cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leepra
Tänapäevased ravimeetodid
Esimese kombineeritud ravimina tuli Eestisse (Kuuda leprosooriumisse) DDS rifadiiniga-diamiinodifenüülsulfoon. Ka praegu kuulub DDS ühe toimeainena kompleksravimisse. Seejärel kasutati laiemalt BCG-d – vaktsiini kaitsvat toimet koos kemoteraapiaga. BCG on peamiselt siiski laste tuberkuloosiravim, kuid kuna tuberkuloosi- ja leepratekitajad on ühest perekonnast, aitas tuberkuloosivaktsiin mingil määral ka leepra korral. Praegu on peamiseks ravimeetodiks kemoteraapia kombineeritud ravikuurides. Selleks kasutatakse MDT-d – multidrukterapiidi –, mille toimeained on dapsoon, rifadiin ja lampreen. Kui haige peaks mingil põhjusel nende toimeainete suhtes olema resistentne, saab keemikute abil leida ka asendusaineid, mis koostatakse vastavalt patsiendi probleemidele.
Põhimõtteliselt on leepra nüüdisajal ravitav, kuid lähtuvalt sellest, et aegsasti seda diagnoosida on ikka veel raske, samuti sellest, et haigusetekitaja on omandamas resistentsust ravimite vastu, ei ole alati võimalik tagada haige täielikku tervenemist.
Nakkusoht hakkab pärast ravi alustamist kohe taanduma ja haige teistele enam ohtlik ei ole. Kui kiiresti nakkusoht kaob, sõltub sellest, millises staadiumis on ravi alustatud – kas siis, kui nahal on alles sinakad laigud, või siis, kui haigus on juba kaugele arenenud. Vene ajal oli eluaegne ambulatoorne ravi, nüüd on ravikuurid palju lühemad.
Ravi on tänapäeval valdavalt medikamentoosne, WHO soovitused aastast 1981 näevad ette antibiootikumide – klofasimiini, rifampitsiini ja dapsooni – samaaegset manustamist  kahe aasta vältel. Närvikahjustusi ravida ei saa ja need on püsivad.
Resistentsus
Mitmed leproloogid kahtlustasid juba 1970. aastatel, et leepra mükobakter on muteerunud nii, et on muutnud ravimi dapsooni suhtes resistentseks.
Tüsistused
Leeprahaigete uuringud on tuvastanud, et leepra kahjustab mitmeid siseelundeid, näiteks neerusid. Osad uuringud on tuvastanud, et neerukolded ja/või leepraravimite toime võivad leeprahaige neerusid kahjustada või koguni surma põhjustada.
Neerude kahjustumise all võidakse mõelda nii glomerulonefriiti, neeru amüloidoosi, tubulointerstitsiaalnefriiti, kroonilist neerupuudulikkust ja muid haiguslikke seisundeid.
Statistika
WHO aruande kohaselt avastati 2004. aastal 407 791 uut leeprajuhtu.
Eesti on sajandite jooksul olnud leepra-endeemiline maa, kus minevikus esines pidevalt rohkem või vähem haigusjuhte. Süstemaatiline leepraseire algas aastal 1945. Kuni 2003. aastani registreeriti Eestis 1–3 haigusjuhtu aastas. Kokku on aastatel 1945–2011 registreeritud 126 uut haigusjuhtu.
Viimane teave leeprahaigete üldarvu kohta pärineb aastast 1992, mil see oli 28. Pärast seda vabariiklik naha- ja suguhaiguste dispanser likvideeriti ning süstemaatiline leepra järelevalve ja seire lõppes.
Viimased leeprajuhtumid avastati 2002. aasta mais ja 2011. aasta detsembris.
2002. aastal diagnoositi raske haigus ühel meremehel. Ilmselt tõi ta haiguse kaasa Aafrikast. Tegu oli vanemaealise mehega.
Praktilised kogemused näitavad, et hästi korraldatud tervishoiu ja majanduse oludes juhuslikult sissetoodud leeprajuht annab äärmisel juhul mõne üksiku kõrvaljuhu, kuid ei põhjusta epideemiat.
Viimane leeprajuhtum Eestis diagnoositi 2011. aasta detsembris Tartu maakonnas. Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) registreeris 2012. aasta esimeses kvartalis 105 riigis (v.a Euroopa regioon) ligi 181 941 leeprajuhtumit.
Maailmas on arvatavasti 1,8 miljonit leeprahaiget. Enamik neist elab Indias, Brasiilias, Bangladeshis, Indoneesias ja Myanmaris.
Leepra ja katseloomad
Pikka aega arvati, et enamikul koduloomadel on leeprabakteri vastu kaasasündinud immuunsus. Charles W. Duvali ja Eraser B. Gurdi 1911. aastal avaldatud uurimuse kohaselt on aga võimalik loomadel leeprakoldeid tekitada. Eksperimentide käigus arenesid katseloomadel – ahvidel (Macacus rhesus), merisigadel, kodukitsedel, kitsetalledel, hobustel, valgetel hiirtel ja jänestel – organismis leeprakolded, kuid need kadusid mõne kuu jooksul.
Leepra ja üheksavöölased
Üheksavöölasi kasutati (1971) teadusasutustes loomkatsetes, et uurida inimestel esineva leepraga seonduvat. Üheksavöölased on ka ainsad teadaolevad loomad, kes võivad inimesi leeprabakteriga nakatada (arvatakse, et kodustatud ja aretatud üheksavöölastel eluneb bakter füsioloogilise eripära – madala kehatemperatuuri tõttu). Vabas looduses elavatel üheksavöölastelt pole leepra mükobakterit seni leitud.
Ajaloost
Keskajal oli leepra diagnoosimise ja haige kogukonnast väljaheitmise õigus preestritel.
Võhma raba
Võhma raba on raba Harjumaal Kuusalu vallas Koitjärve küla territooriumil.
Võhma raba on Põhja-Kõrvemaa looduskaitseala osa. Üks paremini säilinud tervikliku veerežiimiga rabasid Eestis.
Sood eraldab Jussi järvedest Jussi Järvemägi, piirab edelast Peenessaar, lõunast Võhma saar, idast ja põhjast palu-, nõmme- ning soostunud ja rabastunud metsad. Edelaosas on sooalal ühendus Soodla luhaga kaguosas Kobarsaare rabaga. Sooala kaguosas paikneb Augjärv. Rabas on arvukalt väikseid ja keskmise suurusega laukaid. Vee äravool rabast toimub Peenessaare ja Võhma saare vahelt ning Võhma saare osade vahelt väikeste ojadena (osalt ummistunud kraavide kaudu) Soodla jõkke ning kirdeosast pikkadest soonekohtadest lõpuks kujunevate ojakeste kaudu Valgejõkke. 2000. aastate alguses oli rabas suur tulekahju, mis hävitas enamiku raba hõredast puistust.
Raba lõunaservas vastu Võhma saart on väga hästi säilinud raba üleminek siirdesooks ja laialdaseks märe madalsooks, põhjaservas on looduslikus seisus rabavee väljavoolusooned. Raba ümbritsevatel siirde- ja madalsoo aladel kasvab mitmeid looduskaitse all olevad liike.
Leepra
Leepra Eestis
Tartu ülikooli professor Karl Dehio arvas, et XIII sajandil jõudis pidalitõbi ka Eestisse, esmalt Saaremaale. Seda nii kaubateede kui ka ristirüütlite sõjakäikude kaudu. On teada, et Rooma paavsti legaat piiskop Andreas Sunonis sõdis Saaremaal aastail 1218–1222. Temast pidi saama Liivimaa piiskop, kuid siis selgus, et tal on pidalitõbi. Ta läks tagasi oma kodumaale Taani ja maeti Lundi katedraali 1228. aastal. See aga jääb meile teadmata, kas piiskop tuli Saaremaale juba pidalitõbisena või sai selle haiguse sealt.
Eestis oli mitu leprosooriumi ja leepraga võitlemise organisatsiooni. Nende seas näiteks:
Meditsiini ajalugu
Mitme sajandi jooksul kirjeldati leepra vormina psoriaasi, alles 19. sajandil liigitati need kaheks eraldi haiguslikuks seisundiks.
Koduvald
Koduvald on või on olnud mitme asja nimi:
Tõnu Oja (ökoloog)
pisi|Professor Tõnu Oja esinemas ettekandega "[[Geoinfosüsteemide rakendustest" 8. aprill 2010]] Tõnu Oja (sündinud 28. juunil 1955 Tartus) on eesti loodusteadlane, ökoloog ja geoinformaatik.
Elulugu
Oja õppis Miina Härma nimelises Tartu 2. Keskkoolis 1962–1973. Ta lõpetas 1978 kiitusega Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna ja kaitses 1985. aastal samas bioloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "О пространственной и временной изменчивости сложения древостоя (на примере ельника)".
1977–88 oli ta ZBI insener, vanemteadur ja matemaatilise ökoloogia töörühma juhataja, 1988–93 ökosüsteemide labori ja ökoloogiajaama vanemteadur, 1992–97 TÜ geograafiainstituudi vanemteadur, 1996–97 geoinformaatika ja kartograafia õppetooli hoidja (aastast 1997 on ta korraline professor), 1998–2003 geograafia instituudi juhataja, 2004– geoinformaatika ja kartograafia õppetooli juhataja ning professor, 1992–97 (vaheaegadega) ka New Brunswicki Ülikooli külalisteadur Kanadas. Oja on lugenud matemaatilise ökoloogia ja statistika, geosüsteemide modelleerimise, keskkonnaseire, maastikuökoloogia, kartograafia, geoinformaatika jt kursusi.
Tõnu Oja oli Eesti Kongressi liige.
Juno
pisi|IVNO REGINA (Kuninganna Juno) mündil Juno (Iuno) oli Vana-Itaalia, eriti vanarooma abielu ja sünnituse jumalanna.
Algselt personifitseeris ta ka naise sisimat olemust ning igal naisel oli oma isiklik kaitsevaim ja viljakuse kehastus iuno (mitmus iunones), nagu meestel genius.
Juba esiajal peeti teda suureks jumalannaks. Teda austati pulmade ja abielu jumalannana (Juno, Iuga, Pronuba) ja sünnituse jumalannana (Iuno Lucina). Kultuse keskus oli Latium ja Rooma.
Iga kuu esimene päev kalendid (noorkuu päev) oli pühendatud Junole ning sel päeval lausuti noorkuud Junoga siduv vormel. Sel päeval pühitseti sisse kõik tema templid Roomas.
Kui ta ajaloolisel ajal samastati vanakreeka jumalanna Heraga ning võttis üle tolle rolli, hakati teda pidama Jupiteri abikaasaks ning jumalate kuningannaks. See samastamine toimus arvatavasti etruski mõjul. Etruskidel vastas Junole Uni.
Juno vanemad olid Saturnus ja Ops.
Juno oli Rooma linna kaitsejumalus. Tal oli Roomas mitu pühamut. Varro järgi seadis sünnitusjumalanna Iuno Lucina kultuse sisse Esquiliniuse künkal sabiinide kuningas Titus Tatius. Alates 392. aastast eKr oli Aventinuse künkal Iuno Regina ('kuninganna Juno') tempel. Juno kultuskuju toodi sinna üle Vejist, mille roomlased siis vallutasid, veendes rituaaliga Junot Veji maha jätma. Junot austati Kapitooliumil, sealhulgas linna kaitsva Kapitooliumi triaadi raames koos Jupiteri ja Minervaga 509 eKr sisse pühitsetud suures Jupiteri templis. Tema püha loom oli hani, mistõttu tema templi juures Kapitooliumil peeti hanesid. Kui haned oma valjude häälitsustega hoiatasid linlasi vaenlaste rünnaku eest, kirjutati see hoiatus Juno arvele ning anti talle lisanimi Moneta ('hoiataja'; Iuno Moneta) ning 344 eKr pühitseti sisse tema tempel Kapitooliumi kirdenurgas. Peale selle oli ta veel Rooma linna varajase rahapaja kaitsja, sest see rajati väidetavalt 289. aasta paiku Kapitooliumile Juno templi juurde kuuluvasse hoonesse.
Juno tähtsaim püha oli Roomas Matronalia 1. märtsil. Nonae Caprotinae oli 7. juulil.
Juno kultuse eest vastutasid Jupiteri preester flamen dialis ja tema abikaasa flaminica. Juno ohvriloom oli valge lehm.
Juunikuu nimi tuleneb arvatavasti Juno nimest.
Väljaspool Roomat esines Juno kultust muu hulgas  Teanum Sidicinumis, Aesernias, Lanuviumis, Gabiis, Veiis ja Perusias. Ta oli mitme itaalikute ja etruskide linna kaitsejumalus. Mitmes Kesk-Itaalia linnas oli Juno tähtsaim jumalus, näiteks latiinide linnas Lanuviumis, kus tal oli lisanimi Sospita. Seal kujutati teda piigi ja kilbiga, terava otsaga kingadega ning tema püha looma kitse nahaga üle selja ning pea.
Sabiinide jumalanna Juno Curitis kanti Juno Quiritise nime all üle ka Rooma.
József Szájer
pisi|József Szájer (2014) József Szájer (sündinud 7. septembril 1961 Sopronis) on Ungari poliitik, ta kuulub erakonda Fidesz. Ta oli aastatel 2004–2020 Euroopa Parlamendi liige.
Juno
Sageli samastatakse Junot ikonograafias Isisega.
József Szájer
Ta sai õigusteaduste doktorikraadi Loránd Eötvösi Ülikoolis 1986. aastal ja töötas seal kuni 1992. aastani dotsendina. Aastatel 1990–1994 oli ta Ungari parlamendi Fideszi parlamendirühma asepresident. Aastatel 1994–1997 ja 1998–2002 juhatas ta Fideszi parlamendirühma ja aastatel 2002–2004 Ungari parlamendi asespiiker. 2004. aastal sai temast Euroopa Parlamendi liige, ta kuulus Euroopa Rahvapartei fraktsiooni.
Juno
Mõnikord viiakse ka valentinipäeva traditsioon tagasi ühele Juno tähtpäevadest: 14. veebruaril toodi Junole õieohvrit.
