cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ba Jin
Elulugu
"Kevadel 1927 elasin viiekorruselise korteri ülakorrusel Pariisi Ladina kvartalis, toakeses, mis oli täis gaasi- ja sibulalõhna. Ma olin üksildane, mul oli valus, päevavalgus vaevalt paistis mu tuppa: ma igatsesin oma kodumaad ja oma perekonda." (一九二七年春天我住在巴黎拉丁区一家小小公寓的五层楼上，一间充满煤气和洋葱味的小屋子里，我寂寞，我痛苦，在阳光难照到的房间里，我想念祖国，想念亲人. )
Prantsusmaal tõlkis Li hiina keelde palju anarhistlikke teoseid, sealhulgas Kropotkini "Eetika". Need saadeti postiga Shanghaisse anarhistlikes ajakirjades avaldamiseks. Ta tutvus Alexander Berkmani ning paljude teiste tippanarhistidega.
Itaalia immigrantide Sacco ja Vanzetti protsessid täitsid kirjaniku vihaga ning tegi väsimatult tööd nende vabanemise nimel. Vanzetti saatis talle Ameerikast anarhistlike tekstide paki. Nende lühike kirjavahetus kestis kuni Sacco ja Vanzetti hukkamiseni 23. augustil 1927.
Aastal 1928 naasis Li Shanghaisse, kus ta jätkas kirjutamist ja tõlkimist. 1930ndatel töötas ta toimetajana mitmes juhtivas kirjastuses ja ajakirjas.
Aastatel 1958–1972 oli ta Hiina Kirjanike Liidu Shanghai osakonna esimees.
Kultuurirevolutsiooni ajal kuulutati ta 1972 rahvavaenlaseks ja kontrrevolutsionääriks. Aastal 1977 ta rehabiliteeriti. Tema abikaasa Xiao Shan suri kultuurirevolutsiooni ajal arstiabist ilmajäetuna; see jättis kirjanikule eluaegse trauma.
Aastal 1975 oli ta Nobeli kirjandusauhinna kandidaat.
Alates 1981. või 1983. või 1984. aastast kuni surmani oli ta Mao Duni järglasena Hiina Kirjanike Liidu esimees.
Ta kõneles ja propageeris esperanto keelt. 1980ndatel oli ta Hiina Esperantoliiga asepresident.
Aastal 1983 haigestus Ba Jin Parkinsoni tõppe. Viimased eluaastad veetis ta haiglas, suutmata kõndida ja kõnelda. Ta suri vähki.
Looming
Ta alustas kirjutamist 1920ndate lõpus.
Tema teostele on iseloomulik romantiline idealism. Enamik neist kirjeldab tundeliselt ja kergesti loetavalt põlvkondade konflikti: noorsoo mässu konfutsiaanlike normide vastu. Samuti on ta kujutanud revolutsioonilise noorsoo püüdlusi ja sotsiaalseid ümberkorraldusi Hiinas.
Tema esimene romaan "Allakäik" (Miewang), mille ta kirjutas Prantsusmaal, oli väga menukas. Ta hakkas seda kirjutama osalt igavusest, kasutades selleks vihikut. See ilmus 1929 Hiina juhtivas kirjandusajakirjas.
Aastal 1931 ilmunud "Perekond" (Jia), osalt autobiograafilise triloogia "Voolukeerised" esimene raamat, tegi ta kuulsaks. See selgelt autobiograafiline raamat arvatakse 20. sajandi hiina kirjanduse suurte romaanide hulka. Triloogia kujutab vanade ja noorte konflikti hiina suurperes. Haritud noored peavad valima traditsiooni ja modernsuse või armastuse ja revolutsiooni vahel (triloogia "Armastus" teema).
Ökonomaiser
Ökonomaisrid on valmistatud kas siledatest terastorudest (läbimõõt mõnikümmend mm) või ribilistest malmtorudest (läbimõõt keskmiselt 100 mm).
Ba Jin
Looming
Aastal 1932 avaldas Li jutustuse "Elektritool" (电椅), millega ta protestis Sacco ja Vanzetti hukkamise vastu.
Novell "Puhkuse aed" (1944) on mõtisklus olendite näivusest ja tegelikkusest. Novell "Jäine öö" (1946) on üksinduse ja meeleheite karje.
Aastatel 1927–1946 kirjutas ta 19 romaani, 13 novellikogu ning kolm köidet esseesid, autobiograafilisi jutustusi ja reisikirju. Kirjandus oli tema jaoks maailma tundmaõppimise vahend progressi teenistuses.
Superhape
pisi Superhape on hape, mille Hammeti happelisuse funktsioon (H0) on suurem kui puhtal väävelhappel. Väävelhappe väärtus Hammeti happelisuse skaalal on −12. Kaasaegsema määratluse kohaselt on superhappega tegemist siis, kui selle prootoni potentsiaal on suurem kui puhtal väävelhappel. Superhappeid saadakse kombineerides omavahel tugeva Lewisi happe ja tugeva Bronstedi happe. Kaubanduses on kättesaadavad näiteks trifluorometaansulfoonhape (CH3SO3H) ja fluorosulfoonhape (HSO3F), mis on mõlemad negatiivsema H0 väärtusega ja umbes tuhat korda tugevamad kui väävelhape.
Ba Jin
Looming
Aastal 1949 loobus ta ilukirjanduse kirjutamisest, kuid avaldas eriti pärast 1979. aastat avameelseid mälestusi ja publitsistikat. Ta tegi reportaaže Nõukogude Liidust, Vietnamist ja Auschwitzi koonduslaagrist ning kirjutas anarhismi propageerivaid kapitalismivastaseid esseesid.
Superhape
Ajalugu
Termini "superhape" võttis esimesena kasutusele James Bryant Conant 1927. aastal hapete kohta, mis olid tugevamaid kui harjumuspärased mineraalhapped. George A. Olah valmistas "maagilise" happe, millel on võime rünnata süsivesinikke, segades omavahel antimonpentafluoriidi (SbF5) ja fluorosulfoonhappe (FSO3H). Hapet nimetati maagiliseks katse järgi, kus küünal asetati happe lahusesse. Mõne aja möödudes küünal lahustus, näidates happe omadust protoneerida küünlas olevaid hüdrofoobseid süsivesiniku ahelaid, mis tavatingimustes ei protoneeru.
Ba Jin
Looming
Aastatel 1978–1986 valmis viieköiteline "Suixiang Lu" (Juhuslikud mõtted), milles ta muuhulgas mõtiskles valusalt ausalt kultuurirevolutsiooni üle ja pani ette rajada kultuurirevolutsiooni muuseum tulevastele põlvedele hoiatuseks.
Superhape
Ajalugu
pisi|Fluorosulfoonhape ja antimonpentafluoriid 1:1-le moodustavad maagilise happe
Ba Jin
Looming
Ta tõlkis hiina keelde muu hulgas Pjotr Kropotkini kirjutisi.
Ba Jini loomingut on tugevasti mõjutanud välismaa kirjanikud, sealhulgas Émile Zola, Ivan Turgenev, Aleksandr Herzen ja Emma Goldman.
