cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Detroit
Asend
pisi|Detroiti linnastu ja teisel pool jõge paikneva [[Windsor (Ontario)|Windsori satelliidipilt]] Detroiti pindala on 370,08 km². Detroit on Detroiti linnastu ja Michigani osariigi kaguosa tähtsaim linn, asudes Kesk-Lääne ja Suure järvistu piirkonnas. Linn paikneb laial, üldiselt madalal tasandikul. Detroit asub Detroiti jõe kaldal, mis ühendab Erie järve Saint Clairi järvega. Detroiti vastaskaldal asub Kanada linn Windsor, mistõttu on see oluline piiriületuskoht USA-Kanada piiril. Linn ulatub umbes 17 km mööda Detroiti jõge. Linna laius idast läände on umbes 23 km ja pikkus põhjast lõunasse 10 km.
Detroiti põhjapiir kulgeb paralleelselt Wayne'i maakonna põhjapiiriga. Detroiti ümbritsevad selle eeslinnad. Detroiti keskel asuvad enklaavina eraldi linnad Highland Park ja Hamtramck. Detroiti jõel asuv saar Belle Isle jääb Detroiti linna piiridesse.
Kliima
pisi|Detroiti siluett [[Detroiti jõgi|Detroiti jõe ääres]] Detroitis valitseb külmade talvede ja soojade suvedega niiske mandriline kliima, mida mõjutab Suur järvistu. Keskmine õhutemperatuur on jaanuaris −3,6 °C ja juulis 23,1 °C.
Talvel võib õhutemperatuur tugeva tuule toel tunduda märkimisväärselt madalam, kuid soojema õhumassi saabudes võib õhutemperatuur tõusta üle 15 °C. Sademeid esineb mõõdukalt ja need jagunevad aasta peale suhteliselt ühtlaselt. Aastas langeb 850 mm sademeid. Kõige enam sajab juunis (89 mm) ja kõige vähem jaanuaris (50 mm). Lumesadu esineb novembrist aprillini. Püsivat lumikatet ei teki. Kevadel ja suvel on sagedad äikesetormid.
Algusaastad
pisi|Detroiti asutaja [[Antoine de la Mothe Cadillaci kuju]] 24. juulil 1701 asutas prantsuse maadeuurija Antoine de la Mothe Cadillac kindlustise Fort Pontchartrain du Détroit, mis nimetati krahv Pontchartraini järgi. Esimene Detroiti rajatud hoone oli Ste. Anne de Detroiti katoliku kirik. Vaba maa meelitas uusasunikke ja 1765. aastal oli seal 800 elanikku, millega oli see suurim prantsuse asula Montréali ja New Orleansi vahel. Detroit kujunes oluliseks karusnahakaubanduskeskuseks.
1760. aastal võtsid Prantsuse ja indiaanisõja ajal Fort Detroiti juhtimise üle britid. Prantsusmaa indiaanlastest liitlased, pealik Pontiaci juhitud ottavad püüdsid kindlustist 1763. aastal vallutada, kuid said lüüa. 19. novembril 1794 sõlmitud Jay lepinguga läks Detroit Ameerika Ühendriikide valdusse.
1805. aastal sai Detroiti äsjaloodud Michigani territooriumi pealinnaks. Samal aastal tabas linna tulekahju, mis hävitas suure osa hoonetest. 1806. aastal sai Detroit linnaõigused. Varsti pärast 1812. aasta Suurbritannia-Ameerika sõja algust läks Detroit taas brittide valdusse, kuid ameeriklased vallutasid selle 1813. aasta septembris tagasi.
Tööstuslik areng
pisi|Vaade linnulennult Detroitile umbes 1889. aastal Ameerika Ühendriikide kodusõja (1861–1865) eel hakkas Detroit muutuma tööstuskeskuseks eelkõige tänu vase-, raua- ja puidutööstusele. Lisaks loodusvaradele oli sel ajal oluline roll Detroiti arengus raudteel ja raudteetööstusel. Esimene raudtee, mis ühendas Detroiti Pontiaci linnaga, avati 19. mail 1838. Järgmine suurem raudteeliin oli Michigan Central Railroad, mis ulatus Chicagoni. Metallurgia kõrval olid olulised rohu- ja farmaatsiatööstus, mis kasvas välja kohalike apteekrite tegevusest, kes tootsid oma ravimeid ise. Detroit oli farmaatsiatoodangult New Yorgi järel teine linn riigis. Lisaks asusid Detroitis laki-, seebi-, jalanõude-, seemne- ja tubakatööstus ning laevaehituskeskus.
Tööstuse kõrval aitasid Detroiti kasvule kaasa avalike kommunaalteenuste ja muude teenuste laienemine. Linna ehitati mitu kaubamaja, millest Hudson'si 25-korruseline kaubamaja oli valmimise ajal maailma kõrgeim. Detroiti tänavad olid esimesed, mis said endale gaasivalgustid, hiljem said valgustuse ka elumajad ja muud erahooned. 1882. aastal seati sisse elektrivõrk, kuid kodudesse jõudis elektrivool alles 1893. aastal. Telegraafiühendus jõudis linna 1847. aastal, esimene telegraafiliin oli Detroiti ja Ypsilanti vahel. Linn sai telefoniühenduse 1878. aastal.
Tööstuslik areng vajas märkimisväärset tööjõudu. Kuigi paljud kohalikud inimesed leidsid tööd vabrikutes ja poodides, kasvas oluliselt sisserändajate arv. Esimeste sisserändajatena saabusid sakslased ja iirlased. Suurima etnilise rühmana asusid Detroiti poolakad, kelle sissevool hoogustus 1870. aastate keskpaigas. Nende järel saabus sisserändajaid paljudest kohtadest maailmas, kes asusid elama eraldi kogukondadena, osaliselt selleks, et säilitada oma etniline pärand. Samal ajal suurenes linnas ka afroameeriklaste arv. 1890. aastal oli linnast saanud suurlinn, kus elas üle 200 000 inimese.
Autotööstus
pisi|left|Kella neljane töövahetus Ford Motor Company tehases [[Highland Parkis 1910. aastatel]] Detroit sai autotööstuse pealinnaks tänu töösturile Henry Ford, kes avas seal 1903. aastal Ford Motor Company tehase, kuigi esimese autotehase oli paar aastat varem avanud Ransom E. Olds (Oldsmobile'i tehase). Kui tootmine oli hästi käima läinud, lasi Ford 1913. aastal käiku konveieri, mis kiirendas toodangu valmimist mitu korda. Erakordne muudatus tootmises võimaldas tolle aja kuulsamat autot Ford T toota 146 tükki tunnis. Võrdluseks toodeti seda sama mudelit 1908. aastal tunnis heal juhul vaid 7,5 tükki. Hea palk meelitas tehastesse tööle arvukalt inimesi üle osariigi ja isegi Euroopast.
Enne Fordi asutas tööstur Henry M. Leland 1902. aastal Detroitis Cadillac Automobile Company. Lisaks asutas David D. Buick 1903. aastal ettevõtte Buick Motor Company. 1908. aastal lõi William C. Durant ettevõtte General Motors Company, mis ostis kahe aasta jooksul Cadillaci, Oldsmobile'i, Oaklandi (Pontiaci eelkäija) ja veel mitu väiksemat autotootmisettevõtet. 1903. aastal sai Detroitis alguse veel üks suur autotootmisettevõte – Packard. 1910. aastal tegutsenud 202 autoettevõttest on tänapäevaks alles jäänud vaid kolm: Buick, Cadillac ja Ford (Chevrolet loodi alles 1911. aastal).