József Szájer
1. detsembril 2020 tunnistas hr Szájer, et osales 27. novembril 2020 peol, rikkudes koroonapandeemia raames kehtestatud piiranguid, mida meedias kirjeldati kui "orgiat". Politsei kohtus peoruumis 25 alasti mehega, sealhulgas ka mõned diplomaadid. Szájer üritas põgeneda, ronides välja aknast ja kasutades vihmaveetoru laskumiseks. Tema seljakotist leiti narkootikume. Järgmisel päeval teatas ta, et lahkub Euroopa Parlamendist ja Fideszist.
Juno
Ikonograafia
Ikonograafia võeti üle Hera ikonograafiast.
Juno atribuudiks on sageli paabulind, eriti barokk-kunstis.
Daugavpilsi ja Rēzekne piiskopkond
Daugavpilsi ja Rēzekne piiskopkond (Daugavpils un Rēzeknes eparhija, Даугавписская и Резекненская епархия) on Läti Õigeusu Kiriku piiskopkond Läti idaosas.
Daugavpilsi ja Rēzekne piiskopkond asetseb Lätis riigi idaosas. Piiskopkonda kuuluvad Balvi, Baltinava, Rugāji, Viļaka, Cibla, Kārsava Ludza Zilupe, Gulbene, Aknīste, Jēkabpilsi, Krustpilsi, Sala, Viesīte, Rēzekne, Viļāni, Līvāni, Preiļi, Riebiņi, Vārkava, Cesvaine, Ērgļi, Lubāna, Madona, Varakļāni, Ilūkste, Daugavpilsi, Dagda ja Krāslava piirkond.
Praegusel Daugavpilsi piiskopkonna territooriumil asutati aastal 1913 Połacki piiskopkonna vikariaat. Vikaarpiiskopi residentsiks jäi Połack. Vikariaat lõpetas tegevuse aastal 1920.
6. juulil 1989 loodi Daugavpilsi vikariaat taas, seekord Riia piiskopkonna osana. 12. märtsist 2013 on vikariaat iseseisev piiskopkond.
Aastail 1913–1920 oli vikaarpiiskopiks Panteleimon (Rožnovski). 23. juulist 1989 kuni 27. oktoobrini 1990 oli piiskopiks Aleksandr (Kudrjašov). Praegune piiskop on ametis 19. augustist 2006, kuni aastani 2013 oli ta vikaarpiiskop.
Jaakobus (Sebedeuse poeg)
pisi|Jaakobus Sebedeuse poeg [[Guido Reni maalil]] Jaakobus (surnud 44 pKr) oli üks Jeesus Kristuse kaheteistkümnest apostlist uues testamendis. Teda on nimetatud ka Suuremaks Jaakobuseks (vastandina teisele apostel Jaakobusele, kes oli Alfeuse poeg).
Tema mälestuspäev katoliku kiriku kalendris on 25. juuli, Eesti rahvakalendri jaagupipäev. Jaakobus Sebedeuse poeg on ka Itaalias asuva Bellagio linnakese ja kommuuni kaitsepühak.
Uues testamendis
Jaakobus ja tema noorem vend Johannes olid Galilea kaluri Sebedeuse pojad, keda Jeesus kaasas oma jüngriteks. Koos oma venna ja apostel Peetrusega kuulusid nad Jeesuse siseringi ning nende juuresolekul toimus viimase kirgastamine ja Jairuse tütre surnust ülestõus. Jaakobus sai võrreldes oma vennaga Jeesuselt vähem tunnustust, kuid põhjuseks ei olnud mitte vähene pühendumus vaid enneaegne surm. Nimelt oli ta esimene apostlist märter, kes hukati Herodes Agrippa I tagakiusude ajal.
Johannesel ja Jaakobusel oli sarnane loomus, mistõttu kui Jeesus saatis oma jüngreid paarikaupa, saadeti nad koos Jumala Kuningriiki kuulutama. Jeesus pani vendadele hüüdnime Boanerges ehk kõuepojad nende järsu temperamendi järgi. Jeesus noomis neid, kui nad nõudsid Jumala tuld ühele Samaaria külale, mis keeldus Jeruusalemma poole teel olevat Jeesust võõrustamast. Vennad (või nende ema) taotlesid Jeesuselt kohta tema kõrval, kui Jumala riik saabub maale, mis tekitas kadedust teiste jüngrite hulgas. Jeesus väitis vastu, et neile saab osaks sama saatus, mis nende Isandalegi. See kuulutus sai teoks, kui mõlemad vennad surid märtrisurma.
Arvo Sauks
Arvo Albert Erik Sauks (28. märts 1920 Harju-Risti – 18. september 2014 Owen Sound, Ontario) oli eesti psühhiaater Kanadas.
Ta sündis Harju-Ristil apteekri perekonnas. Ta lõpetas aastal 1938 Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Aastatel 1938–1941 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, õpingud katkesid Saksa sõjaväkke mobiliseerimise tõttu. Ta kuulus aastast 1939 Üliõpilasseltsi Liivika. Juunis 1941 tegutses ta omakaitses Jäneda silla juures ja töötas sanitarina Tartu Ülikooli naistekliiniku esmaabipunktis. Seejärel tegutses ta tõlgina 18. Armee 185. pioneeripataljoni juures. Oktoobrist 1941 oktoobrini 1942 oli ta 185. Eesti julgestuspataljonis sanitaarallohvitseriks, selle koosseisus sattus ta Venemaale ja sai kergelt haavata. Aastase lepingu lõppemise järel avaldas ta soovi edasiõppimiseks, mida ei rahuldatud. Tal tuli minna teenima Eesti leegioni, kus ta tõusis leitnandi aukraadini. 19. mail 1944 õnnestus tal immatrikuleeruda Giesseni ülikooli arstiteaduskonda (asukohaga Giessenis Lahni jõe ääres).
Veronica (eesnimi)
2020. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 696. naisenimi. 1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Veronica 117 naisel.
Nime kandjaid
...
Projektijuht
Projektijuht on isik, kes vastutab projekti läbiviimise ehk projekti juhtimise eest. Isikul on reeglina juhatuse luba ja vastutus tegeleda projektiga iga päev.
Heal projektijuhil peavad olema järgmised oskused:
Kõik eelnimetatud omadused aitavad projektijuhil täita professionaalselt enda tööülesandeid ja saavutada soovitud tulemusi. Projektijuhil on võimalik pälvida enda karjääri jooksul ka erinevaid sertifikaate, näiteks PMT sertifikaat ehk maailma mõistes "kuldne standard".
Positsiooni võib reklaamida erinevate tiitlite all, näiteks:
Projektijuhi kohustused
Projektijuhil on ka kindlad kohustused, millega ta enda töös kokku puutuma peab. Nendeks on:
Ehitusprojekti juht
Iga ehitis, olgu see siis väike või suur, vajab kedagi, kes tagaks selle ehitamise algusest lõpuni, võttes arvesse ajakava ja eelarvet. Ehitusprojekti juhi määrab projekti sponsor, kelle ülesanneteks on kõigi asjakohaste eesmärkide täitmine. Juhil on kõige suurem vastutus ja seda kõigi ehitise aspektide juures. Tüüpiliselt teeb ehitusprojektide juht tihedalt koostööd arhitektide ja inseneridega. Ehitusprojekti juhi tööülesannete juurde kuulub planeerimine, kus ta loob ajakava erinevate eesmärkide täitmiseks, mis aitab projektil õigeaegselt valmis saada. Selleks saab ta kasutada kriitilise teekonna meetodit (CPM) või kriitilise teekonna analüüsi (CPA), mõlemad on aja planeerimiseks. Projektijuht peab oskama samuti ka ressursse jaotada. Ta peab olema oma valdkonnaga hästi kursis ja tagama vajalike toorainete, tööriistade kättesaadavuse. Juhi ülesanneteks on ka tööliste värbamine ja tööülesannete jaotamine. Viimaseks peab projektijuht tegelema ka projekti rahalise poolega, finantsplaneerimisega. Peab hoidma kinni eelarvest ja hoidma tiimi kursis muutuste, kulutuste ja prognoosidega. Ehitusprojektijuhina töötamine annab võimaluse mitmekülgsele karjäärile. Lisaks annab see võimaluse näha selgelt enda töö vilju. Töö võib esitada ka palju väljakutseid, näiteks tähtaegadest kinnipidamine võib mõjutada suurelt töö- ja eraelu tasakaalu. Töö võib nõuda head stressitaluvust, eriti kokku puutudes huvirühmadega jt.
