cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Imavere vald (1939)
Vald moodustati senise Imavere valla maa-alast, välja arvatud Laimetsa asunduse piirkond ja Pae nr. A-65 talu maa-ala; senise Adavere valla Metsapere küla Kamso-Põdra nr. 36, Karusaadu-Ado nr. 40, Kihnu nr. 41, Kotinaela-Pihlaka nr. 37-a, Kotinaela-Märt nr. 37-b, Riisna nr. 39, Sassi-Hans nr. 38, Koogi nr. 66 ja 67-a, Sutte ja Tuissaare talude maa-aladest.
Esimene vallavanem oli Jüri Kuusik.
1939. aastal oli vallas 2050 elanikku.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Järavere külanõukogu ja Hermani külanõukogu.
Imavere vallas on sündinud Ene Mihkelson.
Vahastu
Vahastu on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Aastatel 1993–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Kaiu vallas.
1. jaanuaril 2010 elas Vahastus 79 inimest, neist tööealisi oli 50, pensionäre 22 ja lapsi 7.
Külas on raamatukogu, kauplus ja tuletõrjehoone. Varem tegutses ka Vahastu metskonna kontor. Kool suleti 2003. aastal.
Vahastu kogudus käib koos Vahastu kirikus; kiriku juures on kalmistu. Kirikuaias on Vahastu Vabadussõja mälestussammas.
Külas tegutseb vabatahtlik päästekomando ja mittetulundusühing Vahastu Küla Selts.
Paiknemine
Praeguses Vahastust Lelle ja Kuimetsast Paidesse suunduvate teede ristis asus muinaslinnus Vahastu linnamägi, mis kuulus Alempoisi muinaskihelkonda.
Külast kirdesse jääb Saueaugu (tänapäeval Järva maakonnas), kagusse Piiumetsa (tänapäeval Järva maakonnas), edelasse Kädva, läände Põlliku ja loodesse Suurekivi küla. Vahastu külast itta jääb Vahastu raba.
Tallinna Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu
Tallinna Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu (Таллиннский Совет рабочих и воинских депутатов) oli 1917. aasta Märtsirevolutsiooni tulemusena Tallinna ja selle lähema ümbruskonna vabrikutes ja tehastes, sõjaväeosades ning sõjalaevadel valitud tööliste, soldatite ja madruste saadikute esinduskogu. Reeglina valis saadikud iga suurem ettevõte oma töötajate üldkoosolekul.
Tallinna Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogusse  valitud 198 saadikust oli algselt bolševikke vaid 58, esseere 87, menševikke 29 ja parteituid 22 saadikut. .
Nõukogu liikmete ja esindajate valimise kohta puudus reglement ning nõukogu liikmete ümbervalimisi viidi lähtuvalt poliitilisest situatsioonist, mis võimaldas nõukogu tegevuse ajal, 1917. aasta sügisel, kui sõjaline olukord esimese maailmasõjas halvenes ja Tallinnas asuvate sõjaväelaste, madruste ja tööliste hulgas levisid sõjavastased bolševike toetamise meeleolud valida nõukogu liikmeks enam bolševikke ja seejärel muuta nõukogu bolševike poliitikat toetavaks organisatsiooniks.
1917. aasta augustis oli 258-kohalises Tallinna TSS Nõukogus:
Tallinna Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu täidesaatev organ oli Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee.
Kahala (Türi)
Kahala on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Kasper Schmeichel
pisi|Kasper Schmeichel (2014) Kasper Peter Schmeichel (sündinud 5. novembril 1986 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, kes mängib väravavahina Premier League'i klubis Leicester City ja Taani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Manchester Citys, kuid mängis enne Manchester Citys debüteerimist Inglismaa madalamate liigade klubides Darlington ja Bury ning Šotimaa kõrgliiga klubis Falkirk. Manchester Citys tegi Schmeichel debüüdi 2007. aasta augustis. Hooajal 2007–08 tegi ta Manchester City särgis kaasa kokku seitsmes Inglismaa kõrgliiga mängus ning mängis samal hooajal veel laenul Inglismaa esiliiga klubides Cardiff City ja Coventry City.
Hooajal 2009–2010 mängis ta Inglismaa neljanda liiga klubis Notts County ning hooajal 2010–11 Inglismaa esiliiga klubis Leeds United.
2011. aasta juunis liitus Schmeichel Inglismaa esiliigas mängiva Leicester Cityga. Alates hooajast 2011–12 on ta olnud klubi põhiväravavaht. Alates hooajast 2014–15 on ta klubiga mänginud Premier League'is. Hooajal 2015–16 tuli ta klubiga Inglismaa meistriks. Aastatel 2012 ja 2017 on valitud Leicester City aasta mängijaks.
Debüüdi Taani jalgpallikoondises tegi Schmeichel 6. veebruaril 2013 sõprusmängus Makedoonia vastu. Ta on kuulunud Taani koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Tema isa Peter Schmeichel oli samuti väravavaht ning kuulus aastaid Taani koondisse.
Kabala vald (1939)
Kabala vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Arkma külas.
Esimene vallavanem oli Aleksander Lepik.
1939. aastal oli vallas 2566 elanikku.
Vald kuulus Riigivolikogu 61. valimisringkonda, kust oli valitud Jaan Põdra.
13. septembril 1945 asutati valla koosseisus Ollepa külanõukogu, Mäo külanõukogu ja Villevere külanõukogu.
Osvald Saadre
Osvald Villem Saadre (kuni 1935 Oswald Wilhelm Stamm, 8. veebruar 1904 Tartu – 18. august 1975 Tallinn) oli eesti arheoloog.
Elulugu
Osvald Wilhelm Saadre oli käsitöölise Villem Stammi poeg ja geoloog Tõnis Saadre isa.
1923 lõpetas Saadre Tartu Kommertskooli, 1923–1939 õppis TÜ filosoofiateaduskonnas ning 1946–1952 TRÜ ajaloo-keeleteaduskonna ajaloo-osakonnas. 1941–46 oli ta 7.Eesti Laskurdiviisi 354. Laskurpolgu staabiülem (major), 1946–51 Ajaloomuuseumi direktor, 1951–54 Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi nooremteadur, 1954–75 teadussekretär.
Teadustöö
Osvald Saadre peamine uurimisvaldkond oli Eesti esiajalugu.Ta osales arheoloogilistel kaevamistel Valkla (1937) ja Aseri (1951) kivikalmetel, Verepkovo (1937), Olgin Kresti (1937–38) ja Jõuga (1938) kääbaskalmistutel, Iru (1937), Lõhavere (1939), Padise (1963–64) ja Otepää (1950–74) linnustel, Tallinnas Toompeal ja Raekoja platsil (1952–53).
Saadre juhatas koos Susanna Tarakanovaga aastatel 1952–1953 arheoloogilisi kaevamisi Tallinnas, kus püüti tõestada linna muinasaegset päritolu ja väita, et selleaegne keraamika viitab tihedatele sidemetele Vana-Vene riigiga. Hiljem on need väited aga ümber lükatud, Saadre ja Tarakanova avastatud keraamika on dateeritud hoopis hiliskeskaega (15.–16. sajand). Lisaks sellele kaevas Saadre ulatuslikult ka Otepää linnust, kus ta uuris esialgu muinaslinnust, kuid hiljem pööras suurt tähelepanu ka keskaegsele piiskopilinnusele.
