cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
DHTML
DHTML (ka dünaamiline HTML) on mõiste, mis hõlmab paljusid erinevaid tehnoloogiaid, mille abil luuakse interaktiivseid ja animeeritud veebisaite. Dünaamilist HTML-i luuakse kasutades staatilist märgistuskeelt (näiteks HTML), kliendipoolset skriptimiskeelt (näiteks JavaScript), stiililehe keelt (näiteks CSS) ja DOM-i. DHTML-i kasutavat rakendust tutvustati üldsusele Microsofti poolt Internet Explorer 4 väljalaskega 1997. aastal. DHTML-i abil on võimalik skriptimiskeelel muuta muutujaid veebilehe definitsioonikeeles, mis omakorda mõjutab muidu staatilise lehe välimust ja funktsionaalsust. See kõik toimub vaatamisprotsessi ajal, pärast seda kui leht on laaditud. DHTML erineb Ajaxist selle poolest, et DHTML-lehel ei toimu pärast lehe laadimist suhtlust kliendi ja serveri vahel, kogu protsess toimub JavaScriptis kliendi poolel. Samas Ajaxi lehekülg kasutab DHTML-i komponente, et teostada päring serverisse. Näiteks kui lehel on akordionmenüüd, siis puhas DHTML-i lähenemine laadiks kõikide menüüde sisu ning siis kuvaks dünaamiliselt ainult selle menüü sisu, mis on aktiivne, samas kui AJAX võib laadida iga menüü sisu ainult siis, kui seda on vaja.
Edgar Sööt
Edgar Alfred Sööt (18. jaanuar 1902 Järve vald, Virumaa – 23. mai 1935 Tallinn) oli eesti arst ja sõjaväelane (leitnant, 1932).
Pär Lindholm
Pär Lindholm (sündinud 5. oktoobril 1991 Kusmarkis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Rootsi kõrgliiga klubis Skellefteås.
Ta alustas Skellefteås ka klubikarjääri ning debüteeris Rootsi kõrgliigas hooajal 2009–10.
Aastatel 2010–2012 mängis ta Rootsi esiliiga klubis IF Sundsvall, hooajal 2012–13 Rootsi tugevuselt kolmanda liiga klubis Piteå HC ja hooajal 2013–14 Rootsi esiliiga klubis Karlskrona HK.
Aastatel 2014–2018 mängis ta Skellefteåga taas Rootsi kõrgliigas.
2019. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Boston Bruinsiga. Hooajal 2019–20 sai Bruinsi meeskonnas mängides NHL-is kirja kolm väravat ja kolm väravasöötu.
2021. aasta veebruaris liitus Lindholm jällegi Skellefteåga. Aastatel 2015, 2017 ja 2018 jõudis ta Skellefteåga Rootsi meistrivõistlustel finaali, kuid igal korral tuli vastu võtta kaotus.
2021. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Kaasani Ak Bars.
2022. aasta mais naasis Lindholm kolmandat korda Skellefteåsse.
Rootsi jäähokikoondise koosseisus osales Lindholm 2018. aasta taliolümpiamängudel ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel.
Major League Soccer
pisi Major League Soccer (MLS) on USA ja Kanada klubijalgpalli kõrgeim liiga.
Liiga on asutatud 1993. aastal. Esimene liigahooaeg toimus 1996. aastal.
Liigas mängib 26 USA ja kolm Kanada klubi. 15 klubi kuulub Idakonverentsi ja 14 klubi Läänekonverentsi.
MLS-i hooaja finaalmäng on MLS Cup.
Klubid
Seisuga juuli 2023
Mängijate rekordid
Arvestatud ainult põhihooaja mänge. Paksus kirjas on ka praegu MLS-i mängivad jalgpallurid.
''Seisuga 17. juuli 2023''
Meistrid
Enim meistritiitleid:
Aleksander Perk
Aleksander Perk (27. juunil 1921 Petrogradi kubermang– 1996 ) oli Eesti taimefüsioloog.
Elulugu
Õppis Leningradi Riiklikus Ülikoolis, lõpetas 1947. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. Aastatel 1941–1945 võitles Nõukogude armee koosseisus II maailmasõjas.
Teadustöö
Uurimusi mitmeaastaste puittaimede puhkeperioodist ja veerežiimist seoses külmakindlusega. Tegeles Tartu Ülikoolis ka taimefüsioloogia ajalooga. Võttis Eesti delegaadina (ja ainsa eestlasena) osa 1917. aasta juulis Birskis toimunud maride esimesest ülevenemaalisest kongressist. Üle 40 teadustrükise, aimeartikleid.
Emmaste rahvamaja
pisi|Emmaste rahvamaja Emmaste rahvamaja (ka Emmaste kultuurimaja) on endine rahvamaja Hiiumaa vallas Emmastes.
Maja valmis 1987. Selle arhitekt on Maris Remi ja sisekujunduse autor on Raili Morgen. Ehitustöid juhtis brigadir Jaroslav Krivun.
Emmaste rahvamaja kogupind on 2179,4 m² ning selle põhiliseks ehitusmaterjaliks on raudbetoon. Hoone ruumid asuvad kolmel korrusel. Majas asub ka bassein ja saun. Hoone keskne ruum on saal (430 m²).
Aruraihein
Aruraihein (Festulolium) on hübriidne taimeperekond kõrreliste sugukonnast.
Kirjeldus
Aruraihein on mitmeaastane kobarhein, millel on aruheina (Festuca) ja raiheina (Lolium) liikide kombineeritud tunnused. Nende tunnuste väljendus on sorditi erinev.
Kasutus
Aruraiheina kasvatatakse peamiselt karjamaadel ja niitudel segus või puhaskülvina. Eeliseks kõrgem söödasaak, kõrge haiguskindlus, talvekindlus ja püsivus.
Kasvutingimused
Aruraihein on aretatud nii niiske kui ka vähem niiske kliima jaoks. Aruraihein sobib hästi viljakatele muldadele, mille pH on 5,5–7,0, kuid seda ei soovitata halvasti kuivendatud või halva viljakusega muldadele.
Kasvatus
Aruraihein on kiire idanemise ja seemikute elujõu tõttu lihtne kindlaks teha. Külvinormiks puhtaskülvis 25-30 kg/ha, segukülvis 12-15 kg/ha. Külvatakse varakevadest augusti lõpuni.
Pärnu kesklinna raudteejaam
pisi|Pärnu raudteejaam 1926. aastal Pärnu raudteejaam (saksa Pernau) oli kitsarööpmeline tupikjaam, mis rajati 1896. aastal seoses Valga–Ruhja–Pärnu raudteega Pärnu kesklinna.
Pärnu linn loovutas selleks platsi südalinnas kunagisel kindlusevallil.
Pärnu naaberjaam oli Papiniidu raudteejaam. Rüütli platsi juures asunud jaamast kulges raudtee edasi mööda Pärnu jõe lõunakallast Suur-Jõe tänaval.
Esimese maailmasõja eel kavandati Pärnu raudteejaamast algavat ja Mustveel lõppevat uut raudteed, kuid sõja puhkemine tõmbas sellele plaanile kriipsu peale. Aastal 1917 asuti kavandama Pärnu ja Haapsalu raudteejaamade vahele uue raudtee rajamist, ent ka see plaan jäi teostamata.
