cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Adrenaliin
Kui adrenaliin väljastatakse vereringesse, mõjub see mitmetele adrenergilistele retseptoritele ning sel on mitu organismi mõjutavat toimet. See suurendab südame löögisagedust ja löögimahtu, laiendab pupille ja ahendab arterioole nahas ja maos ning laiendab arterioole lihastes. Adrenaliin tõstab veresuhkru taset, suurendades maksas glükogeeni hüdrolüüsi glükoosiks. Adrenaliinil on immuunsüsteemi nõrgendav mõju.
1986. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus
1986. aasta XIV Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus toimusid 29. augustist kuni 3. septembrini Stuttgardis Saksamaal.
Teet Koitjärv
Teet Koitjärv (sündinud 17. märtsil 1963 Tapal) on looduskaitse- ja omavalitsustegelane ning teaduse populariseerija.
Haridus
Ta on lõpetanud 1981. aastal Tapa 1. Keskkooli ning 1986. aastal Moskva Riikliku Ajaloo ja Arhiivinduse Instituudi, kus õppis ajalugu ja arhiivindust.
Töökäik
Pärast kõrgkooli lõpetamist töötas ta lühikest aega Tallinna Linnaarhiivis.
1987. aastal asus tööle Lahemaa rahvusparki, kus oli algul külastuskeskuse metoodik. Aastatel 1988–2005 oli Lahemaa rahvuspargi asedirektor.
Aastatel 2006–2010 oli Tapa valla abivallavanem.
Vabadussõja veteranide ülendamine 28. novembril 1978
'''Vabadussõja veteranide ülendamine 28. novembril 1978'''
Teet Koitjärv
Töökäik
2021. aasta seisuga on ta riigiametnik, töötanud Keskkonnaameti kliima- ja kiirgusosakonna nõunikuna. Praegu Keskkonnaameti kriisihalduse nõunik.
Teaduse populariseerimine
Teet Koitjärv kirjutab ja toimetab peamiselt Loodusaja blogi.
Vabadussõja veteranide ülendamine 28. novembril 1978
Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis Tõnis Kint ülendas Vabadussõja alguse 60. aastapäeval, 28. novembril 1978, elusolevaid Vabadussõja veterane. Ülendamine ei olnud kooskõlas 1938. aasta Ohvitseride teenistuskäigu seadlusega ja seda kritiseeriti pagulasühiskonna poolt.
Teet Koitjärv
Teaduse populariseerimine
Loodus- ja keskkonnateemasid propageerides on ta esinenud paljudes muudeski meediakanalites (nt väljaannetes Äripäev, Postimees, Virumaa Teataja, Eesti Loodus, Roheline Värav, Maaleht, Eesti Mets, Õhtuleht, Bioneer; telekanalites ja raadiojaamades) ning konsulteerinud loodusteemaliste filmide tegijaid.
Ühiskondlik tegevus
Ta on juhtinud Balti Rahvusparkide Assotsiatsiooni (tegevjuhina) ja Eesti Kaitsealade Liitu (sekretär-tegevjuhina 1991–2005).
Olnud Eesti Kongressi liige.
Isiklikku
Teet Koitjärve perekonnanimi Koitjärv on Ambla vallas 02.08.1935 eestistatud perekonnanimest Kraupmann.
Sündinud 28. oktoobril
''Siin loetletakse 28. oktoobril sündinud tuntud inimesi.
Šamili rajoon
Šamili rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis.
Jacob Maris
Jacob Maris (25. august 1838 – 7. august 1899 Karlovy Vary) oli Hollandi maalikunstnik, realismi esindaja.
Šamili rajoon
2015. aastal oli rajooni elanike arv 28 767, neist 98,7% avaarid.
Jacob Maris
Kuulus Haagi Kooli nimelisse kunstnike rühmitusse. thumb|left
Søndre Landi vald
Søndre Landi vald on omavalitsusüksus Norras Innlandeti maakonnas. Valla halduskeskus on Hov.
Vana Landi vald jagunes 1847. aastal Søndre Landi ja Nordre Landi vallaks. Flubergi ala eraldati Søndre Landi vallast 1. jaanuaril 1914, kuid liideti tagasi 1. jaanuaril 1962. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda.
Detsember 2007
Detsember 2007, kroonika
Silicon Valley
Silicon Valley (inglise keeles 'Räniorg') on USA-s California osariigis San Francisco lahe kagu- ja lõunakaldal asuv piirkond. Hõlmab Santa Clara oru ja San Francisco poolsaare lõunaosa. Mitteametlik keskus on San Jose.
Tuntumatest infotehnoloogiaettevõtetest asuvad seal Adobe Systems, Apple, eBay, Google, Hewlett-Packard, Intel, Xerox ja Yahoo!.
pisi|680px|
1990. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus
1990. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus olid XV Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus.
Võistlused toimusid 26. augustist 2. septembrini 1990 Jugoslaavias Splitis.
Nikolai Gumiljov
thumb|Nikolai Gumiljov gümnaasiumipäevil Nikolai Stepanovitš Gumiljov (vene keeles Николай Степанович Гумилёв; 3. aprill (vkj)/ 15. aprill 1886 Kroonlinn – 26. august 1921 Petrogradi lähistel, täpne asukoht on teadmata) oli vene luuletaja, akmeist, kirjanduskriitik ja tõlkija.
3. augustil 1920 vahistas Gumiljovi Petrogradi tšekaa. Teda süüdistati osavõtus endiste valgekaartlike ohvitseride organisatsioonist (Tagantsevi vandenõu) mitteteatamises. Ta hukati 1921. aastal Petrogradi lähedal ühe Irinovka–Schlüsselburgi kitsarööpmelise raudtee jaama juures.
Isiklikku
Nikolai Gumiljovi esimene abikaasa oli poetess Anna Ahmatova. Nende poeg oli ajaloolane-etnoloog Lev Gumiljov.
Honoré Daumier
Honoré Victorin Daumier (26. veebruar 1808 Marseille – 10. veebruar 1879 Valmondois) oli prantsuse maalikunstnik, graafik, skulptor ja karikaturist.
Daumier oli realismi esindaja.
Looming
Oma teostes kujutas ta suurlinna lihtrahvast, karikatuurid kajastasid poliitilist olukorda. Maalidel kujutas ta peamiselt tööliste eluolu.
Tema karikatuurid hakkasid 1831. aastast ilmuma ajakirjas La Caricature. Kuningas Louis-Philippe I karikeerimise eest mõisteti talle pooleaastane vanglakaristus ja rahatrahv. Nimelt näitas ta kuningat muinasjutulise koletise Gargantuana, kes ahnelt neelab rahvalt kokkuriisutud vara ja kulda.
Tsensuurist põhjustatud probleemide tõttu ajakirjas La Caricature asus Daumier kaastööd tegema Le Charivarile, mille omanik oli samuti Charles Philipon.
thumb|left|240px|"Gargantua", [[litograafia 1831. aastast]]
1994. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus
1994. aasta XVI Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus toimusid 7.–14. augustini Helsingis Soomes.
Götaland
pisi|püsti|Götalandi alad Rootsis
Götaland on ajalooline piirkond Rootsis. See asub Rootsi lõunaosas. Götalandi põhjaosa Tivedeni metsades piirneb Svealandiga.
