cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vladimir Žirinovski
Žirinovski oli tuntud oma agressiivsete ja matslike väljaütlemiste poolest vähimagi enda suhtes esitatava kriitika korral. Nii sõimas ta telesaates ühte Vene kindralit "argpükslikuks nõukogude kindraliks" ja "lurjuseks ja kaabakaks" ; ründas presidendivalimiste debati käigus Gennadi Zjuganovi usaldusisikut Pavel Tarassovit kui "Pavlik Morozovit" ja ähvardas ta võimule tulles vangistada lasta, ründas Parempoolse Ürituse poliitikut Boriss Nadeždinit kui "lurjust ja kaabakat koos oma partei, oma bandiitidega", "jälki isikut" (mille peale Nadeždin tõstatas küsimuse, kas Žirinovskile "vastu vahtimist anda või mis?"); Nadeždin oli talle meelde tuletanud Žirinovskile omistatud 1991. aasta lubadust "igale naisele mees anda".
25. märtsil 2022 levisid aluseta kuuldused tema surmast.
6. aprillil 2022 teatas Venemaa Riigiduuma esimees Vjatšeslav Volodin Žirinovski surmast.
Avtomon Golovin
Avtomon Mihhailovitš Golovin (1667–1720; Автомон Михайлович Головин) oli Vene sõjaväelane, jalaväekindral.
Hiljem aitas ta Peetril regulaararmeed luua. Peeter autasustas teda Preobraženski polgu kaardiväepolkovniku auastmega.
Golovin osales Azovi vallutamises.
Aastal 1700 formeeris ta 8. jalaväepolgu ja ühe tragunipolgu, mis moodustasid ühe diviisi. Narva lahingus Golovini diviis, mis koosnes ainult nekrutitest, põgenes. Golovin võeti sõjavangi ja viidi Stockholmi. Aastal 1718 vahetati ta välja.
Aastatel 1719 ja 1720 osales ta armee korraldamises.
Kibitka
thumb|right|[[Aleksandr Orlovski. Reisija kibitkas]] Kibitka (vene кибитка) on kinnise katusega vanker või saan.
Paariariik
Paariariik (inglise keeles rogue state või outlaw state) on rahvusvahelistes suhetes riik, mis on ohuks rahvusvahelisele rahule ja julgeolekule. Tegurid, mis võivad viia riigi nimetamisele paariariigiks, on muu hulgas autoritaarne ja tugevalt inimõigusi piirav valitsus, terrorismi toetamine ja massihävitusrelvade omamine.
Paariariik on poliitiline mõiste, mida rahvusvaheliselt kasutatakse diktaatorliku režiimiga autoritaarsete riikide iseloomustamiseks. Mõiste iseloomustab riike, mis ohustavad rahu ja riikide julgeolekut, kes rikuvad pidevalt rahvusvahelise õiguse norme ja rahvusvahelisi kokkuleppeid, seavad end kõrgemale õiguse ja diplomaatia normidest, režiimidest või konventsioonidest, eiravad ja ignoreerivad inimõigusi, ajavad agressiivset välispoliitikat ning ei allu ÜRO Julgeolekunõukogu otsustele. Paariariikide juhid valitsevad karmikäeliselt oma rahvast ja laristavad rahvuslikku rikkust ning rikuvad külmavereliselt nende poolt allkirjastatud rahvusvahelisi leppeid. Nad üritavad omada tuuma- ja muid massihävitusrelvi, kulutavad suuri eelarve summasid moodsate relvade hankimiseks, soosivad terrorirühmitusi ja abistavad neid rahvusvaheliste terroriaktide läbiviimisel. Kaasajal on kaduvväike võimalus, et taoline riik minetab rahvusvahelise isiku staatuse ja võib olla kuulutatud lindprii riigiks.
Mõiste (ing: rogue states) võeti laialdaselt kasutusele Ameerika Ühendriikide poolt külma sõja ajal. Laiemas rahvusvahelises plaanis pole selle mõiste kasutamine eriti levinud. President Ronald Reagan deklareeris 1985. aastal, et USA ei „tolereeri seaduseväliste riikide rünnakuid”. President Bill Clintoni valitsemise ajal kasutati rogue states asemel mõistet state of concern (murettekitav riik), kuid president George W. Bush kasutas taas rohkem mõistet rogue states.
Seda staatust omistati juba 1920. aastatel bolševistlikule Nõukogude Venemaale ja Weimari Saksa Vabariigile. Nii üks kui teine heideti eri aegadel välja Rahvasteliidust. Paariariigina käsitleti ka hitlerlikku Saksamaad. Paariariigi klassikaliseks näiteks oli 1948–1994 Lõuna-Aafrika Vabariik oma apartheidipoliitikaga, mis pani ta ligi pooleks sajandiks rahvusvahelisse isolatsiooni. Külma sõja ajal nimetati USA-s nii Nõukogude Liitu. 1990. aastatel tituleeriti paariariigiks Jugoslaavia Serbia Vabariiki.
USA poliitikaajakiri vahendas 1994. aastal USA tollase rahvusliku julgeoleku nõuniku Anthony Lake’i seisukoha, kes nimetas paariariikidena Põhja-Koread, Kuubat, Iraani, Iraaki ja Mu‘ammar al-Qadhdhāfī Liibüat. Selles nimekirjas on olnud Iisrael, Taiwan, Kambodža, Uganda, Süüria, Pakistan, Sudaan ja Afganistan. President Trump on paariariigina nimetanud Venezuelat. Türgi on tituleerinud Kreekat paariariigiks ja vastupidi Kreeka Türgit.
Samasuguse värvika loetelu saab koostada ka 1991. aastal taasiseseisvunud ja end NSV Liidu õigusjärglaseks kuulutanud Vene Föderatsiooni siseriikliku ja rahvusvahelise suhtlemise kohta.
Bella Ahmadulina
Bella Ahhatovna Ahmadulina (vene Белла Ахатовна Ахмадулина; 10. aprill 1937 Moskva – 29. november 2010 Peredelkino, Moskva oblast) oli vene luuletaja, kes Jossif Brodski arvates oli tuntuim kaasaegne vene keeles kirjutav luuletaja.
Elukäik
Ahmadulina sündis tatari-itaalia päritolu peres. Tema kirjandustegevus algas koolipõlves, kui ta tegi ajakirjanikuna kaastööd Moskva ajalehele Metropol. Luuleoskusi õpetas talle Jevgeni Vinokurov. Ahmadulina esimesed luuletused ilmusid 1955. aastal ajakirjas Oktjabr, ning need leidsid sooja vastuvõtu ortodokssete Nõukogude luuletajate poolt.
1960. aastal lõpetas ta Gorki Kirjandusinstituudi.
1962. aastal ilmus tema esimene luulekogu "Струна". Mitmed tema hiljem avaldatud luuletustest on viisistatud ja saanud lauludena populaarseks.
Ahmadulina luuletustes on kesksel kohal sõprus, armastus, inimsuhted. Ta on kirjutanud paljudest vene luuletajatest esseid ja teinud tõlkeid. Oma kirjutistes kajastab ta väga harva poliitikat, kuigi nooruses toetas ta dissidente.
Isiklikku
1974. aastast oli ta abielus vene teatrikunstniku Boriss Messereriga. Neil oli elamu Peredelkinos ja ateljee Moskvas.
