cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Innocentius XI
Liturgilised reformid
3. juulil 1686 kohustas Innocentius XI kristlasi lugema María de Ágreda teost "La mística ciudad de Dios", kuid 4. augustil 1681 oli ta keelanud lugeda Croset' tõlgitud teost.
1686 lubas ta frantsisklastel paigutada kõikidesse frantsisklastele kuuluvatesse kirikutesse ristitee pilte.
1688 avaldati paavsti käsul rooma-illüüria breviaariumi uus versioon.
Teoloogilised vaidlused
Innocentius XI ajal teravnesid vaidlused probabilismi ja laksismi üle. 2. märtsil 1679 avaldatud bullas "Sanctissimus dominus" mõistis ta 65 teguviisi surmapattudena karistatavaks, neist 26 olid teoloog Tomás Sánchezi teesid.
Innocentius XI käsul andis Rooma inkvisitsioon 26. juunil 1680 jesuiitidele loa rõhutada probabilioristlikke vaateid ja Tirso González de Santalla võis prelaatide varasemast vastuseisust hoolimata avaldada oma teose. 1687 sai Santallast jesuiitide ülemkindral.
Innocentius XI mõistis hukka Egidio Gabrieli Johannes Chrysostomuse homiiliate tõlke "Specimina moralis Christianae et moralis diabolicae".
Ta mõistis 1685 hukka Salamanca ülikooli professori Pedro de Osma absolutsiooniõpetuse.
1688 avaldatud bullas "Injunctum nobis" kinnitas ta Innocent Le Massoni avaldatud teose "Nova Collectio Statutorum" teise köite vastavust kanoonilise õigusega.
Misjon
pisi|Innocentius XI kohtus [[1688 Siiami saadikutega]] 1681 andis Innocentius XI palliumi ja patriarhi tiitli Amidi (Diarbekir) peapiiskopile Youssefile (Joosep).
Linuse seadus
Linuse seadus on mitu erinevalt sõnastatud reeglipära, sealhulgas Linus Torvaldsi sõnastatud "seadus", mille kohaselt inimesel on kolm põhimist motiivi. Need on:
Need on ühtlasi arengu kolm faasi, milles liikumine toimub ühelt motiivilt teisele.
Innocentius XI
Misjon
1687 saatis ta Antonio Ventimiglia Borneole misjoneerima.
1688 saabusid Rooma Siiami (Ayutthaya) kuninga Narai saadikud.
Ta toetas Wiener-Neustadti piiskopi Cristoval Royas de Spinola ja Gottfried Wilhelm von Leibnizi oikumeenilisi püüdlusi.
Beatifikatsioonid
Innocentius XI kanoniseeris 9. augustil 1681 Bernard Menthoni.
Ta kuulutas õndsaks 7 isikut
15. märtsil 1678 reguleeris ta kanoniseerimisprotsessi reegleid.
Onupojapoliitika
Innocentius XI kutsus paavstiks saades oma venna Carlo Odescalchi ainsa poja Livio Odeschalchi enda juurde ja teatas talle, et noormees ei tohi tema valitsemisajal oma teguviise õigustada väitega, et tema onu on paavst. Ta toetas Liviot tagasihoidliku rahasummaga. Oma surma eel 1689 palus ta Liviot mitte sekkuda järgmise konklaavi tegemistesse.
Innocentius XI rõhutas, et kardinalid peaksid hoiduma onupojapoliitikast.
Kardinalide pühitsemised
Innocentius XI pühitses 43 kardinali 2 konsistooriumil. Tema ajal sai kardinaliks hilisem paavst Innocentius XII. Lisaks itaallastele said kardinalideks 3 austerlast, 2 poolakat, 1 flaam, 1 inglane, 1 hispaanlane, 1 portugallane ja 1 sakslane.
Innocentius XI kultuuriloos
Innocentius XI lasi rajada Rooma ülikooli anatoomikumi.
Ta keelustas karnevalid ja 12. veebruaril 1679 hasartmängud.
1676 keelas Innocentius XI naistel esineda laval ja kanda avalikult maski. Ta sätestas ka naistele pihiku kandmise reeglid.
Innocentius XI kinnitas 10. oktoobril 1681 Innocentius X keeldu tubaka suitsetamise ja nuusktubaka kasutamise kohta Rooma Peetri kirikus.
Innocentius XI taunis krediidi andmist ja liigkasuvõtmist.
1677 andis ta Innsbrucki ülikoolile privileegid. 1684 uuendas ta Tšiilis asuva Santiago ülikooli privileege.
Ta tühistas 1681 Portugali inkvisitsiooni otsuse Antonio Vieira hukkamõistmise kohta.
13. juulil 1684 keelas ta seoses gallikaani kirikus puhkenud vaidlustega Alexander Natalise ajalooteoste lugemise.
1684 lubas ta muusikaakadeemia Regia Accademia di Santa Cecilia juhatuse liikmeks võtta välismaalasi.
Innocentius XI oli Carlo Fontana patroon.
Surm
pisi|Innocentius XI hauamonument Innocentius XI haigestus 6. juunil 1689 ja suri 12. augustil Roomas. Ta maeti Vatikani basiilikasse.
Innocentius XI beatifikatsioon
Innocentius XI beatifikatsiooniprotsessi alustati 11. aprillil 1691 ja 1698 kinnitati protsessi esimese faasi tulemused. 1714 pidi Prospero Lambertini ette valmistama animadversationes faasi. 1714–1733 toimus protsessi indagine faas, mille tulemused kinnitati 1736, kuid protsess takerdus Prantsusmaa vastuseisu tõttu 1744. Preester Joachim Joseph Berthier' kirjutiste alusel jätkati protsessi ja 7. oktoobril 1956 kuulutas Pius XII ta õndsaks. Innocentius XI mälestuspäev on 12. august.
Asahikawa
Asahikawa (jaapani 旭川 Asahikawa) on linn Jaapanis Hokkaidō saare keskosas, Hokkaidō prefektuuris Kamikawa allprefektuuris. Asub 60 km kaugusel rannikust 116 m kõrgusel merepinnast samanimelise jõe ääres.
Asahikawa on metsa- ja puidutööstuse keskus.
Ajalugu
Asahikawa on asutatud 1922. aastal.
Juri Nikulin
pisi pisi|Juri Nikulin pisi|Klouni kuju Juri Nikulini haual Juri Nikulin (vene Юрий Владимирович Никулин; 18. detsember 1921 Demidov, Smolenski oblast, Vene NFSV – 21. august 1997 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa filminäitleja ja tsirkuseartist.
Asahikawa
Ajalugu
Linnas on loomaaed ja mäesuusakeskus.
Juri Nikulin
Elukäik
Tema isa oli Vladimir Nikulin, kes pärast demobiliseerimist Punaarmeest asus tööle Demidovi linna draamaringi. Samas ringis oli näitleja tema ema Lidia Nikulina. 1925. aastal kolis perekond Moskvasse, kus elati kommunaalkorteris. Nikulin lõpetas keskkooli 1939. aastal ja võeti pärast seda armeesse. Osales Teises maailmasõjas Leningradi ümbruses, sai põrutada.
