cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Magnetdiood
Magnetdioodi germaaniumist kiibi ühes otsas on tekitatud elektron- ehk n-juhtivusega tsoon ja teises otsa auk- ehk p-htivusega tsoon. Nende vahel on võrdlemisi lai omajuhtivusega piirkond (vt ka pin-diood). Selle piirkonna ühel äärealal on moodustatud rekombinatsioonitsoon (R-tsoon), mis neelab laengukandjaid.
Kui magnetdioodile rakendada magnetväli, hakkavad elektronid Lorenzi jõu mõjul liikuma ja R-tsooni sattudes neelduvad selles. Nii tekib elektronidest küllastunud tõkkekiht, millel on suur takistus. Välise magnetinduktsiooniga saab muuta laengukandjate rekombinatsiooni ja seega ka takistust dioodi elektroodide (väljaviikude) vahel.
Magnetdioode kasutatakse näiteks pöörete arvu loendurites.
Eesti kirikutüli (1993)
Eesti kirikutüli on 1993. aastal Konstantinoopoli Oikumeenilise Patriarhaadi ja Moskva patriarhaadi vahel puhkenud konflikt seoses sellega, kummal neist on õigus taastada Eestis aastatel 1920–1945 tegutsenud Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik ning kelle kanooniline territoorium on Eesti.
Kujunemine
1993. aasta aprillis alustas Eestis tegevust Moskva patriarhaadile alluv Eesti Õigeusu Autonoomne Vikaarpiiskopkond ja sama aasta augustis Konstantinoopoli patriarhaadile alluv Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik. 20. veebruaril 1996 taasjõustas Konstantinoopoli patriarh Bartholomeus EAÕK-le antud tomose.
Kaladi
Kaladi (murdes ka: laudik, kalasi) on endisaegne kalavõrgu silmade sõlmimisel kasutatud 10–15 cm pikkune puuliist.
Ariège'i departemang
2015. aastani kuulus departemang Midi-Pyrénées' piirkonda.
Departemang jaguneb halduslikult järgmiselt:
Leho Ainsaar
Leho Ainsaar (sündinud 10. juunil 1963) on eesti geoloog. Alates 2008. aastast on ta Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudi direktor.
2001. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja "The Middle Caradoc facies and faunal turnover in the late Ordovician Baltoscandian Palaeobasin: sedimentological and carbon isotope aspects".
2002−2007 oli ta Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna prodekaan.
Carlos Vela
Carlos Alberto Vela Garrido (sündinud 1. märtsil 1989 Cancúnis) on Mehhiko jalgpallur, kes mängib ründajana Major League Socceri klubis Los Angeles FC.
Koondisekarjäär
2005. aasta tuli Vela Mehhiko noortekoondisega noorte maailmameistriks. Ta oli viie väravaga turniiri suurim väravakütt ja võitis Kuldse Palli auhinna.
Mehhiko rahvuskoondises mängis Vela aastatel 2007–2018 kokku 72 korda ja lõi 19 väravat. Koondisedebüüdi tegi Vela 2007. aasta septembris sõprusmängus Brasiilia vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 16. oktoobril sõprusmängus Guatemala vastu.
2009. aasta CONCACAF Gold Cupi finaalmängus 26. juulil lõi ta värava USA vastu ning võitis koondisega turniiri.
2018. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta penaltist värava Lõuna-Korea vastu.
Ta kuulus Mehhiko koondisse ka 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel.
Čarscviaty järv
Čarscviaty järv ehk Tšarstsvjatõ järv (valgevene keeles Чарсцвяцкае возера, ka Чарсцвяты, vene keeles Черствятское озеро (Tšerstvjatskoje)) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Ušačy rajoonis. Järv asub merepinnast 129,3 meetri kõrgusel Ušačy järvestikus, selle valgala on 152 km². Järvest voolab välja Harbacica oja, mis suubub Pavułle järve.
Põhi on kalda lähedal liivane, sügavamal kui 1 meeter aga kaetud sapropeeliga. Čarscviaty on eutroofne järv, vee läbipaistvus on 0,8 meetrit. Järves on makrofüütide kasvuks soodsad tingimused, soodsail aastail katavad nad enam kui poole järve pinnast. Taimestikus on valdavad harilik pilliroog, kõrkjas, hundinui, parthein, sügavamas vees penikeeled.
Kaladest leidub järves linaskit, haugi, kokre, säinast, latikat, angerjat ja särge.
Maamõõl
Maamõõl (Geum urbanum L.) on roosõieliste sugukonda mõõla perekonda kuuluv taimeliik.
Taim on Eestis tavaline, ei kuulu looduskaitse alla ja kasvab võsastikes, metsa- ja teeservades. Lisaks Eestile kasvab maamõõl veel Euraasia ja Põhja-Ameerika parasvööndis.
Kirjeldus
pisi|Maamõõla õis Maamõõl on kaheiduleheline mitmeaastane 15–70 cm kõrgune rohttaim.
Maa-aluse osa moodustavad juur ja risoom. Maamõõlal on sammasjuurestik ning esinevad ka juurmised lehed. Risoomil ja juurel on iseloomulik lõhn, mis meenutab nelki. Juured sisaldavad tanniine (15–20%), eeterlikke õlisid, geiini ehk eugenoolvitsianosiidi, parkhapet, vaiku, glükosiidi. Risoom sisaldab roosuhkrut, tärklist, park- ja värvaineid, vähemal määral eeterlikke õlisid.
Vars on püstine, õõnes, lühikeste udemete ja pikkade karedate karvadega kaetud, harunenud.
Maamõõlal on katkestunult sulgjad lehed, s.t sulgjad liitlehed, millel suuremate ja väiksemate lehekeste paarid vahelduvad, kusjuures maamõõla tipmine leheke on teistest oluliselt suurem. Taime alumised lehed on jagused, ülemised hõlmalised. Lehtede roots on väga lühike, mõnel isendil ei pruugi see isegi märgatav olla. Maamõõlal on lisaks suured, varreümbrised abilehed, mille servadel on suured sisselõiked. pisi|Maamõõla vilikond Õied on mõlemasugulised, kaheli õiekattega, viietised, püstised ja kollased, umbes 1–1,5 cm läbimõõduga ning asuvad üksikult peenikestel raagudel. Tupplehed on rohelised ning käänduvad pärast õitsemist tagasi, kroonlehed on kollased, neid on ühel õiel 5. Õiepõhi on karvane, õieraol on rohkelt udemeid ja näärmekarvu. Maamõõl õitseb juunist augustini.
Viljaks on pähklike, millel on pikk, tipus haakjalt kõverdunud nokk. Viljad asuvad ümaras kogumikus – viljanutis.
Ürt (kogu maapealne osa) sisaldab tanniine ehk parkaineid.
Levila
Maamõõl on levinud Euroopas, Põhja-Ameerikas ja Aasias ning kasvab asulate ümbruses, jäätmaal, niitudel ja metsaservades, võsastikes, teeservades. Metsadest eelistab hõredaid laane- ja salumetsi. Eestis on ta tavaline taim ega kuulu kaitstavate taimede hulka.
Eluvorm ja paljunemine
Maamõõl on mitmeaastane ühekojaline suvehaljas rohttaim, kes õitseb juunist augustini. Maamõõl paljuneb nii seemnetega kui ka vegetatiivselt, teda tolmeldavad putukad ning tema vilju levitavad loomad.
