cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Audiosignaal
Dünaamikaulatus
Audiosignaali dünaamikaulatus ehk dünaamiline diapasoon võib ulatuda kuni 120 detsibellini. Kui näiteks kuuldeläve tasemele vastab audiosignaali pinge 1 μV, siis tavaline kõne annaks signaali tasemel umbes 1 mV ja väga tugev heli (120 dB) annaks signaali 1 V.
Nullfoononriba ja foonon külgriba
Esimesel joonisel on kujutatud tüüpiline üksiku kromofoori nullfoononriba ja foonon külgriba. Nullfoononriba asukoht on ω', mis on määratud elektroni energiatasemete erinevusega ning kromofoori ümbrusega. Sellel joonisel on tegemist elektroni ergastamisega, kuna foonon külgriba on suuremal sagedusel, kui nullfoononriba. α joonisel olevates valemites on Debye-Walleri faktor. Vahet Δ, nullfoononriba ja foonon külgriba vahel, iseloomustab Francki-Cordoni printsiip.
Albrecht I
Albrecht I ja Albrechti nime on kandnud mitu valitsejat:
Vaata ka
Liste der Herrscher namens Albrecht Lijst van vorsten genaamd Albrecht
Nullfoononriba ja foonon külgriba
Energia jaotus nullfoononriba ja foonon külgriba vahel sõltub suuresti temperatuurist. Madalal temperatuuril ei ole piisavalt energiat, et palju foononeid ergastada, aga mida kõrgem on temperatuur seda väiksemaks muutub nullfoonon kiirgumise tõenäosus. Kas toatemperatuuril on nullfoononriba eristatav või mitte oleneb debye temperatuurist.
Energiatasemed
alt=Energy level diagram for transitions between electronic levels with or without photons (alt. vibrations) Created by Mark Somoza based on figures in: J. Friedrich and D. Haarer (1984). “Photochemical Hole Burning: A Spectroscopic Study of Relaxation Processes in Polymers and Glasses”. Angewandte Chemie International Edition in English 23, 113-140.|pisi|Joonis 2. Energia diagramm elektroni energiatasemete muutustest. Välja on toodud nii kolme foononiga kui ka foononiteta muutus. Nooled näitavad vasakul neeldumist ning paremal kiirgumist.
Audiosignaal
Sagedusriba laius ja signaali-müra suhe
Audiosignaalide sagedusriba laiused ja signaali-müra suhted eri helikandjate ja helisalvestuse seadmete puhul (näiteid):
Risoto
thumb|Risoto valmistamine
Nullfoononriba ja foonon külgriba
Energiatasemed
Foononitega elektron üleminekut kirjeldab Francki-Cordoni printsiip, mis teeb eelduse, et elektroni ergastamine või relakseerumine elektronkihtide vahel on väga kiire võrreldes võre osakeste nihkumisega. Joonisel 2 on näha energia diagramm energiatasemete ja foononitega. Energiatasemed on märgitud E0 ja E1. Foononeid kirjeldatakse lainefunktsioonidega, mida kujutavad rohelised lained. qi on võre oskeste võnkumise koordinaat. on võre osakese võnkeenergia kvant.
Audiosignaal
Moonutused
Praktiliselt tajumatuks jäävad mittelineaarmoonutused umbes 0,1%. Suuremate moonutuste korral sõltub nende tajutavus suuresti helisignaali iseloomust, taasesitusel kasutatavast helitugevusest ja paljudest muudest asjaoludest.
Nullfoononriba ja foonon külgriba
Energiatasemed
Esimene nool kujutab koos foononitega absorptsiooni. Foononitega absorptsioonil neelab uurimisobjekt rohkem energiat kui ainult elektroni üleminekul. Antud näite puhul kolm foononit. Teine nool kujutab nullfoonon neeldumist, mis tekitab nullfoononriba. Kolmas nool kujutab fluorestsentsi koos foononitega. Foononitega fluorestsentsi puhul kiirgab uurimisobjekt vähem energiat, kui ainult elektroni üleminekul, kuna osa energiat läheb kiirgumiseta üleminekuks. Antud näite puhul kolm foononit. Neljas nool kujutab nullfoonon relaksatsiooni, mis tekitab nullfoononriba.
Risoto
Risoto on traditsiooniline Itaalia riisiroog. Pärit on risoto Põhja-Itaaliast, eeskätt Piemonte idaosast ja Lombardia lääneosast, kus laiuvad Itaalia suurimad riisipõllud. Risoto on Milano ja Torino köögi alustala.
Audiosignaal
Moonutused
Digiteeritud audiosignaali puhul võivad esile tulla veel digiteerimisega seotud nähtused, eriti signaali kadudega pakkimise korral.
Nullfoononriba ja foonon külgriba
Energiatasemed
Peale Franck-Cordoni printsiibi eelduse tehakse veel 3 eeldust. Esiteks, et võre võnkumisi kirjeldavad harmoonilised kvantostsillaatorid. Selle rakendamist on näha joonise 2 paraboolsete potentsiaaliaukude puhul. Teine eeldus on see, et ainult kõige madalamal energiatasemel olevaid võre võnkumisi ergastatakse. Kolmas eeldus on see, et vastastikmõju kromofoori ning võre vahel on samasugune nii tava kui ka ergastatud olekus. Seda võib näha joonise 2 ühesuurustest paraboolidest ning foonon tasemete ekvidistantsusest.
Risoto
Risoto valmistamiseks kasutatakse ümarat risotoriisi (nt Arborio või Vialone Nano), mida enne vedeliku lisamist veidi aega õlis kuumutatakse. Riisi segatakse pidevalt, vedelik lisatakse aegamisi, ja lastakse see enne järgmist lisamist pea täiesti imenduda. Sellise valmistusviisi tulemuseks on kreemjas, kuid mitte pudrune riis, sest tärklise vabanemisel muutuvad riisiterad kleepuvaks, kuid jäävad terveks.
Nullfoononriba ja foonon külgriba
Franck-Cordoni printsiip
Franck-Cordoni printsiip kirjeldab, kui tõenäoliselt toimuvad võnkeenergiate ning elektroni energiate üleminekud. Jooniselt 2 võib seda näha sellest, et foononüleminek toimub kohas, kus võnkeenergia lainefunktsioonid on maksimumis. Ehk ülemineku tõenäosus sõltub foononite lainefunktsioonide kattumisest alg ning lõpp energiatasemetel. Franck-Cordoni printsiip sobib hästi kirjeldama kromofoore. Üks seda printsiibi kasutust piirav eeldus on see, et elektroni ergastamine või relakseerumine elektronkihtide vahel on väga kiire võrreldes võre osakeste nihkumisega. Kuna kromofoorid käituvad analoogselt molekulidega, mille järgi Franck-Cordoni printsiip välja töötati, siis see kehtib nende kohta ning antud printsiipi saab kasutada nende kirjeldamiseks.
Risoto
Risoto variante on sadu vastavalt sellele, milliseid maitsekomponente kasutatakse, kuid reeglina kuulub iga risoto juurde nn soffritto ehk passeeritud köögiviljad, puljong, maitseained ja risotoriis. Tihti lisatakse risotole peale köögiviljade mereande, kana, seeni, juustu, vorsti ning veini ja ürte.
Nullfoononriba ja foonon külgriba
Joone kuju
Nullfoononriba joone kuju kirjeldab Lorentzi funktsioon ning selle laius oleneb kromofoori elueast. Kromofoori eluiga kirjeldab seda, kui kiirelt ergastunud elektronid relakseeruvad ehk kui kaua aine kiirgab peale ergastust. Kui aine eluiga on pikk kiirgab aine aeglaselt ja sellega kaasnevalt ühtlaselt ehk sel on kitsas piik. Kristallvõre kromofoori ümber vähendab selle eluiga, kuna toimub ka kiirgumiseta relakseerumine.
Risoto
Kuulsaimad risotod on
Nullfoononriba ja foonon külgriba
Joone kuju
Foonon külgriba joone kuju kirjeldab Poissoni jaotus, kui on tegemist diskreetse üleminekute kogusega, ehk see kehtib madalatel temperatuuridel. Kõrgetel temperatuuridel kirjeldab joone kuju Gaussi jaotus. Piikide laiust mõjutab homogeenne laienemine, mis tuleneb sellest, et osakeste energiatasemed ei ole kindlad, vaid tõenäosuslikud. Teiseks põhjuseks on mittehomogeenne laienemine, mis tuleneb sellest, et iga identset kromofoori ümbritseb erinev maatriks, mis mõjutab energia kogust, mida läheb vaja elektroni energiataseme muutuseks. Sellest tulenevalt on üksikud nullfoononribad ja foonon külgribad nihkes ja kattuvad, mis põhjustab piikide laienemise. Homogeenne ning mittehomogeenne laienemine teevad laiemaks mõlemat joont.
Debye-Waller
Debye-Walleri faktor iseloomustab tõenäosust, et ühe osakese hajumine teiselt osakeselt, mis on osa keerulisest süsteemist, on elastne ega muuda komplekse süsteemi olekut. Kuna nullfoononriba koosneb sellistest osakestest iseloomustab see faktor nullfoononriba ja foonon külgriba omavahelist suhet. Mida väiksem on Debye-Walleri faktor seda väiksem on nullfoononriba võrreldes foonon külgribaga. Antud faktor väheneb temperatuuri tõusmisega. Seda faktorit kasutades saab igale materjalile arvutada temperatuuri, millest alates materjali normaalvõnkumised on maksimaalse energiaga. Seda temperatuuri nimetatakse Debye temperatuuriks.
Debye temperatuurist oleneb, kui kõrgel temperatuuril on nullfoononriba veel nähtav. Mida madalam on keskkonna temperatuur võrreldes Debye temperatuuriga seda väiksem on tõenäosus foonon üleminekuks. Sellise aine jaoks nagu teemant, millel on debye temperatuur 2000K juures, on toatemperatuur madal temperatuur ning paljude kromofooride nullfoononribad on toatemperatuuril nähtavad. See tuleneb teemandi jäigast struktuurist, kuid teemant on erand ning enamus ainete jaoks on toatemperatuur kõrge temperatuur.
Kasulikkus
Nullfoononribad on kitsad, intensiivsed ning karakteersed piigid. Samuti reageerivad need tugevasti keskkonna tingimustele nagu näiteks temperatuur, pinge või elektriväli. Tänu sellistele omadustele on materjalidel, millel on hea nullfoononriba, perspektiivi leida kasutust erinevates sensorites, bioobjektide kujutamises või mikromaailma uurimises.
Askola
Askola on küla Soomes Ida-Uusimaa maakonnas, Askola valla kirikuküla.
Külas on kirik, algkool ja raamatukogu. Askola kirik valmis 1799. aastal.
15. juuli
15. juuli on Gregoriuse kalendri 196. (liigaastal 197.) päev. Juliuse kalendri järgi 2. juuli (1901–2099).
Cortina d'Ampezzo
thumb|Cortina d'Ampezzo Cortina d'Ampezzo on turismi- ja talispordikeskus Venetos Põhja-Itaalias. Cortina asub 1200 meetri kõrgusel merepinnast ja elanikke on seal üle 6000. Ampezzo org kuulus I maailmasõjani Austriale, Itaaliale läks ala sõjavõidu tõttu. Linn moodustati pärast sõda kuue küla liitmise teel.
Cortinas toimusid 1956. aasta taliolümpiamängud. Olümpiamängud pidid seal juba 1944. aastal toimuma, kuid teise maailmasõja tõttu need ei toimunud. Cortina d'Ampezzos toimuvad ka 2026. aasta taliolümpiamängud.
Piirkonna alpimäestikus on filmitud ka mitmeid filme, näiteks "Cliffhanger", "The Pink Panther" ja James Bondi filmi "For Your Eyes Only".
Herrenchiemsee
pisi|Ludwig II poolt ehitatud loss Herrenchiemseel pisi|Ludwig II poolt ehitatud loss Herrenchiemseel
Herrenchiemsee ehk Herreninsel on suurim kolmest Chiemsee järve saarest. Selle pindala on 238 ha.
Läbi aegade kuulus saar Herrenchiemsee kloostrile. Aastal 1873 ostis Baieri kuningas Ludwig II saare 350 000 kuldna eest, et rajada sinna kuningaloss.
Chiemseel on kolm saart: Herrenchiemsee, Frauenchiemsee ja Krautinsel. Need kolm saart moodustavad Baierimaa väikseima valla – Chiemsee valla.
Samas on Chiemsee Baierimaa suurim järv.
Ehitised ja areng
Samas on Herrenchiemsee suur turismimagnet, sest Baieri kuningas Ludwig II rajas sellele saarele Versailles' lossi koopia Herrenchiemsee lossi, mis jäi aga rahapuuduse tõttu lõpetamata.
Saarel on säilnud iidne Herrenchiemsee klooster.
Rudolf I
Rudolf I ja Rudolfi nime all on tuntud mitu valitsejat:
Vaata ka
Liste der Herrscher namens Rudolf
Koonga valla lipp
thumb|Koonga valla lipp Koonga valla lipp on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Koonga valla lipp.
Lipu autor on Priit Herodes.
Lipu kirjeldus
Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp, sinine kangas on ääristatud kahekordse äärisega, sisemine on valge ja välimine sinine. Lipu keskel on kollane tammeoks, mis koosneb kahest lehest ja kolmest tõrust.
Põhjendus
Sinine värvus tähistab vallale iseloomulikke soid ja rabasid. Valge märgib paekivi. Kollane (kuldne) on Pärnumaa vapivärvus. Valge siseääris sümboliseerib paekiviaedu ja looduskaitseala. Tammeoks tähistab tugevust ja elujõudu. Tõrud rõhutavad tulevikulootust.
Lipu kasutamise kord
Valla lipp heisatakse:
Katedraal
pisi|[[Piiskopitool Püha Demetriose kirikus Thessalonikis]] pisi|Piiskopitool [[Rooma Santa Maria in Trastevere kiriku apsiidis]] Katedraal (ladina keeles ecclesia cathedralis, 'piiskopitooli kirik') ehk toomkirik, ka piiskoplik kirik, on piiskopkonna (diötseesi, eparhia) peakirik, see tähendab kirik, kus harilikult teenib piiskop ja mida peetakse piiskopkonna keskmeks.
Kõigi katedraalide sisustuses on piiskopitool (vanakreeka καθἐδρα kathedra, ladina cathedra, slaavi ка́федра), mis traditsiooniliselt asub kõrgemal kohal altariruumi apsiidis.
