cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nagasaki
Nagasaki oli aastatel 1640–1859 ainuke eurooplastele avatud Jaapani sadam ja tähtis mereväebaas Hiina-Jaapani ja Vene-Jaapani sõja ajal.
9. augustil 1945 heitis Ameerika Ühendriikide lennuk Nagasakile tuumapommi (koodnimega Fat Man 'paks mees'). See oli purustusjõult suurem kui 3 päeva varem Hiroshimale heidetud tuumapomm, kuid kahjustused olid mägise maastiku tõttu väiksemad. Kohe sai surma üle 30 000 inimese, veel 140 000 inimest suri pärast pommi plahvatamist saadud haavadesse ja kiiritushaigusse. thumb|9. august 1945: tuumaseen Nagasaki kohal
Puccini ooperi "Madame Butterfly" tegevus toimub Nagasakis.
thumb|Aatomipommi tagajärjel hukkunute mälestusmärk thumb|Tramm kesklinnas
Karutapja orden
pisi|Karutapja orden Karutapja orden (läti Lāčplēša Kara ordenis) on Läti Vabariigi sõjaline autasu, mis asutati 11. novembril 1919. Ordenil on I, II ja III järk. Ordeni väljaandmine lõpetati 1928.
Kokku määrati 2146 Karutapja ordenit, nendest välismaalastele 322, sealhulgas 148 ordenit Eesti kodanikele.
Aadria meri
thumb|Vahemeri
Aadria meri on Vahemere osa. Joonia merega ühenduses Otranto väina kaudu.
Matadi
Matadi on linn Kongo DV-s, Kesk-Kongo provintsi halduskeskus. Asub Kongo jõe ääres suudme lähedal.
Matadi on Kongo DV tähtsaim sadamalinn.
Linn on tekkinud 1887. aastal Henry Morton Stanley rajatud tugipunkti juurde. 1898. aastal valmis 366 km pikkune raudteelõik Matadist Kinshasasse.
Matadi tähendab kongo keeles 'kivi'.
Power metal
Power metal on üks heavy metal ' i alamliikidest. Selle eesmärk on kuulajas tekitada eepilist kogemust. Power metal sisaldab peamiselt traditsioonilise metal ' i ja thrash metal ' i tunnusjooni, tihti sümfoonilises kontekstis.
Power metal ' i mõiste üle vaieldakse, kuna see võib viidata kahele erinevale, kuid omavahel seotud stiilile. Üks neist sai alguse ja on põhiliselt levinud Ameerika Ühendriikides, teine aga pigem Euroopas: Saksamaal, Itaalias ja Skandinaavias. Tänapäevases keelekasutuses tähendab see üldiselt Euroopa stiili. Ameerika bändid Kamelot ja Iced Earth on peamised erandid.
Aadria meri
Aadria mere põhjaosa on üks väheseid Vahemere osi, kus loodete kõrgus ulatub ühe meetrini.
Power metal
Euroopa power metal
1980. aastate keskpaigas hakkasid sellised Euroopa ansamblid nagu Helloween (Saksamaa) ja Europe (Rootsi) pöörama enam tähelepanu laulude meloodilisele küljele. Kuigi ansambel Europe hakkas hiljem viljelema raskemat rokki, olid nende varasemad albumid power metal ' i arengus tähtsad, ning nende mõjutusi võtsid paljud uute power metal ' i ansamblid omaks. Helloween segas kiireid speed metal ' i riffe meloodilistega ja lisas Iron Maideni stiilis jõulised vokaalid, mis omakorda lisasid heli puhtusele. Nende albumeid "Keeper of the Seven Keys, Part 1" (1987) ja "Keeper of the Seven Keys, Part 2" (1988) arvestatakse üldiselt tähtsateks stiili arengu verstapostideks. Selle tulemusena valgus Euroopa stiilis "lõbus metal" üle terve kontinendi (eriti Soomes) ja üle terve maailma, kuigi see on Ameerika Ühendriikides, Suurbritannias ja teistes inglise keelt kõnelevates riikides jäänud suhteliselt ebapopulaarseks. Hiljuti on mitmed power metal ' i ansamblid jätnud oma eelkäijate "lõbusa metal ' i" kõla maha, ning on võtnud omaks power metal ' iga kombineeritud eepilisema kõla. Ansamblid nagu Blind Guardian on kombineerinud klassikalise power metal ' i kõla orkestrilise taustaga, nagu on teinud ka Heavenly, Dragonland, Rhapsody of Fire ja Angra.
Aadria meri
Austrias ja endistes Jugoslaavia liiduvabariikides kasutatakse Aadria mere taset Trieste sadamast meretaseme mõõtmiseks (meetrit üle Aadria mere pinna - saksa keeles Meter über Adria, horvaadi keeles Metara iznad Jadrana). Seda hakati kasutama aastast 1875, kui nullpunktiks määrati Trieste sadamas (mis toona kuulus Austria-Ungarile) Sartorio muul.
Power metal
Ameerika power metal
Ameerika power metal nagu ka Euroopa power metal on mõjutatud ansamblitest Queen, Rainbow, Iron Maiden, Judas Priest, Savatage ja Queensrÿche. Selle stiili eelkäijateks peetakse ansambleid Iced Earth, Nevermore ja Symphony X. Samas väidetakse, et see stiil on asendumas tuntumate stiilidega, nagu thrash metal ja Euroopa power metal. 1980. aastatel esindasid Ameerika power metal ' it ühelt poolt ansamblid nagu Lizzy Borden ja Savage Grace, kuid teisalt ka Crimson Glory, Liege Lord ja Jag Panzer. Tänu uutele esile kerkivatele power metal ' i bändidele kohtadest nagu New Yorgist (sealt pärinevad ka Manowar ja Virgin Steele) ja New Jerseyst (Symphony X). Floridast pärit Kamelot on hiljuti muutunud antud stiili eeskäijaks oma uute albumite "Epica" ja "Black Haloga". Samas tuleb märkida, et Kameloti stiil sarnaneb pigem Euroopa power metal ' iga. Lisaks Kamelotile allkirjastas Nebraskast pärit power metal ' i bänd lepingu tuntud Ameerika Ühendriikide plaadifirmaga Metal Blade Records, kuid ka nende stiil meenutab Euroopa power metal ' it.
Muusikaline iseloomustus
Tänapäevase mõistena rõhutab power metal ' i eepilisele kõlale, suurtele kiirustele ja kaasahaaravatele meloodiatele. Samas kui enamik rokilugude laulusõnu keskendub reaalsetele sündmustele nagu isiklikud kogemused, ajaloolised sündmused, sotsiaalsed märkused, jne, siis power metal tegeleb pigem eepiliste, kosmoloogiliste või metafüüsiliste teemadega. Paljud power metal ' i laulud saavad inspiratsiooni religioonist või mütaloogiast ja teadusulmest, ning fantaasiast, ning need on tavaliselt oma meeltülendavate ja võimsate kooridega positiivsema tooniga kui enamik teiste metal ' iliikide laulusõnu.
