cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Torino Juventus
Juventus mängib mustavalgetriibulises särgis, mis pärineb inglise klubilt Notts County. Sellest tuleneb ka klubi hüüdnimi bianconeri ('mustvalged'). Juventus on Itaalia tituleeritum klubi. 2012. aastal tehti uuring, mis näitas, et Juventus on Itaalia populaarseim meeskond. Lisaks on Sport + Markt AG andmetel maailmas Juventusest haige kokku 130 miljonit inimest.
Staadion
Aastatel 1909–1922 oli klubi staadionil Corso Sebastopoli ja 1922–1933 Corso Marcilla. Neil staadionidel tuli Juventus 4 aastal järjest meistriks.
Klubi kodustaadion on Stadio Delle Alpi (nüüd Juventus Stadium), mille mahutavus oli algselt ligi 70 000 pealtvaatajat. Staadion müüdi välja aga haruharva ning seetõttu vähendati selle mahutavust 42 000 kohani. Alates 1. juulist 2017 nimetatakse Juventuse koduareeni Alliansi staadioniks, leping on sõlmitud 7 aastaks.
Praegune meeskond
''Seisuga 31. jaanuar 2022''
Jaume Duch
Jaume Duch Guillot (sündinud 4. veebruaril 1962 Barcelonas) on Euroopa Parlamendi pressiesindaja alates 2006. aasta juulist, hariduselt jurist.
Torino Juventus
Saavutused
Juventus on Itaalia enim tituleeritud klubi ja üks maailma enim tituleeritud klubisid. Klubi võitis meistrivõistlused esimest korda 1905. aastal. Kokku on Juventus tulnud Itaalia meistriks 36 korda, sh viis korda järjest aastatel 1931–1935 ja üheksa korda järjest aastatel 2012–2020. Juventus on lisaks 14 korda võitnud Itaalia jalgpalli karika, sealhulgas neli korda järjest, ja see tulemus on riigi absoluutne rekord. Itaalia superkarikas on võidetud üheksa korda – viimati 2020. aasta superkarikas. Kokku on meeskonnal 59 võitu Itaalia meistrivõistlustel ja karikavõistlustel, mis on ka rekord.
Jaume Duch
Euroopa Parlamendi pressiesindaja Duch Guillot vastab meediapäringutele, peamiselt Brüsselis akrediteeritud ajakirjanike omadele. Teemad puudutavad valdavalt Euroopa Parlamenti kui institutsiooni. Samuti juhib pressiesindaja regulaarselt pressikonverentse täiskogu istungite ajal ning toetab parlamendi presidenti tema meediasuhetes.
Torino Juventus
Saavutused
Kuus korda Juventusele esitatud “kuldne duubel”. See juhtus aastaaegadel 1959/1960, 1994/1995, 2014/15, 2015/16, 2016/17 ja 2017/18. Tähelepanuväärne on see, et Juventus oli esimene klubi Itaalia jalgpalli ajaloos, kes võitis kolm aastat järjest Kuldse Topeltvõistluse. Bianconeri peatreener Massimiliano Allegri registreeris samasuguse saavutuse.
Jaume Duch
Duch Guillot on samuti meediadirektoraadi direktor parlamendi administratsiooni kommunikatsiooni peadirektoraadis, millesse kuulub veel pressiteenistus, veebikommunikatsiooni osakond, audiovisuaalne teenistus ja parlamendi veebitelevisioon europarltv.
Enne pressiesindajaks ja direktoriks saamist oli Duch Guillot pressisaali juht (1999–2006) ning Euroopa Parlamendi presidendi José María Gil-Roblese isiklik pressinõunik. Oma karjääri parlamendi ametnikuna alustas ta 1990. aastal.
Duch Guillot räägib hispaania, katalaani, prantsuse, inglise ja itaalia keelt. Ta on abielus ja tal on kolm last ning ta elab Brüsselis. Ta on avaldanud artikleid seoses Euroopa Liidu ja kommunikatsiooniga.
Torino Juventus
Saavutused
Juventuse esimene rahvusvaheline karikavõistlus oli tema poolt 1977. aastal võidetud UEFA karikas. Klubi tuli samadel aastatel kaks korda Meistrite liiga meistriks (1985 ja 1996) ja võitis kaks mandritevahelist karikat. Juventus on üks kolmest Itaalia meeskonnast, kellel õnnestus võita rahvusvaheline turniir ja meistrivõistlused.
Korruptsiooniskandaal
Klubi tuli 2005. ja 2006. aastal Itaalia meistriks, ent korruptsiooniskandaali tõttu need meistritiitlid tühistati ja Juventus degradeeriti Serie B-sse. Lisaks tuli Juventusel alustada uut hooaega −9 punktiga, kuigi algse kohtuotsuse järgi oleks pidanud karistuseks olema −30 punkti. Järgmisel hooajal ei pääsenud võistkond mängima ka Euroopa karikasarjades. Juventus sai skandaaliga seotud klubidest (teised olid AC Milan, Rooma Lazio ja Fiorentina) kõige rangema karistuse. Seoses Juventuse langemisega nõrgemasse liigasse lahkusid klubist mitmed tuntud mängijad eesotsas Zlatan Ibrahimovici (läks Milano Interisse), Emersoni ja Fabio Cannavaroga (mõlemad Real Madridi).
Vojislav Koštunica
Vojislav Koštunica [v'oislav košt'unitsa] (sündinud 24. märtsil 1944 Belgradis) on Serbia poliitik. Ta oli Jugoslaavia president 2000–2003 ja Serbia peaminister 2004–2008.
Ta võitis 2000. aasta presidendivalimistel Slobodan Miloševići. Teda toetas Serbia demokraatlik opositsioon, sealhulgas tema oma partei, mõõdukalt rahvuslik väike Serbia Demokraatlik Partei. Temast sai 18 partei ühiskandidaat, kui teised opositsiooniliidrid, sealhulgas Vuk Drasković ja Zoran Đinđić, kõrvale jäid. Ta astus ametisse 7. oktoobril 2000 ja jäi presidendiks kuni 7. märtsini 2003. Ta oli Jugoslaavia viimane president, kuni Jugoslaavia asendus Serbia ja Montenegroga.
Pärast parlamendivalimisi 2003. aasta detsembris, kus Demokraatlik Partei sai demokraatlike parteide seas kõige enam hääli, sai Koštunica 3. märtsil 2004 vähemusvalitsuse peaministriks. Ta oli peaminister kuni 7. juulini 2008.
Läänes peetakse Koštunicat sageli demokraadiks, kuid ka tema on rahvuslane, kes tahaks ühendada kõik serblased Suur-Serbia alla. Ent erinevalt teistest Serbia rahvuslastest, nagu näiteks Miloševićist, tahab ta seda saavutada rahumeelsete vahenditega. Koštunica vastustas ägedalt NATO pommirünnakut Serbiale 1999 ja teatas pärast ametisse astumist, et Serbia sõbrad ei ole ei Washington ega Moskva.
4. aprillil 2008 teatas Koštunica, et Euroopa Liidu liikmesus ei ole enam Serbia jaoks päevakorras. Ühtlasi teatas ta, et Serbia ei tohiks alla kirjutada Stabilisatsiooni- ja Assotsiatsioonilepingut, mis on Euroopa Liitu pääsemise eeltingimus. Selle ja järgmise kuu jooksul võttis ta korduvalt selle lepingu vastu sõna, nimetades seda "Solana lepinguks" ning "võltsinguks ja pettuseks".