Ravimtaimena
Maamõõla ravitoime seisneb peamiselt tema tanniinisisalduses, droogina kasutatakse juurt risoomiga ja ürti. Ravimtaimena on maamõõla koguni põllul kultuurina kasvatatud. Maamõõla juurt, risoomi ja ürti kasutatakse rahvameditsiinis seespidiselt kõhulahtisuse, seedehäirete ja isutuse korral, harvem palaviku ja südamehäirete, eriti südamepöörituse raviks. Välispidiselt leevendatakse maamõõla juure ja risoomi abil hemorroide, naha- ja limaskestapõletikku ja muid nahahaigusi. Ürti ehk maapealset osa tarvitatakse lisaks ülalnimetatule ka lihase- ja närvivalu vastu. Homöopaatias leiavad juured ja risoom kasutust neeru- ja kuseteede haiguste korral. Rahvameditsiinis on mainitud maamõõla kasutamist ka skrofuloosi ja malaaria raviks, lisaks on välja toodud tema toniseeriv toime. Levinuimad maamõõla kasutusviisid rahvameditsiinis on juurest ja risoomist valmistatud tee, peen pulber, keedis, viinaleotis, harvem õlleleotis; ürdist valmistatakse teed ja pulbrit.
Vastunäidustuste kohta andmed puuduvad, maamõõla kasutamist soovitatakse raseduse ja imetamise ajal vältida. Päevane annus on ürdi puhul 1–4 grammi, juurte ja risoomi tarvitamise puhul on see teadmata.
Juurt tuleb koguda aprillis ja mais, kuivatada temperatuuril kuni 35 °C. Ürti tuleb koguda õitsemise ajal (juuni-august) ning kuivatada.
Muud kasutusalad
Iseloomuliku nelgilõhnasarnase lõhna tõttu saab maamõõla juurt ja risoomi kasutada nelgi asendajana näiteks marinaadides, samuti maitsestatakse maamõõlaga mõnda alkohoolset jooki. Maamõõla noori lehti kasutatakse nende märkimisväärse C-vitamiini sisalduse tõttu salatite valmistamisel, risoomi on kasutatud tärklise, roosuhkru ja värvainete allikana.
Lähedased taimeliigid
Maamõõlaga sarnanevad koostiselt ja toimelt ojamõõl (Geum rivale L.), vahelmine mõõl (G x intermedium ehk G. rivale x G. urbanum), jaapani mõõl (G. japonicum), püstmõõl (G. aleppicum ehk G. strictum) ja kolmeõieline mõõl (G. triflorum ehk G. ciliatum).
Meresõitja
Meresõitja on inimene, kes sooritab oma elu jooksul palju merereise. Tavaliselt on see tuntud ekspeditsiooni juhendaja, mille eesmärk on tundmata maade avastamine või vähem tuntud maailmamere ja rannikualade uurimine.
Mõned meresõitjad oli ekspeditsioonis juhendaja rollis peale ka teadlased, kaupmehed või sõjaväelased, kelle eesmärk oli kolooniate rajamine.
Karl Waldhauer
Karl Friedrich Werner Micahel Waldhauer (8. detsember 1821 – 30. aprill 1899) oli Läti silmaarst.
Karl Waldhauer sündis Preisi kuningriigis Ida-Preisimaal Sallenis mõisavalitseja Christoph Waldhaueri ja Dorothea Eleonore Moelleri pojana. Ta lõpetas Miitavi gümnaasiumi. Ta õppis arstiteadust aastatel 1840–1843 Köningsbergi ülikoolis ja seejärel 1843–1845 Halle ülikoolis, kus kaitses meditsiinidoktori väitekirja. Ta sooritas arstieksami Venemaal Peterburi Meditsiini ja Kirurgia Akadeemias.
Waldhauer praktiseeris arstina 1846–1847 Liivimaal Alt-Rahdenis, 1847–1852 Kuramaal Baldohnis ja 1852–1856 Liivimaal Kirchholmis. 1856–1857 spetsialiseerus ta silmaarstiks Berliinis Graefe juures ja Pariisis Desmarresi juures. 1858–1880 töötas ta silmaarstina Riias.
Aastatel 1864–1880 oli ta Reimersi Oftalmoloogiainstituudi direktor.
Ta asutas 1872 Riias Pimedate Instituudi. Aastatel 1881–1891 oli ta vabakutseline silmaarst ja Diakonissihaigla oftalmoloogia osakonna juhataja Miitavis.
Walghauer oli edukas tegevarsti, teadlase, kliinikumi juhataja ja õppejõuna, oli Riia Arstide Ühingu liige.
Tema järgi on nimetuse saanud Arlt-Waldhaueri silmalauoperatsioon (trichiasis).
Tema lapselaps Oskar Waldhauer oli vene ja nõukogude kunstiajaloolane, kes töötas Peterburis Ermitaažis.
Olulisuse tõenäosus
Olulisuse tõenäosus on väikseim olulisuse nivoo, mis antud valimi põhjal lubab vastu võtta alternatiivse hüpoteesi. See näitab antud valimi sobivust nullhüpoteesiga.
Kronoby vald
Kronoby (soome keeles Kruunupyy) on vald Soomes Pohjanmaa maakonnas.
Valla pindala on 752,7 km2, millest 40 km2 moodustab vesi.
Naabervallad on Kokkola linn, Kaustineni vald, Veteli vald, Evijärvi vald, Pedersöre vald ja Luoto vald.
83,3% elanikest räägib emakeelena rootsi keelt ja 15,6% soome keelt. vasakul|pisi|Kronoby kirik
Christian Fuchs
pisi|Christian Fuchs 2016. aastal Austria koondises Christian Fuchs (sündinud 7. aprillil 1986 Neunkirchenis) on Austria jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Major League Socceri klubis Charlotte FC.
Ta alustas klubikarjääri Wiener Neustadtis. 2003. aastal liitus ta Austria kõrgliigaklubiga SV Mattersburg.
Aastatel 2008–2015 mängis Fuchs Saksamaa kõrgliigas: aastatel 2008–2010 VfL Bochumis, 2010–2011 FSV Mainzis ja 2011–2015 Schalkes. 2011. aastal võitis ta Schalkega Saksamaa superkarika.
2021. aasta juunis sõlmis ta lepingu klubiga Charlotte FC, mille esimene hooaeg Major League Socceris algas 2022. aastal. 2021. aasta teises pooles mängis ta USL Championshipi klubis Charlotte Independence.
Austria jalgpallikoondises mängis Fuchs aastatel 2006–2016 kokku 78 korda. Koondisekarjääri ainsa värava lõi ta 17. novembril 2010 sõprusmängus Kreeka koondisega. Ta kuulus Austria võistkonda 2008. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Fabian Schär
Fabian Lukas Schär (sündinud 20. detsembril 1991 Wilis) on Šveitsi jalgpallur, keskkaitsja. Ta mängib Premier League'i klubis Newcastle United ning kuulub Šveitsi koondisse.
Koondisekarjäär
2014. aasta maailmameistrivõistlustel Brasiilias mängis ta Šveitsi koondises viimases alagrupimängus Hondurasega ja kaheksandikfinaalis Argentinaga, mõlemal korral kuulus ta algkoosseisu.