1642
1642. aasta (MDCXLII) oli 17. sajandi 42. aasta.
Trashi Chhoe Dzong
thumb|Trashi Chhoe Dzong Trashi Chhoe Dzong ('hiilgava religiooni kindlus') on Bhutani pealinnas Thimphus asuv kindlusklooster (dzong).
Tegemist on kivist ja puust ehitisega, millel on paksud valge lubivärviga värvitud seinad, seitse punase katusega torni, mitu siseõue ja rikkalikult kaunistusi nii sees kui ka väljas. Kompleksis on üle saja ruumi.
Klooster oli selle koha peal hiljemalt 1216. aastal (rajati algselt arvatavasti 12. sajandil) ning ehitati Shabdungi korraldusel ümber 1640. või 1650. aastatel. Aastatel 1962–1969, pärast Thimphu saamist riigi pealinnaks, rekonstrueeriti ja laiendati kuninga käsul kogu kompleks, mis on kannatada saanud kolmes tulekahjus ja ühes maavärinas (ning iga kord taastatud). Rekonstrueerimisel ei kasutatud naelu ega jooniseid.
Dzong on Bhutani usujuhi jhe khenpo suveresidents. Kloostris elab alaliselt 10 munka. Samuti viibib kloostris külalismunkasid. Riigimungad (dratshang) viibivad seal suviti.
Dzongi ühes tiivas asub troonisaal ja kuninga kabinet ning sise- ja rahandusministeerium. Alates 1952. aastast asub seal riigi valitsus. Kuni 1993. aastani oli seal ka Rahvuskogu residents.
Suve lõpus on Trashi Chhoe Dzongis maskitantsufestival (Thimphu festival, tsechhu), mis on turistide seas populaarne.
Välislingid
Trashi Chhoe Dzong' on ka üks Bhutani traditsioonilistest maakondadest.
Karjaküla (Türi)
Karjaküla on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Karjakülas on sündinud Harald Nugiseks.
Rahvusteadused
2012. aastal loodi Tartu Ülikooli juurde üksteist rahvusteaduste professuuri.
Gulnora Karimova
pisi|Gulnora Karimova (2009) Gulnora Karimova (usbeki Гулнора Каримова; sündinud 8. juulil 1972) on Usbekistani presidendi Islom Karimovi (1938–2016) vanem tütar, alates 2010. aasta jaanuarist kuni 2012. aasta juulini Usbekistani suursaadik Hispaanias.
Alates 2014. aasta veebruarist on Karimova väidetavalt koduarestis.
Karimovat peetakse korruptiivsel teel omandatud suure isikliku varanduse omanikuks. Teda seostati nüüdseks pankrotistunud Šveitsis registreeritud ettevõttega Zeromax.
WikiLeaksi avaldatud USA Taškendi saatkonna väidetav memo nimetab Karimovat vihatuimaks inimeseks Usbekistanis.
Väidetavalt tegeleb Karimovale kuuluv ettevõte FMN Logistics Afganistanis paiknevate Ühendriikide vägede varustuse transpordiga ja ehitustegevusega USA rajatistes Afganistanis. Endine Briti suursaadik Usbekistanis Craig Murray hindas 2010. aasta aprillis Karimovite ja Ühendriikide lepingute mahu 850 miljonile dollarile.
2008. aasta veebruaris nimetati Karimova Usbekistani välisministri asetäitjaks kultuuri- ja humanitaarküsimuste alal.
2008. aasta septembris nimetati Karimova Usbekistani alaliseks esindajaks ÜRO ja teiste Genfis paiknevate rahvusvaheliste organisatsioonide juures.
Guillaume Dufay
Guillaume Dufay (ka Du Fay või Du Fayt; 5. august 1397 Brüsseli lähedal – 27. november 1474 Cambrai) oli vararenessansi flaami helilooja ja muusikateoreetik. Ta kuulus Madalmaade koolkonda (1. põlvkond 1420–1460, ka Burgundia koolkond). Ta oli 15. sajandi keskpaiga kõige kuulsam ja mõjukam euroopa helilooja. Ta tegutses peamiselt Itaalias, oli rändava eluviisiga.
Noorpõlv
Dufay testamendi kohaselt oli ta sündinud Beerselis Brüsseli lähedal. Kaudsete tõendite järgi oli ta väidetavasti Marie Du Fayt nimelise naise ja tundmatu preestri vallaslaps, kuigi see on tänaseni tõestamata. Marie läks koos lapseeas pojaga elama Cambraisse oma sugulase juurde, kes oli sealses kirikus kanoonik. Dufay muusikalised anded avastati varakult ning kirik võimaldas talle põhjaliku muusikalise hariduse. Ta õppis 1409. aasta suvel Rogier de Hesdini käe all ning oli 1409–1412 kooripoiss. Nende aastate vältel õppis ta Nicolas Malini käe all. Tema andekus pidi olema muljetavaldav, sest talle anti 1411. aastal omaenda eksemplar Villedieu Alexanderi "Doctrinale"-st (ladina keele värssgrammatika), mis oli sellise vanuse kohta väga ebatavaline. 1414. aastal sai ta 16aastaselt kaplaniks Cambrai külje all asuvas St. Géry-s. Hiljem samal aastal läks ta arvatavasti Konstanzi kirikukogule ning naasis sealt 1418. aastal Cambraisse. 1418. aasta novembrist kuni 1420. aastani oli ta Cambrais alamdiakon.
Itaalia ja Savoia
1420. aastal lahkus ta Riminisse ning seejärel Pesarosse, kus ta töötas Malatesta perekonna juures. Kuigi pole kindlaid andmeid tema teenistusest, võib mitmeid tema teoseid dateerida sellesse perioodi ning nendes on märgata itaalia mõjusid. Seal olles tutvus ta heliloojatega Hugo ja Arnold de Lantins, kes olid muusikuteks Malatestade juures.
1424. aastal pöördus ta tagasi Cambraisse, kuna tema ema sugulane, kelle juures nad olid elanud, oli ootamatult haigestunud ja surnud. 1426. aastaks oli ta tagasi Itaalias, seekord Bolognas, kus ta astus legaadi, kardinal Louis Alemani teenistusse. Bolognas sai temast diakon ja 1428. aastaks preester.
Kardinal Aleman lahkus Bolognast 1428. aastal ning samal ajal tegi seda Dufay, kes suundus Rooma. Temast sai paavsti koori liige, esmalt Martinus V ning pärast 1431. aastat Eugenius IV ajal. 1434. aastal nimetati ta Savoias vastupaavst Felix V kapellmeistriks. 1435. aastal laulis ta taas paavsti kooris, kuid seekord Firenzes. 1436. aastal kirjutas ta ühe oma kuulsama teose, piduliku moteti "Nuper rosarum flores", mida esitati Firenzes Brunelleschi kujundatud katedraali kupli pühitsemisel.
Sellel perioodil sai alguse tema pikaajaline side Este perekonnaga Ferraras, kellega ta tutvus ilmselt Malatestade vahendusel. Rimini ja Ferrara pole mitte ainult geograafiliselt üksteise lähedal, kuid kaks perekonda olid abielu kaudu seotud. Dufay kirjutas vähemalt ühe ballaadi Ferrara markii Niccolò III d'Estele. Kui Niccolò 1441. aastal suri, jätkas järgmine markii Dufay majanduslikku toetamist, aga ka aitas levitada tema muusikat.
