cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maidla tänav
Tänav saab alguse Ilu puiesteelt. Suundudes ida suunas, hargneb tänav kolmeks, millest lõuna- ja idapoolne haru on tupikud Maidla oja ääres. Põhjapoolne haru ristub Mõisavälja tänavaga. Tänava harude pikkus on kokku 375 meetrit. Tänava ääres paiknevad ühepereelamud ja korterelamud, mis on ehitatud 20. sajandi teises pooles.
Aimee Mullins
Aimee Mullins (sündinud 20. juulil 1975 Allentownis Pennsylvanias USA-s) on Ameerika Ühendriikide sportlane, näitleja, motivatsioonikõneleja ning modell.pisi|paremal|Aimee MullinsAimee Mullinsil on kaasasündinud luupatoloogia fibular hemimelia (fibula ehk pindluu puudub), mistõttu mõlemad jalad amputeeriti altpoolt põlve, kui ta oli aastavanune. Siiski hakkas ta juba koolipõlves tegelema spordi ja näitekunstiga. Ta lõpetas Georgetowni ülikooli ja asus hiljem tööle modelli ning näitlejana. Aimee Mullins on pidanud loenguid isiksuse arengust ja puuetest, identiteedist, disainist ja innovatsioonist.
Ta on ka tunnustatud TED-kõneleja ning TED 2014 All-Stars esinejaks valitud.
2016. aastal abiellus Aimee Mullins inglise näitleja Rupert Friend'iga.
pisi|vasakul|Aimee Mullinsi protees.
Rečyca (Bresti oblast)
Rečyca (transkribeerituna Retšõtša) on alev (töölisasula) Valgevenes Bresti oblastis Stolini rajoonis. Asula on Rečyca külanõukogu halduskeskus. Asula nimi on poola keeles Rzeczyca.
Rečyca asub Gorõni jõe kaldal, seda läbib raudteeliin Łuniniec-Sarni. Asulas asub tollipunkt.
Ajalugu
Rečycat mainitakse esimest korda XIX sajandil. Aastal 1885 rajati küla lähistele raudtee ja selle juurde Gorõni raudteejaam. Pärast Esimest maailmasõda kuulus Rečyca Poola koosseisu. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu. Asulast sai töölisasula aastal 1960.
Käolised
Käolised (Cuculiformes) on lindude selts.
Eestis elab selle seltsi ainult ühe sugukonna kägulased (Cuculidae) üks liik – kägu (Cuculus canorus).
Palmkapsas
Kirjeldus
Palmkapsas kasvab 60–90 cm kõrguseks ja sellel on tumedad sinakasrohelised kühmulise struktuuriga lehed. Selle maitset on kirjeldatud "pisut magusama ja õrnemana kui käharal lehtkapsal". Palmkapsast kutsutakse vahel "dinosaurus-lehtkapsaks" kühmuliste lehtede pärast, mis on välimuse poolest sellised, nagu võis välja näha dinosauruse nahk, samuti võib-olla ka selle pärast, et nende unikaalne välimus loob ürgse taimestiku mulje. Oma "kergelt kibeda ja mullase" maitse tõttu on seda kutsutud ka "kulinaarse maailma lemmikuks". Hollandis kutsutakse seda zwarte kool ('must kapsas') või palmkool ('palmkapsas'), viidates selle palmisarnasele kujule, kus lehed kasvavad varre otsas, eriti pärast alumiste lehetede koristamist.
Toidu valmistamine
Nagu enamikku teisi lehtkapsaid palmkapsast harilikult esmalt blanšeeritakse ja seejärel hautatakse koos teiste, maitserikaste toiduainetega, Campania köögis lisatakse sageli anšooviseid. Palmkapsast kasutatakse laialt pastades ja suppides, kuid seda võib süüa ka salatina toorelt.
Toscana köögis kasutatakse palmkapsast sageli ribollita 's – "uuesti keedetud" paksus, rammusas supis, mida valmistatakse eelmiseks päevaks tehtud toidu jääkidest.
Palmkapsast valmistatakse ka kartulikrõpsude sarnaseid kuivatatud palu.
Noored lehed, n-ö beebilehtkapsas, ei vaja blanšeerimist, vaid sobivad toorelt salatitesse. Sellist saaki saab alates 30 päeva pärast külvi.
Palmkapsa lehed sobivad suurepäraselt ka külmutamiseks. See võimaldab neid kasutada ka kevadel, kui kohalikku vitamiinirikast värsket rohelist köögivilja on raskem leida. Enne külmutamist harilikult paksemad leherootsud eemaldatakse, lehed hakitakse, blanšeeritakse kergelt, loputatakse külmas vees ja nõrutatakse.
Toiteväärtus
Palmkapsasordid sisaldavad teistest lehtkapsastest oluliselt rohkem glükorafaniini, mille piisavat tarbimist seostatakse neurodegeneratiivsetesse ja kardiovaskulaarsetesse haigustesse jäämise tõenäosuse vähenemisega.
Kasvatamine
Palmkapsast tunti Itaalias juba 18. sajandil. Selle sordid olid aednike seas populaarsed oma värvi ja tekstuuri pärast, ning palmkapsas oli loetletud nende taimede seas, mida Thomas Jefferson registreeris aastal 1777 oma aias Monticellos. Taime vars kasvab harilikult 60 cm kõrguseks ja selle punnilise pinnaga lehed on sageli 30 cm pikkused ja 5–10 cm laiused. Rihmjaid lehti kogutakse tavaliselt alustades varre alumisest otsast, mis jätab taimele allesjääva lehetuti tõttu palmisarnase ilme.
Levinuim palmkapsa sort on "Nero di Toscana" (püstise varrega taim, mis kasvab u 90 cm kõrguseks, lehed on u 40 cm pikkused, sinakasrohelised, tugevasti krobelise pinnaga, püstised, lehetipud ja leheservad alla koolduvad, talvel muutuvad mustjaks; sügiseseks saagiks külvatakse juulis, saagi koristus alates oktoobrist). Vähem kasvatatakse sorte "Nero di Lucca" (sarnane "Nero di Toscanaga", taimed on tugevad ja kuni 1 m kõrgused, piklikud tugeva lehekaenlaga sinakashallid kuni sügavrohelised lehed, mis talvel peaaegu mustaks muutuvad, on umbes 40 cm pikkused ning tugeva maitse ja lõhnaga), "Black Magic" (Briti uus hübriidne sort, kõrgus 80–90 cm, seejuures vars on suhteliselt lühike, aga püstised lehed on kuni 60 cm pikad, suhteliselt kitsad, tugevasti krobelise pinnaga, lehetipud ja leheservad alla koolduvad, peaaegu rullunud, teistest palmkapsastest ühtlasema tumeda värvusega sinakasrohelised, parandatud külma- ja putkumiskindlusega, kompaktsema varre ja madalamalt algava leheroseti tõttu ei vaju tuule mõjul nii kergesti pikali kui teised kõrgekasvulised palmkapsad, koristus algab u kolm kuud pärast külvi), "Pesciatino" (oli laialt levinud 20. sajandi alguses, kõrgus on madalam kui "Nero di Toscanal", kuni 40 cm, lehed on heledamad rohelised kui teistel palmkapsastel, külvatakse juulis ja koristatakse alates detsembrist) ja "Nero Fiorentino" (väga vana sort, arvatakse pärinevat söödakapsast, kõrgus 80–100 cm, lehed õhemad, valmides vähem märgatava sinaka tooniga ja tumenevad sügisel rohkem kui "Nero di Toscana", külvatakse mais ja koristatakse alates novembrist).
