cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Simone Beneventi
Tema töö heliuurija, uute muusikainstrumentide ehitaja ja löökpillide uute mänguvõtete kasutuselevõtjana on viinud teda kokku selliste nüüdismuusika suurkujudega nagu Pierluigi Billone, Peter Maxwell Davies, Ivan Fedele, Heinri Goebbels, Helmut Lachenmann, David Lang, Riccardo Nova, Fausto Romitelli, Salvatore Sciarrino, ansamblitega nagu Klangforum Wien, Neue Vocalsolisten Stuttgart, Ensemble Prometeo, mdi ensemble ja kunstnikega nagu PanSonic, Matmos, Ennio Morricone, John Malkovich, Sainkho Namtchylak, Massimo Zamboni.
Soome pensionisüsteem
Lähetatud töötajad
Lähetatud töötaja vajab A1 tõendit, mille saab Sotsiaalkindlustusametist. A1 tõendiga tõestatakse, et töötajal ega tööandjal ei ole vaja maksta kindlustusmakse Soome. Sel juhul makstakse kõik maksud Eestisse. Näiteks paljudel Soome ehitusobjektidel nõutakse töötajalt A1 tõendit enne töö alustamist, et oleks selge, kummas riigis ta tuleb kindlustada.
Simone Beneventi
Oma stiili defineerb ta kui loovat soleerimist (creative soloism).
Villa Benita
Benita Kodu AS (endise nimega Villa Benita) on vanadekodu ja tervishoiukeskus, mis asub Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Valkse külas. Keskuse omanik on Benita Kodu AS.
Keskuse rajasid 2008 Eerik-Niiles Kross, Terje Kross ja Margus Linnamäe.
Soome pensionisüsteem
Lähetatud töötajad
Kui töötajal ei ole A1 tõendit ette näidata, võidakse temalt võtta liiga palju sotsiaalkindlustusmaksu.
Keila linnavolinike loend 1939
15. ja 16. oktoobril valiti ja Harju maavanema poolt kinnitati Keila linnavolinikeks (RTL 1939, 101):
Causus lichtensteinii
Causus lichtensteinii on rästiklaste sugukonda kuuluv maoliik.
Levila
Neid võib kohata roomamas Keenias, Ugandas, Sambias, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Kongo Vabariigis, Gabonis, Kesk-Aafrika Vabariigis, Kamerunis, Nigeerias, Ghanas, Elevandiluurannikul ja Libeerias.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Causus lichtensteinii seisuga 8.05.2015.
Heðin Brú
Heðin Brú (17. august 1901 Skálavík – 18. mai 1987 Tórshavn) oli fäärlasest kirjaniku ja tõlkija Hans Jacob Jacobseni kirjanikunimi.
Heðin Brú'd peetakse oma põlvkonna olulisimaks Fääri saarte kirjanikuks. Ta on tuntud värske ja iroonilise stiili poolest. Fäärlased valisid tema romaani "Feðgar á ferð" (inglise keelde tõlgituna "The Old Man and His Sons" ehk "Vana mees ja tema pojad") oma 20. sajandi raamatuks.
Elu ja looming
Sarnaselt paljude Fääri saarte meestega töötas Jacobsen noorelt kalurina. Pärast kahte hooaega kalurina õppis ta aastatel 1919–1920 Fääri saarte rahvaülikoolis (Føroya Fólkaháskúli) ja läks seejärel Taani põllumajandust õppima. Pärast õpinguid töötas ta mitmes Taani talus. Seejärel õppis aastatel 1925–1928 Kopenhaageni Põllumajandusülikooli. Pärast ülikooli lõpetamist naasis ta Fääridele.
1930. aastal ilmus tema esimene romaan "Lognbrá", mis räägib ühes Fääri saarte külas üles kasvava noormehe loo. 1935. aastal nägi trükivalgust selle järg "Fastatøkur", mis räägib noormehe tööst kalamehena luubi pardal. Mõlemad raamatud tõlgiti 1946. aastal taani keelde ja avaldati pealkirjaga "Høgni".
Bolšoje Selo rajoon
Bolšoje Selo rajoon (vene keeles Большесельский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Jaroslavli oblastis, asudes oblasti keskosas. Rajooni keskus on Bolšoje Selo küla.
Heðin Brú
Elu ja looming
Brú kuulsaim teos "Feðgar á ferð" anti fääri keeles välja 1940. aastal. Taani keeles ilmus see 1962. ("Fattigmandsære"), saksa keeles 1966. ("Des armen Mannes Ehre") ja inglise keeles 1970. aastal ("The Old Man and his Sons"). Tegemist oli ühtlasi esimese fääri keelest inglise keelde tõlgitud romaaniga. Romaan jutustab loo külaühiskonna muutumisest moodsaks kalandusega tegelevaks ühiskonnaks ja sellest tulenevatest põlvkondadevahelistest konfliktidest.
Bolšoje Selo rajoon
Rajoon piirneb põhjas Rõbinski rajooniga, idas Tutajevi rajooniga, kagus Jaroslavli rajooniga, lõunas Borissoglebski rajooniga ning läänes Uglitši ja Mõškini rajooniga.
Heðin Brú
Elu ja looming
1963. aastal ilmunud romaanis "Leikum fagurt" pilkas ta sõdadevahelise perioodi Fääri saarte poliitikuid. Tema 1970. aastal ilmunud raamat "Men livið lær" kirjeldab ühte Fääri saarte küla 1800. aasta paiku ning kaks aastat hiljem ilmunud "Tað stóra takið" kirjeldab sarnase küla elu sajand hiljem. Nende romaanide kirjutamise ajal kirjutas Heðin Brú ka kolme kogumiku jagu novelle ja tõlkis kaks William Shakespeare'i näidendit ("Hamlet" ja "Torm").
Bolšoje Selo rajoon
Rajooni pindala on 1353 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 9906. 2002. aastal oli elanikke 10 703 ja 1989. aastal 13 053 .
Heðin Brú
Elu ja looming
Fäärlased peavad tema poega Bárður Jákupssoni riigi olulisimaks kaasaegseks kujutavaks kunstnikuks.
Bolšoje Selo rajoon
Haldusjaotus
Bolšoje Selo rajoonis on 318 asustatud punkti, mis kuuluvad kolme külaasunduse koosseisu.
Heðin Brú
Tunnustus
pisi|Heðin Brú mälestusmärk tema kodukülas Skálavíkis
Tõlkeid
Heðin Brú tõlkis fääri keelde järgmised maailmakirjanduse teosed:
Bagdadi ejalett
pisi|Ejaleti ebamäärased piirid aastal 1609 Bagdad ejalett (osmanitürgi keeles ایالت بغداد) oli Osmanite Iraagi ejalett, mille keskmes oli Bagdad. See kestis aastatel 1535–1864, kuigi aastatel 1623–1638 okupeeris seda Safavidi riik.
Fakopp
Fakopp Bt (Fakopp Enterprise Bt) on Ungari firma, mis toodab mittepurustava puidudiagnostika mõõteseadmeid. Firma põhineb 1994—2005 tegutsenud ettevõttel, mis seadmete arendamist alustas. Nimetust Fakopp kasutatakse ka mittepurustaval meetodil testimise kohta.
DynaRoot
Juurestiku testimiseks.