Superhape
Ajalugu
140 °C juures protoneerib FSO3H-SBF5 metaani, andes tertsiaarse butüülse karbokatiooni :
CH4 + H+ → CH5+ CH5+ → CH3+ + H2 CH3+ + 3CH4 → (CH3)3C+ + 2H2
Ba Jin
Looming
Tema stiil on lihtne, väldib keerulisi sõnu. Enamik tema teoseid on igale keskharidusega lugejale hõlpsasti arusaadavad. Ta on üks kergesti loetavaid uuema aja hiina kirjanikke.
Superhape
Nomenklatuur ja mehhanism
Superhapete prootonid on väga liikuvad ja nad ei ole kunagi täielikult vabad (ehk sidumata olekus), vaid seotud nõrgalt aniooniga. Anioonilt teisele anioonile liigub happeline prooton läbi Grotthussi mehhanismi, sarnaselt happeliste prootonite liikuvusega vees. Väga hea prootoni liikuvuse tõttu ongi superhapped nii tugevad, sest prootoni ülekanne ainelt ainele toimub väga kergesti ja ka ebatavalisematel juhtudel (näiteks süsivesinike korral), tänu väga stabiilsele konjugaatalusele.
Pilt ja Sõna
Pilt ja Sõna oli aastatel 1941 ja 1946–1966 Tallinnas välja antud kuukiri. Ajakirja eelkäija oli 1936–1940 ilmunud ajakiri Nädal Pildis.
Ajakirja sisu moodustasid päevasündmuste kajastused, samuti kunstiteemalised lühijutud ja kirjutised.
Aastal 1966 oli ajakirja tiraaž 19 700.
Superhape
Kasutusalad
Levinud on superhapete kasutamine karbokatioonide loomisel, kuna need on sageli vaheetapiks olulistes reaktsiooniahelates, näiteks pika süsinikuahelaga plastide tootmisel või kõrge oktaaniarvuga kütuse tootmisel.
Petrokeemias kasutatakse superhappeid katalüsaatoritena, eeskätt alküleerimisreaktsioonides. Tüüpilised katalüsaatorid on titaani ja tsirkooniumi sulfaaditud oksiidid, spetsiaalselt töödeldud alumiiniumoksiid või tseoliit. Tahkeid happeid kasutatakse benseeni alküleerimiseks eteeni ja propeeni, samuti raskete atsüülimistega, näiteks klorobenseeniga.
Lisaks kasutatakse superhappeid ligipääsuna ainele nagu [HPX3]+ (X = haliidioon), [C(OH)3]+ (saadakse süsinikhappe protoneerimise teel), [H3S]+, [Xe2]+ ja metalli karbonüülsed katioonid. Kuid tavapäraste superhapete konjugaatalused on tavaliselt tugevad redutseerijad (ehk hästi oksüdeeruvad) ja tugevalt nukleofiilsed ja ei pruugi reaktsioonisegus olla süütud kõrvalproduktid. Hiljuti on väljatöötatud superhapete klass, mis hõlmab CB11 karbaboraane või B12 klastrite puure. Nende hapete eeliseks on see, et nad on keemiliselt inertsed, äärmiselt nõrgad konjugaatalused, olles vastuolus traditsiooniliste superhapete omadustega.
Renê Rodrigues Martins
Renê alustas profikarjääri 2012. aastal Brasiilia kõrgliiga klubis Sport do Recife. 2014. aastal võitis ta klubiga Pernambuco osariigi meistrivõistlused Campeonato Pernambucano. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi ta 22. augustil 2015 võõrsilmängus Figueirense vastu.
Superhape
Näited
Järgnevad superhapped on järjestatud Hammeti happelisuse skaala järgi, alustades kõige tugevamast – fluoroantimonhappest. Happelisus väheneb H0 väärtuse vähenemisega.
Renê Rodrigues Martins
2022. aasta aprillist siirdus ta Internacionali.
Superhape
Näited
pisi|Hapete pKa väärtused erinevates lahustites ja gaasifaasis. Mõõtmised tehtud Tartu Ülikooli Keemia instituudis.Täpsem info: http://each.ut.ee/EACH/acidity-measurements-of-superacids/
Ba Jin
Mälestuse jäädvustamine
Ba Jini järgi on nimetatud asteroid 8315 Bajin.
Isiklikku
8. mail 1927 abiellus ta Xiao Shaniga. Abikaasa suri 13. augustil 1972, olles kultuurirevolutsiooni ajal arstiabist ilma jäetud.
Neil sündisid lapsed Li Xiaolin (16. detsembril 1945) ja Li Xiaotang (28. juulil 1950).
Eluslooduse rahvusvaheline filmifestival
Eluslooduse rahvusvaheline filmifestival (prantsuse keeles Festival International du Film Animalier) on rahvusvaheline loodusfilmide filmifestival.
Filmifestivali korraldatakse 1991. aastast Prantsusmaal Somme'i departemangus asuvas Alberti väikelinnas (vallas).
Nohipalo matkarada
Nohipalo õpperada on 3 km pikkune matkarada, mis asub Põlva maakonnas Räpina vallas Nohipalo külas.
Karm
Karm on eesti perekonnanimi.
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Karm 197 inimesel: 87 mehel ja 110 naisel. Perekonnanimede levikult oli Karm meeste puhul 995. kohal ja naiste puhul 814. kohal.
Perekonnanimi Karm oli kõige levinum vanuserühmas 75–79 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,40. Nimi oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 17,12 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Läänemaal Asuküla, Lauguta ning Kirimäe mõisavallas, Viljandimaal Imavere ja Aidu mõisavallas, Tartumaal Päidla ja  Visusti mõisavallas ning Pärnumaal Penuja, Harjumaal Lagedi ja Järvamaal Kirna mõisavaldades talupoegadele nimeks Karm kokku 10 korral.
Nimede eestistamise käigus võeti 1936.–1940. aastal Karm uueks nimeks kokku 24 korral, kui loobuti nimedest Kruusberg kolmel ning Johannson, Johanson ja Keser kahel juhul. Lisaks ka nimedest Antipov, Born,	Grinkevits, Kokson, 	Krassmann,	Kroll, Krott, Peltser, 	Viinberg jne.
Karl Ots (majandustegelane)
Kaarel Ots, ka Karl Ots (vene keeles Карл Мартович Отс Karl Martovitš Ots; 6. jaanuar 1892 Kutna, Viru kreis, Eestimaa kubermang – 18. veebruar 1937 Tšeljabinsk) oli eesti päritolu Nõukogude Liidu majandustegelane.
Ots lõpetas 1909. aastal Tallinna Raudtee Tehnikakooli. Ta osales allohvitserina esimeses maailmasõjas.
Detsembrist 1919 kuni jaanuarini 1922 oli Ots Pihkva kubermangu täitevkomitee esimees ning aastatel 1924–1930 töötas ta Torgsini esindajana Saksamaal, Tšehhoslovakkias ja Šveitsis.
Aastatel 1930–1936 oli ta Leningradis masinaehitustehase Krasnõi Putilovets (1934. aastast Kirovi tehas) direktor. Tehas alustas 1932. aastal tanki T-28 saritootmist.
1936. aastal määrati Ots Kolpinos asuva rasketööstusettevõte Ižorski Zavod direktoriks ja 1937. aastal Tšeljabinski traktoritehase ehitusülemaks. pisi|120px|1932. aastal anti Karl Otsale [[Lenini orden]]
NSV Liidu Merelaevanduse Rahvakomissariaat
Ümberkujundamine
Märtsis 1946 kujundati merelaevanduse rahvakomissariaat ümber NSV Liidu Merelaevanduse Ministeeriumiks.
