cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peko (eepos)
Sündmustik
Peko ema igatseb endale miniat. Ta näeb unes linna, mis asub merede keskel. Linnas kasvab puu, mis sügisel õitseb ja talvel vilja kannab. Seal koob sukka vaeslaps Nabra, kelle Peko peab naiseks võtma. Peko sõidabki saajarahvaga Nabra juurde, Essu ja Maarja võtavad ta lahkesti vastu ja lubavad oma tütre talle naiseks. Siis sõidab Peko Nabraga koju pulmapidu jätkama. Kodus räägib ta kõigile, et kuigi Nabra oli vaeslaps, pole ta kuskil söönud nii häid sööke ega joonud nii häid jooke nagu Nabra juures.
Peko ja Nabra elavad õnnelikult koos. Nabra on virk, aitab Peko isa ja ema ning laulab põua ajal põldudele vihma. Neile sünnib kaks poega, Jorosk ja Merosk. Peko isa leiab nurmelt kiiora, sõjanuia, mille peal on salamärgid (Tuu olli nui nummõrdõt, ol´l´ kiior kirotõt). Isa oskab kirju lugeda. Ta annab kiiora Pekole ja ennustab, et seda on peagi vaja sõjas venelaste vastu. Seejärel Peko isa sureb. Varsti jääb ka Peko ema haigeks ja sureb.
Mõne kuu pärast algabki sõda. Peko käib oma liivakoopas palvetamas ja läheb siis sõtta. Ta hävitab oma kiioraga üksi palju vaenlasi, aga lõpuks võetakse ta une pealt kinni ja viiakse vangi. Peko saab oma vangistajatega siiski hästi läbi. Kuna ta koju tagasi ei tule, lähevad Nabra ja Jorosk Pekot otsima. Peko pääseb vabaks, aga Jorosk saab surma ja Nabra jääb Venemaale vangi.
Peko leinab Joroskit ja läheb tagasi oma koopasse, kus teda ootab noorem poeg Merosk. Sinna tuleb Essu, kiidab Pekot sõja lõpetamise eest ja kroonib ta seto kuningaks. Merosk abiellub vaeslaps Annega ja saab nii samuti Essu väimeheks. Peko laseb seppadel taguda suure mõõga, tapab sellega metsas palju metsloomi ja jätab need talumeestele. Siis tulevad talle surmamõtted ja ta palub seppadel taguda oma küljeluu koopia, mis jääks pärast tema surma rahvale mälestuseks. Rauast küljeluu peab valmis saama selleks ajaks, kui tema koopa kohale ehitatakse klooster. Sepad täidavad Peko käsu.
Maria Karamzina
Maria Vladimirovna Karamzina (sündinud Maria Maksimova; 19. jaanuar 1900 Peterburi – 17. mai 1942 Novõi Vasjugan) oli vene ja Eesti luuletaja, proosakirjanik, kirjanduskriitik ja tõlkija.
Elukäik
Pärast 1917. aasta revolutsioone kolis tema pere Prahasse. Seal abiellus tollane Maria Maksimova Praha ülikooli vene õigusteaduskonna privaatdotsendi Ivan Davidovitš Grimmiga, kelle isa David Grimm oli 1910–1911 olnud Peterburi ülikooli rektor. 1927. aastal asusid mõlemad elama Tartusse.
Eestis kohtus Maria Grimm Vassili Aleksandrovitš Karamziniga, ajaloolase Nikolai Karamzini venna pojapojaga. Abiellunud, kolisid Karamzinid Kiviõlisse, kus Vene kodusõja järel elas rühm vene valgeid emigrante. Maria Karamzinal oli kolm poega: üks esimesest, kaks teisest abielust.
Pärast Eesti liitmist NSV Liiduga 1940. aastal arreteeriti aadlik ja endine rittmeister Vassili Karamzin 17.märtsil 1941, 1941. aasta 30. juunil lasti ta maha. Tema naine ja alaealised lapsed küüditati 14. juunil 1941 Volkovo asulasse Narõmi krais Siberis. . Maria Karamzina suri 1942. aasta mais nälja ja haiguste kätte haiglabarakis Tomski oblastis, Novõi Vasjugani asulas. .
Hiljem võttis üks Maria Karamzina kunagisi Kiviõli naabreid lastekodust enda juurde ühe tema poja, Mihhaili. .
Looming
Maria Karamzina luulekogu "Ковчег" ilmus Narvas 1939. aastal vene kirjaniku ja Nobeli laureaadi (1933) Ivan Bunini soovitusel, kellega Maria Karamzina oli kohtunud 1938. aastal Tallinnas. Karamzina pidas kirjavahetust ka Vladislav Hodasevitši, Ivan Šmeljovi ja peapiiskop Joann Šahhovskoiga. Tema luuletused ilmusid ka kogumikus "Поэзия узников ГУЛАГа" 2005. aastal.
2008. aastal ilmus Tallinnas raamat "Ковчег: стихотворения, судьба, памятные встречи, письма И. А. Бунина к М. В. Карамзиной".
Projektijuhtimine
Projektijuhtimine (inglise keeles project management) on projekti teostamine planeerimise, organiseerimise, inimeste ja ressursside suunamise ja kontrollimise kaudu. Tuntud projektijuhtimise professor Robert K. Wysocki defineeris projektijuhtimist kui organiseeritud mõistuspärast tegevust, mille eesmärk on tagada kliendi ehk tellija soovitud eesmärkide ja nõuete rakendamine nii, et väikesi muutusi rakendades tekib ajapikku oluline lisandväärtust.
Projektijuhtimine on oma põhiolemuselt oskus tagada, et projekti ressursse kasutataks kokkulepitud eesmärkide saavutamiseks kõige efektiivsemal ja tõhusamal viisil. Projektijuhtimist suunab projektijuht, kelle võimed ja oskused muudavad projekti teostatavaks ja reaalseks.
Ajalugu
Kuni 1900. aastani haldasid tsiviilehituse projekte nende loomingulised autorid: arhitektid, insenerid ja ehitusjuhid, näiteks Vitruvius (1. sajand eKr), Christopher Wren (1632–1723), Thomas Telford (1757–1834) ja Isambard Kingdom Brunel (1806–1859). Alates 1950. aastast hakkasid organisatsioonid keeruliste ehituste puhul süstemaatiliselt rakendama projektijuhtimise vahendeid ja meetodeid. Projektijuhtimist kui distsipliini hakati rakendama erinevatel tegevusaladel, sealhulgas nii tsiviilehituses kui ka suurte kaitsekuludega seotud valdkondades.
Beerseli linnus
Beerseli linnus (hollandi Kasteel van Beersel) on keskaegne linnus Belgias Flaami Brabandi provintsis Beerselis.
Projektijuhtimine
Ajalugu
Projektijuhtimise väljatöötamise ja leviku peamisteks põhjusteks võib pidada 20. sajandi keskel toimunud globaalmuutusi ühiskonnas, millest tähtsamad on
pisi|Henry Gannt pisi|Henri Fayol
Projektijuhtimise ehk planeerimismeetodite ja kontrollisüsteemi üheks esiisaks võib pidada Henry Gantti. Ta sai tuntuks, kui võttis projektijuhtimisvahendina kasutusele nn Gantti diagrammi. Gantti diagramm on vahend, mis võimaldab kasutajal modelleerida kavandatava eesmärgi saavutamiseks planeeritavate ülesannete täitmiseks vajaliku projekti. Projektijuht saab Gantti diagrammi abil kujundada projekti kulgemisest graafilise pildi. Henry L. Gantt leiutas selle töövahendi 1917. aastal.
Beerseli linnus
Linnus oli üks osa Brüsseli kaitseehitistest, seda on esmamainitud 12. sajandil. Linnuse vanimad osad ehitati aastatel 1300–1310. Tänapäevase väljanägemise sai linnus 15. sajandil, mil lisati kohalikust valgest, pruunist ja hallist liivakivist dekoor. Kolme poolringikujulise torni valmimisaastaks on tornidele märgitud 1617, vangitorn puudus. Kivikatus valmis 17. sajandil.
Alates 1948. aastast kuulub linnus Belgia ajalooliste elupaikade ja parkaedade kuninglikule ühingule (prantsuse Association royale des demeures historiques et jardins de Belgique).
Damien Riat
Damien Riat (sündinud 26. veebruaril 1997 Genfis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib ääreründajana Šveitsi kõrgliigaklubis Lausanne HC.
Projektijuhtimine
Projekt
Projekt äris on rühma inimeste poolt teostatud omavahel seotud tegevused, mille eesmärgiks on üldjuhul ühekordse ülesande täitmine. Projekt on konkreetse eesmärgi tähtaegseks saavutamiseks kavandatud tegevuste kogum, mille elluviimine on rahaliselt piiratud.
Damien Riat
Aastatel 2012–2014 mängis Riat Kanadas Saskatchewani provintsi noorteliigas. Hooajal 2014/15 mängis Riat Rootsi klubis Malmö Redhawks ning sai kirja ka kolm mängu klubi põhimeeskonnas Rootsi esiliigas.
484 eKr
Aasta 484 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCLXX (270.) aasta ab urbe condita.
Projektijuhtimine
Projekt
Ühtlasi tuleb projektijuhtimisel lähtuda projekti eesmärkidest, mis on sõltuvalt projektitüübist samuti erinevad. Üheks olulisemaks edukriteeriumiks kõigi projektide ja nende faaside juures peetakse suhtluse ja infovahetuse operatiivset korraldamist meeskonna ja seotud osapoolte vahel.
Sõna "projekt" kasutati esimest korda umbes 16. sajandil ja see tuleb ladinakeelsest sõnast projicere (= ettepoole paiskama). Ladinakeelne tüvi viitab liikumisele, trajektoorile, mingile kindlale suhtele ajas ja ruumis. See eeldatav protsess kätkeb: Seega projekt on kontseptsioon, mille eesmärk on tegevuste organiseerimine.
Projektijuht
Projektijuht peab etteantud piiratud ressurssidega kindlas ajavahemikus soovitud tulemuse saavutama. Projektijuhi isikuomadused: Projektijuht peab olema:
Projektijuhtimise etapid
Projektijuhtimises eristatakse erinevaid projekti faase. Ettevalmistava faasi eesmärk on uurida võimalusi ja strateegiaid projekti elluviimiseks ning hinnata projekti teostatavust. Selle faasi lõpuks peab olema selge, kas projekti üldse ellu viia. Järgmine faas on täpsem planeerimine ja projekti osiste fikseerimine. See hõlmab eelarvet, ajakava ja kõiki teisi ressursse. Seejärel järgneb projekti teostamise faas, kus põhiliseks taganttõukavaks jõuks on finantsiline surve. Projekti elluviimiseks on selleks ajaks kulutatud palju ressursse ning algatajad ootavad tulemusi nii kiiresti kui võimalik. Projekti eri faasides on rõhuasetus erinevatel teguritel ning seetõttu ka projektijuhtimise ülesanne väga erinev.
Projektijuhtimise etapid:
Projektijuhtimise eeldused
Projektijuhtimise usaldamine projekti eest vastutavatele inimestele, projektijuhile või juhtimismeeskonnale, võimaldab neil muuta plaane, kohanduda ootamatute situatsioonidega, kasutada ära uusi võimalusi ja eelkõige olla teadlik oma tegevuse põhjustest. Sel moel nad kontrollivad, juhivad ja ohjavad projekti, selle asemel, et lasta end juhtida projektil, tähtaegadel ja erinevatest suundadest lähtuvatel nõudmistel.
Projektijuhtimise protsessirühmad
Projektijuhtimine on integratiivne tegevus, hõlmates omavahel seotud struktureeritud ettevõtmisi. Iga ettevõtmisega on seotud järgmised protsessid: algatamine, kavandamine, täitmine, kontroll ja lõpetamine.
Protsess defineeritakse kui tegevuste jada, mis viib teatud tulemuseni. Seejuures on tegemist eritasandilise süsteemiga, ka kogu projekti võib vaadelda kui ühte ettevõtmist, nagu näiteks ka projektirühmale uue tarkvara muretsemist.
•	Algatavad protsessid toimuvad kogu projekti jooksul, isegi projekti formaalne lõpetamine nõuab algatamist: on vaja algatada tegevused, veendumaks, et kõik kavandatud tööd on sooritatud, et projekti tulem rahuldab kliente, et projekti õppetunnid on piisavalt dokumenteeritud, et projekti käigus kasutatud vahenditele on leitud järgnev kasutus jne.
•	Kavandavad protsessid hõlmavad eesmärkide sätestamist, tööplaanide ja regulatsioonide koostamist, ajagraafiku ja eelarve kalkuleerimist, ostetavate ressursside kavandamist jne.
•	Täitvad protsessid hõlmavad inimeste ja muude ressursside kasutamise koordineerimist, kvaliteedikindlustamist, informatsioonihaldust jmt, realiseerimaks projekti kavad ja loomaks saavutamaks projekti või selle faaside kavandatud tulemid.
•	Lõpetavad protsessid peavad tulemina andma projekti või selle faasi formaalse aktsepteerimise. Iga ettevõtmisega seotud protsessid on ajaliselt erineva ühisosaga; kui oluline osa algatavatest protsessidest toimub üheaegselt kavandatavate protsessidega, siis põhiosa täitvatest protsessidest toimub pärast kavandavaid protsesse.
Iga ettevõtmisega seotud protsessid on ajaliselt erineva ühisosaga; kui oluline osa algatavatest protsessidest toimub üheaegselt kavandatavate protsessidega, siis põhiosa täitvatest protsessidest toimub pärast kavandavaid protsesse. Kontrollivad protsessid seevastu hõlmavad kogu ettevõtmisega kaetud ajavahemikku Projekti raames toimuvad protsessid võib jagada kahte suuremasse (omavahel seotud) rühma:
1) projektijuhtimise protsessid;
Projektijuhtimise tegevused
Ka projektide juhtimise osas võib välja tuua tegevuste loetelu, mis on üldkehtivad, s.t. mis on vajalikud mistahes projektide täitmisel. Nende tegevuste hulka kuuluvad näiteks järgmised:
1. Fikseerida projektimeeskonna tööülesanded ja aruandluse süsteem.
2. Koostada projekti eesmärgi saavutamist tagav ajagraafik ning tagada selle täitmiseks vajalikud ressursid.
3. Koordineerida ja suunata nii üksikute täitjate kui töörühmade tegevust.
4. Luua maksimaalselt soodus töökeskkond ja toetada omavahelist suhtlemist. Juba eos lahendada võimalikud konfliktid.
5. Ergutada projektimeeskonna pühendumust ja vaimustust.
6. Informeerida projektiga seotud inimesi pidevalt projekti täitmise käigust ja täitmisega seotud probleemidest.
Damien Riat
Aastatel 2015–2018 mängis Riat Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette HC ja 2018–2020 samasse liigasse kuuluvas EHC Bielis.
