cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Küpsusmudel
Alt-üles lähenemisviisi kasutamisel, nagu soovitas Lahrmann jt, määratletakse kõigepealt kindlaks erinevad omadused või hindamisüksused ja teine ​​samm viiakse need kokku, et anda üldisem ülevaade küpsusastme eri etappidest.
Küpsusmudelite eesmärk
Küpsusmudelite põhieesmärk on staadiumide ja küpsusradade kirjeldamine. Seega tuleb selgitada iga etapi tunnuseid ja järjestikuste etappide vahelisi loogilisi suhteid.
Eeldatakse, et küpsusmudelid avaldavad praegused ja soovitud küpsusastmed ning aitavad lisada vastavad parandamismeetmed. Eesmärk on diagnoosida ja kõrvaldada puudulik võimekus.
Tavaliselt eristatakse järgmisi kasutusotstarbeid: Hästi väljatöötatud küpsusmudel:
Capability Maturity Model - CMM
Carnegie Melloni Tarkvaratehnika Instituudi (SEI) võimekuse küpsusmudel (Capability Maturity Model – CMM) loodi algselt 1991. aastal ja sellega kehtestati küpsuse mõõtmise kontseptsioon.
Algselt tarkvaraprotsesside küpsuse hindamiseks välja töötatud võimekuse küpsuse hindamise mudel on aluseks mitmete klassikaliste ja levinud küpsusastmete skaaladele. Ameerika Ühendriikide kaitseministeeriumi tellimusel loodud CMMi eesmärgiks oli välja töötada universaalne meetod, hindamaks föderaalvalitsuse tarbeks tarkvara tootvate töövõtjate sisemisi protsesse.
Küpsusmudeli kasutamine
Küpsus tähendab kasvupotentsiaali võimekust ja näitab organisatsioonis kasutusel olevate protsesside rikkalikkust ning rakendamise järjepidevust erinevates organisatsioonis läbiviidavates projektides.
Igale küpsusastmele toetub pidev protsesside parendus. Igal küpsusastmel on omad eesmärgid. Saavutatuna aitavad need paika panna mõne organisatsiooni protsessi olulise komponendi. Iga astme saavutamisel on nähtavalt suurenenud organisatsiooni potentsiaalne võimekus.
Kuigi küpsusastmetel põhinevad hindamismudelid võimaldavad süstemaatiliselt ja objektiivselt hinnata olukorda erinevatel ajahetkedel, ei ole tegemist eesmärgiga iseeneses ja küpsel tasemel organisatsioon peab protsesside parenduse oskama siduda ka muude edukust ja efektiivsust mõjutavate teguritega.
Küpsusmudelite ja küpsuse hindamise juures on oluline silmas pidada, et mudelid näitavad kõrgeimat taset kui kõige tähtsamat. Samas ei pruugi kõige keerukam ja kõrgema küpsusastme lahendus olla konkreetse organisatsiooni vajadustele kõigolulisem, mistõttu tuleb protsessimudelite juurutamisel silmas pidada konkreetse organisatsiooni vajadusi ja modelleerimistegevuse eesmärke.
Projektijuhtimise küpsusmudel
International Institute for Learning(IIL, www.iil.com) on välja töötanud mudeli PMMM (Project Management Maturity Model), mis võimaldab määratleda, millised sammud, mis järjekorras ja mil viisil tuleb läbida, saavutamaks soovitud tulemusi.
Eristatakse viit taset: 1) Ühtne keel (Common language); 2) Ühtsed protsessid (Common processes); 3) Ühtne metodoloogia (Singular methodology); 4) Võrreldavus (Benchmarking); 5) Pidev edenemine ( Continuous improvement). Igal tasemel on oma tunnused (karakteristikud), järgmise taseme saavutamiseks vajalikud põhitegevused ja põhitakistused. Need tasemed ei ole ranges järgnevuses ja võivad ajaliselt omada ühisosa; samas suurema numbriga tase tervikuna saavutatakse alati hiljem kui madalama numbriga tase. PMMMiga taseme hindamise tunnused saab kohandada hinnatavale asutusele vastavaks.
Nõuded
Projekti küpsusmudeli kasutamisel peavad ettevõtted kindlaks määrama lähtepunkti - see tähendab, et nad peavad põhilisel tasemel kindlaks määrama, mida ettevõte teeb ja millised tulemused on kindla aja perioodi jooksul toimunud. Samuti peavad nad välja selgitama, millised on ettevõtte eesmärgid, kuna need eesmärgid määravad suuna, mida ettevõte võtab, kui see läbib küpsusmudelit. Mudelil osalejatel peab olema ühine keel, millega nad võivad viidata asjaomastele äriprotsessidele. Kuna kõik ettevõtted on erinevad, oleks ettevõtte jaoks oluline, et ettevõtte liikmed saaksid kindlaks teha, mida parandamise käigus aktsepteerida või tagasi lükata. Ärimehed võivad kasutada oma kogemusi küpsemise ajal tekkivate muutuste väljatöötamiseks ja hindamiseks.
Esimene tase
Esimesel tasemel on organisatsioon tunnistanud projektijuhtimise olulisust ning vajadust ühtse terminoloogia ja projektijuhtimisalaste põhiteadmiste järele. Samas projektijuhtimist praktiliselt ei kasutata, juhid väldivad muudatusi juhtimises ning ei investeerita projektijuhtimisalasesse koolitusse. Põhitakistuseks taseme 1 saavutamiseks on juhtide poolt projektijuhtimise vajadusest mittearusaamine.
Tasemelt 1 taseme 2 saavutamiseks on vajalikud järgmised viis põhitegevust :
Teine tase
Teise taseme puhul mõistab organisatsioon vajadust ühtsete protsesside määratlemiseks, nii et ühe projekti õnnestumist oleks võimalik korrata järgnevates projektides.
Taseme 2 tunnusteks on :
Teises ehk korrastavas etapis on olemas põhidokumentatsioon, mis võimaldab inimestel vähemalt mõnda protsessi korrata ja saada soovitud tulemusi.
Kolmas tase
Kolmas tase mõistab Organisatsioon sünergiat, mis tekib, kui siiani rakendatavate metodoloogiate alusel arendada asutuse ühtne projektijuhtimise printsiipidele põhinev metodoloogia.
Taseme 3 tunnusteks on :
Kolmandal tasemel on protsessid dokumenteeritud ja aktsepteeritavad kui standard.
Neljas tase
Neljas tase põhineb arusaamisel, et protsesside täiustamine on vajalik konkurentsivõime tagamiseks, milleks võrreldakse ja hinnatakse projektijuhtimise praktikat oma ala liidritega üle maailma. Sageli valitakse nendeks firmad, kes on Malcolm Baldridge Award laureaadid. Seejuures tuleb määratleda olulisemad edufaktorid; põhilisteks meetoditeks on ülevaated, küsimustikud, osalemine sellealastel konverentsidel ja muudel kogunemistel.
Neljanda või juhitud tasandil mõistavad töötajad standardiprotsesse piisavalt hästi, et saavutada äri eesmärke.
Viies tase
Viies tase analüüsib võrdlemise teel saadud informatsiooni ja rakendab seda kasutatava metodoloogia täiustamiseks.
Borzja
Borzja (vene keeles Борзя, burjaadi keeles Бооржо) on linn Venemaal Taga-Baikali krais, Borzja rajooni halduskeskus. Borzja asub Mongoolia piirist 45 km kaugusel, Tšitast ligikaudu 285 km kagus.