Kurt Gödel
pisi|Kurt Gödel Kurt Friedrich Gödel (28. aprill 1906 Brno – 14. jaanuar 1978 Princeton) oli Austria-Ameerika loogik, matemaatik ja filosoof.
Elukäik
Sünnilt oli Gödel sudeedisakslane, tolleaegse Austria-Ungari impeeriumi kodanik, 12-aastaselt sai temast Tšehhoslovakkia kodanik. 18-aastaselt asus Gödel Viini Ülikooli füüsikat õppima, kus ta kolmandal õppeaastal matemaatika erialale üle läks. 1923. aastal võttis Gödel endale Austria kodakondsuse, 1938. aastal, pärast Austria ühinemist Saksamaaga, sai temast Saksamaa kodanik. Vältimaks mobiliseerimist Saksa sõjaväkke, põgenes Gödel 1940. aastal Nõukogude Liidu ja Jaapani kaudu Ameerika Ühendriikidesse. USA-s sai ta töökoha kuulsas Princetoni perspektiivsete uuringute instituudis. 1947. aastal naturaliseerus Ameerika Ühendriikides.
1930. aastatel ilmnesid Gödelil vaimsed kõrvalekalded, mis vahelduva intensiivsusega häirisid teda elu lõpuni. See ei seganud aga tema teaduslikku loovust.
Teaduspärand
Gödel oli loogik ja teadusfilosoof ning tema põhilised tööd puudutasid loogikavaldkonda.
Laiemat huvi tekitasid tema 1931. aastal avaldatud mittetäielikkuse teoreemid. Ühes neist väidetakse, et igas formaalses süsteemis leidub alati vähemalt üks niisugune väide, mida ei saa antud süsteemi raames ei tõestada ega ümber lükata. See on oluliselt mõjutanud nii kaasaegse matemaatilise loogika arengut kui ka tekitanud hulga spekulatiivseid üldistusi (näiteks: kas lahkhelid algoritmide ajalise keerukuse vallas on tingitud sellest?).
Peale selle on ta töötanud diferentsiaalgeomeetria ja teoreetilise füüsika vallas. Muuhulgas kirjutas ta ka ühe üldrelatiivsusteooria alase töö, mida mõned füüsikud paraku "liiga matemaatiliseks" peavad.
Loomingu Raamatukogu kuldsari
"Loomingu Raamatukogu kuldsari" on 2020. aasta jaanuarist ilmuv raamatusari, mis sisaldab Loomingu Raamatukogus läbi aegade ilmunud teoseid. Kuue kümnendi lemmikuid hõlmavas sarjas antakse välja nii ilukirjandust kui ka esseistikat. Raamatuid ei anta tingimata välja oma algsel kujul – osa neist saavad uued saatetekstid ja mõnda kogumikku täiendatakse ka varem ilmumata tekstidega. Igal aastal ilmub kuus raamatut.
Kuldsarja kujunduse autor on Maris Kaskmann.
2020. aasta raamatud
==2021. aasta raamatud ==
==2022. aasta raamatud ==
Mudelprojekteerimine
Mudelprojekteerimine (inglise keeles ''building information modeling, lühend BIM) on ruumilise infomudeli loomise protsess, mis sisaldab mudeli(te)na ruumilist projekteerimist ning hõlmab tööde ajaplaneerimist, eelarvestust, ehitise ekspluatatsiooni, muutes ehitamise ja käitluse tõhusamaks ning tulusmaks.
Mudelprojekteerimise kasutamine pakub uusi ja paremaid võimalusi alternatiivsete projektlahenduste võrdlemiseks ning erinevate valdkondade projektlahenduste omavaheliseks koordineerimiseks. Infomudelite andmete põhjal teostatavad hoonesimulatsioonid võimaldavad paremini hinnata projekteeritava hoone tulevast energiavajadust, halduskulusid ja kasutusmugavust. Mudelprojekteerimise osana automaatselt saadavatest mahuarvutustest tulenevad kergemini teostatavad ehitusmaksumuse hinnangud, mis võimaldavad hoonestajal modelleerimise käigus operatiivselt jälgida ja parandada finantseeringu ning kogu hoonestusprotsessi lõpuks tekkiva kvaliteedi suhet.
Mitmesuguste tarkvaraliste vahenditega loodud protsessi tulemuseks peaks olema ühtselt käsitletav *.IFC (Industry Foundation Classes) laiendiga fail, mis sisaldab eri ehitusvaldkondade infot, tehnilisi omadusi ja parameetreid. Faile saab avada samaaegselt ühes programmis, millega saab mudeleid analüüsida koos ning eraldi.
BIMi juhtivaks standardite organisatsiooniks maailmas on buildingSMART, mis on välja töötatud 12 suurfirma koostöös.
Digitaalehituse klaster
Eestis loodi 2015. aastal Digitaalehituse klaster, mis arendab kaasaegsete tehnoloogiliste vahendite abil ehitussektorit ning populariseerib ausate äritavade ja -mudelite kasutamist, eesmärgiga toetada klastri liikmete ärisid nii kodu- kui välismaal.
Runnymede
Runnymede on jõeluht Inglismaal Surrey krahvkonnas Thamesi jõe ääres. Eeldatavasti kirjutas kuningas John Maata 1215. aastal seal alla Magna Cartale.
Runnymede asub Londonist umbes 35 km läänes ja Windsorist umbes 6 km kagu pool.
Araabia
pisi|Araabia poolsaar thumb|Araabia poolsaar satelliidilt nähtuna
Araabia ehk Araabia poolsaar on Edela-Aasias asuv poolsaar. Poolsaart piiravad läänes Punane meri, idas Araabia meri, põhjas Omaani laht ja Pärsia laht, lõunas Adeni laht. Siinai poolsaart ja Mesopotaamiat, st nn viljaka poolkuu alasid Araabia osaks ei loeta. Looduslikku piiri põhjas pole, kokkuleppeliseks piiriks peetakse ligikaudu 30. põhjalaiust. Pindala on ligikaudu 3 miljonit km².
Araabiast suurema osa hõlmab Saudi Araabia. Araabia maadeks loetakse ka Jeemen, Omaan, Araabia Ühendemiraadid, Katar ja Kuveit ning Pärsia lahe riik Bahrein. Araabiasse kuuluvad ka Jordaania ja Iraagi kõrbealad Jordaania ida- ja Iraagi lõunaosas.
Eibar
Eibar (baski; hispaania Éibar) on linn Hispaanias Baski autonoomses piirkonnas Gipuzkoa provintsis. Asub Deba jõe ääres.
Eibar sai linnaõigused 1346. aastal.
Julio María Sanguinetti
Julio María Sanguinetti Coirolo (sündinud 6. jaanuaril 1936 Montevideos) on Uruguay jurist, poliitik ja kirjanik. Oli riigi president aastail 1995–2000.
Eibar
Eibaris on sündinud Ignacio Zuloaga.
Linna jalgpalliklubi SD Eibar mängib Hispaania kõrgliigas La Ligas.
Laplace'i rõhk
Laplace'i rõhu suurust saab hinnata Youngi-Laplace'i võrrandiga, mis avaldub kujulː
kus R_1 ja R_2 on peamised kõverusraadiused ja \gamma (mõnikord kasutatakse tähist \sigma) on pindpindevus. Üldiselt tähistatakse kumerpindade kõverusraadiusi positiivse märgiga ja nõguspindade negatiivse märgiga.