Lisaks autotootmisele suurenes enne esimest maailmasõda tööstus, mis tegeles autoosade tootmisega. Paljud sellised ettevõtted saavutasid suurema edu pärast autoettevõtetega lepingu sõlmimist. 1917. aastal oli Detroitis 23 autotootmisettevõtet, mis pakkusid tööd 93 000 ja lisaks 132 osaettevõtet veel 44 000 inimesele. Autodega kaasnes ka nõudlus paremate teede järele. 1909. aastal ehitati Woodwardi avenüüle maailma esimene betoonmaantee lõik. Liikluse reguleerimiseks leiutas Detroiti liikluspolitseinik William Potts 1920. aastal foori, millel oli esimesena kolm värvi: punane, kollane ja roheline.
Maailmasõdadevaheline aeg
pisi|Vaade Maccabees Buildingult lõunasse piki Woodwardi avenüüd. Kauguses paistab Detroiti siluett. Foto 1942. aasta juulist Detroiti tööstuslik areng kiirenes veelgi esimese maailmasõja ajal, kui seal tegutses olulisi sõjarelvastusettevõtteid ning meelitas suurel arvul sisserändajaid, peamiselt lõunaosariikidest pärit afroameeriklasi. Tööliste arvu suurenemisega masinatööstuses hakkasid ametiühingud, näiteks Ameerika Tööliste Föderatsioon ja United Automobile Workers, neile paremaid töötingimusi ja palka nõudma. Sellise tegevusega kasvas linnas ametiühingutegelaste mõju, kelleks olid näiteks Teamstersi juht Jimmy Hoffa ja Autoworkersi juht Walter Reuther.
Keeluseaduse ajal (1920–1933) hoogustus Detroitis illegaalne piiritusevedu Kanadast, mida organiseeris kurikuulus The Purple Gang, mis koosnes peamiselt juudi sisserändajatest.
Lühikese ajaga oli Detroit saanud elanike arvult riigi neljandaks linnaks. 20. sajandi alguses kiirenenud rahvastiku muutumise järel suurenesid Detroitis sarnaselt ülejäänud USA-ga rassilised konfliktid ja diskrimineerimine. Lisaks oli uuesti hoogu saava Ku Klux Klani liikmeskond Detroitis suurim osariigis. Samuti suurenes autotööstus uuesti teise maailmasõja ajal.
Langus
1943. aastal puhkes linnas valgete ja mustade vahel mäss ning rassidevaheline pinge püsis probleemina ka järgmiste aastakümnete jooksul. Jõukam keskklass hakkas sel ajal kolima peamiselt linnast põhjas olevatesse Oaklandi ja Macombi maakondade eeslinnadesse, viies kaasa kohalikud maksutulud. Seda sündmust hakati nimetama white flight – valgete (inimeste) (ära)lend. Näiteks 1920. aastal elas Oaklandi maakonnas vaid 90 050 inimest, kuid 1960. aastal juba 690 259.
23. juulil 1967 puhkes litsentsita tööpäevavälisele baarile tehtud politseihaarangu järel viis päeva kestnud mäss, milles hukkus 43 ja sai vigastada peaaegu 1200 inimest ning rüüstamise ja tulekahju tõttu hävis palju hooneid. Mässu järel kiirenes inimeste väljavool eeslinnadesse, paljud väikeärid sulgesid uksed või kolisid mujale. 1973. aastal loodeti Coleman Youngi valimist Detroiti esimeseks afroameeriklasest linnapeaks näha kui pöördepunkti. Pilvelõhkujate kompleksi Renaissance Center ehitamine 1977. aastal noorendas linna alla käivat jõeäärset piirkonda. Siiski ei suudetud selle järel uusarendust jätkata ning töökohtade kadumine autotööstuses tõi endaga kaasa uued majandusraskused ja sotsiaalsed probleemid. 20. sajandi viimasel kümnendil jätkusid Detroitis majanduslikud probleemid ning 1990. aastate keskpaigaks oli elanike arv langenud 1950. aastatega võrreldes kaks korda.
pisi|left|[[Packardi autotehas, mis jäeti maha 1958. aastal]] Youngi järel ametisse saanud Dennis Archer püüdis eeslinnadest inimesi meelitada, kulutades infrastruktuurile mitu miljonit dollarit, legaliseeris Detroiti jõe ääres hasartmängud ja lasi ehitatud mitu uut staadioni. Linna järgmise linnapea Kwame Kilpatricku ametiaega ümbritsesid skandaalid. Kilpatrick valiti linnapeaks 31-aastaselt, kuid ta oli sunnitud 2008. aastal teisel ametiajal tagasi astuma. Kilpatrickut, kes kandis 2008. aastal lühikest aega õigusemõistmise takistamise eest vanglakaristust, süüdistati hiljem ametikoha kuritarvitamises. 2013. aastal saadeti ta altkäemaksuvõtmiste ja väljapressimiste eest 28 aastaks vanglasse.
2009. aastal valiti linnapeaks Dave Bing, kes hakkas ellu viima dramaatilist muudatuste plaani. Ta jättis vaesemad linnaosad rahata, et julgustada inimesi kolima turvalisematesse ja vähem räsitud piirkondadesse. Sellest hoolimata jätkus linna rahalise olukorra allakäik. 2013. aasta juulis sai Detroitist USA ajaloo suurim pankrotistunud linn. Linna kohustused võlausaldajate ees olid 18,5 miljardit dollarit. 2013. aastal asus linnas 80 000 tühjalt seisvat maja ja 40% tänavalgustusest ei töötanud. 2013. aasta novembrist valiti linnapeaks Mike Duggan. Detroit väljus pankrotist 2014. aasta detsembris.
Rahvastik
Detroiti elanike arv oli 2020. aasta seisuga arvestuslikult 677 116. 2010. aasta rahvaloenduse järgi oli elanikke 713 777. Detroit on elanike arvult osariigi suurim ja riigi 27. linn. 1920. aastal oli Detroit aga New Yorgi, Chicago ja Philadelphia järel neljas linn riigis. Elanike arv kasvas 20. sajandi esimesel poolel peaaegu kuus korda, peamiselt Euroopast ja lõunaosariikidest saabunud sisserändajate toel. Kõige suurem oli Detroiti elanike arv 20. sajandi keskel, kui 1950. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 1 849 568, mil linn oli elanike arvult riigis viiendal kohal. Detroit on olnud üks suuremaid kahanevaid linnu USA-s. Selle elanikkond on viimase 60 aastaga langenud üle 60%. Elanikkonna koondumise tõttu eeslinnadesse on Detroitis palju mahajäetud elu- ja tootmishooneid. Elamuühikuid on linnas 349 170 (keskmine tihedus 972/km²). Tuhanded mahajäetud majad on lammutatud, mistõttu on linnas palju lagedaid alasid.
82,7% elanikkonnast on mustanahalised, 10,6% valged, 1,1% aasialased, 0,4% Vaikse ookeani rassist ja teistest rassidest 3%. Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) on 6,8%. 1950. aastatel oli valgete ja mustanahaliste suhe peaaegu vastupidine: valgeid 83,6%, mustanahalisi 16,2%. Detroit on üks rassiliselt eraldatumaid linnu USA-s. Suur osa valgest elanikkonnast on kolinud eeslinnadesse. Traditsiooniliselt on mustade ja valgete elukohtade eralduseks olnud maantee Eight Mile Road.