27. märtsil 2015 lõi ta Šveitsis Lucerne'is toimunud EM-i valikmängus värava Eesti vastu.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Prantsusmaal lõi ta esimeses alagrupimängus Albaania vastu viiendal minutil värava, mis tõi Šveitsile 1:0 võidu.
Shuto Yamamoto
Shuto Yamamoto (jaapani keeles 山本 脩斗 Yamamoto Shūto; sündinud 1. juunil 1985) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 2017 1 mängu.
Windecki suvemõis
Windecki suvemõis asus aadressil Tuulenurga tänav 3 (varem Kose tee 3).
Selle ostsid Scheelid 1925. aastal ja selle järgi on seda nimetatud ka Scheeli suvemõisaks.
Paolo Gentiloni
Paolo Gentiloni Silveri (sündinud 22. novembril 1954 Roomas) on Itaalia poliitik.
Ta on alates 1. detsembrist 2019 von der Leyeni komisjonis Euroopa Komisjoni majandusvolinik.
Ta lõpetas Torquato Tasso klassikalise lütseumi. Seejärel lõpetas ta Rooma Sapienza Ülikooli politoloogia alal.
Poliitiline tegevus
Ta kuulub Demokraatlikku Parteisse.
2001. aasta Itaalia parlamendivalimiste ajal valiti ta Itaalia Parlamendi liikmeks (erakonna Democrazia è Libertà - La Margherita nimekirjas). 17. maist 2006 kuni 8. maini 2008 oli ta Itaalia sideminister (Romano Prodi teises valitsuses).
31. oktoobrist 2014 kuni 11. detsembrini 2016 oli ta Itaalia välisminister. 11. detsembril 2016 tegi Itaalia president Mattarella Gentilonile ülesandeks moodustada uus valitsus.
12. detsembrist 2016 kuni 1. juunini 2018 oli ta Itaalia peaminister.
Rolls-Royce Holdings
Rolls-Royce Holdings plc on Briti rahvusvaheline ettevõte, mis moodustati 2011. aasta veebruaris, omandades 1904. aastal asutatud Rolls-Royce'i, mis projekteerib, toodab ja levitab lennunduse ja teiste tööstusharude elektrisüsteeme. Rolls-Royce on maailma suuruselt teine õhusõidukite mootorite valmistaja ning sellel on suured ettevõtted mere- ja energiasektoris.
Rolls-Royce oli maailma suurim kaitsepartner 2018. aastal, mõõdetuna kaitsetulude alusel.
Rolls-Royce Holdings plc on noteeritud Londoni börsile ja on FTSE 100 indeksi osa. Selle peakorter asub Londonis.
Salix jessoensis
Salix jessoensis on pajuliste sugukonda paju perekonda kuuluv puu.
Need pajud kasvavad meelsasti Kaug-Idas, eriti Jaapani mullas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Salix jessoensis seisuga 30.06.2016.
Susanna
Susanna on naisenimi.
Ühesiirdeline transistor
pisi|80px|n-kanaliga ühesiirde- transistori tingmärk
Suure takistusega aluskristalli on formeeritud üks pn-siire, millest väljub emitteri viik (E) ja kaks baasiviiku (B1, B2). Niisuguse seadise pinge-voolu tunnusjoonel on negatiivse takistusega osa (nagu näiteks tunneldioodil). See võimaldab luua lihtsaid impulsigeneraatoreid, näiteks türistoride tüürimpulsside kujundamiseks.
Järvamaa mõisate loend
Järvamaa mõisate loend on Järvamaa mõisate loetelu.
Ambla kihelkond
pisi|[[Ambla kirik]]
Anna kihelkond
thumb|[[Anna kirik]]
Järva-Madise kihelkond
pisi|[[Järva-Madise kirik]]
Paide kihelkond
thumb|[[Paide Püha Risti kirik]]
Seotud vektor
Vektorit, mille algus on punktis A ja lõpp punktis B, tähistatakse. Vektoreid võidakse tähistada ka ladina väiketähtedega, mille kohal on nool (või ka kriips), näiteks \vec{a}. Levinud on ka vektori sümboli panemine paksu kirja: \mathbf{a}.
Järvamaa mõisate loend
Peetri kihelkond
pisi|[[Järva-Peetri kirik]]
Türi kihelkond
thumb|[[Türi Püha Martini kirik, Türi kihelkonnakirik]]
Seotud vektor
Vektoril on loomulik seos rööplükkega, mis selgitab vektori nimetust (ladina sõnast vector 'vedaja'). Iga suunatud lõik määrab üheselt tasandi või ruumi rööplükke: näiteks vektor määrab rööplükke, mis viib punkti  A punktiks B, ja ümberpöördult, rööplüke, mis viib punkti  A punkti B, määrab üheselt suunatud lõigu (näiteks  ) suuna ja pikkuse (teiste sõnadega, määrab üheselt vabavektori ; tõepoolest, rööplükke korral nihkuvad kõik punktid ühes suunas ühele kaugusele, nii et vabavektoritena  ).
Vektori seostamine rööplükkena võimaldab vektorite liitmist loomulikult ja intuitiivselt defineerida, nimelt seostades liitmist rööplükete kompositsioonina (järjestikuse rakendamisena). Ka vektori korrutamine arvuga saab loomuliku tõlgenduse.
Vektori pikkus
Vektori pikkuseks nimetatakse lõigu AB pikkust, seda tähistatakse tavaliselt
Nullvektorid on vektorid, mille algus- ja lõpp-punkt langevad kokku. Nende pikkus on 0 ja nendele ei omistata suunda.
Kento Misao
Kento Misao (jaapani keeles 三竿 健斗 Misao Kento; sündinud 16. aprillil 1996) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2017–2018 6 mängu.
Galleria Doria Pamphilj
Doria Pamphilj galerii on suur, Doria Pamphilj palees (Palazzo Doria Pamphilj) Roomas väljapandud kunstiteoste erakogu, mille omanikuks on Genova päritolu Rooma Doria-Pamphili-Landi (või Doria-Pamphilj-Landi) aristokraadiperekond.
Väljapandud teosed
pisi|upright|Velázquez, Paavst Innocentius X portree pisi|upright|Tizian, Salomè Johannese peaga pisi|upright|José de Ribera, Püha Hieronymos
Valikloend galeriis väljapandud töödest ja nende autoritest tähestikulises järjekorras.
Lorenzo Lotto
Sverre Sørsdal
Sverre Sørsdal (5. august 1900 Hamar – 21. märts 1996 Gjøviki vald) oli Norra poksija.
Sørsdal oli kokku kahekordne Norra meister poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1920 ja 1924.
Sørsdal sai poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1920. aasta Antwerpeni olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Edward Eaganile (USA) ning 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Thyge Petersenile (Taani) ja saades 3. koha kohtumises loobumisvõidu Carlo Saraudilt (Itaalia). Ta sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Nils Rammile (Rootsi) ja andes poolfinaalis saadud vigastuse tõttu 3. koha kohtumises loobumisvõidu Michael Michaelsenile (Taani).
