cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brescia provints
Haldusjaotus
pisi|Palazzo Broletto, provintsi haldushoone pisi|[[Iseo järv]] pisi|[[Ogliolo]] Brescia provints jaguneb 206 omavalitsusüksuseks (comune).
Sigurd
pisi|Sigurd oma sarve puhumas (1911), autor [[Arthur Rackham]] Sigurd (vanapõhja keeles Sigurðr) oli legendaarne kangelane muinaspõhja mütoloogias ja Völsunga saaga keskne tegelane.
Nimega Siegfried on ta kangelane "Nibelungide laulus" ning Richard Wagneri ooperis "Siegfried".
Nimega Sivard Snarensven(d) oli ta mitme Skandinaavia keskaegse ballaadi kangelane.
Charlotte Kalla
pisi|Charlotte Kalla (2012) pisi|Charlotte Kalla 2008. aasta Tour de Skil Marina Charlotte Kalla (sündinud 22. juulil 1987 Gällivares ) on rootsi murdmaasuusataja, kolmekordne olümpiavõitja.
Kalla võitis 2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Sloveenias Kranjis kuldmedali suusavahetusega sõidus. Samadel võistlustel oli ta 5 km sõidus kolmas ja sprindis neljas. 4×3,3 km teatesõidus saavutas ta hõbemedali.
Magnus von Baer
Magnus Johann von Baer, ametlikult Magnus Johann Baer Edler von Huthorn (vene keeles Магнус фон Бэр) (27. mai (ukj 7. juuni) 1765 Piibe mõis – 31. august (vkj 19. august) 1825 Königsberg) oli baltisaksa põllumees ja rüütelkonnategelane. Ta oli Karl Ernst von Baeri isa.
Charlotte Kalla
Kalla tegi täiskasvanute seas läbimurde 18. novembril 2006 MK-etapil kodukandis Gällivares, kui ta tuli 10 km vabastiiliga sõidus 7. kohale.
James Clark Ross
Sir James Clark Ross (15. aprill 1800 London – 3. aprill 1862 Aylesbury) oli inglise maadeavastaja ja meresõitja.
Charlotte Kalla
2007 tuli Kalla kahekordseks juunioride maailmameistriks, võites Itaalias Tarvisios toimunud MM-il nii 5 km vabastiilis kui ka 10 km suusavahetusega sõidus. 1 km vabastiilis peetud sprindis tuli ta hõbemedalile ja hõbedale tuli ka 4×3,3 km Rootsi teatenaiskond.
2007. aasta maailmameistrivõistlustel Sapporos sai ta 10 km sõidus vabastiilis 5. ja 15 km suusavahetusega sõidus 7. koha. 4×5 km teatesõidus sõitis ta kolmandas vahetuses välja parima aja, möödudes Claudia Nystadist ja tõstes Rootsi 4. kohalt 3. kohale, ent lõpuks jäi Rootsi ikkagi 4. kohale.
Magnus von Baer
Päritolu ja haridus
Põlvnes Eestimaa aadlisuguvõsast. Tema isa oli Lasila, Piibe, Selli, Sutlema ja Kiidjärve mõisnik Heinrich Johann Baer Edler von Huthorn (1723–maeti 1776), ema Nursi mõisast pärit Anna Louise von Freymann (1734–1814). Hariduse omandas Erlangeni ülikoolis, kus ta immatrikuleeriti 1783. aastal.
Charlotte Kalla
2009. aasta maailmameistrivõistlustel Liberecis võitis Kalla 1,3 km vabatehnikas sprindis B-finaali, mis andis talle 7. koha. Rootslastest oli ta sel distantsil kolmas. 7,5+7,5 km suusavahetusega sõidus lõpetas Kalla klassikadistantsi 12. kohaga, sõitis uisudistantsil välja 8. aja ja saavutas ka kokkuvõttes 8. koha, olles sel distantsil parim naine. 4×5 km teatesõidus sõitis Kalla viimast vahetust, kaotas lõpuspurdiga Nystadile, kuid tõi Rootsile pronksmedali.
Magnus von Baer
Sõjaväeteenistus
Naasis pärast ülikoolistuudiumi lõppu 1785. aasta suvel Eestimaale. Järgnevalt astus Venemaa sõjaväeteenistusse, kus teenis välja alamporutšiku auastme.
Charlotte Kalla
2010. aasta taliolümpiamängudel tuli Kalla 15. veebruaril olümpiavõitjaks 10 km vabastiilis suusatamises, edestades 6,6 sekundiga Kristina Šmigun-Vähit ja 15,9 sekundiga Marit Bjørgenit. 19. veebruaril suusavahetusega sõidus lõpetas Kalla klassikadistantsi 9. kohaga, sõitis uisustiilis välja 11. aja ning oli kokkuvõttes 8. 22. veebruaril saavutas Kalla koos Anna Haagiga hõbemedali paarissprindis. Oma kolmes vahetuses sõitis Kalla välja kaks parimat ja ühe teise aja, kuid Haag kaotas lõpuspurdiga Nystadile ja Saksamaa võitis 0,7-sekundilise eduga. 4×5 km teatesõidus sõitis Kalla kolmandas vahetuses, mille ta võitis ja tõstis Rootsi sellega 8. kohalt 5. kohale. Selle koha sai Rootsi teatenaiskond ka kokkuvõttes.
Magnus von Baer
Rüütelkonnategelane
Pärast sõjaväest erustumist oli tegev Eestimaa rüütelkonna teenistuses. Valiti meeskohtu assessoriks, kellena oli 1802. aasta talurahvakorralduse komisjoni liige. Hiljem oli meeskohtunik. Aastatel 1815−1818 oli ta ühe ametiaja Eestimaa rüütelkonna peamees, seejärel oli kuni surmani Eestimaa maanõunik.
Charlotte Kalla
Maailma karikavõistlustel
Charlotte Kalla on individuaalselt osalenud ( <FONT COLOR=Purple>seisuga 28. veebruar 2019</FONT> ) 220 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 59 korda, neist 12 etappi on ta võitnud.
1979. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
XXV NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Riias 1979. aastal. Esmakordselt nende võistluste ajaloos anti välja kaks kuldmedalit.
Charlotte Kalla
Maailma karikavõistlustel
Esimest korda sõitis ta MK-etapil 15. märtsil 2006 Hiinas Changchunis ja lõpetas selle kohe 14. kohaga. Juba järgmisel etapil, 18. märtsil Sapporos tuli ta 10. kohale. Esimest korda tuli ta esikolmikusse 24. novembril 2007 Beitostølenis 10 km vabatehnikasõidus, esimese maailma karika etapivõidu sai ta 29. detsembril 2007, kui ta võitis 2007.–2008. aasta Tour de Ski etapi Nové Městos.
Magnus von Baer
Mõisavaldused
1787. aastal päris pärast isa surma emale langenud Piibe ja Selli mõisad. Viimase pantis ta küll 1788. aastal ära, kuid sai pandilepingu lõppedes tagasi. Kuni 1787. aastani oli ta koos ema ja vanema vennaga Kiidjärve mõisa omanik. Aastatel 1794−1798 kuulus talle Liivimaal Visusti pandimõis.
Charlotte Kalla
Maailma karikavõistlustel
Otepää MK-etappidelt on seni parim koht 2017. aastal 10 km klassikas saadud 2. koht.
