cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sarkoidoos
Eristusdiagnoos
Sarkoidoos on välistusdiagnoos. Sarkoidoosi kahtluse korral tuleks iga patsiendi puhul välistada järgmised infektsioonid ja haiguslikud seisundid: mükoosid (eriti mükobakterite põhjustatud), berüllioos, allergiline pneumoniit, kollageensed vaskulaarhaigused ning reaktsioonid ravimitele ja metallidele või mineraalidele, näiteks berülliumile, alumiiniumile ja talgile. Ühe uuringu kohaselt on berüllioosi diagnoositud sarkoidoosina ligi 40%-l juhtumeist. Diagnoosimiseks on vajalik haigusepisoodi kirjeldus, granuloomide esinemine vähemalt kahes elundis, negatiivsed mikrobioloogilised proovid, koduses keskkonnas ja/või tööl toksiinidega kokkupuudete puudumine ning ravimitest indutseeritud haiguste välistamine.
Eristusdiagnoosi on vaja ka selliste seisundite välistamiseks nagu:
Ülemiste hingamisteede haaratuse korral tuleb sarkoidoosi eristada tuberkuloosist, leeprast, Wegeneri granulomatoosist, neerude haaratuse korral mittesteroidsete põletikuvastaste ravimite kõrvaltoimetest, Wegeneri granulomatoosist ja muudest põhjustest tingitud interstitsiaalsest nefriidist.
Närvisüsteemi sarkoidoosi korral tuleks välistada kõik põletikud, kasvajad ja vaskulaarsed haigused.
Sarkoidoosi vormid
On kirjeldatud järgnevaid sarkoidoosi vorme:
Endokriinnäärmete sarkoidoos
Endokriinnäärmete sarkoidoos ei ole haiguse eraldi vorm, kuid lisaks lümfisõlmedele võib sarkoidseid granuloome esineda ka sisenõrenäärmetes, nagu ajuripats, kilpnääre, tüümus, kõhunääre jm.
Kopsusarkoidoos
Kopsusarkoidoos on kõige laialdasemalt levinud sarkoidoosi vorm. See on granulomatoosne kopsuhaigus, kus põletikku ja mittekaseoosseid granuloome võib esineda alveoolides, bronhioolides ja väikestes veresoontes. Paljudel patsientidel tuvastatakse haigus rutiinse kopsuröntgeniga. Umbes poolel haigestunutest tekib kopsudes püsivaid tüsistusi ja 5–15%-l juhtudest tekib kopsukoe progresseeruv fibroos.
Kopsusarkoidoosi eristusdiagnoosiga püütakse välistada järgmised haigused:
Ravimata jätmise korral võib kopsusarkoidoosi peamiste tüsistustena välja tuua:
Miliaarne sarkoidoos
On kirjeldatud miliaarsele tuberkuloosile järgnenud miliaarset sarkoidoosi.
Nahasarkoidoos
Sarkoidoos hõlmab nahka umbes veerandil juhtudest. Kõige tavalisemad sümptomid on nodoosne erüteem, makulopapuloosne lööve, nahaalused sõlmed ja lupus pernio. Sümptomid võivad väljenduda ka vaid lööbe ja väikeste muhukestena. Ravi pole tavaliselt vajalik, sest kahjustused taanduvad iseeneslikult 2–4 nädalaga. Äge nahasarkoidoos võib siiski põhjustada suurt ebamugavust.
Närvisüsteemi sarkoidoos
Närvisüsteemi sarkoidoosi ehk neurosarkoidoosi (ka kesknärvisüsteemi sarkoidoos, neurosarkoid) peetakse süsteemse sarkoidoosi tüsistuseks, harva iseseisvaks haiguseks, mille korral võivad sarkoidsed granuloomid esineda ajus, ajuripatsis, seljaajus või mujal närvisüsteemis. Närvisüsteemi sarkoidoos on välistusdiagnoos ning seni puuduvad võimalused tuvastada radioloogiliselt neurosarkoidoosile omaseid spetsiifilisi leide. Kesknärvisüsteemi haaratus süsteemse sarkoidoosi korral on ebaharilik, kuid võib esineda 5–15%-l sarkoidoosi juhtudest.
Haigestumise algstaadiumis esinevad kraniaalnärvide (näonärvi ja esiku-teonärvi) ning hüpotalamuse ja hüpofüüsi tabandumisest tingitud häired. Kesknärvisüsteemis võivad tabanduda hüpotalamus, ajuripats, suurajukoor ja väikeaju, põhjustades liigjanusust, liigkusesust, suhkruta diabeeti, liigset unisust, rasvumust, alveolaarset hüpoventilatsiooni, impotentsust, menstruaaltsükli häireid, galaktorröad, menstruatsioonipuudust, üldist segadusesolekut, dementsust, amneesiat (nii lühi- kui ka pikaajalist), otsustusvõime puudumist, spetsiifiliste arvutamisvilumuste häireid, üldist väsimust, peavalu, meningiiti, insulti või mööduvat isheemiat, parkinsonismi (koos basaalganglionite infiltratsiooniga), krampe, vesipead ja äkksurma. Osal patsientidest kahjustub ka perifeerne närvisüsteem, mis avaldub müopaatia või perifeerse neuropaatiana.
Austraalias läbi viidud uuringus tuvastati neurosarkoidoos 26%-l valgenahalistel sarkoidoosi põdevatel patsientidel. Kirjeldati järgmisi neuroloogilisi sümptomeid: papilliödeem, perifeerne neuropaatia, mononeuropaatia, müopaatia, psühhiaatrilised häired, tserebellaarne ataksia, hüdrotsefaalia. Kui neuropaatiaga kaasneb palavik, uveiit ja süljenäärmete suurenemine, võib tegemist olla Heerfordti sündroomiga.
Sarkoidsed granuloomid esinevad närvisüsteemis peamiselt närviümbrises närvikiudude kimpe ümbritsevas sidekoes (perineuriumis) või närvi kõige välimises sidekoelises kestas (epineuriumis).
Hüpotalamuse-ajuripatsi sarkoidi korral esineb neuroendokriinsüsteemi häirumise tõttu antidiureetilise hormooni liignõristuse sündroomi (SIADH), rasvumist, kehatemperatuuri düsregulatsiooni, unetust, suhkruta diabeeti, hüperprolaktineemiat, hüpotüreoosi, adrenokortikaalpuudulikkust, kasvuhormooni vaegust jpm. Organismi vastus veresuhkru tõusule (katehhoolamiinide, glükagooni, kortisooli ja kasvuhormooni tõus) võib olla täielikult blokeeritud või summutatud.
Silmakahjustused
Närvisüsteemi sarkoidoosi korral võib esineda mitmeid silmi kahjustavaid neuro-oftalmoloogilisi seisundeid, mis ei ole spetsiiflised sarkoidoosile, nagu kraniaalne neuropaatia, diploopia ja uveiit.
Epidemioloogia
Närvisüsteemi sarkoidoosi esinemissagedus ei erine väga palju süsteemse sarkoidoosi omast. Patsiendi vanus on harilikult 30–40 eluaastat ja haigust diagnoositakse pisut rohkem naistel kui meestel. Esineb nii akuutse, subakuutse kui ka kroonilise kuluga neurosarkoidoosi. Histoloogiliselt on neurosarkoidoosi tuvastatud 14–27%-l süsteemse sarkoidoosiga patsientidel, kellest 3–15%-l on haigus asümptomaatiline. Lastel esineb närvisüsteemis sarkoidoosi väga harva ja teaduslikku kirjandust selle kohta napib, kuid eeldatakse, et nende sümptomaatika sarnaneb täiskasvanud sarkoidoosihaigete omaga.
