cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Põimumine
21. sajand
2015. aastal tegi kolm uurimisrühma Belli teoreemi põhjal sisulisi teste, mille tulemuseks said kõik kinnitus teoreemi põhiideele. Ühte neist uuringutest juhtis Colorado osariigis Boulderis asuva Riikliku Standardi- ja Tehnoloogiainstituudi (National Institute of Standards and Technology, lühidalt NIST) füüsik Krister Shalm. Katse käigus kasutati spetsiaalseid metallribasid, mis jahutati ülimadalatele temperatuuridele. Selle tulemusel muutusid ribad ülijuhtivateks ehk kadus elektritakistus. Siis lasti footoneid vastu metalli, mille tulemusena muutis see metalli sekundi murdosaks tagasi tavaliseks elektrijuhiks. Teadlased said seda protsessi jälgida. See võimaldas uurida, kuidas mõjutasid ühe footoni mõõtmised teist footonit põimunud paaris.
Leho Ründal
Elulugu
Leho Ründal oli talupidaja poeg.
Põimumine
21. sajand
2018. aastal väitsid teadlased, et saavutasid kvantpõimumise elusorganismis, milleks kasutati bakterite fotosünteesilisi molekule ja kvantiseeritud valgust.
Leho Ründal
Elulugu
Lõpetas 1934 Hugo Treffneri Gümnaasiumi ning õppis 1934–36 TÜ loodus-matemaatikateaduskonnas ja 1937–40 TTÜ-s, lõpetas 1946 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemiainsenerina; tehnikakandidaat (1956, TPI), väitekiri "Kukersiitse põlevkivibensiini keemilise koosseisu ja füüsikaliste omaduste uurimine". Oli 1946–1956 TTÜ keemia kateedri assistent, 1957–61 Eesti NSV TA Energeetika Instituudi vanemteadur, 1961–74 Eesti NSV TA Keemia Instituudi ja 1974–81 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) keemiliste analüüside kesklaboris.
Põimumine
21. sajand
2019. aastal avaldas Glasgow' Ülikool esmakordselt pildid kvantpõimitusest, milleks kasutati lasereid ja kristalle.
2021. aastal väitis rahvusvaheline grupp teadlasi, et tekitasid loimuris ajutiselt kvantpõimumist. Selles katse juures oli palju skepsist, aga selle läbi viinud teadlased väitsid, et see oli esimest korda ajaloos, kus kvantpõimitust rakendati elusale loomale.
Leho Ründal
Teadustöö
Uurimisvaldkond: köögiviljade ja substraatide keemilised analüüsid, põlevkivikeemia ja põlevkivi kompleksne kasutamine. Üle 40 teadustrükise ja 3 autoritunnistust.
Põimumine
21. sajand
2022. aastal andis NASA teada, et saadab kvantpõimumise eksperimendi kosmosesse. Eksperiment nimega “Space Entanglement and Annealing Quantum Experiment” SEAQUE katsetab kahe kvantarvuti töövõimekust kosmose ekstreemsetes tingimustes.
Põhimõte
Kvantpõimunud süsteemid on sellised süsteemid, mille olekufunktsioon pole avaldatav komponentide lainefunktsioonide korrutisena vaid niisuguste korrutiste superpositsioonina. Liitsüsteemi olek on alati väljendatav kohalike osakeste korrutiste summana või nende superpositsioonina seega kvantolek paari või rühma kõiki osakesi ei saa kirjeldada sõltumata teiste osakeste olekust. See kehtib ka juhul, kui osakesed on teineteisest väga kaugel. Põimunud osakesed ja nende füüsikalised omadused nagu impulss, asukoht, spinn ja polarisatsioon on täielikus korrelatsioonis.
EPR paradoks
Ameerika Füüsikaselts nimetas selle nähtuse EPR paradoksiks (Einsteini, Podolsky ja Roseni paradoks). Sealt tulenes Einstein tuntud ütlus “hirmas sündmused kaugel”, millega ta väitis, et Kopenhaageni kvantteooria oli puudulik. Sellele vaatamata on kinnitatud korduvalt, et põimunud osakesed mõjutavad teineteist olenemata kaugusest.
Eerik Lepp
Erich Rudolph Lepp (4. jaanuar 1903 Tallinn – 2. veebruar 1981 Montréal) oli aiandus- ja maastikuarhitekt ning motosportlane.
Põimumine
EPR paradoks
Siiski pole paradoksile ühtset kindlat lahendust leitud. Takerdunud süsteemid ei säilita lokaalsust (põimunud süsteemi üks osa saab kohe mõjutada kaugel asuvat osakest), aga need säilitavad põhjuslikku seose, mis tähendab, et igal muudatusel on tagajärg. Näiteks, kui on kaks vaatlejat, kes on teineteisest kaugel, siis üks vaatlejatest ei oska öelda, kas teine vaatleja on süsteemis muudatuse teinud ja sama kehtib ka vastupidi. Sellise informatsiooni saamiseks peab toimuma andmevahetus siiski valguskiirusel, luues paradoksi, sest mõlematel osapooltel pole võimalik tõestada valgusest kiirema informatsiooni levikut. Seega isegi kui on teada kaugel asuva osakese olek, siis selle muutuse kinnitamine on piiratud valguse leviku kiirusega.
Eerik Lepp
Lepp oli Vabadussõja ajal kadett, edastades sõnumeid ja varustust. 1923. aastal lõpetas ta Tallinna Reaalkooli, 1927. aastal Budapest Aiandusinstituudi ja 1929. aastal Debreceni Põllumajandusakadeemia põllumajanduse erialal. Ta oli Korporatsioon Wäinla liige.
Põimumine
Varjatud muutujate teooria
Üks paradoksi võimalikest lahendustest, mis usub, et kvantteooria on puudulik ja mõõtmiste tulemust mõjutavad ettemääratud varjatud muutujad. Mõõdetavatel osakestel on peidetud muutujad, mille väärtused teevad juba eraldumise hetkest kindlaks, milline saab olema osakese spinn mõõtmisel. Selle põhjal oletatakse, et see informatsioon on osakesega algusest peale kaasas ja mõõtmiste ajal ei kandu see ühelt osakeselt teisele. Selle teooria üks pooldajatest oli Einstein ise, kes uskus, et see on paradoksi ainuke loogiline lahendus ja üldiselt levinud kvantmehaanika kirjeldus oli puudulik.
Daniel Greenbergeri, Michael Horne'i ja Anton Zeilingeri teooria (GHZ)
1989. aastal avastasid Daniel Greenberger, Michael Horne ja Anton Zeilinger kvantinformatsiooni valdkonnas uue teooria, mille nimeks sai lühidalt GHZ olek. See on kvantolek, mis hõlmab vähemalt kolme alamsüsteemi, mis on kvantbittides ja on erilises põimunud olekus ehk GHZ olekus. Selle jaoks jagatakse kolme kvantbiti süsteem kolme katsetaja vahel. Kõik neist valivad iseseisvalt ja suvaliselt, kas mõõta kuju või värvi ja salvestab andmed. Kuju ja värvi korral on ka kaks valikut, mis suvaliselt tehakse. Katset korratakse alati nii, et kolm kvantbitti on GHZ olekus. Kõikide eksperimentide korral leitakse eraldi nende suvaliste tulemuste seast kõige rohkem esinenud variandid. Eksperimendis on alati võimalik valida kahe kuju või värvi vahel, mille valimise tõenäosus on alati sama.
