cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
RluA
Tähtsus
Pärmil on näidatud, et üksiku pseudouridiini puudumine ei mõjuta märgatavalt tema elukvaliteeti. Kui eemaldada mitu pseudouridiini korraga, võib see aga teatud juhtudel rakkudele saatuslikuks osutuda.
RluD-l ja TruB-l on näidatud, kuidas pseudouridiini süntaasi puudumine aeglustab rakkude kasvu. Samas on selle juures oluline arvestada, et kui süntaas alles jätta ja rikkuda ainult konserveerunud aspartaat (näiteks punktmutatsiooniga), siis jääb rakkude kasv normaalseks. See justkui näitaks, et pseudouridiini süntaasidel võib olla rakus veel mõni seni teadmata lisafunktsioon. On võimalik järeldada ka hoopis seda, et posttranskriptsioonilised RNA modifikatsioonid moodustavad suurema struktuurse ja funktsionaalse liidu, mille stabiilsus on üksteisest sõltuv.
Täpselt ei ole veel teada, mis juhtub rakuga, kui RluA puudub. On näidatud, et kui on tehtud segu rakkudest, mis sisaldavad rluA geeni, ja sellistest rakkudest, kus see geen on deleteeritud, siis soodustab looduslik valik tüvesid, milles rluA geen on olemas ja nemad on segus elujõulisemad. Kui kasvatada neid kahte tüüpi rakke eraldi, siis on kasv mõlemal normaalne ja omavahel võrdne.
Struktuur
Aktiivsait on peamiselt hüdrofoobne ja sisaldab ainult kolme konserveerunud polaarset osa. Üks neist on varem nimetatud aspartaat. On näidatud, et ta mängib olulist rolli pigem katalüüsis ja on vähem vajalik RNA äratundmiseks või struktuurse koostisosana. Teiseks konserveerunud osaks saab olla lüsiin või arginiin. Mõlemad saavad katalüütilise aspartaadiga oma kõrvalahela kaudu soolasildu moodustada. Aktiivsaidi kolmas oluline konverveerunud polaarne komponent on türosiin.
Konserveerunud aspartaat asub motiiv II sees, katalüütilises saidis. Motiiv I ei kuulu otseselt aktiivsaiti, tema peamine funktsioon on olla toeks aktiivsaidi lingule. Motiiv III C-terminaalne ots sisaldab konserveerunud lüsiini või arginiini, mis moodustavad aspartaadiga soolasildu. Motiiv III N-terminaalne ots seondub modifikatsioonikohas substraat RNA 5’ selgrooga. RluA-l asub katalüütiline aspartaat 64. positsioonis.
Seondumine
Pseudouridiinid ei vaja katalüüsiks kofaktoreid. Nende võime RNA-d spetsiifiliselt ära tunda on üks põhilisi nähtusi, mille uurimisele pseudouridiini süntaaside juures keskendutakse. Pseudouridiini süntaasid seonduvad uridiinile just RNA peal, sest vastasel juhul, kui nad modifitseeriks vabu uridiine, saaks viimased rakus kiirelt otsa. See jätaks pooleli teised olulised sünteesirajad.
Mehhanism
Üldiselt on vaja pseudouridiini sünteesiks esimese asjana lõhkuda C-N glükosiidne side. Seejärel on vaja pöörata lahtist alust 180 kraadi kindla telje suhtes. Viimaseks ülesandeks on moodustada uus C-C glükosiidside.
Kui RluA seondub tRNA-ga, siis kutsub ta RNA struktuuris esile väga suuri muutuseid, mis võimaldavad isomerisatsioonil aset leida. Toimub neli suuremat muutust. Esiteks positsioonides 32, 34 ja 37 lükatakse osa RNA-st helikaalsest struktuurist välja. Seejärel täidetakse 37. positsiooni jupi lahkumise tagajärjel tekkinud auk 36. positsiooni adeniiniga. Seejärel moodustab 33. positsiooni uridiin pöörd-Hoogsteeni paari koos ümber tõstetud 36. positsiooni adeniiniga. Lõpuks pöörab 35. positsiooni adeniin end 180 kraadi ümber ja asetub äsja paardunud 33. positsiooni uridiini alla. 35. positsiooni adeniin on tavaliselt RluA substraatide seas konserveerunud.
Enamik interaktsioonist toimub 5' RNA osas. RluA puutub väga vähe otseselt kokku ümber tõstetud aluspaaridega RNA-s. Äratundmine sõltub ennekõike struktuuride komplementaarsusest.
Pseudouridiini süntaaside võrdlus
Järjestuselt on pseudouridiini süntaasid üsna erinevad, kuid struktuuri uurides võib märgata, et aktiivsait on neil samasugune. Neil on sarnased südamikud, mis koosnevad 8-ahelalisest ristsuunaliste β-lehtede osast, mitmetest heeliksitest, lingudest ja katalüütilisest vaost, milles asub katalüütilist aspartaati sisaldav ling. Nende sarnaseid südamikke ümbritsevad kõigil erinevad sekundaarsed struktuurielemedid. Osal on ka N- ja C-terminuses veel eraldi lisadomeenid, mis pikendavad struktuuri. Näiteks RluA ja RsuA perekondadel on N-terminaalses osas domeen, mis meenutab ribosoomivalku S4. Vaadates eri pseudouridiini süntaaside struktuure ja järjestusi, joondub sealt välja nende evolutsiooniline seotus.
RluA seondumist substraadiga saab võrrelda TruB-ga, sest nende mõlema jaoks on eriti oluline pöörd-Hoogsteeni paari väljaulatumine. Samas on nende erinevus selles, et substraadile seostumine toimub 60 kraadi erineva nurga alt. Sellest lähtuval on neil ka erinevusi perifeersetes struktuurides. Kui TruB saab hakkama ainult pöidlaga, siis RluA-l on olemas lisaks veel nimetissõrm. Nimetissõrm moodustub eraldi väljaulatuvast lingust. Nimetissõrm on olemas ka RsuA-l ja TruA-l. TruB-l ei ole ka motiiv III.
Interlaken
Küla on Interlaken-Oberhasli ringkonna halduskeskus.
Valla elanike arv on 5087 (seisuga 31. detsember 2002). Pindala on 4,32 km².
Interlaken asub 568 m kõrgusel merepinnast.
Ajalugu
Meeskloostri kõrval oli 1484. aastani naisklooster, mis tol aastal kõlbelise allakäigu tõttu likvideeriti.
Reformatsiooniajal sai Interlakenist Berni kantoni osa.
1800. aasta paiku sattus see muljetavaldav mägiala rändurite huviorbiiti. Seda kirjeldasid teiste seas Johann Wolfgang von Goethe, lord Byron und Felix Mendelssohn-Bartholdy. 19. sajandi teisel poolel sai Interlakenist turismikeskus.
Jäina soo
Jäina soo on soo Saare maakonnas Saaremaa vallas. Soo pindala on 223 ha.
Soo turbakihi paksus on kuni 3,5 m.
Pervomaiski rajoon (Tambovi oblast)
Pervomaiski rajoon (vene keeles Первомайский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tambovi oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Pervomaiski alev.
Rajoon piirneb põhjas Rjazani oblasti Aleksandro-Nevski rajooniga, idas Starojurjevo rajooniga, lõunas Mitšurinski rajooniga ja idas Lipetski oblastiga.
Rajooni pindala on 970 km². Elanike arv oli 2012. aastal 28 910, 2009. aastal 29 276 ja 2002. aastal 31 925.
Haslibergi vald
Hasliberg on vald (Gemeinde) Šveitsis Berni kantonis Oberhasli ringkonnas. See asub mäeseljal maakonnakeskuse Meiringeni kohal.
Elanike arv oli 1346 (seisuga 14. märts 2003) ja 1237 (seisuga 31. detsember 2008). Pindala on 41,72 km²
Valla sihtnumber on 6085.
Kõljala soo
Kõljala soo on soo Saare maakonnas Saaremaa vallas. Soo pindala on 224 ha.
Haslibergi vald
Vallas on neli küla: Reuti, Wasserwendi, Goldern ja Hohfluh.
Kõljala soo
Soo turbakihi paksus on kuni 1 m.
Haslibergi vald
Haslibergi vald algab Brünigi kuru (Brünigpass) juurest. Sealt ulatub ta üle kogu Hasli oru päikeseterrassi kuni Planplatteni ning edasi Baumgarteni ja Engstlenalpi alani. Vald piirneb läänes ja lõunas Meiringeni vallaga, idas Innertkircheni vallaga ja põhjas Obwaldeni kantoniga.
Haslibergi valla kõrgeim punkt on Glockhaus (2534 m üle merepinna), kõige madalam punkt on umbes 700 m kõrgusel. Külad on 1000–1200 m kõrgusel.
Hasliberg on populaarne suusakeskus. Suusatõstukid viivad Meiringenist läbi Reuti 2200 m kõrgusele Planplattele ja Wasserwendist Käserstatti.
Oļegs Skarainis
Oļegs Skarainis (5. august 1923 Taganrog – 11. detsember 2017 Ragaciems, Engure piirkond) oli Läti skulptor.
Skarainis oli üks Salaspilsi memoriaali skulptoritest.
Air Wales
thumb|Air Walesi [[ATR42]] Air Wales (kõmri keeles Awyr Cymru) oli Walesi lennuettevõte peakorteriga Cardiffis.
Air Walesi asutas 1997. aasta alguses kinnisvaraettevõtja Roy Thomas. Ta valis sellele nime, mida oli juba varem kasutatud, kuni selle nime eelmine kandja 1979. aasta juunis Air Angliaga ühines.
Ettevõte alustas lende 2000. aasta jaanuaris, esialgu Lääne-Walesis Pembrey lennujaamas. 2001. aasta oktoobris kolis ta Swansea lennujaama. Kolme aasta jooksul ei saavutanud reisijate arv ettevõttes taset, mis võimaldanuks end ära elatada, ja ettevõte kolis 2004. aasta oktoobris Cardiffi lennujaama. Ettevõte laienes järjest, kuni tema palgal oli 2005. aasta seisuga 120 inimest, neist 20 pilooti ja 20 tehnikut. Ettevõte pakkus lende Walesist mujale Suurbritanniasse, Iirimaale, Belgiasse ja Prantsusmaale.
Ettevõte lõpetas tegevuse 23. aprillil 2006, nimetades põhjusena kasvavaid kulusid ja suuremate odavlennuettevõtete agressiivset konkurentsi.
Lennukipark
Algselt kuulus firmale kaks Dornier Do 228 lennukit, mille asemele osteti hiljem ATR42-300 lennukid. Tegevuse lõpetamise ajaks oli ettevõttel neid 5. 2006. aasta märtsis oli Air Walesi lennukipargi keskmine vanus 13,4 aastat.
Lõetsa soo
Soo turbakihi paksus on kuni 6 m.
Sergei Sirotkin
thumb|Sergei Sirotkin 2018 Sergei Olegovitš Sirotkin (Сергей Олегович Сироткин; sündinud 25. augustil 1995 Moskvas) on Venemaa vormelisõitja.
2014. aasta hooajal sõidab ta Vormel 1 sarjas Sauberi meeskonnas testsõitjana.
Moseli jõgi
Mosel (saksa; prantsuse Moselle) on jõgi, mis voolab läbi Prantsusmaa, Luksemburgi ja Saksamaa.
Mosel algab Vogeeside läänenõlvult ning kulgeb sügavas orus põhja, alamjooksul kirdesse. Suubub Koblenzis vasakult Reini.
Jõe pikkus on 544 km.
Moseli jõe ääres Prantsusmaal asuvad Épinal, Toul, Pont-à-Mousson, Metz ja Thionville; Luksemburgis Schengen, Réimech, Gréiwenmaacher ja Waasserbëlleg; Saksamaal Trier, Bernkastel-Kues, Cochem ja Koblenz.
Pedigree
Bändi 1994. aastal välja antud debüütalbumit "Mindclouds" peetakse esimeseks industriaalplaadiks Baltimaades.
Aednik (film 1912)
"Aednik" on Victor Sjöströmi poolt Rootsis 1912. aastal loodud tummfilm.
Ilmar Priimets
pisi|Ilmar Priimets 1986. aastal Ilmar Priimets (29. november 1935 Tõrva – 9. mai 2018) oli eesti alpinist.
Ta oli ainus eesti mägironija, kes on vallutanud Džengiši mäetipu Tian Shanis, ja esimene eestlane, kes on pälvinud aunimetuse "Lumeleopard".
Ta töötas tootmiskoondise Talleks peakonstruktori asetäitjana.
Haridustee
Ta lõpetas 1955. aastal Viljandi I Keskkooli ja 1960. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi autotranspordi erialal.
Alpinism
Ta tegeles alpinismiga 1960. aastast. 11. augustil 1965 tõusis ta koos kaaslastega Ragnar Palmre juhtimisel Lenini mäetippu (7134 m) mäe lõunaküljelt. Selle tõusuga lõunast saadi NSV Liidu esivõistlustel 4. koht.
pisi|Ilmar Priimets on ainus [[eestlane, kes on tõusnud Džengiši tippu]] III Eesti Pamiiri-ekspeditsioonil 1970. aastal juhtis ta eesti alpinistide esmatõusu Korženevskajale (7105 m) ja tõusis koos kaaslastega Heino Paltseri juhtimisel Nõukogude Liidu kõrgeima mäe Kommunismi tippu (7495 m). Tõus Kommunismi tippu oli esimene Baltikumis.
Seni ainsa eestlasena on ta vallutanud (1983. aastal) Džengiši mäetipu (7439 m) Tian Shanis.
Aastatel 1978–1985 oli ta instruktor rahvusvahelises alpilaagris Pamir (Internationnal Mountaineering Camp "Pamirs").
Ta oli aastatel 1973–1985 VSÜ Kalevi alpinismisektsiooni juhatuse esimees.
Film
pisi|Ilmar Priimets 1984. aastal Aastatel 1975–1976 osales ta koos veel mitme eesti alpinistiga filmistuudio Gruziafilm lühimängufilmi "Mäetipp" võtetel.
Isiklikku
Alpinismiringkonnas on tema hüüdnimi Primka.
Būbiyāni saar
pisi|Saare asukoht Būbiyān on saar Pärsia lahes Shaţţ al-‘Arabi suudme lähedal.
Pindala 863 km². Saar on madal ja tasane. Kuulub Kuveidile.
Saar on asustamata, seal on sõjaväebaas.
Kraalhoek
Kraalhoek on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Bojanala Platinumi ringkonnas Moses Kotane vallas.
Lermontov
Lermontov on linn Venemaal Stavropoli krais. Asub Stavropoli kõrgustiku serval Beštau mäe nõlval.
