cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Theodor Künnapas
Erialane tegevus
Pärast Tartu Ülikooli lõpetamist töötas Künnapas pool aastat õpetajana Kehtna kõrgemas kodunduskoolis ja seejärel Tartu erinevates gümnaasiumides filosoofia, psühholoogia ja ladina keele õpetajana. 1939–1940 oli Tartu Õpetajate Seminari inspektor. Aastal 1941 asus tööle Tartu Ülikooli, töötades aastatel 1941–1944 Tartu Ülikooli psühholoogia instituudi I assistendina ning oli ka õpetaja Tartu II gümnaasiumis ning Tartu Õpetajate Seminaris.
Teise maailmasõja ajal (aastal 1944) põgenes Künnapas Rootsi. Ta töötas aastatel 1944–1947 Stockholmi Ülikooli rakenduspsühholoogia instituudis I arhiiviassistendina, 1947–1950 abiametnikuna ja 1950–1961 assistendina. Aastatel 1961–1969 töötas ta Stockholmi Ülikoolis dotsendina, 1969–1976 pertseptsiooni ja psühholoogia osakonna juhatajana. Alates aastast 1976 töötas samas professorina. Künnapasel ilmus aastatel 1939–1979 72 psühholoogia- ja filosoofiaalast tööd. Tema uurimisvaldkond oli väga lai, ta tegeles näiteks tajupsühholoogiaga, intelligentsusega, aga ka filosoofia, pedagoogika ja ajaloo valdkondadega. Künnapas on kõige rohkem tuntud oma töö eest, mis puudutab horisontaal-vertikaalillusioone (vertical-horizontal illusion). Künnapase artikkel "An analysis of the vertical-horozontal illusion" ilmus väga heatasemelises psühholoogiaajakirjas Journal of Experimental Psychology (1955). Google Scholari järgi on seda viidatud 122 korda.
Ühiskondlik töö
Künnapas oli väga aktiivne Eestiga seotud seltsides ja teistes organisatsioonides. Ta oli 1945. aastal asutatud Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis liige ja alates 1985. aastast seltsi juurde asutatud Eesti Rahvuslike ja Kodumaiste Teaduste Instituudi juht. Osales paljude Eesti organisatsioonide (Eesti Komitee, Eesti Kultuuriühing, Eesti Rahvusfond jt.) tegevuses ja juhtimises, oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. Künnapas oli alates 18. detsembrist 1992 Eesti Psühholoogide Liidu auliige.
Kirsti Jahilo
Kirsti Jahilo (sündinud 31. jaanuaril 1969 Tallinnas) on eesti kunstnik.
Ta on lõpetanud Tallinna Tallinna 17. Keskkooli ja Tallinna Kunstikooli ning osalenud kolm aastat Eesti Kunstiakadeemia ettevalmistuskursustel, töötanud 12 aastat stuudios Eesti Joonisfilm joonisfilmide ümberjoonistaja ning animaatorina, osalenud rohkem kui 40 joonisfilmi loomisel. Kirsti Jahilo on tegutsenud aastatel 2005–2009 päevalehe Postimees lastelehe "Postipõnn" kunstniku ja toimetajana. Ta on teinud mitme ettevõttega koostööd firmasümboolika, logode, kaartide, plakatite jms loomisel. Tegevusalad: fineart, õlimaal, graafiline joonis, seinamaaling, illustratsioonid, karikatuurid jm.
Kirsti Jahilo on alates 2010. aasta aprillist loovlahendusi pakkuva ettevõtte OÜ Sulg ja Kaabu juhataja.
Saavutused
Kirsti Jahilo kujundatud Ivo Parbuse lasteraamatute "Draakon Rudolf" ja "Päkapikk Peetrikese lood" on lapsed hinnanud kõrgelt nii Eesti Lastekirjanduse Keskuse korraldatud üle-eestilisel Nukitsa konkursil kui ka Tallinna Keskraamatukogu parimate lasteraamatute valimisel.
France 24
France 24 on rahvusvahelisele turule suunatud Prantsusmaa riiklik teleuudistekanal. Uudiseid edastatakse prantsuse, inglise, araabia ja hispaania keeles.
France 24 peakorter asub Pariisi äärelinnas Issy-les-Moulineaux's, kanal alustas tegevust 6. detsembril 2006. Suurim rõhk on uudiste edastamisel televisiooni kaudu.
2010. aastal anti välja ka oma iPhone'i ja Androidi äpp. Tänapäeval saab France 24 uudiseid reaalajas jälgida ka France 24 kodulehel ja YouTube's.
2008. aastast on France 24 ainuomanik Prantsuse riigile kuuluv valdusühing France Médias Monde. Ainuomanikuks saamiseks tuli riigil ära osta ettevõtete TF1 Group ja France Télévisions osad. France 24 aastaeelarve on ligi 100 miljonit eurot.
France 24 ingliskeelne kanal on nähtav ka Eesti vabalevis. Jaanuaris 2018 käis France 24 stuudios intervjuud andmas president Kersti Kaljulaid.
Eugen Saanpere
Eugen Saanpere (sündinud Eugen Saanbär; 29. august 1917 Türi – 3. juuni 2001 Tallinn) oli eesti fagotimängija.
Ta õppis fagotti aastatel 1937–1940 Tallinna Konservatooriumis Andrei Meri ja Leino Ernitsa klassis, 1940–1941 Läti konservatooriumis ning 1945–1948 Tallinna Muusikakoolis Sergei Prohhorovi klassis. 1953. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi Sergei Prohhorovi fagotiklassis.
Aastatel 1937–1940 mängis ta fagotti Tallinna Töölismuusika Ühingu puhkpilliorkestris, 1940–1941 Balti sõjaväeringkonna puhkpilliorkestris, 1942–1944 Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite sümfooniaorkestris ja puhkpillikvintetis. Aastatel 1944–1978 oli ta ERSO fagotist, seejuures 1956–1978 fagotirühma kontsertmeister. Lisaks mängis ta aastatel 1952–1976 fagotti Jaan Tamme nimelises puhkpillikvintetis, 1961–1976 Tallinna Kammerorkestris ning perioodil 1956–1966 vaheaegadega ka Estonia teatri orkestris.
1953–1963 oli ta ka fagotiõppejõud Tallinna Pedagoogilises Instituudis.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Abraham Foxman
Ta on tuntud oma valgenahaliste vastast rassismi õhutava tsitaadi poolest: "Me oleme nautinud unistust, et maailma viimased valged lapsed mängivad koos tumedanahaliste lastega."
Aarne Paal
Aarne Paal (9. oktoober 1938 Tallinn – 15. detsember 1977 Tallinn) oli Eesti sõudja.
Lõpetas 1957. aastal Tapa 1. Keskkooli ja 1962. aastal tööstuse elektrifitseerimise erialal Tallinna Polütehnilise Instituudi. Töötas 1962–1977 Eesti Projektis grupijuhina.
Sportlasena
Sportima hakkas ta Tapa Keskkoolis Henn Sepa juhendamisel, harrastas kergejõustikku, jalgrattasporti ja suusatamist.
Sõudmist õpetas talle Tallinnas Jevgeni Fridolin ja Tartus Jüri Kurul.
Mont-Bernanchon
pisi|Mont-Bernanchoni vallamaja
Mont-Bernanchon on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Mont-Bernanchon asub u. 8 km Béthune'ist põhjas ja 43 km Lille'ist läänes, teede D937 ja D184 ristumiskoha ümbruses. Läbi valla, mida katavad suur metsaala ja mitmed järved, voolavad Clarence'i jõgi ja Canal d’Aire.
pisi|tühi|
Sumeinieki
Sumeinieki (latgali Sumeinīki) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Barkava vallas.
Sumeinieki asub valla keskosas Sumeja jõe kaldal. Sinna jääb Sumeinieki bussipeatus.
Küla jääb Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse.
Aastal 2008 oli külas 22 elanikku.
Sydösterbotteni piirkond
Sydösterbotteni piirkond on majanduspiirkond Soomes Pohjanmaa maakonnas.
Bothrocophias
Bothrocophias on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Bothrocophias klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Bothrocophias seisuga 04.12.2013.
Analüütiline mehaanika
Analüütiline mehaanika on teoreetilise mehaanika haru, mis käsitleb tema alternatiivseid formuleeringuid, näiteks Lagrange'i ja Hamiltoni mehaanikat. Kui Newtoni mehaanikas määratakse süsteemi käitumine vektoriaalsete suurustega, siis analüütilise mehaanika formalismides sisaldub kogu info süsteemi kohta skalaarsetes suurustes, milleks on tavaliselt süsteemi kineetiline energia ja potentsiaalne energia.
Süsteemi kirjeldamiseks kasutatakse analüütilises mehaanikas üldistatud koordinaate, mis on omavoliliselt valitavad sõltumatud koordinaadid, mille väärtustega on süsteemi paiknemine ruumis üheselt määratud. Avaldades potentsiaalse energia ja kineetilise energia üldistatud koordinaatide (ja impulsside) kaudu, saab valitud formalismis kergesti panna kirja liikumisvõrrandid, seega on mehaaniliste probleemide lahendamiseks analüütiline mehaanika efektiivsem kui rangelt vektoriaalne lähenemine.
Analüütiline mehaanika ei sisalda Newtoni mehaanikaga võrreldes uut füüsikat. See hõlmab kõigest selle ekvivalentseid formalisme, mis on väga üldised. Seejuures on käsitlus piisavalt üldine, et samu printsiipe ja formalisme saab kasutada ka relativistlikus mehaanikas, üldrelatiivsusteoorias ning mõningate muudatustega ka kvantmehaanikas ja kvantväljateoorias.
Seosed
Süsteemi nimetatakse vabaks, kui kõik selle punktid võivad liikuda suvaliste kiiruste ja kiirendustega. Reaalselt esineb selliseid süsteeme vähe – enamasti on süsteemi punktide liikumine piiratud. Näiteks kui vaadelda osakest, mis peab kogu liikumise vältel asuma sfääril raadiusega L, siis peavad selle koordinaadid rahuldama võrrandit Seda tüüpi võrrandit nimetatakse seoseks. Kui vaadeldavas süsteemis on n punktosakest, avalduvad seosevõrrandid kujul Näeme, et seostes võivad peale punktide koordinaatide esineda ilmutatud kujul ka aeg t ja koordinaatide esimest järku tuletised aja järgi.
Seoste mõju süsteemile avaldub neile vastavates reaktsioonijõududes ehk reaktsioonides R, mis avaldavad punktidele jõudu nõnda, et seosed oleksid rahuldatud. Näiteks kuulikesele, mis ripub jäiga varda (pikkusega L) otsas, mõjub varda tõmme sedasi, et kuulike on varda teisest otsast alati kaugusel L ehk asub sfääri pinnal. Seejuures ei tohi reaktsioonijõud põhjustada liikumist mööda seda pinda, mistõttu on reaktsioonijõud risti seosele vastava pinnaga ehk
D'Alembert'i printsiip
Virtuaalseks nihkeks nimetatakse igasugust infinitesimaalset koordinaatide muutust δr = (δx, δy, δz), mis allub fikseeritud ajahetkel süsteemi seostele. See tähendab, et kui seosevõrrand mingil ajahetkel on f (x, y, z), siis peab virtuaalne nihe rahuldama seost mis ütleb, et virtuaalne nihe peab toimuma risti pinnanormaaliga ehk mööda pinda.
Kui vaadeldavas süsteemis on N osakest massidega mn, millele mõjuvad jõud Fn ja seostest tingitud reaktsioonijõud Rn, siis Newtoni teise seaduse järgi Korrutades võrduse pooli virtuaalse nihkega δrn ja summeerides üle kõigi osakeste, saame võrduse kus parema poole viimane liige on null, sest reaktsioonijõud on risti virtuaalse nihkega. Seda arvestades ja võrrandi liikmeid ümber tõstes saame liikumisvõrrandi kujul, milles ei esine reaktsijoonijõude: Saadud tulemust nimetatakse d'Alembert'i printsiibiks.
Üldistatud koordinaadid
Kolmemõõtmelises ruumis saab punktosakese asendit kirjeldada kolme ristkoordinaadiga x, y ja z. Kui sellest osakesest koosnev süsteem peab samas rahuldama seost f (x, y, z) = 0, siis ilmneb, et selle osakese asukoha määramiseks piisab kahest koordinaadist. Näiteks fikseerides x ja y koordinaadid, järelduvad z-i võimalikud väärtused seosevõrrandi kehtivusest. See tähendab, et seose olemasolu tõttu on süsteemi vabadusastmete arv ühe võrra väiksem kui oleks vabal punktosakesel. Vaadeldes näiteks punktosakest, mis on kinni raadiusega L sfääri pinnal, rahuldavad selle koordinaadid võrrandit Kirjeldades sel juhul osakese asukohta sfääriliste koordinaatidega (r, θ, φ), avaldub seosevõrrand kujul See näitab, et sfäärilistes koordinaatides on toodud näites seotud vaid r-koordinaat ning θ ja φ võivad omada suvalisi väärtuseid, seega on süsteemil kaks vabadusastet.
Üldistatud koordinaatideks nimetatakse sõltumatuid koordinaate, mille väärtustega on süsteemi konfiguratsioon üheselt määratud. Kuna need peavad olema üksteisest sõltumatud, siis on nende arv võrdne vabadusastmete arvuga. Kui süsteemis on N punktosakest ja k seost, siis on vabadusastmete arv s = 3N – k.
Vähima mõju printsiip
Süsteemi olekut mingil ajahetkel kirjeldavad üldistatud koordinaadid q1,...,qn, mis moodustavad n-mõõtmelise konfiguratsiooniruumi. Liikudes edasi ajas, liigub ka süsteemi olek selles konfiguratsiooniruumis ja moodustab trajektoori. Vähima mõju printsiip ütleb, et süsteemi liikumine ajahetkede t1 ja t2 vahel on selline, et mõjufunktsionaal on minimaalne. Toodud avaldises on integrandiks Lagrange'i funktsioon, mis on kineetilise energia ja potentsiaalse energia vahe ehk kus T ja U on aja, üldistatud koordinaatide ja üldistatud kiiruste funktsioonid.
Lagrange'i võrrandid
Lähtudes variatsioonarvutusest saab näidata, et vähima mõju printsiibist järelduvad Lagrange'i võrrandid: mis kujutavad endast teist järku osatuletisteta diferentsiaalvõrrandeid, mida on üks iga üldistatud koordinaadi kohta.
Lagrange'i funktsiooni omadused
Lagrange'i funktsioonil on järgmised omadused:
Hamiltoni kanoonilised võrrandid
Hamiltoni formalismis kirjeldatakse süsteeme kanooniliste muutujatega, milleks on üldistatud koordinaadid qj ja üldistatud impulsid pj, mis avalduvad Lagrange'i funktsiooni kaudu kujul Defineerides kanooniliste muutujate funktsiooni, hamiltoniaani saab Lagrange'i võrrandid kirjutada ümber kui esimest järku diferentsiaalvõrrandite süsteemi, milles võrrandite arv on kaks korda suurem: Saadud võrrandisüsteemi võrrandid on tuntud kui Hamiltoni võrrandid.
Hamiltoniaani ehk Hamiltoni funktsiooni füüsikaliseks tähenduseks on vaadeldava süsteemi mehaaniline energia, seega võib selle leidmiseks avaldada süsteemi energia ja esitada see üldistatud koordinaatide ja üldistatud impulsside kaudu.
Poisson'i sulud
Kui A ja B on kanooniliste muutujate ja aja funktsioonid, nimetatakse Poisson'i sulgudeks avaldist
Ilmneb, et funktsiooni A või B ajalist täistuletist saab esitada Poisson'i sulgude ja hamiltoniaani kaudu kujul
Sellest järeldub, et kui funktsioon A ei sõltu ilmutatud kujul ajast ehk selle osatuletis aja järgi on null ja selle Poisson'i sulud hamiltoniaaniga on null, siis on A liikumisintegraaliks. Kuna Poisson'i sulud on antisümmeetrilised, siis üheks selliseks funktsiooniks on hamiltoniaan ise. Kui mõista hamiltoniaani süsteemi mehaanilie energiana, siis võib öelda, et süsteemi energia on jääv juhul, kui hamiltoniaan ilmutatud kujul ajast ei sõltu.
Noetheri teoreem
Noetheri teoreemi järgi vastab igale süsteemi pidevale sümmeetriale jäävusseadus, kus pidevate sümmeetriate all mõeldakse sümmeetriateisendusi, mis erinevad vähe ühikteisendusest. See tähendab, et Noetheri teoreemi ei saa rakendada näiteks peegeldusele mingi tasandi suhtes. Muuseas järelduvad Noetheri teoreemist järgmised vastavused:
Jimmy Wales
thumb|Jimmy Wales, 2008
Jimmy Donal Wales (hüüdnimega Jimbo; sündinud 7. augustil 1966 Huntsville'is Alabamas Ameerika Ühendriikides) on Ameerika internetiettevõtja, üks kahest Vikipeedia asutajast 2001. aastal (koos Larry Sangeriga).
1996. aastal asutas ta koos Tim Shelli ja Michael Davisega ettevõtte Bomis, mis toetas Vikipeedia eelkäija Nupedia loomist.
2004. aastal rajas Wales veebimajutusettevõtte Wikia, mis on üks populaarsemaid mittetulunduslike vikide keskkondi.
Tänapäeval on ta Vikipeediat ja selle sõsarprojekte haldava sihtasutuse Wikimedia Foundation nõukogu alaline asutajaliige.
Konstantin von Kügelgen
Konstantin von Kügelgen (6. jaanuar 1810 – 28. aprill 1880 Tartu) oli baltisaksa maalikunstnik.
Kunstiloomingus keskendus Konstantin – nagu tema isagi – maastikumaalile.
Pärast tema surma 1881. aastal avaldati Peterburis tema mälestusteraamat "Erinnerungen aus meinem Leben".
Isiklikku
Konstantini isa oli maalikunstnik Karl von Kügelgen. Konsantini tütar oli maalikunstnik Sally von Kügelgen.
Dursupe
pisi|left|Dursupe tiigid Dursupe on küla (vidējciems) Lätis Talsi piirkonnas, Balgale valla halduskeskus. Küla asub Dursupe jõe kaldal merepinnast 30 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Talsist 22 ja Riiast 89 kilomeetri kaugusel.
Küla tekkis endisaegse Dursupe mõisa (Dursuppen, Groß-Dursuppen) keskuse juurde. Nõukogude ajal oli küla Dursupe kolhoosi (varem kandis see nimesid Vilis Lācis ja Kurzeme) keskasulaks.
Asulas on postkontor, lasteaed, raamatukogu ja Balgale põhikool.
Aastal 2017 oli Dursupes 362 elanikku. Aastal 2020 oli elanikke 357.
Urvaste seltsimaja
Urvaste seltsimaja on kultuurikeskus Võru maakonnas Antsla vallas Urvaste külas. Seltsimaja haldab Urvaste Külade Selts. Seltsimaja on 1939. aastal ehitatud koolimaja, kus lõppes õppetöö aastal 2000. Seltsimajas on toimiv külakino ja tunnustatud külaköök, kus muude kogukondlike tegevuste kõrval valmistatakse Urvaste kama.
Uhtna klubi
Klubi asutati 1948.
Razgradi piirkond
Razgradi piirkond on 1. järgu haldusüksus Bulgaaria kirdeosas.
Piirkond jaguneb 7 vallaks: Tsar Kaloyani vald, Isperihi vald, Kubrati vald, Loznitsa vald, Razgradi vald, Samuili vald ja Zaveti vald.
Piirkonnas on 6 linna: Tsar Kaloyan, Isperih, Kubrat, Loznitsa, Razgrad ja Zavet.
Välislingid
🇧🇬
Pätsiniidu paekärgastik
Pätsiniidu paekärgastik on karstiala Järva maakonnas Järva vallas Kurisoo külas endise Pätsiniidu küla lähedal.
Paekärgastik kujutab endast kamardunud paljaskarstiala. Karstiala pindala on 8 ha.
Rumen Radev
Rumen Georgiev Radev (bulgaaria keeles Румен Георгиев Радев; sündinud 18. juunil 1963 Dimitrovgradis) on Bulgaaria sõjaväelane (aastast 2014 kindralmajor) ja poliitik. Ta valiti 13. novembril 2016. aasta Bulgaaria presidendivalimiste teises voorus Bulgaaria presidendiks.
Ta astus ametisse 22. jaanuaril 2017.
LGM-30 Minuteman
Minutemanid on koos allveelaevadelt tulistavad ballistiliste (SLBM) Trident rakettide ja õhuväe strateegiliste pommitajatega osa Ameerika Ühendriikide tuumatriaadist.
Rakettide nimetus tuleneb võimest rakett väljatulistada minutite jooksul pärast vastava käsu saamist ja Ameerika iseseisvussõja ajal tegutsenud Minutimeesteks nimetatud partisanidest, kes legendi kohaselt olid käsu saades valmis tegutsema minuti jooksul.