Palmkapsas suudab idaneda väga laias temperatuurivahemikus: +5...+35 °C. Avamaale võib seda suviseks saagiks külvata alates aprillist. Külvist saagikoristuse alguseni kulub u neli kuud, sügisese saagi puhul rohkemgi, kuid vähehaaval saab lehti napsata ka varem. Palmkapsas on üks kõige vähem hooldust nõudvamaid köögivilju. See on üsna haiguskindel ja ka kahjurid näivad seda vältivat, kui neil on muud valikut. Kasvuhoo kätte saanud palmkapsad ei ole isegi rohimise suhtes kuigi nõudlikud. Siiski vajavad palmkapsad kuivade ilmade korral kastmist ning kui nad hakkavad saavutama juba arvestatavat kõrgust, siis ka muldamist, et tuul taimi pikali ei loksutaks. Eriti hoolikalt tuleb mullata talvituma jäetud taimi.
Palmkapsas on külmakindel ja selle maitseomadused isegi paranevad pärast külmumist (need on siis vähem mõrkjad). Palmkapsa lehti saab toiduks korjata veel pärast −10...−15 °C külmi või isegi mitmeks kuuks lume alla mattunud taimedelt. Samas ei talu valmiv palmkapsas kuigi hästi suvekuumust (üle +27 °C temperatuurid soodustavad ennakõitsemist ehk putkumist, mille tagajärjel taim suunab oma energia lehtede kasvatamise asemel õite kasvatamisele ning lehtede toiteväärtus langeb olulisel määral), seepärast ajastatakse külvid sageli nii, et saak valmiks sügisel, öökülmade tekkimise ajaks. Lume alla talvituma jäetud taimedelt võib värskeid rohelisi lehti saada veel kevadelgi. .
Eesti Turist
Eesti Turist oli aastatel 1933–1938 tegutsenud ühendus, mis loodi eesmärgiga edendada Eesti turismi arengut ja õpetada tundma Eesti ajalugu.
Aastatel 1934–1935 andis ühendus välja Eesti vaatamisväärsusi käsitlevat ajakirja Eesti Turist, mida ilmus 3 numbrit.
Alas
Alas on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Alas 360 inimesel: 164 mehel ja 196 naisel. Perekonnanimede levikult on Alas meeste puhul 409. kohal ja naiste puhul 357. kohal.
Tõugujärv
Tõugujärv (ka Tõugu järv, Paljassaare raba laugas) on järv Järva maakonnas Järva vallas Kaalepi külas. Veekogu pindala on 3,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1603 m. Järves on kaks saart.
Emine Hatun
Emine Hatun (1398 – 1449) (osmantürgi keeles: امینہ خاتون) oli Osmanite riigi sultan Mehmed I naine. Ta oli sultan Murad II ema ja sultan Mehmed II vallutaja vanaema.
Les Grandes Baigneuses
"Suplejad" on prantsuse kunstniku Paul Cézanne’i (1839–1906) õlimaal lõuendil.
Tähtkuulik
Tähtkuulik (Sphaerobolus stellatus) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Les Grandes Baigneuses
Teos oli esmakordselt külastajatele vaatamiseks väljas 1906. aastal.
Püst-linalehik
pisi|Püst-linalehik Püst-linalehik (Thesium ebracteatum) on linalehikuliste (Santalaceae) sugukonda kuuluv taimeliik.
Ta kasvab niitudel, Eestis peamiselt Rapla ümbruses.
Olsztyn (Sileesia vojevoodkond)
Olsztyn (saksa keeles Holstin, Hohlstein) on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Częstochowa maakonnas. Olsztyn asub Częstochowa kesklinnast ligikaudu 12 km idakagus.
Poola kuningas Kazimierz IV andis Olsztynile linnaõigused 1488. aastal. Tsaarivõimud võtsid Olsztynilt linnaõigused ära 1870. aastal.
Olsztyn sai linnaõigused tagasi 1. jaanuaril 2022.
Marno Allika
pisi|Marno Allika (2015) Marno Allika (sündinud 18. veebruaril 1982) on Eesti vehkleja.
Ta võitis 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel vehklemises võistkondlikus epees 2. koha.
Suurtüki tänav (Rakvere)
Suurtüki tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna põhjaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,2–1,3 km.
Suurtüki tänav on 112 meetrit pikk ja 9 meetrit lai ning asub Lennuvälja linnaosas. Tänav saab alguse Lennuki tänava ristmikult, kulgeb lõuna suunas ja lõpeb umbtänavana Suurtüki tn 8 kohal. Ristuvaid tänavaid ei ole.
Suurtüki tänava ääres paiknevad ühepereelamud koos abihoonetega, mõned elamukrundid on hoonestamata. Tänava alguses asuvad laste mänguväljak (Lennuki tn 5) ja spordiväljak (Lennuki tn 11). Elamud on rajatud 20. sajandi teises pooles. Tänaval puuduvad kõnniteed, sõiduteel on paigaldatud kruuskatend.
Innar Mändoja
Innar Mändoja (sündinud 27. veebruaril 1978 Jõgeval) on eesti elukutseline jalgrattur.
Kai kunstikeskus
pisi|Kai kunstikeskus Noblessneri sadamalinnakus Kai kunstikeskus on Eesti Kaasaegse Kunsti Arenduskeskuse loodud ja opereeritav rahvusvaheline kunstikeskus, mis asub Tallinnas Noblessneri sadamalinnakus.
Innar Mändoja
Aastatel 1994–1996 tuli ta kolmel korral teatekrossis Eesti meistriks.
Kai kunstikeskus
Kunstikeskuse tegevus ja eesmärk
Kai kunstikeskuse põhitegevus on Eesti kaasaegse kunsti toetamine, arendamine ja rahvusvaheliselt nähtavamaks muutmine.
Kunstikeskuse eesmärk on elamusliku kultuurikvartali loomine ja kaasaegse kunsti kogemise inimestele lähemale toomine. Lisaks tegeletakse Eesti kaasaegse kunsti edendamisega ka väljaspool Eestit ja luuakse Eesti kunstnikele võimalusi oma tegevusvälja laiendada (sh rahvusvahelise residentuuriprogrammiga).
Kai kunstikeskus on võõrustanud ka kunstiürituste näitusi. Keskuse avanäitus "Lase oma tähelepanul .... pehmeneda ja laiali valguda" toimus Tallinna Fotokuu raames ja 2021. aasta mais avati keskuses Tallinna rakenduskunsti triennaali peanäitus "Kumab läbi".
Kunstikeskuse hoone
Kunstikeskuse hoone näol on tegemist endise allveelaevatehase tööstushoonega, mis on enam kui sajand vana ja muinsuskaitse all. Lisaks näitusesaalidele on keskuses ka kino, söögikohad, ühiskontor ja muud pinnad.