Tor (raketisüsteem)
Tor (vene keeles "Тор") GRAU koodnimetus on 9К330 ja NATO koodnimetus on SA-15 Gauntlet on Nõukogude Liidus ja Venemaal välja töötatud ja arendatud õhutõrjesoomukitele paigaldatud maa-õhk-tüüpi raketisüsteemide sari.
Varssavi vaksal
Varssavi vaksal (vene keeles Варшавский вокзал) on Peterburi endine raudteejaam, mis lakkas tegutsemast 2001. aastal.
Neolamprologus brichardi
pisi|Noor isend Neolamprologus brichardi on kardkiriahvena perekonda kirevahvenlaste sugukonda kuuluv kalaliik.
Varssavi vaksal
See asub Balti vaksali naabruses.
pisi|tühi|Vaksali tagakülg
Belgia Ühendriigid
Belgia Ühendriigid või Ühendatud Belgia Riigid (hollandi Verenigde Nederlandse Staten või Verenigde Belgische Staten, prantsuse États-Belgiques-Unis, saksa Vereinigte Staaten von Belgien, ladina Foederati belgii) oli Lõuna-Madalmaade konföderatsioon, mis eksisteeris jaanuarist detsembrini 1790 lühiajalise mässu ajal Habsburgist keisri Joseph II vastu.
Neolamprologus brichardi
Ta on tihti kasutatav akvaariumikalana.
Akvaristid on teda eesti keeles nimetanud Burundi printsessiks.
Belgia Ühendriigid
Taust
Mõjutatuna Valgustusajastust otsustas keiser Joseph II, kes sai Habsburgide maade ainuvalitsejaks pärast Maria Theresia surma aastal 1780, viia Austria Madalmaades läbi rea ulatuslikke reforme eesmärgiga radikaalselt uuendada ja tsentraliseerida poliitilist, õiguslikku ja haldussüsteemi.
Iseloomulikult kehtestas heasoovlik, kuid autokraatlik keiser järsku oma reformid, isegi mitte näidates arutelu rahvaga, sealhulgas mõjuka linnaintelligentsiga ja teiste valitsevate klasside elementidega, kes olid sellistele uuendustele äärmiselt vastuvõtlikud. Tema 1781. aasta Sallivusedikt kehtestas usuvabaduse. Veel kehtestati 1784. aasta edikt, mis võttis katoliku vaimulikelt ära rahvastikuregistri pidamise ja lubas ilmalikke abielusid. Tegevusetute Institutsioonide Ediktiga saadeti laiali kasutuks peetud mõtisklevad usuordud ning kaotati piiskopkondade seminarid ja asendati seminaridega Leuvenis ja Luxembourgis. Feodaal- ja kaubanduskorporatsioonide määrusi ja jurisdiktsioone muudeti või need kaotati ning kõigi rahvakihtide hämmastuseks saadeti iidsed Flandria, Brabanti, Hainaut', Namuri, Luksemburgi provintsid laiali ja asendati 9 ringkonnaga, mis jagati 64 osaks. Sinjoriia jurisdiktsioonid ja õigused, sealhulgas tööorjus, kaotati. Nagu ka Ungaris, püüdis Joseph II tõhususe huvides halduskeelena sisse viia saksa keelt.
Taavo
Taavo on mehenimi.
Belgia Ühendriigid
Poliitika
Ühendriigid olid 8 provintsi suveräänne ja iseseisev konföderatiivne vabariik, igal osal oma valitsus, ja seda valitses otse Suveräänne kongress (prantsuse Congrès souverain; hollandi Soevereine Congres), konföderatiivne valitsus. Suveräänne kongress istus Brüsselis ja koosnes kõigi 8 provintsi esindajatest. Vabariigi provintsid olid jaotatud erinevateks väiksemateks territooriumiteks, igal neist oma piirkondlik identiteet:
Taavo
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 546. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Taavo 131 mehel.
Belgia Ühendriigid
Brabanti revolutsioon
pisi|vasakul|[[Turnhout' lahing (1789)|Turnhout' lahing, 27. oktoober 1789]] pisi|Genti lahing, 13. november 1789 pisi|[[Falmagne'i lahing, 22. september 1790]] pisi|Brüsseli alistumine, 2. detsember 1790
Aastal 1789 puhkes kiriku õhutatud rahvaülestõus vastuseks keisri tsentraliseerimis- ja vaimulikkonnavastasele poliitikale. Tekkis kaks fraktsiooni: Statisten, kes olid reformide vastased, ja Vonckisten Jan Frans Voncki järgi, kes esialgu toetasid reforme, kuid ühinesid siis opositsiooniga, kohmaka viisi tõttu, millega reforme läbi viidi.
Ülestõus algas Brabantis, mis jaanuaris 1789 kuulutas, et ei tunnista enam keisri võimu. Statisten fraktsiooni juht Hendrik Van der Noot ületas Hollandi Vabariigi piiri ja kogus väikese armee Bredas Staats-Brabantis, Brabanti põhjapoolses (Hollandi Vabariik) osas.
Oktoobris tungis ta Brabanti ja vallutas Turnhout', võites 27. oktoobril austerlasi Turnhout' lahingus. Gent võeti 13. novembril ning 17. novembril põgenesid kubernerid Albert Kasimir ja Maria Christina Brüsselisse. Keisrivägede riismed taganesid Luxembourgi ja Antwerpeni kindlustesse.
Van der Noot kuulutas nüüd Brabanti sõltumatuks ja kõik muud Austria Madalmaade provintsid (peale Luksemburgi) järgnesid varsti eeskujule. 11. jaanuaril 1790 sõlmisid nad pakti, luues konföderatsiooni Verenigde Nederlandse Staten / États-Belgiques-Unis (Belgia Ühendriigid) nime all ja valitsusaparaadi, mis tuntud kui Suveräänne kongress.
Sõltumatult puhkes aastal 1789 revolutsioon Liège'is. Revolutsionäärid rajasid vabariigi, mis ühines Belgia Ühendriikidega liitlasena.
Mõistes uue riigi haprust püüdis Van der Noot vähese eduga läheneda välisriikidele toetuse saamiseks ja pani ette ühinemise Hollandi Vabariigiga. Statisten ja Vonckisten fraktsioonid olid ka pidevas konfliktis, kodusõja äärel.
Mässu mahasurumine
Austerlaste ülemvõim jäi siiski lühiealiseks, kui aastal 1794 Prantsuse revolutsioonisõdade ajal vallutati piirkond Prantsuse vägede poolt ja aastal 1795 annekteeriti Prantsusmaasse (1. oktoober 1795).
Pärand
Kuigi lühiealised, olid Belgia Ühendriigid pikaajalise mõjuga. See andis Lõuna-Madalmaadele esimese iseseisvuse maitse ja sütitas uue poliitilise idee: Belgia riik. Aastal 1830 Belgia revolutsiooni ajal mässasid Lõuna-Madalmaade asukad edukalt Hollandi vastu, asutades uue Belgia riigi.
Voldemar Sassi nimeline sovhoos
Voldemar Sassi nimeline sovhoos (ka V. Sassi nimeline sovhoos) oli sovhoos Eesti NSV-s Põlva rajoonis Ihamaru külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Krootuse külas.
Voldemar Sassi nimeline sovhoos moodustati 1950. aastal varasema Krootuse sovhoosi asemele. Majandile pandi nimi kommunistliku liikumise tegelase Voldemar Sassi järgi.
1955. aastal liitus V. Sassi nimelise sovhoosiga Partorg Lume nimeline kolhoos, 1972. aastal osa varasemast Veski sovhoosist.
1978. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala 11 900 hektarit, sellest haritavat maad 4500 hektari. Sovhoosi töötajate arv 1976. aasta seisuga oli 452. Pindala poolest oli V. Sassi nimeline sovhoos Põlva rajooni suurim majand.
Sovhoos tegeles seakasvatuse ja teraviljakasvatusega. Esimese Eesti NSV majandina katsetati nutriate kasvatamist.
Sovhoosi direktor aastatel 1976–1986 oli Jaagup Evestus.
Gyula Horn
Gyula János Horn (5. juuli 1932 Budapest – 19. juuni 2013) oli Ungari poliitik, kes oli Ungari Vabariigi peaminister 15. juulist 1994 kuni 6. juulini 1998.
Voldemar Sassi nimeline sovhoos
1987. aastal reorganiseeriti sovhoos Krootuse kolhoosiks.
Kuortane vald
Valla pindala on 485 km2, millest 22,5 km2 moodustab vesi.
Naabervallad on Alajärvi linn, Alavuse linn, Lapua linn ja Seinäjoki linn. vasakul|pisi|Kuortane vallamaja vasakul|pisi|Kuortane kirik
Spinntransistor
Spinntransistor (lühend Spin-FET) on väljatransistor, milles kasutatakse elektroni spinni kvantmehaanilisi omadusi Rashba efekti raames. Tavalises väljatransistoris põhineb elektrisignaali salvestamine teatavasti elektrilaengul. Spinntransistori lätte ja neelu elektroodid on ferromagneetikust, mis on ühesuunaliselt magneeditav. Lätte ja neelu vaheline elektronjuhtivusega kanal saab paisult polariseeritud spinniga pinge. See kutsub esile kanali elektronide spinni pretsessiooni, mis kandub kanali lõpuni. Paisule antava pingega saab muuta elektronide spinni orientatsiooni kanali lõpus vastupidiseks, võrreldes neelu magneetumusest põhjustatud orientatsiooniga. Seetõttu ei pääse elektronid kanalist neelu, mis tähendab kanali suurt takistust. Nii osutubki võimalikuks tüürida paisu elektriväljaga transistori lätte ja neelu vahelist takistust.
Spinntransistorid võivad leida kasutamist magnetilise püsimälu (MRAM) elementidena. Uurimistööd spinntransistoride alal alustati 1990. aastail Belli Laboratooriumides. ja seda jätkatakse mitmetes uurimisprojektides.
Taimi
Taimi on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 198. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Taimi 942 naisel.
Drôme'i departemang
Drôme'i departemang [droom] on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas. See on saanud nime Drôme'i jõe järgi.
Departemang moodustati pärast Prantsuse revolutsiooni 5. märtsil 1790, 22. detsembri 1789 seaduse alusel. 2015. aastani kuulus departemang Rhône-Alpesi piirkonda.
Departemang jaguneb halduslikult järgmiselt:
Karl Toom
Karl Toom (sündinud 23. juunil 1997 Viljandis) on Eesti käsipallur.
Ta mängib Saksamaa 2. Bundesliga klubis HSC2000Coburg vasaksisemisel positsioonil. Toom mängib ka Eesti käsipallikoondises.
Karl Toom on 1,97 meetrit pikk ja kaalub 100 kilogrammi.
2020 ja 2021 valiti ta Eesti parimaks käsipalluriks.
Viljandi HC
Karl Toom alustas käsipallurikarjääri HC Viljandis. Toomiga võitis Viljandi HC karika 2014
TV1893 Neuhausen
2016. aastal sõlmis Toom kaheaastase lepingu TV1893 Neuhauseniga.
HK Varberg
Pärast hooaega Saksamaal siirdus Toom Rootsi meistriliigasse. Ta sõlmis kaheaastase lepingu Rootsi meeskonnaga HK Varberg.
HSC2000Coburg
Toom siirdus tagasi Saksamaa 2. Bundesligasse. Sõlmis kaheaastase lepingu HSC2000 Coburgiga.
Revò
thumb|Revò ja Santo Stefano kirik pisi|Campia maja Revòs
Revò (ladiini keeles Rvòu, saksa keeles Nußdorf am Nonsberg) on vald (comune) Põhja-Itaalias Trento provintsis, umbes 35 km Trentost põhjas.
Geograafia
pisi|Revò ja Santa Giustina järv
Revò asub Val di Noni rohusel tasandikul vaatega Santa Giustina järvele ja oli asustatud juba 3. sajandil eKr. Selle taga on Monte Ozol Maddalene mäeahelikus, mille otsas on rauaaegne linnus. Santo Stefano kihelkonnakirik läheb ajas tagasi vähemalt 1128. aastasse ja sellel on ilus torn. Maarja kirik pärineb 18. sajandist ja sellel on kaheksatahuline torn. Teised olulised hooned on Villa Campia-Maffei ja Casa Thun. Läheduses on Sassi jõgi lõiganud kaljusse kitsa, kuid sügava kanjoni ning külastajad saavad kõndida teeradadel, mis läbivad kuristiku "Parco Fluviale Novellas".
Revò vallas on frazione (alljaotus) Tregiovo. Revò külgneb järgmiste valdadega: Cagnò, Cles, Cloz, Romallo, Rumo, Sanzeno ja Laurein.
Majandus
pisi|Õunapuuistandus; näha on saagi kaitseks kasutatav võrk
Kunagi olid viinamari peamine piirkonnas kasvatatav kultuur, eriti "Groppello" sort, mis pärineb 17. sajandist ja millest tehti kohalikku veini. Tänapäeval on piirkonna majandus väga sõltuv õunte, eriti sordi "Golden Delicious" tootmisest. Suur osa viljapuuaedadest on lindude eest kaitstud võrguga, mis on enamik aastast kinnitatud. Üle 5000 talupidaja piirkonnas on Melinda kooperatiivi liikmed, see on õunakasvatajate konsortsium Val di Nonis ja Val di Soles, mis tegeleb kvaliteedikontrolliga ja turustab õunu ärinime "Melinda" all.
Ujula abajas
Ujula abajas ehk Kuressaare Titerand on abajas Saare maakonnas Kuressaares.
Kuressaare rannikut liigestavad Tori, Ujula ja Punasekivi abajas ning Väike-Roomassaare poolsaar.
Ujula abaja läänekaldal oli välibassein, kus toimusid ujumiskursused ja -võistlused. Ujula abajas oli supelrannana kasutusel kuni kuuekümnendate aastateni, kui ujumine reostuse ja kinnikasvamise tõttu võimatuks muutus. Ujula abaja supelrand taastati aastatel 1997–1999.
Nanoelektroonika
pisi|300px|[[CPU arhitektuur]] Nanoelektroonika on nanotehnoloogia alaliik, mis hõlmab nanotehnoloogia kasutamist elektroonikakomponentides, eelkõige transistorides. Kuigi nanotehnoloogiaks peetakse tehnoloogiaid, kus käsitletakse väiksemaid osakesi kui 100 nm, ei kuulu tänapäeva transistorid nanoelektroonika alla, vaatamata sellele, et neid toodetakse nii 45 nm, 32 nm kui ka 22 nm tehnoloogiaid kasutades. Nanoelektroonika viitab hoopis transistoridele, mis on nii väikesed, et nende aatomitevahelisi vastastikmõjusid ja kvantmehaanilisi omadusi tuleb mõista teisiti kui harjumuspäraselt.