Götaland koosnes väikekuningriikidest, mille asukaid kutsuti muinaspõhja keeles Gautar ' iteks. Neid samastatakse anglosaksi eeposes "Beowulf" mainitud Geatastega.
Götalandilt on pärit ka goodid. pisi|tühi| {{legend|#0f0|Götaland}} {{legend|#f08|[[Gotland}} {{legend|#f00|Wielbarki kultuur 3. sajandi alguses}} {{legend|#f80|Tšernjahovi kultuur 4. sajandi alguses}} {{legend|#80f|Rooma riik}}]]
Maakonnad
Götalandil asub kümme maakonda:
Akiharu Tsukiyama
Akiharu Tsukiyama (sündinud 5. jaanuaril 1984) on jaapani meeslaulja, ansambli An Cafe solist Miku nime all.
Info
Miku liitus An Cafega mais 2003. Enne seda oli ta bändi Reverie laulja. Miku on kirjutanud peaaegu kõigi An Cafe laulude sõnad.
Charleston
Charleston on mitme koha nimi:
Kodeste
Kodeste on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla põhjaosas Tahkuna poolsaarel. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.
Kodeste piirneb põhjas Lehtma ja Kauste, läänes Malvaste, lõunas Risti ja idas Tareste külaga.
Nimi
Kohanimi on olnud 1564 Kopsta by, 1565 Kotzta, 1599 Quottista, 1688 Kosteby, Kåtste, Kotsta ja 1798 Kotsta.
Paul Ariste pakkus nime aluseks eestikeelset sõna "koda", Marek Meristo aga rootsikeelseid sõnu gǻð 'tara, tarandik' ja stḁ̱́ 'koht, ulualune'.
Loodus
Küla alale jääb Tahkuna looduskaitseala Kodeste soo sihtkaitsevöönd. Küla alale jääb Kodeste soo, kust saab alguse Tareste oja.
Talud
Kodeste ajaloolised talud 1917
Ajalugu
Kodeste kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla ja oli hiiurootslaste küla. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis oli külas 4 talu ja peremehed olid: Jöran Magnusson, Siemon Larsson, Hinrich Pawelson ja Proos Matsson. 1781 oli külas 4 talu, mille elanikud küüditati Ukrainasse.
1835 oli külas 3 talu. Kodeste Mihkli pere sai perekonnanimeks Kotkas (Kottkas), Kodeste Peetri pere Ritso ja Kodeste Thoma pere Leiger. Teised külaelanikud said perekonnanimedeks Lees, Malw, Mango ja Mann.
1977–1997 kuulus küla Malvaste koosseisu.
Taristu
Küla läbib Risti–Kauste tee, kust saab alguse Kodeste–Risti tee.
Ada (Ghana)
Ada on linn Ghana idaosas Accrast ida pool Atlandi ookeani ääres Suur-Accra piirkonnas Volta jõe suudmealal. Geograafilised koordinaadid on 5°47' N, 0°38′ W.
Ada on tuntud oma supelrandade ja surfimisvõimaluste poolest. Peamised elatusallikad on soolatootmine ja turism.
Lauga jõgi
Jõe pikkus on 353 km ja valgla pindala 13 200 ruutkilomeetrit. Jõgi saab alguse Tesovskije soodest ja suubub Lauga lahte. Suurvee ajal voolab osa vett Rosona jõe kaudu Narva jõkke. Alamjooksul on jõgi laevatatav (173 km). Lauga jõe kaldal asuvad Luga, Kingissepp ja Ust-Luga.
Vladimir Zeldin
pisi|Vladimir Zeldin (2015) Vladimir Zeldin (vene Владимир Михайлович Зельдин; 10. veebruar (vkj. 28. jaanuar) 1915 Kozlov (tänapäeval Mitšurinsk), Tambovi kubermang – 31. oktoober 2016 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja.
Kuni oma surmani oli ta maailma vanim tegevnäitleja.
Maratha konföderatsioon
pisi|Maratha konföderatsiooni alla kuuluv territoorium 1760. aastal (märgitud kollasega) Marathi impeerium või Maratha liit oli riik tänapäeva India aladel, mis eksisteeris aastatel 1674–1818 ja hoidis enda kontrolli all suurt osa India poolsaarest. Marathid mängisid suurt rolli Suurmogulite riigi ülemvõimu lõpetamises.
Østre Toteni vald
Østre Toteni vald on vald Norras Innlandeti maakonnas. Valla halduskeskus on Lena küla.
Østre Toteni vald loodi 1. jaanuaril 1838. Aastal 1964 liideti Østre Toteniga endine Kolbu vald. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda.
Pius III
Pius III (Francesco Todeschini-Piccolomini; 29. mai 1439 – 18. oktoober 1503) oli paavst 1503. Ta oli 215. paavst.
Francesco Todeschini sündis Sienas Pietro (Nanno) Todeschini ja Laudomia Piccolomini peres 4 lapsest vanimana. Tema ema vend Enea Piccolomini lapsendas ta, mille järel hakkas Francesco perekonnanimena kasutama ka Piccolomini nime.
Piccolomini õppis Perugia ülikoolis õigusteadust, omandas doktorikraadi, siirdus seejärel Pius II teenistusse ja ordineeriti diakoniks.
1462 osales ta püha Andrease reliikvia toomisel Rooma. Novembris 1463 viibis ta Roomas puhkenud katku tõttu Pienzas. Kui Pius II siirdus 1464 suvel ristisõtta, jäi Piccolomini paavsti esindajaks Rooma. Järgmiste paavstide ajal oli ta Inglismaa ja Saksamaa kardinalprotektor. 1468 osales ta Roomas Saksa-Rooma keisri Friedrichi pidulikul vastuvõtul. Paulus II saatis ta 1471 legaadina Saksamaale, kus ta osales Regensburgi riigipäeval. Legaadina Umbrias taastas ta Perugias poliitilise korra ning lahendas piirivaidluse Foligno ja Spello linna vahel. Sixtus IV ja Aleksander VI ajal püüdis ta viibida Roomast eemal. Tema suhted Aleksander VI-ga olid jahedad, kuna Piccolomini oli keeldunud temalt 1492 konklaavil vastu võtmast altkäemaksu ja taunis 1497 Kirikuriigi alade läänistamist paavsti pojale Giovanni Borgiale. Aleksander VI saatis Piccolomini oma delegatsiooni koosseisus novembris 1494 Itaaliasse tunginud Prantsusmaa kuninga Charles VIII juurde, kuid kuningas keeldus teda vastu võtmast. 27. mail 1495 siirdus Piccolomini koos paavstiga Orvietosse. 1497 määras paavst ta kirikureformi komisjoni liikmeks.
Kardinal Francesco Todeschini-Piccolomini osales 1464, 1484, 1492 ja 1503 toimunud konklaavidel. Ta kroonis 12. septembril 1484 paavstiks Innocentius VIII ja 26. augustil 1492 Aleksander VI.
Piccolomini rajas Sienasse Libreria Piccolomini raamatukogu. Ta oli Pinturicchio patroon.
Ferdinand Gregoroviuse järgi oli tal tosin last, kuid seda fakti ei peeta usaldusväärseks.
1503. aasta esimene konklaav
thumb|Pius III vapp Pius III valiti paavstiks 22. septembril 1503 Vatikani paavstipalees, ordineeriti 30. septembril preestriks, 1. oktoobril piiskopiks ja krooniti 8. oktoobril kardinal Giuliano della Rovere (hilisem paavst Julius II) poolt. Ta võttis nime oma onu Pius II järgi.
