cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nõmme raudteepeatus
Jaama muud ehitised
Jaamal oli kaubaplatvorm, mille peal paiknes kaubahoone.
Mitmel korral on ümber ehitatud perroone. Viimati ehitati need ümber madalateks ooteplatvormideks seoses uut tüüpi rongide kasutuselevõtmisega 2010. aastatel.
1987. aasta juulis lammutati säilinud osa jaama varikatusest. Aga seejärel varikatus taastati selle täielikul kujul, kuigi alles aastal 1999.
Logopeed
Logopeed on kõrgharidusega spetsialist, kelle ülesandeks on korrigeerida inimese psüühilisi protsesse ja kõnepuudeid, teha preventiivset tööd kõnepuuete vältimiseks ning aidata kõnepuudega inimestel lülituda täisväärtusliku isiksusena ühiskonda. Logopeed osaleb ka rehabilitatsioonimeeskonna töös.
Karl Ruut
Karl Ruut (25. veebruar 1862 Koorküla – 23. märts 1929 Tõrva) oli eesti kooliõpetaja, rahvaluulekoguja ja kodu-uurija.
Karl Ruut oli aastatel 1881–1884 Helme kihelkonnakoolis ja 1884–1929 Koorküla algkoolis õpetaja.
Ta on avaldanud kirjutisi ajakirjanduses ja komponeerinud mõned laulud. Tema teeneks tuleb lugeda ka eesti rahvakooli ajaloo uurimise algatamist.
Litterhein
thumb|[[Mägi-litterhein]] Litterhein (Thlaspi L.) on mitmeaastaste taimede perekond ristõieliste sugukonnast.
Õied on 4 õielehega. Viljaks on kõdrake.
Eestis on sage umbrohuna põldudel levinud põld-litterhein (Thlaspi arvense). Väga harv on alpi litterhein (Thlaspi caerulescens), mida on seni teada Hiiumaalt ja Harjumaalt.
Liigid
Perekonda kuulub 7 liiki Kesk- ja Lõuna-Euroopas ning Ees-Aasias. 2 endeemset liiki on Hiinas.
Valentin Haüy
thumb|left|Haüy koos oma esimese õpilase François de Lezyuer´ga thumb|Valentin Haüy, tagaplaanil seisab tema vend [[René Just Haüy.]] Valentin Haüy (13. november 1745 Saint-Just-en-Chaussée – 19. märts 1822 Pariis) oli prantsuse filantroop ja pedagoog, tüflopedagoogika rajaja.
Tema venda René Just Haüyd peetakse kaasaegse mineraloogia rajajaks.
Nende isa oli kangur ja ühtlasi kohaliku kloostri kellamees. Kloostri mungad õpetasid Valentinile palju keeli ja ta õppis selgeks kümme keelt, nende seas heebrea ja vanakreeka keele. 1783 andis Louis XVI talle tiitli "kuningale tõlkija".
1806 tegi Venemaa keiser Aleksander I Haüyle ettepaneku tulla Peterburi ja asutada sealgi kool pimedatele. Ettepanek saigi 1808 teoks. Pimedad õppisid seal lugemist, kirjutamist, geograafiat, ajalugu, keeli, muusikat, laulmist ja käsitöid: korvipunumist ja toolide meisterdamist, võrgukudumist, tikkimist jne.
Haüy lahkus Peterburist aastal 1817. Töö eest Venemaal anti talle Vladimiri ordeni 4. järk.
thumb|220 px|Valentin Haüy haud. 19. märtsil 1822 Valentine Haüy suri. Ta maeti Pariisi Père-Lachaise'i kalmistule.
Viisa
Viisa (<ladina visum "nähtud, heaks kiidetud") on luba riigipiiri ületamiseks kas riiki sisenemisel (sissesõiduviisa), riigist väljumisel (väljasõiduviisa) või riigist läbisõidul (transiitviisa). Viisa väljastatakse suursaatkonnast või konsulaadist, tavaliselt tehakse selle kohta märge passi vm reisidokumenti. Üldjuhul on viisad tänapäeval tähtajalised
Riikidevaheliste viisavabaduse kokkulepete kohaselt ei vaja mõnede riikide kodanikud teise riiki reisimiseks viisat, viisavabaduse tingimused varieeruvad aga suuresti sõltuvalt lepingus sätestatust. Nii näiteks on Euroopa Liidu liikmesriikide kodanikel lubatud viisavaba liikumise raames ka töötada, samas enamasti viisavabadus teise riigi kodanikule töötamisõigust ei anna ning on mõeldud vaid riigi külastamiseks isiklikul otstarbel, näiteks turismiks. Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vaba liikumise põhimõtte kohaselt on liikmesriikidel õigus väljastada kolmandate riikide kodanikele nn Schengeni viisasid, mis lubavad neil liikuda teatud tingimustel mitte üksnes viisa väljastanud riigi, vaid kogu Euroopa Liidu territooriumil.
Alasora vald
Alasora vald on vald Madagaskaril Antananarivo provintsis Antananarivo naabruses.
Valla pindala on 12 km2, elanike arv 21 666.
Paul Newman
Paul Leonard Newman (26. jaanuar 1925 Cleveland – 26. september 2008 Westport, Connecticut) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja filmilavastaja.
Ta sai 1987 Oscari peaosa eest 1986. aasta Martin Scorsese filmis "Raha värv".
Tema viimane film oli "Road to Predition", kus ta mängis peaosa John Rooneyd.
Filmid
thumb|Paul Newman, 2007.
Koorküla järvestik
Koorküla järvestik on järvede piirkond Sakala kõrgustiku lõunaserval Õhne ja Väikese Emajõe veelahkmel. Umbes 50 ruutkilomeetrisel maa-alal asub mõnikümmend järve, millest tuntuimad on Koorküla Valgjärv (44,1 ha), sügavuselt (26,8 m) Eesti järvedest viies. Selle järve lähedal asub sügavuselt Eesti kolmas järv – Udsu järv (30,25 m), pindalaga (6,2 ha).
300 meetrit lõuna poole jääb Kiiskjärv, 500 meetrit ida poole Laanemetsa järv. Edasi tulevad Kadastiku ehk Katai järv (7,2 ha), Virtsjärv (9,2 ha) ja Nihu järv (6,5 ha). Eemale jääb Jääva järv. Mõni kilomeetrit edasi minnes võib leida Vilgjärve ehk Usseaiaaluse, Niiduotsa ja Pikri järve.
Vibroakustiline teraapia
Vibroakustiline teraapia on üks muusikateraapia liike, mida rakendatakse peamiselt eripedagoogikas. Vibroakustilise teraapia ajal klient lamab voodil või toolil, mille sisse on ehitatud kõlarid. Nende abil tekitatakse helivibratsiooni, mida inimene tajub massaažina.
Ravimeetodi rajajaks on Norra muusikaterapeut ja eripedagoog Olav Skille, kes kasutas seda töös vaimupuudega lastega. Teraapia rahustab, vähendab ärrituvust ja masendust ning ennastkahjustavat käitumist, lõõgastab ja parandab enesetunnet.
Buffalo Bayou
Buffalo Bayou on 85 km pikkune jõgi Texase osariigis Põhja-Ameerikas. Ta suubub Galvestoni saare juures Mehhiko lahte.
Buffalo Bayou kaldale on rajatud Houstoni linn. Suures osas on jõge oluliselt ümber ehitatud, süvendatud ning kaldaid betoneeritud. Houstoni linna piires on üksikutesse kohtadesse jõekaldal jäetud ka loodusliku taimestikuga alasid.
Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete loend
Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete loend sisaldab narkootiliste ja psühhotroopsete ainete nimetusi tähestikulises järjekorras.
Shamvara
Shamvara (shambara) tähendab ekstaasi, mis kaasneb tantra praktikate resultaadiga.
Gregorius XII
Gregorius XII (Angelo Correr; ka Angelo Coraria, Angelo Corrario või Angelo Corraro, 1325 ? – 18. oktoober 1417) oli paavst 1406–1415. Ta oli 205. paavst. Ta oli neljas ja viimane paavst suure skisma ajal.
Angelo Correr sündis Veneetsias 1325. aastal või 1335. aasta paiku aadlik Niccolò di Pietro Correri ja tema naise Polissena peres. Correr õppis teoloogiat ja sai magistrikraadi.
1406. aasta konklaav
Gregorius XII valiti paavstiks 30. novembril 1406 Roomas ja krooniti 19. detsembril kardinal Rinaldo Brancaccio poolt. Ta oli paavstiks saades vanim isik pärast Gregorius IX-t.
18.–30. novembrini 1406 toimunud konklaavil osales 14 kardinali, kes andsid vande, et teevad valituks osutumise korral kõik selleks, et skismat likvideerida. Samuti lubas neist igaüks, et ei määra ametisse uusi kardinale ja alustab vastupaavstiga 3 kuu jooksul läbirääkimisi, et lõpetada skismat.
1406 konklaavil osalenud kardinalid
Suur skisma
Gregorius XII kuulutas paavstiks saades oma valmisolekut skisma likvideerimiseks. Ta saatis delegatsiooni vastupaavst Benedictus XIII juurde, kellega lepiti kokku, et Gregorius XII ja Benedictus XIII kohtuvad Savonas hiljemalt 1. novembril 1407. Gregorius XII siirdus 1407 Riminisse, kuid hakkas kahtlema Savonasse minekus, sest vastupaavst keeldus andmast lubadust oma tagasiastumiseks, mistõttu plaanitud kohtumine ei leidnud aset. Paavst siirdus Luccasse, kus pidas 4. mail 1408 kardinalidega nõu tekkinud olukorra üle, keelates kardinalidel linnast ilma tema loata lahkuda.
Paavsti nõudest hoolimata siirdusid Savona kohtumise läbikukkumise järel mitmed kardinalid Pisasse, kus nad pidasid kirikukogu. Paavst kutsuti Pisasse, kuid ta keeldus sinna minemast, kuna see kirikukogu polnud tema poolt ametlikult kokku kutsutud ja selle volitused olid seega ametlikult kehtetud. Pisas süüdistati nii Gregoriust kui Benedictust mitmes punktis, mille peale Gregorius XII taunis oma tagasiastumise kohta tehtud ettepanekuid kui ketserlikke. Teda toetasid Pisas Saksa kuninga Ruprechti saadikud ja Carlo Malatesta. 5. juunil 1409 tagandati Pisa kirikukogu otsusega ametist nii Gregorius XII kui Benedictus XIII, kui „skismaatikud, ketserid ja vandemurdjad,” ning 26. juunil valiti paavstiks Aleksander V.
Gregorius XII toetajateks jäid Napoli, Saksamaa, Ungari ja Baieri. Gregorius XII avas 6. juulil 1409 oma kirikukogu Cividale del Friulis, kus ta ekskommunitseeris nii Aleksander V kui Benedictus XIII. 6. septembril 1409 lahkus ta Cividale del Friulist Gaetasse, kust ta 31. oktoobril 1411 pagendati.
Kui Konstanzi oikumeenilisel kirikukogul arutleti taas skisma lõpetamist, alustati Gregorius XII-ga läbirääkimisi. Paavst ei tunnustanud kirikukogu, kuna see polnud tema poolt kokku kutsutud. Kirikukogule juriidilise staatuse saamiseks veendi paavsti andma vastavat luba ja seejärel veendi teda tagasi astuma. Kardinal Giovanni Domenici luges 4. juulil 1415 kardinalidele ette Gregorius XII loa oikumeenilise kirikukogu tegevuse kohta ning seejärel teatas Carlo Malatesta paavsti tagasiastumisest.
Suhted kiriku institutsioonidega
Gregorius XII andis olivetaanide käsutusse 1408 Padova Santa Giustina kloostri.
Teoloogilised vaidlused
Gregorius XII saatis seoses John Wycliffe’i vaadete levimisega Tšehhis 1408 kirja Praha peapiiskopile.
Gregorius XII kultuuriloos
Gregorius XII kinnitas 1408 Siena ülikooli privileegid.
Onupojapoliitika
Gregorius XII õde Beriola abiellus Angelo Condulmeriga. Nende poeg Gabriele Condulmer sai kardinaliks.
Gregorius XII õde Caterina abiellus Bartolomeo Barbarigoga. Nende poeg Angelo Barbarigo sai kardinaliks.
Uued kardinalid
Gregorius XII pühitses 14 kardinali 2 konsistooriumil. Tema ajal sai kardinaliks hilisem paavst Eugenius IV. Lisaks itaallastele said kardinalideks 1 inglane ja 1 poolakas.
Tagasiastumine ja surm
Gregorius XII astus 4. juulil 1415 ametist tagasi. Hiljem on ametist tagasi astunud Benedictus XVI. Gregorius määrati seejärel Porto e Santa Rufina kardinalpiiskopiks ja legaadiks Anconas. Temast oleks uue paavsti valimise järel saanud katoliku kirikus paavsti järel tähtsuselt teine isik, kuid ta ei tohtinud osaleda konklaavil.
Herbaarium
Herbaarium kui teaduslik taimekogu
pisi|Herbaarleht 1876. aastast. [[Karerohi (Asperugo procumbens)]] Herbaariumi arvestuslik ühik on herbaarleht, st ühele paberile monteeritud, ühest kohast ja ühel ajal kogutud samast taksonist taimi, sammalde puhul samblaümbrik.
Gregorius XII
Tagasiastumine ja surm
Gregorius XII suri 18. oktoobril 1417 Recanatis ja ta maeti Recanati katedraali.
Herbaarium
Herbaarium kui teaduslik taimekogu
Iga herbaarlehe või samblaümbriku juurde kuulub etikett, millel on andmed eksemplari kogumiskoha, kogumisaja, koguja ja määramistulemuse kohta. Leiuandmeteta herbaareksemplaril puudub üldjuhul teaduslik väärtus.
Botaanik ja taimegeograaf Liivia Laasimer on iseloomustanud kuivatatud taimede kogusid teaduse ja ühtlasi terve kultuuri varasalvena: "Herbaariumidel on hindamatu teaduslik väärtus: nad on võrreldavad arhiivimaterjalidega, mille uurimisel võib ka sajandite pärast teha uusi teaduslikke avastusi või korrigeerida varasemaid tõekspidamisi. Herbaariumidest võib leida nii mõndagi unikaalset, eriti praegusel ajal, mil looduslikud taimekooslused, kust võiks saada täiendavat materjali, järk-järgult kaovad. /---/ Mingi taimerühma uurija peab sageli läbi töötama materjali mitmete teiste maade herbaariumides".
