cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aivilingmiutut
Aiviliki keel (enda nimi Aivilingmiutut, Inuktitut) on Kanada Nunavutis räägitav Ida-Kanada inuiti keel.
Murded
Aiviliki keel jaguneb kaks murdeks:
Rahvastik
Rahvastik 2001 Nunavut:
Passiivne optiline võrk
Passiivne optiline võrk ehk PON (inglise keeles Passive Optical Network) on andmeside juurdepääsutehnoloogia. Selline võrk põhineb valguskaablil.
AON-ist (Active Otical Network) erineb PON selle poolest, et tal puuduvad trassil optilised järgurid jt elektronlülitused, üks valguskiud on ühine paljude kasutajate peale ja see on otseühenduses teenusepakkuja võrgusõlmega. Valguskiir jagatakse passiivsete jagurite, nn prismade abil. Kaablis on mitu kiudu, neist igaüks teenindab rühma kasutajaid.
PON on tulevikukindel ja võimaldab erinevalt traditsioonilistel vaskjuhtmetel või koaksiaalkaablitel põhinevatest ühendustest praktiliselt piiramatut ühenduskiirust. Seni on teenusepakkujad selle tehnoloogia baasil pakkunud tavaliselt siiski ühendust kiirusega kuni 100 Mbit/s, erandina ka 1 Gbit/s.
Eestis on tehnoloogia veel vähelevinud, seda on pakkunud pisteliselt Elion mõnes uuemas Tallinna ja Tartu elamupiirkonnas.
Ajalugu
Esimesed sammud PON- (Passive Optical Networks) tehnoloogias tehti aastal 1995, kui grupp võimekaid firmasid (British Telecom, France Telecom, Deutsche Telecom, NTT, KPN, Telefoniсa и Telecom Italia) moodustas konsortsiumi, et viia ellu ideid massilise ligipääsu läbi ühe kiu. See organisatsioon, keda toetab ITU-T, sai nimeks FSAN (Full Service Access Network). 1990. aastate lõpus liitusid sellega väga paljud operaatorid ja seadmete tootjad. FSAN-i sihtmärgiks oli luua ühised soovitused ja tingimused PON-seadmetele, et operaatorid ja seadmete tootjad saaksid elus püsida suure konkurentsiga PON-tehnoloogiate turul. Täna koosneb FSAN 40 operaatorist ja tootjast, ning teeb tihedat koostööd selliste standardite sihtasutustega, nagu ITU-T, ETSI ja ATM foorum.
PON-i töötamise printsiip
Arhitektuuri PON põhiideeks on ainult ühe transiivermooduli OLT (inglise optical line terminal) kasutamine teabe edastamiseks mitmetele lõppkasutaja seadmetele ONT (optical network terminal ITU-T terminoloogias), samuti tuntud kui ONU (optical network unit IEEE terminoloogias) ning nendelt informatsiooni vastuvõtmine.
Arv tarbija sõlmi, mis on ühendatud OLT mooduliga, võib olla nii suur kui seda võimaldab infot edastava seadme võimsus ja maksimaalne kiirus. Informatsiooni voo edastamiseks OLT seadmelt ONT-le – otsene (kahanev) voog, tavaliselt kasutatakse lainepikkust 1550 nm. Vastupidi aga, infovood erinevatelt tarbijate sõlmedelt kesksõlme, koos tekitades vastupidise (suureneva) voo, kantakse edasi lainepikkusel 1310 nm. Nii OLT-s kui ONT-s on sisseehitatud multipleksorid WDM, mis eraldavad sissetulevaid ja väljaminevaid vooge.
Vastupidine voog
Kõik tarbija sõlmed ONT edastavad andmeid vastupidises voos ühel ja samal lainepikkusel, kasutades mitmekordset juurdepääsu ajajaotusega – TDMA (time division multiple access). Selleks et vältida signaalide kattumise võimalust erinevatelt OLT seadmetelt, koostatakse igale nendest oma individuaalne ajakava info edastamiseks, arvestades ka võimalikku viivist seoses antud ONT kaugusest OLT-st. Seda ülesannet teostab protokoll TDMA MAC.
PON arhitektuuri peamised elemendid ja nende tööprintsiip
Juurdepääsuvõrkude topoloogia
On olemas neli põhilist optiliste juurdepääsuvõrkude ehitamise topoloogiat:
Eelised ja puudused
PON arhitektuuri eelised:
P2MP-tehnoloogia lubab optiliste jagajate paigaldamist tulenevalt tarbijate reaalsest paigutusest, optiliste kaablite paigalduskuludest ja kaabelvõrgu kasutamisest. Puudusteks võib lugeda suurenenud PON-tehnoloogia keerukust ja reserverveerimise puudumist lihtsaimas puu topoloogias.
APON – ATM Passive Optical Network
APON on passiivne optiline võrk, mis töötab koos ATM’iga. APON oli esimene passiivse optilise võrgu standard, mis loodi 1990. aastatel. Seda kasutati peamiselt äriga seotud rakendustel ja see baseerus ATM’il. APON on PON’i tüüp, mis koosneb OLT-st (Optical Line Termination) teenusepakkuja keskkontoris ning mitmest ONU-st (Optical Network Unit), mis asuvad lõpptarbija lähistel. PON konfiguratsioon vähendab fiiberoptiliste ning keskkontoris asuvate seadmete arvu võrreldes "punkt-punktile" arhitektuuriga.
GPON-tehnoloogia
Kõige perspektiivsem passiivsete optiliste võrkude tehnoloogia on GPON. GPON-tehnoloogia, mis põhineb viimastel aastatel kasutusele võetud standarditel, pakub käitajal tõhusat ülikiire "viimase miili" kasutamise võimalust, võimaldab märkimisväärset kiudude säästmist oma tehnoloogia arvel ja kõrget usaldusväärsust tänu haruelementide passiivsusele.
GPON pakub mastaapset kaadrite struktuuri ülekandekiirustel 622 Mbit/s kuni 2,5 Gbit/s ning on avatud nii ühesuguste kui ka erinevate kiirustega otsese ja vastupidise voo edastamise süsteemidele.
GEPON-tehnoloogia
Gigabit Ethernet Passive Optical Network (GEPON) on passiivne optiline võrk, mis põhineb Gigabit Etherneti protokollil. GEPON-tehnoloogia on üks kõige arenenumaid variante sidevõrkude ehitamiseks, mis võimaldab suurt informatsiooni edastamise kiirust (kuni 1,2 Gbit/s). GEPON-tehnoloogia on standardiseeritud IEEE 802.3 allüksuse EFM poolt, mis tegeleb standardite väljatöötamisega.
Selle tehnoloogia peamine eelis on see, et GEPON võimaldab optimaalselt kasutada fiiberoptilise kaabli ressursse. Näiteks, 64 tarbija ühendamiseks 20 kilomeetri raadiuses on vaja vaid ühte fiiberoptilist segmenti.
EFM standardid hõlmavad kõiki laiaribalise võrgu Etherneti tehnilisi elemente, sealhulgas füüsilise taseme vase kaudu info edastamise spetsiifikat, info edastamist mööda fiibrit, üldist administreerimise mehhanismi ning võrgu töö juhtimist.
Tänapäeval on GEPON kõige edukam PON-tehnoloogia ja selle kaudu on maailmas ühendatud üle 20 miljoni kliendi. Vaatamata GPON-tehnoloogia hinnalangusele, on GEPON seadmete tarne ikka märkimisväärselt suurem, kui GPON-il. Ühelt poolt on see tingitud rakendamise lihtsusest, GEPON võrkude optimaalsest mastaapsusest, kasutamise madalatest hindadest ja lihtsast integreerimisest Metro Etherneti võrkudega. Teiselt poolt on see tingitud DBA algoritmi eelistest.
Pori külamaja
Pori külamaja on kultuurikeskus Valga maakonnas Tõrva vallas Pori külas. Asutuse eesotsas on Marina Rõõm.
Eesti keelepoliitika
Eesti keelepoliitika kuulub Haridus- ja teadusministeeriumi valitsemisalasse. Ministeeriumi ülesanded on keelepoliitika planeerimine, korraldamine ja arendamine; riigi arengukavade väljatöötamine keelepoliitika valdkondades ja nende kooskõla tagamine üleriigiliste arengukavadega.
Keelepoliitika arendamisel ja elluviimisel nõustab Vabariigi Valitsust Eesti keelenõukogu, mis loodi Haridus- ja teadusministeeriumi juurde 2001. aastal. Valitsus kinnitas 16. märtsil 2017 Eesti keelenõukogu uue koosseisu, kuhu kuulub üksteist liiget keelevaldkonna olulisematest asutustest ja institutsioonidest. Uus koosseis kinnitati viieks aastaks.
Keelevaldkonna kolm olulisemat suunda on
Keelepoliitika põhimõtted
Keelepoliitika eesmärk: Eestis elamiseks peab oskama eesti keelt.
Eesti keel Eestis
Eesti riigikeel on eesti keel, mis kuulub Uurali keelkonda ja mida 2012. aasta seisuga kõneles emakeelena hinnanguliselt 922 000 inimest (68,5% kogurahvastikust) Eestis ja 160 000 mujal maailmas. Teine ametlik keel on eesti viipekeel. Eesti keelel on kaks suurt murderühma: põhjaeesti ja lõunaeesti, kuigi mõnikord on mainitud ka kolmandat murret – kirderanniku. Normeeritud eesti kirjakeel on loodud põhjaeesti keskmurde baasil.
Eestis viib keelepoliitikat ellu, peab riiklikku järelevalvet keeleseaduse ja keelekasutust kindlaks määravate õigusaktide nõuete täitmise üle valitsusasutus Keeleamet, mis kuulub Haridus- ja Teadusministeeriumi valitsemisalasse.
21. sajandi Eestis uurivad eesti keelt Tallinna Ülikool, Eesti Keele Instituut, Tartu Ülikool ja Tallinna Tehnikaülikooli Küberneetika Instituut. Keelehuvilised on loonud ka mittetulundusühinguid, näiteks Emakeele Selts ja Eesti Rakenduslingvistika Ühing, kes korraldavad ettekandekoosolekuid ja väljasõite. Lisaks toimuvad keelepäevad, seminarid ja konverentsid, millest märkimisväärseim on sügiseti toimuv "Emakeel ja teised keeled" konverents.
Peaaegu kõik eestlastele suunatud veebikeskkonnad ja -portaalid, mobiiltelefonid, panga-, bensiini- ja muud automaadid on eesti keeles. Keeletarkvara ja sõnastikke pakuvad Keeleveeb, Keelevara, EKI.
Tuleviku eesmärgiks on panna arvuti mõistma eestikeelset kõnet ja osalema lihtsas infodialoogis. Samuti tahetakse luua eestikeelset automaatset kõnetuvastust, infootsinguid-, masintõlkeid- ja sisukokkuvõtteid tegevaid programme ning grammatikakorrektoreid.
Eesti venekeelsetes koolides õpetatakse eesti keelt alg- ja põhikooliastmes teise keelena, samas enamikus gümnaasiumites on kogu aineõpe eesti keeles või 60% aineõppest on eesti ja 40% vene keeles. Eestikeelsetes koolides kuulub eesti keel ja kirjandus kohustuslike õppeainete hulka ning seda õpitakse alates 1. klassist kuni 12. klassini. Eesti keele tasemetöö toimub 3. ja 6. klassis, eksam 9. ja 12. klassis.
Eesti keele välisõpe
Eesti keele välisõpe jaguneb kaheks: akadeemiliseks välisõppeks ja välismaa koolides toimuvaks keeleõppeks.
Võõrkeelepoliitika
Võõrkeelepoliitika on osa eesti keelepoliitikast, mida reguleerib 2011. aasta 23. veebruaril vastu võetud keeleseadus. Selle eesmärk on kaitsta eesti keelt ja täpsustada võõrkeelte kasutamise tingimusi ametiasutustes.
vasakul|raamita|31x31px § 23 ütleb:
vasakul|raamita|31x31px § 91 ütleb:
vasakul|raamita|31x31px § 12 1 ütleb:
Arrheniuse võrrand
Arrheniuse võrrand (Arrheniuse valem) väljendab keemilise reaktsiooni kiiruskonstandi sõltuvust temperatuurist, seega reaktsiooni kiiruse sõltuvust temperatuurist. See seos avaldub eksponentfunktsioonina:
kus k on reaktsiooni kiiruskonstant, A on eksponendieelne tegur, Ea on aktivatsioonienergia, R on universaalne gaasikonstant ja T on absoluutne temperatuur (kelvinites). Selle võrrandi esitas Svante Arrhenius 1884. a.
Arrheniuse võrrandit tõlgendatakse nii aktiivsete põrgete teooria kui ka siirdeseisundi teooria alusel.
Näiteks lihtne teist järku reaktsioon: Selle reaktsiooni kiirus v ehk produkti C kontsentratsiooni kasv ajas t avaldub: kus [A], [B] ja [C] on vastavate ainete kontsentratsioonid.
Henno Kirikmäe
Henno Kirikmäe (3. september 1921 Auvere vald – 28. jaanuar 2014 Stockholm) oli eesti pedagoog ja koolijuht, Stockholmi Eesti Algkooli direktor.
Ta on õppinud Tallinna Õpetajate Seminaris, kus ta omandas matemaatikaõpetaja kutse; aastal 1941 lõpetas ta Tartu Õpetajate Seminari. Aastail 1942–1943 õppis ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas. Et mitte lasta end mobiliseerida Saksa sõjaväkke, siirdus ta aastal 1943 Soome, kus tast sai soomepoiss ehk 200. jalaväerügemendi võitleja.
Aastal 1944 naasis ta Eestisse ja ta põgenes Kihnu kaudu purjekaga Rootsi, kus elas alguses Gotlandil põgenikuelu. Aastatel 1945–1946 jätkas ta õpinguid Stockholmi Ülikoolis.
Wardenburg
Wardenburg on Oldenburgi päritolu Taani ja Saaremaa aadlisuguvõsa.
Henno Kirikmäe
Õpetaja ja koolidirektor
Lisaks töötas ta aastail 1956–1966 õpetajana Stockholmi Linna Majapidamiskoolis.
Wardenburg
Ajalugu
Wardenburgi suguvõsa kohta on esimesi teateid 1483. aastast, mil allikais mainitakse Oldenburgi raehärrat Johann Wardenburghi (suri pärast 1483). Suguvõsaliin algab Oldenburgi raehärra Hanns (Johann) Wardenborgkiga (suri pärast 1565). Viimase järeltulija Oldenburgi justiitsnõuniku Bernhard Dietrich Wardenburgi (1703−1788) poegadest põlvnesid suguvõsa peamised harud.
Henno Kirikmäe
Muu pedagoogiline töö
Alates 1946. aastast ja koolivaheaegadel aitas Henno Kirikmäe mitmel pool Rootsis eesti laste suvekodusid korraldada ning oli aastail 1950–1962 Gotlandil Ojamaa suvekodu juhataja.
Wardenburg
Oldenburgi vanem liin
Vanem poeg õuenõunik Anton Wilhelm Wardenburg (1734−1795) jätkas Oldenburgi liini. Tema poeg Jakob Georg Adam Wardenburg (1769−1805) oli nimekas arst; 1800−1803 oli ta Göttingeni ülikooli arstiteaduse erakorraline professor.
Oldenburgi noorem liin
Hatteni pastor Adam Levin Wardenburg (1741−1800) oli Oldenburgi noorema liini rajaja. Sellest suguvõsaharust põlvnes kindralmajor Wilhelm Gustav Friedrich Wardenburg (1781−1838), kellel oli oluline osa Oldenburgi suurhertsogiriigi sõjaväe arendamises.
Henno Kirikmäe
Muu pedagoogiline töö
Ta oli Eesti Algkooliõpetajate Ühingu ja Eesti Õpetajate Keskühingu liige ning mõnd aega ka mõlema ühingu esimees. Toimetas õpetajate häälekandjat Bülletään ja avaldas artikleid nii õpilaste koolivälisest tegevusest kui ka õpetajate kutseorganisatsioonidest.
Wardenburg
Taani liin
Johann Heinrich Nikolaus Wardenburg (1737−1814) astus Taani teenistusse ja temast sai majori auastmes sõjaväelane. Tema poeg justiitsnõunik Diedrich August von Wardenburg (1776−1856) tõsteti 1833. aastal koos noorema vennaga Taani aadliseisusse.
Pisiplastika
Pisiplastika, ka väikeplastika on üks skulptuuri alaliike, vabaplastika, millele on iseloomulikud väikesed mõõtmed (nn vitriiniformaat, enim mõnekümnesentimeetrine kõrgus) ja enamjaolt figuraalsed motiivid.
Wardenburg
USA liin
Diedrich Augusti pojapoeg Friedrich Carl August von Wardenburg (1853−?) asus elama USA-sse, kus tema järeltulijad elavad tänapäevani.
Henno Kirikmäe
Muu pedagoogiline töö
Henno Kirikmäe oli ka aktiivne sportlane ja laulis palju aastaid Stockholmi Eesti Meeskooris.
Pisiplastika
Pisiplastikat luuakse väga erinevates materjalides: kivi, metall, keraamika, puit, luu, portselan jm.
Wardenburg
Saksimaa liin
Johann Heinrich Nikolause vanem poeg ooberstleitnant Heinrich Leopold Friedrich von Wardenburg (1809−1869) oli Saksimaa liini esiisa. Viimase poeg Karl Gustav Lebrecht Ernst Wenzel von Wardenburg (1853−1932) tegi karjääri Saksimaa kuningriigi sõjaväes ja läks kindralleitnandi auastmes erru. 1903. aastal võeti ta Saksimaa kuningriigi rüütelkonna matriklisse. Kindrali surmaga suri see suguvõsaliin välja.
Pasila raudteejaam
pisi|Pasila raudteejaam pisi|Pasila Pasila raudteejaam (lühend Psl, soome keeles Pasilan rautatieasema, rootsi keeles Böle järnvägsstation, varem Fredriksbergs järnvägsstation) on raudteejaam Helsingis Pasila linnaosas.
Wardenburg
Saaremaa liin
Heinrich Leopold Friedrich noorem vend Ernst Christian Ludwig von Wardenburg (1811−1886) asus elama Saaremaale ja immatrikuleeriti 21. jaanuaril (ukj 2. veebruaril) 1849 Saaremaa rüütelkonda. Mõisaomandit perekonnal siiski Saaremaal ei tekkinud. Selle liini esindajad elavad praegu Saksamaal.
Pasila raudteejaam
Pasila raudteejaam asub 3,5 kilomeetri kaugusel Helsingi pearaudteejaamast. Ta on Helsingist väljuvate rongide esimene peatus.
Wardenburg
Hollandi liin
Teine Bernhard Dietrichi poeg kaupmees Johann Diedrich Wardenburg (1743−1808) asus 1760. aastal elama Hollandisse Amsterdami. Tema poeg Bernard Diederik Gijsbert Wardenburg (1786−1858) sai 1809. aastal Baieri kuningalt Maximilian I Josephilt aadlitiitli ja tõsteti vabahärra seisusse. 1809−1814 kuulus talle Alam-Saksimaal Exteni rüütlimõis. Tema liin on alles tänini.
Pasila raudteejaam
Kõik lähi- ja kaugliinirongid peatuvad Pasilas. Seetõttu on see Helsingi pearaudteejaama järel peale- ja mahatulijate arvult teine raudteejaam Soomes. Pasila raudteejaama kasutas 2005. aastal umbes 54 300 inimest päevas.
Pasila on üks kahest raudteejaamast Helsingis, mis teenindavad kaugliine. Helsingis on raudteejaamu rohkemgi, aga ülejäänud teenindavad üksnes lähiliine. Pasila jaam rajatigi selleks, et vähendada Helsingi pearaudteejaama koormust. Peamised erinevused nende vahel seisnevad rööpmepaaride arvus (Pasilas 10, Helsingis 19) ja selles, et Pasilas pole võimalik autosid rongile peale ega maha laadida.
Pasila raudteejaam rajati 1862.
Édouard Daladier
Édouard Daladier [edu'aar daladj'ee] (18. juuni 1884 Carpentras – 10. oktoober 1970 Pariis) oli Prantsusmaa poliitik. Ta oli korduvalt Prantsusmaa peaminister, sealhulgas Teise maailmasõja alguse ajal. Ta kuulus Vabariiklikku, Radikaalsesse ja Radikaalsotsialistlikku Parteisse.
Daladier oli korduvalt minister. 1924–1925 kolooniate minister, 1925 sõjaminister, 1925–1926 ja uuesti 1926 avaliku koolituse ja kaunite kunstide minister (tänapäeva mõistes haridus- ja kultuuriminister), 1930, uuesti 1930–1931 ja veel kord 1932 avalike tööde minister, 1932–1934 sõjaminister, 1936–1937 ja 1938 asepeaminister, 1936–1940 riigikaitse- ja sõjaminister ning 1939–1940 ja uuesti 1940 välisminister.
Daladier oli peaminister kolm korda: 31. jaanuarist 26. oktoobrini 1933 (ühtlasi sõjaminister), 20. jaanuarist 9. veebruarini 1934 (ühtlasi välisminister) ja 10. aprillist 1938 21. märtsini 1940 (ühtlasi kaitse- ja sõjaminister ning ajuti välisminister).
Ta kirjutas alla Müncheni kokkuleppele, kuigi uskus, et Saksamaa jätkab vallutusi. 3. septembril 1939 kuulutas Daladier' valitsus Saksamaale sõja, kuid sõjategevusest hoiduti. Daladier keelustas 1939. aasta septembris Prantsuse Kommunistliku Partei, mis toetas Molotovi-Ribbentropi pakti. 1940. aasta märtsis astus ta tagasi, sest oli keeldunud Soomet Talvesõjas abistamast.
Diaea dorsata
pisi|Diaea dorsata Diaea dorsata on liik krabiämbliklasi perekonnast Diaea.