Sõna "katedraal" on katoliku kirikus, õigeusu kirikus, anglikaani kirikus ja vanakatoliku kirikus kiriklik tiitel. Evangeelses kirikus nimetatakse kõige tähtsamaid kirikuid – enamasti on need peapiiskoppide või analoogsete ülemvaimulike kirikud – peakirikuteks. Ka protestantismis võidakse kasutada nimetust "piiskoplik kirik" või traditsiooni vaimus nende ajaloolisi, reformatsioonieelseid nimetusi (Ulmi toomkirik, Lübecki toomkirik jm).
Sõnavara
Nimetust ecclesia cathedralis kasutati esimest korda 516. aastal Tarragona kirikukogul, mis ei olnud oikumeeniline kirikukogu.
Saksa ja itaalia keeleruumis nimetatakse paljusid katedraale toomkirikuiks (saksa keeles Dom, itaalia keeles duomo) või sõnaga Münster. Näiteid: Kölni toomkirik (Kölner Dom), Milano toomkirik (Duomo di Milano), Freiburgi ja Strasbourgi toomkirik (Freiburger Münster, Straßburger Münster). Neid sõnu võidakse siiski kasutada ka suuremate kirikute kohta, milles pole piiskopitooli, näiteks Ulmi toomkirik (Ulmer Münster).
Skandinaavias luteri kirikus nimetatakse peakirikuid samuti toomkirikuiks: domkirke või domkyrka, näiteks Nidarose toomkirik (Nidaros domkirke), Uppsala toomkirik (Uppsala domkyrka), Turu toomkirik (Turun tuomiokirkko).
Kreeka õigeusu kirikus, kus kirikupea ja tähtsamad piiskopid kannavad metropoliidi tiitlit, on piiskopikiriku jaoks olemas väljend Μητροπολιτικός Ναός Mitropolitikós Naós 'metropoliidikirik'; kloostrite peakirikuid ja suuri linnakirikuid nimetati καθολικό katholikon ('ühine', 'üldine'). Viimati nimetatule vastab slaavi keeleruumis nimetus собор, mis võib tähendada nii piiskopikirikut kui ka muud tähtsat kirikut ja mis tõlgitakse eesti keelde sageli sõnaga katedraal (Дмитриевский собор Vladimiri Püha Dimitri katedraal, Собор Рождества Пресвятой Богородицы Suzdali Jumalaema Sündimise katedraal jt).
Keskaegsetes allikates esinevad katedraali tähenduses väljendid ecclesia maior – 'suur kirik', ecclesia mater – 'emakirik', ecclesia principalis – 'peakirik', ecclesia senior – 'vanem kirik', ecclesia matrix – 'algkirik'.
Eralduvusaksioomid
Et topoloogiline ruum on väga üldine mõiste, piirdutakse topoloogias ja topoloogiaga seotud matemaatikaharudes sageli teatud kitsendusi rahuldavate topoloogiliste ruumide vaatlemisega. Eralduvusaksioomid on ühed niisugused kitsendused.
Eralduvusaksioomid on aksioomid selles mõttes, et kui neid lisada topoloogilise ruumi definitsioonis topoloogilise ruumi aksioomidele, saaksime uue, kitsama topoloogilise ruumi mõiste. Tänapäevase lähenemise kohaselt kasutatakse väljendit "topoloogiline ruum" kõikjal vaid ühes tähenduses (nii nagu ta on määratletud artiklis Topoloogiline ruum) ning kõneldakse eri liiki topoloogilistest ruumidest. Nimetus "eralduvusaksioom" on aga vanadest aegadest alles jäänud. Paljusid eralduvusaksioome tähistatakse T-tähega, mis tuleb saksakeelsest sõnast Trennung ('eraldamine').
Eralduvusaksioomides ettetulevate mõistete täpne tähendus on aja jooksul muutunud. Seepärast tuleb vanemat kirjandust lugedes tähele panna, kuidas antud autor on need mõisted määratlenud.
Definitsioonid
Topoloogilist ruumi (X, \tau) nimetatakse
Polaarinertsimoment
Polaarinertsimoment näitab keha inertsi väändel.
Polaarinertsimomendi teadmine on vajalik väändemomendi ja pöördemomendi arvutustes.
Nokkloomlased
Nokkloomlased (Ornithorhynchidae) on imetajate sugukond ürgimetajate alamklassi ainupiluliste seltsist.
Ta on sipelgasiillaste kõrval üks kahest ainupiluliste sugukonnast.
Tänapäevastest loomadest kuulub sellesse ainult nokkloom (nokklooma perekonnast).
Nokkloomlaste hulka arvatakse veel fossiilne perekond Obdurodon, millesse kuuluvad liigid:
Sugukonna autor on John Edward Gray (1825).
Nokkloomlastega seostatakse veel perekondi Steropodon ja Teinolophos, mis pigem siiski sellesse sugukonda ei kuulu, kuigi on nokkloomlastega läheduses suguluses.
Johann Sõmer
Johann Eduard Sõmer (20. juuni 1902 Kärla vald, Saaremaa – 22. veebruar 1964 Detroit) oli eesti vaimulik ja Mõisaküla linnavanem.
Ta õppis 1923–1924 Tartu Ülikoolis õigus- ja 1928–1934 (lõpetas) usuteadust, Korporatsioon Sakala vilistlane. Oli prooviaastal Tartu Pauluse koguduses. Ordineeriti õpetajaks 10. veebruaril 1935.
Oli aastal 1935 Tartu Pauluse koguduse abiõpetaja. 1935–1936 Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1936–1943 oli Mõisaküla koguduse õpetaja, alates 1939 Mõisaküla linnavanem. 1943–1944 Pärnu Niguliste koguduse õpetaja.
Rieulay
Rieulay on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis.
FIFA (mängude seeria)
"FIFA" on populaarne arvuti- ja videomängude sari aastast 1993. Mängude teemaks on jalgpall. Praegu on sarjas 18 mängu, mis kõik on ilmunud ka arvutile.
Wat Phnom
pisi| thumb| Wat Phnom (khmeeri វត្តភ្នំ) on üks tähtsamaid pagoode Kambodža pealinnas Phnom Penhis. 27 meetri kõrgune hoone asub linna põhjaosas Tônlé Sabi jõe lähistel.
Sajandite jooksul on hoones hoitud paljusid pühasid esemeid. Keskhoonest vasakul asuvas suures stuupas on kuningas Ponhea Yati ja tema perekonna säilmed. Stuupas on ka suur Buddha-kuju, mis pärineb Ângkôri perioodist. Stuupa ja keskhoone (viheari) vahel asub altar hoone loojale, leskproua Penhile, keda kohalikud peavad hea õnne toojaks. Seetõttu külastavad inimesed pagoodi hea õnne ja edu saamiseks eksamitel või äritehingutes. Kui õnne soovija soov on täitunud, on kombeks teha templis mõni annetus. Vietnamlaste jaoks on eriti oluline Preah Chau pühamu, kus asub ka Višnu kuju. Poolel teel mäkke asub kuninglik stuupa, mida hoiavad koos selle kohal kasvavad puud.
Hoone on Kambodža uusaasta (aprilli keskpaigas) ja religioosse festivali Prachum Benda tähistamise kese Phnom Penhis.
Wat Phnomi populaarsuse tõttu (500–600 välisturisti kuus) soovitakse seni pühapaiga staatuses pagood 2009. aastal arvata Kambodža tähtsamate turismiatraktsioonide sekka.
Vārdhamāna Mahāvīra
Vārdhamāna Mahāvīra ('vägev kangelane'), elas umbes 599 – 527 eKr. Ta sündis Gangese madalikul kšatrijana. Ajaloolased paigutavad tema surma umbes aastasse 425 eKr. Mahāvīra elu ja õpetused on üles tähendatud džainistlikes pühakirjades.