Bellaing
Bellaing on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoy-lez-Valenciennesi kantonis.
pisi|tühi|Bellaingi kirik
Salman Rushdie
pisi|Salman Rushdie Tribeca filmifestivalil 2012 Sir Ahmed Salman Rushdie (sündinud 19. juunil 1947 Bombays) on India päritolu Suurbritannia kirjanik.
Rushdie on pärit moslemi perekonnast. Tema isa on Cambridge'i haridusega juristist ärimees Anis Ahmed Rushdie ja ema õpetaja Negin Bhatti. Tal on kolm õde. Rushdie on olnud neli korda abielus ja tal on kaks last.
1981. aastal ilmunud teise romaani "Kesköö lapsed" eest sai ta samal aastal Bookeri auhinna. Eesti keeles ilmus raamat 2009. aastal. Temalt ilmunud teostest on viis olnud Bookeri auhinna kandidaadid.
Saatanlikud värsid
1988. aastal ilmus temalt neljas romaan "Saatanlikud värsid". 14. veebruaril 1989 andis Iraani toonane usujuht ajatolla Rūḩollāh Khomeynī välja Rushdie tapmist nõudva fatwā (preemia 3 miljonit USA dollarit). Briti valitsus võttis seejärel Rushdie politseikaitse alla. Romaan keelati pärast selle avaldamist 1988. aastal paljudes suure moslemi elanikkonnaga riikides. Septembris 2012. aastal suurendas Iraani fond jumalateotuses süüdistatava kirjaniku Salman Rushdie tapmise eest makstavat preemiat poole miljoni dollari võrra. Khomeynī järglane kõrgeima juhina ajatolla Ali Khamenei ütles 2019. aastal, et fatwā on "tühistamatu".
Skujene mõis
Skujene mõis (saksa keeles Schloß Schujen, läti keeles Skujenes muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Amata piirkonnas Skujene vallas.
Salman Rushdie
Tunnustus loomingu eest
1983. aastal valiti Rushdie Kuningliku Kirjandusühingu (Royal Society of Literature) liikmeks. 1999. aastal nimetati ta Prantsusmaa kunstide ja kirjanduse ordu (Ordre des Arts et des Lettres) komandöriks (Commandeur). Teenete eest kirjanduses löödi ta 2007. aastal rüütliks. The Times paigutas ta 2008. aastal 50 suurima Briti kirjaniku edetabelis (alates 1945. aastast) kolmeteistkümnendale kohale.
Elu Ameerika Ühendriikides
Ameerika Ühendriikidesse asus ta elama 2000. aastal. Rushdie on Ameerika kunsti- ja kirjandusakadeemia (American Academy of Arts and Letters) liige. 2015. aastast töötab ta New Yorgi ülikooli Arthur L. Carteri ajakirjandusinstituudis. Enne seda oli Rushdie tööl Emory ülikoolis. Ta avaldas 2012. aastal teose "Joseph Anton: A Memoir", milles kirjeldab oma elu fatwā all pärast "Saatanlike värsside" ilmumist. Ameerika Ühendriikide kodakondsuse sai kirjanik 2016. aastal. 2019. aastal ilmus Rushdie neljateistkümnes, seni viimane romaan "Quichotte", mis on inspireeritud Miguel de Cervantese klassikalisest romaanist ja esitati Bookeri auhinnale.
Noarünnak 2022. aastal
Rushdied rünnati 2022. aasta 12. augustil, kui ta oli New Yorgi osariigi lääneosas en hariduskeskuses loengut alustamas. Lavale tormanud mehe noalöökidest sai Rushdie haavad kaela ja ülakehasse ning ta toimetati kopteriga haiglasse, kus tehti mitu tundi kestnud operatsioon. Rushdie oli saanud tõsiseid silma- ja käevigastusi ning maksakahjustuse.
Jeff Sessions
pisi|Jeff Sessions 2005. aastal. Jeff Sessions (täisnimi Jefferson Beauregard Sessions III; sündinud 24. detsembril 1946 Selmas Alabamas) on Ameerika Ühendriikide poliitik, kes oli 9. veebruarist 2017 kuni 7. novembrini 2018 Donald Trumpi valitsuse justiitsminister.
Sessions on Vabariikliku partei liige ja kuulus alates 3. jaanuarist 1997 kuni justiitsministrina ametisse astumiseni Ameerika Ühendriikide Senatisse, kus ta esindas Alabama osariiki. Teda peeti üheks kõige konservatiivsemaks senati liikmeks.
Ta on hariduselt jurist ning töötas alates 1981. aastast prokurörina ja aastatel 1995–1997 Alabama osariigi peaprokurörina.
Sessionsil on kolm last.
2020. aastal kandideeris Sessions tagasi senatisse, kuid kaotas Vabariikliku partei eelvalimistel Tommy Tuberville'ile.
Karl Schlossmanni medal
pisi|Karl Schlossmanni medal Karl Schlossmanni medal on aastast 2004 Eesti Teaduste Akadeemia välja antav auhind (medal), et tunnustada arstiteaduses ja sellega seotud valdkonnas silmapaistvat isikut. Auhinda antakse välja üks kord nelja aasta jooksul. Medal on nimetatud eesti bioloogi ja arstiteadlase Karl Schlossmanni järgi.
Kaparaŭka
Kaparaŭka (transkribeerituna Kaparavka) on küla Valgevenes Homieli oblasti Rečyca rajooni Karavacičy külanõukogus. Asula asub oblasti keskusest Homielist 55 ja rajooni keskusest Rečycast 17 kilomeetri kaugusel.
Kaparaŭkas on keskkool, klubihoone, postkontor ja raamatukogu. Küla lähistel asub naftamaardla.
Ajalugu
Esimesed teated küla kohta pärinevad XIX sajandist, mil see kuulus Minski kubermangu Retšitsa maakonda. Sealsed maad kuulusid Wołłowiczidele. Aastal 1897 asusid külas magasiait ja külakabel. Esimese maailmasõja eel hariti külas 510 tiinu maad, kodusõja järel oli aga haritav maa vähenenud 156 tiinuni.
Serhi Mõhhaltšuk
Serhi Mõhhaltšuk (1998 Velõki Prohhodõ, Harkivi oblast – 2019 Donetski oblast) oli Ukraina sõjaväelane.
Petrovo-Krasnosillja
Petrovo-Krasnosillja (ukraina Петрово-Красносілля) on linn Ukrainas Luhanski oblastis. Asub Luhanskist 45 km edelas. 2014. aastast oli linn Luhanski Rahvavabariigi kontrolli all, mille Venemaa 2022. aastal annekteeris. Venemaa kasutab endist venepärast nime Petrovskoje (Петровское).
Linn on kasvanud välja 1790. aastal esmamainitud asulast, mille juurde 1896. aastal rajati keemiatehas. Asula sai aleviks 1938. aastal ning linna õigused 1963. aastal. Kuni 1959-2016 kandis asula nime Petrovske (ukraina Петровське, vene Петровское).
Linnavalitsuse haldusalas asub lisaks linnale veel 4 asulat.
Matu koobas
Matu koobas (ka: Matu Põrgu) on koobas Tarvastu jõe kaldajärsakul, halduslikult Viljandi maakonnas Viljandi vallas Kuressaare külas.
