cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tartu Ülikooli zooloogiamuuseum
Zooloogiamuuseum oli üks Tartu Ülikooli loodusmuuseume.
Zooloogiamuuseumi juures töötas õppe-eesmärkidel zooloogiamuuseumi ring.
Suurima keskmise meetod
Suurima keskmise meetod on üks võimalus jaotada kohti võrdeliselt esindusorganis parteinimekirjade korral.
Tartu Ülikooli zooloogiamuuseum
Ajalugu
Zooloogiamuuseumi ajalugu algab 1822. aastast, mil looduslookabineti (Naturalienkabinett) baasil moodustati zooloogiakabinet. Zooloogiakabineti asutaja ja ühtlasi esimene juhataja oli mitmekülgne loodusteadlane Johann Friedrich Eschscholtz.
31. jaanuaril 1829 toimunud tulekahjus hävis enamik kabineti varast, kaasa arvatud enamik kogusid. Kabineti töö hoogustus uuesti Eduard Grube eestvedamisel, kelle ajal asutati muu hulgas ka kabineti raamatukogu. Zooloogiakabineti organiseeris zooloogiamuuseumiks Max Braun.
Suurima keskmise meetod
Suurima keskmise meetod vajab häälte arvu igal parteil, mille põhjal kohti jaotada iga partei häälte arv jagada jagajate jadast lähtuvalt ja niimoodi tekkinud koefitsientidest suuremate koefitsiendiga kandidaadid täidavad kõik esindusorgani kohad. Võrdlusarv = häälte arv parteil / jagajate jadast kohale vastav väärtus. Koefitsient arvutatakse jagades. Kõige rohkem kasutatakse jagajate väärtuste komplekti (1,2,3, jne) ehk nii-öelda d'Hondti meetodit.
Tartu Ülikooli zooloogiamuuseum
Ajalugu
Esimese maailmasõja keerises viidi muuseumieksponaadid Voroneži linna, kus nad aga sõja käigus tugevasti kannatada said. 1920. aastal toimetati muuseumikogud oma praegusse asukohta Vanemuise tänaval.
Suurima keskmise meetod
Sainte-Laguë meetod jagab häälte arvu paaritu arvuga (1,3,5,7). Sainte-Laguë jagajate jada jagab häälte arvu paaritute numbritega. Sainte-Laguëd saab modifitseerida, tüüpiline modifikatsioon on esimene jagaja 1,4 peale määrata. Mis teeb keerukas väikeparteidele kohta saada väikestes ringkondades.
Tartu Ülikooli zooloogiamuuseum
Ajalugu
Enne teist maailmasõda oli muuseumi käes ligi 100 000 säilikut, mille tuumosa moodustasid selgrootud ja linnunahad. Teise maailmasõja ajal said muuseumi kogud jälle kannatada, eriti selgrootute kollektsioon.
Suurima keskmise meetod
Täienduseks sellele protseduurile saab suurima keskmise meetodit arvutada ka teisiti. Näiteks leides jagaja millega läbi jagades ja üles ümardades nõnda, et tulemus on täismaja kohti; saame tulemuse mis on võrdne Sainte-Laguë protseduuriga. Ja leides sellise jagaja, mis alla ümardades annab täismaja, saame tulemuse. mis on võrdne D'Hondti protseduuriga.
Alternatiivmeetod on suurima ülejäägi meetod, mis kasutab kohtade leidmiseks kvoote ja ülejääke. Mida arvutatakse kvoodi valemi põhjal.
Tartu Ülikooli zooloogiamuuseum
Ajalugu
Muuseumi juhatajana on töötanud Jaan Naaber, Raimond Veenpere, Nikolai Laanetu jt.
Muuseumi peavarahoidja oli alates 1993. aastast Jaan Luig.
2005. aastast kuulus zooloogiamuuseum Tartu Ülikooli loodusmuuseumi koosseisu. 2018. aastal kaotati zooloogiamuuseum loodusmuuseumi struktuurist.
Kriips (mineraloogia)
thumb|Hematiit punakaspruuni kriipsuga Kriips (inglise streak) on pulbristatud mineraali värvus.
Kriipsu värvuse määramiseks kraabitakse mineraaliga keraamilist plaati, mille tulemusel jääb plaadile vastavale mineraalile iseloomulikku värvi kriips, sellest ka nimi. Kriipsu värvus on mõnel juhul hea diagnostiline tunnus, sest erinevalt mineraali värvusest ta reeglina ei varieeru. Kriipsu värvus erineb tihti mineraali värvusest. Näiteks hematiit on tihti hallikat värvi, kuid temaga tõmmatud kriips on alati punakaspruun.
Suure kõvadusega mineraalidel kriipsu värvus puudub, sest keraamilise plaadi kõvadusest ei piisa nende pulbristamiseks.
Aksiniit
Aksiniit on silikaatne mineraal.
Eristatakse nelja erinevat aksiniitide hulka kuuluvat mineraali:
kõige tavalisem neist neljast on ferroaksiniit.
Aksiniidid on tavaliselt lillakaspruuni värvi. Mangaanaksiniidid on kollased või oranžid.
Aksiniiti leidub peamiselt karbonaatseis kontaktmoonde kivimeis. Mineraalis sisalduv boor on pärit graniitsest magmast, mistõttu tekib aksiniit tavaliselt lubjakivides, mida kuumutab graniitne intrusioon. Harvem leidub aksiniiti rohekildafaatsiese regionaalmoonde kivimeis.
Alsace
Alsace [alz'ass] (ka: Elsass) oli piirkond (1. järgu haldusüksus) Prantsusmaa kirdeosas.
Piirkond jagunes kaheks departemanguks: Bas-Rhin ja Haut-Rhin.
2016. aastal moodustati Alsace'i, Champagne-Ardenne'i ja Lorraine'i piirkonna alal Grand Esti piirkond.
Nowshāk
Mäe absoluutne kõrgus on 7492 m ja suhteline kõrgus 2024 m. Nowshāk on läänepoolseim üle 7000 m kõrgune mägi.
Esimestena tõusid tippu 1960. aastal jaapanlased Toshiaki Sakai ja Goro Iwatsubo.
Metalcore
Metalcore on muusikastiil, milles on kombineeritud hardcore pungi ja heavy metal ' i elemente.
Hiid-soomusloom
Hiid-soomusloom (Manis gigantea) on soomusloomlaste sugukonda soomuslooma perekonda kuuluv imetaja, soomusloomaliste seltsi suurim esindaja.
Ta esineb Lääne- ja Kesk-Aafrika metsades ja savannides. Kõrgel mägedes ta ei ela.
Metalcore
Ajalugu
Metalcore sai alguse 1980. aastatel USA-s. Metalcore kujunemises mängib suurt rolli New Yorgi hardcore-skeene. Esimeseks bändiks, mis hakkas kirjeldama enda muusikat kui metal ' i ja hardcore-pungi hübriidi, loetakse ansamblit Nuclear Assault, kuid siiski ei saa Nuclear Assaulti pidada veel metalcore-ansambliks. Tegemist oli ühega mitmest thrash ' ile ülemineku bändist, mis omal ajal laiendas nii metal ' i kui ka hardcore-pungi piire.
Hiid-soomusloom
Looma tüvepikkus on 75–80 cm, saba pikkus 50–65 cm. Isased on pisut suuremad emastest: isaste pikkuseks on koos sabaga mõõdetud kuni 140 cm, emastel kuni 125 cm. Isendi kaal on ulatunud 33 kg-ni.
Metalcore
Ajalugu
Üks metalcore ' i suunanäitaja oli ansambel Breakdown, mis kombineeris metal ' it hardcore pungiga, olemata samal ajal thrash metal. Tähtsamate algusaja ansamblitena võiks veel välja tuua Integrity, Leeway, Biohazardi, Madballi, Judge'i ja Raw Deali.
Hiid-soomusloom
Soomused on võrdlemisi suured, karv valkjas. Soomused on pruunid või punakaspruunid. Karvu ei esine mujal kui silmalaugudel. Tal on pikk koon, pikk paks saba ja suured esiküünised.
Metalcore
Ajalugu
Metalcore ' i suurem levik ja populaarsuse kasv leidis aset sajandivahetuse paiku, mil sellised ansamblid nagu Bullet for My Valentine, Atreyu ja Killswitch Engage said väga laialdaselt tuntuks.
Metalcore Eestis
Metalcore populaarsemaks muutumisega seoses on ka Eestis tekkinud mitu metalcore ' 'i viljelevat ansamblit, näiteks Horror Dance Squad, Still Haunts Me, Into Salvation, Burn Still, Mushy, Stem, From Private Letters, These Broken Remains ja Recycle Bin. Metalcore-kontsertide korraldamise ja fännide ühendamisega tegeleb Eestis põhiliselt ühendus kid in a pit.
Diskussioon
Diskussioon ehk vestlus on kahe või enama, mõnikord ka ühe, inimese omavaheline suhtlus, tavaliselt selline, mille käigus arutatakse kindlat teemat. Kui need kaks inimest on eriarvamusel, siis on tegemist vaidlusega; kui nad on valmis oma erimeelsust lahendama, siis on tegemist väitluse ehk debatiga.
Novosibirski oblast
Novosibirski oblast on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Siberi föderaalringkonnas. Asub Lääne-Siberi madaliku lõunaosas Irtõši ja Obi vahel.
Hiid-soomusloom
Hiid-soomusloom elab maapinnal, kaevab endale urge. Elupaigas peab leiduma vett ning sipelgaid või termiite, sest peaaegu midagi muud ta ei söö. Sel põhjusel on teda raske loomaaias pidada. Ta suudab ronida puude ja teiste objektide otsa.
Hiid-soomuslooma liikumise ajal toetub enamus looma keharaskusest tema sambasarnastele tagajalgadele. Esikäpad tõmbab loom rusikasse ja toetub maha mitte peopesade, vaid pigem randmetega, et kaitsta oma väärtuslikke küüsi. On nähtud, et loom tõuseb tagajalgadele ja liigub kahel jalal, hoides sabaga tasakaalu.
Novosibirski oblast
Suuremad linnad on Novosibirsk, Berdsk, Iskitim ja Kuibõšev.
Oblastit läbib Siberi raudtee.
Diskussioon
Vestlus võib olla:
Süntaks
Süntaksi ülesandeks on kirjeldada neid seaduspärasusi, mille järgi grammatilised vahendid seovad leksikaalseid vahendeid funktsionaalseteks tervikuteks: lause moodustajadeks ja terveteks lauseteks.
Süntaksi uurimisobjektiks on lause ehk minimaalne suhtlusüksus, mis kuulub komponendina suuremasse suhtlusüksusesse – teksti(lõiku).
Süntaksi raames uuritakse Sõnade ühendamisel sõnaühendeiks ja lauseiks kasutatakse nii süntaktilisi kui ka morfoloogilisi väljendusvahendeid.
Noam Chomsky, silmapaistev süntaksiuurija ja generatiivse transformatsiooniteooria looja, on süntaksi eesmärgiks pidanud sellise kirjelduse andmist, mis genereeriks kõik keele grammatikale vastavad ehk grammatilised laused, aga mitte ühtegi mittegrammatilist lauset. Otsustamaks, kas lause on õige või vale, on kõigepealt tarvis keelevaistu. Grammatiline lause on keelenormide järgi korrektne ehk õige. Emakeelne kõneleja on võimeline selliseid lauseid tegema, sest ta teab keelenorme.
Novosibirski oblast
Haldusjaotus
Oblastis on 30 rajooni ja 5 linnaringkonda.
Süntaks
Eesti keele süntaksi uurimisel on silmapaistvaid tulemusi saavutanud Valter Tauli, Henno Rajandi, Huno Rätsep, Ellen Uuspõld, Mati Erelt, Helle Metslang, Liina Lindström.
Hiid-soomusloom
Tal on terav haistmine. Tema eluviisi on vähe uuritud, sest ta on ööloom. Nähtavasti on loomade suhtlemises tähtsal kohal väljaheited. Täiskasvanud loomad elavad enamasti üksikuna.
Hiid-soomusloom kuulub kõige vähem ohustatud liikide hulka. Siiski tema arvukus väheneb vihmametsade hävitamise ja üleküttimise tõttu. Ebausklikud inimesed arvavad tema soomustel olevat maagilist mõju. Kütitakse ka söödava liha pärast.
Hiid-soomuslooma kui liiki kirjeldas esimest korda saksa zooloog Johann Karl Wilhelm Illiger 1815. aastal.
Bremen (laev)
pisi|Bremen pisi|Laeva profiil Bremen oli Saksamaa ookeaniliinilaev.
1926. aastal andis ettevõte Norddeutsche Lloyd laevatehasele Blohm & Voss tellimuse kahe suure reisiauriku ehitamiseks (teine oli Europa).
Bremeni kiil pandi maha 18. juunil 1927 ja juba 16. augustil 1928 lasti laev vette.
Laeva olulisemad tehnilised andmed olid järgmised: pikkus 286 m, laius 31,1 m, veeväljasurve 51 656 t, koguvõimsus 130 000 hj ja kiirus 28 sõlme.
Novosibirski oblast
Haldusjaotus
Rajoonid:
Tiit Kuusmik
Tiit Kuusmik (sündinud 3. märtsil 1950 Kiviõlis) on Eesti poliitik.
Haridus
Tiit Kuusmik on lõpetanud Kiviõli 1. Keskkooli 1968 ning Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehalise kasvatuse õpetaja erialal 1972, lisaks ENSV Riikliku Filharmoonia estraadistuudio kursuse laulmise erialal 1971.
Bremen (laev)
Aurik mahutas 2228 reisijat ja 1000 meeskonnaliiget. Laeval oli tehtud mitmeid olulisi uuendusi, näiteks olid kõik tekiehitised projekteeritud voolujoonelistena. Laeva pardal asus muuhulgas ka postilennuk, mille õhkutõusuks oli olemas suruõhukatapult.
Tiit Kuusmik
Poliitiline tegevus
Tiit Kuusmik on olnud Kohtla-Järve komsomolikomitee sekretär 1976–1979, Kohtla-Järve parteikomitee instruktor 1979–1980 ning Kiviõli Linna RSN Täitevkomitee aseesimees ja esimees 1980–1986.
Ta oli Kiviõli linnapea 1993–2005, X Riigikogu liige 2005–2007 ja XI Riigikogu liige 2007–2011.
Aastail 2001–2011 oli ta Eesti Keskerakonna liige. Alates 2014. aastast on ta Reformierakonna liige.
12. jaanuaril 2012 valiti ta Toila vallavanemaks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 7 (Ida-Virumaa) 184 häält ning ei osutunud valituks.
Irkutski oblast
Irkutski oblast on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Siberi föderaalringkonnas, Siberi kaguosas, Angara, Leena ja Alam-Tunguska basseinis. Oblasti kagupiiril asub Baikali järv.
Oblast loodi 1937. aasta 26. septembril.
Bremen (laev)
Laev hävis 1941. aasta märtsis Bremerhaveni sadamas tulekahjus. Hilisema uurimise käigus selgus, et aluse oli põlema pannud 15 aastane laevapoiss kättemaksuks ohvitserilt saadud kõrvakiilu eest.
