cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tõlge
pisi|[[Rosetta kivil on üks ja seesama dekreet kirjutatud egiptuse keeles egiptuse hieroglüüfilises kirjas ning egiptuse demootilises kirjas ja vanakreeka keeles ning see võimaldas dešifreerida hieroglüüfilises kirjas teksti. ]]
Tõlge on algse tekstiga samatähenduslik tekst mõnes teises keeles või märgisüsteemis.
Tõlge on tõlkimise tulemus. Kirjaliku tõlke loojat nimetatakse tõlkijaks.
Tõlked on sama vanad kui inimkultuur. Tõlked võimaldavad sõnumite, ideede, mõtete, tekstide (jne) liikumist üle keelepiiride ning aitavad säilitada keelelist mitmekesisust.
Tavaliselt nimetatakse tõlgeteks keelepiire ületavaid tekste. Kuivõrd mõistet "keel" kasutatakse mitmes tähendusmahus, siis nimetatakse (mõne käsitluse järgi) tõlgeteks ka tõlkeid ühest murdest, murrakust, žargoonist, erialakeelest, slängist, idiolektist jmt teise keelde või alamkeelde. Nii näiteks on tõlgitud võru keelest eesti keelde ja vastupidi. Žargoonide, erialakeelte, slängide jmt puhul piirdutakse tavaliselt vaid eripäraste terminite tõlkega. Näiteks ragbist rääkides lisatakse mõistetavuse huvides paralleelseid jalgpalli termineid vms.
Ülekantud tähenduses nimetatakse vahel tõlgeteks ka teisendusi ühest kunstiliigist teise: näiteks romaanide dramatiseeringuid teatri, filmikunsti, kuuldemängu vms jaoks; kujutava kunsti teostest lähtuvaid muusikateoseid jne. Tartu-Moskva semiootikakoolkond näiteks käsitleb keelt kui primaarset modelleerivat süsteemi ning kunste kui sekundaarseid modelleerivaid süsteeme, milliste vahel toimub analoogiline tõlketegevus.
Tõlkeprobleeme
Tõlked vananevad üldreeglina kiiremini kui originaalid. See tuleneb tõlgitava keele arengust ja muutustest, aga samuti stiilide, väärtushinnangute, teaduse jm arengust ja muutustest. Seetõttu tehakse samast tekstist korduvaid, uusi tõlkeid. Mõnedest tekstidest võivad samaaegselt käibel olla kümned, isegi sajad erinevad tõlked samasse keelde.
Ükski tõlge pole adekvaatne. Seda ei võimalda juba keelte omavahelised erinevused. Põhilised probleemid tekivad sõnade (mõistete) tähendusmahtude erinevustest, mitmetähenduslikkusest jmt. Tõlkeprobleemid võivad tekkida siis, kui algteksti autor on mõnda sõna kasutanud mitmes tähenduses ja neid tähendusi meelega või kogemata omavahel vahetanud. Ilukirjandusliku teksti puhul on taolistel puhkudel enamasti tegemist sõnamänguga. Teadusliku või filosoofilise teksti puhul, kus eeldatakse terminoloogilist selgust, võib tõlge esile tuua algteksti puudused. Jne.
Tõlgitavuse küsimuse raames tegeletakse ka tõlkeprobleemide kategoriseerimise ja kirjeldamisega.
Tõlgete liike
Suuline tõlge on algse (suulise või kirjaliku) teksti tõlge suulisel, kuuldaval kujul.
Sünkroontõlge on suulise teksti samaaegne suuline tõlge.
Kirjalik tõlge on algse (suulise või kirjaliku) teksti tõlge kirjalikul kujul.
Toortõlge on tõlke mustand, lõplikult viimistlemata ja kontrollimata tõlge.
Sõnasõnaline tõlge annab algse teksti sõnadele üks-ühesed tähendusvasteted teises keeles. Sõnasõnaline tõlge ei pruugi arvestada konteksti, metafoore ja sõnade mitmetähenduslikkust. Tihti kasutatakse sõnasõnalist tõlget selleks, et näidata mingi piltliku või erilise väljendi algupärast struktuuri: "Munamägi", literally "egg-hill".
Proosatõlge on luuleteose tõlge proosasse. Proosatõlget kasutatakse parema tähendussamasuse saavutamiseks. Keerulisse või raskesti kasutatavasse luulevormi tõlkides võib tõlgitavas keeles tulla puudus vormi sobivast adekvaatsest sõnavarast. Bhagavadgita jne.
Luuletõlke puhul püütakse enamasti leida samasugune või lähedane luulevorm (värsimõõt, riimid jne). Mõnikord ohverdatakse selle nimel täpne tähendussamasus.
Vokaalmuusika teksti tõlge arvestab ka tõlgitud teksti lauldavusega. Popmuusika tekstide tõlkimisel kaldutakse tihtipeale algtekstist üsna kaugele või luuakse laulule täiesti uus tekst. Ooperite, operettide, muusikalide jt suurvormide tekstide tõlkimisel peetakse silmas ka muusikalisi ja vokaaltehnilisi iseärasusi.
Akadeemiline tõlge (teaduslik tõlge) on teaduskäibe jaoks tehtud tõlge, ammendavate kommentaaride ja viidetega teistele tekstidele, sealhulgas varasematele tõlgetele; koos sõnade ja mõistete erinevate tähenduste väljatoomisega jne. Üldreeglina esitab akadeemiline tõlge paralleelselt ka algse teksti. Akadeemilisi tõlkeid kasutavad sageli teised tõlkijad kirjandusliku tõlke tegemisel.
Amatöörtõlge on asjaarmastajate tehtud tõlge, mis ei pruugi olla üldiselt aktsepteeritav ega adekvaatne. Amatöörtõlkeid tehakse enamasti kitsama ringi jaoks ja peamiselt siis, kui on vajadus kiiresti luua tekst omas keeles ning ei peeta vajalikuks oodata või tellida professionaalset tõlget. Amatöörtõlked levivad laialdaselt internetis, eriti seoses arvuti- ja videomängudega.
Kirjanduslik tõlge on (enamasti) ilukirjandusliku teose tõlge kõrgel kunstilisel tasemel.
Autoriseeritud tõlge on algteksti autori poolt toimetatud ja/või heaks kiidetud tõlge.
Adaptatsioon ehk mugandus või kohandus on vaba tõlge, mis arvestab lugejate arusaamisvõimet ning seetõttu lihtsustab või muudab algteksti. Mõnikord teisendatakse adaptatsioonilistes tõlgetes ka isiku- ja kohanimed ning muud reaaliad. Adaptatsioon võib olla ka algteksti teisendus lihtsamasse ja kergemini mõistetavasse keelekasutusse samas keeles. Eestindus on adaptatsiooniline tõlge eesti keelde.
Legaalne tõlge (ametlik tõlge, juriidiline tõlge) on ametlikuks kasutamiseks tehtud tõlge. Dokumentide legaalseid tõlkeid saavad teha spetsiaalsed vandetõlgid ja need tõlked kinnitatakse notariaalselt. Eesti Vabariigi territooriumil välja antud avalike dokumentide tõlked peavad rahvusvaheliseks kasutamiseks olema kinnitatud ka Välisministeeriumis.
Tõlkelaen on teise keele eeskujul moodustunud omakeelne sõna või väljend.
Masintõlge ehk arvutitõlge on (tavaliselt) arvutiprogrammi loodud tõlge.