Ajalugu
Minuteman I võeti relvastusse 1962. aastal heidutama Nõukogude Liitu, tagades USA vastulöögivõime Nõukogude Liidu linnade pihta äkilise NL-i tuumarünnaku korral. Minuteman I oli ka esimene USA ICBM, mis paigaldati raketišahtidesse. Kuna aga 1961. aastal relvastusse võetud USA mereväe UGM-27 Polaris täitsid samuti sama rolli, otsustas õhuvägi Minutemanid ümberarendada spetsiifilisemaks rolliks: ründamaks tugevalt kindlustatud sõjalisi sihtmärke, seehulgas Nõukogude Liidu raketišahte. 1965. aastal relvastusse võetud Minuteman II oli uue rolli täitmiseks saanud mitmesuguseid uuendusi, näiteks täpsem juhtimissüteem, täiustatud mootorid ja elektroonilised segajad hukukindluse tõstmiseks antiballistiliste rakettide (ABM) vastu. 1970. aastal järgnenud Minuteman III oli maailma esimene relvastusse võetud MIRV tehnoloogiat kasutav mandritevaheline ballistiline rakett. See tegi nende hävitamise ABM-ide poolt keeruliseks, sest kõik kolm relva olid sihitud erinevate sihtmärkide pihta. Minuteman III suudab kanda kuni kolme termotuumalõhkepead.
Suurim arv (~1000) Minutemane oli teenistuses 1970. aastatel. 2016. aasta seisuga oli teenistuses 440 Minuteman III raketti, jaotatud raketišahtidesse Malstromi, Minoti ja F.E. Warreni õhuväebaaside ümbruses. 2018. aasta veebruariks plaanitakse see New START leppe raames vähendada 400 relvastatud raketini, 50 relvastamata raketini reservis ja nelja testraketini. USA õhuvägi plaanib moderniseerimise läbinud Minuteman III rakette relvastuses hoida kuni 2030. aastani.
Bacillus subtilis
pisi|B. subtilis grami järgi värvitunaBacillus subtilis on grampositiivne, katalaas-positiivne bakter, mida leidub mullas ning inimeste ja mäletsejate seedetraktis. Perekonna batsill liige B. subtilis on vardakujuline ning suudab moodustada tugevaid, kaitsvaid endospoore, mis aitavad bakteril taluda ekstreemseid keskkonnatingimusi. B. subtilis on ajalooliselt klassifitseeritud obligaatse aeroobina, kuigi on olemas ka tõendeid, et tegemist on fakultatiivse anaeroobiga. B. subtilis 't peetakse kõige paremini uuritud grampositiivseks bakteriks ja samuti on ta ka hea mudelorganism bakteriaalse kromosoomi replikatsiooni ning raku diferentseerumise uurimiseks. Ta on üks olulisemaid baktereid sekreteeritud ensüümide tootmises ja bakter on kasutusel biotehnoloogaettevõtetes.
Kirjeldus
Bacillus subtilis on grampositiivne, vardakujuline ning katalaas-positiivne bakter. Algselt andis bakterile nimetuse Christian Gottfried Ehrenberg, milleks oli Vibrio subtilis, 1872. aastal muutis Ferdinand Cohn bakteri nimeks Bacillus subtilis. Bacillus subtilis on varda või õngeridva kujuga, umbes 4–10 mikromeetrit (μm) pikad, 0,25–1,0 μm diameetriga ja raku mahtuvusega 4,6 fL statsionaarses faasis. Nagu ka teised sama perekonna bakterid, on ka B. subtilis võimeline moodustama endospoore, et ekstreemsetes keskkonnatingimustes (äärmuslik temperatuur ja kuivus) ellu jääda. B. subtilis on fakultatiivne anaeroob, kuigi bakterit teati obligaatse aeroobina kuni aastani 1998. B. subtilis on flagellaat ning tänu oma viburile on ta võimeline liikuma kiiresti vedelikes. B. subtilis on vastuvõtlik geneetilisele manipulatsioonile ja tänu sellele on ta tuntud mudelorganism laboratoorseteks uuringutest, sealhulgas eriti spooride uurimiseks, mis on lihtsustatud näide raku diferentseerumisest.
Kasvukoht
Bacillus subtilis on enamasti leitav mulla ülemistes kihtides ning samuti eksisteerib bakter ka inimese soolestikus. 2009. aastal uuriti spooride leitavust mullas (umbes 106 spoori grammi kohta), võrreldes spooride leitavusega inimese väljaheidetes (umbes 104 spoori grammi kohta). Inimese väljaheidetest leitud spooride arv oli liiga kõrge, et olla omastatud ainult saastatud toidu kaudu.
Paljunemine
B. subtilis on võimeline jagunema sümmeetriliselt kaheks tütarrakuks kui ka asümmeetriliselt tootes üksiku endospoori, mis on elujõuline veel aastakümneid ja resistentne ebasoodsatele keskkonnatingimustele nagu põud, soolsus, kõrge pH, kiirgus ja solvendid. Endospoor moodustub (toitainete puudumise) stressi tagajärjel ning organism püsib keskkonnas elus kuni tingimused muutuvad soodsamaks. Enne sporulatsiooni võivad rakud moodustada viburi, muutudes liikuvaks, võtta keskkonnast DNA-d või toota antibiootikume. Selline reageerimine stressile näitab bakteri katset leida toitaineid, otsides seda soodsamast keskkonnast. Selleks kasutab rakk uut kasulikku geneetilist materjali, mida on saanud keskkonnast. Materjali võib ta ka kasutada lihtsalt konkurentsi hävitamisel.
Stressitingimustel, näiteks toitainete puudusel, läbib B. subtilis sporulatsiooni. Seda protsessi on põhjalikult vaadeldud ja tänu sellele on bakter hea mudelorganism sporulatsiooni uurimiseks.
Pleveni piirkond
Piirkond jaguneb 11 vallaks.
Bacillus subtilis
Genoom
Bakteris on umbes 4000 geeni, millest ainult 192 on hinnatud hädavajalikuks ning 79 geeni oli ennustatud vajalikuks. Suur osa olulistest geenidest asub bakteri metabolismivähestes domeenides, umbes pooled on seotud informatsiooni töötlusega, üks viiendik seotud raku ümbrise sünteesiga ning raku kuju ja jagunemise määramisega, üks kümnendik seotud raku energeetikaga.
Pleveni piirkond
Piirkonnas on 14 linna.
Bacillus subtilis
Genoom
B. subtilis 'e alamtüve QB928 täielikult sekveneeritud genoom on 4 146 839 DNA aluspaari pikk ning tal on olemas 4292 geeni. QB928 tüvi on laialdaselt kasutatud geneetilistes uuringutes tänu mitmesuguste markerite olemasolule [arol(aroK)906 purE1 dal(alrA)1 trpC2].
Mitmed kodeerimata RNA-d kirjeldati aastal 2009 B. subtilis 'e genoomis, sealhulgas Bsr RNA-d. Analüüsid on näidanud, et B. subtilise liikmed ilmutavad märkimisväärset genoomilist mitmekesisust.
1900. aastatel
B. subtilis 'e kultuurid olid populaarsed kogu maailmas kui immunostimuleeriva ainena seedetrakti ja kuseteede haiguste raviks, enne kui antibiootikume maailmale tutvustati. B. subtilis oli 1950ndatel kasutusel alternatiivse ravimina, mis pärast seedimist oluliselt stimuleerib laia skaalaga immuunset aktiivsust, sealhulgas aktiveerib spetsiifiliste antikehade IgM, IgG ja IgA sekretatsiooni. CpG dinukleotiidide vabanemine indutseerib leukotsüütide ja tsütokineesi INF A/Y tootmise aktiivsust, mis on oluline tsütotoksilisuse arenguga kasvajarakkude suunas. Alates 1946. aastast oli Ameerikas ja Euroopas B. subtilis märgitud kui immunostimulaatorse ravina soolestiku ja kuseteede haigustes nagu rotaviirus ja shigelloos.
