cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ingi Vaher
Ingi Vaher lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi Maks Roosma õpilasena 1955. aastal. Pärast ERKI lõpetamist 1955. aastal suunati Ingi Vaher „Tarbeklaasi” graveerijaks. 1955–1965 ta töötas Tarbeklaasis. 1965–1969 õppis Leningradis V. Muhhina nimelise Kõrgema Kunsttööstuskooli aspirantuuris. 1966–1989 töötas Ingi Vaher ENSV Ministrite Nõukogu tööstusosakonnas.
2015. aastal toimus Olustveres Ingi Vaheri loomingu näitus, kus eksponeeriti klaasnõusid aastaist 1955 kuni 1974.
Ernits
Ernits on Eesti perekonnanimi.
Ried im Innkreis
Ried im Innkreis on linn Austrias Ülem-Austria liidumaal, Ried im Innkreisi ringkonna keskus. See asub Linzist umbes 70 km kaugusel läänes ja Salzburgist 60 km kaugusel põhjas.
Harry Winter
Horst Winter (24. september 1914 Beuthen – 3. detsember 2001 Viin) oli Austria laulja.
Ried im Innkreis
pisi|tühi|Ried im Innkreisi peaväljak
Harry Winter
1960. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Austriat lauluga "Du hast mich so fasziniert".
Eesti Vabariigi majanduspiir
Eesti Vabariigi majanduspiir oli Eesti iseseisvuse taastamisel Üleminekuperioodil (1990–1992) Eesti siseturu kaitseks kehtestatud kontrollpunktide süsteem.
Eesti Vabariigi majanduspiiri süsteemi ja majanduspiiri kontrolli kehtestas Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Eesti Vabariigi majanduspiiri seadusega 22. oktoobril 1990. aastal.
Eesti Vabariigi majanduspiiri seaduse kohaselt kontrolliti  ja reguleeriti Eesti  Vabariigi  majanduspiiril  sõidukite ja nendega veetavate kaupade  liikumist  üle  piiri,  teostati tollikontrolli  kaupade,  esemete,  raha, väärtpaberite   ja   väärismetallide  sisse- ja   väljaveo   üle, teostati       karantiinikontrolli      ning      rakendati kuritegevuse vastase võitluse abinõusid.
Eesti Vabariigi majanduspiiri  kontrolli teostatamiseks organiseeriti    alalised    või    ajutised majanduspiiri kontrollpunktid, samuti korraldati kontrolli teedel, rongides, raudteejaamades,  lennujaamades,  sadamates  ning vajaduse korral kauba sisse- ja väljaveoga tegelevates ettevõtetes,  asutustes ja organisatsioonides.
Eesti Vabariigi majanduspiiril teostasid  kontrolli politsei-, piirikaitseteenistuse ja tolliameti töötajad. Esimene sinine Eesti piirivalvemunder valmis Tartu Õmblusvabrikus “Sangar”, mis koosnes triiksärgist, soojast jopest ja kombinesoonist. Mundri komplektis oli veel must lips ja jalatsid.
25. oktoobril 1990 kella 10 paiku hommikul asusid esimesed vabatahtlikud Eesti majanduspiiri valvama. Kolm sinistes mundrites meest asusid Võrumaal, Luhamaa külas Pihkva – Riia maanteel sõidukijuhtide ja veoste dokumente kontrollima ning sellega taastati viiekümne aastane vaheaeg Eesti piirivalve tegevuses. Esimestena taasalustasid Eesti Vabariigi piirikontrolli Heiki Suomelainen ja Kaur Kikerpill ning nende otseseks juhiks oli Luhamaa piiripunkti ülem Taimo Kiviste. 2. aprillil 1991 asus Eesti majanduspiiri kaitsel 250 piirivalvurit.
30. juunil 1994 võttis Riigikogu vastu Eesti riigipiiri seaduse, riigipiiri seadusesse oli lisatud klausel, et Eesti maismaapiir on määratud 1920. aasta 2. veebruari Tartu rahulepinguga ning teiste riikidevaheliste piirilepingutega. Riigipiiri seaduse jõustumisel muutusid kehtetuks Ülemnõukogus 22.10.1990 vastu võetud Eesti Vabariigi majanduspiiri seadus ja ka samal päeval heaks kiidetud Ülemnõukogu otsus majanduspiiri seaduse rakendamise kohta.
Roheline turg
thumb|Roheline turg 2010. aasta sügisel. Roheline turg on 1893. aastal rajatud kaitsealune park Tallinna kesklinnas, Pika ja Olevimäe tänava vahel.
Rohelise turu piir kulgeb Pika tänava ja Olevimäe tänava ristumiskohast mööda Pika tänava pargipoolset teemaad kirdesse kuni ristumiseni Pikk 34 kinnistu piiriga, edasi mööda nimetatud kinnistu pargipoolset piiri kagu suunas kuni ristumiseni Olevimäe tänavaga ning edasi mööda Olevimäe tänava pargipoolset teemaad edelasse kuni ristumiseni Pika tänavaga.
Rohelise turu kabel
Rohelisel turul, aadressil Pikk 34A asub 1909. aastal ehitatud õigeusu kabel. Üheainsa väikese ruumiga kabel toimis sakraalhoonena 1960. aastate alguseni. Hiljem kohandati see telefoniputkaks ja kioskiks, kus lõpuks müüdi kirikuatribuutikat ja postkaarte. 1990. aastate algul kiosk suleti.
2009. aastal andis Tallinna linnavalitsus kabeli tasuta Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Aleksander Nevski katedraali koguduse kasutusse.
Johnsoni maakond (Kentucky)
Johnsoni maakond (Johnson County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kentucky osariigis.
Maakonna halduskeskus on Paintsville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1843. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 23 356.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Harald-Adam Velner
Harald-Adam Velner (15. detsember 1923 Narva – 25. detsember 2012 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane ja looduskaitsja.
Elulugu
Harald Velner sündis 1923. aastal Narvas ja kasvas multikultuurses perekonnas. Isa August Velner, hilisem Eesti hüdroloogiateaduste rajaja, oli pärit paljulapselisest taluperest ja ema Katariina vanast vene-poola maa-aadli suguvõsast. Hariduse sai Harald Velner Tallinna Prantsuse Lütseumis. Kooli lõpetades oli H. Velner võimeline vabalt suhtlema ja kirjutama prantsuse keeles, lisaks õpiti hoolega veel inglise ja saksa keelt ning kodus omandas ta vene keele. Sõja ajal astus H. Velner Tartu Ülikooli.
Haridus- ja töökäik
Ta õppis aastatel 1931–1940 Tallinna Prantsuse Lütseumis ja lõpetas aastal 1942 Jakob Westholmi Gümnaasiumi Tallinna Prantsuse Lütseumi baasil.
Aastatel 1942–1944 õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust, kuulates selle kõrvalt loenguid matemaatika-loodusteaduskonnas.
Velner mobiliseeriti kevadel 1944 Saksa sõjaväkke. Ta viibis väljaõppel 20. eesti diviisi Klooga õpperügemendis (Ersatz- und Ausbildungs Regiment), kuid sügisel 1944 õnnestus tal sõjaväest põgeneda.
1945. aastal õnnestus tal astuda Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusteaduskonda, mille ta 1951. aastal lõpetas cum laude. Aastatel 1952–1954 oli ta aspirantuuris Leningradi Polütehnilises Instituudis, kaitses seal 1954. aastal tehnikakandidaadi väitekirja ning aastal 1968 samas tehnikadoktori väitekirja.
Aastatel 1944–1945 oli ta Eesti NSV Hüdrometeoroloogiateenistuse Valitsuse vanemtehnik. 1954. aastal oli ta TPI hüdrotehnika ja geodeesia kateedri assistent, aastatel 1955–1957 samas dotsent, 1957–1968 TPI sanitaartehnika/hüdraulika kateedri dotsent, 1969–1992 oli ta samas professor; lisaks 1958–1962 ka TPI ehitusteaduskonna prodekaan.
Ta oli aastatel 1984–1988 Läänemere merekeskkonna kaitse komisjoni (HELCOM) tegevdirektor ning aastatel 1990–1992 ja 1994–1996 esimees ning elas seetõttu Soomes.
Aastatel 1992–1996 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli Keskkonnatehnika instituudi veekaitse erakorraline professor ning aastast 1996 oli ta keskkonnakaitse aluste õppetooli emeriitprofessor. Ta oli ka aastatel 1992–1994 Tampere ja Helsingi Tehnikaülikooli külalisprofessor.
Teadustöö põhisuunad
Harald Velneril oli juhtiv roll 1960. aastate keskpaigas alanud Eesti ja Soome veeteadlaste otsekontaktide loomisel. Suurepärased erialateadmised, mitme võõrkeele oskus (ta valdas vabalt kuut keelt) ja diplomaadivõimed aitasid tal korraldada Eesti ja Soome veeteadlaste ja praktikute koostööd, mis päädis rahvusvahelise koostööga Soome lahe vee kaitsmisel. 1968. aastal sõlmiti Nõukogude Liidu ja Soome vaheline kokkulepe Soome lahe ja selle vesikonna kaitseks ning samal aastal asutati NSV Liidu – Soome teaduslik-tehnilise koostöö raames Soome lahe vee kaitse töörühm, mille nõukogude poolseks esimeheks sai professor Velner. 1970. aastal sõlmiti keskkonnakaitsealane kokkulepe ka NSV Liidu ja Rootsi vahel ning neli aastat hiljem 1974. aastal Soome ja Rootsi ning Nõukogude Liidu kahepoolsetele kokkulepetele tuginev, seitset Läänemere maad hõlmav Läänemere kaitse konventsioon. 1980. aastal konventsioon ratifitseeriti ning loodi Helsingis paiknev alaline büroo – HELCOM. Helsingi komisjoni esimeseks peasekretäriks sai Soome tuntud veeteadlane Aarno Voipio. Komisjoni koosseisus moodustati kaks töörühma: teaduslik-tehniline ja mereuuringute töörühmad, kes pidid ette valmistama konkreetseid soovitusi merekaitseks. Velner valiti esimese nimetatud töörühma esimeheks, mis nõudis merereostust piiravate kriteeriumide ning reostuskoormust vähendavate abinõude väljatöötamist. 1984. aastal, neli aastat peale HELCOMi loomist, valiti peasekretäriks Harald Velner ning oli sellel kohal ametiaja lõppemiseni 1988 aastal.
Aastatel 1984–1988 oli töö HELCOM-is mitmetahuline, paljudes alatöögruppides käsitleti eri küsimusi (õlitõrjet, reostuskoormuse piiramist, mere ökoloogiat ja seiret, insener-tehnilisi aspekte jm). Üheks sõlmküsimuseks tema ametiajal oli merre suubuva reostuskoormuse vähendamine. Läänemere üks suuremaid reostuskoldeid oli Leningrad. Velneri töö tulemusena õnnestus luua otsesed sidemed Põhjamaade Keskkonna Fondi (NEFCO) ja Leningradi linnavalitsuse vahel, et kiirendada Leningradi heitvete puhastusseadmete rajamist, mis 1980. aastatel olid algusjärgus. Soome valitsuse toel anti heitvete nõuetekohased keemilis-bioloogilised puhastusseadmed käiku 2007. aastal.
HELCOMis töötamise ajal osales Velner mitme rahvusvahelise organisatsiooni töös, sh merekaitse riikidevaheliste organisatsioonide tegevuses Atlandi rannikumere (Pariisi ja Oslo komisjonid) ning Vahemere (Barcelona Komisjon) kaitseks. Tihti osales ka Genfis toimunud kliima, hüdroloogia ja keskkonnakaitse töögruppide töös.
Töökoht HELCOM-i peakorteris Helsingis võimaldas Velneril osaleda vastuvõttudel paljudes saatkondades, mis aitas arendada kontakte ja tutvustada Eestit. Kaks korda aastas osales koos abikaasaga Soome presidendi vastuvõttudel. Helsingis töötamise ajal tekkisid usalduslikud suhted Suurbritannia suursaadiku Alan Brooke Turneriga, kes Ida-Euroopa riikide kuraatorina edendas Eesti taasiseseisvumis perioodil Briti ja Eesti keskkonnakaitse vahelist koostööd.
Helsingis töötades aitas Velner kaasa Helsingi ülikoolide ja TPI vaheliste sidemete tugevdamisele. Velner oli mitteametlik Eesti ülikoolide esindaja ja sidemete rajaja Soomes tehnika ja loodusteaduste valdkonnas. Selle töö edukuse kinnituseks oli sündmus 1986. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi 50. aastapäeval, kui esimeseks sõjajärgseks audoktoriks valiti Helsingi Tehnikaülikooli veetehnika professori Eero Kajosaari.
1987. aastal toetas Velner Eesti nn fosforiidisõda, põhjendades fosforiidi kaevandamise negatiivset mõju Läänemerele.
1988 organiseeris ta Tallinna Polütehnilise Instituudi ja PI Consulting (PIC) ühisfirma. Ettevõtte tegevus algas mitme rakendusliku projektiga, mille eesmärgiks oli keskkonna seisundi parandamine, nt Saaremaa keskkonna seisundi analüüs ja parandamise võimalused, mis töö valmides maakonnas ka heaks kiideti. Pärast taasiseseisvumist kasvas PIC Eesti osakond Eesti üheks juhtivaks bürooks keskkonnaprojektide alal.
1988. aastal alustas Velner Eesti ning osalt ka Läti ja Leedu keskkonna seisundit kirjeldava ülevaate koostamist, mille andis 1989. aastal üle Põhjamaade Projektifondile (Põhjamaade Investeerimispangale (NOPEF)), ülevaade sai aluseks järgnevatele projektidele. Tehtud töö oli aluseks hilisematele Läänemere keskkonnakaitse projektidele regioonide kaupa, kus määrati kindlaks nn suurreostajad, kelle jäätmed HELCOM pidas vajalikuks esmajoones likvideerida (1992). Eestis olid nendeks objektideks Tallinna heitvee puhastusseadmed ja Pärnu heitvee puhastusseadmed ning põlevkivipiirkond.
1990. aastatel hakati Velneri juhtimisel korraldama Tallinna Tehnikaülikooli ja Tampere Tehnikaülikooliga, Stockholmi Ülikooli ning Kalmari Kolledžiga koostöös rahvusvahelist keskkonnakaitsealast täiendõpet.
1991. aastal oli Velner Maailma Looduse Fondi keskkonnakonverentsil Stockholmis kaasesimees koos Maailma Looduse Fondi presidendi Briti prints Philipiga.
1992. aastal Velneri juhtimisel sõlmiti Läänemere keskkonnakaitse uuendatud konventsioon Eesti, Läti ja Leedu ning ühinenud Saksamaa osalusel. Konventsiooniga ühines ka Euroopa Liit.
1994. aastal valiti Velner uuesti, seekord juba Eesti Vabariigi esindajana, aastateks 1994–1996 HELCOM-i esimeheks.
1995. aastal valmis ja võeti praktiliselt tervikuna rakendamisele H.-A. Velneri ja E. Loigu juhtimisel tehtud uurimus "Matsalu lahe ja Suur-Kassari jõe vesikonna keskkonnaseisund".
1997. aastal valmis uurimus koostöös Kalmari projekteerimisbürooga, mille eesmärk oli hinnata võimalike hüdroelektrijaamade taastamise tehnilis-majanduslikke aspekte. Töö tõestas, et enamiku taastamist väärivate hüdroelektrijaamade tasuvusaeg on soodne, ei ületa 8/10 aastat. AS Eesti Energia taastaski seejärel Jägala jõel Linnamäe hüdroelektrijaama ja Keila-Joa ajaloolise jaama Keila jõel ning erakapitalil ja Soome Keskkonnaministeeriumi ja NOPEF toel taastati Kamari HEJ Põltsamaa jõel.
1997. aastal valiti Velner Tallinna Tehnikaülikooli emeriitprofessoriks. Velner jätkas tööd hüdroloogia – veekaitse doktorantide juhendamist ja oponeerimist, koostas ja toimetas veekaitse ajalugu käsitlevaid raamatuid nii Eestis kui ka Soome lahe basseini piires.
2001. aastal aitas korraldada Tallinna Tehnikaülikooli keskkonnatehnika instituudi 40. aastapäeva rahvusvaheline sümpoosion vesikondade veevarude säästva haldamise ja kaitse küsimustes. Sümpoosion tähistas ka 35 aastat Eesti-Soome veealast koostööd.
Harald Velneri algatusel asutati 1993. aastal Eesti Veeühing, mille auliikmeks ta hiljem sai. Ta osales Eesti Veskivaramu ja muidugi TTÜ keskkonnatehnika instituudi tegemistes. Ta oli nende seas, kes 1990. aastatel asutasid ASi Eesti Veejõud, et taas tegelda meie jõgede hüdroenergia kasutamisega. Tema toimetatud raamatuis käsitletakse veekaitse ajalugu Eestis, kalapääse, vesiveskeid jm.
Temalt ilmus üle 150 publikatsiooni veekaitsest, heitvee puhastamisest, veekogude vee kvaliteedi prognoosimisest, vee komplekssest kasutamisest ja hüdroenergeetikast. Tema juhendamisel kaitsti 2 doktori- ja 24 kandidaadiväitekirja.
Isiklikku
Tema isa August Velner oli Tallinna Tehnikaülikooli professor, Põllutööministeeriumi (enda rajatud) Sisevete Uurimise Büroo juhataja, Eesti Inseneride Ühingu esimees.
Harald Velner oli Eesti Looduskaitse Seltsi asutajaliige (4.11.1966).
Tartus tutvus ta ka Laine Neemre (Neumanniga), kellest hiljem sai tema abikaasa peaaegu 70 aastaks. Neil sündisid poeg Raul Velner ja tütar Kristin-Mari Velner (abielludes Looveer).
Tõnu Mellik
Tõnu Mellik (12. mai 1934 Tartu – 3. juuni 1993 Tallinn) oli eesti arhitekt.
Elukäik
Lõpetas 1952. aastal Tallinna 2. Keskkooli hõbemedaliga ja jätkas õpinguid Moskvas Üleliidulises Riiklikus Kinematograafia Instituudis režii erialal. Aastast 1953 õppis Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas aastal 1959. Töötas 1959–1962 Tallinnas ning 1964–1968 Ehituse ja Ehitusmaterjalide Instituudi vaneminseneri ja nooremteadurina. 1968–1975 töötas ta Eesti Maaehitusprojektis arhitektina. 1975–1987 oli ta ERKI vanemõpetaja ning 1981. aastast osaühingu Esmar peaarhitekt.
Aastast 1960 oli ta Arhitektide Liidu liige.
Isiklikku
Tõnu Melliku vanemad olid skulptor Voldemar Mellik ja Linda Mellik. Vend oli arhitekt Ants Mellik.
Looming
Tõnu Mellik projekteeris tööstus- ja avalikke hooneid ning elamuid. Koostas külade ja alevike planeerimis- ning hoonestuskavu: Kiili, Kohila, Kuusalu, Loksa, Taebla ja Viru-Jaagupi. Tervikliku ansambliga paistavad silma koos Rein Veberiga Haabneeme ja koos Peep Jänesega Padise.
Ta osales 1968. Tallinna generaalplaani ja kesklinna rekonstrueerimise projekti koostamisel. Kõige tuntum on tema ja Peep Jänese projekteeritud Otepää spordibaas (1974–1978), mille arhitektid projekteerisid kuppelmaastiku looduskaitsealale sõõrja ehitisena, mille muruga kaetud kaldu olev välissein lasknuks majal mõjuda veel ühe kuplina. Ehitajad ei suutnud aga kaldseina vett pidama saada ning ehitis näeb vastupidi oma märkamatult loodusesse sulandumise taotlusele välja nagu betoonist punker.
Nõukogudejärgsest ühiskonnast olid arhitektid ühes Tõnu Mellikuga lihtsalt praktikud ning teoreetilisemate probleemidega enam üldse ei tegeldud. Nõukogudeaegsed tellimused ei lasknud arhitektidel vabalt oma loomingut teha.
Hooneid
pisi|Padise Koidula kolhoosi terrasselamu
Virumaa piiskop
Virumaa piiskop (ladina keeles Episcopus Vironensis) oli 13. sajandil Põhja-Eestis Taani valdusse Virumaale Rooma-katoliku kiriku poolt nimetatud piiskopkonna pea.
Virumaa piiskopid
Diedrich ei tegutsenud kunagi oma piiskopkonnas Virumaal, kuid asudes Reinimaal, seadis ametisse preestreid, andis Rooma paavsti volitusel välja ametlikke tõestuskirju (saksa keeles Urkunde) ja pattude andeksandmise kirju.
Jimmy Makulis
Jimmy Makulis (kreeka keeles Τζίμης Μακούλης; 12. aprill 1935 Ateena – 28. oktoober 2007 Ateena) on Kreeka laulja.
1961. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Austriat lauluga "Sehnsucht".
Pariisi moodsa kunsti muuseum
pisi|Vaade Tokyo paleele [[Eiffeli tornist]]
Pariisi moodsa kunsti muuseum (prantsuse Musée d'Art moderne de la Ville de Paris) on moodsa kunsti muuseum Pariisis. Muuseum asub Tokyo palee idapoolses osas aadressil 11 avenue du Président Wilson, 75016.
Muuseumis eksponeeritakse umbes 8000 20. sajandi kunstiteost. Esindatud on Henri Matisse, Georges Braque, Pablo Picasso, Fernand Léger, Amedeo Modigliani, Francis Picabia, Robert Delaunay, César Baldaccini, Yves Klein, Christian Boltanski jpt.
Muuseum avati 1961. aastal.
EuroCity
EuroCity (lühendatult EC) tähistab rahvusvahelist rongiliiklust Euroopa linnadevahelisel raudteevõrgustikul. EuroCity kaubamärk asendas varasema Trans Europ Expressi. EuroCity rongides on nii esimene kui teine klass. EuroCity rongid peavad vastama teatud kriteeriumitele.
Erik (perekonnanimi)
Erik on perekonnanimi.
Eestis oli 2018. aasta 1. jaanuari seisuga perekonnanimi Erik 170 mehel ja 202 naisel. Perekonnanimede levikult oli Erik meeste puhul 384. ja naiste puhul 336. kohal. Perekonnanimi Erik on levinuim Võru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 15,44.
Eleonore Schwarz
Eleonore Schwarz (sündinud 1936 Viinis) on Austria laulja.
1962. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Austriat lauluga "Nur in der Wiener Luft".
Norihiro Nishi
Ta sündis aastal 1980 Takatsukis (asub Ōsaka prefektuuris).
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 2004. aastal 5 mängu.
Leivud
Leivud ehk Leivu maarahvas ehk "Koiva maarahvas" on eestlaste  hääbunud rahvakild Lätis Koiva (läti Gauja) piirkonnas Eesti piiri äärsel alal, kes on tänapäevaks lätistunud.
1782. aastal oli leivusid mõni tuhat inimest, 1849. aastal 2600, 1868. aastal veidi üle 2000, 1911. aastal 116, 1935. aastal 131 leivu murde kõnelejat või sellest arusaajat.
Leivusid ja nende keelt uurisid soomlane Anders Johan Sjögren, Ferdinand Johann Wiedemann ja soomlane Heikki Ojansuu.
Birzuļi
Birzuļi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Gulbene piirkonnas Ranka vallas.
2007. aastal oli külas kaheksa elanikku.
2007. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
2007. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
Eesti meistriks tulid:
Kentoni maakond
Kentoni maakond (Kenton County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kentucky osariigis.
Maakonna halduskeskused on Covington ja Independence.
Ajalugu
Maakond moodustati 1840. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 159 720.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Mēri
Mēri (vanasti ka Mēris, nõukogude ajal Birzuļi) on küla (vidējciems) Lätis Smiltene piirkonnas Bilska vallas. Külas asub Smiltene piirkonna muuseum.
Asula tekkis Mēri mõisa hoonetekompleksi juurde. Külas sündis Läti kunstnik Rūdolfs Pērle. Nõukogude ajal oli seal kolhoosi "Draudzība" keskasula.
Mēris asub üks kahest Bilska valla avalikust raamatukogust. Külas asuvad Mēri bussipeatused.
Mēri mõisapargi kuus elupuud, kaks pargis kasvavat lehist (üks neist ümbermõõduga 3.24 m) ja Mēri hiidtamm on looduskaitse all.
Aastal 2016 oli külas 206 elanikku.
Kivi-lapiksamblik
Kivi-lapiksamblik  (Parmelia saxatilis) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Kraam
Kraam on perekonnanimi.
Umm al-Qurá Ülikool
Umm al-Qurá Ülikool on ülikool Saudi Araabias Mekas.
Ülikoolis on umbes 2300 õppejõudu ja 40 000 üliõpilast.
Mattersburg
Mattersburg (endise nimega Mattersdorf, ungari keeles Nagymarton, horvaadi keel Materštof) on linn Austrias Burgenlandi liidumaal, Mattersburgi ringkonna keskus.
Linnas tegutseb Bundesliga jalgpalliklubi SV Mattersburg.
Retseptiravimite seireprogramm
pisi| Retseptiravimite seireporgramm (PDMP) on analüüsi -ja seire programm, mis on loodud Ameerika Ühendriikides eesmärgiga, et ravimiretseptide väljastajad saaksid tuvastada efektiivsemalt depressantide – opiaatide ja opioidide – suurenevat kuritarvitamist ning peatada ebaseaduslike retseptiravimite levikut. Depressantide olulisimad esindajad on opioidid (kunstlikult valmistatud sünteetilised ühendid ) ja opiaadid (looduslikul teel saadud oopiumiühendid ).
PDMP jälgib väljastatud ravimeid, mis sisaldavad kohustusliku riikliku kontrolli all hoitavaid ohtlikke aineid (CDS). PDMP eesmärk on abistada meditsiini-, farmaatsia- ja rahvatervise spetsialiste retseptiravimite kuritarvitamise tuvastamisel ja ärahoidmisel. Samuti edendatakse retseptiandmete tasakaalustatud kasutamist, mis säilitab tervishoiuteenuse osutajate kutsepraktika ja seadusliku juurdepääsu optimaalsele medikamentoossele ravile.
Programmi eesmärgid
Enamik tervishoiutöötajaid toetab PMP-sid (retseptiravimite seireprogramme), mis kavatsevad abistada meditsiinitöötajaid, apteekreid, keemikuid ja õiguskaitseorganeid. Koostöö toetab kontrollitavate ainete seaduslikku meditsiinilist kasutamist, piirates samas nende kuritarvitamist ja levikut. Kontrollitavaid aineid väljastavad apteegid ja väljakirjutajad peavad tavaliselt registreeruma oma riigi PMP-des ja teatama väljastamisest elektroonilises sidusandmebaasis. Mõni apteegi tarkvara saab neid aruandeid automaatselt saata mitmesse osariiki. PDMP lühend tuleneb sõnadest: "A prescription drug monitoring program". Retseptiravimite seireprogrammid (PDMP-d) on tõhusad õiguskaitseorganitele narkootikumide leviku uurimiseks kuluva aja vähendamisel, retseptide leebe väljakirjutamise käitumise muutmisel, arstidelt retseptiravimite ostmise vähendamisel ja üldise retseptiravimite kuritarvitamise vähendamisel. Retseptiravimite seireprogrammi tõhususe hindamisel tuleks arvestada ka PDMP võimalike soovimatute tagajärgedega, milleks võib olla näiteks piirata ravimite kasutamist seaduslikuks kasutamiseks või suunata uimastite levitamisega seotud tegevused üle piiri naaberriikidesse. Eksperdid arvavad, et PDMP tõhusust saab parandada, suurendades andmete ajakohasust, täielikkust, järjepidevust ja juurdepääsetavust. alt=Data Mining in PDMP|pisi|140x140px|[[Andmekaeve retseptiravimite väärkasutamise vastu]]
Mis on PDMP (retseptiravimite seireprogramm)?
Haiguste tõrje ja ennetamise keskuste andmetel on retseptiravimite seireprogramm (PDMP) digitaalne andmebaas, mis jälgib ja registreerib kontrollitavate ainete retsepte. PDMP-d võimaldavad tervishoiuteenuste osutajatel enne kontrollitava aine väljakirjutamist patsiendile, uurida oma riigi andmebaasidest patsiendile väljastatud retseptide kohta. Kui tervishoiutöötaja väljastab patsiendile kontrollitavat ainet, peavad nad sisestama patsiendi retsepti andmed riigi PDMP-sse. See vähendab patsiendi võimalust saada mitut opioidi või kontrollitava aine retsepti rohkem, kui patsiendile või kui seadusega ettenähtud korras. alt=Opioide sisaldavad ravimid, mida kuritarvitatakse tihti.|pisi|Opioidisõltuvuse vastased ravimid Vastavalt Ameerika Haiguste tõrje ja ennetamise keskuse (CDC) andmetele on peamiseks äkk- ja juhusliku surma põhjuseks narkootikumide üledoos, täpsemalt erinevate opiaatide ja opioidide (fentanüül, tramadool, oksükodoon, metadoon jt) üledoos. Sünteetilised opioidid, sealhulgas fentanüül, on nüüd Ameerika Ühendriikides kõige levinumad narkootikumi üledoosi tagajärjel surma põhjustajatest. 2017. aastal oli fentanüül seotud 59,8 protsendi opioididega seotud surmajuhtumitest, 2010. aastal aga oli see veel vaid 14,3 protsenti, sellepärast nimetatakse seda tõusutrendi opioidikriisiks või opioidiepideemiaks Opioidiepideemiat on kirjeldatud kui ainulaadset ameeriklaste probleemi, kus ainuüksi retseptide määr on 40 protsenti kõrgem kui teistes arenenud riikides, näiteks Kanadas ja Saksamaal. See on muutnud selle üheks tõsisemaks narkokriisiks Ameerika ajaloos, põhjustades igal aastal rohkem surmajuhtumeid kui autoõnnetused või relvad ning jättes paljud sõltlaste lapsed orvuks. Selle tulemusel hakkas valitsus tegema kitsendusi proviisoritele ja arstidele, kes kirjutasid välja liiga palju opioidseid valuvaigisteid.
2016. aasta uuring näitas, et retsepti alusel väljastatud opioidide üledoseerimise, kuritarvitamise ja sõltuvusega seotud kulud olid Ameerika Ühendriikides 2013. aastal umbes 78,5 miljardit dollarit, millest suurema osa moodustasid tervishoiu ja kriminaalõiguse kulutused seoses opioidiepideemiaga. Aastaks 2015 oli epideemia süvenenud ning üledoseerimise ja surmajuhtumite arv oli juba kahekordistunud. Valge Maja teatas 20. novembril 2017, et ainuüksi 2015. aastal maksis opioidiepideemia USA-le hinnanguliselt 504 miljardit dollarit.
Kellel on juurdepääs PDMP-dele?
Juurdepääs PDMP-le sõltub vastava riigi seadustest. Kui enamik osariike annab PDMP-le juurdepääsu patsientide PDMP-aruannete kogumiseks apteekritele ja praktikutele, lubavad mõned riigid ka riiklikele PDMP-dele juurdepääsu reguleerivatele nõukogudele, õiguskaitseorganitele, osariikide Medicaidi programmidele ja meditsiiniekspertidele. Igal täiendaval üksusel on juurdepääs PDMP-le konkreetsel eesmärgil, mis vastab nende töö nõuetele. alt=Üledoosid USA's|pisi|350x350px|Opioidide üledoosist tekitatud surmajuhtumid Ameerika Ühendriikides 2000–2017
Opioide sisaldavad legaalsed retseptiravimid
alt=Tramadol|pisi|350x350px|Retseptiravim tramadool (tugev valuvaigisti) ja selle kõrvaltoimed Ravimitööstuses (farmakoloogia, farmaatsia) kasutatakse tootenimesid Percocet, Vicodin, Tramadol Lannacher, OxyContin. Nende meditsiiniline päritolu viib arusaamani, et nad on tänavaravimitest ohutumad, kuid nende tugevus muudab nad väga ohtlikuks ja sõltuvust tekitavaks. Aastaks 2012 oli fentanüülist (tootenimi: Duragesic, Actiq, Fentora jne) muutunud kõige levinumaks sünteetiliseks opioidiks valu leevendamisel. Fentanüül on 80–100 korda tugevam kui morfiin ja 40–50 korda tugevam kui farmatseutilise kvaliteediga, 100 protsenti puhas heroiin. Juhuslik kontakt isegi kasutatud fentanüüliplaastriga võib väikelapse tappa. alt=Üledoosist põhjustatud surmajuhtumid|pisi|Surmajuhtumid üledoosi tagajärjel USA-s|240x240px Nende retseptiravimite tekitatav eufooria muudab nad väga sõltuvust tekitavaks ja neid kuritarvitatakse laialdaselt. CDC on selle ametlikult epideemiaks kuulutanud. See epideemia mõjutab igasuguse sotsiaalmajandusliku taustaga ja geograafilise päritoluga inimesi, olenemata soost, rassist või vanusest.
Suurenev opioidiepideemia
Selle epideemiaga võitlemiseks on tehtud palju jõupingutusi riiklike retseptiravimite seireprogrammide (PDMP) jaoks, mis loovad kirjutatud ja täidetud retseptide andmebaasid ning turvalised veebiportaalid nendele andmetele juurdepääsuks. Kontseptsioon on hea: saada terviklik ülevaade retseptide väljakirjutamise ja kasutamise viisidest, et apteekidel, pakkujatel ja poliitikakujundajatel oleks hõlbus märgata väärkasutuse/sõltuvuse märke. Kuid praktikas on PDMP-del mõned puudused:
Mida annab andmete kaevandamine retseptiravimite jälgimisprogrammides?
Paremad andmed saavad PDMP-de jaoks palju enamat teha kui lihtsalt ebaseaduslike retseptiravimite väljastajaid tuvastada. Paremad andmed võimaldavad määrata paremaid raviplaane, pakkuda paremat nõustamist ja paremaid otsuseid. Põhjalikumate andmete ja selle mõistmiseks mõeldud analüütiliste andmete abil saavad kasu kõik.
alt=PDMP - A Prescription Drugs Monitoring Program|pisi|Andmekaeve retseptiravimite kuritarvitamise ärahoidmisel
Miks on huvi PDMP-de vastu?
Retseptiravimite jälgimise programmid (PDMP-d) on jätkuvalt kõige lootustandvamad riikliku tasandi sekkumised opioidide väljakirjutamise parandamiseks, kliiniliste tavade teavitamiseks ja riskirühma kuuluvate patsientide kaitsmiseks. Andmete kogumine iga riigi PDMP-s võimaldab riigiametnikel uurida suundumusi ning paremini mõista ravimite väljakirjutamise tava ja sagedust pakkujate vahel, ning samas uurida ravimite tarbimist patsientide seas. PDMP-de hinnangud on illustreerinud muutusi ravimite väljakirjutamises, patsientide mitme teenuseosutaja kasutamist ja vähenenud luba tarvitada uimastite kuritarvitamist. Erinevad riigid ja Ameerika Ühendriikide osariigid on PDMPde kasutamise ja juurdepääsetavuse hõlbustamiseks rakendanud mitmeid viise. Paljud riigid on hakanud oma PDMP andmeid jagama teiste riikide või osariikide PDMP-dega osana kontsentreeritud jõupingutustest suurema andmevahetuse nimel, ning hoida ära patsientide retseptide saamine riigipiire ületades. Nendel muudatustel on märkimisväärne potentsiaal tagada PDMPde kasulikkuse ja lubaduste realiseerimine.
PDMP andmete kaevandamise ja ennetava teatamise eelistest
alt=CDC ülevaade.|pisi|Surmajuhtumid retseptiravimite üledoseerimise tagajärjel Ameerika Ühendriikides Tervishoiutöötajad saavad PDMP-d andmeid ennetavalt kaevata nende patsientide "lipu" alla, kes kasutavad kahtlaselt suures koguses opioide, nende hankimiseks mitut erinevat retsepti ja kasutavad ka retseptiravimite lunastamiseks erinevaid apteegikette. PDMP võimaldab saata andmekaeve tulemusena hoiatuse, et teavitada nende patsientide väljakirjutajaid ja apteeke võimalikust ohust ja retseptiravimite kuritarvitamisest. PDMP kasutamise tulemusena saavad tervishoiutöötajad piirata patsientide sobimatut ja riskantset opioidide kuritarvitamist. Andmete koondamine aitab erinevate organisatsioonide koostööd sujuvamaks muuta. See aitab näha suuremat pilti ja hoomata probleemide suurust ning tegeleda peamise ülesande – elude päästmisega.
Gabriel Kempe
Gabriel Kempe (5. märts 1739 Hämeenlinna – 22. jaanuar/2. veebruar 1795 Lüganuse) oli soome päritolu Eesti vaimulik.
Ta immatrikuleeriti Turu ülikooli aastal 1759. Ordineeriti 18. oktoobril 1761 õpetajaks.
Otto Wilhelm Masing kirjutas Kempe kohta, et ta oli umbkeelne soomlane, kes ei osanud eesti keelt. Kui Masing sai Viru-Nigula pastoriks, leidis ta eest kõige jaburama keelepudru, kuna Kempe oli kasutanud 17 aastat soome-eesti segakeelt. Kuid arhiivimaterjalid näitavad Kempe tõsist suhtumist talurahvakoolide asutamisse. 1788 aasta aruandes kirjutas Kempe põhjalikult koolioludest ja kirjaoskusest kihelkonnas, kusjuures ta väitis, et "vabade inimeste" hulgas ei olevat kihelkonnas ühtegi hea lugemisoskusega isikut ning pastoril tuli koolmeistriamet mõnele hea lugemisoskusega talupojale usaldada. Koolmeistritöö eest maksti ka tasu, kuid enamasti sõltus tasustamine mõisnikest. Aastal 1789 kirjutas ta,et vaesuse tõttu ei taha talupojad lapsi kooli saata ja mõisnikel ning kogudusel pole soovitud parematele koolmeistritele midagi pakkuda.
2008. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
2008. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
Eesti meistriks tulid:
Kuulsuse jahil
"Kuulsuse jahil" (inglise keeles "Almost Famous") on 2000. aasta komöödiadraama, mille stsenarist ja režissöör on Cameron Crowe. Film pälvis neli Oscari nominatsiooni ja võitis neist ühe – parima originaalstsenaariumi kategoorias. Film võitis ka kaks Kuldgloobust: parima filmina ja Kate Hudson parima naiskõrvalosatäitja kategoorias. Filmi soundtrack võitis Grammy-auhinna.
Film räägib noorest ajakirjanikust, kes kirjutab ajakirjale Rolling Stone väljamõeldud bändist nimega Stillwater. Tegu on poolautobiograafilise filmiga, tuginedes suurel määral Cameron Crowe'i enda ajakirjanduslikele kogemustele Poco, The Allman Brothers Bandi, Led Zeppelini, The Eaglesi ja Lynyrd Skynyrdi kontserditurneedel. Tegelik ansambel Stillwater avaldas 1970. aastatel kaks albumit ning lubas pärast käsikirja lugemist Crowe'il kasutada filmis nende nime.
Ošupe vald
Ošupe vald (läti Ošupes pagasts) on vald Lätis Madona piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Lubāna linnaga ning Barkava ja Indrāni vallaga, samuti ka Balvi piirkonna Bērzpilsi vallaga ning Rēzekne piirkonna Nagļi ja Gaigalava vallaga.
Valla pindala on 224 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1104 inimest. Aastal 2011 elas vallas 1049 lätlast, 28 venelast, 5 valgevenelast ja 1 ukrainlane. Valla halduskeskus on Degumnieki küla. Vallamaja asub aadressil Skolas iela 4, vallavanem on Aigars Šķēls.
Ajalugu
Aastal 1945 moodustati Lubāna vallas Ošupe külanõukogu. Aastal 1954 liideti sellega likvideeritav Zvidzene külanõukogu, aastal 1979 aga osa likvideeritavast Meirāni külanõukogust. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Madona piirkonda.
Loodus
Vald asub Ida-Läti madalikul. Kõrgeim koht on 105,4 m, madalaim aga 92,3 meetrit üle merepinna. Suurim jõgi on Aiviekste. Valda jääb osaliselt Lubāns, seal asub ka 1,7 ha suurune Zvidze järv. Vallas asub osaliselt Klāni soo pindalaga 2 597 ha, sinna jäävad Kausliena soo pindalaga 681 ha ja Suursoo pindalaga 1912 ha.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Zvidziena kõrtsi asulakoht, Asne asulakohad, Eiņi asulakoht ja Smaudži muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Stūrmežsi muinaskalmed.
Looduskaitse all on Degumnieki tamm, Straume hiidtamm ja kaks nimetut põlispuud. Valla idaosa jääb osalt Lubānsi märgala hoiualale.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 1049 lätlast, 28 venelast, 5 valgevenelast ja 1 ukrainlane.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Hulgulind
Hulgulind on lind, kes pesitsusvälisel ajal ebasoodsate keskkonnatingimuste korral rändab soodsamasse paika, tegemata pikki regulaarseid rändeid.
Eestis on hulgulinnud nt tihased, enamik rähnilisi, tihaslased ja vareslased.
Alavere külanõukogu
Alavere külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1954–1963.
Külanõukogu moodustati 1954 juunis Kose rajoonis. Külanõukogu keskus asus Alavere külas. Külanõukogu territooriumil tegutsesid А. A. Ždanovi nimeline, Stalini-nimeline ja "Kuulsuse" kolhoos.
Seoses Kose rajooni likvideerimisega liideti Alavere külanõukogu 1959 veebruarist Harju rajooniga.
1963. aastal Alavere külanõukogu likvideeriti, selle alad jagati Anija ja Kose külanõukogu vahel.
Lelle Püha Kolmainu kirik
Lelle Püha Kolmainu kirik on õigeusu kirik Kehtna vallas Lelles.
Kirik ehitati aastail 1866–1868 ja pühitseti 26. augustil 1876 Kolmainu Jumala auks.
Kirik on 1998. aastast arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all.
Raoul Dufy
Raoul Dufy (3. juuni 1877 – 23. märts 1953) oli prantsuse fovistlik maalikunstnik. Ta töötas välja värvilise, dekoratiivse stiili, mida kasutas sageli vabas õhus toimuvate avalike ürituste (regatid, hipodroom) kujutamisel. Lisaks maalikunstile tegeles ka graafika, raamatukujunduse, lavakujunduse, mööblidisainiga.
Lapsepõlv ja noorus
Raoul Dufy oli sündis suures peres Le Havre'i linnas Normandias. 14-aastaselt lahkus ta koolist, et töötada kohviimpordiettevõttes. 1895. aastal, olles 18-aastane, hakkas võtma õhtusi kunstitunde Le Havre'i kunstikoolis. Seal oli tema õpetaja Charles Lhuillier, kes oli olnud tuntud klassitsistliku maalikunstniku Ingresi õpilane. Dufy tutvus seal Raimond Lecourti ja Othon Friesziga, kellest hiljem said tema ateljeekaaslased Montmartre'il ning eluaegsed sõbrad. Sel perioodil maalis Dufy enamasti akvarellidega Normandia maastike.
Pärast aastast sõjaväeteenistust sai Dufy 1900. aastal stipendiumi kunstiõpingute jätkamiseks Pariisis (École nationale supérieure des Beaux-Arts). Seal ristus tema tee jälle Othon Friesziga. Samal ajal õppis seal ka Georges Braque. Pariisis õppides keskendus Dufy joonistusoskuste parandamisele. Talle avaldasid sügavat mõju sellised impressionistlikud maastikumaalijad nagu Claude Monet ja Camille Pissarro.
1901. aastal esines Dufy esimest korda näitusel. 1902. aastal oli tema pilte eksponeeritud Berthe Weilli galeriis ja 1903. aastal Sõltumatute Salongis. Dufy enesekindlust suurendas tõsiasi, et Maurice Denis ostis ühe tema maali. Dufy jätkas maalimist, tehes seda sageli Le Havre'i läheduses ning iseäranis Sainte-Adresse'i rannal, mille olid kuulsaks maalinud Eugène Boudin ja Claude Monet. 1904. aastal töötas ta oma sõbra Albert Marquet'ga Fecampis La Manche'i väina ääres.
Hilisemad aastad
Noorele Dufyle mõjus ilmutusena Henri Matisse'i maal "Luxe, Calme et Volupté", mida ta nägi 1905. aasta Sõltumatute Salongis. Sellest kujunes impulss suunamaks huvid fovistliku kunstistiili suunas. Foovide (Les Fauves – pr. k. 'metsloomad') maale iseloomustasid äärmisel eredad värvid ning tugevad kontuurid. Dufy maalikunst kajastab foovide esteetikat kuni umbes 1909. aastani, mil kokkupuude Paul Cézanne'i loominguga mõjutas teda liikuma mõnevõrra subtiilsema tehnika suunas. Pärast seda, kui Dufy oli flirtinud veel ühe stiili – kubismiga, jõudis ta 1920. aastal talle äratuntavalt omase kunstilise lähenemiseni. Viimast iseloomustavad moonutatud perspektiiv ja kiiresti lõuendile kantud õhukesed värvid. Dufyle sai iseloomulikuks ajastuomaste sündmuste, tegevuste ja vaadete kujutamine äärmiselt helgetes värvides. Tema lemmikteemade hulka kuulusid purjeregatid, säravad Prantsuse Riviera vaated, elegantsed peod ja kontserdid. Figuurid on sageli taandatud skemaatiliseks stafaažiks. Inimesed ja muud objektid ümbritsetud vaba käega antud joontega, mis ei anna edasi üksnes kontuure, vaid väljendavad kujutatava olemust ning kunstniku meeleolu. Dufy kunsti optimismi ja moeka dekoratiivsusega kaasnes, et tema loomingu kriitiline retseptsioon on olnud tagasihoidlikum kui tema kaasaegsetel kunstnikel, kes käsitlesid tõsisemaid teemasid.
1937. aastal valmis Dufyl Pariisi maailmanäituse tarvis üks kunstiajaloo suurimate mõõtmetega maale, fresko "Elektri pidustused".
Dufy oli ka mainekas illustraator ja kommertskunstnik. Tema käe all valmisid seinamaalid avalikele hoonetele, samuti suur hulk vaipu ja keraamikat. Tema illustratsioonid kaunistasid Guillaume Apollinaire'i, Stéphane Mallarmé ja André Gide'i teoseid.
Veel 1940. aastate lõpus ja 1950. aastate alguses esines Dufy iga-aastasel Salon des Tuileries' näitusel Pariisis. Kui teda 1950. aasta paiku tabanud reumatoidartriit hakkas töötamist takistama, laskis ta maalimiseks pintsli käe külge kinnitada. Samal aastal sai ta Bostonis eksperimentaalravi, mis osutus tulemuslikuks, nii et mitmed tema edasised teosed olid pühendatud USA arstidele ja teadlastele. 1952. aastal pälvis ta 26. Veneetsia biennaali suure maaliauhinna.
Haar
Sõna "haar" võib tähendada:
Carmela Corren
1962. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Austriat lauluga "Vielleicht geschieht ein Wunder". Laul saavutas finaalkontserdil 16 punktiga seitsmenda koha.
FN Browning M1903
FN Browning M1903 aetakse tihti eksikombel segi Ameerika Ühendriikide püstolitega Colt M1903 Hammerless (.32 ACP) ja Colt M1903 Hammer (.38 ACP). FN M1903 on sama mehaanilise konstruktsiooniga nagu Colt M1903 Hammerless ning Browning müüs seda mõlemale ettevõttele (ja ka teistele), aga see on suurem, et tulistada võimsamat, 9 mm Browning Long padrunit. Kuna M1903 on töökindel, täpne, kerge ja kiiresti laetav, väljastati see teenistuspüstolina paljude politseijõudude ja sõjavägede teenistujatele. Püstoli algne nimi oli Browning Modèle de Guerre (prantsuse keelest 'Browningu sõjamudel') või Browning Grand Modèle ('Browningu suur mudel').
Demi Heinsoo
2020. aasta noorte taliolümpiamängudel Šveitsis Lausanne'is saavutas ta 10 km individuaaldistantsil 15. koha.
LGA 1366
LGA 1366 (Land Grid Array 1366), tuntud ka kui Socket B, on Inteli protsessoripesa. See pesa asendas Inteli eelmise LGA 775 (Socket T) tipptasemel jõudlusega arvutite osas ning serveritele orienteeritud LGA 771 (Socket J) algtasemel. Selle protsessoripesa asendas omakorda välja LGA 2011.
Knotti maakond
Knotti maakond (Knott County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kentucky osariigis.
Maakonna halduskeskus on Hindman.
Ajalugu
Maakond moodustati 1884. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 16 346.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Kivi-pruunsamblik
Kivi-pruunsamblik  (Melanelia commixta) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Peter Horton
1967. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Austriat lauluga "Warum es hunderttausend Sterne gibt". Laul saavutas finaalkontserdil kahe punktiga 14. koha.
2009. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
2009. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
Eesti meistriks tulid:
Tartu Georgi kirik (keskaegne)
Tartu Püha Suurmärter Georgi kirik oli õigeusu kirik keskaegses Tartus. Kiriku juures asus vaimulike elamu ja surnuaed. See oli üks kahest Tartu õigeusu kirikust ning kuulus Novgorodi kaupmeestele.
Kirjeldus
Tartu Ülikooli botaanikaaeda rajatud palmihoone ehituskaevandis avastati 1981/1982. aasta talvel inimluud ja massiivsete kivimüüride jäänused. Müürid olid tehtud maakividest ja tellistest. Kaevandi alale jäi 1,43 meetri paksune idaosas kumera lõpmikuga (oletatava apsiidiga) põhjasein ning 2,45 meetri paksune läänesein. Ehitise põhjaseina lähedal ja lääneküljel avastati matused. Kalmistu piirnes edelaküljel 6,2 meetri laiuse põhja- lõunasuunalise keskaegse munakivitänavaga.
2015. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused
2015. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused olid 79. jäähoki maailmameistrivõistlused. Võistlused peeti Tšehhis 1.–17. mail 2015. Mängud toimusid Prahas ja Ostravas.
Turniiri kõige väärtuslikumaks mängijaks nimetati tšehh Jaromír Jágr, kes ühtlasi teatas oma loobumisest suurest spordist.
B-alagrupp
Lisaajal ja karistusvisete järel lõppenud mängude skoorid on kaldkirjas.
Ryōta Tsuzuki
Ryōta Tsuzuki (jaapani keeles 都築 龍太 Tsuzuki Ryōta; sündinud 18. aprillil 1978 Heguris) on Jaapani endine jalgpallur, väravavaht.
Ta sündis aastal 1978 Heguris (asub Ikoma maakonnas Nara prefektuuris).
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2001–2009 6 mängu.
Opus mixtum
Opus mixtum (ladina keeles mixtum 'segatud') oli Vana-Rooma ja hiljem Bütsantsi ehitistes kasutatud seinapindade müüriladumistehnika, milles kasutati koos eri tehnikaid – kas ruudukujulistest telliselementidest opus reticulatum'it ja nurkadel telliskihte (opus testaceum) või looduskivikihte (opus incertum ja opus vittatum) koos telliskihtidega.
Lisaks esteetilisele efektile oli sellel ka praktiline ülesanne – tellistest vahekihid katkestasid mördivuukides tekkiva kapillaarsuse, milles leviv niiskus oleks võinud hoonet kahjustada, ja tugevdasid konstruktsiooni üldist sidusust.
Bilska vald
Valla pindala on 161 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1242 inimest. Valla keskus on Bilska küla. Vallavanem on Linda Karlsone.
Ajalugu
Bilska vald kujunes Bilska, Jaunbilska ja Mēri mõisade mõisavaldade liitumisel. Agraarreformi ajal oli Vecbilska mõisa (Alt-Bilskenshof) pindala 522 hektarit, Jaunbilska mõisa (Neu-Bilskenshof) pindala 538 hektarit, Rauda mõisa (Raudenhof) pindala oli 294 hektarit, Bānūži mõisa (Bahnus) pindala oli 275 hektarit, Pāpiņase mõisa oma (Papenhof) 175 hektarit, Zeltiņi  mõisa oma (Selting, Seltingshof) aga vaid 77  hektarit.
Aastal 1935 oli valla pindala 92,6 km², elanikke oli seal 1448. 1945. aastal moodustati valda Bilska ja Kalnāji külanõukogud, aga aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Bilska külanõukoguga likvideeritav Kalnāji külanõukogu. Aastal 1961 liideti külanõukoguga Aumeisteri külanõukogu kolhoosi «Blāzma» maad, samuti ka Lobērģi küla. Aastal 1971 liideti Birzuļi külanõukoguga «Draudzība» kolhoosi maad, ent aastal 1977 Birzuļi külanõukogu likvideeriti ja selle maad liideti Bilska külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Smiltene piirkonda.
Loodus
Vald asub suuremalt jaolt Tālava madalikul, lõunaosas ka Vidzeme kõrgustikul. Suurim kõrgus on 121,3 meetrit. Olulisemad jõed on Vija jõgi ja selle lisajõed Kamalda ning Pubuļupe.
Kaitstavad objektid
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Vecruiki, Dzirkaļi, Līdaciņi ja Piltiņi muinaskalmed, samuti ka Panderi ohvrikivi ja ohvrimägi, Kalnaegļi ohvritamm ja muistne pühapaik Līdaciņi Jaanimägi koos sealsete kividega. Kohaliku kaitse all on Kalnaegļi ja Piltiņi linnamäed, Panderi ja Lāčkalni muinaskalmed ja Pakuļi keskaegne kalmistu.
Looduskaitse all on Raudiņase tammed, Iekari jalakas, Krijupise tamm, Krijupise mänd, Kalējiņi tamm, Lobērģi mänd, Vīriņi mänd, Vaiņagi elupuu, Pāpiņi pärnad, Ozoliņi mänd, Zaļkalni tamm, Jaunmājase tamm, Jaunegļi mänd, Muižnieki tamm, Mazraibi tamm, Jaunraibi tamm, Asari kuusk, Asari tamm, Mēri hiidtamm, Siliņi mänd, Vecmiķeļi mänd, Strautiņi elupuu, Purgaiļi elupuu, Inči elupuud, Mēri mõisapargi elupuud, Euroopa seedermänd, Jaunkūjiņase pärn, Virveņi tamm, Jaunkūjiņase tamm, Mežvidi mänd, Ieži tamm, kaks Euroopa lehist, Siberi lehis, Bānūzi saar ja Bānūzi tamm.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 1143 lätlast, 30 venelast, 9 valgevenelast, 4 ukrainlast, 2 poolakat ja 4 leedulast.
Valla külad on:
Habekolli
Habekolli on Suurbritanniast Šotimaalt pärinev koeratõug.
Silver Laas
thumb|Silver Laas Silver Laas (sündinud 22. oktoobril 1985) on eesti laulja.
Ta laulab ansamblis Traffic.
Märtsis 2021 läks ta bändikaaslase Joonas Mattias Sarapuuga Ida-Tallinna Keskhaigla Covid-19 osakonda sanitarina tööle.
Isiklikku
Ta abiellus 2006. 2007 sündis tütar ja mais 2020 sündis poeg.
2010. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
2010. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
Eesti meistriks tulid: