cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bretša
Eestis võib bretšasid leida Loode-Eestist, näiteks Osmussaarelt. Neid nimetatakse neugrundbretšadeks ja nad on tekkinud meteoriidiplahvatuse tagajärjel purustatud kivimeist. Bretšasid on nii Eesti aluskorras, settelises aluspõhjas kui ka rändkivide seas.
Klaasist võti
"Klaasist võti" on Dashiell Hammetti 1931. aastal ilmunud poliitiline kriminaalromaan.
Kullamaa põllumeeste konvent
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Piirsalu, Kullamaa ja Kirbla vald.
Klaasist võti
Põhjamaade kriminaalkirjanikke ühendav organisatsioon Skandinaviska Kriminalsällskapet annab välja samanimelist kirjandusauhinda.
Kullamaa põllumeeste konvent
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Karl Aavekukk, Karl Tiitsmann, Jüri Kummisson, Jüri Aven, Johannes Saalberg, Eduard Arnover, Pärni Limberg, August Roomet, Ruut Kurepalu, Jaan Laurik, Juulius Tuulpärg, Johannes Zimmermann, Johannes Tohver, Aleksander Einlo ja Jüri Hellmann.
Klaasist võti
Eestikeelsed väljaanded
Eesti keeles ilmus teos Eesti Raamatu kirjastuselt 1987. aastal sarjas "Mirabilia" koos jutustusega "Kõhn mees". Teosed tõlkisid Ralf Toming ja Valda Raud.
Hindustani poolsaar
Riikidest jäävad Hindustani poolsaarele India ning osa Bangladeshist ja Pakistanist.
Rahvajutt
Rahvajutt on rahvaloominguline jutustus, üks rahvaluule põhiliikidest.
Rahvajutt on üldmõiste muistendi, muinasjutu, pajatuse, naljandi ja anekdoodi kohta.
Wood Buffalo rahvuspargi kopratamm
Wood Buffalo rahvuspargi kopratamm on maailma suurim kopratamm. See asetseb Põhja-Kanadas Alberta provintsis Wood Buffalo rahvuspargis. Tamm on vähemalt 850 m pikk ning kulgeb mööda rahvuspargi lõunaäärt. Kopratamm on nii suur, et seda on võimalik näha satelliitide piltidelt. Selle ehitus on alanud 1970-ndate keskel, kuna tugev roheline taimestik on katnud terve tammi ja uusi puuoksi pole nähtud. Tammi on ehitanud uurijate sõnul vähemalt kaks kopra perekonda.
Kopratammi ajalugu
Kanada ökoloog Jean Thie avastas Wood Buffalo kopratammi oktoobris 2007. aastal. Avastus tehti juhuslikult, kuna Thie eesmärk oli uurida Põhja-Kanada igikeltsa sulamist. Thie on öelnud, et tammi on suure tõenäosusega edasi arendanud mitu koprapere põlvkonda. Eksperdid on arvamusel, et sellise kopratammi ehitamine on kestnud vähemalt 30 aastat.
Kopratammi ülesehitus
Tammi iseloomustab roheline taimkate, mis on tekkinud aja jooksul. Tamm koosneb okstest, kividest, võrsetest ja mudast. Värskeid puuoksi ei ole näha. Osa tammist on valminud tänu tormis langenud puudele, mis on veekogu peale kukkunud. Kobrastele on see suur eelis, sest vahed saab täita oma materjaliga. Ökoloogid on leidnud ka kaks väiksemat kopratammi, millel on perspektiiv 10 aasta jooksul liituda suure kopratammiga ja moodustada hiigeltamm, mille ulatus on 1 km.
Kopratammi ehitamise põhjus
Koprad ehitavad tamme, et tekiks sügav ja stabiilne veekogu, kus nad saavad kaitset kiskjate, Põhja-Ameerikas näiteks karude ja koiottide eest. Rahuliku vooluga vesi aitab toimetada ehitusmaterjali ja toidu sihtpunkti. Samuti on tamm kasulik teistele loomadele ja keskkonnale, sest hoiab ära suuremad üleujutused. Ökoloog Thie arvab, et Põhja-Ameerika koprad on naasnud oma vanadesse pesitsuskohtadesse ja hakanud paljunema. Eelmisel sajandil kütiti massiliselt kopraid nende karusnaha tõttu, nüüd on kobraste arvukust hakanud taastuma.
Monokliinne süngoonia
Monokliinne süngoonia (inglise monoclinic system) on kristallograafias üks kuuest süngooniast, mille iseloomulikuks tunnuseks on üks teist järku sümmeetriatelg, üks sümmeetriatasand või nende kombinatsioon. Kristallograafilised teljed on erineva pikkusega. Neist üks on risti tasandiga, mille moodustavad ülejäänud kaks.
Monokliinsesse süngooniasse kuulub kolm punktigruppi:
Indie rock
Indie rock on Suurbritanniast alguse saanud rokkmuusika alaliik, mis eksisteerib põhiliselt iseseisvatel põrandaalustel muusikalavadel.
Indie rock on lühend sõnapaarist independent rock. See termin sobib kirjeldama nii indie-bändide do it yourself hoiakut kui ka väikese eelarvega plaadifirmasid, mis nende muusikat välja annavad. Paljud indie-plaadifirmad teevad küll koostööd suuremate plaadifirmadega, kuid otsuste tegemine on siiski autonoomne. Seetõttu on indie-ansamblitel vabadus katsetada ja arendada oma saundi, emotsioone ja sõnu, mis ei pea meeldima laiale kuulajaskonnale – isiklik maitse ja arvamus on kasumist tähtsamad – olgugi et ka väiksemad plaadifirmad soovivad majanduslikult hakkama saada.
Indie rock ' i juured ulatuvad ameerika ja briti 1980. aastate põrandaalusesse alternatiivrokki. Viimastel aastakümnetel on žanris toimunud mõned muutused. Indie rock sai iseseisvaks muusikastiiliks umbes sellel ajal, kui grungebändid – nagu Nirvana – tavakuulajani jõudsid ja kuulsaks said. Laiem kuulajaskond lihvis alternatiivroki ajapikku uueks tõsimeelseks hard rock ' iks ning seega ka ettearvatavamaks ja testosteroonipõhisemaks. Indie rock oli vastupanuliikumine põhivoolustumise vastu; indie rock ' ist sai mõiste, mis tähistas iseseisvaks jäänud bände ja muusikažanre. Žanrilisteks eelkäijateks võib pidada punk rock ' i, post-punk ' i, hardcore punk ' i, shoegazing ' ut, twee pop ' i, garaažirokki ja muidugi alternatiivrokki. Indie rock on kitarripõhine muusika, mida viljelevad väikeste muusikafirmade alla kuuluvad bändid. Suurbritannias on alternatiivset muusikat silmas pidades kasutatud tavaliselt sõna indie ja mitte alternatiiv.
Olgugi et indie rock jagab pungi põhimõtteid kaubanduslikkuse ja kommertsi koha pealt, ei olda nii konkreetsed selles suhtes, kas bänd müüb end või jääb iseseisvaks. Levinud on arvamus, et on võimatu indie-muusika erinevaid lähenemisviise rahvahulkadele meeldivaks teha ja põhjuseid selleks on umbes sama palju, kui on indie-bände. Siinjuures mõned tavalisemad: nende muusika on liiga pentsik, süütu ja veider; liiga tundeline ja melanhoolne; liiga tasane ja delikaatne; liiga unelev ja hüpnotiseeriv, liiga isiklik ja ennastpaljastavate laulusõnadega; liiga madalate tootmiskuludega; liiga keerukate meloodiate ja riffidega; liiga toores ja tahumatu; liialt inspireeritud paljudest esialgsetest indie-bändidest; liiga kaugete ja lõhestatud laulustruktuuridega; liialt inspireeritud ebapopulaarsetest või eksperimentaalsetest muusikastiilidest.