Linna läbib Siberi raudtee.
Borzja tekkis raudteetööliste asulana raudteejaama juurde 1899. aastal. Aleviks sai Borzja 1939. aastal. Linnaõigused anti Borzjale 1950. aastal.
Fredi
pisi|Fredi ja Ystävät 1976. aastal Matti Kalevi Siitonen (esinejanimega Fredi; 23. juuli 1942 Mikkeli – 23. aprill 2021) oli Soome laulja, laulukirjutaja, näitleja ja telesaatejuht.
1967. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis esindas ta Soomet lauluga "Varjoon – suojaan" ja saavutas 12. koha.
1976. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Haagis esitas Fredi koos ansambliga Ystävät laulu "Pump-Pump" ja saavutas 11. koha.
Loodna–Teenuse tee
Loodna–Teenuse tee (registrinumbriga 20185) on kõrvalmaantee Rapla maakonnas. Tee pikkus on 8,6 km.
Tee algab Loodna asulast, läbib teiste seas Luiste küla ja lõppeb Teenuse küla juures.
Krasnoarmeisk
pisi|Krasnoarmeiski linnaringkonna asend Krasnoarmeisk on oblastilise alluvusega linn Venemaal Moskva oblastis, Krasnoarmeiski linnaringkonna keskus.
Linn asub 51 km Moskvast kirdes.
Linn arenes Muromtsevo külast, kuhu 1834. aastal rajati tekstiilivabrik. Linnaõigused sai 1947. aastal.
2002. aastal toimusid linnas rahvuslikul pinnal kokkupõrked, mille tulemusena asutati Liikumine Illegaalse Immigratsiooni Vastu.
Pierre Audi
Pierre Audi on sündinud Liibanoni pankuri pere esiklapsena.
Juba Beirutis õppis Audi prantsuse lütseumis. Kui Audi jõudis kolledžiikka, kolis pere Beirutist Pariisi ning Audi õppis Collège Stanislas de Paris's. Kui Audi oli 17-aastane, kolis pere Londonisse. Seal õppis Audi Oxfordi Ülikooli Exeter College'is ajalugu, mille kõrvalt hakkas kaasa lööma ülikooli teatriseltsis. Kolledžiõpingute viimasel aastal, novembris 1977, etendus seal tema lavastatud William Shakespeare'i tragöödia "Timon of Athens".
1979. aastal asutas ta Põhja-Londonis Islingtoni linnaosas eksperimentaalteatri Almeida Theatre. Seal 1980. aastatel lavastatud tööd tõid lavastajale üleeuroopalise tuntuse.
1988. aastast on Pierre Audi Hollandi Rahvusooperi kunstiline juht ning aastatel 2005–2014 oli ta ka Madalmaade juhtiva etenduskunstide festivali "Holland Festival" kunstiline juht.
2010. aastal tegi Pierre Audi oma lavastajadebüüdi New Yorgi Metropolitan Operas.
Mary Beard
pisi|Mary Beard filmivõtetel [[Roomas (2012)]] Winifred Mary Beard (sündinud 1. jaanuaril 1955 Much Wenlockis Shropshire'is) on briti klassikaline filoloog, Cambridge'i Ülikooli klassikalise filoloogia professor ja väljaande Times Literary Supplement klassikatoimetaja.
Ta on Briti impeeriumi ordu ohvitser (OBE). 2013. aastal nimetati ta Kuningliku Kunstiakadeemia antiikkirjanduse professoriks.
Dudince
Dudince (kuni 1927. aastani Ďudince, ungari keeles Gyűgy, saksa keeles Dudintze) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Krupina ringkonnas. Dudince asub Ungari piirist ligi 13 km kaugusel, Krupinast umbes 25 km ja Banská Bystricast 67 km lõunaedelas.
Asulat on esmamainitud 1284. aastal.
Dudince on kõige väiksema elanike arvuga linn Slovakkias.
Märjamaa–Konuvere tee
Märjamaa–Konuvere tee (registrinumbriga 20170) on kõrvalmaantee Rapla maakonnas. Tee pikkus on 13,3 km.
Tee algab Märjamaa asula piirilt, läbib teiste seas Paeküla ja lõppeb Konuvere küla juures.
Dikļi raudteepeatus
Dikļi raudteepeatus oli raudteepeatus Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteel Valmiera piirkonnas Dikļi vallas Dikļi küla lähistel. Peatus asus Heinaste raudteejaamast 55 kilomeetri kaugusel ning jäi raudtee valmimisajal Volmari kreisi Dikļi kihelkonda Dikļi mõisa maadele.
Peatus avati aastal 1920. Aastal 1950 rajati sinna jaamahoone, mis on säilinud siiani. Peatus suleti reisirongiliikluse lõpetamisel aastal 1979.
Tammelehe tänav
Tammelehe tänav on tänav Tartus Tammelinnas. See saab alguse kvartalist Raudtee, Tammetõru, Tammeoksa ja Räägu tänava ning Tamme puiestee vahel ning kulgeb põhjaloodesse, ristub Räägu ja Vindi tänavaga ning lõpeb Leevikese tänaval.1987.a oktoobrisoli plaanis nimetada tänava osa,mille aadressidel olid lisad A ja B Tõru tänavaks,kuid see jäi teostamata.
Ernst Thälmann
thumb|Ernst Thälmann (1932) Ernst Johannes Fritz Thälmann (16. aprill 1886 Hamburg – 18. august 1944 Buchenwald) oli Saksa poliitik (kommunist).
Ernst Thälmann astus 1917. aastal Saksamaa Sõltumatu Sotsiaaldemokraatliku Partei liikmeks ja 1920. aastal Saksamaa Kommunistliku Partei liikmeks, 1921. aastast SKP Hamburgi organisatsiooni esimees, Hamburgi liidumaa parlamendi liige, III Ülemaailmse Kommunistliku Internatsionaali kongressi delegaat Moskvas.
1923. aasta oktoobris organiseeris Thälmann riigipöördekatset Saksamaal Hamburgis, 1924. aastast oli ta Saksamaa KP Keskkomitee liige. Veebruaris 1925 sai temast SKP esimees, kuu aega hiljem, 29. märtsil 1925 oli ta Saksamaa presidendikandivalimiste kandidaat. Esimeses voorus jäi ta Karl Jarresi (Saksa Rahvapartei), Otto Brauni (SPD) ja Wilhelm Marxi (Keskpartei) järel neljandaks 1 871 815 häälega (7%), kuu aega hiljem, 26. aprillil toimunud teises voorus Jarres loobus Paul von Hindenburgi kasuks, Braun loobus ja SPD toetas Marxi. Valimised võitis Hindenburg, Thälmann tuli 1 931 151 häälega (6.4%) kolmandaks.
1928. aasta valimiste ajal riisus SKP keskkomitee liige John Wittorf, kes oli Thälmanni hea sõber, SKP valimisfondist 1500–3000 Reichsmarka. Thälmann teadis sellest, kuid varjas seda. Kui 26. septembril 1928 jõudis teave pressi, visati Wittorf koos veel kolme liikmega parteist välja ning Thälmann kõrvaldati parteijuhi kohalt.