Koopa pikkus on 29,5 m. Koobas on Eesti üks pikimaid sufosioonilise tekkega koopaid.
Tõnu Esko
pisi|Tõnu Esko 2017. aastal Genoomika instituudis. pisi|Geeniteadlane ja molekulaarbioloog Tõnu Esko räägib 2018. aasta kevadel ajakirjale [[Universitas Tartuensis vahejuhtumist oma teadlaskarjääri alguses ning geeniuuringute andmerohkusest]] Tõnu Esko (sündinud 27. jaanuaril 1985) on eesti geeniteadlane, inimesegenoomika professor Tartu Ülikoolis. pisi|Tõnu Esko 2017. aastal oma kabinetis Genoomika instituudis. Ta lõpetas aastal 2007 bakalaureusena Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geenitehnoloogia erialal. Aastal 2009 lõpetas ta magistrina Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna biotehnoloogia ja biomeditsiini erialal. Aastal 2012 kaitses ta tööga "Novel applications of SNP array data in the analysis of the genetic structure of Europeans and in genetic association studies" (Genotüpiseerimiskiibi andmete uudsed rakendused Euroopa geneetilise struktuuri analüüsil ning geneetilistes assotsiatsioonuuringutes) doktorikraadi; doktoriväitekirja juhendajaks oli professor Andres Metspalu.
Tõnu Esko põhilised uurimissuunad on geneetiline varieeruvus Euroopa populatsioonides, kompleks fenotüüpiide geneetiline arhitektuur, pikaealisusegeneetika, isiksuse seadmuste geneetika, biotehnoloogia, terviseuuringutega seotud uuringud, näiteks biokeemia, geneetika, mikrobioloogia, molekulaarbioloogia, rakubioloogia, biofüüsika ja bioinformaatika, meditsiiniinformaatika, biomatemaatika, biomeetrika.
Tunnustus
Korduvalt loetud maailma mõjukamate teadlaste sekka.
Huvid ja muu tegevus
Tõnu Esko üks huvisid on maalikunst, ta on sepatööd teinud, samuti püüab Esko teadust ja idufirmasid kokku viia ning on ettevõtte BC Platforms teadusnõukoja juht.
Elsa Värte
Elsa Värte (10. märts 1930 – 20. juuni 2011) oli eesti õpetaja ja koolijuht.
Aastatel 1959–1981 oli ta Tallinna 4. Keskkooli direktor. Ta on ka õpetanud näiteks vene keelt ja ajalugu.
Ulf Merbold
Ulf Dietrich Merbold (sündinud 20. juunil 1941) on Saksamaa füüsik ja endine Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) astronaut ning teine sakslane kosmoses. Merbold sündis Greizi linnas, mis asub 40 kilomeetri kaugusel Morgenröthe-Rautenkranzist, kus sündis Sigmund Jähn, esimene sakslane kosmoses.
Merbold lõpetas astronaudikarjääri 1998. aastal.
Veiviržas
Veiviržas on jõgi Leedus, Minija vasakpoolne ja veerohkeim lisajõgi. Jõgi voolab Leedu lääneosas Žemaitijas ja Väike-Leedus. Jõe pikkus on 68 km ja valgla on 686 km².
Veiviržas algab Klaipėda rajoonist Endriejavase alevi lähistelt ja läbib Veiviržėnai alevit. Alamjooksul voolab Veiviržas Šilutė rajoonis, seal suubub ta ka Minija jõkke.
Aastal 1974 võeti jõgi kaitse alla. Jões elab Leedu punasesse raamatusse kantud kaladest võldas, meriforell ja jõeforell; ka elavad seal silmlased.
Erich Girgensohn
Erich Girgensohn (16. august 1878 Karksi – 30. juuli 1940 Hohenkrug, Pommeri) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.
Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1894. aastal ja õppis aastatel 1896–1901 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas arsti astme väärilisena.
Ta omandas naiste- ja sisehaiguste eriala ning töötas Peterburis Aleksandra Instituudis ja Peterburi Evangeeliumi Haiglas naistearstina, samuti Narva-Jõesuus naisteosakonna ordinaatorina. Aastal 1921 opteerus ta Eestisse ja töötas siis Tallinnas eraarstina naiste- ja sisehaiguste erialal.
Aastal 1939 repatrieerus ta koos perega Saksamaale, kus ta aastal 1940 Hohenkrugis Stettini lähedal Pommeris suri (praegu Szczecini Zdunowo linnaosa, Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Poolas).
Isiklikku
Ta oli abielus Benita Schottländeriga. Tema isa Julius Leo Immanuel Girgensohn oli Kaarma ja Karksi Peetri koguduse õpetaja, vend Karl Gustav Girgensohn oli Tartu Ülikooli usuteaduskonna professor ja Tartu religioonipsühholoogia koolkonna rajaja, vanaisa Christoph Reinhold Girgensohn oli Jaunpiebalga koguduse õpetaja, teine vanaisa Johann Reinhold Hunnius oli Karja Katariina koguduse õpetaja.
Centurion
1904. aastal asutati praeguse Centurioni asukohas Droogegrondi farmi territooriumil asula, millele anti nimeks Lyttelton Township. 1964. aastal sai Lyttelton linnaõigused. 1967 aastal nimetati Lyttelton ümber Verwoerdburgiks. See nimi anti linnale Lõuna-Aafrika Vabariigi mõrvatud peaministri Hendrik Verwoerdi mälestuseks. 28. juunil 1995 sai Verwoerdburg uueks nimeks Centurion.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Centurioni elanikest valgeid 58,97%, mustanahalisi aafriklasi 29,30%, India või Aasia päritolu inimesi 8,42%, värvilisi 2,33% ja teisi 0,98%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 49,43%, inglise keelt 25,99%, pedi keelt 5,23%, tsvana keelt 3,74%, suulu keelt 3,27%, sotho keelt 2,85%, koosa keelt 2,62%, tsonga keelt 1,43%, ndebele keelt 1,31% ja venda keelt 1,26%.
Ivan Akulov
Ivan Aleksejevitš Akulov (24. aprill 1888 – 30. oktoober 1937) oli vene jurist, NSV Liidu prokurör 1933–1935.
Riidepuu
Riidepuu on õlgadekujuline ese, mille peale riputatakse mantleid, pluuse, särke ja kampsuneid, et need kortsu ei läheks. Riidepuu küljes võib olla rõhtne pulk, mille peale saab panna pikki pükse.
Riidepuid on mitmesuguse kujuga ja mitmest materjalist, näiteks traadist, puidust ja plastist; on ka kokkupandavaid riidepuid.
Narõm
Narõm on küla Parabelski rajoonis Tomski oblastis.
2008. aasta seisuga elas külas 995 inimest.
1941. aasta küüditamiste käigus saadeti mitmed väljasaatmisele määratud perekonnad Narõmi piirkonda. 1912. aastal oli Vene Keisririik samasse piirkonda asumisele saatnud Jossif Stalini, Narõmi on nimekatest NSV Liidu riigitegelastest asumisele määratud ka näiteks Jakov Sverdlov.