Tagasi Cambrais
1430. aastatel jätkus paavstide võimuvõitlus ning Dufay kartis, et see konflikt või mõjutada ka tema positsiooni. Et saada kanoonikuks, oli vaja kraadi õigusteaduses, mille ta omandas 1437. aastal. Ta võis 1436. aastal õppida Torino ülikoolis. 1439. aasta detsembris saabus ta Cambraisse. 1440. aastatel elas ta Cambrais ja oli sel ajal ka Burgundia hertsogi teenistuses. Koostöös Nicolas Grenoniga revideeris ta katedraali liturgilise muusika kogu, mille käigus kirjutas teenistusteks suure hulga polüfoonilist muusikat. Lisaks muusikategevusele lõi ta kaasa katedraali tegevuse üldises korraldamises.
1444. aastal tema ema Marie suri ning maeti katedraali. 1445. aastal asus Dufay elama eelmise kanooniku majja, mis oli kuni Dufay surmani tema esmane elukoht.
Viimased aastad Cambrais
Cambraisse naastes oli ta tuntuim helilooja Euroopas. Ta sõlmis tihedad sidemed Burgundia õukonnaga ja jätkas neile muusika kirjutamist. Tal oli palju külalisi, teiste hulgas Antoine Busnois, Johannes Ockeghem, Johannes Tinctoris ja Loyset Compère, kes kõik mängisid olulist rolli järgmise põlvkonna polüfoonilise stiili arengus. Sellel perioodil kirjutas Dufay oma missa "L'homme armé" ("Relvastatud mees") ning ka samanimelise šansooni. Samuti kirjutas ta 1460. aasta paiku reekviemi, mis on kaotsi läinud.
Dufay suri 27. novembril 1474 pärast mitmenädalast haigust. Ta oli palunud, et lauldaks tema motetti "Ave regina celorum", kui ta sureb, kuid selle korraldamiseks ei jätkunud aega. Ta maeti Cambrai katedraali St. Etienne'i kabelisse ning hauakivile lõigati tema portree. Pärast katedraali hävimist oli hauakivi kadunud, kuid leiti 1859. aastal (seda oli kasutatud kaevu katteks) ning see asub nüüd muuseumis Lilles.
Looming
Dufay oli üks 15. sajandi kõige mõjukamatest heliloojatest, tema muusikat kirjutati ümber, levitati ja esitati kõikjal, kus polüfooniline muusika oli juurdunud. Peaaegu kõigi järgnevate põlvkondade heliloojate muusika on mõjutatud tema loomingust. Tema muusika lai levik on veel muljetavaldavam, arvestades, et nooditrükikunst leiutati alles mitmeid aastakümneid hiljem.
Paljud tema teosed põhinevad cantus firmus'el – koraaliviisil või populaarsel ilmalikul meloodial, näiteks "L'homme armé" ("Relvastatud mees"), millele Dufay ehitas üles oma kuulsaima missa. Dufay muusikas torkab silma äärmiselt tasakaalustatud kontrapunkt, mis kasutab kaanonit ja imitatsiooni sageli neljas hääles, mitte kolmes, nagu oli tavaks sajand varem.
Dufay lõi muusikat enamikus tolle aja žanrides, muu hulgas vaimuliku muusika žanridest missasid, motette, magnificate, hümne, antifoone, liturgiliste laulude harmoniseeringuid, ning ilmaliku muusika žanridest prantsuskeelseid rondeausid, ballaade, virelaisid ja teisi šansoonitüüpe. Tema säilinud loomingu hulgas pole ühtegi spetsiaalselt ainult instrumentidele kirjutatud teost, kuid üsna kindlasti kasutati pille mõnede tema ilmalike teoste madalamate häälte dubleerimiseks. Kuid kogu tema vaimulik muusika on vaid vokaalne.
Tema säilinud helitöid on umbes 200 ringis: 8 täielikku missat, 28 üksikutele missa osadele loodud muusikateost, 15 propriumi laulu, 3 magnificati, 15 antifooni, 27 hümni, 22 motetti, 87 šansooni.
Dufay legendaarsem teos on motett "Nuper rosarum flores" ("Äsja rooside õisi..."), mille ta lõi Firenze katedraali (arhitekt Filippo Brunelleschi) sisseõnnistamiseks.
Paljud tema teostest on lihtsad kirikulaulu harmoniseeringud liturgiliseks otstarbeks, nagu näiteks antifoon "Ave maris stella". left|thumb|600px|Guillaume Dufay – "Ave maris stella" algus
Muusikateoreetilised tööd
On andmeid kahest Dufay muusikateoreetilisest tööst, kuid kumbki pole säilinud. Ühes Parma raamatukogus leiduvas käsikirjas on märge Dufay teose "Musica" kohta ning 19. sajandi musikoloog François-Joseph Fétis on väitnud, et nägi 1824. aastal ühes Londoni raamatupoes 16. sajandi eksemplari Dufay teosest "Tractatus de musica mensurata et de proportionibus". Kummagi teose sisu pole teada.
Holstre vald
Holstre vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Holstre külas.
Vald moodustati senise Holstre valla maa-alast; senise Viljandi valla Mustapali küla maa-alast; senise Tarvastu valla Pokahärma talu maa-alast.
1939. aastal oli vallas 1887 elanikku, see oli Viljandimaa väikseima elanike arvuga vald.
Vald kuulus Riigivolikogu 64. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Hansen.
Vald kuulus Viljandi põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Vallavalitsus
Käskkirjaga 28. veebruarist 1939 nr. 111 määras siseminister Holstre vallavalitsuse alates 1. aprillist 1939 kuni vallavolikogude valimisteni järgmises koosseisus ja pani talle vallavolikogu ja vallavalitsuse ülesanded:
Pärast vallavolikogu valimisi kinnitas siseminister käskkirjaga nr. 156 19. jaanuaril 1940 ametisse vallavalitsuse järgmises koosseisus:
Vallavolikogu
15. ja 16. oktoobril 1939 valiti Holstre vallavolinikeks:
Volikokku ei pääsenud Jaan Äniline (112 häält) ja Peeter Lainas (111 häält).
Külanõukogud
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Holstre külanõukogu ja Raasilla külanõukogu.
Tartu linnavolikogu
Tartu Linnavolikogu on 49-liikmeline esindusorgan, mille ülesanne on Tartu linna elu korraldamine vastavasisuliste otsuste vastuvõtmise teel. Otsuste täideviimine on delegeeritud Tartu linnavalitsusele.
Linnavolikogu liikmed valitakse iga nelja aasta tagant oktoobri kolmandal pühapäeval toimuvatel kohalike omavalitsuste volikogude valimistel. Volikogu liikmed on omavalitsuse pädevusse kuuluvate küsimuste otsustamisel sõltumatud ja juhinduvad oma tegevuses seadustest, linna õigusaktidest ning linnaelanike huvidest ja vajadustest. Volikogu ainupädevuses on muuhulgas linna arengukava, eelarvestrateegia ja linnaeelarve vastuvõtmine ja muutmine, kohalike maksude kehtestamine, toetuste andmise ja teenuste osutamise kordade kehtestamine, laenude võtmine ja paljud teised küsimused.
