cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Benedictus XVI
Rünnakud paavsti vastu
24. detsembril 2009 hüppas Susanna Maiolo Rooma Peetri kirikus peetud missal protsessiooni ajal üle turvatara, pääses turvameestest mööda ja haaras paavsti palliumist. Vahejuhtumi käigus kukkusid paavst ja kardinal Roger Etchegaray pikali. Paavst pääses ehmatusega, kuid kardinal toimetati haiglasse. Paavst kohtus 13. jaanuaril 2010 Maiologa, kes avaldas juhtunu pärast kahetsust.
Paavsti Suurbritannia visiidi ajal 17. septembril 2010 pidas Briti politsei Londonis kinni 6 tänavakoristajat, keda kahtlustati terroriaktide tellimises, õhutamises ja ettevalmistamises. Mehed vabastati järgmiste päevade jooksul süüdistust esitamata.
Novembris 2011 Hiinat väisanud Palermo peapiiskopi Paolo Romero väitel kavandab mingi grupeering paavsti mõrvamist 12 kuu jooksul (plaan Mordkoplott).
Benedictus XVI kultuuriloos
Kardinal Ratzinger on mitteametlikult tauninud Harry Potteri sarja raamatuid, kuid ta pole selle kohta kardinalina ega paavstina ametlikku avaldust teinud. 1997. aastal oli ta kardinalina vastu Bob Dylani esinemisele Roomas, kuid ta pole selle kohta paavstina ametlikku avaldust teinud.
Shandong Luneng Taishan
Shandong Luneng Taishan (hiina 山东鲁能泰山足球俱乐部) on 1988 asutatud Hiina jalgpalliklubi, mille kodulinn on Jinan ja -väljak Shandongi staadion.
Benedictus XVI
Benedictus XVI kultuuriloos
Benedictus XVI pole ametlikku avaldust teinud Dan Browni "Da Vinci koodi" kohta.
Shandong Luneng Taishan
Tulnud kolm korda (1999, 2006, 2008) Hiina meistriks.
Benedictus XVI
Benedictus XVI kultuuriloos
12. veebruaril 2006 väljendas ta 2006. aasta taliolümpiamängude avamise puhul Torinos oma heameelt.
11. mail 2006 kohtus paavstiga Kanada lapstäht Jeremy Gabriel.
Benedictus XVI pole soostunud jätkama Vatikanis oma eelkäija algatatud popkontsertide pidamist jõulude ajal.
Kreeka õigeusukiriku peapiiskop Christodoulos soovis paavstilt Parthenoni tüki tagastamist, mis asub Vatikanis.
25. jaanuaril 2007 kritiseeris paavst vägivalda õhutavaid videomänge.
15. juunil 2007 andis ta korralduse taasavada Noto katedraal.
Ta kohtus 28. septembril 2007 Regensburgi katoliikliku muusikakõrgkooli esindajatega.
Detsembris 2007 teatas lavastaja Franco Zeffirelli, et paavst vajab imidžikujundajat.
Kunstnik Natalia Tsarkova maalis paavstist 2007. aastal portree.
Ta õnnistas 22. veebruaril 2008 Vatikanis Gregorio l'Illuminatore hoovi.
Ta kohtus 5. juulil 2008 Regensburgi koori liikmetega ja õnnistas nende uut orelit.
7. augustil 2008 saatis paavst kirja Trentino Alto-Adige regionaalkontsiili eesistujale Franz Pahlile, milles taunis Martin Kippenbergeri tööd ristilöödud konnast.
Ta kohtus 13. augustil 2008 Baieri raadiojaama Bayerischer Rundfunk delegatsiooniga.
Ta kohtus 31. oktoobril 2008 Stephen Hawkingiga.
Ta sai 24. jaanuaril 2009 omanimelise YouTube'i veebilehe.
28. jaanuaril 2009 kohtusid paavstiga Circus Medrano tsirkuse lõvitaltsutajad.
Paavst taunis 21. märtsil 2009 nõidumist ja spiritismi.
Ta kohtus 1. augustil 2009 ujumise maailmameistrivõistlustel osalenud sportlastega.
Paavst kohtus 21. novembril 2009 Vatikanis Sixtuse kabelis 255 kunstiinimesega, sealhulgas ka helilooja Arvo Pärdi ja lavastaja Peter Greenawayga.
Paavst saatis 30. detsembril 2009 (avaldati 4. veebruaril 2010) läkituse Vancouveri peapiiskopile Jay Michael Millerile, milles ta õnnistas 2010 Vancouveris avatud taliolümpiamänge ja paraolümpiamänge.
Ta kutsus 26. jaanuaril 2010 preestreid kasutama internetti.
Ta kohtus 3. veebruaril 2010 Itaalia Ameerika tsirkuse (American Circus) akrobaatidega.
Ta märkis 14. veebruaril 2010 alanud hiina tiigriaasta puhul, et Aasia maade inimestel tuleks säilitada ja arendada oma kultuuri vaimset ja moraalset pärandit. Ta lisas, et uusaasta pidustused aitavad tugevdada perekondlikke ja põlvkondade vahelisi sidemeid.
Paavst hoiatas 13. septembril 2010, et biotehnoloogia edu võib endaga tuua kaasa inimväärikust kahjustavaid meetodeid. Ta kutsus uute teadusavastuste rakendamisel meditsiinis olema ettevaatlik.
16. septembril 2010 esines Glasgow's paavsti peetud missal laulja Susan Boyle.
Glomerulaarhaigused
Glomerulaarhaigusi on kirjeldatud praktiliselt kõigil imetajatel (inimesel, veisel, lambal, koeral, kassil, tuhkrul, jänesel, rotil, hiirel) ja paljudel reptiilidel.
Benedictus XVI
Benedictus XVI kultuuriloos
Ta pühitses 7. novembril 2010 Barcelonas sisse Sagrada Família kiriku.
Glomerulaarhaigused
Glomerulaarhaigused loomadel
Glomerulaarhaigused esinevad sageli sekundaarselt muude haiguste kõrval. Noorematel loomadel esineb glomerulaarhaigusi sagedamini koos põletikega, vanematel loomadel esineb rohkem kasvajatega seotud haigusi.
Sagedasemaks kassidel kirjeldatud glomerulaarhaiguseks on membranoosne glomerulopaatia, teisi vorme esineb harva.
Benedictus XVI
Benedictus XVI kultuuriloos
Ta taunis 13. novembril 2010 internetti, kuna internetis levivad suhtlusvormid soosivad üksildust.
Ta tunnustas 16. novembril 2010 mäesuusatajaid.
Ta kohtus 5. jaanuaril 2011 Helsingi Ülikooli õppejõududega.
Paavst Benedictus XVI rääkis 6. jaanuaril 2011 peetud jutluses ka universumi tekkest. Tema sõnul oli Suure Paugu taga Jumal.
"L’universo non è il risultato del caso, come alcuni vogliono farci credere. Contemplandolo, siamo invitati a leggervi qualcosa di profondo: la sapienza del Creatore, l’inesauribile fantasia di Dio, il suo infinito amore per noi.
[Universum ei ole juhuse tulem, nagu mõnel meist meeldiks uskuda. Kaemuse abil saame selles tõlgendada midagi tähendusrikkamat, Looja tarkust, Jumala ammendamatut loovust, Tema lõpmatut armastust meie vastu]".
Paavst andis 22. aprillil 2011 Itaalia telekanalile Rai 1 intervjuu.
Paavst saatis 21. mail 2011 videoläkituse Rahvusvahelise kosmosejaama astronautidele.
Paavst kirjutas 28. juunil 2011 Twitteris sõnumi.
Itaalia kunstnikud korraldasid juulis 2011 paavsti preestrikspühitsemise 60. aastapäeva puhul kunstinäituse.
Ta külastas 5. juulil 2011 ajalehe L'Osservatore Romano toimetust.
Paavsti külastas 30. juulil 2011 Castel Gandolfos Baieri rahvatantsutrupp Goaslschnalzer. Ta viibis 22. oktoobril 2011 Baieri riikliku orkestri kontserdil.
Benetton kujutas novembris 2011 paavsti ja Egiptuse imaami Aḥmad Muḥammad al- Ṭayyibi reklaamil, kuid Püha Tooli protesti tõttu pidi firma reklaami eemaldama.
Ta teatas 25. jaanuaril 2012, et internet pommitab inimesi infoga, kuid nentis, et sotsiaalvõrgustikud on kasulikud kommunikatsioonivormid.
4. aprillil 2012 kinkis kondiitriettevõte Tosca paavstile šokolaadist lihavõttemuna.
20. aprillil 2012 andis paavstile kontserdi Leipzigi Gewandhausi orkester Riccardo Chailly dirigeerimisel.
Ta tunnustas 22. juulil 2012 XXX suveolümpiamängude avamist Londonis. Ta kohtus 17. detsembril 2012 Itaalia sportlastega ja mõistis hukka dopingu kasutamise spordis.
Tervis
17. juulil 2009 murdis paavst vannis kukkudes parema käe randme, mis pandi kipsi.
Paavsti vanust arvestades toodi 24. detsembril 2009 Vatikanis Peetri kirikus peetud jõulumissa toimumisaeg varasemale ajale. Vatikani pressiesindaja Federico Lombardi sõnul on paavsti tervis normaalne.
Paavsti abide sõnul hakkas ta jaanuaris 2012 kasutama jalutuskeppi, avalikult ilmus paavst kepiga 23. märtsil 2012, kui siirdus visiidile Mehhikosse. Paavstil oli ametiaja lõpul probleeme südamega ja 2012 viimastel kuudel viibis ta lühikest aega haiglas. Vatikan pole kuuldusi, nagu oleks paavstil luuvähk, ametlikult kinnitanud.
Benedictus XVI oli meedia andmetel 2020. aasta augusti alguses raskelt haige.
Benedictus XVI ja Eesti
23. juunil 2006 kohtus Vatikanis paavstiga piiskop Philippe Jourdan.
28. aprillil 2007 arutas paavst Vatikanis kohtumisel Leedu presidendi Valdas Adamkusega Eestis toimunud aprillirahutusi.
1. juunil 2007 andis paavstile oma volikirjad Eesti suursaadik Vatikanis Jüri Seilenthal.
19. mail 2008 andis paavst Eesti vaimulikule Vello Salole apostelliku protonotari tiitli. Salo ametissepühitsemine toimus 17. septembril Tallinnas.
21. novembril 2009 kohtus paavst helilooja Arvo Pärdiga.
See ajalooline žest oli usaldustegu vabaduse, tõe, õigluse ja solidaarsuse olemuslikes väärtustes, mis baseerudes kristlikul traditsioonil ning maailmavaatel, ehitas üles euroopalikku kultuuri ja kujundas selle tähtsaid institutsioone.
Paavst käsitles kohtumisel ka Liivimaa ristiusustamist ja tema väitel nimetas Innocentius III Liivimaa 1205 Maarjamaaks.
Neeme Järvi juhatas 1. oktoobril 2010 Vatikanis sümfooniaorkestrit, kontserdil viibis ka paavst. Kontserdil tuli ettekandele ka Arvo Pärdi teos "Cecilia, vergine romana".
Paavst märkis pärast kontserti:
Invece l’opera di Pärt, pur avvalendosi anch’essa di uno strumento simile, un’orchestra sinfonica ed un coro, vuole dare voce ad un’altra realtà, che non appartiene al mondo naturale: dà voce alla testimonianza della fede in Cristo, che in una parola si dice "martirio". E’ interessante che questa testimonianza sia impersonata proprio da santa Cecilia: una martire che è anche la patrona della musica e del bel canto.
[Teisest küljest, ehkki Pärdi töö kasutab ära sarnast instrumentatsiooni, sümfooniaorkestrit ja koori, soovib see väljendada teist reaalsust, mis ei kuulu loomulikku maailma: sõnas "martüürium"- on see väljendus Kristuse usu tunnistusest. Huvitav on, et seda tunnistust kehastab Püha Cecilia: märter, kes on ka muusika ja ooperi patroon.]
Välisminister Urmas Paet kohtus 15. detsembril 2010 Vatikanis paavstiga, kes tunnustas Eestit eduka arengu eest ning õnnitles Eestit peatse taasiseseisvumise 20. aastapäeva puhul. Paavsti sõnul on Eesti selle aja jooksul palju saavutanud. Paet kutsus paavsti Eestit külastama.
10. detsembril 2011 nimetas Benedictus XVI Arvo Pärdi oma kultuurinõukogu liikmeks ja ta kohtus Ratzingeri auhinna saanud Pärdiga 17. novembril 2017. Pärast paavsti surma pidas piiskop Philippe Jourdan 31. detsembril 2022 kl 17 ja 5. jaanuaril 2023 kl 18 Tallinna Peeter-Pauli katedraalis tema mälestuseks missad.
Ametist tagasi astumine
Benedictus XVI teatas 10. veebruaril 2013 peetud konsistooriumil, millel otsustati sama aasta mais pühakuks kuulutada Antonio Primaldo, Laura di Santa Caterina ja Maria Guadalupe García Zavala, et kavatseb 28. veebruaril 2013 kell 20 kohaliku aja järgi (kell 21 Eesti aja järgi) paavsti ametist tagasi astuda. Vastava teate avalikustas 11. veebruaril Vatikani pressiesindaja Federico Lombardi. Teate avalikustamise päeval lõi välk Rooma Peetri kiriku kuplisse.
Paavst tunnistas oma avalduses, et seoses kõrge vanusega ei jaksa ta enam oma kohustusi paavstina täita:
Kuid tänapäeva maailmas, mis on nii paljude kiirete muutuste paik ja mida raputavad usuelu sügavad olulised küsimused, et valitseda Püha Peetruse laeva ja kuulutada evangeeliumit, on vaja tugevust nii meeles kui kehas – tugevust, mis on minus viimastel kuudel halvenenud sellisel määral, et ma olen tunnistanud oma võimetust adekvaatselt täita mulle usaldatud ülesannet.
Paavst pidas 13. veebruaril tuhkapäeva missa. Ta sätestas 22. veebruaril konklaavi reeglid. 24. veebruaril pidas ta viimase Angeluse. 26. veebruaril otsustas Benedictus XVI, et pärast ametist tagasiastumist jääb tema tiitliks emeriitpaavst. Samuti säilitab ta oma paavstinime. 27. veebruaril pidas paavst Püha Peetri väljakul viimase avaliku audientsi. Samal päeval määras ta kardinal Stanisław Dziwiszi paavstlikuks saadikuks Kaunase katedraali 600. aastapäeva tähistamisele. 28. veebruaril kohtus ta Roomas viibinud 142 kardinaliga.
