cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Seksuaalne ahistamine
Mõju
Üleüldine sotsiaalne ja majanduslik mõju on igal aastal naiste seksuaalse ahistamise tagajärjel suur: rahas võib kahju hinnata sadade miljonite dollariteni, millest jäädakse ilma seksuaalse ahistamise tagajärjel hariduslikest ja ametialastest võimalustest loobumise tõttu.
Toimetulek
Leidub mitmeid efektiivseid viise, kuidas kannatanud saavad ületada ahistamise psühholoogilisi mõjusid, jääda sotsiaalselt aktiivseks või naasta ühiskonda, tagasi saada isiklike suhete tunded, kui need said mõjutatud välissuhetest saadud traumast, tagasi võita sotsiaalne heakskiit, taastada keskendumisvõime ja olla tulemuslik hariduses, töös või muus keskkonnas. Abi võib sisaldada infot stressi juhtimise kohta või sellealast teraapiat, kognitiiv-käitumuslikku teraapiat, sõprade ja pere toetust ja muud seesugust.
Kohene psühholoogiline ja juriidiline nõustamine on ahistamisjuhtumite korral tungivalt soovitatav, sest eneseabi ei pruugi vabastada stressist ega aidata eemalduda traumast. Lihtsalt autoriteetidele olukorrast teatamine ei pruugi omada soovitud mõju. Seda võidakse ignoreerida või see võib ohvrile edaspidi kahju teha. Samuti võib see viia kahjustavate sotsiaalsete olukordadeni seoses sellega, et loob raskusi koolis või töökohal.
Uurimus selle kohta, kuidas naised üritavad seksuaalse ahistamisega toime tulla
1991. aastal K. R. Younti tehtud uurimuses leiti, et esineb kolm levinud strateegiat, kuidas naised üritavad toime tulla seksuaalse ahistamisega töökohal. Nendele kolmele naistüübile on antud tinglikult nimed: lady ('daam'), flirt ('flirtija') ja tomboy ('poisitar').
"Daamid" olid tüüpiliselt vanemad naistöötajad, kes eraldasid end meestest, hoidsid neist eemale, vältisid vandesõnu, vältisid igasugust käitumist, mida võinuks tõlgendada kahemõttelisena või peibutavana. