cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Timaios
Selleks, et esmane loodu oleks loojale sarnasem, kasutas Jumal ära kogu olemasoleva materjali, nii et universum on ainus ja ei suhestu välisega.
Edasi arutleb Timaios algelementide üle. Ta esitab küsimuse, kas see, et me näeme vett tahkestumas ja auramas, sellal kui õhust tekib tuli, mitte seda, et algelemendid on üks. Sel juhul ei oleks kohane kasutada neist rääkides sõnu "see" või "too", vaid õige vorm oleks "säärane nagu". Timaios võrdleb seda pidevalt vormitava kullaga, millel võib olla arvukalt kujusid. Kui küsida, mis see on, siis on õige vastus alati kuld. Kui me aga tahame rääkida hetkevormist, siis peame ütlema, et see on "säärane nagu" mis iganes kujul see antud hetkel esineb.
Timaios leiab siiski, et elemendid on erinevad. Ta leiab, et tule aatomid on püramiidjad, sest tetraeeder on kõige teravamate nurkadega. Õhu aatomi kujuks on oktaeeder, vee aatomiks ikosaeeder ja maa aatomiks kuup. Dodekaeeder, mis ei jagune nii hõlpsasti kolmnurkadeks kui teised, ei ole aatomite aluseks, kuid Timaios leiab, et sel võib olla oma koht kosmose struktuuris.
Taoline nägemus sarnaneb Demokritose õpetusele aatomitest, kuid Platon tuletab oma aatomid ühest, kolmnurgast, mis on aluseks kõigile aatomite eri vormidele, sellal kui Demokritose aatomid on ise jagamatuks aluseks. Epikuros pidas Platoni geomeetrilist aatomiteooriat aga naeruväärseks.
Jõud taandab Timaios liikumisele, mis täidab tühjasid kohtasid. Aktiivseid tõmbejõude Timaios ei tunnista. Suure osa dialoogist võtab enda alla elementide interaktsioonide kirjeldus ja nende eri vormid, samuti see, kuidas need mõjuvad nägemisele ning lõhnameelele.
Edasi pajatab Timaios inimesest (mehest) ja inimkehast, samuti sellest, kuidas erinevate elementide rikutud tasakaal haigusi põhjustab ja vananemise põhjustest. Ta eristab kolme tüüpi hing, millest olulisim asub peas, teine rinnas ja kolmas kõhus. Kui inimene ei järgi piisavalt tähtsaimat hinge, vaid alistub teistele, või ei suuda maailma asjadest piisavalt hästi aru saada, siis kujuneb ta ümber, pannes aluse naistele ja muudele loomadele.
Dialoogi idee seisneb selles, et näidata, kuidas kosmoses kõik ühtsele ja lihtsale korrale taandub. Tõenäoliselt oli see mõeldud sissejuhatuseks kahele järgnevale dialoogile, kus Kritiases pidi käsitletama suhteid mütoloogilisel ajal, sellal kui Hermokritos pidi kajastama Platoni aja suhteid.
Dialoogist on levinud ka ladinakeelne versioon. Esimesena tõlkis dialoogi osaliselt ladina keelde Cicero (umbkaudu aastal 45 eKr), kuid ta jättis välja dialoogi alguse ja lõpu ning piirdus üksnes kosmoloogilise osaga.
Oelsen
Aadlisuguvõsast on teateid alates 13. sajandist.
1620 kanti suguvõsa Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Booraks
Booraks (keemiline nimetus naatriumtetraboraat; varem boorhapu naatrium) on laialt kasutatav booriühend, rakenduslikult tähtsaim boraat.
Booraksi keemiline valem on Na2B4O7.
Booraksi kristallhüdraadi (naatriumtetraboraat-10-vesi) keemiline valem on Na2B4O7·10H2O. Tema struktuuri annab täpsemalt edasi valem Na2[B4O2(OH)4]·8H2O.
Füüsikalised ja keemilised omadused
Booraksi kristallhüdraadil on suured värvuseta kristallid, mille pind kuiva õhu käes mureneb. Tihedus on 1,8 g/cm³.
Kristallid lahustuvad külmas vees halvasti, kuid keevas vees lahustuvad nad nõrgalt aluselise reaktsiooniga.
Kuumutamisel 350–400 °C-ni kaotab booraks kristallisatsioonivee. Jääb järele Na2B4O7, mis sulab 878 °C juures; pärast jahutamist saab sellest läbipaistev klaasjas mass.
Sula booraks lahustab paljusid metallioksiide, sealhulgas kroomi, vase, mangaani, raua, koobalti ja nikli oksiide. Moodustuvad värvilised metaboraadid Me(II)(BO2)2, mida nimetatakse booraksipärliteks. Nende värvuse järgi saab määrata neid metalle; seda meetodit kasutatakse tänapäeval peamiselt hariduses.
Leidumine looduses
Booraksit leidub suures koguses USA California osariigis kõrbe soolajärvedes (Searles Lake, Kerni maakond), Tiibetis, Kashmiris ja mujal.
Ta esineb mineraal tinkaali ehk booraksina, mineraalvees, soolajärvedes ja vulkaanilises mudas.
Saamine
Booraksit saadakse tänapäeval enamasti teistest boraatidest, sealhulgas kerniidist (Na2B4O5(OH)4·2H2O), samuti boorhappest.
Kasutamine
Booraksi omadust metallioksiide lahustada kasutatakse ka jootmisel ja keevitamisel, sest booraks aitab eemaldada kokkujoodetavaid metallipindu kaitsvaid oksiidikihte.
Suures koguses kasutatakse booraksit savinõude ja portselani glasuuri ja emaili valmistamiseks.
Samuti kasutatakse booraksit teatud klaasisortide (tulekindel klaas, optiline klaas) valmistamiseks, seebi ja vannisoolade lisandina, kosmeetikavahendites, ilmutites, nahatööstuses, väetiste lisandina, puidu ja tekstiili tuleohutusvahendina, metallurgias ning perboraatide lähteainena.
Booraks on koos kerniidiga üks tähtsamaid boorhappe lähteaineid.
Ajalugu
Keskajal toodi booraksit Euroopasse Tiibetist tinkaali nime all.
Aş-Şūfī
‘Abd ar-Raḩmān aş-Şūfī (pärsia keeles عبدالرحمن صوفی‎) (7. detsember 903 Rey – 25. mai 986 Shīrāz) oli pärsia astronoom.
Ta tegutses Bagdadi õukonnas.
Tema tähtsaim töö on tähekataloog aastast 964. See sisaldab üle 1018 tähe koos asenditega tähesuurustega. Asendid võttis ta Ptolemaiose "Almagestist", korrigeerides neid vahepealse pretsessiooni tõttu 12°42′ võrra. Tähesuurused andis ta oma vaatluste põhjal, mistõttu kataloogi põhjal saab otsustada selle üle, kui palju tähesuurused olid muutunud. Seal on esmamainitud Andromeeda udukogu, mis Euroopas avastati alles 17. sajandil. Kataloogi andis 1874 välja Hans Schjellerup.
Ta määras aasta pikkuse, koostas planeetide tabeleid ja tegi geodeetilisi mõõtmisi.
