cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tellaste
Tellaste ehk Telläste on küla Võru maakonnas Võru vallas. Külas on 1 elanik.
Aastatel 1991–1997 asus küla Meremäe vallas ja 1998–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) Vastseliina vallas.
The Cure
The Cure on Suurbritannia ansambel, mis asutati aastal 1976. Bändi on keeruline ühe kindla muusikastiili alla liigitada, kuid kõige tihedamini seostatakse neid gothic rock 'iga. Ainuke järjepidev bändiliige on olnud Robert Smith.
Liikmed
pisi|Robert Smith
Lahepera
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Kanali läbilaskevõime
e.Shannoni 3. teoreem ---
Telekommunikatsioonis iseloomustatakse kanaleid läbilaskevõimega.Allika lähteandmete täpseks taastamiseks vastuvõtjas on nõutav,et keskmine sümbolivigade tõenäosus oleks suhteliselt väike.Oluline on küsimus:kas on olemas selline piisava keerukusega konalikodeerimis skeemi,mille korral allika sõnumi bitivea tõenäosus on väiksem ükskõik millisest etteantud positiivsest arvust.(st.nii väike kui soovime ja kanalikodeerimis skeem jääb efektiivseks ehk kooditegur ei muutu liiga väikeseks).
Vastuse eeltoodud olulisele küsimusele annab Shannoni 2. teoreem :
Kanali läbilaskevõime vaatlemisel tuleb kindlasti arvestada ka ajaga.Kujutame,et diskreetse mäluta allika väljundtähestik ja entroopia suuruseks on mingi bittide arv sümboli kohta. Eeldame et allikas väljastab ühe sümboli sekundi jooksul,seega allika keskmine informatsiooni väljastamise kiirus on bitti/sekundis. Diskreetse mäluta kanali läbilaskevõime on määratd suurusega x bitti ühe kanali kasutamiskorra kohta. Eeldame et kanalit kasutame üks kord ajavahemiku jooksul (sekundi) ja saame kanali läbilaskevõime suuruseks ajaühikus x bitti/sekundis(ajavahemik).
Duvani rajoon
Duvani rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Mesjagutovo.
Rajoonis on 13 külaasundust, kus on kokku 47 asulat.
2010. aastal oli rajooni elanikest 63,9% venelased, 20,4% baškiirid, 12,8% tatarlased ja 1,6% mordvalased.
Sooblase
Sooblase ehk Suublasõ on küla Valga maakonnas Valga vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Taheva vallas.
Küla läbivad Võru–Mõniste–Valga maantee ja Mustjõgi.
Koerliblikas (perekond)
Koerliblikas (Aglais) on päevaliblikate perekond (või alamperekond) koerlibliklaste sugukonnast.
Nomenklatuur
Perekonnanimi Aglais on pandud kariit Aglaia järgi. Nime autor on Johan Wilhelm Dalman.
Süstemaatika
Liikide mahu erinevate käsitluste tõttu on koerliblika perekonnas kas üks või viis kuni kaheksa liiki. Igal juhul kuulub sellesse perekonda nii Eestis kui Euroopas tavaline liik – koerliblikas ehk väike-koerliblikas (Aglais urticae), kuid selle maht on eri käsitlustes erinev.
Mõned süstemaatikud paigutavad koerliblika perekonda ka päevapaabusilma (Inachis io ehk Aglais io). Sel juhul on Inachis alamperekond. Samuti arvatakse koerliblika perekonda mõnikord leinaliblikas (Aglais antiopa; tavaliselt Nymphalis antiopa) ja kollatähn-pajuliblikas (Nymphalis polychloros, Aglais polychloros).
Koerliblikaid (Aglais) käsitletakse vahel ka alamperekonnana perekonnas Nymphalis.
Vaarkali (Võru)
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.
Salme (tegelaskuju)
Salme ehk Tähemõrsja on samanimelise eesti eepilise rahvalaulu peategelane.
Esineb ka tegelasena Friedrich Reinhold Kreutzwaldi kirjutatud eeposes "Kalevipoeg", milles on esitatud Salmest rääkiva rahvalaulutüübi üks variant.
Rahvalaulust ja selle kasutamisest "Kalevipojas" on kirjutanud folklorist Felix Oinas ja mütoloog Jaan Puhvel.
Eepos
Salmet mainitakse eesti rahvuseepose esimeses loos (Kalevi tulek. Salme ja Linda).
Läänes elanud noor lesk leidis karjateelt kana, tallermaalt tedre muna ja vainult varese  poja. Ta viis nad koju ning pani kana tedremuna hauduma, varesepoja viskas nurka. Kolme kuu pärast läks lesk aita vaatama:
Kanast kasvas kena neitsi, Tedremunast teine tütar; Kanast sai Salme, sula neitsi, Tedrest Linda, libe neitsi......... Varesest sai vaenelapsi, Ohtupäine orjatüdruk,
Lese tütardele tulid kosilased. Salme lükkas tagasi kuu ja päikese kosjad ning nõustus kolmanda kosilasega, kelleks oli täht-peig, Põhjanaela vanem poeg.
Viru tantsi veeretie, Sõreliiva sõtkutie, Murupinda piinatie - Tähti-peig ja Salme-neidu Pidasivad pulmailu!
Salme pulmapeo ajal hakkasid tema poolt tagasilükatud ja ka uued kosilased Linda juures käima. Linda lükkas neist enamuse tagasi ning nõustus kuuenda kosilasega, kelleks oli Kalev. Linda ja Kalevi pulmade ajal otsustas täht-peig oma mõrsja Salmega lõpuks lahkuda. Hiljem enam Salmelt sõnumeid ei saadud, vaid tuul tõi terviseid ja vihmapisar silmavett.
Eite ei saa Salmet nägema, Õde ei Salme õnne tundma. Nutke, Salme vennakesed, Nutke, Lääne neitsikesed: Ju teilt Salme viidanekse, Pilve taha peidetakse, Ehaneiuks heidetakse, Taeva alla tõstetakse."
Petšora laht
Piirneb läänes Malozemelskaja tundraga, idas Bolšezemelskaja tundraga. Laht on madal, talviti külmub. Lahte suubub Petšora jõgi.
Erik Pommerist
Erik Pommerist (Erik av Pommern või Erik af Pommern; norra Eirik III; rootsi Erik XIII; taani Erik VII; umbes 1382 – 16. juuni 1459) oli Kalmari uniooni ja Rootsi kuningas 1396–1439, Norra kuningas 1389–1442 ning Taani kuningas 1412–1439. Erik oli Taani kuninganna ja Kalmari uniooni looja Margrete I õetütre poeg.
Erik oli suguluses nii Norra, Taani kui ka Rootsi valitsejadünastiatega, mistõttu sobis ta legaalselt ideaalselt nende kolme riigi ühismonarhiks. Erik, sündinud Bogusław oli Pommeri hertsogi Vratislav VII ja Mecklenburg-Schwerini Maria poeg. Tema vanavanemad olid Pommeri hertsog Boguslaw V ja tema teine naine Brunswick-Grubenhageni Adelheid ning Mecklenburgi hertsog Heinrich III ja Mecklenburgi hertsoginna Taani Inbeborg. Ingeborg oli Taani kuninga Valdemar IV tütar. Ta oli 1406. aastast abielus Inglismaa kuninga Henry IV tütre Philippaga. Tema õde Katarina oli abielus Baieri hertsogi pojaga.