Tõlgete uurimine
Tõlkeid ja tõlkimist uurivad tõlketeooria ja tõlkesemiootika. Eestis tegelevad sellega Peeter Torop, Elin Sütiste, Anne Lange jt.
Mikojan-Gurevitš MiG-25
1961. aastal hävituslennukit projekteerima asudes lähtuti eesmärgist, et MiG-25-ga oleks võimalik hävitada suurtes kõrgustes ülehelikiirusel lendavaid Ameerika Ühendriikide lennukeid, nagu Convair B-58 ja XB-70 Valkyrie. Lennuki esmalend toimus 1964. aastal. MiG-25 võeti Nõukogude Liidu lennuväes kasutusele 1970. aastal.
1971. aastal põgenes üks MiG-25 järjekordsel 25 000 meetri kõrgusel luurelennul okupeeritud Siinai poolsaare kohal kahe Iisraeli hävituslennuki F-4 Phantom eest 3,2-kordse helikiirusega (3470 km/h). Lennates kiiremini kui lubatud Mach 2,83, kuumenesid MiG-i mootorite turbiinid ülepöörete tõttu üle ning muutusid edaspidi kasutamiskõlbmatuks.
Ameerika Ühendriigid said esimest korda rohkem teada MiG-25 kohta 6. septembril 1976, kui Nõukogude Liidu piloot Viktor Belenko põgenes MiG-25Pga Hakodatesse Jaapanis.
Aaspere
Aaspere on küla Lääne-Virumaal Haljala vallas.
Küla läbib Tallinna–Narva maantee.
Küla alal asub Aaspere tiik.
Külas on tegutsenud kaheklassiline ministeeriumikool.
Haldusajalugu
Kuni 1977. aastani nimetati Aasperet Aaspere asunduseks.
Aastani 1972 oli Aaspere asundus Viitna külanõukogu keskus, seejärel läks Haljala külanõukogu koosseisu.
Aaspere asunduse maad kuulusid Aaspere kolhoosile.
Põrsaku
Põrsaku (Poirsako) on küla Rapla maakonnas Kehtna vallas.
Küla kuulus Valtu mõisa alla. Teda on mainitud 1412. aastal Poersenkayne ja 1558. aastal Persack'i nime all. Mellini atlases (1796) on teda nimetatud Porsö.
Tartu Ülikooli arheoloogia õppetooli ekspeditsioon käis küla maid uurimas 2001. ja 2002. aastal. Ajaloolise asulakoha äärealalt leiti savinõukilde, mis pärinevad rauaaja lõpust ja keskajast. Taani hindamisraamatus ei ole Põrsakut mainitud, küll aga Hertu (Härtu) küla. Praeguse Hertu aladel ei ole aga tõendeid muinasasula olemasolust, seega arvatakse, et hindamisraamatus mainitud Härtu küla hooned paiknesid hoopis praeguse Põrsaku alal.
Küla aladel on pinnas paene ning tõenäoliselt on paelõhes karst või salaoja. Liikuv vesi põhjustab tihti varinguid. Suurem varing toimus 2006. aastal Uustalu ja Järve talu põllumaade piiril.
Hüdrohalogeenimine
Hüdrohalogeenimine on keemiline protsess, milles hüdrohalogeniid (H-Hlg) liitub mingi keemilise ühendiga. Kõige sagedamini mõeldakse hüdrohalogeenimise all hüdrohaliidi (HCl, HBr) elektrofiilset liitumist küllastumata ühendile nagu alkeenid, alküünid, dieenid, stüreenid jne. Näiteks propeeni hüdrobroomimine ja isopreeni hüdrokloorimine.
H2C=CHCH3 +  HBr  →  CH3-CH(Br)CH3
СН2=С(СН3)–СН=СН2 + HCl   → CH3–CCl(СН3)-СН=СH2  [ → CH3–С(СН3)=СН–СH2–Cl ]
Nagu elektrofiilsetele (karbokatioonsetele) protsessidele iseloomulik, toimub hüdrohalogeniidide liitumine vastavuses Markovnikovi reegliga. Kaksiksidemest järgmise süsiniku aatomi juures hargnenud alkeenidele on iseloomulik karbokatioonses intermediaadis hüdriidi või alküülrühma 1,2-nihe, mille tulemusena sekundaarne katioon annab stabiilsema tertsiaarse katiooni. Nii saadakse 1,3-liitumisproduktid. Näiteks
CH2=CH-CHMe2 +  HCl   →   CH3-CHCl-CHMe2  + CH3-CH2-CClMe2
Hüdrohalogeenimisele vastupidist protsessi nimetatakse dehüdrohalogeenimiseks. Näiteks 1,2-dikloroetaani kuumutamisel 500 °C rõhul 15–30 atm toimub HCl eraldumine ja saadakse vinüülkloriid.
Picasso seiklused
"Picasso seiklused" (rootsi keeles "Picassos äventyr") on Tage Danielssoni lavastatud Rootsi komöödiafilm, mis jutustab satiirilise loo Pablo Picasso elust. Film valmis 1978. aastal.
Filmi režissöör on Tage Danielsson, stsenaristid Tage Danielsson ja Hans Alfredson, operaatorid Tony Forsberg ja Roland Sterner ning helilooja Gunnar Svensson.
Süžee
Film algab tsitaadiga:<blockquote class="ts-Начало_цитаты-quote">Kui valid sõduri tee, püüdle kindraliks, kui soovid saada mungaks, tõuse paavstiks – õpetas mind ema. Ent mina valisin kunstniku tee ja minust sai Picasso.<div class="ts-Конец_цитаты-source">— Pablo Picasso Picasso kunstnikuanne tärkas üsna varakult. Kodusest Málagast suundus ta õppima Madridi Kunstiakadeemiasse.
Kunstnik elab Pariisis vaesuses, kuni tema teos köidab kunstimetseen Gertrude Steini tähelepanu. Sellest sündmusest peale hakkab Picasso oma kunstiga suuri summasid teenima. Loomulikult isa abiga.
Picasso lapsepõlvega alanud film lõpeb tema surmaga.
Filmis on tegelasi, kes meenutavad ajaloolisi isikuid: Dali, Apollinaire, Gertrude Stein, Alice B. Toklas ja teised.
Saint Vincent
Saint Vincent on saar Väikestes Antillides, Saint Vincent ja Grenadiinide peasaar. Pindala 346 km2. Saarel elab umbes 110 000 inimest.
Saint Vincenti ROK-i maakood on VIN.
Saunaküla
Saunaküla on küla Rapla maakonnas Kehtna vallas.
Vesinikside
Vesinikside on täiendav keemiline side, mille moodustab ühe molekuli negatiivse osalaenguga elektronegatiivse elemendi (F, O, N) aatom teise molekuli positiivse osalaenguga vesinikuaatomiga. Vesiniksidemed tekivad peamiselt ainetes, milles vesinikuaatom on kovalentselt seotud tugevalt elektronegatiivse elemendi aatomiga. Side tekib kas kahe molekuli vahele (intermolekulaarne) või ühe molekuli eri osade vahele (intramolekulaarne). Vesiniksidemeid esineb nii anorgaanilistes (vesi, fosforhape) kui ka orgaanilistes (DNA, valgud) ühendites.