Šušarõ
thumb|Šušarõ asukoha skeem pisi|Šušarõ lipp Šušarõ (vene Шушары, soome Suosaari) on Peterburi haldusalasse kuuluv alev, mis on osa Puškini rajoonist. Asub Peterburi kesklinnast lõunas, osaliselt Pulkovo kõrgendikul.
Šušarõs asuvad Toyota, General Motorsi ja Scania autotehased.
Krasnoje Selo
thumb|Krasnoje Selo jaamahoone Krasnoje Selo (vene Красное Село, soome Kraassela) on Venemaal Peterburi haldusalas olev linn, mis moodustab ühe seitsmest Krasnoje Selo rajooni munitsipaalringkonnast.
Šušarõ
Elanike arv oli 15 800 (2002) ja 22 648 (2010).
Krasnoje Selo
1756. aastast asusid seal Peterburi garnisoni kasarmud.
Krasnoje Selo sai linnaõigused 1925. aastal. 1973. aastal liideti Krasnoje Selo Leningradi vastmoodustatud Krasnoje Selo rajooniga.
Elanike arv oli 44 100 (2002) ja 44 485 (2010).
Linna läbib Peterburi–Gattšina raudtee.
Linna haldusalasse kuulub ka Hvoinõi eksklaav, mis asub 6 km kaugusel Peterburi piirist ja on ümbritsetud Leningradi oblasti territooriumist.
Harilik taevastiib
Harilik taevastiib (Polyommatus amandus Schneider) on sinilibliklaste sugukonda taevastiiva perekonda kuuluv liblikaliik.
Isastel on tiivad pealt sinised, emastel hallid. Tiibade siruulatus on 29–36 mm.
Harilik taevastiib elab Põhja- ja Lääne-Hispaanias, Lõuna-Prantsusmaal, Itaalias, Kesk-Šveitsis, Ida-Saksamaal, Skandinaavias ja kogu Balkanil. Vahemere saartel võib teda kohata Sitsiiliast Lesboseni. Eestis ja Soomes on ta kõikjal tavaline.
Ta elab valgusküllastes metsades ja niitudel. Ta lendab juunist augustini.
Harilik taevastiib talvitub röövikutena langenud lehtede all ja pinnases metsakõdus. Röövikud on mürmekofiilid: nad elavad sümbioosis sipelgatega.
thumb|left|Harilik taevastiib, emane thumb|left|Harilik taevastiib, emane, vaade kõhu poolt
Pooltoon
Pooltoon võib olla
Pooltoon on 1/12 oktavit. Kui võtta oktav kõrgusmahu mõõtühikuks, siis oktavis on 12 pooltooni. Klaveril teevad pooltoone mustad klahvid.
Store Skagastølstind
Store Skagastølstind (ka Storen) on mägi Norras Vestlandi maakonnas Årdali ja Lusteri valla piiril. Ta asub Hurrungane mäestikus.
Oma absoluutse kõrgusega 2405 m on see Norra kõrguselt kolmas mägi. Tema suhteline kõrgus on 1050 m.
"Store" ja "Storen" tähendavad norra keeles suurt. Skagastøl on mäe läheduses oleva piimafarmi nimi, mis kuulub Lusteri vallas olevale Skageni talule. "Støl" tähendab mägifarmi ja "skage" neeme. "Tind" tähendab mäetippu.
Esimest korda ronis mäe otsa William Cecil Slingsby 21. juulil 1876.
Mägironijate seas on tõus tippu üsna populaarne, kuid tõus ise on raske. Tippu jõudmiseks on mitu moodust, kuid kõige levinumad on Heftye ja Andrewsi tee. Esimest kasutas Johannes Heftje 1877 ja see on üsna keeruline, teist kasutas A. W. Andrewsi juhitud ekspeditsioon 1899.
Annette Vadim
Annette Vadim (sündinud Annette Strøyberg; 7. detsember 1936 Fyn – 12. detsember 2005 Kopenhaagen) oli taani näitleja.
Ta oli prantsuse filmirežissööri Roger Vadimi teine abikaasa. Nad olid abielus aastatel 1958–1960. Paaril sündis tütar Nathalie.
Annette mängis Vadimi filmis "Ohtlikud armusuhted" (1959).
Teoloogia summa Ia q. 22
Teoloogia summa esimese osa küsimus 22 on Aquino Thomase teose Teoloogia summa esimese osa (Prima pars) küsimus 22 (Ia q. 22).
Tekst
Küsimus 22
Jumala ettehooldest
Sissejuhatus
Ia q. 22 pr Aga olles vaadelnud seda, mis käib tahte juurde eraldivõetuna, tuleb edasi minna selle juurde, mis puutub arusse ja tahtesse korraga. Niisugune on aga ettehoole, nimelt kõige suhtes; predestinatsioon aga ja reprobatsioon, ja kõik, mis sellest tuleneb, inimeste suhtes iseäranis, igaveseks õndsuseks. Ka vooruste järel vaadeldakse ju moraaliteaduses ettenägelikkust (elutarkust), mille juurde ettehoole paistab kuuluvat.
Jumala ettehoolde kohta aga küsitakse nelja asja.
Esiteks, kas Jumalale on kohane ettehoole.
Teiseks, kas kõik on jumaliku ettehoolde all.
Artikkel 1
Kas ettehoole on Jumalale kohane
Imestus
Imestus on inimese seisund, mille kutsuvad esile ebatavalised nähtused.
Imestuse määratlused ja tõlgendused filosoofias ja filosoofilises psühholoogias
René Descartes ütleb: "Niipea kui meile tuleb ette mõni harjumatu objekt, mida me peame uueks või väga erinevaks sellest, kuidas me varem teadsime või vääralt arvasime, et peab olema, paneb ta meid enda üle imestama ja jahmatuma" ("Hinge passioonid", II, 53).
Étienne Bonnot de Condillaci järgi tekib tema väljamõeldud "kujul" imestus (étonnement), "kui ta satub järsku seisundist, millega ta oli harjunud, täiesti teistsugusesse seisundisse, millest tal veel aimu (idée) pole olnud" (Traité des sensations I, ptk 2, § 17). "See imestus annab hinge toimingutele rohkem aktiivsust" (samas, § 18).
Teoloogia summa Ia q. 22
Artikkel 1
Ia q. 22 a. 1 co. Vastan: peab ütlema, et Jumalasse peab paigutama ettehoolde. Sest see, mis asjades on hea, on Jumala loodud, nagu ülalpool [ 6, 4 ] näidatud. Asjades aga ei leidu hea mitte üksnes asjade substantsi poolest, vaid ka asjade korrastatuse poolest eesmärgile, ja esmajoones lõppeesmärgile, mis on jumalik headus, nagu ülalpool [ 21, 4 ] kirjas. See korra hea, mis loodud asjades on olemas, on Jumala loodud. Et aga Jumal on asjade põhjus oma aru läbi, ja nõnda peab mis tahes tema tagajärjel temas preeksisteerima logos, nagu eelnevast [ 19, 4 ] nähtub; siis peab asjade korral, mis on suunatud eesmärgi poole, olema Jumala meeles logos. Aga eesmärgi poole korrastada tulevate asjade kord ongi õieti ettehoole (ettenägelikkus); nagu me möödunu põhjal, mida  mäletame, ja käesoleva põhjal, millest aru saame, teeme oletusi tulevaste asjade kohta, mida me ette näeme. Elutarkusele on aga omane, filosoofi [ (Aristotelese)] järgi ("Nikomachose eetika" VI [12]), suunata teisi asju eesmärgi poole; kas iseenda suhtes, nii nagu elutargaks öeldakse inimest, kes hästi suunab oma tegusid oma elu eesmärgi poole; või teiste, talle alluvate suhtes kas perekonnas, linnas või kuningriigis, nii nagu öeldakse Matteuse evangeeliumis 24[:45]: ustav ja arukas [elutark] sulane, kelle ta isand on seadnud oma kodakondsete üle. Sel viisil võib ettehoole või ettenägelikkus Jumalale kohane olla, sest Jumalas endas ei ole midagi eesmärgi poole korrastada, sest ta on ise lõppeesmärk. Seega nimetatakse logost, mis on asjade korrastatusel eesmärgi poole, ettehooldeks Jumalas. Sellepärast ütleb Boëthius (Filosoofia lohutus IV), et ettehoole on kõikide asjade kõrgeimas juhis paiknev jumalik logos ise, mis kõike korraldab. Korraldamiseks aga võib öelda nii logost, mis on asjade korrastatusel eesmärgi poole, kui ka logost, mis on osade korral tervikus.