Kuni 1412. aastani valitses Kalmari uniooni tegelikult aga tema vanatädi Margrete I, Erik oli reaalselt kuningatiitliga kroonprints. Tema iseseisev valitsemine oli suhteliselt edutu, ta mässis Kalmari uniooni kuuluvad Põhjamaad sõtta Holsteini hertsogitega, et saada endale Jüütimaa lõunaosa. Saksa-Rooma riik küll tunnustas teda kogu Jüütimaa valitsejana, ent Holsteini hertsogid mitte. Reaalselt see sõda talle edu ei toonud ning kurnas vaid riigi majandust.
Tema saamatu välispoliitika jätkus ka pärast seda sõda, lisaks sellele ei suutnud Erik maha suruda Rootsis üha laiemalt levivaid sisepingeid. 1434 algas seal Engelbrekt Engelbrektssoni mäss, misjärel ta kukutati 1439 nii Taani kui ka Rootsi troonilt.
Erik tõmbus tagasi Gotlandile, kus ta kuni 1448. aastani tegelikult valitses. 1442 eemaldati ta ametlikult ka Norra troonilt, kuid tema järglane Kalmari troonil, Christoffer von Wittelsbach, ei suutnud temaga Gotlandi tagastamise osas kokkuleppele jõuda. Ainult Norra troonile ennistamisest Erik keeldus, soovides tõusta taas kõigi Kalmari uniooni riikide valitsejaks.
1448, kui Christoffer suri, suutis tema järglane Oldenburgi Christian saavutada Erikuga kokkuleppe, millega too andis Christianile ka Gotlandi ning läks Pommerisse. 1449–1459 valitses ta seal Stolpi hertsogkonda.
Geoelement
Näiteks on hariliku parkheina levila eurosiber, ehk ta arvatakse eurosiberi geograafilisse flooraelementi, mis täpsemalt tähendab, et teda leidub Lääne-Euroopast kuni kaugele Siberisse välja.
Nahajärv
Nahajärv (ka Naha järv) on järv Valgamaal Otepää vallas Truuta külas.
Järv on limnoloogiliselt tüübilt kalgiveeline eutroofne järv.
Kanali kodeerimise teoreem
Kanali kodeerimise teoreem ehk Shannoni teoreem ehk Shannoni teine teoreem ehk informatsiooniteooria põhiteoreem on Claude Shannoni 1948. aastal sõnastatud teoreem, mille järgi on võimalik mis tahes mürataseme puhul mingi sidekanali kaudu informatsiooni teatud ülekandekiiruseni praktiliselt veatult edastada.
Sidekanalis vältimatult esinev müra põhjustab diskreetse mäluta kanali sisendsignaali × ja väljundsignaali y vahel erinevusi. Suhteliselt kõrge müratasemega kanalis võib vigade esinemise tõenäosus tõusta suuruseni, kus näiteks 100 bitist võetakse vastu 99 bitti (1% kadusid).
Näide: 1800 baiti × 8 = 18 000 bitti, seega 1% kadude puhul on 180 bitti viga jne, ehk mida rohkem edastatakse andmeid, seda suuremaks kujuneb kogu viga.
Paljude rakenduste jaoks selline usaldusväärsustase on vastuvõetamatu. Nõutav vigade tõenäosus on 10 astmel –6 (1% puhul on see 10 astmel –2).
Et asi nõuetele vastaks, kasutataksegi kanalikodeerimist, mille eesmärgiks on suurendada töökindlust kanalimürade suhtes. Kanalikodeerimine põhineb sisendandmete muundamises kanali sisendjärjestuseks ja kanali väljundjärjestuse tagasimuundamiseks väljundandmeteks nii, et kanali müra toime andmetele oleks minimaalne. Saatepoolel muundab saadetud andmed kanali sisendjärjestuseks kanalikooder ja pöördoperatsiooni vastuvõtjas teeb kanalidekooder. Kooder reguleerib järjestuse liiasust nii, et allika sümbolid saaksid vastuvõtjas taastada nii täpselt kui võimalik.
Digitaalne ehitusskeem: SAATJA(diskreetne mäluta allikas) -> kanalikooder ->kanalidekooder -> VASTUVÕTJA Kanali kodeerimise teoreem on üks informatsiooniteooria tähtsamaid tulemusi. Teoreem määrab ära kanali läbilaskevõime, kui põhimõttelise kiiruse piiri, millega võimalik edastada sõnumeid läbi diskreetse mäluta kanali suhteliselt väikese vigade arvuga. Kanalikodeerimisteoreem ei osuta, kuidas sellist head koodi moodustada, vaid näitab, et sellise koodi moodustamine on võimalik teoreemis toodud tingimuste täitmise korral.
Vana-Saaluse
Vana-Saaluse ehk Vana-Saalussõ on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.
Willem II (jalgpalliklubi)
Willem II on Hollandi linna Tilburgi jalgpalliklubi. Meeskond mängib riigi kõrgliigas.
Klubi on nimetatud Madalmaade kuninga Willem II järgi.
Ivar Sipra
Ivar Sipra (18. november 1954 – 26. november 2022) oli eesti muusik, trummar, laulja ja laulukirjutaja.
Ivar Sipra on mänginud ansamblites Positron, Mess (1975–1976), Noor Eesti (1977) ja Meie (2002). Tuntud elegantse ja nüansirikka mängustiili poolest. Alates 1990ndatest esines laulja ja laulukirjutajana.
Serbia Radikaalne Partei
Serbia Radikaalne Partei (Српска радикална странка, Srpska radikalna stranka, SRS) on paremäärmuslik marurahvuslik partei. Partei on vastu Serbia ühinemisele Euroopa Liiduga, ning on tugevalt Venemaa-meelne. Parteil on sidemed Vladimir Žirinovski juhitud Venemaa Liberaaldemokraatliku Parteiga. SRS moodustati 1991. aastal Radikaalse Rahvapartei ja Tšetnikute liikumise ühinedes, mida juhtisid vastavalt Tomislav Nikolić ja Vojislav Šešelj. Alates loomisest on erakond juhtinud Šešelj. Samas andis ta end 2003. aastal Endise Jugoslaavia Rahvusvahelise Kriminaaltribunali kätte ja oli alates 2007. aastast Haagis kohtu all. Ta naasis Serbiasse 2014.
Voldemar Sumberg
Voldemar Christian Sumberg (9. aprill 1893 Lõve vald – 13. veebruar 1965 Kemerovo oblast, Venemaa) oli eesti arst, Otto Tiefi valitsuse sotsiaalminister.
Serbia Radikaalne Partei
Šešelj äraolekul oli 2003–2008 tegevjuht Tomislav Nikolić, 2008–2012 Dragan Todorović ja 2012–2014 Nemanja Šarović.
Voldemar Sumberg
Ta õppis Tuhalaane apostliku õigeusu kihelkonnakoolis 1904–1907, Hugo Treffneri gümnaasiumis Tartus 1907–1913 ja Pärnu Aleksandri gümnaasiumis 1913–1915. Pärast gümnaasiumi lõpetamist õppis ta aastatel 1915–1918 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.
Serbia Radikaalne Partei
2008. aastal eraldus Radikaalsest parteist senise asepresidendi Tomislav Nikolići juhitud fraktsioon, mis moodustas Serbia Progressiivse Partei (SNS). Nikolić toetas erinevalt Šešeljist Serbia ühinemist Euroopa Liiduga. Sealt alates langes SRS populaarsus ning 2012. aasta valimistel parlamenti ei pääsetud, kuid Nikolići juhitud SNS sai parlamendis 58 kohta.
SRS toetab Suur-Serbia ideed ja peab end tšetnikute pärandi kandjaks.
2008. aasta parlamendivalimistel sai SRS 78 kohta 250-st. 2012. ja 2014. aasta valimistel parlamenti ei pääsetud. 2016. aasta valimistel saadi 22 kohta, kuid 2020. aasta valimistel jäi SRS taas parlamendist välja.
Voldemar Sumberg
Ta võttis velskrina osa Vabadussõjast (1918–1920).
Ta töötas aastatel 1922–1924 Tartu Ülikooli tervishoiu instituudis assistendina. Ta alustas 1922. aastal tööd Eesti Arstideseltside Liidu Tervishoiu Muuseumi asutamiseks Tartus – algul töötas asjaajajana, aastatel 1923–1944 juhatajana. Eesti Tervishoiu Muuseum ja laialdane tervishoiualane teavitustegevus kujunesid tema elutööks.
Peale püsiekspositsiooni muuseumis (alates 1928. aastast ka selle Tallinna osakonnas) korraldas ta rändnäitusi, loenguid, raadioloenguid, samariitlaste ja esmaabikursusi, andis välja trükiseid.
Ta toimetas ka ajakirja Tervis ning "Tervise käsiraamatut" (1938–1941) ja raamatut "Esimene abi õnnetusjuhtudel" (1. väljaanne – 1927, järgmised täiendatud väljaanded 1932–1943). Mõlema viimase teose kordustrükid ilmusid 1942–1944.
Ühiskondlik ja poliitiline tegevus
Voldemar Sumberg oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige aastast 1915.
Ta oli juhtivatel kohtadel olnud Tartu Eesti Arstide Seltsis, Akadeemilises Arstiteaduse Seltsis, "Vanemuise" Seltsis, Tartu Vangide Hooldamise Seltsis, Tartu Tiisikuse Vastu Võitlemise Seltsis, kirjastuses "Noor-Eesti" jne.
Teises maailmasõjas
1941. aasta Suvesõjas etendas Tervishoiu Muuseumis moodustatud vastupanurühm olulist rolli Tartu ülestõusus punavägede vastu.
18. septembril 1944 nimetati ta Otto Tiefi valitsuse sotsiaalministriks.
Septembris 1944 ei õnnestunud tal perega Eestist põgeneda, ta arreteeriti NKVD poolt 23. oktoobril 1944, mõisteti süüdi §58-1a, 58-11 järgi, karistuseks 8-aastane vabadusekaotus.
Vangilaagris ja pagenduses
Lisaks esimesele karistusele määras laagrikohus talle 1949. aastal Eesti hümni laulmise eest (EÜSi aastapäeval) veel 8 aastat vangistust range režiimiga laagris.
Pärast laagrist vabanemist viibis koos abikaasaga (küüditatud 1949. aastal) asumisel Novosibirski oblasti Zdvinski rajoonis, seejärel asus 1957. aastal arstina tööle Kemerovo oblasti Novokuznetski rajooni Targai puhkekodusse.
Eestisse teda elama ei lubatud. Suri 13. veebruaril 1965, maeti Targai surnuaiale.
Isiklikku
Tema vanem vend oli vandeadvokaat ja poliitik Herman Sumberg.
Ta oli 1922. aastast abielus Marie (Maria) Sumbergiga (sünd Johanson).
Lapsed: Ants (Hans) (1927 Tartu – 2015 Austraalia) ja Eerik (1930 Tartu – 2010 Tartu).
Robert Lattik
Robert Moritz Lattik (14. oktoober 1886 Karula vald, Võrumaa – 20. august 1950 Valga) oli eesti arst.
Lõpetas 1916. aastal Tartu Ülikooli.
Ta ning oli Antsla ja Tartu linnaarst ning Arstide Koja nõukogu liige.
Arreteeriti NKVD poolt 18. detsembril 1944, suri Valga vangilaagris.
Isiklikku
Tema vend Jaan Lattik oli vaimulik ja poliitik.
Tema abikaasa Alma Lattik oli arst, nagu ka nende tütar Helbe Merila-Lattik.
Vladimir Solodov
pisi|260px|Vladimir Solodov (2019)
Vladimir Viktorovitš Solodov (vene keeles Владимир Викторович Солодов; sündinud 26. juulil 1982 Moskvas) on Venemaa riigitegelane, alates 21. septembrist 2020 Kamtšatka krai kuberner (3. aprillist 2020 kuberneri kohusetäitja). Solodov lõpetas 2004. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli riigijuhtimise teaduskonna. 2002. aastal täiendas end Pariisi Poliitikauuringute Instituudis. Aastatel 2004–2007 õppis MRÜ aspirantuuris. 2007. aastal kaitses kandidaadiväitekirja "Электронное правительство как инструмент трансформации государственного управления". Sai poliitikateaduste kandidaadiks.
2005. aastal asus ta tööle õppejõuna MRÜ riigijuhtimise teaduskonnas. Hiljem juhatas riigijuhtimise uute tehnoloogiate keskust ülikooli juures.
2015. aastal võeti Solodov riigiteenistusse. Ta määrati Venemaa Föderatsiooni Presidendi täievolilise esindaja asetäitjaks Kaug-Ida föderaalringkonnas. Ta kureeris majandus- ja sotsiaalpoliitika küsimusi.
Juunis 2018 määrati ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi valitsuse esimehe kohusetäitjaks ja 18. oktoobril 2018 esimeheks. Sellel ametikohal töötas ta kuni 3. aprillini 2020, mil president Vladimir Putin nimetas ta Kamtšatka krai kuberneri kohusetäitjaks.
Sonzogno
Sonzogno on Itaalias Milanos tegutsev muusikakirjastus. Selle asutas Edoardo Sonzogno 1874. aastal.
Esialgu oli Sonzogno prantsuse noorte heliloojate (Georges Bizet' ja Jules Massenet') teoste väljaandja Itaalias. Alates 1883. aastast hakkas kirjastus korraldama heliloomingukonkursse, kus osalesid teiste hulgas ka Giacomo Puccini ja Pietro Mascagni. Sonzogno on tänaseni itaalia noore koolkonna heliloojate (Pietro Mascagni, Francesco Cilea, Umberto Giordano jt) partituuride põhiväljaandja.
Aafrika Jalgpallikonföderatsioon
right|400px Aafrika Jalgpallikonföderatsioon või CAF (Confédération africaine de football) on üks kuuest FIFA maailmajagude jalgpalliliitudes ja esindab Aafrika jalgpalli.
Ajalugu
Liit moodustati 1957. aastal ja selle esimeseks presidendiks valiti Abdel Aziz Abdallah Salem ja Youssef Mohamed esimeseks peasekretäriks. Praegu on nendel ametikohtadel Issa Hayatou ja Sodiq Kola.
Aafrika geograafilise suuruse tõttu on Aafrika Jalgpallikonföderatsioon jagatud kuueks regionaalseks föderatsiooniks:
Liikmed
1: CAF liige, aga ei ole FIFA liige 2: NF-Board ajutine liige
Koerlibliklased
Koerlibliklased (Nymphalidae) on päevaliblikate hulka kuuluv liblikate sugukond.
Anatoomiliselt eristuvad koerlibliklased teistest sugukondadest selgesti. Nende eesjalad on taandarenenud, väikesed, ilma küünisteta, tihedate karvadega kaetud. Eestiibadel pole ükski soon paisunud. Iseloomulik on ka tiibade üla- ja alakülje erinev värvus, ülakülg on sageli väga kirev. Sageli esineb optilistest tiivasoomustest tingitud läiget.
Euroopas ja Põhja-Aasias kuuluvad kõige suuremad liblikad harilikult koerliblikaliste hulka.
Suur osa koerlibliklaste liikidest on nimetatud vanakreeka mütoloogia tegelaskujude järgi.
Mõned koerlibliklased on tuntud rändliikidena, näiteks admiral, monarhliblikas ja ohakaliblikas.
Koerlibliklaste hulka kuuluvad ka kiirgliblikad (Apatura), kelle isaste tiibade ülakülg on tume, tugevasti violetselt helkiv.
Maailmas on teada üle 5230 liigi ja 554 perekonda (Eestis 38 liiki). Seoses uute meetodite kasutuselevõtuga on sugukonnasisene süstemaatika viimasel ajal tublisti muutunud, uusim versioon sellest tugineb D. Harvey ja teiste töödele röövikute ehitusest ja molekulaarbioloogilistele andmetele. Nende põhjal võib koerlibliklaste hulka alamsugukondadena ühendada ka endise silmiklaste (Satyridae) ja helikoniidide (Heliconiidae) sugukonna.
Röövikud, nukud
Koerlibliklaste röövikud on enamasti kaetud teravate ogadega või pehmete näsadega ning tumedalt värvunud. Ogad ja näsad on selleks, et väiksemad loomad-linnud ei suudaks neid korraga alla neelata. Röövikud elavad rohttaimedel, põõsastel või puudel, vahel seltsingutena.
Nukud on rippnukud, kinnitunud tagakeha tipuga. Nad on nurgelised või ilustatud mügarakestega, sageli tugevate ogadega ning metalselt läikivad või ka kirjud.
Eri liigid talvituvad eri arengujärkudes. Talvituvad röövikud (täpikutel), nukud (kiirgliblikad) või valmikud (näiteks koerliblikas, leinaliblikas).
Koerlibliklaste röövikud on tavaliselt paljad (täpikud, võrkliblikad), ogalised (koerliblikas, päevapaabusilm) või jätketega peas ja kaelal (kiirgliblikad, lumikud). Omapärane on nõgeseliblika arengutsükkel: kevadise ja suvise põlvkonna valmikud on nii erinevad, et neid peeti algul eri liikideks.
Eesti liigid
pisi|[[Nõgeseliblikas|Nõgeseliblikal on aasta jooksul kaks põlvkonda, mis on välimuse järgi selgelt eristatavad. Pildil on Eestis jäädvustatud hilissuve põlvkonna liblika valmik.]]
Kui liblikas on saanud nime antiikmütoloogia tegelaskuju järgi, siis on ka see ladinakeelne nimeosa lingitud.
Taandega märgitud liike pole Eestist seni leitud, kuid nende esinemine Eestis on võimalik, sest neid on mõnelt naabermaalt leitud.
Konvolutsioonkood
Konvolutsioonkood on telekommunikatsioonis veaparanduskoodi tüüp signaali ja müra suhte parandamiseks.
Konvolutsioon-kooder töötleb saabuvaid sõnumijärjestusi pideva jadana.Konvolutsioonkood kahendsümbolite kooder kiirusega 1/n bitti sümboli kohta on vaadeldav lõpliku automaadina,mis koosneb M-järgulistest nihkeregistritest etteantud ühendusega moodul-2 summaatorite kaudu ja multiplekserist,mis muundab summaatorite (liitjate) väljundid järjestikkoodideks.(seega vastuvõtjas muundab demultipleksor vastupidiseks tagasi,vastupidises järjekorras).
Naelavere
Naelavere on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Silja Serenade
Silja Serenade on Eesti laevakompaniile Tallink kuuluv parvlaev, mis on ehitatud 1990. aastal Masa-Yardsi Turu laevatehases. Laev sõidab Silja Line'i kaubamärgi all Helsingi-Stockholmi liinil vahepeatusega Maarianhaminas.
2006. aastal tehti Silja Serenade'il massiivne ümberehitus, et muuta laev atraktiivsemaks ja huvitavamaks võimalikule ostjale (Silja Line oli tollal müügis). Silja Line'i ostuga läks laev 2006. aastal üle Tallinkile. Uus suurem uuendamine, mis hõlmas peamiselt restorane ja kauplusi, tehti 2014. aasta algul. Enne seda müüdi osa laeva senisest sisustusest oksjonil.
Linaleo
Linaleo on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Kääbik
Kääbik võib viidata mitmele mõistele:
Ernst Beckmann
Ernst Beckmann (30. oktoober 1887 Tartu – 26. veebruar 1963 Portland) oli eesti arst.
Lõpetas 1914 Tartu ülikooli.
Tõstamaa jaoskonnaarst. 1944 põgenes Rootsi, sealt siirdus edasi USA-sse.
Allah
150px|pisi|Sõna Allah kalligraafiline kujutis
Allah (araabia keeles الله‎ Allāh) on araabiakeelne sõna, mis tähendab 'Jumalat'. Sõna koosneb määravast artiklist al ja sõnast ilah 'jumal'. Seega tähendab Allah umbes sama, mis suure algustähega kirjutatud sõna Jumal eesti keeles. Seda sõna kasutavad nii muslimid kui ka araabiakeelsed aabrahamlike usundite järgijad (kristlased, juudid) kogu maailmas.
Islami-eelselt võis Allah tähendada ühte Meka paljudest paganlikest jumalatest või olla ka ühe suure naisjumaluse Al-Uzza meesvorm (Al-Lah). Igal juhul peetakse ülimalt tõenäoliseks, et Allah ei tähendanud araablaste paganlikul perioodil jumala üldmõistet.
Jossif Stalin
Jossif Stalin (vene keeles Иосиф Виссарионович Сталин Jossif Vissarionovitš Stalin; tegelik nimi gruusia keeles იოსებ ჯუღაშვილი Ioseb Džugašvili, vene keeles Иосиф Джугашвили; 18. detsember 1878 Gruusia, Gori – 5. märts 1953 Volõnskoje küla Kuntsevo lähedal Moskva oblastis, tänapäeval Moskva) oli Nõukogude Liidu riigi- ja parteijuht aastatel 1924–1953. Stalini nime kasutas ta esimest korda 1913. aastal.
Sünniaeg
Ametlike andmete järgi sündis Stalin 18. detsembril 1879 (vana kalendri järgi 6. detsembril 1879). Edvard Radzinski andmetel sündis Stalin tegelikult 18. detsembril (6. detsembril) 1878. Radzinski leidis väljavõtte (fotokoopia NLKP Keskarhiivis) Gori katedraali meetrikast, kus Stalini sünnikande kohta seisab kirjas: 1878. aasta 6. detsember, ristiti 17. detsembril, vanemad – Gori linna elanikud talumees Vissarion Džugašvili ja tema seaduslik naine Jekaterina Georgijevna. Ristiisa – Gori linna elanik talumees Tsihitatrišvili. Sakramentaalse ristimise viis läbi ülempreester Hahalov köster Kvinikidze juuresolekul.
Samas arhiivis on tõend selle kohta, et Jossif Džugašvili lõpetas Gori vaimuliku kooli, ja ka seal on kirjas: sündis 1878. aasta detsembrikuu 6. päeval. On säilinud ankeet, mille Stalin 1920. aastal omakäeliselt on täitnud. Seal on sünniajaks 1878.
Aastal 1922, kui Stalinist sai partei peasekretär, täitis Stalini sekretär Tovstuhha tema eest uue ankeedi, kus ta sünnidaatumiks kirjutas 21. detsember 1879. Sellest ajast vältis Stalin ankeetide täitmist ja jättis selle sekretäride teha. Nii saigi valest sünnidaatumist ametlik sünniaeg.
Haridustee
Kuigi Stalin oli nooruses andekas laulja ja õppis koolis viitele, oli ta ka rusikavõitleja, maadleja ja riiukukk. Stalini lapsepõlvesõbra Ioseb Iremašvili sõnul oli Soso Džugašvili kõige parem, aga kõige üleannetum õpilane. Nimelt kasvas ta üles vägivaldses keskkonnas. Ta kannatas tihti oma alkohoolikust isa vägivalla all ning tänavakaklused Gori linnas olid tema lapsepõlve ajal tavalised. Ta oli teiste laste suhtes armutu ja näitas harva üles kaastunnet.
Revolutsiooniline tegevus kuni 1917. aastani
Jossif Džugašvili astus 1898. aastal Gruusia sotsiaaldemokraatliku liikumise "Kolmas grupp" ridadesse, 1899. aastal heideti ta vaimulikust seminarist välja (ühe versiooni kohaselt poliitilise tegevuse, teise versiooni kohaselt eksamitele mitteilmumise tõttu).pisi|Jossif Stalin, 1912. aastal Aastail 1901–1902 oli VSDTP Tiflisi ja Batumi komitee liige. Pärast 1903. aastal toiminud VSDTP lõhenemist menševikeks ja bolševikeks, toetas algselt menševike platvormi, kuid hiljem liitus bolševikega. Osales 41 saadikuga toimunud VSDT(b)P Tampere konverentsil, mis toimus 25–30. (vkj 12–17.) detsembril 1905 Soome Suurvürstiriigis. Aastail 1906–1907 osales/organiseeris varjunime "Koba" all VSDT(b)P finantseerimiseks vajalike finantsvahendite eksproprieerimist Kaukaasias, sealhulga omal ajal kuulsas 1907. aasta Tiflisi postiraharöövis, juunikuus 1907. Oli samal ajal ka aastail 1906–1907 VSDTP Bakuu komitee liige ja VSDT(b)P IV kongressi saadik Stockholmis.
Stalin oli 1908. aastal Bakuu vanglas koos menševiku Andrei Võšinskiga. Pärast vabanemist oli Peterburis bolševike ajalehe Pravda toimetaja, pärast vahistamist viibis administratiivkorras väljasaadetuna asumisel 1911. aastal koos Jakov Sverdloviga Narõmi krais Tomski kubermangus, kust põgenes asumistelt augustikuus 1912. aastal. Pärast põgenemist elas Peterburis, kus 1912. aastal koopteeriti Vladimir Lenini toetusel VSDTP Keskkomiteesse ja VSDTP KK Vene büroosse. Oma tegevuses parteisiseses poliitikas vastandus Vene büroo välismaal emigratsioonis elavatele sotsiaaldemokraatidele (Lenin jne), kes kavandasid maailmarevolutsiooni, samal ajal kui Venemaal tegutsevad sotsiaaldemokraadid keskendusid Venemaal toimuvale.
Tema osa Oktoobripöörde ettevalmistamises oli marginaalne, põhifiguurid olid Vladimir Uljanov, Lev Trotski ja teised.
Tegevus pärast 1917. aasta oktoobripööret
Pärast 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni järgset nõukogude võimuhaaramist määrati Jossif Stalin esialgsesse bolševike, vasakesseeride ja menševike koalitsioonivalitsuses Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogus Vene SFNV rahvusasjade rahvakomissariks ja hiljem ka riigikontrolli rahvakomissariks. Samuti osales ta bolševike häälekandja Pravda juhtimises, mille ta võttis üle oma hilisemalt välisministrilt, Stalinile elu lõpuni ustavaks jäänud Vjatšeslav Molotovilt.
Venemaa Kodusõjas
1918. aastal alanud Venemaa kodusõjas osales Jossif Stalin Punaarmeesse sattunud vana keisririigi sõjaväelaste üle kontrolli teostavates rinnete Revolutsioonilistes Sõjanõukogudes Põhjarindel – Petrogradi kaitsel 1918. aasta mais Loodearmee pealetungi ajal; Lääne- ja Lõunarindel ning 1920. aastal Looderindel Nõukogude-Poola sõjas Mihhail Tuhhatševski ebaõnnestunud maailmarevolutsiooni viimisel Poola ja Lääne-Euroopasse. Kodusõja vältel konkureeris ta mõjuvõimu ja Lenini isikliku soosingu pärast sõja tegeliku juhi Lev Trotskiga, korraldades näiteks Trotski poolt Punaarmees rakendatud endiste tsaariarmee ohvitseride massilisi hukkamisi. Üks Stalini tuntumaid saavutusi oli Nõukogude Venemaad viljaga varustanud Tsaritsõni (hilisema nimega Stalingradi) kaitse organiseerimine.
1920.–1930. aastad
1920.–1930. aastatel töötas J. Stalin peamiselt VK(b)P KK aparaadiga ja esines avalikkuse ees harva. VK(b)P peasekretäri ametikoha rajas Lenin 1922. aastal spetsiaalselt Stalinit silmas pidades ning sellele ametikohale võlgnes Stalin hiljem oma kõigutamatu positsiooni NSV Liidu juhina. VK(b)P KK peasekretärina ja Poliitbüroo liikmena oli tema peamiseks vastutusalaks partei ametikohtadele inimeste määramine. Sellest punktist suutis ta oma võimu (partei nimel) laiendada ka riigiaparaadini.
Võimuvõitlus
1922. aastal alustas J. Stalin võimuvõitlust liidrikoha eest kommunistlikus parteis, tema põhiliseks vastaseks olid algetapis sõnaosav ja rahva hulgas populaarne Lev Trotski, majandustegelane Nikolai Buhharin, rahvusvahelise kommunistliku liikumise liider Grigori Zinovjev. Võimuvõitluseks L. Trotski vastu moodustas ta G. Zinovjevi ja Lev Kameneviga VK(b)P KK Organiseerimisbüroos juhtgrupi, kellega valmistas ette kõik NSV Liidu kõrgeima võimuorgani VK(b)P KK Poliitbüroo istungite päevakavad ja otsused. Aastakümnevahetusel toimunud võimuvõitluses saavutas edu Stalin, kes ajutiste poliitiliste liitudega oma potentsiaalsed konkurendid kõrvaldas (Lev Trotski, Lev Kamenev, Grigori Zinovjev, Nikolai Buhharin). VK(b)P KK Organiseerimisbüroo tegi otsuseid NSV Liidu kõrgemate parteiliste ja rahvamajanduse juhtkaadrite nomenklatuuri ametisse määramise kohta. Kõrgemasse nomenklatuuri kuuluvad ametnikud ja parteiorganisatsioonide liidrid oli ka traditsiooniliselt kommunistliku partei kongresside saadikud, mis kindlustas J. Stalinile nende toetuse kongressidel.
