cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bernhard III (Saksi)
Valitsemine Saksimaa hertsogina
Nordalbingienis ning aladel Elbe ja Läänemere vahel hakkasid Bernhardi vasallid varsti tema vastu mässama ja andsid oma toetuse Heinrich Lõvile. Bernhard püüdis ennast maksma panna tänu oma vendade Brandenburgi Otto I ja Bremeni peapiiskopi Siegfriedi toetusele. Esmalt andsid truudusvande Artlenburgi vasallid. Nende järel ka Ratzeburgi, Dannenbergi, Luckowi ja Schwerini krahvid. Siiski ei nõustunud kõige võimsam nendest vasallidest Holsteini krahv Adolf Bernhardi ülemvõimuga ja hakkas tema vaenlaseks. Konfliktid puhkesid Dithmarscheni ümbruses Lääne-Holsteinis, kuid ilma eduta Adolfi jaoks.
Pärast Adolfi kaotust sai Lauenburgist (Polabenburg) Elbe alamjooksul Bernhardi valitsemise vastaste keskpunkt. Otsustades kõrvaldada temavastase opositsiooni tema maadel, kehtestas ta mässulistel aladel kõrged maksud, mis viisid rünnakuni Lauenburgi vastu ja selle purustamiseni aastal 1182, millele järgnes kindluse taastamine.
Aastal 1183 suri veel üks Bernhardi vendadest, Werbeni krahv Dietrich, ilma neessoost järglasteta. Tema valdused langesid enamuses Bernhardile.
Sõda tõi kaasa ka Heinrich Lõvi laienemise slaavlaste maadele. Pribislavi poeg Heinrich Borwin I oli Heinrich Lõvi toetaja, nagu tema isagi, ja jäi Bernhardi vastaseks. Tema nõbu Nikolaus I (Niklot), kes sai Heinrich Lõvilt aastal 1164 Burg Malchowi, kaotas osa sellest oma sidemete tõttu Bernhardiga. Borwin liitus hertsog Bogislaw I-ga ja Nikolaus Rügeni vürsti Jaromar I-ga, kes oli ustav Taani vasall. Kuid varsti pärast seda, kui Bogislaw karistas Borwinit (vastavalt keisri salajasele käsule) Taani kuninga Knut VI abil tema keeldumise pärast vahetada lääniisandat, millega tema Elbe ja Oderi vahelised maad jagati keisririigi ja Taani vahel. Borwin võeti kuningas Knuti poolt vangi ja sunniti, nagu Nikolauski, nõustuma sellega, et tema maad on nüüd kuninga läänid. Pärast taanlaste sissetungi Pommerisse aastal 1184 ja 1185 jagas Bogislaw sama saatust.
Siiski puhkesid pärast Heinrichi tagasitulekut aastal 1188 jälle vaidlused Bernhardiga, kes lõpuks kaotas Bardowicki linna.
Saksimaa hertsogina oli Bernhard samal ajal ka Saksa-Rooma riigi marssal. Ta pani end selles tähtsas ametis maksma esimest korda aastal 1190 keiser Heinrich VI kroonimisel, kuid rikkus oma head suhtes keisriga oma vastuseisu tõttu pöörata Saksa kroon pärilikuks Hohenstaufenitele. Aastal 1198 toetas ta Švaabi Philippi keisrina. Philipp tapeti 21. juunil 1208 Otto von Wittelsbachi poolt Altenburgis Bambergis. Seejärel toimus uue keisri valimine Halberstadtis ja (koos Bernhardi häälega) valiti 22. septembril Otto von Braunschweig ning krooniti kohe Frankfurdis kui Otto IV.
Otto IV toetas paavsti poolt vallandatud Bremeni peapiiskopi Valdemari ametisse taastamist. Nii viis Bernhard aastal 1211 oma naisevenna Valdemari Bremeni linna, võttes de facto võimu.
Koos oma Saksi valduste vallutamisega viis Bernhard oma residentsi ja õukonna Wittenbergi. Aastal 1260 (jõustus 1296) jagasid tema pojapojad hertsogkonna Saksi-Wittenbergi (saksa: Herzogtum Sachsen-Wittenberg) ja Saksi-Lauenburgi (saksa: Herzogtum Sachsen-Lauenburg) hertsogkondadeks, viimane haldas kahte eraldiseisvat põhjapoolset territooriumi. Wittenberg jäi Askania dünastia residentsiks kuni selle liini hääbumiseni aastal 1422. Bernhardi surres 72. eluaastal maeti ta oma isa Albrechti ja mitmete vendade kõrvale benetiktlaste kloostri kirikus Ballenstedtis.
Sadulsepp
Sadulsepp (ka polsterdaja) on pehme mööbli valmistaja.
Bernhard III (Saksi)
Abielud ja järglased
Bernhard abiellus esiteks Taani kuninga Knut V tütre Brigittega; teiseks Tüüringi maakrahvi Ludwig II Raudse tütre Sophiaga; ning kolmandaks Suur-Poola hertsogi ja kogu Poola suurhertsogi Mieszko III Vana tütre Judithiga.
Sadulsepp
Sadulsepa ametinimetus tuleneb sellest, et ajalooliselt tegelesid sadulsepad hobustele sadulate ja rakmete valmistamisega. Aja möödudes on lisandunud sadulsepatööde hulka mitmed uued, erinevad pehme mööbli valmistamisega seotud tööd. Tänapäeval nimetatakse sadulseppadeks meistreid, kes tegelevad kas antiikpolstrite, eritellimusel tehtavate kaasaegsete polstrite või autopolstrite paigalduse, vahetuse jms. Kaasaegsemat nimetust – polsterdaja – kasutataksegi eelkõige tööstuslikus tootmises pealistamise ja pehmendusega tegelevate spetsialistide kohta.
Sadulsepa või polsterdaja töövaldkondade hulka kuuluvad pehme mööbli või muu polstri valmistamine ja parandamine; uute katete õmblemine ja paigaldus; voodite ja toolide vedrude vahetamine, tugitoolidele uue polsterduse meisterdamine; autoistmete, salongi, pakiruumi ning armatuurlaua uuendamine ja remont.
Vaatamata tehnika arengule on kõik sadulsepatööd jäänud siiski peamiselt käsitööks.
Tüüringi hertsogkond
Tüüringi hertsogkond oli idapoolseim piirimark Merovingide Frangi kuningriigi Austraasia osas, mille rajas Dagobert I pärast oma kaotust Samo slaavi konföderatsioonile Wogastisburgi lahingus aastal 631/2. See taasloodi Karolingide impeeriumis ja selle hertsogid nimetas kuningas, kuni see aastal 908 Saksimaasse sulandus.