Herbaariumid Eestis
Eestist kogutud herbaarmaterjali on kõige rohkem Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi herbaariumis, rahvusvahelise akronüümiga TAA (vt Index Herbariorum). Põhiliselt sellele tuginedes koostati 11-köiteline Eesti NSV floora ning rida taimemäärajaid, samuti Eesti taimede levikuatlas 2020.
Tartu Ülikooli loodusmuuseumis asub Eesti suurim välismaalt kogutud herbaarium, aga ka oluline Eestist kogutud taimede herbaarium ning mitmed õppeherbaariumid. Tartu ülikooli herbaariumi akronüüm on TU.
Eesti botaanilisse rahvuskollektsiooni kuulub lisaks eelnimetatutele kaks olulist herbaariumi Tallinnas: Eesti Loodusmuuseumis (akronüüm TAM) ning Tallinna botaanikaaia herbaarium (akronüüm TALL).
Herbaariumi mõiste
Sõna pärineb ladina keelest ja herba tähendab 'rohtu' ja herbarius liitsõnades 'rohu-' või 'taime-'.
Kitsamas mõistes on herbaarium kuivatatud, pressitud ja ülevaatlikult korraldatud teaduslik taimekogu või õppekogu. Laiemas mõistes on herbaarium asutus või ruum, kus taimekogu hoitakse ja kasutatakse.
Keskajal nimetati herbaariumiks taimeraamatut, milles käsitleti ravim- ja kasulikke taimi. Raamatukujuline herbaarium vahetus ka tänapäeval kasutatavate lahtiste herbaarlehtede vastu 18. sajandil. Eesti vanimad säilinud herbaarlehed pärinevad 18. sajandi teisest poolest Friedrich Simon Morgensterni herbaariumist, mida säilitatakse Tartu ülikooli loodusmuuseumi botaanika- ja mükoloogiamuuseumis.
Vulcano
Vulcano (sitsiilia keeles Vurcanu) on saar ja vulkaan Türreeni meres. Saar on üks Lipari saartest. Vulkaani kõrgus on 499 meetrit.
Saar on nime saanud vanarooma mütoloogia sepistamise jumala Vulcanuse järgi.
Selle vulkaani järgi on vulkaanid nime saanud.
Simon van der Meer
Simon van der Meer (24. november 1925 Haag – 4. märts 2011 Genf) oli hollandi füüsik.
Ta leiutas elementaarosakeste kimpude stohhastilise jahutuse meetodi, mille kasutuselevõtt CERNi osakeste põrgutis võimaldas avastada W- ja Z-bosoni. Aastal 1984 sai ta koos Carlo Rubbiaga selle eest Nobeli füüsikaauhinna.
Punane kärbseseen
pisi|Punane kärbseseen (Amanita muscaria) Punane kärbseseen (Amanita muscaria) on kärbseseeneliste sugukonda kärbseseene perekonda kuuluv seeneliik.
Levila ja kasvukoht
Punane kärbseseen kasvab kõikjal põhjapoolkera parasvöötmes. Soojemates piirkondades, nagu Hindukušis, Kesk-Ameerikas ja Vahemere maades kasvab ta mägedes. Koos männiseemnetega on ta sisse talutud mitmele poole lõunapoolkerale, sealhulgas Austraaliasse, Uus-Meremaale, Lõuna-Ameerikasse ja Lõuna-Aafrikasse. Austraalias peetakse punast kärbseseent võõrliigina ohtlikuks, sest ta on hakanud laialt levima ja kohalikke seeneliike kõrvale tõrjuma.
Punane kärbseseen kasvab mitmesugustes metsades, kuid kõige levinumad elukohad on kaasikud, kuusikud ja männikud. Ta võib elada sümbioosis, männi, kuuse, nulu, seedri või kasega. Võib moodustada nõiaringe.
Kirjeldus
Hiljutised molekulaaruuringud näitavad, et punane kärbseseen tekkis tertsiaaris Siberi ja Beringia piirkonnas.
Toksilisus
Seen on küll mürgine, kuid kärbseseene põhjustatud surmasid tuleb harva ette. Surmavaks annuseks peetakse umbes 15 seent. Nimetus "kärbseseen" tuleb seene kasutamisest kärbsemürgina (seda puistati piima sisse). Esimene, kes seda rahva seas levinud kommet kirjalikult mainis, oli Albertus Magnus enne 1256. aastat. Kärbestele (ja samuti inimestele) mürgiselt mõjuv aine on iboteenhape.
Punast kärbseseent tarvitatakse selle psühhotroopsete efektide pärast. Ta on tuntud ettearvamatu mõju pärast. Ühesugune annus ühesuguseid seeni võib eri inimestele väga erinevalt mõjuda. Seetõttu väide, et tegemist on uimastiga, ei vasta pigem tõele, sest pole tõendeid, et punase kärbseseene tarvitamine oleks kunagi sõltuvust tekitanud, pigem tarvitanutel võivad esineda olenevalt leiukohast ja sissevõetud kogusest kehakaalu kohta nohu, tõmblemine, uimasus, madal vererõhk, higistamine, ilastamine, kuulmis-, nägemis- ja tasakaaluhäired, meeleolumuutus, eufooria, lõdvestumine või peapööritus.
Kärbseseenemürgistusele puudub vastumürk ja kärbseseent söönud inimest tuleb ravida nagu üldmürgistuse korral ikka.
Punane kärbseseen on hallutsinogeen ning seda seent on kasutanud läbi aastatuhandete šamaanid üle maailma oma rituaalides, et viia ennast transsi vaimudelt nõu ja juhatuse küsimiseks.
Teisendid
pisi|Amanita muscaria americana on kollase kübaraga Punase kärbseseene kõige levinum teisend kannab nime Amanita muscaria muscaria. Ülejäänud teisendid on sellele väga sarnased, kuid erinevad märkimisväärselt värvi poolest.
FCI Tallinn
FCI Tallinn on 2002. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Tallinnas Lasnamäel. Esindusmeeskond mängis 2013. aastast Meistriliigas ja tuli 2016. aastal Eesti meistriks.
2017. aasta hooaja järel liitus põhimeeskond Levadiaga.
Ajalugu
FC Infonet on asutatud 29. jaanuaril 2002. Majanduskriisi ajal 2011. aasta hooaja eel liitusid FC Infonetiga Tallinna SC Bercy ja Tallinna FC Atletik.
Euroopa jalgpalli katusorganisatsioon UEFA leidis, et FC Infoneti nimi, mis viitab otseselt klubi peasponsorile, on UEFA Euroopa Liiga reeglitega vastuolus. Seetõttu kasutab Infonet nüüdsest ametlikus suhtluses nime FCI Tallinn.
4. novembril 2017 pärast hooaja viimast vooru teatati, et FCI Tallinn liitub Levadiaga.
NE
NE võib tähendada järgmist:
Ne võib tähendada järgmist:
Veli Saarinen
pisi|Veli Saarinen Veli Selim Saarinen (16. september 1902 – 12. oktoober 1969) oli Soome meessuusataja.
Olümpiamängudel
1932 Lake Placidis
Maailmameistrivõistlustel
1926 Lahtis
1933 Innsbruckis
Walnut
Walnut on linn USA-s California osariigis Los Angelese maakonnas.
Elanike enamiku moodustavad Taiwanilt, Hiina RV-st (sh Hongkongist) ja Filipiinidelt pärit ärimehed ja nende perekonnad.