2010. aastal oli leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 25 787 dollarit ja perekonna sissetuleku mediaan 31 101 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 14 118 dollarit. 32,3% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 53,6% alla 18-aastasi ja 19,8% üle 65-aastasi. 2016. aasta detsembri seisuga oli linnas töötuse määr 9,8%.
Detroiti linnastus elas 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt 4 296 250 inimest. Detroiti-Windsori metropolis elas 5 218 852 inimest.
Majandus
Detroit on oluline tööstuskeskus, mis on tuntud eeskätt kolme suure autotootja, General Motorsi, Ford Motor Company ja Chrysleri peakorteri asukohana. Detroitil on mitmekesine tööstus- ja tarnebaas, kuid linna majandus on jäänud ebatavaliselt sõltuvaks autotööstuse käekäigust. Seetõttu on majandusbuumid ja -langused Detroiti võrreldes ülejäänud piirkondadega riigis paljud tugevamalt mõjutanud. Kuigi autode tootmine on alates 1970. aastatest vähenenud, on autotööstus ning selle vajadusi rahuldavad harud, sh must metallurgia ning klaasi- ja keemiatööstus, endiselt linna olulisemad tööstusharud. Tähtsamale kohale on tõusnud erasektor. Üha enam on hakatud rajama kõrgtehnoloogiapõhiseid ning elektroonikaalaseid tootmis- ja konsultatsiooniettevõtteid.
Linna juhtimine
pisi|[[Guardian Building on Wayne'i maakonna valitsuskeskus]] Linna valitsemist juhivad linnapea, üheksaliikmeline nõukogu ja linnasekretär. 1974. aastal seatud süsteemiga on suur otsustusõigus linnapeal. 2014. aastast on linnapea Mike Duggan. Nõukogu kinnitab linna eelarve ning kiidab heaks määrused ja olulised lepingud. Linnapea, linnanõukogu ja linnasekretär valitakse nelja-aastaseks ametiajaks, valimised toimuvad aasta pärast presidendivalimisi.
Detroiti kohtud alluvad osariigile. Linnas asub Michigani apellatsioonikohtu osa ja USA ringkonnakohtu osa. Korrakaitset viib läbi Detroiti politsei (Detroit Police Department) ja päästeteenistust teostab Detroiti tuletõrje (Detroit Fire Department).
Kuritegevus
Kuigi kuritegevus on viimastel kümnenditel vähenenud, on Detroit üks suurima kuritegevuse tasemega linnu USA-s. Detroit on 2014. aasta seisuga mõrvade arvult 100 000 elaniku kohta USA-s esimene linn. 2011. aastal leidis peaaegu kaks kolmandikku kogu Michiganis toimunud mõrvadest aset Detroitis. 2007. aastal tehtud uuringu käigus selgus, et 65–70% linnas toimunud tapmistest olid seotud narkootikumidega. Lahendamata mõrvade määr on ligi 70%. Suur on ka kallatungide, röövide, varguste, autovarguste ja süütamiste määr. Ajakiri Forbes on Detroiti nimetanud USA kõige ohtlikumaks linnaks.
Haridus
Detoritis on mitu kõrgkooli, millest Wayne State University ja University of Detroit Mercy on tähtsad teadusasutused. Teised suuremad haridusasutused on College for Creative Studies, Marygrove College ja Wayne County Community College. Dearbornis asub Michigani–Dearborni Ülikool. Detroiti riigikoolides õpib umbes 116 000 õpilast. Detroitis on ka palju erakoole ja katoliku koole.
Transport
left|pisi|Detroiti endine keskraudteejaam [[Michigan Central Station]] Detroit on tähtis liiklussõlm. Detroiti transpordisüsteemis domineerivad maanteed, ehitatud on ulatuslik kiirteede süsteem. 1987. aastal valmis kergraudteesüsteem Detroit People Mover, mis sõidab Detroiti kesklinnas. Ühistranspordist toimib bussiliiklus. Aastatel 1892–1956 oli Detroitis trammiliin. Detroitil on Windsoriga ühendus silla ja maa-aluse tunneli kaudu. Detroiti jõel sõidavad Suurel järvistul liiklevad laevad. Kesklinnast umbes 27 km kaugusel edelas asub Detroit Metropolitan Wayne County rahvusvaheline lennujaam. Linnas asub reisirongiliini Amtraki peatus.
Detroiti linnastul on ulatuslik maanteede süsteem. Linna ümbritseb neli Interstate Highway Systemi kiirteed. Linna läbivad kiirteed Interstate 75 ja Interstate 96 ning maantee Ontario Highway 401 kaudu on ühendus mitme olulise Kanada linnaga, näiteks Londoni ja Torontoga.
Arhitektuur ja linnaplaneering
Kui kesklinnas ja New Centeri piirkonnas on peamiselt kõrged hooned ja pilvelõhkujad, siis ümberkaudseid alasid ilmestavad madalad hooned või elumajad. Enne Teist maailmasõda ehitatud linnaosadele on iseloomulik kaasaegne arhitektuur: puitkarkassi ja müüritisega töölisklassi hooned, suured tellistest keskklassi hooned ning suured, kaunistatud häärberid. Kõige vanemad hooned paiknevad Woodwardi ja Jeffersoni avenüü ääres. Linnas asub mitu arhitektuurilise väärtusega kirikut, näiteks St. Josephi roomakatoliku kirik ja Ste. Anne de Detroiti katoliku kirik.
Detroitis asub 272 ajaloolise tähtsusega mälestusmärgina muinsuskaitse all olevat hoonet või hoonetekompleksi, millest kümme on riiklikud ajaloolised mälestusmärgid (National Historic Landmark).
Detroiti kesklinna ehitatud mitu uusarendusobjekti, millest tuntum on uuesti üles ehitatud Campus Martius Park. Uusarendus on aidanud mitut piirkonda linnas taaselustada. Detroiti jõeäärses piirkonnas on osaliselt valminud kuue kilomeetri pikkune promenaad, mille kõrval paiknevad pargid, kortermajad ja poed. Detroiti jõel paikneb Belle Isle, kus asub suurim saarepark USA-s.
Muusika
Tähtsamad muusikaüritused on Detroiti rahvusvaheline džässifestival, Detroiti elektroonilise muusika festival, Motor City muusikakonverents, Concert of Colors ja hiphopifestival Summer Jamz.
1940. aastatel elas linna edelaosas Delray linnaosas bluusimuusik John Lee Hooker. Hooker lahkus Mississippi osariigist koos teiste silmapaistvate bluusimuusikutega ja tõi delta bluusi mõjutused kaasa põhjapoolsematesse linnadesse, sealhulgas Detroiti, kus arenes välja detroiti bluus. 1950. aastatel sai linn üheks džässikeskuseks. Detroitist on pärit mitu tuntud džässmuusikut, näiteks trompetist Donald Byrd ja saksofonist Pepper Adams.
Berry Gordy asutas plaadifirma Motown Records, mis sai 1960. ja 1970. aastatel tuntuks tänu sellistele esitajatele nagu Stevie Wonder, The Temptations, The Four Tops, The Miracles, The Supremes, Jackson 5, Martha and the Vandellas ja Marvin Gaye. Motownil on olnud oluline roll popmuusika arengus ning see oli esimene plaadifirma, mille omanik oli afroameeriklane ja mis esitas peamiselt afroameerika artistide muusikat. 1972. aastal kolis plaadifirma Los Angelesse.