Alates 1960. aastatest oli B. subtilis tuntud testitava liigina kosmoselendude eksperimentides. Endospoorid võivad kuni kuus aastat kosmoses elus püsida, kui need on kaetud tolmuosakestega, mis kaitseb neid päikese otsese UV-kiirguse eest. Bakterit on kasutatud kui ekstremofiili ellujäämisindikaatorina avakosmoses "Exobiology Radiation Assembly", "EXOSTACK"  ja "EXPOSE" orbiidi missioonidel.
Identifitseerimine
Alljärgnev tabel on B. subtilise identifitseerimiseks läbi teatud testide.
Heinrich von Hohenfels
Heinrich von Hohenfels (ka Johann) oli Liivi ordu liige ja Narva foogt aastatel 1517–1527.
Jakobstadi piirkond
Jakobstadi piirkond on majanduspiirkond Soomes Pohjanmaa maakonnas.
Heinrich von Hohenfels
Heinrichi vanemad olid Eberhard von Hohenfels ja Bilge Huhn von Ellershausen. Ta sündis Hessenis Marburgi lähedal Hohenfelsi linnuses. Tema suguvõsa kuulus Kölni piiskopi läänimeeste hulka. Mitmed tema sugulased kuulusid Saksa ordu koosseisu.
Hohenfels astus ordusse tõenäoliselt 16. sajandi algusaastatel, 1512. aastal on teda märgitud kumpanina Kandavas. Viie aasta pärast sai ta Narva foogtiks. Selles ametis oli ta kümme järgmist aastat, misjärel teated temast lõppevad.
Garry Rodrigues
Garry Mendes Rodrigues (sündinud 27. novembril 1990 Rotterdamis) on Hollandis sündinud Roheneemesaarte jalgpallur, kes mängib äärepoolikuna Kreeka kõrgliiga klubis PAE Olympiakós ja Roheneemesaarte jalgpallikoondises.
Klubikarjääri jooksul on Rodrigues mänginud muuhulgas Bulgaaria kõrgliiga klubis Sofia Levski (2013–2014), Hispaania kõrgliiga klubis Elche (2014–2015), Kreeka kõrgliiga klubis PAOK (2015–2017), Türgi kõrgliiga klubides Galatasaray (2017–2019) ja Fenerbahçe (2019–2020, laenul Al-Ittihadist) ning Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al-Ittihad (2019–2021). Hooajal 2015–16 valiti ta PAOK-is mängides Kreeka kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2017–18 tuli ta Galatasarayga Türgi meistriks. 2021. aasta septembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Olympiakósega.
Roheneemesaarte jalgpallikoondises tegi Rodrigues 14. augustil 2013 sõprusmängus Gaboni vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 6. septembril 2014 Aafrika rahvuste karikavõistluste valikmängus Nigeri vastu. Ta on kuulunud Roheneemesaarte koondisse 2015. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Nabala-Tuhala looduskaitseala
Nabala-Tuhala looduskaitseala on looduskaitseala Harju- ja Raplamaa piiril.
Looduskaitseala asub Kiili vallas, Saku vallas, Kose vallas ja Kohila vallas. Kaitseala pindala on 4629 ha.
2010. aastal esitati algne ettepanek moodustada kaitseala maastikukaitsealana (Nabala maastikukaitseala). Looduskaitseala moodustati 2014. aastal. Kaitseala territooriumile jäid kaks varasemat kaitseala: Tammiku looduskaitseala ja Tuhala maastikukaitseala.
Jacob Johann Köhler
Jacob Johann Köhler, ka Jakob Joan Köler (23. november 1698 Narva – 1757 Tallinn), oli Eesti trükkal.
Ta trükkis 1739. aastal Anton thor Helle tõlgitud esimese eestikeelse piibli ("Piibli Ramat, se on keik se Jummala Sanna").
Juhan Paalo
Juhan Paalo (sündinud 23. novembril 1947 Pärnus) on Eesti sõudja. 185 cm, 86 kg.
Lõpetas 1962 Pärnu 8-klassilise kooli.
Sõudmistreeninguid alustas 1963 Asta Oidermanni õpilasena, hiljem treenis ka Mihkel Leppiku, Jüri Kuruli ja Matti Killingu juhendamisel.
Saavutused
Osalenud ka Eesti jäähoki- ja jalgpallimeistrivõistlustel. Töötas a-st 1975 Pärnu KEK-is ja hiljem AS-is Renet.
B: Eesti sõudespordi ajalugu. [Koostanud H-H. Artma] Tln, 2001, lk 151–153; H-H. Artma. Pärnu – Eesti sõudespordi kants. Pärnu 2004, lk 211–213.
Isiklikku
Tütar Gina Paalo (13. XII 1977) on tulnud 1994, 1996, 1997, 2003 ja 2004 Pärnu naiskonnas Eesti jalgpallimeistriks.
Lüsingu karstiala
Lüsingu karstiala on karstiala Järva maakonnas Järva vallas Ambla – Järva-Jaani maanteest ida pool olevas metsas.
Karstiala kaitstakse Lüsingu maastikukaitseala koosseisus.
Vaasa piirkond
Vaasa piirkond on majanduspiirkond Soomes Pohjanmaa maakonnas.
Ballaad sõdurist
"Ballaad sõdurist" on 1959. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm.
Süžee
Noor sõdur Aljoša Skvortsov hävitab kaks vaenlase tanki. Ülemused tahavad teda autasustada ordeniga, kuid Aljoša palub anda talle puhkust, et ta saaks külastada oma ema. Teekond koju ei ole kerge. Jõudnud koju, jääb Aljošal emaga kohtumiseks ainult mõni minut ja ta lubab kindlasti koju tulla. Kuid ta ei pöördu kunagi sõjast tagasi.
Silaunieki
Silaunieki (ka Silaunīki, latgali Sylaunīki) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Barkava vallas.
Silaunieki asub valla keskosas Sumeja jõe kaldal. Sinna jääb Silaunieki bussipeatus. Küla jääb Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse.
Aastal 2008 oli külas 3 elanikku.
Üdruma seltsimaja
Üdruma seltsimaja on kultuurikeskus Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Üdruma külas. Seltsimaja haldab Üdruma Küla Selts. Seltsimaja eesotsas on Vaike Nõu.
Burgundia dünastia
Burgundia dünastia oli Kapetingide dünastia kõrvalharu, mis põlvnes Prantsusmaa kuninga Robert II nooremast pojast, Burgundia hertsog Robert I-st.
Dünastia valitses Burgundia hertsogkonda aastatel 1032–1361. Dünastia pealiin lõppes Philippe I surmaga aastal 1361. Tema hertsogkonna päris Prantsusmaa kuningas Jean II, kelle ema oli olnud Burgundia dünastia liige; nii läks hertsogkond Valois dünastiale, mis siis Prantsusmaad valitses.
Burgundia dünastia pealiini väljapaistvad liikmed olid:
Portugali haru
Portugali Burgundia dünastia (portugali Casa de Borgonha) oli Burgundia dünastia Portugali kõrvalharu, mille asutas Portugali krahv Henri aastal 1093. Dünastia hääbus kuningas Fernando I de Portugali surmaga aastal 1383.
Siniliilia (perekond)
Siniliilia (Scilla) on aspariliste sugukonda arvatud taimeperekond.
Perekonda kuulub umbes 50 liiki.
Eestis kasvatatakse aedades ja kasvab vahel naturaliseerununa üks sellesse perekonda kuuluv liik: harilik siniliilia (Scilla siberica).
Ann Sophie
pisi|Ann Sophie Ann Sophie Dürmeyer (sündinud 1. septembril 1990 Londonis), esinejanimega Ann Sophie, on saksa laulja.
Ann Sophie esindas lauluga "Black Smoke" Saksamaad 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis. Saksamaa riikliku eelvõistluse võitis Andreas Kümmert looga "Heart of Stone", aga Kümmert loobus oma võidust teise koha saanud Ann Sophie kasuks. Finaalis ei saanud laul ühtki punkti ja jäi viimaseks.
Turba kultuurimaja
Turba kultuurimaja on kultuurimaja Harju maakonnas Saue vallas Turba asulas. Varem kuulus see Nissi valla kultuurikeskuse koosseisu. Kultuurimaja juhataja oli Kaja Vahar.
Hans Thomsén
Hans Evert Thomsén (hüüdnimega "Hasse"; 27. veebruar 1942 Göteborg – 26. aprill 2004 Kungälv) oli Rootsi poksija.
Thomsén oli raskekaalus (üle 81 kg) neljakordne Rootsi meister aastatel 1969–1972.
Thomsén võitis 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel raskekaalus (üle 81 kg) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Ion Alexele (Rumeenia).
Thomsén poksis augustist 1973 kuni aprillini 1974 elukutselisena ning pidas kokku 5 kohtumist, millest kaotas 1 kohtumise ja 4 kohtumist jäi viiki. Ta tegutses hiljem poksitreenerina nii kodumaal kui ka Norras.
Sigitas Parulskis
pisi|Sigitas Parulskis (2008) Sigitas Parulskis (sündinud 10. veebruaril 1965 Obeliais) on leedu kirjanik.
Ta lõpetas 1990. aastal Vilniuse Ülikooli, kus ta õppis leedu keelt ja kirjandust.
Ta on teinud kaastööd mitmele Leedu ajakirjale ja ajalehele ning õpetanud Vilniuse Ülikoolis loovkirjutamist.
Parulskise esimene luulekogu "Iš ilgesio visa tai" ("Igatsusest kõige selle järele") ilmus 1990. aastal ning pälvis aasta parima luuledebüüdina Zigmas Gėlė auhinna.
Levala Püha Neeva Aleksandri kirik
Levala (Nõmme) Püha Neeva-Aleksandri kirik on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Saare maakonna Saaremaa valla Tumala külas.
Ajaloost
Levala õigeusu kogudus eraldus Tornimäe Neitsi Maria Kaitsmise ja Ööriku Püha Kolmainu kogudustest 1910. aastal. Ajutine kirik rajati Rahula õigeusu abikooli. Ainus Eesti iseseisvusajal ja viimane Saaremaale ehitatud õigeusu kirik pühitseti Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Aleksandri (Pauluse) poolt 1927. aastal Püha Neeva-Aleksandri auks. Laudvooderduse ja plekk-katusega kirik sarnaneb vabakoguduste palvelaga. Kirikul on väike haritorn ja harvad aknad. Levala (Nõmme) Püha Neeva Aleksandri kiriku kõrval asub Saikla-Nõmme kalmistu. Kalmistule on maetud koguduse kauaaegne preester Andrei Mägi.
Pühakoda kasutab Levala (Nõmme) Püha Neeva-Aleksandri kogudus.
Tankograd
Tankograd (Танкоград) on Tšeljabinski hüüdnimi. Samas võib see tähendada ka konkreetselt Tšeljabinski trakoritehast, kus II maailmasõja ajal toodeti tanke ja muud sõjatehnikat.
Muud:
Kamalda raudteepeatus
pisi|tühi|Kamalda jaamahoone Kamalda raudteepeatus on endine raudteepeatus Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Gulbene piirkonna Galgauska ja Beļava valla piiril.
Peatus asus Riia jaamast 172 km kaugusel.
Jaamahoone on säilinud. Peatuses oli üks perroon, mille juures asus tänaseks hävinud reisijate ootepaviljon.
Lammekin
Lammekin oli valitseja Kuramaal, keda on mainitud 1230. aasta 28. detsembril "Kuramaa paganate" ja paavst Gregorius IX saadiku Alna Balduini vahel sõlmitud alistumis- ja ristimislepingus. Lepingus mainitud kohanimede järgi võis ta osaliselt valitseda alade üle, mis hilisemate dokumentide järgi kuulusid Ventava, Bandava ja Piemare piirkondadesse Põhja-Kuramaal. Arvamused selle osas, kui suur ta võimupiirkond ja -täius teiste kohalike ülikute kõrval oli, lähevad lahku – teda on pakutud nii kogu lepinguga hõlmatud territooriumi valitsejaks kui lihtsalt üheks, ehhki veidi tähtsamaks ülikuks teiste seas. Lepinguga kohustusid Lammekin ja teised paganad vastu võtma ristiusu, maksma makse oma maahärradele ja piiskopile ning osalema kristlaste sõjakäikudes. Lepingus ei mainita kohustuste tekkimist Liivimaa ristisõja juhtivate jõudude – Riia piiskopkonna ja Mõõgavendade ordu – vastu ja rõhutatakse sõltumatust Rootsi ja Taani kuningriikidest.
Lammekini (lepingu ladinakeelses tekstis Lammekinus) nime on peetud nii balti- kui läänemeresoomepäraseks, sarnaseid nimesid on 13.–14. sajandi dokumentides fikseeritud nii Kuramaal, Leedus kui Põhja-Eestis.
Manul
Ta elutseb Kesk-Aasia steppides ja mägedes.
Johann von Neuroth
Johann von Neuroth (ka Johan) oli Liivi ordu liige ja Narva foogt aastatel 1507–1508.
Juri Olefirenko (dessantlaev)
Juri Olefirenko (ukraina keeles Юрій Олефіренко) on Ukraina mereväe koosseisu kuuluv keskmise suurusega dessantlaev.
Manul
Iseloomustus
Manuli keha pikkus jääb vahemikku 46–65 cm, saba on umbes 21–31 cm pikkune ja keha mass 2,5–4,5 kg. Tema karvkate on kollase ja halli tooniga, tihe ja pikk ning torsol ja jalgadel ilutsevad tumedad vertikaalsed triibud, sabaots on must. Talveperioodil muutub tema karvkate hallikamaks ja vähem mustriliseks. Suu on lühike ja väljaulatuv, laup lühike ja mustade täppidega, silmad on suured ja ümarad ning nende ümarust rõhutavad silmade ümber olevad valged ja mustad ringid. Põskedel, lõual ja kaelal on karvkate valge. Manuli kõrvad asetsevad madalal ja üksteisest kaugel. Võrreldes teiste kassidega on tema jalad lühemad ning ka küünised lühikesed. Manuli lõualuu on väike, seetõttu on tal vähem hambaid kui kaslastele omane. Tal puudub esimene paar ülemisi lõikehambaid, kuid kihvad on suured. Manul toitub peamiselt närilistest, lindudest, putukatest ja roomajatest.
Johann von Neuroth
Johanni vanemaid pole teada, tema päritolukohaks oli aga Neurothi linnus Limburgi lähedal Reinimaal. Tema suguvõsa kuulus väikeaadli hulka. Üks ta sugulasi, Hermann von Neuroth, sai 1493. aastal orduvasalliks.
Manul
Kaitse
Manul on CITES lisa II alla kuuluv kaslane, kuuludes ka ohulähedaste liikide hulka.
Johann von Neuroth
Johann oli 1485–1486 Paides kumpan, 1497 sai temast aga Miitavi peamees Liivi ordu maamarssali alluvuses. 1507. aastal sai ta Narva foogtiks, kuid oli selles ametis vaid aasta. Seejärel teated temast lõppevad.
James Owen Dorsey
pisi|James Owen Dorsey James Owen Dorsey (31. oktoober 1848 Baltimore – 4. veebruar 1895 Washington) oli ameerika etnograaf, keeleteadlane ja vaimulik, kelle kirjeldused hõlmavad peamiselt siuu keelkonda kuuluvate rahvaste keeli ja kultuure.
Lapsepõlv ja haridustee
James Owen Dorsey sündis 31. oktoobril 1848 Marylandi osariigi Baltimore'i linnas. Tema vanemad olid Thomas Anderson Dorsey ja Mary Sweetser Hance. Juba kuueaastaselt õppis ta iseseisvalt selgeks heebrea tähestiku ja kümneaastaselt luges heebrea keelt vabalt. 1862. aastal asus ta õppima Baltimore'i Central High Schooli, kus õppis klassikalisi keeli. 1867. aastal jätkas ta haridusteed Viriginia osariigis Alexandrias asuvas Protestantlikus Episkopaalses Teoloogilises Seminaris, kus ta 1871. aastal ka diakoniks pühitseti. Varsti pärast seminarist lahkumist saadeti Dorsey misjonärina Dakota Territooriumile.
Töö antropoloogina
1871. aasta mais saadeti 23-aastane Dorsey misjonärina ponka indiaanlaste juurde Oklahomasse, kuhu ta jäi kaheks aastaks. Seal õppis ta ponka keelt kõnelema sel tasemel, et tõlgi abi polnud enam vaja. 1873. aastal, kui Dorseyl oli käsil ponka keele grammatika ja sõnaraamatu koostamine, jäi ta ootamatult haigeks ning pidi Marylandi tagasi pöörduma. Idarannikul võttis Dorsey ühendust Smithsonian Institutioniga, kuid tema materjale peeti amatöörlikeks.
Järgmised viis aastat veetis Dorsey kirikuõpetajana Marylandi osariigis.
1878. aasta juulist 1880. aasta augustini viibis Dorsey John Wesley Powelli lähetusel välitöödel omahade juures Nebraskas, kus tema ülesandeks oli omaha-ponka keelematerjalide kogumine ning grammatika ja sõnaraamatu koostamine. Hilisemas elus pidas ta omahadega ühendust kirja teel ning mitmed tema keelejuhid külastasid teda Washingtonis.
1879. asutati Ameerika Etnoloogiaamet ning Dorsey sai seal tööd siuu keelkonda kuuluvate hõimude ja keelte eksperdina. 1880. aastast viibis ta peamiselt Washingtonis, kus jätkas tööd indiaani keelte ja kultuuridega, muuhulgas tema juurde pealinna keeletööd tegema tulnud keelejuhtidega. Lisaks sellele käis ta lühiajalistel välitöödel tutelote ja kuapode juures (1883) ning Oregonis atabaski, takelma, kuusi ja jakona keelkondade kohta andmeid kogumas. 1892. aastal veetis ta kaks nädalat välitöödel Louisianas, kus töötas kahe viimase biloksi keele kõnelejaga.
Manul
Kaitse
Manul elab looduses Kesk-Aasia steppides ja on kiskjatele kergeks saagiks. Peale looduslike vaenlaste on tema suureks vaenlaseks inimene, kes jahib manuli luksuslikku ja väärtuslikku karvkatet. Manuli jaht on keelatud kõikjal, välja arvatud Mongoolias, kus puudub nende seaduslik kaitse. Alates 2009. aastast on nad seaduslikult kaitstud Afganistanis, keelatud on jaht ja kaubandus Pakistanis.
Olukord Mongoolias
Mongoolias on nende kaslaste populatsioon ohus üle- ja salaküttimise tõttu, kuna Mongoolias on lubatud seaduslik küttimine ja järelevalve on puudulik. Samuti on võimalik saada küttimisluba valitsuselt. Nahast valmistatud karusnahksed tooted – mütsid ja kraed – on nõutud kaup Hiinas ja Venemaal. Venemaal ja Hiinas on probleemiks ka pikade mürgitamine, sest nii saavad mürgistuse ka pikasid söövad kaslased.
Siim Prank
Siim Prank (sündinud 9. märtsil 1953 Sindis) on Eesti õpetaja ja karikaturist.
Siim Prank on õppinud aastatel 1960–1971 Sindi Keskkoolis ja lõpetanud 1980. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi.
Ta töötas aastatel 1981–2017 kunstiõpetajana ja kuni 2019. aastani tehnoloogiaõpetajana Taebla Koolis.
Aleksandr Olerski
Aleksandr Olerski (18. mai 1973 – 21. oktoober 2011) oli Eesti jalgpallur.
Siim Prank
Tema karikatuure on avaldatud ajalehes Sirp ja Vasar ja alates 1977. aastast ajakirjas Pikker. Tema karikatuure on eksponeeritud 1981. aastal karikatuurinäitustel "Mis siin naerda on!" ja Balti karikatuurinäitusel "Homo Sapiens" Vilniuses.
Ta on kujundanud 2004. aastal ilmunud Lehti Dorchi luuleraamatu "Mõtete lõpud..." esikaane.
Aleksandr Olerski
Ta oli Eesti koondise ründaja.
Olerski hakkas jalgpalli mängima FC Puumas, kus ta ka lõpetas karjääri. Vahepeal esindas ta teisi Tallinnas tegutsenud jalgpalliklubisid.
Juri Olefirenko (dessantlaev)
Ajalugu
23. juunil 2022 andis Ukraina president laevale riikliku autasu Julguse ja Vapruse Eest.
Linnupiim (perekond)
Linnupiim (Ornithogalum) on hüatsindiliste sugukonda arvatud taimeperekond.
Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: sarik-linnupiim (Ornithogalum umbellatum).
Liidia Golovataja
Liidia Golovataja (sündinud 13. märtsil 1944) on Eesti näitleja.
2018. aasta 31. märtsil toimus Vene Teatris tema loominguline õhtu.
2018. aastal mängis ta lavastustes "Poiss, kes ei kartnud midagi", "Häda mõistuse pärast", "Florence", "Richard III" ja "Üks täiesti õnnelik küla". Veidi varem oli ta teinud meeldejäävad rollid lavastustes "Kroonimine", "Mets" ja "Onukese unenägu".
