cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaarel Kotsar
Elukäik
Paarkümmend aastat oli ta Tartu koolides koolijuht ja õpetas noorematele klassidele ajalugu. Aastatel 1953–1957 iku Kotsar Tartu Linna TSN Täitevkomitee esimees.
Aastatel 1964–1969 oli Kaarel Kotsar Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppeprorektor ja 1969–1975 sama ülikooli pedagoogikakateedri dotsent.
1975. aastast töötas ta sel ajal Eesti NSV Teaduste Akadeemia juures tegutsenud Ajaloo Instituudis – esialgu vanemteadurina ja hiljem teadussekretärina.
1982. aastal läks Kaarel Kotsar pensionile.
Teadustöö
Kaarel Kotsari teadustegevus keskendus pedagoogikaajaloo uurimisele ja kuulmispuuetega inimeste õpetamise metoodika väljatöötamisele. Samuti uuris ta Eesti Kurtide Ühingu ajalugu.
Juba pensionil olles oli ta 1980. aastatel üks Eesti vaegkuuljate integratsiooniprogrammi loojaid. Aastatel 1977–1990 oli ta vabariikliku surdokomisjoni esimees.
Kokku on Kaarel Kotsar avaldanud enam kui 160 kirjutist eesti, vene, saksa ja inglise keeles: peamiselt eesti kooli ja pedagoogika ajaloost ning kuulmiskahjustustega inimeste rehabilitatsioonist. Koostöös abikaasaga kirjutas ta kolmeköitelise "Eesti kurtide elu ajaraamatu", mis kajastas Eesti Kurtide Ühingu ajalugu aastatel 1921–1950.
Heiki Sorge
Heiki Sorge (sündinud 3. novembril 1974) on eesti sulgpallur.
Ta on lõpetanud 2002. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna Liikumis- ja sporditeaduste erialal. 2003. aastal läbis ta õpetajakoolituse. Tal on treeneri kutsekvalifikatsiooni IV aste, treenerina on tegutsenud alates 1999. aastast. Õpetab Tartu Karlova Gümnaasiumis poistele kehalist kasvatust.
Mündi
Mündi on küla Järva maakonnas Paide linnas. Küla lähistel asetseb Mündi raba ja voolab Mündi peakraav.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Paide valda.
Külas asub endine Mündi mõisa härrastemaja.
Alfred Kivisaar
Alfred Kivisaar (8. jaanuar 1953 Tallinn – 18. jaanuar 2021) oli eesti sulgpallur ja sulgpallitreener.
Ta lõpetas 1971. aastal Järvakandi Keskkooli ja 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Alfred Kivisaar kuulus Eesti koondisse ja tuli 1973.–1981. aastal 12 korda Eesti meistriks. Hiljem töötas Tallinna Sulgpallikeskuses treenerina.
Alfred Kivisaar suri 18. jaanuaril 2021 koroona tagajärjel.
Maiste naudingute aed
„Maiste naudingute aed“ ehk „Lõbude aed“ on Madalmaade kunstniku Hieronymus Boschi arvatavalt aastatel 1490–1510 valminud õlimaal. See tammepuust tahvlitele maalitud triptühhon, mis XVII sajandil kuulus Hispaania ja Portugali kuninga Felipe IV erakokku, on alates 1939. aastast Prado muuseumi kogudes Madridis.
Sisu
Teose sisu on sajandite jooksul tõlgendatud erinevalt. Näiteks M. Alpatov kirjeldas XX sajandi teisel poolel teost muu hulgas järgmiselt: „Siin vohavad läbisegi inimesed, koletuslikud värdjad, metselajad, hiiglatiivulised ja põrgulikud piinariistad; kaljud näivad paigast lahti rabelevat ja end lõustadeks kiskuvat ning pahklikud puud püüavad muunduda tontlikeks peletisteks. /.../ Boschi koletised ei hirmuta enam kedagi, nad on naeruväärsed ja mõttetud nagu karnevalimaskid.“
Nurme (Paide)
Nurme on küla Järva maakonnas Paide linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Paide valda.
Eestkoste
Eestkoste on piiratud teovõimega isiku õiguste ja huvide kaitse ning esindamine kohtu otsusega määratud seadusliku esindaja ja hooldaja ehk eestkostja poolt.
Eesti
Eestkostega, eriti eestkostega alaealise üle seotut reguleerib perekonnaseadus.
Kohaliku omavalitsuse eestkoste taust
Kohaliku omavalitsuse roll eestkostjana tuleneb ajaloolisest traditsioonist. Hoolekannet vajavatele isikutele on selle esmaseks tagajaks perekond, selle puudumisel külakogukond. Eesti- ja Liivimaal vallakogukondade tekkel oli esmaseks ülesandeks nimelt vaeste, vigaste ja nõdramõistuslike eest hoolt kanda. Taolise kohustuse jätkamine tänapäeval on eelkõige lähimusprintsiibi rakendamisest tulenev. Eesti õiguses on füüsilisest isikust eestkostja puudumisel reeglina pandud kohustus kohaliku omavalitsuse kanda.
Alaealise eestkoste
Alaealisele määratakse eestkostja, kui vanemad ei ole elus või on teadmata ning, kui neilt on varem eestkosteõigus ära võetud. Kui sobivat füüsilist või juriidilist isikut ei leita, määratakse valla- või linnavalitsus eestkostjaks. Eelistatuks peetakse omavalitsust, millega lapsel on kasvamise ja elamisega tihedaim side või asub tema vara. Arvesse võetakse ka rahvastikuregistrijärgset elukohta. Eeltoodud andmete puudumisel lähtutakse lapse viibimiskohast. Eestkoste lõpeb lapse surmaga, vanemate hooldusõiguse taastamisega, lapsendamisega või täisealiseks saamisega. Kohalikul omavalitsusel on kohustus igal aastal kontrollida eestkostjaks sobivate füüsiliste isikute olemasolu ning võimalusel andma kohustused üle. Täiendavalt võib taotleda vabastamist teise valla või linna kasuks, kui tekib sellega oluliselt tugevam side.
Täisealise eestkoste
Täisealiste eestkoste määratakse eelkõige vaimse häirega isikule, kes ei ole võimeline oma tegusid ja nende tagajärgi mõistma ja juhtima. Eestkostja ülesandeks on isikut esindada viimase teovõime piiratuse ulatuses. Tingimuseks on, et isik püsivalt ei ole võimeline oma tegudest arusaama või neid juhtima. Taolises olukorras ei pruugi inimene suuta ka oma õiguste või vara eest seista. Eestkoste määramisel eelistatakse omavalitsust, millega eestkostetav enim seotud on, määravaks on päritolu, elukohad, lähedased, vara asukoht või muud sidemed. Teiste asjaolude puudumisel on eestkostjaks rahvastikuregistri andmetele tuginev omavalitsus.
Lünett (kindlustis)
pisi|Kaks eri tüüpi lünetti Lünett on iseseisev kindlusehitis, mis paikneb enamasti põhikindlusvööndist eemal ning katab kas mõnda põhikindlusvööndi välimist osa või mõnda iseseisvat objekti. Lünett on enamasti hulknurga kujuline ning selle vallid on suunatud ette (fassid) ja külgedele (flangid). Lüneti gorž on lahtine.
