cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teadusrevolutsioonide struktuur
VIII. Reaktsioon kriisile
Selleks et anomaalia tekitaks kriisi, peab see tavaliselt olema midagi kui lihtsalt anomaalia. Kui teadlane hakkab iga anomaalia üle järele mõtlema, siis ta teeb harva midagi olulist. Küsimusele, mis paneb anomaalia paistma ühiseid jõupingutusi väärivana, ei ole tõenäoliselt täiesti üldist vastust. Mõnikord näitab anomaalia selgelt, et paradigma vajab eksplitsiitset fundamentaalset üldistamist, nagu eetri kaasaviimise probleem Maxwelli teooria pooldajatele. Koperniku revolutsiooni puhul tekkis kriis sellepärast, et rakendustel, et rakendustel, mida anomaalia pärssis, oli suur praktiline tähtsus. 18. sajandi keemias muutis normaalteaduse areng kaalusuhete probleemi lihtsalt tüütusest kriisi allikaks. Küllap on teisigi asjaolusid (näiteks probleemide lahendamatuse pikk aeg), mis anomaalia pakiliseks teevad, ja tavaliselt toimib mitu koos.
Kui algab kriis, muutub anomaalia üldtunnustatuks. Üha rohkemad parimad teadlased hakkavad sellele üha rohkem tähelepanu pöörama. Tavaliselt see lahendatakse peagi, või hakkavad paljud juhtivad teadlased pidama seda teadusharu põhiprobleemiks. Tekib paradigma (suurelt jaolt ad hoc) modifikatsioonide paljunemine, normaalteaduse reeglid muutuvad üha ähmasemaks. Kaob üksmeel selles, mis paradigma on, ja isegi lahendatud probleemide standardsed lahendused satuvad küsimärgi alla. Mõnikord teadlased tunnistavad seda olukorda (Mikołaj Kopernik, Albert Einstein). Wolfgang Pauli tajus olukorda enne Werner Heisenbergi maatriksmehaanikat talumatult piinavana. Sellised kokkuvarisemise tunnistused on väga haruldased, kuid kriisi tagajärjed ei sõltu täielikult selle teadvustamisest. On ainult kaks universaalset kriisi tagajärge. Kriisiaegne uurimistöö on väga sarnane paradigmade-eelsega, ainult et lahknevuste koht on väiksem ja selgepiirilisem. Ja kõik kriisid lõpevad ühel viisil kolmest. Mõnikord saab normaalteadus kriisist jagu. Mõnikord ei lahenda probleemi ka radikaalselt uudsed lähenemised, ning probleem jäetakse uuele põlvkonnale, kellel on paremad vahendid. Ja mõnikord ilmub uus paradigmakandidaat ja toimub võitlus selle aktsepteerimise nimel.
Üleminek uuele paradigmale ei ole kumulatiivne, vaid valdkonna uuesti ülesehitamine uutel alustel, mis muudab mõnesid kõige elementaarsemaid teoreetilisi üldistusi ja paljusid paradigmaatilisi meetodeid ja rakendusi. Üleminekuajal on suur, kuid mitte täielik kattumine probleemides, mida kumbki paradigma suudab lahendada, kuid meetodid on erinevad. Kui üleminek on läbi, siis on vaade meetoditele ja eesmärkidele muutunud. Seda on võrreldud teisest otsast vaatamisega ja geštaldi muutusega. Aga teadlased ei näe midagi millenagi, vaid lihtsalt näevad seda. Teadlasel ei ole võimalik nägemisviise sisse ja välja lülitada.
Kuidas näeb erakorraline uurimistöö välja? Kuidas anomaalia muudetakse seadusesarnaseks? Mida teadlased teevad, kui nad saavad aru, et nende ettevalmistuse piires pole võimalik probleemi lahendada? Need küsimused vajavad rohkem uurimist, mitte ainult ajaloolist. Sageli ilmub uus paradigma või selle alge enne kriisi tunnistamist (Lavoisier' pitseeritud käsikiri; Thomas Youngi valguse laineteooria ilmus enne kriisi tunnistamist). Teistel juhtudel (Kopernik, Einstein, tänapäeva tuumateooria) läheb kokkuvarisemise tunnistamisest uue paradigma ilmumiseni hulk aega. Sel juhul saab jälgida, kuidas erakorraline teadus välja näeb. Sageli alustatakse anomaalia isoleerimisest ja struktureerimisest. Proovitakse järele, kui kaugele paradigma raames saab minna. Samal ajal püütakse kokkuvarisemist teravana näidata. Ja nii nagu teadlast tavaliselt kujutletaksgi, tehakse huupi katseid, otsides tagajärge, mille loomust ei osata ära arvata. Püütakse luua spekulatiivseid teooriaid, mis võiksid viia uue paradigmani. Huupi uurimise näited on Johannes Kepleri katsed seletada Marsi liikumist ja Joseph Priestley reaktsioon uute gaaside paljunemisele. Parimaid näiteid pakub tänapäeva väljateooria ja osakestefüüsika. Kui poleks olnud kriisi, mis sundis kompima normaalteaduse piire, kas oleks tehtud tohutuid jõupingutusi neutriino avastamiseks? Või kas oleks ette pandud ja kontrollitud paarsuse jäävuse rikkumist? Need katsed olid osalt katsed ähmast anomaaliate komplekti lokaliseerida ja selle allikat määratleda. Sageli toimub ka teistsugune erakorraline uurimistöö. Mõistatuste avamiseks kasutatakse filosoofilist analüüsi. Normaalteadus üldiselt hoiab filosoofiast eemale, ja küllap õigusega. Paradigma kasutamine ei nõua reeglite ja eelduste eksplitseerimist. Eelduste otsimine võimaldab aga paradigma haaret lõdvendada ja otsida uut paradigmat. Newtoni füüsikale ja relatiivsusteooriale ja kvantmehaanikale eelnes ja nendega kaasnes kaasaegse uurimistraditsiooni fundamentaalne filosoofiline analüüs. Mõlemal perioodil etendas kriitilist osa mõtteeksperiment. Mõtteeksperimentide abil isoleeritakse probleemi juur nii selgelt, nagu laboris pole võimalik. Erakorraline uurimistöö toob sageli kaasa ka palju uusi avastusi, sest uurimistöö keskendub kitsale probleemistikule. Need tekivad kas juhuslikult või uue hüpoteesi ennustustena või tuntud nähtuste ümbertõlgendustena. Mõnikord laseb struktuur, mille erakorraline uurimistöö anomaaliale annab, ette aimata uue paradigma kuju. Albert Einstein nägi juba enne uue mehaanika väljatöötamist seost absoluutselt musta keha kiirguse, fotoefekti ja erisoojuste vahel. Tavaliselt aga uue paradigma struktuuri ette ei nähta, vaid uus paradigma või vihje sellele ilmub järsku. Kuidas uus andmete korrastamise viis leiutatakse, see jääb selgusetuks. Peaaegu alati olid need leiutajad väga noored või valdkonnas uustulnukad.
