cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Urve Kure
Urve Kure (2. august 1931 Tallinn – 7. juuni 2016 ) oli eesti maletaja.
Ta võitis Eesti meistrivõistlustel 3 kuldmedalit (1953, 1958, 1965), 3 hõbemedalit (1957, 1959, 1964) ja 3 pronksmedalit (1954, 1961, 1966).
Lohusuu kalmistu
Lohusuus asub kaks kalmistut:
Änni
Änni oli küla Tartumaal. Küla jääb tänapäeval Vasula küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Vasula külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Lohusuu Veneküla kalmistu
pisi|Lohusuu Veneküla kalmistu kabel Lohusuu Veneküla kalmistu asub Lohusuu alevikus Mustvee vallas Jõgeva maakonnas.
Kalmistu kabel on arvele võetud ehitismälestisena kui piirkonnale tüüpiline sakraalhoone.
Natalia (eesnimi)
Natalia on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 20. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Natalia 4152  naisel.
Nagu teile meeldib
"Nagu teile meeldib" (originaalpealkirjaga "As You Like It") on William Shakespeare'i komöödia, mille ta kirjutas aastal 1599 või 1600. Komöödia ilmus trükis esimest korda alles 1623. aastal ilmunud kogumikus "First Folio". "Nagu teile meeldib" põhineb Thomas Lodge'i pastoraalromaani "Rosalinda" ainetel. Komöödia sisaldab Shakespeare'i ühte tuntuimat ja tsiteerituimat fraasi "Kogu maailm on lava ning meie vaid näitlejad seal sees ..."
Komöödia ilmus esimest korda eesti keeles 1960. aastal, kui Eesti Riiklik Kirjastus andis välja Georg Meri tõlgitud kogumiku "Komöödiad. 2."
Kirju sarikhernes
Kirju sarikhernes (Coronilla varia) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Olev Maimets
Olev Maimets (9. mai 1929 – 1. juuni 1996 Tallinn) oli Tartu Ülikooli anatoomiaõppejõud.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Pere
Olev Maimets oli kaks korda abielus. Tema pojad on Matti Maimets ja Toivo Maimets. Insener Olev Maimets on tema vennapoeg.
Kalsnava vasallilinnus
Kalsnava vasallilinnus (eesti Kaltsenau, saksa Kalzenau, Calzenau) oli Riia peapiiskopkonna lätlaste aladel asunud vasallilinnus, mis oli Berzaune abilinnus ja läänistatud Tiesenhausenite perekonnale. Linnus paiknes Lätis Vidzeme kultuuriajaloolises piirkonna Madona piirkonna (Madonas novads) Kalsnava valla (Kalsnavas pagasts) Veckalsnava (Vana-Kaltsenau) asulas, Bērzaune jõe keskjooksu vasakkaldal, Kalsnava luteri kiriku varemetest 850 m loodes, endise Kalsnava mõisa pargis.
Muinasajal jäi see piirkond tõenäoliselt Jersika vürstiriigi või maakonna põhjaossa. Vene tsaaririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Liivimaa kubermangu Võnnu (Cesis) maakonna Kalsnava kihelkonnas (Kirchspiel Kalzenau).
Linnusekoht asetseb künklikul maastikul u 120 meetrit üle merepinna.
Ajalugu
1354 mainiti ajalooallikates esimest korda Kalsnavat (Calcenoide).
1455 kuulus Kalsnava Johann von Tiesenhausenile. Kogu kihelkond koos mõisatega oli keskajal annetatud läänina ja hiljem pärusvaldusena Tiesenhausenite perekonnale.
1522 mainiti Kalsnava mõisat (Hof) esimest korda kirjalikult pärandijagamisdokumendis, millega valdus läks Jacob Tiesenhausenile.
1555. aasta Riia Peapiiskopkonna vasallilinnuste nimekirjas Kalsnavat ei mainita. Mõnes XVI sajandi allikas räägitakse kindlustatud mõisamajast nimega Hof Kalzenau.
1559. aasta 18. veebruaril (teistel andmetel 17. jaanuaril), Liivi sõja alguses, toimus Tirza linnuse lähedal heinamaal Riia Peapiiskopkonna sõjajõudude ja Vene vägede vahel lahing, milles sakslased purustati ja sunniti põgenema. Surma sai ka Reinhold Tiesenhausen Kalsnavast.
1577 hõivasid Kalsnava Moskva tsaari Ivan Groznõi juhitud Vene väed. Järgmisel aastal tuli tugipunkt loovutada poolakatele. Peremeheks sai Dembinski, kes põlenud kindlust remontis.
1582 olid venelased sunnitud pärast Poola kuninga Stefan Bathory Venemaa sõjakäike Liivimaalt lahkuma. Linnused anti üle poolakatele. Stefan Bathory andis Kalsnava tagasi Heinrich Tiesenhausenile, kuid tingimusel, et linnuse kindlustused lammutatakse. Samal aastal koostas paavsti Gregorius XIII legaat Põhja-Euroopas jesuiit Antonio Possevino, kes oli juhtinud ka Poola ja Venemaa vahelise Jam Zapolski vaherahu sõlmimist, ilmselt paavsti ülesandel Liivimaa linnade ja kindluste kaardi, kus iga linnus oli kujutatud oma kordumatu silueti ja vastavalt tähtsusele ka suurusega. Kõige väiksema linnusetähisega on kujutatud ka Kalsnavat.
1586. aastal oli Kalsnava ja Berzaune linnuse ja kihelkonna omanik Heinrich von Tiesenhausen.
1591. aastal mainitakse kindlust viimast korda Heinrichi testamendis. Kirjeldatakse linnusemüüre ja muid hooneid, mis näitab, et linnus oli veel kasutuskõlbulik. Linnuse hülgamise aeg ei ole teada.
1625. aastal läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Calzenau, Fehteln, Odensee, Sausen ja Jummerdehni mõisa ooberst Johann Reinhold Streif von Lauensteinile. Tiesenhausenitele Kalsnavat ei tagastatud. Hiljem reduktsiooniga XVII sajandi lõpus võeti need mõisad kroonule tagasi. 1643 hävis Kalsnavas esimene teadaolev luteri kirik.
1638. aasta revisjoniaktis linnusest või selle varemetest juttu pole. Räägitakse mõisa majandushoonetest.
1640. aasta paiku Amsterdamis Jan ja Willem Janssoni välja antud maakaartidel "Livonia, Vulgo Lyefland" ja "Nova Totius Livoniae" on üks teadaolevalt esimesi Kalsnava (Katzēo, Katzeno) tähistusi.
1737. aastal kinkis vene keisrinna Anna Kalsnava mõisa feldmarssal krahv Peter Lascyle. 1760 omandas mõisa pärast mitut omanikuvahetust Christer Reinhold von Rennenkampf.
1780. aastaks oli linnusevaremete kõrvale rajatud ilus gooti stiilis ja torniga mõisa ait. Tee aidani viis linnuseala keskelt läbi.
1830 joonistas vaate lõuna poolt varemetele ja aidale oma albumisse üles markii Paulucci.
1898 koostas Löwis of Menar väljakaevamisandmetele tuginedes linnuse plaani.
Ehitus
Tegemist oli kindlustatud mõisamajaga, mille hooneplokkide vahel asetses avar siseõu. Kompleks meenutas osaliselt majalinnust ja see talitles ühtlasi ka Berzaune abilinnusena. XIX sajandi lõpul toimunud väljakaevamiste tulemuste järgi saab linnuse dateerida XV sajandi algusse.
Linnusemüürid olid laotud maakividest ja nurgad rohmakalt töödeldud lubjakividest. Rajatis moodustas pikliku edela–kirdesuunalise ristküliku küljepikkustega 37,4 x 20 meetrit, kus siseõu paiknes vastu idanurka ja võlvitud ruumidega peahoone asus linnuse edelaküljel. Enamuse peahoone esimesest korrusest moodustas suur ruudukujuline keskpiilarile toetuvate võlvidega ruum või saal mõõtudega 10,65 x 12,70 meetrit. Tellistest võlvroiete profiil viitab ehitusajale u 1400. aasta paiku. Ülejäänud loodetiivas asuvate hoonete kohta saab öelda, et osa neist olid võlvitud ja osa palklagedega kaetud. Kogu see nn põhilinnus omas kindlasti ka väljaspool asetsevat eelkindlustust, mille moodustasid erinevad majandushooned, millest aga enam vaadeldavaid jälgi järele jäänud pole.
Praegune seisukord
Maapinnal on jälgitavad üksikud maakividest vundamendilõigud ja eraldi laialiasuvad maakivid.
Antoine Brumel
Antoine Brumel (u 1460 – u 1512) oli prantsuse helilooja. Ta oli Josquin des Prezi kaasaegne. Teda loetakse esimeseks prantsuse renessanss-heliloojaks. Ta lõi vaimulikku muusikat, näiteks missa 12 häälele.
Skaut
Skaut on poiss või tüdruk (ka gaid) enamasti vanuses 11–18, kes osaleb ülemaailmses skaudiliikumises. Eestis kuuluvad skaudid Eesti Skautide Ühingusse. Eestis nimetatakse 7–9-aastast skauti sõnaga hundu.
Skaudiliikumine
Skaudiliikumise, mis sai alguse Inglismaalt, loojaks on Bi-Pi (Robert Baden-Powell), kes lisas skautlusele maailmavaatelist ja ideoloogilist alust.
Eesti skautlus sai alguse Pärnus, kus Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi õpilased moodustasid esimese salga ja mil Tallinna reaalkooli õpetaja Anton Õunapuu organiseeris esimesed Eesti skautrühmad Tallinnas 1917.
Albano järv
Albano järv (itaalia keeles Lago Albano; ladinakeelne nimi Albanus Lacus), tuntud ka kui Castel Gandolfo järv (Lago di Castel Gandolfo), on vulkaanilise tekkega kaldeera järv Kesk-Itaalias Lazio maakonnas città metropolitana di Roma Capitales. Albano on Lazio sügavaim järv (170 m).
Järve kõrgus merepinnast on 293 meetrit, pindala 6 km², suurim sügavus 170 meetrit, rannajoone pikkus 10 kilomeetrit.
Vulkaanilistes Albani mägedes asuva Cavo mäe (949 m) nõlvad eraldavad Albano järve Nemi järvest.
Hermann Clemenz
19. sajandi II poolel asutas ta Tartu ülikooli juurde koos Friedrich Amelungiga maleseltsi.
Shiroishi
Shiroishi (白石市 Shiroishi-shi) on linn Jaapanis Miyagi prefektuuris.
Rahvaarv oli 2014. aasta juuli seisuga 35 653 inimest. Asustustihedus 124 inimest ruutkilomeetri kohta. Shiroishi pindala on 286,47 km².
Jaan Aule
Jaan Aule (21. jaanuar 1889 Mäe talu, Epra küla, Vastemõisa vald – 4. veebruar 1939 Sürgavere) oli Lelle ja hiljem Sürgavere valla- ja kohtukirjutaja (ehk vallasekretär). Oli 1928–1934 ja 1938–1939 Sürgavere Ühispanga juhatuse liige. Samuti tegutses eri aegadel Kaitseliidu Sürgavere kompanii juhatuse liikmena ja Sürgavere Tuletõrje Kogu juhatuse liikmena ning oli pikka aega Sürgavere Ühistegelise Kindlustuskassa asjaajaja.
Signe Viggor
Hariduskäik
Ta lõpetas 1993. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1997. aastal Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna.
Malpiigialised
Malpiigialised (Malpighiaceae) on õistaimede sugukond malpiigialaadsete seltsist.
Signe Viggor
Hariduskäik
Ta lõpetas 2000. aastal Tartu Ülikooli füüsikalise keemia instituudis magistrantuuri (juhendajad Eeva Heinaru ja Toomas Tenno), kaitses väitekirja "Alküül- ja hüdroksüfenoolide biodegradatsiooni uurimine erineva katabolismitüübiga bakteritüvedes" ja sai keemiamagistri kraadi.
Malpiigialised
Eestis ei kasva sellesse sugukonda kuuluvaid pärismaiseid taimeliike.
Signe Viggor
Hariduskäik
Ta lõpetas 2008. aastal Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonnas doktorantuuri (juhendajad Ain Heinaru ja Toomas Tenno), kaitses väitekirja "Impact of biochemical parameters of genetically diferent pseudomonads at the degradation of phenolic compounds" ja sai doktorikraadi.
Töökäik
Ta töötab alates 1999. aastast Tartu Ülikoolis ning alates 2002. aastast molekulaar- ja rakubioloogia instituudis teadurina.
Teadustöö
Tema teadustöö põhisuunad on mikrobioloogias aromaatsete ühendite biodegradatsiooni uurimine puhaskultuuridega.
Asumõisa
Asumõisa (ka Asu asundus) oli küla Valgamaal, ajalooliselt Koorküla mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Jeti küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Helme kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Jeti külaga.
Külanime lähteks võib olla talupoja lisanimi (1684 Asso Hans).
Mergozzo järv
Mergozzo järv (itaalia keeles Lago di Mergozzo) on järv Põhja-Itaalias Piemonte maakonnas Verbano-Cusio-Ossola provintsis Megrozzos. Mergozzo on Piemonte suuruselt neljas järv.
Järve kõrgus merepinnast on 204 meetrit, pindala 184 hektarit, suurim sügavus 74 meetrit.
Gustav Sepp
Gustav Sepp (10. september 1901 – 4. oktoober 1994) oli baltisaksa päritolu Eesti jalgpallur.
Aastal 1920 mängis ta ühe mängu Eesti jalgpallikoondises.
Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituut
pisi|Molekulaar- ja rakubioloogia instituudi hoone
Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituut (ka TÜMRI, TÜ MRI, MRI) on Tartu Ülikooli instituut loodus- ja täppsiteaduste valdkonnas. Instituut loodi 1990. aastal.
Juhid
Instituudi juhid:
Maroko 2018. aasta taliolümpiamängudel
Maroko osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kahe sportlasega.
Luis Martínez
Martínez osales Euroopa eest ühe korra kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskonnaga ja võitis 28. mail 1947 oma kohtumise Chicagos.
Maroko 2018. aasta taliolümpiamängudel
Marokot esindasid murdmaasuusatamises Samir Azzimanija mäesuusatamises Adam Lamhamedi.