Ia q. 22 a. 1 ad 1 Esimese puhul peab järelikult ütlema, filosoofi [(Aristotelese] järgi (Nikomachose eetika VI 9, 10), et "elutarkus on õigupoolest õpetav selle kohta, mille kohta eubuulia õigesti nõu annab, ja mille üle sünees õigesti otsustab". Seega, kuigi nõu saamine ei ole Jumalale kohane, sest nõupidamine on kaheldavate asjade uurimine; on ometi Jumalale kohane anda korraldus nende asjade, mille õige logos tal on, suunamiseks eesmärgile, selle psalmi [(148:6] järgi: tema andis määruse, ja sellest nad ei astu üle. Ja selle kohaselt on Jumala vääriline ettehoolde ja ettenägelikkuse logos. Kuigi võib ka öelda, et kõigi nende asjade logost ennast, mida tuleb teha, öeldakse nõuks Jumalas; mitte uurimise pärast, vaid tunnetuse kindluse pärast, milleni       nõupidajad uurides jõuavad. Sellepärast öeldakse Pauluse kirjas efeslastele 1[:11]: kõiges toimivat kavandamist mööda tema tahtmise nõu järgi.
Imestus
Imestuse määratlused ja tõlgendused filosoofias ja filosoofilises psühholoogias
Ernst Platneri järgi on imestus "tähelepanu kiire ja tugev vapustus uuele ootamatule esemele, millest hing esialgu ei tea, kas ta on hea või kuri, st ei tea selle ilmnemise esimesel silmapilgul tema suhet iseendaga".
Immanuel Kant ütleb: "Imestus (Verwunderung) aga on meelemõistuse (Gemüts) pahameel (Anstoß) selle üle, et mingi ettekujutus ja selle läbi antud reegel ei ole ühendatavad temas juba aluseks olevate printsiipidega, seega [pahameel], mis kutsub esile kahtluse, kas on ka õigesti nähtud või otsustus tehtud. Imetlus (Bewunderung) on aga üha korduv imestus hoolimata selle kahtluse kadumisest. ("Puhta mõistuse kriitika, § 62).
Teoloogia summa Ia q. 22
Artikkel 1
Ia q. 22 a. 1 ad 2 Teise puhul peab ütlema, et hoole juurde kuuluvad kaks asja, nimelt korra logos, mida öeldakse ettehooldeks ja korraldamiseks; ja korra täideviimine, mida öeldakse juhtimiseks. Millest esimene on igavene, teine ajalik.
Ia q. 22 a. 1 ad 3 Kolmanda puhul peab ütlema, et ettehoole on arus, kuid ta eeldab eesmärgi tahet, sest keegi ei anna korraldust asjade tegemiseks eesmärgi pärast, kui ta eesmärki ei taha. Sellepärast eeldab ka elutarkus kõlbelisi voorusi, mille läbi püüdlus on suunatud heale, nagu öeldakse Nikomachose eetikas (VI). Ja isegi kui ettehoole puutub võrdselt jumalikku tahtesse ja arusse, siis see ei kahjusta jumalikku lihtsust; sest tahe ja aru on Jumalas üks ja seesama, nagu ülalpool [ 19 ] öeldud.
Artikkel 2
Kas kõik allub jumalikule ettehooldele
Imestus
Imestuse määratlused ja tõlgendused filosoofias ja filosoofilises psühholoogias
Gottlob Ernst Schulze järgi saab imestus alguse "meie mõtlemise takistatuse tundest ning on seetõttu midagi ebameeldivat. Kui see takistus aga möödas on, läheb ta üle meeldivaks tundeks, mida kutsub esile kõik uus ja meie teadmiste laiendamist tõotav."
Wilhelm Jerusalem nimetab imestust kõige algsemaks intellektuaalseks tundeks. See tekib, "kui meile astub vastu uus nähtus, mida me ei suuda paigutada oma seni omandatud kogemusringi, oma maailmapilti." Arenenud tunnetustung tekitab kartuseta imestuse, "teoreetilise imestuse".
Teoloogia summa Ia q. 22
Artikkel 2
Ia q. 22 a. 2 arg. 1 Teise juurde minnakse nii. Paistab, et kõik ei allu jumalikule ettehooldele. Mitte miski, mis on ette nähtud, ei ole ju juhuslik. Järelikult kui kõik on Jumala poolt ette nähtud, siis ei ole miski juhuslik, ja nõnda kaob juhus ja fortuuna. Mis on tavalise arvamuse vastu.
Imestus
Imestus kui filosoofia algus
Platoni dialoogis "Theaitetos" ütleb Sokrates, et imestus on filosoofia (philosophia) ainus algus (155d).
Aristoteles ütleb "Metafüüsika" 1. raamatus: "nagu enne, nii ka nüüd ärgitab inimesi filosofeerima imestus" (982b).
Teoloogia summa Ia q. 22
Artikkel 2
Ia q. 22 a. 2 arg. 2 Peale selle, iga tark ettenägija kõrvaldab sellelt, mille eest ta hoolitseb, puuduse ja kurja, niipalju kui suudab. Näeme aga, et asjades on palju kurja. Järelikult kas Jumal ei suuda seda takistada, ega ole seetõttu kõigeväeline, või ta ei hoolitse kõige eest.
Ia q. 22 a. 2 arg. 3 Peale selle, see, mis juhtub paratamatuse tõttu, ei nõua ettehoolet või ettenägelikkust, mistõttu, filosoofi [ (Aristotelese)] järgi (Nikomachose eetika VI [5, 9, 10, 11]) "ettenägelikkus on nende kontingentsete asjade õige põhjend, mille üle nõu peetakse ja mida valitakse". Järelikult, kuna paljud asjad juhtuvad paratamatuse tõttu, siis kõik ei allu ettehooldele.
Imestus
Imestus kui filosoofia algus
Francis Baconi järgi on imestus "teaduse seeme".
Teoloogia summa Ia q. 22
Artikkel 2
Ia q. 22 a. 2 arg. 5 Peale selle, apostel [ Paulus ] ütleb esimeses kirjas korintlastele 9[:9]: Kas Jumal hoolitseb härgade eest? (ei hoolitse Jumal härgade eest). Järelikult kõik ei allu jumalikule ettehooldele.
Imestus
Imestus kurja üle
Arthur Schopenhaueri järgi tekib maailmas oleva halva ja kurja nägemisest "jahmunud ja kurb" filosoofiline imestus.
Teoloogia summa Ia q. 22
Artikkel 2
Ia q. 22 a. 2 s. c. Aga vastu on see, mida öeldakse Saalomoni Tarkuseraamatus 8[:1]: Aga tarkus ulatab teisest maailma otsast teise ja seab kõik hästi.
Peab aga ütlema, et kõik allub jumalikule ettehooldele, mitte ainult universaalides, vaid ka singulaarides [(partikulaarides)]. Mis selgub nõnda. Tõepoolest, et iga toimija toimib eesmärgi pärast, siis tagajärgede korrastatus eesmärgile ulatub nii kaugele, kui ulatub algtoimija põhjuslikkus. Mille tõttu juhtub ju mingi toimija töödes, et miski leiab aset mitte määratud eesmärgi suunas, sest see tagajärg tuleneb mingist muust põhjusest, väljaspool toimija kavatsust. Aga Jumala – algtoimija – põhjuslikkus ulatub kõigele olevale, mitte ainult liigiprintsiipide poolest, vaid ka indiviidiprintsiipide poolest, mitte ainult hävimatute, vaid ka hävivate asjade puhul. Mistõttu peab kõik, millel on mis tahes viisil olemine, olema Jumala poolt korrastatud eesmärgile, apostli [ Pauluse] ütluse järgi: olemasolevad on aga Jumala seatud (mis on Jumalast, on korrastatud; Pauluse kiri roomlastele 13[:1]). Järelikult, kuna Jumala ettehoole on õieti logos, mis on asjade korrastatusel eesmärgile, nagu öeldud, siis peab kõik, niivõrd kui ta osaleb olemises, alluma jumalikule ettehooldele.
Samamoodi on ülalpool [ 14, 6, 11 ] näidatud, et Jumal teab kõike, nii universaale kui ka partikulaare. Ning et tema teadmine on võrreldes asjadega nagu kunsti teadmine võrreldes kunsti abil valmistatuga, nagu ülalpool öeldud, siis peab kõik alluma tema korrale, nii nagu kõik kunsti abil valmistatu allub kunsti korrale.
I q. 22 a. 2 ad 1 Esimese puhul peab niisiis ütlema, et universaalse põhjuse ja partikulaarse põhjuse puhul on lugu erinev. Sest partikulaarse põhjuse korrast võib miski mööda pääseda, universaalse põhjuse korrast aga mitte. Sest miski ei jää partikulaarse põhjuse korra alt välja muidu kui mingi muu partikulaarse põhjuse läbi, mis takistab, nii nagu puidu põlemist takistab vee toime. Mistõttu, kuna kõik partikulaarsed põhjused käivad universaalse põhjuse alla, siis on võimatu, et mingi tagajärg saaks vältida universaalse põhjuse korda. Seega, niivõrd kui mingi tagajärg väldib mingi partikulaarse põhjuse korda, öeldakse teda juhuslikuks, partikulaarse põhjuse suhtes, kuid universaalse põhjuse suhtes öeldakse teda ettenähtuks. Nii nagu ka kahe teenri kokkusaamine, mis on küll nende suhtes juhuslik, on ometi ette nähtud peremehe poolt, kes saadab nad teadlikult ühte ja samasse kohta, nii et üks teisest ei tea.
Ia q. 22 a. 2 ad 2 Teise puhul peab ütlema, erinev lugu on selle puhul, kes hoolitseb mingi üksiku asja eest, ja universaalse ettehooldaja puhul. Sest üksiku asja ettehooldaja kõrvaldab puuduse ja kurja sellelt, mis on tema hoolitsuse all, niipalju kui ta suudab, aga universaalne ettehooldaja lubab sündida mingil puudusel mingis üksikus asjas, et terviku hüve ei saaks takistatud. Mistõttu öeldakse rikutust ja puudusi üksikutes asjades olevat partikulaarse loomuse vastased; aga ometi on nad universaalse loomuse kavatsusest, niivõrd kui ühe puudus läheb teise heaks, või ka kogu universumi heaks; ühe hävimine on ju teise tekkimine, misläbi liik säilib. Järelikult, kuna Jumal on kõige oleva universaalne ettehooldaja, käib ettehoolde enese juurde, et ta lubab olla mingitel puudustel mingites üksikutes asjades, et universumi täielik hüve ei saaks takistatud. Tõepoolest, kui kõik kuri oleks ära hoitud, siis oleks universumis palju hüvesid olemata, ei oleks ju lõvi elu, kui ei oleks loomade tapmist; ei oleks märtrite kannatust, kui ei oleks türannide tagakiusamist. Seetõttu ütleb Augustinus "Enchiridionis": "Kõigeväeline Jumal ei lubaks sugugi olla kurjal oma töödes, kui ta ei oleks nii kõigeväeline ja hea, et teeb kurjast head." Just neist kahest kaalutlusest, mille me nüüd lahendasime, nähtavasti juhindusid need, kes arvasid jumaliku ettehoolde alt välja hävivad asjad, milles leidub juhuslikku ja kurja.
I q. 22 a. 2 ad 3 Kolmanda puhul peab ütlema, et inimene ei ole looduse rajaja, vaid kasutab töödes ja tegudes oma tarbeks looduslikke asju. Seetõttu ei laiene inimese ettehoole paratamatutele asjadele, mis loodusest tulenevad. Nendele laieneb aga ometi Jumala – looduse autori – ettehoole. Ja nähtavasti juhindusid sellest kaalutlusest need, kes looduslike asjade kulu jumaliku ettehoolde alt välja arvasid, omistades selle mateeria paratamatusele; nagu Demokritos, ja teised vanaaja loodusfilosoofid.
Ia q. 22 a. 2 ad 4 Neljanda puhul peab ütlema, et selles, mille kohta öeldakse, et Jumal jätab inimese iseenese hooleks, ei jäeta inimest jumaliku ettehoolde alt välja, vaid väidetakse, et tema külge ei kinnitata ühe suunas määratud toimimisjõudu, nagu looduslikele asjadele; mis toimivad ainult nii, nagu oleksid muu poolt suunatud eesmärgi poole, nad ei toimi nimelt iseenesest, nagu nad suunaksid end lõpu poole, nagu mõistusega olendid [(kreatuurid] vaba tahte läbi, millega nad peavad nõu ja valivad. Mistõttu ta täpselt ütleb: enda nõu kätte. Aga kuna vaba tahtegi akt taandub Jumalale kui põhjusele, siis on paratamatu, et kõik, mis toimub vabast tahtest, allub jumalikule ettehooldele, sest inimese ettenägelikkus põhineb Jumala ettehooldel, nagu partikulaarne põhjus universaalsel põhjusel. Aga Jumalal on ettehoole õigete inimeste üle mingil suurepärasemal viisil kui jõledate üle, kuivõrd ta ei luba nendega juhtuda millelgi, mis lõpuks takistaks nende päästet, sest neile, kes Jumalat armastavad, laseb Jumal kõik tulla heaks (neile, kes Jumalat armastavad, aitab kõik hüvele kaasa), nagu öeldakse Rm 8[:28]. Aga sellesama põhjal, et ta jõledaid ei hoia tagasi süü kurjast, öeldakse, et ta jätab nad. Ometi mitte nii, et ta jätaks nad täielikult oma ettehoolde alt välja, muidu nad variseksid eimiskiks, kui neid tema ettehoolde läbi alal ei hoitaks. Ja sellest kaalutlusest nähtavasti juhindus Cicero, kui ta arvas inimlikud asjad, mille üle me nõu peame, jumaliku ettehoolde alt välja.
