cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Galina Višnevskaja
Looming
1959. aastal sõitis Višnevskaja koos riikliku sümfooniaorkestriga esimest korda Ameerika Ühendriikidesse külalisetendustele, kus publik teda ovatsioonidega vastu võttis. Kriitikud panid ta ühte patta tolleaegsete parimate lauljatega ja ta sai pakkumisi järgmisteks esinemisteks. Järgmise viieteist aasta jooksul välismaal käies ei näinud ta tegelikult midagi peale hotellide ja ooperiteatrite, alati eelseisvaks etenduseks keskendudes. Töögraafik oli tihe, kuna artisti välismaale saates pidi kultuuriministeerium võimalikult lühikese ajaga temast kõik välja pigistama, et tema pealt võimalikult palju raha teenida. Välismaal maksti muidugi hästi, kuid enamiku sellest võtsid võimud endale ja artistile jäi kätte rangelt kindlaks määratud palgamäärale vastav summa. Sellegipoolest olid välisreisid ainus võimalus materiaalseid hüvesid nautida.
Višnevskaja ja Mstislav Rostropovitš andsid ka koos kontserte, kuigi kahel nii suurel tähel ei olnud lihtne koos esineda. Tavaliselt jõudsid nad lavale üksteise peale vihastena, kuna proovidest ei olnud midagi välja tulnud, kuid liitusid esimestest taktidest peale ühiseks tervikuks ja hakkasid muusikalist kahekõnet pidama. Kontserdipublik oli vaimustuses imepärasest duetist ja Rostropovitši hoolitsevast suhtumisest oma abikaasasse. Keegi ei aimanud, millised lahingud neil kodus käisid ja et terve proovide aja nad ainult tülitsesid.
1965. aastal hakati Lenfilmis tegema filmooperit Dmitri Šostakovitši ooperi "Katerina Izmailova" ehk "Mtsenski maakonna Macbeth" põhjal. Višnevskaja sai selles peaosa. See ooper oli 1936. aastal Nõukogude Liidu ametliku ideoloogia poolt pihuks ja põrmuks tehtud ning kaua aega seda Venemaal ei mängitud. Palju probleeme tekitas filmis olev voodistseen. Kuigi näitlejate kinnikatmise ja palja ihu varjamisega nähti suurt vaeva, hakkas pärast filmi ekraanile jõudmist ikkagi saabuma hulgaliselt kirju pahastelt Nõukogude kodanikelt, kus kurdeti, et Nõukogude Liidus näidatakse ooperit, kus naine magab mehega ühes voodis. Film oli küll halvasti helindatud, kuid sellegipoolest suurepärane linateos. Kahjuks pärast Višnevskaja lahkumist Nõukogude Liidust seda enam ekraanile ei lastud. Filmi alguses üles loetud osatäitjate hulgas tema nime ei ole.
1961. aastal sai Višnevskaja tuttavaks Benjamin Britteniga. Sellest sai alguse südamlik sõprus ja muusikaalane koostöö. Britten kirjutas oma "Sõjareekviemi" aaria spetsiaalselt Višnevskaja jaoks. Selle esmaesitus pidi toimuma 1962. aasta mais Londoni Kuninglikus Ooperis. Vahetult enne seda sai aga teatavaks, et Višnevskajal ei lubata seal esineda põhjusel, et Nõukogude naisel ei sobi poliitilise helitöö ettekandmisel sakslaste ja inglastega kõrvuti seista. 1963. aasta jaanuaris laulis ta seda ikkagi Londonis Royal Albert Halli laval ja tegi samal ajal heliplaati. 1965. aasta suvel veetis Benjamin Britten koos Galina ja Slavaga puhkuse Venemaal ja Armeenias. Nende muljete põhjal kirjutas ta vokaaltsükli, mille pühendas Galinale ja Slavale.
1976. aastal anti Nõukogude Liidus välja raamat Višnevskaja lemmikdirigendist Aleksander Melik-Pašajevist, kellega ta oli aastaid meeldivat koostööd teinud. Seal meenutatakse "Aida" etendust, kuid Aida osatäitjat ei mainita. Kõikide esietenduste puhul, kus Višnevskaja kaasa tegi, on nimetatud üksnes tema dublantide nimed. Samal aastal anti välja Suure Teatri 200. aastapäeva juubelialbum, kust on Višnevskaja nimi ja fotod välja kraabitud. Suure Teatri ajaloost püüti kustutada tema jälgi, minnes selleni, et tema fotod visati teatri arhiivist prügimäele, kust austajad need üles korjasid ja saatsid talle Pariisi.
Eksiilis elades esines Višnevskaja maailma suurimates teatrites ja lavastas oopereid. 1982. aasta oktoobris toimus tema lavalt lahkumise etendus Pariisis Palais Garnier' ooperimajas. See oli ooper "Jevgeni Onegin", mida juhatas Mstislav Rostropovitš.
Isiklikku
Tema tütred on Olga ja Jelena Rostropovitš.
Waldheim
Waldheim on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Uue-Karjaküla mõis
Uue-Karjaküla mõis (saksa keeles Neu-Hohenhof) oli Vana-Karjaküla mõisa kõrvalmõis Keila kihelkonnas Harjumaal. , tänapäeva Tõmmiku küla lähedal Lääne-Harju vallas Harju maakonnas.
Henry Morgan
thumb Henry Morgan (kõmri Hari Morgan; umbes 1635 – 25. august 1688 Port Royal) oli kõmri päritolu piraat.
Ta sõitis Barbadosele tööle, aga jõudnud Jamaicale, hankis endale kaaperkirja, mis lubas tal rünnata Hispaania laevu. Ta olevat olnud iseäranis julm ja piinanud oma ohvreid mitmel viisil. Aastal 1672 ta arreteeriti ja pärast vangistust ilma kohtu ette astumatagi löödi ta hoopis rüütliks ja temast sai Jamaica kuberner. Morgan suri 1688. aastal.
1009
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 950. aastad 960. aastad 970. aastad 980. aastad 990. aastad - 1000. aastad - 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad
Aastad: 1004 1005 1006 1007 1008 - 1009 - 1010 1011 1012 1013 1014
Lev Landau
Lev Davidovitš Landau (Лев Давидович Ландау; 22. jaanuar 1908 Bakuu – 1. aprill 1968 Moskva) oli juudi päritolu nõukogude füüsik, NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik (1946), Nobeli füüsikaauhinna laureaat.
Landau oli imelaps, kes astus 14-aastaselt Bakuu ülikooli ning õppis korraga füüsika-matemaatika ja keemiateaduskonnas. 16-aastaselt läks ta üle Leningradi ülikooli füüsikateaduskonda, kus sai füüsikadoktoriks 19-aastaselt. Ta tegi olulisi täiendusi kvantmehaanika, tuumafüüsika, teist liiki faasisiirde, ülivoolavuse ja ülijuhtivuse teoorias.
1927 komandeeriti Landau välismaale. Ta õppis Taanis Niels Bohri juures, samuti Inglismaal ja Šveitsis. 1932–1937 juhatas ta Ukraina füüsika-tehnikainstituudi teooriaosakonda Harkivis.
1937–1962 juhatas ta NSV Liidu TA Füüsikaprobleemide Instituudi teooriaosakonda, mida on nimetatud ka Landau kooliks. Kõik sinna soovijad pidid läbima Landau koostatud testi, mida ta nimetas teoreetiliseks miinimumiks. See kattis kõik teoreetilise füüsika alad ja tema ajal suutis ainult 43 inimest selle läbida.
