cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anna Lindhagen
Naisõiguslus
pisi|Anna Lindhageni skulptuur Fjällgatanil 1902. aasta kevadel oli Lindhagen Naiste Valimisõiguse Ühingu (Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt) asutajate seas. Ühingu asutamiseks peetud koosolekutel osalesid nii parempoolsete (nt Fredrika Bremer Förbundet) kui ka vasakpoolsete vaadete esindajad. Kõrgklassist pärit, kuid sotsiaaldemokraatlike ja sotsialistlike vaadetega Lindhagen toimis ühingus parempoolseid ja vasakpoolseid sufražiste ühendava jõuna.
Lindhageni vend Carl Lindhagen oli riigipäeva liige ja üks parlamendi aktiivsemaid naiste valimisõiguse pooldajaid. Naiste valimisõiguse eesmärk saavutati Rootsis 1919. aastal, praktikas rakendati seda esimest korda 1921. aastal.
Mälestusmärgid
pisi|Lindhageni rajatud park Anna Lindhagens Täppa Stockholmis Södermalmi linnaosas Fjällgatanil tegutseb 19. sajandi keskpaiga jõukama linnakodaniku eluruume eksponeeriv majamuuseum Stigbergets borgarrum. Muuseumi kuus tuba ja köök on sisustatud Lindhageni poolt, osaliselt ka tema enda kodust pärineva mööbliga. Viimastel eluaastatel kasutas Lindhagen muuseumi kahte tuba oma elupaigana.
Läheduses oleva Stigbergsgatani ääres asub väike park Anna Lindhagens täppa, mille Lindhagen rajas 1930. aastate alguses.
Muuseumi ees seisab Kerstin Kjellberg-Jacobssoni loodud, 1987. aastal valminud medalikujuline skulptuur Lindhageni bareljeefiga.
Schnals
thumb|Schnalsi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Młynary
Młynary (saksa Mühlhausen in Ostpreußen) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Elblągi maakonnas, Młynary valla halduskeskus. Młynary asub Elblągist umbes 22 km läänes.
Schnals
Schnals (itaalia: Senales) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Bolzanost loodes, piiril Austriaga. Valda kuulub suur osa Schnalstalist.
Młynary
Młynary sai linnaõigused enne 1329. aastat, kuid kaotas need 1945. aastal. Linnaõigused sai Młynary tagasi 1984. aastal. Teises maailmasõjas hävis umbes 70% linnast. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus.
Schnals
Geograafia
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1345 inimest ja valla pindala on 211,2 km².
Heuchin
pisi|Vaade Heuchin'le
Heuchin (lääneflaami: Helkijn) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Schnals
Frazioni
Schnalsi vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Karthaus (Certosa) ja Katharinaberg (Monte Santa Caterina), Unser Frau (Madonna).
Heuchin
pisi|tühi|
Huviväärsused
thumb|right|Kirik vaadatuna edelast
Andreas Paulus
Andreas Leonhard Paulus (sündinud 30. augustil 1968 Frankfurdis) on saksa õigusteadlane. Alates 2010. aasta märtsist Saksa Põhiseadusliku Kohtu (saksa keeles Bundesverfassungsgericht) Esimese Senati liige.
Elukäik
Andreas Paulus kasvas üles Eppstein-Vockenhausenis, kuhu perekond kolis 1970. aastate keskel. Eppsteinis omandas ta põhihariduse ning samuti lõpetas Bischof-Neumanni nimelise gümnaasiumi Königsteinis.
Haridus
Andreas Paulus on õppinud õigusteadust Göttingeni, Genfi, Müncheni ja Harvardi ülikoolides. 1994. aastal sai ta oma esimese kraadi ning 1996. aastal teise.
Aastal 2000 kaitses ta Müncheni ülikoolis doktoritööd teemal "Rahvusvahelise õiguse kogukond" ("Die internationale Gemeinschaft im Völkerrecht"). 2003. aastal anti talle järeldoktoriõppe teadustööks stipendium Bayerischer Habilitationsförderpreis. Õppeaastal 2003/2004 töötas ta külalisprofessorina Michigani Õigusülikoolis ning juulis 2005 Duke-Genfi Rahvusvahelise Õiguse Instituudis. Alates 2006. aasta juulist töötas ta avaliku, rahvusvahelise, Euroopa, põhiseadusliku õiguse ning õigusfilosoofia lektorina Bruno Simma ja Georg Nolte õppetoolis, Ludwig-Maximiliansi ülikoolis Münchenis.
Töö
Ta on avaliku ja rahvusvahelise õiguse õppetooli juhataja Georg-Augusti ülikoolis Göttingenis. Andreas Paulus esitati FDP poolt Põhiseadusliku Kohtu kohtuniku kandidaadiks ning ta valiti sellesse ametisse 5. märtsil 2010. Ta kuulub Kohtu Esimesse Senatisse.
Tegevus advokaadina
Paulus oli Saksamaa Liitvabariigi nõunik LaGrandi juhtumis Saksamaa ja USA vahel. Samuti tegutses ta Saksamaa esindajate nõunikuna Liechtensteini ning Saksamaa vahelises Certain Property-Fall juhtumis Haagi Rahvusvahelises Kohtus.
Lennuväe inseneriteenistuse kindralpolkovnik
pisi|150px|Kindralpolkovniku [[õlak]]
Lennuväe inseneriteenistuse kindralpolkovnik (vene keeles генерал-полковник инженерно-авиационной службы) oli NSV Liidu relvajõududes aastatel 1942 –1951 kehtinud sõjaväeline auaste õhuväe insenertehnilise teenistuse juhtivkoosseisule.
Auaste kaotati 1951. aastal. Kõigile auastme kaotamise hetkel elus olnud aukraadi omanikele anti insenertehnilise teenistuse kindralpolkovniku auaste.
Lennuväe inseneriteenistuse kindralpolkovnikust madalam auaste oli lennuväe inseneriteenistuse kindralleitnandi auaste.
Lennuväe inseneriteenistuse kindralpolkovnikuid
pisi|150px|left| [[Aleksandr Jakovlev (lennukikonstruktor)|Aleksandr Jakovlev, lennukikonstruktor]]
Elitsa Todorova
pisi|Elitsa Todorova 2013. aasta Eurovisioonil Elitsa Todorova (bulgaaria keeles Елица Тодорова; sündinud 2. septembril 1977 Varnas) on Bulgaaria laulja.
Ta esindas koos Stoyan Yankuloviga Bulgaariat 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Helsingis lauluga "Water". Finaalkontserdil said nad 157 punktiga viienda koha. See jäi Bulgaaria parimaks tulemuseks kuni 2016. aastani.
Todorova ja Yankulov esindasid Bulgaariat taas 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös lauluga "Samo shampioni". Oma poolfinaalis said nad 45 punktiga 12. koha ega pääsenud edasi finaali.
Książ Wielkopolski
Książ Wielkopolski (saksa Xions, 1940–1943 Tiefenbach, 1943–1945 Schonz) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Śremi maakonnas, Książ Wielkopolski valla halduskeskus. Książ Wielkopolski asub Śremist umbes 16 km idas.
