The_Perception_of_the_Environment
Vaim ja loodus: Gregory Bateson ja Claude Lévi-Strauss
Et jõuda ökoloogiani, mis suudab taastada reaalsust elamisest endast, tuleb laskuda abstraktse mõistuse kõrgustest aktiivsesse ja jätkuvasse tegelemisse oma keskkonnaga. Et jõuda elu ökoloogiani, tuleb looduse ja kultuuri dihhotoomia asendada organismi ja keskkonna dünaamilise sünergiaga. Selles ökoloogias kätkeb teadmine, mida ei saa põhimõtteliselt panna teksti, kus ta ei sõltuks maailma esinemiskontekstist. Peatüki alapealkiri parafraseerib Gregory Batesoni raamatu "Steps to an Ecology of Mind" pealkirja. Bateson lammutas vastandusi mõistuse ja emotsioon, sisemise ja välise, vaimu ja keha vahel, kuid jättis alles vastanduse vormi ja substantsi vahel. Ta heitis peavoolu loodusteadusele ette, et see taandab päris reaalsuse substantsile, pidades vormi illusoorseks või epifenomeniliseks näivuste maailmaks. See oli tema meelest vaimu ja looduse väära lahutamise tagajärg. Bateson (1970) leidis, et vaim ei piirdu indiviidi keha piiridega, vastandudes loodusele väljaspool keha, vaid on immanentne organismi ja keskkonna suhetes, millesse inimesed on tahes-tahtmata mässitud. Ökosüsteemi tervikuna nägi ta siiski kahenäolisena: aine ja energia väli, mustri ja info väli; esimene on substants ilma vormita, teine on vorm lahus substantsist. Bateson võrdles seda pleroomi ja kreatuuri maailma vastandusega Carl Gustav Jungil: esimeses on jõud ja mõjud ilma erinevusteta, teises on ainult erinevused, ja neil erinevustel ongi toime. Nii eristas Bateson aine- ja energiavahetuse ökoloogiat ja ideede ökoloogiat ehk vaimu ökoloogiat. Ka Claude Lévi-Strauss lammutas loengus "Strukturalism ja ökoloogia" (1972) vaimu ja looduse dihhotoomiat. Nende argumentidel on väliseid sarnasusi. Ka Lévi-Straussil on vaim info töötleja ning info seisneb tähenduslike erinevuste mustrites. Ent Lévi-Strauss seob vaimu kindlalt ajuga. Vaim hakkab enam-vähem meelevaldselt kinni teatud tunnustest ning moodustab neist kaleidoskoopiliselt mustreid, mille vastandused ja sümmeetriad peegeldavad tunnetuse universaale. Nende mustrite abil teab vaim välismaailma. Vaimu ja looduse eristus hajub sellepärast, et tunnetuse neuroloogilised mehhanismid on maailma osa. Maailm on struktureeritud tasanditeks, ja vaim saab empiirilisi andmeid strukturaalselt töödelda ainult sellepärast, et vaim, keha ja asjad on ühe ja sama reaalsuse osad. Lévi-Straussil tähendas ökoloogia välismaailma ja vaim aju, Batesonil paiknevad vaim ja ökoloogia aju ja keskkonna suhetes. Lévi-Straussil eeldas maailma teadmine, et info ületab piiri välise ja sisemise vahel; Batesoni jaoks on niisugune piir absurdne: vaim laieneb keskkonda paljusid sensoorseid radasid mööda. Info töötlemine on Batesoni järgi multisensoorsest keskkonnas osalemisest tingitud suhete lahtivoltimine. Pimeda kepiga mehe puhul on info töötlemine sama mis tema liikumine. Lévi-Straussil on vaim ja maailm muutumatud, info saabub ühest teise; Batesonil eksisteerib info ainult tänu tajuja liikumisele oma ümbruse suhtes. Maailma püsivad jooned jäävad tajumatuks, kui me nende suhtes ei liigu. Skanniva liikumisega tehakse eristusi. Lévi-Straussil saadab maailm ajule kodeeritud teateid ja aju dekodeerib neid; Batesonil avaneb maailm vaimule ilmutuses.