Molekulide vahel esinevad vesiniksidemed põhjustavad ainete sulamis- ja keemistemperatuuri olulist tõusu, kuna nende lõhkumiseks on vaja kulutada täiendavat energiat.
Vesinikside on kuni 10 korda nõrgem kui kovalentne side. Vesiniksidemed on ainulaadsed, sest nad saavad tekkida ainult vesiniku aatomi olemasolu korral, teiste ainete aatomid vesinikku vesiniksidemetes asendada ei saa.
Moodustumine
Klassikalises mõttes on vesinikside suuremas osas elektrostaatiline vastasmõju teatud kovalentsuse osakaaluga. Rangelt teoreetiliselt seisukohalt ei ole vesinikside nii lihtsalt kirjeldatav. Sideme moodustumisse panustavad elektrostaatilised vastastikmõjud (hape/alus), polarisatsiooniefektid (pehme/jäik), van der Waalsi jõud (dispersioon/tõukumine: molekulidevahelised elektronkorrelatsioonid) ja kovalentsus (laenguülekanne).
Vesinikside tekib prootoni doonori X-H ja prootoni aktseptori Y vahele: X-H···Y Traditsioonilise määratluse järgi on vesinik kovalentselt seotud elektronegatiivse aatomiga (X), nt lämmastiku, hapniku või fluoriga. Y on kas vaba elektronpaariga elektronegatiivne aatom või elektronrikas molekuli osa. Uuemad uuringud on näidanud, et ka C-H sidemed ja π-elektronid võivad osaleda vesiniksidemete moodustumisel.
Kõige tähtsamad elektronpaari doonorid (ehk vesiniksideme aktseptorid) on hapnikuaatomid alkoholides, eetrites ja karbonüülühendites, samuti lämmastikaatomid amiinides ja heterotsüklites. Tähtsaimad prootoni doonorid (ehk vesiniksideme doonorid) on hüdroksü-, amino-, karboksüül- ja amiidrühmad. Tugevaid vesiniksidemeid moodustavad paarid O-H···O, O-H···N ja N-H···O, nõrgemaid – paarid N-H···N, kõige nõrgemaid – Cl2C-H···O ja Cl2C-H···N. Aromaatsete ühendite, alkeenide ja alküünide π-elektronsüsteemid võivad käituda nõrkade vesiniksidemete aktseptoritena.
Tugevus
Vesinikside on tugevam vastastikmõju kui van der Waalsi jõud, kuid nõrgem kovalentsest ja ioonilisest sidemest. Selle tugevus võib varieeruda laias vahemikus. Dissotsiatsioonienergia kohta teatatud väärtused on 1–4 kcal/mol nõrga, 4–15 kcal/mol keskmise tugevusega (kõige tavalisem) ja 15–40 kcal/mol tugeva vesiniksideme jaoks. Sideme tugevus sõltub selle pikkusest (langeb eksponentsiaalselt sidemepikkuse kasvuga) ja aatomitevahelisest nurgast – vesinikside on suunaline. Lineaarse geomeetriaga side (180°) on kõige püsivam, kuigi väikesed kõrvalekalded lineaarsusest (kuni 20°) ei mõjuta sideme tugevust märgatavalt. Sideme parameetrid (pikkus, tugevus) on väga tundlikud temperatuuri, rõhu ja keskkonna suhtes.
Kooperatiivsus
Kui mitu molekuli on omavahel vesiniksidemetega seotud on sidemete summaarne tugevus üksikute vesiniksidemete tugevuste summast suurem. Sellist nähtust nimetatakse kooperatiivsuseks (laiem mõiste – sünergia). Vesiniksidemes osaleva molekuli doonor- ja aktseptor-rühmad polariseeruvad, mis aitab kaasa teise vesiniksideme moodustumisele ja tugevdab seda. Sellepärast ei saa dimeeride sidemetugevusi kasutada mitut vesiniksidet sisaldava süsteemi täpseks kvantitatiivseks kirjeldamiseks. Näiteks vesiniksideme O-H···O eksperimentaalselt määratud tekkeenergia 0 K juures on −5,44 kcal/mol isoleeritud dimeeris ja −11,3 kcal/mol jääs.
Kooperatiivsete efektide intensiivsus on võrdeline assotsieeruvate molekulide polariseeritavusega. Sidemete tugevusi on võimalik arvutuslikult leida, kuid nende hindamine mõne empiirilise mudeli alusel ei osutu praegu võimalikuks.
Sümmeetrilised vesiniksidemed
Sümmeetriline vesinikside on vesiniksideme eriliik, kus prooton paikneb täpselt kahe ühesuguse aatomi vahel. Sideme tugevus mõlema eelmainitud aatomi suhtes on võrdne. See on näide 3-tsentrilisest 4-elektroonsest sidemest. Seda tüüpi sidemed on tunduvalt tugevamad kui tavaliste vesiniksidemete oma ning nende tugevus on võrreldav kovalentsete sidemete tugevusega. Sümmeetrilisi vesiniksidemeid on täheldatud kõrgel rõhul vee ja paljude veevabade hapete (HF, HCOOH) tahkes faasis, samas bifluoriid-ioonis [F-H-F]-.
Uurimismeetodid
Vesiniksidemete äratundmiseks ja uurimiseks on võimalik kasutada peaaegu kõiki füüsikalis-keemilisi, spektroskoopilisi ja difraktsioonmeetodeid. Enim rakendatavad eksperimentaalsed meetodid on infrapunane spektroskoopia ja tuumamagnetresonantsspektroskoopia. Vesiniksidemete struktuuri, energia ja dünaamika uurimiseks on kasutatud ka röntgen- ja neutrondifraktsioonanalüüsi, Raman spektroskoopiat ja teisi meetodeid.
Infrapunane spektroskoopia
Infrapunase spektroskoopia üheks eeliseks on see, et mitmeid ühendeid võib uurida kolmes agregaatolekus, samuti erinevates lahustites lahustunult. Vesiniksideme olemasolu põhitunnuseks on sideme X-H valentsvõnkumisele vastava neeldumismaksimumi nihe madalama sageduse poole ning laienemine. Põhjuseks on sideme X-H nõrgenemine vesiniksideme moodustumisel. Mõnede vesiniksidemete puhul on täheldatud hoopis X-H võnkesageduse kasvu – nn sininihet. Selle nähtuse põhjused ei ole veel selged.
On leitud usaldusväärseid sõltuvusi neeldumismaksimumi nihke ja sideme tugevuse vahel. Näiteks vesiniksidemete jaoks lahuses kehtib järgmine seos: ΔH=-0,31(ΔνOH)1/2
Saarepõllu
Küla läbib Lelle–Pärnu raudteelõik.
Vesinikside
Energia määramine
Püsivate molekulaarsete agregaatide energiat võib mõõta kalorimeetriliselt või mass-spektromeetriliselt. Vastavate meetodite keerukuse tõttu on eksperimentaalsed andmed olemas vaid mõne vesiniksidet sisaldava dimeeri kohta. Samuti on võimalik mõõta kristallide sublimatsioonisoojust, mida võib võrdsustada kõikide kristallis esinevate vastastikmõjude energiate summaga. Tänapäeval on kvantkeemilised arvutused saanud usaldusväärseks meetodiks vastastikmõjude energiate määramiseks.
