cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti SS-vabatahtlike soomusgrenaderide pataljon "Narva"
Olshana kott
Uuest kotist väljamurdmisele saadeti sissepiiratud kahe korpuse väeosade juhtide Wilhelm Stemmermanni ja Theo-Helmut Liebi korraldusel avangariväeosadena 5. SS-Soomusdiviisi "Wiking" ja 72. diviisi väeosad III armeekorpuse positsioonide suunas. Punaarmee piiramisrõnga väed koosnesid aga 3 armee (4. kaardiväe, 27., ja 52. armee) vägedest. 17. veebruaril 1944 saatis "Wikingi" komandör kindral Gille "Narva" pataljoni läbimurdeks koos tankide ja rünnakkahuritega teed tegema. Seljatagust kaitsesid teised väeosad, haavatute voor oli kahe rünnakrühma vahel. Eest ja tagant ründasid kotist väljamurdvaid väeosi vene tankid ja jalavägi. Vene tankid murdsid läbi ka haavatute kolonni juurde ja sõitsid pikki voori, lömastades haavatuid hobuseid ja voorimehi. Pataljon "Narva" murdis kotist välja Gniloi Doni rajoonis.
Pärast väljajõudmist kogunes diviis "Wiking" Poolas Lublini ümbruses, kus pataljon "Narva" eraldati Diviisist "Wiking" ja saadeti Eestisse.
Karl Terras
Karl Johannes Terras (9. september 1890 Vaivara vald, Virumaa – 16.oktoober 1942 Kirovi oblast) oli jurist, Eesti Vabariigi riigisekretär 1921–1940, I Riiginõukogu liige.
Oskar Amberg
Oskar Amberg (29. detsember 1878 Meeri vald, Nõo kihelkond, Tartumaa – 24. oktoober 1963 Lübeck) oli Eesti poliitik, insener ja ettevõtja. Ta kuulus Kristlikku Rahvaerakonda.
Karl Terras
Õppis Narva Gümnaasiumis (1903-1911) ja seejärel Peterburi Ülikoolis õigusteadust (1911-1916). 1917. aastal lõpetas suurtükiväekooli lipnikuna.
Eesti SS-vabatahtlike soomusgrenaderide pataljon "Narva"
20. Füsiljeerpataljon
20. märtsil 1944 saabus pataljon "Narva" Tallinna (172 Tserkassõ kotist väljamurdnud meest, nendest 35 viimasest, 500-mehelisest täiendusest), kus toimus väeosa pidulik vastuvõtt ja paraad Vabaduse väljakul.
Oskar Amberg
Haridus
Ta õppis aastatel 1899–1904 Riia Polütehnilises Instituudis, mille lõpetas diplomeeritud masinaehitusinsenerina. Ta kuulus korp! Vironia ridadesse.
Randsfjorden
Suurim sügavus on 131 m.
Eesti SS-vabatahtlike soomusgrenaderide pataljon "Narva"
20. Füsiljeerpataljon
Pataljon allutati 20. Eesti SS-diviisile ja saadeti Kehra ümbrusse formeerimisele ja väljaõppele, Tallinnast ära ümbrusse. Kehra ligidal külades moodustati 4 kompaniid. Pataljoni "Narva" tuumikust moodustati 20. Eesti SS-diviisi 20. Üksik SS-jalaväepataljon (20. SS-füsiljeerpataljon) ning formeerimise käigus sai pataljon juurde 600 meest, 300 Kehrast ja 300 Alaverest. 4. juunil 1944 suunati 20. jalaväepataljon "Narva" rindele.
Karl Terras
Karl Terras arreteeriti Nõukogude okupatsioonivõimude poolt 7. jaanuaril 1941 ja hukati Nõukogude Liidu vangilaagris Kirovi oblastis 25. veebruaril 1942. Kohtumõistmine Terrase üle toimus aasta pärast tema surma, kui ta tagaselja 10 aastaks sunnitööle mõisteti liikmeksoleku pärast nõukogudevastases organisatsioonis - Kaitseliidus.
Oskar Amberg
Inseneri ja ettevõtjana
Ta hakkas oma Tallinna silikaattelliskivi vabrikus O. Amberg ja Ko esimesena Eestis valmistama silikaattelliskive. Tänu Eestis alustatud Peeter Suure merekindluse ehitamisele, mille mitmete erifunktsiooniliste rajatiste tarbeks läks vaja suures koguses silikaattelliseid ja lisaks laevaehitustehastele ja Peeter Suure sõjasadamale sai Ambergi tehase toodangu üheks peamiseks tellijaiks Venemaa keisririigi sõjavägi.
Eesti SS-vabatahtlike soomusgrenaderide pataljon "Narva"
Auvere lahingud
23. juunil viidi pataljon Sininõmmelt Krivasoo koti äärde Kulgule, viibisid mõni nädal Kulgul ja siis viidi uuele kohale Kõrgsool, ning mõni päev enne Auvere lahingut paigutati meid Auvere juurde. Pataljon võitles kõrvuti Harald Riipalu juhtud 47. rügemendi ja 11. Ida-Preisi jalaväediviisiga Auvere platsdarmil, Auvere lahingus. Auvere lahingus olid eesliinil Sinimägede ja raudtee vahelises lõigus.
Randsfjorden
Järve maht on 7 km³.
Veepinna kõrgus merepinnast on 134 m.
Järve põhjaossa suubub Etna jõgi, millesse umbes 5 km enne suuet suubub Dokka. Järve lõunaotsas voolab sellest välja Randselva jõgi, mis suubub Tyrifjordenisse.
Islandi kroonik Snorri Sturluson kirjutas, et Hadelandist külaskäigult naasnud Halfdan Must, Norra esimese kuninga Harald Kaunisjuukse isa, sõitis kord talvel üle järve. Hobuse ja kelguga jäätunud järvel reisinud Halfdan vajus läbi jää ning uppus.
Kuigi järve nimes sisaldub sõna fjord, mis tähendab tavaliselt soolase veega merelahte, on Randsfjorden siiski magedaveeline järv.
pisi|tühi|Vaade Jevnakerist põhja suunas
Eesti SS-vabatahtlike soomusgrenaderide pataljon "Narva"
Auvere lahingud
1944. aasta 25. juulil langes nende väeosade osaks tõrjuda tagasi järjekordne Punaarmee läbimurdekatse. Muljetavaldava tulejõuga oli juba suurtükitule ettevalmistus. Selle kitsa rindelõigu suunas tulistati välja umbes 80 000 mürsku. Järjekordse karmi lahingu bilanss oli järgmine: Punaarmee läbimurdekatse ebaõnnestus ränkade kaotustega, 8000 langenut, 29 purustatud tanki ja 8 lennukit. 3. kompanii vasturünnakul langes viimane rühmaülem ja kompaniiülem obersturmführer Valdur Visnapuu sai raskelt haavata ning suri veel eesliinil. 20. jalaväepataljonis oli rivis III kompanii peale kokku 30 meest.
Sinimägede lahingud
Sinimägede lahingute ajal sai Hando Ruusist, pärast pataljoniülema kohusetäitja Oskar Ruudi langemist 3. augustil 1944 ja pataljoni üle võtnud hauptsturmführer Hans Wallneri haavatasaamist mõned päevad hiljem, 20. Üksiku SS-jalaväepataljoni (20. SS-füsiljeerpataljon) komandör.
Pataljoni taandumine Tannenbergi liinilt
Pataljoni osad võtsid osa Porkuni lahingust ja osa neist murdis seal Punaarmee piiramisrõngast välja.
22. septembril 1944 piirati Hando Ruusi rühm Ambla lähedal öösel metsas ümber. Pärast korduvate läbirääkimiste pidamist ja läbirääkijate poolt vastavate lubaduste saamist (meelitati Ruusi grupp koolivenna vanemleitnant Kase poolt alla andma) ütles Ruus meestele, et olete vandes vabad ja relvad pandi maha. Vangide kolonn koos Ruusiga, umbes 80 meest, alustas liikumist Tallinna suunas.
22. septembrit 1944 võib lugeda kuulsa pataljoni "Narva", hiljem 20. üksiku SS-jalaväepataljoni lõpuks.
Karl Terras
Isiklikku
Tema isa oli vallakirjutaja ja III Riigiduuma liige Aleksander Terras; vennad olid advokaat ja Põhja-Eesti Omakaitse ülem ning Tallinna linnapea (1941) Artur Terras ning Riigikontrolli sõjaväeosakonna peakontrolöri asetäitja Alfred Terras. Tema poeg oli Aleksander Terras.
Denílson
Denílson on Portugali eesnimi.
Denílson on mitme tuntud Brasiilia jalgpallurite nimi:
Sultantihane
Sultantihane (Melanochlora sultanea) on maailma suurim tihaslane.
Gruusia NSV lipp
pisi|[[Pilt:FIAV historical.svg|23pxGruusia NSV lipp 1951–1990]] Gruusia NSV lipp oli 1921–1922 Punaarmee poolt vallutatud Gruusia aladel moodustatud Gruusia NSV lipp, 1922–1936 Taga-Kaukaasia SFNV ja 1936–1991 NSV Liidu haldusüksuse Gruusia NSV lipp.
Gruusia NSV lipp loodi 28. veebruaril 1922. See oli punane kangas, mille vardapoolses ülanurgas olid kuldsed kirillitsatähed "ССРГ" ("GNSV" – Gruusia Nõukogude Sotsialistlik Vabariik).
13. veebruaril 1937 muudeti lipul olevad tähed gruusiakeelseks ning kuni 1951. aastani oli kasutusel kaks lippu, ühel olid gruusiakeelsed tähed "GNSV", teisel aga "Gruusia" ja selle all "NSV".
11. aprill 1951 sai Gruusia NSV uue lipu, selle põhivärv oli punane, mille vardapoolsesse ülanurka oli ruudukujuliselt paigutatud sinine päike. Päikese sees olid aga punased ristatud sirp ja vasar ning viisnurkne täht. Päikeseruudu kõrvale oli paigutatud sinine horisontaalne laid nii, et sellest ülespoole jäi sama lai punane laid. Sinine päike sümboliseeris pilvitut taevast, sinine laid aga Musta merd. Lippu kasutati 14. novembrini 1990 (26. märtsist 1989 oli mitteametlikult kasutusel ka Gruusia punamustvalge lipp).
Sultantihane
Välimus
Pikkus 20,5 cm. Isaslinnu pealagi, tutt ja suurem osa alapoolest on erekollased; selg, tiivad, kurgualune ja puguala on mustad. Emaslind ja noorlind on tuhmimad. Sultantihasel eristatakse mitut alamliiki. Erinevalt teistest on Annami mägedes elava alamliigi gayeti isas- ja emaslinnu pealagi ja tutt mustad. Tegutseb paaride ja väikeste salkadena tavaliselt kõrgel puuvõras, kus vaatamata oma suurusele ja eredale välimusele jääb tihti märkamatuks. Laul koosneb umbes viiest vilesilbist ja kõlab kui chiu-chiu-chiu-chiu-chiu või piu-piu-piu-piu-piu. Üks laulufraas kestab poolteist kuni kaks sekundit.
Gruusia NSV lipp
Vaata ka
Flagge Georgiens
Sultantihane
Elupaik
Elab tasandike ja mäenõlvade laialehistes metsades, bambustikes ja võsastikes kuni 1900 m kõrguseni. Eelistab servaelupaiku.
Pesitsemine
Sultantihase pesitsemise kohta on vähe teada. Pesitsusperiood on levila erinevates piirkondades aprillist juulini. Pesa ehitab puuõõnsusse või koorelõhesse. Kurnas on 5-7 muna.
Toitumine
Toiduks on putukad, puuviljad ja seemned.
Merike Vardja
pisi|Merike Vardja Merike Vardja (sündinud 7. mail 1969 Viljandis) on eesti kirjandusteadlane ja koolitaja.
Merike Vardja lõpetas aastal 1993 Tallinna Pedagoogikaülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal cum laude. Aastal 2002 omandas ta filosoofialitsentsiaadi kraadi ja 2006 filosoofiadoktori kraadi Soomes Jyväskylä Ülikoolis. Tema väitekirja teema oli "Tegelaskategooriad ja tegelase kujutamise vahendid Väinö Linna romaanis "Tundmatu sõdur"".
Aastail 1993–2006 õpetas ta Tallinna Ülikoolis eesti kirjandust ja kultuurilugu ning soome keelt ja kirjandust. Aastast 2009 vabakutseline, FIE.
USA lahtised meistrivõistlused tennises
USA lahtised meistrivõistlused (ingliskeelne lühinimetus US Open) on tenniseturniir, mis toimub igal aastal septembris.
Ajalugu
1881. aastal loodi USA Tenniseföderatsioon ning esmaülesandena võeti korraldada esimesed rahvusvahelised meistrivõistlused. Need viidi läbi samal aastal Rhode Islandi osariigis Newportis.
Turniiril osalesid mehed üksik- ja paarismängus. Üksikmängu võitis Richard Sears, kes püsis võitmatuna 1887. aastani, kui ta loobus vigastuse tõttu. Naised said mänguõiguse 1887. aastal.
1915. aastal viidi USA lahtised meistrivõistlused üle New Yorki Forest Hillsi ja 1978. aastal Flushing Meadowsi väljakutele. 1921–1923 mängiti aga Philadelphias.
Algselt mängiti muruväljakutel, kuid leiti, et muru hooldamine on raske ja kulukas, ning alates Flushing Meadowsisse kolimisest peetakse turniir kõvakattega väljakutel.
USA lahtiste tennisemeistrivõistluste võitjad
USA lahtiste tennisemeistrivõistluste meistrid võistluste kaupa:
Eestlased USA lahtistel meistrivõistlustel
Eestlaste parimad tulemused on Kaia Kanepi (2010. ja 2017. aastal) jõudmine veerandfinaali ning Anett Kontaveidi (2015. ja 2020. aastal) jõudmine 4. ringi.
2012. aasta USA lahtiste meistrivõistluste noorteturniiril jõudis Anett Kontaveit finaali.
Kate Nash
Kate Marie Nash (sündinud 6. juulil 1987) on Briti laulja ja laulukirjutaja.
Kate Nashi kuulsamad lood on "Foundations", "Pumpkin Soup", "Mouthwash", "Caroline's a Victim/Birds" ja "Merry Happy".
Sündinud 10. mail
''Siin loetletakse 10. mail sündinud tuntud inimesi.
Madis Eek
pisi|300px|Madis Eek (2010) Madis Eek (sündinud 31. jaanuaril 1966 Tallinnas) on Eesti arhitekt.
Alghariduse omandas M. Eek Tallinna Muusikakeskkoolis (1973–1979) ja keskhariduse Tallinna 43. Keskkoolis (Tallinna Tehnikagümnaasium; 1979–1984). Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (praegune Eesti Kunstiakadeemia) arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1984–1989. 1995. aastal läbis M. Eek Tallinna Kunstiülikooli (Eesti Kunstiakadeemia) restaureerimiskursuse.
Madis Eek on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 2002. aastast.
Poolakad
pisi|Poolakate diasporaa Poolakad (endanimetus Polacy) on lääneslaavi rahvas Euroopas. Nad räägivad poola keelt.
Suurem osa poolakatest on katoliiklased. Maailmas elab umbes 50 miljonit poolakat. Poola 38,5 miljonist elanikust moodustavad nad 98,7%. Suuremad poolakate kogukonnad elavad veel Ameerika Ühendriikides, Brasiilias, Kanadas, Suurbritannias, Valgevenes, Saksamaal, Leedus ja Iirimaal.
Denver Nuggets
Ajalugu
Klubi asutati 1967. aastal. Enne 1976. aastal NBA-ga liitumist mängis meeskond Denver Rocketsi nime all korvpalliliigas ABA. Nuggets pole seni NBA finaali pääsenud, mitmel korral on meeskonna laeks jäänud läänekonverentsi finaalseeria, viimati aastal 2020.
Saarde põllumeeste konvent
Saarde põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Kilingi-Nõmme linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Tali, Saarde, Orajõe ja Laiksaare vald.
Konvendi poolt valitud Põllutöökoja liige oli Hans Mitt.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks August Einaste, Jakob Meier, Mihail Rääk, Jaak Tomson, Georg Kuura, Hendrik Kiilas, August Pukk, Kristjan Avaste, Karl Gerberson, Heinrich Lensment, Jaan Kivilaan, Hans Mitt, Juhan Looper, Kaarel Leesment ja Elmar Kurm.
Abja põllumeeste konvent
Abja põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Abja alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Abja, Tihemetsa ja Rajangu vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Johan Noop, Alfred Roger, Heinrich Akel, Märt Nurk, August Laane, Johann Puusepp, Karl Ruubel, Hans Kapral, Jaak KIvisäk, Hans Kõiva, Christian Arro, Julius Kõerv, Märt Margus, Peeter Järve ja Jaan Akenpärg.
Konvendi poolt valitud Põllutöökoja liige oli Christian Arro.
Süsinik
300px|pisi|Süsiniku 8 [[allotroopia|allotroopi: a) teemant, b) grafiit, c) heksagonaalne teemant, d) C60 fullereen, e) C540, f) C70, g) amorfne süsinik ja h) süsiniknanotoru]] Süsinik (keemiline tähis C, ladina Carbonium) on mittemetalliline keemiline element järjenumbriga 6. Ta asub perioodilisustabeli IV A rühmas.
Tema valentskihis on 4 elektroni ja tema elektronkate on kirjeldatav valemiga 1s2 2s2 2p2. Süsinikul on seega kalduvus moodustada 4 sidet või vastaval arvul mitmekordseid sidemeid. Et süsinik moodustab palju vähepolaarseid kovalentseid sidemeid, on oksüdatsiooniastme määramine sageli raske.
Süsiniku stabiilseim oksiid on süsihappegaas (CO2). Oluline on ka süsinikoksiid (CO).
Süsinik on oluline element orgaanilistes ühendites ja kesksel kohal orgaanilises keemias. Seetõttu nimetatakse seda keemiavaldkonda sageli ka süsinikukeemiaks.
Maa biosfääri seisukohast on äärmiselt oluline süsinikuringe, mis kujutab endast süsiniku liikumist ökosüsteemis erinevate ökosüsteemi komponentide vahel.
Allotroobid
pisi|vasakul|Teemandi kristallvõre
Teemant
Süsiniku allotroop teemant on tuntud kui kõige kõvem looduslik materjal. Heade mehaaniliste omaduste tõttu kasutatakse teda palju tööstuses. Põhjus, miks teemant nii kõva on, seisneb tema võrestruktuuris. Vastavalt valentssidemete teooriale toimub teemandis 2s- ja 2p-orbitaalide segunemine (hübridisatsioon), mille tulemusena moodustavad üks s- ja kolm p-orbitaali neli ekvivalentset sp3-hübriidset orbitaali, mis osutavad tetraeedri eri nurkadesse. Need tetraeedri nurgad on ühtlasi kuubi vastavad nurgad. Nii tekkinud kolmedimensionaalne võre on väga jäik. Sideme pikkus teemandi sp3-orbitaalidega süsinike vahel on 1,56 Å.
Grafiit
pisi|Grafiit Grafiidis on sp2-hübriidsed orbitaalid, mis moodustavad σ-sidemeid. Sellega on iga aatom võrdselt seotud kolme teise süsinikuga. Nende sidemete vahel on xy-tasandil ±120° nurk ja z-telje sihis eksisteerib nõrk π-side. C-C sp2-orbitaali sideme pikkus on 1,42 Å. Kuusnurkne sp2-orbitaalidest sidemete struktuur moodustab tüüpilise grafiidi võre. Pz-orbitaal moodustab nõrga van der Waalsi sideme. Kaugus süsiniku kihtide vahel grafiidis on keskmiselt 3,35 Å. Pz-orbitaali elektronid liiguvad vabalt elektronpilves ja ei kuulu ühelegi kindlale aatomile (nad on delokaliseeritud). Selle tõttu juhib grafiit elektrit. Teemant seevastu käitub isolaatorina, sest kõik valentselektronid on lokaliseeritud sp3-orbitaalis. Grafiiti kasutatakse elektroodides, adsorbendina, pliiatsisüdamikes jne.
pisi|vasakul|Amorfne süsinik
Keelpillikvintett
Keelpillikvintett on instrumentaalansamblikoosseis, mis koosneb viiest keelpillist.
Süsinik
Amorfne süsinik
Amorfne süsinik on süsiniku allotroop, millel puudub kaugeleulatuv korrapärane kristalne struktuur. Lokaalne korrapära võib eksisteerida, kuid selles esineb kõrvalekaldeid aatomitevahelistes kaugustes ja/või sidemete nurkades (võrreldes grafiidi või teemandi võrega). Amorfset süsinikku saadakse peamiselt kolmel viisil: keemilisel aurustus-sadestus meetodil (CVD), orgaaniliste ühendite lagundamisel, erinevate karbiidide selektiivsel söövitamisel. Amorfse süsinikuna tuntakse tahma, koksi ja puusütt.
Keelpillikvintett
Klassikalisel keelpillikvintetil on kaks võimalikku koosseisu:
Klaveritrio
Klaveritrio on instrumentaalansamblikoosseis, mis koosneb klaverist ja kahest muust pillist.
Süsinik
Amorfne süsinik
Amorfset süsinikku saab kasutada elektrilise kaksikkihi kondensaatorites, vesiniku salvestamiseks, metaani salvestamiseks, liitiumioon patareides, süsinik-plaatina katalüsaatori kandjana.
Klaveritrio
Klassikalises klaveritrios on lisaks klaverile viiul ja tšello.
Süsinik
Grafeen
pisi|Grafeeni struktuur Süsiniku aatomite monokihiti, mis on sp2-sidemetega tihedalt kokku pakitud kahedimensionaalsesse kärgvõresse, nimetatakse grafeeniks. See on fundamentaalseks ehituskiviks kõigile teistele grafiidsetele materjalidele (0D fullereenidele, 1D nanotorudele, 3D grafiidile). Teoreetiliselt on grafeeni uuritud juba 60 aastat, kuid teda peeti pigem "akadeemiliseks" materjaliks, mille eksisteerimisse kahedimensionaalsena looduses termodünaamilise ebastabiilsuse tõttu ei usutud. Seda seni, kuni praeguseks juba Nobeli füüsikaauhinna laureaadid Andre Geim ja Konstantin Novosjolov selle vaid ühe aatomi paksuse materjali ootamatult avastasid. Hilisemad eksperimendid on kinnitanud ka relativistliku kondensmaterjaliga seotud teooriat, et selles on laengukandjateks massitud Diraci fermionid.
