cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Schleswig
Schleswigi mainiti esimest korda 804. aastal (Sliasthorp). Schlei vastaskaldal asus Hedeby kaubalinn. 948 sai Schleswigist piiskopilinn. 1066 purustasid vendid mõlemad linnad. 1134 tapeti linnas Taani kuningas Niels. Sellega seoses mainib Saxo Grammaticus linna toomkirikut. 1200 sai Schleswig esimese Taani linnana linnaõigused.
Schleswigis asub Gottorfi loss, mis oli Frederik I residentsiks.
Linnas asub Brautsee järv.
Desvres
pisi|Vaade Desvres'ile
Desvres (pikardi: Dèfes; lääneflaami: Deveren) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. See on turulinn, tuntud oma keraamika poolest. See on Desvresi kantoni keskus.
pisi|tühi|
Ülle Lillak
pisi|Ülle Lillak 2000. aastal Foto: Jaan Künnap Ülle Lillak (2. juuli 1960 – 6. august 2003) oli eesti fotoajaloolane, fotograaf ja publitsist.
Lõpetas 1989. aastal Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna. Uuris Eesti fotograafia ajalugu enne 1940. aastat. Aastatel 2000–2002 koostas nimekatest Eesti fotograafidest seeria artikleid kultuurilehele Sirp. Tegi ka kaastööd Eesti Entsüklopeediale (Eesti fotograafide kohta).
Aegean Airlines
pisi|307x307px|Aegean Airlinesi praegused sihtriigid tumesinisega ja tulevane/ tulevased kollasega Aegean Airlines on Kreeka suurim lennufirma nii lennukipargi suuruse kui ka reisijate arvu poolest. See opereerib regulaar- ja tšarterlennuliine Ateenast ja Thessaloníkist teistesse Kreeka suurematesse lennujaamadesse ja ka mõnda teise Euroopa sihtkohta.
2008. aastal vedas lennufirma 5 978 083 reisijat, ületades esimest korda rivaali Olympic Airlinesi, mis vedas 5 265 729 reisijat. 2009. aastal transportis Aegean 6 600 000 reisijat.
Viinamäetigude esinemispaik
Viinamäetigude esinemispaik on kaitsealune piiranguvöönd Tartu maakonnas Elva vallas Kavilda ürgorus. Kaitseala pindala on 0,3 ha.
Aegean Airlines
Lennukipark
Aegean Airlinesi lennukid (seisuga 27. detsember 2015):
Viinamäetigude esinemispaik
Ala võeti kaitse alla 1972. aastal, et kaitsta viinamäetigu (Helix pomatia).
Alal ei ole enam looduskaitselist väärtust, sest viinamäetigu pole enam kaitsealune liik. Ta oli kaitse all 1958–1994.
Aegean Airlines
Viited
thumb|[[Boeing 737-300 ruleerimas Düsseldorfi lennujaamas]]
Maavesi
Maavesi on maapõues mis tahes agregaatolekus (sh mullas) leiduv vesi.
Maavett uurib geohüdroloogia ehk maaveehüdroloogia.
New Yorgi Eesti Naiskoor
New Yorgi Eesti Naiskoor on New Yorgi Eesti Majas tegutsev naiskoor, mis asutati aastal 1950.
Naiskoor on peale ilmaliku muusika esitanud ka vaimulikku muusikat.
Koori on dirigeerinud Meta Tari-Noorkukk, Maimo Miido, Valdeko Kangro. Praegu (2012) on koorijuht Andrejs Jansons.
Uus Virulane (1906)
Uus Virulane oli ajaleht, mis ilmus 1. novembrist 1906 kuni 15. juunini 1907 Tallinnas.
Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaak Järv ning ajalehte trükiti Märt Antje trükikojas.
Väljaanne ilmus kuus korda nädalas.
Eyüp Can
Eyüp Can (sündinud 3. augustil 1964; Konya, Konya provints, Sise-Anatoolia regioon) on endine Türgi ja Taani poksija. Ta kasvas üles Taanis ning osales ka sealsetel meistrivõistlustel. 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude eel otsustas ta ikkagi võistelda Türgi eest.
Can sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Steven McCroryle (USA) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Can sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 4. maailmameistrivõistlustel (Reno, 1986) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale David Grimanile (Venezuela) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Can osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 26. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1985), kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Krasimir Čolakovile (Bulgaaria) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Can poksis oktoobrist 1986 kuni novembrini 1992 elukutselisena ning pidas kokku 16 kohtumist, millest võitis 15 kohtumist ja kaotas 1 kohtumise.
Plewiska
Plewiska on küla Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Poznańi maakonnas Komorniki vallas. Plewiska asub Poznańi kesklinnast umbes 9 km edelas.
Süüria jalgpallikoondis
pisi|Süüria jalgpallikoondis 2015. aastal Süüria jalgpallikoondis on Süüria rahvuskoondis jalgpallis.
Süüria jalgpallikoondis on 6 korral osalenud Aasia meistrivõistlustel, kuid pole alagrupist edasi jõudnud.
2019. aastast on koondise peatreener egiptlane Fajr Ibrahim.
Reigo
Reigo on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Reigo 533 mehel. Reigo on Eestis levikult 263. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Reigo vanuserühmas 35–39, kus neid on 10 000 elaniku kohta 9,73, ning Lääne maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 9,03. Reigo oli keskmiselt 29 aasta vanune (mediaanvanus oli 31).
Antti Ruuskanen
Antti Hermanni Ruuskanen (sündinud 23. juulil 1987 Lehtimäes) on Soome odaviskaja.
Karjäär
Ruuskanen oli üks seitsmest Soome meesodaviskajast, kes täitis 2007. aasta maailmameistrivõistluste A-normi, kuid ta ei pääsenud Soome koondisse. Sama aasta 16. septembril Tanhuvaaras peetud võistlusel mõõdeti tema võidutulemuseks 87.88. Sellega oleks ta tõusnud maailma hooaja edetabelis viiendaks, kuid kuna väljaku pikkus oli vaid 86,5 meetrit, maandus oda staadionitaguses kraavis ning tulemus ei loetud määrustepäraseks.
Ka 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis ei mahtunud Ruuskanen normi täitmisest hoolimata Soome koondisse.
Ta tegi täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Berliinis, kui oli tulemusega 81.87 kuues.
2010. aasta Euroopa meistrivõistlustel ei pääsenud ta taas Soome koondisse.
Väike-Ameerika tänav
Väike-Ameerika tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis. Tänav algab Pärnu maanteelt, ristub Virmalise, Toom-Kuninga, Kesk-Ameerika, Luha ja Koidu tänavaga ning lõpeb Tehnika tänaval Lilleküla raudteepeatuse lähedal. Väike-Ameerika tänav on ligikaudu 790 meetri pikkune.
9. märtsil 1944 toimunud Tallinna pommitamise tagajärjel hävis suur osa Väike-Ameerika tänava omaaegsest hoonestusest.
Tänava nimed
Väike-Ameerika tänav, Suur-Ameerika tänav ja Kesk-Ameerika tänav on nime saanud Pärnu maantee ja Suur-Ameerika tänava nurgal 18.–19. sajandil asunud võõrastemaja-kõrtsi America (Ameerika) järgi. Tänava nimi on ametlikult fikseeritud 1885. aastast, mil eestikeelne nimekuju oli Veike-Ameerika tänav, saksakeelne Kleine Amerikastrasse ja venekeelne Малая Американская улица. 1908. aastast on pärit eestikeelne nimekuju Väike-Amerika tänav ja 1910. aastast Veike-Amerika tänav. Väike-Ameerika tänav sai tänava ametlikuks nimekujuks 1923. aastal.
1939. aastal sooviti tänava nime vahetada Piiri tänavaks. 27. juunist 1950 sai tänava nimeks Kiire tänav. 18. oktoobril 1991 anti tänavale tema ajalooline nimi tagasi.
Roheline tänav
Roheline tänav on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
Antti Ruuskanen
Karjäär
2011. aasta Soome meistrivõistlustel sai Ruuskanen pronksi tulemusega 79.51. Siiski otsustas Soome kergejõustikuliit jätta ta varuvõistlejaks ning saata MM-ile Sampo Lehtola. Ruuskanen kaebas otsuse edasi ning pääses Lehtola asemel koondisse. Maailmameistrivõistlustel Daegus pääses Ruuskanen ainsa Soome odaviskajana finaali ning sai tulemusega 79.46 9. koha.
2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel Helsingis Ruuskanen haiguse tõttu ei osalenud. Augustis tuli ta esimest korda Soome meistriks, visates isikliku rekordi 87.79. Olümpiamängudel Londonis võitis ta viiendas voorus visatud 84.12-ga esialgu pronksmedali kaotades olümpiavõitjaks tulnud Keshorn Walcottile 46 sentimeetriga. 2016. aastal tehtud kordustestil selgus, et hõbemedali võitnud ukrainlane Oleksandr Pjatnõtsja oli kasutanud dopingut ja tema tulemus tühistati. Ruuskanen sai hõbemedali kätte 2017. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel Lahtis.
2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas sai Ruuskanen tulemusega 81.44 algselt 6. koha, kuid tõusis pärast Ukraina odaviskaja Roman Avramenko diskvalifitseerimist viiendaks.
2014. aastal tuli ta teist korda Soome meistriks. 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis tuli ta isikliku rekordiga 88.01 Euroopa meistriks. Hooaja lõpus võitis ta Stockholmis esimest korda Teemantliiga etapi.
2015. aastal tuli Ruuskanen kolmandat korda Soome meistriks, viies isikliku rekordi 88.98-ni. Maailmameistrivõistlustel Pekingis sai ta viienda koha tulemusega 87.12.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis viskas Ruuskanen eelvõistlusel EM-i kvalifikatsioonide rekordi 88.23. Finaalis sai ta 82.44-ga pronksmedali. Olümpiamängudel Rio de Janeiros pääses ta ainsa Soome odaviskajana finaali ning sai 83.05-ga 6. koha.
2017. aastal ta ei võistelnud, vaid keskendus 2016. aasta oktoobris tehtud õlaoperatsioonist taastumisele.
2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis sai Ruuskanen kuuenda koha tulemusega 81.70.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas viskas Ruuskanen kvalifikatsioonis 75.05 ja sai 28. koha. Sellega jäi ta esimest korda tiitlivõistlustel finaalist välja.
2021. aastal võistles Ruuskanen vaid kolmel korral, parimaks tulemuseks jäi Saarijärvel visatud 77.89. Tokyo olümpiale ta ei pääsenud. Hooaja järel lõpetas ta sportlaskarjääri.
Isiklikku
2022. aastal ilmus Antti Ruuskase elulooraamat, Leena Lehtolaise kirjutatud "Antti Ruuskanen – Rätingin paikka".
Pärast sportlaskarjääri lõpetamist on Ruuskanen juhtinud talle ja teisele endisele Soome odaviskajale Tero Pitkämäkile kuuluvat metsandusettevõtet.
Arvo Hallik
Arvo Hallik (sündinud 4. novembril 1976) on eesti investeerimispankur.
Ta on Superia Corporate Finance'i partner.
Septembris 2018 abiellus Hallik Kaja Kallasega.
Õudnäsalik
pisi|Õudnäsalik Õudnäsalik (Synanceia verrucosa) on kala näsaliku perekonnast näsaliklaste sugukonnast meripuugiliste seltsist.
Ta keha on ilma soomusteta ning selle värvus sarnaneb merepõhja kivide ja kaljude omaga. Õudnäsalik on kõige mürgisem kala.
Õudnäsaliku rinnauimede ja seljauime ogakiired on varustatud mürginäärmetega. Tema mürki võib tugevuselt võrrelda kobra omaga. Torge tekitab piinavat valu ning hiljemalt 24 tunni jooksul teeb mürk oma töö. Nõrgema südamega inimesed võivad surra juba paari tunni pärast ning mürgistus toob igal juhul kaasa halvatuse, millest paranemiseks kulub mitu kuud. Õudnäsalikule on iseloomulik mimetism (see tähendab, et ta sarnaneb välimuselt äravahetamiseni teda ümbritsevate kividega). Ta võib mitu päeva liikumatult kividevahelises praos lebada ning teda on peaaegu võimatu märgata. Niipea kui mõni saakloom küllalt lähedalt möödub, haarab õudnäsalik ta oma laiade lõugade vahele veel enne, kui ohver asjast aru saab.
Õudnäsalik on kuni 40 cm pikk.
Õudnäsalikud on levinud India ja Vaikse ookeani rannikumeredes.
Eluviis
Ta on lihatoiduline, sööb kalu ja koorikloomi.
Õudnäsalik on üksikeluline.
Arvo Tinni
Arvo Tinni (17. juuni 1935 Keila – 17. jaanuar 2023) oli eesti päritolu Austraalia teeinsener.
Arvo Tinni elutee sarnaneb teiste eesti sõjapõgenike omaga: algul transiitlaager Saksamaal, siis väljarändamine Austraaliasse.
1950. aastal, vaevu 15-aastaselt ja umbkeelsena uuel kodumaal Austraalias maabunud Arvo töötas end tippu, aga jäi selle käigus Eesti patrioodiks.
Hempsteadi maakond
Maakonna halduskeskus on Hope.
Ajalugu
Maakond moodustati 1818. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 22 609.
Arvestusliku rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Arvo Tinni
1959. aastal lõpetas ta Uus-Lõuna-Walesi Ülikooli tsiviilinsenerina.
1959. aastast töötas Arvo Tinni teedeehituses. Aastatel 1960–1990 Uus-Lõuna-Walesi osariigi Maanteeametis, sealhulgas 1985–1990 peainsenerina. 1990. aastal asutas ta oma ettevõtte Tinni Management Consulting. Aastatel 1995–2011 nõustas ettevõtet Abigroup Contractors Pty Ltd.
Ta rajas mitmeid unikaalseid objekte, kiirteid, sildu ja ehitisi. Üks keerulisemaid ja mastaapsemaid tema juhitud projekte oli Warringah' kiirtee Põhja-Sydneys. Tinni ise ei nimetanud end teeinseneriks, vaid betoonimeheks, sest betoon oli tema sõnul parim ja tänuväärseim materjal teede ja sildade ehitusel.
Läti mäetipp
Läti mäetipp (vene keeles Пик Латвия, läti keeles Latvijas smaile) on mägi Pamiiris Taga-Alai mäeahelikus.
Arvo Tinni
Üks Tinni viimaseid ja tähelepanuväärsemaid töid on 40 kilomeetrit pikk monoliitne betoontee. See tähendab, et tee on üks terviklik ja katkematu betoonlint, mille laius on 12 meetrit ja pikkus 40 kilomeetrit. 2005. aastal valminud neljarealine Sydney ringtee osa M7 on ühtlasi ka kõige suurem ja kallim taristu, mille rajamises Tinni osales; selle ehitusmaksumus oli ligi kaks miljardit dollarit. Tähelepanuväärseks teeb aga M7 mitte ainult hind, vaid et teist temasugust põhimõtteliselt maailmas pole. Teelõigul M7 on 144 silda ja 38 viadukti ning see kulmineerub Austraalia keerukaima liitumisega järgmise kiirteega.
Läti mäetipp
Algselt kandis mägi ametlikult teist nime: Nõukogude Läti mäetipp (vene keeles Пик Советская Латвия). 2009. aasta veebruaris Tadžikistani presidendi Emomalii Rahmoni Läti-visiidi eel ilmus Tadžikistani valitsuse määrus Nõukogude Läti mäetipu ümbernimetamise kohta Läti mäetipuks.
Arvo Tinni
Tinn oli Austraalia Betoonteede Ühingu asutajaliige ja endine direktor, Rahvusvahelise Betoonteede Assotsiatsiooni liige ja Eesti Betooniühingu auliige.
Läti mäetipp
Mägi asub Tadžikistani ja Kõrgõzstani piiril. Halduslikult jääb ta Mägi-Badahšani (Tadžikistan) ja Oši oblastisse (Kõrgõzstan).
Arvo Tinni
Isiklikku
Tema teine abikaasa (aastast 2000) oli Malle Tohver Tinni.
Läti mäetipp
Mäe kõrgus on 6218 m.
Arvo Tinni
Isiklikku
Arvo Tinni lemmikütlus oli: "Inseneridel ei ole probleeme – on ainult väljakutsed!"
Läti mäetipp
Ta asub Estonia mäetipu naabruses. Neid eraldab Nõukogude Läti kurusadul. Läti mäetipp kujutab endast suurt lääne suunas laugjat lumekuplit, mille juurest kulgeb lai lumehari Estonia mäetipu suunas, kagu suunas kulgeb sama lai lumehari Kõzõlagõni mäetipu suunas.
Alpinism
Tipu vallutus oli ühtlasi lätlaste kõrgalpinismi avalöök – esimene lätlaste ekspeditsioon, milles täideti kavandatud kõrgtõusu sooritus.
Hilisemad tipputõusud
1979. aastal tõusid tippu Korženevskaja liustikult tõusu alustanud grupp mägimatkajaid Venemaalt.
45 aastat pärast esmavallutust
Möödus 45 aastat, enne kui Lätist lähetati uus ekspeditsioon Läti mäetippu. 2005. aasta juuli teisel poolel lähenesid mäele põhja poolt Korženevskaja liustiku kaudu ja tõusid 1. augustil tippu uuel marsruudil alpiklubist Traverss Valdis Puriņš, Oleg Siļins, Viesturs Silenieks ja Andrei Kozakov ning paigaldasid tipus tipuplaadi kirjega "Latvija" (vaata fotol).
9. augustil 2005 kohtus Riias Pamiirist naasnud ekspeditsiooni liikmetega Läti president Vaira Vīķe-Freiberga.
J. Cole
pisi|J. Cole 2014. aastal London Music Hallis Jermaine Lamarr Cole (sündinud 28. jaanuaril 1985. aastal), esinejanimega J. Cole, on Ameerika räppar/laulja, laulukirjutaja ja muusikaprodutsent.
Ta on võitnud mitu tunnustatud muusikaauhinda, näiteks aasta album, aasta esineja (Best Live Preformer). Ta on olnud nomineeritud viiele Grammy auhinnale.
Cole on kirjutanud laule ka teistele tuntud muusikutele, näiteks Kendrick Lamarile ja Janet Jacksonile.
Elukäik
Ta on sündinud Saksamaal Frankfurdis Ameerika Ühendriikide armeebaasis.
Tema sõjaväelasest isa lahutas tema emast, Saksa postitöötajast, kui Cole oli alles laps. Ema kolis tema ja ta venna Zachiga Ameerikasse (Fayetteville, Põhja-Carolina), kus perekond elas haagissuvilas. Nooruses mängis ta korvpalli ja huvitus muusikast.
Ameerikas Fayetteville'is avastas Cole oma suure kire muusika vastu, kui ta liitus viiulimängijana Terry Sanfordi orkestriga. Cole õppis iseseisvalt orkestris oleku kõrvalt räppimist ja muusika väljaandmist (production). Cole mängis viiulit Terry Sanfordi orkestris kuni 2003. aastani.
Ta hakkas räppima 12-aastaselt ja nägi selles ideaalset eluviisi, olles saanud emalt jõuludeks ASR-X muusikaprogrammi.
Pärast keskkooli lõpetamist asus Cole New Yorgis St. John'si ülikoolis õppima arvutiteadust, mille ta hiljem vahetas turunduse (communication and business) vastu.
Looming
Tema järgmised kaks plaati: 2013. aasta "Born Sinner" ja 2014. aasta "2014 Forest Hills Drive" said peamiselt positiivset tagasisidet ning mõlemad said USA-s plaatinaplaadiks.
Cole'i neljas stuudioalbum ("4 Your Eyez Only") oli samuti Ameerikas pikalt esikohal.
Tema viies album "KOD", mis lühendatult kannab kolme erinevat tähendust (KOD ehk Kids on Drugs, King Overdosed ja Kill Our Demons; eesti keeles "Lapsed laksu all", "Kuningas üledoosis" ja "Tapke meie deemonid".)
Dreamville Records
Oma esimese albumi tegemise ajal asutas Cole omaenda plaadifirma Dreamville Records.
Palivere pooppuu
Palivere pooppuu on kaitsealune pooppuu Läänemaal Lääne-Nigula vallas Palivere alevikus. Puu asukoht on Haapsalu maantee ja Allikmaa tee ristmiku juures.
Kust sa tead?
"Kust sa tead?" on poliitiliselt neutraalne ühiskondlik algatus, mille eesmärgiks on pakkuda ühiskonnas teadus- ja tõenduspõhist tuge. Algatus kutsuti kokku 2018. aasta suvel sooviga teha 2019. aasta Riigikogu valimiskampaania targemaks. Selle raames kutsuti valijaid üles küsima kandidaatide väidetele põhjendusi ning toetumist teadusuuringutele ja loogikale. Algatus koondab enda alla ligi 40 partnerit, sajad teadlased ning seda koordineerib Eesti Teadusagentuur.
Algatuse eesmärk on olla ühenduslüliks eri valdkondade teadlaste ja ekspertide ning huvitatud küsijate, iseäranis ajakirjanike, arvamusliidrite ja väitlusjuhtide vahel. Sellega soovitakse eri huvirühmade dialoogis kujundada välja häid praktikaid väidete tagamaade selgitamiseks ja tõendusmaterjali esitamiseks avalikus debatis, iseäranis poliitikute ja teiste vastutavate ametnike seas.
Palivere pooppuu
Puu mõõtmed: tüve ümbermõõt (1,3 m kõrgusel) 235 cm või (0,6 m kõrgusel) 261 cm., kõrgus 11 m
Kust sa tead?
Põhimõtted
Algatuse põhimõtted on:
Palivere pooppuu
Palivere pooppuu kasvukohale on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Palivere pooppuu keskkonnaregistri kood on KLO4000386.
Kust sa tead?
Ajalugu
Algatus keskendus 2019. aasta kevadistele Riigikogu valimistele. Algatuse läbiviijad soovivad "muuta valimiskampaania targemaks, kutsudes kõiki valijaid üles nõudma igal võimalusel kandidaatidelt oma väidete argumenteeritud põhjendamist, toetudes teadusuuringutele ja loogikale". Rõhutatakse faktide/väidete tõendamise ja teaduspõhise poliitika tähtsust.
2021. aastal keskendusid algatuse tegevused peaasjalikult koroonaviirusega seotud teemadele ning vaktsineerimisele. Vaktsineerimise vajalikkuse teavitamise eesmärgil valmis videokampaania, millesse kaasati Eesti teadlasi. Lisaks rääkisid algatuse partnerid aktiivselt kaasa sotsiaal- ja tavameedias. Kampaania eesmärk oli suurendada ühiskonna teadlikkust vaktsineerimisega seotud protsessidest ning suurendada nende usaldust:
Partnerid
Algatuse partnerid on Statistikaamet, Eesti Tervisemuuseum, Eesti Keele Instituut, Veebimeedik, Klikisäästja, Postimees, Terviseamet, Sotsiaalministeerium, Arvamusfestival, Eesti Rooma Klubi, Eestimaa Looduse Fond, Õhtuleht, Avatud Eesti Fond, ajakiri Eesti Loodus, Eesti Metsaselts, Narva Kreenholmi Gümnaasium, ajakiri Horisont, Eesti Kaubandus-Tööstuskoda, Eesti Maaülikool, Teaduskeskus Ahhaa, Tallinna Ülikool, Tartu Ülikool, Eesti Rahvusringhääling, Haridus- ja Teadusministeerium, Põhjamaade Ministrite Nõukogu esindus Eestis, Eesti Teadusagentuur, Eesti Noorte Teaduste Akadeemia, Eesti Teadusajakirjanike Selts, Eesti Väitlusselts, Eesti Rahvusraamatukogu, Energia avastuskeskus, Eesti Meediaettevõtete Liit, Tallinna Tehnikaülikool, Bioteaduste Üliõpilaste Selts, Eesti Farmaatsia Selts, Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituut, Pimedate Ööde filmifestival, Poliitikauuringute Keskus PRAXIS, Vabaühenduste Liit
Presidendi institutsiooni ja kiriku suhe
Eesti Vabariigi presidendi institutsiooni ja kiriku suhe on erinevate presidentide ametiaegadel olnud erinev. Eesti on ilmalik riik, selle põhiseaduse paragrahv 40 ütleb, et Eestis riigikirikut pole. Sellele vaatamata on Eestis sarnaselt Põhjamaadega usuliste kombetalitluste riiklikesse tseremooniatesse lülitamise traditsioon. Vabariigi President on tavapäraselt osalenud enda ametisse vannutamise tänujumalateenistusel, jõulujumalateenistusel ning iseseisvuspäeva ja võidupüha tänujumalateenistusel.
2016. aasta sügisel ametisse astunud Eesti Vabariigi viies president Kersti Kaljulaid muutis varem Vabariigi Presidendi institutsiooni ja kiriku vahel olnud suhet, kui ta loobus osalemast enda ametisse vannutamise tänujumalateenistusel. See käivitas ajakirjanduses mitu kuud kestnud debati kiriku rolli üle presidendiametiga seotud rituaalides.
Presidendi jumalateenistustel osalemise traditsiooni ajaloost
Eesti esimese presidendi Konstantin Pätsi ametisse astumise päeval tänujumalateenistust ei toimunud. Sarnaselt Eesti viienda presidendi Kersti Kaljulaidiga läks Päts pärast ametivande andmist 1938. aasta aprillis Kadriorgu, et seal külalisi vastu võtta. Päts osales aga kiriklike tähtpäevade tähistamises.
Kõik kolm taasiseseisvumisjärgset Eesti presidenti enne Kersti Kaljulaidi osalesid oma ametisse vannutamise tänujumalateenistusel. Presidendi ametisse astumise tänujumalateenistuse traditsioonile pani aluse taastatud Eesti Vabariigi teine president Lennart Meri. Kirikuloo teaduri Priit Rohtmetsa sõnul kujundas Meri otsuse tausta vabanemine Nõukogude okupatsioonist ja repressioonidest, 1980. aastate lõpus alanud taastatud Vabadussõja ausammaste pühitsemised, vaimulikkonna osalemine laulvas revolutsioonis ja inimeste massiline kirikutesse naasmine. Rohtmetsa arvates käsitles Meri kirikut kui institutsiooni ja nägi selle institutsiooni olulisust presidendiinstitutsiooni kõrval. Uue traditsiooni sissetoomine oli Meri jaoks viis näidata, et kirikud ja nende liikmeskond on ühiskonna täieõiguslikud liikmed. Meri soovis, et tänujumalateenistus toimuks Tallinna toomkirikus kui Eestimaa peakirikus.
President Arnold Rüütel osales tänujumalateenistusel oma ametisse astumise päeval 2001. aasta 8. oktoobril Tallinna toomkirikus. President Toomas Hendrik Ilvese tänujumalateenistus, milles president osales, toimus tema ametisse astumise päeval 9. oktoobril 2006 Kaarli kirikus.
President Kaljulaidi ajal
2016. aasta 10. oktoobril ametisse astunud Eesti viies president Kersti Kaljulaid loobus oma ametisse vannutamise päeval Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku pakutud tänujumalateenistusest. Ta põhjendas seda sellega, et pole varem riiklike pühade või kiriklike tähtpäevade ajal kirikus käinud, ning nüüd kirikusse minemine oleks tema jaoks ebasiiras. Kaljulaid ei osalenud ka 1. detsembril 2016 toimunud advendikontserdil, kuhu ta oli koos teiste riigitegelastega kutsutud, ega 24. detsembril jõulujumalateenistusel. Küll käis ta aga oma Harjumaa sisevisiidi käigus tutvumas EELK Risti kogudusega ning osales 24. detsembril koos ajateenijatega kaitseväe kalmistu kabelis jõulumõtisklusel.
President Kaljulaidi otsus jumalateenistustest loobuda tekitas ajakirjanduses ligi kaks kuud kestnud debati, milles võtsid teiste seas osa Kaarel Tarand, Andrus Kivirähk, Janek Mäggi, Evelyn Kaldoja, Jaanus Kangur, Mart Sander, Sirje Kiin ja Mart Helme.
2016. aasta detsembris ilmunud Turu-Uuringute AS-i tehtud avaliku arvamuse küsitluse tulemusest selgus, et 61% Eesti elanike arvates peaks president Kaljulaid jõulujumalateenistusel osalema. Küsitluses küsiti ka seda, kas Kaljulaid käitus tänujumalateenistusest loobudes õigesti, ning 70% vastanutest toetas presidendi otsust.
Kaljulaid osales presidendina siiski iseseisvuspäeva ja võidupüha tänujumalateenistustel.
President Karise ajal
2021. aastal ametisse astunud president Alar Karis ütles intervjuus ajalehele Postimees, et jumalateenistus ei peaks olema presidendi ametisse vannutamise tseremoonia osa. Seetõttu käis ta lõikuspüha tänujumalateenistusel Tallinna toomkirikus presidendi ametisse vannutamise eelsel päeval, 10. oktoobril 2021. Samas intervjuus ütles Karis, et on agnostik ja alles otsib oma jumalat, ning lisas, et näeb kirikut kultuuri osana, kuid pole ise ühegi usulahuga seotud.
Eesti Päevalehe juhtkirjas iseloomustati Karise valikut jumalateenistusel n-ö mitteametlikult osaleda kui kedagi pahandamast hoiduvat hoiakut kirikuküsimuses.
24. detsembril 2021 võttis Karis osa oma kodukandi Puhja kirikus toimunud jõululaupäeva jumalateenistusest, kus jutlustas EELK peapiiskop Urmas Viilma.
Töö (ajaleht 1901)
Töö oli ajalehe Teataja lisaleht, mis ilmus aastatel 1901–1905 Tallinnas.
Väljaandjaks ja vastutavaks toimetajaks oli Konstantin Päts. Ajalehte trükiti Mihkel Martna trükikojas.
Väljaanne ilmus korra kuus.
Reio
Reio on eesti mehenimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Reio Eestis 291 mehel.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Reio 2 inimesel.
Bõkov
Bõkov (vene keeles Быков) on asula Venemaal Kaug-Ida föderaalringkonnas Sahhalini oblastis Dolinski rajoonis. Elanike arv oli 2021. aasta seisuga 3059.
Vene-Jaapani sõja järel, 1905. aastast kuni 3. septembrini 1945 oli asula koos ülejäänud Sahhalini saare lõunaosaga Jaapani Keisririigi Karafuto haldusüksuse koosseisus.
Petrooleumi tänav
pisi|Petrooleumi tänav Petrooleumi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadrioru ja Sadama asumis.
Petrooleumi tänav sai 1905. aastal nime 1904. aastal tänava äärde ehitatud AS Vennad Nobel petrooleumilao järgi. Tänava saksakeelne nimi oli Petroleumstrasse ja venekeelne nimi Керосинная улица.
John Carri elamu
pisi|248x248px|Kreenholmi direktori John Carri elamu John Carri elamu on Kreenholmi Manufaktuuri direktori 1893. aastal valminud elamu.
Hoone ehitati arhitekt Paul Alischi projekti järgi Kreenholmi vabriku tollasele direktorile John Carrile.
Praegu asub Hoone Narvas, Kreenholmi linnaosas aadressil Joala tn 18. Hoone on riiklik kultuurimälestis.
Hoone arhitektuur
pisi|330x330px|Kreenholmi direktori John Carri elamu Tegemist on üks esinduslikuma Kreenholmi linnaosas asuva hoonega, mis tõmbab endale tähelepanu mitmete huvitavate arhitektuuridetailidega. Kreenholmi linnaosas kujunes direktorielamute näol eraldi hoonetüüp, mis rajati Inglismaa tööstuslinnade eeskujul. Historitsistlik maja paistab silma oma eri arhitektuuristiilide seguga: ühelt poolt saab leida uusgooti jooni kitsaste kõrgete akende ning trepihallis asuva metallkonsoolidel gootipärase trepi näol, teiselt poolt me näeme ümmarguste kaartega uksed, mis viitavad juba uusrenessansile. Hoone oli ehitatud punasest tellisest, mis oli iseloomulik ka Inglismaa tööstuslinnade arhitektuurile. Katusel asuvat astmelist viiluosa võib aga seostada II maailmasõjas hävinud Narva vanalinnaga, mida peeti omal ajal Läänemere barokipärliks. pisi|Kreenholmi direktori John Carri elamu Lisaks stiilide kooslusele ning dekoorielementide rohkusele tõmbab hoone endale tähelepanu ka oma katusekorrusega, mis paistab silma kahe põhikorruse taustal. Esialgne maja ehitati sümmeetrilisena ning selle põhja pool asuv juurdeehitis pärineb hilisemast perioodist. Eriti suurt tähelepanu nõuavad sepistatud dekoreerimiselemendid, mille hulgas on rõdu, terrassi ja sisetreppi piirded ning sissepääsu varikatuse dekoor. Hoone fassaade kaunistavad keraamilised elemendid.
Vaatamata sellele, et Narva sai tugevalt kannatada II maailmasõjas, enamik originaalseid detaile on säilinud tänapäevaseni: näiteks välised punasest tellisest seinad, metallilised ehitusdetailid, malelauamustriline põrand ja mõned teised, mis annavad hoonele ajaloolist lisaväärtust.
Lihavõttemuna
pisi|Korv lihavõttemunadega pisi|Lihavõttemunade kaunistamine [[Tšehhis]] Lihavõttemuna ehk pühademuna on lihavõtteks värvitud muna.
John Carri elamu
Hoone funktsioon
Hoone funktsioon on hiljem korduvalt muutunud. Pärast direktori lahkumist asutati 1917. aastal hoonesse Narva Punakaardi staap. Hiljem Nõukogude ajal, pärast II maailmasõjas hävinud maja osade rekonstrueerimist, olid hoones raamatukogu ja klubi.
Lihavõttemuna
Lääne popkultuuris toob lihavõttemune lihavõttejänes.
John Carri elamu
Hoone funktsioon
2015. aastal avati esinduslikus hoones Eesti Kunstiakadeemia Narva residentuur, mis pakub kunstnikele elamisvõimalust. Hoone suur eelis on seal valitsev ajalooline ning ühtlasi unikaalne õhkkond, mis võib saada inspiratsiooniallikaks. Lisaks oli see elamu Eesti esimeste hoonete seas, kus hakati kasutama keskkütet.
Elsa Triolet
Elsa Triolet (24. september 1896 – 16. juuni 1970) oli vene-juudi päritolu prantsuse kirjanik.
1944. aastal pälvis teos "Le premier accroc coûte 200 Francs" Goncourti auhinna.