1962. aastal sai Landau Nobeli füüsikaauhinna ülivoolavuse, eriti vedela heeliumi teooria väljatöötamise eest. Ta on saanud Lenini preemia ja kolm Stalini preemiat. Ta on sotsialistliku töö kangelane, Taani, Hollandi ja USA Teaduste Akadeemia, Prantsuse ja Londoni füüsikaühingu ning Londoni Kuningliku Ühingu liige.
1962. aastal sai ta raskelt vigastada autoõnnetuses, millest ta enam täielikult ei paranenud.
Ängi
Ängi on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. Külas asuvad Vingissaare voor ja Engi tiik, külast voolab läbi Ängi oja.
Windows 2000
Ajalugu
Windows 2000 arendamine algas aastal 1997, siis anti välja Windows NT 5.0 beetaversioon 1, sellele järgnes Windows NT 5.0 beetaversioon 2 augustis 1998. Microsoft kuulutas 1998. aasta lõpus, et Windows NT 5.0 nimetatakse ümber Windows 2000-ks. Jaanuaris 1999 kuulutati välja Windows 2000 beetaversioon 3. Windows 2000 arendamine lõppes 1999. aasta lõpus. 17. veebruaril 2000 hakati Windows 2000 turustama. Windows 2000 tootetugi lõppes 13. juulil 2010.
Ängi
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.
Külas on olnud Ängi mõis.
RF-konnektor
pisi|N-tüüpi isane RF-konnektor RF-konnektor on pistikühendus raadiosageduslike ühenduste loomiseks (RF on lühend inglise keele sõnadest radio frequency raadiosagedus).
RF-konnektorid on tarindatud peamiselt koaksiaalkaablitele ja nende peamine eesmärk on tagada ühenduse hea varjestus ja minimaalne sumbumus. Parima kontakti annavad kullatud pinnaga konnektoreid, mida saab ühendada ja lahutada üle 1000 korra, ilma et nende elektromehaanilised omadused muutuksid. Konnektorid võivad olla keermestatud, bajonettühendusega, klammerdatavad ja pessa pistetavad.
Kiirühendatavad konnektorid
Järgmisi audio- ja video-konnektoreid kutsutakse vahel RF-konnektoriteks, kuid üldiselt neid ei loeta RF-konnektoriteks:
Windows 2000
Windows 2000 iseloomustus
Microsoft väitis, et see Windowsi väljaanne on varasematest turvalisem. Windows 2000 tarkvara oli põhiliselt uuendatud, näiteks olid uuendatud Internet Explorer, Windows Desktop ning muid asju. Värskendussüsteem Windows Update otsis Internetist uuendusi ja tõmbas need automaatselt arvutisse. Pärast seda oli võimalik vajadus arvuti taaskäivitada.
Muudetud oli ka dokumentide ja kataloogide (kaustade) jagamine Interneti kaudu. Tarkvarale lisati ka funktsioon, mis käivitub automaatselt muusika- või videodokumendi valimisel (kuid mitte käivitamisel). Funktsiooni põhimõte oli mängida heli- või videofail automaatselt ette, et arvutikasutaja ei peaks ootama aeglaste arvutite taga olles, millal Windows Media Player käivitub. Windowsile lisati uue riistvara mudeleid, millest Windows aru saab. Windows 2000-l on 4 hoolduspakki (Service Pack). Hoolduspaki põhimõte seisnes selles, et kõik Windows 2000 uuendusarhiivid, mida sai alla laadida Windows Desktop Update'iga, olis kõik ühes pakis. Service Pack 4-ga saab seadistada arvutile kontoritarkvarasüsteemi Microsoft Office 2007. Windows 2000 oli sisse seadistatud Microsoft DirectX 7 ning animeeritud piltide armastajate jaoks oli Windowsi ka sisse ehitatud Active Desktop. Active Desktopiga sai ka arvuti taustapildiks seada soovitud veebilehe.
Versioonid
Microsoft Windows 2000-l on kokku 4 versiooni: Professional (profiväljaanne), Server (serveriväljaanne), Advanced Server (täiustatud serveriväljaanne) ja DataCenter Server (andmekeskuse serveriväljaanne). Microsoft andis 2001. aastal välja ka Advanced Server Limited Editioni (täiustatud serveriväljaanne - limiteeritud versioon) ja Windows 2000 Datacenter Server Limited Editioni (Windows 2000 andmekeskuse serveri limiteeritud versioon). Windows 2000 koduversiooniks nimetati Microsoft Windows Me'd, mida see tegelikult ei olnud: Microsoft Windows ME oli Microsoft Windows 9x-põhine, mis tähendab, et ta ei kasuta Microsofti uuemat ja stabiilsemat NT (New Technology)-süsteemi.
Windows 2000 taastuskonsool (Recovery Console)
Vähese mäluga arvutitel võivad mõned programmid ise taaskäivituse teha. Pärast seda Windows ei käivitu. Või ka mõned muud juhtumid, kui süsteem lakkab töötamast, on Windows 2000 Recovery Console alati käepärast. Windows 2000 RC saab taastada süsteemid, mida buutida ei ole võimalik. Windows 2000 Recovery Console sarnanes Microsoft Windowsi käsureaaknaga, kuid ei olnud kokku segatud Windowsi endaga, sest kui Windows oleks viga saanud, oleks ka Windows Recovery Console viga saanud ega oleks töötanud.
Windows 2000 moodi on loodud tasuta operatsioonisüsteem ReactOS.
13. juulist 2010 ei toeta Microsoft enam Windows 2000-t.
Sade
Sade on lahusest enamasti keemilise reaktsiooni käigus eraldunud (settinud) tahke aines.
Sõna mitmuse – sademed – all mõistetakse vihma, lund, rahet.
Kurgja maanteesild
thumb|Kurgja maanteesild Kurgja maanteesild on 2001. aastal Kurgjal üle Pärnu jõe ehitatud kandejõuga rippsild.
75,5 meetri pikkune ja 6 meetri laiune sild on ühesuunaline. Silla ehitus läks maksma 5,6 miljonit krooni. See on Eesti esimene autoliikluseks mõeldud rippsild.
FC Barcelona
Futbol Club Barcelona, tihti ka Barcelona või Barça, lühendatult FCB, on elukutseliste jalgpalliklubi Barcelonas Kataloonias.
Klubi asutas 1899. aastal grupp šveitsi, inglise ja katalaani jalgpallureid, seda juhtis šveitslane Joan Gamper. Klubi on saanud Kataloonia kultuuri ja katalanismi sümboliks, seepärast ka klubi moto "Més que un club" (rohkem kui klubi). Erinevalt paljudest teistest klubidest on FC Barcelona omanikeks fännid ja toetajad. Klubi ametlik hümn on Jaume Picase ja Josep Maria Espinàse kirjutatud "Cant del Barça".
2016. aasta seisuga oli klubi väärtuselt maailmas teine sporditiim (esimene oli Madridi Real) ja selle väärtuseks hinnati 3,56 miljardit dollarit. Hooajal 2014/15 oli Barcelona 560,8-miljonilise aastase käibega müügitulu poolest samuti Madridi Reali järel maailmas teisel kohal. 2018. aastal oli klubi käive 990 miljonit eurot ja 2019. aastal prognoositakse selleks 1,047 miljardit eurot, millega sellest saab esimene spordiklubi, kelle aastane käive ületab miljardi euro piiri.