IX. Teadusrevolutsioonide loomus ja paratamatus
Mis on teadusrevolutsioonid ja mis on nende roll teaduse arengus? Need on mittekumulatiivsed arenguepisoodid, milles vana paradigma asendatakse täielikult või osaliselt uue paradigmaga, mis on vanaga ühitamatu. Miks nimetada seda paradigmavahetust revolutsiooniks? Milline paralleelsus õigustab nende võrdlemist poliitiliste revolutsioonidega? Poliitilised revolutsioonid saavad alguse kasvavast äratundmisest (võib-olla teatud ringkonnas), et olemasolevad institutsioonid ei tule enam toime probleemidega, mida tekitab keskkond, mille nad on osalt ise loonud. Teadusrevolutsioonid saavad alguse kasvavast äratundmisest (sageli kitsas ringkonnas), et olemasolev paradigma ei ole adekvaatne mõne sellise looduse aspekti uurimisel, mis selle paradigma abiga avastati. Revolutsiooni eeltingimus on toimetulematuse äratundmine, mis võib viia kriisini. Teatud sündmused võivad tunduda revolutsioonilised ainult neile, kelle valdkonda need lähedalt puudutavad, väljasseisjatele võivad need paista normaalse arengu osadena, nagu 20. sajandi alguse Balkani revolutsioonid. Näiteks astronoomide jaoks ei olnud röntgenikiirguse avastamine revolutsiooniline. Sel paralleelil on ka sügavam aspekt, millest esimese tähtsus oleneb. Poliitilised revolutsioonid püüavad muuta poliitilisi institutsioone viisil, mida need institutsioonid keelavad. Seetõttu tuleb vanad institutsioonid osaliselt uutega asendada ja vahepeal ühiskonda institutsioonid täielikult ei valitse. Alguses õhendab institutsioonide (paradigmade) rolli kriis. Üha rohkemad indiviidid võõranduvad poliitilisest elust ja hakkavad selles üha ekstsentrilisemalt käituma. Kriisi süvenedes seovad paljud end mõne konkreetse ettepanekuga ühiskonna taasülesehitamiseks uute institutsioonide raamistikus. Ühiskond jaguneb võistlevateks leerideks või parteideks, ühed püüavad kaitsta vanu institutsioone, teised püüavad rajada uusi. "Ja kui see polariseerumine on toimunud, siis poliitiline lahendus ebaõnnestub. Et revolutsioonilise konflikti osapooled on eriarvamusel selles, millises poliitilises maatriksis tuleb poliitiline muutus saavutada ja seda hinnata, et nad ei tunnista institutsioonideülest raamistikku revolutsioonilise eriarvamuse üle kohtumõistmiseks, siis nad võtavad kasutusele masside veenmise tehnikad, mille seas on sageli jõud." Revolutsioonide roll poliitiliste institutsioonide arengus sõltub sageli sellest, et nad on osalt poliitikavälised või institutsioonidevälised sündmused.
Nagu valik võistlevate poliitiliste institutsioonide vahel, on valik võistlevate paradigmade vahel valik kogukonna elu ühitamatute viiside vahel. Sellepärast ei saa valikut määrata üksnes normaalteaduse hindamisprotseduurid, sest need on osalt sõltuvad paradigmast ja paradigma on küsimärgi all. Vaidluses paradigma valiku üle peavad paradigmad osalema, ja nende roll on paratamatult tsirkulaarne. Iga rühm kasutab oma paradigmat argumenteerimisel selle paradigma kasuks. See tsirkulaarsus ei tee argumente vääradeks ega ebamõjusateks. See, kes argumentides paradigma kasuks paradigmat eeldab, võib sellegipoolest selgelt näidata, kuidas hakkab välja nägema teaduslik praktika, kui võetakse omaks uus vaade loodusele. Seda võidakse teha väga veenvalt, isegi sundivalt. Ent tsirkulaarne argument on ainult veenmine. Seda ei saa teha loogiliselt ega isegi mitte tõenäosuslikult sundivaks neile, kes keelduvad ringi astumast. Eeldused ja väärtused, mida mõlemad osapooled jagavad, ei ole selleks piisavalt ulatuslikud. Nagu ka poliitiliste revolutsioonide puhul, pole kõrgemat standardit kui kogukonna nõusolek. Ei saa piirduda looduse ja loogika mõju uurimisega, vaid tuleb uurida ka veenva argumenteerimise mõjusaid tehnikaid.
Kui möönda, et paradigmade kõrvaleheitmine on olnud ajalooline fakt, kas see valgustab rohkem kui inimeste kergeusklikkust ja segadust? Kas on seesmisi põhjusi, miks uut laadi nähtuse või uue teooria äraseedimine peab nõudma vana paradigma kõrvaleheitmist? Kui sellised põhjused on, siis need ei tulene teadusliku teadmise loogilisest struktuurist. Uus nähtus võiks põhimõtteliselt ilmuda, ilma et vana praktika mingeid osi mõttes lõhutaks. Elu avastamine Kuul lõhuks olemasolevad paradigmad, elu avastamine kauges vähetuntud kohas mitte. Uus teooria ei pea olema vastuolus ühegi oma eelkäijaga. Võib-olla see tegeleb ainult nähtustega, mida varem ei tuntud. Uus teooria võib lihtsalt vanad teooriad seostada, ilma neid muutmata, nagu näiteks energia jäävuseteooria. Mõeldavad on teisedki ühitatavuse viisid. Kui kõik uued teooriad oleksid niisugused, oleks teaduse areng kumulatiivne. Uus teadmine asendaks ainult teadmatust, mitte vana teadmist. Teadus oleks võinud niiviisi areneda, ja paljud on uskunud, et ta areneski nii, ja paistab, et enamik arvab praegugi, et selline kuhjumine on vähemalt ideaal, mida inimeste idiosünkraasia on moonutanud. See vaade on seotud valitseva epistemologiaga, mille järgi teadmine ehitatakse otseselt meelteandmetest. Tegelikult on pärast paradigmade-eelset perioodi kõigi uute teooriate ja peaaegu kõigi uut laadi nähtuste äraseedimine nõudnud eelneva paradigma lõhkumist ja võistlevate koolkondade konflikti. Ootamatute uudsuste kumulatiivne assimileerimine on olnud peaaegu olematu erand. Sellepärast tuleb kahtlustada, et teadus ei kaldu kumulatiivsuse ideaali poole.