Eerik Lepp
Aastatel 1929–1941 töötas ta Tallinna Pedagoogiumis, Tallinna Linna Naiskutsekoolis, Tallinna Kodumajanduskoolis ja J. Koorti nim. Rakenduskunsti Koolis aiandusõpetajana ja 1941–1944 Tehnikadirektooriumi Ehitusvalitsuses haljasalade inspektorina. Tal oli ka oma aiakujundusfirma, tööde hulka kuulusid Suure Munamäe vaatetorni ja mitmete Tallinna aedade haljastamine. 1934. aastal ostis ta Harley Davidsoni soolomasina. Ta oli Tallinna Rotary Klubi liige.
Põimumine
Daniel Greenbergeri, Michael Horne'i ja Anton Zeilingeri teooria (GHZ)
Järgmisena võrreldakse kolme katsetaja eksperimendi tulemusi. Üks kujund on tähisega A, teine aga B, värvidel juures on tähistus samasugune. Eksperimendiga leiti, et kui kaks katsetajat valis kujundi ja üks värvi, siis täpselt 0 või 2 tulemust olid tähisega B, aga kui kõik kolm valisid värvi, siis täpselt 1 või 3 tulemust olid valikuga B. See on see, mida kvantmehaanika oletab ja mida vaadeldakse.
Eerik Lepp
Isiklikku
Tema isa Hans Lepp oli Tallinna linnaaednik.
Põimumine
Põimumise teke
Põimumine võib tekkida mitmesugustel põhjustel, aga see katkeb, kui osakeste vahel kaob koherents kokkupuutel keskkonnaga. See võib näiteks mõõtmisel juhtuda.
Kosmosetehnoloogia
Kantpõimitust kasutab NASA oma "ülijuhtivate nanojuhtme ühe footoni detektorites" (SNSPD), mida saab kasutada krüptograafias ja süvakosmose kommunikatsioonis. Selle tehnoloogia reaalne kasutus leidis aset projektis "Lunar Atmosphere Dust and Environment Explorer" (LADEE), mis tiirles ümber Kuu 2013. aasta oktoobrist 2014. aasta aprillini. See demonstreeris tehnoloogia sidevõimekust. Kosmosesond, mis tiirles ümber Kuu, rakendas LADEE tehnoloogiat ja maapealne vastuvõtja kasutas SNSPD tehnoloogiat. Seda uurides leidis NASA, et nii on võimalik luua tundlikke laserite massiive, mis võimaldaksid suurendada andmete üles- ja allalaadimist sondidele, mis on väga kaugel.
Kvantkrüptograafia
Kvantkrüptograafia lubab kvantpõimumise abil luua murdmatuid krüptograafia võtmeid. Sellises olukorras on kaks põimunud süsteemi korrelatsioonis ja kolmas osapool ei saa seda sama korrelatsioonis omada, kuna läheks põimumise põhimõtetega vastastikku. Lisaks on see ka koopiavastane meede, kuna kvantolekus kodeeritud andmeid ei saa kopeerida, muutes kopeerimise võimatuks. Kvantkrüptograafia on juba saavutatud murdmatu kvantvõtmekehtestusi ehk QKD (inglise keeles quantum key distribution).
Mikroskoopia
Jaapani teadlased Hokkaido Ülikoolis on loonud maailma esimese põimumist kasutava mikroskoobi. Mikroskoop laseb välja kaks footonkiirt ja mõõdab nende peegeldunud kiirte interferentsi. Põimunud footonid suurendavad informatsiooni mahtu, andes tulemusena täpsema ja puhtama pildi. See on tähtis saavutus, mida saab laialdaselt rakendada ka paljudes teistes teadusharudes, eriti nanotehnoloogias.
Kvantteleportatsioon
Kvantteleportatsioon on kvantinfo, footonite, aatomite, elektronide vaheldamine kahe osapoole vahel. Seda kasutatakse kvantarvutites, et need saaksid töötada paralleelselt ja vähendada nende suuri energiakulusid 100–1000 korda. Kvantteleportatsioon vahendab kvantinfot klassikaliste meetmete kaudu erinevalt kvantkrüptograafiast, mis vahetab klassikalisi andmeid kvantkanalite kaudu. Selle tulemusena lubab kvantteleportatsioon arendada kvantarvutite arengut.
Ülitihe kodeerimine
See on kahe biti informatsiooni edastamine kasutades ühte põimunud kvantbitti. See lubab saata kaks korda rohkem informatsiooni, muutes andmeedastuse kaks korda kiiremaks ja suurendab kahesuunalise kvantkanali suurust. Kõik see lubab kiiremat kommunikatsiooni osapoolte vahel kui klassikaliste meetmetega oleks võimalik.
Bioloogilised süsteemid
Usutakse, et osade valgustruktuuride pakkimisel on võimalik, et need arenevad viisil, mis lubavad struktuurides püsivat kvantpõimitust. See on hetkel veel suuresti teoreetiline valdkond, mis vajavad täiendavat katsetamist, kuid selles nähakse suurt potentsiaali meditsiinivaldkonnas.
Oktoobris 2018 väitsid teadlased, et suudeti elusorganisme kvantpõimuda. Eksperiment toimus bakterite fotosünteesiliste molekulide ja kvantiseeritud valguse vahel.
Teadlased on uuringutes järeldanud, et elusorganismid, eriti bakterid, on võimelised looma kvantpõimumist tavaolukorras mitteinterakteeruva valguse ja bakterite molekulide vahel. Seal nähti, et bakteri molekulide ja valguse vahel võib esineda tugev põimitus. Lisaks oletati, et vahel võib põimitus isegi esineda bakterites endas.
Teabeedastus
Ajakirjas Physical Review X avaldas meeskond füüsikuid uuringu, kus kasutati kahe või enam tasemega süsteemide põimumist. See võimaldas jälgida kvantpõimumist rasketes keskkonnaoludes. Katse tõestas, et pikamaa kvantkommunikatsioon reaalsetes oludes on võimalik. Usutakse, et seda meetodit on võimalik tulevikus rakendad kvantinterneti loomisel
Kvantarvutused ja kvantarvutid
Kvantpõimumisega on võimalik töödelda kvantteavet. David Deutsch (1985) demonstreeris esmakordselt, et kvantpõimumist on võimalik kasutada arvutiprogrammis probleemide lahendamiseks, mis oleks tavaarvuti jaoks võimatu. Seda saab kasutada nii tänapäevaste turvameetmete eiramiseks kui ka varem võimatuna näivate probleemide lahendamiseks. Euroopa üks suuremaid kvantarvutite arendusega tegelevaid ettevõtteid on IQM, kus töötab ka suur arv Eestist pärit teadlasi.
Detern
1426. aastal toimus seal Deterni lahing.
Alejandro Chumacero
pisi|Alejandro Chumacero (2015) Alejandro Saúl Chumacero Bracamonte (sündinud 22. aprillil 1991 La Pazis) on Boliivia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Boliivia kõrgliiga klubis Always Ready ja Boliivia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2007. aastal Boliivia klubis The Strongest. 2013. aastal sõlmis ta lepingu Brasiilia esiliiga klubiga Sport Recife, kuid naasis juba samal aastal The Strongesti. Ta tuli The Strongestiga Boliivia meistriks kolm korda.
2018. aasta alguses liitus ta Mehhiko kõrgliiga klubiga Puebla. 2021. aastal mängis ta Tšiili kõrgliiga klubis Unión Española. Seejärel naasis ta Boliivia kõrgliigasse, liitudes Always Readyga.