Sfääriliste kehade nagu mullide või piiskade korral on R_1 = R_2 ja Laplace'i rõhk avaldubː
Näiteks vedelikus paikneval gaasimullil on ainult üks piirpind. Seejuures gaasilises keskkonnas paikneva vedelikust seinaga gaasimullil on kaks piirpinda, millest mõlemad panustavad rõhkude erinevusse. Sfäärilise mulli korral, mille välimine raadius on lähedane sisemise raadiusega võib välimise raadiuse kirja panna järgneval kujulː R_o=R_i+d. Asendades viimase saame Youngi-Laplace'i võrrandisse saame
Näited
Valemis rakendamise näitena, võib leida vedelikus paikneva õhumulli sisest rõhku. Võttes pindpinevuse suuruseks \gamma = 72 mN/m (25°C) on järgnevas tabelis leitud kolme eri suurusega mulli sisemine rõhk Paskalites ja atmosfäärides.
Alkoholaadid
Alkoholaadid (ka alkoksiidid) on aineklass orgaanilises keemias.
Alkoholaadid tekivad alkoholi hüdroksüülrühma vesiniku aatomi aktiivse metalliga asendamisel, näit: 2R-OH + 2Na = 2R-ONa + H2.
Nende alkohollahused on tugevad alused (nagu leeliste vesilahused). Alkoholaatioonid on tugevad nukleofiilid (s.t. loovutavad kergesti elektronpaari uue keemilise sideme tekkeks).
Siirdeelementide alkoholaate kasutatakse laialdaselt katalüsaatoritena.
Alkoholaatide kombineerimisel ioonsete vedelikega sool-geel-meetodil on loodud tekstiilide omadusi parandavaid pinnakatted.
Skënder Gjinushi
Skënder Et'hem Gjinushi (sündinud 24. detsembril 1949 Vlorës) on Albaania poliitik.
Ta lõpetas Tirana Ülikooli matemaatika erialal.
Alates 1992. aastast on ta olnud parlamendi liige. Oli 1997. aastal ajutine president.
Kippi aparaat
thumb|Kippi aparaat Kippi aparaat (ka Kipi aparaat) on laboratoorne gaaside saamise seade, milles tahke aine reageerib vedelikuga. Selle leiutas hollandi apteeker Peter Jakob Kipp 1853.
Kippi aparaat koosneb neljast osast: reservuaariga reageerimisanum, pika toruga lehter, kraaniga gaasiärajuhtimistoru ja vedeliku, tavaliselt happe aurude püüdmisseadis.
Alumine reservuaar on ette nähtud selleks, et gaas katse ajal lehtri kaudu ei eralduks. Tal on väljalasketoru, mis on suletud soveldatud klaaskorgiga ja mille kaudu vedelik pärast katse lõppu välja lastakse. Alumine reservuaar ja reageerimisanum on omavahel eraldatud sõelaga. Selle kaudu läheb alumisse reservuaari lehtri toru.
Kõige sagedamini kasutatakse Kippi aparaati:
Kippi aparaati saab kasutada vesipiibuna.
Sääsküla (Järva)
Sääsküla on küla Järva maakonnas Järva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda.
Küla asub Albu ja Aravete vahelise tee ääres.
Zumaia
pisi|Zumaia asukoht Gipuzkoa provintsis Zumaia (baski; hispaania Zumaya) on linn Hispaanias Baski autonoomses piirkonnas Gipuzkoa provintsis.
Sääsküla (Järva)
Sääskülas on peoplats koos välilavaga, laste mänguväljak, kunstikuur; küla keskel on puitskulptuur "Perepuu". Küla veerel voolab Sääsküla oja, mis on nõukogude ajal paisutatud ja moodustab Preediku järve.
Zumaia
Zumaias on Ignacio Zuloaga majamuuseum, kus eksponeeritakse ka El Greco, Zurbaráni ja Goya loomingut.
Sääsküla (Järva)
1977. aastal liideti Sääskülaga Aniste.
1. jaanuaril 2006 elas külas 73 inimest; 1. jaanuaril 2011 elas külas 77 inimest.
Tübingen
Tübingen on linn Saksamaal Baden-Württembergis, Tübingeni kreisi keskus. Asub Neckari ääres, Stuttgardist 40 km lõunas.
Ajalugu
Tübingeni on esmamainitud 1078. aastal. Linnaõigused sai aastal 1231. 1477. aastal asutati seal Tübingeni ülikool.
Tübingen on tuntud ülikoolilinn. Seal on õppinud paljud kuulsad inimesed, näiteks Johannes Kepler, Georg Wilhelm Friedrich Hegel, Hermann Hesse, Alois Alzheimer, Horst Köhler, ja Joseph Ratzinger (Benedictus XVI).
Diplomaatia mõisteid
''Siin on loetletud diplomaatia mõisteid.
A
Agrément - Alaline esindaja – Alaline esindus - Asjur - Atašee - Aukonsul
D
Demarš - Depešš - Diplomaat - Diplomaatiline ametiaste - Diplomaatiline auaste - Diplomaatiline esindus - Diplomaatiline korpus - Diplomaatiline teenistusaste - Diplomaatiline õigus - Diplomaatilised suhted - Diplomaatiliste suhete katkestamine
I
Ius legationis
K
Kaitseatašee - Konsul - Konsulaaragent – Konsulaarasutus - Konsulaat
L
Legatsioon
N
Noot - Nuntsius
P
Parafeerimine - Parlamentäär - Peakonsul
Puugravüür
pisi|[[August Johann Daugell|August Johann Daugelli puugravüür Ma-rahwa Kalender 1847 ]] Puugravüür on graafikatehnika, mis kasutab erinevalt laudpuule tehtavast puulõikest ristpuuklotsi.
Diplomaatia mõisteid
S
Saadik - Saatkond - Suursaadik - Suursaatkond
Puugravüür
Puugravüüri tehnikas uuristatakse spetsiaalse graveerimise nõela ehk uuritsa abil kujutis kõvemast puidust lõigatud puuklotsile süüga risti. Tihe ja tugev ristpuuklots võimaldab peenekoelisemat käsitlust, ühtlasi suurt tiraaži. Puugravüüri võttis 18. sajandi viimasel veerandil kasutusele inglane Thomas Bewick.
Diplomaatia mõisteid
T
Täievoliline esindaja
Puugravüür
Eestis kehtis termin „puulõige” ka puugravüüri kohta kuni Aleksander Tassa 1948. aastal ilmunud raamatuni „Puulõikekunstist. Materjale ja allikaid eesti puulõikest XIX sajandil”, kuigi juba varem teadvustati eeskätt saksakeelse terminoloogia eeskujul (vastavalt Holzschnitt ja Holzstich), et õigem on neid käsitluselt ja kunstiliselt mõjult erinevaid tehnikaid tähistada eri nimetustega.
Diplomaatia mõisteid
U
Ultimaatum
V
Välisdelegatsioon – Välisesindus - Välisministeerium
This Suffering
"This Suffering" on viies singel Billy Talenti albumilt Billy Talent II.
Singel avaldati 26. novembril 2007. Plaadil on ka video, mis on bändi esimene kontsertesituse videosalvestis. Video on salvestatud "Much music" muusikaauhindade jagamisel. Sama video on ka teisel albumil "666".
Paola (belglaste kuninganna)
pisi|Paola 1969 Paola (sündinud 11. septembril 1937 Forte dei Marmis) oli aastatel 1993–2013 belglaste kuninganna. Ta on Albert II abikaasa.