Fullereenid
pisi|Fullereen Fullereenid on ainult süsinikust koosnevad individuaalsed mitmetahulised molekulid. Kinniste keradena eristuvad nad teistest süsiniku allotroopidest, sest neid ei saa vaadelda lõputute süsteemidena nagu teemanti, grafiiti või grafeeni. C60 struktuur (ikosaeedriline rotatsiooni- ja peegelsümmeetriaga) sisaldab kahte eri tüüpi C-C sidemeid: lühemaid sidemeid (kaksiksidemed), mis on kuusnurga ühisteks servadeks (6-6 sidemed) ja pikemaid sidemed (üksiksidemed), mis tekivad kuusnurkade ja viisnurkade segunemisel (6-5 sidemed). C60 ja C70 fullereenides on enamus sidemetest 6-6 sidemed. Fullereeni molekul on suurusjärgus 0,5 nm (C36) kuni 1,2 nm (C176).
Orgaanilised ühendid
Valdav osa süsinikku sisaldavad ained, välja arvatud süsinik lihtainena ja mõned süsinikuühendid, mida arvatakse anorgaaniliste ainete hulka, on tuntud kui orgaanilised ühendid. Nende ühendite tohutut mitmekesisust (süsiniku ühendid moodustavad umbes 95% kõikidest tuntud keemilistest ühenditest) põhjustab süsiniku võime moodustada neli keemilist sidet. Täpsemalt, süsinik on ainulaadne keemiline element, sest tema aatomil on ergastatud valentsolekus väliskihis neli elektronorbitaali, milles on neli paardumata elektroni. Kõik see asetab süsiniku kesksele kohale orgaanilises keemias, biokeemias, kogu eluslooduses üldse.
Mitteorgaanilised ühendid
Mitteorgaaniliste süsinikuühendite alla loetakse valdavalt süsiniku oksiidid (millest tuntuimad on CO ja CO2), sulfiidid (nagu CS2, OCS ja CS) ning lämmastikuühendid (nt (CN)2, HCN jt). Lisaks võib süsinik moodustada ühendeid mitmete metallidega.
Karbiidid on süsiniku ühendid metallide ja mõnede mittemetallidega, mille elektronegatiivsus on väiksem kui süsinikul. Karbiide kasutatakse põhilistes tööstuslikes rakendustes, kuna nad on kulumiskindlad, kuumuskindlad (kõrge sulamistemperatuuriga) ja kõrgetel temperatuuridel keemiliselt stabiilsed. Näidetena võib välja tuua soolataolise kaltsiumkarbiidi (CaC2), kovalentse ränikarbiidi (SiC), metallilise volframkarbiidi (WC), mida tihti kutsutakse tööstuses lihtsalt karbiidiks, ja siirdemetallilise tsementiidi (Fe3C).
Eraldiseisvaks ainegrupiks on ka karboraanid. Samuti tuntakse süsiniku halogeniide, mis on süsiniku ühendid halogeenidega (nt CCl4).
Isotoobid
Süsinikul on kaks stabiilset isotoopi massiarvudega 12 ja 13. Seejuures moodustab süsinik-12 98,9% Maal leiduvast süsinikust ja süsinik-13 vaid 1,1%.
Süsinik-12 võeti 1961. aastal aluseks aatommassiühiku väärtuse määramisel.
Looduses leidub ka radioaktiivset isotoopi süsinik-14, mille massiarv on 14 ja poolestusaeg 5700 aastat. Süsinik-14 tekib kosmilise kiirguse toimel õhulämmastikust. Seda kasutatakse radiosüsinikumeetodil bioloogilist päritolu esemete vanuse määramiseks.
Süsinikuringe
pisi|Süsinikuringe lihtsustatud skeem
Süsiniku liikumist ökosüsteemis erinevate ökosüsteemi komponentide vahel nimetatakse süsinikuringeks.
Tähtsaimad süsinikuringe protsessid on fotosüntees (mil anorgaaniline süsinik saab orgaaniliste ühendite koostisosaks) ja hingamine (mil orgaaniline süsinik vabaneb õhku või vette süsihappegaasina). Tasakaalus ökosüsteemis on kogufotosüntees võrdne koguhingamisega. Avatud ehk mittetasakaaluline süsinikringe toimub, kui süsinikku lisandub aineringesse ringevälistest allikatest (näiteks fossiilkütuste põletamisel), või kui süsinikühendeid väljub aineringest organismidele kättesaamatus vormis (nt orgaaniliste setete või turba moodustumisel).
Aktiivses ringluses oleva süsiniku hulga suurenemine põhjustab kasvuhooneefekti kasvu ja seeläbi globaalset soojenemist.
Juusa järv
Juusa järv (ka Kuningajärv, Kuninga järv) asub Otepää vallas Sihva külas Otepää kõrgustikul.
Järv meenutab kolmnurka. Selle kaldad on lausad, mõnel pool esineb madalat järsakut.
Taimestik on liikide poolest keskmine, esineb umbes 15 liiki makrofüüte.
Kaladest domineerib latikas, mõnevõrra vähem on koha, hauge, ahvenat, vähem kiiska, roosärge, särge, linaskit, mudamaimu ja hinku.
Scandinavian Airlinesi lend 686
Scandinavian Airlinesi lend 686 oli Milanost Linate lennujaamast Kopenhaageni lennujaama suundunud McDonnell Douglase MD-87 reis 8. oktoobril 2001. Lennuk tegi õhkutõusul avarii lennurajal ruleerinud teise lennukiga Cessna 525A CitationJet 2-ga. Õnnetus oli tingitud paljudest teguritest, näiteks paks udu, inimlik eksitus ja katkine maapealne radarisüsteem. MD-87 pardal oli 110 inimest ja Cessna pardal neli inimest, kõik nad hukkusid. Lisaks hukkus ka neli maapealse teeninduse töötajat. Kokku sai õnnetuses surma 118 inimest. See on Itaalia tsiviillennunduse kõige ohvriterohkem õnnetus.
Meeskond
McDonnell Douglas MD-87 kapten ja ohvitser olid 36-aastased rootslased. Kaptenil oli umbes 6000 lennutundi, millest 230 oli lennatud MD-87-ga. Ohvitser oli lennanud kokku üle 4300 lennutunni, millest 2000 oli lennatud sama lennukitüübiga.
Cessna saabus Kölni lennujaamast ja pidi lendama kahe reisijaga Pariisi. Lennuki piloodid olid kaks sakslast. Kapten oli 36-aastane ja tal oli kokku umbes 5000 lennutundi, millest ligikaudu 2400 oli lennatud Cessna kaptenina. Ohvitser oli 64-aastane ja tal oli kokku umbes 12 000 lennutundi, millest 2000 oli lennatud Cessnaga.
Õnnetus
Lennuõnnetuse ajal oli kogu Linate lennujaam kaetud paksu uduga. Nähtavus oli vähem kui 200 meetrit. Cessna sai loa alustada ruleerimist stardiraja suunas raja R5 kaudu. Kuna teekattemärgistus oli ebaselge, valis piloot eksikombel raja R6. See viis otse lennurajale 36R, kust alustas samal ajal õhkutõusu MD-87.
