cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Materjaliteadus
Metallid
Metallide alla kuuluvad materjalid, mis koosnevad ühest või rohkemast metallilisest elemendist (näiteks raud, alumiinium, kuld) ja sisaldavad tihti väikeses koguses mittemetallilisi ühendeid (näiteks süsinikku, hapnikku, lämmastikku).
Keraamika
Keraamilised materjalid on ühendid metallilistest ja mittemetallilistest ühenditest. Enamasti on tegemist oksiidide, nitraatide ja karbiididega (näiteks alumiiniumi oksiid Al2O3 või ränikarbiid SiC). Vahel räägitakse eraldi veel traditsioonilisest keraamikast: need materjalid, mis koosnevad savimineraalidest, lisaks veel klaas ja tsement. Keraamilised materjalid on mehaaniliselt jäigad, tugevad ja kõvad, kuid väga haprad ja mõranevad kergesti. Elektrit ja soojust juhivad halvasti. Taluvad hästi kõrgeid temperatuure ja söövitavat keskkonda.
Polümeerid
Polümeeride hulka kuuluvad näiteks plastid ja kummist materjalid. Paljud neist on orgaanilised materjalid, mis põhinevad süsinikul, vesinikul ja teistel mittemetallilistel elementidel. Neil on suured molekulid, mille struktuuri aluseks on tihti süsinikuahelad (näiteks polüetüleen (PE), vinüülkloriid (PVC)). Sellised materjalid on tihti väikse tihedusega ja nende mehaanilised omadused erinevad tugevalt metallidest ja keraamikast. Polümeeride põhiliseks tugevuseks on kerge töödeldavus ja suhteline inertsus erinevate keemiliste reagentide suhtes. Miinuseks kalduvus juba suhteliselt madalatel temperatuuridel pehmeks muutuda. Polümeerid ei juhi üldjuhul elektrit ja neil pole magnetilisi omadusi.
Komposiitmaterjalid
Komposiitmaterjalid koosnevad vähemalt kahest individuaalsest materjalist, mis pärinevad juba mainitud materjalide kategooriatest (metallid, keraamika, polümeerid). Materjale kombineerides üritatakse saavutada omaduste kombinatsiooni, mida ühelgi materjalil individuaalselt ei ole. Komposiitmaterjalideks loetakse ka mõningais looduslikult esinevaid materjale, näiteks puit ja luu. Tõenäoliselt tuntuim tehismaterjalide näide on klaaskiud.
Pooljuhid
Pooljuhid on materjalid, mis asuvad juhtide ja dielektrikute vahepeal. Nende materjalide omadused on tugevas sõltuses nende puhtusest: väga väike kogus mingi muu aine aatomeid muudab juba nende omadusi. Pooljuhid on teinud võimalikuks tänapäeva elektroonika ja arvutite arengu.
Tulevik
Tulevikus võetakse ilmselt üha laialdasemalt kasutusele nn tarku materjale. Materjalid on "targad" selles mõttes, et suudavad tajuda mingeid muudatusi oma keskkonnas ja neile siis vastavalt reageerida. Teine valdkond, mis tugevalt edasi areneb, on nanotehnoloogiat kasutades valmistatud materjalid. Sellised materjalid valmistatakse üksikuid molekule, aatomeid või nende kihte paika asetades (näiteks süsiniku nanotorud).
Tsüanobakterid
Troopilistes maades kasvab tsüanobakter Anabaena üleujutatud riisipõldudel, olles oluline lämmastiku fikseerija. Arenenud riisipõllumajandusega maades rikastatakse põlde Anabaena tüvedega, mis on eriti efektiivsed lämmastiku fikseerijad.
Tsüanobakterite bioloogia
Tsüanobakterite rakud on väikesed, läbimõõduga 1,0–4,0 μm ja gramnegatiivsed. (Kuid on ka väiksemaid tsüanobaktereid, näiteks Prochlorococcus, mille läbimõõt on kõigest (0.6 µm)). Samas paljud tsüanobakteid moodustavad suuri kolooniaid või niite, mis teinekord võivad olla ka palja silmaga nähtavad. Mõnedel niitidel on diferentseerunud rakke, nn heterotsüste, mis on spetsialiseerunud lämmastikusidumisele, tootes õhulämmastikust ammooniumiühendeid, millest omakorda toodetakse aminohappeid. Tavaliselt on rakkudel paks rakukest, mis on ümbritsetud limakapsliga. Tsüanobakteritel puuduvad viburid, kuid nad saavad kulgeda mööda pinda liueldes.
Tsüanobakterite fotosünteesiaparaat kasutab elektronidoonorina (nagu ka taimed ja vetikad) üldiselt vett ja toodab kõrvalsaadusena hapnikku. Nagu aga teistegi fotosünteesivate bakterite puhul ette tuleb, kasutavad mõned tsüanobakterid elektrondoonoriks vesiniksulfiidi. Enamikul tsüanobakteritel toimub fotosüntees rakumembraani voltides, mida nimetatakse tülakoidideks. Fotosüntees toimub seal analoogiliselt roheliste taimede kloroplastides olevates tülakoidega. On tõenäoline, et atmosfääris leiduv hapnik tekkis algupäraselt ürgsete tsüanobakterite elutegevusest.
Pigmentatsioon
Kuigi tsüanobakterite paralleelnimetus on sinivetikad, pole nad kõik tingimata sinakat värvi. Leidub nii rohelisi, punaseid kui ka roosakaid tsüanobaktereid. Näiteks Punane meri on saanud oma nimetuse sellest, et aeg-ajalt põhjustab üks selles elav punakas tsüanobakter nii massilisi veeõitsenguid, et merevesi tundub olevat punast värvi.
Tsüanobakterite pigmente on kahte põhilist tüüpi. Enamik tsüanobaktereid sisaldab klorofülli a ning mitmesuguseid valke, mida nimetatakse fükobiliinideks. Need annavad rakkudele tüüpilise sinirohelise kuni hallikaspruuni värvuse. Fükobilisoomid on antennipigmendid, mis võimaldavad kasutada fotosünteesiks ka teatud osa valguse spektrist, mida rohelised taimed ei kasuta. Leidub ka tsüanobakterite perekond, millel fükobiliinid puuduvad ning mis sisaldavad nii klorofülli a kui ka klorofülli b. Nendel tsüanobakteritel on ereroheline värvus. Algul arvati nad ühtsesse eelrohevetikate ehk kloroksübakterite rühma, kuid on selgunud, et nad on arenenud mitmest tsüanobakterite liinist.
Seotus eukarüootidega
Tõenäoliselt esindavad eukarüootides leiduvad kloroplastid redutseerunud endosümbiootilisi tsüanobakterid. Seda endosümbioosihüpoteesi toetavad mitmed ehituslikud ja geneetilised sarnasused. Primaarsed kloroplastid leiduvad rohelistel taimedel, kus nad sisaldavad klorofülli b, ja punavetikatel ning glaukotsüstofüütidel, kus nad sisaldavad fükobiliine. Praegu paistab, et nendel kloroplastidel on tõenäoliselt ühtne päritolu. Teised vetikad said oma kloroplastid tõenäoliselt nendelt vormidelt sekundaarse endosümbioosi või ingestiooni teel.
Lisaks rakusisesele sümbioosile on levinud ka sümbioos tsüanobakterite ja seente vahel mitmetes samblikes.