Kiisk (perekonnanimi)
Kiisk on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kiisk 363 inimesel: 183 mehel ja 180 naisel. Perekonnanimede levikult on Kiisk meeste puhul 347. kohal ja naiste puhul 398. kohal. Perekonnanimi Kiisk on levinuim Tartu maakonnas.
Saadjärve mõisa kalmistu
Saadjärve mõisa kalmistu on kalmistu Äksi kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Salu külas Tartu vallas Tartu maakonnas. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,5 km kagusse.
Kalmistu rajasid Saadjärve mõisa tollased omanikud Koskullid arvatavasti millalgi 19. sajandil ja sinna maetute arv pole teada.
Ameerika väike lambakoer
Ameerika väike lambakoer (ingl Miniature American Shepherd) on väikest kasvu karjakoeratõug, mis on pärit Ameerika Ühendriikidest. Ameerika väike lambakoer sarnaneb oma esivanema austraalia lambakoeraga, kuid on kasvult väiksem. Tegemist on energilise, suure liikumisvajadusega koeraga, keda on lihtne treenida ja kellega saab harrastada ka koerasporti. Tõug on olemuselt intelligentne, sõbralik ja truu.
Ameerika väike lambakoer liigitatakse Ameerika Kennelklubi karjakoerte rühma.
Ajalugu
Tõug registreeriti USA-s esmakordselt 1980. aastal ja siis nimetati seda austraalia väikeseks lambakoeraks. 1990. aastate alguseks oli see saavutanud üleriigilise populaarsuse. Ameerika Kennelklubis registreeriti tõunimetus ameerika väike lambakoer 2011. aastal.
Ameerika väikest lambakoera on kasutatud väiksemate loomade, näiteks lammaste ja kitsede karjatamiseks, kuigi ta sobiks tõenäoliselt ka suuremate loomade jaoks.
Välimus
Täiskasvanuna kaalub isane koer kuni 15 kg, emane 13 kg. Turjakõrgus on isastel 36–46 cm, emastel 33–43 cm. Kehaehitus on tugev, kuid mitte massiivne. Pea on keha suhtes proportsionaalne. Seljajoon on turjast puusaliigeseni tasane. Tõug võib olla nii sabaga kui ka sabata.
Karvkate on keskmise pikkusega ja võib olla sirge või laineline, jalgade tagaküljel on mõnevõrra tihedam karvastik. Nii isasel kui ka emasel koeral on kaelal ja rinnal mõõdukas "lakk", kuigi isastel on see uhkem kui emasel. Aluskarva paksus varieerub vastavalt kliimale, milles koer elab.
Tõustandardis lubatud värvused on must, sinine marmor (blue merle), maksapruun marmor (red merle) ja maksapruun. Pruunid piirdemärgised (tan points) on lubatud silmade ja näo ümbruses, samuti jalgadel, rinnal, koonul, kaela ja keha alumisel küljel, saba all ja kõrvade alaküljel. Valged märgised on lubatud koonul, näol, kaela alapoolel, rinnal, kõhu alapoolel ja sabal, jalgadel kuni kannani. Valge värvus ei tohiks katta rohkem kui 25% kõrvast ja valge väljaspool eelnevalt nimetatud piirkondi ei ole lubatud.
Ameerika väike lambakoer Eestis
Ameerika väike lambakoer on Eestis vähelevinud tõug. 2021. aasta jaanuari seisuga oli Eestis registreeritud 12 koera, kui nüüdseks on sündinud ka Eestis mitu pesakonda ja arvukus kasvab. Suur osa koertest on sisse toodud teistest riikidest. Kuigi tõug on Eestis uus, on Facebooki tekkinud grupp Miniature American Shepherds In Estonia. Sellest grupist saab infot koerte Eestisse toomise ja müügi kohta. Eestis tegelevad selle tõu aretusega kaks kennelit - Siimline's ja Peak River.
Sotsiaalmeedias on aktiivsed kolm Eestis elavat ameerika väikest lambakoera – Echo, Iggy ja Nami.
Pirogovi park
thumb|Vihmane Pirogovi plats Tartus, Lossi ja Ülikooli tänava nurgal, suvi 2011 pisi|Pirogovi park 2016. aasta novembris Pirogovi park ehk Pirogovi plats on park Tartus.
Park asub Toomemäe nõlva all Ülikooli tänava ja Lossi tänava ääres.
Pargis asub Nikolai Pirogovi monument.
Pirogovi park on traditsiooniline Tartu üliõpilaste õllejoomiskoht. Kuna üldjuhul on avalikus kohas alkoholitarbimine keelatud, on sellel teemal kestnud aastaid avalik debatt. Lahendusena on viimastel aastatel Tartu linnavolikogu määrusega lubatud tarvitada Pirogovi Toome nõlva aluse jalgtee ja Ülikooli tänava vahelist tähistatud haljasala suviti (15. märtsist kuni 15. oktoobrini) piknikukohana, kus võib pruukida kuni 6 mahuprotsendiga (k.a) alkohoolseid jooke.
Mõisavälja tänav
Tänav saab alguse Ilu puiesteelt. Suundudes ida suunas, ristub tänav Maidla tänavaga ning lõpeb Näituse tänava ristmikuga. Tänava pikkus on kokku 172 meetrit. Tänava ääres paiknevad ühepereelamud ja korterelamud, mis on ehitatud 20. sajandi teises pooles. Mõisavälja ja Näituse tänava ristmikul aadressil Näituse 23 paikneb Riigiarhiivi Rakvere osakond.
Vahakulmu järv
Vahakulmu järv (ka Vahakulmu paisjärv) on järv Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Vahakulmu külas. Veekogu pindala on 3,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1171 m.
Rong (film, 1959)
"Rong" on 1959. aastal valminud Poola mängufilm.
Süžee
Kirurg Jerzy sõidab rongiga Varssavist Läänemere äärde. Et rahulikult reisida, ostab ta mõlemad piletid kahekohalisse kupeesse. Kuid ta leiab oma kupeest noore naise Marta. Marta ei lahku kupeest ka vagunisaatja nõudmise peale. Jerzy ei soovi skandaali ning nõustub sellega, et Marta jääb temaga ühte kupeesse. Rongis on ka Marta endine armastatu Staszek, kes püüab temaga pidevalt kontakti otsida. Varsti rong peatub ning saabuvad miilitsad, kes otsivad põgenenud mõrvarit. Tekib pingeline olukord, kus reisijate hulgas hakkavad levima kuulujutud kahtlusaluse kohta.
Heldur Värv
Ta lõpetas 1954. aastal Tartu Muusikakooli oboe erialal (Jaan Hargeli õpilasena) ja 1959. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi oboe erialal (Hartvig Juksari klassis).
Aastatel 1957–1987 oli ta ERSO oboemängija, 1974. aastast oboerühma kontsertmeister. Esines ka ERSO puhkpillikvintetis. Aastatel 1965–1985 oli ta Jaan Tamme nimelise puhkpillikvinteti oboemängija.
