cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Franz von Suppé
Tähtsamad lavateosed (kõik esietendunud Viinis)
Jung lustig, im Alter traurig (1841), Stumm, beredt, verliebt (1841), Die Bestürmung von Saida (1841), Marie, die Tochter des Regiments (1844), Die Müllerin von Burgos (1845), Das Mädchen vom Lande (1847), Tausend und eine Nacht (1847), Männen-Schönheit (1848), Liebe zum Volke (1850), Das Beispiel (1852), Trommel und Trompete (1854), Mozart (1854), Das Pensionat (1860), Ein Schwindler (1861), Die Kartenschlägerin (1862), Zehn Mädchen und kein Mann (1862), Flotte Bursche (1863), Franz Schubert (1864), Die schöne Galathee (1865), Die leichte Kavallerie (1866), Banditenstreiche (1867), Die Frau Meisterin (1868), Isabella (1869), Lohengelb, oder Die Jungfrau von Dragant (1870), Cannebas (1872), Wolfgang und Constanze (1873), Fatinitza (1876), Der Teufel auf Erden (1878), Boccaccio (1879), Donna Juanita (1880), Der Gascogner (1881), Herzblättchen (1882), Die Africareise (1883), Bellmann (1887), Joseph Haydn (1887), Die Jagd nach dem Glück (1888), Das Modell (1895, lõpetasid J. Stern ja A. Zamara), Die Pariserin (Die Frau Meisterin uus red, 1898).
Mirell
2022. aasta alguse seisuga oli see Eestis populaarsuselt 311. naisenimi. 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Mirell 486 naisel. Mirell oli keskmiselt 11 aasta vanune (mediaanvanus oli 10). Kõige populaarsem oli eesnimi Mirell vanuserühmas 5–9, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 17,08 ja Lääne-Viru maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 7,22.
Hyakken Uchida
thumb|Hyakken Uchida Hyakken Uchida (jaapani keeles 内田 百間 Uchida Hyakken, kodanikunimega Eizo Uchida (内田 榮造); 29. mai 1889 Okayama – 20. aprill 1971 Tōkyō) oli jaapani kirjanik.
Ta sündis 1889. aastal Okayamas sakepruulija perekonnas. 1910. aastal astus ta Tōkyō Ülikooli (kus ta oli Natsume Sōseki õpilane) saksa kirjandust; ta lõpetas 1914. aastal ülikooli, kaitstes diplomitööd Hermann Sudermanni romaani "Frau Sorge" kohta.
Samal aastal tutvus ta Ryūnosuke Akutagawaga, tema soovitusel asus ta 1916. aastal Keiserliku Jaapani Sõjaväeakadeemia saksa keele professoriks.
Toyohito Mochizuki
Toyohito Mochizuki (jaapani keeles 望月 豊仁 Mochizuki Toyohito; sündinud 18. septembril 1953 Shizuokas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1978 2 mängu.
Kirikulaht
Järve veepeegli pindala on 114 ha. . Järve laius ja pikkus on üle 2 km.
Boaedon radfordi
Boaedon radfordi on Lamprophiidae sugukonna maoliik.
Levila
Neid madusid võib roomamas kohata Kongo Demokraatlikus Vabariigis.
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Boaedon radfordi seisuga 8.05.2015.
Jõhvika tänav (täpsustus)
Jõhvika tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Seto lauluema kuju
pisi|"Seto lauluema". Skulptor [[Elmar Rebane, 1986]] pisi|"Seto lauluema". Skulptor Elmar Rebane, 1986 Seto lauluema kuju on mälestusmärk Obinitsas, mis püstitati Setumaa lauluemade, eeskätt Hilana Taarka, Miko Ode ja Irö Matrina mälestuseks.
Mälestusmärk avati 1986. aastal IV Setu Leelopäevade ajal. Selle autor on skulptor Elmar Rebane. Kuju on valmistatud graniidist, selle kõrgus on 3 meetrit ja mass 9 tonni ning ta on paigutatud kõrgele mäenõlvale vaatama all laiuvale Obinitsa järvele. Seoses Obinitsa järve avamise-pühitsemise ristikäigu ning Obinitsa muuseumi avamisega avati 3. juunil 1995 Seto lauluimä kujo juures teistegi kohalike laulikute – Mast Hemmo (1900–1983), Lust Nasta (1893–1983), Luik Okse (1882–1958) ja Vahvik Tepa (1893–1978) – mälestuskivid.
Vraca
pisi Vraca on linn Bulgaaria loodeosas, Vraca piirkonna keskus. Asub Stara Planina põhjanõlva jalamil, 112 km Sofiast põhja pool.
Madis Arro
Madis Arro (sündinud 1986) on eesti laulja.
Vraca
Linna asutasid traaklased.
Madis Arro
2002. aastal (16-aastaselt) võitis ta Kiili rahvamaja korraldatud lauluvõistluse "Päikeseratas".
Vraca
Vracas on tekstiili-, väetise- ja tsemenditööstuse ettevõtted.
Madis Arro
Pärast seda on ta osalenud telesaadetes "Eesti talent", kus jõudis finaali, "Kaks takti ette", "Laulukarussell 2004" ja "Su nägu kõlab varsti tuttavalt", mille ta võitis.
Laulab ansamblis Reminders, mis teeb 1980. aastate muusikat. Tema lemmiklauljad on José Carreras ja Elaine Paige.
Vraca
Linnas on ajaloomuuseum, kus asub Rogozeni aare. pisi|Rogozeni aare Vraca ajaloomuuseumis
Kevade tänav
Kevade tänav on tänav järgmistes Eesti asulates:
Faculty of Taste
pisi|Piret Räni. Minu isa - näitleja Riho Räni 1995 pisi|Arne Maasik. Pusad 2002 Faculty of Taste oli aastatel 1994–1998 Tallinna Kunstiülikoolis dotsent Peeter Linnapi juhtimisel tegutsenud fotokeskus ja selles tegutsenud noorte kunstnike rühmitus. Oma akadeemilise üksuse nimetuse laenas Linnap toetudes tuntud USA kunstifilosoofi professor Thomas McEvilley (1939–2013) kirjutistes ja Saaremaa biennaalil 1995. aastal peetud loengule, milles irooniliselt viidati Immanuel Kanti teadvuse ja tunnetuse üksteisest hermeetiliselt isoleeritud struktuuridele. pisi|[[:Fail:Piia Ruber. Inbetween.jpg]]
Faculty of Taste tegutses Tallinna Kunstiülikooli (end ERKI) fotokeskuse ruumides. Seal käisid alates 1992. aastast oma valikainena pakutavaid fotoajaloo loenguid kuulamas ja fotosid tegemas kõigi ülikooli erialade tudengid. 1994. aastal asus Peeter Linnap seal tööle dotsendina ja fotokeskuse juhatajana ning tema ümber koondus rida noori kunstnikke ja kunstitudengeid. Peale fotograafia ajaloo ja filosoofia alaste loengute kuulamise hakkas vennaskond peagi looma ka uusi töid, esinema näitustel ja ajakirjanduses. Seltskonnast paistsid silma erinevatel põhierialadel õppivad tudengid: Marko Laimre ja Kadri Kangilaski (maal), Piret Räni (stenograafia), Piia Ruber, Killu Sukmit, Kristjan Mändmaa, Margot Kask, Martin Pedanik ja Andrus Kõresaar (graafika), Rene Haljasmäe (köitekunst), Andres Härm ja Mari Laanemets (kunstiajalugu) jt. Lennart Mänd töötas sel ajal nahaosakonna meistrina ja Mart Viljus (2003 DSc) oli Tallinna Tehnikaülikoolis materjaliuurimuste labori teadur. Faculty of Taste kui akadeemiline üksus ja ideedelabor oli tihedalt seotud üliõpilaste näitusi korraldava kunstibrigaadiga "Mobiil galerii." Viimasesse kuulusid samad inimesed, tegevuse põhirõhk oli aga suunatud praktilisele näitustegevusele.
pisi|Marko Laimre. Jagatud territooriumid 1995
Tegevus
Faculty of Taste'i oluliseks loomeallikaks olid Peeter Linnapi loengud fotograafia ajaloost, kaasaegsest kunstist ja kontseptuaalse tegevuse väljendustest loomingus. Loenguid peeti nii bakalaureuse- kui ka magistriõppes, üldloengute kuulajaskond oli suur.
Viited
pisi|[[:Fail:Andrus Kõresaar. Purgatoorium 1995.jpg]]
Node.js
Node.js-il on sündmusjuhitav arhitektuur, mis võimaldab asünkroonset andmete sisestamist ja väljastamist. Selline disain optimeerib rohkete sisend- ja väljundoperatsioonidega veebirakenduste läbilaskevõimet ja skaleeritavust (näiteks brauserimängude puhul).
Node.js võimaldab JavaScripti abil luua veebiservereid ja võrgutööriistu. Programm sisaldab mitmeid mooduleid, mis on mõeldud erinevate põhifunktsioonide jaoks. Näiteks on mooduleid, mis tegelevad failisüsteemi sisendi ja väljundiga, võrguühendusega (DNS, HTTP, TCP, TLS/SSL, või UDP), puhvritega, krüptograafiaga ja andmevoogudega. Node.js moodulid kasutavad rakendusliidest, mis lihtsustab serverirakenduste kirjutamist.
Anton Jürgenstein
pisi|Anton Jürgenstein Anton Jürgenstein (1. november 1861 Vana-Vändra vald, Pärnumaa – 21. veebruar 1933 Tartu) oli eesti ajakirjanik, kirjanduskriitik ja poliitik.
Elulugu
Anton Jürgenstein sündis Vana-Vändra taluperemehe pojana, käis aastatel 1873–1875 Vana-Vändra kihelkonnakoolis ja 1876–1878 Kodavere kihelkonnakool ja peale Cimze seminari lõpetamist 1878–1882 tegutses aastail 1882–1883 abiõpetajana Kärus, 1883–1885 koduõpetajana ja vallakirjutajana Orajõel, 1885–1905 Vändra kihelkonnakooli koolijuhatajana ja õpetajana.
Anton Jürgenstein oli 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi esimestel kümnenditel üks mõjukamaid kirjanduskriitikuid ja poliitilisi publitsiste, Postimehe toimetuses (1906–1929) Jaan Tõnissoni lähedane sõber ja mõttekaaslane. Aastail 1898–1905 oli Anton Jürgenstein ajakirja Linda väljaandja ja vastutav toimetaja (algul koos Hindrik Prantsuga). Aastal 1906 sai temast Postimehe ajakirjanik, 1923–1929 vastutav toimetaja. 1929. aastal valiti ta Eesti Ajakirjanikkude Ühingu auliikmeks.
Anton Jürgenstein valiti 1907 Vene Riigiduumasse ning oli hiljem ka I ja II Riigikogu liige.
Anton Jürgenstein on maetud Tartu Vana-Peetri kalmistule. Aastal 1939 avati talle ausammas Vändras.
Malepartii Capablancaga
Anton Jürgenstein oli kirglik maletaja. Kui tulevane maailmameister (aastatel 1921–27) José Raúl Capablanca pidas detsembris 1913 Tartus malesimultaani, siis kaotas ta partii Anton Jürgensteinile. Mängu kirjeldus ja partii käigud on ära toodud Jürgensteini raamatus "Minu mälestused" II, Tartu 1927 (peatükis "Väikene intermezzo malega", lk 139–142), samuti Valter Heueri raamatus "Male lugu", Tallinn 2008 (lk 506–508). Heino Puhvel on sellest kirjutanud novelli "Anton Jürgensteini suurpäev" (Looming 1998/12, lk 1834–50).
Isiklikku
Anton Jürgensteini abikaasa oli Alide Hermine Annette Emberg, nad abiellusid aastal 1890; neil sündisid poeg ja kuus tütart, tütre Eva abikaasa oli August Kerem, tütre Margarete abikaasa oli ajakirjanik Voldemar Kures, tütre Marta abikaasa oli advokaat Friedrich Rosenberg, tütre Else Aino abikaasa oli advokaat Albert Vilms.
Heinrich III von Schauenburg-Holstein
thumb|Heinrich III pitser aastast 1402
Heinrich III (suri 1421. aasta veebruaris) oli aastatel 1402-1410 Osnabrücki piiskop Heinrich I ja 1404. aastast kuni oma surmani ka Holstein-Rendsburgi krahv.
Ta oli Heinrich II ja selle naise Ingeborgi noorim poeg.
Elu
Erik kutsus Heinrich III ja teised aadlikud Koldingisse. Seejärel meelitati Heinrich Hindsgavli Fyni saarel, kus ta vahistati. Vabastamise eest pidi ta maksma 11 000 marka ja ta pidi Flensburgi aastaks Taanile pantima. Erik aktsepteeris Flensburgi üleandmist, kuid mitte Heinrichi raha. See viis sõjani Holstein-Rendsburgi ja Taani vahel. 13. juulil 1409 asus Erik liitu Ditmarshiga. 12. augustil 1410 võitlesid Holstein-Rendsburgi ja Taani väed nõmmelahingus Sollerupi lähedal Eggebeki ringkonnas. Holstein-Rendsburg võitis ja Taani väejuht Mogens Munk langes lahingus. 26. märtsil 1411 lepiti Koldingis kokku kompromissis.
Margrete I suri 1412. aasta oktoobris ja Holsteini aadel keeldus tagastamast territooriume, mille nad olid 1410. aastal okupeerinud, nagu oli 1411. aasta kompromissiga kokku lepitud. Erik viis juhtumi feodaalkohtusse Nyborgis, mis otsustas 29. juulil 1413, et Heinrich III kaotas oma hertsogkonna. Taani väed okupeerisid Schleswigi. Heinrich asus liitu Hamburgi linnaga, mis ei tahtnud võimsat naabrit.
1419. aastal vallutasid Taani väed Fehmarni ja rüüstasid selle. Holstein-Rendsburg ründas vastu ja oli võidukas Immerwadi lahingus Haderslevi lähedal. Uues vaherahus lepiti kokku 26. novembril 1420.
1421. aasta alguses valiti Heinrich III Schleswigi piiskopiks. Kuid ta suri veebruaris, enne ametisse asumist.
Tallinna jõuluturg
pisi|300x300px|Tallinna jõuluturg (2010) pisi|300x300px|Tallinna jõuluturg (2015) Tallinna jõuluturg on igal aastal Tallinnas Raekoja platsil peetav jõuluturg. Nüüdisaegne jõuluturg sai alguse 1991. aastal. Jõuluturg on avatud advendiaja algusest kolmekuningapäevani. Viimane tähistab ühtlasi jõuluaja lõppu Gregoriuse kalendri järgi ja jõulupühade algust Juliuse kalendri järgi. Jõuluturgu peetakse traditsiooniliselt Raekoja platsil. Turu südames kõrgub Eesti tähtsaim jõulupuu, Tallinna jõulupuu, mida ümbritsevad müügiletid ja -kioskid, kus müüakse käsitööd, hõõgveini ja suveniire.