Fossiilid
Kümmekond aastat tagasi Lääne-Austraaliast leitud kivitükil on selgelt näha 11 bakteriliiki, sealhulgas fotosünteesiva tsüanobakteri jälgi. Selle leiu puhul on võib-olla tegemist maailma vanima fossiiliga mis on 3,5 miljardit aastat vana. Seda leidu on aga tihti vaidlustatud ja arvatud, et bakterirakke meenutavad struktuurid tekkisid hoopis teistsuguste füüsikaliste tegurite koosmõjul. Ühe põhjusena arvatakse nimelt, et kivitükk, kust fossiil leiti, oli 3,5 miljardit aastat tagasi nii sügaval vee all, et fotosünteesiks valgust vajav tsüanobakter poleks seal lihtsalt elada saanud.
On teada, et päris kindlasti pärineb vanim tõendatud tsüanobakterite elutegevus 2,7 miljardi aasta tagusest ajast. Bakterite mitmekesisus arenes aga välja alles 2,1 miljardit aastat tagasi. Austraalia kivitüki põhjalikul uurimisel selgus, et seal olevad jäljed on analoogilised juba varem leitud kivististega. Pealegi on isegi miljardeid aastaid vanu tsüanobaktereid väga lihtne ära tunda, sest nad ei ole siiani kuigivõrd muutunud.
Tsüanobakterite eelajaloolise elutegevuse tagajärjel moodustusid tõenäoliselt paljud naftamaardlad.
Süstemaatika
Sinivetikaid on kirjeldatud umbes 150 perekonda ja 2000 liiki. Neist sadakond on võimelised siduma õhulämmastikku.
Mürgistused
Mõningad tsüanobakterid on inimesele mürgised. Sinivetikad moodustavad veepinnal õlitaolise kihi. Kui see koht muutub paksuks ja tihedaks, siis sinivetikad surevad ja moodustavad haisva löga. Mõned sinivetikad toodavad surres mürke, mis on inimestele ja loomadele ohtlikud. Kui vees on sinivetikad, siis ei soovitata seal ujuda, välja arvatud juhul, kui vett mitu korda päevas testitakse.
Sinivetikad võivad produtseerida maksa- või närvimürke ja nahka ärritavaid ühendeid. Ühe ja sama sinivetikaliigi mürgisus võib varieeruda. Tuntud mürgist strühniinist on nad paarkümmend korda, kärbseseene mürgist kuni sada korda, kaaliumtsüaniidist kuni tuhat korda mürgisemad.
12 tunni jooksul pärast sinivetikaid sisaldavas vees ujumist võivad inimestel tekkida järgmised sümptomid: peavalu, nahalööve, maokrambid, iiveldus, kõhulahtisus, palavik, kurguvalu või -punetus, kõrvavalu, silmade ärritus, nohu, huulte paistetus. Need sümptomid kaovad umbes viie päevaga iseenesest.
Nodularia spumigena
Sinivetikad on ainus mürgivetikarühm, mis pea igal aastal põhjustab laiaulatuslikke õitsenguid Läänemerel. Nodularia spumigena katab juulis ja augustis Läänemere avaosa, Soome lahe ja mõnikord ka Põhjalahe paksu vetikavaibaga. Sellised vetikakogumid võivad triivida ka saartele ja rannikule.
Kõik uuritud Nodularia-õitsengud on olnud mürgised. Neis sisalduv nodulariin kuulub nn maksamürkide hulka. Kuigi mürk ei ladestu merekarpides ega kalades, on see siiski ohtlik mürgise vee allaneelamisel. Soomes on koduloomad korduvalt surnud just nodulariinimürgistusse, kuid inimesed pole siiani raskelt haigestunud. Analoogseid koduloomade mürgistusjuhtumeid on täheldatud ka Eestis.
Uus Taiwani dollar
Uus Taiwani dollar on Hiina Vabariigi kontrollitaval maa-alal (Taiwani piirkonnas) alates 1949. aastast käibelolev rahaühik.
Tsüanobakterid
Nahalööve sinivetikatest
Nahalööve saadakse siis, kui ujutakse vees, kus sinivetikad on järjestikuste soojade ilmade tõttu paljunenud.
Uus Taiwani dollar
Enne seda käibis aastatel 1946-1949 vana Taiwani dollar. Vana ja uue dollari vahetuskurss oli 40 000 ühele.
Tsüanobakterid
Sinivetikate hulga piiramine
Ainus võimalus piirata vetikate massesinemisi on veekogude saastekoormuse vähendamine.
Uus Taiwani dollar
Uut Taiwani dollarit andis alguses välja Taiwani pank, alates 2000. aastast teeb seda Hiina Vabariigi (Taiwani) Keskpank.
Tsüanobakterid
Sinivetikate hulga piiramine
Nagu vetikad, nii vajavad ka tsüanobakterid kasvamiseks toitaineid, eriti fosforit ja lämmastikku. Kui toitaineid tuleb juurde, tuleb juurde ka vetikaid. Paljudele sinivetikaliikidele on veekogu saastumine kasulik.
Uus Taiwani dollar
Selle valuutakood on TWD (ISO 4217 järgi) ja rahvusvaheline lühend NT$.
Tsüanobakterid
Sinivetikate hulga piiramine
Toitained satuvad vette näiteks kalakasvandustest ning asulate, tööstuse ja põllumajanduse heitveega. Mingil määral satub veekogudesse toitaineid ka maapinnast ja sademetega.
Uus Taiwani dollar
2014. aasta jaanuaris oli uue Taiwani dollari inflatsioon 2,34%.
Tsüanobakterid
Sinivetikate hulga piiramine
Toitaineid sattub suurtes kogustes vette ka linnade veepuhastussüsteemidest kui ka põldudelt, sest Soome lahe ümbruse põllumehed väetisega reeglina ei koonerda.
Soome keskkonnaministeeriumi andmeil on 10% Soome lahes leiduvast fosforist ja 15% lämmastikust pärit Soomest, 7% fosforist ja 10% lämmastikust Eestist. Seega ei ole Soomel ja Eestil Soome lahe põhjakeskkonna allakäigus märkimisväärset rolli. Küll on Soome lahte ulatuslikult saastanud Venemaa, eriti Peterburi linn, kust pärineb 50% Soome lahe fosforist ja 15% lämmastikust.
Sinivetikas on mere toitainerohkuse indikaator, sest mida rohkem on toitaineid, seda ägedamalt vohab sinivetikas. Seega ei tuleks takistada sinivetika vohamist, vaid saaste sattumist vette.
Uus Taiwani dollar
Uus Taiwani dollar jaguneb ka kümnendik- ja sajandikühikuteks, aga neid kasutatakse väga harva, sest peaaegu kõik hinnad on täisdollarites. Käibivad mündid väärtusega 1, 5, 10, 50 dollarit (vähemas kasutuses ka 1/2 ja 20 dollarit) ning paberrahad väärtusega 100, 500, 1000 dollarit (vähemas kasutuses ka 200 ja 2000 dollarit).
Tsüanobakterid
Sinivetikas toidus
Spirulina on muide mõnele troopikarahvale hinnatud toiduks ja ka kõhnumistablettide koostisosaks. Omal ajal, enne hispaanlaste sissetungi, sõid spirulinat Mehhiko asteegid. Tänapäevani serveeritakse seda Idamaades, kuid Euroopas ja Ameerikas spirulinal suuremat kulinaarset tähtsust ei ole.