Power metal ' i vokaalid on üldiselt "puhtad", vastupidi death metal ' it iseloomustavatele urisevatele vokaalidele, ning neid esitab tavaliselt koolitatud laulja. Jätkates Bruce Dickinsoni ja Rob Halfordi eeskuju, laulab enamik power metal ' i lauljatest kõrgemas registris. Suurem osa selle stiili lauljaid on tenorid (erandina endine Iced Earthi esilaulja Matt Barlow ja Sabatoni esilaulja Joakim Broden, kes laulavad baritoni või bassi). Mitmed lauljad nagu Hansi Kürsch Blind Guardianist ja Matt Smith Theocracyist salvestavad mitmehäälsuse mitmekihiliste vokaalipartiidena, meenutades Queeni. Tänu laulu esmatähtsusele power metal ' i stiilis on lauljatel esmatähtis bändi edu, ning seetõttu lauljad üldiselt pille ei mängi.
Power metal ' i kitarristid ja bassistid mängivad tavaliselt kiireid noodijadasid, kuid muudavad akorde suhteliselt aeglaselt harmoonilise tempoga kord sammu jooksul, või aeglasemalt. Kiired ja rasked kitarrisoolod on peaaegu kindlustatud.
Power metal ' i trummarid mängivad tavaliselt korraga kahe bassitrummiga, et saavutada suurem kiirus, mängides tihti järjestikuseid 16-noodilisi jadasid (kuueteistkümnendiknoote) koos rõhkudega rütmides. Mõned ansamblid eiravad seda valemit, kuid sellegipoolest on see levinud.
Samuti mängitakse paljudes ansamblites süntesaatorit, kuid seda üldiselt ei rõhutata. Mõned ansamblid, nagu Itaalia Rhapsody of Fire, on salvestustel kasutanud veel rohkem sümfoonilisi elemente. Rhapsody kutsub oma muusikat "Hollywoodi metal ' iks", rõhutades oma sarnasust tänapäevaste filmipaladega.
See stiil on kõige enam levinud Euroopas, Jaapanis ja mitmes Lõuna-Ameerika riigis (sh Brasiilias, Venezuelas, Argentinas ja Tšiilis) ning populaarsus kasvab mitmes Põhja-Ameerika osas, eriti Québecis, Kanadas, kus on väga tugev austajaskond. Power metal ' i populaarsust on märkimisväärselt kergitanud Briti bänd Dragonforce.
Amapá osariik
Amapá on Brasiilia osariik, 1. järgu haldusüksus Põhjapiirkonnas. See piirneb põhjas Prantsuse Guajaana ja Surinamega.
Hüperkaleemia
Hüperkaleemia on vere normaalsest suurem kaaliumisisaldus.
Amapá osariik
Halduslikult jaguneb 16 omavalitsuseks:
Hüperkaleemia
Täiskasvanutel loetakse normaalseks sisalduseks 3,4–4,5 mmol/L.
Siena Katariina
thumb|Detail [[Domenico Beccafumi maalist, kus on kujutatud Siena Katariinat, u 1515]] Siena Katariina (25. märts 1347 – 29. aprill 1380) oli dominiiklasest tertsiaar ja pühak.
Elukäik
Ta sündis värval Jacobo Benincasa 23. lapsena. Tema ema oli Lapa Piagenti, kes oli kohaliku luuletaja tütar. Kuueaastaselt nägi Katariina esimest ilmutust.
Aastal 1363 pühendus ta täielikult askeesile ja palvetamisele. Katariina koges mitmeid müstilisi sündmusi: abielu Kristusega u 1367 ja Kristuse kannatustele kaasaelamine. Aastal 1374 tunnistati ta Firenze dominiiklaste üldkogu poolt ortodoksseks, tema pihiisaks sai Capua Raimondus.
Katariinale omistatakse ka paavsti keelitamine naasmaks Rooma, mis ka aset leidis. Kuna paavst aga 27. märtsil 1378 suri (Avignoni vangipõlv oli aastatel 1309–1377), valiti uueks paavstiks Urbanus VI. Prantsusmeelsed vaimulikud valisid aga Avignonis omakorda paavstiks Clemens VII. Nii sai alguse skisma.
Kui 29. aprillil 1380 Katariina suri, siis maeti ta dominiiklaste kalmistule. 1383. aastal kaevati säilmed üles ja viidi Santa Maria Sopra Minerva basiilikasse, kus Katariina pea eraldati kehast, ja toimetati Siena Püha Domenicuse kirikusse.
Paavst Pius II kanoniseeris Katariina 29. juulil 1461.
Väliseesti kirjaniku Karl Ristikivi romaan "Mõrsjalinik" käsitleb Siena Katariina elulugu.
Kärla kihelkond
pisi|püsti|[[Kärla kirik]]
Kärla kihelkond (lühend Kär; saksa keeles Kirchspiel Kergel in Oesel) oli kirikukihelkond Saaremaal ja Liivimaa kubermangus Kuressaare kreisis. pisi|[[Eestimaa kubermangu Kuressaare kreis. Liivimaa atlas (1798)]]
Piirkonna ajalugu
Piirkond kuulus algselt Kaarma kihelkonda. Eraldus pärast Kärla Maarja Magdaleena kiriku ehitamist (arvatavasti 14. sajandi alguses); ürikuis on kihelkonda esmamainitud 1438. aastal (Kergel). Nüüdne kirik on ehitatud 1843. aastal.
Usuvahetusliikumise ajal, 1868. aastal ehitati Kärlale ka vene õigeusu Mõnnuste Jumala Ilmumise kirik (praegu varemeis).
Kärla kihelkonna mõisad
Kärla kihelkonnas paiknes 12 mõisat: 1 kirikumõis, 4 rüütlimõisast peamõisat koos 1 kõrvalmõisaga, 2 poolmõisat, 1 rüütelkonnamõis ja 3 riigimõisat.
Kihelkonna alad tänapäeval
Kärla kihelkonna alad hõlmasid nüüdse Kärla valla ala.
St. Hanshaugeni linnaosa
pisi|St. Hanshaugen St. Hanshaugen on linnaosa Oslos kesklinnast põhja pool.
Linnaosa on nime saanud seal asuva St. Hanshaugeni pargi ning St. Hanshaugeni asumi järgi.
St. Hanshaugenis asub Bisletti staadion ja Oslo vanim säilinud ehitis, Gamle Akeri kirik. Seal asuvad ka Nordre gravlund, Vår Frelsers gravlund ja Vestre Akeri kalmistu.
LSA
D-lüsergiinhappe amiid ehk LSA (lühend saksakeelsest nimetusest Lysergsäure-Amid) on taimedes, näiteks uimastava elevanditapu, kolmevärvilise lehtertapu ja Rivea corymbosa seemnetes leiduv hallutsinogeen.
Willis Carrier
Willis Haviland Carrier (26. november 1876 – 7. oktoober 1950) oli Ameerika Ühendriikide insener, kes leiutas 1902. aastal esimese modernse elektrilise õhukonditsioneeri. Tema leiutis ei kontrollinud ainult õhutemperatuuri, vaid ka õhuniiskust. Leiutis pani aluse The Carrier Air Conditioning Companyle. Õhukonditsioneer on läbi aegade kasutusel olnud nii majades kui ka autodes.
Brundtlandi komisjon
Brundtlandi komisjon ehk Maailma Keskkonna- ja Arengukomisjon (World Commission on Environment and Development, WCED) oli 1983. aastal ÜRO juures moodustatud ja Gro Harlem Brundtlandi juhitud komisjon, mille ülesandeks oli säästliku arengu põhimõtete määratlemine.
Brundtlandi aruanne
Komisjon esitas oma aruande "Meie ühine tulevik" ("Our Common Future") 1987. aastal. See (tuntud ka kui "Brundtlandi raport") sisaldab muu hulgas laialt tuntud jätkusuutlikkuse definitsiooni: "Jätkusuutlik areng on niisugune praeguse põlvkonna vajaduste rahuldamine, mis ei tee seda tulevaste põlvkondade vajaduste rahuldamise arvelt".