Asulat on ürikutes esimest korda mainitud 1193. aastal, linnaõigused sai Książ Wielkopolski enne 1416. aastat.
Laine Peep
Laine Peep (aastani 1956 Laine Kose; 30. juuni 1932 Erra vald, Virumaa – 23. oktoober 2001 Tartu) oli Eesti psühholoog ja bibliograaf.
Elulugu
Lõpetas 1950. aastal Kiviõli I Keskkooli, seejärel 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia ja psühholoogia ning 1966. aastal raamatukogunduse ja bibliograafia erialal.
1962–1990 TRÜ Teadusliku Raamatukogu direktor, ühtlasi 1961–1986 TRÜ filosoofia kateedri juures õppeülesande täitja, lugedes ajaloolist ja dialektilist materialismi.
Algatas Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogu uue hoone ehitamise, hoone avati 22. veebruaril 1982, TRÜ 350. aastapäeva juubelipidustuste eel.
Teadustöö
Uurimusi raamatukogunduse alal. NSV Liidu Raamatukogunduse Teaduslik-Metoodilise Keskkomisjoni liige (1967), Rahvusvahelise Raamatukoguühenduste Liidu (IFLA) ülikoolide jt teadusraamatukogude sektsiooni alalise komitee (1977) ning raamatukogunduse teooria sektsiooni alalise komitee liige (1978). 40 teaduspublikuatsiooni ja 80 aimetrükist.
Brie Larson
Brianne Sidonie Desaulniers (sündinud 1. oktoobril 1989), ametialaselt tuntud kui Brie Larson, on USA näitleja ja filmitegija. Teda on tunnustatud parima naisnäitleja Oscari, Primetime Emmy auhinna ja Kuldgloobusega. Ajakiri Time nimetas ta 2019. aastal maailma saja mõjukaima inimese hulka.
Brie Larson sündis Californias Sacramentos. Kuueaastaselt sai temast noorim õpilane, kes lubati Ameerika Konservatooriumi teatri koolitusprogrammi. Varsti kolis ta Los Angelesse ja alustas näitlejakarjääri 1998. aastal komöödiasketšis "The Tonight Show with Jay Leno". Ta näitles 2001. aastal komöödias "Raising Dad" ja tegeles lühikest aega muusikukarjääriga, andes 2005. aastal välja albumi "Last Out of PE". Seejärel mängis Larson kõrvalrolle komöödiafilmides "Hoot" (2006), "Scott Pilgrim vs the World" (2010) ja "21 Jump Street" (2012) ning esines telesarjas "United States of Tara" (2009–2011).
Larsoni läbimurre kaasnes juhtiva rolliga draamas "Short Term 12" (2013) ning jätkus romantiliste filmi "The Spectacular Now" (2013) ja komöödiaga "Trainwreck" (2015). Larson võitis parima naisnäitleja Oscari 2015. aastal draama "Room" eest. 2017. aasta seiklusfilm "Kong: Skull Island" tähistas tema esimest suure eelarvega filmi, mille järel mängis ta 2019. aastal Captain Marvelit filmides "Kapten Marvel" ja "Tasujad: Lõppmäng".
Upyna
Upyna on alev Leedus Šilalė rajoonis, Upyna valla halduskeskus. Alev asub Šunija jõe kaldal. Upyna vana venekeelne nimi on Упина.
Brie Larson
Larson on kirjutanud ja lavastanud kaks lühifilmi ning teinud oma režissööridebüüdi komöödiadraamaga "Unicorn Store" (2017). Virtuaalreaalsuse seriaali "The Messy Truth VR Experience" (2020) tootmise eest võitis ta Primetime Emmy auhinna. Soolise võrdõiguslikkuse aktivisti ja seksuaalrünnakute ohvrite eestkõnelejana on Larson häälekas sotsiaalsetes ja poliitilistes küsimustes.
Upyna
Alevis asuvad keskkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on katoliku kirik (1835–1836).
Ajalugu
Upynat mainiti esimest korda aastal 1554. Upyna-nimelist paika on mainitud juba XIII sajandil, toona asus sellenimeline paikkond žemaitide Karšuva muinasmaakonnas, kuigi pole teada, kas seal asus ka asula.
XVII sajandi alguses sai Upynast alev. Aastal 1663 andis Władysław IV Waza linnale turuprivileegid, asula sai ka õiguse kaks korda aastas laata pidada. Aastal 1688 ehitati sinna esimene katoliku palvemaja. Aastal 1711 laastas alevit katk.
Elisabeth Brandenburg-Ansbachist
Elisabeth Brandenburg-Ansbachist (Elisabeth von Brandenburg-Ansbach, ka Elisabeth von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach; 25. märts 1494 Ansbach – 31. mai 1518 Pforzheim) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Badeni markkrahvinna.
Upyna
Ajalugu
Praegune kirik valmis aastail 1835–1836. Aastal 1913 seda uuendati. Aastal 1926 loodi kiriku juurde ka kihelkond.
pisi|tühi|Upyna kirik
Elisabeth Brandenburg-Ansbachist
Elu
Elisabeth oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde.
1510. aasta 29. septembril abiellus ta Pforzheimis Baden-Durlachi markkrahvi Ernstiga (1482–1553). Ernstil õnnestus oma abikaasat ära kasutada, avaldamaks koos oma vendadega survet oma isale Christophile, nõnda et too 1515. aastal võimust loobus; seejärel jagati Baden markkrahv Ernsti ja ta vendade vahel.
Elisabeth maeti Stuttgardi kollegiaatkirikusse (Stiftskirche).
Vana-Põltsamaa
Vana-Põltsamaa all võidakse mõelda järgmist:
Sevsk
Sevsk on linn Venemaal Brjanski oblastis, Sevski rajooni keskus.
Sevsk on üks oblasti vanimaid linnu, seda on mainitud juba 1146. aastal. 1778 sai linnaks.
Lambaauk
Lambaauk on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Lambaauk on antud Ohukotsu mõisas Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Lambaaugu-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Leppik.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Schall (perekonnanimi)
Schall on perekonnanimi.
Keitlin
Keitlin on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 594. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Keitlin 160 naisel.
Gatling
pisi|300 px|Gatlingi kahur Gatlingi relv on selline automaatne tulirelv, mille laadimis-vinnastamismehhanism toimib ühe keskse telje ümber ringjalt asuvate vintraudade kimbu (pundi) pöörlemise tagajärjel. Sel põhimõttel toimiva kahuri ehitas ameeriklane Richard Gatling aastal 1861 ja patenteeris 1862. aasta novembris oma leiutisena (Gatlingi kahur).
Sel põhimõttel tulistavad tänapäeva täiuslikumad automaatkahurid ja kuulipildujad töötati välja alles hulk aastaid hiljem. Gatlingi kahur leidis omal ajal ohtrat kasutamist asumaade sõdades ning oli üks ameeriklaste võidu võti USA ja Hispaania sõjas 1898.
