cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kopenhaageni metroo
Metrood kasutab umbes 115 000 inimest päevas.
Veiste märgistamine
Veiste märgistamine on peamine meetod kariloomade püsivaks tuvastamiseks ja nende omandiõiguse tõendamiseks. See aitab loomi üksteisest eristada ja koguda andmeid loomade tervise ja jõudluse kohta kogu nende eluea jooksul. Omanikuvahetuse puhul on võimalik veenduda veterinaararsti väljastatud veterinaartõendi õigsuses. Veisele antud number peaks jääma samaks kogu eluks.
Kariloomade märgistamise ajalugu
Kariloomade märgistamist on täheldatud juba aastast 2700 eKr Vana-Egiptuse hieroglüüfidel. Kuumrauaga märgistamist seostatakse kõige rohkem metsiku lääne (USA lääneosa koloniseerimisajal) kauboidega, kui märgistamist kasutati veiste omaniku tuvastamiseks, karja kaitsmiseks varaste eest või karja eraldamiseks turule sõitmisel.
Märgistamine Eestis
pisi|Kollased kõrvamärgid pisi|Aplikaatortangid Tänapäeval on Eestis kohustuslik märgistada veiseid kahe kõrvamärgiga, milleks kasutatakse spetsiaalseid aplikaatortange. Vasikas tuleb märgistada 20 kalendripäeva jooksul alates sündimisest. Märgistamata looma ei tohi karjast välja viia. Lisaks kohustuslikule märgistamisele on säilinud ka teised märgistamise meetodid (sälkimine, tätoveerimine, külmutamine, kaelarihma kasutamine, värvimine). pisi|Märgistatud veis
Kõrvamärgiga märgistamine
Eestis on veise kõrvamärke kahte liiki: kollased plastist kõrvamärgid ning elektroonilise kiibiga kõrvamärgid (EID). Plastkõrvamärgil on Eesti Põllumajandusloomade Jõudluskontrolli (EPJ) logo, Eesti ISO-kood „EE“ ja looma registrinumber. EID-märgil on sama informatsioon, mis plastmärgilgi, kuid lisaks on elektroonilisel kõrvamärgil veise registrinumbrit sisaldav kiip. Vähemalt üks kõrvamärkidest peab olema tavaline, elektroonilist kõrvamärki kasutades paigaldatakse see vasakusse kõrva. Kõrvamärke väljastab Eestis EPJ.
Sälkimine
Veiseid saab märgistada kõrvade sälkimise teel, milleks kasutatakse sälkimisvõtit. Sälkimisel tehakse veise kõrvale erinevates kohtades sisselõiked ja augud, mis tähistavad vastavalt nende asukohale erinevaid numbreid. Seda ei peeta väga heaks märgistamismeetodiks, kuna see võib liigselt looma kõrva kahjustada.
Tätoveerimine
Tätoveering tehakse tangidega kõrvale, mis peab olema eelnevalt puhastatud. Tangidel on spetsiaalsed nõeltega numbrid, millega tehakse kõrva augud ja seejärel hõõrutakse auku tume tätoveerimispasta. Kuigi see meetod kestab väga kaua, on puuduseks see, et tumedat värvi loomal ei ole märgistust näha ja enne numbri lugemist tuleb see loetavuse huvides puhastada.
Külmutamine
Külmutamismeetodiga märgistamiseks pügatakse karv antud piirkonnas (tavaliselt laudjal) võimalikult lühikeseks, numbritega rauad jahutatakse vedelas lämmastikus ja hoitakse vastu nahka 28–60 sekundit. Lühema aja jooksul toimub karvanääpsude depigmentatsioon, pikema aja jooksul karvanääpsud hävivad. Selle meetodi puuduseks on suur aja- ja tööriistade kulu ning see ei jää heledal karval näha.
Limaskestabarjäär
Limaskestabarjäär (inglise keeles mucosal barrier) on epiteelirakkude membraanil ja nendevahelistel tiheliidustel põhinev limaskesta ioonide, molekulide, bakterite jm läbivust blokeeriv või pärssiv omadus.
Limaskestabarjäär ei ole kindel anatoomiline struktuur, ja kontseptsioonina kerkis see esile arvatavasti möödunud sajandi teisel poolel (1960. ja 1970. aastatel).
Limaskestabarjääri ülesandeks on neutraliseerida või ka elimineerida rakku sisenenud ülemäärased H+-ioonid ja bakterid, aga ka osalemine toitainete imendumisel ja jääkainete väljutamisel.
Mao limaskestabarjäär kaitseb epiteeli ka maomahla lagundava toime eest.
Limaskestabarjääri talitluse häirumise korral võib tekkida ägedaid limaskestalesioone. Limaskestabarjääri kahjustavad ka mittesteroidsed põletikuvastased ravimid (näiteks atsetüülsalitsüülhape põhjustab endoskoopiliselt diagnoositud mao ja kaksteistsõrmiku limaskesta lesioone 70–90 protsendil tarvitajatest), kuid need paranevad ravimite tarvitamise lõpetamisel üsna ruttu.
Limaskestabarjääri kahjustumise tagajärjel imendub soolhape limaskesta ja võib seal esile kutsuda põletikku meenutava protsessi.
Buuri kits
pisi|Buuri kits Buuri kits (inglise keeles Boer goat, saksa keeles Burenziege, afrikaani keeles boerbokke), (tõu lühend BOE ) on Lõuna-Aafrikast pärit kitsetõug, üks maailma populaarsemaid lihatüüpi kitsetõuge.
Ajalugu
Aafrikas hakkasid hollandi farmerid kasvatama buuri tõugu juba alates 1900. aastast. Buuri kitsede aretamine algas Saksamaal 1980. aastatel.
Välimus
Buuri kitsel on iseloomulik välimus: pruun või punane pea ning valged jalad ja kere. Pea peal on valged laigud. Ta võib olla ka üleni pruun ja valgete laikudega pea peal. Kõrvad on pikad ja lontis ning sarved sirbikujulised ja tahapoole suunatud.
Tegemist on raskekaalulise ja kiirekasvulise tõuga. Neil on lai rind ja tugev lihaskond. Kehakaal jääb vahemikku 80–100 kg, sikkudel 120–150 kg.
Aretus ja tootlikkus
Buuri kits on väga hea viljakusega ja väga hea tõug ristamiseks. Tema indlemine ei ole hooajaline. Tal võib olla kolm poegimist kahe aasta jooksul. Tallesid sünnib tavaliselt kaks, esineb ka kolmikuid. Emakits on rahuliku loomuga ja hoolitseb hästi järglaste eest.
Ameerikas (1993) ja Suurbritannias (1987) on loodud oma tõustandardid buuri kitsede aretamiseks. Olulised kehapiirkonnad aretuses on pikk selg, tugevad reied, korrapärane jalgade asetus, mitte liiga pikad sõrad, hea udar ja nisad, vaagen ei tohi järsult langeda. Kui siku nina on kumer, siis võib tekkida ülehambumus, mis tõustandardi järgi pole lubatud. Kuna tegemist on lihatõuga, siis on aretuses oluline nii lihaskonna kvaliteet kui ka kvantiteet.
Kasutamine
Buuri kits sobib hästi teiste loomadega koos pidamiseks ja maastikuhoolduseks, kuna on võimeline kohastuma väga erinevates kliimatingimustes. Tegemist on hea tõuga kohaliku kitsekarja parandamiseks tema hea viljakuse ja kiirekasvulisuse tõttu.