Magnus von Baer
Perekond
Abiellus 1787. aastal Vohnja mõisas oma onutütre Juliana Louise von Baeriga (1764–1820). Abielust sündisid:
Ketser
Ketseriks ehk hereetikuks nimetatakse kristluses hereesia pooldajat – isikut, kes kaldub kõrvale kiriku õpetusest (ortodoksiast).
Sõna pärineb katoliku kiriku poolt hävitatud katarite liikumise nimest. Seda sõna kasutatakse eesti keeles nii katoliku kiriku, õigeusu kiriku kui ka protestantlike kirikute seisukohast.
Katoliku kirik on ketserite suhtes rakendanud inkvisitsiooni, mille eesmärk on neid veenda ja vajaduse korral karistada.
Ülekantud tähenduses nimetatakse ketseriks mis tahes valitsevast ideoloogiast, usust või üldkehtivast arvamusest kõrvalekaldujat (ketserluse pooldajat).
H
thumb H (h) on eesti tähestiku ja ladina tähestiku ning paljude teiste ladina kirja kasutavate keelte tähestike täht.
Ladina tähestiku täht H on tulnud kreeka tähestiku tähest eetast.
Lvivi FK Karpatõ
Lvivi FK Karpatõ (ametlikult ФК «Карпати» Львів) on 1963 asutatud Ukraina jalgpalliklubi, mille kodulinn on Lviv ja -väljak Ukraina staadion.
Värvitemperatuur
Värvitemperatuur ehk värvsustemperatuur (tähis Tc) on valguse (nt päikese või lambi valguse) kelvinites mõõdetav tunnussuurus, mis väljendab värvinägemisega kaasnevat soojuslikku muljet. Füüsikaliselt on värvitemperatuur mustkiirguri selline absoluutne temperatuur, mille puhul musta keha kiirgus ühtib värvsuskoordinaatide poolest vaadeldava valgusallika valguskiirgusega.
Lvivi FK Karpatõ
Esindusmeeskond mängib Ukraina jalgpalli kõrgliigas.
1969 võitis NSV Liidu karika.
pisi|Klubi maskott
Rahvusvaheline kilogrammietalon
pisi Rahvusvaheline kilogrammietalon on plaatina ja iriidiumi sulamist valmistatud silindrikujuline viht, mille läbimõõt ja kõrgus on 39 mm. Vihi mass on 1 kilogramm. Rahvusvaheline kilogrammietalon asub Rahvusvahelises Kaalude ja Mõõtude Büroos Sèvres' linnas Prantsusmaal.
1799. aastal valmistati Prantsusmaal esimene kilogrammi etalon (arhiivikilogramm), mis tehti plaatinast.
1889 valmistati plaatina (90%) ja iriidiumi (10%) sulamist silindrikujulised arhiivikilogrammi koopiad, millest täpseimat säilitatakse rahvusvahelise etalonina (prototüübina) Rahvusvahelises Kaalude ja Mõõtude Büroos, teiste koopiate suhteline viga (võrreldes rahvusvahelise etaloniga) ei ületa 2 · 10 −9.
Tulevikus püütakse kilogrammi etalon määratleda mõne füüsikalise konstandi kaudu.
pisi|Kilogrammi etaloni ja selle koopiate massi suhteline muutus
Odr
Odr (vanapõhja keeles Óðr) on Freyja mees muinaspõhja mütoloogias. Kuigi tema täpne mütoloogiline tähendus ei ole kindel, tähendab tema nimi "nutikus, hing" ja seda kasutatakse tähenduses "metsik jõud, energia".
Viktor Rydbergi teooria kohaselt oli Óðr Orvandili poeg ja samastus teiste skandinaavia mütoloogia tegelastega.
Lingen (aadlisuguvõsa)
Lingen oli Schleswig-Holsteinist Eckernfördest pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.
Kontaktpinge
Kontaktpinge on pinge kahe detaili kokkupuutekohas, kui puutepinna mõõtmed on detaili mõõtmetega võrreldes väikesed (näiteks kuulide, silindrite, hammaste jne vastastikune surve). Staatilisel koormusel põhjustavad lubatavaist suuremad kontaktpinged detailide pindadel mõlke ja pragusid.
Teineteisel veerevate detailide pinnaosade kontakteerumisel talub pinnaosa iga punkt koormust ainult kontaktiala läbimisel. See tingib muutuvaid kontaktpingeid, mille tagajärjel detailide pinnakihid väsivad, tekivad mikropraod ning pindadelt murenevad maha väikesed metalliosakesed.
Kui detailid töötavad õlis, tungib viimane pragudesse. Kontaktialas praod surve tagajärjel sulguvad ning neis olev õli satub kõrge rõhu alla, mis omakorda soodustab pragude suurenemist. Nii kordub see seni, kuni pragusid sulgevad metalliosakesed ära murduvad. Kui aga kontaktpinged ei ületa praktikaga kindlaksmääratud lubatavat väärtust siis murenemist ei esine.
Friedrich Waismann
Friedrich Waismann (21. märts 1896 – 4. november 1959) oli Austria matemaatik, füüsik ja filosoof.
Ta kuulus Viini ringi ning oli olulisemaid loogilise positivismi teoreetikuid.
Raamatus "Sissejuhatus matemaatilisse mõtlemisse" (1936) väidab Waismann, et matemaatilised tõed on tõesed pigem kokkuleppeliselt kui tõestatavalt.
Siklased
Siklased (Cerambycidae) on putukate sugukond mardikaliste seltsist. Üldnimetusena nimetatakse selle sugukonna esindajat sikuks.
Talvituvad enamasti tõugud. Vastsete arenemine vältab sageli mitu aastat.
Eestis on puitu kahjustavaid siklasi leitud umbes 103 liiki. Neist suurima kehapikkusega (kuni 4,5 sentimeetrit) on üliharuldane nahksikk. Vanu puitehitisi, eriti mereäärsetel aladel, kahjustab majasikk. Õiesikkude valmikud on niidutaimede õitel tavalised. Metsakahjurid on haavasikk, kuusesikk jt. Väga pikkade tundlatega on harilik käätsusikk. Kui mõni suurem siklane ettevaatlikult näppude vahele võtta, siis hakkab ta kohe rindmiku tagatiibade vastu hõõruma ja tekitab omapärast kääksuvat häält. Seetõttu ongi ta nimeks saanud käätsusikk. pisi|Juuresikk (Lamia textor)
1402
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad - 1400. aastad - 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad
Aastad: 1397 1398 1399 1400 1401 - 1402 - 1403 1404 1405 1406 1407
Nesta Carter
Nesta Carter (sündinud 11. oktoobril 1985) on Jamaica kergejõustiklane, 100 ja 200 m jooksja.
Carter osales 2004. aastal Grossetos juunioride MM-il 200 m jooksus ja sai eeljooksus aja 21,24, kuid edasi ei kvalifitseerunud. 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Ōsakas sai Carter 100 m eeljooksus aja 10,28 ja veerandfinaali ei pääsenud. Samas oli ta osaline Jamaica võistkonnas 4×100 m teatejooksu hõbemedali võidus.
2008. aasta OM-il Pekingis jooksis Carter avavahetust Jamaica võistkonnas 4×100 m teatejooksus. Jamaica võitis olümpiakulla uue maailmarekordiga 37,10. Samal aastal oli ta teine IAAF-i finaalvõistlustel tulemusega 10,07. Doha sisemaailmameistrivõistlustel 2010. aastal sai ta 60 meetri jooksus seitsmenda koha ajaga 6,72. Taegu maailmameistrivõistlustel oli ta 100 meetri jooksus seitsmes. Samadel võistlustel jooksis ta esikoha võitnud ja maailmarekordi püstitanud (37,04) Jamaica teatemeeskonna avavahetust. Istanbuli sisemaailmameistrivõistlustel 2012. aastal saavutas Carter 60 meetri jooksus teise koha ajaga 6,54. Londoni olümpiamängudel jooksis ta Jamaica teatemeeskonna avavahetust, kes võitis kulla maailmarekordilise ajaga 36,84.
Carter võitis Moskva maailmameistrivõistlustel 2013. aastal 100 meetri jooksus pronksmedali ajaga 9,95 ja ta jooksis kuldmedali võitnud Jamaica teatemeeskonna avavahetust.
2014. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Sopotis oli ta 60 meetri jooksus seitsmes.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 4×100 teatejooksus kuldmedali, joostes tavapäraselt esimest vahetust.
25. jaanuaril 2017 kinnitati, et Nesta Carteri 2008. aasta suveolümpiamängude dopinguproov oli positiivne, mistõttu tühistati Jamaica meeskonna tulemus meeste 4×100 meetri teatejooksus ja kuldmedalist jäädi ilma.
Šolem Alejchem
thumb Šolem Alejchem (õieti Šolem Rabinovitš; 2. märts 1859 Perejaslav, Poltava kubermang, Venemaa Keisririik – 13. mai 1916 New York, Ameerika Ühendriigid) oli jidišikeelne juudi kirjanik.
Värviesitus
Värviesitus (ingl k colour rendering) on mingit liiki valguse mõju esemete värvimuljele, kui seda (teadlikult või mitteteadlikult) võrreldakse värvimuljega, mis tekib nende valgustamisel standardvalgusliigiga.
Värviesitus on valguse kvaliteedi näitaja. Kõiki spektrivärve sisaldav valgus laseb esemeid paista loomulikes värvides – värviesitus on optimaalne. Kui valguses mingi spektriosa puudub, paistavad eseme sellele osale vastavad värvid hallina või tuhmina.
Lambi värviesitust väljendab arvuliselt värviesitusindeks CRI (Color Rendering Index), mille maksimaalväärtus 100 vastab loomulikule värviesitusele, nagu näiteks päikesevalguse korral. Kui nägemistöö nõuab värvide õiget tuvastamist, peab värviesitusindeks olema vähemalt 80–90. Mingi valguse värviesitusindeks määratakse kaheksa testvärvinäidisega võrdlemisel saadud eriindeksite keskväärtusena. Väljatöötamisel on üheksa näidisega süsteem CQS (Color Quality Scale).
Värvitemperatuuriga on värviesitusindeksil vaid kaudne seos. Liiga madala värvitemperatuuriga (punaka valgusega) valgusallika korral pole hea värviesitus siiski võimalik, sest lühemalaineline spektriosa on nõrgalt esindatud.
Kareda valla lipp
thumb|[[Kareda vald|Kareda valla lipp]] Kareda valla lipp on Järva maakonn endise Eesti haldusüksuse Kareda valla lipp.
Lipp kinnitati 17. septembril 1992.
Lipu kirjeldus
Valla lipuks on täisnurkne valge kangas, mille vardapoolsest servast lähtuvad kaks lipu lehviva servani ulatuvat sinist teravikku. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ning normaalsuurus 105 × 165 cm.
Krai
Krai (vene край 'äär') on haldusüksuse (föderatsiooni subjekti) tüüp Venemaal.
Piret Kalda
pisi|Piret Kalda (2013)
Krai
Venemaa koosneb 83 föderatsioonisubjektist (1. järgu haldusüksusest), millest 9 on kraid.
Kraidel on samasugune õiguslik staatus nagu oblastitel.
Piret Kalda
Ta lõpetas 1984. aastal Tartu 5. Keskkooli.
Krai
Ajalooliselt on kraid asunud Venemaa äärealadel.
Piret Kalda
1988. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri XIII lennu. Samast aastast töötab ta Tallinna Linnateatris.
Krai
keskel|450px
Piret Kalda
Ta on mänginud mängufilmides, sealhulgas "Ristumine peateega", "Röövlirahnu Martin", "Kuhu põgenevad hinged", "Detsembrikuumus", "Eestlanna Pariisis" ja "Vehkleja" ning dubleerinud animafilme. Ta on loonud meeldejäävaid rolle ka paljudes telesarjades, sealhulgas "Wikmani poisid", "Ohtlik lend", "Kättemaksukontor", "Parim enne", "ENSV" ja "Papad mammad".
Isiklikku
Ta oli abielus Priit Künnapasega ning neil on tütred Laura-Helene, Amanda Hermiine ja Aurora Aleksandra.
Krai
Vaata ka
Venemaa haldusjaotus
Garmisch-Partenkirchen
Garmisch-Partenkirchen (Ga-Pa) on alev (Markt) Saksamaal Baieri liidumaal, Garmisch-Partenkircheni kreisi keskus. Asub Baieri lõunaosas Baieri Alpides Austria piiri lähedal.
Garmisch-Partenkirchenis toimusid 1936. aasta taliolümpiamängud. Seal toimub ka iga-aastase nelja hüppemäe turnee teine etapp.
Alevi lähedal asub Saksamaa kõrgeim tipp Zugspitze ja Eibsee järv.
Kõigepealt oli kaks eraldi alevit: läänepoolne Garmisch ja idapoolne Partenkirchen, tänapäevalgi on kummalgi isesugune identiteet. Partenkircheni kohal oli vana Rooma linn Partanum, mis paiknes Veneetsia–Augsburgi kaubateel ja esimest korda on mainitud aastal 15 pKr. Partenkircheni peatänav Ludwigsstraße kulgeb mööda vana Rooma teed. Garmischit on ürikutes esmamainitud ligi 800 aastat hiljem Germaneskauna, mis võib tähendada, et seal elas mõni germaani hõim.
13. sajandil sattus org Freisingi piiskopkonna võimu alla jäädes sinna kuni 1803. aastani, kui Baieri kuurvürstkond piiskopkonna annekteeris.
Garmisch ja Partenkirchen olid eraldi alevid, kuni 1. jaanuaril 1935 Hitleri nõudel need ühendati üheks aleviks 1936. aasta taliolümpiamängude ootuses. Tänapäeval nimetatakse kõnekeeles ühendatud alevit tihti valesti lihtsalt Garmischiks. Garmisch on modernsem võrreldes Partenkircheni munakiviteede ja freskodega.
Rein Raud
pisi|Rein Raud 2021. aasta Kirjandustänava festivalil pisi|Rein Raud [[2007. aastal]]
Rein Raud (sündinud 21. detsembril 1961 Tallinnas) on eesti kirjanik, kultuuriteoreetik ja japanist. Olnud Tallinna Ülikooli rektor (2006–2011).
Eesti Päevaleht nimetas 2015. aastal Rein Rauda Eesti kõige mõjukamaks inimeseks hariduse ja teaduse valdkonnas.
Haridus
Raud lõpetas 1980. aastal Tallinna 7. keskkooli. Aastatel 1980–1985 õppis ta Leningradi ülikoolis jaapani filoloogiat. 1988. aastal jätkas ta õpinguid Helsingi ülikoolis; 1993. aastal sai ta filosoofialitsentsiaadi kraadi (Lic. Phil) ning 1994. aastal filosoofiadoktori kraadi. Väitekirja "The Role of Poetry in Classical Japanese Literature: A Code and Discursivity Analysis" on avaldanud Eesti Humanitaarinstituut.