Barcelona on võitnud 26 korda La Liga ning võitnud 30 Hispaania karikat, 13 Hispaania superkarikat, 3 Eva Duarte karikat ja 2 Hispaania liigakarikat. Rahvusvahelises jalgpallis on Barcelona võitnud 5 korral UEFA Meistrite Liiga, korra Euroopa meistrite karikavõistlused ja 4 korral UEFA karikavõitjate karika, 5 Euroopa superkarikat, 3 Messilinnade karikat ja 3 jalgpalliklubide maailma karikat. Rahvusvahelise Jalgpalli Ajaloolaste ja Statistikute Liidu (IFFHS) klubide maailma edetabelis on FC Barcelona olnud esikohal 1997., 2009., 2011., 2012. ja 2015. aastal. UEFA klubide koefitsienditabelis hoidis Barcelona 2016. aasta 15. septembri seisuga kolmandat kohta.
Barcelonal on pikaaegne konkurents Madridi Realiga; nendevahelisi mänge kutsutakse El Clásico. Linnarivaali Espanyoliga kohtumisi kutsutakse Derbi barceloní.
Barcelona on üks maailma kõige rohkem toetatumaid jalgpalliklubisid. Klubi omab sporditiimide seas suurimat sotsiaalmeedia jälgijate arvu maailmas. Barcelona mängijad on võitnud rekordilise arvu auhindu Ballon d'Or (11) ning rekordilise arvu FIFA aasta jalgpalluri auhindu (7). 2010. aastal tegi klubi ajalugu, olles esimene klubi, kelle kolm akadeemia mängijat (Xavi, Iniesta ja Messi) hõivasid Ballon d'Ori kolm kõrgeimat kohta. See oli ennenägematu saavutus ühe jalgpallikooli jaoks.
Barcelona on Madridi Reali ja Athletic Bilbao kõrval üks kolmest Hispaania kõrgliiga asutajatest, kes pole kunagi kõrgliigast välja langenud. 2009. aastal sai Barcelonast esimene Hispaania klubi, kes on võitnud nii La Liga, Copa del Rey kui ka UEFA Meistrite Liiga ühel hooajal, samuti esimene klubi maailmas, kes on võitnud kuus karikat kuuest võimalikust karikast ühe aasta jooksul (lisaks eelnevale kolmele karikale ka Hispaania superkarikas, Euroopa superkarikas ja Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused). 2011. aastal tuli Barcelona uuesti Euroopa meistriks ja võitis 5 karikat ühe aasta jooksul. Seda Barcelona tiimi, mis jõudis järjest kuude Meistrite Liiga poolfinaali ja võitis 14 karikat Pep Guardiola juhendamisel, peab nii mõnigi spordiasjatundja läbi aegade parimaks tiimiks. 2015. aasta juunis sai Barcelonast esimene Euroopa tiim, kes on võitnud kõik kolm suurt karikat ühel hooajal vähemalt kaks korda.
Lähiajalugu 2012–
2012. aasta suvel võttis Pep Guardiolalt juhendamise üle klubi toonane abitreener Tito Vilanova. 2012–13 hooajal võitis Barcelona Hispaania kõrgliiga rekordilise 100 punktiga.
Vilanova astus hooaja lõpus haiguse tõttu tagasi ja ametisse palgati argentiinlasest peatreener Gerardo Martino. 2013–14 hooajal jäädi liigas Madridi Atlético järel teiseks ja Copa del Rey finaalis kaotati Madridi Realile.
2014. aasta suvel vallandati Martino ja uueks peatreeneriks määrati klubi endine mängija Luis Enrique. 2014–15 hooajal võitis Barcelona nii La Liga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga. Liiga võideti 92 punktiga, Copa del Rey finaalis alistati Athletic Bilbao ja Meistrite Liiga finaalmängus oldi üle Juventusest skooriga 3:1.
2015–16 hooajal võitis Barcelona taas La Liga, seekord 91 punktiga. Copa del Rey finaalis alistati Sevilla lisaajal skooriga 2:0.
2016–17 hooaeg oli viimane peatreener Luis Enriquele, meeskond võitis 27. mail Hispaania karika finaalis Alavési 3:1.
30. mail 2017 määrati klubi uueks peatreeneriks Ernesto Valverde. 3. augustil 2017 liitus Barcelona mängija Neymar maailmarekordilise summa 222 miljoni euro eest Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Paris Saint-Germain. 25. augustil 2017 ostis Barcelona 20-aastase prantsuse mängija Ousmane Dembélé Dortmundi Borussiast tollase klubirekordilise 105 miljoni euro eest.
6. jaanuaril 2018 liitus Barcelonaga 160 miljoni euro eest Brasiilia poolkaitsja Philippe Coutinho. Coutinho on senini Barcelona kõige kallim ja maailma kalliduselt teine tehing jalgpalli ajaloos.
Embleem ja värvid
pisi|Esimene Barcelona embleem Klubi esimene embleem oli Barcelona linna vapp. See oli teemandikujuline ja jagatud neljaks. Vapi ülaosas oli kroon ja nahkhiir. Seda ümbritses kaks oksa, millest üks oli loorberipuu oks ja teine palmipuu oks.
Embleemi ei muudetud kuni 1910. aastani. Kui Joan Gamper päästis klubi 1908. aastal tõsisest kriisist, otsustati klubile luua uus eriline embleem. Barcelona korraldas uue embleemi disainimiseks konkursi oma liikmete seas. Võitja oli Carles Comamala, kes mängis Barcelona meeskonnas aastatel 1903–1912. Ta oli ise tol ajal meditsiinitudeng ning tegeles ka kunstiga. Comamala disainitud embleemi kannab Barcelona väikeste muudatustega tänapäevalgi.
Tänapäeva embleem on kausikujuline, mille ülaosa on jagatud kaheks veerandiks. Vasakul on Püha Jüri rist ja paremal punased ja kollased jooned, mis sümboliseerivad Barcelonat ning Katalooniat. Embleemi keskel on kollane riba, mille peal ilmuvad klubi initsiaalid "FCB". Alaosas on pall ning Barça värvid sinine ja punane.
Punane ja sinine värv on ilmunud Barcelona särgil üle saja aasta. Klubi on tuntud kui Blaugrana, mis viitab katalaani keelest tõlgituna just eelnevatele värvidele. Barcelona mängupüksid olid klubi ajaloo esimese kümne aasta jooksul valged. Need vahetati mustade pükste vastu ja alates kahekümnendatest on nad sinised.
La Indústria
Camp de la Indústria oli Barcelona jalgpalliklubi staadion aastatel 1909–1922. Staadioni ametlik avamine oli 14. märtsil 1909. La Indústria mahutas kuni 6000 pealtvaatajat.
Les Corts
Barcelona mängis enne Camp Nou ehitamist Les Cortsi staadionil, kuid 1950. aastatel jäi see liiga väikeseks ja otsustati rajada uus staadion.
Camp Nou
pisi|Camp Nou Camp Nou asub Hispaanias Kataloonias.
Kevin Lyde
Kevin Lyde (sündinud 12. märtsil 1980) on Ameerika Ühendriikide elukutseline korvpallur, kes mängis Eesti klubis BC Kalev/Cramo keskpositsioonil.
Kevin Lyde on 206 cm pikkune ja kaalub 122 kg. Ta on mänginud Temple'i kolledžis ning viimased hooajad NBA tütarliigas klubides Greenville Groove, Columbus Rivercats, Fayetteville Patriots ja Dakota Wizards.
