cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Patristika
Patristika areng
Kirikuisad vaidlesid kristlike õpetustega, mis ei olnud vastavuses kiriku konsensusega, ning sõnastasid kristliku õpetuse täpsemalt, et seda konsensust teiste õpetuste suhtes piiritleda. Irenaeus vaidles 2. sajandil gnostitsismiga, Athanasios Aleksandriast ja Basileios Kaisareast 4. sajandil arianismiga, Augustinus 5. sajandil pelagianismi ja donatismiga.
Aneemia
Aneemia mõju organismile
Inimrakkude sõltuvus hapnikust tekitab erinevaid aneemia vorme, põhjustades raskeid kliinilisi probleeme. Hemoglobiini (hapnikku vedav proteiin erütrotsüütides) ülesandeks on hoida keha kudedes ja elundites kindlat hapnikusisaldust.
Morfoloogiliselt klassifitseeritakse aneemiat erütrotsüütide indeksite järgi:
Kolm põhilist aneemia klassi on
Aneemia veterinaarias
Regeneratiivsed aneemiad on järgmised.
Patristika
Patristika areng
Nendest vaidlustest kujunesid 2.–4. sajandil välja usutunnistused ja kristliku õpetuse alused. Neist omakorda arendati 4.–8. sajandil välja kristlik dogmaatika, mis on tänini kõikide suurte kristlike konfessioonide dogmaatiliseks aluseks. Kirikuisad viitasid argumenteerimisel peamiselt Piiblile, nii Vanale kui ka Uuele Testamendile. Kiriku õpetuse olemuslikuks aluseks pidasid nad Pühakirja, nii nagu apostlite traditsioon seda tõlgitses. Kujunesid erinevad hermeneutikad, sealhulgas Aleksandria allegooriline tõlgitsus, mida esindas Origenes, ja Antiookia sõnasõnaline ja grammatiline tõlgitsus, mida esindas Johannes Kuldsuu. Paljudelt kirikuisadelt on säilinud ulatuslikud Piibli-tõlgitsused.
Patristiline filosoofia
Patristiline filosoofia on filosoofia ajaloos skolastikale eelnev ajalõik, kui püüti kristliku õpetusi põhjendada varasemate filosoofide väidetega. Aleksandrialased püüdsid alates 2. sajandi lõpust tollast teadust ja kristlust kooskõlla viia. Samuti püüti dogmasid põhjendada. Paljud varased kristlikud teoloogid olid ühtlasi filosoofid.
Kepaliai vald
Kepaliai vald (leedu keeles Kepalių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Joniškise rajoonis. Valla pindala on 88 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1672 inimest. Valla keskus on Kirnaičiai küla. Vallamaja asub aadressil Audruvės g. 4.
Vasalemma karjääri tee
Vasalemma karjääri tee (registrinumbriga 11172) on kõrvalmaantee Lääne-Harju vallas Vasalemma alevikus.
Tee pikkus on 1,4 km. Tee saab alguse Keila–Haapsalu maantee neljateistkümnendal kilomeetril Nahkjala küla ja Vasalemma aleviku piiril ning lõppeb raudteeülesõidu juures Vasalemma aleviku ja Lemmaru küla piiril. Tee ei ületa ühtegi silda ega ühtegi truupi. Teele jääb 2 bussipeatust, mida teenindab kohalik koolibussiliin
Tee on mustkattega. Tee klass on V. Liiklussagedus teel on 500-1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Vasalemma aleviku tiheasustusega alal (40 ja 50 km/h). Tee on ka osaliselt valgustatud.
Windows 10
Windows 10 on personaalarvutite operatsioonisüsteem, mida toodab ja müüb Microsoft.
Ametlikult teatati Windows 10 väljatulekust septembris 2014. Esimene versioon kodukasutajatele testimiseks ilmus oktoobris 2014. Müüki alustati 29. juulil 2015.
Windows 10-ga toodi välja ka universaalne äppide süsteem, mis on edasiarendus Windows 8-ga kasutusele võetud Modern UI äppidest (Windows 8-ga kasutusele võetud termin programmide nimetamiseks). Universaalne äppide süsteem tähendab seda, et ühte ja sama rakendust on võimalik kasutada eri liiki Microsofti seadmetes – näiteks nutitelefonis, tahvelarvutis, personaalarvutis ja Xbox One'is.
Uue operatsioonisüsteemiga võeti ka uus lähenemine Windowsi turustamisele. Selle asemel, et müüa programmi, nagu eelmistes versioonides, on Microsoft iseloomustanud Windows 10 turustamist kui teenuse pakkumist. Selgitades, et uuendusi ja funktsioonivaliku täiendusi väljastatakse jooksvalt Windowsi 5-aastase elutsükli jooksul, et vähendada killustatust üle Windowsi platvormi.
Uuendused
Windows 10 loomisel võeti eesmärgiks ühtlustada kasutajakogemus erinevatel Windowsi kasutatavatel seadmetel ning parandada Windows 8-ga tehtud puudujääke kasutajaliideses. Näiteks võib tuua operatsioonisüsteemi Windows 10 Mobile, mis on Windows Phone 8.1 järeltulija, kasutab PC-ga suures osas samasuguseid kasutajaliidese ja rakenduste elemente.
Uue universaalsete rakenduste süsteemiga loodi võimalus kasutada ühesuguse ülesehitusega programme mitmes seadmes. Selle tulemuseks olid Windowsi poes (Windows Store) saadaolevad rakendused, mis on võimelised vastavalt kasutatavale seadmele automaatselt kohandama oma kasutajaliidest. Ühine äpisüsteem võimaldab ka lihtsat andmete sünkroonimist seadmete vahel ning ühel seadmel ostetud rakendusi on võimalik kasutada ka teistel seadmetel (nutitelefoniga ostetud äppi võib kasutada ka personaalarvutil).
Käsurida
Windows 10-ga täiendati ka käsurea funktsioonivalikut, erinevalt eelmistest versioonidest toetab Windows 10 käsurida levinud kiirklahvikombinatsioone ning lubab konsooli akna suurust vastavalt vajadusele ja ilma piiranguteta muuta. Nüüd on võimalik käsurida kuvada ekraanil täies mahus kasutades selleks klahvikombinatsiooni Alt+Enter. Levinud kiirklahvikombinatsioonidest lubatakse konsoolis kasutada lõikamist, kopeerimist ja kleepimist.
Hiljem lisati võimalus kasutada käsureal ka Linuxi tegumeid. Lisatud allsüsteem teisendab Linuxis kasutatavad protsessikäsud Windowsi tuumale (kernelile) arusaadavaks.
Turvalisus
Windows 10 sisaldab mitmetasandilise autentimise tehnoloogiat, mis toetab biomeetrilist isikutuvastust, kasutades selleks näo-, silma- või sõrmejäljetuvastust. Isikutunnuseid hoiustatakse kasutatavas seadmes ning need on kaitstud asümmeetrilise krüpteerimisega. Windowsis kasutatav Windows Hello ja Passporti platvorm võimaldavad isikutuvastamist kasutada ka mujal kui Windowsi enda keskkonnas.