Tema liha hinnatakse kõrgelt, kuna see sisaldab vähe küllastunud rasvu ja kolesterooli.
Aruselja tuulik
Aruselja pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Leigri külas. Tuulik valmis aastal 1761. aastal ja on üks vanemaid tuulikuid Hiiumaal.
Viimati jahvatati Aruselja tuulikus jahu 1960. aastatel. Pärast seda jäi tuulik seisma ning lagunes, kuni hoone 1983. aastal restaureeriti. Tuulik on arvatud ehitismälestiseks.
Aage Bohr
pisi|Aage Bohr 1955. aastal Aage Niels Bohr (19. juuni 1922 Kopenhaagen – 9. september 2009 Kopenhaagen) oli taani füüsik.
Aage Bohr oli Niels Bohri poeg. Ta puutus juba lapsena kokku kuulsate füüsikutega, kes töötasid koos tema isaga Kopenhaageni ülikooli teoreetilise füüsika instituudis (hilisemas Niels Bohri instituudis), teiste seas Wolfgang Pauli ja Werner Heisenbergiga. Aage Bohr alustas 1940. aastal füüsikaõpinguid Kopenhaageni ülikoolis, kuid oli sunnitud 1943. aastal koos isaga Saksa okupatsioonivõimude eest põgenema, esialgu Rootsi, sealt Londonisse ning seejärel USA-sse, kus Niels Bohr osales Manhattani projekti juures. Aage Bohr oli isale assistendiks ja sekretäriks.
Aastal 1945 pöördus pere Kopenhaagenisse tagasi. Aage Bohr jätkas õpinguid ja sai aasta hiljem magistrikraadi ning asus seejärel tööle ülikooli teoreetilise füüsika instituudis. Aastal 1948 töötas ta USAs Princetoni asutuses Institute for Advanced Study, 1949–1950 Columbia ülikoolis. Ameerikas abiellus ta Marietta Sofferiga. Neil sündis kaks poega ja tütar.
1950. aastate keskel kaitses ta Kopenhaageni ülikoolis doktoritöö ja sai 1956. aastal ülikooli professoriks, pärast oma isa surma 1962. aastal aga tema järglaseks teoreetilise füüsika instituudi direktori kohal. Selles ametis oli ta kuni 1970. aastani.
Tunnustus
Aage Niels Bohr valiti 1965. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks.
Aastal 1975 pälvis Aage Bohr koos Mottelsoni ja Rainwateriga Nobeli füüsikaauhinna oma töö eest aatomituuma struktuuri kindlakstegemisel, sealhulgas tuuma liikumise ja selles sisalduvate osakeste liikumise vahelise seose leidmise eest.
Väike-Pakri soo
Väike-Pakri soo on soo Väike-Pakri saare põhjaosas. Soo on arvele võetud ürglooduse objektina. Soo on Pakri saarte ainus soo, kus on arvestatav turbakihi paksus (üle 50 cm); soo pindala on alla 10 ha.
Nanseni pass
pisi|Nanseni pass Nanseni pass, algselt ja ametlikult kodakondsuseta isiku pass, oli rahvusvaheliselt tunnustatud põgeniku isikut tõendav dokument, mida andsid Rahvasteliidu liikmesriigid välja aastatel 1922–1938. Nanseni nime sai pass selle idee algataja Fridtjof Nanseni järgi, kes oli Norra riigimees ja maadeuurija. Nanseni passi väljastas põgenikule riik, kus ta viibis, ja dokument kehtis korraga ühe aasta. Ükski riik ei lubanud dokumendi omanikul väljuda ja uuesti riiki tagasi tulla ilma vastava loata.
Ajalugu
3.–5. juulil 1922 toimus Genfis Rahvasteliidu pagulaste ülemkomissari Fridtjof Nanseni kokku kutsutud konverents, kus avaldati toetust ideele luua pagulastele isikutunnistused, mida riigid tunnustaks. 20. juulil kiitis Rahvasteliidu Nõukogu ettepaneku heaks. Kohe avaldasid isikutunnistuse loomisele heakskiitu Suurbritannia, Soome ja Prantsusmaa valitsused. Juulikuu jooksul sõlmis Nansen kokkuleppe 51 riigiga, kes hakkasid dokumenti tunnistama. 1942. aastaks tunnistati Nanseni passi kui kehtivat dokumenti 52 riigis. Kokku anti välja umbes 450 000 Nanseni passi.
Algselt anti Nanseni passe välja Venemaalt kodusõja järel pagenud inimestele. 1926. aastal laienes kokkulepe ka Armeenia põgenikele, kes pagesid endise Ottomani impeeriumi aladelt, kuna vastloodud Türgi riik neid ei kaitsenud.
Nanseni pass Eestis
Esimese Eestis välja antud Nanseni passi sai 24. novembril 1923 Anatoli Pereslegin. Meessoost Eesti kodanikud olid varmad Nanseni passi taotlema, sest see dokument vabastas nad Eesti kaitseväes teenimise kohustusest. 1. jaanuaril 1937 elas Eestis 4383 Nanseni passi omanikku. Vastavalt Eesti poliitikale oli enamus vene pagulasi selleks ajaks Eesti kodakondsusse võetud, erinevalt riikide tolleaegsest praktikast.
Marstalli mägi
Marstallimäe nimi jäi kasutusele kuni maa-ala erastamiseni, 19. sajandi algusest on õueala kandnud eraomanike nimesid. Pikka aega tunti ala Nestleri aiana, seejärel Limanni ja Siversi aiana. Veel 1930. aastatel tunti ala Kuningaaiana. Taani Kuninga aia nimetus läks laiemalt käibele 1960. aastatel.
Karilatsi raamatukogu
Karilatsi raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Kanepi vallas Karilatsi külas. Raamatukogu juhataja on Kadri Oraka.
Diskordiaanlus
Diskordiaanlus on religioon, mis põhineb Erise, kreeka-romaani vaenujumalanna, teenimisel. Religioon sai alguse umbes 1958-1959 kui ilmus (esimene) pühakiri Principia Discordia, mille kirjutasid Malaclypse the Younger ning Omar Khayyam Ravenhurst pärast mitmeid keeglisaalis kogetud ühiseid hallutsinatsioone.
Diskordiaanlust peetakse kohati religiooni paroodiaks, kuigi selle määra üle vaieldakse. Diskordiaanlaste seas on levinud oma tõekspidamiste levitamine huumorivõtmes, mis väldib nende muutumist dogmatiliseks. Diskordiaanlaste hulga hindamine on keeruline, sest nad ei ole kohustatud diskordiaanlust oma ainsaks usundiks pidama ning kuna skismade loomine on soovitatav.
2011. aasta rahva ja eluruumide loenduse andmetel oli Eestis 6 diskordiaani.
Tõekspidamised
Diskordianismi interpretatsioone on sama palju kui diskordiaane ning need koonduvad märksõnade "Vanad Kreeklased", "Kaose kummardamine" ning "Anarhism" ümber. See on väga vaieldav üldistus, sest püüab Diskordiaanlikke tõekspidamisi kuidagi defineerida.