Karjäär
1989–1998 oli Raud Eesti Humanitaarinstituudi kolleegiumi esimees, aastast 2005 on ta samas professor ning 2012–2015 juhtivteadur. 1995-2016 on ta Helsingi Ülikooli jaapani keele ja kultuuri professor. Tallinna Ülikoolis on ta olnud kultuuriteooria ja Aasia kultuuriloo professor ning aastast 2015 töötab ta seal vanemteadurina.
13. veebruaril 2006 valiti Rein Raud Tallinna Ülikooli rektoriks. Valimiskogus hääletas tema poolt 61 ja vastaskandidaat Andres Kollisti poolt 37 valimiskogu liiget. Erapooletuks jäi 2 valimiskogu liiget. Raua ametiaeg rektorina lõppes 2011. aastal.
Tegevus kirjanikuna
Raud on kirjutanud mitu ilukirjandusteost. 1990. aastal avaldas ta ajaloolise romaani "Kaupo", mis käsitleb muinasliivlaste vanema elu ja tegevust. 1991. aastal ilmus seiklusromaan "Ratsanik Melchior" (teine trükk 2016), mida on peetud Eesti üheks silmapaistvamaks imeulme romaaniks.
2005. aastal võitis Raua romaan "Hector ja Bernard" (Tallinn: Tuum 2004, ISBN 9985-802-73-X) Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia.
Raud on kirjutanud ka müütilise spagetivesterni "Vend" (Tallinn: Tuum 2008), mis sisaldab viiteid Alessandro Bariccole ja Clint Eastwoodile. See räägib eikusagilt tulevast salapärasest võõrast, kes tuleb oma õde hädast välja aitama. Teose stiil on poeetiline, tegelased arhetüüpsed. "Vend" pälvis 2009. aasta Eduard Vilde nimelise kirjandusauhinna.
2012. aastal ilmus Raual mahukas romaan "Rekonstruktsioon", mis ründab organiseeritud religiooni. See on tõlgitud ka soome ja taani keelde.
Aastal 2015 ilmus postmodernistlik "Täiusliku lause surm", spiooniromaan traagilisest armastusloost nõukogude aja lõpus.
Edin Džeko
pisi Edin Džeko (sündinud 17. märtsil 1986 Sarajevos) on Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallur.
Rein Raud
Tegevus publitsistina
Raud on avaldanud arvukalt artikleid ajakirjanduses. 2002. aastal avaldas ta Eesti Päevalehes poleemikat ning vastuväiteid tekitanud Ameerika Ühendriike kritiseeriva artiklisarja, mille eest sai aasta parima arvamusloo auhinna. 1999. aastal, pärast seda, kui Postimees kaotas ära kultuurileheküljed, saatis Raud 10 allkirjaga kirja PEN-klubi Norra osakonnale. Postimehe omanikust Norra kontserni Schibsted kritiseeriti seetõttu nii Norra kui ka Leedu ajakirjanduses.
Edin Džeko
Ta mängib ründajana Itaalia Türgi kõrgliiga klubis Fenerbahçe ning Bosnia ja Hertsegoviina koondises.
Varasemad klubid
Esimene klubi, milles Džeko elukutselise jalgpallurina mängis, oli FK Željezničar. Aastatel 2003–2005 mängis ta seal poolkaitsjana. Kokku 40 mängus lõi ta ühe värava.
Rein Raud
Isiklikku
Rein Raua vanemad on kirjanikud Aino Pervik ja Eno Raud. Tema vend on muusik ja raadioajakirjanik Mihkel Raud ning õde on kunstnik ja lastekirjanik Piret Raud.
Edin Džeko
Varasemad klubid
2005. aastal mängis ta laenulepingu alusel Tšehhi klubis FK Ústí nad Labem, lüües 15 mängus kokku kuus väravat. Samal aastal siirdus ta Tšehhi klubisse FK Teplice, kus ta mängis 2007. aastani, lüües 28 mängus 16 väravat. 2006–2007. aasta hooajal oli Džeko Tšehhi liiga parim väravakütt. Tugev esinemine tõi ründaja VfL Wolfsburgi huviorbiiti. Klubi ostis ta 4 miljoni euro eest 2007. aasta suvel.
VfL Wolfsburg
Džeko näitas vahetult Wolfsburgiga liitumise järel head vormi, lüües viis väravat ja andes kolm väravasöötu 11 mängus. Sportal nimetas Džeko 2007.–2008. aasta Bundesliga hooaja esimese poole parimaks ründajaks. Hooaja lõpetas Wolfsburg Bundesligas viienda kohaga ning Džeko arvele jäi 17 mängus löödud kaheksa väravat ja seitse väravasöötu.
Rein Raud
Isiklikku
Ta on abielus Rosita Rauaga ning neil on kaks last: poeg Juhan (sünd. 1988) ja tütar Laura Liina (sünd. 1994).
Edin Džeko
VfL Wolfsburg
Džeko muutus oluliselt resultatiivsemaks, kui Wolfsburg ostis samuti Bosnia koondisse kuuluva Zvjezdan Misimovići. 2008.–2009. aasta hooajal krooniti Wolfsburg Saksamaa meistriks ning Džeko lõi kokku 26 väravat, jäädes selle näitajaga Bundesligas alla vaid oma meeskonnakaaslasele Grafitele. Koos Grafitega moodustas Džeko sel hooajal läbi aegade kõige resultatiivsema ründepaari Bundesligas. Lisaks 26 värvale liigas lõi Džeko 2008.–2009. aasta hooajal ka kuus väravat Saksa karika (DFB-Pokal) mängudes ja neli väravat UEFA karikasarja mängudes. Ühtlasi anti talle Bundesliga aasta mängija auhind.
2009. aasta suvel soovis Džekot osta AC Milan, kuid mees otsustas jääda Wolfsburgi ja pikendas oma lepingut kuni 2013. aasta juunini.
Rein Raud
Isiklikku
Raud on tuntud polüglotina.
Edin Džeko
VfL Wolfsburg
30. septembril 2009 lõi Džeko oma esimese värava UEFA Meistrite liigas 2:1 kaotusmängus Manchester Unitedi vastu. Džeko oli 2009. aastal 30 kandidaadi seas, kes püüdsid Ballon d'Or'i auhinda.
Manchester City
2011. aastal talvise üleminekuakna jooksul ostis Džekot Inglismaa klubi Manchester City 32 miljoni euro eest.
Roma
Augustil 2015 siirdus Džeko Manchester Cityst laenule Romasse. Aasta hiljem sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. Romas mängis ta kokku kuus hooaega, lüües 260 mänguga 119 väravat, millest 85 Itaalia kõrgliigas. Hooajal 2016–17 oli ta Itaalia kõrgliiga suurim väravakütt (27 väravat).
Milano Internazionale
2021. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Milano Internazionalega.
Fenerbahçe
Pärast lepingu lõppemist Interiga siirdus Džeko 2023. aasta suvel Türgi kõrgliiga klubisse Fenerbahçe.
Rahvuskoondis
Esimese etteaste rahvuskoondise särgis tegi Džeko Bosnia ja Hertsegoviina alla 19-aastaste koondises 2003. aastal kohtumises Kasahstani vastu. Džeko esindas riiki ka alla 21-aastaste koondises.
