastani.
1888. aastal ehitati arhitekt Rudolf Knüpfferi projekti järgi Mere puiestee äärde uus kaubahoone.
1890. aastal valmis uus Rotermanni jahuveski (tänapäeval Rotermanni tänav 6a). Viljaveski kasvas suurimaks Tallinnas, jahuks vajalik vili oli pärit peamiselt Venemaalt Volga äärest ja Lääne-Siberist. Viljatagavara säilitamiks vajalikud kiviaidad lammutati enne aastat 1900, mil hakatakse rajama uut, toona moodsat viljaelevaatorit. Viljaelevaatori projekti allkirjastas 30. märtsil 1900 arhitekt Konstantin Wilcken. Enne jahu välismaale laevatamist jahvatati vili jahuveskis, nende seast oli aga kõige võimekam just Rotermanni nn suurveski ehk elevaatorihoone küljes asuv rukki- ja nisuveski (Rotermanni tänav 6a). Tehas varustas ka kohalikku turgu pagaritoodetega, ca 10 tonni tooteid päevas. Vajalikud küpsetamis-, ladustamis- ja jahvatamishooned (nende hulgas suur viljaelevaator) asusid koos samas tehasekompleksis. Elevaatoris oli viis viljasalve, nende vahele mahtus trepikoda ja seadmeruum. 1900. aastal valminud ja 1904. aastal laiendatud viljaelevaator ehitati 1930. aastatel Ernst Boustedti kava kohaselt põhjalikult ümber. 1904. aastal koostatud insener Kristofi ümberehitusprojektiga liideti põhjaotsa kolm uut salve, mis on sama kõrged kui olemasolev hoonestus. Aastal 1890 avas Christian Barthold Johann Rotermann masinaehitustehase, mis tootis peamiselt rehepeksumasinaid. 1890ndatel kerkisid Merepuiestee Rotermanni kaubamaja taha kolm tellissillutistega paeehitist – 1891. aastal uus hoone laudsepatöökojale (tänapäeval Roseni tänav 7), 1896. aastal villatööstusele ja hoone veskimasinate tootmiseks. Masinaehitustehas suleti 1901. aasta majanduskriisi tõttu.
Samuel Kňažko
2020. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i draft'is 78. valikuna. 2021. aasta juunis sõlmis ta Blue Jacketsiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2021/22 mängis Kňažko noorteliiga Western Hockey League'i (WHL) klubis Seattle Thunderbirds. Hooajal 2022/23 debüteeris ta AHL-is Blue Jacketsi tütarklubis Cleveland Monsters. NHL-is tegi Kňažko debüüdi põhihooaja eelviimases mängus 13. aprillil 2023 Pittsburgh Penguinsi vastu.
Tactical High Energy Laser
Ajalugu
2000. ja 2001. aastal lasti suure energiaga taktikalise laseriga alla 28 Katjuša raketti ja 5 suurtükimürsku.
4. novembril 2002 laskis suure energiaga taktikalise laser alla tema suunas lendava suurtükimürsu. Mobiilne versioon läbis edukalt testimise. 24. augustil 2004 läbi viidud katse ajal õnnestus selle süsteemiga alla lasta mitu miinipilduja miini. See katse toimus ehtsa laskemoona kasutamisega. Suure energiaga taktikalise laseri prototüüp sekkus ja hävitas sihtmärgid. Testiti nii miinipilduja üksiklaske kui ka mitme üheaegse lasu tõrjumist. Mitmed sõjanduseksperdid, näiteks endine relvade arendamise ja tehnoloogiatööstuse administratsiooni juht, Aluf Yitzhak Ben Yisrael, pidasid suure energiaga taktikalist laserit edukaks ja nõudsid selle kasutuselevõttu. Kuid 2005. aastal otsustasid Ameerika Ühendriigid ja Iisrael lõpetada suure energiaga taktikalise laseri arendamise, pärast seda, kui projekti eelarve oli ületanud 300 miljoni dollari piiri. See otsus tulenes "selle kohmakusest, suurtest kuludest ja eeldatavatest kehvadest tulemustest lahinguväljal." 2006. aasta Liibanoni sõja ajal kordas Ben Yisrael, kes oli toona Iisraeli kosmoseagentuuri esimees, oma üleskutsed suure energiaga taktikalise laseri kasutuselevõtuks kõrge lennutrajektooriga laengute vastu.
Kokku hävitas suure energiaga taktikalise laser projekti kestel 28 Katjuša raketti, sealhulgas ka üheaegselt välja lastud raketid ja üllatusrünnak, 5 suurtükimürsku, 3 suure kaliibriga raketti, 10 miinipildujamiini, sealhulgas ka kolm üheaegselt lastut, 7 keskmist, 2 rasket ja 1 kergrakett.
Samuel Kňažko
2022. aasta taliolümpiamängudel võitis Kňažko Slovakkia jäähokikoondisega pronksmedali.
Rotermanni Tehased
Rotermanni tehaste leivaait|pisi|left|Rotermanni Leivatehase leivaait Aastatel 1900–1918, 20. sajandi alguses laienes Rotermannide ettevõte hoogsalt. 1902. aastal kerkis kõrge korsten, mis on tänapäevani Rotermanni kvartali „majakaks“. 1904. aastal valmisid viljaelevaator ja jahuveski ning Rotermanni Leivatehase leivaait, 1905. aastal valmis moodne viiekorruseline Rotermanni kruubiveski hoone (tänapäeval Rotermanni tänav 12). Rotermanni kruubiveski 5-korruseline hoone on põhiplaanilt ristkülikukujuline, selle paekivist vundamendiga hoone kolme alumise korruse välismüürid on paekivist, neljas ja viies korrus tellistest. Hoone fassaadidel markeerivad sisemisi vahelagesid metallist müüriankrud. Veskihoone idafassaadiga liitub väiksem külmhoone, mis oli algselt ühekordne ja hiljem ümber ehitatud kahekordseks ning mille kandiline telliskorsten on ehitatud veskihoone idafassaadi külge.