Multimeedia
Windows 10-ga on kaasa pandud uus veebibrauser Microsoft Edge, kuid võimalik on edasi kasutada ka Internet Exploreri versiooni 11. Windows 10-ga on integreeritud Microsofti personaalne abiline (IPA) Cortana, mis nägi esimest korda ilmavalgust operatsioonisüsteemis Windows Phone 8.1. Cortana asendab eelmistes versioonides kasutusel olnud otsingufunktsiooni ning võimaldab nii tekst- kui ka hääljuhtimist. Suur osa selle funktsioonidest on üle võetud mobiilsest versioonist, ühtlasi ka selle integratsioon Microsofti enda otsingumootoriga Bing. Cortana võimaldab hallata personaalset informatsiooni, märkida meelespäid, otsida faile, mängida muusikat, saata e-kirju ja käivitada rakendusi.
Senisest suuremale integratsioonile Xboxiga võimaldatakse läbi uuendatud Xboxi rakenduse, mis lubab inimestel sirvida nii Xboxil kui ka PC-l ostetud mängude loendit. Mõeldud on ka järjest populaarsemaks muutuvale mänguvideode jagamisele, võimaldades kiiresti salvestada ja jagada mängu viimast 30 sekundit kasutades selleks programmi Game DVR.
Windows 10-ga tutvustati DirectX 12, mille arendamine avalikustati 2014. aastal. DirectX 12-ga võeti eesmärgiks parandada efektiivsust mängude programmeerimisel. Eelkõige oli eesmärgiks tõsta programmide efektiivset ressursikasutust võimaldades programmil paremini ära kasutada mitmetuumalisi protsessoreid, vähendades samal ajal arvutuste tegemiseks vajaminevaid lisategumeid (overhead).
Privaatsus ja andmekogumine
Vaikeseadistuses saadab Windows 10 Microsoftile erisugust teavet kasutaja kohta, see hõlmab kasutaja kontaktandmeid, kalendrimärkmeid ja kasutajaga seotud sisendandmeid reklaami pakkumise eesmärgil. Andmeid kogutakse selleks, et erinevate kasutajate jaoks paremini eristuda ning pakkuda reklaamides just selliseid tooteid, millest kasutaja võiks huvitatud olla. Selleks, et Cortanat personaliseerida on vaja kasutaja kohta koguda andmeid tema kasutatavatest rakendustest, asukohast, kalendri märkmetest, enda ja teiste kontaktinfost. Kasutajatel on võimalus ennast andmetekogumisest välja arvata kuid vearaportid ja igapäevase kasutamisega seotud telemeetria saadetakse endiselt Microsoftile ning seda ei saa välja lülitada. Microsofti privaatsuspoliitikas on kirjas, et kogutud andmetega ei seostata isikut, ehk andmed on anonüümsed.
Süsteeminõuded
Üldnõuded arvuti riistvarale on samad mis Windows 8.1 puhul. Windows 10 64-bitine versioon nõuab protsessorit. millel on olemas teatud käsustikud. Seadmetel, millel on salvestusmaht piiratud, nõuavad uuenduste installimiseks välist USB-mälupulka või SD-kaarti, millel on võimalik hoida installimise käigus vajaminevaid ajutisi faile.
Hiljem teatas Microsoft, et Windows 10 saab olema ainuke operatsioonisüsteem, mis toetab täies mahus tulevikus turule jõudvaid uusi protsessoriarhitektuure. Süsteemid, mis kasutavad Windows 7-t või 8-t, saavad tulevikus ainult kõige kriitilisemad turvauuendused. Järk-järgult lõpetatakse Microsofti tugi vanemate Windowsi versioonidele alates Inteli Skylake protsessorit kasutavatest süsteemidest.
Regeneratsioon
Regeneratsioon ehk taasteke on organismi osade (nt elundite ja kudede) taastumine või uuenemine. Regeneratsioon on morfogeneesi erijuhtum. Praktiliselt kõik paranemised kulgevad regeneratsiooniga.
Tromb (meditsiin)
Tromb veresoones vere hüübimisest tekkinud klomp. Tromb võib asuda ka südameõõnes. Trombi tavaline põhjus on endoteeli vigastus, näiteks ateroskleroosi sisselõike tõttu. Trombid tekivad sagedamini jalaveresoontes.
Trombi tekkeks peab kombineeruma nn Virchowi triaad:
Tromb elupuhune verehüüve veresoones või südameõõnes. Tromb on alati kinnitunud sisekesta (seina) külge. See on ka põhjuseks, miks verejooks peatub. Trombi tekkel on aluseks verevoolu aeglustumine, mille tulemusel vere vormelemendid kleepuvad kokku. Teiseks põhjuseks võib ka olla veresoone seina vigastus. Soodustavad veel põletikulised protsessid ja vere hüübivuse tõus. Trombid võivad olla seinapidised ummistavad.
Hugh Grant
pisi|Hugh Grant (2007) Hugh John Mungo Grant (sündinud 9. septembril 1960 Londonis) on Inglise näitleja.
Tunnustus
1995 esitati ta filmi "Neli pulma ja üks matus" eest Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali- või komöödianäitleja kategoorias, Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinna kandidaadiks meespeaosatäitja kategoorias ning MTV filmiauhinna kandidaadiks uustulnuka kategoorias. Ta võitis neist kaks esimest.
1999 esitati ta filmi "Notting Hill" eest Laste valiku auhinna kandidaadiks filmipaari kategoorias koos Julia Robertsiga ja järgmisel aastal Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali- või komöödianäitleja kategoorias, aga ei võitnud kumbagi.
2001 esitati ta filmi "Bridget Jonesi päevik" eest Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks suudluse kategoorias koos Renée Zellwegeriga, aga ei võitnud seda.
2002 esitati ta filmi "About a Boy" eest Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali- või komöödianäitleja kategoorias, aga ei võitnud seda.
2003 pälvis ta Britannia auhinna meesnäitleja kategoorias. Seda auhinda antakse välja elutöö eest.
2006 pälvis ta elutöö eest Cézari.
2007 nimetati ta filmi "Muusika ja sõnad" eest Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks suudluse kategoorias koos Drew Barrymore'iga, aga ei võitnud seda.
Riiklik nakkushaiguste instituut
Lazzaro Spallanzani riiklik nakkushaiguste instituut on Itaalias Roomas 1936. aastal asutatud meditsiiniasutus. Instituudile on antud Itaalia katoliku preestri, bioloogi ja füsioloogi Lazzaro Spallanzani (1729–1799) nimi.
Asutus on ebola patsientide referentkeskus.
2019.–2020. aasta koroonapandeemia ajal tuvastas Spallanzani instituut esimese Euroopa teadusasutusena SARS-CoV-2 genoomi järjestuse.
Hauasammas
pisi|Perekond Maureri hauasammas [[Tallinna Rahumäe kalmistul (arhitekt Aleksandr Vladovski, graniit)]] Hauasammas ehk hauamonument (ka: ) on hauda ehtiv mälestusmärk. Tavaliselt on hausambale märgitud lahkunu või lahkunute nimed, sünni- ja surmadaatumid ning lahkunut või lahkunu religiooni tähistavad sümbolid ja ornamendid.
Tavaliselt on hauasambad valmistatud kivist, nagu näiteks marmorist, graniidist või dolomiidist. Traditsiooniliselt kantakse kivile andmed käsitööna, kasutades selleks meislit ja haamrit. Tehnoloogia arenedes valmistatakse üha enam hauasambaid liivapritsi või freespinkide abil.
Hauasammaste valmistajat kutsutakse ka kiviraiduriks.
727
727. aasta
Leo Tepaks
Leo Tepaks (ka Pavlov-Tepaks; 26. mai 1913 Novouzenski maakond, Samara kubermang – 23. detsember 1984 Tallinn) oli eesti ehitusinsener ja tehnikateadlane.