Eestkoste
Eestkoste praktiline teostamine
Kohalikud omavalitsused teostavad eestkostet sotsiaaltöötajate kaudu. Oluliseks kohustuseks on tagada isikutele vajalikud õppe-, ravi- või muud tingimused. Eestkostet ei saa valla- ega linnavalitsus seada juriidilise isiku kasuks, kes vastutab eestkostetava ravi, hoolduse või õppetöö eest. Eestkostjal on kontrollikohustus, kas vastavate asutuste tegevus vastab piiratud teovõimega isiku huvidele ja vajadustele. Välistamaks tekkivat kohustuste ja huvide konflikti ei ole võimalik hoolekande, ravi- või õppeasutust eestkostjaks määrata.
Lünett (kindlustis)
Lünett võib olla ka lünetikujuline kindlushoone.
Lünetti on tihti segi aetud flešiga, mis on oma kujult lihtsam ja millel puuduvad külgvallid (-hooned). Näiteks Tallinna Kalaranna fordi flešši on kutsutud lünetiks, samas kui Narva kindluse Kuningaraveliini (4. raveliini) ees olevat lünetti aga omakorda Kuningaflešiks.
Aztec
thumb|Azteci linnavalitsuse hoone Aztec on linn Ameerika Ühendriikides New Mexico osariigis, San Juani maakonna halduskeskus.
Postimehe romaanisari
"Postimehe romaanisari" on romaanisari, mida annab välja Postimehe kirjastus. Sarjas tuuakse lugejani nii kaasaegsete autorite kui ka klassikute teoseid.
Aztec
Linna lähedal asub Azteci varemete riiklik kultuurimälestis.
Postimehe romaanisari
Sarja on kujundanud Zigmunds Lapsa.
Korgõssaarõ järv
Korgõssaarõ järv (ka Kõrgessaare järv, Kõrgejärv, Uibo järv) on järv Põlva maakonnas Põlva vallas Uibujärve külas.
Üksinda kodus 4
"Üksinda kodus 4" (inglise keeles "Home Alone 4") on USA jõuluteemaline komöödiafilm, mis on loodud 2002. aastal.
Koguperefilm loodi televisioonis näitamiseks, esimest korda oli see ABC eetris 3. novembril 2002.
See on kolmas järg 1990. aasta filmile "Üksinda kodus". Neljandas filmis võib näha paljusid varasematest filmidest tuttavaid tegelasi, kuigi kõiki neid mängivad uued näitlejad. See on sarja ainus film, mis on filmitud väljaspool Ameerikat. Kuigi filmi tegevuspaik on Chicago, toimusid võtted Lõuna-Aafrikas.
Vilanova i la Geltrú
Vilanova i la Geltrú on linn Hispaanias Kataloonias Barcelona provintsis, Garrafi maakonna keskus.
Vilanova i la Geltrú on oluline sadamalinn. pisi|Vilanova i la Geltrú asukoht Kataloonias
Großharthau vald
Großharthau on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Vallas on järgmised asulad: Großharthau, Bühlau, Schmiedefeld ja Seeligstadt.
Tihvini rajoon
Tihvini rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblastis.
Rajoonis on Tihvini linn ja 8 valda, kus on kokku 201 alevikku ja küla.
Tomski oblasti vapp
thumb|Tomski oblasti vapp thumb|Tomski kubermangu vapp
Tomski oblasti vapp on Venemaa haldusüksuse Tomski oblasti vapp.
Ametlikult võeti vapp kasutusele 29. mail 1997. Vapi kavandi autor on Aleksandr Akimov.
Vapi kirjeldus
Tomski oblastil on kasutusel nii suur kui ka väike vapp.
Tomski oblasti suur vapp on roheline prantsuse kilp proportsioonidega 9:8, millel on kujutatud hõbedast tagajalgadele tõusnud hobust. Hobuse silm ja keel on punased. Kilp on ümbritsetud kuldse tammepärjaga ning selle kohal on kuldne imperaatori kroon. Pärg on seotud kroonist väljuvate rohe-valgete lintidega.
Oblasti väike vapp on samasugune nagu suur vapp, kuid sellel puudub kilpi ümbritsev tammepärg. Kasutusel on ka väike vapp, millel puuduvad nii tammepärg kui ka imperaatori kroon.
Vapi ajalugu
Esimene Tomski kubermangu vapp võeti kasutusele praktiliselt kohe pärast kubermangu moodustamist 12. märtsil 1804. Viimane muudatus tehti vapile 5. juulil 1878. Pärast Oktoobrirevolutsiooni vappi ametlikult ei kasutatud, kuid mitteametlikult oli kasutusel moonutatud kubermangu vapp. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist tõusid päevakorrale omavalitsuste vapid. Oblasti uue vapi kujundamisel ühendati piirkonna ajalooline vapp ning Siberi vappide traditsioon.
Gita Teearu
Gita Teearu (sündinud 11. jaanuaril 1934 Sindis) on eesti graafik.
Ta õppis ERKI-s 1956–1962. Tegutseb vabakutselisena Tallinnas. Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige 1973. aastast.
Looming
Tema teostele on iseloomulik mitmevärvilise sügavtrüki kasutamine. Ta on kujutanud peamiselt romantilisi loodusmotiive.
Esinenud näitustel alates 1961. aastast, isikunäitusi on olnud ka Soomes, Saksamaal, Austraalias, Ameerika Ühendriikides ja Rootsis.
Großdubrau vald
Großdubrau (ülemsorbi keeles Wulka Dubrawa) on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Vallas on 20 küla, mis on varem olnud iseseisvad vallad (ülemsorbikeelsed nimed sulgudes):
Ciego de Ávila provints
Ciego de Ávila provints on Kuuba 1. järgu haldusüksus. Provints asub riigi keskosas.
Halduslikult jaguneb 10 omavalitsuseks.
🇨🇺
Kaasnemismäärus
Kaasnemismäärus ehk komitatiivadverbiaal on määrus, mis väljendab kaasnejat.
Täpsemalt näitab kaasnemismäärus
Eesti keel
Kaasnemismäärusena esinevad käändsõnad kaasaütlevas või ilmaütlevas käändes ja käändsõnad ühes kaassõnadega, mis vastavad küsimustele ''kellega? millega? kelleta? milleta?.''
Väga sageli esinevad kaasnemismäärusena käändsõnad kaasaütlevas käändes ja märgivad olendit, kelle osavõtul midagi tehakse või kuskil ollakse.
Kaasnemismäärus kaasaütlevas käändes võib väljendada ka eset, mida kaasas kantakse, viiakse jne.
Kaasnemismäärus võib väljendada elusat olendit, eluta eset, samuti abstraktset mõistet.
Kabelikangrud
Kabelikangrud ehk Kabelimäe kalmed on kalmeväli Muuksi külas Kuusalu vallas. Kangruid on kuus ja nad asuvad Kabelimäel, umbes 0,5 km küla keskusest ida pool, Mikani talu maal.
César Cielo Filho
2008. aasta olümpiamängudel Pekingis tõusis Cielo autasustamispoodiumile kahel korral. Ta sai 100 m vabaujumises pronksmedali koos USA sportlase Jason Lezakiga. Poole lühemal maal ehk 50 m vabaujumises tuli ta olümpiavõitjaks, mis oli Brasiiliale kõigi aegade esimeseks olümpiakullaks ujumises ja seni ainus olümpiakuldmedal ujumises.
Roomas toimunud 2009. aasta maailmameistrivõistlustel tuli Cielo kahekordseks maailmameistriks. Ta võitis nii 50 kui 100 m vabaujumise. 100 m vabaujumises võitis ta kulla uue maailmarekordiga 46,91.
2011. aasta Pan-Ameerika mängudel võitis ta neli kuldmedalit.
2012. aasta suveolümpiamängudel võitis ta 50 m vabaujumises pronksmedali.
Kaifeng
Kaifeng on üks kaheksast Hiina ajaloolisest pealinnast ja on ajaloost tuntud ka nimedega Bianliang, Bianjing, Daliang ja Liang.
César Cielo Filho
Talle kuulub 50 meetri vabaltujumise (20,91) ja 100 meetri vabaltujumise (46,91) distantside maailmarekordid.
Kaifeng
Ajalugu
Linna vanim arhitektuurimälestis on 1049. aastal ehitatud 55 meetri kõrgune Raudpagood.
César Cielo Filho
Aastatel 2008, 2009 ja 2011 on ta valitud Brasiilia aasta sportlaseks.
Kaifeng
Ajalugu
Arvatakse, et 11. sajandil oli Kaifeng maailma suurim linn umbes 600 000–700 000 elanikuga. Kaifengi õitseng lõppes 1127. aastal, kui tšurtšenid linna vallutasid ja rüüstasid.
Viimase 3000 aasta jooksul on linna tabanud ligi 40 üleujutust. Neist suurim oli 1642. aastal, mille käigus hukkus ligi 300 tuhat inimest.
Haldusjaotus
Ringkonna õigustega linn jaguneb viieks linnarajooniks ja viieks maakonnaks:
Brent
Brent võib tähendada mitut asja.
Kevade
pisi|"Kevade" esmaväljaande II osa kaas, [[Konrad Mägi kaanepilt 1913]]
"Kevade: pildikesi koolipõlvest" on Oskar Lutsu jutustus või lühiromaan, mille esimene väljaanne pealkirjaga "Kewade : Pildikesed koolipõlwest" ilmus kahes osas aastatel 1912 ja 1913. Lutsu koolipõlvemälestustel põhinev raamat on üks Eesti kirjanduse tuntumaid teoseid, mis on ilmunud 22 trükis ja tõlgitud 15 keelde. Jutustuse põhjal valmis 1970. aastal Arvo Kruusemendi mängufilm "Kevade", samuti on teose instseneeringuid korduvalt lavastatud Eesti teatrites.
Teose tegevus toimus Palamusega sarnanevas Paunvere kihelkonnakoolis, Liivimaa kubermangus, kus Oskar Luts ise õppis aastatel 1895–1899.
Ehkki Luts hakkas "Kevadet" kirjutama juba 1905. aastal, jõudis esimesena tema teostest laia publiku ette hoopis Vanemuise teatris lavastatud näidend "Paunvere". 1911. aastal valminud "Kevade" avaldamine ei läinud kergelt: neli kirjastust, sealhulgas Noor-Eesti Kirjastus ja Postimees, lükkasid "Kevade" tagasi. Luts lasi teose esimese osa trükkida 1912. aastal omal kulul Postimehe trükikojas 2100 eksemplaris. Ehkki esimesed arvustused Anton Jürgensteini ja A. H. Tammsaare sulest olid tagasihoidlikud, muutus raamat lugejate seas üha populaarsemaks. Oma osa oli menus ka asjaolul, et Oskari noorem vend, hilisem filmimees Theodor Luts töötas sellal Postimehe raamatuäris müüjana ning soovitas raamatut lugejaile. Nii osteti "Kevade" esimest osa 1912. aasta jõululaupäeval Postimehe poest 200 eksemplari. Samal aastal määras Eesti Kirjanduse Seltsi auhinnakomisjon Lutsule "Kevade" eest ergutusauhinnaks 50 rubla. Teise osa avaldas 1913. aastal juba Noor-Eesti Kirjastus, nii nagu ka enamiku Lutsu hilisemaid töid.
"Kevadest" filmi tegemist kaaluti juba 1926.–1927. aastal, mil Oskar Luts kirjutas oma venna Theodor Lutsu filmikompanii Estonia-Film tarbeks isegi stsenaariumi. Toona filmist siiski asja ei saanud, "Kevade" ainetel valmis samanimeline film alles 1969. aastal režissöör Arvo Kruusemendi käe all. See kuulub koos sama režissööri tehtud järgedega nüüdseks vankumatult Eesti filmiklassikasse, mitme põlvkonna jaoks seostuvad Lutsu tegelaskujud just toonaste näitlejatega (nt Toots – Aare Laanemets, Tõnisson – Ain Lutsepp, Lible – Kaljo Kiisk). "Kevade" lavastamisest kõneles 1984. aasta muusikaline mängufilm "Kevad südames" (peaosas noor poiss-sopran Toomas Uibo). "Kevade" põhjal on loodud ka ballett.
"Kevade" on ilmunud 22 trükis ja tõlgitud 15 keelde. Kordustrükid on ilmunud aastatel 1919, 1920, 1935, 1937, 1943, 1947, 1948, 1949, 1954, 1959, 1965, 1968, 1970, 1980, 1982, 1986, 1986, 1999, 2006, 2008 ja 2019.
.mx
.mx on Mehhiko Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1989. aastast.
Soome hertsog
Soome hertsog (rootsi hertig av Finland, soome Suomen herttua) on Rootsi aadlitiitel, mida on kandnud mitmed Rootsi printsid (lisaks printsidele kandis tiitlit ka Magnus IV armuke Bengt Algotsson).
Großpostwitzi vald
Großpostwitz (ülemsorbi keeles Budestecy) on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.
Vallas on järgmised külad:
Sündinud 20. novembril
''Siin loetletakse 20. novembril sündinud tuntud inimesi.
.my
.my on Malaisia Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1987. aastast.
Maseru
Maseru on Lesotho pealinn ja Maseru ringkonna keskus. Linna nimi tähendab sotho keeles punase liivakivi kohta.
Maseru asub Lesotho loodeosas Lõuna-Aafrika Vabariigi piiri ääres Caledoni jõe kaldal. See on Lesotho ainuke suurem linn; 2006. aastal elas linnas 227 880 inimest. Linn asub 1600 meetri kõrgusel merepinnast.
Maseru sai pealinnaks pärast seda, kui Lesothost 1868. aastal Basuutomaa nime all Suurbritannia protektoraat sai. 1871. aastal viidi Basuutomaa haldamine Kapi kolooniasse. Alates 1884. aastast, kui Basuutomaa muudeti Suurbritannia kroonikolooniaks, on Maseru uuesti pealinn olnud. Alates 1966. aastast on Maseru iseseisva Lesotho pealinn.
Linna majanduselus domineerivad toiduainete- ja tekstiilitööstusettevõtted. Oluline osa sissetulekust tuleb ka turismist.
Speed King
"Speed King" on laul ansambli Deep Purple albumilt "In Rock". See oli esimene laulja Ian Gillani kirjutatud sõnadega laul. Ta kasutas laulu teksti kirjutamisel tsitaate Elvis Presley, Little Richardi ja Chuck Berry loomingust sellises järjekorras nagu need talle meenusid.
Laulu pikkus plaadil on 5:49, kuid kontsertidel on lugu sageli muudetud ja lisatud pikki improvisatsioone, mis venitavad laulu sageli 10–15 minuti pikkuseks.
Laul ilmus B-poolel singlil, mille A-poole lugu oli "Black Night".
Deep Purple'i 25. aastapäeva albumil on laulust klaveriversioon.