Eristusdiagnoos
Neurosarkoidoosi diagnoosi kinnitamiseks tuleks välistada teised haiguslikud seisundid, mis võivad põhjustada neuropaatiat. Haiguse tuvastamiseks tuleb närvi- või lihasbiopsiat histoloogiliselt uurida sarkoidsete granuloomide suhtes. Võimalikud diferentsiaaldiagnoosid aju kõvakesta haaratuse korral on näiteks meningioom ja aju kõvakesta metastaasid, sh lümfoom; pahaloomuline histiotsütoos ning idiopaatiline hüpertroofiline pahhümeningiit.
Ravi
Neurosarkoidoosi ravi siiani puudub. On esinenud iseeneslikku tervenemist, kuid sageli peetakse vajalikuks immunosupressiooni indutseerimist pikemajalise kortikosteroidide manustamise teel, kuigi puuduvad tõenduspõhised ravijuhised ja sageli toetutakse vaatlusandmetele.
Neurosarkoidoos on raske haigus, mis võib osutuda eluohtlikuks.
Ravimindutseeritud sarkoidoos
Ravimindutseeritud sarkoidoos ei ole küll eraldi sarkoidoosi vorm, kuid seda on esinenud
Immunopatogenees
Enim seostatakse sarkoidoosi kroonilise põletikuga kaasnevate immunoloogiliste reaktsioonidega:
Lisaks T-lümfotsüütidele osalevad sarkoidoosi immuunvastuses ka B-lümfotsüüdid.
Morfoloogiliselt spetsiifilised sarkoidsed granuloomid tekivad CD4+ T-rakkude, makrofaagsete Langhansi rakkude, epitelioidrakkude ja võõrkehahiidrakkude osavõtul. Granuloomide moodustumisel osalevad ka mitmed põletikumediaatorid, nagu tsütokiinid ja kemokiinid (näiteks CXCL10, CXCL16 jt).
Sarkoidne granuloom
Valdav enamik sarkoidses granuloomis leiduvaid immuunrakke liigitatakse Th1-rakkudeks. Need on T-abistajarakud, mis osalevad rakulise immuunsusega seotud reaktsioonides. Th1-rakud ekspresseerivad alfa-beeta T-rakkude retseptoreid (TcR) ning sünteesivad ja eritavad tsütokiine IL-2 ja IFN-γ.
Küpses sarkoidses granuloomis ümbritsevad makrofaagidest ja epiteloidrakkudest koosnevat keskosa ühtlase sõõrina CD4+ T-rakud (T-abistajarakud), granuloomi pinnal paiknevad aga CD8+ T-rakud.
Ravi
Sarkoidoosi puhul võib teatud juhtudel ravist üldse loobuda ja haiguse kulgu jälgida.
Asümptomaatilise sarkoidoosi korral ei ole ravi jaoks vajadust, akuutset sarkoidoosi ravitakse aga medikamentoosselt.
Medikamentoosne ravi
Neerude haaratuse korral ja sümptomite esinemisel manustatakse põletikuliste reaktsioonide allasurumiseks ja granulomatoosse infiltratsiooni vähendamiseks steroide, näiteks prednisooni (30–40 mg/päevas) 8–12 nädalat ja pärast seda doosi vähendades (10–20 mg/päevas) 6–12 kuud.
Kortikosteroidide kõrvaltoimed olenevad indiviidist, preparaadist, kogustest, tabandunud elundist ja paljudest muudest teguritest. Sagedasemad kõrvaltoimed on tujumuutused, tursed ja vedelikupeetus, kaalutõus, kõrge vererõhk, suur veresuhkru sisaldus ja söögiisu suurenemine. Pikemajaline tarbimine võib põhjustada kõhuvalu, maohaavandeid, aknet ja kaltsiumi suurenenud luudest vabanemist, diabeeti, tuberkuloosi, osteoporoosi , glaukoomi, depressiooni, soodumust verevalumite tekkeks ning suurenenud vastuvõtlikkust infektsioonidele.
Kui ei ole hüperkaltseemia ohtu, võidakse kortikosteroidide indutseeritud osteoporoosi vältimiseks manustada kolekaltsiferooli.
Patsientide ravijärgne jälgimine on vajalik, kuna 25%-l patsientidest esineb sarkoidoosi retsidiveerumist.
Neile, kellel on tuvastatud hüperkaltseemia, soovitatakse vähese kaltsiumisisaldusega dieeti, piirduda vähem kui 2 liitri vedeliku tarbimisega päevas ning vältida otsese päikesevalguse käes ja solaariumis viibimist.
On kirjeldatud kemoteraapiaravimite kloorambutsiili ja metotreksaadi ning malaariavastase ravimi klorokviini kasutamist sarkoidoosiga patsientidel.
Sarkoidoosi põdevatel patsientidel tuleb ettevaatlik olla kaltsiumi sisaldavate preparaatide tarvitamisel.
Taimsed droogid
Sarkoidoosi kulg ja ravi varieeruvad ja olenevad haiguse kestusest, patsiendi tervislikust seisundist ja paljudest muudest teguritest. Enne taimsete droogide tarvitamist soovitatakse konsulteerida raviarstiga, vältimaks ravimite ja taimesaaduste nii ravimi mõju tugevdavat kui ka nõrgendavat koostoimet.
Tugeva põletikuvastase toimega taimseteks droogideks peetakse hariliku kollajuure risoomist valmistatavat pulbrit kurkumit, teekummeli õitsvaid korvõisikuid (Chamomillae flos), kanada koldjuurt, surinami küünisvääti , kanepiürti , küüslauku jpt.
Toitumisteraapia
Sarkoidoos võib paljude tegurite koostoimel kujuneda krooniliseks haiguseks. Seega peetakse oluliseks, et sarkoidoosihaige toitumine oleks mitmekülgne ja tervislik; kui ei esine ülitundlikkust, võiks toiduks tarbida puu- ja juurvilju ning täisteratooteid.
Teised haigused
Sarkoidoosiga koos võivad esineda ka süsteemne erütematoosne luupus, reumatoidartriit, Sjögreni sündroom, süsteemne vaskuliit, gangrenoosne püoderma , motoneuronite haigus amüotroofne lateraalskleroos, tsöliaakia, amüloidoos, Crohni tõbi ; neurosarkoidoosi korral polüskleroos jmt.
Sarkoidoos võib välja kujuneda ka vähki, näiteks melanoomi, emakakaela-, maksa- või kopsuvähki põdevatel patsientidel.
Sarkoidoos võib mõne vähivormi korral esineda paraneoplastilise sündroomi sümptomina.
Tuberkuloos
Sarkoidoosi ja tuberkuloosi on omavahel seostatud ning tuberkuloosi on peetud võimalikuks sarkoidoosi põhjustajaks. On läbi viidud kliinilisi uuringuid tuberkuloosiravi kasutamisest sarkoidoosi puhul.
Amüotroofne lateraalskleroos
On haigusjuhte, kus sarkoidoosihaigetel patsientidel esineb samaaegselt kliiniline amüotroofne lateraalskleroos ja sarkoidseid granuloome on sellisel juhul tuvastatud motoneuronites.