Džainismis on Vārdhamāna Mahāvīra 24. ja viimane tirthankara ('vabanenu'). Tema loodud on džainismi religioosne organisatsiooniline struktuur, mis on muutumatuna püsinud 2500 aastat.
Martin Gore
thumb|right|Martin Gore Martin Lee Gore (23. juuli 1961 Dagenham, Essex, Inglismaa) on ansambli Depeche Mode kitarrist, klahvpillimängija ja helilooja.
Martin Gore on olnud bändi liige alates selle asutamisest aastal 1980.
Depeche Mode'i kõrvalt on ta avaldanud ka kaks sooloplaati.
Method Man
Method Man (sünninimega Clifford Smith; sündinud 2. märtsil 1971) on Ameerika Ühendriikide räppar, muusikaprodutsent, näitleja ja räppbändi Wu-Tang Clan liige.
Ta on osalenud ka telesaadetes ja -filmides, näiteks "CSI-s". Oma esinejanime võttis ta 1979. aasta filmist "The Fearless Young Boxer". Ta on räpiduo Method Man & Redman liige. Method Man alustas oma näitlejakarjääri 1995. aastal filmides ja telereklaamides. Ta on võitnud ka Grammy auhinna koos Mary J Blige'iga loo "I'll Be There for You/You're all I Need" eest.
Method Man kasvas üles Staten Islandil, kus elas koos ema ning noorema ja vanema õega. Narkootikumide tõttu visati ta mitu korda keskkoolist välja. Nüüd elab Method Man koos abikaasa, poja ja tütrega Staten Islandil.
Method Man on tänases räpimaailmas üks karismaatilisemaid inimesi. Peale oma esinejanime on ta veel tuntud kui Meth, Tical, Johnny Blaze, Hott Nikkels, MZA ja Iron Lung. Method Man oli üks praeguseks üle maailma tuntud räppbändi Wu-Tang Clan asutajaid.
Myrskylä
Myrskylä on asula Soomes Uusimaa maakonnas, Myrskylä valla kirikuküla.
Jean Joseph Marie Amiot
Jean Joseph Marie Amiot [žan žoz'ef mar'i ami'o] (8. veebruar 1718 Toulon – 8. või 9. oktoober 1793 Peking) oli prantsuse jesuiidi misjonär ja sinoloog.
1737. aastal astus Amiot Jeesuse Seltsi ning 1740 või 1750 saadeti ta misjonärina Hiinasse. Seal võimaldasid ta ulatuslikud teadmised teadusest, matemaatikast, kirjandusest, keeltest, ajaloost ja muusikast tal peagi võita keiser Qianlongi usalduse (muuhulgas oskas ta keisri emakeelt mandžu keelt ja hiina keelt) ning ta veetis oma ülejäänud elu Pekingis. Hiinas olles kasutas Amiot hiina nime (錢德明).
Amiot' Euroopas avaldatud tööd tutvustasid Kaug-Ida elu- ja mõttelaadi Lääne lugejatele paremini kui varem saadaval olnud teosed. Tema "Dictionnaire tatare-mantchou-français" ("Mandžu-prantsuse sõnaraamat"; Pariis 1789) oli väärtuslik teatmeteos, sest mandžu keelt Euroopas varem praktiliselt ei tuntud.
Enamik Amiot' teistest kirjatöödest on koondatud väljaandesse "Mémoires concernant l'histoire, les sciences et les arts des Chinois" ("Märkmed hiinlaste ajaloost, teadustest ja kunstidest"; 15 köidet, Pariis, 1776–1791). Selle 12. köites avaldatud "Vie de Confucius" ("Konfutsiuse elu") oli varasematest samateemalistest Läänes käibel olnud teostest põhjalikum ja täpsem.
Lapinjärvi
pisi Lapinjärvi on küla Soomes Ida-Uusimaa maakonnas, Lapinjärvi valla kirikuküla.
See on valla küladest rahvarohkeim, 2009. aastal elas seal 781 inimest.
Külas on kaks kõrvutiasetsevat puukirikut. Suuremat neist kutsutakse ajaloolistel põhjustel rootsi kirikuks ja väiksemat soome kirikuks, kuid praegu ei ole nende kasutamisel keelel tähtsust. Kirikud on ehitatud 1744. aastal ning rootsi kirik mahutab umbes 600 ja soome kirik umbes 150 inimest. Kirikute läheduses asuv kellatorn ehitati 1827. aastal. Kirikute lähedal asub ka vana kalmistu. Uus kalmistu asub küla teisel poolel umbes poole kilomeetri kaugusel kirikutest.
Külas on kaks algkooli, üks neist soome- ja teine rootsikeelne.
Clemens VII
Clemens VII (Giulio de' Medici, 26. mai 1478 – 25. september 1534), oli paavst 1523–1534. Ta oli 219. paavst ja teine paavst, kes pärines Medicite suguvõsast.
Giulio de' Medici sündis 26. mail 1478 kella 14 paiku pärastlõunal Firenzes Giuliano de' Medici ja Fioretta Gorini pojana abieluvälisest suhtest ning ristiti järgmisel päeval. Tema ristinimeks sai Giulio Zenobio, ajaloolase Anthony M. Cummings'i andmetel on kirikuraamatus tema nimi märgitud kui Giulio et Zenobi di Giuliano. Tema vanemaid peeti kihlatuteks, mistõttu ta tunnistati hiljem Leo X poolt Giuliano de' Medici seaduslikuks järeltulijaks.
Tema onu Lorenzo de' Medici lapsendas ta pärast Giuliano de' Medici mõrvamist 26. aprillil 1478 toimunud Pazzi vandenõus. Giulio de' Medici õppis esmalt Lorenzo de' Medici õukonnas humanistide Bernardo Michelozzi ja Gentile Becchi juures. Seejärel õppis ta Pisa ülikoolis õigusteadust. 1488 sai Medici Malta ordu kavaleriks ja Capua ülemprioriks. 1492 osales ta kardinal Giovanni de' Medici ametnikuna konklaavil. Seoses Itaalia sõdade puhkemisega siirdus ta 1494 Bolognasse, siis Pitiglianosse ja sealt Città di Castellosse. 1499 reisis Medici inkognito Veneetsiasse, sealt Baierisse, kust siirdus edasi Ulmi. Ta arreteeriti Ulmis ja saadeti Saksa-Rooma keisri Maximilian I juurde, kes ta vabastas. Medici oli pärast vabanemist Philipp Ilusa külaline ja kavatses külastada Inglismaad, kuid vangistati Rouenis. Piero de' Medici nõudel ta vabastati ja ta pöördus 1500 tagasi Itaaliasse.
Medici vahendas 1508–1509 Filippo Strozzi ja Clarice de' Medici vahelise abielu sõlmimist. 1511 siirdus ta koos Giovanni de' Mediciga Bolognasse ja viibis hiljem paavstivägede seas. Kui Giovanni de' Medici prantslaste poolt 1512 vangistati, pääses Giulio de' Medici põgenema ja varjas end Cesena kaljudel. Prantslaste loal võis ta sealt lahkuda ja ta kohtus 28. aprillil 1512 paavstiga, kes saatis ta missioonile Milanosse, kus ta pidi kohtuma nende kardinalidega, kes osalesid Pisa kirikukogul. Medici ei soosinud kardinal Francesco Soderinit, kes oli varem olnud Firenze valitseja.
1513 valiti paavstiks Lorenzo de' Medici poeg Leo X, kes kuulutas Giulio de' Medici Giuliano de' Medici seaduslikuks järeltulijaks ja võttis ta oma teenistusse. Medici osales Lateraani V kirikukogu 6. istungil 27. aprillil 1513. Medici soovis 1513 pääseda Inglismaa kuninga Henry VIII teenistusse ja ta määrati Inglismaa protektoriks. 30. novembril 1515 saatis ta paavsti reisil Firenzesse ja kohtus siis Prantsusmaa kuninga François I-ga, keda ta saatis Bolognasse. Katoliku kiriku asekantslerina kujundas Medici paavstide poliitikat reformatsiooni puhkemisel. Kardinal Medici osales 1521 ning 1523 paavsti ja valitud Saksa-Rooma keisrina tunnustatud Karl V vahelise liidu sõlmimisel.
Medici sai madalama vaimulikupühitsuse 6. detsembril 1513, 17. detsembril 1513 pühitseti ta diakoniks ja ordineeriti 19. detsembril 1517 preestriks. 21. detsembril 1517 pühitseti ta piiskopiks. Ta osales soosikuna 2 konklaavil: 1521–1522 ja 1523.
Alates 1527. aastast kandis ta habet.
Alessandro de' Medicit peetakse tema abieluvälisest suhtest sündinud pojaks.
Medici lasi taastada Rooma San Marcello kiriku.
Ametid
pisi|Kardinal Medici, paavst [[Leo X ja kardinal Luigi de' Rossi. Raffaeli maal, 1518]]
1523. aasta konklaav
pisi|Medici suguvõsast pärit paavstide vapp Clemens VII valiti paavstiks 19. novembril Vatikani paavstipalees ja krooniti 26. novembril 1523 kardinal Marco Cornaro poolt. Ta sai paavstiks 45-aastaselt ja oli noorim paavst pärast Leo X-t. Hiljem pole nii noorelt valitud ühtki isikut paavstiks. Temast sai seitsmes Clemensi-nimeline paavst, kuna 1378–1394 valitsenud samanimelist isikut peeti vastupaavstiks.
50 päeva kestnud konklaav oli pikim pärast 1314–1316 toimunud konklaavi, millel valiti Johannes XXII.
Albrecht V
Albrecht V nime on kandnud mitu valitsejat:
Clemens VII
1523. aasta konklaav
1. oktoobrist 19. novembrini 1523 toimunud konklaavi viimases voorus osales 39 kardinali:
Reformatsioon
Clemens VII sai võimule ajal, mil Saksamaal puhkenud usurahutused olid laienenud teistesse Euroopa riikidesse. Tema ajal ei omanud paavst enam jurisdiktsiooni Norra, Taani, Rootsi ega mitme Šveitsi kantoni koguduste üle. Šotimaa kuningas James V saatis paavstile 1526 kirja, milles ta protesteeris paavsti tegutsemise vastu.
Olles juba kardinalina puutunud kokku Martin Lutheri vaadetega, püüdis Clemens VII saavutada kontrolli olukorra üle ja lähetas jaanuaris 1524 kardinal Lorenzo Campeggio Nürnbergi riigipäevale. Paavsti tegutsemist takistas keeruline läbisaamine keisrina tunnustatud Karl V-ga, kellega peetud läbirääkimiste järel oli Clemens VII valmis kokku kutsuma oikumeenilist kirikukogu ja 28. novembril 1531 toimunud konsistooriumil leiti, et oikumeenilise kirikukogu kokkukutsumine on vajalik. 1532 arutasid keiser ja paavst Bolognas oikumeenilise kirikukogu kokkukutsumist ja mõlemad leidsid, et see peab toimuma niipea, kui sellega nõustuvad kristlikud valitsejad. Euroopa valitsejatele saadeti vastavasisulised kirjad, kuid Prantsusmaa kuninga vastus oli keisri jaoks mitterahuldav ja Henry VIII ei vastanud kirjale.
Clemens VII saatis Inglismaa kuningale Henry VIII-le kuldroosi. Henry VIII lahutas end oma esimesest abikaasast ja paavst ekskommunitseeris 11. juulil 1533 Karl V nõudel Henry.
Henry VIII keelas 1531 annaatide maksmise Rooma. Paavst andis Canterbury peapiiskopile Thomas Cranmerile palliumi. Kui Cranmer kuulutas 1533 Henry VIII abielu Anne Boleyniga seaduslikuks, keelati alamkojal kaebuste esitamine Rooma ja nuntsius saadeti Inglismaalt välja. Märtsis 1534 kuulutas paavstlik tribunal Henry VIII abielu Aragóni Catherine'iga kehtivaks.
Inertsimoment
pisi|280px Inertsimoment on massiga analoogne suurus pöördliikumise puhul fikseeritud telje ümber. Inertsimoment iseloomustab absoluutselt jäiga keha inertsi pöörlemiskiiruse muutmise suhtes. Selle roll pöörlemise dünaamika kirjeldamisel on sama, mis tavalisel massil kulgliikumise dünaamika kirjeldamisel.
Clemens VII
Itaalia sõjad
pisi|Clemens VII. [[Sebastiano del Piombo maal, 1526]] Clemens VII välispoliitiline eesmärk oli säilitada Firenze sõltumatus välisvõimust, mis viis paavsti vastuoluliste otsusteni. Ta saatis Nikolaus von Schönbergi Prantsusmaa, Inglismaa ja Hispaania kuningate juurde sõlmima rahu. Oma valitsemisaja algul toetas ta Hadrianus VI eeskujul Karl V-t, kuid ei soostunud uuendama 1523 paavsti ja keisri vahel sõlmitud liitu. 1524 saatis paavst saadikuks kuninga juurde Baldassare Castiglione. Pärast Milano vallutamist 1524 François I poolt sõlmis paavst detsembris 1524 liidu Prantsusmaaga, millega jaanuaris 1525 liitus Veneetsia. Pavia lahingu järel toetas Clemens VII uuesti Karli, kuid mais 1526 liitus Cognac'i liigaga, kuhu kuulusid Prantsusmaa, Milano, Firenze ja Veneetsia.
Inertsimoment
Inertsimomendi mõõtühik on kilogramm korda meeter ruudus (kg·m²).
Clemens VII
Itaalia sõjad
6. mail 1527 tungisid Itaaliasse marssinud saksa palgasõdurid Rooma ja rüüstasid seda nädala jooksul (Sacco di Roma). Clemens VII põgenes Sant' Angelo kindlusse, kust tal õnnestus vabaneda 6. detsembril 1527, kui ta oli nõustunud Kirikuriigi linnade okupatsiooniga, lubas säilitada neutraliteeti ja maksis 400 000 tukati suuruse lunaraha. Veneetsia väed ja Sigismondo Malatesta okupeerisid mitmed Kirikuriigile kuuluvad alad. Hiljem õnnestus paavstil rändkaupmeheks maskeeritult põgeneda Orvietosse, kust ta siirdus Viterbosse.
Inertsimoment
Punktmasside süsteemi inertsimoment avaldub kujul
Clemens VII
Itaalia sõjad
1529 sõlmis Clemens VII Karl V-ga kokkuleppe usurahutuste leviku tõkestamiseks ja ristisõja korraldamiseks türklaste vastu. Kokkuleppe järgi jäi Medicitele Firenze, mille valitsejaks sai Alessandro de' Medici ja 24. veebruaril 1530 kroonis Clemens VII Bolognas Karli keisriks. See oli viimane Saksa-Rooma Keisririigi keisri kroonimine paavsti poolt.
Inertsimoment
kus r_i on punktmassi m_i kaugus pöörlemisteljest. Pideva massijaotusega keha puhul asendub summa integraaliga
Clemens VII
Itaalia sõjad
1531 alustas paavst läbirääkimisi Prantsusmaaga. Oktoobris 1533 toimus paavsti visiit Prantsusmaale, kus tema sugulane Caterina de' Medici abiellus 28. oktoobril Marseilles François I poja Henriga.
Inertsimoment
kus \rho on keha tihedus, dV on ruumalaelement ja integreerimine toimub üle kogu keha ruumala.
Ingemar Johansson
thumb Jens Ingemar Johansson (hüüdnimi Ingo; 22. september 1932 Göteborg – 30. jaanuar 2009 Onsala, Kungsbacka vald, Hallandi lään) oli Rootsi poksija.
Clemens VII
Suhted Poolaga
Clemens VII oli vahendaja Poola ja Moskva suurvürstiriigi vahel peetud läbirääkimistel Leedu alade pärast.
Ingemar Johansson
Harrastajana
Poksiga hakkas tegelema ta 1945. aastal, 16-aastaselt pidas esimese võistluse (1948).
Clemens VII
Suhted Venemaaga
Clemens VII saatis saatkonna Moskva suurvürsti Vassili III juurde.
Priit Suve
Priit Suve (kuni 1936 Friedrich Johann Zube, 31. märts (vkj 18. märts) 1901 Uulu vald, Pärnumaa – 20. aprill 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik.
Ingemar Johansson
Elukutselisena
Johansson hakkas pärast olümpiamänge elukutseliseks. Ta võitis 1956. aasta elukutseliste Euroopa meistrivõistluste finaalis Franco Cavicchi (Itaalia). Ta kohtus 1959. aastal New Yorgis maailmameistrimatšis Floyd Pattersoniga ja võitis kolmandas raundis nokaudiga. Johansson tuli maailmameistriks.
Priit Suve
Rahvuskogu esimese koja liige ja 1939–1940 Pärnu linnapea. Kandideeris I Riigivolikogu valimistel 33. valimisringkonnas.
Clemens VII
Suhted kiriku institutsioonidega
5. juulil 1532 avaldas Clemens VII konstitutsiooni "Etsi ad singula", millega ta määras katoliku kiriku asekantslerile San Lorenzo in Damaso titulaarkiriku.
Priit Suve
4. juunil 1940 valiti Priit Suve Omakaitse Sihtkapitali Pärnu toimkonna esimeheks.
Clemens VII
Suhted kiriku institutsioonidega
16. aprillil 1526 avaldatud bullas "Dum consideramus" sätestas ta apostelliku sündiku volitused.
Priit Suve
Pärnu linnapea
Suve oli Pärnu linnapea aastatel 1939-1940.
Clemens VII
Barnabiidid
18. veebruaril 1533 avaldatud kirjaga "Vota per quae vos" tunnustas ta barnabiitide ordu asutamist.
Frantsiskaanid
16. jaanuaril 1532 avaldas ta bulla "In suprema", milles lubas frantsisklaste grupil, reformaatidel, tegeleda misjoniga. Bullaga "Dum uberes fructus" kinnitas ta frantsiskaani ordu tertsiaaridele Hispaanias privileegid.
Kaputsiinid
Ajendatuna frantsiskaanide ordus toimunud reformiliikumisest, lubas Clemens VII 1525 peetud juubeliaastal Matteo di Bassil kanda rüüd, mille hiljem võtsid kasutusele kaputsiinid. 18. mail 1526 kirjas "Ex parte vestra" lubas paavst kaputsiinidel elada omaette koguduses. 3. juulil 1528 avaldas ta bulla "Religionis zellus", millega vabastas kaputsiinid kuulekusvandest frantsisklastele ja võimaldas neil asutada uue ordu.
Teatiinid
Ta rajas 24. juunil 1524 avaldatud apostelliku kirjaga "Exponi nobis" teatiinide ordu.
Liturgilised otsused
1525. aastat tähistati juubeliaastana.
25. jaanuaril 1526 andis ta Forli dominiiklaste konvendile induldi, et nad võiksid pidada Giacomo Salomone mälestuseks missat.
12. augustil 1530 tunnustas ta karmeliitidele antud sabatiini privileegi.
Teoloogilised vaidlused
Clement VII keelas bullas "Consueverunt" ekskommunikatsiooni ähvardusel ketserlikud kirjutised.
Suhted juutidega
Clemens VII oli seotud David Reubeni ja Solomon Molko kohtuprotsessidega. Ta avaldas 7. aprillil 1524 bulla marranosi juutide kohta ja 17. detsembril 1531 bulla inkvisitsiooni tegevuse reguleerimiseks Portugalis.
Beatifikatsioonid ja suhted pühade inimestega
Clemens VII kuulutas õndsaks 6 isikut:
Ta soovitas 1525 Angela Mericil jääda Rooma.
Kardinalide pühitsemised
Clemens VII pühitses oma valitsemisajal 33 kardinali 14 konsistooriumil. Lisaks itaallastele said kardinalideks 9 prantslast ja 7 hispaanlast.
Clemens VII kultuuriloos
Clemens VII oli Francesco Guicciardini, Benvenuto Cellini ja Michelangelo patroon.
Sebastiano del Piombo tegi temast 1526 ja 1531 portreed. Teda on kujutatud ka kardinalina Raffaeli 1518 valminud maalil Leo X-st.
Ta rajas 1523 Rooma Peetri kiriku ehitamiseks kongregatsiooni.
Priit Suve
Surm
NKVD vahistas ta 1941. aasta juunis. Suve lasti maha Sverdlovski oblastis 20. aprillil 1942. Tema ja veel kahe endise Pärnu linnapea (Hugo Kuusner ja Oskar Kask) mälestuseks on Pärnu Alevi kalmistule püstitatud hauakivi.
Clemens VII
Clemens VII kultuuriloos
Ta rajas 1531 Granada ülikooli ja määras Ingolstadti ülikooli tulud.
Ta oli huvitatud astroloogiast, tema astroloog oli Lucas Gauricus.
1533 esitles Albert Widmanstadt talle Mikołaj Koperniku teooriat Päikesesüsteemist.
Surm
Clemens VII kannatas Prantsusmaalt tagasipöördumisel kõhuhädade käes. Ta suri 56-aastaselt 25. septembril 1534 Roomas ja maeti Vatikani basiilikasse. 6. juunil 1542 maeti tema säilmed ümber Rooma Santa Maria sopra Minerva kirikusse.
Hinnang
Kirikuajaloolane J. N. D. Kelly ja "Catholic Encyclopedia" tunnustavad tema haridust ja kogemusi, kuid taunivad tema nõrka iseloomu ja heidutatavust. Mõlemad mainivad, et Clemens VII tegutses eelkõige kui Itaalia valitseja ja Medici.
Ingemar Johansson
Elukutselisena
Johansson kohtus Pattersoniga uuesti 1960. aastal, Patterson võitis nokaudiga viiendas raundis ja oli esimene raskekaallane, kes oli pärast vahepealset maailmameistrimatši kaotust end uuesti maailmameistriks võidelnud. Nad kohtusid veel 1961. aastal ning jälle võitis Patterson, seekord nokaudiga kuuendas raundis. Johansson võitis 1962. aastal uuesti elukutseliste Euroopa meistrivõistluste kuldmedali raskekaalus, alistades Brian Londoni Suurbritanniast.
Johansson pidas elukutselisena 28 võistlust ja võitis neist 26, neist 17 nokaudiga. Ta lõpetas elukutselisena 1963. aastal.
Johansson tegutses hiljem USA-s filmi alal. 1990. aastate keskel diagnoositi tal Alzheimeri tõbi.
16. juuli
16. juuli on Gregoriuse kalendri 197. (liigaastal 198.) päev. Juliuse kalendri järgi 3. juuli (1901–2099).
Kullamaa valla lipp
thumb|Kullamaa valla lipp Kullamaa valla lipp on Lääne maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kullamaa valla lipp.
Lipp kinnitati 16. juunil 1995.
Lipu kirjeldus
Ristkülikukujulise kollase lipu ülemises ja alumises servas roheline laid. Kumbki laid moodustab ühe ühiku lipu kogulaiusest. Kollase laiu keskel on roheline pügalrist, mille keskel samasuunaline ja -kujuline väiksem kollane pügalrist.
Lipu normaalsuurus on 100 x 150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9.
Põhjendus
Kahekordne pügalrist sümboliseerib ümbruskonna kaht peamist keskust: Kullamaad (muistne linnamägi ning kirik, mille vaimulikud on jätnud püsiva jälje eesti kultuurilukku) ning Koluvere lossi (omapärane, sündmusterohke ajalooga feodaallinnus). Pügalrist osutab ühtlasi kohalike inimeste vaimuerksusele ning kultuuritraditsioonidele. Lipu kollane värvus on Kullamaa nimetuse võrdkuju, roheline aga meenutab, et maa on läbi aegade toitnud ja jõukust toonud valla elanikele.
Lipu kasutamise kord
Valla lipp heisatakse: Valla lippu võib kasutada ka laualipuna. Kasutamiskõlbmatuks muutunud valla lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.
Trükivärv
Trükivärv on vedel või poolvedel segu, mida kasutatakse trükkimiseks/printimiseks, joonistamiseks või kirjutamiseks. Keemikud vaatavad seda kui kolloidset süsteemi, milles pigmendiosakesed on lahustis ühtlaselt hajutatud.
Trükivärvid arenesid välja tintidest, sest trükipressi leiutamine lõi vajaduse teistsuguse struktuuri ja omadustega segu järele. Tintide koostises tehti muudatusi eesmärgiga, et need oleksid trükimasinates paremini kasutatavad.
Trükivärvide koostis on küllaltki keeruline ja varieerub vastavalt sellele, millist trükkimismeetodit ja millist trükipinda kasutatakse. Põhikomponendid on lahusti, sideaine ja värvipigmendid. Trükivärvi füüsikalised ja keemilised omadused sõltuvad sellest, millist komponenti ja kui palju segusse lisada.
Ingo
Ingo võib tähendada järgmist:
Trükivärv
Ajalugu
Esimesi tinte ja trükivärve hakati valmistama Vana-Egiptuses ja Hiinas juba 5000 aastat tagasi. Vana-Egiptuses valmistatud tint koosnes tahmast, akaatsia kummivaigu nõrgast lahusest ja härja sarvedest valmistatud liimist. Liimaine oli vajalik, et siduda tahmaosakesed omavahel ja alusmaterjaliga. Hiinas valmistatud tolleaegne tint oli segu männitahmast, lambiõlist ja želatiinist, mis pärines loomanahast. Männipuidu põletamisel oli oluline, et õhu ligipääs oleks piiratud ja leek vaid suitseks. Hiljem võeti kasutusele tungaõli või searasva põletamisel tekkinud tahm. Liimained olid loomse päritoluga, enamasti loomanahkadest või kaladest. Parimaks liimaineks peeti hirvesarvedest valmistatud liimi. Parima kvaliteediga tindid koosnesid ligi kahekümnest komponendist: näiteks lisati veel segudele muskust, ninasarviku sarve, purustatud pärleid, parfüüme, taimeekstrakte ja lakke. Nende ülesandeks oli tinti vastupidavamaks ja läikivamaks muuta. Tintide valmistamine oli aeganõudev protsess. Enne liimi ja lisandainete lisamist tuli tahma sõeluda ning seejärel saadud massi korralikult sõtkuda. Valmis mass valati väikestesse vormidesse tahkuma ja kuivama.
Umbes 1600 aastat tagasi loodi tindiretsept, mis jäi populaarseks mitmeks sajandiks. See koosnes rauasooladest, tanniinainest ja paksendajast. Rauasoolana kasutati raudsulfaati (saadud raua reageerimisel väävelhappega) või raudkloriidi. Tanniinainet pärineb galluspähklitest või puude koorest.
Galluspähklite leotamisel saadakse ekstrakt, mis sisaldab gallushapet. Happe reageerimisel rauasoola ja õhuhapnikuga tekib must värvus. Raudgallustintide miinuseks oli see, et värvaine ei imendunud paberi sisse, vaid jäi selle pinnale, mistõttu võis pigment paberilt kergesti maha tulla. Lisaks oli algselt paberile kandes tint sinakas-musta tooniga, kuid ajapikku tuhmus pruunikaks. See oli tingitud raua oksüdeerumisest ning selle vältimiseks lisati tindi koostisse granaatõunamahla, äädikat, sidrunimahla ja teisi happeid. Hapete lisamine muutis tindi kirjutamisel halvasti nähtavaks, mistõttu hakati koostisse värvaineid segama. Keskajal kasutati tahma, 18.-19. sajandil kampetšepuud, indigot või nuuskpiiritust. Värvainete lisamine muutis tindi värviliseks, kuid pärast paberile kandmist ja kuivamist muutus tint sügavmustaks.
Keskaegses Euroopas kasutati galluspähklite asemel viirpuu oksi. Oksad tuli lõigata ja kuivatada kevadel. Kuivanud okstelt eemaldati koor, uhmerdati peeneks ja jäeti kaheksaks päevaks vette ligunema. Seejärel keedeti tõmmist, millele oli veini lisatud, kuni tõmmis mustaks värvus ja paksemaks muutus. Antud vedelik kallati spetsiaalsetesse kottidesse ja jäeti päikese kätte kuivama. Lõpliku tindi valmimiseks kuumutati lõkke kohal kuivanud massi veini ja rauasoolaga.
1440. aastal leiutas Johannes Gutenberg trükipressi, kuid siiamaani levinud veepõhised tindid ei sobinud trükiste paljundamiseks. Käsitsi kirjutamiseks mõeldud tindid ei suutnud trükipinnale piisavalt kiiresti kinnituda, mistõttu jäi tekst hägune ja ebaterav. Maalikunstist saadi idee hakata vee asemel kasutama õli. Täpsed retseptid ei ole teada, kuid Gutenbergi loodud trükivärvid sisaldasid linaseemneõli, pähkliõli, tärpentini, okaspuuvaiku, pigi, Veneetsia tärpentini, tahma ja kinaveri.
Koostis
Üldiselt on trükivärvide keemiline koostis keeruline ja varieerub vastavalt paberile kandmise protsessist. Trükivärvide põhikomponendid on lahusti, värvaine, sideaine ja lisandained. Koostisel põhinevaid klassifitseerimismeetodeid on mitmeid. Vastavalt segude tekstuurile võib trükivärve jagada vesisteks, madala viskoossusega, pastataolisteks ja pulbrilisteks. Kasutatud värvaine järgi saab jagada pigmenttintideks ja lahusepõhisteks tintideks. Kui värvaine on lahustis lahustuv, on tegemist lahusepõhise tindiga, kui värvaine on mittelahustunud kujul (peene pulbrina), on tegemist pigmenttindiga. Trükkimisel on eelistatud pigmenttindid, kuna pigment jääb paberi pinnale. See on kasulik, sest mida rohkem tinti jääb paberi pinnale, seda vähem trükivärvi on vaja, et saavutada ühtlane värvi intensiivsus.
Pigmendid
Pigmendid määravad trükivärvi värvuse. Neid jagatakse vastavalt nende keemilisele koostisele orgaanilisteks ja anorgaanilisteks pigmentideks. Tänapäeval on kasutusel peamiselt anorgaanilised või sünteetilised orgaanilised pigmendid.
Anorgaanilised pigmendid
Mustad trükivärvid baseeruvad süsinikühenditel CyOx – süsinik väikese koguse mineraalainega. Täpne koostis varieerub ja oleneb tootmise meetodist, kuid süsinikusisaldus jääb vahemikku 90–99%. Tüüpiline osakese suurus on 20–30 nm. CyOx parandab trükivärvi voolavust, toimib loodusliku märgajana ja dispergeeriva ainena. 19. sajandi alguseni kasutati lambitahma ja peenestatud puusütt. Tänapäeval on need asendunud kivisöegaasi ja loodusliku gaasi põletamisel tekkinud tahmaga. Tahma sisaldus segus on ~22%.
Värvilised pigmendid baseeruvad kompleksühenditel (nt ftalotsüaniin), mille keskmes on metalli aatom, peamiselt raud või vask.
K4Fe(CN)6 + 2 FeSO4 = Fe2[Fe(CN)6] + 2 K2SO4
Edasi Fe2[Fe(CN)6] oksüdeeritakse tugeva oksüdeeriva aine (nt naatriumdikromaadi või naatriumkloraadi) juuresolekul Fe4[Fe(CN)6]3 kujule. Sinise erinevaid varjundeid saadakse pH, temperatuuri või temperatuuri varieerimisel. Vaskftalotsüaniini sisaldavaid trükivärve peetakse kõige eredamateks ja püsivamateks lahusepõhiste värvide seas.
Orgaanilised pigmendid
Orgaanilised pigmendid on aromaatse süsivesiniku – enamjaolt benseeni, naftaleeni või antratseeni – derivaadid ning neid kasutatakse värviliste trükivärvide tootmiseks. Pigmendi molekulid sisaldavad kromofoorilist rühma, näiteks =C=NH, -CH=N- või –N=N-. Kaksiksideme elektronid neelavad selektiivselt valguse lainepikkusi ja nende energiatase muutub. Värvus tekib vastavalt neelamata jäänud lainepikkustele.
Sideained
Sideained muudavad lahustumatud pigmendid paberile kantavateks ning mõjutavad ka värvi kuivamist. Tavaliselt kasutatakse linaseemneõli, mis oksüdeerub ja polümeriseerub paberil lahustumatuks kelmeks, muutes teksti püsivaks ja veekindlaks.
Omadused
Trükivärvide puhul jälgitakse peamiselt kolme omadust: viskoossust, kleepuvust ja tiksotroopsust. Viskoossus väljendab segu voolavust. Mida madalam on viskoossus, seda vedelam on segu. Kleepuvuse jälgimine on oluline, sest trükivärv peab olema piisavalt kleepuv, et see kinnistuks paberile, kuid mitte nii kleepuv, et see paberit kahjustaks. Kleepuvust on võimalik suurendada sideainete lisamisega ja vähendada õlide lisamisega. Tiksotoopsus on omadus, mis sunnib trükivärvi väliste mõjutuste tagajärjel vedelamaks muutuma.
Värvitrükkide kuivamine
Kolm põhilist mehhanismi on imendumine, aurustumine ja polümeriseerimine.
Suurema osa ofsettrükimasinate ja nüüdisaegsete printerite trükivärvide tööpõhimõte on trükipinnale imendumine. Trükivärvid ei kuiva kunagi lõplikult, mistõttu võib trükk kergesti kriimustuda. Imendumiseks mõeldud trükivärvidele lisatakse tihti värnitsat, et vähendada trükivärvi paberilt maha hõõrdumist. Kuivamisaeg võib ulatuda minutitest kuni tundideni.
Ofsettrükimasinates, mis ei põhine trükkimisel kummilindiga, toimub trükivärvi kuivamine oksüdatiivselt polümeriseerudes. Hapnik seostub õli molekulidega, moodustades peroksiidi. Reaktsioonil tekkinud vabad radikaalid on väga reageerimisvõimelised ja ründavad uusi molekule. Selle tulemusena toimub polümeriseerumine. Paljudes molekulides on mitu reageerimisvõimelist osa ning see võimaldab võrgustiku teket. Kuivamine polümerisatsiooni teel toimub väga aeglaselt, võttes aega kuni 48 tundi. Protsessi kiirendamiseks võib trükivärvide segule lisada sikatiive.
Keemilisi ja füüsikalisi protsesse on võimalik kiirendada temperatuuri tõstes. Üheks võimalikuks viisiks temperatuuri tõstmiseks on kasutada infrapunakiirgust. See võimaldab polümeriseerumise protsessi kiirendada kuni 75%. Sellegipoolest, IR-kuivatite kasutamine on tekitanud vaidlusi, sest arvatakse, et infrapunakiirgus põhjustab trükise teisel poolel värvide pehmenemist. Teine võimalik viis on kasutada UV-kiirgust. UV-kiirgusega kuivatamine nõuab spetsiaalse koostisega trükivärve ja seadmeid, mistõttu antud meetodi kasutamine on kallim võrreldes teiste kuivatusmeetoditega.
Tihti ei kasutata vaid ühte kuivatamismeetodit, vaid mitme kombinatsiooni. Näiteks osa trükivärvist imendub paberisse ja teine osa kuivab õhuga kokkupuutel.
David Gahan
David Gahan (sünninimi David Callcott; sündinud 9. mail 1962 Eppingis Essexi krahvkonnas Inglismaal) on laulja.
Ta on ansambli Depeche Mode solist.
1980 nägi Vince Clarke teda esinemas kohalikus pubis ja otsustas võtta ta oma bändi Composition of Sound solistiks. Dave'i soovitusel muudeti ansambli nimi Depeche Mode'iks. Selle nime võttis ta prantsuse moeajakirjalt Dépêche-mode.
Jorge Alessandri
thumb|right|Jorge Alessandri Rodríguezi ausammas Jorge Alessandri Rodríguez (19. mai 1896 Santiago – 31. august 1986 Santiago) oli Tšiili president 1958–1964.
Tema isa oli Arturo Alessandri Palma, Tšiili president 1920–1925 ja 1932–1938.
Pärast Tšiili Ülikooli lõpetamist insenerina 1919. aastal töötas ta valitsusametites. Ta rajas riigi suurima paberi- ja tselluloosivabriku.
1947. aastal nimetati ta rahandusministriks. 1957. aastal valiti ta senatisse esindama Santiagot ja järgmisel aastal osales ta sõltumatuna presidendivalimistel. Ta võitis valimised ja astus ametisse 3. novembril 1958. Presidendina tegeles ta edukalt riigi majandusega. Ta stabiliseeris riigi eelarve ja viis Tšiili majanduse ajaloo kõige stabiilsemasse perioodi.