Alates 1928. aastast, kui avati Lelle–Papiniidu–Pärnu raudtee, sai linn otseühenduse Tallinnaga. Papiniidu või Pärnu jaamast hargnesid haruteed: Livoonia haruteele, Pärnu majandusühisuse haruteele, Schmidti haruteele ja Shelli uuele haruteele. Viimane kitsarööpmeline rong väljus Pärnu kesklinna vaksalist pealinna 6. aprillil 1971.
1971. aasta suvel jõudis Pärnusse laiarööpmeline raudtee ja avati linna servas asuv Pärnu kaubajaam. Aastatel 1976–2014 asus laiarööpmeline raudteejaam ka Raekülas (vt Pärnu raudteejaam).
Jaamahoone
pisi|vasakul|Pärnu raudteejaam 1897. aastal pisi|Pärnu raudteejaam 1930. aastal pisi|Kitsarööpmeline [[auruvedur Kesklinna jaamahoone asukohas]] pisi|Pärnus asunud jaamade asukohad Pärnu kesklinnas (Port Arturi kaubanduskeskuse tagusel alal) paiknenud jaamahoone projekteeris insener Kaspar Krzizanowski. See valmis koos raudteejaamaga 1896. Hoone raudteepoolne fassaad oli ühenduses varikatusega.
1944. aastal hävis jaamahoone Nõukogude lennuväe pommirünnakus. Seejärel võeti jaamahoonena kasutusele lähedal Ringi 3, asuv asuv endise Pärnu linnapea Oskar Brackmanni eluhoone, Brackmanni linnapeaks oleku ajal sai Pärnu raudteeühenduse Valga ja Tallinnaga. Hoones asus hiljem Pärnu bussijaam.
Seoses Eesti kitsarööpmelise raudtee 110. aastapäevaga 2006. aastal avati endise kesklinna jaama asukohas 1911. aastal Saksamaal O. & Koppeli firmas ehitatud auruvedur ning 1913. aastal Peterburis Arthur Koppeli firmas ehitatud platvormvagun.
Uue eakuse rahvakogu
Uue eakuse rahvakogu käivitus 16. märtsil 2017 ja on osa Eesti Koostöö Kogus juba üle aasta väldanud Pension 2050 programmist. Uue eakuse rahvakogu mõte on käivitada ühiskondlik arutelu tuleviku eakusest (uue eakuse visioon) ning otsida lahendusi eakapõlve ümbermõtestamiseks ja -kujundamiseks.
Kuidas peaksid tänased noored aina pikeneva eluea, tulevikus tavapäraseks muutuva elukestva töötamise ja õppimise kontekstis eakapõlveks paremini valmistuma? Avalik arutelu selle üle toimubki uue eakuse rahvakoguna.
Uue eakuse visioon
Uue eakuse visioon on Koostöö Kogu algatusel koos loodud tervikpilt, millise muutuse ja käitumise soosimise suunal on Eestil vaja tänaste probleemide ja trendide kontekstis aastaks 2050 liikuda. Ühiskondliku arutelu käivitamiseks ja lahendusettepanekute kogumiseks käivitas Koostöö Kogu märtsis 2017 uue eakuse rahvakogu. Rahvakogu protsessis kogutud, läbiarutatud ja täiendatud ettepanekud pakuvad riigi tasandi lahendusi, kuidas uue eakuseni jõuda.
Amatonormatiivsus
Amatonormatiivsus on arvamus et kõigi lõplik soov on olla pikkaajalises, eklusiivses, romatilises, paaris suhtes.
Uue eakuse rahvakogu
Uue eakuse visioon
2016. aasta jooksul toimunud fookusarutelude ja visioonikonverentsi tulemusel pani Koostöö Kogu kokku uue eakuse visiooni. Visioon ei paku lõplikke lahendusi, vaid loob tervikpildi, millise mõtlemise ja käitumise soosimise suunas on vaja tänaste probleemide kontekstis liikuda.
Aastal 2050 võiks:
Põrk
Põrgad ehk trabeekulid (ladina keeles trabecula, mitmus trabeculae) on mõnede loomade harilikult kehasisestes elundites paiknevad anatoomilised struktuurid.
Põrgad on:
Sean Kuraly
pisi|Sean Kuraly 2017. aastal Boston Bruinsi särgis Sean Kuraly (sündinud 20. jaanuaril 1993 Dublinis Ohio osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Columbus Blue Jackets keskründajana.
Aastatel 2012–2016 mängis ta neli hooaega Miami Ülikooli jäähokimeeskonnas. Hooajal 2015–2016 valiti ta National Collegiate Hockey Conference'i hooaja parimaks kaitsvaks ründemängijaks.
2011. aastal valis San Jose Sharks ta NHL-i draft'is 133. valikuna. NHL-is debüteeris ta 3. novembril 2016 Boston Bruinsi mängus Tampa Bay Lightningi vastu. Suurem osa hooajast 2016–17 mängis ta aga American Hockey League'i klubis Providence Bruins. NHL-is lõi ta oma kaks esimest väravat hooaja 2016–17 väljalangemismängudes Idakonverentsi veerandfinaalis Ottawa Senatorsi vastu. Bruinsis mängides oli tema resultatiivseim hooaeg 2019/20, mil ta lõi kuus väravat ja andis 17 väravasöötu. Hooajal 2018/19 jõudis ta Bruinsiga Stanley karikavõistlustel finaalmängudele, kus kaotati St. Louis Bluesile.
Uue eakuse rahvakogu
Uue eakuse rahvakogu etapid
Rahvakogu tulemusel saavad laiapõhjaliselt läbi arutatud ja välja pakutud need sammud, mida on vaja riigil ette võtta, et jõuda soovitud tulevikuseisundini. Oluline on katsetada erinevaid lahendusi ja lähenemisi, et niimoodi jõuda Eestile sobiva uue eakuse mudelini.
Juhised rahvakogus osalemiseks
Uue eakuse rahvakogu kujundusmaterjalid, sh ajajoon
Miks just pensionisüsteem ja miks just Koostöö Kogu vedamisel?
Arengut toetav, mitte vigasid parandav sotsiaalsüsteem oli juba Arengufondi laiapõhjaliselt koostatud Eesti kasvuvisioonis 2018 üks kaheksast eesmärgist. Samamoodi toovad inimarengu aruanded läbi aastate välja, et heaolu kasvust pole kõik Eestimaa elanikud võrdselt osa saanud ning sotsiaalne ebavõrdsus aina süveneb ühiskonnas. Nendest pidepunktidest jõudiski uus eakus Eesti Koostöö Kogu kolmeaastasesse strateegiasse 2014-2017. Koostöö Kogu missioon on tegeleda ühiskonnale oluliste, kuid otsustajatele ebamugavate teemadega. Koostöö Kogu läheneb sellistele teemadele tervikpilti luues, süsteemi valukohti tuvastades, tulevikutrende arvestavaid lahendusi pakkudes ning avalikku arutelu soosides.