Kuid hoolimata detailidest on indie rock ' i muusika outsider ' itele, mis on tehtud outsider ' ite poolt – just nagu ka alternatiivrokk kunagi oli, kuid indie sisaldab vähem "ürgset maskuliinsust". Mitte et indie poleks kunagi võimas ja sügav: agressiivseid elemente leidub seal lihtsalt harva.
1990. aastate edenedes kujunes indie rock ' il välja palju alaliike (indie pop, dream pop, noise rock, lo-fi, math rock, post-rock, space rock, sadcore ja emo sealhulgas), mis kõik tunduvad jäävat põrandaalusteks.
Viimasel ajal on indie rock ' ist saanud käibeväljend, mida kasutatakse selliste ansamblite kohta, kelle muusikastiil varieerub garage rock ' ist psühhedeelse folkmuusikani.
Haapsalu põllumeeste konvent
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Asuküla, Ridala ja Martna vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Aleksander Adler, August Rauendorf, Villem Maaker, Johannes Prooso, Gustav Tomberg, Anton Altmäe, Karl Valper, Priidu Iisberg, Gustav Mölder, Jaan Saagelmann, Friedrich Kelemit, Evald Langeberg, Gustav Kroon, August Kaubi ja Harald Karja.
Christian Hülsmeyer
Christian Hülsmeyer (25. detsember 1881 Eydelstedt – 31. jaanuar 1957 Ahnweiler) oli saksa leidur, radari leiutaja.
Elva
Elva on linn Tartu maakonnas Elva vallas.
Elva linn liideti 2017. aastal Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus linna naabervaldadega Elva vallaks.
Linna kirdeossa jääb Peedu ja idaossa Mahlamäe linnajagu. Lõunas külgneb linn Käärdi alevikuga.
Nimi
Põhjendamatuks peetakse Elva nime päritolu seletamist rootsi või gruusia keele kaudu. Rootsi päritolu aluseks olevat sõna elva, mis tähendab 'üksteist', kuna Meeri mõisnik O. Seydlitz ehitas Arbi järve ümbrusse 19. sajandi lõpul üksteist suvilat, mille ümber kujunes hiljem linn. Teine seletus on gruusia sõna, mis tähendab äikest, kuna Tartu-Riia raudteed olevat ehitanud gruusia töölised.
Ajalugu
Vanimad leiud asustusest Elva aladel pärinevad Peedu Kerikmäelt. 1790. aastast on teateid Uderna postijaamast. Suurem asula hakkas kujunema pärast Tartu–Riia raudtee ehitamist ja Elva raudteejaama avamist 1889. Varem kuulusid Elva maad Uderna, Meeri ja Konguta mõisale.
Sellest ajast on Elvast kujunenud puhke- ja suvituslinn. Seda on soodustanud linna piiresse jäävad veekogud: Verevi ja Arbi järv, samuti linna läbiv Elva jõgi. Linna piiril paiknevad Vaikne järv ning Pulga oja paisjärv. 1937. aastal registreeriti suvitajaid 12 välisriigist.
Aleviks nimetati Elva 1923. aastal, 1. mail 1938 jõustunud linnaseadusega sai Elva kolmanda astme linnaks.
13. detsembril 1939 valis uus linnavolikogu Elva linnavanemaks, häältega 7 poolt ja 5 vastu, ainsa kandidaadina üles seatud Jaan Ungvere ja määras tema palgaks 70 krooni kuus.
10. juulil 1941, kui Nõukogude okupatsioonivõimud olid lahkunud, anti Elva postkontoris välja niinimetatud Elva margid – järele jäänud Nõukogude Liidu postmarkidele löödi kummitempliga "Eesti Post". Need margid on praegu väga haruldased, aga neid on ka palju võltsitud. Elva margid kehtisid–15. augustini, erandjuhtudel kuni 22. septembrini 1941.
Aastatel 1950–1962 oli Elva linn Elva rajooni keskus.
Sümboolika
Elva tunnusmuusika on fraas Aleksander Lätte laulust "Kuldrannake", mille sõnad kirjutas Elva kandist pärit luuletaja Ado Reinvald. 1999. aastal korraldatud Elva tunnuslause konkursi võitis "Tule ja naudi!". 2008. aastal valiti tunnuslauseks "Hoiame üksteist!".
Kultuur
pisi|Elva vallavalitsuse hoone pisi|Elva laululava [[Arbi järve kaldal]] Elvas on elanud rida Eesti kirjanikke, näiteks Aino Kallas, Jaan Kärner, Hugo Raudsepp, Ado Reinvald, Richard Janno, Jim Ollinovski, Keiti Vilms, Mart Raud, Ain Kaalep, samuti näitleja Leopold Hansen, keeleteadlane Johannes Silvet ja kunstnik Eduard Kutsar. Oma elu viimased aastad veetis Elvas kunstnik ja luuletaja Peeter Sink, kes oli aastatel 1955–1957 EELK Elva koguduse õpetaja. Elvas elasid ka kirjandusteadlane Karl Muru ja lõunaeesti keele uurija Jaak Peebo, sealt on pärit lauljad Kerli Kõiv ning Luisa Värk. Alates 2006. aastast toimub Elvas Eesti hiphopi festival.
1959. aastal asutatud Elva koduloomuuseum kandis 1990. aastast Tartumaa Muuseumi nime. Lisaks peahoonele aadressil Pikk 2 oli muuseumil kaks filiaali: kunstnik Eduard Kutsari pildituba ja näitleja Leopold Hanseni majamuuseum. 2012. aasta lõpus muuseum suleti.
Aegade jooksul on Elvas ilmunud terve rida ajalehti: 1932–1937 Elva Elu, 1933 Elva Sõna, 1934–1935 Elva Tulevik, 1935–1940 EELK Elva Koguduse Teataja, 1935–1936 Elva Noorsoolane, 1951–1962 Uus Tee, 1992. aastast Elva Filatelist, 1994. aastast Elva Postipoiss ning alates 2014. aasta aprillist uudisteportaal Elva24.
Sport
Spordiklubidest tegutseb Elvas näiteks FC Elva, mis peab oma kodumänge Elva linnastaadionil.
Spordiüritustest toimub linnas Elva rattamaraton. Elvas lõppeb Tartu maraton.
Akustika mõisteid
Siin on loetletud akustika mõisteid.