Luis Martínez
Martínez osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale hõbemedalivõitjale Spartaco Bandinellile (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Martínez võitis kärbeskaalus (kuni 51 kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Elukutselisena
Martínez poksis aprillist 1950 kuni detsembrini 1954 elukutselisena. Ta pidas kokku 7 kohtumist, millest võitis 4 (neist 2 nokaudiga) ja kaotas 3 kohtumist.
Isiklikku
Ta oli rahvuselt katalaan.
Nõgiseened
Nõgiseened (Ustilaginomycetes) on klass kandseeni.
Nõgiseened on taimeparasiidid. Nõgiseeni on umbes 1400 liiki 70 perekonnas.
Emmaste kihelkond
pisi|[[Emmaste kirik]] Emmaste kihelkond (lühend Emm; saksa keeles Kirchspiel Emmast) oli haldusüksus Läänemaal.
Ajalugu
pisi|[[Haapsalu kreis Eestimaa kubermangus. Liivimaa atlas (1798)]] Kihelkond asus praeguse Hiiu maakonna Emmaste valla alal. Kihelkond moodustati aastal 1866 Käina kihelkonna lõunapoolsest osast. Kihelkonnakirik valmis aastal 1867. 20. sajandi algul ehitati Sõru sadam.
Kitsatiivane lurssvili
Kitsatiivane lurssvili (Corispermum leptopterum) on rebasheinaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Niina
Niina on venepärane naisenimi. See on mugandus vene nimest Nina (vene Нина).
Hillar Kärner
Hillar Kärner (27. juuli 1935 Tallinn – 19. veebruar 2017) oli eesti maletaja.
Niina
2018. aasta seisuga oli Niina Eestis populaarsuselt 23. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Niina 3890 naisel.
Hillar Kärner
1965 ja 1974–75 tuli ta Tallinna meistriks.
1971 ja 1978 võitis ta vastavalt Eesti I ja Eesti III maleolümpia.
Ta on saanud Eesti meistrivõistlustel 7 kulda (1970, 1975, 1977, 1983–85, 1987), 3 hõbedat (1968, 1979, 1988) ja pronksi (1978).
Jaan Anvelt noorem
Ta sündis Moskvas, Teise maailmasõja ajal elas Tšuvaši ANSV-s ja Jaroslavli oblastis. Aastal 1945 asus koos ema ja õega Eestisse, kus lõpetas Tallinna 21. Keskkooli ja aastal 1960 Tallinna Polütehnilise Instituudi autotranspordi ekspluatatsiooni erialal.
Maków Podhalański
Maków Podhalański on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Sucha maakonnas, Maków Podhalański valla halduskeskus. Linn asub Skawa jõe ääres Makowski Beskiidide eelmäestikus, Krakówi kesklinnast umbes 42 km edelas.
Frank Bridge
Frank Bridge (26. veebruar 1879 Brighton, Ida-Sussex, Suurbritannia – 10. jaanuar 1941 Eastbourne, Ida-Sussex, Suurbritannia) oli inglise vioolamängija, dirigent ja helilooja.
Jaan Anvelt noorem
Ta on kuulunud NLKP ja Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööpartei ridadesse. Tema hobideks olid foto- ja filmiamatörism ning kalandus ja jaht.
Maków Podhalański
Asulat on ürikutes mainitud juba 14. sajandil, linnaõigused sai 1840. aastal. Kuni 1930. aastani oli linna nimi Maków.
Frank Bridge
Ta õppis viiulit Londoni Kuninglikus Muusikaakadeemias ja kompositsiooni aastatel 1899–1903 Charles Villiers Stanfordi juures.
Jaan Anvelt noorem
Jaan Anvelt suri 3. novembril 2001 Tallinnas ja ta maeti 7. novembril 2001 Metsakalmistule.
Isiklikku
Tema isa oli Eesti Töörahva Kommuuni Nõukogu esimees ja sõjandusosakonna juhataja Jaan Anvelt, ema Alise Stein-Anvelt oli eesti kunstnik ja revolutsionäär; II Riigikogu liige. Tema poeg Andres Anvelt on Eestis endine poliitik ja kriminaalpolitseiametnik.
Frank Bridge
Alates 1910. aastast dirigeeris sümfooniaid ja oopereid ning USA promenaadikontserte (1923, 1934, 1938).
Heliloojana alustas Johannes Brahmsi mõjudega, kuid alates 4. kvartetist on tema teostes leida ka atonaalsust, väärt on ta polüfoonia. Muu hulgas oli ta Benjamin Britteni õpetaja.
Viisanõuded Eesti kodanikele
pisi|[[Eesti pass]] Viisanõuded Eesti kodanikele on teiste riikide ametiasutuste administratiivsed piirangud, mis on kehtestatud Eesti kodanikele välisriiki sisenemisel.
Veebruaris 2018 oli Eesti kodanikel viisavaba sissepääs või võimalus saada viisa saabumisel 165 riiki ja territooriumile, mis asetas riikide viisapiirangute indeksi järgi Eesti kodaniku passi 34.–35. kohale.
Eesti kodakondsuseta isiku passi omanikele kehtivad teistsugused viisanõuded.
Perfume
Perfume on Jaapani tüdrukute popmuusika bänd. Perfume sai alguse Hiroshima prefektuuris. Bändi kuuluvad Ayano Ōmoto, Yuka Kashino ja Ayaka Nishiwaki.
Viisanõuded Eesti kodanikele
Viisanõuete kaart
800px|pisi|center| Viisanõuded Eesti kodanikele{{legend|#042E9B|Liikumisvabadus, vaata [[Schengeni viisaruum }} {{legend|#22B14C|Viisavaba}}{{legend|#B5E61D|Viisa riiki saabumisel}} {{legend|#61c09a|eVisa}} {{legend|#79D343|Viisa saab internetist või riiki saabumisel}}{{legend|#A8ACAB|Viisa on nõutav enne saabumist}}]]
Jonás Gutiérrez
thumb|250px Jonás Manuel Gutiérrez (sündinud 5. juulil 1983 Sáenz Peñas) on Argentina jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Argentina kõrgliiga klubis Banfield.
Ferdinand Murr
Ferdinand Murr (23. august 1912 Tallinn – 3. juuni 1978 Göteborg, Rootsi) oli Eesti jalgpallur.
Jonás Gutiérrez
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Vélez Sarsfield. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud muuhulgas veel Hispaania klubides Mallorca (2005–2008) ja Deportivo de La Coruña (2015–2016) ning Inglismaa klubides Newcastle United (2008–2015) ja Norwich City (2014. aastal laenul Newcastle Unitedist).
Argentina koondises tegi ta debüüdi 7. veebruaril 2007. Ta mängis Argentina koondises 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel.
Ferdinand Murr
1936–1938 mängis ta Eesti jalgpallikoondises kaheksa mängu.
1944 emigreerus ta Rootsi.
Sjögren (haavlipüss)
Sjögren on Rootsi 12-kaliibriline poolautomaatne haavlipüss, mille konstrueeris leidur Carl Axel Theodor Sjögren. Relva toodeti algul Rootsis AB Svenska Vapen- och Ammunitionsfabrikenis, hiljem Taanis Håndvåbenværkstederne Kjøbenhavnis.
