cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cecilia Payne-Gaposchkin
Lapsepõlv ja noorpõlv
Cecilia Payne käis Püha Pauluse Tütarlastekoolis (St Paul's Girls' School). Emalt ta ülikoolihariduseks raha ei saanud, see läks vaid venna koolitamiseks. 1919. aastal pälvis ta stipendiumi, mille abil õppida Cambridge'i Ülikooli Newnham College'is, kus ta kuulas loenguid botaanika, füüsika ja keemia alal. Ta osales ka Arthur Eddingtoni loengus, mis rääkis tema 1919. aasta ekspeditsioonist Aafrika lääneranniku lähedal Guinea lahes asuvale Príncipe saarele, kus ta jälgis ja pildistas 29. mail tähti päikesevarjutuse lähedal, et panna proovile Einsteini üldrelatiivsusteooria. See loeng tekitas Cecilia Payne'is suure huvi astronoomia vastu. Ta viis oma õpingud lõpuni, ent ei saanud soo tõttu kraadi (Cambridge'is hakati naistele ülikoolikraade andma alles 1948. aastal).
Cecilia Payne mõistis, et tema ainus karjäärivalik Suurbritannias on hakata õpetajaks, seetõttu otsis ta stipendiume, mis võimaldaksid tal suunduda Ameerika Ühendriikidesse. Pärast kohtumist Harvardi Kolledži Observatooriumi direktori Harlow Shapleyga, kes oli just rajanud astronoomia kraadiõppeprogrammi, lahkus Payne 1923. aastal Inglismaalt. Seda võimaldas stipendium, mis oli mõeldud naiste suuremaks kaasamiseks observatooriumi uurimistöösse. Stipendiumi pälvis esimesena 1922. aastal Adelaide Ames, teisena Cecilia Payne.
Doktoritöö
Shapley veenis Payne'i doktoritööd kirjutama, ning 1925. aastal sai Payne esimese teadlasena doktorikraadi astronoomias Radcliffe'i Kolledžist (praegu osa Harvardi Ülikoolist). Tema väitekirja teema oli "Stellar Atmospheres, A Contribution to the Observational Study of High Temperature in the Reversing Layers of Stars". Astronoom Otto Struve sõnul oli see "kahtlemata briljantseim doktoriväitekiri, mis on astronoomia vallas kunagi kirjutatud".
Payne seostas korrektselt tähtede spektraalklassid nende tegelike temperatuuridega, kasutades ionisatsiooniteooriat, mille oli välja töötanud India füüsik Meghnad Saha. Ta näitas, et suure variatiivsuse tähtede spektrijoontes põhjustab erinev ionisatsioonihulk eri temperatuuridel, mitte aga elementide erinev hulk. Ta oletas korrektselt, et räni, süsinikku ja tavapäraseid metalle, mille olemasolu näitas Päikese spektrum, esineb Päikesel umbes samas koguses nagu Maal, ent heeliumi ja eriti vesinikku esineb oluliselt suuremal hulgal (vesinikku umbes miljon korda rohkem). Seega näitas tema väitekiri, et vesinik on tähtede põhiline koostisosa.
Väitekirja retsensent astronoom Henry Norris Russell veenis Payne'i loobuma järeldusest, et Päikese koostis erineb Maa omast, sest see rääkis vastu toona aktsepteeritud teooriale. Ta muutis oma arvamust neli aastat hiljem, olles ise jõudnud teiste vahenditega samale tulemusele. Ehkki selgus, et Payne'il oli olnud õigus, langes avastajakuulsus sageli Russellile, ehkki ta ise tunnistas oma artiklis Payne'i tulemusi.
Isiklik elu
Kooliajal viis Cecilia läbi katse, millega soovis tõestada palve efektiivsust. Ta pani kokku kaks gruppi, millest üks oli kontrollgrupp. Hiljem sai temast agnostik.
1931. aastal sai Cecilia Payne Ameerika Ühendriikide kodakondsuse. Euroopa-reisil tutvus ta 1933. aastal Saksamaal vene päritolu astrofüüsiku Sergei I. Gaposchkiniga. Naine aitas tal saada USA viisa ning nad abiellusid 1934. aasta märtsis, asudes elama Massachusettsi osariiki ajaloolisse Lexingtoni, mis asub Harvardi lähedal. Neil oli kolm last: Edward, Katherine ja Peter. Cecilia Payne'i tütar mäletab teda kui "innustunud õmblejat, leidlikku kudujat ja ablast lugejat". Tema ja ta pere olid Esimese Unitaaride Kiriku liikmed ning ta õpetas pühapäevakoolis.
Karjäär
Pärast doktoriõpet uuris Payne suure heledusega tähti, et mõista Linnutee struktuuri. Hiljem vaatles ta kõiki tähti, mis olid heledamad kui kümnendik magnituudi. Seejärel uuris ta muutlikke tähti, tehes koos oma abilistega üle 1 250 000 vaatluse. Hiljem laiendati seda tööd Magellani Pilvedele, lisades veel umbes 2 000 000 vaatlust. Neid andmeid kasutati selleks, et määrata tähearengu teid. Payne'i ja tema abikaasa muutlike tähtede vaatlused ja analüüsid olid aluseks kogu hilisemale tööle selles vallas.
Payne-Gaposchkin oli teaduslikult tegev kogu elu, veetes kogu akadeemilise karjääri Harvardis. Algul ei olnud tal ametlikku ametikohta ning 1927–1938 töötas ta Shapley tehnilise assistendina. Mingil ajal kaalus ta madala staatuse ja viletsa palga tõttu Harvardist lahkumist, ent Shapley püüdis olukorda parandada, ning 1938. aastal sai Payne-Gaposchkin ametinimetuse "astronoom". Hiljem palus ta selle muuta "Phillipsi astronoomiks". Mitte ükski tema Harvardis õpetatud kursusest ei jõudnud ametlikku loengukataloogi enne 1945. aastat.
Kui Harvardi Kolledži Observatooriumi direktoriks sai 1954. aastal Donald Menzel, püüdis ta tema positsiooni parandada, ning 1956. aastal sai Cecilia Payne-Gaposchkinist esimene naine, kes nimetati Harvardi humanitaar- ja reaalteaduste teaduskonnas täisprofessori kohale. Hiljem, kui ta määrati astronoomiaosakonna juhatajaks, sai temast ka esimene naisosakonnajuhataja Harvardis. 1967. aastal sai ta Harvardi Ülikooli emeriitprofessoriks.
G. Kass-Simoni ja Patricia Farnesi arvates märkis Payne'i karjäär teatud mõttes pöördepunkti Harvardi Kolledži Observatooriumis. Juba Harlow Shapley juhtimisel oli observatoorium pakkunud naistele astronoomia vallas rohkem võimalusi kui ükski teine institutsioon, ning varem olid oluliste saavutusteni jõudnud Williamina Fleming, Antonia Maury, Annie Jump Cannon ja Henrietta Leavitt. Payne-Gaposchkini doktoriväitekiri aga tähistas naiste sisenemist astronoomia "peavoolu" ning oli paljudele inspiratsiooniks.
Bibliograafia
Elu lõpus lasi Payne-Gaposchkin oma kulu ja kirjadega trükkida autobiograafia "The Dyer's Hand".
Otepää Rahvakogu
Otepää Rahvakogu on üritus, mida korraldab kodanikualgatus Otepää Kodanik. Esimene üritus toimus 23. mail 2013 Otepää Kultuurikeskuses. Arutelu juhtis Märt Treier.
Cecilia Payne-Gaposchkin
Mälestuse jäädvustamine
Tema järgi on nime saanud asteroid 2039 Payne-Gaposchkin.
Otepää Rahvakogu
Rahvakogu laudkondades arutati viie teema üle:
Kadi Alatalu
Kadi Alatalu (neiuna Kadi Tammemägi; sündinud 30. juulil 1942) on eesti televisiooniajakirjanik.
Tema algatusel rajati Nõmmele Hiiu 100 Tamme Park.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel erakond Isamaa nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 120 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku
Ta oli aastatel 1965–1991 abielus Toomas Alataluga. Epp Alatalu, Riin Alatalu (sündinud 1968) ja Siim Alatalu (sündinud 1978) on nende lapsed.
Veise-nahakiin
Veise-nahakiin (Hypoderma bovis) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Szerenosy
Szerenosy on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Białystoki maakonnas Juchnowiec Kościelny vallas. Szerenosy asub Białystoki kesklinnast umbes 14 km lõunaedelas.
Lužitsõ (Kingissepa rajoon)
pisi|Lužitsõ plaan (1860) Lužitsõ (vene keeles Лужицы, soome keeles Luutsa, vadja keeles Luuditsa) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Ust-Luga külaasunduses. Küla asub Lužitsa jõe kaldal.
Külas elab 69 inimest (2010).
Küla on esimest korda mainitud 1500.
Lužitsõ ja naaberküla Krakolje piirkond on ajalooliselt olnud peamised vadjalaste asualad.
Külas asub Vadja muuseum.
Fedorivka (Šargorodi rajoon)
Fedorivka (ukraina keeles Федорівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Šargorodi rajoonis. Pindala on 1,498 km². Elanike arv on 798.
Verneřice
Verneřice (saksa keeles Wernstadt) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Děčíni ringkonnas. Verneřice asub Děčínist umbes 14 km põhjaloodes ja Ústí nad Labemist ligikaudu 18 km idas.
Verneřice asub merepinnast 493 meetri kõrgusel.
Nikolsdorf
Nikolsdorf on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Lienzi ringkonnas. Vald asub 888 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 33,6 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 879 inimest.
Langus (telesari)
"Langus" on BBC telesari, mille võtted toimusid Põhja-Iirimaal Belfastis. Peaosalise, politseikomissar Stella Gibsoni rollis on "Salatoimikutest" tuntud Gillian Anderson. Tema jälitatavat sarimõrvarit mängib iiri näitleja Jamie Dornan.
Sarja teine hooaeg läks eetrisse Iirimaal 2014. aasta 9. novembril ja Ühendkuningriigis 13. novembril. Kolmas hooaeg aga algas Iirimaal 2016. aasta 25. septembril ja Suurbritannias kanalil BBC Two 29. septembril.
Võllasoo (Tori vald)
Võllasoo on soo Pärnu maakonnas Tori vallas.
Tartu 3. jaoskonnakohus
'''Tartu 3. jaoskonnakohus''' asus Tartus. Kohtu jaoskonda kuulusid "Emajõe pahemal kaldal asetsev Tartu linna osa tema administratiivpiirides (s. o. Tartu linna 3. politseijaoskond, kusjuures sellesse jaoskonda kuuluvad ka Raadi mõisa süda ja mõisa maad, kuivõrra nad asetsevad linna administratiivpiirides)".
Tartu 3. jaoskonnakohtunik oli 1940. aastal Juhan Tekkel.
ECMAScript
ECMAScript 5
ECMAScript 5 võeti vastu detsembris 2009. See sisaldab järgnevaid täiendusi:
Malin Björk
pisi|Malin Björk (2014) Malin Anna Björk (sündinud 22. mail 1972 Göteborgis) on Rootsi poliitik, ta on Vasakpartei liige. Ta on aastast 2014 Euroopa Parlamendi liige.
Matrei in Osttirol
Matrei in Osttirol on linn ja vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Lienzi ringkonnas. Vald asub 975 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 277,8 km². See on pindalalt suurim vald Lienzi ringkonnas. 1. jaanuaril 2016 elas seal 4675 inimest. See paikneb umbes 29 km Lienzist põhjas Kõrg-Tauerni mäestikus Kesk-Ida-Alpides. Valla territooriumile jäävad osaliselt Granatspitze rühm ja Venedigeri rühm, kus kõrgeim tipp on Großvenediger (3657 m). Elanikkond sõltub suuresti turismist, hooajalisest põllumajandusest ja metsandusest.
Ajalugu
Asulat Matereie on esmamainitud 1170. aasta dokumendis, selle nimi tuleb indoeuroopa sõnast mater ("ema"). 1335. aastal esines see kui Windisch Matrei, siiski ei viita nimetus Wendish pikalt assimileeritud alpislaavlaste populatsioonile, vaid eristab seda Põhja-Tirooli Matrei am Brennerist. See jäi ametlikuks vallanimeks aastani 1921.
8. sajandi keskpaigas liidendas slaavlaste Karantaania vürstkonna saksa Baieri hõimuhertsogkond, mis ise muutus 788. aastal frankide Karolingide impeeriumi osaks. Ida-Tirooli ala Drava jõge pidi alla ristiusustati misjonäride poolt, kes tulid põhjast Salzburgi peapiiskopkonnast, selle mõjusfääri kinnitas keiser Karl Suur 811. aastal. Pärast Karolingide killustumist 9. sajandil kuulus see Lurngaule, taasloodud Baieri hertsogkonna krahvkonnale Ida-Frangi riigis.
976. aastal said maad Kärnteni hertsogkonna osaks, kuigi Salzburgi peapiiskopid valdasid 1207. aastast alates Matrei isandkonda, tehes sellest Salzburgi eksklaavi Alpi veelahkmest lõunas ja okka Tirooli krahvide poolele, kes laiendasid oma valdusi ümbruskonnas. 1252. aastal okupeeris krahv Meinhard I ala, kuid lõpuks pidi loobuma oma nõuetest Matrei mõisale Salzburgi kasuks. Piiskopivalitsuse eest hoolitses Weißensteini lossis resideeriv linnusekrahv.
Kuigi Matrei sai turuõiguse, jäi see naabrusesolevatest Tirooli territooriumitest eraldatuks ja ei olnud kergesti saavutatav külgnevast Salzburgi Pinzgau piirkonnast üle Kõrg-Tauerni mäekurude. Kauplemine oli kehvalt arenenud ja maaelanike olukord oli õnnetu, kulmineerudes mitmes vastuhakus piiskopivõimu vastu, alates Saksa talurahvasõjast 1525. aastal kuni 18. sajandini. Napoleoni sõdade ajal põgenes viimane Salzburgi vürstlik peapiiskop krahv Hieronymus von Colloredo 1800. aastal Viini, peapiiskopkond sekulariseeriti 1803. aastal ja läks 1805. aasta Pressburgi rahuga Austria keisririigile.