Gatlingi kahur püsis USA sõjaväe relvastuses aastani 1911, mil selle asendas tõhusam Maksim kuulipilduja. 20. Sajandi algul said enamiku riikide sõjavägedes valitsevaks lasu tagasilöögi energial toimivad automaatrelvad, Gatlingi põhimõte vajus pikaks ajaks unustuse hõlma.
Ajalugu
Kõik tänapäeva Gatlingi relvad on USA kodusõja ajal 1861 kasutusele võetud Gatlingi kahuri põhimõtte arendused. Vaatamata sellele, et Ameerika Ühendriikide valitsus ei olnud kodusõja ajal Gatlingi kahurist algul huvitatud, ostis Konföderatsiooni Liidumaade vägede kindral Benjamin Butler 12 sellist kahurit Petersburgi rinde kaitseks.
Gatlingi kahuri 6 või enamgi kesktelje ümber pöörlevat rauda, vähendasid iga üksiku raua ülekuumenemist tulistamisel. Padrunid langesid raudadesse raskusjõu toimel kahuri peal olevast kassetist, võimalikud padrunite tõrked ei häirinud tulistamist. Gatling polnud küll esimene, kes tuli mitmeraudse kahuri kasutamise ideele. Algse Gatlingi automaatkahuri meeskonda kuulus neli meest. Kergeim selle kahuri tüüp kaalus 45 kg. Gatlingi kahur, mudel 1867 võimaldas teoreetiliselt 1200 lasku minutis, kuid praktikas tulistati sellest kuni 400 lasku minutis. Musta püssirohu asendamisel suitsuta püssirohuga lahenes ka Gatlingi kahurist tulistamisel tekkiva vaatevälja varjava tiheda suitsupilve probleem. pisi|M61 Vulkan
1946. aastal otsustasid General Electric insenerid katsetada muuseumist laenatud Gatlingi kahuri 1903. aasta mudelit, kasutades mehhanismi käitamiseks käsitsi väntamise asemel elektrimootorit. Tulemus oli eriti hea, insenerid said katsete lõpptulemuseks 5000 lasku minutis algupärase Gatlingi spetsifikatsiooni 200 lasku minutis asemel. Selle relva põhjal otsustati luua mootoriga ringiaetav 20 mm automaatkahur, mis sai tüübitähiseks M61 Vulcan. Relv võeti kasutusse 1949. aastal ning on relvastuses tänapäevani. Gatlingi põhimõttel toimivad automaatsed tulirelvad on tänapäeval oma tulejõu tõttu sõjanduses väga hinnatud, neid kasutatakse nii jalaväetoetuseks, pardarelvadeks kui ka vaenulike lendobjektide tõrjes.
Tööpõhimõte
Gatling kujutab endast ümber keskse pikitelje pöörlevat hulka raudade punti (kimpu). Igal raual on oma lukumehhanism ja laengu süütamise lööknõel. Pundi (raudade kimbu) iga täispöördega riivistab väntmehhanism pundis oleva raua luku lahti, avab selle ja suleb uuesti. Luku avamise ja sulgemise ajal laaditakse raud uuesti. Raudade pundi pöörlemise teatud punktis suunatakse padrun raua avatud lukku. Pöörlemise järgmises punktis sulgeb väntmehhanism luku, kus padrun liigub padrunipessa, milles laeng süüdatakse. Jätkuval pöörlemisel avanenud raua luku järjekordsel tagasitõmbel tõmmatakse tühi padrunihülss välja ja heidetakse eemale. Edasise pöörlemise käigus juhitakse järgmine padrun veel avatud lukku. See protsess kordub iga pundis oleva rauaga kordamööda. Iga raud annab kogu pundile ühe pöördega lasu. Näiteks Gatlingi relva seitsmeraudse pundi ühe pöördega saadakse seitse lasku.
Gatlingi põhimõttes on ühendatud relva lihtne laadimine-vinnastamine, kiire tulistamise tempo, hea raudade jahutus ja mehhanismi toimimise töökindlus.
Lingid
Gatlingi kahur
Keitlyn
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1283. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Keitlyn 38 naisel.
Sępopol
Sępopol (varem Szępopel, saksa Schippenbeil) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Bartoszyce maakonnas, Sępopoli valla halduskeskus. Sępopol asub Bartoszycest umbes 14 km idas.
Tammsaare romaaniauhind
Tammsaare romaaniauhind (ka: Tammsaare romaanipreemia) on kirjandusauhind, mis antakse tunnustust vääriva romaani eest eesti kirjanikule.
Tammsaare romaaniauhinna väljaandja on Tallinna linn koostöös Eesti Kirjanike Liidu ja Tallinna Kirjanduskeskusega.
Preemiat antakse välja alates 1998. aastast iga viie aasta järel. Preemia fondi suurus on alates 2018. aastast 4000 eurot, millega pärjatakse üks teos.
Romaanipreemia eesmärk on tunnustada eesti kirjanikke algupärase teose (või teoste) eest, mille ilmumise aeg jääb A. H. Tammsaare juubeliaastale eelneva viie aasta sisse ning kelle romaan või romaanid on kõige paremini tõendanud žanri valdamise meisterlikkust, kunstilist mõjujõudu ja sõnumi mõttehaaret.
Houvin-Houvigneul
pisi|Maantee Houvin-Houvigneulis
Houvin-Houvigneul on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 32 km Arrasist läänes, teede D54 ja D23 ristumiskoha ümbruses. Vald loodi 1856. aastal, kui liideti Houvin ja Houvigneul.
pisi|tühi|
Mart Lepik
Mart Lepik (ka Martin Lepik; 18. november 1900 Katela – 17. detsember 1971 Tartu) oli eesti arhivaar ja kirjandusteadlane.
Ta lõpetas 1921. aastal Viru Maakonna Reaalgümnaasiumi (poeglaste gümnaasiumi). Aastatel 1921–1928 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas eesti ja üldist kirjandust, aga ka rahvaluulet, läänemeresoome keeli, etnograafiat (ülikoolikursus jäi lõpetamata). Ta oli EYS Veljesto vilistlane.
Christoph Maurach
Christoph Martin Lobegott Maurach (18. mai/29. mai 1785 Reszel – 13. november/25. november 1848 Paistu) oli Eesti vaimulik.
Mart Lepik
Aastatel 1930–1950 töötas ta Õpetatud Eesti Seltsis, 1938. aastal oli ÕES-i 100. aasta tähistamise peamisi korraldajaid. Ta juhtis Eesti Kirjandusmuuseumi loomist ning oli aastatel 1940–1942 ja 1944–1945 selle direktor ning aastatel 1951–1963 käsikirjade osakonna juhataja. Aastatel 1943–1944 oli ta tegev muuseumi varade evakueerimist maale (Aru mõisa) nende päästmiseks sõjategevuse küüsist. Aastatel 1945–1946 oli ta arreteeritud poliitiliselt süüdistatuna.
