cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jorginho (sündinud 1991)
Itaalia jalgpallikoondises tegi Jorginho debüüdi 24. märtsil 2016 sõprusmängus Hispaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 7. septembril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Poola vastu.
Saavutused
Chelsea
Itaalia
David A. R. White
David Andrew Roy White (sündinud 12. mail 1970 Kansases Dodge Citys) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja, -lavastaja, -produtsent ja stsenarist.
Anabela
pisi|Anabela Anabela Braz Pires (esinejanimega Anabela; sündinud 22. septembril 1976) on Portugali laulja.
Mehdī Saḩābī
Mehdī Saḩābī (pärsia keeles مهدی سحابی‎; 4. veebruar 1944 Qazvīn – 9. november 2009 Pariis) oli iraani kirjanik, tõlkija ja kunstnik.
Hendrik Lettens
Hendrik Lettens VR II/3 (eesnimi ka Hindrik; 19. jaanuar või 20. jaanuar 1888 Rutikvere vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 25. oktoober 1940 Adavere asundus, Põltsamaa vald) oli Venemaa ja Eesti sõjaväelane (kapral).
Mehdī Saḩābī
Ta tõlkis inglise, prantsuse ja itaalia keelest pärsia keelde.
Hendrik Lettens
Lettens teenis Esimeses maailmasõjas Venemaa jalaväelasena 1916-1917. Ta sai Rumeenia rindel 24. detsembril 1916 haavata.
Lettens mobiliseeriti 9. jaanuaril 1919 3. jalaväepolku. Võttis Vabadussõjas osa lahingutest Punaarmee ja Landeswehri vastu Lõuna-Eestis ja Põhja-Lätis. Sai 2. juulil 1919 Riia lähedal Salaspilsi (Kurtenhofi) jaama juures haavata.
Lettens demobiliseeriti aprillis 1920. Ta tegeles edaspidi põllupidamisega ja kuulus Vabaduse Risti Vendade Ühenduse (VRVÜ) Viljandi osakonda. Hendrik Lettens suri 25. oktoobril 1940 oma talus vähki ja maeti Põltsamaa kalmistu uude ossa.
Dodô (täpsustus)
Dodô on olnud mitme jalgpalluri nimi:
Nikolai Frederik Severin Grundtvig
Nikolai Frederik Severin Grundtvig (8. september 1783 Udby, Vordingborg – 2. september 1872 Kopenhaagen) oli taani pastor, kirjamees, luuletaja, filosoof, ajaloolane, õpetaja ja poliitik. Grundtvig oli üks mõjukamaid inimesi Taani ajaloos ning tema filosoofia toetas rahvuslikku iseteadvust 19. sajandi teisel poolel.
Elukäik
Nikolai Frederik Severin Grundtvig, lähedastele lihtsalt Frederik, oli luteri pastori Johan Ottosen Grundtvigi poeg. Kodus valitses väga religioosne õhustik, kuigi tema ema austas väga ka vanu Skandinaavia legende ja traditsioone. Samuti mõjutas Nikolai arengut pastoraadis elanud vanem naine Malene Jensdatter, kellega koos veetis ta palju aega ning kes laulis ja jutustas väga elavalt vanu lugusid.
1791. aastal elas ta Jüütimaal, koduõpetajaks pastor Laurids Feld. Hiljem asus õppima tasuta Århusi Toomkooli. 1800. aastal suundus Kopenhaagenisse, et õppida sealses ülikoolis teoloogiat. 1801. aastal võeti Grundtvig vastu Kopenhaageni ülikooli. Kooli lõpetamise ajaks oli ta 20-aastane – liiga noor, et saada ordineeritud ja alustada vaimuliku tegevust. Tegelikult noor Grundtvig seda sel ajal veel ei soovinudki. Grundtvig teenis leiba eraõpetajana, õpetades ajalugu ja geograafiat.
1805. aastal asus Grundtvig Langelandi saarele. Seal uuris ta kolme aasta jooksul vabal ajal Shakespeare'i, Schilleri jt klassikute elu ja loomingut. Schellingi looming avas Grundtvigi silmad uue ajastu kirjanduse suhtes. Frederik Grundtvig huvitus mütoloogiast, püüdis ühendada luterlust ja muinasskandinaavia rahvausundit (grundtvigianism ehk nn rõõmus ristiusk). Uuris ka anglosaksi kirjandust, Islandi elu ja vanu islandi saagasid. Kirjutas ise mitu raamatut põhjamaade mütoloogiast ja elust.
1. septembril 1872 pidas ligi 89-aastane N. F. S. Grundtvig oma tavalise jumalateenistuse Vartovi kirikus. Järgmisel päeval, 2. septembril 1872 N. F. S. Grundtvig suri, istudes toolil ja kuulates poega, kes luges talle raamatut ette. Pärast matuseteenistust Meie Päästja kirikus viidi kirst rongiga Køge linna ja maeti 11. septembril 1872 umbes kolme kilomeetri kaugusele linnast Gammel Køgegårdi Clara kalmistule.
Grundtvigi töö teoloogi, õpetlase ja luuletajana oli epohhiloov.
Töökäik
pisi|Grundtvig 1862. aasta maalil. Autor [[Constantin Hansen]] 1808. aastal Kopenhaagenisse naasnud Grundtvig asus õpetajana ametisse Taani gümnaasiumis Det Scouboeske Institut.
Kopenhaagenis saavutas ta suure tähelepanu oma tööga Põhjamaade mütoloogiast ("Nordens mytologi") ja 1809. aastal pikema draamaga, mis kajastas kangelaslikku elu vanal Põhjamaal.
1810. aastal palus isa, et poeg asuks tema kohale Udbyś. Johan Ottosen Grundtvig oli 76-aastane, haige ja leidis, et ei suuda enam oma ülesandeid täita nii hästi kui sooviks. Oma esimeses jutluses arvustas noor Grundtvig linna vaimulikke, tekitades pahameeletormi, mis ei jäänud Grundtvigi elus viimaseks. Kui jutlus kolm nädalat hiljem ka trükis avaldati, nõudsid solvunud vaimulikud Grundtvigi karistamist.
29. mail 1811 Grundtvig ordineeriti ehk pühitseti vaimulikuks. 1813. aastal suri Grundtvigi isa ja Gruntvig naasis Kopenhaagenisse.
1822. aastal nimetati Grundtvig Kopenhaageni Meie Päästja kiriku vaimulikuks. Grundtvig töötas sellel kohal neli aastat, olles vaimulik ja ka kirjanik, aga tema teoloogilised vaated tekitasid jätkuvalt vastuolusid. Pärast 1825. aastal avaldatud pamfletti, mis oli vastuseks H. N. Clauseni raamatule, keelati Nikolai Grundtvigil seitse aastat jutlustada. Max Lawson on kommenteerinud, et märkimisväärse osa oma elust oli Grundtvig jutlustaja, "kel oli kas keelatud jutlustada või lubatud jutlustada, ent keelatud sakramente jagada".