Georg Voogas
Georg Voogas (15. september 1867 Pärnumaa, Audru vald – 22. mai 1956) oli Eesti õigeusu vaimulik.
Ventersdorp
Ventersdorp on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Dr Kenneth Kaunda ringkonnas JB Marksi vallas.
Georg Voogas
28. märtsil 1921 pühitseti ta diakoniks.
Ventersdorp
Asula tekkis 1866. aastal rajatud kiriku ümber ja sai nime kohaliku maaomaniku Johannes Venteri järgi, kelle farmi maadele asula ehitati. Linnaõigused sai Ventersdorp 1887. aastal.
Georg Voogas
1921–1922 teenis ta Tallinna Püha Neeva-Aleksandri koguduses. Kuni 1940 oli ta vabakutseline diakon.
Ta oli Tallinna Meestelaulu Seltsi asutajaid.
Rahden
Rahden on linn Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal Minden-Lübbecke kreisis.
Linnas elab 15 581 elanikku (2015).
Bister
Bister (prantsuse keelest bistre 'tõmmu') on pruun orgaaniline värvipigment, värvuselt ja koostiselt sarnane asfaldiga. Saadakse pöökpuu või kase põletustõrvast ja nõest, koostiselt suure tõrvasisaldusega tahm.
Rahvusvahelises värvainete indeksis on ta tähis NBr 11 (Natural Brown 11). Eesti keeles ei ole pigmendi nimetusest tuletatud värvuse nimetust.
Omadused
Värvuselt kollakaspruun kuni tumepruun, sõltuvalt valmistamisprotsessist. Vähese kattevõimega, pigem laseeriv. Pigment ei ole valguspüsiv, otseses päikesevalguses pleegib. Aluste ja hapete toimel laguneb.
Kasutamine
Alates 14. sajandist oli bister kasutusel vesivärvipigmendina sulejoonistustes, monokroomsetes vesivärvimaalingutes ja maalilise efekti andmiseks alusmaalinguna akvarellides. Kui 18. sajandil hakati kasutama rohkem tušši ja seepiat, tõrjus see bistermaalingu tagaplaanile, ehkki neid tehti veel ka 19. sajandil.
Van Dycki maalidel on bistrit kasutatud laseeriva värvina varjudes, alltoodud näites John Stuarti kullavärvi ja pruuni riietuse varjudes koos punase ookriga ja natukese kollase ookriga üleminekutoonides.
Teine Gao lahing
Teine Gao lahing toimus 25.–27. jaanuaril 2013, selle käigus taasvallutasid Mali ja Prantsusmaa väed islamiäärmusliku MOJWA käest Gao linna. Hukkus 25 islamisti, 2 valitsusvägede võitlejat sai haavata.
Linna tagasivallutamine algas 25. jaanuari hilisõhtul, kui Prantsusmaa väed Wabaria silla ja Gao lennujaama vastupanuta hõivasid.
Viljar Kimmel
Viljar Kimmel (sündinud 29. oktoobril 1952) on eesti ristsõnakoostaja. Ta on Eesti parim silpristsõnade koostaja ning edu saavutanud skandinaavia-tüüpi ristsõnade koostamises.
Segakoor Hilaro
Segakoor Hilaro on Võrus tegutsev koor, mis alustas tegevust 29. aprillil 1991.
Koori asutaja ja dirigent on koorijuht ja muusikaõpetaja Silja Otsar.
Fotoautotroofia
Fotoautotroofia on organismide toitumistüüp, mille korral energiaallikaks on valgus, süsinikuallikaks aga anorgaaniline süsinikuühend (tavaliselt süsihappegaas).
Laua pühkimine (pulm)
Laua pühkimine oli üks rahakorjamise tavadest Eesti talupojapulmas pruutpaari jaoks.
Laua pühkimine oli levinud rahakorjamise viis pulmades (Juuru, Mihkli, Emmaste, Pühalepa, Tõstamaa, Pöide, Märjamaa jne) ja ka varrudel (Risti, Kolga-Jaani). Peale esimest sööki, enamasti aga peale viimast söömist ( mõnel pool ka iga söögi järel ) - pühiti lauda (vihaga, õlenuustikuga, hanetiivaga). Pühkimise ajal viskasid sööjad münte lauale, sõnades "Näe, siin veel kont!", "Näe, siin veel leivaraasuke!". Kondid, leivapuru ja rahad pühiti kõik ühte nõusse. Pühkija oli enamasti söögitegija või perenaine (idapoolsemas levikualas noorik). Raha jäi pühkijale. On üksikteateid, et pühkija olnud isamees ning raha läinud mõrsjale.
Zilaiskalnsi vald
pisi|Vaade Zilais kalnsi mäelt Zilaiskalnsi vald (läti keeles Zilākalna pagasts) on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Dikļi, Bērzaine ja Kocēni vallaga.
Tallinna tudengipäevad
Tallinna tudengipäevad (ka Tallinna tudengite sügispäevad) on Tallinnas igal aastal toimuv üliõpilaste kultuuri- ja meelelahutusfestival. Üritust korraldab MTÜ Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaud.
Ürituse üks tähtsamaid ettevõtmisi on öölaulupidu.
Zilaiskalnsi vald
Vald jääb Tālava madalikule, seal asub selle piirkonna kõrgeim punkt Zilais kalns (127 m). Suurimaks jõeks on Briede. Tähtsaimaks tööstusharuks on turba tootmine. Vald asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Tallinna tudengipäevad
Igal aastal on üritusel ka teema. Näiteks 2017. aastal oli see "Kodu on seal, kus olen mina".
Taavi Reigam
Taavi Reigam (sündinud 29. oktoobril 1962 Märjamaal) on endine eesti korvpallur.
Ta kuulus 1980. aastatel Tallinna Kalevi korvpallimeeskonda koosseisu (tagamängija).
Alates 1992. aastast on ta ettevõtja, firmade Proplastik ja Macroprint Media üks omanikke ja juhataja ning kuulub Merirahu Arenduse juhatusse.
Aastani 1996 mängis Taavi Reigam meistriliigas Baltika meeskonnas.
Dikļi vald
pisi|Mazbrenguļi tuulik Dikļi vald (läti keeles Dikļu pagasts) on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Bērzaine, Zilaiskalnsi, Matīši ja Kocēni vallaga, Limbaži piirkonna Umurga, Katvari ja Brīvzemnieki vallaga ning Cēsise piirkonna Stalbe vallaga.
Valla pindala on 157 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1138 inimest. Valla keskus on Dikļi küla. Vallavanemaks on Atis Antons.
Ajalugu
Valla algsed asukad olid liivlased. Aastal 1935 oli Dikļi valla pindala 110 km². 1945. aastal moodustati vallas Dikļi ja Jaundikļi külanõukogud, aga aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1951 liideti Dikļi külanõukoguga likvideeritav Jaundikļi külanõukogu. Aastal 1961 liideti külanõukoguga osa Dauguļi külanõukogu maadest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Kocēni piirkonda.
Loodus
Valla kirdeosa jääb Tālava madalikule, põhjaosa Idumea kõrgustikule, ülejäänud osa aga Limbaži tasandikule. Suurimaks jõeks on Briede. Vallas on ka paar pisikest järve, idaosas asuvad aga rabad.
Looduskaitse all on Saulgoži kask, Krieviņi tamm, Skrastiņi pärn, Lejnieki tamm, Uskuri  tamm, Budenbroka pärn, Budenbroka saar, Budenbroka mänd, Grantskalni tammed, Celmiņi mänd, Vijciemsi tammed, Zviedi mänd, Dumpuri mänd, Kauguriņi pärn, Kauguriņi tamm, Māzerainise kuusk, Vintēni saar, Vecmeicēni saar, Ošlejase tamm, Mācītājmuiža pärn, Dikļi suur pärn, Dikļi mõisapargi pärnad, Dikļi saared, Dikļi kiriku tammed, Valge mänd, Grotūži tamm, Vilnīši tamm, Vilnīši Suurtamm, Ezeriņi tamm, Rijnieki tamm, Rijnieki mänd, Dikļi mõisa allee, Garklāvi kask, Dauguļi mõisa lehised, Mazbrenguļi tammed, Kuitese hõberemmelgas, Limbaži suurtee tamm, Ceļmala teine tamm, Labrenči tamm, Zvejnieki tammed, Tiltiņi tamm, Jaunzemi õunapuu, Kalmistupärn, Jaunzemi tamm, Kovārņi tamm, Radziņi tamm, Lazdukalnsi tammed, Laipenese mänd, Baueri pärn, Smiči pärn, Tilcēni künnapuu ja Dumpuri tammed. Valla lõunapiiri ääres paiknevad osaliselt Vīķvēni soo ja Augstroze hoiualad. Suur osa vallast asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Kultuurimälestised
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Dikļi mõisa hoonetekompleks, kaks Grebi linnamäge, Piltiņkalnsi hiis ja esimese Läti laulupeo toimumispaik. Valda jääb veel aastal 1630 ehitatud Dikļi kirik, mille kantsel, altar, orel ja hauplaadi fragmendid on kunstimälestistena riikliku kaitse all; kaitse all on ka Budenbroka mõisa elumaja ahi. Kohaliku kaitse all on Rožkalni muinaskalmed, Lapurga muinaskalmed, Lapurga linnamägi ja Budenbroka muinaskalmed.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 538 lätlast, 13 venelast, 11 valgevenelast, 6 ukrainlast, 6 poolakat ja 2 leedulast.
Valla külad on:
1963. aasta Eesti meistrivõistlused sõudmises
1963. aasta Eesti meistrivõistlused sõudmises  peeti 6.–7. juulil Pärnus.
Naised
Võistkondlikult võitis Tartu 109 punktiga Pärnu (101) ja Tallinna (83) ees.
Tiit Vahemets
Tiit Vahemets (20. oktoober 1942 Tallinn – 22. november 2012) oli eesti kirjanik, kauaaegne Viisu Raamatukogu juhataja.
1944. aasta septembrist kuni 1955. aasta märtsini oli koos vanematega maapaos Lehtses. Alates märtsist 1955 oli Lehtse 7-klassilise kooli IV klassi õpilane. 1960. aasta detsembris võeti Nõukogude armeesse, deserteerus 1961. aasta juunis. 1962. aastal arreteeriti deserteerumise eest, järgnes 17 kuud vangilaagrit Arhangelski oblastis. 1964–1968 töötas NSV Liidu avarustes.
Lõpetas 1973. aastal Paide kaugõppekeskkooli ja 1986. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ), kus oli õppinud õigusteadust. 1989. aastal õppis TRÜ-s kaugõppes ajakirjandust.
Teosed
Ta on kirjutanud oma elust ka "Eesti elulugudes" ning lavastuses "Kured läinud, kurjad ilmad" (mida Eesti Draamateatri laval esitas Jüri Aarma).
Teinud kaastööd ajakirjadele ka Metsakaru nime all.
Eduard Mailend
Eduard Voldemar Mailend (kuni 1926. aastani Eduard Voldemar Madrats; 17. mai 1902 Tõrva, Viljandimaa – 14. aprill 1970 Tallinn) oli Eesti kohtunik.
Ta õppis aastail 1926–1934 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Eduard Mailend oli aastail 1917–1918 Ludza, 1919–1921 Elva, 1921–1923 Tartu 1. jaoskonnakohtuniku sekretär, 1923–1928 Tartu-Võru Rahukogu, 1929–1937 Riigikohtu administratiivosakonna sekretäri abi, hiljem sekretär, 1937–1944 jaoskonnakohtunik Nõmmel ja Jõhvis.
Ta arreteeriti NKVD poolt 22. veebruaril 1945 Tallinn-Nõmmel, peeti kinni Mordva ANSVs Dubravlagi vangilaagris, vabastati 14. märtsil 1952.
Maetud Tallinna Liiva kalmistule.
Piasco
Piasco on vald Itaalias Piemonte maakonnas Cuneo provintsis.
Piasco kõrgus merepinnast on 458 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Piasco piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Costigliole Saluzzo, Pagno, Rossana, Venasca, Verzuolo.
Piasco halduspiirides asuvad järgmised asulad: Sant'Antonio, Serravalle.
Thibaut Courtois
Thibaut Nicolas Marc Courtois (sündinud 11. mail 1992 Brees) on Belgia jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real ja Belgia jalgpallikoondises.
2014. aastal valiti ta Belgia aasta meessportlaseks.
Chelsea
Alates 2011. aasta suvest kuulub Courtois Londoni Chelsea koosseisu, aga ajavahemikus 2011–2014 mängis ta Madridi Atléticos laenul. Hooajal 2013–14 tuli ta Atléticoga Hispaania meistriks ja valiti La liga sümboolsesse koosseisu. Hooaegadel 2012–13 ja 2013–14 pälvis ta Ricardo Zamora auhinna ning valiti 2013. aastal La Liga aasta parimaks väravavahiks.
Debüüdi Chelseas tegi väravavaht 18. augustil 2014 Premier League'i mängus Burnley vastu.
Courtois on tulnud hooaegadel 2014–15 ja 2016–17 Chelseaga Inglismaa meistriks.
Koondisekarjäär
Esimest korda mängis Courtois Belgia rahvuskoondises 15. novembril 2011, kui mängiti sõpruskohtumine Prantsusmaa vastu, mäng lõppes 0:0 viigiga.
2018. aasta maailmameistrivõistlustel valiti ta turniiri parimaks väravavahiks.
Ta on koondisega Belgiat esindanud 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Potchefstroom
Potchefstroom on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Dr Kenneth Kaunda ringkonnas. Linn asub Mooi jõe kaldal.
Fotoheterotroofia
Fotoheterotroofsete organismide näiteks on purpursed mitteväävlibakterid ja rohelised mitteväävlibakterid.
Potchefstroom
Loodeprovintsi üks vanemaid linnu Potchefstroom on asutatud 1838. aastal rühma voortrekkerite poolt, kelle juht oli Andries Hendrik Potgieter.
Potchefstroomis asub Loodeülikooli Potchefstroomi kampus ja veel mitu kõrgkooli.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Potchefstroomi elanikest mustanahalisi aafriklasi 70,7%, valgeid 20,7%, värvilisi 7,1%, India või Aasia päritolu inimesi 1,0% ja teisi 0,4%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 41,1% inimesi, afrikaani keelt 27,9%, sotho keelt 10,9%, koosa keelt 9,5% ja teisi keeli 10,6%.