Kvantkeemilised arvutusmeetodid
Paljude uuringute tulemusena on järeldatud, et mõõduka tugevusega vesiniksideme omaduste (peamiselt energia ja geomeetria) täpne kirjeldamine nõuab suurte ja painduvate kvantkeemiliste baaside ja elektroonkorrelatsioone arvestatavate meetodite kasutamist. Häid tulemusi saadakse sobiva DFT (tihedusfunktsionaali teooria) meetodi valikuga (nt B3LYP (Becke, three-parameter, Lee-Yang-Parr) funktsionaal). Teised vesiniksideme uurimiseks laialdaselt kasutatavad kvantkeemilised meetodid on Hartree-Fock (HF), teist järku Møller-Plesset (MP2) ja CCSD(T) (coupled-cluster singles doubles with noniterative triples correction) meetodid.
Vesiniksidemed vees
pisi|Vesiniksidemed vee molekulide vahel
Kõige levinum ja võib-olla ka lihtsaim vesiniksideme näide on vee molekulide vaheline side. Vee molekulis on 2 vesiniku ja 1 hapnikuaatom, kusjuures hapniku aatomil on 2 vaba elektronpaari. Iga veemolekul võib moodustada kuni 4 vesiniksidet (2 vesiniku ja 2 elektronpaari kaudu). Seetõttu ei kaasne vee molekulide omavahelise ümberpaiknemisega märgatavat energiamuutust – katkenud vesiniksidemete asemele tekivad kohe uued. Selline liikumisvabadus takistab tõsiselt vedela vee struktuuri määramist.
On olemas mitu vedela vee struktuuri kirjeldavat mudelit, millele on leitud eksperimentaalset tõestust. On kaks põhilist lähenemisviisi: kujutada vett ette ühtlase faasina (uniform continuum model) või erineva ehitusega piirkondadest koosnevana. "Ühtlase ehituse" mudelid eeldavad, et iga hapnikuaatom on pidevalt koordineeritud nelja vesinikuga, vesiniksidemed seejuures on "pehmed" ja painduvad suures ulatuses. "Segu" mudelid kujutlevad vett seguna hästi korrastatud kobaratest elueaga umbes 1 ns, kus iga molekul moodustab 3–4 vesiniksidet, ja vähem korrastatud tsoonidest (1 vesinikside molekuli kohta). See lähenemisviis rõhutab geomeetria mõju vesiniksideme tugevusele.
Vesiniksidemed määravad jää kristallstruktuuri, tekitades normaaltingimustel avatud heksagonaalse kristallvõre (jää Ih). Tänu sellele on jää tihedus vee omast väiksem, mille tõttu vee tahke faas kerkib vedela faasi pinnale.
Intermolekulaarsete vesiniksidemete tekkest on tingitud ka vee anomaalselt kõrged sulamis- ja keemistemperatuurid ning viskoossus võrreldes teiste 16. rühma elementide hüdriididega (H2S, H2Se), mis moodustavad, kui üldse, märgatavalt nõrgemaid omavahelisi vesiniksidemeid.
Vesiniksidemed biomolekulides
Vesiniksidemete funktsionaalsed omadused on eluprotsesside jaoks äärmiselt olulised. Kuna need sidemed on suhteliselt nõrgad (võrreldes iooniliste ja kovalentsetega), mahuvad nende tekke ja lõhkumise energiad elava organismi normaalse temperatuurikõikumise piiride vahele. See võimaldab reaktsioonide kiiret toimumist. Tugevamate vastastikmõjude (nt kovalentsete sidemete) esinemine võiks tõsiselt langetada paljude bioprotsesside kiirust.
Vesiniksidemed panustavad paljude biomolekulide (nt proteiinid, nukleiinhapped) kolmemõõtmeliste struktuuride moodustumisse. Näiteks DNA kaksikheeliks tekib suures osas tänu vesiniksidemetele komplementaarsete nukleotiidide vahel. Samas on nendel sidemetel peamine roll DNA replikatsioonis, transkriptsioonis ja translatsioonis.
Igor Korobov
Igor Korobov (vene keeles Игорь Валентинович Коробов; 3. august 1956 – 21. november 2018) oli Venemaa sõjaväelane, alates 2016. aasta 2. veebruarist oli ta Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsuse (GRU) ülem ja Kindralstaabi ülema asetäitja.
Vesinikside
Vesiniksidemed biomolekulides
Proteiinide struktuuri moodustumist, ensüümset katalüüsi, seostumist ja teisi omadusi määravate tegurite hulgast on vesinikside üks tähtsamaid. Proteiinide sekundaarse struktuuri põhielemendid – alfaheeliks, β-leht, γ-pööre ja muud on vesiniksidemetega stabiliseeritud. Alfaheeliks moodustub iga i-nda peptiidijäägi C=O rühma ja i+4-nda peptiidijäägi N-H rühma vahelise intramolekulaarse vesiniksideme tekke tulemusena. β-leht tekib, kui ühe peptiidiahela C=O rühmad seostuvad vesiniksidemete kaudu teise ahela N-H rühmadega.
Igor Korobov
Korobov valdas mitut võõrkeelt, oli abielus ja tal oli kaks last.
Vesinikside
Vesiniksidemed biomolekulides
Vesiniksidemed võivad olla ka magusa maitse molekulaarseks aluseks. Eeldatavasti paiknevad magusa maitsega ühendite molekulides vesiniksideme doonor ja aktseptor üksteisest u 250…400 pm kaugusel, mistõttu on need võimelised moodustada vesiniksidemeid keele maitseretseptorites paiknevate komplementaarsete doonor-aktseptor paaridega.
Vesiniksidemed polümeerides
pisi|Vesiniksidemed aramiidi ([[Kevlari) ahelate vahel]]
Paljudele polümeeridele annavad tugevust vesiniksidemed nende peaahelate vahel. Tuntuim näide sünteetiliste polümeeride hulgast on nailon, kus omavahelisi vesiniksidemeid moodustavad peaahela amiidrühmad. Need soodustavad nailoni kristallumist, mis teeb materjali väga tugevaks. Looduslikest polümeeridest võib mainida tselluloosi (taimede struktuurne materjal), mille arvukad hüdroksüülrühmad moodustavad ahelasiseseid ja ahelate vahelisi vesiniksidemeid. Vesiniksidemete esinemine struktuuris teeb polümeere (nii sünteetilisi kui looduslikke) tundlikeks niiskuse suhtes. Vee molekulid difundeeruvad polümeerse materjali sisse ja lõhuvad struktuuri, moodustades polümeer-vesi vesiniksidemeid ja vähendades seega polümeer-polümeer sidemete arvu.
Selja (Kehtna)
Selja on küla Rapla maakonnas Kehtna vallas.
Hevesi komitaat
Hevesi komitaat on 1. järgu haldusüksus Ungari põhjaosas. Kagupiiril voolab Tisza. Põhjaosas asuvad Mátra ja Bükki mäestik.
Komitaadi halduskeskus on Eger, teised suuremad linnad on Heves, Gyöngyös ja Hatvan.
Komitaadist hõlmab 13% Bükki rahvuspark.
Välislingid
🇭🇺
Briti idealism
Briti idealism oli filosoofiasuund Suurbritannias 19. sajandi keskpaigast 20. sajandi alguseni.