Alates 2016. aastast on Koostöö Kogu Pension 2050 kaheaastases programmis tegelenud jätkusuutliku pensionisüsteemi mudeldamisega. Samal ajal on Koostöö Kogu strateegiline partner Vabariigi Valitsuse pensionireformi plaanimisel.
Koostöös partneritega on Pension 2050 programmis kaardistatud järgmised neli valdkonda, milles on vaja riigi tasandil luua soodne keskkond inimeste valikute suunamiseks ja ühiskondliku mõtteviisi muutmiseks: Vaata ka
Miks just rahvakogu meetod?
Rahvakogu kui ühisloomeline meetod sobib uue eakuse visiooni suunas liikumiseks, kuna parandab probleemi olemusest arusaamist, aitab luua uusi teadmisi ja töötada välja lahendusvariante, koondades selleks kollektiivset tarkust.
Uue eakuse rahvakogu korraldamise põhimõtted: Rahvakogu elementide kasutamise tagamõte on taaselustada see arutleva ja ühisloomelise demokraatia meetod. Niimoodi loodame soodustada selle formaadi laiemat levikut.
Informaatika ja Arvutustehnika Instituut
Informaatika ja Arvutustehnika Instituut (lühend IATI) on aastast 1993 Tallinnas tegutsev õppekeskus.
IATI alla kuulub kaks asutust: Arvutikolledž ning Informaatika ja Arvutustehnika Kool.
Leanika
Leanika on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1537. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Leanika 27 naisel.
Magnicourt-en-Comte
pisi|Magnicourt-en-Comté'i kirik
Magnicourt-en-Comte asub 27 km Arrasist loodes, teede D83, D86 ja D74 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Faatum
Faatum (äriregistris Kirjastusühistu FAATUM) on Eesti kirjastus. Kirjastus kanti äriregistrisse 1998.
Kirjastus on kirjastanud üle 100 raamatu.
1994. aastal korraldas kirjastus Eesti romaanivõistluse.
Pioneer 11
Pioneer 11 (tuntud ka kui Pioneer G) oli NASA kosmosesond, mis startis 6. aprillil 1973 uurima Asteroidide vööd, Jupiteri, Saturni, päikesetuult, kosmilist kiirgust ning Päikesesüsteemi äärealasid ja heliosfääri. See oli esimene kosmosesond, mis sooritas möödalennu Saturnist, ja teine, mis läbis Asteroidide vöö ja möödus Jupiterist. Sondiga saadi viimast korda ühendust 30. septembril 1995.
Missiooni eesmärgid
Pioneer 10 ja 11 missioonid kiideti heaks veebruaris 1969. Need olid esimesed sondid, mille eesmärgiks seati Päikesesüsteemi äärealade uurimine.
Missiooni esialgsed eesmärgid olid järgmised:
Hilisem planeerimine lisas missioonile veel eesmärke, sest plaanidesse lisati möödalend Saturnist. Lisandunud eesmärgid olid:
Pioneer 11 ehitas TRW Inc. ja missiooni juhtis Pioneeri programmi raames NASA Amesi uurimiskeskus. Tagavaraks ehitatud kosmosesond Pioneer H on tänapäeval Ameerika Ühendriikide riikliku lennundus- ja kosmosemuuseumi ekspositsioonis.
Seadmed ja teadusaparatuur
Pioneer 11 kere oli 36 cm sügav ja moodustas kuue 76 cm pikkuse paneeliga kuusnurga. Sondi keres asusid kütus ning kaheksa teadusseadet kaheteistkümnest. Sond kaalus 259 kg.
Käitursüsteem ja asendikontroll
Sondi asendit juhiti kuue tõukuriga, mis olid jagatud paaridesse ja millest igaüks tekitas 4,5 N tõukejõudu. Esimese tõukuripaariga säilitati konstantset pöörlemist, teine paar kiirendas sondi ja kolmas paar muutis sondi asendit. Informatsiooni sondi asendi kohta, kogusid tähesensor, kaks Päikesesensorit ja lisaks jälgis sond teatud manöövrite abil Maa liikumist.
Side
Sond oli sidepidamiseks varustatud transiivritega, millest igaühe võimsus oli 8 vatti. Sidepidamiseks kasutati S-riba ja sond kasutas andmeedastusel sagedust 2292 MHz ja vastuvõtmisel 2110 MHz. Sondiga peeti ühendust Süvakosmose sidevõrgu kaudu ning sond kasutas enne andmete edastamist konvolutsioonkoodi, et võimaldada vigaste andmete korrigeerimist.
Elekter
Pioneer 11 pardal oli neli SNAP-19 radioisotoopgeneraatorit (RTG-d), mis olid paigutatud kahe masti külge. Mastid olid 3 meetri pikkused ja üksteise suhtes 120-kraadise nurga all. RTG-d paigutati nii, et need oleksid ohutul kaugusel tundlikest teadusseadmetest. RTG-d tootsid stardil 165 vatti ja Jupiterile saabumise ajaks oli energiatootlikkus kahanenud 144 vatini. Pioneer 11 vajas kõigi oma seadmete käigushoidmiseks 100 vatti energiat.
Ajalugu
pisi|250px|Pioneer 11 foto Jupiteri poolusest
Start
Pioneer 11 startis 6. aprillil 1973 Cape Canaveralilt ning selle viis orbiidile kanderakett Atlas-Centaur. Pioneer 11 startis aasta pärast Pioneer 10-t, mis oli startinud 3. märtsil 1972. Pioneer 11 asus teele Jupiteri suunas ja enne Jupiterile jõudmist, ei olnud plaanis ühegi teise planeedi juures kiirust koguda.
Möödumine Jupiterist
Pioneer 11 möödus Jupiterist novembris, detsembris 1974 ja lähenes planeedile kuni 42 828 km kaugusele. Sond pildistas Suurt Punast Laiku, esmakordselt polaaralasid ning määras kindlaks Jupiteri kuu Callisto massi. Sond korrigeeris Jupiteri gravitatsiooni abil oma kiirust ja kurssi ning suundus seejärel Saturnile.
Möödumine Saturnist
Pioneer 11 pildistas ja põrkas äärepealt kokku ühe Saturni kuuga, Epimetheusega, millest sond möödus kuni 4000 km kauguselt. Epimetheuse olemasolu oli avastatud eelmise päeva pilte vaadates ning selle olemasolu oli kahtlustatud juba varasematel teleskoopidega tehtud vaatlustel. Pärast Voyageride möödalende selgus, et Epimetheus on samal orbiidil teise Saturni kuuga, Janusega, ning seetõttu pole täiesti kindel, kumb kuu sondi ohustas.
Lisaks Epimetheuse avastamisele, leidis sond veel ühe kuu ja rõnga, mõõtis Saturni magnetvälja ning avastas, et Titani temperatuur on elu jaoks liiga madal. Pioneer 11 pildistas ka Saturni rõngaid, mis erinevalt Maalt tehtud piltidest, olid Pioneeri piltidel tumedad ja ainult rõngaste vahel olevad pilud olid Pioneeri piltidel heledad.
Missiooni lõpp
29. septembril 1995 teatas NASA, et Pioneer 11 missioon on lõpetatud, kuid Süvakosmose sidevõrk ootab veel kuni 1996. aastani Pioneerilt signaale. Pärast 1995. aastat pole sondist enam midagi kuuldud ja sond on teel Kilbi tähtkuju poole.