1814. aastal seadustas keiser Franz I Matrei ühendamise Tirooli kroonimaaga, lõpetades sellega 600-aastase eraldatuse. Sellest hoolimata jäi see maapiirkonnaks, 19. sajandi keskpaigast lisandus alpinismiturism, mida tähistab Großvenedigeri tipu esmavallutus 1865. aastal. Ligipääsetavus paranes, kui 1967. aastal ehitati Felbertauern maanteetunnel.
Lõpmatult diferentseeruv funktsioon
Ühe muutuja funktsioon on järelikult sile, kui sel leidub mistahes vaadeldavas piirkonnas mistahes järku tuletis.
Grundy maakond (Iowa)
Grundy maakond (Grundy County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Grundy Center.
Ajalugu
Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 12 453.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Aniliinlilla
Ajaloost
Keemiaüliõpilane William Henry Perkin lõi värvaine juhuslikult 1856. aastal, kui püüdis sünteesida aniliinist malaariaravimit hiniini. Perkin sai avastuse tähtsusest aru ja patenteeris värvaine valmistamise protsessi. Aniliinlilla läks masstootmisse ja elas moemaailmas üle tohutu populaarsuse. Perkin algul ristis oma värvaine kuulsa ajaloolise eeskuju Tüürose purpuri järgi, kuid otsustas hiljem moodsa prantsuskeelse sõna mauve 'kassinaerililla' kasuks.
Et moekaup jõudis ruttu ka Eestimaale, näitab 1870. aasta novembrikuu Postimehes avaldatud Krameri apteegi kuulutus. Kuulutuse tekst teatab, et apteegist saab osta igasuguseid värve, sealhulgas "anilini lilla wärwi; anilini wärw saab pulwris, kui ka weddelalt müdud".
Omadused
Värvaine on peaaegu musta värvi pulber, vees lahustumatu, kuid lahustub etanoolis. Aine CAS-number on 6373-22-4. Aluste ja hapete toimele vastupidav. Värvimisomadused väga head, eriti puuvilla- ja siidikiududel.
Eesti trükikodade loend
Siin on loetletud Eestis praegu ja varem tegutsenud trükitööstuse ja kirjastuse ettevõtted.
Sulgudes toodud aastaarvud, ei pruugi kirjelda trükikoja või kirjastuse vanust, vaid millises vahemikus on tuvastatud antud ettevõtte trükitud väljaandeid.
Invincible
"Invincible" võib tähistada järgmisi asju:
John Eric Rayner Staddon
John Eric Rayner Staddon (sündinud 19. märtsil 1937 Suurbritannias) on Ameerika Ühendriikide biheiviorist, kes on tuntuks saanud ajatajumise ja käitumusliku ökonoomika (eksperimentaalse) uurijana (uurinud seda nii tuvidel, rottidel, kaladel kui ka inimestel). Lisaks on ta tuntud Burrhus Frederic Skinneri biheivioristliku käsitluse kritiseerijana ja "Uus biheiviorismi" teoreetilise aluse loojana.
Itsipino
Külas elab 36 inimest (2010).
John Eric Rayner Staddon
Staddon on kirjutanud raamatus "The Malign Hand of the Markets" biheiviorismi rakendamise võimalustest finantsturul. Tema järeldus on, et praegused regulatsioonid on liiga komplekssed ja kaudsed, et olla efektiivsed. Ta on võtnud sõna ka ühiskondlikel teemadel, näiteks liikluse reguleerimine teemal, tuues välja, et Ameerika Ühendriikides on autoõnnetuste sagedus suurem kui Euroopa riikides liiklusmärkide rohkuse tõttu. Lisaks on ta olnud vastu sellele, et kolledžisse vastuvõtmisel antakse mustanahalistele rassilise võrdsuse tagamiseks lisapunkte.
Itsipino
Küla on esimest korda mainitud 1623.
Ajalooliselt on küla asustanud vadjalased.
John Eric Rayner Staddon
Haridus ja töö
Staddon õppis Londoni Ülikooli kolledžis, pärast seda aasta aega Richard Herrnsteini juhendatavana Hollinsi Ülikoolis ning 1964 kaitses doktoritöö eksperimentaalpsühholoogia erialal Harvardi Ülikoolis. Ta on teinud uurimistööd Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi laboris, Oxfordi Ülikoolis, São Paulo Ülikoolis, Mehhiko Riiklikus Autonoomses Ülikoolis, Ruhri Ülikoolis, Konstanzi Ülikoolis, Lääne-Austraalia Ülikoolis ja Suurbritannia Yorki Ülikoolis. Samuti on ta õpetanud Toronto Ülikoolis. Staddon asus tööle Duke'i Ülikooli 1967 ning alates 1983 on ta olnud seal psühholoogia James B. Duke Professor ning bioloogia ja neurobioloogia professor. Ta on aukülalisprofessor Suurbritannia Yorki Ülikoolis. Ta on olnud ajakirjade Behavior & Philosophy ja Behavioural Process toimetaja. Staddon on PsyCrit looja ja toimetaja Staddoni töö on keskendunud õppimise evolutsiooni ja mehhanismi uurimisele. Hiljutised uurimisteemad on olnud ajatajumise ja mälu seoste valdkonnas ning käsitlenud viise, kuidas inimesed, loomad ja ühiskond adapteeruvad tasu ajakavale laboris ja ka päris elus. Staddoni teoreetiline töö hõlmab nii analüütilist kui ka arvutisimulatsiooni põhist käitumise ja ökonoomika funktsionaalsuse ja mehaaniliste mudelite uuringuid.  Paljud Staddoni tööd on kättesaadavad Duke'i Ülikooli raamatukogu veebiportaalis Duke University Libraries
Teosed
Staddon on enam kui 200 artikli ja viie raamatu autor. Teoste näiteid:
Vidmantas Brazys
Vidmantas Brazys (26. aprill 1946 Balsupiai – 17. märts 2017 Vilnius) oli Leedu poliitik ja Marijampolė omavalitsuse esimees.
Urganch
Urganch (varasemad eestikeelsed nimekujud Urgantš ja Urgentš) on linn Usbekistanis, Horezmi vilajeti keskus. Urganch asub Shavati kanali ääres.
Vidmantas Brazys
Ta sündis aastal 1946 Balsupiais (praeguse haldusjaotuse järgi Marijampolė omavalitsuses). Aastal 1957 lõpetas ta Balsupiais algkooli, aastal 1961 Vilkaviškises põhikooli. Aastal 1965 lõpetas ta Kapsukases põllumajandustehnikumi. Aastal 1986 lõpetas ta Kaunases zooinsenerina Leedu Veterinaaria Akadeemia.
Urganch
Urganchi asutasid 1646. aastal ümberasujad Horezmi riigi ajal rajatud Urganchist ehk Köneürgençist ("Vana-Urganchist", jääb tänapäeval Türkmenistani territooriumile). Rajatud asulat kutsuti nimega Yangi Urganch (Uus-Urganch). Praeguse nime ja linnaõigused sai Urganch 1929. aastal.
Vidmantas Brazys
Ta oli aastast 2000 Leedu Demokraatliku Tööpartei liige, aastast 2001 aga Leedu Sotsiaaldemokraatliku Partei liige.
Isiklikku
Ta oli abielus ja tal on kaks poega.
Bocca baciata
„Suudeldud huuled“ (itaalia keeles „Bocca baciata“) on inglise kunstniku ja luuletaja Dante Gabriel Rossetti (1828–1882) õlimaal lõuendil.