Valmer Luks
Valmer Luks (sündinud 18. aprillil 1978 Kärlal) on eesti laulja ja muusik.
Valmer Luks on lõpetanud Kuressaare Lastemuusikakooli klaveri erialal, õppinud Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimise erialal Hirvo Surva juhendamisel.
Põhja-Makedoonia lipp
pisi|Makedoonia lipp
Iisraeli jalgpallikoondis
Iisraeli jalgpallikoondis on Iisraeli jalgpalliliidu esindusmeeskond, kes esindab Iisraeli rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.
Põhja-Makedoonia lipp
Põhja-Makedoonia lipp on Põhja-Makedoonia Vabariigi lipp.
Valmer Luks
Ta on laulnud kiriku-, laste- ja poistekooris, tegelenud rahvamuusika ja rahvatantsuga.
Iisraeli jalgpallikoondis
Koondise kapten on Yossi Benayoun.
Valmer Luks
Valmer Luks oli ansambli Lux looja aastal 1995. Ansambel tegutseb siiani.
Akvaariumikalad
Akvaariumikalad on kalaliigid, kes on võimelised elama akvaariumis.
Enamasti on akvaariumikalad mõõtmetelt väikesed, värvikirevad ja suudavad kohaneda akvaariumitingimustega. Värvirikkad kalad on seal peamiselt esteetilistel eesmärkidel.
Tüüpilised akvaariumikalad on gupid ja harilikud sirpuimed.
Akvaariumikalad jagunevad magevee- ja soolase vee akvaariumis elavateks liikideks.
Thomas Friedman
thumb|right|Thomas Friedman Thomas Loren Friedman (sündinud 20. juulil 1953) on ameerika ajakirjanik ja välispoliitika-analüütik.
Friedman propageerib Iisraeli ja Palestiina vahel kompromissrahu sõlmimist, araabia riikide moderniseerimist, "rohelisi" teemasid ja globaliseerimist, samas märkides nende ohte USA ühiskonnale ja majandusele.
Tema raamatud käsitlevad rahvusvahelise poliitika ja maailmakorra tulevaste nihete võimalikke tahke tsentristlikust, neoliberalistlikust vaatenurgast.
Tema tuntuim teos on "The World Is Flat" ("Maailm on lame").
Mustjala kihelkond
pisi|püsti|[[Mustjala kirik]]
Mustjala kihelkond (lühend Mus; saksa keeles Kirchspiel Mustel in Oesel) oli kihelkond Saaremaal, Liivimaa kubermangu Kuressaare kreisis.
Piirkonna ajalugu
Muinasajal moodustas Kihelkonna muinaskihelkonna põhjaosa. Aastast 1254 Liivimaa ordu valduses. Aastast 1564 Taani valduses. Kihelkond moodustati aastal 1646, Kihelkonna kihelkonna kirdepoolsetest aladest.
Mustjala luteri usu Anna kabel ehitati aastal 1605, Mustjala Magdaleena (Anna) kirik ehitati aastal 1863. Õigeusu Prohvet Eeliase kirik ehitati aastal 1875.
Mustjala kihelkonna mõisad
Kihelkonnas paiknes 5 mõisa - 1 kirikumõis, 1 rüütlimõisast peamõis koos 1 kõrvalmõisaga ning 2 riigimõisa.
Kihelkonna alad tänapäeval
Mustjala kihelkonna alad asuvad tänapäeval Saaremaa valla aladel.
Prints Andrew, Yorki hertsog
pisi|Prints Andrew (2011) pisi|Prints Andrew (2007)
Prints Andrew, Yorki hertsog (Andrew Albert Christian Edward Mountbatten-Windsor, sündinud 19. veebruaril 1960 Buckinghami palees) on Briti kuningliku perekonna liige, kuninganna Elizabeth II kolmas laps ja teine poeg. Ta on 2022. aasta septembri seisuga troonipärimisjärjekorras 8. kohal.
Nooruspõlv
Prints Andrew' vanemad on kuninganna Elizabeth II ja prints Philip. Poiss sai nime oma isapoolse vanaisa, Kreeka printsi Andrease järgi. Prints ristiti 8. aprillil 1960 ning tema ristivanemad olid Gloucesteri hertsog, leedi Alexandra Ogilvy, lord John Elphinstone, Eustoni hertsog ja leedi Kennard Georgina Phillips.
Prints Andrew oli algul koduõppel, siis õppis Heatherdowni algkoolis Berkshire'is. 1973. aastast õppis ta isa ja vanema venna eeskujul Gordonstouni koolis Šotimaal. Ta lõpetas kooli 1979. aastal, sooritades põhieksamid inglise keeles, ajaloos, majanduses ja politoloogias. Erinevalt vendadest ei astunud ta ülikooli.
Kuninglik merevägi
1978. aasta detsembris tegi prints Andrew füüsilisi teste ja eksameid, et liituda Kuningliku Mereväega. 1979. aasta märtsis ja aprillis tegi ta Suurbritannia Kuningliku Mereväekolledži lennuväeosas läbi pilooditreeningu. Mais sai temast helikopteripiloot.
Sama aasta septembris sai temast mitšman ning ta astus Suurbritannia Kuninglikku Mereväekolledžisse Dartmouthis. 1980 osales ta Kuningliku Mereväe roheliste barettide kursusel.
Pärast aastast viibimist Dartmouthis suundus Andrew Yorkshire'i Kuninglikku Lennuväkke saama elementaarset lennutreeningut. Järgnes põhitreening Cornwallis Gazelle'i helikopteritel.
Falklandi sõda
2. aprillil 1982 vallutas Argentina Suurbritannia koloonia Falklandi saared. See viis Falklandi sõjani. Prints Andrew laev Invincible oli üks kahest alusest, mis olid saadaval, ja saadeti seetõttu saari tagasi võtma.
Algul Briti valitsus ei tahtnud, et prints Andrew nii ohtlikul missioonil osaleks, ent kuninganna nõudis, et Andrew lubataks laevale. Seega liitus ta Invincible'iga helikopteripiloodina. Ta aitas kaasa evakueerimisele ja transpordile.
Edasine karjäär
1983. aasta lõpus suunati prints RNS Portlandile ning ta õppis juhtima helikopterit Lynx. Veebruaris 1984 ülendati ta leitnandiks. 1984–1986 teenis ta Brazeni pardal piloodina. Teenistuse lõpus läbis ta Kuninglikus Mereväekolledžis Greenwichis leitnantide Greenwichi staabikursuse. Sama aasta oktoobris läbis ta neljakuulise helikopteriinstruktorite kursuse ning 1987–1988 teenis Osprey pardal helikopteri ohvitserina. 1988–1989 teenis ta Edinburghi pardal.
Aastatel 1989–1991 teenis prints Andrew, siis juba Yorki hertsog, lennukikomandöri ja piloodina Lynx HAS3-l laeval Capeltown. Juulis 1991 tegi ta läbi eskadroni komandöri eksami ning 1992 läbis Camberley Staff College'is armeeteenistuse kursuse. Sama aasta septembris sai temast komandör ja ta tegi laevakomandöri eksami. 1993–1994 juhatas ta miiniotsijat Cottesmore, mille baas oli Portsmouthis.
2005. aasta juulis sai temast Kuningliku Mereväe kapten.
Praegune roll
Prints Andrew töötab Suurbritannia tööstus- ja kaubandusministeeriumis rahvusvaheliste kaubandus- ja investeerimistehingute esindajana. Selle töö võttis ta üle oma sugulaselt Edwardilt. Töö kaudu esindab hertsog Suurbritanniat kaubanduskonverentsidel kogu maailmas.
Abielu
23. juulil 1986 abiellus prints Andrew Sarah Fergusoniga Westminster Abbeys. Abielu puhul andis kuninganna Andrew'le tiitlid Yorki hertsog, Invernessi krahv ja Killyleagh' parun, mis olid kuulunud tema vanavanaisale George V-le ja vanaisale George VI-le.
Yorki hertsogil ja hertsoginnal on kaks last, printsessid Beatrice ja Eugenie.
Hertsoginnat nähti värske õhuna kuninglikus perekonnas, mille elu ümbritses kuninglik protokoll. Kuid abielus olid probleemid, peamiselt sestõttu, et hertsog oli pidevalt mereväeteenistuse tõttu ära ning meedia tähelepanu koondus hertsoginnale.
1992 ilmusid Briti tabloidis kompromiteerivad fotod Sarah'st ja tema finantsnõustajast John Bryanist. Paar läks ametlikult lahku sama aasta märtsis. Abielu lahutati 1996.
Kahe printsessi hooldusõigus jagati mõlema poole vahel. Sarah kaotas tiitli "Tema Kuninglik Kõrgus", ent jäi Yorki hertsoginnaks. Ta elab siiani hertsogi kodus Sunninghill Parkis ning endised abikaasad on säilitanud sõbralikud suhted.
Hertsogit nägi avalikkus lahutuses haavatud poolena. Tema käitumine abikaasa ja isana tekitas imetlust ning ta on üks kuningliku perekonna populaarsemaid liikmeid.
Suhted
Prints Andrew'd on pärast lahutust seostatud mitme naisega. See tuleneb tema playboy-mainest nooruses. Tema suhted "ebasobivate" naistega on tekitanud meedia tähelepanu.
Huvid
Hertsog mängib ka golfi.
Seos Jeffrey Epsteiniga
Prints Andrew'd on kritiseeritud tema sõpruse pärast ameerika investori ja seksusaalkurjategija Jeffrey Epsteiniga. 2014. aasta detsembris Florida kohtule antud ütlustes kirjeldab Virginia Roberts Giuffre, kuidas Jeffrey Epstein ja Ghislaine Maxwell teda korduvalt 2001. aastal prints Andrew'le kupeldasid (Giuffre oli tol ajal 17-aastane). Buckinghami palee ja prints Andrew on korduvalt süüdistusi eitanud, prints Andrew on kinnitanud enda valmidust koostööks FBI ja USA föderaalprokuröridega, kuid föderaalprokurör Geoffrey Berman sõnul on ta keeldunud igasugusest koostööst.
Tiitlid ja kõnetlusvormelid
Tiitlit "Yorki hertsog" on prints Andrew kandnud 1980. aastast.
2022. aasta jaanuaris loobus ta kõnetlusvormeli "Tema Kuninglik Kõrgus" kasutamisest.
Amapá
Amapá on mitme koha nimi:
Entwine
Ajalugu
Entwine debüütalbum "Treasures Within Hearts" tuli välja 1999. aasta septembris. 2000. aasta aprillis lahkusid ansamblist nii Willman kui ka Taipale. Viimane asendati Joni Miettineniga. Vokalist Mika Taurinen lisati koosseisu järgmisel kuul.
Ansambli järgmine album "Gone" ilmus 2001. aasta aprillis. See sai saksa muusikaajakirja Hammer auhinna "Album of the Month" ja laul "New Dawn" jõudis Soome singlite nimekirjas esikümnesse.
Jaani Kähkönen liitus ansambliga live session ' il kitarristina 2001. aasta lõpus, kuid liitus peatselt Entwine koosseisuga. 2002. aasta algul salvestas ansambel kolmanda albumi "Time of Despair", mille produtseeris Anssi Kippo. Seejärel läks Entwine ansamblitega Theatre of Tragedy ja Ram-Zet Euroopasse turneele.
2003. aastal salvestas Entwine neljanda albumi "deEversity", mis saabus poelettidele 2004. aasta märtsis. Albumid näitasid kõlalist arengut, jättes maha ansambli gooti päritolu ja liikudes raskema stiili poole.
Entwine andis 2005. aasta augustis välja EP "Sliver", mis sisaldab viis lugu.
2006. aasta augustis ilmus Entwine viies album "Fatal Desgn" ja bänd läks Saksa gothic rock ' i bändiga Zeraphine turneele.
8. detsembril 2006 teatas süntesaatorimängija Riita Heikkonen isiklikel põhjustel ansamblist lahkumisest. Asendust pole planeeritud. Zeraphine.Blabbermouth
Joyce Hatto
Joyce Hatto (5. september 1928 – 30. juuni 2006) oli Briti pianist ja klaveriõpetaja.
Suuremõisa park
pisi|Suuremõisa park kevadel Suuremõisa park (ka Suuremõisa mõisa park) on Hiiumaa kõige suurem ja esinduslikum park, mis asub Suuremõisa külas Suuremõisa lossi ümber. Pargi pindala on 45 hektarit.
Pargi asutas krahvinna Ebba Margareta von Stenbock (1704–1775) (sünd. De la Gardie) 1755. aastal lossi ehitamise ajal. Algselt kavandati park baroksena ning lossile lähem osa (terrassid, teed ja tiigid) kujundati korrapärasena. Vanim osa pargist asub peahoone taga idas ning on piiritletud paari meetri kõrguse punase katusekiviga kaetud müüriga, läänes on müür suures osas hävinud. Hiljem korrapärataotlusest loobuti ehk põhiosa pargist on Inglise stiilis.
Põhiosa pargist asub lossi esiküljel, lossist läänes. Park on üldiselt tasane, erandiks väike küngas tiikide vahel, kus asus kunagi Baabeloni-nimeline suvemajake. Nimi tulenes mäekesel olevast paviljonist (kohalikus murdes oli see "babiljon"). Tiigid on allikatoitelised ja eraldavad õunapuuaeda muust pargist. Tiikides on ka kalu kasvatatud. Lossist läänes läbib pargi põhjast lõunasse Suuremõisa jõgi. Jõest läänes ulatub kuni Salinõmme teeni metsapark.
Käina suunas kulgeb piki vana maanteed mitme kilomeetri ulatuses sanglepaallee, mis ei kuulu pargi koosseisu.
Alates 1959. aastast on Suuremõisa park looduskaitse all.
Khorati mägismaa
thumb|Khorati mägismaa Kirde-Tai kaardil thumb|Khorati mägismaa satelliidipilt Khorati mägismaa ehk Khorati platoo (inglise keeles Khorat Plateau) on mägismaa Tai kirdeosas.
Mägismaal voolavad Mekongi lisajõed – Muni ja Chi jõgi. Aastane sademete hulk on 1150 mm.
Khorati mägismaa moodustab Isani piirkonna – ühe viiest Tai piirkonnast.
Andrus Tins
Andrus Tins (s. 1978) on eesti muusik, laulusõnade ja muusika autor.
Ta on ansambli Metsatöll asutajaliige ja Metsatöllu albumite "Terast Mis Hangund Me Hinge", "Hiiekoda" ja "Iivakivi" muusika ja sõnade kaasautor.