Hallpale needus
Üks Diskordiaanluse oluline osa on Hallpale needus, mida on Principia Discordia lehtedel mitmes kohas mainitud. Principia väitel oli Hallpale 1199 eKr elanud mees, kelle õpetuse kohaselt oli elu tõsine asi ning mäng patt. Needus kätkeb nende tõekspidamiste poolt johtuvat psühholoogilist ja hingelist tasakaalutust nii üksikisikute, gruppide, riikide ja tsivilisatsioonide tasemel.
Principia kohaselt kohustas Hallpale oma jüngreid "Enda ümber olevat korda imetlema" (Principia Discordia, lk 00042), ning mingil moel suutis ta inimkonda Tõsise Korra aadetega nõustuma. Principia kohaselt oli kummaline, et Hallpale suutis nii palju järgijaid leida hoolimata sellest kuivõrd palju korratust ümberringi leidus.
Principia kohaselt oli elu tõsiselt ja korrapärase ettevõtmisena määratlemise tagajärjeks see, et Hallpale järgijad hakkasid eristama korrapäraseid ja ebakorrapäraseid nähtusi. Selles süsteemis püütakse korra säilimist tagada iga hinnaga.
Paavstid
Tuginedes Principia Discordia väidetele on "iga planeedil Maa elav mees, naine ja laps" paavst. Raamatuga kaasneb ametlik paavsti visiitkaart, mida võib kopeerida ning kõigile vabalt jagada. Paavstiks ei saa läbi selle kaardi omamise; see lihtsalt annab inimesele teada, et ta on "ehe ning autoriseeritud paavst" Diskordiaanluse mõttes.
Kuigi paavsti voli ei ole Principia kaante vahel täpselt sätestatud, ütleb kaart et "Paavst on keegi kes pole võimu võimu all". On diskordiaane, kes on paavsti volitusi laiendanud.
Richard Shusterman
Richard Shusterman (sündinud 3. detsembril 1949) on pragmatistlik kunstiesteetik ja filosoof. Shusterman on eriti oma varasemates esseedes olnud avatud kontinentaalse filosoofia mõjutustele. Ta kasutab mõnel juhul fenomenoloogilise analüüsi meetodit, kuid kirjanduskriitilistes esseedes on ta kirjutanud ka dekonstrueerivas laadis. Tehes ameerika filosoofina kriitikat analüütilise filosoofia aadressil, on ta just alates sajandivahetusest liginenud märgatavalt analüütilise filosoofia suunale. Nii võib teda mõista eelkõige kriitilise teooria raamistikus tegutseva filosoofina, kes kasutab avatult laiema teoreetilise välja mitmekesiseid võimalusi enese filosoofiliste vaadete konstrueerimiseks.
Kunstikogemus
Richard Shustermani hinnangul sõltub kunsti tunnetamine sotsiaalselt konstrueeritud elamise tingimustest. Shustermani probleemiasetused keskenduvad lääne ratsionaalses, dialektilises traditsioonis binaarsetest vastanditest tulenevatele järeldustele. Ka on ta mõjutatud lääne filosoofias kehalisuse pöörde ideedest. Shusterman on oma pragmatistliku filosoofia sidunud kehalisuse pöörde esindajate Moshé Feldenkraisi ideedega ja ta on keskendunud Alexanderi tehnika kui kehalise praktika kogemuste sõnastamisele. Shustermani seisukoha järgi on nende kehaliste praktikate kasutamine abivahendina elamise kogemuse mõtestamisel ka mõtlejate jaoks kasutoov.
Shusterman toob näiteks kehaliste ja vaimsete impulsside tasakaalustamise selliste idamaade meditatsioonitehnikate praktiseerimisel nagu tai chi ja jooga. Tema arvates peaks pragmatistlik filosoofia tegelema sääraste praktikate kaasabil saadud õppetundidega. Need aitaksid meil lähemale jõuda inimese kui terviku tajumisele, kus üksikosad nagu mõtlemine ja kehalised tajud sõltuvad näiteks kogemustest, mis me saame teistega suhtlemisel või toimuvatest ühiskondlikest transformatsioonidest. Richard Shustermani seisukohad ja meetodid, mida ta rakendab eeskätt teoreetilise diskussiooni arendamisel, on teooria ja praktika vastandusest tulenevatest vastuoludest tingitud. Ta käsitleb seda lääne kultuuris fundamentaalselt "kehalisuse probleemina".
Kunsti definitsioon
Shusterman on metateoreetilistes arutlustes kritiseerinud essentsialistlikke ja klassifitseerivaid kunsti definitsioone (mis iseloomustab analüütilise filosoofia poolt välja pakutud definitsiooni kunstile). Ta kutsub seda katte definitsiooniks, mis suudab kunsti kohta vaid formaalseid sõnastusi välja pakkuda või loogikale vajalikku mõistet täpsustada, kuid mõiste tegelikku sisu edasi ei anna.
Katteteooria loob läbi definitsioonide täpselt sõnastamise selgelt eristatavad üksused iga väljenduse või seisukoha tarvis, mis lubab eeldada, et iga seisukoht on mingil viisil võimalik pakendada, seda ideaalsena formuleerides. Shusterman viitab aga siinkohal asjaolule, et selline viis kliiniliset kunstina esitatut pakendada annab tulemuseks isoleeritud ideede kandjad ja need ideaalsed objektid ei võimalda ei teoreetikutel ega ka kunstnikel seisukohaväljendusi ega isiklikul pinnal enda vaateid tähenduslikule perspektiivile avada. Seega katteteooriad aitavad küll teoreetikul navigeerida erisuunaliste kunstnike positsioonide vahel, neid täpselt kirjeldada ja süstemaatiliselt paigutada, kuid jääb siiski passiivseks lähenemiseks, juhul kui kaalutlus lähtub kunsti ja esteetika tähenduslikest aspektidest või mingitest teoreetilistest ja praktilistest suundumustest esile kerkinud ühiskondlikest väljunditest. Pragmatistliku esteetika suundumuseks võiks Shustermani järgi pidada esitatud seisukohtade väljenduslike aspektide esiplaanile seadmise tarvetest lähtumist, milles sõnastatakse esteetika kui distsipliini otsatarve ja vajalikkus laiema avaliku arutelu keskel.
Ta kaitseb John Dewey seisukohti kunsti kogemise kohta, kuid arvab et selles tuleks teha korrektsioone. Ta pooldab Dewey kunsti definitsioonides üksikjuhtude rohkust või asjaolude kirjeldamise tarvet. Samas ei poolda ta isikliku ja vaimse kahandamist vaates, milles subjekt on interaktsioonis objektiga. Selles Dewey avaldatud seisukohas on Shustermani arvates küsitavusi.
Shusterman defineerib kunsti ühiskonda muutva valdkonnana, mis on institutsionaliseeritud kunstimaailmas kasutatud praktikate tulemuseks. Kunsti kogemusel on kaheldamatu väärtus seetõttu, et see aitab tihti vastandatud ja vastandlike inimeste poolt viljeldatavates tegevustes kehtivaid reegleid tundma õppida. Kunstikogemus seega hajutab vastuolusid jäikades ja vastanduvates süsteemides ja mõttemallides.
Filosoofia lähtekohad
Richard Shustermani kehaline esteetika on määratletav kriitilise teooriana, kuna see eeldab sarnaselt John Dewey filosoofiaga esteetika ja eetika käsitlemist sama mündi vastaspooltena. Shusterman küll kasutab kriitiliste teooriate vasaklikku arusaama kunsti ja poliitilise maastiku suhtelisest kattumisest, kuid kõneldes indiviidi vabadusest, on ta pigem utilitaristliku eetika printsiipide järgija.