Tallinna jõuluturg võitis "Best Christmas Market in Europe 2019 (eesti k. Parim jõuluturg Euroopas aastal 2019)".
Johann Köleri tänav (täpsustus)
Johann Köleri tänav on tänava nimi mitmes Eesti linnas:
Mohoogi keel
Mohoogi keel ehk mohoki keel (mohoogi keeles Kanien’kéha [ɡanjʌ̃ʔˈɡɛha]) on irokeesi keelkonda kuuluv põhjairokeesi rühma keel, mida kõnelevad mohoogid (Kanien'kehá:ka ’ränikivi rahvas’). Mohoogi keeles kasutatakse ladina kirja.
Kõnelejate arv
Mohoogi keel on ohustatud keel (Ethnologue’i tase 6b).
Kõnelejate asuala
Mohoogi keelt kõneldakse Kanadas: Caughnawagas ja Okas (Montréali läheduses), Kuue Rahva liidu reservaadis (Ontario provintsi lõunaosas), Tyendiaga reservaadis (Quinte’ lahel, Kingstoni lähedal), väikeses asutuses Gibsoni järve ääres (Georgia lahe idaosas). Mohoogi keelt kõneldakse ka Ameerika Ühendriikides (põhiliselt New Yorgi osariigi lääne- ja põhjaosas).
Konsonandid
Mohoogi keeles puuduvad huulhäälikud. Huulhäälikud esinevad vaid mõnes laensõnas prantsuse ja inglise keelest ning sel juhul on [p] ja [m] kuulda.
Vokaalid
i, e, a ja o on suulised vokaalid. ʌ̃ ja ũ on nasaliseeritud, aga nendest suulist varianti keeles ei esine (vt ka IPA).
Mohoogi tähestik (Iewennonnià:tha)
A a	E e	H h	I i	K k	N n	O o	R r	S s	T t	W w	Y y
[ a ]	[ e ]	[ h ]	[ i ]	[ k ]	[ n ]	[ o ]	[ r ]	[ s ]	[ t ]	[ w ]	[ y ]
Mohoogi tähestik koosneb järgnevatest tähtedest: a e h i k n o r s t w y, ka ’ ja :. Ortograafia standardiseeriti 1993. aastal. Ühendid /ts(i)/, /tj/ ja /ky/ kirjutatakse nii nagu neid igas kogukonnas hääldatakse.
Ortograafia ühtib eeltoodud fonoloogilise analüüsiga, välja arvatud järgmistel juhtudel:
Sõnade järjekord
Mohoogi keel on polüsünteetiline ning sõnajärg mohoogi keeles on vaba. Võimalik on kasutada kuut erinevat varianti: SOV, SVO, OSV, OVS, VSO, VOS (S-subjekt, O-objekt, V-verb). Mõned keeleteadlased arvavad, et selline vaba sõnajärg tuleneb süntaktilisest struktuurist.
Sak ako-atya'tawi ra-nuhwe'-s. Sakile oma kleit meeldib. Sak ra-nuhwe'-s ako-atya'tawi. Sakile meeldib oma kleit. Ako-atya'tawi Sak ra-nuhwe'-s. Kleit Sakile meeldib. Ako-atya'tawi ra-nuhwe'-s ne Sak. Kleit meeldib Sakile. Ra-nuhwe'-s Sak ako-atya'tawi. Meeldib Sakile kleit. Ra-nuhwe'-s ako-atya'tawi ne Sak. Meeldib kleit Sakile.
.
Rõhk, pikkus ja toon
Rõhk, vokaalipikkus ja toon on mohoogi keeles omavahel seotud. Rõhulisi vokaale on kolme liiki: lühike kõrge toon, pikk kõrge toon ja pikk langev toon. Rõhk esineb sõnas vaid ühes kohas ning see on alati märgitud. Kui rõhk on asetatud mujale, siis aluseks olev /ʔ/ või /h/ kordub. Seda märgitakse graavise (diakriitiline märk`) ja kooloniga: kõht onekwèn:ta (/onekwʌ̃ʔta/).
Keelenäide
Teiohonwa:ka ne’ni akhonwe:ia
Biopoliitika
Biopoliitika on võim, mis kontrollib (eelkõige inimeste) bioloogilisi protsesse.
Mohoogi keel
Keelenäide
Kon’tatieshon iohnekotatie
Biopoliitika
Mõiste pärineb Rudolf Kjelléni ja Michel Foucault' töödest.
Biopoliitika tähelepanu all on näiteks abordiõigus, vaktsineerimine, eugeenika jm.
Mohoogi keel
Keelenäide
Wakkawehatie wakkawehatie.
Tõlge:
Kanuu on väga kiire. See on minu oma.
Terve päeva pladistan.
Ma sõuan edasi, sõuan edasi.
Lisaks
Üks kuulsamaid inimesi, kes mohoogi keelega kokku puutus, oli Alexander Graham Bell. Ta õppis mohoogi keelt, pani kirja mohoogi keele sõnavara ja tõlkis seda. See on kirja pandud märkmikusse, mida ta täitis kuni 23. aprillini 1904.
Poola Liivimaa kuberneride loend
Selles loendis on loetletud Poola Liivimaa kubermangu kubernerid aastail 1561–1621.
Kõldkest
Kõldkestaks  ehk koorioniks ehk serooskihiks (ladina chorion) nimetatakse roomajatel, lindudel ja imetajatel embrüot ümbritsevat lootepõie väliskesta. Putukatel on koorion putukamunade välimine kest.
Koorioni areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Lõuna tänav
Lõuna tänav on mitme tänava nimi Eestis:
Kõldkest
Inimestel
Inimestel on kõldkest raseduse ajal ema ja loodet eraldav ning loodet ümbritsev lootepõie väliskest. Koorion areneb trofoblastist ja lootevälisest mesenhüümist. Harilikult 10.arengunädalal moodustab kõldkest loote kusekotiga liitunult emaka limaskestaga emakoogi.
Lõuna tänav
Eesti alevites on sellenimeline tänav Kohilas ja Pärnu-Jaagupis.
Kõldkest
Inimestel
Kõldkestast arenevad kõldkestahatud varustavad embrüot toitainetega. Kõldkest eritab valke, mis tõkestavad antikehade komplekteerimist ja mõjutab lümfotsüütide deferentseerumist ning osaleb seega emakoogi kaudu loote kaitsmisel emapoolse immuunreaktsiooni (immuunrünnaku) eest.
Lõuna tänav
Eesti alevikes on Lõuna tänav Kadrinas, Kiisal, Kurekülas, Rakkes, Ristil, Võsul ja Väike-Maarjas.
Kaul Nurm
Kaul Nurm (sündinud 27. märtsil 1951 ) on Eesti põllumajandustegelane ja poliitik.
Ta on lõpetanud Tõrva Keskkooli ja 1975. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia maaparanduse erialal.
1990–1992 oli ta Harju Taluliidu tegevjuht. Alates 1992. aastast kuni 2016. aastani oli ta Eestimaa Talupidajate Keskliidu peadirektor. Ta oli Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee liige aastatel 2005–2015 ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee põllumajanduse-, maaelu- ja keskkonnasektsiooni asepresident aastatel 2012–2015.
2015. aasta Riigikogu valimistel kogus ta valimisringkonnas nr. 11 (Võru-, Valga- ja Põlvamaa) Eesti Vabaerakonna nimekirjas 1315 häält, kuid ei osutunud valituks.