Vahel käsitletakse nananoelektroonikat murrangulise tehnoloogiana, kuna nanoelektrilised transistorid on märkimisväärselt paremad traditsioonilistest transistoridest. Mõned näited nanoelektroonikast: hübriidmolekulaarelektroonika, pooljuhtelektroonika ning ühemõõtmelised nanotorud ja nanotraadid.
Põhimõisted
pisi|vasakul|350px 1965. aastal märkas Gordon Moore, et aja jooksul tehakse üha väiksemaid ränipõhiseid transistore ning nende suuruse vähenemine leiab aset kindlas tempos. Seda tähelepanekut hakati hiljem nimetama Moore'i seaduseks. Moore’i avastusest kuni aastani 2011 on transistori väikseim suurus vähenenud 10 mikromeetrist kuni 22 nanomeetrini. Nanoelektroonika lubab sellel seadusel jätkuda, kasutades uusi tehnoloogiaid ja materjale, et ehitada nanoskaalas suurusest sõltumatute omadustega transistore.
pisi|Nanohammasrattad pisi|Süsiniknanotoru Kui mingi objekti mõõte vähendada × korda, siis selle objekti ruumala väheneb x³ korda, kuid objekti pindala vaid x² korda. Sellel põhimõttel on vältimatud ja tohutud tagajärjed. Näiteks ütleme, et trelli (või ükskõik mis muu masina) võimsus on võrdeline tema ruumalaga ning trelli hammasrataste ja laagrite hõõrdejõud võrdeline tema pindalaga. Normaalmõõdus trelli võimsus on piisav, saamaks vabalt üle hõõrdejõust. Aga kui vähendada trelli välismõõtmeid 1000 korda, väheneks trelli ruumala ehk võimsus 1000 × 1000 × 1000 korda, kuid trelli pindala ehk hõõrdejõud vaid 1000 × 1000 korda. Proportsionaalselt oleks sellel trellil 1000 korda vähem võimsust hõõrdejõu kohta kui oli algsel trellil. Kui algse trelli võimsuse-hõõrdejõu suhe on näiteks 1%, tähendab see seda, et väiksel trellil oleks 10 korda väiksem võimsus kui oleks tema hõõrdejõud. Trell oleks kasutu.
Sel põhjusel ei saa nanotehnoloogiat kasutada töötavate mehaaniliste seadmete juures, mille mõõtmeid on vähendatud sedavõrd palju, et seadme hõõrdejõud hakkab ületama seadme võimsust. Samas toimivad nanoskaalas elektroonilised integraallülitused täielikult. Niisiis, kuigi on olemas pildid ja joonised nanomõõdus peentest ränihammasratastest, on need tegelikult tehtud rohkem uudishimust ja lootusest kui reaalsest kasust, näiteks ehitada nanomõõdus reduktor. Hõõrdumisega suureneb ka pindpinevus, mistõttu tekib väikestel osakestel tendents kokku kleepuda. See teeb arvatavasti igasuguse "mikrotehase" ebapraktiliseks, sest kui isegi õnnestuks ehitada nanomõõdus robotkäsi, siis ükskõik mis asja see kätte võtab, kipub see käe külge kleepuma, mistõttu on suhteliselt võimatu seda maha panna. Eelnevat silmas pidades on molekulaarevolutsioon jõudnud vesilahuses töötavate nanoskaalas karvakeste, viburite, lihaskiudude ja pöörlevate mootoriteni. Need seadmed kasutavad ära mikro- ja nanoskaalas suurenenud hõõrdejõude. Erinevalt aerust või propellerist, mis sõltuvad normaalsest hõõrdejõust (hõõrdejõud on risti pinnaga), et saavutada tõukejõud, arendavad nanomõõtu karvakesed tõukejõudu liigsest takistusjõust või laminaarsest jõust (hõõrdejõud pinnaga paralleelne). Nende jõududega peab arvestama, kui ehitada töötavat nanoskaalal masinat. Oleme silmitsi faktiga, et nanoskaalal töötavad masinad ei saa olema tavaliste masinate mikroskoopilised koopiad, vaid peab välja töötama täiesti uue disaini ja tööpõhimõttega seadmeid. Seetõttu tuleb kõiki mõõtkava muutmise küsimusi hinnata põhjalikult nanoskaala iseärasustest lähtuvalt.
Nanoformeerimine
Siia alla kuuluvad näiteks ühe-elektroni transistorid, mis töötavad nagu tavalised transistorid, kuid teevad sisse-väljalülitusi vaid ühe elektroniga. Selle kategooria alla kuuluvad ka nanoelektromehaanilised süsteemid. Nanoformeerimist saab kasutada tootmaks paralleelseid nanojuhtmete massiive, see on alternatiiviks nende ühekaupa sünteesimisele.
Nanomaterjalide elektroonika
Peale selle, et nanotehnoloogia abiga saab mahutada rohkem transistore ühte kiipi, aitavad nanotorude sarnasus ja sümmeetrilisus suuremat elektronide mobiilsust (elektronid liiguvad materjalis kiiremini), transistori dielektrikul on väiksem juhtivus (saab kasutada suuremaid sagedusi) ja transistoridel on sümmeetriline elektroni/augu karakteristika. Samuti saab nanoosakesi kasutada kvantpunktidena.
Molekulaarelektroonika
pisi|Molekulide isekorrastumine Veel üks võimalus on molekulaarelektroonika. Molekulaarelektroonika seadmete ehitamise juures on suureks abiks molekulide isekorrastumine. Nii saab ehitada molekulaarelektroonika seadmete suuri struktuure või kasvõi korraga terveid süsteeme. See tehnoloogia võib olla väga kasulik ümberkonfigureeruvate arvutite juures ning tulevikus võib isegi tänase FPGA tehnoloogia välja vahetada.
Molekulaarelektroonika on uus tehnoloogia, mis on ikka veel lapsekingades, kuid annab lootust, et tulevikus hakkavad olema tõelised aatomskaalas elektroonikasüsteemid. Ühe lootustandvama kasutusala molekulaarelektroonikale pakkusid välja IBM-i arendajad Ari Aviram ja teoreetiline keemik Mark Ratner oma 1974. ja 1988. aasta töödes "Molekulid ja mälu" ning "Loogika ja võimendus". See on üks paljudest võimalustest, kuidas molekulaartasandil sünteesida dioodi või transistori, kasutades selleks vaid orgaanilist keemiat. Pakuti välja süsteem, kus spiraalne süsinikstruktuur annab molekulaarmõõdus dioodile vaheks umbes pool nanomeetrit, mille saab ühendada molekulaarjuhtmega. Teoreetilised arvutused näitasid, et selline disain peaks põhimõtteliselt töötama, järelikult on veel lootust, et selliseid süsteeme saab tulevikus kasutama hakata.
Muud kasutusalad
Nanoioonika uurib nanoskaala süsteemides elektronide liikumise asemel ioonide liikumist.
Nanofotoonika uurib valguse käitumist nanoskaalal. Eesmärgiks on arendada ja välja töötada seadmed, mis kasutavad elektronide asemel footoneid.
Raadiod
Nanoraadioid on arendatud ja üles ehitatud süsiniknanotorudel.
Arvutid
Nanoelektroonikat kasutades on võimalik suurendada protsessorite jõudlust võrreldes pooljuhtelektroonika kasutamisega. Uuritakse mitmeid võimalusi, sealhulgas uut tüüpi nanolitograafiat ning ka nanomaterjalide kasutamist, nagu näiteks nanojuhtmed ja väikesed molekulid traditsiooniliste CMOS-komponentide asemel. Väljatransistorid on valmistatud nii pooljuht-nanotorusid kui ka heterostruktuurseid pooljuht-nanojuhtmeid kasutades.
Energiatootmine
Uuritakse nanojuhtmete ja muude nanomaterjalide kasutusvõimalusi, tootmaks odavamaid ja efektiivsemaid päikesepaneele kui tavalised tasapinnalised ränipäikesepaneelid. Usutakse, et efektiivsemate päikesepaneelide leiutamisega saab rahuldada suures osas tulevast globaalset energiavajadust.
pisi|Teoreetiline vähiravi, kasutades nanotehnoloogiat
Meditsiinilised rakendused
On suur huvi nanoelektrooniliste seadmete vastu, mis suudaksid reaalajas mõõta biomolekulide kontsentratsiooni kehas meditsiiniliseks diagnoosiks. Sellised seadmed kuuluvad nanomeditsiini kategooriasse. Sellega paralleelselt uuritakse ka võimalusi ehitada nanoelektroonikaseadmeid, mis suudaksid suhelda üksikute rakkudega, et neid bioloogiliselt uurida. Selliseid seadmeid nimetatakse nanosensoriteks. Selline nanoelektroonika minimeerimine, kasutamaks neid in vivo, loob meile uusi võimalusi tervise seireks, järelevalveks ja kaitseks.
Vardan Oskanjan
Vardan Oskanjan sündis Aleppos Süürias armeenia perekonnas. 1973. aastal asus ta elama Jerevani, kus lõpetas 1979. aastal insenerina Jerevani Polütehnilise Instituudi. Aastatel 1981–1983 õppis ta Ameerika Ühendriikides Tuftsi Ülikoolis, kus sai magistrikraadi inseneriteaduste erialal. 1984–1986 õppis ta Harvardi ülikoolis, kus sai magistrikraadi avaliku halduse erialal. 1988–1991 õppis ta Tuftsi Ülikooli Fletcheri Õiguse ja Diplomaatia Koolis, kus sai magistrikraadi õigusteaduse ja diplomaatia erialal.
1992. aastal pöördus ta tagasi Armeeniasse, kus töötas Armeenia Välisministeeriumis Lähis-Ida osakonna juhatajana ja seejärel Põhja-Ameerika osakonna juhatajana. 1994–1997 oli ta Armeenia välisministri asetäitja ja 1997–1998 Armeenia välisministri esimene asetäitja. Aastatel 1998–2008 oli ta Armeenia välisminister. 2008. aasta asutas ta mõttekoja Civilitas, mille juhatuse esimees ta oli kuni 2012. aastani. 2012–2017 oli ta Armeenia parlamendi liige. 2018. aasta oli ta külalislektor Lõuna-California Ülikoolis ja Tuftsi Ülikoolis. Alates 2018. aasta septembrist töötab ta Prantsusmaal firma Recom Solar juhataja nõunikuna.
Saksamaa ja Nõukogude Liidu sõprus- ja piirileping
pisi|Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahelise piiri- ja sõpruse lepingu sõlmimine Saksamaa ja Nõukogude Liidu sõprus- ja piirileping (saksa keeles Deutsch-Sowjetischer Grenz- und Freundschaftsvertrag) oli 28. septembril 1939 Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahel sõlmitud leping, mis oli ühtlasi Molotovi-Ribbentropi pakti täiendav dokument. pisi|300px|vasakul|[[Molotovi-Ribbentropi paktiga plaanitud ja tegelikud piirid Kesk-Euroopas aastatel 1939–1940]] Saksamaa ja Nõukogude Liidu sõprus- ja piirilepinguga nõustus NSV Liit loovutama Saksamaale Masoovia ja Lublinimaa idapoolse osa – vastuseks nõusoleku eest anda Leedu nõukogude mõjusfääri.
Zarasas
Zarasas on järv Leedus Zarasai rajoonis Zarasai linnas. Järv kuulub Daugava vesikonda.
Järve kaldad on enamasti kõrged, valdavalt metsased kohati ka võsastunud. Kagus on järv ühendatud Zarasaitise järvega.
Kaldajoone pikkus on 17,21 kilomeetrit. Järves on neli saart: Italijos (0,73 ha), Putinų (0,58 ha), Liepų (1,45 ha) ja Didžioji (39,4 ha). Järve põhja katab sapropeeliga segunenud muda, kalda ääres põhja katmas liiv.
Zarasasest voolab läbi Laucesa jõgi, mis sealkandis kannab kohalikku nime Nikajus. Järve suubuvad Petrūniškise oja, Aklė ja veel üks nimetu oja.
Didžioji saarele rajas katoliiklik kogudus Canonicorum XVII sajandil oma kloostri. Kloostri juures asusid ka kool ja kivist kirikuhoone. 1834. aastal klooster suleti. Esimese maailmasõja ajal rajasid Saksa okupatsiooniväed saarele puusilla. Saarele rajati aga sõjaväe tallid. 1958. aastal võeti vastu otsus ühendada saar Zarasai linnaga tammi abil, ent hiljem rajati tammi asemel uus sild. Tänapäeval asub saarel ujumiskoht, seal korraldatakse kultuuri- ja spordiüritusi ning festivale.
Nõmmeniitude tüübirühm
Nõmmeniitude tüübirühm
Nõmmeniidud on kõige hõredama ja kidurama taimestikuga aruniidud. Nõmmeniidud saavad tekkida neljal viisil: männimetsade raie tagajärjel, metsatulekahjude tagajärjel, lahtiste liivade kinnistumisel rannikul ning sisemaal või põllunduseks vähesobivad maad sööti jättes. Nõmmeniitude liivmuld on tugevalt happeline, toitainevaene ning üldiselt ebasobiv taimekasvuks. Nõmmeniitudel domineerivad psammofüüdid ehk liivataimed. Eestis leiduvad nõmmeniidud peamiselt läänesaartel, Põhja-, Loode-, ja Kagu-Eestis. Nõmmeniidud, mis on poollooduslikud kooslused ning milles valitsevad rohttaimed (mitte puhmad), on Eestis säilinud väga vähestest fragmentides seega need kuuluvad Natura elupaigatüüpi 6270*.
Kuivad nõmmeniidud
Kuivad nõmmeniidu kasvukohatüüp esineb liivastel sanduritel, mere- või järvetasandikel või rannikuluidetel. Muld on keskmise sügavusega ning leetunud, põhjavesi asub sügaval ning sademetevaesel perioodil kuivavad mulla ülemised kihid läbi. Puurinde esindajaks on männid, põõsarinnet esindavad kadakad ja kibuvitsad ning rohurinde tüüpilisteks taimedeks on hõre ja tallamisõrn.
Olulised kooslused
Olulisteks kooslusteks peetakse nõmm-liivatee- hobumadara kooslust, mis asub tihenenud peenliiva rannikul ning vanadel luidetel. Eestis leidub antud kooslust Hiiumaal, Saaremaal- Lääne- ja Põhja- Eestis ning harvem ka Lõuna- ja Kagu- Eestis. Tüüpilisteks taimedeks on nõmm-liivatee, hobumadar, harilik kukehari ja nõmmnelk. Nõmmnelk kuulub Eestis ka II kaitsekategooriasse.
Lamba- aruheina-nõmmtarna kooslust iseloomustab hõre taimestus sügaval asuv põhjavesi ning keskmise sügavusega leetunud mullad. Eestis leidub seda kooslust Peipsi äärsetel aladel ning Kagu-Eestis. Tüüpilisteks taimedeks on lamba-aruhein, nõmmtarn, sininukk ja nõmm-liivatee. Nõmm-liivatee leiab laialdaselt kasutust ravimtaimena. Tal on palavikku alandav toime ning ta vähendab tõhusalt gripivaevusi.
Lamba- aruheina- kassikäpa kooslust võib leida keskmise paksusega leetunud liivmuldadelt ning nõmmemetsade lagendikelt. Eestis asub see kooslus tavaliselt kagus. Tüüpilisteks taimedeks on lamba-aruhein, kassikäpp, kassiristik ja harilik karutubakas.
Vesihalja haguheina- liiv- aruheina kooslust võib leida nõmmemetsade lagendikelt keskmise paksusega leetunud muldadelt. Eestis leidub kooslust kagus. Tüüpilisteks taimedeks on vesihaljas haguhein, liiv-aruhein, nurmnelk ja nõmmnelk.
Niisked nõmmeniidud
Niiskeid nõmmeniidu kasvukohatüüpe võib leida laugetest nõgudest ning rabade äärealadelt. Muld on tavaliselt leetunud gleimuld ning põhjavee tase on kõrge. Puurinde esindajaks on mänd, aru- ja sookask, põõsarinnet esindavad harilik pihlakas ning paakspuu. Tähtsamaks koosluseks on kanarbiku- võnk-kastevarre kooslus, mida leidub gleistunud leetunud või leetunud gleimullal. Tüüpilisteks taimedeks on kanarbik, võnk-kastevars, pohl ja sookail. Kanarbik leiab kasutus ravimtaimena, sest tal on rahustav ning undsoodustav toime.
Wałcz
Wałcz (saksa Deutsch Krone) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas, Wałczi maakonna halduskeskus.
Arved Raudkivi
Arved Raudkivi (14. märts 1923 Paatsalu vald, Varbla kihelkond, Läänemaa – 2022 ) oli eesti päritolu Uus-Meremaa hüdro- ja vesiehituse professor Aucklandi Ülikoolis.
Elulugu
Ta sündis Parika talus Mereäärse külas. Õppis Nõmme ja Vatla 6-klassilises algkoolis, Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumis, lõpetas 1943 Tallinna Tehnikumi. Matrikuleeris Tallinna Tehnikaülikoolis.
1944. aastal Raudkivi põgenes Saksamaale, kus lõpetas Braunschweigi Tehnikaülikooli 1949 ja abiellus eestlanna Ainoga. Koos emigreerusid nad 1950 Uus-Meremaale. Seal töötas ta viis aastat tööministeeriumis veejõujaamade planeerimis- ja ehitustöödel. Sai 1956 kutse Aucklandi Ülikoolilt, kus töötas hüdromehaanika ja vesiehituse professorina kuni emeriitprofessoriks nimetamiseni 1986.
Anisotroopne filtreerimine
pisi|Trilineaarne filtreerimine (ülal) ja anisotroopne filtreerimine 16x (all) Anisotroopne filtreerimine on kolmemõõtmelises arvutigraafikas meetod tekstuuri teravuse suurendamiseks.
Isotroopia ja anisotroopia arvutigraafikas
Isotroopia arvutigraafikas on kui mingi objekt omab samu vektori väärtuseid erinevatel telgedel näiteks ruut või kuup. Bilineaarne ja trilineaarne on mõlemad isotroopsed filtreerimismeetodid, nende filtreerimismuster on ruut.
Anisotroopia arvutigraafikas on kui mingi objekt omab erinevaid vektori väärtuseid erinevatel telgedel. Anisotroopse filtreerimise filtreerimismustriteks on ristkülikud, trapetsid ja rööpkülikud.
Tööpõhimõte
Üksik ekraanipiksel võib sisaldada informatsiooni mitmest tekstuuri elemendist (tekslist) ühel suunal, näiteks x-teljel mingi hulk ja y-teljel rohkem või vähem. Kui vaadata tekstuuri pinda mingi nurga alt ilma filtreerimiseta näeb pind välja hägune ja proportsioonist väljas. Probleem süveneb kui vaadata tekstuuri pinda teravama nurga alt.
Probleemi lahendamiseks kasutatakse anisotroopset filtreerimist, mis kasutab eespool nimetatud filtreerimismustreid, mis rakendatakse nurga all olevatele tekstuuripindadele. Selle tõttu väheneb tekstuuride hägusus ja üleüldine pildikvaliteet paraneb.
Pildikvaliteet sõltub omakorda veel filtreerimistasemest. Anisotroopne filtreerimine toimib tasemetel 1-16. Kasutajatele pakutakse anisotroopset filtreerimist tihti kahe astmetena: 2X, 4X, 8X ja 16X. Filtreerimise aste määrab ära kui suure nurga all filtreerimist läbi viiakse. Näiteks 4X tase filtreerib tekstuurid, mis on kaks korda teravama nurga all kui filtreerimine 2X tasemel. Erinevust 8X ja 16X vahel on raske märgata.
Arved Raudkivi
Elulugu
Ta pidas loenguid paljudes maades, pikemad kursused on olnud Saksamaal, Argentinas ja Indias. Oli tehniline projektide konsultant Uus-Meremaal ja Samoal, Fidžil, Rarotongal, Malaisias, Paapua Uus-Guineas. Pärast 1986. aastat oli aasta külalisprofessor Braunschweigi Ülikoolis ja Singapuris.
1988 sai kutse Schleswig-Holsteini liidumaalt tulla sealse rannakaitse uurimistööde juhatajaks, mida tegi kuni 1994. aastani. 1995–2000 nõustas Saksamaa osalust Euroopa Liidu Mereteaduse ja Tehnoloogia programmis. Selle 13 aasta jooksul elas umbes 9 kuud aastas Saksamaal.
2000–2010 töötas veel Uus-Meremaal tehnilise nõuandjana.
Teoseid
On kirjutanud kümme tehnilist raamatut ja sadakond teadusartiklit.
Isiklikku
Arved Raudkivi peres on 3 last ja 5 lapselast, kes kõik on omandanud kõrghariduse.
Noyon
pisi|[[Noyoni Jumalaema kirik]] pisi|Noyoni valla kaart Noyon on Oise'i departemangu Compiègne'i ringkonna vald Prantsusmaa põhjaosas. See asub Oise'i kanali ääres Pariisist umbes 100 kilomeetrit põhja pool.
Imleria
Imleria on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv perekond seeni.