Grundtvig jätkas läbi elu kirjutamist ja luule tõlkimist ning oli ka poliitiliselt aktiivne. Ta oli Põhiseaduse Assamblee (1848) liige. Tema kaasabil toimus Taanis 1849. aasta parlamentaarse valitsuse (säilitades monarhia) rahumeelne kehtestamine. Grundtvigi kompromissivalmidus kujunes Taani ühiskonnas ja poliitikas kandvaks ideeks ning eluviisiks. Grundtvig jäi elu lõpuni isepäiselt mõtlevaks ja vastuoluliseks isiksuseks, kuid tal oli ka sõpru ja tema ideede toetajaid.
Hariduselu edendaja
Grundtvig on rahvaülikoolide loomise vaimne isa. Ta uskus, et vaatamata õppejõudude kõrgele teaduslikule tasemele, ei suuda nad anda vajalikke oskusi ühiskonnaelus osalemiseks. Selleks on vaja hästi tunda rahvakultuuri ja oma maa ajalugu. Eriti rõhutas Grundtvig emakeele ja emakeelse hariduse tähtsust ning tema meelest polnud hariduse andmine üksnes eliidile Taani riigi arengu huvides. Sellised vaated olid väga lähedased ka Taani valitseja Christian VIII omadele, kelle naine Caroline Amalie oli Grundtvigi tulihingeline toetaja. 1840. aastal ilmus Grundtvigi teos "Bon og Bregreb om en Danske Højskole i Soro" ("Request for and Idea of a Danish High School in Søro"; "Palve ja idee taani keskkoolist Søro linnas").
Esimese Taani Rahvaülikooli avas Røddingis 1844. aastal Grundtvigi järgija Kristen Koldi. Valitseja surm 1848. aastal ja poliitiline areng Taanis peatasid Grundtvigi ideede laialdasema ellurakendamise.
Loominguline pärand
Tänapäeval ei kujuta taanlased – sealjuures ka kirikus mittekäijad – jõule, lihavõtteid, suvistepühasid, pulmi ega matuseid ette ilma mõne Grundtvigi lauluta. Tema hümn "De Levendes Land" ("Elavate maa") valiti 2006. aastal Taani kirjanduse antoloogiasse "Lyrikantolog".
Valik Grundtvigi trükis ilmunud teoseid:
Grundtvigi kirik (Taani: Grundtvigs Kirke) asub Kopenhaagenis. See on väga haruldane näide ekspressionistlikust stiilist arhitektuuris. Tänu oma ebatavalisele välimusele on see üks linna tuntumaid kirikuid.
pisi|Fo-byen, täiskasvanute koolitusekeskus
Grundtvig ja Eesti
Põhjamaadest mõjutusi saanud rahvaülikoolid töötasid 20. sajandi esimesel poolel ka Eestis: Noarootsis, Ravilas, Kundas. Euroopa elukestva õppe programmist moodustab ühe osa "Grundtvig", mille sihiks on pakkuda tuge täiskasvanud õppijatele. Mitmesuguste alltegevustega programm on töös selle nimel, et edendada Euroopas koostööd, pakkuda riigiti mitmekesisemaid õppimisvõimalusi, suurendada kõigis kodanikutunnet ja tõsta elukestva õppimise populaarsust.
Nii Århusi täiskasvanute koolituskeskus Fo-byen.dk kui ka keskus Gellerupis lähtuvad Grundtvigi rahvahariduse ideedest.
Isiklikku
Frederik Severin Grundtvig oli kolm korda abielus.
Tema poeg Svend Grundtvig (1824–1883) kogus ja andis trükki Taani ballaade.
Bozorg ‘Alavī
Bozorg ‘Alavī (pärsia keeles بزرگ علوی‎; 2. veebruar 1904 Teheran – 18. veebruar 1997 Berliin) oli Iraani kirjanik.
Ta elas umbes pool oma elust Saksamaal, kus ka suri.
Peter Heli
Peter Heli (sündinud 27. veebruaril 1969 Tallinnas) on Eesti endine kahevõistleja, suusahüppaja ja saalihokimängija.
Lõpetas 1989. aastal TSIK-i Otepää filiaali.
Alates 2007. aastast on ta OÜ Westbergi Kaubanduse juhatuse liige.
Sportlasena
Hakkas suusahüppeid ja kahevõistlust harrastama 1978, tema treenerid on olnud Andres Kõrve, Indrek Possul ja Tiit Tamm.
Kahevõistlus
Sai 1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is kahevõistluse üksikvõistluse 31. koha ja Eesti koondise koosseisus meeskondliku 9. koha.
Sai Eesti NSV meeskonnas 1986. aastal NSV Liidu noortemeistrivõistlustel meeskondliku hõbeda, aastatel 1985 ja 1987 pronksi ja 1990. aastal täiskasvanute meistrivõistlustel hõbeda.
Eesti meistrivõistlustel sai 1993. aastal üksikvõistluse hõbeda.
Saalihoki
Harrastanud ka saalihokit, sai 1996. aasta maailmameistrivõistlustel Eesti koondise koosseisus 11. koha.
Friuli mark
thumb|360px|Karolingide impeerium koos kagupoolse Friuli margiga pärast 843. aasta [[Verduni lepingut]]
Friuli mark oli Karolingide piirimark slaavlaste ja avaaride vastu, loodud aastal 776. Mark oli langobardide Friuli hertsogkonna järglane.
Pärast seda, kui Karl Suur oli vallutanud kuningas Desideriuse juhitud Itaalia Langobardide kuningriigi Pavia piiramisega aastal 774, lubas ta alguses Langobardi hertsogil Hrodgaudil jätkata Friuli valitsemist. Annales regni Francorum 'i järgi mässas Hrodgaud kaks aastat hiljem, kuulutades end Langobardide kuningaks, misjärel tormas Karl Suur Itaaliasse, kus ta purustas hertsogi väed ning kukutas ja tappis selle. Autonoomne Langobardi hertsogkond kaotati ja liidendati Frangi riigiga, kuigi Karl Suure poolt nimetatud Hrodgaudi järglased jätkasid tiitli dux Foroiuliensis kandmist. Endise Langobardi hertsogkonnaga liideti Pannoonia mark, kui Karolingide impeeriumi lahutamatu osa ja kaitsevall avaaride ja horvaatide sissetungide vastu. Marki valitses aastatel 789–799, Karl Suure õe Hildegardiga abiellunud Friuli hertsog Erik (ka Heirichus ehk Ehericus).
Veebruaris 828 vallandati viimane Friuli dux Balderich keiser Ludwig Vaga poolt Aacheni riigipäeval ametist, kuna see ei suutnud kaitsta Pannoonia piiri Bulgaaria khaani Omurtagi vägede vastu. Loodepiir Frangi riigiga pandi piki Doonau keskjooksu kindlalt paika aastaks 827. Hertsogkond jagati neljaks krahvkonnaks, mis aastal 846 taasühendati Kesk-Frangi riigi osana, mida siis valitses Ludwigi vanem poeg, Kesk-Frangi kuningas 843–855 Lothar I. Ta kinkis Friuli oma õemehele Eberhardile, frangi Unruochingide perekonnast, tiitliga dux, kuigi tema järglasi kutsuti marchio (markkrahv). Aastal 855, oma surivoodil jagas keiser Lothar I taas oma valduse oma poegade vahel. Ta pärandas Itaalia kuningriigi koos Roomaga oma vanemale pojale Ludwig II-le, kes krooniti aastal 850 Frangi keisriks.
