cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Natural Color System
Värvitoon NCS-is
NCS-i värviring on ehitatud neljale psühholoogilisele primaarvärvile. Psühholoogiline primaarvärv ehk algvärv on Heringi termin selliste värvide tähistamiseks, mida inimese värvitaju tunnetab puhastena: kollane, punane, sinine ja roheline. See tähendab, et tegemist on nii-öelda keskmiste värvidega, st kollane pole rohekas ega punakas, punane pole kollakas ega lillakas. Kõik ülejäänud värvitoonid ringil sarnanevad rohkem või vähem nende põhivärvidega. Värvid on tähistatud ingliskeelsete nimetuste esitähtedega: Red (R) – Yellow (Y) – Green (G) – Blue (B).
Värviringil on kaks 90 kraadi all ristuvat telge vastandvärvuste paaridega: sinine-kollane ning punane-roheline. Need jaotavad värviringi neljaks võrdseks osaks. Iga neljandik on jaotatud sajaks astmeks. Kvadrandis Y...R suureneb sajaprotsendilise kollase Y juurest vastupäeva R suunas liikudes värvitooni punasus. Y70R tähendab, et punast on juba 70 protsenti ning värvitoonis domineerib punane värv kollase üle, mida on 30 protsenti.
Heledus NCS-is
Heledusastmik puhtast valgest (W) puhta mustani (S) paikneb värvisüsteemi püstteljel, värviringi keskel. Heledusastmik moodustab värvikeha teise tasapinnalise projektsiooni, värvikolmnurga ühe külje. Värvikolmnurk kujutab endast kaksikkoonuselise värvikeha üht vertikaalset sektorit. Igale värviringi toonile vastab oma sektor ja oma värvikolmnurk.
Värvikolmnurga iga külg on jaotatud sajaks osaks. Seega on ka valge-musta teljel 100 ühikut. Heledust märgitakse värvitooni tähistuses mustasusprotsendiga. Puhta valge W mustasusprotsent on 0, sellest S suunas liikudes mustasusprotsent kasvab. Mustasusprotsent 20 tähendab, et värvitoon sisaldab 20 protsenti musta, seega tegemist on pigem heleda tooniga, mis asub teljel lähemal valgele kui mustale.
Kromaatilisus NCS-is
Kromaatilisus kasvab värvikolmnurgas W-S teljest kaugenedes. Suurima kromaatilisusega värvust tähistab nurk C, see on puhas värv, mis ei sisalda musta ega valget. Värvikolmnurga ülejäänud kaks külge moodustavad sajaastmelised vahemikud valgest puhta värvini ja mustast puhta värvini.
Värvivarjundi kirjeldamiseks piisab musta sisalduse ja kromaatilisuse näitamisest. Kromaatilisusprotsent 30 tähendab, et värvivarjund paikneb hallskaala poolt lugedes kolmandas püstreas ja et tegemist on pigem vähekromaatilise kahvatu tooniga. Kromaatilisusprotsent 30 koos mustasusprotsendiga 20 annavad kokku 50% ja seega on valge sisaldus ülejäänud 50% sajast.
Seosed teiste värvisüsteemidega
NCS lähtub Ewald Heringi tajuteooriast, vastavalt sellele on paika pandud alg- ja komplementaarvärvused. Värvisüsteemi valgesus- ja mustasustelg, samuti värvikeha kuju ja ehitus on väga sarnane Wilhelm Ostwaldi värvisüsteemi analoogsete osadega. Võrreldes Ostwaldi süsteemiga on NCS-il oluliselt loogilisem ja arusaadavam värviringi ja heledusastmiku jaotus, mis võimaldab erinevate värvuste, musta ja valge osakaalu näidata protsentides.
Kasutamine
NCS-i värvisüsteem on levinud valdavalt Põhjamaades, aga ka mujal Euroopas, näiteks Austrias, Itaalias, Hispaanias ja kaugemalgi maailmas. Eestis nende esindus puudub, ent on olemas Lätis. Siiski, näiteks värvisegamissüsteemid Tintorama ja TintFlex, mida kasutatakse ka Eestis, põhinevad NCS-il, samuti kasutavad NCS-i värvikaarte mõned ettevõtted. Rootsis, kus NCS on riiklik värvistandard, on Rootsi lipu värvid defineeritud NCS-i koodidega (4055-R95B sinise jaoks ja 0580-Y10R kollase jaoks), samuti Hispaania lipp (punane S 1580-Y90R, kollane S 0580-Y10R).
NCS-iga töötavad palju arhitektid, sisekujundajad ja tootedisainerid. Värvisüsteemi eelisena on välja toodud selle lihtsust ja loogilisust, samuti mugavust praktikas kasutajale.
Venda (koor)
Venda on Pärnu maakonnas Karksi-Nuias tegutsev meeskoor. Koori dirigent on Ivi Harju.
Koor asutati 1960. aastatel.
Alexios II Komnenos
Alexios II Komnenos (kreeka keeles Αλέξιος Β′ Κομνηνός; ladinapäraselt Alexius II Comnenus; 14. september 1169 – september 1183) oli Bütsantsi keiser aastatel 1180–1183. Alexios tõusis troonile alaealisena, mistõttu juhtisid riiki tegelikult tema lühikese valitsusaja jooksul regendid.
Troonipärija
Alexios II oli Porphyrogennetos ehk purpuris sündinud (valitseva keisri ajal sündinud lapsed). Ta oli keiser Manuel I Komnenose kauaoodatud poeg, kellele pandi nimi AIMA ettekuulutuse järgi. Tema ema oli Antiookia Maria. Alexios krooniti kaaskeisriks 1171. aastal. 1175. aastal saatis ta oma isa Väike-Aasias Dorylaionisse, mida hakati taas üles ehitama. 1180. aastal 2. oktoobril abiellus ta 11-aastaselt Prantsuse Agnesega, kes oli kuningas Louis VII tütar. Alexiose isa keiser Manuel suri 1180. aastal ning 11-aastasest poisist sai keiser. Bütsantsis sai ta endale nimeks Anna. Pärast seda, kui Alexios kolme aasta pärast tapeti, abiellus Anna Alexiose mõrva eest vastutajaga, 65-aastase Andronikosega.
Maria ja Alexiose asevalitsemine
Regendid tühjendasid kiiresti ka riigikassat, et jagada privileege itaalia kaupmeestele ja Bütsantsi aristokraatidele. Peagi hakkasid Ungari valitseja Béla III ja Rumi sultan Kilij Arslan II rüüstama vastavalt Bütsantsi lääne- ja idaalasid. Regendid olid sunnitud abi paluma paavstilt ja Saladinilt.
Andronikose vandenõu
Keiser Manuel I nõbu Andronikos Komnenos kasutas segast olukorda ära, et võimule pürgida. 1181. aasta talveks olid vandeseltslased lõpetanud ettevalmistused Maria ja Alexiose kõrvaldamiseks, kuid vandenõu paljastati. Samas oli leskkeisrinna ja Alexiose vastu tegutsejate populaarsus niivõrd suur, et hukata neid ei juletud. Võimulolijad ei võtnud ka midagi muud enda positsiooni kindlustamiseks ette. Seejuures ei huvitanud ei võimukandjaid ega ka vandeseltslasi riigi kui terviku (kehv) olukord, vaid pigem õukonnas toimuv.