Aapo
Aapo on soome mehenimi, mida kasutatakse ka Eestis. Aapo on mugandus nimest Abraham (Aabraham).
Petrusville
Petrusville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Pixley ka Seme ringkonnas, Renosterbergi valla halduskeskus.
Sjögren (haavlipüss)
Relv kasutab inertsiaalsüsteemi, mille hiljem võttis üle Itaalia relvatootja Benelli ning mis tänapäeval on haavlipüsside seas laialt levinud. Sjögreni süsteemiga toodeti ka mõned 7,63-millimeetrise kaliibriga, relval Gevär m/96 põhinevad vintpüssid. Neid küll pakuti potentsiaalsetele klientidele ning testiti, kuid lõpuks tellijat ei leitud ja tootmine katkestati.
Petrusville
Petrusville on asutatud 1877. aastal. Linn on saanud nime selle järgi, et on rajatud Petrus Jacobus van der Waltile kuulunud farmi territooriumile.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Petrusville'i elanikest värvilisi 56,63%, mustanahalisi aafriklasi 39,99%, valgeid 2,07%, India või Aasia päritolu inimesi 0,79% ja teisi 0,52%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 63,24% inimesi, koosa keelt 31,42%, sotho keelt 1,88% ja inglise keelt 1,66%.
Aapo
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Aapo 26 mehel. Aapo on populaarsuselt 1200. mehenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Aapo vanuserühmas 30–34, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,44.
Soome rahvastikuregistri andmetel oli nimi Aapo septembrini 2017 pandud 6616 mehele. Soomes on kasutusel ka nimevariant Aappo.
Iraan 2018. aasta taliolümpiamängudel
Iraan osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis nelja sportlasega.
Iraani esindasid murdmaasuusatamises Seyed Sattar Seyd ja Samaneh Beyrami Baher ning mäesuusatamises Mohammad Kiyadarbandsari ja Forough Abbasi.
Abissaare karjäär
Abissaare karjäär on Põlva maakonnas Kanepi vallas Abissaare külas asuv pealmaakaevandus (karjäär). Seisuga 2007 oli kaevandus kasutusel. Osa kaevandusest (1,1 ha) on kaetud veega ja seda järve nimetatakse samuti Abissaare karjääriks.
Eesti Teadusfond
Eesti Teadusfond (lühend ETF) oli riikliku teaduspoliitika elluviimiseks, teadusprojektide finantseerimiseks loodud asutus.
ETF-i ülesandeks oli :
Asutus loodi 1990. aastal riigiasutusena, 1997. aastal reorganiseeriti sihtasutuseks, 2012. aastal kujundati ETF ümber Eesti Teadusagentuuriks.
Ahula karjäär
Ahula karjäär on endine karjäär Järva maakonnas Järva vallas Ahula külas. Karjäär on täitunud veega ja sellele on moodustunud 1 ha suurune järv ja seda järve nimetatakse samuti Ahula karjääriks (järvekood 203331).
Metimne linnus
Metimne linnus oli 13. sajandi linnus Idumeas, tänapäeva Lätis.
Ainus teave linnuse kohta pärineb Henriku Liivimaa kroonikast, mille järgi Riia piiskopi võimu all olevasse Idumeasse 1213./1214. aasta talvel kohut mõistma saadetud endine Pihkva vürst Vladimir Mstislavitš asus elama Metimne linnusesse.
Gaetano Brunetti
Gaetano Brunetti (1744 Fano – 16. detsember 1798 Colmenar de Oreja Madridi lähedal) oli itaalia helilooja.
Tema õpetajate hulka kuulus Pietro Nardini. Arvatavasti 1762. aastal suundus ta Hispaaniasse. Alates 1767. aastast kuni elu lõpuni oli viiulimängija kuninglikus kapellis.
Looming
Brunetti oli viljakas, ent tänapäeval vähetuntud sümfoonik ja kammermuusika helilooja. Orkestriteoste hulka kuuluvad 6 avamängu, 18 menuetti, 32 sümfooniat jm. Kammermuusikast lõi 50 kvartetti, 12 sekstetti, 67 sonaati viiulile, 30 triot jm.
Nõlg
Nõlg on hobuslaste ülemiste hingamisteede ja pea lümfisõlmede bakteriaalne nakkushaigus, mida iseloomustab pea ja kurgu limaskestade põletik ning lümfisõlmede suurenemine. Nõlega kaasneb tihti mädane voolus ninast. Haiguse tekitajaks on bakter Streptococcus equi.
Nõlg on väga nakkav haigus. Eriti levinud on see võõrutatud varssade ja noorte hobuste seas, aga nakatuda võivad igas vanuses hobused. Umbes 75%-l hobustest kujuneb pärast haiguse läbipõdemist püsiv immuunsus.
Haigustunnused
Haiguse peiteaeg on 3–14 päeva. Haigustunnusteks on kehv enesetunne, kehatemperatuuri kiire tõus üle 39 °C ja kollakas nõrevool ninast. Hiljem on märgata ka pea lümfisõlmede suurenemist. Lümfisõlmede turse lõpeb mädase põletikuga. Samas ei pruugi igal haigestunud hobusel kõiki mainitud tunnuseid avalduda.
Nakatumine
Tallis puhkenud nõlg levib väga kiiresti. Üheks nõlge nakatumise viisiks on otsene kontakt haigust kandva hobusega. Haiguse edasikandumine on võimalik ka kaudse kontaktiga, mille korral saadakse nakkus saastunud talli või kopli keskkonnast, aga ka inimese ja sööda kaudu. Ka pealtnäha terve hobune võib olla nakkusallikaks. Haiguskandjat on võimalik kindlaks teha näiteks PCR (ing k polymerase chain reaction) testiga. Optimaalsetes tingimustes püsib Streptococcus equi bakter elus 6–8 nädalat. Nõlge põdev hobune muutub nakatumisvõimeliseks 1–2 päeva pärast palaviku teket. Haigestunud hobune levitab haigustekitajat 2–3 nädalat, samas võib tervenenud hobune olla potentsiaalne haigusekandja üle 6 nädala pärast kliiniliste haigustunnuste kadumist.
Ennetamine
Nakkushaiguste ennetamiseks tuleks vältida kontakti võõraste loomadega. Uusi hobuseid on soovitatav hoida 2–3 nädalat karantiinis. Sealjuures on oluline kasutada eraldi söödanõusid ja varustust. Nõlge on võimalik edukalt ennetada iga päev hobuseid jälgides ja kehatemperatuuri mõõtes. Haigustunnustega loomad tuleb otsekohe eraldada tervetest ning iga päev puhastada ja desinfitseerida nende söödanõud. Saastunud koplid jätta kasutamata vähemalt neljaks nädalaks, siis hävinevad bakterid kuivamise ja ultraviolettkiirguse tõttu.
Nõle vastu on olemas vaktsiin, kuid Eestis puudub seni võimalus hobuseid vaktsineerida.Haiguskahtluse korral tuleb viivitamata teavitada loomaarsti.
Edmund Peterson
Aastast 1931 mängis ta Eesti jalgpallikoondises.
Aastal 1931 mängis ta klubis JK Tallinn.