Alates 5. juunist 2018 oli Kaul Nurm Eesti Vabaerakonna aseesimees. 30. septembril 2018 valis Eesti Vabaerakonna erakorraline üldkogu Kaul Nurme Eesti Vabaerakonna esimeheks. Kaul Nurm oli Vabaerakonna esimees kuni 9. juunini 2019, mil erakonna üldkogu valis uueks esimeheks Heiki Lille.
Mieszko I
pisi|Poola vürst Mieszko I Mieszko I (umbes 930 – 25. mai 992) oli polaanide vürst ning vendide kuningas (vanapõhja Vindakonungr) umbkaudu 960. aastast kuni surmani 992. aastal. Ta kuulus Piastide dünastiasse, oli Siemomysłi poeg ja Lesteki pojapoeg.
Tema lapsed olid nii esimene kroonitud Poola kuningas Bolesław I Vapper kui ka (tõenäoliselt) Põhjamaade kuninganna Świętosława (Sigrid), kelle poeg oli omakorda Taani, Norra, Inglismaa ning osa Rootsi kuningas Knud Suur.
Villar Perosa M1915
Algselt oli M1915 mõeldud lennuki teise meeskonnaliikme või sihturi kasutusse, kuid hiljem väljastati seda ka jalaväeüksustele. Maist novembrini 1916 väljastati üks M1915 igale Itaalia armee jalaväepataljonile, mais 1917 suurendati relvade arvu pataljoni kohta kolmeni.
Mieszko I
Poola esimese ajaloolise valitsejana peetakse Mieszko I Poola riigi sisuliseks loojaks. Ta jätkas oma isa ja isaisa poliitikat, kes valitsesid paganlikke hõime tänapäeva Suur-Poola aladel. Liitude ja sõjalise jõu abiga laiendas Mieszko varasemaid vallutusi, alistades oma valitsusaja alguses Kuyavia ning usutavasti ka Ida-Pommeri ja Masoovia. 990 vallutas äsjane Piastist hertsog Mieszko I suure osa Sileesiast. Suurema osa oma võimulolekust veetis Mieszko I sõdades Lääne-Pommeri pärast, vallutades selle lõpuks kuni Oderi jõe alamjooksuni. Viimastel eluaastatel võitles Mieszko I ka Böömi riigiga, võites sellelt Ülem-Sileesia ja arvatavasti ka Väike-Poola.
Villar Perosa M1915
Villar Perosa M15 kasutab 9-millimeetrist püstolimoona, seda peetakse esimeseks tõeliseks püstolkuulipildujaks.
Tindimurru rauasulatuskoht
Tindimurru rauasulatuskoht on muistne rauasulatuskoht Jõgeva maakonnas Pataste külas.
Rauasulatuskoht avastati 1985. aastal, kui ala uuris Jüri Peetsi arheoloogiarühm. Tindimurru rauasulatuskoht on Eesti üks vanimaid, ja on tehtud kindlaks, et seda kasutati ajavahemikul 1. sajand eKr – 2. sajand pKr.
Mieszko I
Mieszko I abiellumine 965. aastal Böömimaa Přemyslite suguvõsa printsessi, Tšehhi kuningatütre Dobrawaga (Dąbrówka) ning Mieszko I ristimine ristiusku 966. aastal asetasid tema riigi läänekristluse mõjualasse. Saksi Idamarki markkrahv Gero sundis sõjaga tunnistama Mieszko I vasallisõltuvust Saksa-Rooma keiser Otto I-st ja maksma talle andamit. 966. aastal hõivas Mieszko I, Otto I vasallina Pommeri.
Vürst Mieszko I rajas ühe oma linnustest Poznańisse (riigi esimeseks keskuseks sai Gniezno) ja tõi Poznańisse ka Poola pealinna. 968. aastal astus Poznańis ametisse esimene Poola piiskop Jordan. Lisaks suurtele vallutustele, mis panid aluse Poola tulevikule, saavutas Mieszko I kuulsuse ka sisereformidega, mis laiendasid ja parandasid nn sõjamonarhiat.
Välispoliitikas asetas ta kodumaa huvid esikohale, sõlmides kokkuleppeid isegi varasemate vaenlastega. 991. aastal andis Mieszko oma riigi formaalselt paavsti Johannes XV kaitse alla, et leida kaitset Saksa ja Tšehhi valitsejate rünnakute vastu. Surres jättis ta poegadele suuresti kasvanud maa, mil oli Euroopas kindel koht.
"Dagome" nime all esineb Mieszko I ka umbkaudu 1085. aastast pärinevas dokumendis nimega "Dagome Iudex", mis mainib Mieszko maa kinkimist või pühendamist paavstile peaaegu sajand varem.
Overwatch
"Overwatch" on Blizzard Entertainmenti toodetud meeskonnapõhine tulistamismäng arvutile, Playstation 4 ja Xbox One konsoolile. Mäng anti kogu maailmas välja 24. mail 2016. aastal. Selle arendus algas aastal 2013 pärast Blizzardi otsust lõpetada projekt Titan (MMORPG videomäng).
Nädal pärast mängu väljaandmist teatas Blizzard, et nad on registreerinud umbes 7 miljonit mängijat. 2017. aasta oktoobris oli mängijate arv kõikidel platvormidel kokku tõusnud 35 miljonini.
Vene tänav (täpsustus)
Vene tänav (täpsustus)
Kuressaare laht
Kuressaare laht (ka Tori laht) on laht Saaremaa lõunaosas.
Lahe keskosas asub Laimadal (pindala 7,8 ha). Lahte suubub Põduste jõgi.
Lahe idarannikul on Kuressaare linn ja Roomassaare sadam.
Ilomets
Ilomets, eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Ilomets uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Jürgenson. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Ilomets Eestis 8 mehel ja 8 naisel.
Mihkel Pärn
Mihkel Pärn (Mihkel Pern; 19. september 1868 Annikvere - 16. november 1940 Tartu) oli Tartu linna kaupmees ja ühiskonnategelane.
Sündis Vana-Põltsamaa vallas Viljandimaal küla sepa pojana. Õppis Põltsamaa kihelkonnakoolis. Asus tööle Uue-Põltsamaa mõisa aedniku juurde ja sai paari aasta möödudes ise Tudulinna mõisa aednikuks. Sealt liikus edasi Raadi mõisa, siis Ülenurme ja lõpuks Kodijärve mõisa teenistusse. Peagi avas ta koos abikaasaga Tartus Lao tänaval toiduainete äri. Hiljem riidekaupluse, mida pidas 28 aastat. Kui Karlova mõisast hakati ehituskrunte müüma, oli Pärn esimeste seas, kes omandas kaks nurgapealset krunti krundi ja asus ehitama. Esimene üürimaja valmis 1902. aastal ning teine, kui oli piisavalt jõukust kogunud, 1909. aastal.
1907. aastal loodi tema kaasabil Karlova Korraldusselts. Seltsi eesmärgiks oli Karlova, Tähtvere ja Jänese tänava piirkondadesse kerkinud eestlaste linnaosa ühendada vanalinnaga. Loodi kanalisatsioonivõrk, korrastati ja valgustati tänavad. Pärn kuulus ka Majaomanikkude seltsi ning sellest võrsunud Majaomanikkude panka. Tema kaasabil loodi Eesti esimene tulekinnituse selts Eesti ning ta oli tegev Peetri koguduse 2. pihtkonna nõukogus. 1927. aasta Tartu linnavolikogu istungil valiti asutatava Tartu Linnapanga esimeseks direktoriks August Pakosta ja abidirektoriteks Mihkel Pärn ja Bernhard Mäelo.