Helen McCrory
Helen Elizabeth McCrory OBE (17. august 1968 Paddington – 16. aprill 2021 Tufnell Park) oli inglise näitleja.
Hiissamblalised
Hiissamblalised (Leucodontaceae) on lehtsammalde klassi kuuluv sugukond.
Uus algus (telesari)
„Uus algus“ on humoorikas Elisa originaalsari, milles üks tavaline pere sattub äkiliste elumuutuste tuules pööraste sekelduste keskele.
Esimene hooaeg esilinastus Elisa Elamuse Huubis 2022. aasta juunis.
1. hooaeg
Komöödiasarja tegevustiku keskmes on tavalised pereinimesed Mait ja Piret, kes kasvatavad teismelist tütart Mari ja kaheksa-aastast pesamuna Pauli. Ühel päeval kaotavad mõlemad vanemad töö ja järsk elumuutus toob esile allasurutud pinged ning algavad sekeldused. Kuna laenud on kukil, on kiiresti vaja käima lükata uus algus – leida raha ja mingi töö. Nõnda võtab Piret ette OnlyFansi tee ja Mait sukeldub krüptoärisse. Lisaks vürtsitavad päevi suhted Pireti vanematega ja seadusega pahuksisse sattumine.
Välislingid
"Uus algus" Elisa Elamuse Huub voogedastuskeskkond
Mārkalne
pisi|left|Mārkalne koolimaja aastal 2002 Mārkalne on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Mārkalne valla halduskeskus.
Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 14 ja Riiast 220 kilomeetri kaugusel merepinnast 180 meetri kõrgusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel põhikool, raamatukogu ja rahvamaja. Seal asub Mārkalne bussipeatus. Nõukogude ajal oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks.
Aastal 2015 oli külas 105 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 93, aastal 2019 aga 88.
Baņuta
"Baņuta" on Alfrēds Kalniņši ooper neljas vaatuses. Libreto autor on Artūrs Krūmiņš. Esmaettekanne 20. mail 1920 Riias, Läti Rahvusooperis (Latvijas Nacionālā Opera) Ēriks Laubertsi lavastuses. Dirigeeris helilooja. Peaosades Dagmāra Rozenbergs-Tunce (Baņuta), Ādolfs Kaktiņš (Daumantas), Rūdolfs Bērziņš (Vižuts), Milda Brehmane-Štengele (Maiga). Tituleeritud läti rahvusooperiks.
Ajalugu
Läti esimese ooperi komponeerimise ajalugu ulatub 1903. aastasse, kui tollane Läti muusikaelu arendaja ja eestvedaja Riia Läti Selts kuulutas välja avaliku konkursi Läti rahvusooperi komponeerimiseks vajaliku libreto saamiseks. Tekst saadi, kuid ükski tollane helilooja sellele muusika komponeerimiseks huvi ei ilmutanud. Peterburis tegutsenud advokaat Andrejs Frīdenbergs lahkus sealt revolutsiooni keerises Lätisse. Temast sai kaunite kunstide patroon ning ta oli ka 1920-1921 Riia linnapea. Samal ajal andis Riia kirikutes kontserte Kalņinš. Frīdenbergs andis Kalniņšile "Baņuta" libreto ja ütles: "Andke mulle uus ooper, et ma saaksin avada uue ooperimaja!"
Kalniņš elas ja töötas tollal alaliselt Liepajas. Ooperi klaviir sai seal valmis 1919. aasta kevadeks. 1919 sügisel sai Kalņinš koha Riias Läti Haridusministeeriumis. 1920. aasta esimestel kuudel valmis Riias ooperi orkestratsioon. Tegemist on romantilise lavateosega, kus on laialdaselt kasutatud läti rahvamuusikat ja pandud tugev rõhk koorile. Tunnetatavad ka Tšaikovski, Rahmaninovi ja Fibichi mõjutused.
Elades 1927−1933 eksiilis New Yorgis tegi helilooja libreto põhjalikult ümber. Nõukogude okupatsiooni alates 1940 pidi ta muutma faabulat kommunistlikule ideoloogiale vastavamaks ja loobuma ooperi traagilisest lõpust. Esialgses versioonis sooritasid Baņuta ja tema väljavalitu Vižuts enesetapu. Nõukogud nõudsid õnnelikku lõppu. See Kalniņšile ei meeldinud, kuid parata polnud midagi. Traagiline lõpp taastati alles 1979. aastal, helilooja sajandal sünnipäeval. Originaalversiooni kontsertettekanne läänes toimus 5. juunil 1982 New Yorgis Carnegie Hallis. Ettekanne sai teoks New Yorgi Läti koori initsiatiivil. Solistid olid Maralin Niska, Alģis Grigas, William Hall, Kārlis Grīnbergs, Visvaldis Gedulis, Pēteris Lielzuika ja Ilga Paups. Teos kanti ette ka Milwaukees ja Munsteris.
Tegelased
Peamised osad: Baņuta (sopran), Vižuts (bariton), kuningas Valgudis (bass), prints Daumantas (tenor), printsess Maiga (sopran), sõdalaste pealik Zvantevaitis (bariton), nõid Burvis (bass), Zvalgonis (bariton), preester Krivs (bariton), ülempreester Krivukrivs (bass).
Ooperi sisu
Tegevus toimub paganlikul Lätimaal. Kuningas Valgudis ja tema õukond tervitavad prints Daumantast pikalt reisilt saabumise puhul. Prints on toonud Lätimaale tagasi ristisõdijate poolt röövitud printsess Baņuta. Daumantas ja Baņuta kavatsevad abielluda. Pulmatseremooniat häirib kaarna kraaksumine. Kaaren tuletab Daumantasele meelde ööd metsas, kui ta röövis ja vägistas kauni Jargala, kes oli keeldunud Daumantasega abiellumast. Daumantas saadab külalised minema, Baņuta läheb magama. Jargala vend Vižuts tungib salaja lossi, sest tahab kätte maksta õe teotamise eest. Ta kutsub Daumantase duellile ja tapab ta. Baņuta ja Daumantase õde Maiga korraldavad matusetseremoonia. Kuningas Valgudis saab Baņutalt vande, et neiu ei armu enne, kui Daumantase surma eest on kätte makstud. Jaaniõhtul tunnistab Baņuta Maigale, et ta on armunud Vižutsisse. Preester vabastab Baņuta vandest. Kui mõlemad vannuvad igavest armastust, tunnistab Vižuts, et tema tappis Daumantase. Meeleheitesse langenuna peavad mõlemad paremaks surra koos kui olla elus lahutatud. Torgates teineteist Baņuta pistodaga, lähevad mõlemad vabasurma. Rahvas leiab uue päeva koites surnud armastajad. Rahvas palub jumalatelt anda neile igavene rahu.
Osutamine
Osutamiseks nimetatakse keelefilosoofias osutava väljendi (osutava termini; nimi, määrav kirjeldus, näitav asesõna) eksemplari suhet objektiga, mille kohta ta käib (tema osutusega).
Vaimufilosoofias ja esteetikas räägitakse osutamisest ka teistsuguste representatsioonieksemplaride (mõiste, mentaalne kaart, pilt) puhul.