Selle suuna juhtivad esinejad olid esimeses põlvkonnas Thomas Hill Green (1836–1882), Francis Herbert Bradley (1846–1924) ja Bernard Bosanquet (1848–1923). Teise põlvkonna väljapaistvamad kujud olid John McTaggart Ellis McTaggart, H. H. Joachim, J. H. Muirhead ja G. R. G. Mure. Reaktsioonina briti idealismile panid noored Cambridge'i filosoofid George Edward Moore ja Bertrand Russell aluse analüütilisele filosoofiale.
Kuigi briti idealistide vaated olid omavahel üsnagi erinevad, võib välja tuua teatud ühisjooned. Nad uskusid Absoluudisse (ainsasse ja kõikehõmavasse reaalsusse). Nad omistasid tähtsa koha mõistusele, mille abil saab Absoluuti taibata ja mis on omane ka Absoluudile endale. Nad ei tunnistanud mõtlemise ja objekti lahutamist, vaid pidasid mõtlemist ja objekti reaalsuses ühtseks tervikuks.
Briti idealism on välja kasvanud saksa klassikalisest filosoofiast ning seda võib pidada absoluutse idealismi erikujuks. Eriti olulised on briti empirismile Kant ja Hegel, kelles Thomas Hill Green nägi briti filosoofia päästjat väidetavalt allakäivast empirismist. Igatahes vastustasid briti idealistid filosoofiasuunda, mille esindajad olid John Locke, David Hume, John Stuart Mill ja Henry Sidgwick, sealhulgas utilitarismi. Kuigi kõik briti idealistid poleks möönnud näiteks Hegeli mõju, peetakse briti idealismi leviku oluliseks soodustajaks James Hutchinson Stirlingi raamatut "Hegeli saladus".
Poliitilises filosoofias püüdsid briti idealistid kummutada individualismi Herbert Spenceri vaimus. Nad pidasid inimest loomupäraselt ühiskondlikuks olendiks. Nad ei asjastanud riiki. Näiteks Greeni järgi saab väärtus olla ainult indiviidis ning riigi olemasolu on õigustatud ainult niivõrd, kui ta aitab kaasa väärtuse elluviimisele indiviidide elus.
Kui Bertrand Russellist ja George Edward Moore'ist said briti idealismi vastased, siis selle positsioon Suurbritannias nõrgenes. Briti filosoofia hakkas metafüüsika vastu mässama. Hiljem tuli selle juurde tagasi Robin George Collingwood, kuid tema mõju ei olnud kuigi suur. Tänapäeva briti filosoofide seas on tuntuim absoluutse idealismi pooldaja arvatavasti Timothy L. S. Sprigge.
British idealismi mõju USA-s jäi mõnevõrra piiratuks. Uushegellik oli Josiah Royce'i varajane filosoofia. Ameerika ratsionalist Brand Blanshard oli nii tugevalt Bradley, Bosanqueti ja Greeni mõju all, et teda võiks peaaegu pidada briti filosoofiks.
Spioon
pisi|Maal tabatud spioonist Seitsmeaastases sõjas. Alphonse de Neuville (1880) Spioon ehk luureagent on isik, kes kogub ja edastab salajast informatsiooni (riigisaladusi, ärisaladusi) välisriigile või konkureerivale ettevõttele.
Spioon võib olla väljaõpetatud luureohvitser, kes saadetakse välisriiki teavet koguma, või kohapeal värvatud, salajasele teabele ligipääsev isik. Argikeeles kasutatakse terminit spioon hinnangut andva organisatsiooni ja riigi kohta teavet koguva isiku kohta. Luurajaks nimetatakse aga hinnangut andva organisatsiooni ja riigi kasuks töötavat isikut.
Värbamine
Kõigepealt otsitakse spiooniks sobiv isik, seejärel püütakse teda värvata. Tänapäeval värvatakse kõige rohkem tulevasi luuretöötajaid peamiselt ülikoolidest – olenevalt sellest, milliste erialateadmistega spetsialiste läheb vaja. Suuremate luureametite kodulehtedelt võib leida isegi avalikke kontaktandmeid, kuid tavaliselt on värbaja agendi esimene kontrollija või spetsiaalne luureohvitser, kelle ülesanne on uute agentide värbamine.
Värbamiseks on peamiselt viis moodust:
Lääneriikides on rakenduses ka värbamiseks kasutatava motivatsioonisüsteemi nimetus MICE (Money, Ideology, Сompromise, Ego).
Koolitamine
Elukutselise luureagendi väljaõpetamine on aeganõudev ja kulukas tegevus. Suurematel luureagentuuridel on selleks riiklikult finantseeritavad erikoolid. Agent peab oskama koguda ja edastada infot vastuluurele vahele jäämata. Tänapäeval on selle tehnilise ja psühholoogilise keerukuse tõttu kutselisele luureagendile esitatavad nõuded väga karmid. Õpitakse võõrkeeli, erialatehnika kasutamist, krüptoloogiat, jälitamist, arendatakse psühholoogilist vastupidavust, tutvustatakse sihtriigi kultuuri jne. Suured erinevused on ka tulevaste välis- ja vastuluuretöötajate koolitamise vahel.
Spiooni juhtimine
Spiooni juhib kontrollija, kelleks on tavaliselt spetsiaalse ettevalmistuse saanud luureohvitser. Kontrollija jagab ülesandeid ja võtab vastu kogutud informatsiooni. Sageli püütakse salastatust hoida sellisel viisil, et info saaja ja spioon kokku ei puutu. Sellisel juhul kasutatakse nn postkaste. Postkastid jagunevad elusaks ja elutuks postkastiks (elus postkast on isik, kelle ülesanne on info edastamine ühelt isikult teisele). Elusat postkasti nimetatakse tavaliselt kulleriks.
Spiooni tegutsemine
Erinevalt filmides nähtust ei ole reaalsel spioneerimisel midagi ühist põnevate tagaajamiste ja tohutute tulistamisstseenidega. Tüüpiline spioon on tavaliselt isik, kellel on ligipääs salastatud andmetele ja kes on materiaalsete hüvede või ideoloogiliste kaalutluste tõttu nõus edastama dokumente ja nende koopiaid teisele riigile või konkureerivale firmale. Peamine hulk informatsiooni, mis luureametkond analüüsiks saab, ei ole ülisalajase loomuga. Näiteks analüüsivad luureametkonnad tavalist, ajakirjanduses avaldatud informatsiooni. Tänapäeval moodustab suurima osa informatsioonist majanduslikel kaalutlustel kogutud teaduslik-tehniline info, mille saamiseks värvatakse teiste riikide tööstuste ja teaduslaborite spetsialiste.
Legend
Välisriigi luuretöötaja tõelise identiteedi varjamise aluseks on reaalselt eksisteeriva isiku või väljamõeldud isiku elulugu ehk legend. See on vajalik, et vastuluurele, või ka näiteks tavalist rutiinset kontrolli tegevale politseinikule mitte vahele jääda. Sageli luuakse legend ja selle toetamiseks kasutatavad isikut tõendavad dokumendid nii reaalsetest kui ka väljamõeldud osadest. Eesmärk on selle vastupidavus kontrollile. Tulevane spioon elab eelnevalt aastaid mõnes teises riigis, kus ta saab ehtsad väljaantud dokumendid ja ümbritseb ennast isikutega, kes tema olemasolu selles kohas võivad hiljem kinnitada. Legendide ja nende toetamiseks kasutatavate isikut tõendavate dokumentide loomiseks on igas luureametkonnas spetsiaalne osakond, mille ülesandeks on dokumentide võltsimine ja uute isikute väljamõtlemine, identiteedivargused ja nendele usutava katteloo loomine ning seejärel tulevase spiooni sobitamine legendi. Kontrollimisel vastupidava legendi loomine ja ettevalmistamine on aeganõudvam, kuid legend on selle tõttu tehniliselt keerukam.
Allumine
Iga spioon kuulub tavaliselt mingisse spioonide gruppi või võrgustikku. Spioon ise ei pruugi teiste olemasolust midagi teada, tema ainuke kokkupuude on teda juhtiva kontrollohvitseri või kulleriga. Kontrollija omakorda allub residendile, kes teises riigis asuvat luureteenistuse legaalset (diplomaatilist kaitset kasutavad agendid) või illegaalset filiaali ehk nn residentuuri juhib. Resident allub luureameti mingile kindlale osakonnale, vastavalt organisatsiooni sisemisele tööjaotusele. Üks resident võib juhtida ka mitmeid spioonigruppe, samuti võib ühes riigis olla mitmeid teineteisest sõltumatuid residentuure. Spiooni juhtivaid kontrollijaid ja nendega sidet pidavaid kullereid vahetatakse aeg-ajalt salastatuse või koostöö sujuvuse huvides. Väga tähtsatele spioonidele suunatakse kogenud kontrollijaid või neid juhitakse hoopis elutute postkastide kaudu ning nende alluvus ei ole üldse nn. residentuuripõhine, vaid nende kontrollija allub otse mõnele kõrgele luurejuhile. Nii minimeeritakse veelgi isikute ringi, kes spioonist midagi teavad.
Sidepidamine
b) elutut postkasti ehk varem kokkulepitud kohta, kuhu info jäetakse. Tavaliselt on selleks spetsiaalselt ettevalmistatud peidikud. Tänapäeva elutu postkast on väliselt loomulik ese (näiteks tänavakivi), mis sisaldab kõrgtehnoloogilist tehnikat (näiteks on võimeline wifit kasutavast sülearvutist või pihuarvutist laadima väga kiirelt andmeid) ja kindlasti ka enesehävitamistehnikat (põletab sisu; kustutab kettad nii, et neid ei saaks taastada jne). Nende loomisega tegelevad igas luureametkonnas spetsiaalsed osakonnad. Elutuks postkastiks võib olla ka ajakirjandus, näiteks kuulutusteleht, internetileht või sotsiaalmeedia.
c) elusat postkasti ehk kullerit. Need on agendid, kelle ainukeseks ülesandeks on andmete kohaletoimetamine. Kullerite kasutamise eeliseks on jälitamise kontrollimise võimalikkus ja kokkupuute vältimine kontrollija ja spiooni vahel. Puuduseks liigne infoteadlikkus ning samuti kiputakse neid operatsioonide kasu nimel kergekäelisemalt ohverdama.
d) edastamist otse kontrollijale. Kontrollija kasutamine on küll suure turvalisuseriskiga, kuid sageli väga vajalik agendi psühholoogilise stabiilsuse tagamiseks. Tähtsal agendil on kõigest üks kontrollija, kes tegeleb ainult temaga. Kontakt reaalse inimesega on paljude riigireeturite töös hoidmisel efektiivsem kui elutute postkastide kasutamine. e) pöördumist saatkonda. Diplomaadid on saanud oma töö tõttu teatava luurealase väljaõppe (kuid mitte kõik ei ole luureohvitserid). Saatkonda pöördumine on luureajaloos üsna tavaline juhtum. Miinuseks see, et saatkondi jälgitakse rutiinselt vastuluure poolt ning seetõttu on suur võimalus, et info edastamine või edastamise katse jääbki ühekordseks juhtumiks.
Vahelejäämine
Ajalugu teab enamasti ainult neid spioone, kes on vahele jäänud. Üksikuid tippspioone on avalikustatud ka pärast nende surma, kuid edukate spioonide tegevust varjatakse üldiselt nii kaua, kui see on võimalik. Seda seetõttu, et varjata, millisest allikast ja millist informatsiooni on saadud. Loomulikult saab nende edukuse kogemust kasutada hiljemgi.
Peamised vahelejäämise põhjused:
a) ülejooksiku või topeltagendi edastatud informatsioon,
b) oma isiku paljastamine kolmandatele osapooltele (see on ka põhjus, miks residentuur hoiab oma spioonide eraelul väga täpselt silma peal),
e) üleminek vastase poolele (Sellisel juhul võidakse sinust teha ka topeltagent ehk isik, kes hakkab uue "tööandja" juhtimisel töötama oma esialgse "tööandja" vastu. Topeltagenti nimetatakse ka mutiks),
f) nn inimlik viga, s.t spiooni enda hooletusest tehtud viga, mis võimaldab tema isiku paljastamise.
Vältimine
Vahelejäämise vältimiseks minimeeritakse isikute arv, kes spiooniga kokku puutuvad. Samuti antakse spioonile luureametisisene varjunimi, millega teda dokumentides tähistatakse ning mida aegajalt vahetatakse. Kokkusaamised spiooniga on eelnevalt planeeritud. Spiooni teekond kokkusaamispunkti on kindlaks määratud ja tavaliselt üsna pikk, keeruline ja kellaajaliselt täpselt paigas. Selle jooksul kontrollitakse, et spiooni ei jälitataks. Tähtsamate agentidega kokkusaamiste või info üleandmiste arv minimeeritakse, et vähendada ohtu. Agenti kontrollitakse pidevalt, vähendamaks topeltagendi õnge sattumist. Tema motivatsiooni püütakse üleval hoida; raha eest tegutsevate agentide puhul on see lihtsam, ideelistel alustel tegutsejaid on aga märgatavalt raskem motiveerida. Samas on viimased kindlamad ning risk topeltagendiks muutumiseks palju väiksem kui materiaalsete hüvede või šantaažiga värvatute puhul.
Tagajärg
Üks vahele jäänud agent tähendab üsna suuri kahjusid ka tema "tööandjale". Kõik temaga kokku puutunud luureagendid on potentsiaalsed vahelejääjad ja seetõttu on esmatähtis nende välja viimine riikidest, kes võivad nad arreteerida. Pikalt spiooniks olnute puhul võib see tähendada terve residentuuri tagasikutsumist. See on keeruline, kallis ja aeganõudev tegevus ning seetõttu on sellisteks juhtumiteks läbimõeldud tegevuskavad, kuhu kaasatakse peale luureagentide ka diplomaate ja eriüksusi. Märgatavalt kahjulikum igale spiooni juhtivale luureametkonnale on sattumine olukorda, kus vastase luure suudab agendi üle värvata. Teise luureametiga koostööd tegev, kuid esmast värbajat pettev nn. topeltagent võib külvata palju segadust: reeta esialgse tööandja agente ja plaane, saata desinformatsiooni (ehk valeinfot) ning muuta topeltagendiks ka teisi agente. Kõige kuulsamad vahelejäänud agendid ongi just nimelt nn topeltagendid, kelle esialgseks ülesandeks oligi olla topeltagent, imbudes vastase luureteenistusse. Ajaloo kuulsaim spioon Kim Philby imbus nii Suurbritannia kui ka Ameerika Ühendriikide luureteenistusse, töötades neis juhtivatel ametikohtadel, olles algusest peale tegelikult Nõukogude Liidu luureameti KGB agent.