Édouard Daladier
Pärast Teist maailmasõda oli Daladier Prantsusmaa Saadikutekoja liige ja Charles de Gaulle'i poliitiline vastane. 1953–1958 oli ta Avignoni linnapea.
Diaea dorsata
Tal on rohelised jalad ja rindmik ning pealt helepruun tagakeha.
Liik esineb ka Eestis.
Kanepi tänav
Kanepi tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Sitsi asumis.
Kanepi tänav algab Lina tänavalt ja lõpeb Niidi tänaval.
Kanepi tänav on idakagu-lääneloodesuunaline ja ligi 150 meetri pikkune.
Kanepi tänav sai nime 4. veebruaril 1925. Asub Sitsi asumi tekstiilitoorainenimeliste tänavate piirkonnas.
Ida-Aafrika Ühendus
thumb|[[Ida-Aafrika Ühenduse lipp]] thumb|Liikmesriigid Ida-Aafrika Ühendus (inglise keeles East African Community, suahiili keeles Jumuiya ya Afrika ya Mashariki) on viit Ida-Aafrika riiki ühendav majandusliku koostöö organisatsioon.
Ühenduse asutasid 6. juunil 1967 Uganda pealinnas Kampalas Keenia, Tansaania ja Uganda tolliliiduna. Alates 1977. aastast koostöö katkes, kuid aastal 2000 see taastati. Aastal 2007 liitusid ühendusega ka Burundi ja Rwanda.
Ühenduse peakorter asub Tansaanias Arushas. Kõrgeim organ on kord aastas kogunev riigipeade konverents.
Liidu tegevuse eesmärk on majanduslik koostöö; kapitali, kaupade ja inimeste vaba liikumise kehtestamine; ühise valuuta kasutuselevõtt ning poliitiline integratsioon. 1. juulil 2010 alustasid ühenduse liikmesriigid üleminekut ühisturule.
2023. aasta jaanuaris plaanib Ida-Aafrika Ühendus (EAC) järgmise nelja aasta jooksul emiteerida ühisraha. Organisatsiooni ministrite nõukogu peab otsustama Ida-Aafrika Rahainstituudi asukoha ja ühisraha emiteerimise teekaardi koostamise.
Disainmõtlemine
Disainmõtlemise mõistet kasutas esimesena L. Bruce Archer oma raamatus "Süstemaatiline meetod disaineritele" (1965). 1980ndatel tuli disainmõtlemise mõiste laiemalt kasutusele; sellele aitas eriti kaasa Peter Rowe 1987 ilmunud samanimeline raamat. Juba 1990ndatel õpetati USA kõrgkoolides disainmõtlemist loomingulise tegevuse meetodina.
Disainmõtlemine on lahendusele orienteeritud, pigem sünteetiline kui analüütiline ja pigem divergentne kui konvergentne. Kui teadusmõtlemine on orienteeritud probleemile ühe lahenduse leidmisele, siis disainmõtlemine käib pigem läbi palju erinevaid hargnevaid lahendusteid.
Disainimõtlemise protsessi on kirjeldatud koosnevana seitsmest etapist: määratlemine, uurimine, mõistmine, prototüüpimine, valimine, rakendamine ja õppimine. Lihtsam skeem on viieetapiline: probleemi määratlemine, vajaduste võrdlemine, mõtlemine, ehitamine, katsetamine.
Disainmõtlemisele peetakse omaseks veel loovust, uudishimu, optimismi, koostöisust ja empaatiat.
Messier 99
Messier 99 (ka M99 ja NGC 4254) on spiraalgalaktika, mis asub Berenike Juuste tähtkujus.
Galaktika avastas 15. märtsil 1781 Prantsuse astronoom Pierre Méchain. Sama aasta 13. aprillil vaatles galaktikat Charles Messier, kes lisas selle oma kataloogi kolmandasse ja viimasesse versiooni.
Messier 99 kuulub Neitsi galaktikaparve, asudes Maast 55,7 miljoni valgusaasta kaugusel. Galaktika diameeter on 85 000 valgusaastat. Messier 99 tähesuurus on 10,4 ja see sisaldab üle 150 miljardi tähe.
Katie Bouman
pisi|Katie Bouman 2019. aastal Katherine Louise Bouman (sündinud 9. mail 1989 West Lafayette'is Indiana osariigis USAs) on Ameerika arvutiteadlane.
Ta uurib arvutuslikku pilditöötlust arvutites ning on juhtinud meeskonda, mis töötas välja algoritmi, millega saadi Event Horizon Telescope'i ('sündmuste horisondi teleskoobi') abil esimene pilt mustast august. Ta on arvutiteaduse õppejõud California Tehnoloogiainstituudis.
Lapsepõlv ja haridus
Bouman kasvas üles Indiana osariigis West Lafayette'i linnas, kus lõpetas keskkooli (West Lafayette Junior-Senior High School) 2007. aastal. Keskkooliõpilasena uuris ta pilditöötlust koos Purdue Ülikooli professoritega. Esimest korda kuulis ta Event Horizon Telescope'ist koolis 2007. aastal.
Katie Boumani isa Charles Addison Bouman on West Lafayette'is asuvas Purdue Ülikoolis elektriinsenerinduse professor.
Bouman õppis elektriinsenerindust Michigani Ülikoolis, mille lõpetas bakalaureusekraadiga summa cum laude 2011. aastal. Ta kaitses magistrikraadi samal alal Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis (MIT), kus läbis ka doktorantuuri. Bouman kuulus MITi Haystacki Observatooriumi meeskonda. USA Riiklik Teadusfond (National Science Foundation) andis talle stipendiumi (Graduate Fellowship). Boumani magistriväitekiri "Estimating Material Properties of Fabric through the Observation of Motion" ("Riide materiaalsete omaduste hindamine selle liikumise jälgimise teel") pälvis Ernst Guillemini auhinna parima magistritöö eest. Järeldoktorantuuriks siirdus Bouman Harvardi Ülikooli, kus liitus Event Horizon Telescope'i pilditöötlusmeeskonnaga. 2016. aastal esines Bouman TEDx-i konverentsil ettekandega "Kuidas pildistada musta auku" ("How to Take a Picture of a Black Hole"), mis selgitas projektis kasutatavat algoritmi. Doktorikraadi elektriinsenerinduses ja arvutiteaduses sai ta MIT-st 2017. aastal.
Karjäär ja uurimistöö
Boumani meeskond töötas välja algoritmi "Continuous High-resolution Image Reconstruction using Patch priors", lühendina CHIRP. Algoritmi kasutati, et saada pilt ülimassiivsest mustast august galaktika Messier 87 tuumas.
MITis vastutas Bouman algoritmi eest, mida kasutati, loomaks esimesi kujutisi mustast august, mis avaldati 2019. aasta aprillis. Tema meeskond pakkus arvutuslikku tuge tugevates väljades toimiva üldrelatiivsuse tundmaõppimisel. Bouman theorized that black holes leave a background shadow of hot gas. Masinõppealgoritm täidab lüngad kogu maailma teleskoopidest pärinevates andmetes, luues ekstrapolatiivselt virtuaalse Maa-suuruse teleskoobi. Bouman juhtis tööd Sündmuste Horisondi Teleskoobi piltide verifitseerimise ja kujutiste parameetrite valikuga.
2019. aastast töötab Bouman dotsendina California Tehnikainstituudis uute süsteemidega digitaalse pilditöötluse alal.