Mihkel Pärn suri novembris 1940 ning on maetud Tartu Maarja kalmistule.
Isiklikku
Mihkel Pärna abikaasa Anna Pärn (sünd Timm) oli aktiivselt tegev Eesti Vabariigi naisorganisatsioonides. Mihkel Pärn väimees oli Hugo-Johannes Möldre Politsevalitsuse ülem 1924-1925 ja vandeadvokaat, Riigikogu asjaajaja. Tema lapselaps oli keeletoimetja Ellen-Vivian Orgmets.
Kiige tänav (täpsustus)
Kiige tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Mäla kivikalme
pisi|Mäla kivikalme (august 2012) Mäla kivikalme(d) (ka Ussimätta kivikalme(d)) on muistne kivikalme Saare maakonnas Muhu vallas Mäla külas. Kivikalme on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kivikalme koos lähedal asuvate muistsete põllujäänustega on dateeritud meie ajaarvamisse algusse. Kalmet uuriti 1984-1985 Vello Lõugase juhendamisel. Uurimisel leiti, et kalme oli rajamise ajal tüübilt kivikirstkalme. Hilisem kalme järk on tarandkalme.
Arvi Ränk
Arvi Ränk (26. mai 1960 Kuressaare külanõukogu, Saaremaa – 20. detsember 1994 Tallinn) oli Eesti ajaloolane ja etnoloog.
Pärnjõe põhikool
Pärnjõe põhikool on põhikool Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas (endine Vändra vallas) Pärnjõe külas. Kooli direktor on Valdur Ojala.
Arvi Ränk
Elulugu
Arvi Ränk oli ehitusinseneri ja pangatöötaja poeg.
Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna 32. Keskkooli ja 1985. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna.
Aastatel 1979–1992 oli Ränk mitmes Tallinna keskkoolis ajalooõpetaja, aastatel 1992–1993 Tallinna Põhjarajooni haridusosakonna juhataja ja 1994. aastal Tallinna Kõrgema Tehnikakooli ühiskonnateaduste kateedri ajaloo ja politoloogia õppejõud.
Ta uuris Eesti hariduslugu ja etnoloogia küsimusi ja koostas esimese Eesti etnograafiaalase sõnaraamatu.
Ränk hukkus traagiliselt autoõnnetuses.
Isiklikku
Arvi Ränga vanalell oli Gustav Ränk.
Engern
thumb|Saksimaa hertsogkond, umbes aastal 1000 Engern (ladina Angria või Angaria) on ajalooline piirkond tänapäeva Saksamaal Alam-Saksi ja Põhja-Reini-Vestfaali liidumaades.
Ajalugu
Kroonik Widukind von Corvey märkis oma teoses Res gestae saxonicae sive annalium libri tres, et see oli keskaegse Saksimaa hertsogkonna keskne piirkond, mis paiknes piki Weseri keskjooksu Vestfaali ja Ostfaali vahel. Selle nimi tulenes germaani hõimult angrivaaridelt, kes olid ühinenud sakside hõimuliiduga, ja selle keskus oli Minden, piiskopkonna residents aastast 803.
Angrivaaride maad vallutati Karl Suure poolt Saksi sõdades; Annales regni Francorum järgi sõlmisid Engerni juhid aastal 775 Bückeburgi lähedal Karolingide impeeriumiga eraldi rahuleppe.
Tapeet (koolileht)
Koolileht Tapeet oli Pärnu Hansagümnaasiumi õpilaste sõltumatu häälekandja. Koolilehe toimetusse kuulusid 10.-12. klasside meediasuuna õpilased. Koolileht on võitnud koolimeedia konkurssidel rohkelt auhindu.
Engern
Ajalugu
Seoses Saksi hertsogi Heinrich Lõvi kukutamisega keiser Friedrich I Barbarossa poolt aastal 1180 liideti enamus Engerni osi Vestfaali hertsogkonnaga, mida haldasid Kölni peapiiskopid, samas kui Askania soost Anhalti krahv Bernhard sai Saksi hertsogi tiitli.
Engerni nimi hääbus pärast seda. 13. sajandil sai Weseri keskala Hoya krahvkonna tuumikuks, mis aastal 1582 läks Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonnale.
Tapeet (koolileht)
2012
Üleriigilisel koolimeedia võistlusel (korraldaja Noorte Meediaklubi):
2010
Üleriigilisel koolimeedia võistlusel (korraldaja Noorte Meediaklubi):
2009
Üleriigilisel koolimeedia võistlusel (korraldaja Noorte Meediaklubi):
2008
Pärnumaa koolilehtede konkursil:
Üleriigilisel koolimeedia võistlusel (korraldaja Noorte Meediaklubi):
2007
Hansapanga konkursi "Kooli Häälekandja '07" preemia (10 000 krooni).
Pärnumaa koolilehtede konkursil:
Üleriigilisel koolimeedia võistlusel (korraldaja Noorte Meediaklubi):
Kortemark
Kortemark on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Diksmuide haldusringkonnas.
Tapeet (koolileht)
2006
Pärnumaa koolilehtede konkursil I koht.
Kortemark
Asulad
Kortemark jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Tapeet (koolileht)
2006
Üleriigilisel koolimeedia võistlusel:
2005
Üleriigilisel koolimeedia võistlusel:
2004
Üleriigilisel koolimeedia võistlusel:
Catherine Wilkening
Ta on mänginud rohkem kui kuuekümnes filmis ja teleseriaalis. Tema kõige tuntum osatäitmine on Mireille roll filmis "Montreali Jeesus" (1989).
Riverside Drive
pisi|Hoone aadressil 1 Riverside Drive
Riverside Drive on edela-kirdesuunaline maantee New Yorgis Manhattanil. See kulgeb Upper West Side'is, üldiselt paralleelselt Hudsoni jõega, West 72nd Streeti ja West 181st Streeti tänava vahel. See lõppeb George Washingtoni silla lähistel.
Põhjala Tähistel
Põhjala Tähistel oli soomepoiste ajakiri. Ajakiri kajastas soomepoiste sõjateed, hilisemat elukäiku ja mälestusi, soomepoiste organisatsioonide tegevusi ning avaldas soomepoistest kirjanike luulet ja jutustusi.
Ajakirja hakkas välja andma Soomepoiste Klubi Torontos 1956. aastal Torontos. Ajakiri ilmus ebaregulaarselt, mõnikord üks number aastas, mõnikord ka üle aasta. Ajakirja numbrid 1–20 andis aastatel 1956–1993 välja Soomepoiste Klubi Torontos koos JR 200 Sõprusühinguga Stockholmis ja alates 1962. aastast koos JR 200 Koondisega Göteborgis. Ajakirja numbrid 21–30 anti aastatel 1993–2004 välja Eestis, väljaandjaks Soome Sõjaveteranide Eesti Ühendus. Ajakirja 31. number ilmus 2006. aastal Torontos. Ajakirja 32. numbri andis 2007. aastal välja taas Soome Sõjaveteranide Eesti Ühendus. Ajakirja viimase ilmunud numbri andis 2008. aastal välja taas Soomepoiste Klubi Torontos.
Pentium II
pisi|Intel Pentium II protsessor
RPentium II on Inteli kuuenda põlvkonna x86 mikroarhitektuuril põhinev mikroprotsessor. Pentium II saabus müügile 7. mail 1997. aastal ning asendati 1999. aasta veebruaris müügile tulnud protsessoriga Pentium III. Pentium II sisaldab 7,5 miljonit transistorit ning on P6-tüüpi Pentium Prol põhineva tuuma edasiarendus. Võrreldes Pentium Proga oli ainus tagasilöök vahemälu L2 alamsüsteem, mis ei töötanud eeldatud kiirusel. 1998. aastal hakkas Intel suurendama Pentium II tüüpi protsessorite tootmist, andes välja Pentium II-l põhineva Celeron-tüüpi protsessori, mida kasutati enamjaolt tööarvutites. Veel on Pentium II tooteperes Pentium II Xeon protsessorid, mida kasutati serverites ja äriklassi arvutites.