Karistused
Spionaaž on riigivastane kuritegu ja üks karmimalt karistatavaid kuritegusid läbi aegade. Sõjaolukorras on spionaažis süüdi mõistetu karistuseks peaaegu eranditult surmanuhtlus. Rahu ajal on spiooni karistus võrdne muude raskete kuritegude sooritajate karistustega. Eesti Vabariigis on selleks kuni eluaegne vabadusekaotus.
25. strategeem
25. strategeem 36 strategeemist on "varasta talad, asenda toed".
Formalism, võltssildid. (Asenda talad kõdunutega).
V 1. (25.) Varasta talad, asenda toed
偷梁換柱 (Tōu liáng huàn zhù) Tōu-liáng huàn-zhù: varastada kandetalad ja vahetada tugipostid (kuj. vahetada salaja ära peamine mõte ja sisu jättes vormi puutumata). Hiina kõnekäänd: "Pannud vitriini lambapea müüb koeraliha."
Sõnad “tala” ja “tugi” omavad ka sõjaväelist mõtet. Väe ülesehitus lahingus sarnaneb maja ülesehitusega. Vanas Hiinas kasutati väeosade paigutuses tavaliselt üheksaosalist (n-ö ka kuusjoon 48. Kaev) liigendust. See vastas kolmjoonte paigutusele baquas ja sellega seotud viiele elemendile. Nurkades olid “kosmilised” väeosad: Taevas, Maa, Tuul ja Pilv ning neljas ilmakaares “aastaaegade loomade” ja seega ka vastavate elementide väeosad: Draakon, Tiiger, Lind ja Madu. Kogu ruudu sidus kokku risti moodustanud “taevane” ja “maine” telg. "Taevase tasakaalu telg" oli idast läände (maja tala) ja "maine telg" lõunast põhja (maja tugi). Neile telgedele pandi parimad sõdurid. (Raamatus "The art of the advatage" (Kaihan Krippendorff) on järgides läänelikku arusaama telgedest need omavahel ära vahetatud: vertikaalne, mida nimetati “jumalikuks kiireks” ehk “jumalikuks talaks” ja horisontaalne, mida nimetati “maiseks toeks”. Katuse kandetala ei saa olla vertikaalne.)
Põhimõtte selgitus
Lahingus koos kolmanda ebakindla partneriga võib me teda sundida omaenese positsiooni pidevalt muutes märkamatult asetama oma parimad väeosad lahingu raskeimatesse kohtadesse. See on taktika, mille läbi sõditakse vaenlasega oma teise vaenlase abil.
Tuleb tegutseda kohas, kus pingutused kannavad enim vilja. Lõhkudes või asendades vaenlase (ja ta liitlaste) tervikut siduva toestiku saab saavutada kogu terviku kokkuvarisemise. Kontrollides veoki rattaid, kontrollite te selle sõidusuunda.
Lõhu vaenlase formeeringud, sekku tema meetodisse, muuda reegleid, mida ta on harjunud järgima, tööta vastu nende tavalisele drillile. Nii saab eemaldada tugisamba – ühise lüli, mis muudab meeste rühma tõhusaks väeks.
Tsitaat Muutuste raamatust
Tsitaat 63. Ji-ji (Juba lõpp) kuusjoone esimese joone otsustest.
NAe São Paulo
thumb|NAe São Paulo NAe São Paulo (A-12) oli Brasiilia Clemenceau klassi lennukikandja ja Brasiilia mereväe lipulaev. See osteti Prantsusmaalt 2000. aastal 12 miljoni USD eest ja võeti kasutusse 2001. Prantsusmaa mereväes 1959–2000 kandis laev nime Foch (R 99). 22. novembril 2018 lahkus lennukikandja teenistusest. 12. märtsil 2021 müüdi see 10 550 000 reaali ehk 1 919 857 USA dollari eest vanarauaks.
Laevale mahtus 40 õhusõidukit, nende seas A-4 Skyhawk lennukid ja mitmesugused helikopterid.
Laeva üldandmed
Pikkus: 265 m
Laius: 51,2 m
Kiirus: 32 sõlme
Meeskond: 1300 inimest
Venemaa Maleföderatsioon
pisi|Venemaa Maleföderatsiooni hoone [[Moskvas aadressil Gogolevski bulvar 14]] pisi|FŠR-i president [[Andrei Filatov (vasakult esimene), Prantsuse rahandusminister Bruno Le Maire ja Venemaa asepeaminister Arkadi Dvorkovitš Moskva malemuuseumis (2017)]]
Venemaa Maleföderatsioon (vene keeles Федерация шахмат России; lühend FŠR) on ühiskondlik organisatsioon, spordialaliit, mis edendab male arengut Venemaal.
Venemaa Maleföderatsioon loodi 15. veebruaril 1992 kui NSV Liidu Maleföderatsiooni õigusjärglane. Maleföderatsioon ühendab regionaalseid maleföderatsioone. Föderatsiooni peakorter asub Moskvas. FŠR on Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) ja Venemaa Olümpiakomitee liige.
Maleföderatsiooni liikmeks võib olla vähemalt 18-aastane Venemaa Föderatsiooni kodanik, kes on registreerinud end ükskõik millises FŠR-i regionaalses föderatsioonis ja tasub regulaarselt liikmemaksu.
Venemaa Maleföderatsiooni juhtorganid on kongress (kõrgeim juhtorgan), järelevalve nõukogu (vene keeles Наблюдательный совет федерации), president ja tegevdirektor.
President
Venemaa Maleföderatsiooni president on 2014. aastast Andrei Filatov. Asepresidente on viis, teiste seas FŠR-i ekspresident Aleksandr Žukov ja eksmaailmameister Anatoli Karpov.
Hoolekogu
Venemaa Maleföderatsiooni hoolekogu on nõuandev organ RŠF-i juures. Hoolekogu otsused on RŠF-i juhtorganitele soovitusliku iseloomuga. RŠF-i hoolekogu liikmed kinnitab RŠF-i järelevalve nõukogu.
Venemaa Maleföderatsiooni hoolekokku kuulub 19 inimest, sealhulgas Gazprom Nefti peadirektor Aleksandr Djukov, telekanali Pervõi Kanal peadirektor Konstantin Ernst, FŠR-i president Andrei Filatov, ettevõtja Mihhail Fridman, endine Venemaa Föderatsiooni asevalitsusjuht Aleksandr Hloponin, eksmaailmameister Vladimir Kramnik, Venemaa Föderatsiooni Kontrollikoja esimees Aleksei Kudrin, pianist Nikolai Luganski, Nezavissimaja Gazeta peadirektor Konstantin Remtšugov, Moskva linnapea Sergei Sobjanin, Tatarstani ekspresident Mintimer Şäymiev, Venemaa Föderatsiooni kaitseminister Sergei Šoigu, ettevõtja Dmitri Zimin jt. Hoolekogu juhib 2014. aastast Venemaa Föderatsiooni presidendi pressiesindaja Dmitri Peskov. pisi|Sissepääs Moskva malemuuseumisse aadressil Gogolevski bulvar 14
Malemuuseum
Septembris 2014 avati Moskvas Gogolevski bulvaril (samas hoones, kus asub FŠR-i peakorter) malemuuseum (kolmas maailmas). Hoone restaureeriti suurärimehest FŠR-i presidendi Andrei Filatovi kulul.
Sooaluste
Sooaluste on küla Rapla maakonnas Kehtna vallas.