Irkutski oblast
1. jaanuaril 2008 liideti Irkutski oblastiga Ust-Orda Burjaadi autonoomne ringkond.
Loodus
Irkutski oblast on Venemaa kõige metsarikkam regioon: metsad hõlmavad 83,1% oblasti territooriumist.
Rahvastik ja asustus
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Irkutski oblasti rahvaarv 2 581 705, kellest 2 320 493 (89,9%) olid venelased, 80 565 (3,1%) burjaadid ja 53 631 (2,1%) ukrainlased.
Suuremad linnad on Irkutsk, Bratsk, Angarsk ja Ust-Ilimsk.
Fabian von Wrangell
Fabian von Wrangel(l) (10. september 1614 Sikeldi mõis – 27. oktoober 1689) oli Rootsi sõjaväelane (kapten), rüütelkonnategelane, mõisnik.
Ta maeti 1690. aasta veebruaris Tallinna Oleviste kirikusse.
Isiklikku
Ta abiellus 1638. aastal Maidla mõisast pärit Dorothea Bremeniga (surnud 1651), kes jättis talle pärandiks Mäetaguse mõisa. 1653. aastal abiellus ta Idavere mõisast pärit Anna Dorothea von Lodega (surnud 1661).
Esimesest abielust sündisid 5 tütart ja 2 poega, teisest 3 poega ja kaksikutest tütred. Laste seas olid Helmich von Wrangell, Otto Fabian von Wrangell, Fabiana Helena Renata von Wrangell.
Valter Klein
Valter Klein (pseudonüüm Karl Roobas; 9. märts 1892 Tartu – 3. märts 1925 Tallinn (Nõukogude Liidu saatkond)) oli Eesti kommunist.
Valter Klein sündis 1892. aastal Tartus töölisperekonnas, aastatel 1910–1913 õppis Tartus maalrite koolis, misjärel töötas maalrina Soomes ja Petrogradi miinitehases.
Esimese maailmasõja ajal liitus poliitilise tegevusega, 1917. aastal astus ta VSDT(b)P-sse ning sõdis Vene kodusõjas Punaarmees 1919. aastani.
Pärast Vene kodusõda töötas Vene-Eesti-Läti piiri komissarina ja seejärel Petrogradi eestlaste-kommunistide tööartelli juhatuse esimehena. V. Klein tegi kaastööd Petrogradis ilmunud ajalehele Edasi ja oli ajakirja Oras üks asutajaid.
1923. aastal suunati V. Klein Eestisse illegaalsele poliitilisele agitatsioonitööle, 1. detsembrist 1924 sai temast Eestimaa sõjakomitee esimees ning võttis osa 1924. aastal toimunud riigipöördekatsest. Ta kuulus riigipöörde peastaapi, olles määratud sõja-revolutsioonikomitee esimeheks mässu edu korral, sai 1. detsembri riigipöördekatse ajal sai haavata. Detsembrimässust osavõtnu, kommunist Johannes Mänd (1890 Oudova – 1961) riigiarhiivis hoitavate mälestuste järgi jõudis ta ülestõusu läbikukkumise järel pärast seiklusi ja öiseid rännakuid lõpuks Tartumaalt pealinna, ning suundus Pikale tänavale saatkonna ukse juurde ning sisenes.
Johannes Mänd on meenutanud, et Vene saatkonda põgenenud kommunistid said endile seal varjupaigaks kütteruumi keldri.
Dokumendi järgi suri Klein seal keldris kopsupõletikku ning tema surnukeha valmistas teistele põgenikele peavalu – mida sellega ette võtta? Lõpuks maeti lahkunu samasse keldri põranda alla.
Assemblerkeel
pisi Assemblerkeel on teise põlvkonna madaltaseme programmeerimiskeel, mille käsud vastavad üksüheselt sihtprotsessori masinkoodi käskudele. Assemblerkeeles on masinakäskude kahendkoodid (nt. 11110111xx100xxx, kus x-id tähistavad operandide aadressi arvuti mälus) asendatud mnemooniliste tähistega ehk mnemokoodidega. Masinakäsu mnemokood on tavaliselt kahe, kolme või neljatäheline inglise keelest tulenev lühend. Assemblerkeel loodi masinkoodi kirjutamise lihtsustamiseks.
Igapäevaselt kasutatakse assemblerkeele kohta ka sõna assembler, kuigi nii nimetatakse ka assemblerkeele kompilaatorit (vt. assembler).
Masinkoodi puhul on programmikood binaarkujul ehk kahendarvude jadana. Assemblerkeele puhul on programmikood kirjeldatud lühikeste käskude ja nende parameetritega, kusjuures iga assemblerkeelne käsk on tõlgitav üheks või mitmeks sama funktsiooniga masinkoodi käsuks. Kui sama assemblerkeelne käsk on tõlgitav mitmeks masinkoodi käsuks, siis on seda tihti võimalik kirjutada erikujul, kus osutatakse, millist käsku parasjagu kasutatakse – sellele erikujule tõlgivad koodi ka disassemblerid.
Igal erineval protsessoril on oma masinkeel ja sellele vastav assemblerkeel. Ühele protsessorile arusaadavad käsud moodustavad käsustiku. Kõrgtaseme programmeerimiskeeled vähendavad sõltuvust protsessori eripäradest ja nendes kirjutatud kood kompileeritakse kinda protsessori käsustikule vastavateks masinakäskudeks.
Assemblerkeele laused
Assemblerkeelne tekst koosneb lausetest, iga lause on jagatud järgmisteks väljadeks :
Assembleri translaatori direkiivid lihtsustavad assemblerikeeles programmeerimist võrreldes masinakoodiga. Kasutusala järgi on pseudokäsud (ehk direktiivid) järgmised: Kus tähised UMRK, ARV ja MASS on programmeerija poolt valitud andmeobjektide või konstantide nimed.
Lausete näide Inteli protsessori assemblerkeeles
Ülal toodud näite assembleri poolt tõlgitud (kompileeritud) masinkood kuueteistkümnendsüsteemis kujutatuna:
Makroassembler
Makroassembler on assembler, millele on lisatud makrodest koosneva metakeele toetus, mis võimaldab korraga töödelda terveid assemblerkeelseid plokke või programmikonstruktsioone (programmi ehitusreegleid).
Välislingid
Asembler
Vaidlus
Vaidlus on diskussiooni vorm, mille puhul osalejate vahel on erimeelsus ja mille puhul ei pruugita järgida väitlusreegleid.
Vaidluses on võimalik otsene emotsionaalne mõjutamine, näiteks sõimamine ja solvumise väljanäitamine kindla eesmärgi saavutamiseks.
Samuti on vaidluses võimalik, et üks või mitu osalist tahab jõuda ettemääratud tulemini sõltumata selle õigsusest (kasutab demagoogiat).
Vaidlus võib paisuda tüliks.
Säntpoolia
Säntpoolia (ka saintpaulia; ladinakeelne teaduslik nimetus Saintpaulia) on püsikutest rohttaimede perekond gesneerialiste sugukonnast.
Säntpooliad kasvavad pärismaistena Tansaanias ja Keenia kaguosas. Mitut liiki säntpooliad kasvavad Nguru mägedes.
Süstemaatika
Säntpoolia on lähedases suguluses keerdviljakuga. Säntpoolia tuntumad sugulased on hiilulill, leitselill, punahuul, sipelgalill, templilill, vasklehik ja õnnekann.
Sordid
Käesoleval ajal tuntakse rohkem kui 2000 säntpooliasorti.
Sümbolina
Säntpooliaid kingitakse (potilillena) emadele ja mitmel pool maailmas peetakse neid emaduse sümboliks.
Teaduslik nimi
Saksa botaanik H. Wendland nimetas selle taimeperekonna säntpooliaks Tansaania Usambara maakonna kuberneri W. Freiherr von Saint-Paul Illaire’i (1860–1910) auks, kes 1890. aastal esimesed säntpooliad Hannoveri lähedale Herrenhausenisse saatis.
Rahvapärased nimetused
Säntpooliatel on teatud sarnasus kannikestega, mistõttu toataimena kasvatatavat kannikeseõielist säntpooliat (Saintpaulia ionantha) nimetatakse ka aafrika kannikeseks või varjukannikeseks.
Rahvapäraselt tuntakse säntpooliat ka usamba kannikesena ja parma kannikesena.
Katleri tänav
thumb|Katleri tänava algus pisi|Katleri tänav Katleri tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Katleri asumis. Katleri tänav algab Martsa tänavalt, kulgeb algul itta ja siis kirdesse ning lõpeb Tondiraba tänaval. Teiste tänavatega ta ei ristu. Ta kulgeb paralleelselt põhja pool asuva Narva maantee ja lõuna pool asuva Paasiku tänavaga. Tänav on 440 m pikk. Suurim majanumber on 25.
Katleri tänav sai nime 9. detsembril 1988. Tänav on saanud nime Katleri suvemõisa järgi.
Black Sonic
Black Sonic on Liechtensteini ansambel.
Polügonaalpinnas
Polügonaalpinnas on igikeltsaaladel esinev hulknurkseist jääkiiludega ümbritsetud pinnaseplokkidest koosnev reljeefimuster.
Polügonaalpinnas tekib pinnases kasvavate enam-vähem vertikaalse orientatsiooniga jääkiilude (läbimõõt keskmiselt 0,6...3 meetrit) liitumisest üksteisega. Kiilude vahele jääv pinnas moodustab hulknurkse mustri. Aktiivselt kasvavate jääkiilude korral on polügoonide servaalad kõrgemal kui keskkohad. Polügooni keskele võib sellisel juhul tekkida väike lomp või tiik. Reliktne polügonaalpinnas võib esineda ka aladel, kus igikeltsa enam ei ole. Polügoonide läbimõõt on keskmiselt 3...30 meetrit.
Juhan Kunder
Elulugu
Kunder õppis Pulleritsu külakoolis, Paistu kihelkonnakoolis, Viljandi alg- ja kreiskoolis. Aastail 1872–1875 õppis ta saksakeelses Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminaris. 1873. aasta sügisel astus Eesti Üliõpilaste Seltsi, mis tollal tegutses Kalevipoja-õhtute vormis.
Pärast õpingute lõpetamist töötas ühe aasta õpetajana Tartus ja seejärel aastail 1876–1886 Rakveres, oli seal majaomanik, Rakvere linnavolikogu liige ja vabatahtliku tuletõrjeühingu abiesimees. 1878. aastal abiellus ta Theophile Freibergiga. Aastal 1882 sooritas kreiskooli õpetaja eksami.
Aastail 1885–1886 oli ta ajakirja Meelejahutaja toimetaja. Tegi kaastööd ka ajalehtedele Eesti Postimees, Sakala ja Valgus.
1886. aastal läks edasi õppima Kaasanisse, seejärel Peterburi, kus ta suri 24. aprillil 1888 tüüfusesse. Juhan Kunder maeti 30. aprillil 1888 Rakvere linnakalmistule.
Juhan Kunder kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi (1882–1888 seltsi asepresident), tegutses Aleksandrikooli liikumises ning kogus rahvaluulet.
Isiklikku
Eesti rahvusliku liikumise tegelane Hain Henno oli Juhan Kunderi poolvend.
Mälestuse jäädvustamine
Tema järgi on nimetatud Juhan Kunderi tänav Tallinnas ja Kunderi tänav Rakveres. Tema järgi on veel nime saanud rändrahn Suure Munamäe nõlval (Juhan Kunderi kivi).
Rakveres aadressil Pikk tänav 29 tegutseb Juhan Kunderi Selts. Hoonele, kus selts tegutseb ja kus algselt oli Rakvere elementaarkool ja kus Kunder elas, kinnitati 24. aprillil 1998 mälestustahvel, millega tähistati 110 aasta möödumist Juhan Kunderi surmast. Aastast 2012 annab selts välja Juhan Kunderi nimelist Vaimsuse auhinda.
Kovali talu asukohta, kus Juhan Kunder sündis ja kus elas rahvusliku liikumise tegelane Hain Henno, on püstitatud mälestuskivi.
Laagna (Tallinn)
Laagna on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Loopealse, Tondiraba, Sõjamäe, Pae, Kurepõllu ja Paevälja asumiga. Laagna asumi pindala on 1,36 km2.
Laagna asumi asustus on tihe, selles piirkonnas on palju kortermaju.
Ajalugu
Praegune Laagna asum on moodustatud Lasnamäe kahest endisest mikrorajoonist, täpsemalt II ja III mikrorajoonist. 1979. aastal nimetati III mikrorajoon mõneks ajaks ümber Kangelaste mikrorajooniks, kuid see otsus sai peagi tühistatud, sest mikrorajoonidele nime panemine oli vastuolus Nõukogude Liidu seadustega. Lasnamäe III mikrorajoonis tegutses kauplus Leningrad, Kuramaa tänav 23 (hilisem kauplus Laagna). Tänapäevane nimi Laagna on kasutusel alates 1991. aastast ning pärineb eeposest "Kalevipoeg", kus see nimi tähistas Lasnamäed.
"Kalevipoja" ja mütoloogiaga laiemalt seotud tänavanimed võeti kasutusele 1990. aastate keskel, et asendada nõukoguliku ideoloogiaga seotud tänavanimesid. Eesti kultuuritegelastega seotud tänavanimed võeti kasutusele aastatel 1979–1980, seda osalt loomeliitude ärgitusel.
1980. aastal rajati asumisse Tallinna 13. Keskkool, mis tänapäeval kannab Tallinna Laagna Gümnaasiumi nime. Alates 1994. aastast asub Laagnal Lindakivi kultuurikeskus, enne seda tegutses samas majas samanimeline kino. Laagna raamatukogu tegutseb praeguses asukohas alates 1998. aastast, asutuse eelkäija loodi juba 1926. aastal. Laagna asumi territooriumile rajati 2003. aastal spordihoone.
Elanikkond
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 12–17%, üle 68-aastased aga 10–19%. Eestlasi oli asumi elanikkonnas 18–49%.
Olulisemad objektid
Laagna asumis asuvad Põhja Prefektuuri Ida-Harju politseijaoskond, Lasnamäe Kergejõustikuhall ja Lasnamäe Sportmängude maja.
Haridus ja kultuur
Laagna asumis asuvateks haridusasutusteks on Lasnamäe Vene Gümnaasium, Tallinna Laagna Gümnaasium ja Tallinna Laagna Lasteaed-Põhikool. Asumis paiknevad Laagna raamatukogu ja Paepealse raamatukogu, samuti Lindakivi kultuurikeskus.
Laagna asumi tänavad
Mitmed asumi tänavanimed on seotud "Kalevipoja" või mütoloogiaga laiemalt, näiteks Anni tänav, Arbu tänav, Vikerlase tänav ja Virbi tänav. Samuti esineb mitmeid Eesti kultuuritegelastega seotud tänavanimesid, näiteks Miina Härma tänav. Asumis asuvad lisaks veel Kahu tänav, Kalevipoja tänav, Kalevipoja põik, Jaan Koorti tänav, Laagna tee, Liikuri tänav, Loitsu tänav, Lummu tänav, Pikri tänav, Paul Pinna tänav, Punane tänav, Juhan Smuuli tee, Varraku tänav, Vilisuu tänav ja Võru tänav.
Siselõugsete loend
''Siin on loetletud siselõugsete liike ja teisi taksoneid.
Pae (Tallinn)
Pae on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Kurepõllu, Ülemiste, Laagna ja Sikupilli asumiga. Pae asumi pindala on 0,58 km².
Pae asum on saanud nime Pae tänava järgi, mille nimi viitab Lasnamäe paemurdudele. Nõukogude ajal tunti asumit Lasnamäe I mikrorajoonina.
Pae asum piirneb Pae tänava,  Võidujooksu tänava, Laagna tee, Paekaare tänava, Juhan Smuuli tee ja Punane tänavaga. pisi|260px|Õhuvaade Pae asumile pisi|260px|[[Paekaare tänava hooned 16]] pisi|260px|[[Paekaare tänava hooned 22 ja 24]] pisi|260px|Pae sild, [[Laagna teel]]
Ajalugu
1974. aastal rajati asumisse Tallinna 11. Keskkool, mis sai hiljem kandma nime Tallinna Paekaare Gümnaasium. 1979. aastal loodi asumi territooriumile Ivan Fedjuninski nimeline Tallinna 12. Keskkool (tänapäevane Lasnamäe Gümnaasium). Praeguseks on Tallinna Paekaare Gümnaasium suletud, sest kooli hoone oli renoveerimata ning õppekeskkond ei vastanud riiklikele nõuetele, samuti oli õpilaste arv vähenenud tunduvalt. Asumi kaks kooli liideti 2015. aastal ning ainult Lasnamäe Gümnaasium jätkas tegevust.
Elanikkond
2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 12–17%, üle 68-aastased aga 10–19%. Eestlasi oli elanikkonnast 18–49%.
Olulisemad objektid
Pae asumis asuvad Lasnamäe Gümnaasium, Pae Turg ja Pae sild.
Pae asumi tänavad
Asumis asuv Punane tänav on nimetatud tänavast lõunasse jääva Lõunatuletorni ehk Punase majaka järgi, mis oli algselt punast värvi. Asumis on veel Pae tänav, Paekaare tänav, Võidujooksu tänav ja Juhan Smuuli tee.
Tartu Kesklinna Kool
pisi|Kroonuaia 7 Tartu Kesklinna Kool on põhikool Tartus.
1912. aastal Arved Eichhorni projekti järgi rajatud juugendlik koolihoone on arvatud ehitismälestiseks.
Aastatel 1990–1995 oli kooli direktoriks Kristi Paris (16.08.1949–07.01.1995). Alates 1995. aastast on direktor Kersti Vilson (sündinud 1. jaanuaril 1960).
Ajalugu
Kool moodustati 1990. aastal, kui A. H. Tammsaare nimeline Tartu 1. Keskkool jaotati kaheks – aadressil Lai tänav 28 asuvaks Tartu Kesklinna Kooliks ja aadressil Munga tänav 12 asuvaks Hugo Treffneri Gümnaasiumiks. Kesklinna kool alustas tegevust sama aasta septembris 6-klassilise koolina.
2002. aasta suvel kolis kool aadressile Kroonuaia tänav 7. Samal ajal müüdi maha hooned Lai 28 ja Lai 26.
Novembris 2007 valmis juurdeehitis. Kool sai tänapäevase võimla ja õppetööd alustati ühes vahetuses.
Kooli hoone
1912.a Kroonuaia 7 koolimaja.
1965.a oranž majaosa, 2018 valmis neljas korrus.
2007.a tumehall majaosa.
Loopealse
Loopealse on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Maarjamäe, Katleri, Tondiraba, Laagna ja Paevälja asumiga. Loopealse asumi pindala on 0,57 km².
Loopealse asum on saanud nime piirkonnale iseloomuliku maastiku järgi. Ka asumi tänavanimed on seotud loopealse ja selle paikkonna taimedega. Nõukogude ajal tunti asumit Lasnamäe IX mikrorajoonina.
Elanikkond
Asumi rahvaarv on aastatel 2011–2017 järjest suurenenud. 2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68aastased moodustasid 10–19%. Samal aastal jäi eestlaste osakaal asumi elanikkonnas 50–79% vahele.
Territoorium
Suur osa asumist on hoonestamata, majad on ehitatud vaid Alvari tänava ümbrusse asumi kaguosas ning Meeliku tänava ümbrusse asumi loodeosas. Loopealse ehitiste vundamendid toetuvad otse paekivile, haljastuse lisamiseks on kasutatud täitepinnast. Loopealse asumis asub Tallinna Jumalaema Kiirestikuulja ikooni kirik, mille kõrgus on 36 m. Kiriku ees asub Patriarh Aleksius II väljak.
Loopealse asumi tänavad
Asumis asuvad Alvari tänav, Angerpisti tänav, Kiviriku tänav, Lageloo tänav, Lavamaa tänav, Liikuri tänav, Loopealse puiestee, Marana tänav, Meeliku tänav, Narva maantee, Puju tänav, Rahu tee ja Rähkloo tänav.
Ajalugu
9. Lasnamäe mikrorajooni ehitamist alustati 2007 (Meeliku tänava majad). Asumi hoonestus on lõpetamata.
Õigeusu kiriku rajamine asumisse toimus Lasnamäe elanike endi initsiatiivil. Elanikud algatasid kiriku rajamise protsessi 2002. aastal ning nende ettepanek sai samal aastal nõusoleku Eesti Õigeusu kiriku sinodi poolt. Tallinna Linnavalitsus otsustas 20. veebruaril 2003 eraldada maalapi kiriku ehitamiseks ning juba sama aasta 30. septembril pühitses patriarh Aleksius II kiriku ehitusplatsil nurgakivi sisse.
22. novembril 2006 algasid kiriku ehitustööd. Patriarh Aleksius II väljaku pidulik avamine toimus 2009. aastal. Väljaku suurus on 1800 m², selle haljastamiseks oli istutatud 170 puud ja 3000 põõsast. Jumalaema Kiirestikuuja ikooni kiriku sissepühitsemistsemoonia toimus 16. juunil 2013 ning selle viis läbi Moskva patriarh Kirillus.
Aginskoje
Vaatamisväärsused
Alevis asub Aga datsan.
Välislingid
Aginskoe (Zabaykalsky Krai)
Vahitüürimees
pisi|Teise tüürimehe õlak Vahitüürimees (inglise keeles mate) on eriharidusega laevajuht, kes juhib laeva oma vahikorra ajal. Lisaks vahiteenistuse pidamisele on neil sõltuvalt laevast ka muid vastutusalasid, näiteks pääste- ja tuleohutusvahendite kontroll, kaartide ajakohastamine jne.
Laeval on tavaliselt 2-5 tüürimeest (vanemtüürimees, teine tüürimees jne).
Eestis on võimalik tüürimeheks õppida Eesti Mereakadeemias ja Eesti Merekoolis.
Araukaarialised
Araukaarialised (Araucariaceae) on igihaljaste okaspuude sugukond okaspuulaadsete seltsist.
Araukaarialised kasvavad valdavalt lõunapoolkeral, nende levila ulatub Austraaliast ja Kagu-Aasia saartest üle Vaikse ookeani Lõuna-Ameerikasse. Põhjapoolkeral leidub neid vaid Malaisias ja Filipiinidel. Kunagi olid araukaarialised levinud ka põhjapoolkeral, kuid suurem osa liikidest suri välja Kriidi ajastu lõpul. Leitud fossiilide põhjal eristatakse fossiilseid perekondi Araucarioxylon, Brachyphyllum ja Protodammara.
Sugukonda kuuluvad kõrgekasvulised jämeda tüvega puud, millel on kitsad või nõeljad okkad. Paljudel neist on väärtuslik puit. Puudelt kogutakse ka vaiku ja söödavaid seemneid.
Freymann (Nursi)
Freymann (saksa keeles Freymann a. d. H. Nursie, ′Freymann Nursi kojast′, eristamaks Joosu mõisa Freymanni suguvõsast) oli aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad suguvõsa liikmed Saksamaal, Soomes ja Rootsis.
Ajalugu
Suguvõsa päritolu on jäänud ebaselgeks. Alguses kandis see nime Neumann. 1666. aastal tõsteti Johann Neumann (suri pärast 1682) Rootsi aadliseisusse ja võttis perekonnanimeks Freymann. 1747. aastal immatrikuleeriti suguvõsa Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse ja 1888. aasta märtsis immatrikuleeriti Arthur von Freymann (1855–1919) Saaremaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Rohtla-soomusloom
Rohtla-soomusloom (Manis temminckii) on soomusloomalaste sugukonda soomuslooma perekonda kuuluv imetaja.
Rohtla-soomusloom elab Lõuna- ja Ida-Aafrika savannides. Aafrikas elab 4 liiki soomusloomi, aga Ida- ja Lõuna-Aafrikas üksnes rohtla-soomusloom.
Tema tüvepikkus on ligi 50 cm, saba pikkus 35 cm. Tal on ebaproportsionaalselt väike pea, väikesed esikäpad ja võimsad tagakäpad. Tal on võimsad küünised, mida vajab sipelga- ja termiidipesade lõhkumiseks.
Rohtla-soomuslooma kere on kaetud suurte soomustega. Neid ei ole tal ainult kõhul. Hädaohu korral rullib ta end kokku kõvaks palliks, mida inimene ei suuda lahti kangutada. Soomusloom võib vaenlasi ka sabaga lüüa. Kui ta keras ei ole, pole sabasoomused päris üksteise vastas. Sabasoomused on teravad ja kui loom sabaga virutab, siis ta nagu lööks mitmekümne noaga.
Ta liigub mööda maapinda ja on öise eluviisiga. Ta on üksnes maismaa-elanik. Üldiselt on ta aeglane loom. Käib ta neljal jalal, toetudes mitte esijalgade peopesadele, vaid sõrmenukkidele, et mitte oma väärtuslikke küüsi murda. Kui on vaja kiiremini liikuda, jookseb ta tagajalgadel, hoides sabaga tasakaalu. Joostes võib ta arendada kiirust 3,5–6 km/h, mis ei ületa inimese kõndimise kiirust.
Ta sööb peamiselt sipelgaid ja termiite. Selleks on ta hästi kohastunud. Tal on väga pikk, kuni poole meetri pikkune kleepuv keel, mis tavaliselt on tema suus olevas taskus. Soomuslooma sülg meelitab putukaid ligi.
Rohtla-soomusloom suudab endale ka ise uru kaevata, aga ta eelistab elada tüügassea või tuhniku kasutamata koopas või lihtsalt lamada tihedas taimestikus. See, et tal ei ole kindlat elupaika, teeb tema jälgimise veelgi raskemaks.
Emane toob ilmale korraga ühe poja. Kaksikuid on väga harva.
Praegu peetakse teda ohualtiks liigiks, kuna hoolimata tema laiast levikualast on liigi arvukus salakaubanduse tõttu vähenemas.
Rohtla-soomuslooma kirjeldati teaduslikult esimest korda 1832. Siis anti talle ka teaduslik nimi. Selle sai ta hollandi zooloogi Coenraad Jacob Temmincki järgi.
Sardiinia lipp
thumb|150px Sardiinia lipp ehk nelja mauri lipp on Itaalia autonoomse staatusega Sardiinia maakonna ametlik lipp.
Ametliku sümbolina on lipp kasutusel alates 1952. aastast, kuid tolleaegsel lipul vaatasid maurid vasakule ning peapael kattis silmad. Praegune kujundus võeti kasutusele aastal 1999.
Luigelill (perekond)
Luigelill (Butomus) on taimesugukonna luigelillelised ainus perekond.
Selles perekonnas on üks liik – luigelill (Butomus umbellatus).
Pangoliin
Tüvepikkus 50–60 cm, saba pikkus 25-38 cm, kaal täiskasvanuna 2-7 kg.
Liik on levinud Põhja-Indias, Nepalis, Bhutanis, Birmas, Indohiina poolsaare põhjaosas ja suuremas osas Lõuna-Hiinast.
Vanemtüürimees
pisi|Vanemtüürimehe õlak Vanemtüürimees (ka esimene tüürimees; inglise keeles chief mate või chief officer) on erihariduse ja pikaajalise meresõidukogemustega laevajuht, kes vastutab üldjuhul laevasõidu ohutuse ja laeva laadimise (lastimise ja lossimise) eest.
Jaava soomusloom
Jaava soomusloom (Manis javanica) on keskmise suurusega soomuste ja punakaspruuni karvastikuga soomusloom. Elutseb nii maapinnal kui ka puudel. Jaava soomusloom on levinud Indoneesias, Malaka poolsaarel ja Indohiinas.
Ihaste
Ihaste on Tartu linnaosa, mis paikneb Tartu kaguosas, Emajõe vasakul kaldal. Ihaste piirideks on Ihaste tee – Nõlvaku tänava pikendus – linna piir – Emajõgi. Ihaste linnaosa piirneb Annelinna ja Ropka tööstusrajooni linnaosaga ning Kambja ja Luunja vallaga.
Linnaosa pindala on 424 ha ja elanike arv oli Tartu Linnavalitsuse ettevõtluse osakonna elanike registriteenistuse andmeil 1. jaanuaril 2012. aastal 2322. Ihaste asustustihedus on 547 inimest ühel ruutkilomeetril. Hõredam on veel vaid Maarjamõisa linnaosa. Põhjenduseks on ühelt poolt see, et Ihastes hõlmavad haljasalad üle poole linnaosa pindalast, teisalt hoonestus on valdavalt ühe- või kahekorruseline.
2013. aasta 31. detsembri seisuga elas Ihastes 2497 inimest, neist 1321 naist ja 1176 meest. Ihaste elanikest 272 olid vanuses 0–6 aastat, 427 vanuses 7–18 aastat, 1525 vanuses 19–64 aastat ja 273 vähemalt 65–aastased. Linnaosa asustustihedus oli Tartus hõreduselt teine: 589 in/km2. Ihastes elas 2,55% tartlastest.
Ajalugu ja jaotus
Ihaste jaotub lõunapoolseks, varem rajatud Vana-Ihasteks ning sellest männimetsaga eraldatud kirdepoolseks Uus-Ihasteks.
1968. aastal jagati Vana-Ihastes 28 aianduskooperatiivile laiali 745 krunti. Suvilakrunte jagati ettevõtete ja asutuste ametiühingute kaudu. Aianduskooperatiivide planeeringu autor on Maie Ilumäe. Aastatel 2007–2008 rajati Vana-Ihastesse torustikud, mis võimaldasid ka selle piirkonna elanikel liituda ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga. Vana-Ihaste madalamaid alasid kimbutab üleujutus. Nii on erakorralise uputuse aastatel (näit 2009, 2010) olnud Ranna puiestee, Salutähe tänav ja Ihaste tee osaliselt vee all ning liiklus seal suletud.
Vene-Liivi sõda
pisi|300px|Liivimaa kaart, [[Joann Portantius 1573]] Vene-Liivi sõda ehk Vene-Liivimaa sõda oli relvakonflikt Vene tsaaririigi ja Vana-Liivimaa (peamiselt Liivi ordu relvajõudude) vahel 16. sajandil, aastatel 1558–1561.
Ihaste
Ajalugu ja jaotus
Uus-Ihaste rajamise aluseks olnud planeering kehtestati 1989. aastal. See on eramute ja ridamajade rajoon. Uus-Ihaste tänavad on nimetatud Pallase koolkonna kunstnike järgi. Esimesed ridamajad kerkisid Anton Starkopfi tänaval ja Pallase puiesteel. Aastal 2004 rajati aadressil Nõlvaku 14 Anne joogiveepuhasti, mis on kindlustanud Annelinna ja Ihaste elanikele kvaliteetse joogivee.
Vene-Liivi sõda
Liivimaa sõdade periodiseerimine
pisi|Moskva ja kogu Venemaa tsaar Ivan IV ehk Ivan Julm pisi|Viimane Liivimaa ordumeister ja pärastine Kuramaa hertsog [[Gotthard Kettler]] Tavapäraselt loetakse Vene-Liivi sõja aega Liivi sõja alguseks. Kui Liivi sõja näol on pigem tegu koondnimetusega Moskva tsaari Ivan IV valitsusajal eri jõudude vahel aset leidnud sõdadele Liivimaa pinnal, siis Vene-Liivi sõjas osales vaid kaks mainitud vastast.
Ihaste
Ajalugu ja jaotus
Nõlvaku 12 asub Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskuse eakate hooldusosakond.
Vene-Liivi sõda
Liivimaa sõdade periodiseerimine
Vene-Liivi sõda võib vaadelda ka kui kujunevate Läänemere-äärsete territoriaalriikide omavahelise võimuvõitluse esimest faasi, kus peakannatajaks oli Vana-Liivimaa. Vene-Liivi sõda võib lugeda võimuvõitluse sissejuhatuseks, mille käigus varises kokku Liivimaa keskaegne riigikorraldus, mis oli siinse territoriaalriikide konfrontatsiooni otseseks eelduseks.
pisi|Vene-Liivi sõja lahingud ja sõjakäigud
Ihaste
Ajalugu ja jaotus
Lastekaitsepäeval 2010 avati Pallase puiestee 43 krundil laste mänguväljak. Eduard Wiiralti tänava ääres metsalagendikul on 380-meetrine hakkpuiduga kaetud jooksurada, võrkpalliplats, kaks üldkehalise ettevalmistuse linnakut, lõkke- ja grillimiskohad (neist üks katuse all). Kiigemäel on korvpalliväljak.
Vene-Liivi sõda
1558
Vene-Liivi sõda algas 22. jaanuaril 1558, mil Moskva tsaaririigi väed ületasid Aleksei Basmanovi juhtimisel Liivimaa piiri Kirde-Eestis Alutaguse ning endise Kaasani khaaniriigi khaan Šig-Alei juhtimisel Kagu-Eestis Vastseliina juures Tartu piiskopkonda, kus laastasid kuu jooksul maad, kohtamata erilist vastupanu vallutasid pool Eestimaad, kuni Paideni, sealhulgas Narva ja Tartu.
Leyte
thumb|Leyte saare asukoht Leyte on üks Visayani saartest. Pindala 7250 km².
Vene-Liivi sõda
1558
Sellele järgnes tsaari poolt välja kuulutatud kahekuuline vaherahu, mille jooksul pidid liivimaalased "Tartu maksu" tasuma. Liivimaa ordumeister ja Tartu piiskop koondasid väed 1558. aasta maikuus Kirumpääle, ajaloolise Tartu–Pihkva kauba– ja sõjatee äärde, kus viimane ületas Võhandu jõe kui olulisima loodusliku veetõkke.
Ihaste
Ajalugu ja jaotus
Ihaste spordi- ja vabaajakeskuses Raeremmelga tänavas saab harrastada ratsasporti, mängida golfi ja võrkpalli ning lasta vibu.
Vene-Liivi sõda
1558
Vene väed aga tungisid Liivimaale kahes osas, üks osa Narva ja teine osa Pihkva suunalt, 11. mail langes venelaste kätte ootamatult Narva, Pihkva suunast Liivimaale tunginud väed Pihkva vojevoodi Pjotr Šuiski juhtimisel tungisid Tartu piiskopkonda ning venelaste kätte langes 1. juulil Vastseliina piiskopilinnus, mille järel ordu ja piiskopiväed taganesid Kirumpäält Tartusse. Esialgsete kergete sõjaliste võitude järel polnud Moskva tsaar enam rahutegemisest huvitatud ning lükkas hilinemisega kokku saadud raha tagasi ning Moskvas asunud saadikud, kogutud summaga 60 000 taalrit, saadeti tagasi Liivimaale.
Ihaste
Ajalugu ja jaotus
Ihastes on asunud kiviaegne asula, mille asupaika tänapäeval nimetatakse Uus-Ihaste asulakohaks.
Leyte
Saar on mägine, kõrgus kuni 1349 meetrit.
Ihaste
Ühistegevus
Linnaosas tegutseb Ihaste Selts ning Ihaste Elanike Liit.
Vene-Liivi sõda
1558
1558. aasta augustiks olid Vene vägede poolt vallutatud ka Kirde- ja Kagu-Eestis Vastseliina, Toolse, Rakvere, Porkuni ja Laiuse. Need piirkonnad jäidki sõjategevuse ajaks Moskva tsaaririigi võimu alla järgneva sõjategevuse ajaks. Liivimaalaste vastupanu nõrgendamist soodustavateks teguriteks olid sealjuures nii liivimaalaste sisevastuolud ja ettevalmistamatus sõjaks kui ka venelaste viimase aja kogemused sõdades tatari khaaniriikide vastu (ning ka alistatud Kaasani khaaniriigi tatarlaste ohter kasutamine Liivimaa laastamiseks ja paanika külvamiseks).
Ihaste
Haljasalad ja veekogud
Ihastes asuvad
Vene-Liivi sõda
1558
1558. aasta 31. augustil koostati Vilniuses maapäeval ürik, millega Liivi Ordu pantis mitmed linnused koos piirkondadega, sealhulgas Räisaku, Asti, Lutsi, Võnnu, Volmari, Vana-Väina, Härgmäe, Trikata, Helme ja Karksi linnused ühes läänidega sõja finantseerimiseks Poola kuningale Zygmunt II Augustile. Et Liivimaad venelaste eest paremini kaitsta, anti poolakatele eelkõige just idapoolsed linnused ja piirkonnad.
Ihaste
Haljasalad ja veekogud
Ihaste servas voolab Emajõgi, mille soot ümbritseb Ränisaart.
Vene-Liivi sõda
1558
Aasta lõpul püüdsid liivimaalased ordu koadjuutor Gotthard Kettleri juhtimisel anda venelastele vastulööki, kuid nende ainsaks saavutuseks jäi Rõngu linnuse vallutamine ning hävitamine. Liivimaalaste leeris puhkesid vastuolud ordumeeste ja peapiiskopi vägede vahel ning pärast Kettleri haavatasaamisest loobuti sõjakäigu jätkamisest. Volmaris kogunes lõpuks Liivimaa kõrgemaid seisusi esindav maapäev, kes otsustas siiski lõivu ära maksta, tsaar lükkas aga pakkumise tagasi.
Leyte
Kuulub Filipiinidele.
Vene-Liivi sõda
1559
1559. aasta algul laastasid venelased rängalt Lätit ning jõudsin välja kuni Tallinna, Riiani ning Kuramaale jõudes välja Ida-Preisimaa ja Leedu suurvürstiriigi piirile ja Liivimaal sai selgeks, et ilma välisabita venelaste vastu ei saada.
Esmalt pöörduti abipalvetega Saksa-Rooma keisri Ferdinandi ja Hansa poole. Kuid keiser piirdus vaid noomivate kirjade saatmisega venelastele ja ettevaatliku toetusavaldusega Liivimaale. Kirjas Rooma keisrile Ferdinandile nimetas Ivan IV sõja põhjusena lisaks maksmata "Tartu maksule" ka asjaolu, et Liivimaa linnades ei olevat lastud vene kirikutel ja kaupmeestel vabalt tegutseda. Suhted Hansaga olid liivimaalased oma iseka kaubanduspoliitikaga juba tunduvalt varem ise ära rikkunud.
Seega olid liivimaalaste ootused esialgu suunatud ennekõike Taanile,mis asus maast suhteliselt kaugel ning ei avaldanud esialgu mingeid territoriaalseid pretensioone. Kuni 1559. aasta esimese päevani valitsenud Christian III eelistas Liivimaa asjadesse mitte sekkuda, ehkki Saare-Lääne piiskop Johann von Münchhausen oli koos oma venna Christophiga valmis Saare-Lääne piiskopkonda ning võimaluse korral ka teisi alasid Taani kätte mängima. Uus kuningas Frederik II otsustas aga ema pealekäimisel anda Saare-Lääne piiskopkond oma vennale Magnusele, et vältida talle jõuka Holsteini hertsogkonna andmist. Lisaks sellele saatis Frederik II Venemaale rahudelegatsiooni, millel õnnestus sõlmida Vene-Liivi vaherahu 1. maist kuni 1. novembrini. pisi|Poola kuningriigi ja Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi valitseja [[Zygmunt II August]] Vaherahu oli kasulikum venelastele, sest liivimaalased ei saanud rahu lühiduse tõttu palgasõjavägesid laiali saata ning raiskasid nende peale kasutult raha.
Oktoobri lõpus otsustas septembris ordumeistriks saanud Kettler venelasi üllatada ning tungis vaherahu rikkudes taas Tartu piiskopkonda, mille Vene väed olid 1558. aastal hõivanud. 11. novembril võitis ta tunduvalt suurema Vene väe vastu Rõngu lahingu, mis jäi ka Liivi ordu viimaseks suuremaks võiduks. Seejärel ebaõnnestus aga Tartu ja Laiuse linnuse piiramine, kuid nagu kirjutab kroonik, "siis tüdinesid sõjamehed asja nurjamineku ja rahapuuduse pärast ja läksid laiali"ning orduväed asusid talvekortereisse.
1559. aasta detsembris pidas Liivi ordu läbirääkimisi Taani kuningriigiga, et osalise valduste loovutamisega saavutada Taani liitumine võimuvõitlusse Vana-Liivimaal.
1560
1560. aasta algusest algasid taas venelaste rüüsteretked, millele orduväed ei suutnud piiri panna. Eelmise aasta septembris oli Kettler sõlminud küll protektsioonilepingu (Vilno leping (1559)) Poolaga, andes selle vägede kaitse alla mitu lossi Liivimaa lõuna- ja idapiiri lähistel, kuid poolakad ei kiirustanud abivägede saatmisega ning vältisid täielikult konflikti venelastega (sel ajal kehtis veel Vene-Leedu rahu, mida Zygmunt II murda ei tahtnud).
Aprillis maale saabunud hertsog Magnus tegi asja veelgi keerulisemaks, kuna asus taotlema endale ka Eestimaa hertsogkonda, Maasilinna foogtkonda, Lihula linnust ning Uus-Pärnut, mis kõik kuulusid ordule. Nii puhkes Kettleri ja Magnuse konflikt, mis saatuslikult nõrgendas Liivimaa kaitsetahet ning tegi venelastele maa hõivamise märksa hõlpsamaks.
Nii langes veebruaris Vene vägede valdusse tugev Marienburgi ordulinnus ning seejärel ka mitmeid teisi linnuseid, seda peamiselt ordu suutmatuse tõttu saata abivägesid, moona ja palgaraha. pisi|Erik XIV [[Domenicus ver Wildti maalil]] 2. augustil toimus Härgmäe lahing, kus ordu tippjuhtkond eesotsas Philip Schall von Belliga ründas vaid 500 mehega umbes 14 000-list vene väge. Pea kõik sakslased kas tapeti või langesid vangi. Sellest hoobist Liivi ordu enam ei toibunudki, suutmata uut väliväge välja panna.
Augustis langes venelaste kätte ka Viljandi, sest saksa palgasõdurid ei olnud raha saanud ning reetsid seetõttu endise ordumeistri Wilhelm Fürstenbergi. Viljandi järel alistusid ka Tarvastu, Põltsamaa ordulinnus ja Lätimaal Ruhja ordulinnus. Ainsana suutis venelaste kuuenädalasele piiramisele edukat vastupanu osutada Paide. Vojevood Jakovlev rüüstas selle ajal Põhja-Eestis, sellel ajal kui Harjumaa aadlikud põgenesid valdustest.
Oktoobris puhkes Harjumaal ja Läänemaal ka talupoegade ülestõus, mis Koluvere linnuse juures maha suruti.
Septembri alguses seadsid Vana-Pärnust ja mujalt Läänemaalt röövretkelt tulnud venelaste väesalk oma laagri üles Harku mõisas. Venelaste väesalgast teada saanuna otsustasid tallinlased rünnata. 11. septembri varahommikul tungiti kallale ühele venelaste eelsalgale. Esimene lahing leidis aset Tallinna lähedal liivaluidetes Vana-Pärnu maantee ümbruses umbes Rahumäe ja Nõmme vahel. Tallinlased lõid puruks venelaste eelsalga, võtsid ära nende Läänemaalt röövitud sõjasaagi ning võtsid vangi ka mõned venelased. Vene väed lahkusid Põhja-Eestist. 1560. aasta lõpuks oli selge, et kohalikud Liivimaa riigid enam iseseisvalt püsima ei jää. Et end Vene ohu käest päästa, hakati nüüd selgelt otsima uusi maaisandaid. Ordumeister Kettler pooldas Poola suunda, ent palju oli ka Taani-meelseid, kes oleks end meelsasti Magnuse võimu alla andnud. Põhja-Eestis kasvas aga toetus Rootsile, kellelt loodeti efektiivsemat toetust Vene vägede vastu. Esialgu käisid läbirääkimised Soome hertsogi Johaniga, ent kuni Rootsi troonil oli Gustav I Vasa, polnud Rootsile alistumine mõeldav. Olukord muutus täielikult Gustav I Vasa surma järel, Erik XIV troonile tõustes, kes soovis Rootsi võimu Läänemere-ruumis tunduvalt kasvatada.
Nüüd algasid Põhja-Eesti üha tihedamad kontaktid Rootsiga, mis viisid lõpuks Tallinna ning Harju, Viru ja Järva rüütelkondade alistumisele Rootsi kroonile. See sai teoks 1561. aasta juunis.
1561
1561. aastal asus aktiivsemalt tegutsema ka Poola, Zygmunt II pahandas väga Põhja-Eesti äralibisemine Rootsile ning nii avaldas ta Kettlerile üha tugevamat survet ordu täielikuks sekulariseerimiseks ning Liivimaa Poolale allutamiseks.