727
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Leo Tepaks
Ta lõpetas 1930. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi ja 1933. aastal Grenoble'i Ülikooli Polütehnilise Instituudi hüdrotehnikainsenerina. Ta õppis aastatel 1933–1934 Tartu Ülikoolis matemaatikat. Akadeemiliselt oli ta EÜS Põhjala liige.
727
Kümnendid: 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad 710. aastad - 720. aastad - 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad
Leo Tepaks
Tehnikakandidaat 1950. aastal Tallinna Polütehnilises Instituudis väitekirjaga "Energiakaod voolamisel prismaatilistes sängides". Tehnikadoktor 1977. aastal V. Kuibõševi nimelises Moskva Inseneri-Ehitusinstituudis väitekirjaga "Равномерное турбулентное движение в трубах и каналах".
727
Aastad: 722 723 724 725 726 - 727 - 728 729 730 731 732
Leo Tepaks
Oli 1934–1936 Tartu Ülikooli tehnikateaduskonna assistent, 1936–1937 TTÜ vee-ehituse ja aluspõhjamehaanika labori vanemassistent, 1937–1941 Teedeministeeriumi Raudteevalitsuse insener, 1941–1944 Tallinna Õhtutehnikumi õpetaja.
725
725. aasta (DCCXXV) oli 8. sajandi 25. aasta.
Leo Tepaks
Oli 25. detsembrist 1944 kuni 13. augustini 1945 poliitilistel põhjustel vangistatud Nõukogude okupatsioonivõimu poolt.
Aastatel 1944–1946 oli ta Tallinna Polütehnilises Instituudi ehitiste kateedri assistent, 1946–1950 teede ja vesiehitiste kateedri assistent ja vanemõpetaja, aastatel 1950–1956 hüdrotehnika ja geodeesia kateedri ning aastatel 1956–1968 sanitaartehnika ja hüdraulika juhataja ja dotsent, ühtlasi 1962–1964 sanitaartehnika probleemlabori teaduslik juhendaja, 1968–1984 Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi vanemteadur.
Teoseid
28 teadustrükist.
Isiklikku
Tema ema Stepanida (1875–1953) vennad (onud) olid haridustegelane ja poliitik Nikolai Kann ning sõjaväelane ja riigikohtunik Peeter Kann.
Kaluga
thumb|250px|Kosmonautika ajaloo muuseum Kalugas Kaluga (mööndav nimekuju Kaluuga) on linn Venemaal, Kaluga oblasti keskus. Asub Kesk-Vene kõrgustikul Oka jõe vasakul kaldal.
Kaluga on asutatud Moskva vürstiriigi piirikindlusena. Asulat on esimest korda maininud 1371. aastal Leedu suurvürst Algirdas.
Kaluga oli Moskva suurvürstiriigi koosseisus alates 15. sajandist. 1505–1518 oli see omaette osastisvürstiriigi keskus.
1708. aastast oli Moskva kubermangu koosseisus, 1796. aastal loodi Kaluga asehaldurkond (Калужское наместничество) ja 1796. aastal Kaluga kubermang. 1924 läks Moskva oblasti koosseisu ja 1934 Tula oblasti koosseisu, kuni 1944. aastal loodi Kaluga oblast.
Aastatel 1892–1935 elas Kalugas raketiteadlane Konstantin Tsiolkovski. Linnas asub kosmonautika ajaloo muuseum.
Linnas on sündinud helilooja ja pianist Nikolai Rakov.
Budism ja Põhjala
"Budism ja Põhjala" on Tallinnas toimuv iga-aastane rahvusvaheline konverents Läänemere maade budismi teemal.
Konverentsi eesmärk on uurida budismi ajalugu Eestis ja Põhjamaades, käsitledes budismi kui kultuurinähtust nii ajalises kui ka kultuurilises kontekstis. Konverents paigutab ühise laua taha teadlased ja budistid ning annab osalejatele ülevaate Läänemere maade kultuuride budistlikust ühisosast.
Kuna Eestis ei ole kohalikku budismi ajalugu veel põhjalikult uuritud, arendab MTÜ Eesti Njingma teadlaste ja budistide rahvusvahelist koostööd Eesti ja Põhjamaade kultuuriajaloo budistliku aspekti uurimiseks.
Esimene konverents "Budism ja Põhjala" toimus aastal 2007. Osalejaid on olnud Eestist, Lätist, Leedust, Soomest, Rootsist, Peterburist, Burjaatiast, Mongooliast, Indiast, Taiwanilt jm. 2008. aasta konverentsi fookuses oli Eestis kasvanud budist parun Roman Ungern von Sternberg.
Projekti idee autor on Vello Väärtnõu, teostajaks MTÜ Eesti Njingma. Vastutav kontaktisik on Eesti Njingma sekretär Marju Broder. Konverents "Budism ja Põhjala" toimub tavaliselt Tallinna Ülikooli ruumides.
Külmamailane
Külmamailane (Veronica chamaedrys) on mailaseliste sugukonda mailase perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Taime kutsutakse rahvakeeli ka nimetustega meestetruudus, vanapoisisilmavesi, maa-aluserohi ja jaanirohi.
Botaaniline kirjeldus
Taim paljuneb seemnetega ja vegetatiivselt varre juurdumisel ning risoomi laienemisel.
Kasvukohad
Külmamailane kasvab peamiselt kuivematel päris- ja looniitudel, palu-, loo- ja laanemetsas, karjamaadel ning puisniitudel. Mulla viljakuse osas on taim vähenõudlik, esinedes nii toitainevaesel kui ka -rikkal pinnasel. Eestis on külmamailane väga levinud taim.
Keemiline koostis
Keemiliselt koostiselt sarnaneb ta väga hariliku mailasega, koosnedes iridoididest, flavonoididest, triterpeensetest saponiinidest, kohvhappe derivaatidest, tanniinidest, steroididest, eeterlikest õlidest, mõruainest ja vähesel määral ka alkaloididest.
Kasutamine
Mitmed külmamailase rahvapärased nimetused viitavad ka tema kasutamisele meditsiinis. Tegelikult on teda tarvitatud ühe teise liigi, hariliku mailase asemel. Küll aga on tema õied ja lehed küllaltki C-vitamiini rikkad. Koduloomad ei hinda viimast aga kuigivõrd ning söövad külmamailase tuhmrohelisi taimi üpris kasinalt. Tegelikult ei ole neil ka kuigi suurt söödaväärtust, nii et külmamailast võib pidada mõnes mõttes isegi karjamaade umbrohuks.
Kamo jõgi
thumb|300px|right|Kamo jõgi Kamo on jõgi Jaapanis, mis voolab läbi Kyōto. Jaapani keeles kasutatakse nime Kamogawa, kus "gawa" tähendab jõge. "Kamo" tähendab metsparti.
Ta on eri andmetel 23 või 31 km pikk. Jõgi on madal, harilikult kogu pikkuses alla 1 meetri sügav. Vihmaperioodi ajal võib ta vahel siiski mõnes kohas kaldaäärse ala üle ujutada.
Kui 8. sajandil ehitati Heiani uut pealinna (praegust Kyōto) uut paleed, siis muudeti jõesängi, et ta voolaks paleest ida poolt mööda. Nimelt arvati, et kui jõgi voolab läbi linna jagab selle kaheks, siis sümboliseerib see rahva lõhestatust.