Pärast sõda üritas astuda kinematograafiainstituuti, kuid teda ei võetud vastu ande puudumise tõttu. Seejärel alustas erialaseid õpinguid Moskva tsirkuse klounide stuudios. Esinemisdebüüdi klounina areenil tegi 1948. aastal. Esines algul koos populaarse klouni Karandašiga, kuid 1950. aastal alustas koostööd Mihhail Šuidiniga. Klounipaar Nikulin-Šuidin oli väga populaarne kuni peaaegu Šuidini surmani 1983. Nende edu püsis klounide eri tüpaažidel – Nikulin oli flegmaatik, Šuidin sangviinik.
Juri Nikulin lõpetas esinemise tsirkuses 1981. aastal. 1982. aastal sai ta Tsvetnoi bulvaril asuva Moskva tsirkuse direktoriks. Kokku töötas ta selles tsirkuses ligi 50 aastat – kuni surmani. Tsirkus kannab praegu tema nime.
Esimese filmirolli sai näitleja 1958. aastal filmis "Tüdruk kitarriga". Rolliga Balbes filminovellis "Peni Barboss ja ebatavaline kross" (režissöör Leonid Gaidai), pani Nikulin aluse rollide reale, mis võitsid Nõukogude Liidus tohutu populaarsuse. Järgnesid filmid "Puskariajajad", "Operatsioon Õ ja Šuriku teised seiklused", "Kaukaasia vang ehk Šuriku uued seiklused", kus osales kuulus kolmik Juri Nikulin, Georgi Vitsin ja Jevgeni Morgunov. Neist filmidest said Nõukogude Liidus kultusfilmid. Eriline edu saatis filmi "Briljantkäsi".
Kuid oli ka traagilisi filmirolle ("Andrei Rubljov") ja dramaatilisi osatäitmisi ("Minu juurde, Muhtar"). Elu viimasel kümnel aastal juhtis Nikulin televisioonis huumorisaateid "Valge papagoi" ja "Meie sadamasse saabusid laevad". Juri Nikulin suri pärast südameoperatsiooni tekkinud tüsistusi 21. augustil 1997. Ta on maetud Moskva Novodevitšje kalmistule.
Isiklik elu
Juri Nikulin tutvus 1949. aastal Tatjana Pokrovskajaga, kellega nad peagi abiellusid. Abikaasa töötas tsirkuses ja mängis filmides 1981. aastani, hiljem tõlkis teoseid inglise keelest. 1956. aastal sündis poeg Maksim Nikulin, kellest sai Moskva tsirkuse direktor. Juri Nikulinil on 3 lapselast.
Valgma
Valgma (ka: Valma) on küla Tartu maakonnas Tartu vallas. Küla lähistel paikneb Valgma soo.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tabivere valda.
Benedictus XVI välispoliitika
Paavst Benedictus XVI kutsus poliitikuid otsima solidaarsust, avaldas muret konfliktide pärast, eriti Lähis-Idas, ja kohtus riigijuhtidega. pisi|300px| Benedictus XVI [[Poolas 2006. aastal]]
Bütsantsi keisri tsitaadi tõlgendamine
Teisipäeval 12. septembril 2006 viibides oma teisel visiidil Saksamaal pidas Benedictus XVI kella 17 paiku kohaliku aja järgi Regensburgi ülikooli Aula Magnas saksa keeles loengu teemal "Usk, mõtlemine, ülikooli mälu ja mõtisklused," mille sisuks oli selgitada usu ja vägivalla ühtsustamise sobimatust. Paavst tsiteeris muuhulgas Bütsantsi keisrit Manuel II Palaiologost, mille tõlgendamisest tekkinud väited tekitasid islamiriikides nördimust. Selle tagajärjel puhkenud diplomaatilise kriisi tõttu kutsusid Egiptus, Iraak, Kuveit ja Maroko oma suursaadikud Vatikanist tagasi.
Konteksti mõistmiseks lõik paavsti kõnest koos tsitaadiga: Ohne sich auf Einzelheiten wie die unterschiedliche Behandlung von "Schriftbesitzern" und "Ungläubigen" einzulassen, wendet er sich in erstaunlich schroffer, uns überraschend schroffer Form ganz einfach mit der zentralen Frage nach dem Verhältnis von Religion und Gewalt überhaupt an seinen Gesprächspartner. Er sagt: "Zeig mir doch, was Mohammed Neues gebracht hat, und da wirst du nur Schlechtes und Inhumanes finden wie dies, daß er vorgeschrieben hat, den Glauben, den er predigte, durch das Schwert zu verbreiten". Der Kaiser begründet, nachdem er so zugeschlagen hat, dann eingehend, warum Glaubensverbreitung durch Gewalt widersinnig ist. Sie steht im Widerspruch zum Wesen Gottes und zum Wesen der Seele. "Gott hat kein Gefallen am Blut", sagt er, "und nicht vernunftgemäß, nicht "σὺν λόγω" zu handeln, ist dem Wesen Gottes zuwider.
[Ilma üksikasjadesse laskumata adresseerib ta [keiser] oma vestluspartnerile jahmatavalt järsult, meile üllatavalt järsus vormis, kui erinevat käsitlust neist, keda peetakse raamaturahvasteks ja uskmatuteks, milles on keskne küsimus religiooni ja vägivalla suhetest üldiselt. Ta ütleb: "Näita mulle siis, mida uut on Muhammad toonud ja sa võid seal ainult kurjust ja ebainimlikkust kui sellist leida, nagu ta on ette kirjutanud ja jutlustanud, levitada usku mõõgaga." Olles end jõuliselt väljendanud, kavatseb keiser selgitada üksikasjalikult põhjust, miks usu levitamine vägivaldselt on midagi mõtlematut. See [vägivald] on Jumala ja hinge olemuses vastuvõetamatu. Ta ütleb: "Jumal ei rahuldu verisest ja mõtlematust teost, see on vastu Jumala tahtele."]
Indoneesia ja Pakistani valitsuste ning usujuhtide väitel kahjustasid paavsti sõnad islami kohta religioonide harmooniat. Islamiliidrid nõudsid paavstilt sõnavõtu eest vabandust. Pakistani parlamendi alamkoda võttis vastu paavsti sõnu tauniva resolutsiooni. Indoneesia Modžaheedinõukogu pressiesindaja Fauzan Al-Anshori arvates on paavst islamist ja džihaadist valesti aru saanud ning ärgitas teda dialoogile.
Vatikani avaldused olid esialgu vaoshoitumad, kuna 15. septembril vahetusid riigisekretär ja välisminister. Vatikani esimeses avalduses rõhutati, et paavst ei tahtnud islamit solvata ega kavatsenud põhjendada püha sõda või võitluse olemust ega muhameedlaste arusaama sellest, samuti polnud kavas riivata muhameedlaste tundeid. Paavst austab islamit, kuid ei tunnusta vägivalda propageerivat usku.
Islamiriikides peeti 15. septembril pärast palvusi meeleavaldusi ning poliitikud ja vaimulikud taunisid paavsti avaldust. Islamikonverentsi Organisatsiooni esimees Malaisia peaminister Abdullah Ahmad Badawi väitis, et paavst peab vabandama. Kairo Al-Azhari ülikooli juhataja šeik Muhammad Syyed Tantawi ütles 16. septembril, et paavsti kommentaarid on islami eiramine ning paavst omistab islamile asju, millega sellel pole midagi ühist. Taliban kinnitas, et paavsti avaldus näitab kristliku Lääne sõda muhameedlaste vastu. Egiptuse Moslemivennaskond teatas, et paavsti avaldus oli suurem solvang kui prohvet Muhammadit kujutanud karikatuurid jaanuaris.
16. septembril 2006 teatas oma esimesel tööpäeval riigisekretär Tarcisio Bertone, et paavstil on väga kahju, et muhameedlased pidasid tema märkusi islami kohta solvavaks. Bertone kinnitas, et paavstil polnud mingit kavatsust esitada keisri arvamusi islami kohta enda vaadetena. Järgmisel päeval rõhutas Bertone, et sügiseks kavandatud Türgi visiiti pole põhjust ära jätta. Samal ajal tõhustas Vatikan turvameetmeid, kuna paavsti ähvardati.
Pühapäeval 17. septembril peetud jutluses avaldas Benedictus XVI sügavat kahetsust juhtunu pärast. Ajaleht "Tehran Times" nimetas paavsti avaldust kodeeritud sõnadeks ristisõja alustamiseks. Moslemivennaskond teatas esmalt, et paavsti kahetsusavaldus on piisav, kuid hiljem nõuti paavstilt selgesõnalisemat vabandust. Ka Iraan nõudis selgemat vabandust. Samal päeval tapeti Somaalias Muqdisho lastehaigla juures Itaalia nunn Leonella Sgorbati ja tema ihukaitsja, mida seostati muhameedlaste vihaga paavsti avalduse vastu.
18. septembril teatas Al-Qaida juhitav Iraagi äärmusrühmitus Mudžaheedi Šuura Nõukogu sõjast "ristikummardajate" vastu. Kristlaste vastase sõjaga ähvardas ka äärmusrühmitus Ansar al-Sunnah. 20. septembril peetud Angeluses selgitas paavst, et Saksamaal kasutatud tsitaat ei peegelda tema seisukohti ja seda mõisteti valesti, selgitades et usk ja vägivald ei sobi kokku. Ta lootis enesekriitilist dialoogi erinevate uskude vahel.
25. septembril kohtus Benedictus XVI Vatikanis 21 islamiriigi suursaadikuga ja Araabia Liiga esindajaga, kuid Islami Konverentsi Organisatsiooni välisministrid ei rahuldunud paavsti kahetsusega ja nõudsid vabandust.
8. aprillil 2007 avaldatud ülestõusmispühade läkituses "Urbi et Orbi" mõistis Benedictus XVI hukka terrorismi ja usu kasutamise vägivalla õigustamiseks. Paavst mõistis 11. novembril 2010 hukka Jumala nime all läbi viidava vägivalla.
Suhted Hiinaga
5. mail 2006 ekskommunitseeris Benedictus XVI 2 Hiina piiskoppi, kes määrati ametisse paavstiga kooskõlastamata. Järgnevalt määras Hiina Mindongi piiskopiks uue isiku, kuid ei kooskõlastanud tema määramist paavstiga.
25. juunist 1. juulini 2006 viibisid Pekingis peapiiskop Claudio Maria Celli ja piiskop Gianfranco Rota Graziosi. See oli Vatikani esimene ametlik delegatsioon Hiinas.
2. detsembril 2006 avaldas paavst muret, et Hiinas ordineeriti piiskop Wang Renlei ilma paavsti tunnustuseta. 21. septembril 2007 tunnustas ta Giuseppe Li Shani ja Paolo Xiao Zejiangi ordineerimist piiskoppideks.
19. märtsil 2008 kutsus paavst üles lõpetama vägivalda Tiibetis. 21. märtsil 2008 nõudis ta katoliku kirikule Hiinas vabadust. 25. mail 2008 palvetas ta 12. mail Hiinas toimunud maavärina ohvrite eest. 3. augustil 2008 tunnustas suveolümpiamängude avamist Pekingis. Ta palvetas 23. mail 2010 Hiina katoliku kiriku eest. Ta palvetas 24. mail 2012 Hiina katoliiklaste eest, eriti Shanghai Sheshani kristlaste eest. Ta tundis 12. augustil 2012 muret Hiinas ränkade tulvade käes kannatavate inimeste pärast.
Suhted Venemaaga
21. juunil 2005 saatis Benedictus XVI Moskvasse kardinal Walter Kasperi ja 25. oktoobril 2005 Vatikani välisministri peapiiskop Giovanni Lajolo, kes väitis, et Vatikani ja Venemaa suhete paranemine võib teostuda.
11. jaanuaril 2006 kohtus Benedictus XVI 30 Beslani pantvangikriisist pääsenud lapsega.
6. oktoobril 2006 saatis Benedictus XVI kardinal Cormac Murphy-O'Connori legaadiks Venemaale, kus ta kohtus patriarh Aleksius II-ga.
13. märtsil 2007 kohtus paavst Vatikanis Venemaa presidendi Vladimir Putiniga.
21. septembril 2007 määras Benedictus XVI Moskva peapiiskopiks Paolo Pezzi.
2008. aasta Lõuna-Osseetia sõda
Benedictus XVI kutsus 10. augustil 2008 lõpetama sõda Lõuna-Osseetias. Ta kutsus 17. augustil avama humanitaarkoridore Gruusia ja Lõuna-Osseetia vahel. Ta kutsus 24. augustil osapooli täitma oma lubadusi, et saavutada rahumeelne lahendus.
Suhted Ameerika Ühendriikidega
Benedictus XVI käis 15.–21. aprillini 2008 pastoraalsel visiidil Ameerika Ühendriikides. Ta pidas 18. aprillil 2008 kõne ÜRO peakorteris ja külastas 20. aprillil 2008 Maailma Kaubanduskeskuse peakorteri asupaika.
1. septembril 2005 tunnustas Benedictus XVI Louisiana ja Mississippi rannikualasid laastanud orkaan Katrina tagajärgi likvideerivate päästetöötajate tegevust. Orkaani ohvreid mälestas ta ka 25. septembril 2005.
20. jaanuaril 2009 tervitas ta USA presidenti Barack Obamat ametisseasumise puhul ning kutsus teda riikide vahelistes suhetes püüdlema üksteisemõistmist, koostööd ja rahu.
Ta on kohtunud 9. veebruaril 2006 USA presidendi abikaasa Laura Bushiga; 9. juunil 2007, aprillis 2008 ja 13. juunil 2008 USA presidendi George W. Bushiga ning 10. juulil 2009 USA presidendi Obamaga. Ta kohtus 16. jaanuaril 2013 USA kaitseministri Leon Panettaga.
Afganistani sõda
5. juunil 2005 kutsus paavst vabastama Afganistanis pantvangistatud Itaalia kodanikku Clementina Cantonit. 29. juulil 2007 nõudis ta Lõuna-Korea pantvangide vabastamist Afganistanis. Paavst mõistis 20. septembril 2009 hukka Afganistanis toimunud pommirünnaku, kus hukkus 6 Itaalia sõjaväelast.
2011-2013 rahutused Araabia riikides
Benedictus XVI tundis 6. veebruaril 2011 muret rahutuste pärast Egiptuses. Ta avaldas 24. veebruaril 2011 kohtumisel Liibanoni presidendiga muret rahutuste levimise pärast Araabia riikides. Paavst tegi 6. märtsil 2011 apelli Pakistani ja Liibüa osas. Ta palvetas ka Pakistanis tapetud ministri Shahbaz Bhatti eest. Liibüa eest tegi ta apelli ka 20. märtsil ja 27. märtsil. Ta palvetas 15. mail 2011 Liibüa ja Süüria eest. Ta taunis 7. augustil 2011 Süüria võimude taktikat rahutuste mahasurumisel. Ta kutsus 25. detsembril 2011 Süüria võime verevalamist lõpetama ja arvas, et Araabia riikide revolutsioonid aitavad kaasa ühisele heaolule maailmas. Ta kutsus 12. veebruaril 2012 Süüria võime alustama ülestõusnutega dialoogi. Ta taunis 8. aprillil 2012 võimude tegevust Süürias. Ta palvetas 29. juulil 2012 ja 16. septembril 2012 Süüria elanike eest. Ta kutsus 25. detsembril 2012 lõpetama verevalamist Süürias.
Suhted Lähis-Ida riikidega
24. juulil 2005 avaldas Benedictus XVI kaastunnet terrorismi läbi kannatanutele Egiptuses ja Türgis, kuid järgmisel päeval kutsus Iisraeli välisministeerium välja Vatikani nuntsiuse, nõudes temalt selgitust Vatikani suhtumise kohta 12. juulil 2005 Lõuna-Iisraelis toimunud rünnaku osas, kuna paavst ei maininud oma läkituses selles rünnakus kannatanuid.
15. aprill 2006 avaldas ta ülestõusmispühade läkituses "Urbi et Orbi" muret Iraani tuumaprogrammi pärast ja kutsus saavutama rahu Pühal Maal ja Liibanonis. 29. juunil 2006 kutsus ta Iisraeli ja Palestiina liidreid üles saavutama rahu.
Howard Gardner
Howard Gardner (sündinud 1943) on Harvardi ülikooli psühholoog.
1983. aastal esitas Gardner multiintelligentsuse teooria, mille kohaselt intelligentsus tähendab võimeid probleeme lahendada ja midagi luua. Erinevalt Charles Edward Spearmani definitsioonist väidab Gardner, et üldist vaimset võimekust pole olemas, vaid selle asemel on vähemalt seitse üksteisest erinevat, oma seaduspärasuse ja loogikaga vaimset võimekust:
Benedictus XVI välispoliitika
Suhted Lähis-Ida riikidega
23. aprillil 2006 mõistis ta hukka pommiplahvatuse korraldamise Tel Avivis.
11. augustil 2006 saatis ta legaadiks Liibanoni kardinal Roger Etchegaray.
Howard Gardner
Gardneri teooria pole rajatud kontrollitavatele faktidele, vaid usule – seepärast on nimetatud võimekusi väga raske mõõta ja paljud peavad seda teooriat küsitavaks. Teooria kaitseks räägivad juhtumid, kus indiviid on kaotanud ajukahjustuse tõttu mõne oma vaimse võimekuse ja säilitanud ülejäänud.
Anambra osariik
Anambra osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeeria lõunaosas.
Howard Gardner
Tunnustus
Howard Gardner pälvis 1981. aastal MacArthuri auhinna.
Anambra osariik
Jaguneb 21 omavalitsuseks: Aguata, Anambra East, Anambra West, Anaocha, Awka North, Awka South, Ayamelum, Dunukofia, Ekwusigo, Idemili North, Idemili South, Ihiala, Njikoka, Nnewi North, Nnewi South, Ogbaru, Onitsha North, Onitsha South, Orumba North, Orumba South ja Oyi.
Howard Gardner
Tunnustus
2006. aastal valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Anambra osariik
Osariigi suurim linn on Onitsha.
Benedictus XVI välispoliitika
Suhted Lähis-Ida riikidega
22. novembril 2006 taunis ta Liibanoni tööstusministri Pierre Gemayeli tapmist. 10. detsembril 2006 taunis ta vägivalda Lähis-Idas ja Liibanonis ning soovis kriisile rahumeelset lahendust. 28. jaanuaril 2007 kutsus ta osapooli üles lõpetama vägivalda Liibanonis ja Gaza sektoris.
16. veebruaril 2007 kohtus ta aasta varem Liibanonis röövitud Iisraeli sõdurite Ehud Goldwasseri ja Eldad Regevi lähedastega.
28. märtsil 2007 lükati Lähis-Idas valitseva olukorra tõttu edasi paavsti kohtumine Iisraeli valitsuse delegatsiooniga.
8. aprillil 2007 avaldas paavst ülestõusmispühade läkituses "Urbi et Orbi" kahetsust Iraagis ja Afganistanis toimuva pärast. Ta kutsus lahendama probleeme Lähis-Idas. Ta kinnitas, et Liibanonis valitsev olukord ohustab Lähis-Ida tulevikku ning lootis palestiinlaste ja juutide dialoogile kriisi lahendamiseks.
20. mail 2007 väljendas paavst muret olukorra pärast Gaza sektoris ja kutsus rahvusvahelisel tasandil üles tegema suuremaid jõupingutusi kriisi rahumeelseks lahendamiseks.
7. jaanuaril 2008 kutsus ta taastama rahu Lähis-Idas. 17. veebruaril 2008 tundis ta muret olukorra pärast Liibanonis. 11. mail 2008 palvetas ta Liibanoni eest.
2. märtsil 2008 ja järgnevatel päevadel tundis ta muret Iisraelis ja Gaza sektoris toimuva pärast. 20. oktoobril 2008 avaldasid Iisraeli partei Kadima toetajad oma veebilehel fotomontaaži, kus paavsti oli kujutatud svastikaga. Iisraeli välisminister Tzipi Livni mõistis fotomontaaži hukka. Paavst kutsus 25. detsembril 2008 lõpetama vägivalda Lähis-Idas. Ta taunis 28. detsembril 2008 Iisraeli rünnakuid Gaza sektoris. Ta mõistis 1. jaanuaril 2009 hukka vägivalla Gazas. 4. jaanuaril kutsus ta Gaza sektoris rahu saavutama.
Ta vabastas 24. jaanuaril 2009 ekskommunikatsioonist piiskop Richard Williamsoni, kes eitas holokausti, kuid paavsti otsus ärritas juute.
Ta kutsus 12. aprillil 2009 alustama Lähis-Ida rahukõnelusi.
Paavst külastas 8.–15. maini 2009 Jordaaniat ja Iisraeli. Visiidi käigus toetas paavst Iisraeli ja Palestiina riikide kooseksisteerimise poliitikat (kahe riigi lahendust).
Paavst palvetas 31. jaanuaril 2010 rahu eest Pühal Maal ja taunis 28. märtsil 2010 rahutusi Jeruusalemmas. Paavst kutsus 6. juunil 2010 hoidma Lähis-Idas ära veresauna puhkemist. 25. detsembril 2010 kutsus paavst oma jõululäkituses rahule Lähis-Idas.
Ta kutsus 29. jaanuaril 2012 rahule Pühal Maal.
Ta kohtus 17. novembril 2005 Iisraeli presidendi Moshe Katsaviga, 4. detsembril 2005, 24. aprillil 2007, 3. juunil 2011 ja 17. detsembril 2012 Palestiina omavalitsuse presidendi Maḩmūd ‘Abbāsiga, 16. veebruaril 2006 Liibanoni peaministri Fuad Sinioraga, 6. aprillil 2006 ja 6. septembril 2007 Iisraeli poliitiku ja hilisema presidendi Shim'on Peresega. Ta kutsus 25. detsembril 2011 juute ja palestiinlasi üles leppimisele.
Iraagi sõda
24. juulil 2005 avaldas Benedictus XVI kaastunnet terrorismi läbi kannatanutele Iraagis.
25. augustil 2005 võttis ta Castel Gandolfos vastu Iraagi välisministri Hoshiyar Zebari, kes arutas paavstiga olukorda Iraagis. Benedictus XVI rõhutas, et Iraagi tuleviku üle peavad saama oma sõna öelda kõik ühiskonna- ja usurühmad.
26. veebruaril 2006 mõistis ta hukka šiiitide mošee ründamise Iraagis.
Alates 2. juulist 2006, samuti 15. augustil 2006 ja 22. oktoobril 2006 peetud jutlustes tundis ta muret Iraagis ja Lähis-Idas toimuva pärast. Oma arvamust toimuva kohta avaldas ta 5. augustil 2006 ajakirjanikele antud intervjuus.
14. oktoobril 2007 avaldas ta muret Iraagis toimuvate sündmuste pärast ja kutsus vabastama Iraagis röövitud preestreid. 4. novembril 2007 kutsus paavst saavutama rahu Türgi ja Iraagi vahelisel piirialal. 3. veebruaril 2008 tundis ta muret olukorra pärast Iraagis.
Ta taunis 2. märtsil 2008 Kaldea piiskopi Paulos Faraj Rahho röövimist ja 13. märtsil 2008 avaldas ta kahetsust piiskopi tapmise pärast. 12. oktoobril 2008 mõistis ta hukka rünnakud Mosuli kristlaste vastu. Paavst tundis 28. veebruaril 2010 muret kristlaste tapmise pärast Mosulis ja olukorra pärast Iraagis. Ta kohtus 1. detsembril 2010 kristlastega, kes said oktoobris viga Bagdadi katedraali rünnakus.
Paavst kutsus 5. detsembril 2010 kõiki palvetama nende eest, kes kannatavad vägivalla käes. Ta taunis kristlaste vastu sooritatud rünnakuid Iraagis. 16. detsembril 2010 kutsus paavst kaitsma kristlasi seoses rünnakuga Iraagi süüria katoliku kiriku katedraalile Bagdadis.
Paavst kohtus 25. augustil 2005 Iraagi välisministri Hoshiyar Zebariga, 10. novembril 2005 Iraagi presidendi Jalāl aţ-Ţalabānīga, 14. novembril 2005 Iraagi Kurdistani presidendi Mesûd Barzanîga ja 25. juulil 2008 Iraagi peaministri Nūrī al-Mālikīga.
Põhja-Korea tuumakriisi taunimine
13. novembril 2006 teatas paavst, et Põhja-Korea tuumakriis tuleb lahendada läbirääkimiste teel ja rahumeelsete meetoditega. 15. veebruaril 2007 väljendas ta kohtumisel Lõuna-Korea presidendi Roh Moo-hyuniga muret Põhja-Korea tuumakriisi arenemise pärast ja kutsus tekkinud kriisi rahumeelselt lahendama.
Suhted Aafrika riikidega
1. mail 2005 kutsus Benedictus XVI oma läkituses (Angelus) saavutama rahu Togos. 3. juulil 2005 tunnustas ta Aafrika probleemide käsitlemist G8 tippkohtumisel, tuues prioriteedina esile vaesuse väljatõrjumise Aafrikas ja arengu edendamise.
22. jaanuaril 2006 pühendas ta eriläkituse Aafrika jaoks, kutsudes selles üles saavutama rahu Côte d'Ivoires. Ta mälestas 16. mail 2006 Nigeeria gaasiplahvatuses hukkunuid. 18. veebruaril 2007 avaldatud läkituses kutsus ta Guinea vägivalla osapooli dialoogile. 8. aprillil 2007 kutsus paavst ülestõusmispühade läkituses "Urbi et Orbi" lahendama probleeme Aafrikas, eriti Somaalias ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis.
7. jaanuaril ja 3. veebruaril 2008 taunis ta konflikte Keenias. 27. aprillil 2008 mõistis paavst hukka kodusõja Somaalias, rahutused Burundis ja olukorra Sudaanis Darfuris.
Paavst kutsus 31. augustil 2008 otsima poliitilist lahendust Aafrikast Euroopasse suunduva illegaalse immigratsiooni probleemile.
Ta mõistis 9. novembril 2008 hukka vägivalla Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Ta taunis 30. novembril 2008 rahutusi Nigeerias. Ta kutsus 25. detsembril 2008 lõpetama vägivalda Aafrikas. 8. jaanuaril 2009 taunis ta laste kasutamist sõjapidamises Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Ta tundis 30. septembril 2012 muret Kongo DV sündmuste pärast.
Ta kutsus 20. märtsil 2009 Angolas taastama rahu. Kui 21. märtsil 2009 Luandas peetud missal tallati kaks naist surnuks, avaldas paavst traagilise juhtumi puhul kahetsust. Paavst kutsus 12. aprillil 2009 lõpetama vägivalda Aafrikas ja kutsus 5. detsembril 2010 kõiki palvetama nende eest, kes kannatavad vägivalla käes. Ta taunis kristlaste vastu tehtud rünnakuid Egiptuses ja Eritrea siserahutusi. 16. detsembril 2010 tegi paavst üleskutse kaitsta kristlasi Aafrikas. 25. detsembril 2010 avaldas paavst jõululäkituses muret Nigeeria kristlaste ründamise pärast.
Ta saatis 9. juulil 2011 Lõuna-Sudaani delegatsiooni kardinal John Njue juhtimisel.
Ta avaldas 17. juulil 2011 muret Somaalia sündmuste pärast. Ta kutsus 25. detsembril 2011 rahvusvahelist üldsust abistama Somaalia näljahädalisi.
Ta taunis 9. jaanuaril 2012 Nigeerias kristlaste vastu tehtud rünnakuid. Ta meenutas ka aasta varem tapetud Pakistani ministrit. Ta avaldas 11. märtsil 2012 kaastunnet Madagaskari loodusõnnetustes kannatanutele. Ta kutsus 25. detsembril 2012 üles rahule Malis ja Nigeerias.
Suhted Sri Lankaga
15. augustil 2006 tundis paavst muret Sri Lanka poliitilise olukorra pärast. 4. veebruaril 2007 avaldatud läkituses tunnustas ta Sri Lanka valitsusametnike tegevust 2004. aasta tsunami tagajärgede likvideerimisel. 23. aprillil 2007 rõhutas paavst kohtumisel Sri Lanka presidendiga inimõiguste tunnustamist ja kutsus valitsust üles pidama mässulistega dialoogi. Paavst tundis 17. mail 2009 muret poliitilise olukorra pärast Sri Lankal. Ta avaldas 16. jaanuaril 2011 kaastunnet Sri Lanka elanikele, kes kannatasid üleujutuste käes.
Reageerimine majanduskriisile
Paavst rõhutas 1. märtsil 2009, et tööandjad peaksid pidama majanduskriisi ajal prioriteediks töötajaid ja nende perekondi. Paavst tunnustas 14. juunil 2009 paar nädalat hiljem toimunud ÜRO konverentsi pidamist, kus arutati finantskriisi mõju majandusele. 19. juulil 2009 kutsus paavst töötuid mitte kaotama lootust. Paavst on korduvalt rõhutanud võitlust vaesusega.
6. juulil 2008 rõhutas ta seoses G8 tippkohtumisega Jaapanis võitlemist vaesuse ja toidupuudusega. Ta mainis üleskutses ka kasvanud toidu- ja kütusehindu. 6. oktoobril 2008 tegi paavst avalduse ülemaailmse finantskriisi kohta. Ta ütles: "Me näeme suurte pankade kokkuvarisemise taustal, et raha on kaduv, sellel pole väärtust."
Ta kutsus 31. jaanuaril 2010 pöörama suuremat tähelepanu nende inimeste puudustele, kes on finantskriisi tõttu kaotanud töö. Ta taunis 30. detsembril 2010 avaldatud motu proprios seadusevastaseid finantstehinguid. Ta taunis 1. jaanuaril 2013 reguleerimata finantskapitalismi.
Relvastumise ja relvakaubanduse taunimine
15. aprill 2006 avaldas paavst ülestõusmispühade läkituses "Urbi et Orbi" muret Iraani tuumaprogrammi pärast. 17. juunil 2007 nõudis Benedictus XVI kõikide relvakonfliktide lõpetamist. 22. juulil 2007 taunis ta sõjapidamist ja 29. juulil 2007 kutsus ta üles peatama tuumarelvade levikut. 18. novembril 2007 kutsus paavst üles keelustama maamiine. 18. mail 2008 kutsus paavst seoses Dublinis peetava konverentsiga keelustama kobarpommide kasutamist. 16. juunil 2008 taunis ta rahvusvahelist relvakaubandust ja kutsus relvakaupmehi meelt parandama.
Kohtumised riigipeade ja valitsusjuhtidega
pisi|300px| Benedictus XVI ja Poola president [[Lech Kaczyński 2006. aastal]] 19. aprillil 2005 vahetult paavstiks saamise järel õnnitles Benedictust telefoni teel esimese riigipeana Šveitsi president Samuel Schmid.
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Karu süda
"Karu süda" on Nikolai Baturini romaan.
Arvo Iho on teinud selle järgi filmi "Karu süda".
Sotsiopaat
Sotsiopaat on angloameerika psühhiaatria termin inimeste kohta, kellel on käitumishäired ja probleemid teiste inimestega suhtlemisel.
Terminoloogia
Sellist sõna on kasutatud alates umbes 1880. aastast Terminit sotsiopaatia võis esimesena tutvustada 1909. aastal Saksamaal psühhiaater Karl Birnbaum ja 1930. aastal kasutas USA psühholoog George E. Partridge seda kui alternatiivi psühhopaadi kontseptsioonile. Seda terminit kasutati, et defineerida käitumist, mis rikub sotsiaalseid norme, niisiis antisotsiaalset käitumist.
Kirjeldus
Sotsiopaat ei tunnista mingeid kirjutatud ega kirjutamata inimestevahelisi reegleid ühiskonnas, tal puudub empaatiavõime, seega ei tunne ta kunagi süümepiinu, mõtleb ainult omakasule ja arvab, et ka kõik teised käituksid samuti kui tema, kui ainult oskaksid või julgeksid. Igasugune reeglitele allumine, ka lihtsalt viisakus on tema meelest nõrkuse ilming.
Eestis on sotsiopaadile lähedane diagnoos F60.2 Düssotsiaalne isiksushäire
Kaasnev joon võib olla püsiv ärrituvus. Diagnoosi võib kinnitada lapse- ja noorukieas esinenud käitumishäire, mida ei pruugi küll alati esinenud olla.
Liiva tänav (Tallinn)
pisi|Liiva tänav Liiva tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme ja Rahumäe asumis.
Tänav sai nime 8. novembril 1927.
Nõela
Nõela on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Vitamiinid
Vitamiinid on väga erineva struktuuriga orgaaniliste bioaktiivsete biomolekulide rühmad ja asendamatud mikrotoitained, mis on mikrokogustes pidevalt vajalikud enamiku organismide peaaegu kõikide füsioloogiliste protsesside toimimiseks. Vitamiinid on orgaanilised ühendid.
Vitamiinid avastas Tartu Ülikoolis töötav arst Nikolai Lunin 1880. aastal.
Termini vitamine võttis 1912. aastal kasutusele poola päritolu USA biokeemik Kazimierz Funk. Termin on aja jooksul arenenud ning tänapäeval on vitamiine raske üheselt ja ammendavalt defineerida.
Enamik vitamiine ning vitamiinirühmade vitameere ja isomeere (sh fotoisomeere) on ka antioksüdandid, prohormoonid, eelvitamiinid, hormoonid (retinoidhormoonid ja D-vitamiini hormoonvormid), kasvufaktorid, kasvuregulaatorid, koensüümid, kofaktorid, kromoproteiinid, metaboliidid, prooksüdandid, ravimpreparaadid, toidulisaained, vitamiinipreparaadid (sh söödalisandid) ja nende sünteetilised derivaadid aga ka antivitamiinid ja vitamiinilaadsed biomolekulid.
Mitmed vitamiinid osalevad teatavate kudede ja elundite struktuuri kujundamisel, nii näiteks kujundab D-vitamiin luustumisprotsessi, A-vitamiin – epiteeli arenemist, C-vitamiin – sidekoe kasvu, E-vitamiin – loote arenemist jne.
Vitamiinide rühma kuuluvate ainete hulgas ei ole valgud, rasvad, süsivesikud, vesi, mineraalid, elektrolüüdid ja soolad.
Vitamiinid ei asenda muid looduslikke asendamatuid toitaineid. Vitamiinide täielik puudumine (ka bioaktiivsuse minetanuna) toidus või organismi kestev vitamiinivaegus võib põhjustada näiteks hüpovitaminoosi ja avitaminoosi ning vitamiiniliigsus hüpervitaminoosi.
Farmakoterapeutilised rühmad: ATC kood A11 Vitamiinid ja ATCvet kood QA11 Vitamiinid.
Termini kujunemine
Termini kujunemine ajaloo kaudu võttis kauem aega kui tänapäeval arvatakse, nii on kirjeldatud haiguslikku seisundit skorbuuti ja selle ravi juba üle 1500 a eKr – Ebersi papüüruses.
Kazimierz Funki definitsioon (1912)
Vitamiinid on inimese ja paljude selgroogsete normaalseks toitumiseks, kasvuks , arenguks, paljunemiseks, metabolismiks , tervise säilitamiseks ja haiguslike seisundite ennetamiseks ja raviks hädavajalike mikrotoitainete rühm , mida elusorganismid, enamikus, eksogeensete allikateta ei sünteesi, või sünteesivad ebapiisavas koguses.
Eddy ja Hawley definitsioon (1941)
Osa vitamiine on suudetud ekstraheerida ja eraldada, nende koostis ja struktuur keemiliselt kindlaks määrata ning ka kunstlikult (sünteetiliselt) toota. Toiduga saadavaid vitamiine nimetatakse toiduks, näit C-vitamiin apelsinimahlas, aga kui C-vitamiini võtmise määrab arst, siis loetakse seda ravimiks.
D. A. Benderi definitsioon (2003)
Vitamiinid on erineva keemilise koostisega ühendite rühm, kuhu kuuluvad ained on kehale asendamatud toitained ning vajalikud metaboolsetes funktsioonides väga väikestes kogustes. Metaboolsete protsesside kulgemises on neil mitmeid funktsioone: koensüümidena, hormoonidena, antioksüdantidena, rakkude signaalainetena ja rakkude ning kudede kasvu ja diferentseerumist reguleerivate ainetena.
M. Zilmeri jt definitsioon (2010)
Vitamiinid on heterogeensed bioaktiivsed madalmolekulaarsed orgaanilised asendamatud mikrotoitained (inimkeha vajab neid väikestes kogustes). Nad on liitensüümide koensüümidena (ehitusfunktsionaalsete koostisosadena) hädavajalikud ensüümkatalüüsis. Koensüümse jt biofunktsioonide läbi ongi nad hädavajalikud inimkeha elutegevuses.
Vitamiini vajadus organismide füsioloogias
Vitamiinide vajalikkus looduslikust keskkonnast (vabast loodusest) eraldatud elusorganismidele võib tuleneda ensüümide, mis koensüümide biosünteesil osalevad, mutatsioonidest. Erinevatel organismidel võivad vitamiinidega lähedasi funktsioone täita pisut erinevad biomolekulid, samuti on eri organismidel erinev võime neid aineid sünteesida ja metaboliseerida.
Vitamiinid on vajalikud enamikule:
Mõningaid vitamiine sünteesitakse eelvitamiinidest ja fotosünteesi kaudu. Vitamiinid, mida elusorganismid ise ei sünteesi (kas puuduvad metabolismiks geneetilised faktorid (aminohapped, ensüümid, geenid, metaboolsed rajad jne) või sünteesivad ebapiisavas koguses, peavad olema sünteesitud teiste organismide poolt.
Kasvufaktorite ja vitamiinide avastuslugu
Mõne tuntuma vitamiini ja kasvufaktori ning keemiliste vitamiinide avastamine
Ladina tähestiku alusel
Ladina tähestiku suurtähtedega nomenklatuur seati sisse aastatel 1920–1922, kui vitamiinide keemilist koostist veel ei tuntud.
Mainitud nomenklatuuri aluseks võttes on mitmele vitamiinile antud ka mittesüsteemsed põhinimetused. Rahvusvaheliselt on liigitatud vitamiinide hulka üle 20 vitamiini.
Vitamiinide nomenklatuur
Märkused
Vitamiinide transport ja imendumine
Vitamiinidega seotud laboratoorsete meetodite ja katsetuste baasil loodud in vitro, in vivo jpt loom- ja inimmudelid on aluseks tõenduspõhise meditsiini kaudu organismide vitamiinidega vajaduse ning omastatavuse, defitsiidi ja haiguste kirjeldamisel. Vitamiinide imendumine rakkudesse ja neid ümbritsevasse väliskeskkonda toimub mitme protsessi abil:
Inimese vitamiiniallikad
Iga isiku geneetilised eripärad ja ka vanus, sugu, toitumine, elustiil jpt teised faktorid mõjutavad suuresti organismi võimekust vitamiine metaboliseerida. Inimene saab vitamiine eksogeensetest allikatest, enamasti taimset päritolu toiduga. Mõningaid vitamiine (näiteks K-vitamiin, biotiin, pantoteenhape, niatsiin) sünteesib inimese seedekulgla mikrofloora. Vajadusel suudab inimorganism mõnda vitamiini ka endogeenselt sünteesida (näiteks trüptofaani rohkuse korral sünteesitakse temast niatsiini, naharakkudes toimub ultraviolettkiirguse toimel D-vitamiini süntees. Kui toidus on piisavalt mingi vitamiini eelühendit ehk eelvitamiini, suudab organism seda vitamiini eelvitamiinidest piisavalt sünteesida (näiteks A-vitamiini laadset toimet omavatest taimsetest karotenoididest sünteesitakse A-vitamiini).
Rahvusvaheline ühik
RÜ ehk rahvusvaheline ühik on bioloogiliste ja farmakoloogiliste ainete potentsi määramisel kasutatav ühik. Mõnede vitamiinide päevakogust väljendatakse puhta kemikaali potentsi kaudu rahvusvaheliste ühikutena ehk IU – international unit. Enne keemiliselt valmistatud puhaste vitamiinipreparaatide laialdast turustamist peeti vajalikuks ainete potentsi hinnata tarvitamiskogusena, mis oli eelnevalt katseloomade biotestide kasvufaktorite foonil välja töötatud.
Teadaolevalt esimese IU vitamiini potentsikuse biotesti, mis põhines kasvul, töötas välja dr. H. C. Sherman A-vitamiini ja B-vitamiini jaoks. IU kogus Shermani kaudu on teatud kindla vitamiinipreparaadi kogus, mida lisatakse täiesti vitamiinivabale (kindel vitamiin) toidule, mis aga sisaldab adekvaatsetes kogustes kõiki teisi tuntud toitumisfaktoreid. Vitamiinipreparaadi IU koguse lisamise tulemusel tagatakse rottidel, kelle vitamiinivaru (lisatav preparaadi tüüp) eelnevalt ammendatud, 4-nädalase perioodi vältel kaalutõus 3 g/nädala kohta. Nii töötati välja Shermani ühikud A- ja B-vitamiinile.
Paljud paralleelselt kasutatavad ühikusüsteemid põhjustasid segadust ja need otsustati ühte standardisse koondada. Vitamiinistandardi koostamist hakkas koordineerima Rahvaste Liidu Tervise Organisatsiooni (League of Nations Health Organization) Bioloogilise Standardiseerimise Komisjon (Commission on Biological Standardization).
Vastunäidustused
Kasvajavastast ravi (sh keemiaravi ja kiiritusravi) saavatel vähihaigetel ei soovitata erinevatel põhjustel mitmeid vitamiine (näiteks A- ja E- ja C-vitamiini) manustada.
Etümoloogia
Termin vita-amine on moodustatud ladinakeelsest sõnast vīta ka vītae life + amine, algselt neis sisalduva lämmastiku tõttu.
Kristall
Laiendatud definitsiooni kohaselt on kristall aine, mis ilmutab difraktsioonipildis teravaid maksimume ehk milles esineb kaugkorrastatus. See võimaldab kristalli mõiste all käsitleda ka kvaasikristalle.
Sageli on ainel kindel kristalliline struktuur, kuid pole haruldane, et ainel on mitu võimalikku kristallstruktuuri ja see, missuguses aine neist on, sõltub keskkonna temperatuurist. Leidub niisuguseidki aineid (näiteks süsinik, raud ja kvarts), millel samal temperatuuril võib olla mitu kristallstruktuuri. Seda nimetatakse polümorfismiks.
Kristalli osakeste tihedust iseloomustab koordinatsiooniarv, mis näitab, kui mitu lühimat osakest igal osakesel on.
Kristallstruktuuri püsivus on tingitud osakestevahelisest seosest. Selle järgi eristatakse nelja liiki kristalle.
Kristallide korrapärase siseehituse välispidiseks väljenduseks on siledate ja kindlate seaduspärasuste alusel moodustunud tahkudega kristallvormid. Kõik kristallid jagatakse kuue süngoonia vahel, mis omakorda koosnevad 32 punktigrupist.
Kristallide struktuur mõjutab aine mehaanilisi, elektrilisi, magnetilisi, optilisi ja muid omadusi. Polümorfsetel ainetel võivad eri kristallstruktuuride omadused väga suurel määral erineda, näiteks süsiniku vorm teemant on üks kõige kõvemaid teadaolevaid aineid, aga teine vorm grafiit on eriliselt pehme aine. Isegi ideaalse kristallstruktuuriga aine omadused, näiteks läbipaistvus ja elastsus, võivad eri suundades erinevad olla ning seda nimetatakse anisotroopiaks.
Elektronide liikumist kristallivõre perioodilises väljas kirjeldab tsooniteooria. See seletab tahkete ainete elektrilisi, optilisi, mehaanilisi ning osaliselt ka soojuslikke ja magnetilisi omadusi, mis tulenevad valentselektronidest.
Pooljuhid on enamasti kristalsed ained.
Kristallide uurimisega tegeleb kristallograafia.
Karu süda (film)
"Karu süda" on 14,5 miljoni kroonise eelarvega Eesti film, mis oli selle valmimise ajal kõige kallim Eesti film.
Noor kütt Niika siirdub Siberisse taigakütiks, kohtub mitme kena naisega ja askeldab kohalike põhjarahvastega. Filmi süžee põhineb Nikolai Baturini romaanil "Karu süda".
Film esilinastus Eesti kinodes 6. septembril 2001, Tšehhi kinodes oktoobris 2001 ja Soome kinodes 14. detsembril 2001.
See esitati ka parima võõrkeelse filmi Oscari nominendiks Eestist.
Andmed
Andmed on üldiselt teatud tüüpi informatsioon (tavakeeles on sõna "andmed" tihti "informatsiooni" sünonüüm), kuid mõiste on eri valdkondades kasutusel erisuguse tähendusväljaga.
Põhilised mõiste kasutusvaldkonnad lisaks tavakeelele on järgmised:
Kõige ulatuslikumalt on kasutusel filosoof Luciano Floridi selgitus aastast 2008, mis seob ühelt poolt andmed ja informatsiooni ning teiselt poolt mõiste kasutuse sotsiaalteadustes (sh statistikas) ja infotehnoloogias, esitades terminit kui filosoofilist kategooriat. Floridi seletuse kohaselt on terminil "andmed" lai kasutus nii tehnilise terminina kui ka tavakeeles, kuid eristada võib nelja põhiinterpretatsiooni. Need on:
Etümoloogia
Termin "andmed" on eesti keeles kasutusel 20. sajandi algusest ja on neologism. Arvatavasti lõi termini Johan Voldemar Veski ning see on seotud üldise 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul toimunud matemaatikaterminoloogia korrastamisega. Eestikeelne termin on loodud saksakeelse sõna Angaben ja venekeelse sõna данные eeskujul. Termini loomisel seost ingliskeelse või ladinakeelse terminiga data või datum ei ole. Termin "andmed" on tuletatud vanakreekakeelsest geomeetriaterminist dedomena (δεδομένα), mis tähendas "antud" ja mille võttis kasutusele Eukleides.
Entsüklopeediates
Eestikeelsetes entsüklopeediates on termin esmakordselt ENE 2-s (1985) ja seda kitsalt ühe eriala – küberneetika – tähenduses.
Sõnaraamatutes
Eesti õigekeelsussõnaraamatus (1976 ja 1980) on järgmine kanne:
Standardites
Andmed on määratletud mitmes eesti ja rahvusvahelises standardis.
Infotehnoloogia standardis EVS-ISO/IEC 2382-1:1993 "Infotehnoloogia. Sõnastik" on järgmine määratlus:
Infoteaduse standardis EVS-ISO 5127:2004 "Informatsioon ja dokumentatsioon. Sõnastik" (lähtub standardi EVS-ISO 1087-2:2002 "Terminoloogiatöö. Sõnastik. Osa 1: Teooria ja rakendus" määratlusest) on järgmine määratlus:
Tähendus
Mõiste "andmed" on infohalduses seotud mõistetega "informatsioon", "teadmus" ja "tarkus". Sellist seost nimetatakse tarkuse püramiidiks (DIKW). Selles on andmed nagu toormaterjal, millest tunnetuse ja kasutamise kaudu on võimalik teadmistepõhine, ratsionaalne, eesmärgipärane käitumine. Rangelt võttes ongi andmed iseenesest tähenduseta ning andmete tähendus ilmneb ainult nende tõlgendamisel informatsioonina (teabena).