cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gustav Stresemann
Poliitilised vaated ja Nobeli auhind
Siiski tundub tema poliitiliste ideede evolutsioon siiani mõnevõrra kõikuv. Algul Saksa Impeerium, mille Stresemann asutas, oli loodud koos vasakpoolsete Rahva Liberaalidega, Esimese maailmasõja kestel aga vahetas ta pooli, minnes üle parempoolsetele, väljendades, et ta lubab toetust Saksamaa monarhiale ja laienemisvõimalustele. Ta oli üks nendest, kes pooldas allveelaevade piiramatut sõjategevust. Stresemanni assotsiatsioon parempoolsetega kohustas teda kõrvale jääma Saksamaa Demokraatliku erakonna juhtpositsioonist, hoopiski anti Stresemannile võimalus luua oma enda partei, DVP-Deutche Volkspartei (Saksamaa Kodanike partei) tõestasid parempoolsete mõju Rahvusliberaalse Erakonnale. Enamik tema toetusest tulenes keskklassi ja kõrgklassi proletariaatidelt. DVP platvorm toetas kristlike perekonnaväärtusi, ilmalikku haridust, majanduspoliitikat-langetada tariife, vaenulikkust marksismi vastu, vastuseisu hoolekande kulutamisele ja põllumajanduse vaibumisele, ihnsuse aktsepteerimist demokraatias. Vaatamata sellele, et tema erakond oli algselt nähtud kui piki sirgjoont kulgevat konservatiivset saksa rahvuslikku erakonda, kui osa rahvusvahelisest opositsioonist Weimari Vabariigis. Eriti oma kahese suhtumisega suutis ta Freikopside ja Kapp Putchi esinduste vastu seista. Stresemann üritas tasapisi teha koostööd ka vasakpoolsetega, varjates seda kiivalt Walther Rathenau eest.
Johann Christian Bach
Looming
Johann Christian Bachile omistatakse 91 teost, neist 43 autorsus on kaheldav.
Bachide suguvõssa on kuulunud veel kaks Johann Christian Bachi, kuid neist kumbki ei olnud helilooja.
Mozart hindas Bachi muusikat kõrgelt ning arranžeeris Op nr 5 kolm viimast sonaati klaverikontsertideks.
Arnold Võsu
Arnold Võsu (6. veebruar 1901 Pangodi vald – 21. juuli 1971 Kiviõli) oli eesti vaimulik.
Arnold Võsu õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis, ta lõpetas aastal 1925 Tartu linna õhtugümnaasiumi. Vabatahtlikuna Eesti Vabadussõjas osalemise eest sai ta võimaluse õppida tasuta Tartu Ülikoolis usuteadust 1925–1933. Prooviaastal oli ta Otepää Maarja koguduses, Johannes Oskar Lauri juures. Ordineeriti 25. veebruaril 1934 õpetajaks.
1934–1935 oli ta EELK Türi koguduse abiõpetaja, 1935–1937 EELK Rõuge koguduse abiõpetaja, 1937–1943 EELK Roosa koguduse õpetaja, 1943–1945 EELK Tartu Maarja koguduse abiõpetaja ning 1945–1948 õpetaja, 1948–1959 EELK Tartu Pauluse koguduse õpetaja ja 1959–1971 EELK Lüganuse koguduse õpetaja. Lühemat aega on ta teeninud ka Halliste, Kambja ja Kiviõli kogudusi.
Arnold Võsu suri 21. juulil 1971 Kiviõli haiglas.
Isiklikku
Arnold Võsu oli abielus, tal oli kolm tütart. Vendi ega õdesid Arnold Võsul ei olnud.
Parham Maghsoodloo
pisi| Parham Maghsoodloo mängimas [[Tata Steeli turniiril Wijk aan Zees (2019)]] pisi| Maghsoodloo mängimas [[Tata Steeli turniiril Elisabeth Pähtziga (2019)]]
Maghsoodloo tuli 15-aastaselt 2015. aastal Aasia meistrivõistlustel kuuendaks ja kvalifitseerus samal aastal Bakuus toimunud maailma karikaturniirile (128 osavõtjat), kus sai turniiritabelis 124. asetuse. Avaringis kaotas viienda asetuse saanud Wesley Sole tulemusega 0:2.
Rahvusvaheliseks meistriks ja suurmeistriks sai ta 16-aastaselt 2016. aastal (mõlemad nimetused kinnitati samal FIDE kongressil, mis peeti septembris 2016 Bakuus).
Maghsoodloo on kahekordne Iraani malemeister (2017, 2018). 2018. aastal tuli Gebzes juunioride maailmameistriks.
Jaanuaris 2019 mängis ta Tata Steeli 14. kategooria turniiril, kus jäi jagama 7.–8. kohta.
Võistkondlik esinemine
Maghsoodloo on esinenud Iraani võistkonna koosseisus kahel maleolümpial (2016, 2018). 2016. aastal mängis ta teisel (esimesel laual Ehsan Ghaem-Maghami) ja 2018. aastal esimesel laual; Iraan sai vastavalt 16. ja 17. koha).
Artur Aola
Artur Aola (1912 Vändra - 28. jaanuar 1986 Pärnu) oli eesti akordionipedagoog.
Chuck Berry
Chuck Berry (kodanikunimega Charles Edward Anderson Berry; 18. oktoober 1926 Saint Louis, Missouri – 18. märts 2017 Wentzville, Missouri) oli USA rock'n'roll 'i laulja, laulukirjutaja ja kitarrist.
Teda on nimetatud üheks rock'n'roll'i pioneeriks. Selliste lauludega nagu "Maybellene" (1955), "Roll Over Beethoven" (1956), "Rock and Roll Music" (1957) ja "Johnny B. Goode" (1958) täiustas ja arendas Berry rütmi ja bluusi nende tähtsamate elementideni, mis tegid rock'n'roll'i äratuntavaks. Kirjutades laule, mille teemad rääkisid teismeliste elust ja tarbimiskultuurist, ja arendades välja muusikastiili, mis hõlmas kitarrisoolosid ja kitarriga esinemist, oli Berryl hilisemale rokkmuusikale suur mõju. Esinemistel oli ta tuntud oma "pardikõnnakuga" (edasi liikumine väikeste hüpete abil kõverdatud tagumisel jalal).
Lapsepõlv
Berry sündis 18. oktoobril 1926 Missouri osariigis Saint Louises keskklassi perekonnas. Ta oli kuuelapselise pere kolmanda lapsena. Tal tekkis huvi muusika vastu juba varases eas ning ta esines esimest korda avalikult keskkoolis. Keskkooliõpilasena mõisteti ta süüdi relvastatud röövis ja ta saadeti noortevanglasse, kus ta pidi karistust kandma aastatel 1944–1947. Pärast vanglast vabanemist ta abiellus ja asus tööle autotehases.