Elsa Triolet oli luuletaja Vladimir Majakovski muusa ja armastatu Lilja Briki noorem õde.
New Yorgi Eesti Meeskoor
New Yorgi Eesti Meeskoor on New Yorgi Eesti majas tegutsev meeskoor, mis asutati aastal 1950.
Meeskoori esimene juhataja oli August Ruut. Suuremat edu – nii Ameerikas kui ka Euroopas – saavutas koor aastatel 1952–1962, mil koori juhtis Manivald Loite. Koori on hiljem juhtinud Erik Veski, Endel Stafenau, Valdeko Kangro, Peeter Paul Lüdig, Maaja Duesberg-Roos, Lembit Koorits.
Aju-Dag (laev)
Aju-Dag oli Eesti uurimislaev. See ehitati 1961. aastal Alupka-tüüpi reisilaevana Varnas Bulgaarias. Nime sai laev Krimmis pioneerilaagri Artek naabruses asuva Aju-Dagi mäe järgi. Pikkus 63,5 m, laius 9,3 m, süvis 3,4 m, mahutavus 1002 brt. Üks ta sõsarlaevadest oli Vanemuine.
Alul sõitis see Mustal ja Aasovi merel reisi- ja kaubalaevana. 1976. aastal müüdi laev Eesti NSV Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudile, kus seda hakati Ain Aitsami juhtimisel kasutama mereuuringuteks. Aastatel 1977–1978 ehitati laev Le Havre’is ja Kielis lõplikult ümber uurimislaevaks. Aastatel 1976–1984 sooritas Aju-Dag kokku 41 ekspeditsiooni Läänemere füüsikaliste, keemiliste ja bioloogiliste protsesside uurimiseks. Aastal 1984 asendati Aju-Dag moodsama uurimislaevaga Arnold Veimer (hilisem Livonia, Trossö).
Hot Springi maakond
Hot Springi maakond (Hot Spring County) on maakond Ameerika Ühendriikides Arkansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Malvern.
Ajalugu
Maakond moodustati 1829. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 32 923.
Arvestusliku rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Kumari parema külje poi
Kumari parema külje poi on poi Väinameres peamise Muhu väina laevatee ääres, Kumari madalast 6 kaabeltaud läänes.
Kuni maini 2011 tähistas samas asukohas vrakki Kumari ohupoi.
Poi geograafilised koordinaadid on. Samad koordinaadid olid ka ohupoil.
Mööda laevateed põhja poolt tulles tuleb märk jätta parema poordi poole. Teisel pool laevateed asub Kumari vasaku külje poi, suhteliselt ligidal on veel Unterneemani madala parema külje poi.
Poi veepealne osa on roheliseks värvitud. Poi tipus asub tuli, mis pimedal ajal plingib lühidalt ühe korra 3 sekundi jooksul. Samuti on olemas helkur ja radaripeegeldi.
Poi on vees mai algusest detsembri alguseni.
Mercure Hotels
pisi|Mercure Hotelsi logo Mercure Hotels on hotellikett, mida omab AccorHotels.
2018. aasta juunis oli Mercure Hotelsil rohkem kui 790 hotelli 63 riigis.
Varbla laiud
pisi|Varbla laiud Varbla laiud on laidude ja rahude rühm Liivi lahes, mis halduslikult kuuluvad Pärnu maakonda Lääneranna valda. Laidude rühma arvatakse kümme laidu ja paar rahu. Laidudest suurim on Selglaid. Teised laiud on Kitselaid, Kuralaid, Orikalaid, Pihelgalaid, Piiukaarelaid, Põntsilaid, Raugilaid, Pöörilaid, Kändmalaid.
Laidudel on karjatatud šoti mägiveiseid.
Laidude kaitseks on moodustatud Varbla laidude looduskaitseala.
Žygimantas Vaičiūnas
pisi|Žygimantas Vaičiūnas (2017) Žygimantas Vaičiūnas (sündinud 19. jaanuaril 1982 Šakiais) on Leedu poliitik. Ta oli 13. detsembrist 2016 kuni 11. detsembrini 2020 Leedu energeetikaminister.
Ta sündis aastal 1982 Šakiais. Aastal 2000 lõpetas ta Šakiais keskkooli. Aastatel 2000–2004 õppis ta Vilniuse Ülikoolis bakalaureuseõppes politoloogiat, aastatel 2004–2006 magistriõppes Vilniuse Ülikoolis europistikat.
Aastatel 2004–2005 töötas ta analüütikuna Vilniuse piirkonna arenguagentuuris ja aastatel 2005–2009 Strateegiliste Uuringute Keskuses.
Raigo
Raigo on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Raigo 725 mehel. Raigo oli siis Eestis populaarsuselt 213. mehenimi. Raigo oli keskmiselt 34 aasta vanune (mediaanvanus oli 34). Kõige populaarsem oli eesnimi Raigo vanuserühmas 35–39, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 12,98, ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 14,64.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Raigo 7 inimesel.
John Adams Dix
pisi|[[Bureau of Engraving and Printingi portree John Adams Dixist]] John Adams Dix (24. juuli 1798 Boscawen, New Hampshire'i osariik – 21. aprill 1879 New York) oli USA poliitik ja sõjaväelane.
Ta õppis Phillips Exeter Academys ja astus 1813. aastal Ameerika Ühendriikide maaväkke. 1825. aastal sai kapteniks.
Aastatel 1833–1839 oli Dix New Yorgi osariigi sekretär. Aastatel 1845–1849 kuulus ta New Yorgi osariigi saadikuna USA Senatisse.
1861. aastal oli ta president James Buchanani valitsusaja viimasel kahel kuul Ameerika Ühendriikide rahandusminister.
Ameerika Ühendriikide kodusõjas oli Dix Uniooni armee kindralmajor. 1861. aasta suvel vahistas ta kuus lõunameelse Marylandi osariigi seadusandlikku kogu liiget, takistades sellega piiriosariiki Unioonist eraldumast. Koos Konföderatsiooni kindrali Daniel Harvey Hilliga lõi ta ametliku vangide vahetamise süsteemi, tuntud kui Dixi–Hilli kartell.
Aastatel 1863–1865 oli Dix raudtee-ettevõtte Union Pacific Railroadi president ja 1866–1869 Ameerika Ühendriikide suursaadik Prantsusmaal. 1. jaanuarist 1873 kuni 31. detsembrini 1874 oli ta New Yorgi osariigi kuberner. 1876. aastal kandideeris ta edutult New Yorgi linnapeaks.
37. ekspeditsioon
37. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 37. alaline meeskond.
Ekspeditsioon lõppes 10. novembril.
Leszek Błażyński
Leszek Błażyński (5. märts 1949 Ełk – 6. august 1992 Katowice) oli Poola poksija.
Błażyński oli kärbeskaalus (kuni 51 kg) kokku kahekordne Poola meister aastatel 1971 ja 1973. Ta esindas aastatel 1971–1974 maavõistlustel Poolat 12 korda ning võitis neist 10 ja kaotas 2 kohtumist.