Esimene Tüüringi hertsog (dux) oli Radulf. Kroonik Fredegari järgi tegid tema võidud aastal 641/2 ta uhkeks ning ta asus liitu Samoga ja mässas Dagoberti järglase, Sigibert III vastu, minnes isegi nii kaugele, et kuulutas end Tüüringi kuningaks (rex). Kohalik hertsogidünastia Hedeniidid toetas misjonitegevust hertsogkonnas, kuid näib, et kaotas oma haarde Tüüringis pärast Pippiniidide tõusu 8. sajandi algul. Konflikt Karl Martelliga umbes aastatel 717–19 tegi autonoomiale lõpu. thumb|300px|Frangi riigi alad (481-814) koos ajalooliste territooriumide [[Austraasia, Neustria, Burgundia, Alemannia ja Akvitaaniaga]] Aastal 849 organiseeriti Tüüringi idaosast limes Sorabicus, või Sorbi mark, ja anti see hertsog Thakulfi võimu alla. Annales Fuldenses järgi oli tema tiitel dux Sorabici limitis, "Sorbi piiriala hertsog", kuid tema ja ta järglased olid üldiselt tuntud kui duces Thuringorum, "tüüringite hertsogid", kuna nad asusid taastama võimu vana hertsogkonna üle. Pärast Thakulfi surma aastal 873 tõusid sorbid üles ja tema järglaseks sai tema poeg Radulf. Aastal 880 asendas kuningas Ludwig Radulfi Poppoga, võib-olla oli sugulane. Poppo algatas aastal 882 sõja Saksimaaga ning aastal 883 võitlesid tema ja tema vend Egino kodusõjas kontrolli pärast Tüüringi üle, milles viimane oli edukas. Egino suri aastal 886 ja Poppo taastas võimu. Aastal 892 asendas kuningas Arnulf Poppo Konradiga. See oli kuninga poolt eestkosteakt Konradi perekonnale, Konradiinidele, kes olid varsti vaenus Poppoga, Babenbergide eestkostealusega. Kuid Konradi valitsemine oli lühike, võib-olla kohaliku toetuse puudumise pärast. Ta asendati Burchardiga, kelle tiitel aastal 903 oli marchio Thuringionum, "tüüringite markkrahv". Burchard pidi kaitsma Tüüringit madjarite rünnakute eest ning võideti ja tapeti lahingus 3. augustil 908, koos endise hertsogi Eginoga. Ta oli viimane ülestähendatud Tüüringi hertsog. Hertsogkond oli väikseim niinimetatud "noorematest hõimuhertsogkondadest" ja neelati pärast Burchardi surma Saksimaasse. Tüüringid jäid eraldi rahvaks ja keskajal organiseeriti nende maa maakrahvkonnaks.
Kaiesoo
Kaiesoo oli küla Harjumaal, ajalooliselt Raasiku mõisa alal.
Küla jääb tänapäeval Linnakse küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Harju-Jaani kihelkonda.
Tyler Bozak
pisi|Tyler Bozak 2017. aastal [[Toronto Maple Leafsi särgis]] Tyler Bozak (sündinud 19. märtsil 1986 Reginas Saskatchewanis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis St. Louis Blues.
Enne karjääri NHL-is mängis ta Denveri Ülikooli meeskonnas, British Columbia Hockey League'i klubides Victoria Salsa ja Victoria Grizzlies. Kuigi Bozak ei olnud NHL-i draft'is valituks osutunud, sõlmis ta 2009. aasta aprillis lepingu Toronto Maple Leafsiga. Debüüdi NHL-is tegi ta 2009. aasta oktoobris mängus Colorado Avalanche'i vastu. Uuest hooajast kuulus ta Leafsi põhikoosseisu. Kokku mängis ta Leafsis üheksa hooaega.
2018. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Bluesiga.
Tartu adventkirik
Tartu adventkirik on kirik Tartus Lille tänavas.
Rico Freimuth
Rico Freimuth (sündinud 14. märtsil 1988 Potsdamis) on Saksamaa endine kümnevõistleja.
Pärlvalge
Pärlvalge ehk pärlmuttervalge on sädelevalt valge värvitoon, või piimjas ja sillerdav nagu pärlmutter.
Rico Freimuth
Karjäär
Ta võitis 2007. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel Helgelos kümnevõistluses 7524 punktiga pronksmedali.
Pärlvalge
Värvinimetust kasutatakse sageli läikivate ja sillerdavate esemete ning pindade puhul, ka hammaste kirjeldamiseks.
Variatsioonid
RAL Classic värvikaardi toon 1013 Perlweiß on kahvatu soojatooniline valkjas värvus, mis asub kollaste ja beežide värvitoonidega ühes rühmas.
Pantone värvitoon 12-1006 Mother Of Pearl on külm beež.
Rico Freimuth
Karjäär
2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas oli ta isikliku rekordi 8382 punktiga seitsmes.
Pärlvalge
Variatsioonid
Veebivärv Pearl on kahvatubeež , värvitoon Pearl White on kergelt rohekas kahvatuhall.
Rico Freimuth
Karjäär
2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis sai ta 8308 punktiga 7. koha.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis Freimuth isikliku rekordiga 8561 punkti Ashton Eatoni ja Damian Warneri järel pronksmedali.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros katkestas ta kümnevõistluse kuulitõuke järel.
2017. aasta Ratingeni kümnevõistluses püstitas ta isikliku rekordi 8663 punkti. Maailmameistrivõistlustel Londonis võitis Freimuth 8564 punktiga Kevin Mayeri järel hõbemedali.
2020. aastal teatas ta kergejõustiklaskarjääri lõpetamisest.
Lisaks kergejõustikule on Freimuth tegelenud ka jalgpalliga. 5-aastaselt liitus ta Meißner SV 08-ga, kus mängis, kuni keskendus 14-aastasena kergejõustikule. 2018. aastal liitus ta Saksamaa 6. liigatasandil mängiva 1. FC Romonta Amsdorfi meeskonnaga, kus mängis ründajana ühes liigamängus ja lõi ühe värava.
Üksikalad
Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit
Isiklikku
Rico Freimuthi perekonnas on teisigi kergejõustiklasi. Tema isa Uwe Freimuth on endine kümnevõistleja, ema Anke Tröger on endine seitsmevõistleja ja onu Jörg Freimuth on endine kõrgushüppaja.
Queen Victoria
Queen Victoria on ettevõttele Carnival Corporation & plc kuuluv Vista-klassi ristluslaev, mis on ehitatud 2007. aastal Fincantieri laevatehases Margheras (Veneetsia) Itaalias ja mida käitab laevakompanii Cunard Line.
Laeva ristiema on Camilla Rosemary Mountbatten-Windsor ja esimene kodusadam oli Southampton. 2011. aasta oktoobris sai laeva uueks kodusadamaks Hamilton Bermudal.
Ajalugu
Laev telliti 2004. Kiil pandi 19. mail 2006. Vettelaskmistseremoonia toimus 15. jaanuaril 2007 ja 24. augustil lahkus reisilaev Veneetsiast.
Mūlamadhyamakakārikā
Kesksel kohal on seal tühjuse (śūnyatā) õpetus, mille järgi kõik seadmused on iseenesest tühjad, s.t neil puudub omaolek (svabhāva). Nad on olemas ainult põhjuse-tagajärje suhte kaudu, seega on kirjeldatav tegelikkus püsitu (anitya).
Nāgārdžuna arendab selles teoses välja vastase väidete absurdi viimise loogilise meetodi prasaṅga, samuti liikumise ja paigalseisu suhtelisuse analüüsi.
Mūlamadhyamakakārikāt on kommenteerinud mitmed hilisemad õpetlased, nagu Buddhapālita (u 470–540), Bhāvaviveka (u 490–570), Tšandrakīrti (7. saj) ja Sthiramati (6. saj).
Intersoolisus
pisi|vasakul|Intersoolisuse lipp Intersoolisus ehk vahesoolisus on olukord, kui inimene omab sootunnustes, muuhulgas kromosoomides, sugunäärmetes, suguhormoonides või suguelundites selliseid variatsioone, mis "ei sobitu tüüpilise mehe või naise keha definitsioonidesse". Selliste variatsioonide alla võib kuuluda suguelundite mitmesus või kombinatsioon kromosoomi genotüübis ja seksuaalses fenotüübis, mis ei vasta XY-mees ja XX-naine mudelile.
Intersoolisi inimesi on varem nimetatud hermafrodiitideks, "kaasasündinud eunuhhideks" ning isegi kaasasündinud "sugukülmadeks". Need mõisted on langenud põlu alla. Näiteks terminit "hermafrodiit" loetakse eksitavaks, häbimärgistavaks ja teaduslikult petlikuks. Intersoolisuse lugemine sootunnuste kujunemise häireks on olnud vastuoluline alates mõiste kasutuselevõtust 2006. aastal.
Intersoolised inimesed seisavad sünni hetkest või intersoolisuse tunnuste avastamisest alates silmitsi stigmatiseerimise ja diskrimineerimisega. Osades riikides võib see hõlmata imikutappu, hülgamist ja perekonna häbimärgistamist. Üle maailma muudetakse osade intersooliste imikute ja laste keha kirurgiliselt või hormonaalselt, et viia see vastavusse sotsiaalselt aktsepteeritumate sootunnustega. Näiteks puudutab see neid, kelle välised suguelundid on mitmetimõistetavad. Selline keha muutmine on vastuoluline: puuduvad kindlad tõendid, et selline teguviis teeb inimesele head. Protseduur võib sisaldada muuhulgas ka steriliseerimist. Keha korrigeerimine võib puudutada ka täiskasvanuid, teiste seas naissoost tippsportlasi. Järjest enam peetakse mittekonsensuslikku kehade muutmist inimõiguste rikkumiseks. Seda seisukohta on väljendanud mitmed nii rahvusvahelised kui ka rahvuslikud inimõiguste ja eetika institutsioonid. Kolmas Rahvusvahelisel Intersoolisuse Foorum väljastas Malta deklaratsiooni, mis muuhulgas kutsub üles lõpetama kehade moonutamise ja "normaliseerimise".
2011. aastal sai Christiane Völling esimese intersoolise inimesena võidu kohtukaasuses, millega määrati talle kahjutasu mittekonsensusliku kirurgilise sekkumisega tehtud kahju eest. 2015. aasta aprillis sai Maltast esimene riik, mis keelas mittekonsensusliku meditsiinilise sekkumise isiku anatoomilisse soosse. Selle alla käivad ka intersoolised inimesed.
Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskus
Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskus (lühend TEHIK) on Eesti riigiasutus (kompetentsikeskus), kuhu on konsolideeritud Sotsiaalministeeriumi IKT osakonna ja Eesti E-tervise Sihtasutuse rollid. TEHIKu tegevusvaldkondade seas on Sotsiaalministeeriumi valitsemisalas olevate tervise-, sotsiaal- ja töövaldkonnaga seotud IKT teenuste arendamine ja haldamine.
TEHIK alustas tööd 1. jaanuaril 2017.
Edward Szczepanik
pisi|Edward Szczepanik (1986) Edward Franciszek Szczepanik (22. august 1915 Suwałki – 11. oktoober 2005 Worcestershire) oli viimane Poola peaminister eksiilis aastail 1986–1990.
Łuninieci rajoon
Łuninieci rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Bresti oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2709 km². 2009. aasta seisuga elas seal 73 200 inimest.
Rajoon moodustati aastal 1940. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Bahdanaŭka, Bastyńi, Čučavičy, Dziatłavičy, Dvareci, Haradoki, Łachva‎, Łunini, Mikaševičy, Radzihierava, Sinkievičy ja Vulka külanõukogu.
Halduskeskus on Łuninieci linn. Teised tähtsamad asulad on Mikaševičy linn, Łachva‎ ja Kažan-Haradok.
Rajoon asub Polesje madalikul. Suurim jõgi on Prõpjats rajooni lõunapiiril, suuremad sinna voolavad jõed on Cna, Łań, Śmierdź ja Bobryk.
2009. aasta seisuga olid elanikest 96,17% valgevenelased, 2,54% venelased ja 1,29% oli teistest rahvustest. 76,78% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 21,88% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 45,48% elanikke, vene keelt aga 53,09%.
Juhuleiud
Juhuleiud geneetikas on geeniuuringute käigus avastatud geenivariandid, mis ei ole seotud uuringute eesmärgiga, kuid millel võib sellest hoolimata olla meditsiiniline või sotsiaalne väärtus.
Juhuleide ei otsita aktiivselt ega tahtlikult ning neid tuleb eristada leidudest, mis jäävad eesmärgi piiresse, samuti teisestest leidudest, mille avastamine ei ole seotud uuringute põhieesmärgiga, aga mida otsitakse siiski aktiivselt.
Laiaulatuslikes geeniuuringutes, kus vaadeldakse kogu genoomi, on keeruline vahet teha, milline leid on eesmärgipõhine, milline mitte, ning mida igapäevasemaks ülegenoomsed uuringud muutuvad, seda vähem saab iga leid olla täielikult juhuslik. Kitsaskohtadest hoolimata on termin "juhuleiud" saavutanud siiski üldkasutuse. .
Kaasneda võiv kasu
Patogeensed geenivariandid võivad organismis põhjustada tõsiseid ja ohtlikke fenotüübilisi muutusi, mis vajavad meditsiinilist sekkumist (järelevalvet, ravi, operatsiooni) või mida on võimalik ennetada, muutes näiteks oma elustiili ja tevisekäitumist, seetõttu võib sellistest juhuleidudest teatamine päästa nende kandja elu.
Autosoom-retsessiivsed haigused võivad avalduda järglastel, kuid ei mõjuta kandja enda tervist. Teadmine sellistest juhuleidudest aitab indiviidil teha reproduktiivseid otsuseid tulevase lapse tervise seisukohalt.
Geeni sekveneerimises osaleb palju vaimupuudega või kaasasündinud anomaaliatega lapsi. Nendes geeniuuringutes avastatud geenimutatsioonid ei võimalda küll parandada lapse hetketervist, kuid võivad välja tuua vajaduse sekkuda kummagi vanema või teiste perekonnaliikmete tervisesse.
Juhuleidude näiteid
Tabelis on esitatud geenivariandid ja neile vastavad haigused, haiguste avaldumise vanus ja ennetusstrateegiad.
Probleemid
Ülegenoomne sekveneerimine võib paljastada informatsiooni, mis on ebaselge või teadmata tähendusega. Ebamäärasus võib põhjustada patsientidele muret, ärevust, frustratsiooni või depressiooni. Samuti ei ole kõigil juhuleidudel teadaolevat ravi või ennetusmeetmeid. Lisaks on juhuleiu haiguseks kujunemise tõenäosust raske ennustada, sest geenide ekspresseerumine võib sõltuda teistest geneetilistest, keskkondlikest või juhuslikest faktoritest, mida ei saa ette näha. Võimalik on ka valemärgistus – healoomulised loetakse patogeenseks või osutuvad juhuleiud valepositiivseteks.
Teadusuuringute süsteemis ei ole paika pandud selget juhuleidude tagasisidestamise poliitikat. Samuti puudub infrastruktuur juhuleidudega kaasnevate ulatuslike andmete säilitamiseks, analüüsimiseks ja järelkonsultatsioonide pakkumiseks. Seda võib olla kulukas ja keeruline rakendada, eriti kui juhuleiud avastatakse aastaid pärast DNA kogumist, mil uuritava kindlaksmääramine on raskendatud. Spetsiifiliste geenivariantide mõjust tervisele on suurte andmehulkade tõttu raske ülevaadet koostada. Juhuleidude kindlaksmääramine, tõlgendamine ja tagasisidestamine tähendab tervishoiuteenustele suurenenud ajakulu, pingutusi ja ressursse. Suurim arvatav väljakutse tagasiside andmisel on arstide ajapuudus ja ka kompetentsus. Patsientidega juhuleidude teemal suhtlemine võib arstide ja teadlaste võimekuse üle koormata.
Eetilised küsimused
Käib tugev arutelu selle üle, kas peaks juhuleidudest teatama ja kui, siis millistest, kes, kuidas ja millal seda peaks tegema. Uuritavad peaksid esiteks otsustama, kas nad soovivad geneetilise informatsiooni kohta tagasisidet. Kuna mitmed empiirilised uuringud väljendavad, et paljud indiviidid soovivad ja eeldavad tagasisidet juhuleidudest, võidakse vaikimist vääriti tõlgendada.
Probleemiks on, kas teadlased/arstid peaksid teatama juhuleiust, kui uuritav ei ole andnud varem nõusolekut tagasisideks, aga juhuleid on tervise seisukohalt oluline. Teadlastel/arstidel võib olla tulevikus vastutus, kui nad ei teata meditsiinilist sekkumist vajavast juhuleiust, samas kui tuleb arvestada patsiendi õigusega mitte teada.
Lapsel avastatud juhuleiud, mis avalduvad alles täiskasvanueas, võivad aja jooksul siiski oma tähtsuse kaotada. Sellest kerkib küsimus, kas juhuleiust peaks teatama kohe, kui see avastatakse, või ajaks, mil laps on jõudnud noorukiikka. Kui ei anta konkreetseid soovitusi, millal selliseid tulemusi avalikustada, võib teatamisega kaasneda risk põhjustada tarbetut kahju uuritavale ja tema perekonnale.
Juhuleiud võivad kõnetada ka uuritava perekonnaliikmeid ja sugulasi, seetõttu tuleb valmis olla nendega kontakteerumiseks. Uuringud on näidanud, et teoreetiliselt on see inimeste jaoks keeruline, kuna ei olda sugulastega kontaktis või tuntakse liiga suurt vastutust sellise informatsiooni jagamiseks.
Võimalikud lahendused
Juhuleidude käsitlemine vajab rahvusvahelist konsensust ning poliitika välja töötamist. On laialt levinud üksmeel, et selgelt patogeensetest juhuleidudest, millel on olemas ravi või ennetusmeetmed, tuleb uuritavale teada anda. Samas soovitatakse teadlastel mitte teatada juhuleidudest, millest ei ole kasu uuritava seisukohast, kaasaarvatud leiud, mille tähtsus tervisele või reproduktsioonile ei ole kindlaksmääratav. Tagasiside puhul tuleks arvesse võtta seda, kas juhuleiud on otseselt seotud mingi kindla haiguse väljakujunemisega, kas on olemas ravi või ennetuslikud meetmed, millises vanuses juhuleid avalduda võib, kui tõsine on olukord, ja selgitada tõenäosus vastava seisundi väljakujunemiseks.
Biopanga uurimissüseemi teadlastele on välja pakutud, et teatada tuleks õigeaegselt juhuleidudest, mis vastavad kõikidele järgnevatele kriteeriumitele:
Enne uuringus osalemist tuleks patsientidele pakkuda põhjalikku nõustamist ning teatada võimalusest, et uuringuga võivad kaasneda ebaselged tulemused. Tagasiside pakkumine nõuab geneetikaalaste nõustajate olemasolu ja erialaarstide panust. Biopangad vajavad asjakohast personali, vahendeid ja rahastust, et analüüsida juhuleidude teatamise vajalikkust ja hallata teatamise protsessi. Pragmaatiline lahendus praegusele asjakohase infrastruktuuri puudumisele tervishoiuteenustes võiks olla vastutuse kandmine patsientidele, andes neile loa ise oma genoomilise informatsiooni haldamiseks ning luua võimalus vajadusel arstiga kontakteerumiseks.
Genoomiuuringu tulemusi soovitatakse vaadata kui dünaamilist ressurssi, millest ei pea teatama korraga, vaid vähehaaval. Arstidel ja patsienditel soovitatakse suhtuda juhuleidudesse kui potentsiaalselt kasulikku lisainformatsiooni, mis on osa kaasaegsest meditsiinist. Kuna geeniuuringutes osalejate ning tervishoiutöötajate vaadete kujunemine on suuresti tuginenud hüpoteetilistele situatsioonidele, saab nende kehtivust kontrollida vaid situatsioonides, kus juhuleiud on laialt levinud reaalsus.
Oleg Lepik
Oleg Lepik (sündinud 1. augustil 1973 Petseris) on eesti endine jalgpallur.
Hooajal 2008/09 mängis ta FC Narva Transis.
Väike-Nonni järv
Väike-Nonni järv on järv Saaremaa vallas Karala ja Metsapere külas. Veekogu pindala on 2,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1409 m.
Minski kokkulepped
Esimese lepingu, mida tuntakse Minski protokollina, koostas 2014. aastal Ukraina kolmepoolne kontaktrühm, kuhu kuulusid Ukraina, Venemaa Föderatsioon ning Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsioon (OSCE) Prantsusmaa ja Saksamaa juhtide François Hollande'i ja Angela Merkeli vahendusel nn Normandia formaadis. Pärast ulatuslikke kõnelusi Valgevenes Minskis kirjutasid 5. septembril 2014 lepingule alla kolmepoolse kontaktrühma esindajad ning nende staatust tunnustamata ka Donetski ja Luhanski Rahvavabariigi toonased juhid.
Kokkulepe, mis järgnes mitmele varasemale katsele peatada lahingud Donbassis, oli suunatud viivitamatu relvarahu elluviimisele. Sellel ei õnnestunud Donbassis lahinguid lõpetada, mistõttu sellele järgnes 12. veebruaril 2015 allkirjastatud teine Minski leping. Ka see ei suutnud lahinguid peatada, kuid Normandia formaadi osapooled leppisid kokku, et see jääb konflikti tulevase lahendamise aluseks.
Esimene Minski kokkulepe
Et tagada kohene kahepoolne relvarahu.
Võimu detsentraliseerimine, sealhulgas Ukraina seaduse "Kohaliku omavalitsuse ajutise korra kohta konkreetsetes Donetski ja Luhanski oblastite piirkondades" vastuvõtmise kaudu.
Kõigi pantvangide ja ebaseaduslikult kinni peetud isikute viivitamatu vabastamine.
Võtta vastu seadus, mis takistab inimeste vastutusele võtmist ja karistamist seoses Donetski ja Luhanski oblasti mõnes piirkonnas aset leidnud sündmustega.
Jätkata kaasavat riiklikku dialoogi.
Võtta meetmeid humanitaarolukorra parandamiseks Donbassis.
Tagada ennetähtaegsed kohalikud valimised vastavalt Ukraina seadusele "Kohaliku omavalitsuse ajutise korra kohta konkreetsetes Donetski ja Luhanski oblasti rajoonides".
Viia Ukraina territooriumilt välja ebaseaduslikud relvarühmitused ja sõjatehnika ning võitlejad ja palgasõdurid.
Võtta vastu Donbassi piirkonna majanduse taastamise ja ülesehitamise programm.
Konsultatsioonidel osalejatele isikliku turvalisuse tagamine.
Kahe nädala jooksul pärast Minski protokolli allkirjastamist rikkusid mõlemad konflikti osapooled sageli relvarahu. Kõnelused jätkusid Minskis ja 19. septembril 2014 kirjutati alla Minski protokolli järelmemorandum:
Keelata lahingulennukite lennud üle turvatsooni;
Kõik välismaised palgasõdurid tuua konfliktipiirkonnast välja;
Ründeoperatsioonide keelamine;
Tõmmata raskerelvad 15 kilomeetrit (9,3 miili) tagasi mõlemal pool kontaktjoont, luues 30-kilomeetrise (19 miili) puhvertsoon;
Esimese Minski kokkuleppe häving
Kohe peale järelmemorandumit puhkes 28. septembril 2014 Teine Donetski lennuvälja lahing. Pärast separatistide võitu ütles separatistide pressiesindaja Eduard Basurin 23. jaanuaril 2015, et "Minski memorandumit ei võeta arvesse sellisel kujul, nagu see vastu võeti". Hiljem samal päeval ütles "Donetski Rahvavabariigi" juht Aleksandr Zahhartšenko, et nad "ei tee enam relvarahukõnelusi" ja et tema väed kavatsevad "rünnata kuni Donetski oblasti piirideni".
31. jaanuariks 2015 kavandati Minskis kõneluste järjekordne voor. Kolmepoolse kontaktrühma liikmed sõitsid Minskisse, et kohtuda separatistide esindajatega, kes kohale ei ilmunud. Kõnelused lõppesid tulemusteta.
Teine Minski kokkulepe
Jaanuari lõpus 2015 alustasid separatistid pealetungi olulisele Debaltseve raudteesõlmele. Prantsusmaa president Hollande ja Saksamaa kantsler Merkel esitasid 7. veebruaril uue rahuplaani, mis koostati pärast kõnelusi Ukraina presidendi Petro Porošenko ja Venemaa presidendi Vladimir Putiniga. Plaan esitati vastukäiguna USA ettepanekule saata Ukraina valitsusvägedele relvastust, mis kantsler Merkeli sõnul tooks kaasa ainult kriisi süvenemise.
11. veebruaril 2015 kohtusid Minskis Venemaa president Vladimir Putin, Ukraina president Petro Porošenko, Saksamaa kantsler Angela Merkel, Prantsusmaa president François Hollande, "Donetski Rahvavabariigi" juht Aleksandr Zahhartšenko ja "Luhanski Rahvavabariigi" juht Igor Plotnitski. Läbirääkimised kestsid üleöö kuusteist tundi ja Saksamaa välisministri sõnul olid need "väga rasked". Pärast kõnelusi teatati 12. veebruaril, et konflikti osapooled sõlmisid uue kokkuleppe, mida tavaliselt nimetatakse Minsk kaheks.
Lepingu sisu
Vahetu ja täielik relvarahu Ukraina Donetski ja Luhanski oblastite teatud rajoonides ning selle range täitmine alates 15. veebruari 2015 kella 00.00-st EET.
Kõigi raskerelvade väljatõmbamine mõlemalt poolt võrdsele kaugusele eesmärgiga luua vähemalt 50 kilomeetri (31 miili) kaugusel turvatsoon vähemalt 100 mm kaliibriga suurtükiväe jaoks ja 70 kilomeetri (43 miili) turvatsoon mitme raketiheitja (MRLS) jaoks ja 140 kilomeetri (87 miili) MLRS Tornado-S, Uragan, Smertš ja Totška U taktikaliste raketisüsteemide jaoks:
Ukraina vägede jaoks tegelikust kontaktjoonest;
Ukraina Donetski ja Luhanski oblasti teatavate rajoonide relvastatud formeeringute jaoks kontaktliinilt vastavalt Minski memorandumile seisuga 19. september 2014
Ülalnimetatud raskerelvade väljatõmbamine peab algama hiljemalt teisel päeval pärast relvarahu algust ja lõppema 14 päeva jooksul.
Seda protsessi aitab OSCE kolmepoolse kontaktrühma toel.
OSCE teostab relvarahu ja raskerelvade väljatõmbamise tõhusat jälgimist ja kontrollimist alates esimesest väljatõmbamise päevast, kasutades kõiki vajalikke tehnilisi vahendeid, nagu satelliite, droone, raadiolokatsioonisüsteeme jne.
Esimesel päeval pärast lahkumist alustatakse dialoogi kohalike valimiste läbiviimise viiside üle vastavalt Ukraina seadusandlusele ja Ukraina seadusele "Kohaliku omavalitsuse ajutise korra kohta konkreetsetes Donetski ja Luhanski oblastite piirkondades" ning samuti nende linnaosade tuleviku kohta ülalnimetatud seaduse alusel.
Viivitusteta, kuid mitte hiljem kui 30 päeva jooksul alates käesoleva dokumendi allkirjastamise kuupäevast, peab Ukraina Ülemraada heaks kiitma resolutsiooni, milles on märgitud territoorium, mis kuulub erirežiimi alla vastavalt seadusele "Ajutise korralduse kohta". Kohalik omavalitsus konkreetsetes Donetski ja Luhanski oblastite piirkondades", mis põhineb Minski memorandumiga 19. septembril 2014 kehtestatud liinil.
Anda armu ja amnestiat, kehtestades seaduse, mis keelab isikute tagakiusamise ja karistamise seoses sündmustega, mis leidsid aset Ukraina Donetski ja Luhanski oblastite teatud rajoonides.
Kõigi pantvangide ja ebaseaduslikult kinni peetavate isikute vabastamine ja vahetamine, lähtudes põhimõttest "kõik kõigi eest". See protsess peab lõppema – hiljemalt – viiendal päeval pärast (relvade) väljatõmbamist.
Tagada humanitaarabi ohutu juurdepääs, kohaletoimetamine, ladustamine ja jaotamine abivajajatele, tuginedes rahvusvahelisele mehhanismile.
Selle eesmärgiga taastab Ukraina oma pangandussüsteemi segmendi juhtimise konfliktist mõjutatud piirkondades ja võimalik, et selliste tehingute hõlbustamiseks luuakse rahvusvaheline mehhanism.
Taastada riigipiiri kontroll Ukraina valitsusele kogu konfliktipiirkonnas, mis peab algama esimesel päeval pärast kohalikke valimisi ja lõppema pärast täielikku poliitilist regulatsiooni (kohalikud valimised konkreetsetes Donetski ja Luhanski oblastite rajoonides seaduse alusel Ukraina ja põhiseadusreform) 2015. aasta lõpuks punkti 11 täitmise tingimusel – konsultatsioonidel ja kokkuleppel Donetski ja Luhanski oblasti konkreetsete rajoonide esindajatega kolmepoolse kontaktrühma raames.
Kõikide välisriikide relvastatud koosseisude, sõjatehnika ja ka palgasõdurite väljatõmbamine Ukraina territooriumilt OSCE järelevalve all. Kõigi ebaseaduslike rühmituste desarmeerimine.
Ukraina põhiseadusreform, mille uus põhiseadus hakkab kehtima 2015. aasta lõpuks ja mille põhielement on detsentraliseerimine.
Ukraina seaduse "Kohaliku omavalitsuse ajutise korra kohta konkreetsetes Donetski ja Luhanski oblastite rajoonides" alusel arutatakse ja lepitakse kokku kohalike valimistega seotud küsimused Donetski ja Luhanski oblasti konkreetsete rajoonide esindajatega. kolmepoolne kontaktrühm. Valimised toimuvad vastavalt asjakohastele OSCE standarditele ja neid jälgib OSCE/ODIHR.
Tõhustada kolmepoolse kontaktrühma tööd, sealhulgas Minski lepingute asjakohaste aspektide rakendamise töörühmade loomise kaudu.
Järelkaja
Kuigi lahingud üldiselt vaibusid pärast relvarahu jõustumist 15. veebruaril 2015 kell 0:00 EET, jätkusid kokkupõrked ja pommitamine veel mitmel pool. Debaltseves jätkus lahingutegevus kuna separatistide juhi Zahhartšenko sõnul relvarahu selles piirkonnas ei kehti. Donetski oblasti lõunaosas jätkusid lahingud separatistide ja Ukraina valitsusvägede vahel Mariupoli ümbruses. 18. veebruaril 2015 langes Debaltseve separatistide valdusse. 24. veebruaril 2015 alustasid mõlemad separatistide "vabariigid" raskerelvastuse väljaviimist rindejoonelt, Ukraina tegi seda 26. veebruaril 2016.
Ukraina parlament võttis 17. märtsil 2015 vastu Donbassi eristaatuse seaduse, nagu nägi ette Minsk 2 leping.
Donbassis aga jätkus edasi tulevahetus, mis ei võimaldanud rahuplaani ellu viia. 2021. aasta oktoobris ütles Venemaa välisminister Sergei Lavrov, et "kui ameeriklased on tõeliselt valmis toetama Minski kokkulepete elluviimist, saab selle küsimuse väga kiiresti lahendada." Tekkis vaidlus Vene Föderatsiooni rolli üle, Minski lepingut tõlgendati lepinguna Ukraina ja Venemaa vahel, kuid vahendaja rolli täitnud Venemaa nõudis, et Ukraina peaks läbirääkimisi otse separatistidega. Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi ütles, et tal ei ole kavatsust terroristidega rääkida. Vene pool keeldus kõrgetasemelistest läbirääkimistest (Venemaa ekspresident Dmitri Medvedev: "On mõttetu läbirääkida vasalliga"). 31. jaanuaril 2022 ütles Ukraina riikliku julgeoleku- ja kaitsenõukogu sekretär Oleksi Danilov, et "Minski leppe täitmine tähendab riigi hävitamist. Kui need allkirjastati Vene relvatoru all – ja sakslased ja prantslased vaatasid –. oli kõigile ratsionaalsetele inimestele juba selge, et neid dokumente on võimatu rakendada.” 15. veebruaril 2022 võttis Venemaa Riigiduuma vastu resolutsiooni, millega palutakse president Putinil diplomaatiliselt tunnustada separatistlike Donetski ja Luhanski Rahvavabariigi iseseisvust. Järgmisel päeval tunnistas Venemaa presidendi pressiesindaja Dmitri Peskov, et Donbassi vabariikide ametlik tunnustamine ei oleks Minski kokkulepetega kooskõlas. Venemaa tunnustas ametlikult Donetski ja Luhanski rahvavabariiki 21. veebruaril 2022.
22. veebruaril 2022 teatas Putin, et Minski kokkuleppeid "enam ei eksisteeri" ja et nende kokkuvarisemises on süüdi Ukraina, mitte Venemaa.
Krušõnivka
Krušõnivka (ukraina keeles Крушинівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 1202.
Kangla
Kangla oli küla Harjumaal, ajalooliselt Aruküla mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Järsi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Jüri kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Järsi külaga.
Külast on teateid alates 1241 (Kangelæ).
UNESCO maailmapärand Horvaatias
Horvaatia alal on UNESCO maailmapärandi nimistus 10 objekti ja 15 objekti kandidaati.
Nimistusse on kantud:
Viktor Kingissepa mälestussammas
Eestis on olnud mitu Viktor Kingissepa mälestussammast:
John Phillips
pisi|John Phillips (1967) John Edmund Andrew Phillips (30. august 1935 – 18. märts 2001) oli USA muusik, ansambli The Mamas & the Papas juhtfiguur.
Pärast The Mamas & the Papas laialiminekut 1970. aastate alguses tegi soolokarjääri.
John Phillips oli aastail 1962–1970 abielus bändikaaslase Michelle Phillipsiga. Abielust sündis tütar Chynna Phillips, kes on ansambli Wilson Phillips liige.
Reijo Kuusik
Reijo Kuusik (sündinud 24. juunil 1987) on eesti jalgpallur (ründaja), kes mängib Eesti klubis Rakvere JK Tarvas.
Diaphorolepis
Diaphorolepis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Diaphorolepis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Nad elavad Panamas, Colombias ja Ecuadoris.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Diaphorolepis seisuga 10.04.2014.
Bendigo
Bendigo on linn Austraalias, Victoria osariigi keskosas.
Bendigo asub Melbourne'ist ligi 150 km põhja pool.
1851. aastal avastati Bendigo piirkonnast kulda. Järgnenud kullapalavik tõi kaasa elanike arvu kiire kasvu ja linna arengu. Aastatel 1851–1954 kaevandati Bendigo kullakaevandustes kokku 777 tonni kulda. Hinnanguliselt on piirkonna kullavarud veel ligikaudu sama suured kui on juba välja kaevandatud, kuid kaevandamist takistab varude sügavus (üle 400 meetri maapinnast). 2011. aastast tegutseb endises kullakaevanduses (Central Deborah Gold Mine) muuseum.
Linnas asub La Trobe'i Ülikooli kampus.
pisi|left|400px|Bendigo kesklinn
Vijtivtsi (Hmilnõki rajoon)
Vijtivtsi (ukraina keeles Війтівці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Hmilnõki rajoonis. Elanike arv on 1788. Pindala on 4,8 km².
Duo 6
Duo 6 (varem Sony Turbo) on Eesti telekanal.
Duo 6 omanik on Duo Media Networks ning see on Kanal 2 sõsarkanal.
Imre Lakatos
pisi|right|Imre Lakatos Imre Lakatos (9. november 1922 Debrecen – 2. veebruar 1974 London) oli teadusfilosoof.
Duo 6
1. aprillist 2021 on telekanali nimi Duo 6.
Imre Lakatos
Demarkatsiooniprobleem
Imre Lakatos leidis, et Popperi demarkatsioonikriteerium, mis tugineb falsifitseeritavusele, on "üpris hämmastav. Teooria võib [Popperi järgi] olla teaduslik isegi juhul, kui tema kasuks ei ole põrmugi tõendeid, ja võib olla pseudoteaduslik isegi juhul, kui kõik kättesaadavad tõendid on tema poolt." .
Lakatosi (1970, 1974a, 1974b, 1981) enda kriteerium, mida ta nimetas sofistikeeritud (metodoloogiliseks) falsifikatsionismiks, ei käi eraldi võetud teooria või hüpoteesi kohta, vaid kogu uurimisprogrammi kohta, milles teooriad järjest vahetavad üksteist välja. Progresseeruvas uurimisprogrammis teevad uued teooriad üllatavaid ennustusi, mis leiavad kinnitust; degenereeruvas uurimisprogrammis luuakse teooriaid ainult tuntud faktide seletuseks. Kui uurimisprogramm ei rahulda miinimumnõuet, et igal uuel teoorial on suurem empiiriline sisu kui eelmisel, siis ta on pseudoteaduslik.
Kacwin
Kacwin (slovaki keeles Kacvín, ungari keeles Szentmindszent, saksa keeles Katzwinkel) on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Łapsze Niżne vallas.
Donizete Oliveira
Donizete Oliveira (sündinud 21. veebruaril 1968 Baurus) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja.
Kalev-klassi allveelaevad
pisi|Allveelaevad keskel koos teiste merejõudude laevadega 1940 pisi|Lembit muuseumis Lennusadama angaaris 2012
Kalev-klassi allveelaev olid Inglismaal spetsiaalselt Eesti merejõududele ehitatud mitmeotstarbeliste avamere allveelaevade klass.
On levinud ka arvamus, et Eesti allveelaevad ehitati täiesti Inglise malli järgi. Kuigi kasutati palju samasuguseid detaile ja sõlmi, nagu olid Inglise laevadel, olid Eesti allveelaevad siiski unikaalsed, ehitatud individuaalprojekti järgi. Tänapäevases allveelaevade kohta käivas kirjanduses nimetatakse neid "Kalev class".
Hankimine
Ettepaneku hankida Eestile allveelaevad tegi juba 28. novembril 1918 Rudolf Schiller. Hiljem saadi ilmselt inspiratsiooni ka lätlaste ja soomlaste allveelaevadest ning ehk ka veel 1. maailmasõjast Tallinna laevatehasesse maha jäänud kahest vene allveelaeva kerest.
Allveelaevade hankeleping kirjutati alla Kaitseministeeriumi poolt 12. detsembril 1934, Vabariigi Valitsus kinnitas selle 18. detsembril 1934. Esimene allveelaev pidi olema üle antud hiljemalt 18. märtsil ja teine 18. mail 1937.
Nimede valik
Sõjavägede Ülemjuhataja Johan Laidoner märkis 21. detsembril 1934 sellele otsusele:
''"Sõstabül. Tarvis mõelda ka selle üle, kuidas paatisid ristida ja mis nimed anda. Kas Merejõududel on nimed valmis? Nüüd on nimede eestistamise aeg ja ärgu siis võtku nimesid mis tulevad meie pseudo mütoloogiast või pseudo Olimpist. Enne tarvis läbi lugeda Eesti Entsüklopeediast artikkel Eesti Mütoloogia".
25. märtsil 1936 kirjutas Johan Laidoner: ''"Allveelaevade nimedeks saavad: "Kalev" ja "Lembit"; – üks nende nimedest on meie müthologiast ja teine meie vanemast ajaloost – mõlemad väga tuntud rahva keskel ja pealegi on "Lembit" meie esimese sõjalaeva nimi. Ka "Kalev" on meie sõjalaevastikus tuntud, aga praegune Kalevi nimeline laevakene ei vääri seda kõlavat nime.
Härra Riigivanemale on asi ettekantud ja tema on nimedega "Kalev" ja "Lembitu" nõus." ''
Ehitamine
Laevade ehitamiseks kutsuti ellu Allveelaevastiku Sihtkapital. Samuti saadi raha vananevate ja kulukate hävitajate Lennuk ja Vambola müügist 1933. a.
Rajoon (Venemaa)
pisi|450px|[[Venemaa kaart; rajoonid tähistatud kontuurjoontega. Territooriumilt kaks suurimat Venemaa rajooni Taimõri ja Evengi rajoon asuvad pildil keskel rohelisel alal (Krasnojarski krais).]]
Kalev-klassi allveelaevad
Ehitamine
Allveelaevade ehitamiseks sõlmitud leping nägi ette tellija-poolse järelevalvekomisjoni loomise ja selle saatmise laevade ehitusele. Esimene konkreetne ettevõtmine Eesti poolelt oligi järelevalvekomisjoni läkitamine Inglismaale. See jõudis kohale 17. jaanuaril 1935. Kogu komisjonile korraldati lühiajaline erialakursus.
Rajoon (Venemaa)
Rajoon (vene keeles район) on 2. järgu haldusüksus Venemaa Föderatsioonis
Seisuga 1. jaanuar 2010 oli Venemaal 1868 rajooni. Mõnes föderatsioonisubjektis nimetatakse rajoone teisiti – näiteks Tõvas kožuunideks ja Jakuutias ulussideks.
Elanike arvult on suurim Vsevoložski rajoon Leningradi oblastis – 326,7 tuhat elanikku (2017), väiksem Aleuudi rajoon Kamtšatka krais – 688 elanikku (2017).
Kalev-klassi allveelaevad
Ehitamine
1. novembriks 1935 oli laevakeredest valmis 47% (nr 705) ja 45% (nr 706). Diiselmootoritest oli valmis vastavalt 37% ja 17%. Kerede jaoks vajalik teras oli kohal ja suuremalt jaolt komisjoni poolt katsetatud–kontrollitud. Elektrimootoreid ei olnud kummalgi laeval, kuid kogu tarvilik materjal oli kohal ja pooltooted ootamas allhanke-tehastest. Osaliselt olid valmis abimehhanismid, vastavalt 10% ja 7%. Akupatareide kallal olid tööd veel alustamata.