Linn on tekkinud 1953. aastal uraanimaagikaevanduse tööliskülana, mille nimeks sai Mihhail Lermontovi järgi Lermontovskoje. Linnaõigused sai 1956 ja tänapäevase nime 1967. aastal.
Tomomi Inada
pisi|Tomomi Inada Tomomi Inada (jaapani keeles 稲田 朋美 Inada Tomomi; sündinud 20. veebruaril 1959 Echizenis) on Jaapani jurist ja poliitik; ta kuulub Liberaaldemokraatliku Partei ridadesse. Ta oli 3. augustist 2016 kuni 28. juulini 2017 Jaapani kaitseminister.
Ta lõpetas 1981. aastal Waseda Ülikooli juristina.
3. augustist 2016 kuni 28. juulini 2017 oli ta Jaapani kaitseminister.
Isiklikku
Ta on abielus ja kahe lapse ema.
Starojurjevo rajoon
Starojurjevo rajoon (vene keeles Староюрьевский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tambovi oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Starojurjevo küla.
Rajoon piirneb põhjas Rjazani oblastiga, idas Sosnovka rajooniga, kagus Nikiforovka rajooniga, lõunas Mitšurinski rajooniga ja läänes Pervomaiski rajooniga.
Rajooni pindala on 1008 km². Elanike arv oli 2012. aastal 28 910, 2009. aastal 29 276 ja 2002. aastal 31 925.
Starojurjevo rajoonis on 49 asulat, mis kuuluvad üheksa külaasunduse koosseisu.
Qeshmi saar
pisi|400 px|Qeshmi saar pisi|Orbiidilt pisi|Portugali kindluse varemed Qeshmi saar (pärsia قشم (Qeshm)) on Iraanile kuuluv saar Pärsia lahes Hormuze väinas. Saart eraldab Iraani lõunarannikust Khowrāni väin, mis kõige kitsamas kohas on 1,8 km lai.
Qeshmi saar on Pärsia lahe suurim saar pindalaga 1295 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 406 meetrit. Saar on 135 km pikk, kõige laiemas kohas 40 km ja kõige kitsamas kohas 9,4 km lai. See on 2,5 korda suurem Bahreinist ja 3 korda suurem Singapurist.
Saare äärmises idaotsas on saare keskus Qeshm, kus elab 17 tuhat inimest ja mis asub kõigest 22 km kaugusel Bandar Abbasist. Üldse asub saarel 59 asulat ja saarel elab umbes 100 000 inimest.
Qeshmis on lennujaam (IATA: GSM ICAO: OIKQ), millel on lennuühendus Teherani ja AÜE-ga. Saarel on Bahmani sadam ja hulk paadisadamaid. Tänapäeval rajatakse mandri ja saare vahele silda.
Saarel on 300 km² suurune vabakaubandustsoon. Selle asutas 1991 Iraani valitsus eesmärgiga moodustada kogu Euroopa ja Lähis-Ida suurim vabakaubandustsoon. Samuti on Qeshmi saarel õigus ise uurida ja hallata oma maagaasivarusid.
Saareelanike peamine tegevusala turismi, kaubanduse ja halduse kõrval on kalapüük. Põllumajandust on saarel vähe, kuid datlipalme ja meloneid kasvatatakse. Kagurannikukl kaevandatakse meresoola.
Aasta keskmine temperatuur saarel on 27 °C. Kõige kuumem aeg on juunist augustini ja kõige külmem aeg oktoobrist jaanuarini. Keskmine sademehulk on 183 mm aastas.
Saar kuulub UNESCO geoparkide võrgustikku.
Saar on tuntud mangroovivõsastike poolest (Hara metsad). Keskkonnakaitsjate sõnul läbib Harat igal aastal 1,5% maailma lindudest ja veerand Iraani lindudest.
Saare vaatamisväärsuste hulka kuuluvad portugallaste lossi varemed, ajalooline mošee, kloostrid, soolakaevanduse käigud, mitmesugused tiigid ja mangroovimetsad.
Ajalugu
Saare kohanimed pärinevad Elamiidide dünastia ajast, mis valitses mitusada aastat enne meie aega.
Viieristi allikasoo
Viieristi allikasoo on allikasoo Saare maakonnas Sõrve poolsaarel. Allikasoo jääb Viieristi looduskaitsealale.
Qeshmi saar
Ajalugu
Ptolemaios nimetas seda piirkonda 2. sajandil Aleksandriaks või Araakiaks ja Ammianus Marcellinus 4. sajandil Aleksandriaks.
Quantico merejalaväebaas
Quantico merejalaväebaas (inglise: Marine Corps Base Quantico) on USA merejalaväe baas Virginia osariigis Quanticos. Baasis toimub peamiselt merejalaväelaste väljaõpe. Baas asutati 1917. aastal ja seal elab 12 000 sõjaväelast ja tsiviilisikut.
Foveaux' väin
pisi|Foveaux' väin
Foveaux’ väin (inglise Foveaux Strait, maoori Te Ara a Kewa) ühendab Tasmani merd Vaikse ookeaniga ning eraldab Uus-Meremaa Lõunasaart Stewarti saarest.
Qeshmi saar
Ajalugu
Saare tähtsa geopoliitilise asendi tõttu Pärsia lahe suudmes on teda vallutada püüdnud Elamiidid, Omaijaadid, Abassiidid, portugallased ja britid.
Foveaux' väin
Laius umbes 30 km. Väin on tormine.
Qeshmi saar
Ajalugu
3. juulil 1988 lasi USA ristleja USS Vincennes saare läheduses juhitava raketiga alla tsiviilreisilennuki, Iran Airi Airbus A300. Õnnetuse tagajärjel hukkus 290 inimest. Lennuk kukkus merre 2,5 km kaugusel Qeshmi lõunarannikust.
Viieristi allikasoo
Soo on lubjarikas ja seal kasvab mitmeid haruldasi taimeliike.
Kotiriie
pisi|Kotiriidest tehtud [[kott]] Kotiriie on labase sidusega jäme riie, mis on kootud lina-, kanepi- või džuudikiududest.
Kotiriiet kasutatakse näiteks kottide, paksude riiete, jämefiltrite tegemisel.
Eesti talurahvas kudus kotikangast lõngast, mida kedrati ropsitakkudest. Ropsitakud saadi murtud linavarsi linaluude eemaldamiseks ropsimõõgaga ropsides. Sellega eraldati peenematest linadest lühemad ja jämedamad ropsitakud.
Välislingid
Kotiriie, Narva Muuseum
Veebruar 2014
Veebruar 2014, kroonika
Pierre Littbarski
Pierre Michael Littbarski (sündinud 16. aprillil 1960) on Saksamaa endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Saksamaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1981–1990 73 mängu ja lõi 18 väravat.
Nõukogude vägede evakueerumine Tallinnast
22. juunil 1941 alustas Saksamaa sõjategevust Teise maailmasõja Idarindel rünnakuga Nõukogude Liidule.
Enne lahingute algust Eestis maismaal toimusid Tallinnas paiknenud Balti laevastiku peabaasi (Tallinn), baasi ümbritseva veerajooni kaitse miini- ja sõjalaevade, Lääne-Eestis Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse ja Soomes paiknenud Saksa Kriegsmarine ning Soome sõjalaevastiku vahel vastase tegevuse pärssimiseks meremiinide tõkete ja -väljade paigaldamisega.