Jossif Stalin ise aga toetas Thälmanni, kuna ta sai Thälmanni peale loota, et too partei parempoolse ja mõõduka vasakpoolse tiiva puhastaks. Seepeale saatis Stalin Vjatšeslav Molotovile 1. oktoobril telegrammi, milles tunnistas, et Thälmann oli teinud suure vea, kuid kaitses tema motiive, et ta olevat tahtnud säästa parteid suurest skandaalist. 6. oktoobril avaldas Komintern Thälmannile "täielikku poliitilist usaldust", millega SKP 26. septembri otsus tühistati. 20. oktoobril taastas keskkomitee Thälmanni parteijuhiks, parempoolse ja mõõduka vasakpoolse tiibade liikmed heideti parteist välja, partei muutus nüüd stalinistlikuks.
Thälmanni juhtimisel kerkis SKP peavaenlaseks Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei, keda nimetati "sotsiaalfašistideks". Natse samas ohuks ei peetud, nendega oldi valmis mõneti ka koostööd tegema. Thälmann lootiski, et "Peale Hitlerit tuleb meie kord!" („Nach Hitler sind wir an der Reihe“), arvates, et ühisrinnet natside vastu pole vaja ja et töölised näevad, et natsidel erinevatelt kommunistidest ei ole lahendusi Saksamaa probleemidele.
13. märtsil 1932 kandideeris Thälmann uuesti presidendiks. SKP valimisloosung oli "Hääl Hindenburgi poolt on hääl Hitleri poolt, hääl Hitleri poolt on hääl sõja poolt". Esimeses voorus tuli Thälmann Hindenburgi ja Hitleri järel 4 938 341 häälega (13.2%) kolmandaks, Hindenburg jäi napilt ilma absoluutenamusest. Teises voorus saavutas Hindenburg 53% absoluutenamuse, Thälmanni sai vaid 3 706 759 häält (10.2%).
Peale Hitleri võimuletulekut jaanuaris 1933 kavandas Thälmann üldstreiki koos SPDga, mis aga teoks ei saanud.
Augustis 1944 viidi Thälmann Buchenwaldi koonduslaagrisse, kus ta hukati mahalaskmise läbi ning ta laip kremeeriti.
Tammeoksa tänav
Tammeoksa tänav on tänav Tartus Tammelinnas. See ristub Räägu ja Vindi tänavaga, lõpeb Leevikese tänaval ja on umbes 350 meetrit pikk.
Kõltsi hiiemägi
Kõltsi hiiemägi on looduslik pühapaik ja hiiemägi Järvamaa Türi kihelkonna ja valla Kolu külas.
Kohapärimus
Jaan Jung annab oma teose "Muinasajateadus eestlaste maalt" III köites Kõltsi hiiemäe kohta Paidest saadud A. Muddisti teate: "Hiiemägi Lokuta Kõltsi karjamõisa põllus. Sõja ajal olla rahvas seal mäe taga varjul olnud."
Hiiemägi asub Hiie talu maa peal ja 1929. aastal Kihli külast 1864. aastal sündinud Ado Raudsepalt kogutud teate järgi olnud mäel sõjakants: "Kõltsis, Hiie talu maa peal asub hiiemägi, kus olnud vanasti sõjakants." Sama väidab samal aastal Toravere külast 1855. aastal sündinud Jaan Kuulmannilt korjatud teade: "Kõltsis, endise karjamõisa maa peal asub hiiemägi, mille keskel suur auk. Rahvajutu järele vana sõjakants."
Kevin Magnussen
pisi|Kevin Magnussen (2012) Kevin Jan Magnussen (sündinud 5. oktoobril 1992 Roskildes) on taani vormelisõitja.
Alates 2017. aasta hooajast sõidab ta Vormel 1 sarjas Haasi meeskonnas.
Ta isa on endine Vormel 1 sõitja Jan Magnussen.
Holcombi org
pisi|Hangman's Tree Holcombi org asub San Bernardino mägedes umbes viie miili kaugusel Big Beari järvest.
Ala oli eelkõige tuntud Lõuna-California kullakaevandusliku piirkonnana. See on nime saanud William F. Holcombi järgi, kes avastas 1860 Holcombi oru piirkonnas kulda. Samal aastal algas suurim kullapalavik Lõuna-Californias. Buumilinn Belleville asus selle läheduses ja õitses umbes kümme aastat, kuni linn maha jäeti.
Meņģele vald
pisi|Valla maastik Meņģele vald (läti keeles Meņģeles pagasts) on vald Lätis Ogre piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Mazozoli, Madliena ja Taurupe vallaga, Madona piirkonna Sausnēja vallaga ning Aizkraukle piirkonna Bebri ja Irši vallaga.
Valla pindala on 90 km². 2011. aasta seisuga elas seal 570 inimest. Valla keskuseks on Meņģele küla. Vallavanem on Ieva Jermacāne.
Ajalugu
Aastal 1935 oli valla pindala 89,5 km² ja seal oli 1244 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Meņģele ja Ogreslīči külanõukogud. Vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Ogreslīči külanõukoguga likvideeritav Meņģele külanõukogu. Aastal 1963 liideti Oškalni sovhoosi maad Mazozoli külanõukoguga, ent aastal 1977 arvati külanõukogu koosseisu osa Mazozoli külanõukogust ja likvideeritavast Plātere külanõukogust. Aastal 1990 organiseeriti Ogreslīči külanõukogu ümber vallaks ja nimetati ümber Meņģele vallaks. 2009. aastal liideti vald Ogre piirkonnaga.
Loodus
Looduskaitse all on Ozlēni tamm, Tīreļi tammed, Branderi tamm, Ataugase tamm ja veel 15 nimetut põlispuud. Valla keskosa jääb Ogre oru loodusparki.
Asustus
Nende seas oli 534 lätlast, 16 venelast, 9 valgevenelast, 81 ukrainlast, 7 poolakat ja 2 leedulast.
Valla külad on:
Riia mnt 273
Riia mnt 273 on hoone Pärnus aadressil Riia maantee 273.
See on Eesti esimese presidendi Konstantin Pätsi lapsepõlve kodu.
Taebla ohvriallikas
Taebla ohvriallikas (ka Tohtriallikas) on mälestis Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Pälli külas Priguldi maadel.
Allikast umbes 100 m põhja poole jääb Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee, umbes 300 m lääne poole jääb Ridala–Nigula tee.
Taebla ohvriallikas paikneb kõrgel lagedal parandatud põllumaal. Objekt kujutab endast praegu tavalist drenaažikaevu. Allika peale on pandud betoonrõngas. Selle all, umbes 2 m sügavuses kulgeb ida suunas drenaažitoru. Allikat tuleb muistisena lugeda halvasti säilinuks.
Taebla ohvriallikas Keskkonnaregistri allikate nimekirjast eemaldatud, sest maaparandustööde tõttu on tema veevarustus katkenud.
Taebla ohvriallikas kuulub arheoloogiamälestisena riikliku kaitse alla.
Tartu Emajõe Kool
Kooli direktor on Kristel Mets.