Czechowice-Dziedzice
Asula sai linnaõigused 1951. aastal ja kandis esialgu nime Czechowice. Praeguse nime sai linn 1958. aastal.
Paola (belglaste kuninganna)
Tema sünninimi on Paola Margherita Maria Antonia Consiglia Ruffo di Calabria. Ta sündis Sinopoli krahvi ja Guardia Lombarda hertsogi vürst Fulco Ruffo di Calabria (1884–1946) ning tema abikaasa krahvitar Luisa Gazelli (1896–1989) tütrena. Tal oli kolm venda, kellest üks suri noorelt, ja kolm õde. Nooruses peeti teda Euroopa üheks kaunimaks naiseks. Ta sai koduse hariduse.
Ta tutvus Albertiga, kes sel ajal oli Belgia prints, 1958. aastal Roomas paavsti Johannes XXII ametisse astumise puhul korraldatud pidustustel. Nad abiellusid 2. juulil 1959. Neil on kolm last:
Czechowice-Dziedzice
Czechowice-Dziedzice on oluline raudteesõlm. Seal asuvad kivisöekaevandus ja mitmed tööstusettevõtted.
Hugo Sutt
Hugo Johannes Sutt (9. september (vkj)/ 22. september 1912 Tallinn – 14. aprill 1940 Tallinn) oli eesti ooperilaulja.
Paola (belglaste kuninganna)
Kuninganna Paola räägib prantsuse, itaalia, saksa ja inglise keelt. Teda on kritiseeritud selle eest, et ta ei räägi hollandi keelt, mida räägib emakeelena 60% belglastest.
Hugo Sutt
Ta esines baritoni, hiljem tenorina, 1934–1935 Vanemuises, seejärel Estonias, nii ooperites kui ka operettides.
Paola (belglaste kuninganna)
Vastavalt Belgia põhiseadusele ei ole kuningannal mitte mingisuguseid kohustusi. Paola osaleb oma maa ühiskondlikus elus ja saadab oma abikaasat mitmesugustel üritustel, täites niiviisi esindusülesandeid.
Erilist tähelepanu pöörab Paola vaeste laste abistamisele. 1992. aastal organiseeriti Kuninganna Paola sihtasutuse nimeline fond. See on suunatud niisuguste organisatsioonide toetamisele, kes töötavad noortega, selleks et aidata neil kohaneda ühiskonnaga, saada haridus, leida tööd ja võidelda uimastitega. Paola on organisatsiooni Child Focus aupresident – see on ülemaailmne organisatsioon, mis tegeleb kadunud laste otsimisega.
Hugo Sutt
Ta suri Tallinna Keskhaiglas angiini põhjustatud veremürgistuse tõttu ja maeti 16. aprillil Tallinna Metsakalmistule.
Isiklikku
Hugo Sutt oli aastatel 1938–1940 abielus baleriin Klaudia Maldutisega.
Nothing to Lose
"Nothing to Lose" on Billy Talenti kolmas singel debüütalbumilt "Billy Talent".
Laul räägib noorukist, kes plaanib enesetappu. Nimetu nooruk kannatab tõrjumise ja depressiooni all, kuid tema vanemad vaatavad sellest mööda: -Teacher said it's just a phase/When I grow up my children will probably do the same. Loo lõppedes võib aru saada, et ta sooritaski enesetapu.
Iga kord, kui seda lugu mängiti kindlates raadiojaamades, annetas Billy Talent 1 dollari laste abitelefoni organisatsioonile.
Video
Laulu video lavastas Sean Michael Turrell. Mustvalge video peategelane on nooruk, kelle nägu varjab terve loo vältel must kapuuts. Nooruk peab päevikut, milles ilmnevad osad laulu sõnadest ning pildid. Hiljem teda hakatakse mõnitama ning tema käest rebitakse tema päevik ära. Ta on sunnitud ära jooksma. Video lõpus nooruk läheb kooli garaaži kus on autod. Ta võtab pikemat sorti vooliku ning ühendab ühe otsa summutisse, ning teise toruotsa autosse, kuhu ta ka ise sisse istub. Seejärel ta käivitab auto ning mürgised gaasid lämmatavad ta. Sellele viitavad ka laulu sõnad: There's nothing to gain/And I just died today, mis viitab, et enesetapja oli läinud oma plaaniga lõpuni välja. Video lõpus näidatakse tema päevikut, mis on lahti leheküljelt, kus on joonistatud auto ja tema kavatsused kirjutatud. Samuti viitavad laulusõnad sellele: "There's nothing to gain / My notebook will explain.
Video lõpus kuvatakse tekst: THERE'S LIFE BEYOND THESE WALLS ('elu on ka siit väljaspool')
LASTE ABITELEFON JEUNESSE, J'ÉCOUTE 1 800 668 6868 www.kidshelpphone.ca
Aleksei Kudrin
pisi|Aleksei Kudrin (2006) Aleksei Kudrin (vene keeles Алексей Леонидович Кудрин; sündinud 12. oktoobril 1960 Lätis Dobeles) on Venemaa riigitegelane. Ta oli rahandusminister alates 18. maist 2000 ja üks asepeaministritest alates 24. septembrist 2007 kuni 26. septembrini 2011.
1996. aastast on ta Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik.
Kudrin sündis sõjaväelase peres. Algul õppis ta Dobele 2. keskkoolis, aga lõpetas Arhangelski 17. keskkooli. Seejärel töötas ta 2 aastat Leningradis NSV Liidu kaitseministeeriumi Tagala ja Transpordi Akadeemia mootorite praktilise õppe laboratooriumis automehaaniku ja instruktorina.
Kudrin lõpetas 1983 Leningradi Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna.
pisi|Aleksei Kudrin (2003) pisi|Dmitri Medvedev ja Aleksei Kudrin (2009) 1996. aasta augustis pärast Sobtšaki valimiskaotust siirdus Kudrin rahandusministri Anatoli Tšubaisi kutsel Moskvasse, asudes tööle presidendi administratsiooni juhataja asetäitja ja keskkontrollivalitsuse juhatajana. Putin tuli koos temaga Moskvasse ja neid peeti Tšubaisi meesteks.
1997. aasta märtsis sai ta rahandusministri asetäitjaks. 14. jaanuaril 1999 siirdus Kudrin tööle Ühendatud Energiasüsteemidesse, juunis naasis rahandusministri asetäitja kohale (sellel kohal oli tema eelkäija Putin). Alates 29. aprillist 1997 kuni 6. aprillini 1999 oli ta Rahvusvahelise Valuutafondi Venemaa-poolne aseesimees. Alates 6. maist 1997 kuni 22. märtsini 1999 oli ta Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga Venemaa-poolne aseesimees. Alates 13. novembrist 1998 kuni 25. septembrini 1999 oli ta Venemaa esindaja Valgevene ja Venemaa Liidu täitevkomitees. Alates 31. maist 1999 oli ta Venemaa rahandusministri esimene asetäitja.
18. mail 2000 tõusis Kudrin rahandusministriks ja jäi sellele kohale rohkem kui 11 aastaks. Kuni 9. märtsini 2004 ja 24. septembrist 2007 kuni 7. maini 2008 oli ta ühtlasi Venemaa asepeaminister.
Alates 17. oktoobrist 2008 oli ta Venemaa presidendi juures tegutseva Venemaa rahandusturu arengu nõukogu liige, alates 3. detsembrist 2008 selle nõukogu esimehe asetäitja ja alates 4. jaanuarist 2010 nõukogu esimees. Alates 11. jaanuarist 2010 oli ta majandusarengu ja integratsiooni valitsuskomisjoni liige.