A
A-korrektsioon - ajaline faas - aeroakustika - akustiline baar - akustiline impedants - akustiline materjal - akustiline tagasisidestus - akustiline takistus - akusto optika - alarõhk - allveeakustika - amplituud - amplituudiväärtus - arhitektuuriakustika - artikulatsiooniline espertiis
B
bioakustka
D
dekaad - detoneerimine - detsibell - digitaalne reverberaator - dünaamiline intermodulatsioonmoonutus - dünaamiline mikrofon
E
ebalineaarmoonutus - edastamise kadu - elastne keskkond - elektroakustika - elektrodünaamika - elektromehaaniline muundur - epüür
F
faas - foonika - foonon - formant
G
gradient
H
heli - heliallikas - heliallika dünaamikapiirkond - heliallika statistilis-dünaamiline spekter - helienergia - heliintensiivsus - heliisolatsioon - helikestus - helikiirus - helikõrgus - helilaine - helilainevõrrand - helimaastik - heli maskeerimine - helimoonutus - helineelduvus - helineeldumistegur - helipeegeldus - helirõhk - helisagedus - helisagedusspekter - helistuudio - helitaju - helitase - helitehnika - helitugevus - helivaljus - helivõimendi - heliväli - heliülekanne - Helmholtzi resonants - häiring - hääl
I
induktiivne muundur - infraheli - inimkõne - inimkõrv - intermodulatsioon - iseergutumine
J
järelkõla - järelkõla kestus
L
lainearv - lainefaas - lainefront - lainepikkus - lainevõrrand - Lambi laine - liitmikrofon - liitkõlar - lintmikrofon - lokaliseerimine
M
magnetlintreverberaator - magnettrummelreverberaator - mehaaniline võnkumine - mikrofon - müra - müratõke - müranivoo
N
neliklemm
O
oktavfilter - oktavriba - osakese kiirendus - osakese kiirus - osakese siire
P
paskal - peegeldunud laine - pikilaine - plaatreverberaator - poollaine - poor - punktallikas - püstikkõlar - Pythagorase haamrid
R
radiaalkõlar - Rayleigh' laine - resonantsisagedus - resoneerimine - reverberaator - reverberatsioon - reverberatsiooniaeg - Rijke'i toru - ringlaine - Rubensi toru - ruum - ruumiakustika - ruumiline faas - ruupor - ruuporvaljuhääldi
S
sabiin - sagedusala - sagedusriba - Savarti ratas - seismiline kommunikatsioon - seisulaine - siinuseline võnkumine - siirdenähtus - siirde faas - siirde potentsiaal - sonoluminestsents - stereofoonia - stereomikrofon - subjektiivne helikõrgus - suletud ringlaine - summaarne laine - suunakarakteristik
U
ultraheli - Umov-Pointingi seadus
V
valjuhääldi - vastasfaas - vedrureverberaator - viskoossus - võnkeamplituud - võnkumine - võnkefaas - võnkekiirus - võnkeperiood - võnkesagedus
Ü
ülerõhk
Kimberliit
thumb|Kimberliit [[Soomest.]] thumb|Kimberliidile on omane porfüüriline struktuur ja varieeruvad värvitoonid.
Kimberliit on ultraaluselise koostisega soonkivim.
Kimberliit võib olla sinakas, rohekas või must. Porsumise, näiteks limoniidistumise tõttu võib pind olla kollakas või pruun. Struktuurilt on kimberliit jämedateraline ja porfüüriline, sageli esineb ksenoliite. Levinuimad fenokristalle moodustavad mineraalid on oliviin, enstatiit, diopsiid, flogopiit, rombiline pürokseen ja ilmeniit serpentiinistunud oliviinist, flogopiidist, perovskiidist jne koosnevas põhimassis. Aktsessoorseteks mineraalideks on sageli kaltsiit, ilmeniit, kromiit ja mõnikord ka teemant. Just viimane ongi kimberliidi tuntuse põhjuseks, sest kimberliit on põhiline loodusliku teemandi allikas. Peale kimberliidi võib teemante leiduda ka lamproiidis.
Kimberliit esineb enamasti vertikaalsete või järsu kaldega soontes, mida nimetatakse diatreemideks. Diatreemide aines, sealhulgas teemandid, pärinevad vahevöö ülaosast. Diatreemide läbimõõt on enamasti alla 100 meetri, nad on ristlõikes ümarad või ovaalsed. Mõnikord lõikavad ja ühendavad diatreeme peened daikid, mis võivad samuti koosneda kimberliidist.
Kimberliidi nimi tuleb Lõuna-Aafrikast Kimberley teemandikaevanduse järgi.
Olgugi et kimberliidis esineb tihti teemante, on nende kontsentratsioon siiski suhteliselt väike. Kimberley kaevandusest kaevandatud 24 miljonist tonnist kimberliidist saadi 3 tonni teemante, see teeb suhteks üks kaheksale miljonile.
Kimberliite esineb peale Lõuna-Aafrika ka Siberis, Lääne-Aafrikas, Indias, USA-s, Brasiilias, Kanadas ja mujal.
Üks rikkalikumaid kimberliidikaevandusi 20. sajandi teisel poolel oli Sahhas asuv Mir.
Märjamaa põllumeeste konvent
Märjamaa põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Märjamaa alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Märjamaa, Velise ja Vigala vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Mihkel Luht, Karl Tamberg, Johannes Vannastu, Hans Littover, Karl Oldekop, Gustas Viisemann, Karl Lutter, Mihkel Lauter, Jüri Kamarik, Mihkel Miil, Johannes Kaer, Karl Illimar, Jaan Üürike, Madis Reemann ja Jüri Jeeser.
Kulikovo lahing
Kulikovo lahing leidis aset 8. septembril 1380 Doni ja selle lisajõe Neprjadva ääres (nn Kulikovo väljal), lahingus osalesid Moskva suurvürsti  Dmitri Donskoi juhitud ühendatud Vene väed ja musttuhatnik Mamai kogutud Kuldhordi väed.
Vene väe suuruseks pakutakse 50 000 – 60 000 ja Mamai väe suuruseks kuni 100 000 sõjameest. Sel ajal käis Kuldhordis kodusõda (teine pretendent Tohtamõš oli Moskva liitlane). Mamai väed koosnesid põhiliselt stepirahvastest Krimmist, Põhja-Kaukaasiast ja Volga alamjooksult. Vene-Moskva vägedes võitles ka hulgaliselt kristlastest mongoli-tatarlasi, kes olid Moskva teenistusse asunud pärast islamiusu kehtestamist Kuldhordis. Lahing algas vene vägilase Aleksandr Peresveti ja tatari vägilase Temir-mursa (Tšelubei) kahevõitlusega; mõlemad langesid. Siis alustas rünnakut Mamai ratsavägi. Algul oli edu Mamai poolel; pööre tuli, kui lahingusse astus Vene varitsusvägi, mida juhtis vürst Vladimir Andrejevitš (1353–1410). Mamai vägi purustati täielikult (kroonikute väidetel tapeti kuni üheksa meest kümnest). Mõlema poole kaotused olid suured.
Mamai liitlase Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi vägi suurvürst Jogaila juhtimisel hilines ühinemisele Mamaiga, kuid nädal pärast lahingut jälitas ta Moskva väge ning hulk kättesaadud haavatuid tapeti.
Kulikovo lahingus Mamai väe võitmine oli tähtis psühholoogiline võit, kuna esimest korda suudeti suures lahingus võita stepirahvaid. Samuti hoiti ära suur rüüsteretk Moskva ja ta liitlaste aladele. Kulikovo lahingu võiduga kindlustas Moskva suurvürstiriik oma juhtiva seisundi Kirde-Venemaal.
Järva foogtkonna ametnike loend
Järva foogtkonna ametnike loend loetleb foogtkonnas ametis olnud Liivi ordu ametnikke, välja arvatud Järva foogtid. Mõned 14. sajandi esimese poole tegelased võisid olla ka Paide komtuurkonna ametnikud.