Debüüdi Boliivia jalgpallikoondises tegi Chumacero 2011. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. oktoobril 2012 MM-i valikmängus Peruu vastu. Ta on kuulunud Boliivia koondisse 2015. ja 2019. aasta Copa Américal.
Kataboolne plasmiid
Kataboolne plasmiid on kromosoomiväline geneetiline element, mis võimaldab bakteril lagundada erinevaid ühendeid, kasutades neid süsiniku-, lämmastiku- või energiaallikatena. Plasmiidid on kuni mõnesaja tuhande aluspaari suurused ning nende omadusteks on võime iseseisvalt replitseeruda ja üle kanduda ühest rakust teise. Plasmiidid on ühed peamised horisontaalse geeniülekande vahendajad.
Üldjuhul on kataboolsete plasmiidide geneetiline materjal rõngakujuline, kuid esineb ka mõningaid lineaarseid vorme. Need on iseloomulikud grampositiivsetele bakteritele, eriti Rhodococcus ' e liigile.
Kataboolseid plasmiide leidub näiteks Pseudomonas'e, Aerobakter'i, Klebsiella, Erwinia ja Rhodococcus'e perekondades. Seega esineb kataboolseid plasmiide nii gramnegatiivsete kui ka grampositiivsete bakterite hulgas.
Kõik plasmiidid on paigutatud mittesobivusgruppidesse ehk Inc-gruppidesse. Samas sobivusgrupis olevad eritüübilised plasmiidid ühes bakterirakus stabiilselt koos eksisteerida ei suuda – nad on teineteisega vastuolus.
Ajalugu
1960. aastatel avastasid Stanier, Palleroni ja Doudoroff esimest korda, et bakterid on suutelised lagundama. Teadlased näitasid, et sellise võimekusega on bakterite perekonna Pseudomonas esindajad. 1970, aastatel jõuti edasiarenduseni ja Chakrabarty rääkis esimest korda kataboolsetest plasmiididest. Esimesteks plasmiidideks olid SAL, OCT ja CAM, mis on saanud nimetuse aine järgi, mida lagundatakse (vastavalt salitsülaat, oktaan ja kamper). Kõik eelnevalt nimetatud plasmiidid leiti Pseudomonas’e perekonnast. Tänu molekulaargeneetilise analüüsi edule on tänaseks uurimise all väga suur hulk saprofüütilisi ehk laguproduktidest toituvaid pinnase baktereid.
Replikatsioon
Kataboolsete plasmiidide üks omadustest on võime replitseeruda iseseisvalt, sõltumata kromosomaalsest DNAst. See on plasmiidi ellujäämiseks bakterirakus vajalik. Plasmiididel on kolm replikatsioonimehhanismi: replikatsioon teetamudeli järgi, ahelate teisaldamise kaudu ja veereva ratta mehhanismiga.
Teetamudel
pisi|Kahesuunaline DNA replikatsioon teetamudeli järgi. Replikatsioonil teetamudeli järgi toimub esimeses etapis DNA ahelate lahtisulamine ja seejärel praimerite süntees. Praimerite pikendamise teel saadakse DNA lõigud, mis hiljem omavahel ühendatakse. Replikatsiooni tulemuseks on kaks kaheahelalist rõngas-DNA molekuli Replikatsioon teetamudeli järgi on kõigist kolmest enim kirjeldatud. Replikatsiooni puhul on kõige tähtsam selle algus ehk ori. DNA süntees saab alata ühelt või ka mitmelt lähtekohalt. Ori sisaldab cis-toimivaid elemente, mis on vajalikud plasmiidi iseseisvaks replikatsiooniks ja sealt saab alguse kogu protsess. Lisaks cis-toimivatele elementidele on replikatsiooni alguseks tarvilik Rep valgu olemasolu. Rep valk on replikatsiooni initsiaatorvalk, mis seostub ori põhilise elemendi, iteroniga. Iteronid on vajalikud replikatsiooni protsessi alustamiseks ja kontrolliks. Lisaks Rep valgule on replikatsiooni toimimiseks vaja kromosomaalselt kodeeritud valku DnaA. DnaA seostub spetsiifiliselt ori piirkonnas asuva DnaA boksiga, mille tulemusel algab DNA kaksikahela lahtisulamine AT-rikkas alas. Pärast DNA ahelate lahtisulamist algab praimer RNA süntees ja DNA süntees läbi praimeri pikendamise. DNA süntees on ühel ahelal pidev, niinimetatud juhtiv ahel, ning teisel katkendlik, niinimetatud lohisev ahel. DNA süntees võib toimuda nii ühe- kui ka kahesuunaliselt.
Ahela teisaldamise mehhanism
Võrreldes teeta-mudeliga ei vaja ahela teisaldamise mehhanism replikatsiooniks DnaA-d, selle funktsiooni täidavad plasmiidi kodeeritud replikatsioonivalgud RepA (helikaas), RepB (primaas) ja RepC (initsiaator). Tänu eespool nimetatud valkudele ei sõltu antud replikatsioonimudel peremeesrakust ja plasmiid omab seetõttu laia peremeesorganismide ringi. DNA ahelate lahtisulamine toimub nagu ka eelneva mudeli puhul AT-rikkas alas ja selle eest vastutab RepA. Replikatsioon toimub kahesuunaliselt ja mõlemal ahelal pidevalt, tõrjudes välja komplementaarse ahela.
Veereva ratta mudel
Replikatsioon toimub veereva ratta mudeli järgi ühesuunaliselt, kus juhtiva ja mahajääva ahela süntees toimub teineteisest sõltumatult. Replikatsioon algab Rep valgu seostumisega DNA ahelale ja teeb sinna väikese katke. Selle käigus tekib DNA ahelas vaba 3’OH ots, mida kasutatakse praimerina juhtiva ahela sünteesiks. DNA ahela 3’OH otsast pikendamisega ehk uue ahela sünteesiga kaasneb vana pluss ahela eemaldamine, kuid kaks ahelat jäävad omavahel kovalentselt seotuks. Juhtiva ahela sünteesi lõppsaaduseks on kaheahelaline plasmiidne DNA ja üksikahelaline DNA molekul, millele hiljem sünteesitakse komplementaarne ahel.
Konjugatsioon
Kataboolsete plasmiidide suurus on seotud nende võimega ise ühest rakust teise üle kanduda. See protsess toimub konjugatsiooni abil – saavutatakse rakk-rakk kontakt ning plasmiid saab ühest bakterirakust teise liikuda. Konjugatsioon saab toimuda tra geenide olemasolul. Geeni avaldudes hakkab bakterirakk tootma õhukesi, juuksetaolisi sugukiudusid (ingl Sex pili). Selle abil kinnitutakse retsipiendi ehk vastuvõtja raku külge ja kantakse sinna plasmiidi koopia. Konjugatsioon ei ole bakteri eksisteerimiseks hädavajalik, vaid valikuline tegevus. Konjugatsiooni abil on plasmiidid suutelised üle kanduma eri bakteriliikidesse ja omavad seeläbi laia peremeesringi. Eri bakterite kataboolsete geenide kombineerimise tulemusel on võimalik saavutada täiesti uus kataboolne aktiivsus. Näiteks kui võtta TOL-plasmiid ja viia see bakterisse, mis on võimeline lagundama 3-klorobensoaati, on tulemuseks rakk, mis suudab lagundada nii toluaati kui ka 3-klorobensoaati.