Hilisemal ajalookujutuse muutmisel pööras Stalin ka hiljem suurt tähelepanu, lastes kommunistliku partei ametlikus ajaloos "ÜK(b)P ajaloo lühikursus" kujutada sündmusi talle vajalikul viisil sõltumata tegelikult toimunust. Levinud oli dokumentide hilisem muutmine, sealhulgas isegi fotode retušeerimine, kust kaotati ebasoosingusse langenud ja kommunistliku partei tehtud "ebaõigetes" otsustes süüdistatud isikud.
Industrialiseerimine ja kollektiviseerimine
1930. aastail pidas Stalin eri ametikohti, nagu Rahvuste rahvakomissar ja Tööliste ja talupoegade inspektsiooni rahvakomissar. "Uue Sotsialistliku Ofensiivi" (I viisaastak) ajal oli ta mõjuka Tööliste ja Kaitsenõukogu liige. Nendelt strateegilistelt ametikohtadelt kontrollis ta kas otseselt partei nimel või parteiorganite valitsemise kaudu peaaegu kõiki valdkondi, tehes ettepanekuid ja koostades poliitilisi juhtnööre kõige kohta alates tööstusest ja kollektiviseerimisest kuni ajalookirjutuseni.
Audes
Audes on Eesti ettevõte, mis toodab heliseadmeid.
Jossif Stalin
Industrialiseerimine ja kollektiviseerimine
Kui marksistlikule tõlgendusele ja selle rakendusele Lenini valitsemisajal viidatakse kui leninismile, siis eriti I viisaastakut (1928–1932) ja II maailmasõja perioodi käsitletakse Nõukogude ajaloos tavaliselt stalinistlikuna. Jossif Stalin viis peasekretärina ellu Vladimir Lenini poliitikat, mille eesmärk oli kehtestada sotsialistlik ühiskonnakord. Selleks arendas ta industrialiseerimise loosungi all võimsa sõjatööstuskompleksi. Vahendeid selleks saadi NSV Liidu kodanike ekspluateerimisest kollektiviseerimise, töönormide kehtestamise ja sotsialistliku võistluse arendamise (stahhanovlus), tööd saboteerivate kahjurite vastaste kampaaniate ning vangide tööjõu massilise rakendamise teel. Stalin muutis korduvalt poliitilist kurssi. Nii tühistas ta Lenini algatatud uue majanduspoliitika (NEP, novaja ekonomitšeskaja politika), mis lubas areneda kollektiivmajanduse kõrval ka eraettevõtetel, hiljem keelati eraettevõtlus Nõukogude Liidus sootuks. Kollektiviseerimise käigus muutis Stalin korduvalt oma avalikke seisukohti selle suhtes, kas või mil määral tohib või peab talupoegade kollektiivmajanditesse sundimisel kasutada vägivalda.
Poliitilised repressioonid
Talle olid iseloomulikud ulatuslikud näidiskohtuprotsessid, mida ta korraldas juba 1920. aastate lõpust (vt Esimene Moskva protsess, Kolmas Moskva protsess). Avalikult olid protsessid suunatud kommunistliku partei ühtsuse tagamisele ja selle kildkondlike huvidega õõnestajate paljastamisele, tegelikult aga esitati neil kõrvuti nii tõepäraseid kui ka võltsitud tõendeid ja manipuleeriti pealtvaatajatega, et mõista hukka kõik, keda Stalin soovis. Kui algul oli protsesside tulemuseks peamiselt seniste riigi- ja parteijuhtide kõrvaldamine ametist, siis ajapikku lõppesid need süüdimõistetute pikaajaalise vabadusekaotuse ja surmaotsusteni. Nõukogude poliitiliste uurimisorganite GPU, OGPU ja NKVD siht oli uurimisalused täielikult murda. Nii tunnistas kommunismi üks peamisi ideolooge Buhharin, keda Lenini valitsusajal hüüti "partei lemmikuks", end vanglas süüdi kõigis süüdistuse punktides ja palus puhtsüdamlikku kahetsust ilmutades asjatult oma elu eest. Üksteise järel kõrvaldas Stalin parteis ja riigis nii tegeliku, näilise kui ka võimaliku opositsiooni.
Stalini paranoia süvenes, ainuvõimu saavutanuna tabas Nõukogude Liitu repressioonide ehk küüditamiste lained, kus asustati ümber terveid rahvaid (tatarlased, tšetšeenid) ( Eestis 1941 ja 1949). Kõige enam aitab tema toimepandud kuritegudest ja õudustest aru saada Aleksandr Solženitsõni suurteos "Gulagi arhipelaag". , Nõukogudevastane parempoolne trotskistlik blokk, Trotskistlik-zinovjevlik vandenõu, Suur terror
Ainuvõim ja isikukultus
1930. aastatel muutus Stalini ülistamine "geniaalse juhina", "suure Stalinina" jne nii püsivaks, universaalseks ja täielikuks, et võib rääkida tema diktatuurist. Stalini isikukultus kestis kuni tema surmani. Teda peeti nii ületamatuks riigi- ja väejuhiks kui ka geniaalseks filosoofiks ja teadlaseks. Nii näiteks väideti, et tema teos "Marksism ja keeleteaduse küsimused" on muutnud kõigi teaduste suunda. Stalini järgi nimetati nii laevu ja asutusi kui ka terveid linnu (Stalingrad, Stalinabad) ja haldusüksusi (Stalingradi oblast). Tema nime kandsid nii riiklikud kui ka rahvusvahelised auhinnad, näiteks Rahvusvaheline Stalini rahupreemia.
Välispoliitika
Kui algselt olid bolševikud tulnud võimule maailmarevolutsiooni loosungi toel, mis lubas kapitalistliku korra kiiret kukutamist kogu maailmas, siis edaspidi sai maailmarevolutsioonist Stalini jaoks retooriline vahend, millega võidi õigustada naaberriikide vallutamist ja nukurežiimide püstitamist, kuid mis ei seganud vajaduse korral suhete sisseseadmist natsistliku Saksamaaga või kapitalistlike riikidega (liitlased Teises maailmasõjas) ning lahkhelisid sotsialismimaadega (Josip Broz Tito Jugoslaavia, Mao Zedongi Hiina). pisi| Jossif Stalin, [[Molotovi-Ribbentropi pakti allkirjutamisel 23. augustil 1939]]
Teine maailmasõda
Stalini algatusel sõlmiti 23. augustil 1939 Nõukogude Liidu ja Saksamaa vahel Molotovi-Ribbentropi pakt, mida võib lugeda Teise maailmasõja alguseks ja seega Stalinit üheks Teise maailmasõja vallapäästjaks.
Stalin plaanis oodata, kuni lääneriigid on üksteist maailmasõjas välja kurnanud, ja siis ise neid rünnata. Nimetatud plaan luhtus, sest Saksamaa sai lääneliitlastest välksõjaga jagu ja pikka kurnamissõda ei järgnenud. Selle asemel jõudis Hitler Nõukogude Liitu enne rünnata: 22. juunil 1941. Hitler ründas Nõukogude Liitu ajal, mil Nõukogude Liit oli osa autorite arvates ise suurrünnakuks valmistumas ning seega kaitsetu. Seetõttu kandis Nõukogude Liit alguses tohutuid kaotusi. Lisaks oli Punaarmee valmis ainult ründesõjaks, kuid mitte kaitsesõjaks. Stalini salajasi ettevalmistusi sõjaks on oma raamatutes põhjalikult käsitlenud endine Nõukogude luuraja Viktor Suvorov, aga ka akadeemilised ajaloolased (nt Mihhail Meltjuhhov). pisi|Jossif Stalin, 1945. aastal [[Jalta konverentsil Teise maailmasõja võitjariikide juhtidega]] Stalin võttis endale ise kõrgeima sõjaväelise auastme, kuulutades end generalissimuseks. Sõja vältel vahetas ta korduvalt välja armee juhtkonna, otsustades põhiliste strateegiliste küsimuste üle isiklikult.
Stalini pärand ja hilisem diskussioon
Eksisteerib selge erinevus Stalini diktatuuri ning nii-öelda puhta isikudiktatuuri vahel. Jossif Stalin, ehkki oma isikliku poliitilise masinavärgi ehitaja, kasvatas oma võimu peamiselt partei liinis ning tegutses NLKP raames, mis eksisteeris enne ning ka pärast Stalini surma, ehkki elas üle suured muudatused. Võimuvõitlust NSV Liidus pärast 1956. aastat eristab selle eelsest ajast peamiste poliitiliste konkurentide eksiili saatmine. Stalini-järgsed parteijuhid saavutasid kiirest konsensuse selles, et partei ja riigi ladviku suhtes enam surmanuhtlust ei rakendataks; üks viimaseid surmamõistetud juhte oli NKVD endine ülem Lavrenti Beria.
Stalin oli nii NSV Liidu juht kui ka sümbol. Radzinski kirjeldab Stalini biograafias Jossif Stalini äkilist reaktsiooni, kui tema poeg Vassili kuulutas: "Ka mina olen Stalin!" Radzinski väitel karjunud Vassili isa, et isegi mitte tema ise ei ole Stalin, kuna Stalin on enamat kui inimene, Stalin on terve riik. Kui Stalini surma järel hakati tema tegevust ümber hindama, miljonite kaupa süüdi mõistetuid vangilaagritest vabastama ja tapetuid postuumselt rehabiliteerima, loobuti ka Stalinist NSV Liidu sümbolina.
Pärast Stalini surma pani NLKP Stalini võimu ajal toime pandud genotsiidi ja inimsusvastaste kuritegude eest vastutuse Jossif Stalinile isiklikult, vabastades vastutusest NLKP ja enamik teisi toonaseid juhte, kes olid võimule tulnud Stalini valitsusajal tema protežeedena ning seetõttu ka ise tema tegudes osalised. Stalini hukkamõistule Nikita Hruštšovi ajal järgnes tema osaline rehabiliteerimine Leonid Brežnevi võimul olles, mil ei tahetud rääkida Stalini-aegsetest kuritegudest.
Stalini järglased peasekretäri ametikohal (Hruštšov, Brežnev) üritasid NSVL sise- ja välispoliitikat muuta ning reformida, kasutades teadmisi ja kogemusi, mis olid omandatud Stalini ajal.
Aastal 2008 telekanali Rossija kõigi aegade tähtsaima venelase leidmiseks korraldatud rahvahääletusel sai Stalin Aleksander Nevski ja Pjotr Stolõpini järel kolmanda koha, edestades napilt Aleksandr Puškinit.
Perekond
Jossif Stalini perekond:
Isiklikku
Stalin suitsetas piipu ning armastas juua Gruusia veine (khvanchkara vein). Eraelus säilitas ta Nõukogude juhtide esimesele põlvkonnale omast lihtsat elustiili ja oli kohati koonerdamiseni kokkuhoidlik.
Oma isikliku eluloo suhtes oli Stalin kiivas. Eluajal ilmus temast Nõukogude Liidus üksainus lühike ametlik biograafia, mille käsikirja ta ise hoolikalt üle vaatas ja tsenseeris. Ka kirjanikel ei lubanud Stalin tunda liigset huvi tema tegelikku elulugu kajastavate dokumentide vastu.
Hard rock
Hard rock on vali ja agressiivne rokkmuusika vorm.
Kuigi hard rock 'i juured ulatuvad 1950. aastatesse, on vormi põhiliseks varaseks esindajaks peetud ansamblit Cream, kelle LP "Fresh Cream" ilmus 1966. aastal.
Hard rock 'ist veelgi agressiivsema kõlaga on heavy metal rock.
Eduard Gens
Eduard Gens (29. august 1883 Kavastu vald, Tartumaa – 18. juuli 1969 Springe) oli eesti arst.
Lõpetas 1912 Tartu ülikooli cum laude.
Põgenes 1941 Saksamaale.
Usupuhastuspüha
Usupuhastuspüha (varem ka õige usu ülevõtmise püha) peetakse 31. oktoobril, sest sel päeval 1517. aastal naelutas Martin Luther Wittenbergi linnakiriku uksele 95 teesi, kus ta mõistis hukka patukustutuse sedelite müütamise.
Nende ladinakeelsete teeside üle plaaniti avalikku väitlust Wittenbergi ülikoolis. Selle asemel aga levisid teesid saksa keelde tõlgituina kogu riigis ja panid liikuma sündmuste ahela, mis paisus kristliku kiriku revolutsiooniks.
Usupuhastus ehk reformatsioon uuendas lääne kiriku, kuid ühtlasi killustas selle. Liikumine ei vallanud kogu kirikut. Seda püha tähistavad või märgivad vaid luterlased ja teised reformatsiooniaja sündmustest alguse saanud kirikud.
Reformatsioon elustas ka katoliku kirikut. Kuid nüüd ei olnud ta enam oma nimele vastavalt katoliiklik, st üleüldine, vaid üks konfessioon teiste hulgas. Eri konfessioonidel oli algul raske üksteisega läbi saada. Peeti ususõdu. Pikkamööda rajas kristlaskonna jagunemine teed sallivusele: tunnustati õigust uskuda ja mõtelda erinevalt.
Algselt tähistasid luterlikud kirikud Euroopas usupuhastuspüha ehk reformatsioonipäeva eri päevadel: Lutheri sünnipäeval, surmapäeval ja Augsburgi usutunnistuse esitamise päeval (25. juuni). 1667. aastal määras kuurvürst Johann Georg II Saksimaal reformatsioonipäevaks oktoobri viimase päeva. Teised luterlikud kirikud mujal järgisid seda eeskuju ning pühana kinnistus 31. oktoober.
AC Milan
thumb|200px|AC Milan aastal 1901. Associazione Calcio Milan (lühemalt AC Milan või ka lihtsalt Milan) on Itaalias Milanos asuv jalgpalliklubi.
AC Milan loodi 16. detsembril 1899 briti Alfred Edwardsi eestvedamisel. Algne nimi oli Milan Cricket and Football Club. 1919. aastal sai klubi nimeks Milan Football Club, millest 1939. aastal sai fašistliku režiimi survel itaaliapärane Associazione Calcio Milano. Pärast sõda loobuti kirjapildist Milano, kuid Associazione Calcio säilis. Järjepidevust hinnates on klubi hoidnud nimes ingliskeelset kirjapilti Milan itaaliakeelse Milano asemel. Edwards valis ka klubi võistlusvormi värvid, mida kasutatakse siiani: punase, et tema sõnul vastaseid hirmutada, ja musta, et kutsuda appi saatanat. Klubi kodustaadion on 80 018 istekohaga Giuseppe Meazza. See on ka Milano teise suurklubi Milano Inter kodustaadion. Kuna Meazza oli Interi mängija, siis nimetavad AC Milani poolehoidjad staadioni San Siroks.
AC Milan on võitnud seitsmel korral Euroopa karika või UEFA Meistrite Liiga ning neljal korral kaotanud finaalis. Sellega on ta Madridi Reali järel Euroopa teine klubi. Kontinentidevahelise karika võitis AC Milan kolmel korral. 2007. aastal tuldi jalgpalliklubide maailmameistriks.
Klubi on võitnud 19 korda Itaalia Serie A, millega ta jagab teist kohta teise Milano klubi, Interiga. Esikohal on Torino Juventus, kes on meistriks tulnud 36 korda. Itaalia karika on klubi võitnud viiel korral ja Itaalia superkarika seitsmel korral. Itaalia superkarika võitude arvult on Milan Juventuse järel paremuselt teine klubi.
Praegune meeskond
''Seisuga 3. veebruar 2023''
Saavutused
pisi|Milani auhinnasaal
Kohtumised Eesti klubidega
29. augustil 1998 pidas Milan Sitsiilias sõpruskohtumise FC Floraga (2:1), mille ajakiri Sporditäht paigutas selle aasta tähelepanuväärsemate spordisündmuste edetabelis teisele kohale, nimetades seda "Eesti jalgpalliajaloos seni ainulaadseks sündmuseks".
Leonid Shamkovich
Leonid Shamkovich (vene keeles Леонид Александрович Шамкович Leonid Aleksandrovitš Šamkovitš; 1. juuni 1923 Rostov Doni ääres – 22. aprill 2005 New York) oli Ameerika Ühendriikide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1965).
Shamkovich tuli kahel korral Vene NFSV malemeistriks (1954, 1956). Suurmeistriks sai ta 42-aastaselt 1965. aastal. Kolm aastat varem andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse.
1954. aastal pääses ta mängima NSV Liidu meistrivõistluste finaalturniirile, kus jäi jagama 17.–18. kohta. Parima tulemuse meistrivõistlustelt sai ta aastavahetusel 1964/1965 Kiievis peetud finaalturniiril (5.–6. koht).
1972. aastal mängis ta Viljandis peetud Ilmar Raua mälestusturniiril, kus sai neljanda koha.
1975. aastal emigreerus Shamkovich Nõukogude Liidust Iisraeli, seejärel elas mõnda aega Kanadas, kust asus ümber Ameerika Ühendriikidesse.
Narva Juhkentali Kool
pisi|Narva Juhkentali Kool aastal 2012 pisi|Narva Juhkentali Kool aastal 2013 Narva Juhkentali Kool oli gümnaasium Narvas Joaoru linnaosas aadressil Raudsilla 1.
Kool asutati 1960. aastal nimega Narva Polütehniline kool (Нарвская Политехническая школа). Hiljem nimetati see ümber Narva 7. Keskkooliks (Нарвская средняя школа №7). Kool lõpetas tegevuse 2006. aastal.
Narva Juhkentali Kool oli varasema '''Narva 7. Keskkooli''' õigusjärglane. See oli mõeldud 600 õpilasele.
Kool suleti selle tõttu, et õpilaste arv pidevalt vähenes ja 2005/2006. õppeaastal õppis koolis vaid 231 õpilast.
2008. aastal üritas Narva Linnavalitsus müüa krundi ja hoone 15 miljoni krooni eest, ent kõik seitse katset seda teha kukkusid vaatamata hinna alandamisele läbi. Seepeale leidis linnavalitsus, et kui keegi hoonet ei osta, võib Narva Linnavolikogu otsustada koolihoone lammutada.
13. mail 2016 korraldati juba üheksas konkurss krundi müümiseks, seekord 330 000 euro eest. Konkursi tingimustele vastava ettepaneku tegi Tartu firma Vallikraavi Kinnisvara AS (omanikud Aivar Tuulberg ja Raivo Rand). Läbirääkimiste tulemusena selgus, et firma on nõus ostma krundi 331 500 euro eest ja ehitama sinna kaks mitmekorruselist elumaja. Kolme aasta jooksul investeeritakse 3,1 miljonit eurot. 2016. aasta suvel ostis krundi Tartu firma AS Vallikraavi Kinnisvara, mille kaasomanik on ehitusfirma Rand & Tuulberg kaasomanik Aivar Tuulberg, 331 150 euro eest. Lepingu järgi pidi firma investeerima kuue aasta jooksul 3,11 miljonit eurot ja plaanis oli ehitada korruselamu. Krundi detailplaneering võtab aega oletatavasti kolm aastat.
2016. aasta lõpus endise Juhkentali kooli hoone lammutati.
Taheva
Taheva ehk Tahiva on küla Valga maakonnas Valga vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Taheva vallas.
Varem kulges läbi küla Valga–Mõniste–Ape–Aluksne–Gulbene raudtee; külas asus Taheva raudteejaam.
Taheva küla läbib Võru–Mõniste–Valga maantee.
Külas asub mitmeid väikseid järvi. Nende seas näiteks Alumati järv, Kaaramõisa lomp, Riidjärv, Essemäe Linnajärv ja Väikene Linnajärv. Osaliselt jääb küla piiresse Laanemetsa Savijärv.
Aslan Abašidze
Aslan Abašidze (gruusia keeles ასლან აბაშიძე; sündinud 20. juulil 1938 Bathumis) on endine Adžaaria autonoomse vabariigi pea.
Abašidze on pärit tuntud gruusia (adžaari) Abašidze vürstisuguvõsast. Tema vanaisa Memed Abašidze oli tuntud kirjanik, Gruusia Demokraatliku Vabariigi parlamendi liige 1918–1921. Memed Abašidze lasti Jossif Stalini käsul 1937 maha. Aslan Abašidze isa saadeti 10 aastaks Gulagi, kuid jäi ellu.
Aslan Abašidze lõpetas 1957 Bathumi 2. keskkooli ja 1962 Bathumi Riikliku Pedagoogilise Instituudi vene keele ja kirjanduse ning inglise keele alal. 1984 lõpetas ta Thbilisi Riiklikus Ülikoolis rahvamajanduse planeerimise osakonna.
Pärast Adžaaria presidendi kohalt tagasi astumist on Abašidze elanud Moskvas.
Karjäär
Aslan Abašidze valiti Euroopa Parlamendi rahvusvahelise sõltumatu humanitaarprobleemide büroo nõukogu liikmeks.
Poliitiline tegevus
1991 asutas Aslan Abašidze partei "Kogu Gruusia Taassünni Adžaaria Liit", mis oli edukas Gruusia valimistel novembris 1995.
Kui Gruusia 1991 taasiseseisvus, sai Abašidzest Adžaaria Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu esimees. Ta oli aastatel 1990–1992 and 1992–1995 ka Gruusia parlamendi asespiiker.