Pärnu-Jaagupi põllumeeste konvent
Pärnu-Jaagupi põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Pärnu-Jaagupi alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Halinga, Are ja Kaisma vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Juhan Eensoo, Jaan Vunk, Arnold Prints, Johan Hansen, Hendrik Rehe, Aleksander Riid, Mart Uva, Mihkel Viljak, Mihkel Annusver, Joosep Johanson, Kristjan Kõnela, Peeter Teng, Albert Sinka, Aleksander Veersalu ja Andres Juuriksoo.
Aleksander Mälton
Aleksander Mälton (17. september 1901 Suure-Jaani – 10. juuli 1974 Põlva) oli eesti näitleja.
Lapsepõlv
Aleksander Mälton sündis aednik Haraldi ja pereemand Leontine Mältoni (neiupõlves Jürvetson) peres. Enne Aleksandrit olid sündinud Arnold ja Ellinor, mõlemad surid väga noorelt sarlakitesse. 1919. aastal sündis tütar Hilja.
Aleksander Mältoni lapsepõlv möödus Viljandis Väikesel tänaval, üsna Viljandi järve lähedal. Algul elas Aleksander koos vanematega isapoolse vanaisa majas. Hiljem ehitasid vanemad samale tänavale oma maja.
Lapsena oli Aleksander uudishimuliku ja elava iseloomuga. Vanaisa kodu lähedal asus Viljandi Saksa Käsitööliste Selts, kus toimusid võõrkeelsed näitemängud. Väikesele Aleksandrile meeldis neile etendustele hiilida ja akendest piiluda näitemängu. Ta on ise öelnud: "See kõik oli nii haarav ja uus, et kuulasin suu lahti, kuigi ma midagi aru tol korral ei saanud."
Nähtu osutus talle väga inspireerivaks ja koos sõpradega rajati vanaisa puukuuri oma teater. Eesriideks näppas Aleksander ema kleidi, mille lõikus omakorda väiksemaks. Esimeseks näidendiks oli enda kirjutatud tükk "Kadri kardab hunte", mida mängiti ümbruskonna teistele lastele. Paraku sai ka ema haisu ninna oma kadunud kleidi asukohast ja teatritegemine tõi esimesed triibulised. Samuti sattus talle kord sõja mängimise käigus kõrisse mänguoda, ohustades tõsiselt häälepaelu.
Balta (linn)
Balta (ukraina Балта) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Odessa oblastis, Balta rajooni keskus. Linn asub 218 km Odessast loodes Kodõma jõe ääres.
Balta ala on olnud asustatud 5000–6000 aastat. Linna rajasid tatarlased 16. sajandil. 17. sajandi lõpus tekkis Kodõma jõe vastaskaldale poola linn Józefgród. Vene kasakate sissetung Baltasse sai 1768. aastal alanud Vene-Türgi sõja ajendiks. Pärast vene võimu alla sattumist ühendati mõlemad linnad 1797. aastal. Baltast sai Podoolia kubermangu maakonnalinn.
Maja puu otsas
pisi|Puu otsa ehitatud maja [[:en:Château_de_Langeais|Château de Langeais pargis Loire Valleys]] pisi|Puumaja Tartus Ülejõel 2021. aasta detsembris Maja puu otsas ehk tüvimaja (inglise keeles tree house, tree fort) on (enamasti) puidust, klaasist või terasest ehitis, mis on ehitatud maapinnast kõrgemale puu külge või eraldi seisvatele tugipostidele. Sellised majad leiavad enamasti kasutust hotelli või vaatlustornina. Ehitisel ei ole eesti keeles veel kindlat nimetust, sest sõna "puumaja" on kasutusel just ja ainult puitmaja ehk puidust maja tähenduses.
Aleksander Mälton
Omakaitse ja Scouts-rügement
Vabadussõja alguses edenes edukalt Punaarmee pealetung Eestile ja eesti väheste väeosade vastu. Vallutades linn-linna haaval ja sundides eesti väeosasid taganema. 17. detsembril 1918 vallutasid punaväed Valga. Kui 22. detsembril 1918 langes Tartu, muutusid Viljandis meeleolud ärevateks. Jõukamad viljandlased hakkasid pakkima oma varandust, et läheneva sõja eest pääseda.
Balta (linn)
1924–1929 oli Balta Ukraina NSV-sse kuulunud Moldaavia ANSV pealinn. 1940. aastal moodustati Moldaavia NSV, kuid Balta ja selle ümbrus, kus rahvastikust suurema osa moodustasid ukrainlased, jäi Ukraina NSV koosseisu Balta rajooni keskusena. 2016. aastast on Balta oblastilise alluvusega linn.
Aleksander Mälton
Omakaitse ja Scouts-rügement
Viljandis formeeriti parasjagu Scouts-rügementi. Teated linna kuulutustulpadel, majaseintel ja selgitustöö Sakala ajalehes kandis vilja. Huvi loodava rügemendi vastu oli suur, seda eriti noorte hulgas. Sinna soovis astuda ka Aleksander Mälton, kes käis selleks väeosa asutaja Henry C. Reissari jutul. Henry C. Reissar osutas taas Aleksander Mältoni lühikesele kasvule ja keeldus teda väeossa võtmast. Selle vestluse kohta on ta hiljem öelnud: "See haavas mind hirmsasti, teist sarnast haavamist pole ma elus üldse enam üle elanud." Enda tõestamiseks ja pettumusest ülesaamiseks astus ta Kaitseliitu.
Maja puu otsas
Populaarsus
Alates 1990. aastate keskpaigast on puu otsa ehitatud majade populaarsus suurenenud peamiselt USA-s ja Euroopas, sest oluliseks on muutunud tehnoloogia areng, huvi keskkonna vastu ja säästev elamine. Seetõttu on maja väiksem ja kompaktne. Populaarsuse kasv on suurendanud klientide nõudlust ehitus- ja arhitektuurifirmadele ning laiendanud puu otsa ehitatud majade kasutust majutusvaldkonnas.
Aleksander Mälton
Omakaitse ja Scouts-rügement
2. jaanuariks 1919 olid punavägede peajõud jõudnud Karksi-Kärstna joonele. Kaitseliit alustas Tarvastu mõisast kartulite toomist, milles osales ka Aleksander Mälton. Selle operatsiooni käigus tekkis neil tulevahetus punastega, millega Mältoni esimesed tuleristsed olid läbitud.
Scouts-rügemendilt saadud äraütlemine ei andnud vastse lahingukarastusega noormehele enam rahu. Nii sündis plaan minna teisele katsele. Scouts-rügemendis olid parajasti käimas ettevalmistused Orava lahinguks. Ambitsioonikas väeosas olid teretulnud lahingukogemustega mehed ning teisel katsel võeti ta väeossa ja saadeti Oravale. Lahing algas 29. märtsil 1919. 30. märtsil õnnestus skautidel vallutada Orava mõis. Järgnevaks otsustati murda punasalkade vastupanu Kõrgemäel ja tungida edasi Orava-Kõvera-Soe-Treeski suunal, et lõigata ära vastaste taandumisteed. 1. aprillil said rügemendi B-, D- ja E-kompanii käsu vallutada Kõrgemäe. Rünnak õnnestus ja Kõrgemäe sai vallutatud, selles lahingus langes 6 skauti ja haavata ning põrutada 26. Selles lahingus sai haavata ka Aleksander Mälton, kes saadeti Viljandi haiglasse ravile. Pärast taastusravi naasis ta Scouts-rügementi, tehes kaasa Pihkva-Ostrovi ja Krasnaja Gorka operatsiooni. Krasnaja Gorka all sai ta põrutada ja sattus uuesti haiglasse.