Pentti Kaitera
pisi|Pentti Kaitera 1959. aastal Pentti Veikko Kaitera (19. november 1905 Rantasalmi – 8. juuni 1985 Helsingi) oli soome hüdroloog ja ingerisoomlaste evakuatsiooni peakorraldaja.
Pentti Kaitera sündis 19. novembril 1905 Rantasalmi kihelkonnas Pyyviläs Juho Heikki ja Saara Maria (sünd Weissell) Kaitera kolmanda lapsena. Rantasalmist koliti 1908. aastal Helsingisse ning sealt Turu linna. 1917. aastal vallandunud rahutuste ajajärgul kolis pere Kaiterate suguvõsa põliskoju Limingale. Usklik ema soovis, et Penttist saaks kirikuõpetaja, pragmaatikust isa meelest pidi poisist saama agronoom.
Damien Riat
2020. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Washington Capitals, kes oli ta 2016. aasta NHL-i draft'is valinud 117. valikuna. Hooaja 2020/21 esimeses pooles mängis Riat laenul Genève-Servette'is. Hooaja teise pooles suundus ta Põhja-Ameerikasse, kuid sai seal mänguaega vaid American Hockey League'is (AHL) Capitalsi tütarklubis Hershey Bears.
Pentti Kaitera
Kaitera lõpetas Oulu Lütseumi 1924. aastal ja astus Helsingi Tehnikakõrgkooli. Ta spetsialiseerus põllumajandustehnika ja maaparanduse erialale (rahvasuus "kraavikonnad"), sooritades 1929 inseneri lõpueksami kõrgeimale hindele (laudatur). Seejärel teenis ta Reservohvitseride koolis Haminas, ilmutades sealgi tähelepanuväärseid õpitulemusi. Ta oli esimene selles õppeasutuses, kes on sooritanud kõikide õppeainete eksamid vaid parimatele hinnetele.
Damien Riat
2021. aasta augustis läks Riat Capitalsist laenule Lausanne'i, kellega sõlmis aasta hiljem kaheaastase lepingu.
Bahrdorf
Bahrdorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Helmstedti kreisis. Valla pindala on 40,59 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1861 inimest.
Pentti Kaitera
Uurimistöö
1932. aastal kutsus peainsener Gustaf von Essen Kaitera Põllumajandusvalitsuse hüdroloogiaosakonna juhatajaks. Noormees oli siis vaid 26-aastane. Ta asus kavandama Taasiajõe puhastustöid, organiseeris Rovaniemi ja Oulu vahele Põhja-Soome vesistute seirevõrgustiku, mis oli esimene väikeste hüdroloogiliste vaatlusjaamade süsteem kogu maailmas. Sellega oli ta 30 aasta jagu ajast ees.
Damien Riat
2018. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Riat Šveitsi jäähokikoondisega hõbemedali.
Pentti Kaitera
Uurimistöö
Ühtlasi rajas ta Helsingi Ülikooli taimekaitsejaama Vihtisse ja Maasojasse katsepõllud, kus mõõdeti vee ja niiskuse mõjutegureid kultuurtaimesaakidele.
Pentti Kaitera on saavutanud märkimisväärseid teadustulemusi hüdroloogia alal. Enim on pälvinud tähelepanu ja rakendust nn Kaitera nomogramm, mille abil saab ennustada tulvade keskmisi ulatusi.
Mannerheimi liini Viipurinlahti–Vuoksi lõigu kindlustaja ja Soome talgute korraldaja Talvesõjas
1939. aastal kutsus Pentti Kaitera kokku rühma põllumajandusinsenere ja gümnaasiumiõpilasi (350), kes aitasid juba enne Talvesõja puhkemist kaardistada 5 km laiuse lõigu Viipurinlahtilt (Vironlahti, Luumäki) Vuoksile. Kaitera teenis ka sõja ajal Vironlahti pioneeripataljonis, mis tegeles nimetatud lõigul veetõkete ja tammide süsteemi kavandamisega. Sealset vesikonda paisutati nii, et jäässe tekkisid ületamatud lõhed. Talvesõja lõpus Kaitera ülendati pataljoniülemaks. Pataljon osales ka Vironlahti tõrjelahinguis.
Juunis 1940 nimetati Kaitera Tõrjesüsteemide toimkonna sekretäriks kindralleitnant E. F. Hanelli alluvuses SALPA-liinil. Sealgi oli põhiülesandeks vesiehituslike tõkete ja takistuste kavandamine ja teostamine.
Ruunoja (Ida-Viru maakond)
Ruunoja (ka Tammiku kraav) on kraav Ida-Viru maakonnas. Kraavi pikkus on 1,5 km. Kraavi valgla suurus on 2,1 km².
Pentti Kaitera
Suurtalgute peakorraldaja Jätkusõjas
Jätkusõjas tegutses Pentti Kaitera Suurtalkoot ry (MTÜ Suurtalgud) tegevjuhina. Jaanuaris 1941 asutasid Akadeemiline Karjala-Selts (AKS), põllumajandusseltside katusorganisatsioon Pellervo-selts, Soome Relvavendade Liit (SAL) ja Soome ametiühingute keskliit (SAK) ühenduse Suurtalkoot, mis koordineeris vabatahtlike panust sõjaolukorras kogu ühiskonna ulatuses. Talgute peaeesmärgiks oli piisav toiduainete ja küttepuude varumine sõjaaja tingimustes. Talgutel osales kuni 700 000 inimest, töötunde kogunes üle 30 miljoni. See kõik oli tohutult oluline, pidades silmas sõjaaegset moraali ja nõrgemate ühiskonnakihtide toimetulekut.