Svaljava
Svaljava (ukraina Свалява, ungari Szolyva, slovaki Svaľava) on linn Ukrainas Taga-Karpaadi oblastis, Svaljava rajooni halduskeskus. Svaljava asub Latoritsa jõe ääres, Mukatševest umbes 23 km idakirdes.
Svaljavat on esmamainitud 1236. aastal, linnaõigused sai 1957. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Svaljava elanikest ukrainlasi 86,44%, mustlasi 4,71%, venelasi 3,07%, ungarlasi 1,97%, slovakke 1,45%, sakslasi 1,40%, valgevenelasi 0,18%, poolakaid 0,11% ja juute 0,07%.
Klaviir
Klaviir ehk klaverikoondis (inglise keeles piano reduction, saksa keeles Klavierauszug) on muusikas orkestriteose transkriptsioon klaverile. Klaviir on üks partituuri erivorme.
Dietrich von Oldenbockum
Dietrich von Oldenbockumi nime all on tuntud mitu isikut:
Vladimir Nekrassov
pisi Vladimir Aleksejevitš Nekrassov (Владимир Алексеевич Некрасов, sündinud 17. oktoobril 1949 ) on teaduses tunnustamata teoreetilistele alustele tuginev Venemaa leiutaja, kelle ideede põhjal valmistatud tooteid turustatakse muu hulgas Eestis.
Tegevus
Vladimir Nekrasov on LR tehnoloogia keskuse asutaja Venemaal ja tegutseb LR tehnoloogia arendamisega ja praktiliste kasutusalade juurutamisega LR tehnoloogiale
Kahjulikku kiirgust neutraliseerivat tehnoloogiat on ta tutvustanud ja demonstreerinud:
Nekrassov väidab, et ta on leidnud üle 40 fundamentaalse seaduspärasuse, millele toetub organismi ja keskkonna vastastikune mõju.
Ta on asutanud ajakirja "Tonkopolevaja Ekologija Zdorovja" (Тонкополевая экология здоровья; 'Tervise peenväljaökoloogia'). Ajakirja tiraaž on 3000 eksemplari. Seda antakse välja Tveris.
Teoreetilised vaated
Nekrassov väidab, et inimesel embrüo kujunemise algusest saadik ebavõrdne arv molekulide ja rakkude parem- ja vasakpoolseid vorme. Biosfääril olevat peenväljaline energeetiline vasak- ja parempoolsus, mis tuleneb maakoore pealmise kihi maatriksist. Keskkonna peenväljaline seisund määravatki vasak- ja parempoolsete rakkude suhtarvu kujuneval organismil.
Nekrassov väidab, et eri organismidel on ülekaalus mitmesuguste ainete, sealhulgas aminohapete vasak- või parempoolsed vormid (valitseva seisukohtade järgi on organismides ainult üht tüüpi valgud). Samuti olevat ta katseliselt välja selgitanud, et organismidel on kas vasak- või parempoolne bioväli. Veres olevat olenevalt biovälja tüübist ülekaalus vasak- või parempoolse optilise aktiivsusega rakud.
Maa vormi väljas olevat ringikujulised biosfääri patogeensed tsoonid, kus välja struktuuride muutuse tõttu on elektrostaatiline väli muutunud.
Nekrassovi väitel mõjuvad inimesele ja teistele organismidele kahjulikult integraalskeemid, mis leiduvad arvutites, mobiiltelefonides jm olmeelektroonikaseadmetes. Kahjulikku toimet avaldavat nende vormi väli, mis ei olene sellest, kas seadmed on sisse lülitatud. Et erinevalt elusolendite vormist ei vastavat nende vorm kuldlõikele, mõjuvat nad organismile kahjulikult. Näiteks alanevat integraalskeemide toimel ripsloomade liikumisaktiivsus kaks korda.
Leiutised
Nekrassov olevat integraalskeemide kahjuliku toime neutraliseerimiseks välja töötanud seadme, mille soodus toime on integraalskeemide toimest tugevam.
Kvalifikatsioon ja tiitlid
Ühiskondlik organisatsioon Kõrgem Akadeemiatevaheline Atestatsioonikomisjon on andnud talle bioloogiadoktori kraadi,, mis ei ole riiklikult tunnustatud.
Nekrassov on mitme akadeemiaks nimetatava ühiskondliku organisatsiooni liige:
Tunnustus
Nekrasovi seadmed, kaasaarvatud "Foton R15" on sertifitseeritud Vene Teadusliku Keskuse Taastava Meditsiini ja Tervise Balneoloogia Ministeeriumi diplomiga, Venemaa Föderatsiooni korraldatud võistlusel "Parim Diagnostika ja Taastava Meditsiini Tervist-parandav Tehnoloogia – 2003" (ka aastal 2005).
Eesti Superkarikas 2009
Eesti Superkarikas 2009 oli 14. Eesti Superkarika finaal, kus mängisid möödunud hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitjad. Mäng peeti Tallinnas Sportland Arenal, ning mängisid Meistriliiga 2008 võitja Tallinna FC Levadia ja Eesti karikas 2008 võitja Tallinna FC Flora.
Kokkuvõte
Mäng võttis dramaatilise pöörde 22. minutil, kui noor floralane Joonas Tamm teenis punase kaardi. Raske öelda, kas ta vedas oma meeskonda alt, kuna kohe viis teine nooruk Mikk Reintam mulluse karikavõitja 1:0 juhtima. Edasi omas Levadia kuni poolaja lõpuni initsiatiivi, teenides 43. minutil ka penalti, kuid Mihkel Aksalu tõrjus Konstantin Naha suhteliselt terava löögi nurgast ära.
Kurbus
Kurbus on emotsionaalne valu. Kurbusega seostuvad millegi või kellegi kaotus, meeleheide, pettumus, abitus.
Kurb inimene on tavaliselt vaikne, võib olla uimane ja eemalduda teistest inimestest. Tugeva kurbuse väljundiks on depressioon. Tihti väljendakase kurbust nutuga.
Kurbus kuulub Paul Ekmani poolt kirjeldatud kuue põhiemotsiooni hulka. Sinna kuuluvad veel rõõm, viha, üllatus, hirm ja vastikus.
Kurbus on normaalne inimese tundmus. Kurbust on kogenud kõik inimesed. Inimene reageerib kurbusega ebameeldivatele sündmustele – töökohalt koondamine, lapse haigestumine, esivanema surm, tulevikuplaanide nurjumine.
Kurbust on võimalik täheldada peale inimese ka teistel kõrgematel imetajatel – koeral pärast peremehe surma, täkul pärast kastreerimist.
Kurbusel on oma ratsionaalne tähendus – kurbuse olemaolu käivitab liigikaaslasel liigikaitse instinkti ja juhib tähelepanu asjaolule, et liigikaaslane vajab abi või toetust.
Kurbuse ajaline kestus on oluline kriteerium, mille järgi saab otsustada kurbuse käes kannatava inimese abivajaduse üle. Kuid see ajaline kestus sõltub suuresti kultuurilistest oludest. On kultuure, kus abikaasa surmajärgset kurbust peetakse kuu aja jooksul normaalseks. Kuid on ka kultuure, kus lähedase surm on juba järgmisel päeval unustatud.
Lapsepõlv
pisi|vasakul|Kurvad tüdrukud. Pildistas [[Paolo Monti, 1953]]
Kurbus on lapsepõlves tavaline tunne. Mõnes peres on kas teadlik või alateadlik reegel, et kurbus ei ole "lubatud", kuid Robin Skynner leidis, et see võib põhjustada probleeme, kuna kurbuse "välja jätmine" võib inimesed muuta pealiskaudseks ja maniakaalseks. Lastearst T. Berry Brazelton leidis, et kurbuse tunnetamine teeb perekonnas tõsiste probleemide lahendamise lihtsamaks.
Kurbus on osa lapse arengu protsessist, mil ta eraldub algsest sümbioosist emaga ja saab iseseisvamaks. Iga kord kui laps emast natuke rohkem eraldub, peab ta õppima kuidas väikese kaotusega hakkama saada. Kui ema ei luba seda väikest stressi, mis sellega kaasneb, ei õpi laps kunagi enda kurbusega hakkamasaamist. Brazelton väidab, et liiga palju lapse lõbustamist vähendab lapse jaoks kurbuse emotsiooni; Selma Fraiberg soovitas, et on oluline austada lapse õigust kogeda kaotust täielikult ja sügavalt.
Margaret Mahler nägi samuti kurbuse tundmise võimes emotsionaalset saavutust, mis kaitseb inimest näiteks rahutu hüperaktiivsuse eest. D. W. Winnicott nägi kurbuse nutus psühholoogilist põhjust hilisematele väärtuslike muusikakogemuste tundmisele.
Iilekstamm
Eristustunnused
Iilekstamm kasvab 5–20 m kõrguseks, mõnikord kuni 28 m kõrguseks. Rinnakõrguselt on ta ümbermõõt kuni 1,4 m. Ta võib kasvada 200 kuni 500 aastaseks. Iilekstamme võra on lai ja sageli mitmeharuline.
pisi|vasakul|Iilekstamme urvad kevadel
Igihaljad lehed on pealt tumerohelised ja alt karvadega kaetud. Noored lehed, mis võrsuvad enamasti juunis, on üleni karvadega kaetud ning alguses hõbehallid ja seejärel kahkjaskollased. Vanad lehed langevad 1–2 aastat pärast uute moodustumist. Lehed kasvavad 4–8 cm pikkuseks ja 1–3 cm laiuseks. Alumiste okste noored lehed võivad olla kuni 10 cm pikkused ja pisut okkalised. Leheroots on 1–2 cm pikkune.
Levila
Vahemerest põhjas levib iilekstamm Portugalist Egeuse ja Musta mere rannikuni Türgis ning lõunas Tuneesiast Marokoni. Kohati on ta tunginud ka lähisvahemerelise kliimaga aladele, näiteks Prantsusmaa Atlandi-poolsele rannikule ja Garda järve ümbrusesse.
Alamliigid
Iilekstammel on kaks alamliiki.
Lüllemäe sanglepp
Lüllemäe sanglepp (ka Must lepp) on looduskaitsealune puu Valga maakonnas Valga vallas Lüllemäel Köstri järve kaldal.
Põlva Vabadussõja mälestussammas
thumb|300px|Põlva Vabadussõja mälestussammas
Põlva Vabadussõja mälestussammas on Põlvas asuv mälestusmärk, mis on pühendatud Vabadussõjas ja Esimeses maailmasõjas langenud sõduritele. See asub Põlva kiriku värava kõrval.
Põlva Vabadussõja mälestussammas on kultuurimälestis.
Vabadussõja mälestussammas avati 29. juulil 1928. Sammas läks maksma 3939,20 krooni.
Põlva Vabadussõja mälestussammas taastati rahva algatusel ja avati uuesti 29. juulil 1989. Seekord läks sammas maksma 13 239,17 rubla. Osa detaile on algse samba osad, obeliskil on näha üksikud kahjustused - need on varasema lõhkumise tagajärjed.
Mustvee
pisi|Droonivideo [[Peipsi järvest ja Mustveest 2022. aasta juulis]]
Mustvee linn liideti 2017. aasta haldusreformi käigus Mustvee vallaga.
Ajalugu
Mustvee nimi pärineb arvatavalt Mustvee jõelt, mis läbi turbamaade voolates tõi suudmealale nii tumeda vee, et paika hakati kutsuma nimega Must (saksa Musth, poola Czarne, vene Чёрный Tšornõi). Inimesi liikus Mustvees väidetavalt juba kiviajal. Ajaloo andmetel oli Mustvee rand nii hõredasti asustatud suurte metsade ning soode ala, et muistne vabadusvõitlus ristirüütlitega Mustvee ja Lohusuuni ei jõudnudki. Muistse vabadussõja ajal kuulus Mustvee ümbrus Vaia väikemaakonda. Mustvee (Mustut) on kohanimena teada 1493. aastast. Enne püsiasula kujunemist olid seal mitme küla talupoegade kalastuskohad, kuid 14. sajandini ei olnud veel Peipsi rannas alaliselt elavaid kalureid ning nende elamuid. Kala püüdsid nii lähemad kui ka kaugemad külakonnad vaid hooaegselt oma tarbeks. Rannas olid neil püügiaegadeks ajutised onnid ehk kalamajad ja võrkude kuivatamise varped. Algul võisid randa vabalt kasutada kõik kalastajad, alles feodaalse õiguskorra tekkimisega jagati rand feodaalide vahel, kes ka oma väheviljakad rannaosad järk-järgult alatiste kaluritega asustasid.
Aastast 1554 on teateid Mustvee mõisa (Moustet) kohta. Mustvee oli Poola Liivimaa valdusala kõige kirdepoolsem piiripunkt ja sellel mõisal ei olnud oma maid. Mõisa ülesandeks oli talurahva andami kogumine, tollimaksu võtmine üle Poola valduste piiri minevatelt vooridelt ja Peipsi järve valvamine. Poola aeg ei kestnud kaua, 1600. aastal puhkes Poola-Rootsi sõda. Sõja võitis Rootsi, kes alistas Mandri-Eesti 1625. aastaks, seejärel algas Rootsi aeg ka Mustvees. Rootsi ajast on Mustvees teada neli talu. 17. sajandi alguse Rootsi kaardil on asula tähistatud nimega Muſta kyla.
1638. aasta revisjoni järgi kuulusid Peipsi rannakülad Lohusuust kuni Omeduni (sealhulgas ka Mustvee) Võtikvere vakusesse. Vakus oli feodaalaegne paljudest küladest koosnev haldus- ja maaüksus. 1703.–1704. aastal liideti Mustvee piirkond Põhjasõja ajal Venemaa tsaaririigiga. Mustvee oli tähtis ühendustee Riia, Tartu ja Narva vahel, kuid pärast tsaaririigi liitmist pikenes see Peterburini. Suurem asula tekkis sinna 18. sajandil vene vanausulistest, millest ka venepärane kohanimi (Посад Черный). 1802. aastal ehitas kaupmees Ioakim Goruškin vanausulistele puidust palvemaja.
19. sajandil kuulus Mustvee küla Laius-Tähkvere mõisapiirkonda Torma kihelkonnas. 1866. aastal oli Mustvees suur tulekahju, mis eestlaste külaosa peaaegu täielikult hävitas. Aastal 1869. sai Mustvee omaette vallaks (Mustvee vald) ning küla hakati kutsuma possaadiks. 1892. aastal ehitati Mustvees uus vallakoolimaja. 1916. aastal muudeti Mustvee vallakool 1-klassiliseks ministeeriumikooliks, mis tegutses endises koolimajas 1918. aastani. Hiljem tegutsesid hoones Vene Ministeeriumikool ning Mustvee põlengu järel mõnda aega ka Mustvee Eesti Hariduse Seltsi Reaalkool. 1897. aastal oli Mustvee possaadis 400 puu- ja 8 kivimaja, kus elas 3215 inimest. 1921. aastal siseministeeriumi poolt antud õigustega muudeti Mustvee aleviks ning valiti Mustvee alevivolinikud 1927, 1934. Territoriaalselt kuulus Mustvee Tartu maakonna alla.
1926. aastal valmis Sonda–Mustvee kitsarööpmeline raudtee, kus töötas neli ametnikku. Ööpäevas liikus kaks rongi. 15. mail 1968 saadeti teele viimane rong, pärast mida lõpetas raudtee Mustvees oma tegevuse. Kolmanda astme linnaks sai Mustvee 1. mail 1938 jõustunud linnaseadusega. ning valiti ka Mustvee linnavolinikud. Mustvee linnavanem oli Mihkel Koppel.
1940. aastal seoses riigikorra muutusega natsionaliseeris nõukogude võim pangad, vabrikud, tehased, ettevõtted, samuti suurel hulgal elumaju. 1940. aasta lõpuks oli erakaupmees hulgikaubandusest täiesti välja tõrjutud. Eesti Vabariigi ajal tegutsenud Noorkotkaste ja Kodutütarde organisatsioonide asemele loodi oktoobrilaste, pioneeride ja kommunistlike noorte organisatsioonid, samuti reformiti põllumajandus. 1. oktoobril 1950 pärast maakondade kaotamist moodustati Mustvee rajoon. Aastatel 1950–1959 oli Mustvee linn Mustvee rajooni keskus. 1. jaanuaril 1959 Mustvee rajoon likvideeriti ning linn ühendati Jõgeva rajooniga. Mustvee rajooni ajal toimus linnas aktiivne areng, kuid linna ühendamine Jõgeva rajooniga ei mõjunud piirkonnale hästi. Mustvee elanike arv hakkas vähenema. Toonane Mustvee linnapea oli Elmar Peterson, kes püsis ametis kuni 1982. aastani. Pärast Elmar Petersoni ametiaega on Mustvee linnal olnud väga palju erinevaid linnajuhte. 18. detsembril 2014 avati Mustvee linnas Mustvee sadama uus reisisadama hoone. Lisaks moodsa arhitektuuriga sadamahoonele sai remonditud põhjakai ja ehitati uus paadisadam. Uus paadisild on 168 meetrit pikk. Mustvee sadama ehitus läks maksma ligikaudu 1,1 miljonit eurot. Sellest veidi üle miljoni euro tuli Eesti-Läti-Vene piiriülesest koostööprogrammist "Majanduslikult jätkusuutlik ja keskkonnasäästlik Peipsi järve piirkond". Mustvee reisisadamas on laevaliiklus toiminud nii tsaariajal kui pärast Eesti iseseisvumist. Nõukogude ajal seisid Mustvees ka tiiburlaevad.
Rahvuslik koosseis
2000. aasta rahvaloenduse andmeil olid Mustvee elanikest
2011. aasta rahvaloenduse andmeil olid Mustvee elanikest 55,2% venelased ja 41,5% eestlased.
Haridus
Mustvees on kaks üldhariduskooli: Mustvee Kool ja Peipsi Gümnaasium. Linnas tegutseb ka Mustvee Muusika- ja Kunstikool.
Ufa jõgi
thumb Ufa (vene Уфа, baškiiri Ҡариҙел) on jõgi Venemaal Uuralites, Belaja jõe lisajõgi.
Mustvee
Mustvee Algkool
Alates 1680. aastast kuulus osa Mustveest Lohusuu abikihelkonda ja Mustvee lapsed olid Lohusuu köstri õpetada. Õppetöö oli sel ajal väga lühike. Lohusuus ja Tormas algas õppetöö jaanuaris ja kestis neli nädalat või pisut enam, vastavalt õpilaste võimekusele. Õpetati nii katekismust kui ka kirikulaule. Kool oli ainult leerilaste ettevalmistajaks. 19. sajandi teisel veerandil kasvas Mustvee elanikkond nii arvukaks, et tekkis vajadus oma kooli järele. Kooli rajamist kohustas ka 1819. aasta Liivimaa talurahvaseadus. Õppeaineid oli 19. sajandi algupoolel külakoolis juba rohkem kui eelmise sajandi leerikoolis; aineteks olid lugemine, katekismuse päheõppimine, laulmine noodi järgi jne. Kui 1869. aastal sai Mustveest iseseisev vald, hakati kooli kutsuma vallakooliks, kuigi sisuliselt oli see sama mis külakool. Alates 1886. aastast hakati järjekindlalt läbi viima eesti koolide venestamist, see tähendab, et kõiki aineid hakati õpetama vene keeles. Venestati ka Mustvee eesti kool. 1892. aastal ehitati Mustveesse uus vallakoolimaja. Selles hoones asub tänapäeval polikliinik. 1916. aastal muudeti Mustvee vallakool 1-klassiliseks ministeeriumikooliks, mis tegutses 1918. aastani endises vallakoolimajas. 1918. aastast kandis algkool Mustvee Eesti Algkooli nime. 1928. aastal ühendati Mustvee Algkool Mustvee Reaalkooliga.
Keskkool
1909. aastal asutati Mustvees linnakool – gorodskoi. Linnakool andis haridust igast seisustest lastele. Õppekeel oli vene keel. Linnakooli pääses pärast 1-klassilise ministeeriumikooli lõpetamist. 1913. aastal muudeti linnakool kõrgemaks algkooliks. 1. septembril 1918 avas Mustvee Haridusselts eestikeelse keskkooli. Kool kandis nime Mustvee Eesti Hariduse Seltsi Reaalkool. 1940. aastal muudeti Mustvee Reaalkool keskkooliks. 1944. aastal kandis kool nime Mustvee Mittetäielik Keskkool. Aastatel 1945–2003 oli kooli nimi Mustvee I Keskkool. 2003. aastal nimetati kool ümber Mustvee Gümnaasiumiks.
Ufa jõgi
Suuremad lisajõed Ai ja Jurjuzani jõgi.
Mustvee
Keskkool
Põhikool
2005. aastal suleti gümnaasiumiosa ning kool nimetati ümber Mustvee Kooliks.
Peipsi Gümnaasium
22. novembril (vkj) 1848 loodi Mustvees Püha Nikolause Õigeusu koguduse juurde esimene vene kihelkonnakool. 1989. aastal rajati uus koolihoone. Kool on kandnud mitmeid nimesid, alates 2000. aastast kandis aadressil Narva tänav 24 asuv kool nime Mustvee Vene Gümnaasium ja alates 2015. aastast Peipsi Gümnaasium.
Mustvee Muusika- ja Kunstikool
Mustvee Muusika- ja Kunstikool alustas tegevust 1. septembril 1995. Muusikaosakond alustas kahe erialaga: klaveri- ja viiulierialaga ning kunstiosakond töötas algul huviringina.
Pilaster
pisi|Korintose stiilis pilastrid maakonna kohtuhoonel [[Sidney (Ohio)|Sidneys (USA Ohio osariigis)]]
Pilaster on lame püstine eendtugi seinal. See eendub seina pinnast, kuid pole sellest eraldatud.
Mustvee
Vaatamisväärsused
Mustvees tegutseb Eestis ainulaadne Heino Lubja kaalumuuseum. Kollektsiooni kuulub üle saja kaalu, paarkümmend margapuud ja palju muid kaalumisega seotud eksponaate. Muuseum avati 1. mail 1998, kuid praeguseks on muuseum külastajatele suletud.
Pilaster
Pilaster koosneb samadest osadest nagu sammas: baas, tüves ja kapiteel.
Mustvee
Vaatamisväärsused
Mustvee huviväärsused on üks paljudest Kalevipoja lingukividest (pikkus 2,5 m, laius 2,2 m ja kõrgus 2 m). Kivi oli aastaid kaldamudasse vajunud, kuid 2008. aastal tõsteti see taas kaldale.
Peipsi kaldal seisab monument "Leinav tütarlaps" (1973, Elmar Rebane), mis tähistab ühishauda, kuhu on maetud Teises maailmasõjas langenud 260 sõjameest.
Üks põnev vaatamisväärsus on ka orduaegne piirikivi, mis asub kultuurikeskuse pargis. Arvatakse, et see kivi tähistas piiri Liivi ordu ja Tartu piiskopkonna maade vahel pärast mandri-eestlaste alistamist 1224. aastal saksa ristisõdijate poolt. Kivi leiti Mustvee jõe parempoolse kalda lähedalt ja tõmmati kaldale 1910. aastal.
Mustvees oli 20. sajandi algul seitse kirikut. Praeguseks tegutseb viis kirikut, kus igal pühapäeval peetakse jumalateenistusi:
Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Püha Imetegija Nikolaose kirik. 1839. aastal ehitati järve kaldale puukirik, kuid usuvahetusliikumise tõttu suurenes koguduse liikmete arv ja 1864. aastal avati uus kirik, mis asub tänapäeval Mustvee Gümnaasiumi vastas.
Mustvee Halastuse ja Püha Kolmainsuse Ühisusu kirik valmis 1877. aastal. Selles kirikus tegutses kogudus 1957. aastani. Nõukogude ajal võeti kirik koguduselt ära ja seda kasutati laona, milles hoiti näiteks jahu ja mööblit. Hiljem seisis hoone tühjana. Ikoonid ja kirikuvara anti üle õigeusu kirikule. 1980. aastal asus kirikusse baptisti kogudus. 2003. aastal anti kirik ühisusulistele tagasi ning hoone korrastati.
Mustvee luteriusu kirikut hakati ehitama 1877. aastal. 1926. aastani oli see Torma abikirik, siis sai kogudus iseseisvaks. Koguduse õpetaja on alates 1963. aastast Eenok Haamer.
Esimene Mustvee vanausuliste palvemaja ehitati 1802. aastal linnaelaniku Joakim Gorjuškini poolt. See oli suurim vanausuliste kogudus Eestis. Praegune pühakoda ehitati 1930. aastal ning on siiani kõige suurem vanausuliste pühakoda Eestis.
Mustvee Betaania kogudus asutati juba 1921. aastal, esimene palvemaja valmis 1937. aastal, mis Nõukogude ajal riigistati ning ehitati ümber kinoks. Uus palvemaja valmis 2008. aastal. Praegu toimuvad koguduses pühapäeviti jumalateenistused ning töötab kaks kodugruppi.
Katy Perry
Katy Perry (sünninimega Katheryn Elizabeth Hudson; sündinud 25. oktoobril 1984) on Ameerika Ühendriikide laulja, laulukirjutaja ja näitleja.
Ta sai tuntuks oma 2008. aasta singliga "I Kissed A Girl", mis vallutas edetabelite tipud rohkem kui 20 riigis, sealhulgas USA-s, Inglismaal, Iirimaal, Kanadas ja Austraalias.
Noorpõlv
pisi|left|Katy Perry (2008) Perry on sündinud Santa Barbaras California osariigis. Tema vanemad on pastorid ning ta kasvas üles gospelmuusikat kuulates ja kirikukooris lauldes. Aastal 2003 lõpetas ta Dos Pueblose keskkooli Goletas California osariigis. 18-aastaselt kolis ta Los Angelesse. 2001. aastal ilmus tema esimene CD "Katy Hudson", mis oli kristliku gospeli album. Ta vahetas oma perekonnanime Perryks, sest "Katy Hudson" oli liiga sarnane näitleja Kate Hudsoni nimega. Perry on ta ema neiupõlvenimi. Tema suurimad eeskujud on 1980ndate poprokkarid Cher, Cyndi Lauper, Pat Benatar, Joan Jett ja Shirley Manson.
Karjäär
2004. aastal tegi Perry koostööd plaadifirmaga The Matrix, kes on töötanud koos Avril Lavigne'i, Liz Phairi, Hilary Duffi, Skye Sweetnami, Korni, Britney Spearsi ja teistega.
Televisioon (ajaleht)
Televisioon on Eesti Televisiooni nädalaleht.
Ajaleht asutati 1956 Tallinnas Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Raadio ja Televisiooni Komitee väljaandena Raadio ja Televisiooni Saatekava. Nime Televisioon hakkas ajaleht kandma 1962. aastast. Aastatel 1962–1969 sisaldas ajaleht nii eesti- kui ka venekeelset saatekava. Aastast 1969 ilmub eraldi venekeelne paralleelväljaanne Televidenije (Телевидение).
Alates 1995. aastast sisaldab väljaanne ka Eesti Raadio saatekavu ning teavet muuseumide, näituste, kinode ja teatrite mängukava kohta. Alates 1996. aastast kannab väljaanne nime Nädal ja ilmub ajakirjana.
1960. aastate lõpul ajalehe Televisioon sisu mitmekesistus: seal hakkas ilmuma sõnavõtte, kommentaare, sõnalist huumorit ja karikatuure.
Toimetajad
Ajalehe Televisioon toimetuses on töötanud Kalle Kurg (kujundaja ja autor; kunstisaadete vanemtoimetaja), Bernhard Viiding (toimetaja), Ülo Ojatalu (toimetaja) jt.
Tiraaž
Trükiarv 1974. aastal: 160 000, 1995. aastal 60 000.
1157
1157. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad - 1150. aastad - 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad
Aastad: 1152 1153 1154 1155 1156 - 1157 - 1158 1159 1160 1161 1162
Reykjanesbær
Reykjanesbær on vald Islandi edelaosas Reykjanesi poolsaarel.
Novembris 2017 elas vallas 17 668 inimest.
Reykjanesbæri sõprusomavalitsused on Kerava Soomes, Kristiansand Norras, Miðvágur Fääri saartel, Orlando USAs ja Trollhättan Rootsis.
Reseeda
Reseeda (Reseda L.) on taimeperekond reseedaliste sugukonnas.
Heidemarie Stefanyshyn-Piper
Heidemarie Martha Stefanyshyn-Piper (sündinud 7. veebruaril 1963 Saint Paulis Minnesotas) on Ameerika Ühendriikide mereväelane ja endine astronaut.
Reseeda
Eestis esineb kaks liiki tulnukana:
Heidemarie Stefanyshyn-Piper
Haridus
Stefanyshyn-Piper õppis Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis masinaehitust. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta USA mereväes sukeldujana. 1996. aastal valis NASA ta astronaudikandidaadiks. Tal on kapteni auaste.