1973. aastast kuni surmani oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi oboe õppejõud. 1986. aastast oli ta oboeõpetaja ka Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis. Tema õpilasi on Leho Läte, Neeme Tambaur, Kalev Antsmäe, Maimu Kaarde ja Andres Siitan.
Sänna mäeveski
pisi|Sänna mäeveski 2019. aastal Sänna mäeveski (ka Sänna Mäe-Veski) on ehitismälestiseks arvatud vesiveski, mis asub Rõuge vallas Sänna küla kagunurgas Pärlijõe ääres ja Võru–Mõniste–Valga maantee lähistel.
Sänna mõisale kuulunud veski püstitati arvatavalt 18. sajandi esimesel poolel ja ehitati ümber 19. ja 20. sajandi vahetusel.
Ajalugu
Veski varasemat ehitusperioodi on paigutatud vahemikku 1711–1840.
1839. aastal oli Carl Gottlieb Rückeri kaardil mäeveski kohal näidatud veskit nimega "Karraski" (Karaski on tänapäeval Sänna naaberküla, mille piir läheb veski lähedalt). Mõisal oli ise kaks veskit: ülemist hakati kutsuma mäeveskiks (ka Sänna Suurveskiks) ja alumine on tuntud kui Sänna alaveski.
20. sajandi algul oli mäeveski rentnikuks Artur Adsoni onu Konstatin Anderson.
Mäeveski põles 1910. aastal ja mõis taastas selle moodsa sisseseadega. Väiksem tulekahju puhkes ka 1911. aastal, pärast mida asendati vesirattad veeturbiiniga ning veskihoonele pandi tsinkplekist katus.
Veski natsionaliseeriti Nõukogude okupatsiooni ajal. Järgneva saksa okupatsiooni ajal sai Jaan Kaska veski tagasi. Uue Nõukogude okupatsiooni ajal andis Kaska veski 1947. aastal Võru linnukasvatuse ühistule, aga tal lubati jääda edasi veskitööliseks. Samal aastal andis Julius Alksnis ka Sänna alaveski tasuta linnukasvatuse ühistu. 1949. aasta algul küüditati Jaan Kaska Siberisse.
1950. aastal andis Võru linnukasvatuse ühing mäeveski üle Võru rajooni TSN TK Tööstuskombinaadile. Samal aastal müüs ühistu Sänna alaveski artellile "Võhandu". 1963. aasta algul läks mäeveski üle Rõuge sovhoosi omandusse.
Pärast Eesti taasiseseisvumist tagastati õigusvastaselt võõrandatud vara Valev Kaskale.
Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfondi toel rajati mäeveski juurde Pärlijõele kalapääs.
Mart Ojavee
Mart Ojavee (sündinud 9. novembril 1981 Tallinnas) on eesti jalgrattur.
Hanepaju
pisi|Hanepaju Hanepaju ehk liivpaju (Salix repens) on pajuliste sugukonda paju perekonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Mihkel Martsoo
Mihkel Martsoo (kuni 1935. aastani Mihkel Martson; 2. mai 1902 Tori vald, Pärnumaa – 31. august 1989 Uppsala) oli Eesti sõjaväelane (major).
Ta osales vabatahtlikuna Vabadussõjas, lõpetas 1919. aastal Sõjakooli jalaväeklassi esimese lennu, määrati Sakala partisanide pataljoni. Rahuajal oli ta Auto-tankirügemendi õppekompanii ülem. 1941. aastal andis ta end Saksa sõjavangi, pärast vabanemist teenis Omakaitse Pärnumaa maleva staabis, 1944. aastal oli 6. piirikaitserügemendi I pataljoni ülem.
Ta arreteeriti 1946. aastal, mõisteti 1947. aastal 10 aastaks vangilaagrisse. Vabanes asumiselt 1956. aastal, pärast vabanemist oli kolhoositööline, 1961. sai perekonna juurde Rootsi. Aastail 1981–1988 oli ta Eesti Ohvitseride Kogu Rootsis esimees, seejärel auliige.
Haavamets (perekonnanimi)
Haavamets on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti Haavamets uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Habenicht ja Habenichts (mõlemad Paides). Eduard-Albrecht Haavametsa palvel kanti Haavamets perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 229 all (Siseministeeriumi teadaanne 18. maist 1936).
Põõsaspea neem
pisi|Põõsaspea neem (september 2015) pisi|Põõsaspea neeme linnuvaatlustorn pisi|Linnud põõsaspea neemel pisi|Kivid Põõsaspea neemel Põõsaspea neem on neem Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Neeme tipus asub Põõsaspea tulepaak.
Põõsaspea neem on Eesti mandriosa loodepoolseim neem. Ulatub kitsa kivise seljakuna Osmussaare suunas kaugele merre.
Põõsaspea neem on Põhja-Euroopa üks paremaid veelindude rände jälgimise kohti. Üle neeme kulgeb tähtis arktiliste veelindude rändetee. Põõsaspea neem on osa Nõva maastikukaitsealast.
Osmussaart ümbritsev ja rannikuga piirnev mereala on Nõva-Osmussaare hoiuala.
Maria Romanjuk
pisi|Maria Romanjuk (vasakul; 2015) Maria Romanjuk (sündinud 15. augustil 1996) on Eesti ujuja.
Ta on Eesti meistrivõistlustel ujumises võitnud kokku 136 medalit: 71 kuld-, 38 hõbe- ja 27 pronksmedalit.
Indrek Nuume
Indrek Nuume (sündinud 1976 6.jaanuar Tallinnas) on eesti pangandustegelane.
Maria Romanjuk
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros saavutas ta 100 m rinnuliujumises 1.09,49-ga 31. koha.
2017. aastal püstitas Maria Romanjuk Taanis toimuvatel ujumise lühiraja Euroopa meistrivõistlustel 100 m rinnuliujumises Eesti rekordi ajaga 1.06,95. 2018. aasta detsembril uuendas rekordit ajaga 1.06,90.
Indrek Nuume
Töötanud aastaid panganduses, 2009. aastast LHV Panga juhatuse liige (ettevõtete panganduse juht).
Maria Romanjuk
50 m basseinis on tema nimel kaks Eesti rekordit: 100 m rinnuli (1.08,81) ja 200 m rinnuli (2.31,29).
Indrek Nuume
Korporatsiooni Vironia liige; erakonna Eesti 200 ja Energiaühistu asutajaliige.
2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
pisi|262px|{{Legend|#1CB34B|Lauluvõistlusel osalenud riigid}}{{Legend|#D40000|Lauluvõistluse finaali mitte-pääsenud riigid}}{{Legend|#FFC306|Lauluvõistlusel varem osalenud riigid}} 262px|pisi|Liverpooli südalinna vaade [[Birkenheadist]] 2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 67. Eurovisiooni lauluvõistlus.
9. mail (Euroopa päeval) ja 11. mail toimusid võistluse poolfinaalid ning 13. mail finaal Inglismaa loodeosa peamises sadamalinnas Liverpoolis. Traditsiooniliselt toimub Eurovisioon eelmise aasta võitjariigis, siiski ei olnud 2022. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võitnul Ukrainal võimalik lauluvõistlust korraldada käimasolevas sõjas.