FC Barcelona
Camp Nou
Camp Nou avati 24. septembril 1957. Esimese mängu staadionil pidas Barcelona Varssavi Legiaga. Mäng lõppes võõrustajate 4:2 võiduga.
Kevin Lyde
Lyde mängis kolledžikorvpalli neli aastat. Temast sai kolledži läbi aegade kolmas mängija, kes on võtnud maha hooaja jooksul 1000 lauapalli ja visanud 1000 punkti. Peale selle blokeeris ta klubis Owls mängides kuni 219 viset. Oma esimesel hooajal NCAA liigas juhtis Lyde liigat ründelauapallide poolest (4,1 mängu kohta). 2002. aastal ei saanud Lyde NBA draft ' is kohta ja alustas mängimist NBA tütarliigas. Sinna jäi ta mängima neljaks hooajaks. Neljandal hooajal olid tema keskmised näitajad mängus 9,6 punkti, 6,4 lauapalli ja 1,4 viske blokeerimist kuni 24,6 minuti kohta. 2008. aasta suvel oli Lyde taas väga lähedal NBA-sse sattumisele, kuid viimasel hetkel ütles temast ära klubi Utah Jazz. Järgmisena pakkus Lyde'ile lepingut BC Kalev/Cramo, selle võttis Lyde vastu ja alustas korvpalli mängimist Euroopas. Tema keskmised näitajad Balti korvpalliliigas on 12,8 punkti, 6 lauapalli ja 1,5 resultatiivset söötu. Balti korvpalliliiga edetabelis asub Lyde visete blokeerimises teisel kohal, blokeerides keskmiselt 1,4 viset.
Kevin Lyde on äärmiselt füüsiline ja oma suuruse kohta kiire mängija. Enamiku punktidest viskab ta küll korvi alt, kuid on võimeline viskama ka kolmepunktiviskeid. Lyde tuli Kaleviga Eesti meistriks.
FC Barcelona
Camp Nou
1982. aastal mahutas Camp Nou 120 000 pealtvaatajat, praeguste uuenduste järel on mahutavus 99 354. See teeb Barcelona kodustaadionist Euroopa suurima staadioni. Camp Nou kuulub Euroopa jalgpalliliidu UEFA reitingus viie tärni jalgpallistaadionide nimistusse.
Camp Noul on toimunud ka 1992. aasta suveolümpiamängud ja 1998–1999 hooaja Meistrite Liiga finaal Manchester Unitedi ja Müncheni Bayerni vahel.
Toetajad
pisi|Fännid Camp Noul Klubi toetajaid kutsutakse selliste hüüdnimedega nagu Culés, Barcelonistas, Blaugranes või Azulgranas.
Klubi liikmete arv tõusis 2003–04 hooajal 100 000-lt 170 000-le 2009. aasta septembris. Tõusu suureks põhjuseks usutakse olevat Ronaldinho mõju ja toonase Barcelona presidendi Joan Laporta strateegiat keskenduda Hispaania ja Inglismaa internetimeediale.
2015. aasta seisuga on üle maailma 1267 ametlikult registreeritud Barcelona fänniklubi, mida kutsutakse katalaanikeelse sõnaga penyes (toetajad). Fänniklubid saavad Barcelonat külastades toetusi, kui nad reklaamivad klubi oma asukohas.
Globaalselt omab Barcelona spordiklubide seas kõige suuremat sotsiaalmeedia jälgijate arvu. Neil on 2017. aasta mai seisuga üle 100 miljoni Facebooki fänni. Klubi toetajate hulka kuuluvad ka paavst Johannes Paulus II, kes oli auliige, ja endine Hispaania peaminister José Luis Rodríguez Zapatero.
Barcelona hooaja keskmine staadioni külastatavus on Euroopas suuruselt Dortmundi Borussia järel teisel kohal
Praegune meeskond
''Seisuga 2. veebruar 2022''
Saavutused
pisi|Barcelona mängijad tähistamas [[Santos FC võitmist 2011. aasta jalgpalliklubide maailmameistrivõistluste finaalis]]
Hispaania
La Liga
Hispaania liigakarikas
Euroopa
Euroopa meistrite karikas ja UEFA Meistrite Liiga
UEFA karikavõitjate karikas
Euroopa superkarikas Messilinnade karikas
Maailm
Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused
Rekordid
pisi|püsti|[[Lionel Messi on Barcelona kõigi aegade parim väravakütt]] pisi|[[Xavi on mänginud Barcelona meeskonnas kõige rohkem mänge]] Kõige rohkem mänge Barcelona meeskonnas on mänginud Messi (778). Samuti on ta mänginud Barcelonas kõige rohkem liigakohtumisi (505). Andrés Iniesta on 652 mänguga teisel kohal ja Lionel Messi 614 mänguga kolmandal kohal.
Lionel Messi on löönud Barcelona meeskonnas ka kõige rohkem väravaid karistuslöökidest (28).
Barcelona väravavahid on võitnud rekordilise arvu Zamora karikaid (20). Antoni Ramallets ja Víctor Valdés võitsid mõlemad viis karikat, mis on selle auhinna rekord. Valdés lasi endale Barcelona karjääri jooksul lüüa 0,832 väravat mängu kohta. Samuti omab ta Barcelona meeskonnas suurimat perioodi väravat sisse laskmata (896 minutit)
Kõige edukamad Barcelona mängijad on Andrés Iniesta ja Lionel Messi (30 karikat), 2015. aastal ületasid nad Xavi endise rekordi (25 karikat).
Barcelona on esimene tiim Hispaania jalgpalli ajaloos, kes suutnud võita viis karikat ühel hooajal (1951–1952). Barcelona on ka ainuke Euroopa klubi, kes on mänginud jalgpalli Euroopa turniiridel igal hooajal alates aastast 1955.
6. jaanuaril 2017 ostis Barcelona Philippe Coutinho Liverpoolist 140 miljoni euro eest, tegemist on klubirekordilise ostuga.
Rahandus ja omand
2010. aastal hindas Forbes FC Barcelona väärtuseks ümardatult 752 miljonit eurot (1 miljard dollarit). Sellega olid nad maailma jalgpalliklubide seas neljandal kohal Manchester Unitedi, Madridi Reali ja Arsenali järel. Nimekiri koostati lähtudes 2008–09 hooaja majandustulemustest. Barcelona tulu oli samal perioodil 366 miljonit eurot Deloitte'i andmetel. 366 miljoniga oldi teisel kohal peale Madridi Reali, kelle tulu oli 401 miljonit eurot.
Navesti mõis
Navesti mõis (saksa keeles Nawwast) oli rüütlimõis Suure-Jaani kihelkonnas Viljandimaal.
FC Barcelona
Rahandus ja omand
2013. aastal hindas Forbes Barcelona väärtuseks 2,6 miljardit dollarit, millega tõusti nimekirjas kolmandale kohale Madridi Reali ja Manchester Unitedi järel.
2014. aastal hindas Forbes klubi väärtuseks 3,2 miljardit dollarit ja Deloitte'i andmetel oli tulu 484,6 miljonit eurot.
Nagu Madridi Reali, Athletic Bilbaod ja Osasunat omavad ka Barcelona jalgpalliklubi fännid ja toetajad. Pole võimalik osta Barcelona kuuluvust, vaid ainult klubi liikmesust. Barcelona liikmeid kutsutakse katalaanikeelse sõnaga socis, mis tähendab partnereid. Liikmed valivad Barcelonale hääletuse teel presidendi. 2016. aasta seisuga on Barcelonal 140 000 liiget.
