cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Göttingen
Kolmanda riigi ajastu
Kuna linnas oli palju haiglaid, hoolitsesid need teise maailmasõja ajal kuni 400 haavatud Wehrmachti sõduri ja lenduri eest. Göttingenil oli õnne ka selle poolest, et enne Ameerika vägede saabumist Göttingeni 8. aprillil 1945 lahkusid kõik Wehrmachti lahinguüksused piirkonnast, seega Göttingenis ei toimunud raskeid maavõitlusi, suurtükiväe pommitamisi või muid suuri lahinguid.
Pärast sõda ühinesid Göttingeni kreis ja linn Hildesheimi haldusringkonda (Regierungsbezirk). 1973. aasta reformiga Göttingeni kreisi laiendati, sellega liideti endised Duderstadti ja Hann. Mündeni kreisid.
Religioon
pisi|St Michaelkirche Pärast keskaega oli Göttingeni ala Mainzi peapiiskopkonna osa ja enamik rahvast katoliiklased. 1528. aastast alates muutus linnas üha populaarsemaks kiriku reformija Martin Lutheri õpetus. 1529. aastal toimus esimene protestantlik jutlus endises dominiiklaste kloostri kirikus Paulinenkirches. Mitu sajandit oli peaaegu kogu linnarahvas luterlik. Tänapäeval on Göttingeni ala Hannoveri evangeelse luterliku kiriku osa. Peale selle riigikiriku on Göttingenis mitu muud protestantlikku kirikut, mis on tuntud vabakirikutena. 1746. aastal jätkati Göttingenis katoliikliku teenistusega, mis oli esialgu mõeldud vaid uue ülikooli üliõpilastele, kuid aasta hiljem kõigile soovijatele. Kuid alles 1787. aastal ehitati esimene reformatsioonijärgne katoliku kirik: St. Michaelkirche. 1929. aastal püstitati teine katoliku kirik St. Pauluskirche. Tänapäeval on Göttingeni peamised religioonid luterlus ja katoliiklus. Lisaks neile baptisti kogudus 1894. aastast, mennoniitide kogudus 1946. aastast, samuti Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kiriku kogudus.
Dokumenteeritud juudi kogukond pärineb 16. sajandist. Kolmanda riigi ajal kristalliööl 9. novembril 1938 purustati Göttingeni sünagoog, nagu palju teisigi kogu Saksamaal. Juudi kogukonda kiusati taga ja paljud selle liikmed surid koonduslaagrites. Viimastel aastatel on juudi kogukond seoses juutide sisserändega endise Nõukogude Liidu liiduvabariikidest taas õitsele puhkenud. 2004. aastal tähistati uues juudi kogukonna keskuses esimest sabatit. Seal on ka palju islami kogukondi. Islam juurdus Göttingenis nagu ka teistes Saksa linnades seoses türklaste sisserändega Wirtschaftswunder'i ajal 1960. ja 1970. aastatel. Türklased moodustavad enamuse Göttingeni muslimitest. Teised muslimid on araabia päritolu või tulnud Pakistanist, Iraanist ja Indiast. Linnas on kaks mošeed.
Sakslastel on kalduvus ilmalikkusele, eriti endise Ida-Saksamaa aladel, kuid ka Läänes: aina rohkem inimesi on ristimata või kirikust lahkunud. See tendents on eriti märgatav alates 1990. aastatest; aastatel 1990–2014 vähenes protestantide arv Göttingenis 56,2 protsendilt 40,6 protsendini ja katoliiklaste arv 17,1 protsendilt 15,6 protsendini.
Göttingenis sündinud tuntud inimesi
pisi|150px|Georg Heinrich August Ewald (1803–1875)
Göttingenis surnud tuntud inimesi
pisi|130px|Peter Gustav Lejeune Dirichlet
pisi|Wilhelm Eduard Weber
Teater
Göttingenis on kaks kutselist teatrit: Deutsches Theater ja Junges Theater. Lisaks on Theater im OP Göttingen (ThOP), mis esitab enamasti üliõpilasloomingut.
Muuseumid, kogud, näitused
Ülikoolis on olulisi muuseume ja kogusid.
Kohalik meedia
Kohalik raadiojaam Stadtradio Göttingen, mida kaudselt rahastab Alam-Saksi liidumaa, on eetris FM-sagedusel 107,1 MHz ja katab kõik linnaosad ning mõned ümberkaudsed linnad ja külad. Selle igatunnised uudisteülevaated on elanike peamine kohalike uudiste allikas. Lisaks pakuvad oma filiaalide kohalikel sagedustel teatud kohalikke uudistesaateid raadiojaamad NDR 1, Hitradio Antenne Niedersachsen ja radio ffn.
Piirkondliku ajalehe Hessisch-Niedersächsische Allgemeine toimetus asub Göttingenis. Selle kohalike uudiste teenus on internetis tasuta saadaval ja konkureerib otse Stadtradio uudisteteenusega.
Göttinger Tageblatti väljaantav Hannoversche Allgemeine Zeitung ilmub esmaspäevast laupäevani.
UD Leiria
UD Leiria (ka União Leiria, ametlik täisnimi União Desportiva de Leiria) on 1966 asutatud Portugali jalgpalliklubi, mille kodulinn on Leiria ja -väljak 2004. aasta EM-i puhul revoneeritud Estádio Dr. Magalhães Pessoa.
Jõudnud korra Portugali karikafinaali (2002/03), kahel korral pääsenud UEFA karikasse (2003/04, 2007/08).
Newtoni binoomvalem
Newtoni binoomvalem avaldab binoomi astme selle liikmete astmete kaudu hulkliikmena. Seda hulkliiget nimetatakse binoomi arendiks.
Frank Lampard
Frank James Lampard (sündinud 20. juunil 1978 Londonis) on Inglismaa jalgpallitreener ja endine jalgpallur (poolkaitsja).
Ambon (varakristlik kirik)
Ambon (kreeka keeles 'mäe äär') oli varakristlikus kirikus kõrge poodiumiga ja trepiga lugemispult, kust preester luges Pühakirja ja pidas jutlust.
Frank Lampard
Ta mängis Inglismaa jalgpallikoondises aastatel 1999–2014.
Ambon (varakristlik kirik)
Statsionaarne ambon oli kirikutes kasutuses alates V–VI sajandist.
Frank Lampard
31. mail 2018 sai ta Inglismaa esiliiga klubi Derby County peatreeneriks. Aastatel 2019–2021 oli ta Chelsea peatreener.
West Ham United
Järgmisel hooajal murdis Lampard jalaluu ja hooaeg lõppes tema jaoks pärast 13 mängu klubi meeskonnas. Esimene värav West Hamis tuli juba hooajal 1997–1998, Barnsley väravasse. Järgmise hooaja lõpetas West Ham United kõrgel 5. kohal ja Lampard osales klubi igas mängus Premier League'is. Kõrge liigakoht kindlustas West Hamile õigust osaleda UEFA Intertoto karikavõistlustel, milles tulid Lampardi esimesed väravad Euroopa tasemel.
Pärast Lampardi isa ja onu vallandamist West Ham Unitedist 2001. aastal vahetas ka Frank töökohta, kolides 11 miljoni naela eest Londoni Chelseasse.
Londoni Chelsea
Lampardi debüüt Chelseas toimus 19. augustil 2001 mängus Newcastle Unitediga, mis lõppes 1:1 viigiga. Mängus Tottenhamiga sai jalgpallur oma esimese punase kaardi.
Koondisekarjäär
Lampard mängis Inglismaa U-21 jalgpallikoondises alates 13. novembrist 1997 kokku 16 mängu ja lõi neis 9 väravat. Üksnes Alan Shearer ja Francis Jeffers on Inglismaa U-21 koondises rohkem väravaid löönud.
Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi ta 10. oktoobril 1999 sõprusmängus Belgia jalgpallikoondise vastu, mille Inglismaa 2:1 võitis.
Lampardit ei valitud Inglismaa koondisse 2000. aasta EM-iks ega 2002. aasta MM-iks.
Koondisse pääses Lampard Portugalis toimuvatele 2004. aasta EM-ile. Avamängus Prantsusmaa jalgpallikoondise vastu lõi ta 38. minutil värava ja sai 71. minutil kollase kaardi. Zinedine Zidane lõi üleminutitel väravad, millega Prantsusmaa võitis 2:1. Teises kohtumises Šveitsi jalgpallikoondise vastu mängis Lampard algusest lõpuni ja Inglismaa võitis 3:0. Otsustavas mängus Horvaatia vastu lõi Lampard viimase värava ja Inglismaa võitis 4:2. Lampard vahetati 84. minutil välja. Veerandfinaali Portugali jalgpallikoondise vastu tegi Lampard kaasa algusest lõpuni. Michael Owen viis Inglismaa 3. minutil ette, 83. minutil Hélder Postiga viigistas. Lisaajal viis Rui Costa Portugali ette, 115. minutil Lampard viigistas. Penaltiseerias realiseerias Lampard 3. löögi, aga Inglismaa kaotas 7 löögi järel 5:6. Lampard oli 3 väravaga Inglismaa resultatiivseim mängija ja valiti turniiri sümboolsesse koondisse.
2006. aasta MM-valikturniiril oli Lampard 5 väravaga Inglismaa resultatiivseim mängija. Sealjuures lõi ta kaks olulist väravat: Austria jalgpallikoondise vastu 1:0 lõppenud mängus ja Poola jalgpallikoondise vastu võiduvärava. Inglismaa pääses Saksamaal toimuvale finaalturniirile, kus Lampard mängis kõik Inglismaa koondise mängud algusest lõpuni. Kõigepealt võideti Paraguay jalgpallikoondis 1:0 ja Lampard valiti matši parimaks mängijaks. Siis võideti Trinidadi ja Tobago jalgpallikoondis 2:0 ja Lampard sai 64. minutil kollase kaardi. Siis viigistati Rootsi jalgpallikoondisega 2:2. Inglismaa võitis alagrupi Rootsi ees. Seejärel võitis Inglismaa 1:0 Ecuadori jalgpallikoondise ja kohtus veerandfinaalis Portugaliga. Väravaid ei löödud ja järgnes penaltiseeria, kus väravavaht Ricardo Carvalho tõrjus kolm lööki, sealhulgas esimesena löönud Lampardi löögi. Portugal võitis seeria 3:1.
pisi|Frank Lampard (2007) 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustele Inglismaa ei pääsenud. Otsustavas, viimases kohtumises kodus Horvaatia vastu 21. novembril 2007 lõi Lampard oma ainsa värava sel valikturniiril, aga Inglismaa kaotas ikkagi 2:3. Valikgrupist läksid finaalturniirile Horvaatia ja Venemaa jalgpallikoondis.
2010. aasta MM-il Lõuna-Aafrikas osales Lampard samuti kõigis Inglismaa mängudes algusest lõpuni. Alagrupis viigistas Inglismaa USA jalgpallikoondisega 1:1 ja Alžeeria jalgpallikoondisega 0:0 ning võitis Sloveenia jalgpallikoondise 1:0. USA võitis alagrupi Inglismaa ees. Järgnes mäng Saksamaa jalgpallikoondisega, kus 39. minutil lõi Lampard reeglitekohase värava. Pall ületas väravajoone, kuid põrkas siis väravast välja ja Uruguay kohtunik Jorge Larrionda jättis selle ekslikult lugemata. Sel hetkel oli seis 1:2. Hiljem lõi Thomas Müller veel kaks väravat ja Saksamaa võitis 4:1.
Pärast ebaõnnestunud 2014. aasta maailmameistrivõistlusi lõpetas ta koondisekarjääri.
Silikaltsiit
Silikaltsiit on liivast ja lubjast erimenetlusel valmistatud tsemendivaba ehitusmaterjal, mis on rahvusvaheliselt tuntud kui laprex.
Silikaltsiiti saadakse aluseliste ja happeliste ainete ning vee segu aktiveerimisel desintegraatoriga (varrastega purustusseade). Seejärel pannakse need autoklaavi ja kivistatakse hüdrotermiliselt.
Silikaltsiidist valmistatakse kive ja paneele.
Silikaltsiidi leiutas 1950. aastatel tehnikateadlane Johannes Hint.
Nõukogude ajal oli Eestis kaks silikaltsiiditehast: Paliveres ja Aravetel.
Erala
Erala on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Rein Marrandi
Rein Marrandi (enne eestistamist Reinhold Ehrenwerth; 21. jaanuar 1883 Juuru vald – märts 1973) oli Riiginõukogu liige.
Ta suri märtsis 1973 ja ta maeti Türi Kõrgessaare kalmistule.
Tema poeg oli põllumajandustegelane Heino Marrandi ja pojapoeg riigikogu IX, X ja XI koosseisu liige Jaanus Marrandi.
Tanu-paradiisilind
Tanu-paradiisilind (Parotia carolae) on linnuliik paradiisilindlaste sugukonnast.
Ta elab Uus-Guinea keskosa mägimetsades.
Lind toitub peamiselt puuviljadest ja lülijalgsetest.
Tanu-paradiisilind on kantud CITES liikide II kategooria nimekirja.
Ambon (õigeusu kirik)
Ambon (kreeka keeles 'mäe äär') on õigeusu kirikus altariesise keskmine osa kuninglike uste ees, kus diakon ütleb ekteeniat, loeb evangeeliumi ja preester peab jutlust.
Enne XVII sajandit kasutati Bütsantsi tüüpi amboneid, mis sarnanesid varakristlike ambonitega.
Poolsammas
pisi|[[Maison Carrée Nîmesis. Vanarooma tempel umbes 19. aastast eKr]] Poolsammas on sammas, mille tüves ulatub seinast või piilarist pooleldi välja.
Kivimäe (Tallinn)
pisi|Kivimäe põhikool
Oportunism
Oportunism on omakasupüüdlik käitumine, mis tähendab teadlikku käitumist enese kasuks ja avanevate võimaluste ärakasutamist, hoolimata põhimõtetest või laiematest huvidest. Oportunismi mõiste on tähtsal kohal sellistes valdkondades nagu bioloogia, majandusteadus, mänguteooria, eetika, psühholoogia, sotsioloogia ja poliitika.
Kivimäe (Tallinn)
Kivimäe on asum Tallinnas Nõmme linnaosas. Asum piirneb Hiiu, Nõmme ja Pääsküla asumiga. Kivimäe asumi pindala on 2,22 km2.
Piirkond on nime saanud Tallinna–Keila raudtee ehitamisel kaevatud künnise (kivimäe) järgi.