Tins on kuulunud samuti ansamblisse Must bass läks üle tee.
Höövelmasin
Höövelmasin on pöörlevate või sirgjooneliselt liikuvate nugadega masin materjalide pinna silumiseks või spooni lõikamiseks.
Höövelmasinad võib jagada käsimasinateks ja höövelpinkideks.
Luksemburgi lipp
thumb|Lipp külgede suhtega 3:5 thumb|Lipp külgede suhtega 1:2 Luksemburgi lipp on Luksemburgi Suurhertsogiriigi ametlik riigilipp.
Trikoloor koosneb kolmest võrdse laiusega triibust (punasest, valgest ja sinisest), lipu külgede suhe võib olla nii 1:2 kui ka 3:5.
Luksemburgi lipp sarnaneb väga Hollandi lipuga, kuid on teistsuguste mõõtmetega (Hollandi lipu külgede suhe on 2:3) ja sinine triip on heledam.
Luksemburgi lipu värvid tulevad Luksemburgi suurhertsogi vapilt, mis pärineb 13. sajandist.
Esimest korda kasutati Luksemburgi lipu värve rahvusvärvidena Belgia revolutsiooni ajal 1830. Praegust lippu kasutati esimest korda 12. juunil 1845.
Ametlikult kinnitati see Luksemburgi lipuks 23. juunil 1972. Seadus sätestas ka sinise värvi tooni, mis on märksa heledam kui Hollandi lipul. Sama seadus fikseeris ka Luksemburgis registreeritud laevade ja lennuettevõtete lennukite embleemi, milleks on sinise-valge-triibulisel taustal seisev punane lõvi (värvid on samad mis lipul). See lõvi triibulisel taustal esineb ka Luksemburgi vapil.
5. oktoobril 2006 esitati Luksemburgi parlamendis lipu muutmise ettepanek, sest lipp sarnanevat liiga palju Hollandi lipuga. Ettepaneku järgi võinuks uus lipp välja näha umbes nii nagu vapp ja embleem: punase lõviga sinivalgel taustal. 23. juulil 2007 otsustas valitsus, et lippu ei muudeta.
Ülejõe tänav
Ülejõe tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Rauamaak
Rauamaak on kivim või mineraal, mis sisaldab piisavalt rauda ning on piisavalt hõlpsalt ligipääsetav, et tema kaevandamine oleks majanduslikult tasuv.
Raud esineb enamasti oksiidsete mineraalide koosseisus, näiteks hematiit (Fe2O3), magnetiit (Fe3O4) või götiit (Fe3+O(OH)). Peale oksiidide võivad rauamaagiks olla ka näiteks püriit (FeS) ja sideriit (FeCO3).
Kivimiliselt on suurem osa kaevandatavast rauast eelkambriumis moodustunud raudkvartsiit.
Vahel nimetatakse rauamaagiks ka rauda sisaldavat kivimkeha, mille kaevandamine ei ole majanduslikult tasuv. Näiteks leidub Eesti maapõues ligi 500 miljonit tonni magnetiiti, mis suure lasumissügavuse tõttu esialgu kasutamist ei leia, mida aga siiski mõnikord rauamaagiks nimetatakse.
Messina provints
Messina provints oli provints Itaalias Sitsiilia maakonnas. Provintsi halduskeskus oli Messina linn. 2015. aastal moodustati provintsi asemele città metropolitana di Messina.
Haldusjaotus
Messina provints jagunes 108 omavalitsusüksuseks (comune).
Balti eraseadus
Balti eraseaduse koostas Friedrich Georg von Bunge, kelle ülesandeks oli kodifitseerida kõik seni Liivimaal, Eestimaal, Kuramaal ja Narvas kehtinud seadused ja üksikud privileegid. Kuna tal ei olnud volitust neid muuta ega ühtlustada, jäi kehtima arvukalt kasuistlikke norme eri piirkondade ja seisuste kohta, mille tõttu sai Balti eraseadus väga mahukas (36-paragrahviline sissejuhatus ja eriosa 4600 paragrahvi).
Balti eraseadus on üles ehitatud Rooma õiguse süsteemi järgides. Originaaltekst on saksa keeles. Venekeelne tõlge valmis Modest Korffi juhatusel. Venestusajal võeti ametliku tekstina kasutusele venekeelne tõlge, kuigi saksakeelne tekst oli täpsem.
Need 1864. aastal kehtinud õigusprovintside piirid kehtisid kuni 1944. aastani, sõltumata hilisematest administratiivpiiride muutmistest. See tähendab, et pärast 1864. aastat asutatud uutes linnades ja linnadega liidetud maa-aladel kehtis edasi senine maaõigus. Nii on ka 1938. aasta linnaseaduses (XVII osa) rõhutatud, et selle seadusega linnadeks muudetud alevite maa-aladel jääb kehtima seal senini kehtinud tsiviilõigus.
Talupoegade (Liivimaa 1860, Saaremaa 1819, Eestimaa 1856 ja Kuramaa 1817) eraõigused ei sisaldu Balti eraseaduses, vaid on välja antud eraldi.
1920. aastal vastuvõetud seisuste kaotamise seadus nägi ette Balti eraseaduse laiendamise kõigile seisustele, kuid selle sätte jõustamine lükati edasi ja talurahvaseadused jäid jõusse. 1940. aastaks jõuti välja töötada uue tsiviilseadustiku eelnõu, kuid seda ei jõutud kehtima panna. 1. jaanuaril 1941 asendati BES Vene NFSV Tsiviilkoodeksiga, kuid taasjõustati Saksa okupatsiooni ajal ja kaotas lõplikult kehtivuse uue Nõukogude okupatsiooni ajal.
Teeba kuningas
Teeba kuningas oli vanakreeka mütoloogias Boiootia maakonna valitseja. Harilikult nimetatakse teda mitte Boiootia, vaid Teeba kuningaks Boiootia pealinna ja kuninga residentsi järgi.
Balti eraseadus
Täielikku eestikeelset Balti eraseaduse tõlget ei ole siiani välja antud. Peale esimese, 1864. aasta, trüki on 1890. ja 1902. aastal välja antud saksakeelsed eraväljaanded ja venekeelsed täiendused kuni 1914. aastani. Pärast 1918. aastat Eestis kehtestatud muudatused ja täiendused on eesti keeles ja avaldati Riigi Teatajas.
Teeba kuningas
Boiootia esimene kuningas oli Kadmos, kes Teeba asutas. Ta abiellus Arese ja Aphrodite tütre Harmoniaga. Neil oli palju lapsi, ent nende järeltulijaid tabasid suured õnnetused, millest masendununa Kadmos loobus vanas eas troonist ja läks maapakku.
Sageli väidetakse, et järgmine kuningas oli Kadmose tütrepoeg Pentheus. Pentheuse tapsid menaadid hullushoos. On alust arvata, et Pentheus suri siiski enne Kadmose troonist loobumist, sest see oli üks neist õnnetustest, mis Kadmose troonist loobuma sundisid.
Järgmine kuningas oli Kadmose poeg Polydoros. Ta ei saanud troonile noorelt ja kui ta suri, oli tema ainus laps alaealine.
Polydorose poeg oli Labdakos. Tema täisealiseks saamiseni valitses regendina riiki Lykos. Labdakos abiellus mõnedel andmetel Lykose venna Nykteuse tütre Nykteisiga. Labdakos suri noorelt: tema ainus laps, poeg Laios oli ainult aastane. Lykos sai teist korda regendiks.