Pimedate õpetamine Eestis
Eestis avati esimene pimedate kool 1883. aasta detsembris Tallinnas. Koolis õppis neli õpilast, õppetöö toimus saksa keeles. Õpiaeg koosnes kahest osast: üldharidus ja kutseharidus. Väikese nägemisjäägiga lapsed õppisid suure kirjaga, pimedad aga Braille kirjas raamatutest. Kirjutamiseks kasutasid pimedad tihvti ja metalltahvlit. Lisaks sellele õpetati igapäevase elu toiminguid, orienteerumist ja liikumist ning kombekat käitumist. Õpetati ka käsitööd, sh kudumist, õmblemist, pilliroost toolipõhjade ja mattide punumist, sibulavõrkude ja tennisevõrkude, harjade ja pintslite valmistamist. Kooli abil korraldati ka kooli lõpetanute edasine elu. 1886. aastal ehitati koolile Tõnismäele uus koolimaja. Esimese maailmasõja puhkemisel 1914. aastal jäi koolitöö seisma. Tallinna pimedate koolis sai kokku hariduse üle 50 pimeda lapse.
Järgmine pimedate kool asutati 1922. aastal Tartus – Tartu Pimedate Töökool (kutsekool, kus õppis kümme 14–58aastast õpilast). Aastatel 1922–1925 täitis töökool nii kutse- kui ka algkooli ülesandeid. Kutseõppe kõrval õpiti ka lugemist, kirjutamist ja arvutamist ning orienteerumist ja liikumist. Õppetöö Tartu Pimedate Töökoolis lõpetati 1953. aastal, mil kutseharidust hakati andma igapäevatöö kõrvalt.
Tartu Emajõe Kool
1925. aastal alustas Tartus aadressil Era tänav 2 tööd pimedate algkool. Töötati kuueklassilise üldharidusliku algkooli õppekava järgi. Õpiti samu aineid mis tavakoolis, puudus vaid kirjatehnika. Eriainetest õpetati pimedate kirja, kaemusõpetust (sel ajal nimetati seda kompimisõpetuseks või kujutamiseks), voolimist (asendas joonistamist) ning punumis- ja orienteerumisõpetust. Punktkirja kirjutamiseks kasutati punktkirjamasinaid ja punktkirjatahvleid. Õpetati ka nägijate kirja üht erikuju – hebold- ehk joonkirja. Kasutusel oli ka erisugune kirjutusmasin, millega sai punktkirja tundev inimene vajutada tähthaaval paberile nägijate kirjas teksti. Teise maailmasõja ajal katkes tegevus mitmeks aastaks.
1947. aastal jätkati tööd haridusministeeriumi otsealluvuses aadressil Era tänav 2. Samal aastal lisandus üks lisa-aasta seoses nägemispuude eripäraga. 1964. aastal sai kool enda käsutusse hoone aadressil Munga tänav 16 ja aastatel 1969–1971 hoone aadressil Vabaduse puiestee 9. Need hooned on kooli kasutuses tänapäevani.
Alates 1968. aastast kandis kool nime '''Tartu 2. Eriinternaatkool'''. Alates 1. septembrist 1994 kannab kool nime Tartu Emajõe Kool.
Kodru raba
Kodru raba turbalasundi paksus on kuni 8,5 m. Raba keskel asub 1,7 hektari suurune ebakorrapärase kujuga Vibujärv. Maalilist raba ümbritsevad paljud salumetsailmelised soosaared. Muistsetel aegadel ajutise pelgupaigana kasutatud soosaari katab enamasti mets. Kodru rabast lõunasse jäävad mitmed saluilmelised soosaared.
Raba jääb Aegviidu-Kõrvemaa puhkealale. Läbi Kodru raba kulgeb 5 km pikkune Kodru raba matkarada ehk Tammsaare-Järva-Madise loodusrada.
Põhja-pruunsamblik
Põhja-pruunsamblik  (Melanelia septentrionalis, sünonüüm Melanohalea septentrionalis) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Gruusia Rahvusleegion
Gruusia Rahvusleegion või lühidalt Gruusia Leegion (ukraina keeles Грузинський національний легіон (Hruzõnskõi natsionalnõi lehion); gruusia keeles ქართული ლეგიონი (karthuli legioni)) on peamiselt grusiinidest koosnev vabatahtlike üksus Ukraina sõjajõudude koosseisus. Leegioni komandör on Mamuka Mamulašvili.
Ajalugu
Peale Venemaa sissetungi Krimmi ja Donbassi 2014. aastal kutsus Gruusia ekspresident ja tollane Gruusia opositsiooniliider Mihheil Saakašvili grusiine üles minema Ukraina poolel võitlema, väites, et "Gruusia saatus otsustatakse Ukrainas." Juba aprillis 2014 formeerib sõjakogemustega Gruusia ohvitser Mamuka Mamulašvili Luhanski oblastis Gruusia leegioni, kuhu algul kuulus kuus liiget, kes olid samuti sõjaliste kogemustega. Algul polnud neil ei mundreid ega eraldusmärke ja neid polnudki ametlikult olemas. Nad ei saanud oma teenistuse eest mingit tasu ning nende relvastus ja laskemoon pärinesid Donbassi venemeelsete separatistide käest võetud trofeerelvadest. Aastavahetuseks 2014/2015 oli leegionis umbes 20 liiget. Ainuke võimalus tollal leegioniga liituda oli mõne liikme tutvus ja soovitus. Detsembri keskel 2014 külastas üksus Gruusia eurointegratsiooni minister Giorgi Baramidze. 17. jaanuaril 2015 langes rindel esimene leegioni võitleja. Sügisel 2015 läks Mamulašvili USAsse külastades sealseid ukraina ja gruusia kogukondasid, et koguda leegioni jaoks raha. Eesmärk oli palgata leegioni väljaõppeks USA sõjalised instruktorid. 5. novembril 2015 võttis Ukraina parlament vastu seaduse, mis lubas välismaalastel astuda Ukraina relvajõududesse. 24. veebruaril 2016 võeti kogu leegion Ukraina armee koosseisu, täpsemalt Ukraina 25. üksikusse motoriseeritud pataljoni "Kyiv Rus". Pataljoniülema sõnul oli juulis 2017 leegionis umbes 150 võitlejat. 2017. aastal siirdus leegion Ukraina 54. mehhaniseeritud brigaadi alluvusse. Jaanuari algul 2018 teatas leegioni komandör, et alates 20. detsembrist 2017 on leegion lahkunud 54. brigaadi alluvusest seoses viimase komandöri Oleksi Maistrenko ebakompetentsusega (16. detsembril 2017 sai 11 grusiini haavata). 15. jaanuaril 2018 teatas Mamulašvili, et leegion siirdub ühe teise Ukraina brigaadi alluvusse, kuid ei lahku Ukraina sõjaväe koosseisust seni kuni Venemaa poolt okupeeritud territooriumid ei ole siirdunud Ukraina võimu alla.
Ukraina-Venemaa sõda 2022–2023
Enne sõja algust tegeles leegion Ukraina tsiviilelanike sõjalise väljaõppega. Sõja alguses veebruaris 2022 oli leegionis umbes 250 võitlejat. Rindele läks võitlema 6 rühma. Leegion osales võitlustes Kiievi Hostomeli lennuvälja ja Butša linna pärast. "Kui meil lõppes laskemoon sõitsin Vene langevarjuritest üle oma BMW maasturiga," ütles Mamulašvili ajakirjale "The Economist" märtsis 2022. Sõja esimese paari nädalaga liitus leegioniga Mamulašvili arvates üle 300 uue võitleja. Sõja eel ja alguses liitus leegioniga ohtralt ameeriklasi. Märtsi lõpuks 2022 oli leegionis umbes 500 grusiini ja teist sama palju võitlejaid muudest riikidest. Enne Ukraina rahvusvahelise maakaitseleegioni loomist 27. veebruaril 2022 võitles enamus välismaiseid sõdureid Ukrainas Gruusia leegionis.
Ballistiline nuga
Ballistiline nuga ehk heidetava teraga nuga on pidemest mehaanilise jõu (näiteks vedru, gaas) mõjul eralduva teraga külmrelv. Tera lennukiirus on kuni 60 km/h. Ballistilised noad on paljudes riikides tsiviilkasutuses keelatud.
Hilok
Hilok (vene keeles Хилок) on linn Venemaal Taga-Baikali krais, Hiloki rajooni halduskeskus. Linn asub Hiloki jõe ääres, Tšitast ligikaudu 220 km lääneedelas.
Linna läbib Siberi raudtee.
Hilok tekkis raudteetööliste asulana rajatava raudteejaama juurde 1895. aastal. Aleviks sai Hilok 1929. aastal. Linnaõigused anti Hilokile 1951. aastal.
Kuritegu (Taani teleseriaal)
"Kuritegu" (taani "Forbrydelsen") on Taani telesari. Sarja looja on Søren Sveistrup ja see valmis DRi ja ZDFi koostöös. Sari oli esmakordselt eetris 7. jaanuaril 2007 Taani kanalil DR1 ja sarja eetriõigused on müüdud paljudesse riikidesse.
Woluwe-Saint-Lambert
Woluwe-Saint-Lambert (, hollandi keeles Sint-Lambrechts-Woluwe ) on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast.
Vellesalu
Vellesalu on eesti perekonnanimi.
Kuritegu (Taani teleseriaal)
Sarja tegevustik leiab aset Kopenhaageni politseijaoskonnas ning keskendub juhtivinspektor Sarah Lundile ja tema meeskonnale. Igal hooajal uuritakse üht juhtumit ja ühes tund aega kestvas jaos kaetakse ööpäev juurdlusest. Sari on tuntud ootamatute süžeepöörete ja hooajapikkuste tegevustike poolest.
Põllküla vald
Põllküla vald (saksa keeles Gemeinde Pöllküll) oli haldusüksus Harjumaal Harju-Madise kihelkonnas aastatel 1866–1891.
Vellesalu
Nimede eestistamisel määrati perekonnanime Vellesalu isikutele, kelle perekonnanimi oli Feldmann ja Veltmann. August Vellesalu palvel kanti Vellesalu perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 113 all (Siseministeeriumi teadaanne 14. juunist 1935).
Kuritegu (Taani teleseriaal)
Sari sai populaarseks nii Taanis kui ka välismaal. Sari on eetris olnud üle kogu maailma ja see on saanud auhindu, sealhulgas ka BAFTA auhinna ja Emmy.
Vellesalu
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Vellesalu Eestis alla viiel mehel ja 5 naisel.
Kuritegu (Taani teleseriaal)
Eestis on sarja näidanud Eesti Televisioon.
Kirjutamine
Sarja autor ja peastsenarist Søren Sveistrup tegi koostööd Sarah Lundi osatäitja Sofie Gråbøliga, et luua Lundi karakter. Kui stsenaristid kavatsesid sarja sisse kirjutada, et Lundil võis olla afäär kohaliku poliitiku ja peamise kahtlusaluse Troels Hartmanniga, tormas Gråbøl stsenaristide büroosse. Pärast nendega vestlemist otsustasid stsenaristid Lundi ja Hartmanni afääri sissekirjutamisest loobuda.
Filmimine
Sofie Gråbøli jaoks oli emotsionaalselt ükskõikse Lundi näitlemine alguses keeruline. Ta sai sellega hakkama, kui taipas, et ainsad inimesed, kes sarnanesid Lundiga, olid mehed, keda ta tundis. Ta hakkas "käituma nagu mees" seni, kuni tegelane hakkas ilmet võtma.
Esimese hooaja filmimise ajal hoidis Sveistrup mõrvari isiku ja isegi mõned süžeepöörded osatäitjate, sealhulgas ka Gråbøli eest saladuses. Gråbølile öeldi vaid, et tema tegelaskuju pole mõrvar. Näitlejad said stsenaariumid kätte sarja osade kaupa ja lühikest aega enne selle filmimise alustamist.
Sisu
Juhtivinspektor Sarah Lund ootab oma viimast päeva Kopenhaageni politseis, et seejärel kolida Rootsi ja asuda tööle Rootsi politseisse. Ootamatult lüüakse ta plaanid segamini. 19-aastane Nanna Birk Larsen jääb kadunuks ja leitakse vägistatult ja mõrvatult. Lund peab koos inspektor Jan Meyeriga juurdlust juhtima hakkama ja varsti avastatakse, et mõrvar on väga tark ja ohtlik. Samal ajal on kohalik poliitik Troels Hartmann räpase valimisvõitluse keskmes. Ootamatult seovad asitõendid ta Lundi juurdlusega, mis keerab valimiskampaaniale tuure juurde. Kõige selle keskel üritavad Nanna sõbrad ja pere neiu surmaga toime tulla. 20 päeva jooksul jätavad Lund ja Meyer üksteise järel kahtlusaluseid kõrvale ja üritavad mõrvarit jahtides toime tulla vägivalla ja poliitilise survega.
Teine hooaeg
Sarja teine hooaeg, "Kuritegu II", leiab aset kaks aastat pärast esimese hooaja sündmusi ja koosneb kümnest jaost.
Sisu
Pärast Larseni mõrvajuurdluse lõppu on Sarah Lundi auastet alandatud ja ta töötab Lõuna-Taanis Gedseri linnas passikontrollis. Ootamatult külastab teda Lundi eelmise ülemuse Lennart Brixi ülesandel inspektor Ulrik Strange, kes palub ta abi advokaat Anne Dragsholmi mõrva lahendamisel. Kuigi alguses pole Lund sellest huvitatud, otsustab ta siiski juurdlusega liituda ja avastab peagi, et peamine kahtlusalune, Dragsholmi abikaasa, ei ole mõrvar. Samal ajal kahtlustab Taani uus justiitsminister Thomas Buch, et tema eelkäija aitas kinni mätsida Afganistani massimõrva, kus osalesid Taani sõdurid.
SNi reaktsioon
Orgaanilises sünteesis tähendab SNi reaktsioon keemilise ühendi funktsionaalrühma asendumist mingi teise funktsionaalrühmaga, kusjuures see protsess toimub sisemise nukleofiilse asendusena (internal (i) nucleophilic (N) substitution (S)).
Sellele reaktsioonile on iseloomulik stereokeemilise konfiguratsiooni säilimine asendussaaduses. SNi reaktsiooni tüüpiline näide on alkoholide kloorimine tionüülkloriidiga. Esmalt ühineb tionüülkloriid alkoholiga ja edasi teises staadiumis toimub SO2 molekuli eraldumine ja kooskõlastatud asendumine kloriidiga.
Kapp (perekonnanimi)
Kapp on perekonnanimi.
Kuritegu (Taani teleseriaal)
Sisu
Sarja viimasel hooajal viib kolmikmõrv Lundi majanduskriisi käes vaevlevasse finantskogukonda. Lundil on ambitsioonid uuele elustiilile ja ametikõrgendusele, aga samal ajal peab ta vaeva nägema, et säilitada suhted oma poja Markiga. Juurdlus viib ta kokku julgeolekus töötava endise kallima Mathias Borchiga. Kui Emilie Zeuthen, rikka ärimehe tütar röövitakse, on valitsus kokkukukkumise äärel, sest peaminister, kes sõltub majandusreformide läbiviimisel Zeutheni toetusest, avastab, et ta enda poeg on juurdlusse segatud. Kui tüdruk leitakse ja inimröövija surma saab, annab Lund oma parima, et sarimõrvar, keda ta jälitab, karistuseta ei pääseks.