2019. aastal näitles ta A. Tšehhovi “Kolme õe“ ainetel tehtud lavastuses "Prozorovite maja. 40 aastat hiljem".
2020. aastal mängis ta R. Thomase "Kaheksas armastavas naises".
Eesti Miss Estonia
Eesti Miss Estonia oli iga-aastane Eestis korraldatav iludusvõistlus.
Esimesed võistlused korraldas 1923. ja 1925. aastal Estonia-Film. Seejärel oli 1929–1932 võistluse korraldaja Päevaleht. 1931. aasta valimistel osalesid Metro-Goldwyn-Mayeri esindajad, kes lubasid võitja viia otse Hollywoodi Greta Garbo ja Ramon Navarro kõrvale. Pärast tuli välja, et tegemist on tavaliste aferistidega, kes tahtsid tasuta pääseda kroonimisballile.
11. märtsil 1931 otsustas Eesti Naisliidu juhatus üksmeelselt, et liit peab täiesti eitavalt suhtuma selletaolistesse iludusvõistlustesse, mis demoraliseerivalt mõjutavad naise hinge ja kasvatuslikult halba mõju avaldavad noorsoole. 1933. aastast võistluse korraldamine katkes.
Alles Nõukogude aja lõpus hakati võistlust uuesti korraldama. 1988–2009 ja 2011–2013 toimus see igal aastal, kuid hiljem ei ole iludusvõistlust enam korraldatud. Võistluse finalistid said osaleda rahvusvahelistel võistlustel Miss World, Miss Universe, Miss Europe ja Miss Baltic Sea.
Võitjad
pisi|Miss Estonia 88, Heli Mets
Vaigupesa
pisi|Värskelt kooritud kuusepalgi vaiguga täitunud vaigupesa Vaigupesa on läätsekujuline õõnsus aastarõngaste vahel, mis on täitunud vaiguga või on sisaldanud vaiku.
Engelmanni kuusk
Engelmanni kuusk (Picea engelmannii) on männiliste sugukonda kuuse perekonda kuuluv igihaljas okaspuu.
Põhja-Ameerika liik. Liik on nime saanud saksa päritolu botaaniku Georg Engelmanni (1809–1884) järgi.
Alexander Djiku
Alexander Kwabena Baidoo Djiku (sündinud 9. augustil 1994 Montpellier's) on Prantsusmaal sündinud Ghana jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Fenerbahçe ja Ghana jalgpallikoondises.
Engelmanni kuusk
Alamliigid
Mehhiko kuusk avastati 1961. Ta kasvab kolmes väikses ja hajutatud asurkonnas. Nende suurim vahekaugus on umbes 676 km.
Alexander Djiku
Djiku on Ghana ja Prantsusmaa päritolu.
Klubikarjäär
Ta alustas klubikarjääri SC Bastias, debüteerides 2014. aasta detsembris Prantsusmaa kõrgliigas. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta 21. detsembril 2016 mängus Marseille Olympique'i vastu
Aastatel 2017–2019 mängis ta kaks hooaega Prantsusmaa kõrgliigaklubis SM Caen. 2019. aasta suvel liitus ta Strasbourgiga, kus mängis neli hooaega.
2023. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu.
Koondisekarjäär
Ghana jalgpallikoondises debüteeris ta 9. oktoobril 2020 sõprusmängus Mali vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste viimases alagrupimängus 18. jaanuaril Komooride vastu. Ta kuulus Ghana koondisse ka 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Engelmanni kuusk
Hübriidid
Engelmanni kuusk hübridiseerub sageli kanada kuusega nende levilate kattumispiirkonnas. Neid looduslikke hübriide leidub Briti Columbiast põhjas kuni Yellowstone'i rahvuspargini ja Washingtoni osariigi idaosani. Engelmanni kuusk kasvab levilate kattumispiirkonnas suurematel kõrgustel kui kanada kuusk ja hübriidid esinevad peamiselt nendevahelistel nõlvadel. Laboratoorselt on Engelmanni kuuske edukalt ristatud ka sitka ja torkava kuusega. Viimast kutsutakse meil Hursti kuuseks (Picea × hurstii).
Botaanilised tunnused
pisi|vasakul|Okkad pisi|vasakul|Mägedes puude levikupiiril kasvavad Engelmanni kuused Engelmanni kuusk kasvab tavaliselt 30–36, harva kuni 60 meetri kõrguseks. Maksimaalne registreeritud kõrgus on 67,7 m. Leviku ülempiiril mägedes kasvab ta kääbuspuuna. Eluiga on tavaliselt kuni 350–450, harva kuni 600 aastat. Maksimaalne registreeritud vanus on 911 aastat. Engelmanni kuusk võib tõusta kuni metsapiirini.
Tüve läbimõõt on tavaliselt 30–90, harva kuni 180 cm.
Juurestik on maapinnalähedane savimuldadel ja kaljupõhjaga muldadel, ulatudes keskmiselt 30–46 cm sügavusele. Hästi dreneerivas poorses pinnases võivad külgjuured ulatuda 2,5 m sügavusele.
Tüve koor on punakas-helepruun, õhuke, lõhenev ja kestendav.
Pungad on kollakad kuni pruunid, vaigused, tihedalt liibunud pungasoomustega. Okkad on teravad, 1,5–2,5 (3,0) cm pikkused, sinakasrohelised kuni hõberohelised ja teravad. Okkad on rombja ristlõikega, nende pealmisel küljel on mitu kitsast õhulõhet ja alumisel küljel kaks laia õhulõhet.
Käbid on 4,0–6,0 (7,5) cm pikkused ja läbimõõduga 2–3 cm, valminult helepruunid. Käbid on rippuvad, saledad, silindrilised, noorelt punakad ja valmivad 4–7 kuud pärast tolmlemist.Seemnesoomused helepruunid, aheneva tipuga, täkilise kuni hambulise servaga. Seemnesoomused on painduvad, lainelise servaga ja 1,5–2 cm pikad.
Seemned on 2–3 mm pikkused, lillakaspruunid, ovaalsed, 10–12 mm pikkuse tiivakesega. Seemne mass on 3–3,5 mg.
Paljunemine ja kasv
pisi|vasakul|150px|Noor puu Engelmanni kuusk paljuneb peamiselt seemnetega, aga üksikuna või väikeses grupis olevad puud võivad ka vegetatiivselt paljuneda alumiste okste juurdumisega. Tavaliselt toimub see pärast seda, kui mets on saanud kannatada metsatulekahju või tormituulte tõttu.
Tolmlemine toimub mais-juunis. Seemned valmivad augustis-septembris. Käbikandvus algab 15–40 aasta vanuselt (puu kõrgus siis 1,2–1,5 m). Parimat seemnesaaki annavad elujõulised puud 150–250 aasta vanuses. Head seemneaastad korduvad 2–5 aasta järel. Seemnete keskmine idanevus on hea, 69%. Engelmanni kuusega tihti koos kasvaval mäginulul on see vaid 31–34%. Seemnete kõige olulisem levitaja on tuul, väikenärilised ja linnud ei ole levitamisel eriti tähtsad.