Famars
Famars ([famaʁs]) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoy-lez-Valenciennesi kantonis.
pisi|tühi|Famarsi tramm
Science Museum
pisi|Teadusmuuseumi hoone Londonis
Science Museum ('teadusmuuseum') on muuseum, mis asub Londonis South Kensingtoni linnaosas Exhibition Roadi tänaval.
Muuseum asutati 1857.
Muuseumi külastab üle 3 miljoni inimese aastas.
Jõhvi linnavolinike loend 1939
15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Viru maavanema poolt 28. oktoobril 1939 kinnitati Jõhvi linnavolinikeks (RTL 1939, 101):
Science Museum
Muuseumi kogudes on ligikaudu 300 000 eset.
Sissepääs on külastajatele tasuta.
Punapiir
Punapiir on kvantoptikas väikseima sagedusega valgus, mis võib tekitada fotoefekti ehk tõrjuda ainest välja elektroni.
f=A/h
kus f-punapiiri sagedus, millest väiksema sagedusega valgus ei tekita fotoefekti; A-elektroni väljumistöö; h-Plancki konstant
Tōru Yoshikawa
Tōru Yoshikawa (jaapani keeles 吉川 亨 Yoshikawa Tōru; sündinud 13. detsembril 1961 Mie prefektuuris) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1983 1 mängu.
Cosmos (ajakiri)
Cosmos (alapealkirjaga The journal of The Traditional Cosmology Society) on The Traditional Cosmology Society väljaantav akadeemiline ajakiri, mis ilmub kord aastas Edinburghis ja avaldab eelretsenseeritavaid interdistsiplinaarseid artikleid müütide, religiooni ja kosmoloogia alalt, hõlmates mitmesuguseid kultuure minevikus ja tänapäeval.
Cosmose toimetaja on olnud pikka aega Emily Lyle ja ülevaadete toimetaja Aude Le Borgne, toimetajana on töötanud Mirjam Mencej ja Lousie Milne.
Bānūži mõis (Skujene kihelkond)
Bānūži mõis, ka Kudliņi (saksa keeles Kudling, läti keeles Bānūžu muiža, ka Kudliņu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub Lätis Vecpiebalga piirkonnas Taurene vallas.
Prantsusmaa Teine Vabariik
Prantsusmaa Teine Vabariik (prantsuse keeles Deuxième République française) oli 1848. aasta revolutsiooni tulemusena tekkinud riik. Teine Vabariik kuulutati välja 25. veebruaril 1848.
1848. aasta Prantsuse revolutsiooniga lõppes Louis-Philippe I Prantsuse kuningriigi konstitutsioonilise monarhia ja see viis Prantsusmaa Teise vabariigi loomiseni, mille valitsust juhtis Louis-Napoleon. Pärast Prantsuse 1848. aasta revolutsiooni pöördus Louis-Napoleon tagasi Pariisi, kus valiti rahvuskogu liikmeks ja 1848. aasta detsembris suure häälteenamusega Prantsuse Vabariigi presidendiks.
Vabariigi sisepoliitika
Valitsuse püüd lahendada Prantsusmaa majandusprobleeme tekitas suure lõhe Pariisi kodanike ja enamuse Prantsusmaa maapiirkondade kodanike vahel. Ajutine valitsus kavatses luua sügavama valitsuse kontrolli majanduse üle ja tagada ressursside võrdsemat jaotamist. Nagu eelnevalt märgitud, rajas ajutine valitsus tööpuuduse probleemiga tegelemisel Riiklikud Töötoad. Töötud said tööd teedeehituses ja puudeistutamises, arvestamata nõudlust nende ülesannete täitmiseks. Pariisi rahvastik kasvas, kui tööotsijad kogu Prantsusmaalt tulid Pariisi äsjaloodud Riiklikesse Töötubadesse töötama. Nende uute Riiklike Töötubade ja teiste sotsiaalprogrammide eest maksmiseks kehtestas ajutine valitsus uued maksud maale. Need maksud võõrandasid "maaklassid" – eriti Prantsusmaa maapiirkondade väikefarmerid ja talurahvas – ajutisest valitsusest. Töökad farmerid ei soovinud maksta töötutele linnainimestele ja nende uutele "Õigus tööle" Riiklikele Töötubadele. Maapiirkondades välditi laialdaselt maksude maksmist ja seega jäi valitsus rahanduslikult väga hätta.
1848. aasta 23. aprilli valimistel valisid hääletajad Asutava Kogu, mis oli peamiselt mõõdukas ja konservatiivne. Asutava Kogu valitsus jätkas vastasseisu radikaalidega. Radikaalid alustasid proteste Asutava Kogu valitsuse vastu. 15. mail 1848 tungisid Pariisi töölised, tundes, et nende demokraatlik ja sotsiaalne vabariik libiseb käest, en masse Asutavasse Kogusse ja kuulutasid välja uue ajutise valitsuse. See revolutsioonikatse töölisklassi poolt suruti kiiresti Rahvuskaardi poolt maha. Ühiskonna konservatiivne klass hakkas üha enam kartma Pariisi töölisklassi võimu. Nad tundsid tugevat vajadust organisatsiooni järele ja organiseerusid ümber niinimetatud "Korra partei". Korra partei jaoks tähendas mõiste "kord" ühiskonna tagasipöördumist Louis-Philippe'i päevade juurde. Korra partei oli nüüd valitsuse domineeriv liige.
Louis-Napoléoni presidendiaeg
28. juunil 1848 nimetas valitsus Louis Eugène Cavaignaci Prantsuse riigi peaks. 1848. aasta 10. detsembri presidendivalimised peeti nelja kandidaadi vahel. Cavaignac oli Korra partei kandidaat. Alexandre Ledru-Rollin oli samuti nende presidendivalimiste kandidaat. Ledru-Rollin oli ajalehe La Réforme toimetaja ja sellisena radikaalsete demokraatide juht väikekodanluse seast. François-Vincent Raspail oli revolutsioonilise töölisklassi kandidaat. Louis Napoléon Bonaparte oli neljas presidendikandidaat. Napoleon III võitis presidendivalimised 5 587 759 häälega. "9. termidoori riigipööre" ja Napoleon III tõus troonile on tõendid, et rahvas eelistas revolutsiooni ebakindlusele võimaliku diktatuuri turvalisust. Louis-Napoléon kujutas ennast, kui "poliitikast kõrgemale tõusnut". Kõik klassid nägid Louis-Napoléonis Napoleon Bonaparte'i "suurte päevade" taaskehastust. Prantsusmaa eri klassidel olid erinevad visioonid, mida Napoleon Bonaparte'i päevade tagasitulek võiks tähendada, ja nad toetasid Louis-Napoléoni erinevatel põhjustel. Pärast Juunipäevade mahasurumist oli 1848. aasta Prantsuse revolutsioon põhiliselt läbi.
Louis-Napoléoni presidendiaeg, millele järgnes Teine keisririik, oli suure industrialiseerimise ja suure raudteede ja panganduse majanduskasvu aeg.