Ülevaade
pisi| Pentium II mikroprotsessor põhineb enamjaolt oma eelkäijal Pentium Pro, kuid on tehtud märkimisväärseid uuendusi. Erinevalt varasematest Pentiumi ja Pentium Pro protsessoritest oli Pentium II pakitud slot1 soklisse. Vanemad protsessorid sarnanesid enamasti hilisemate protsessoritega ning olid ühendatavad protsessoripessa. Protsessor ja seotud komponendid olid ühendatud emaplaadiga nagu iga teine laiendusketas. Abistav soojuskandja oli lisatud protsessori ühele küljele, millele oli võimalik lisada ka ventilaator. L2 vahemälu töötas poolel protsessori taktsagedusel erinevalt Pentium Pro vahemälust, mis töötas samal taktsagedusel kui protsessor ise. Samas oli vahemälu tunduvalt suurem kui Pentium Pro protsessoritel. 256 kB pealt mindi üle 512 kB suurusele vahemälule. Protsessoriväline vahemälu lahendas suurimad Pentium Pro probleemid ning aitas Intelil alandada Pentium II hinda, et see oleks inimeste jaoks taskukohasem. Mainitud muutus võimaldas Intelil kergesti muuta L2 vahemälu mahtu ning võimaldas toota protsessoreid erinevast hinnaklassist. Intel arendas edasi ka 16-bitise koodi elujõudlust. Pentium Pro puhul oli koodi lugemine ja andmete töötlus üks suurimaid probleeme. Nüüd oli see lahendatud. Sisuliselt on Pentium II Pentium Pro kasutajasõbralik versioon. Lisaks oli Pentium II toota tunduvalt odavam kui Pentium Pro'd, sest L2 vahemälu oli eraldatud ja aeglasem. Pentium II mikroprotsessoreid toodeti mitmes variandis.
Klamath
pisi|Avatud Klamath protsessori esikülg
Tonga
pisi|Avatud Tonga protsessor
Nava kalme
Nava kalme on muistne kalme Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Nava külas.
Kalmeid uuriti 1945-1946 Harri Moora eestvõttel. Kalme läbimõõt on 14,5–16,0 m ja kõrgus 1 m. Kalmed on seal kahes kihis: vanemas ehk alumises osas avastati kivikirstkalme. Kivikirstkalme dateeriti 1.–2. sajandisse.
Lõhnav kummel
Lõhnav kummel ehk ubinhein (Matricaria discoidea) on korvõieliste sugukonda kuuluv üheaastane rohttaim. Õisiku värv on rohekaskollane, puudub keelõis. Õisikupõhi on seest õõnes.
Lõhnav kummel on ravimtaim. Mõningate allikate põhjal sobib ainult välispidiseks kasutamiseks. Sellel taimel on väga tugev lõhn, sellepärast teda kasutatakse ka putukate peletamiseks. Õitseb juunist septembrini.
Päritolu
Lõhnava kummeli kodumaaks peetakse Kirde-Aasiat. 1838. aastal mainis prantsuse botaanik A. P. De Candolle oma kirjeldustes lõhnava kummeli päritolupaigana Californiat. Seejärel kohati lõhnavat kummelit ka Berliinis ja Uppsalas. Pärast seda on lõhnav kummel kiiresti levinud ning tänapäeval leidub teda paljudes maades. Eestis leiti seda esmakordselt 1857. aastal Tartust.
Kasvukoht
Lõhnav kummel kasvab õuedel, jalgteedel, tallatud kohtades ja mererannal. Eestis on sage taim.
Botaaniline kirjeldus
vasakul|pisi|220x200px Lõhnava kummeli kõrgus võib varieeruda, kuid tavaliselt ei ületa 30 cm. Tema vars on püstine, harunev ning tihedalt kaetud lehtedega. Lehed on kaheli- või kolmelisulgja labaga liitlehed. Lühikestel raagudel asetsevad korvõisikud, mille läbimõõt on 5–8 mm. Õisikupõhi kuhikjas, õõnes. Õisikul on ka üldkatis. Seemnis on ruljas ning tema sisemisel küljel on kolm madalat ribi.
Keemiline koostis
Droogi keemilisse koostisse kuuluvad: eeterlik õli, flavonoidid, kumariinid ja tanniinid. Lõhnav kummeli õisikuid klassifitseeritakse seskviterpenoide sisaldavate droogide hulka. Droogis leidub 0,5% eeterlikke õlisid: farneseeni, cis- ja trans-en-in-bitsükloeetrit (oluliselt rohkem kui teekummelis; spasmolüütilise toimega), bisabolooli (vähem kui teekummelis). Erinevalt teekummelist ei sisalda lõhnav kummel põletikuvastast eeterlikku õli hamasuleeni. Toime seisukohalt on veidi vähem olulised droogis sisalduvad flavonoidid, tanniinid ja kumariinid.
Droogi toimed
Droogiks on taime õisikud. Neid korjatakse õitsemise alguses. Toimelt on droog silelihaste spasme lõõgastav (eriti seedekulglas) ning põletiku- ja kõhupuhitusevastane. Droogi seespidiselt tarvitades ilmneb spetsiifiline toime seedekulglale: see aitab spastilise kõhuvalu, kõrvetiste ja seedeelundkonna põletike korral. Välispidiselt kasutatakse ka naha- ja limaskesta põletike ning halvasti paranevate haavade korral. Rahvameditsiin kasutab droogi higierituse ja rinnapiima tekke soodustamiseks. Vastunäidustuseks ülitundlikkus.
Chōei Satō
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1978 1 mängu.
Zamfara osariik
Zamfara on Nigeeria 1. järgu haldusüksus (osariik) riigi loodeosas.
Kuni 1996. aastani oli piirkond osa Sokoto osariigist. Zamfara piirneb põhjas Nigeriga, lõunas Kaduna, idas Katsina ning läänes Sokoto ja Nigeri osariigiga.
Zamfara osariik jaguneb 14 omavalitsusalaks. Osariigi pealinn on Gusau. Teised suuremad asulad on Kaura Namoda, Gummi ja Talata Mafara.
Zamfara oli aastal 2000 esimene Nigeeria osariik, kus hakkas kehtima šariaat.
Osariiki läbib Zamfara jõgi.
Osariigis kasvatatakse peamiselt hirssi, maisi, riisi, maapähkleid, puuvilla, tubakat ja ube.
Osariigi jalgpallimeeskond Zamfara United F.C. mängib Nigeeria kõrgliigas.
M97
M97 või M-97 võivad tähistada järgnevaid asju:
Kirikumägi
Kirikumägi on kõrgendik (mägi), mille peal asub või asus kirik.
Kirikumägi on ka mitme Eesti kõrgendiku nimi:
Ivan Dmitrjukov
pisi|Ivan Dmitrjukov
Ivan Ivanovitš Dmitrjukov (Иван Иванович Дмитрюков; 20. detsember 1871/1. jaanuar 1872–????) oli Vene aadlik, suurmaaomanik ja poliitik.