Uudsuse kumulatiivne omandamine on ka põhimõtteliselt ebatõenäoline. Normaalteaduse kumulatiivsus sõltub teadlaste võimest valida probleeme, mida saab olemasolevate tehnikatega lahendada. (Sellepärast võib liigne tegelemine kasulike probleemidega teaduse arengut pärssida.) See, kes püüab lahendada probleemi olemasolevate vahenditega, teab, mida ta tahab saavutada, ning konstrueerib instrumente ja suunab mõtteid selle järgi. Uus avastus ilmub ainult juhul, kui tema ootused looduse ja instrumentide kohta osutuvad vääraks. Sageli on avastuse tähtsus võrdeline sellest ette aimu andva anomaalia ulatuse ja kangekaelsusega. Ei ole teist tõhusat teed avastusteni. Sama käib veel selgemalt uute teooriate kohta. Uus teooria saab olla kolme tüüpi nähtuste kohta. Esiteks need, mida olemasolevad teooriad juba hästi seletavad. Need annavad harva motiivi uueks teooriaks, ja selliseid uusi teooriaid aktsepteeritakse harva, sest loodus ei anna alust uue teooria eelistamiseks. Teiseks need, mille loomust olemasolev paradigma näitab, kuid mille üksikasjade mõistmine nõuab teooria täpsustamist. Teadlased tegelevadki põhiliselt nende nähtustega, kuid nad ei püüa seejuures leiutada uut paradigmat. Kolmandat tüüpi nähtused on tunnustatud anomaaliad, mida olemasolev paradigma kuidagi ära ei seedi. Ainult nendest tekivad uued teooriad.
Edukas uus teooria peab kuskil võimaldama ennustusi, mis erinevad eelkäija omadest. Seda erinevust ei saaks olla, kui teooriad oleksid loogiliselt ühitatavad. Üks teooria peab teise asendama. Isegi energia jäävuse teooria, mis tänapäeval tundub loogilise pealisehitisena, mis on loodusega seotud ainult sõltumatult kindlaks tehtud teooriate kaudu, ei kujunenud ilma paradigma lõhkumiseta. See ilmus kriisist, mille oluline koostisosa oli ühitamatus Newtoni dünaamika ja soojusaineteooria mõnede hiljuti sõnastatud järelmite vahel. Energia jäävuse seadus sai teaduse osaks alles pärast soojusaineteooria kõrvaleheitmist, ja alles hiljem hakati seda nägema kõrgema järgu teooriana. Pole ajalooliselt tõenäoline, et järjestikused teooriad ei ole omavahel konfliktis.
Kuni teooria loomust ja funktsiooni mõistetakse nii, nagu tänapäeval valdav, pole võimalik neid seisukohti omaks võtta. Kuhni-aegne tõlgendus on lähedases suguluses varajase loogilise positivismiga ja selle järglased ei lükka seda kategooriliselt tagasi. See piirab aktsepteeritud teooria kehtivust ja tähendust nii, et see ei saa olla vastuolus mõne hilisema teooriaga, mis tegi ennustusi osalt samade loodusnähtuste kohta. Tuntuim näide on Newtoni dünaamika ja Einsteini dünaamika vahekord. Kuhni järgi saab Einsteini teooriat aktsepteerida ainult tunnistades, et Newtoni teooria on väär. See vaade oli Kuhni ajal vähemuses. Valdavad vastuväited sellele on järgmised. Ei saa olla, et relativistlik dünaamika oleks näidanud, et Newtoni dünaamika on väär, sest Newtoni mehaanikat rakendavad endiselt enamik insenere ja paljud füüsikud. Einsteini teooria abil saab näidata, et teatud tingimustes on Newtoni teooria ennustused sama head kui meie mõõteriistad. Seetõttu võib Newtoni teooriat pidada Einsteini teooria erijuhtumiks. Aga ükski teooria ei saa olla vastuolus oma erijuhtumiga. Einsteini teooria tundub tegevat Newtoni teooria vääraks ainult sellepärast, et mõned Newtoni teooria järgijad on ettevaatamatult väitnud, et selle ennustused on täiesti täpsed või et see kehtib ka väga suurte suhteliste kiiruste puhul. Et neil polnud säärasteks väideteks tõendeid, siis nad reetsid teaduse standardid. Niivõrd kui Newtoni teooria on olnud tõeliselt teaduslik teooria, mida toetavad kehtivad tõendid, on ta seda jätkuvalt. Einsteini teooria sai näidata ainult nende ekstravagantsete väidete väärust, mis pole kunagi olnud päriselt teaduse osa. Selliste argumentidega on võimalik muuta rünnakutele immuunseks mis tahes teooria, mida paljud pädevad teadlased on toetanud, sealhulgas flogistoniteooria. Kui poleks muid nähtusi peale nende, mida flogistoniteooria seletas, poleks keegi võistlevat teooriat esitanud. Et teooriaid niiviisi päästa, tuleb nende kehtivusala piirata teatud nähtustega ja teatud mõõtmistäpsusega. Ja kui siit järjekindlalt edasi minna, siis keelatakse teadlasel "teaduslikult" rääkida mis tahes nähtusest, mida pole veel vaadeldud. Teadlane ei tohi teooriale toetuda, kui uuritakse uusi nähtusi või suurendatakse mõõtmistäpsust. Need keelud on loogiliselt eranditeta. Kui aga teadus need omaks võtaks, siis ei saaks teha uurimistööd, millega teadus edasi areneks. Normaalteadus peab paradigma omaks võtma ning laiendama seda uutele nähtustele ja mõõtmistäpsustele, muidu ei saaks paradigma anda peamurdmisülesandeid. Siis ei saa olla ka üllatusi, anomaaliaid ega kriise ega erakorralist teadust. Siis oleks teadus enam-vähem paradigmade-eelses olukorras. Oluliste teaduslike edusammude hind on sidumus, mis riskib väärusega.
Kowie jõgi
pisi|Kowie jõgi Kowie jõgi (inglise keeles Kowie River, afrikaani keeles Kowierivier) on jõgi Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis.
Kowie jõgi on 94 kilomeetri pikkune, valgala suurus on 800 ruutkilomeetrit. Jõgi suubub Port Alfredi linnas India ookeani.
Namlos
Namlos on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Reutte ringkonnas. Vald asub 1264 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 28,76 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 76 inimest.
Namlos asub Lechi kõrvalorus.
pisi|tühi|Namlos
Gartow
Gartow on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüchow-Dannenbergi kreisis. Valla pindala on 28,28 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1411 inimest. Vald asub Alam-Saksimaa idatipus, mitte kaugel Elbe jõest, umbes 30 km Salzwedelist kirdes ja 20 km Wittenbergest läänes.
Huviväärsused
Gartows on FM- ja TV-ülekandejaam, kahe üle 300 m kõrge vantidega mastiga, Gartow-Höhbecki ülekandejaam. 20. augustil 2009 lammutati väiksem mast lõhkamise teel. Saksamaa taasühinemiseni kasutati seda ülekandejaama ka otseseks raadioühenduseks endise Lääne-Berliiniga (vastujaam: Richtfunkstelle Berlin-Frohnau).
Lähedalasuv Gorleben on kavandatud tuumajäätmete hoiustamiseks. See tõi piirkonnas kaasa palju vaidlusi ja proteste.