Alphubel
Alphubel on mägi Šveitsi Penniini Alpides, paiknedes Valais' kantonis Zermatti ja Saasi orgude vahel. See on Allalini rühma osa, mis on Mischabeli rühma alamrühm, mis kulmineerub Domiga (4545 m). Alphubeli mäetipp koosneb suurest jääga kaetud platoost, mis on Fee liustiku osa selle idaküljel. Mäe läänekülg on kaljusem ja palju järsem. Sealt paistab Weingartensee.
Lähimad asulad on Täsch (Zermattist põhja pool) ja Saas-Fee.
Geograafia
Alphubelist põhja pool on kõrgem Täschhorn, Mischabeli lõunapoolseim tipp, millest eraldab seda Mischabeljochi sadul (3847 m), samas kui lõuna pool asuv seljak on vähem silmatorkav, kulgedes Alphubeljochi (3771 m) kaudu Feechopfilr (3888 m) ja Allalinhornile. Kuigi maapind langeb järsult Mattertali orgu läänes, on idapool tasane ja naabritega võrreldes peaaegu lauge. Iseloomulikult tasane Alphubeli tipp on enamasti kaetud firniga ja sellel on peale põhitipu ka põhjapoolne tipp (4188 m), mis tõuseb vaevu tasase tipuala kohale.
Alphubelist lõikab silmapaistev jäävaba kivine seljak Rotgrat läänesuunas alla Täschi hütini (Täschhütte, 2701 m), samas kui peamine põhja-lõunaseljak ja kirdesse kulgev nimetu seljak on suuresti jääga kaetud. Oma märkimisväärse kõrguse ja nõlvade suhteliselt väikese kalde tõttu on Alphubeli mäetipu alal mitu liustikku: mäetipust loodes ja läänes on Weingarteni liustik, mis on nüüdseks lagunenud kolmeks jäämassiks, ulatudes alla u. 3100 meetrini, mille ees on Weingarteni järv (Weingartensee). Kogu idakülje võtab enda alla piirkonna üks suuremaid liustikke Fee liustik, mille ulatus on üle mitme ruutkilomeetri ja jõuab ikka peaaegu orgu Saas-Fee lähedal. Mäetipu väikseim liustik, Alphubeli liustik, asub edelas.
Ronimisajalugu
Esmatõusu mäele tegid 9. augustil 1860 Leslie Stephen ja Thomas Woodbine Hinchliff koos teejuhtide Melchior Andereggi ja Peter Perreniga, alustades Täschist ning kaguseljaku ja Alphubeljochi kaudu.
Marsruudid
Alphubeli morfoloogia ja Saas-Fee funikulüüri lähedus teevad Alphubelist ühe suhteliselt kergemini ronitava neljatuhandelise Šveitsi Alpides. Sellele vaatamata on kõigil tõusudel kõrge mägireisi iseloom koos kõigi sellise tuuri tüüpiliste ohtudega.
Tavamarsruut viib Berghaus Längfluest (2867 m) Saas-Fee kohal üle tasase, kuid lõhedega Fee liustiku mäetippu. Tõus võtab 4-5 tundi.
Teine võimalus, mille baasiks on Saas-Fee, on kõrgetasemeline ekskursioon Mittelallalinist (3457 m), kuhu pääseb hõlpsasti Metro Alpini funikulüüriga. Sealt viib tõus, osaliselt üle kalju, Feejochi (3826 m), Feechopfi ja Alphubeljochi kaudu mäetippu (4 tundi).
Läänest viib tuntum marsruut Täschist Täschalpi ja Täschhütte kaudu ning siit üle Alphubeli liustiku Alphubeljochi kaudu üle peamise lõuna-kagu seljaku (Eisnase) mäetippu. See marsruut võtab umbes 5 tundi.
Hütid
thumb|left|250px|Vaade [[Täschhornile ja Domile Alphubeli tipust]]
Pikalaenu Pank
Pikalaenu Pank (inglise keeles National Mortgage Bank of Estonia, saksa keeles Staatliche Bank für Langfristige Darlehen) oli aastatel 1928–1940 tegutsenud riiklik pank Eestis. .
1927. aastal andis Rahvasteliit andis Eestile 1928. aasta Eesti rahareformi tarbeks 1,35 miljoni naela suuruse laenu, millest 1 miljon naela läks Eesti Pangale krooni viimiseks kulla alusele ja 0,35 miljonit naela loodava Pikalaenu Panga tegevuskapitaliks. Viimane asutati selleks, et vabastada Eesti Pank mittelikviidseks muutunud (raskustesse sattunud) pikaajalistest laenudest.
1928. aastal anti loodud Pikalaenupangale osa Harju panga, ja Eesti Panga Tallinna osakonna majast. pisi|260px|Pikalaenu Panga hoone, Harju 33 Pank andis pikaajalisi laen põllumajandus-, tööstus-, ehitus-, laevandus- ja muudele ettevõtetele, samuti omavalitsustele, peamiselt kinnisvara pantimisel või muude tagatiste vastu. Pikalaenu Pank oli ka osade riiklike finantsvarade valitseja.
Joosep Markovič nimetati Pikalaenu panga presidendiks ja Erich Aser pikalaenu panga presidendi asemikuks, ühtlasi panga nõukogu liikmeks, arvates 1. augustist 1940 .Pikalaenu Panga nõukogu uuteks liikmeteks nimetati Hugo Pärtelpoeg, Gustav Randma, Alfred Kask, Maimu Sinikase ja Gennadi Simson, arvates 31. juulist.
Aastal 1941 reorganiseeriti pank NSV Liidu Tööstuspanga Eesti Vabariiklikuks Kontoriks.
Piusa matkarada
pisi|Piusa koobaste silt Piusa matkarada asub Võrumaal Piusa koobastiku looduskaitsealal.
Kajari Klettenberg
Kajari Klettenberg (sündinud 1966) on Eesti sõjaväelane (kolonel).
1992. aastast on ta Eesti Kaitseväe tegevteenistuses, teeninud Kuperjanovi Üksik-jalaväepataljoni pioneerirühma ülemana, Kaitseliidu peastaabi pioneeriteenistuse ülemana, Tartu Üksik-jalaväepataljoni ülemana ja Maaväe Staabi pioneeriteenistuse ülemana.
Aastatel 2005–2007 oli ta Kaitseliidu Tallinna Maleva pealik ja 2007–2013 Kaitseliidu peastaabi ülem. 2012. aastal täitis Klettenberg ajutiselt Kaitseliidu ülema kohuseid.
Serhi
Serhi (Сергій) on ukraina eesnimi, mis pärineb Rooma patriitsiperekonna nimest Sergius ja sedakaudu vanemast etruski nimest. Ukraina omaladinas kirjutatakse seda kujul Serhii, inglise transkriptsioonis Serhiy.
Serhi (dokumendis kujul Serhii) oli 2022. aasta 1. jaanuari seisuga Eestis levikult 300. mehenimi. Eesnimi Serhii oli 429 mehel. Lisaks oli 2022. aasta 1. jaanuari seisuga see nimi kujul Serhiy 35 mehel.
Serhi oli 1. jaanuaril 2022 keskmiselt 40 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 40).
René-Robert Cavelier, Sieur de La Salle
thumb|René-Robert Cavelier, Sieur de La Salle René-Robert Cavelier, Sieur de La Salle või Robert de LaSalle (21. november 1643 – 19. märts 1687) oli prantsuse maadeavastaja.
Ta uuris praegusel USA ja Kanada piiril asuvat Suure järvistu piirkonda, Mississippi jõge ja Mehhiko lahte. La Salle kuulutas Mississippi jõe jõgikonna Prantsusmaa asumaaks nimega Louisiana. thumb|La Salle'i ekspeditsioon Mississippi suuet otsimas
Vepriai
left|pisi Vepriai on alev Leedus Ukmergė rajoonis, Vepriai valla halduskeskus. Alev asub Vepriai järve kaldal (pindala 0,356 km², suurim sügavus 3 m). Vepriai asub Vepriai meteoriidikraatri keskel.
Vepriais on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Ukmergė koduloomuuseumi Vepriai osakond, Vepriai mõisa hoonetekompleks, aastal 1910 ehitatud Vepriai kirik, 4,3 m ümbermõõduga 30 meetri kõrgune Vepriai tamm, XVII sajandi alguses rajatud tulpkabel Bari konföderaatide mälestuseks ja aastal 1846 asulat laastanud tulekahju mälestiseks rajatud Jeesuse ristilöömist  kujutavate kabelite kompleks (21 tellistest ja 6 puidust kabelit ning raudne värav). Vepriai kompleks on üks kolmest paigast Leedus, kus lihavõttepühade ajal toimub ristikäik.
Vepriai nimi tuleneb Vepriai järvest, mis on omakorda nime saanud balti sõnast veprys, mis tähendab metssiga.
Ajalugu
Alevis asub leedulaste linnamägi, millest on juttu Marburgi Wigandi kroonikas. Aastal 1384 vallutas selle ristisõdijate abiga Vytautas. Hiljem kujunes linnuse kohale Vepriai mõis, mille vanema peahoone rootslased Põhjasõja ajal maha põletasid. Aastal 1553 ehitati Vepriaisse ka esimene kirik, mis aastal 1845 sai kihelkonnakiriku staatuse. Järgmisel aastal asula põles, selle tulekahju mälestuseks rajati Vepriaisse suur Kristuse ristilöömist kujutavate kabelite kompleks. XIX sajandi lõpus kujunes Vepriaist Platerite valitsusajal alev. Tsaariajal olid asula venekeelseteks nimekujudeks Вепре, Вепрже ja Вепры.
Aastal 1924 rajati alevisse põllumajanduskool. Nõukogude perioodil kujunes Vepriast kohaliku kolhoosi keskasula. Aastal 1962 rajati Vepriaisse 240 kohaga pioneerilaager, mis on tänapäeval rekonstrueeritud; sealne kompleks on kasutusel puhkelaagrina.
Epidemioloogia
Epidemioloogia on teadusharu, mis uurib mingil piiritletud rühmal esinevate haiguste (ja teiste tervisega seotud nähtuste) esinemist ning neid nähtusi esilekutsunud mõjureid. Epidemioloogid hindavad näiteks haiguste esinemise sagedust ja levikut ning riskitegureid.
Epidemioloogia Eestis
Eestis saab epidemioloogiat õppida magistritasemel Tartu Ülikooli meditsiiniteaduste valdkonnas, kus seda õpetatakse eraldi erialana aastast 2008.
Eesti epidemioloogide sekka on kuulunud ja kuuluvad näiteks Anneli Uusküla, Hendrik Pihl, Joosep Reinaru, Kaire Innos, Kersti Pärna, Kuulo Kutsar, Lembit Norviit, Mati Rahu ja Rita Peetso.
Gaël Clichy
Gaël Clichy (sündinud 26. juulil 1985 Abujas Nigeerias) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis Servette.
Kleinstaaterei
pisi|1789. aasta Saksa-Rooma riigi kaart
Gaël Clichy
Aastail 2003–2011 mängis ta Londoni Arsenalis. 2011 teatas Manchester City ametlikult ta mängijaõiguste ostmisest. Üleminekusummaks oli 7 miljonit naela. Manchester Citys mängis ta kuni 2017. aastani, seejärel liitus ta Türgi kõrgliiga klubiga İstanbul Başakşehir.
Kleinstaaterei
Kleinstaaterei on saksakeelne sõna, mida kasutatakse peamiselt poliitilise situatsiooni kirjeldamiseks Saksamaal ja naaberpiirkondades Saksa-Rooma riigi ajal (eriti pärast Kolmekümneaastase sõja lõppu) ja Saksa Liidu ajal. See viitab suurele arvule väikeriikidele ja linnriikidele, millest mõned olid vaid väheke suuremad kui üks linn.
Ajalugu
Kui mujal Euroopas, nagu Prantsusmaal, tekkisid varauusaegsest poliitilise kontsentratsiooni ja tsentralisatsiooni trendist sidusad rahvusriigid, ei tekkinud sellist riiki Saksa-Rooma riigist. Kuigi Saksa-Rooma riigis arenes kaks suhteliselt suurt riiki, olid mõlemad – Habsburgide monarhia ja Preisimaa kuningriik – tegelikult paljurahvuselised keisririigid, mis sisaldasid märkimisväärselt mitte-Saksa territooriume ja maid väljaspool Saksa-Rooma riigi piire, samas ei kuulunud neisse tähtsaid Saksa alasid.
Peale nende kahe riigi sisaldas Saksa-Rooma riik sadu väikesi saksakeelseid vürstkondi, millest enamik tekkis jätkuvatest dünastilistest jagunemistest, mis mõnikord väljendus liitnimedes nagu Saksi-Coburg. Varauusajal uuendasid need väikeriigid oma sõjalist, kohtulikku ja majanduslikku haldust. Nad vaevalt eksisteerisid keisririigi tasandil ja keiser oli veidi rohkem kui feodaalne konföderatiivne riigipea, ilma poliitilise või sõjalise mõjuvõimuta. Pärast reformatsiooni jagunesid keisririigi väikeriigid religiooni järgi. Katoliiklikud dünastiad ja protestantlikud dünastiad olid vastamisi Kolmekümneaastases sõjas ja teistes konfliktides.
Pärast seda, kui Prantsuse keiser Napoleon I sundis Saksa-Rooma keisrit Franz II keisririiki aastal 1806 lõpetama, Kleinstaaterei muutus, kuid ei lõppenud. Vürst-piiskoppide valitsetavate territooriumide kaotamise kaudu (sekulariseerimine) ning naabervürstkondade, enklaavide ja eksklaavide konsolideerimise kaudu vähendas Napoleon mõnisada riiki veidi üle kahe tosina riigini Reini Liidus. See liit ei elanud üle Napoleoni sõjalist kaotust liitlastele, sealhulgas Preisimaale ja Austriale – Habsburgide monarhia järglasriigile. Need kaks olid ainsad Saksa suurvõimud ja kumbki ei olnud Reini Liidu osa. Võidukad liitlased, sealhulgas Preisimaa ja Austria, otsustasid Viini kongressil (1814–15) laialdaste dünastiliste restauratsioonide kasuks, kuigi mõned Napoleoni konsolideerimised säilitati. Saadud territoriaalne jaotus andis Napoleoni-eelse Kleinstaaterei konsolideeritud versiooni – umbes 40 riiki.