Linnavolikogu liikmete arvu määrab eelmine volikogu koosseis, Tartu-suuruses linnas peab volikogus olema vähemalt 31 liiget. Alates 1989. aastal toimunud valimistest on Tartu volikogu olnud 49-liikmeline. Tartu volikogu töökorraldus on määratletud "Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse" ja Tartu linna põhimäärusega. Pärast haldusreformi on 1. novembrist 2017 alates Tartu linna osa ka Tähtvere vald.
Koosseisud
Igas koosseisus on liikmeskond esimehega, eestseisus, komisjonid ja fraktsioonid.
Tartu linnavolikogul on pärast Eesti iseseisvuse taastamist olnud kümme koosseisu:
X koosseis
2021. aasta kohalike valimiste tulemustena sai Reformierakond 19, EKRE ja Eesti 200 kumbki 8, Isamaa ja Sotsiaaldemokraatlik Erakond kumbki 5 ja Keskerakond 4 mandaati. Kokku anti valimistel Tartu linnas 40 381 häält ning 5% künnis oli 2019 häält. Reformierakond, SDE ja Isamaa sõlmitud koalitsioonilepingu järgi sai Tartu linnavolikogu esimeheks Tõnis Lukas (Isamaa). Reformierakond sai volikogu aseesimehe positsiooni ning arengu- ja planeerimiskomisjoni, majanduskomisjoni, rahanduskomisjoni ja kultuurikomisjoni esimeeste positsioonid. Sotsiaaldemokraatlik Erakond sai volikogus sotsiaalkomisjoni ja keskkonnakomisjoni esimehe ning Isamaa hariduskomisjoni esimehe kohad.
Komisjonid
17. novembril 2005 otsustas Tartu linnavolikogu 6. koosseis moodustada üheksa alatist komisjoni:
Kolu (Türi)
Kolu on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Irving Saladino
thumb|200px|Saladino pärast võitu [[2007. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused|2007. aasta MM-il Osakas]] thumb|200px|Irving Saladino Osakas Irving Jahir Saladino Aranda (sündinud 23. jaanuaril 1983 Colónis) on Panama kergejõustiklane (kaugushüpe).
Gruusia kirjandus
Gruusia kirjandus on gruusia keeles kirjutatud kirjandus.
Irving Saladino
2003. aastal võitis ta Lõuna-Ameerika meistrivõistlustel pronksmedali tulemusega 7.46. 2004. aastal Saladino hüppas Bogotás 2600 m kõrgusel merepinnast 8.12 ja pääses Ateena olümpiamängudele, kus ta ei pääsenud 7.42 kvalifikatsioonivõistlusest edasi. Olümpiamängude ajal pakuti talle võimalust harjutada São Paulo treeningukeskuses Brasiilias, kus teda hakkas treenima Nélio Moura. Tulemused hakkasid märgatavalt paranema, kui 2005. aasta aprillis hüppas ta riigi rekordiks 8.18 ja hiljem 2,3 meetrit sekundis puhunud taganttuulega 8.51. Mais parandas ta Santiagos riigi rekordiks 8.26 ja veel Sevillas 8.29. Hiljem aga sai ta vigastada ja ei saanud pikka aega võistelda. Siiski Helsingi maailmameistrivõistlustel ta võistles ja jõudis finaali, kus hüppas tuule toetusel tulemusega 8.20 end kuuendaks.
2006. aasta algas tal edukalt, kui ta kordas veebruaris oma Panama rekordit 8.29. Märtsis sisemaailmameistrivõistlustel Moskvas hüppas ta jälle 8.29, mis andis talle hõbemedali ühe sentimeetrise kaotusega ghanalase Ignisious Gaisahile. Suvistel võistlustel valitses ta võimsalt kaugushüppevõistlustel. Ta võitis kuuest Kuldliiga etapist viis ja hüppas juba mais Rio de Janeiros uue riigi rekordi ja hooaja parimaks jäänud tulemuse 8.56. Ta võitis ka septembris Ameerika koondise koosseisus maailmakarikavõistlustel Ateenas.
2007. aasta MM-il Osakas Saladino võitis kuldmedali, olles ühtlasi esimene panamalane, kes on võitnud MM-il medali. Ta võitis võistluse uue Panama ja Lõuna-Ameerika rekordiga 8.57. Viimases voorus möödus itaallane Andrew Howe võistlust juhtinud Saladinost ühe sentimeetriga hüpates 8.47, kuid viimase hüppajana möödus Saladino jälle Howe'ist ja hüppas end võitjaks.
24. mail 2008 hüppas ta Hengelo kergejõustikuvõistlustel uueks Panama ja Lõuna-Ameerika rekordiks 8.73.
2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis tuli ta olümpiaõitjaks tulemusega 8.34.
Maailmakarikavõistlustel
1. koht kaugushüpe 8.26
IAAF-i finaalvõistlustel
1. koht kaugushüpe 8.41
Isiklikku
Saladino on 176 cm pikk ja kaalub 70 kg.
31. august
31. august on Gregoriuse kalendri 243. (liigaastal 244.) päev. Juliuse kalendri järgi 18. august (1901–2099).
Link (sulus)
pisi|220x220px|Link varasemast ajast Link oli ust või väravat sulgev (ühelt poolt lapatsi vajutusega tõstetav) metallist pide, tänapäeval on see ukse suluse vajutuskäepide.
Ajaloost
Lingid oli kasutusel juba roomlastel, keskajal kasutati neid kogu Euroopas. Eestis tehti vanemad lingid puust ning neid kasutati nii ustel kui väravatel.
Ehitus
Vanem link oli kangikujuline sulus, mille üks ots oli kinnitatud ukse külge. Teine ots, mis oli üles-alla liikuv, käis uksepiida küljes oleva konksu taha. Kui liikuv ots tõsteti konksu tagant üles, uks avanes. Ukse avamiseks vastasküljelt kinnitati lingi külge nöör, mille ots paigaldati lingi kohal olevast august läbi teisele poole. Hiljem pandi uksest läbi liikuv puidust või rauast pulk (nimetati trikkel), mille lapatsile vajutades sai ust avada. 19. sajandi lõpul ja 20. sajandil kasutati põhiliselt elamuustel laialdaselt trikli ja käepidemega raudlinke.
Tänapäev
Tänapäeval kuuluvad lingid ukse suluste juurde vajutatavate käepidemetena, mis paigaldatakse koos lukukorpusega. Nad on valmistatud enamasti messingust, mille pind on matt kroom, läikiv kroom, matt messing, läikiv messing, tume oksiid, nikkel, pulbervärv jne. Siseuste lingid on veel tsingist ja alumiiniumist vastavate pinnatöötlustega. Lisaks valmistatakse ka spetsiaalse anti mikroobse pinnatöötlusega linke. Roostevabast terasest linke paigaldatakse tugevalt korrosiivsesse keskkonda või ruumidesse, kus on kõrged hügieeninõuded. Moodsad on lingid, mis helendavad ja muudavad värvi ning on loodud ustele, kus tulenevalt kasutusotstarbest tahetakse märku anda, kas ruum on hõivatud või vaba, näiteks riietusruum, vannituba, tualettruum jms.