Põhja-Soome ja Oulu linna edendaja
Pentti Kaitera tegutses 1950–1964 Üleriikliku Arengunõukogu 1956–1963 liikmena. 1957–1963 oli ta Pohjanmaa jõestute (nn Jokimaa – prof. Granö loodud piirkondlik kohanimi) arenguorganisatsiooni esimees. Tema kavandatud Kalajoki kanal ning Kiiminkijoki tehisjärved jäid siiski rajamata.[1]
Kaitera märkimisväärseimaks elutööks oli Oulu Ülikooli asutamine. Mõte rajada sinna ülikool oli tegelikult juba vana. Ka Pentti Kaitera isä Juho oli olnud 1917. aastast Oulu Kõrgkooli Seltsi asutajaliige. Pentti arendas mõtet edasi pärast seda, kui oli 1948. aastal külastanud Tennesseed, kus käis ka mitmes kõrgkoolis. Ta vaimustus Tennessee vesistu territooriumi arendamiseks tehtavast tööst. Kõigepealt oli seal moodustatud rahastu, mille abil kaardistati kõik võimalikud piirkondlikud probleemid. Selle alusel käivitunud tegevuskava lõpetas rahvastiku väljavoolu ja pani aluse majanduskasvule. Kaitera täheldas mitmeid sarnasusi Põhja-Soomega. 1949. aastal rajas Kaitera Pohjois-Suomen Tutkimussäätiö (Põhja-Soome uurimisinstituut). Tema juhtimisel tegutsenud komitee pikaajalise töö tulemusel asutati 1957. aasta lõpuks Oulusse matemaatika-loodusteaduste, inseneriteaduse, arstiteaduse ja pedagoogika osakonnad.[2] Kaitera nimetati esimeseks rektoriks (1959–1962). Samal ajal pidas ta professori ametit ka Helsingi Tehnikakõrgkoolis.
Aafrika abiprojektid
Pentti Kaitera oli Soome Kristliku Üliõpilasliidu esimees 1953–1966. Alates 1961. aastast panustas see organisatsioon aktiivselt rahvusvahelisse arenguabisse. 1963. aastal kutsus Tansaania põllumajandusminister Kaitera kaardistama ja lahendama veeprobleeme. Kaitera tegeles ka põlluniisutussüsteemide rajamisega Namiibiasse. Ta nõustas hüdroloogiaküsimustes Liibüat. 1960. aastate lõpus integreeris ta arengumaade veeprobleemid ka ülikoolide hüdroloogia õppekavva. Tehnikakõrgkool alustas 1970. aastatel tema eestvedamisel kümmekonna aafriklasest hüdroloogiainseneri koolitamist.
Ingerisoomlaste evakuatsiooni peakorraldajana Teises maailmasõjas
Venemaa ründamine ja Leningradi blokaad Saksa vägede poolt 1941. aasta sügisel pani raskesse olukorda kogu Leningradi oblastis elanud tsiviilelanikkonna. Muude rahvusvähemuste seas jäi Saksa vägede poolt okupeeritud Leningradi oblasti aladele ligikaudu 65 000 ingerisoomlast. Paljud neist olid sõjategevuse käigus kaotanud kodud, elanikkonnas valitses toidupuudus, mis ähvardas üleüldise näljahädaga. Raske olukorra leevendamiseks tekkis plaan ingerisoomlastest tsiviilelanikkonna evakuatsiooniks Soome. Soome poolt moodustati evakuatsiooni ettevalmistav initsiatiivrühm, kuhu teiste seas kuulus ka Pentti Kaitera.
1. detsembrist 1942 määras president Risto Ryti Pentti Kaitera kogu pääste-ja evakuatsioonioperatsiooni ülemaks. Selleks otstarbeks loodi Transpordiministeeriumi juurde Evakuatsiooni Keskbüroo (Väestösiirtoasiain Keskustoimisto). Ülesanne polnud kergete killast, sest seda tuli asuda lahendama ilma igasuguse eelneva kogemuseta täiesti tühjalt kohalt. Kaitera oli tõestanud oma korraldajavõimeid juba Talvesõja ajal, luues ühenduse Suomen Talkoot ning korraldades mh Karjala sõjapõgenike ja leskede elu-olu. Kõigepealt koostas ta põhjaliku kavandi evakuatsioonide kulutuste ja pagulaste paigutamise kohta. Ta hindas küllalt realistlikult evakuatsioonide kestust ja muidki asjaolusid.
Bahrdorf
Vallas on neli küla:
Vicki Viidikas
Vicki Viidika isa oli rahvuselt eestlane ja ema austraallane. Ta jättis kooli pooleli 15-aastaselt ning töötas mitmel alal. Kirjanduslikku tegevust alustas 16-aastaselt.
Ta reisis palju Indias ja teistes Aasia riikides ning oli huvitatud sealsest kultuurist ja elust.
Projektijuhtimine
Projektijuhtimise tegevused
7. Suurendada projektimeeskonna kvaliteeti ja kujundada sellele vastav optimaalne võimu (õiguste-vabaduste ja vastutuse) struktuur.
Kraavikalda tänav
Kraavikalda tänav on tänav Tartus Ihastes.
Keskkonnapõgenikud
Keskkonnapõgenikud ehk keskkonnapagulased (inglise environmental refugees või environmental migrants) on inimesed, kes on sunnitud ajutiselt või alaliselt lahkuma oma traditsioonilisest elukohast keskkonnaseisundi loodus- või inimtekkelise halvenemise või elulise loodusvara (nt vesi, viljakas pinnas) ammendumise tõttu.
Projektijuhtimine
Projektijuhtimise tegevused
8. Innustada projektimeeskonda loovusele (innovaatilisusele) ja mõista
Tarkuseterad
Kolm naist ei sünnita last kolme kuuga.
Kujundatakse meeskond, kes mõtleb vanadest probleemidest uut moodi.
Pentti Kaitera
Ingerisoomlaste evakuatsiooni peakorraldajana Teises maailmasõjas
Soome soov oli tuua ingerisoomlased ära in corpore. Kokku evakueeriti Eesti kaudu Soome veidi üle 63 000 soomlase.
Keskkonnapõgenikud
Potentsiaalsete keskkonnapõgenike arv suureneb eriti loodusvarade vähenemise ja kliimamuutusest põhjustatud keskkonnakatastroofide sagenemise tõttu maailmas pidevalt.
2001. aastal hinnati keskkonnapõgenike arvuks maailmas 25 miljonit.
Pentti Kaitera
Ingerisoomlaste evakuatsiooni peakorraldajana Teises maailmasõjas
Maailmasõja lõppedes pidi Soome rahulepingu kohaselt tagastama Nõukogude Liidule sõja ajal evakueeritud Nõukogude Liidu kodanikud, teiste seas ingerisoomlased. Pentti Kaitera oli rangelt ingerisoomlastest tsiviilelanikkonna tagastamise vastu, lahkudes oma ametikohalt Soome siseministeeriumis. Erkki Tuuli võttis enda ja Kaitera seisukoha ses osas oma mälestusteoses kokku järgmiselt:
''Me ei osale ingerisoomlaste tagasisaatmises Soomest Nõukogude Liitu. Meid solvavad sügavalt väited, nagu oleksid ingerisoomlased toodud Soome vägisi! Püüdsime isiklikult jälgida, et evakuatsioon oleks kõigi jaoks vabatahtlik. Samas ei leidnud me 10. paragrahvist sellist kohta, mis oleks võimaldanud ingerisoomlaste Soome jäämist. Nõnda tegime oma ametist lahkumise teatavaks kõigepealt oma kolleegidele ning esitasime siis siseminister Emil Luukkale ka lahkumisavaldused.''
Kaitera asemele astus noor siseministeeriumi osakonnaülem Johannes Virolainen. Mälestustes on Virolainen tõdenud, et ametlikul Soomel polnud sel hetkel valikut. "Kui Soome talle esitatud dokumente ei allkirjasta, siis ta okupeeritakse," oli olnud Vjatšeslav Molotovi lakooniline seisukoht 1. septembril 1944. Virolainen ütles, et läbirääkimistel oli talle kinnitatud, et ingerisoomlased lastakse tagasi oma koduküladesse, et nad võivad käsutada kogu Soomest kaasa toodud vara ja et nende suhtes ei kohaldata mingeid kättemaksuaktsioone. Ükski väide ei pidanud paika.
Oma panuse eest ingerisoomlaste päästmisel Teise maailmasõja ajal avati 2018. aasta mais tema auks mälestustahvel Põllkülas ingerisoomlastest sõjaohvrite memoriaali juures.
Kristlane Pentti Kaitera
Pentti Kaitera oli pärit sügavalt usklikust perekonnast ja järgis kogu elu ka ise kristlikke moraalireegleid. On võimalik, et ka tema suur sümpaatia keskmisest religioossemate ingerisoomlaste vastu tulenes osaliselt vaimusugulusest.
Oma sõjaaegse ülemuse kohta oli Liisa Tenkkul 2012. aastal öelda vaid head: "Ta oli meile, tüdrukuohtu naistele, tõeline isakuju. Tal oli palju inimlikke jooni. Ta oli kristliku maailmavaatega ohvrimeelne ja ennastsalgav. Nii mõneski asjas oli ta oma tollasest ühiskonnast ees, kasvõi Aafrika arenguabi osas. Ingerisoomlased võiksid tõesti mõelda tema kui sõjaaegse päästeoperatsiooni korraldaja – mälestuse jäädvustamist väärikal moel."
Kaitera on seotud ühe ingerisoome kirikuloo seisukohalt keskse sündmusega. Nimelt päästis ta sõja ajal Ingerimaa Hietamäki kihelkonnas 1642. aastal trükitud esimese täis-Piibli.
Kaitera kirjutas 27. veebruaril 1943 Suomen Kirkon Seurakuntatoiminnan Keskusliitto sekretärile, pastor Aapeli Jokipiile: "Saatsin Hietamäki koguduse vana Piibli Narva. Proovi järgi uurida, kuidas selle saaks edasi Soome toimetada. Esiotsa jätan ta Narva köstri Hyrri hoole alla." 16. aprillil 1943 vastas pastor Jokipii: "Professor Kaitera helistas mulle 1642. aasta Piibli asjus ja lubas selle Helsingisse tuua. Seda hakatakse esialgu säilitama Kansallis-Osake-Pankki hoiukapis. Siit saab selle siis kätte, kui Hietamäki kogudus kunagi peaks taas loodama." Kuna aga ei olnud kuigi tõenäoline, et Hietamäki kogudus niipea uuesti taastatakse, tõi Juhani Jääskeläinen selle väärtusliku trükise Lõuna-Karjalasse Luumäki pastoraati, kus seda hoiti paksu kartongpaberi sisse keeratuna. Seda näidati seal ka piiskop Martti Simojoele.
Kraavikalda tänav
Tänav algab Hipodroomi tänavalt, ristub Lõkketule tänava (paremalt), Männimetsa teega, Metshaldja tänavaga, Lumimarja tänavaga (paremalt). Tänav on ühendatud metsateega, mis ulatub Pallase puiestee, Lammi tänava ja Nõlvaku tänava ristumiskohale. Tänava pikkus on umbes 850 meetrit.
Projektijuhtimine
Tarkuseterad
Tähelepanu tuleks pöörata nendele meeskonna liikmetele, kes tunduvad "tähelepanuta jäänuna".
Tunnustage iga meeskonnaliikme saavutusi.
Edastage meeskonnaliikmetele peamised võtmeküsimused.
Eesti kogemus
Projektijuhtimist on Eesti ettevõtetes praktiseeritud 1994. aastast peale. Projekti ja projektijuhtimist käsitletakse valdkonna- ja ettevõttekeskselt, kus kõige olulisem on valdkonna tundmine ja erialateadmised. Enamasti on välistatud mõte, et projektijuht võiks tulla väljastpoolt ettevõtet. Projektijuhid tunnevad teravat puudust otsustusõigusest – olgu see siis määratlemata, hägus või piiratud –, et täielikku vastutust kandes tulemuseni jõuda.
Eestis on projektijuhtimist kasutatud eri valdkondades: noorte-, heategevus- ja terviseprojektid. EMT on projektipõhiselt arendanud mobiiliraha kasutamist, näiteks EMT parkimise projekt, samuti Õllesummeril katsetati M-raha projekti.
2012. aastal loodi Eesti Projektijuhtimise Assotsiatsioon (EPMA). Tänaseks on EPMA liikmeskond üle-eestiline, enam liikmeid on Tallinnas, Pärnus, Tartus. EPMA eesmärgiks on edendada projektijuhtimise praktikat Eestis. Eesmärgi saavutamiseks õpitakse ja õpetatakse koos akadeemikutega otsides ja leides parimad moodused muutmaks projektijuhtimise hinnatud ja väärtustatud erialaks Eestis
Pentti Kaitera
Kristlane Pentti Kaitera
Juhani Jääskeläinen kirjutab 1944: "Ingeri Kiriku vanimaks mälestiseks on läbi aastasadade Hietamäki altaril säilinud 1642. aasta Piibel. See on parim tõestus Soome ja Ingerimaa ühtekuuluvusest. Selle soomekeelse Piibliraamatu kinkis Ingerimaa kogudustele Rootsi kuninganna Kristiina. Ja ta püsis alles Hietamäki koguduses 1943. aastani, mil päästeoperatsioonide peakorraldaja Pentti Kaitera selle isiklikult Soome toimetas. 1642. aasta Piibleid on Ingerist leitud veel mõned. Üks neist on üha kasutuses Narva soome-rootsi Püha Miikaeli kiriku altaril."
Pentti Kaitera oli ingerisoomlaste käekäigust Soomes huvitatud hiljemgi, mh oli ta Inkeriläisten Sivistyssäätiö (Ingerisoomlaste Hariduse Sihtasutus) asutajaliige.
Endel Küllik
Endel Küllik(16. märts 1929 Tallinn – 8. detsember 1990 Tallinn) oli eesti keemik ja kergejõustiklane.
Ta lõpetas aastal 1948 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1953 Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiateaduskonna. Aastal 1966 kaitses ta keemiakandidaadi väitekirja.
Endel Küllik suri 8. detsembril 1990 Tallinnas ja ta maeti 14. detsembril 1990 Rahumäe kalmistule.
Kirjandus ja publikatsioonid
E. Küllik's research while affiliated with Estonian Academy Of Security Sciences and other places
Magnus Pehrsson
Magnus Pehrsson (sündinud 25. mail 1976 Lidingö vallas) on Rootsi jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Sõnumitooja
Sõnumitooja on olnud mitme eestikeelse väljaande nimi:
Magnus Pehrsson
Ta oli Eesti jalgpallikoondise peatreener 2013. aasta detsembrist kuni 2016. aasta septembrini.
Polüeteentereftalaat
pisi|250px|PETi [[struktuurivalem]]
Polüeteentereftalaat ehk polüetüleentereftalaat (lühend PET) on polükondensatsiooni teel saadud termoplastne polümeer, mis kuulub polüestrite polümeerirühma. Selle laialdaselt kasutusel oleva plastmaterjali tootmisel on peamised lähteained dimetüültereftalaat, tereftaalhape ja eteenglükool.
Polüeteentereftalaati kasutatakse kõige rohkem plastpudelite valmistamiseks, samuti formeeritakse sellest tekstiilkiudaineid, mitmesuguse paksusega (1–800 µm) kilet, valudetaile ja -tooteid.
Galiitsia Karl Ludwigi Raudtee
pisi|[[Galiitsia raudteed aastal 1897]] Galiitsia Karl Ludwigi Raudtee (saksa keeles k.k.priv. Galizische Carl Ludwig-Bahn (CLB), poola keeles Kolej galicyjska im. Karola Ludwika) oli raudteesüsteem, mis sai nime Austria ertshertsogi Karl Ludwigi järgi. See ehitati 19. sajandi teisel poolel Austria-Ungari provintsi Galiitsiasse. Litsentsi andis 7. aprillil 1858 keiser Franz Joseph I, kes oli Karl Ludwigi vanem vend. Töid hakati teostama šlahta Leon Sapieha juhtimisel ja need viidi lõpule alles 1892. aastal.
Lõpetatud põhiliin läbis kogu provintsi läänest itta, ühendades peamisi linnakeskuseid – Krakówi, Tarnówi, Rzeszówi, Przemyśli, Lwówi (saksa keeles Lemberg) ja Tarnopoli. Liin algas Krakówist ja lõppes Podwołoczyska (tänapäeval Pidvolotšõski) raudteejaamas, kus see oli üle Zbruchi jõe Volotšõskis ühendatud Vene keisririigi raudteedega. Põhiliini kõrvale moodustati teisejärgulised ühendused, näiteks: Kraków–Wieliczka ja Kraków–Niepołomice.
Karl Ludwigi raudteed oli läänes, Cieszyni ja Bohumíni raudteesõlmedes, omakorda ühendatud Böömimaa ja Austria raudteesüsteemidega. Samuti valmis 1884. aastal Tarnów–Stroze–Jasło liin, mis ühendas selle Ungari kuningriigi võrguga.
Tänapäeval on see osa Poola liinist number 91, mis kulgeb Krakówist Przemyśli lähedal asuva Medyka piiripunktini.
Kohfidisch
Kohfidisch ([koːˈfiːdɪʃ]) on vald (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Vallaosad on Kohfidisch, Kirchfidisch ja Harmisch.
Vyškov
Vyškov (saksa keeles Wischau) on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas, Vyškovi ringkonna halduskeskus. Vyškov asub Brno kesklinnast ligikaudu 30 km idakirdes.
Vyškovi on esmamainitud 1141. aastal. Alates 13. sajandist kuulus Vyškov Olomouci piiskopile. Hussiitide sõdade ajal sai linn rängalt kannatada.
Vyškovis on sündinud tšehhi filmilavastaja ja stsenarist Karel Kachyňa (1924–2004).
Sergei Novikov (jäähokimängija)
Sergei Novikov (sündinud 26. märtsil 1984) on Eesti jäähokimängija.
Klubikarjäär
Ta on mänginud Eesti jäähokimeeskonnas.
Aasta parim sulgpallur
Aasta sulgpallur on Eesti Sulgpalliliidu nimetatav aasta parim sulgpallur.
Selgitatakse välja parim mees- ja naissulgpallur, samuti parim sulgpallitreener, parim noorsulgpallur, parimad naispaarismängijad, parimad meespaarismängijad ja parimad segapaarismängijad.
Kalaparv
pisi|Kalaparv [[Maldiivid|Maldiividel: kirurgkalad (Acanthurus leucosternon)]] Kalaparv on ühevanuste ja bioloogiliselt seisundilt sarnaste, üksteise kaudu vastastikku orienteeruvate kalade rühm (parv). Ajalises mõttes on kalaparv pikemat ajavahemikku eksisteeriv kui suhteliselt ajutine kalade elementaarpopulatsioon.
Lick It Up
""Lick It Up"" on ansambli Kiss 1983. aasta album.
Kalaparv
Parvi moodustavad kalad (parvekalad) on eluviisilt tavaliselt pelaagilised ehk avavees elavad.
Eestikeelses kirjanduses on mõnikord eristatud ka kalaparvest suuremat rühmitust, mida nimetatakse kalakarjaks või kalapopulatsiooniks.
485 eKr
Aasta 485 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCLXIX (269.) aasta ab urbe condita.
David Coverdale
David Coverdale (sündinud 22. septembril 1951) on Briti laulja.
Aastatel 1965–1968 alustas Coverdale esinemist kohaliku bändiga Vintage 67. Seejärel liitus Coverdale aastatel 1973–76 Deep Purple’iga peavokalistina. Koos anti välja kolm stuudioalbumit: "Burn" ja "Stormbringer" 1974. ning "Come Taste the Band" 1975. aastal. 1976. aastal lahkus Coverdale Deep Purple'ist ning alustas soolokarjääri.
Koos kitarrist Micky Moodyga andis David Coverdale välja sooloalbumid "White Snake" ja "Northwinds". 1977. aastal moodustas Coverdale omaenda bändi Whitesnake (bändi esialgne nimi oli David Coverdale's Whitesnake).
Hipodroomi tänav
Hipodroomi tänav on tänav Tartus Ihastes.
Tänav algab Ihaste tee ja Männimetsa tee ristmikult ning lõpeb linnapiiril, kust edasi kannab nime Hipodroomi tee. Tänava pikkus on 2 km.
Silver Kerna
Silver Kerna (sündinud 13. augustil 1994 Tallinnas) on Eesti jäähokimängija.
Klubikarjäär
Ta on mänginud Eesti jäähokimeeskonnas.
Danndorf
Danndorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Helmstedti kreisis. Valla pindala on 14,04 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2447 inimest.
pisi|tühi|püsti|Luterlik kirik Danndorfis
Aspremont (Alpes-Maritimes)
Aspremont (hääldus aspre'mont) on asula ja vald Prantsusmaal Alpes-Maritimesi departemangus. Ta kuulub Tourrette-Levens'i kantonisse Nice'i ringkonnas.
Valla territoorium asub 100–855 meetri kõrgusel üle merepinna.
Vallavanemaks on Alexandre Ferretti.
pisi|tühi|Aspremonti plaan ja teda ümbritsevad vallad
Animalize
""Animalize"" on ansambli Kiss 1984. aasta album.
Tammiku peakraav
Tammiku peakraav on peakraav Järva maakonnas Järva vallas. Kraavi pikkus on 4,5 km. Kraavi valgla suurus on 85,5 km².
Kesakanni tänav
Kesakanni tänav on tänav Tartus Ihastes. Tänav saab alguse Raeremmelga tänava ja Luigelahe tänava ristmikult ning lõpeb linnapiiril, kust edasi kulgeb ta Kesakanni teena. Tänav on 1 km pikk.
Ranna puiestee
Ranna puiestee on tänav Tartus Ihastes.