Töö
Stefanyshyn-Piperi esimene missioon oli 2006. aastal kosmosesüstiku Atlantis lend STS-115. Temast sai 8. naine, kes on käinud avakosmoses. 2008. aastal osales ta lennul STS-126. Ta viibis korduvalt avakosmoses, remontides rahvusvahelist kosmosejaama. Ühtekokku viibis ta avakosmoses 33 tundi ja 42 minutit. Kahe kosmoselennu kogukestus oli 27 päeva 15 tundi ja 36 minutit.
2009. aastal lahkus ta NASAst ja naasis tööle mereväkke (Naval Sea Systems Command). Stefanyshyn-Piper lahkus mereväest 2015. aastal.
Isiklikku
Tema vanemad olid immigrandid: isa Mihhailo oli Galiitsiast pärit ukrainlane, kes teise maailmasõja ajal küüditati Saksamaale tööteenistusse, ema Adelheid oli sakslane, kes abiellus Mihhailoga ja tuli temaga pärast sõda USAsse. Ema oli 2009. aastal veel elus, isa päritolu tõttu oskab naine ukraina keelt.
Eesti külastamine
2018. aasta 8. oktoobril pidas ta oma töö teemadel avaliku lühiloengu Eesti Lennuakadeemias ja 12. oktoobril Tallinna Tehnikaülikoolis. Niisamuti on ta käinud esinemas teisteski Ida-Euroopa riikides.
Stéphane Grappelli
pisi|[[Allan Warreni foto Grappellist 1976. aastal]] Stéphane Grappelli (26. jaanuar 1908 – 1. detsember 1997) oli Itaalia päritolu prantsuse viiulimängija, kes sai tuntuks tänu sellele, et oli koos Belgia kitarristi Django Reinhardtiga ansamblis Quintette du Hot Club de France, mis oli Euroopa džässmuusika üks eestvedaja 1930. aastatel. Ta on salvestanud ühe albumi ("Improvisations"; 1956) ka koos Maurice Vanderi (klaver), Pierre Michelot' (kontrabass) ja Baptist Reilesiga (trummid).
Tallinna linnavalitsus
Tallinna linnavalitsus (ametlikult Tallinna Linnavalitsus) on Eesti Vabariigi pealinna Tallinna kohaliku omavalitsuse ametiasutuste (v.a Tallinna Linnavolikogu Kantselei) ja nende hallatavate asutuste juhtorgan.
Tallinna linnavalitsus osaleb Tallinna linnavolikogu kehtestatud korras aktsionärina, osanikuna, asutajana ja liikmena eraõiguslikes juriidilistes isikutes. Linnavalitsus realiseerib temale pandud ülesandeid õigusaktide andmise, majandustegevuse, kontrolli ja elanike kaasamise kaudu.
Linnavalitsus asub Tallinnas aadressil Vabaduse väljak 7.
Linnavalitsuse koosseis
pisi|Tallinna linnavolikogu 09.11.2017 otsus nr 154 "Tallinna Linnavalitsuse liikmete kinnitamine ja vabastamine", millega vabastati ametist mõned eelmised linnavalitsuse liikmed ja millega nimetati ametisse abilinnapead uue linnavolikogu ja linnavalitsuse ametisse nimetamist pärast [[2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised|2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimisi.]]
Alates 26. novembrist 2021 on Tallinna linnapea Mihhail Kõlvart. Abilinnapead on Betina Beškina, Andrei Kante (alates 21. aprillist 2023), Vadim Belobrovtsev (kuni 3. aprillini 2023), Tanel Kiik (9. september 2022 - 3. aprill 2023), Madle Lippus, Andrei Novikov (kuni 12. augustini 2022), Kaarel Oja, Vladimir Svet, Tiit Terik (alates 21. aprillist 2023) Joosep Vimm.
Linnakantselei
Tallinna Linnakantselei on linna ametiasutus, mis tagab linnavalitsuse organisatsioonilise ja tehnilise töö. Linnakantselei tööd juhib linnapea määratud linnasekretär. Linnakantselei koosseisu kuuluvad nõunikud, struktuuriüksustena kuus teenistust ja seitse osakonda. Linnakantselei haldab ka linnavalitsuse esindushoonet.
Linnavalitsuse tööjaotus
pisi|Tallinna linnapea Taavi Aasa 14.11.2017 käskkiri nr LSB-28/19 "Linnavalitsuse liikmete tööjaotus" lk 1/2.
Tallinna Linnavalitsuse tööjaotus on sätestatud linnapea 29.04.2019 käskkirjaga nr LSB-28/19/4-1.
Linnapea
Tallinna linnapea tegevusvaldkonnad on üldjuhtimine, linna arengu strateegiline planeerimine, suhtlus riigiasutuste ja linnavolikoguga, koostöö koordineerimine omavalitsorganisatsioonidega ja teiste omavalitsusüksustega, linna ja linnavalitsuse esindamine Eestis ja välisriikides. Linnapea koordineerib Tallinna Linnakantselei, Tallinna Linnaarhiivi, Tallinna Perekonnaseisuameti ja linnaosavalitsuste tegevusvaldkondi.
Abilinnapeade muud õigused
Abilinnapea vastavalt tööjaotusele:
Ajalugu
Tallinna all-linna esimest omavalitsust Tallinna raadi (consilium consulum civitatis) on esimest korda mainitud 15. mail 1248 Taani kuninga Erik IV Adraraha välja antud ürikus, millega Tallinnale kinnitati Lübecki õiguse kasutamise luba ning iseseisva linna õigused ja kohustused.
Keskajal peeti rae istungeid tavaliselt kas Tallinna raekoja eesasuva turuplatsi (s.o Raekoja platsi) ääres asuvas raekantseleis või Pühavaimu kirikus, mida kasutati ka raekabelina. 17. sajandil Rootsi ajal toimusid korralised raeistungid reeglina raekantseleis.
Linnavalitsus
Tallinna linna kohaliku omavalitsusorganina moodustati Tallinna linnavalitsus 1887. aastal 26. märtsil, kui Venemaa keisri Aleksander II ukaasiga kehtestati Läänemere kubermangude linnades 1870. aasta Vene üldine linnaseadus. Uue Linnaseaduse kohaselt said linna omavalitsusorganiks neljaks aastaks kinnisvaraomanikkude poolt valitav linnavolikogu (gorodskaja duuma, vene keeles Ревельская Городская Дума), kes omakorda valis neljast linnanõunikust koosneva linna(valitsus)ameti – gorodskaja uprava (vene keeles Ревельская Городская Управа), eesotsas Tallinna linnapeaga – gorodskaja golovaga, vene keeles Ревельская городская голова). Esimene Tallinna linnapea raejärgsel ajal oli Oskar Artur von Riesemann. Linnavalitsus tegutses linnapea juhtimisel ja koosnes volikogu poolt valitud kolmest kuni neljast linnanõunikust ja linnasekretärist. Linnavalitsusele allusid kõik teised linna täidesaatvad organid, nagu osakonnad, komisjonid, hoolekogud, asutiste juhatajad ning linnaametnikud, samuti ka linna ettevõtted ja linnamõisad, mille tegevust juhtis linnavalitsus oma liikmete kaudu. Esimese Tallinna linnapea Oskar Artur von Riesemanni aselinnapeaks valiti sündik Thomas Wilhelm Greiffenhagen ja Tallinna linnavalitsuse liikmeteks ehk Tallinna linnanõunikeks, senised raehärrad Alexander Elfenbein (1823–1898) ja Ludwig Joseph Berting (1828–1911) ning Toompea lossifoogt Johannes Huhn (1844–1880). Linnasekretäriks sai jurist Otto Benecke.