Herpesviirused
Sarkoidoos ja herpesviiruste nakkused võivad esineda koos, viimaseid loetakse aga sarkoidoosi tüsistuseks, mitte põhjustajaks. Sarkoidoosihaigetel võib esineda Herpes simplex'i viiruse põhjustatud herpesviirusentsefaliiti.
Sarkoidoosi retsidiiv
Sarkoidoosi retsidiiv on olukord, kus sarkoidoos diagnoositakse inimesel, kes on varem seda põdenud, saanud ravi ja tema seisund on paranenud, kuid siis uuesti halvenenud.
Tüsistused
Sarkoidoosi korral esineb kaltsiumi metabolismi häireid, mis võivad põhjustada patoloogilisi seisundeid nagu pankreatiit, hüperkaltseemia (esinemissagedus 5–10%), hüperkaltsiuuria (40–62%), luuhõrenemine (40–55%), kaltsitriooli suurenenud neerudevälist sünteesi jpm.
Pikemat aega kestev hüperkaltseemia ja hüperkaltsiuuria võivad põhjustada nefrokaltsinoosi ja hiljem neerupuudulikkust. Neeruhaigusteks, mis võivad kaasneda kaltsiumi metabolismi häiretega, on neerukivitõbi (ligi 10%-l patsientidest) ning harvemini tubulaarfunktsiooni häired ja neerutekkene suhkruta diabeet.
Mitraism
Mitraism oli Vana-Roomas levinud dualistlik religioon (rõhutas hea ja kurja vastasseisu). Mitraism järgis päikesekultust; olulised olid 12 sodiaagimärki. Levisid lood Mithrast kui surevast, elluärkavast ja taevasse tõusvast tegelasest.
Sarkoidoos
Tüsistused
Sümptomaatiline hüperkaltseemia dehüdratsiooni, liigkusesuse ja teadvuse häiretega on sarkoidoosi tüsistused, mida esineb harva.
Mitraism
Mithra kultusega puutus aastal 68 kokku Rooma väejuht Pompeius, Mithradatese liitlaste, Kiliikia mereröövlite juures. Peagi pärast seda jõudis Mithra kultus ka Rooma, kuid muutus laialdaselt populaarseks alles 2. sajandi algul. Seda eriti sõjaväe hulgas ning kultus levis kõikjale, kuhu läksid rooma leegionid.
Sarkoidoos
Tüsistused
Sarkoidoosi põdevatele patsientidele võib vaktsineerimine olla ohtlik. Humoraalse immuunvastuse kõrvalekallete tõttu võivad mitmed vaktsiinid osutuda kasutuks või koguni ohtlikuks.
Mitraism
Mitmed Rooma keisrid alates Nerost olid Mithra kultusesse pühendatud ja toetasid seda. Mitralane oli ka keiser Constantinus, enne kui ta 312. aastal kristlusesse pöördus ja võitmatu päikese märgi risti vastu vahetas.
Sarkoidoos
Külotooraks
Külotooraksit peetakse sarkoidoosi üliharva esinevaks tüsistuseks.
Õhkrind
Õhkrinda peetakse kaugelearenenud kopsusarkoidoosi harva esinevaks tüsistuseks.
Pulmonaalhüpertensioon
Eri uuringute järgi esineb pulmonaalhüpertooniat 5–28%-l sarkoidoosi juhtudest.
Mitraism
Mithra kultusesse võisid kuuluda igast seisusest mehed (ka mittekodanikud ja orjad), naised osalesid tavaliselt Maaema kultuses, mille templid olid tihti mitralaste pühamute kõrval. Mithra preestrid elasid tsölibaadis, ülempreester kandis tiitlit 'Pater Patrum' ja keskne pühamu asus Vatikani künkal (see hõivati kristlaste poolt 376. aastal).
Sarkoidoos
Veriröga
Veriröga peetakse sarkoidoosi sümptomiks ja/või tüsistuseks.
Mitraism
Käepigistuse komme oli pärit mitralaste vennaskonnast.
Sarkoidoos
Kaltsitriool
1983. aastal tuvastati in vitro rakukultuuridest sarkoidoosi põdevatel patsientidel neeruvälise kalsitriooli allikana alveolaarmakrofaagid. Kaltsitriooli sünteesivad ka teiste kudede makrofaagid.
Mitraism
Mithra kultuse tekste pole säilinud (ehkki on teada, et need olid olemas). Uurijad toetuvad arheoloogilistele materjalidele, raidkirjadele ning kõrvaliste autorite teostes sisalduvatele märkustele.
Sarkoidoos
Kaltsitriool
Kaltsitrioolil on immunoregulatoorseid ja neuroendokriinseid omadusi ja selle sisalduse suurenemine sarkoidoosi põdevatel patsientidel võib mõjuda soodsalt. Kaltsitriooliretseptoreid leidub dendriitrakkudel, lümfotsüütidel ja makrofaagidel.
Mitraism
Mithraism ja kristlus
Kristluse ja mithraismi sarnasus oli probleemiks juba hilisel antiikajal. Kristluse väljakujunemine ei toimunud kultuurilises isolatsioonis.
Sarkoidoos
Kaltsitriool
Mõne uuringu põhjal võib kaltsitriool interleukiin-2 ja IFNγ-t inhibeerides reguleerida lümfotsüütide aktivatsiooni ja paljunemist.
Mitraism
Mithraism ja kristlus
Saulus, kes Kristust tolle elu ajal ei kohanud ja tema õpetusi vahetult ei kuulnud, oli pärit Tarsose linnast sealtsamast Kiliikast. Seega pidi ta vähemalt Mithra kultuse väliste külgedega tuttav olema.
Sarkoidoos
Kõrvalkilpnäärmehormoon
Kaltsitriooli sisalduse suurenemine hüperkaltseemia korral inhibeerib kõrvalkilpnäärmehormooni vabanemist.
Mitraism
Mithraism ja kristlus
Tertullianus oma raamatus "Ettekirjutused hereetikute vastu" meenutab, kuidas Mithra usus on olemas ülestõusmine, komme joonistada märk otsaette, kroon, armulaud leivaga, veega ristimine. Viimast mainib ta ka teoses "Ristimisest". Tertullianus põhjendab neid (ja teisi) sarnasusi, et Saatan on need irvituseks ette loonud selle järgi, kuidas kristluses asjad olema saavad.
Justinus Filosoof "Esimeses apoloogias" kirub, et millised deemonid on küll Mithra müsteeriumis järele teinud kristlikku armulauda.
Sarkoidoos
Ajaloolist
Esimese kliinilise sarkoidoosijuhtumi kirjeldajaks 1869. aastal peetakse Jonathan Hutchinsoni (1828–1913).
Mitraism
Mithraism ja kristlus
Origenes oma teoses "Celsuse vastu" heidab kristluse kriitikule Celsusele ette, et too võrdleb kristlust just pärsia päritolu mithraismiga, mitte mõne kreeka või egiptuse müsteeriumiga. Kristlik autor Firmicus Maternus, kelle "Paganlike religioonide vigadest" Mithra kultusel natuke põhjalikumalt peatub, naeruvääristab, et ka Saatanal on oma Kristused.
Sarkoidoos
Ajaloolist
1899. aasta detsembris avaldas professor Caesar Boeck (1845–1917) Oslos artikli "Multiple benign sarkoid of the skin".