Vabariigi välispoliitika
1848–1849 toimus Itaalias revolutsioon Austria ülemvõimu ja kohalike valitsejate vastu. Sissisõda juhtis Giuseppe Garibaldi. Austria väed surusid ülestõusud 1849. aasta sügiseks maha. Itaalia rahvuslased eesotsas Sardiinia kuningriigiga sõlmisid seejärel liidu Prantsusmaa presidendi Louis-Napoléoniga, kes soovis Austria võimu vähendada. Itaalia ühendajate liidriks sai Sardiinia peaminister ja hea diplomaat Camillo Benso di Cavour. 1859–1860 vallutasid sardiinlased koos prantslastega Lombardia ja Kesk-Itaalia hertsogiriigid. Giuseppe Garibaldi hõivas 1860. aastal vabatahtlikega Bourbonidelt Sitsiilia. Kõik vallutatud väikeriigid liideti Sardiinia kuningriigiga. Ühendatud riigi parlament kuulutas 1861. aastal Torinos välja Itaalia kuningriigi, mille kuningaks sai Vittorio Emanuele II. Vastutasuks sõjalise abi eest loovutas Itaalia 1860. aastal Prantsusmaale Savoia hertsogkonna ja Nice krahvkonna.
Kuna Rahvuskogu püüdis üldist hääleõigust kaotada, kehtestas Louis-Napoléon 2. detsembril 1851 diktatuuri, 1799. aasta põhiseadusega sarnaneva konstitutsiooni, surus vastupanu Pariisis veriselt maha ja saades eluaegseks Prantsusmaa presidendiks, kuulutas end täpselt aasta hiljem keisriks, luues Teise keisririigi.
2. detsembril 1851 viis Louis-Napoléon Bonaparte läbi riigipöörde, millega saatis laiali Rahvusassamblee ja sai Prantsusmaa ainuvalitsejaks. Ta taastas Rahvusassamblee poolt kaotatud üldise valimisõiguse. Referendumil toetas rahvas ülekaalukalt Napoleon III keisriks kuulutamist ja keisririigi taastamist alates 2. detsembrist 1852.
Flora Danica (serviis)
pisi Flora Danica on aastail 1790–1802 Kopenhaageni kuninglikus portselanivabrikus valminud serviis. Selle tellis Taani kroonprints Frederik, et kinkida see Venemaa keisrinnale Katariina II-le. Kingitus jäi üle andmata, sest keisrinna suri 1796. aastal.
Flora Danica serviisil on kujutatud täpsed koopiad Flora Danica atlase joonistest ning need maalis portselanimaalija Johann Christoph Bayer. Ta alustas tööd 1790. aastal ja see kestis 12 aastat. Kokku maalis ta 1802 eset.
Serviis jäi Taani ja esimest korda kasutati seda kuninga sünnipäevapeol 29. jaanuaril 1803. Sellest alates on serviisi kasutatud ainult ametlikel tseremooniatel – kuningakoja sünnipäevade, pulmade, kuninglike visiitide ja bankettide puhul.
Causus rasmusseni
Causus rasmusseni on rästiklaste sugukonda kuuluv maoliik.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Causus rasmusseni seisuga 8.05.2015.
Atmosfääri vastukiirgus
Atmosfääri vastukiirgus (inglise downward terrestrial radiation või atmospheric counterradiation) on maapinna poole suunatud atmosfääri pikalaineline ehk soojuskiirgus.
Kastekann
Kastekann on kantav anum (enamasti sanga ja pika torukujulise tilaga, mille otsas võib olla sõelaga otsik), mis on mõeldud taimede käsitsi kastmiseks.
Ülemaailmne Eesti Vabadusvõitlejate Keskus
ÜEVK annab välja teeneteriste.
Kastekann
Kastekann on enamasti valmistatud metallist või plastmassist.
Ülemaailmne Eesti Vabadusvõitlejate Keskus
Aastatel 1964–1972 andis ÜEVK (USA-s) välja ajakirja Virgats.
Haspres
pisi|püsti|tühi|Haspresi vaade
Ülipeenstruktuur
pisi|250px|[[Vesiniku aatomi peenstruktuur ja ülipeenstruktuur]]
Molodohvardijsk
Molodohvardijsk (ukraina keeles Молодогвардійськ) on linn Ukrainas Luhanski oblastis. 2014. aastast on linn Luhanski Rahvavabariigi kontrolli all, mille Venemaa 2022. aastal annekteeris.
Ülipeenstruktuur
Ülipeenstruktuur on aatomite, molekulide ja ioonide energiatasemete (vastavalt nende spektrijoonte) struktuur, mis tekib tuuma magnetilise dipoolmomendi ja elektronide magnetvälja vastastikusel mõjul. Selle vastastikmõju energia sõltub tuuma spinnide ja elektronide spinnide võimalikust omavahelisest orientatsioonist.
Molodohvardijsk
Molodohvardijsk asutati 1955. aastal, linnaõigused sai 1961. aastal.
Ülipeenstruktuur
Seesuguse vastastikmõjuga kaasneb energiatasemete lahknemine alamtasemeteks (ja spektrijoonte lõhenemine). Nii moodustubki energiatasemete (spektrijoonte) ülipeen struktuur.
Ülipeenstruktuuris on alamtasemete tihedus mitu suurusjärku suurem kui peenstruktuuris (vastavalt sellele, mitu korda tuuma mass on suurem elektroni massist).
Vapper Sirk
Töötas Tallinna Merekooli, hiljem Tallinna Merekolledži õpetaja ja metoodikuna.
Saskia Kask
Saskia Kask (sündinud 13. jaanuaril 1978 ) on Eesti riigiametnik, jurist.
Vapper Sirk
Ta on maetud Rahumäe kalmistule.
Saskia Kask
13. detsembril 2018 nimetas justiitsminister ta Põhja ringkonnaprokuratuuri juhtivprokuröriks määratud ajaks alates 1. jaanuarist 2019 kuni 31. detsembrini 2023. Põhja ringkonnaprokuratuuri juhtivprokurör juhib tervet Põhja ringkonnaprokuratuuri.
Varem oli ta Põhja ringkonnaprokuratuuri esimese osakonna, s.o narko-, organiseeritud ja raskete kuritegude osakonna vanemprokurör (juhataja).
Saskia Kase avaliku teenistuse ja prokuröri staaž 31. detsembri 2018 seisuga on 15 aastat 4 kuud ja 28 päeva.
Muud
Ta oli 1990. aastatel menusaate "Kooli TV" üks saatejuhte.
Eerik Hiisjärv
Eerik Hiisjärv (varem Erich Hindrikson; 30. aprill 1913 Tartu – 20. mai 1995 Tallinn) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1931 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Teenis seejärel Kaitseväes. Aastatel 1933–1937 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Torma ja Tartu Peetri koguduses. Ordineeriti 26. detsembril 1938 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1939–1949 Kodavere Mihkli koguduse õpetaja. Aastatel 1949–1975 oli ta Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, olles aastatel 1968–1975 Lääne praostkonna praost; lisaks hooldas ta aastatel 1949–1956 Ridala Püha Maarja Magdaleena kogudust, aastatel 1968–1975 Martna Püha Martini kogudust ja aastatel 1972–1975 Noarootsi Püha Katariina kogudust; veel oli ta aastatel 1966–1990 konsistooriumi assessor. Aastatel 1975–1990 oli ta Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse õpetaja ja aastatel 1976–1986 Tallinna praostkonna praost. Aastatel 1986–1987 oli ta peapiiskopi kohusetäitja. Jäi aastal 1990 emerituuri.
Qaşr ‘Amrah
Qaşr ‘Amrah ehk Quseir Amra on 8. sajandi algusest pärinev hästi säilinud kõrbekindlus Jordaania põhjaosas, mis oli nii garnisoni asupaik kui ka Omaijaadide kaliifi residents. Tähelepanuväärseim osa kompleksist on palee vastuvõtusaal ja saunaruumid (hammam), mõlemate seinad on rikkalikult kaunistatud figuratiivsete maalingutega, unikaalse näitena tolleaegsest ilmalikust kunstist. Kuulub alates 1985. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Kindlus ehitati Walid I (705–715) ajal. Osa lossist moodustas akvedukti kaudu veega varustatud suur saunakompleks, milles oli nagu Rooma termides soe ruum, kuum ruum ja rõivistu ning teenindusruum.
Innovatsioonisüsteemid
Innovatsioonisüsteemide teoreetiline käsitlus
Innovatsioonisüsteeme saab kategoriseerida mitmel viisil. Üks viis on eristada neid
Kõik eelpool kirjeldatud kategooriad põhinevad teadmuse loomisel, edasikandumisel ja kasutamisel. Süsteemid koosnevad komponentidest, nende seostest ja omadustest ning atribuutidest. Innovatsioonisüsteeme saab käsitleda ka näiteks füüsilises või geograafilises mõõtmes. Mõnikord keskendutakse konkreetsele riigile või piirkonnale, mis seejärel määrab süsteemi geograafilised piirid. Kõikidel muudel juhtudel põhinetakse sektori või tehnoloogia vaatlemisele. Sellistel juhtudel on vastavate geograafiliste piiride kindlaksmääramine teoreetiline või vähemalt metoodiline küsimus. Üks varasemaid teoreetilisi uurimusi, mis käsitles innovatsioonisüsteemide temaatikat, oli avaldatud Dahmeni (1950) poolt. Tema üks olulisemaid järeldusi oli see, et kui innovatsioon loob uusi võimalusi, ei pruugi need võimalused olla realiseeritud (ümber kujundatud majandustegevuseks), kuni on olemas vajalikud eeldused (ressursid ja oskused) ja tooteturud. Dahmen järeldas, et iga innovatsioon tekitab "struktuurse pinge", mis hea lahenduse korral muudab võimalikuks edu saavutamise ja võib tekitada uusi pingeid, mis lahendamata jätmise korral võivad protsessi peatada.
Riiklik innovatsioonisüsteem
Teine lähenemisviis on laialdaselt tuntud riikliku innovatsioonisüsteemina (Freeman, 1988). Siin laiendatakse raamistikku lisaks sisend- ja väljundsüsteemile, et see hõlmaks mitte ainult tööstusharusid ja ettevõtteid, vaid ka teisi osalejaid ja organisatsioone. Eelkõige rõhutatakse teadust, tehnoloogiat ning tehnoloogiapoliitikat. Analüüs viiakse läbi riiklikul tasandil, hõlmates teadus- ja arendustegevust, ning ülikoolide, uurimisinstituutide, valitsusasutuste ja valitsuse poliitika rolli vaadeldakse üheainsa riikliku süsteemi komponentidena. Eelpool nimetatud komponentide omavahelisi seoseid vaadeldakse koondtasandil. Süsteemi suuruse ja keerukuse tõttu (ja seeläbi suure hulga sidemete seas komponentide vahel madalamal koondumisel) on siiani läbi viidud uuringute empiiriline rõhuasetus peamiselt statistiline. Kuid põhimõtteliselt ei ole takistusi ka dünaamilisema analüüsi tegemiseks.
Tegevusvaldkondade ja tehnoloogia innovatsioon
Hilisem ja laialdast kasutust leidnud käsitlus on avaldatud Michael Porteri raamatus "The Competitive Advantage of Nations" aastal 1990. Michael Porter nimetas oma raamatus seda käsitlust teemandiks, millel on neli tahku:
Iga majandustegevust vaadeldakse peamiselt tööstusena, kuid see on osa tegevusest ja majandusagentidest, mitte isoleeritult. Tänu selgele tööstuse fookusele rõhutab Porter tungivalt ettevõtjatevahelise konkurentsi rolli tööstuses (st turukonkurentsis), samal ajal kui turuväline suhtlus väldib väljaspool tööstust asuvaid üksusi. Selles mõttes on süsteemi määratlus kitsam kui riikliku innovatsioonisüsteemi lähenemisviis.
Regionaalne innovatsioonisüsteem
Regionaalne innovatsioonisüsteem on põhimõtete kogum, mille fookuses on innovatsiooniprotsess ja tehnoloogiline areng. Märksõnaks on ühine õppimisprotsess, mille käigus toodetakse innovatsiooni. Sealhulgas käsitleb see kontseptsioon innovatsiooni kui miskit, mis ei saa toimida isolatsioonis ettevõtte sees vaid protsessi peavad olema kaasatud erinevad osapooled (teised ettevõtted, organisatsioonid jt), kelle vahel toimub koostöö ja interaktsioon.
Ludovico Marchetti
Ludovico Marchetti (10. mai 1853 Rooma – 20. juuni 1909 Pariis) oli itaalia maalikunstnik. Õppis Hispaania maalikunstniku Mariano Fortuny y Marsali juures, kellel oli 1870ndatel Roomas stuudio.
1878. aastal siirdus ta 25-aastaselt Prantsusmaale. Ta jätkas õpinguid ja astus üles Pariisis Salongis, samuti Berliini ja Müncheni kunstisaalides.
Nagu paljud tema kaasaegsed, keskendus ta ajaloolistele maalidele – stseenidele möödanikust. Tema lemmikteemadeks olid 18. sajandi kavalerid, ratsaväelased ja trubaduurid, kes olid rikkalikult värvilistes riietuses.
Marchetti jäi surmani Pariisi.
Kallaste linnavolinike loend 1939
3. oktoobril tunnustati valituks teiste kandidaatide puudumisel ja kinnitati 30. oktoobril 1939 Tartu maavanema poolt Kallaste linnavolinikeks (RTL 1939, 101):
10. veebruaril 1940 esitasid seitse linnavolikogu liiget 12-st lahkumisteadaanded.
Maret Kalviste
Maret Kalviste (aastani 1981 Ints, sündinud 19. aprillil 1955 Keilas) on Eesti endine kergejõustiklane, odaviskaja.
Sportlastee
Maret Ints (Kalviste) õppis TSIK-is, kus tema meelisalaks kujunes odavise ja treeneriks sai Toomas Merila.
1973 võitis ta X Ülemaailmsel Noorsoo- ja Üliõpilasfestivalil Berliinis tulemusega 50.96 esikoha. Samal aastal saavutas sportlane juunioride EM-il Duisburgis 7. koha tulemusega 45.70.
1974 tuli Maret Ints (Kalviste) NSV Liidu juunioride meistriks. Tema tulemus oli 56.44, mis jäi Virve Põldsamile kuuluvale Eesti rekordile alla vaid 3 cm-ga.
Veel on ta tulnud spordiseltsi Dünamo ja maaspordiühingute üleliiduliseks meistriks. Ta on tulnud odaviskes viis korda Eesti meistriks ning saanud kuus hõbemedalit, lisaks on võitnud noorteklasside medaleid. .