Christoph Maurach
Maurach sündis Ida-Preisimaal, Rösselis (praegu Reszel, Kętrzyni maakond, Warmia-Masuuria vojevoodkond). Ta õppis aastatel 1806–1808 Tartu Ülikoolis. Ta töötas aastatel 1808–1810 õpetajana Viljandi kreiskoolis ning aastatel 1810–1815 õpetajana Pärnus. Ordineeriti 14. veebruaril/26. veebruaril 1815 õpetajaks.
Mart Lepik
Isiklikku
Ta oli aastatel 1956–1971 abielus Betti Alveriga.
Christoph Maurach
Maurach oli aastatel 1815–1848 (introdutseeriti 21. märtsil/2. aprillil 1815) Paistu Maarja koguduse õpetaja.
Isiklikku
Tema poeg Carl Maurach oli Paistu Maarja koguduse ja Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja, pojapoeg Paul Maurach oli Vändra Martini koguduse adjunktõpetaja ja Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja.
Kirilase tänav
Kirilase tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis.
Kirilase tänav on umbes 200 meetrit pikk umbtänav, mis algab Lepiku teelt.
Kirilase tänav sai nime 27. juunil 2001. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Liblikaliste seltsis on kirilaste sugukond.
Kirilase tänav on rajatud endise Lepiku küla Lepiku talu maadele.
Emil Henri Rathlef
Emil Henri Rathlef (10. veebruar/22. veebruar 1851 Põltsamaa – 3. veebruar 1933 Põltsamaa) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1861–1869 Põltsamaal lähedal Kaarlimõisas eragümnaasiumis. Aastatel 1869–1876 õppis ta Tartu Ülikoolis usuteadust. Aastal 1871 oli ta Haapsalus, aastal 1872 Wiesbadenis koduõpetaja. Prooviaastal oli ta aastatel 1877–1878 Vändra Martini koguduses Ernst Johann Georg Sokolowsky juures ja Põltsamaa Niguliste koguduses Carl Peter Maurachi juures. Ordineeriti 19. märtsil / 31. märtsil 1878 Viljandis õpetaja.
Ta oli aastatel 1878–1879 Kolga-Jaani Johannese koguduses adjunktõpetaja, aastatel 1879–1890 oli ta (introdutseeriti 7. jaanuaril/19. jaanuaril 1880) Kolga-Jaani Johannese koguduse õpetaja. Kuid seoses haigusega oli ta ravil: talvel 1881–1882 Sitsiilias, 1888–1889 ja 1889–1890 Genova lähedal Pelgris. Loobus aasta 1890 lõpus tervislikel põhjustel pastoriametist. Oli veel mitmes kohas ravil. Elas aastast 1907 Põltsamaal.
Isiklikku
Tema isa Carl Emil Rathlef oli Põltsamaal arst, emapoolne vanaisa oli ülemõpetaja Paul Sokolovski. Tema abikaasa Bertha Luise isa Woldemar Mickwitz oli Maarja-Magdaleena- ja Vara Brigitta koguduse õpetaja ning Tartu praostkonna praost, abikaasa vanaisa Dietrich Georg Mickwitz oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, abikaasa teine vanaisa Eduard Johann Assmuth oli Torma- ja Lohusuu koguduse õpetaja.
Katarína Hasprová
Katarína Hasprová (sündinud 10. septembril 1972 Bratislavas) on Slovakkia laulja.
Ta esindas Slovakkiat 1998. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Modlitba". Finaalkontserdil sai ta 8 punktiga 21. koha.
Peri koduloomuuseumituba
Peri koduloomuuseumituba on aastal 1999 avatud muuseumiruum Peri raamatukogu-külakeskuses.
Iloko keel
Iloko keel (varasem eestikeelne nimetus ilokano keel) on Austroneesia keelte hulka kuuluv keel. Seda kõneldakse peamiselt Filipiinidel Luzoni saare põhjaosas. Kõnelejad on ilokod. Iloko keel on kõnelejate arvult kolmas keel Filipiinidel.
Peri koduloomuuseumituba
Muuseumitoas on välja pandud Peri piirkonna inimeste eluolu kajastavaid esemeid, mis koguti Eesti NSV ajal, kui piirkonnas oli Eduard Vilde nimeline kolhoos.
Uus Alutaguse Teataja
Uus Alutaguse Teataja oli ajaleht, mis ilmus 1934–1935 Jõhvis. Ajalehe väljaandjad ja vastutavad toimetajad olid Valdur Mustel ja Arnold Aru. 1929-1934 ilmus Alutaguse Teataja.
Tim
Tim on mehenimi. See võib olla iseseisev nimi või Timothy hüüdnimi.
Eestis oli 2022. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Tim 68 mehel. Tim oli populaarsuselt 796. mehenimi. Tim oli keskmiselt 22 aasta vanune (mediaanvanus oli 21). Kõige populaarsem oli eesnimi Tim vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,62.
Franz Ferdinand Kluge
Franz Ferdinand Kluge (17. oktoober 1809 Paide Järva kreis – 12. aprill 1882 Tallinn Eestimaa kubermang) oli baltisaksa raamatukaupmees ja kirjastaja.
Räpina koduloo- ja aiandusmuuseum
pisi|Muuseum tegutseb [[Sillapää lossis]] Räpina koduloo- ja aiandusmuuseum on muuseum, mis asub Räpina linnas.
Muuseum tutvustab Räpina kihelkonna ja linnaga seotud ajalugu, aianduskooli ning aiandust. Muuseumis on näitus ka Räpina paberivabrikust.
Franz Ferdinand Kluge
F.F. Kluge tõi 1844 Tallinna Tartus omandatud kirjastuse ja andis välja peamiselt õpikuid ja Baltica't. Kluge kirjastus ja kauplus, Pikk tänav 9 (Kluge & Ströhm) tegutsesid 1940. aasta sügiseni.
The Hunt for Red October
"The Hunt for Red October" on mitme teose originaalpealkiri.
Maria Sidljarevitš
Maria Sidljarevitš (Maria Lapteva ; sündinud 1. juunil 1982 Tallinnas ) on Eesti maalikunstnik.
Ta lõpetas Eesti Kunstiakadeemia maali erialal magistriõppes 2014. aastal. Tal on olnud viis isikunäitust, samuti on ta osalenud arvukatel rühmanäitustel. Sidljarevitš on Eesti Maalikunstnike Liidu liige ning alates 2015. aastast Eesti Maalikunstnike Liidu juhatuse esimees.
Wysoka
Wysoka (saksa Wissek, 1942–1945 Weißeck) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Piła maakonnas, Wysoka valla halduskeskus. Wysoka asub Piłast umbes 23 km idas.
Wysoka sai linnaõigused 1505. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1920. aastal läks linna tagasi Poolale.
Lumiku tänav
Lumiku tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis.
Lumiku tänav on umbes 240 meetrit pikkune kaheharuline umbtänav, mis algab Sompa teelt.
Lumiku tänav on rajatud endise Lepiku küla Sompa talu maadele.