Täiskasvanute koondises mängis Džeko esimest korda 2. juunil 2008 Türgi vastu. Kohtumises lõi Džeko ka oma esimese koondisevärava, saates palli penaltiala nurgast väravasse esimese poolaja lisaajal, tehes seisuks 2:2 (kohtumine lõppes Bosnia ja Hertsegoviina võiduga 3:2). 2010. aasta jalgpalli MM-i valikturniiril lõi Džeko üheksa väravat, jagades kvalifikatsioonimängude väravaküttide edetabelis teist kohta Wayne Rooneyga (Inglismaa) ja jäädes vaid ühe väravaga alla Kreeka ründajale Theofánis Gkékasele.
Ta kuulus Bosnia ja Hertsegoviina koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, kus lõi viimases alagrupimängus värava Iraani vastu.
Herts
Herts (saksa füüsiku Heinrich Rudolf Hertzi järgi), tähis Hz, on perioodilise protsessi sageduse mõõtühik, mis kuulub SI-süsteemi ühikute hulka.
1 herts on niisugune sagedus, mille korral 1 sekundi jooksul toimub üks perioodilise protsessi tsükkel:
Kasutusel on ka kümnendeesliidetega ühikud:
Silinderhõõrdülekanne
Silinderhõõrdülekanne on hõõrdülekanne, mille puhul kasutatakse siledaid silinderrattaid. Rataste vahel vajaliku liugehõõrde tagamiseks kasutatakse vedrusid.
Kinemaatiline arvutus
Siledate silinderratastega ülekannetes määratakse ülekandearv valemiga:
i= =
kus n1 ja n2 on vedava ja veetava võlli nurkkiirused.
D1 ja D2 on veetava ja vedava ratta läbimõõdud.
ε on libisemistegur, mis oleneb hõõrdrataste materjalist ja määrimistingimustest.
Kuivalt töötavatel ülekannetel ε=0,01...0,02; määrimisega ülekannetel ε=0,03...0,05.
Vältimatu elastne libisemine ülekande hõõrdrataste suhtelisel liikumisel on tingitud nende kokkupuutuvate osade elastsetest deformatsioonidest.
Libisemisteguri võib arvutada ka valemiga:
Mehaaniline kulumine
Mehaaniline kulumine on kulumine, mille põhjustab hõõre kahe või rohkema kokkupuutuva pinna liikumisel. Mehaanilisel kulumisel on ülekaalus mehaanilised mõjutused.
Silinderhõõrdülekanne
Kinemaatiline arvutus
ε= (v1–v2)/v1, kus v1 ja v2 on vastavalt vedava ja veetava hõõrdratta ringkiirus.
Pieter Willem Botha
Ta oli viimane apartheidi pooldav LAV-i president. Siiski leevendas ta oma ametiajal mitmeid mustanahalisi diskrimineerivaid seadusi.
Silinderhõõrdülekanne
Hõõrdrataste survejõud
Kui jõuga Q teineteise vastu surutud hõõrdrataste vaheline liugehõõrdetegur tähistada tähega f, siis võib hõõrdrataste survejõu arvutada valemiga:
Pieter Willem Botha
Ta hüüdnimi oli Die Groot Krokodil (Suur Krokodill).
Silinderhõõrdülekanne
Hõõrdrataste survejõud
Q=2kM1/fD1 (valem 1.) ,kus
Ülekande arvutus kontakttugevusele
Alljärgnev kehtib metall- ja tekstoliitrataste kohta.
Hõõrdrattad kontakteeruvad kitsa pinnariba ulatuses, mille laius on b1 ja mis paikneb piki hõõrdrataste tööpindade moodustajat. Kontaktpinna väikeste mõõtmete korral võrreldes hõõrdrataste endi mõõtmetega, ning märkimist vääriva survejõu juures tekivad suured kontaktpinged. Viimased põhjustavad hõõrdrataste tööpindade mitmesugust liiki purunemist: väsimusmurenemist, kulumist, kergsöövet. On ilmne, et purunemise aste sõltub pinge suurusest, mis omakorda sõltub hõõrdrataste survejõust, nende raadiustest R1 ja R2 ning rataste materjalide elastsusmoodulist E1 ja E2.
Erinevalt teistest mittemetalsetest materjalidest allub tekstoliit Hooke'i seadusele, seepärast arvutatakse tekstoliitrattaid kontakttugevusele nagu metallrattaidki.
σk max=0,418\sqrt{QE/Bρ} (valem 2.), kus
Avaldades taandatud kõverusraadiuse vedava ratta läbimõõdu D1 ja ülekandearvu i kaudu, saame:
ρ=R1R2/(R1+R2)=R1iR2/(R1+iR2)=R1i/(1+i)=D1i/2(i+1)
Tähistame ülekande telgede vahe tähega A; siis:
A=(D1+D2)/2=D1(i+1)/2,
millest:
D1=2A/(i+1)
Pärast D1 väärtuse asetamist taandatud kõverusraadiuse ρ avaldisse ja valemisse 1 saame:
ρ=Ai/(i+1)2, ja hõõrdrataste survejõud Q on avaldatav:
Q=kM1(i+1)/fA
Asetades need võrrandisse 2, saame:
σk max=0,418≤σk, kus
Saadud kujul kasutatakse valemit töötava ülekande kontrollarvutamiseks (A ja B on teada).
Projektarvutusel määratakse telgede vahe A. Asendame valemis tegeliku kontaktpinge σk max lubatava kontakt pingega σk. Liigse tundmatu elimineerimiseks avaldame hõõrdratta laiuse B telgede vahe A kaudu:
B=ψA
A=(i+1)3[(0,418/σk)(EkM1/fΨi] [Nurksulgudes olevast avaldisest tuleb võtta kolmas juur], kus
Ψ=B/A. Ψon ratta laiuse tegur.
Hõõrdrataste läbimõõdud ja laiused määratakse järgmiste valemitega:
D1=2A/(i+1); D2=D1i(1–ε); B=Ψ/A
Ülekande tugevusarvutus erikoormuse järgi mittemetalsetel materjalidel
Hõõrdrataste laiuse B määramiseks limiteeritakse nende muljumine, lähtudes lubatavast erikoormusest q kontaktjoone pikkusühikule. Silinderratastega ülekandes on kontaktjoone pikkus võrdne rataste laiusega B. Seega survejõu Q korral on erikoormus kontaktjoone pikkusühikule q=Q/B.
Onkogeen
Onkogeen (inglise oncoprotein)on muteerumas/muteerunud protonkogeen ka vähigeen, raku pärilikkusaine geen, mis kodeerib onkoproteiine, kes osalevad rakutsükli ja DNA hüperstimulatsioonis ja tagavad protoonkogeeni muutumise pahaloomulise kasvaja kaastekitajaks.
Onkogeeni produktiks on onkovalk.
Ruuminurk
pisi|Ringikujulise juhtjoonega ja sfäärilise kattega A ruuminurk Ω
Ruuminurk on ruumi osa, mida piirab kooniline pind ja seda lõikav kate. Kooniline pind koosneb koonuse moodustajatest – ruuminurga tippu mingi juhtjoone kõigi punktidega ühendavatest kiirtest. Juhtjoon võib olla mitmesuguse kujuga kinnine joon, ka näiteks ruut või ring.
Ruuminurka kirjeldab valem kus A on katte pindala ja r koonuse moodustaja pikkus. Niisiis on ruuminurk dimensioonita suurus.
Ruuminurga ühik on steradiaan, tähis sr (vastav tasanurga ühik on radiaan). Ruuminurk 1 sr piirab 1 m raadiusega keral pindala 1 m2. Kera pindala on teatavasti 4 \pi r^2, seega kogu kera hõlmav ruuminurk
Mehhanism
Mehhanismiks nimetatakse tehislikult loodud kehade süsteemi, mis on ette nähtud ühe või mitme keha liikumise teisendamiseks ühe või mitme teise keha nõutavaks liikumiseks. Sageli muudab mehhanism kiirusi, jõudusid ja pöördemomente, teisendab üht liikumist teiseks.
Lihtmehhanismid
Lihtmehhanismid on lihtsa ehitusega seadmed, millega muudetakse ülekantava jõu suurust või suunda, näiteks kang, kaldpind, kiil (tööriist), plokk, tali, pöör. Nende puhul kehtib mehaanika kuldreegel: nii mitu korda, kui lihtmehhanismi kasutamisel võidetakse jõus, kaotatakse läbitud tee pikkuses.
Modena
thumb|Tänav Modena vanalinnas. Majadel on näha iseloomulikud [[portikused]] Modena on linn Itaalias Emilia Romagna maakonnas, Modena provintsi halduskeskus.
Apenniinide ahelik hakkab kerkima umbes 10 km kaugusel linnast.
Modena asub kahe olulise maantee ristumiskohal. Apenniinide kirdenõlval kulgeb Via Aemilia, mida mööda saab Modenast sõita loodesse Reggio nell'Emilia, Parma ja Piacenza kaudu Milano suunas ning kagusse Bologna, Forli ja Rimini kaudu Ancona suunas. Teist maanteed mööda saab Modenast sõita kirdesse Ferrara ja Padova kaudu Veneetsiasse ning lõunasse üle Apenniinide Pratosse ja Firenzesse.
Modena on jagatud neljaks osaks (circoscrizioni):
Majandus
Modena on tuntud Itaalia mootorite pealinnana, sest seal lähedal asuvad tuntud Itaalia autotootjate Ferrari (18 km kaugusel Maranellos), Lamborghini, Maserati, Pagani ja De Tomaso tehased. Iga aasta aprillis toimub Modena Terra di Motori, mil kaks linna peaväljakut täituvad klassikaliste automudelitega.
Linnas asuvad ka suured keraamikatehased.
Ajalugu
Modena kohal asus pronksiajal Villanova kultuur, hiljem elasid sealkandis liguurid, etruskid ja boid. Asula enese, nii palju kui teada, asutasid etruskid ning see kandis etruski keeles nime Muoina ja ladina keeles Mutina. Asutamise aeg on teadmata, aga Hannibali sissetungi ajal Itaaliasse 218 eKr oli ta olemas. Sel aastal hakkasid boid mässama ja piirasid Mutinat, mis seni oli Rooma riigile kuulunud. Piiramise tulemus on teadmata, aga tõenäoliselt jäeti linn pärast Hannibali saabumist maha.
184 eKr asutas Marcus Aemilius Lepidus linna uuesti roomlaste sõjaväebaasina. See ei meeldinud liguuridele, kes Mutina 177 eKr hävitasid. Asula taastati kolmandat korda ning seekord sai ta Gallia cisalpina keskuseks oma strateegilise asukoha tõttu.
78 eKr piiras linna Gnaeus Pompeius Magnus ja seda kaitses Marcus Junius Brutus, kelle poeg sai kuulsaks Caesari tapjana. Lõpuks linn alistus nälja tõttu, Brutus küll põgenes, kuid tapeti.
72 eKr võitis Spartacus Mutina lähedal roomlasi, kuid oli sunnitud kaaslaste survel lõunasse tagasi pöörduma. Mutina oli üks kõige põhjapoolsemaid paiku, kuhu Spartacus jõudis.
44 eKr piiras linna Marcus Antonius ja seda kaitses Decimus Junius Brutus, kes samuti ei olnud Caesari tapja. Linna vabastas piiramisrõngast Augustus, kes 21. aprillil 43 eKr toimunud Mutina lahingus lõi Marcus Antoniuse vägesid. Selles lahingus langes Caesari usaldusalune ja arvatav kantseleiülem Aulus Hirtius.
Antiikaja lõpul sai Modena tuntuks rikkuse poolest. Seal kasvatati viinapuid, töödeldi villa ja valmistati keraamikat.
Attila Modenat ei rüüstanud. Legendi järgi oli selle põhjuseks paks udu, mille tekitas piiskop püha Geminianus, kes selle eest sai Modena kaitsepühakuks. Kuid 7. sajandil hävis linn üleujutuses ja jäeti maha.
Alles 9. sajandi lõpus Modena taastati. Alates 12. sajandist oli Modena vabalinn. Friedrich II ja Gregorius IX vahelistes sõdades toetas linn keisrit.
pisi|Modena hertsogipalee (tänapäeval Modena sõjaväeakadeemia hoone) 1288 hakkas Modenas valitsema Obizzo II d'Este, Este dünastiast. 1308–1336 oli Modena taas vabalinn, aga hiljem kuulus taas d'Estedele, ja Borso d'Este ajal 1598 muutus Modena hertsogkonnaks. Siis kujunes ka välja Modena ajalooline linnasüda. D'Ested valitsesid linna kuni 1796. aastani, mil kukutati Ercole III d'Este. Modenast ida pool asuvat Ferrara hertsogkonda valitses 1597. aastani Este dünastia.
Ercole III ainus laps, tütar Maria Beatrice d'Este abiellus Habsburgide dünastiast Austria ertshertsoginna ja Ungari kuninganna 1740–1780 Maria Theresia poja Austria Ferdinandiga, kes sai Modena valitsejaks. Tema järeltulijad valitsesid Modenas kuni 20. augustini 1859, mil revolutsioonilised väed austerlased linnast välja ajasid. Sellest ajast peale kuulus Modena Itaalia kuningriiki.
Vaatamisväärsused
thumb|Modena toomkirik Romaani stiilis Modena toomkirik rajati Lanfranco kavandite järgi 11. sajandil Toscana krahvinna Matilda algatusel. Kirik on pühitsetud pühale Geminianusele, kelle kivikirst asub koori all. Kiriku kaldus tornis (Torre Ghiraldini) asus kuulus Modena secchia puuämber.
Modena hertsogilossi esimesed hooned valmisid 1046, aga tänapäevase ilme sai ta 17. ja 18. sajandil. Tänapäeval kuulub hertsogiloss UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Modenas asub Palazzo dei Musei, endine arsenal, tänapäeva muuseumide ja kunstigaleriide kogu. Väljapaistvaim neist on d'Este'de kunstikogu näitav Galleria Estense.
Kultuur
Modenas asub Itaalia sõjaakadeemia, mis osaliselt paikneb barokses hertsogilossis.
Modenas asub raamatukogu Biblioteca Estense, kus leidub palju ajaloolisi väljaandeid ja ligikaudu 3000 käsikirja.
Modena on kuulus palsamiäädika (aceto di Modena) valmistaja.
B (muusika)
B (tähtnimetus) ehk si-bemoll (silpnimetus) on noodinimed. B on saadud h-noodi altereerimisel pooltooni võrra alla (madaldamisel) kromaatilises helireas.
B on B-duuri ja b-molli alusheli.