Navesti mõis
Mõis rajati 1622 Pärsti mõisast eraldatud alast.
FC Barcelona
Peatreenerid
pisi|püsti|[[Luis Enrique oli Barcelona peatreener aastail 2014–2017]] Esimene Barcelona peatreener oli klubi asutaja Joan Gamper, kes oli ametis 15 aastat (1902–1917). Kõige rohkem tiitlivõistluste võite on Barcelona jalgpalliklubi saanud perioodil, kui peatreener oli Pep Guardiola (14).
Peatreenerid viimase 34 aasta jooksul:
Presidendid
pisi|püsti|[[Josep Maria Bartomeu on Barcelona praegune president]] Esimene Barcelona president oli Walter Wild. Barcelona praegune president on Josep Maria Bartomeu, kes on ametis alates 2014. aastast.
Presidendid viimase 25 aasta jooksul:
Pehmepall
pisi|Softball’i-väljak pisi|Softball’i pall Softball (keelekorraldajate soovitusel pehmepall; tsitaatsõnana softball) on meeskonnamäng, mille leiutas George Hancock 1887. aastal Chicagos. Algselt oli tegemist siseruumides mängitava alaga, ent 19. sajandi lõpus muudeti veidi reegleid ja koliti välisväljakule. Ühtsed reeglid loodi 1926. aastal ning sealt algaski softball’i populaarsuse tõus. Praegu on sel spordialal üle maailma umbes 20 miljonit harrastajat ning seda võib kirjeldada naiste pesapallina.
Maailma pesapalli ja pehmepalli konföderatsioon (WSBC) loodi 2013. aastal (Rahvusvahelise Pesapalliföderatsiooni (IBAF) ja Rahvusvahelise Pehmepalliföderatsiooni (ISF) ühinemisel) ning esimesed maailmameistrivõistlused naistele peeti 1965. aastal. WSBC-il on praegu 141 liikmesmaad.
Olümpiamängudel oli softball esimest korda kavas 1996. aastal Atlantas ja viimast korda 2008. aastal Pekingis. 2005. aastal võeti vastu otsus, et alates 2012. aastast enam softball’i olümpiakavva ei võeta, kuid see võeti siiski 2020. aasta suveolümpiamängude kavva. Softball’i mängivad üksnes naised. Olümpiamängudel saavutasid Ameerika Ühendriigid kolm kuld- ja ühe hõbemedali, Jaapan ühe kuld-, ühe hõbe- ja ühe pronksmedali, Austraalia ühe hõbe- ja kolm pronksmedalit ning Hiina ühe hõbemedali.
Softball’is on naiste maailmameistrivõistlusi peetud alates 1965. aastast. Alates 1970. aastast toimuvad maailmameistrivõistlused nendel paarisaastatel, mis ei ole olümpia-aastad. Seni peetud 14 MM-il on USA tulnud üheksa korda võitjaks ja neli korda teiseks. Euroopa naiskonnad ei ole kordagi esinelikusse tulnud ei maailmameistrivõistlustel ega olümpiamängudel.
Eesti softball
Eestis korraldab softball’iga seotut Eesti Pesapalli ja Softpalli Liit.
Puukentsefaliit
Puukentsefaliit ehk puukajupõletik on viiruslik nakkushaigus, mis levib puugihammustuste ja lehma- ning kitsepiima kaudu.
Pjotr Kapitsa
pisi|Pjotr Kapitsa 1964. aastal Pjotr Leonidovitš Kapitsa (Пётр Леонидович Капица; 9. juuli 1894 Kroonlinn – 8. aprill 1984 Moskva) oli vene füüsik, kes avastas 1937. aastal ülivoolavuse.
Elulugu
Kapitsa sündis Kroonlinnas Bessaraabia-Volõõnia päritolu vanemate lapsena. Peres räägiti lisaks vene keelele ka rumeenia keelt. Tema isa Leonid Kapitsa (Leonid Petrovici Capiţa) oli sõjaväeinsener, ema oli poola Stebnicki aadlisuguvõsast. Tema emapoolne vanaisa oli Ieronim Stebnitski.
Kapitsa lõpetas Kroonlinna reaalkooli ning asus 1912. aastal õppima Peterburi Polütehnilisse Instituuti elektromehaanika teaduskonda, kus tema õpetajate seas oli ka Abram Joffe. Õpingud katkestas Esimene maailmasõda ning Kapitsa teenis Poola rindel sanitaarpolgus kiirabiautojuhina. 1918 lõpetas ta ülikooli ning töötas 1919–1921 Petrogradi Füüsika ja Tehnika Instituudi õppejõuna. 1921 õnnestus tal Maksim Gorki abiga koos Abram Joffega Inglismaale komandeeringusse minna. Teel Inglismaale peatusid nad paar nädalat Tallinnas. Kapitsa jäi Inglismaale ning kaitses Cambridge'i ülikoolis 1922. aastal doktoriväitekirja "Alfakiirte läbitungimine materiaalsetest keskkondadest ja tugevate magnetväljade saamise meetodid".
Ta töötas üle 10 aasta Ernest Rutherfordi juures Cambridge'i ülikoolis, kuid 1934. aastal läks ta Nõukogude Liitu oma vanemaid külastama, kuid teda ei lubatud Inglismaale tagasi. 1934. aastal asutas ta Moskvas Füüsikaliste Uuringute Instituudi. 1946 langes ta põlu alla ja vallandati kõikidest ametitest. 1955 naasis ta Füüsikaliste Uuringute Instituuti.
Kapitsa keeldus osalemast Nõukogude Liidu vesinikupommi projektis.
Mali jalgpallikoondis 2004. aasta suveolümpiamängudel
Mali jalgpallikoondis 2004. aasta suveolümpiamängudel
Meeskonna koosseis
Sedonoude Abouta Cheick Bathily Mamadi Berthe Moussa Coulibaly Drissa Diakite Soumaila Diakite Boucader Diallo Mamadou Diallo Abdoulaye Diawara Mintou Doucoure Mouhamed Fall Jimmy Kebe Boubacar Kone Tenema Ndiaye Rafan Sidibe Momo Sissoko Adama Tamboura Fousseni Tangara Abdou Traore Alain Claude Traore Dramane Traore Oumar Traore
Page (Arizona)
thumb|220px|Vaade linnale lennukilt Page on väike linn Ameerika Ühendriikides Arizona osariigis Coconino maakonnas.
2005. aastal elas linnas 6794 inimest. Linna pindala on 43 km² ja linn asub 1255 meetri kõrgusel merepinnast.
Linna läheduses asub Antiloobikanjon. thumb|220px|
Filmid
Linna lähedal on toimunud paljude filmide võtted, näiteks:
Oranž
Oranž on punakaskollane värvus, lainepikkusega umbes 585–620 nm. Paikneb spektris punase ja kollase vahel.
Oranž on sinise vastandvärvus.
Oranžide värvitoonide mittetäielikku loetelu vt Värvuste loend põhivärvinimede järgi.