Sihvakas murumuna
Sihvakas murumuna ehk sihvakas murukarikas (Lycoperdon excipuliforme) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
Ühendkuningriigi pealinnas Londonis krooniti 6. mail kuningas Charles III ja tema abikaasa Camilla. Liverpool Arenal süütasid nad 26. aprillil pidulikult lava valgustuse ning kohtusid kohaliku esindaja Mae Mulleriga. Neid tervitas ukrainlannast õhtujuht Julija Sanina, keda saatsid Hannah Waddingham, Scott Mills ja Rylan Clark.
Sihvakas murumuna
Seent on leitud ka Eestist.
2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
Võistluse lava lähtus käsitlusest “Avasüli Ukrainale”.
Heinrich Hoffmann (fotograaf)
pisi|Heinrich Hoffmann 29. novembril 1945 Heinrich Hoffmann (12. september 1885 Fürth – 16. detsember 1957 München) oli saksa fotograaf, Adolf Hitleri isiklik fotograaf.
2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
Võistluse võitis Rootsi esindaja Loreen looga “Tattoo”, Soome esindaja Käärijä pälvis looga “Cha Cha Cha” teise koha. Eestit esindanud Alika saavutas looga “Bridges” kaheksanda koha.
Sihvakas murumuna
Seen on noorena värskelt söödav.
Heinrich Hoffmann (fotograaf)
Heinrich Hoffmann oli pärit fotograaf Robert Hoffmanni perekonnast. Fotograafiat õppis ta oma isa fotoateljees. Heinrich Hoffmann oleks tahtnud õppida maalikunsti, kuid ta isa ei võimaldanud talle seda. Rännuaastetel 1901–1906 töötas ta mitmel pool Saksamaal erinevate fotograafide juures. 1906. aastal pöördus ta Münchenisse tagasi. Alates 1909. aastast oli tal oma fotoateljee. 1913. aastal asutas Hoffmann fotoettevõtte Bilderdienst Photobericht Hoffmann ja spetsialiseerus pressifotograafiale ja portreedele. Esimese maailmasõja ajal oli ta Saksa sõjaväkke mobiliseeritud, 1918. aastal jätkas ta tööd fotograafina Münchenis.
1919. aastal sai Heinrich Hoffmann tuttavaks Adolf Hitleriga. 1920. aastal astus ta Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse ja temast sai Hitleri ametlik fotograaf. Hoffmann oli Hitleri kõrval ka 1923. aastal Õllekeldriputši ajal ja pildistas seda sündmust. 1929. aastal asus Hoffmanni fotoateljees tööle tol ajal 17-aastane Eva Braun, kes sai seal Adolf Hitleriga tuttavaks.
1929–1933 oli Hoffmann Müncheni Linnavolikogu liige. Alates 1933. aastast oli Heinrich Hoffmann Riigipäeva liige. 1938. aastal anti talle professori tiitel.
Teise maailmasõja lõpuks oli Hoffmanni firmal 10 filiaali Euroopa erinevates linnades ja 320 töötajat.
Ameeriklased arreteerisid Heinrich Hoffmanni 10. mail 1945. Ta anti kohtu alla ja mõisteti natsionaalsotsialistlikust režiimist kasusaamise eest vangi. Ta vabanes vangistusest 31. mail 1950.
Isiklikku
Heinrich Hoffmanni tütar Henriette von Schirach (1913–1992; sünninimi Henriette Hoffmann) oli alates 1932. aastast abielus Saksamaa riigitegelase Baldur von Schirachiga. 1950. aasta juulis lahutas Henriette von Schirach abielu vangistuses viibiva Baldur von Schirachiga.
Ühe allika kohaselt käinud (tuginetud Hitleri isikliku adjutandi Otto Günsche ja kammerteener Heinz Linge Nõukogude ülekuulamise protokollidele) 1935. aasta novembrikuu alguspäevadel Hitler, Hess ja Goebbels Saksa-Inglise laevastikukokkuleppega (Ribbentrop, 18. juuni 1935) seoses sõjalaevade mudeleid vaatamas. Edasi liikus seltskond suitsetamissalongi, kus ootasid Hitleri piloot Baur ja ihufotograaf Hoffmann. Tuju olla ülemeelik olnud ja Goebbels pildunud ühe anekdoodi teise järel. Värskeim anekdoot käis Göringi pihta. Hitlerile olla lugu kangesti meeldinud ja nii palunud ta Hoffmannil kuld- ja hõbepaberist uhke ordeni vormida. Hoffman, see Hitleri pildistamise ainuõiguse omanik, vappus naerust, kuid oli igal õhtul purjus. Hitler polevat selles miskit halba näinud, tol õhtul ainult hoiatanud, et mees kaminale liiga lähedale ei istuks – oht on õhku lennata.
RTL aktuell
"RTL aktuell" on Saksa telekanali RTL Television saksakeelne televisiooni uudistesaade.
Saate pikkus on 20 minutit ja see on otsesaatena eetris kõikidel nädalapäevadel.
Uudistesaade "RTL aktuell" oli esmakordselt eetris 5. aprillil 1988.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:RTL aktuell seisuga 07.09.2014.
Kont (perekonnanimi)
Kont on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kont 374 inimesel: 176 mehel ja 198 naisel. Perekonnanimede levikult on Kont meeste puhul 367. kohal ja naiste puhul 353. kohal. Perekonnanimi Kont on levinuim Tartu maakonnas.
2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
Asukoht
Eurovisiooni lauluvõistlus toimus Mersey jõe ääres Liverpool Arenal, mis mahutab ligikaudu 11 000 pealtvaatajat. Tegu oli üheksanda Ühendkuningriigi pinnal toimuva Eurovisiooni lauluvõistlusega (viimati toimus see 1998. aastal Birminghamis).
Kuna 2022. aasta lauluvõistluse võitis kollektiiv Kalush Orchestra lauluga "Stefania", pidanuks 2023. aasta lauluvõistlus toimuma Ukrainas. Venemaa sõjalise sissetungi põhjustel otsustati osalejate ja pealtvaatajate ohutuse tagamiseks korraldada lauluvõistlus teise koha pälvinud riigis.
Ühendkuningriigile lisaks avaldasid korraldamise soovi ka Belgia, Itaalia, Holland, Poola, Hispaania ja Rootsi.
Eurovisiooni korraldamist soovis 20 linna, millest 7 linna seast (Birmingham, Glasgow, Leeds, Liverpool, Manchester, Newcastle upon Tyne ja Sheffield) otsustasid EBU ja BBC valida korraldajaks just muusikalinnana teada-tuntud Liverpooli.
Hääletussüsteem
Võrreldes varasemate lauluvõistlustega on 2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel kasutusel uudne hääletussüsteem. Esimese muudatusena kaotatakse poolfinaalides ära žürii ning edasipääsejate üle otsustavad telefonihääletuse teel vaid televaatajad (finaalis hindab laule jätkuvalt ka žürii ning kummagi antud punktid moodustavad poole lõpptulemusest).