Transposoonid
Plasmiidil asub hulk geene ja mõnel juhul võivad geenide kobarad esineda transponeeruvate elementide sees. Sel juhul liiguvad geenid koos transponeeruvate elementidega plasmiidi ja kromosoomi vahel. Mitmed uued kataboolsed rajad ja ümberkorraldused DNA järjestuses on tekkinud tänu transponeeruvatele elementidele. Geenide ümberkorraldused, transponeeruvad elemendid ja suure peremeesringiga plasmiidid kujutavad endast võimsat evolutsioonilist masinavärki, mille abil tekivad bakterid, kes on võimelised kiiresti lagundama ja ringlusse suunama mutageenseid, kartsinogeenseid ja/või teratogeenseid kemikaale, näiteks trikloroetüleen ja dioksiin.
Kasulikkus
Kataboolsed plasmiidid võimaldavad peremeesorganismil kasutada mitmeid looduslikke ja sünteetilisi ühendeid süsiniku-, lämmastiku- ja energiaallikana. Selle eest vastutab suur hulk kataboolse plasmiidi geene, mängides olulist rolli Maa süsinikuringes. Tänu võimele lagundada toksilisi ja sünteetilisi ühendeid võitlevad kataboolsed plasmiidid keskkonna saastatuse vastu. Nii ongi kataboolsete plasmiidide üheks kasutusalaks biotervendamine, kus toimub mürkide, raskestilagunevate ja plahvatusohtlike ainete lagundamine. Et lagundamise lõppsaaduseks oleks võimalikult kahjutu ühend, on vajalik paljude bakteriliikide koostöö. Suurendamaks kataboolsete plasmiidide kasulikkust on inimesed õppinud muutma kataboolsete operonide ehk geenide rühma struktuuri. Võrdlemisi lihtsaks on tänapäeval muutunud lagundavate geenide või operonide viimine teise bakteriliiki ning geenide ümberkorraldamine, lisamine ja eemaldamine. Sel viisil on võimalik saada täiesti uus lagundamisrada või täiesti uus kataboolne geen. Pinnase biotervendamisele aitavad kaasa ka erinevad organismid. Näiteks aitavad vihmaussid plasmiidil pJP4 levida ka pinnase alumistesse kihtidesse.
Kataboolse plasmiidi geene on kloneeritud ka taimedesse, tekitades näiteks resistentsuse ehk vastupidavuse mingi kindla mürgi vastu. Geen, kodeerides valku, mis vähendab mürgi mõju taimele, alandab taime kahjustuste hulka. Tulevikus loodetakse kataboolsetest geenidest veelgi kasu saada. Nii on võimalik panna bakterit tootma biolagunevat plasti, biokütust, tööstusaineid ja bioloogilisi ravimeid.
Elva-Vitipalu maastikukaitseala
EELISe järgi on kaitseala põhieesmärk "Illipalu, Udernapalu ja Vitipalu (fluvioglatsiaalsete) liivaalade maastikulise kompleksi ja siin leiduvate ohustatud elupaikade ja liikide kaitse".
Pärnu Raeküla Kool
pisi|Pärnu Raeküla Kool thumb|Pärnu Raeküla Kool, Lembitu 1A õppehoone Pärnu Raeküla Kool on eestikeelne üldharidust andev põhikool Pärnus. Kool asub kahes õppehoones, Käo 4 ja Lembitu 1A (algklasside maja).
Ajalooline ülevaade
Raekülla kooli asutamise mõte tuli 1911. aasta juulis Pärnu Eesti kooliseltsi Raeküla osakonna asutamisega Konstantin Pätsi eestvedamisel. Sel ajal tuli kooli asutamise luba taotleda Riiast ja kõige paremini oskasid asja juhendada vennad Konstantin ja Voldemar Päts. Luba saadi ja linna rahaga püstitas Martin Klein Raeküla mändide alla kahe klassiruumiga koolimaja.
Maja oli küll valmis, kuid koolijuhataja puudumisel õnnestus kool avada kaheaastase algkoolina alles 23. märtsil 1913, kui juhatajaks tuli Martin Jürgen Viljandist. Venekeelset õpetust andis 60 lapsele kaks õpetajat. Järgmisel aastal oli õpilasi juba sadakond ja töötati kolme jaoskonnaga kahes klassiruumis. Riigi koolivalitsus maksis palka õpetajatele, muretses õppevahendid ja soetas raamatukogu. Linna aruannetes on kirjas vaid küttekulud.
Esimese maailmasõja ajal hõivasid koolimaja sõdurid ja kooli vara evakueeriti Venemaale Tveri kubermangu.
1919. aastal võttis Pärnu linn Raeküla kooli linna algkoolide nimekirja ja nimetas selle Pärnu VII algkooliks. Nüüd oli koolis neli klassi ja 29 aastaks tuli kooli õpetama ja juhatama Aleksander Hansschmidt-Helila.
Sõjaväe lahkumise järel tuli koolimajale kõigepealt uued aknad-uksed ette panna ja muretseda uued koolitarbed.
1922 nimetati ümber Pärnu VII 6-klassiliseks algkooliks, kus oli 180 õpilast 7 õpetajat.
1926. aastal tegi Pärnu linn kuueklassilise hariduse kohustuslikuks (mujal Eestis kehtis veel neljaklassiline koolikohustus). Samal aastal valmis koolimaja juurdeehitis, kuhu tehti saal ja jalutusruum, mis avati pidulikult 31. oktoobril. Poolteist miljonit marka maksma läinud ehituseks saadi raha linnakassast ja kohalike seltside korjandustest.
Elektrivalgus jõudis Raekülla 1927. aasta novembris. Järgmisel aastal rajati kooliaed ja krunt ümbritseti planguga. Kooli saali kasutasid ka kohalikud seltsid.
Teise maailmasõja järel kandis kool Pärnu IV mittetäieliku keskkooli nime.
1962. aastal ehitati kooliaeda uus algklasside hoone ja järgmisel aastal anti koolile nimeks Pärnu VIII 8-klassiline kool.
1. septembril 1979 kolisid koolihoone amortiseerumise tõttu lapsed vanast koolihoonest Lydia Koidula nimelisse Pärnu 2. Keskkooli ja Raekülas peatus päevane üldhariduse andmine. Maja siiski päris tühjaks ei jäänud, sinna said ruumid Pärnu kaks õhtukeskkooli, millest hiljem kasvas välja Täiskasvanute gümnaasium. Algklasside majas on tegutsenud Pärnu noorte tehnikamaja ja Pärnu Kunstikool.
1. septembril 1991 alustas Pärnu Raeküla Keskkool uues õppehoones (Käo 4) munitsipaalkoolina, 291 õpilase ja 20 õpetajaga.
6. juunil 1997 nimetati kool Pärnu Raeküla Gümnaasiumiks.
1. septembril 2010 nimetati kool Pärnu Raeküla Kooliks, muutudes põhikooliks.
1. septembril 2011 alustas koolis esimene spordiklass (jalgpall, tennis).
1. septembril 2014 avati '''renoveeritud Lembitu 1A õppehoone. '''
Koolihoone
Ehitusmeistri Martin Kleini juhtimisel ehitati 1912. aastal kahte klassiruumi ja õpetaja korterit mahutav püstpalkidest koolihoone (minimaalsete rahaliste ressursside eest).
1926. aastal valmis juurdeehitis jalutusruumi ja saaliga (10x12 m2).