Varangu linnus
pisi|260px|Veskikants Varangu linnus ehk Varangu Veskikants ka Veskikants asub Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas, Varangu külast idas, Selja jõe idakaldal, jõekääru sopistuval neemikul, kus teda kaitseb ka ida poolt jõkke suubuv Pehku oja. Varangu linnus pärineb varasema dateeringu järgi esimese aastatuhande teisest poolest, uuematel andmetel 11.–13. sajandist. Arheoloogilisi kaevamisi pole linnuses tehtud.
Umbes 4500 m2 suurune linnuseõu on viiekandilise põhiplaaniga ning on eraldatud 3–4 meetri kõrguse valliga, mis tundub olevat peamiselt paekivist. Valli ette jääb madal, umbes 0,5 meetri sügavune kraavitaoline nõgu. Madalam, 1–1,5 meetri kõrgune vall piirab ka linnamäe ida- ning lõunaserva. Lääneküljel, kus neemiku looduslik nõlv on suhteliselt kõrgem ja järsem, näib vall välisel vaatlusel puuduvat. Siiski leidub ka seal suuri paeplaate, mis võisid olla kaitserajatise osad. Põhjapoolse valli lääneotsa ning neemiku serva vahele on kaevatud umbes 4 meetri laiune avaus, kus on näha tules punakaks tõmbunud ja tahmunud paetükke. Algne sissepääs linnusesse paiknes suure tõenäosusega linnamäe kirdenurgas, kus põhjapoolse otsavalli üleminekul idapoolseks küljevalliks on madal nõgu.
Otsavalli ees, kümmekond meetrit põhja pool, paikneb veel üks 0,75–1 meetri kõrgune vallitaoline moodustis, mis näib olevat kuhjatud liivast. Linnuse õue katab 30–40 cm paksune söetükke sisaldav kultuurikiht, kuid leide sealt avastatud pole.
Linnamäest põhja poole jäävast asulast on leitud mõned I aastatuhande teisest poolest pärinevaid savinõukillud ja rootsuga nooleots.
Hoopis suurem asula asetseb aga linnuse vastas Selja jõe kaldal. Varangu külast 600–700 meetrit lääne poole põllule jääb kuus seni uurimata kivikalmet, millest kolm meenutavad väliselt I aastatuhande tarandkalmeid.
Kolmemõõtmeline integraallülitus
Kolmemõõtmeline integraallülitus (inglise keeles Three-Dimensional Integrated Circuit, 3D-IC) on mikrokiip, mida toodetakse ladudes ränist valmistatud pooljuhtplaate ja/või kive üksteise peale, mis on ühendatud vertikaalselt läbi-räni viikude (inglise keeles Through-Silicon Via, edaspidi TSV) abil, moodustates ühe seadme. Sellise meetodiga saavutatakse täiendatud jõudlus väiksema voolutarbe ja jalajäljega võrreldes hariliku, kahemõõtmelise integraallülitusega. 3D-IC-d on osa kolmemõõtmelisest integratsioonist, mis kasutab vertikaaltasandit parema elektrilise jõudluse saavutamiseks. 3D-IC-sid saab liigitada ühenduste hierarhia kaudu globaalsel (ehk kiibikorpuse), vahepealsel (ehk ühenduspadja) ja lokaalsel (ehk transistori) tasemel. Kolmemõõtmeline integratsioon hõlmab tehnoloogiaid nagu ruumiline pooljuhtplaadi tasemel pakendamine (inglise keeles 3D wafer-level packaging); poolruumiline ja ruumiline interposeerija põhine integratsioon (inglise keeles 2.5D and 3D interposer-based integration); ruumiliselt laotud mikrokiibid (inglise keeles 3D-SICs), monoliitsed 3D-IC-d; ruumiline heterogeenne integratsioon; ja ruumiliste süsteemide integratsioon. Rahvusvahelised organisatsioonid nagu Jisso Technology Roadmap Committee (JIC) ja International Technology Roadmap for Semiconductors (ITRS) on tegutsenud, et liigitada mitmeid kolmemõõtmelisi integratsioonitehnoloogiaid ja edendada kolmemõõtmelise integratsiooni standardeid ja tegevuskavu.
Erinevused kolmemõõtmeliste integraallülituste ja kolmemõõtmeliste kiipide vahel
pisi|Üks ülem kivi ja kolm alluv kivi Kolmemõõtmeline kiip (inglise keeles 3D Packaging) võimaldab laduda eraldi kivi, et luua terviklik süsteem ühes kiibikorpuses(inglise keeles System in Package, SiP) või mitmekiibiline moodul (inglise keeles Multi-chip Module, MCM). Kuigi kiibid asetsevad ühes korpuses, ei moodusta individuaalsed integraallülitused ühte tervikut. Kiipide vaheline andmevahetuse kiirus ei suurene.
3D-IC aga moodustab ühe terviku, mis võimaldab komponentidel üksteisega suhelda terves integraallülituses, olenevalt sellest, kuidas see on kavandatud vetrikaal- ja horisontaaltasandil. 3D-IC-d saad jaotada 3D laotud IC-deks (inglise keeles 3D Stacked ICs, 3D SIC), mis on mikrokiibi kivid laotud virna ja ühendatud TSV-de abil ning monoliitsed 3D-IC-d, kus kolmemõõtmelised ühendused luuakse vertikaaltasandil 3D-IC kihtide vahele.
Kolmemõõtmeliste integraallülituste tootmistehnoloogiad
Alates aastast 2014 on välja lastud mitmeid mälutooteid nagu High Bandwidth Memory (HBM) ja Hybrid Memory Cube (HMC), mis kasutavad 3D-IC-sid koos TSV-dega. Kasutatakse ja uuritakse mitmeid valmistamisviise. Nendeks on näiteks kivi-kivile (inglise keeles die-to-die), kivi-pooljuhtplaadile (inglise keeles die-to-wafer) ja pooljuhtplaat-pooljuhtplaadile (inglise keeles wafer-to-wafer). Arenemisjärgus on ka monoliitsed 3D-IC-d.
Kolmemõõtmeliste integraallülituste valmistamisviisid:
Kolmemõõtmeliste integraallülituste eelised
Kuigi traditsioonilised CMOS-i skaleerumisprotsessid muudavad signaali levimiskiiruse paremaks, on praegused tootmis- ja kiipide disaini tehnoloogiad muutumas vaevarikkamaks ja kulukamaks. Osaliselt on selle põhjuseks jõudluse ja tiheduse piirangud, ja osaliselt transistoride kiiruse suurenemine samal ajal kui ühenduste kiirused mikrokiipides ei suurene. 3D-IC-d lahendavad skaleerumise probleemi, võimaldades kahemõõtmelisi kive laduda virna ning ühendada neid vertikaaltasandil. See võimaldab kiirendada infovahetust virna laotud kiipide vahel, võrreldes tasandiliselt paigutatud kiipidega. 3D-IC-d võimaldavad mitmeid eeliseid:
Kolmemõõtmeliste integraallülituste raskused
Tehnoloogia uudsuse tõttu esineb raskusi ja uusi katsumusi:
Kavandamislaadid
3D-IC-des on võimalik funktsionaalsete plokkide põhjal eristada kahte kavandamislaadi: värava-tasemel ja plokk-tasemel integratsioon.