Verona marki valitsesid Kärnteni hertsogid aastast 976 kuni kõrgkeskajani. Aastal 1077 asutas Saksamaa kuningas Heinrich IV Aquileia patriarhaadi koos Friuli territooriumiga Tagliamento jõest idas.
Tiantai
Tiantai (hiina keeles, jaapani keeles tendai) oli hiina budismi koolkond, mis tekkis 6. – 7. sajandi vahetuse paiku ja on saanud nime mäe järgi Ida-Hiina rannikul tänapäeva Zhejiangi provintsis, kus asub koolkonna peaklooster.
Koolkonna tegelikuks rajajaks oli Zhiyi, kuid hiljem kinnistati talle tiantai kolmanda patriarhi tiitel, kuna esimeseks patriarhiks peetakse Huiweni (surnud umbes 550) ning teiseks viimase õpilast ja Zhiyi õpetajat Nanyue Huisid (515–577).
Koolkonnale nime andnud Tiantai mäel elanud õpetaja Zhiyi jõudis oma teedrajava töö kaudu pan jiao süsteemi kallal järeldusele, et Buddha lõplik, kõikehõlmav õpetus on esitatud „Lootossuutras“ (Saddharma-puṇḍarīka-sūtra). Zhiyi jagas Buddha õpetused viide kronoloogilisse etappi, mis päädivad „Lootossuutra“ ja Mahāparinirvāṇa-sūtra’ga. Mahāparinirvāṇa-sūtra võtmine „Lootossuutra“ kõrvale oli vajalik, kuna traditsiooni kohaselt oli Mahāparinirvāṇa-sūtra’t alati peetud viimasena kuulutatud suutraks, mis kätkeb ka Buddha viimaste elupäevade kirjeldust ja nirvaanasse vaibumist. Õpetaja Zhiyi argumendiks oli, et kuna „Lootossuutra“ ületas mõningate järgijate arusaamisvõime, pidi Buddha kasutusele võtma ka Mahāparinirvāṇa-sūtra.
„Lootossuutra“ on kogu Ida-Aasia populaarsemaid budistlikke tekste, mis kätkeb õpetust upāya’st ning sätestab arhati, bodhisattva ja pratyekabuddha vahekorra, seega ka mahajaana positsiooni mitte-mahajaana koolkondade suhtes. Suutra õpetab, et virgumine on kättesaadav kõikidele elusolenditele, neis peitub budaloomus, mis on ühest küljest võime saavutada budasus ning samas ka olendi algne, rikkumata ja puhas olemus. Tiantai kuuenda esiõpetaja Zhanrani (711–782) algatusel hakati tunnistama, et budaloomus ei ole omane mitte ainult elusolenditele, vaid isegi eluta asjadele, nagu mäed ja jõed, kuni tolmukübemeta ja rohulibledeni välja.
Õpetaja Zhiyi rõhutas oma „Lootossuutra“ tõlgendustes, et buddhasus on kättesaadav mitte ainult kõigile inimestele, vaid lausa samas elus, lahknedes sellega India budistlikust traditsioonist, mis keskendus eeskätt elude ja aegkondade (skr kalpa) pikkustele praktikatele. Selline nägemus sobis tollase India mõttelaadiga, kus sansaarast väljamurdmine oli enamiku vaimsete traditsioonide sihiks ning kus ajaarvestuslik perspektiiv küündis lugematute elude pikkuste ajastuteni, kuid ei rahuldanud hiinlaste soovi näha oma pingutuste vilju siin ja praegu.
Koreas oli koolkonna õitseaeg 12. saj lõpus, mil selle juhiks oli Ŭich´ŏn (1055–1101).
Jaapanisse viisid tiantai õpetuse juba 8. saj hiina mungad, kuid koolkond sai tendai nime all väga mõjukaks tänu Saichōle, kes rajas ka selle keskuse Kyōto lähedal Hiei mäel. Pärast tagakiusamisi 16. saj tendai mõju vähenes ning see jäi puhta maa, Nichireni koolkonna ja zen’i varju.
Nordecon Betoon
Nordecon Betoon OÜ on valdavalt betoonkonstruktsioonide projekteerimisele ja ehitusele spetsialiseerunud Eesti ettevõte, Nordeconi tütarettevõte.
Ettevõte on asutatud 2000. aastal nime all Mapri Projekt OÜ. 2005. aastast kuulutakse Nordeconi kontserni ning 2009. aastast kantakse nime Nordecon Betoon.
Nordecon Betoon OÜ juhatuse esimees on Mait Rõõmusaar.
Ettevõte tegutseb Eesti ja Soome turul.
Margus Punab
pisi|Margus Punab 2022. aasta Arvamusfestivalil Margus Punab (sündinud 19. septembril 1966) on eesti arst (androloog) ja arstiteadlane, Tartu Ülikooli kliinilise meditsiini instituudi androloogia professor.
Margus Punab lõpetas 1984. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna; 2007. aastal sai doktorikraadi (teema: meeste viljakus ja selle riskitegurid Eestis).
Alates 1996. aastast töötab ta Tartu Ülikooli Kliinikumis. 2005–2021 juhtis seal meestekliinikut.
Alates 2020. aasta veebruarist on ta TÜ kliinilise meditsiini instituudi androloogia professor.
Alates 1998. aastast on ta Balti Androloogide Seltsi president. Kuulub EÜS-i.
Punab on ka kunstikoguja.
10. sajand eKr
10. sajand eKr
(11. sajand eKr - 10. sajand eKr - 9. sajand eKr - teised sajandid)
(2. aastatuhat eKr - 1. aastatuhat eKr - 1. aastatuhat)
Marve
Marve on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 558. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Marve 176 naisel.
Viru praostkond
Viru praostkond on EELK luteri kiriku praostkond Eestis, mis moodustati 1627. aastal. Praostkond on Virumaal asuvate koguduste koondis. Praostkonna praosti ülesandeid täidab kõrvalametina üks praostkonna pastoritest.
2015. aastast on Viru praost Tauno Toompuu, kes on ka Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja, abipraostiks on Meelis-Lauri Erikson (Kadrina Katariina koguduse õpetaja).
Viru praostkonna kogudused
Tänapäeval on EELK Viru praostkonnas 19 kogudust:
Ajalugu
1627. aastal nimetas kuningas Gustav II Adolfi poolt Eestimaale kohalikku kirikuelu reformima saadetud Västeråsi piiskop Johannes Rudbeckius Eestimaal ametisse Harju praostkonda, Järva praostkonda, Viru praostkonda, Maa-Lääne praostkonda, Ranna-Lääne praostkonda ja Saarte-Lääne praostkonda praostid.
Vastavalt 1686. aasta kirikuseadusele kinnitas praostkonna praostid ametisse piiskop/ülemsuperintendent, kuid kohalikud kirikuõpetajad (luterliku pastori (õpetaja, preester) mitteametlik nimetus) võisid esitada endale enam meeldivaid kandidaate. Praostidel oli kohustus igal aastal külastada oma praostkonna kogudusi ning koguneda kaks korda aastas korraldatavale piiskoplikule sinodile, et arutada kirikuprobleeme, eksamineerida õpetajaameti-kandidaate ja pühitseda neid ametisse.
1710. aastal liideti Eesti- ja Liivimaa Põhjasõja tulemusena Venemaa keisririigi koosseisu ja pärast 1710. aastat määras Liivimaal praostkondade praostid ametisse kuberner ülemsuperintendendi ettepanekul, Eestimaal nimetas praostid ametisse konsistoorium.