25. septembril 2011 tegi ta avalduse, et ei kavatse jätkata tööd valitsuses, mille peaminister on Dmitri Medvedev. 26. septembril lahkus ta ametist.
1. novembril 2013 astus ta Vene Föderatsiooni presidendi juures asuva majandusnõukogu presiidiumi liikmeks. 2015-2018 juhtis Boris Mintsile kuuluva mitteriikliku pensionifondi "Future" juhatust. 20. aprillil 2016 asus juhtima Venemaa Strateegilise Uurimise Keskuse juhatust.
22. mail 2018 kinnitas Venemaa Riigiduuma tema Venemaa Kontrollikoja esimeheks. 29. novembril 2022 kinnitas ta tagasiastumist esimehe kohalt.
Peterburi ülikool
Peterburi Riiklik Ülikool (vene keeles Санкт-Петербургский государственный университет) on Venemaa üks vanemaid, suuremaid ja olulisemaid ülikoole, mis asub Peterburis. Ülikoolis on 24 teaduskonda, 13 uurimisinstituuti, Kanada Kolledž, sõjaväelise õppe osakond ja spordi õppetool. 2004. aasta seisuga oli ülikoolis 4055 õppejõudu. Ülikoolil on kaks peamist linnakut: Vassili saarel ja Peterhofis.
Nõukogude ajal kandis ülikool Leningradi Riikliku Ülikooli nime ja seal õppisid näiteks india keeleteadlane ja polüglott Mahapandit Rahul Sankrityayan, matemaatikud Vladimir Ivanovitš Smirnov, Juri Linnik ja Aleksandr Aleksandrov, füüsik Vladimir Fok, astrofüüsik Viktor Hambardzumjan, botaanikud Vladimir Komarov ja Vladimir Sukatšev, ajaloolased Jevgeni Tarle ja Boriss Grekov, filoloogid Lev Štšerba, Vladimir Propp ja Viktor Žirmunski, orientalistid Vassili Struve, Jossif Orbeli ja Boriss Piotrovski, sotsiaalpsühholoog Boriss Parõgin.
Ülikooli lõpetanute seas on kaheksa Nobeli auhinna laureaati: Ivan Pavlov (füsioloogia ja meditsiin, 1904), Ilja Metšnikov (füsioloogia ja meditsiin, 1908), Nikolai Semjonov (keemia, 1956), Lev Landau (füüsika, 1962), Aleksandr Prohhorov (füüsika, 1964), Wassili Leontief (majandus, 1973), Leonid Kantorovich (majandus, 1975) ja Jossif Brodski (kirjandus, 1987). Ükski neist ei töötanud auhinna saamise ajal selles ülikoolis ega olnud seal ka oma auhinnaväärset uurimistööd teinud.
1989. aastal avati ülikoolis sotsioloogiateaduskond. 1991. aastal nimetati kool taas Peterburi Riiklikuks Ülikooliks. 1993. aastal avati juhtimise teaduskond, 1994. aastal rahvusvaheliste suhete teaduskond ja 1995. aastal meditsiiniteaduskond.
Eesti keel ja kultuur Peterburi Riiklikus Ülikoolis
Esimest korda oli Peterburi Riiklikus Ülikoolis võimalik eesti keelt õppida 2001. aastal, kui Tartu Ülikooli õppejõud Raili Pool ja Sirje Rammo viisid seal läbi mõnenädalasi eesti keele intensiivkursuseid. 20. veebruaril 2004. aastal avati ülikooli filoloogiateaduskonna ruumes eesti keele kabinet. 2007. aastal avati Peterburis soome ja ungari keele eriala kõrvale ka eesti keele ja kirjanduse eriala bakalaureuseõpe ning võeti vastu esimesed viis üliõpilast. 2015. aasta septembris avati eesti keele eriala magistriõpe.
Alates 2002. aastast saab Peterburi Riiklikus Ülikoolis eesti keelt ja kultuuri õppida eesti keele ja kultuuri akadeemilise välisõppe programmi (EKKAV) raames. Esimese eesti keele lektorina asus Peterburis 2002. aastal tööle Maarja Hein. Programmi koordineeris Eesti Instituut, alates 2021. aastast haldab programmi Haridus- ja Noorteamet.
Peterburi Riiklik Ülikool ja Vilniuse Ülikool olid kaks esimest ülikooli, kus eesti keele ja kultuuri akadeemilise välisõppe programmi (EKKAV) raames hakati õpetama eesti keelt ja kultuuri. Järgnesid riiklik ida keelte ja kultuuride instituut (INALCO) Pariisis ja 2005/2006. õppeaastast ka Göttingeni ülikool Saksamaal. 2021. aasta seisuga õpetatakse eesti keelt kokku umbes 30 kõrgkoolis nii Euroopas, Ameerikas kui ka Aasias, neist kümnes välisülikoolis töötab Eesti riigi lähetatud eesti keele ja kultuuri lektor.
Eesti keele ja kultuuri lektorid
...
Christoph Sumann
200px|pisi|Christoph SumannChristoph "Sumi" Sumann (sündinud 19. jaanuaril 1976 Judenburgis) on endine Austria laskesuusataja, kes on võistles laskesuusatamise MK-etappidel aastatel 2000–2014.
Sumann sai 2003. aasta MM-il Hantõ-Mansiiskis kaheksanda koha sprindis ning oli kümnes nii 20 km eraldistardiga sõidus, kui ka 12,5 km jälitussõidus. 2005. aasta maailmameistrivõistlustel Hochfilzenis suusatas ta viimast vahetust 4×7,5 km teatesõidus Austria meeskonnas, kes sai pronksmedali, kus peale tema osalesid veel Daniel Mesotitsch, Friedrich Pinter ja Wolfgang Rottmann. Austria kaotas võitjaks tulnud Norrale 43,3 sekundiga ja kasutas nelja lisa padrunit, Norra aga pidi samas kasutusele võtma seitse lisa padrunit. Hõbemedali saanud Venemaa kasutas viit lisalasku ja kaotas Norrale 26 sekundiga.
Laskesuusatamise MK-võistlustel saavutas Sumann kuus etapivõitu. Esimene MK-etapi võit tuli 2001. aastal Osbrlies sprindis.
Asteroid
Praegu on teada umbes 338 000 asteroidi. Nende koguarv arvatakse ulatuvat miljonitesse.
Nimetus
Asteroidide ametlik nimetus oli kuni Rahvusvahelise Astronoomiauniooni XXVI peaassambleeni 24. augustil 2006 "väikeplaneedid". Nüüd on nad arvatud Päikesesüsteemi väikekehade hulka.
Neid on nimetatud ka "planetoidideks" ('planeedisarnasteks [taevakehadeks]').
Sõna "asteroid" tähendab õieti 'tähesarnane [taevakeha]' (vanakreeka sõnast ἀστήρ astēr 'täht'). See nimetus ei tulene asteroidide füüsikalisest sarnasusest tähtedega (mida neil ei ole), vaid sellest, et enamikus teleskoopides paistavad nad punktidena (nagu tähed), mitte ketastena (nagu planeedid).
Asteroiditaolisi kehi, mille läbimõõt on palju väiksem kui 1 km, nimetatakse meteoorkehadeks.
Asteroidide kuju ja suurus
Asteroidid on ebakorrapärase kujuga, sest nende gravitatsioon ei ole piisav, et nad kerakujuliseks muutuksid.