Simulaatorid
IntSim on avatud lähtekoodiga raalprojekteerimistarkvara, millega on võimalik simuleerida 2D ja 3D-IC-sid. IntSim v1.0 arendas 2007. aastal Deepak Sekar, Georgia Tehnoloogiainstituudis. IntSim v1.0 on MATLABi-põhine 2D-IC simulaator. IntSim v2.0 tarkvara arendas 2011. aastal Monolithic 3D Inc. IntSim v2.0 on Java-põhine 2D ja 3D-IC simulaator, mis võimaldab uurida kiibi suurust, voolutarvet ja skaleerumise arengusuunda.
Kantsi
Kantsi (1977. aastani Kansi) on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Tõrremäe
Tõrremäe on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Küla järgi on nime saanud Oandu lademe Tõrremäe kihistik. Sealne maanteeäärne kuivenduskraav on ka kihistiku stratotüüp.
Abaiang
pisi|Kosmosefoto Abaiang on atoll Vaikse ookeani keskosas ekvaatori lähedal Gilberti saarestiku põhjaosas Kiribatis.
Abaiangi geograafilised koordinaadid on 1°50′N, 172°57′E. Temast lõunas asub Tarawa atoll, millel asub Kiribati pealinn Bairiki. Abaiangist kirdes asub Marakei atoll.
Abaiangi atolli saartest on asustatud üksnes kolm: Abaiangi saar (peasaar), Ribono ja Nuotaea saar. Atollil on 14 küla. 2005. aasta rahvaloenduse andmetel elas atollil 5502 inimest.
Atolli avastas eurooplastele 1788 Thomas Gilbert. Ta nimetas selle oma laeva Charlotte omaniku järgi Matthew' saareks ja selle laguuni Charlotte'i laheks.
16. novembril 1857 saabus Abaiangile esimene misjonär. Selleks oli Hiram Bingham II, kelle isa Hiram Bingham I oli üks esimesi misjonäre Hawaiil. Selle sündmuse tähistamiseks on Koinawa külla püstitatud mälestussammas. Aastal 1907 valmis samuti Koinawas kirik, mille nimi on Meie Emanda Kirik Roosiaias.
1939 asutati Abaiangil Püha Joosepi Kolledž, millest on saanud Kiribati juhtiv haridusasutus. Kiribati presidendid Anote Tong ja Teburoro Tito on Püha Joosepi Kolledži vilistlased.
Abaiangil on Abaiangi lennujaam. Lennuühendust korraldab Air Kiribati. Lennata saab lähimatele atollidele Tarawale ja Marakeile.
Kiviloo mõis
pisi|Kiviloo mõisa [[härrastemaja]] pisi|Kiviloo mõisa härrastemaja 2021. aasta aprillis Kiviloo mõis (saksa keeles Fegefeuer) oli rüütlimõis Harjumaal Harju-Jaani kihelkonnas. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Raasiku valla territooriumile Harju maakonnas.
1584. aastal läänistati mõis piiskop Christian Agricolale.
1842. aastal omandasid mõisa Stackelbergid, kelle kätte see jäi kuni 1919. aasta võõrandamiseni, parun Konstantin Karl Otto Woldemar von Stackelbergilt.
Kapi
Kapi on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Kallaste (Muhu)
Kallaste on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Kallaste külas asub Üügu pank.
Kallastest läheb läbi kruusakattega Nõmmküla–Hellamaa maantee.
Külas on 2 bussipeatust (Kallaste I ja Kallaste II) Saare maakonna bussiliinidel Kuressaare–Pädaste–Kuivastu ja Kuressaare–Kaali–Orissaare–Liiva–Tamse–Orissaare.
FC Järva-Jaani
Mängijad
2023 hooaeg
FC Järva-Jaani mängijate statistika
FC Järva-Jaani eest väljakul käinud mängijad ja löödud väravad. Tabelis on mängijad, kes on esikümne seas, mängitud mängude ja löödud väravate arvestuses, Eesti meistrivõistlustel ja karikavõistlustel kokku. Statistika on mitteametlik.
Enim väravaid
2022. hooaja seisuga
Eukarüootne rakk
Eukarüootne rakk ehk päristuumne rakk on üks kahest peamisest elusorganismidel esinevast rakutüübist (teine on prokarüootne rakk).
Eukarüootsetel rakkudel on eristunud rakutuum ja membraansed rakuorganellid (näiteks mitokondrid ja kloroplastid).
Eukarüootsed on taime-, looma-, seene- ja paljude protistide rakud.
Joseph II
pisi|Joseph II. [[Anton von Maron]] Joseph II (13. märts 1741 Schönbrunni loss, Viin – 20. veebruar 1790, Viin) oli esimene Habsburgi-Lotringi soost Saksa-Rooma keiser ja Austria ertshertsog. Tema vanemad olid Franz I Stephan ja Maria Theresia. Ise sai ta tuntuks kui üks edukamaid valgustatud monarhe.
Pärast oma isa surma sai Josephist järgmine Saksa-Rooma keiser. See tiitel tolleks ajaks küll erilist tähtsust enam ei omanud, kuid samal aastal (1765) sai temast ka Austria asevalitseja koos tema ema Maria Theresiaga. Ta polnud kuigi rahul oma ema tema arvates liialt ettevaatlike ning piiratud reformidega ning nii asus ta Austria tegelikuks valitsejaks saades 1780 teostama ilmselt radikaalseimaid reforme, mida kunagi üks monarhi läbi viinud. Joseph kaotas pärisorjuse, allutas kiriku riigile, deklareeris usuvabadusi ning andis rahvale niivõrd palju kodanikuvabadusi, et see võimaldas tal Prantsuse revolutsiooni algul välja antud Isiku- ja Kodanikuvabaduste Deklaratsiooni nimetada tema seaduste plagiaadiks. Joseph valitses ilmselt tõelise valgustatud monarhi ideaali vääriliselt, kuid enamik toonasest eliidist tema vaimustust valgustusideede osas ei jaganud ning ka lihtrahvas ei mõistnud neid. Tugevalt pahandatud oli ka katoliku kirik. Kuigi juba ta ema ajal oli ametlikuks asjaajamiskeeleks saksa keel, tõid Josephi reformid kaasa tugeva tsentraliseerituse ja saksapärastamise. Joseph deklareeris, et tahab Austriast teha täielikult saksa riigi ("Ma olen Saksa keiser, kes peab valitsema Saksa riiki!"), mille peale algasid mitmel pool vastuhakud. Lõuna- ehk Austria Madalamaad (hilisem Belgia) kuulutasid end 1790. aasta jaanuaris koguni iseseisvaks. Joseph jõudis veel deklareerida, et Madalmaad on ta tapnud, enne kui ta veebruaris tõepoolest suri.
Joseph austas väga Preisimaa valgustatud monarhi Friedrich Suurt, kuid poliitiline tegelikkus viis nad tihti rivaalidena üksteise vastu. Joseph soovis saada samasuguseks väejuhiks kui Friedrich, kuid tema Türgi-vastane sõjakäik kukkus läbi ning keiser pääses sealt vaevu eluga. Kuid reformide ulatuse osas Josephile valgustatud monarhide seas vastast ei olnud.
Eric Bana
Eric Bana (sünninimega Eric Banadinovich; sündinud 9. augustil 1968 Austraalias Melbourne'is) on austraalia filminäitleja.