Tulemused (vana oda) Eesti meistrivõistlustel :
1990. aastatel võistles Maret Kalviste edukalt muudelgi kergejõustikualadel. Teivashüppes püstitas ta 1994. aastal 35–39-aastaste naiste maailmarekordi tulemusega 2.90. Ta on võitnud veteranide MM-il 4 kuldmedalit (2 odaviskes, 1 teivashüppes ja 1 seitsmevõistluses) ning lisaks muid medaleid.
Isiklikku
Sportlasena oli Maret Kalviste pikkus 173 cm ja kaal 62 kg.
Pärast TSIK-i lõpetamist on ta end täiendanud ärijuhtimis-, arvuti- ja keelekursustel. Ta on töötanud Kirovi-nimelises kalurikolhoosis, müügi- ja projektijuhina turvafirmas ESS ning müügiesindajana Infokaitsesüsteemide OÜ-s.
Transformmurrang
pisi|Paremakäelised transformmurrangud Transformmurrang on nihkemurrang, mille korral kaks laama liiguvad horisontaalselt teineteisest mööda.
2022. aasta oktoobri raketilöögid Ukrainale
10. oktoobril 2022 korraldas Venemaa Ukrainas osana Venemaa sõjalisest sissetungist Ukrainasse suure hulga raketirünnakuid. Raketid tabasid tsiviilpiirkondi ja -taristut, nagu elektrijaamu, alajaamu ja sildu. 10. oktoobri hommikul teatati plahvatustest kümnetes Ukraina halduskeskustes, sealhulgas Kiievis. Viimati oli Venemaa Kiievit rünnanud juunis.
Transformmurrang
Transformmurrangud jagunevad vasaku- ja paremakäelisteks.
564
564. aasta (DLXIV) oli Julius kalendri järgi liigaasta, mis algas teisipäeval. Arvu 564 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
2022. aasta oktoobri raketilöögid Ukrainale
Rünnakuid on peetud Venemaa vastusammuks 8. oktoobril 2022 toimunud Krimmi silla rünnakule. Samas Ukraina Kaitseministeeriumi Luure Peavalitsuse andmetel said Venemaa väed Kremlist rünnakuteks korralduse juba 2. ja 3. oktoobril.
Transformmurrang
Transformmurrangud esinevad nii mandrilises kui ka ookeanilises maakoores.
2022. aasta oktoobri raketilöögid Ukrainale
Kella üheteistkümneks hommikul olid kahjustada saanud 11 suure tähtsusega tsiviiltaristuobjekti kaheksas piirkonnas ning Kiievis. Ukraina energeetikaministri Herman Haluštšenko teatel sai rakettidega pihta ligi 30% riigi energiataristust. Ukrenergo hoiatas, et mitmetes linnades ei ole välistatud elektrikatkestused. Rahvusvahelisel tasandil mõisteti rünnakud hukka, Euroopa Komisjon nimetas neid "barbaarseteks" ning NATO peasekretär Jens Stoltenberg "kohutavateks ja valimatuteks". Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi kirjeldas rünnakuid "absoluutse kurjuse" ning "terroristlikena".
Transformmurrang
Näiteks San Andrease murrang on mandriline transformmurrang.
Fluorestsentsi anisotroopia
Fluorestsentsi anisotroopia on füüsikaline nähtus, kus intensiivsus on valgust kiirgava molekulil polarisatsiooni telgede suhtes ebavõrdne.
Anisotroopia kasutus
Anisotroopia mõõtmisel valitakse molekulide hulgast valguskiirega polariseerunud ning seetõttu orienteeritud fluorofoorid. Fluorofoor neelab eelistatult valgust, mis on paralleelne selle dipoolmomendiga. Isotroopilises keskkonnas on fluorofoorid asetunud täiesti juhuslikult. Polariseeritud valgusega ergastumise momendist alates ergastab polariseeritud valgus neid fluorofoore, mille neeldumisülemineku dipool on paralleelne ergastava valguse elektrilise vektoriga. Selektiivsel ergastamisel tekivad osaliselt orienteeritud fluorofoorid ning esineb vähesel määral polariseerunud fluorestsentsi eraldumine.
Pöörlemisest põhjustatud difusioon muudab ülemineku dipoolmomenti ja see on üks peamisi molekuli depolarisatsiooni põhjuseid. Mõõtmistel on näha molekuli nurga muutust ruumis, mis toimub valguse neeldumisega ning valguse kiirgumisega. Molekuli nurga muutus sõltub sellest, kui kiiresti pöörlemine toimub ning kui kaua emiteeritakse valgust. Valguse kiirgamisaeg sõltub lahuse tihedusest, molekuli kujust ning suurusest. Väiksema viskoossuse korral liiguvad molekulid lahuses kiiremini ja sellepärast annavad kiiremini valgust ära. Väikeste fluorofooride ja väiksema lahuse tiheduse korral pöörlemisest põhjustaud difusioon on kiirem kui emissioon, mis on sellises olukorras depolariseerunud ning anisotroopia on seetõttu nullilähedane.
562
562. aasta
Fluorestsentsi anisotroopia
Mõõtmine
pisi|Fluorestsentsi anisotroopia mõõtmine Enamikus katsetes ergastatakse proovi vertikaalselt polariseeritud valgusega. Ergastava valguse suund on orienteeritud paralleelselt vertikaalse teljega, näiteks z-teljega. Emissiooni intensiivsust mõõdetakse polarisaatoriga. Kui polarisaator on paralleelne valgusallikast tuleva intensiivsusega, siis seda tähistatakse I\parallel ning kui vertikaalse intensiivsusega, on see tähisega I\perp. Nende suuruste põhjal saame anisotroopia väärtuse arvutamiseks valemi.
valem 1.1
Anisotroopia on dimensioonita suurus, sest see ei sõltu proovi summaarsest intensiivsusest, kuna paralleelse ja risti oleva intensiivsuse vahe on normaliseeritud täieliku intensiivsusega I\sum. Artefaktide puudumisel on anisotroopia sõltumatu fluorofoori kontsentratsioonist.
valem 1.2
Järgnevate valemite abil saab anisotroopia ja polarisatsiooni väärtusi tuletada, kui üks suurus on teada.
valem 1.3
valem 1.4
Polarisatsioon ja anisotroopia sõltuvad mõlemad paralleelsest ja verikaalsest intensiivsusest. Anisotroopia mõiste kasutamine on eelistatud, sest see on normaliseeritud kogu intensiivsusega I\sum. Kui eeldada, et polariseeritud valgus läbib polarisaatori, siis I\perp=1 ja P=r=1,0. Täielikult polariseeritud emiteerunud valgust pole aga võimalik tuvastada orienteerimata molekulide puhul, kuid täielikult polariseerunud proovide puhul on. Eeldusel, et proovist tulenev kiirgus levib täiesti kaootiliselt, siis sel juhul ja P=r=0. P ja r ei ole võrdsed, sest polarisatsioon ja anisotroopia ei ole samad nähtused.
valem 1.5
Kui ergastus toimub z-telje suhtes, siis emissioon on sümmeetriline selle teljega. I_{x}=I_{y}, ja. Kui räägitakse polarisatsioonist, siis mõistetakse seda, kui valgusallika kiirguse levimist mingisuguse kindla telje suhtes. Kui fluorofoori neelatud kiirgus on orienteeritud z-telje suhtes, siis üleliigne intensiivsus, mis on paralleelne z-teljega ja on jagatud kogu intensiivsusega, on anisotroopia. Fluorofoor, näiteks dipool, ei kiirga valgust selle telje suhtes, mille järgi see on asetunud.