Tänav algab Hipodroomi tänavalt. Teisel pool Hipodroomi tänavat on Ranna puiestee jätk Männimetsa tee. Ranna puiestee kulgeb alguses edelasse, ristub Lõkketule ja Talutare tänavaga, pöörab siis loodesse, ristub Rannakajaka tänavaga, pöörab pärast seda kirdesse ja veidi aja pärast uuesti loodesse ja lõppeb Raeremmelga tänaval.
487 eKr
Aasta 487 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCLXVII (267.) aasta ab urbe condita.
Korpuskulaar-laineline dualism
Max Plancki, Albert Einsteini, Louis de Broglie, Arthur Comptoni, Niels Bohri, Erwin Schrödingeri ja paljude teiste tööde kaudu on praegune teaduslik teadmine, et kõigil osakestel on olemas laineline omadus ja ka vastupidi. Selle fenomeni esinemine on kinnitatud lisaks elementaarosakestele ka liitosakeste, näiteks aatomte ja isegi molekulide puhul. Makroskoopiliste osakeste puhul ei ole nende väga lühikeste lainepikkuste tõttu tavaliselt võimalik laineomadusi tuvastada.
Kuigi laine-osakese dualismi kontseptsioon on füüsikas kasutusele võetud, ei ole selle tähendus ja tõlgendus piisavalt selge, vaadates kasvõi kvantmehaanika tõlgenduste paljusust.
Bohr pidas dualismiparadoksi looduse fundamentaalseks või metafüüsiliseks faktiks. Teatud tüüpi kvantobjekt võib erinevates olukordades käituda mõnikord lainena, mõnikord osakesena. Hoolimata justkui vastandlikest omadustest need siiski täiendavad teineteist ja kehtivad samaaegselt.
Valguse kui klassikalise osakese ja laine teooria
Demokritos (5. sajand eKr) väitis, et kõik asjad universumis, sealhulgas ka valgus, koosnevad jagamatutest alamkomponentidest. Eukleides (4.-3. sajand eKr) uuris oma töödes valguse levimist, kasutades peegeldusi ning kirjeldades valguse lühima trajektoori põhimõtet. Plutarchos (1.-2. sajand pKr) kirjeldas sfäärilistel peeglitel esinevaid peegeldusi, arutledes selle üle, millal tekib suurem või väiksem pilt, millal on tegemist reaalse, millal ettekujutatava pildiga, käsitledes sealhulgas ka kujutiste kiraalsust. 11. sajandi alguses kirjutas araabia teadlane Ibn al-Haytham esimese põhjaliku optikaraamatu, milles kirjeldatakse kiirgusallikast silma liikuvate valguskiirte kaudu peegeldumist, murdumist ja nõelasilmaläätse (pinhole lens) toimimist. Ta väitis, et need kiired koosnevad valgusosakestest. 1630. aastal tutvustas René Descarte vastandlikku kirjeldust valgusest kui lainest oma traktaadis „Maailm“, näidates, et valguse käitumist saab taasluua modelleerides lainelaadseid häireid mingis universaalses meediumis, näiteks helendavas eetris. 1670. aastast hakkas pihta 30-aastane protsess, mil Isaac Newton töötas välja ning võitles oma korpuskulaarse teooria eest, väites, et täiesti sirged peegeldusjooned demonstreerivad valguse osakese olemust, kuna ainult osakesed võivad nii sirgejooneliselt liikuda. Valguse murdumist seletas ta sellega, et valgusosakesed kiirenesid tihedamasse keskkonda sisenedes külgsuunas. Umbes samal ajal täpsustasid Newtoni kaasaegsed Robert Hooke ja Christiaan Huygens, hiljem ka Augustin-Jean Fresnel lainelisuse teooriat matemaatiliselt, näidates, et kui valgus levib erinevates keskkondades erineva kiirusega, saab murdumist seletada valguslainete keskkonnast sõltuva levimisega. Leitud Huygens-Fresneli printsiip osutus valguse käitumise kirjeldamisel väga edukaks ning seda toetas hiljem ka 1801. aastal Thomas Youngi poolt tehtud kahe pilu katse, mille käigus avastati valguslainete interferents. Lainekontseptsioon ei tõrjunud küll kohe osakese ja valguskiire kontseptsiooni välja, kuid hakkas 19. sajandi keskpaigas teadusringkondades domineerima, kuna see võis seletada polarisatsiooninähtusi, mida teised kontseptsioonid ei suutnud. James Clerk Maxwell avastas, et tema varem avastatud võrrandeid on koos väikese modifikatsiooniga võimalik rakendada kirjeldamaks võnkuvate elektri- ja magnetväljade iselevivaid laineid. Peatselt muutus ilmseks, et nii nähtav valgus kui ka ultraviolett- ja infrapunavalgus on kõik erineva sagedusega elektromagnetlained.
Musta keha kiirgus ja Plancki seadus
Absoluutselt mustaks kehaks ehk mustkiirguriks nimetatakse keha, mis neelab kõik talle langeva kiirguse. Selle füüsikalise mudeli kiirgusvõime ületab antud temperatuuril kõigi teiste kehade kiirgusvõimet.
Musta keha kiirgust ehk objekti temperatuurist tingitud elektromagnetilise energia kiirgust ei saa seletada ainult klassikaliste argumentidega. 1900. aastal avaldas Max Planck mustkiirgurite spektreid uurides hüpoteesi, et aatomid võnguvad ainult kindlate diskreetsete sagedustega ehk nende energia on kvantiseeritud, millest järeldub, et aatomid võivad ka kiirata vaid diskreetseid energiapakette ehk kindlaid energiakvante. Elektromagnetkvandi energia E ja elektromagnetlaine sagedus f on lineaarselt sõltuvad valemiga E=hf, kus h on Plancki konstant.
New Castle (Virginia)
New Castle on linn Ameerika Ühendriikides Virginia osariigis Craigi maakonnas.
Korpuskulaar-laineline dualism
Musta keha kiirgus ja Plancki seadus
Plancki käsitluses mustast kehast on kõige uuenduslikumaks aspekt, et oma olemuselt see tugineb täisarvule elektromagnetväljaga termodünaamilises tasakaalus olevatele osakestele. Need võnkuvad osakesed annavad kogu oma energia elektromagnetväljale, tekitades valguskvandi, aga kui neid endid elektromagnetväli ergastab, neelavad nad valguskvandi ja hakkavad vastaval sagedusel võnkuma, sealjuures ei saa must keha võnkudes sagedusel, mille energia on väiksem kui hf, kunagi valguskvanti tekitada. Olles elektromagnetvälja kvantiseerinud, mõistis ta siiski hukka valguse kui osakese kontseptsiooni.
New Castle (Virginia)
pisi|tühi|350px|New Castle
Korpuskulaar-laineline dualism
Fotoelektriline efekt
Põhiartikkel: Photoelectric effect
Kuigi Planck oli ultravioletse katastroofi lahendanud aatomite ja kvantiseeritud elektromagnetvälja abil, nõustusid paljud kaasaegsed füüsikud, et Plancki valguskvandid esindavad tema mudelis ainult vigu. Musta keha kiirguse lõplikum tuletuskäik annaks täielikult pideva ja lainetaolise elektromagnetvälja ilma kvantiseerimiseta. 1905. aastal kasutas Einstein Plancki musta keha mudelit, et selgitada ära veel üks päevakajaline probleem: fotoefekt, mille korral valguse energia neeldumisel aatomis eralduvad sealt elektronid. Kuna seda oli teoretiseeritud juba kaheksa aastat, uuriti nähtust füüsikalaborites üle kogu maailma elektronmudeleid silmas pidades.
1902. aastal avastas Philipp Lenard, et nende ainest väljutatud elektronide energia ei sõltu pealelangeva valguse intensiivsusest, vaid hoopis selle sagedusest. Ehk kui valgustada metalli vähese madala sagedusega valgusega, paiskuvad sealt välja mõned madala energiaga elektronid. Kui aga kiirgub samale metallile väga intensiivne madalasageduslik valgusvihk, siis paiskub sealt välja terve hulk elektrone, kuid neil on sama madal energia, neid on lihtsalt arvuliselt rohkem. Seega, mida rohkem valgust on, seda rohkem elektrone ainest välja tõrjutakse. Kõrge energiaga elektronide saamiseks tuleb aga metalli valgustada kõrgesagedusliku valgusega. Nagu musta keha kiirguse korral, oli ka see teooria vastuolus arusaamaga, et kiirguse ja aine vahel toimub pidev energia ülekanne. Tulemust saab siiski ka selgitada täiesti klassikalist valguse kirjeldust kasutades senikaua, kuni aine on oma olemuselt kvantmehaaniline.
Seda fenomeni on võimalik seletada ainult footonite olemasolu abil. Einsteini "valguskvante" nimetati footoniteks alles 1925. aastal, kuid isegi 1905. aastal kujutasid nad endast laine-osakeste duaalsuse peamist näidet. Elektromagnetkiirgus levib kui laine, kuid see saab kiirguda või neelduda ainult diskreetsete elementidena, toimides seega samaaegselt nii laine kui ka osakesena.
Einsteini seletus fotoefektile
1905. aastal andis Albert Einstein selgituse fotoefektile, mida valguse laineteooria ei suutnud teha. Ta oletas footonite ehk osakeste omadustega valgusenergia kvantide olemasolu. Fotoefekti puhul täheldati, et valgustades teatud metalli, tõi see kaasa elektrivoolu ahelas. Arvatavasti põhjustas elektrivoolu elektronide metallist välja löömine valguse poolt. Näitekatses, kus kasutati kaaliumi, täheldati, et kuigi voolu tekitamiseks piisas tuhmist sinisest valgusest, siis isegi kõige tugevam ja eredam punane valgus, mis tolleaegse tehnoloogiaga luua võimalik oli, ei tekitanud üldse voolu. Klassikalise valguse ja aine teooria kohaselt oli valguslaine tugevus või amplituud võrdeline selle heledusega: ere valgus oleks pidanud olema piisavalt tugev, et tekitada suur vool. Kummalisel kombel see siiski nii ei olnud.
Einstein selgitas seda mõistatust postuleerides, et elektronid saavad elektromagnetväljast energiat vastu võtta ainult diskreetsetes ühikutes (kvantides või footonites): energia hulk E on seotud valguse sagedusega f
E=hf kus h on Plancki konstant (6,626 × 10-34 Js). Ainult piisavalt kõrge sagedusega (üle teatud läviväärtuse) footonid võivad elektroni ainest välja lüüa. Näiteks sinise valguse footonitel oli piisavalt energiat elektroni vabastamiseks metallist, kuid punase valguse footonitel mitte. Üks lävisagedusest kõrgem valguse footon võib vabastada ainult ühe elektroni; mida kõrgem on footoni sagedus, seda suurem on emiteeritud elektroni kineetiline energia, kuid lävisagedusest allapoole jääva valguse footonid ei suudaks elektroni vabastada. Selle seaduse rikkumiseks oleks vaja ülisuure intensiivsusega lasereid, mida polnud veel leiutatud. Nüüdseks on intensiivsusest sõltuvaid nähtusi selliste laseritega üksikasjalikult uuritud.
Fotoefekti toimimispõhimõtte avastamise eest sai Einstein 1921. aastal Nobeli füüsikaauhinna.
De Broglie hüpotees
Põhiartikkel: Matter wave
1924. aastal sõnastas Louis-Victor de Broglie oma hüpoteesi, väites, et kogu ainel on lainelaadne olemus. Ta seostas lainepikkuse ja impulsi valemiga:
λ=h/p
Ülaltoodud on Einsteini võrrandi üldistus, kuna footoni impulsi määrab p=E/c ja lainepikkuse vaakumis määrab λ=c/f, kus c on valguse kiirus vaakumis.
De Broglie valem leidis kolm aastat hiljem kinnitust elektronide jaoks, kui jälgiti elektronide difraktsiooni kahes sõltumatus katses. Aberdeeni ülikoolis lasi George Paget Thomson elektronkiire läbi õhukese metallkile ja jälgis ennustatud interferentsimustreid. Belli laboris juhtisid Clinton Joseph Davisson ja Lester Halbert Germer oma eksperimendis elektronkiire läbi kristallvõrgu. Rahvasuus nimetatakse seda Davisson-Germeri katseks.
De Broglie pälvis oma hüpoteesi eest 1929. aastal Nobeli füüsikaauhinna. Thomson ja Davisson sai oma eksperimentaalse töö eest Nobeli füüsikaauhinna 1937. aastal.
Heisenbergi määramatuse printsiip
Põhiartikkel: Uncertainty principle
Töös, kus Werner Heisenberg formuleeris kvantmehaanika, sõnastas ta määramatuse printsiibi järgmiselt:
ΔxΔp≥1/2ℏ
kus Δ tähistab standardhälvet, kui leviku või määramatuse mõõdikut; x ja p on vastavalt osakese asukoht ja impulss, ℏ on taandatud Plancki konstant (Plancki konstant jagatud 2π-ga).
Heisenberg selgitas seda algselt mõõtmisprotsessi tagajärjena: asukoha täpne mõõtmine mõjutaks impulssi ja vastupidi, pakkudes näiteks "gammakiirguse mikroskoobi", mis sõltus täielikult de Broglie hüpoteesist. Nüüd aga arvatakse, et see seletab nähtust vaid osaliselt, sest määramatus eksisteerib ka osakeses endas, isegi enne mõõtmist.
Määramatuse printsiibi kaasaegne seletus sõltub veel enam osakese lainelisest omadusest, täiendades Bohri ja Heisenbergi algselt sõnastatud Kopenhaageni tõlgendust. Nii nagu on mõttetu arutada laine täpset asukohta keelel, pole ka osakestel täiesti täpset asukohta. Samuti, nagu on mõttetu arutada keelt mööda liikuva „impulsilaine“ lainepikkust, ei ole osakestel täiesti täpset impulssi, mis vastaks lainepikkuse pöördväärtusele. Veelgi enam, kui asukoht on suhteliselt hästi määratletud, on laine impulsitaoline ja sellel on väga halvasti määratletud lainepikkus ja seega ka impulss. Ja vastupidi, kui impulss ja seega lainepikkus on suhteliselt hästi määratletud, tundub laine pikk ja sinusoidaalne ning seetõttu on sellel väga raskestimääratletav asukoht.