Ülejõe (Tartu)
pisi|Ülejõe linnaosa nähtuna [[Emajõe Ärikeskusest]] pisi|Ülejõe uus ja vana hoonestus 2021. aasta detsembris Ülejõe linnaosa asub Tartus, Emajõe vasakul kaldal.
Rumeenia Eurovisiooni lauluvõistlusel
Rumeenia on osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel seitsmeteistkümnel korral, alates aastast 1994.
Ülejõe (Tartu)
Linnaosa piirideks on Emajõgi – linna piir – Puiestee tänav – Paju tänav.
Rumeenia Eurovisiooni lauluvõistlusel
Pärast debüteerimist 1994. aastal tegi Rumeenia nelja-aastase pausi naastes võistlusse aastal 1998. Riik on osalenud kõigil võistlustel välja arvatud aastatel 1999 ja 2001, mil riik pidi jätma võistlusel vahele aasta halbade tulemuste tõttu.
Ülejõe (Tartu)
Ülejõe pindala on 302 ha ja rahvastikuregistri andmeil oli seal 1. jaanuari 2012 seisuga 7876 elanikku. Ülejõe on Tartu linnaosadest elanike arvult neljandal kohal (8%) asustustihedusega 2608 in/km².
Rumeenia Eurovisiooni lauluvõistlusel
Rumeenia parim tulemus lauluvõistlusel saavutati 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kui Luminiţa Anghel ja Sistem viisid Rumeenia poolfinaalis esimesele ja finaalis kolmandale kohale.
Ülejõe (Tartu)
2013. aasta 31. detsembri seisuga elas Ülejõel 8226 inimest, neist 4682 naist ja 3544 meest. Ülejõe elanikest 762 olid vanuses 0–6 aastat, 795 vanuses 7–18 aastat, 5374 vanuses 19–64 aastat ja 1295 vähemalt 65-aastased. Linnaosa asustustihedus oli 2724 in/km2. Ülejõel elas 8,41% tartlastest.
Lasteaedadest asuvad Ülejõel Kivike ja Annike, koolidest Tartu Raatuse Kool. Aadressil Ujula 1a tegutseb rakenduslik erakõrgkool Tartu Teoloogia Akadeemia.
Rumeenia Eurovisiooni lauluvõistlusel
2006. aastal esindas Rumeeniat Mihai Trăistariu, kes enne võistlust lauluga "Tornero" oli üks suurimaid favoriite ning kellele pakuti võistluse esikohta. Trăistariu jäi aga lauluvõistluse finaalis neljandale kohale.
Ülejõe (Tartu)
Sotsiaalhoolekandeasutustest asub Ülejõel Tartu Hooldekodu, kus on eakate tartlaste kasutuses 177 voodikohta kahe- ja kolmekohalistes kõigi mugavustega tubades, tänapäevased puhke- ja tegevusruumid ning bassein. Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskus, mille põhiliseks tegevussuunaks on psüühikahäiretega ja eakate inimeste elukvaliteedi parandamine, osutab töö- ja rehabilitatsioonikeskuse hoones Staadioni 52 teenuseid tööealistele isikutele. Samas majas asub ka linnavalitsuse sotsiaalabiosakonna Ülejõe piirkonnakeskus.
Staadioni 73 asub linnaraamatukogu Lubja laenutuspunkt.
Rumeenia Eurovisiooni lauluvõistlusel
Rumeenia jääb kõrvale 2016. aasta Eurovisioonilt, kuna Rumeenia ringhääling polnud suutnud Euroopa Ringhäälingute Liidule võlgu tasuda alates 2007. aastast.
Ülejõe (Tartu)
Nn Katariina majas Narva mnt 23 asub Tartu Linnamuuseum ja Jaama 14 tema filiaal Laulupeomuuseum. Laulupeomuuseumiga sama katuse all tegutseb veel Emajõe Suveteater ja suveni 2012 ka Vanemuise Selts.
Rumeenia Eurovisiooni lauluvõistlusel
2018. aastal ei pääsenud Rumeenia esimest korda finaali, kui poolfinaalis jäädi 11. kohale.
Ülejõe (Tartu)
Häid sportimistingimusi pakub Tartu Ülikooli spordihoone kergejõustiklastele, pallimängijaile, võimlejaile, poksijaile, kaljuronijaile jne. Staadioni tänava äärde jääb Tartu Ülikooli staadion. Et Ülejõe üheks piiriks on Emajõgi, siis leiab siit Lodjakoja, linna vabaujula, paadiellinguid sõudjatele ja aerutajatele.
Üksteise kõrval Puiestee tänava ääres paiknevad Uus-Jaani, Vana-Peetri ja Baptisti kalmistud.
Põhjapoolne osa on ajalooline Kvissental. 21. sajandi alguses alustati siin uue tervikliku elurajooni väljaarendamist. Aastatel 2003–2009 pälvisid siinsed üksikelamud tunnustuse Tartu Linnavalitsuse korraldatud võistlusel "Aasta parim ehitis".
Ülejõe pargis asuvad monumendid Hugo Treffnerile, Friedebert Tuglasele ja skulptuurigrupp 100 000. tartlase sünni tähistamiseks. Narva maantee ja Puiestee tänava nurgal paikneb mälestuskivi Eesti I üldlaulupeo auks.
Haljasalad ja veekogud
Tartu Ülejõe linnaosas asuvad:
Ülejõel asusid Meltsiveski tiik ja Meltsiveski allikad. Ülejõe servas voolab Emajõgi.
Teedevõrk
pisi|Teedevõrk [[Washingtonis]] Teedevõrk on mingis piirkonnas omavahel ühendatud teed. Teedevõrku kuuluvad ka teerajatised, näiteks sillad ja viaduktid.
Teedevõrk koos raudteede võrgu, veeteede ja lennujaamadega moodustab transpordisüsteemi.
Eesti
Eesti teedevõrk ja selles toimunud muutused enne Rootsi aja lõppu ei ole täpselt teada, kuna säilinud kaarte on vähe ja need ei ole eriti täpsed. Ajaloolise teedevõrgu tunnus oli eri teede kasutamine talvel ja suvel. Osa tänapäeva teelõike on juba muinasajast alates kasutuses olnud.
Eesti teedevõrgu kogupikkus oli 2012. aasta alguse seisuga 58 487 kilomeetrit, sellest 16 443 kilomeetrit riigimaanteid ning 23 647 kilomeetrit kohalikke teid. Lisaks veel era- ja metsateed. Kõige pikema teedevõrguga omavalitsus on Tallinna linn (ligi 883 km), järgneb Märjamaa vald. Kõige vähem teid on Ruhnu vallas (1,7 km). Teede kohta kogub, säilitab ja avalikustab andmeid riiklik teeregister, mida peab Maanteeamet.
Abbateggio (Pescara)
Abbateggio on küla Itaalias Abruzzo maakonnas Pescara provintsis, Abbateggio valla keskus. See paikneb 135 km Roomast idas, 55 km L'Aquilast idas ja 31 või 38 km Pescarast edelas. Geograafilised koordinaadid on 42°14' E, 14°01' N.
Nelonen
pisi
Nelonen on Soome eratelekanal. See alustas saateid 1. juunil 1997. Kanali suuromanik on Sanoma. Peamiselt näidatakse Soome ja USA telesarju, kuid kavas on ka uudised, dokumentaalfilmid ja mängufilmid. Kanali tegevust rahastatakse reklaami müümisega.
Kesse
Kesse (1977. aastani Kesselaiu) on küla Saare maakonnas Muhu vallas Kesselaiul.