Ratsanikesõda
Ratsanikesõda oli relvakonflikt Poola ja Saksa ordu vahel aastatel 1519–1521. Laiemas plaanis oli see osa Leedu ning Poola liidu ja Saksa ordu vaheliste konfliktide seeriast.
Sõda on nime saanud sellest, et mõlemad pooled kasutasid lahinguis suurel hulgal ratsanikke.
Eellugu
Aastal 1466 sõlmisid Saksa ordu ja Poola Toruńis teise Thorni rahulepingu, mis fikseeris kahe maa vahelise piiri. Ühtlasi sattus ordu tugeva Poola mõju alla, mis tõi aastal 1501 kaasa Saksa-Rooma keisri protesti, kellele ordu samuti nimeliselt allus. 250px|thumb|Albrecht von Hohenzollerni mälestussammas [[Malborki (Marienburgi) ordulinnuses]] Aastal 1511 sai Saksa ordu kõrgmeistriks Poola kuninga sugulane Albrecht von Hohenzollern. Ordu lootis, et sellel õnnestub panna Poola kuningas (1506–1548) Zygmunt I rahulepingut üle vaatama. Ent Zygmunt ei lasknud end Albrechti sugulusest mõjutada ja jäi enda nõudmistele kindlaks: ordu pidi tunnistama Poola ülemvõimu. Sellega Albrecht ja ordu nõustuda ei saanud.
1514. aastal ründaski Venemaa Leedut ja vallutas Smolenski. Kuid keiser ega Preisimaa polnud sõjaks veel valmis ning Liivimaa, nähes venelaste aktiivsuses eestkätt ohtu enda julgeolekule, sõlmis Leeduga koguni igavese rahu- ja sõpruslepingu. Plettenbergi selline käik käis risti vastu Albrechti plaanidele, kuid tollel polnud võimalusi Liivimaa ordumeistrile teistsugust poliitikat peale sundida. Pealegi jättis Zygmunti seotus sõjaga idas talle senisest vabamad käed suure koalitsiooni loomise jätkamiseks. 1515. aasta alguses otsustas keiser Maximilian juba sama aasta aprillis võimalikult suurte vägedega Poolale kallale tungida ja sundida teda nii Lääne-Preisimaad loovutama kui ka Ungaris ja Böömimaal Habsburgidele soodsaid pärimistingimusi sõlmima. Kuid Zygmunt, kes oli vahepeal suutnud venelasi lahinguväljal lüüa ja olukorra idas, küll Smolenski kaotamise hinnaga, stabiliseerida, pakkus Maximilianile hoopis diplomaatilisi läbirääkimisi. Keiser nõustuski nendega ja sama aasta juulis sündis Jagelloonide-Habsburgide leping, millega Ungari ja Böömimaa kuninga lapsed kihlati Maximiliani lapselastega, Maximilian andis vastutasuks Zygmuntile aga sisuliselt vabad käed Preisimaa osas. Nii olid Albrechti lootused suure Poola-vastase koalitsiooni loomiseks luhtunud.
Sõja algus
1520. aasta esimestel päevadel puhkes Preisimaal otsene Poola ja Saksa ordu vaheline sõjategevus, mida on nimetatud palgasõduritest ratsaväelaste intensiivse kasutamise tõttu Ratsanikesõjaks (Reiterkrieg). Leedu ida poolt ähvardava ohu tõttu sõjategevuses ei osalenud.
Poola väed kogunesid Koło piirkonnas ja alustasid jaanuaris rünnakut Mikołaj Firlej juhtimisel rünnakut läbi Pomesaania Kõnigsbergile. Teel alustasid nad Marienwerderi ja Preußisch Hollandi piiramist, kuid kahurväe puudumisel edenes piiramine aeglaselt. Poola laevastik asus samal ajal blokeerima Preisimaa sadamaid.
Ordu väed omakorda hõivasid Warmias Braunsbergi linna. Kui Poola väed aprillis täiendust said ja neil oli rohkem kahureid, suutsid nad Marienwerderi ning Preußisch Hollandi hõivata, aga katse Braunsbergi tagasi vallutada luhtus. Ordu väed olid algselt kaitsepositsioonil, oodates abivägede saabumist.
1520. aasta suvel saabusid Saksamaalt pärit abiväed, mis ründasid juulis Masooviat ja augustis ka Suur-Poolat. Sakslastel õnnestus hõivata Międzyrzecz, hiljem ka Wałcz, Chojnice, Lidzbark Warmiński, Starogard Gdański ja Tczew. Ordu väed alustasid ka Gdański piiramist, aga Poola abivägede saabumine ning majanduslikud probleemid (palgasõdurid keeldusid raha puudumisel võitlemast) tegid piiramisele lõpu. Pärast seda, kui Saksa-Roomast tulnud palgasõdurid ei suutnud Gdańskit vallutada ja nende vägi lagunema hakkas, oli selge, et ordut ootab kaotus.
Wolter von Plettenberg surus 1520. aasta oktoobris Volmari maapäeval läbi otsuse Preisimaa toetamiseks relvade, sõjamoona ja saja ratsanikuga, kellest enamiku panid välja Viljandi komtuur ja Maasilinna foogt. Abi eest pidi Albrecht loobuma õigustest Harju-Virule (Põhja-Eestile) ja tegema Plettenbergile teisigi järeleandmisi, mis lõplikult jõustusid küll alles 1525. aastal.
Ordu sõjaväe päästis purustamist Poola väe majanduslikesse raskustesse sattumine (ka poolakad kasutasid intensiivselt palgasõdureid). Saksa ordu väed kasutasid seda ära ja alustasid vastupealetungi, hõivates Nowe Miasto Lubawskie. Ka rünnati Płocki ja Olsztyni linnasid; viimase kaitsmist juhatas Mikołaj Kopernik.
Vaherahu sõlmimine ja sõja tagajärjed
thumb|350px|Zygmunt I läänistab Albrechtile Preisimaa 1521. aasta alguses algasid Lajos II ja Karl V eestvedamisel rahuläbirääkimised, kuna nad vajasid mõlema poole abi, tõrjumaks türklaste invasiooni Ungaris. Aprillis sõlmitigi ordu ja Poola vahel nelja-aastane vaherahu, kuigi tundus ilmne, et konflikti jätkudes lõpeb see ordu kaotusega.
Vaherahu ajal püüdis Albrecht leida toetust nii keisrilt kui ka paavstilt, reisides nii Saksamaal kui ka Itaalias, kuid ei saavutanud silmapaistvat edu. 1523. aastal kohtus ta aga ka Martin Lutheriga, kes soovitas tal ordu sekulariseerida ja ilmalikuks protestantlikuks valitsejaks hakata. Teine usu-uuendaja Andreas Osiander mõjutas Albrechti umbes samal ajal ka evangeelset usku toetama. Oodatav kaotus Poolale oli tunduvalt suurendanud pahameelt ka Preisimaa seisustes ja mõttele luua Preisimaast ilmalik hertsogiriik leidus kohe suur hulk poolehoidjaid. Esimesena esitas plaani Poola saadik Achatius von Zehmen (Achazy Czema), kuid 1524. aastal Albrecht sellega siiski veel ei nõustunud. Aasta hiljem aga otsustas usuasjadesse äärmiselt tõsiselt suhtuv Albrecht avalikult protestandiks hakata ja ordumaad sekulariseerida.