Puiatu suurkivi
Puiatu suurkivi on rändrahn Viljandi maakonnas Viljandi vallas Väike-Kõpu külas. Puiatu suurkivi on looduskaitse all. Rahnu mõõtmed on 6,4 x 4,5 x 2,0 m, ümbermõõt 18,3 m.
2032
2032. aasta (MMXXXII) on 21. sajandi 32. aasta.
Pihlak
Pihlak on Eesti perekonnanimi.
Peterburi–Riia postimaantee
Peterburi–Riia postimaantee, ka Peterburi–Tartu–Riia, Peterburi–Narva–Tartu–Riia postitrakt oli ajalooline postimaantee Peterburi, Eestimaa ja Liivimaa kubermangus, mis ühendas Venemaa keisririigi pealinna Peterburi ja Liivimaa kubermangukeskuse kubermangulinna Riia.
Pihlak
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 791 inimest perekonnanimega Pihlak.
Peterburi–Riia postimaantee
Peterburi–Narva–Tartu–Riia postimaanteest asus Peterburi kubermangus, Peterburist Narvani 6 postijaama. Peterburi–Narva–Tartu–Riia postimaanteest asus Eestimaa kubermangus 46 versta pikkusel osal 2 postijaama:  Jõhvi → 24  versta ← Väike-Pungerja postijaam  → 24 ←  Rannapungerja postijaam → 2 ← Liivimaa kubermangu piir ja Ninasi postijaama 13 versta. Jõhvis (kuni 1782. aastani Vokal) ristus  Peterburi–Narva–Tartu–Riia postimaanteega, Tallinna–Peterburi postimaantee.
Pihlak
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Pihlak 785 inimesel (371 mehel ja 414 naisel). Perekonnanimede levikult on Pihlak meeste puhul 111. ja naiste puhul 110. kohal.
Peterburi–Riia postimaantee
pisi|left|Postiteed Eesti- ja Liivimaal, 1712. aastal Peterburi–Tartu–Riia postimaanteest asus Liivimaa kubermangus 335 versta pikkusel osal 17 postijaama: Eestimaa piir  → 12 versta ← Ninasi postijaam (Nennal) → 25 ←  Torma postijaam (Torma) → 23 ← Igavere (Iggafer) postijaam → 23 ← Tartu (Dorpat) postijaam→ 25 ← Uderna (Uddern) postijaam → 24 ← Kuigatsi (Kuikazz) postijaam → 22 ← Tõlliste (Teilizz) postijaam ← 17 → Gulbji (Gulben) → 20 ← Strenči .(Stakeln) → 18 ← Valmiera (Wolmar) → 18 ← Lenči (Lenzenhof) → 21 ← Straupe (Roop) → 20 ← Englārte (Engelhardshof) → 18 ←  Iļķene (Hilchensfähr) → 15 ← Ādaži (Neuermühlen)  → 11 ← Riia (Riga) → 20 ← Olaine (Olai) ← 2 → Kuramaa kubermangu piirile,.
Krootuse raamatukogu
Krootuse raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Kanepi vallas Krootuse külas. Raamatukogu juhataja on Vaike Puuselg.
Peterburi–Riia postimaantee
Tallinna–Pärnu–Riia postimaantee vana trass ühines selle postimaanteega algselt Iļķenes, hiljem uus trass aga Valmieras.
Riiast jätkus postimaantee Kuramaa kubermangus ja Kovno kubermangus kuni Venemaa keisririigi riigipiirini, Preisimaa kuningriigiga.
17. oktoobril 1710. aastal, Venemaa peavolinikule Liivi– ja Eestimaal, vabahärra Gerhard Johann von Löwenwoldele antud valitsemise juhendis Liivimaa kubermangu kohta kästi tal taastada postikorraldus endise kombe kohasel. 25. novembril 1710. aastal avaldatud Liivimaa kindralkuberneri patendiga asutati tähtsamate teede äärde postijaamad. Eestimaa ja Liivimaa postijaamad asutati Tallinna–Pärnu–Riia, Tallinna–Voka–Peterburi ja Riia–Tartu–Peterburi sõjateede äärde. 1712. aastast paigutas Liivimaa rüütelkond Peterburi—Tartu—Riia teele 15 postijaama. 18. sajandi I poolel korraldas Venemaa keisririigi valitsus postiasjanduse ümber, 1714. aastal avati postiliiklus Peterburi ja Riia vahel Narva ja Tartu kaudu.
Algselt asusid Eestimaa kubermangus Kauksi (Kaulks), Pungerja (Pungern), Puru (Purro) ja Voka (Fockenhof) postijaamad. 1735. aastal paigutati Kauksi postijaam ümber kolme versta kaugusele Rannapungerja jõe äärde ja edaspidi hakati senist Pungerja postijaama nimetama Väike-Pungerja postijaamaks (Klein-Pungern). Endine Kauksi postijaam sai nimeks Rannapungerja postijaam (Rannapungern). 1782. aastal suleti Puru postijaam hoonete tuleohtliku seisukorra pärast ja Jõhvi postijaam viidi Jõhvi kiriku juurde üle.
Eesti ja Liivimaa postijaamade kõrgemaks järelevalveorganiks oli Senat, 1781. aastal asutatud Postidepartemang ja 19. sajandi kolmandast veerandist Posti-Telegraafi Peavalitsus. Kohapeal olid postijaamad allutatud Tallinna ja Riia postkontoritele.
Peterburi–Tartu–Riia postitrakt säilis kuni Balti raudtee ehitamiseni Eestis 19. sajandi 70. ja 80. aastateni. Peaaegu poolteise sajandi jooksul oli see tee üheks tähtsamaks Venemaa keisririigi pealinna ja Lääne-Euroopa vaheliseks ühendusteeks.
Sündinud 1995
''Siin on loetletud 1995. aastal sündinud tuntud inimesi.
David Sassoli
pisi|David Sassoli (2019) David-Maria Sassoli (30. märts 1956 Firenze – 11. jaanuar 2022 Aviano) oli Itaalia poliitik ja ajakirjanik. Ta kuulus Demokraatliku Partei ridadesse. Aastatel 2019–2022 oli ta Euroopa Parlamendi president. Enne seda oli alates 2009. aastast Euroopa Parlamendi liige.
Ta lõpetas Firenze Ülikooli politoloogia alal. Pärast ülikooli lõpetamist tegi ajakirjanduslikku kaastööd väikestele kohalikele väljaannetele ja uudisteagentuuridele.
Poliitikaga hakkas tegelema 2009. aastal. Astus Demokraatlikku Parteisse ning kandideeris samal aastal Euroopa Parlamenti. Ta valiti Euroopa Parlamenti ka aastatel 2014 ja 2019. 1. juulil 2014 valiti ta Euroopa Parlamendi asepresidendiks. 3. juulil 2019 valiti ta Euroopa Parlamendi presidendiks. Ta suri 11. jaanuaril 2022 enda kodumaal haiglas, kus ta oli veetnud mitu nädalat.
Isiklikku
Ta oli abielus Alessandra Vittoriniga ning neil oli kaks last. Ta toetas jalgpalliklubi ACF Fiorentina.
Hiiemetsa liukivi
Hiiemetsa liukivi on rändrahn suurusega 2,4 x 15,2 m. Hiiemetsa liukivi asub Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas.
Fölkersahm
Fölkersahm (saksakeelses kirjanduses ka Fölckersahm, Foelckersahm, Fölkersam, Foelkersam, Fölckersam, Foelckersahm, Fölkersamb, Völckersahm, Voelckersahm, Völckersam, Voelckersam, Völkersahm, Völkersam, venekeelses kirjanduses Фелькерзам) on alamsaksi päritolu vana aadlisuguvõsa. pisi|[[Georg Friedrich von Fölkersahm, Liivimaa tsiviilkuberner (1829–1847)]]
Tate Liverpool
Tate Liverpool on Suurbritannias Liverpoolis tegutsev kunstigalerii, mis on üks neljast Tate'i instituuti kuuluvast kunstimuuseumist. Veel kuuluvad sinna hulka Tate Britain, Tate Modern ja Tate St Ives. Instituudil on ka veebiportaal Tate Online, mida kasutatakse kunstinäituste korraldamiseks veebis.
Hekataios
Hekataios Mileetosest (vanakreeka keeles Ἑκαταῖος, ladina keeles Hecataeus; umbes 550 – umbes 476 või 480 või 490 eKr) oli Vana-Kreeka ajaloolane ja geograaf, Herodotose üks lähimatest eelkäijatest ja kirjandusallikatest.
Tate Liverpool
Galerii asub linna keskuses Mersey jõe ääres Royal Alberti dokis.
Tate Liverpool loodi Tate'i instituudi kollektsioonide, mis sisaldavad Briti kunsti riiklikku kogu aastast 1500 kuni tänapäevase kunstini ja ka rahvusvahelist kaasaegset kunsti, eksponeerimiseks. Galeriis on ka ajutiste näituste programm. 2003. aastani oli Tate Liverpool väljaspool Londonit suurim moodsa ja kaasaegse kunsti galerii. Seda külastab igal aastal üle 600 000 inimese.
Ajalugu
Alan Bowness, kes oli 1980ndatel Tate'i instituudi direktor, otsustas rajada galerii Inglismaa põhjaossa. Loodi projekt "Tate of the North", mis pidi tulema kindla identiteediga linna, mis oleks noorema publiku jaoks atraktiivne.
Asukohaks valiti Liverpoolis asuv Royal Alberti dokk, mida varem oli kasutatud laohoonena Aasiast toodud kaupade ladustamiseks. Kuid kui 1830.–1930. aastatel oli Liverpooli sadam Inglismaa suurim, mida läbis üle 9 miljoni inimese, kes sõitsid Põhja-Ameerikasse, Austraaliasse ja Uus-Meremaale, siis pärast esimest maailmasõda jagunes sadama kaubaveomaht suuresti teiste linnade vahel ja palju hooneid jäi tühjaks.
Eduard Bergmann
Eduard Bergmann (25. detsember 1877 – ? ) oli trükikojaomanik, raamatukaupmees ja ajakirjanik.
1903. aastal sai ta loa Tartus aadressil Rüütli tänav 17 raamatukaupluse ja trükikoja pidamiseks. Trükikoja asutas koos litograafia ja köitekojaga. Samas avati tähevalamistöökoda. 1907. aastal omandas ta maja Ülikooli 21, kuhu asutas trükikoja. Trükikoda läks hiljem poeg Voldemar Bergamanni valdusse, kes müüs selle 1933. aastal kirjastusühingule Loodus.
Ta tegi kaastööd ajalehele Isamaa E. Mägi pseudonüümi all.
Tate Liverpool
Ajalugu
1981. aastal hoone rekonstrueeriti, see tõi piirkonda elu ning innustas lähikonnas avama ka uusi baare ja restorane. Arhitekt James Stirling, kellele tehti 1985. aastal ülesandeks galerii kujundamine, otsustas jätta ajaloolise punastest tellistest hoone välisilme puutumata ja keskenduda hoone sisemusele.
Galerii avas 1988. aasta mais Walesi prints Charles.
2008. aastal oli Liverpool Euroopa kultuuripealinn. Selle tähistamiseks võõrustas Tate Liverpool 2007. aastal Turneri auhinna näitust, mis oli varem alati toimunud ainult Londonis.
Oberkommando der Wehrmacht
Oberkommando der Wehrmacht, Relvajõudude ülemjuhatus oli Saksa Riigi relvastatud jõudude Wehrmachti kõrgeim sõjaline keskasutus aastatel 1938–1945.
Saksamaa relvajõudude kõrgeim ülemjuhataja (Oberster Befehlshaber der Wehrmacht) oli sõjalise hariduseta Adolf Hitler, kuid kõrgeima ülemjuhataja juures tegutses professionaalsetest Saksamaa sõjaväelastest koosnev Wehrmachti ülemjuhatus.
Kauksi raamatukogu
Kauksi raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Põlva vallas Kauksi asulas. Raamatukogu juhataja on [[Enna Prükk.
Oberkommando der Wehrmacht
Oberkommando der Wehrmachti juhid ja organisatsioon
Armee peastaabi ülem (Wehrmachtführungsstab) kindralooberst Alfred Jodl
Relvajõudude ülemjuhatus (Oberkommando der Wehrmacht või OKW) koosnes:
Operatiivstaap kuulus OKW koosseisu, kuid asus reaalselt kõrgeima ülemjuhataja Adolf Hitleri juures Führerhauptquartier, OKW haldusosakonnad aga tagalas.
Obertauern
pisi|Obertauern thumb|Obertauerni suusapiirkond
Obertauern on turismisihtkoht, mis asub Radstadti Tauernil Austria Salzburgi liidumaal. Talispordikuurort jaguneb kahe omavalitsuse vahel: Tweng ja Untertauern.
Obertauern asub Salzburgi liidumaa kaguosas Radstadti Tauerni mägedes kõrgusel 1630–2526 m merepinnast. Küla on Radstadti Tauerni kuru kõrgeima punkti lähedal, üle mille kulgeb Katschbergi maantee (Katschberger Straße B 99). Obertauern kuulub kahte ringkonda: Sankt Johann im Pongau ja Tamswegi, mistõttu kogukond jaguneb kaheks omavalitsuseks: Untertauern (Pongau) ja Tweng (Lungau). Vallapiir kulgeb kuru kõrgusel ja läheb seetõttu läbi küla keskuse.
Keldid ja roomlased
Obertauernil on pikk ajalugu, mis läheb tagasi keltide ajastusse (4.–1. sajand eKr). Ka viis Rooma tee üle Tauerni kuru (in Alpe) Iuvavumisse (Salzburg). Sellel teel on paljastatud vanade Rooma vankrite jäljed. Vanade miilikivide jäänused tõendavad kuru kasutamist roomlaste poolt. Tee uuendamine pärineb tõenäoliselt keiser Claudiuse (41–54) ajast.
Küla areng
Esimene Radstadti Tauerni kindel mainimine oli 1207. aastal. 1224. aastal märgitakse ürikutes, et kuru peal oli juba väike kirik. 1517. aastal on dokumenteeritud, et Tauernil oli kaks kõrtsipidajat, viidates Schaidbergi ja Wiseneggi majadele. Need kaks ehitist on täna ikka veel heas seisus. 1519. aastal laiendati teed tõldadele ja vankritele. 1764. aastal avas peapiiskop Sigismund III Christoph von Schrattenbach Untertauerni postimaja ja posti veeti kaks korda nädalas. 1870. aastal kasvas see neljale korrale nädalas ja 1895. aastal kahele korrale päevas. 1902. aastal registreeritakse esimesed suusatajad.
Obertauerni turismikuurort
1920. aastal, pärast Esimest maailmasõda, tulid Obertauernile esimesed suusatajad – jalgsi. Nende pagasit veeti hobuvankritega. Aastatel 1925–1927 toimusid niinimetatud Tauerni võidusõidud autodele ja mootorratastele, meelitades palju külastajaid. Obertauerni elanikud tähistasid oma küla rajamist 8. detsembril 1929, sest just sel päeval algas esimest korda regulaarne taliliiklus üle Tauerni kuru. 1948. aastal paigaldati Seekarhausis esimene tõstuk. Aastatel 1948–1960 postitasid suusatajad nõlva. Ühe tunni suusaraja ettevalmistuse eest said nad 3 tasuta allasõitu. Teid ja laviinikaitset laiendati 1950. aastal ja ehitati esimesed nuputõstukid. Obertauerni hotelliküla rajamine algas 1952. aastal. Aastatel 1952–1961 paigaldati suur hulk moodsaid trossteid, gondeltõstukeid ja lohisteid.
1960. aastatest tänapäeva
1961. aastal võeti kasutusele moodne trosstee Zehnerkari. 1962. aastal sai Obertauernist küla ametlik nimi. Aasta hiljem alustas Obertauernis tööd esimene mootoriga rajamasin Austrias ja suusatajad ei pidanud suusaradasid enam jalgadega maha tampima. Sel ajal sai tuntuks "Suusatamise põhikool" (Schifahrende Volksschule); kool, mis hõlmas suusatamist pärastlõunal pärast hommikuse tavapärase tunniplaani järgimist.
1965. aastal kasutas The Beatles Obertauernit oma filmis "Help!". Koht valiti, kuna see oli üks väheseid piirkondi, kus sel ajal lund sadas.
1967 toimus esimest korda suusaradade ehitamine buldooserite abil. Selle tulemuseks olid radikaalsed muutused maastikul, et hõlbustada suusaradade loovutamist suusahooldusvarustuse ja ka laiema turistide ringi jaoks. Ühendades mitu tõstukit, loodi tänapäevase Tauerni ringraja (Tauernrunde) eelkäija.
1985. aastal paigaldati esimene lumekahur ning järgnenud aastatel vahetati välja arvukad lohistid ja tooltõstukid. Aastatel 1991–1998 viidi lõpule paljud moderniseerimisprojektid – nagu valgustatud suusanõlv ja kontaktivaba suusapassi süsteemi kasutuselevõtt. 1999. aasta detsembris püstitas sakslane Christian Flühr Obertauernis suusatamise maratoni maailmarekordi – suusatades kolm päeva vahetpidamata (68 tundi ja 23 minutit). See on vahemaa Ameerika ja Euroopa vahel. Üks hooaeg hiljem, 2001. aasta veebruaris püstitas Christian Flühr taas maailmarekordi, suusatades enam kui 4 päeva (103 tundi ja 21 minutit) vahetpidamata. Hiljem lõi ta seda maailmarekordit mitu korda, kuid teistes kohtades.
Tundmatu kalmistu
Kuru peal on Tundmatu kalmistu (Friedhof der Namenlosen). See nimi pärineb ajast, mil inimesed ületasid Tauerni kuru jalgsi halva riietuse ja varustusega, sageli halva ilma korral, kaotades seetõttu oma elu. Tihti ei olnud neid reisijaid võimalik tuvastada ja nad maeti seetõttu "nimeta". Täna on see Obertauerni suusaküla elanike kalmistu.
Suusatamine ja lumelauaga sõitmine
thumb|Obertauern kuulub Austria suuremate suusakeskuste hulka thumb|Legendaarne Gamsleiteni tipp
Suusatamine on kõige populaarsem sporditegevus Obertauernis, sellele järgneb lumelauasõit. Suusapiirkonnas on umbes 100 km ettevalmistatud suusaradu ja 26 tõstukit, mis on võimelised vedama 48 000 – 49 000 inimest tunnis. Piirkonda teenindab 1 gondeltõstuk, 19 tooltõstukit ja 6 lohistit. Suusarajad liigitatakse värviskeemi järgi: sinine (61%) kergete radade jaoks, punane (35%) keskmise raskusega radade jaoks ja must (4%) raskete suusaradade jaoks, kusjuures rada Gamsleiten 2 tõstuki kõrval on järskuselt teine rada Austrias. Kõik tõstukid viivad tippu ka mittesuusatajaid, kuid ainult Zehnerkarbahn ja Grünwaldkopfbahn viivad reisijad jälle alla. Päevakülastajad võivad parkida 24 000 m² suurustele parklatele nõlvade läheduses. Liftgemeinschaft Obertauern (LGO) vastutab kõigi tõstukite eest.
Tauerni ringrada
Kuna tõstukid on paigutatud ringi ümber küla, on võimalik läbida nn Tauerni ringrada (Tauernrunde), kas päripäeva (järgides punaseid märke) või vastupäeva (järgides rohelisi märke). B 99 (Katschberg-Straße) ületamiseks on Gamsleiten/Edelweißi, Kirchbüheli (kaks silda) ja Grünwaldkopf/Zehnerkari radadel suusasillad. Ringi võib alustada mistahes tõstukilt ja tagastada suusataja algusesse. Head teeviidad võimaldavad suusatada ka radadel väljaspool ringi.
Murdmaasuusatamine
Lisaks mäesuusatamisele ja lumelauasõidule pakub Obertauern teisigi talispordi tegevusi. Külastajad saavad kasutada 26 km ettevalmistatud murdmaasuusatamise radu, sealhulgas rada, mida kasutatakse maailmakarika jaoks, samuti matkaradu.
Suusapassid
Obertauernil on oma suusapass, mis alates 2012/13 hooajast kehtib ka u 15 km eemal Großeck-Speierecki suusapiirkonnas. Kehtivad ka Lungo suusapass (Obertauern-Lungau-Katschbergi piirkonnale) ja Salzburgi supersuusakaart (Salzburgi liidumaal), kuid ei kehti Ski Amadé pass.
Suveturism
Suviti on Obertauern populaarne koht paljudele matkaradadele, kuna küla asub Kesk-Alpi teel (Zentralalpenweg). Kahe alpihütini, Oberhütte Steiermargi liidumaa suunal ja Südwiener Hütte Flachau suunal, võib jalgsi jõuda 2 tunniga.
Augustis ja septembris toimuvad mootorratturite kokkutulekud.
Obertauerni spordikeskus
Obertauernis on spordikeskus (Sportzentrum Obertauern), kus külastajad saavad harrastada erinevaid spordialasid. Rajatiste hulka kuuluvad: 2 tennise siseväljakut, 3 seinatennise väljakut, 1 sulgpalli väljak, 3 täisautomaatset keeglirada, kulturismi- ja jõusaal koos kardiotreeningualaga, mitmeotstarbeline saal, samuti piljardivõimalus. Saadaval on ka suur elujõukeskus (600 m²) ja spordimeditsiiniabi. Varasematel aegadel treenisid selles keskuses võistluste vahel sellised kuulsad spordimehed nagu Hermann Maier ja Michael Walchhofer. Samuti on Obertauernist pärit maailmatasemel suusataja Heinz Schilchegger.