16.–22. septembrini 1503 toimunud konklaavil osales 37 kardinali. Sellel konklaavil olid soosikud kardinalid Georges d'Amboise, Giuliano della Rovere ja Ascanio Maria Sforza Visconti. Pius III valiti paavstiks kompromisskandidaadina 4. voorus.
Valitsemisaeg
Pius III valitses 26 päeva. See oli paavstluses lühim valitsemisaeg pärast Coelestinus IV-t (1241). Viletsa tervise tõttu pidi ta missadel osaledes istuma ja tema kroonimistseremoonial jäeti mitmed talitused ära. Alates 13. oktoobrist kannatas ta ägedate podagrahoogude käes ja 17. oktoobril tõusis tal palavik.
Pius III lubas Roomast konklaavi ajal lahkuma sunnitud Cesare Borgial pöörduda tagasi Rooma ning pidas 18. oktoobril 1503 kardinalide konsistooriumi, kuid ei määranud sellel ametisse uusi kardinale. Mainzi peapiiskop Berthold von Henneberg esitas talle protesti seoses Rooma rahaliste nõudmistega ja indulgentside levitamisega Saksamaal.
Pius III ja Eesti
Pius III oli kardinalina Saksa ordu konservaator. Sixtus IV teavitas teda 19. augustil 1479 Liivi ordu aladel interdikti kehtestamisest seoses Riia peapiiskopi vangistamisega.
Saksa ordu kõrgmeister Johann von Tiefen teavitas 1494 kardinal Piccolominit Venemaalt lähtuvast sõjalisest ohust. Kõrgmeister Friedrich von Sachsen soovis temalt 1498 ja 30. detsembril 1501 eestkostet paavsti juures, et korraldada ristisõda õigeusklike venelaste vastu.
Kõrgmeister kirjutas kardinalile 27. veebruaril 1500 Michael Sculteti Kuramaa piiskopiks määramise osas ja palus 16. mail 1502 kardinal Piccolominil toetada paavsti juures Liivi ordu saadiku avaldust.
Surm
thumb|Pius III haud Pius III suri 18. oktoobri õhtul 1503 Roomas podagra tõttu tekkinud veremürgistusse ja maeti Rooma Peetri kiriku San Andrea kabelisse. Tema jalale oli tehtud 27. septembril kaks sisselõiget, kuid neist polnud abi. Tema säilmed maeti hiljem ümber San Andrea della Valle kirikusse. Pärast tema surma levisid kuuldused paavsti mürgitamisest, kuid neid kuuldusi on peetud alusetuteks.
Hinnang
1911. aasta Encyclopedia Britannica iseloomustab teda laitmatu isikuna. Sigismondo de Conti on rõhutanud tema mõõdukust.
Rein Ristlaan
Rein Ristlaan (kuni 1936. aastani Ritsland; 27. aprill 1933 Tallinn – 31. detsember 2007) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane ning keemik.
Rein Ristlaan lõpetas Tallinna 10. Keskkooli aastal 1951 ja pärast seda Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiateaduskonna tehnoloogiainsenerina.
1952. aastal asus Rein Ristlaan tööle keemiatehases Pioneer, hiljem töötas mitmel ametikohal, sealhulgas Männiku ehitusmaterjalitehase direktorina. 1963. aastal sai temast NLKP liige ja Tallinna Linna RSN Täitevkomitee aseesimees ning 1967. aastal EKP Tallinna Linnakomitee sekretär. 1975. aastal viidi Ristlaan üle EKP Keskkomiteesse, kus ta oli algul kaubandus- ja teenindusosakonna juhataja. Aastatel 1980–1988 oli Ristlaan Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee ideoloogiasekretär, seejärel 1990. aastani NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Usuasjade Nõukogu volinik Eesti NSV-s.
Rein Ristlaan on avaldanud raamatuid ja artikleid ajakirjanduses. Maetud Tallinna Metsakalmistule.
Poliitiline tegevus
Stagnatsiooni ajal ametisse määratud ja perestroika ajal jätkanud R. Ristlaan oli EKP ideoloogiasekretärina ajas muutunud üldiste võimusuuniste ja ka EKP KK esimese sekretäri Karl Vaino käskude aktiivne elluviija, kes totaalse parteilise kontrolli hoidmise huvides viis ellu ulatusliku kaadrivahetuse. Näiteks aastail 1982–1987 võeti tema eestvõttel ametist maha või sunniti lahkuma ja asendati uutega Eesti Kirjanike Liidu juhatuse senine esimees, kultuuriajakirjade senised peatoimetajad ja kirjastuse Eesti Raamat peatoimetaja, ajakirja Tallinn pandi juhtima endine EKP KK kultuuriosakonna juhataja. Perestroika algul asutati EKP KK büroo otsusega uued ajakirjad Aja Pulss (1985) ja Vikerkaar (1986), mille juhid valis välja EKP Keskkomitee ja kes kinnitati tava kohaselt EKP KK bürool. Rein Ruutsoo sõnul sattus Rein Ristlaane ametisoleku ajal mitmeid inimesi parteilise tagakiusamise alla.