1950. aastad
1950. aastate alguses esines Berry Saint Louise klubides, et teenida lisaelatist. Ta oli mänginud bluusmuusikat juba alates teismeeast ning tema suurimaks mõjutajaks kitarrimängu ja lavaesinemise juures oli T-Bone Walker. 1953. aastal hakkas ta esinema pianisti Johnnie Johnsoni trios. Peamiselt esitasid nad bluusi ja ballaade, aga ka valgete hillbilly 't. 1955. aasta mais suundus Berry Chicagosse, kus kohtus bluusimuusiku Muddy Watersiga, kes soovitas sõlmida leping Leonard Chessi plaadifirmaga Chess Records. Chess oli mõistnud, et rütm ja bluusi singlid ei müü enam nii hästi kui varem, mistõttu otsustas ta plaadista teistsugust muusikat ja ta leidis, et Berry oleks selleks sobilik. Chessiga salvestas Berry rock'n'roll'i laulu "Maybellene", mis oli kantrilaulu "Ida Red" ümbertöötlus. Singlit müüdi üle miljoni koopia ja see jõudis Billboardi R&B-singlite edetabelis esikohale. 1957. aasta sügisel läks ta koos The Everly Brothersi, Buddy Holly ja teiste rock'n'roll 'i tähtedega üleriigilisele tuurile.
1950. aastate lõpuks oli Berry saanud üheks suurimaks rock'n'roll'i staariks – tal oli palju hittlaule ja ta osales edukatel kontserttuuridel. Tema tuntumad laulud olid "Roll Over Beethoven", "Rock and Roll Music", "Sweet Little Sixteen", "Carol" ja "Johnny B. Goode". Saint Louises oli ta avanud oma ööklubi, mis kandis nime Berry's Club Bandstand. Chuck osales ka kahes rock'n'roll-filmis: 1956. aastal "Rock Rock Rock", kus esines looga "You Can't Catch Me"; 1959. aastal "Go, Johnny, Go!", kus esitas "Johnny B. Good", "Memphis, Tennessee" ja "Little Queenie", samuti oli tal seal ka rääkiv filmiroll, kus ta esines iseendana.
1960. aastad
1959. aasta detsembris arreteeriti Berry, kuna ta oli arvatavasti olnud seksuaalvahekorras 14-aastase apatši indiaanlasest tüdrukuga, kelle oli toonud teisest osariigist oma klubisse tööle. Mann Act'i järgi oli kuritegu teismeliste tüdrukute viimine ühest osariigist teise ebamoraalsetel eesmärkidel. 1960. aasta märtsis mõisteti ta pärast kaks nädalat kestnud kohtuprotsessi süüdi ning talle määrati 5000 dollari suurune rahatrahv ja viieaastane vanglakaristus. Berry kaebas otsuse edasi, väites, et kohtuniku kommentaarid ja suhtumine olid rassistlikud ning mõjutasid vandekohtu otsust tema vastu. Kaebus rahuldati ning 1961. aasta mais ja juunis toimus teine kohtuprotsess, mille tulemusena määrati Berryle lõpuks kolmeaastane vanglakaristus. Vanglakaristus kandis Berry 1962. aasta veebruarist 1963. aasta oktoobrini. Pärast seda oli tal veel mitu hitti, sealhulgas "No Particular Place to Go", "You Never Can Tell" ja "Nadine", kuid uuemaid laule ei saatnud selline edu nagu tema 1950. aastate laule. 1965. aastal vahetas Berry Chess Recordsi Mercury Recordsi vastu.
1970. aastad
pisi|Berry 1973. aastal külalisesinejana telesaates "The Midnight Special" Aastatel 1970–1975 lindistas Berry taas Chess Recordsis. 1970. aastatel tuuritas Berry tänu oma varasemate aastate edule. Ta kandis tuuridel kaasas vaid oma Gibsoni kitarri, taustaansambli palkas koha pealt, uskudes, et ansambel teab tema lugusid niikuinii.
1972. aastal jõudis singel "My Ding-a-Ling" Billboardi edetabelis Hot 100 esikohale, mis jäi Berry ainsaks ja viimaseks esikohahitiks. Sellele järgnenud album "Bio" ei pälvinud kriitikutelt kõrgeid hinnanguid. 1979. aastal ilmunud album "Rockit" ei müünud hästi. Pärast seda ta enam uut materjali palju ei salvestanud, kuid jätkas aktiivselt esinemist.
1979. aastal määrati talle maksudest kõrvale hiilimise eest neljakuuline vanglakaristus ja ühiskondlikku kasulikku tööd (heategevuskontserdid).
Hilisemad aastad
1986. aastal pandi kokku dokumentaalfilm "Hail! Hail! Rock'n'roll", mis oli pühendatud Berry 60. sünnipäevaks. Filmis on näha lisaks teistele kuulsustele ka Berryt ennast laval esinemas. Filmi uus versioon avaldati 2006. aasta juunis.
1980. aastate lõpus hakkas Chuck restoranipidajaks Missouri osariigis Wentzville'is. Samuti oli tema omandis ka seal asuv Berry Park, kus ta aastaid rokk-kontserte andis.
Berry probleemid jätkusid ka 1990. aastatel, mil politsei avastas tema kodust marihuaanat. Lisaks süüdistati seda selles, et ta oli paigaldanud oma restoranis naiste tualetti kaamera. Tema süüd ei suudetud kohtus lõpuks tõestada. Talle määrati marihuaana omamise eest kuus kuud vanglakaristust ja kaks aastat tingimisi.
Berry jätkas sageli esinemist ka 80. eluaastates. Oma 90. sünnipäeval, 18. oktoobril 2016, andis ta teada, et plaanib pärast ligi 40 aastat anda välja esimese stuudioalbumi, mis pidi ilmuma järgmise aasta juunis.
Berry suri 90-aastaselt 18. märtsil 2017 oma kodus Missouri osariigis Wentzville'i lähedal. Tema viimaseks jäänud album "Chuck" ilmus sama aasta 9. juunil.
Pärand
pisi|Chuck Berry esinemas 2007. aastal Rootsi [[Örebros]] Teda on loetud rock'n'roll'i helile alusepanijaks. Ta oli inspiratsiooniks järgmise põlvkonna suurtele rokkansamblitele nagu The Beatles, The Rolling Stones ja The Beach Boys.
Berry oli 1986. aastal üks esimestest, kes võeti Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. Aasta varem oli ta võetud Blues Hall of Fame'i liikmeks.
Ajakiri Rolling Stone on ta valinud nii kõigi aegade parimate artistide seas viiendale ja kõigi aegade parimate kitarristide seas seitsmendale kohale. Lisaks on Rolling Stone valinud kuus tema laulu 500 kõigi aegade parimate laulude sekka.
1984. aastal pälvis ta Grammy elutööauhinna ja 2000. aastal Kenndy Keskuse elutööauhinna (Kennedy Center Honors Lifetime Achievement Award).
Berry laul "Johnny B. Goode" on ainus rock'n'roll'i laul Voyageri kuldsel plaadil.
Abüssaal
Abüssaal on maailmamere ökoloogiline sügavusvöönd, bentaali osa, mis asub 2000–6000 meetri sügavusel ookeani pinnast.
Abüssaalist ranniku poole jäävat ookeanipõhja osa nimetatakse batüaaliks. Juhul kui vastav ookeaniosa on sügavam kui 6000 meetrit (enamasti on siis tegemist süvikutega), nimetatakse sellest piirist allpool olevat osa hadaaliks.
Abüssaalis puudub valgus, mistõttu pole seal fotosünteesivaid organisme. Abüssaalis elavad organismid peavad olema kohastunud suure rõhu (>200 atm), valguse puudumise ning madala veetemperatuuriga (0–2 °C).
Abüssaali kohal lasuvat vastavat veemassiivi nimetatakse abüssopelagiaaliks.