Senno
Senno (vene keeles Сенно) on küla Venemaa Pihkva oblastis Petseri rajoonis Uue-Irboska vallas.
Kuni 1945. aastani kuulus Eesti Vabariigi Petserimaa koosseisu ja oli Senno valla keskus. pisi|left|[[Senno Georgi kirik]] Sennos asub Petserimaa vanim, Senno Georgi kirik. Senno Georgi kirik ja sellest paarkümmend meetrit eemal olev kellatorn on arvatavasti ehitatud 13. sajandi lõpul või 14. sajandi algul.
Novgorodi stiilis vana Georgi kiriku lõuna poolsele küljele ehitati 1903. aastal uus Feodosiuse nimeline abikirik. Senno vene Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Senno Georgi kogudus asus Irboska raudteejaama ümbruskonnas, mis oli rahvarikkamaid keskusi Petserimaal. pisi|left|Senno Georgi kiriku kellatorn
Viive Ligi
Viive Ligi (sündinud 24. juunil 1956 ) on Eesti jurist, riigikohtunik (halduskolleegiumi liige).
Ta lõpetas 1981. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Ta on kohtunikuna töötanud 1982. aastast. Vabariigi President nimetas ta 19.08.1993 otsusega nr 166 kohtunikuks Tallinna Ringkonnakohtusse. Ta oli ringkonnakohtu halduskolleegiumi liige.
Konkursil Riigikohtu kohtuniku ametikohale konkureeris ta Tartu Ringkonnakohtu kohtuniku Tiina Papli (Pappel) ja õiguskantsleri asetäitja-nõuniku Nele Parresti (Parrest) kõrval.
Stilfs
thumb|Stilfs thumb|Stilfsi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Stilfs (itaalia: Stelvio) on vald ((comune)) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias. See paikneb Stelvio kuru põhjapoolse rambi lähedal.
Stilfsi vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Sulden (Solda), Trafoi, Gomagoi.
Ajalugu
thumb|left|Osa kuulsast Stelvio kurust
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,46% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 1,54% itaalia keelt.
Suure-Jaani Peeter-Pauli kirik
alt=Vaade Suure-Jaani õigeusu kirikule kagust|pisi|Suure-Jaani Pühade apostlite Peetruse ja Pauluse kirik (2019) pisi|Kiriku rikkalik välisdekoor (2008) pisi pisi pisi|Suure-Jaani kiriku restaureeritud rist pisi|Suure-Jaani Ülemapostlite Peetruse ja Pauluse kirik sügisel 2021. Autor Anne Laanemets Suure-Jaani Pühade apostlite Peetruse ja Pauluse kirik on õigeusu kirik Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Suure-Jaanis. Kirik on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Selle puidust eelkäija ehitati 1848. aastal Olustvere mõisa lähedale Papiorgu, ent see oli kiiruga ehitatud ja vajas seetõttu hiljem pidevalt remonti. Aastatel 1906–1908 ehitati selle asemele uus kirik Suure-Jaani asulasse.
2018. aastal alustati pühakoja restaureerimist ja 2019. aasta suvest toimuvad regulaarsed jumalateenistused. Jumalateenistusi toimetab preester Roman (Roland) Tõnisson.
Alex Trebek
George Alexander "Alex" Trebek (22. juuli 1940 Sudbury, Ontario, Kanada – 8. november 2020 Los Angeles) oli Kanada näitleja ja telesaatejuht.
Briežuciemsi vald
pisi|Augstasilsi kalmistu Briežuciemsi vald (läti Briežuciema pagasts) on vald Lätis Balvi piirkonnas.
Vald piirneb sama piirkonna Lazduleja, Tilža, Šķilbēni ja Baltinava vallaga.
Valla pindala on 83.5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 546 inimest. Aastal 2011 elas vallas 561 lätlast, 23 venelast, 1 ukrainlane, 2 poolakat ja 1 leedulane. Valla keskus on Briežuciemsi küla, vallavanem on Anastasija Gabrāne.
Ajalugu
Aastal 1945 moodustati Baltinava vallas Kvašņeva külanõukogu, aastal 1949 likvideeriti aga Baltinava vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Kvašņeva külanõukoguga likvideeritav Buksti külanõukogu. Aastal 1960 liideti Baltinava sovhoosi maad Baltinava külanõukoguga. Aastal 1968 nimetati Kvašņeva külanõukogu ümber Briežuciemsi külanõukoguks. Aastal 1971 liideti Lazduleja külanõukogu sovhoosi Briežuciems maad Briežuciemsi külanõukoguga. Vald moodustati külanõukogust aastal 1991. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Balvi rajooni. 2009. aastast kuulub vald Balvi piirkonda.
Loodus
Suurimaks jõeks on Supenka jõgi. Looduskaitse all on Lejiņase tamm, Cērpene tamm, Upītese pärn, Grūšļeva pärn, Bērzusalase paju, Vīžugrīva tamm, Aususola pärn ja üks nimetu pärn valla lõunaosas. Valla põhjaossa jääb osaliselt Stompaki soo hoiuala, edelaossa aga Orlova (Ērgļi) soo hoiuala.
Bichlbach
Bichlbach on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Reutte ringkonnas. Vald asub 1079 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 30,6 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 756 inimest.
Bichlbach asub Zwischentorenis, orus, mis ühendab Ehrwaldi basseini Lechtaliga. Üle valla territooriumi jookseb veelahe Lechi ja Loisachi vahel. Vallas on kolm küla: väljavenitatud Bichlbachi ridaküla ning kaks peaaegu külgnevat küla Lähn (1112 m) ja Wengle (1083 m). Bichlbach on baas tõusule Kohlbergspitzele (2202 m) viitadega teel, mis võtab umbes 3 tundi.
pisi|tühi|Bichlbach
Loitme
Loitme on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Loitme uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Lochmann (Tallinnas ja Türil 1937. aastal). Johannes Loitme palvel kanti Loitme perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 317 all.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Loitme 5 mehel ja alla viiel naisel.
Kjahta rajoon
Kjahta rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Burjaatia Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Kjahta.
Rajoon jaguneb 17 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 42 asulat.
Huclier
pisi|Huclier' kirik
Huclier on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusküla asub 32 km Arrasist loodes, teede D88 ja D86 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Ebaõigusriik
pisi|Ebaõiglusriigid on sellel kaardil märgitud punastes toonides. Ebaõigusriik (saksa keeles Unrechtsstaat) on vastand õigusriigi (saksa keeles Rechtsstaat) mõistele ja tähendab olukorda, kus riigis valitsev õiguskord rikub rahvusvahelise kogukonna tunnustatud ja kokkulepitud inimõigusi. Ebaõiglusriigi loomine algab valitsusvõimu teostavate isikute korrumpeerumisest, jätkub "toiduahela" (sõltlased, kelle toimetuleku allikaks on valitseja poolt jaotatavad rahad) loomisega ning tipneb kohtu-institutsiooni alistamisega valitsusvõimu kandjate tahtele.