Riigi olukord halvenes pidevalt. Riigikassa tassiti laiali ning midagi ei kulutatud majanduse või sõjalise olukorra parandamiseks. Õukondlastele tundusid riigipiirid nii kaugel ja ebaolulised. Proteste ei tekitanud ka see, kui Alexios otsustas (ette öeldult) loovutada mitmed Dalmaatsia linnad Ungarile. Samal ajal oli palees tunda pingete lähenemist haripunktile.
Järgnevatel päevadel valitses linnas kaos. Alexios II oli võimetu midagi ette võtma ning tema hooldajaks määrati senat, mis oli samuti sisulise võimu ja autoriteedita organ ega suutnud linnas korda taastada. Selles olukorras oli ainsana sisuline võim äsja linna jõudnud Andronikusel, kes ei kohanud mingit vastupanu. Vastupidi, ta sai suure au osaliseks. Andronikos ei üritanudki peatada ladinlaste tapmist. Tema ametlik ettekääne vägede linnatoomiseks oli keisri kaitse.
16. mail 1182 taastas Andronikos keisri kaitsjana Alexios II võimu. Keisrit ei huvitanud aga endiselt valitsemisega seotu ning Andronikos sai rahus tegutseda Alexiose varjus riigi juhtimisega. Andronikos ei lubanud ka Alexiosel avalikes asjades kaasa rääkida. Ükshaaval surus Andronikos maha kõik Alexiose toetajad: tema poolõe Maria Komnena, caesar Johannese, keisri ustavad kindralid Andronikos Dukas Angelose, Andronikos Kontostephanose ja Johannes Komnenos Vatatzese. Leskkeisrinna ja keisri ema Maria pandi vangi. Peagi määras aga sisuline valitseja Andronikus leskkeisrinna Mariale (ja ka tema armukesele) surmanuhtluse, millele tuli Alexios II alla kirjutada. Nii mõistis poeg oma ema surma. Kuid ka Alexios II valitsemisaeg oli otsakorral. 1183. aasta septembris kuulutati Andronikos ametlikult Chalkè Kristuse kiriku terrassil keisriks. Sama kuu lõpus andis Andronikos käsu noor keiser mõrvata. Alexios II kägistati vibunööriga surnuks ning tema surnukeha heideti Bosporuse väina. Järgnevatel aastatel üritasid mitmed pseudo-Alexiosed võimule pretendeerida, ent see ei õnnestunud kellelgi.
Cafasse
Cafasse on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.
Cafasse kõrgus merepinnast on 408 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Cafasse piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Balangero, Fiano, Germagnano, Lanzo Torinese, Mathi, Vallo Torinese, Villanova Canavese.
Cafasse halduspiirides asuvad järgmised asulad: Monasterolo, Funghetto.
Henn Tosso
Henn Tosso (sündinud 1945) on eesti majandusteadlane.
Ta on Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud.
Ruumipsühholoogia
Ruumipsühholoogia käsitleb inimese tajukogemust kolmemõõtmelises ruumis, mille juurde kuuluvad füüsikalised tunnused nagu näiteks temperatuur, valgus, materjal, värv, ruumi suurus jne. Samas ei sisalda inimese tajukogemus ainult tema tajusüsteemide psühhofüsioloogilise töö tulemusi, vaid ka praktilises ja teoreetilises tegevuses saadud kogemusi. Ruumis ühtivad ja põimuvad subjektiivne ja objektiivne, sensoorne ja intellektuaalne aspekt, hetkereaalsus ja minevikukogemus.
Jaotuvus
Ruumipsühholoogia kuulub kognitiivse psühholoogia ja biopsühholoogia valdkonda.
Alaliigid
füüsiline ruum, kontseptuaalne ruum, pertseptiivne ruum, eluruum, avalik ruum, tööruum jne.
Hinni talu
Hinni talu oli Liivimaa vanim säilinud rehetalu.
Talu rehielamu ja abihooned on kõik arvele võetud riiklike kultuurimälestistena. Seejuures kuulutati talu arhitektuurimälestiseks juba 1982. aastal.
Talukompleks asub Jõksi külas Kanepi vallas Põlva maakonnas.
Rehielamu ehitati pärast talukoha väljaostmist 1872. aastal.
Talu oli filmi "Suvi" üheks võttekohaks, kus see etendas Ülesoo talu ehk Joosep Tootsi elukohta.
49. ekspeditsioon
49. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 49. alaline meeskond.
Ekspeditsioon lõppes 30. oktoobril.
UPN
UPN võib tähendada järgmist:
Piirideta Arstid
pisi|300px|Riigid, kus Piirideta Arstid tegutsevad pisi|Piirideta Arstid 2015. aastal [[Kongo Vabariik|Kongos leetrite levikut tõrjumas]] Piirideta Arstid (prantsuse keeles Médecins Sans Frontières ehk MSF) on humanitaarabiorganisatsioon, mis pakub erakorralist meditsiiniabi enam kui 70 riigis, millest enamik on arengumaad. Tema peakorter asub Šveitsis Genfis.
Piirideta Arstid asutati 1971. Selle esimene missioon toimus tänapäeva Nigeerias Biafras.
Piirideta Arstide asutajaliikmete hulgas oli vasakpoolne poliitik Bernard Kouchner, kellest hiljem sai Prantsusmaa tervishoiuminister ja välisminister.
MSF tegeleb peamiselt patsientide taastusraviga haiglates ning vaktsineerimis-, sanitaar- ja puhta vee programmidega. Lisaks töötab MSF eraldatud piirkondades asuvates tervishoiukeskustes ja slummides ning koolitab välja kohalikku meditsiinipersonali. Riikides, kus meditsiiniline infrastruktuur on ebapiisav, teeb Piirideta Arstid koostööd riigiorganitega. Tegevuse eesmärk on tervishoiusüsteemi arendamine vastuvõetava tasemeni. Lisaks on MSF võtnud endale eesmärgiks tõsta avalikkuse teadlikkust kriisipiirkondades toimuvast.
Piirideta Arstid sai 1999 Nobeli rahuauhinna. Auhinna võttis vastu Piirideta Arstide tollane president James Orbinski. Enne seda pälvis ta 1996 Sŏuli rahupreemia, olles selle läbi aegade kolmas laureaat.
224 eKr
224. aasta eKr ehk ab urbe condita DXXX (530).
Paju-lõunakõrsik
Paju-lõunakõrsik (Chalcolestes viridis) on liik kiile sugukonnast kõrsiklased.
Eestis leiti seda liiki esmakordselt 2020. aasta semptembris.
Selle liigi Eestile lähimad varasemad leiukohad on Lätis Riia ümbruses.
Mahtra sõda (Vilde)
pisi|Mälestustahvel Tallinnas [[Nunne tänav|Nunne 7 majal, kus Eduard Vilde kirjutas "Mahtra sõja"|276x276px]] pisi|417x417px|Romaani "Mahtra sõda" esmatrükk 1902 "Mahtra sõda" on Eduard Vilde kirjutatud 1850.–1860. aastate talurahvaliikumisi käsitlevate ajalooliste romaanide triloogia esimene osa, mis ilmus aastal 1902.
Triloogia teine osa oli "Kui Anija mehed Tallinnas käisid" (1903) ning kolmas osa "Prohvet Maltsvet" (1905–1908).
Romaan kõneleb 2. juunil 1858 (vkj). aastal endises Juuru kihelkonnas Mahtra mõisas aset leidnud talurahva ülestõusust, mis on ajalukku läinud kui Mahtra sõda.
Romaani kirjutamisele eelnes ulatuslik uurimistöö – Vilde töötas läbi ajalooteoseid ja arhiiviallikaid. Lisaks kasutas ta Hans Tertsiuse mälestuste käsikirja ning Juurus kirja pandud inimeste meenutusi. Romaan ilmus esmalt Teatajas joonealuse järjejutuna peaaegu viie kuu vältel 1902. aastal, kirjutatuna põhiliselt öötundidel, sest päeval oli Vilde toimetusetööga hõivatud. "Käsikirja lähema, õhtul ilmuva lehenumbri jaoks viis trükikoja käskjalg hommikul vara minult ära,viimased read olid sagedasti veel märjad," meenutas autor hiljem.
Romaanist "Mahtra sõda" on seni tehtud 13 kordustrükki, viimane 2009. aastal Eesti Päevalehe raamatusarjas "Eesti lugu". Romaan on tõlgitud vene, läti, ungari, saksa, soome, ukraina ja esperanto keelde.
1955.–1959. aastal kavandati Tallinnfilmis mängufilmi "Mahtra sõda", kuid see jäi seisma tsen­suuri taha.
30. ja 31. mail 2008 kanti Mahtra sõja 150. aastapäeva puhul Juurus Atla-Eeru kõrtsi ees vaheaegadeta ette terve romaan. Lugejateks olid näitlejad (Elle Kull, Tõnu Aav jt.) ja 90 eri vanuses ja eri paigas pärit lugejat. Ettelugemise lavastaja oli Ago-Endrik Kerge, kunstnik Liina Pihlak ja muusikaline kujundaja Viive Ernesaks.
Kultuuriministeeriumi toetusprogrammi "Eesti kirjandus" tulemusel saab teose Eesti Rahvusraamatukogu digiarhiivist DIGAR tasuta alla laadida
Säästev tööstus
Säästev tööstus (inglise sustainable industry) on tootmistegevus, mis on korraldatud ja mida arendatakse majanduslikke, sotsiaalseid, tehnoloogilisi ja keskkonnakaitse kriteeriume arvestades.
Kałów
Kałów on küla Poolas Łódźi vojevoodkonnas Poddębice maakonnas Poddębice vallas. Kałów asub Poddębicest 7,5 km lõunakagus ja Łódźist ligikaudu 31 km lääneloodes.
Kałówit on esmamainitud 1387. aastal. Kałów sai linnaõigused enne 1500. aastat, kuid kaotas need enne 1765. aastat.
Umlazi
Umlazi on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis eThekwini linnaringkonnas. Umlazi asub Durbanist edelas.
Umlazi on asutatud 1845. aastal. Alates 1967. aastast oli Umlazi mustanahaliste township.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Umlazi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,44%, India või Aasia päritolu inimesi 0,25%, värvilisi 0,14%, valgeid 0,07% ja teisi 0,10%. Suulu keelt pidas emakeeleks 91,42%, koosa keelt 2,99% inglise keelt 2,09% ja ndebele keelt 1,16%.
UPM
UPM võib tähendada järgmist:
Nõiakivi
Nõiakivi on mitme Eesti tähelepanuväärse kivi (sh rändrahnu) nimi:
"Nõiakivi", eesti telelavastus
Ayşenur Alpaslan
Ayşenur Alpaslan (sündinud 30. juulil 1953 Bursas) on Türgi diplomaat, aastatel 2009–2013 Türgi Vabariigi erakorraline ja täievoliline suursaadik Eestis.
1975. aastal lõpetas ta Ankara Ülikooli politoloogiateaduskonna bakalaureusekraadiga.
Veebruaris 1976 alustas ta tööd Türgi välisministeeriumis. Tema esimeseks ametikohaks välismaal oli teise sekretäri ametikoht Türgi saatkonnas Suurbritannias aastatel 1978–1981. Hiljem on ta töötanud Türgi välisesindustes Egiptuses, Austrias ja Itaalias. Ta on juhatanud Türgi välisministeeriumis aastatel 1996–1998 Balkani maade osakonda.
1. detsembril 2001 nimetati ta erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Tšiilisse. 1. jaanuarist 2006 viidi ta üle Türgi välisministeeriumi peadirektoriks, kelle vastutusvaldkonda kuulus Türgi tutvustamine ülemeremaadel ja kultuurisuhted. 1. oktoobril 2009 nimetati ta täievoliliseks ja erakorraliseks suursaadikuks Eestis. Volikirjad andis ta Eesti presidendile Toomas Hendrik Ilvesele üle sama aasta 29. oktoobril.
Ayşenur Alpaslani ametiajal on toimunud Eesti ja Türgi kultuurisuhete elavnemine. Tema toetusel on Eestis korraldatud mitmeid Türgit ja türgi kunsti tutvustavaid näitusi, 2011. aastal osales aga Saaremaa Ooperipäevadel peakülalisena Ankara Riiklik Ooperi- ja Balletiteater.
Proua Alpaslan valdab inglise, hispaania ja prantsuse keelt. Ta on abielus ja ühe lapse ema.
Külmking
Külmking on eesti ja liivi rahvausundis (Eestis eelkõige Saaremaal, Muhus ja osalt Hiiumaal) tuntud üleloomulik pahatahtlik olend. On usutud, et külmking on rahutu pahatahtlik vaim, mis halvast ja/või eriliste omadustega inimesest pärast surma maa peale uitama ja kahju tegema jääb. Külmkinga on vahel eristatud kodukäijast: nimelt ei lähe külmking mitte oma endisesse koju, vaid liigub n-ö avalikes kohtades. On ka arvatud, et külmkingaks saab teatud maagiliste taigade abil käia elus inimene või et külmking on nõia valmistatud ja pahategudele saadetud olend või nähtus.
''Külmkingi oli oln. Nee eeti siuksed inimesed oln, keda's vööta pörgu vastu; kis nii pailu paha olid maabel tein, et pörgu änam pole vöötud. Sii pidand siis oma pahategude rahviks niikaua mööda maad ümber hulkuma, kui hunt ta kolm korda oli ära murdand ning köu kolm korda surnuks löön. Siis saan oma hulkumisest lahti.'' (ERA II 8, 659/60 < Karja khk., Purtsa k. - Mihkel Tooms < Hendrik Tuuling, s. 1862 (1928))
''Külmking on vaim, mis on metsas ja sois. Püiab eriti väheseid lapsi, kui need huilgavad metsas ja karjuvad. Külmkingal on inimese pia ja hobuse kere. Vilistamise piale tuleb külmking juure.'' (ERA II 1, 651/2 (7) < Reigi khk., Kõpu v. - Paul Ariste < Gustav Lauri, 49 a. (1928))
FST
FST võib tähendada järgmist:
Süsteemidünaamika
Süsteemidünaamika (inglise system dynamics) on dünaamiliste, komplekssete süsteemide, nagu rahvastiku-, majandus- ja ökosüsteemide analüüsimise meetod. Süsteemidünaamika hõlmab süsteemi osade ning nende seoste mõttelist või matemaatilist modelleerimist.
Süsteemidünaamika meetodi rajas 1960. aastate algul Jay Forrester.
Süsteemidünaamika muudab teistest lähenemistest erinevaks süsteemi väljundite ringluse (inglise feedback loops) uurimine, mis näitavad lineaarseid ning mittelineaarseid seoseid süsteemiosade vahel.
Eesti Sõjameeste Pärnu Ühenduse meeskoor
Eesti Sõjameeste Pärnu Ühenduse meeskoor on Eesti Sõjameeste Pärnu Ühenduse liikmetest koosnev meeskoor. Koori dirigent on Helle Kullamaa.
Koor asutati 1995.
Koor on esinenud ka Soomes ja Rootsis.
Koor on Eesti Meestelaulu Seltsi liige.
Airi Põder
Airi Põder (sündinud 3. jaanuaril 1956) on eesti arst (dermatoveneroloog) ja õppejõud.
Haridus
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ravi erialal 1980. aastal. Stažeerinud Stockholmi Södersjukhuseti kliinikus, omandanud kogemusi sugulisel teel levivate infektsioonide diagnostika ja ravi alal Helsingi, Berliini, Rotterdami ja Londoni vastava eriala kliinikutes.
Töö
Airi Põder töötab Tartu Ülikooli Kliinikumi nahahaiguste kliinikus arst-õppejõuna dermatoveneroloogia erialal. Praktiseerib ka OÜ STD&J erapraksises.
Abraham a Sancta Clara
pisi|Abraham a Sancta Clara Abraham a Sancta Clara ehk Abraham a Santa Clara (Johann Ulrich Megerle; 2. juuli 1644 Kreenheinstetten Meßkirchi lähedal – 1. detsember 1709 Viin) oli katoliiklik vaimulik, jutlustaja ja kirjanik, augustiinlane-paljasjalgne.
Teda peetakse barokiaja tähtsaimaks saksakeelseks katoliiklikuks jutlustajaks ja kirjanikuks. Ta paistis silma ebaharilikult sõnaosava ja fantaasiarikka keelekasutusega.
Elulugu
pisi|Sünnimaja Kreenheinstettenis
Orduteenistus, kirjanduslik tegevus ja surm
Abraham a Sancta Clara veetis elu viimased kümnendid oma ordu teenistuses. Kloostris Münzgrabeni ääres Grazis oli ta 1686. aastast prior ja hiljem provintsiaal. See oli tema kirjandusliku tegevuse kõrgaeg, mil ta oli paljudes kloostrites ja kirikutes pidu- ja külalisjutlustaja. Ordu esindajana käis ta korduvalt Roomas (1686, 1689, 1692) ning avaldas lisaks jutluste kogumikele ja narrikirjanduse paladele oma peateose, artiklite, jutluste ja luuletuste kogumiku "Judas, der Ertz-Schelm" ("Peakelm Juudas"; neli osa 1686, 1689, 1693 ja 1695). Alates 1690. aastast juhatas Abraham a Sancta Clara Viinist augustiinlaste-paljasjalgsete Saksa-Böömi orduprovintsi. Aastal 1697 sai ta kirikliku haldusametnikuna tiitli definitor secundus.
Mitmesugused ametid ning jätkuv jutlustamine ja kirjanduslik tegevus hakkasid talle tervise peale, lisaks põdes ta aastaid podagrat. Ta suri 1. detsembril 1709 65-aastaselt ning maeti Viini Augustinerkirche ordukrüpti.
Looming
pisi|"Etwas für Alle" – tiitelleht ja tiitligravüür Abraham a Sancta Clarat peetakse kõige jõulisema keelega kristlikuks jutlustajaks 17. sajandi saksa keelemeheks. "Kirjandusteadlased näevad selles ordumehes saksa kirjakeele tegelikku rajajat." Ta kasutas oma jutlustes alati satiirilis-drastilisi kirjeldusi ja koomilisi efekte. Barokkstiilis ei hoolitud lühidusest, vaid mõttekäiguga vähe seotud õpetatuse demonstreerimisest, lugudest, mõistujuttudest ja sõnamängudest.
Preestrina kirjutas ta põhiliselt hingehoidlikel eesmärkidel. Teoste tiitellehtedel ja eessõnades märgib ta sageli, et tema eesmärk on inimeste hingeõnnistus. Mõeldes õndsuslooliselt, seostab ta kõiki inimeste tegevusi lunastuse või patuga. Kõlblusõpetuses ta kas kiidab pühakutes kehastunud kristlikke voorusi või piitsutab pahesid. Oma aja vaimus jutlustas Abraham a Sancta Clara ka juutide vastu.
Abraham a Sancta Clara teoste ja jutluste menu rajanes ka sellel, et ta võttis arvesse oma kuulajate ja lugejate tegelikku elu, nagu näiteks raamatus "Etwas für alle", kus ta demonstreerib inimeste tegevuse vaatlemist ja hindamist nende tegelikus korras ja kutsub sellele üles. Abrahami päritolu alamast seisusest tegi ta kuulajatele usutavaks. .
1680–1683
Kirjutama hakkas ta 1679. aasta katku muljete mõjul. Kirjutises "Merck's Wienn! Das ist: des wüthenden Tods umständige Beschreibung" (1680) kujutas Abraham a Sancta Clara surma tollase populaarse surmatantsu allegooria kaudu. Ka tema teise kirjutise "Lösch, Wienn!" (1680) ajend ja teema oli katk; seal kutsus Abraham a Sancta Clara ellujäänuid üles kustutama surnute puhastustule piinu oma palvetega. Kolmas kirjutis "Große Todtenbruderschaft" (1681) käsitles veel kord kõiki võitva surma teemat.
Viini piiramine türklaste poolt inspireeris Abrahami kirjutama kirjutist "Auff, auff, ihr Christen! Das ist: eine bewegliche Anfrischung der christlichen Waffen wider den türkischen Blutegel" (1683), milles Türgi ajaloo ja kultuuri kirjeldused vaheldusid üleskutsetega võitluseks, ühtsuseks ja patikahetsuseks. Selle teose eeskujul kirjutas Friedrich Schiller teoses "Wallensteins Lager" kaputsiinlaste jutluse.
1684–1710
pisi|Raamatu "Neueröffnete Welt-Galleria" tiitelleht (1703) Abraham a Sancta Clara avaldas juhukirjutiste kogumiku "Reim dich oder ich lis' dich" (1684); seejärel pühendus ta nõudlikumale ettevõtmisele, millega tegeles kümme aastat ja mis ilmus neljas köites pealkirjaga Judas der Erzschelm" (1686–1695): Juudas Iskarioti apokrüüfiline elulugu moodustas punase niidi läbi paljude jutlusetaoliste satiiriliste, humoristlike ja moraliseerivate vaatluste.
Samal ajal kirjutas Abraham katoliikliku moraali õpiku "Grammatica Religiosa" (1691), mis oli tema loomingus viimane katse kirjutada pikemat teost. Kõik ülejäänud teosed on üksikute luuletuste, vaatluste ja jutluste kogumikud: "Etwas für Alle" (1699), "Sterben und Erben" (1702), "Neueröffnete Welt-Galleria"' (1703), "Heilsames Gemisch-Gemasch" (1704) ja "Huy! und Pfuy! der Welt" (1707) on seisustekirjandusse kuuluvad tekstiga pildiraamatud nagu Sebastian Branti "Das Narrenschiff", mis oli teose "Narren-Nest" (1710) otsene eeskuju. Teosed "Grammatica Religiosa" ja "Judas der Erzschelm" pühendas Abraham a Sancta Clara oma sõbrale Altenburgi abtkonna abtile Raymundus Regondile.
1710–1714
Abraham a Sancta Clara kaks viimast raamatut ilmusid pärast tema surma: raamau "Wohlangefüllte Weinkeller" (1710) koostas autor oma viimse haiguse ajal. Viimase raamatu "Besonders meublirt und gezierte Todten-Capelle oder allgemeiner Todten-Spiegel" (1710) olevat ta kirjutanud surma eel. Seal tuli ta tagasi surma teema juurde.
Tema kirjanduslikust pärandist anti välja: "Abrahamisches Bescheidessen" (1717), "Abrahamische Lauberhütt" (3 köidet, 1721–1723) ja "Abrahamisches Gehab dich wohl!" (1729). Kogumik "Geistlicher Kramerladen" (1719) sisaldab Abrahami juba varem eraldi trükitud jutlusi, "Mercurialis oder Wintergrün" (1733) on võltsing ja "Contifolium stultorum in Quarto" (1709) omistati ekslikult Abrahamile. Mõned teosed kirjutas Abraham pseudonüümide Gaudentius Hilarion, Hilarius von Freudenberg ja Theophilus Mariophilus all. Abraham a Santa Clara olevat kirjutanud ka mitu kaotsiläinud ladinakeelset müsteeriumi.
Märkused loomingu kohta
Gerhard Staguhn märkis, et Abraham jättis niisuguse mulje, nagu protestante poleks olemas. Kui ta rääkis kristlastest, pidas ta silmas ainult kristlasi. Kui ta rääkis täiesti möödaminnes "puhtast Lutherist" (sauberen Luther) järgnes pisut allpool pilkav märkus, et ta peab silmas kulti (Saubär).
Abrahami jutlustes oli küll palju "veritsevaid, pisarates ja kõnelevaid pühakukujusid", kuid ta oli loodusteaduslikult haritud ja eelistas astroloogiale astronoomiat ja alkeemiale keemiat. Ta soovitas aru teritamiseks lugeda. Ta astus välja meelitavate õukondlaste ning suurte isandate kasuks kohtumõistmise vastu.
Abrahami järgi on naised toonud maailma palju õnnetust, sellepärast on parem neist eemale hoida. Veel sagedamine agiteerib ta "rahaahnete" juutide vastu: "Seal sekkub tema kõnedesse fanaatiku range toon." Abraham a Sancta Clara juudiviha, mida natsionaalsotsialism hindas, jätavad tänapäeva valimikud välja.
Eesti Sõjameeste Pärnu Ühendus
Eesti Sõjameeste Pärnu Ühendus on Pärnus tegutsev Pärnu maakonna vabadusvõitlejaid ühendav organisatsioon.
Ühendus asutati 26. oktoobril 1991.
See ühendus on Eesti Vabadusvõitlejate Liidu ja Tori Kiriku Taastajate Ühenduse liige.
Julija Sanina
Julia Oleksandrivna Bebko (neiuna Holovan; ukraina keeles: Юлія Олександрівна Бебко (Головань), sündinud 11. oktoobril 1990), ametialaselt tuntud kui Julia Sanina, on Ukraina laulja ja ukraina alternatiivrokkbändi The Hardkiss peasolist.
Biograafia
Sanina sündis muusikute perre 11. oktoobril 1990 Ukrainas Kiievis. Esimest korda astus ta laval üles kolmeaastaselt; laulmist saatis ansambel mida juhatas tema isa. Lõpuks hakkas ta esinema nii soolovokalistina kui ka lastebändi ja jazz bigbändi ühe liikmena.
2005. aastal lõpetas ta džässi- ja estraadikunsti muusikakooli. Hiljem astus ta Kiievi Tarass Ševtšenko nimeline Rahvusülikool filoloogiainstituuti ja omandas 2013. aastal magistrikraadi folkloristika erialal. Kolledžis õppides kasvas tal huvi ka ajakirjanduse vastu.
Aastatel 2006–2008 oli ta vokalist ansamblis Sister Siren.
2011. aasta septembris lõid Sanina ja muusikaprodutsent Valeri Bebko popdueti Val & Sanina, mis esitas laule vene keeles. Nad salvestasid proovi-videoklipi ja mõned laulud, millest üks on Armastus on tulnud (vene keeles: Любовь настала; sõnad: Robert Roždestvenski, muusika: Raimonds Pauls).
Mõnda aega hiljem muutsid nad oma bändi nimeks The Hardkiss ja parandasid lavapilti. Samamoodi hakkasid nad ka ise inglise keeles laule kirjutama ja muutsid esitamisel kõla raskemaks. 2011. aasta sügisel andsid nad välja paar uut lugu ja salvestasid oma debüütvideoklipi Babylon. 2011. aasta oktoobri lõpus oli The Hardkiss soojendus bändiks Briti bändi Hurts jaoks. Hiljem samal aastal andsid nad välja veel ühe videoklipi Dance with me, mis jõudis isegi juhtivate muusikakanalite eetrisse.
2012. aasta veebruaris sõlmisid nad lepingu plaadifirmaga Sony BMG. Bänd hakkas kiiresti populaarsust koguma ja võitis mitmeid auhindu nii Ukrainas kui ka teistes välisriikides. 2014. aastal hakkas Sanina oma YouTube'i kanalile üles laadima videoblogisid oma elust ja bändi elust telgitagustest. 2016. aastal sai Saninast üks neljast kohtunikust Ukraina X Factori seitsmendas sarjas.
Sanina juhib 2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlust Liverpoolis koos Alesha Dixoni ja Hannah Waddinghamiga ning Graham Norton ühineb nendega finaalis.
Isiklik elu
Ta abiellus 2011. aastal Valeri "Val" Bebkoga, kes oli The Hardkissi loominguline produtsent ja kitarrist. Nad kohtusid 2010. aastal, kui Sanina intervjueeris Bebkot, kes oli tol ajal MTV Ukraina produtsent. Paar oli oma suhet varjanud viis aastat (alates 2009. aastast), kuid nad abiellusid pärast seda, kui nad olid koos olnud vaid kaks aastat. Nende pulmad olid sisustatud autentses ukraina stiilis. Paari esimene laps Danylo sündis 21. novembril 2015.
Stiil
Sanina pöörab oma riietusele palju tähelepanu. Stilistid nagu Slava Tschaika ja Vitali Datsjuk loovad rõivaid kõigile The Hardkissi liikmetele. Bänd teeb tihedat koostööd ka noorte disaineritega (Ivanova, Bekh, Nadja Dziak, Anouki Bicholla jt). Sanina imetleb tohutult Alexander MC Queeni, Vivienne Westwoodi ja Gareth Pughi loomingut. Igapäevaelus eelistab ta kanda Dieselit, H&Mi, Topshopi.
Eduard Pekarski
Eduard Karlovitš Pekarski, poolapäraselt Edward Piekarski, (vene keeles Эдуард Карлович Пекарский; jakuudi keeles Эдуард Карлович Пекарскай; 25. oktoober (vkj  13. oktoober) 1858 Igumenski maakond, Minski kubermang, Venemaa Keisririik – 29. juuni 1934 Leningrad) oli poola päritolu Venemaa Keisririigi ja Nõukogude Liidu lingvist, etnograaf ja folklorist,  NSV Liidu Teaduste Akadeemia auliige.
pisi|[[Poola keeles 1928. aastal ilmunud Eduard Pekarski "Jakuudi mõistatused" ("Zagadki jakuckie")]] Tal on uurimusi jakuudi leksikograafia, etnograafia ja folkloori alalt. Tema elutööks oli põhjalik jakuudi keele sõnaraamat "Slovar jakutskogo jazõka" ("Словарь якутского языка"). Põhiosa sellest kirjutas ta Jakuutias olles, kuhu ta 1881. aastal asumisele saadeti. 1887. aastaks oli ta kogunud ja tõlkinud 7 tuhat jakuudi sõna, 1892. aastaks 20 tuhat sõna. 1930. aastal oli tema sõnaraamatus 25 tuhat sõna. Teos ilmus ositi aastatel 1907–1930.
Päritolu, haridustee ja asumisele saatmine
Pekarski sündis Minski kubermangus vaesunud poola aadli perekonnas. Pärast gümnaasiumi lõpetamist Tšernigivis 1877. aastal asus ta õppima Harkivi Veterinaaria Instituuti, kuid osalemise eest narodnikluses heideti ta 1878. aasta detsembris instituudist välja. 1881. aastal saadeti ta revolutsioonilise tegevuse eest asumisele Siberisse. Asumise kohaks määrati Igidei nasleg Jakuudi oblastis.
Neljas Maailm
Neljas Maailm on termin, millele on omistatud mitu tähendust :
Eduard Pekarski
Jakuudi keele sõnaraamat
pisi| Eduard Pekarski jakuudi keele sõnaraamatu [[Türgi keel|türgikeelse tõlke presentatsioon 2015. aasta veebruaris Jakutskis]] pisi| Eduard Pekarski jakuudi keele sõnaraamatu 12 köidet brošeeritult Igidei naslegis (halduslikult kuulub praegu Tatta ulussi) veedetud 18 aasta jooksul kirjutas ta oma peateose – jakuudi keele sõnaraamatu – põhiosa. Sõnaraamatu koostamisel aitasid teda kohalikud jakuudi keele asjatundjad preester Dmitri Popov, olonghode pajataja Marija Androssova-Jonova, jakuudi tähestiku loojaid Semjon Novgorodov ja meditsiiniterminitega tegelenud Prokopi Sokolnikov ning mitmed tuntud teadlased, sealhulgas keeleteadlane Karl Zaleman ning turkoloogid Wilhelm Radloff ja Vassili Bartold.
1895. aastal 14 aastat kestnud asumine ametlikult lõppes, kuid Pekarski eelistas jätkata sõnaraamatu koostamist Jakuutiast lahkumata. 1899. aastal asus ta elama Jakutskisse. Alles 1905. aastal lahkub ta Jakuutiast Peterburi, kus ta sai teaduri töökoha Antropoloogia- ja Etnograafiamuuseumis. Ühtlasi jätkas ta tööd sõnaraamatu kallal.
Aastatel 1933–1934 tõlgiti Mustafa Kemal Atatürki korraldusel Pekarski jakuudi keele sõnaraamat türgi keelde. See 12-köiteline teos anti välja vaid ühes eksemplaris. 2014. aastal andis Türgi saatkond Venemaal Sahha rahvusraamatukogule üle selle teose elektroonilise koopia diskide kujul. Raamatukogu printis need diskid paberikandjale ja brošeeris Pekarski sõnaraamatu tõlke kõik 12 köidet. Pekarski sõnaraamatu tõlke köidete presentatatsioon toimus 2015. aasta veebruaris Jakutskis.
Palmse rändrahn
pisi|Vahakivi
Palmse rändrahn (ka Vahakivi, Nõiakivi) on apliitgraniidist hiidrahn ja ohvrikivi Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Palmse külas.
Kivi pikkus on 9,0 m, laius 8,4 m, kõrgus 5,2 m, ümbermõõt 25,6 m ja maht 164 m³.
Bolimów
Bolimów on linn Poolas Łódźi vojevoodkonnas Skierniewice maakonnas, Bolimówi valla halduskeskus. Bolimów asub Skierniewicest ligi 14 km põhjas ja Łódźist umbes 61 km idakirdes.
Bolimów sai linnaõigused 1370. aasta paiku, neid kinnitati 1519. aastal. Bolimów kaotas linnaõigused 1870. aastal.
1. jaanuaril 2022 sai Bolimów linnaõigused tagasi.
Palmse rändrahn
Rahn olevat nõia toodud.
Rahn on alates 1958. aastast üksikobjektina looduskaitse all ning jääb Lahemaa rahvuspargi territooriumile.
Stairway to Heaven
"Stairway to Heaven" ('taevatrepp') on inglise hard rock 'i ansambli Led Zeppelin laul nende 1971. aastal ilmunud neljandalt, nimeta stuudioalbumilt (nn "Led Zeppelin IV"). Laulu meloodia autor on ansambli kitarrist Jimmy Page ja sõnade autor laulja Robert Plant. See on üks rokkmuusika tuntumaid lugusid.
Kaheksaminutiline lugu jaguneb kolmeks osaks. See algab akustilise kitarri ja plokkflöödi osaga, seejärel algab laul ning aegamööda lisanduvad teised pillid. Lugu lõpeb Jimmy Page'i kitarrisoologa.
Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu 31. kohale.
Maltaas
pisi|396x396px|Maltaasi heksameer. [[Sulfolobus solfataricus]] Maltaas ehk alfaglükosidaas ehk α-glükosidaas (EC 3.2.1.20, ka glükoinvertaas, glükosidosukraas, maltaas-glükoamülaas, α-D-glükosidaas, α-glükosiid hüdrolaas, α-1,4-glükohüdrolaas, α-glükopüranosidaas, glükosidoinvertaas, α-D-glükosiid glükohüdrolaas) on ensüüm, mis lõhustab oligosahhariidis glükosiidsidet, mille tagajärjel vabaneb glükoos. Maltaas on laialdaselt levinud nii taimedes, loomades kui ka bakterites, kuid ensüümi substraadivalik on erinevates organismides väga erinev. Mikroorganismide α-glükosidaasid osalevad toitainete omastamisel ning valkude posttranslatsioonilisel modifikatsioonil. Ensüüm võib olla nii rakusisene, rakuväline kui ka membraaniseoseline.
Budzynek
Budzynek on küla Poolas Łódźi vojevoodkonnas Poddębice maakonnas Dalikówi vallas. Budzynek asub Poddębicest 12,5 km idakirdes ja Łódźist ligikaudu 29 km loodes.
Maltaas
Reaktsioonimehhanism
Maltaas katalüüsib oligosahhariidides 1,4-α-glükosiidsideme hüdrolüüsi, reaktsiooni tagajärjel vabaneb α-D-glükoos. α-glükosidaasid vabastavad α-D-glükoosi substraadi mitteredutseerivast otsast. Ensüüm katalüüsib sideme katkemist glükosüüljäägi anomeerse süsiniku ja glükosiidse hapniku vahelt. Glükosüüli jääk asendatakse näiteks veemolekulist pärineva prootoniga.
Budzynek
Budzynek sai linnaõigused pärast 1454. aastat, kuid kaotas need pärast 1661. aastat.
Maltaas
Reaktsioonimehhanism
Maltaaside substraadiks on oligosahhariidid, aga ka sünteetilised α-glükosiidid ja polümeersed α-glükaanid, nagu näiteks lahustuv tärklis ja glükogeen. Erinevatest organismidest pärit maltaasid on erineva substraadivalikuga. Bakterite ja seente α-glükosidaasid lagundavad reeglina maltoosi paremini kui sahharoosi. Erandiks on bakteri Bacillus amyloliquefaciensi ning pärmide maltaasid, mis lagundavad sahharoosi väga hästi. Inimese peensoole maltaas saab hüdrolüüsida polüsahhariide ning 1,6-α-glükosiidsidemega suhkruid. pisi|295x295px|Maltoos
Maltaaside evolutsioon
Maltaaside evolutsiooni on uuritud pärmidel kui head valkude evolutsiooni mudelit. Maltaaside geenid on pärmidel korduvalt duplitseerunud ning geenides toimunud muutuste tagajärgi saab lihtsalt hinnata mõõtes maltaaside omadusi, näiteks substraadivalikut. Paljude pärmide genoomid on tänaseks sekveneeritud ning väga paljud neist sisaldavad maltaasi geeni või geene. Lisaks on kindlaks tehtud ühe isomaltaasi – pagaripärmi Saccharomyces cerevisiae Ima1 valgu – kristallstruktuur, mis võimaldas ennustada substraadivalikut mõjutavate aminohapete asukohta ning samuti oletada, kuidas mutatsioonid substraadivalikut muudavad.
Pärmi S. cerevisiae genoomis on seitse MALS geeni, mis kodeerivad maltaase ja isomaltaase. Neil ensüümidel on erinev substraadivalik. S. cerevisiae maltaasid kasutavad substraadina maltoosi, maltuloosi, turanoosi ja maltotrioosi; isomaltaasid aga isomaltoosi, α-metüülglükosiidi ja palatinoosi. Sahharoosi kasutavad nii maltaasid kui ka isomaltaasid. On püstitatud hüpotees, et isomaltaaside ja maltaaside geenid pärinevad ühest eellasgeenist, mis kodeeris ebaspetsiifilist valku ancMALS, mis lagundas mõõduka aktiivsusega nii maltoosi- kui ka isomaltoosi-tüüpi suhkruid. Hüpoteesi kohaselt ei ole ühes ja samas valgus võimalik mõlemat tüüpi aktiivsusi maksimaalselt optimeerida. Ürgsest maltaasist ancMALS on evolutsiooni käigus moodustunud palju kitsama substraadivalikuga spetsialiseerunud ensüümid: maltaasid ja isomaltaasid. Selle kõige eelduseks on ancMALS geeni duplitseerimine ja edasine iseseisev evolutsioneerumine. On näidatud, et vaid mõni mutatsioon aktiivtsentris muudab maltaasi substraadivalikut.
Pärmide ning maltaaside evolutsiooni on mõjutanud ka inimtegevus, nimelt õlle pruulimine. Õlut tehakse odrast ja teistest teraviljadest. Neis sisalduvast tärklisest moodustub terade idandamisel ja virde valmistamisel suurel hulgal maltoosi ja maltotrioosi. Pärmid lagundavad virdes sisalduva maltoosi maltaasiga glükoosiks ning etanoolkäärimise käigus tekib sellest etanool. Tänapäevased õlle pruulimisel kasutatavad pärmid on kodustatud organismid, nad pärinevad vaid paarist eellasest ning nende mitmed geenid, mis on seotud looduses ellujäämise ja sugulise paljunemisega, on sajandite jooksul genoomist kadunud. Samas on õllepärmidel evolutsiooni vältel tõhustunud maltotrioosi lagundamise võime. Vastukaaluks, veinipärmid on evolutsioonis kohanenud marjamahlas sisalduvate suhkrute kasutamiseks ja maltoosi kasutamiseks vajalikud geenid on nende genoomist elimineerunud.
Maltaas inimesel
Inimesel paikneb maltaas sooles, kus see on kinnitunud enterotsüütide membraani külge. Soole maltaasi kutsutakse täpsemalt maltaas-glükoamülaasiks ning seda kodeerib geen MGAM. Maltaas-glükoamülaas osaleb tärklise ja glükogeeni seedimise viimases etapis. Pankrease toodetud α-amülaas lagundab polümeerid dekstriinideks, maltoosiks ja maltotrioosiks. Neid ei suuda amülaas lõpuni lagundada ja protsessi viib lõpuni maltaas. Inimese soole maltaas lagundab suurima aktiivsusega 5–9 glükoosi jäägist koosnevaid oligomeere. Maltaasi on juba peensoole algusosas, kuid selle kontsentratsioon kasvab piki peensoolt ning kõrgeim ensüümi kontsentratsioon on niudesoole tagaosas.
Inimese geen GAA kodeerib samuti maltaasi, täpsemalt lüsosomaalset α-glükosidaasi. Mutatsioon geenis GAA põhjustab rasket haigust, mida nimetatakse Pompe haiguseks. Inimese lüsosomaalne α-glükosidaas lagundab lüsosoomides glükogeeni, hüdrolüüsides terminaalseid α-1,4- ja α-1,6-glükosiidsidemeid. Kui maltaasi ei toodeta piisavas koguses, hakkab lüsosoomidesse akumuleeruma glükogeen, mis takistab normaalset lihasrakkude arengut. Pompe haigus on pärilik autosomaalne retsessiivne haigus. Selle haiguse esinemissagedus on 1 : 40 000. Haiguse sümptomiteks on aja jooksul süvenev lihasnõrkus ning hingamisraskused. Tihti surevad selle haiguse põdejad imikueas. Võimalik ravimeetod on α-glükosidaaside inhibiitorite kasutamine, mis tõstavad muteerunud ensüümi stabiilsust või selle rakusisese transpordi edukust. Inhibiitorina on võimalik kasutada iminosuhkruid, näiteks ühendit DNJ (deoksünojirimütsiin). pisi|329x329px|Maltaasi inhibiitor akarboos Maltaaside inhibiitoreid saab kasutada ka II tüüpi diabeediga patsientide haiguse leevendamiseks. Nende patsientide jaoks on veresuhkru taseme stabiilsus esmatähtis, selle säilitamise teeb aga raskeks söömise järgne hüperglükeemia (erakordselt suur vere glükoosisisaldus). See nähtus põhjustab diabeedihaigetel pöördumatuid tüsistusi, näiteks veresoonkonna kahjustusi. Kuna peensoole maltaas lagundab sahharoosi ja viib läbi tärklise seedimise lõppreaktsiooni, saab tema inhibeerimisega aeglustada süsivesikute lagundamist ning hoida ära järsu veresuhkru tõusu pärast söömist. See aitab edasi lükata tüsistuste teket. Praegu on maltaasi inhibiitorina juba kasutusel suukaudse ravimina akarboos. Üheks võimalikuks inhibiitoriks on ka flavonoidid, näiteks luteoniin.
Mišleri mõis
Mišleri mõis (saksa keeles Schadenhof, läti keeles Mišleru muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Lõuna-Ruhja kihelkonna aladel.
Ajalugu
1652. aastal kuulus mõis Ernst Bergile. 1722. aastal müüs Otto Wilhelm von Berg mõisa 2700 taalri eest kapten Reinhold Friedrich von Taubele. 1671. aastal ostis selle koos Eriņi ja Streidase mõisaga 12 000 taalri eest Anna Sophie Catharina von Haudring.
1781. aastal läks see koos Eriņi ja Streidase mõisaga Adam Heinrich von Grote valdusse ning kujunes sisuliselt Eriņi osaks. Hiljem olid sellel ühised omanikud Naukšēni mõisa omanikega, kuni Friedrich von Grote 1880. aastal mõisa oma tütrele Isabella von Grotele kinkis.
Keskküte
Keskküte on küttesüsteem, mis soojendab torustiku või kanalite kaudu mitut hoonet või ruumi, Soojuskandja järgi eristatakse aur-, vesi-, suitsugaaside- ja õhkküttesüsteemi. Aurküttesüsteemis liigub aur katla rõhu toimel, vesiküttesüsteemis liigub vesi pumba või jugaelevaatori (veejugapump) rõhu toimel, õhkküttesüsteemis liigub õhk ventilaatori abil. Vesi- ja õhkküttesüsteemis võib soojuskandja liikuda ka loomuliku tsirkulatsiooniga soojuskandja tiheduse erinevuse tõttu.
Kui kesk­küttesüsteemis köetakse ühest soojusallikast, katlamajast paljusid hooneid, siis  on tegemist kaugküttega, kui katel kütab ühe hoone ruume siis on tegemist lokaalküttega.
Keskkütte kasutamisel võib katlamajast soojusenergia tarbijale edastada kas sõltuva (lahtise) või sõltumatu (kinnise) küttesüsteemi vahendusel. Sõltuvas kütte­süsteemis saadakse soe tarbevesi küttetorustikust ja külma vett lisatakse süsteemi katlamajas. Sõltumatus süsteemis on välissoojusvõrgud sisevõrkudest eraldatud soojusvahetite abil ja külm vesi lisatakse soojaveesüsteemi tarbimiskohal (igas majas). Viimasel ajal eelistatakse sõltumatuid küttesüsteeme sõltuvatele. Sõltumatu süsteemi kasutamisel väheneb oluliselt soojustorustiku ja küttekehade sisepindade korrodeerumine ning saastumine katlakivi ja teiste mehaaniliste lisanditega.
Vesiküttesüsteemid
pisi|Joon 1. Ühetoruküttesüsteem: a – vertikaalse jaotusega, b – horisontaalse jaotusega
Vesiküttesüsteemid võivad olla kas ühe- ja kahetoruküttesüsteemid.
Hörden am Harz
Hörden am Harz on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.
Keskküte
Vesiküttesüsteemid
Hoones võivad küttetorustikud olla paigutatud horisontaalselt, vertikaalselt või segasüsteemina. Viimases jaotatakse vertikaalpüstikutest soojuskandja korteritesse ja korteri sees horisontaaltorudega, näiteks kollektorite vahendusel. Ühetoruküttesüsteemis on radiaatorid paigutatud jadamisi, soojuskandja liigub ühest radiaatorist teise. Torustik võib olla vertikaalne või horisontaalne. Ühetorusüsteemis on torude pikkus väiksem, kuid torude läbimõõt peab olema suurem kui kahetorusüsteemis. Soojuskandja temperatuur langeb selle liikumise suunas, nii et radiaatorite pind tuleb valida seda suurem, mida kaugemal soojuskandja andvast torust (pealevoolust) arvates asub radiaator. Torustike skeem ja soojuskandja liikumine võib olla ühetorusüsteemides väga mitmesugune (joon 1). pisi|Joon 2. Kahetoruküttesüsteem: a – vertikaalse jaotusega, b – horisontaalse jaotusega
Hörden am Harz
Valla pindala on 7,82 km². 31. detsembril 2016 elas seal 993 inimest.
Keskküte
Vesiküttesüsteemid
Enam levinud on kahetoruküttesüsteem (joon 2). Radiaatorid on soojuskandja liikumise suhtes rööbiti. Radiaatoritele mõjuv rõhulang sõltub radiaatori kaugusest soojusallika suhtes. Kaugemal asuvale radiaatorile toimib väiksem rõhuvahe. Selline süsteem vajab rõhkude ühtlustamist. Rõhkude ja seega ka vooluhulkade ühtlusta­miseks varustatakse jaotustorustikud reguleerventiilidega ja püstikud liiniseade­ventiilidega. Õhu eemaldamiseks küttesüsteemist kasutatakse automaatseid õhutusklappe. Kahetorusüsteemid võivad olla soojuskandja vertikaalse või horisontaalse jaotusega ja need mõlemad omakorda alt- või ülaltjaotusega.
Küttekehade (radiaatorite, konvektorite) vajalik küttevõimsus (soojusväljastus) ruumi kütteks arvutatakse iga ruumi soojuskao järgi. Peamised soojuskaod on piirdekaod ja kadu ventilatsiooniõhu soojendamiseks, kui ventilatsioon puudub, siis arvestatakse infiltratsioonikadu.
Vesiküttesüsteemi paremaks toimimiseks vajab küttesüsteem tasakaalustamist. Tasakaalustamine tagab küttevee liikumise ka soojussõlmest kaugemalolevatesse küttekehadesse, et ruumid oleksid võrdselt soojad.
Tartu rahu (Soome ja Nõukogude Venemaa)
Leping allkirjastati Eesti Üliõpilaste Seltsi majas Tartus.
Tartu rahuleping määras kindlaks muude küsimuste hulgas ka kahe riigi vahelise piiri, mis järgis üldjoontes, väikeste eranditega, autonoomse Soome suurvürstiriigi ja Venemaa keisririigi vahelist, kuni 1917. aastani kehtinud piiri.
Soome delegatsioonis olid Juho Kusti Paasikivi (juht), Juho Vennola, Alexander Frey, Rudolf Walden, Väinö Tanner, Väinö Voionmaa ja Väinö Kivilinna. Venemaa delegatsiooni juhtis Jan Berzin.
Kuldar Kaljurand
Kuldar Kaljurand (sündinud 10. juunil 1967) on eesti arstiteadlane, oftalmoloog.
Ta sai doktorikraadi 2013. aastal Tartu Ülikoolist väitekirjaga "Eksfoliatsiooni sündroomi levimus Eestis ja selle kliiniline tähendus".
Balangero
Balangero on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.
Balangero kõrgus merepinnast on 440 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Balangero piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cafasse, Coassolo Torinese, Corio, Lanzo Torinese, Mathi.
Balangero piires voolab Malone lisajõgi Banna.
Maastike mitmekesisus
Maastike mitmekesisus (inglise landscape di­versity) on maastike struktuur, mis hõlmab eelkõige eluta loodust ja mida hinnatakse mitme indikaatoriga.
Eesmärk on säilitada võimalikult mitmesuguseid maastikutüüpe ja -mustreid. Haakepunktiks elurikkusega on elupaigad ja kasvukohad, mida maastik pakub.
Toon Tellegen
Antonius Otto Hermannus (Toon) Tellegen (sündinud 18. novembril 1941) on hollandi kirjanik.
Tema ema sündis kaupmeheperekonnas Peterburis, kuhu Hollandi perekond oli 18. sajandil kolinud. 1918. aastal naasis perekond Hollandisse.
Toon Tellegen on kirjutanud nii luulet, proosat, näidendeid kui ka lastejutte.
Tema lastelood on kirjutatud nii, et neid on ühtviisi huvitav kuulata lastel ja lugeda täiskasvanuil. Tegelasteks on sageli inimesesarnased või inimeste keskel elavad loomad. 2018. aastal eesti keeles ilmunud jutukogumik „Kõik on olemas“ sisaldab 131 loomalugu, mis on valitud kahest kogumikust (hollandi keeles 1995 ja 2009) ja kust leiab üle sadakonna looma, nende hulgas on Tellegeni loomingus alati olulist rolli mänginud oravad ja sipelgad.
Tema raamat "Minu isa" räägib väikese poisi vaatevinklist tema isast, kes on ühtlasi maailma kõige targem, tugevam, ilusam ja suurem mees. Tellegeni 2006. aastal ilmunud luulekogus „Raafvogels“ („Kaarnad“) algab iga luuletus fraasiga „minu isa“. See on mõjuv sissevaade oma esivanema vastuolulisse maailma, koomilise ja türanliku, groteskse ja kaastunnet äratava inimese ellu.