Taimestik ja loomastik
Obertauern on populaarne ka teadlaste ja loodussõprade seas. Selles piirkonnas elutseb haruldane punarinnaline sinirind.
Vermilioni maakond
Vermilioni maakond (Vermilion County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Danville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1826. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 81 625.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
India Rahvuslik Teaduste Akadeemia
pisi|150px| [[Satyendranath Bose, INSA president 1949–1950]] India Rahvuslik Teaduste Akadeemia, akronüüm INSA (Indian National Science Academy), on India teadusakadeemia peakorteriga New Delhis.
1935. aastal asutati teaduse edendamiseks Indias India Rahvuslik Teaduste Instituut (NISI). 1945. aastal tunnistas India valitsus selle riigi tähtsamaks teadusühinguks. 1970. aastast kannab ühing praegust nime.
Esialgu valis akadeemia endale presidendi kaheks aastaks, alates 1996. aastast valitakse president kolmeaastaseks ametiajaks. 1949. aastal sai presidendiks füüsik Satyendranath Bose (tema järgi nimetati osakestefüüsikas bosonid).
Liikmeskond
Akadeemial on üle 900 kodumaise liikme.
Akadeemia valib ka välisliikmeid. Praegu on akadeemial 95 välisliiget, sealhulgas kuuluvad liikmeskonda Anny Cazenave, David Gross, Murray Gell-Mann, Dan Peter Mckenzie, Vladimir Platonov, Venkatraman Ramakrishnan, John Graham Ramsay, Aleksei Starobinski, Torsten Wiesel, Peter John Wyllie ja Ahmed H Zewail.
Iru Kuuskivi
pisi|Iru Kuuskivi Iru kuuskivi on rändrahn Tallinnas Lasnamäe linnaosas Priisle asumis Priisle tee ja Hooldekodu tee ristmiku lähedal.
Rahnu mõõtmed on 6,3 x 1,9 x 17,8 m. Kivi on alates 1992. aastast looduskaitse all.
Tegemist rabakiviga, mis on lõhutud kuueks tükiks, millest vähemalt kaks on ära veetud.
India Teaduste Akadeemia
pisi|150px|India TA rajaja [[C. V. Raman (1930)]] India Teaduste Akadeemia (inglise keeles Indian Academy of Sciences) on India teadusakadeemia peakorteriga Bangalore'is.
Akadeemia asutati 1934. aastal teadusseltsina Nobeli auhinna laureaadi C. V. Ramani initsiatiivil. .
Raman oli ka akadeemia esimene president (1934–1970).
Liikmeskond
Akadeemial on üle 1000 kodumaise liikme.
Isamaa (ajaleht)
Ilmumissagedus oli 6 korda nädalas.
India Teaduste Akadeemia
Liikmeskond
Akadeemia valib ka välisliikmeid (auliikmeid). Praegu on akadeemial 58 välisliiget, sealhulgas Andrei Geim, David Gross, Martin Rees ja Brian Schmidt.
Isamaa (ajaleht)
Väljaandjateks olid Eduard Bergmann (1906–1908 nr. 228); E. Andresen (1908 nr. 229); Aleksander Kärk (1908 nr. 230–1909).
Vastutavad toimetajad erinevatel aegadel olid Ernst Enno; Eduard Bergmann; A. Varres (Vares); Aleksander Kärk ja E. Andresen
Ajalehte trükiti Tartus Eduard Bergmann (1906–1908) Ludwig Heinrich Schnakenburgi (1908–1909) trükikodades
Võõpsu tsässon
Võõpsu Migula tsässon on tsässon Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Võõpsu külas Setomaa vallas.
Tsässon paikneb Võõpsu küla läbiva Tartu–Petseri tee ääres Võõpsu kalmistul. Kunagisel külakalmistul lõpetati matmine umbes 19. sajandi keskel.
Dendrokronoloogiliste uuringutega on leitud, et tsässon on tõenäoliselt ehitatud 1710. aastal. Tsässona restaureerimine lõppes 2010 ja see pühitseti uuesti 2011. aasta suvel. pisi|Võõpsu tsässona altariruum
Margit Kalk
Margit Kalk (sündinud 16. juunil 1999) on eesti mitmevõistleja.
Ta on lõpetanud Ülenurme Gümnaasiumi.
Kuulub Tartu SS-i Kalev, treener Anti Veermaa.
Isiklikud rekordid
Allikas: IAAF
Laiksaare vald (Saarde kihelkond)
pisi|Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Laiksaare vald (saksa keeles Gemeinde Laiksaar) oli Saarde kihelkonnas Pärnumaal 1866. aastal moodustatud vald. Vallamaja asus Urissaare külas.
Ajalugu
1867–1868 oli piirkonnas suur ikaldus.
1872 jaotati Laiksaare riigimõis (Laiksaar) õigeusulistele hingemaadeks ja asutati hulk väiketalusid.
23. septembril 1934 kukkus vallavanem Jakob Joost õunapuu otsast alla ja sai peapõrutuse.
1939. aastal moodustati uus Laiksaare vald, millest arvati välja Soometsa küla ja Võiduküla asunduse maa-alad.
Teenusekvaliteet
Teenusekvaliteet (inglise keeles Quality of Service ehk QoS) on eelkõige võrgu üleüldine jõudlus tajutuna kasutaja poolt.
Lahe raamatukogu
Lahe raamatukogu raamatukogu Põlva maakonnas Põlva vallas Lahe külas. Raamatukogu juhataja on Ainika Mägi.
Alsophis
Alsophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Alsophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Alsophis seisuga 08.12.2013.
E-Kultuuripärand
oli infoväravast leitav u 1,5 mln kultuuripärandi objekti.
otsis infosüsteem kultuuripärandi objekte Eesti Rahvusraamatukogu andmebaasist DIGAR, infosüsteemist MuIS ja Eesti Rahvusringhäälingu arhiivist.
Valged ööd
pisi|225px|Valge öö [[Peterburis]] Valged ööd tekivad suvel, kui Päike käib kõrgel ja kaob silmapiiri taha vaid mõneks tunniks, mistõttu võib juhtuda, et Päike ei laskugi ülaltoodud kõrgusteni. Eristatakse astronoomilist, nautilist ja tsiviilset valget ööd. Eesti laiuskraadil kestavad astronoomilised valged ööd 25. aprillist kuni 18. augustini ja nautilised valged ööd 16. maist kuni 28. juulini. Tsiviilseid valgeid öid Eestis ei esine. .
Valgete ööde geograafia
Valged ööd esinevad järgmistes piirkondades: Soomes, Islandil, Gröönimaal ja Antarktisel; Venemaa, Kanada, Alaska, Rootsi ja Norra suuremas osas; Eestis, Lätis, Leedu põhjaosas ja Suurbritannias Shetlandi ja Lõuna-Orkney saartel. Polaarjoonte taga esinevad valged ööd enne ja pärast polaarpäeva.
Harilik diferentsiaalvõrrand
Harilik diferentsiaalvõrrand on võrrand, mis seob otsitavaid (ühe või mitme muutuja) funktsioone, nende tuletisi ja argumente.
Diferentsiaalvõrrandi järguks nimetatakse otsitavate funktsioonide tuletiste kõrgeimat järku. Näiteks n-järku harilikku diferentsiaalvõrrandit, milles otsitavaks funktsiooniks on y, võib formaalselt esitada järgmiselt: Iga funktsiooni y=f(x), mis võrrandisse paigutatuna seda võrrandit x suhtes samaselt rahuldab, nimetatakse selle võrrandi lahendiks.
