cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Margot Wallström
Aastatel 1999–2004 oli ta Euroopa Komisjoni keskkonnavolinik Barroso esimeses komisjonis ja 2004–2014 Euroopa Komisjoni institutsioonidevaheliste suhete ja kommunikatsioonistrateegiavolinik Barroso teises komisjonis ning komisjoni asepresident.
2014. aasta oktoobrist kuni 2019. aasta septembrini oli ta Rootsi välisminister Stefan Löfveni valitsuskabinetis.
Isiklikku
Margot Wallström on abielus, tal on kaks poega.
Peeter Speek
Peeter Aleksander Speek (USA-s ka Peter; 16. juuni 1873 Lipardi, Pangodi vald, Nõo kihelkond, Tartumaa – 17. juuni 1968 Arlingtoni maakond, Virginia, Ameerika Ühendriigid) oli eesti ajakirjanik, poliitik ja ühiskonnategelane.
Ta sündis taluperemees Peeter Speek vanema ja Ann Kruuse pojana. Tema vanem vend oli kirjanik ja kooliõpetaja Jaan Speek.
Ta sai hariduse Laguja külakoolist ja Kastolatsi õigeusu kihelkonnakoolist, 1890. aastal lõpetas ta Tartu Õpetajate Seminari, misjärel ta täiendas end veel Peterburis kuni 1894. aastani. 1894–1899 töötas ta Lõuna-Eestis kooliõpetajana, tõustes viimaks koolijuhatajaks. 1899–1901 töötas ta Pihkvas statistikuna, misjärel sai aga ajalehe Olevik toimetajaks.
1903. aastal asutas ta uue ajalehe Uudised, millega sekkus otsustavalt Eesti avalikku ellu. Speek väljendas oma ajalehes sotsialistlikke vaateid ning kui puhkes 1905. aasta revolutsioon, siis asus ta korraldama Eesti-põhist sotsialistlikku parteid. Tema juhtimisel loodigi Eesti Sotsiaaldemokraatlik Ühisus, mis kasvas 1905. aasta lõpuks Eesti kõige suuremaks poliitiliseks ühenduseks.
1905. aasta revolutsiooni põgenes Speek aga Eestist ega pöördunudki enam tagasi. 1906–1907 oli ta põrandaalusena Peterburis, toimetades ajalehte Kiir, seejärel veetis ta aasta Berliinis.
1908. aastal siirdus Speek USA-sse, kuhu jäi elu lõpuni. Kuni 1910. aastani toimetas ta sotsialistlikku ajalehte Uus Ilm, aastatel 1917–1929 töötas ta aga Ameerika Ühendriikide Kongressi raamatukogus ametnikuna. Ta suri 95-aastaselt Arlingtonis Virginia osariigis.
1993. aasta Balti tsooniturniir males
1993. aasta Balti tsooniturniir males (inglise keeles Baltic Zonal Tournament 1993) oli 1993. aastal Vilniuses peetud Balti tsooniturniir, male MM-võistluste kvalifikatsioonivõistlus.
Märtsis 1993. aastal Vilniuses toimunud 14 osavõtjaga Balti tsooniturniirist võttis osa kolme riigi (Eesti, Läti, Leedu) maleparemik.
Tsooniturniiri lõpptulemused
1.–2. Lembit Oll ja Vidmantas Mališauskas 9 punkti, 3. Darius Ruželė 8,5 p, 4 Zigurds Lanka 8 p, 5. Daniels Fridmans 7,5 p, 6.–7. Algimantas Butnorius ja Valērijs Žuravļovs 7 p, 8. Andrejs Sokolovs 6 p, 9.–11. Mihhail Rõtšagov, Olav Sepp ja Ilmars Lutskan 5,5 p. Ülar Lauk jäi nelja punktiga eelviimaseks.
Balti tsooniturniirilt edasipääsejad
1993. aastal Balti tsooniturniiril esikohta jaganud suurmeister Lembit Oll (Eesti) ja rahvusvaheline meister Vidmantas Mališauskas (Leedu) kvalifitseerusid juulis 1993 Bielis peetud 74 osavõtjaga FIDE MM-võistluste tsoonidevahelisele turniirile.
Kehra vapp
pisi|Kehra linna endine vapp Kehra vapp on Eestis Harju maakonnas asuva Kehra linna endine vapp.
Vapi kirjeldus
Hõbedasel kilbil punane vesiratas, selle all kolm lainelõikelist sinist varrast.
Plisa (Biarezina lisajõgi)
Plisa ehk Plissa on Dnepri valglasse kuuluva Biarezina (ka Berezina või Bjarezina) jõe parempoolne lisajõgi Valgevene Minski oblastis Smalavičy ja Barysaŭ rajoonis. Valgevene keeles on jõe nimi Рака Пліса, прыток Бярэзіны (taraškievica). Jõe pikkus on 64 km.
Valgevene territooriumil on veel 2 väiksemat Plisa-nimelist jõge: Nemunase jõe 25 km pikkune vasakpoolne ja Dnepri valglasse kuuluva Bobri 24 km pikkune, samuti vasakpoolne lisajõgi.
Biarezina lisajõgi Plisa algab Valgevene keskel paikneva Minski kõrgustiku õrna kaldega (6–17 m) idanõlvadelt. Keskmine veepinna kalle on 0,7%. Jõesäng on üldiselt sirge, vaid alamjooksul trapetsikujuline, laiusega kohati 0,8–1,2 km laialihargnev. Veetulvade periood on tavaliselt märtsi lõpus ja maksimaalne üleujutuskõrgus on olnud 2,6 meetrit.
2009. aasta mais võeti kasutusele väike hüdroelektrijaam Zhodino, võimsusega 30 kW, mida peetakse üheks põhjuseks, miks veetase jões on tunduvalt alanenud.
Dudinka
Dudinka on linn Venemaal Krasnojarski krais, Taimõri rajooni keskus. Asub Taimõri poolsaarel Jenissei paremal kaldal 350 km kaugusel jõe suudmest.
Dudinka asutati 1667. Linnaõigused 1951. aastast.
1939. aastal valmis Dudinkast raudtee Norilskisse. Dudinka sadam kuulub ettevõttele Norilsk Nickel ja selle kaudu toimub niklimaagi väljavedu, peamiselt Murmanski. Linna läbib Messojahha-Norilski maagaasi torujuhe.
Dudinka ei ole kinnine linn, kuid 25. novembrist 2001 võivad välismaalased (välja arvatud Valgevene kodanikud) linna külastada ainult võimude loal. Alates 1991. aastast oli välismaalastel olnud Dudinkasse vaba sissepääs.
Dudinka haldusalasse kuuluvad ka Volotšanka, Hantaiskoje Ozero, Levinskije Peski, Potapovo ja Ust-Avami alevik.
Jahotõn
Jahotõn (ukraina Яготин) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Jahotõni rajooni halduskeskus. Jahotõn asub Kiievist umbes 91 km idakagus.
Asulat on esmamainitud 1552. aastal, linnaõigused sai Jahotõn 1957. aastal.
Jahotõnit läbib Kiiev–Harkivi raudteeliin.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jahotõni elanikest ukrainlasi 94,60%, venelasi 4,25%, valgevenelasi 0,44%, moldaavlasi 0,08%, poolakaid 0,07%, grusiine 0,07% ja armeenlasi 0,06%.
Heino Dengo
Heino Dengo (9. juuni 1922 Tallinn – 4. veebruar 2002 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja sporditegelane.