Linnaosa kasvu tõttu suurenes laste arv, mis tingis lisahoone ehitamise 1962. aastal (Lembitu 1A).
Praegune koolihoone (Käo 4) valmis 1991. aasta sügisel. Koolil on täismõõtmetega võimla.
1999. aastal rekonstrueeriti staadion. 2020. aastal anti staadion üle linna spordikoolile.
1. septembril 2014 avati pidulikult Lembitu 1A renoveeritud õppehoone.
2020 soojustati täielikult Käo tn 4 õppehoone. Soojustamistööde käigus vahetati ka kõik aknad ja välisuksed.
Kooli väljaanded
Kooli väljaanded on kättesaadavad ka rahvusraamatukogus ja Tartu Ülikooli raamatukogus.
Õpilased
2014/2015. õppeaastal oli koolis 20 klassikomplekti, kus õppis 397 õpilast: 2015/2016. õppeaastal oli koolis 23 klassikomplekti, kus õppis 440 õpilast: 2016/2017. õppeaastal on koolis 23 klassikompleti, kus õpib 418 õpilast:
2019/2020. õppeaastal on koolis 23 klassikomplekti ja 411 õpilast:
2020/2021. õppeaastal on koolis 19 klassikomplekti ja 361 õpilast:
Helmstedti Ülikool
Helmstedti Ülikool (saksa keeles Universität Helmstedt, ametliku ladinakeelse nimega Academia Julia ('Juliuse ülikool')) tegutses aastatel 1576–1810 Saksamaal Helmstedtis Braunschweig-Wolfenbütteli vürstkonnas.
See asutati ja nimetati Braunschweig-Wolfenbütteli hertsogi Juliuse järgi 15. oktoobril 1576. See oli esimene hertsogiriigi ja esimene protestantlik ülikool Püha Rooma keisririigi põhjaosas, mis kasvas kiiresti üheks suurimaks Saksa ülikooliks. Et välja õpetada jutlustajaid luteri protestantlikesse kirikutesse, vajas hertsogiriik oma ülikooli. Aastal 1575 sai Julius keiser Maximilian II-lt loa avada ülikool Helmstedtis. Aasta hiljem hakati esimesi loenguid pidama. Wolfenbütteli printsid olid rektorid, esimene neist Juliuse 12-aastane poeg Heinrich Julius.
Ülikoolil oli neli teaduskonda: teoloogia, õigus, meditsiin ja filosoofia, sealhulgas seitse vaba kunsti. (Juleum Novum) ehitati 1592.
18. sajandi lõpul kaotas ülikool populaarsuse, sest rajati uusi kõrgkoole, näiteks Göttingeni Ülikool. Ülikooli sulgemise algatas 1810 Vestfaali kuningriigi haridustegelane ja ajaloolane Johannes von Müller.
Põhja-lonthüljes
Põhja-lonthüljes (Mirounga angustirostris) on lonthüljeste perekonda kuuluv imetaja.
Isane põhja-lonthüljes võib kaaluda 1500–2300 kg ja olla 4–5 m pikk. Emaste isendite kaal jääb 400 ja 900 kg vahele ning pikkus on 2,5–3,6 m.
Isastel isenditel leidub tüüpilisena lont, mis võimaldab tal tekitada valje spetsiifilisi häälitsusi.
Täiskasvanud isendeid leidub ligikaudu 110 000.
Lapse heaolu
Lapse heaolu on lapse seisund, mis toetab tema arengut (Eesti lastekaitseseadus LasteKS § 4). Lapse arengut toetava seisundina peavad olema rahuldatud lapse füüsilised, tervislikud, psühholoogilised (emotsionaalsed, sotsiaalsed, kognitiivsed), hariduslikud ja majanduslikud vajadused. Lapse heaolu tagamiseks tuleb ennetada riske, mis võivad ohustada lapse heaolu ja arengut (LasteKS § 6 lg 1). Riskide ennetamine hõlmab last ohustavate sündmuste ja olukordade võimalikult varast märkamist ning neile reageerimist. Samuti tuleb võimalikult kiiresti reageerida lapse kasvukeskkonnas esinevatele probleemidele, arengu- ja käitumisprobleemidele, ning kui tuvastatakse, et last on väärkoheldud. Tuleb suurendada lapse heaolu ja arengut soodustavaid kaitsevahendeid.
Seega, seadusest tulenevalt on tähtis reageerida lapse arengu probleemidele. Lapse arengu protsess toimub läbi õppimise ja küpsemise. Arengut saab vaadelda kolmest aspektist:
Arengu tagab lapse vajaduste rahuldamine. Vajadus on puudujääk, mis paneb inimese tegutsema, liikuma, praktiseerima, suhtlema. Kestev vajaduste mitterahuldamine mõjub organismile häirivalt nii füüsiliselt kui ka vaimselt.
Lähtudes lastekaitseseadusest jagunevad lapse arenguvajadused:
Lapse heaolu sotsiaalne külg
Lapse heaolu väljendub selles kuivõrd on talle tagatud tema inim- ja kodanikuõigused, sotsiaalne õiglus ja kodanikuühiskonnas osalemine. Lapse kodanikuühiskonnas osalemine tähendab seda, et lapsel võimaldatakse suhelda nii täiskasvanute kui ka eakaaslastega ning lähtudes sotsiaalsest õiglusest on lapsel võimalik osa saada ühiskonna hüvedest. Vanem või last kasvatav isik on kohustatud hoolitsema lapse heaolu eest. Lapse heaolu tekib perekonnas ja on otseselt mõjutatud perekonna toimetulekust. Olulised on perekonna integreeritus ühiskonda ja elutingimused ning samuti last ümbritsev sotsiaalne keskkond.
Lapsed tunnevad end turvaliselt, kui neile on tagatud armastus, tähelepanu, õiglane suhtumine, heatahtlik suunamine, kindlad piirid ning oleks tagatud lapse eneseväärikus.
Lapse heaolu bioloogiline külg
Vanemaks saades, bioloogilise arengu käigus, leiavad aset muudatused, mis on iseloomulikud kõikidele konkreetse liigi normaalsetele liikmetele. Lapse füüsilise ja kognitiivse arengu bioloogiline protsessi sõltub pärilikkusest ja ümbritsevast keskkonnast.
Lapse heaolu psühholoogiline külg
Maailma mõistmise ja tunnetamisega on seotud lapse tunnetuslik ehk kognitiivne areng. Kognitsioon kui vaimne tegevus erineb kvalitatiivselt psühhomotoorsetest ja emotsionaalsetest protsessidest. Vaimne tegevus on arutlemine, analüüs, mõtlemine, defineerimine, süntees ja omistamine, samuti ka informatsiooni saamine, säilitamine, organiseerimine ja taastamine. Psühhosotsiaalse arenguna vaadeldakse lapse isiksuse arengut, laste suhteid nii omavahel kui ka täiskasvanutega.
Nabatorik
Nabatorik (Polyporus umbellatus) on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seente liik.
Testimeetod
Katse meetod on protseduur, mis annab testi tulemuse. Testiks võib olla mis tahes tehniline protseduur, mis aitab kindlaks teha ühe või mitu karakteristikut. Tavaliselt on test eksperimendi osa. Tulemus võib olla kvalitatiivne või kvantitatiivne. On olemas hulk standardiseeritud meetodeid, mille juhendit täpselt järgides, saadakse ootuspärane tulemus. Lisaks töötatakse pidevalt välja uusi meetodeid. Katse meetodeid on vaja selleks, et testi läbiviimist lihtsustada.