Rein Ristlaan lahkus ametist 1988. jaanuari alguses pärast seda, kui EKP Keskkomitee juhtide (sealhulgas tema enda) ja ajakirjandusjuhtide vahel püsinud pinge oli muutunud tõsiseks konfliktiks ja sellega olid kaasnenud omavahelised sisepinged ka EKP Keskkomitee kõrgema taseme juhtide hulgas. Ajaloolase Mati Grafi sõnul hakkas EKP KK büroo Rein Ristlaanelt 1987. aasta keskpaigast peale nõudma "resoluutsemaid samme ühiskonnaelu ohjamisel, ajakirjanduse, raadio ja TV parteilise kontrolli alla painutamisel." Selle ajani Karl Vaino absoluutset toetust nautinud Rein Ristlaane suhted "tõeliste internatsionalistidega" komplitseerusid." - - -
Otsene konflikt tekkis "ühel 1987. aasta oktoobris peetud EKP KK büroo järgsel koosistumisel, kus kõige "tõsisemaks probleemiks peeti ajakirjanduse suukorvistamist, mida oodati ideoloogiasekretärilt. Ootamatult nõutas Ristlaan luba Heino Kiige romaani "Maria Siberimaal" avaldamiseks omaette raamatuna. (1987. aastal oli romaan Loomingus ilmunud, mis sai saatuslikuks ajakirja peatoimetajale Kalle Kurele, kes vabastati ametist. Siis oli Ristlaan selle avaldamise vastu.) Ristlaan hakkas järsku seletama, et too Kiige romaan polevat ei nõukogudevastane ega natsionalistlik, vastupidi, vene inimesi kujutatakse seal läbinisti positiivsete tegelastena, kes ilmutavad emalikku hoolt Siberisse läkitatud eestlaste eest." - - - ""Vankumatud marksistid-leninlased" vaatasid Ristlaane ja teda toetada üritavate bürooliikmete poole ega vankunud. Ei, Kiige raamatut ei saavat avaldada. Lihtsalt ei saavat ja kõik. Ei olevat veel õige aeg. Rahvas ei mõistvat seda kõike veel õigesti. "Vankumatute" vaimuvaesed, jäärapäised vastuväited ajasid impulsiivse peaideoloogi endast sootuks välja. Ta haaras laualt paberilehe, kuhu kritseldas tõtlikult lahkumisavalduse ning ulatas selle Vainole. - - - Hirvepargi sündmuste järel seisti teelahkmel. Peaideoloogil oli valida, kas minna jäägitult vankumatute marksistide-leninlaste ja impeeriumimeelsete leeri, muutuda nende õue- või sülekoeraks ja asuda rahvusliku reetmise teele või amet maha panna." - - - Ristlaane valiku taga seisis teadmine, et "Karl Vaino lahkumine veelgi tähtsamale ametikohale Moskvasse polnud üldsegi välistatud. Auahne Ristlaan oli veendunud, et uutes oludes enam venemaaeestlast, venelasest kõnelemata, Eesti NSV etteotsa ei seata ja temal on arvestatavad šansid asuda vabariiki juhtima. Ta ei tajunud ka päris adekvaatselt ühiskonnas arenevaid protsesse, oli veendunud, et kogu sellele perestroikajamale tehakse peatselt lõpp ja kord seatakse taas jalule. Kuid 1987. aasta sügisel hakkas Ristlaan lõpuks tunnetama oma mittekadestamisväärselt kahemõttelist olukorda, mistõttu oli tundlik ja närviline. Kuid juhtum "Maria Siberimaal" iseloomustab üpris hästi EKP KK bürool valitsenud õhustikku, kus tooni andsid jätkuvalt need, kellega täielikult solidariseerus Karl Vaino, kuigi üritas mõnel hetkel isetegevusliku näitlejana õiglast arbiterirolli etendada. Ristlaane lahkumine vormistati EKP KK pleenumil 16. jaanuaril 1988." - - -"Ühiskonnaelu kiire demokratiseerumise oludes polevat too suutnud tagada ideoloogiasüsteemi efektiivset funktsioneerimist, seda eriti internatsionalistliku kasvatuse ja vastupropaganda alal ning võitluses natsionalistlike ilmingute vastu. Ta olevat kaotanud mõju mõnedele toimetajatele ning juhtivatele ajakirjanikele. Ristlaan olevat pöördunud EKP KK büroo poole palvega end töölt vabastada, kuna ei tulevat ideoloogiasekretäri kohustega toime."
Isiklikku
Rein Ristlaane lapsed on Reet Oja ja Toomas Ristlaan.
Ida-Turkestan
Populatsioon on hinnanguliselt 24 870 000 inimest ning pindala 1 828 418 km2. Umbes 45% elanikkonnast moodustavad uiguurid ja umbes 40% hiinlased. pisi|Ida-Turkestan
Ada vald
Ada vald on vald Serbia autonoomse piirkonna Vojvodina Põhja-Banati ringkonnas.
Vallas on 2 linna, Ada ja Mol, ning 3 küla:
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli valla elanike seas ungarlasi 14 558 (76,6%), serblasi 3324 (17,5%) ja mustlasi 277 (1,45%).
Pühajärve valla lipp
thumb|Pühajärve valla lipp Pühajärve valla lipp oli Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pühajärve valla lipp.
Lipp oli kasutusel 14. aprillist 1996 kuni 1999. aastani, mil vald ühines Otepää linna ja vallaga ühtseks Otepää vallaks.
Lipu kirjeldus
Pühajärve valla lipp oli ruudukujuline vapilipp.
Kizljari rajoon
Kizljari rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Kizljar.
2015. aastal oli rajooni elanike arv 71 121, neist 46,62% avaarid, 19,46% dargid, 12,33% venelased, 4,79% nogaid, 3,51% lakid, 3,39% lesgid ja 2,35 aserbaidžaanlased.
Bernhard Caspar von Stackelberg
Bernhard Caspar von Stackelberg (ka Berend Caspar; 12./23. oktoober 1768 Mõisamaa mõis – 6./18. mai 1845 Adavere mõis) oli Liivimaa mõisnik ja Venemaa sõjaväelane (rittmeister).
Bernhard Caspar von Stackelberg sündis Mõisamaa ja Kassari mõisniku Justus Friedrich von Stackelbergi ja Katharina Elisabeth von Stackelbergi (sünd. von Mohrenschildt) pojana.
Teenis rittmeistrina Moskva karabinjeeripolgus.
Talle kuulusid Adavere, Imavere, Hermani ja Võrevere mõis.
25. märtsil 1816 autasustati teda 1812. aasta isamaasõja mälestusmedali (ru:Медаль «В память Отечественной войны 1812 года») pronksmedaliga Vladimiri-lindi küljes. Pronksmedalit anti Venemaa keisririigi aadliperekondade vanimatele liikmetele ja selle saaja ei pidanud ilmtingimata 1812. aasta isamaasõjas osalema.
Mõisate talupojad kutsusid Stackelbergi Vanaks Mustaks.
Ta suri 1845. aasta 6. mai pärastlõunal rinnapõletikku ning maeti 23. mai pärastlõunal.
Perekond
Bernhard Caspar von Stackelberg abiellus 1798 Viljandis Hermani mõisa pärijanna Helene Luise von Vietinghoffiga, kes oli Adavere mõisniku Hermann Karl von Vietinghoffi (1737–1812) ja Johanna Luise von Vietinghoffi (sünd. von Bergholtz; 1742–1809) tütar. Abielust sündis kaks last: 1802. aastal abiellus Bernhard Caspar von Stackelberg Tallinnas Helene Charlotte von Baranoffiga (1771–1807), kes oli Väätsa mõisniku Peter von Baranoffi (surnud 1807) ja Johanna Juliane von Hastferi tütar. Abielust sündis neli last:
Esivanemad
Viited:
Theodor Altermann
pisi|Theodor Altermann, 1909 Theodor Altermann (24. november 1885 Kohila vald Visja küla – 1. aprill 1915 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.
Tema isa, Jüri Altermann, kes ise oli pärit Simuna kihelkonnast, rentis Tammiku mõisale kuuluvat Visja kõrtsi. Theodor Altermanni ema oli Miina Nurme.
Theodor Altermann elas Visjal kuni ema surmani. Edasised noorusaastad veetis ta isa õe peres Ravila Nõmmemõisas. Õppis ja sai nagu Paul Pinnagi oma esimese teatrikogemuse Tallinna linnakoolis.
Aastal 1905 viibis õpireisil Berliinis.
Aastal 1906 rajas koos Paul Pinnaga kutselise Estonia teatri ja oli selle andekamaid lavajõude. Aastatel 1912–1913 esines Esseni Rahvateatris Saksamaal, hiljem töötas Estonias. 1913. aastal valminud uue Estonia teatrimaja avaetendusel sündis Theodor Altermanni kehastuses eesti teatri esimene Hamlet
Aastal 1914 abiellus Altermann näitleja Milly Jürgensoniga.
Altermanni kui näitlejat iseloomustas temperamentsus, tugev elamusjõud, psühholoogiline veenvus ja loominguline intensiivsus. Näiteks teatrihooajal 1907–1908 lavastas ta 11 näidendit ja täitis 33 osa. Sellise pingega jätkus andeka näitleja-lavastaja töö kuni varase surmani 1915. aastani.
Kaasaegsete mälestustes ja kriitikas on Theodor Altermanni hinnatud kui mitmekülgset, temperamentset ja meisterlikku näitlejat. "Tema surm on eesti teatri suurim kaotus," on öelnud Voldemar Panso.
Theodor Altermann on maetud Siselinna kalmistule. Hauamonumendi autor on skulptor Juhan Raudsepp.
Theodor Altermanni 100. sünniaastapäeval avati tema sünnikohas mälestuskivi, mis asub tänaseks hävinud Visja kõrtsihoone lähedal noorte tammede all. Teatrimehe bareljeefi mälestuskivil on teinud skulptor Ülo Õun.
Altermanni järgi on nime saanud 2006. aastast alates Eesti Teatriliidu aastaauhindade laureaatidele antav klaaskuul "Theodori silm", mille idee autor oli Ene-Liis Semper ja teostaja klaasikunstnik Ivo Lill.
pisi|Theodor Altermanni haud vasakul ja [[Karl Jungholzi haud paremal Siselinna kalmistul]]
Lauga laht
pisi|300px|Soome lahe idaosa kaart
Lauga laht ehk Luuga laht (vene keeles Лужская губа) on laht Venemaa loodeosas, Soome lahe osa.
Laht asub Leningradi oblasti idaosas, Kurgolovo poolsaar eraldab seda lääne poolt Narva lahest ja Soikino poolsaar ida poolt Koporje lahest. Lahte suubuvad Lauga, Habolovka, Lužitsa ja Võbja jõgi. Lauga lahe rannikul Ust-Luga lähedal asub suur Ust-Luga sadam.
Rossi saar
thumb|Rossi saare asend thumb|Rossi saare kaart Rossi saar on saar Antarktikas Victoria maa rannikul. Saare moodustavad neli vulkaani, millest kõrgeim on Erebus (3794 m). Pindala 2460 km2.
Saar oli mitmete varaste Antarktika-ekspeditsioonide lähtekohaks, sest see on lõunapoolseim saar, kuhu saab meritsi jõuda. Sai nime James Clark Rossi järgi, kes selle 1841. aastal avastas.
Saar asub Uus-Meremaa nõudlusaluses Rossi sõltkonnas. Saarel asub Uus-Meremaa ainuke uurimisbaas Antarktikas, Scotti baas.
Airbus A380
Airbus A380 on rahvusvahelise lennukiehitusettevõtte Airbus Groupi loodud laiakereline kahekorruselise reisijatekiga neljamootoriline reaktiivreisilennuk.
A380 on maailma suurim reisilennuk (enne oli 35 aasta kestel seda olnud reisilennuk Boeing 747). Lennukaalult ületab A380-t üksnes Antonov An-225. Senini (oktoober 2020) on kokku ehitatud 243 reisilennukit A380.
Suurimad A380 lennukipargiga reisilennufirmad on Emirates Airline (112 lennukit, 11 veel tellitud), Singapore Airlines (19), Qantas Airlines (12), Air France (10), Lufthansa (14), Korean Air (10), China Southern Airlines (5), Malaysia Airlines (6), Thai Airways (6), British Airways (12), Asiana Airlines (6), Qatar Airways (10), Etihad Airways (10), Hi Fly Malta (1) ja All Nippon Airways (2 ostetud, 1 tellitud).
Lennukite lõplik koostetehas asub Prantsusmaal Toulouse'is. Sinna veetakse kokku lennukiosad, mis on valmistatud Prantsusmaal, Saksamaal, Hispaanias ja Walesis asuvates ettevõtetes.
Standardkonfiguratsioonis on lennukis 555 kohta: 22 esimese klassi, 96 äriklassi ja 437 turistiklassi istet. Turistiklassi istmeid on peatekil 10 kõrvuti, ülatekil 8 kõrvuti. Lennufirmad on tellinud erinevaid sisustusi. Airbus katsetas 29. märtsil 2006 edukalt reisijate evakueerimist 853 reisijaga (sellises lennukis, kus olid ainult turistiklassi istmed). Hiljem pakkus Airbus välja täiendava standardkonfiguratsiooni 525 kohaga: 12 esimese klassi, 80 äriklassi ja 433 turistiklassi istet.
Märkimisväärsemad marsruudid
Lühim regulaarne A380 lend toimub Dubaist Muscati. Reisikorraldajaks on Emirates ja lennu pikkus on 349 km. Enne seda oli lühimaks marsruudiks Air France'i lend Paris Charles de Gaulle'i lennuväljalt Londoni Heathrow' lennuväljale. Selle lennu pikkus oli 344 km. A380 pikim vahemandumisteta lend on Dubaist Aucklandi. Liini pikkus on 14 203 km ning see on maailmas pikkuselt neljas lennumarsruut.
Tehnilised andmed
300 px|pisiAirbus A380 tehnilised andmed:
Airbus A380 sihtkohad
pisi|Airbus A380 sihtkohad 2018. aasta esimese kvartali seisuga
Emerendiana Silling
Emerendiana Silling (11. veebruar 1928 – 22. november 2010) oli eesti õpetaja ja metoodik.
Ta osales saksa keele õpikute koostamisel ning tõlkis Helmut von Kügelgeni raamatu "Waldorf-lasteaed".
Juhan Käis
Juhan Käis (4. august 1915 Tartu – 12. november 1984 Toronto) oli Eesti poliitik, teedeminister eksiilis 1. märtsist 1964 kuni surmani.
Juhan Käis õppis aastatel 1936–1942 (lõpetas 1942 cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas; ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Ta kirjutas aastal 1939 auhinnatöö "Kodaniku vabadused Eesti õiguskorras, nende areng ja tagatised".
Juhan Käis oli kompanii pealik Kaitseliidu Tartu maleva õppurmalevkonnas.
Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale, 1948 siirdus Austraaliasse, 1956 Kanadasse.
Juhan Käis oli Ühinenud Põllumeeste ja Väikemaapidajate Kogude erakonna liige alates aastast 1960.
Kurahhi rajoon
Kurahhi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Kurahh.
2015. aastal oli rajooni elanike arv 15 139, neist 98,41% lesgid.
Boriss Kolker
thumb|Boriss Kolker Boriss Kolker (vene keeles Борис Григорьевич Колкер; sündinud 15. juulil 1939 Moldaavia ANSV-s Tiraspolis) on juudi päritolu keeleõpetaja ja tõlkija, kolme esperanto keele õpiku autor.
1944–1965 elas ta Moldaavia NSV-s Chişinăus, siis 1993. aastani Venemaal Baškortostanis, 1993 emigreerus ta USA-sse. Ta elab Ohios Clevelandis.
Ta on töötanud Chişinăus Krupskaja-nimelise vabariikliku raamatukogu bibliograafina, Birski ja Baškiiria pedagoogilise instituudi välismaa keelte teaduskonna vanemõpetajana, Ufaa lennundusinstituudi tõlgina, Ufa mootoriehitustehase tõlgina suhtlemiseks ettevõtte Renault' spetsialistidega ning naftatööstuse geofüüsika teadusliku uurimise instituudi vanema teadusliku kaastöötaja ja büroojuhatajana. Clevelandis töötas ta ettevõtte Magic Micro Computers büroojuhataja ja mittekoosseisulise tõlgina.
Kolker on osalenud paljudes Baltimaade esperantolaagrites, mis aastast 1960 toimusid Käärikul. Tema esperanto keele õpik on ilmunud eesti keeles Jaan Ojalo tõlgituna ja toimetatuna.
Charleston (Lõuna-Carolina)
Charleston on linn Ameerika Ühendriikides Lõuna-Carolina osariigis, Charlestoni maakonna halduskeskus.
Linn on asutatud 1670. aastal (Charles Town) ja saanud nime Inglise kuninga Charles II järgi.
19. sajandi alguseni oli linn elanike arvult Põhja-Ameerikas viiendal kohal, sellest suuremad olid vaid Philadelphia, New York, Boston ja Québec.
Koidma
Koidma piirneb idas ja põhjas Kanapeeksi, loodes Kidaste, läänes Heigi ja Metsaküla ning lõunas Leigri külaga.
Nimi
Kohanime on märgitud 1565 ja 1635 kui Koidma. Carl Russwurm arvas, et kohanimi lähtub sõnast "koit", Marek Meristo on pakkunud lähtekohaks eesnime Koit.
Loodus
Koidma lõunaosa hõlmab Pihla-Kaibaldi looduskaitseala. Küla lääneosa läbivad Pihla oja ja Rima oja, põhjaosas asub lõik Kidaste ojast.
Talud
Koidma ajaloolised talud 1917
Ajalugu
Küla kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. 1835 asus Koidmas 4 talu, elanikud said perekonnanimeks: Karmed, Klee, Küster, Nina (Ninna) ja Sülla. 1917 oli külas 16 talu.
Koidma kuulus 1977–1997 Kidaste koosseisu.
Koidma kaguosas asub Mäeselja (Mäesla) piirkond, kus asus 1930. aastatel samanimeline küla.
Taristu
Küla läbib põhjast lõunasse Malvaste–Koidma–Kidaste tee, kust algab Koidma tee.
Kultuur
Hiiumaa metsamajand rajas 1970. aastatel Koidmasse hobusekasvanduse.
Aleksander Määr
Aleksander Määr (10. aprill 1901 Liepāja – 1. august 1969 Salisbury) oli eesti ihtüoloog.
Õppis 1921–1933 (lõpetas) Tartu Ülikoolis loodusteadusi, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Osales Vabadussõjas. Oli 1935–1936 Põllutööministeeriumi kalanduse eriteadlane ja 1936–1940 Kalanduskoja sekretär-eriteadlane. Eesti NSVs juhatas ta Kalatöönduse Peavalitsuse teadusliku uurimise osakonda. Põgenes 1944 Rootsi, 1950 siirdus Rodeesiasse.
Aleksander Määr hukkus 1. augustil 1969 Salisburys liiklusõnnetuses.
Isiklikku
Ta oli aastast 1928 abielus Aleksandra Ibrusega, aastatel –1941 Laine Kallasega (Aino ja Oskar Kallase tütrega); tema kolmas abikaasa oli Hella Erjapea (jurist).
Christchurch
Christchurch on linn Uus-Meremaal, Lõunasaare suurim linn ja Canterbury piirkonna keskus.
Christchurch asutati 1850. aastal, linnaõigused sai 1856. aastal.
22. veebruaril 2011 oli linnas inimohvritega maavärin magnituudiga 6,2.
Botlihhi rajoon
Botlihhi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Botlih.
2015. aastal oli rajooni elanike arv 56 399, neist 95,06% avaarid.
Vilju Lilleleht
Vilju Lilleleht (sündinud 16. septembril 1939) on eesti ornitoloog, linnuökoloog ja looduskaitsja, bioloogiakandidaat (1972).
Elukäik
Aastatel 1965–1970 töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli meditsiini kesklaboratooriumis ja 1993–1998 Tartu ülikooli zooloogia ja hüdrobioloogia instituudis. Aastal 1970 alustas tööd TA Zooloogia ja Botaanika Instituudis.
Oma teadustöös on ta uurinud lindude ökoloogiat, levikut, etoloogiat ja tegelenud nende kaitse korraldamisega. Samuti tegelenud teoreetilise bioloogia ja neurokeemiaga.
Aastatel 1991–2000 oli Eesti Ornitoloogiaühingu juhatuses liige (1999. aastast auliige).
Aastast 1994 kuulub ta Rahvusvahelisse Ornitoloogiakomiteesse.
Revalveerimine
Revalveerimiseks nimetatakse rahvusvaluuta ametliku hinna tõstmist välisvaluutade või kulla suhtes.
Revalveerimise vastand on devalveerimine.
Arvo Horm
Arvo Horm (kuni 1935 Arnold Horn, 25. september/8. oktoober 1913 Vastseliina mõis, Võrumaa – 15. aprill 1996 Örnö Stockholmi lähedal) oli Eesti poliitik, majandusteadlane ja ajakirjanik.
Õppis 1934–1938 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikoolis majandusteadust. EÜS Põhjala vilistlane.
Põgenes 1943 Soome kaudu Rootsi.
Majandusminister 1. märtsist 1963 kuni 24. augustini 1977 Vabariigi Valitsuses eksiilis, seejärel minister.
Eesti Rahvusfondi juhatuse liige, 1971–1996 ajalehe Teataja toimetaja.
Ta valiti 1966., 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.
Suurmogulite riik
Suurmogulite riik oli aastatel 1526–1857 Hindustani poolsaarel eksisteerinud kuningriik, mida valitses mongolite ja tšagatai-turgi päritolu dünastia. Riigi kese asus Põhja-Indias, Induse ja Gangese tasandikul Delhi, Agra ja Lahore linna ümbruses. Mogulite riigi kõrgaeg oli 17. sajandil, mil see hõlmas täielikult tänapäevase Hindustani poolsaare, Pakistani ja osa Afganistanist. 3,2 miljoni ruutkilomeetrisel territooriumil elas umbes 100–150 miljonit inimest.
Holomiktiline veekogu
Holomiktiline veekogu on veekogu, kus aastas vähemalt korra on veetemperatuur ja veetihedus kogu veesamba ulatuses ühtlane ning mille tagajärjel toimub veesamba täielik segunemine.
Suurmogulite riik
Riiki valitses mogul. Riigikeeleks oli pärsia keel. Varased mogulid kõnelesid lisaks pärsia keelele emakeelena tšagatai keelt.
Holomiktiline veekogu
Näiteks kui parasvöötme järve veetemperatuur on kogu veesamba ulatuses umbes 4oC, siis enamasti juba väikese tuule korral toimub täielik segunemine.
Suurmogulite riik
Mogulite riigi esimene valitseja oli Kesk-Aasia Timuriidide dünastia prints Bābur, kes kukutas 1526. aastal võimult Delhi sultanaadi viimase valitseja Ibrahim Lodi. Sõna mogul tähendab arvatavasti mongolit; mogulid pidasid end mongolite järeltulijateks. Mogulid olid islamiusulised, kuid suurem osa kuningriigi elanikest olid hindud.
Kuningriigi teine valitseja Humāyūn kaotas algselt sarnaselt oma isa Bāburiga kuningriigi, kuid võitis selle tagasi ja laiendas seda pärslaste abiga. Akbar Suure ajal valitsesid Indias kultuuriline ja majanduslik õitseng ning usuline harmoonia. Akbari pojapoeg Šahh Džahan ehitas Agrasse aastatel 1630–1653 kuulsa Tāj Mahali.
Aurangzebi surma järel 1707. aastal hakkas kuningriik nõrgenema ja tugevnes hindude Maratha riik. Mogulid püsisid võimul veel 150 aastat, mil see lagunes 1857. aastal Briti impeeriumi vastu alustatud mässus.
Kiviloo
Kiviloo on küla Harjumaal Raasiku vallas Jõelähtme jõe ääres.
Küla on esmamainitud 1241. aastal Kiolo nime all.
1322. aastal oli Kiviloo mõis juba Fegefeuer Tallinna piiskopi käes kui Kiviloo loss. Samas ka linnusena, mis ehitati lõplikult valmis piiskop Simon von der Borchi ajal 15. sajandi lõpul.
Külas asub Kiviloo Nõiakivi.
Küla kuulus ajalooliselt Harju-Jaani kihelkonda. 1977. aastal liideti Kiviloo külaga Kaugemäe.
Nullum crimen, nulla poena sine lege
Nullum crimen nulla poena sine lege on ladinakeelne väljend, mis tõlkes tähendab „pole kuritegu, pole karistust ilma seaduseta“. Nullum crimen nulla poena sine lege ehk seaduslikkuse põhimõtte järgi saab isikut vastutusele võtta ainult teo toimepanemise hetkel kehtinud karistusseaduse alusel. See põhimõte on üks õigusriigi alustala.
Printsiip koosneb kahest aspektist: ­
Seaduslikkuse põhimõttest tuleneb nii riigi volitus karistada kui ka antud volituse piirang. Seega on nullum crimen nulla poena sine lege eesmärk üksikisikut kaitsta karistusseadustiku kaudu ja samas ka selle eest.
Nullum crimen nulla poena sine lege põhimõte on sätestatud Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklis 7 ning seda sisaldavad ka paljude riikide põhiseadused. Eesti põhiseaduses on see toodud § 23 lg-s 1: „Kedagi ei tohi süüdi mõista teo eest, kui seda tegu ei tunnista kuriteoks seadus, mis oli jõus teo toimepanemise ajal“. See printsiip on kirjas ka karistusseadustiku § 2 lg-s 1.
Nullum crimen nulla poena sine lege koosneb neljast komponendist:
Nullum crimen nulla poena sine lege certa
Nullum crimen nulla poena sine lege certa ehk määratlemiskohustus tähendab, et pole kuritegu ega karistust ilma täpse seaduseta. Teokirjeldused peavad olema määratletud ehk normi sisu peab olema arusaadav nii seaduse kohaldajale kui ka isikule, kellele norm on suunatud.
Nullum crimen nulla poena sine lege stricta
Nullum crimen nulla poena sine lege stricta ehk analoogia kohaldamise keeld on toodud karistusseadustiku § 2 lg-s 4. Seaduse analoogia rakendamise korral ei vasta tegu ühelegi konkreetsele süüteokoosseisule ning isik võetakse vastutusele teole sarnase süüteokoosseisu alusel. Analoogiakeeld kehtib olukordades, kus tegu muutub analoogia kohaldamise käigus karistatavaks teoks. Lubatud on kasutada süüdistatava olukorda soodustavat analoogiat. Analoogiat rakendatakse ka karistusseaduse tõlgendamisel ehk kasutatakse analoogiaotsust. See tähendab, et ühte tüüpi süüteod lahendatakse analoogiliselt.
Nullum crimen nulla poena sine lege scripta
Nullum crimen nulla poena sine lege scripta ehk kirjutamata tavaõiguse kohaldamise keeld on kirjas Eesti Vabariigi põhiseaduse § 3 lg-s 2. Põhiseaduse § 3 lg 2 järgi on täitmiseks kohustuslikud ettenähtud korras avaldatud seadused. See tähendab, et seadused peavad olema ametlikult avaldatud Riigi Teatajas. Seadusel puudub õiguslik mõju, kui seda pole nõuetekohaselt avaldatud. Inimestel pole võimalik oma käitumist kooskõlastada seadustega, mille kohta neil puuduvad teadmised ja/või võimalus nendega tutvuda.
Nullum crimen nulla poena sine lege praevia
Nullum crimen nulla poena sine lege praevia ehk karistust raskendava seaduse tagasiulatuva jõu keeld on sätestatud põhiseaduse § 23 lg-s 2 ja karistusseadustiku § 5 lg-s 3. Seadust peetakse raskendavaks, kui see halvendab kuidagi süüdimõistetu või süüdistatava isiku olukorda. Selleks on näiteks põhikaristuse pikendamine või uue aine lisamine narkootiliste ainete nimekirja.
Karistusseadustikul on tagasiulatuv mõju, kui see leevendab isiku olukorda, näiteks kergendab teo karistatavust või välistab selle. Kohtu muudatusi seaduse tõlgendamisel ei loeta karistusseaduse muutmiseks ehk need ei mõjuta süüdistatava või süüdimõistetu olukorda tagantjärele.
Ofelia Mikk
1951. aastal osales ta Eesti Riikliku Teatriinstituudi 3. lennu diplomilavastuses "Teise rinde taga".
Ta pidi televisioonist lahkuma, sest ta ütles teadustades närveerides lause, millel ei olnud etteantud tekstiga midagi ühist.
Ludwig von Mises
pisi|Ludwig von Mises Ludwig von Mises (29. september 1881 Lemberg – 10. oktoober 1973 New York) oli juudi rahvusest Austria majandusteadlane ja sotsiaalfilosoof.
Mises oli 20. sajandi majandusteadusele olulist mõju avaldanud Austria koolkonna üks rajajaid ja juhte. Tema ideed kujundasid ka klassikalise liberalismi ja libertarismi arengut 20. sajandil.
Eesti keelde on Misese arvukatest teostest tõlgitud vaid "Liberalism" (saksa keeles 1927, eesti keeles 2007).
Elulugu
pisi|"[[Liberalism (raamat)|Liberalism" on ainuke von Misese raamat, mis on tõlgitud eesti keelde]]
Noorus ja haridustee
Ludwig von Mises sündis Lembergis Austria-Ungaris (praegu Lviv, Ukraina). Tema isa oli raudteeinsener Arthur von Mises ning ema Adele von Mises, neiupõlvenimega Adele Landau, töötas riigiametis. Ta oli pere esimene laps, tema noorem vend Richard von Mises oli tuntud rakendusfüüsik. Ludwig oli veel üsna väike, kui ta perekond kolis Viini. 1892 astus ta Akadeemilisse Gümnaasiumi, kus ta sõbrunes ka Hans Kelseniga. Juba päris noorena tundis ta huvi ajaloo ja poliitika vastu. 1900. aastal läks ta õppima Viini Ülikooli õiguse ja avaliku halduse osakonda.
Ülikoolis õpetati niinimetatud klassikalist lähenemist avalikule haldusele. See tähendab, et oluline osa oli faktidel ja teoreetilisel analüüsil. Von Mises luges 1903. aastal Carl Mengeri "Principles of Economics" – teksti, mis rajas Austria koolkonna. See raamat pani aluse Misese uuele nägemusele riigist ja majandusest.
Töö ja eraelu
Von Mises lõpetas ülikooli veebruaris 1906 ning läks tööle Austria riigiametnikuks, kuid ta tüdines bürokraatiast mõne kuuga. Järgmised kaks aastat töötas ta Viini advokaadibüroodes ja hakkas andma majandusloenguid.
pisi|"Raha ja valuuta teooria" ingliskeelse väljaande kaas Ta liitus 1909. aastal Viini Kommerts- ja Tööstuskojaga, kus ta töötas järgmised 25 aastat. Sel ajal oli tööstuskoda pooleldi riiklik ja seeläbi omasid seal avaldatud uurimused ka olulist mõju Austria poliitikale. Samal ajal kirjutas Mises ka teadusliku uurimuse rahast ja pangandusest. "Theorie des Geldes und der Umlaufsmittel" ("Raha ja valuuta teooria") (1912). Tema kaks olulist panust majandusteooriasse on, et ta näitas, kuidas Carl Mengeri väärtusteooriat saab kasutada ka raha puhul ning näitas ka uut kaubaringlusteooriat, mida andis tulemusi majanduskriisi ja inflatsiooni tingimustes. Ta näitas ka, et raha ei saa olla neutraalne ja rahakoguse tõstmine avaldab mõju vahetusprotsessidele.
Esimeses maailmasõjas teenis von Mises ohvitserina Austria-Ungari suurtükiväes ja majandusnõunikuna Sõja Osakonnas. Pärast sõda oli Mises lühiajaliselt ka vabariiklaste valitsuses Austrias. Tema praktilisemaks saavutuseks loetakse seda, et ta veenis oma ülikooliaegset sõpra ja sotsialistide liidrit Otto Bauerit, et too ei teeks bolševistlikku riigipööret.
Ta avaldas ka raamatu, mis seletas multikultuurse Austria-Ungari kokku varisemist. "In Nation, Staat und Wirtschaft" ("Rahvus, riik ja majandus", 1919).
Oma kuulsaima esse, "Majanduskalkulatsioonid sotsialistlikus liidus", kus ta väidab, et sotsialistlik juhtimine ei tegele arvestusega, kuidas ressursse paremini juhtida ning ainult kapitalistlikus majanduses eksisteeriv raha hind on see, mis võimaldab võrrelda erinevaid investeeringuid, kirjutas von Mises 1919. aastal.
Von Mises suutis edukalt võidelda inflatsiooniga Austrias 1920. aastatel ning mõjutas tugevalt raha- ja majandusreformi 1922. aastal. Majanduse epistemoloogilise iseloomu kohta kirjutisi avaldama hakkas ta 1920. aastatel. Von Mises väitis, et majandusteaduses ei saa toetuda ainult erinevate andmete analüüsile. Majandusteadus on esmane teadus, nagu ka matemaatika, geomeetria või loogika. Majandusteadus on ühiskonnateaduse osa.
Ta kutsuti 1934. aastal Genfi Rahvusvahelisse Instituuti juhtima rahvusvahelisi majandussuhteid ning ta töötas seal kuni 1940. aastani, mil avaldas ka uurimuse "Nationalökonomie" (ingliskeelne täiendatud versioon "Human Action", 1949). Von Mises abiellus 1938. aastal Margit Serényiga, kelle tütrest Gitta Serényist sai hiljem tuntud kirjanik. Ühiseid lapsi neil ei olnud.
Von Mises lahkus 1940. aasta juulis Genfist ja siirdus New Yorki, kus alustas uut elu ning sai USA kodanikuks 1946. aastal. Tema esimene töökoht oli USA-s oli Majandusuuringute Rahvusliku Büroo nõunik. Seejärel töötas ta Tööstuse Rahvusliku Ühingu juures ning külalisprofessorina New Yorgi Ülikoolis alates aastast 1945. Ta õpetas New Yorgi Ülikoolis kuni 1969. aastani. Ta suri St. Vincenti haiglas New Yorgis. Neli aastakümmet oli ta tuntud kui Austria koolkonna vaieldamatu juht.
Mälestuse jäädvustamine
Lew Rockwell rajas 1982. aastal Ameerika Ühendriikides Ludwig von Misese Instituudi.
Organisatsiooniteooria
Organisatsiooniteooria on distsipliin, mis uurib suurtes (alates 1000-2000 inimesest) organisatsioonides toimuvaid protsesse, nende seaduspärasid ja nende seoseid organisatsiooni ülesehituslike elementidega (nt struktuur, hierarhia, tööjaotus jne).
Organisatsiooniteooria teadusdistsipliinina asub avaliku halduse, sotsioloogia, majandusteaduse (ja ka psühholoogia) ristumiskohas. Esimesed teadlased, kes käsitlesid organisatsioonide siseseid protsesse ning nende seoseid, olid sotsioloogid Auguste Comte, Max Weber jt.
Max Weberi pärandiks on ka bürokraatliku organisatsiooni mõiste sissetoomine.
2002. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus
2002. aasta XVIII Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus toimusid 6. – 11. augustini Münchenis Saksamaal.
Tarmo Tammiste
Tarmo Tammiste (sündinud 17. augustil 1962 Tartus) on Eesti poliitik, aastatel 2002–2013 ja 2015–2019 Narva linnapea.
Tammiste lõpetas 1989 Eesti Põllumajandusakadeemia. Ta on töötanud tootmisjuhina ning müügijuhina. 2000–2002 oli ta Narva munitsipaalaktsiaseltsi Heakorrastus juhatuse esimees.
Ta on alates 1999. aastast Eesti Keskerakonna liige.
Aastatel 2002–2013 oli Tammiste Narva linnapea. Pärast 2013. aasta kohalikke valimisi sai temast Narva linnavolikogu esimees. Novembris 2015 avaldas Narva linnavolikogu umbusaldust senisele linnapeale Eduard Eastile ning 3. detsembril 2015 valis volikogu häältega 17:12 linnapeaks uuesti Tarmo Tammiste.
Reinhold Gideon von Mohrenschildt
Reinhold Gideon von Mohrenschildt (7. aprill (vkj 27. märts) 1786 Idavere mõis – 14. jaanuar (vkj 2. jaanuar) 1827 Kurisoo mõis) oli Kurisoo mõisnik ja Venemaa sõjaväelane (leitnant).
Perekond
Reinhold Gideon von Mohrenschildt oli Kurisoo mõisniku Gideon Johann von Mohrenschildti ja Marie Helene von Mohrenschildti poeg.
Reinhold Gideon von Mohrenschildt oli abielus kahel korral: 1811. aastal abiellus ta Wilhelmine Charlotte von Ulrichiga (1783–1815), kes oli Haiba mõisniku Friedrich Johann von Ulrichi tütar. Abielust sündisid:
Hiljem abiellus Mohrenschildt Marianne von Scharnhorstiga (1796–1858). Abielust sündisid:
Ada (Vojvodina)
thumb|Katoliku kirik Ada on linn Serbias Vojvodinas Bácska idaosas Põhja-Banati ringkonnas Tisza jõe paremkaldal, Ada valla keskus.
William Paley
pisi|William Paley
Ada (Vojvodina)
2002. aasta rahvaloenduse järgi on linna elanike arv 10 546. Ungarlased on enamuses.
Linna nimi pärineb türgi sõnast ada ('(jõe-)saar').
William Paley
William Paley [u'iljam p'eili] (juuli 1743 Peterborough Northamptoni lähedal – 25. mai 1805) oli inglise vaimulik, teoloog (apologeet) ja filosoof (utilitarist).
Ada (Vojvodina)
Adas on sündinud Mátyás Rákosi.