Benedictus XVI siirdus vahetult enne tagasiastumist suveresidentsi Castel Gandolfos.
Benedictus XVI oli esimene ametist tagasi astunud paavst pärast Gregorius XII. Ta oli esimene ametist vabatahtlikult tagasi astunud paavst pärast Coelestinus V.
Ajakirjanduse teatel peeti paavstikandidaatidest favoriidiks kardinal Peter Turksonit.
2013. aasta 13. märtsi konklaavil valiti 266. paavstiks Argentina Buenos Airese peapiiskop Jorge Mario Bergoglio, kes võttis paavstina nimeks Franciscus. Benedictus kohtus Franciscusega 23. märtsil 2013 Castel Gandolfos. See oli esimene kord pärast 1046. aasta Sutri kirikukogu, kui valitsev paavst kohtus oma eelkäijaga. Ta osales 8. detsembril 2015 Vatikanis Halastuse aasta alguse puhul peetud missal.
Benedictus XVI avaldas 13. jaanuaril 2020 teose vaimuliku tsölibaadi kaitseks. Ta reisis 18 – 22. juunil 2020 Saksamaale Regensburgi, et külastada oma venda surivoodil.
Surm
Benedictus XVI suri 31. detsembril 2022 Vatikanis Mater Ecclesiae kloostris kohaliku aja järgi kell 9:34 (Eesti aja järgi kell 10:34). Ta oli surres vanim paavst, kelle täpne vanus oli teada. Traditsiooni järgi suri paavstidest vanimana Agatho, kuid tema tegelik vanus pole teada. Benedictuse tervis halvenes detsembri lõpus 2022 ja paavst Franciscus kutsus 28. detsembril katoliiklasi palvetama tema tervise eest. Benedictus XVI matus toimus 5. jaanuaril 2023, matusetseremoonia viis läbi paavst Franciscus ja Benedictus XVI maeti Rooma Peetri kirikusse. Siiani oli ainult Pius VII 1802 viinud paavstina läbi oma eelkäija matusetseremoonia.
Henan
Henan on provints Hiinas.
Haldusjaotus
Provints jaguneb 17 ringkonna õigustega linnaks ja 1 maakonna õigustega linnaks):
Rahvastik
2000. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Henani provintsi elanikest hiinlased 98,8% ja hueid 1%.
Bürgermeistripenn
pisi|Nicolaus Schubacki bürgermeistripenn (1783), esikülg. Bürgermeistripenn (Bürgermeisterpfennig) on aastail 1676–1851 Hamburgi bürgermeistri matuste puhul jagamiseks vermitud hõbemünt.
Koorimeelika
Koorimeelika arenes antiikkirjanduse perioodil välja peamiselt Spartas ning oli kõige enam seotud mitmesuguste kultusevormidega. See kajastus ka esitusviisis. Laulu kandis ette rituaalne koor, kes ühteaegu nii laulis kui ka tantsis.
Koorimeelikal on väga palju alaliike, millest tähtsaimal kohal olid hümnid. Ülemaaliste võitjate auks lauldi epiniikione ning nendest kahest alaliigist, hümnist ja epiniikionist, on hiljem välja kujunenud nüüdisaegne tuntud luulevorm ood.
Koorimeelika viljakaim luuletaja oli Pindaros.
Sghaïr Ould M'Bareck
Sghaïr Ould M'Bareck (sündinud 1954) on Mauritaania poliitik, peaminister 6. juulist 2003 kuni 7. augustini 2005.
Banan
Jaguneb 2 linnaosaks ja 19 asulaks.
Ürghirv
Suurus ja levikuala
Kuigi uuringute järgi elas ürghirv siiski enamasti Iirimaal, on ka teadlasi, kes arvavad, et ürghirve Iiri põdraks nimetamine on ekslik, kuna tegu ei olnud ainult Iirimaale omase liigiga ega ka mitte põdraga. Ürghirve turjakõrgus oli kuni 2,1 meetrit ja sarvede pikkus kuni 3,65 meetrini. Ürghirved arenesid välja jääaja viimase miljoni aasta jooksul, pleistotseeni ajastul. Liigi areaal ulatus kogu Euroopast, Põhja-Aasia ja Põhja-Aafrikani. Ürghirve hästi säilinud fossiilid on eriti tavalised Iirimaa järvesetetes ja turbasammaldes. Koljud oma tohutute sarvedega kaunistavad losside ja jahimajade seinu kogu Iirimaal.
Uuringud
Lisaks silmapaistvale suurusele ja ainulaadsele väljanägemisele on neil hiiglaslikel hirvedel oma oluline roll paleontoloogia arengus. 17. ja 18. sajandil hakati üha enam veenduma, et paljud fossiilid esindavad organisme, mida enam Maa pealt ei leia. Teadlastele, kes kristlastena uskusid Maa loomisse jumaliku jõu poolt, tekitas see suure filosoofilise probleemi. Mitmed teadlased eitasid väljasuremise võimalikkust ning olid veendunud, et ainult fossiilidena tuntud loomad leitakse ühel päeval maakera mõnest uurimata osast. Esimene ürghirve kirjeldanud teadlane Thomas Molyneux samastas ekslikult ürghirve Ameerika põdraga, teised arvasid, et loom oli identne Euroopa põhjapõdraga. Alles 1812. aastal dokumenteeris prantsuse teadlane Georges Cuvier, et ürghirv koos teiste fossiilsete selgroogsetega, näiteks mammutiga, ei kuulunud ühtegi imetajaliiki.
Elupaik ja toitumine
Teadlaste arvates elas see liik avatud rohumaadel, kuna sarvede mõõdu tõttu ei olnud neil võimalik metsas liikuda. Tõenäoliselt vajasid nad tohutu keha suures koguses toitu. Kuna ei ole võimalik kindlalt öelda, mida ürghirved sõid, saab seda vaid oletada sarnaste loomade ja nende elupaikade põhjal. Tõenäoliselt sõid nad rohtu, lehti, varsi, põõsaid, ürte, puuvilju ja muud sarnast.
Väljasuremine
Stephen Jay Gould alustas 1974. aastal uuringuid kinnitamaks seda väidet. Gould lähtus oletusest, et isased hirved ajasid iga aasta oma sarved maha ja kasvatasid uued, mis võttis neilt tohutult energiat ja tekitas terviseprobleeme. Gould uuris mitmesuguste hirvede keha suuruse ja sarve suuruse suhet. Tema tulemuste kohaselt olid hiiglaslikud sarved erandlikud, kuid sellise suurusega hirve jaoks sobivad. Gould märkis, et sarvede silmatorkav välimus muutis nad atraktiivseks emasloomale ning hiiglaslikud sarved olid pigem eelis teiste isastele üle domineerimiseks ja seega turvaliseks tõuaretuseks. Suuremate sarvede omanikel pidi seega olema ka rohkem järglasi. Uuringu käigus jõudis Gould arusaamale, et ürghirve väljasuremist ei põhjustanud mitte tohutud sarved, vaid kiired kliimamuutused. 45 hiljem toetuvad uued uuringud Gouldi väidet, et sarved tõesti ei põhjustanud Megalocerose väljasuremist.
Savukoski vald
Savukoski on vald Soomes Lapi maakonnas. Piirneb kirdes Venemaaga.
Naabervallad on Pelkosenniemi vald, Salla vald ja Sodankylä vald.
Vald on soomekeelne.
Vallas on ka osa Urho Kekkose rahvuspargist.
Savukoski alal paikneb Äteritsiputeritsipuolilautatsijänkä soopiirkond, mis kannab Soome pikimat kohanime.
Tai vapp
Tai vapp on Tai Kuningriigi riigivapp.
Sellel on kujutatud müütilist hiigellindu Garudat.
Vapp võeti kasutusele 1910.
Epigramm
Epigrammiks nimetati algselt värsivormis pealkirja hauakivil või mälestussambal, hiljem hakati epigrammiks pidama iga eleegilise distihhoni vormis koostatud lühikest lüürilist luuletust.
Maria Annus
Maria Annus (kuni 2016. aastani Maria Soomets; sündinud 21. veebruaril 1979) on eesti näitleja.
Aastal 1997 lõpetas ta Tallinna Reaalkooli ja aastal 2002 Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli 20. lennu näitlejana. Aastatel 2002–2007 oli ta Ugala teatri näitleja. Alates 2008. aasta maist on ta Vanemuise näitleja.
Ta on laulnud tütarlastekooris Ellerhein.
Isiklikku
Tema abikaasa on näitleja Robert Annus. Neil on tütar Noora, kes sündis 5. juunil 2010.
Suusahüpped 2002. aasta taliolümpiamängudel
Suusahüpped 2002. aasta taliolümpiamängudel
Geislingeni Eesti Gümnaasium
Geislingeni Eesti Gümnaasium (lühend GEG) oli suurim eesti pagulaste gümnaasium aastail 1945–1951, asukohaga Saksamaal.
Suusahüpped 2002. aasta taliolümpiamängudel
Normaalmägi K90
10. veebruar Osavõtjaid: 60 Olümpiavõitja 1998: Jani Soininen, Soome
Geislingeni Eesti Gümnaasium
Gümnaasium asutati Geislingen an der Steiges ja tegutses 14. detsembrist 1945 kuni 15. jaanuarini 1951. Direktor oli kuni 1949. aastani Karl Urm, hiljem Aleksander Laane. Inspektor oli Linda Saarmaa, tuntumad õpetajad Ants Roos, Roman Koolmar, Harald Parrest, Osvald Sulla, Klavdia Voiko, Paul Lannus, Aleksander Hinno, Eduard Lind, Annaliisa Janov, Ilse Roos, Õie Keinaste, Anton Kasemets, Udo Kasemets, Olev Parlo ja Lembit Karjel.
Suusahüpped 2002. aasta taliolümpiamängudel
Suur mägi K120
13. veebruar Osavõtjaid: 66 Olümpiavõitja 1998: Kazuyoshi Funaki, Jaapan
Geislingeni Eesti Gümnaasium
Aastail 1946–1950 lõpetas gümnaasiumi viis lendu kokku 168 vilistlasega, enim õpilasi oli sügisel 1947 (268). 1949 alanud edasirände tõttu vähenes õpilaste arv paarikümneni, misjärel gümnaasium viidi 1950 üle Ulmi ja likvideeriti seal.
Suusahüpped 2002. aasta taliolümpiamängudel
Meeskonnavõistlus K120
18. veebruar Osavõtjaid: 13 võistkonda Olümpiavõitja 1998: Jaapan (Takanobu Okabe, Hiroya Saito, Masahiko Harada, Kazuyoshi Funaki)
Symmachus
Symmachus oli paavst 498–514. Ta oli 51. paavst.
Symmachus oli "Liber Pontificalise" järgi pärit Sardiiniast ja ta oli Fortunatuse poeg.
Pindaros
pisi|Pindarose büst [[Kapitooliumi muuseumid|Kapitooliumi muuseumites]]
Pindaros (522–443 eKr) oli Vana-Kreeka aristokraat ja suurim lüürik. Viljeles mitmesuguseid koorilüürika žanre, loomingut on kokku säilinud 12 raamatut. Kirjutanud palju ülistus- ja võidulaule valitsejatele, sportlastele, flöödimängijatele jt.
Symmachus
Ta ristiti täisealisena Roomas ja sai Gelasius I ajal ülemdiakoniks (kardinaldiakoniks).
Paavstiks saamine
Symmachus valiti paavstiks 22. novembril 498 Lateraani basiilikas.
Pindaros
Võidulaulu ülesehitus:
Pindarose eesmärk oli säilitada luules inimese surematus. Tema stiil oli raskepärane, seal oli sees palju metafoore, võrdlusi, uut sõnavara. Keskajal loeti tema loomingut pigem kui proosat.
Symmachus
Skisma
Symmachus valiti paavstiks vaimulike poolt, kes polnud rahul Anastasius II meetodiga skisma lahendamiseks. Paavst Anastasiuse pooldajad valisid Santa Maria Maggiore basiilikas ametisse Santa Prassede kiriku ülempreestri Laurentiuse, keda toetas Rooma senat.
Mõlemad vaimulikud siirdusid seejärel Ravennasse ja pöördusid asjaolude selgitamiseks idagootide kuninga Theoderich Suure poole. Kuningas otsustas, et paavstiks on määratud isik, kes valiti esimesena ja keda toetab enamik vaimulikkonnast, seega Symmachus.
1. märtsil 499 peetud Rooma sinodil otsustati keelustada kõik diskussioonid paavsti järeltulija üle paavsti eluajal. Paavsti pidid ametisse valima vaimulikud ja ilmikud ei tohtinud paavsti valimisse sekkuda. Vastupaavst Laurentius tunnustas sinodi otsuseid ja määrati Nuceria piiskopiks.
Aastal 500 külastas Roomat Theoderich Suur, kes võeti linnas suurejooneliselt vastu.
Ravennasse teele asunud Symmachus sai Riminis aga teada, et teda süüdistatakse kõlblusetuses ja kirikuvarade võõrandamises. Paavst keeldus tunnustamast kuningat vahekohtunikuna ja pöördus tagasi Rooma, kus varjus Rooma Peetri kiriku lähedal asuvasse hoonetekompleksi. Oma käitumisega süvendas paavst tekkinud kahtlusi, mistõttu paljud vaimulikud hülgasid tema ja Laurentiuse pooldajad pöördusid kuninga poole, et see kutsuks kokku sinodi.
23. oktoobril 502 otsustas sinod, et Symmachus on õigusjärgne paavst, kuid kohtumõistmine tuleb jätta Jumala hooleks. Symmachus vabastati kõikidest süüdistustes ja kõik vaimulikud olid kohustatud temaga liituma. Vaimulikud, kes Roomas tegutsesid ilma paavsti volituseta, loeti skismaatikuteks.
Symmachus kutsus 6. novembril 502 Rooma Peetri kirikus kokku uue sessiooni, kus kuulutati ebaseaduslikus prefekt Basiliuse 483 aasta otsus, et paavstil on keelatud võõrandada kiriku vara.
Theoderich ei tunnustanud viimase sessiooni otsust ja lubas Laurentiusel Rooma tagasi pöörduda. Paavst resideeris järgnevatel aastatel Rooma Peetri kiriku lähedal asunud hoonetekompleksis vastupaavst Lateraani palees.
Aastal 506 leidis Theoderich, et vastupaavst oli liiga bütsantsimeelne, tagandas ta ametist ja käskis Festusel anda Symmachusele tagasi kirikuvarad. Laurentiuse tagandamisele aitasid oluliselt kaasa Symmachuse diakonite Ennodiuse ja Dioscoruse diplomaatia, kuid paljud vaimulikud ei soostunud paavstiga liituma.
Ida-Rooma keiser Anastasius I andis välja edikti Symmachuse vastu, milles kinnitas, et Symmachus valiti paavstiks ebaausal teel, süüdistas teda maniluse pooldamises ja taunis, et paavst oli ekskommunitseerinud keisri. Symmachus lükkas keisri süüdistused ümber. Aastal 514 soostus keiser paavstiga rääkima 484 aastal alanud skisma lõpetamisest, kuid paavst suri vahetult enne seda, kui keisri delegatsioon Rooma jõudis.
Suhted Aafrika piiskoppidega
Symmachus saatis "Liber Pontificalise" järgi suuri rahasummasid Aafrika piiskoppide toetuseks, kes kannatasid ariaanidest vandaalide tagakiusamise all.
Suhted Gallia piiskoppidega
Aastal 499 kaebas Arles'i metropoliit Eonus paavstile Vienne'i metropoliidi Avituse peale, kes oli ordineerinud piiskoppe Eonuse jurisdiktsiooni alla kuuluvatel aladel. Symmachus nõudis mõlemalt vaimulikult seletust. 6. novembril 513 kinnitas paavst Arles'i metropoliidi õigused. Arles'i metropoliit Caesarius saabus aastal 514 Rooma palverännakule ja 11. juunil 514 taastas Symmachus Arles'i metropoliidi õigused Gallias ja Hispaanias, kuid rõhutas, et ta peab tunnustama teiste piiskoppide vanu õigusi ja peab teatama tekkivatest probleemidest Roomale.
Mihhail Bahtin
pisi|Mihhail Bahtin Mihhail Bahtin (29. november (vana kalendri järgi 17. november) 1895 Orjol – 7. märts 1975 Moskva) oli vene filosoof, kirjandusteadlane ja semiootik. Ta on tuntud tänu uudsetele Dostojevski tõlgendustele, tuues kirjandusteadusesse selliseid mõisted nagu kronotoop, polüfoonia, heterofoonia ja karneval. Bahtini käsitlust karnevalikultuurist ("Rabelais ja tema maailm" 1941), on selle paindlikkuse tõttu on edukalt rakendatud ka mitmesuguste keskaja ja renessansikultuurist märksa hilisemate nähtuste analüüsil.
Symmachus
Suhted Illüüria piiskoppidega
Symmachus saatis 8. oktoobril 512 kirja Illüüria piiskoppidele, milles keelas neil olema osaduses ketseritega.
Jan Skolimowski
Jan Skolimowski (sündinud 12. jaanuaril 1977 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Symmachus
Suhted Itaalia piiskoppidega
Symmachus toetas Itaalia piiskoppe, kes kannatasid ariaanide rüüstamise pärast.
Mihhail Bahtin
Bahtin rõhutas, et kunsti eesmärk on kommunikatsioon. "Kunsti vorm on erakordselt tähtis väärtuste süsteemi kandja, mille funktsioon tuleneb kommunikatsiooni olemusest endast - see on tähenduslike teadete vahendamine."
Jan Skolimowski
Jan Skolimowski õppis Tallinna 21. Keskkoolis aastatel 1984–1992 ja Jakob Westholmi Keskkoolis 1992–1995. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Tallinna Kõrgemas Tehnikakoolis 1995–1999 ning arhitektuurimagistri kraadi Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriosakonnas 1999–2001.
Aastatel 1994–1997 töötas ta arhitektina aktsiaseltsis ASE ja 1997–2005 Arhitektuuribüroos Siim&Kreis. Aastatel 2003–2005 töötas ta arhitektuuribüroos SKAD Arhitektid OÜ ning alates aastast 2005 arhitektuuribüroos KAMP Arhitektid OÜ.
Jan Skolimowski tuntumad tööd on TreTimber büroo sisekujundus, Tartu Ülikooli ühiselamud ja Elioni büroode sisekujundused. Jan Skolimowski on autorikollektiivide koosseisus osalenud edukalt mitmel arhitektuurivõistlusel. Esile võib tõsta Eesti Maaülikooli Metsamaja juurdeehituse konkursi esikohta ning Eesti Vabariigi Pekingi saatkonnahoone arhitektuurikonkursi ostupreemiat.
Symmachus
Liturgilised otsused
Symmachus kohustas "Liber Pontificalise" järgi piiskoppide poolt pühapäeviti ja pühakute mälestuspäevadel peetavatel missadel laulma "Gloria in excelsist".
Mihhail Bahtin
Tähtsad on Bahtini ideed semioosi rollist kunstivälises sfääris. Vastandudes teooriatele, mis pidasid elu inertseks kaoseks, väidab ta, et inimkäitumine on väärtustega laetud ning kommunikatsioonile orienteeritud süsteem. Kunst transformeerib elu organisatsiooni uueks süsteemiks ja markeerib seega ka uusi väärtusi.
Symmachus
Liturgilised otsused
Aastal 513 andis ta Arles'i metropoliidile õiguse kanda palliumit. See oli esimene kord, kui paavst andis palliumi väljaspool Itaaliat resideerivale vaimulikule.
Ta lubas Arles'i diakonitel kanda dalmaatikat.
Ordinatsioonid
Symmachus ordineeris "Liber Pontificalise" järgi 107 piiskoppi, 92 preestrit ja 16 diakonit. Tema ajast on teada 12 kardinali, sealhulgas hilisem paavst Hormisdas.
Kristlik eetika
Symmachus saatis "Liber Pontificalise" järgi lunaraha pantvangide vabastamiseks Liguurias ja Milanos.
Ta lasi ehitada Rooma Peetri, Rooma Pauluse kiriku ja San Lorenzo kiriku juurde hospiitse.
Symmachus kultuuriloos
Symmachus lasi "Liber Pontificalise" järgi rajada ja ornamentidega kaunistada mitmeid Rooma kirikuid. Tema ajal ehitati Roomas San Andrea kirik, San Martino ai Monti kirik, San Pancrazio fuori le Mura kirik ja Sant' Agnese fuori le Mura kirik. Tema ajal kaunistati Rooma Peetri kirikut. Ta lasi ehitada Peetri kiriku juurde paavstliku residentsi.
Ta lasi "Liber Pontificalise" järgi Via Salaria Nova piirkonda rajada kalmistu.
Kuna ajaloolased soostuvad tema "Liber Pontificalises" antud ametiaja dateeringuga, siis on "Liber Pontificalise" paavstide elulugude varasemaks koostamisajaks pakutud 6. sajandi esimest poolt.
Allikad
Symmachust on peetud kirjutiste "Gesta synodi Sinuessanae de Marcellino", "Constitutum Silvestri", "Gesta Liberii" ja "Gesta de purgatione Xysti et Polychronii accusatione" autoriks, kuid nende kirjutiste autorsus on vaieldav.
Surm
Symmachus suri 19. juulil 514 Roomas ja maeti "Liber Pontificalise" järgi Rooma Peetri kirikusse.