Rahvusluse kasv kogu Euroopas tõi liikumised, mis püüdlesid "rahvusriikide" poole, mis valitseksid kogu (etno-kultuurilist) rahvast. Saksa rahvuslased hakkasid nõudma ühinenud Saksamaad. See meeleolu viis sõna Kleinstaaterei halvustavale kasutamisele. Üleskutse ühendatud rahvusriigile oli üks keskseid nõudmisi 1848. aasta revolutsioonides, kuid väikeste Saksa riikide ning paljurahvuseliste Austria ja Preisimaa valitsevad dünastiad suutsid vastu panna rahvuslaste ühendamispüüetele.
Alles pärast seda, kui Preisimaa kantsler Otto von Bismarck rajas järk-järgult ühendatud Saksa riigi Preisi kuningliku Hohenzollernite dünastia juhtimisel, lõppes Kleinstaaterei suuresti aastal 1871 Saksa keisririigi asutamisega. (Ainsad säilinud pisiriigid – Luksemburg ja Liechtenstein – paiknevad saksakeelse maailma äärealadel.) Saksa keisririigi asutamine tekitas suuresti Saksa rahvusriigi. Samas, kui Saksa keisririigist jäi välja osaliselt saksa-, kuid paljurahvuseline Habsburgide valitsetav Austria-Ungari, sisaldas see märkimisväärset poola vähemust Ida-Preisimaa osades ning muid vähemusi piki põhja- ja läänepiiri. Saksa keisririigi ühendamine tegi Saksamaast Euroopa suurriigi, kuid liiga hilja, et saada suureks koloniaalriigiks.
Kleinstaaterei detsentraliseeritud olemus raskendas Saksamaa majandusel elada oma potentsiaali kohaselt. Erinevad kaalude ja mõõtude süsteemid, erinevad vääringud ja arvukad tollimaksud takistasid kaubandust ja investeeringuid, kuigi Saksa tolliliidu loomisega hakkasid barjäärid kaduma. Saksamaa majanduskasvu üllatav kiirus pärast ühendamist Bismarcki juhtimisel pakkus veelgi tõendeid, et Kleinstaaterei oli majanduslikult repressiivne. Süsteem ei aidanud kaasa kultuurilisele mitmekesisusele Saksamaal ning arvukad rivaalitsevad õukonnad – kuigi tavaliselt poliitiliselt tähtsusetud — said tihti teatud tuntust eestkoste kaudu.
Täpsus ja saagis
pisi|Täpsus ja saagis Mustrituvastuses, otsingus ja klassifitseerimises nimetatakse täpsuseks asjakohaste esemete osakaalu leitud esemetest ning saagiseks ülesleitud asjakohaste esemete osakaalu kõigist asjakohastest esemetest. Nii täpsus kui saagis mõõdavad seega tulemuste asjakohasust.
Oletame, et pildilt koerte ülesleidmiseks kirjutatud arvutiprogrammile antakse pilt 12 koerast ning programmi väljund väidab, et pildil on 8 koera, kusjuures nende 8 hulgast 5 on päriselt koerad (tõsipositiivsed) ja 3 on kassid (väärpositiivsed). Selle programmi täpsus on 5/8 ja saagis 5/12. Kui otsingumootor tagastab 30 lehte, millest 20 on asjakohased, ja ei leia üles ülejäänud 40 asjakohast lehte, on otsingumootori täpsus 20/30 = 2/3 ning saagis 20/60 = 1/3. Sel juhul näitab täpsus, kui kasulikud otsingumootori tulemused on, ja saagis näitab, kui täielikud tulemused.
Lihtsustades tähendab kõrge täpsus, et algoritm leiab suuremalt jaolt asjakohaseid tulemusi, ning kõrge saagis, et algoritm leiab enamiku asjakohastest tulemustest üles.
Sissejuhatus
Otsingus, näiteks internetist veebilehtede otsimisel, on vaatluse all mingi hulk dokumente (veebilehti). Meie ülesanne on suvalise otsingu (näiteks "president Kaljulaid") jaoks leida üles kõik asjakohased dokumendid. Seda võib sõnastada ka klassifitseerimisena: meie ülesanne on jaotada kõik olemasolevad dokumendid kahte klassi: "asjakohased" ja "mitte asjakohased", kus "asjakohane" klass sisaldaks näiteks Vabariigi Presidendi Kantselei veebilehte ja "mitte asjakohane" klass sisaldaks näiteks Vikipeedia lehekülge Ukraina lipust. Saagis on siis defineeritud kui süsteemi leitud asjakohaste dokumentide arv jagatud kõigi olemasolevate asjakohaste dokumentide arvuga, ning täpsus on defineeritud kui süsteemi leitud asjakohaste dokumentide arv jagatud kõigi tagastatud dokumentide arvuga.
1 (täpsustus)
1 võib tähendada järgmist:
Katari lennukompaniide loend
Siin on loetletud Katari lennukompaniisid
Aasta loom (Läti)
Aasta loom on loomaliigile antav aunimetus, mille valimist Lätis korraldab igal aastal alates 2000. aastast Läti loodusmuuseum. Tavaliselt valitakse aasta loomaks seda loomaliiki, mille poole loodusmuuseum soovib ühiskonna tähelepanu pöörata, et levitada rohkem infot sellest liigist või selle liigi kaitseks erimeetmeid võtta vastu. Selle ürituse eesmärgiks on mitte ainult ohustatud loomaliikide määratlemine, vaid Läti looduse jaoks tähtsate liikide säilitamisest diskussiooni algatamine jne.
Varsapõlv
Varsapõlv (Anagallis L.) on taimeperekond nurmenukuliste sugukonnas.
Varsapõlve perekonda kuulub 20–25 liiki madalakasvulisi rohttaimi, millest ehk tuntuim on kirjandustegelasele nime andnud põld-varsapõlv. Perekonna botaaniline nimi tuleb kreeka sõnadest ana – 'jälle' ja agallein – 'rõõmu tundma' ning viitab õite avanemisele ja sulgumisele keskkonna mõjul.
2009. aastast kuulub perekond varsapõlv APG III süsteemi järgi mürsiineliste alamsugukonda.
Leonid Kravtšenko
Leonid Kravtšenko (vene Леонид Петрович Кравченко, 10. mai 1938 Turejevka Dubrovka rajoon — 2. juuli 2018 Moskva) oli vene nõukogude ajakirjanik, meediamänedžer ning partei- ja riigitegelane.
Aastal 1961 lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjanduskateedri ning temast sai ajalehe «Строительная газета» majandustoimetaja asetäitja. Seejärel töötas ta Kesktelevisiooni Moskva piirkonna saadete toimetaja 1. asetäitjana.
1975-1980 oli ta «Строительная газета» peatoimetaja, tema juhtimise ajal kasvas ajalehe tiraaž enam kui kümnekordselt (62 000-lt 670 000 eksemplarini).
1980-1985 oli ta ajalehe «Труд» peatoimetaja, mille tiraaž kasvas ligi kahekordseks (19,7 miljoni eksemplarini, mis on kajastatud ka Guinnessi rekordite raamatus).
1985. aastal määrati ta NSV Liidu Tele-Raadiokomitee esimehe 1. asetäitjaks ja 1989. aastal sai temast uudisteagentuuri TASS peadirektor.
1990. aastal nimetas NSV Liidu president Mihhail Gorbatšov Kravtšenko NSV Liidu Tele-Raadiokomitee esimeheks.
19. augustil 1991 allus ta riigipöörde korraldanud putšistide korraldustele ja kehtestas televisioonis range poliitilise tsensuuri. 26. augustil, pärast putši mahasurumist, võeti Kravtšenko ametist maha.
1989-1991 oli ta NSV Liidu rahvasaadik ja NSV Liidu Hokiföderatsiooni president ning 1990-1991 NLKP Keskkomitee liige.
Aastast 1993 töötas ta ajalehe «Российская газета» peatoimetaja 1. asetäitjana ning alates 1998. aastast oli ta Vene Föderatsiooni parlamendi ajalehe peatoimetaja.
Alates 2007. aastast töötas taas ajalehes «Строительная газета».
Lenfilm
pisi|Logo Lenfilm (vene keeles Ленфильм) on Venemaa filmitööstusettevõte, millel on oma filmistuudio, mis asub Peterburis (varasema nimega Leningrad).
Aastast 2012 on ettevõtte peadirektor Eduard Pitšugin.
Sarısu
Sarısu ('kollane järv') on Aserbaidžaani suurim järv. Asub Aserbaidžaani lõunaosas İmişli ja Sabirabadi rajoonis.
Sarısu järv on tähtis rändlindude peatuspaik. Aastas peatub järve ääres 300–350 tuhat rändlindu.
Võõrustaja-külalise kompleks
Kasutatud on ka nimetusi peremees-külaline või külaline-võõrustaja kompleks ja sulu- või sulgühendid.
Võõrustaja-külaline kompleksi moodustumisel on olulised mittekovalentsed sidemed nagu vesinikside, iooniline side, van der Waalsi jõud ja hüdrofoobsed interaktsioonid.
Võõrustajamolekulide korral on üldiselt tegu suurte molekulidega. Suured proteiinide molekulid osalevad paljudes bioloogilistes protsessides seondudes üksteisega spetsiifiliselt kuid pöörduvalt, näiteks substraat-ensüüm kompleks. Makroheterotsüklid nagu tsüklodekstriinid, kaliksareenid, porfüriinid, kukurbituriilid, krooneetrid jmt moodustavad oma õõnsusesse sobiva külalismolekuliga sulgühendeid. 3D võrestikstruktuuriga ainete (tseoliidid, teatud polümeerid ja karbamiid, mis võib moodustada poorse struktuuri) komplekse õõnsustesse seotud külalismolekulidega nimetatakse klatraatideks. Spetsiaaltehnikatega sünteesitakse rotaksaanid, milles läbi makrotsüklilise molekuli õõnsuse on "lukustatud" teine molekul. Dendrimeeride suurte sfääriliste molekulide välimised hargnenud struktuuriga rühmad kapseldavad väiksema hüdrofoobse molekuli või selle haru moodustades kompleksi.
Seondumata võõrustaja (H) ja külalise (G) ning nende mittekovalentselt seotud kompleksi (HG) vahel saavutatakse põhimõtteliselt tasakaalu olukord: Kompleksi teket soodustab süsteemi stabiilsemaks muutumine, nagu Gibbsi vabaenergia (ΔG0) vähenemine jm termodünaamilised faktorid.
Võõrustaja-külalise kompleksi koostisosana näitavad külalismolekulid oluliselt modifitseerunud keemilisi ja füüsikalisi omadusi võrreldes aine vabade molekulidega. Muutuvad näiteks lahustuvus, efektiivne kontsentratsioon, lenduvus, bioloogiline aktiivsus, selektiivsus keemilises reaktsioonis, spektraalnäidud jm. Kõik see võimaldab neid komplekse kasutada paljudes valdkondades nagu farmaatsia, keskkonnakaitse, toidutööstus, keemiline analüüs ja süntees jne.
Théophile-Jules Pelouze
Théophile-Jules Pelouze (26. veebruar 1807 – 31. mai 1867) oli prantsuse keemik.
Erinewus
Erinewus (prantsuse keeles différance) on tõlkija Hasso Krulli poolt eesti keeles kasutusele võetud mõiste tähenduste ebapüsivuse kohta Jacques Derrida teksti Positsioonid tõlkes.
Erinewus tähendab Jacques Derridal (1930–2004) ja dekonstruktsionismis, et tekstidel pole täpset ega lõplikku tähendust ja neid saab mitmeti tõlgendada. Derrida hakkas mõistet erinewus (différance) kasutama oma teoses "Grammatoloogia" (1967), kus ta kritiseeris õhtumaa filosoofias metafüüsikalisi süsteeme, milles tähendus taandatakse ühele mõistele või mõtlemisvormile.
"Erinev" (différent) ja "erinew" (différant) tuletuvad prantsuse tegusõna différer kahest erinevast kasutusvõimalusest, mille tõttu see võib märkida nii tähenduse erinemist kui ka tähenduse edasilükkamist.
Edasilükkamine seisneb Derrida järgi binaarsele opositsioonile omases kohalolu edasilükkamises, mis on erinevuse tekkega samaaegne:
Cisnădie
Linna haldusalasse kuulub üks küla: Cisnădioara (Michelsberg, Kisdisznód).
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1204. aastal nimega 'Rivetel'. 12. sajandil saabusid piirkonda saksi kolonistid. Linn saksakeelne nimi Heltau esineb ürikutes esmakordselt 1323. aastal. 14. ja 15. sajandil arenes linna majandus kiiresti. 1490 ja 1493. aastal põletasid türklased Cisnădie maha, kuid see ehitati uuesti üles. Alates 18. sajandi algusest oli Cisnădie Habsburgide monarhia võimu all. Linnaõigused sai Cisnădie 1948. aastal.
Majandus
Cisnădies asub šokolaadivabrik SC Pralin. Linnas asub ka vaipu tootev ettevõte Covtex Seizy.
Rahvastik
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Cisnădie elanikest rumeenlasi 90,49%, sakslasi 1,51% ja teistest rahvustest inimesi 1,23%. Rahvus oli teadmata 6,74%-l elanikest.
Aleksei Mirantšuk
pisi|Aleksei Mirantšuk (2020) Aleksei Andrejevitš Mirantšuk (vene keeles Алексей Андреевич Миранчук; sündinud 17. oktoobril 1995 Slavjansk-na-Kubanis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Atalanta ja Venemaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Moskva Lokomotivis, millega liitus 2011. aastal. Venemaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 2013. aastal. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 5. mail 2013 mängus Permi Amkari vastu. Hooajal 2013–14 valiti Mirantšuk Venemaa kõrgliiga hooaja parimaks alla 21-aastaseks mängijaks. Hooajal 2017–18 tuli ta Lokomotiviga Venemaa meistriks. Hooajal 2019–20 lõi ta Venemaa kõrgliigas 12 väravat.
2020. aasta augustis siirdus ta umbes 15 miljoni euro eest Atalantasse. Klubi meeskonnas debüteeris ta 21. oktoobril 2020 UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril mängus FC Midtjyllandi vastu ja lõi selles mängus ka värava. Itaalia kõrgliigas tegi ta debüüdi 8. novembril 2020 mängus Milano Internazionale vastu ja lõi ka selles mängus värava.
Venemaa jalgpallikoondises tegi Mirantšuk debüüdi 7. juunil 2015 sõprusmängus Valgevene vastu ja lõi selles mängus ka värava. 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus 16. juunil lõi ta värava Soome vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Tema kaksikvend Anton Mirantšuk on samuti jalgpallur.
Hilberti teoreem nullkohtadest
Hilberti teoreem nullkohtadest ehk Hilberti teoreem juurtest on teoreem, mis seob algebralise hulga mõiste ideaaliga polünoomide ringis üle algebraliselt kinnise korpuse. See teoreem on algebralise geomeetria alus.
Teoreemi tõestas esimest korda David Hilbert (Mathematische Annalen, 1893, kd 42, lk 313—373) ja see on nimetatud tema auks.
Sõnastus
Olgu k mis tahes korpus (näiteks ratsionaalarvude korpus) ja olgu K selle korpuse algebraliselt kinnine laiend (näiteks kompleksarvude korpus). Vaatleme ringi – n muutuja polünoomide ringi kordajatega korpuses K, olgu I ideaal selles ringis. Algebraline hulk \hbox{V}(I), mille see ideaal määrab, koosneb kõigist niisugustest punktidest et f(x)=0 mis tahes f\in I korral. Hilberti teoreem nullkohtadest väidab, et kui mingi polünoom  nullistub hulgal \hbox{V}(I), st kui p(x)=0 kõigi x\in V(I) korral, siis leidub niisugune naturaalarv r, et p^r\in I.
Vahetult järeldub teoreemi "nõrk kuju": kui I on pärisideaal ringis, siis \hbox{V}(I) ei saa olla tühi hulk, st on olemas nullkoht antud ideaali kõigi polünoomide jaoks (tõepoolest, vastasel juhtumil on polünoomil p(x)=1 juured kõikjal hulgas \hbox{V}(I), järelikult tema aste kuulub ideaali I). See asjaolu ongi teoreemile nime andnud. Üldise juhtumi võib nõrgast kujust tuletada nn Rabinowitschi triki abil.
Eeldus, et korpus K on algebraliselt kinnine, on oluline: pärisideaali (x^2+1) elementidel üle korpuse  ei ole ühist nullkohta.
Kommutatiivse algebra standardses teoorias võib Hilberti teoreemi nullkohtadest sõnastada nii: iga ideaali J korral kehtib valem
kus \sqrt{J} on ideaali J radikaal ja \hbox{I}(U) on ideaal, mis koosneb kõigist polünoomidest, mis hulgal U võrduvad nulliga.
Sellest järeldub, et tehted \hbox{I} ja \hbox{V} annavad bijektiivse, järjestust pöörava vastavuse algebraliste hulkade hulgas K^n ja radikaalsete ideaalide vahel ringis.
Elistvere õpperada
pisi|Vooremaa Elistvere järvest umbes pool kilomeetrit lõunas Juula külas. Elistvere õpperada on Elistvere külas Tartu maakonnas Tartu vallas asuv õpperada.
Vaatamisväärsused
Elustikukooslused järve ääres, linnurikas Elistvere järv.
M. Gorki nimeline Uurali Riiklik Ülikool
pisi|Ülikooli peahoone [[fassaad (mai, 2007)]] M. Gorki nimeline Uurali Riiklik Ülikool (vene keeles Уральский государственный университет имени А. М. Горького) oli Venemaal Jekaterinburgis aastatel 1920–2011 tegutsenud riiklik ülikool. See oli Venemaa üks tuntumaid kõrgkoole. Kool nimetati vene kirjaniku Maksim Gorki järgi. 2011. aastal liideti see ülikool B. Jeltsini nimelise Uurali Föderaalülikooliga.
Kool asutati 19. oktoobril 1920.
Iisraeli lennukompaniide loend
Siin loetletakse Iisraeli lennufirmasid.
Ye Jiangchuan
pisi | Ye Jiangchuan (2007)
Ye on Hiina malekoondise peatreener. 2018. aastast on ta ühtlasi Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) viitsepresident.
Maletajana sai Ye 1983. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 33-aastaselt 1993. aastal (teise hiina maletajana) Ta on seitsmekordne Hiina malemeister (1981, 1984, 1986, 1987, 1989, 1994, 1996).
1993. aastal sai ta FIDE maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisel turniiril Bielis (74 osavõtjat) 34. koha. 2001. aastal FIDE maailmameistrivõistluste turniiril Moskvas (128 osavõtjat, nokautsüsteem) sai ta turniiritabelis 20. asetuse. Ye võitis teises ringis Lev Psakhise, kolmandas ringis Loek van Welyt, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Vassõl Ivantšukile. 2004. aastal FIDE MM-i turniiril Tripolis sai ta turniiritabelis 12. asetuse. Ye jõudis 3. ringi, kus kaotas Zoltán Almásile.
Hiina võistkonna koosseisus on Ye mänginud 12 maleolümpial (1982–2004) ja võitnud Aasia võistkondlikel meistrivõistlustel neli kuldmedalit (1983, 1987, 1989, 2003).
2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri väljalangemismängude faas
2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri väljalangemismängude faas algas 28. juunil poolfinaalidega ning lõppes 2. juulil 2017 finaaliga Krestovski staadionil Peterburis. Kaks meeskonda igast grupist edenes väljalangemismängude faasi. Mängiti ka kolmanda koha mäng, kus kohtusid mõlema poolfinaali kaotajad.
Kui väljalangemismängude faasis jääb mäng normaalaja järel viiki, siis mängitakse lisaaega (kaks 15-minutilist perioodi), kus mõlemal meeskonnal on lubatud teha neljas mängijate vahetus. Kui seis on pärast lisaaega endiselt viigis, siis otsustatakse mängu võitja penaltiseeriaga.
Kõik ajad on Moskva aeg (UTC+3).
Bracket
<section begin=Bracket /><section end=Bracket />
Portugal vs Tšiili
<section begin=13. mäng />
<section end=13. mäng />
Saksamaa vs Mehhiko
<section begin=14. mäng />
<section end=14. mäng />
3. koha mäng
<section begin=15. mäng />
<section end=15. mäng />
Taani rahvastik
pisi|300px|Taani rahvaarv vahemikus 1769–2006 Taani Kuningriik on koduks ligi 5,6 miljonile inimesele. 2012. aasta andmetel olid neist taanlased 89,6% ning immigrantide või hiljutiste immigrantide järglaste seas oli palju Skandinaavia ja saksa päritolu inimesi. Lisaks on palju inimesi Türgist, Iraagist, Somaaliast ja endisest Jugoslaaviast. Vähemusrahavastena on Taanis ka inuitid (Gröönimaal) ja fäärlased (Fääri saartel).
Rahvastiku tihedus on keskmiselt 129 in/km² (Sjællandil isegi üle 315 in/km²). See on suurem kui näiteks Norras või Rootsis, kuid jääb alla Saksamaa vastavale näitajale.
Usutunnistuselt on enim luterlasi. 1. jaanuari 2013 seisuga oli Taani kirikus (Folkekirken ehk Rahvakirik) 4 430 643 liiget, mis moodustab 79% Taani rahvastikust ja umbes 90% taanlastest. Taani suuruselt järgmine usurühmitus on muslimid: neid on 210 000 ja nad moodustavad 3,7% rahvastikust.
85% taanlastest elab linnas. 54 perekonnal sajast on oma maja.
Rahvaarv
Taani rahvaarv oli 2013. aasta alguse seisuga 5 602 628. 1. oktoobril 2012 oli see 5 587 085, 1. aprillil 2012 5 564 000 ning 2011. aasta alguses 5 560 000.
Rahvaarv on 1970ndatest saadik ühtlaselt tõusnud, välja arvatud lühike periood 1980ndate alguses.
Rahvaarvu ajalugu
Rahvastiku päritolu
2013. aasta alguse seisuga oli taanlasi 89,3% ning 600 674 ehk 10,7% moodustasid immigrandid ja nende järeltulijad. Eesti päritolu inimesi oli 1449, neist 982 naised ja 467 mehed ning 1348 sisserändajad ja 101 nende järeltulijad.
Teistel andmetel oli 91,6% Taani päritolu ning 452 095 inimest on sisserändajad ja nende järglased. Sisserändajad (sealhulgas järglased) on pärit peamiselt teistest Põhjamaadest (41 306), Suurbritanniast (12 000), Saksamaalt (25 444), Poolast (13 509), Bosniast ja Hertsegoviinast, (20 875), teistest Jugoslaavia maadest (23 968), Türgist (54 859), Somaaliast (16 948), Iraagist (26 351), Iraanist (14 289), Liibanonist (22 232), Afganistanist (10 876) ja Pakistanist (19 301).
Vanuseline ja ealine koostis
Vanuse mediaan on 39,47, meestel 38,55, naistel 40,4.
Õppurid
Õppureid on 1 miljon.
NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuv Tsiviillennunduse Peavalitsus
NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuv Tsiviillennunduse Peavalitsus (vene keeles Главное управление гражданского воздушного флота при СМ СССР) oli aastatel 1932–1964 eksisteerinud riigiorgan NSV Liidu Ministrite Nõukogu alluvuses.
25. veebruaril 1932 likvideeriti Üleliiduline Tsiviillennunduse Ühendus ja selle baasil moodustati NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu juures asuv Tsiviillennunduse Peavalitsus, mis 15. märtsil 1946 kujundati ümber NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuvaks Tsiviillennunduse Peavalitsuseks. Paralleelnimetusena on kasutusel olnud ka Tsiviillennunduse Peavalitsus "Aeroflot", ka lihtsalt Aeroflot.
Ümberkujundamine
27. juulil 1964 tsiviillennunduse peavalitsus kujundati ümber NSV Liidu Tsiviillennunduse Ministeeriumiks.
Teib (perekond)
Teib (Leuciscus) on karpkalaliste seltsi karpkalalaste sugukonda kuuluv kalaperekond.
Eestis kuulub perekonda kolm liiki: teib, turb ja säinas.
Kajaani vald
Kajaani oli vald Soomes Oulu läänis Kainuu maakonnas. Vald liideti 1977. aastal Kajaani linnaga. Kajaani naabervallad olid Kajaani linn, Paltamo, Sotkamo, Sonkajärvi, Vaala ja Vuolijoki. Vallas räägiti soome keelt.
Michael Pärt Musik OÜ
Michael Pärt Musik OÜ on Eesti-Islandi muusikatööstusettevõte. Ettevõtte asutas eesti muusikaprodutsent Michael Pärt.
Ettevõtte on muu hulgas teinud muusikat filmidele. Samuti on ta plaadistanud mitmete popartistide muusikat (nt Islandi artist Björk).
Vepriai mõis
pisi|Vepriai mõisa peahoone Vepriai mõis (leedu Veprių dvaras) on endine mõis Leedus Ukmergė rajoonis Vepriai vallas Vepriais. Peahoone asub aadressil Pergalės g. 19.
Ajalugu
XVII sajandi lõpus läks mõis abielu kaudu Tiesenhausenite suguvõsa valdusse. Põhjasõja ajal põletasid Rootsi väed vana mõisa peahoone maha, keskpaigas. Aastal 1767 suri mõisa omanik Mykolas, seejärel taotlesid mõisa nii tema vend Antoni Tyzenhauz kui ka Mykolase laste huvide eest seisev uuesti abiellunud lesk Barbara Zyberk zu Wischling. Kohtuvaidlused kestsid aastani 1808, mil Mykolase poeg müüs mõisa Kossakowskitele, ehk siis oma emale ja selle teisest abielust sündinud pojale Józef Dominik Kossakowskile.
Mõisakompleks
Tänapäevase ilme sai häärber siiski alles 19. sajandi lõpus, mil kahekorruselise hoone juurde rajati ka nelja sambaga portikus. Varemetes hoone taastas Adam Plater. Tänu ümberehitustele loetakse Vepriai mõisa häärberit tänapäeval uusklassitsistlikuks. Stiililt sarnaneb hoone siiski rohkem varasemate klassitsismi esindavate hoonetega, eriti 19. sajandi keskpaigas rajatud häärberitega.
Võõrandamise järel asus häärberis tegutsema põllumajanduskool. Selle tarbeks rajati sinna auditoorium, aula, direktori kabinet ja kooli kantselei. Aastal 1939 tehti hoonele toonase direktori initsiatiivil ka juurdeehitis, kuhu tuli siis kooli saun. Aastal 1940 sulgesid okupatsioonivõimud sealse kooli.
pisi|Vana peahoone asemele rajatud õpetajate elamu
Sõja järel avati hoones algul mehhanisaatorite kool, seejärel aga põllumajandustehnikum. Ühtlasi lammutati ka vana mõisahoone varemed, et teha ruumi õpetajate elamule, samuti rajati kooli tarbeks mõisa parki mitmeid uusehitisi. Aastail 2004–2007 asus hoones Ukmergė tehnoloogia- ja kaubandusinstituudi filiaal, tänapäeval seisab hoone tühjalt ja kuulub Riigi Kinnisvarafondile.
Kõrvalhoonetest on säilinud vaid teenijate maja ja aastal 1901 valminud pruulikoda, mis on kasutusel eluhoonetena. Mõisakompleksi pindala on 10,3 ha, sellest 5 ha võtab enda alla park. Aastal 2000 võeti pargis ette taastamistööd, mille käigus puhastati sealsed tiigid ja taastati nende vahel asunud tammid. Seal kasvab 21 kohalikku puu- ja põõsaliiki, võõrliike kasvab seal 15 (nende seas torkav kuusk, mitmed puju liigid, harilik ebajasmiin, lõhnata ebajasmiin, must pappel ja hõbepappel. Nõukogude perioodil parki rajatud hoonete tõttu on suuresti kaduma läinud selle esialgne plaan, siiski on säilinud 130 m pikkune pärnaallee.
Lisahaistmissibul
Lisahaistmissibulaid seostatakse vomeronasaalse süsteemiga ja need kuuluvad haistmisaju-põhimikuosa koosseisu.
Långnäs
Långnäs on neem Ahvenamaal Lumparlandis.
Neemel asub Långnäsi sadam.
Ackermans & van Haaren
Ackermans & van Haaren (lühend AvH) on Belgia kontsern.
Ajalugu
Selle asutasid 1876. aastal tihedate omavaheliste peresidemetega Hollandi ettevõtjad Nicolaas van Haaren (1835–1904) ja Hendrik Willem Ackermans (1855–1945). Nad hakkasid 1888. aastal tegutsema Belgias, alates 1893. aastast Antwerpenis, kuhu hiljem toodi üle ka ettevõtte peakorter.