Osutamist uurib keelefilosoofia haru osutamisteooria, milline roll on osutamises kõnelejal (kas nad osutavad iseenesest või kõneleja paneb need osutama ning kas ja mil määral sõltub osutus kõneleja kavatsustest või muudest privaatsetest vaimuseisunditest) ja tänu millele osutavad termid kinnistuvad oma osutus külge ning kas vastused on kõigi osutavate termide puhul ühesuugused. Samuti küsitakse, kuidas osutamine on seotud tähendusega (kas osutava termini tähendus on osutus ise või midagi muud).
Osutamise mõiste abil püütakse selgitada, kuidas saab rääkida maailma asjadest, näiteks väljendada tõeseid propositsioone nende kohta: mõned sõnad ja väljendid haakuvad konkreetsete asjadega maailmas. Musternäiteks on pärisnimed. Selliste väljendite seas on ka asesõnad, indeksikaalid ning loomuliku liigi terminid ja mitmesugused muud omadusterminid, samuti määravad kirjeldused. üksikud objektid.
Pärisnimed
Esmapilgul tundub, et pärisnimi on lihtsa süntaksiga väljend, mis on mõeldud osutamiseks üksikobjektile.
Deskriptivism
Pärisnimede deskriptivistlike teooria järgi pärisnimi osutab oma konkreetsel kasutamisjuhtumil millelegi siis, kui selle kasutamisjuhtumiga seostuvast kirjeldussisust piisab, et eraldada välja üks konkreetne objekt.
Ühe standardse vaate järgi, mida seostatakse nii Gottlob Frege (1892) kui ka Bertrand Russelliga (1911), on mingi konkreetne kirjeldussisu seostatud nime mingi kasutamisjuhtumiga sellepärast, et kõneleja seostab selle sisu oma vaimus selle nimega. Selleks, et seda nime saaks kasutada osutamiseks, peab see kirjeldussisu nime osutuse üheselt ära määrama: kõneleja peab mõtlema tollest objektist kui teatud omadustekomplekti ainsast kandjast ning see objekt peabki seda olema. Nii et selle klassikalise deskriptivismi järgi peab kõneleja kinnistama iga nime külge oma repertuaaris kirjeldussisu, mis eraldab välja üheainsa objekti maailmas; kui nimega pole seostatud piisavalt täpset kirjeldust, siis osutamine ei õnnestu. Klassikalised deskriptivistid möönavad, et nimega seostatud kirjeldussisu võib eri kõnelejatel olla vägagi erinev, Russelli järgi ka ühel ja sellelsamal kõnelejal eri aegadel. Seda tingivad muu hulgas erinev isiklik suhe objektiga ja objekti omaduste ja suhete muutumine. Deskriptivistlikeks nimetatakse sääraseid teooriaid sellepärast, et osutamiseks vajalik kirjeldussisu on harilikult esitatav määrava kirjelduse abil. (John Searle (1983) juhib tähelepanu sellele, et osutust määrav sisu võib olla ka tajumuslik, kusjuures seda ei pruugi saada sõnastada.)
Deskriptivismi kasuks räägib see, et kui me tahame kahel ühenimelisel isikul vahet teha, siis me toome välja mõne eristava tunnuse. Deskriptivism muutub veel usutavamaks, kui lisada tees, et nime kasutamisjuhtumiga seostatav kirjeldussisu annab ka nimeeksemplari tähenduse: nimi osutab määrava kirjelduse taolise tähenduse kaudu. Sellise vaatega deskriptivism saab seletada mõningaid huvitavaid seiku. "Ehatäht on Koidutäht." See on tõene, kuid seda pole võimalik aprioorselt teada. Kui nende nimede tähendus oleks nende osutus, siis pole selge, miks seda ei saa aprioorselt teada, sest siis on juttu millegi identsusest iseendaga. Aga tähendusdeskriptivist saab öelda, et selle lausega väidetakse, et kaht erinevat kirjeldust rahuldab sama objekt, ja on usutav, et seda pole võimalik aprioorselt teada. "Jõuluvana elab põhjapoolusel." Kui nimel "jõuluvana" pole osutust, siis kuidas saab selle lause lausungil olla tähendus? Mille kohta see lausung siis käib? Tähendusdeskriptivism saab öelda, et see tähendab, et on üks ainukordne habemega lõbus haldjas, kes elab põhjapoolusel. "Fred usub, et Cicero oli roomlane, kuid ei usu, et Tullius oli roomlane." Kui mõlemad nimed osutavad samale ühele ja sellelesamale asjale, siis kuidas see võimalik on? Asi on arusaadav, kui öelda, et Fred seostab kummagi nime erineva kirjeldusega.
Deskriptivismi põhiline raskus on see, et on alust kahtlustada, et pärisnimed pole määravate kirjeldustega semantiliselt samaväärsed. Näiteks Saul Kripke (1972) ütleb et nimed määravad sama objekti isegi juhul, kui need on modaalsete terminite, näiteks "oleks võinud" mõjuväljas, kuna aga määravate kirjeldustega harilikult nii ei ole. Kui ma seon nimega "David Cameron" kirjelduse "Suurbritannia peaminister, kes korraldas Brexiti referendumi, siis tundub, et ma saan ikkagi tõeselt väita "David Cameron oleks võinud Brexiti referendumit mitte korraldada," tähendusdeskriptivismi järgi aga oleks öeldud midagi metafüüsiliselt võimatut. Tähendusdeskriptivist saaks seda argumenti pareerida, öeldes, et määravaid kirjeldusi mõistetakse tavaliselt paindlikena, mittejäikadena, nii et nende osutus sõltub kohast võimaluste ruumis, aga neid võib tõlgendada ka jäikadena (nagu oleks lisatud sõna "tegelikult": "Suurbritannia peaminister, kes tegelikult korraldas Brexiti referendumi") ning nimed on semantiliselt samaväärsed niisuguste jäikade määravate kirjeldustega. Seda raskust saab deskriptivist vältida, kui ta on valmis loobuma väitest, et pärisnime tähendus on siin samaväärne mõne määrava kirjeldusega. Sellisel juhul fikseerib seostatud kirjeldus osutuse tegeliku maailma suhtes ning siis on modaalsete väidete tõesuse määramiseks oluline ainult see osutus. Sel juhul aga ei saa deskriptivist enam seletada eeltoodud huvitavaid näiteid. Ja ka sellel juhul on deskriptivistil "semantiline probleem", millele juhtis tähelepanu Saul Kripke. Sageli me ei seosta nimega piisavalt info, et see eraldaks välja konkreetse indiviidi. Näiteks teab enamik inimesi paremal juhul seda, et Feynman oli füüsik, ega tea midagi peale nime, mis võimaldaks teda eristada kõigist teistest füüsikutest, kellest nad kuulnud on. Ometi aga võib inimene, kes on ainult kuulnud Feynmanist räägitavat, vabalt seda nime kasutada, näiteks küsides, kes see Feynman on. Deskriptivistil tundub olevat seda väga raske seletada, kui ta tahab säilitada seose seostatava kirjelduse ning üksikkõnelejale kättesaadava info vahel ega taha kasutada selliseid kirjeldusi nagu "see, kellest inimene, keda ma rääkimas kuulsin, seda nime kasutades silmas pidas". Mõned deskriptivistid ongi loobunud kirjelduse kättesaadavusest üksikkõnelejale. Näiteks Peter Strawson ütleb, et kõnelejad võivad toetuda teistele, kes annavad vajaliku kirjeldava sisu, mis haagib nime kasutusjuhtumi mingi objekti külge naailmas. Rühm saab nimesid osutamiseks kasutada, kui nende seas on vähemalt üks asjatundja, kes seob enamiku oma kirjeldusi objektiga tõeselt. Nüüd aga on deskriptivist peale selle, et ta eeltoodud huvitavaid näiteid seletada ei saa, hakanud väitma, et kõnelejad ei pruugi teada, kellest nad räägivad. Kui on tavaline asi, et kõnelejatel ei ole piisavalt infot, et tuvastada pärisnime osutus, kui nad seda kasutavad, siis miks me peaksime olema õigustatud uskuma nende vastust küsimusele, millisest N-ist nad räägivad? Need, kelle jaoks see on liig, püüavad deskriptivismi elemente sisse tuua teooriatesse, mis on muidu deskriptivismivastased.