Abüssaali elustik
Abüssaali asustavaid organisme nimetatakse batübiontideks ehk süvaveeorganismideks. Süvavees elavaid kalu nimetatakse ka abüssaalikaladeks.
Sohland an der Spree
Sohland an der Spree (sorbi keeles Załom) on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Sohland an der Spree vallas.
Asulat läbib Spree jõgi.
Biograafiad (Ž)
Biograafiad (Ž) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab Ž-tähega.
Sydney ooperiteater
Sydney ooperiteater on ooperiteater Austraalias Sydneys. Selle arhitekt on Jørn Utzon. See on 20. sajandi kuulsamaid ehitisi ja sellest on saanud Sydney sümbol.
Kirjeldus
Ooperiteater võtab enda alla 1,8 ha. Suurim laius on umbes 120 meetrit ja pikkus 183 meetrit; ehitis toetub 580 betoonpostile, mis asuvad merepinnast 25 meetrit allpool.
Voolutarvet võib võrrelda sellise linna omaga, kus elab 25 000 inimest. Elektrikaableid on hoones ühtekokku 645 km.
Kuigi kaugelt paistab katus ühtlase pinnana valge, on katus tegelikult kaetud 1 056 006 läikivvalge Rootsis valmistatud katusekiviga. Vaatamata katusekivide isepuhastumisvõimele on neid vaja aeg-ajalt puhastada ja vahetada.
Ajalugu
1950. aastate alguses jõudis Sydney linnavalitsus otsusele, et oleks vaja ehitada uus ooperiteater. 1956. aastal kuulutati välja arhitektuurikonkurss, kuhu laekus 223 kavandit 32 riigist. Võitjaks valiti 1957. aasta 29. jaanuaril taani arhitekt Jørn Utzon.
Ooperiteatri ehitus algas 1959. aastal ning tuli tegeleda rohkete probleemidega. Ehitise kavandatud vorm oli väga raskesti teostatav. Uute arhitektuurilahenduste väljamõtlemiseks ja tehniliste arvutuste tegemiseks läks tuhandeid töötunde. Lisaks puudusid veel projekti viimased joonised. Näiteks tuli loobuda esialgsest katusekattematerjalist ja lõpuks leiti sobivaim lahendus katuse katmiseks ribiliste ja monteeritavate raudbetoonelementidega.
Keerukate konstruktsioonide tõttu ehitus järjest kallines ja venis. Jørn Utzon, pettununa vaidlustest, lahkus Austraaliast. Jõuti juba arvata, et ehitus jääbki pooleli, kuid siiski tööd jätkati. 20. oktoobril 1973 avas kuninganna Elizabeth II pidulikult vastvalminud Sydney ooperiteatri Beethoveni 9. sümfoonia saatel. Juba enne ametlikku avamist oli seal toimunud kaks etendust, esimesena mängiti Sergei Prokofjevi "Sõda ja rahu".
Ooperiteater valmis plaanitust 10 aastat hiljem ning läks esialgu planeeritud 7 miljoni Austraalia dollari asemel maksma üle 100 miljoni dollari (see tähendab, et esialgset eelarvet ületati enam kui 1400%).
Ehitis
Ooperiteater on ehitatud betoonist sammastele, mille all on lintvundament. Nendele sammastele toetub ka hoone katus. Katuse ehituseks on kasutatud laeva vööri meenutavad ribistruktuuriga eelvalatud betoonelemente. Betoonelementide katsetamiseks, et need oleks piisavalt tugevad katuse jaoks, transporditi osa betoonelemente Inglismaale tuuletunnelisse. Sydney Ooperiteatri katuse tugevusarvutused tehti selle aja kõige võimsamate arvutite abil. See hoidis kokku aega ja raha. Inimesel läinuks sellises mahus arvutuste tegemiseks keskmiselt kaks nädalat, kuid arvutiga saadi need valmis ligikaudu kahe päevaga. Lisaks leiti katuse paigaldamisel, et sammas polnud piisavalt tugev ja tuli ümber teha, mis tõi täiendavat aja- ja rahakulu. Siseviimistluse tegemine kestis esialgu planeeritust oluliselt kauem. Suurde saali oli esialgu plaanitud rajada 2000 istekohta, kuid Uus-Lõuna-Walesi osariigi valitsus otsustas, et vaja oleks 3000. Nii läks ehitus veel kallimaks ning avamine tuli edasi lükata. Ajakulu suurendas ka vaipade paigaldamine, mis tuli sobitada mustrisse.
Kasutus tänapäeval
Tänapäeval käivad turistid vaatamas Sydney Ooperiteatrit nii hoone erilise arhitektuuri kui ka sealsete lavastuste pärast. Et hoone katus on tehtud heledatest keraamilistest plaatidest, siis on võimalik sinna kuvada ka suuri reklaame. Aastas külastab Sydney Ooperiteatrit keskmiselt 350 000 inimest.
Parmesan
right|222px|thumb|Parma juustu tükk Parma juust ehk parmesan (itaalia keeles ametlikult Parmigiano-Reggiano) on kõva teraline juust, mis pärineb Põhja-Itaaliast.
Parmesan on saanud nime oma päritoluala järgi, mille hulka kuuluvad Itaalia provintsid Parma, Reggio Emilia, Bologna (ainult Reno jõest läänes), Modena, (kõik Emilia-Romagnas) ja Mantova (Lombardias, kuid ainult Po jõest lõunas). Itaalia seaduste kohaselt võib "Parmigiano-Reggiano" nime kanda vaid nendes piirkondades valmistatud juust. Euroopa Liidu seaduste järgi on "Parmigiano-Reggiano" ja "Parmesan" kaitstud päritolunimetused.
Parmigiano on itaaliakeelne omadussõna, mis tähendab "Parmast pärit", ning Reggiano tähendab sama Reggio Emilia kohta. USAs nimetatakse parmesaniks ka järeletehtud juuste.
Sakaiminato
Sakaiminato linn loodi 1956. aastal.
Linnas on tähtis kalasadam.
Steinigtwolmsdorf
Steinigtwolmsdorf on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Steinigtwolmsdorfi vallas.
Küla asutati 1250. aastal. Sealne kirik on ehitatud 1861. aastal.
Biograafiad (Ö)
Biograafiad (Ö) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab Ö-tähega.
Ablatsioon (glatsioloogia)
Ablatsioon on protsesside kogum, mille tagajärjel liustiku mass väheneb.
Ablatsioon hõlmab liustike sulamist, aurumist, tuulekannet, jäämägede moodustumist, šelfiliustike sulatamist merevee poolt jms.
Ablatsioonialaks nimetatakse liustiku osa, kus ablatsioon ületab akumulatsiooni (aasta keskmisena).
Mõnikord nimetatakse ablatsiooniks ka merejää või lumikatte massi vähenemist.
Väike printsess
"Väike printsess" (inglise "A Little Princess"; täieliku pealkirjaga "A Little Princess; being the whole story of Sara Crewe now told for the first time") on Frances Hodgson Burnetti (1849–1924) enda 1888. aastal valminud teose "Sara Crewe" põhjal kirjutatud romaan.
Algmaterjali juurde pöördus Burnett tagasi 1902. aastal, mil valmis kolmevaatuseline näidend "A Little Un-fairy Princess", mis jõudis lisaks Londonile lavale ka New Yorgis, kus see oli Broadwayl päris edukas. Ilmselt see edu sundiski Burnetti veel kord materjali juurde tagasi tulema ja nii ilmus 1905. aastal juba täispikk romaan.
Raamat räägib Indiast Inglismaale kolinud väikesest tüdrukust Sara Crewe'st. Eesti keeles ilmus see noorsooraamat "Looduse kuldraamatu" sarjas 1933. aastal Marta Strandbergi tõlkes (2. trükk 1994).
Selle raamatu järgi on valminud ka hulk filme. Olulisemad neist:
Crottendorf
Crottendorf on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis, Crottendorfi valla keskus.
Vino Nobile di Montepulciano
Vino Nobile di Montepulciano on Itaalia punavein, mida standardi kohaselt toodetakse Toscana piirkonnas Montepulciano linna ümbruses. Vino Nobile di Montepulciano segatakse kokku erinevatest viinamarjasortidest, millest peamine on Sangiovese liik Prugnolo gentile (vähemalt 70%), muud komponendid varieeruvad tootjate lõikes. Veini kääritatakse tammevaatides vähemalt 2 aastat, "Riserva" tähistuse saamiseks 3 aastat. Kui nime "Montepulciano" ees ei ole täiendit "Vino Nobile di", on sageli tegemist kas lihtsakoelisema lauaveiniga või ka potentsiaalselt parema kvaliteediga veiniga, mis aga ei ole toodetud sordistandardi nõuete järgi. Sageli aetakse Vino Nobile di Montepulciano veini segi täiesti erineva viinamarjasordiga Montepulciano d'Abruzzo, millest valmistatakse Abruzzo maakonnas samanimelist veini.
Montepulciano d'Abruzzo
thumb|Vein Montepulciano d'Abruzzo "Montepulciano d'Abruzzo" on viinamarjasort ja vein, mida valmistatakse sellest sordist Abruzzo maakonnas Kesk-Itaalia idarannikul.
Ametliku sertifikaadi saamiseks tohib sellest sordist veini segada kuni 10% "Sangiovese" viinamarja. Montepulciano d'Abruzzo on täidlase puuviljamaitsega ja vähese parkainesisaldusega vein. Enamasti juuakse seda noorelt, kuid üle kahe aasta tammevaadis kääritatud veinile võib lisada märkuse "Riserva".
Montepulciano d'Abruzzo sarnaneb nimelt Toscana veiniga Vino Nobile di Montepulciano, mida aga valmistatakse hoopis peamiselt "Sangiovese" viinamarjast.
Kuru (Tapa)
Kuru on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Ajalooliselt asus Ambla kihelkonnas.
Kuru paemurrus on kaevandatud Röa kihistiku kollakashalli Kuru dolomiiti.
Sohland
Sohland on mitme koha nimi:
Eiríkr Punane
pisi|Eiríkr Punane
Eiríkr Punane ['eiriikr] ehk Erik Punane ['eerik] (vanapõhja Eiríkr rauði Þorvaldsson; umbes 950 – varsti pärast aastat 1000) rajas 10. sajandil islandlaste koloonia Gröönimaale.
Eiríkri elu tuntakse peamiselt 13. sajandi alguses kirjutatud Eiríkr Punase saaga kaudu, kuid temast räägivad lühidalt ka teised Islandi allikad.
Eiríkr oli abielus Þjóðhildriga. Nad ehitasid endale Haukadaluris talu. Eiríkr läks oma naabritega tülli ja tappis jälle mitu meest. Ta kuulutati jälle lindpriiks ja ta oli sunnitud Islandilt lahkuma. Aastal 982 läks ta otsima asustamata maad läänes, mida Gunnbjörn Úlfsson ja teised olid varem näinud.
Eiríkr veetis sellel maal kolm talve, tutvudes maa läänekaldaga ja valides välja asustamiseks parimad piirkonnad. Eiríkr andis maale nime Grænland ('roheline maa'), arvates, et kui maal on hea nimi, tuleb sinna rohkem inimesi. Tagasi Islandile jõudes levitas ta sõnumit uuest maast ja koos temaga sõitis 985. või 986. aastal sinna 25 laeva ümberasujatega. Neist jõudis kohale 14 laeva (teised uppusid tormis või pöördusid poolel teel tagasi). Need inimesed rajasid Gröönimaale kaks asulat: Ida-Asula (Eystribyggð, praegune Narsaq, Qaqortoq ja Nanortalik) ja Lääne-Asula (Vestribyggð, Nuuki piirkonnas). Hiljem tuli ümberasujaid veelgi juurde. Koloonia Gröönimaal jäi püsima umbes 500 aastaks.
Eiríkr ise valis endale parimad maad Eiríksfjordi (Tunulliarfik) kaldal Ida-Asulas. Tema talukoht sai nimeks Brattahlíð (praegune Qagssiarssuk). Saaga järgi olevat Eiríkri kristlasest naine Þjóðhildr lasknud talu juurde ehitada Gröönimaa esimese kiriku. Saagas öeldakse, et Þjóðhildr lasi kiriku ehitada elumajast kaugele, sest Eiríkr ei sallinud ristiusku; tegelikult asus kirik aga üsna elumaja juures (nii kiriku kui ka eluhoone varemed on välja kaevatud). Gröönimaalt ei ole leitud jälgi skandinaavlaste paganlikest matustest, mistõttu arvatakse, et kristlus domineeris ümberasujate seas algusest peale.
pisi|Eiríkr Punase naine Tjóðhildr ehitas [[Brattahlíði kiriku, mille varemed on välja kaevatud. Praegu on sinna püstitatud kiriku rekonstruktsioon]]
Eiríkril oli kolm poega ja üks tütar: Vínlandi avastajana tuntud Leifr Õnnelik, Þorvaldr, Þorsteinn ja Freydís. Kui Leifr oli Vinlandist tagasi saabunud ja Þorsteinn plaanis sinna uut reisi (kohale ta küll ei jõudnud), olevat ta Eiríkrit kaasa kutsunud. Eiríkr oli algul vastu, kuid hiljem andis järele ning peitis ära kirstukese oma kulla ja hõbedaga. Siis aga kukkus ta hobuse seljast ja murdis mitu roiet, mida ta pidas halvaks endeks ja otsustas seepeale koju jääda. Ta arvas, et kukkumine oli talle karistuseks kirstukese peitmise eest: paganliku uskumuse järgi said surnud pärast surma kasutada varandust, mille nad olid ise oma eluajal maa sisse peitnud. Gröönlaste saaga järgi kutsus Eiríkrit kaasa hoopis Leifr, kes läks otsima Bjarni Herjólfssoni nähtud maid, kuid Eiríkr keeldus, pidades hobuselt kukkumist endale halvaks märgiks. Eiríkr suri järgmisel talvel.
Arvatava Eiríkri talu (Eiríksstaðir) väljakaevamised Haukadaluris näitasid, et 50 m2 suuruses hoones oli elatud lühikest aega 10. sajandi lõpus. Talukoht asus kitsal maaribal kahe varasema talu vahel, mispärast on tõenäoline, et selle talu asukatel tekkisid naabritega arusaamatused maakasutuse pärast. Väljakaevamised Brattahlíðis näitasid, et Þjóðhildri kirik püstitati samal ajal esimese elumajaga. Kiriku ümbert leiti 155 inimese hauad, võimalik, et nende seas on ka Eiríkri oma.