Pikk jalg
pisi|püsti|220px|Pikk jalg, taamal [[Pika jala väravatorn ja Oleviste kirik]] Pikk jalg (varasem nimekuju Pikkjalg) on tänav Tallinna Tallinna vanalinnas, Kesklinna linnaosas.
Tänav algab Pika jala väravatornist, tänava Toompea poolne külg on hoonestamata, ristub vasakult poolt Lühikese jala väravahoonega, lõppeb Piiskopi tänava ja Lossi platsi ristmikul. pisi|Pika jala tänav sügis 2021 thumb|Pikk jalg (2007). Paremal [[Lühikese jala värav ]] thumb|Pikk jalg talvel
Nimi
Pikka jalga mainitakse 1342 nimetuse longus mons (ladina 'pikk mägi'), 1372. aastal nimetuse langer bergh (alamsaksa 'pikk mägi') ja 1489 nime Langer Domberg (saksa 'Pikk Toomimägi') all, mis oli ka hilisem tänava ametlik saksakeelne nimi. "Pikk jalg" oli tänava eestikeelne nimi.
8. juulist 1966 on tänava ametlik eestikeelne nimi Pikk jalg (varem Pikkjalg). Anton thor Helle on 1732 kasutanud nimetust pitkjalg (saksakeelne nimi on tal der lange Dohmberg).
Ametlik venekeelne nimi oli 20. sajandi alguses Большой Вышгородскій подъемъ.
Ajalugu
pisi|left|"Langer Domgang, Reval"
Algselt oli see muinaseestlaste linnuse juurde (Toompeale) viiv tee.
Tänav oli koos ainult jalakäijatele mõeldud Lühikese jalaga kuni Falgi tee ja Komandandi tee rajamiseni 19. sajandi lõpus üks kahest ühendusteest all-linna ja ülalinna vahel. Pikk jalg oli mõeldud kaubakaarikute, kaubakärude, hobuste ja ratsanike liiklemiseks.
Pika jala kõrval olev Tallinna linnamüüri osa on ehitatud 1454–1455 ja selle vastas olev praegune tugimüür 1781 (1781. aastal laiendati tänavat ja tugimüür lükati 1,4 meetri võrra Toompea poole).
Pikal jalal asus maja, mille esimesel korrusel kehtis Eestimaa linnaõigus ja teisel korrusel Eestimaa maaõigus.
Pikal jala Toompea nõlva poolsed hooned said kannatada 1944. aasta märtsipommitamises ja lammutati lõplikult 1950. aastate alguses.
Tallinna nimetatakse kahe erineva pikkusega "jala" tõttu mõnikord naljatamisi lonkavaks linnaks. pisi|Pikk jalg talvel 2022. aastal
Kabelimägi (Muuksi)
thumb|right|Kabelimägi kangrutega, vaade lääne poolt
Kabelimägi on kõrgendik Kuusalu vallas, Muuksi küla keskusest umbes 0,5 km ida pool, Mikani ja Lõokese talu taga. Mäel asuvad Kabelikangrud. Kabelimäe nimi on tuletatud rahvapärimusest, mis pidas kangruid vana kabeli varemeteks.
Mäo
Mäo on küla Järva maakonnas Paide linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Paide valda.
Küla lähistel asetseb Mäo raba ja Mäo soo. Külast voolab läbi Vodja jõgi.
Mäos asub Vilen Künnapu kavandatud ja 1995. aastal avatud mälestusmärk hukkunud politseinikele. Selle rajamine on seotud 15. detsembril 1994 aset leidnud Mäo tulistamisega, kus salaviinavedajad tapsid Mäo teeristis kaks politseinikku: 21-aastase Marek Lemmingu ja 30-aastase Argo Kivi.
Mäos asub ka kunagise Mäo mõisa keskus. Küla nime on esmamainitud 1558. aastal seoses mõisaga. Tänapäeval on mõisa peahoone varemetes.
1920. aastatel moodustati Mäo asundus. 1977 nimetati asundus Mäo külaks.
.sb
.sb on Saalomoni Saarte Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1994. aastast.
Toppdomän
Vöödikulaadsed
Vöödikulaadsed (Cortinariales) on tänapäeval tunnustamata kandseente selts.
Varem siia liigitatud sugukonnad liigitatakse šampinjonilaadsete seltsi.
Kevade (film)
"Kevade" on 1969. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm, mis põhineb Oskar Lutsu jutustusel "Kevade".
Filmi alus
Filmi "Kevade" kirjanduslikuks aluseks on Oskar Lutsu samanimeline jutustus, mille tegevus toimub 19. sajandi lõpuaastate Eesti külas. See on lugu ühe kihelkonna, ühe külakooli laste eluolust ühe õppeaasta kestel, sügisest kevadeni. Kuid jutustuses on sedavõrd palju põnevaid sündmusi, värvikaid inimtüüpe, sügavaid inimlikke tundeid ja tabavat huumorit, et sellest kasvab välja lugu noorte inimeste maailmavaatest, aususest, sõprusest, esimesest armastusest, kokkuvõtvalt öeldes - inimese elukevadest.
Filmi stsenaariumist
1968. aastal soovis varem teise režissöörina ("Viini postmark") töötanud Arvo Kruusement oma filmi lavastada, kuid oli puudus headest stsenaariumitest. Algne eesmärk oli teha umbes pooletunnine "proovitöö". Tallinnfilmi toimetuskolleegiumi liige Lembit Remmelgas soovitas talle "Kevade" stsenaariumi, mis oli jäänud aastateks arhiivi seisma, aga stuudio aastaplaan tahtis täitmist. Stsenaariumi kirjutamist olid alustanud Kaljo Kiisk ja Voldemar Panso juba 1959. aastal. Aluseks oli Kaljo Kiisa tehtud "Kevade" lavastus 1954. aastal Draamateatris, kus Kiisk ise mängis Tootsi. Stsenaariumi valmimise tähtaeg oli 1. detsember 1959. Erinevatel põhjustel venis kirjutamine 1963. aastani, aga kaotas stsenaristide jaoks aktuaalsuse (ka sobivad näitlejad vananesid) ning pandi Tallinnfilmis "ootele". 1965. aastal tegi Lembit Remmelgas Pansole ja Kiisale uuesti ettepaneku hakata kaaluma töö lõpuleviimist, sest mõlemad olid kirjutanud stsenaariumi mõttega, et toovad filmi ka ekraanile, kuid ajad olid muutunud ja mehed loobusid.
Moskvast, kinokomiteest, oli Tallinnfilmi tulnud kiri, milles Panso-Kiisa "Kevade" stsenaarium täiesti ekraniseerimiskõlbmatuks kuulutati. Avaldati arvamust, et stsenaariumi oleks vaja kaasajastada, et nõukogude õpilased filmist paremini aru saaksid. Eeskujuks toodi Venemaal populaarne film "Tabamatud tasujad", kus kõik oli n-ö klassivõitluse seisukohalt õigesti paigas. Religioossete momentide ja kiriku sissetoomist peeti lubamatuks, Lible kuju täiesti kohatuks (lapsed suhtlevad joodikuga), kaklusstseene ja joomist sobimatuteks jne. "Kevade" materjal olevat amorfne, puudub dünaamika ja areng. Õnneks sai Kruusement sellest kirjast teada alles peale filmivõtete lõppu, sest selline eelhoiak poleks kindlasti julgustavalt mõjunud.