Ta töötas aastast 1939 kuni 21. juunini 1940 trükkali abina trükikojas Nool ning siis kuni mobilisatsioonini käsiladujana trükikojas Vaba Maa / Punane Täht.
2. juulil 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, kus teenis tööpataljonis, Eesti Laskurkorpuses ning 1943. aastast Eesti partisaniliikumise keskuses Ivanovo oblastis ja Leningradis. Leningradis komandeeriti trükitöölisena ajalehemurdjaks Eesti Riikliku Kirjastuskeskuse trükibaasi.
Lõpetas 1948. aastal Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Vabariikliku Parteikooli, õppis hiljem Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Leningradi Kõrgema Parteikooli kaugõppeosakonnas.
Aastast 1944 töötas ajalehe Noorte Hääl toimetuses, 1945–1946 sõjalis-kehakultuuriosakonna juhataja, 1948–1962 vastutav sekretär, 1962–1982 oli Õhtulehe peatoimetaja.
Oli 1955–1965 Lauatenniseföderatsiooni aseesimees, 1965–1975 Tallinna linna spordikomisjoni aseesimees.
Heino Dengo suri 4. veebruaril 2002 Tallinnas ja ta maeti 9. juulil 2002 Rahumäe kalmistule.
Isiklikku
Tema tütar Viivi Dengo (sündinud 1945) töötas palju aastaid Õhtulehe keeletoimetajana.
Kaarutamine
pisi| Traktor kaarutamas Kaarutamine on söödavarumise käigus – heinatöödel – niidetud rohu heinaks kuivamise kiirendamine ja kuivamise ühtluse saavutamiseks tegevus rehadega või kaarutiga.
Kaaruti on heinatöömasin, mis niidetud või varem kaarutatud heina heinamaal segab, pöörab ümber ja teeb heina kohevaks, et lisaks päiksesoojale saaks ka tuul heina kuivatada.
Vaalutamine on kuivamise lõpus kaarutamisel laiali laotatud heina koondamine reeglina kohevaks vaaluks, mis on ettevalmistus heina kogumiseks heinapressi, silokombaini, kogumispressi või muu söödakogumistehnikaga.
Enamiku kaarutitega saab seadme seadistust muutes ka vaalutada. Enamikul vaalutiteks ehitatud masinatel ei ole kaarutamise seadistusi.
Plisa (Bobri lisajõgi)
Plisa ehk Plissa (valgevene Пліса) on Dnepri valglasse kuuluva Bobri jõe vasakpoolne lisajõgi Viciebski oblasti Tałačyni rajoonis ja Minski oblasti Krupki rajoonis. Jõe pikkus on 24 km.
Plisa algab Tałačyni rajooni põhjaosas paikneva Ramanavka küla läheduses.
Maksud
Maks on rahaline kohustis, mida füüsiline isik või juriidiline isik maksab riigile või omavalitsusele vastavalt seadusele. Mõnikord loetakse maksude hulka ka riigilõivud.
Trikoloor
Trikoloor on kolmevärviline lipp. Tavaliselt nimetatakse trikolooriks lippu, mis koosneb kolmest horisontaalsest või vertikaalsest ühesuurusest või ligikaudu ühesuurusest triibust.
Maksud
Põhjamaade Investeerimispangaga sõlmitud laenulepingu ratifitseerimise seaduse tähenduses on maks ükskõik missugune praegu kehtiv või tulevikus kehtestatav lõiv, maks, koormis ja tasu.
Tavakeeles nimetatakse maksudeks ka mitmesuguseid makseid: liikmemaks, kiirteemaks vms. Samuti võidakse maksudeks nimetada ebaseaduslikke makseid: altkäemaks, "katusemaks" maffiale vms.
Eesti maksukorralduse seaduse järgi on maks "seadusega või seaduse alusel valla- või linnavolikogu määrusega riigi või kohaliku omavalitsuse avalik-õiguslike ülesannete täitmiseks või selleks vajaliku tulu saamiseks maksumaksjale pandud ühekordne või perioodiline rahaline kohustus, mis kuulub täitmisele seaduse või määrusega ettenähtud korras, suuruses ja tähtaegadel ning millel puudub otsene vastutasu maksumaksja jaoks.
Rahvusvaheline klassifikatsioon
Rahvusvahelises plaanis on mõiste "maks" ja selle sisenemine jagunemine sätestatud OECD klassifikaatoriga, milles maksutulusid märgitakse numbritega 1000–6000, s.h
Mõiste "maks" ei hõlma OECD arvestuses trahve, rahalisi karistuse summasid ega valitsusele sundkorras laenatud rahalisi ülekandeid.
Maksude funktsioonid
Maksude kogumine on üks vanemaid majanduse reguleerimise vahendeid. Kaasaegsel maksusüsteemil on kaks põhilist majandusfunktsiooni:
Viimane funktsioon on oluline majanduspoliitika aspektist, sest maksumäärade muutmise ja maksusoodustuste kehtestamisega saab mõjutada majandusprotsesse soovitud suunas.
Maksusüsteemi printsiibid
Maksusüsteem peab vastama teatud printsiipidele:
Horisontaalne võrdsus tähendab kõige üldisemalt seda, et ühesuguse jõukusastmega indiviide koheldakse maksustamise seisukohalt ühtmoodi. See ei pea alati tähendama, et nad maksaksid täpselt ühepalju, näiteks võivad suitsetajatel olla suuremad maksud (aktsiisimaks tubakatoodetele).
Vertikaalne võrdsus tähendab seda, et erineva sissetulekuga subjektid peaksid maksma erineva suurusega makse. Mida suurem on sissetulek, seda suuremad peaksid olema ka maksud. Seda printsiipi järgibki enamikus riikides kasutusel olev progresseeruv tulumaks. Üheks võrdsuse väljenduseks on ka maksudest kasusaamise põhimõte – eeldatavalt peaksid mingi konkreetse ühishüve eest maksma rohkem need, kes seda hüve tarbivad. Näiteks maanteede kasutajad peaksid maksma teede ja sildade remondi eest rohkem kui need, kellel autot ei ole. Sellepärast ongi mootorikütusele kehtestatud aktsiisimaks, mille abil hoitakse maanteed korras.
Fiskaalpoliitilised otsused
Maksudega seonduvad otsused kuuluvad fiskaalpoliitika alla.
SKT	    Intressimäär Maksude tõstmine	 väheneb	 langeb Maksude alandamine	 kasvab	         tõuseb
Kirjeldatud tulemust võib loota siis, kui muud tingimused majanduses ei muutu. Aga nii ei ole see kunagi – näiteks majanduse edendamiseks makse alandades peab valitsus oma kulutusi vähendama või rohkem laenama. Mõlemal juhul majanduskasv aeglustub. Riigi majanduskasvu mõjutavaid sündmusi on maailmas muidki. Peale selle ei ilmne majanduspoliitiliste sammude mõju kohe, vaid see võtab aega (täpset ajakulu ei teata). Samuti on võimalik, et enne kui maksude mõju alandamine hakkab mõju avaldama, on riigi majandus muude tegurite mõjul juba kasvama hakanud.
Maksukulud tõstavad elukallidust riigis – mida kõrgem on maksukoormus, seda kallimaks muutuvad kaubad ja teenused antud riigis. Tõsi, kaudselt võib maksutuludest finantseeritud teenused, mida inimene tarbib tasuta (näiteks alg- ja põhikooli õpe, autoteed jms) või alandatud hinnaga (näiteks lasteaiateenus jms) ka elukallidust alandada, kuid see kehtib vaid nende inimeste osas, kes vastavat teenust tarbivad.
Põhiterminid
Uno Mereste järgi on maksu elementideks: maksumaksja, maksuobjekt, maksuallikas, maksukandja, maksustamisühik ja maksumäär.
Maksed on rahalised ülekanded, mida tehakse eelnevalt sõlmitud lepingu alusel ühelt isikult teisele. Töötuskindlustuse ja kohustusliku pensionikindlustuse ülekandeid tuleb nimetada makseteks, sest need laekuvad mitte riigieelarvesse, vaid avalik-õiguslikule isikule (Haigekassa, Töötukassa) või eraõiguslikele äriühingutele (pensionikindlustuse fondid) kuigi neid kogub Maksu- ja Tolliamet. Kuna nimetatud maksetega maandab makse tegija enda toimetuleku riski tulevikus, siis ei tohiks neid ülekandeid lugeda riikliku maksukohustuse osaks. Rahvusvahelises võrdluses on Eesti maksukoormus seetõttu kõrgem, kuna paljudes võrdluses olevates riikides tasuvad inimesed sotsiaalkindlustusmaksed ise oma netotuludest. Tavakeeles nimetatakse makseteks ka ebaseaduslikke makse, nagu altkäemaks ametnikule, või katusemaks kuritegelikule grupeeringule puutumatuse eest.
Otsesed ja kaudsed maksud
Majandusteoreetiliselt jaotatakse maksud kaheks: otsesed ja kaudsed maksud.
Otsesed maksud arvatakse maha otse isiku sissetulekutelt:
Kaudsed maksud mõjutavad sissetulekut kaudselt, kuna nendega maksustatakse tarbimist:
Maksutüübid
Tulumaks: maksustamise objektiks on ettevõtete tulu (corporate tax), kapitalitulu, s.h intress, dividendid, müügitulu (capital gains tax), FIE ettevõtlustulu (business income tax) ja töötasud (payroll tax, Wwithholding tax).
Mõned riigid (Šveitsis kantonid, Malta, Küpros jts) on kehtestanud rikastele inimestele ühekordse maksu (lump-sum tax), kui nad tahavad saada antud riigis elamisluba või soovivad koguni osta kodakondsust. Vanal- ja keskajal oli tavaks nõuda iga-aastast peamaksu (poll tax, head, tax või capitation), mille suurus oli kõigi jaoks sama suur ning mida pidid tasuma kõik inimesed.
Omandimaks: Aastamaksuna on kogutud maamaksu (Land tax), hoonemaksu (House tax), kinnisvaramaksu (Real estate tax) ja rikkusemaksu (Wealth tax). Ettevõtete omandile on rakendatud põhivaramaksu ja omavahendite maksu (Net Worth tax). Ajalooliselt on kogutud veel Inglismaal aknamaksu (Windows tax), sambamaksu. Ühelt isikult teisele üleantavat vara on maksustatud pärandi ja kinkemaksuga (Eestis maksustatakse seda riigilõivuga). Isikutele, kes lahkuvad suure varaga riigist on nõutud sisse lahkumismaksu (Expatriation tax). Tehingute käigus üleantavale vara on maksustatud ülekandemaksuga (Transfer tax) – Eestis riigilõiv.
Tarbimismaksud jagunevad üldisteks tarbimismaksudeks ja tootemaksudeks. Üldised tarbimismaksud ei tohi moonutada tehinguid ning peavad vähemalt teoorias koormama kõiki tehinguid ühesugusel määral. Tootemaksud on taas teatavad rahalised karistused halva teo eest ning nende ülesandeks ongi moonutada tarbimist ning teha taunimisväärsed tehingud tavalisest kallimaks.
Üldised tarbimismaksud on käibemaks (Turnover tax), müügimaks (Sales tax) ja lisandväärtusmaks (Value added tax ehk VAT).
Tootemaksude gruppi kuuluvad tollimaksud, mis maksustavad vaid välisriikidest imporditavaid tooteid vastavalt igale kaubagrupile määratud tariifiga ja on seega käsitletavad siseturu kaitsmise vahendina. Kuna Eesti on osa EL tolliterritooriumist, siis tollimaksud kehtestab EL ja temale laekuvad maksutulud. Teine grupp tootemakse on aktsiisid, mis koormavad võrdselt nii välisriikidest sissetoodud kui ka siseriiklikult toodetud maksustamise objekte. Sõltuvalt riigist võivad selle maksu objektiks olla ükskõik millised kaubad või teenused, kui valitsusvõim on nii määranud.
Kõige keerulisem on klassifitseerida sotsiaalkindlustusmakse, sest enamikus maailma maades need kas puuduvad üldse või on eraviisilised, s.t inimene ostab kindlustust ise oma tuludest, mis on talle laekunud peale tulumaksu tasumist. Riikliku maksuna või riigi maksuameti poolt kogutavana ning avalik- või eraõiguslikule isikule ülekantavana on see vormistatud kuni üheksakümnes riigis ning vastav praktika algas valdavalt alles 20. sajandi teisel poolel.
Sotsiaalkindlustusmaksud: haiguskindlus, pensionikindlustus, töötuskindlustus, õnnetus- ja kutsehaiguskindlustus, toitjakaotuskindlustus.
Kes peaksid makse maksma?
Seega pole üllatav, et inimesed jõuavad erinevatele järeldustele maksu suuruse osas, mis kõige paremini nende maksevõimele vastab. Mõned inimesed väidavad, et maksuprotsent peaks olema erineva sissetulekuga inimeste jaoks ühesugune, sest suurem sissetulek on jõukamate inimeste oma tarkuse ja püüdlikkuse tulemus. Samas on neid, kes leiavad, et jõukamad inimesed peaksid maksma maksudest suurema protsendi tuludest. Vaidlused keskenduvad erinevustele proportsionaalse ja progressiivse maksusüsteemi vahel.
Eesti maksusüsteem
Eesti maksusüsteem koosneb maksuseadustega sätestatud ja kehtestatud riiklikest maksudest ning seaduse alusel valla- või linnavolikogu poolt oma haldusterritooriumil kehtestatavatest kohalikest maksudest. Riiklikeks maksudeks on Eestis: tulumaks (s.h ettevõtte-, kapitali- ja töötasu tulumaks); sotsiaalmaks; maamaks (kantakse otse asukohajärgse valla eelarvesse); hasartmängumaks (läheb kultuuri, spordi ja heategevuse toetamiseks); käibemaks; tollimaks; (alkoholi-, tubaka-, kütuse-, elektri- ja pakendi) aktsiisid; raskeveokimaks; ettevõtlustulu maks.
Lisaks kogub Maksu- ja Tolliamet veel riigilõivusid, keskkonnatasusid, töötuskindlustusemaksu ja kohustusliku kogumispensioni sissemakseid (kantakse otse üle vastavatele avalikele või eraõiguslikele isikutele) ning Tollimaksu (laekub EL eelarvesse).
Kohaliku omavalitsuse maksudeks on Eestis reklaamimaks, teede ja tänavate sulgemise maks; mootorsõidukimaks; loomapidamismaks; lõbustusmaks; parkimistasu. 1990-ndatel olid veel isikumaks; ettevõtte tulumaks; müügimaks ja paadimaks. Neid koguvad KOV asutused ise.
Maksudest kõrvalehoidmine
Maksudest kõrvalehoidmine on tahtlik ebaseaduslik tegevus, millega isik vähendab enda maksukoormust.
Eestis on maksukohustuse täitmata jätmine või sellest kõrvalehoidmine karistatav vastavalt maksukorralduse seaduse 15. peatükis sätestatule. Tasumata maksusumma tuleb tasuda, lisaks tasumata jäänud perioodilt arvestatakse intressi määratakse karistus, mille suurus võib ulatuda 300 trahviühikuni. 2020. aastal on trahviühiku suurus 4 eurot. Juriidilisele isikule võidakse väärteo puhul määrata karistuseks rahatrahv vahemikus 100 – 400 000 eurot.
Maroko Eurovisiooni lauluvõistlusel
Maroko osales esimest ja seni ka viimast korda Eurovisiooni lauluvõistlusel 1980. aastal. Siis esindas Marokot Samira Bensaïd, kes esitas laulu "Bitaqat Khub".
Osalemine
Maroko laul, "Bitaqat Khub", esitati tuntud Maroko laulja Samira Bensaïdi poolt. Laul kogus vaid 7 punkti, kõik Itaalialt. Sellega jäi Maroko eelviimasele kohale.
Eemaldumine
Pärast ebaedukat võistlust teatas SNRT, et eemalduvad 1981. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusest ja nad pole kunagi naasnud.
Tõikvere
Tõikvere on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Maroko Eurovisiooni lauluvõistlusel
Tulevik
Maroko ringhäälingu SNRT rivaal, 2M TV, on näidanud üles soovi liituda Euroopa Ringhäälingute Liiduga. Kui 2M TV saaks EBU liikmeks, siis oleks Marokol võimalus osaleda taas Eurovisiooni lauluvõistlusel.
Valitsus
Valitsus on institutsioon, millele kuulub riigis täidesaatev võim. Valitsust juhib enamasti peaminister või riigipea.
Tõikvere
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 121 elanikku, neist eestlasi 116 (95,9%).
Küla kuulus Torma kihelkonna koosseisu. Külas oli mõis (Toikfer)
Tõikvere külakoolis sai algõpetuse keeleteadlane Paul Ariste.
Aithiopia
Aithiopia (tuleb kreeka sõnast aithiopes – 'päikesepruunid'; ladinapäraselt Aethiopia) oli Homerose järgi müütilise rahva kodumaa, mis paiknes oikumeeni äärel Okeanose kaldal idas või kagus. Pärast samastati seda rahvast indialastega. Hilisemates kosmoloogilistes aruteludes on arvatud, et Aithiopia on hoopis edelas. Herodotos rääkis peale Aasia etiooplaste ka Lõuna-Egiptuse omadest. Sageli neid idealiseeriti nagu põhjapoolseid sküütegi.
Hiljem hakati Aithiopiaks nimetama seda Aafrika osa, mis vastandus Liibüale ja kus elasid mustanahalised inimesed. Tänapäeva Loode-Etioopias tekkis 1. sajandil m.a.j Aksumi riik. Pärast selle mandumist kinnistus nimi Etioopia enam-vähem praegusele Etioopia-Sudaani piirkonnale.
Krista Kodres
pisi|Krista Kodres 5. aprillil 2014 Tallinna Raamatumessil vestlemas [[Mart Kalmuga]] pisi|Krista Kodres 11. novembril 2013 esinemas Tallinna Ülikoolis [[Eesti Humanitaarinstituut|Eesti Humanitaarinstituudi aastapäeva puhul korraldatud konverentsil "Eesti humanitaarne tulevik"]] Krista Kodres (kuni 1979. aastani Krista Saar; sündinud 15. oktoobril 1957 Tallinnas) on eesti kunstiajaloolane.
Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 42. Keskkooli ja 1980. aastal kunstiajaloolasena Tartu Riikliku Ülikooli.
1993. aastast töötab ta Eesti Kunstiakadeemias, 2003. aastast professor. 2007. aastast on ta Tallinna Ülikooli ajaloo instituudi vanemteadur.
Publikatsioone
pisi|Krista Kodres esinemas 29. novembril 2014 toimunud seminaril "Läänemeri meets Ostsee"
Isiklikku
Tema elukaaslane on arhitekt Emil Urbel.
Joseph Priestley
pisi| Joseph Priestley (13. märts 1733 Yorkshire – 8. veebruar 1804 Pennsylvania) oli inglise keemik.
Joseph Priestley sündis Inglismaal Fieldheadi külas 6 km kaugusel Leedsist rätsepa perekonnas. Ta omandas vaimuliku ja keeleteaduslike hariduse. Algkool, kus ta õppis, tegutseb tänapäevani ja koolihoone on tema järgi nimetatud.
Aastal 1755 sai ta tööd kirikuõpetajana, ehkki ametlikult ordineeriti alles 5. mail 1762. Kirikuõpetajana oli ta ebapopulaarne, sest tema vaated olid vastuolus üldtunnustatutega: ta oli arianist. Liiatigi ta kogeles. 23. juunil 1762 ta abiellus Mary Wilkinsoniga ja kolis septembris 1767 Leedsi. Seal algas ka tema teaduslik töö.
Teadustegevus
Priestley huvitus füüsikast ja keemiast. Ta uuris gaase, luues ise vastavaid seadmeid. Ta elas pruulikoja kõrval ja hakkas uurima õlle pruulimisel tekkivat gaasi, süsihappegaasi. Ta nimetas seda "õhuks, mille põlemine või hingamine on ära rikkunud ja mida rohelised taimed puhastavad". Tema esimesed katsed näitasid, et see gaas kustutab põleva pirru, on õhust raskem ja seguneb õhuga halvasti. See-eest leidis ta, et see gaas lahustub vees hästi ja annab veele hea hapuka maitse. Ta hakkas seda ka oma tuttavatele karastusjoogina pakkuma ja leiutas seega gaseeritud joogid. 1772. aastal avaldas ta teadustöö "Vee rikastamine fikseeritud õhuga" ("Impregnating Water with Fixed Air"). Ta kirjeldas selles, kuidas valmistada süsihappegaasi väävelhappe ja kriidi reaktsioonil ja kuidas seda läbi vee juhtida, nii et see seal lahustub. Selle eest sai ta Londoni Kuningliku Seltsi kuldmedali. Priestley oli sama seltsi ja mitme akadeemia liige. Detsembris 1772 võttis lord Shelbourne ta tööle oma raamatukokku, kus ta töötas 1780. aastani.
Aastal 1774 valmistas Priestley elavhõbeoksiidi lagundamisel hapnikku. Ta avaldas katse tulemused enne Carl Wilhelm Scheelet, kes oli juba 1772 hapnikku saanud, mistõttu märgitakse mõnikord Priestlyt hapniku avastajana. Ta jõudis järeldusele, et seda gaasi sisaldub õhus, ained põlevad temas paremini, hingata on kergem, kuid ei osanud määrata selle koostist. Ei Priestley ega Scheele teadnud, et hapnik on keemiline element. Kooskõlas flogistoniteooriaga nimetas Priestley hapnikku "deflogistoneeritud õhuks". Kuni surmani jäi Priestly flogistoniteooria veendunud pooldajaks.
Priestley sai esimesena mitmeid gaase: vesinikkloriidhape HCl, NO, N2O, vingugaas CO, ammoniaak NH3 (1772–1774). Nende keemilise koostise määrasid hiljem teised teadlased.
Priestley leiutas ka kustutuskummi.
Joseph Priestley tähtsaim teos on kolmeköiteline "Katsed ja vaatlused õhu erinevate liikidega" (1774–1777).
Poliitilised vaated
Priestley oli orjuse vastane. Ta pooldas Prantsuse revolutsiooni ja võttis sõna koloniaalvõimude tegevuse vastu Briti asumaades ("Praegune vabaduse olukord Suurbritannias ja tema kolooniates", 1769). Ta toetas asumaade iseseisvust ("Tähelepanekud kodanikuvabadustest ning Ameerika sõja loomusest ja õiglusest", 1772).
1791. aastal, kui ta osales Prantsuse revolutsiooni aastapäeva peol, põletati tema kodu ja labor maha. Priestley kolis Londonisse, kus sai jälle tööd vaimulikuna, ja emigreerus 1794 USA-sse. Tema kolm poega olid juba aasta varem sinna sõitnud. Ta elas seal Pennsylvania osariigis Northumberlandis, aga USA kodakondsust ei võtnud kuni surmani 1804. aastal.
Tähkvere
Tähkvere on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 59 elanikku, neist eestlasi 56 (94,9%).
Naberežnõje Tšelnõ
Naberežnõje Tšelnõ (tatari Yar Çallı) on linn Venemaa Tatarstani Vabariigis, Tatarstani suuruselt teine linn. Asub Kama jõe kaldal.
Linnaõigused sai 1930. aastal.
Aastatel 1982–1988 kandis linn nime Brežnev (Leonid Brežnevi järgi).
Naberežnõje Tšelnõs asub KamAZi autotehas.
Elanike arv on 508 000 (2005). 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Naberežnõje Tšelnõ elanikest tatarlasi 45,7%, venelasi 45,1%, tšuvašše 2,1%, ukrainlasi 1,6% ja baškiire 1,4%.
Arthur C. Clarke
thumb|Arthur C. Clarke (1965)
Sir Arthur Charles Clarke CBE, FRAS (16. detsember 1917 Minehead, Somerset, Ühendkuningriik – 19. märts 2008 Colombo, Sri Lanka) oli Briti ulmekirjanik, leiutaja ja futuroloog.
Ta pärines vaesest perekonnast, omandas küll keskhariduse, kuid ei saanud endale võimaldada õpinguid ülikoolis. Pärast keskkooli lõpetamist töötas audiitorina. Teise maailmasõja puhkedes ta mobiliseeriti ja teenis kuninglikes õhujõududes radarispetsialistina. Leitnandi auastmes demobiliseerituna õnnestus tal astuda ülikooli ning omandada bakalaureusekraad matemaatikas ja füüsikas.
Aastal 1946 avaldas ta Ameerika Ühendriikide fantastikaajakirjas "Astounding Science Fiction" oma esimesed ulmelood. Viis aastat hiljem, 1951. aastal keskendus ta ainult kirjutamisele.
Aastal 1956 kolis ta Sri Lankale, kus elas kuni oma surmani 2008. aastal. Aastal 2000 löödi ta teenete eest kirjanduses rüütliks.
Kokku kirjutas Clarke oma pika elu jooksul üle 80 raamatu, mille hulgas on nii teaduslikke, populaarteaduslikke kui ka ilukirjanduslikke teoseid. Peamiselt kogus ta tuntust ulmekirjanikuna, samuti mitme tehnoloogilise uuenduse ettekuulutajana.
Juba aastal 1945 kirjeldas ta geostatsionaarset satelliitsidet kui kõige ideaalsemat rahvusvahelise telekommunikatsiooni vahendit. Esimene toimiv geostatsionaarne satelliit lasti orbiidile alles 1963. aastal.
Clarke'i visioon kosmoseliftist, mida ta pidas geostatsionaarsetest satelliitidest järgmiseks arenguastmeks ja kirjeldas oma 1979. aastal ilmunud teoses "The Fountains of Paradise", ei ole veel realiseerunud.
Aastal 1968 ilmus üks tema kuulsamaid romaane "2001: kosmoseodüsseia" (2001: A Space Odyssey), mida ta oli kirjutanud samal ajal, kui režissöör Stanley Kubrick samanimelist filmi lavastas.
Ulmekirjanduse BAASis on Clarke'ile 14. detsembri 2009 seisuga kirjutatud 554 arvustust 192 teosele, mis teeb temast arvustuste hulgalt 5. kirjaniku BAASis.
Tuimõisa
Tuimõisa on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Küla läbib Sadala–Tuimõisa–Reastvere tee.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 42 elanikku, kõik eestlased.
Tuimõisa külas asub Luusika soo. Luusika soos Kukesaarel asub Kalevipoja luisk – looduskaitse all olev rändrahn. Kukesaar on kasutusel olnud pelgupaigana ning on nüüdisajal arheoloogiamälestis. Arheoloogiamälestised on ka Tuimõisa küla ase ning küla juures asuv muistne matmispaik.
Ajalugu
Küla on nime saanud Tuve (ka Taube) suguvõsa järgi, kellele kuulunud mõisa nimetati Tuvemõisaks (Tuvengudt või ka Taubenhoff). 1599. aastal kuulus mõis (moize Taub) koos Pedasi, Liuryki, Augi ja Emutferi külaga Jan Radzyminskile. 1624. aastal kuulusid mõisale Kadaka, Kirivere, Anguse, Imukvere, Pedasi ja Luusika küla.
Hiljem kuulus Tuimõisa küla Laius-Tähkvere mõisale ning jäi Laiuse kihelkonda.
1977. aastal liideti Tuimõisa külaga Kaasiku ja Nukelise küla.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
Eurolaul 2006
Eurolaul 2006 oli 13. Eurolaulu konkurss, kus valiti Eestit 2006. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindavat laulu. Eurolaul toimus Eesti Televisiooni stuudios 4. veebruaril 2006. Saatele eelnes laule tutvustav saade, mis toimus 28. jaanuaril 2006. Saatejuhid olid saatejuht Marko Reikop ja laulja Gerli Padar.
Eesti Televisioon kutsus 2006. aastal osalema neli heliloojat, ülejäänud kuus laulu valis žürii kõikide laulude seast, mis Eurolaulu võistlusele saadeti. Võeti kasutusele ka varasem hindamissüsteem, kus laule hindas 10-liikmeline rahvusvaheline žürii. Rahvalemmikuks valiti "Mr Right" Meribel Müürsepa esituses.
Žürii
Rahvusvahelise žürii koosseis:
Axel Merckx
Axel Merckx (sündinud 8. augustil 1972 Belgias Ukkelis/Uccle'is) on belgia jalgrattasportlane. 2004. aasta suveolümpiamängudel võitis ta meeste grupisõidus pronksmedali.
Ta on maanteejalgrattur, kellele sobib mägine tee.
1993. novembris aastal sai temast elukutseline jalgrattur Team Telekomi meeskonnas. 1995. aastal läks ta üle Motorola meeskonda, kus osales ka noor Lance Armstrong. Hilisemad meeskonnad:
Ta on viiekordse Tour de France'i võitja Eddy Merckxi poeg ning tal on Belgias palju fänne. Kuigi ta tuli 2000. aastal Belgia maanteesõidumeistriks ning võitis samal aastal Giro d'Italia 8. etapi, puuduvad tal seni võidud, mida temalt oodatakse. Ta on mitu korda tõotanud teha asju, mida isa ei suutnud: sealhulgas võita Tour de France'i etapp Alpe d'Huezi mäel ja võita maailmakarikavõistluste etapp Paris–Tours. See ei ole tal õnnestunud.
Ta sai 2004. aasta Tour de France'il parima belglasena 21. koha ning võitis 2004. aasta suveolümpiamängudel meeste grupisõidus pronksmedali.
Isiklikku
Oma abikaasa Jodiga on ta abielus 27. oktoobrist 1997. Neil on kaks tütart Axana Taylor Merckx (sündinud 5. mail 2001) ja Athina Grace Merckx (sündinud 29. juunil 2005).
Lekaal
Lekaal on kindla või muudetava kujuga joonestusvahend kõverjoonte tegemiseks. Tavaliselt on kasutusel kolmest lekaalist koosnevad komplektid - Burmesteri šabloonid - kus üks element sobib ellipsite joonestamiseks, teine sobib hüperboolide laiade osade joonestamiseks ja kolmas, kõige suurem komplektist, sobib paraboolide joonestamiseks. pisi|paremal
Küpros Eurovisiooni lauluvõistlusel
Küpros on osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel alates 1981. aastast.
Alates oma debüteerimisest on Küpros vahele jätnud 1988., 2001. ja 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse. 1988. aastal eemaldus Küpros lauluvõistlusest pärast seda, kui ringhääling CyBC avastas, et Küprose esinduslaul oli rikkunud reegleid, osaledes ka 1984. aasta Küprose rahvuslikus eelvoorus. 2001. aastal ei kvalifitseerunud Küpros osalema finaalis, kuna riigil ei olnud viimastest aastatest piisavalt kõrget keskmist punktisummat, mis oli sel ajal finaali kvalifitseerumiseks vajalik. 2014. aastal jäädi lauluvõistlusest eemale rahanduskriisi tõttu.
Enamik Küprose laule on esitatud kreeka või inglise keeles. On ka erandeid: 2000. aastal esindas Küprost laul "Nómiza", mis esitati kreeka ja itaalia keeles ja 2007. aasta laul "Comme ci, comme ça" oli prantsuse keeles. Kuigi türgi keel on üks riigi ametlikest keelest, siis türgikeelne laul pole kunagi riiki esindanud.
Küprose parimaks tulemuseks lauluvõistlusel on 2. koht, mille saavutas 2018. aastal Eléni Fouréira. Enne seda oli parimaks tulemuseks lauluvõistlusel viies koht, mis on saavutatud kolmel korral: 1982. aastal (Ánna Víssi), 1997. aastal (Chará ja Andréas Konstantínou) ja 2004. aastal (Lisa Andreas).
Hääletamine
Küpros ja Türgi ei andnud üksteisele punkte kuni 2003. aastani. Selle põhjuseks on territoriaalne konflikt Küprose Vabariigi ja Türgi vahel. Türgi okupeeris Põhja-Küprose 1974. aastal ning siiani keeldub tunnistama Küprose Vabariiki, mis on Euroopa Liidu ja EBU liige. 2003. aastal murdis Küpros viimaks traditsiooni ja andis Türgile 8 punkti, mis viis ka Türgi esimese võiduni lauluvõistlusel. Järgmise aasta Eurovisiooni lauluvõistlus toimus İstanbulis ning Kreeka ja Türgi vahetasid esimest korda punkte. Lauluvõistluse organiseerijad soovisid võistlusel esindada Küprost kui "Lõuna-Küprose Kreeka haldust", kuid selle keelas EBU ära.
Hääletamise ajalugu (1981–2018 finaalid)
Küpros on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:
Küpros on saanud kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:
Baieri hertsog
Baieri hertsog oli Baieri hertsogkonna valitseja tiitel varakeskajast 1255. aastani, mil hertsogkond jagati, ning uuesti alates hertsogkonna ühendamisest 1503. aastal kuni 1806. aastani.
Aastatel 1180–1918 olid Baieri valitsejad Wittelsbachid, kui hertsogid, hiljem kuurvürstid ja kuningad. 1180 aastal sai pfaltskrahv Otto VI Wittelsbachist Baieri hertsog Otto I, järgnevatel aastatel kasvas see märkimisväärselt ostude, abielude ja pärandite kaudu. Uusi omandatud maid ei antud enam lääniks, vaid hallati teenijate poolt. Otto pojale Ludwig I Wittelsbachile läänistati aastal 1214 Reini pfaltskrahvkond.
Alam-Baieris järgnesid Heinrich XIII-le tema kolm poega Otto III, Ludwig III ja Stephan I, kes valitsesid ühiselt. Otto III järglane ühises hertsogkonnas oli tema poeg Heinrich XV. Stephani järglased olid tema pojad Otto IV ja Heinrich XIV (Alam-Baieri hertsog 1310–1339). Heinrich XIV poeg oli Johann I Laps, Alam-Baieri hertsog 1339–1340.
Ülem-Baieris järgnesid Ludwig II Rangele (1253–1294) tema pojad Rudolf Lobiseja (Baieri hertsog ja pfaltskrahv (1294–1317)) ja Ludwig IV (1294–). Viimane valiti aastal 1314 Saksamaa kuningaks.
Pärast Johann I surma aastal 1340 ühendas Ludwig IV Baieri hertsogkonna. Ülem-Baieri hertsogid olid ka Reini pfaltskrahvid. Aastal 1329 vabastas Ludwig IV Reini Pfalzi, sealhulgas Baieri Ülem-Pfalzi Rudolf I poegadele. Ülem-Pfalz taasühendati Baieriga aastal 1623, Alam-Pfalz aastal 1777.
Vaatamata uuele jagunemisele pärast lühikest taasühendamisaega saavutas Baieri uusi võimukõrgusi Baieri hertsogi ja Saksa-Rooma keisri Ludwig IV-ga, kellest sai aastal 1328 esimene Wittelsbachist Saksa-Rooma keiser. Ludwig suutis oma valitsusajal ühendada Baieri hertsogkonna, mis varem oli jagunenud laiali mitme Wittelsbachi suguvõsa haru vahel. Äsjaomandatud alad Brandenburgilt (1323), Tiroolilt (1342), Madalmaade provintsid Holland, Zeeland ja Friisimaa ning Hainaut (1345) kaotati siiski tema järglaste poolt. pisi|Baieri maad pärast 1392. aasta jagunemisi Aastast 1349 aastani 1503 leidis aset Baieri teine jagunemine. Aastal 1349 jagasid Ludwig IV kuus poega Baieri taas Ülem- ja Alam-Baieriks. Aastal 1353 jagati Alam-Baieri Baieri-Landshutiks ja Baieri-Straubingiks. Ülem-Baieri jagati Baieri-Straubingi ja Baieri-Landshuti vahel aastal 1363. Pärast Stephan II surma aastal 1392 jagati Baieri-Landshut kolmeks hertsogkonnaks, Johann II sai Baieri-Müncheni, Friedrich sai väiksema Baieri-Landshuti ja Baieri-Ingolstadtis valitses Stephan III. pisi|[[Wittelsbachi dünastia, (Baieri, Madalmaades ja Palantinaadis), Luksemburgi dünastia (helesinine) ja Habsburgide (oranž) dominioonid 1373. aastal Saksa-Rooma riigis]]
Tirool langes 1369 Schärdingi lepinguga Habsburgidele; Brandenburgis järgnesid Luksemburgid 1373 ja Madalmaade krahvkonnad langesid Burgundiale aastal 1436. Pavia lepinguga aastast 1329 jagas keiser Ludwig omandi Pfalzi piirkonnas Reini Pfalzi ja hilisema niinimetatud Ülem-Pfalzi vahel. Seega kaotati ka Pfalzi kuurvürsti ametikoht.
14. ja 15. sajandil jagunesid Ülem- ja Alam-Baieri korduvalt. Pärast 1392. aasta jagamisi oli neli hertsogkonda: Alam-Baieri-Straubing, Alam-Baieri-Landshut, Baieri-Ingolstadt ja Baieri-München, mille hertsogid sageli üksteise vastu sõdisid. Baieri-Müncheni hertsog Albrecht IV ühendas Vana-Baieri taas 1506 pärast Landshuti laastamist 1504/05. Esmasünniõiguse aktiga lõpetas ta jagamised, Albrecht kuulutas, et hertsogkonda päritakse esmasünniõiguse reeglite kohaselt.
Aastal 1619 nõustus Pfalzi kuurvürst Friedrich V võtma Böömimaa seisustelt vastu Böömimaa trooni. Aastal 1620 ta alistati keiser Ferdinand II vägede poolt Valgemäe lahingus ning Hispaania ja Baieri väed okupeerisid varsti Pfalzi enda. Aastal 1623 pandi Friedrich riigivande alla.
Friedrich V territooriumid ja tema tiitel "Reini Pfalzi kuurvürst" (saksa: Kurfürst) anti üle Wittelsbachide kaugele sugulasele Baieri hertsogile Maximilian I-le. Kuigi tehniliselt Pfalzi kuurvürst, oli ta tuntud kui Baieri kuurvürst. Aastast 1648 valitses ta vaid Baieris ja Ülem-Pfalzis, kuid säilitas kõik oma kuurvürsti tiitlid ja vanemluse Pfalzi kuurvürstkonnas.
Pärast Baieri kuningriigi likvideerimist kannab Baieri hertsogi tiitlit Baieri kuningliku perekonna pea.
Järvakandi
Järvakandi on alev Rapla maakonnas Kehtna vallas Rapla–Järvakandi–Kergu maantee ääres.
Asula nimetati aleviks 1945. aastal. Aastail 1991–2017 oli Järvakandi iseseisev alevvald.
Asulas tegutsevad kirik, kool, raamatukogu ja kultuurihall.
Alevis korraldati muusikafestivali Rabarock.
Ajalugu
Jerwencato küla on esimest korda mainitud 1460. aastal. 25 aasta pärast asus seal juba samanimeline mõis.
Järvakandist sai Eesti klaasitööstuse keskus 1920. aastatel, pärast uue Järvakandi klaasivabriku ehitamise lõpetamist. 1921. aastal ostis parun von Hoyningen-Huene pärijatelt, Järvakandi klaasivabriku ära mereväeinsener Gerhard Eugen Lukk. Ta alustas vabriku laiendamist ja moderniseerimist. 1928. aastal alustati Järvakandi klaasivabrikus mehhaniseeritult tahvelklaasi tootmist. Ülemaailmse majanduskriisi tõttu 1930ndail vähenes Järvakandi klaasieksport üle kahe korra ja 1931. aastal asutas Gerhard Eugen Lukk klaasi- ja metsatööstuse aktsiaseltsi Järvakandi Tehased. 1934 taandas Gerhard Eugen Lukk ennast aktsiaseltsi tegevusest. AS Järvakandi Tehased muutus riigi- ja erakapitalil põhinevaks aktsiaseltsiks. AS Järvakandi Tehaste klaasivabrik natsionaliseeriti 16. septembril 1940. 1944. aastal nimetati AS Järvakandi Tehased Klaasi- ja Puidutöötlemise kombinaadiks ning allutati Eesti NSV Ehitusmaterjalide Tööstuse Peavalitsusele.
1991. aastal toimus klaastaarat valmistama hakkava AS Järvakandi Klaas asutamiskoosolek. 1992. aasta lõpus alustati klaastaara tootmist, esimeseks tooteks oli 0,5 l viinapudel Liviko jaoks. 1993. aastast toodetakse rohelisest klaasist pudeleid karastusjoogi Sprite tarvis. 1995. aastal lõpetati Järvakandis lehtklaasi tootmine. 1928. aastal ehitatud hooned lammutati 2008. aastal. Tänapäeval toodetakse Järvakandi Klaasis 50–3600 ml mahutavusega klaastaarat.
Marija Šerifović
Marija Šerifović (serbia keeles Марија Шерифовић; sündinud 14. novembril 1984 Kragujevacis) on serbia laulja ja 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võitja. Tema laul "Molitva" kogus finaalis 268 punkti.
Järvakandi
Ajalugu
2022. aastal alustas tegevust OÜ Green Gravels klaasvahtkillustiku tehas, mis kasutab kuni 11 000 tonni klaasijäätmeid aastas.
Chen Cheng
pisi|Chen Cheng
Järvakandi
Haridus
Koos mõisa klaasikoja rajamisega asutati ka kool, mis tegutses 1879–1914. Uuesti alustati tööd 1917. aastal 2-klassilise algkoolina ning 1928 avati ka III ja IV klass. Järvakandi Kool muudeti 1957. aastal keskkooliks.
Chen Cheng
Chen Cheng (hiina: 陳誠; 4. jaanuar 1897 – 5. märts 1965) oli Hiina poliitik ja sõjaväelane, ta oli üks peamistest Rahvusliku Revolutsiooniarmee juhtidest teise Hiina-Jaapani sõja ning Hiina kodusõja ajal. Pärast kodusõja lõppu kolis ta Taiwanile, kus ta oli Taiwani provintsi kuberner ja Hiina Vabariigi asepresident. Ta esindas Hiina Vabariiki ka visiitidel Ameerika Ühendriikidesse. Tema algatusel viidi Taiwanil läbi maa- ja maksureforme, mis muutsid kommunismi kohalike jaoks ebaahvatlevaks, kuna nad said maad omada. Tema alias oli Chen Tsyr-shiou.
Järvakandi
Omavalitsus
thumb|Järvakandi valla lipp 21. novembril 1991 kinnitati Järvakandi omavalitsuslik staatus.
1. veebruaril 1999 kinnitati Järvakandi valla vapp: hõbedasel kilbil sinine sarikas ja punase leegiga sinine karikas. Hõbedane kilp tähistab tahvelklaasi ja klaasi valmistamiseks kasutatavat valget liiva. Karikas viitab erinevatele klaasist toodetele. Samal päeval kinnitati ka Järvakandi valla lipp.
Järvakandi oli alevvald kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini 2017. aastal, mil vald liitus Kehtna vallaga.
Loodus
Alevist itta jääb Nõlvassoo, mille kaitseks on moodustatud hoiuala. Läände jääb ulatuslik metsamassiiv.
Alevi põhjaosa läbib Nurtu jõgi, mis on Velise jõe vasakpoolne lisajõgi.
Hoburästas
Hoburästas (Turdus viscivorus) on linnuliik rästaslaste sugukonnast rästa perekonnast.
Levila
Hoburästas on levinud Euroopas, Lääne-Siberis, Loode-Aafrikas ja Edela-Aasias.
Hoburästas on Eestis väikesearvuline haudelind, tema pesitsusaegset arvukust hinnatakse 25 000–35 000 paarile.
Välimus
Ta on suur rästas, üldpikkusega 26–29 cm. Hoburästas on Eesti suurim rästas ja suuremaid laululinde vareslaste kõrval. Vanalinnu ülapool on hallikaspruun, veidi heledama päranipualaga. Alapool on valge või nõrgalt ookerkollakas ja kogu ulatuses tihedalt kirjatud suurte mustpruunide tähnidega, mis erinevalt laulurästast on puguala külgedel sageli sulandunud ühtseks tumedaks vööks. Tiivasulgedel on heledad äärised. Linnu laskudes on sageli näha äärmiste tüürsulgede valged tipud. Noorlind sarnaneb vanalinnuga, kuid kogu ülapoolel on valkjaskollased rootriibud ja mustpruunid suletipud.
Lend
Hoburästa lend on lainjas, liuglemisjärgus kokku tõmmatud tiibadega nagu tuvil.
Laul
Kutsehüüd on tüüpiline, kuiv särisev või puristav rrrrr, mida toob ta kuuldavale eriti lennul. Laul sarnaneb musträsta lauluga ja koosneb pausidega eraldatud lühikestest flöötivatest stroofidest, kuid on väiksema hääleulatusega ja stroofi lõpus ilma kiginata. Laulab tihti vihmas või muu kehva ilmaga, kui teised rästad vaikivad.
Elupaik
Hoburästas elab Eestis mitmesugustes männikutes, sealhulgas nõmme- ja rabamännikutes, männi-kuuse segametsades ja Lääne-Eestis ka salu-puisniitudel.
Lääne-Euroopas asustab ka suuri parke ja aedu.
Pesitsemine
pisi|Hoburästa munad Pesa paikneb okas- või lehtpuul oksaharude vahel, vastu peatüve või rõhtsal külgoksal kuni üle 10 meetri kõrgusel. Üksikuid pesi on Lääne-Eestis leitud ka heinaküünidel. Pesa valmib umbes ühe nädalaga. Pesa koosneb väljast peentest oksaraagudest, jämedatest kõrtest, samblast ja samblikest, seinas leidub ka mulda. Pesa on seestpoolt paksult vooderdatud rohukõrtega.
Kurnas on 4–6 muna, mis on rohekad või sinakad, tumedate laikudega. Mõlemad vanemad toidavad poegi peamiselt putukate, vihmausside ja nälkjatega. Pojad lahkuvad pesast kahe nädala vanustena ja paar nädalat hiljem iseseisvuvad.
Hoburästas võib pesitseda suve jooksul kaks korda, isaslind hoolitseb sel juhul esimese kurna poegade eest ja emaslind muneb ning haub teist kurna.
Toitumine
Toiduks on putukad, ussid ja marjad. Kesk-Euroopas on hoburästa talvine toit peamiselt puuvõõriku marjad.
Paul Neumann
Paul Neumann (13. juuni 1875 – 9. veebruar 1932) oli Austria ujuja, Austria esimene olümpiavõitja. Klubi: I. Wiener Amateur-Schwimm-Club.
Neumann tuli 1893 Austria meistriks läbi Viini ujumises (umbes 5 km), 1894 kaitses tiitlit (distants oli seekord üle 510 m). 11. aprillil 1896 tuli ta Ateenas olümpiavõitjaks 500 m ujumises.
Kogu olümpiamängude ujumisprogramm kestis ainult paar tundi. Alfréd Hajós võitis 100 m vabaujumise (1.22,2) ja 1200 m vabaujumise (18.22,2). Vahepeal peetud 500 m vabalt jättis ta vahele. Kui Hajós ujunuks 500 m samas tempos kui 1200 m, olnuks tema aeg 7.40. Neumanni võiduaeg oli 8.12,6. Neumann osales edutult ka 1200 m distantsil.
Neumann õppis Viinis ja Ameerika Ühendriikides meditsiini ning tuli 1897/1898 kolm korda USA meistriks 440 jardi, 880 jardi ja 1 miili ujumises. 1898 sai ta ajakirja Sport im Bild korrespondendiks USA-s. Esimese maailmasõja ajal, kui ta oli sõjaväearst, tekkis tal probleeme USA-st saadud diplomi tõttu. Pärast sõda oli ta kooliarst Viinis.
Vaiatu (Jõgeva)
Vaiatu (18. sajandi kaartidel ka Wajato) on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas Jõgeva–Mustvee maantee ääres.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 175 elanikku, neist eestlasi 169 (96,6%).
Küla juures oli Vaiatu mõis (Somel).
Küla läbib Kullavere jõgi. Jõel asub Vaiatu paisjärv.
Enrico (Parma hertsog)
Enrico (13. juuni 1873 Warteggi loss – 10. mai 1939 Pianore) oli nominaalne Parma hertsog ja Parma hertsogliku perekonna pea 16. novembrist 1907 kuni surmani.
Enrico vanemad olid Itaalia ühinemisliikumise tagajärjel 1859 kukutatud Parma hertsog Roberto I ja Roberto esimene abikaasa hertsoginna Maria Antonia. Kuna Enrico oli vaimselt alaarenenud nagu enamik tema vendi ja õdesid, oli ta kogu elu oma venna Eliase eestkoste all.
Sotsiaaltöö
Sotsiaaltöö on sotsiaalprobleemide ennetamiseks, vähendamiseks või kaotamiseks tehtav kutsetöö; kitsamas tähenduses töö, mida teeb sotsiaaltöötaja kliendi toimetuleku tagamiseks ja seeläbi tema elukvaliteedi parandamiseks.
2014. aastal Rahvusvahelise Sotsiaaltöötajate Föderatsiooni heaks kiidetud definitsiooni kohaselt on sotsiaaltöö "praktikapõhine elukutse ja akadeemiline distsipliin, mis edendab sotsiaalset muutust ja arengut, sotsiaalset sidusust, inimeste võimestamist ja vabastamist. Sotsiaaltöö keskseteks pritsiipideks on sotsiaalne õiglus, inimõigused, kollektiivne vastutus ja erinevuste respekteerimine. Tuginedes sotsiaaltöö teooriatele, sotsiaal- ja humanitaarteadustele ning pärimusteadmusele kaasab sotsiaaltöö inimesi ja struktuure, et lahendada elu väljakutseid ja suurendada heaolu."
Sotsiaaltöötajatel on Eestis oma ajakiri Sotsiaaltöö, mida annavad välja Eesti Vabariigi Sotsiaalministeerium ja Tervise Arengu Instituut.
Sotsiaaltöö on tihedalt integreeritud eripedagoogika, meditsiini, sotsioloogia, psühholoogia, politoloogia ja avaliku haldusega.
Li Zongren
Li Zongren või Li-Tsung-jen (hiina: 李宗仁; 13. august 1890 Guilin Shi – 30. jaanuar 1969 Nanjing Shi) oli mõjukas Guangxi sõjapealik ja Guomindangi väejuht põhjaekspeditsiooni, teise Hiina-Jaapani sõja ning Hiina kodusõja ajal. Ta oli ka Hiina Vabariigi asepresident ja presidendi kohusetäitja.
Vanamõisa (Jõgeva)
Vanamõisa on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. See jääb Tormast lõunasse.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 68 elanikku, neist 67 (98,5%) olid eestlased.
Külas asuvad Torma kirik ja Torma kalmistu. Seal paikneb ka Torma Vabadussõja mälestussammas.
Pascal
pisi|Pascali looja Niklaus Wirth loengut pidamas
Pascal on kõrgtaseme programmeerimiskeel, mille looja on Niklaus Wirth. Keel töötati välja aastatel 1968–1969 ja avaldati aastal 1970. Pascal oli mõeldud eelkõige programmeerimise õpetamiseks ning kavandatud kui lihtsustatud versioon programmeerimiskeelest ALGOL.