Weinitzen
Weinitzen on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
pisi|tühi|Kauge vaade Weinitzenile
Lissaboni Teaduste Akadeemia
pisi|[[Inskriptsioon akadeemia peahoone seinal]] Lissaboni Teaduste Akadeemia (portugali keeles: Academia das Ciências de Lisboa) on Portugali teaduste akadeemia.
Emmanuel Mayuka
Emmanuel Mayuka (sündinud 21. novembril 1990 Kabwes) on Sambia jalgpallur, kes mängib ründajana Sambia kõrgliiga klubis NAPSA Stars.
Lissaboni Teaduste Akadeemia
Teaduste akadeemia kui riiklik institutsioon loodi aastal 1779 Lissabonis algse nimega Lissaboni Kuninglik Teaduste Akadeemia.
Akadeemia eesmärgiks on soodustada teaduslikke uuringuid, edendada akadeemilist arengut, julgustada portugali keele- ja kirjandusalaseid uuringuid ning arendada Portugali ajaloo ja rahvusvaheliste suhete uurimist.
Akadeemia teeb tihedat koostööd akadeemiatega, mille ametlik töökeel on portugali keel.
Emmanuel Mayuka
Klubikarjääri jooksul on ta mänginud muuhulgas Inglismaa kõrgliiga klubis Southampton ja Prantsusmaa kõrgliiga klubis Sochaux.
Mayuka tegi debüüdi Sambia rahvuskoondises 2007. aasta Lõuna-Aafrika meeskonda COSAFA Cup'i meistrivõistlustel mängus Mosambiigi vastu. Ta on mänginud viitel Aafrika karikavõistlustel. 2012 tuli ta meeskonnaga Aafrika meistriks.
Lissaboni Teaduste Akadeemia
Lissaboni TA on Euroopa akadeemiate ühendus ALLEA liige.
Struktuur
Akadeemia liikmeskond on jaotatud kahte klassi: Loodus- ja täppisteaduste klass ning humanitaar- ja sotsiaalteaduste klass. Klassid jagunevad omakorda sektsioonideks.
Liikmeskond
Liikmestaatused on järgmised: täisliige (Académicos Efectivos); rahvuslik korrespondentliige (Académicos Correspondentes Nacionais); brasiilia korrespondentliige (Académicos Correspondentes Brasileiros); välisliige (Académicos Correspondentes Estrangeiros); auliige (Académicos Honorários) ja emeriitliige (Académicos Eméritos).
Akadeemias on liikmeid kokku (2013. a seisuga) 295 inimest, sealhulgas 70 täisliiget, 120 rahvuslikku korrespondentliiget, 26 brasiilia korrespondentliiget, 72 välisliiget 5 auliiget ja 2 emeriitliiget.
Eesti teadlastest on akadeemiasse kuulunud arstiteadlane Ludvig Puusepp (valitud 1929, surnud 1942); praegu kuulub liikmeskonda mehaanikateadlane Jüri Engelbrecht (valitud 2010).
Austria pinšer
Eesti Kennelliidu avaldatud standardis on koera käitumise/iseloomu kohta kirjas: "Tugeva iseloomuga, elav, tähelepanelik, mänguline ja eriti kiinduv ning sõbralik suhtlemisel lähedaste isikutega."
Junge Union
pisi|[[Paul Ziemiak]]
Junge Union (ametlik nimi Junge Union Deutschlands) – CDU/CSU noorteühendus Saksamaal. See on suurim noorte poliitiline organisatsioon Saksamaal ja Euroopas.
Junge Unioni iseloomustus
Junge Union on poliitiline organisatsioon (CDU/CSU), mis osaleb ühiskonnaelu korraldamises ning pakub ettevõtlikele ja poliitikahuvilistele noortele häid arenguvõimalusi. Ühendus määratleb ennast liberaalse, progressiivse, kuid konservatiivse organisatsioonina. Junge Union pooldab demokraatiat ja sotsiaalset turumajandust ning toetab Euroopa integratsiooni ja partnersuhteid USA-ga NATO raames. Peamine ülesanne on riigi heaolusüsteemi reformimine.
Poliitiline seisukoht
Junge Union tegeleb põlvkondade võrdõiguslikkuse, pensionireformi ja tervishoiusüsteemiga ning võitleb tööpuudusega. Junge Union tahab luua rohkem töökohti ja koolitusi noortele. Eesmärkideks on noorte kaasamine riigi ja ühiskonna kujundamisse, noorte julgustamine ideede elluviimisel ning sellele mitmekülgne kaasa aitamine ja arendamine.
Junge Union ühenduse peakorter asub Berliinis. Organisatsioon on esindatud peaaegu igas kogukonnas Saksamaal.
Javier Pérez de Cuéllar
pisi|Javier Pérez de Cuéllar (1982) Javier Felipe Ricardo Pérez de Cuéllar de la Guerra (19. jaanuar 1920 Lima – 4. märts 2020 Lima) oli Peruu diplomaat, endine ÜRO peasekretär ja Peruu peaminister.
Alates 1940. aastast oli ta tööl Peruu välisministeeriumis, alates 1944. aastast oli diplomaatilisel tööl. Ta on töötanud Peruu saatkonnas Prantsusmaal, Suurbritannias, Boliivias ja Brasiilias. 1964. aastal määrati ta Peruu suursaadikuks Šveitsis, aastatel 1969–1971 oli ta Peruu suursaadik Nõukogude Liidus ja Poolas ning 1977–1979 Venezuelas.
1995. aastal osales ta Peruu presidendi valimistel, kuid kogus vaid 22 protsenti häältest ja kaotas koha Alberto Fujimorile.
2000–2001 oli ta Peruu peaminister ja välisminister. Pärast president Alejandro Toledo võimuletulekut 2001. aastal määrati ta suursaadikuks Prantsusmaale. 2002–2004 oli ta Ladina-Ameerika Kongressi esimees.
ÜRO peasekretärina
1. jaanuaril 1982 sai Pérez de Cuéllar Kurt Waldheimi järel ÜRO peasekretäriks ja valiti teiseks ametiajaks tagasi 1986. aasta oktoobris. Oma kahel ametiajal vahendas ta Falklandi sõja järel läbirääkimisi Suurbritannia ja Argentina vahel ning edendas Contadora grupi jõupingutusi rahu ja stabiilsuse saavutamiseks Kesk-Ameerikas.
Pérez de Cuéllar osales läbirääkimistel Namiibia iseseisvuse saavutamiseks, Lääne-Sahara konflikti lahendamiseks Maroko ja Polisario Rinde vahel, sõltumatust taotlevate Horvaatia sõjajõudude, Jugoslaavia föderaalsete ja kohalike serblaste vägede vahel ning Küprose konflikti lahendamisel. Pérez de Cuéllar juhtis 1986. aastal rahvusvahelist vahekohtukomiteed, kes lahendas Greenpeace'ile kuulunud Rainbow Warriori uputamise intsidenti Uus-Meremaa ja Prantsusmaa vahel.