Haigust on varem nimetatud ka Besnieri-Boecki tõveks ja Hutchinsoni või Boecki haiguseks.
Jorgen Schaumanni (1879–1953) lõi haigusele ladinakeelse nimetuse lymphogranulomatosis benigna.
Kirjandus
<!--
-->
Väike-Malusi
Saare läänerand on liigestatud ja idarand kumer, saar ise on liivase pinnamoega ja rohttaimestikuga. Maksimaalne kõrgus on 3,5 meetrit üle merepinna, pindala 2,54 hektarit ja rannajoone pikkus 1 km.
Eesti Vabariigi algusaastatel ehitasid kalastajad saarele mõned kalastusmajad, mis võimaldasid seal mugavamalt ööbida. Kui kasutusse jõudis rohkem mootorpaate ja liikumine kiirenes, vähenes vajadus kalastusmaju kasutada.
Saar on täielikult looduskaitse all kuuludes Kolga lahe maastikukaitseala koosseisu.
Koos teiste Malusi saarte, Rammu ja Allu saarega moodustab Väike-Malusi Jõelähtme valla Rammu küla.
49 eKr
Aasta 49 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist.
Sündmused
Lucius Cornelius Lentulus Crus ja Gaius Claudius Marcellus Maior olid Rooma konsulid.
Norman
Norman võib olla:
Juhan Heinpalu
Juhan Heinpalu (endine nimi Johannes Einblau; 11. november 1897 Emumäe, Virumaa – 6. september 1976 Rakvere) oli Eesti õpetaja ja koolijuht.
Haridus
Sai hariduse Rakke vallakoolis, Simuna noorsoo kasvatuse seltsi koolis, Väike-Maarja kihelkonnakoolis ja Tartu õpetajate seminaris, mille lõpetas kevadel 1920.
Töökäik
1920 asus Väike-Maarja kõrgema algkooli õpetajaks ja 1922. aastal sama kooli juhatajaks. 1940/41 Väike-Maarja keskkooli direktor. 1941–44 Kadrina algkooli õpetaja (1944 koolijuhataja asetäitja) 1944 ja 1949 Väike-Maarja 7-klassilise kooli juhataja ning 1949–52 õppealajuhataja. 1945–49 koolide inspektor. 1952–60 Rakke keskkooli õppealajuhataja
Doonau vürstiriigid
thumb|right|250px|[[Moldova vürstiriik|Moldova ja Valahhia vürstiriigid aastal 1786, geograaf Giovanni Antonio Rizzi Zannoni.]] thumb|right|250px|Doonau vürstiriigid laiemas mõistes - Moldova, Valahhia ja Serbia thumb|250px|Doonau vürstiriigid 19. sajandi keskpaigas
Doonau vürstiriigid (rumeenia: Principatele Dunărene, serbia: Dunavske kneževine) oli Moldova ja Valahhia vürstiriikidele antud tavaline nimi, mis tekkis 14. sajandi alguses. Nimetus võeti Habsburgide monarhias kasutusele pärast Küçük Kaynarca rahu (1774), et määratleda Doonau alamjooksu ala ühises geopoliitilises olukorras. Nimetust kasutati laialt välispoliitilistes ringkondades ja avaliku arvamuse seas kuni kahe vürstiriigi ühinemiseni (1859). Kõrvuti Transilvaaniaga said Moldova ja Valahhia ühendatud vürstiriigid aluseks Rumeenia kuningriigile ja sedakaudu moodsale Rumeenia rahvusriigile.
Laiemas kontekstis võib seda nimetust kasutada ka Serbia vürstiriigi kui ühe Doonau vürstiriigi kohta, mis tuli Osmanite süseräniteedi alla (kõrvuti Valahhia ja Moldovaga) aastal 1817.
Varajane ajalugu
thumb|right|250px|[[Nikolaos Mavrokordatose vapp (18. sajandi algus).]]
Need kaks tekkisid Ungari krooni vasallidena (Valahhia puhul oli Ungari süseräniteet esindatud riigikestes, mis eelnesid Basarab I ühisvalitsusele) ja jäid nii kuni oma sõltumatuseni (1330. aastal Valahhia ja 1359. aastal Moldova). Aastal 1476 läks Valahhia ja aastal 1538 Moldova esialgu formaalse Osmanite süseräniteedi alla; kuid nad säilitasid omavalitsuse kõiges peale välisasjade, välja arvatud perioodid, kui üksikud vürstid trotsisid Osmanite süseräniteeti ja lõid ka ulatuslikud välissuhted – üks selline valitsemine, Mihai Vapra oma, tõi aastal 1600 ka lühikese Doonau vürstiriikide ja Transilvaania personaaluniooni.
Pärast märkimisväärset sõltumatuse ja heaolu langust 17. ja 18. sajandil (otseselt seotud Osmanite nõudmistega Osmanite riigi seisakuajal (aastatel 1683–1827)) blokeeriti edasised sõltumatud ja mässulised valitsused, mis sidusid kaks riiki Habsburgide ja Venemaa pealetungidega Suure Türgi sõja ajal, Osmanite poolt fanariootide valitsuste kehtestamisega mõlema riigi üle – 1711. aastal Moldovas ja 1714. aastal Valahhias).
Need, kuigi seotud kõige esimeste haldusreformidega, pidid üldiselt lootma riisumisele ja see langes kokku hukatusliku etapiga riikide ajaloos, arvestades, et need kaks muutusid suureks sõjateatriks reas vastasseisudes Vene, Habsburgide ja Osmanite vägede vahel (kuni 19. sajandi keskpaigani läksid nad sageli ajutise Vene või Habsburgide okupatsiooni alla ja mõnikord ka valitsemise alla – nagu juhtus Olteenia, Bukoviina ja Bessaraabia piirkondades). Kõrged maksud, sõjad ja laastamine selle saja aasta jooksul viisid majandusliku ja kultuurilise elukvaliteedi olulise halvenemiseni ning rahvastiku 30% kahanemiseni. (Järgmisel sajandil rahvastik neljakordistus ja 20. sajandil kasvas veel 50%.)
19. sajandi algus
thumb|right|250px|[[Konstantinos Ypsilantise vapp (1805)]]
Need kaks riiki olid seotud Kreeka sõltumatuse üritusega Kreeka iseseisvussõja ajal: Filiki Hetaireia, keda toetas enamus fanarioote, manööverdas Moldova vürstiriigis, samas 1821. aasta Valahhia ülestõus ühendas fanariootidevastased tunded Hetaireia pooldamisega – lõpuks sattusid need kaks aspekti konflikti liikumise enda sees ja Valahhia algatus kukutati Hetaireia valitsuse poolt, mis pidi Osmanite sissetungi ootuses taanduma.
Kuigi need sündmused tõid fanariootide valitsuste kaotamise Osmanite endi poolt, oli see iseenesest vähetähtis, kui uus Vene-Türgi sõda tõi Vene okupatsiooniperioodi Osmanite ametliku järelevalve all, mis kestis aastast 1829 Krimmi sõjani. Paika pandi paralleelne Vene sõjaline valitsus, samas anti kahele vürstiriigile esimene ühine valitsemisdokument (Regulamentul Organic): kuigi seda ei rakendatud kunagi täielikult, kinnitas see valitsuse moderniseerimise, asutas uue õigusraamistiku, mis reformis avalikku haldust, ja mõjutas sügavalt poliitilist elu järgmistel kümnenditel. Vene survet muudatustele tekstis pidasid valahhid ja moldovalased kampaaniaks eemaldada territooriumid Osmanite valitsuse alt ja annekteerida need palju tsentraliseeritumasse ja absolutistlikumasse riiki. See langes kokku rahvusliku ärkamise perioodiga ja 1848. aasta revolutsioonidega – Vene eestkoste tagasilükkamist Moldova katse ja Valahhia revolutsiooni ajal vaadati Osmanite poolt teatud sümpaatiaga, kuid Venemaa nõuded viisid lõpuks ühise okupatsioonini aastatel pärast mässu purustamist.