Ia q. 22 a. 2 ad 5 Viienda puhul peab ütlema, et mõistusega olendil on vaba tahte läbi võim oma tegude üle, nagu öeldud [ 19, 10], ta allub jumalikule ettehooldele mingil erilisel viisil; nii et talle pannakse midagi süüks või teeneks, ja antakse talle midagi karistuseks või tasuks. Ja niivõrd võtab apostel härgadelt Jumala hoolitsuse. Ometi mitte nõnda, et mõistuseta olendite indiviidideni Jumala ettehoole ei ulata, nagu rabi Mooses arvas.
Artikkel 3
Ia q. 22 a. 3 arg. 1 Kolmanda juurde minnakse nii. Paistab, et Jumal ei näe kõike vahetult ette. Jumalale tuleb ju omistada kõik, mis kuulub väärikuse juurde. Aga mingi kuninga väärikuse juurde kuulub see, et tal on ametnikud, kelle vahendusel ta alamate eest hoolitseb. Järelikult palju enam ei hoolitse Jumal vahetult kõige eest.
Ia q. 22 a. 3 arg. 2 Peale selle, ettehoolde juurde kuulub asjade korrastamine eesmärgi poole. Mingi asja eesmärk aga on selle täius ja hüve. Aga mis tahes põhjusele on omane oma tagajärje viimine eesmärgi poole. Järelikult on mis tahes toimivpõhjus ettehoolde tagajärje põhjus. Järelikult, kui Jumal hoolitseks kõige eest vahetult, siis jääksid välja kõik teisased põhjused.
Ia q. 22 a. 3 arg. 3 Peale selle, Augustinus ütleb, "Enchiridionis" [17], et mõnda asja on parem mitte teada, nagu näiteks tühiseid asju, ja sama ütleb filosoof [ Aristoteles ] "Metafüüsika" 12. peatükis. Aga kõik, mis on parem, tuleb omistada Jumalale. Järelikult ei ole Jumalal vahetut ettehoolet mingite tühiste ja kurjade asjade üle.
Ia q. 22 a. 3 s. c. Aga vastu on see, mida öeldakse Iiobi raamatu 34. peatükis [13. salmis]: ''Kes on temale usaldanud maa? Ja kes on loonud kogu maailma? (keda muud on ta pannud maa üle? Või keda on ta pannud maailma üle, mis ta on valmistanud?) Mille kohta Gregorius [(Moralia XXIV, 20)] ütleb: iseenda läbi valitseb ta maailma, mis ta iseenda läbi on rajanud''.
Ia q. 22 a. 3 co. Vastan: peab ütlema, et ettehoolde juurde kuuluvad kaks asja, nimelt logos, mis on ettenähtavate asjade korraldamisel eesmärgi poole; ja selle korra täidesaatmine, mida öeldakse juhtimiseks. Seega mis puutub esimesse terminisse, siis Jumal hoolitseb kõige eest vahetult. Sest tal on arus kõige logos, vähimategi asjade oma, ja mis tahes põhjused ta mingite tagajärgede külge ka kinnitas, ta andis neile võime noid tagajärgi esile kutsuda. Mistõttu tal pidi oma mõistuses ees olema nende tagajärgede kord. Mis aga puutub teisesse, siis jumalikul ettehooldel on mingid vahendid. Sest ta juhib madalamat kõrgema läbi; mitte omaenda  võime puudulikkuse pärast, vaid oma headuse külluse pärast, et ta annab põhjuslikkuse väärikust edasi ka loodutele.
Ja selle kohaselt välistub kolme ettehoolet väitva Platoni arvamus, mille jutustab Gregorios Nyssast [(De Providentia VIII, 3)]. Millest esimene on ülima Jumala oma, kes eelkõige ja põhiliselt hoolitseb vaimsete asjade eest; ja järelikult kogu maailma eest sugude, liikide ja universaalsete põhjuste eest. Teine aga on ettehoole, millega hoolitsetakse üldiste ja hävimatute asjade eest, ja selle ta omistab jumalatele, kes käivad taevastes ringi, see tähendab lahutatud substantsidele, kes taevakehi ringikujuliselt liikuma panevad. Kolmas aga on inimlike asjade ettehoole, mille ta omistas daimonitele, kelle platoonikud asetasid meie ja jumalate vahele, nagu jutustab Augustinus raamatus "De civitate Dei" [(1, 2:, VIII, 14)].
Ia q. 22 a. 3 ad 1 Esimese puhul peab seega ütlema, et kuninga väärikusele on kohane tema ettehoolet täideviivate ametnike omamine, aga see, et tal pole nende asjade logost, mis nende läbi tehakse, tuleneb tema puudusest. Igasugune tegevuslik teadmine on ju seda täiuslikum, mida rohkem ta võtab arvesse üksikuid asju, mida tegevus puudutab.
Ia q. 22 a. 3 ad 2 Teise kohta peab ütlema, et see, et Jumalal on vahetult ettehoole kõikide asjade üle, ei välista teisaseid põhjusi, mis on selle korra täideviijad, nagu ülalöeldust on selge.
Ia q. 22 a. 3 ad 3 Kolmanda kohta peab ütlema, et meil on parem mitte teada kurje ja tühiseid asju, kuivõrd need takistavad meil paremate asjade arvessevõtmist, sest meil ei ole võimalik korraga paljudest asjadest aru saada, ka kuivõrd kurjade asjade mõtlemine eksitab mõnikord tahet kurja poole. Aga see ei leia aset Jumala puhul, kes näeb kõike korraga ühe pilguga, ja kelle tahe ei saa pöörduda kurja poole.
Artikkel 4
Kas jumalik ettehoole paneb ettehooldatavatele asjadele peale paratamatuse
Ia q. 22 a. 4 arg. 1 Neljanda juurde minnakse nii. Näib, et jumalik ettehoole paneb ettehooldatavatele asjadele peale paratamatuse. Sest iga tagajärg, millel on mingi põhjus iseenda läbi, mis praegu on või oli, millest ta paratamatult järgneb, tuleneb paratamatusest, nagu filosoof [ Aristoteles ] tõendab "Metafüüsika" 6. raamatus. Aga Jumala ettehoole, kuna ta on igavene, eeleksisteerib; ja sellest järgneb tagajärg paratamatult; sest jumala ettehoole ei saa alt vedada.
Ia q. 22 a. 4 arg. 3 Peale selle, Boëthius ütleb "Filosoofia lohutuses" (IV[, 6]), et saatus, mis lähtub ettehoolde liikumatutest lätetest, köidab inimeste teod ja fortuunad kokku põhjuste lahutamatu sidemega. Seega näib, et ettehoole paneb ettehooldatavatele asjadele peale paratamatuse.
Ia q. 22 a. 4 s. c. Aga vastu on see, mida ütleb Pseudo-Dionysios Areopagita (Jumalanimedest IV[, 23]), et loomuse hävitamine ei kuulu ettehooldele. Kuid mõnede asjade loomuses on olla kontingentsed. Seega ei pane jumalik ettehoole asjadele peale paratamatust, mis välistab kontingentsuse.