Muutuste Partei
pisi|180px|[[Dmitri Gudkov, partei esimees]] pisi|180px|[[Andrei Netšajev, partei rajaja]]
Muutuste Partei (vene keeles Партия Перемен; kuni 23. juunini 2018 Ülevenemaaline poliitiline partei Kodanikualgatus, Всероссийская политическая партия "Гражданская инициатива") on liberaalne poliitiline partei Venemaal.
2012. aasta märtsis lihtsustusid poliitiliste parteide registreerimise tingimused. See soodustas mitme uue partei tekkimist. Pravoje Delo liige Andrei Netšajev koos mõttekaaslastega hakkas looma oma parteid. 2012. aasta suvel töötas partei loomise orgkomitee. 2013. aasta märtsis Moskvas peetud Kodanikualgatuse asutamiskongressil valiti Netšajev partei esimeheks.
Parteil on lisaks juhtimisorganile (poliitnõukogu) moodustatud ka föderaalnõukogu. Sellesse nõukogusse kutsutakse poliitikuid, kes võivad kaasa aidata partei arengule ja olla kasulikud oma osavõtuga valimistest. Seejuures parteisse astumine pole kohustuslik. Netšajev tegi 2015. aastal ettepaneku tulla föderaalnõukogusse Vladimir Rõžkovile, Maksim Katzile, Dmitri Nekrassovile, Dmitri Gudkovile ja Gennadi Gudkovile. 2016. aasta mais leppisid Kodanikualgatus ja Boriss Titovi juhitud Kasvupartei kokku kandideerida eelseisvatel Riigiduuma valimistel ühisnimekirjaga. Valimised lõppesid mõlema partei jaoks ebarahuldavalt.
23. detsembril 2017 Moskvas peetud Kodanikualgatuse kongressil esitati Ksenija Sobtšak 2018. aasta Venemaa presidendivalimistel kandidaadiks. Ühtlasi valiti ta partei poliitnõukogu liikmeks (9-liikmelisse poliitnõukogusse kuuluvad tuntud poliitikutest Netšajev ja Dmitri Nekrassov).
Uus nimi
Kolm päeva enne 2018. aasta Venemaa presidendivalimisi (märtsis) teatasid presidendikandidaat Sobtšak ja poliitik Dmitri Gudkov uue poliitilise partei loomisest olemasoleva partei Kodanikualgatuse baasil. Partei põhieesmärk oleks pääsemine parlamenti 2021. aasta Riigiduuma valimistel.
23. juunil 2018 toimus Kodanikualgatuse kongress, kus partei uueks esimeheks valiti Dmitri Gudkov ja partei nimetati ümber Muutuste Parteiks.
Magid Magid
pisi Magid Magid (ka Magid Mah; sündinud 26. juunil 1989 Buraos) on Somaalia päritolu Suurbritannia poliitik, ta kuulub Inglismaa ja Walesi Rohelise Partei ridadesse. Ta oli 16. maist 2018 kuni 16. maini 2019 Sheffieldi linnapea. 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel valiti ta Euroopa Parlamendi liikmeks.
Helle Levandi
Helle Levandi on eesti pianist ja muusikapedagoog.
1959. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli koorijuhtimise ja klaveri eriala.
1965. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi klaveri eriala Heljo Sepa klassi.
Konservatooriumi lõpetamise järel töötas ta Tallinna Muusikakooli kontsertmeistrina.
Ta oli ka Kirovi kalurikolhoosi meesansambli Lauluveljed klaverisaatja.
Surnud 10. märtsil
Siin loetletakse 10. märtsil surnud tuntud isikuid.
Aleksander Veiderma
Aleksander Veiderma (enne eestistamist 1935 Aleksander Veidermann; 7. aprill 1888 Üdruma küla, Vaikna vald, Läänemaa – 23. veebruar 1972 Tallinn) oli Eesti haridustegelane, poliitik ja hõimuliikumise edendaja.
Isiklikku
Tema isa Jaan Veidermann oli kooliõpetaja.
Ta oli kolm korda abielus. Kõigepealt abiellus ta kooliõpetaja Herta Meikoviga (1884–1923), kelle õde oli koolijuht Elfriede Lender; sellest abielust sündisid aastal 1913 tütar Hilja, aastal 1918 poeg Ants-Udo. 1924. aastal abiellus ta Magdalena Vihalemiga (1900–1956) ja sellest abielust sündis neli poega: Jaan-Ülo (1925–2005), Aleksander-Heino (1927–1968), Mihkel-Märt (1929–2018; oli Eesti Teaduste Akadeemia akadeemik anorgaanilise keemia alal) ja Jüri-Rein (1938). 1957. aastal abiellus ta Erna Käppaga.
Triploidne haab
Triploidne haab (Populus tremula f. gigas Nilsson-Ehle) on hariliku haava vorm, millel on triploidne kromosoomigarnituur.
Triploidsel haaval on kromosoomide arv somaatilistes rakkudes 3n=57, tavalisel diploidsel haaval aga 2n=38.
Triploidsed haavad on kujunenud looduslikult, neid on leitud näiteks Järvselja metsadest. Triploidsed haavad on mädanikukindlamad ja märksa võimsama kasvuga kui diploidsed harilikud haavad.
Homeri lade
Lademe alumist piiri määratleb märgib graptoliitide Cyrtograptus lundgreni ilmumine Coalbrookdale'i kihistu Apedale'i kihistikku Homeri talust ligi 500 meetrit põhjas asuva väikese oja põhjakaldal. Lademe ülempiiri märgib graptoliitide Saetograptus (Colonograptus) varians ja Neodiversograptus nilssoni ilmumine Pitch Coppice'i kivimurrus Ludlow lähistel, ent täpsemalt määratleb seda seal Much Wenlocki lubjakivikihistu kõva sõlmja struktuuriga lubjakivi asendumine Lower Eltoni kihistu pehmete kiltadega.
Homeri lade lasub Sheinwoodi lademel ja see lamab Gorsti lademe all. Lademe vanus on 426,2...422.9 miljonit aastat. Eestis vastavad sellele Rootsiküla lade ja Jaagarahu lademe ülemine osa.
3 (Britney Spearsi laul)
"3" on Ameerika Ühendriikide lauljatari Britney Spearsi laul, mis avaldati 2009. aastal tema teisel suurimaid hitte sisaldaval kogumikplaadil "The Singles Collection". Laulu autoriteks on Max Martin, Shellback js Tiffany Amber. 2. oktoobril 2009 andis Jive Records laulu välja ka singlina, mis jäi selle kogumikplaadi ainsaks singliks. Laul jõudis oma debüütnädalal tabeli Billboard Hot 100 esikohale olles sellega 11 aasta jooksul esimene mitte American Idoli osavõtja singel, mis seda suutnud.
Lukiškės
pisi| Lukiškės on Vilniuse linnaosa, mis asub linna keskosas Naujamiestise valla territooriumil. Lukiškės piirneb lõunas Naujamiestisega, läänes Vingisega, idas Vilniuse vanalinnaga, loodes üle Nerise jõe Žvėrynasega (ühendab kaks silda), põhjas Saltoniškėse ja Snipiškėsega (mõlemaga ühendab sild).
Lukiškėses asuvad Lukiškėse vangla ja Lukiškėse väljak.