Kõrge raikaerik
Kõrge raikaerik (Arrhenatherum elatius L.) on taimeliik kõrreliste sugukonnast raikaeriku perekonnast.
Taime on kutsutud ka kõrgeks kaerandiks, kõrgeks raiheinaks ja prantsuse raiheinaks.
Kõrge raikaerik kasvab 50...150 cm kõrguseks.
Ansi
Ansi on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas.
Valtu-Nurme
Valtu-Nurme on küla Rapla maakonnas Kehtna vallas.
Ansi
2014. aastani kuulus küla Kaarma valda.
2010. aasta andmetel elas Ansi külas 35 inimest.
Küla nimi lähtub talunime vahendusel mehenimest Ants (Hans).
Ansi kuulus Randvere mõisa alla.
Joseph Chatoyer
Joseph Chatoyer (surnud 14. märtsil 1795) oli garifuna kariibi pealik, kes juhtis ülestõusu Briti koloniaalvõimude vastu Saint Vincentil. Ta on Saint Vincenti ja Grenadiinide rahvuskangelane.
Vastja
Vastja on küla Rapla maakonnas Kehtna vallas.
Hong Nam-ki
Hong Nam-ki (korea keeles 홍남기; sündinud 29. juulil 1960 Chuncheonis) on Lõuna-Korea poliitik. Ta on 10. detsembrist 2018 Lõuna-Korea majandus- ja rahandusminister. Lisaks on ta veel Lõuna-Korea asepeaminister.
Ta on lõpetanud Hanyangi ülikooli nii bakalaureusena kui magistrina majanduse alal. Ta on täiendanud end Suur-Manchesteris Salfordi ülikoolis.
Emma Roberts
thumb|Emma Roberts (2015) thumb|Emma Roberts (2008)
Emma Rose Roberts (sündinud 10. veebruaril 1991) on USA näitleja ja laulja.
Vanavalgevene keel
Vanavalgevene keel (старабеларуская мова) ehk vanaukraina keel (староукраїнська мова) ehk läänevene keel (западнорусский язык) on  keel, mis käibis Leedu suurvürstiriigis  kirjakeelena.
Vanavalgevene keel eristus vanavene keelest 14. sajandil.
Vanavalgevene keelest pärinevad valgevene, ukraina ja russiini keel.
Aste küla
Aste on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas. 2014. aastani kuulus ta Kaarma valda.
Los Angeles Clippers
Buffalo Braves
Buffalo Braves liitus NBA-ga samal aastal kui Portland Trail Blazers ja Cleveland Cavaliers. Bravesi kodusaal oli Buffalo Memorial Auditorium, kus pidas oma kodumänge ka hokiliiga NHLi klubi Buffalo Sabres. Võistkonna esimene peatreener oli Dolph Schayes, kes on mängijana valitud ka korvpalli kuulsuste halli. Bravesi esimesed tähtmängijad olid noormängijate draft'ist valitud Bob Kauffman ja Don May. Esimesel hooajal võideti 22 ja kaotati 60 mängu, mida oli viie võidu võrra rohkem kui teisel uustulnukal Clevelandil. Kauffman viskas oma esimesel hooajal Bravesis keskmiselt 20,4 punkti mängus ja valiti 1971. aasta NBA tähtede mängule.
Seejärel saabusid keerulised ajad – klubi vahetas omanikku ja tekkisid majandusraskused. Võistkonna liider Bob McAdoo vahetati New York Knicksi. Hooaegadel 1976/77 ja 1977/78 saadi vastavalt 30 ja 27 võitu. Klubi vahetas veel kord omanikku ning siirdus teise linna, kus sai uueks nimeks San Diego Clippers.
San Diego Clippers
Hooaeg 1978/79 oli suhteliselt edukas, kui uue peatreeneri Gene Shue' käe all võideti 43 ja kaotati 39 mängu. Kahjuks ei piisanud sellest, et pääseda play-off'i. Meeskonna liidriteks tõusid Randy Smith ja hooaegade vahel Philadelphia 76ersist värvatud World B. Free, kes mõlemad viskasid keskmiselt üle 20 punkti mängus. World B. Free oli George Gervini järel NBA paremuselt teine skooritegija keskmiselt 28,8 punktiga mängus.
1979/80. hooaja eel liitus meeskonnaga tugev keskmängija Bill Walton, kuid hooaeg lõpetati vaid 37 võiduga, kuna Walton pidi jalavigastuse tõttu eemale jääma 68 mängust. Peale tema oli veel mitu San Diego põhitegijat vigastatud. See andis võimaluse World B. Free'le teha veel üks korralik hooaeg. Ta lõpetas taas liiga paremuselt teise skooritegijana, tuues 30,2 punkti mängus. Hooaegade vahel asus uueks peatreeneriks Paul Silas, kelle juhendamisel teeniti hooajal 1980/81 36 võitu. Walton ei saanud jalavigastuse tõttu kaasa teha ühtegi mängu. Free vahetati Golden State Warriorsi tagamängija Phil Smithi vastu.
Hooajal 1980/81 müüs senine omanik Irv Levin klubi Donald Sterlingule 20 miljoni dollari eest. 1984. aastal kolis Clippers Los Angelesse.
Los Angeles Clippers
1984. aastast peeti kodumängud Los Angeles Memorial Sports Arenal (teine Los Angelese klubi Lakers pidas oma kodumängud Great Western Forumis). Clippers jäi esialgu Lakersi varju, kuna nood olid tiitlikaitsjad ja neil olid sellised staarid nagu Magic Johnson, Kareem Abdul-Jabbar ja James Worthy. Milwaukee Bucksilt vahetati endale Marques Johnson, Junior Bridgeman ja Harvey Catchings. Esimene hooaeg Inglite linnas lõppes pettumusega: saadi vaid 31 võitu.
Ka järgmisel seitsmel hooajal ei suudetud midagi erilist korda saata. Eriti masendav oli hooaeg 1986/87, kui võideti vaid 12 kohtumist. See on NBA halvemuselt kolmas tulemus läbi aegade. Sel hooajal oli ka palju vigastusi – liidrid Marques Johnson ja tagamängija Norm Nixon pidid peaaegu kogu hooaja vahele jätma.
1991/92. hooaja vältel sai Clippers uue peatreeneri, kui Larry Brown vahetas välja Mike Schuleri, ja hooaeg lõpetati 45 võidu ja 37 kaotusega. Play-off'i esimeses ringis kaotati Utah Jazzile, kelle vägesid juhtisid Karl Malone ja John Stockton. Järgmisel hooajal võitis Clippers 41 mängu ja jõudis taas väljalangemismängudele, kus kaotati esimeses ringis Hakeem Olajuwoni juhitud Houston Rocketsile.
Larry Brown siirdus Indiana Pacersit juhendama ja uueks peatreeneriks sai Bob Weiss. 1993/94. oli üks kehvemaid hooaegu Los Angelese klubidele: kumbki neist ei jõudnud play-off'i. Järgmistel hooaegadel toimusid klubi mängijate nimekirjas ja treeneripingil suured muutused. 1997. aastal jõuti küll väljalangemismängudele, kuid seal kaotati esimeses ringis taas Utah Jazzile. Aastatel 1994–1999 mängis Clippers kodumänge Arrowhead Pond of Anaheimis, mis on ka NHLi klubi Anaheim Mighty Ducksi koduhall.