Ühendatud vürstiriigid
thumb|200px|[[Theodor Amani maal Vürstiriikide liit.]]
Kuigi rahvusvaheliselt tunnistatud vaid Cuza valitsusajaks, kinnistati liit Cuza karistamatu sekkumisega eelmise orgaanilise õiguse teksti, samuti tema kukutamise asjaoludega aastal 1866, kui Karl von Hohenzollern-Sigmaringeni, kelle taga oli üha olulisem Preisimaa, kiire valimine ja Austria-Preisi sõda tegid liidu vastu võetavad meetmed võimatuks.
Eksperimentaalne Sealiha Tootmise Kombinaat
Eksperimentaalne Sealiha Tootmise Kombinaat (EKSEKO) oli Nõukogude ajal Viiratsis tegutsenud põllumajandusettevõte, täisnimega J. Gagarini nimelise Näidissovhoostehnikumi Eksperimentaalne Sealihatootmise Kombinaat.
Kombinaat rajati 1974. aastal, 1993. aasta novembrist muudeti see eraettevõtteks AS Ekseko. EKSEKO-le kuulus Eesti suurim, kuuekorruseline sigala, mis oli ette nähtud 54 000 seale.
Kombinaati autasustati ordeniga "Austuse märk".
Ike (härjaike)
Ike on põline vahend veo härgade rakendamiseks. Kõige rohkem on levinud turjaike, mis veol toetub härja turjale.
Pilli tänav
Pilli tänav on tänav Pärnus Eeslinna linnaosas Pärnu jõe ääres.
Tänav saab alguse Suur-Jõe tänavalt, ristub Vesiroosi tänavaga ja lõppeb Pärnu jõe ääres.
Tänava pikkus on ligikaudu 128 meetrit.
Kalamaim
Kalamaim (ka maim) on kalade vastsele järgnev noorjärk.
Maimul on suguküpse kala loendatavad ehk meristilised tunnused: uimekiired ja enamik soomuseid, ning värvus.
Maimu ja suguküpse kala oluline erinevus on sageli nende erinev toitumisviis: enamik maime toitub planktonist, samas suguküps kala võib toituda ka teistest kaladest.
Amandus Adamsoni tänav (Pärnu)
Amandus Adamsoni tänav on tänav Pärnus Eeslinna linnaosas. See saab alguse Esplanaadi tänavalt ja lõppeb Aia tänaval. See on ligikaudu 138 meetrit pikk.
Tänav jääb täies ulatuses Pärnu vanalinna ja kuurordi muinsuskaitsealale.
Nimi
Tänav on nimetatud eesti skulptori Amandus Adamsoni järgi. Adamson on Pärnu Vabadussõja mälestussamba autor ning on maetud Pärnu Alevi kalmistule.
Riho
Riho on eestipärane mehenimi ja jaapanipärane naisenimi.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Riho 1702 mehel. Riho oli siis Eestis populaarsuselt 101. mehenimi. Riho oli keskmiselt 48 aasta vanune (mediaanvanus oli 48). Kõige populaarsem oli eesnimi Riho vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 20,95, ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 24,3.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Riho 3 inimesel.
Sten (eesnimi)
Sten on Skandinaavia päritolu mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Sten 1442 mehel. Sten oli Eestis populaarsuselt 123. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Sten vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 30,84 ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 17,5. Sten oli keskmiselt 22 aasta vanune (mediaanvanus oli 23).
Paju tänav (Pärnu)
Paju tänav on tänav Pärnus Eeslinna linnaosas, mis saab alguse Kooli tänavalt ja lõppeb Suur-Kuke tänaval.
Tänava äärde jääb Paju park.
Tänava pikkus on ligikaudu 119 meetrit.
Josh Hawley
Ta lõpetas 2002. aastal Stanfordi ülikooli ja 2006. aastal Yale'i Ülikooli õigusteaduskonna (Yale Law School). Seejärel töötas ta kuni 2008. aastani ametnikuna ringkonnakohtunik Michael W. McConnelli ja ülemkohtunik John Robertsi juures. Aastatel 2008–2011 töötas ta sõltumatu advokaadina ja 2011–2015 advokaadina õigusfirmas The Becket Fund for Religious Liberty.
2018. aasta novembris valiti ta Ameerika Ühendriikide Senati liikmeks.
Anna Bolšova
pisi|Anna Bolšova 2008. aastal Anna Leonidovna Bolšova (vene keeles Анна Леонидовна Большова; sündinud 26. jaanuaril 1976 Moskvas) on vene näitleja (teatri- ja filminäitleja), Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik.
Pärast GITIS-e lõpetamist 1995. aastal hakkas ta mängima Gogoli-nimelises Moskva Draamateatris. 1998. aastal kutsuti ta mängima Lenkomi näidendisse "Müstifikatsioon", seejärel tegi ta seal kaasa veel mitmes lavatükis, sealhulgas kuulsas lavastuses "Junona ja Avoss" (Conchita rollis).
Antonov Airlines
pisi|Antonov An-225 "Mrija" Antonov Airlines on Ukraina lastilennuettevõte, riigiettevõtte Antonov allüksus, mis opereerib ülisuurte ja -raskete lastide rahvusvahelisi tellimuslende. Tema pealennuväljaks on Antonovi lennujaam (ukraina Aеропорт "Антонов"), mis asub Kiievist 25 kilomeetri kaugusel loodes, Hostomeli küla lähedal.
Lennukipark
pisi|Antonov An-124 Lennukid, mida Antonov Airlaines kasutab lastivedudel: Lennukid, mida Antonov Airlines kasutab konstruktoribüroo vajadusteks:
Álex Remiro
Alejandro Remiro Gargallo (sündinud 24. märtsil 1995 Cascantes) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliiga klubis Real Sociedad.
2009. aastal liitus ta Athletic Bilbao noorteakadeemiaga. Aastatel 2012–2014 mängis ta Hispaania tugevuselt neljandas liigas CD Basconia meeskonnas. Seejärel mängis ta 2014–2016 kaks hooaega Athletic Bilbao reservmeeskonnas Bilbao Athletic, seejuures teisel hooajal Hispaania esiliigas, kuid Athletic Bilbao põhimeeskonnas tal debüüti teha ei õnnestunud. Hooajal 2016–17 oli ta laenul Hispaania esiliiga klubis Levante ja 2017–18 samasse liigasse kuuluvas Huesca.
2019. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Real Sociedadiga. Real Sociedadiga võitis ta hooaja 2019–20 Hispaania karikavõistlused.
Aleksei Ionov
Ta alustas klubikarjääri Peterburi Zenitis, debüteerides Venemaa kõrgliigas 2008. aastal. Peterburi Zenitiga võitis ta 2008. aastal UEFA karika ja tuli 2010. aastal Venemaa meistriks. Venemaa kõrgliigas on ta mänginud veel Krasnodari Kubani, Mahhatškala Anži, Moskva Dinamo, Moskva CSKA, FK Rostovi ja alates 2020. aasta oktoobrist Krasnodari ridades.