Teise muudatusena saavad Eurovisiooni lauluvõistlusel hääletada ka nende riikide televaatajad, kelle riigid Eurovisioonil ei osale. Lauluvõistlusest mitteosavõtvate riikide vaatajatel on võimalik hääletada nii poolfinaalides kui ka finaalis ning nende hääled liidetakse ja arvestatakse justkui ühe lisariigi häältena.
Uus hääletussüsteem on saanud ka kriitikat, eeskätt Eurovisiooni fännidelt: esiteks on väidetud, et globaalne hääletus olevat katse Eurovisiooni turustada Ameerika Ühendriikides, samuti võivat see suurendada ingliskeelsete laulude osakaalu lauluvõistlusel.
Teiseks on mõned Eurovisiooni fännid oletanud, et žürii kadumisega poolfinaalidest kaob ära professionaalse hindamise mõju, mistõttu võivat finaali pääseda madala kvaliteediga laulud; lisaks on ka kahtlustatud, et tuginedes vaid publiku maitsele võib väheneda finaali pääsevate lugude stiililine mitmekülgsus ja mitmekesisus.
Esimene poolfinaal
{{legend|navajowhite|suurus=100%|Edasipääsenud riigid}}
Nowe Miasto
Nowe Miasto on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Płoński maakonnas, Nowe Miasto valla halduskeskus. Nowe Miasto asub Płońskist umbes 17 km idas ja Varssavi kesklinnast ligikaudu 52 km põhjaloodes.
Nowe Miasto sai linnaõigused 1420. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal.
1. jaanuaril 2022 sai Nowe Miasto linnaõigused tagasi.
Metsasõda
Euroopa Komisjon hoiatas oma ametlikus kirjas 9. juunil 2021 rikkumismenetluse algatamise eest seoses metsaraietega Natura 2000 aladel ja Eestit ähvardab metsatrahv, kui ei hakata kooskõlas Euroopa õigusaktidega adekvaatselt hindama raiete mõju looduslikele elupaikadele.
1952. aasta Egiptuse revolutsioon
1952. aasta Egiptuse revolutsioon (ka 23. juuli revolutsioon, araabia keeles ثورة 23 يوليو 1952‎) oli märkimisväärsete poliitiliste, majanduslike ja ühiskondlike muutuste aeg Egiptuses, mis algas 23. juulil 1952, kui Vabade Ohvitseride Liikumine (VOL) kukutas kuningas Fārūq I-se. Vabade Ohvitseride Liikumist juhtisid Muḩammad Najīb ja Jamāl ‘Abd an-Nāşir. Revolutsioon juhatas pani alguse revolutsioonide lainele araabia maades ja Aafrikas, kiirendas dekoloniseerimise protsessi ning külma sõja Kolmanda Maailma väljaarenemist.
Linte külanõukogu
Linte külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu keskus asus Linte külas.
1952. aasta Egiptuse revolutsioon
Kuigi VOL oli algselt organiseerunud vastumeelsusest kuningas Faroukile, olid liikumisel laiemad poliitilised eesmärgid. Revolutsiooni esimese kolme aasta jooksul tegutsesid vabad ohvitserid Egiptuses ja Sudaanis konstitutsioonilise monarhia ja aristokraatia kaotamise, vabariigi loomise, Briti okupatsiooni lõpetamise ning Sudaani iseseisvumise nimel (Sudaan oli Egiptuse ja Suurbritannia kondomiinium). Revolutsioonivalitsust iseloomustas küllalt radikaalne rahvuslus ja antiimperialism, mis väljendus eriti araabia rahvusluses ja mitteühinemispoliitikas.
Linte külanõukogu
Linte külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Räpina valla koosseisus. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Räpina vald likvideeriti ja Linte külanõukogu territoorium arvati Räpina rajooni koosseisu. Räpina rajooni kuulus Linte külanõukogu aastatel 1950–1961. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 14. aprilli 1961 seadlusega Räpina rajoon likvideeriti ning Linte külanõukogu liideti Põlva rajooniga.
Michael Norman
Michael Arthur Norman Jr. (sündinud 3. detsembril 1997 San Diegos) on Ameerika Ühendriikide jooksja.
Ta kuulus 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos olümpiavõitjaks tulnud Ameerika Ühendriikide 4x400 meetri teatemeeskonda.
2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is tuli ta 400 meetri jooksus tulemusega 44,29 maailmameistriks. Teise kuldmedali võitis Norman 4x400 meetri teatejooksus, joostes USA meeskonnas teist vahetust.
Normanile kuulub kõigi aegade kiireim sisetingimustes joostud 400 meetri jooksu aeg 44,52. Kuna College Stationis toimunud võistlused ei vastanud Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu tingimustele, ei arvestata Normani tulemust maailmarekordina. Välitingimustes jagab Norman isikliku rekordiga 43,45 kõigi aegade edetabelis Jeremy Warineriga neljandat kohta.
2020. aastal sai Normanist Wayde van Niekerki järel teine sportlane, kes suutnud joosta 100 meetrit alla 10 sekundi, 200 meetrit alla 20 sekundi ja 400 meetrit alla 44 sekundi.
Isiklikud rekordid
Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit
1952. aasta Egiptuse revolutsioon
Revolutsiooni algne edu andis inspiratsiooni mitmetele teistele Aafrika ja araabia koloniaalvõimuvastastele liikumistele, nt Prantsuse Alžeeriale. Kogu maailmajaos kukutati nendel aastatel läänemeelseid monarhe ja valitsusi.
Egiptuse revolutsiooni aastapäeva tähistatakse iga aasta 23. juulil.
ISU-122
ISU-122 oli Nõukogude Liidu liikursuurtüki 122 mm A-19 tankikahuriga variant ISU-152-st.
Eellugu
Uus liikursuurtükk sarnanes oma eelkäija SU-152-ga, kuid omas tunduvalt kõrgemat soomustorni. Kinnises liikumatus soomustornis asusid nii juhtimis-, kui ka lahingusektsioon koos pearelvaga. Mootor ja transmissioon paiknesid korpuse tagaosas. ISU-152 erines oma eelkäijast SU-152-st paksema soomuse ning tunduvalt töökindlamate seadmete, veermiku, transmissiooni ja jõuseadmete poolest. ISU-122 loodi 1944. aastal, kui Tšeljabinskis ei jõutud teha nii palju ML-20 haubitsaid kui tehti veermikke, ja selle asemele kohandati 122 mm korpusekahur A-19. See oli hea valik, sest selle kahuri mürsk sai algkiiruseks 789 m/s. Hiljem pandi ISU-122 peale kahur D-25S ja siis sai tank nimeks ISU-122S. ISU-122 oli kasutusel kuni 1970. aastateni.
EELK Elva Koguduse Teataja
EELK Elva Koguduse Teataja (ka E.E.L.K. Elva Koguduse Teataja) oli EELK Elva koguduse häälekandja, mis ilmus 1935-1940. Väljaande vastutav toimetaja oli Aleksander Bender.
Väljaanne jätkas lühikest aega ilmumist ka 1995 nime all E.E.L.K. Elva Koguduse Teataja: "Elva Elu" vaheleht.
Haavamäe
Haavamäe on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti Haavamäe perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Espenberg. Artur-Alexander Haavamäe palvel kanti Haavamäe perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 75 all (Siseministeeriumi teadaanne 26. aprillist 1935).