Arhitekt-projektijuht
Arhitekt projektijuhid on tavaliselt kõrgharidusega arhitektid, kes on omandanud juhendamise oskused. Nad teostavad järelevalvet teiste arhitektide üle, samal ajal kui nad planeerivad arhitektuurilisi ja ehitamis projekte. Juhid peavad vastutama ja organiseerima oma alluvate tööd nii, et nad püsiksid motiveerituna. Ülesannete hulka kuuluvad ka klientidega kohtumised; tiimide loomine ehk töötajate värbamine; projektide ajakava- ja eelarve koostamine ja ehitusprojektide loomine.
Insener-projektijuht
Erinevalt projektijuhist, insener-projektijuhi leiab reeglina ehitusplatsilt. Tegeledes aktiivselt jooksvate ülesannetega. Juht peab kiiresti reageerima probleemidele, pakkuma kohapealset väljaõpet, juhtima töötajaid, leidma innovaatilisi lahendusi ja suhtlema projekti- ja ettevõtte juhtidega. Tagades ressursid, mis on vajalikud projekti edasiviimiseks. Projektiinsenerid võivad: omada otsest kontrolli projekti kaasatud inimressursi üle; planeerida ajakavasid; määrata tehniliste ressursside nõudlust; teha kvaliteedikontrolli jt. Edukas insener-projektijuht teeb tihedat koostööd organisatsiooni juhtidega, et saavutada lihtsamate vahenditega projekti edukas täitmine, parandada kvaliteeti ja pidada kinni tähtaegadest.
IT projektijuht
IT projektijuht on osa projektijuhtimisest, pooleldi tehnoloogiline tegevus kui ka osati üldjuhtimine. IT projektijuhid hõlmavad infotehnoloogilisi projekte, kus nad: kavandavad, organiseerivad ja integreerivad neid. Nende ülesandeks on koordineerida teiste IT spetsialistide ja teiste töötajate tööd, uue tarkvara väljatöötamise jaoks. Nagu ka teiste projektijuhtide puhul, peavad ka nemad looma tähaajad ja neist kinni pidama, värbama töötajaid ja viima projekti algusest lõpuni välja. Väga suur vastutus on ka klientide ees, kus nad peavad nende nõudmised täide viima.
IT projektijuhi tööülesannete hulka kuuluvad ka:
Turunduse projektijuht
Turunduse projektijuht on projektijuht, kes on spetsialiseerunud planeerimisele, juhtimisele ja turunduskampaaniate loomisele. Nad on vastutavad isikud strateegilise visiooni reaalsuseks muutmise ees. Turunduse projektijuht teeb tihedalt koostööd turundusjuhiga, et luua turundusstrateegia. Juhid tuvastavad kõik ülesanded, mis tuleb turunduskampaania raames lõpuni viia ja seejärel jaotavad nad ülesanded enda alluvatele edasi. Turunduse projektijuht peab samuti teostama järelevalvet ja on vastutavad isikud inimeste ja projektide juhtimise eest. Tööiseloomult töötavad nad reeglina kontoris, suurettevõtete turundusosakonnas või turundusettevõtetes, mis teenindavad väikese ja keskmise suurusega ettevõtteid. Lisaks kuuluvad turunduse projektijuhi tööülesannete hulka ka: ajakava loomine ja selle haldamine; koostöö kirjanike ja disaineritega; eelarvete loomine; tarnijate suhete arendamine ja hoidmine. Isikuomaduste poole pealt hinnatakse kui projektijuhil on hea suhtlus- ja organiseerimisoskus, prioriseerimise ja analüüsimise oskus.
Projektijuhi tööaeg
Projektijuhilt võib oodata, et ta töötab tavalistel tööpäevadel, kuid see võib tuleneda ka töösektorist. Vahel võib olla oodatud, et töötatakse ka ületunde, tähtaja lähenedes, ning ületundide eest ei maksta. Töötunnid võivad tuleneda ka lepingust või spetsiifilisest projektist.
Nab paklitakseel
Nab paklitakseel ehk nab-paklitakseel ehk Abraxane on keemilise aine infusioonsuspensiooni pulber, millest valmistatakse onkoteraapias kasutatav veenisiseselt manustatav infusioon, kus toimeaine on nanoosakestena seotud inimvalgu albumiini külge.
Ravimi geneeriline nimetus on paklitakseel. Ravimi tootenimi on Abraxane (varasem nimetus ABI-007) ja see on kaubanimega retseptiravim.
Nab paklitakseeli kasutatakse koos mitmete teiste ravimitega metastaseerunud või taas levima hakanud rinnavähi, kopsuvähi, mitte-väikerakk-kopsuvähi ja pankreasevähi ravis.
Nab paklitakseeli kasvajavastase toime täpset mehhanismi seni ei tunta, arvatakse, et paklitakseel blokeerib vähirakkude kasvu. Abraxane mõjub ka tervetele rakkudele, näiteks vere- ja närvirakkudele, mis võib põhjustada kõrvalnähte.
Nab paklitakseel tõstab uuringute alusel üldelumuse mediaanväärtust 1,8 kuu võrra (8,5 versus 6,7 kuud, P<0,001) ja progressioonivaba elumuse mediaanväärtust samuti 1,8 kuu võrra (5,5 versus 3,7 kuud, P<0,001).
Paklitakseel võib toimemehhanismi tõttu olla kartsinogeenne ja genotoksiline.
Nimetused ja tähised
Farmakoterapeutiline rühm: taimsed alkaloidid ja teised looduslikud ained, taksaanid, ATC-kood: L01CD01.
Õiguslik alus
Nab paklitakseeli tohib Euroopa Liidus välja kirjutada. Euroopa Komisjon on andnud Abraxane'ile müügiloa, mis kehtib kogu Euroopa Liidu territooriumil, 11. jaanuaril 2008.
Annustamine ja kulud
Soovitatav nab paklitakseeli annustamine oleneb vähivormist. Ravimit süstitakse veeni 30 minuti jooksul iga kolme nädala järel.
Abraxane 100 mg N1 viaali hind jääb vahemikku 1027,52–1111,45 dollarit.
