Piibel._Uue_maailma_tõlge_(2014)
Jehoova nimi
"Uue maailma tõlge" kasutab Jumala pärisnime יהוה (JHVH) vastena sõna "Jehoova", nii nagu on teinud eestikeelsed piiblitõlked enne 1997. aastat. Kaasaegses teoloogias peetakse seda nimekuju väärvormiks ja teaduslikes tekstides eelistatakse vastet "Jahve". Piibli 1997. aasta väljaanne kasutab tetragrammi יהוה vastena läbivalt sõna "Issand", järgides uuemat teoloogilist traditsiooni. Piibli Uue maailma väljaande (2014) tõlkijad on jäänud Jumala nime kasutamisele truuks põhjendusel, et nime asendamine tiitliga Is[s]and kaotab ära Piibli Jumala isikupära: "Me teame neid põhjusi, miks see on asendatud, see on nende tõlkijate otsus ja me ei taha seda sugugi kritiseerida, aga siiski, kuna algses heebrea tekstis on JHVH kui pärisnimi, siis meie arvates, nii nagu meil pole sõpra, kelle nime me ei teaks, ei saa me ka Jumalaga lähedased olla, kui me tema nime ei teaks, sellepärast me taastasime Jumala nime seal, kus see algtekstis esineb". Vanapärast nimekuju Jehoova eelistatakse tema ajaloolise tuntuse pärast, selle asemel et kasutada õpetlaste pakutud varianti Jahve. Tõlke lisades tsiteeritakse teoloogiadoktor Ain Riistani, kes on kirjutanud: "Leian, et sõna Jehoova kõlbab meil öelda küll. Sest sõltumata selle sõna päritolust on sel olnud ... paljude põlvkondade jaoks väga oluline ja sügav tähendus". Kristiina Ross on teinud selle nimekuju kohta tähelepaneku, vaadates eestikeelsete piiblitõlgete ajaloole:"'Eesti 1739. aasta tõlge on üks väheseid, mis kasutab nimekuju Jehoova. Mustandkäsikirjast selgub, et alguses tarvitati selleski tõlkes üldnimelist vastet Issand, kuid toimetamise käigus, koos muude pietistlike täpsustustega, viidi järjekindlalt sisse Jehoova. Selle võttis üle ka 1968. aasta väliseesti tõlge, nii et Jehoova kõrvaldati eesti Vana Testamendi tõlkest alles 1997. aasta redaktsioonis. Muukeelsetes maailmades ilmselt üsna radikaalsena mõjuva nimekasutusega eesti jehoovatunnistajate tõlge siinmail niisiis kedagi ei raba, vaid lihtsalt taastab üürikeseks ajaks katkenud pika traditsiooni.'"Kui Jehoova nime kasutamisel Vanas Testamendis on olemas ajalooline eeskuju, siis lisaks sellele esineb see nimi ka Uue Testamendi tekstis 237 korda. Sellele on märksa raskem teoloogilist põhjendust tuua, sest seni ei ole leitud ühtki tetragrammi יהוה sisaldavat UT raamatute käsikirja. Enamik vanimatest säilinud fragmentidest pärineb vähemalt 200 aastat hilisemast ajast pärast originaalide kirjutamist. Tollel ajal oli levinud juba käsikirjade ümberkirjutamisel tetragrammi asendamine sõnaga kyrios ('isand'). 2014. aasta piiblitõlke lisades tuuakse välja tõlkijate kaalutlused Jehoova nime kasutamiseks teatud kohtades Issanda asemel. Mõttekäik on üldjoontes järgmine : Eelolev ülevaade ei ole põhjuste ega tsitaatide osas täielik. Lisaks ajaloolistele põhjustele näidatakse, et ka paljud teised piiblitõlked on Jumala nime Uue Testamendi põhitekstis kasutanud, sealhulgas UT tõlgetes heebrea keelde kohtades, kus tsiteeritakse VT raamatuid. Viimane on ka aluseks tekstide valikul, kuhu Jehoova nimi on sisse viidud: "Et mitte ületada piiri, kus tõlkimisest saab tõlgendamine, oleme olnud Piibli kreekakeelses osas Jumala nime taastades väga ettevaatlikud ja arvestanud alati hoolikalt Piibli heebreakeelse osa tekstiga. Iga koha puhul neist 237-st, kus Jehoova nimi on meie tõlke põhitekstis taastatud, esineb see vähemalt ühes neis [UT] heebreakeelsetest tõlgetest." Uuematest tõlgetest tuuakse muuhulgas näiteks rotumakeelne Piibel (1999), kus Jihova esineb UT-s 51 korda, ning batakikeelne tõlge (1989), kus Jahowa esineb 110 korda. Selles valguses on Uue Maailma tõlke otsus Jumala nime Uues Testamendis kasutada näide ühe võimaliku tõlkepraktika kasutamisest, millega on järjekindlalt lõpuni mindud.