Karl Suure auhind
thumb|Karl Suure monument Aacheni raekoja ees thumb|2008. aasta laureaat Angela Merkel auhinnatseremoonial Karl Suure auhind (Karlspreis; ametlikult Internationaler Karlspreis zu Aachen; algse nimega Internationaler Karlspreis der Stadt Aachen) on üks Euroopa mainekamaid auhindu, mille asutas 1950. aastal Karl Suure kodulinn Aachen. Auhind antakse isikule või organisatsioonile, kes on silma paistnud oma tegevusega kirjanduse, teaduse, majanduse või poliitika vallas ning edendanud seeläbi Euroopa ühtsuse ideed ja toonud kasu inimkonnale.
Susa (Itaalia)
Susa on linn Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos 51 km Torinost läänes.
Erinevalt muust Itaaliast, mis oli roomlaste valitseda, jäi Susa koos Piemonte läänealadega gallide kätte.
Tuntuim ehitismälestis on romaani stiilis Susa katedraal (1029) koos uhke kampaniiliga. Sealsamas, teisel pool Piazza San Giusto väljakut, seisab gallide juhi Cottiuse poolt Vana-Rooma keisri Augustuse auks püstitatud triumfikaar (Arco di Augusto).
pisi|tühi|Susa
Abaja külanõukogu
Abaja külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Külanõukogu moodustati 1945 augustis Järvamaal Väinjärve vallas. Külanõukogu keskus asus Abaja külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Abaja külanõukogu 1950 septembris Paide rajooni koosseisu.
1954 juunis Abaja külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Vao külanõukoguga. Seoses Vao külanõukogu likvideerimisega oli endine Abaja külanõukogu territoorium aastast 1960 Koeru külanõukogu koosseisus.
Prokarüootne rakk
Prokarüootne rakk ehk eeltuumne rakk on üks kahest peamisest organismidel esinevast rakutüübist (teine on eukarüootne rakk). Prokarüootsetel rakkudel puudub rakutuum ja membraansed organellid. Samuti on nad suuruselt oluliselt väiksemad kui eukarüootsed rakud. Prokarüootsed on bakterite ja arhede rakud.
Prokarüootsete rakkude uurimine sai võimalikuks alles 20. sajandi keskpaigast, sest varem puudus selleks sobiv tehnika.
Vitali Sobolev
Vitali Sobolev (sündinud 6. märtsil 1956. aastal Venemaal Permi oblastis Kospaši linnas) on Eesti kunstnik.
Lõpetanud Vjatkas kunstikooli ja pedagoogilise instituudi. Praegu elab ja töötab Tallinnas. Osaleb eestivene mitteformaalse kunstnikeühingu "Ježi" tegevuses.
Isiklikku
Ta on olnud abielus Mari Kartauga, abielust sündisid poeg ja tütar.
Veltsi
Veltsi on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Küla territooriumile on jäänud Veltsi mõis mis tekkis 1709. a Neeruti mõisast eraldumisel. 1920. aastatel moodustati mõisast Veltsi asundus, hiljem asund, mis 1977 sai küla staatuse, samas kui senine Veltsi küla mõisast põhjas liideti Lihulõpega.
Aleksandr Aleksandrov (helilooja)
pisi|Aleksandr Aleksandrov 1983. aasta margil
Aleksandr Vassiljevitš Aleksandrov (vene keeles Александр Васильевич Александров; Prahhino küla Rjazani lähedal – 8. juuli 1946 Berliin) oli vene helilooja, pedagoog ja dirigent, sõjaväemuusik (kindralmajor).
Aleksandrov töötas aastatel 1906–1909 ja 1913–1916 Tveris, kus lõi muusikakooli juurde ka koori. Aastast 1918 töötas ta Moskva konservatooriumis pedagoogina, 1918–1922 Moskva Päästja Kristuse katedraali koorijuhina, aastast 1922 oli ta koori- ja sõjaväeansamblite dirigeerimise professor, 1922–1928 ka kammerteatri koormeister, 1926–1930 Riikliku koorikapelli (praegu A. A. Jurlovi nimeline Venemaa Riiklik Akadeemiline Koorikapell) dirigent. Ta asutas (koos F. N. Danilovitši ja P. I. Iljiniga) 1928. aastal M. Frunze nimelise Punaarmee Keskmaja juures Punaarmee lauluansambli (praegu A. V. Aleksandrovi nimeline Venemaa Armee Laulu- ja Tantsuansambel), oli selle muusikaline juht ja alates 1935. aastast ülem, kunstiline juht ja peadirigent.
Aastast 1940 oli ta kunstiteaduste doktor, alates 1943 kindralmajor.
Aleksandr Aleksandrov suri Saksamaal ringreisil olles.
Gannani Tiibeti autonoomne ringkond
2000. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikest 51,44% tiibetlased, 41,75% hiinlased ja 6,43% hueid.
Haldusjaotus
Ringkond jaguneb 1 maakonna õigustega linnaks ja 7 maakonnaks:
Kaarel Nurmsalu
pisi|Kaarel Nurmsalu (2011) Kaarel Nurmsalu (sündinud 30. aprillil 1991 Rakveres) on eesti endine suusahüppaja ning kahevõistleja.
Ta kuulus Suusaklubisse Telemark. Tema koondisetreener oli Petter Kukkonen, klubitreenerid Hillar Hein ja Toomas Nurmsalu. Alguses võistles Nurmsalu kahevõistluses ja suusahüpetes. 2011. aasta märtsis teatas ta, et jätkab karjääri suusahüppajana. 2014. aasta suvel teatas Nurmsalu, et lõpetab karjääri rahapuuduse tõttu. Jaanuaris 2017 naasis tippsporti.
Karjäär ja saavutused
Otepääl peetud 2011. aasta juunioride ja U23 maailmameistrivõistlustel sai ta pronksmedali nii kahevõistluse normaaldistantsil, suusahüpetes kui ka kahevõistluse sprindidistantsil.
Kaarel Nurmsalu nimel on Eesti suusahüpete lennumäe rekord 213 meetriga, mille ta hüppas 23. märtsil 2017.
2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes tuli Nurmsalu esimese Eesti suusahüppajana maailmameistrivõistlustel 30 parema sekka. Väikesel mäel pääses ta teise vooru (25. koht) ja lõpuks jäi jagama 26. kohta. Suurel mäel sai ta samuti 26. koha.
2013/14. aasta maailma karikasarja etapil Holmenkollenis saavutas ta 6. koha. Ükski eestlane ei ole suusahüpetes varem nii kõrgele kohale tõusnud.
Isiklikku
Ta on 183 cm pikk ja kaalub 65 kg.
Etkloorvünool
pisi Etkloorvünool ehk etkloorvinool ehk etkloorvinüül ehk 1-kloro-3-etüül-1-penteen-4-üül-3-ool ehk 1-kloro-3-etüülpent-1-een-4-üün-3-ool (Placidyl, Arvynol) on lühiajalise uinutina kasutatud keemiline aine.
See on sedatiivne aine, kesknärvisüsteemi depressant ja lihaste lõdvestaja.
Tänapäeval on see enamasti ravimina kasutuselt kadunud, sest on leitud paremaid ravimeid. Võib tekitada sõltuvust ja võõrutusnähte. Seda kasutatakse mõnel pool veel juhtudel, kui teised ravimid ei sobi; manustatakse suu kaudu või süstitakse.
Külasema
Külasema on küla Saare maakonnas Muhu vallas.
Külas asuvad Külasema kalmed.
Orage
Orage on vabavaraline kalender Xfce töölauakeskkonna jaoks. Varem oli Xfce kalender Xfcalendar. Alates versioonist 4.4 kasutatakse nime Orage. Koos nimevahetusega lisati ka alarmid ja mindi dbh standardilt üle iCal standardile, mis teeb Orage ühilduvaks paljude teiste kalendritega. Paketis on ka plugin, mis võimaldab paneelil näidata kella mitme eri ajavööndi ajaga.
Voore
Voore on mitme koha nimi:
Voore (inglise keeles Bree) on ka väljamõeldud küla "Sõrmuste Isandas".
Tee
pisi|[[Kasaritsa küla läbiv Kose-Käbli tee sügisesel Võrumaal]] pisi|Maantee E20 [[Taanis]] pisi|[[Kruusatee Osmussaarel]] Tee on erinevaid kohti või paiku, näiteks külad, asulad, linnad jne, ühendav ning inimeste ja sõidukite liikumiseks kasutatav maariba või maismaarajatis, veesõidukite liikumiseks sobiv veekogu osa ehk veetee ning lennukite ja muude õhusõidukite lendamiseks sobiv taevaala osa ehk õhutee.
Teed ehitatakse või kasutatakse olemasolevaid radasid, veekogusid jne. Jõgede, järvede ja merede madalates kohtades süvendatakse vajaduse korral faarvaater ehk laevatee. Üle jäätunud veekogude võivad kulgeda ka jääteed.
Pealiskihita teid, mis kulgevad looduslikul pinnasel, nimetatakse pinnasteedeks. Kui tee sõidu- või käiguosa pinna moodustab orgaanilise või mineraalse sideainega töödeldud mineraalmaterjali kiht on tegu kattega teega. Kõrge kvaliteediga maismaateed kaetakse tavaliselt asfaldi või betoonkattega ja neid nimetatakse maanteedeks.
Lahingulaev
pisi|[[Dreadnought (1906)|Dreadnought 1906]] thumb|Iowa tulistamas peakaliibrist laskeharjutusel 1984 pisi|Yamato 1941 Lahingulaev on merelahingute pidamiseks ja kaldal asuvate sihtmärkide tulistamiseks valmistatud suur sõjalaev, mille peakaliibri relvadeks on rasked (suurekaliibrilised, 12–16") kahurid. Kasutati 19. sajandi lõpust kuni 20. sajandi lõpuni ja oli selle ajastu võimsaim sõjalaevatüüp.
Ajalugu
Varem on kasutatud lahingulaeva nimetamiseks ka termineid drednoot (ka dreednoot) ja liinilaev. Lahingulaevade eelkäijaiks olid suured liinilaevad purjelaevade ajastust. Aurumasina ja soomuse kasutuselevõtt laevadel ning suurtükkide areng muutsid meresõja taktikat ja välja hakkasid kujunema uued sõjalaevatüübid.
Tee
Teid võib grupeerida vastavalt nende laiemale funktsioonile (nt kaubateed, matkarajad, postimaanteed) või kitsamale eesmärgile (nt põhimaantee, tugimaantee, kõrvalmaantee).
Lahingulaev
Ajalugu
Esimest korda kasutati ametlikult sõna lahingulaev (battleship) Inglismaal 1892. aastal. Algne lahingulaev oli kahe 2-torulise pöördtorniga – 1 vööris ja 1 ahtris ning hulga väiksemakaliibrliste, kuid suurema laskekiirusega kahuritega.
Tee
Teed moodustavad teedevõrgu. Erinevate transpordiliikide teedevõrgud koos transpordisõlmedega moodustavad piirkonna transpordisüsteemi.
Lahingulaev
Ajalugu
Vene-Jaapani sõja merelahingutes suurenes senine kuni 4 km tavapärane laskekaugus isegi 13 km-ni. Sellest tulenevalt pandi rõhk lahingulaevade peakaliibri ja peakaliibri kahurite arvu suurendamisele väiksemate kahurite arvelt. Lisaks suurendati auruturbiinide kasutuselevõtuga kiirust. Tuntuimaks uueks teerajajaks sai Inglismaal 1906. aastal valminud lahingulaeva HMS Dreadnought vastav revolutsiooniline kontseptsioon. 1. maailmasõja eelõhtust 2. maailmasõjani toimus lahingulaevade ehituses ja relvastuses märkimisväärne areng. Lahingulaevast kujunes merevõimu sümbol. Maailma suurimad lahingulaevad olid 2. maailmasõja ajal Jaapanis ehitatud 2 Yamato klassi lahingulaeva (pikkus ~260 m, veeväljasurve ~71 000 t).
Kollane võhumõõk
Rahvapärased nimetused: kalmus, iiutited, kuremõõk, paosaksad.
Kasvukohad
Kollast võhumõõka võib leida lodudes ja jõe- ning järvekallastel madalas vees ning madalsoodes.
Kirjeldus
Lihtlehed on mõõkjad, kuni 2 (3) cm laiused, terveservalised. Juurmised lehed on peaaegu varre pikkused, varrelehed võivad olla tunduvalt lühemad. Võhumõõga õied on helekollased ja lõhnatud.
Võhumõõga vili on piklik ja tömbilt kolmekandiline 4–5 cm pikkune kupar, mida rahvakeeles nimetatakse "kirmikaunaks". Viljad levivad puist- ja vesilevi teel.
Lykurgos (Ateena)
Lykurgos (umbes 390 eKr – 324 eKr) oli Ateena aristokraat, oraator ja poliitik.
Lykurgos oli Platoni ja Isokratese õpilane, Demosthenese poolehoidja. Aastast 338 eKr juhtis ta edukalt Ateena rahandust.
338 eKr said Chaironeia lahingus Ateena ja Teeba väed Makedoonialt hävitavalt lüüa. Põhja-Kreeka läks Makedoonia võimu alla. Mitu aastat läks taastumiseks: taastati Ateena linnamüürid, rajati Pireuse kuivdokid, tugevdati laevastikku. Ateena rahaline olukord paranes samuti.
Lykurgosele olid võrdselt olulised nii sõja- kui rahuotstarbelised ehitised. Nähes linna kaitsevõime tugevnemist ja kodanike eneseteadvuse tõusu, otsustas ta, et on aeg mõelda rahumeelsemalt, ja hakkas linna kaunistama. Sellega tahtis ta näidata, et Ateena on tagasi saanud endise jõukuse. Tema käsul rajati linna esimene kivist teater, Dionysose teater, ja ehitati Ilissose jõe kaldale mäekurusse panatenaiade pidamiseks Panathenaikoni staadion. Töö toimus Lykurgose isiklikul järelevaatamisel ja sai Ateena uhkuse märgiks.
Lykurgose korraldusel valmistati ametlikult käsikirju kolme suure tragöödiakirjaniku teostest.
On säilinud Lykurgose süüdistuskõne Leokratese vastu.
Orkestra
pisi|[[Dionysose teater 3. sajandil eKr]] Orkestra on Vana-Kreeka teatris (antiikteatris) pärislava ees asetsenud ümmargune ruum, kus koor laulis ja tantsis.