Minevikus varustas Kamo jõgi Kyōtot puhta joogiveega.
Esimestel sajanditel ähvardasid üleujutused tihti pealinna. Imperaator Shirakawa nimetas kolm asja, mida ta ei suuda kontrollida: Sōhei (relvastatud mungad), täring ja Kamo jõe veed. Umbes tema ajal hakati jõekaldaid kividega kindlustama (tänapäeval on kaldad betooniga kindlustatud) ja hakati parandama kuivendussüsteeme.
Jõel olevat Sanjō silda peeti Tōkaidō idapoolseks otsaks.
Kamo jõe kaldad on nii kohalike elanike kui turistide seas populaarne jalutuspaik. Sooja ilmaga avavad läheduses olevad restoranid oma verandad vaatega jõele.
Kamo jõe sängist saadud must kivim on musta raku glasuuri põhimaterjal. Mustaks põlev glasuur kobrutab veidi.
Transnistria
Transnistria (ametlik nimi Transnistria Moldaavia Vabariik, moldova keeles Република Молдовеняскэ Нистрянэ, vene keeles Приднестровская Молдавская Республика) on rahvusvaheliselt tunnustamata riik Ida-Euroopas. Transnistria territoorium on rahvusvaheliselt tunnustatud Moldova riigi osana, kuid Moldova ei ole piirkonda üle 30 aasta kontrollinud. Transnistria on merepiirita ning asub Moldova ja Ukraina vahel. Tegemist on presidentaalse vabariigiga, mis Freedom House'i hinnangul ei ole demokraatlik. Samuti on keerulise geograafilise asendi ja poliitilise olukorra tõttu riigi majandus naabritest maha jäänud ning püsib sõltuvuses Venemaa toetustest.
Transnistria kuulutas iseseisvuse välja 1990. aastal ja suutis kehtestada sõltumatuse Moldovast 1992. aastal pärast lühikest Transnistria sõda. Riigi iseseisvuse väljakuulutamisest peale on Transnistrias olnud algselt Nõukogude Liidu, hiljem Venemaa väed, mis on kindlustanud Transnistria iseseisvuse püsimajäämise. 2006. aastast taotleb Transnistria Venemaaga liitumist. Ametlikult on Transnistrias kolm erinevat riigikeelt, kuid kõige arvukam Transnistria rahvus on venelased, riigi ametlik hoiak on valdavalt Venemaad toetav ning Transnistria hariduses domineerivad venekeelsed koolid.
Nimi
Transnistria nimi tuleneb rumeenia keelest ja nimi tähendab Dnestri-tagust ala, kirjeldades riigi ala Moldova poolt vaadates. Väljend on kasutuses valdavalt kõnekeeles ning peamiselt Transnistriast läände jäävatel aladel. Transnistria enda määratud ametlik nimi on Pridnestrovje Moldaavia Vabariik ning lühike ametlik nimekuju on Pridnestrovje, tähendab Dnestri-äärset ala ilma poolele viitamata. Pridnestrovje tuleneb vene keelest. Seetõttu on eesti keeles võimalik kohata ka nimekuju Dnestri-äärne Moldaavia Vabariik (või lihtsalt Dnestri-äärne vabariik ). Ametlik Moldova nimi regioonile on Stînga Nistrului või Stânga Nistrului, mis tähendab Dnestri vasakkallast ja viitab Moldova ametlikule haldusüksusele.
Erinevalt Moldovast kasutavad Transnistria võimud rõhutatult edasi Nõukogude ajast pärit venekeelse päritoluga Moldaavia nime. Riigi nimi on Moldaavia ja kohalikud räägivad moldaavia keeles. Seetõttu on vasakkaldal Moldova-Moldaavia nimekasutus politiseeritud.
Asend ja suurus
pisi|[[Dnestri jõgi]] Transnistria on merepiirita riik Ida-Euroopas. Läänes moodustab Dnestri jõgi valdavas enamuses Transnistria-Moldova de facto piiri, idas piirneb riik Ukrainaga. Kokku on piiri pikkus 816 km. Põhjast lõunasse on Transnistriat võimalik läbida üle 200 kilomeetri, samas kui läänest itta liikudes on maksimaalselt läbitav distants 40 kilomeetrit.
Loodus
Kõige pikem jõgi on Dnestri jõgi, mis voolab Moldova-Transnistria piiril. Dnestri kaldad on suures osas kaetud metsadega, kaldast kaugemad maa-alad on suures enamuses tehtud põllumaaks.
Transnistria asub mandrilises kliimavöötmes, mistõttu on riigis suved soojad ning pikad ja talved pehmed ja lühikesed. Päike paistab Transnistrias umbes 300 päeva aastas ja sademete umbkaudne hulk aastas on umbes 460 mm. Suurem osa Transnistriast on tasane ja kaetud peamiselt stepiga, väiksem osa metsaga (10%). Põhja-Transnistria on Podoolia kõrgustiku ääremaal, mistõttu on põhjapoolsed piirkonnad künklikumad. Neid kahte maastiku eraldab Jagorlõki veehoidla. Küngaste vahelt voolavad läbi mitmed Dnestri lisajõed. Pinnases peitub maavaradest lubjakivi, savi, kruusa, liiva ning liivasavi, kuid üle 80% maast katab viljakas mustmuld. Seismilise tegevuse tõttu Karpaatides esineb Transnistrias aeg-ajalt maavärinaid.
Loomadest elavad Transnistrias metskitsed, metssead, jänesed, rebased, saarmad ja kärbid, lindudest võib riigis näha nurmkanasid ja faasaneid. Transnistria veekogudes elab rohkelt kalu, stereotüüpne kohalik kala on tuur.
Riik
Transnistria seostab enda omariiklust Moldaavia Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi pärandiga, mistõttu kasutab riik kohandatud MNSV vappi ja lippu. Pridnestrovje esimene põhiseadus võeti vastu 1990. aastal; praegune põhiseadus võeti vastu 1995 aasta jõuludel. Transnistrial on oma piirivalve, politsei ja relvajõud, kus teenib umbes 7500 meest. Välja on antud Transnistria pass, aga riik ei ole topeltkodakondsuse vastu, omandada võib nii Vene kui ka Moldova kodakondsust. 200 000 transnistrialast on omandanud ka Vene kodakondsuse. Riiklikute meediakanalite hulka kuuluvad nii kohalik riiklik televisioon kui ka riiklik raadiokanal. Suurimad kohalikud ajalehed on venekeelne Pridnestrovje, ukrainakeelne Gomin ja moldaaviakeelne Adevărul Nistrean.
Riigikord
Transnistria on presidentaalne vabariik, mille eesotsas on president. President esindab riiki rahvusvahelisetel kohtumistel ning on kõrgeim sõjaväeline juht riigis. Presidendi ülesandeks on määrata valitsusasutuste sihid ning koordineerida erinevate asutuste koostööd. Presidendivalimised toimuvad iga viie aasta tagant, aga valimisvabadus on riigis madal: riiklikul meedial on täielik infomonopol ja opositsioonikandidaate on nii vahistatud kui ka valimistelt eemaldatud. Hetkel on Transnistria presidendiks Vadim Krasnoselski.