1859. aastal valminud teos asub Bostoni Kaunite kunstide muuseumis (Massachusetts, USA).
Välissoo
Välissoo on soo Lääne-Viru maakonnas; osa Peetla soostikust. Välissoo on kuivendatud.
Kurvitslased
Kurvitslased (Scolopacidae) on lindude sugukond kurvitsaliste seltsist.
Light Years
"Light Years" on Austraalia laulja Kylie Minogue'i seitsmes stuudioalbum. Muu hulgas "Spinning Around" tõusis Suurbritannia edetabelis esikohale ja ka singlid "On a Night Like This", "Please Stay", "Kids" (duett Robbie Williamsiga) ja "Your Disco Needs You" said Euroopas hittideks.
Kurvitslased
Kurvitslased on väikese või keskmise suurusega pikanokalised linnud. Neil on pikad peenikesed jalad, mille pikkus on liigiti erinev sõltuvalt sellest, kui sügavas vees nad on kohanenud toitu otsima.. Osa kurvitslasi sööb ka maismaaputukaid. Kurvitslased on ka head lendajad ja paljud ka head ujujad, Mõned liigid oskavad ohuolukorras isegi sukelduda.
Lamba-nahakiin
Lamba-nahakiin (Oestrus ovis) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Babõna Dolõna
Babõna Dolõna (ukraina keeles Бабина Долина) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Šargorodi rajoonis. Pindala on 0,151 km². Elanike arv on 346.
Lamba-nahakiin
Putukat on ka Eestis.
Kalle Raudmets
Kalle Raudmets (sündinud 6. augustil 1969 Paides) on eesti muusik (kitarrist-laulja-helilooja-sõnade autor).
Eesti Laul 2013 poolfinalist lauluga "Lune Sournoise".
Ansamblid: Reminders, Vanemõde, Neogeen, Blue Dreams, Blue Dreams Orchestra, Lion Spirit, Metro Luminal, Airi Allvee & After All, Smile, Why Not, Ventilaator, Must Ronk.
Dekonstruktsioon
Dekonstruktsioon (tarindi eemaldamine) oli Jacques Derridal tausta muutmine lugemistoimingus ja Roland Barthesil lugemisõpetus ehk sunnimehhanismideta kriitiline mõtlemine. Hiljem muutis Derrida dekonstruktsiooni mõtlemise mudeliks, mida kasutas filosoofiliste tekstide tõlgendamisel. Derrida arvates on sõnade ja keele süsteemis igavene tähenduste nihkumine ja teisenemine (vt erinewus). Niimoodi saab iga teksti lõputult tõlgendada. See pani aluse dekonstruktsionismile, milles pole ühtset kõikehõlmavat maailmavaadet.
J. Derrida, tõlkides Martin Heideggeri mõisteid (teosest Olemine ja aeg) destruktsioon (Destruktion) ja ülesehitus (Abbau), hakkas kasutama sõna dekonstruktsioon. Derrida pidas kaasaja filosoofia põhiülesandeks Euroopa senise maailmakäsituse ületamist. Dekonstruktsiooni eesmärk on kunstiliste, eetiliste, ajalooliste, ühiskondlike, poliitiliste või usuliste kontseptide, tähendusraamide, õigusnormide ja institutsiooni struktuuride muundamine avatuteks. Hiljem muutub sõna Derrida kõige levinumaks mõisteks (ja tõlgendamise meetodiks), mis on suunatud kõigile tähenduslikele süsteemidele või normidele.
J. Derridal tähendas dekonstruktsioon vastandite (opositsioonide või binaarsete opositsioonide) ületamist, st vastanduvad (konfliktsed) mõisted nagu olemus(substants)/vorm; subjekt/objekt, meeleline/mõistuslik; keha/intellekt; loodus/kultuur; ruum/aeg; aktiivsus/passiivsus; teooria/praktika; kõne/kiri jne tuleb eemaldada konfliktne ja alistav struktuur. Vägivaldne vastandus või hierarhia asendatakse rahulikult koosolevaga. Mõistete dekonstruktsioonil avanevad mõtlemise uued võimalused. Enam pole vajalik neid mõisteid tõlgendada vana vastanduse raamides.
Suure-Jaani jaoskonnakohus
Suure-Jaani jaoskonnakohus asus Suure-Jaanis. Kohtu jaoskonda kuulusid Suure-Jaani linn; Kabala, Kõo, Olustvere, Taevere, Vastemõisa, Vändra ja Lelle vald.
Suure-Jaani jaoskonnakohtunik oli 1940. aastal Valter Taremaa.
Harilik linnurohi
Harilik linnurohi (Polygonum arenastrum) on tatraliste sugukonda kuuluv üheaastane jämeda risoomiga rohttaim, millel esineb nii maismaa- kui ka veevorm. Rahvapärased nimetused on muru, maalaserohi, kirburohi, niseldusain, õuehein ja searohi.
Taime nimetatakse linnurohuks seepärast, et selle maapealsed osad, eriti valkjasroosad õied, on üks meelistoite lindudele, seehulgas kõigile kodulindudele, sest meenutavad neile väikseid maitsvaid putukaid. Samas on see väärtusliku söödana hea ka teistele koduloomadele. Linnurohu maapealsed osad sisaldavad mitmesuguseid kasulikke aineid ja sobivad ka inimestele toiduks.
Ajalugu
Vana-Hiina taimetargast keiser Shen Nung on hariliku linnurohu ravimtaimena üles tähendanud umbes 2679. aastal eKr. Hariliku linnurohu abil on ravitud Vana-Kreekas kopsupõletikku ja keskajal neeruhaigusi, mürgistusi ning reumat. See taim on andnud inspiratsiooni William Shakespeare’ile ja Madalmaade kunstnikule Hieronymus Boschile.
Levila ja kasvukoht
Eestis kasvab harilik linnurohi pea kõikjal, sest tegu on mullaviljakuse suhtes vähenõudliku taimega.
Maismaavormi leidub teeservadel, mererandades, jäätmaadel, õuedel, jalgradadel, muruplatsidel, põldudel, kultuurrohumaadel, raudteedel, laoplatsidel ja karjamaadel.
Veevormi võib leida veekogudes ja nende kaldail, niisketel niitudel, rannaäärses lompides ja ka niiskematel põllumaadel umbrohuna.
Kirjeldus
Linnurohi on üheaastane 20–60 cm kõrgune rohttaim, millel on pikk, harunev ja sõlmekohtadel juurduv risoom ja selle harunev vars on tõusev või lamav, enamasti tumerohelist või punakaspruunikat tooni. Lehed peavarrel ja harudel on enam-vähem võrdse pikkusega. Tõrved kilejad, alusel pruunikad, narmastunud. Õied mõnekaupa lehtede kaenlas moodustades viljumisajal ümaralt kolmekandiline või toruja õiekatte, lõhestunud üle poole, valge või valkja servaga. Vili mustjas, veidi läikiv, kahe kumera ja ühe kitsama nõgusa küljega pähklike.
Veevormil koonduvad lehed varre tipmisse ossa. Nad on ujuvad, pealt tume-, alt helerohelised ning läikivad, ümara või lühidalt teravneva tipuga ja 4–7 cm pikkuse rootsuga.