Asumi territoorium
Kivimäe asumi territooriumi piir kulgeb põhjas mööda endist Tallinna Teraviljasaaduste Kombinaadi maa-ala. Kirdesse liikudes mööda Lauliku tänavat ületab Pärnu maantee ja suundub edasi Valve tänavale, kus ületab Tallinna–Keila raudtee, kuni ristub Põllu tänavaga. Põllu tänavalt kulgeb piir Sanatooriumi tänavale, läbib Sanatooriumi pargi, ületab Sihi tänava ning ristub Vabaduse puiesteega. Ületanud puiestee, kulgeb Pääsküla raba poole mööda Ugala tänavat, ristudes Taara, Vanemuise ja Ilmarise tänavaga. Seejärel pöördub piir läände, kulgedes mööda Pääsküla raba, kuni ristub Sõbra tänavaga. Pööranud loodesse, kulgeb asumi piir piki Sõbra tänavat Raudtee tänavani ning ületab uuesti Tallinna–Keila raudtee. Seejärel liigub mööda Edela, Vesikaare, Varbola, Lauliku ja Särje tänavat, kuni jõuab jälle Tallinna Teraviljasaaduste Kombinaadi maa-alale.
Algne asumikeskus Kivimäe raudteepeatuse ümber on tänaseks kandunud Vabaduse puiestee ja Jannseni tänava nurgale (kaubamaja, apteek). Uute kaubanduspindade rajamine on toimunud Pärnu maantee Laane tänava ja Kivimäe tänava piirkonnas. Asum kuulub valdavalt miljööväärtuslikku elamupiirkonda.
Ajalugu
pisi|[[Kivimäe saun Sihi tänav 122. Hoone vundament valmis juba 1940. aastal, saun avati 1959 ja lõpetas tegevuse 2011]] Vähe asustatud piirkond Hiiu ja Pääsküla vahel osutus soodsaks kohaks raviasutustele. Nõmme Rinnalaste ja Emade Kodu asus Laste tänaval (1925), tuberkuloosisanatoorium Põllu tänaval (1926) ning sõjaväesanatoorium Lauliku ja Särje tänava vahel (1938). 1920. aastate keskel rajati tänavavõrk ja raudteepeatus. 1930 valmis Lauliku tänaval pritsimaja, kus tegutses Nõmme VTÜ III pritsijaoskond. 1932 alustas tegevust kohalik postiagentuur ja 1940 apteek. Seltsielu edendas enne sõda Nõmme-Kivimäe Kaunistamise ja Heakorra Selts Mändla. Seltsi eestvõttel rajati Kandle tänava lõppu Pääsküla raba äärde rahvapark näitelavaga.
Ajaloolised rajatised asumis
thumb|[[Kivimäe Haigla peahoone Põllu tänav 63. Valmis aastal 1926]]
Pääsküla kaitsepositsiooni 12-tolline tagalapatarei (1913–1916)
Põllu, Jannseni, Künni ja Olevi tänava vahelisele metsaalale jääb Peeter Suure Merekindluse Maarinde positsiooni nr 6 patarei. Tänaseks on säilinud suurtüki ümmargune betoonalus koos jämedate poltidega. Samas asus ka kelder-moonaladu, mis on nüüdseks likvideeritud.
Kivimäe Haigla (sanatoorium tiisikeridele, 1926)
Uusklassitsistlik sanatooriumihoone (arhitekt Erich Jacoby) Põllu tänav 63 valmis 1926. aastal. Vabariikliku Tuberkuloositõrje Dispanseri õigusjärglane Kivimäe Haigla lõpetas tegevuse 2001. aastal. Hoone on arhitektuurimälestisena kaitse alla võetud, kuid edasine saatus on ebaselge. 1938. avati Kivimäel, Kivimäe tänav 27 ka arhitekt Alfred Kehva kavandatud hoones sõjaväesanatoorium.
Kivimäe jaamahoone (1938)
1937. aasta lõpuks valmis Kivimäe raudteepeatuses Hendrik Otloodi projekti järgi silikaattellistest Kivimäe jaamahoone (Raudtee tänav 97a), mis on 1997. aastal tunnistatud kultuurimälestiseks. 2003. aasta veebruaris avati hoones kuni kuueaastaste laste sisemänguväljak: Nõmme lastemängujaam.
Arhitektuuriväärtuslikud hooned
pisi|Mälestuskivi Voldemar Pansole. [[Pärnu maantee 361]]
Huvitavaid objekte ja vaatamisväärsusi
Ühekorruselises majas Pärnu maantee 361 elas lavastaja ja teatripedagoog Voldemar Panso. Maja ette on paigutatud mälestuskivi. Kivimäe raudteepeatuse lähedal Raudtee 120 maja on olnud elukohaks kirjanikele Jaan Kärnerile ja 1945. aastal ka Hugo Raudsepale. Aastail 1940–1955 elas Põllu tänav 98 kunstnik, kirjanik ja muuseumitöötaja Aleksander Tassa.
Elanikkond
2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68aastased aga 10–19%. Eestlaste osakaal asumi elanikkonnas jäi 80–100% vahele.
Haljastus
Looduslik roheala jääb asumi põhja- ja lõunaossa. Hommiku ja Lauliku tänava vahel on umbes 4 ha suurune metsaala, kus dominantpuuliik on mänd. Lõuna suunal peale Ilmarise tänavat algab Pääsküla raba. Parkmetsadest Sanatooriumi park paikneb asumi idapiiril – Põllu, Sanatooriumi ja Sihi tänava vahel. Piirkonna keskosa ilmestab palu- ja nõmmemännikuga Jannseni puiestik (6 ha).
Ühistranspordiühendus
Tallinna bussiliinidest sõidab mööda Pärnu maanteed buss nr 27 (Harkujärve – Laagri alevik). Maanteele jäävad bussipeatused Kivimäe jaam ja Laane. Vabaduse puiesteel sõidavad bussiliinid 14 (Vana-Pääsküla – Viru keskus), 18 (Laagri – Viru keskus) ja 18A (Urda - Viru Keskus), mis peatuvad Hõimu ja J. V. Jannseni peatustes.
Turvalisus ja korrakaitse
2009. aastal oli asumis 7 sektorit:
Ettevõtlus
pisi|[[Jannseni kaubamaja. Vabaduse puiestee 128]] Suurim tööandja on auto-kaubaveoettevõte Koskel AS (Kivimäe tänav 20), kus on 26–50 töötajat.
Jannseni kaubamaja
Jannseni kaubamaja asub aadressil Vabaduse puiestee 128. Kaubamajas tegutsevad toidu- ja kodukaupade pood ning ilusalong. Maja haldaja OÜ Someno soovib kaubamaja laiendada. Plaanitakse kaupluse osa laiendada, lisaks tuleks maa-alune parkla ja restoran. 2019. aastal kauplusehoone esimene korrus rekonstrueeriti ilma juurdeehitusteta ning toidu- ja kodukaupade poodi hakkas pidama Leedu ettevõte Maxima.
Kivimäe saun
Kivimäe saun asub Sihi tänav 122. Kolmekorruseline hoone (1700 m²) avati 1959. aastal ja algselt ehitati see radiatsioonivarjendiks.
Lasteaiad ja koolid
thumb|[[Tallinna Muusikakeskkool, Vabaduse puiestee 130]] Kivimäe asumisse jääb kolm eesti õppekeelega munitsipaallasteaeda. Tallinna Lasteaed Mikumanni asub aadressil Ilmarise 17. Asutuses tegutseb kolm vanuserühma. Tallinna Lasteaed Nõmmekannike asub Vabaduse puiestee 135a. Asutuses tegutseb viis vanuserühma. Tallinna Lauliku Lasteaed asub aadressil Kivimäe 17. Asutuses tegutseb kuus vanuserühma.
Eesti õppekeelega munitsipaalkool Tallinna Kivimäe Põhikool asukohaga Leegi tänav 14 asub kohe naaberasumi Pääsküla piiril (piir jookseb mööda Varbola tänavat). Tallinna Kivimäe Põhikool asutati aastal 1932. ning ehitati Friedrich Wendachi projekti järgi. 1961. aastal valmis kooli kõrvale uus hoone algklasside jaoks. Koolis õpib 355 õpilast.
Eesti õppekeelega Tallinna Muusikakeskkool asub aadressil Vabaduse puiestee 130. Tallinna Muusikakeskkool on ainus õpilasi muusikalisele kõrgharidusele ettevalmistav riiklik kool Eestis. Koolis õpib 294 õpilast. Kivimäele koliti 1970. aastatel. Kooli tegevus lõpetatakse 2022. aastal, sest 1. septembrist 2022 peaks Tallinna Muusikakeskkooli, Tallinna Balletikooli ja Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli liitmise tulemusel alustama Tallinna kesklinnas aadressil Pärnu maantee 59 tegevust uus kool – Tallinna Muusika- ja Balletikool.
2021. aasta lõpus valmib Püha Johannese kooli uus hoone aadressil Kivimäe 25. Kool loodi 2013. aastal 33 õpilasega. 2020. aastal õppis koolis 335 last, aga uus hoone ehitatakse ettenägelikult keskkoolina 630 õpilasele. Tegemist on kristliku erakooliga, mis on seotud Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirikuga, täpsemalt Nõmme Ristija Johannese kirikuga. Kool on eesti õppekeelega, kuid vene emakeelega õpilastele võimaldatakse vene pärimusõpetust. Koolis algab juba esimesest klassist inglise keele süvaõpe õde Mary Venardi keelekümblusmeetodil. Tartu Luterliku Peetri kooli, Rakvere Waldorfkooli jt eeskujul on ka Püha Johannese koolil koduõppeosakond. Kooli direktor on Liivika Simmul.
Kivimäe asumi tänavad
Kivimäe asumi asuvate ja asumit läbivate tänavate nimed läbi aegade
Kahe muutuja funktsioon
Funktsioon ƒ on kahe muutuja funktsioon, kui eksisteerivad hulgad X, Y ja Z nii, et kus X × Y on X ja Y otsekorrutis.
Näiteks, kui \mathbb{Z} on täisarvude hulk ja on naturaalarvude hulk (v.a. null), siis \mathbb{Q} on ratsionaalarvude hulk nii, et ehk igale ratsionaalarvule vastab jagatis m/n. Iga arvupaar m ja n on kahe muutuja funktsioon hulga \mathbb{Q} suhtes.
Kahe reaalmuutuja funktsioon
Hulgal D on määratud kahe reaalmuutuja funktsioon z = ƒ(x,y), kui igale arvupaarile (x; y) ehk punktile P(x; y) hulgast D on mingi eeskirja\ f abil seatud vastavusse täpselt üks reaalarv\ z ning seda märgitakse nii: kus Funktsiooni ƒ muutumispiirkond on
Kahe reaalmuutuja funktsiooni määramispiirkond
Kahe muutuja funktsiooni määramispiirkonda kujutab teatud punktide hulk tasandil. Lihtsamatel juhtudel koosneb kahe muutuja funktsiooni määramispiirkond joontega piiratud tasapinna osadest; piirkonda piiravat joont nimetatakse piirkonna rajajooneks. Piirkonna punkte, mis ei asetse rajajoonel, nimetatakse piirkonna sisepunktideks.
Ainult seesmistest punktidest koosnevat piirkonda nimetatakse lahtiseks piirkonnaks. Kui aga piirkonda kuuluvad ka kõik rajapunktid, siis nimetatakse piirkonda kinniseks. Piirkonda nimetatakse tõkestatuks, kui leidub selline konstant C, et piirkonna mistahes punkti P kaugus koordinaatide alguspunktist on väiksem kui C.
Näide
Kahe muutuja funktsiooni määramispiirkond on 1-x^2-y^2 ≥ 0 ehk x^2 + y^2 ≤ 1.
Funktsiooni määramispiirkonda kujutab seega ühikulise raadiusega ringi punktide hulk xy-tasandil, kusjuures ringi keskpunkt on (0;0) ehk koordinaattelgede alguspunktis, ehk iga punkt P = (x ; y) nii, et x^2 + y^2 ≤ 1.
Funktsiooni määramispiirkond on x+y > 0 ehk y > -x. Funktsiooni määramispiirkonda kujutab seega punktide hulk xy-tasandil, mis jäävad sirgest y=-x üles.
Kahe reaalmuutuja funktsioonide tuletised
Kahe muutuja funktsiooni z=f(x,y) osamuut x järgi:
Kahe muutuja funktsiooni z=f(x,y) osamuut y järgi:
Kahe muutuja funktsiooni z=f(x,y) täismuut:
Üldjuhul
Funktsiooni z=f(x,y) osatuletiseks x järgi nimetatakse vastava osamuudu ja muudu \ \Delta x suhte piirväärtust \ \Delta x lähenemisel nullile: Funktsiooni z=f(x,y) osatuletis y järgi on seega
II järku osatuletis x järgi:
II järku segatuletised x ja y järgi:
Näide
Koonuse ruumala V sõltub selle kõrgusest h ja raadiusest r : Funktsiooni V osatuletis r järgi on mis näitab koonuse ruumala muutumise kiirust kui selle raadius muutub ja kõrgus jääb muutumatuks. Osatuletis h järgi on mis näitab koonuse ruumala muutumise kiirust kui selle kõrgus muutub ja raadius jääb muutumatuks.
Teoreem segatuletistest
Kui funktsioon z = f(x, y) ja tema osatuletised on punktis P (x; y) ning selle mingis ümbruses määratud ja pidevad, siis selles punktis
Kahe reaalmuutuja funktsiooni ekstreemumid
Kahe muutuja funktsioonil z = f(x, y) on punktis lokaalne maksimum, kui  kõigi punktile P_0 küllalt lähedaste ja temast erinevate punktide (x,y) korral.
Näide
Funktsioonil on miinimum punktis P_0(1;2), kuna
Ekstreemumi piisavad tingimused
on funktsiooni z=f(x,y) teist järku tuletised punktis.
Olgu mingis punktis funktsiooni f(x,y) osatuletised kuni kolmanda järguni (k. a.) pidevad ja olgu punkt  funktsiooni f(x,y) statsionaarne punkt, s.t. Siis punktis  :
Näide
Funktsiooni lokaalsete ekstreemumite leidmine.
Esimest järku osatuletised on
Võrrandisüsteemi lahendid on
Seega on funktsiooni statsionaarseks punktiks
Teist järku tuletised selles punktis on
Kuna AB-C^2 > 0 ja A > 0 siis on punkt funktsiooni  miinimumpunkt.
Funktsiooni lokaalseks miinimumiks on
Maarja-Magdaleena
Maarja-Magdaleena (2005. aastani Maarja) on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tabivere valda.
Külas on kauplus, põhikool, rahvamaja, lasteaed jne. Külas tegutseb ka Maarja-Magdaleena Maarahva Selts, mille kollektiivideks on rahvamajas tegutsevad Maarja-Magdaleena segakoor ja Maarja-Magdaleena külateater. Seltsi põhieesmärgiks on aidata arendustegevuste kaudu kaasa elu säilimisele maal, parandada külainimeste elukvaliteeti, säilitada ja mitmekesistada külaelu ja kohalikke kultuuritraditsioone.
pisi|tühi|Maarja-Magdaleena kirik
Vandelnokk-paradiisilind
Vandelnokk-paradiisilind (Drepanornis bruijnii) on linnuliik paradiisilindlaste sugukonnast.
Aleksander Kask
Aleksander Kask (29. november 1885 Lohusuu vald – 24. jaanuar 1950 Tallinn) oli Ühistegevuskoja esimees.
Vandelnokk-paradiisilind
Pikkus on umbes 35 cm. Elab Uus-Guinea loodeosa tasandike vihmametsades. Toitub peamiselt puuviljadest ja lülijalgsetest.
Vandelnokk-paradiisilind on kantud CITESi liikide II kategooria nimekirja.
Denõss Šmõhal
Denõss Šmõhal (ukraina keeles Денис Анатолійович Шмигаль; sündinud 15. oktoobril 1975 Lvivis ) on Ukraina majandustegelane ja poliitik, alates 4. märtsist 2020 Ukraina peaminister.
Riigi teenistuses
Šmõhal oli alates 2019. aasta 1. augustist Ivano-Frankivski oblasti administratsiooni ülem, kuid asus alates 4. veebruarist 2020 täitma asepeaministri kohuseid regionaalarengu alal. Selles ametis oli ta kuni peaministriks kinnitamiseni sama aasta 4. märtsil.
Agatha Christie
Agatha Mary Clarissa Christie (neiupõlvenimi Miller; 15. september 1890 Torquay, Inglismaa – 12. jaanuar 1976 Wallingford, Inglismaa) oli inglise kirjanik, kelle kriminaalromaanid kuuluvad maailma kirjandusklassikasse.
Christiet peetakse üheks tähtsamaks ja innovaatilisemaks kirjanikuks kriminaalromaani žanris. Tema teoste kaks kuulsamat detektiivi on Hercule Poirot ja miss Marple.
1930. aastal asutas ta Londonis koos Freeman Wills Croftsi, Dorothy Sayersi, Anthony Berkeley Coxi ja teiste Briti kriminaalkirjanikega ühenduse Detection Club.
Elulugu
Agatha Miller sündis Inglismaal Frederick ja Clara Milleri kolmanda lapsena. Kodus õpetas teda algul ema. Kuigi ema uskus, et lapsi ei tohiks lugema õpetada enne, kui nad kaheksa-aastaseks saavad, õppis Agatha ise nelja-aastaselt lugema. Isa õpetas talle matemaatikat. Prantsuse keele õpetamiseks palgati hoidjaneiu, kes ei osanud ühtki keelt peale prantsuse keele. Agatha võttis klaveritunde, mis talle meeldisid, ja tantsutunde, mis talle ei meeldinud. Hiljem täiendas ta end Prantsusmaal.
1914. aastal abiellus Agatha sõjaväelendur Archibald Christiega. Esimese maailmasõja ajal oli ta Punase Risti meditsiiniõde. 1928. aastal abielu lahutati. Külastades 1930. aastal teist korda Bagdadit, tutvus naine arheoloog Max Mallowaniga. Agatha Christie ja Max olid abielus 46 aastat. Kirjanik suri 12. jaanuaril 1976 Wallingfordis.
Looming
Tema esikromaan oli 1916. aastal ilmunud "Saladuslik juhtum Stylesis". 1920. aastal avaldas Ameerika Ühendriikides raamatu kirjastaja John Lane ning 1921. aastal Suurbritannias sama kirjastaja kaasasutatud The Bodley Head. Pärast seda kirjutas Christie veel 77 kriminaalromaani, ligi 100 lühijuttu ja 20 näidendit.
Pseudonüümi Mary Westmacott all kirjutas ta ka kuus armastusromaani, kuid need ei pälvinud erilist tähelepanu.
Tema kuulsaim näidend on "Hiirelõks", mida Londoni West Endi teatris on mängitud alates 1952. aastast tänapäevani rohkem kui 24 000 korda. See on ühe näidendi samas teatris esitamise kordade arvu maailmarekord.
2006. aastal müüdi Eestis tema teost "Miss Marple. Kogutud lühijutud" (kirjastus Varrak) 5712 eksemplari, mis andis Eesti selle aasta ilukirjanduse menukite loendis 5. koha. Varraku ilukirjandusteoseist oli ta esimene.
Kriminaalromaane
1990. aastal avaldatud edetabelist "The Top 100 Crime Novels of All Time" (UK Crime Writers Association) ja viis aastat hiljem ilmunud "The Top 100 Mystery Novels of All Time Selected" (Mystery Writers of America) võib leida järgmised Agatha Christie teosed :
Lisaks neile teostele tõstavad Guardian ja Amazon.co.uk oma edetabelites esile veel:
Vâlcea maakond
Vâlcea maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Olteenias. Väike põhjaosa asub Transilvaanias.
Kodujuust
thumb|Kodujuust Kodujuust ehk teraline kohupiim on välimuselt ja maitselt suureteralist kohupiima meenutav piimatoode, mille tootmistehnoloogia sarnaneb juustu tootmise tehnoloogiaga.
Kodujuustu tehakse lõssile pastöörimise järel juuretise ehk piimhappebakterite lisamise, kalgendunud massi teraliseks lõikamise, nõrutamise ja hilisema lühikese laagerdamise teel. Eritöötlemisel saadud rasvata kodujuustuteradele lisatakse vastavalt liigile soola, koort või muid lisandeid. Mitmekordne terade pesemine valmistamise käigus vähendab kodujuustu happesust ja muudab kodujuustu maitse mahedamaks.
Struktuurilt on kodujuust kohupiima ja juustu vahepealne. Sel on kohupiima kasulikud omadused, kuid kalorsus on väiksem kui juustul. Kodujuustu tüüpiline rasvasisaldus on 0–9%. Seetõttu on selle säilivusaeg pisut pikem kui kohupiimal. Ühtlasi sisaldab kodujuust palju valke. Seetõttu on kodujuust oluline mitmes dieedis ja sportlaste, eriti kulturistide toitumises. Kodujuust sisaldab ohtralt kaseiini ja seepärast soovitatakse seda süüa hilisõhtuti enne magamaminekut.
Kodujuustu võib süüa eraldi toiduna, kuid seda kasutatakse ka mitmesugustes salatites või salatite lisandina.
Eestis hakati kodujuustu tootma selleks, et täita Moskva poolt Eesti NSV-le seatud juustutootmisplaani. Nimelt nõudis NSV Liidu Riiklik Plaanikomitee viisaastakuplaan Eesti NSV juustutoodangu peaaegu kahekordistamist, mistõttu hakati lisaks tootma kodujuustu, mida aruannetes kajastati juustuna.