Venemaa jalgpallikoondises debüteeris Ionov 29. märtsil 2011 sõprusmängus Katari vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 10. septembril 2018 sõprusmängus Tšehhi vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Automaatkaitse
Automaatkaitse on automaatika haru, mis käsitleb tehnilistes seadmetes ja protsessides võimalike ebanormaalsete olukordade vältimist. Automaatkaiseseadmed kas seiskavad protsessi, lülitavad kaitstava seadme välja või ei lase ebanormaalset olukorda tekkida (automaatblokeerimine). Samal ajal rakenduvad signalisatsiooniseadmed. Lihtsal juhul piisab ühest kaitsmest (aurukatla kaitseventiil, korteri või elamu elektriseadmestiku automaatkaitselüliti). Keerukas seadmestikus kasutatakse kaitsesüsteemi, näiteks elektrivõrkudes releekaitset.
Automaatkaise üheks võimaluseks on blokeeringud. Näiteks võib olla masina tööks vajalik pidev õlitamine ja õlipump käitatakse eraldi mootoriga. Sel juhul saabki lisada blokeeringu, mis tagab selle, et põhimootor ei käivitu enne, kui õlipump on tööle hakanud. Selleks lisatakse õlipumba mootori kontaktorkaitselüliti (magnetkäiviti) avatud abikontakt jadamisi põhimootori kontaktorkaitselüliti mähise ahelasse.
Herbert Uprus
Herbert Uprus (27. juuli 1926 Karksi vald, Viljandimaa – 15. mai 2013 Põlva) oli eesti kultuuritegelane.
Ta lõpetas Patküla algkooli kiitusega. Pärast sõda lõpetas ta kaugõppekeskkooli ning 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
1944. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, saadeti tööpataljoni, vabanes 1947. aastal. Aastatel 1948–1949 õppis Helme Põllumajanduskoolis, omandas traktoristi kutse. Seejärel töötas ta varumisagendina. Aastatel 1953–1959 oli ta Tõrva kino direktor, 1959–1987 Põlva rajooni riikliku kinovõrgu direktor. 1987. aastast jäi pensionile, kuid jätkas töötamist osalise tööajaga Põlva Teenindustootmisvalitsuse juristina.
Ta harrastas malet, osales maleturniiridel Põlvas ja oli üks Põlva paremaid maletajaid.
LHC
LHC on lühend, mis võib tähistada eri mõisteid:
Karin Otter
Karin Otter (sündinud 5. novembril 1970 Tallinnas) on eesti arstiteadlane ja farmakoloog.
Elulugu
Karin Otter on Margareete-Helge Otteri tütar.
Lõpetas 1988 Tallinna 7. Keskkooli, 1994 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna raviosakonna, 1994–95 Kieli Ülikooli Farmakoloogia Instituudi doktorant, meditsiinidoktor (1999, Kieli Ülikool), väitekiri "Aspekte der Biotransformation und Gewebebindung von Dihydropyridin-Calciumantagonisten". Oli 1996–99 Kieli Ülikooli Farmakoloogia Instituudi teadur, 2000–02 Tallinna Meditsiinikooli farmakoloogia ja farmakoteraapia õppejõud, aastast 2001-2011 AstraZeneca Eesti meditsiiniosakonna juhataja. Töötas AstraZeneca onkoloogia meditsiini-ala juhina Brüsselis (2011-12), juhatas AstraZeneca Meditsiini- ja ravimite registreerimise osakonda Venemaal (2012-14) ja Lõuna-Koreas (2014-2017). Aastail 2017-2018 AstraZeneca Meditsiiniakadeemia juht Inglismaal, Cambridge'is. Aastast 2019 geeniravi- ja biotehnoloogia firma BioMarin meditsiiniala juht Euroopa, Lähis-Ida ja Aafrika piirkonnas.
Teadustöö
Töid farmakoloogia, günekoloogia ja meditsiiniajaloo alalt. 1991–92 osalenud teaduslikes projektides Tampere Ülikooli Farmakoloogia Instituudis, korraldanud 1991–93 TÜ arstiteaduskonna üliõpilaste teaduskonverentse, 1992–94 teinud tervisesaateid Tartu Raadios ja Tartu Televisioonis. Aastast 1994 osalenud ravimite kliinilistes uuringutes. Koostanud (kaasautor A. Ziegler) uute ravimite ülevaateid kogumikku "Neue Arzneimittel" (kd 10–14; Stuttgart 1999, 2000, 2002, 2003, 2004). Üle 20 teadustrükise.
Hele Kiisel
Ta õppis Misso Keskkoolis. 1977. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika erialal.
Aastatel 1977–2019 töötas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumis matemaatikaõpetajana.
Ta on Eesti Matemaatika Seltsi juhatuse liige ja Eesti Matemaatika Seltsi Koolimatemaatika Ühenduse esimees.
Vuktõli rajoon
Rajoonis on 5 kohalikku omavalitsust: Vuktõli linn ja 4 külaasundust.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikest 68% venelased, 11,9% komid ja 10,3% ukrainlased.
Rajoonis asub Jugõdva rahvuspark.
Vahtkond (metsandus)
Vahtkond (ka: metsavahtkond) on metskonna osa, kus töid korraldab ja seda järele valvab üks metsavaht.
Aastal 1974 oli Eesti riigimetsades 1890 ja aastal 1995 oli 1599 vahtkonda. Ühe vahtkonna suurus oli 400–2600 ha.
Ajaloost
Metsavaht oli algselt valveametnik, hiljem vahtkonnas töö korraldaja, arvestuste, ettekannete ja aruannete koostaja metsamaterjalide ning ulukite kohta, materjalide väljastaja ostjatele, vajadusel ka metsatöö tegija. 1992. aastal vähendati vahtkondade arvu ning 1998. aasta lõpuks vahtkonnad likvideeriti.
Ameerika Ühendriikide rahvusarhiiv
Ameerika Ühendriikide rahvusarhiiv (inglise keeles "National Archives and Records Administration") on iseseisev valitsusasutus Ameerika Ühendriikides, mis kogub, säilitab ja tutvustab riiklikult tähtsaid arhivaale.
Rahvusarhiivi juhib Ameerika Ühendriikide riigiarhivaar.
Marjina Roštša
Seal asub Marjina Roštša metroojaam.
Lenin (Valgevene)
pisi|left Lenin on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Homieli oblastis Žytkavičy rajoonis, Lenini külanõukogu halduskeskus. Asula asub Sluči jõe kaldal merepinnast 131 meetri kõrgusel, oblasti keskusest Homielist 274 ja Žytkavičyst 46 kilomeetri kaugusel.
Ühe hüpoteesi kohaselt võttis Vladimir Uljanov varjunime Lenin just nimelt selle asula järgi. Aastal 1895 viibis ta Vilniuses, kus tutvus kahe Leninist pärit juudi kaupmehega, kes olid nõus tema revolutsioonilist tegevust finantseerima. Pärast seda sündmust kasutas Vladimir Uljanov esimest korda varjunime Lenin.