Teda austatakse katoliku kirikus pühakuna. Tema mälestuspäev on 19. juuli.
Guangdong
Guangdong [kuangt'ung] on provints Hiina lõunaosas.
Guangdong on üle 104 miljoni inimesega Hiina rahvarikkaim provints.
Haldusjaotus
Provints jaguneb 21 ringkonna õigustega linnaks:
Rahvastik
2000. aasta rahvaloenduse tulemuse kohaselt moodustasid Guangdongi provintsi elanikest hiinlased 99%, tšuangid 0,7% ja jaod 0,2%.
Veikkausliiga
Veikkausliiga (rootsi keeles Tipsligan) on Soome klubijalgpalli kõrgeim liiga. Liiga peasponsor on loteriiettevõte Veikkaus, mille järgi on liiga nimetatud. Veikkausliiga asutati 1990. aastal varasema kõrgliiga Mestaruussarja asemele, mis oli alates 1930. aastast amatöör- ja poolprofiliiga. Aastatel 1908–1930 ühitati meistrivõistlused karikavõistlustega.
Ykkönen (esiliiga) on olnud Soome tugevuselt teine liiga alates 1973. aastast.
1990 ja 1991 hooajad mängiti Veikkausliiga nime Futisliiga all (rootsi keeles Fotbollsligan).
Sarnaselt mitmete teiste külmema kliimaga Euroopa riikidega peetakse suurem osa liigamängudest suveperioodil. Hooaeg algab tavaliselt aprillis ja lõpeb novembris. Formaat ja meeskondade arv on pidevalt muutunud. 2021. aasta hooajal osales liigas 12 meeskonda, kus meeskonnad mängisid iga vastasega kaks korda (ühe korra kordus ja ühe korra võõrsil). Seejärel jagati klubid liigatabeli alusel pooleks ning 1.–6. ja 7.–12. kohal olnud klubid mängisid oma tabelipoole klubidega veel ühe korra läbi. Hooaja lõpus langeb viimase koha saavutanud meeskond Ykköneni, mille võitja tõuseb Veikkausliigasse, ning tagantpoolt teine meeskond peab üleminekumänge Ykköneni teise koha meeskonnaga.
2010. aastal oli mängijate keskmine aastapalk 24 400 eurot. Veikkausliiga on Euroopa Jalgpalliliigade ühenduse asutajaliige.
Klubid
2023. aasta hooajal mängivad liigas järgmised klubid:
Tyrtaios
Tyrtaios oli Vana-Kreeka eleegiline luuletaja. Ta elas Spartas 7. sajandil eKr ja oli elukutselt sõjamees, kes innustas oma lauludega ka teisi. Meelisteemadeks olid tal kangelaslikkus, patriotism, vaprus, sõda ning ülimaks ideaaliks pidas ta langemist võitlusväljal oma riigi eest.
Leonhard Lapin
pisi|Leonhard Lapin ja [[Sven Kivisildnik esinemas rahvusvahelise luulepäeva luulemaratonil Tallinna Keskraamatukogus 21. märtsil 2014. Foto: Ave Maria Mõistlik ]] Leonhard (Leo) Lapin (29. detsember 1947 Räpina – 28. veebruar 2022) oli eesti arhitekt, kunstnik, arhitektuuriajaloolane ja luuletaja (pseudonüümidega Albert Trapeež ja Ann Mälberg), Eesti Kunstiakadeemia emeriitprofessor.
Ta oli üks avangardiliikumise eestvedajaid, avaldas oma tööde ja kirjutistega suurt mõju eesti kunstile ja arhitektuurile alates 1960. aastate lõpust. Lapin on viljelenud funktsionalismi, suprematismi, tehnoloogilist futurismi ja popkunsti. Kunstnikuna on ta loonud graafikat, maalinud, loonud häppeninge ja lavastusi ning avaldanud artikleid, raamatuid ja luulekogusid. Näeb arhitektuuri ja kunsti eelkõige vaimse tegevusena.
Isiklikku
Leonhard Lapin on Sofia Lapini (Sõrmus) ja Rudolf Mõttuse poeg. Sugulastest veel poolvend, filosoofiadoktor Voldemar Lapin, poolvend Anatoli Mettus ja poolõde Valentina Olli (Lapin). Isapoolses suguvõsas olid meessoost isikud rätsepad, kelleks ka Lapin oleks võinud saada. Perekonnanimi pärineb ema esimeselt mehelt, kes oli lätlane Rudolfs Lapins. Perekonnanime venestamisel muutus see Lapiniks. Ema töötas õmblustöökoja juhatajana, mistõttu oli Lapin mõelnud ka ERKIs moodi õppida. Orientaalseltsi kaudu sai hingelähedaseks budistlik mahamudra tühjuseõpetus, mis sai aluseks tema tulevasele kompositsiooniõpetuse metoodikale. 1969–1982 oli abielus Sirje Rungega. Hiljem oli abielus arhitekt Kristel Jaanusega. 1991 sündis tütar Anna Maria Lapin ja 1996 poeg Aleksander.
Kunst ja kirjandus
Leonhard Lapin alustas loomist 1960. aastatel, tõustes kiiresti juhtivaks avangardkunstnikuks, aga ka organisaatoriks ja teoreetikuks. Oli avangardistliku kunstiliikumise Soup ´69 liige. Rahvusvahelist tähelepanu äratas tema graafika, eriti seeria, kus ta käsitles inimese ja masina kokkukasvamist. On kunstnikuna loonud tušijoonistusi, siid- ja sügavtrüki- ning litotehnikas graafikat, akvarell-, guašš- ja õlimaale, arhitektoone, skulptuure ja installatsioone. Kirjutas nõukogude kunstiideoloogiat kritiseerivaid artikleid ning luuletusi, mis levisid käsikirjas. Luuletusi on hiljem ilmunud kogudena Albert Trapeeži pseudonüümi all. Oma esimese arhitektooni tegi Lapin 1976. aastal ja see kandis nime "Monument Tallinnale". Just Lapin tõi eesti ja ka soome keelde sõna "arhitektoon". Mõiste ise pärineb 20. sajandi esimesel poolel tegutsenud vene avangardistilt Kazimir Malevitšilt, kelle jaoks arhitektoon tähendas tuleviku inimese kodu. On loonud ka baasmõiste omaruum, mida ta käsitleb oma kompositsiooniõpetustes. Lapin on läbi viinud Eesti esimesed happening'id, samuti lavastanud teatris. Lapinit on kutsutud väga paljudele välisnäitustele, tema töid on riiklikes ja erakogudes üle maailma. Lapini kontseptsioon ruumist ja tühjusest on olnud aastaid tema ideede väljenduseks; ta on kirjutanud tühjuse (sanskriti śūnyatā) teemal mitu raamatut. Lapin kirjutab isikupäraselt ja emotsionaalsed, aga akadeemilises mõttes liiga subjektiivselt, mis aga ei tähenda, et tema tekstidel ei ole historiograafilist väärtust.
Arhitektuur
Lapin kuulus "noorte vihaste arhitektide" põlvkonda koos teiste 1970-ndatel lõpetanud arhitektidega (Vilen Künnapu, Tiit Kaljundi, Avo-Himm Looveer, Ain Padrik, Jüri Okas, Jaan Ollik ja Ignar Fjuk, kellega liitusid veidi vanematest arhitektidest Veljo Kaasik ja Toomas Rein). Nad kutsusid end "Tallinna kümneks", kuid neid võib asetada ka laiema mõiste "Tallinna kool" alla, sest see hõlmab laiemat ringkonda sama põlvkonna arhitekte, kunstnikke, disainereid ja insenere. "Tallinna kooli" eksperimentaalsed arhitektid ja kunstnikud, ent kõige enam tegeles Leonhard Lapin arhitektuuriajalooga, eelkõige kirjutades, aga ka teistes kunstivormides. 1970-ndatel oli Lapin arhitektuuri vallas persona non grata, aga kunstisfääris tunnustati teda enfant terrible 'ina. Rühmitusena suudeti Nõukogude ajal korda saata enamat kui eraldiseisvalt. Põhisõnumiks oli, et arhitektuur on kunst, mitte ehituse ripats. Suuremaks eesmärgiks oli muuta arhitektuuri, keskkonda, inimeste suhtumist neisse ning mõtestada kaasaegset ühiskonda ja kultuuri. Lapinit muudab paradoksaalseks see, et ta viljeles kaasaegset avangardismi, kuid oma kirjutistes käsitles ajaloolisi stiile ja mõisteid. Sidudes kaasaegseid nähtusi varasema arhitektuuri- ja kunstiajalooga ning käsitledes terminoloogilisi probleeme, soovis ta tõsta eesti ühiskonna teadlikkust. Õpingute ajal tutvus 1930-ndate funktsionalismiga, millesse nõukogude režiim suhtus halvustavalt. Lapin vaimustus ka varase Nõukogude avangardkunstist ja vene arhitektide konstruktivismist. L. Lapini masinaesteetika võtmes loodud plastilisest arhitektuurist tekkis uus neofunktsionalismi mõiste. Tallinna kooli arhitektid said ennast väljendada eramute projekteerimise kaudu, milles pigem taotleti individualismi kui üldist hoone sobivust keskkonda. Tihti olid need majad skulpturaalsuse tõttu raskesti ehitatavad ning väline keerukuse taha jäi hoone sisu läbimõtlemata. Tuntumad L. Lapini 1976.–1977. aastal projekteeritud majad on tehtud tema graafilise "Masinate-sarja" järgi. Heaks näiteks on Laagris asuv Villa Valeri I, mis on "Masin-arhitektuur III ehk Villa Valeri I" (1976) vaste. <blockquote href="Kategooria:Sündinud 1947">L. Lapin: "1978. me presenteerisime puhtaid ideid, kuna meie eesmärk oli näidata arhitektuuri eraldiseisva kunsti vormina, vaimsuse manifestina, aga ka iseseisva ja mõjutava faktorina, mis mängis rolli ühiskondlikes protsessides."
Ungru-Pagila tankitõrjeliin
Ungru-Pagila tankitõrjeliin ehk Arista liin ehk Arista kaitseliin oli Teise maailmasõja ajal tankitõrjeliin Sõrve poolsaare kitsaimas kohas, 1,6 km pikkusel Ungru-Pagila joonel, Üüdibe küla juures. pisi|[[Tankitõrjepüramiid, Mälestusmärk Lõpe-Kaimri tankitõrjeliinil]] Kaitseliini rajasid 1941. aasta septembris Nõukogude väed, paigutades sinna rea raudbetoonist tankitõrjepüramiide, mille ette kaevati tankitõrjekraav.
Liinil toimusid ka Saksa vägede kaitselahingud 11. oktoobrist kuni 20. oktoobrini 1944. 20. oktoobril taandusid Saksa üksused Ranna kaitseliinile.
Heksameeter
Heksameeter on antiikkirjandusest pärinev värsimõõt. See koosneb kuuest värsijalast, millest neli esimest võivad olla nii daktülid ( tähis _ U U) kui ka spondeused ( tähis _ _). Viies värsijalg on pea eranditult daktül, viimane aga kas spondeus või trohheus. ( tähis _ U).
Heksameetri põhitunnuseks on ka tsesuur ehk värsisisene paus, enamasti kolmanda või neljanda värsijala keskel. Harvemini võib esineda ka kahe tsesuuriga heksameetrit, sel juhul on tsesuurid teise ja neljanda värsijala järel.
Heksameetrit on hilisemas luules väga palju kasutatud ja jäljendatud.
Üks tuntumaid klassikalise heksameetri näiteid pärineb Simonideselt (tõlkija Johannes Semper):
Tartu Ülikooli eesti keele lektori (1851-1874) Carl Ferdinand Mickwitzi väitel olnud eesti keeles vaid üksainus heksameeter, mida ta kuulnud Tartu hobuselaadal sõimlevatelt talupoegadelt:
Sidi Mohamed Ould Boubacar
pisi|Sidi Mohamed Ould Boubacar Sidi Mohamed Ould Boubacar (sündinud 1945) on Mauritaania poliitik, peaminister 18. aprillist 1992 kuni 2. jaanuarini 1996 ning 7. augustist 2005 kuni 20. aprillini 2007.
Kelmiküla (Kuressaare)
Kelmiküla on Kuressaare linnajagu, mis tekkis kunagisse linnaserva Kelmiküla küla piirkonda. Tänapäeval moodustavad selle linnajao Piiri, Eha, Ida, Raudtee ja Uus-Karja tänava alad ja nende ümbrus.
Feather
thumb|Featheri jõgikond Feather on jõgi Põhja-Ameerikas. Algab Sierra Nevada jalamilt. Voolab valdavalt edelasse ja lõunasse. Suubub vasakult Sacramento jõkke.
Kreeka peaminister
Kreeka peaminister (kreeka keeles Πρωθυπουργός της Ελλάδος, ametlikult Πρωθυπουργός της Ελληνικής Δημοκρατίας 'Kreeka Vabariigi peaminister') on Kreeka valitsusjuht. Peaministri nimetab ametisse Kreeka president parlamendi soovituse põhjal.
Alates 26. juunil 2023 on peaministriks Kyriákos Mitsotákis.
Sacramento Kings
Sacramento Kings on Põhja-Ameerika korvpalliliiga NBA klubi. Meeskond mängib läänekonverentsi Vaikse ookeani divisjonis ja peab oma kodumänge Sacramentos asuvas Golden 1 Centeris.
Ajalugu
Klubi asutati 1923. aastal Rochesteris ja on aastate jooksul kandnud mitut eri nime. Rochester Royalsi nime all mängides tuli klubi 1946. aastal NBL-i meistriks. 1948. aastal NBA-ga liitunud klubi ainus meistritiitel pärineb aastast 1951, kui finaalis alistati mängudega 4 : 3 New York Knicks.
Sacramento Kings pääses hooaegadel 1998/99–2005/06 kaheksa korda järjest väljalangemismängudele. Neist kõige edukamaks kujunes 2001/02, kui jõuti läänekonverentsi finaali, kus tuli tunnistada mängudega 3 : 4 Los Angeles Lakersi paremust. Pärast 2005/06. hooaega ei ole Kings enam play-off'i pääsenud.
Rumeenia peaminister
Rumeenia peaminister on Rumeenia valitsusjuht. Peaministri kandidaadi esitab Rumeenia president ja selle kinnitab parlamendi Saadikutekoda Camera Deputaţilor.
Penžina rajoon
Penžina rajoon on haldusüksus Venemaal Kamtšatka krais. Asub Kamtšatka poolsaare põhjaosas.
2006. aastal oli rajooni elanikest 1287 korjakid, 325 eveenid ja 157 tšuktšid.
Paranthropus robustus
Paranthropus robustus (ehk Australopithecus robustus) on hominiinide hulka kuuluv liik.
Nad elasid 2–1 miljonit aastat tagasi Lõuna-Aafrikas. Nende kolju ja hambad olid suured ning rohmakad. Nende nägu oli lame, ilma tugevate kulmuvallideta laubaosas. Neid iseloomustasid väiksed esihambad ning tugevad tagahambad suures alalõuas. Nende keskmine ajumaht oli umbes 530 kuupsentimeetrit. Leiud viitavad, et Paranthropus robustus võis kasutada luust tööriistu.
Tallinna Püha Siimeoni ja Naisprohvet Hanna kirik
pisi|Tallinna Püha Siimeoni ja Naisprohvet Hanna kirik pisi|Kirik pärast restaureerimist pisi Püha Siimeoni ja Naisprohvet Hanna kirik on õigeusu kirik Tallinnas, EAÕK Tallinna peapiiskopkonna peakirik, Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi katedraalkirik.
See on neljas Põhjasõja järel Tallinna eeslinna ehitatud õigeusu kirik.
See asub sadama lähedal ning rajati aastatel 1752–1755 meremeeste algatusel. Kuna tollane rannajoon oli linnale märksa lähemal, asus kirik peaaegu veepiiril ning vundamendi jaoks tuli pinnast täita. Pärimuse järgi kasutatud selleks laevavrakke.
Kirikuhoone
Ajalooline puithoone on Nõukogude ajal kannatada saanud, ent tänaseks põhjalikult restaureeritud. Kiriku taastamisega tegeles preester Meletios Ulm. 1963. aastal kogudus suleti ning hoones asus spordisaal. Samal ajal lammutati kiriku kellatorn ja tamburitorn. 1987. aastal anti hoone nelipühikoguduse Immaanuel kasutusse. 1999. aastal algatas metropoliit Stefanus kirikuhoone tagastamise ja 11. juulist 2001 on pühakoda taas Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku omanduses. Eestis külaskäigul olnud Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhi Bartholomeos I õnnistusel algas aastal 2000 hoone restaureerimine, tööd kestsid 2004. aastani.
Kirikus on ainulaadne kreekapärane puust nikerdatud ikonostaas, kantsel ja kirikutoolid.
Andrus Haav
Andrus Haav (sündinud 3. veebruaril 1968 Kiviõlis) on eesti viiuldaja.
Tallinna Püha Siimeoni ja Naisprohvet Hanna kirik
Kirikuhoone
Kiriku altari- ja koguduseruumi kaunistavad Dolores Hoffmanni aastatel 2008 ja 2013–2014 loodud vitraažid.
Kirikus on kirikutarvete ja -kirjanduse pood.
Kiriku kellatornis on õigeusu kirikutekstiilide muuseum.
Kirikut kasutavad Tallinna Püha Siimeoni ja naisprohvet Hanna piiskoplik kogudus ja Tallinna Püha Georgi kogudus. Koguduse eesseisja on ülempreester Mattias (Madis) Palli, teine preester Markus Kooviste, kolmas preester Afrat (Ergo) Laas, neljas preester Justinus Kiviloo, diakon Marius Raudsepp.
Kogudus
Koguduses teeninud preestrid :
Andrus Haav
Viiuliõpinguid alustas Andrus Haav Kiviõlis Tiina-Mai Arundi juures ja jätkas Tallinna Muusikakeskkoolis õpetaja Aino Riikjärve viiuliklassis. 1993. aastal lõpetas Haav Eesti Muusikaakadeemia professor Mari Tampere õpilasena. Magistrieksami sooritas ta 1997. aastal professor Igor Bezrodny viiuliklassis Sibeliuse Akadeemias Helsingis.
Andrus Haav on esinenud solistina koos sümfooniaorkestritega (Eri Klasi, Arvo Volmeri, Olari Eltsi, Juha Kangase, Vello Pähna, Paul Mägi jt juhatusel), andnud kammerkontserte (trio Haav-Väinma-Varema, duo Ruth ja Andrus Haav jt) ning esinenud koos Jelena Fomina, Lauriala, Lauri Väinmaa ja Ralf Taaliga nii Eestis kui ka mujal Euroopas.
Ta on osalenud C. Nielseni nimelisel rahvusvahelisel viiuldajate konkursil Taanis Odenses ning Markneukircheni rahvusvahelisel viiuldajate konkursil Saksamaal.
1992. aastal tuli Haav Eesti Kontserdi korraldatud noorte interpreetide konkursi Con Brio laureaadiks. 1993. aasta suvel valiti ta maailma noorte solistide kammerorkestrisse Fiori Rari, mis tegutses Šveitsis Luganos.
1996. aastal võitis Haav I preemia 2. rahvusvahelisel Heino Elleri nimelisel viiuldajate konkursil Tallinnas. Aastal 2008 kutsuti ta sama konkursi žüriisse.
1997–2001 töötas ta õppejõuna Eesti Muusikaakadeemias. Alates novembrist 2000 on Andrus Haav Soome Rahvusooperi orkestri üks kontsertmeistreid ning alates 2006. aastast ka rahvusooperi Estonia orkestri kontsertmeister.
Vöötohatis
Vöötohatist põhjustab sama viirus (Herpes zoster), mis põhjustab tuulerõugeid ning mis kuulub huuleohatist põhjustava viirusega samasse viiruste perekonda (vt herpesviirused). Nakatumine toimub naha ja limaskestade kaudu. Viirus tungib mööda närviteid närviganglioni, kus ta sealtpeale elutseb.
Tavaliselt avaldub haigus nõrgestatud organismis, põhjuseks näiteks muu kroonilise haiguse olemasolu, kestev vaimne/füüsiline stress, trauma, UV-kiirgus, immuunsust pärssivate ravimite kasutamine. Tüüpiline vöötohatise haiguspilt on villiline lööve nahal. Kahjustub osa nahast, mida vastav närv innerveerib. Enne ville tekib punetus. Villid on vahel verise sisuga. Haige tunneb reeglina valu (neuralgia), vähem sügelust. Valu võib olla väga tugev. Lisaks esineb kerge palavik (37–38 °C).
Haigus avaldub rohkem vanematel kui noortel inimestel, kuna immuunsus võib neil nõrgem olla. Tänapäeval on vöötohatis ravitav. Mida varem ravi alustatakse, seda parem on ravi tulemus. Ravi kestus on tavaliselt 1 nädal. Praeguseni aga puudub ravim, mis viiruse organismis lõplikult hävitaks, mistõttu võib haigus uuesti avalduda.
Ravimid takistavad viiruse paljunemist. Tavaliselt läheb vaja ka valuvaigisteid, tugevatoimelisi saab ainult retseptiga. Haava hooldus ei erine oluliselt tavalisest haavaravist – haava tuleb puhtana hoida, sügeluse korral sobib mõni antihistamiinikum.
Tai keel
Tai keel (tai keeles ภาษาไทย phasa Thai 'tailaste keel') on Tai ametlik keel. Tai keelt räägib 60–65 miljonit inimest. Tai keel kasutab tai kirja.