Viited
Gaztanbera
Kaitsemõisa
Kaitsemõisa on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tabivere valda.
1. detsember
1. detsember on Gregoriuse kalendri 335. päev (liigaastal 336. päev). Juliuse kalendri järgi 18. november (1901–2099).
Augustin Pyrame de Candolle
Pärast Genfi ülikooli lõpetamist siirdus ta Pariisi, kus 1799 avaldas neljaosalise teose "Plantarum historia succulentarum" ja 1802 "Astragalogia". Nendega pälvis ta Georges Cuvier' ja Jean-Baptiste Lamarcki tähelepanu.
Ta oli esimene, kes sõnastas olelusvõitluse, mida ta nimetas "looduse sõjaks". Nimelt kirjutas ta, et taimed on üksteisega sõjas, mille all pidas ta silmas võitlust valguse, toitainete ja teiste loodusressursside pärast. Need tema vaated mõjutasid ka Charles Darwinit.
1804 sai ta Pariisis meditsiinidoktoriks. Seejärel avaldas ta uurimuse "Essai sur les propriétés médicales des plantes" ja 1806 uurimuse "Synopsis plantarum in flora Gallica descriptarum". Prantsusmaa valitsuse palvel veetis ta järgmise 6 aasta suved botaanika- ja põllumajandusuuringutes kõikjal Prantsusmaal. Uuringute tulemused avaldas ta 1813 teoses "Théorie élémentaire de la botanique" ("Botaanika algteooria"). 1807 määrati ta Montpellier' ülikooli arstiteaduskonna botaanikaprofessoriks. 1810 asutati samas ülikoolis loodusteaduskonna botaanika õppetool, kus ta töötamist jätkas. 1816 naasis ta oma sünnilinna Genfi ja 1817 kutsus Genfi kantonivalitsus ta äsjaloodud loodusajaloolase ametikohale. Genfis töötas ta surmani ja oma ülejäänud elu pühendas ta endaloodud taimeklassifikatsiooni täiustamisele.
Tema tuntuim teos oli "Prodromus Systematis Naturalis Regni Vegetabilis", millest ta jõudis enne surma välja anda 7 köidet. Teose lõpetas tema poeg Alphonse Pyrame de Candolle.
Tema kirjeldatud taksonite juurde märgitakse autorilühend DC..
Haava (Tartu)
Haava on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Haava külas asuvad kunagise Haava mõisa varemed.
1977. aastal liideti Haava külaga Engevere.
Haava
Haava on mitme Eesti küla nimi:
Charles Edward Spearman
Charles Edward Spearman (10. september 1863 – 7. september 1945) oli inglise psühholoog. Ta on tuntud oma statistikaalaste tööde järgi, sealjuures kirjeldava faktoranalüüsi ja Spearmani astakkorrelatsiooni kordaja väljatöötajana. Samuti tegi ta viljakat tööd inimintelligentsust kirjeldavate mudelite loomisel (sh esitas teooria, et erinevate kognitiivsete võimete testide skoorid peegeldavad ühte ainsat üldise intelligentsuse faktorit), ning lõi g faktori mõiste.
Elu
Spearmani taust oli psühholoogi jaoks suhteliselt ebaharilik. Lapsepõlves oli tema ambitsiooniks akadeemiline karjäär. Kõigepealt astus ta aga Briti Armeesse. 15 aasta pärast tuli ta sealt ära, et omandada doktorikraad eksperimentaalpsühholoogias. Suurbritannias nähti tol ajal psühholoogiat filosoofia osana ning Spearman otsustas õppida Leipzigis Wilhelm Wundti juures, kuna tal ei olnud ka tavapäraselt nõutavat kvalifikatsiooni ja Leipzigi vastuvõtu poliitika oli väga liberaalne. Seal kohtus ta kahe inimesega, keda väga imetles: Krueger ja Wirth. Ta alustas õpinguid aastal 1897 ja peale mõningaid viivitusi (kutsuti vahepeal armeesse tagasi) sai ta kraadi kätte aastal 1906. Selleks ajaks oli ta juba avaldanud töö intelligentsuse faktoranalüüsist (1904). Spearman kohtus psühholoog William McDougalliga, kellele ta avaldas sügavat muljet. McDougall korraldas peale enda lahkumist Spearmani teda Londoni ülikoolis asendama. Spearman jäi ülikooli kuni pensionini aastal 1931. Algselt oli ta lektor ja väikese psühholoogialaboratooriumi juhataja. 1911 sai ta professorikoha. 1928. aastal loodi ülikooli alla eraldi psühholoogia osakond ning siis sai tema tiitliks psühholoogia professor.
Spearmani mõjutasid oluliselt Francis Galtoni tööd. Galton oli üks teerajajaid psühholoogias, kes lõi korrelatsiooni mõiste, mis oli peamine Spearmani poolt kasutatud statistiline funktsioon. Statistikas rajas Spearman astakkorrelatsiooni (1904), tavapärase Pearsoni korrelatsiooni mitte-parameetrilise versiooni, samuti algse variandi faktoranalüüsist. Tema tööd statistika vallas ei hinnanud aga tema kolleeg Karl Pearson ning nende vahel oli pikaajaline vihavaen. Kuigi Spearmani tunnustati tema elupäevil kõige enam just tema statistikaalase töö eest, pidas ta ise seda kõrvaliseks ning oma peamiseks eesmärgiks leida psühholoogia põhilised seaduspärad. Tänapäeval tunnustatakse tema tööd mõlemas valdkonnas. Spearmani elu algas ja lõppes Londonis. Tal oli kolm tütart ja üks poeg.
Intelligentsuse teooria
Spearmani mudeli põhiseisukoht on, et kõikides vaimsetes võimetes avaldub üldine vaimne võimekus (general intelligence ehk g-faktor), s.o taiplikkus, võime arutleda, lahendada probleeme ja mõelda abstraktselt. Sellele lisanduvad vaimsed erivõimed on spetsiifilised faktorid (s-faktorid), mis kõik on suuremal või vähemal määral seotud üldise võimekusega.
Spearmani ideesid kritiseeris oma artiklis (1938) psühholoog Louis L. Thurstone, kes väitis, et tema uuringute kohaselt on võimalik intelligentsus liigitada seitsmesse peamisse kategooriasse: numbriline, arutlev, ruumiline, tajuline, mälu, verbaalne voolavus ja verbaalne mõistmine. Raymond B. Cattell 1963. aastal küll nõustus Spearmani teoreetilise kontseptsiooniga, kuid tõstis esiplaanile leiud oma intelligentsuse analüüsist. Tema analüüsi kohaselt jaguneb intelligentsus kaheks allüksuseks tuntud kui voolav ja kristalliseerunud intelligentsus. Kuigi Spearman väitis, et g ilmneb ainult mitmete testide koosvaatlemise tulemusena, viis mõte, et nende taga on üks ühine üldine võimekus selleni, et hakati looma teste, mis võiks mõõta just seda üldist võimekust. Raveni progressiivseid maatrikseid võib lugeda üheks selliseks testiks, kuigi Raven ise ütles selgelt, et tema teste ei peaks käsitlema kui intelligentsustesti.
Kuigi Spearman väitis, et g määrab väga palju individuaalsetest erinevustest võimekuses, arvas ta ka, et "iga normaalne mees, naine, ja laps... on milleski geenius... jääb vaid avastada, milles..." Nii nagu ka Arthur Jensen pärast teda, arvas Spearman, et selliste testide, millest on võimalik eraldada g, koht ei ole koolis, kuna see võtab nii õpetajate, õpilaste kui lapsevanemate tähelepanu ära sellelt, mis on hariduses tegelikult oluline – "leida igas õpilases talent, mis temas peitub". Spearmani mudel oli küll mõjukas, aga paljud autorid on seda ka kritiseerinud.
Faktoranalüüs
Faktoranalüüs on statistiline test, mida kasutatakse, et leida suhteid mitme omavahel korreleeritud muutuja vahel. Spearmanil oli selge roll selle loomises. Spearman lõi faktoranalüüsi mõiste ning kasutas seda kognitiivse soorituse analüüsimisel. Faktoranalüütilised andmed olid need, mis viisid Spearmani võimekuse üldise ja spetsiifilise faktori mudeli püstitamiseni. Spearman kasutas matemaatilisi protseduure psühholoogilisel fenomenil ning vormis oma analüüsi tulemused teooriaks, mis on suuresti mõjutanud kaasaegset psühholoogiat. Faktoranalüüs ja selle kaasaegsed edasiarendused, kinnitav faktoranalüüs ja struktuurvõrrandite mudelid, on suures osas tänapäevase käitumise uurimise alustaladeks.
Erhu
pisi|Erhu pisi|Erhu kõla Erhu (Hiina kiri: 二胡, pinyin: èrhú; [aɻ˥˩xu˧˥]) on Hiina päritolu rahvuspill ja üks populaarsemaid hiina muusikas kasutatavaid poogenkeelpille, kus hiinakeelne nimetus èrhú 二胡 viitab sellele, et pillil on kaks keelt.
Stuudioalbum
Stuudioalbum on muusikaalbum, mis on kokku pandud helistuudios salvestatud lugudest.
Erhu
Maksimaalne ulatus on kolm ja pool oktaavi, peamiseks mänguulatuseks siiski kaks ja pool oktaavi. Tuntud samuti kui Himaalaja eelmägedes naxi rahva iidse kultuuri varajase muusika (Lijiangi dongjing) ansamblites Vana-Hiina viieastmelise helirea esimesele noodile vastav kahekeelne nanhu (c:南胡, p:nánhú). Erhu ' t nimetatakse hiina kahekeelseks viiuliks, sest nii meloodiliselt kui instrumentatsioonilt ja helilaadilt selle hääl on viiuli moodi, kuid peenem. Erhu on kookospähklikujulise kõlakorpusega hiina viiuli Yehu sarnane ja nimetatakse sageli lõuna viiuliks. Erhu kuulub huqini perekonda koos Hiina traditsiooniliste keelpillidega zhonghu, gaohu, sihu, banhu, jinghu ja on perekonna vahest tuntuim liige. Sugulaspillideks on balalaika, buzuki, domra ja lauto.
Stuudioalbum
Stuudioalbumi salvestamine stuudios ja järeltöötlus võib võtta aega mõnest päevaks mitme aastani. Tavaliselt on albumi salvestamine ette planeeritud ja paika pandud ka avaldamise aeg. Kuid stuudioalbum võib ilmuda ka aastaid pärast salvestamist, isegi pärast esitaja tegevuse lõpetamist või surma.
Erhu
Muuhulgas peetakse erhu ' t arenenuks hiinlaste kahekeelsest xiqin-lautost, mille juured leiduvad tuhat aastat tagasi Hiinas elanud mongoli Xi-rahva hulgast, ja kinnitab väidet huqini pere mongoolia päritolust. Erhu oli kasutusel Tangi ja Songi dünastia aegses vana-Hiina õukonnamuusikas. Tangi keisri Li Longji kaks rituaalset kompositsiooni on aastast 741. Tolleaegne taoistlik rituaalne ja konfutsianistlik “õrn muusika” on aidanud säilitada Songi dünastia (960–1272) aegadest pärinevaid luuleteoseid. Erhu on arvatavalt tulnud Hiinasse Kesk-Aasiast umbes 8.–10. sajandil, mil Tangi dünastia (618–906) ajal olid Hiinas Pärsiast tulnud õpetlased suure au sees ja just sel ajal hakkas eriliselt õitsema ka muusikaline kultuur, mille mõjud Pärsiast olid selgelt tuntavad. IX sajandil oli erhu enamjaolt kasutusel hiina rahvusooperis ja oma suurest populaarsusest hoolimata arenes sooloinstrumendiks alles 1900. aastatest alates.
Erhu ehitus
Erhu ' l on olulise vertikaalse ulatusega pulgakujuline kael, mille otsas on kaks suurt virblit ja mille allosas on väike resonaator ehk kõlakast, millele on puidust kõlalaua asemel tõmmatud püütoninahk. Kaht (varem siidist keerutatut, aga tänapäeval tavaliselt metallist valmistatut) lähestikku asetsevat keelt kandev sadul (Qiān jin) on kui kaela ümber keritud pael. Erhu ebatavaline hääl sünnib püütoninaha vibratsioonist. Poogna otste vahele on pingutatud hobusejõhvide kimp. Erhu kõrguseks on tavaliselt 81 cm.
Stuudioalbum
Enamasti sisaldab stuudioalbum esitaja varem avaldamata originaallugusid. Stuudioalbumil võib olla ka kavereid. Täielikult kaveritest koosnevat albumit nimetatakse ka kaveralbumiks.
Erhu
Erhu ehitus
Erhu valmistusmaterjalide hulka kuuluvad zi tan (紫檀 tiibviljakute perekonda kuuluv punane sandlipuu), punapuidud Lao hong mu (老红木) ja hong mu (红木) ning wu mu (乌木 must puit).
Stuudioalbum
Stuudioalbumi materjali salvestamisel võib osaleda lisaks albumi põhiesitajale külalisesinejaid, keda tavaliselt esitaja kontsertidel ei ole.
Erhu
Erhu ehitus
1988. aastal Hiina langetas otsuse CITESi poolt määratud ohtu sattunud liikide riikidevahelist importi ja eksporti reguleeriva rahvusvahelise valitsustevahelise lepingu kohaselt, et litsentseerimata püütoninahkade kaubitsemine ja kasutamine on ebaseaduslik. Kagu-Aasia püütoninahamüüjate teenuseid hiina muusikariistade tootjatele reguleeritakse Hiina riikliku metsandusadministratsiooni sertifikaadisüsteemi alusel. Alates 1. jaanuarist 2005 uute määruste järgi peab erhu ' l peab olema metsandusadministratsiooni sertifikaat, et instrumendis kasutatav nahk ei ole loodusest püütud püütoni, vaid kasvandustes kasvatatud püütoni nahk. Väljaspool Hiinat igale erhu tootjale on oma riigi valitsuse emiteeritud CITESi litsents. Mõned Erhu’d on valmistatud ümbertöödeldud toodetest.
Stuudioalbum
Tähtsamatest ja menukamatest stuudioalbumitest võidakse teha uusväljaandeid. Need võivad olla originaalalbumi salvestiste uuestitöötlused (näiteks omaaegsest täiuslikuma tehnika abil).
Erhu
Erhu ehitus
Hongkongi Hiina orkester aastal 2005 tegi algatuse püütoni naha väljavahetamiseks alternatiivide leidmisele ja on sellest ajast alates kavandanud Eco-Huqin seeria, kus püütoni nahka asendab polüetüleen tereftalaat (PET (Nr 1) ehk PETE).
Stuudioalbum
Stuudioalbumil sisalduvaid lugusid võidakse välja anda ka singlitena, tihti enne kogu albumi avaldamist.
Erhu
Erhu ehitus
Erhu osad:
Enamik erhu ' dest on muusikariistatehaste masstoodang. Kolm peamist erhu tootmiskeskust paiknevad Pekingis, Shanghaiis ja Suzhous, mis on moodustunud aastate jooksul erhu-valmistajate eratöötubade ühinemisel tootmiskollektiivideks. Kuigi enamik erhu ' dest on tootmisliinidelt, parima kvaliteediga instrumente valmistatakse spetsialistide käsitööna.
Mängutehnika
thumb|left|Erhu-orkester Erhu mängijapoolne keel on tavaliselt häälestatud d4 ja väljaspoolne a4, mis on sama nagu kaks keskmist viiulikeelt. Helikõrgust muudab vasak käsi liikudes rõhtsuunas, sõrmedega antakse positsiooni ulatus ja meetodiks on huan ba (positsioonimuutus). Mängutehnika olulisemateks eripäradeks on see, et helikõrguse muutmiseks ei suruta keeli sõrmlaua vastu, vaid neid kaetakse näppudega õhus. Seetõttu toon on veidi segane, emotsionaalsust lisab põhiliselt rou xian (vibraato). Tavaliselt umbes 76–81 cm pikkune poogen ehk vibu on mängija parempoolses altkäe haardes ja see ei liigu mitte keelte peal, nagu näiteks kõigil Lääne poogenpillidel, vaid on kinnitatud üksteisele lähedalasuvate, tavaliselt kvinti häälestatud keelte vahele. Väljaspoolset keelt helisema pannes mängija vajutab poogna kehast eemale, ja toob käe tagasi tehes poognatõmmet endapoolsele keelele. Mängides muusik istub toolil ja hoiab pilli kaela vertikaalselt kõlakasti toetudes mängija vasakule reiele. Viimastel aastatel esitajad on mänginud seistes, kasutades spetsiaalselt välja töötatud turvavööd. Kuna tehnikas ei kasutata sõrmlauda ega pillikeeled puuduta instrumendi kaela, heli liigub sujuvalt ja lisab rahulikkust, aga toon on veidi segane ja võib kuulaja jaoks tunduda ebapuhas. Tänapäeval Erhu’t mängitakse parema käe teise sõrmega pillikeeli sõrmitsedes, mil tekib kuiv, summutatud ja kajatu heli.
Levik
Erhu ' t kasutatakse peamiselt Hiina traditsioonilises folkmuusikas, samuti hiina ooperiorkestrites ja ansamblites nii soolo- kui saateinstrumendina. Alates 1920. aastatest, kui erhu’le kirjutas palju muusikat helilooja Liu Tyanhua, instrumenti hakati kasutama mingil määral lääne akadeemilises muusikas. Väga mitmekülgse instrumendina kasutatakse seda tänapäevases pop-, rokk-, džäss-, jne muusikas. Erhu-muusikat kasutab maailmakuulus tsirkusetrupp Cirque du Soleil ehk Päikesetsirkus oma lavastuses ”O”.
Paralleelselt hiina rock'n'roll ' i yaoguniga ja kohati selle raames levis 1980. aastatel Hiina põhjaosas muusikastiil xibeifeng e loodetuul, mis ühendas kohaliku rahvalaulu ja jõulise kitarriroki elemente, mil elektrikitarrid, klahvpillid ja trummid olid pigem taustaks traditsioonilistele hiina instrumentidele, sellistele nagu Erhu, suona ja dizi. Vaatamata ilmsele seosele Läänest pärit rock'n'roll ' iga olid xibeifeng’is esikohal siiski kohaliku pärimusmuusika tunnused ning kõrge ja pingutatud vokaal ning lugude meloodiad matkisid Loode-Hiina provintside Gansu ja Shaanxi rahvalaulu. Nelja hiina tüdruku ansambel “Tõusev kuu” on asutatud 1998. aastal ja kõik selle neli liiget on saanud muusikalise hariduse konservatooriumist, nad on mänginud oma maa tipporkestrites. Ansambel on keskendunud Hiina 1500 aasta vanuse muusikatraditsiooni elustamisele ja toob sõnumeid ühest maailma vanimast kultuurist. Nad mängivad ajaloolisi instrumente, nagu gu zheng (16–25 keelega tsitter), pipa (neljakeelne näppepill), yang qin (nelinurkse kujuga hiina haamer-dulcimer) ja erhu. Oma tegevuse jooksul on ansambel astunud üles paljudes maades. 2002. aastal oli neil kontserdireis Ameerika Ühendriikidesse, kus nad andsid 13 kontserti 7 linnas. 2003. aastal võtsid nad osa Hiina kultuurinädala üritustest Skandinaavia maades. thumb|Hsu-nami Erhu esineb koos hiina rahvuslike instrumentidega nagu Pipa tänapäeva Hiina instrumentaalmuusikas, kus ansambel Twelve Girls Band traditsioonilise hiina muusika kõrval esitab Lääne klassikalist ja popmuusikat. Viimasel ajal paljud muusikud mitmel pool maailmas on kasutanud erhu ' t rokkmuusika vabamas kontekstis. Erhu on New Jersey (Ameerika) progerokibändi ”Hsu-nami” psühhedeelse, progeroki ja funkmuusika juhtiv pill, mida mängib asutaja ja laulja Jack Xu. Samuti erhu’t mängib Ukraina Odessa linna muusikakollektiivi Flëur liige Anastasia Kuzmina. Erhu’t mängib Taiwani metallmuusikabändi Chthonic liige Freddy Lim ning selle meloodia kõlab vene-juudi päritolu laulja, laulukirjutaja ja pianisti Regina Spektori loodud laulus "Field Below". Ka jaapani naishelilooja ja muusik Chie Mukai on oma underground-stiilis muusikat viljeleva ansambli Ché-Shizu kontsertidel kaasanud erhu-mängu. Underground-tantsumuusika duo USS ehk Ubiquitous Synergy Seeker Kanadast kasutab erhu ' t mitmes kontekstis ja USAst Nine Inch Nailsi liige Joshua Eustise erhu-mäng saadab ringreisidel tema hitti "Disappointed" ("Pettunud"). Toronto arst ja helilooja Ian Pun (潘彥衡; sünd. 1965) kasutab erhu ' t kombineeritud funk-kitarri riffil 2011. a., mida esitavad muusikud Amely Zhou ja Jaro Dabrowski.
Erhu levis koos hiina viiulitega naabermaadesse Taisse ja Kambodžasse. Kambodža pulmapidudes ansamblid kasutavad sageli erhu’t. Torukujulise kaela tõttu vastab erhu Tai So duangi, samas kui yehu taas sor ud. Aafrikas esineb sarnaseid ühekeelseid viiuleid nagu Etioopias ja Eritreas kasutatav masenqo ning Ugandas nn ühekeelsed (nn toru-) viiulid endingidi. Erhu sugulaste hulka ilmselt kuuluvad Indias ja Sri Lankas kasutatav ravanahatha ning Mongoolia morin huur, mille sugulus on veel ebaselge.