Irán Castillo
thumb|Irán Castillo (2015) Irán Castillo Pinzón (sündinud 4. jaanuaril 1977 Veracruzis) on Mehhiko näitleja ja laulja.
Eestis näidatud seebiooperitest on ta mänginud järgmistes: "Unistajad" (Soñadoras), "Printsess" (Preciosa), "Meeletu armastus" (Locura de amor) ja "Meeletu armastus" (Mundo de fieras).
Old Monk
Old Monk on Indiast pärit rumm. Selle tootmist alustati 19. detsembril 1954.
Lukk (perekonnanimi)
Lukk on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lukk 380 inimesel: 186 mehel ja 194 naisel. Perekonnanimede levikult on Lukk meeste puhul 333. kohal ja naiste puhul 362. kohal. Perekonnanimi Lukk on levinuim Hiiu maakonnas.
Anger (Steiermark)
Anger on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Weizi ringkonnas.
pisi|tühi|Angeri peaväljak
Anger asub u. 40 km Grazist kirdes, 13 km Weizist kirdes ja 10 km Birkfeldist lõunas.
Nurme vald
Nurme vald (saksa keeles Nurms) oli vald Harjumaal Nissi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Riisipere vallaga.
Kalervo Hovi
Arvo Kalervo Hovi (13. september 1942 Oulu – 10. juuli 2021 Turu) ) oli Soome ajaloolane.
Ta oli aastatel 1986–2007 Turu Ülikooli üldajaloo professor, paljud tema teadustööd on pühendatud Baltimaade ja Eesti 20. sajandi ajaloole.
Eesti keelde on tõlgitud tema uurimus Tallinna kohvikukultuuri ajaloost.
Haldre
Haldre on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti Haldre uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Grünthal. Jüri Haldre palvel kanti Haldre perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 171 all (Siseministeeriumi teadaanne 7. novembrist 1935).
Anne & Stiil
Ajakiri moodustati ajakirjade Anne ja Stiil ühinemisel. Ajakirja annab välja Ajakirjade Kirjastus.
Ajakirja peatoimetaja on olnud Tiina Kruus, 2018. aastast on Mari-Liis Helvik.
Sergei Zjukin
Sergei Zjukin (sündinud 19. jaanuaril 1972 Tallinnas) on Eesti maletaja.
Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel kulla (1996) ja pronksi (2000).
Raadi park
Raadi park on suur park Tartus.
Park asub Tartu linna kirdeosas, Raadi järve edelakaldal. Park piirneb kirdes Raadi järve ja loodes Narva maanteega. Pargi kagu- ja edelaservas asub endine Raadi kruusakarjäär.
Raadi park võeti looduskaitse alla Tartu Linna TSN Täitevkomitee 4.10.1957 otsusega nr 306 (dendropargi osa) ja Tartu Linna RSN Täitevkomitee 29.07.1986 otsusega nr 186 (pargi osa).
Raadi park koos mõisa peahoone varemega on arvatud ehitismälestiseks.
Järve lõunaküljel asus II maailmasõjas hukkunute memoriaalkompleks.
Aleksander Reeder
Aleksander Reeder (ka Reedre; 5. aprill 1893 Tartu – 5. detsember 1977 Vasalemma) oli Eesti iluuisutaja.
Ta tuli 1920–1921, 1924 ja 1926–1927 iluuisutamise üksiksõidus ning 1922 ja 1926–1927 paarissõidus koos Ellen Freyga Eesti meistriks.
Albazino
See on esimene venelaste rajatud asula Amuuri ääres. Asula tekkis Jerofei Habarovi juhtimisel 1651. aastal dahuri valitsejalt vallutatud Yagsi linna kohale rajatud kindluse juurde.
2013. aasta andmetel on külas 388 elanikku.
Evald Paal
Evald Paal (13. jaanuar 1908 Nuusa talu, Krüüdneri vald, Tartumaa – 1982 Brantford, Ontario) oli Eesti (leitnant) ja Saksa sõjaväelane (hauptsturmführer).
Ta teenis 7. Jalaväerügemendis ja Võru-Petseri Sõjaväeringkonna staabis.
Saksa okupatsiooni ajal oli ta Võrumaa maanõunik, Võru maavalitsuse majandusosakonna juhataja ja Võru maavanema I abi. 1944. aastal määrati ta 3. Eesti piirikaitserügemendi adjutandiks, taganes Saksamaale.
1947. aastal läks ta Saksamaalt Inglismaale ja sealt Kanadasse.
Dovžanski rajoon
Dovžanski rajoon (ukraina keeles Довжанський район) on rajoon Ukrainas Luhanski oblastis. See loodi ametlikult juulis 2020 Ukraina haldusjaotuse reformi käigus.
Rajooni keskus on Dovžanski linnas. Rahvaarv oli 2021. aastal hinnanguliselt 205 465. Rajooni kontrollib Venemaa okupatsioonivõim Luhanski Rahvavabariigi nime all, mis kasutab jätkuvalt Ukraina vana, 2020. aasta eelset haldusjaotust.
François Rabelais
Elukäik
Rabelais sündis jõuka advokaadi peres Chinoni linna lähedal Touraine'is Prantsusmaal.
Jaanihein
Jaanihein on hein, mille talurahvas tegi kas vahetult enne jaanipäeva või jaanipäeval.
Seda heina peeti väga väärtuslikuks ning sellega söödeti näiteks haigeid või poegivaid kariloomi.
Moe paisjärv
Moe paisjärv on järv Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Loksu, Lokuta ja Moe külas. Veekogu pindala on 3,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1682 m.
Ohakvere vald
Ohakvere vald (saksa keeles Ahagfer) oli vald Virumaal Jõhvi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891.
Palgamõrv
Palgamõrv on ühe või mitme inimese mõrv, mille paneb toime isik (palgamõrvar), kes on selle jaoks värvatud ja kes saab selle eest tasu.
Santiago Rusiñol
Santiago Rusiñol i Prats (25. veebruar 1861 – 13. juuni 1931) oli Hispaania maalikunstnik, luuletaja ja näitekirjanik.
Ta oli üks Kataloonia kunstiliikumise modernisme juhte. Tema teosed on teiste hulgas mõjutanud ka Pablo Picassot. Rusiñol saavutas tuntuse eeskätt oma näitemängude ning maastiku- ja aiamaalidega.
Lapsepõlv ja õpingud
Rusiñol sündis 1861. aastal Barcelonas samanimelise provintsi Manlleu linnast pärit tekstiilitöösturite peres. Olgugi, et ta oli suguvõsa tulusate ettevõtete pärija, näitas Rusiñol juba teismelisena välja suurt huvi maalimise ja reisimise vastu.
Tema maalikunstiõpingud algasid küll Tomás Moragase käe all stuudios Centro de Acuarelistas de Barcelona, kuid ta oli suuresti ka iseõppija. Sarnaselt paljude tolle aja kunstnikega läks ka tema Pariisi. 1889. aastast elas ta Montmartre'il koos Ramon Casase ja Ignacio Zuloagaga.