On arvutatud, et tegelikult on üle 1-kilomeetrise läbimõõduga asteroididest teada vaid 5%, 100 meetri suurustest objektidest aga ainult 0,1%. Astronoomilises kirjanduses liiguvad väited, et 100-meetriste ja suuremate asteroidide arv võib ulatuda 300 000-ni.
Suurimad asteroidid
Kuni 2002. aastani oli suurim teadaolev asteroid 1 Ceres. 24. augustil 2006 arvati Ceres kääbusplaneetide hulka.
Kuiperi vööst avastati asteroidid 50000 Quaoar (läbimõõt 1250 km), 90482 Orcus (läbimõõt 1600–1800 km) ja 2003 UB313 (läbimõõt 2500–3200; nüüd kääbusplaneediks kvalifitseeritud).
Kuiperi vööst kaugemal avastati 2003. aasta lõpus suur asteroid 90377 Sedna (läbimõõt 1700 km).
Suured asteroidid on veel 2 Pallas, 3 Juno, 4 Vesta, 5 Astraea, 6 Hebe, 7 Iris, 10 Hygeia ja 15 Eunomia.
Félix Ziem
Félix-Francois Georges Philibert Ziem (26. veebruar 1821 Beaune – 10. november 1911 Pariis) oli prantsuse maalikunstnik, Barbizoni koolkonna esindaja.
Asteroid
Asteroidide koostis
Asteroide liigitatakse nende albeedo ehk valguspeegeldusteguri järgi, mille abil saab oletada, millest asteroidid koosnevad.
Félix Ziem
Ziem alustas kunstiõpinguid Dijoni arhitektuurikoolis ja töötas mõnda aega arhitektina. 1839. aastal kolis Marseillesse, kus Adolphe Monticelli tutvustas talle maalikunsti põhitõdesid. Aastail 1845–1848 reisis Itaalias, kus põhiliselt tegeleski maalikunstiga. Hobist sai põhitegevusala. Veneetsias valmisid tal maastikumaalid, portreed ja natüürmordid.
Asteroid
Asteroidide asukoht
See jaotus vastab vaid hetkeseisule, planeetide häirituste mõjul võivad asteroidid minna ühest tüübist teise.
Félix Ziem
Aastal 1849 esitleti tema töid Pariisi Salongis (Salon de Paris) ja need olid mitu aastat püsiekspositsioonis.
Asteroid
Asteroidid, mille periheel jääb Marsi orbiidi sisse
Asteroide, mille periheel jääb Marsi orbiidi sisse, on teada alla saja. Neid võib jagada kolme tüüpi ja neid nimetatakse tuntuima esindaja järgi:
Félix Ziem
Aastal 1857 tunnustas Prantsusmaa valitsus teda Auleegioni ordeni rüütlikraadiga.
Félix Ziem suri 1911. aastal ja ta maeti Père-Lachaise'i kalmistule.
Asteroid
Asteroidid, mille periheel jääb Jupiteri orbiidi sisse
Enamik asteroide tiirleb ümber Päikese Marsi ja Jupiteri vahel ega lähe meile eriti korda. Rõngakujulist piirkonda 2–4 aü Päikesest nimetatakse asteroidide vööks ning seal tiirleb 98% kõigist avastatud väikeplaneetidest. Tiiru ümber Päikese teevad nad 3–9 aastaga. Suure asteroidide vöö sees tuntakse ka suhteliselt tühje alasid, näiteks Kirkwoodi augud.
Asteroidide vööst kaugemal paiknevad asteroidid
Esimene asteroidide vööst kaugemal paiknev asteroid 588 Achilles avastati 1904. Selle orbiit ühtib Jupiteri omaga.
Selliseid asteroide on avastatud üle 20. Kõik nad on nimetatud Trooja sõja tegelaste järgi. Troojalased jagunevad kaheks rühmaks, millest üks liigub 60 aü Jupiterist eespool, teine osa samapalju tagapool. Tegemist on süsteemi Päike-Jupiter tasakaalu punktidega, mida kutsutakse Lagrange'i punktideks kuulsa prantsuse matemaatiku järgi, kes selliste punktide olemasolu juba 1772 ennustas.
Asteroidid, mille periheel jääb Jupiteri orbiidist välja
Neljas ala jääb teisele poole Jupiteri ja seda nimetatakse Kuiperi vööks. Sealt arvatakse pärinevat lühiperioodilised komeedid. Neid tuntakse ka kentauride nime all. Nende koostis sarnaneb rohkem komeetide või Kuiperi vöö objektidega.
Kuidas asteroidid tekkisid
Asteroidid on arvatavasti aine, mis jäi üle planeetide tekkimisel umbes 4,6 miljardit aastat tagasi. Jupiteri tugev gravitatsiooniväli ei lubanud planeedialgetel korralikku planeeti moodustada. Selle asemel jäid nad igaüks omaette tiirlema. Aegade jooksul on kümneid tuhandeid väikeplaneete Marsi ja Jupiteri vahelisest asteroidide vööst välja heidetud. Seda põhjustavad asteroidide omavahelised põrked ja Jupiteri gravitatsioonilised häired.
Heinrich Olbersi esitatud asteroidide tekkimise hüpoteesi järgi on asteroidid selle planeedi jäänused, mis kunagi tiirles Marsi ja Jupiteri vahel. See hüpotees pole kuigi tõenäoline, sest nii avastatud kui ka avastamata asteroidide kogumassiks arvatakse olevat 2,3x1021 kg ehk 3% Kuu kogumassist. Samuti pole teada, kuidas planeet selliselt puruneda võib.
Nüüdisajal peetakse tõenäolisemaks, et moodustuva Jupiteri segava mõju tõttu planetesimaalid seal planeeti ei moodustanudki, vaid lagunesid omavaheliste põrgete tõttu asteroidideks ja meteoorkehadeks. Seega kuuluvad asteroidid Päikesesüsteemi ürgsete kehade hulka, mistõttu nende uurimine aitab aru saada ka planeetide tekkimisest.
H. Raudsaare raamatus "Pilk tähistaevale" on asteroidide päritolu kohta neli hüpoteesi:
Asteroidide ohtlikkus Maale
Enamiku asteroidide orbiit jääb Marsi ja Jupiteri vahele ning seetõttu on need Maale üsna ohutud. Umbes 160 asteroidi trajektoor võib aga lõikuda Maa orbiidiga.
Atmosfäär kaitseb Maad väikeste, kuni 50-meetriste kosmiliste kehade eest. Need kivimeteoriidid põlevad atmosfääri ülemistes kihtides ära. Atmosfäär ei kaitse Maad 100 meetrist suuremate kehade eest.
Umbes 250-meetrised ja suuremad asteroidid võivad jõuda maapinnani, kusjuures põrkekohale tekiks vähemalt 5-kilomeetrise läbimõõduga kraater. Samade mõõtmetega komeet plahvataks küll õhus, kuid tekkiv lööklaine poleks otsekontaktist vähem ohtlik. Maale langev komeet on samasugusest asteroidist ohtlikum, kuna komeetide keskmine kiirus on 58 km/s potentsiaalselt ohtlike asteroidide 21 km/s vastu.
Globaalset katastroofi põhjustada võivate 1-kilomeetriste ja suuremate asteroidide arv võiks olla umbes 2000. Ühe niisuguse asteroidi kohtumine maakeraga tekitaks plahvatuse energiaga kuni 200 000 Mt. Selline katastroof ei pruugi tähendada veel kogu maapealse elu või inimkonna hävimist, kuid põllumajanduse kokkuvarisemine võib põhjustada vähemalt 1,5 miljardi inimese hukkumise. Selliseid katastroofe võib ette tulla kord poole kuni ühe miljoni aasta jooksul.
NEO
NASA on loonud Maa-lähedase objektide eriprogrammi (Near Earth Object; NEO), selle töötajad jälgivad kõiki enam kui kilomeetrise läbimõõduga kosmilisi esemeid Maa lähistel või orbiidil, mis meie koduplaneeti kokkupõrkega ähvardavad.
Kosmiliste kokkupõrgete ohu mõõtmiseks on kasutusel nn. Torino skaala, millel number 1 tähistab kokkupõrke ülimalt ebatõenäosust, 10 aga globaalset kliimakatastroofi põhjustavat kokkupõrget. Viimast on oodata vaid kord 100 000 aasta jooksul. Väikseimat kokkupõrkeohtu kujutab praegu vaid üks Maale lähenev asteroid aastal 2101. Skaala suuremaid numbreid ei ole isegi kasutusel.
Asteroidide uurimise ajalugu
Juba aastal 1760 leidis saksa õpetlane Johann Daniel Titius lihtsa valemi (Bode seaduse), mis seob planeetide kaugused nende järjekorranumbritega. Selles reas oli aga lünk: Marsi ja Jupiteri vahelt kaugusel 2,8 astronoomilist ühikut oli üks planeet puudu. Kui William Herschel oli 1781 avastanud uue planeedi Uraani, mis Bode seadust kinnitas, asuti avastamata planeeti innukalt otsima. Eriti entusiastlikud olid Johann Elert Bode ja Gotha tähetornis töötanud parun Franz Xaver von Zach, kes alustas otsinguid 1787. Ta piiras otsingupiirkonna sodiaagiga ning koostas endale sodiaagitähtede kataloogi, mis oli järjestatud otsetõusu järgi. Ta lootis edu saavutada metoodilise otsinguga, mis aga siiski ei andnud tulemusi. Sügisel 1799 külastas ta astronoome Bremenis, Celles ja Lilienthalis, et innustada astronoome uue planeedi otsinguil koostööd tegema.
21. septembril 1800 kohtusid Lilienthalis kuus meest: von Zach ise, Lilienthali ülemlinnapea Johann Hieronymus Schröter, kelle maailmakuulsas instrumentide kollektsioonis oli Herscheli 27-jalase fookuskaugusega reflektor, Bremeni arst Heinrich Wilhelm Matthias Olbers, kes oli Schröteri pikaajaline kaastööline, viimase teenistuses olev Karl Ludwig Harding, kes hiljem avastas kolmanda asteroidi, vanahärra Ferdinand Adolf von Ende. Nad otsustasid, et isegi kuuest vaatlejast jääb väheks ning koostasid nimekirja 24 valitud astronoomist üle Euroopa. Uurimisrühma presidendiks valiti Schröter ja sekretäriks Zach. Kogu sodiaak jagati kahekümne neljaks 15 pikkuskraadiseks tsooniks ning uurimispiirkond piirati 7–8 laiuskraadiga ekliptikast lõuna ja põhja poole. Tsoonid jagati rühma liikmete vahel liisuga. Iga liige pidi käsitsi koostama oma tsooni tähekaardi kuni kõige nõrgemate teleskoobis nähtavate tähtedeni. Igal järgneval ööl tuli see kaart uuesti koostada, nii et iga rändav taevakeha oleks avastatud. Otsitava planeedi oodatav liikumine oli umbes 30 kaaresekundit tunnis, mis pidi olema igale vaatlejale eristatav. Uuele planeedile oli juba valmis mõeldud nimi Phaeton.
pisi|Giuseppe Piazzi 1. jaanuari ööl 1801 avastas Giuseppe Piazzi, kes projektis ei osalenud, Palermo tähetorni teleskoobiga Sõnni tähtkuju tähtede asendi kontrollimiseks läbi vaadates nõrga tähe, mida ühelgi tähekaardil ei olnud. Piazzi vaatles seda tähte ka järgnevatel ööl ning jõudis järeldusele, et tegu on planeediga. Siiski avaldas ta vaatlustulemused ettevaatliku oletusega, et tegu on komeediga. Matemaatik Carl Friedrich Gauß oli leiutanud vähimruutude meetodit kasutava arvutusmeetodi, mis võimaldas määrata planeetide ja komeetide orbiite väheste asendite järgi orbiidil (vaata orbiidi määramine). Gauß arvutas Piazzi vaatlusandmete põhjal välja taevakeha orbiidi välja ning saatis tulemuse Zachil. Seejärel avastas saksa arst ja astronoom Heinrich Wilhelm Olbers objekti 31. detsembril 1801 uuesti. Ta sai nimeks Ceres.
1804 avastati Juno ja 1807 Vesta, viimase, muide, jällegi Olbers. Ka need olid nii väikesed, et ei paistnud teleskoobis punktist suurematena. Seetõttu hakati neid William Herscheli ettepanekul kutsuma asteroidideks, mis kreeka keeles tähendab 'tähekujulised'.
Järgmine asteroid, Hebe, avastati alles 1845, kuid 1850. aastaks oli neid avastatud juba 10. 1891, kui oli teada 322 asteroidi, võttis saksa astronoom M. Wolf nende otsimisel kasutusele fotograafia ja väikeplaneetide avastamise tempo tõusis tublisti. 1000. asteroid avastati juba 1923.
Asteroidide nimed ja tähistused
Pärast asteroidi avastamist antakse sellele esmane tähistus, mis koosneb aastaarvust ja sellele järgnevast kahest suurest ladina tähest. Esimene täht näitab kalendrikuu esimest või teist poolt, teine aga avastamise järjestust. Tähestiku 26 tähest ei kasutata tähte 'I', mis on sarnane numbriga '1'. Kui kalendrikuu esimesel või teisel poolel avastatakse rohkem kui 25 asteroidi, siis lisatakse tähistusele indeks 2 jne. Näiteks 2011 BA tähistab 2011. aasta jaanuari teisel poolel avastatud esimest planeeti.
Pärast asteroidi orbiidi määramist ja tema vaatlemist vähemalt kahes positsioonis, tähistatakse asteroid numbriga. Seejärel võib asteroidile anda nime, mille panemise eesõigus kuulub traditsiooniliselt avastajale. Nime ette lisatakse tavaliselt ka asteroidi number, mis lihtsustab tema hilisemat tuvastamist.
Algselt pandi asteroididele naissoost mütoloogiliste tegelaste nimesid, hiljem lisandusid geograafilised ja meessoost isikute nimed.
Fallen Leaves
Laul on kahest sõbrast, kes olid bändi liikmete sõbrad, kuid kes mõlemad oleksid äärepealt surnud heroiinisõltuvuse tõttu. Laulu sõnad toovad suhteliselt hästi välja need kohad, millega vihjatakse heroiinile, näiteks: "I left my best friends, or did they just leave me?", mis viitab sõltlase kaotustele sõprade osas, samal ajal kui tema sõltuvus suurenes. Ning tema järjepidavad lubadused: "Just one more hit, and I'll be fine. I swear to God this'll be my one last time!".