Tagurpidi torn
„Tagurpidi torn" on 2022. aasta aprillis esilinastunud Eesti lastepõnevik, mille lavastas Jaak Kilmi ja mis põhineb Aidi Valliku originaalstsenaariumil.
Testimeetod
Meetodi olulisus
Teaduses, vabavara arenduses, tootmises ja äris on oluline, et inimesed saaksid aru ning järgiksid kokkulepitud meetodeid mõõtmisi tehes. Mõni füüsikaline suurus on tugevalt mõjutatud kindlast meetodist. Oluline on täielikult kirja panna kogu eksperiment koos mõõtmistega ning spetsifikatsioonide/standarditega.
Tagurpidi torn
Film räägib laste suvest unises alevikus, kus ainukest lõbu pakub lihtsalt ringiluusimine ja turnimine mahajäetud tehases. Seal viibimine keelatakse neile aga ära. Kamba pealik Kristjan ning tema sõbrad Ariel, Loore, Mia-Margot ja Siim otsustavad keelust üle astuda. Otsus muudab nende elu ning paneb sõbrad karmi vastasseisu. Jääbki lahendada küsimus - mis on õige ja mis on vale?
Testimeetod
Meetodi olulisus
Hea on kasutada standardiseeritud meetodeid. Mõnikord on targem uuendada olemasolevat meetodit, kui luua päris uus. Jällegi on kirjapanek oluline. Tavaliselt kasutatakse meetodeid, ennustamaks tulemusi või mõneks muuks kindlaks eesmärgiks. Näiteks, kui esemel on mitu kindlat komponenti, siis katse meetodil on mõned tingimused: Tihti on vajalik valideerimine.
Tagurpidi torn
Filmivõtted toimusid peamiselt Laitses ja Hellenurmes, filmi keskmes olev anonüümne tööstuskompleks on kunagine Laitse raadiojaam.
Testimeetod
Meetodi olemus
Kvaliteedikontroll nõuab tavaliselt täielikku dokumentatsiooni testi jaoks. See dokument sisaldab
Tagurpidi torn
Filmi tootjad on Stellar Film ja Studija Locomotive (Läti). Inglise keeles pandi filmile pealkirjaks „The Sleeping Beast", läti keeles „Snaudošais Zvērs". Filmi valmimist toetasid Eesti Filmi Instituut, Eesti Kultuurkapital, Tartu Filmifond, Creative Europe Media ja National Film Centre of Latvia. Filmile on tehtud ka vaegnägijate kirjeldustõlked ja vaegkuuljate subtiitrid. Film valiti 17. Haapsalu Õudus- ja Fantaasiafilmide Festivali programmi.
Testimeetod
Meetodi valideerimine
Meetodeid kontrollitakse tihti täpsuse ja kehtivuse poolest. Väga oluline on, et meetodi ulatus oleks selgelt arusaadav ning iga aspekt täpne ja valideerimisel korratav. Valideerimine hõlmab sageli
Kosmosesüstik Endeavour
pisi| Kosmosesüstik Endeavour (tähisega OV-105) oli kuues ja ehitusjärjekorras viimane NASA kosmosesüstik. Endeavour ehitati 1991. aastal asenduseks Challengerile, mis plahvatas 1986. aastal 73 sekundit pärast starti. Endeavour jõudis esimest korda kosmosesse missiooni STS-49 raames 1992. aasta mais ja selle viimaseks missiooniks jäi STS-134 2011. aasta mais. STS-134 oli planeeritud Space Shuttle'i programmi viimaseks lennuks, aga STS-135 toimumisega, sooritas programmi viimase lennu kosmosesüstik Atlantis.
Nimi
Kosmosesüstik Endeavour sai nime Briti laeva HMS Endeavouri järgi, mis oli maadeavastaja James Cooki laev. See on ka põhjus, miks laeva nimi kirjutatakse britipäraselt, mitte ameerikapäraselt ("Endeavor"). Endeavouri meeskonnaruumis oli ka tükk puitu Cooki laevast. Nimi oli ka austusavaldus Endeavourile, Apollo 15 juhtimismoodulile, mis nimetati samuti Cooki laeva järgi.
Endeavourile valiti nimi riiklikul konkursil, millele said osaleda põhi- ja keskkooli õpilased. Võistlusel osalemiseks pidi kirjutama ka essee nimest ja miks sobib väljapakutud nimi NASA kosmosesüstikule. Endeavour oli populaarseim nimi, mida pakkus kolmandik osariigi tasemel võitjatest.
Teenistus
pisi|Endeavour lähenemas ISS-ile missiooni STS-118 ajal Endeavour teenindas 19 teenistusaasta jooksul 25 missiooni ja temaga lendas kokku 154 astronauti. Süstiku tähtsaimateks missioonideks jäid ISSi ehituse abistamine.
DART
pisi|Katse animatsioon Double Asteroid Redirection Test (DART) on NASA missioon, millega katsetati, kas taevakeha oleks võimalik kursilt kõrvale lükata seda kosmoseaparaadiga rammides. Katsetatud meetodit saaks hiljem kasutada asteroididel, mis on Maaga kokkupõrkekursil.
Kosmosesüstik Endeavour
Teenistus
Teenistusaja jooksul tiirles Endeavour 4671 korda ümber Maa ja läbis 197 761 262 km.
DART
Meetodi katsetamiseks valiti asteroid Didymos, mille trajektoor ei ole Maale ohtlik. DART startis Maalt 24. novembril 2021 ning rammis 26. septembril 2022 Didymose kaaslast Dimorphost. 11. oktoobril 2022 teatas NASA missiooni õnnestumisest, sest rammimine lühendas Dimorphose orbitaalperioodi planeeritud 73 sekundi asemel 32 minuti võrra.
Kosmosesüstik Endeavour
Teenistus
Missioonil STS-118 oli üheks meeskonnaliikmeks astronaut Barbara Morgan, kes oli 1986. aastal osalenud projektis Õpetaja kosmoses. Morgan sai projekti võitja Christa McAuliffe asendajaks ja pidi kosmosesse minema juhul, kui McAuliffe oleks mingil põhjusel missioonilt eemaldatud. McAuliffe hukkus Challengeri katastroofis. Morgan oli missioonil STS-118 NASA missiooni spetsialistina ja kosmoses koolitunde ei andnud.
DART
DART on NASA ja Johns Hopkinsi Ülikooli Rakendusfüüsika Labori ühisprojekt. DARTiga seotud projektidesse või selle jätkuprojektidesse panustavad ka ESA, Itaalia Kosmoseagentuur ja JAXA. 2026. aastal peaks Didymose juurde saabuma ESA missioon Hera, mis asub uurima DARTi rammimise järelmeid.
Berni Ülikool
Berni Ülikool (saksa keeles Universität Bern) on ülikool Šveitsis Bernis. Ülikool asutati 1834. Ülikoolis õpib umbes 13 000 üliõpilast. Ülikoolis on 8 teaduskonda. Ülikooli finantseerivad ja haldavad Berni kantoni võimud.
Ülikooli rektor on Urs Würgler.