Kapp (perekonnanimi)
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kapp 332 inimesel: 161 mehel ja 171 naisel. Perekonnanimede levikult on Kapp meeste puhul 416. kohal ja naiste puhul 430. kohal.
Kuritegu (Taani teleseriaal)
Rahvusvaheline edu
Kuritegu sai välismaal väga edukaks ja sarja kahe esimese hooaja eetriõigused on müüdud 120 riigi televisioonile. Samuti elavnes märgatavalt Sarah Lundi üheks visuaalseks tunnuseks olnud fääri mustriga kampsunite müük.
Pöögle vald
Pöögle vald (saksa keeles Böcklershof) oli vald Pärnumaal Karksi kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Leeli küla aladel.
Vald eksisteeris 1866 –1939.
Valla alal asus Pöögle mõis.
Märjamaa–Valgu tee
Märjamaa–Valgu tee (registrinumbriga 20171) on kõrvalmaantee Rapla maakonnas. Tee pikkus on 14,5 km.
Tee algab Märjamaa asula piirilt, läbib teiste seas Alaküla ja lõppeb Valgu küla juures.
Nils Grossberg
Nils Grossberg (sündinud 6. detsembril 1977 Tartus) on eesti ettevõtja, kes tegeleb Dagcoini krüptoraha ja selle ökosüsteemi arendusega.
2004. aastal lõpetas Nils Grossberg Tartu Ülikooli bakalaureusekraadiga ajaloos. Nils Grossberg on abielus ja tal on kaks last.
Töö
Nils Grossbergs töötas 2012. aasta juulist Viasatis, algul müügiesindajana ja 2013. aasta septembrist müügimeeskonna juhina.
2017. aasta mais kaasasutas Nils Grossberg Dagcoin OÜ ning oli aastatel 2017–2018 selle tegevjuht. Dagcoin OÜ on Dagcoini krüptovaluuta ja selle ökosüsteemi arenduse taga. Ökosüsteem on laialdane, kuhu muuhulgas kuuluvad ka DagWallet, SwipeX ja Dagpay. 2018. aasta augusti seisuga oli Dagcoini krüptovaluutal rohkem kui 100 000 kasutajat. 2019. aasta seisuga on ta ettevõtte Dag Corporation Limited tegevjuht.
Nõmmküla–Aulepa–Österby tee
Nõmmküla–Aulepa–Österby tee (registrinumbriga 16122) on kõrvalmaantee Lääne maakonnas. Tee pikkus on 19,5 km.
Tee algab Väike-Nõmmkülast, läbib teiste seas Aulepa küla ja lõppeb Österby küla juures.
Godwini seadus
pisi|Mike Godwin pisi|Mike Godwin Godwini seadus on Mike Godwini tähelepanek onlain-vestlustest.
1990. aastal sõnastatud seaduse kohaselt kasvab võrgudiskussiooni arenemisel tõenäosus, et keegi võtab jutuks Hitleri või natsid. Seejuures ei oma jutu teema tähtsust, Godwini arvates jõuab iga piisavalt pikk vestlus sarnaste tulemusteni.
Legnago lennujaam
Legnago lennujaam on lennujaam Itaalias Veneto maakonnas Verona provintsis, mõne kilomeetri kaugusel Legnago keskusest lõunaedelas, Rosta asulas. Lennujaamale on antud Carlo Marchetto ja Francesco Marcati nimi.
Rahlstiege
pisi|Rahlstiege Rahlstiege on välitrepp Viini kuuendas linnaringkonnas Mariahilfis, mis valmis 1870. aastal. See ühendab kahte tänavat: Rahlgasset ja Mariahilfer Straßet.
Pärnu-Jaagupi – Kergu tee
Pärnu-Jaagupi – Kergu tee (registrinumbriga 19202) on kõrvalmaantee Pärnu maakonnas. Tee pikkus on 19,5 km.
Tee algab Pärnu-Jaagupi piirilt, läbib teiste seas Pööravere küla ja lõppeb Kergu küla juures.
Mikel Balenziaga
pisi|Mikel Balenziaga (2017) Mikel Balenziaga Oruesagasti (sündinud 29. veebruaril 1988 Zumarragas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Athletic Bilbao.
Ta alustas klubikarjääri Real Sociedadis. Aastatel 2006–2008 mängis ta Hispaania tugevuselt kolmandas liigas Real Sociedadi reservmeeskonnas, kuid klubi põhimeeskonda ta ei jõudnud.
2008. aastal liitus Balenziaga esmakordselt Athletic Bilbaoga, mängides klubi põhimeeskonnas Hispaania kõrgliigas hooajal 2008–09. Hooajal 2009–10 mängis ta laenul Hispaania esiliiga klubis Numancia.
Aastatel 2011–2013 mängis ta Hispaania esiliigas Valladolidi Reali ridades.
Alates hooajast 2013–14 on Balenziaga mänginud taas Athletic Bilbao. Tema profikarjääri ainus värav pärineb 24. septembrist 2016, kui ta lõi Hispaania kõrgliigas värava Sevilla vastu.
Kristina Hautala
Kristina Hautala (sündinud 28. juunil 1948 Stockholmis) on Soome laulja.
1968. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Londonis esindas ta Soome lauluga "Kun kello käy", kus Soome jäi koos Hollandiga jagama viimast kohta. Hautala salvestas hiljem laulust ka rootsikeelse versiooni "Vänta och se".
Surnud 21. oktoobril
Siin loetletakse 21. oktoobril surnud tuntud isikuid.
Antti Rinne valitsus
Antti Rinne valitsus oli Soome 75. valitsus. Peaminister Antti Rinne juhitav valitsus astus ametisse 6. juunil 2019. Valitsuse moodustasid Soome Sotsiaaldemokraatlik Partei, Soome Keskerakond, Roheline liit, Vasakliit ja Soome Rootsi Rahvapartei. Valitsuses oli 19 ministrikohta.
2019. aasta novembri lõpus selgus, et Rinne oli parlamendile valetanud, kui väitis, et ei teadnud riigiettevõtte Posti Group plaanist viia 700 pakisorteerijat üle tütarettevõttesse ning kehtestada neile kehvem kollektiivleping. Rinne esitas 3. detsembril president Sauli Niinistöle tagasiastumispalve, mille president rahuldas.
10. detsembril astus ametisse Sanna Marini valitsus.
Aa hooldekodu kalmistu
pisi|Aa hooldekodu kalmistu Aa hooldekodu kalmistu on kalmistu Lüganuse kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Aa külas Lüganuse vallas Ida-Viru maakonnas.
Aa vanadekodu võttis kalmistu kasutusele 1938. aastal, sest Lüganuse kalmistu oli liiga kaugel nii matmise kui ka haudade hoolduse jaoks. Algselt oli kalmistu suurus 0,4 ha.
Kalmistu jääb Aa vanadekodu südamest linnulennult umbes 700 meetri kaugusele läände. Tänapäeval kasutatakse matmisteks umbes 0,25 ha suurust ala. Täpset suurust on raske hinnata, sest kalmistul pole piiret. Viimane matus toimus arvatavasti 2014. aastal.
Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV Valitsus
Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV Valitsus (vene keeles IV (Разведывательное) управление Штаба РККА) oli 1924. aastal NSV Liidu relvajõudude reorganiseerimise tulemusena moodustatud sõjaväeluure keskasutus, mis tegutses aastatel 1924–1934.
1924. aastal toimus Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabis järjekordne reorganiseerimine, mille käigus osakondade nimetuste asemel hakati kasutama numbrilisi tähitusi – Luurevalitsus nimetati ümber 28. märtsil 1924. aastal NSV Liidu Revolutsioonilise Sõjanõukogu käskkirjaga nr 446/96 Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV Valitsuseks.
Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV Valitsuse organisatsiooni ülesehitus aastatel 1924–1934:
Valitsuse ülem:
1926. aasta lõpul loodi NSV Liidu sõjaväeatašeede ja sõjamereväeatašeede aparaadid 12 riigis: Soome, Rootsi, Balti riigid (ühine sõjaväeatašee esindus Lätis, Leedus ja Eestis), Poola, Saksamaa, Itaalia, Suurbritannia, Türgi, Iraan, Afganistan, Hiina, Jaapan.
1930. aasta märtsis, loodi IV Valitsuse koosseisus veel: 2. Tootmisteenistus (производственная), 3. Haldusteenistus, 4. Finantsteenistus, pärast mida koosnes IV valitsus:
1931. aastal moodustati IV Valitsuse koosseisus 5. dešifreerimisosakond ja 5. raadioluureteenistus, pärast mida koosnes IV Valitsus:
1933. aasta veebruaris moodustati IV Valitsuse juurde endise tööstusteenistuse asemele – Laboratoorium (Отдельная лаборатория) ülem S.Laimberg, A.Filimonov (1934, veebruar -)
Sõjaväeluure allasutused: Pärast 1926. aasta septembris toimunud TTPA Staabi valitsuste ümbernimetamist ning numbriliste järjekorratähist tarvituselevõttu, nimetati ka sõjaväeringkondade luureosakonnad ümber sõjaväeringkonna staabi 7. osakondadeks, aga 1930. aastal veebruarist nimetati luureosakonnad ümber sõjaväeringkonna staabi 4. osakondadeks.
1934. aasta novembris reorganiseeriti NSV Liidu Kaitse rahvakomissariaadi käskkirjaga nr 967 alates 22. novembrist 1934 Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Luurevalitsus (Разведывательное управление РККА), mis kuulus Kaitse Rahvakomissariaadi koosseisu 5. valitsusena.
Martin Kutman
Aastatel 1947–1952 tuli ta teivashüppes, tõkkejooksus, kolmikhüppes ja kümnevõistluses kokku kaheksa korda Gruusia meistriks ning püstitas viis Gruusia rekordit.
Ta lõpetas 1946. aastal Thbilisis kehakultuuritehnikumi ja 1951. aastal Gruusia Riikliku Kehakultuuriinstituudi ning töötas seejärel treenerina.
1952. aastal asus ta tööle Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonda. Aastatel 1981–1989 oli ta kergejõustiku kateedri juhataja.
Martin Kutman võitis medaleid veteranide Euroopa ja maailmameistrivõistlustelt.
Mälestuse jäädvustamine
Alates 2013. aastast peetakse Martin Kutmani mälestusvõistlusi.
Deniss Spitsov
pisi|Deniss Spitsov, [[Seefeld, 2019]]
Deniss Sergejevitš Spitsov (vene keeles Денис Сергеевич Спицов; sündinud 16. augustil 1996 Vožegas, Vologda oblastis) on Venemaa murdmaasuusataja, alates 10. veebruarist 2022 Venemaa relvajõudude kapten.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyongchangis võitis ta teatesõidus ja sprinditeates hõbemedali ning 15 km vabatehnikas pronksmedali.
2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis võitis ta suusavahetusega sõidus pronksmedali.
Esimest korda osales ta MK-sarjas 9. detsembril 2017 Davosis vabatehnikasprindis. Esimest korda jõudis ta poodiumikohale 7. jaanuaril 2018, kui oli Tour de Ski lõputõusul kolmas.
Esimese etapivõidu saavutas ta 10. jaanuaril 2021, kui võitis Val di Fiemmeis Tour de Ski lõputõusu (10 km vabatehnikas). Hooaja 2020–21 Tour de Skil oli ta kokkuvõttes kolmas.
Maailmakarikavõistlustel
Deniss Spitsov on (<small style="color:Purple;">seisuga 6. veebruar 2022 ) seisuga osalenud 71 MK-võistluste etapil ja jõudnud poodiumile kuuel korral ning võitnud ühel korral.
Tammeõie tänav
Tammeõie tänav on tänav Tartus Tammelinnas.
Tammeõie tänav algab Vindi tänavalt ja lõpeb Tammetõru tänaval ning on 150 meetri pikkune.
Päärdu–Tõnumaa tee
Päärdu–Tõnumaa tee (registrinumbriga 20180) on kõrvalmaantee Rapla maakonnas. Tee pikkus on 10,8 km.
Tee algab Tallinna–Pärnu–Ikla maanteelt Päärdu küla piires, läbib Kurevere, Araste ja Vaguja küla ning lõpeb Silla–Jädivere teel.
Dauguļi raudteejaam
Dauguļi raudteejaam oli raudteejaam Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteel Valmiera piirkonnas Dikļi vallas. Jaam asus Heinaste raudteejaamast 62 kilomeetri kaugusel ja jäi raudtee valmimisajal Volmari kreisi Straupe kihelkonda Dauguļi mõisa maadele.
Rehepaplus
Rehepaplus on eesti rahvusliku elutunde aluseks oleva omamüüdi rehepapi-arhetüübi üldmõisteline väljendus.
Dauguļi raudteejaam
Peatus avati aastal 1912. Algselt kandis see nime Daugeln. Teise maailmasõja järel hakkas sealses jaamahoones tegutsema kohalik pood. Aastal 1958 avati jaamast Zilaiskalnsi turbavabrikusse viiv harutee. Peatus suleti reisirongiliikluse lõpetamisel aastal 1979, ent sealne jaam tegutses edasi kuni aastani 2000, teenindades turvast vedavaid kaubaronge.
Rehepaplus
Rehepaplus identiteedikontseptsioonina võib tähistada nii nutikat toimetulekupraktikat kui ka moraalitust.
Iseseisva terminina tuli sõna kasutusse pärast Andrus Kiviräha "Rehepapi" ilmumist 2000. aastal. Sõna kasutamine Mart Laari poolt Euroopa Parlamendis tekitas 2004. aasta kevadel probleemi termini tõlkimisel teistesse Euroopa keeltesse.
Dauguļi raudteejaam
Endise jaama juures asub bussipeatus Dauguļu stacija.
Urele linnus
Urele linnus on üks Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Idumea linnustest.
Kroonika nimetab linnust kahel korral. 1218. aastal peatus selle juures kaheks päevaks Liivimaale sõjakäigu teinud Novgorodi ja Pihkva vürstide vägi. 1223. aastal toimus selle lähistel lahing Tālava üliku Rameko juhitud latgalite salga ja rüüsteretkel olevate Waremari juhitud venelaste ja eestlaste vahel.