Kõrvaltoime
Abraxane kõige sagedamad kõrvalnähud on neutropeenia (valgeliblede neutrofiilide vähesus), aneemia (punaliblede vähesus), leukopeenia (valgeliblede ehk leukotsüütide vähesus), trombotsütopeenia (valgeliblede trombotsüütide ehk vereliistakute vähesus), lümfopeenia (valgeliblede lümfotsüütide vähesus), luuüdi supressioon (vererakkude tekke pärssumine)
Närvisüsteemi häired perifeerne neuropaatia (käte ja jalgade närvikahjustus), neuropaatia (närvikahjustus), hüpesteesia (nõrgenenud puutetundlikkus), paresteesia (vääraistingud, näiteks torkiv valu), iiveldus.
Seedetrakti häiretena kõhulahtisus, oksendamine, kõhukinnisus, stomatiit (suu limaskesta põletik),
Lihas-skeleti ja sidekoe kahjustuste väga sagedased kõrvatoimed on liigesevalu, lihasevalu.
Osadel ravi saanud vähipatsientidel tekkisid südame ja veresoonte ravimtekkelised kahjustused ja seisundid, nagu rinnavalu, südameinfarkt, vedeliku kogunemine naha alla ning veenide tromboos ja kopsutromboos, hüpertensioon ja südamepuudulikkus.
Immuunsüsteemi häired: patsientidel on tekkinud ravi vajavad tõsised võimaliku fataalse lõppega ülitundlikkusreaktsioonid. Alopeetsia (juuste väljalangemine), lööve, isutus, väsimus, nõrkus ja palavik.
Ravimit ei tohi kasutada rasedad ja last rinnaga toitvad naised.
Fertiilses eas naised ja mehed ning nende partnerid peaksid Abraxane'i ravi ajal kasutama rasestumisvastaseid vahendeid. Meestel ei soovitata ravikuuri ajal last eostada, ravim võib partneri tulevast last kahjustada.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Protein-bound paclitaxel seisuga 2.12.2014.
Gustav Hasselblatt
Gustav Hasselblatt (14. veebruar 1787 Hageri – 25. juuli 1863 Viru-Nigula) oli Eesti vaimulik.
Õppis Tallinna Toomkoolis. Õppis alates detsembrist 1805 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Katkestas 1807. aastal õpingud ja astus vabatahtlikult sõjaväkke. Osales 1812. aastal Vene-Prantsuse sõjas. Ordineeriti õpetajaks 27. juunil 1815.
Oli Viru-Nigula koguduse õpetaja aastatel 1815–1863, olles aastatel 1847–1863 Narva-Alutaguse praostkonna praost.
Hasselblatti kohta kirjutas Otto Wilhelm Masing (Hasselblatti eelkäija Viru-Nigulas), et ta vaimulik haridus on puudulik ning ta ei saavat aru teaduslikust maailmakäsitlusest. Asutas 1843. aastal köstrileskede ja vaeslaste kassa.
Isiklikku
Tema isa Peter Anton Hasselblatt oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja, poeg Carl Jacob Eduard Hasselblatt oli Kambja koguduse õpetaja, poeg Friedrich Hasselblatt oli Karuse Margareeta koguduse õpetaja, vend Otto Johann Hasselblatt oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja.
Širvinta (Šešupė)
Širvinta, ka Senaširvintė, vene keeles Шервинта (Šervinta) on jõgi Leedus, Šešupė vasakpoolne lisajõgi. Jõgi voolab Leedu lääneosas läbi Vilkaviškise rajooni.
Jõe pikkus on 43,9 km ja valgla on 1313 km². Jõe lang on 71 sentimeetrit kilomeetri kohta. Veerikkaim vasakpoolne lisajõgi on Liepona, veerohkeim lisajõgi aga Šeimena.
Širvinta algab Vilkaviškise rajooni territooriumil Alvitase küla lähistel. Jõgi voolab üldjoontes põhja suunas, suubudes Kudirkos Naumiestise lähistel Šešupėsse. Alamjooksul on jõgi kahekümne kilomeetri ulatuses Leedu ja Venemaa piirijõeks.
1955. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused
1955. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused toimusid Saksamaal Karlsruhes.
Sander Mirme
Sander Mirme (sündinud 13. veebruaril 1981) on eesti atmosfäärifüüsik ja rogainija.
Haridus
Sander Mirme lõpetas 1999. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 2003. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna füüsika eriala bakalaureuseõppe kiitusega. 2005. aastal kaitses Tartu Ülikooli Keskkonnafüüsika Instituudis magistritöö "Elektrilise aerosoolispektromeetri laaduri kuju ja aerosooli laengujaotuse vahelise sõltuvuse modelleerimine" ja sai teadusmagistri kraadi. 2011. aastal kaitses Tartu Ülikooli Füüsika Instituudis doktoritöö "Development of nanometer aerosol measurement technology" (Nanomeeter-aerosooli mõõtmistehnoloogia arendamine) (juhendaja Aadu Mirme) ja sai filosoofiadoktori kraadi füüsika (keskkonnafüüsika) alal.
Sporditulemused
Harrastab vastupidavusalasid: rogaini, orienteerumisjooksu, pikamaajooksu, murdmaasuusatamist, seiklussporti.
2013. aastal võitis koos Ilmar Anskoga Läti lahtised meistrivõistlused rogainis. 2014. aastal sai koos Ilmar Anskoga rogaini Euroopa meistrivõistlustel Oraval meesvõistkondade arvestuses 7. koha. Koos Riivo Roosega tuli ta meesvõistkondade klassis 2015. aastal Tšehhis Novohradské hory mäestikus rogaini Euroopa meistriks ning võitis rogaini EMil hõbemedali 2020. aastal Lätis Tukumsi lähedal ja 2021. aastal Eestis Otepääl. 2018. aasta rogaini EMil Ukrainas Karpaatide mäestikus võitis ta koos Ain Fjodoroviga hõbeda.
Isiklik rekord maratonis 3:05:09 (2013).
Nikolai Verhoustinski
Nikolai Verhoustinski (1799 Värska – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Liivimaa kubermangu õigeusu vaimulik.
2. juunil 1824 pühitseti ta diakoniks.
9. oktoobril 1845 pühitseti ta preestriks.
Preestrina teenis ta mitmetes Eesti ala kogudustes, sealhulgas: 1845–1846 Tartu Jumalaema Uinumise koguduses, 1853-1855 Rõngu-Tilga Issanda Taevaminemise koguduses, 1858-1859 Saare-Uhmardu Ristija Johannese koguduses.
November 2018
2018. aasta november algas neljapäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast reedel.
2023. aasta meeste võrkpalli Euroopa liiga
2023. aasta võrkpalli Euroopa Liiga oli 19. korda toimuv meeste võrkpalli Euroopa liiga, kus osales 18 Euroopa meeste võrkpallikoondist. Euroopa Liiga on jagatud kahte tugevusgruppi: Euroopa Kuldliiga ja Euroopa Hõbeliiga.
Euroopa Kuldliigas osales 12 Euroopa meeste võrkpallikoondist, kes jagati vastavalt Euroopa koondiste edetabelile kolme alagruppi. Iga alagrupi parim (lisaks korraldajale) pääses final-four turniirile, mida korraldas Horvaatia ja kus selgitatati nelja parema meeskonna paremusjärjestus. Võistluse võitis Türgi, kes sai sellega õiguse osaleda 2023. aasta suvel toimuval FIVB Challenger Cupil, mis on ülemikuturniir maailma tugevaimasse liigasse, FIVB Rahvuste liigasse järgmiseks turniiriks.
Euroopa Hõbeliigas osales 6 Euroopa meeste võrkpallikoondist, kes jagati kahte alagruppi. Turniiri võitis Läti, kes tagas sellega 2024. aastaks koha Euroopa Kuldliigas.
Alagrupiturniiri protseduur
Alagrupid jagati vastavalt Euroopa koondiste edetabelile 16.10.2022 seisuga.
Alagruppides mängis iga koondis omavahel kahel korral (kodus-võõrsil süsteemil).
Edasipääseja selgitamine:
Euroopa Kuldliiga Final Four turniirile pääses korraldaja ning iga alagrupi võitja (kui korraldaja oleks alagrupi võitja, siis pääseks edasi kõigi alagruppide parim teine koondis). Euroopa Kuldliiga alagrupiturniiri kõige kehvem koondis langeb järgmistel võistlustel Euroopa Hõbeliigasse.
Alagrupi protseduur on kirjeldatud vastavalt Euroopa Kuld- ja Hõbeliiga juhenditele.
Alagrupiturniir
A-alagrupp Allikas: CEV koduleht
C-alagrupp Allikas: CEV koduleht
B-alagrupp Allikas: CEV koduleht
Poolfinaalid
1. poolfinaalpaar:
2. poolfinaalpaar: Allikas: CEV koduleht
Finaalmängud
Allikas: CEV koduleht
Hatari
Hatari on Islandi antikapitalistlik BDSM-stiilist inspireeritud teknobänd. Bänd ise nimetab end performance-kunsti grupiks. Bändi kuuluvad Klemens Hannigan, Matthías Haraldsson ja Einar Stefánsson. Bänd esindas 2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Islandit lauluga "Hatrið mun sigra", mis sai finaalis 232 punktiga 10. koha.
Red Bull Arena
Red Bull Arena nime kannab mitu jalgpallistaadioni:
Alfred Kordelini Sihtasutus
Alfred Kordelini Sihtasutus (soome keeles Alfred Kordelinin säätiö) on Soome sihtasutus, mis auhindu, abiraha ja stipendiume välja andes toetab ja edendab soome teadust, kirjandust, kunsti ja rahvaharidust (soome keeles kansansivistystyö).
Sihtasutus asutati 1918 soome ettevõtja Alfred Kordelini testamendi kohaselt.
Sihtasutusel on ka Eesti Fond, mis jagab abiraha eesti keele ja teiste soome-ugri keelte uurijatele, samuti soome kirjanduse eesti keelde tõlkijatele. Eesti Fond jagab aastas abiraha 6000–7000 euro ulatuses.
Rakvere JK Tarvas II
Rakvere JK Tarvas II on Eesti jalgpalliklubi Rakvere JK Tarvas duubelmeeskond.
Rubeņi
Rubeņi (vananenud kirjanduses ka Rubbene, Rubene ja Rubini) on küla (vidējciems) Lätis Jēkabpilsi piirkonnas Rubene vallas. Rubeņis asub valla halduskeskus. Aastal 2009 oli seal 266 elanikku.
Andmeajakirjandus
Andmeajakirjandus on viis uudiste edastamise täiustamiseks statistika uurimise ja andmete kasutamise abil, et anda loost põhjalikum ja täpsem ülevaade.
Andmeajakirjandus on viimastel aastatel arenenud järk-järgult, sõltudes suurel määral andmete kättesaadavusest digitaalsel kujul. Üheks ajakirjanduse trendiks digiajastul on avalikkusele informatsiooni edastamine andmete visualiseerimise kaudu (tabelid, graafikud, kaardid, infograafika, mikrosaidid jms). Andmete visualiseerimine võimaldab ajakirjanikul keerulist lugu lihtsamalt edasi anda.
Andmeajakirjandust peetakse ajakirjanduse tulevikuks. Andmeanalüüs võib paljastada varjatud probleeme, mida ei ole veel ajakirjanduses käsitletud või millele ei ole piisavalt tähelepanu pööratud. Andmeajakirjandus saab ajakirjandust oluliselt mõjutada: ajakirjanikud saavad kirjutada lugusid, mida toetavad täpsed ja konkreetsed andmed. Andmete abil saab luua põhjalikumat teavet selle kohta, mis meie ümber toimub ja kuidas see võib meid mõjutada.
Andmed võivad olla nii andmeajakirjanduse allikaks kui ka vahendiks, millega lugu räägitakse.
Andmeajakirjandust saab rakendada mitte ainult ajakirjanduses, vaid paljudes valdkondades, mille vastu on avalik huvi (majanduses, tervishoius, keskkonnaküsimustes, poliitikas jpm).
Ajalugu
Üheks varasemaks näiteks andmeajakirjanduse olemasolust peetakse Suurbritannia väljaande Manchester Guardian (praegune The Guardian) esimest numbrit. 1821. aastal avaldatud artikkel sisaldas tabelit, kus olid andmed kahes Suurbritannia linnas elavate kooliõpilaste kohta. Andmed olid abiks riigi haridussüsteemi mõistmisel.
Tehnoloogia arenguga kolis andmeajakirjandus arvutisse. Esimeseks näiteks peetakse 1952. aastat, kui CBS üritas suurarvuti abiga ennustada USA presidendivalimisi. Sellisel kujul hakkas andmeajakirjandus laialdaselt levima alles 1967. aastal, kui USA väljaanne Detroit Free Press analüüsis Detroiti rahutuste kohta kogutud andmeid.
2005. aastal hoogustus uudislugudes andmete visualiseerimine, kui USA programmeerija koostas Chicago kuritegevuse kohta andmekogu.
Andmeajakirjanduse etapid
Kuigi töö kulg võib mõneti erineda, saab üldjuhul jagada andmeajakirjanduse protsessi viieks etapiks:
Andmeajakirjanduse protsessi käigus läbivad andmed töötluse ning nende põhjal valmib viimistletud uudislugu. Kõikehõlmavad andmed koondatakse selliselt, et vastuvõtjad suudaksid näha trende ja teha nendest lähtuvalt otsuseid. Andmeajakirjaniku ülesandeks on teha väljavõtteid kogutud infost.
Kogumine
Andmeid on võimalik koguda paljudelt andmesaitidelt ja paljude teenuste abil. Esiteks võib andmeid hankida ametlikest andmeportaalidest, samuti võib teha päringuid info eest vastutavatele riigiorganitele. Andmete kättesaadavus oleneb paljuski riiklikust seadusandlusest, st riigid väljastavad andmeid erineval määral.
Lisaks võib vajalikke andmeid leida foorumitest. Näiteks http://getthedata.org/ ja https://www.quora.com/ veebifoorumites saab esitada andmeajakirjanduse kohta käivaid küsimusi. Foorumitest võib küsida kõike andmetega seotut (kust leida vastavaid andmeid, milliste vahenditega saab andmeid visualiseerida või kuidas andmeid puhastada).
Hacks/Hackersi (https://www.hackshackers.com/) organisatsioon ühendab ajakirjanikke ja tehnolooge. Kommuunis on võimalik suhelda inimestega, kes tunnevad andmeajakirjandust ja ka sellest, kuidas ning kust on võimalik andmeid saada.
Samuti on andmeid võimalik ise koguda vaatluste, küsitluste ja veebiküsimustike abil.
Puhastamine
Andmete puhastamine ehk korrastamine tähendab andmete esialgset töötlust, kus eemaldatakse inimvead ja teisendatakse andmed ühtsele analüüsimist võimaldavasse kujule. Andmete puhastamise vahendid on näiteks OpenRefine ehk GoogleRefine, TextWrangler, GoogleSpreadsheets.
Kontekstualiseerimine
Selles etapis esitatakse andmestiku kohta kriitilisi küsimusi ning analüüsitakse, kes, millal, kuidas ja mis eesmärgil andmed kogus ning kas sellest avaldub midagi märkimisväärset. Andmed ei pruugi alati olla usaldusväärsed – nende kogumise protsess hõlmab erinevat metoodikat, kallutatust ja eesmärke. Tihtilugu tuleb tutvuda erialakeelega, mille järgi andmed koondati. Nendeks võivad olla koodid, mis esindavad kategooriaid, klassifikatsioone või asukohti ja eksperttasemel terminoloogiat.
Samuti on selles etapis vajalik statistiline pädevus, kuna tihti ei ütle eraldiseisvad andmed meile palju. Näiteks omandab kuritegevuste arv linnas tähenduse siis, kui see asetada konteksti linna populatsiooni, politseijaoskondade arvu, kuritegevusmäära, töötuse tasemega jne.
Võimalikud vahendid, mis aitavad andmeid analüüsida: Django, Ruby on Rails, Microsoft Access – tabelite moodustamiseks, ESRI Arcmap – geograafilised analüüsid, SAS, PostGIS, QGIS, MapBox, CSVKit, RStudio, SPSS, Microsoft Excel, OpenOffice Calc, Scraperwiki – prototüüpimine ja tulemuste salvestamine onlainis. NitroPDF – PDF-failide teisendamine tekstiks ja Exceli failideks.
Programmeerimine: Python (programmeerimiskeel), R (programmeerimiskeel), NumPy + MatPlotLib.
Kombineerimine
Leidub häid näiteid andmeajakirjanduslikest lugudest, mis tuginevad vaid ühele andmestikule. Siiski võib rohkem näiteid välja tuua kombineeritud andmestikest, sest mitme allika põhjal valminud andmeajakirjanduslikud artiklid on lugejale väärtuslikumad ja usaldusväärsemad.
Amrullah Saleh
Isiklikku
Saleh on usutunnistuselt sunniit, ta on abielus ja tal on viis last. Ta valdab dari, puštu ja inglise keelt.
Andmeajakirjandus
Kombineerimine
Levinuim näide sellest on andmestiku sidumine kaardiga näitamaks, kuidas andmed ruumis jaotuvad.
Kertu Jukkum
Ta on lõpetanud Tallinna Ülikooli riigiteaduste erialal 2012. aastal.
Andmeajakirjandus
Kommunitseerimine
Selles etapis mõeldakse välja, milline oleks parim viis andmetöötluse edastamiseks lugejatele, ning otsustatakse, mis on andmete juures kõige märkimisväärsem või huvitavam, et seda rõhutada. Seejärel tegeletakse tulemuste visualiseerimisega. Seda võib teha näiteks kaartide, diagrammide, infograafika või animatsiooni abil.
Kertu Jukkum
Aastatel 2007–2014 töötas ta raadiojaamas Sky Plus. Alates 2015. aasta septembrist oli ta telekanali TV3 avalike suhete juht. Mais 2017 asus ta juhtima Eesti Meedia veebiportaale Elu24 ja Limon. Elu24 peatoimetaja kohalt lahkus ta 2020. aasta veebruaris, tema asemele tuli Marko Püüa.
Sotsiotehniline süsteem
Sotsiotehnilised süsteemid (Sociotechnical systems (STS)) on teaduslik lähenemine organisatsiooni arengus. Tööprotsessi projekteerimine mille peamine eesmärk on inim-, tehnilisi ja tehnoloogilisi töö tegurite koostoime. Termin “sotsiotehniline süsteem” kõige on infrastruktuurse ühiskonna elemente ja inimkäitumise koostoime uurimine. Ühiskond, sotsiaalsed institutsioonid ja nende alamstruktuurid võivad pidada ka nagu keerulised sotsiotehnilised süsteemid. Sotsiotehnilisi süsteeme mõiste baseerutakse inimese ja masina/tehnika koostoimet ideel võrreldes tehnoloogilise determinismi teooriatega, mis väidavad, tehnoloogial on inimeste elule (inimeste tööülesannete täitmise käigus) tugev ning otsene ühepoolne mõju. Tehnilise ja sotsiaalsete tingimuste projekteerimine peaksid olema sellised, et tehnoloogiline tõhusus ja humanitaarsed aspektid ei ole omavahel vastuolus.
Andmeajakirjandus
Kommunitseerimine
Google spreadsheet – tulemuste esitamine ning saab ühendada Google Fusion Tables ja Junar Open Data Platform.
Kertu Jukkum
Kertu on jooksnud maratone, läbinud poolpika triatloni ning vallutanud Kilimanjaro (2014), Kazbeki (2017) ja Aconcagua mäe (2019).
Andmeajakirjandus
Kommunitseerimine
Junar – andmete viimine sobivale kujule.
Kertu Jukkum
Kertu ema tahtis talle alguses eesnimeks panna Rahel. Kertu vanaema vastuseisu tõttu valiti praegune eesnimi.
Andmeajakirjandus
Kommunitseerimine
Tableau Public – interaktiivseks andmete visualiseerimiseks.
Kertu Jukkum
Kertul on kaksikõde Kadi.
Museaal
Museaal on muuseumis arvele võetud kultuuriväärtusega ese. Museaalide kogumit nimetatakse muuseumikoguks.
Museaalide arvelevõtmise teine etapp on teaduslik inventeerimine.
Museaalid signeeritakse järjekorranumbritega.
Museaalide üle rahalist arvestust ei peeta.
Andmeajakirjandus
Kommunitseerimine
Qlikview – võimaldab analüüsida ja filtreerida suuri andmehulki.
Sotsiotehniline süsteem
Struktuur
Sotsiotehniline süsteem on moodustatud järgmistest allsüsteemidest:
Et saavutada kõrge organisatsiooni talitluse efektiivsust on võimalik kui optimeerida tema allsüsteemid ja nende koostoime ehk ühtlustada nende tööd.
Ajalugu
Aastal 1960 kaks konsultandid Eric Trist ja Fred Emery, kes töötasid Tavistocki inimsuhte instituudis (The Tavistock Institute of Human Relations) pakkusid uut terminit „sotsitehniline analüüs ehk sotsiotehniline süsteem“. Esialgu sisaldas tehnilise alamsüsteemi tehniline osa tööriistu/vahendeid, meetodeid, projekti vahendeid, mis võimaldavad transformeerida sisend andmed ja saada väljund andmed, et saavutada majanduslikku organisatsiooni eesmärke. Sotsiaalne alamsüsteem sisaldas iga astme töötajad, mis koostöötavad süsteemiga, lisaks sellele teadmisi, oskusi, vajadusi ja elusuhtumist ja motiveerimise programme. Hiljem tarnijad ja kliendid koos ametliku ja mitteametliku protsessidega, mis toimuvad organisatsioonis oli lisatud sotsiaalse allsüsteemis ka.
Sotsiotehnilise analüüsi tüübid
•	PEST-analüüs
•	PESTLE-analüüs
•	ETHICS-analüüs
Mai Narva
pisi|240px|Mai Narva (2016)
Mai Narva (sündinud 22. oktoobril 1999 Tallinnas) on eesti maletaja, naiste rahvusvaheline meister (2015) ja naiste suurmeister (2021) ning rahvusvaheline meister (2022).
Ta täitis 2018. aasta jaanuaris Rootsis Stockholmis toimunud 47. Rilton Cupi põhiturniiril naiste suurmeistri normi. Teist korda täitis ta normi 2018. aastal Gruusias toimunud maleolümpial ning kolmandat korda 2021. aastal Rumeenias naiste male Euroopa meistrivõistlustel.
Narva lõpetas 2018. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi. Sama aasta augustis alustas ta psühholoogiaõpinguid Ameerika Ühendriikides Marylandi Ülikoolis UMBC Coca-Cola malestipendiumi toel.
Ta on tulnud kolmekordseks Eesti malemeistriks naiste seas (2014, 2016, 2017) ja saanud kahel aastal (2013, 2015) meistrivõistlustelt hõbemedali. 2014. aastal tuli Batumis Euroopa noortemeistriks neidude vanusegrupis U16 ja 2015. aastal võitis Poolas Karpaczis kuldmedali Eesti naiskonna koosseisus Euroopa võistkondlikel malemeistrivõistlustel neidude vanusegrupis U18.
Narva võistles Eesti koondvõistkonnas maleolümpial (2014, 2016, 2018).
Isiklikku
Ka tema isa (Jaan Narva), ema (Regina Narva), õed Ann ja Triin, vend Mart, onu Igor Rõtov, onunaine Tuulikki Laesson, vanavanemad Boriss Rõtov ja Merike Rõtova ning vanavanaisa Oskar Kuningas on tegelenud malega.
Andmeajakirjandus
Kommunitseerimine
Google Fusion Tables – kaartide visualiseerimiseks.
Andmeajakirjandus muudes valdkondades
Andmeajakirjandust kasutatakse sisuturunduse valdkonnas, et kommunitseerida ja turunduda ettevõtete brändi. Samuti kasutavad andmeajakirjandust suhtekorraldajad, kes võitlevad meediakajastuse saamiseks ajakirjanike tähelepanu eest.
Andmete visualiseerimist kasutatakse teadustöö tulemuste paremaks kommunitseerimiseks.
Lisaks kasutatakse andmete visualiseerimist ettevõtete ja mittetulundusühingute kommunikatsioonis.
Keila püss
Keila püss on Harju maakonnast Keila lähedalt leitud algeline püss. Püss on dateeritud 14. sajandi lõpukümnenditesse ja ühtlasi üks vanimaid teadaolevaid käsitulirelvi Euroopas.
Pronksist valatud relva jäänused on hoiul Harjumaa muuseumis.
Viited
Välislingid
Friedrich-Karl Pinka
Friedrich-Karl Pinka (18. oktoober 1895 Murikatsi, Kärstna/Tuhalaane, Viljandimaa – 16. jaanuar 1942 Kirov, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonel), Scoutspataljoni esimene ülem.
Elulugu
Friedrich-Karl Pinka sündis Murikatsi (Põrga) karjamõisa rentniku Konrad-Johan Pinka peres. Õppis Tartus saksa õppekeelega R. Zedelmanni Eragümnaasiumis ja Tartu Reaalgümnaasiumis ning vene õppekeelega Valgas Reaalkoolis.
Keila püss
Viited
Keila püssist Vikerraadio saatesarjas "Eesti Lugu"
Friedrich-Karl Pinka
Elulugu
Astus 1915. aastal vabatahtlikult sõjaväkke, lõpetas 1915. aasta jaanuaris neljakuulised kiirendatud ohvitseride kursused Petrogradis Pauli sõjakoolis ja sai ohvitseri (lipniku) auastme. Teenis Esimeses maailmasõjas Vene Keiserlikus sõjaväes aastail 1915–1917, Riia rindel 12. armee 56. Siberi kütipolgu nooremohvitserina. 1. juunil 1916 sai Riia all Miitavi kivitee juures lahingutes põrutada. Oktoobris 1916 ülendati ta alamleitnandiks ja novembris leitnandiks. 25. novembril 1916 määrati 25-aastane F. Pinka 72. Siberi kütipolgu rooduülemaks ja 21. märtsil ülendati ta alamkapteniks.
Teenistus Eesti rahvusväeosades
Detsembris 1917 astus F. Pinka Viljandis asuvasse Eesti rahvusväeosadesse kuuluvasse 2. Eesti jalaväepolku, kus määrati polgu 2. marsiroodu ülemaks, kellena teenis kuni rahvusväeosade laialisaatmiseni Saksa okupatsioonivägede poolt 12. märtsil 1918.
Saksa okupatsiooni ajal viibis vanematekodus Murikatsil.
Vabadussõjas
Vabadussõja alguses määrati ta formeerima koos Ameerikast pärit väliseestlase Harry Reissariga Viljandis Scout väeosa. 3. jaanuaril 1919 juhtis ta esimese kaitselahinguid pealetungiva Punaarmee üksuste vastu Karksi mõisa ja Taagepera lossi ning Helme ja Patküla all.
17. jaanuaril 1919 määrati Scoutspataljoni A kompanii F. Pinka juhtimisel Kitsarööpmelise soomusrongi nr. 2 dessantmeeskonnaks.
30. jaanuaril 1919 formeeritud pataljoni I pataljoni ülemaks ja polgu ülema abiks, olles polgu reaalne lahingutegevuse juht. KRSR nr. 2 osales F. Pinka Pikksaare raudteejaama vallutamises, mille käigus vallutas soomusrongi dessantmeeskond, kuhu kuulus Scoutspataljoni A kompanii 47 võitlejat raudteejaama, mida kaitses 524 punaarmeelast. Lahingu eest autasustati F. Pinkat 1920. aastal Vabadusristi II liigi III järgu aumärgiga. 29. juulil 1919 sai F. Pinka rindel Ostrovi lähedal raskelt haavata ning viibis kuni 15. novembrini ravil.
Studio Moderna
Studio Moderna Grupp on Kesk- ja Ida-Euroopas tegutsev elektroonilise kaubanduse ja otsemüügiga tegelev ettevõte.
Tegutsetakse Sloveenias, Horvaatias, Makedoonias, Bulgaarias, Serbias, Montenegros, Slovakkias, Poolas, Ungaris, Bosnias, Tšehhi Vabariigis, Venemaal, Kosovos, Rumeenias, Leedus, Lätis, Eestis, Albaanias, Ukrainas, Moldovas ja Kasahstanis.
Ettevõttes töötab üle 8000 inimese.
Friedrich-Karl Pinka
Vabadussõjas
Detsembris 1919 osales F. Pinka Scoutspolguga Narva rindel enne Tartu rahulepingu sõlmimist Punaarmee ägedate pealetungirünnakute tõrjumisel.
1. mail 1920 ülendati Friedrich Pinka "kiiduväärt teenistuse eest" alampolkovnikuks.