Andrei Kolmogorov
pisi|Andrei Kolmogorov pisi|Andrei Kolmogorov loengut pidamas informatsiooniteooria sümpoosionil Tallinnas 1973. a. Paremal [[Akiva Jaglom]] pisi|A. Kolmogorov loenguks valmistumas, Tallinnas informatsiooniteooria sümpoosionil 1973. a Andrei Kolmogorov (Андрей Николаевич Колмогоров Andrei Nikolajevitš Kolmogorov; 25. aprill (vkj 12. aprill) 1903 Tambov – 20. oktoober 1987 Moskva) oli vene matemaatik ja kirjandusteadlane, tänapäevase tõenäosusteooria rajajaid.
Ta oli 1931. aastast Moskva Riikliku Ülikooli professor. Tal on põhjapanevaid saavutusi tõenäosusteoorias, topoloogias, geomeetrias, matemaatilise loogikas, mehaanikas (sealhulgas taevamehaanikas), turbulentsi teoorias, algoritmilise keerukuse teoorias, informatsiooniteoorias, funktsioonide teoorias, trigonomeetriliste ridade teoorias, mõõduteoorias, hulgateoorias, diferentsiaalvõrrandite teoorias,  dünaamiliste süsteemide teoorias, funktsionaalanalüüsis ja paljudes muudes matemaatika valdkondades. Tal on uurimusi ka matemaatikafilosoofia, matemaatika ajaloo ja statistilise füüsika (esitas 1939. aastal faasisiirde protsessi kirjeldava võrrandi) alal.
Ta oli koos Aleksei Markuševitšiga NSV Liidus 1958. aastal algatatud ja 1970. aastatel ellu viidud matemaatikaõpetuse nn Kolmogorovi reformide peamisi kujundajaid.
Tal oli arvukalt õpilasi, nende seas ka Vladimir Arnold ja Izrail Gelfand.
Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 1925. aastal Moskva ülikooli (hilisem MRÜ) füüsika-matemaatikateaduskonna ja aastatel 1925–1929 õppis ta aspirantuuris. 1931. aastal sai ta Moskva ülikooli professoriks. 1935. aastal anti talle füüsika-matemaatikadoktori kraad väitekirja kaitsmata. Samal aastal rajas ta MRÜ mehaanika-matemaatikateaduskonna tõenäosusteooria kateedri. Aastal 1946 organiseeris ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Maa Füüsika Instituudis atmosfäärse turbulentsuse labori. 1980. aastal sai ta MRÜ matemaatilise loogika kateedri juhatajaks ja jäi sellele ametikohale kuni oma surmani 1987. aastal.
Töö värsiõpetuse alal
Vene värsiõpetust hakkas Kolmogorov uurima 1943. aastal. Tema esimesed neli artiklit sel teemal ilmusid 1962–1964 ajakirjas Voprossõ Jazõkoznanija. Eesti värsiteoreetiku Jaak Põldmäe hinnangul oli programmiline Andrei Kolmogorovi ja Aleksandr Kondratovi artikkel "Majakovski poeemide rütmika" (1962), mille aluseks Kolmogorovi enda teatel oli Vladimir Nikonovi (1904–1988) artikkel "Majakovski rütmika" (1958). Kogumik Kolmogorovi 16 värsiõpetuslikust artiklist pealkirjaga "Töid värsiõpetusest" ("Труды по стиховедению") ilmus 2015. aastal, mil selle avaldas tema noorem kolleeg ja kaasautor Aleksandr Prohhorov.
Kolmogorovi meetod on esitatud artiklis "Rõhuosakutest kaasaegses vene luules. Üldiseloomustus" (1963). Peeter Oleski iseloomustuse kohaselt on värsskõne Kolmogorovi jaoks alati korrastatum kui proosa ning selle statistikas peab lähtuma sellest, kuidas on värsireas täidetud positsioonid, milles meetrilise eeskirja järgi peaks asuma pearõhuline silp. Kolmogorovi eelduste kohaselt vastab kreeka ja ladina pikale silbile vene keeles pearõhuline silp, kuid enam kui kahesilbilistes sõnades tekib konflikt kaasrõhu ja värsirõhu vahel. Nii tuleb rõhuosakute asukohta värsis uurides loendada silbi­positsioonide täidetust meetriliselt range ehk dogmaatilise ja kvaasimeetrilise värsiloome piiril. Kolmogorov kirjeldas piirjuhtumeid, kus meetrilist rutiini murtakse viisil, mida 1960. aastate algul nimetati vabavärsiks lahutatuna neljajalalisest jambist.
Mälestuse jäädvustamine
1994. aastal asutas Venemaa Teaduste Akadeemia Kolmogorovi auhinna ja 2002. aastal Londoni Ülikool Kolmogorovi medali.
Kaanon D-duuris
pisi|500px|Teose 9 esimest takti. Bassihääles kordub kahetaktiline käik. Kolm ülemist häält esitavad meloodiat kaanonis. Kaanon D-duuris (ka "Kaanon re-mažooris" või "Kaanon ja gigue kolmele viiulile ja basso continuo ' le", saksa keeles "Kanon und Gigue für 3 Violinen mit Generalbaß") on Saksa barokkhelilooja Johann Pachelbeli teos. Lugu on mitmehäälne ning kogu aeg samade akordide taustal.
Tamara
Tamara võib tähendada järgmist:
Kaanon D-duuris
Taustaakordid
D-duur, A-duur, h-moll, fis-moll, G-duur, D-duur, G-duur, A-duur. Siis jälle algusest. Lõpeb D-duuris.
Nikolai Nekrassov (poliitik)
thumb|Nikolai Nekrassov Nikolai Vissarionovitš Nekrassov (Николай Виссарионович Некрасов; 20. oktoober/1. november 1879 Peterburi – 7. mai 1940 Moskva) oli Vene insener ja poliitik.
1905. aastast alates osales Venemaa poliitikaelus. 1909–1915 oli Konstitutsioonilis-Demokraatliku Partei Keskkomitee liige, hiljem üks Venemaa Radikaaldemokraatliku Partei juhte.
1907. aastal sai Riigiduuma liikmeks.
1917. aasta veebruarirevolutsiooni ajal valiti Riigiduuma Ajutise Komitee liikmeks, seejärel oli Ajutises Valitsuses kõigepealt teedeminister, siis rahandusminister. 1917. aasta septembris määrati Soome kindralkuberneriks.
Oktoobrirevolutsiooni järel naasis Venemaale. 1918. aasta alguses muutis nime ja sõitis Ufasse, 1919. aastal edasi Kaasani. 1921. aastal tuvastati, et ta on endine Ajutise Valitsuse minister, vahistati ja saadeti Moskvasse, kus ta pärast Kremlis Leniniga kohtumist vabaks lasti.
1930. aastal mõisteti kontrrevolutsioonilises tegevuses süüdistatuna kümneks aastaks vangi. Kinnipidamisel viibides töötas Valge mere – Läänemere kanali projekteerimisel ja osales selle ehitamisel. Kanali valmimisel lasti 1933. aastal ennetähtaegselt vabaks. Seejärel töötas Moskva–Volga kanali ehitamisel, saades selle eest 1937. aastal Tööpunalipu ordeni.
1939. aastal võeti taas vahi alla. 1940. aasta 14. aprillil mõistis NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegium ta surma süüdistatuna sabotaažis Moskva–Volga kanali ehitamisel ning kontrrevolutsioonilise terroristliku grupeeringu organiseerimises eesmärgiga tappa ÜK(b)P ja Nõukogude valitsuse juhid. Ta lasti maha 7. mail 1940. NSV Liidu Prokuratuur rehabiliteeris ta 12. märtsil 1991.
Usbekistan 2018. aasta taliolümpiamängudel
Usbekistan osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kahe sportlasega.
Usbekistani esindasid mäesuusatamises Komiljon Toʻxtayev ja iluuisutamises Misha Ge.
Arnold Laidva
Arnold Johannes Laidva (kuni 23. juuni 1935 Arnold Johannes Laubert; 21. august 1906 Tallinn – 13. september 1990 Uppsala, Rootsi) oli eesti poksija.
Ta oli kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) Eesti meistrivõistlustel aastatel 1924 ja 1926 Eesti meister.
Ta sai Eesti meistrivõistlustel 2. koha kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 1925. aastal ning sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1927. aastal ning kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 3. koha aastatel 1929 ja 1930.
Hilisem elukäik
Ta töötas hiljem politseinikuna.
Ta põgenes 1944. aastal Rootsi. Oli hiljem pikka aega tegev Uppsala Eesti Seltsis (muuhulgas ka laekuri ja sekretärina).
Isiklikku
Tema poeg on Rootsi ja Eesti laevandustegelane Hans Laidwa.
Aastatel 1944–1945 Arnoldi peetud päevikut on poeg Hans kasutanud oma elulugu jutustavas raamatus "Ett liv på Östersjön - som båtflykting och färjeredare" (rootsi keeles; Stockholm 2003; eesti keeles "Elu Läänemerel: paadipõgenikust reederiks". Tänapäev. Tallinn 2004, tõlkinud Tõnis Arnover).
Kivikask
Kivikask (Betula ermanii) on kaseliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Vektormõõtmine
Vektormõõtmine on vektorsuuruse mõõtmine selle reaalarvu kujul esitatavate parameetrite kaudu.
Üks olulisemaid vektormõõtmiste aladest on perioodilise harmoonilise vahelduva elektripinge ja -voolu ja elektriahelate impedantsi Z vektorparameetrite mõõtmine. Selleks kasutatakse vektorvoltmeetreid ja impedantsi või komplekstakistuse mõõtureid.
Maisi-lendnõgi
Maisi-lendnõgi (ka maisi-pahknõgi ; Ustilago maydis) on nõgiseente klassi kuuluv seeneliik.
Maisi-lendnõgi on üheks mudelorganismiks bioloogilises uurimistöös.
John Bull (inglise helilooja)
pisi|John Bull John Bull (1562 või 1563 – 15. märts 1628 Antwerpen) oli inglise klavessiinimängija, organist, pedagoog ja helilooja.
Ta õppis orelit W. Whitemani juures Londoni kuninglikus kapellis. Alates 1582 oli organist Herefordis, alates 1591 Londoni õukonna organist, alates 1596 Gremeschi (?) kolledži oreliprofessor, alates 1601 tegi turnee Madalmaad–Prantsusmaa–Saksamaa, alates 1614 Belgias Brüsseli organist, alates 1616 Antwerpenis.
Vacca järv
Vacca järv (itaalia keeles Lago della Vacca) on veehoidla Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis Brenos.
Jõepera karjäär
Jõepera karjäär on Põlva maakonnas Räpina vallas Jõepera külas asuv pealmaakaevandus (karjäär). Kaevandus on täitunud veega ja sellele on moodustunud 1 ha suurune järv ja seda järve nimetatakse samuti Jõepera karjääriks (registrikood vee2095130).
Vacca järv
Vacca kõrgus merepinnast on 2358 meetrit, pindala 25,6 hektarit, valgla suurus 156 hektarit.
Veehoidla 17,5 meetri kõrguse ja 87 meetri pikkuse paisu ruumala on 5600 m³, pais rajati 1927. aastal.
pisi|tühi|Pais
Moritz Leitner
pisi|Moritz Leitner (2013) Moritz Georg Leitner (sündinud 8. detsembril 1992 Münchenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis FC Zürich.
2018. aasta jaanuaris suundus ta Augsburgist laenule Norwich Citysse. 2018. aasta juunis sõlmis ta 	Norwich Cityga nelja-aastase lepingu.
Leitner on kuulunud Austria ja Saksamaa noortekoondistesse.
Ninatagune kilbis
Ninatagune kilbis (ladina scutum postnasale;postnasale; lüh pos) on osadel roomajatel pead katva naha soomus ehk soomuste rida. Ninatagune kilbis on liigiti erineva kuju ning suurusega, seetõttu kasutatakse seda ka roomajate teaduslikul süstematiseerimisel.
Madudel
Madudel, kellel on paariline ninakilbis, nimetatakse eesmist ninaesiseks kilbiseks ja tagumist ninataguseks kilbiseks. Neil madudel paikneb ninatagune kilbis(ed) ninakilbise taga ja sarnakilbise ees.
Viited
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Nasal scale seisuga 14.01.2014.
Reeli Reinaus
Reeli Reinaus (sündinud 12. novembril 1977 Keilas) on eesti kirjanik.
Aastatel 1984–1996 õppis ta Kohila Gümnaasiumis. 1997–2002 õppis ta Tartu Teoloogia Akadeemias ning omandas rakendusliku kõrghariduse.
Aastatel 1999–2002 õppis ta ka Tartu Ülikoolis eesti ja soome-ugri filoloogiat. 2007. aastal sai ta samas magistrikraadi.
Reeli Reinaus tuli lastekirjandusse 2008. aastal jutustusega "Saladuslik päevik". Sestpeale on temalt igal aastal ilmunud üks-kaks laste- või noorteraamatut. Tänaseks on ta avaldanud pea 30 teost.
Nicklas Bäckström
Lars Nicklas Bäckström (sündinud 23. novembril 1987 Valbos) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Washington Capitals.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Brynäs IF, mille koosseisus debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2004–05. Järgmine hooaeg valiti ta Rootsi kõrgliiga hooaja uustulnukaks.
2006. aastal valiti ta NHL-i draft'is Capitalsi poolt neljanda valikuna. Capitalsis mängib ta alates hooajast 2007–08. Oma debüüthooajal lõi Bäckström 14 väravat ja andis 55 väravasöötu ning valiti hooaja uustulnukate sümboolsesse koosseisu (NHL All-Rookie Team). Ta sai sel hooajal enim väravasööte andnud uustulnukaks Capitalsi ajaloos. 2018. aastal võitis ta Capitalsiga Stanley karika. Individuaalselt on tema edukaim hooaeg olnud 2009–10, kui ta kogus 101 punkti (33+68). Ta on läbi aegade enim väravasööte andnud mängija Capitalsis. Temast on Capitalsis mängides enim punkte kogunud ainult Aleksandr Ovetškin.
2016. aastal valiti Bäckström NHL-i tähtede mängule. Aastatel 2009 ja 2015 on ta valitud parimaks NHL-is mängivaks Rootsi mängijaks.
Hooaja 2012–13 alguses toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta KHL-i klubis Moskva Dinamo.
2014. aasta taliolümpiamängudel võitis Bäckström Rootsi jäähokikoondisega hõbemedali. Aastatel 2006 ja 2017 on ta Rootsi koondisega tulnud maailmameistriks. 2006. aasta maailmameistrivõistlustel sai ta 18 aasta ja kuue kuu vanuselt Rootsi ajaloo noorimaks mängijaks maailmameistrivõistlustel.
Leonel Power
Leonel Power (1370 ja 1385 vahel – 5. juuni 1445) oli inglise hiliskeskaja ja vararenessansi helilooja. Koos John Dunstable'iga oli ta tähtis figuur 15. sajandi alguse inglise muusikas.
Looming ja mõju
Kuigi Poweri pärand on suuruselt väiksem kui Dunstable'i oma (säilinud on ainult 40 teost), oli nende kahe helilooja mõju üsna võrdne. Power oli üks esimesi heliloojaid, kes kirjutas missa ordinaariumiosi, mis olid temaatiliselt seotud ja mõeldud järjest esitamiseks.
Michael Foale
Colin Michael Foale (sündinud 6. jaanuaril 1957) on Briti-USA astrofüüsik ja endine NASA astronaut. Ta kandideeris NASA astronaudiks kolm korda ja osutus valituks 1987. aastal. Foale on osalenud kuuel missioonil ning on ainus NASA astronaut, kes on kuulunud Miri ja Rahvusvahelise Kosmosejaama meeskondadesse.
Ta oli esimene Suurbritannia kodanik, kes käis avakosmoses ning kokku on ta avakosmoses käinud neli korda, viibides seal üle 16 tunni.
Augustis 2013 teatas Foale, et lõpetab astronaudikarjääri ja lahkub NASA-st.
Faasisünkronisatsioonisüsteem
Faasisünkronisatsioonisüsteem on süsteem, milles toimub kahe või enama sõltumatu vahelduvpinge või voolu allika omavaheline sünkroonimine kuni sageduste võrdsustumiseni kas nullilähedase või piisavalt väikese faasinihkega nende signaalide vahel.
Laialdaselt kasutatavad on automaatsed faasisünkronisatsiooni süsteemid ehk faasilukksüsteemid (inglise k. Phase-Locked Loop, PLL).
Elektrienergeetikas on faasisünkronisatsioonisüsteem kasutusel generaatorite sünkroonimisel enne nende lülitamist ühtsesse elektrivõrku.
Tamara (eesnimi)
Tamara (vene Тамара) on slaavipärane naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 24. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Tamara 3809 naisel.
Arvo Kraam
Arvo Kraam (sündinud 23. veebruaril 1971) on Eesti jalgpallur.
Ta mängis 1986-2006 paljudes Eesti ja Soome klubides.
Ta mängis 1995. aastal kolm mängu Eesti jalgpallikoondises.
Lauri Törni
2010 nimetati Törni United States Army Special Forces 1. rügemendi auliikmeks.
Lapsepõlv ja noorpõlv
Lauri Allan Törni sündis Soomes Viiburi linnas laevakapteni peres. Tal oli vanem vend, kes aga suri noorelt, ja kaks nooremat õde.
Teises maailmasõjas
pisi|Lauri Törni [[Waffen-SS-is]] Lauri Törni oli just alustamas oma karjääri Soome armees, kui Nõukogude Liit ründas Soomet ja algas Talvesõda. Tema armeeteenistust pikendati seoses üldmobilisatsiooniga ja ta määrati meditsiini toetusüksusse. Laadoga järve lahingute ajal määrati ta rindeüksusse. Ta võttis osa vene vägede ümberhaaramisest ja hävitamisest Lemettis. Tema ennastsalgav käitumine paistis ülemustele silma ja sõja lõpus saadeti ta ohvitseride väljaõppele ning ta sai nooremleitnandi auastme.
1941 pärast Talvesõda oli ta üks nendest vabatahtlikest soome ohvitseridest, kes saadeti Saksamaale Waffen-SSi väljaõppele. Kuid peagi saadeti ta koos veel 19 mehega koju, sest tema saksa keele oskus oli kehv ja ohvitsere oli seal niigi palju.
Suurema kuulsuse tõi Törnile osalemine Jätkusõjas (1941–1944). 1943 formeeriti tema juhtimisel kuulus üksus Osasto Törni. See oli jalaväeüksus, mis sõdis sügaval vaenlase tagalas ja sai oma efektiivse tegevusega kuulsaks nii omade kui ka vaenlase juures. Üks selle üksuse liige oli ka hilisem Soome president Mauno Koivisto.
Kuna Törni üksus tekitas Nõukogude vägedele tõsist kahju, panid venelased Törni pea eest välja leiutasu 3 miljonit Soome marka (650 000 USD). Ta on ainus teadaolev soome sõdur, kes sellisel viisil ära on märgitud. 19. juulil 1944 autasustati teda Mannerheimi ristiga.
Törni ei olnud rahul Soome-NSV Liidu rahuläbirääkimistega, mis kohustas Soomet sõdima NSV Liidu liitlasena sakslastega Lapimaal. Ka uus Soome valitsus ei soovinud enam Törni üksust kasutada. Varsti pärast seda liitus ta saksameelse vastupanuliikumisega Soomes ja läks Saksamaale sabotaaži väljaõppele, et olla valmis tegutsemiseks, kui Nõukogude Liit okupeerib Soome. Seal alistus ta sõja lõpus Briti vägedele, põgenes vangilaagrist ja naasis lõpuks Soome.
Kui ta oli Soome naasnud, arreteeriti ta Soome salapolitsei ValPo poolt, keda mõjutasid juba kohalikud kommunistid. Ta saadeti 6 aastaks vangi Saksa armeega liitumise (riigireetmise) eest ajal, mil Soome oli sõjas. Ta tegi mitmeid vanglast põgenemise katseid ja kord ka põgenes vanglast, kuid püüti taas kinni. 1948. detsembril andis Törnile armu president Paasikivi ja ta vabanes vanglast.
Ameerika Ühendriikides
1954 liitus Törni USA Armeega vastavalt Lodge'i seadusele. USA Armees sõbrunes ta Soome-Ameerika ohvitseridega, keda tuntakse Marttineni Meeste nime all. Sarnaselt Törniga oli see grupp Soome sõjaaegseid ohvitsere emigreerunud Ameerika Ühendriikidesse ja olid liitunud USA Armeega sama Lodge'i seaduse kohaselt. Mitu neist olid liitunud USA eriüksustega selle loomisel. Tänu nende toetusele liitus ka Törni peagi USA eriüksusega. Ta tegutses USA eriüksuste instruktorina, õpetades suusatamist, ellujäämist, mägironimist ja sissisõja taktikat. Ise omakorda õppis ta langevarjundust.
1963. aasta novembris liitus ta USA eriüksusega A-734 Vietnamis ja sõdis Mekongi deltas. Teda autasustati seal kahel korral. 1965 saadeti ta Uuringute ja Kaugseire Grupi väljaõppe üksusse Vietnamis kui sõjaline nõuandja.
18. oktoobril 1965 läks ta USA eriüksusega MACV-SOG salajasele missioonile, kuid helikopter, milles ta viibis, kukkus 40 km kaugusel Da Nangist, mägipiirkonnas Laoses, alla. Kõik pardalolnud hukkusid. Pääste- ega otsimisoperatsioone ametlikult teha ei saanud, sest Laos oli neutraalne riik ja USA sõdurid ei tohtinuks seal olla. Eeldati, et ta kas hukkus lennuõnnetuses või lahingus millalgi 18. oktoobril.