Maja puu otsas
Nõuded
Eestis pole puu otsa maja ehitamiseks luba vaja, kui hoone jääb alla 20 m². Kui puu otsa ehitatud maja pindala jääb 20–60 m² vahele, siis on vaja esitada kohalikule omavalitsusele kirjaliku nõusoleku taotlus ja hoone ei või olla kõrgemal kui 5 m maapinnast. Kõrgema hoone puhul tuleb tingumusi täpsustada. USA-s on vaja puu otsa maja ehitamiseks luba siis, kui maja hakatakse kasutama ettevõtluses. Mõnes riigis liigitatakse puu otsa ehitatud maja ajutiseks ehitiseks, räägitakse läbi kaugus teistest ehitistest ja hoone kõrgus.
Aleksander Mälton
Omakaitse ja Scouts-rügement
Aleksander Mältoni sõjatee lõppes Narva rindel 2. veebruaril 1920. On teada, et Narva all kaitses olles tavatses ta lahingu vaheaegadel end kitarril saates kupleesid laulda ning hoida üleval enda ja relvavendade võitlusvaimu.
Maja puu otsas
Ehitamine
Puu otsa maja ehitamiseks on kaks meetodit. Sellise maja saab ehitada tugipostidele nii, et kaal on jaotatud ühtlaselt ning ühtegi kruvi ja polti puu sisse ei keerata. Tugipostid saab ankurdada nurkades betooni külge. Teiseks saab kasutada invasiivset meetodit (nõuab puu kahjustamist). Selleks kasutatakse spetsiaalseid polte ehk TAB-polte (Treehouse Attachment Bolt), mis aitavad vähendada survet, pidada vastu tuulest tekitatud pingetele ja jaotada kaalu ühtlaselt. Poldid taluvad raskust 4100–5400 kg.
Aleksander Mälton
Töö Ugala teatris
Tõenäoliselt juhtus seda kuulutust lugema või sellest kuulma ka Aleksander Mälton. Samal aastal läks ta Ugalasse tööle. Esialgu oli ta ametis lavatöölisena ja sedagi sõjaväe kõrvalt. "Parvepoiste" lavastuses usaldati Aleksandrile pisike kõrvalosa. Tolle kõrvalosa täitmisega jäi ta lavastajale silma ning sai järk-järgult suuremaid ja kandvamaid rolle. Temast sirgus üks Ugala esimese põlvkonna tähtnäitlejaid. Tollase Ugala näol oli tegemist nn kombinaatteatriga, seetõttu osales Aleksander Mälton nii tantsunumbrites, muusikalistes osades kui ka draamarollides. Noorele näitlejale oli see parim võimalik kasvupinnas.
Kuid näitlejatööl ja avaliku elu tegelaseks olemisel oli ka oma varjupool. Ugala perioodi jäävad Mältoni probleemid alkoholiga. Aleksandri ema ja õde müüsid maha elamise Väikesel tänaval ja hakkasid ühiselt rajama uut kodu. Ilmselt kartes Aleksandri alkoholiprobleeme, otsustasid nad teda mitte sellesse kaasata. See otsus tekitas Aleksandris mõistetamatust ja pahameelt.
Probleemidele vaatamata tuleb Ugala perioodi pidada Aleksander Mältoni elus üheks kõige tähtsamaks. Sel perioodil tutvus ja abiellus ta Hildegardiga.
Sabatäht
"Sabatäht" on teine muumiraamat. Mõnikord loetakse seda teost ka esimeseks muumiraamatuks, kuna selles sisalduvad juba paljud tähtsamad tegelased ning tegevustik toimub Muumiorus, kuhu muumitrollid jõuavad alles eelnenud teose "Väikesed trollid ja suur veeuputus" lõpus.
Sisu
Muumitroll ja Sniff leiavad metsast salapärase raja, kohtavad Piisamrotti ja ebatavalist kassipoega. Viimaks jõuavad nad välja mere äärde, kus Muumitroll asub pärlikarpe püüdma, Sniff aga avastab samal ajal koopa. Seal olles aga silmavad nad Muumioru kohal ähvardavalt helendavat sabatähte, neil hakkab hirm ning nad kiirustavad tagasi koju. Seal otsustatakse koos, et tuleb ära käia observatooriumis ja uurida, kas see täht ka tõepoolest ohtlik on.
Nad seavad valmis paadi, millega sõita Üksildastesse Mägedesse, et küsida observatooriumi professorilt, kas sabatäht hävitab elu Maal.
Üsna reisi alguses ründavad neid krokodillid, kes söövad ära nende pesu. Seejärel kohtavad sõbrad Nuuskmõmmikut, kes nende retkega ühineb ning Sniff peab põgenema hiidsisaliku eest, kellelt ta kalliskive püüdis varastada.
Paat jääb kose äärele kinni ning on juba peaaegu musta auku langemas kui Koduvana nad ootamatult päästab. Nad leiavad observatooriumi ja saavad sealsetelt teadlastest teada täpse komeedi saabumise kuupäeva ning kellaaja. Tagasiteel päästavad nad Tusklikupreili (Piripiiga) mürgipõõsa käest ning rändu jätkatakse koos tema ja ta venna Tusklikuga (Piripoisiga). Teel põigatakse läbi ka külapoest, kus igaüks omale mingi kingituse kaasa ostab ning satuvad ka metsapeole. Edasi minnes avastavad nad, et sabatäht on hakanud merd ära kuivatama, kohtavad taas Koduvana, kellega koos jõutakse tagasi Muumiorgu.
Seal avastavad nad, et Muumimamma on küpsetanud nende tagasisaabumise puhul koogi. Üheskoos kogu muumipere, Piisamroti, ebatavalise kassipoja, Sniffi ja teistega minnakse koopasse katastroofi eest varju, kuid sabatäht lendab Maast mööda ning kõik saavad tagasi endiste toimetuste juurde pöörduda.
Riihimäki
Riihimäki on linn Soomes Kanta-Häme maakonnas. Asub 70 km Helsingist põhjas.
Linn tekkis kohta, kus 1870. aastal valminud Peterburi raudtee liitus Helsingi-Hämeenlinna raudteega.
Lümandu allikad
pisi|Lümandu allikad kevadel Lümandu allikad on allikad Raplamaal Kohila vallas Lümandu külas.
Neid peetakse Vasalemma jõe alguseks.
Lümandu allikate keskkonnaregistri kood on VEE4802600. Piiranguvöönd on 50 m.
Hiiumaa malevkond
Hiiumaa malevkond taastati mais 1992.
2008. aastal sai Hiiumaa malevkond kaks Hollandist ostetud veokit DAF.
Hiiumaa malevkonna pealik on leitnant Urmas Selirand. Alates 2012. aastast on malevkonnapealik leitnant Mart Reino.
Sõru sadam
thumb|Sõru sadama panoraam thumb|Anna thumb|Ernst Jaaksoni nimeline mootorpurjelaev Alar Sõru sadam on väikesadam Hiiumaal Pärna külas. Asub Soela väina ääres. Sadama nimi tuleneb naaberküla nimest.
Sadama koordinaadid on.
Sõru sadamast viib laevatee Saaremaale Triigi sadamasse. Regulaarreise alustati 19. mail 1999.
Sõru sadam on Hiiumaal 1939 ehitatud kolmemastilise purjelaeva Alar kodusadam.