Ebaõigusriigiks võib pidada poliitilist korda, milles puudub kirjapandud õiguskord või on see sätestatud nii, et valitseval eliidil on õigused ja alamatel kohustused. Ebaõigusriigiks võib nimetada ka riiki, mille haldusvõimu teostamise eest vastutavad institutsioonid ei suuda kehtestada ja hoida seadustega sätestatud õiguskorda.
Saksa Föderaalne Konstitutsioonikohus sätestas mitmes kohtuotsuses, et Saksamaal 1940. aastatel valitsenud riigikorda tuleb nimetada „kuritegelikuks riigiks“ (saksa keeles Verbrecherstaat), sest riiklikud institutsioonid olid alistunud kuritegeliku organisatsiooni võimutaotlustele ning teenisid seda vastu vaidlemata. Ka Saksa Demokraatlikku Vabariiki ja teisi kommunistlikke riike on nimetatud ebaõigusriigiks.
Villem Raid (kirjanik)
Villem Raid (pseudonüüm Villem Raidla; 13. oktoober 1884 Valgjärve vald – 14. mai 1937 Tartu) oli eesti kaupmees ja kirjanik.
Vaksiku tänav
Vaksiku tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis.
Vaksiku tänav kulgeb Lepiku tee ja Päevakoera tänava vahel. Tänav on Lepiku tee ja Päevakoera tänava vahel umbes 190 meetrit pikk ja sellel on umbes 130 meetrit pikk umbtänavast kõrvalharu.
Vaksiku tänav sai nime 27. juunil 2001. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Vaksiklased on liblikaliste sugukond.
Vaksiku tänav on rajatud endise Lepiku küla Tindi ja Muuga talu maadele.
Viljar Peep
Viljar Peep (sündinud 9. juunil 1969 Tartus) on Eesti ajaloolane ja riigiametnik.
Viljar Peebu vanemad olid kooliõpetajad.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: Eesti esimese omariiklusaja õigusajalugu (sotsiaal- ja riigiõigus). Osalenud seadusloomes (notariaal-, äri- ja mereõigus). Olnud koguteose "Põhiseadus ja Põhiseaduse Assamblee" (Tallinn, 1997) toimetaja. Üle 10 teadustrükise, arvukalt aimeartikleid.
Malborki Maarja kirik
Malborki Maarja kirik (saksa keeles Marienkirche der Ordensburg Marienburg) asub Malborki linnuses. See purustati Teises maailmasõjas ja ennistati etapiviisiliselt.
Ajaloost
1344. aastal laiendati ja ehitati algne lossikirik Saksa Ordu kõrgmeistri Dietrich von Altenburgi käsul Maarjale pühitsetud kirikuks. Sellest perioodist pärineb ka ülakindluse ehitusmahust eenduv polügonaalne koorilõpmik. Koorilõpmiku välisseina idanišis asus kaheksa meetrit kõrge seisvat neitsi Maarjat kujutav reljeef, mis loodi umbes 1340. aastatel ja mille kaeti hiljem Veneetsia meistritelt tellitud värvilise klaasmosaiigiga enam kui 300 000 klaaskivist.
Kirik ja Maarja reljeefkuju olid heas korras 1945. aastani, mil lääne poole tungiv Punaarmee linnuse purustas. Lõhutud originaalreljeefist on säilinud mõned tükid, mis tänapäeval on eksponeeritud kõrgmeistri palee keldris. Aastal 2007 sai kiriku restaureerimisprojekt rahastuse. 2014. aastal hakkasid Poola restauraatorid Maarja kuju taastama. Umbes 60 protsenti kuju katnud mosaiikkivikestest õnnestus kiriku varemetest päästa ja neid taaskasutati ning 31. märtsil 2016. aastal pühitses ordu kõrgmeister uue Maarja kuju.
Kirjeldus
Kirik on ühelööviline gooti tellisehitis, mis eendub ordulossi idanurgast. Siseruum on kaetud tähtvõlvidega. Algne altar pole säilinud.
Säilinud on kiriku kaks sissepääsu. Kuldne värav (saksa keeles "Goldene Pforte") on keraamilise taimdekooriga ja tarkade ning rumalate neitsite skulptuuridega kaunistatud perspektiivportaal 13. sajandist ja see on kiriku peasissekäik. Kiriku põhjaportaalil on kujutatud Maarja kroonimist. Kiriku all asub pühale Annale pühitsetud matusekabel.
Väljast on kirik täielikult restaureeritud, siseruumi etapiviisiline ennistamine veel toimub.
Mika Lintilä
Mika Tapani Lintilä (sündinud 15. aprillil 1966 Toholampis) on Soome poliitik. Ta kuulub Keskerakonda ja on aastast 1999 Eduskunna liige. 10. detsembrist 2019 on ta majandusminister Sanna Marini valitsuses. Enne seda oli ta 6. juunist 2019 Soome rahandusminister Antti Rinne valitsuses ja 29. detsembrist 2016 Soome majandusminister (Juha Sipilä valitsuses).
Isiklikku
Tema isa Aaro Lintilä (1928–1986) oli Soome keskerakondlik poliitik.
Keity
Keity on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 735. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Keity 105 naisel.
Bee maakond
Bee maakond (Bee County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Beeville.
Maakond moodustati 1857. aastal.
2010. aasta seisuga elas Bee maakonnas 31 861 inimest.
Tagavokaalid
Tagavokaalid on need täishäälikud, mille hääldamisel asetseb keel suus tagapool. Eesti keele tagavokaalid on /u, õ, o, a/.
Maisma
Maisma on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Maisma uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Mühlbach. Juhan Maisma palvel kanti Maisma perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 247 all (Siseministeeriumi teadaanne 6. juulist 1936).
Ariège'i departemangu haldusüksuste loend
Ariège'i departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. Vald Pamiers on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Foix
Ax-les-Thermes'i kanton La Bastide-de-Sérou kanton Les Cabannes'i kanton Foix-Linna kanton (keskus Foix) Foix-Maa kanton (keskus Montgaillard) Lavelanet' kanton Quérigut'i kanton Tarascon-sur-Ariège'i kanton Vicdessosi kanton
Pamiers
Le Fossat' kanton Le Mas-d'Azili kanton Mirepoix' kanton Pamiers-Ida kanton Pamiers-Lääne kanton Saverduni kanton Varilhesi kanton
Saint-Girons
Castillon-en-Couseransi kanton Massati kanton Ousti kanton Sainte-Croix-Volvestre'i kanton Saint-Girons'i kanton Saint-Lizier' kanton
Kauksi linnamägi
pisi|Muinaslinnus pärast 10. mail 2014 toimunud korrastustöid, mille käigus ehitati lõhutud otsavalli kaitseks aed, mis takistab mootorrataste ja ATV-dega linnamäele sõitmist Kauksi linnamägi ehk Leerimägi on linnamägi Põlva maakonnas Põlva vallas Kauksi külas.
Mälestise asukoht
Linnamägi paikneb Ahja jõe lisajõe Lutsu jõe lõunapoolsel kaldaneemikul. Läänes piirneb see soise madaliku ja ojaga. Linnamäest idas ja lõunas asub sooga lõppev tasandik. Seega on alust arvata, et muinaslinnus oli looduslikult hästi kaitstud.
Mälestise kirjeldus
Linnuse ebatasane, selge kultuurikihita ovaalne õueala on 66 m pikk ja kuni 36 m lai. Pindala on 1800 m². Kagus paikneb linnuse välisküljel 7 m ja siseküljel 3 m kõrgune kuhjatud vall. Ülejäänud õueala piiravad vallid on madalamad (0,5–0,6 m).
Maokeel (perekond)
Maokeel (Ophioglossum) on taimeperekond.
Klassifikatsioon
Maokeele perekonda kuuluvad järgmised taimeliigid:
Kauksi linnamägi
Mälestise uuringud
21. augustil 1951 tegi arheoloog Harri Moora proovikaevamise. Selle käigus leiti kaguvallist mõned savinõukillud. Vallist varisenud liiv ja ka otsavalli liiv sisaldasid rohkelt sütt. Seetõttu on alust arvata, et muinaslinnust ehitades oli peale liivavallide rajatud ka puitkonstruktsioone.
Keiu
Keiu on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 542. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Keiu 183 naisel.
Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei Teataja
Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei Teataja oli Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei häälekandja, mis ilmus 1989–1991 Tartus.
Poolside Miami 2017
"Poolside Miami 2017" on Tobtoki koostatud DJ mikside ja remikside album. Kaasa teevad väga paljud artistid. Tobtoki enda miksitud pala juhatab albumi sisse.
Four
"Four" on Briti-Iiri poistebändi One Direction'i neljas stuudioalbum, mis ilmus 17. novembril 2014. aastal. Albumil on kaks singlit "Steal My Girl" ja "Night Changes". See oli bändi viimane album, kus osales ka Zayn Malik, kes lahkus bändist 2015. aastal.
Lood
"Four" - eriväljaanne (koos lisalugudega)
Turnee
Turnee "On the Road Again" algas 2015. aasta veebruaris ning kestis kuni oktoobrini. Maailmaturnee koosnes 80 kontserdist.
Mihály Deák Bárdos
Mihály Deák Bárdos (sündinud 30. jaanuaril 1975) on Ungari maadleja.
Ta on võistlenud kolmedel olümpiamängudel (2000 – 11. koht, 2004 – 10. koht, 2008 – 8. koht.)
Bárdos on tulnud vabamaadluses juuniorite vanuseklassis aastal 1995 MM-il hõbemedalile.
Mallis
Mallis on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Mallis uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Hansmitt ja Malmstein. Huko Mallise palvel kanti Mallis perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 186 all (Siseministeeriumi teadaanne 10. jaanuarist 1936).
Humbercamps
pisi|Humbercampsi kirik
Humbercamps on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 21 km Arrasist edelas, teede D26 ja D30 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Alice Cullen
Päriselt on ta nimi Ashley Greene. Alice Culleni sünninimi enne vampiiriks muutumist oli aga Mary Alice Brandom. Ta juustevärv on pruunikasmust. Ta on vampiir, kuid ta toitub ainult loomaverest, nagu ka kõik teised Cullenid. Ta kuulub Culleni perekonda, kuhu kuuluvad ka Edward, Jasper, Bella, Esme, Carlisle, Emmett, Rosalie. Hiljem ka Belala ja Renesmee (Bella ja Edwardi tütar)
Tema silmavärv on muutuv. Kui ta on vihane või janune (vere järgi) on ta silmavärv must; sõbralik,rahulik,on ta silmavärv kuldne.
Ta on 147 cm pikk ja vampiiriks ta muudeti aastal 1920.Ta abikaasa on siis Jasper Hale ( Cullen ) sünninimega : Major Jasper Hale.Teadaolevalt,mängivad seal sarjas ema Esme,ja isa Carlisle. Ülejäänud on lapsed ( Jasper,Alice,Rosalie,Emmmett,Edward)
Nigul Pääbo
Nigul Pääbo (Nikolai Pääbo; 27. november 1895 Tallinn – 30. detsember 1981 Lund, Rootsi) oli Eesti politseinik.
Ta oli aastail 1928–1940 Viru-Järva kriminaalkomissar.
Sulmierzyce
Sulmierzyce (saksa Sulmierschütz) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Krotoszyni maakonnas. Sulmierzyce asub Krotoszynist umbes 12 km kagus.
Sulmierzycet on ürikutes esimest korda mainitud 1297. aastal, linnaõigused sai 1457. aastal. Teise Poola jagamise tagajärjel läks Sulmierzyce 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (lühikest aega oli linn aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aastal läks linn tagasi Poolale. 1. jaanuaril 1973 kaotas Sulmierzyce linnaõigused, kuid sai need 9. detsembril 1973 tagasi.
Etwatwa
Etwatwa on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Ekurhuleni linnaringkonnas.
Etwatwa on asutatud 1985. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Etwatwa elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,26%, värvilisi 0,26%, India või Aasia päritolu inimesi 0,17%, valgeid 0,09% ja teisi 0,22%. Suulu keelt pidas emakeeleks 44,94% inimesi, tsonga keelt 12,87%, pedi keelt 12,14%, sotho keelt 7,35%, koosa keelt 6,84% ja ndebele keelt 6,04%.
Matías Vecino
pisi|Matías Vecino (2017) Matías Vecino Falero (sündinud 24. augustil 1991 Caneloneses) on Uruguay jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Milano Internazionale ja Uruguay jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal Uruguay kõrgliiga klubis Central Español. Seejärel mängis ta aastatel 2011–2013 Uruguay kõrgliigas Nacionali ridades.
2013. aastal siirdus Vecino Itaalia kõrgliigasse, liitudes Fiorentinaga, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Hooaja 2013–14 teises pooles mängis ta Cagliaris. Kogu hooaja 2014–15 mängis ta Empolis. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 mängis ta Fiorentina põhikoosseisus.
2017. aastal sõlmis ta nelja-aastase lepingu Milano Internazionalega. Üleminekusumma oli arvatavalt 24 miljonit eurot.
Uruguay jalgpallikoondises tegi Vecino debüüdi 25. märtsil 2016 mängus Brasiilia vastu. Ta on kuulunud Brasiilia koondisse 2016. aasta Copa América Centenariol, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal.
2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 60. Eurovisiooni lauluvõistlus. Austria rahvusringhääling ORF sai lauluvõistluse korraldamisõiguse tänu Conchita Wursti võidule Kopenhaagenis toimunud 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. See oli teine kord, mil Austria korraldas Eurovisiooni lauluvõistlust. Varem oli Austria üritust korraldanud 1967. aastal. Lauluvõistluse poolfinaalid toimusid 19. ja 21. mail, finaal 23. mail 2015. Osales 40 riiki, kolm riiki rohkem kui eelnenud aastal.