Täidesaatvat võimu teostab riigis Transnistria Ministrite Kabinet, mis koosneb ministritest ja ministeeriumite osakondade juhatajatest ning linnade ja rajoonide juhtidest. President nimetab peaministri, kes peab nädala jooksul esitlema presidendile valitsuse koosseisu (välja arvatud välis-, kaitse-, sise- ja julgeolekuminister ning tolliteenistuse juht, kelle määrab president). vasakul|pisi|Transnistria haldusjaotusSeadusandlikku võimu teostab Transnistria parlament, mille ametlik nimi on Transnistria Moldaavia Vabariigi Ülemnõukogu. Parlamenti valitakse iga viie aasta tagant majoritaarse valimissüsteemi järgi. Parlament täidab rahvaesinduslikku funktsiooni, on ühekojaline ja 33-kohaline. Ülemnõukogu etteotsa valitakse parlamendi liikmete hulgast esimees, kes juhib Ülemnõukogu tegevust. Parlamendis omab absoluutset enamust erakond Uuenemine. Kohtuvõimu teostavad Transnistrias konstitutsioonikohus ja riigikohus. Riigiprokuratuur teostab järelevalvet kohtuvõimu halduses. Arbitraažikohus ning revisjonikoda teostavad kohtuvõimu majandusküsimustega seotud juhtumite puhul.
Maavald
Maavald on Eesti ajalooline maakeelne nimi, mis hääbus laiemast kasutusest 19. sajandil, asendudes alamsaksa laenuga "Eesti".
Transnistria
Haldusjaotus
Administratiivselt jaguneb Transnistria kahetasandiliseks halduslikeks üksusteks. Kõrgemal tasemel jaguneb Transnistria 5 rajooniks: Grigoriopoli, Dubăsari, Camenca, Rîbnița ja Slobozia rajoonid. Sellele lisaks moodustavad omaette haldusüksused Tiraspoli, Benderi, Rîbnița ja Dubăsari linnad. Teise taseme moodustavad kohaliku tähtsusega linnad: Slobozia, Grigoriopol ja Camenca, kohalikud külanõukogud, alevid ning külad. Kokku on ametlikult Transnistrias 147 küla. Kohaliku tasandi omavalitsus, mida nimetatakse Rahvasaadikute Nõukoguks, haldab regiooni majanduslikke, kultuuriga seotud ning poliitilisi probleeme ning esindab kohalikul tasemel riigi huvisid ning vajadusi.
Inimõigused
Transnistria ei ole enamiku rahvusvaheliste organisatsioonide hinnangul vaba riik. Mitmed rahvusvahelised raportid on täheldanud ajakirjanike, valitsusväliste organisatsioonide, võimupartei suhtes kriitiliste kodanike ja opositsiooniliikmete ahistamist, arreteerimist ning ebaseaduslikke kinnihoidmisi. Transnistria võime on korduvalt süüdistatud inimõiguste rikkumises. Kogu riigis on jäänud ainult üks sisuline opositsioon, mille moodustab kohalik Transnistria Kommunistlik Partei, kuid ka kommunistide esimees Oleg Horžan arreteeriti "ekstremismi ja presidendi solvamise eest" 2018. aastal.
Keel ja haridus
Ametlikult on Transnistria riigikeeled moldaavia, vene ja ukraina keel. Kõik kolm keelt on ametlikult võrdsed, samuti on garanteeritud rahvusvähemuste õigus oma keelt kasutada. Kõik seadused tuleb avaldada kõigis kolmes keeles ja omavalitsused võivad kohapealselt otsustada, milline keel neile kõige paremini sobib. Vene keel saab ametlikul tasandil erakordset kohtlemist vaid rahvusvahelisel tasandil, kus see keel on eelispositsioonis. Eriti tugevalt on reguleeritud moldaavia keele kasutus, mis erinevalt Moldovast kirjutatakse Transnistrias jätkuvalt kirillitsa tähestikus. Kirillitsa kirjaviisi säilitamine ja kasutus moldaavia keele õpetamisel on määratud seadustega, sest Pridnestrovje seostab nõukogudeaegse kirjaviisi jätkamist traditsioonilise moldaavia kultuuri kaitsmisena. Tegelik mitmekeelsuse soodustamine toimib peamiselt paberil – vene keel domineerib riiklikes asutustes ja rahvustevahelisel suhtluselt. Seaduseid avaldatakse peamiselt vaid vene keeles ning suurem osa ametlikke riigi veebilehti on saadaval vaid vene keeles.
Maavald
Sõnad "Maavald", "maakeel" ja "maarahvas" olid kuni 19. sajandini üldiselt kasutusel. Näiteks Tallinnas ilmus 1856–1889 Eestimaa kubermanguvalitsuse ajaleht Ma-walla Kulutaja (Maa Walla Kuulutaja; tänapäevasesse keelde tõlgituna "Eesti Kuulutaja"), mis sisaldas ametlikke teadaandeid, määrusi jms.
Transnistria
Rahvusvahelised suhted
pisi|Piirivaidlused Moldovaga Transnistria on rahvusvaheliselt tunnustamata riik, mis tähendab, et ükski ÜRO liikmesliige ei ole tunnustanud Transnistria õigust iseseisvusele. Seetõttu on Transnistria diplomaatilised suhted väga piiratud. Riigil on oma välisministeerium, mis on keskendunud peamiselt suhtlusele Moldovaga, Venemaaga ning Ukrainaga. Suhtlus käib peaasjalikult infobüroode kaudu, kuigi Venemaa on Tiraspolis avanud ka konsulaadi.
Maavald
Nime on kasutanud Ain Kaalep artiklikogu "Maavallast ja maailmakirjandusest" (1984) pealkirjas ning Priidu Beier luulekogu "Maavalla keiser ehk Kurb klounaad" (2000) pealkirjas.
Transnistria
Rahvusvahelised suhted
Transnistriat on iseseisva riigina tunnustanud kolm sarnase staatusega separatistlikku moodustist: Abhaasia ja Lõuna-Osseetia ja Mägi-Karabahh. Kolm riiki teevad ka rahvusvahelisel tasemel koostööd: 2006. aastal rajasid eelnimetatud neli tunnustamata riiki rahvusvahelise organisatsiooni Tunnustamata Riikide Ühendus, sihiga süvendada koostööd tunnustamata riikide vahel ning teadvustada nende riikide olemasolu.
Maavald
Lisaks Maavallale on maarahva asuala nimena kasutatud ka selliseid maakeelseid nimesid nagu: Maa, Maamaa ja Maapoole. Sõna "Maapoole" on pärit Vaivarast või Ingerist, sõnaga Narva jõe lähedalt, tähendades seda maad, kus maakeelt räägitakse ja maarahvas elab.
Transnistria
Suhted Venemaaga
Poliitiliselt on Transnistria iseseisvumisest peale orienteeritud Venemaale. Kuigi Venemaa ametlikult Transnistriat ei tunnusta, hoiab Vene majanduslik tugi Transnistria riigi toimimas ning enamus välisinvesteeringud ja humanitaarabi saabub riiki samuti Venemaalt. Samuti säilitavad Transnistria iseseisvust riigis umbes 1500 Vene sõdurit, kes korraldavad regulaarselt sõjaväeõppuseid (2017. aastal toimus 256 õppust). Kuni Krimmi annekteerimiseni oli Venemaa armeel luba liikuda läbi Ukraina territooriumi Transnistriasse, kuid tänapäeval pääsevad Vene väed Transnistriasse vaid läbi Chişinău lennujaama. Transnistria on kuulutanud 2006. aastast korduvalt, et riigi peamiseks sihiks on ühineda Venemaa Föderatsiooniga ja on oma seadlusandlust organiseerinud järgides Venemaa seadusandlust. Samuti on mitmed Vene rahvusäärmuslased ja sõjaväelased väljendanud soovi liita Transnistria Venemaa külge ja väljendanud vajadust Vene rahvast kaitsta.
Maavald
Kalle Elleri artikkel, milles ta maarahva, maakeele ja ka Maavalla nime propageeris, on võrgus olemas. Suulises pärimuses väidetakse, et Maavalla nimi on leitud ka Oskar Kallase ühe Läti keelesaare ekspeditsiooni materjalide raamatust (keelesaari eesti filoloogide käsitluses on kolm: Leivu (Lei), Lutsi (Lut) ja Kraasna (Kra), viidatakse nagu eesti kihelkondi; Kraasna oli Pihkvamaal), kas |"Lutsi maarahvas" (Helsingi, Soome Kirjanduse Selts 1894) või siis |"Kaheksakümmend Lutsi maarahva muinasjuttu". Riho Grünthal oma raamatus |"Livvistä liiviin" räägib teiste läänemeresoome etnonüümide seas ka "maa-" tüvest.
Transnistria
Majandus
Hoolimata oma väiksest suurusest on Transnistria majandust hoidnud toimimas regiooni koondatud tööstus, mis jätkuvalt toodab üle poole riigi sissetulekust. Transnistria alad moodustasid 1990. aastal 40% Moldaavia NSV Sisemajanduse kogutoodangust. Samuti on Transnistrias suhteliselt hästi väljaarendatud taristu, sealhulgas hea riiklikult hallatud raudteeühendus ning iseseisev elektritoodang. Transnistria Vabariiklik Pank on riigi keskpank, mis haldab kohalikku valuutat – Transnistria rubla, millest enamikku ilustavad Venemaaga seotud suurkujud (näiteks 18. sajandi Vene väepealiku kindral Suvorov). Kuna rahvusvaheliselt Transnistria rubla ei tunnustata, siis seda välisvaluuta vastu vahetada ei saa. 2012. aastal jõudis Transnistria SKT ligikaudu 1 miljardi USA dollarini.
Maavald
Maamaa kohta tsiteerib Toomas Help Saareste mõistelist sõnaraamatut: "Andrus Saareste on näiteks Leivu väljarändajatelt oma mõistelises sõnaraamatus kirja pannud alljärgneva Eesti kohta käiva mõttearenduse: "Ta sõitis Lätimaa läbi ja läks Maamaa peale" (2. köide, 272. veerg)."
Transnistria
Majandus
Transnistria tänapäevane majandus on segu Nõukogude ajast päritud käsumajandusest ning turumajandusest. Esimesed ligi 15 riigi iseseisvusaastat üritas Transnistria majanduses elus hoida sotsialistlikke ideaale eesotsas plaanimajandusega, aga hiljem on sellest sisuliselt loobunud. Laias plaanis on Transnistrial kolm suuremat sissetulekuallikat: legaalne kaubandus, illegaalne smuugeldamine ja Venemaa majanduslik toetus. Kohalik turg on liiga väike, et ise ennast toimimas hoida ja kiiresti vähenev rahvaarv võimendab seda probleemi. Riigi eelarve on pidevas defitsiidis ja sõltuvus Vene majandus- ja energiatoetustest on kasvamas. Lisaks sõltuvad Transnistria ettevõtted Tiraspoli otsustest, mis lähtuvad enamasti poliitilisest vajadustest, mitte majanduslikest.
Seetõttu ei ole tekkinud Transnistrias keskklassi ja suur osa elanikest elavad suhtelises vaesuses. Välismaiste kaupade suur import vähendab niigi nõrka kodumaist toodangut, mistõttu kohalik ettevõtlus ei ole väga välja arenenud. Samuti on Transnistria elanikkonna sissetulek viimastel aastatel vähenenud. Kuni 2015. aastani oli transnistrialane keskmiselt natuke rikkam moldovlasest, kuid 2015. aastal vähendas Transnistria avaliku sektori palkasid ja pensioneid 30% võrra. See tõi Transnistria ja Moldova elanike elatustaseme võrreldavale tasemele. Transnistria miinimumpalk on umbes 1650–1800 rubla vahel (umbes 85–95 eurot), samas kui keskmine palk on umbes 200–250 eurot (mis on madalam ülejäänud Moldova keskmisest).
Maavald
Saareste sõnaraamatu otsitav register on võrgus ja teatab meile järgmist: "maarahvas" koos näidetega on esitatud artiklis Eestlased, samuti kui "maainimesed", "maalased", "maamehed", "maapoole rahvas".
Transnistria
Ettevõtlus
Riigis on neli suurt tööstuslikku sisseseadet: Moldova terasevabrik, Tirotex, Ribnita tsemenditehas ja Moldavskaya GRES elektrijaam. Kõigi nelja toodangust ligi 95% eksporditakse. Transnistria tootluse äärmiselt madal mitmekesisus ja vähene välispartnerite arv teeb riigi majanduse väga sõltuvaks kaubanduspartnerite majandusseisundist. Kõik olulisemad ettevõtted kuulusid iseseisvumisel Transnistria riigile, kuid 1990. aastate lõpus ja 2000. aastate alguses erastas valitsus suurema osa piirkonna tööstusest. Erastamine ei olnud väga hästi hallatud ning suurem osa ettevõtetest lõpetasid Venemaa ja Ukraina oligarhide käes.
Maavald
Sõna maavald pärineb uurali tüvest *maγe, mage (maa) ja vanaskandinaavia tüvest vald (jõud, võim).
Transnistria
Ettevõtlus
Ainuke Transnistria ettevõte, mis teenib regulaarselt kasumit ja ei sõltu eriti välisolukorrast, on Viktor Gušani juhitud Šerif. See korporatsioon kontrollib suuremat osa kohalikust hulgi- ja jaekaubandusest ning koduturul suuremat osa teenindussektorist. Endise presidendi Igor Smirnovi perekonnaga seotud erakonglomeraat kontrollib praktiliselt kogu piirkonna poliitilisi arengusamme ja majanduselu. Šerifi varade hulka kuuluvad supermarketid, pangad, rafineerimistehased, piiritusetehased, apteegid, mobiiltelefonivõrk, rõivatehas ja jalgpallimeeskond. Šerif on sisuliselt ainuke suurem turumajanduse põhimõtetel toimiv ettevõte ning ainuke, mis ei vaja toimimiseks riigi toetust. Ligi 50% ehitusturust ja peaaegu 90% kütuseturust kuulub Šerifile.
Eksport on Transnistria majanduse peamine sissetulekuallikas. 2012. aastal oli Transnistria eksporditud toodete väärtus peaaegu 700 miljonit dollarit, mis moodustas ligi 70% riigi sissetulekust. Nagu eespool mainitud, on ekspordi mitmekesisus madal ja sõltuv peamiselt ühest tehasest: metallurgia- ja tekstiilitööstuse ning elektrienergia müük annab ligi 75% eksporditulust. Olulisemad kaubanduspartnerid, kes kokku importisid 2012. aastal 88% Transnistria toodangust, olid: Moldova (250 miljonit dollarit), Venemaa (154,7 miljonit dollarit), Rumeenia (103,1 miljonit dollarit), Ukraina (59,6 miljonit dollarit) ja Itaalia (46,8 miljonit dollarit).