Veidi enne oma teise ametiaja lõppu lükkas ta tagasi ÜRO Julgeolekunõukogu liikmete mitteametliku taotluse vaadata uuesti läbi oma varasem otsus mitte esitada kandidatuuri kolmandaks ametiajaks, mis kestnuks lühendatuna kaks aastat, kuna järeltulija leidmiseks puudus selleks hetkeks konsensus. Kandidaat leiti 1991. aasta detsembri lõpus ja Pérez de Cuéllari teine ​​ametiaeg lõppes 31. detsembril 1991.
Carteri maakond (Kentucky)
Carteri maakond (Carter County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kentucky osariigis.
Maakonna halduskeskus on Grayson.
Mustkunst
Mustkunst on etenduskunst, mis kuulub "lavakunstide sugukonda" ja selle peaeesmärk on meelelahutus, ning olemus seisneb illusioonide loomises ja publiku muutunud teadvuse seisundi esile kutsumises. Mustkunst seisneb põhiliselt selles, et Mustkunstnik teeb miskit, millel on oma tagajärg, kuid siis juhtub midagi erakordset ja tihtilugu isegi võimatut ning publiku silmis on juhtunud "IME" ehk "illusioon" on tulnud avalikuks. Illusiooni taga on tegelikult peidus "saladus" ehk see, kuidas "vaataja" jaoks "näitemäng" on lavastatud ning üles ehitatud, arvestades seejuures inimkäitumise mustreid ja psühholoogiat. Tegelikult suunab mustkunstnik vaataja tähelepanu kindlatele asjaoludele hetkes ja siis toimetab salaja omad liigutused ning väga ägedad ja nn "võimatud" asjad juhtuvadki.
Hiinapärased haakuvad rõngad
Hiinapärased haakuvad rõngad on klassikaline trikk, mis näeb ette, et mustkunstnik näitab publikule eraldatud terasrõngaid. Öeldes võlusõna, hakkavad rõngad keti kombel kokku. Hiljem võtab ta rõngad jälle ketist lahti ja näitab publikule.
Naise poolekssaagimine
Naisesaagimine on klassikaline trikk, mis näeb ette, et mustkunstnik toob lavale naise, paneb ta kirstu ja saeb kasti pooleks. Hiljem paneb ta jälle kastid kokku ja naine on elus ja terve.
Carteri maakond (Kentucky)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 27 720.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Mustkunst
Topsid ja pallid (cups and balls)
Trikk mis näeb ette pehmest materjalist pallide manipuleerimist topside all, millest palju versioone. Näiteks mustkunstnik paneb tagurpidi asetatud topsile vahtkummist pallikese, katab selle topsiga, koputab sinna ja pall läheb läbi topsi. Egituses Benin Hasani matusekambrist avastatud seinamaalil arvatakse olevat kõige varasem (2500 aastat e.m.a) säilinud kõnealloleva triki kujutis. Üks levinumaid tänavamustkunsti trikke, millega muu hulgas on läbi ajaloo petetud pealtvaatajatelt raha välja.
Jürgen Einpaul
Jürgen Einpaul (sündinud 11. mail 1983) on eesti ehitusteadlane ja orienteeruja.
Haridus
Õppis 1998. aastani Jüri Gümnaasiumis, lõpetas 2001. aastal Tallinna Reaalkooli. 2010. aastal lõpetas Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse eriala magistriõppe ja kaitses tehnikateaduse magistri kraadi magistritööga "Siirduvate sõlmedega mitmekorruselise raudbetoonraami postide tugevus- ja stabiilsusarvutused". Seejärel oli Šveitsi Föderaalse Tehnikainstituudi (École polytechnique fédérale de Lausanne) doktorant ja betoonkonstruktsioonide labori uurimisassistent. . 2016. aastal kaitses samas doktoritöö "Punching Strength of Continuous Flat Slabs".
Teadustegevus
Avaldanud teadusartikleid raudbetoonkonstruktsioonide dimensioneerimisest, tugevus- ja läbivajumiskontrollist.
Sporditulemused
Harrastab orienteerumist. Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksus on ta võitnud 3 hõbedat ja 3 pronksi. Aastatel 2008, 2009 ja 2010 tuli OK Saue Tammed võistkonnas Jüriööjooksu võitjaks.
2016. aasta rogaini Euroopa meistrivõistlustel Hispaanias Aralari mäestikus võitis ta koos Timmo Tammemäega pronksi.
Feodor Lynen
Feodor Felix Konrad Lynen (6. aprill 1911 – 6. august 1979) oli Saksamaa biokeemik.
Lynen õppis aastatel 1930–1937 Müncheni Tehnikaülikoolis keemia erialal (lõpetas).
II maailmasõja ajal jäi ta Saksamaale ning töötas 1942. aastast Müncheni Ülikooli keemialektorina. 1947. aastal sai Lynen abiprofessoriks ja 1953. aastal biokeemia professoriks. 1954. aastast oli ta Max-Plancki Rakukeemia Instituudi direktor. 1972. aastal liideti instituut Max Plancki Biokeemia Instituudiga ning Lynen sai Saksa Keemiaseltsi presidendiks.
1964. aastal sai Lynen koos Konrad Blochiga kolesterooli ja rasvhapete ainevahetuse uurimise eest Nobeli meditsiiniauhinna.
Hõre habesamblik
Hõre habesamblik  (Usnea chaetophora) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Kajara
Kajara on eesti perekonnanimi.
Perekonnanimi Kajara on nimede eestistamise käigus 1940. aastal Tartus antud isikutele, kelle perekonnanimi oli varem Blaubirk ja Blaubrik. Valmar Kajara palvel kanti Kajara perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 407 all.
MTÜ Eesti Euroopa Liikumine
thumb|MTÜ juht Riivo Sinijärv [[aasta eurooplane|aasta eurooplase auhinda üle andmas 8. mail 2010]] MTÜ Eesti Euroopa Liikumine (lühend EEL) on Eesti kodanikuühendus (õiguslikult vormilt mittetulundusühing), mille eesmärk on edendada ühendatud Euroopa liikumist. Euroopa liikumise all peetakse silmas taotleda Euroopa riikide kodanike rahu, solidaarsust ja majanduslikku heaolu, säilitades seejuures Euroopa rahvaste kultuuri ja isikupära.
2005. aastast annab MTÜ välja aasta eurooplase tiitlit, mille on pälvinud näiteks PRIA (2005), Jaan Kross (2006), Arnold Rüütel (2007), Kersti Kaljulaid (2009) ja Marju Lauristin (2017).
2011. aastal tuli avalikuks, et MTÜga seotud Reformierakonna noorpoliitik Anna-Maria Galojan oli kõrvaldanud MTÜ raha, omastades üle 900 000 krooni. Galojan mõisteti 5. mail 2011 Harju maakohtus süüdi ja kohus määras talle osaliselt reaalse vanglakaristuse, mille kandmise eest ekspoliitik põgenes aga Suurbritanniasse. 2015. aasta 19. veebruaril toodi ta Eestisse vanglakaristust kandma, vanglast vabanes ta 2016. aastal. Galojanilt mõisteti välja MTÜ-le tekitatud kahju (maakohtus kahjusumma põhiosa 47 950 eurot, ringkonnakohtus ka 17 650 eurot viiviseid), kuid 2015. aastal kinnitas MTÜ juht Riivo Sinijärv, et Galojan ei ole kahjusid hüvitanud.