Lauluvõistluse võitis 365 punktiga Rootsi, keda esindas Måns Zelmerlöw lauluga "Heroes".
Toimumiskoht
pisi|Wiener Stadthalle Toimumiskoha valis välja Austria avalik-õigusliku ringhääling ORF. Kandidaatlinnadeks olid Viin, Salzburg, Graz, Innsbruck, Klagenfurt, Oberwart ja Wels. 21. juunil 2014 teatati, et kolm linna on ametlikud kandidaadid võistluse korraldamiseks. Need kolm linna olid: Viin, Graz ja Innsbruck. 6. augustil otsustati, et lauluvõistlus korraldatakse Austria pealinnas Viinis Wiener Stadthalles, mis oli lauluvõistluseks võimeline mahutama 10 000 pealtvaatajat.
Visuaalne kujundus
2014. aasta juulis avalikustas Euroopa Ringhäälingute Liit (EBU) Eurovisiooni lauluvõistluse uue logo. Novembris avalikustas ORF 2015. aasta Eurovisiooni ametliku visuaalse tunnuskujunduse. Visuaalne kujundus meenutas lainjat silda. Läbivad värvid sümboliseerisid individualismi ning üheaegselt ka muusikalisi sildu, laulude ja artistide mitmekesisust ning publiku eripära. 2014. aasta septembris selgus ürituse hüüdlause, milleks oli "Building Bridges" (inglise: "Sildu ehitades"). Tunnuslause sümboliseeris Euroopa riikide ühtsust muusikalisel teel. 2015. aasta jaanuaris esitleti lauluvõistluse lavakujundust. Lava meenutas silma, mis sümboliseeris ühendust mineviku ja oleviku vahel. Lava laius oli 44 meetrit, kõrgus 14,3 meetrit ja sügavus ligikaudu 22 meetrit.
Õhtujuhid
60. Eurovisiooni lauluvõistluse õhtujuhid olid Mirjam Weichselbraun, Alice Tumler ja Arabella Kiesbauer. See oli esimene kord võistluse ajaloos, mil õhtujuhtideks on ainult naised. Green room'i õhtujuht oli drag queen Conchita Wurst, 2014. aasta võitja.
Grupid
26. jaanuaril 2015 toimus loosimine, milles selgitati, millised riigid osalevad esimeses või teises poolfinaalis ning kas vastavate poolfinaalide esimeses või teises pooles. Samuti loositi, millises poolfinaalis hääletavad "Suure viisiku" riigid (Prantsusmaa, Saksamaa, Hispaania, Suurbritannia ja Itaalia) ning korraldaja ja Austraalia.
Riigid jaotati gruppidesse kümne eelneva aasta hääletamistavade põhjal, et ennetada olukorda, kus poolfinaalis osaleb väga palju ühe piirkonna riike, mille tavaks on üksteise poolt hääletada.
Osalejad
pisi|300px|{{legend|#22B14C|Osalevad riigid}} {{legend|#d40000|Riigid, mis ei pääsenud finaali}} {{legend|#FFC20E|Riigid, kes olid varem osalenud, kuid ei osalenud 2015. aastal}} 40 riiki kinnitas oma osalust 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Lauluvõistlusele naasid Küpros, Serbia ja Tšehhi, kes osales taas pärast viieaastast pausi.
2015. aasta veebruaris teatas EBU, et lauluvõistlusel osaleb seoses võistluse 60. juubeliga külalisesinejana Austraalia. Austraalia kohalik telekanal SBS on lauluvõistlust ülekandnud juba üle 30 aasta ja kohalikel on selle vastu suur huvi. Austraalia osales kohe finaalis, et mitte mõnelt Euroopa riigilt võimalikku finaalikohta ära võtta. Kui Austraalia oleks võitnud, oli sel võimalus koostöös teiste Euroopa ringhäälingutega osaleda ka järgmisel aastal.
Naasvad artistid
Aserbaidžaani selleaastane esindaja Elnur Hüseynov esindas riiki ka 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Armeeniat esindavasse ansamblisse Genealogy kuulunud Inga Arshakyan esindas riiki 2009. aasta võistlustel koos oma õe Anusziga. San Marinot esindanud Michele Perniola ja Anita Simoncini olid mõlemad osalenud varem laste Eurovisiooni lauluvõistlusel: Perniola esindas riiki 2013. aastal ja Simoncini ansambli The Peppermints ühe liikmena 2014. aastal. Simoncini oli sellega esimene, kes osales järjestikustel aastatel EBU korraldavatel kahel erineval võistlusel. Malta esindaja Amber Bondin oli taustalaulja 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel ja Valgevene esindaja Uzari 2011. aastal.
Niko Phirosmani
Kunstnik jõudis teatava tunnustuseni alles elu viimastel aastatel, kutselised kunstnikud märkasid tema teoseid 1912. aastal. Phirosmani oli esindatud Moskvas 24. märtsil 1913 avatud futuristide näitusel. Suurema osa elust oli Phirosmani väga vaene, ta suri alatoitluse ja haiguse tõttu. Maetud arvatavasti vaeste ühishauda. pisi|Gruusia ühelarine Teda on kujutatud Gruusia ühelarisel rahatähel.
Eestis on Phirosmani teoste näitus toimunud 1976. aastal Kadrioru kunstimuuseumis ja 2019. aastal Mikkeli muuseumis.
Fiat Chrysler Automobiles
Fiat Chrysler Automobiles N.V. (FCA) oli rahvusvaheline autotootja, mis moodustati 2014. aastal peale Chrysler Groupi ostmist Fiat S.p.A. poolt ning mis tegutses kuni liitumiseni PSA Grupiga 2021. aastal.
FCA tegevus toimus peamiselt kahe tütarettevõtte abil: FCA Italy (varasema nimega Fiat Group Automobiles SpA), mille peakorter oli Torinos ning FCA US (varasema nimega Chrysler Group LLC) peakorteriga Auburn Hillsis Michiganis. FCA kaubamärkide hulka kuulusid Abarth, Alfa Romeo, Chrysler, Dodge, Fiat, Fiat Professional, Jeep, Lancia, Maserati ja Ram Trucks. 2016. aastast ei kuulu Ferrari enam FCA-le.
2019. aasta 31. oktoobril teatas FCA liitumisplaanist PSA Grupiga (Peugeot ja Citroëni omanik), olles mõlemad tehingus 50-protsendilise osakaaluga. 2019. aasta 18. detsembril teatatakse, et liitumistingimustes on kokkulepped saavutatud ning tehingu väärtuseks on 50 miljardit dollarit. 2020. aasta juulis avalikustatakse ettevõtte uus nimi, milleks pidi saama Stellantis ja mis on tuletatud ladinakeelsest tegusõnast stello, mis tähendab "tähtedega valgustatud". 16. jaanuaril 2021 viidi tehing lõpule ning FCA ja PSA Grupi uus nimetus on Stellantis.
Kelly
Kelly on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 250. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Kelly 659 naisel.