Mida oranž sümboliseerib?
thumb|200px|Oranžid [[apelsinid]] Oranž sümboliseerib rõõmu, julgust, luksust, sõbralikkust, kombelisust ja hiilgust. Hiinas ja Jaapanis seostatakse oranži armastuse ja õnnega. Budistide safranikarva oranžikas rüü osutab sellele, et nad on andnud alandlikkuse ja loobumise tõotuse.
thumb|[[Antiloobikanjon on Ameerika Ühendriikides paiknev liivakivist kanjon, mille seinad on tugevalt oranžid ja kollased, aga mis päevavalguse nõrgenedes võtavad alaosas purpurseid ja sinakaid varjundeid.]] thumb|left|Buda mungad
Oranž riigilippudel
Oranž esineb 5 % riigilippudest. Näiteks Armeenia, Bhutani, Elevandiluuranniku, Iirimaa, Küprose ja Sambia lipul.
Oranži mõju inimpsüühikale
thumb|[[Terrakota on värvuselt oranžikas]] Oranž värvus muudab inimesed positiivsemaks ja aitab vabaneda hirmudest. Olles aktiivne ja pilkupüüdev, kasutatakse seda sageli reklaamides. Oranž toimib ergutavalt, aga suurtes kogustes võib mõjuda ka ärritavat ja rahutukstegevalt. Ruumis jätab see toast väiksema mulje. Suurendab söögiisu.
Katkestatud suguühe
Katkestatud suguühte puhul mees püüab tõmmata peenist välja naise tupest enne, kui tal toimub seemnepurse. Selle järel stimuleeruvad seemnerakud sageli veel seemnepurske toimumiseni, niikaua kui seemnepurse ei tule otse välja. Väljapurskuv seemnevedelik suunatakse väljapoole naise suguelundeid.
Eelised ja puudused
Katkestatud suguühe toimub ilma rasestumisvastaste vahenditeta. See sobib ka isikutele, kelle usuliste veendumuste tõttu ei või kasutada teisi rasestumisvastaseid vahendeid. Katkestatud suguühtel ei ole ka kõrvaltoimeid. Katkestatud suguühe ei kaitse siiski suguhaiguste eest ja selle töökindlus on nõrk võrreldes teiste meetoditega. Ainult õigeaegne seemnepurse on vaevaline sellepärast, et suguühted erutusega on võimalikumad. Seemnepurske esilekutsumine võib olla samuti vaevaline.
Usaldusväärsus
Iisraeli teadlaste uurimused näitasid, et Cowperi näärmete ergutamisel eritus puhast lima 12 mehel. Neist kolmel esines võimas lima eritumine Cowperi näärmetest. Viiel mehel tuli kiiresti seemnepurse ja neljal mehel oli normaalne seksuaalreaktsioon. Katsealuste rühm oli küll väike, kuid uuringutest selgusid edukalt erinevat tüüpi mehed. Uurimustes analüüsiti meeste erutumise aega enne vedeliku eritumist, kuid see ei näita sisaldust peenises.
Georg Koort
Lõpetas 1927 Viljandi Maakonna Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonda, lõpetas 1936. Korp! Vironia vilistlane. Töötas veterinaararstina Puurmanis, Järva-Jaanis, Jänedal ja Lehtses. 1950–1956 viibis vangilaagrites Mordva ANSVs ja Omski lähedal.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Isiklikku
Georg Koorti vend oli eesti filosoof ja Tartu Ülikooli rektor Alfred Koort.
Pliiglasuur
Pliiglasuur (vanasti ka seatinaglasuur) on glasuur, mille peamiseks sulandajaks on pliioksiid. Tegemist on madalkuumusglasuuriga.
Pliiglasuurid liigitatakse läbipaistvateks ja katvateks pliiglasuurideks.
Antiloobikanjon
Kanjon on populaarne turistide ja loodusfotograafide seas.
Pliiglasuur
Ajalugu
Esimene pliiglasuur leiutati arvatavasti Mesopotaamias umbes 17. sajandil eKr. Sellest ajast on leitud savitahvlile kirjutatud pliiglasuuri retsept. Savitahvel leiti tänapäeva Iraagi põhjaosast.
Antiloobikanjon
thumb|left|Trepp, mis viib Alumisse Antiloobikanjonisse
Kanjonisse võib minna üksnes giidi juhendamisel, sest kanjonit võivad iga hetk tabada ootamatud tulvaveed, seda isegi küllaltki hea ilma korral. 1997. aasta 12. augustil hukkus Alumises Antiloobikanjonis 11 turisti tulvavetes, 2006. aasta 30. oktoobril 36 tunni vältel kanjonis märatsenud tulvavete tõttu suleti aga Alumise Antiloobikanjon viieks kuuks.
Antiloobikanjonis on tehtud ka filmivõtteid (näiteks "Operatsioon "Murtud nool"" – ameerika 1996. aasta põnevusfilm, mille režissöör oli John Woo ning kus mängisid John Travolta ja Christian Slater).
Antiloobikanjoni läheduses on Page'i linn.
Juhan Paju
Juhan Paju (11. märts 1939 Tallinn – 30. juuli 2003) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik.
Elulugu
Tallinnas sündinud Paju kasvas üles Järvakandis ja lõpetas 1958. aastal Vändra Keskkooli. Ta õppis Tallinna Polütehnikumis raadiotehnika erialal ning töötas pärast seda kolm aastat TA Küberneetika Instituudis. Sealt suundus ta Tartu Riiklikku Ülikooli ajakirjandust õppima. Ülikooli lõpetas ta 1968. aastal.
Aastal 1972 läks Juhan Paju tööle Haapsalu rajooni ajalehte Töörahva Lipp, kus 1978. aastal ilmunud olukirjelduse "Roostetanud maa" eest võitis ta kolmanda koha Baltimaade ja Valgevene noorsooajakirjade korraldatud publitsistikavõistlusel Bellaad. Vahepealsel ajal pidas Paju ajakirjaniku ameti asemel ka Ristna tuletorni majakavahi ametit, naasis seejärel toimetusse ja suundus sealt majakavahiks Hobulaiule.
Paju esimesed seiklusromaanid "Kagupassaat", "Hiromandi kokteil" ja "Haapsalu detektiiv" ilmusid 1991. aastal. Sellega algas tema viljakas kirjandusalane tegevus, mis kestis kuni kirjaniku surmani 2003. aastal.
Vars
pisi|[[Piprapuu vars]] Vars (caulis) on taime harunemisvõimeline peamiselt maapealne organ, mis ühendab lehti, õisi ja vilju juurega. Varte hulka kuuluvad ka risoomid.
Eluiga
Puittaimede varred ehk tüved (ja juured) võivad elada 4000–6000 aastat (mammutipuu), mõnel rohttaimel on varre iga aga vaid 30 ööpäeva.
Mõõtmed
Pikimate puittaimede varred on üle 100 m pikkused (mammutipuudel, eukalüptidel), väänduvatel rohttaimedel kuni 300 m pikkused (rotangpalm Indias). Eesti kõrgeimad puud on tammed ja kuused (ligi 50 m), pikima varrega rohttaimeliigid aga humal (15 m), pilliroog (umbes 6 m) ja karuputk (umbes 3 m).
Maailma jämedaim vars on mammutipuu tüvi (läbimõõt umbes 15 m), Eestis Tamme-Lauri tamme tüvi Urvastes (8 m).
Puit- ja rohttaimed
Varre ehituse järgi liigitatakse taimed
Ühe- ja kaheiduleheliste taimede varre ehitus
Üheiduleheliste taimede vart katab kattekude ehk epiderm. Selle all on põhikoest esikoor, milles paiknevad kihtidena korrapäratult juhtkimbud. Juhtkimbud koosnevad juhtkoest: niineosast ehk floeemist ja puiduosast ehk ksüleemist. Varre südamiku moodustab põhikoest säsi. Varre jämenemine toimub tänu rakkude kasvule. Vars kasvab pikemaks ladvas asuva kasvukuhiku rakkude arvelt (apikaalne kasv), harvem – näiteks kõrrelistel – esineb vahekasv ehk interkalaarkasv.