Rajoon (Venemaa)
Territooriumilt suurimad rajoonid asuvad Krasnojarski krais: põhjaosas Taimõri Dolgaani-Neenetsi rajoon (879 900 km²) ja keskosas Evengi rajoon (763 200 km²). Venemaa väiksem rajoon asub Kaliningradi oblastis – Svetlogorski rajoon (32,5 km²).
Rahvusrajoonid
Mõned rajoonid omavad rahvuslikku staatust. 2011. aasta seisuga oli Venemaal 12 rahvusrajooni, nende seas Baunti evengi rajoon Burjaatias, Kalevala rahvusrajoon Karjalas, Bõstrinski rajoon Kamtšatka krais, Saksa rahvusrajoon Altai krais, Azovo saksa rahvusrajoon Omski oblastis ja Moma rahvusuluss Jakuutias.
Kohalik omavalitsus
Kohalikku omavalitsust teostatakse rajoonides munitsipaliteetide kaudu. Reeglina on rajooni piires moodustatud munitsipaalmoodustisena munitsipaalrajoon, harvemini linnaringkond (näiteks Sahhalini ja Sverdlovski oblastis) või munitsipaalringkond (Moskva linna rajoonides). Rajooni piirides võib olla moodustatud ka mitu munitsipaalringkonda (näiteks Peterburi linna rajoonides).
Kalev-klassi allveelaevad
Ehitamine
Nr 705 sai nimeks Kalev ja nr 706 Lembit. Allveelaevad Lembit ja Kalev lasti vette 7. juulil 1936 Vickers-Armstrong Ltd Laevatehases Barrow-in-Furnessis.
Meeskond
19. detsembril 1935 saatis järelevalvekomisjon Merejõudude Staabi ülemale kirja, milles tehti ettepanekud allveelaevade meeskondade koosseisu kohta. Komisjoni ettepanekuid nii ametinimetuste kui ka ametikohtade arvu kohta arvestati täiel määral hiljem, koosseisude kehtestamisel 1. septembrist 1936. Ettepanekuga kaasnes üksikasjalik seletuskiri põhjendustega Merejõudude Staabi esialgse kava muutmiseks.
Kokkuvõtlikult võiks põhjenduse refereerida nii, et kõige tähtsam on ette näha, et iga meeskonnaliige valdaks mitut (vähemalt kolme) eriala. Ametikohale tuli leida mees keerulisema (spetsiifilisema) eriala järgi. Näiteks on hõlpsam õpetada raadiotelegrafistile signalisti eriala kui vastupidi. Piiratud meeskonna juures (allveelaev ei mahuta ju kuigi palju) on võimatu lülitada koosseisu 9 roolurit. Aga just niipalju neid allveesõidul kolmeks vahiks vaja. Oluliseks peeti, et enamikul erialadest (motoristid, torpedistid, elektrikud, raadiotelegrafistid) oleksid esindatud kõik auastmed I järgu madrustest instruktorini. See annaks meestele perspektiivi jõuda teenistusredelil edasi.
1936. aastal kinnitatud koosseisud pidasid vastu 1. aprillini 1940. Siis kehtestati terves mereväes uued koosseisud, kuid allveelaevade jaoks tehtud muudatused olid väga väikesed. Järelikult oli esimene koosseis piisavalt põhjendatud.
Kere
Hermeetilise kere paksus oli 12 mm. Sektsioonid:
1. sektsioon – torpeedod ja meeskonna eluruum;
2. sektsioon – ohvitseride eluruum ja mess, komandöri kajut, akud;
3. sektsioon – juhtimisruum, raadioruum, hüdroakustika seadmed, kambüüs, mõned koid, komandöri kajut, akud;
4. sektsioon – diisel-peamasinad ja elektrimootorid;
5. sektsioon – roolimasinad ja muud agregaadid, vanemate allohvitseride eluruum.
Torpeedod
Relvastuseks 4 torpeedoaparaati vööris (8 torpeedoga). Allveelaeva torpeedoaparaadi pikkus on 7115 mm. Algsed 7-meetrised torpeedod, mis olid ostetud Suurbritanniast, läksid Teise maailmasõja alguses "kaduma". Seejärel sobitati allveelaevad Nõukogude Liidu torpeedodele 53–27 (modifikatsioon I ja II – 6,98 m), mille konstruktor Richard Korwin-Kossakowsky ehitas ümber Itaaliast pärit torpeedo 53F alusel.
Meremiinid
Laeval oli 10 vertikaalset miinitoru (20 miiniga).
Rajoon
Rajoon on mitmetähenduslik sõna.
Haldusüksuste tüübid:
Ajaloolised haldusüksuste tüübid:
Muu:
Sulund
Sulund võib viidata:
Eesti male
Eesti male käsitleb Eestiga seonduvat maletemaatikat läbi ajaloo.
Esimeste maleharrastajate ilmumine kuni 1883
Keskaegne male jõudis Eesti territooriumile hiljemalt 13. sajandi teisel poolel.
Baltikumi vanimaks maleleiuks võib pidada dominikaani munga Mauritiuse jutlust Tallinna kloostris umbes aastail 1270–1272. Jutlus sisaldas kolme allegooriat seoses malega, millest kaks olid tsitaadid Pariisi teoloogi Johannes Gallensise töödest. Järgmine maleajalooline jälg on pärit ajavahemikust 1328–1330, kus Liivi ordu ordumeister Werner von Orseln lubas rüütelvendadel tegeleda malega, samal ajal keelates kaardi- ja täringumängu. Umbes aastast 1350 pärineb esimene rahvusvahelise tähtsusega leid. Tartu toomkooli rektor Stephan tõlkis ladina keelest alamsaksa keelde Lombardia dominiiklase Jacobus de Cessolise kuulsa moraalijutluse malelistel allegooriatel. Selle originaaltekst ilmus 13. sajandi teisel poolel. De Cessolisele kuulub hulk uuendusi malemängu käigureeglites. Tähtsamad neist on etturi kaksiksamm algseisust, patt viigina, ühekordne kuningahüpe algseisust, mis oli vangerduse eelkäija ja mõned teised soovitused, mis erinevalt eespool märgituist ei saanud populaarseks. 14.–15. sajandil jõudsid uued reeglid tõenäoliselt ka Vana-Liivimaale, kuid täieliku eluõiguse võitmiseks kulus mitu sajandit. Veel 17. sajandil mängiti Liivimaal malet mitmesuguste reeglite järgi.
Hiljemalt 16. sajandi esimesel poolel oli male tuntud linnakodanike kõrgkihi, kaupmeeste, samuti käsitööliste hulgas. 1513 on maleharrastus fikseeritud Tallinna Suurgildi kodukorras koos täringu- ja muude mängudega. Mängureeglite arenguloos on suur tähtsus diplomaat Adam Oleariuse ülestähendusel 1635. aastast. Koos luuletajast reisikaaslase Paul Flemingiga leidis Olearius Tallinnas, Tartus ja Narvas arvukalt maletajaid, nende hulgas ka naisi.