Nulg
pisi|[[Bulgaaria nulg|Bulgaaria nulu terve ja laiali pudenenud käbi]] Nulg (Abies) on okaspuulaadsete seltsi männiliste sugukonda kuuluv igihaljaste puude perekond.
Nulu perekonda kuulub 48–55 liiki. Nulud on levinud põhjapoolkera paraskliimas, vähem lähistroopilises kliimas. Nad eelistavad kasvukohana mägesid.
Nulud on 10–80 meetri kõrgused ja ½–4-meetrise tüveläbimõõduga puud. Nad on koonusja võraga, mille moodustavad rõhtsad oksad.
Pungad on peaaegu kerajad, mõnikord nüri koonuse kujulised. Okkad on lamedad, aluselt kitsamad, alt kahe valge õhulõhega ja püsivad puul mitu aastat. Okkad painduvad alusel sedamoodi, et kõik sama võrse okkad on ühes tasapinnas.
Isasõiteks on urvad. Need koosnevad paljudest käbikestest, mille alusel on kaks õietolmukotti. Tolmukotid avanevad niimoodi, et nende külje sisse tekib pragu.
Emasõiteks on püstised käbid. Nende alusel on kattesoomused, mis on kitsamad ja pikemad kui kandesoomused, mida nad ümbritsevad. Viimased kannavad kaht seemnealget. Kõik nulud on tuultolmlejad.
Käbid on silindrilised ja püstised. Seemned nendes valmivad veel samal aastal pärast viljastumist. Selleks ajaks kattesoomused puituvad, aga pärast valmimist käbi laguneb ja kattesoomused kukuvad ära, nii et puule jääb käbist üksnes tüvik. Seemned on tiivulised ja levivad tuule abil, idul on mitu idulehte. Käbid on 5–25 cm pikad.
Takistussõit
Spordiala on pärit Iirimaalt, kus ta on välja kasvanud rebasejahitraditsioonist. Takistussõit on olümpiaala alates 1900. aasta Pariisi olümpiamängudest (järgmine kord oli 1912. aasta Stockholmis, sellest ajast jäänud tänapäevani).
Nulg
Nulge saab teistest männilistest eristada okaste järgi, mille alus meenutab pisikest iminappa, ja püstiste silindriliste käbide järgi. Kõige lähedasemad on nulud seedritele.
Nululiike eristatakse okaste mõõtmete ja asetuse, käbide suuruse ja kuju ning selle põhjal, kas käbide kandesoomused on pikad ja nähtaval või lühikesed ja käbi sisse peidetud.
Nulu puitu iseloomustab vaigukäikude puudumine ja see, et puu südamik koosneb ainult ühesugusel määral paksenenud piklikest põhikoe rakkudest, millel on lihtsad poorid.
Nulgu kasutavad toiduks mitmesugused liblikad.
Kasutamine
Enamiku nulgude puit ei ole kvaliteetne. See ei pea vastu putukatele ega kõdunemisele. Sellepärast ei soovitata nulupuitu õues kasutada. Õue jäetud nulupuidult pole mõtet oodata, et ta peaks vastu kauem kui 1–1½ aastat, olenevalt kliimast, milles puit asub. Seda saab siiski kasutada ümarpuiduna ja vineeri tootmiseks.
Nulg sobib jõulupuuks paremini kui teised okaspuud, sest ta ei poeta nii palju okkaid, peab kuivamisele paremini vastu ja lõhnab hästi. Sel eesmärgil on maailmas rajatud nuluistandusi. Eriti head jõulupuud on Fraseri nulg, hõbenulg, kaukaasia nulg ja palsamnulg.
Nulge kasvatatakse õues ilutaimena, eriti korea nulgu, millel on kenad eredad käbid küljes juba üsna pisikesena, kui nad on kõigest 1–2 m kõrgused.
Segaja
Segajad ehk summutamisjaamad olid raadiojaamad muuhulgas Nõukogude Liidus lääneriikide raadiojaamade summutamiseks.
Summutati peamiselt Ameerika Häält, Raadio Vaba Euroopat, BBC-d, aga ka tollaseid Hiina ja Albaania venekeelseid raadiojaamu. Eestis olid "segajad" Tallinnas, Tartus ja Pärnus.
Raadio- ja televisioonijaamade summutamist on esinenud ja esineb praegugi teistes riikides (Hiina, Kuuba, Põhja-Korea, Lõuna-Korea, Iraan).
Biograafiad (X)
Biograafiad (X) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab X-tähega.
2007. aasta Prantsusmaa presidendivalimised
2007. aasta Prantsusmaa presidendivalimised toimusid kahes voorus: esimene voor toimus 22. aprillil ja teine voor toimus 6. mail.
Esimene voor
Teistest suuremad lootused olid neljal kandidaadil.
Tema peamine vastaskandidaat Ségolène Royal pooldas riikliku sotsiaalhooldussüsteemi säilitamist ja riigi sekkumist uute töökohtade loomiseks. Royal oli Prantsusmaa ajaloo esimene naine, kellel oli reaalne võimalus saada riigipeaks valitud.
Eelmistel, 2000. aasta presidendivalimistel oli teise ringi Chiraci vastu jõudnud Rahvusrinde liider Jean-Marie Le Pen, kus lubas oma saavutust korrata. Tõsi, veel keegi polnud Prantsusmaa presidendivalimiste teises voorus suurema vahega lüüa saanud kui Le Pen.
Tsentristliku Ühenduse Prantsuse Demokraatia eest kandidaadil François Bayroul oleksid teises voorus olnud suured võimalused saada presidendiks valitud. Avaliku arvamuse küsitlused näitasid, et teises voorus võidaks ta nii Sarkozyd, Royali kui Le Peni. Kuid selleks, et teises voorus võita, tuleb kõigepealt saada teise vooru.
Valitsev president Jacques Chirac teatas 11. märtsil 2007, et ei kandideeri kolmandaks ametiajaks. Ta oleks saanud seda teha, kuna presidendi ametiaegadel ei olnud piiranguid (see lisati põhiseadusesse alles 23. juulil 2008), kuid see oleks olnud enneolematu.
Paksu kirjaga kandidaadid said teise vooru.
Teine voor
pisi|Teise vooru tulemused Prantsusmaa valdades: Nicolas Sarkozy ja Ségolène Royal Traditsiooniliselt ei võitnud ükski kandidaat rohkem kui pooli hääli, mistõttu tuli kahe enam hääli saanud kandidaadi vahel korraldada teine voor. Sinna pääsesid Sarkozy (31,2%) ja Royal (25,9%). Välja jäid Bayrou (18,6%) ja Le Pen (10,4%). Ülejäänud kandidaadid kogusid igaüks alla 5%.
Teine voor toimus kaks nädalat hiljem. Selle aja jooksul püüdis kumbki kandidaat enda poole võita esimeses voorus põrunud kandidaatide, eeskätt Bayrou valijaid. Selles ebaõnnestusid nii Sarkozy kui Royal, sest Bayrou keeldus teatamast, kumba neist ta toetab, aga Le Pen soovitas oma toetajatel üldse mitte valima minna.
Valijad ei võtnud siiski Le Peni soovitust kuulda. Kummaski voorus osales 84–85% valijaid, mis on viimaste aastakümnete kõige kõrgem näitaja.
Teises voorus kogus Sarkozy 53,1% häältest Royali 46,9% vastu ja valiti presidendiks. Royalile said saatuslikuks apsakad avalikel esinemistel, kahvatud teledebatid ja lõhed sotsialistide leeris.
Pärast seda, kui 7. mail sai selgeks Sarkozy võit, puhkesid üle kogu Prantsusmaa tema vastu suunatud rahutused. Need kestsid mitu päeva.
STS-86
STS-86 oli NASA Space Shuttle'i programmi missioon.
2007. aasta Prantsusmaa presidendivalimised
Teine voor
14. mail lahkus Sarkozy presidendiks valimise tõttu Rahvaliikumise Liidu juhi kohalt. 18. mail moodustas ta, nagu oli enne valimisi lubanud, laiapõhjalise valitsuse, milles oli ministreid varasemast vähem, kõigest 15. Peaministriks sai François Fillon. Ministrite hulka kuulus tsentriste, välisministriks sai sotsialistide üks liidreid Bernard Kouchner. Valitsusse nimetati 3 moslemit, kellest üks oli neeger.
STS-86
Missiooni raames külastati Vene kosmosejaama Mir. Juunis 1997 oli ebaõnnestunud põkkumise ajal jaama ramminud Vene transpordilaev Progress, mis dehermetiseeris Spektri mooduli ja ohustas jaama meeskonnaliikmete elusid. Kuna Foale'i eelkäija, Jerry Linengeri jaamas viibimise ajal oli seal olnud tulekahju, oli NASA tugeva poliitilise surve all ning peadirektor Daniel Goldin pidi otsustama, kas NASA astronautide saatmine jaama lõpetada või mitte. Lõpliku otsuse saata Daniel Wolf kosmosesse langetas Goldin ööl enne starti.
2007. aasta Prantsusmaa presidendivalimised
Teine voor
Sarkozyst sai Viienda Vabariigi kõige populaarsem vastvalitud president pärast Charles de Gaulle'i. 100 päeva pärast valimisi oli tema toetus valijate seas 65%.
STS-86
STS-86 ajal vahetati jaama meeskonda ning Maale naasva Michael Foale'i asemel jäi jaama David Wolf. Lisaks käisid Scott Parazynski ja Vladimir Titov avakosmoses jaama hooldustöid tegemas.
2007. aasta Prantsusmaa presidendivalimised
Teine voor
Niisugusel taustal võis oodata, et 10. ja 17. juunil toimuvatel parlamendivalimistel saadab Rahvaliikumise Liitu sama suur edu (seda ka avaliku arvamuse küsitlused ennustasid), kuid nii ei läinud. Rahvaliikumise Liit küll võitis need valimised 345 kohaga sotsialistide 186 vastu.
STS-86
Atlantis naasis Maale 6. oktoobril ning läks seejärel hooldusesse, lennates uuesti 2000. aastal.
2007. aasta Prantsusmaa presidendivalimised
Teine voor
Nii Sarkozy kui ka Royal märkisid põlvkonnavahetust Prantsusmaa poliitikas: mõlemad olid sündinud pärast teist maailmasõda, jõudnud täiskasvanuikka Viienda Vabariigi ajal ja esimesed, kes ei olnud osalenud poliitikas de Gaulle'i ajal.
Brasiilia neegerorjad
pisi|300x300px Brasiiliasse viidi esimesed neegerorjad 1538. aastal. 17. sajandiks oli jõutud niikaugele, et neid veeti sinna aastas sisse juba 44 000. Esimese, 1798. aastal toimunud usaldusväärse rahvaloenduse andmeil elas Brasiilias 1 582 000 orja ja 406 000 vaba mustanahalist, samal ajal kui kogu rahvaarv oli 3 250 000.
Mustad andsid suure panuse ühiskonna kujunemisse. Nende levik oli peaaegu täielikult sõltuv nende isandate liikumisest, keda omakorda mõjutas maavarade avastamine või uute taimekultuuride hindaminek.
Ajatolla
pisi|330x330px|Iraani kuulsaid ajatollasid ja suurajatollasid Ajatolla (araabia keeles آية الله āyat allāh 'Jumala märk'; pärsia keeles آیت‌الله) on šiiitide kõrge vaimulik tiitel.
Kõrgem tiitel on üksnes suurajatolla.
Arkadi Strugatski
Arkadi Natanovitš Strugatski (vene keeles Аркадий Натанович Стругацкий; 28. august 1925 Bathumi, Gruusia NSV – 12. oktoober 1991 Moskva) oli vene ulmekirjanik. Avaldas teoseid kaasautorsuses noorema venna Borissiga.
Elulugu
Vennad Strugatskid olid tuntuimad nõukogude ulmekirjanikud, populaarsed eelkõige endistes sotsialismileeri riikides. Mõnigi Strugatskite teos mängis peitust tsensuuriga ja Lääne lugejale võib nende looming kultuuriliselt kaugeks osutuda.
Strugatskite isa, juudi rahvusest kunstiteadlane Natan Strugatski, suri 1942. aastal evakueerumisel blokaadiaegsest Leningradist.
Lõpetas Aktjubinski Miinipilduja Sõjakooli.
1949. aastal lõpetas ta Võõrkeelte Sõjalise Instituudi jaapani ja inglise keele tõlgina.
Isiklikku
Ta oli kaks korda abielus. Teisest abielust sündis tütar Marija, kellest sai Venemaa valitsuse juhi Jegor Gaidari teine abikaasa.
Strugatskite teosed
Strugatskite paljude teoste tegevus leiab aset Keskpäeva Maailmas.
529
529. aasta
Autoklaav
thumb
Autoklaav on laboratooriumis või tööstuses mitmesuguste protsesside läbiviimist eritingimustes (tavaliselt kõrge rõhk ja kõrge temperatuur) võimaldav aparaat. Sageli kasutatakse autoklaave steriliseerimise otstarbel.
Autoklaavi leiutas 1879. aastal Charles Chamberland.
Autoklaave kasutatakse peamiselt meditsiinivaldkonnas (steriliseerijad) ja toiduainetööstuses.
Kodumajapidamise autoklaavid
Kodukasutuses autoklaave NSV Liidu ajal kasutada ei tohtinud. Neid siiski tehti salaja eksperimentaalsetes metallitsehhides. Tänapäeval levivad kodukastuseks toodetud autoklaavid, mis jagunevad elektrilise küttekehaga ning välisel gaasipõletil kasutatavateks autoklaavideks. Levinumad autoklaavide mahud kodukasutuses on 30 liitrit ja 40 liitrit. Kuid toodetakse ka 50-, 75-, 100-, 125- ja 150-liitriseid autoklaave.
Suurtööstuse autoklaavid
Suurtööstuses kasutatakse suuremaid autoklaave, näiteks steriliseerimiskambreid.
Kellele lüüakse hingekella
"Kellele lüüakse hingekella" on ameerika kirjaniku Ernest Hemingway romaan, mis ilmus 1940. aastal ning saavutas kohe suure müügiedu. Raamatut peetakse Hemingway üheks kuulsamaks ja silmapaistvmaks romaaniks. Prantsuse ajaleht Le Monde valis selle 1999. aastal sajandi 100 parima raamatu hulka.
Sisu
Teos jutustab Hispaania kodusõjast, mis toimus 1936–1939. Hemingway püüab peategelase Robert Jordani silmade läbi anda pilt selleaegsetest sündmustest, mida võib pidada Teise maailmasõja peaprooviks.
Raamat jutustab kolmest päevast, mil Robert Jordani ja teiste partisanide ülesanne on tähtis sild õhku lasta. Silla õhkimine on eluohtlik ülesanne, pealegi tarbetu, sest vaenlane on plaanist juba informeeritud. Jordan viib käsu sellegipoolest täide ja laseb silla õhku.
Teoses leiavad veel aset sündmused, mis muudavad peategelase elu ja viimsed päevad enne traagilist surma meeldivaks. Jordan armub Mariasse, kellega saab koos olla vaid 72 tundi.
Jordan saab raskesti haavata ja katab kaaslaste taganemist. Ta sureb teadmises, et on võideldes seisnud õigel poolel ning armastus Maria vastu on talle veel kord näidanud, mis tähendab olla õnnelik.
Bernard Zweers
Bernard Zweers (Bernardus Josephus Wilhelmus Zweers; (18. mai 1854 Amsterdam – 9. detsember 1924) oli hollandi helilooja, dirigent ja muusikaõppejõud.
Jānis Zutis
Jānis Zutis (16. august 1893 Serene vald – 28. juuni 1962 Jūrmala) oli läti ajaloolane.
Ta võttis osa revolutsioonilisest liikumisest ja Esimesest maailmasõjast.
Ta lõpetas 1924 Moskva ülikooli ja kaitses 1946 ajaloodoktori väitekirja.
Ta töötas õppejõuna Voronežis, Moskvas ja Almatõs ning 1940–1949 NSVL TA Ajaloo Instituudis. Aastast 1945 oli ta Läti Riikliku Ülikooli keskaja ajaloo, hiljem üldajaloo kateedri juhataja (1947. aastast) professor. Aastast 1946 oli ta ka Läti NSV TA Ajaloo Instituudi vana- ja keskaja ajaloo sektori juhataja.
Ta on uurinud Läti 18. sajandi ning 19. sajandi esimese poole agraarajalugu, Baltimaade küsimust ja Baltimaade (baltisaksa) historiograafiat.
Õrsava
Küla kuulub Poloda nulka.
Jānis Zutis
Ta oli Moskvas välja antud "Maailma ajaloo" 5. köite ning "Läti NSV ajaloo" esimese köite ja paljude ajalooõpikute vastutav toimetaja.
Õrsava
Asub Õrsava järve ääres Mustoja suudmes. Õrsava järve voolab Rostõoja.
Küla lääneosas asuvad Juudova soo ja Rattasaarõ soo. Küla lõunaosa piirneb Pikämäe sooga.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Teisi Remmel
pisi|Ilve-Teisi Remmel 2021. aasta arvamusfestivalil pisi|Teisi Remmel, september 2009 Ilve-Teisi Remmel (sündinud 15. detsembril 1938 Narvas) on eesti tervishoiutöötaja.
1957. aastal lõpetas ta Tallinna Meditsiinikooli velskri erialal. Ta on töötanud Tallinna Raudtee Lastehaiglas, Eesti Meremeeste Haiglas ja Tallinna sotsiaal- ja tervishoiuametis. Ametiteks olid velsker, polikliiniku vanemõde, ülemõde, õendusala juhtivspetsialist, tegevjuht.
1981. aastast kuulus Remmel Eesti Õdede Ühingu juhatusse, aastatel 1988–2002 oli ta ühingu president. 1990–1993 oli ta Baltimaade Õdede Ühingu president. Ta kuulub Eesti Tervishoiujuhtide Kolleegiumi ja SA Tallinna Koolitervishoid juhatusse.
Erialalt on ta meditsiiniõde, tegutsenud kümme aastat ka Eesti Õdede Ühingu presidendina.
Eduard Laanemäe
Eduard Laanemäe (sündinud Eduard Laanberg; 1. mai 1885 Petserimaa – ) oli eesti politseinik ja ühiskonnategelane.
Õppis Pihkva Reaalkoolis ja Moskva Rahvaülikoolis. Töötas kriminaalpolitseinikuna Võrus, Pihkvas, Moskvas ja Tallinnas.
1910–1926 põllupidaja Jõgeva vallas, alates 1926 Jõgeva Vabatahtlike Tuletõrjujate Ühingu esimees, võtnud osa Tuletõrjujate Liidu peakoosolekutest. 1937. aastast Jõgeva Põllumajandusseltsi aseesimees, Kaitseliidu Jõgeva malevkonna majanduspealik, Jõgeva Ühispanga revisjonikomisjoni esimees, Jõgeva vallavanem.
1938. aastal sai ta Punase Risti V klassi teenetemärgi. 1939. aastal sai ta Jõgeva valla aukodanikuks. Ta oli olnud vallavanem 9 aastat ja osalenud paljudel seltsiüritustel nii vallas kui ka väljaspool.
Hedonism
Naudingut mõistetakse hedonismi eri variantides erinevalt. See võib muu hulgas tähendada rõõmu ja heaolu.
Eetiline hedonism
Eetiline hedonism on idee, et igal inimesel on õigus teha kõik oma võimuses, et saavutada suurim võimalik kogus naudingut, mis neile võimalikuks osutub. See on samuti idee, et iga inimese naudingu määr peaks kaugelt ületama tema kannatuste hulga. Koos nende ideedega toetab eetiline hedonism seda, et on eetiliselt ja moraalselt õige teha kõik, mis vajalik, et seda naudingut saavutada.
Aristippos ja kürenaikud
pisi|Aristippos Kürenaikud oli ultra-hedonistlik filosoofiakoolkond, mis sai alguse Kreekas 4. sajandil e.m.a, Küreene Aristippose eestvedamisel. Aristippost peetakse üheks hedonismi rajajaks. Ta oli Sokratese õpilane, kuid ta omandas hoopis teistsugused filosoofilised vaated, kui olid tema õpetajal.
Kürenaikud eristasid kahte seisundit ehk naudingut ja valu, millest esimene on kõigi jaoks meeldiv ning teine kõigi jaoks vastik ja eemaletõukav. Nauding on meie jaoks juba noorest peale vaistlikult ligitõmbav ja me püüdleme selle poole ning püüame kramplikult vältida valu. Kürenaikud õpetasid, et nauding on ainus tõeline hüve, ja see ei tähendanud ainult valu ja kannatuste puudumist, vaid just mõnusaid ja nauditavaid tundeid ja aistinguid. Epikuroslik arusaam, et nauding seisneb valu ja kannatuste puudumises, ei ole kürenaikude jaoks üldse nauding; samamoodi nagu naudingu puudumine ei ole iseenesest valu. Samuti panid nad paika, et nauding ei erine naudingust, ning üks nauding ei ole meeldivam kui teine. .
Aristippos elas luksuslikult ja õpetas, et elu eesmärk on püüelda väliseid ja kehalisi naudinguid. Kürenaikud kinnitasid, et kehalised naudingud on kaugelt paremad kui vaimsed naudingud, ja et kehalised kannatused on palju hullemad kui vaimsed kannatused, mistõttu nad ka pöörasid rohkem tähelepanu kehale kui vaimule.
Kürenaikude koolkonna populaarsus suri välja sajandi jooksul ning selle asemel hakkas levima epikuurlaste peenem analüüs.