Zygmunt I-le esitas Preisimaa sekulariseerimise plaani, millega see muutuks orduvaldusest Poola vasallhertsogkonnaks, Albrechti vend Georg ja kuningas kiitis selle heaks. Keisril ja orduinstantsidel polnud jõudu sekulariseerimisotsust väärata ning 10. aprillil 1525 kuulutati Preisimaa Krakówi lepinguga ilmalikuks hertsogiriigiks Poola ülemvõimu all. See ei meeldinud mõistagi ei keisrile, kes kaotas ülemvõimu Preisimaa üle (kuni selle ajani loeti seda Saksa-Rooma riigi osaks) ega Saksamaal ja Liivimaal asuvaile ordutegelastele. Albrecht omalt poolt püüdis lisaks Preisimaale enda kätte saada ka teisi ordu alasid, sealhulgas Liivimaad. Wolter von Plettenberg keeldus aga oma maid sekulariseerimast ja suutis keisrilt piisava diplomaatilise kaitse saada. Ka Poolal polnud tol hetkel Liivimaa alistamiseks võimalusi. Pealegi polnud katoliiklikul kuningal erilist huvi protestantliku hertsogi poliitikat toetada.
Saksa ordu reageeris Preisimaa sekulariseerimisele uue kõrgmeistri valimisega, kelleks sai Walter von Cronberg. Too püüdis diplomaatilisel teel Preisimaa alasid ordule tagasi võita, aga edutult.
Vabaduse Raamat
"Vabaduse raamat. 111 teost liberaalsest vaimuloost" on 2012. aastal Liberalismi Akadeemia poolt välja antud raamat vabadust ülistavatest teostest. 111 refereeritava teoste autoriteks on Aristoteles, Cicero, Aquino Thomas, Rotterdami Erasmus, Michel de Montaigne, Charles de Montesquieu, John Locke, Adam Smith, Max Weber, José Ortega y Gasset, Ludwig von Mises, Friedrich August von Hayek, Karl Popper, Milton Friedman jt.
Liberalismi Akadeemia korraldas 2012. aastal aktsiooni, saates väljaande "Vabaduse raamat. 111 teost liberaalsest vaimuloost” raamatukogudesse üle Eesti.
Pajūris
Pajūris on alev Leedus Šilalė rajoonis, Pajūrise valla halduskeskus. Alev asub Jūra jõe kaldal.
Alevis on gümnaasium ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on 1833. aastal ehitatud kirik, endine frantsisklaste klooster ja selle juurde XIX sajandil rajatud park. Alevis kasvab looduskaitsealune hõbepappel (Populus alba L.). Puu ümbermõõt oli 2006. aastal 655 cm, kõrgus 40 meetrit. Pajūrises kaevandatakse kivisoola.
Ajalugu
Pajūrist on esmamainitud 1498. aastal. 1526. aastal läks see Vapovskite valdusse, XVI sajandi lõpus aga Wojnadele. Asula on kuulunud veel Szemiotidele, Wolmeritele, Wołłowiczidele, 1854. aastast aga Czapskitele.
Asulasse ehitati esimene kirik aastail 1777–1780. Aastaks 1852 oli Pajūrisest saanud oma turuplatsiga alev, kus peeti kolm korda aastas laata. Aastail 1853–1863 tegutses alevis kihelkonnakool, 1867. aastast ka venekeelne kool. Alevi tsaariaegsed nimed olid Поюры ja Поюрже.
1912. aastal sai alevist kohaliku kihelkonna keskus. Nõukogude ajal oli alev algul kohaliku kolhoosi, 1975. aastast aga kohaliku sovhoosi keskuseks.
Jūlija Stepaņenko
Ta töötas ettevõttes Latvijas Finieris advokaadina, 2011. aastal sai temast praktiseeriv vandeadvokaat.
Ta valiti 2014. aasta Läti parlamendivalimistel Koosmeele ridades Seimi liikmeks. Samuti valiti ta 2018. aasta Läti parlamendivalimistel Läti Seimi liikmeks.
2021. aasta novembris oli ta üks kolmest Seimi saadikust, kes peatati Covid-19 vaktsineerimis- või haigustõendi puudumise tõttu töölt Seimis.
Eagle'i maakond
thumb|[[Crossi järv]] thumb|[[Charlesi järv]] thumb|[[Ruedi veehoidla]] Eagle'i maakond (Eagle County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°62' N, 106°70' W.
Maakonna halduskeskus on Eagle.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 52 197. Aastal 2000 oli elanike arv 41 659.
2014. aasta Journal of the American Medical Association ajakirja uuringu kohaselt oli Eagle'i maakond USA kolmanda kõige kõrgeima elueaga maakond - 85.94 aastat; meestel 84.4 ja naistel 87.6 aastat. Maakonna kaks naabermaakonda - Summiti ja Pitkini maakonnad olid samas uuringus esimesel ja teisel kohal.
Ajalugu
Maakond loodi 1883. aastal. Maakond piirnes ka Utah'ga, kuid maakonna lääneterritooriumitest said Rio Blanco ja Garfieldi maakonna osa.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Eagle'i maakonnas oli 41 659 inimest, 15 148 leibkonda ja 9013 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 10 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 22 111 (keskmine tihedus 5/km²).
Rassiline koosseis oli:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 23,24%.
Kõvakest (täpsustus)
Kõvakest võib tähendada mitut asja:
Eagle'i maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
15 148 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 2,73 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,17 inimest.
Ea mediaan oli 31 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 121,00 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 125,80 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 62 691 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 68 226 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 37 603 dollarit, naistel 30 579 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 32 011 dollarit.
7,80% elanikkonnast ja 3,90% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 6,80% alla 18-aastasi ja 7,60% üle 65-aastasi.
Gričiupise vald
Gričiupise vald (leedu keeles Gričiupio seniūnija) on vald Kaunase linna koosseisus ja selle keskosas, kuhu kuulub Gričiupise linnaosa. Valla pindala on 3,81 km². 2011. aastal oli seal 26 735 elanikku.
Gričiupise vald moodustati 2005. aastal Dainava vallast. Tegemist on pindalalt kõige väiksema vallaga Kaunases. Valla hallata on 53 tänavat kogupikkusega 27,14 kilomeetrit.
Vallamaja asub aadressil Chemijos g. 11, vallavanem on Jolanta Žakevičienė.
Talutuba soemüüriga
Maal kuulub Tartu Kunstimuuseumi kollektsiooni.
"Talutuba soemüüriga" kujutab vana naist toetumas vastu punast soemüüri talutoas, kus on voodi ja tool. Soemüüril ripub pesu.
Heie Treier on seda maali nimetanud üheks Pärsimäe radikaalseimatest töödest.
Maal kuulub projekti Europeana 280 ühena 12 Eesti kunstiteosest. Kokku tõsteti selle projekti käigus esile 347 kunstiteost 146 institutsioonist ja 29 riigist.
Tipitapa jõgi
Tipitapa jõgi (Río Tipitapa) on jõgi Nicaragua lõunaosas. Voolab välja Managua järvest ja suubub Nicaragua järve. Jõe pikkus on 35 km.
Lähiminevikus on olnud neli sarnast üleujutust: 1974. aastal orkaan Fifi tõttu, 1988 koos orkaaniga Jeanne, 1998 põhjustas selle orkaan Mitch ning 2008. aastal troopiline torm.
Rick Astley
Tema 1987. aasta laul "Never Gonna Give You Up" oli edetabelite tipus 25 riigis ja võitis 1988. aastal Brit Awardi auhinnakonkursil parima briti singli tiitli. Selleks ajaks, kui ta 1993. aastal laulmises pausi tegi, oli Astley müünud umbes 40 miljonit plaati üle maailma.
Astley tegi comeback 'i 2007. aastal, kui tema laul "Never Gonna Give You Up" sai ülemaailmseks meemiks nimetusega "rickrolling". Astley sai ka "Best Act Ever" auhinna internetihääletuses MTV Europe Music Awards 2008. aasta galal, ja tema 2016. aasta album "50" debüteeris Suurbritannias esikohal.
Lapsepõlv
Astley on sündinud Inglismaal Newton-le-Paju linnas Lancashire'i krahvkonnas pere neljanda lapsena. Tema muusikaline karjäär algas siis, kui ta oli 10-aastane. Astley tuli koolist ära juba, kui ta oli 16 – olles päeval isa firmas autojuht ja õhtuti bändiliige mitmes kohalikus bändis.
Menu
Tema esimene singel oli vähe tuntud "Kui sa lähed". Selle looga ta edetabeleid ei purustanud. Tema järgmine lugu "Never Gonna Give You Up", mis tuli välja 1987. aastal, tegi seda aga üle maailma. See oli ka tema esimene soolosingel. "Never Gonna Give You Up" sai ka parimaks Briti singliks aastal 1988.
Kaljukress (perekond)
Kaljukress (Hornungia) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Rick Astley
Menu
Ka tema edasised lood, näiteks "Whenever You Need Somebody" ja "Together Forever", olid väga populaarsed.
Pikem paus
Rick Astley otsustas 27-aastaselt (1994. aastal) laulmisesse pausi teha, et keskenduda rohkem perele. Ta kasvatas üles tütar Emilie.
Tagasitulek
Rick Astley naasis laulmise juurde 2001. aastal oma uue singliga "Keep It Turned On", millest sai väike hitt ööklubides. Pärast seda on ilmunud veel album "Portrait", singel "Keep Singing" ja album "50".
Rickroll
Rickrolling muutus lausa nii populaarseks, et YouTube muutis oma iga video oma esilehel rickroll 'iks ja MTV 2008. aastal andis Rick Astleyle parima internetiteo auhinna.
Isiklikku
Rick Astley on abielus Lene Bausageriga, kellega tal on tütar Emilie (s 1992). Astley kohtas Lenet, kui ta töötas RCAs 1988. aastal. Pere elab Londonis.
Lee (eesnimi)
Lee on naisenimi ja mehenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 657. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Lee 133 naisel.
Kõrgessaare vallamaja
pisi|Õhuvaade Kõrgessaare vallamajale
Kõrgessaare vallamaja on vallamaja Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõrgessaare alevikus.
Hoone ehitati 19. sajandi IV veerandil. 1940. aastate alguses ehitati maja katuse alla mansardkorrus.
Cīrava vasallilinnus
Cīrava vasallilinnus (saksa Zierau) oli Kuramaa piiskopile kuulunud linnus, mis asus Lätis Aizpute piirkonnas Cīrava vallas ja Cīrava asulas. Ciravast voolab läbi Durbe jõgi, millega ühinevad seal Dubeņa ja Cepļupe jõgi ja Rudīte oja.
Nimekujud
"Cirava" tähendab läti keeleteadlaste arvates kura keeles järsku kurvi või suunamuutust, mis sealkohas oli Durbe jõe äärse küla teel.
Asukoht ja paiknemine
Linnuse täpne asukoht ei ole teada, kuid arvatakse, et see paiknes hilisema Cīrava mõisa kohal, mis asetseb Cīrava veskipaisjärve lääneotsa lõunakaldal või siis mõisahoonest 200 m kirdes Durbe jõe vasakkaldal Cepḷupe jõe- ja Rudīte ojasuudme vastas. Linnuseala asetseb u 20 m üle merepinna, 4–5 m kõrguse jõekalda kohal, sellest 60 m kagusse Durbe jõe teisele kaldale, Sudmalkalni künkale jääb 1780 ehitatud Cirnava kirik. Veskitiigi veetasemest on mõisahoone u 1,5 m kõrgemal.
Ajalugu
1234 asutas paavsti legaat Modena Wilhelm Kuramaa piiskopkonna (hiljem nimetatud Pilteneks) ja määras selle piiskopiks Engelberti. Piiskopkond jäi küll hiljem täielikku sõltuvusse Liivi ordust ja kõik toomkapiitli liikmed kuulusid ordusse.
1253 on paika esmamainitud Dzērve (Dserwen) nime all.
Juba XIV sajandil jagati Cirava kandis maid läänideks. Tegemist oli kolmeks lahustükiks jaguneva Kuramaa piiskopkonna kõige läänepoolsemal, Läänemere-äärsel territooriumil oleva linnusega. Kuramaa piiskopkonda ümbritsesid kõigist külgedest Liivi ordu maad, ainult kõige lõunapoolsema Aizpute-Embute lõunapiir käis vastu Leedu Suurvürstiriiki. Saka-Cirava lahustükil asus kolm vasallilinnust: Saka, Cirava ja Dzintare.
1486 märgitakse Ciravat kuuluvaks Kuramaa piiskopi valduste hulka, räägitakse nii linnusepiirkonnast (Burgsuchung), kui ka kihelkonnast (Kirchspiel).
1502 andis piiskop Heinrich Ciravas välja ühe läänikirja.
1548 läänistas Saare-Lääne ja Piltene piiskop Johann von Münchhausen Cirava valduse Matz Schmitdile. Kirjas on mainitud Cirava asulas olevat linnust ja mõisat ("ein huesz und hoff in unsem hachelwerke tho Zyrow"). See on esimene ja ainus kord, kui seal linnusest juttu on tehtud.
1560 sai paiga omanikuks Taani hertsog ja viimane Saare-Lääne ja Kuramaa (Piltene) piiskop Magnus, kes läänistas selle Taani päritolu Behride ("karu") perekonnale. Dietrich von Behr oli olnud Saaremaa stiftifoogt ja piiskop Münchhauseni õemees ja nõunik. Ulrich von Behr oli Kuramaal piiskopkonna toompraost, piiskop Münchhauseni koadjuutor ja piiskop Magnuse õuemarssal. Neile kuulusid hiljem paljud piiskopkonna mõisad Kuramaal, sealhulgas ka Cirava.
1596 andis Poola kuningas Zygmunt III August Cirnava lääniks oma kammerhärrale Hermann Maydellile.
Ehitus
Arvatavasti oli tegemist kas maja- või tornlinnusega või siis kindlustatud mõisahoonega, nagu tollal oli tavapärane. Kuramaa piiskopkonnas olid linnused, sealhulgas ka väiksemad erinevalt teistest Liivimaa piiskopkondadest algusaegadel tavapäraselt kõik piiskopi omad. Erandiks on peetud vaid Saka vasallilinnust. Alles keskaja lõpupoole läänistati mõned väiksemad vasallidele välja.
Petrašiūnai vald
Petrašiūnai vald (leedu keeles Petrašiūnų seniūnija) on vald Kaunase linna koosseisus ja selle idapoolses osas, kuhu kuuluvad Amaliai, Naujasodise, Palemonase ja Petrašiūnai linnaosa. Valla pindala on 28,5 km². Aastal 2011 oli seal 14 382 elanikku. Vallamaja asub aadressil R. Kalantos g. 57, vallavanemaks on Algimantas Vilkevičius.
Miia Rannikmäe
pisi|Miia Rannikmäe 2009. aastal Miia Rannikmäe (kuni 1978 Tammeorg; sündinud 4. oktoobril 1951 Tartus) on eesti keemik.
Elukäik
Lõpetanud 1970. aastal Tartu 5. Keskkooli, 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonnas ja 1980. aastal TRÜ aspirantuuri.
MA (pedagoogika, 1996, Tartu Ülikool), väitekiri "Keemiamõisted õpilase kognitiivses tegevuses". PhD (bioloogia- ja maateaduste haridus, 2001, Tartu Ülikool), väitekiri "Operationalisation of Scientific and Technological Literacy in the Teaching of Science".
Oli 1975–1977 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna stažöör-uurija, 1981–1982 assistent, 1982–1987 kõrgkoolipedagoogika labori vanemteadur, 1987–1989 teadur, 1989–1995 filosoofiateaduskonna pedagoogika osakonna teadur, 1995–1997 Tartu Bakalaureuse Kooli juhataja, 1996–2000 Tartu Tamme Gümnaasiumi keemia õpetaja, 1996–2001 molekulaar- ja rakubioloogia instituudi loodusteaduste didaktika teadur, 2001–2003 erakorraline vanemteadur, 2003–2007 vanemteadur, 2008– professor, 2003 ka külalisuurija Iowa Ülikoolis USA-s.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kognitiivne õppimine loodusteadustes, loodusteaduslikud mõisted õpilaste kognitiivses tegevuses, loodusteadusliku hariduse relevantsus ja selle mõju inimressursside suurendamisele teadusega seotud erialadel, loodusteaduse ja tehnoloogia alase kirjaoskuse kujundamise teoreetilised alused ja rakendatavus. Eesti Keemiaõpetajate Liidu tegevsekretär (aastast 1992). Ligi 90 teadustrükist.
Isiklikku
Tema isa oli professor Johannes Tammeorg.
Maret (eesnimi)
Maret on naisenimi.
2012. aasta lõpu seisuga elas Eestis Rahvastikuregistri andmetel 1799 Maretit.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Maret 1702 naisel. Maret on Eestis populaarsuselt 106. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Maret vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 37,27 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 30,27. Maret on keskmiselt 59 aasta vanune (mediaanvanus on 61).
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Maret 1 inimesel.
Ibeeris
Ibeeris (Iberis) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
California Ülikool San Diegos
California Ülikool San Diegos on California Ülikooli süsteemi kuuluv ülikool Ameerika Ühendriikides, San Diegos.
Asutatud aastal 1960.
Ülikooli struktuuri kuulub uurimiskeskus Scripps Institution of Oceanography.
Leele
Leele on naisenimi.
August Ehrlich
August Ehrlich (10. september/23. september 1893 Krüüdneri vald – 1. september 1942 Solikamsk) oli eesti põllumees, seltskonnategelane ja poliitik.
Leele
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2345. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Leele 13 naisel.
August Ehrlich
Ta lõpetas aastal 1913 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1913–1916 Tartu Ülikooli agronoomia erialal.
Ta oli Sordiparanduse seltsi asjaajaja ja sekretär.
Ta oli Asutava Kogu, Riigikogu I ja II koosseisu saadik.
Magnicourt-sur-Canche
pisi|Magnicourt-sur-Canche
Magnicourt-sur-Canche on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Magnicourt-sur-Canche asub 29 km Arrasist läänes, teede D54 ja D82E ristumiskoha ümbruses, Canche'i jõe kallastel.
pisi|tühi|
Feel the Steel
"Feel the Steel" on Ameerika Ühendriikide glam metal-bändi Steel Panther esimene tähtsam album. Lood "Fat Girl", "Stripper Girl" ja "Hell's On Fire" on taas-salvestatud nende 2003. aasta albumilt Hole Patrol. Album debüteeris 123. kohal ning jõudis 98. kohani Billboard 200 edetabelis ja jõudis 1. kohale Billboard ' i parimate komöödiaalbumite edetabelis.
Album ilmus Suurbritannias 8. juunil 2009, 6. oktoobril Põhja-Ameerikas ja 11. detsembril Austraalias.
Sirpa Kähkönen
Kähkönen on hariduselt ajaloolane. Loomekarjääri alustas ta noorteromaanide kirjutamisega. Neist esimene "Kuu taskussa" ('Kuu taskus') pälvis 1992. aastal riikliku laste- ja noortekirjanduse auhinna. Hiljem on ta saanud muidki kirjandusauhindu.
2014. aastast on ta Soome PEN-klubi esimees ja alates 2018. aastast Soome Kirjanike Liidu esimees.
Anna Ancher
alt=|pisi|Anna Ancher, autoportree, u 1877–1878 Anna Ancher (sünninimega Anna Kristine Brøndum; 18. august 1859 Skagen – 15. aprill 1935 Skagen) oli esimene tunnustatud naiskunstnik Taani kunstiajaloos.
Ta sai tunnustuse juba varakult, esmalt oma meeskolleegide poolt, kuid kiiresti võitis ta ka kunstiasutuste ja publiku südamed. Ta debüteeris kunstnikuna 1880. aasta Charlottenborgi kevadnäitusel. Olles vaid 20-aastane, sai ta tunnustatud kriitikutelt positiivse vastuvõtu ja saavutas maalijana kiiresti edu.
Anna Ancher oli ainus Skageni maalija, kes sündis Skagenis. Ta oli linna võõrastemaja ja poeomaniku Ane Hedvigi ja Erik Brøndumi tütar. Talle andsid esimesed maalimistunnid Karl Madsen, Viggo Johansen ja Michael Ancher, kes tulid Skagenisse 1870. aastatel. Talvedel 1875–1878 õppis Anna Kopenhaagenis Vilhelm Kyhni naiste maalikoolis. Aastal 1877 kihlus Anna Michael Ancheriga ning nad abiellusid 1880. aastal. Neil oli tütar Helga, kes sündis 1883. aastal ja nad elasid kogu oma elu Skagenis. Alates 1884. aastast elasid nad Markvej majas, millest hiljem sai Michael ja Anna Ancheri majamuuseum.
Anna Ancher nautis ainulaadset kunstnikukarjääri, võttes arvesse seda, et ta oli selle ajastu naine, mil kunstihariduse saamine oli naise jaoks haruldane. Selle aja naistel ei olnud võimalik õppida Taani Kuninglikus Kunstiakadeemias.
Anna Ancher kujutas oma teostes eelkõige lähiümbrust – kodu, naiste ja laste maailma. Talle tähendasid värvid ja valgus rohkem kui piltide jutustav sisu. Sel moel oli ta Skageni maalikunstnike seas üks moodsamaid. Tema maalid jäävad 1900. aastatel tekkinud abstraktsema kunsti algusaega.
Maalikunstnik Villiam Kyhn arvas, et Anna peaks oma maalikarbi nurka viskama, kui ta 1883. aastal emaks sai, s.t loobuma maalimisest ja pühendama end kodustele kohustustele. Anna seda aga ei teinud.
Elukäik
pisi|Anna Ancher, "Päikesepaiste sinises toas", 1891. Pildil on Anna ja Michael Ancheri tütar Helga. Maali eksponeeriti esmakordselt Charlottenborgi kevadnäitusel 1892. aastal.
Lapsepõlv ja esimesed õpingud
Anna Brøndum kasvas üles Skagenis – kõrvalises vaeses kalurilinnakeses, millel polnud ülejäänud riigiga maantee- ega raudteeühendust. 1880. aastatel sai Skagenist Põhjamaade vabaõhumaalijate kohtumispaik. Kõrtsmiku tütrena kohtus Anna erinevate inimestega – ametnike, ärireisijate, aga ka kunstnikega. Taani ja Norra meremaalijad käisid aeg-ajalt Skagenis ning töötasid mõnda aega kohapeal. Annat huvitas kunst juba varakult ja ta hiilis kunstnike kuivama pandud maale vaatama. Ta sai kodanliku kasvatuse ja varakult tekkinud kunstivaimustusele oli perekonna heakskiit. Anna vaimsus pärines emalt, keda huvitas nii kirjandus kui ka religioon. Aktsepteeriti, et Anna eelistab köögitöödele värve ja nii jäi majapidamise eest hoolitsemine ema ning Anna kahe õe kanda.
1874. aastal tuli Skagenisse Michael Ancher, kellest hiljem sai Anna abikaasa. Temaga koos saabusid väiksesse kalurilinnakesse ka Karl Madsen ja Viggo Johansen. Nad märkasid Anna talenti ja julgustasid teda otsima erialast haridust.
Irma (Itaalia)
Irma on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Irmas.
Anna Ancher
Lapsepõlv ja esimesed õpingud
Kolmel talvel 1875–1878 külastas Anna Villhelm Kyhni naiste joonistamise ja maalimise erakooli. Samal ajal jätkas tema juhendamist Michael Ancher, kellega ta kihlus 1878. aastal. Mees austas Anna võimeid kõrgelt. 1879. aastal nägi Anna Kopenhaagenis kaasaegset prantsuse maalikunsti. Samal aastal Skagenis sai ta tugeva tõuke kolmelt maalikunstnikult, kes praktiseerisid reaalsuse kujutamise uusi, prantsuse ideaale – Karl Madsen ning norralased Fritz Thaulow ja Christian Krohg, kellest viimane oli juhtiv figuur kaasaegses Põhjamaade maalikunstis.
Pjotr Nilus
pisi|Pjotr Nilus. Autoportree Pjotr Aleksandrovitš Nilus (vene keeles Пётр Александрович Нилус; ukraina keeles Петро Олександрович Нілус Petro Oleksandrovõtš Nilus; 20. veebruar 1869 Podolski kubermang – 23. mai 1943 Pariis) oli vene maalikunstnik, kunstikriitik ja kirjanik.
Irma (Itaalia)
804 meetri kõrgusel merepinnast asuva Irma asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Anna Ancher
Looming
Skageni karmi olemust ja puutumatut loodust otsivate maalikunstnike voog kasvas 1880. aastate alguses ning Taani ja Põhjamaade kunstnike vastastikusel inspiratsioonil sündis maalikunstis kauaoodatud läbimurre. Sellest võttis Ancher osa ning äratas oma meeskaaslaste imetlust ja lugupidamist teostega, milleks olid "Kaks vanainimest kajakat puhastamas" (1883), "Pime naine toas" (1883) ja "Tüdruk köögis" (1883–1886). Viimase puhul võib märgata tugevat 17. sajandi Hollandi kunsti mõju, mille ta sai oma esimesel välisreisil Viini 1882. aastal, kui ta oli tutvunud Vermeer van Delfti ja Pieter de Hoochi kunstiga. Otsese visuaalse kogemuse kaudu ammutas ta pidevat inspiratsiooni, näiteks päike seinal või puudel, kuumus rukkiväljal või laps toavalguses. Kuid ta leidis motiive ka ümbritsevast igapäevaelust, näiteks kalurite elust või Skageni maalilisest loodusest. Märkimisväärne töö on "Päikesepaiste pimedas elutoas" (1885), kus valgus ja värv on maali kõige olulisemad komponendid.
Pjotr Nilus
Elulugu
Pjotr Nilus sündis Ukrainas Podolski kubermangus Bušenõ külas. Niluse lapsepõlve ja nooruse kohta on väga vähe teada. 1876. aastal kolis pere Odessasse ja järgmisel aastal asus ta õppima Püha Pauluse reaalkooli. 6. klassis lahkus ta reaalkoolist. Nilus teadis juba, et tahab saada kunstnikuks ja teadus ei sobinud talle. Huvitavam oli terve päev märkmikuga ringi jalutada ja Odessa vaatamisväärsusi visandada. Sellepärast astus Nilus Odessa kunstikooli, kus ta õppis selliste Lõuna-Venemaa stiilimeistrite nagu Gennadi Ladõženski ja Kiriak Kostandi juhendamisel. Nilus oli neile õpetajatele kogu elu tänulik.
Irma (Itaalia)
Irma piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bovegno, Marmentino.
Anna Ancher
Looming
Sama meisterlikud on ka arvukad õlimaalid söögikordadest ja õmblustüdrukutest. Tähelepanuväärsed on ka paljud portreed vanast emast, keda on maalitud sinises või punases elutoas ja mida võib tajuda piltidena vanadusest endast. Ema portreesid maalis ta umbes aastast 1890 kuni surmani 1916. aastal. See oli austusavaldus nii inimesele kui ka vanadusele. Ta maalis oma ema lugematu arv kordi, mis räägib nende lähedasest suhtest. Proua Brøndumi pisut väsinud ilme ja süles kokkupandud karedad käed annavad tunnistust Brøndumi hotelli juhatajana töötatud aastatest. Ta läks pensionile alles 70-aastaselt ja veetis pärast seda palju aega hotelli sinises toas kirju kirjutades ja piiblit lugedes. Anna ema ja õed Agnes, Marie ja Hulda olid evangeelsed kristlased – see oli usuline veendumus, mida Anna ning tema kaks venda Degn ja Johan ei jaganud. Nad lõid selle asemel vasakpoolsete ja ateistlike kunstnike kogukonna. Ema portreed ulatuvad psühholoogilistest portreedest, mis püüavad tabada tema vaga loomust, kuni piltideni, kus keskendutakse rohkem värvi, vormi ja kompositsiooni formaalsetele aspektidele.