Nime tähendus on osutus
Deskriptivismi põhilist alternatiivi on nimetatud milliaanluseks. John Stuart Milli järgi on nime tähendus lihtsalt selle osutus. Tänapäevasel kujul pani sellele aluse Ruth Barcan Marcus, kelle järgi nimesid tuleb võtta lihtsalt siltidena, neil pole muud keelelist tähendust peale osutuse. Nad ei osuta oma kandjatele kirjelduste kaudu, vaid otseselt. Erinevalt paljudest deskriptivistlikest pärisnimeteooriatest tagab see sama osutusega pärisnimede identsusväidete paratamatuse. (Barcan Marcus on andnud sellele samasusele ka formaalse tõestuse. See hajutab ka paradoksid asendatavuse kohta modaalsetes kontekstides.
Teooria peab ka ütlema, mis fikseerib nime osutuse kontekstis (nagu deskriptivismi puhul teeb seda nimega seostatud kirjeldus) ja miks. Kõige levinuma vastuse on põhjuslik osutamisteooria, mille esitasid Peter Geach (1969), Keith Donnellan (1970) ja Saul Kripke (1972). Selle järgi osutab nimi konkreetsel kasutamisjuhul sellele, mis on temaga sobival moel seotud, kusjuures kõneleja ei pea sellega seostama mingit identifitseerivat kirjeldavat sisu. Tavaliselt jaotatakse see teooria osutuse fikseerimise osaks ja osutuse laenamise osaks. Osutus fikseeritakse algselt nimeandmise, ristimise teel. Tavaliselt ristija parajasti tajub ristitavat objekti. Pärast osutuse algset fikseerimist kandub nimi kõnelejalt kõnelejale suhtlemise käigus. Osutamine õnnestub sellepärast, et nime kasutamisjuhtumid on lülid põhjuslikus ahelas, mis ulatub tagasi ristimiseni. Osutus laenatakse varasematelt kõnelejatelt, kuigi laenajad ei pruugi teada, kellelt nad laenavad.
Kripke toob välja, et raskusi tekitab nimede taaskasutamine. Kui ma annan kellegi nime, mis on juba kasutusel kellegi teise kohta, siis Kripke väitel võtan ma oma kavatsuste tõttu kasutusele uue nime või vähemalt vana nime uue tarvituse. Seetõttu peab teooria täpsustama, mis laadi peab põhjuslik seos varasema tarvitusega olema. Seda on olnud raske teha.
Rahden (aadlisuguvõsa)
pisi|Rahdenite vapp Rahden on Saksamaalt Bremeni stiftist (saksa Erzstift Bremen) pärit aadlisuguvõsa, mille esindajad tegutsesid ka Baltikumis.
Aadlisuguvõsast on teateid alates 13. sajandist.
Roleff von Rahdeni (* enne 1503; † pärast 1541) ajal rändas suguvõsa Baltikumi.
1620 kanti suguvõsa Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Peter Heinrich Walter
Peter Heinrich Walter (1/13. detsember 1818 Otepää – 27. detsember 1900/9. jaanuar 1901 Tartu) oli Tartu raehärra ja kommertsbürgermeister.
Ta oli kaupmees, Tartu rae raehärra aastail 1858–1864 ja kommertsbürgermeister 1867–1870. Ta oli ka Tartu Vabatahtliku Tuletõrje Seltsi asutaja ja esimene pealik.
Ta abiellus 24. aprillil/6. mail 1848 Peterburis Louise Sophie Lütschiga (28. mai/10. juuni 1824 – 4/16. aprill 1897 Tartu).
Objekt
Objekt on tavakeeles ese, isik või nähtus, kellele või millele on tegevus suunatud. Sageli nimetatakse objektiks ka lihtsalt asja või nähtust, eriti objektiivselt olemasolevat asja.
Laua otsa viimine
Laua otsa viimine oli üks rahakorjamise tavadest Eesti talupojapulmas pruutpaari jaoks.
Laua otsa viimine oli tuntud rahakogumise viis pulmades (näit. Ambla, Pärnu-Jaagupi, Pärnu jne). Pärast tanutamist või veimede jagamist istus noorpaar laua taha, kõrvatsinaise ja isamehe vahele. Peiupoisid tõid kõik pulmategelased tähtsuse järjekorras noorpaari ette "laua otsa" - kõigepealt äia ja ämma. Toodud pidid noorpaarile mingi kingituse lubama ja lauale asetatud taldrikule või vakasse raha viskama. Raha jääb noorikule (noorpaarile). Kes oli raha visanud, saab pitsi viina (veini).
Alaska Pannivars
pisi|Alaska Pannivarre asukoht (rohelisega) Alaska Pannivars (inglise keeles Alaska Panhandle) on Ameerika Ühendriikide Alaska osariigi suhteliselt kitsa kujuga kaguosa, mis paikneb ookeaniranniku ja Kanada Briti Columbia provintsi vahel.
Piirkonnas on jahe vihmane kliima ja kaunis loodus. Suurim linn on Juneau (17 000 elanikku). Peamised majandusharud on kalandus ja turism.
Jean Gilbert
1901. aastal komponeeris helilooja oma esimese opereti "Das Jungfernstift" ("Neitsi sõnajalg") pseudonüümi Jean Gilbert all. Karjäär jätkus Berliini Apollo-Theateri kapellmeistri kohal, dirigeerides Paul Lincke operette. Ta töötas ka kontsertdirigendina ning käis orkestriga kontserte andmas paljudes Saksamaa linnades, samuti Itaalias, Prantsusmaal ja Skandinaavias.
Niasviži rajoon
Niasviži rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 863 km². 2009. aasta seisuga elas seal 41 618 inimest.
Jean Gilbert
1910. aastal asus ta alaliselt elama Berliini ning pühendus operettide komponeerimisele. Komponeeris enne ja pärast Esimest maailmasõda poolsada operetti, millest populaarseimad ja laia rahvusvahelise levikuga olid "Die keusche Susanne" ("Vooruslik Susanne") ja "Die Frau im Hermelin" ("Naine hermeliiniga").
Niasviži rajoon
Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Astroŭki, Haradzieja, Hryckievičy, Jušavičy, Kazły, Karcevičy, Łańi, Lavonavičy, Lipa, Zubki, Niasviž, Siejłavičy ja Snoŭ külanõukogu.
Jean Gilbert
Natside võimuletulek Saksamaal muutis radikaalselt tema elu. Looming sattus põlu alla. Nähes ette probleeme oma juudi päritolu pärast, emigreerus esiteks Hispaaniasse (Madridi), sealt edasi Pariisi ning 1939. aastal Argentinasse Buenos Airesesse. Ladina-Ameerikas töötas raadio orkestri dirigendina.
Kirjutas muusika tummfilmile "Prinzessin Olala" (192) ja filmidele "One Hour of Happiness" ("Tund õnne", 1931), "The Girl and the Boy" ("Tüdruk ja poiss", 1931) ja "Two Hearts Beat as One" ("Kaks südant tuksuvad kui üks", 1932).
Niasviži rajoon
Rajooni tähtsamad jõed on Łań ja Uša. Rajooni lõunaosa asub Kapyli kõrgustikul, põhjaosa aga Stoŭbcy tasandikul. Kõrgused jäävad üldiselt vahemikku 180–200 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht asub Niasvižist lõunas (230 meetrit).
Jean Gilbert
Isiklikku
Ta oli kaks korda abielus. Esimese abikaasa Elli Rosa Wagneriga abiellus Hamburgis. Elli Rosa oli mehest kaheksa aastat vanem. Teine abikaasa Gerda Stehlich oli pärit Berliinist ning Gilbertist 18 aastat noorem. Tema vanem poeg Robert Gilbert oli samuti helilooja. Noorem poeg Henry Winterfeld oli nimekas noorsookirjanik.
Niasviži rajoon
2009. aasta seisuga olid elanikest 88,85% valgevenelased, 5,28% venelased, 4% poolakad, 1,09% ukrainlased ja 0,78% oli teistest rahvustest. 82,63% elanike emakeel oli valgevene keel, 15,35% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 68,33%, vene keelt aga 26,64% elanikke.
Jean Gilbert
Isiklikku
1948. aastast on Hamburgis temanimeline tänav – Gilbertstraße.
Paul Verner
pisi|Paul Verner Paul Verner (26. aprill 1911 Chemnitz – 12. detsember 1986 Ida-Berliin) oli Saksa DV partei- ja riigitegelane.
Paul Verner oli pärit metallitöölise perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta masinalukksepaks. 1929. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse ja tegutses seejärel parteitöötajana. Aastatel 1932–1933 oli ta ajalehe Komsomolskaja Pravda korrespondent Moskvas. Alates 1933. aastal lõpust oli ta Kommunistliku Noorsoointernatsionaali Skandinaavia büroos väljaande Jugendinternationale toimetaja ja alates 1934. aastast ajalehe Junge Garde toimetaja Pariisis. 1936–1939 võttis ta internatsionaalsete brigaadide koosseisus osa Hispaania kodusõjast. 1939. aastal läks ta partei ülesandel Rootsi, kus ta 1940. aastal interneeriti. Vabanes 1942. aastal ja töötas alates 1943. aastast metallitöölisena.
Saksamaale tagasipöördumise järel töötas Paul Verner alates 1946. aastast kirjastuse Neues Leben peatoimetajana. Alates 1949. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee orgosakonna juhataja.
1950–1953 ja 1958–1984 oli Paul Verner Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee sekretär. Alates 1958. aastast oli ta Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) liige. 1959–1971 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berliini piirkonna esimene sekretär. Alates 1971. aastast oli ta Saksa DV Riiginõukogu liige, 1981–1984 Riiginõukogu aseesimees.
Alates 1958. aasta juulist kuni 1984. aasta maini oli Paul Verner Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liige.
1984. aastal astus ta tervislikel põhjustel kõigist ametitest tagasi.
Wilhelm von Ulrich
Wilhelm von Ulrich on mitme aadlimehe nimi:
Irma Truupõld
Irma Truupõld (kodanikunimega Johanna Wilhelmine Irmgard Treufeldt, hiljem abielus Pihlak; 29. juuli 1903 Tallinn – 26. november 1980 Tallinn) oli eesti kirjanik.
Teosed
Lisaks avaldanud perioodikas mitukümmend lühijuttu ja luuletust nii lastele kui ka täiskasvanutele ning kirjutanud libreto Priit Ardna operetile "Kalurineiu" (esietendus 18. jaanuaril 1941 Estonia teatris, lavastaja Agu Lüüdik). Sai tuntuks ka muinasjutukuuldemängude autorina (neist kõige populaarsem oli "Kullaketrajad" (1957)).
Isiklikku
Abiellus 1932. aastal arst Oskar Pihlakuga (1901–1968). Neil oli kolm last: Õie (1933–1946), Ilmar (1936–2022) ja Ülo (1940–2013).
Owanka vald
Owanka vald (Owanka Township) on vald USA-s Lõuna-Dakota osariigis Penningtoni maakonnas.
2011. aastal elas vallas 36 inimest.
Valla pindala on 131,35 km². Veekogusid ei ole.
Riigikogu Toimetised
Riigikogu Toimetised (lühend RiTO) on Riigikogu Kantselei välja antav Riigikogu jätkväljaanne. RiTO ilmub aastast 2000 ja sagedusega kaks korda aastas.
RiTO peatoimetaja on Mart Raudsaar (alates 29. köitest). Varem olid RiTO peatoimetajad Aare Kasemets (1.–3. köide), Aivar Jarne (4.–10. köide) ja Helle Ruusing (11.–28. köide).
Kuldar Traks
Kuldar Traks (sündinud 1978) on eesti tõlkija, toimetaja ja filosoof.
Politseileht
(Eesti) Politseileht on/oli mitme väljaande nimi:
Erich Raeder
Erich Johann Albert Raeder (24. aprill 1876 Wandsbek (tänapäeval Hamburgi osa) – 6. november 1960 Kiel) oli mereväe juht Saksamaal enne II maailmasõda ja selle ajal.
Raeder saavutas kõrgeima mereväe auastme, mis oli Großadmiral. Raeder oli Kriegsmarine (Saksa mereväe) juhataja II maailmasõja esimesel poolel, kuid 1943. aastal asendati ta merejõudude juhi kohal Karl Dönitziga.
Talle mõisteti 1946. aastal eluaegne vanglakaristus Nürnbergi tribunalil, kuid vabastati 1955. aasta septembris ennetähtaegselt.
1957. aastal avaldas ta mälestusteraamatu "Mein Leben" ("Minu elu").
Brüsseliseerimine
pisi|Brüsselis lammutati paljud ajaloolised hooned ning asendati need ühetaoliste kaasaegsete hoonetega. See pilvelõhkuja seisab kohas, kus varem asus arhitekt [[Victor Horta loodud juugendstiilis hoone Maison du Peuple. Foto on tehtud Rue Samaritaine'i tänavalt.]]
Brüsseliseerimine (inglise keeles Brusselization, prantsuse bruxellisation, hollandi verbrusseling) tähistab linnaplaneerimises kaasaegsete kõrghoonete valimatut ja hooletut kasutuselevõttu gentrifikatsiooni mõjutatud ümbruskondades ning sellest on saanud juhusliku linnaarengu ja ümberkorraldamiste musternäide.
Brüsseliseerimine seostub Brüsseliga, mõistet kasutatakse 1960. ja 1970. aastate Brüsseli mustrit jätkava linnaplaneerimise kirjeldamiseks. See oli detailplaneeringute kohta käivate eeskirjade puudumise ja linnavõimu linnaplaneerimisse mitte sekkumise tulemus.
1960.–1980. aastad
Esialgu määratleti brüsseliseerimisena seda tüüpi linnaplaneerimist, nagu kasutati Brüsselis seoses 1958. aasta maailmanäitusega. Et valmistada linna näituseks ette, lammutati hooneid nende arhitektuurilisest või ajaloolisest tähtsusest hoolimata, ehitati suure mahutavusega büroohooneid/kortermaju, tekitati puiesteid ja kaevati tunneleid. Kõikide nende muudatuste projekteerimise põhjuseks on linnas töötavate ja elavate inimeste arvu kiire suurendamine ja transpordi parandamine.
Täiendavad muudatused tulenesid Brüsseli rollist Euroopa Liidu ja NATO keskuseks olemisest ning see hõlmas ka Euroopa Komisjoni peakorteri ehitamist aastal 1959.
Need muudatused kutsusid Brüsseli elanike ning keskkonna- ja looduskaitseorganisatsioonide seas esile pahameeletormi. Protestide üks keskpunkte oli see, kui lammutati Victor Horta loodud kuulus juugendstiilis hoone Maison du Peuple 1965. aastal ning ehitati 1978. aastal IBM Tower.
Selle vastu protesteerisid paljud arhitektid ja just nemad mõtlesid välja brüsseliseerimise termini. Sellised arhitektid nagu Léon Krier ja Maurice Culot sõnastasid antikapitalistliku linnaplaneerimise teooria Brüsselit tabanud modernismi mittetunnustamisena.
Ajalooline pretsedent ja põhjendused Brüsseli nüüdisajastamiseks
Tegemist ei olnud esimese korraga, kus Brüsselit jõuliselt ümber planeeriti. Pariisi eeskujul Zenne jõe kinnikatmise järel 19. sajandil loodud uued avenüüd ning linna põhja- ja lõunaosa ühendamine 1930. aastatel olid eelmised radikaalsed muudatused Brüsseli struktuuris. André De Vries väidab, et analoogseid eeskujusid leiab ka varasemast ajast: isegi juba kuningas Leopold II valitsemisajast 19. sajandi teisel poolel ja linna pommitamisest 1695. aastal. Tema andmetel on ajast enne 1695. aastat linnas püsti vaid üks maja (kui välja arvata mõned kirikud ja raekoda).
Leopold II püüdis anda Brüsselile koloniaalvõimu suurejoonelise pealinna muljet. 20. sajandi keskpaigaks oli tekkinud sõnatu liit linnas arendusega tegelevate ettevõtjate ja kohaliku omavalitsuse vahel: neil oli modernistlik reeglistik ja nende pilk oli kindlalt suunatud suuremahulistele arendusprojektidele. Brüsseli elanikud jäeti sellest protsessist suuresti kõrvale.
1990. aastad: brüsseliseerimisest fassadismini
1990. aastate alguses võeti vastu seadused, millega piirati arhitektuuriliselt või ajalooliselt oluliseks peetavate hoonete lammutamist. Aastal 1999 linnavõimude kehtestatud linna arenguplaan nägi ette, et kõrghooned ei sobi kokku linnakeskuses säilinud esteetikaga. See aga viis fassadismi tekkimiseni – ajaloolise hoone kogu sisemus lõhuti ja säilitati vaid fassaad.
Mainitud seaduste näol oli tegemist 1991. aastast pärineva linnaplaneerimise seadusega, mis andis kohalikule võimule volitused luua arhitektuurilise pärandi tsoone ning keelduda lammutamisest hoone ajaloolise, esteetilise või kultuurilise tähtsuse tõttu. Samuti 1993. aasta pärandi säilitamise seadusega, mis andis Pealinna Brüsseli piirkonna valitsusele voli kindlustada hooned, mida tuleks kaitsta nende ajaloolisuse tõttu. Samas olid sel süsteemil puudusi. Kui pealinna piirkonnavalitsus võis ajaloolisi hooneid määrata, olid lammutuslubade eest vastutavad hoopis 19 piirkonda kuuluvat munitsipaalametkonda. Alles hilisem permis unique 'i süsteem lahendas selle vastastikku kahjustava konflikti.
Universaalinstrument
Universaalinstrument on astronoomiline nurgamõõteriist, millega saab täpselt mõõta nii asimuuti kui ka kõrgusnurka.
Mirbach
pisi|Mirbachide vapp Mirbach oli Reinimaalt pärit aadlisuguvõsa, mille esindajad tegutsesid ka Baltikumis.
Aadlisuguvõsast on teateid alates 13. sajandi II poolest.
16. sajandi keskel tuli suguvõsa üks liin Kuramaale.
Suguvõsa on kantud Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Metsakaamera
Metsakaamera (nimetatud ka notsukaamera, Sea-TV) oli looduskalender.ee ja EENeti ühisprojekt, mille raames pandi Tartus metsloomade söögikoha juures üles videokaamera ja kaamerapilti sai otse (live 'is ) näha internetist. Projekt algas 11. detsember 2008.
Surnud 29. juulil
Siin loetletakse 29. juulil surnud tuntud isikuid.
Jõhvsamblalised
Jõhvsamblalised (Ditrichaceae) on lehtsammalde klassi kuuluv sugukond.
Ümberasujate loend
See loend sisaldab 1939.–1940. aastal Umsiedlung ' i käigus Eestist ja Lätist lahkunud isikuid.
Ķunci
Ķunci on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Ļaudona vallas.
Ķunci asub valla lääneosas Aiviekste jõe kaldal.
Aastal 2008 oli külas 7 elanikku.
Haridusminister
Haridusminister on valitsuses minister, kelle ülesanne on riigi hariduspoliitika kavandamine ning hariduse süsteemne arendamine. Haridusminister on haridusministeeriumi juht.
Harilik kukerpuu
Harilik kukerpuu (Berberis vulgaris) on kukerpuuliste sugukonda kukerpuu perekonda kuuluv mitmeaastane heitlehine ühekojaline põõsaliik.
Rahvapärased nimetused
Barbariis, kukerkuusk, paburitski, paaberits, barbarits, kilgipuu, kassikusepuu, koerakusemarjad, pritspuu, taarirohud, äädikmari.
Karesamblalised
Karesamblalised (Leskeaceae) on lehtsammalde klassi kuuluv sugukond.
Harilik kukerpuu
Levila ja kasvukoht
Harilik kukerpuu kasvab looduslikult Kesk- ja Lõuna-Euroopas. Areaali põhjapiir Euroopas läheb üle Norra, Rootsi ja Soome. Eestis tavaline, sagedamini esineb mandri loodeosas (päikeseküllastel kasvukohtadel metsaservades, üksikute põõsastena jäätmaadel põllupeenardel, eelistades lubjarikkaid muldi) Põhja- ja Lääne-Eestis ning kasvukohana eelistab metsaservi, võsastikke, lodusid.