cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maamme
pisi|Laulu "Vårt land" 1863. aasta väljaande kaas "Maamme" (rootsi keeles "Vårt land" 'meie maa') on Soome riigihümn.
Hümni muusika autor on saksa päritolu ja enne Soome tulekut Stockholmis tegutsenud Friedrich Pacius (1848).
Rootsikeelsed sõnad põhinevad Johan Ludvig Runebergi 1846. aasta luuletusel "Vårt land".
Ametliku soomekeelse tõlke autoriks peetakse Paavo Cajanderi (1889), tegelikult aga põhineb esimese ja viimase salmi tõlge Julius Krohni töörühma tõlkel (1867). Erinevus on ainult esimese salmi ühes sõnas: algupärase pohjainen asemel lauldakse tänapäeval pohjoinen. Algupärast sõna kasutas veel ka Cajander 1889. aasta tõlkes. Laulu esitati esimest korda 13. mail 1848 Helsingis. Samal aastal ilmusid laulu sõnad ka trükis. Lydia Koidula õppis laulu viisi ja värsked soomekeelsed sõnad Julius Krohni käest juba 1867. aastal tema Tartu külastuse ajal.
Hümnis on 11 salmi, kuid tavaliselt esitatakse vaid esimene ja viimane salm.
Räägitakse, et Pacius komponeeris muusika veerand tunniga, oskamata aimata, et see läheb soomlastele niivõrd hinge, et nad teevad sellest oma riigi hümni.
Kuni Soome iseseisvumiseni 1917. aastal, mil laulu hakati seostama ainult Soomega, lauldi Paciuse laulu Runebergi sõnadega sageli teisteski Põhjamaades: Rootsis, Norras ja Taanis. Laulu originaaltekstis ei nimetata Soomet, välja arvatud 4. ja 10. salmis, mida harva lauldakse. Laulus räägitakse lihtsalt põhjamaast, üksnes soomekeelne tekst nimetab juba esimeses reas Soomet. Sellepärast on laulu sisu, eriti rootsi keeles, märkimisväärselt sarnane Rootsi hümni ja Norra hümniga.
Eesti hümnil "Mu isamaa, mu õnn ja rõõm" ning liivlaste hümnil "Min izāmō, min sindimō" on sama muusika, mis Soome hümnil. Erinevus tekkis sellest, et Soome hümnil hakati hiljem kordama salmi lõpuosa, Eesti hümnil seda ei tehta.
Sarnasuse tõttu paljude teiste hümnidega on tehtud ettepanek võtta uueks Soome hümniks Jean Sibeliuse "Finlandia", millele on soomekeelsed sõnad kirjutanud Veikko Antero Koskenniemi ja rootsikeelsed sõnad Joel Rundt. On ka neid, kes peavad "Finlandiat" lihtsalt muusikalises mõttes kenamaks, aga kriitikud ütlevad, et seda on raske laulda. "Finlandia" meloodia on varem olnud juba kasutusel endise Biafra riigi hümni viisina.
Sõnad
thumb|Tahvel hümni rootsikeelsete sõnadega [[Johan Ludvig Runebergi ausambal Helsingis Esplanaadi pargis]]
1. Oi maamme, Suomi, synnyinmaa, soi, sana kultainen! Ei laaksoa, ei kukkulaa, ei vettä rantaa rakkaampaa, kuin kotimaa tää pohjoinen, maa kallis isien!
2. On maamme köyhä, siksi jää, jos kultaa kaivannet Sen vieras kyllä hylkäjää, mut meille kallein maa on tää, sen salot, saaret, manteret, ne meist on kultaiset.
3. Ovatpa meille rakkahat koskemme kuohuineen, ikuisten honkain huminat, täht'yömme, kesät kirkkahat, kaikk'kuvineen ja lauluineen mi painui sydämeen.
4. Täss auroin, miekoin, miettehin isämme sotivat, kun päivä piili pilvihin tai loisti onnen paistehin, täss Suomen kansan vaikeimmat he vaivat kokivat.
5. Tään kansan taistelut ken voi ne kertoella, ken? Kun sota laaksoissamme soi, ja halla näläntuskan toi, ken mittasi sen hurmehen ja kärsimykset sen?
6. Täss on sen veri virrannut hyväksi meidänkin, täss iloaan on nauttinut ja murheitansa huokaillut se kansa, jolle muinaisin kuormamme pantihin.
7. Tääll' olo meill on verraton ja kaikki suotuisaa, vaikk onni mikä tulkohon, maa isänmaa se meillä on. Mi maailmass on armaampaa ja mikä kalliimpaa?
8. Ja tässä, täss' on tämä maa, sen näkee silmämme. me kättä voimme ojentaa ja vettä rantaa osoittaa ja sanoa: kas tuoss' on se, maa armas isäimme.
9. Jos loistoon meitä saatettais vaikk' kultapilvihin, mis itkien ei huoattais, vaan tärkein riemun sielu sais, ois tähän köyhäänkotihin halumme kuitenkin.
Koemetsa
Külas asub looduskaitse all olnud Tutiga pettäi.
Suur osa küla territooriumist on kaetud metsaga. Samuti jäävad küla alale mitmed sood. Nende seas näiteks Arukülä Suursuu, Kupasuu, Ubajärve raba, Pikäsilla soo, Purrõtõsuu ja Turbasuu.
Maamme
Sõnad
10. Totuuden, runon kotimaa maa tuhatjärvinen miss' elämämme suojan saa, sa muistojen, sa toivon maa, ain ollos, onnes tyytyen, vapaa ja iloinen.
11. Sun kukoistukses kuorestaan kerrankin puhkeaa, viel lempemme saa nousemaan sun toivos, riemus loistossaan, ja kerran, laulus synnyinmaa korkeemman kaiun saa.
Looduskaitsemärk
thumb|Looduskaitsemärgi I järk thumb|150x150px|Looduskaitsemärgi I järk 1938. aasta variant thumb|Looduskaitsemärk II järk Looduskaitsemärk oli Eesti teenetemärk, mida anti loodushoiualaste teenete eest. Tegemist oli kõige haruldasema Eesti teenetemärgiga, mida anti kolmes järgus kokku 25 isikule, kusjuures I järgu märgiga toimus vaid üks autasustamine.
Looduskaitsemärk asutati Vabariigi Presidendi otsusega 27. veebruaril 1940 ja seda anti ainult üks kord, sama aasta 1. mail, Loodushoiu Nõukogu otsuse alusel 24. aprillist 1940. Kaks looduskaitsemärki määrati sama aasta 20. juunil, kuid neid ei antud tõenäoliselt kätte.
Loodushoiu Nõukogu oli esitanud Looduskaitsemärgi statuudi Vabariigi Presidendile kinnitamiseks 25. novembril 1939, pärast kaks aastat kestnud vaidlusi. Looduskaitsemärgi andmise korra kinnitas sotsiaalminister 14. aprillil 1940.
On säilinud ka 1938. aastal A. Undriste kujundatud Looduskaitsemärgi I järgu teenetemärgi proovieksemplar.
Kõik looduskaitsemärgi saanud isikud said tasuta Loodushoiu- ja Turismi-instituudi kirjastatud aastaraamatud ja propaganda eesmärgiga kirjutatud lendlehed, brošüürid, ajakirjad jne. Isikuil, kel oli looduskaitse I või II järgu märk, oli õigus ilma vastava loata viibida kõigil looduskaitsealadel nende uurimise otstarbel.
Birdy (laulja)
pisi|Birdy (2013) Jasmine Lucilla Elizabeth Jennifer van den Bogaerde (esinejanimega Birdy; sündinud 15. mail 1996 Lymingtonis) on inglise laulja ja laululooja.
Ta võitis 2008. aastal 12-aastaselt muusikavõistluse "Open Mic UK".
2011. aastal jõudis tema debüütsingel, Bon Iveri laulu "Skinny Love" kaver singlite edetabelitesse mitmel pool Euroopas ja Austraalias. Tema omanimeline debüütalbum "Birdy" ilmus 7. novembril 2011 ja see oli samuti edukas.
Ta on avaldanud veel kaks albumit: "Fire Within" (2013) ja "Beautiful Lies" (2016).
Brutselloos
Brutselloos (varem kasutatud ka nimetusi Bangi tõbi, Bangi infektsioon) on nakkushaigus, mida põhjustavad kepikujulised bakterid Brucella melitensis, Brucella abortus, Brucella suis ja Brucella canis.
Nakkus kandub edasi koduloomade kaudu. Bakterid levivad järgmistel viisidel:
RHK-10 alusel klassifitseeritakse brutselloosi järgmiselt:
Ajalugu
Esimest korda puutusid selle haigusega kokku Briti põetajad 1850. aastatel Krimmi sõjas Maltas.
Aastal 1897 eraldas taani veterinaar Bernhard Bang bakteri Brucella abortus, mis põhjustas brutselloosi. Hiljem hakatigi haigust sageli nimetama Bangi tõveks.
Patogenees
Haigusetekitaja tungib esmalt epiteelkoerakkudesse. Organismi vastureaktsiooni tulemusena püüavad leukotsüüdid bakterit seedida, kuid see ei õnnestu. Mikroob transporditakse seejärel maksa, põrna ja luuüdisse, kus nad liiguvad makrofaagidesse ja alustavad oma paljunemisprotsessi ja eritavad endotoksiine, mis kanduvad üle kogu organismi laiali. Brutselloosi inkubatsiooniperioodi pikkuseks on sõltuvalt raskusastmest keskmiselt 10–30 päeva. Eriti ohtlik on brutselloos rasedatele naistele, kutsudes sageli esile abordi.
Leisi valla vapp
thumb|[[Leisi vald|Leisi valla vapp]] Leisi valla vapp on Saare maakonna endise Eesti haldusüksuse Leisi valla vapp.
Brutselloos
Patogenees
Kliinilised sümptomid:
Ravi
Brutselloosi korral kasutatakse järgmisi medikamente:
Fookus Meedia
Fookus Meedia on Eesti kirjastus, mis asutati augustis 2007.
Leisi valla vapp
Vapp kinnitati 10. juunil 1996.
Fookus Meedia
Raamatud
Kirjastuse esimese raamatuna ilmus juunis 2008 Katrin Karisma elulooraamat "Katrin Karisma: minu ilus elu".
Leisi valla vapp
Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil hõbedane allasuunatud harkrist ja saatena üleval kaks Georgi risti ning all ankur - kõik hõbedased.
Põhjendus
Sinine värvus sümboliseerib merd, valge aga paest pinnast. Harkrist tähistab Leisit kui teede sõlmpunkti. Ristid märgivad valla kahte kirikut ja kahte konfessiooni. Ankur osutab Triigi sadamale.
Fookus Meedia
Raamatud
Kirjastus on kirjastanud ka käsitööraamatuid, Jeremy Clarksoni raamatute tõlkeid ja muidki elulooraamatuid.
2017. ja 2018. aastal moodustasid suure osa kirjastuse väljaantavatest teostest meedium Nastja raamatud: sari "Nastja tähkujuraamat" tähtkujude kaupa ja palju iseseisvaid Nastja-raamatuid.
Ajakirjad
Oktoobrist 2011 andis Fookus Meedia välja kuukirja Tiiu. Veebruaris 2013 lisandus koduajakiri Maret, mis aga liideti augustis 2015 Nipiraamatuga. 2014. aasta kevadel ostis kirjastus ajakirja Elukiri, millest septembris 2017 sai ajakiri Eesti Ajalugu. 2016. aasta suvel ostis Fookus Meedia ajakirja Mood ja 2017. aasta mais alustas tööd veebiportaal mood.ee. 2019. aasta juulis hakkas ilmuma koerasõprade ajakiri Muki.
Andres Küng
Andres Küng (13. september 1945 – 10. detsember 2002) oli eesti päritolu Rootsi ajakirjanik, ettevõtja ja poliitik.
Fookus Meedia
Ajakirjad
2019. aasta septembris müüs Fookus Meedia oma kuukirjad Tiiu ja Eesti Ajalugu AS-ile Õhtuleht Kirjastusele.
2019. aasta oktoobris müüs Fookus Meedia ajakirjad Mood ja Muki Geenius Meediale.
Andres Küng
Andres Küng sündis Ockelbos Gävleborgi läänis eesti põgenike peres. Ta sai kõrghariduse Stockholmi Kaubanduskõrgkoolist. Töötas Rootsi Raadios ja TV1-s väliskommentaatorina.
Ta oli aktiivne Balti riikide iseseisvuse pooldaja. Ta on kirjutanud kümneid raamatuid ja tuhandeid artikleid. Ta oli Liberaalse Rahvapartei liige ja selle juhatuse liige 1982–1991. Rootsi parlamendi liige 1982–1983. Ta oli Eesti Liberaaldemokraatliku Partei asutajaliige.
Küng oli reisibüroo Estlandsresor AB omanik. 1988. aastal rajas ta koos Viktor Siilatsiga firma Eesti Video. 1993. aastal osales ta esimese Eesti eratelekanali EVTV loomises ja oli BNS-i kaasosanik.
Higinio Morínigo
Higinio Morínigo Martínez [ihh'iinio mor'iinigo] (11. jaanuar 1897 – 27. jaanuar 1983) oli Paraguay president aastail 1940–1948.
Tavavahelik
Kirjeldus
Viljakehad on lihakad, noorelt sügavalt sisserullunud kübaraservaga. Erinevalt puravikest ei ole kübara all svammi meenutavat torukeste kihti, vaid eoslehed. pisi|left|Tavavaheliku jalg Viljakehad on hallikas-, kollakas- või oliivpruunid, eoslehekesed värvuvad vajutamisel kohe tumepruuniks. Kübara läbimõõt võib olla kuni 25 cm.
Jalg on pruunikas, sametjas, vahel veidi ekstsentriline, kuiv, 5 x 2 cm.
Kasvukoht
Eestis väga sagedane seen juunist novembrini. Tavavahelik on nii okas- kui ka lehtpuu-mükoriisaseen. Lisaks metsadele leidub teda ka inimmõjuga kohtades (aedades, parkides). Eriti palju leidub kuival suvel ja sügisel.
Mürgisus
Pikka aega peeti tavavahelikku söögiseeneks. Nüüd on tõestatud tavavaheliku mürgisus. Vahelikumürgistus tekib tavavahelikus leiduvate kehavõõraste antigeenide toimel. Antigeenid võivad põhjustada immuunkehade teket ja raskeid immuunpatoloogilisi muutusi inimkehas. Mõnedel andmetel sisaldab tavavahelik veel ka mürgist muskariini.
Tavavaheliku mürgistused on põhjustanud Euroopas mitmeid surmajuhtumeid. Tavavaheliku mürk moodustab inimese veres antikehi, mis hävitavad punaliblesid. See immuunhemolüütiline aneemia on võrreldav allergiaga. Tavavaheliku mürgistuse peiteaeg on tunnist kuni paari aastani. Tavavaheliku muudab ohtlikuks see, et mürgid ei eraldu väljaheidetena, vaid need kogunevad organismi. Tavavahelik ei ole tegelikult mürgine, vaid põhjustab vereliblede kokkukleepumist. Inimesed võivad seenele reageerida erinevalt. Söömine võib lõppeda surmaga. Kupatamine ei muuda tavavahelikku ohutuks.
Dumbo
"Dumbo" on Helen Abersoni ja Harold Perli jutustus lastele, mis räägib elevandi ja hiire sõprusest. See ilmus 1939. aastal.
Aastal 1941 tehti selle järgi joonisfilm "Dumbo".
Mandaat
Mandaat on saadikule antud volitus esindada ja kaitsta valijate huve. Mandaat on ka valimisringkonnale eraldatud saadikukoht.
Varese (Võru)
Varese on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Sõmerpalu vallas.
Küla läbib Võru–Kuigatsi–Tõrva maantee. Küla põhjaosas voolab Võhandu jõgi.
Külas tegutseb ettevõttele Graanul Invest kuuluv pelletitehas OÜ Osula Graanul ning ettevõtte Toftan saeveski.
Varesel asub arheoloogiamälestiseks arvatud kalmistu.
Tõnu Raadik
pisi|Tõnu Raadik esinemas Vaba Rahva Laulul Kuressaare lossihoovis 20. augustil 2013 Tõnu Raadik (sündinud 15. detsembril 1957) on eesti helilooja ja näitleja. pisipilt|300px|Tõnu Raadik 1985. aastal. Foto: Jaan Künnap Ta lõpetas 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri näitlejana (9. lend) ja 1992. aastal sama kooli heliloojana prof Jaan Räätsa juures.
Tõnu Raadik on kirjutanud nii kammermuusikat, kui muusikat teatri- ja telelavastustele ning filmidele. Mänginud mitmes ansamblis ning andnud välja 19 autoriplaati.
José Félix Estigarribia
José Félix Estigarribia Insaurralde (21. veebruar 1888 – 7. september 1940) oli Paraguay president aastail 1939–1940. pisi|vasakul
Vincentas Korkutis
Vincentas Korkutis (sündinud 24. juulil 1931 Varėnas) on leedu geoloog.
Ta lõpetas 1955. aastal Vilniuse Riikliku Ülikooli geoloogia erialal. 1967. aastal sai temast geoloogia ja mineraloogia kandidaat.
Teadustöö
Aastail 1960–1967 tegeles ta Žemaitijas nafta otsimisega. Aastail 1973–1994 oli ta Leedu Geoloogiainstituudi vanemteadur, tegeledes paleontoloogiaga, paleogeograafiaga, uue stratigraafilise süsteemi väljatöötamisega ja tektooniliste protsesside uurimisega. Korkutis keskendus Kambriumi, Siluri ja Ordoviitsiumi ajstutele.
Fulbed
pisi|Fulbe naine Malist Fulbed (ka fulanid ehk fullahid) on rahvas Lääne-Aafrikas, kelle asuala ulatub Mauritaaniast Kamerunini. Nad elavad enamasti suuremate rühmadena Mauritaania, Senegali, Guinea, Nigeeria, Kameruni, Mali, Nigeri, Tšaadi ja Sudaani Saheli vööndis. Neid on ka Burkina Fasos, Guinea-Bissaus, Beninis ja mujal.
Nende arvuks hinnatakse 10...13 miljonit (2005). Nad kõnelevad fulbe keelt. Nad on lähedases suguluses Mauritaanias ja Senegalis Senegali jõe oru keskosas elavate tukulöridega (mõnikord arvatakse viimased fulbede hulka).
Fulbed kannavad paljudes paikades pikki värvilisi voolavaid rõivad, millel on tagasihoidlikud kaunistused, näiteks tikandkirjad.
Fulbed kõnnivad loomi karjatades pikki teekondi jalgsi. Nad on üks Lääne-Aafrika suuremaid rändrahvaid.
Sõmerpalu küla
Sõmerpalu (võru keeles Sõmmõrpalo) on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Järjestus
Järjestuseks ehk järjestusseoseks nimetatakse matemaatikas binaarset seost, mis on kas
Sõmerpalu küla
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Sõmerpalu vallas.
Järjestus
Enamikus allikates nimetatakse järjestuseks ranget või mitteranget osalist järjestust, mõnes allikas aga lineaarset järjestust (osalise järjestuse erijuhtu).
Fulbed
Päritolu
Fulbede päritolu on ebaselge. Kohati erinevad nad välimuselt tugevasti naaberrahvastest. Sageli on nad üsna heleda nahaga ning neil on "peenemad" näojooned: kitsas nina ja kitsad huuled, piklik ovaalne nägu. See on ajendanud vägagi fantastilisi teooriaid nende päritolu kohta, näiteks et nad on tulnud Lõunamerelt.
Sõmerpalu küla
Külas asub Sõmerpalu veehoidla.
Toivo Kurmet
Toivo Kurmet (16. veebruar 1949 Tallinn – 13. juuli 2003 Rapla) oli eesti helilooja, muusik ja ärimees.
Tegevus muusiku ja heliloojana
Kevadel 1965 asutas ta ansambli Virmalised ja alates sügisest 1967 hakkas looma oma laule. Mitmed tema laulud said suure menu osaliseks, sealhulgas "Naer" Jaak Joala esituses. Esimeste laulude salvestamise korraldas saatesarja "Pobifo revüü" autor Jüri Lina Eesti Raadios 1968. aasta sügisel. Linti võeti "Üksinda" ja "Ainult sul". Helirežissöör oli Asta Kuivjõgi. Hilisemad laulud salvestas helirežissöör Vello Meier.
Kurmet laulis ka ise oma laule ning mängis Virmalistes rütmikitarri ja klahvpille. Tuntud džässpianist Tõnu Naissoo salvestas Virmalistega Kurmeti instrumentaalpala "Siis sulle meenub".
1968. aastal tegi Mark Soosaar Toivo Kurmetist lühifilmi "Lepatriinude lennutaja", mis jäi avaldamata.
1. aprillil 1972 õnnestus Kurmetil koos Virmalistega esineda Eesti Televisioonis, kuid pärast seda piirati ansambli loomingulist tegevust veelgi. Virmalised läksid laiali 1977. aastal.
Fulbed
Päritolu
Teaduskirjanduses peetakse kõige usutavamaks Sahara hüpoteesi, mis seostab fulbede etnogeneesi Sahara veisteperioodiga (4500 eKr – 2500 eKr). Seda hüpoteesi toetavad kaljujoonised, millel kujutatud figuurid sarnanevad tänapäeval Aafrikas elavate nomaadidest karjakasvatajatega, sealhulgas fulbede ja bedžadega. See seletaks ka Aafrika karjakasvatajate omavahelist füüsilis-antropoloogilist ja kultuurilist sarnasust hoolimata geograafilisest kaugusest.
Toivo Kurmet
Tegevus muusiku ja heliloojana
Toivo Kurmet oli sunnitud Eestist lahkuma. Ta abiellus väliseestlasega, mis võimaldas tal 1979. aasta sügisel emigreeruda Rootsi. Seal jätkas ta muusika kirjutamist ja avaldamist. Kaks plaati ilmus Stockholmis aastatel 1980 ("Virmalised") ja 1983 ("The Borealis", To the People of Earth with Love). Tema muusikat mängiti ka Soome Raadios.
Fulbed
Päritolu
On levitatud ka hüpoteesi, mille järgi fulbed pärinevad Vana-Egiptusest. Selle pooldajate väitel on fulbedel muinasegiptlastega mõningaid silmatorkavaid sarnasusi: kaks fulbede klanni kannab vanaegiptuse müstika mõiste nime – Ka (Dia, Diallo) ja Bâ. Ka üks 0. dünastia vaaraodest kandis nime Ka. 'Piim' oli egiptuse keeles hs3mw  [hosamou], fulbe keeles kosam. 'Silm' oli egiptuse keeles írt [iiret], fuli keeles yiitere. 'Lehm' oli egiptuse keeles nk [nak], fulbe keeles nagge.
Toivo Kurmet
Tegevus muusiku ja heliloojana
Sügisest 1986 elas Kurmet Saksamaal ja töötas Hamburgis muusikaprodutsendina. Seal kirjutas ta rohkelt figuratiivset meloodilist muusikat. Tema väljapaistvamad helindid on "Angelique" (plaadil "Kaastunde dimensioonid") ja "Nostalgia" (plaadil "Muusikavooluses").
Kurmeti eksiilis loodud muusika on Eestis vähe tuntud, kuid seda on populariseerinud kirjanik ja muusikaprodutsent Jüri Lina. Ta peab Toivo Kurmetit hiilgavaks meloodiate meistriks.
Toivo Kurmeti eestikeelne laululooming on koondatud kahele laserplaadile Virmaliste esituses ("Tund aega "Virmalistega"", 2004 ja "Tagasivaade", 2006). Samuti on plaadistatud valimik tema parematest instrumentaalteostest ("Kaastunde dimensioonid", Stockholm, 2004; "Visioonid", Stockholm, 2006). Septembris 2008 ilmunud laserplaadil ”Muusikavooluses” (Stockholm, 2008) esitavad rootsi, saksa ja eesti muusikud ning lauljad tema instrumentaallugusid ja ingliskeelseid laule. Nii esitab rootsi poplaulja Lizette Pålsson kuus Toivo Kurmeti laulu. Plaadil on avaldatud ka lugu "Flying Away" Urmas Alenderi esituses. Kurmeti instrumentaalpalu esitavad Attila Publik ning rootsi muusik ja helilooja Pär Lindh. Selle plaadi avaldamise puhul andis Kanal 2 uudistesaates "Reporter" 8. oktoobril 2008 eetrisse pikema reportaaži Toivo Kurmetist.
Järjestus
Järjestuse mõiste on saadud reaalarvude loomuliku järjestuse ≤ üldistamisel mis tahes hulkadele.
Fulbed
Ajalugu
16. sajandil levisid fulbed üle Saheli rohumaade praegusest Senegalist praeguse Sudaanini. Nende jõud põhines vägeval ratsaväel, mis oli väga mobiilne. Fulbed ei saanud oma valdusi laiendada lõuna suunas, sest hobused ei talu lõunapoolsete laiuskraadide haigusi.
19. sajandil hakkasid fulbed eesotsas Usman dan Fodioga domineerima tsentraliseeritud Fulani impeeriumis. See riik eksisteeris kuni 1903. aastani, mil ta jagati Euroopa koloniaalriikide vahel.
Zürichi järv
thumb|Zürichi järve kaart thumb|Zürichi järv Zürichi järv asub Euroopas Šveitsis.
Tema pindala on 90 ruutkilomeetrit, suurim sügavus 143 meetrit. Veetase 406 meetrit üle merepinna. Läbi järve voolab Limmati jõgi, selle väljumiskohas asub Zürichi linn.
USA korvpallinaiskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
USA korvpalli naiskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
1976 Montréal hõbemedal 1984 Los Angeles olümpiavõitja 1988 Seoul olümpiavõitja 1992 Barcelona pronksmedal 1996 Atlanta olümpiavõitja 2000 Sydney olümpiavõitja
Toivo Kurmet
Tegevus muusiku ja heliloojana
Salvestamisel oli album "Illusioonide labürindis".
Rootsi klahvpillimängija Attila Publiku esituses on Göteborgis salvestatud Kurmeti 40-minutiline "Fragmentaarne sümfoonia", mis ilmus heliplaadil 16. veebruaril 2015, helilooja 66. sünniaastapäeval.
2007. aasta Eesti Noorte Tantsupeo kavva võeti ka Kurmeti figuratiivne teos "Labolore".
Toivo Kurmeti muusikalisest pärandist on Jüri Lina teinud dokumentaalfilmi "Meloodiate lummuses", mis sisaldab haruldasi arhiivimaterjale Eestist ja Rootsist. Film esilinastus Tallinnas 3. juunil 2013.
Soomes, Rootsis, Taanis, Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Rumeenias on toimunud Toivo Kurmeti muusika õhtuid. Juulis 2009 kandis Malden Young Strings Orchestra George Steveni juhatusel Londonis esimest korda inglise publikule ette Toivo Kurmeti teose "Suveaimus".
Briti dirigent ja muusikaasjatundja George Steven on öelnud: ”Toivo Kurmeti muusika mõjub värske tuulepuhanguna. Ma leian, et eestlased peaksid tema üle uhked olema, ja ma olen veendunud, et nad hakkavad tema loomingut mängima. Tema muusika on moodne, kuid sugugi mitte disharmooniline. See haarab kohe kaasa ja jääb kauaks meelde. Ma paraku ei kohtunud helilooja Kurmetiga Eestis viibides. Nüüd võin temaga kokku puutuda vaid ta muusikat kuulates.” (Intervjuust Vikerraadios.)
Helilooja ja muusikaasjatundja Valter Ojakäär ütles oma intervjuus: "Ma olin kuulanud Toivo Kurmeti laule, mida Joala väga kiitis, ja need olid head laulud." (Eesti Päevaleht, 23. veebruar 2008.)
Toivo Kurmet lõi muusika Jüri Lina dokumentaalfilmile "Sula-aasta" (1988), tema muusikat on kasutatud Lina filmides "Valgusetoojad" (2005), "Hermese varjus" (2009), "Täitmatu Uroboros" (2011), "Jõuproov" (2012), "Jaanuse efekt" (2015) ja Eesti Televisioonile tehtud luulelavastuses "Äratundmine" (1993). Ta kirjutas muusika Jüri Sillarti telefilmile "Victoria" (1994). Tema muusikat sisaldab ka laserplaat Jüri Lina lastelavastusega "Eesti muinasjutud" (Tallinn 1992, Stockholm 2006).
Märtsis 2008 paigutati Tallinnas Rock Café auseinale Wall of Fame Virmalistele pühendatud rokitäht (Ôhtuleht).
6. oktoobril 2012 avati Raplas Toivo Kurmeti mälestuspink. Sel puhul tegi Vahur Kersna temast telesaate "Iga pink räägib loo: 7 | Toivo Kurmet", mis oli Eesti Televisiooni kavas 27. oktoobril 2012.
Tegevus ettevõtjana ja süüdistus riisumises
Kevadel 1990 naasis Toivo Kurmet kodumaale, kus hakkas tegelema ettevõtlusega. Ta asutas firma Eesti Kaubakompanii, mille tegevus keskendus Raplasse. Detsembris 1991 kanti tema firma arvele panga eksituse tõttu Leedust summa suuruses 189 miljonit rubla. Kurmet kulutas saadud summad vahendustegevuseks, Rapla poolelioleva kultuurikeskuse ehituse rahastamiseks ja Raplasse filmilinnaku kavandamiseks. Kumbki tema arendusprojektidest ei saanud edukalt lõpule viidud. Hiljem üritas ta nende jaoks lisaraha hankida rahamängu "Kuldne ring" abil.
1994. aastal avastas Eesti Pank, et Kurmeti firmale lõplikult 21. jaanuaril 1992 üle kantud raha oli määratud tegelikult NSV Liidu Riigipanga Eesti Vabariiklikule Arveldusvalitsusele ja oleks tulnud tagastada. Vastavalt sellele algatas politsei 1996. aastal Kurmeti vastu süüasja seoses riigi raha riisumisega.
Kurmet ise eitas sihilikku tegevust talle mittekuuluva raha omastamisel, rõhutades, et tema arvates oli tegu oodatud ülekandega Leedu äripartneritelt.
Rapla Maakohus mõistis ta kuriteokoosseisu puudumise tõttu õigeks, kuid prokuratuur nõudis süüdimõistvat otsust ja edasikaebuse peale süüasja arutanud Rapla ringkonnakohus mõistis Kurmeti riigi vara riisumises süüdi.
Ta kaebas süüdimõistva kohtuotsuse edasi riigikohtusse, mis saatis asja arutamiseks tagasi Rapla ringkonnakohtusse. Kui Kurmet enam süüasja arutamisele kohtusse ei ilmunud, kuulutati ta veebruaris 1998 tagaotsitavaks. Aastal 1999 hakkas teda otsima Interpol. Kurmeti tabas Rootsi politsei detsembris 1999 ja teda hoiti pool aastat enne Eestile välja andmist Stockholmi eeluurimisvanglas.
Eestis pidi Toivo Kurmet kandma kolmeaastast vanglakaristust algul Rummu vanglas. Skandaali põhjustas asjaolu, et Rootsi vanglas viibitud poolt aastat keelduti Eestis arvestamast karistusaja hulka. Kurmeti vabastamist taotlesid edutult paljud välismaalased ja väliseestlased eesotsas Jüri Lina ja Kurmeti advokaadi Henning Wittega.
Mitmed Toivo Kurmeti süüasjaga tutvunud välisriikide juristid (sealhulgas ka ülal mainitud Henning Witte) on leidnud, et Kurmeti süüasja ei menetletud korrektselt.
Pärast vanglast vabanemist jäi Kurmet raskesti haigeks. Ta oli vabastatud ennetähtaegselt, kuid tal ei lubatud riigist enne 2003. aasta juuli lõppu lahkuda. Ta kavatses Eestist jäädavalt emigreeruda, kuid suri raske haiguse tõttu 54-aastaselt 13. juulil 2003 Rapla haiglas.
Lümanda valla vapp
thumb|[[Lümanda vald|Lümanda valla vapp]] Lümanda valla vapp on Saare maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Lümanda valla vapp.
Vapp on kinnitatud 16. novembril 1993.
Vapi kirjeldus
Lümanda valla vapil on kujutatud sinisel kilbil hõbedane teravik, milles roheline Saaremaa robirohu leht.
Põhjendus
Lipuvärvused ja kujundid tähistavad Saaremaad, merd, liivarandu, lubja põletamist, Viidumäe looduskaitseala ja selle unikaalset taime - Saaremaa robirohtu.
Kalev Sport (klubi)
Kalev Sport on Eesti jalgratta profiklubi.
Klubi asutati nime all Kalev Chocolate Team 2004. aastal.
Vastse-Roosa
Vastse-Roosa on küla Võrumaal Rõuge vallas Eesti-Läti piiri ääres.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda.
Asub Vaidva jõe alamjooksul Mõniste–Ape maantee ääres. Küla kohal on jõge paisutatud ning sinna on moodustatud Vastse-Roosa veskijärv.
Külas asus Vastse-Roosa mõisa süda.
Vaatamisväärsused: Metsavenna talu, eesti-läti kalmistu, mõisapark ja vesiveski (1909).
Endise Vastse-Roosa algkooli funktsionalistlikus stiilis hoone (1936, insener Hans Kõll) seinal avati 1999 mälestustahvel koolijuhatajale ja ühiskonnategelasele Theodor Petaile.
Külas asub ka kauplus ja suvekohvik.
Vastse-Roosas filmiti mängufilmi "Tõde ja õigus", kuhu ehitati selleks tarbeks filmi-Vargamäe.
Aviett
pisi|[[Aeroprakt A22 Foxbat]] Aviett (prantsuse keeles aviette) ehk minilennuk on väike ja kerge ühe-kaheistmeline lennuk.
Eusebio Ayala
Eusebio Ayala (14. august 1875 – 4. juuni 1942) oli Paraguay president aastail 1921–1923 ja 1932–1936.
Tema teisel valitsusajal võitis Paraguay Chaco sõja Boliiviaga.
Lemmejõgi
Lemmejõgi on jõgi Pärnumaal. Saab alguse Nigula rabast ja suubub Majaka külas Liivi lahte. Pikkus 23 km, valgla 56,8 km².
Varem tunti jõge Orajõe nime all (1259 Orwaguge). See oli Metsapoole maakonna põhjapoolne piirijõgi.
Jõe järgi on nime saanud Siluri Lemme kihistik.
Moria
Moria (ka Khazad-dum) on paik J. R. R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste Isand".
Khazad-dum on Caradhrase mäe all paiknev Päkapikkude kaevandus. Kuid see meenutas õige vähe kaevandust. Päkapikud olid sinna rajanud kaunid saalid, kambrid, sillad jne. Khazad-dumi kaevandused olid rikkad, nende rikkus tuli aga erilisest metallist mida kutsuti mithriliks. Kuid Balrog – koletis Muistsest Maailmast magas kaevanduse sügavikes ning päkapikke ahne kavamine äratas ta. Seejärel päkapikud põgenesid oma asundusest ning orgid ning muud kurjad olevused võtsid kaevanduse üle, ning siis hakati Khazad-dumi kutsuma Moriaks, Mustaks Auguks, hirmu ning õuduse paigaks.
Aleksander Rebane
Aleksander Rebane (ka Aleks Rebane; ka Aleksander K. Rebane; sündinud 19. augustil 1958) on eesti füüsik. Aleksander Rebase teadushuvid on seotud mittelineaarse optika, ajalis-ruumilise holograafia, orgaaniliste materjalide spektroskoopia ja biomeditsiini fotoonikaga.
Elukäik
Aleksander Rebane lõpetas 1976. aastal Tartu 2. Keskkooli ja 1981. aastal Tartu ülikooli cum laude füüsika erialal. Seejärel õppis ta Eesti NSV TA Füüsika Instituudi aspirantuuris, mille lõpetas 1984. aastal. Järgmisel aastal (1985) kaitses ta samas füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja "Koherentne koste ja ajalis-ruumiline holograafia fotokeemilise spektraalsälkamisega lisanditsentrites"
Rebane täiendas end külalisteadurina Bayreuthi Ülikoolis (1987–1988) ja Lõuna-California Ülikoolis Los Angeleses 1990. aastal. Ta oli aastatel 1986–1990 TA Füüsika Instituudi vanemteadur, aastatel 1990–1996 Zürichi Šveitsi Föderaalse Tehnikakõrgkooli füüsikalise keemia laboratooriumi vanemassistent (lektor). Samas habiliteerus Aleksander Rebane 1996. aastal füüsikalise keemia alal (dr. habil.).
Rebane on mitmete erialaseltside liige, sealhulgas Ameerika Füüsikaseltsi, Ameerika Optikaseltsi, Euroopa Füüsikaseltsi, Eesti Füüsika Seltsi ja Saksa Füüsikaseltsi liige.
Teadustöö
Aleksander Rebase uurimisvaldkonnad on ajalis-ruumiline holograafia, molekulide spektraalsälkamise spektroskoopia, ülilühikeste laserimpulsside mittelineaarne optika, optiline infosalvestamine ja kahefootonilised protsessid molekulides. Tal on ilmunud üle 200 teadustrükise ning saanud üheksa Nõukogude Liidu autoritunnistust ning kaks USA ja rahvusvahelist patenti.
Rebane sai 1993. aastal Rahvusvahelise Optikakomisjoni preemia. Ta pälvis ka 1996. aastal Leopold Ruzicka auhinna Zürichi Šveitsi Föderaalse Tehnikakõrgkoolilt tunnustusena tööde eest ajalis-ruumilise holograafia alal, nimelt esmatööde eest holograafia, spektraalselektiivse augupõletamise ja aeglahutusega spektroskoopia ühitamisel, samuti kui ülilühikeste impulsside uute rakendusvaldkondade alustrajavate uurimuste eest. Need tööd said kõik alguse TA Füüsika Instituudis ning alates 1990. aastatel jätkusid juba Zürichis.
2007. aastal pidas Aleksander Rebane Eestis TTÜ Küberneetika Instituudis loengu "Kahefootoniline neeldumine orgaanilistes värvainetes: spektroskoopia ja rakendused".
Isiklikku
Aleksander Rebane on pärit füüsikute perekonnast. Nii akadeemikust isa Karl Rebane, kui ka ema Ljubov Rebane ja õde Inna Rebane on füüsikud.
Ta valdab nelja keelt – inglise, saksa, eesti ja vene keelt.
Sulfiidsed mineraalid
pisi|[[Väävel]] Sulfiidsed mineraalid ehk kalkogeniidid on anorgaanilised ühendid, mis sisaldavad üht või mitut metalli või poolmetalli ja väävli aatomit. Sulfiidsed mineraalid sarnanevad metallidega ka omaduste poolest: neil on tihti metalne läige, suur tihedus, hea elektrijuhtivus jne. Enamiku sulfiidide kristallstruktuuri ehitus on võrdlemisi lihtne.
Sulfiidide keemilist koostist iseloomustab valem MaSb, kus M ja S on vastavalt metall ja väävel ning a ja b on täisarvud, mis annavad võimalikeks sulfiidide keemilisteks valemiteks M2S, MS, M3S4 ja MS2. Olulisemad sulfiidide koostises esinevad metallid on raud, vask, nikkel, plii, koobalt, hõbe ja tsink. Kokku kuulub sulfiidsete mineraalide hulka ligikaudu 500 nimetust. Neist olulisemad on püriit (FeS2), galeniit (PbS), sfaleriit (ZnS), kinaver (HgS), molübdeniit MoS2, kalkopüriit (CuFeS2), markasiit (FeS2) jne. Suurem osa metallimaakidest on sulfiidsed, mis teeb need mineraalid ja neid sisaldavad kivimid olulisteks maavaradeks.
Tekkelt on sulfiidsed mineraalid enamasti hüdrotermaalsed või magmalised, harvem ka diageneetilised.
Sulfiidid jaotatakse kolme klassi
a) vesiniksulfiidi (HS) soolad, mida loetakse lihtsate sulfiidide hulka;
b) tisulfiidid, mis on hapnikuvabad soolad, kus väävel asendab hapnikku;
c) polüväävelhappe soolad.
Kristalli keemia
Võrreldes teiste metallide või poolmetallide ioonidega on S2- iooni raadius suur, suurem osa sulfiidide struktuuridest ei allu lihtsale kokkupakitud aniooni-katiooni suhtele. Kovalentsete sidemete moodustumise käigus võivad moodustuda keerulised aniooni grupid (S2-), sest suured väävli ioonid polariseeruvad väga kergelt. Üldiselt on sulfiididel küllaltki mitmekesised kristallstruktuurid ja ioonide vahel on võimalikud samaaegselt esinevad erinevad sideme tüübid (ioonilised, metallilised ja kovalentsed), kus metalliline side on alati olulisel kohal.
Sulfiidide genees
Valdavalt kristalliseeruvad sulfiidid välja vesilahusest, mis on temperatuuril alla 600 ̊C (hüdrotermaalne kristalliseerumine). Väga harva moodustuvad sulfiidsed mineraalid primaarsetes magmalistes protsessides (magmast kristalliseerumine).
Magmast maagi tekkimine
Kuna erinevatel mineraalidel on erinevad kristalliseerumistemperatuurid, siis varem kristalliseeruvad mineraalid, mis on sageli raskemad kui sulamagma ning vajuvad magmakambri põhja. Selle tulemusena tekivad kumulatiivsed mineraalikihid. Teine võimalus sulfiidide tekkeks magmast on erinevate magmade eraldumine kristalliseerumise käigus kaheks eri koostisega vedelikuks, mis omavahel ei segune. Üks magmadest on silikaatne ja teine on rikastunud sulfiididest või oksiididest. Sulfiidne sulamagma on raskem kui silikaatne sulamagma ja vajub magmakambri põhja, moodustades sulfiidide maardlaid. Tektooniliste liikumiste tagajärjel võib sulfiidne magma tungida ka lõhedesse, kuhu moodustuvad sulfiidsed kehad.
Hüdrotermaalsed maardlad
Suureneva kristalliseerumise ja alaneva temperatuuri tõttu rikastub graniitne magma veest ja elementidest, sealhulgas raskmetallide ioonidest. Kõrgetel temperatuuridel (400–600 ̊C) ja keskmistel rõhkudel (üle 20 MPa) on vesi ülikriitilises olekus. Magma kristalliseerumise tagajärjel veeauru rõhk suureneb, mis põhjustab ümbritseva kivimi murenemist ning tekib vedelikku hästi läbilaskev tsoon. Hüdrotermaalsete soonte paksus võib ulatuda 0,1–4 meetrini ning nende pikkus võib olla kuni 750 meetrit. Harva ilmnevad sooned üksinda, tavaliselt moodustavad nad keerukaid võrgustikke, kus esinevad mitmed kristalliseerumise tsüklid.
Üheks hüdrotermaalse süvamaardla tüübiks on skarnidega seotud sulfiidne maagistumine. Skarn on tüüpiline kaltsiumi (Ca) rikas kivim, mis koosneb tüüpiliselt granaadist, pürokseenist ja/või kaltsiidist. Skarnid on metasomaatilised kivimid, mis asuvad 3–7 kilomeetri sügavusel ning mida mõjutavad algsest metamorfismist üle jäänud kuumad ülikriitilised lahused. Neis lahustes on marmorist pärinev kaltsium (Ca) ja magneesium (Mg) ning graniitidest pärinev räni (Si), alumiinium (Al) ja naatrium (Na). Skarnid on sageli oluliseks allikaks volframi (W), tina (Sn), plii (Pb), tsingi (Zn), vase (Cu) ja berülliumi (Be) maakidele.
Hüdrotermaalsete süsteemide avanemisel mere põhja läbi kuumade allikate moodustuvad massiivsed vulkaanilised sulfiidide läätsed, mis koosnevad vase (Cu), tsingi (Zn) ja plii (Pb) sulfiididest. Selliste sulfiidsete läätsede moodustumine omab süstemaatilist evolutsiooni, mis järgib temperatuuri alanemist kuumaallikas. Sulfiidse läätse välimise osa moodustab niinimetatud "must maak", mis tekib küllaltki jahedast (200 ̊C) hüdrotermaalsest lahusest, mis on segunenud mereveega ja koosneb sfaleriidist, galeniidist, püriidist ja barüüdist. Seejärel asendab kuumem (300–350 ̊C) lahus "musta maagi" alumises osas olevad mineraalid kalkopüriidiga, tekib "kollane maak". Sellele järgneb veelgi kuumem vasevaene lahus, mis lahustab ära osa kalkopüriiti, et moodustada püriidirikas tuum. Terve protsessi käigus sadenevad silikaatsed mineraalid ja hematiit hüdrotermaalse süsteemi servadele, moodustades rauarikka ränistunud vööndi. Selline mineraali tekkeprotsess on tänapäeval vaadeldav ookeani keskahelikus, kus toimub aktiivne riftistumine. Riftistumisega on seotud 50–100 meetrit kõrged sambad ja koonused, mis koosnevad kaltsiidist, barüüdist, anhüdriidist ja pürrotiinist ning mille keskelt tuleb välja musta suitsu. pisi|Mustad tossutajad Just selle musta suitsu järgi nimetatakse neid koonuseid mustadeks tossutajateks. Must suits sisaldab pürrotiini ja amorfsete silikaatide terasid, mille hulka on segatud tsingi (Zn) ning vase (Cu) sulfiide. Kui suits on valge, siis koosneb see amorfsete silikaatide, anhüdriidi ja barüüdi osakestest. Neist tossutajatest välja tuleva auru pH on 4 ja temperatuur 300–400 ̊ C ning nad on rikastunud mitmesugustest metallidest, nagu näiteks vask (Cu), tsink (Zn), plii (Pb) ja metaan (CH4). Korstnad on tavaliselt kaetud bakterimattide, ussikeste ja suurte molluskitega. Sealne ökosüsteem on kohastunud elama sellistes ebatavalistes tingimustes (kõrge temperatuuri ja keemiliselt aktiivsete lahuste juures), mõnel organismil on isegi sulfiidne skelett.
Hüdrotermaalselt settinud maardlad on tavaliselt teletermaalsed ehk nad asuvad magmalisest aktiivsusest kaugemal. Maardlad tekivad samaaegselt setete sadenemise ja diageneesiga ning üldjuhul madalal temperatuuril (alla 200 ̊C). Setetest läbi tungiv metalliderikas lahus võib muuta poorivee koostist. Setete mattumisel nad tihenevad ja kristalliseeruvad, seejärel hakkavad keemiliste reaktsioonide tõttu sulfiidsed mineraalid sadenema. Olenevalt hüdrotermaalse lahuse koostisest hakkavad vasemaardlad ning polümetallilised plii-tsingi-rauamaagi- ja raua-mangaanimaardlad kuhjuma. Stratiformsed (kihilised) maardlad on kõige tavalisemad vase (Cu), plii (Pb) ja tsingi (Zn) allikad. Neid esineb kiltades, liivakivides ja karbonaatsetes kivimites. Sulfiidid hõlmavad setetes ja vulkaanilistes purskematerjalides osakeste vahel oleva vaba ruumi ning moodustavad kihilisi läätsekujulisi kogumeid ja lademeid. Kihilistele maakidele on iseloomulik lihtne mineraalne koostis: need koosnevad püriidist, kalkopüriidist, borniidist, kalkosiinist, galeniidist ja sfaleriidist.
Sulfiidide murenemine ja oksüdeerumine
Pindmistes vee- ja hapnikurikastes oludes oksüdeerub enamik sulfiide väga lihtsalt. Oksüdeerumiseks on vaja kolme tegurit: hapnikku, elektrokeemilisi protsesse ja baktereid. Oksüdatsioon toimub maardlate osas, kus on ületatud teatud hapnikulävi. Elektrokeemilised protsessid toimuvad juhul, kui sulfiidsed mineraalid puutuvad kokku niiske keskkonnaga. Püriidi ja galeniidi osakesed käituvad elektriseerivate mikrorakkudena, nende kahe mineraali kokkupuutel happelise vesilahusega toimuvad järgmised lagunemisreaktsioonid:
ZnS <-> Zn2+ + S+ 2e-
FeS2 + 2e- <-> Fe+ 2S-
Sfaleriit (ZnS) on elektroni doonor ja anood ning püriit (FeS2) on katood. Kahe mineraali vahelise laengu tõttu nad lagunevad. Oksüdatsioonile aitavad kaasa ka biokeemilised protsessid. Bakterirakk on aktiivne elektronakseptor, sest bakterirakus toimuvad biokeemilised protsessid tõhusamalt kui nad võtavad vastu elektrone. Raku sisemise osa ja välispinna vahel olev redokspotentsiaal on oluline aktiivne oksüdatsioonitegur. Elektriseeriva mineraali mikroraku elektromotoorjõud jõuab maksimumini ainult siis, kui bakter võtab oksüdatsiooniprotsessist osa. Elektrokeemilise ja biokeemilise protsessi koosmõjul moodustub primaarse (algse) sulfiidimaagi peale oksüdeerunud sulfiidi kiht, mille paksus võib ulatuda mõnest millimeetrist kuni mõnesaja meetrini, olenedes kohalikust kliimast, reljeefist, põhjavee sügavusest, lõhelisusest ja algse maagi koostisest. Sellistes teisastes maakides on tööstuslikult väärtuslikud vase (Cu), tsingi (Zn) ja plii (Pb) maagid. Oksüdeerunud raua sulfiidides võib leida kulda.
Sulfiidsed mineraalid Eestis
pisi|Püriit Eestis leidub järgmisi sulfiidseid mineraale: püriit (FeS2), markasiit (FeS2), kalkopüriit (CuFeS2), galeniit (PbS), sfaleriit (ZnS), molübdeniit (MoS2), arsenopüriit (FeAsS), pürrotiin (FeS), kalkosiin (Cu2S) ja kovelliin (CuS).
Sündinud 26. veebruaril
''Siin loetletakse 26. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Salamína saar
pisi|Salamína saare kaart Salamína (kreeka Σαλαμίνα, rööpnimi Koúlouri (Κούλουρη); vanakreeka Salamis) on Kreekale kuuluv saar Egeuse meres, üks Saroni saartest.
Saare pindala on 95 km².
Lõunast, idast ja edelast külgneb Salamína Saroni lahega, põhjas aga Elefsína lahega. Kirdes lahutab teda mandrist Salamína väin, läänes, Mégara lähedal on teine kitsas väin – Mégara väin.
Saare keskasula on Salamína.
Oro
Oro on küla Võru maakonna Võru vallas.
Küla lõunapiiri märgib Valga–Petseri raudtee.
Seal asub Munkülä järv.
Majaka
Majaka on küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas.
1923–1975 läbis küla Riisselja–Ikla–Ainaži raudtee, millel asus küla piiril Teaste peatuskoht. Teaste raudteepeatuse lähedal oli puusild üle Lemmejõe. Raudtee kõrval on olnud ka liivakarjäär. 1977. aastal liideti Majaka külaga Loigu.
Higinio Uriarte
pisi|Higinio Uriarte Higinio Uriarte y García (11. jaanuar 1843 Asunción – 21. aprill 1909 Asunción) oli Paraguay president aastail 1877–1878. Enne seda oli ta aastatel 1874–1877 asepresident.
Papisilla
Papisilla on küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas.
Aleksander Ilves
Aleksander Ilvese nime on kandnud kaks Eesti sõjaväelast, mõlemad majori auastmes:
Salamína
pisi|Salamína saare kaart Salamína on linn Kreekas Salamína saarel Salamína lahe kirderannikul.
Lothar de Maizière
pisi|Lothar de Maizière (2011) Lothar de Maizière (sündinud 2. märtsil 1940 Nordhausenis) on saksa jurist ja endine Saksa poliitik.
Lothar de Maizière lõpetas Ida-Berliinis gümnaasiumi 1958. aastal. Juba 1956. aastal oli ta astunud Saksa DV Kristlik-Demokraatlikku Liitu. 1959–1964 õppis ta Ida-Berliini Hans Eisleri Muusikakõrgkoolis vioolat. 1969. aastal pidi ta haigestumise tõttu muusikaga tegelemise lõpetama. Aastatel 1969–1975 õppis ta kaugõppes Berliini Humboldti Ülikoolis õigusteadust. Alates 1976. aastast töötas Lothar de Maizière Ida-Berliinis advokaadina, alates 1987. aastast oli ta Ida-Berliini advokatuuri aseesimees. Advokaadina tegeles ta põhiliselt majandus- ja maksuküsimusi puudutavate kohtuasjadega. 1989. aasta novembris valiti ta Saksa DV Kristlik-Demokraatliku Liidu esimeheks. Sellesse ametisse jäi ta kuni 1990. aastani. 1989. aasta novembrist alates oli ta Saksa DV Ministrite Nõukogus kirikuküsimuste minister. Lothar de Maizière juhtimisel saavutas Saksa DV Kristlik- Demokraatlik Liit 1990. aasta märtsis valimisvõidu.
1990. aasta oktoobrist kuni 11. septembrini 1991 oli Lothar de Maizière Saksamaa Liidupäeva liige ja eriülesannetega minister. 1990. aasta detsembris tuli avalikuks, et Lothar de Maizière oli olnud Stasi mitteametlik kaastööline, mida ta ise eitas. 17. detsembril 1990 avaldas ta soovi kõigist ametitest tagasi astuda. Kuni 1991. aasta veebruarini oli ta puhkusel. 1991. aasta septembris astus ta kõigist poliitilistest ametitest tagasi. Seejärel on ta töötanud advokaadina.
Rudolf Mägi
Rudolf Mägi (24. juuli 1905 – 13. oktoober 1972 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1940).
Teenis Sõjaväe Varustusvalitsuses.
Ta on koostanud ja toimetanud artiklite kogumiku "Meie eesrindlik teadus ja tehnika" (1953).
José Patricio Guggiari
Ta sai hariduse õigus- ja sotsiaalteadustes. Aastatel 1908–1910 töötas ta advokaadina. Pärast seda asutas ta liberaalse partei ning 1912. aastal valiti ta kongressi liikmeks. 1920. aastal sai ta siseministriks.
Pulgoja
Pulgoja on küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas.
Külaga liideti 1977. aastal Piiskopi küla.
Cēsis
Cēsis (eesti Võnnu, saksa Wenden, liivi Venden, poola Kieś) on linn Lätis Vidzemes.
Cēsis asub Koiva jõe (läti keeles Gauja) vasaku kalda lähedal. Linnast loode poolt kulgeb Riia–Valmiera–Valka maantee, linnast kagu poolt Riia–Sigulda–Misso–Pihkva maantee. Linna läbib Valga–Riia raudteeliin ja seal on ka Cēsise raudteejaam.
Ajalugu
pisi|[[Kreisilinn Võnnu pitsat. Johann Christoph Brotze kogust]] pisi|Vaade Võnnule 18. sajandil. Johann Christoph Brotze kogust pisi|Võnnu linnuse ja linna plaan. Johann Christoph Brotze kogust
Cēsise (Võnnu) asula alguseks loetakse 1206. aastat. Võnnu muinaslinnus eksisteeris aga tõenäoliselt juba 11. sajandil ja läks 1201 Mõõgavendade ordu valdusse.
Liivimaa orduaeg
1209. aastal asusid ristisõdijad rajama Võnnu ordulinnust, kuid selle valmimine võttis aastakümneid. Eestlased piirasid ristisõdijate käes olnud Võnnu muinaslinnust 1210. aastal, enne Ümera lahingut, suutmata seda vallutada. Sama edutult piirasid seda venelased 1218 ja 1221.
Esialgu oli asustus üksnes seespool lossimüüre. 13. sajandil hakkas ka väljapoole lossi püsiv asustus kujunema. Aastatel 1283–1287 ehitati Liivimaa ordule kuulunud Võnnu Jaani kirik (saksa keeles Johannis Kirche in Wenden), linnaõigused sai Cēsis 1323. Linn kuulus ka Hansa liitu.
Aldo Kudevita
Aldo Kudevita (kuni 1940. aastani Aleksander Kudevita; 22. september 1900 Pärnu – 19. juuli 1947 Norillag, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (major).
Teenis 1. Diviisi staabis Narvas.
Cēsis
Liivimaa orduaeg
Cēsis oli Liivi orduriigi keskus, sealne linnus oli alates 1484 ordumeistri residents. Igal aastal kogunes seal ordu peakapiitel. Ordule kuulunud Jaani kirikusse, mis mahutab neli tuhat inimest, on maetud hulk ordutegelasi, sealhulgas Wolter von Plettenberg.
Aldo Kudevita
Arreteeriti NKVD poolt 28. juunil 1941.
Cēsis
Liivimaa sõjas
Liivimaa-Vene sõja tulemusel 1561. aastal Vana-Liivimaa orduriik sisuliselt lagunes. Tallinna linn, Harju-Viru ja Järvamaa rüütelkond andsid end Rootsi Kuningriigi; Liivi Ordu ja Riia peapiiskopkond Poola kuningriigi võimu alla. 1561. aasta Vilno lepinguga moodustati Liivi sõja ajal endise Vana-Liivimaa Liivimaa konföderatsiooni maadest: Kuramaal viimase Liivi ordu maameister Gotthard Kettleri valitsetav ilmalik, Rzeczpospolita vasallriigina Kuramaa hertsogiriik ja Lõuna-Eesti ning Läti (Vidzeme, Latgale) territooriumist Liivimaa hertsogkond, mille valitsejaks oli Poola kuningriigi ja Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi valitseja Zygmunt II August.
Liivimaa sõjas 1577. aastal piiras Cēsist Ivan Julma sõjavägi. Lossi kaitsnud garnison hävitas lossi, et vältida selle sattumist vaenlase kätte. 1578. aastal toimus sõjategevuses pööre, 1580. aastal purustati Moskva tsaaririigi vägi Võnnu lähedal.
Poola aeg
1588 kogunes linnas maapäev, mis tunnistas allumist Poolale, kuid Poola osaks sai Cēsis alles 1598.
Poola ajal oli Võnnu Liivimaa hertsogkonna Võnnu vojevoodkonna ja Rzecapospolita rooma-katoliku kiriku Võnnu piiskopkonna keskus (1583–1626).
Rootsi aeg
Linn jäi katoliiklikuks seni, kuni läks 1620 Rootsi alluvusse. Linnus taastati, kuid hävis Põhjasõjas 1703 uuesti ja läks samal aastal Moskva tsaaririigi valdusse ning pärast 1721. aasta Uusikaupunki rahu Venemaa keisririigi koosseisu.