Kreeka tragöödiate taaselustamine 16. sajandi lõpul muutis orkestra mõiste orkestriks. Koori asemel asusid nüüd lauljaid saatma pillimehed.
Levala (Mustvee)
Levala on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Saare valda.
Külas asus Vooremaa metsaökoloogia jaam.
Äripäeva aasta ettevõtja
Aasta ettevõtja kuulutatakse välja sama aasta lõpus jõulude aegu ning sellele järgneb nimetuse pälvinud isikust pikema ülevaatliku persooniloo avaldamine lehes.
Kaia Jäppinen
Kaia Jäppinen (sündinud 21. juulil 1963 Tallinnas) on eesti poliitik. Ta kuulub Eesti Keskerakonda ja oli 2004–2010 Tallinna abilinnapea.
Kaia Jäppinen on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna.
19. mail 2010 esitas Kaia Jäppinen avalduse enda vabastamiseks abilinnapea kohalt alates 3. juunist 2010 tervislikel põhjustel ning asus ametisse linnapea nõunikuna, nõustades linnapead põhiliselt majandust, ettevõtlust ja linnaelanike tööhõivet puudutavates küsimustes, aga ka hariduse, kultuuri ja noorsootöö valdkonnas. 2011. aasta jaanuaris lahkus ta ka linnapea Edgar Savisaare nõuniku ametikohalt.
Suvel 2016 viibis Jäppinen seoses alkoholijoobes autojuhtimisega 2 päeva arestimajas.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Nõmme linnaosas ning sai 58 häält.
Haagis
thumb|Sõiduauto või maasturi haagis thumb|Paadiveohaagis thumb|Kaheteljeline kütuseveohaagis Haagis on vedukile järele- või külgehaagitav veovahend, mis ei ole iseseisvalt liikumisvõimeline. See tähendab, et haagisel puudub edasiliikumiseks jõuallikas.
Liiklusseaduse mõistes on haagis mootorsõidukiga haakes liikumiseks valmistatud või selleks kohandatud sõiduk.
Haagiste kasutusala on väga laiaulatuslik. Haagiseid on jalgratastele, mootorratastele, sõidu- ja veoautodele.
Haagised jagunevad mitmetesse kategooriatesse, näiteks: täishaagised, poolhaagised, külghaagised.
Abaj-nimeline Kasahhi Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater
pisi| Abaj-nimeline Kasahhi Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater (kasahhi keeles Абай атындағы қазақ мемлекеттік академиялық опера және балет театры, vene keeles Казахский государственный академический театр оперы и балета имени Абая) on muusikateater Almatõs.
Ajalugu
Teater sai alguse 1933 loodud stuudiost.
Teatri asutaja ja esimene direktor oli Jevgeni Brussilovski, kes ise kirjutas 8 ooperit ja muusikali ning ühe balleti: "Kõz Žibek", "Jer Targõn", "Ajman-Šolpan", "Biržan ja Sara", "Kamar-sulu" ja teised.
Teater avati 13. jaanuaril 1934 Brussilovski muusikalise komöödiaga "Ajman-Šolpan", mis oli kirjutatud Muhtar Äuezovi libretole.
Aastal 1935 loodi teatri ooperitrupp ja esimene lavale tulnud ooper oli Georges Bizet' "Carmen".
Aastal 1941 nimetati teater akadeemiliseks. Aastal 1945 anti teatrile Abaj nimi.
Ooperi- ja balletiteatri hoone on kujutatud Kasahstani tenge 2000-tengesel rahatähel.
Panathinaikó staadion
pisi|Panathinaikó staadion Panathinaikó staadion on kunagise Panathenaikoni staadioni kohale ehitatud staadion Ateenas.
Staadioni taastamine
1869–1878 maksis noor Kreeka kuningas Geórgios I ise kinni Panathenaikoni staadionil. Leiti V sajandi stiilis skulptuuride tükke, sealhulgas kaks ilusat Hermese pead, mis olid olnud vana areeni pööramispostid. Ootamatult kaevati välja ka suur hulk marmorplaate, mis olid mulla all ja seetõttu türklaste eest varjatud. Need olid osa põrandast, seintest ja pinkidest ning nende põhjal võis aimata vana staadioni mõõtmeid ja asetust.
Pärast olümpiamängude määramist Ateenale 1894 otsustati kohe staadion taastada. Riigil polnud aga raha; täpsemalt öeldes oli Kreeka sisuliselt pankrotis. Korralduskomitee esimees kroonprints Konstantin esitas kreeklastele (konsulaatide kaudu kogu maailmas) üleskutse annetusteks. Eeskätt väliskreeklased Londonis, Prantsusmaal ja Egiptuses annetasidki palju raha.
Maailma tolle aja rikkaim kreeklane ja filantroop Georgios Averoff lubas tasuda kogu staadioni rekonstrueerimise kulud, mida hinnati 585 tuhandele drahmile, aga seoses drahmi kursi langusega maksis töö lõpuks peaaegu miljoni ja Averoff maksis veelgi rohkem kui esialgu lubas. See võimaldas esialgu staadioni jaoks mõeldud raha muuks kasutada.
Arhitekt ja insener Anastasios Metaxas ei projekteerinud staadioni puidust, vaid sellesama Pentelikoni mäe marmorist, mida kasutas ka Herodes Atticus. Staadioni sissekäigu ette paigutati leitud Hermese pead ning Averoffi, keda tervitati kui Herodes Atticuse 1700 aasta tagust kehastust, elusuurune marmorkuju XIX sajandi lõpu riietuses. Marmorpinke ei jõutud siiski piisavalt palju teha: staadioni otsas oli marmorist areenile lähem pool istmeid, aga mõnel pool kõigest neli lähimat rida. Enamik rahvast istus puupinkidel. Töö lõpetati pärast olümpiat.
Panathinaikó staadion oli 1896. aasta suveolümpiamängude peaareen. Seal toimusid kergejõustik, maadlus, tõstmine, riistvõimlemine, ava- ja lõputseremoonia.
Sportlaste rajatised olid suhteliselt head. Hullem oli lugu staadioniovaaliga. Seda oli küll laiendatud, ent jäi siiski ainult 35 meetrit laiaks. Jooksuraja pöörde raadius oli vaid 9 meetrit. Antiikajal aega ei mõõdetud ja tollal poldudki huvitatud kiirest jooksust, vaid põnevast võistlusest. Järsud kurvid võimaldasid pealtvaatajatel võistlejatele lähemal istuda ja seega rohkem kaasa elada. Järskude kurvide tõttu jäigi ära klassikaline sprindidistants 200 m jooks. Staadioniringi pikkus oli 333,33 meetrit. Söerada, mille rajamiseks kutsuti Inglismaalt asjatundja, jäi rullimisele vaatamata pehmeks, sest rajal polnud aega vajuda. Kõigele lisaks oli staadion tervelt 190 cm kaldu.
Ometigi tunnistasid asjatundjad staadioni maailma kauneimaks ja esimestele kaasaegsetele olümpiamängudele täiesti sobilikuks.
Tänapäeval
Tänapäeval kasutatakse Panathinaikó staadioni sageli võidukate Kreeka atleetide austamiseks, näiteks Kreeka jalgpallikoondis 2004.
Staadionil toimus 1997. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistluste avatseremoonia.
25. jaanuar
25. jaanuar on Gregoriuse kalendri 25. päev. Juliuse kalendri järgi 12. jaanuar (1901–2099).
Halliku
Halliku on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.