Kaheiduleheliste taimede vartes asetsevad juhtkimbud korrapäraselt ringikujuliselt. Noortel taimedel moodustub niineosa ja puiduosa vahele kambium. Kambiumi rakkude jagunemisel moodustuvad uued niine- ja puidurakud. Väljapoole tekitab kambium niinerakke (sõeltorusid, saaterakke ja niinekiude), sissepoole aga puidurakke (trahheed ehk juhtsooned, trahheiidid ja puidukiud). Tänu sellisele kambiumirakkude jagunemisele ja eristumisele toimub varre jämenemine.
Varre ülesanded
Vars on telgelund, mis ühendab lehti, õisi, vilju ja juurt.
Varre juhtkudedes toimib üheaegselt kaks voolu:
Rohtsed varred võtavad osa fotosünteesist.
Lihakatesse uuenemispungadega vartesse (sibul, mugul) kogutakse taime vee- ja toitainete varud.
Ogad või kõrvekarvad varre pinnal kaitsevad taime.
Vars hajutab lehed vertikaalselt, et tagada maksimaalset valgust fotosünteesiks.
Võsu
Vart koos lehtedega nimetatakse võsuks. Kui selline vars asub pinnases, nimetatakse seda risoomiks ehk maa-aluseks võsuks. Võsul paiknevad tipupung ja sõlmekohtades külgpungad. Ladvapungast kasvab võsu pikemaks ja külgpungadest moodustuvad külgharud.
Urve Miller
Urve Miller (sünninimi Urve Tarning; 11. august 1930 Tallinn – 30. juuni 2015 Stockholm) oli eesti paleontoloog, Stockholmi Ülikooli emeriitprofessor ja Tartu Ülikooli audoktor.
Elulugu
Alates 1944. aastast elas Rootsis. Aastatel 1957–1985 töötas Rootsi Geoloogiateenistuses, esmalt assistendi ja geoloogina, 1965–1966 riigigeoloogina, 1966–1985 vanemriigigeoloogina, 1964–1985 ka mikropaleontoloogia labori juhatajana. 1977. aastal kaitses Lundi Ülikoolis doktorikraadi. 1982. aastast Stockholmi Ülikooli abiprofessor. 1993. aastast Eesti Geoloogia Seltsi auliige.
Teadustöö
Urve Miller tegeles keskkonnaajaloo uurimisega Läänemere regioonis fossiilsete ränivetikate kaudu. Tema teadustöö oli suuresti suunatud mikrofossiilide leviku ja nende stratigraafilise ja paleogeograafilise tähenduse selgitamisele. Ta on käsitlenud jäävaheaegade taimestiku, keskkonna ja kliima arengut ning tõestas esimesena Eemi jäävaheaja eelsete setete olemasolu Rootsis. Tähtis osa tema teadustegevuses on olnud Läänemere piirkonna keskkonna ja inimasustuse ajaloo seoste uuringutel. Nende uuringute interdistsiplinaarsus on viinud loodusteaduslike meetodite laialdase kasutamiseni arheoloogias, mis on aidanud kaasa uute arheoloogiliste leiukohtade, eelkõige rannasidusate asulakohtade avastamisele ning varase asustuse looduslike eelduste ja keskkonna mõistmisele.
1938
1938. aasta (MCMXXXVIII) oli 20. sajandi 38. aasta.
Sündmused Eestis
15. märts – Eesti-Soome maavõistlustel Kreeka-Rooma maadluses vigastas Kristjan Palusalu teist korda oma õlga ja ühtlasi lõppes sellega tema sportlaskarjäär.
Kreeka jalgpallikoondis 2004. aasta suveolümpiamängudel
Kreeka jalgpallikoondis 2004. aasta suveolümpiamängudel
Meeskonna koosseis
Anastasios Agritis Georgios Amparis Georgios Fotakis Aristeidis Galanopoulos Kleopas Giannou Fanourios Goundoulakis Christos Karypidis Dimitrios Kontodimos Panagiotis Lagos Dimosthenis Manousakis Nikolaos Mitrou Evangelos Moras Konstantinos Nempegleras Dimítris Papadópoulos Dimitrios Salpingidis Miltiadis Sapanis Michail Sifakis Ieroklis Stoltidis Ioannis Taralidis Spyridon Vallas Loukas Vyntra
Rippsild
thumb|Endine maailma pikim rippsild – [[Akashi-Kaikyo sild ]] Rippsild on sillatüüp, mille puhul sillatekk (silla liiklust kandev osa) ripub.
Rippsilla puhul kasutatakse trossi (või kette, algselt ka nööri), mis on tõmmatud üle takistuse (jõe, kuristiku) pinge alla ning otstest ankurdatud maasse. Selle kõrval leidub ka vähekasutatud iseankurduvaid rippsildu, mille puhul peatrossid ankurdatakse peatalade külge.
Agul
Euroopalikus mõistes on agul industriaalühiskonna tekkega seotud nähtus. Nendele piirkondadele on iseloomulikud vaesus, kitsikus, räpasus, mahajäetus.
Arengumaade suurimate linnade agulid muutuvad slummideks.
Tartu ja Tallinna ajaloolistesse agulitesse – rahvalikult poeetiliste nimedega Supilinn, Kalamaja, Pelgulinn, Kitseküla – rajasid oma esimese eluaseme maalt linna pürgivad inimesed. Tallinna agulites Kalamajas, Koplis, Pelgulinnas, Kassisabas elasid tehasetöölised pruunikashallides, kopitanud, pimedates ja ülerahvastatud, veevärgita toauberikes. Vaevalt kuskil mujal Euroopas, välja arvatud ehk Rootsi omaaegsed mäetööstuspiirkonnad, oli töölisagulite olme nii masendavalt troostitu kui see oli I maailmasõja eelses Tallinnas. Osa sellest viletsusest on talletatud ka Johannes Pääsukese ajaloolistel fotodel aastast 1914.
Omaaegsed sotsiaaldemokraatlikud utoopiad, mis püüdsid maailma parandada linnaehituse läbi, ei jätnud puudutamata ka Eestit. Eliel Saarise projekt "Suur-Tallinn" oleks õnnestumise korral võinud muuta Tallinna Helsingi- või Riia-sarnaseks esinduslike kvartalitega euroopalikuks suurlinnaks. Kuid siis algas maailmasõda ning üle 8000 Krulli, Dvigateli, Lutheri ja mõnegi muu omaaegse suurtöösturi juures töötanud tööstustöölise pere vajas elamispinda.
1920.–1930. aastail omandasid agulid Eestis mahedamad vormid. "Säärvandiga tubade" asemel hakati ehitama nn Tallinna majade odavaid pisikortereid ja tööliselu omandas üha väikekodanlikumaid vorme.
Välislingid
Lähiö
Konsul (diplomaatia)
Konsul on avalik teenistuja, kes on lähetatud välisriiki oma kodanike huvide kaitseks selles riigis. Muu hulgas väljastab konsul viisasid ja pikendab passide kehtivust, kuid ajalooliselt on konsuli peamine funktsioon olnud kaubanduse edendamine. Konsul, erinevalt diplomaadist, ei tegele valitsustevaheliste suhetega. Kuigi konsulil ei ole diplomaatilist staatust, on paljudel riikidel konsulaarasutuse ja diplomaatilise esinduse funktsioonid ühitatud. Konsul asub ametikohustusi täitma peale asukohariigi ametivõimudelt nõusoleku (eksekvaaturi) saamist. Konsulid jagunevad aukonsuliteks ja ametikonsuliteks.