Ajalugu
Algselt tähistas B teist heli A-st algavas helireas (praegu H). 10. sajandil hakati eristama kõrget "kõva" b-d (B durum) ehk nurgeline b (b quadratum), mis vastab h-le, ja "pehmet" b-d (B molle) ehk ümarat b-d (b rotundum). Nende tähistustes oli b paun vastavalt ruudukujuline ja kaarjas. Neist tähistustest pärinevad sõnad "duur" ja "moll" ning noodikirja märgid ♭ ja ♮.
Tähtede sarnasuse tõttu hakati nurgelist b-d 16. sajandist Saksamaal ja Põhjamaades (kuid mitte romaani ja ingliskeelsetes maades) nimetama h-ks, kuid pooltooni võrra madaldatud heli kohta säilis tähis b. Inglise keeles vastab seetõttu h-le b ja b-le b flat.
Ton (ljud)
Krista Aru
Krista Aru (sündinud Krista Muldma; 1. augustil 1958 Pagari külas Ida-Virumaal) on eesti ajakirjandusloolane ja museoloog, Tartu Ülikooli raamatukogu direktor.
Haridus
Krista Aru lõpetas Pagari 8-klassilise Kooli 1973, Johannes Semperi nimelise Tartu 8. Keskkooli 1976, Tartu Ülikooli ajakirjanduse osakonna cum laude 1981. Ta on magister eesti kirjanduse alal (1992, teema "Eesti ajakirjandus ja selle kirjandusosa sajandivahetusel (1896–1907)", juhendaja Juhan Peegel). 1993–1995 õppis Aru Tartu Ülikooli doktorantuuris.
22. oktoobril 2010 kaitses Aru Eesti Humanitaarinstituudis doktoritööd "Eesti toimetajakeskne ajakirjandus kodanikuühiskonna kujundaja ja omakultuuri kandjana ajalehe Postimees (1886–1935) näitel" (juhendaja Rein Veidemann, oponendid Maarja Lõhmus ja Toomas Karjahärm). Doktoritöö põhines 2008. aastal avaldatud monograafial "Üks kirg, kolm mõõdet. Peatükke eesti toimetajakesksest ajakirjandusest: K. A. Hermann, J. Tõnisson, K. Toom".
Töökäik
pisi|300px|Krista Aru [[Eesti Rahva Muuseumi peamajas 2012. aastal. Foto: Lauri Kulpsoo]] Aastatel 1981–1993 töötas Krista Aru Tartu ülikooli ajakirjanduse osakonna ajakirjandusajaloo assistendi ja lektorina (sealhulgas 1981–1988 õpetaja, 1988–1992 vanemõpetaja ja 1992–1993 lektor ), 1993–1995 Q Raadio peatoimetajana ja 1995–2005 Eesti Kirjandusmuuseumi direktorina.
2. jaanuarist 2006 kuni 9. novembrini 2012 oli ta Eesti Rahva Muuseumi direktor.
Aastatel 2014–2015 oli ta SA Eesti Teadusagentuuri juhatuse liige.
Krista Aru on kuulunud SA Kultuurileht (end RAS Perioodika) nõukokku (1998–2013), Eesti Rahvusarhiivi teadusnõukokku (2000–2012), Põlva Talurahvamuuseumi nõukokku (2001–2006), Kultuuriväärtuste digitaalse säilitamise nõukokku (2001–2006), riikliku programmi "Humanitaar- ja loodusteaduslikud kogud" juhtkomiteesse (2004–2008), Maaülikooli kuratooriumisse (2004–2014) ja Eesti Muinsuskaitse nõukokku (2006–2009). Alates 2006. aastast oli ta Eesti Rahva Muuseumi teadusnõukogu esimees. 1996–2005 oli Aru Eesti Ajalooarhiivi nõukogu liige, 1999–2006 Rahvusvahelise Muuseumide Nõukogu Kirjandusmuuseumide Komitee (ICOM-ICLM) nõukogu liige. 2013. aasta algul tegi riigikogu kultuurikomisjon ettepaneku nimetada Aru Eesti Rahvusringhäälingu nõukogu liikmeks. Alates aastast 2014 on Aru ERMi ja SA Vanemuine nõukogu liige ning alates veebruarist 2014 MTÜ Jaan Tõnissoni Selts esimees.
Aastatel 2015–2019 oli ta XIII Riigikogu liige. Aru kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel Eesti Vabaerakonna nimekirjas ja osutus valituks.
21. juunil 2019 valis Tartu Ülikooli senat Krista Aru Tartu Ülikooli Raamatukogu uueks direktoriks. Ta astus ametisse 15. augustil 2019.
Alates 2020. aastast on ta ka MTÜ Kirjandusfestival Prima Vista juhatuse esinaine.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 1177 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku
Krista Aru abikaasa on meditsiinidoktor Jaak Aru, neil on kaks poega – ajuteadlane Jaan Aru ja matemaatik Juhan Aru.
Tatjana Lõssenko
pisi|2011 Tatjana Lõssenko (sündinud 9. oktoobril 1983 Bataiskis) on Venemaa kergejõustiklane (vasaraheitja), endine naiste vasaraheite maailmarekordi (77,80 m) omanik.
2008. aastal sai ta 2-aastase võistluskeelu (15. juuli 2007 – 14. juuli 2009) 6α-metüülandrostendiooni kasutamise tõttu. Kõik tema tulemused alates 9. maist 2007 tühistati.
Maailmameistrivõistlustel
Helsingi 2005
Puhatu mõis
Puhatu mõis (saksa keeles Pühhato) oli Ohakvere mõisa karjamõis Iisaku kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Puhatu küla lähedal Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas.
Špalernaja vangla
Špalernaja vangla (vene keeles Дом предварительного заключения, lühend ДПЗ, ka Шпалерная тюрьма) on Venemaal Peterburis aadressil Špalernaja tänav 25 asuv vangla. Vangla avati 1. augustil 1875 ja see oli esimene eeluurimisvanglaks ehitatud vangla Venemaal.
Hando Ruus
Hando Ruus (sünninimega Harald-Ferdinand Ruhs, nimi eestistati 1. augustil 1939; 16. mai 1917 Tallinn – arvatavasti 31. märts 1945 Leningrad) oli Eesti (lipnik) ja Saksamaa sõjaväelane (Obersturmführer) ja kunstnik. Hüüdnime Tou sai ta mehi ergutades, kui kasutas lauset: "Lähme anname venkudele ühe tou."
Elulugu
Harald-Ferdinand Ruhs sündis 16. mail 1917 Tallinnas. Aastatel 1923–1930 õppis ta Tallinna I algkoolis.
Aastatel 1933–1938 õppis ta Riigi Kunsttööstuskoolis graafika erialal, kus oli professor Günther Reindorffi üks andekamaid õpilasi. Ta lõpetas 1938 kooli üld- ja töökodade astme.
Pärast lõpetamist astus kohustuslikku sõjaväeteenistusse ja teenis 4. juulist 1938 10. Üksiku Jalaväepataljoni 2. kompaniis. 29. oktoobril andis sõdurivande ja ülendati reameheks. 2. novembril määrati Harju Sõjaväeringkonna õpperühma, mille lõpetas 9. juunil 1939. 1. septembril kustutati ta pataljoni nimekirjast seoses tema vastuvõtmisega sõjakooli aspirantide klassi ning ta lõpetas selle tehes ära ohvitseri juhtimispraktika 1. jalaväerügemendi 6. kompaniis. 6. juulil 1940 ülendati ta nooremseersandiks. 8. septembril 1940 arvati ta lipnikuna reservi seoses sundaja ärateenimisega.