Venemaa toetus
Venemaa toetab Transnistria majandust nii otseselt läbi investeeringute ja humanitaarabi kui ka nii kaudselt, võimaldades regioonil kasutada Vene gaasi ilma midagi maksmata. Putini valitsus toetab Transnistriat umbes 27 miljoni dollariga aastas, toetuse kogus on aastate jooksul kasvanud. Toetatakse väikeettevõtete arengut, renoveeritakse ja ehitatakse avalikke hooneid ja haiglaid, rahastatakse politseid ja julgeolekuasutusi, pakutakse üliõpilastele stipendiume ja maksatakse kinni suure osa vanaduspensioneist. Vene toetused võimaldavad Transnistria majandusel edasi toimida, kuigi eelarvedefitsiit on pidevalt suurenenud 2008. aastast peale. Kuna toetustega nõudeid majanduse parandamiseks ei ole, siis võib eeldada, et peamiseks faktoriks Transnistria toetamisel on riigi Vene mõjusfääris hoidmine.
Gaasitoetus Transnistriale ilmneb gaasitarne kaudu, kuigi Transnistria pole gaasi eest maksnud 2009. aastast peale. Transnistria poolt reguleerib gaasitarnet TiraspolTransGaz. Ametlikult reguleerib Venemaa gaasitarnet Moldovaga, kellele Transnistria de jure kuulub, ja nõuab Transnistria võlgade kinnimaksmist hoopis Moldovalt (2014. aastal oli Transnistria võlg 4 miljardit dollarit). Samas on gaasi peamised tarbijad ja võlglased Vene riigile ja oligarhidele kuuluvad tööstusettevõtted. Transnistria kasutab ära umbes 2/3 Moldovale tarnitavast gaasist, kokku umbes 2 miljardit kuupmeetrit aastas.
Salakaubandus
Transnistria ei ole sisuliselt maksustanud kaubandust ning riigist läbi käivad tooteid on väga raske jälgida ja teistel riikidel maksustada. Selle tulemusena on Transnistriasse kogunenud palju salakaubaäri, mis eksportis legaalseid ja illegaalseid tooteid riigist maksu maksmata välja. Samuti liikus Transnistriast läbi inimkaubandus, eriti toodi Euroopasse röövitud naisi just Transnistria kaudu. Separatistlik ala muutus oluliseks transiitpunktiks ka illegaalsele narkoärile ning illegaalsele relvaäri keskuseks, mille kaudu endise Nõukogude Liidu sõjatehnika rahvusvahelisele turule jõudis. Salakaubaäri mastaap küll on vähenenud pärast 2006. aastat, mil Euroopa Liit tegi Ukrainaga kokkuleppe, et Ukraina laseks läbi vaid Moldova poolt heaks kiidetud kauba, ja käivitas piirimissiooni Ukraina-Transnistria piiri haldamiseks.
Rahvastik
Rahvaarv on Transnistrias langevas trendis. 2015. aasta rahvaloenduse järgi elas Transnistrias 475 665 inimest, kuid 2004. aasta loendusel oli elanikke veel 555 347 ja 1990. aastal ametlikul hinnangul 706 300. Moldova ametivõimude 2021. aasta hinnangul elab Transnistrias kõigest 347 251 elanikku. Suurimad linnad on Tiraspol (rahvaarv 129 000) ja Bender (91 000). Ruutkilomeetri peal elab alla 130 inimese. Kui riigi väljakuulutamise ajal moodustasid moldovlased (keda Transnistrias jätkuvalt nimetatakse nõukogudepäraselt moldaavlasteks) suurima etnilise rahvusgrupi, siis 2015. aasta rahvaloenduseks on suurimaks rahvusgrupiks juba venelased. pisi|Transnistria rahvuslik koosseis (2005)Transnistria tõsisemad demograafilised probleemid on oskustööjõu väljavool, töötava rahvastiku osakaalu vähenemine, vaesuv elanikkond, elanike kolimine maalt linnadesse ning linnadest välismaale ja nõrk riiklik toetusstruktuur. Ligi 30% rahvastikust moodustavad pensionärid ning protsent on ainult tõusmas. Surmade arv ületab sündide arvu vähemalt 1995. aastast peale. Väljarännet põhjustavad nii tööotsingud kui ka parem ligipääs kõrgharidusele. Rännatakse nii Moldovasse kui ka Venemaale ja Euroopa Liitu. Samuti peaks ametlikult olema arstiabi Transnistrias tasuta, kuid kuna selle kvaliteet on sedavõrd madal, peavad kohalikud kasutama enamasti tasulist alternatiivi.
Mööbli-toonesepp
Mööbli-toonesepp (Anobium punctatum, rahvapärase nimetusega puukoi) on toonesepa perekonda kuuluv mardikaline, kes vastsena toitub puitesemetes (sealhulgas mööblis) ja raamatutes.
Transnistria
Rahvastik
pisi|vasakul|Valdav enamus rahvastikust on õigeusklikud
Death Note
pisi|Et Death Note. Death Note (jaapani keeles デスノート (Desu nōto) on jaapani mangasari, mille autorid on koomiksikirjanik Tsugumi Ōba ja illustraator Takeshi Obata.
Vasalemma jaama tee
Vasalemma jaama tee (registrinumbriga 11173) on kõrvalmaantee Lääne-Harju vallas Vasalemma alevikus.
Death Note
Sari on umbes keskkooliõpilasest geenius Tokyos nimega Light Yagami kes sügavalt häbistatud ebaõigluse ja kuritegevuse vaevavad maailma, otsustab vabastada maailma kurjast, kasutades üleloomulikku märkmikku, mis tapab igaühe, kelle nimi ja nägu on objekti omanikule teada ja nimi kirjutatakse sellele tuntud kui "Death Note" (sõna otseses mõttes Surmamärkmik inglise keeles) kurjategijate ülemaailmse massimõrva alustamiseks. Märkmik kuulus algselt Shinigami (surmajumalad Jaapani mütoloogias), kes, püüdes peatada oma igavust, viskab märkmiku maale lootuses, et keegi leida ja püüda teda, mis toob endaga märkmiku leitud Light, seega antud kaudselt teda, nimega Ryuk. Sarja keskmes on Light katsed luua ja valitseda ebaausat maailma, mis on puhtaks tehtud kurjusest kui Jumalast, kasutades märkmikku ja rahvusvahelise tuntud detektiivi, mis on tuntud lihtsalt kui L, et lõpetada ja teda vahutada.
Vasalemma jaama tee
Tee pikkus on 1,4 km. Tee saab alguse Keila–Haapsalu maantee 14. kilomeetril ning lõpeb Vasalemma raudteejaama juures. Tee ei ületa ühtegi silda ega truupi, teele ei jää bussipeatusi.
Death Note
Mangasarja järgi on tehtud anime "Death Note" ja selle järg.
1634
1634. aasta (MDCXXXIV) oli 17. sajandi 34. aasta.
Transnistria
Rahvaloendused
2015. aasta rahvaloenduse järgi elas Transnistrias 475 665 elanikku. 2015. ja 2004. aasta rahvaloenduste vahel oli rahvaarv 14,5% langenud. Neist 29,1% olid etniliselt venelased, 28,6% olid moldaavlased ja 22,9% ukrainlased, kes kõik on ametlikult tunnustatud Transnistria rahvad. Märkimisväärse rahvusvähemuse moodustavad bulgaarlased (2,4%), gagauusid (1,1%) ja valgevenelased. 14% küsitletutest ei määranud oma rahvust ning 0,2% rahvast defineeris end "transnistrialasena." Mehed moodustasid 45,4% rahvastikust, naised 54,6%. Loenduse järgi elas 142 000 elanikku maal, ülejäänud elas linnades.