Pärast Riia vallutamist 1. juulil liikus Wehrmachti 18. armee kiiresti edasi ja ületas 7. juulil laia rindena Eesti lõunapiiri. Lätis asunud Nõukogude 8. armee (kindralmajor I. Ljubovtsevi juhtimisel) riismed taandusid kahe Saksa armeekorpuse ees ja jäid peatuma Pärnu-Emajõe joonel.
Põletatud maa taktika
14. juulil 1941 sai PBL Sõjanõukogu NSV Liidu sõjamerelaevastiku rahvakomissarilt admiral Ivan Issakovilt direktiivi nr 16, kus oli määratletud PBL baasi objektide hävitamise kord Tallinna mahajätmise puhuks. Kohapeal koostati detailne plaan linna ja baasi objektide purustamiseks, mis kooskõlastati Tallinna Linna RSN Täitevkomiteega.
Tallinna vallutamine
24. augustil alustasid nõukogude väed Tallinna evakuatsiooni, 26. augustil andis Looderinne ülemjuhataja Kliment Vorošilov loa Tallinn maha jätta. Rindejuhatuse korraldusel tuli lahingutegevus 27. augustil lõpetada ja asuda laevadele.
28. augustil lahkusid Tallinna reidilt Kroonlinna suunas laevadel evakueeritavad. Järelväena jäeti maha umbes 12 000 Nõukogude sõdurit. Saksa vägede kätte langes 11 432 punaarmeelast vangi, umbes 700-l õnnestus kahes grupis ida poole välja murda, kes alles Rakvere kandis hävitati. 28. augustil kell 20.00 algas taandumine tõsise mereväe kahuritule kaitsekatte all. Korrapärase taganemise asemel muutus pardaleminek kohe täielikuks kaoseks. Nõukogude kaitsjad ei suutnud enam sakslasi takistada, kes pidevalt sadamat pommitasid. Mitmed transpordilaevad, mida ümbritsesid pommikestad, olid sunnitud lahkuma oma pardalemineku positsioonidelt ilma nendele määratud üksuste ja evakueerituteta.
Evakuatsioon
, Balti laevastik Teises maailmasõjas
Evakuatsiooniteekond jagunes kaheks osaks: Tallinnast Suursaarele, umbes Soome lahe keskele ja Suursaarest Kroonilinnani. Esimene osa kujutas endast enim ohtu Juminda neeme miiniväljade ja õhukaitse puudumise tõttu. Kui Suursaareni jõutakse öösel, jääb laevastik Leningradis ja Kroonlinnas asuva õhukaitse piiridesse. Lisaks korraldati ja paigutati Suursaarele Kroonlinnast pärit laevade töögrupp, et aidata kaasa päästmis- ja taastamispüüdlustele.
28. augustil koondus Tallinna lahele üle 180 laeva, mis jagati neljaks konvoiks, peajõududeks, kattesalgaks ja arjergardiks. Balti laevastiku staabi valearvestuste tõttu läksid konvoid merele 10–14 tundi plaanitust hiljem (hilisõhtul), mistõttu ei jõutud Juminda miinivälja päevavalguses ületada. Kuna 2. ja 3. konvoi olid miiniväljade öiseks läbimiseks liiga nõrga miinitraalerite kaitsega, ei pääsetud ohvriteta. Õhtul kell viis sõitis miinile aurik Ella, mis vajus põhja mõne minutiga, viies endaga kaasa 856 inimest. Kell 20:11 uppus miinitabamusest esimene sõjalaev, allveelaev S-5. Samal õhtul kell kolmveerand üheksa hukkus miinil ka hävitaja Jakov Sverdlov. Sellel laeval olevat olnud nii Sergei Kingissepp kui ka Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu esimees Johannes Lauristin (andmed, tema hukkumisest laeval on vaieldavad). 29. augusti hommikul jättis Vladimir Tributs konvoid saatuse hoolde. Ta istus Kirovilt ümber torpeedokaatrile ja kihutas Leningradi. Selleks ajaks olid transpordilaevad jäänud sõjalaevade kaitseta, sest need sõitsid ees ära Kroonlinna. Konvoid aga vajanuks hädasti ristlejate ja teiste sõjalaevade kaitset, sest valgenedes algasid Saksa pommituslennukite rünnakud, mis viisid merepõhja veel hulga laevu (Vironia, jäälõhkuja Krišjānis Valdemārs) ja tuhandeid inimesi. Suurim ohvrite arv (1760) oli aurik Kalpaksil. Kroonlinna jõudsid 32 transpordilaeva 75st. Konvoides kokku olnud 27 800 inimesest hukkus umbes 11 000, neist üle 3000 tsiviilisikud.
Nõukogude ajaloolased ja laevastikujuhid nimetasid hukkunute arvuks 4000–5000 inimest ehk rohkem kui poole võrra vähem. Eesti mereajaloolastest on läbimurde kaotusi analüüsinud Mati Õun, kes jõudis tulemusele 13 500 – 14 000. Niisiis leidis sel retkel märja haua umbes 11 000 – 14 000 inimest.
Viidumäe allikasood
Viidumäe allikasood on allikasood Saare maakonnas Lümanda vallas. Allikasood jäävad Viidumäe looduskaitsealale.
Paul Saar (vaimulik)
pisi|Paul Saar (2007) Paul Friedrich Saar (7. juuni 1919 Tallinn – 5. märts 2010) oli Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku vaimulik, soomepoiss ja tõlkija.
Elulugu
Paul Saar sündis linnamisjonäri peres. Pärast Gustav Adolfi Gümnaasiumi lõpetamist oli ta Eesti sõjaväes ja sõjakoolis. Aastatel 1938–1940 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, mille sulgemise järel pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist jätkas õpinguid arstiteaduskonnas.
Et vältida Punaarmeesse mobiliseerimist, oli ta Suvesõja ajal lühikest aega metsavend. Eesti iseseisvuse taotluse ja Saksa-vaenulikkuse eest saadeti ta Saksa koonduslaagrisse Tallinna Patarei vanglasse, kus ta viibis märtsist 1943 kuni maini 1944. Seejärel sõdis ta Relva-SS-üksuse koosseisus Narva rindel. Sealt õnnestus tal põgeneda, ta siirdus Soome ning astus vabatahtlikuna soomepoiste rügementi.
1944. aasta kevadest sügiseni teenis ta vabatahtlikuna Soome sõjaväes. Aastatel 1944 –1947 õppis Helsingi Ülikooli usuteaduskonnas. 1948. aasta algul saadeti vangina sundkorras tagasi Nõukogude Eestisse.
Paul Saar ordineeriti kirikuõpetajaks 9. mail 1948 Tallinna toomkirikus.
Aastatel 1948–1951 töötas ta EELK Vändra koguduse õpetajana ja EELK Tori koguduse hooldajaõpetajana, 1951–1953 EELK Tallinna Toompea Kaarli koguduse I pihtkonna õpetajana.
24. veebruaril 1953 arreteeris Nõukogude Liidu julgeolekuteenistus Paul Saare ja ta mõisteti sõjatribunali poolt 25 + 5 + 5 aastaks kinnipidamisele. Ta vabanes Omski vangilaagrist 26. augustil 1956.
Aastatel 1956–1967 töötas ta EELK Varbla koguduse õpetajana, 1963–1967 EELK Karuse ja EELK Hanila koguduse hooldajaõpetajana.
EELK Hageri koguduse õpetajana töötas Paul Saar aastatel 1967–1993, alates 1989. aastast oli ta ka EELK Lääne-Harju praostkonna praost.
Paul Saar oli aastatel 1979–1992 Karjalas Petroskoi luterliku koguduse hooldajaõpetaja ning alates 13. juunist 1990 kuni emerituuri jäämiseni Ingeri praostkonna praosti kohusetäitja.
Paul Saar oli Soome Sõjaveteranide Liidu Helsingi piirkonna Eesti Ühenduse juhatuse liige ja vaimuliku toimkonna esimees ning Hageri Hooldekodu hingehoidja.
Paul Saar maeti 20. märtsil 2010 Hageri surnuaeda.
Kadakas (perekond)
thumb|right|240px|Kadaka "marjad" [[Osmussaarel.]] thumb|right|240px|Kadakas Saaremaal 2005
Kadakas (Juniperus) on igihaljaste kahe- või ühekojaliste okaspuude perekond küpressiliste sugukonnast. Kadakaid on umbes 60 liiki peamiselt põhjapoolkeral tundrast troopikani (viimases ainult mäestikes). Vaid 9 kadakaliiki kasvab Euroopas, Eestis omakorda ainult 1: harilik kadakas.
Kadakad koos ebaküpresside, küpresside, elupuude, mikrobioota ja hiibapuudega kuuluvad väikesesse 20 perekonda ja 125 liiki hõlmavasse küpressiliste (Cupressaceae) sugukonda. Kõiki neid iseloomustavad soomusjad või nõeljad, vastakud või männases asuvad okkad.
Levik
Kasvab peaaegu kogu Euraasias ja Põhja-Ameerikas. Eestis on tavaline, eriti sageli kasvab Loode-Eestis ja saartel.
Kasv
Kadakad on valguselembelised ja põuakindlad. Nad kasvavad enamasti 1–3 meetri kõrguseks põõsaks, mõnikord kuni 10 (isegi 15) meetri kõrguseks puuks. Kasv toimub aeglaselt. Enamasti on kadakad kahekojalised, harva esineb ühekojalisi taimi. Võivad elada üle 500 aasta vanaks. Põhja-Ameerika lääneosas kasvavad kaljukadaka (Juniperus scopulorum) mõned isendid on isegi rohkem kui 3500 aastat vanad.
Käbi
Botaaniliselt on "kadakamari" tegelikult käbi, mille lihakad soomused on omavahel kokku kasvanud.
Kadakas tolmleb mais või juuni alguses. Käbid moodustuvad sügisel. Isaskäbi on kollane, mida katavad kilbikujulised soomused. Emaskäbi on algul roheline, kolme püstise seemnealgmega. Pärast viljastumist kasvavad seemnesoomused kokku ja moodustub roheline marjataoline lihakas käbi. Käbi valmib 2 aastat ja on valminult sinakasmust ning kaetud vahakirmega.
Kadaka viljad sisaldavad kuni 40% suhkruid, eeterlikke õlisid, orgaanilisi happeid ja muud, neid tarvitatakse meditsiinis (näiteks diureetikumina – uriini eritumist soodustav ravim), peenviinatööstuses (džinni valmistamisel) ja kulinaarias.
Seeme
Kadaka viljas asuv seeme on tiivata, pruun, pikliku kujuga ja kõva kestaga. Ühes käbis võib olla 1…3 seemet, mis valmivad kahe aastaga. Valminud käbi ei avane.
Kadaka seemnete levitajaiks on peamiselt linnud, kes käbisid söövad.
Lehed
Lehed on okka- või soomusekujulised. Okkad on 1–2 cm pikkused, teravatipulised, kolmekaupa kimpudes. Kimbud kinnituvad oksale tihedalt (vahekaugus 0,5-1 cm). Okaste eluiga on keskmiselt 4 aastat. Värvuselt on nad hallikas- või helerohelised.
Okastest ja noortest võrsetest saadaval kadakaõlil on tugev antiseptiline toime.
Tüvi
Kadaka koor on hallikaspruun, kestendav. Noored võrsed on punakaspruunid. Oksi on väga palju, nad paiknevad rõhtsalt või püstiselt.
Puit
Puit on lõhnav, tihe, sitke, mädanemiskindel, tavaliselt pehme ja kergesti töödeldav, sellest tehakse mööblit, luksus- ja tarbeesemeid, meeneid, taraposte ja muud. Virgiinia kadakast (Juniperus virginiana) ja mõnest teisest liigist saadakse parimat pliiatsipuitu.
Juurestik
Kadaka juurestik on paikneb maapinna lähedal, mükoriisaga (seenjuur).
Paljunemine
Paljunevad peamiselt suguliselt seemnetega. Võib paljundada ka vegetatiivselt pistikutega (nii paljundatakse erinevaid vorme).
Kasvukoht
Kadakad esinevad põõsarindes või alumises puurindes. Leidub paljudes kooslustes, vaid salu-, laane-, lammimetsas, madal- ja siirdesoos võib teda harva kohata. Kasvab kuivast liivasest kuni soostunud turbapinnaseni, nii varjulistes männi- ja kuusemetsades kui ka lagedatel loopealsetel. Eelistab siiski parajalt niisket, kerget ja värsket liivapinnast. Hea külmataluvusega, kuigi tundlik külmade tuulte suhtes.
Koht ökosüsteemis
Lihakad marikäbid on toiduks paljudele lindudele, näiteks kadakatäksile, põõsalindudele, rästastele. Samuti on puude tihe võra hea koht pesa rajamiseks.
Kadakad eritavad mikroobe hävitavaid aineid – fütontsiide. Juured on ümbritsetud seeneniidistikuga. Okastel areneb roosteseen, mis on kahjulik roosõielistele.
Kaitse
Metsaseaduse kohaselt pole kadakas puu ja tema raiele piiranguid ei seata. Eriti väärtuslike üksikobjektide eest hoolitseb küll looduskaitse, kuid kadakal tervikuna kaitsemehhanism puudub.
Lääne–Euroopas peetakse elujõulisi kadastikke suureks väärtuseks. Nii on vähesed säilinud kadastikud Hollandis, Saksamaal ja mujal võetud kaitse alla.
Kasutamine
Puit sobib nikerdamiseks ja treimistöödeks. Aromaatne puit sobib tarbeesemete ja suveniiride valmistamiseks. Kadakas on tuntud ka vähenõudliku dekoratiivtaimena.
Jämedamatest kadakatest lõhutud laudadest tehti puunõusid – lähkreid, piimapütte, võipütte, kanne, lüpsikuid, lusikaid. Kadakast nõu ei andnud maitset, oli kerge, hea lõhnaga ja pidas kaua vastu. Nõud tehti toorest puust, sest kuivanud puit on kõva ja raske töödelda. “Kadakat peeti terveks puuks, kes ei anna mingit haigust, seepärast tehti piimapütid ja õllekannud kadakast” (Muhu).
Trooja hobune
pisi|Trooja hobuse kuju [[İstanbuli arheoloogiamuuseumis]] Trooja hobune oli hiiglaslik seest tühi puust hobune, mille abil kreeklased tungisid Trooja sõja (1184 eKr) ajal Trooja linna. Selle kavaluse olla välja mõelnud Odysseus. Hobune oli mõeldud kingitusena, kuid selle sees olid varjul kreeka sõdurid, kes öösel väljusid ja avasid linna väravad.
Kadakas (perekond)
Kasutamine
Kadakast sai vastupidavad aiateibad.
Trooja hobune
Vergiliuse kohaselt andis hobuse Troojale üle ainus vabatahtlik, Sinon, kes ütles, et ta jäeti ainsana maha ja kreeklased on lahkunud. Sinon öelnud troojalastele, et hobune oli mõeldud ohverdusena jumalanna Athenale vabanduseks tema templi rüvetamise eest Troojas, et kreeklastele garanteerida turvaline kodutee, kuid hobune olnud liiga suur, et nad selle ise saanuks oma linna viia ja Athena soosingut saada.
Kadakas (perekond)
Kasutamine
Oksi tarvitati nõu- ja sidumisvitsteks, samuti korvipunumiseks.
Trooja hobune
Sinoniga rääkides pani Trooja preester Laokoon aga kreeklaste plaani kokku, ning hoiatas troojalasi: "Timeo Danaos et dona ferentes" - kardan kreeklasi isegi siis, kui nad kinke toovad (Homeros kutsus kreeklasi danaoslasteks). Kuid merejumal Poseidon saatis kaks meremadu, kes kägistasid Laokooni ning tema kaks poega Antiphantese ja Thymbraeuse surnuks, enne kui troojalased teda kuulda võtsid.
Kadakas (perekond)
Kasutamine
Noored kadakakasvud kõlbavad lammaste ja kodukitsede toiduks.
Trooja hobune
Kasutatakse ka kui väljendit, kus Trooja hobuseks nimetatakse midagi, millega viiakse kavalusega kuhugi sisse pahatekitaja.
Kadakas (perekond)
Kasutamine
Käbisid kasutatakse suhkru- ja eeterlike õlide sisalduse tõttu ravimina, samuti õlle-, likööri- ja veinitööstuses, neid kasutatakse ka džinni valmistamisel.
Vandzene vald
pisi|Iģene kirik, vanim puidust kirikuhoone Lätis Vandzene vald (läti keeles Vandzenes pagasts) on vald Lätis Talsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Laidze, Lauciene, Mērsragsi, Roja ja Ārlava vallaga.
Kadakas (perekond)
Kasutamine
Valminud käbid aitavad neeru- ja põiehaiguste puhul, samuti soole-, mao- ja eesnäärmehädade korral. Neil on söögiisu tekitav toime, soodustavad uriinieritust. Haiguste ärahoidmiseks soovitatakse rahvameditsiinis iga päev süüa mõni marikäbi.
Vandzene vald
Valla pindala on 146 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1770 inimest. Valla keskus on Vandzene küla, vallavanem on Iveta Jansone.
Kadakas (perekond)
Kasutamine
Särinal ja terava leegiga põlevatel kadakaokstel on desinfitseeriv ja õhkupuhastav toime. Tubasid ja loomalautasid suitsutati kadakasuitsuga haiguste ajal. Ka puunõusid, eriti piimanõusid, hautati või suitsutati kadakaokstega, kui neil oli halb lõhn või maitse. Kadakasuitsus suitsutatud liha saab hea maitse.
Vandzene vald
Ajalugu
Vald moodustati aastal 1893, mil liideti Okte, Garlene, Iģene ja Sārcene mõisavallad. Valla vana saksakeelne nimi on Wandsen. Aastal 1935 oli valla pindala 151 km². Aastal 1945 moodustati Vandzene vallas Dārte, Vandzene ja Okte külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1951 liideti Vandzene külanõukoguga likvideeritav Dārte külanõukogu. Aastal 1954 liideti sellega Nogale külanõukogu, ent Stalini nimelise kolhoosi maad liideti Laidze külanõukoguga. Aastal 1961 liideti Mērsragsi külanõukogu Lenini nimelise kolhoosi maad Vandzene külanõukoguga. Aastal 1965 liideti "Lubezere" sovhoosi alad Valdemārpilsi linna maaterritooriumiga, osa sovhoosi "Okte" maadest aga Lauciene külanõukoguga. Aastal 1974 arvati Vandzene külanõukogu koosseisu osa Laidze külanõukogu aladest, järgmisel aastal aga osa Lauciene külanõukogu maadest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Talsi piirkonda.
Kadakas (perekond)
Kasutamine
Rahvameditsiin omistab hariliku kadaka viljadele seedimist soodustava (digestiivse), diureetilise ja antiseptilise toime. Nende tarbimisest peaksid aga hoiduma rasedad.
Vandzene vald
Muinsusmälestised
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Vandzene mõisa keskus (sealhulgas park, tallid, tellistest sild, pruulikoda, kõrts, häärber, teenijate maja ja aednikumajake) ning Iģene kirik, sealhulgas orelirõdu, kirikuliste pingid, altar, kantsel ja selle maalingud. Kohaliku kaitse all on Iģene mõisa häärber, Tīrumi keskaegne kalmistu, hiiepaik Basese Libahundikivi, hiiepaik Kraujase Suurkivi (ka Tilgaļi või Vandzene Hiiukivi) ja Mantinieki muinaskalmed.
Kadakas (perekond)
Kasutamine
Kadakakäbitee valmistamiseks lisatakse 1/4 l veele 15 purustatud käbi, kuumutatakse keemiseni ja lastakse tõmbuda 10–15 minutit, seejärel kurnatakse. Päevas võib tarvitada kuni kolm tassitäit.
Vandzene vald
Loodus
Valla suurim jõgi on Grīva jõgi. Lādzeres kasvav Jaunoši ehk Lādzere künnapuu on Läti suurim künnapuu. Looduskaitse all on Zīlēni Väike tamm ja Zīlēni Suur tamm, Mežitase pärn, Stiģi tamm, Kuģenieki tamm, Dandari tammed ja Dārte mänd. Lisaks kasvab vallas veel 26 nimetut looduskaitsealust põlispuud.
Kadakas (perekond)
Kasutamine
Kadakakäbiveini võib hõlpsalt ise valmistada, lisades 1 l valgele veinile 60 g käbisid. Leotatakse kaks nädalat aeg-ajalt loksutades. Juuakse 1 klaasitäis päevas.
Kadakaokstest vihaga saunas vihtlemist hinnati ravitoimelisemaks kui kasevihaga vihtlemist. Saunavihad aitavad reuma ja liigesehaiguste korral, sissehingatav aur paljude hingamisteede hädade puhul.
Horvaadikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Horvaadikeelne Vikipeedia (horvaadi keeles Wikipedija na hrvatskom jeziku) on Vikipeedia horvaadikeelne versioon. See sai alguse 16. veebruaril 2003.
Kadakas (perekond)
Ilutaim
Paljud liigid on hinnatud ilutaimed, neist on aretatud suur hulk eri võrakuju ja okkavärvusega sorte. Näiteks on väga dekoratiivne ja kitsavõraline kaljukadaka sort Skyrocket.
Vandzene vald
Asustus
Valla külad on:
Horvaadikeelne Vikipeedia
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon. Seal on lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Kadakas (perekond)
Eestis kasvatatavad kadakad
Eestisse toodud 7 võõrliigist kasvatatakse kõige rohkem mürgist sabiina kadakat (Juniperus sabina).
Vandzene vald
Asustus
Ülejäänud valla elanikud elasid küladesse mitte kuuluvates taludes.
Kadakas (perekond)
Eestis kasvatatavad kadakad
Lisaks sissetoodud liikidele kasvatatakse haljasaladel ka hariliku kadaka (Juniperus communis) mitmeid vorme ehk kultivare.
Horvaadikeelne Vikipeedia
7. juulil 2011 täitus 100 000 artiklit.
Anna (koor)
Anna on Hiiu maakonnas Pühalepa kiriku juures tegutsev naiskoor.
Koor asutati 1992 ja see kasvas välja Pühalepa koguduse naisansamblist.
Nime Anna võttis koor 2005.
Illar Link
Illar Link (22. november 1930 – 13. aprill 1998) oli eesti purilendur ja mäesuusataja, 1965–1979 lendur-instruktor.
Anna (koor)
Koor on osalenud nii Eesti kui ka välismaa lauluüritustel, sealhulgas üldlaulupidudel.
Illar Link
Ta lõpetas 1953. aastal Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi. Aastatel 1960–1964 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis autoteede ja sildade erialal.
1972. aastal saavutas ta Jugoslaavias purilennu maailmameistrivõistlustel, Nõukogude Liidu võistkonna võistlejana, FAI purilennukite vabaklassis 15. koha.
Isiklikku
Tema teine abikaasa oli purilendur Eda Laan.
Marguerite Pindling
Dame Marguerite Pindling (sünninimi Marguerite McKenzie; sündinud 26. juunil 1932) on Bahama ühiskonnategelane, kes oli 8. juulist 2014 kuni 28. juunini 2019 Bahama kindralkuberner.
Ta on kunagise Bahama peaministri Lynden Pindlingi lesk.
Teet Suur
pisi|Teet Suur koos [[Kadrina ristisalu esialgse maketiga 2015. aastal]] Teet Suur (sündinud 20. mail 1973 ) on eesti kunstnik. Ta töötas 29. detsembrini 2017 Rakvere linnakunstnikuna.
Teet Suur on LGBT+ Filmifestivali Festheart idee autor ja kunstnik.
Lapsepõlv ja haridustee
Suur elas lapsepõlves Lääne-Virumaal Tamsalu vallas. Ta on õppinud Tamsalu Keskkooli põhikoolis, ent õpingud seal jäid pooleli. Hiljem läks ta Rakverre, kus lõpetas Rakvere õhtukeskkooli.
2009. aastal alustas Suur õppimist Tartu kõrgemas kunstikoolis skulptuuri erialal. Kunstikooli lõputööks valis ta lavakujunduse Iiri näitekirjaniku Conor McPhersoni näidendile "Meresõitja".
Töö
1990. aastatel töötas Suur oma vanemate piimatootmisega tegelenud talus. Seejärel töötas ta mõne aasta Eesti raudteel. 2007. aastal töötas Virumaa Teataja toimetuses fotograafina, autojuhina ja artiklite kirjutajana. Sellel perioodil koostas ta mõned näitused, pärast mida tekkiski tal mõte minna kunsti õppima.
Teet Suur oli Rakvere linnakunstnik alates 2013. aasta kevadest. Enne Rakvere linnakunstnikuks kandideerimist oli ta Rakveres mõne näituse koostanud ja suure teatrihuvilisena Rakvere teatris ühe lavastuse kujundanud. Rakvere linnakunstnikku köidab land art maastikukunst. See on kunst, mis sobitub keskkonda ja muutub interjööri või avaliku ruumi loomulikuks osaks. Tema arvates peab kunst inimesi puudutama ja neile korda minema. Inimeste emotsioone ja hinnanguid jõulukuusele peab ta teose osaks.
Hermistu soo
Hermistu soo on soo Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas. Soo pindala on 208 ha.
Soos on valdav puisraba.
Karl Wilhelm Ferdinand
pisi|Portree autor [[Pompeo Batoni (1767)]] Karl Wilhelm Ferdinand (9. oktoober 1735 – 10. november 1806) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst aastast 1780 kuni oma surmani.
Perekond
Karl Wilhelm Ferdinand oli abielus Suurbritannia kuninga George III õe Augustaga. Nad said järgmised lapsed:
Sobimus
Sobimus ehk võimaldus ehk lubavus ehk võimaldavus ehk võimaldatus (inglise keeles affordance) tähendab võimalust objektile või keskkonnale midagi teha. Olgugi et on arenenud ka täiendavaid tähendusi, siis originaalne definitsioon psühholoogias hõlmab kõiki tegevusi, mis on füüsiliselt võimalikud. Kui kohaldati kontseptsiooni disainile, hakkas see viitama ainult nendele võimalustele, millest teadlik ollakse.
Tegevuse võimalus
Psühholoog James J. Gibson võttis termini "sobimus" algselt kasutusele oma 1977. aastal ilmunud artiklis "Sobimuste teooria" ("The Theory of Affordances ) ja arendas seda põhjalikumalt edasi oma raamatus "Ökoloogiline lähenemine visuaalsele tajule" ("The Ecological Approach to Visual Perception''" ). Tema definitsioon sobimusest on see, mida keskkond pakub või varustab loomale. Peamiselt võrdleb Gibson sobimust ökoloogilise nišiga, rõhutades seda, kuidas nišid iseloomustavad looma elamist oma keskkonnas.
Gibsoni arvates kipuvad inimesed muutma oma keskkonda, et muuta seda selliseks, kus on lihtsam elada (isegi kui see teeb loomade seal elamise raskemaks), näiteks sooja hoidmiseks, pimedas nägemiseks, laste kasvatamiseks ja ringi liikumiseks. See tendents muuta keskkonda on inimestele omane ja Gibson väidab, et on viga käsitleda sotsiaalset maailma materiaalsest maailmast eraldi või tööriistu naturaalsest keskkonnast eraldi. Ta toob välja selle, et tootmine toimus algselt käsitsi kui ühe manipuleerimise liigina.
Gibson leiab, et sobimus on sõltumatu isiku võimest seda tajuda. Näiteks võib uksel olla sobimus "avatavus" (selle sobimus isiku suhtes), kuid võib olla näiteks peidus või maskeeritud (isikule pole teada informatsioon selle sobimuse kohta). Teisalt aga juhul, kui nii sobimus (isik saab ust avada) kui ka informatsioon keskkonna sobimuse kohta (uks on nähtav, uksel on olemas ukselink jne) on olemas, on otsene taju saavutatud.
Tajutav tegevuse võimalus
1988. aastal omistas Donald Norman termini "sobimus" tähenduse inimese-masina koostoime kontekstis sellistele tegevusvõimalustele, mis on kergesti tajutavad tegutseja poolt. Sobimus on disaini aspektist objekt, mis soovitab, kuidas objekti tuleks kasutada; visuaalne vihje selle funktsioonile ja kasutamisele. See tõlgendus sai tuntuks interaktsiooni disaini valdkonnas tänu tema raamatule "Igapäeva asjade disain" ("The Design of Everyday Things" ). See tõlgendus muudab mõiste sõltuvaks mitte ainult isiku füüsilisest võimekusest, vaid ka isiku eesmärkidest, uskumustest ja varasematest kogemustest. Kui isik astub ruumi, mis sisaldab tugitooli ja palli, siis Gibsoni originaalne definitsioon sobimusest leiab, et isik võib visata tugitooli ja istuda pallile, sest see on objektiivselt võimalik. Normani määratlus (tajutavast) sobimusest leiab, et isik suure tõenäosusega istub toolile ja viskab palli. Normani definitsioon sobimusest "soovitab" kuidas objektiga võiks suhelda. Näiteks palli suurus, kuju ja kaal teevad inimsetele selle viskamise kergeks ja see vastab nende varasematele kogemustele sarnaste objektide kohta. Keskendumine tajutavale sobimusele on palju asjakohasem praktilise disaini probleemidele, mis võib omakorda seletada selle laialdast kasutuselevõttu. Norman selgitas hiljem, et see piirang mõiste tähendusele oli olnud tahtmatu. Ta asendaks selle "tajutava sobimusega" kõikides oma raamatu tulevastes trükkides. Sellegipoolest on definitsioon tema raamatust levinud inimese-arvuti interaktsiooni ja interaktsiooni disaini valdkondades.
Pärast kontseptsiooni kohandamist on sobimuse mõiste tähendus edasi nihkunud ning seda on hakatud kasutama loendamatu nimisõnana, viidates objekti või süsteemi tegevuste võimaluse leitavusele, näiteks "sellel nupul on hea sobimus". See omakorda on tekitanud tegusõna (i.k afford, mis ei ole kooskõlas selle sõnaraamatust pärit definitsiooniga), mida disainerid ja inimese-arvuti interaktsiooni valdkondades kasutatakse kui "soovitama" või "kutsuma". Erinevad tõlgendused sobimusest, olles küll tihedalt seotud, võivad olla segadust tekitavad nii kirjalikult kui ka vestluses, juhul kui kavandatud tähendust ei ole rõhutatud ja sõna ei kasutata tihti. Isegi autoriteetsetes õpikutes võib olla vastuolu mõiste kasutamises.
Ajalugu
Psühholoog James Gibsonit (1977) peetake sobimusteooria autoriks. Tema mõistis lubavustena iga keskkonna latentseid, tajujast sõltumatuid tegutsemisvõimalikkusi. Lisaks on klassikustaatus Donald Normani([1988] 1990) töödel. Norman rakendas lubavuse mõistet inimese ja arvuti vahelise suhtluse mõistmiseks ning tema mudelis on lubavused vaid need tegutsemisvõimalikkused, mida konkreetne tegutseja tajuda suudab.
Sotsiaalsed sobimused
Sotsiaalsed sobimused aitavad inimestel aduda oma sotsiaalse keskkonna iseärasusi ja soosivad mingit kindlat laadi käitumist. Sotsiaalsete sobimuste mõistet kasutatakse selleks, et mõista ja mõtestada tehnoloogiate ja suhtluse seotust näiteks sotsiaalmeediaplatvormi puhul. Platvormide (nt Facebook) lubavused muudavad nende kasutamise teatud eesmärkidel (nt sõprade lisamine, piltide üleslaadimine) lihtsamaks kui teistel eesmärkidel (nt. anonüümne suhtlus poliitilise protesti jaoks). Siiski võivad inimesed lubavusi ka mitte-eesmärgipäraselt kasutada. Lubavuste mõistestik arvestab kasutaja toimimisvõime (ingl agency) ja tehnoloogia võimu vastastikust suhet. Erinevad kasutajad tajuvad erinevaid lubavusi erinevalt.
Sotsiaalmeedia sobimused
Sotsiaalmeediauurija Danah boyd danah boydi (2010) sõnul on sotsiaalmeedial neli põhilubavust: jäävus, kopeeritavus, skaleeritavus ja otsitavus.
Jäävus kui lubavus tähendab, et see, mis me ütleme ja esitleme salvestatakse ning arhiveeritakse automaatselt. Meie loodud sisu pole ajas kaduv; meil on lihtsam meenutada, mida me tegime ja mõtlesime aasta, kaks või viis tagasi. Samas jääb alles ka aina suurem hulk igapäevasest eneseväljendusest ja suhtlusaktidest, kui me tahame mingist salvestusest tulevikus lahti saada, on koopiate (ning koopiatest koopiate) leidmine ning kustutamine keeruline, kui mitte võimatu.
kopeeritavus tähendab seda, et bittidest koosnevat sisu on lihtne paljundada ja muuta, mis tähendab, et aina keerukam on eristada algallikat matkijast ja originaali koopiast.
skaleeritavus tähendab seda, et igasuguse sotsiaalmeedia sisu potentsiaal saada nähtavaks on väga suur, ent ei ole seejuures garanteeritud ega jaotu sisu ja selle tootjate lõikes ühtlaselt ega õiglaselt. Enamikku sellest, mida inimesed sotsiaalmeedias väljendavad, näevad vaid vähesed inimesed või üldse mitte keegi.
otsitavus tähendab seda, et sotsiaalmeediasisu on otsingumootoritele ligipääsetav ja formaadilt mõistetav. Tehnoloogiad, mida me kasutame, jätavad jälgi ja oskavad neid aina efektiivsemalt töödelda. See tähendab, et meid on nii sotsiaalmeediast kui ka füüsilisest ruumist (tänu kohateadlikele rakendustele) aina lihtsam leida. Neil lahenditel on otsene tagajärg meie turvalisusele, privaatsusele ja eri laadi vabadustele (liikumisvabadus, sõnavabadus jne).
Guido Buchwald
Guido Ulrich Buchwald  (sündinud 24. jaanuaril 1961) on Saksamaa endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Saksamaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1984–1994 76 mängu ja lõi 4 väravat.
Dārte
pisi|left|Dārte luteri kirik Dārte (vanasti ka Dārtes muiža) on küla (mazciems) Lätis Talsi piirkonnas Vandzene vallas. Küla asub Grīva jõe kaldal piirkonna keskusest Talsist 20 ja Riiast 142 kilomeetri kaugusel.
XVII sajandil tekkis sinna väike Ninive ehk Neištetene linn, mis sai linnaõigused aastal 1650, mil see kuulus Fircksidele. Aastal 1600 valmis ka sealne luteri kirik. Põhjasõja ajal tehti linn maatasa.
Hiljem rajati linna kohale Dārte poolmõis (Dorotheenhof, Dorothäenhof). Aastal 1895 rajati selle juurde ka praegune kirikuhoone.
Dārtes kasvab looduskaitsealune Dārte mänd ümbermõõduga 3,01 m ja kõrgusega 25 m. Ka teine külas kasvav mänd ümbermõõduga 4,3 m on looduskaitse all.
Elvi Alekand
Elvi Alekand (24. detsember 1932 – 29. oktoober 2020) oli eesti kultuuritegelane.
1960.–1980. aastatel oli ta Tartu linna kultuuriosakonna juhataja.
Karwendel
thumb|Vaade Karwendeli kirdeosale (asukoht: Sinimäed)
Karwendel on suurim mäestik Põhja-Lubjakivialpides. Suurem osa jääb Austria Tirooli liidumaale, kui piirkond põhjas on osa Baierist Saksamaal. Neli ahelikku ulatuvad läänest itta; lisaks on põhjas mitmeid servaahelikke ja ulatuslik eend (Vorkarwendel).
Geograafia
Mõiste "Karwendel" kirjeldab Alpide osa Isari jõe ja Seefeldi sadula (läänes) ning Achensee (idas) vahel. Põhjas ulatub see Baieri Eel-Alpideni. Lõunas eraldab Alam-Inntal koos Innsbrucki linnaga Karwendelit Kesk-Ida-Alpidest. Teised suured asulad on Seefeld in Tirol ja Mittenwald läänes, samuti Eben am Achensee idas. Naabermäestikud on Wetterstein ja Miemingi mäed läänes ning Brandenbergi Alpid idas.
Mägironija Hermann von Barth lõi traditsiooni nimetada Karwendeli mäeahelikke orgude järgi, mis piirasid neid lõunast: Karwendeli org, Hinterautal ja Vomper Loch, Gleirschi org, Halli org ja Inntal:
Kõrvalmäestikud on Erlspitze grupp, Soierni grupp ja Vorkarwendel, Falkeni grupp, Gamsjochi grupp ja Sonnjochi grupp.