Kolmekuningapäev
pisi|[[Artemisia Gentileschi, "Kuningate kummardamine" (1636)]]
Kolmekuningapäev on 6. jaanuaril ja kirikukalendris on see päev, kui kolm Hommikumaa tarka (kuningat) leidsid Jeesuslapse.
Eesti rahvakalendris tähistas see jõuluaja lõppu, olles ühtlasi jõuluaja viimane püha. Sel päeval eestlased tõid veel õlgi tuppa, sõid pühade aja toite ja täitsid muid jõulukombeid.
Shōzō Tsugitani
Shōzō Tsugitani (jaapani keeles 継谷 昌三 Tsugitani Shōzō; sündinud 5. juunil 1940) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1961–1965 12 mängu ja lõi 4 väravat.
Kaasikjärve raba
pisi|Kaasikjärve raba õhust Kaasikjärve raba (ka Kaasikualune raba) on raba Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Kärde külas; see on osa Endla soostikust ja kuulub Endla looduskaitseala alla.
Rabast itta jääb Teosaare raba, kirdesse Männikjärve raba, põhja Linnusaare raba ja läände Endla järv.
Raba keskel asub Sinilaugas.
Edward
Edward on inglise mehenimi.
Eestis on kasutusel nime mugandatud kuju: Eduard. Eduardist omakorda on tehtud meelitusvorm Eedi.
Tallinna logo
Tallinna logo ühendab Tallinnale iseloomuliku linnmüüri gooti stiilis kaare ja minimalistliku vormikeelega.
Logo kujundamisel on silmas peetud eelkõige informatsiooni selget edastamist ning linnavõimu ja -kodaniku vahelisele väärikale suhtlemisele kaasaaitamist.
Tallinna logo kasutamist reguleerib Tallinna logo kasutamise reeglistik.
Aavakivi (perekonnanimi)
Aavakivi on eesti perekonnanimi.
Nime on kandnud:
Elise von der Howeni tütarlastekool
Elise von der Howeni tütarlastekool (saksa keeles Howensche Schule või Elisenschule) oli Tallinnas, Laial tänav 15 tegutsenud saksakeelne erakool tüdrukutele.
Kooli rajas 1879. aastal eelnevalt õpetajana töötanud paruness Elise von der Howen (1834–1923). Kool oli tunnustatud ja sinna saabus õpilasi kõigist Läänemereprovintsidest. Von der Howen juhtis kooli kuni 1918. aastani ja läks seejärel pensionile, andes kooli ülalpidamise Eestimaa Rüütelkonnale. Kooli ametlik nimi oli seejärel ajutiselt Mädchenschule der Estländischen Ritterschaft. Koolijuhiks sai Howeni järel Gabriele Rosenbaum, kes tegi 1919. või 1920. aastal ettepaneku nimetada kool selle rajaja järgi Elisenschule'ks.
Seoses rüütelkonna likvideerimisega loodi septembris 1919 kooli ülalpidamiseks eraldi ühing. Kooli aitas ülal pidada ka ühing Saksa Kooliabi. 1925. aastal läks kooli ülalpidamine Saksa kultuuromavalitsusele.
Käsitööõlu
pisi|Käsitööõlle seeria Aleing Authors Käsitööõlu (inglise keeles craft beer) on õlu, mis on valmistatud käsitööõlletehastes. Need on tavaliselt väiksemad tehased, mis on sõltumatud suurtest rahvusvahelistest ettevõtetest ning mille tootmine ei ületa kuut 158 987 295 liitrit aastas. Käsitööõlletehastes kasutatakse tootmisel enamasti ebatraditsioonilisi tooraineid ja uuenduslikke kääritamismeetodeid, tänu millele eristutakse rahvusvahelistest õlletootjatest.
Elise von der Howeni tütarlastekool
Kool suleti 1938. aastal.
Käsitööõlu
Ajalugu
Käsitööõlle populaarsuse kasvu nimetatakse käsitööõlle revolutsiooniks, mis algas 20. sajandi teises pooles. Kindlat aastaarvu ülemaailmse revolutsiooni alguseks pole, kuna see oli riigiti väga erinev. USA-s algas see näiteks 1965. aastal, kui Fritz Maytag ostis San Francisco Anchor Brewing Company. Sarnane olukord oli ka Hollandis, kus 1981. aastal avati esimene õlletehas pärast Teist maailmasõda. Itaalias sai revolutsiooni alguseks 1980. aasta, kui avati esimene pruulipubi.
Kõikides riikides olid esimesed aastad rahulikud ning suurt käsitööõlle tarvitamise kasvu ei olnud, kuid see muutus kiirelt uute tehaste tulekuga.
Eesti Bibliograafia Asutis
Eesti Bibliograafia Asutis oli aastatel 1921–1940 tegutsenud Eesti rahvusbibliograafiaga tegelenud asutus.
Käsitööõlu
Pico-pruulikoda
Pico-pruulikoda on väiksem kui nanopruulikoda, aastas toodetakse veidi üle 500 barreli.
Eesti Bibliograafia Asutis
Asutuse juhataja oli aastatel 1921–1923 Jakob Muide ja seejärel 1923–1924 Oskar Urgart.
1940. aastal moodustati Eesti Bibliograafia Asutise, Eesti Rahva Muuseumi koosseisu kuulunud Arhiivraamatukogu, Eesti Kultuuriloolise Arhiivi ja Eesti Rahvaluule Arhiivi põhjal Eesti Kirjandusmuuseum.
Käsitööõlu
Nanopruulikoda
Nanopruulikojas tegeleb pruulimisega enamasti vaid üks inimene, nanopruulikojal pole kindlat määratlust, kuid see on märgatavalt väiksem kui mikropruulikoda. Aastas toodetakse alla 15 000 õlut.
Mikropruulikoda
Mikropruulikoda toodab aastas vähem kui 75 000 hektoliitrit õlut. See on väiksem kui traditsioonilised suurte ettevõtete pruulikojad ning tavaliselt keskendub rohkem kvaliteedile, mitmekesisusele ja käsitööle ning kasutab ainulaadseid koostisosi ja meetodeid, et valmistada erinevaid õllesorte.
Käsitööpruulikoda
pisi|Brewdogi baar Suurbritannias Walesis Sageli arvatakse, et mikropruulikoda ja käsitööpruulikoda on samad asjad, kuid neil on siiski erinevusi. Aastane toodang 6 miljonit barrelit õlut või vähem. Õlletootmine omistatakse õlletootjale vastavalt vahelduvate ettevõtete reeglitele. Käsitööpruulikojal on piirangud pruulimis- ja tootmistehnikas, sealhulgas nõue kasutada vähemalt 50% linnast. Rohkem tähelepanu pööratakse tooraine kvaliteedile ja pruulimisprotsessi täpsusele, et tagada kõrge kauba kvaliteedi.