Edejärv
Edejärv on mitme Eesti järve nimi:
Vladimir Mstislavitš
Vladimir oli Rjurikovitšite dünastia, Kiievi suurvürsti (1113–1125) Vladimir Monomahhi poja, Kiievi suurvürst (1125–1132) Mstislav Vladimirovitš Suure poja, Rjurikovitšite Smolenski liini Smolenski vürsti (1127–1167) ja Kiievi suurvürsti (1154–1155, 1159–1161, 1161–1167) Rostislav Mstislavitši poja, Msistlav Rostislavitši Vapra (Мстислав Ростиславич Храбрый) kes oli Smolenski vürst (1175–1177) ja Novgorodi vürst (1179–1180) järglane. Tema vend Mstislav Mstislavitš hüüdnimega Udaloi oli Novgorodi vürst aastatel 1209–1215 ja 1216–1218 (või 1217) ja Galiitsia-Volõõnia vürst 1219–1226 ning teine vend David Mstislavitš, Toropetsi vürst.
Sõjakäigud Muinas-Eestis
Novgorodi ja Pihkva kroonikate ning Henriku Liivimaa kroonika kohaselt käis Vladimir 1210. aastal koos oma venna Novgorodi vürsti Mstislav Mstislavitšiga sõjaretkel Otepää vastu, alistas linnuse, nõudis ugalastelt andamit (400 nogaatat, umbes 80 kg hõbedat) ja ristis neid õigeusku, andes nii aluse Novgorodi ja Pihkva vürstiriikide hilisematele võimupretensioonidele Ugandi suhtes.
Liidu sõlmimise pärast Riia piiskop Albertiga (ta oli oma tütre Alberti vennale Theodericile naiseks andnud) aeti ta 1212. aasta kevadel Pihkvast ära. Kõigepealt Polotski vürsti juurde läinud Vladimir sealt tuge ei saanud ja liikus edasi Riiga piiskop Alberti juurde. . Ta osales piiskopi poolel läbirääkimistel Polotski vürstiga, kus saavutati vürsti loobumine oma maksukogumisõigusest Väina liivlaste seas. . Piiskopi teenistuses olles määrati ta algselt foogtiks Autinesse, pärast selle piirkonna üleandmist Mõõgavendade ordule aga Idumeasse, oma väimehe Theoderici asemele. Kuna tema valitsemise ajal tehtud otsused ei meeldinud paljudele, sh Ratzeburgi piiskop Philippile, läks ta nende soovil tagasi Venesse. 1213./1214. aasta talvel tuli ta oma perega siiski jälle Idumeasse, asudes Metimne linnusesse. Peagi lahkus piiskop Albert ajutiselt Liivimaalt, andes võimu üle Vladimiriga konfliktis olevale piiskop Philippile. Samal ajal läks Vladimir tülli ka Idumea preestri Alebrandiga, kelle arvates rõhus ta liialt oma alamaid. Vladimir lahkus oma perega taas, seekord lõplikult.
Hiljemalt 1216. aastal oli Vladimir uuesti Pihkva valitsejaks saanud. Sel ajal alistusid Ugandi vanemad Riia piiskopi võimule, mis tekitas pahameelt pihkvalastes, kes pidasid seda piirkonda oma mõjusfääri kuuluvaks. Eesotsas Vladimiriga tehti sõjaretk Otepääle, nõuti karistuseks kohalikelt maksu ja rüüstati ümbrust. 1217. aastal osales ta oma vägedega Otepää linnuse edukal piiramisel. Varsti pärast seda lubas Novgorodi uus vürst Svjatoslav Mstislavitš eestlastele, et tuleb neile koos Vladimiriga appi piiskopi ja ordu vastasele sõjakäigule, kuid see üritus teoks ei saanud. Sõjavägi koguti alles 1218. aastal, kui Novgorodis sai võimule järgmine vürst – Vsevolod Mstislavitš. Vägi, kuhu kuulusid ka Vladimir ja tema poeg Jaroslav, suundus Eestimaale, kus peeti lahing seal viibinud ordu ja piiskopi sõjajõududega, ja liikus seejärel Liivimaale, rüüstates muuhulgas ka Vladimiri endisel võimualal Idumeas.
Robin Hanzl
pisi|Robin Hanzl 2019. aastal Spartaki meeskonnas Robin Hanzl (sündinud 10. jaanuaril 1989 Ústí nad Labemis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib ründajana Rootsi kõrgliiga klubis Timrå.
Tšehhi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2010–11 HC Litvínovi meeskonnas. 2015. aastal tuli ta klubiga Tšehhi meistriks. Tšehhi kõrgliiga hooaja 2014–15 väljalangemismängudes oli Hanzl resultatiivseim mängija (5+10).
2017. aastal liitus ta KHL-i klubiga Nižnekamski Neftehimik, kus mängis ühe hooaja. Aastatel 2018–2021 mängis ta Moskva Spartakis.
Eesti Vabariigi spordipreemia
Eesti Vabariigi spordipreemia on auhind, mis määratakse väljapaistvate saavutuste eest spordi alal.
Igal aastal annab Eesti riik spordivaldkonnas välja kaks elutööpreemiat ja kuus aastapreemiat. Preemia elutöö eest määratakse isikule, kelle aastatepikkune panus Eesti sporti on pälvinud avalikkuse kõrge hinnangu ja kelle kogu elutöö on olnud eeskujuks noorele põlvkonnale. Aastapreemia määramisel arvestatakse sportlikke tulemusi, edukat treeneritööd, tulemuslikkust sporditöö korraldamisel, panust spordi propageerimisse, spordipedagoogikasse või sporditeadusse, mis on saavutatud või avalikustatud eelmise kalendriaasta jooksul.
Robin Hanzl
2021. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu Rootsi kõrgliiga klubiga Timrå.
Tšehhi jäähokikoondise koosseisus osales Hanzl maailmameistrivõistlustel esimest korda 2017. aastal.
Sars-le-Bois
pisi|Sars-le-Bois' kirik
Sars-le-Bois on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
pisi|tühi|
Pulmad
Pulmad ehk pulmapidu on traditsiooniline abiellumise puhul toimuv pidu, mis võib hõlmata ka eri usulisi või maagilisi kombetalitusi ja rituaale (sh siirderiitusi).
Pulmade rituaalses osas on säilinud rohkesti ürgseid elemente (võitlus ja liit kahe kogukonna vahel, sigivus-, õnne-, tõrjemaagia jne), mis on segunenud uuemate tavadega. Pulmad tähendasid ühtlasi kahe kogukonna sõprusvahekorda ja liitu astumist, millega kaasnesid mõlemapoolsed huvid ja kohustused uue loodava pere suhtes.
Eesti pulmakombed
Eesti pulmakommetest kõneldes peetakse sageli silmas eelkõige 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul etnograafide kirjeldatud pulmakombeid (Eesti talupojapulm). Tavad on viimase sajandi vältel suuresti muutunud. Ehkki praktikas on eri traditsioonid läbi põimunud, võib eristada tänapäevaseid eesti pulmakombeid, traditsioonilisi eesti pulmakombeid, nende vahele asetuvaid eesti maausuliste pulmakombeid, eesti luterlikke ja õigeusklikke pulmakombeid. Oma tavad on ka teistel Eestis elavatel rahvastel.
Kosjad olid mitmeastmelised ning neile järgnesid mitmepäevased pulmapeod. Seejuures ei olnud pulmad seotud kirikurituaaliga, vaid toimusid paar päeva kuni mitu nädalat pärast laulatust, kus pruutpaar käis vaid tunnistajatega. Enamasti peeti vanu eesti pulmi alguses pruudi kodus ja pärast peigmehe kodus (n-ö kahe otsaga pulmad). Talupojapulmad olid ka nn laulupulmad: laul saatis kombetalituse kõiki lõike neid seletades või kommenteerides. Vana regilaul on elavana säilinudki kõige kauem pulmades (Setumaal ja Kihnus tänapäevalgi).