Ia q. 22 a. 4 co. Vastan: peab ütlema, et jumalik ettehoole paneb mõnedele asjadele peale paratamatuse, aga mitte kõigile, nagu mõned on uskunud. Ettehoolde juurde kuulub ju asjade korrastamine eesmärgi poole. Aga pärast jumalikku headust, mis on asjadest lahutatud eesmärk, on peamine asjades enestes olemasolev hüve universumi täius, mida küll ei oleks, kui asjades ei leiduks kõik olemise astmed. Mistõttu jumaliku ettehoolde juurde kuulub olevate kõikide astmete esilekutsumine. Ja seepärast seadis ta mõnedele tagajärgedele ette paratamatud põhjused, et nad tuleneksid paratamatult; mõnedele tagajärgedele aga kontingentsed põhjused, et nad tuleneksid kontingentselt, vastavalt lähimate põhjuste loomusele.
Ia q. 22 a. 4 ad 1 Esimese puhul peab seega ütlema, et jumaliku ettehoolde tagajärg ei ole ainult see, et miski kuidagi juhtub; vaid et miski juhtub kas kontingentselt või paratamatult. Ja sellepärast juhtub eksimatult ja paratamatult see, mille jumalik ettehoole korraldab juhtuma eksimatult ja paratamatult, ja juhtub kontingentselt see, mis jumaliku ettehoolde logose kohaselt juhtub kontingentselt.
I q. 22 a. 4 ad 2 Teise puhul peab ütlema, et selles on jumaliku ettehoolde liikumatu ja kindel kord, et see, mida ta ette hooldab, juhtub kõik sel viisil, nagu ta ette näeb, kas paratamatult või kontingentselt.
I q. 22 a. 4 ad 3 Kolmanda puhul peab ütlema, et see lahutamatus ja muutumatus, mida Boëthius puudutab, kuulub ettehoolde kindlusele, mis ei jäta oma tagajärge olemata, ka mitte juhtumise viisi poolest, mida ta ette näeb, ei puuduta aga tagajärgede paratamatust. Peab arvesse võtma, et paratamatu ja kontingentne järgnevad olevale kui niisugusele. Mistõttu kontingentsuse ja paratamatuse viis langevad Jumala ettehoolde alla, kes on kõige oleva universaalne ettehooldaja, mitte aga mingite partikulaarsete ettehooldajate ettehoolde alla.
Stomatoloogia
Stomatoloogia ehk hambaarstiteadus on teadus hammaste, suuõõne ja lõualuu haigustest. Stomatoloogiaga tegelev arst on stomatoloog ehk hambaarst.
Stomatoloogia jaguneb terapeutiliseks stomatoloogiaks, mis hõlmab hammaste ja ümbritsevate kudede ravi ehk hambaravi mitteortopeedilisel ja -kirurgilisel teel, ortopeediliseks stomatoloogiaks, mis tegeleb moonete ravi ja vältimisega ning kirurgiliseks stomatoloogiaks, kus kasutatakse raviks kirurgilisi ehk invasiivseid meetodeid.
Stomatoloogiaga on tihedalt seotud ka anestesioloogia.
Erialad Eestis
Eestis loetakse erihambaarsti erialadeks:
Etümoloogia
Stomatoloogia termin on tuletatud vanakreeka sõnadest στόμα (stoma – suu) ja λόγος (logos – õpetus, mõiste).
Bombardier CRJ
Regionaallennukite CRJ100/200/440/700/705/900/1000 kabiinid on kõik sama tehnilise lahendusega, mistõttu saavad selle lennukisarja ühe lennukitüübi juhtimise omandanud piloodid täiendava õppeta juhtida ka teisi sama seeria lennukeid. Samuti on lennukitel samad hooldus- ja teenindusnõuded, varustus ja seadmestik, mistõttu saavad lennufirmad selle seeria eri lennukeid kasutada väiksemate lisakuludega.
Omas lennukiklassis edukad CRJ-d põhinevad suurel osal Bill Leari loodud LearStar 600 konstruktsioonil. Kanada firma Canadair ostis CL-600 Challengeri tootmisõigused ning kavandas selle põhjal äriklassi lennuki. 1989. aasta märtsis alustas Canadairiga ühinenud Bombardier Canadair Regional Jeti (CRJ) programmi. Reisilennufirmades on kasutusel üle 1500 CRJ sarja lennuki. Nende hulgas on CRJ100, 200, 440, 700, 701, 702, 705, 900 ja 1000 ning äriklassi lennukid Challenger 850/870/890, mis baseeruvad CRJ lennukitel.
thumb|[[Comair|Comair'i CRJ100ER Delta Connectioni värvides]] thumb|[[Austrian Arrowsi CRJ200]] thumb|Võrdlus CRJ700 (ülal) ja CRJ900 (all) vahel thumb|CRJ100/200 piloodikabiin thumb|[[America Jet Express|America Jet Expressi CRJ900 America West Expressi värvides]]
CRJ100/200/440
Esmalend tehti 1991. aasta mais. 1992. aasta oktoobris võeti CRJ-lennukid kasutusele Lufthansa CityLine'i lennufirmas. CRJ100/200 pikema lennukaugusega mudelitele järgnes CRJ200 (ER extended range, LR long range), millel olid parema sisejahutusega mootorid CF34-3B1.
CRJ700/700/701/702
70-kohaline CRJ700 on CRJ200 arendus, mille esmalend tehti 1999. aasta mais. Liinilendudel võeti see kasutusele kaks aastat hiljem. CRJ700 on võrreldes CRJ100/200 mudelitega pikem ja laiem ning sellel on suurema võimsusega mootorid CF34-8C1, tugevam telik ja CRJ-lennukite jaoks esimest korda esiserva eestiivad. Märtsis 2005 võttis Bombardier kasutusele suurema lennukaugusega mudeli CRJ700LR. CRJ700 NextGen mudelitel on täienduseks suuremad reisijatesalongi aknad, uuenenud LED-valgustusega interjöör, 27% rohkem pagasiruumi salongis ja komposiitmaterjalist tagatiivad.
CRJ705/900
79–90-kohaline CRJ900 on pikendatud versioon CRJ700-st. Lennukikerele lisati vahesektsioon, millega pikenes lennuk 3,89 meetri võrra. Lennuk sai ka uuemad mootorid CF34-8C5 ja CF34-8C5A1. Hiljem lisandus ka CRJ900 vähendatud modifikatsioon CRJ705, millel on 75 reisijakohta. Kümne esimese klassi reisijakohaga CRJ705 tegi esmalennu Air Canada Jazzi lennufirmas 2005. aasta mais.
Tehnilised andmed
thumb|CRJ1000
Ulvila
Ulvila on linn Soomes Lääne-Soome läänis Satakunta maakonnas.
Ulvilale andis linnaõigused Rootsi kuningas Albrecht Mecklenburgist aastal 1365.
1. jaanuaril 2005 liideti linnaga Kullaa vald.
Ulvila sõpruslinn Eestis on Suure-Jaani.
Fookuskaugus
thumb| Fookuskaugus (tähisf) optilise süsteemi paepunkti ja fookuse vaheline kaugus. Õhukese läätse peapunkti mõõdetakse läätse keskpunktist; sel juhul on fookuskaugus võrdne läätse keskpunkti ja fookuse vahelise kaugusega.
Koondava optikasüsteemi fookuskaugus loetakse positiivseks ja hajutava süsteemi fookuskaugus negatiivseks.
Läätse fookuskaugus sõltub läätse materjalist (murdumisnäitajast) ja läätse pinna kõverusraadiusest.
Õhukese koondava läätse fookuskauguse saab kergesti otseselt mõõta, kui tekitada läätsega ekraanile kauge valgusallika kujutis ning mõõta ekraani ja läätse keskpunkti vaheline kaugus.
Alberto Contador
Alberto Contador Velasco (sündinud 6. detsembril 1982 Madridis) on Hispaania jalgrattur.
Ta sõidab alates 2011. aastast meeskonnas Tinkoff-Saxo. Aastatel 2003–2006 sõitis ta meeskonnas ONCE, mis alates aastast 2004 kandis nime Liberty Seguros, ja 2007. aastal Discovery Channeli meeskonnas. Ta on läbi aegade viies inimene ja esimene hispaanlane, kes on võitnud nii Tour de France'i, Giro d'Italia kui ka Vuelta a España.
Alberto sündis pere neljast lapsest kolmandana. Lapsena harrastas ta kergejõustikku ja jalgpalli. Jalgrattaspordi juurde jõudis ta alles 14-aastaselt vanema venna Francisco Javieri juhatusel.
15-aastaselt hakkas ta amatöörina Hispaanias võidusõitudel osalema ja sai kiiresti lepingu Madridi amatöörklubiga Real Velo Club Portillo. 16-aastaselt langes ta koolist välja, jõudmata omandada keskharidust.
Aastal 2003 võitis ta Poola velotuuri, sealhulgas selle 8. etapi (eraldistardist sõit).
Aastatel 2005 ja 2006 saavutas Contador Romandia velotuuril vastavalt 4. ja 2. koha, võites kummalgi ka ühe etapi. Aastal 2006 võitis ta etapi ka Šveitsi velotuuril.
Aastal 2007 võitis ta Pariisi–Nice'i velotuuri nii noorte kui üldarvestuses, võites ka 2 etappi. 2009 tuli ta Pariisi–Nice'i tuuril neljandaks, võites 1. (eraldistardist sõit) ja 6. etapi.
2007 võitis ta Tour de France'i nii noorte kui ka üldarvestuses, võites sealhulgas ka 14. etapi.
2008. aastal võitis Contador Giro d'Italia ja Vuelta a España (sealhulgas 13. ja 14. etapi).
2009 võitis ta Tour de France'i uuesti, saades seekord kolm etapivõitu: 4. etapil (meeskonnasõit), 15. etapil ja 18. etapil (eraldistardist sõit).
Contador liitus 2011. aasta hooaja eel Saxo Bank-SunGardiga ja võitis Giro d'Italial nii üldarvestuse, punktiarvestuse kui ka kaks mägist etappi ning oli mägedearvestuses teine, kuid hiljem need võidud tühistati. Tour de France'il oli ta viies.
2012. aastal, pärast dopingukaristusest vabanemist, võitis Contador Alejandro Valverde ees Vuelta a España.
2013. aasta hooajal võttis ta vaid ühe etapivõidu Argentina velotuuril ja oli Tour de France'il neljas.
Järgmisel hooalal võitis ta Vuelta a España, kuid katkestas Touri.
2015. aasta Giro d'Italia võitis Contador Astana meeskonna sõitjate Fabio Aru ja Mikel Landa ees.
Contadori hobi on kanaarilindude ja siisikeste aretamine.
Eesti köök
pisi|[[Kama peavad eestlased üdini eestilikuks toiduks.]] Eesti köök on eesti toiduvalmistamise traditsioon.
Eesti köök kitsamas mõttes on eesti rahvustoidud, nende valmistamine ja tarvitamine. Selle all peetakse tavaliselt silmas umbes 19. sajandi keskpaigast tuntud Eesti maarahva argi- ja peoroogasid.
Eesti köögi varasem kihistus on üsna sarnane teiste Põhja-Euroopa maadega. Selle määrasid ära kohalik kliima, maaharimistehnoloogia ning ühiskondlikud suhted.
Alates põlluharimise levikust olid tähtsaimaks toiduseks kujunenud mitmesugused teraviljatoidud: puder, rokk, kört, leem jt. Tähtsaimaks kujunes aga hapendatud tainast tume rukkileib. Leib muutus kogu toidu ja elatise sümboliks, muudel toitudel oli vaid leivakõrvase staatus. Musta leiba hinnatakse Eestis tänini. Lisaks leivale küpsetati hapendamata odrajahutainast karaskit, uuemal ajal ka nisujahust sepikut ja pühade puhul valget saia.
Eestile omane teraviljatoit on ka kama – keedetud, kuivatatud ja jahvatatud segaviljast jäme jahu, mida tavaliselt söödi hapupiimaga (uuemal ajal süüakse kama ka keefiri või jogurtiga). Lõuna- ja Ida-Eestis oli tuntud hapendatud kaerapuder – kiisel või kile. Puder, tavaliselt odrajahust, -tangudest või -kruupidest, oli taluperes armastatud toit, millel oli ka teatud rituaalne tähendus. Toitvuse poolest olid hinnatud ka põldoa- ja hernesupp.
Aedviljadest olid ammu tuntud kapsas, naeris ja kaalikas. Viimaseid söödi tihti tuhas küpsetatult, kapsast värskelt või hapendatult. Kartul muutus tavaliseks toiduks 19. sajandi lõpupoole ja sai eestlase toidulaual pea asendamatuks, kujutades endast tihti päeva tugevaima söögikorra põhilist osa. Tänapäeval kutsutakse Eestit sageli "kartulivabariigiks" Ladina-Ameerika "banaanivabariikide" eeskujul, ehkki kartul jõudis siia suhteliselt hilja.
Sunna
Sunna (araabia keeles ‏سنة‎ 'tava, eeskuju') on suuliselt edasiantud ja hadith ' idena kirjapandud islami püha pärimus prohvet Muhammadi tegudest ja ütlustest, mis on eeskujuks ja juhatuseks iga muslimi elus.
Eesti köök
Munatoidud olid Eesti talurahva toidusedelis haruldased, munapuder ja keedetud munad olid pühapäevaroad. Piimatoodetest tarvitati rõõska ja haput piima, võid ja kohupiima. Lisaks hapupiimale tarvitati joogiks kalja, pühade puhul õlut.
Sunna
Sunna on koraani järel tähtsuselt järgmine islami õiguse (fiqh) allikas.
Eesti köök
Liha polnud talurahva laual kuigi sagedane toiduaine. Loomi tapeti sügisel, kohe tarvitati ära rupskid, liha säilitati soolatult ja suitsutatult. Seapeast ja -jalgadest keedeti pidurooga – sülti, mis sellise valmistusviisiga on maailmas ainulaadne ja mida eestlased tänini söövad. Pühaderoaks olid ka vorstid, mille tangupudrust täidisele lisati vaid veidi liha; tänini on püsinud komme süüa jõuluks verivorsti. Lihaga keedeti ka kapsasuppi, suitsuliha lisati näiteks herne- ja oasuppi.
Soolatult jõudis lauale silk, värske kala oli tavalisem rannas ja suurte järvede ääres. Eestile eripärane kalatoit on vürtsikilu, mille valmistamisviis pärineb paarisaja aasta tagant Tallinna ümbrusest.
19. sajandi teisel poolel hakkasid Eestis koos omandisuhete ja majandusoludega muutuma ka toitumistavad. Järk-järgult said tuntuks ja kättesaadavaks uued toiduained ja -valmistamisviisid. Peamised rahvusvahelised mõjud tulid linnade ja mõisate kaudu Saksamaalt ja Venemaalt. Vürtspoodidesse ilmusid müügile soolaheeringas, manna, riis, suhkur, kohv ja vürtsid. Naisseltsid hakkasid korraldama kokakursusi, levis hoidistamine.