Pruulipubi
Pruulipubi on söögikoht ja pruulikoda, kus vähemalt 25% kogu toodetud õllest müüakse kohapeal. Peaeesmärk on toota õlut, et rahuldada kohapealse restorani ja baari vajadusi. Pruulipubis on võimalik klientidel nautida värsket õlut otse pruulimahutitest. Pruulikoda võib müüa enda toodetud õlut ka väljaspool ettevõtet.
Uued käsitöökäsitööõlled
vasakul|pisi|156x156px ÕLU: Cantognake Buffalo Trace BA Imperial Stout
Õlle värvus – süsimust. Vahtu tekib vähe, aga siiski tekib. Esimene aroom – nagu oleks värskelt tühjendatud burbooni vaati ise sisse kukkunud. Vaniljene, soe alkohol, palju tamme. Taustaks magusamaid pähklised ja rosinased noodid. Soojemalt lisandub ka šokolaad. Esmamaitse on liköörine, tammene, rosinad vaniljega. Alkoholi loomulikult on tunda, aga seda aitab tasakaalustada õlle magus maitse. Järelmaitse pisut vürtsikas, kakao- ja vaniljeoad. Tegemist on vägagi täidlase õllega, kui seda üldse õlleks veel nimetada saab.
vasakul|pisi|150x150px
ÕLU: May the sunflower seeds grow Foreign Stout
Õlu on musta värvi, paari sõrme paksune heledam pruun vahumüts püsib kaua. Esimene aroom on röstine ja kohvine. Taustaks pisut magusamad pähklised ja šokolaadised toonid. Esmamaitses on kohe tunda päevalilleseemneid. Seemnete pähklisus, õlisus ja soolasus on tasakaaluks röstistele maitsetele. Keskmaitse on pigem kreemiselt pähkline, šokolaadine. Järelmaitses tuleb veelkord sool kergelt esile. vasakul|pisi|161x161px
ÕLU: PUNANE JA MUST Raspberry Porter
Helepruun tihe vaht täidab klaasi ja jääb mõnusa koheva vaibana katma tumemusta nektarit. Aroom alustab tugeva šokolaadilinnasega, mis vaikselt vaibub ja annab teed vaarikatele ja põldmarjadele.
San Martino del Lago
San Martino del Lago on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub San Martino del Lagos.
31 meetri kõrgusel merepinnast asuva San Martino del Lago asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
San Martino del Lago piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Ca' d'Andrea vald, Cingia de' Botti, Scandolara Ravara, Solarolo Rainerio, Voltido.
San Martino del Lago halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: San Martino del Lago, Cà de' Soresini.
Krõmske
Krõmske on kohanimi.
Eesti muuseumide aastaauhinnad
Eesti muuseumide aastaauhinnad (ka Muuseumirotid) on alates 2004. aastast igal aastal konkursi tulemusel välja antavad auhinnad, millega tunnustatakse parimaid muuseumispetsialiste ja tuuakse esile muuseumitöö eri tahke. Auhindu annavad välja Kultuuriministeeriumi muuseuminõukogu ja Eesti Muuseumiühing koostöös Kultuuriministeeriumi ja Muinsuskaitseametiga.
Muuseumide aastaauhindu antakse välja alates 2004. aastast. Mitterahalise auhinna eesmärk on muuseumide igapäevatöö ühe osa – näitusetegevuse – tunnustamine, väärtustamine ja seeläbi ka muuseumide laiem tutvustamine.
Iga auhinna juurde kuulub alates 2010. aastast stipendium, mida rahastab Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapital. Lisaks saavad kõik võitjad väikesed Muuseumiroti kujud (skulptor Tiiu Kirsipuu). Rändauhinnana ringlevad kaks Suurt Muuseumirotti püsinäituse ja ajutise näituse auhinna võitjale.
Ajalugu
Alates 2009. aastast hakati andma välja veel ühte tunnustusauhinda (Suurt Muuseumirotti) uuele või renoveeritud muuseumile.
Alates 2010. aastast saavad Suure Muuseumiroti auhinna võitnud muuseumid võimaluse lähetada võitnud näituse kuraator või muuseumi esindaja Euroopa Muuseumifoorumi poolt auhinnatud parimasse muuseumisse Euroopas. Teiste auhindade (v.a eripreemiate) võitjatel on võimalus osaleda rahvusvahelisel konverentsil "The Best in Heritage", mis toimub iga aasta septembris Dubrovnikis Horvaatias. Põhjendatud taotluse korral saab auhinnareisi summas 1300 eurot asendada mõnel muul erialasel sündmusel osalemisega. Auhinnafondi toetab Eesti Kultuurkapital. Aastast 2011 toetab auhindu ka Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, kes annab välja kõige turistisõbralikuma muuseumi tiitlit.
Alates 2013. aastast on Eesti muuseumide aastaauhindade konkursi eesmärk tunnustada parimaid muuseumispetsialiste ning tuua avalikkuse jaoks rohkem esile muuseumitöö eri tahke.
Alates 2014. aastast ringlevad rändauhinnana Suured Muuseumirotid näituse ja püsinäituse auhinna võitjale. Ühtlasi on 2014. aastast ühtlustunud kategooriad, milles auhindu välja antakse.
Auhinnakategooriad alates 2014. aastast
pisi|Muuseumirott (skulptor [[Tiiu Kirsipuu)]]
Eriauhinnad, mh:
2004
Suur Muuseumirott (rändauhind)
Väike Muuseumirott
Suurim üllataja
2005
Suur Muuseumirott (rändauhind)
Väike Muuseumirott
2006
Suur Muuseumirott (rändauhind)
Väike Muuseumirott
2007
Suur Muuseumirott (rändauhind)
Väike Muuseumirott
2008
Suur Muuseumirott (rändauhind)
Väike Muuseumirott
2009
Suur Muuseumirott (rändauhind)
Suur Muuseumirott uuele või renoveeritud muuseumile (rändauhind)
Väike Muuseumirott
2010
Suur Muuseumirott (rändauhind), ka Aasta Muuseumirott
Väike Muuseumirott
Eriauhinnad
2011
Suur Muuseumirott uuele või renoveeritud muuseumile (rändauhind), ka Muuseumirott
Väike Muuseumirott
Eriauhinnad
2012
Suur Muuseumirott (rändauhind), ka Aasta Muuseumirott
Suur Muuseumirott uuele või renoveeritud muuseumile (rändauhind), ka Muuseumirott
Väike Muuseumirott
2013
Suur Muuseumirott (rändauhind), ka Aasta Muuseumirott
Väike Muuseumirott
Eriauhinnad
2014
Suur Muuseumirott (rändauhind)
Väike Muuseumirott
Eriauhinnad
Muuseuminõukogu näitusekomisjoni eriauhinnad
2015
Suur Muuseumirott (rändauhind)
Väike Muuseumirott
Eriauhind
2016
Suur Muuseumirott (rändauhind)
Väike Muuseumirott
Eriauhind
2017
Suur Muuseumirott (rändauhind)
Väike Muuseumirott
Eriauhind
2018
Suur Muuseumirott (rändauhind)
Väike Muuseumirott
Eriauhind
2019
Suur Muuseumirott (rändauhind)
Väike Muuseumirott
Eriauhind
Parim muuseumiarendus
Jahu-hallsamblik
Jahu-hallsamblik  (Hypogymnia farinacea) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Surnud 19. detsembril
Siin loetletakse 19. detsembril surnud tuntud isikuid.