Trenčín
Trenčín (saksa Trentschin, ungari Trencsén) on linn Slovakkias, Trenčíni maakonna ja Trenčíni ringkonna halduskeskus. Asub Váhi jõe kaldal.
Ajalugu
Linna on kirjalikes allikates esmamainitud umbes 150. aastal (Leukaristos).
Välislingid
thumb|left|200px
Kristlikud jõulud
Kristlikud jõulud (inglise keeles Christmas) ametliku kirikliku nimetusega Kristuse sündimise püha, on kristlik kiriku püha, millega tähistatakse jõulupühade ajal kristliku jumala poja Kristuse sündi.
Jeesuse kui oletatavalt ajaloolise isiku täpne sünnipäev ja -aasta on teadmata, teadlastel on selle kohta lahknevaid teooriaid. Algul ei pööratudki tähelepanu sellele, millal Jeesus Kristus sündis. Hiljem pakuti tema sünniajaks küll 28. märtsi, aprilli, maid ja isegi novembrit. Samuti pakuti Jeesuse sünni- ja ristimispäevaks pakuti 6. jaanuari. Sel päeval olevat sündinud Kaana ime ja ka kolm kuningat Jeesust kummardanud.
Paljudes keeltes kasutatakse mittekristlike jõulude ja kristliku püha kohta eraldi sõnu, näiteks inglise keeles on esimene neist yule ja teine Christmas. Eesti keeles neid ei eristata.
Piibellikku põhjust Kristuse sünnipäeva sel ajal tähistada ei ole. Kuna pööripäeva tähistamine oli paganlik komme, siis enne neljandat sajandit kristlased jõule ei pidanud. Aastal 353 andis Rooma piiskop korralduse tähistada Jeesuse sündi 25. detsembril, et see oleks samal ajal paganlike pidustustega, mida peeti talvise pööripäeva järel päikese taassünni puhul. Uus püha kinnistati lõplikult Konstantinoopoli kontsiilis 381. aastal. 6. jaanuar. Kolmekuningapäev, mis meenutas Jeesust kummardama tulnud kolme Hommikumaa tarka, jäi kristliku pühadetsükli lõpupäevaks. Saksa keeleruumis said vanad germaanlaste jõulupühad Kristuse sünnipühana kinnituse Mainzi sinodil aastal 813, kuid muutusid sellena tõeliseks rahvapühaks usutavasti alles 14. sajandil.
Kristuse sündimise püha tähistab kristlaste jaoks eelkõige Jeesuse sündi, mitte talvise pööripäeva pidustusi. Kristlik kirik üritas kristlikustada jõulupühasid. Kristuse kui maailma valguse sünd tehti analoogseks päikese taassünniga, et kristlus oleks paganlusest pöördunutele kergemini vastuvõetav.
Varjamatu paganlik element jõulupühades oli sageli esile kutsunud äärmuslike protestantide kriitika, kuid nende uskumused ei mõjutanud tegelikult seda püha enne kui 17. sajandi keskel tulid võimule puritaanid. Jõulud sattusid rünnaku alla kui "vanade paganate pidupäev nende jumala Saturni auks" ja jõululaulud keelati. Lõpuks kuulutati 25. detsember aastal 1644 paastupäevaks. Uut korda kehtestas armee, mis veetis suure osa oma ajast kiskudes ustelt maha sinna pidutsevate "paganate" poolt kinnitatud rohelisi oksi.
Šotimaal kehtestati keeldu suure agarusega. Jõuludevastane hoiak levis ka puritaanide territooriumile Ameerikas. Kirik kehtestas 1690. aastatel Bostonis spetsiaalse jõuluteenistuste korra, kuid paljud tsiviilvõimu esindajad vastustasid tugevalt seda sammu. Ja alles 150 aastat hiljem sai jõuludest Ameerika Ühendriikides esmakordselt ametlik püha. See toimus 1836 Alabamas" (lk 418–419).
Millistel kaalutlustel kehtestasid kirikuvõimud Kristuse sündimise püha jõuludega samal ajal, selgitab erakordse avameelsusega üks Süüria kristlik autor: "Põhjus, miks kirikuisad viisid 6. jaanuari pühitsemise üle 25. detsembrile, oli järgmine. Paganatel oli komme pühitseda samal 25. detsembril Päikese sünnipäeva, mil nad süütasid püha puhul tuled. Nendest pidustustest ja pühadest võtsid osa ka kristlased. Niisiis, kui [katoliku] kiriku doktorid nägid, et kristlastele see püha meeldis, pidasid nad nõu ja otsustasid, et tõelist sünnipäeva tuleks tähistada sellel päeval ja kolmekuningapäeva 6. jaanuaril. Vastavalt sellele traditsioonile on säilinud tava põletada küünlaid kuni 6. jaanuarini.
Jõulude paganlikele juurtele vihjab selgelt või isegi tunnistab avalikult Augustinus, kui ta kannustab oma vendi Kristuses pidama seda päeva mitte paganate kombel päikese auks, vaid Tema auks, kes lõi päikese. Sarnasel kombel lükkas [paavst] Leo Suur ümber laialt levinud uskumuse nagu oleks jõulupühad sisse seatud uue päikese sünni auks ja mitte Kristuse sünni puhul.
Kristuse sündimise püha tähistatase kirikutes mitme jumalateenistusega: 24. detsembri õhtul, 25. detsembri öösel, varajasel hommikul ja päeval. Suurele osale kristlaskonnast on just jõuluöö missa Kristuse sündimise püha tähtsaim teenistus ja pühade kõrgpunkt.
Jõululaupäeva õhtusel teenistusel on rõhk prohvetite ennustustel ja nende täitumisel. Jõuluöö on kristlaste jaoks Kristuse sündimise öö. Nagu karjased valvasid öösel oma karja, nii koguneb ka kogudus sel ööl valvama ja palvetama. Jõuluhommiku jumalateenistusel, kus seda peetakse, on rõhk karjastel, kes ruttavad sündinud Päästjat vaatama. Kristuse sündimise püha jumalateenistusel tänatakse Jumalat selle eest, et ta on tulnud oma pojas inimesena inimeste keskele.
26. detsembrit ehk teist jõulupüha on peetud esimärter Stefanose mälestuspäevana.
27. detsember ehk kolmas jõulupüha, apostel Johannese päev.
Kristuse sünnipäeva tähistamine on Katoliku kiriku ja protestantlike kirikute kirikuaasta suurim püha, samas kui ülestõusmispühad on suurim püha õigeusu kirikus.
Välislingid
Navidat Nadal
Sõjaruun
Sõjaruun on Põlvast pärit Eesti black metal 'i ansambel.
Kärevere (Türi)
Kärevere on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Külas asub Kärevere raudteepeatus.
Rosa Luxemburg
Elulugu
Aastal 1889 emigreerus Šveitsi Zürichisse. Aastail 1890–1897 õppis Zürichi ülikoolis. Sel ajal ühines ta poola poliitiliste emigrantide ringiga, kes 1893 asutasid partei Poola Kuningriigi Sotsiaaldemokraatia. Asunud 1898 Saksamaale, sai Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei vasakpoolse tiiva juhiks.
Kritiseeris teoses "Sozialreform oder Revolution?" (1899) Eduard Bernsteini revisionismi.
Rosa võttis osa 1905. aasta revolutsioonist Varssavis. Lähenes bolševikele, propageeris Vene revolutsiooni kogemusi. Naasnud 1906 Saksamaale, jäi Poola Kuningriigi ja Leedumaa Sotsiaaldemokraatia juhatuse liikmeks. Osales III Internatsionaali töös. Taunis militarismi ja imperialismi, eitas rahvaste enesemääramise õigust (ka Poola riigi taasloomist).
1909. aastal eraldus poliitiliste erimeelsuste pärast oma sõbrast ja Saksa sotsiaaldemokraatia juhist Karl Kautskyst.
Rosa Luxemburg oli I maailmasõja ajal militarismivastase agitatsiooni pärast veebruarist 1915 septembrini 1918 (vaheaeg veebruarist juulini 1916) vangis. Avaldas Juniuse varjunime all illegaalse brošüüri "Die Krise der deutschen Sozialdemokratie" ("Saksa sotsiaaldemokraatia kriis"), milles ründas sotsiaaldemokraatlike juhtide sõda toetavat poliitikat, kuid eitas ka rahvusliku vabadussõja võimalikkust.
1916. aastal liitus Rosa Luxemburg koos Karl Liebknechtiga ja Spartakusbundiga Hugo Haase juhtimisel Saksamaa SDP vasakpoolse tiiva esindajate moodustatud uue Saksamaa Iseseisva Sotsiaaldemokraatliku Parteiga, mis toetas patsifismi ning oli vastu maailmasõja jätkamisele.
9. novembrist 1918 andis koos Karl Liebknechtiga välja põrandaalust ajalehte Die Rote Fahne, kuulus Spartakusbundi asutajate ja juhtide hulka. Võitles Novembrirevolutsiooni ajal sotsialistliku vabariigi eest.
Spartakusbundi konverentsil Berliinis 30. detsembrist 1918 kuni 1. jaanuarini 1919 asutati Saksamaa Kommunistlik Partei. Luxemburg ja Karl Liebknecht valiti selle esimeesteks. Pärast Berliini tööliste relvastatud väljaastumist 6.–14. jaanuaril 1919 mõlemad arreteeriti ja mõrvati vabakorpuslaste poolt.
Mälestuse jäädvustamine
pisi|Rosa Luxemburgi kuju [[Friedrichshaini linnaosas Berliinis]] Ida-Saksamaa valitsus nimetas tema järgi väljaku nimega Rosa-Luxemburg-Platz ja U-Bahni (metroo) peatuse U2 liinil Berliini ajaloolises linnakeskuses, Mitte rajoonis. Volksbühne (Rahvateater) asub Rosa-Luxemburg-Platzil.
Metsaküla (Türi)
Metsaküla on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Lokuta (Türi)
Lokuta on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Mäeküla (Türi)
Mäeküla on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Susan Petrilli
pisi|Susan Petrilli Susan Petrilli (sündinud 3. novembril 1954 Adelaide'is Austraalias) on itaalia semiootik. Ta töötab Bari Ülikoolis.
Failinime laiend
Failinimelaiend ehk nimelaiend ehk faililaiend on liik metaandmeid, mida kasutatakse enamikus operatsioonisüsteemides, et määrata, kuidas faili kasutada, ilma et selleks peaks faili avama.
Windowsi keskkonnas on tuntud laiendid määratud avanema kindla programmiga: näiteks TXT-fail avaneb Windowsi operatsioonisüsteemis vaikimisi Notepadiga, AVI-fail Windows Media Playeriga. Windowsis on tuntud failinimelaiendid vaikimisi peidetud.
Grigol Abašidze
Grigol Abašidze (გრიგოლ აბაშიძე; 1. august (vana kalendri järgi 19. juuli) 1914 – 29. juuli 1994 Thbilisi) oli Gruusia kirjanik ja tõlkija, Gruusia hümni sõnade kaasautor.
Keila tänavate loend
''Siin on loetletud Keila teid ja tänavaid. Ees teenumber riiklikus teeregistris, järel tee pikkus.''
Abilatt
Abilatt (ka libelatt, linnulatt, lõualatt, räästasõlg) oli hoone õlgkatuse räästa kohale asetatud lisalatt.
Latt paigaldati esimese roovlati kohale 3–4 cm kõrgusele ning kinnitati vitste või pulkadega. Esimene katuseräästale asetatav õlekiht paigaldati tasandatud tüvedega õle vihkudest. Kolmandik räästavihkudest torgati roovlati ja abilati vahele ning ülejäänu pandi abilati peale. Õlevihkude tüved, mis toetusid abilatile, hoidsid ära katuse räästaosa vajumise(väljalangemise).
Pala (Türi)
Pala külas Reegla talus sündis ja elas aastaid eesti biogeograaf, maastikuökoloog ja kultuuriloolane Jaan Eilart.
Pala küla Mardi talust on pärit põllumajandusteadlane Kalju Eilart.
Külas kasvab looduskaitsealune Raudemetsa mänd.
Neft Daşları
Neft Daşları on 1940. aastate lõpus Bakuu lähistele Kaspia merre metallestakaadidele rajatud naftatootjate asula.
Asula venekeelne, eesti keeles nõukogude ajal kasutatud nimi on Neftjanõje Kamni.
Stiilipidu (film)
"Stiilipidu" on Eesti mängufilm aastast 2005.
Film räägib kolmest tegusast naisest, kes loovad pärast töö kaotamist kostüümilaenutuse.
Film esilinastus Eesti kinodes 15. aprillil 2005. Televisioonis näidati seda esimest korda 25. detsembril 2006 Eesti Televisioonis.
Film kandideeris 2006. aastal võõrkeelse filmi Oscarile. Maarja Jakobson sai Anapa filmifestivalil Kinošokk parima naispeaosatäitja auhinna.
Film arvudes
2005. aasta jooksul kogus film Eesti kinodes 12 397 vaatajat.
Prešov
Prešov (saksa Eperies / Preschau, ungari Eperjes, russiini Пряшів) on linn Slovakkias, Prešovi maakonna ja Prešovi ringkonna halduskeskus. Asub Torysa jõe kaldal. Prešov on elanike arvult kolmas linn Slovakkias.
Slovakid moodustavad 94% elanikkonnast. Mustlasi on 1%, tšehhe 1%, russiine 1% ja ukrainlasi 1%. Teistest rahvustest ja teadmata rahvusega inimesi on kokku 2%.
Ajalugu
1247. aastal on kirjalikes allikates esmamainitud (Epuries).
thumb|left|Dóm sv. Mikuláša
Põhja suusaalad 1952. aasta taliolümpiamängudel
right|200px|Olümpiasümbol Põhja suusaalade 1952. aasta taliolümpiamängude võistlused toimusid Norras Oslos kuuel alal: murdmaasuusatamises meeste distantsidel 18 km, 50 km ja 4×10 km teatesõidus ning esimest korda oli olümpiamängude kavas ka naiste 10 km, kahevõistluses ja suusahüpetes. Võistlused olid ühtlasi 1952. aasta maailmameistrivõistlused.
18 km
Kuupäev: 18. veebruar <br style="clear:both" />
50 km
Kuupäev: 20. veebruar
<br style="clear:both" />
4x10 km teatesõit
Kuupäev: 23. veebruar <br style="clear:both" />
10 km
Kuupäev: 23. veebruar <br style="clear:both" />
Normmaalmägi + 18 km
Kuupäev: 14. veebruar <br style="clear:both" />
Normaalmägi
Kuupäev: 18. veebruar <br style="clear:both" />
Ülo Kask
Ülo Kask (sündinud 29. märts 1952 Tallinn) on eesti soojusenergeetik ja tehnikateadlane.
Ta lõpetas 1970. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1970–1975 TPI-s, mille lõpetas soojusenergeetikuna. Ta oli aastatel 1987–1990 sama kõrgkooli aspirant, kuid töö "Kroomkattega torude töökindlus elektrijaamades" jäi kaitsmata komisjoni kaotamise tõttu.
Ta kaitses 2001. aastal Tallinna Tehnikaülikoolis väitekirja "Puitkütus ja selle osakaal Eesti energiabilansis" ning sai tehnikateaduste magistri kraadi.
Yuba City
Yuba City on linn Ameerika Ühendriikides California osariigis Sutteri maakonnas.
Elanike arv on 36 800 (2006), linnastus 165 000.
Play
"Play" on laul, mis esindas Eestit Stockholmis 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kuna võitis konkursi Eesti Laul 2016. Loo autorid on Fred Krieger, Stig Rästa ja Vallo Kikas, esitas Jüri Pootsmann. Lavaesituses osalesid taustalauljad Kaire Vilgats, Dagmar Oja ja Silver Laas.
"Play" astus üles Eurovisiooni esimeses poolfinaalis 10. mail, kus Jüri Pootsmann esitas seda õhtu teises pooles 13. võistluslauluna. Laul kogus 24 punkti, jäi 18. kohale ega pääsenud konkursi finaali. Kogutud punktisumma asetas Eesti kõigi riikide arvestuses viimasele kohale, mis tähendab, et see on Eesti jaoks kõige halvem poolfinaali tulemus kõigi Eurovisioonil osaletud aastate jooksul.
Bagrationi dünastia
Bagrationi dünastia (ბაგრატიონი) on Gruusia valitsejasugu, maailma üks vanimaid kuninglikke dünastiaid. Bagrationid loevad oma minevikku tagasi Taavetini, piiblitegelaseni, kes võitles Koljatiga. Nad on vanim perekond õigeusu kirikus. Nad valitsesid Speri (nüüd Ispiri) üle ja olid Samtzkhe ja Klardžeti kubernerid. Pärslased nimetasid liikmeid Bagrationide hulgast marzpani (asekuninga) ametisse juba enne 628. aastat. 9. sajandi esimestel kümnenditel vallutas Bagrationi dünastiast Ašot I araablastelt tagasi mitmeid Lõuna-Ibeeria alasid. Saavutades mõjuvõimu Kartli üle, sai Ašot I aastal 809 Kartli eristaviks. Ašot tunnistas Bütsantsi oma süseräänina ning ühendas Tao ja Klarjeti vürstiriigid ja Šavšeti, Khikhata, Samtshe, Trialeti, Džavahhethi ning Ašotsi krahvkonnad ühtseks Tao-Klarjeti kuningriigiks. Formaalselt allus see Bütsantsile, kuid tegelikult oli tegu iseseisva riigiga, mille keskus oli Artanuji. Kouropalatēs Davith Bagrationi laiendas oma valdusi, vallutades Theodossiopolise ning Armeenia provintsi Basiani. Samuti kehtestas ta protektoraadi Armeenia provintside Kharqi, Apakhuni, Malazgirti ja Ahlati üle.
Ašot I poja-pojapoeg Adarnas II sai esimeseks grusiinide kuningaks aastal 888.
Esimene ühendatud Gruusia kuningriik loodi 10. sajandi lõpus, mil kouropalatēs Davith vallutas Kharthli-Ibeeria krahvkonna. Kolm aastat hiljem päris Davithi kasupoeg Bagrat III oma onu Theodosius Pimeda surma järel Abhaasia trooni. 1001. aastal päris Bagrat III ka Tao-Klarjeti ning aastatel 1008–1010 vallutas ta Kahhethi ja Ereti ning sai esimeseks Gruusia kuningaks, kes valitses nii maa ida- kui lääneosa üle.
Polanica-Zdrój
Polanica-Zdrój on kuurortlinn.
Paolo Fabbri
pisi|Paolo Fabbri (2013) Paolo Fabbri (17. aprill 1939 Rimini, Itaalia – 2. juuni 2020) oli itaalia semiootik.
Polanica-Zdrój
Kuurortlinnaks kujunes Altheide-Bad 19. sajandil. Raudteeühenduse sai 1890. aastal. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Linnaõigused sai Polanica-Zdrój 1945. aastal.
Paolo Fabbri
Ta oli Veneetsia ülikooli professor.
Ta esines 2007. aastal Tartus semiootikakonverentsil.
Kõo vald (1939)
Vallas oli 1939. aastal 3792 elanikku.
Esimene vallavanem oli Jüri Vain. 19. märtsil 1940 määras Siseminister vallavanemaks Jaan Otsa.
Vald kuulus Riigivolikogu 61. valimisringkonda, kust valiti Jaan Põdra.
1941. aastal küüditati vallast 64 inimest ja 1949. aastal 168 inimest.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Mõisaküla külanõukogu, Venevere külanõukogu ja Soomevere külanõukogu.
1577
1577. aasta (MDLXXVII) oli 16. sajandi 77. aasta.
Mari Järvelaid
Mari Järvelaid (aastani 1980 Mari Palm; sündinud 25. septembril 1956 Tartus) on eesti arstiteadlane.
Haridus
Ta lõpetas 1974. aastal Tartu 2. Keskkooli, 1981. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna ja 1990. aastal arstiteaduskonna. 2004. aastal kaitses samas doktoriväitekirja "Health damaging risk behaviours in adolescence". Järvelaid täiendas end 1996 Rootsis, 1997 Maastrichti Ülikoolis, 1998 Zagrebi Ülikoolis, 1999 Iirimaal, 2001 Ljubljana Ülikoolis, 2002 Kiievis, 2006 Hollandis, 2010 Taanis.
Töö
Ta on lugenud alates 1995. aastast erinevates ülikoolides ja täienduskursustel loenguid meditsiinist, psühholoogiast, terviseriskidest, -kasvatusest ja muust.
Tema uurimisvaldkonnad on tervis ning terviseriskid ja -kaitse, teismeliseiga, nakkushaiguste epidemioloogia, esmatasandi arstiabi.
Ta oli aastatel 2005–2006 ajakirja Moodne Meditsiin toimetaja ning 2006–2009 EL projekti Esmatasandi arstiabi toetuseks fõderaal- ja munitsipaaltasandil ekspert. Eesti Tervisekaitse Seltsi president (2004–), Harju Maavalitsuse tervisenõukogu liige.
Sport
Sõudetreeninguid alustas ta 1972 Tartu Kalevis Inge Pindi juhendamisel. Võitis NSV Liidu meistrivõistlustel 1977 paarisaerulisel kahepaadil pronksi, NSV Liidu juunioride meistrivõistlustel 1976 ühepaadil kulla ja 1974 paarisaerulisel roolijaga neljapaadil pronksi. Oli 1973 ühepaadil ja paarisaerulisel kahepaadil NL-i noortemeister.
Ta on tulnud Eesti meistriks 11 korral:
Meistersportlane akadeemilises sõudmises (1975) ja suurmeister (1977).
1979–83 kuulus ta Sõudespordiföderatsiooni presiidiumi. 1974–78 oli ta ENSV Spordikomitee instruktor, 1981–85 TRÜ sõudetreener.
Isiklikku
Ta on Lembit Palmi ja Asta Palmi tütar, tema abikaasa on professor Peeter Järvelaid.
1. september
1. september on Gregoriuse kalendri 244. (liigaastal 245.) päev. Juliuse kalendri järgi 19. august (1901–2099).
Elektritingmärk
Elektritingmärk on elektriskeemidel kasutatav seadise, seadmeosa või seadme kokkuleppeline graafiline kujutis. Tingmärk peab olema lihtne, ilmekas ja edastama infot objekti otstarbe kohta. Laialdaselt kasutatavate tingmärkide kuju on rahvusvaheliselt standarditud.
Standarditest
Elektritingmärkide standardisarja IEC 60617:2012 kõik varem ilmunud osad on kehtetuks tunnistatud, kuid sisalduvad nüüd Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni andmebaasis Graphical symbols for diagrams Selles ametlikus andmebaasis on kokku 1750 tingmärki järgmistes valdkondades:
Andmebaas sisaldab tingmärke, mis on esitatud järgmistes Eesti standardites:
IEC andmebaas sisaldab täiendavalt üldandmeid ja juhiseid tingmärkide otsimiseks ning kasutamiseks.
Välispoliitika
Välispoliitika on kogum poliitilisi eesmärke, mis määravad riigi suhtlemise teiste maailma riikidega, samuti riigi ülejäänud väljapoole, teiste riikide suhtes suunatud otsused ja tegevus. Välispoliitika kujundatakse kõige üldisemas mõttes riiklike huvide, julgeoleku, ideoloogiliste eesmärkide ja majandushuvide kaitseks. Välispoliitika eesmärke võidakse saavutada rahumeelse koostöö või agressiooni, sõja ja ekspluateerimise kaudu. 20. sajandil suurenes välispoliitika tähtsus oluliselt, kuna kõikidel riikidel on võimalus omavahel mingil diplomaatilisel viisil suhelda.
Välispoliitika kujundavad tavaliselt valitsuse juht (peaminister) ja välisminister.
Välispoliitikat tuleb eristada rahvusvahelistest suhetest.
Riikidevaheline võistlus
Domineerimine ja sõltuvus Kolonialism/imperialism
Võistlus külma sõja järgses maailmas
Alpi seedermänd
Alpi seedermänd (Pinus cembra L.) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu.
Botaanilised tunnused
pisi|vasakul|Alpides kasvav puu pisi|vasakul|Okstel on valmimata käbid Puu kõrgus on kuni 25–35 m, tüve läbimõõt kuni 1,5 m .Võra on noores eas kitsas, vanemas eas võrdlemisi lai ja ulatub valgusküllases kasvukohas peaaegu maapinnani, oksad asetsevad horisontaalselt. Tüvi on noorel puul sirge, aga vanal puul võivad tüvi ja oksad kõverduda, võttes üsna kummalisi vorme.
Eluiga võib küündida kuni 500–600 aastani.
Tännassilma (Türi)
Tännassilma on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Alpi seedermänd
Botaanilised tunnused
Tüve koor on noortel puudel hallikasroheline ja sile, vanematel puudel paks, pruunikas ja rõmeline. Noored võrsed on tihedalt punakaspruunide karvakestega kaetud.
Pungad on 0,6–1,5 cm pikkused, munajad-koonusjad, terava tipuga ja vaigused. Pungasoomused on terava tipuga ja hallikaspruunid.
Tännassilma (Türi)
16. juunil (28. juunil) 1872 langes Tännassilma Sikkensaare talu lähedal maale 28,5 kg kivimeteoriit.
Alpi seedermänd
Botaanilised tunnused
Okkad on 5-kaupa kimbus, peensaagja servaga ja 8–10 cm pikad, puhkemisel sinakasrohelised, hiljem tumerohelised, kolmetahulised, nende sisekülgedel on sinakasvalged pikitriibud, okkad püsivad võrsetel 4–6 aastat.
Käbid on ühe kuni kolmekaupa, pikkus 5–8 cm, läbimõõt 5–6 cm, munajaskeraja kujuga, lühikese rootsuga, püstiselt või horisontaalselt, noorelt violetjad, valminult punakaspruunid. Seemnesoomused on laiad, tipp väljapoole hoiduv ning apofüüs on väike. Seemned on söödavad, suured (8–12 mm pikad), tiivakeseta. 1000 seemne mass on 150–250 (300) g. Seemnete idanevus on 60–70% ja nende kõige olulisem levitaja on pähklimänsak.
Siberi seedermänd on alpi seedermänniga väga sarnane ja mõned botaanikud käsitlevad seda alpi seedermänni alamliigina. Alpi seedermänni käbid on pisut väiksemad ja okastel on kolm vaigukanalit, mitte kaks nagu siberi seedermännil. Samuti on erinevuseks puhkevate okaste värvus kevadel: need on siberi seedermännil kollakasrohelised, alpi seedermännil sinakasrohelised. Enne viimast jääaega moodustasid alpi ja siberi seedermänd ühise areaali ja liigi.
Levila ja ökoloogia
Alpi seedermänd esineb looduslikult Alpides ja Karpaatides Šveitsis, Prantsusmaal, Itaalias, Austrias, Sloveenias, Poolas, Slovakkias, Ukrainas ja Rumeenias, kus ta kasvab tavaliselt 800–2500 m kõrgusel merepinnast ja levila ulatub sageli metsade levikupiirini. Üksikud puud võivad Alpides kasvada kuni 2600–2700 m kõrgusel. Ta tõuseb sageli metsapiirini. Levikupiiril kasvab ta sageli väikse puu või põõsa kujulisena. Aeglase kasvuga puuna suudab ta konkureerida teiste puudega vaid karmides mäestikuoludes. Ta kasvab nii puhaspuistutes kui ka segametsades, kus temaga koos esinevad peamiselt harilik kuusk, euroopa nulg ja mägimänd.
Alpi seedermänni levilas valitseb mõõdukalt niiske mäestikukliima. Aasta keskmine sademete hulk on 800...2000 mm. Aasta keskmine õhutemperatuur on −2...+7 °C. Suve soojemate kuude õhu keskmised maksimumtemperatuurid tõusevad kuni 8...17 °C ja talvel langevad kõige külmemate kuude keskmised miinimumtemperatuurid kuni −7...–12 °C. Puu talub talvel külma kuni −43 °C. Kasvupinnasteks on tavaliselt hästi vett läbilaskvad mullad, mille lähtekivimiteks on nii karbonaatsed kivimid kui ka silikaatsed mineraalid. Muldade reaktsioon on tavaliselt neutraalne või happeline.