Peetakse tõenäoliseks, et Urele asus Läti Pārgauja piirkonna Kudumsi Baznīckalnsi mäel Ungursi järve põhjakaldal, 12 km Cēsisest loodes, tolleaegse Idumea territooriumil. Nimetatud linnamägi on 30 m kõrge ja 30x55 m lai ning selle lähedal asub läänemeresoomepärane kivikalme. Linnamäe staatust kinnitavaid arheoloogilisi väljakaevamisi seal siiski tehtud pole.
Ala rahvamaja
Ala rahvamaja on rahvamaja Valga maakonnas Tõrva vallas (enne 2017. aastat Helme vallas) Ala külas. Rahvamaja juhataja on Liivi Arro.
Luis Mena
Luis Mena (Luis Mena Vado või Luis Mena Solórzano; sündinud umbes 1865, surnud 20. mail 1928) oli Nicaragua poliitik ja sõjaväelane, lühikest aega Nicaragua president.
Riigi varasema presidendi José Santos Zelaya poliitika ohustas USA huvisid piirkonnas ja see asus koos Guatemala valitsusega toetama Nicaragua konservatiivseid jõudusid. Aastal 1907 alustas USA laevastik Nicaragua sadamate hõivamist. Aastal 1909 hukati mitmed tabatud USA sõdurid. See tõi kaasa suurema USA interventsiooni, mille tagajärjel loobus Zelaya aasta lõpus võimust ja otsis varjupaika Mehhikost, andes võimu üle José Madriz Rodriguezele.
Zelaya võimult lahkumine aga konflikti muutusi ei toonud. Moskiitorannikul alguse saanud Revolución de la Costa Atlántica haaras üha suuremat osa riigist. 19. augustil 1910 hõivasid ülestõusnute väed Luis Mena, Adolfo Díaze ja Emiliano Chamorro Vargas juhtimisel Managua ning Rodriguez loobus võimust. Ka tema põgenes Mehhikosse, kus ta järgmise aasta 14. mail suri.
Pärast Rodrigueze pagemist määras liberaalne partei presidendi kohusetäitjaks José Dolores Estrada, kes oli selles ametis seitse päeva, seejärel võttis võimu üle konservatiivsete vaadetega Luis Mena. Mõlema konfliktipoole läbirääkimiste tulemusel sai sellesse ametisse siiski Juan José Estrada, kes kuulus küll liberaalide parteisse, aga toetas siiski USA poliitikat ja valmistas ette võimu ülemineku Adolfo Díazele, Luis Menast sai uue valitsuse juures riigi relvajõudude ülemjuhataja.
Aastal 1911 toetas Nicaragua parlament järgmise presidendikandidaadina Juan José Estradat. Kohe korraldati uued valimised ja uus parlament kuulutas, et Luis Menast peaks saama aastateks 1913–1917 Nicaragua president.
21. juulil 1912 kõrvaldas president Diaz Mena relvajõudude ülemjuhataja kohalt. Mena oli sunnitud pealinnast pagema ja koos liberaalist kindrali Benjamín Zeledóniga alustasid nad sõda president Diaze vastu. Nende baasiks oli Granada. Ülestõusnud hõivasid kiiresti Masaya ja Tipitapa ning alustasid rünnakut Managuale. Seda linna nad aga vallutada ei suutnud ja nii taganesid nad Masayasse, et vägedele puhkust anda.
Diaz ja Chamorro mõistsid, et oma jõududega nad toime ei tule. Diaz andis USA saadikule George T. Weitzelile 200 000 dollarit, see aga tagas vastutasuks USA merejalaväelaste saatmise Nicaraguasse. Mena kaotas konflikti ja pagendati Panamasse. Tema seni konservatiivide poolel olnud pere koos Eduardo Montiel de la Cerda järeltulijatega liitusid aga võitluseks Diaze ja Chamorro vastu liberaalidega.
Põis-soomussamblik
Põis-soomussamblik  (Hypocenomyce caradocensis, sünonüüm Xylopsora caradocensis) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Aitsra ohvrikivi
Aitsra ohvrikivi on ohvrikivi Viljandimaal Helme kihelkonna Aitsra külas.
Vetla (perekonnanimi)
Vetla on eesti perekonnanimi.
Howli liikuv kindlus
"Howli liikuv kindlus" (inglise keeles "Howl's Moving Castle"; jaapani keeles ハウルの動く城) on 2004. aasta Jaapani animafilm, mis valmis animastuudios Studio Ghibli. Filmi stsenaariumi kirjutas ja lavastas Hayao Miyazaki ning film põhineb Briti kirjaniku Diana Wynne Jonesi samanimelisel raamatul. Jaapani keeles andsid tegelastele hääle Chieko Baisho (Sophie) ja Takuya Kimura (Howl). Film nomineeriti parima joonisfilmi Oscarile ning saavutas teise koha filmi "Wallace ja Gromit: Libaküüliku needus" järel.
Vetla (perekonnanimi)
Nimede eestistamisel määrati Vetla uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kohlmann (1936. aastal Rapla vallas) ja Treiberk (1938. aastal Tallinnas). Eduard Vetla palvel kanti Vetla perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 345 all (Siseministeeriumi teadaanne 29. jaanuarist 1938).
Howli liikuv kindlus
Tegevus
pisi|Howli ja Sophiet mängivad jaapani lapsed
Vetla (perekonnanimi)
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
​
Howli liikuv kindlus
Tegevus
Tegevus toimub väljamõeldud kuningriigis, kus käib parajasti sõda. Selleks, et teist kuningriiki sõjas võita, kasutatakse maagiat ja 20. sajandi tehnoloogiat.
Juri Volodarski
Juri Volodarski (Ю́рий Али́мович Волода́рский, sündinud 3. juunil 1965) on ukraina ajakirjanik, publitsist ja kriitik. Kirjutab Ukraina ajakirjades, valdavalt ilukirjandusest, aga ka kinost, teatrist ja kunstist.
Howli liikuv kindlus
Tegevus
Lugu räägib noorest Sophiest, kes töötab tagasihoidlikus kübaraäris (raamatu järgi sai ta selle päranduseks). Ta kohtub kena noormehega nimega Howl (jaapani keeles ハウル, Hauru), kes kaitseb Sophiet ja viib ta katustele kõndima. Howl on võlur.
Juri Volodarski
Eluloolist
Volodarski sündis Kiievis ja elab seal ka praegu. Ta on lõpetanud 1990. aastal Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna.
Alates 2002. aastast tegutseb Volodarski ajakirjanduses. On töötanud ajakirjades "Афиша", "10 дней", "Профиль", "ШО".
On 10 aastat osalenud rahvusvahelise luulefestivali "Киевские Лавры" korraldamises.
Howli liikuv kindlus
Tegevus
Ühel päeval muutub Sophie Tühermaanõia loitsu tagajärjel vanaks memmeks. Häbenedes oma välimust, otsustab Sophie põgeneda linnast ning otsida uut elukohta. Tee peal leiab Sophie ühe kepi, mis osutub äranõiutud hernehirmutiseks. Hernehirmutis juhatab Sophie võlur Howli liikuva kindluseni, millest peagi saab Sophie uus kodu.
Juri Volodarski
Eluloolist
2015. aastal oli Juri Volodarski Ukraina peamise kirjanduspreemia "Книга года Би-би-си" žürii liige. Preemia antakse aasta parimale kirjandusteosele.