Casey maakond
Casey maakond (Casey County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kentucky osariigis.
Maakonna halduskeskus on Liberty.
Ajalugu
Maakond moodustati 1806. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 15 955.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Dekreet
Dekreet on riigipea või valitsuse poolt antud seadus.
Eestis
Seaduste andmise õiguse sai ajutine valitsus tagantjärele 24. novembril 1918 (Ajutised administratiivseadused olid vastu võetud juba 19. novembril 1918). Ka 4. juunil 1919 vastuvõetud Eesti vabariigi valitsemise ajutine kord andis Vabariigi Valitsusele õiguse Asutava Kogu ja Seadusandliku Delegatsiooni istungite vaheaegadel seadusi vastu võtta. See õigus säilis ka Konstantin Pätsi esimesel valitsusel kuni 1. novembrini 1921 (RT 1921, 101, 192).
1932. aasta detsembris andis V Riigikogu volitusseadusega Vabariigi Valitsusele õiguse dekreete anda.
Uuesti sai Riigivanem seaduste andmise õiguse dekreedina 24. jaanuaril 1934 jõustunud põhiseadusega. Aastail 1935 ja 1936 toimus kogu seadusandlus (ka riigieelarvete andmine) ainult dekreedi teel. Kuni 1937. aastani esitati dekreedid ametis oleva V Riigikogu juhatusele. Vabariigi Presidendi dekreetide andmise õiguse Riigikogu istungjärkude vaheajal sätestas ka 1938. aasta põhiseadus.
1992. aasta põhiseadus sätestab riigipea dekreediõiguse seadluse nime all PS §§ 109-110-s. Tegemist on piiratud nn hädadekreedi andmise õigusega – seadluse võib välja anda juhul, kui Riigikogu ei saa kokku tulla ning esineb edasilükkamatu riiklik vajadus. Seadlusele peavad andma kaasallkirja Riigikogu esimees ja peaminister, kuid Riigikohus on selgitanud, et nende osa piirdub allkirjastamisega. PS sätteid seadlusandlusõigusest täpsustavad Vabariigi Presidendi töökorra seaduse §§ 14–17.
Nõukogude Venemaal ja Nõukogude Liidus
Nõukogude Venemaal ja seejärel Nõukogude Liidus reguleeriti sünnituspuhkust, vööndiaega jm valitsuse (Rahvakomissaride Nõukogu, Ministrite Nõukogu) dekreetidega.
Eesti NSV-s nimetati dekreediks vene keele eeskujul sünnituspuhkust (dekreetpuhkus). Levinud oli väljend dekreeti minema ehk sünnituspuhkusele minema. Eesti NSV-s nimetati dekreediajaks ka Moskva aega ehk vööndiaega.
Henri-Léopold Lévy
Elulugu
Ta oli juudi päritolu sisekujundaja ja tikanditootja poeg. Tema kunstiharidus algas École des beaux-arts de Paris's, kus ta töötas François-Édouard Picot', Alexandre Cabaneli ja Eugène Fromentini stuudiotes.
Estakhri
pisi|Estakhri kaart raamatust "Teede ja kuningriikide raamat" pisi|Estakhri kaart tekstist Al-aqalim pisi|Estakhri kaart [[Pärsia laht|Pärsia lahest]]
Henri-Léopold Lévy
Elulugu
Tema esimene näitus Pariisi salongis toimus 1865. aastal, kus tal oli väljas maal, millel Hekabe leiab mererannalt oma poja, Trooja printsi Polydoruse surnukeha. See teos tõi talle esimese järgu medali. Kaks aastat hiljem sai ta auhinna maali eest, mis kujutas Joase pääsemist Athaliahi tapatalgutest. 1869. aastal anti talle auhind maali "Vangistatud juut nutab Jeruusalemma varemetel" eest. 1872. aastal nimetati ta pärast Herodiase portree esitlemist Auleegioni rüütliks.
Lisaks tahvelmaalidele lõi ta mitu seinamaali: stseenid püha Denis' elust Saint-Merri kirikus, "Karl Suure kroonimine" (1881) Panthéonis ja "Etüüd Burgundia hiilgustest" Dijonis.
Estakhri
Abu Ishaq Ibrahim ibn Muhammad al-Farisi al Istakhri, ka Estakhri (pärsia keeles استخری; sünnikoht Estakhr, surnud 957 [346AH] ) oli Pärsia geograaf.
L-OW
L-OW (kodanikunimega Margus Löve; sündinud 1985) on eesti elektroonilise muusika produtsent. Artistina kasutanud ka nimekuju: 1DERL&.
Estakhri
Estakhri araabiakeelsete tööde hulka kuuluvad Al-masaalik al-mamaalik (المسالك الممالك, "Riikide traditsioonid") ja Suwar al-Aqaaleem ( صور الاقاليم, u, "Erinevad kliimad"). Väidetavalt on Estakhri loonud esimese teadaoleva kirjelduse tuuleveskist.
Henri-Léopold Lévy
Elulugu
Henri-Léopold Lévy karjäär kannatas tugevalt antisemitismi tõttu, mis Prantsusmaad Dreyfusi afääri järel haaras ja ta kaotas kliente, sest ta keeldus oma maalidele teise nimega alla kirjutamast. Ta sai siiski jätkata Pariisi salongi näitustel osalemist kuni 1903. aastani. Selle aja jooksul tegi ta pikema reisi Lähis-Itta ja produtseeris mitmeid orientalistlikke teoseid.
Ta töötas ka õpetajana. Tema tähelepanuväärsetest õpilastest võib mainida Georges A. L. Boisselier'd, Henri Dabadied, Lluïsa Vidali ja Eugène Trigoulet'd.
Brīnumi
Brīnumi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Valmiera piirkonnas Kocēni vallas.
Küla asub valla idaosas.
Brīnumi jääb Gauja rahvusparki. Küla lõunaservas kasvavad Deidari vahtrad (esimese ümbermõõt 3,94 meetrit, teisel 3,52 meetrit) on looduskaitse all.
Aastal 2007 oli külas ligikaudu 13 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kocēni piirkonda.