Kell 08.09 sai MD-87 lennujuhtimistornist loa alustada õhkutõusu lennurajalt 36R. Kell 08.10 toimus kahe lennuki kokkupõrge. MD-87 kiirus oli umbes 270 km/h ja kokkupõrke tagajärjel jäi Cessna purunenuna lennurajale. Hilisem lahkamine näitas, et üks lennukis olnud inimestest suri silmapilkselt, teised aga surid põletushaavade ja vingumürgituse tõttu. Kokkupõrke tagajärjel kaotas MD-87 parema mootori. Sellele vaatamata püüdis kapten õhkutõusu jätkata ja jõudis umbes 12 meetri kõrgusele. Kuna lennuk ei suutnud õhus püsida ja kokkupõrkel kaotati maandumisvarustus, sõitis lennuk angaari, milles töötajad sorteerisid pagasit. MD-87 kokkupõrkel angaariga oli lennuki kiirus umbes 257 km/h. Selle tagajärjel süttisid hoone ja lennuk põlema.
Kuna kogu lennujaam oli paksu uduga kaetud, ei olnud lennujuhtimiskeskus õnnetusest teadlik, sest seda polnud näha. Mõned sekundid pärast kokkupõrkeid helistati lennujuhtimiskeskusesse ja teavitati neid mitmest valjust paugust, mille põhjust ei suudetud tuvastada. Kui vigastatud pagasiteenindajad jõudsid lähedalasuvate hooneteni, hakati aru saama, mis juhtus. Seejärel hakati angaaris tuld kustutama. Sel ajal veel ei teatud, et MD-87 sinna sisse sõitis. Hiljem hakati otsima ka lendu 686, kuna seda polnud radaritel näha. Kaks minutit pärast lennukite kokkupõrget teatas teine piloot lennujuhtimiskeskusele, et ta näeb lennuraja lõpus tulekahju. Siis hakati lennukite poole liikuma ja ellujäänuid otsima.
Põhjused
MD-87 kokkupõrke Cessnaga põhjustasid peamiselt halvad ilmastikuolud ja Cessna pilootide ja lennujuhtide üksteise valestimõistmine. Hilisemal uurimisel tuli välja, et maapinnal olevad märgistused olid kulunud ja radade kõrval olevad suunavad märgid olid pooleldi rohtu kasvanud. Lennujuhil puudusid ka piisavad teadmised, et aru saada, et Cessna oli valel rajal (R6). Lennujaama liiklus oli tihe ja seal ei olnud sel hetkel ühtegi töökorras maapealset radarit, mis näitaks, kus milline lennuk täpselt liigub. Selle õnnetusega tulid välja Milano Linate lennujaama suurimad puudused, mis hiljem parandati.
Klaverikvintett
Klaverikvintett on instrumentaalansambli koosseis, mis koosneb keelpillikvartetist ja klaverist.
Klassikalise klaverikvinteti koosseisu kuuluvad järgmised instrumendid:
Albin Strutzkin
Albin Strutzkin (10. august 1878 Mäetaguse mõis, Virumaa – 28. november 1962) oli eesti laulja (tenor).
Rannajõe
Rannajõe on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Martna valda.
Küla nimi oli varem Rannamõisa. Aastatel 1945–1954 asus külas Rannamõisa külanõukogu keskus.
Halinga valla vapp
thumb|150px|Halinga valla vapp Halinga valla vapp on Eesti endise haldusüksuse Halinga valla vapp.
Regina Spektor
pisi|2009 Regina Spektor (vene keeles Регинa Ильинична Спектор; sündinud 18. veebruaril 1980 Moskvas) on vene-juudi päritolu Ameerika Ühendriikide laulja, laulukirjutaja ja pianist.
Halinga valla vapp
Vapi kinnitas Riigikantselei 1. märtsil 1994 ja see õnnistati Pärnu-Jaagupi kirikus 14. detsembril 1994.
Regina Spektor
pisi|vasakul|Regina Spektor, 26. juuli 2006
FK Ural
Sverdlovski oblasti Ural (ka FK Ural, ametlikult Футбольный клуб «Урал» Свердловская область) on 1930. aastal asutatud Venemaa jalgpalliklubi, mille kodulinn on Jekaterinburg, kuid klubi esindab kogu Sverdlovski oblastit.
Halinga valla vapp
Vapi autor on Priit Herodes.
Vapi kirjeldus
Kuldse kilbi ülemisel poolel on must karupea koos tõstetud parema käpaga. Manused on sinised. Kilbi alumisel poolel on kolm sinist pärlikarpi (2+1).
Tõlgendus
Vapi värvused ja tunnused tähistavad Pärnumaad ja apostel Jaakobust (Pärnu-Jaagupi kihelkond).
Halinga vallavanema Ülle Vapperi sõnade kohaselt annab valla sümboolika ühtekuuluvustunde ning Halinga vapil oleva karumotiivi järgi on kõigile selge, et tegemist on Pärnumaaga. Kolmes jõekarbis näeb ta valla kolme jõe – Audru, Enge, Sauga – lättekohti. Kuldne värv aga on mõnevõrra nostalgiline, meenutab omavalitsuse alale jäänud omaaegseid tippmajandeid.
Vapi kasutamine
Halinga valla vapi kujutist kasutati:
Madli Vitismann
Madli Vitismann (sündinud 1950) on eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas 1968. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eripedagoogika erialal.
Ta töötas ajakirja Meremees peatoimetajana 1989–2000 ja Rootsi laevandusajakirja Svensk Sjöfarts Tidning (praegu Sjöfartstidningen / Scandinavian Shipping Gazette (hiljem Shipgaz) osakonnatoimetajana 2001–2009. Aastail 2018-2020 oli ta uuesti Meremehe peatoimetaja.
2010. aasta jaanuarist on ta Merekeele nõukoja liige, alates 2011. aastast Eesti Ajakirjanike Liidu juhatuse liige.
Coronel
Coronel on sadamalinn Tšiilis Arauco lahe ääres. Asutatud 1851. Elanikke umbes 100 000. Tegeletakse peamiselt kaubanduse ja kivisöe laadimisega.
Tuntuks sai Coroneli lahingu järgi.
Arwād
pisi|[[Arwādi kindlus]] Arwād (araabia أرواد) (antiikajal Arados, vanakreeka Ἄραδος) on  saar ja asula Vahemeres 3 km kaugusel Süüria suuruselt teisest sadamalinnast Ţarţūsist, Süüria ainus asustatud saar. Asula katab kogu saare, seal elavad peamiselt kalurid.
Süüria Statistikaameti andmetel oli 2004. aastal saarel 4403 elanikku. Saare elanikud on peamiselt sunniidid.
Pääsküla tänav
Pääsküla tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Pääsküla tänav algab Rännaku puiesteelt, ristub Raba tänavaga ja lõpeb Põllu tänaval. Pääsküla tänav on enam-vähem kirde-edelasuunaline ja ligikaudu 420 meetri pikkune.
Pääsküla tänav sai nime 29. jaanuaril 1951. Tänav on saanud nime lähedal asuva Pääsküla raudteejaama järgi.
Harilik loidtiib
Hariliku loidtiiva vastne elab vees, valmiku elu on samuti seotud veekogudega.
Harilikku loidtiiba võib kohata ka Eestis.
Tuulest viidud (film)
"Tuulest viidud" ("Gone with the Wind") on 1939. aastal valminud Ameerika Ühendriikide mängufilm, mis põhineb Margaret Mitchelli 1936. aasta samanimelisel romaanil. Filmi tootis David O. Selznicki Selznick International Pictures ja lavastas Victor Fleming. Peaosi mängivad Vivien Leigh (Scarlett), Clark Gable (Rhett), Leslie Howard (Ashley) ja Olivia de Havilland (Melanie). Filmimuusika autor on Max Steiner.
Filmi tootmine sattus kohe alguses raskustesse. Filmimine viibis kaks aastat, kuna Selznick soovis kindlustada Rhett Butleri rolli Gable'ile ning Scarlett O'Hara rolli soovijaid oli koguni 1400. Scarletti rolli kandideerisid teiste seas Joan Crawford, Norma Shearer ja Katharine Hepburn. Sidney Howardi kirjutatud algset stsenaariumi parandati palju, et kohandada see sobivale pikkusele. Võtted algasid 26. jaanuaril 1939 ja lõppesid 1. juulil. Algne lavastaja George Cukor vallandati varsti pärast võtete algust ja uueks lavastajaks määrati Victor Fleming, kes väsimuse tõttu andis lavastamise mõneks ajaks üle Sam Woodile.
Film esilinastus 15. detsembril 1939 Atlantas Loew's Grand Theatre'is, kuhu oli kogunenud umbes 300 000 inimest. Filmi pälvis kriitikutelt positiivseid hinnanguid, kuid mõned leidsid, et film on oluliselt puudulik ja ülespuhutud. Kiideti rollijaotust ja paljud kriitikud arvasid, et oli Vivien Leigh sobis Scarletti rolli ülimalt hästi. 1940. aasta Oscarite jagamisel sai film 13 nominatsioonist kaheksa auhinda, sh parima filmi, parima lavastaja, parima kohandatud stsenaariumi ja parima naispeaosatäitja kategoorias. Parima naiskõrvalosatäitja auhinna võitnud Hattie McDaniel oli esimene Oscariga pärjatud afroameeriklane. Filmi oli tohutult populaarne. See on kõigi aegade suurimaga kassatuluga film, kui arvesse võtta inflatsiooni.
Samas on film pälvinud ka kriitikat. On ette heidetud, et see õigustab rassilisi stereotüüpe.
Filmi peetakse üheks kõigi aegade parimaks. Ameerika Filmiinstituut valis selle 1998. aastal sajandi parimate filmide seas neljandale kohale. Aastal 1989 tunnistati film kultuuriliselt oluliseks ning kanti USA Kongressi raamatukogu Riiklikku Filmiregistrisse.
Auhinnad
Oscar (1940)
Liana Ruokytė Jonsson
pisi|Liana Ruokytė Jonsson (2016) Liana Ruokytė Jonson (rootsi keeles Liana Ruokytė-Jonsson; sündinud 10. mail 1966 Klaipėdas) on Leedu poliitik, kultuuridiplomaat, tõlkija ja lavastaja. Ta oli aastatel 2016–2018 Leedu Vabariigi kultuuriminister.
Ta lõpetas aastal 1993 lavastajana Leedu muusikaakadeemia. Aastal 1994 sooritas ta Stockholmi ülikoolis rootsi keele riigieksami ning 1995–1997 õppis ta näitlemist ja teatrilavastamist Berliinis, Roomas ja Stockholmis Jurij Alschitzi juures. Aastal 2010 sooritas ta Kopenhaagenis taani keele eksami.
Aastatel 1992-1999 töötas ta Leedu saatkonnas Rootsis ja oli aastatel 1999-2008 Leedu kultuuriatašee Taani Kuningriigi, Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi juures, Leedu Vabariigi suursaatkonnas Kopenhaagenis. Aastatel 2012–2016 oli ta Leedu filmikeskuse juhataja.
13. detsembrist 2016 kuni 7. detsembrini 2018 oli ta Saulius Skvernelise valitsuses Leedu kultuuriminister.
Isiklikku
Tema vend Remigijus Ruokis on laulja, laulukirjutaja, lavastaja ja teleprodutsent.
Sündinud 12. mail
''Siin loetletakse 12. mail sündinud tuntud inimesi.
Audru põllumeeste konvent
Audru põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Pärnu linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Seliste, Tõstamaa, Audru, Soontaga ja Kihnu vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Karl Heinluht, Jaan Jakobson, Vassili Ojamets, Kirill Jürgens, Joann Sunisson, Eduard Tõnisson, Tõnis Adamson, Ado Koger, Jakob Pulk, Mihkel Kobolt, Jaan Tomson, Jaan Luige, Hans Saare, Ado Sander ja Kristjan Tammer.
VAZ-2103
Avtomobil No 2 (tulevane VAZ 2103)
1967. aasta alguses kuulsid tavakonstruktorid peakonstruktori käest, et peale VAZ 2101 hakkab Volga autotehas tootma ka autot No 2. Milliseks kujuneb see auto ja milliseid mudeleid hakkab tehas tootma tulevikus, seda ei teadnud peaaegu keegi. Fiati-VAZ-i lepingu allakirjutamisel nähti ette, et Fiat annab üle kahe auto tehnilise dokumentatsiooni (tavaauto Fiat 124 ja luksvariant Fiat 125).
Audru põllumeeste konvent
1940. aasta kevadeks oli 85-aastane Peeter Käsper Audru valla Kärbu külas asuvas Tarta talus teeninud 65 aastat järjest.
VAZ-2103
Avtomobil No 2 (tulevane VAZ 2103)
Mõlemat autot oli näidatud NSV Liidu kõrgetele ülemustele ja saadud neilt osaline heakskiit. NSV Liidul oli nõue, et auto nr 2 oleks võimalikult palju unifitseeritud autoga nr 1 (VAZ 2101). Kuid Fiat 125 oli ehitatud Fiat 1500 põhjale ja erines seetõttu Fiat 124-st. Tugevalt erines esisild, tagumine sild oli lehtvedrustusega ning mootor oli kahe ülanukkvõlli ja rihmajamiga (1600 cm3, 90 hj). See kõik hästi ei sobinud omavahel kokku, kuid Fiat 125 luksuslik välimus tuli säilitada. Siis leidis Fiat mõlemaid pooli rahuldava lahenduse. Sellel ajal käis Fiatis töö Fiat 124 ja modifitseeritud variandi Fiat 124 S (Special) kallal. Kuna mõlemad mudelid olid töös n-ö paralleelselt, siis saidki kaksikuteks Fiat 124 Special ja auto No 2 (tulevane VAZ 2103). Nagu uue projekti puhul ikka, tekkisid tehnoloogilised probleemid. Venemaa tehases DAAZ (Dmitrogradskii Avto Agregatnõi Zavod-Dmitrogradi AutoAgregaatide Tehas), kus pidi algama VAZ 2103 iluvõrede tootmine, ei suutnud terves tükis olevat iluvõret kroomida. Selle tagajärjel sündis kaheosaline iluvõre. Raskusi oli ka tagatulede plastklaaside valmistamisega. Siiamaani olid vene autode tuled valmistatud eraldi klaasidest. Kuid VAZ 2103 tagatulede klaasid tuli valmistada ühes tükis ja kahevärvilistena.Vene tehases Karboliit, kus seni valmistati teiste vene autode tuleklaase, sellist tehnoloogiat ei oldud veel juurutatud. Prooviti valmistada eriline spets triikraua ja jootekolvi vahepealne seade millega saaks kollast ja punast plastiklaasi kokku joota. Esimene proovipartii läks aiataha, klaasid ei püsinud koos, kuid peale tehnoloogia täiustamist võis lugeda Nõukogude Liidus esimese kahevärvilise ja ühes tükis tuleklaasi valmistamise projekti edukalt lõppenuks. Kuna VAZ 2103-l oli ette nähtud väiksemate mõõtmetega topeltesituled, siis oleks pidanud nende valmistamisega tegelema hakkama siiamaani monopoolset seisundit pidanud ettevõte Krasnõi Oktjabr ('punane oktoober'). Jällegi oli tehnoloogia puudumine takistuseks. Selleks osteti vajalik optiline element (klaas ja reflektor ühes tükis) Saksa Demokraatliku Vabariigi (SDV) firmalt FER (Fahrzeug Elektrik Rulla). Nende laternate tootmise "õppis" ära Tšehhi firma Autopal ja alles 1976. aastal hakkasid Volga autotehasesse saabuma kodumaine toodang. Vaieldi, milline peab välja nägema poritiiva peal asetsev suunatuli. Algselt prooviti VAZ 2101 suunatulega, kuid iluliist ei tahtnud sobida ümmargusega ja läks käiku kandiline variant. Loomulikult toimusid ka auto katsetused. Põhirõhk oli suunatud elektrisüsteemile ja uuele mootorile 1500 cc. Nii hakkasidki NAMI-sse (Teaduslik Auto-Moto Instituut) saabuma uued mootorid, algul eraldi, hiljem koos autodega.