Maalikunst
Ta õppis Hispaania kunstniku Tomàs Moragase stuudios, kus ta õppis joonistamist ja mitmeid maalitehnikaid õli- ja vesivärvidega. Esimest korda näitas ta enda loomingut kollektiivsel näitusel Barcelonas Sala Paréses 1879. aastal. Selle galeriiga tegi ta koostööd terve elu jooksul. Erinevalt sel ajal moes olnud ajaloolise temaatikaga maalidest maalis tema maastikke, figuure ja kirjanduslikke stseene. 1888. aastal sai teoks tema esimene isikunäitus Parése Galeriis.
Alates 1894. aastast mõjutas tema elu ja tööd hävitav morfiinisõltuvus. Sellest perioodist pärinevad ka mõned tema kuulsamad maalid, näiteks "La morfina" ("Morfiinisõltlane"; 1894) ja "La medalla" ("Medal").
Tema Pariisis valminud looming oli mõjutatud nii sümbolismist kui ka impressionismist. Tema tolle perioodi tööde hulgast leiab maastikumaale, urbanistlike teemadega maale, portreid ja art nouveau stiilis sümboolseid kompositsioone. Pariisis viibides täiendas ta ennast ka Gervex' Akadeemias, kus avastas oma armastuse modernismi vastu. 1896. aastast, mil ta reisis Andaluusias, hakkas ta maalima aedu.
Pärast võõrutusravi 1899. aastal pöördus ta täiesti uue teema poole, millele ta jäi truuks elu lõpuni: aiad ja pargid, mida ta kujutas peaaegu alati mahajäetuna. Neid käis ta maalimas muu hulgas Mallorcal, Ibizal, Valencias, Gironas, Cuencas ja Aranjuezes.
Pärast Hispaaniasse naasmist asus ta elama Sitgesi linna, kuhu ta rajas ka stuudio-muuseumi Cau Ferrat. Sinna pani ta vaatamiseks välja oma suured sepiste, klaasist teoste ja maalide kogud, mis tänapäeval moodustavad osa Cau Ferrat' muuseumist. Lisaks korraldas ta ka linna kuulsaid modernismifestivale.
Olles tagasi Barcelonas, oli ta sage külaline kohvikus Els Quatre Gats, millel oli seos katalaanide kunstiliikumise modernisme ja Pablo Picassoga. Hiljem viibis ta koos maalikunstnik Joaquin Mir Trinxetiga ka Mallorca saarel. .
Kirjandus
Rusiñol alustas loomingulist kirjutamist kahekümneselt. Tema esimesed teosed olid loodusekirjeldused ja kirjad – eriti need, mida ta saatis oma tulevasele abikaasale. Nendes tekstides katsetas ta oma keeletunnetust ning neis leidus ka karikatuurielemente. Olgugi, et need tekstid ei olnud mõeldud avaldamiseks, ilmusid neist mõned ajalehes La Vanguardia ning tõid esile tema kriitika- ja irooniaande.
Pariisis viibimise ajal saatis ta aastatel 1890–1892 samale ajalehele kirju pealkirja "Cartas desde el Molino" ("Kirjad veskist") all; neis kirjeldas ta boheemlaslikku elustiili. Hiljem avaldati need kirjad koos tema kirjanduskriitiliste tekstidega kogus "Impresiones de Arte" (1897). Oma kirjandusliku kõrgtaseme saavutas ta 19. ja 20. sajandi vahetusel, mil ta tõlkis palju Charles Baudelaire'i tekste, mis mõjutasid tema raamatuid olulisel määral (need sarnanesid stiililt Prantsuse sümbolismi esindajatega).
Rusiñolil oli suur huvi ka teatri vastu. Ta kirjutas mitu üliedukat näidendit (nt "Els Jocs Florals de Canprosa" ja 1903. aasta "El Pati Blau") ning muidki draamatekste, komöödiaid ja vodeville. Tema näitekirjanduslik karjäär kulmineerus 1917. aastal ta enda kümme aastat varem ilmunud raamatu "L'Auca del Senyor Esteve" põhjal kirjutatud näidendiga.
Isiklikku
19. juunil 1886 abiellus Rusiñol Lluïsa Denís i Reverteriga. 1887. aastal sündis tütar Maria Agustina. Mõni kuu hiljem viisid Rusiñoli rahutu loomus, vähene huvi pereäri vastu ning soov maalida ja reisida ta otsuseni ettevõtte juhtimine vend Albertile üle anda. Albert oli ärimees ja poliitik. Seejärel alustas Rusiñol reisi läbi Kataloonia, Hispaania, Prantsusmaa ja Itaalia. Rusiñol reisis kogu elu. Ta suri 1931. aastal Aranjueze linnas, kus oli sealseid kuulsaid aedu maalimas.
IV liiga 2004
IV liiga 2004 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2004. aasta hooaeg.
Liigatabel
1 Turba NJK alustas hooaega miinus 4 punktiga.
Eesti Turistide Ühing
Eesti Turistide Ühing (lühend ETÜ) oli aastatel 1920–1940 tegutsenud turismiühendus; ühtlasi tollal suurim Eesti turismiühendus.
Ühingu peaeesmärk oli edendada Eesti turismi ja soodustada välismaalaste reisimist Eestis.
Aastal 1939 oli ETÜ-l 750 liiget ja 100 usaldusesindajat.
Teliku tänav
Teliku tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna põhjaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 2,0 km.
Teliku tänav on 176 meetrit pikk ja 25 meetrit lai ning asub Lennuvälja linnaosas.
Tänav saab alguse Papiaru tänava ristmikult, kulgeb põhja suunas ja lõpeb Rakvere valla piiril umbtänavana, ristuvaid tänavaid ei ole. Tänav sai nime 2020. aastal ja on iseloomulik Lennuvälja linnaosale, kuna siin paikneb lennuvälja maandumisrada.
Tänava-ala ja selle ääres paiknevad krundid on lahendatud Rakvere tööstuspargi detailplaneeringu alusel. Teliku tn 2 paikneb sõiduautode Škoda müügiesindus, teised krundid on veel hoonestamata. Teliku tänava taristu ehitati välja 2021. aastal.
Surnud 30. augustil
Siin loetletakse 30. augustil surnud tuntud isikuid.
Süsiniknanotorude funktsionalisatsioon
Süsiniknanotorude funktsionalisatsioon on süsiniknanotorude modifitseerimine mitmesuguste meetoditega, millega muudetakse nanotorude keemilisi ja füüsikalisi omadusi. Nanotorude derivatiseerimiseks on välja töötatud kolm peamist meetodit: 1) Termiliselt aktiveeritud keemilisel reaktsioonil põhinev funktsionaliseerimise moodus, kus reaktsiooni käivitamiseks ja nanotorude struktuuri muutmiseks on temperatuuri vaja tõsta. 2) Elektrokeemiline töötlus, kus süsiniknanotorule lisatakse elektrokeemilise reaktsiooni käigus mingid funktsionaalrühmad või kaetakse kogu toru soovitud aine kihiga. 3) Fotokeemiline funktsionaliseerimine, mis põhineb süsinike vahel olevate kaksiksidemete lõhkumisel ning on ühtlasi ka uusim meetod.