Błażyński sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) pronksmedali 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Georgi Kostadinovile (Bulgaaria) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja ning 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Leonard Randolphile (USA) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja
Vjazma
Vjazma (vene keeles Вязьма) on linn Venemaal Smolenski oblastis, Vjazma rajooni keskus. Asub Vjazma kõrgustikul Vjazma jõe ääres.
Leszek Błażyński
Błażyński osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 2. maailmameistrivõistlustel (Belgrad, 1978), kuid kaotas 1. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Fazlija Šaćirovićile (Jugoslaavia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Vjazma
Ajalugu
Vjazmat on esmamainitud 1239, mil see kuulus Smolenski suurvürstiriigile. Aastatel 1403–1493 kuulus Leedu suurvürstiriiki. Ivan Julma ajal oli linn opritšnina all. 1654–1655 asus linnas ajutiselt Venemaa valitsus, kui tsaar Aleksei I Mihhailovitš pidi Moskvas möllava epideemia tõttu Vjazmasse jääma. 1812. aastal peeti linna juures suur lahing taganevate Napoleoni vägedega. pisi|Lahing Vjazmas 1812. aastal Linnaõigused sai 1776. aastal.
Leszek Błażyński
Błażyński võitis kärbeskaalus (kuni 51 kg) 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks. Ta sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Juan Francisco Rodríguezele (Hispaania). Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 20. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1973), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Nikolai Lodinile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Vjazma
Majandus
Linn on raudteede sõlmpunkt ja selle lähedalt möödub Moskvast Minskisse suunduv maantee M1.
Leszek Błażyński
Błażyński lõpetas 6. augustil 1992 elu enesetapuga.
Vjazma
Majandus
Vjazmas asuvad mitmed tehased ja tööstusettevõtted.
Bube keel
Bube keel on bantu keel, mida kõneleb umbes 51 000 bubet Ekvatoriaal-Guineas Bioko saarel ning vähesel määral ka mandril Gabonis ja Kamerunis.
Bube keeles on 7 vokaalfoneemi (kõik võivad olla ka pikad) ning 20 konsonantfoneemi. Bube keel on toonikeel.
Bube keel on ohustatud, sest noored kasutavad rohkem ekvatoriaal-guinea pidžinit.
Justo Bolekia Boleká on välja andnud bube keele grammatika ja sõnaraamatu ning avaldanud ilukirjandust.
Delta Hotels
pisi|Delta Hotelsi logo Delta Hotels on rahvusvaheline neljatärni hotelli- ja kuurordikett, mida omab täielikult Marriott International.
Delta Hotelsi hotellid ja kuurordid asuvad peamiselt Kanadas, kuid 2015. aastal avati ka hotell Ameerika Ühendriikides.
Delta Hotelsil on Kanadas ja USAs kokku 36 hotelli ja kuurorti.
Vaemla mõisa park
pisi|Vaemla mõisa park 2022. aastal Vaemla mõisa park on kaitsealune park Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Park on endisaegse Vaemla mõisa osa. Pargi pindala on 6,89 ha.
Pargis kasvab vähemalt kaks kaitsealust loodusobjekti: Vaemla hõbevaher, Vaemla mägivaher. pisi|Vaemla mõisa kaev mõisapargis
Johan Cruyff Arena
pisi|Amsterdam ArenA logo pisi|Staadioni katus on avatav. pisi|Staadioni katus on parasjagu suletud Johan Cruyff Arena (varem 'Amsterdam ArenA on Hollandis Amsterdamis asuv staadion. See asub 200 meetri kaugusel Amsterdam Bijlmer ArenA raudteejaamast ja selle aadress on ArenA Boulevard 29. Staadioni arhitekt on Rob Schuurman.
Staadioni juurde kuuluvad parkimismaja 500 autole ja parkla 12 tuhandele autole. Staadioni juurde kuulub ka Amsterdami Ajaxi muuseum.
ArenAl on suletav katus, aga muruväljak. Esimestel aastatel tekitas see probleeme, sest katus oli sageli kinni, muru ei saanud piisavalt valgust ega kasvanud korralikult, mistõttu seda tuli 4 korda aastas vahetada.
Ajalugu
Amsterdam ArenA on tänapäeval riigi suurim staadion. Seda ehitati aastatel 1993–1996 ja see maksis 140 miljonit eurot. Staadion avati 14. augustil 1996.
Vundamendiauku hakati kaevama 26. novembril 1993. Staadioni kõrgeima punktini jõuti 24. veebruaril 1995. Linnatänavalt staadioni parklasse viiv viadukt avati 13. märtsil 1996. Juba ehitustööde ajal külastas staadioni 180 tuhat külastajat, kuni see 1. juulist 1996 kuni ametliku avamiseni külastajatele suleti.
Staadioni avamise puhuks korraldati tõrvikuteatejooks läbi kogu Hollandi. See kestis 8 päeva, mille kestel 375 jooksjat läbisid üle 1400 kilomeetri. Neist esimene oli Johan Cruijff, kes startis Amsterdami Ajaxi vanalt kodustaadionilt, mille nimi oli De Meer, ja viimane oli Frank Rijkaard. Staadioni avamisel osales kuninganna Beatrix, kes avas staadionil oleva maailma suurima maali "Meri" (De Zee), mille mõõtmed olid 80×126 m.
2000. aasta EM-il jalgpallis peeti ArenAl 5 kohtumist, nende seas poolfinaal, kus Hollandi jalgpallikoondis kaotas penaltiseerias Itaalia jalgpallikoondisele.
Pärast Rinus Michelsi surma 2005 püüdsid Ajaxi fännid staadioni nõukogu veenda staadioni ümber nimetama Rinus Michelsi staadioniks, aga nõukogu keeldus. Siiski toovad Ajaxi fännid igaks kodumänguks lagedale suure loosungi "Rinus Michelsi staadion".
2018–19 hooajal nimetati staadion jalgpallur Johan Cruyffi (1947–2016) järgi.
Muusikaüritused
Esimene muusik, kes Amsterdam ArenAl kontserdi andis, oli Tina Turner. 6.–8. septembril 1996 esines ta 157 000 inimesele ja kõik kontserdid olid välja müüdud.
Michael Jackson andis Amsterdam ArenAl vahemikus 28. septembrist 1996 kuni 10. juunini 1997 viis väljamüüdud kontserti. Ühele kontserdile müüdi 50 000 piletit ja kõigile kokku veerand miljonit.
Rolling Stones on ArenAl andnud kaheksa kontserti, neist viis 1998. aastal, kaks 2003. ja ühe 2006. aastal.
Jon Bon Jovi on ArenAl esinenud neli korda: kaks korda 2001. aastal ning korra 2003. ja 2008. aastal.
U2 kasutas ArenAt kahel oma turneel, andes seal 2005. aastal kolm ja 2009. aastal kaks kontserti.
2008 esines ArenAl lastekoor Kinderen voor Kinderen. Koor andis samal päeval kaks kontserti. Kinderen voor Kinderen on Hollandi tuntuim lastekoor ja tema albumid on korduvalt jõudnud Hollandi albumite edetabelis esikohale.