1940 astus ta uuesti Riigi Kunsttööstuskooli meistriklassi.
Teises maailmasõjas
1941. aastal hoidis ta kõrvale Nõukogude Liidu mobilisatsioonist ja proovis 21 päeva metsavenna (põrandaaluse) elu. Ta viibis need 21 päeva kinnimüüritud keldris.
38. Kaitsepataljonis
Olnud 25. augustist 1941 Saku Omakaitse rühmajuht, astus ta Viljandis vabatahtlikuna Saksa sõjaväkke, et isa eest kätte maksta, seal määrati ta teenima 38. Kaitsepataljoni.
Eesti SS-leegionis
21. septembril 1942 ülendati Hando Ruus leitnandiks (nooremleitnant). Samal päeval eraldati 38. Kaitsepataljonist paarkümmend meest ja saadeti Eesti SS-leegioni, kuhu nad 28. oktoobril saabusid. 28. oktoobrist 1942 jätkas Ruus teenistust Untersturmführerina Eesti SS-leegionis.
Pataljon Narvas
Pärast pataljoni Narva eraldamist Eesti SS-leegionist võttis ta rühma- ja kompaniiülemana osa kõigist Eesti SS-vabatahtlike soomusgrenaderide pataljon "Narva" lahingutest Izjumi ja Hadnitsa ümbruses ning Tšerkassõ kotis.
Tšerkassõ kotis Olšanas sai Ruus haavata ja viidi Korsunist lennukiga tagalasse. Teda raviti Riias.
20. märtsil 1944 saabus pataljon Narva Tallinna (172 Tšerkassõ kotist väljamurdnud meest), kus toimus väeosa pidulik vastuvõtt Balti jaamas ja paraad Vabaduse väljakul.
20. Eesti SS-diviis
Pataljon allutati 20. Eesti SS-diviisile ja saadeti Tallinna lähistele täiendavale formeerimisele ja väljaõppele. Pataljoni Narva tuumikust moodustati 20. Üksik SS-jalaväepataljon ning formeerimise käigus sai pataljon juurde 600 meest.
1. aprillil abiellus Hando Ruus Kosel Salme Kurega.
18. aprillil 1944 määrati ta Narva rindele toodud pataljoni adjutandiks ja ülendati kaks päeva hiljem Obersturmführeriks (leitnant). Pataljon võitles kõrvuti 47. rügemendi ja 11. diviisiga Auvere platsdarmil.
25. juulil langes nende väeosade osaks ränkraske katsumus tõrjuda tagasi järjekordne Punaarmee läbimurdekatse Narva lahingus. Muljetavaldava tulejõuga oli juba suurtükitule ettevalmistus nende kitsale rindelõigu suunast tulistati välja umbes 80 000 mürsku. Selle karmi lahingu bilans oli järgmine: Punaarmee läbimurdekatse ebaõnnestus ränkade kaotustega, 8000 langenut, 29 purustatud tanki ja 8 lennukit. 20. Pataljonis oli õhtuks rivis 3. kompanii peale kokku 30 meest.
Sinimägede lahingute ajal Krivasoos sai Hando Ruusist, pärast pataljoniülema kohusetäitja Oskar Ruudi langemist 3. augustil 1944 ja pataljoni üle võtnud hauptsturmführer Walner haavatasaamist mõned päevad hiljem, 20. Üksiku SS-jalaväepataljoni komandör.
Pärast Porkuni lahingut 23. septembril 1944 Ambla lähedal piirati öösel nende grupp metsas ümber. Pärast korduvate läbirääkimiste pidamist ja läbirääkijate poolt vastavate lubaduste saamist (meelitati Ruusi grupp koolivenna vanemleitnant Kase poolt alla andma) ütles Ruus meestele, et olete vandes vabad ja relvad pandi maha. Vangide kolonn koos Ruusiga, umbes 80 meest, alustas liikumist Tallinna suunas, kus nad pandi Koplisse kahte barakki, kust hiljem viidi haavatud ja haiged bussiga minema, terved laaditi Balti jaamas vagunitesse ja viidi Kohtla-Järve laagrisse. Kohtla-Järvel Ruus haigestus kopsupõletikku ning ta viidi teiste haigetega lahtisel veoautol Gattšinasse haiglasse kus teda raviti ja pidevalt üle kuulati, hiljem Gattšina ohvitseride laagrisse EG-1011.
Hando Ruusi NKVD toimik
Edasi loeti üles kõik Ruusi "kuriteod": hoidis kõrvale mobilisatsioonist, läks vabatahtlikult 38. politseipataljoni (tegelikult 38. kaitsepataljoni), võitles Eesti SS-leegionis, pataljonis Narva jne. Sellele järgneb 1. veebruaril eestikeelne määrus, mis määras tema süüteod § 58-Ia vääriliseks ("kodumaa reetur"). Määrusele olid alla kirjutanud kapten Poednikov, major Levantovski ja tõlk Karulas. 31. märtsil 1945 mõistis kohtuväline organ (niinimetatud "troika") koosseisus major Petrov, major Ponikarkovski, kapten Psibelski, sekretär vanemleitnant Habanovits Hando Ruusi surma mahalaskmise läbi. Otsus oli edasikaebamisõiguseta.
Hando Ruusi hukkamisaeg ei ole teada, kuid toimiku kaanel toimiku lõpetamise aeg on 23. märts 1945, kuigi paberid jätkusid veel 31. märtsini 1945.
Autasud
Hando Ruus oli teine eestlane, kes sai I klassi Raudristi (19. augustil 1943 Ukrainas peetud lahingutes osalemise eest) ja ainus eestlane, kes on saanud Saksa Risti kullas (1944). Selle sai ta Eesti kaitselahingute eest. Viimasega kaasnes ülendamine Hauptsturmführer 'iks (käskkiri 30. detsembril 1944). Neid paguneid Hando Ruus kanda ei jõudnud ja autasu ta kätte ei saanud.
Hando Ruusi on autasustatud veel Raudristi II klassi, Idamedali, Jalaväe Rünnakumärgi ja musta Haavatu märgiga.
Kunstnik Ruus
Hando Ruus on kunstnikuna vähetuntud, sest sõda võttis võimaluse kunstiga tegeleda. Ruusi töid on säilinud väga vähe ja needki suures osas õpilastööd. Enamik töid ja eskiise hävines, kui Hando ema Siberisse saadeti ja kodus olnud vara konfiskeeriti.
Ema saatus
Samal päeval, mil Hando Ruusile määrati surmaotsus, saabus Tallinna käsk kogu vara konfiskeerimiseks aadressil Sõja IIc-6, kus elas Hando ema Liisa Ruus. Vara üleskirjutamine toimus 20. aprillil 1945 ja vara anti Tallinna linna rahandusosakonnale realiseerimiseks. Sellele järgnes Hando ema Siberisse saatmine, kust ta küll põgenes ja oli juba 1946. aastal Eestis, kuid tema edaspidine elu kuni surmani möödus metsavennana Suure-Jaani lähistel.
Isa saatus
Ruusi isa Oskar Ruus oli eesti politseiohvitser ja mereväe leitnant, kelle NKVD 1940 arreteeris ja kelle saatusest Hando ei saanudki midagi teada. Hando isa suri 7. mail 1942 Kirovi oblasti vangilaagris.
Rakvere foogtkond
Rakvere foogtkond oli Liivi ordu valitsusüksus (saksa keeles Gebiet).