Ühendus Hoia Eesti Merd tunnistas Sõru sadama 1999. aasta parimaks väikesadamaks.
2006. aastal lõppesid sadamas mitu aastat kestnud ehitustööd, mille käigus sadamat süvendati, rajati uus kai parvlaevale koos rambiga, rekonstrueeriti kaitsemuulid, ehitati välja uus sadamahoone, rajati parkimisplats, lõpetati sadamaala väljaehitus, korrastati elektrivarustus ja välisvalgustus ning valmis mahasõidu olemasolevalt riigi maanteelt sadamani.
Sadamas toimub džässmuusikafestival Sõru Jazz, mis on laienenud ka teistesse tegevuspaikadesse Hiiumaal.
Seal asub Sõru muuseum. Lisaks paikneb sadama kõrval Sõru kabeliaed, mis on kultuurimälestisena kaitse alla võetud.
Vanda Juhansoo
Vanda Juhansoo (kuni 15. veebruar 1939 Vanda Johanson; 23. mai (vkj) / 4. juuni 1889 Musta karjamõis, Ahja vald, Võnnu kihelkond, Tartumaa – 25. juuli 1966) oli eesti kunstnik ja kunstipedagoog, kes on tuntud ka "Valgemetsa nõiana".
Elulugu
Ta lõpetas 1908. aastal eksternina keskkooli ning õppis aastatel 1909–1914 Helsingis Ateneumi kunsttööstuskooli (Taideteollisuuskeskuskoulu; asus Ateneumi majas) kõrgemas astmes sisekujundust ja keraamikat.
Hiljem täiendas ta end õppereisidel Itaalias, Prantsusmaal, Soomes, Türgis, Egiptuses, Hispaanias, Hollandis ja Saksamaal.
Aastatel 1914–1918 töötas ta joonistusõpetajana Ivan Beljajevi Eragümnaasiumis Tallinnas. 1918. aastal asus ta elama Tartusse, kus temast sai hiljem tunnustatud kunstiõpetaja. Algul töötas ta kaubanduskeskkoolis ja õhtugümnaasiumis, alates 1922. aastast Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlastegümnaasiumis.
Alates 1945. aastast õpetas ta ka Tartu 6. Keskkoolis. Õpetajaametit pidas ta kokku 43 aastat, jäädes pensionile 1957. aastal.
Kuulus soroptimistide klubisse ja külastas 1938. aastal soroptimist-klubide kongressi Amsterdamis.
Maja ja aed Valgemetsas
1931. aastal ostis ta endale krundi Valgemetsa, kus ehitas ja sisustas endale kodu. Ta kujundas ise nii maja, mööbli kui ka aia.
Eri taimeliikide, looduslikest materjalidest kompositsioonide, figuuride, kivide ja laternatega kaunistatud aed Valgemetsas oli kuulus kogu Eestis ning turiste käis tema juures kogu NSV Liidust ja välismaaltki.
Vanda Juhansoo on maetud oma koduaeda põliste puude alla Ahja jõe kaldanõlval. Oma kodu ehk nn nõiamaja pärandas ta perekond Michelsonile. 1985. aastal müüdi koht praegustele omanikele.
Mälestuse jäädvustamine
Karilatsi Vabaõhumuuseumi peahoone II korrusel on avatud püsinäitus Vanda Juhansoo kohta.
Haagi konventsioon
Haagi konventsioon tähendab mõnda aastatel 1899–1907 Haagis toimunud diplomaatilistel konverentsidel vastu võetud rahvusvahelist lepingut.
Esimene konverents
Esimese konverentsi kutsus kokku krahv Mihhail Nikolajevitš Muravjov, tsaar Nikolai II välisminister. Oma 1899. aasta 11. jaanuari ringkirjaga pani krahv Muravjov ette aruteluks järgmised teemad: Konverents kohtus 18. maist 29. juulini 1899 ja sellest võttis osa 26 riiki.
Kuigi relvastuse piiramise eesmärki ei saavutatud, võttis konverents vastu sõja tavasid määratleva konventsiooni ja kolm deklaratsiooni: lämmatavate gaaside, laienevate kuulide ehk dumdumkuulide ja õhupallidelt laske- või lõhkerelvade kasutamise keelustamiseks. Samuti võeti vastu rahvusvaheliste vaidluste rahumeelse lahendamise konventsioon, millega loodi Alaline Vahekohus.
Teine konverents
Kuigi teise konverentsi idee pakkus välja USA president Theodore Roosevelt, kutsus selle ametlikult kokku tsaar Nikolai II. Konverents käis koos 15. juunist 18. oktoobrini 1907 ja seal oli esindatud 44 riiki. Relvastust piirata ei õnnestunud. Vastu võeti konventsioonid võlgade väljanõudmiseks sõjalise jõu kasutamise kohta; neutraalsete riikide ja isikute õiguste ja kohustuste kohta maa- ja meresõjas; veealuste automaatsete kontaktmiinide paigaldamise kohta; vaenlase kaubalaevade staatuse kohta; merevägede poolt pommitamise kohta ja rahvusvahelise priisikohtu rajamise kohta (ei jõustunud). Konverents kordas õhupallidelt relvade kasutamise deklaratsiooni, kuid mitte teisi deklaratsioone. Konverentsi lõppaktideks olid ühehäälne nõustumine kohustusliku arbitraažiga ja rida resolutsioone; muuhulgas kaheksa aasta pärast veel ühe konverentsi kokkukutsumiseks. Kuigi järgmist konverentsi Esimese maailmasõja tõttu kokku ei kutsutud, oli konverentsidel mõju Rahvasteliidu rajamisele.
Elisabeth Ferner
Elisabeth Ferner (sündinud 30. märtsil 1969 Oslos) on kuningas Olav V tütre printsess Astridi ja Johan Martin Ferneri neljas laps ning kolmas tütar.
Ta abiellus 3. oktoobril 1992 Oslos Risi kirikus Tom Beckmaniga (s. 14. jaanuaril 1963). Pärast abielu oli ta Elisabeth Ferner Beckman. Neil on üks laps:
Paar lahutas 2004. aastal ning naine võttis tagasi oma neiupõlvenime Elisabeth Ferner.
1. augusti 2007 seisuga oli Elisabeth Ferner Briti troonipärimisjärjekorras 81. kohal.
Teine buuri sõda
Teine buuri sõda oli Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi koloniaalsõda buuride vabariikide Transvaali (Lõuna-Aafrika Vabariik) ja Oranje vastu 1899–1902.
Sõja põhjused
Oranje teemandi- ja Transvaalis 19. sajandi lõpus avastatud suurtesse kullaleiukohtadesse saabusid Euroopast seiklejad (kullakaevurid), kes otsisid kerget rikastumist. Tekkis uus suurlinn Johannesburg, mis hirmutas buure migrantide poolt kaasa toodud pahedega (joomingud, kaklused, tapmised, prostitutsioon). Inglise keelt kõnelevad sisserändajad nõudsid poliitilisi õigusi, mis oleks neile andnud õiguse osaleda riikliku poliitika määramisel, kuid ei tahtnud võtta endale kodanikukohustusi – eriti sõjaväeteenistuse kohustust. Sellega tahtsid nad olla buuridega võrreldes tegelikult privilegeeritud seisundis. 1899. aastal oli selliseid sisserändajaid juba umbes 200 000 (neist 159 000 inglast, 15 000 sakslast). Buure oli samal ajal umbes 270 000.
Anekdoot
Anekdoot on lühike vaimukas üllatava lõpuga (puändiga) naljalugu, millel on kolm proosa peamist tunnust: karakterid, süžee ning tegevuse aeg ja koht.
Teine buuri sõda
Sõja algus
Kui Transvaali president Paul Kruger keeldus sinna asunud rohkearvulistele inglise asunikele (uitlander`eile) kodanikuõigusi andmast, hakkas Suurbritannia toetama inglise päritolu sisserändajate poliitilisi nõudmisi ning surve avaldamiseks hakkas ka 1899. aasta sügisel Buuri vabariikide piirile väge koondama. Ettekäändeks toodi inglise sisserändajate õiguste kaitse vajadus. Nähes sõja paratamatust, võtsid buurid sama aasta sügisel ette ennetava rünnaku. Nii algas Inglise-Buuri sõda, mis köitis maailma avaliku arvamuse tähelepanu sellega, et väikesed buuri vabariigid suutsid pikka aega osutada vastupanu võimsale Briti impeeriumile.
1899. ja 1900. aasta
Buurid olid edukad kuni 1900. aasta veebruarini. Nad tungisid Briti kolooniate Kapimaa ja Natali alale, piirasid ümber Ladysmithi, Mafekingi ja Kimberley ning lõid Briti väge mitmes lahingus. Lätist, Soomest ja Poolast sõitis vabatahtlikke Lõuna-Aafrikasse, et toetada buure Suurbritannia vastu. Siiski kaldus ülekaal üha rohkem võimsa koloniaalriigi poole. Kui inglastel oli sõja algul vägesid 23 500 meest, siis sõja lõpuks toodi kohale 400 000-meheline armee parimate väejuhtide juhtimisel. Buurid suutsid kõiki jõude mobiliseerides panna lõpuks välja kuni 45 000 meest. 27. veebruaril 1900 saavutasid inglased Paardebergi juures pöördelise võidu, hõivasid 13. märtsil 1900 Oranje pealinna Bloemfonteini ja 5. juunil 1900 Transvaali pealinna Pretoria.
Anekdoot
Konkreetne isik võib ka puududa, selle asemel kasutatakse stereotüüpseid tegelaskujusid või rahvusi, kelle omadusi ja puudusi võimendatakse (ämm on väimehe vaenlane, blondiin madala intelligentsustasemega, eestlane on tuim ja pika taibuga, venelane armastab juua). Inimesi võivad anekdootides asendada ka loomad.
Teine buuri sõda
Geriljasõda
1900. aasta märtsis oli buuridele selge, et ei ole võimalik kaitsta maad vallutajate sissetungi eest. Sõjanõukogu otsustas üle minna partisanisõjale. Buurid lootsid, et teised Euroopa riigid toetavad nende võitlust inglastega. Selles osales umbes 20 000 meest. Hästi maastikku tundvad buurid tegid inglastele hirmsat kahju, tunda andis aga laskemoona puudus. Inglased põletasid buuride farmid ja hävitasid karjad. Loodi koonduslaagrid, kuhu paigutati suurem osa tsiviilelanikkonnast. Üle 20 000 lapse suri seal nälga. Kõik meessoost buurid, kes sattusid inglaste kätte vangi, saadeti St. Helena või Tseiloni saarele.
Anekdoot
Anekdoodi aluseks on enamasti tõestisündinud lugu, mis pideva ümberjutustuse käigus on kaotanud ebaolulised detailid ning moondunud. Võivad muutuda tegelased, tegevuskoht ja ka puänt. Populaarsetest anekdootidest on palju erinevaid versioone.
Teine buuri sõda
Tagajärjed
Buuridele anti siiski õigus oma emakeele – afrikaani keele – kasutamiseks koolis ja kohtus. Mõjutatuna hirmust kohaliku elanikkonna ees, leidsid kolonisaatorid peatselt ühise keele. 1909. aastal toimus inglaste ja buuride ühiskonverents. 1910. aastal loodi Lõuna-Aafrika Liit, mis sai dominiooni õigused.
Buuri sõda oli Inglismaale palju maksma läinud ja kahjustanud ta autoriteeti maailma avalikkuse silmis. Näiteks 1899. aastal Colenso juures toimunud lahingus lõid 3000 buuri 15 000-mehelist inglise väge. Buuride kaotused olid 8 meest tapetuna ja 30 haavatut, inglaste kaotused olid 143 tapetut, 755 haavatut, 240 teadmata kadunut ja 10 kahurit. Iga surmatud buuri peale kulus inglastel 5000 lasku, kuna buuridel kulus ühe inglase surmamiseks 600 lasku.
Värvilised mineraalid
Värvilised mineraalid (inglise mafic minerals) on magneesiumi- ja rauarikkad kivimit moodustavad mineraalid.
Värvilise mineraali mõiste on geoloogias laialt kasutuses, kuid võib sellegipoolest olla raskesti mõistetav. Kvarts näiteks võib sõltuvalt lisandeist olla vägagi erinevais toonides värvunud, kuigi ta kuulub kindlalt värvitute mineraalide hulka. Sama kehtib ka enamasti punaka kaaliumpäevakivi kohta. Värvilist mineraali ei defineerita aga mitte tema värvuse, vaid keemilise koostise alusel. Nimetus tuleb sellest, et enam rauda ja magneesiumi sisaldavad mineraalid kipuvad olema tumedamad ja n-ö värvilisemad.
Osaliselt on värvilise mineraali mõiste seotud mikroskoopilise petrograafiaga, sest enamikule värvilistele mineraalidele on omane pleokroism, mida kõige suurema levikuga värvitutel mineraalidel ei ole. Kehtib seos: mida aluselisem kivim, seda enam sisaldab ta värvilisi mineraale. See on pannud aluse värviindeksi mõistele. Värviindeksiga hinnatakse kivimi värviliste mineraalide sisaldust. Kivim, mis sisaldab 40% värvilisi mineraale, on värviindeksiga 40. Värviliste mineraalide rikkamad kivimid on üldiselt tumedamad, näiteks basalt, ja värvilisi mineraale vähe sisaldavad kivimid heledamad, näiteks graniit.
Levinumad värvilised mineraalid on oliviin, pürokseen, amfibool ja biotiit. Levinumad värvitud mineraalid on kvarts, leelispäevakivi, muskoviit ja plagioklass.
Teises maailmasõjas osalenud Saksa väeüksuste loend
Nimekiri Saksamaa poolel teeninud Saksa väeüksustest, mis osalesid Teises maailmasõjas.
Armeed
Loetelu ei ole täielik.
Jalaväekorpused
I korpus, II korpus, III korpus, IV korpus, V korpus, VI korpus, VII korpus, VIII korpus, IX korpus, X korpus, XI korpus, XII korpus, XIII korpus, XVI korpus, XVII korpus, XVIII korpus, XX korpus, XXI korpus, XXIII korpus, XXIV korpus, XXV korpus, XXVI korpus, XXVII korpus, XXVIII korpus, XXIX korpus, XXX korpus, XXXII korpus, XXXIII korpus, XXXIV korpus, XXXV korpus, XXXVIII korpus, XXXX korpus, XXXXII korpus, XXXXIII korpus, XXXXIV korpus, XXXXVI korpus, XXXXVII korpus, XXXXVIII korpus, L korpus, LI korpus, LII korpus, LIII korpus, LIV korpus, LV korpus, LIX korpus, LXII korpus, LXIII korpus, LXIV korpus, LXV korpus, LXVI korpus, LXVII korpus, LXVIII korpus, LXIX korpus, LXX korpus, LXXI korpus, LXXII korpus, LXXIII korpus, LXXIV korpus, LXXV korpus, LXXVI korpus, LXXVIII korpus, LXXX korpus, LXXXI korpus, LXXXII korpus, LXXXIII korpus, LXXXIV korpus, LXXXV korpus, LXXXVI korpus, LXXXVII korpus, LXXXVIII korpus, LXXXIX korpus, LXXXX korpus, LXXXXI korpus, LXXXXVII korpus, CI korpus
Motoriseeritud korpused
III motoriseeritud korpus, XIV motoriseeritud korpus, XV motoriseeritud korpus, XVI motoriseeritud korpus, XIX motoriseeritud korpus, XXII motoriseeritud korpus, XXIX motoriseeritud korpus, XXXX motoriseeritud korpus, XXXXI motoriseeritud korpus, XXXXVI motoriseeritud korpus, XXXXVII motoriseeritud korpus, XXXXVIII motoriseeritud korpus, LVI motoriseeritud korpus, LVII motoriseeritud korpus
Soomuskorpused
III tankikorpus, IV tankikorpus, VII tankikorpus, XIV tankikorpus, XXIV tankikorpus, XXXVIII tankikorpus, XXXIX tankikorpus, XXXX tankikorpus, XXXXI tankikorpus, XXXXVI tankikorpus, XXXXVII tankikorpus, XXXXVIII tankikorpus, LVI tankikorpus, LVII tankikorpus, LVIII tankikorpus LXXVI tankikorpus, Tankikorpus "Feldherrnhalle", Tankikorpus "Großdeutshland"
Mägikorpused
XV mägikorpus, XVIII mägikorpus, XIX mägikorpus, XXI mägikorpus, XXII mägikorpus, XXXVI mägikorpus, XXXIX mägikorpus, LI mägikorpus, Mägikorpus "Norwegen"
Lennuväe korpused
Langevarjurite tankikorpus "Hermann Göring", I langevarjurite korpus, II langevarjurite korpus, I lennuväe välikorpus, II lennuväe välikorpus, III lennuväe välikorpus, IV lennuväe välikorpus
Johan Martin Ferner
pisi|Johan Martin Ferner (2007) Johan Martin Ferner (22. juulil 1927 – 24. jaanuar 2015) oli Norra purjetaja ja kuningas Olav V tütre printsess Astridi abikaasa.
Johan Martin Ferner kuulus 1952. aasta suveolümpiamängudel hõbemedali võitnud 6 m kiiljahi Norra purjemeeskonda.
Bretagne'i poolsaar
thumb|200px|Bretagne'i poolsaare satelliidipilt (poolsaar all paremal) Bretagne'i poolsaar on poolsaar Euroopa lääneosas Prantsusmaa loodeosas. Põhiliselt Bretagne'i poolsaarel asub Prantsusmaa haldusüksus Bretagne'i piirkond.
Airbus A350 XWB
Airbus A350 XWB on kahemootoriline laia kerega pikamaa reaktiivreisilennuk, mida arendab ja ehitab Airbusi kontsern. A350 on esimene Airbusi reisilennuk, mille kere ja tiivastruktuuri kandva osa moodustab peamiselt süsinikkiuga tugevdatud polümeerkonstruktsioon ehk komposiit. A350 sarja lennukites on tavalise kolmeklassilise salongijaotuse korral 280 kuni 366 istekohta. Lennukite Airbus A330 ja Airbus A340 järglane A350 on otseselt konstrueeritud püsimiseks konkurentsis lennukitega Boeing 787.
Airbus A350 esimene kavand loodi aastal 2004 ja see oli sisuliselt parema aerodünaamilise lahenduse ja uuemate ökonoomsemate mootoritega A330. 2006. aastal reageeris Airbus suurte potentsiaalsete tellijate kriitikale ja tegi kavandi täielikult ringi. Uuendatud kavand sai tähistuse Airbus A350 XWB ('extra wide body' ehk 'eriti laia kerega'). Lennuki väljatöötamise kulusid hinnatakse 12 miljardile eurole. 2015. aasta jaanuari seisuga oli Airbus saanud tellimusi 780 lennukile kokku 40 kliendilt üle maailma.
A350 prototüüp tegi esmalennu 14. juunil 2013 Toulouse'is Prantsusmaal. Euroopa Lennundusohutusamet (EASA) väljastas Airbus A350-le tüübisertifikaadi septembris 2014, kaks kuud hiljem väljastas tüübisertifikaadi USA Föderaalne Lennuamet (FAA). Esimene A350 alustas liinilende Qatar Airwaysi värvides 15. jaanuaril 2015.
Rapla–Virtsu raudtee
Rapla–Virtsu raudtee oli 96 kilomeetri pikkune Eesti kitsarööpmeline raudtee praeguse Rapla linna ja Virtsu aleviku vahel.
Raudtee rajati aastatel 1928–1931 ja see oli kasutuses 1. detsembrist 1931 kuni 26. maini 1968. Rööpad võeti valdavas osas üles 1969. aastal ja vaid Raikkülani käisid rongid 1971. aastani. Tänapäeval on mitu raudteetammi osa kasutusel autoteena.
Rajamine
pisi|vasakul|Raudtee ehituse algus Raplas 1928. aastal pisi|vasakul|Raudteetamm Virtsu juures [[Rame laht|Rame lahel]] Ajakirjanduses ilmusid teated Hermeti–Virtsu raudtee rajamise plaanist 1917 (Hermeti/Härmeti jaama nimi muudeti Raplaks 1922). Tegemist oli osaga suuremast plaanist rajada pikem raudtee, mis algaks Tapalt ja lõpeks Jaagarahu sadamas. Raudtee pidi esialgsete plaanide kohaselt tulema laiarööpmeline; ühendus Virtsu ja Roomassaare vahel pidi toimuma praamidega.
Esialgne siht märgiti 1925, lõplik 25. juunist 10. augustini 1928. Esialgse sihi vastu olid Rumba küla elanikud, mistõttu sihti veidi muudeti. 1928 kaaluti ka 116 kilomeetri pikkust varianti Kohilast Virtsusse, mis oleks Tallinn–Virtsu liini pikkust vähendanud.
25. mail 1928 võttis Riigikogu vastu Raudteevõrgu arendamise seaduse. Selle järgi pidi raudteed ehitama vastavalt kergetüübiliste kitsarööpmeliste raudteede tehnilistele tingimistele. Ehituskuludeks arvestati 2,959 miljonit krooni, veerevkoosseisu soetamiseks 1,385 miljonit krooni ning raudtee tegevuskapitaliks 158 000 krooni.
Raudtee rajamist alustati 1928. Ehitust juhatati viiest jaoskonnast: Rapla, Märjamaa, Vigala, Lihula, Virtsu. Muldkeha ja sildasid rajanud ettevõtjate vahel jagati raudtee kolme ossa: Raplast 18. kilomeetripunktini, 18. kilomeetripunktist 58. kilomeetripunktini ja 58. kilomeetripunktist Virtsuni. Maad võõrandati 24 meetri laiuse ribana, laiema muldkeha puhul ning jaamade juures suuremas ulatuses. Metsa ja võsa hakati kogu tee ulatuses raiuma oktoobris 1928. Saadud materjal töötati ümber palkideks, liipriteks, samuti tarbe- ja küttepuudeks.