Maismaavorm on karvane, kitsjassüstjate lehtedega, aeglaselt aheneva tipuga ning kuni 1 cm pikkuse rootsuga. Maismaavormil õisikut sageli ei arene. Vili ulatub õiekattest kuni kolmandiku ulatusest välja, õietupp on ¾ ulatuses lõhestunud.
Paljunemine
Linnurohi paljuneb seemnetega.
Pärimus
Maa-aluste vastu aitab see, kui võetakse kolmest kohast linnurohtu ja selle rohuga vautakse kolm korda haiged kohta, kusjuures öeldakse kolm korda: "Maaisand, Maaemand, antke selle inimese tervis kätte," nimetades selle inimese nime. Peale vajutust viiakse need rohud tagasi senna sama kohta, kust nood olid võetud.
Koostis
Harilikus linnurohus on flavonoid avikulariini, rohkesti C-, K- ja E-vitamiini, karoteeni, ränihapet ja hulgaliselt selle lahustuvaid ühendeid, vaike, park-, mõru- ja limaaineid ning vähesel määral ka eeterlikku õli.
Kasutamine ravimtaimena
Ravimina kasutatakse taime maapealset osa – ürti. Seda kogutakse õitsemise ajal, praktiliselt kogu suve läbi kuiva ilmaga. Ei ole soovitav koguda taime tugevasti reostunud paikadest ja loomade karjatamiskohtadest. Kogutu kuivatatakse tuulutatavas ruumis, hea tuuletõmbega pööningul, õhu käes varjus või kuivatis temperatuuril 50–60 °C. Kuivatatav kiht tuleb 2–3 korda ringi keerata. Droog on kuiv, kui varred on murdumishaprad. Säilitatakse riide- või paberkotis 3 aastat.
Hariliku linnurohu preparaatidel on kootav, verejooksu peatav, antimikroobne, põletiku- ja nugilistevastane ning kuseeritust ergutav toime, need alandavad vererõhku, kiirendavad haavade paranemist, tugevdavad immuniteeti, suurendavad naatriumi ja kloori eritumist organismist ning vähendavad mineraalsoolade kristalliseerumist kuseteedes.
Neid võetakse sisse kuseteede krooniliste haiguste korral, eriti siis, kui sellega kaasnevad mineraalainevahetuse häired, samuti gastriidi ja soolepõletiku, mao ja kaksteistsõrmiku haavandtõve puhul, põiekivitõve algstaadiumis ja pärast kivide eemaldamist, aga ka maksahaiguste, tuberkuloosi kompleksravi, malaaria ning hemorroidaalsete ja emakaverejooksude raviks.
Välispidiselt tarvitatakse neid nahahaiguste, haavade, haavandite ja põrutuste raviks.
Linnurohuga seotud haiguste märksõnade loetelu: günekoloogilised haigused, sapihaigus, reuma, südamehaigused, närvihaigus, sügelised, liigesehaigused, nikastus, veresoonte lubjastumine, gangreen, lõhenemine, põletik, profülaktika, maa-alused, kivitõbi, kopsuhaigused, neeru- ja põiehaigused.
JScript
JScript on Microsofti loodud ECMAScripti dialekt.
Pärast seda, kui Netscape tõi 1995. aastal turule JavaScripti, töötas Microsoft välja sellega ühilduva keele, nimetades selle kaubamärgi õiguste rikkumise vältimiseks JScriptiks.
Hr. Nobody
"Hr. Nobody" (inglise Mr. Nobody ) on 2009. aastal linastunud Belgia draamafilm, mille lavastas Jaco Van Dormael.
Filmis mängivad Jared Leto, Sarah Polley, Diane Kruger ja Linh Dan Pham.
Eesti kinodesse jõudis "Hr. Nobody" 10. detsember 2010.
Välislingid
‎
Nußdorf-Debant
Nußdorf-Debant on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Lienzi ringkonnas. Vald asub 713 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 53,44 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 3237 inimest.
Matemaatiline mudel
Matemaatiline mudel on mudel, mille kirjeldamisel kasutatakse matemaatilist keelt.
Matemaatilised mudelid jaotuvad empiirilisteks ja teoreetilisteks.
Matemaatiliste mudelite koostamiseks kasutatakse väga erinevaid matemaatika valdkondi. Sagedamini kasutatavad on lineaaralgebra, matemaatiline statistika, diferentsiaalvõrrandid, mänguteooria, jt.
Indrek Lauri
Indrek Lauri (7. august 1941 Tartu – 10. mai 1999 Tartu) oli Eesti kergejõustiklane, käija.
Guthrie maakond
Guthrie maakond (Guthrie County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Guthrie Center.
Ajalugu
Maakond moodustati 8. juulil 1851.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 954.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Ķeizarpurvs
Ķeizarpurvs on küla (mazciems) Põhja-Lätis Valka piirkonna Valka vallas. Küla asub valla põhjaosas, valla keskusest Lugažist 8,8, piirkonna keskusest Valkast 9,4 ja Riiast 168,3 kilomeetri kaugusel.
Vürstlik piiskop
pisi|[[Johann Otto von Gemmingen, Augsburgi vürstlik piiskop (1591–1598)]] Vürstlik piiskop ehk vürstpiiskop (saksa keeles Fürstbischof) on piiskop, kes on ühtlasi ilmaliku vürstkonna ilmalik valitseja. Vürstliku piiskopi poolt poliitiliselt valitsetav vürstkond võib täielikult või suures osas kattuda tema diötseesi piiridega, mõned tema diötseesi osad, isegi tema residentsilinn, võivad aga olla vabad tema võimust, olles saavutanud vaba riigilinna seisundi. Kui piiskopitool on peapiiskoplik, on õige termin vürstlik peapiiskop; samaväärne kloostriülem on vürstlik abt.
Keisrivõimu langusega Läänes alates 4. sajandist võtsid linnade kristlikud piiskopid barbarite sissetungidega silmitsi seistes mõnikord Rooma väejuhtide koha, tegid linnale ilmalikke otsuseid ja juhtisid vajadusel oma vägesid. Hiljem ei olnud suhted vürstliku piiskopi ja bürgerite vahel alati südamlikud. Kui linnad nõudsid keisritelt, kuningatelt või nende vürstlikelt piiskoppidelt hartasid ja kuulutasid end ilmalikest suurnikest sõltumatuks, kasvas hõõrumine bürgerite ja piiskoppide vahel.
Bütsantsis võtsid autokraatlikud keisrid kasutusele üldisi seaduslikke meetmeid, määrates kõigile piiskoppidele teatud õigused ja kohustused nende diötseeside ilmalikul haldamisel, kuid see oli osa tsesaropapistlikust arengust panna idakirik keisririigi teenistusse, kui Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh alandati peaaegu keisri usuasjade ministriks. Venemaa Keisririigis mindi veelgi kaugemale, kui kaotati patriarhaat (patriarhi amet) ja pandi kirik ilmaliku valitsuse otsese kontrolli alla (vt Pühim Valitsev Sinod).
Saksa-Rooma riik
pisi|Kiriklikud maad Saksa-Rooma riigis, 1780
Piiskoppe kaasati Frangi riigi ja järgnenud Karolingide impeeriumi valitsusse sageli kui saadikuteduo vaimulikke liikmeid, kes esitasid Missus dominicus, kuid see oli isiklik mandaat, mitte kohaga seotud. Vürstlikud piiskopkonnad olid kõige tavalisemad feodaalselt killustunud Saksa-Rooma riigis, kus paljud olid saanud ametlikult riigivürsti (Reichsfürst) tiitli, millega kaasnes vahetu võim teatud territooriumil ja esindatus Riigipäeval (Reichstag).
Saksa kuningriigi hõimuhertsogkonnad keisririigi sees omasid tugevaid ja võimsaid hertsogeid (algselt väepealikke), kes seisid alati enne oma hertsogkonna kui keisririigi "riikliku huvi" eest. Omakorda kavatses esimene Ottoonide (Saksi) kuningas Heinrich I Linnupüüdja ja veelgi enam tema poeg, keiser Otto I nõrgendada nende võimu, andes ustavatele piiskoppidele keisrimaid ja annetades neile regalia privileege. Erinevalt hertsogitest ei saanud nad jätta pärilikke tiitleid ja maid oma järglastele. Selle asemel reserveerisid keisrid piiskoppidele oma erakiriku teostamise, trotsides asjaolu, et kanoonilise õiguse järgi olid need rahvusülese katoliku kiriku osa. See kohtas kasvavat vastuseisu paavstide poolt, tipnedes ägeda Investituuritüliga aastal 1076. Sellest hoolimata jätkasid keisrid suurte territooriumite andmist kõige tähtsamatele (pea)piiskoppidele. Piiskopitoolile antud vahetu territoorium muutus siis vürstlikuks diötseesiks või piiskopkonnaks (Fürstbistum). Saksa mõistet Hochstift kasutati sageli ilmaliku võimu vormi tähistamiseks, mida kandsid piiskopid, valitsedes vürstlikku piiskopkonda, samas mõistet Erzstift kasutati vürstlike peapiiskopkondade puhul.
Keiser Karl IV kinnitas 1356. aasta kuldbullaga Mainzi, Kölni ja Trieri vürstlike peapiiskopkondade privilegeeritud seisundi valimiskolleegiumi liikmetena. Protestantliku reformatsiooni eelõhtul sisaldasid keiserlikud osariigid 53 kiriklikku vürstkonda. Need ilmalikustati lõpuks 1803. aasta Saksamaa mediatisatsiooniga pärast territoriaalseid kaotusi Prantsusmaale Lunéville'i rahuga, välja arvatud Mainzi vürstlik peapiiskop ja Saksa ertskantsler Karl Theodor von Dalberg, kes jätkas valitsemist kui Aschaffenburgi ja Regensburgi vürst. Saksa-Rooma riigi kaotamisega aastal 1806 muutus tiitel lõpuks olematuks. Siiski mõnel maal väljaspool Prantsuse kontrolli, nagu Austria keisririigis (Salzburg, Seckau ja Olomouc) ja Preisi kuningriigis (Breslau), institutsioon nimeliselt jätkus, ja mõnel juhul taaselustati; tekkis uus, titulaarne tüüp.
Mitte vähem kui kolm (esialgu vaid seitsmest) kuurvürstist, kõrgema järgu riigivürstist, olid vürstlikud peapiiskopid, kõik nad kandsid tiitlit ertskantsler (ainus kõrgem amet nende seas) ühes keisririigi osas; arvestades kuurvürstkonna kõrgemat tähtsust, olid need vürstkonnad tuntud kui Kurfürstentum ("kuurvürstkond"), mitte kui vürstlikud peapiiskopkonnad:
Gurki (loodud aastal 1070), Chiemsee (1216), Seckau (1218) ja Lavanti (1225) abipiiskopkonnad kasutasid mõnikord Fürstbischof tiitlit, kuid ei hallanud kunagi ühtegi reichsfrei territooriumi. Viini (loodud aastal 1469) ja Wiener Neustadti (1469–1785) piiskopid ei kontrollinud ühtegi territooriumi, ega nõudnud vürsti tiitlit.
Saksa ordu riik
pisi|Orduriik aastal 1466: Liivimaa kiriklikud territooriumid violetsed, vürstlik Ermlandi piiskopkond tsüaansinine
Pärast Mõõgavendade ordu liidendamist aastal 1237 vastas Orduriigi territoorium laias laastus Riia piiskopkonnale. Riia piiskop Albert sai aastal 1207 Liivimaa Saksa kuninga Švaabi Philippi käest lääniks, siiski pidi ta leppima Mõõgavendade tingimustega. Paavst Innocentius III korraldusel rajati Terra Mariana konföderatsioon, kusjuures Albert pidi loovutama suuri osi piiskopkonna territooriumist Liivi ordule. Albert asus taktikaliselt konflikti paavsti ja keiser Friedrich II vahel: aastal 1225 sai ta kinnituse oma seisundile keisririigi vürstliku piiskopina, kuigi Rooma kuuria rõhutas asjaolu, et ristiusustatud Läänemere territooriumid olid vaid Püha Tooli süseräniteedi all. 1234. aasta Rieti bullaga väitis paavst Gregorius IX, et kõik Saksa ordu omandatud maad ei olnud subjektiks mistahes omandi üleandmisele keisri poolt.
Montenegros
Montenegro Cetinje piiskopid, kes võtsid aastal 1516 varajaste ilmalike (suur)vojevoodide koha, omasid Montenegro slaavi õigeusu vürstlike piiskoppide unikaalset positsiooni Osmanite süseräniteedi all. Neist said tegelikult ilmalikud, pärilikud vürstid ja aastal 1852 lõpuks Montenegro kuningad, nagu peegeldavad nende tiitlid:
Inglismaal
Durhami piiskopid olid ka territoriaalsed vürstlikud piiskopid, erakorralise ilmaliku tiitliga Earl palatine, sest nende kohustus ei olnud vaid juhtida suurt diötseesi, vaid aidata ka kaitsta kuningriiki Šoti ohu vastu põhjast. Tiitel elas üle Inglismaa ja Šotimaa Suurbritannia kuningriigiks ühinemise aastal 1707, kuni aastani 1836.
Prantsusmaal
Peale endiste Saksa-Rooma riigi territooriumite ei omanud Prantsuse diötseesid piiskopitooliga seotud poliitilise tähtsusega vürstkondi.
Siiski kandsid mitmed Prantsuse piiskopid aadlitiitlit, koos väikese territooriumiga tavaliselt residentsi paigas; see oli sageli vürstlik tiitel, eriti krahv. Tõepoolest, kuus esimest peeri (kuninglikud vasallid, keda autasustati kõrgeima eesõigusega õukonnas) olid kiriklikud: Reimsi peapiiskop ja viis muud piiskoppi (Reimsi abipiiskopid, välja arvatud Langres'i piiskop); kolm kõrgeimat kandis hertsogitiitlit ja teised krahvitiitlit.
Hiljem ühinesid nad Pariisi peapiiskopiga, hertsogitiitliga, kuid eesõigusega teiste suhtes. Vaata ka Prantsusmaa peer.
Väljaspool katoliikliku feodalismi
Kuigi võiks eeldada, et protestantlik kirikulõhe, vastureformatsioon ja moodsamad režiimid, kui tavaline feodaalne vürstkond, oleks likvideerinud vürstliku piiskopkonna, ei olnud see päris nii.
Habsburgide dünastia "uues" keisririigis, Austria-Ungari Doonau kaksikmonarhias, vähenenud Preisimaa (Saksa) mõjusfäärist (millest tekkis (suuresti protestantlik) Saksa keisririik) lõunasse jääva osani, ei omanud piiskopid enam tegelikku territoriaalset võimu, kuid Fürst(erz)bischof staatus säilis ja saavutas sarnase poliitilise rolli uuemas, peaaegu standardiseeritud Tsisleitaania provintsitasemel, Kronland (kroonimaa), kui esindus- ja seadusandliku kogu Landtag ex officio liikmed, sageli koos Virilstimme, samas kui teised piiskopid olid ühiselt esindatud kui prelaatide pink (valitud Kurie).
Austria keisrid andsid nüüd tiitlit piiskoppidele isegi ilma mingi feodaalse vürstkonnata, kuid piiskoppidele antud vürstlik tiitel (nagu oli ka juba sajandeid antud ilmalikele aadlikele) näitas tema privileege, s.o., Laibachi piiskopile (lohutuseks metropoliiditiitli kaotamise eest Görzile), Viini peapiiskopile (võib-olla Viini seisundi tõttu keisri residentsina) ja Esztergomi peapiiskopile (tema peegeldas Ungari esimese magnaadi kauakestvat rolli).
Erijuhtumid
Ülim vürstlik piiskop on Rooma piiskop, s.o paavst, Katoliku kiriku üldjuht (Pontifex Maximus). Tema väiteid territoriaalsele võimule kinnitasid võltsitud varakeskaegne dokument "Constantinuse kingitus" ja ehtne "Pippini kingitus", millega rajati Patrimonium Sancti Petri, millest hiljem kujunes võimas Kirikuriik. Paavst Pius IX oli viimane tõeline suveräänne vürstlik piiskop, kes kaotas territoriaalse võimu, kui paavst oli sunnitudaastal 1870 alistuma ühendatud Itaalia kuningriigile, mida toetasid liberaalsed rahvuslased. Paavstist tehti siiski taas riigipea selleks loodud Vatikanis, väikeses Rooma enklaavis, (hiljem soodsalt muudetud) Laterani kokkulepetega Benito Mussolini fašistliku Itaaliaga.
Hispaania Kataloonia Urgelli piiskop, kellel ei ole Hispaanias enam ilmalikke õigusi, on ikka veel üks kahest Andorra kaasvürstist, koos Prantsusmaa riigipeaga (praegu Prantsusmaa president).
Qarshi
Qarshi (vene keeles Карши Karši) on linn Usbekistanis, Qashqadaryo vilajeti keskus. Qarshi asub Qashqadaryo jõe ääres.
Täppisteadused
Täppisteadused ehk eksaktteadused on teadused, milles on võimalik kvantitatiivsetel uurimismeetoditel põhinev täpne kvantitatiivne teooria.
Täppisteaduste hulka arvatakse tavaliselt füüsika ja keemia, samuti matemaatika.
Kvėdarna vald
Kvėdarna vald (leedu keeles Kvėdarnos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 144 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3407 inimest. Valla keskuseks on Kvėdarna alev (2011. aastal 1597 elanikku), vallamaja asub aadressil S.Dariaus ir S.Girėno g. 24. Vallavanem on Aivaras Dobilas.
Andri Fedoriv
Ta oli neljakordne Nõukogude Liidu sisemeister. 1986. aastal võitis ta 200 meetri jooksus Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus pronksmedali.
Juhan Tobias
Juhan Tobias (Toppenberg) (23. oktoober 1875 Kirbla, Lihula vald, Läänemaa – 24. veebruar 1957 Uuri, Kuusalu vald, Harjumaa) oli eesti koolmeister, vallakirjutaja ja politseitegelane.
Ta lõpetas Haapsalu linnakooli ja sai kooliõpetaja ettevalmistuse.
Aastatel 1895–1897 töötas ta Peningi vallas kooli abiõpetajana ja 1897–1902 õpetajana. 1902. aastast oli ta Kolga vallavalitsuse ja vallakohtu kirjutaja. 1917. aastal valiti ta Kolga miilitsavanemaks, hiljem miilitsaülemaks Raasiku jaoskonnas, kust ta 15. detsembril seoses enamlaste võimuletulekuga ametist lahkus. 1918. aasta märtsist novembrini oli Tobias Raasiku vallakirjutaja, kuni ta uuesti Raasiku jaoskonna miilitsaülemaks kutsuti. Kui loodi Eesti politsei, sai Tobias Raasiku jaoskonna politseiülemaks. 1924. aasta mais asus Tobias tööle Harju maakonna politseiülema abina. Seejärel töötas ta Tallinna Linnaümbruse jaoskonna politseikomissarina ja Lasnamäe jaoskonna politsei abikomissarina. 1932. aasta lõpus sai temast 1. jaoskonna politsei abikomissar. 1933. aastal kandideeris Tobias Haapsalu jaoskonna politseikomissariks ja töötas seal kuni pensionile jäämiseni 1936. aasta märtsis.
1935. aastal anti Tobiasele Kaitseliidu Kotkaristi IV klassi teenetemärk.
Juhan Tobias on maetud Kuusalu kalmistule.
Isiklikku
Juhan Tobiase abikaasa oli Klara Helena Tobias (neiupõlvenimega Adler) ning tütred Hilma Kuurme ja Laine Oja.
Tiers
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 979 inimest.
Geograafia
Valla pindala on 42,1 km².
Tiers külgneb järgmiste valdadega: Kastelruth, Karneid, Völs am Schlern, Welschnofen, Campitello di Fassa, Mazzin ja Pozza di Fassa.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 98,15% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,20% itaalia keelt ja 0,65% ladiini keelt.
Kirsti Oidekivi
Kirsti Oidekivi (kodanikunimega Kristin Väli, varem ka Kristin Krull; sündinud 21. mail 1959 Tallinnas) on eesti luuletaja ja tõlkija.
Alar Pikkorainen
Alar Pikkorainen (sündinud 8. veebruaril 1968) on Eesti karikaturist, luuletaja, koomiksi- ja reklaamikunstnik.
Kirsti Oidekivi
Ta on õppinud Tallinna 32. Keskkoolis.
Alar Pikkorainen
Lõpetanud Tallinna Polütehnikumi raadioside ning Tallinna Pedagoogikaülikooli joonestamise, kunstiõpetuse ja skulptuuri erialal. Tema loodud tuntuim koomiks on 1994. aastal alustatud "Kosmosemutid" ("Suburban Hags") ja tuntuim kaubamärk Rimi "Tudish-Piip".
Kirsti Oidekivi
Looming
Tema debüüti iseloomustas kriitik Peeter Künstler nõnda: "Oidekivi luule kestab pikkade perioodidena, selle sujuvuses pole mingeid järske murranguid ega hüppeid. Eks ta sarnane esmapilgul üksjagu proosaminiatuuridele, kuid on õhulisem, üldsegi mitte nii tihke ja seletav. Sellist teksti saab väga lahedalt lugeda."
Alar Pikkorainen
Looming
Pikkoraineni koomikseid ja karikatuure on avaldanud näiteks ajakirjandusväljaanded Eesti Ekspress, Äripäev, Post, Spordileht, Pikker, Ilta-Sanomat, Pahkasika jt. Luuletanud peamiselt lasteajakirjale Täheke, ent tema värsid on jõudnud mitmesse ajalehte, õpikusse ja luulevalimikku. Disaineri, AD ja reklaamikirjutajana töötanud reklaamiagentuurides io, indigo, indigo bates, Age McCann, Pead ja Tabasco.