Epikureism
pisi|left|püsti|Epikuros Epikuros (342/341 e.m.a – 271/270) oli Kreeka filosoof, kes pidas suurimaks hüveks püüda tagasihoidlikult meeldivaid naudinguid eesmärgiga saavutada rahu seisund ja hirmust ning kehalistest piinadest vabanemine. Kuigi Epikurose õpetused on üks versioon hedonismist, kuna ta peab naudingut ainsaks loomuomaseks hüveks, on tema arusaam naudingust erinev tavapärasest, sest Epikurose jaoks seisnes nauding eelkõige kannatuse puudumises ja ta propageerib lihtsat ja tagasihoidlikku elu.
Epikuros on seisukohal, et elus põhjustab väärtusliku heaolutunde kadumist see, kui me ihaldame asju, mida me ei saa endale lubada nii palju, kui me tahaksime. Ta ei kiida heaks külluslikku elustiili, rikkalikku toitumist ja liigset kirgedele allumist. Ta arutles, et inimene ei peaks sööma liiga rikkalikult, sest see võib hiljem kaasa tuua ebamugavusi. „Parem lebada õlekõrtest asemel ja olla hirmust vaba, kui omada kullast diivanit ja priiskavat peolauda, kuid ikkagi olla ilma meelerahuta.“ Võimalus, et lihtne iha järgi lõbutsemine võib hiljem viia kurbuseni, kui lõbu otsa saab, on tema jaoks liiga suur risk, mistõttu pidas ta tervitatavaks hoopis lihtsate mõnude nautimist. Selle all mõtles ta kehalistest himudest, seksist, liigsetest himudest jms eemale hoidmist, mistõttu kaldus tema eluviis pigem askeetlusse.
Epikurose vaadete järgi saavutatakse kõrgeimat naudingut (kannatuste puudumine ja rahu) teadmiste, sõpruse ning voorusliku ja mõõduka elu elamise abil.
Epikureism oli algselt väljakutse platonismile, kuigi hiljem sai sellest stoitsismi põhiline oponent. Epikuros ja tema järgijad hoidsid poliitikast kõrvale. Pärast Epikurose surma juhtis tema kooli edasi.
Mõned Epikurose kirjutised on säilinud.
Utilitarism
Utilitarism on eetikas positsioon, mille kohaselt moraalse valiku korral on parim lahendus selline, mis toob maksimaalselt kasu või naudingut võimalikult paljudele inimestele.
18. ja 19. sajandi Briti filosoofid Jeremy Bentham ja John Stuart Mill kaitsesid eetilise utilitarismi teooriat, mille kohaselt me peaksime valima sellise käitumisviisi, millel on kõige paremad tagajärjed. Kuigi nad on ühel nõul, et eesmärgiks on õnnelikkuse saavutamine, erinevad Benthami ja Milli versioonid hedonismist.
Jeremy Bentham pooldab kvantitatiivset lähenemist. Bentham uskus, et naudingu väärtust saab kvantitatiivselt mõista. Sisuliselt uskus ta, et naudingu väärtuse saame teada, kui püüame naudingu intensiivsust korrutada selle kestusega. Niisiis ei ole asi lihtsalt naudingute arvus, vaid arvestada tuleb ka nende kestust ja intensiivsust.
John Stuart Mill ja tema kaaskondlased aga pooldasid kvalitatiivset lähenemist. Mill uskus, et naudingud ise ei ole üheväärtuslikud, vaid eksisteerivad erineva tasandi naudingud - kõrgema kvaliteediga naudingud on paremad kui madalama kvaliteediga naudingud. Mill on arutlenud, et lihtsamatel olenditel (tihti viitab ta sigadele) on kergem ligi pääseda lihtsamatele naudingutele ja kergem õnnelik olla, sest kuna nad ei mõista kõiki elu aspekte, siis saavad nad lihtsalt oma madalamate naudingute isule järele anda ja neid endale lubada. Targemad ja intelligentsemad olendid on aga väärikamad ja "teavad paremini", mistõttu nad ei langeks madalamate naudingute ohvriks nii kergesti.
Tallinna Peeteli kirik
Peeteli kirik on 1920.–1930. aastatel Eestis ehitatud kirikute seas üks suuremaid. Funktsionalistlikus stiilis kiriku kellatorn asetseb asümmeetriliselt hoone küljel.
Ajalugu
Kiriku nurgakivi pandi 13. juunil 1937 kell 16.00. 23. augustil lehvisid kiriku tornis rahvuslipud, viis päeva hiljem pühitseti tornirist. Kirik avati pidulikult 18. detsembril 1938. Kiriku ehitamine läks maksma 94 245 Eesti krooni.
Kulus 30 aastat, enne kui taastati Eesti vabariik ja Peeteli kirik kogudusele tagastati.
2000. aastal renoveeriti kiriku kelder. Kaheksa kuuga rajati keldrikorrusele ajakohase sisustusega päevakeskus, milles on pesemisruumid, köök, söögisaal, eluruumid ja loovustuba. Töödel olid abiks endised tänavalapsed, kes lõhkusid 430 m2 betoonpõrandat ning süvendasid pinnast umbes 60 cm.
1960. aastatel lammutatud tornikiiver taastati 2006. aasta sügisel. Suvel 2007 puhastati kiriku põrand vanast värvist ning kaeti puiduvärvi lakiga. Uued pingid valmistati Tampere Harju koguduse rahalisel toel. Pärast kiriku renoveerimist on koguduse liikmete ning külastajate arv vaikselt, kuid märgatavalt kasvama hakanud.
18. detsembril 2008 tähistas Peeteli kirik oma 70. aastapäeva. 23. aprillil 2017 tähistas Peeteli kogudus 90. aastapäeva.
Ratsutamine
pisi|Võistkondlik võiduratsutamine Marokos 2023. aasta kevadel
Ratsutamine on liikumine looma (enamasti hobuse, aga ka eesli, kaameli jmt.) seljas istudes. Elevandi turjal liikumist siiski ratsutamiseks ei nimetata.
Ratsutamisel kasutatakse tavaliselt sadulat, aga võib sõita ka ilma selleta (nii sõidetakse tavaliselt maastikul).
Hobusega sõidul eristatakse sammu kõndimist, traavi ja galoppi, kui ka vähem levinud kenterit.
Ratsutamisega on seotud mitmeid spordialasid. Ratsasport kuulub ka olümpiamängude kavasse.
Dihhotoomia
"Dihhotoomia" on mitmetähenduslik sõna:
Biograafiad (Ü)
Biograafiad (Ü) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab Ü-tähega.
Rock Café
Rock Café on rokiklubi Tallinnas aadressil Tartu maantee 80D.
Ratsasport
Ratsasport kuulus antiikolümpiamängude kavva esimest korda 680. aastal eKr, mil võisteldi kaarikusõidus ja võidujooksus. Tänapäeval on olümpiamängude kavas kolm ratsutamisala, mis kujunesid lõplikult välja 19. sajandil.
Ratsutamisalade kujunemises mängis suurt rolli sõjavägi, sest neil oli vaja, et hobused suudaksid läbida pikki vahemaid erinevates oludes (kolmevõistlus) ja et neid oleks võimalik kasutada paraadidel (koolisõit). Suurbritannias laialt levinud rebasejahist, kus hobuste seljas liikunud jahimeestel oli vaja hüpata üle hekkide, kiviaedade ja okste, kujunes välja kolmas olümpiala (takistussõit).