Nykteus langes sõjas Sikyoni vastu, kuigi sõjakäik võideti. Poegi tal polnud ja tema vend Lykos sai kuningaks.
Nykteuse ainsa lapse, tütre Antiope kaksikpojad Zethos ja Amphion vallutasid Teeba ning tapsid Lykose ja tema naise karistuseks oma ema julma kohtlemise eest. Nad hakkasid kahekesi kuningateks.
Zethos ja Amphion kindlustasid Teebat ja ehitasid selle ümber linnamüüri, mille järgi Teebat nimetati Seitsmeväravaliseks Teebaks. Amphion abiellus Niobega. Neil oli 7 poega ja 7 tütart. Apollon ja Artemis tapsid kõik nende lapsed karistuseks selle eest, et Niobe halvustas nende ema Letot. Mõne allika järgi jäi noorim tütar Chloris ellu. Amphion tappis end või tapeti Apolloni poolt vahetult pärast seda. Leto läks pagendusse ja suri seal peatselt. Zethos oli surnud juba varem (eeldatavasti loomulikku surma) ja temagi ainus laps oli surnud enne teda.
Uueks kuningaks kutsuti varem pagendatud Laios, kes abiellus Iokastega. Nad said poja Oidipuse, kelle vahetult pärast sündi hülgasid oraakli halva ennustuse tõttu.
Laiose tappis Oidipus, ilma et kumbki neist oleks teist ära tundnud. Oidipus hävitas linlasi kimbutanud Sphinxi ja valiti tänutäheks uueks kuningaks. Ta abiellus Iokastega ning nad said kaks poega ja kaks tütart. Hiljem, kui tuli välja, et Oidipus on tapnud oma isa ja abiellunud oma emaga, torkas ta end pimedaks. Regendiks sai Pentheuse pojapoeg ja Iokaste vend Kreon.
Kui Oidipuse pojad said täiskasvanuks, sundisid linlased Oidipuse troonist loobuma oma poegade Polyneikese ja Eteoklese kasuks. Need pidid aastakaupa vaheldumisi valitsema. Esimeseks kuningaks sai Eteokloes. Pärast ametiaja lõppemist ei soovinud ta võimu vennale üle anda. Tekkinud konfliktis Seitse Teeba vastu said mõlemad surma. Hukkusid ka Kreoni mõlemad pojad ja Oidipuse tütar Antigone. Kuningaks sai Kreon.
Kümme aastat hiljem toimunud epigoonide sõjaretkel Kreon tapeti. Teeba vallutati ja rüüstati, linnamüür lammutati. Oidipuse surmaga lõppes Teeba kuningasoo pealiin ja Kreoni surmaga kõrvalliin.
Trooja sõjas teebalased küll võitlesid kreeklaste poolel, kuid Homeros ei nimeta "Iliases" nende kuningat ega üldse juhti.
Viil
"Viil" võib tähendada mitut asja:
Elektrihöövel
pisi Elektrihöövel on elektrilise ajamiga pöörlevate nugadega käsihöövelmasin.
Liechtensteini lipp
thumb|Liechtensteini lipp alates [[1937. aastast.]] Liechtensteini lipp on Liechtensteini Vürstiriigi riigilipp.
Praegusel kujul on lipp kasutusel 30. juunist 1982.
Kirjeldus
Lipul on kaks võrdset horisontaalset laidu (ülal sinine, all punane). Sinise laiu vardapoolses ääres on kuldne kroonisarnane vürstikübar.
Tõlgendus
Ühe tõlgenduse järgi sümboliseerib sinine värv taevast ja punane koidupuna mägedes või õhtutuld (või maa tuld). Teise tõlgenduse järgi meenutab sinine Reini jõge ning punane vürsti kuldset-punast lippu.
Kuldne vürstikübar sümboliseerib rahva, vürstliku perekonna (Fürstenhaus) ja riigi ühtsust.
Kasutamine
See lipp on tsiviillipp ning teenistuslipp maal.
Lipul (Landesfarben 'maavärvid') on neli varianti:
Ajalugu
Esimene Liechtensteini lipp võeti kasutusele 1719. See koosnes kahest rõhtsast laiust nagu tänapäevanegi, ülemine oli kuldne (kollane) ja alumine punane. Tõenäoliselt tulid need 18. sajandil vürstilossis kasutatud livreede värvidest. Nii selle kui kõigi järgmiste Liechtensteini lippude külgede suhe on 3:5.
Aastal 1852 lippu muudeti. Uuel lipul oli kaks püstist laidu, millest parempoolne oli sinine ja vasakpoolne punane. Värvivahetust on seostatud vürstilossi livreede värvi muutusega. Värvid on tuntud hiljemalt 1764. aastast.
5. oktoobril 1921 tõsteti Liechtensteini põhiseadusega laiud ümber nii, nagu nad tänapäeval on: sinine ülal ja punane all. Esialgu lipul vürstikübarat ei olnud. Vürstikübar lisati 24. juunil 1937. aastal pärast seda, kui 1936. aasta suveolümpiamängudel selgus, et Liechtensteini tollane lipp on identne Haiti lipuga.
30. juunil 1982 anti välja uued lipuseadused, millega muu hulgas muudeti pisut vürstikübara kuju.
Teised lipud
thumb|Liechtensteini valitsuse ja Maapäeva standart Liechtensteini valitsuse ja Maapäeva standart on võrdse sinise ja punase horisontaalse laiuga, keset lippu on suur Liechtensteini vapp. Proportsioonid on 3:5.
thumb|Vürsti standart Liechtensteini vürsti standart on sinise ja punase vertikaalse laiuga, keskel on suur Liechtensteini vapp, lipu igas ääres on lai kuldne (kollane) riba. Proportsioonid on 3:5. See lipp kehtestati 30. juunil 1982.
Vürstitruud liechtensteinlased heiskavad siiski sageli vana vürstilipu (praeguse vürstliku perekonna lipu), mis on vürstisuguvõsa värvides (kuldne ja punane). Analoogiliselt riigilipuga on see kasutusel neljal kujul.
Didier Défago
pisi|Didier Defago Didier Défago (sündinud 2. oktoobril 1977) on Šveitsi mäesuusataja, olümpiavõitja (2010).
Maailma karikavõistluste etapivõidud
Didier Defago on osalenud (<small style="color:Purple;">seisuga 22. jaanuar 2015 ) 393 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 15 korda, millest 5 korral kõige kõrgemale astmele.
Palermo provints
Palermo provints oli provints Itaalias Sitsiilia maakonnas. Provintsi keskus oli Palermo linn. 2015. aastal moodustati provintsi asemele città metropolitana di Palermo.
Omavalitsused
Palermo provints jagunes 82 vallaks.
Ordulinnus
thumb|280px|Liivi ordu valdused aastatel 1346(1347)–1558 thumb|[[Marienburgi ordulinnus Malborkis]] Ordulinnus oli Eestis ja Lätis Liivi ordule kuulunud sõjaline tugipunkt ja ordukonvendi asukoht, mida valitses komtuur või foogt. Laiemas mõttes tähendab see väljend ka teiste sõjaliste rüütliordude linnuseid väljaspool Eestit. Eriti tuleks Eesti kontekstis siin silmas pidada Saksa ordu linnuseid kunagisel Preisimaal (tänapäeval jagatud Kaliningradi oblasti ja Poola vahel), sest siinne Liivi ordu oli Saksa ordu autonoomne haru.
Kõige paremini säilinud (ja taastatud) ordulinnus Eestis on Narva ordulinnus, üsna palju on alles ka Rakvere ordulinnusest (mõlemad on rekonstrueeritud muuseumiks). Saksa ordu aladel on vaatamisväärseim Marienburgi ordulinnus (poola keeles Malbork), mis oli keskajal Saksa ordumeistri residentsiks. Tänapäeval asub see Poola aladel ning on maailma suurim kivilinnus.
Ordulinnuses korraldati linnuse majanduse juhtimist, ametis olid majandusülemad, talliülemad, laekurid, veski- ja köögimeistrid. Posti ja kirjavahetuse eest hoolitses kirjamarssal, kelleks oli mõni vanem orduvend. Kirjakandjateks olid käskjalad, kelleks olid sageli vabatalupojad. Ordu teenistuses olid veel mitmesugused käsitöölised, nagu sepad, pagarid, kingsepad, rätsepad. Orduvennad, kes ei võtnud ordu tõotusi, kuid pidid siiski nende reegleid jälgima, nimetati poolvendadeks, nad värvati kohalike elanike hulgast. Poolvennad kaitsesid tavaliselt kindlusi või töötasid haiglates. Tähtsal kohal olid preestervennad, kes pidasid kiriklikke talitusi.
Keskaegsed ordulinnused Eestis
thumb|400px|Linnused [[Olaus Magnuse kaardil "Carta Marina" aastast 1539]]
Keskaegsed ordulinnused Preisimaal
150 px|thumb|Ordulinnused Preisimaal 150 px|thumb|Olsztyni (saksa Allenstein) ordulinnus 150 px|thumb|Kwidzyni (saksa Marienwerder) ordulinnus 150 px|thumb|Nidzica (saksa Nibork) ordulinnus 150 px|thumb|Radzyń Chełmiński (saksa Rehden) ordulinnuse varemed 150 px|thumb|Świecie (saksa Schwetz) ordulinnus
Islandi jalgpallikoondis
Islandi jalgpallikoondis on Islandi jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Islandit rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.
2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste Euroopa valikturniiri saavutatud tulemuse põhjal jõudis Island väljalangemismängudeni, aga ei pääsenud finaalturniirile kaotades Horvaatiale.
Esimest korda pääses Island suurturniirile pärast 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste valikturniiri. Kvalifikatsioonigrupis teenis Island kaks võitu (kodus ja võõrsil) Hollandi üle. UEFA Euro 2016 finaalturniiril jõudis Island väljalangemismängudeni, saavutades oma alagrupis viigi Portugali ja Ungari vastu ja alistades Austriat. Kaheksandikfinaalis Inglismaaga Wayne Rooney realiseeris penalti juba mängu neljandal minutil, aga islandlaste kaks väravat (Ragnar Sigurðsson kuuendal ja Kolbeinn Sigþórsson 18 minutil) kindlustasid Islandi edasipääsu veerandfinaali, kus kaotati 2:5 Prantsusmaa koondisele ja langeti välja.
Munchi muuseum
300px|thumb thumb|300px|Munchi muuseumi tuntuim eksponaat on Edvard Munchi "Karje" Munchi muuseum (norra keeles Munch-museet) on muuseum Norras Oslos, mis tutvustab Edvard Munchi loomingut ja elu.
Muuseumist
Muuseumi rahastasid Oslo linnakinod ja Jaapani ettevõte Idemitsu Kosan co. Ltd. See avas uksed 1963. aastal, kunstniku 100. sünniaastapäeval. Kollektsioon koosneb Munchi töödest ja artiklitest, mille kunstnik pärandas Oslo linnale. Lisa saadi tema õe Inger Munchi käest (maalid ja kirjavahetus) ning osa teostest saadi vahetuste kaudu (topelttõmmised jne). Tulemusena on muuseumil praegu üle poole kunstniku maalidest ja vähemalt üks tõmmis igast tema trükisest. Kogu sisaldab 1100 maali, 4000 joonistust, 18 000 tõmmist, 6 skulptuuri, 500 trükiplaati, 2240 raamatut ja palju muid esemeid.
Muuseumi hoone projekteerisid arhitektid Gunnar Fougner ja Einar Myklebust. Myklebust mängis tähtsat rolli ka muuseumi laiendamisel ja renoveerimisel 1994. aastal, Munchi 50. surma-aastapäeval. 2005. aastal ehitati muuseum ümber, et suurendada turvalisust.
Maali "Karje" vargus
Pühapäeval, 22. augustil 2004 röövisid kaks maskeeritud meest muuseumist kaks Munchi maali, "Karje" ja "Madonna", kasutades ära tulekahjualarmi. Röövlid põgenesid musta Audi A6-ga, mille politseinikud leidsid hiljem mahajäetuna. 31. augustil 2006 leidis Oslo politsei maalid üles.
Maldiivide lipp
thumb|Maldiivide lipp Maldiivide lipp on Maldiivide riigilipp.
Lipp on kasutusel aastast 1965.
Lipu punane värvus sümboliseerib vabaduse nimel valatud verd. Valge kuusirp ja selle roheline taustavärvus sümboliseerivad islamit.
Altevatnet
Altevatnet on suuruselt Norra kümnes ja Tromsi maakonna suurim järv. Tema pindala on 79,7 km² ning suurim sügavus 99 m. Järv on väga pikliku kujuga, fjordilaadne, pikkus 41 km, laius keskmiselt 2 km. Valgala on pindalaga 1254 km².
Suurimad sissevoolavad jõed on Oustoelva ja Gámasjohka idas ning Koievasselva läänes; lühikese Oustoelva jõe kaudu on järv ühenduses Leinavatni järvega. Läänetipust voolab välja Barduelva jõgi, väljavool on tõkestatud 1957–1960 ehitatud tammiga, mille abil järve veetase on reguleeritav kõrgusvahemikus 472–489 m. Veehoidla reservuaari reguleeritav maht on 1,027 km³, vee-energiat kasutavad Barduelva jõel asuvad Innseti, Straumsmo ja Bardufossi elektrijaam.
Läänekaldal asub umbes 400 suvilat.
Catania provints
Catania provints oli provints Itaalias Sitsiilia maakonnas. Provintsi keskus oli Catania linn. 2015. aastast on provintsi asemel città metropolitana di Catania.
Haldusjaotus
Catania provints jagunes 58 omavalitsusüksuseks (comune).
Birgitta
thumb|Püha Birgitta Püha Birgitta (ka Birgitta Rootsist, sünninimi Birgitta Birgersdotter; hiljem Birgitta Gudmarsson; umbes 1303 – 23. juuli 1373) oli rootsi kristlik müstik ja pühak, kes asutas Birgitiinide ordu. Teda peetakse üheks olulisimaks Rootsi keskaegseks kirjanikuks.
Elukäik
Birgitta sündis 1303. aasta paiku tõenäoliselt Finsta mõisa valdustes, mis kuulus tema isale, Upplandi kohtunikule ja Rootsi riiginõunikule Birger Perssonile, kes oli Rootsi rikkamaid ja mõjukamaid mehi. Birgitta ema oli Ingeborg Bengtsdotter, kes põlvnes mõjukast Folkungite suguvõsast. Birgitta vanemad paistsid silma vagadusega ning on võimalik, et Birgitta sai oma nime iiri pühaku Brigida järgi, kelle austamine oli Rootsis üpris levinud.
Birgitta sünni ja lapsepõlvega on seotud mitmeid legende, mis on kirja pandud tema hagiograafilistes elulugudes. Tema sündimise ööl olevat kohalik kihelkonnapreester näinud ettekuulutust, et Birger Perssonile sünnib tütar, kelle häält saab kuulda kogu maailm. Samuti polevat Birgitta kuni kolmanda eluaastani lausunud ühtegi sõna, kuid seejärel hakanud ootamatult kõnelema täiskasvanulikult. Seitsmeaastasena koges Birgitta oma esimest ilmutust, kus temaga kõneles ilmselt neitsi Maarja, kümneaastaselt kogetud teises ilmutuses rääkis ta Kristusega.
1314. aastal suri Birgitta ema, misjärel isa saatis ta Östergötlandi Aspnäsi mõisa oma tädi Katarina Bengtsdotteri ja tolle abikaasa, Östergötlandi kohtuniku Knut Jonssoni juurde. Ka seal koges ta üleloomulikke, Maarja ja Kristusega seotud juhtumeid.
13-aastaselt abiellus Birgitta mõjuvõimsast Ulvåsa suguvõsast pärit 18-aastase Ulf Gudmarssoniga, Västergotlandi kohtuniku Gudmar Magnussoni pojaga. Hiljem pihtis Birgitta oma tütrele Katarinale, et oli abiellumise eel valmis pigem surema, kuid hiljem ta ilmselt leppis oma olukorraga. Ulf ja Birgitta asusid elama Ulvåsa mõisa, Ulfist sai hiljem Närke kohtunik ja riiginõunik. Temal ja Birgittal sündis kaheksa last: pojad Karl, Birger, Bengt ja Gudmar ning tütred Märta, Katarina, Cecilia ja Ingeborg. Ka abielu aastatel näidanud Birgitta üles suurt vagadust ja jumalakartlikkust, lastes näiteks sisse seada vaeste ja haigete hooldamise maja.
Tänu Ulfi karjäärile sattus Birgitta 1330. aastatel oma sugulase, kuningas Magnus Erikssoni lähikonda. Temast sai Magnuse naise Blanka (Blanche de Namur) juhendaja või õpetajanna (magistra), arvatavasti oli ta ka kuningapaari esimese poja Eriku ristiema.
Birgitta reisis palju, enamasti seoses palverännakutega. 1340. aastal käis ta koos Ulfiga Nidaroses, kus asusid üle Skandinaavia austatud Olav Püha säilmed. 1341. aastal külastasid abikaasad aga Hispaanias asuvat Santiago de Compostelat, kus usutakse asuvat pühaku Jaakobus vanema säilmed. Pikk palverännak oli aga Ulfile kurnav ja ta haigestus tagasiteel raskelt. Tema ja Birgitta peatusid mõnda aega Arras's ning seal sai abikaasa eest palvetav Birgitta ilmutuse, mille kohaselt Ulf paraneb, kuid samas anti talle ka teada, et Jumal tahab Birgitta kaudu maailmale oma tahet kuulutada. Ulf terveneski, kuid ta suri siiski peatselt pärast kodumaale naasmist Alvastra tsistertslaste kloostris 1344. aastal. Pärast abikaasa surma valis Birgitta tsölibaadi, asudes elama Alvastra kloostrisse.
Kuigi Birgitta oli juba alates lapsepõlvest kogenud ilmutusi, kus talle avaldasid oma tahet nii Jumal, Kristus, teised piiblitegelased kui ka pühakud, siis pärast tema lesestumist muutusid ilmutused oluliselt intensiivsemaiks. Seal puutus ta kokku mitmete õpetatud teoloogidega: magister Mathiaest (Mats Övedsson) sai tema pihiisa, kes juhtis komisjoni, mis kinnitas Birgitta ilmutuste jumalikku päritolu, abikloostriülem Petrus Olavist sai aga Birgitta esimene sekretär, kes asus tema ilmutusi ladina keelde tõlkima. Osa ilmutusi pani Birgitta ka ise rootsi keeles kirja, hiljem tõlgiti need ladina keelde.
Umbes 1345. aastal tuli Birgitta mõttele rajada uus vaimulik ordureegel: Regula Sancti Salvatoris (Pühima Päästja Reegel) ning asutada ka klooster. Tema plaani toetasid ka kuningas Magnus ja tema abikaasa Blanka, kes lubasid 1346. aastal oma testamendis annetada Vadstenas asuva kuningalossi kloostri rajamiseks. Samas soovisid kuningas ja kuninganna loodavast kloostrist rajada mälestusmärki ka endale, soovides paigutada oma kujusid kloostri ette, millega Birgitta polnud sugugi rahul. Seetõttu tekkisid tema ja kuninga vahel vastuolud, mis aja jooksul üha süvenesid. Suurt rolli mängis ilmselt Magnuse ebaõnnestunud sõjakäik Novgorodi vastu (1348), mida oli toetanud ka Birgitta kui ristisõda valeusklike vastu. Birgitta leidis, et süü sõja ebaõnnestumisel lasub eelkõige kuningal, keda ta süüdistas nii argpükslikkuses kui ka homoseksuaalsuses. Samal ajal halvenesid tema suhted ka kuningannaga, keda ta asus süüdistama nii truudusetuses oma abikaasale, ilu mõõdutundetus tagaajamises kui ka valede levitamises. Birgitta asus toetama kuninga vastast aadlike opositsiooni, mis kuninga viimaks 1364. aastal ka kukutas.
1350. aastal siirdus Birgitta Rooma, kuna see aasta oli kuulutatud pühaks juubeliaastaks, ja sinna minekut oli tal ilmutuses soovitanud ette võtta ka Kristus, kes käskis tal olla seal seni, kuni on näinud paavsti ja keisrit. Itaalias saavutas Birgitta suure populaarsuse, kuna väidetavalt tegi ta mitmeid imetegusid ja aitas vaeseid. Samuti asus ta võitlema selle nimel, et paavst tuleks Avignonist tagasi Rooma. Itaalias kuulusid Birgitta kaaskondlaste hulka tema sekretär Olavus Petri, rüütel Magnus Persson, kellest hiljem sai preester ja Vadstena kloostri munkade esimene eestseisja, teine Olavus Petri, kellest sai Birgitta majapidamise juht, ja hispaanlane Alfons da Vadaterra, kes oli Birgitta pihiisa ja kellest sai hiljem võtmeisikuid Birgitta kanoniseerimise protsessis.
Aastal 1371 otsustas Birgitta minna palverännakule Pühale Maale, pikk reis algas 1372. aasta alguses. Teda saatsid vaga tütar Katarina, vaga poeg Birger ning teine poeg Karl, kes suri aga Napolis. Lisaks sellele olid reisiseltskonnas mitmed teised Birgitta lähikondsed. 1372. aasta mais jõudis Birgitta Palestiinasse, kus ta koges mitmesuguseid, peamiselt Kristusega seotud ilmutusi. 1373. aasta märtsis jõudis Birgitta tagasi Rooma, kuid ta oli tagasiteel haigestunud palavikku ega paranenudki enam täielikult. Ta suri sama aasta 23. juulil umbes 70 aastasena. Enamik tema säilmetest toimetati Rootsi Vadstenasse, kus oli asutud rajama esimest birgitiinide kloostrit; säilmete teel sihtpaika olevat nende juures juhtunud mitmeid imetegusid.