Ruļmurēni
Ruļmurēni on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Liezēre vallas.
Ruļmurēni asub valla lõunaosas Ogre jõe ja Dziļūkste järve kaldal.
Tikkurila raudteejaam
thumb|Tikkurila raudteejaam (2021) Tikkurila raudteejaam (lühend Tki, soome keeles Tikkurilan rautatieasema, rootsi keeles Dickursby järnvägsstation) on raudtee- ja bussijaam Vantaa Tikkurila linnaosas.
Asub umbes 16 km kaugusel Helsingi pearaudteejaamast ja 5 km kaugusel Helsingi Vantaa lennujaamast.
Emmerthal
Emmerthal on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hameln-Pyrmonti kreisis. Valla pindala on 115 km². 31. detsembril 2016 elas seal 9882 inimest. Vald paikneb Weseri jõe ääres, umbes 6 km Hamelnist lõunas. Valla keskus asub Kirchohseni külas.
Grohnde tuumaelektrijaam paikneb Emmerthalis.
Aastatel 1933–1937 tähistasid natsid Bückebergi mäe lähedasel väljal rahvuslikku tänupüha.
Kärdla metsandik
Kärdla metsandik on metsandik Hiiumaa metskonnas. Kärdla metsandik hõlmab osaliselt Hiiumaa valla riigimetsi.
Philothamnus semivariegatus
Philothamnus semivariegatus on maoliik.
Levila
Neid võib kohata Sahara-taguses Aafrikas:
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Philothamnus semivariegatus seisuga 14.03.2014.
Pootsi külakeskus
pisi|Pootsi külakeskus (mai 2007) Pootsi külakeskus on kultuurikeskus Pärnu maakonnas Pärnu linnas Pootsi külas. Asutuse eesotsas on Kristiina Lepik.
Maxime Vachier-Lagrave
pisi|200px|Maxime Vachier-Lagrave (2021)
Maxime Vachier-Lagrave (sündinud 12. oktoobril 1990 Nogent-sur-Marne'is) on prantsuse maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2005).
Ta on võitnud viiel korral Bieli suurmeistrite turniiri (2009, 2013–2016).
Lahu Algkool
Lahu Algkool asutati 5. detsembril 1873. 1902. aastal ehitati Lahu külla uus koolimaja, kus töötas kolmeklassiline kool. Pärast kuueklassilise koolikohustuse kehtestamist õppis selles 4.–6. klass, 1932. aastast muudeti kool kuueklassiliseks algkooliks. 1940 valmis Alar Kotli projekteeritud koolimaja Kõpstale, kuhu 1940/41. õppeaastal asus õppima kolm klassikomplekti. Kool suleti 2015. aastal.
Diisel
Sõna diisel tuleneb saksa leiutaja Rudolf Dieseli nimest, kes leiutas aastal 1892 diiselmootori.
Lisaks mootorile võidakse selle all silmas pidada ka diislikütust, mis on diiselmootorites kasutatav kütus.
Sulev Savisaar
Sulev Savisaar (sündinud 28. jaanuaril 1950) on eesti bioloog.
Ta lõpetas 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina.
Ta on tegelenud sibullillede ja pojengide kasvatamisega, tal on Põhjamaade suurim haruldaste sibullillede avamaakollektsioon.
Tunnustus
Tema järgi on nimetatud liik liilialiste sugukonnast – Sulevi koerahammas (Erythronium sulevii).
Arlentin Laisaar
Arlentin Laisaar (sündinud 11. juunil 1933 Kingissepas Leningradi oblastis) on Eesti füüsik.
Elukäik
Ta lõpetas 1952. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) füüsikuna. Aastatel 1960–1963 oli ta TRÜ aspirant, kaitses 1966. aastal väitekirja "Влияние высокого гидростатического давления на спектральные характеристики кристаллофосфоров" ("Kõrge hüdrostaatilise rõhu mõju kristallfosfooride spektraalkarakteristikutele") ning sai füüsikakandidaadi kraadi.
1957. aastast on ta töötanud Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudis, kus alustas tööd mehaanikuna ja lõpetas vanemteadurina.
Henry Dale
Sir Henry Hallett Dale (9. juuni 1875 London – 23. juuli 1968 Cambridge) oli inglise farmakoloog, biokeemik ja füsioloog.
Aastal 1936 pälvis ta koos Otto Loewiga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna "avastuste eest närviimpulsi keemilise ülekande vallas". Nimelt uuris ta atsetüülkoliini rolli selles ülekandes.
Eesti ühiskonna integratsiooni monitooring
Eesti ühiskonna integratsiooni monitooring on Kultuuriministeeriumi tellitav lõimumisvaldkonna sõltumatu süvauuring. Integratsiooni monitooringuid korraldatakse üle Eesti alates 2000. aastast. Sihtrühmad, keda monitooringu raames küsitletakse on eestlased, eesti keelest erineva emakeelega püsielanikud ning alates 2017. aastast uussisserändajad. Monitooringu peamised uurimisvaldkonnad, mis puudutavad eri rahvusest inimeste elu Eestis, on haridus, tööturg, meedia, vähemusrahvuste ja etniliste gruppide keel ja kultuur, võrdne kohtlemine, kodakondsus, keeleõpe ja uussisserändajate kohanemine. Monitooringus kasutatakse peamise uurimismeetodina kvalitatiivset uurimismeetodit. Monitooringu tulemused annavad sissevaate Eesti lõimumispoliitika ja lõimumisprotsesside kohta.
2017. aasta tulemused
Murekohad:
Paranenud näitajad:
2015. aasta tulemused
Murekohad:
Paranenud näitajad:
Eesti lõimumispoliitika
Eesti lõimumispoliitika tähtsaim alusdokument on valdkondlik arengukava "Lõimuv Eesti 2020", mis sõnastab rahvastiku ühtsustamisele kaasaaitavad eesmärgid ja tegevused nende saavutamiseks. Tähtsaim saavutus uusisserändajate toetamiseks on kohanemisprogramm. Lõimumisest ülevaate saamiseks korraldataksegi Eesti ühiskonna integratsiooni monitooring.
Mercury City Tower
pisi|200px Mercury City Tower (vene Меркурий Сити Тауэр) on pilvelõhkuja Venemaal Moskvas.
Kõrghoonel on 75 korrust maa peal ja 5 korrust maa all. Hoonet hakati ehitama 2009. aastal ja see saavutas oma täiskõrguse 338 m 1. novembril 2012, olles Euroopa üheks kõrgeimaiks.
Dusetose vald
Dusetose vald (leedu keeles Dusetų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Zarasai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 139,4 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1807 inimest. Valla keskus on Dusetose linn, kus 2011. aastal oli 711 elanikku. Vallavanem on Saulius Kėblys.
pisi|Vallamaja pisi|Antažiegė linnamägi pisi|Bileišiai pisi|Brogiškės pisi|püsti|Jasai [[tulpkabel]] pisi|Kavoliai pisi|Maskvyčios pisi|Morkūnai pisi|Padustėlis pisi|Sadūnai pisi|Vasaknos pisi|Dusetose huutor
Lisaks küladele on vallas ka viis huutorit.
Saartneem
pisi|Saartneem (aprill, 2008) pisi|Saartneem Käsmu lahes Saartneem (ka Kuradisaar) on Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Käsmu küla alal Lahemaa rahvuspargis Käsmu lahes asuv 6,37 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 3 kilomeetrit.
Saar asub Käsmu poolsaare kirdeotsast 200 meetrit põhja pool. Sellest põhja pool asub Tiirukari, kirdes Ninakivi kari. Saartneemega on liitunud Mändneeme saar. Suvel 2015 pääses madala veetaseme tõttu Käsmu poolsaarelt kuiva jalaga saarele.
Saar on pikliku kujuga ja kruusase pinnamoega. Saare suurim kõrgus on 5 meetrit üle merepinna.
Saarel leidub okasmetsa ja rannaniitu.
Kunstiteaduslikke Uurimusi
Kunstiteaduslikke Uurimusi (inglise Studies on Art and Architecture) on Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu välja antav teadusajakiri, mis sisaldab originaaluurimusi kunstiajaloo, -teooria ja visuaalkultuuri kohta, samuti avaldatakse kunstiteaduslike raamatute ja ürituste ülevaateid.
Ajakiri ilmub aastast 1976, ilmudes 1976–1980 nime "Töid kunstiteaduse ja -kriitika alalt" all (köide 1–3) ja 1981–1986 nime "Kunstiteadus. Kunstikriitika" all (köide 4–6).
Aastast 2003 on Kunstiteaduslikke Uurimusi eelretsenseeritav perioodiliselt ilmuv teadusajakiri.
Korso raudteepeatus
pisi Korso raudteepeatus (lühend Krs, soome keeles Korson rautatieasema, rootsi keeles Korso järnvägsstation) on raudteepeatus Vantaa Korso linnaosas.
Ungern-Sternberg
Saksa-Rooma keiser Ferdinand I andis 7. veebruaril 1534 Georg von Ungernile (Schloß Pürkel) Püha Rooma riigi päritava vabahärratiitli.
Rootsi kuninganna Kristiina kinnitas 27. oktoobril 1653 Läänemaa Noarootsi kihelkonna Pürksi mõisniku Wolmari (1606–1667), Läänemaa Ridala kihelkonna Ungru ja Võrumaa Kanepi kihelkonna Erastvere mõisniku Otto (1627–1666) ja Läänemaa Ridala kihelkonna Kiideva mõisniku Reinhold (1618–1684) von Ungern-Sternbergide vabahärratiitlit ning nad immatrikuleeriti 1660 vabahärrasuguvõsana nr 54 Rootsi rüütelkonda.
Ungern-Sternbergid olid kantud Eestimaa rüütelkonna (1746), Liivimaa rüütelkonna (1747), Kuramaa rüütelkonna (1841 ja 1882) ja Saaremaa Rüütelkonna (1851) matriklisse.
Venemaa keisri ja Riiginõukogu poolt kinnitati 20. detsembril 1865 Ungern-Sternbergide suguvõsa parunitiitel.
1874. aastal anti Suuremõisa mõisnikule ja Johanniitide ordu rüütlile Ewald von Ungern-Sternbergile (1824–1899) tema abikaasa krahvinna Adele von Stackelbergi isale, Elistvere ja Alatskivi mõisnikule ning maanõunikule krahv Reinhold Andreas von Stackelbergile (1797–1869) kuulunud krahvitiitel.
Mõisad
Ungernite üheks vanemaks valduseks Vana-Liivimaal oli Zemgales Ogre jõe lähedal Madliena kihelkonna (Kirchspiel Sissegal) aladel asunud ja hiljem abielu kaudu Aderkase aadlisuguvõsa järgi uue nime saanud Aderkaši mõis (saksa Fistehl, Fistehlen) koos Cīruļi (Swirgellen, Swirgekaln) mõisaga.
Perekonnale kuulusid Eestimaa alal eri aegadel järgmised mõisad: Adila, Alavere, Anija, Araski, Aruvalla, Porkuni, Ehmja, Erra, Voore, Habaja, Hiiu-Suuremõisa, Harku, Hüüru, Kõrgessaare, Ülgase, Jõelähtme, Jõgisoo, Kärdla, Kernu, Väike-Lähtru, Kuie, Kuuste, Lagedi, Lasila, Lauka, Lehtse, Kiideva, Klooga, Nõva, Ohekatku, Niibi, Palivere, Partsi, Paunküla, Patsu, Pajaka, Pikva, Põlli, Putkaste, Rooküla, Salutaguse, Taebla, Kohala, Vaida, Kiltsi, Valtu, Undla, Üksnurme ja Varangu (Wrangelshof).
Enne võõrandamist 1919. aastal kuulusid neile: Adila, Aru, Heinrichshof, Essu, Koigi, Leetse, Purdi, Pikaküla, Pallaste, Perila, Rätla, Võnnu, Vidruka, Keskvere, Jõesse, Tagavere, Ungru, Liivi, Pürksi, Vööla ja Tahu endisel Eestimaa alal. Vana-Antsla, Jäärja jt Liivimaa alal.
Aderkaši liin
Vabahärra Reinhold von Ungern-Sternberg (1618–1684), Läänemaa Martna kihelkonna Väike-Lähtru,  Ridala kihelkonna Kiideva ja Soome Hohenforsi mõisnik, Rootsi ooberstleitnant, Eestimaa rüütelkonna peamees (1667–1671). Liivimaa Madliena kihelkonna Aderkaši (saksa keeles Fistehlen) suguvõsaliin
Hippius
Hippius on perekonnanimi.
Merike Kurisoo
pisi|Merike Kurisoo Merike Kurisoo (sündinud 1977) on eesti kunstiteadlane. Tema peamine uurimisvaldkond on kesk- ja varauusaegne kirikukunst.
Ta on lõpetanud 2001. aastal Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse erialal ning kaitsnud 2006. aastal Tartu Ülikoolis magistritöö. 2019. aastal kaitses ta Tallinna Ülikoolis doktoriväitekirja teemal "Vahepealsed asjad ja vahepealsed ajad. Kirikuruumi ja pildikultuuri muutumisest katoliiklikust luterlikuks varauusaegse Eesti aladel". 2001. aastast töötab Kurisoo Eesti Kunstimuuseumis. Ta on Niguliste muuseumi kuraator-programmijuht. Aastatel 2013–2018 oli ta ajakirja Eesti Kunstimuuseumi Toimetised peatoimetaja. 2019. aastast on ta Eesti Kunstimuuseumi teadusnõukogu juhataja.
Merike Kurisoo on 2020. aastast Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu esimees ning on ka varem kuulunud ühingu juhatusse. Ta on vanemast sakraalkunstist ja pühakukultusest kirjutanud raamatuid, koostanud kogumikke ja publitseerinud arvukalt teadusartikleid. Kurisoo on pidanud oma erialal loenguid Eesti Kunstiakadeemias, Tallinna Ülikoolis, Tartu Ülikoolis ja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis.
Kurisoo kuulub mitmesse erialaühendusse. Samuti on ta saanud erialased preemiaid ja stipendiume.
Sant'Erasmo
pisi|Maximiliani kindlus Sant'Erasmo on Itaalia põhjaosas Veneta laguunis asuv saar. Saar asub Lido di Venezia saarest põhja ja Veneetsiast ida pool.
Saarel elab ligikaudu 700 elanikku. Saare suhtelise isoleerituse, ühistranspordi väikese sageduse ja investeeringute vähesuse tõttu on rahvastik tasapisi vähenemas.
Geograafia
Tegemist on ühe Veneta laguuni suurima saarega – saar on 4 kilomeetrit pikk ja 500–900 meetrit lai. Saar asub laguuni väga strateegilises punktis põhjapoolsete saarte Murano, Burano ja Torcello ning mandriasulate Punta Sabbioni, Treporti ja Cavallino vahel.
Ajalugu
Juba 8. sajandil oli saarel Muranoga seotud sadam.
Saart ääristavad varemeis kindlustused, sealhulgas nn Torre Massimiliana ehk "Maximiliani torn". Saarel olid kindlused juba nii vara kui 16. sajandil ning pärast Veneetsia vabariigi lõppu ehitasid prantslased saarele aastatel 1811–1814 oma tugipunkti.
Pärast Napoleoni valitsemise lõppu lasi Austria ertshertsog Maximilian ehitada aastatel 1843–1844 saarele torni ning mässu ajal leidis ta saarelt pelgupaiga. Tornil on hulknurgakujuline 25-meetrise läbimõõduga põhi ja torn on ümbritsetud kraaviga. Selle ülemisele korrusele võis paigutada kuni 13 kahurit ning seda kasutati Itaalia sõjaväe poolt veel nii hilja kui Esimese maailmasõja ajal.
Põllumajandus
Juba aastal 1696 kirjutas Coronelli Sant'Erasmo saare kohta, et saare viinamarjaistandused ja aiad varustavad Veneetsiat täiuslike puu- ja juurviljadega.
Sant'Erasmot on alati peetud Veneetsia juurviljaaiaks ja saar on kuulus sealsete maitsvate viljade poolest (head maitseomadused on tingitud saare osalt liivasest ja osalt savisest pinnasest). Sant'Erasmo kaup on alati saadaval Veneetsia Rialto turul. Eriti kuulus on saar oma artišokkide, peetide ja spargli poolest. Lisaks toodetakse saarel ka veini.
Tänapäeval
Saarel toimub suviti iga-aastane paadiralli. Sant'Erasmo on tuntud ka seda ümbritsevas laguunis liivamadalikel elunevate kurvitsaliste seltsi kuuluvate lindude poolest.
2012. aasta juunis tabas Veneetsiat tornaado, mis möödus küll Veneetsia ajaloolisest keskusest, kuid tabas täie võimsusega Sant’Elena saart ja liikus sealt edasi Sant'Erasmole, kus räsis surnuaeda, mis tuli seejärel remondiks sulgeda.
Williamsi sündroom
Williamsi sündroom ehk Williamsi-Beureni sündroom (lühend WBS) on inimestel kaasasündinud haruldane sündroom. Williamsi sündroomi põhjustab umbes 26 geeni pikkune mikrodeletsioon 7. kromosoomi pikas õlas. Williamsi-Beureni sündroomi identifitseeris J. C. P. Williams aastal 1961 Uus-Meremaal ja selle esinemissagedus on 1:7500 kuni 1:20000 sünni kohta.
Williamsi sündroomiga haigetele on iseloomulikud "haldjalikud" näojooned koos madala ninajuurega, ebaharilikult rõõmsameelne käitumine ja sundimatu suhtlemine võõrastega, arenguline mahajäämus koos hästi arenenud keeleoskusega ning kardiovaskulaarsed häired, näiteks aordiklapi stenoos ja hüperkaltseemia.
Sümptomid
Williamsi sündroomiga inimestel avalduvad sümptomid võivad ulatuda kergetest väga raskete vormideni, näiteks:
pisi|Poor little birdie teased, [[viktoriaanlik ajastu|viktoriaanliku ajastu illustraatori Richard Doyle'i kujutatud haldjas näojoontega, mida seostatakse Williamsi sündroomiga]]
Kõige sagedasemad sümptomid on vaimne alaareng, südamerikked ja ebatavalised näojooned. Teised sümptomid hõlmavad kasvupeetust lapseeas ja madalat lihastoonust. Enamikul Williamsi sündroomiga patsientidel on kõrgelt arenenud verbaalsed võimed ning nad on väga suhtlusaltid, omades nii-öelda kokteilipeo tüüpi iseloomu, mida iseloomustab märkimisväärne hulk kognitiivseid tugevusi ja nõrkusi. Suheldes keskenduvad sügavalt teiste inimeste silmadele. Patsientidel on tihti laiad hambavahed, pikk vagu ülahuule kohal ja lamenenud ninajuur. Samuti esineb neil palju südame- ja veresoonkonna haigusi, millest sagedamini südamekahinaid, suuremate veresoonte ahenemist ning aordiklapi stenoosi. Esineda võivad veel häired seede- ja erituselundkonna toimises nagu ägedad või kauakestvad koolikud (gaasivalud), alakõhuvalud ja divertikuliit (soole väljasopistuste ehk divertiikulite põletik), enurees (voodimärgamine) ja urineerimishäired, maloklusioon (hambumushäire) ja nõrk hambaemail, samuti hormonaalsed probleemid, millest sagedamini esineb hüperkaltseemia (kõrgenenud kaltsiumi tase veres). Lastel on kirjeldatud hüpotüreoosi (kilpnäärme alatalitlust), kuid selle esinemist täiskasvanutel pole tõestatud. Diabeeti on kirjeldatud täiskasvanutel juba 21-aastaselt.
Williamsi sündroomi põdevatel lastel ja täiskasvanutel võivad kaasuda aktiivsus- ja tähelepanuhäire sümptomid.
Williamsi sündroomiga patsiendid kannatavad tihti hüperakuusi (ülitundlikkus helide suhtes) ja fonofoobia (hirm valjude helide ees) all, mis sarnaneb müra indutseeritud kuulmislangusega, kuid võib olla põhjustatud kuulmisnärvi talitlushäirest. Siiski võivad nad demonstreerida suurt kiindumust muusikasse ja omada väga head muusikalist kuulmist ning helitunnetust. Samuti näib esinevat tihedamini vasakukäelisust ja vasaku silma domineerimist. Williamsi sündroomiga patsientidel on täheldatud ka suurenenud ärevust ning foobiate teket, mis võib olla seotud hüperakuusiga.
Kirjeldatud on ka probleeme visuaalse protsessinguga, kuid see tuleneb pigem raskustest toime tulla esemete asukoha määramisega ruumis kui probleemidest esemete sügavuse tajumisega.
Grupi Williamsi sündroomi põdevate lastega tehtud eksperiment näitas, et erinevalt tervetest lastest puuduvad neil märgid rassiliste eelarvamuste omamisest.
Tähelepanuväärne Williamsi sündroomi puhul on see, et tänu haigusele esinevad topeltseosed verbaalse ja kujundliku mõtlemise vahel. Patsiendid võivad olla kõrgelt arenenud verbaalsete võimetega. Kui Williamsi sündroomiga lastel paluda nimetada rida loomi, siis võivad nad loetleda väga laia valiku olendeid, nagu koaala, mõõkhambuline tiiger, kotkad, ükssarvik, merilõvi, jakk, kaljukits ja "Brontosaurus rex".
Mõned kultuuriajaloolased usuvad, et omadussõna "haldjalik" võeti kasutusele, et kirjeldada Williamsi sündroomiga inimeste näojooni, sest enne seda, kui mõisteti WBS-i teaduslikke põhjuseid, uskusid inimesed, et vastava haiguse all kannatajad, kes võrreldes teiste inimestega olid väga võluvad ja ebatavaliselt südamlikud, olid õnnistatud ebaharilike, isegi maagiliste võimetega. Seda on tihti peetud haldjate ning teiste "heade olendite" päritoluks folklooris. Kuigi Williamsi sündroomiga indiviide on kirjanduses tihti kirjeldatud kui haldjaliku näoga inimesi, ütleb Steven Pinker oma raamatus "The Language Instinct", et tema jaoks näevad nad rohkem välja kui Mick Jagger.
Närvisüsteem
Mitmete geenide puudumine Williamsi sündroomiga patsientidel mõjutab oluliselt aju funktsioone, hõlmates hälbeid väikeajus, paremas kiirusagaras ja vasaku otsmikusagara piirkonnas. See muster on kooskõlas visuaal-ruumiliste häiretega ning probleemidega käitumise ajastamisel, mida on Williamsi sündroomiga patsientidel tihti täheldatud. Frontaal-väikeaju-rajad on seotud käitumise ajastamisega ning neokorteksi parietaal-dorsaalpiirkonnad tegelevad visuaalse protsessinguga, mis toetab keskkonna (kuid mitte nägude) visuaal-ruumilist analüüsi. Williamsi sündroomiga inimesed on tavaliselt sõbralikud, ülijutukad ning võivad tihti pahvatada, mis demonstreerib dorsaal-ventraalsetest puudujääkidest tulenevat sisemiste piirangute vähenemist. On tehtud ka uuringuid, mis näitavad Williamsi sündroomiga inimeste mandelkeha suurenemist, võrreldes seda mandelkeha keskmise suurusega inimestel. Teades, et mandelkeha kontrollib inimeste hirmutunnetust, võib näha, miks on WBSiga indiviidid altid suhtlema kõigiga, kaasa arvatud võõrastega.
2010. aasta uuringud näitasid vasaku auditoorse korteksi suurenemist ning selle kõrgemat aktivatsiooni, mida interpreteeritakse kui neuraalset korrelatsiooni nende rütmitunnetuse ja kiindumusega muusikasse. Sarnase suurusega auditoorseid kortekseid on varem leitud ainult professionaalsetel muusikutel.
Põhjused
Williamsi sündroomi põhjustab geneetilise materjali mikrodeletsioon 7. kromosoomi q11.23 regioonis. Deleteeritud piirkond hõlmab rohkem kui 25 geeni ning teadlased usuvad, et neist mitmete geenide puudumine põhjustabki selle haiguse iseloomulikke jooni. CLIP2, ELN, GTF2I, GTF2IRD1 ja LIMK1 on geenide seas, mis tüüpiliselt on Williamsi sündroomiga patsientide genoomist deleteerunud. Teadlased on leidnud, et elastiini kodeeriva ELN geeni puudumine on seotud sidekoe haigustega ja kardiovaskulaarsete häiretega (eriti aordiklapi stenoos ja mitraalklapi stenoos), mida esineb paljudel Williamsi sündroomiga inimestel. Uuringud viitavad, et LIMK1, GTF2I, GTF2IRD1 ja võib-olla veel mõnede teiste geenide deletsioon võib aidata seletada iseloomulikke probleeme visuaal-ruumilistes ülesannetes. Lisaks on tõendeid, et mitmete geenide, kaasa arvatud CLIP2 puudumine võib kaasa aidata unikaalsete käitumuslike iseärasuste tekkele, õpiraskustele ja teistele kognitiivsetele häiretele, mis on seotud Williamsi sündroomiga.
Diagnoosimine
Indiviidide väliste tunnuste põhjal klassifitseerimine ei ole piisav. Tänapäeval kasutatakse diagnoosi kinnitamiseks geneetilisi teste, mille korraldavad geneetikud koostöös laboritega.
Ravi
Williamsi sündroomile ei ole ravi. Soovitatav on vältida liigse kaltsiumi ja D-vitamiini tarvitamist, liiga suure vere kaltsiumisisalduse korral tuleb seda ravida. Veresoonte ahenemine võib olla oluline terviseprobleem, mida tuleb ravida individuaalselt. Liigeste jäikuse korral on vajalik füsioteraapia. Williamsi sündroomiga lapsi saab aidata ka arengu- ja kõneteraapiaga (verbaalsed tugevused aitavad hüvitada nõrkusi). Ülejäänud raviviisid põhinevad patsiendi konkreetsetel sümptomitel. Ameerika Pediaatrite Akadeemia on avaldanud juhtnöörid, mis sisaldavad kardioloogilist, arengu-, psühholoogilist ja hariduslikku hinnangut ning palju soovitusi, kuidas Williamsi sündroomi korral käituda ja milleks valmis olla.
Putkaste metsandik
Putkaste metsandik on metsandik Hiiumaa metskonnas. Putkaste metsandik hõlmab osaliselt Hiiumaa valla riigimetsi.
Nice'i Côte d'Azuri lennujaam
Estonian Air lendas lennuliinil Tallinn–Nice 1. maist 2010 suvehooajati kuni 24. oktoobrini 2015. Suvel 2016 jätkab lendudega Nordic Aviation Group.
Pikva seltsimaja
Pikva seltsimaja on kultuurikeskus Harju maakonnas Anija vallas Pikva külas. Asutuse tegevjuht on Martin Kuivallik.
Bernhard I (Baden-Baden)
Bernhard I Badenist (1364 – 5. aprill 1431, Baden) oli Badeni markkrahv aastatel 1391–1431.
Elu
vasakul|pisi|Bernhard I Bernhard oli Rudolf VI ja Sponheimi Mechthildi vanem poeg. Bernhard ja tema vend Rudolf VII sõlmisid 1380. aastal pärimislepingu, mille kohaselt võis markkrahvkonda jagada kahe põlvkonna jooksul ainult meessoost järglaste vahel. Rudolf VII sai seejärel lõunapoolsed alad Ettlingenist Rastatti kaudu Baden-Badenini, Bernhard sai Durlachi ja Pforzheimi ümbruse alad.
Bernhardi perekond elas Hohenbadeni kindluses kõrgel Badeni linna tervisevete kohal. Oma valitsemisajal laiendas ta lossi selle aluseks olevast gooti ehitisest. 25. juulil 1415 ostis ta viimasele Baden-Hachbergi liini markkrahvile Otto II-le 80 000 reini kuldna eest Hachbergi, Höhingeni, Ober-Usenbergi ja Sulzburgi linna Ülem-Badenis. Sel ajal oli tal palju vaidlusi Strasbourgi, Speyeri linnadega ja kuningas Ruprecht I-ga. Tema järglane Jakob I laiendas lossi veelgi rohkem kindluseks.
Perekond ja lapsed
22. juunil 1368 toimus Bernhard I ning Hohenbergi krahvi Rudolf III ainsa tütre ja pärijanna Margarete kihlus. Ametlik abielu sõlmiti 16 aastat hiljem 1. septembril 1384. Nad ei saanud lapsi ja lahutasid lõpuks 1391. aastal.
Aude'i jõgi
Aude'i jõgi on jõgi Prantsusmaal.
Bernhard I (Baden-Baden)
Perekond ja lapsed
15. septembril 1397 anti paavstlik dispensatsioon Bernhard I ja Oettingeni krahvi Ludwig XI tütre Anna tulevaseks abieluks, kuna nad olid suguluses keelatud 4. sugulusastmes. Abielu sõlmiti 27. märtsil 1398 ja dispensatsiooni pikendati mõni kuu hiljem, 27. augustil. Nad said kümme last:
Aude'i jõgi
Jõgi algab Püreneedest ning suubub Narbonne'i lähedal Vahemerre.