1972. aasta IV kvartalis alustatigi VAZ 2103 tootmist. Plaanis oli toota 500 autot. Siis võttis tehase peadirektor V. Poljakov vastu julge otsuse: toodame 1972. aastal veel 1500 VAZ 2103 üle plaani. Kuid plaan pidi äärepealt läbi kukkuma. Paljud alltöövõtjad ei olnud veel suutelised tehast täiel määral varustama uute salongidetailidega. Siis sündis otsus: teeme hübriidauto Baz 2103 B (vene keeles). Hübriidauto omas VAZ 2101 armatuurlauda, uksepolstreid ja istmeid. Kõik muud detailid olid projekti kohaselt VAZ 2103 omad. Hübriidautosid kaubandusvõrku ei lastud, vaid müüdi tehase oma eesrindlikele töötajatele ja teadusuuringute instituutidesse.
1973. aasta esimesest poolest alates tulid peakonveierilt juba "täisoriginaalid" VAZ 2103-d.
Tyrifjorden
Tyrifjorden on järv Norras Vikeni maakonnas Modumi, Lieri, Ringerike ja Hole valla territooriumil Hønefossist pisut lõuna pool.
Tyrifjorden on pindalalt viies järv Norras. Selle pindala on 137,21 km².
Järve maht on 13,04 km³ ja suurim sügavus 288 m.
Järv asub 63 m kõrgusel merepinnast.
Järvel on omapärane neljaharuline kuju. Kirdes on kitsa Storøysundeti taga madal Steinsfjorden. Kagus on Holsfjorden, mis ulatub otsamoreenivallini Syllingis. Loodes on Nordfjorden, millesse suubuvad Storelva ja Sogna. Edelaharust voolab välja Drammenselva, mis suubub Drammensfjordenisse.
Põhja pool on Ringeriksbygdene, lääne ja lõuna pool on metsaga kaetud künkad, millest järve pool on põllud.
VAZ-2103
Riiklikud katsetused
pisi| VAZ-2103 armatuurlaua näidikud vasakult: kütus, jahutusveetemperatuur, õlisurve, [[tahhomeeter, kiirusmõõdik ja läbisõidunäidik |250x250px]] 1971. aastal toimusid VAZ 2101 riiklikud katsetused. Varem, kui tehti Pobeda, Volga ja paljude muude autode riiklikke katsetusi, tehti neid katseautodel. Kuid nüüd tuli katsetusi teha autodega, mis tulid otse konveierilt.
Tyrifjorden
Järv on väga liigirikas.
VAZ-2103
Riiklikud katsetused
Riikliku komisjoni esimees A. Ostrovski:
Tyrifjorden
Järves asub Utøya saar, kus 2011. aastal toimus üle 84 inimelu nõudnud veretöö.
VAZ-2103
Riiklikud katsetused
"Esimest korda oma elu jooksul olen idiootses seisukorras. Isegi kui komisjon annab eitava hinnangu, tehast mitte keegi ei peata, sinna on ju maetud tohutud summad (ka valuutat). Vaatamata komisjoni esimehe kartustele kulgesid katsetused edukalt. VAZ 2101 oli igakülgselt parem Moskvitš 412 IE-st (osales ka katsetustel, kusjuures eksportvariant), nii et vaielda polnud midagi. Moskvitši (AZLK) tehase esindajad palusid komisjoni et nende autot ei pandaks lõppraportisse, sest see "võrdluspilt" oleks liiga kole olnud. VAZ 2103 katsetustega toimiti samamoodi, autod võeti otse konveierilt. 2. augustil 1973 valiti konveierilt neli autot: punane ja roheline VAZ 2103 ja kaks valget VAZ 2101 võrdluseks. Värvid kokku pannes saame Itaalia lipuvärvid. Katsetuste metoodika ja rangus oli sama nagu VAZ 2101-l ja neist räägin lühidalt. Katsetuste kogupikkus oli 30 000 km, sellest 3000 oli mõeldud autode sissesõiduks. Ainult 1/3 katsetuste kilometraažist toimus asfaltkattega teedel. Juhtus ka ebameeldivusi. Nimelt väljaheitegaasides olevate toksiliste ainete sisaldus mahtus suure varuga tolleaegsetesse NSV Liidu normidesse, kuid ei vastanud Euroopa nõuetele. 1973. aasta IV kvartalis juurutati tootmisse vähem toksilisi aineid tootev karburaator. Uus karburaator sobis nüüd edukalt Euroopa CO nõuetega, samas muudeti ka plokikaant samadest Euroopa nõuetest lähtudes. Korra vedas alt ka pidurivõimendi, aga veale saadi kiirelt jälile. 23. jaanuaril 1974 andis riiklik komisjon välja akti katsetuste eduka lõpetamise puhul, hinnates kõrgelt VAZ 2103 tehnilisi näitajaid.
Aleksander Terras
Elulugu
Ta sündis Vabariigi Valitsuse asjadevalitseja, hilisema riigisekretäri Karl Terrase ja tolle abikaasa Alide Terrase ainsa lapsena.
VAZ-2103
Riiklikud katsetused
VAZ 2103 mudelid.VAZ 2103 – mootor 1,5 L VAZ 21032 – mootor 1,5 L parempoolne rool VAZ 21033 – mootor 1,3 L VAZ 21035 – mootor 1,2 L
Aleksander Terras
Elulugu
Terras lõpetas 1938. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja astus Tartu Ülikooli õigusteaduskonda. Kuulus akadeemiliselt Eesti Üliõpilaste Seltsi Põhjala. 20. juulil 1940 lõpetas ta ülikooliõpingute kõrvalt ka Sõjakooli suurtükiväe aspirantide kursused.
VAZ-2103
Riiklikud katsetused
21. detsembril 1973 valmis tehases miljones auto ja selleks osutus VAZ 2103. VAZ 2103 mudelinimistust jäi välja selline mudel nagu VAZ 21031. Erines ta tava VAZ 2103-st mootori poolest. Mootori kubatuur oli 1600 cc (80 hj). Ja kui vaatame mootoriruumi, siis näeme seal kas kollast või punast klapikambrikaant. Mis oli siis neil autodel erinevuseks? Erinevad olid käigukasti ülekanded. Punase klapikambrikaanega autodel olid käigukasti ülekanded originaalid (nagu VAZ 2101-l), ja kollase klapikarbikaanega autodel olid ülekandearvud järgmised: I:3,242 II:1,989 III:1,289 IV:1,0 R:3,34
Aleksander Terras
Elulugu
Rootsis töötas Terras alates 1946. aastast lennufirmas AB Aerotransport ja hiljem sellest välja kasvanud lennundusettevõttes Scandinavian Airlines. Esialgu oli ta ametis sisseostjana, aastatel 1962–1972 ostuosakonna juhatajana ja 1972–1975 tollal juba SAS Groupi koosseisu läinud AB Aerotransport majandusjuhatajana.
Raadioajakirjandusega oli Aleksander Terras esmakordselt seotud aastatel 1956–1958, mil ta tegi lennunduskarjääris pausi ja töötas Saksamaal Ameerika Ühendriikide välisraadio Ameerika Hääl eesti osakonna Müncheni harutoimetuses. Täiskoormusega pühendas ta ennast ajakirjandustööle aastatel 1975–1984, mil ta oli Münchenis Vabadusraadio eesti toimetuse juhataja.
Kirjutavas ajakirjanduses oli tegev aastatel 1958–2002 väliseesti ajalehe Teataja ajakirjanikuna, kus avaldas artikleid varjunimede AlaS ja Ats all. Ta on avaldanud ka artikleid koguteostes ning koostanud 1989. aastal eesti, rootsi ja soome keeles ilmunud brošüüri "Baltikumi rahvaste vaimse vabanemise lühikroonika".
Poliitiliselt kuulus Terras Rootsis Eesti Liberaaldemokraatlikku Koondisse ja oli selle juhatuse liige. Koondise esindajana osales ta Liberaalse Internatsionaali kohtumistel ja valiti ka selle organisatsiooni juhatuse liikmeks. Ta täitis mitmesuguseid juhtivaid ülesandeid Eesti Rahvusfondis ja Eesti Rahvusnõukogus. Aastatel 1988–1992 oli ta Vabariigi Valitsuse eksiilis poliitikanõunik ja saatis oktoobris 1992 presidendi ülesandeis toimivat peaministrit Heinrich Marka ametlikul visiidil Tallinnasse, mille käigus andis Mark oma volitused üle president Lennart Merile.
Eesti iseseisvuse taastamise järel astus Terras veendunud liberaalina Eesti Reformierakonda.
5. märtsil 1996 valiti Aleksander Terras Eesti Ohvitseride Kogu Rootsis juhatuse esimeheks
Terras suri mais 2006 ja tema matused toimusid 13. juunil 2006 Stockholmis.
Isiklikku
Aleksander Terras oli abielus. Tal oli kaks last: tütar Mai ja poeg Mattias.
Loalised
Loalised (Juncaceae) on üheiduleheliste õistaimede sugukond. Sellesse kuulub 8 perekonda umbes 400 liigiga.
Enamik sellesse sugukonda kuuluvaid taimi kasvab suhteliselt aeglaselt, ning väliskujult meenutavad nad kõrrelisi.
Loaliste hulka kuulub nii rohttaimi kui ka põõsaid, valdavalt kasvavad nad väheviljakatel muldadel, eelistades niiskeid (ka märgi) või kuivi kasvualasid. Enamikus on nad mitmeaastased taimed, vähemikus üheaastased.
Nad on levinud parasvöötmest lähisarktiliste piirkondadeni, samuti kasvavad nad troopiliste piirkondade mägedes.
Välispoliitiline doktriin
Välispoliitiline doktriin on riigi avalik seisukohavõtt mingis välispoliitilises küsimuses. Kõige arvukamalt kasutatakse seda mõistet seoses USA-ga. Välispoliitilise doktriini esitavad sageli presidendid ja see kannab sageli selle esitanud isiku nime (nt Eisenhoweri doktriin).
Karl Sverkersson
Karl Sverkersson (1130 – 12. aprill 1167 Visingsöl) oli aastast 1158 Götamaa kuningas ja 1161–1167 Rootsi kuningas.
Karl oli Sverker vanema ja Ulvhild Håkansdotteri poeg. Ta abiellus 1163 Kristinaga, kes oli Skåne maakonna suuraadliku Stig Hvitaledi ja Valdemar I õe Margareta tütar. Neil sündis kolm last: Sverker Karlsson noorem ja Kristina (nunn).
Karl Sverkersson oli Sverker vanema poeg. Isa mõrvati 1155 või 1156. Pärast isa surma sai Karlist Götamaa kuningas. Pärast Örebro lahingut (1161), mille Karl võitis, tappis ta troonile pürginud Sveamaad valitsenud Taani printsi Magnus Henrikssoni. Sellega laienes Karli võim Sveamaa üle ning ta hakkas ennast nimetama Sveamaa ja Götamaa kuningaks.
Kilpnääre
Kilpnääre (ladina glandula thyreoidea) on paljude selgroogsete sisenõrenääre.
Karl Sverkersson
Paavsti säilinud kirjade järgi sai Rootsi Karli, jarl Ulfi ja piiskoppide soovil 1164 esimese peapiiskopi. Selleks sai Alvastra munk Stefan. Alvastra kloostri olid asutanud Karli vanemad. Ise soosis ta Vreta kloostrit ja Nydala kloostrit lahkete annetustega.
Kilpnääre
Kilpnäärme areng, anatoomia, asend, närvid, sooned (arterid, veenid, lümfisooned), morfoloogia, funktsioonid, nõre koostis, kilpnäärmehormoonid, ensüümid ning histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi ja arenguastmeti.
Karl Sverkersson
Vene kroonikute kohaselt korraldas Karl 1164 ebaõnnestunud sõjakäigu Venemaale.
Kevadel 1167 tappis Karli Visingsöl Erik Püha poeg Knut Eriksson, kes seejärel tõusis ise Rootsi troonile. Karl maeti Alvastra kloostrisse. thumb|left|Karl Sverkerssoni pitser Karl Sverkerssoni pitsat, millel on kujutatud kuningat troonil istuvana, on vanim teadaolev ja säilinud kuninglik pitsat (rootsi keeles: sigill). Karli valitsemise ajast pärineb ka Rootsi vanim säilinud tõend. Selle väljastas peapiiskop Stefan.
Kilpnääre
Maolised
Madudel paikneb paaritu kilpnääre harkelundi ja südame ees.
Kilpnäärme arengut madudel on vähe uuritud, kuid kilpnääre on tuvastatud hariliku nastiku embrüotel juba pärast munade väljutamist.
Kilpnäärme kuju võib maoliigiti erineda, nii on emase Natrix sipedon sipedoni kilpnääre munaja kujuga, mõõtmetega 3,0 x 4,0 mm ning asukoht 21. ja 24. kõhukilbise juures.
Madudel tehtud türeoidektoomia mõjutab kestamiste sagedust nii, et kestamine toimub lühemate ajavahemike tagant. Sagedaste kestamistsüklitega seostatakse seltsilisloomadena peetavatel madudel ka hüpertüreoidismi.
Kilpnäärmehormoonide sisaldus on samuti varieeruv nii on isaste harilike rästikute ringleva türoksiini (T4) sisaldus suurim just paljunemisperioodil. Madudel reguleerivad kilpnääre ja kilpnäärmehormoonid kasvu, kestamist ja puhkeseisundeid ning paljunemist.
Kilpnääre on allutatud ajuripatsi kontrollile.
Välisanatoomia ja asend
Kilpnääre koosneb paremast ja vasakust sagarast ning sagaraid ühendavast kitsusest ehk püramiidsagarast.