Iga fluorofoori jaoks on summaarne intensiivsus võrdne kolme telje intensiivsuste summaga.
Iga telje intensiivsus on momendi projektsiooni ruudut. Kui kolm intensiivsust on mõõdetud, siis kõik fluorofoorid, olenemata suunast, mõjutavad summaarset intensiivsust. Olukorras, kus uuritav proov on sümmeetriline z-telje suhtes, siis
Üksikmolekuli anisotroopia
Anisotroopiat saab vaadelda ka üksiku molekuli suhtes, kui neeldumise ja kiirgumise üleminekumoment on paralleelne. Üksikmolekuli anisotroopia on vaadeldav, kui molekul on asetunud z-teljega nurga θ alla ja y-teljega nurga ϕ alla. Isotroopses lahuses on need molekulid aga suvaliselt paigutunud. Kui ergastumine toimub z-teljel, siis asetub molekul selle telje suhtes mingisse kindlasse asendisse. Kiirguvad fluorofoorid käituvad tavaliselt nagu dipoolidki, välja arvatud, kui fluorofoorid on kiiritatud kvanditud energiaga. Anisotroopia mõõtmisel on tähtis, et me saaksime seda vaadelda ilma pöörlemisest põhjustatud difusioonita, sest siis saab seda mõõta üksikmolekuli jaoks. Ehk selleks, et molekuli anisotroopiat oleks lihtsam mõõta, ei tohiks esineda neil lahuses suurt liikumist, vaid need peaksid olema ruumis suvaliselt paigutatud ning asetuma z-teljega sümmeetriliselt. I\parallel ja I\perp on vastavuses dipoolmomendiga telgede suhtes. See tuleneb sellest, et dipoolmomendi ja fluorofoori põhjustatud elektrivälja projektsioonid on samad. Valemi 1.3 põhjal võib oletada, et valguse eraldumine dipoolist on sümmeetriline z-teljega.
Elektriväli
Valem 1.6 näitab fluorofoori tekitatud elektrivälja, kus k on konstant, r on kaugus fluorofoorist ning   on ühikvektor \theta suhtes. Üksiku molekuli jaoks avaldub elektriväli
Valem 1.7 väljendab ühest molekulist eraldunud valguse intentsiivsust, mis on elektriväljaruut, kus \hat{r} on levimise suuna ühikvektor. Nende valemite abil saame arvutada I\parallel ja I\perp mõne suvaliselt asetunud dipoolile. Elektriväli on kogu aeg ruumis asetunud tangentsiaalselt ning kesktelje suhtes on emissiooni üleminekumoment samas suunas elektriväljaga. See on sümmeetriline z-telje suhtes ning võrdub \cos\theta ja intensiivsus võrdub cos^2\theta ning kui elektriväli on sümmeetriline x-telje suhtes, siis see võrdub. Tavaliselt on polariseeritud intensiivsused põhjustatud elektriväljast, et lihtsam oleks, vaadeldakse seda kui molekuli asetust mingis keskkonnas.
Suvaliselt asetunud polariseeritud fluorofoori anisotroopia on arvutatav intensiivsuste keskmise kaudu. Kui fluorofoori ergastada z-telje suhtes ning molekuli nurk on y-teljel \phi, siis kõik need molekulid on ergastatud võrdsel määral. \phi väärtus võib olla 0-st kuni 2π-ni ning keskmine. Suvaliselt asetunud molekuli intensiivsusi saab arvutada valemi 1.8 ja 1.9 abil.
valem 1.8
valem 1.9
Anisotroopia väärtus on alati väiksem kui 1,0. Kui molekul on asetunud paralleelselt valguse vektoriga, on fluorofooridel suurem võimalus ergastuda.
Spekter
Eeldame, et absorptsioon ja emissioon on kolineaarsed ning r_0=0,4, kuid paljudel fluorofooridel jääb see alla 0,4 ning sõltub ergastava valguse lainepikkusest. Kui muuta nurka \theta, siis anisotroopi väärtus väheneb võrra. Kui muuta neeldunud ja emiteerunud valguse dipooli asendit nurga \beta võrra, väheneb anisotroopia. Jälgitav anisotroopia on tegelikult anisotroopia vähenemine fotoselektsiooni tõttu, sest dipoolid on ruumis asetunud kaootiliselt. Fluorofooride põhianisotroopia on väljendatud valemiga 1.10,
valem 1.10
kus \beta on nurk absorptsiooni ja emissiooni üleminekul, mis osadel molekulidel on null. Kui r_0=0,4, siis \beta on võrdne nulliga ning kui \beta=54,7 siis r_0=0. Fundamentaalse anisotroopia mõõtmiseks on vaja madalat temperatuuri, sest siis on molekulide liikumine väike. Sobivateks lahusteks on propüleenglükool ja glütserool. Anisotroopia spekter on telgedes anisotroopia ja lainepikkus. Anisotroopia ei sõltu emissiooni lainepikkusest, näiteks kui molekuli ergastada pikema lainepikkusega, siis anisotroopia väärtus kasvab.
Haulchin
Haulchin on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoy-lez-Valenciennesi kantonis.
pisi|tühi|Haulchini kirik
Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon
Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon (inglise keeles International Civil Aviation Organization, lühend ICAO) on asutatud 7. detsembril 1944 Chicagos rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsiooni alusel. Asutamislepingule kirjutas alla 52 riiki. Organisatsiooni peakorter asub Kanadas Montréalis. 13. mail 1947 jõustunud ühinemisleppe alusel on ICAO-l ÜRO eriorganisatsiooni staatus ning 2011. aasta seisuga 191 liikmesriiki.
Kokkuleppe kohaselt on Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (ICAO) peamine eesmärk töötada välja rahvusvahelise lennuliikluse arengu põhimõtted ning kooskõlastada ja suunata tehnilist arengut üldise lennuliikluse turvalisuse eesmärgil.
Liikmed
Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni liikmeteks on 191 ÜRO liikmesriiki ja Cooki saared. Liikmesriigid pole Liechtenstein, Dominica, Niue, Tuvalu, Vatikan ja osaliselt tunnustatud riigid.
Ivan Bohun
Ivan Bohun (ukraina keeles Іван Богун; arvatavasti 1618 – 17. veebruar 1664) oli ukraina kasakate väejuht.
Piusa koopad
Koopad tekitati aastatel 1922–1966, mil sealt kaevandati klaasiliiva. Kaevandamiste käigus rajati käike u 20 km pikkuses.
Aastal 2001 koopaid tugevdati ja avati taas turistidele, kuid suleti varinguohu tõttu uuesti 2006. aastal.
Koobaste ja seal elavate nahkhiirte kaitseks on loodud Piusa koobastiku looduskaitseala.
Punakas narmasnutt
Seen on mürgine, sisaldab närvisüsteemi mõjutavat mürkainet muskariini, mis võib põhjustada eluohtliku mürgistuse.