Välislingid
領事館 Konsulat Konsulat Konsulat (dyplomacja)
Ștefan cel Mare
thumb|Ștefan cel Mare Humori kloostri miniatuuril thumb|Ștefan cel Mare Moldova 1-leusel rahatähel
Ștefan cel Mare (Stefan Suur, ka Ștefan cel Mare și Sfânt, Stefan Suur ja Püha; umbes 1433 – 2. juuli 1504) oli Moldova vürst (Ștefan III nime all) aastatel 1457–1504.
Stefan kuulus Mușatini suguvõsasse, mis valitses Moldovat pikka aega. Tema isa Bogdan II oli vürst olnud aastatel 1449–1451, kuid seejärel haaras võimu Stefani onu Petru Aron, kes ei suutnud oma võimu Moldova üle aga lõplikult kindlustada ja pidas pidevaid kodusõdu oma sugulastega. Stefan suutis ta lõpuks alistada, tunnustades oma süseräänina Poola kuningat ja Leedu suurvürsti Kazimierz IV-t. Sisepoliitiliselt jäi Stefan aga täiesti sõltumatuks.
Et Moldova oli surutud võimsamate riikide vahele, pidi Stefan pidevalt võitlema oma riigi sõltumatuse säilitamise eest. 1467. aastal võitis ta sissetungivaid Ungari kuningriigi vägesid, 1471. aastal lõi osmanid välja Valahhiast ja võitis neid 1475. aastal ka Moldovas. Tänu sellele sai ta rooma-katoliku kiriku paavstilt usukaitsja tiitli, ehkki ta oli õigeusklik. Valahhias suutis Stefan võimule aidata oma liitlase, Vlad III Tepesi venna Vlad Călugăruli. 1484. aastal tungisid osmanid aga uuesti Moldovasse ja Stefan suutis nad pärast piirikindluste kaotamist siiski tagasi lüüa. Samas püüdis Poola kuningriik Moldova üle reaalset dominatsiooni saada, kuid ka poolakate sissetungid suutis Stefan tõrjuda. 1503. aastal oli Stefan sunnitud tunnistama Osmanite riigi ülemuslikkust, kuid tegelikult jäi ta riik endiselt iseseisvaks. 1504. aastal suri ta umbes 71-aastaselt.
Stefan oli ka väga jumalakartlik valitseja ning püstitas mitmeid kirikuid. Hiljem kanoniseeris Rumeenia õigeusu kirik ta kui 'õigeusliku vojevoodi Stefan Suure ja Püha'. Ștefan cel Mare on rahvuskangelase staatuses nii Moldovas kui ka Rumeenias.
2002. aasta Slovakkia parlamendivalimised
2002. aasta Slovakkia parlamendivalimised toimusid 20. ja 21. septembril. Senine koalitsioon sai mõneti pessimistlikest ennustustest hoolimata veel aega jätkata. Valimiste üllatuseks oli Slovakkia Kommunistliku Partei sissepääs – sellest sai teine tugevam reformimata kommunistlik partei Kesk-Euroopas. Valimiste suurteks tulijateks olid kaks isikuparteid: Demokraatliku Vasaku Parteist lahku löönud Robert Fico ja tema vasakpopulistlik SMER; ning meediamagnaat Pavol Rusko (telejaam Markiza) ANO. Eelmiste valimiste SDK peamiseks järeltulijaks oli SDKU.
Valimissüsteem oli proportsionaalne – 150 kohta jagati neljas ringkonnas, künniseks üleriigiline 5%. Jagajaks nüüdsest riigi mandaatide üldarv pluss 1, s.t. 151.r
Tulemused
Hääleõiguslikke 4 157 802 Osalus: 2 909 998; 69,99% Kehtetuid hääli: 34 917; 1,2% Maksvaid hääli: 2 875 081; 98,8%
1SDKU ühendab peamiselt ühistöö liinile kindlaks jäänud endisi SDK liikmeid eesotsas toonase valitsusjuhi M. Dzurindaga. "Iseseisvuslased" enamasti taastasid oma varasemad parteid. <bRr 2PSNS lõi senine (ja ka praegune) SNS juht ja tähtpoliitik Jan Slota, kui oli partei sisetülis alla jäänud. 3HZD eraldus HZDS-st valimiste-eelsel suvel, kui praegune president Ivan Gašparovič Mečiarist lahku lüüa otsustas.
Vaata ka
[Slovakkia Statistikaamet]
Peeter Lõuk
Peeter-Jaan Lõuk (13. veebruar 1940 Pihtla vald, praegune Kaarma vald, Saaremaa – 23. aprill 2004 Saaremaa) oli eesti poksija.
Ta hakkas spordiga tegelema, kui õppis Vaivere koolis.
Lõuk poksis aastatel 1956–1964 Tallinna Kalevis, tema treenerid olid Raimond Turja ja Evald Seepere. Ta pidas 126 kohtumist ja võitis neist 101.
Lõuk oli poolraskekaalus (kuni 81 kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1959–1961) ja raskekaalus (üle 81 kg) Eesti NSV meister (1964). Ta osales 1958–1959 ja 1961. aastal kolm korda Eesti NSV – Soome maavõistlustel ning võitis kõik kohtumised.
Lõuk sai ametiühingute üleliidulistel meistrivõistlustel raskekaalus (üle 81 kg) III koha (1963).
Veriora
Veriora on alevik Põlva maakonnas Räpina vallas, endise Veriora valla keskus.
Alevikus on Veriora raudteejaam.
Varstu
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas alevikus 330 inimest. Neist 318 (96,4%) olid eestlased.
Alevikus asub Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kirik ja selle kõrval Ritsiku kalmistu.
Ursula von der Leyen
Ursula Gertrud von der Leyen (neiupõlvenimi Ursula Gertrud Albrecht; sündinud 8. oktoobril 1958 Ixelles/Elsenes) on Saksamaa (CDU) ja Euroopa Liidu poliitik, alates 1. detsembrist 2019 Euroopa Komisjoni president.
Elulugu
Ta sündis aastal 1958 Brüsseli lähedal Ixelles/Elsenes, kus tema isa Ernst Albrecht töötas Euroopa Komisjoni ametnikuna. Aastal 1971 kolis perekond tagasi Saksamaale Lehrtesse (asub Hannoveri regioonis Alam-Saksi liidumaal), kus Ursula lõpetas gümnaasiumi. Seejärel õppis ta Göttingeni ülikoolis majandusteadust. Göttingenist siirdus ta Münsteri ülikooli ja sellest omakorda Londoni majandus- ja poliitikateaduste kooli. 1980. aastal otsustas ta arstiteaduse kasuks ning lõpetas 1987. aastal Hannoveri meditsiinikõrgkooli (Medizinische Hochschule Hannover).
Poliitiline karjäär
Aastatel 2005–2009 oli Ursula von der Leyen Angela Merkeli esimese valitsuse pere-, vanurite, naisasjade ja noorsoominister. Aastatel 2009–2013 oli ta Angela Merkeli teise valitsuse töö- ja sotsiaalminister ning 17. detsembrist 2013 kuni 17. juulini 2019 Saksamaa kaitseminister.