Arvo Kruusemendil puudus alguses tahtmine nii vastutusrikka töö ettevõtmiseks. Lisaks filmistuudio poolsele huvile oli aga teada ka rahvapoolne nõudlus filmi tegemiseks - Palamusel elas veel endise kihelkonnakooli õpilasi, kes saatsid Tallinnfilmi kirju ootustega filmi valmimiseks. Kirjades viidati ka sellele, et Oskar Luts oli juba 1926. aastal kirjutanud (tummfilmi)stsenaariumi "Joosep Toots", millele kirjanik lootis sel ajal lavastajaks saada oma venda Theodor Lutsu. Arvo Kruusement tutvus oma filmilavastuse ettevalmistamise käigus selle käsikirjaga Eesti Kirjandusmuuseumi kultuuriloolises arhiivis, mis ilmselt aitas kaasa tema lõpliku režissöörinägemuse vormimisele.
"Olime Pansoga väga paksu stsenaariumi kokku kirjutanud," tunnistas omal ajal Kaljo Kiisk. "Arvo Kruusement oskas sellest väga toredasti välja sõeluda selle, mis talle vajalik.". Panso ja Kiisk oli kirjutanud filmistsenaariumi teatraalsena, see oli rohke dialoogiga ja laialivalguv, seega rohkem dramatiseering. Kruusement tõstis stseene ümber ja kirjutas neid juurde lähtuvalt oma tõekspidamistest, muutes tuntavalt stsenaariumi. Filmi raskuskese nihkus Joosep Tootsi pealt Arnole, sest Kruusemendi arvates oli Oskar Lutsu peategelane siiski Arno Tali, kõige lähedasem autori hingelaadile.
Filmi kaks versiooni
1969. aasta lõpus tehti filmist "Kevade" eestikeelne koopia. Jaanuaris 1970 tehti pärast ümbermonteerimist uus koopia, mis on ka "Kevade" ametlikult kinnitatud kinoversioon. See on 101 sekundit lühem: sealt on puudu filmi alguses olev Arno ja Lible jutuajamine ning filmi keskel olev stseen, kus Toots saab Latipaci pudeli kätte ja hüüab: "Näe, ära tõin!"
Algsest versioonist tehti ainult mõned koopiad, millest üks läks Kinokomiteele. Sellest koopiast tehti hiljem televisiooni jaoks videoversioon.
Wembley
pisi|[[Wembley Arena kontserdimaja]] Wembley on asum Londoni Brenti linnaosas.
Glen Davis
Ronald Glen Davis (sündinud 1. jaanuaril 1986) on elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku kaheksa hooaega, esindades klubisid Boston Celtics, Orlando Magic ja Los Angeles Clippers.
Wembley
Wembley nime mainiti esimest korda kirjalikult 825. aastal. 1547. aastal oli külas kuus maja. 1673. aastaks oli seal veski. 1837. aastal avati Wembleyt läbiv raudtee Londonist Birminghami.
Glen Davis
Karjäär
Davise valis 2007. aasta NBA draft'ist 35. valikuna Seattle SuperSonics, kes vahetas Davise samal päeval edasi Boston Celticsisse.
Kevade (film)
Filmi kaks versiooni
Enamik koopiaid tehti ametlikust versioonist, millest on säilinud ka duubelpositiiv. Seda kasutati ka filmi taastamisel.
Wembley
Wembley on etniliselt mitmekesine. pisi|left|Wembley etnilist mitmekesisust illustreeriv diagramm. Suurima rühma moodustavad India päritolu inimesed (sinine), järgnevad valged britid (oranž)
Neljas Poola jagamine
Neljandaks Poola jagamiseks nimetatakse Poola alade jagamist ja Poola riigi likvideerimist nii 1939. aastal Nõukogude Liidu ja Saksamaa vahel kui ka Varssavi Hertsogiriigi likvideerimist Viini kongressi otsustega 1815. aastal. Tavaliselt mõistatakse "Poola jagamiste" all siiski ainult kolme esimest, millega likvideeriti 18. sajandi lõpus Rzeczpospolita.
Glen Davis
Karjäär
Hooaja esimesed 19 mängu pingilt alustanud Davis pääses esimest korda algviisikusse 12. detsembril 2007 Sacramento Kingsi vastu ning viskas selles mängus 16 punkti ja võttis 9 lauapalli. Boston Celticsi rivistuses tuli Davis 2008. aastal ka NBA meistriks, kui finaalseerias alistati 4 : 2 Los Angeles Lakers.
Kevade (film)
Filmi kaks versiooni
Film "Kevade" koosnes 9 osast ehk filmirullist. Algselt olid nende osade pikkused sellised: I – 282 m, VII – 292 m ja IX – 249 m. Pärast kärpimist ja ümbermonteerimist olid pikkused järgmised: I – 258 m, VII – 285 m ja IX – 234 m. Kärped: I – 7 plaani, VII – 2+2 plaani, IX – 3+2+1+1+2+1 plaani.
2004. aastal andis DVD2002 välja taastamata "Kevade" DVD, mis oli tehtud algsest pikemast versioonist.
Neljas Poola jagamine
Viini kongressil 1815 toimus järjekordne Poola jagamine: Varssavi Hertsogiriigist moodustati Venemaaga reaalunioonis olev Poola Kuningriik (nn. Kongressi-Poola), Preisimaa sai Suur-Poola (Poseni suurhertsogkond), Krakówist ja selle ümbruskonnast moodustati Krakówi Vabariik (Rzeczpospolita Krakowska), mis 1846 liideti Austriaga.
Kevade (film)
Filmi kaks versiooni
"Kevade" taasesilinastus digitaalselt taastatuna 13. aprillil 2006 Tallinnas kinos Sõprus.
Neljas Poola jagamine
Nn Molotovi-Ribbentropi paktiga jagati Poola alad Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahel. Saksamaa alustas sõda Poola vastu 1. septembril 1939 ja vallutas läänepoolse osa Poolast, Nõukogude Liit alustas Poola okupeerimist 17. septembril ning vallutas Vilniuse piirkonna, Lääne-Valgevene ja Lääne-Ukraina. Suwałki piirkond läks Saksamaale.
Kevade (film)
Tunnustus
1972. aastal pälvis Arvo Kruusement Nõukogude Eesti preemia "Kevade" lavastamise eest ning Veljo Tormis "Kevade" filmi muusika eest.
Hallandi hertsog
pisi|Viimase Hallandi hertsogi Bertili vapp Hallandi hertsog (rootsi hertig av Halland) on Rootsi aadlitiitel.
Kevade (film)
Tunnustus
2002. aastal valisid eesti filmikriitikud "Kevade" läbi aegade parimaks Eesti mängufilmiks. Valimist korrati 2011. aastal filmiajakirjanike, õppejõudude ja spetsialistide poolt ning siis jäi "Kevade" kolmandale kohale filmide "Sügisball" (2007) ja "Hullumeelsus" (1968) järel.
30. aprillil 2012 valiti film Postimehe korraldatud rahvahääletusel sajandi (1912–2012) parimaks filmiks.
Mai Leisz
Mai Leisz (sünninimi Mai Jõgi; varem Mai Agan; sündinud 5. mail 1988 Kuressaares) on eesti basskitarrist ja helilooja.
Ta on lõpetanud 2003. aastal Kuressaare Muusikakooli viiuli eriala, 2007. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi ja 2010. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli. Ta on õppinud ka Skurups Folkhögskolas (2011). 2014. aastal lõpetas ta Stockholmi Kuningliku Muusikaakadeemia ja astus samas koolis magistrantuuri.
Muusikukarjäär
2010. aastal Rootsis Skurups Folkhögskolas õppides kutsus Mai Leisz kokku omanimelise džäss-fusion' ' i ansambli MaiGroup, millega anti välja kaks stuudioalbumit - "Luv" (2013) ja "You" (2015). Mõlemad sisaldavad Mai Leiszi kirjutatud, arranžeeritud ja produtseeritud originaalloomingut. Viimasel plaadil "You" mängivad ka külalisesinejad Greg Leiszi pedal steel kitarril, Håkan Broström sopransaksofonil ja Wille Alin trummidel.
Ta on koostööd teinud tippmuusikutega nii Eestist kui ka välismaalt. Nende seas on näiteks Doug Seegers, Carola, Greg Leisz, David Crosby, Tõnis Mägi, Riho Sibul, Jaak Johanson, Ain Agan, Toomas Rull, Meelis Vind, Ebbot Lundberg, Linnea Henriksson, Kerli Kõiv, Lembit Saarsalu, Villu Veski, Alessia Mattalia, Norrbotten Big Band, Stockholm Strings, New Places Orchestra jt.
Isiklikku
Alates 2018. aasta aprillist on ta abielus Ameerika Ühendriikide multiinstrumentalisti Greg Leisziga.
.sg
.sg on Singapuri Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1988. aastast.
Viies Poola jagamine
Viiendaks Poola jagamiseks on tinglik nimetus Poola riigi likvideerimisele Saksamaa ja Nõukogude Liidu poolt 1939. aastal Teise maailmasõja alguses.
Tavaliselt mõeldakse Poola jagamiste all 18. sajandi lõpul Venemaa, Preisimaa ja Austria poolt läbi viidud Poola riigi (Rzeczpospolita) järkjärgulist likvideerimist.
Neljas ja viies jagamine on eraldiseisvad ning nende numeratsioon erineb autoriti. Poola jagamist Teise maailmasõja alguses nimetavad viiendaks jagamiseks need, kes peavad neljandaks jagamiseks Varssavi hertsogiriigi likvideerimist Viini kongressi poolt. Teised autorid peavad Teise maailmasõja alguses toimunud Poola riigi likvideerimist Poola neljandaks jagamiseks.
Ivan Bunin
Ivan Aleksejevitš Bunin (vene keeles Иван Алексеевич Бунин; 22. oktoober (vkj 10. oktoober) 1870 Voronež – 8. november 1953 Pariis) oli vene kirjanik.
Tema raamatud on kolmel korral pälvinud Venemaa Teaduste Akadeemia väljaantava Puškini-nimelise preemia.
Aastal 1909 valis Venemaa Teaduste Akadeemia ta oma auliikmeks.
Aastal 1920 emigreerus Bunin Prantsusmaale.
Aastal 1933 anti talle Nobeli kirjandusauhind "range kunstilisuse eest, millega ta jätkas klassikalisi vene proosatraditsioone". Ivan Bunin oli Nobeli kirjandusauhinna esimene venelasest laureaat.
Looming
Jutustuses "Küla" (1910) kujutas ta vene küla vaesust ja aadlimõisate laostumist. Bunini stiil on kujundirikas. Tema luules on keskne koht looduslüürikal.
Sõltuvusmäärus
Sõltuvusmäärus ehk rektsiooniadverbiaal on määruse liik, mis väljendab seda, millele tegevus on suunatud.
Sõltuvusmäärus on määruste kategoorias teisejärguline. See ühendab enda alla tegusõna või muu tegevust väljendava sõna kõik ülejäänud sõltuvuslikud laiendid.
Sõltuvusmääruse tähendusliigid on väga ähmaste piirjoontega, vorm oleneb pigem. Sõltuvusmääruseks on lauses nimisõna, kaassõnafraas või tegusõna käändeline vorm.
Sõltuvusmääruseks kaassõnafraas
Rektsiooniliselt on tingitud paljude kaassõnadega kaassõnafraasid, näiteks
Sõltuvusmääruseks tegusõna käändeline vorm
Sõltuvusmääruseks võib olla
Haag
Haag on linn Hollandi lääneosas 6 kilomeetri kaugusel Põhjamerest, riigi valitsuse asupaik ja Lõuna-Hollandi provintsi halduskeskus. Kuigi Haagis asuvad nii valitsus kui ka parlament, on Hollandi pealinn siiski Amsterdam.
Haagis asuvad Hollandi parlamendi (Generaalstaatide) esimene ja teine koda (Senat ja Esindajatekoda). Ka Hollandi kuningas Willem-Alexander elab ja töötab Haagis. Samuti on seal välissaatkonnad, ministeeriumid ja Ülemkohus.
Haagis asub üle 150 rahvusvahelise organisatsiooni, teiste hulgas järgmised:
Nimi
Hollandikeelne nimi Den Haag on vanem nimi. Aastast 1639 kasutatakse ka nime  's-Gravenhage (Des Graven Hage) 'krahvi tara', mis on ka ametlik nimi.
Ajalugu
pisi|Binnenhof, Hollandi parlamendi asukoht pisi|Rahupalee Haag oli algul jahipiirkond, hiljem Hollandi krahvide halduskeskus.
Haag on olemas aastast 1248, mil Hollandi krahv Willem II laskis ehitada losskindluse luitejärve (praegune Hofvijver) äärde. Tema poeg krahv Floris V hoolitses pärast Willemi enneaegset surma Ridderzaali valmimise eest.
Ridderzaal kindlustati, ent küla ümber selle ei saanud linnaõigusi, kuigi Haagist sai Hollandi krahvide ja nende järglaste residents. Haag sai kasvada Hollandi piirkonna linnade vahelise kompromissina, ent needsamad linnad hoolitsesid selle eest, et Haagist ei saaks kindlustatud linna. Kaheksakümneaastase sõja ajal jäi Haag ka peaaegu inimtühjaks.
Alles 1806, Prantsuse võimu all sai Haag linnaõigused, ent sel ajal ei andnud linnamüür enam eelist: Haag jäigi ilma linnamüürita ning sai vabalt laieneda. Seetõttu on levinud ütlus, et Haag ei olegi linn, vaid küla.
Linna vanemates osades on tavaliselt iseloomulikult laiad ja pikad tänavad. Majad on üldiselt madalad (mitte üle 4-korruselised) ning elegantsed. Linn on avaram kui teised Hollandi linnad. Kanaleid Haagis peaaegu ei ole, sest 19. sajandi lõpus nad kõik kuivendati.
Endine Hollandi koloonia Indoneesia on linnale oma jälje jätnud. Paljud tänavad on nimetatud Indoneesia kohanimede järgi ja linnas on arvukas, kuigi kahanev indoneeslaste kogukond.
Linna elu on koondunud Hofvijveri ja Binnenhofi (parlamendi residentsi) ümber. Teine populaarne turistide sihtkoht ja noorte inimeste väljasõidukoht on Scheveningeni supelrand linna loodeosas.
Rahvastik
Elanikke on seisuga 31. mai 2009 Statistika Keskbüroo andmetel 485 818.
Linnaosad
pisi
Muusika
pisi|[[Mauritshuis on üks Haagi tuntumaid muuseume]]
Sport
Kohalik jalgpalliklubi on ADO Den Haag, kelle koduväljak on ADO Den Haagi staadium. Linna esindusmeeskond korvpallis on The Hague Royals ja jäähokis Hijs Hockij Den Haag.
Alates 1975. aastast joostakse linnas poolmaratoni CPC Loop Den Haag.
Haagist pärit kuulsaid sportlasi:
Transport
Trammide ja busside kohta vaata HTM Personenvervoer.
Kaks peamist raudteejaama on Den Haag Hollands Spoor (gv) ja Den Haag Centraal (gvc). Keskjaam on lõppjaam.
.sh
.sh on Suurbritannia meretaguse ala Saint Helena Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1997. aastast.
Louis Hjelmslev
Louis Hjelmslev (3. oktoober 1899 – 30. mai 1965) oli taani lingvist ja semiootik, kelle ideed olid aluseks Kopenhaageni lingvistikakoolkonna kujunemisele.
Hjelmslev õppis Kopenhaagenis, Prahas ja Pariisis indoeuroopa võrdlevat keeleteadust. Tema õpetajateks olid Antoine Meillet ja Joseph Vendryes. Koos kolleeg Hans-Jørgen Uldalliga töötati välja strukturalistlik keeleteaduslik teooria, mille nimeks sai glossemaatika.
Louis Hjelmslev oli formaalse keeleteaduse rajaja, kes pidas keeleteadust ja glossemaatikat formaalseks teaduseks. Hjelmslevi teooria levis laialdaselt struktuurses ja funktsionaalses grammatikas ning semiootikas. Hjelmslevi teooria on kaasaegse semiootika üks põhilisi teooriaid.
Glossemaatika
Glossiivi termini võtsid Louis Hjelmslev ja Hans Jørgen Uldall kasutusele 1930ndatel. Termin tuleneb kreeka keele sõnast (γλωσσα – glossa), mis tähendab keelt.
Hjelmslevi teooria on ennekõike varajane matemaatiline metoodika keele analüüsimiseks, mis sai hiljem funktsionaalse ja struktuurilise grammatika praeguste mudelite aluseks.
Glossemaatika määratleb glossiivi kui keele kõige põhilisemat üksust või komponenti. Glossiivi on määratletud kui väiksemat taandamatut ühikut nii keele sisu kui ka väljendustasandil, väljendustasandil on glossiiv foneemiga peaaegu võrdne. Sisutasandil on tegemist väikseima tähendusühikuga, mis on mõiste aluseks. Näiteks lehm koosneb tähendusosast emane ja koduveis, mida võib jagada veelgi väiksemateks tähendusüksusteks – glossiivideks. Analüüsi laiendatakse järk-järgult funktsioonidele, mida üldisemalt nimetatakse sõltuvusteks, uurimisele diskursuse tasandi elementide (mida nimetatakse protsessiks) ning keelelise süsteemi tähenduse ja vormi vahel.
Kopenhaageni lingvistikakoolkond
Kopenhaageni lingivstikakoolkonna asutasid Hjelmslev ja rühm Taani kolleege 1931. aastal, 24. septembril. Nende peamiseks inspiratsiooniks ja eeskujuks oli Praha lingvistikakoolkond, mis asutati 1926. aastal. Ennekõike oli see foorum keeleteaduse teoreetiliste ja metoodiliste probleemide arutamiseks. Esialgu oli nende huvi peamiselt foneemi alternatiivse kontseptsiooni väljatöötamine, kuid hiljem kujunes sellest terviklik teooria, mis koostati glossemaatika abil ja mida mõjutas eriti strukturalism (strukturaallingvistika). Rühma liikmeskond kasvas kiiresti ja tulemuseks oli märkimisväärne hulk väljaandeid, sealhulgas ebaregulaarne teoste seeria pealkirjaga "Kopenhaageni lingvistlise ringi tööd". Toodeti bülletään, millele järgnes rahvusvaheline keele struktuursete uuringute ajakiri Acta Linguistica (hiljem nimega Acta Linguistica Hafniensia, mis asutati koos Praha lingvistidega. See oli sel ajal ainus ajakiri, mis oli otsesõnu pühendatud strukturalismile. Ühe lühikese vaheajaga aastatel 1934–1937, kui Hjelmslev pidas loenguid Aarhusi ülikoolis, tegutses ta ringkonna esimehena.
“Sissejuhatus keeleteooria alustesse”
Louis Hjelmslevi üks peateoseid "Sissejuhatus keeleteooria alustesse" ilmus esmakordselt 1943. aastal. Teos käsitleb kolme peamist omavahel seotud teemat: keeleteooria üldised kriteeriumid, keeleteooria eripära ja keele suhe mittesõnalise suhtlusega. Selles raamatus kritiseerib Hjelmslev tollal keeleteaduses valitsevaid metoodeid kui kirjeldavate, isegi anekdootlike ja süstematiseerimata meetoditena. Sarnaselt Ferdinand de Saussurei'ga (1857–1913) pidas ka Louis Hjelmslev keelt märgisüsteemiks.
Viited
Välislingid
Louis Hjelmslev, "Eelmärkmed keeleteooriale" ja "Definitsioonid" (lisa Eelmärkmetele)
Jaan Undusk, Raamat, milleta ma oma eriala ette ei kujuta – Horisont 2011, nr 4
Erkki Luuk, "Sissejuhatus eikuhugi (ilma vähimagi lootuseta kunagi välja pääseda)" (raamatu "Sissejuhatus keeleteooria alustesse" arvustus) – Sirp 15. juuni 2012, lk 6
Assanduni lahing
250px|pisi|Ashingdoni mägi: üks võimalikke lahingukohti 250px|pisi|Knud Suure [[Põhjamere impeerium (1016–1035)]] Assanduni lahing (või Essendune'i lahing) peeti 1016. aasta 18. oktoobril Taani ja Inglise vägede vahel. Ajaloolased on jätkuvalt eriarvamusel selle suhtes, kas lahingu asukoht Assandun võis olla Essexi põhjaosas Saffron Waldeni lähedal asuv Ashdon või, nagu pikka aega eeldati, Essexi lõunaosas Rochfordi lähedal asuv Ashingdon. Kuningasaagas Knýtlinga saga on kasutatud nimekuju Assatún (vanapõhja keeles).
Lahing
Lahingut mainitakse põgusalt saagas Knýtlinga saga, kus tsiteeritakse Islandi skald Óttarr svarti ehk Knudi ühe õukonnapoeedi värssi. Saagas on kirjas: "kuningas Knut pidas kolmanda ja suure lahingu Ethelredi poegade vastu kohas nimega Assatún, põhja pool taanlaste metsa" (Knútr konungr átti ena þriðju orrostu við Aðalráðssonu þar sem heita Assatún; varð þar enn mikil orrosta; þat er norðr frá Danaskógum). Saagas järgneb sellele Óttarr svarti kaheksarealine värss.
Lahingu käigus tapsid Knudi mehed Dorchesteri piiskopi Eadnoth noorema ajal, mil ta Edmundi meeste nimel hingepalvet luges. 12. sajandi kroonika Liber Eliensis järgi raiuti tal kõigepealt sõrmuse kättesaamiseks käsi otsast ja seejärel raiuti tema surnukeha tükkideks.
Tagajärjed
Kaotuse järel oli Edmund sunnitud Knudiga lepingu sõlmima. Selle lepingu järgi kontrollis Knud seejärel kogu Inglismaad peale Wessexi. Leping sätestas sellegi, et juhul kui üks kuningatest sureb, saab teisest kogu Inglismaa valitseja. Pärast Edmundi surma sama aasta 30. novembril lasi Knud lahingus langenud sõdurite mälestuseks ehitada kiriku, kabeli või pühapaiga. Mõni aasta hiljem, aastal 1020, lõpetati Ashingdon Minsteri mälestuskiriku ehitus oletatava lahingupaiga kõrval asuval künkal. Kirik seisab seal tänapäevani.
Ka Knud oma piiskoppidega võttis Ashingdon Minsteri pühitsemisest osa ja ta määras oma isikliku preestri Stigandi sinna preestriks. Kirik on tänapäeval pühitsetud Andreasele, kuid arvatakse, et varem oli kirik pühitsetud sõdurpühakuks peetavale Miikaelile: temale pühitsetud kirikud asuvad sageli künka otsas.
Lahinguvälja asukoht
Lisaks Ashingdonile leidub teinegi võimalik lahingupaik – samuti Essexi läheduses asuv Ashdon. Sellest piirkonnast on leitud palju roomlaste ja anglosakside münte. Ajaloolased on aastaid tulemusteta nende kahe koha üle vaielnud.
Ashdoni kasuks räägib mitu tugevat tõendit: paar anglosaksi testamenti osutavad just Ashdonile kui lahingupaigale. Lisaks ehitati sealne 10. sajandist pärinev puust külakirik, mis ise võis olla ehitatud varasema kristluseelse templi asukohale, kivikirikuna uuesti üles just 11. sajandil ehk enam-vähem ajal, mil Knud Inglismaale tungis. Kahest varasemast ehitisest on aga väga vähe säilinud: need hävinesid suuresti praeguse kõigi pühakute kiriku ehitamisel vahemikus 13. sajandi lõpust kuni 15. sajandi alguseni.
Itaalia keel
Itaalia keel on indoeuroopa keelkonna romaani rühma keel, mida kõneleb umbes 61,5 miljonit inimest Itaalias, Šveitsis, kohati Aafrikas ja mujal.
Itaalia keel on kujunenud rahvaladina keelest. Keele esimesed kirjalikud mälestised pärinevad 9.–10. sajandist.
Kirjakeel on kujunenud Firenze ümbruse murde alusel (Dante ja Boccaccio loomingu mõjul).
Itaalia keelest pärineb suur osa muusika oskussõnavarast.
Värmlandi hertsog
pisi|Praeguse Värmlandi hertsogi Carl Philipi vapp Värmlandi hertsog (rootsi hertig av Värmland) on Rootsi aadlitiitel, mida on kandnud mitu Rootsi printsi.
Brothers in Arms
"Brothers in Arms" on ansambli Dire Straits 1985. aastal ilmunud stuudioalbum.
Album tõusis Suurbritannia ja paljude teiste riikide edetabelite tippu. Suurbritannias müüdi seda 13-kordse plaatinaplaadi jagu, USA-s 9-kordse plaatinaplaadi jagu. Sellest sai läbimüügilt 1980. aastate kolmas album ja 2007. aastal oli see kõigi aegade albumimüügi edetabelis 20. kohal. Albumi tuntuimad lood on "Money for Nothing", "Walk of Life" ja "Brothers in Arms".
See oli üks esimesi albumeid, mis salvestati täielikult digitaalselt (SPARS-kood DDD).
Album ilmus nii CD, lühendatud versioonina vinüülplaadi (et mahuks ühele LP-le) kui ka kasseti kujul. Album oli esimene, mille CD-sid müüdi üle miljoni.
Dire Straits võitis albumiga 2 Grammy auhinda.
Lood
Kõikide lugude autor on Mark Knopfler, kui pole teisiti märgitud.
.si
.si on Sloveenia Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1993. aastast.
Guantánamo provints
Guantánamo provints on Kuuba 1. järgu haldusüksus. See on riigi idapoolseim provints.
Halduslikult jaguneb 10 omavalitsuseks.
🇨🇺
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument (Võru)
pisi|F. R. Kreutzwaldi mälestussammas Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument on Friedrich Reinhold Kreutzwaldile pühendatud mälestusmärk Võrus Kreutzwaldi pargis Tamula järve kaldal.
Monument on valminud 1926. aastal ning selle autor on eesti skulptor Amandus Adamson.
Monumendi esiküljel paikneval reljeefil on kujutatud Kalevipoja võitlust sarvikuga.
Autokommunikatsioon
Autokommunikatsiooni all mõistetakse teate liikumist ja muutumist niisuguses kommunikatsioonikanalis, kus adressant osutub ka adressaadiks.
Et informatsiooni edastav kanal on teisiti konstrueeritud, ei allu see protsess täielikult tavapärasele, Roman Jakobsoni kommunikatsioonimudelile ja kommunikatsiooniakti tulemuseks pole mitte sõnumi edasiandmine, vaid subjekti enesekorrastus.
Autokommunikatsioon on üks kultuurisemiootika võtmemõisteid.
Autokommunikatsioon Tartu-Moskva semiootikakoolkonna mõistena
Tartu-Moskva semiootikakoolkonda iseloomustab autokommunikatsiooni käsitlemine üldisemana kui heterokommunikatsiooni.
Kultuurisemiootik Juri Lotmani sõnul muudab asjaolu, et saatja võrdub vastuvõtjaga, autokommunikatsiooni paradoksaalseks: teade edastatakse kellelegi, kes seda juba niikuinii teab. Tähelepanu väärib seejuures asjaolu, et see kommunikatsioonimudel on võrdlemisi tavaline ning mängib kultuuri üldises süsteemis tähtsat rolli.
Siin seisnebki taolise kommunikatsiooni eriline funktsioon: teadet enesele edastades korrastab subjekt iseend. Et isiksus võib olla vaadeldud kui sotsiaalselt oluliste koodide objekt, mis muutub kommunikatsiooniakti käigus, siis iseendaga suheldes rekonstrueerib saatja seesmiselt omaenese olemuse. Autokommunikatsioon on seega esmajärgus eneseorganiseerimisvahend.
Niisiis toimub autokommunikatiivne enesekorrastamine läbi edastatava teate ümberkodeerimise, kusjuures mitte ainult ühest koodist teise, vaid protsessiga peab seotud olema ka mingi väline stiimul, mis muudab kontekstuaalset situatsiooni. Stiimulina võib toimida kultuuri mistahes osa – kunstitekst (näiteks muinasjutt), mõni artefakt (kompvekipaber), igapäevane praktika (jalutuskäik, tants), rütmiline taustaheli (rongirataste, kirjutusmasina heli).
Seesugust stiimulit iseloomustab vältimatult teatav tinglikkuse määr. Kuna autokommunikatsioonis koondub aktiivsus adressaati ning stiimul kutsub esile uute, teiseste koodide (näiteks enesehinnangu, kujutluse või mängu) teket, peab see stiimul suutma otsese sõnumi staatusest taanduda. Nii saab näiteks loomulikus keeles olev sõnum endale puhtformaalses korrastuses, puhta süntagmaatilise ülesehitusega oleva ning enamasti mitte mingit semantilist väärtust valdava koodi. Teisisõnu: teatena välja pakutud tekst muutub subjekti jaoks hoopis koodiks. Juri Lotman toob siin näite lugejast, kes korraga tunneb Anna Kareninas ära iseenda: nii saab Tolstoi teosest selle lugeja maailmapildi ümbermõtestamise kood.