Peagi pärast tema kadumist Laoses edutati Thorne USA armee majoriks.
Larry Thorni (Lauri Törni) jäänused leidis USA-Soome otsimisrühm alles 1999 ja lõplikult identifitseeriti need DNA abil 2003. aastal. 26. juunil 2003 maeti ta sõjaväeliste austusavaldustega Arlingtoni sõjaväekalmistu 60 sektsiooni, hauatähisega 8136.
USA Armees teenimise ajal puutus ta kokku ka eestlastest USA Armee erivägede sõdurite Jyri Laatsi ja Aleksander Einselniga.
Soome sõjalistest aukraadidest ilmajäämine
Kuna Törni oli riigireetmise süüdistusega Soomes kuueks aastaks vangi mõistetud ja pärast vabastamist neljaks aastaks kodanike õigusteta jäetud, kaasnes kodanike õiguste kaotusega automaatselt ka sõjalistest aukraadidest ilmajäämine. Nii võttiski Soome president J. Paasikivi 6. oktoobril 1950 Sõjajõudude juhataja kindral Aarne Sihvo ettepanekul Törnilt ära tema sõjalised aukraadid. Selle sammu õiguspärasus tekitas siis ja ka hiljem küsitavusi. Põhjendati seda sellega, et kuigi president Paasikivi andis Törnile 1948 armu ja ta õigused taastati, oleks ta sõjaliste aukraadide tagasisaamiseks pidanud esitama eraldi taotluse. Oma Soome sõjalisi aukraade pole Törni tänaseni tagasi saanud.
Sõjaväeline karjäär ja autasud
Soome armees
Aumärgid:
Saksamaa, Waffen-SS
Ameerika Ühendriikide armees
Lõuna-Vietnami aumärgid:
Pärand
USA-s on tema mälestuseks nimetatud hoone Larry Thorne Headquarters Building, 10th SFG(A), Fort Carson Colorado. Soomes on Osasto Törni liikmed, sõbrad ja pereliikmed loonud Lauri Törni mälestusgildi.
Robin Moore'i raamatus "The Green Barets" on ühe peategelase, Sven Kornie prototüübiks Larry Thorne. Hiljem tehti selle raamatu järgi film "The Green Barets".
2004 hääletati Lauri Törni Soome TV saates "Suured soomlased" 100 suurema soomlase seas 52. kohale.
Aastal 2014 tegi Rootsi power metal 'i ansambel Sabaton Laurist laulu "Soldier of 3 Armies".
Fribourgi kanton
Fribourgi kanton ehk Freiburgi kanton on kanton Šveitsi lääneosas. Piirneb Vaud', Neuchâteli ja Berni kantoniga.
Kantoni kõrgeim tipp on Vanil Noir (2389 m). Loodepiiril asuvad Neuchâteli järv ja Morat' järv.
Halduslikult jaguneb kanton 5 ringkonnaks ja 150 vallaks (seisuga jaanuar 2016). Kantoni keskus on Fribourg.
Fribourgi kanton on kakskeelne: ametlikud keeled on prantsuse ja saksa keel. 63,2% elanikest räägib prantsuse keelt ja 29,2% saksa keelt.
70% elanikest on katoliiklased ja 15% protestandid.
Põllumajandus on endiselt olulisel kohal. Kasvatatakse piimakarja. Toodetakse ka šokolaadi.
Długopole
Długopole on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas Nowy Targi vallas.
Erkki Raappana
Erkki Johannes Raappana (2. juuni 1893 Oulujoki – 14. september 1962 Joensuu) oli soome ohvitser (jäägrikindralmajor), keda tuntakse ka hüüdnimega "Korpikenraali" ('Kõrvekindral'). Ta juhtis Jätkusõja alguses 1941. aastal Soome sõjaväe 14. diviisi rünnakut Rukajärvele Viena Karjalas, selle operatsiooniga pälvis ta äärmiselt auväärse Mannerheimi Risti rüütli tiitli ja autasu. Raappana tõi Soomele viimase suure tõrjevõidu Ilomantsis 1944. aasta augustis, kui tema väed piirasid ja hävitasid kõrvelahingutes kaks Punaarmee diviisi.
Perekond ja haridus
Raappana vanemad olid advokaat Juho Raappana ja Maria Lovisa Stenius. Juho Raappana oli ajaleht Kaleva asutaja ja selle esimene peatoimetaja. Erkki Raappana abiellus Sylvia Toini Hilma Margaretha Ericssoniga 1920. aastal. Ta õppis kaheksa klassi Oulu Harjutuskoolis (Oulun normaalikoulu), mille lõpetas lõputunnistusega 1916. aastal. Lisaks õppis ta Kemi Ühiskoolis (Kemin yhteiskoulu) ning Oulu Reaallütseumis (Oulun reaalilyseo), aga kukkus läbi gümnaasiumi lõpueksamitel sügisel 1915. 1919. aastal alustas Raappana õpinguid ülikoolis ja ühines Pohjois-Pohjalaise Osakunnaga. Sõjalise väljaõppe sai ta Saksa Sõjakooli B-klassis Libaus 1917. aastal ning staabiohvitseri auastme Soome Sõjakõrgkooli komandörikursusel 1926. aastal
Jääger
Raappana osales 27. Preisi Kuningliku Jäägripataljoniga Misa jõe, Liivi lahe ja Aa jõe lahingutes Venemaa vägede vastu.
Oktoobris 1916 ülendati Raappana hilfsgruppenführer ' iks ja osales ratsajäägri koolitusel pataljoni ratsaüksuses, mille nimeks sai ''Abteilung Jäger zu Pferde Königlich Preußisches Jäger-Bataillon Nr. 27''.
Raappana määrati pärast Soome Vabadussõda Karjala Ratsarügemendi 2. eskadroni komandöriks. Aprillis 1919 määrati ta Kesk-Soome rügemendi 1. kuulipildujakompanii ülemaks ning ülendati kapteni auastmesse. Sama aasta sügisel sai temast Soome Kaitseliidu (Suojeluskuntajärjestö) Hämeenlinna ohvitserikooli direktor.
1920. aasta septembris nimetati Raappana Joensuu maleva (suojeluskuntapiiri) pealikuks. Aasta hiljem sündis Erkki ja Sylvia esiklaps, poeg Ermo Juhani. Aastal 1925 sündis veel tütar Sylvia Marjatta.
Augustis 1921 nimetati Raappana Joensuu piirivalve pealikuks ja piirivalve komandandiks. Ta ülendati majoriks 1925. aastal ja pärast Sõjakõrgkooli lõpetamist kolonelleitnandiks 1928.
Talvesõda ja vaherahu
7.–11. oktoobril 1939 käivitati Soomes üldine mobilisatsioon "üldiste kordusõppuste" nime all. Kohe pärast Talvesõja algust koloneliks ülendatud Raappana määrati Põhja-Karjala rühma ülemaks ja vastutas Lieksa–Kuhmo rindelõigu kaitse eest. Raappana hankis omal kulul oma staabi ohvitseridele panzergeneral Erwin Rommeli teose "Jalavägi ründab".