1772. aastal moodustati Virumaa idaosast Alutaguse praostkond, kuhu kuulusid Jõhvi, Lüganuse, Viru-Nigula ja Vaivara kihelkond.
Keisrinna Katariina II kehtestatud asehalduskorra ajal moodustati igas kreisis eraldi praostkond. Eestimaal säilis kaheksa ja Liivimaal neli praostkonda, kuid nende piirid muutusid vastavalt uutele kreisipiiridele. Eestimaa kubermangu Viru kreisi kuulusid Aseahalduskorralduseaegsed muudatused annulleeriti keiser Paul I poolt 26. veebruaril 1797 ja taastati asehalduskorraeelne halduskord. See tähendas ka endisaegsete praostkondade süsteemi taastamist. pisi|Eesti haldusjaotus 1925. aastal. Viru maakonna territooriumil olid kiriklikud EELK Viru praostkond ja [[Narva-Alutaguse praostkond]] 28. detsembril 1832 kinnitas tsaar Nikolai I Venemaa evangeelse luterliku kiriku seaduse koos selle juurde kuuluvate vaimulikkonnale ja kirikuasutustele suunatud instruktsioonidega, millega kõik varasemad luterlikku kirikukorraldust reguleerinud seadused ja korraldused kuulutati kehtetuks. Praostkondade pastorid valisid endi keskelt kaks kandidaati, kellest ühe kinnitas Venemaa Keisririigi Siseministeerium kohaliku konsistooriumi ettepanekul praostiks. Praost allus otseselt kubermangu ülemsuperintendendile. Ametissemääratud praostkonna praosti kohustuseks oli edastada praostkonna pastoritele kõrgemalt tulnud ettekirjutusi, koguda pastorite aruandeid, külastada vähemalt kord aastas praostkonna kirikuid ja saata igal aastal ülemsuperintendendile enda ja pastorite teenistuskirjad. Kirikuseaduse kohaselt oli nii Eesti- kui ka Liivimaa jaotatud kaheksasse praostkonda.
20. sajandi alguses olid Viru praostkonna kirikukihelkonnad Rakvere kreisis Virumaal: Jakobi kihelkond, Rakvere kihelkond, Kadrina kihelkond, Haljala kihelkond, Väike-Maarja kihelkond, Simuna kihelkond. Rakvere kreisi aladel tegutses ka Alutaguse praostkond.
Pärast 1917. aasta veebruarirevolutsiooni toimunud riigivalitsuses ja haldusterritooriumite muudatustega ühendati senised eestlastega asustatud Põhja-Eesti ja Lõuna-Eesti alad 30. märtsil 1917 administratiivselt Eestimaa kubermanguga ning 31. maist kuni 1. juunini 1917 Tartus toimunud I kirikukongressile võeti vastu otsuse kiriku korraldamise kohta vaba rahvakirikuna.
1951. aastal liideti Narva-Alutaguse praostkond Viru praostkonnaga.
Olavi Sõna
pisi|Aktifotograaf Olavi Sõna Olavi Sõna (sündinud 16. veebruaril 1981) on elukutseline eesti aktifotograaf.
Lõpetas Tallinna Polütehnikumi fotograafia erialal 2008 ning töötab alates aastast 2012 elukutselise aktifotograafina. Spetsialiseerunud ainult aktile, on tal ka aktifotostuudio, kus ta teeb oma loomingut. Olavi Sõna tegeleb ka jaapani sidumiskunstiga nimega shibari. Shibari kajastub ka ta paljudes töödes.
Näitused
Olavi Sõna tööd on olnud kolmel näitusel.
• Harju KEK - mai 2022. Näitus nimega "Näitus"
• Klubi Hall - juuni 2022. Näitus nimega "Alistumise kool"
• Kreenholm (Narva) - juuli 2022 - oktoober 2022. Näitus nimega "Piirid"
Välislingid
kErDU Podcast
Õhtuleht
Postimees
Aktifotostuudio
Sara Tavares
pisi|Sara Tavares Sara Alexandra Lima Tavares (sündinud 1. veebruaril 1978) on Portugali laulja.
1994. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Portugali lauluga "Chamar a Música", mis kogus 73 punkti ja saavutas 8. koha.
Adolf von Rauch
Georg Adolf Dietrich von Rauch (Venemaal tuntud kui Jegor Ivanovitš, vene keeles Егор Иванович Раух) (17. juuli 1789 Viru-Jaagupi – 30. aprill 1864) oli Eesti arstiteadlane.
Elulugu
Georg Adolf Dietrich von Rauch oli baltisakslane ja pastori poeg. Õppis TÜ arstiteaduskonnas 1806–1811, meditsiinidoktor 1811, väitekiri De initiis morborum, cum appendice sistente duas morborum chirurgicorum historias. Vabapraktiseeriv arst Tallinnas, hiljem Peterburis Obuhhovi haiglas ordinaator, polguarst Viiburis. Nikolai I ihuarst, mitmete komiteede ja seltside liige, Peterburi Teaduste Akadeemia ja Keiserliku Mineraloogia Seltsi auliige.
FIRST LEGO League Eesti
FIRST LEGO League (lühendatult FLL) on 3–16-aastastele õpilastele suunatud programm, mille eesmärgiks on teaduse ja tehnoloogia populariseerimine ning noortele selles valdkonnas teadmiste ja oskuste andmine, mis on väljakujunenud firmade FIRST ja LEGO Grupp partnerlusest.
Ajalugu
Eestis on FLLi korraldatud alates aastast 2011 (hooaeg "Toidu faktor"). Aasta enne seda osales Eesti Tartu Kivilinna Gümnaasiumi ja Tallinna 21. Kooli õpilastest koosnenud meeskond külalisvõistlejana Hollandis, Delftis toimunud Euroopa lahtistel meistrivõistlustel. FLL üritusi Eestis korraldab FIRST LEGO League partner MTÜ Robootika.
2011. aastal toimus Eestis FLL pilootüritus, mis korraldati koostöös Robotexiga, kuid FLL osutus niivõrd populaarseks, et üritust polnud enam võimalik koos Robotexiga läbi viia. Seepärast oli 2012/2013 hooajal juba kaks eraldi poolfinaali, üks Lõuna- ja teine Põhja-Eestis, ning finaalvõistlus, mis toimus Tartus teaduskeskuses Ahhaa.
FIRST LEGO League Estonian Open International
6.–8. juuni 2018 toimus Eestis ka FIRST LEGO League Estonian Open International, mis on FLLi üks suuremaid ürituse vorme, kuhu saadetakse kutsed valitud FLLiga tegelevatele riikidele, et nende meeskonnad saaksid Eesti üritusel teiste riikidega mõõtu võtta.
Eelvoorud läbi aegade
Tänu meeskondade ja võistlejate arvu pidevale kasvule toimus hooajal Hüdrodünaamika (2017/2018) võrreldes algusaegadega juba neli poolfinaali. Hooajal Linnalooja (2019/2020) võis robootikahuvilisi noori näha juba kuues eri paigas võistlemas finaalikohtade eest. Seoses Covid-19 pandeemiaga toimusid nii hooaja RePlay (2020/2021) poolfinaalid (2), finaal ning hooaja Cargo Connect (2021/2022) poolfinaalid (2) virtuaalselt, Cargo Connecti finaal toimus kontaktsena Tartus teaduskeskuses Ahhaa. * Prognoositav meeskondade arv
Hooajad
=== Toidu Faktor === Toidu Faktor oli FLL võistluse 2011/2012 hooaeg, mis avaldati 2. septembril. See keskendus toiduohutusele ja toidu saastumise vältimise meetoditele.
See oli ka esimene hooaeg, mil FLL-i ja FLL Jr.-i väljakutsete nimed erinesid (Jr. väljakutse oli Snack Attack)
Projekti kirjeldus
Meeskondade ülesandeks on leida toiduaine ja jälgida selle teekonda loomisest tarbimiseni. Saadud andmete põhjal tuvastavad meeskonnad võimalikud saasteallikad ja loovad neile probleemidele lahendused. Seejärel jagavad meeskonnad oma projekti kogukonna ja võistluse kohtunikega.
Robotimäng
Robotimängu jaoks kasutatakse 4x8 jala suurust väljakut, mida ääristavad puitplaadid. Võistlustel asetatakse kaks väljakut kokku, et moodustada 8 jala suurune ruut. Iga robotimängu voor kestab 2,5 minutit, mille jooksul võistleb meeskond nendele määratud väljakul oma robotiga, et teenida erinevaid missioone lahendades kuni 452 punkti.
Puutumise karistuse objektideks olid Toidu Faktori hooajal kollased bakterid. Kõik bakterid on väärt 6 punkti, kui need asuvad Kodualas, kuid kui peaks juhtuma, et robotit puudutatakse väljaspool Koduala, siis on see viga ja üks bakteritest eemaldatakse.
Lahendused eakatele
Lahendused eakatele oli FLL-i 2012/2013 hooaeg. See hooaeg keskendus eakate elukvaliteedi parandamisele ja säilitamisele.
==== Projektist ==== Lahendused eakatele projekti raames peab meeskond:
Looduse Raev
Looduse Raev oli FLL-i 2013/2014 hooaeg. See hooaeg keskendus erinevate loodusõnnetuste avastamisele.
Tuleviku Klassiruum
Tuleviku Klass oli FLL-i 2014/2015 hooaeg. See hooaeg keskendus õppimisele 21. sajandil ning õppimisviiside muutmisele.
Projektist
Mis on õppimise tulevik? Sellele leiab vastuse hooaeg Tuleviku Klassiruum.
Võistlusel kujundatakse ümber meie arusaamu teadmiste ja oskuste omandamise kohta 21. sajandil.
Meeskonnad õpetavad täiskasvanutele, mil viisil lapsed õppida tahavad ja õpetamist vajavad. Olge valmis uutmoodi õppimiseks – FLL Tuleviku Klassiruumis!
Prügi Rännak
Prügi Rännak oli FLL-i 2015/2016 hooaeg. See hooaeg keskendus prügi vähendamisele ja sellele, et mida teha enda tekitatud prügiga.
Projektist
Me ei räägi ainult prügist –  me ka koristame! Hooaeg Prügi Rännak uurib põnevat rämpsumaailma. Alates kogumisest sorteerimiseni, õigest tootmisest taaskasutuseni – prügiga seondub rohkem, kui esmapilgul näha on. Liituge FIRST LEGO League meeskondadega, et avastada peidetud osa prügimaailmast.
Loomadest Liitlased
Loomadest Liitlased oli FLL-i 2016/2017 hooaeg.
Projektist
Hooajal Loomadest Liitlased mõelge inimestele ja loomadele kui liitlastele püüdes igaühe elu paremaks muuta. Mõnikord aitavad inimesed loomi ja mõnikord aitavad loomad inimesi. Innovatsiooniprojekti selle hooaja missioon on muuta suhtlemine loomadega paremaks – loodetavasti paremaks meie kõigi jaoks.
Inimesed kasutavad vett iga päev, kuid nad ei mõtle palju sellele, kuidas ja miks nad vett kasutavad. Ükskõik, kas see on otseselt (joomine või pesemine) või kaudselt (kasutatavate toodete tootmine, toidu või energia tootmine), on inimestel palju erinevaid veevajadusi. Innovatsiooniprojekti väljakutse Hüdrodünaamika hooajal on parandada viise kuidas inimesed leiavad, transpordivad, kasutavad või kõrvaldavad vett.
Orbiidile
Orbiidile oli FLL-i 2018/2019 hooaeg. Inimeste kosmosesse saatmine on üks raskemaid väljakutseid, millega inimesed silmitsi seisavad. Raketid on keerulised ja ohtlikud ning ruum on andestamatu koht. Kosmoseuurijad seisavad silmitsi ellujäämise füüsiliste probleemidega ja kui nad on aastaid järjest Maast eemal, võivad nad silmitsi seista ka sotsiaalsete probleemidega.
Linnalooja
Linnalooja oli FLL-i 2019/2020 hooaeg. Arhitektid projekteerivad ja ehitavad hooneid. Nad ühendavad teaduse ja kunsti, et luua oma klientidele hooneid ja rajatisi. Mõnikord teevad nad uusi hooneid ja mõnikord projekteerivad vanu ümber.
Ron Springett
Ronald Deryk George Springett (22. juuli 1935 London – 12. september 2015 London) oli Inglismaa jalgpallur, väravavaht.
Valgevene Ühendatud Üleminekukabinet
pisi|240px|Valgevene Ühendatud Üleminekukabineti logo
FIRST LEGO League Eesti
Linnalooja
Nad töötavad osana suuremast meeskonnast, nagu teiegi. Konstruktsiooni-, ehitus- ja keskkonnainsenerid tagavad, et projekt sobib selle asukohaga. Ehitustöölised, nagu elektrikud, torumehed ja puusepad, ning projektijuhid hoolitsevad selle eest, et töö oleks õigel ajal ja eelarve piires. Iga roll on töö tegemiseks oluline.
Ron Springett
Springett mängis aastail 1959–1966 rahvuskoondises 33 mängus. Ta kuulus 1966. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel kuldmedali võitnud Inglismaa jalgpallikoondisse.
Aastail 1953–1958 ja 1967–1969 mängis ta Inglismaa klubis Queens Park Rangers ning aastail 1958–1967 klubis Sheffield Wednesday FC.
Valgevene Ühendatud Üleminekukabinet
Valgevene Ühendatud Üleminekukabinet (valgevene keeles Аб’яднаны пераходны кабінет Беларусі; vene keeles Объединённый переходный кабинет Беларуси; lühendid APKB ja OPKB) on Valgevene demokraatlike jõudude kollektiivne täitevorgan. Loodud 9. augustil 2022.
Selle loomise kavatsusest teatas Valgevene opositsiooni liider Sviatłana Cichanoŭskaja kohe pärast Venemaa täieulatusliku sissetungi algust Ukrainasse (24. veebruaril 2022).
Vahetult pärast kabineti loomise teadet määras Cichanoŭskaja viis üleminekukabineti esindajat, nende seas Pavieł Łatuška (võimutransiit), Valeryj Kavaleŭski (välisasjad) ja Valeryj Sachaščyk (kaitse ja rahvuslik julgeolek). Teatati, et üleminekukabinetti laiendatakse veelgi, et hõlmata sotsiaalpoliitika, majanduse ja rahanduse ning rahvusliku taaselustamise valdkondi.
Üleminekukabineti kantselei asub Vilniuses.
Łukašenka režiimi reaktsioon
30. augustil 2022 tunnistas Valgevene Vabariigi KGB Valgevene Ühendatud Üleminekukabineti "ekstremistlikuks moodustiseks".
FIRST LEGO League Eesti
Projektist
Kuidas saate parandada toodete transporti? Tuvastage selle teema raames konkreetne probleem, mida soovite lahendada. Seejärel looge või täiustage oma konkreetse probleemi lahendamiseks seade, tehnoloogia või transpordimeetod.
Alates masinatest, mis meid liigutavad, kuni elektroonikani, mis ühendab meid linnade ja alevite toiteallikatega, on energia meie elus hädavajalik. Kas olete mõelnud, kust energia tuleb? Kuidas see genereeritakse? Kuidas see teieni jõuab? Kui palju seda kasutatakse?
Cole Sprouse
pisi|Cole Sprouse (2019) Cole Mitchell Sprouse (sündinud 4. augustil 1992) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Ta on Dylan Sprouse 'i kaksikvend. Cole on tuntud tänu Cody Martini rollile Disney Channeli sarjas "The Suite Life of Zack & Cody" ja selle järjes "The Suite Life on the Deck". Alates 2017. aastast on Sprouse kehastanud peaosa Jughead Jonesina CW telesarjas "Riverdale". Aastal 2019 ilmus film Five Feet Apart, kus Sprouse mängis peategelast.
Kalju Paal
Kalju Paal (25. november 1932 Joosu, Võrumaa – 21. aprill 2010) oli Eesti majandijuht.
Ta lõpetas Joosu mittetäieliku keskkooli ning 1957. aastal Väimela zoo-veterinaariatehnikumi veterinaarvelskri erialal.
Cole Sprouse
Karjäär
Cole ja tema vend Dylan hakkasid näitlemisega tegelema, kui nad olid vaid kaheksa kuu vanused. Alguse sai see nende vanaema Jonine Putka Wrighti ettepanekust. Ta ise oli draamaringi õpetaja ja näitleja. Paljud Sprouse'i karjääri alguses tehtud rollid olid jagatud tema vennaga. Tihti jagasid nad telesaadetes, reklaamides ja filmides ühe ja sama lapse rolli, kuna California lapstööd reguleerivate seaduste kohaselt on laste päevane filmimisaeg piiratud. Kaksikuid palgates on võimalik ühte rolli pikemalt filmida. Mõned märkimisväärsed rollid, mida ta jagas oma vennaga, on näiteks Patrick Kelly situatsioonikomöödias "Grace Under Fire" aastatel 1993–1998, Julian 1999. aasta filmis "Big Daddy" ja noor Pistachio Disguisey 2002. aasta filmis "Master of Disguise". 2001. aastal esines Cole NBC televisiooni situatsioonikomöödias "Sõbrad", kehastades Ross Gelleri poega Beni. See oli tema esimene roll, mida ta ei jaganud venna Dylaniga. Suuremaks kasvades võtsid vennad rohkem eraldi rolle, kuid sageli töötasid siiski samades projektides. pisi|243x243px|Cole Sprouse 2005. aastal 2005. aastal mängis Sprouse koos vennaga Cody Martinit Disney Channeli originaalseriaalis "The Suite Life of Zack ja Cody".
9. veebruaril 2016 valiti Sprouse kehastama Jughead Jonesi teleseriaalis "Riverdale".
Kalju Paal
Ta oli EKE Vabariikliku Nõukogu liige ja Eesti NSV Kolhooside Nõukogu liige.
Cole Sprouse
Isiklik elu
Sprouse on suur koomiksite fänn ja töötas kuulsas Los Angelese koomiksipoes Meltdown.
Kalju Paal
Ta on maetud Põlva kalmistule.
Cole Sprouse
Isiklik elu
2011. aastal, pärast ühte vaheaastat, läks Sprouse õppima New Yorgi Ülikooli. Algselt oli ta huvitatud filmi- ja teleproduktsiooni õppimisest, kuid siis otsustas end hoopis arheoloogiaga siduda. Ta lõpetas kooli koos oma vennaga 2015. aasta mais. Sprouse töötas ka vahepeal arheoloogia valdkonnas, osales väljakaevamistel ja tegi laboritööd. Ta on spetsialiseerunud geograafiliste infosüsteemidele ja satelliidifotode tegemisele.
Sprouse huvitub väga fotograafiast. 2011. aastal avaldas ta oma isikliku fotograafiaalase veebilehe ja osales NYUs fotograafiakursustel. Ta on pildistanud sellistele suurtele moeajakirjadele nagu Teen Vogue, L'Uomo Vogue, The Sunday Times Style ja W Magazine. Cole Sprouse'i esindab LGA Management.
Maatia Toafa
Maatia Toafa (sündinud 1. mail 1954) on Tuvalu poliitik, alates 29. septembrist 2010 Tuvalu peaminister ja ühtlasi välisminister.
Ta oli peaminister ka 27. augustist 2004 kuni 14. augustini 2006.
21. detsembril 2010 avaldas parlament talle häältega 8:7 umbusaldust.
Carlos Chávez
Carlos Antonio de Padua Chávez y Ramírez (13. juuni 1899 México – 2. august 1978 México) oli Mehhiko helilooja, dirigent, muusikateoreetik, pedagoog, ajakirjanik ning Mehhiko Sümfooniaorkestri asutaja ja dirigent.
Tema loomingut mõjutas Mehhiko pärimuskultuur. Tema kuuest sümfooniast on tuntuim teine, "Sinfonía india".
Béla Kun
pisi|Béla Kun (1923) pisi|Béla Kun kõnet pidamas 1919. aastal Béla Kun (sünninimi Béla Kohn; 20. veebruar 1886 Lele, Transilvaania (tänapäeval Rumeenia) – 29. august 1938 Moskva) oli Ungari kommunistlik poliitik ja rahvusvahelise kommunistliku liikumise tegelane.
Béla Kun sündis juudi rahvusest notari perekonnas, tema ema oli ungari rahvusest, kuid läks abielludes üle juudi usku. Juba 1902. aastal astus ta Ungari Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. 1904. aastal madjariseeris ta oma perekonnanime, võttis Kohni asemel uueks nimeks Kun. Samal aastal asus ta õppima Kolozsvári Ülikoolis (tänapäeval Cluj-Napoca) õigusteadust. Ülikooli lõpetamise järel töötas ta kindlustusametniku ja ajakirjanikuna.
Esimeses maailmasõjas mobiliseeriti Béla Kun Austria-Ungari sõjaväkke, 1916. aasta kevadel langes ta idarindel Vene vägede kätte sõjavangi. 1917. aastal vabanes Béla Kun sõjavangide laagrist ja astus Venemaa Sotsiaaldemokraatlik Tööliste (bolševike) Partei liikmeks. Ta moodustas 1918. aasta märtsis VK(b)P ungari grupi, oli KV(b)P Välismaagruppide Keskföderatsiooni esimees ja üks internatsionaalsete väeosade organiseerijaid.
Pärast Ungari Nõukogude Vabariigi kukutamist põgenes Béla Kun 1919. aasta augusti algul Viini. Ta vahistati ja interneeriti. 1920. aasta juulis vahetati ta välja Austria sõjavangide vastu ja saadeti Nõukogude Venemaale. 1920. aastal oli Kun Lõunarinde Revolutsioonilise Sõjanõukogu liige ja kuulus Ülevenemaalisesse Kesktäitevkomiteesse. Ta oli üks Kominterni asutajaid ja oli alates 1921. aastast Kommunistliku Internatsionaali täitevkomitee liige.
Béla Kun rehabiliteeriti postuumselt 1956. aastal.
Mälestuse jäädvustamine
pisi|1986. aasta NSV Liidu postmark nr 5701|100px Béla Kuni järgi on nimetatud väljak Moskvas ja tänav Peterburis.
Aastani 1994 oli Narvas Pähklimäe tänava nimi Béla Kuni tänav.
Béla Kuni auks oli ilmunud Ungari postmargid 1966. ja 1986. aastal ning NSV Liidu postmark 1986. aastal (nr 5701).
Marvi
Marvi on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 666. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Marvi 130 naisel.
Smilgiai (Biržai)
Smilgiai on küla Leedus Biržai rajoonis Pačeriaukštė vallas. Küla asub Pačeriaukštėst 4 kilomeetrit edelas. Aastal 2001 oli külas 279 elanikku.
Célia Lawson
Célia Maria Fernandes Lawson ( sündinud 9. juunil 1974) on Portugali laulja.
Smilgiai (Biržai)
Aastal 1757 ehitati külla esimene kabel. Aastal 1931 loodi Smilgiaisse kihelkond. Sealne kirik valmis aastal 1942.
Célia Lawson
1997. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Portugali lauluga "Antes do adeus".
Smilgiai (Biržai)
Küla järgi on nimetatud Pirgu lademe Smilgiai kihistik.
Viited
pisi|Smilgiai kirik
Riigiarhivaar
Riigiarhivaar on Rahvusarhiivi peadirektor.
Riigiarhivaari ametiaeg kestab viis aastat. Alates 2000. aasta lõpust on Eesti riigiarhivaar Priit Pirsko.
Riigiarhivaarile alluvad vahetult Rahvusarhiivi Tartu kogumisosakond, Tartu säilitusosakond ja Tartu kasutusosakond. Riigiarhivaaril on üks asetäitja, kes töötab Tallinnas ja kellele alluvad vahetult Rahvusarhiivi Tallinna kogumisosakond ning Tallinna säilitus- ja kasutusosakond.
Riigiarhivaari ülesanded
Riigiarhivaar:
Laevavrakk jäämeres
„Laevavrakk jäämeres“ on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teos.
Konstantin Selli
pisi|Konstantin Selli mängimas Eesti välkkabe meistrivõistlustel 22. mail 2011 Konstantin Selli (sündinud 18. novembril 1990) on Eesti kabetaja.
Valgevene järved
thumb|250px|[[Asvieja järv]]
Valgevene järved on osaliselt või täielikult Valgevene territooriumil asetsevad järved. Nende arv on ligikaudu 10 800. Suurem osa järvedest asub riigi põhjaosas, Nemunase ja Daugava jõgikonnas, etnograafilises piirkonnas, mida selle järverohkuse tõttu nimetatakse Paazierje. Sealsed järved on tekkelt uuemad. Riigi lõunaosas asuvad vanemad ja madalamad järved, ka on neid seal vähem. Järvede kogupindala on ligi 2000 km², kogumaht 6-7 km³.
Järvede poolest rikkaim on Viciebski oblast, kus asub 85 % Valgevene järvedest. Järverikkaimad rajoonid on (järvede all oleva osa põhjal järjestatuna) Brasłaŭ rajoon, Čašniki rajoon, Lepieli rajoon, Rasony rajoon ja Miadziełi rajoon. Kõige vähem on järvi Mahiloŭ oblastis.
Järvedest suurim on Narači järv, sellele järgnevad Asvieja järv, Čyrvonaje järv, Łukomli järv ja Dryviaty järv. Järvedest pikim on Sialava, teisel kohal on Sviri järv. Järvedest kõige laiem on Narači järv.
Kõige sügavam järv Valgevene territooriumil on Doŭhaje järv, teisel kohal on Läti piiril asuv Riča järv.
Silvestre Revueltas
Silvestre Revueltas Sánchez (31. detsember 1899 Santiago Papasquiaro – 5. oktoober 1940 México) oli Mehhiko helilooja, viiuldaja ja dirigent.
Ta õppis Mehhiko riiklikus konservatooriumis, samuti kõrgkoolides Austinis ja Chicagos.
Ta kirjutas filmimuusikat, kammermuusikat, laule ja muud.
Željko Joksimović
2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Serbia ja Montenegrot lauluga "Lane moje". Finaalis sai ta 263 punktiga teise koha.
Fotokordisti
pisi|150px|Fotokordisti pisi| [[Dünoodid fotokordisti toru sees]] Fotokordisti ehk fotoelektronkordisti on elektronseadis, milles elektromagnetkiirguse toimel fotokatoodist väljuvate elektronide voogu – fotovoolu – võimendatakse sekundaaremissiooni rakendades. Fotokordisti on tundlik optiline tajur, mis on suuteline võimendama foto voolu 100 miljonit korda (160 dB), võimaldades näiteks märgata ülinõrka valgusvoogu, isegi üksikut footonit.
Ajalugu
Fotokordisti leiutamine sai võimalikuks tänu kahele varasemale saavutusele, milleks on fotoelektriline efekt ja sekundaaremissioon.
Fotoelektriline efekt
Esimest korda demonstreeris fotoelektrilist efekti aastal 1887 Heinrich Hertz, kes kasutas seejuures ultraviolettkiirgust. Kaks aastat hiljem näitasid Julius Elster ja Hans Geitel sama efekti praktilistes katsetes leelismetallidega, kasutades nähtavat valgust. Tseesiumi lisamine on võimaldanud suurendada tundlike lainepikkuste vahemikku nähtava spektri punase osa suunas.
Ajalooliselt seostatakse fotoelektrilist efekti Albert Einsteiniga, kes 1905. aastal sellele nähtusele toetudes sõnastas kvantmehaanika põhimõtte. Kuigi Hertz tegeles juba 18 aastat varem samade katsetega, ei märganud ta, et eraldunud elektroni kineetiline energia on võrdeline sagedusega.
Sekundaaremissioon
Sekundaaremissiooni nähtust märgati algselt puhtelektrooniliste, mitte fototundlikkusega seotud leiutiste juures. 1902. aastal teatasid L. W. Austin ja J. Stark, et elektronkiirtega mõjutatud metallipinnalt eraldub rohkem elektrone kui tavaliselt. Kuid alles 1919. aastal tegi J. Slepian oma patendis ettepaneku äsja avastatud sekundaaremissiooni rakendamiseks elektrisignaali võimendamisel.
Esimesed fotokordistid
1920. aastatel kiirenes elektrovaakumseadiste (elektronlampide ja elektronkiiretorude) tehnoloogia arengutempo ja valmisid fotokordisti leiutamiseks vajaminevad osised. Loogiline jätk sellele oli televisioonikaamera väljatöötamine. Fotokordisti tehnoloogia seisukohalt oli oluline tundlike telekaameratorude (nt ikonoskoobi) leiutamine. Seega oli loodud alus ühendamaks fotoemissioon sekundaaremissiooniga, mis võimaldaski luua praktilise fotokordisti.
1934. aasta alguses dokumenteeris firma RCA esimese fotokordisti esitluse. Harley Iams ja Bernard Salzberg olid esimesed, kes paigaldasid vaakumtorusse fotokatoodi ja sekundaaremissioonelektroodi. Seadis koosnes poolsilindrilisest fotokatoodist, teljele paigaldatud sekundaaremitterist ja seda ümbritsevast kollektorvõrest (anoodist). Torul oli ligikaudu kaheksakordne võimendus. Enne 1934. aasta juunit jõutigi lõpliku lahenduseni, nagu ka IEEE-le (Elektri- ja Elektroonikainseneride Instituut) esitatud kirjas.
0. märts
0. märts on kuupäev, mida tegelikult pole olemas, kuid mida võidakse kasutada näiteks astronoomias või tarkvarasüsteemides veebruari viimasele päevale viitamiseks.
Fotokordisti
Esimesed fotokordistid
Püüeldi aina suurema võimenduse suunas. Samas oli katseliselt tõestatud, et sekundaarelektronide hulk on piiratud, sõltumata kiirendavast pingest. Seepärast seati eesmärgiks mitmeastmelised fotokordistid, kus fotoelektronide hulka saaks järk-järgult mitmekordistada, kasutades fotoelektronide põrkumist järjest kõrgemalt pingestatud elektroodidega. Algselt rakendati elektronide edasisuunamiseks tugevat magnetvälja, mis painutas elektronide trajektoore. Selle meetodi esitas 1919. aastal J. Selpian.
Sealt alates pöörasid juhtivad rahvusvahelised teadusorganisatsioonid peatähelepanu mitmeastmeliste fotokordistite täiustamisele, et saavutada suurem võimendus. NSV Liidus demonstreeris 28-aastane Leonid A. Kubetski fotokordistit, mis saavutas 1000-kordse võimenduse. Seadet kutsuti "Kubetsky toruks" ja see esitati 1936. aasta juulis avaldamiseks teaduskomisjonile. See seade kasutas sekundaarelektronide suunamiseks magnetvälja ja Ag-O-Cs- (hõbeoksiid-tseesium) fotokatoodi, mida General Electric oli tutvustanud 1920. aastatel.
1935. aasta oktoobriks esitasid RCA leiutajad ja insenerid (V. Zvorõkin, G. A. Morton ja L. Malter]]) esimese mitmedünoodilise fotokordisti üksikasjalise kirjelduse IEEE-le. RCA fotokordistite prototüüp kasutas samuti Ag-O-Cs-footonkatoodi. Nad saavutasid 800 nm lainepikkusega valguse juures 0,4-protsendilise kvantefektiivsuse.
Fotokatoodide täiustamine ja standardimine
1936. aastal valmistas P. Görlich varasematesttunduvalt täiuslikuma Cs3Sb-fotokatoodi. Tseesium-antimon-fotokatoodiga parandati oluliselt kvantefektiivsust (400 nm lainepikkusega valguse korral 12%). Seda kasutati RCA esimestes kaubanduslikult edukates fotokordistites (tüüp 931) nii fotokatoodina kui ka dünoodide sekundaarkiirgava materjalina.
Tootmise standardiseerimiskomitee JEDEC (Joint Electron Devices Engineering Council) töötas 1940. aastate alguses välja spektraalkarakteristikute määratlemise standardi. Erinevate fotokatoodide ja akende materjalide kombinatsioonidele määrati spektraalnumbrid S-1 kuni S-40, mida kasutatakse tänapäevani. Näiteks kasutatakse S-11 tseesium-antimon-fotokatoodiga koos lubiklaasakent, S-13 puhul kasutatakse sama fotokatoodi koos kvartsklaasaknaga ning S-25 puhul kasutatakse nn mitmeleeliselist fotokatoodi (Na-K-Sb-Cs), mis pikendab reaktsiooni nähtava valguse spektri punases osas.
Ehitus ja talitlus
pisi|400px|Fotokordisti (koos stsintillaatoriga) Fotokordisti on kõrgvaakumini tühjendatud klaastoru, mille sees asuvad fotokatoodid, elektronkordisti ja anood. Elektronkordisti koosneb mitmest elektroodist, mida nimetatakse dünoodideks.
Seadmesse sisenemisel põrkuvad langevad footonid vastu õhukest fotokatoodi kihti. Toimunud fotoelektrilise efekti tagajärjel eralduvad elektronid. Koondav elektrood suunab need elektronid elektronkordisti poole, kus sekundaaremissiooni käigus elektronide hulka suurendatakse. Iga järgnev dünood on kõrgema positiivse pingega kui eelmine. Fotokatoodilt lahkuvaid elektrone kiirendatakse nende kulgemisel esimese dünoodi suunas elektrivälja abil ning nad jõuavad sihtkohta palju suurema energiaga. Tabades esimest dünoodi, eralduvad uued madalama energiaga elektronid, mida omakorda kiirendatakse järgmise dünoodi suunas. Dünoodide jada geomeetria on selline, et igal järgmisel põrkumisel toimub aina suurema koguse elektronide eraldumine. Lõpuks jõuab elektronide voog anoodini, kus laengu kasvu tagajärjel tekib pingeimpulss, mis annab märku footoni saabumisest fotokatoodile.
Valguse sisenemine fotokordistisse võib toimuda kahel erineval režiimil. Edasikanderežiimi puhul siseneb valgus lamedast ümmargusest otsast ja läbib fotokatoodi. Peegeldamisrežiimi korral siseneb valgus toru küljel olevast avast ja langeb läbipaistmatule fotokatoodile.
Fotokordistid vajavad 1000–2000-voldist pinget, et elektrone dünoodide ahelas piisavalt kiirendada. Madalaim pinge on katoodil ja kõrgeim pinge anoodil. Eelistatakse negatiivse kõrgepingega toidet (maandatud plussiga). Selline seadistus võimaldab fotoelektrilist voolu mõõta vooluringi madalama pingega poolelt, nii et sellele järgnevad võimenduslülitused saaksid töötada madalal pingel.
Pinged jaotatakse dünoodidele takistuslike pingejaguritega. On kasutusel erinevate rakenduste jaoks sobivaid jagurimudeleid, sõltuvalt vajalikest sagedusomadustest ja reaktsioonikiirustes.
Fotokatoodi materjalid
Sõltuvalt materjalidest on fotokatoodidel erisugused omadused. Eeldatavalt on materjalidel küll hea emissioonivõime, kuid paraku kaasnevad termoemissioon, pimevool ja müra (seda on võimalik vähendada fotokatoodi jahutamisega).
Levinumad fotokatoodimaterjalid on järgmised:
Akna materjalid
Peale fotokatoodimaterjalide mõjutavad kordisti talitlust ka akna materjali läbilaskvus ja dünoodide asetus. Aken on fotokordisti element, mida valgus läbib fotokordistisse sisenedes.
Fotokordisti aknad töötavad lainepikkusfiltritena – äralõigatud lainepikkused jäävad fotokatoodi tundlikkuse piirkonnast välja.