Kesksel kohal eesti tänapäevastes pulmakommetes on pulmapidu. Kuna kiriklikke laulatusi on vähe, täidab enamasti laulatuse aset abielu registreerimine ilmalikult nn õnnepalees. Põhiliselt tähistatakse pulmi siiski pulmapeol, mis toimub kas abiellunute uues kodus või selleks eraldi valitud paigas. Tavaliselt on pulmapeol tähtis pidulaud söögi-joogiga, kuid jätkuvalt harrastatakse ka ühismänge ja -laulmisi pulmaliste lõbustamiseks (nt "Pruudipärg" ja mitmesugused osavusproovid). Pulma võib juhtida pulmavanem (pulmaisa), kes on üldjuhul kas pruutpaari meessoost sugulane, sõber või kutseline peojuht. Pruuti saadavad pruutneitsid, peigmehe poolt aitab pulma korraldada isamees.
Fade Out Lines
"Fade Out Lines" on prantsuse deep house'i produtsendi The Avener loodud muusikalugu, mis põhineb Phoebe Killdeeri & The Short Strawsi originaalloo "The Fade Out Line" uustöötlusel. 2014. aasta septembris avaldatud lugu oli edukas Saksamaal, Prantsusmaal, Itaalias, Šveitsis, Austrias ja Belgias.
Gerd Kiili
Gerd Kiili (sündinud 18. septembril 1978 Tallinnas) on eesti korvpallur. Ta mängis 10 hooaega meeste meistriliigas, esindas klubisid Kamee, Puuviljaparadiis, Hotronic ja Pirita.
2007. aastani oli Gerd Kiili Eesti Korvpalliliidu meeste meistriliiga tegevjuht.
2007. aastal sai ta SEB Balti liiga tegevjuhiks ja aktsiaseltsi Jalajälg Baltikumi spordimarketingi juhina. Hiljem sai ta Sportland Eesti AS tegevjuhiks.
Stockholmi Bromma lennujaam
Stockholmi Bromma lennujaam (rootsi Stockholm-Bromma flygplats, mitteametlikult Bromma Flyghält) asub Stockholmis Bromma linnaosas. Lennujaam asub 9 km kaugusel Stockholmi südalinnast.
Lennujaam avati 1936. aastal. Arlanda lennujaam avati 1962. aastal, mille järel Bromma lennujaama kasutamine on jäänud väikeseks.
See oli esimene täielikult sillutatud maandumisradadega lennujaam Euroopas.
Arutluse all on lennujaama sulgemine.
Maria Ulfsak-Šeripova
pisi|Maria Ulfsak-Šeripova (2016)
Maria Ulfsak-Šeripova (sündinud 1981 Tallinnas) on filmiajakirjanik ja -kriitik.
Ta on lõpetanud 2003. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal ning saanud magistrikraadi filmi- ja teleuuringute erialal Warwicki Ülikoolis Inglismaal.
Töö filmiajakirjanikuna
Maria Ulfsak-Šeripova töötab Eesti Filmi Instituudis. Ta on varem töötanud Eesti Ekspressi filmitoimetajana ning väljaande Estonian Film toimetaja ja kaasautorina. Ta on olnud filmi- ja kaastootmisturu Industy@Tallinn & Baltic Event programmide koostaja, osalenud Eesti Kultuurkapitali ja Eesti Filmi Instituudi eksperdikomisjonides, PÖFFi programmikomisjonides ning rahvusvahelise filmifestivali FIPRESCI žüriis. Ta on Eesti Filmiajakirjanike Ühingu liige.
2012. aastal toimunud British Film Institute'i kõigi aegade olulisimate filmide hääletusel hääletas ta muuhulgas järgmiste filmide poolt: "Maria Brauni abielu", "Kodanik Kane", "Tagaaken", "Andrei Rubljov", "Tokyo lugu", "Antikristus", "Torino hobune" ja "Pulp Fiction".
Isiklikku
Maria Ulfsak-Šeripova on Lembit Ulfsaki tütar, Juhan Ulfsaki poolõde, tema õde on tekstiilikunstnik Johanna Ulfsak.
Ta on abielus helilooja Sten Šeripoviga, 2013. aasta seisuga oli neil kaks last.
RPG-7
Kuna relv on tõrgeteta toimiv, lihtne, odav ja tõhus, siis on see üks kasutatumaid soomustläbistavaid relvi maailmas. Tänapäeval kasutatakse seda endiselt umbes 40 riigis ning mitut variatsiooni toodetakse üheksas riigis. RPG on olnud kasutusel peaaegu kõikides sõjalistes konfliktides ja kõikidel mandritel alates 1960ndate keskpaigast. Relv on väga populaarne ka mitmete terroristlike rühmituste seas, mistõttu paljud tänapäeval toimuvatest raketirünnakutest pannakse toime just selle relvaga. Oma lihtsusele ja odavusele vaatamata on RPG7 täiustatud laskemoona kasutamisel endiselt suureks ohuks enamikule kaasaegsetele tankidele.
Sihtimiseks kasutatakse nii mehaanilist kui ka optilist sihikut ning pimedas ja hämara nähtavuse tingimustes valgustusvõimendiga öösihikut. Laskemoonaks kasutatakse mitmesuguseid reaktiivgranaate ülekaliibriga 72–85 mm, nagu näiteks kumulatiivsed tankitõrje granaadid PG-7, PG-7M ja fugassgranaat OG-7. Maksimaalne efektiivne kaugus liikumatute sihtmärkide puhul on 500 meetrit ja liikuvate märkide puhul 300 meetrit. Üldiseks maksimaalseks kauguseks on 920 meetrit – sellel kaugusel lõhkepea lõhkeb ise.
RPG-7 on piisavalt kerge, et seda kannab ja sellest tulistab üks sõdur, tavaliselt on granaadipildurile abiks teine sõdur, kes aitab kanda laskemoona ja on kaitseks väikerelvade tulevahetuses. RPG-l puudub tagasilöök, kuid relva difuusori taga on ohtlik plahvatusala, mis ulatub enam kui 20 meetri kaugusele.
Reaktiivgranaat PG-7
pisi|400 px| I – lõhkepea, II – rakettmootor, III – musta püssirohu viskelaeng
Granaadile algkiiruse andmiseks kinnitub keermega rakettmootori korpuse külge jätkuna kartonghülsis stabilisaatoritoru ümber paikneva musta (suitsuga) püssirohuga viskelaeng. Stabilisaatoritoru teljele kinnituvad 4 liigendatud kokkuklapitud stabilisaatori tiivakest. Stabilisaatoritoru lõppu kinnitub veel 40 mm läbimõõduga neljalabaline turbiin.
250 mm pikkuses kambris paikneb reaktiivkütus suitsuta püssirohu (nitrotselluloosi) brikett ja viitsütik. Kütuse põlemisel paiskuvad gaasid mootori korpuse esiosas (granaadi raskuskeskmes stabiilsema lennu tagamiseks), kohe lõhkepea taga paikneva raketmootori kuue ava (düüsi) kaudu välja, suunaga taha. Kõik 6 düüsi on granaadi pikitelje suhtes väikese nurgaseadega, mis toetab granaadi pöörlemist ümber lennusuunalise pikitelje.