Dmitrjukov põlvnes Kurski kubermangu põlisaadlist, tema isa oli Varssavi sandarmiringkonna staabikapten. 1912. aastal kuulus talle Kaluga kubermangus 307 dessatiini maad, tema abikaasale 250 dessatiini, lisaks veel 269 dessatiini rendimaad.
1895. aastal lõpetas Peterburi Ülikooli õigusteaduskonna, seejärel töötas Peterburi kohtupalatis ja Kaluga kubermanguvalitsuses ning oli Kaluga kubermangu aadlikogu liige.
1907. aastal sai maaomanike esindajana Riigiduuma liikmeks, kuuludes seal oktobristide, pärast selle lagunemist progressistide fraktsiooni.
1917. aasta veebruarirevolutsiooni ajal valiti Riigiduuma Ajutise Komitee liikmeks ning osales läbirääkimistel suurvürst Mihhail Aleksandrovitšiga, et veenda teda troonist loobuma; esines Tauria palee ees meeleavaldajatele kõnedega.
1918. aasta augusti alguses lahkus Peterburist Lõuna-Venemaale, edasine saatus teadmata. Mõningatel andmetel sooritas enesetapu.
Ilomäe
Nimede eestistamisel määrati Ilomäe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Pani ja Schönberg (mõlemad Tallinnas 1938. aastal). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Axinom
Axinom on innovatsiooniliider videostriimingu valdkonnas, pakkudes modulaarseid back end lahendusi voogedastusplatvormide arendamiseks. Axinomi tooted annavad vabaduse meedia-, ringhäälingu ja telekommunikatsiooni ettevõtetele üle maailma jagada esmaklassilist videosisu ja lahendada nende abil keerukaid väljakutseid, mis videote ettevalmistamise, haldamise, turvalisusega ning sisu tarbijani kohaletoimetamisega kaasnevad. Meie ainulaadne toodete portfoolio Axinom Mosaic võimaldab klientidel arendada oma platvormi sujuvalt, kasutades nii meie hallatavaid teenuseid kui ka kohandatavaid teenuseid. Axinom Mosaic sisaldab kõiki kriitilisi vahendeid videote kodeerimise, sisuhalduse, turvalisuse ja rahastamismudelitega seotud tööprotsesside juhtimiseks. Lisaks tagab Axinom DRM, mis on 99,999%-lise töökindlusega multi-DRM teenus, voogedastusteenuste vastavust Hollywoodi turvanõuetele ning toetab laia hulka platvorme ja seadmeid. Axinomi tooted võimaldavad striimingu ja over-the-top platvormidel pakkuda meelelahutust miljonitele vaatajatele kogu maailmas, arvestades videosisu kaitse ja tulu teenimise olulisust. 2001. aastal Saksamaal Fürthis asutatud Axinom on nüüdseks laienenud kontoritega Euroopasse, Aasiasse ning Põhja-Ameerikasse. Personali hulka kuulub üle 120 töötaja.
Pietrykaŭ rajoon
Pietrykaŭ rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Homieli oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2 835 km². 2016. aasta seisuga elas seal 28 246 inimest.
Savikoti paisjärv
Savikoti paisjärv on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Savikoti külas.
Pietrykaŭ rajoon
Rajoon moodustati 1924. aastal. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Babuničy, Čaluščavičy, Hałubica, Hrabaŭ, Kamarovičy, Kapatkievičy, Kapcevičy, Kołki, Konkavičy, Laskavičy, Łučycy, Mularaŭka, Myšanka, Navasiołki, Pciči ja Pietrykaŭ külanõukogu. Halduskeskus on Pietrykaŭ linn, selle kõrval on suuremad asulad Kapatkievičy alev ja Kapcevičy alevik.
Savikoti paisjärv
Järve pindala on 5,4 ha, keskmine sügavus 2,3 m, suurim sügavus 7,2 m, kaldajoone pikkus 1,479 km, kõrgus merepinnast 93,5 m ja maht 144 300 m³. Järv on paisutatud Sanga ojale, järve paisul kulgeb Savikoti–Pärsti tee. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Pietrykaŭ rajoon
Tähtsaimaks jõeks on Prõpjats, teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Ubort, Pcič ja Tremla. Rajoon asub Polesje madalikul, selle keskmine kõrgus on 120—140 m. Madalaim punkt asub Prõpjatsi kaldal ja ulatub 113 meetrit üle merepinna. Prõpjatsi ümbruskonnas leidub arvukalt järveks kujunenud soote, suurimaks järveks on 69 hektari suurune Dzikaje järv. Rajooni edelaosa kuulub Prypiacki rahvusparki.
Rajoonis leiduvad suured turba varud. Lisaks kaevandatakse seal haliiti ja kaalisoola, pruunsütt, kipsi, kohati esineb ka liiva ja savi.
2009. aasta seisuga oli elanikest 94,29% valgevenelasi, 3,55% venelasi, 1,26% ukrainlasi ja 0,9% muust rahvusest inimesi. 83,53% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 14,09% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 56,4% elanikke, vene keelt aga 33,88%.
Kakumäe pank
Pangal paljanduvad Alam-Kambriumi Tiskre ja kohati Lükati kihistu kivimid.
Pank vabanes vee alt umbes 4000 aastat tagasi, pärast Litoriinamere taandumist.
It Is So.
"It Is So." on Soome bändi Stala & SO. esimene stuudioalbum. Album ilmus plaadifirma 3rd Strike Music kaudu 16. veebruaril 2011.
Olles varem välja andnud mõne EP, asus bänd 2010 aastal kokku panema albumit oma viimase 10 aasta parimatest lauludest. Bänd on kirjutanud, salvestanud ja produtseerinud albumi ise ja sellel teeb kaasa ka külalisartiste, nagu Lacu Lahtinen (Popeda) ja Twist Twist ErkinHarju (Los Bastardos Finlandeses).
Puistlastilaev
pisi|Puistlastilaev Sabrina I pisi|Kraanadega Handymax-suuruses puistlastilaeva joonised Puistlastilaev on kaubalaev, mis on ehitatud selleks, et lastiruumides vedada puistlasti: näiteks teravilja, sütt, maaki jm. Alates 1852. aastast, kui esimene puistlastilaev ehitati, on ehitatud järjest suuremaid laevu.
Tänapäeval moodustavad puistlastilaevad 40% maailma kaubalaevastiku kandevõimest. Puistlastilaev võib olla üsna väike ja ühe laadruumiga, suurimad on aga kandevõimega kuni 400 000 tonni. Sõltuvalt sageli veetavast lastist või sihtsadamatest ehitatakse ka eriotstarbelisi puistlastilaevu: mõnel on pardal lossimisseadmed, mõnel on võimalik lossitud last kottidesse pakkida. Enamasti sõltuvad puistlastilaevad siiski sadama laadimis- ja lossimisseadmetest.
Puistlast võib olla väga tihke, sööbiv või abrasiivne. See on ohtlik: laadungi nihkumine, iseeneslik süttimine ja laadungi küllastumine võivad laeva ohustada. Uued rahvusvahelised regulatsioonid on viinud laevade konstruktsiooni parandamiseni, tõhustatud on laevade päästevahendeid ja -organisatsiooni ning laevakontrolli.