Muusikavideo
Muusikavideo lasti avalikkuse ette Kanadas 27. novembril 2006 ja üle maailma juba nädal hiljem. Video algab kukega, kes seisab liikuva auto kapoti peal, autos on Billy Talenti liikmed. "Kukk" on ka Iani kitarri hüüdnimi, milleks on „Striped Rooster”. Video jätkub sellega, et nad sõidavad mööda teed edasi, ning autole langevad vahtralehed, mis on kollased, kuid lõpuks nad jõuavad aiani, millest läbi minnes satuvad nad lõunasöögile, kus on goblinid ja muinasjutulised kollid. Üks koletistest käsib neil lugu mängida, ning nad kuuletuvad. Nad hakkavad mängima lugu „Fallen leaves”. Ühel hetkel kõnnivad bändi liikmed läbi metsa, ning jõuavad naiseni, kes ulbib väikese basseinis, silmad suletud ja pealtnäha elutult. Kui nad uurima lähevad, ärkab naine ellu ja hakkab paanitsema. See võib viidata narkomaanidele, kes on tänaval ja võitlevad elu eest. Seda näitavad ka laulu sõnad: "Run away before you drown, or the streets will beat you down." Kollid ja monstrumid sümboliseerivad inimesi, kes on narkomaaniaga nakatunud.
Juri Vladimirovitš Dolgorukov
Vürst Juri Vladimirovitš Dolgorukov (vene keeles Юрий Владимирович Долгоруков) (2. (ukj 13. november) 1740 – 8. (ukj 20. november) 1830) oli Venemaa Keisririigi sõjaväelane ja kuberner.
Elulugu
Põlvnes nimekast Dolgorukovite vürstisuguvõsast. Ta sündis vürst Vladimir Petrovitš Dolgorukovi (1699−1761) ja tema abikaasa vürstinna Jelena Vassiljevna Hilkova (suri 1761) pojana. 1749. aastal kirjutati ta lapsena sõjaväeteenistusse. Osales Seitsmeaastases sõjas, kus sai kahel korral haavata. Samuti võttis osa sõdadest Türgiga aastail 1773–1774 ja 1787–1791. 1773. aastaks oli ta tõusnud kindralporutšiku aukraadini. Aastal 1787 sai temast Preobraženski kaardiväepolgu alampolkovnik. 1790−1793 oli erus, seejärel astus taas teenistusse ja oli 1794−1795 Moskvas diviisikomandör. Vastuolude tõttu krahv Zuboviga oli sunnitud taas erustuma, kuid Paul I ajal 1796. aastal nimetati Moskva sõjakindralkuberneriks ja Astrahani grenaderipolgu šeffiks. 1799. aastal lahkus ta lõplikult teenistusest ning elas edaspidi oma Moskva palees ja linnalähedases Petrovskoje-Razumovskoje mõisas.
Perekond
Vürst naitus 1774. aastal krahvinna Jekaterina Aleksandrovna Buturlinaga (1750−1811). Sellest abielust sündis kolm last. Ainus poeg vürst Vassili Jurjevitš Dolgorukov (1776−1810) oli kindralmajor ja diviisikomandör.
Edward Maufe
Sir Edward Brantwood Maufe (12. detsember 1883 Ilkley – 12. detsember 1974 Buxted) oli inglise arhitekt. Alates 1954. aastast rüütel.
Tartu piiramine (1704)
Tartu piiramine oli 1704 Põhjasõjas toimunud sõjaline operatsioon, mille tulemusena langes Tartu linn Rootsi kuningriigi käest Vene tsaaririigi vägede kätte.
Piiramine Šeremetevi juhtimisel
4. juunil (vkj) 1704 saabus Tartu alla kindralfeldmarssal Boriss Šeremetevi (1652–1719) juhitud Vene jalavägi. Järgmisel päeval jõudis kohale laevastik ja koos alustati linna piiramist. Tartu komandant Carl Gustaf Skytte (1647–1717) andis käsu põletada eeslinnad ja püüdis organiseerida linna kaitset. Kõige kriitilisematele positsioonidele Jakobi ja Saksa värava vahel, mida kaitses ainult keskaegne Tartu linnamüür, paigutati peamiselt eestlastest koosnevad Tartu, Põltsamaa ja Nõo maapataljonid. 9. juunil piirati linn täielikult sisse.
Vene väed hakkasid linna pommitama 11. juunil (vkj), pidevam pommitamine algas 14. juunil (vkj) kell pool seitse õhtul. Vene värav, mida kaitses Põltsamaa pataljon, sai raskeid tabamusi. Nõrga koha tugevdamiseks rajati kiiresti värava ette muldkindlustus, kuhu paigutati 6 suurtükki. Venelaste suurtükituli langes linnale peamiselt kolmest suunast: üle Emajõe, Tähtverest ja Riia mäelt. Kaitsjad tegid Jakobi väravatest Tähtvere suunas väljasööstu, kuid venelaste positsioonidelt väljalöömine ebaõnnestus. Pommitamise tõttu said kannatada linnaelanikud, purustati Maarja kirik ja selle kõrval asunud koolimaja.
Peeter I saabumine ja tormijooks
Arvulisest ülekaalust hoolimata – umbes 23 000 venelast 4000 Rootsi sõduri vastu – ei suutnud Šeremetjev linna vallutada. 3. juulil (vkj) Narva piiramiselt saabunud Vene tsaar Peeter I otsustas lahingu põhiraskuse suunata Vene värava ümbrusse Emajõega piirnevale lõigule. Tiheda pommitamise tulemusena 7.–13. juulil varises linnamüür Vene ja Jakobi väravate vahel mitmes kohas kokku.
13. juuli õhtul alustasid venelased tormijooksu. Vene värava ette rajatud muldkindlustus vallutati ja seal asunud suurtükid suunati linna kaitsjate poole. Sissemurret peatama tõmmati linna kaitsjaid kõigilt positsioonidelt. Äge võitlus värava ümbruses kestis kuni kella üheksani hommikul.
Vältimaks venelaste vägivalda vallutatud linna kodanike kallal, otsustas Skytte kapituleeruda. 14. juuli õhtul marssisid Vene väed linna.
Tagajärjed ja järelkaja
Vene vägede piiramise tõttu kannatas Tartu rängalt: 200 majast oli 50 täiesti hävitatud, teistel oli suuremaid või väiksemaid purustusi.
Pärast Tartu langemist suundusid vabanenud lisajõud Peeter I ja B. Šeremetjevi juhtimisel appi Narvat piirama.
Vallutatud Tartu ülemkomandandiks määrati Pihkva vojevood Kirill Narõškin, kes oli selles ametis kuni 1710. aastani, mil ta määrati Peterburi esimeseks komandandiks.
1708. aastal otsustas Vene võim Tartu linna hävitada, kuna lepingu järgi pidi Liivimaast saama Rzeczpospolita valdus. Müürid ja enamik säilinud maju lasti õhku, teisaldatav vara viidi Venemaale (sh Tartu Jaani kiriku katuseplekid). Samuti küüditati Venemaale Vologdasse Tartu linnakodanikud.
Käsu Hans kirjutas umbes 1708 Tartule Põhjasõjas Vene vägede läbi sündinud kannatustest 32-salmilise lõunaeestikeelse kaebelaulu "Oh! ma waene Tardo Liin...". Oma aja kohta kunstiliselt mõjukas isikustatud monoloog säilis rahvasuus. Selle varaseim üleskirjutus pärineb aastast 1714 pastor Johann Heinrich Grotjahnilt Tartu Jaani koguduse meetrikaraamatus. Trükis ilmus monoloog 1902.
Australian National University
Australian National University (lühend ANU) on riiklik ülikool, mis asub Austraalias Canberra Actoni linnaosas.