1960. ja 1970. aastatel hakkas esile tõusma Detroiti kohalikud lauljad ja ansamblid. Alguse said garage rock'i ansamblid MC5 ja The Stooges, mis olid olulised 1970. aastatel punkmuusika arengus. 1980. aastatel oli Detroit oluline hardcore punk rock'i keskus. 1990. aastatel ja 2000. aastate alguses alustasid teed paljud hiphopi artistid, näiteks Eminem, Esham, Big Sean ja Insane Clown Posse. Detroiti hilisemad garage rock'i ansamblid on näiteks The White Stripes ja The Von Bondies. Detroiti on nimetatud ka teknomuusika sünnipaigaks. Detroit techno sai mõjutusi Detroiti langusest ja selle tööstuslikust minevikust.
Linnas tegutseb Detroiti Sümfooniaorkester.
Turism
Paljud muuseumid ja avalikud raamatukogud paiknevad Detroiti kultuurikeskuses, mis asub kesklinnast paari kilomeetri kaugusel. Detroiti tuntumad muuseumid on Detroiti Kunstiinstituut, Detroiti ajaloomuuseum, Charles H. Wrighti nimeline afroameeriklaste muuseum, Detroiti teaduskeskus, Motowni muuseum, Pewabic Pottery, Tuskegee Airmeni muuseum, Detroiti kaasaaegse kunsti muuseum ja Henry Fordi muuseum, mis asub eeslinnas Dearbornis.
Sport
pisi|[[Detroit Lionsi koduväljak Ford Field]] Detroiti linnastul on oma professionaalsed meeste võistkonnad kõigis USA neljas suurimas profiliigas. Ameerika jalgpalliklubi Detroit Lions mängib 1930. aastast profiliigas NFL. Lionsi kodustaadion on 2002. aastal valminud Ford Field.
1901. aastal asutatud pesapallimeeskond Detroit Tigers mängib profiliigas MLB ning on võitnud neli World Seriesi tiitlit (aastatel 1935, 1945, 1968 ja 1984). Tigersi kodustaadion on 2000. aastal valminud Comerica Parki staadion.
Jäähokiklubi Detroit Red Wings mängib NHL-is alates 1926. aastast. Detroit Red Wings on võitnud Stanley karika 11 korral (viimati 2008), rohkem kui ükski teine klubi NHL-is. Tänu sellele on Detroiti kutsutud ka Hokilinnaks (inglik Hockeytown).
2012. aastal asutati jalgpalliklubi Detroit City FC, mis mängib riigi tugevuselt teises liigas USL Championship. Detroitis on ka tugev kolledžisport ning Detroiti ülikoolid Wayne State University ja University of Detroit Mercy osalevad üliõpilasspordiühingu NCAA programmides.
.ag
.ag on Antigua ja Barbuda Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1991. aastast.
Detroit
Sport
Aastatel 1982–1988 toimus Detroitis Vormel 1 etapp. Linnas toimub autorallisarja IndyCar Seriesi etapp. 2006. aastal toimus linnas NFL-i finaalmäng Super Bowl. Detroit on linn, mis kandideerinud enim kordi suveolümpiamängude korraldajalinnaks (aastatel 1944, 1952, 1956, 1960, 1964, 1968 ja 1972), kuid pole kunagi korraldusõigust saanud.
Detroitist oli pärit sprinter Eddie Tolan, kes võitis 1932. aasta suveolümpiamängudel Los Angeles 100 ja 200 meetri jooksus kuldmedali, ja poksija Joe Louis, kes tuli 1937. aastal poksi raskekaalus absoluutseks meistriks.
Sõpruslinnad
Detroitil on seitse sõpruslinna:
Rüpp
pisi|18. sajandi Hollandi maal ema süles magavast lapsest Rüpp ehk süli on istumisel alakeha ja reite kujundatud nurk, ka reite horisontaalne ülapind põlvedest puusadeni.
Rüpp on ka seeliku, särgi või põlle ülestõstetud alaosaga kujundatud ruum millegi hoidmiseks, kandmiseks.
Parima võõrkeelse filmi Oscar
Parima võõrkeelse filmi Oscar (inglise keeles Academy Award for Best International Feature Film) on Oscari filmiauhind. Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia tunnustab auhinnaga eelneva aasta parimat filmi, mille dialoog ei ole inglise keeles. Esimest korda kuulutati parim võõrkeelne film välja 1948. aastal.
Aastatel 1948–1956 puudus eraldi võõrkeelse filmi kategooria ning filmid pärjati austusauhinnaga. Samuti kuulutati algusaastatel võitja välja ilma varem teisi kandidaate esitamata. 1954. aastal parimat võõrkeelset filmi välja ei kuulutatud. Eraldi võõrkeelse filmi Oscarit antakse välja 1957. aastast.
2006. aastast kuulutatakse välja eelvalik, kus oli algselt oli üheksa, siis kümme ja alates 2020. aastast 15 filmi. Eesti filmidest on eelvalikusse pääsenud Tõde ja õigus 2019. aastal.
16. august
16. august on Gregoriuse kalendri 228. (liigaastal 229.) päev. Juliuse kalendri järgi 3. august (1901–2099).
Kitzbühel
Kitzbühel on väike keskaegne linn Kitzbüheli ringkonnas Austria Tirooli liidumaal, umbes 100 km Innsbruckist idas, 762 m kõrgusel merepinnast. Linna pindala on 58,02 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 8331 inimest. Linn on samanimelise ringkonna halduskeskus. Kitzbühel on rahvusvaheliselt tuntud suusakeskus ja selle hooaeg kestab oktoobri keskpaigast mai alguseni. Talvel ja varakevadel külastavad seda peamiselt kõrgklassi kliendid Austriast ja välismaalt.
Kitzbühel, mis asub Kitzbüheli Alpides Kitzbüheler Ache ääres, on laia oru linn, kusjuures enamus selle kesklinnast on autovaba, ning suure valikuga luksuskauplustest ja kohvikutest.
Asend
Kitzbüheli naabervallad on Aurach bei Kitzbühel, Jochberg, Kirchberg in Tirol, Oberndorf in Tirol, Reith bei Kitzbühel, Sankt Johann in Tirol ja Fieberbrunn.
Asustus
Linnaosad on Am Horn, Aschbachbichl, Badhaussiedlung, Bichlach, Ecking, Felseneck, Griesenau, Griesenauweg, Gundhabing, Hagstein, Hausstatt, Henntal, Jodlfeld, Kaps, Mühlau, Obernau, Schattberg, Seereith, Siedlung Frieden, Am Sonnberg, Sonnenhoffeld, Staudach, Stockerdörfl ja Zephirau.
Varaseimad inimesed
Esimesed teadaolevad asukad olid illüürlastest vasekaevurid Kitzbüheli ümbruse mägedes ajavahemikus 1100–800 eKr.
Umbes aastal 15 eKr laiendasid roomlased keiser Augustuse juhtimisel oma riiki Alpide hõivamisega ja rajasid Noricumi provintsi. Pärast Lääne-Rooma riigi langemist asusid 800. aasta paiku Kitzbüheli piirkonda bajuvaarid ja alustasid metsast puhastamist.
Nasja
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Puhja valda.
Kitzbühel
Keskaeg
Kitzbühel sai Ülem-Baieri osaks 1255. aastal, kui Baieri esmakordselt jagunes. Baieri hertsog Ludwig II andis 6. juunil 1271 Kitzbühelile linnaõiguse, ja linna kindlustati kaitsemüüridega. Järgnevatel sajanditel kujunes linn turulinnaks, kasvades järjepidevalt ning jäädes sõjast ja konfliktist puutumata. Linnamüürid langesid lõpuks ühekorruselise hoone tasemeni ja kive kasutati elamute ehitamiseks.
Kui Tirooli krahvinna Margarete abiellus 1342. aastal Baieri hertsogi Ludwig der Brandenburgeriga, ühendati Kitzbühel ajutiselt Tirooli krahvkonnaga (mis omakorda sai abielu tulemusena Baieri dominiooniks kuni Ludwigi surmani). Pärast Schärdingi rahu (1369) läks Kitzbühel tagasi Baierile. Baieri jagunemisega läks Kufstein Wittelsbachi dünastia Landshuti liinile. Sel ajal laienes hõbeda ja vase kaevandamine Kitzbühelis järjepidevalt ning talle anti välja ulatuslikud kaevandamisõigused, mis hiljem Baieri hertsogkonnale oluliseks muutusid. 30. juunil 1504 sai Kitzbühel jäädavalt Tirooli osaks: keiser Maximilian jättis endale senised Landshuti ametid (Ämter) Kitzbüheli, Kufsteini ja Rattenbergi osana oma Kölni vahekohtust (Kölner Schiedsspruch), mis lõpetas Landshuti pärilussõja.
Kuid Baieri Ludwigi õigus kehtis kolmele eespoolnimetatud kohale 19. sajandini, nii et neil linnadel oli Tiroolis eriline õiguslik staatus. Maximilian läänistas Kitzbüheli, mille tulemusel läks see 16. sajandi lõpus Lambergi krahvide valitsemise alla, kuni 1. maini 1840, kui Kitzbühel anti pidulikult riigile üle.
Kirjutis Rootsi kabelis Rootsi sõja ajast teatab: "Bis hierher und nicht weiter kamen die schwedischen Reiter" ("Rootsi rüütlid tulid nii kaugele, kuid mitte rohkem.")
18. sajandist tänapäevani
18. ja 19. sajandi sõjad läksid linnast mööda, isegi kui selle asukad osalesid Tirooli mässus Napoleoni vastu. Pressburgi rahuga 1805. aastal sai Kitzbühel taas kord Baieri osaks; see taasühendati Tirooliga pärast Napoleoni langust Viini kongressi otsusega. 1918. aastani oli linn (Kitzbiichj enne 1895. aastat) Habsburgide monarhia (pärast Austria-Ungari kompromissi Austria poole) osa, samanimelise ringkonna keskus, üks 21-st Bezirkshauptmannschaften Tirooli provintsist.
Kitzbühelil oli ka õnne jääda kahjustamata esimese ja teise maailmasõja laastamistööst. 2000. aastast saati on linn Tirooli Kliimamuutuste liidu liige.
Inimesed
1950. aastatel kirjutasid kohalikud legendid Ernst Hinterseer, Hias Leitner, Anderl Molterer, Christian Pravda, Fritz Huber Jr. ja Toni Sailer suusatamise ajalugu. Nad panid Kitzbüheli kaardile ja nende nimed helisevad veel tänagi. Nüüd treenib seal uus põlvkond Kitzbüheli talisportlasi: Rosi Schipflinger, Axel Naglich, Kaspar Frauenschuh ja David Kreiner. Koos spordisaavutuste, moe ja toiduga on nad osa Kitzbüheli ainulaadsest kultuurist.
Kuulsad Kitzbüheli asukad
Sport
Kitzbühel on üks Euroopa tuntumaid talispordikeskusi, paiknedes Hahnenkammi (1712 m, edelas) ja Kitzbühler Horni (1996 m, kirdes) mägede vahel. Hahnenkamm võõrustab iga-aastast maailmakarika võistlust, sealhulgas kõige olulisemat üksikala, kiirlaskumist märkimisväärsel Streifi nõlval. 1937. aastal kasutuselevõetuna on kirdepoolne nõlv Streif üks maailma raskeimad kiirlaskumise radu, kui mitte kõige raskem, ja on kurikuulus dramaatiliste kokkupõrgete rohkuse poolest.
Igal suvel võõrustab Kitzbühel ka ATP tenniseturniiri saviliivaväljakutel, kui peetakse Austria lahtisi meistrivõistlusi.
Aastatel 2007–2011 toimusid kohalikul Schwarzsee järvel triatloni maailmakarika võistlused.
Turism
pisi|Talvelumi Kitzbühelis
Koos suusaradade ja suusatõstukitega naabruses Kirchberg in Tirolis, Jochbergis ja Thurni kurul on Kitzbühel üks suuremaid suusapiirkondi Austrias. Koos umbes 10 000 hotelli ja külalistemaja voodikohaga on Kitzbühelis ja selle naabrite juures ebatavaliselt suure tihedusega külaliste majutus.
Kitzbühelis saavad puhkajad kasutada 56 köisteed ja tõsteseadet ja 168 km nõlvu, samuti 40 km hoolitsetud murdmaasuusaradu. Tähelepanu tuleb pöörata suhteliselt uuele 3S-köisraudteele, mis on maailmas kõrgeim maapinna kohal olev.
Suviti on seal 120 km maastikurattaradu ja 500 km matkaradu.
Muud atraktsioonid on 6 tenniseväljakut ja 4 golfirada, Kitzbüheli ujumisbassein, Austria ainus jääkeeglihall ja suplusjärv Schwarzsee.
Kitzbühel hoolitseb ennekõike turismiturgude tipptaseme eest, kui sinna lähevad paljud kuulsused ja rahvusvaheline koorekiht, eriti rahvusvahelistele võistlustele Hahnenkammil.
Muusika
1978. aastal peeti Kitzbühelis rahvusvaheline polkafestival.
Transport
Brixentali maantee B170 Wörglist ristub Kitzbühelis Thurni kuru maanteega B161 Mittersillist Sankt Johann in Tirolisse. Kitzbüheli jaam on suur bussipeatus bussidele Lienzi ja Wörglisse.
Kitzbühel Hauptbahnhof, Kitzbühel Hahnenkamm ja Kitzbühel Schwarzsee on peatused Salzburgi–Tirooli raudteel. Whilst Hahnenkamm ja Schwarzsee jaamad teenindavad vaid kohalikke ronge, pikamaateenused Innsbruckist ja Grazist peatuvad Kitzbüheli jaamas. Kitzbüheli jaam ehitati just ümber (2010) ja varustati uute tõketeta platvormidega, tunnelite ja tõstukiga. 2011. aastast alates ei ole Kitzbühelis enam jaamaülemat ja pileteid pole enam võimalik letist osta.
Sõpruslinnad
pisi|600px|keskel|Kitzbüheli panoraam
.ae
.ae on Araabia Ühendemiraatide Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1992. aastast.
Palupõhja
Palupõhja on küla Tartu maakonnas Elva vallas. Asub Emajõe vasakkaldal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Puhja valda.
Palupõhjas Jaago talus asub Palupõhja looduskool.
Tehnoloogia
Tehnoloogia (kreeka keeles τέχνη (téchne) – oskus; λόγος (logos) – sõna, teadmine, mõtlemine, õppimine) on meetodite ja instrumentide kogum, mis on vajalik soovitatud tulemuste saavutamiseks; laias mõistes- teaduslike teadmiste rakendamine praktiliste probleemide lahendamiseks. Tehnoloogia hõlmab ka töö tegevusviise, töö režiimi ja tegude järjekorda ning tootmismenetlusi või nende kogumit.
Tehnoloogiaks nimetatakse millegi tootmiseks vajaminevaid oskusi, seadmeid ja masinaid. Spetsiifilise tehnoloogia asjatundjat või ka teadlast nimetatakse tehnoloogiks. Kõrgtehnoloogiliseks loetakse näiteks kosmosetehnoloogiat, arvutite, elektroonika, sidevahendite ja ravimite tootmist. Tehnoloogiliselt madalamad kategooriad on metallurgia, laevatööstus, tekstiili-, toidu- ja trükitööstus.
Termini "tehnoloogia" võttis 1772. aastal kasutusele Göttingeni ülikooli filosoofia- ja majandusprofessor Johann Beckmann. Tehnika ja tehnoloogia sõnakujunduses erineb inglise keel mõnevõrra teistest Euroopa keeltest.
Mis on tehnoloogia?
Tehnoloogia on protsess, millega inimesed muudavad ümbritsevat keskkonda oma soovide ja vajaduste rahuldamiseks. Kuigi tehnoloogia ei piirdu ainult esemetega, mõeldakse tehnoloogia all arvuteid, lennukeid, tarkvarasid, pliite, autosid jms. Tehnoloogia hõlmab kogu tehnoloogilise artefakti loomiseks, valmistamiseks, kasutamiseks ja parandamiseks vajalikku infrastruktuuri, firmade juhatust ja inseneride koolitusest tootmistehaste ning hooldusjaamadeni. Sellised tehnoloogilise artefakti loomiseks ja kasutamiseks vajalikud teadmised nagu inseneeria oskusteave, tootmiskogemused ja tehnilised oskused on väga olulised ja võrdse tähtsusega tehnoloogia osad.
Tehnoloogia on inseneriteaduse ja tavamõistes teaduse ühistulem. Teadusel on kaks osa: aja jooksul kogutud teadmusbaas, ning protsess (teaduslik uuring), mis täiendab teadmisi ümbritsevast maailmast.
Inseneriteadused sisaldavad samuti teadmusbaasi – antud juhul tehisobjektide loomisest ja valmistamisest – ning protsesse probleemide lahendamiseks.
Tehnoloogia loomus
Tehnoloogia on võrdlemisi uus ja mitmekülgne mõiste, mis on pidevas muutuses. 20. sajandi alguseks mõiste "tehnoloogia" hõlmas lisaks instrumentide- ja masinate- ka vahendite, protsesside ja ideede kogumit. Sajandi keskpaigaks mõiste defineeriti juba kui "vahend ja tegevus, mille abil inimene kujundab oma elukeskkonda ning manipuleerib sellega".
20. sajandi alguseks oli tehnoloogia muutunud suurejooneliseks ettevõtmiseks, mis sõltus suurtest teadmiste ning oskuste kogumitest, need olid liiga suured et üks inimene seda kõike oskaks.
Uute tehnoloogiliste lahenduste loomiseks, tootmiseks ja kasutamiseks oli vaja luua suuri organisatsioone, loodi ka keerulisi tehnoloogilisi võrgustikke. Üheks näiteks on auto jaoks vajalik tehnoloogiate kogum – nafta rafineerimistehased, tanklad, parandustöökojad, rehvid, autotootjad, kiirteed jne. Ka suurenes riigi osa tehnoloogia kujundamises, läbi riikliku tehnoloogiapoliitika ja regulatsioonimehhanismide.
Sõna "tehnoloogia" tähendus ka arenes, kajastamaks neid muutusi. 19. sajandil tähendas tehnoloogia füüsiliste objektide loomiseks vajalikke praktilisi oskusi, vankriratastest puuvillase riide, telefoni ja aurumasinani. 20. sajandil tehnoloogia mõiste tähendus laienes, sidudes endaga ka kõik muu, mis oli vähegi seotud inimeste materiaalsete vajaduste ja soovide rahuldamisega, tehastest ning neid juhtivatest organisatsioonidest teoreetiliste teadmiste, insenerioskuste ja tehnoloogiliste produktide endini.
Teadus ja tehnoloogia
Teisest küljest, tehnoloogia moodustab omakorda baasi suurele osale teaduslikule uurimistegevusele. Kui Apollo 11 jõudis Kuule, loeti seda paljudel juhtudel teaduse võiduks. Kui kerkib esile mingi uut tüüpi materjal, nt ülikerge ja –tugev komposiit, siis kirjeldatakse seda ajalehtedes kui teaduse suursaavutust. Kuigi teadus on nendes näidetes siiski kesksel kohal, on need ka näited tehnoloogilistest saavutustest – unikaalsete teadmiste, oskuste ja töövõtete rakendamisest, mis oma loomult on teoreetilisest teadusest erinevad.
Tehnoloogia on tihedalt seotud ka innovatsiooniga, ideede uuteks kasulikeks toodeteks või protsessideks muutmisega. Innovatsiooni jaoks ei ole vaja ainult loomingulisi inimesi või organisatsioone, vaid ka tehnoloogia kättesaadavust ning talenti teoreetilises ja inseneriteaduses. Seega, tehnoloogia ja innovatsioon moodustavad sünergia. Näiteks, geenide järjestamise masinad on teinud inimgenoomi lahtimõtestamise kergemaks. Sellest saadav teave toidab omakorda arenguid diagnostikas, terapeutikas ja teistes biomeditsiini valdkondades.
Klassifikatsioon
Kõrgtehnoloogilisteks sektoriteks loetakse kosmosetehnika, arvutite ja kontoritehnika, elektroonika ja sidevahendite ning ravimite tootmist. Kesk-kõrgtehnoloogiliseks loetakse teadusinstrumentide, mootorsõidukite, nii elektri- kui ka muude masinate ja keemiatoodete tootmist. Laevaehitus, metallurgia ja naftatööstus on kesk-madaltehnoloogilised harud. Tekstiili- ja rõivatööstus, toidu-, joogi- ja tubakatööstus, puidu- ja mööblitööstus ning trükitööstus loetakse madaltehnoloogilisteks aladeks.
.ac
.ac on Ascensioni Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1997. aastast.
Lepna surnumaja
Lepna surnumaja ehk Lepna Katkuauk on Saaremaal Saaremaa vallas Tuulingumäe tarandkalmest u 1,9 km kaugusel Põllukülas asuv 5.–6. sajandist pärinev (ehk umbes 1500 aasta vanune) 7 × 4 m mõõtmetega ristkülikukujuline kamberhaud, mis oli maasse süvendatud 80 cm sügavuselt. Seda ümbritseb madal paeplaatidest sein. Matusekambris oli hästisäilinud paeplaatidest põrand, ühes nurgas tulease.
Nigolas Loone
Nigolas Loone (kuni 1933. aastani Nikolai Treumuth; 2. november 1907 Valga – 9. mai 1937 Taagepera) oli eesti ajaloolane.
Lepna surnumaja
Lepna matusekambrist leiti Eesti kohta ebatavaliselt palju hõbeesemete katkeid.
Nigolas Loone
Elukäik
Nigolas Loone õppis kuni 1925. aastani Valga Poeglaste Gümnaasiumis ning siirdus seejärel Tartu Ülikooli ajalugu õppima. 1933. aastal lõpetas ta Tartu ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloomagistri kraadiga. Oli aastast 1930 Riigi Keskarhiivi ametnik, aastast 1933 osakonnajuhataja. Temast oli kujunemas Eesti silmapaistvaim ekspert 16.–17. sajandi Eesti ajaloo, eriti Poola aja teemal, kuid ta suri juba 29-aastaselt Taagepera sanatooriumis tiisikusse. Seetõttu lükkus edasi ka koguteose Eesti ajalugu kolmanda köite, mille tegevtoimetaja ta pidi olema, ilmumine.
Avaldas bibliograafilisi ülevaateid (sealhulgas koos Evald Blumfeldtiga "Eesti ajaloo bibliograafia 1877–1917" ja uurimusi Eesti ajaloo alalt.
Isiklikku
Nigolas Loone oli abielus Leida Loonega, kes oli samuti ajaloolane. Nende poeg on filosoof Eero Loone.
Homonüümia
Homonüümia on nähtus, mille puhul kirjutatakse või hääldatakse kahte sõnavormi juhuslikult ühtemoodi, kuid neil on erinev tähendus: tegu on kahe erineva lekseemiga. Selliseid sõnu nimetatakse teineteise homonüümideks.
Eesti keel
Homonüümsed on näiteks nimisõna palk tähenduses 'rahatasu tehtud töö eest' ja palk tähenduses 'langetatud puu laasitud tüvi v. selle osa'.
Samakujulised on ka näiteks nimisõna mets ainsuse omastava ja osastava käände vormid: (suure) metsa ja (suurt) metsa. Need on vormihomonüümid.
CV 29
CV 29 e. täisnimetusega Carro Veloce 29 (Carro Veloce – kiirekäiguline tank ning 29 – masina kasutusele võtmise aasta) on Itaalias enne Teist maailmasõda toodetud tankett, mis oli ehitatud inglise tanketti Carden-Loyd Mark VI baasil.
1929. aastal ostis Itaalia Suurbritannialt neli Carden-Loyd Mk. VI tanketti, mis samal aastal ka kohapeal tootmisse lasti nimetuse all CV 29. Kokku toodeti firmas Ansaldo-Fossati kuni 1930. aastani kõigest 25 tanketti. Masina soomuse paksuseks oli 4–9 mm.
Charles Augustin de Coulomb
pisi|Charles Augustin de Coulomb Charles Augustin de Coulomb (14. juuni 1736 Angoulême – 23. august 1806 Pariis) oli prantsuse teadlane, kes on tuntud oma elektri- ja magnetismialaste töödega. Ta uuris ka hõõret ja liugehõõret, mida nimetatakse mõnikord tema nimega Coulombi hõõrdeks, Coulombi sõnastatud liugehõõrde seadusi aga Amontonsi-Coulombi seadusteks. Lisaks laetud kehade vahelisele vastasmõjule uuris ta ka pikkade magnetite pooluste vastasmõju.
El Aaiún
El Aaiún on Lääne-Sahara suurim linn, Lääne-Sahara pealinn.
Charles Augustin de Coulomb
Tema järgi on nimetatud elektrilaengu ühik kulon ja Coulombi seadus.
Coulomb õppis ühes parematest tollase Prantsusmaa koolidest, Nelja rahvuse kolledžis ehk Mazarini kolledžis. Seejärel astus ta Charleville-Mézières' sõjainsenerikooli, mis oli üks 18. sajandi paremaist tehnikakoolidest. Selle lõpetas ta 1761 leitnandi auastmega. Ta suunati Bresti, kus tegeles rohkem kui aasta kartograafiaga. Seejärel teenis ta mitu aastat Martinique'il insenerivägedes. Ta oli korduvalt raskelt haige. Tervislikel põhjustel pidi ta emamaale naasma ning teenis La Rochelle'is ja Cherbourgis.
El Aaiún
Tänapäevase linna asutajaks on nimetatud Hispaania kolonisaatorit Antonio de Orot (1904–1940) 1938. aastal. 1940 määras Hispaania linna Hispaania Sahara pealinnaks.
Charles Augustin de Coulomb
Alates 1781. aastast elas ta Pariisis. Tema ametinimetus oli purskkaevuvee järelevaataja, aga jälgima pidi ta teistegi avalike veekogude, sealhulgas Seine'i jõe vee kvaliteeti.
Pärast Prantsuse revolutsiooni puhkemist astus ta ametist tagasi ja kolis Blois'sse, kus tal oli väike kinnisvara.
El Aaiún
2014. aastal elas linnas 217 732 inimest.
Nakayoshi
Nakayoshi (なかよし "hea sõber", latiniseeritud ka kui Nakayosi) on shōjo manga ajakiri, mis ilmub kord kuus ja on suunatud tüdrukutele. Seda avaldab Kodansha Jaapanis. Esimene number ilmus 1954. aasta detsembris. Ajakirjanumbritega on kaasas väikseid kingitusi, kujukesi, mänge, kotte, postreid ja kleepse.
El Aaiún
El Aaiún on kohalik kalapüügi- ja fosfaadikaevanduskeskus.
Nakayoshi
1990. aastate keskpaigas maksis ajakirjanumber 400 jeeni ja oli keskmiselt 448 lehekülge paks. Trükiarv oli sel ajal 1,8 miljonit. 2007. aastal oli trükiarv 400 000.
Nakayoshi ajakirjas ilmunud mangad
Mangad on tähestikulises järjekorras. Sulgudes on autorid.
El Aaiún
Linna teenindab Hassan I nimeline lennujaam.
El Aaiúnil on sõprussidemed Alžiiriga Alžeerias, Almería ja Avilésiga Hispaanias, Caracasega Venezuelas, Lorca ja Málagaga Hispaanias, Montevideoga Uruguays ning Sorrentoga Itaalias.
Charles Augustin de Coulomb
Prantsusmaa revolutsiooniline valitsus kutsus ta Pariisi tagasi, sest soovis välja töötada uut kaalude ja mõõtude süsteemi. Coulombist sai üks Prantsuse Rahvusinstituudi esimesi liikmeid ja ta määrati aastal 1802 avalike juhiste inspektoriks. Neli aastat hiljem ta suri.
Agorafiilia
Agorafiilia on erilise seksuaalse erutuse saamine suguühtest avalikes kohtades varjatud paigas, näiteks aias või pargis põõsa taga või rohu sees. Agorafiilia ei ole otseselt seotud ekshibitsionismiga, kuid erutust suurendab risk avastatud saada.
Agalmatofiilia
pisi|"[[Pygmalion". Jean-Baptiste Regnault]] Agalmatofiilia (kreeka keeles αγαλμα agalma 'kuju' ja φιλία filia 'armastus') on seksuaalne kiindumus kujudesse, mannekeenidesse vm liikumatutesse objektidesse, parafiilia liik.
Saksamaa jalgpallikoondis
Saksamaa jalgpallikoondis on Saksamaa jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Saksamaad rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.
Ajalugu
Sakslased tõusid Euroopa edukaimaks jalgpallimaaks pärast teist maailmasõda. Ehkki jalgpalliharrastus levis Inglismaalt sakslasteni juba 19. sajandi teisel poolel, ei olnud selle mängu areng Saksamaal nii kiire kui mitmes teises Euroopa riigis. Kahe maailmasõja vahel ei kannatanud Saksamaa koondise tulemused kaua aega võrdlust Austria wunderteam 'iga.
1934. aasta maailmameistrivõistlustel õnnestus Saksamaal pronksimängus edestada Austriat 3:2.
Kosmopoliit
pisi|Maailmakodanike (World Citizen) [[lipp]] pisi|Maailmakodanike märk Kosmopoliit ehk maailmakodanik on mõiste, millel on mitu tähendust, kuid üldiselt peetakse selle all silmas inimest, kes ei nõustu traditsioonilise geopoliitilise inimeste jagamisega nende rahvusliku kodakondsuse järgi.
Saksamaa jalgpallikoondis
Ajalugu
Järgmisteks maailmameistrivõistlusteks (1938) oli Austria juba Suur-Saksamaa osa, kuid uuelt asumaalt saadud mängijatele vaatamata ei jõutud Prantsusmaal peetud finaalturniiril avaringist kaugemale. Esimene mäng Šveitsiga lõppes 1:1, kordusmängu võitis Šveits 4:2.
1954. aastal oli Saksamaal meeskond, mis oli võimeline võitma maailmameistrivõistlused. Turniir ei alanud sakslastele rõõmustavalt, sest alagrupis jäädi alla Ungarile 3:8. Finaalis olid samad meeskonnad uuesti vastamisi ning nüüd saatis edu juba sakslasi, kes võitsid 0:2 kaotusseisust lõpuks 3:2.
Kosmopoliit
Mittepoliitilises tähenduses on kosmopoliit keegi, kes väärtustab ühiskonda nende teadmiste järgi, mida on võimalik hankida erinevate kultuuride omavahelises tihedas suhtlemises. .
Kosmopoliit võib olla kosmopolitismi pooldaja, kes ei soovi end määratleda mõne rahvuse, usu, riigi vm tunnuse järgi ning eelistab esmajärjekorras olla inimene ning alles seejärel kuuluda mõnda inimkooslusse.
Saksamaa jalgpallikoondis
Ajalugu
1966. aasta MM-il mängisid sakslased finaalis Inglismaa vastu ja said hõbemedalid. 1970. aastal võideti pronksimängus Uruguay meeskonda.
1972. aasta EM-il alistas Saksamaa finaalis NSV Liidu 3:0. Kaks aastat hiljem (1974) triumfeeris Saksamaa koondis kodusel MM-il, finaalis võideti Hollandit 2:1.
1976. aasta EM-il jäid sakslased finaalis alla Tšehhoslovakkiale penaltitega 3:5. Enne seda oli kumbki meeskond löönud 2 väravat. 1980. aastal tuldi teist korda Euroopa meistriks, võites Belgiat 2:1.
Kosmopoliit
Sõna ja mõiste on saanud alguse küünikutelt.
Saksamaa jalgpallikoondis
Ajalugu
1982. ja 1986. aasta MM-il tuli sakslastel leppida hõbedaga, 1990 viis aga legendaarne mängija Franz Beckenbauer treenerina sakslased kolmandat korda maailmameistriks.
Kosmopoliit
Maailmakodanike päev
Maailmakodanike päev on igal aastal kevadisel pööripäeval, mis on märtsis ja muutub vahemikus 19.–21. märtsini.
Saksamaa jalgpallikoondis
Ajalugu
Pärast üllatuskaotust 1992. aasta EM-i finaalis Taanile 0:2 tuldi kolmandat korda Euroopa meistriks 1996. aastal Inglismaal, võites Tšehhit 2:1.
Kosmopoliit
Viited
Космополитизм (значения) 世界公民
Newtoni teine seadus
Newtoni teine seadus ütleb, et kehale mõjuv jõud \vec{F} võrdub keha massi m ja selle jõu poolt kehale antud kiirenduse \vec{a} korrutisega:
Saksamaa jalgpallikoondis
Ajalugu
2006. aasta MM-il Saksamaal jõuti poolfinaali, kus kaotati 0:2 Itaaliale (2006. aasta maailmameistrile) ja pronksimängus võideti Portugali 3:1 nii, et lõpuks tuldi kolmandale kohale.
Newtoni teine seadus
Sageli kasutatakse seda seadust keha kiirenduse leidmiseks, kui on teada keha mass ja kehale mõjuv jõud (või mitme mõjuva jõu resultantjõud):
Saksamaa jalgpallikoondis
Ajalugu
2010. aasta MM-il Lõuna-Aafrika Vabariigis jõuti poolfinaali, kus kaotati 0:1 Hispaaniale.
2014. aasta MM-il Brasiilias tuli Saksamaa jalgpallikoondis maailmameistriks, alistades finaalis lisaajal Argentina jalgpallikoondise 1:0.
Newtoni teine seadus
Seda seadust võib käsitleda kui jõu definitsiooni. Erinevate kehade inertsiaalseid masse saab võrrelda, kui mõõta nende kehade kiirendusi ühe ja sama reprodutseeritava jõu toimel.
Kuna ja korrutis m\vec v annab keha impulsi \vec p, siis Newtoni II seaduse võib kirja panna ka kujul Sellisel üldisemal kujul jääb see seadus kehtima ka erirelatiivsusteoorias.
Rahvusvahelises mõõtühikute süsteemis on jõuühikuks njuuton (N). 1 N on jõud, mis annab kehale massiga 1 kg kiirenduse 1 m/s2.
Vaata ka
Segunda lei de Newton
Saksamaa jalgpallikoondis
Praegune koosseis
Saksamaa koondis 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Poriküla
Poriküla on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Puhja valda.
Külas asub Kurjavaimu ohvrikivi.
1977. aastal liideti Porikülaga Rekussaare küla.
Fritz Löhner-Beda
Fritz Löhner-Beda (sündinud Friedrich Löwy; 24. juuni 1883 – 4. detsember 1942) oli Austria kirjanik ja libretist.
Ta on Savoy balli libreto kaasautor (koos Alfred Grünwaldiga).
Helicobacter pylori
Helikobakter on 2,5–4,0 µm pikkune, spiraalikujuline ja ühes otsas on 2–6 viburit.
Helicobacter pylori genoom on teada ja jaguneb kolmeks suureks genotüübigrupiks: Euroopa tüvi, Ida-Aasia tüvi ja Aafrika tüvi. Helikobakteri ainukeseks teadaolevaks looduslikuks peremeesorganismiks on inimene, kuid bakter elutseb ka mitmete teiste loomade (näiteks kassid, koerad, primaadid) mao limaskesta limakihis. H. pylori on inimeste maos elunenud kauem kui 58 000 aastat (Linz jt, 2007). Helikobakter ei ole invasiivne ja elab, kinnitatuna epiteelirakkudele ja rakkudevahelisse ruumi, mao limaskesta limakihis ja epiteeli pinnal oleva lima sees. Bakter võib koloniseerida ka kaksteistsõrmiksoole ja sooletrakti limaskesta. Bakterit on leitud osade nakatunute mandlites (seostatakse kurgumandlite põletikuga).
Helicobacter pylori paljuneb mao limaskestal ja eritab läbi maohappe limakihini jõudmiseks ureaasi, mis muundab maorakkude poolt komplekteeritava karbamiidi ammoniaagiks ja süsinikdioksiidiks. Ammoniaagi ja mõnede teiste ühendite olemasolu võib põhjustada mao limaskesta põletikku.
Helikobakter eritab VacA valku, mis kutsub esile paikse immunosupressiooni.
Helikobakteri täpsed levikuteed on teadmata. Bakter levib tõenäoliselt otsese kontakti kaudu. Nakkuse võib saada ühiste sööginõudega, ema võib bakteri lapsele anda enda süljega puhastatud lutiga, pesemata kätega, samuti joogivee või toiduga jne.
Patogeensus
Helikobakter-infektsioon on maailmas üks levinumaid nakkusi, seda kannab rohkem kui 2 miljardit inimest või koguni kuni 2/3 Maa elanikkonnast.