Määratlus
pisi|Tüüpiline puistlastilaeva ristlõige. 1. Laadruum 2. Laadruumi luuk 3. Ülemine kimmitank ballasti või nafta jaoks 4. Topeltpõhi 5. Alumine kimmitank ballasti jaoks
Puistlastilaeva võib defineerida mitut moodi. 1999. aastal on SOLAS andnud järgmise puistlastilaeva definitsiooni: puistlastilaev on ühetekiline laev ülemiste ja alumiste kimmitankidega lastiruumides. Puistlastilaev on ette nähtud peamiselt kuiva puistlasti või maagi või kombineeritud lasti veoks." Enamik klassifikatsiooniühinguid kasutab laiendatud määratlust, mille kohaselt puistlastilaev on iga laev, mis veab kuiva pakkimata kaupa. Mitmeotstarbelised kaubalaevad võivad vedada puistlasti, kuid ka muid laadungeid ja ei ole spetsiaalselt kavandatud puistlasti veoks. Väga väikesi puistlastilaevu on raske eristada muust tavalisest kaubalaevast, nende määratlemine põhineb rohkem sellel, kuidas neid kasutatakse, kui sellel, kuidas need on projekteeritud.
Puistlastilaevade eritlemiseks kasutatakse rahvusvahelises kaubaveos mitmesuguseid lühendeid. "OBO" kirjeldab puistlastilaeva, mis veab kombineeritult maaki puistlastina ja naftat. "O/O" on kasutusel naftat ja maaki vedavate laevade puhul. Lühendid "VLOC," "VLBC," "ULOC," ja "ULBC" tähendavad laeva suurusklassi, mille aluseks on Lloydi Register.
Ajalugu
Enne spetsiaalselt kavandatud puistlasti vedajate ilmumist oli kaubasaatjatel kaks moodust laevadel puistlasti vedamiseks. Esimese mooduse puhul laadisid sadamatöölised laadungi kottidesse, virnastasid kaubaalustele ja tõstsid kraana abil kaubaalused trümmi. Teine moodus nõudis kaubasaatjalt kogu laeva prahtimist ja laadruumidesse vineerist viljaruumide ehitamist, mis nõudis palju aega ja raha. Seejärel tuli ehitada puidust rennid kauba suunamiseks läbi kitsaste laadruumi luukide ning ehitada ajutised pikivaheseinad. Need moodused olid väga suure aja- ja tööjõukuluga. Nõudlus efektiivse lastimise ja lossimise järele viis spetsialiseeritud puistlastilaevade kavandamiseni.
Spetsialiseerunud puistlasti vedajad ilmusid siis, kui aurulaevad said tavaliseks. Esimese aurulaevana tunnistati puistlastilaevaks Briti söelaev John Bowes 1852. aastal. Sellel oli metallist laadruum, aurumasin ja ballastisüsteem, milles kasutati liivakottide asemel merevett. Need uuendused aitasid laeval edukalt konkureerida Briti söeturul. Esimene iselossiv sisevete puistlastilaev oli Hennepin Suurel järvistul 1902. aastal. Konveierliini kasutamine lühendas tunduvalt lossimise aega. Esimesed diiselmasinaga puistlastilaevad võeti kasutusele alates 1911. aastast.
Suurusklassid
pisi|Pärast [[Suessi kanali süvendamist: Capesize puistlastilaev läheneb Egiptuse-Jaapani Sõpruse sillale]] Puistlastilaevu jaotatakse Lloydi Registri soovituste põhjal suuruse järgi: mini-, handysize-, handymax-, Panamax-, Capesize- ja väga suurteks puistlastilaevadeks. Väga suured puistlasti- ja maagilaevad mahuvad Capesize-klassi, kuid sageli käsitletakse neid eraldi.
On ka erijuhtumeid piirkondlikuks kaubaveoks, näiteks Kamsarmax: laeva maksimumpikkus võib olla 229 meetrit, et võimaldada sissesõitu Kamsari sadamasse Guinea Vabariigis. Piirkondliku kaubaveo puhul kasutatakse ka nimetusi, nagu Seawaymax, Setouchmax, Dunkirkmax, Newcastlemax jm.
Minisuuruses puistlastilaevadeks peetakse kuni 10 000 tonni mahutavusega laevu. Tavaliselt võtab minisuuruses puistlastilaev peale 500–2500 tonni lasti, sellel on üks laadruum ja laev sõidab peamiselt jõgedel. Minisuuruses puistlastilaevade tekiehitised on sageli madalad, et laev mahuks sildade alt läbi. Meeskonnas on tavaliselt 3–8 inimest.
Handysize- ja handymax-puistlastilaevad on sageli ka segalastilaevad. Nende kahe suurusklassi osakaal on 71% üle 10 000 tonnise kandevõimega puistlastilaevadest ja nende hulk kasvab kõige kiiremini. See tuleneb ka uuest regulatsioonist, mis soosib suuremate laevade ehitamist. Handymax-puistlastilaevad on tavaliselt 150–200 m pikkused kandevõimega 52 000 – 58 000 tonni. Mitme laadruumi ja kraandega on need laevad enamjaolt segalastilaevad.
Panamax-puistlastilaeva mõõtmed on piiratud Panama kanali lüüsi järgi, mis suudab mahutada laevu maksimumlaiusega 32,31 m, suurima pikkusega 294,13 m ja maksimaalse süvisega 12,04 m.
Capesize-puistlastilaevad on liiga suured Panama kanali läbimiseks, need peavad teekonnal Vaikse ja Atlandi ookeani vahel sõitma ümber Cape Hoorni. Varem ei saanud Capesize-laevad läbida ka Suessi kanalit ja pidid sõitma ümber Hea Lootuse neeme. Hiljutine Suessi kanali süvendamine kuni 66 jalani (20 m) võimaldab enamikul Capesize-laevadel kanalit läbida.
Capesize-suuruses puistlastilaevad on spetsialiseerunud: 93% nende lastist on kas rauamaak või süsi. Mõned puistlastilaevad Suure Järvistu laevateedel on suuremad kui Panamaxid, kuid neid saab kasutada ainult Suurel Järvistul, sest need ei suuda läbida St. Lawrence'i veeteed. Väga suurte maagi- ja puistlastilaevade täielik kandevõime on üle 200 000 tonni. Sellised puistlastilaevad on tavaliselt kavandatud vedama ka rauamaaki.
Puistlastilaevastik
pisi|Puistlastilaevade kandevõime kasv on rohelisega ja puistlastilaevade osakaal kogu laevastikus punane, alates 1977–1999 Puistlastivedu on tohutu: 2005. aastal veeti puistlastilaevadega 1,7 miljardit tonni maaki, teravilja, fosfaate ja boksiite. Tänapäeva puistlastilaevastikus on 6225 üle 10 000-tonnise kandevõimega laeva, kaubalaevastiku kogutonnaažist on see 40% ja laevade arvust 39,4%. Arvates kaasa väiksemad laevad, on puistlastilaevastiku lastikandevõime 346 miljonit tonni. Mitmeotstarbeliste puistlastilaevade osakaal on väga väike, alla 3% kogu laevastiku kandevõimest. Suure Järvistu puistlastilaevastik on 98 laeva kogukandevõimega 3,2 miljonit tonni. Vaatamata sellele, et nende laevade osakaal maailma laevastikus on väike ja need laevad töötavad aastas 10 kuud, veavad need kümnendiku maailma puistlastist, sest reisid on lühikesed ja laevade ringlus kiire.
2005. aastal oli puistlastilaevade keskmine vanus 13 aastat. Umbes 41% kõigist puistlastilaevadest oli noorem kui 10 aastat, 33% oli vanem kui 20 aastat ja ülejäänud 26% laevu oli vanuses 10–20 aastat. Kõigi Suure Järvistu 98 puistlastilaeva vanus oli üle 20 aasta ja vanim, 106-aastane laev oli veel 2009. aastal töös.
pisi|Puistlastilaevad lipuriikide järgi [[:Pilt:Oil-tankers-map-with-top-10.svg|(source data)]]