1920.–1930. aastateks kujunes välja nii-öelda Eesti köögi teine kihistus. Sellest ajast on tuntud näiteks sellised Eestis hästi kodunenud ja omased toidud nagu kartulisalat, marineeritud kõrvits ja hapukurk, maksapasteet, kotletid, kartulipuder, kapsarullid, kissell, mannavaht, plaadikoogid jms.
1980.–1990. aastatest on traditsiooniline Eesti köök tähtsust kaotamas. Siiski eelistatakse paljudes peredes eriti pühade ja pidude ajal veel traditsioonilisi toite. Tänapäeval areneb rahvusvahelise köögi, rohelise mõtteviisi ja uuesti populaarseks muutunud kultuurilise eestluse mõjul ka uus Eesti köök, kus tavapäraseid kodumaiseid toiduaineid (mitmesugused marjad ja seened, kilu, sea-, veise- ja lambaliha, rukis, kama jms) kasutatakse uudsel viisil, näiteks on populaarsed marjakrõpsud, riiklikel vastuvõttudel on esindatud rahvusköögi motiivid jne.
Alupka
Alupka on linn Ukrainas Krimmi lõunarannikul. Asub Jaltast 17 km edelas 1234 meetri kõrguse Ai-Petri mäe lõunajalamil.
Alupka on kuurortlinn. Valitseb vahemereline kliima: augusti keskmine õhutemperatuur on 24,6 °C, veebruari keskmine õhutemperatuur +3 kuni +4 °C, aasta keskmine sademete hulk 400 mm. Keskmine veetemperatuur on suvel 22 kuni 28 °C.
Vanimad inimasustuse jäljed Alupka alal pärinevad 8. aastatuhandest eKr.
Alupka oli algselt kreeklaste koloonia. Väidetavalt tuleb neilt ka linna nimi: "alōpex" tähendab vanakreeka keeles 'rebane'.
Seejärel läks Bütsantsi võimu alla. 960. aastal on Alupkat esmamainitud ühes keisri Romanus II dokumendis.
14. ja 15. sajandil kuulus asula genovalastele ja kandis Lupico nime.
1475–1774 kuulus Alupka Krimmi khaaniriiki.
Pärast Krimmi sõda liideti asula 1783 Venemaaga ja kuulus vürst Grigori Potjomkinile, 1823. aastast vürst Mihhail Vorontsovile. 1789. aastal oli Alupka 211 elanikuga küla.
1828–1846 lasi Mihhail Vorontsov ehitada endale Alupkasse Vorontsovi palee. Jalta konverentsi ajal elas seal Winston Churchill.
20. sajandi hakul sai Alupka tuntuks kuurordina, kus on puhanud hulgaliselt kuulsusi. Esimene sanatoorium rajati 1902. 1938 sai Alupka linnaks. Kahe maailmasõja vahel ehitati korralik infrastruktuur ja 24 mitut tüüpi ravilat. Tänapäeval on Alupkas 13 ravilat, nende seas sanatoorne kool tuberkuloosi põdevatele lastele.
1987 valmis tõstuk, mis viib reisijaid Ai-Petri mäe otsa ja tagasi. Tõstuki tee on jagatud kahte ossa. Tõstukist avaneb suurepärane vaade ümbrusele ja Mustale merele.
Tänapäeval hõlmab linn 4,5 km pikkuse rannariba. Linnas elab 8700 inimest (2005).
Linnas ühistranspordi moodustab üks rõngakujuline bussiliin.
Alupka järgi on nimetatud asteroid 2508 Alupka.
pisi|tühi|Vaade Ai-Petri mäele Vorontsovi paleest
Haapsalu
pisi|270px|Vaade Haapsalule mere poolt. [[Bürgermeistri holm keskel ja Krimmi holm asub pildi paremas servas keskel]] pisi|Droonivideo Haapsalu promenaadist, Krimmi holmist, Haapsalu vanalinnast ja Tagalahest (juuni 2022) Haapsalu (Läänemaa murrakutes varem ka Oablu või Aablu) on linnasisene linn Eestis Läänemere ääres Haapsalu lahe lõunakaldal, Lääne maakonna ja omavalitsusliku Haapsalu linna halduskeskus.
Eesti omavalitsuste haldusreformi tulemusena moodustati pärast 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimisi senise omavalitsusliku Haapsalu linna ning Ridala valla liitmisel neid hõlmav haldusüksus Haapsalu linn.
Linnaosad
Haapsalu koosseisus on järgmised linnaosad: Holmi, Kesklinn, Männiku, Paralepa, Randsalu ja Haapsalu vanalinn.
Bussiliinid
Haapsalu linnasiseseid bussiliine korraldas varem Lääne maavalitsus.
Muu transport
Lasterong Peetrike pandi käiku 2015. aastal. Rong töötab ainult suviti ja sõidab ringliini.
Ajalugu
Pärast Vana-Pärnu mahapõletamist leedulaste poolt 1263. aastal otsustas Saare-Lääne piiskop Hermann I piiskopkonna uue keskuse rajada põhja poole turvalisemale alale. 1279 sai Haapsalu linnaõigused.
pisi|Haapsalu linna plaan aastast [[1783. Johann Christoph Brotze]] pisi|Vaade Haapsalule, [[1798. J.C. Brotze]] thumb|Haapsalu piiskopilinnus (1889) Linna ajalooline saksa- ja rootsikeelne nimi on Hapsal, mis on tuletatud eestikeelsest sõnast Haavasalu või 12. sajandi lõpul tegutsenud Lundi peapiiskopi Absaloni nimest, kelle tegevus ulatus tõenäoliselt osalt ka Läänemere idakaldale. Nime päritolu kohta on aga muidki oletusi.
Varsti pärast linnuse rajamist tekkis piiskopilinnuse juurde alev, mis sai Riia linnaõiguse 1279. Läänemaa keskus Haapsalu asus Ridala kihelkonna maadel.
1559. aastal ostis piiskopkonna Taani kuningas Frederik II ning kinkis selle oma vennale hertsog Magnusele, kes saabus viimase Saare-Lääne piiskopina Liivimaale 1560. aasta alguses. Magnus oli küll protestant, kuid Saare-Lääne piiskopkond ja Läänemaa stift eksisteerisid ametlikult siiski veel üle kümne aasta. Alles 1573. aastal lakkas see olemast, pärast seda, kui selle valdused võeti Magnuselt ära ja liideti Taani kuninga omadega.
1715. aastal külastas Haapsalut tsaar Peeter I, kes tutvus Loode-Eesti sadamakohtadega ja andis tollasele kohtufoogtile Johann Tobias Jenckenile bürgermeistri ametikoha ning kangete jookide turustamise monopoli; samuti tunnustas keiser vanu privileege.
1721 Uusikaupunki rahulepingu põhjal sai Venemaa endale Liivi-, Eesti- ja Ingerimaa ning osa Kagu-Soomest koos Viiburiga, Eestis lõppes Rootsi valitsusaeg ning kehtestati Venemaa võim.
Kuni 1737. aastani juhtis Haapsalu linna kohtufoogt koos kahe raehärraga. Kuid Haapsalu kodanike kaebused rae erapooliku kohtupidamise ja linnajuhtimise üle olid kuberneri nii ära tüüdanud, et ta määras asja lahendama eraldi komisjoni. Põhjaliku uurimise tulemusel täiendati raadi asjatundlike liikmetega. Raesekretäriks kutsuti Johann Georg Rambach.