Kirsti Oidekivi
Looming
"Oidekivi esimesed luuletused ilmusid 35 aastat tagasi [1976]. Sestpeale on tema kohalolu eesti kirjanduses olnud pidev ja enesestmõistetav, ilma igasuguse esiletükkiva enesekehtestamiseta," kirjutas Liivi luuleauhinna puhul 2011. aastal Doris Kareva. "Juba mitmed ta kogude pealkirjadki ("Tigudele", "Akvaariumis"), kõnelevad vaiksest eksistentsist, vaatlemisest, "kuidas Sa kohendad vabalt langevat valgust", mõistmisest ja andestamisest: "ainult kahju selle ilusa valguse pärast"."
Alar Pikkorainen
Looming
Pikkorainen on esinenud karikatuuridega isikunäitustel, graafikaga Eesti kunsti ülevaatenäitusel ning basskitarriga mõnel Eesti laval (ansamblites Big Bang, Koer, Vaiko Eplik ja Eliit, Alar and the Flaiers.
Kirsti Oidekivi
Isiklikku
Tema isa on lastekirjanik Heino Väli ja ema on tõlkija Silvi Väli ning tema õde on luuletaja Katrin Väli.
Ta oli aastatel 1991–2008 abielus luuletaja ja kriitiku Hasso Krulliga, neil on ühine tütar Linda-Mari Väli. Tal on ka poeg Tambet ja tütar Riste.
Now That's What I Call Music! 62 (USA väljalase)
"Now That's What I Call Music! 62" on albumiseeria "Now That's What I Call Music!" Ameerika Ühendriikide väljaande 62. album, mille andsid välja Universal Music Group ja Sony Music Entertainment 5. mail 2017.
"Now! 62" on esimene album sellest seeriast, mis ei jõudnud avanädalal edetabeli Billboard 200 esikümnesse, vaid oli 11. kohal.
Hobuse-maokiin
Putukat on ka Eestis.
Dave Stallworth
pisi|Dave Stallworth (1971) Dave Stallworth (20. detsember 1941 Dallas – 15. märts 2017 Wichita) oli USA korvpallur.
1970. aastal tuli ta New York Knicksi koosseisus NBA meistriks.
Rakvere 1. jaoskonnakohus
'''Rakvere 1. jaoskonnakohus''' oli Rakvere Ringkonnakohtu ringkonda kuuluv jaoskonnakohus Rakveres, Tallinna tänav 47.
Rakvere 1. jaoskonnakohtu jaoskonda kuulusid Rakvere linn; Rakvere, Haljala ja Aaspere vald.
Rakvere 1. jaoskonnakohtunik oli 1940. aastal Heinrich Viidekop.
Percival Spencer
Percival Spencer (sündinud 24. veebruaril 1975) on endine Jamaica sprinter. .
Spencer on osalenud 1996. aasta suveolümpiamängudel ja 1997. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel.
Doubs
Doubs [duu] on jõgi Prantsusmaal ja Šveitsis, Saône'i vasakpoolne lisajõgi.
Doubs' pikkus on 453 km, valgla pindala 7710 km². Jõe allikas asub 937 ja suue 170 m kõrgusel merepinnast, nii et jõe langus on 767 m ja lang 1,68 m/km.
Doubs voolab Prantsusmaa kaguosas ja Šveitsi lääneosas ning moodustab umbes 40 km ulatuses nende piiri.
Jõe lähe on Juura mägedes Franche-Comté piirkonnas. Algul voolab ta põhja, Pontarlieri linnas pöördub kirdesse, läbib Monteau, kulgeb siis Šveitsi Neuchâteli ja Jura kantoni piiril, pöördub seejärel läände, aga Pont-de-Roide'is taas põhja, kuid Montbéliardis edelasse, läbib Baume-les-Dames'i ja departemangu keskuse Besançoni, Dole'i ja Tavaux', ületab siis Burgundia piiri ja suubub vasakult Saône'i. Tavaux's suubub temasse vasakult ainus suur lisajõgi Loue. Saône'i kaudu jõuavad Doubs' veed lõpuks Vahemerre.
Saône on laevatatav Dole'i ja Montbéliardi vahel, kus ta moodustab põhiosa Saône–Reini veeteest.
1910. aastal toimus suurim teadaolev Doubs' üleujutus, ainult selle vooluhulka ei mõõdetud. Üleujutuse põhjustasid nähtavasti rängad vihmasajud Juura mägedes, millele lisandus temperatuuri tõus, mis põhjustas lume sulamise mägedes. Jõe veetase tõusis Besançonis 18. veebruaril peaaegu 7 meetrit tavalisest tasemest kõrgemale, 20. jaanuaril juba 8,68 m ja 21. jaanuaril rekordilise 9,57 m tavatasemest kõrgemale. Katkes elanikkonna elektri ja majapidamisgaasiga varustamine ning kõik sillad suleti. Põhiosa linnast ujutati üle ja tänavatel sõideti paadiga. Besançonis ei olnud ühtegi inimohvrit, aga väljaspool linna oli vähemalt üks surmajuhtum.
Rakuteooria
pisi|Epiteelrakud Rakuteooria on vaadete süsteem, mille kohaselt kõik organismide (nii loomade kui ka taimede) elundid ja osad koosnevad rakkudest. Selle kohaselt on rakud kõige väiksemad elu vormid (üksik rakk suudab toime tulla kõikide eluks vajalike funktsioonidega), seega kõike, mis pole rakk või ei koosne rakkudest (näiteks viirus), ei saa lugeda elusaks.
Rakuteooriat on laialdaselt uuritud ning väga paljud organismid on seda toetanud, kuid rakuteoorial on erandeid. Seened koosnevad pikkadest niitidest, mida nimetatakse hüüfideks, millel on palju tuumi, kuid viimased pole rakuseintega üksteisest eraldatud. Skeletilihased koosnevad lihaskiududest, mis on palju suuremad kui üks rakk ja sisaldavad mitusada tuuma. Kui punased verelibled ehk erütrotsüüdid on välja arenenud ja vabanenud vereringesse, ei sisalda nad rakutuuma. Paljunemisvõime puudub ka mitmetel teistel rakkudel (näiteks närvirakkudel).
Hamiltoni maakond (Iowa)
Hamiltoni maakond (Hamilton County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Webster City.
Ajalugu
Maakond moodustati 22. detsembril 1856.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 15 673.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Ardu Treinbuk
Ardu Treinbuk (22. detsember 1935 Rägavere vald, Virumaa – 10. august 2012 Narva) oli eesti kabetaja.
Aastatel 1943–1945 õppis Rägavere algkoolis, seejärel Rakvere Õpetajate Seminari harjutuskoolis, mille lõpetas 1950. aastal. 1954. aastal lõpetas ta Rakvere 1. Keskkooli. Samal aastal asus ta õppima Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsandusteaduskonda metsatööstuse erialale. 1956. aastal jätkas õpinguid Jelgavas, Läti Põllumajanduse Akadeemias, lõpetas 1960. aastal mööblitööstuse insenerina.
Pärast kõrgkooli lõpetamist töötas ta 37 aastat Narva mööblikombinaadis algul tehnoloogina, hiljem peadirektori asetäitjana.