2004. aasta loendusel elas Transnistrias 555 347 inimest, kellest olid 31,9% moldaavlased, 30,3% venelased ja 28,9% ukrainlased. Võrreldes 1990. aastaga, mil Transnistria aladel elas ametliku hinnangu järgi 706 300 elanikku, oli rahvaarv langenud märgatavalt. 80% rahvast oli õigeusku, 35% ateistid. Meeste ja naiste koosseis püsis 46% ja 54% juures. Ruutkilomeetri peal elas siis veel üle 150 inimese ja linnastumise tase oli 69% ehk maal elas 31% rahvastikust. Tööturul hõivatud oli vaid 1/3 rahvastikust.
Ajalugu
Transnistria ajalugu erineb suures osas ülejäänud Moldova regiooni ajaloost. Kuigi tänapäevane Transnistria esitleb end moldova rahva traditsioonide ja ajaloo säilitajana, on meil ajaloolisi tõendeid romaani keeli rääkivatest elanikest Dnestri taga alles 14. sajandist. Kui Moldova vürstiriik arenes välja Dnestri paremkaldal iseseisvaks riigiks, siis Dnestri vasakkaldal võimutses kõigepealt Kuldhord ja hordi lagunemise järel Krimmi khaaniriik. Moldova-Krimmi piiriks kujunes Dnestr ning lisaks rumeenlastele elasid seal veel tatarlased. Sarnaselt ülejäänud Krimmiga sattusid ka Transnistria alad Osmanite mõju alla ning regioon kujunes 18. sajandini võitluspaigaks Osmani, Poola-Leedu ja Venemaa vahel. 1768–1774 ja 1787–1792 aastatel toimunud Vene-Türgi sõdades laiendas Venemaa oma piirid Dnestri jõeni ning kehtestas Transnistria maa-alade üle oma kindla võimu. Koos ülejäänud Krimmi aladega asus keisririik koloniseerima ka Transnistria alasid, pakkudes soodsaid võimalusi vene ja ukraina talupoegadele niinimetatud Novorussia asustamiseks.
Esimest korda sattus ühe riigi võimu alla kogu tänapäevase Moldova territoorium 1812. aastal, mil Venemaal liitis enda külge Pruti ja Dnestri vahelise Ida-Moldova. Halduslikult jäi siiski Moldova Transnistriast eraldi – kui Moldova alad kuulusid Bessaraabia kubermangu, siis Transnistria tänapäevane ala oli ära jagatud Hersoni ja Podoolia kubermangude vahel. 1850. aastatel moodustasid rumeenlased Hersoni kubermangus 8–11% elanike arvust, 1897. aasta rahvaloenduse järgi oli Podoolia kubermangus rumeenlasi 1% rahvaarvust. Enamuse moodustasid mõlemas kubermangus ukrainlased.
Nõukogude aeg
Moldaavia ANSV eksisteeris kuni 1940. aasta suveni, mil Nõukogude Liit nõudis Rumeenialt ultimaatumiga välja Bessaraabia ning rajas okupeeritud aladel Moldaavia Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi, millega liideti ka enamus Moldaavia ANSV aladest. Moldaavia NSV kaks Dnestri kallast jäid aga eraldatuks: kui parempoolsel kaldal säilis traditsiooniline põllumajanduslik ja vähelinnastunud eluviis, siis vasakpoolsel kaldal jätkus juba 1920. aastatel alanud industrialiseerimine ja kolhoseerimine. Seetõttu kolis suur osa Moldaaviasse vennasvabariikidest rännanuid Dnestri vasakkaldale. Kui tänapäeva Moldova on iseseisvunud peamiselt Dnestri paremkaldal asuvatel Bessaraabia aladel, siis Transnistria iseseisvusliikumine sai alguse Dnestri vasakkaldal endistel Moldaavia ANSV aladel. vasakul|pisi|Riigi esimene president [[Igor Smirnov]]
Iseseisev Transnistria
1980. aastate lõpus tekkinud rahvuslik liikumine Moldaavia liiduvabariigis ei meeldinud Dnestri vasakul kaldal elanud paljurahvuselisele elanikkonnale. Dnestri-äärne Moldaavia Nõukogude Sotsialistlik Vabariik kuulutati välja 2. septembril 1990 Tiraspolis ja paluti tunnustust NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressil, Gorbatšov küll tühistas Transnistria rahvasaadikute otsuse, aga seda ignoreeriti. Augustiputši järel ja enne Moldova iseseisvuse väljakuulutamist kuulutas 25. augustil Transnistria ametlikult välja iseseisvuse ning 1991. aasta novembris muudeti riigi nimi ametlikult Transnistria Moldaavia Vabariigiks. 1990–1992 võtsid Transnistria võimud ja relvajõud Dnestri vasakkaldal ning Benderis üle Moldovale truuks jäänud riigiinstitutsioone, mis 1992. aastal lahvatas veriseks konfliktiks Moldova ja Transnistria relvajõudude vahel, kuid suutis pärast lühikest sõda Transnistria Nõukogude Liidu 14. armee ja Vene vabatahtlike toel kaitsta oma iseseisvust ning Venemaa vahendatud relvarahu järel sai selgeks, et Transnistria jääb de facto iseseisvaks ja Vene väed, nüüd küll nimetatud ümber rahuvalvajateks, jäävad regiooni.
Venemaa president Boriss Jeltsin lubas 1999. aasta OSCE Istanbuli tippkohtumisel väed kolme aastaga Transnistriast välja viia, kuid tegusid lubadusele ei järgnenud. 2003. aasta novembris esitas Vene president Vladimir Putin Transnistria konflikti reguleerimiseks rahuplaani, nimetatakse plaani koostaja Dmitri Kozaki järgi Kozaki plaaniks. Plaan nägi ette Moldova föderaalriigi loomist, kus Transnistria oleks saanud mitmes olulises küsimuses pretsedenditu vetoõiguse. Lepet ei rakendatud, sest see oleks andnud Venemaale väga suure mõjuvõimu Moldova üle. 2005. aastast korraldatakse 5+2 formaadi kohtumisi, mille sihiks on võimaldada läbirääkimisi Moldova ja Transnistria vahel ning loodetavasti jõuda püsiva rahuni. Kohtumised on mitmeid kordi külmutatud, aga käivad tänapäevalgi. 2006. aastast peale kuulutas Transnistria välja oma lõppeesmärgiks Venemaaga ühineda.
Transnistria esimene president Igor Smirnov juhtis riiki 1990. aastast kuni 30. detsembrini 2011. aastal. Kui Smirnov viiendat korda presidendiks kandideeris 11. detsembril 2011, ei pääsenud ta valimiste teise vooru, kuigi lävepakuküsitlused näitasid, et teda toetab 47% valijaist. Smirnov vaidlustas valimistulemused, ent valimiskomisjon keeldus hääletustulemusi tühistamast. 25. detsembril toimunud teises voorus võitis endine parlamendi esimees Jevgeni Ševtšuk, keda toetas ligi 74% hääletanuist. Tema vastaskandidaat, praegune spiiker Anatoli Kaminski sai 23% häältest.