Ajalugu
pisi|left|Lenini kirik aastal [[1930]] Lenini alevi asutas Jury Olelkowicz aastal 1568. Tema isa oli abielus Radziwillide soost Alenaga ja oletatavasti sai asula oma nime asutaja ema järgi. Lenini alev ja mõis olid algselt Olelkowiczide valduses, ent XVII sajandil läksid need Radziwillide valdusse. Aastal 1778 ehitati alevisse õigeusu kirik, kus oli hoiul aastal 1673 välja antud Uus Testament. Lenin kuulus Navahrudaki vojevoodkonda ja Navahrudaki maakonda.
Aastal 1793 läks Lenin teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Linn hakkas kuuluma Minski kubermangu ja Mozõri maakonda. Aastal 1795 alustas tööd postimaantee, mis kulges Mazyrist läbi Žytkavičy, Turaŭ ja Lenini Davyd-Haradokki. XIX sajandi alguses läks alev Wittgensteinide valdusse. Aastast 1858 on teada, et alevis oli lisaks kirikule ka juutide palvemaja, toona oli alevis 232 elanikku. Aastal 1863 avati Leninis kihelkonnakool. Aastast 1897 on teada, et Leninis tegutses auruveski, alevis oli kaks võõrastemaja ja seitse poodi.
pisi|left|Lenin XX sajandi alguses
Aastal 1919 läks Lenin Valgevene NSV koosseisu, ent seoses Riia rahulepinguga hakkas see kuuluma Poolale, asudes riigi idapiiril. Aastal 1921 oli alevis 1520 elanikku. 31. mail 1939 hakkas alev kandma nime Sosnkowicze.
pisi|Lenini geto likvideerimine
Aastal 1952 sai Leninist küla. 20. jaanuaril 1960 Lenini rajoon likvideeriti, küla liideti Žytkavičy rajooniga. Nõukogude perioodil kandis asula algselt nimesid Lenina ja Linin, ajalooline nimekuju taastati aastal 1975. Aastal 1973 asetati juutide hukkamispaika mälestustahvel, mis aastal 1989 asendati leinava ema kujuga. Aastal 1987 püstitati Lenini juudi kalmistule mälestusmärk geto likvideerimisel hukatud juutidest komsomoli liikmetele, holokausti ohvrite laiemat mälestamist ja hukkamispaiga juutide hukkamispaigana tähistamist Nõukogude võimud aga ei lubanud, põhjendades seda sionismi vastase võitlusega. Tšornobõli katastroofi järel ehitati külla 49 tellistest hoonet, kuhu asustati inimesed radioaktiivse tolmuga saastunud piirkondadest. Aastal 2009 sai Leninist agrolinnake. 12. mail 2013 avati seal mälestusmärk aastal 1943 hukatud valgevenelastele ja poolakatele.
Aivens Tohva
pisi|Aivens Tohva 1960. alguses Ivan (Aivens) Tohva (8. jaanuar 1933 Suure Usnitsa küla, Mäe vald, Petserimaa – 10. detsember 2013 Jõhvi, Ida-Virumaa) oli setu päritolu reklaamikunstnik, dekoraator, illustraator, karikaturist, fotograaf ja kalligraaf. Mitmekülgsete huvidega loojana tegeles samuti leiutamise, mööblidisaini, aia- ja sisekujunduse ning maalimisega. Kasutas kunstnikunimesid Aiven(s) (u 1955–2013) ja Ivanto (2004–2013). Signeeris maale Tohva ja Ivanto nimega.
Elukäik
1949–1952 Võru 1. Keskkool, lõpetas 10. klassi
1952–1959 (oktoobrini) Dekoraator Räpina TKRK Tööstuskombinaadis – ETKVL (Räpina)
1960–1961 (oktoober) Kunstnik-dekoraator Kohtla-Järve linna I kultuurimajas
1961–1962 (november) Dekoraator Trusti Eesti Põlevkivi Tööliste Varustamise Osakonna kaupluses nr. 17 (Kohtla-Järve, Jõhvi)
1962–1965 (september) Kunstnik Kohtla-Järve Rajooni Riikliku Kinovõrgu Direktsiooni kinoteatrites “Rahu” ja “Kosmos” (Jõhvi, Uus-Ahtme)
1965–1967 (november) Dekoraator Tööstuskombinaadis “Tarve”
1967–1998 Kunstnik Kohtla-Järve Piimatoodete Kombinaadis
1993. aastal läks 60-aastaselt pensionile, kuid jätkas töötamist 1998. aastani. 65-aastaselt tuli töölt ära, joonistas auaadresse, õnnitluskaarte ja sarže ning 72-aastaselt hakkas taas maalima. Setomaa teemalised maalid on valminud aastatel 2004–2013.
Kujunemine
Sündis talupidajate peres Ristmetsa (Ristimõtsa) talus. Lugema õppis kodus ema kõrvalt ja koolis sai temast lugemishuviline laps. Ise meenutab oma lugemis- ja joonistamiskire kujunemist järgmiselt:
"Aga lugemine, see oli vasaku käe lugu, emaga leivaahju peal tudeerisime ammust aega, isegi vene tähestik kulus pähe ja gooti kirja tekstid olid läbinäritavad. Mis puutub kritseldamisse, siis oli paberikulu suur ja hõivasin juba ajalehti ja raamatuid, et trükile joonistada. Lõpuks isa ehitas nende väheste kaitseks riiuli lakke."
Meenutab oma esimesi töid: "Elamusteks olid pulmapeod, kus pere oli külaliseks kutsutud. Habemikud taadid võtsid ritta, kus ma siis kivi peal istudes neid pliiatsiga üles tähendasin. Vahepeal vihtusin meestega koos “plajskat”, ja jälle tellimusi täitma. Mäletan Saarelaane talus pulma, kus lõpuks õhtul kivile magama jäin, ja isa mu päevase teenistuse – väikse kommikarbitäie sente konfiskeeris. Iga sent oli tookord arenevas majapidamises kallis ja oli kahju küll, aga isa ostis ka Miki komme, mida võis suust venitada meetri pikkuseks."
Õppis aastatel 1943–1949 Mikitamäe 7-klassilises koolis, kus juba esimestes klassides ilmnes ka kunstialane andekus, – temast sai kooli seinalehe toimetaja ja hiljem koolinoorte kunstiolümpiaadi II koha omanik. Tollane direktor Leo Reissaar, on 1949. a lõpetajate nimekirjas kirjutanud Ivan Tohva nime taha – “kõigi aegade parim joonistaja”. Leo Reissari pidaski kunstnik oma ande õhutajaks: "Leo Reissari teene kooli ja ülim teene minu suhtes oli see, et ta püüdis mu kätt ja vaimu loomingule ergutada. Kord andis ta mulle oma luksusväljaandes entsüklopeediaköited ja tegi ettepaneku joonistada ja kirjutada kokkuvõtlikult maailma ajalugu alates 1800. aastast mahukasse albumisse. Töö sai peaaegu valmis, ent takerdus II maailmasõja künnisel, sest mul ei jätkunud südant seda (nõukogude aega toim.) nõuetekohaselt kujutada."
Kasvades sõjajärgsetes kitsastes oludes nõukogude võimu poolt represseeritute peres (ema, Jevdokia Tohva, viibis arreteerimise kartuses paos; isa, Grigori Tohva, arreteeriti ja saadeti 11 aastaks GULAG-is sunnitööle), pidi kohe kooli lõpetamise järel tööle asuma ning seetõttu jäi vormiline kunstialane haridus omandamata. Küll aga täiendas ta end edaspidi kursustel ja koolitustel. Iseõppimise ja koolituste varal sündisid esimesed maalid juba nooruses. Esialgu harjutas kätt reprode maalimisega (Aivazovski jt), siis proovis maastikumaali ning elu teises pooles valmisid lapsepõlve kujutavad maalid Setomaast.