Alates 2000. aastast toimub igal aastal ArenAl elektroonilise tantsumuusika festival Sensation, mis toimub kahe kontserdina. Neist ühel palutakse kõigil külastajail riietuda valgesse ja teisel musta.
Bad Aussee
Bad Aussee (keskbaieri: Bod Ossee) on linn (Kurstadt) Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas, mis asub Trauni jõe kolme allika ühinemiskohas Ausseerlandi piirkonnas. Bad Aussee on Salzkammerguti järvedepiirkonna Steiermargi osa majandus- ja kultuurikeskus. Linn on väidetavalt Austria geograafiline keskpunkt, mida tähistab linna keskel asuv kivist monument.
left|thumb|Mercedese sild
Koos teiste alpilinnadega osaleb Bad Aussee Aasta Alpilinna Ühingus Alpide konventsiooni rakendamiseks, et saavutada Alpide kaare säästev areng. Bad Aussee pälvis 2010. aasta Alpilinna tiitli.
Ajalugu
Teised olulised ajaloolised ehitised on Kammerhof, mis ehitati enne 1200. aastat. 1926. aastani asus seal piirkonna soolavalitsus. Võluvad majad, mis pärinevad 15. sajandist, ümbritsevad Kurparki ja harmoonilist linnakeskust. Bad Aussee oli postiljoni tütre Anna Plochli sünnikodu, kellest sai ertshertsog Johann von Österreichi naine, kelle majanduslikku, kultuurilist ja hariduslikku mõju Steiermargile ja Salzkammergutile mäletavad inimesed siiani. Armastatud ertshertsogi kuju seisab Bad Aussees Kurparki keskel.
Linn ehitati üles ja ümber soolatööstuse.
thumb|Bad Aussee 1892. aastal
Turism
Tänapäeval on linna põhirõhk kultuuril ja turismil. Bad Aussees on suurepärane piirkondlik muuseum Kammerhofmuseum, kus on eksponaadid kohalike traditsioonide ja tavade ning soolakaubanduse kohta ja piirkonnast leitud fossiilide kogu. Linnakeskuses on ka spaa Vital Bad Aussee, mis pakub meditsiinilisi soolveevanne ja Kneippi kuuri teraapiat, mille leiutas saksa preester Sebastian Kneipp. See teraapia ühendab külma vee ravi, dieedid ja väljas treenimise. Linn toetab ka muusikafestivali Ausseer Jazzfrühling, mis kestab igal kevadel mitu nädalat.
Bad Ausseest pääseb ligi kahele suusapiirkonnale: Loserile ja Tauplitzile. Loseri suusapiirkonnast avaneb suurepärane vaade Dachsteini liustikule ja seda on hiljuti moderniseeritud. Tauplitzi suusapiirkonnas saab ka õhtuti murdmaasuusatada või kelgutada.
Järved
Bad Aussee lähedal on viis järve.
thumb|right|[[Altaussee järv]] thumb|right|[[Grundlsee järv]]
Altaussee järv (saksa: Altausseer See) on maaliline veekogu Loseri mäe jalamil. Järve ümbritseb hoolitsetud jalgrada ja selle kaldal asub Altaussee küla.
Sommersbergersee on väiksem järv, mis ei ole nii sügav kui teised piirkonna veekogud ja on sellisena igal aastal palju varem ujumiseks sobiv.
Grundlsee järv, vahel ka das Steirische Meer (Steiermargi meri), on suurim järv Steiermargi liidumaal. Grundlsee juures saab rentida elektripaadi tunni kaupa ja selle ümbruses on avalikud rannad. Grundlseed toidavad kaks väiksemat järve, Toplitzi järv (saksa: Toplitzsee) ja Kammersee.
Toplitzsee, kus natsid nii relvi katsetasid kui ka väidetavalt võltsitud valuutat müüsid, on piirkonna paljude kohalike pärimuste allikas. See on ainulaadne selle poolest, et sellel on kaks veekihti, millest ülemine koosneb mageveest ja teine selle all soolasest veest.
Kammersee on määratud Trauni jõe lähtekohaks ja sinna pääseb tegelikult ainult Toplitzseest paadiga. Väikeettevõte pakub giidiga ekskursioone Kammerseele nn Plätteniga, piirkonnale ainulaadse lamedapõhjalise paadiga, mida kunagi kasutati soolakaubanduses. Maria Theresia valitsemisajal lõid süüdimõistetud Kammerseed ja Toplitzseed eraldavasse kivisse ava, et aidata saematerjali transportimisel.
Fasching
Bad Aussee suurim iga-aastane sündmus toimub Faschingsdienstagil (vastlapäeval), kui Flinserln riietuvad litritega kostüümidesse ja marsivad läbi linna, et teatada kevade tulekust. Lapsed loevad Flinserln ette vanu riime ja neid premeeritakse pähklite või maiustustega. Flinserln on kaasas Zacharin, kes hoiavad pealtvaatajaid rivis, vehkides pulkade otstes seapõitega ja koputades nendega aeg-ajalt inimestele pähe. Pidustuse lõpetavad Trommelweiber (trumminaised). Trommelweiber on seltskond naiste öösärkidesse riietatud mehi, kes käivad trumme, potte ja panne põrutades kõrtsist kõrtsi ning naudivad tasuta toitu ja õlut. Jutu järgi sai Trommelweiber traditsioon alguse eelmisel sajandil, et kõrtsides käinud mehed saaksid oma naiste kallal nalja visata: tollal ei tohtinud naisi sellistesse asutustesse lubada ning nad kasutasid sageli pottide-pannide paugutamist väljaspool ruume, et saada oma abikaasad välja tulema, koju tulema ja kuivama. Kõrtsid, pubid ja restoranid on Heilige Drei Faschingstage (kolme püha karnevalipäeva) ajal sageli külastatavad kostüümides nautlejate poolt, keda tuntakse Maschgera nime all.
Glöckler und Berigeln
Teine kohalik komme toimub 5. jaanuaril. Päeval käivad lapsed, keda kutsutakse Glöckler, väikeste kellade ja kottidega ukselt uksele ning saavad Faschingskrapfen (sõõrikud), apelsine, šokolaadi või pähkleid. Õhtul on täiskasvanute kord! Nad lähevad tänavatele Berigeln riietatuna, räbalates traditsioonilistes rõivastes, nägu kaetud musta riidemaskiga. Nad kannavad endaga kaasas suuri lehmakellasid, millega annavad teada oma tulekust nendele, kes avavad neile oma kodud. Kui Berigeln koju sisenevad, hoiduvad nad oma identiteedi varjamiseks rääkimast. Tavaliselt püüab peremees nende identiteeti ära arvata, täites neid kodus valmistatud napsi, õlle, Faschingskrapfen ja muu toiduga.
Tracht
Bad Aussee on Austrias ainulaadne, kuna selle elanikud kannavad iga päev Trachti (traditsiooniline riietus). Naiste jaoks koosneb see Dirndlist, mis on liibuva pihiku ja täisseelikuga kleit. Paljud naised valivad Ausseerdirndli kandmise, millel on roheline pihik, roosa seelik ja lilla põll.