Maalimisest enam paelus teda kaasaegne kunst ning ta valis dekoraatori ja reklaamikunstniku töö. Tema tööks sai loosungite, seina- ja vaateakende, seinalehtede, erinevate toodete kujundamine. Kujundusi loodi käsitsi, jooniste, maalingute, eri šriftidega paberile, loosungikangale, vineerile ja muudele materjalidele. Paigutuse, kombinatsioonide, värvidega püüti muuta keskkond mõjuvaks ja kutsuvaks. Nii edastati teateid ja püüti vaatajate meeli köita. See nõudis kunstiandele lisaks ka märkimisväärseid käsitööoskuseid ja küllap seetõttu kujunes Aivens Tohva mitmekülgsete oskustega loojaks.
Looming
Nooruses arendas maalimisoskust reprode maalimisega merest, maastikest, visandas skitse aktidest. Maalimise juurde pöördus tagasi vanemas eas, alustas taas meremaalidest ja maastikust ning liikus edasi ajaloolistele maalidele.
Fotograafia
Pildistama hakkas 1950. aastate keskel. Tippaeg kulmineerus 1968–1990 aastatesse. Omas fotolaborit Kohtla-Järve Piimatoodete Kombinaadis. Lemmikfotoaparaat oli Kiev 88
Reklaamikunst
Tööle asudes tegeles karikatuuride, kinoafiššide ja plakatite joonistamisega, tegeles lavakujundustega ning kaupluste vaateakende kujundamisega. Lavakujundusega tegeles terve elu. Viimase töö tegi Jõhvi harrastusteatri Mask etendusele "Rannapea talus" (aprillis 2010). Töötades hilisemas eas Kohtla-Järve Piimakombinaadis, kujundas ettevõttele logo, tunnussümboolika ja suveniirid. Olulisim töö oli aga piimakombinaadi toodangu pakendiseeriate kujundamine. Osales kunstnike rühmas, kes lõid Moskva Rahvasaavutuste näitusel Eesti toiduainetetööstuse väljapaneku.
Karikatuur ja šarž
Karikatuure hakkas ta joonistama 1950. aastatele, tehes kaastööd Räpina rajooni ajalehele. Hiljem viljeles peamiselt šarži.
Liilia tänav
Liilia tänav on tänav Pärnus Eeslinna linnaosas. See saab alguse Kalamehe tänavalt, ristub Laatsareti tänavaga ja lõppeb Väike-Veski tänaval.
Siim
Siim on eestipärane mehenimi.
Liilia tänav
Tänava pikkus on ligikaudu 147 meetrit.
Tänava äärde jääb Pärnu vana haigla koos kabel-surnukuuriga, mis on arvatud ehitismälestiseks.
Siim
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Siim 2972 mehel. Siim oli populaarsuselt 48. mehenimi. Siim oli keskmiselt 27 aasta vanune (mediaanvanus oli 28). Kõige populaarsem oli eesnimi Siim vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 85,33.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Siim 5 inimesel.
Marten Kokk
pisi|Eesti Vabariigi alaline esindaja OECD juures suursaadik Marten Kokk (vasakul) annab OECD peakorteris Pariisis üle volikirja OECD peasekretärile [[Ángel Gurría|Ángel Gurríale, 2011]]
Marten Kokk (sündinud 11. märtsil 1973 Tallinnas) on Eesti diplomaat ja jurist.
Ta on lõpetanud Miina Härma Gümnaasiumi ja Tartu Ülikooli juristina. Täiendanud end inimõiguste alal Birminghami ülikoolis ja haldusjuhtimise alal Euroopa Avaliku Halduse Instituudis Maastrichtis ning kriisireguleerimise alal Rootsi Välispoliitika Instituudis Stockholmis.
1. juulil 1994 asus Välisministeeriumis tööle juriidilise osakonna inimõiguste büroo referendina. 1997. aastal sai temast inimõiguste büroo direktor. Marten Koka eestvõttel esitati Riigikogule "Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni lisaprotokolli nr 6 ratifitseerimise seaduse eelnõu", mis nägi ette Eestis surmanuhtluse kaotamise. Riigikogu ratifitseeris protokolli ja kaotas Eestis surmanuhtluse 18. märtsil 1998. Seaduse vastuvõtmise poolt oli 39 Riigikogu liiget, vastu 30.
Sügisel 1999 asus ta tööle riigikantseleisse, kus töötas esmalt riigisekretäri nõunikuna ja 2000. aasta suvest oli ta IT- ja asjaajamise osakonna juhataja ning e-valitsuse loomise idee üks elluviijaid. 2001. aasta suvest kuni 2006. aasta sügiseni töötas ta Riigikantselei peadirektorina. 1. oktoobrist 2006 täitis välisministeeriumi haldusküsimuste asekantsleri kohustusi. Pärast eelmise kantsleri Matti Maasika siirdumist Euroopa Komisjoni voliniku Olli Rehni kabinetti sai Marten Kokk 2009. aastal kantsleriks.
Alates veebruarist 2011 oli ta Eesti suursaadik Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni juures ja alates 9. maist 2014 (peale Eesti liitumist) ka Rahvusvahelise Energiaagentuuri juures. Juulis 2013 kinnitas OECD Nõukogu Marten Koka OECD eelarvekomitee eesistujaks. Jaanuarist 2015 oli Marten Kokk OECD diplomaatilise korpuse vanem ning juhtis peasekretär Angel Gurria kolmandaks ametiajaks nimetamiseks peetud konsultatsioone.
1. juunil 2016 nimetati Marten Kokk Eesti suursaadikuks Hiina Rahvavabariigis. 15. septembril andis Marten Kokk oma volikirjad üle Hiina Rahvavabariigi presidendile Xi Jinpingile.
11. detsembril 2018 andis Eesti suursaadik Marten Kokk Bangkokis oma volikirjad üle Tai kuningale Maha Vajiralongkornile.
1. augustist 2019 on Marten Kokk Eesti esindaja Euroopa Liidu juures COREPER I komitees.
Marten Kokk on tuntud avaliku ja digitaalse diplomaatia ja halduskoostöö propageerija ja eestkõnelejana. Juristina on tema uurimisteemadeks olnud isikute põhiõiguste ja vabaduste piiramine, õigus sõnavabadusele ja eraelu austamisele ning koosolekute pidamise ja ühingute moodustamise vabadus.
Isiklikku
Tal on kolm poega (Karl Oskar, Mattias Joosep ja Mihkel Villemi) ja tütar (Hanna Liisa). Marten Koka abikaasa on Annely Kokk, kes on hariduselt jurist.
Paide linn (haldusüksus)
Paide linn on haldusüksus Järva maakonnas.
Omavalitsusüksus moodustati haldusreformi tulemusena pärast 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimisi senise Paide linna, Paide valla ja Roosna-Alliku valla ühinemisel. Ühinemise tulemusena on see pindalalt teine linn Eestis Pärnu järel.
Asustus
Paide omavalitsusüksuse territooriumil asub üks linn (Paide), üks alevik (Roosna-Alliku) ja 40 küla: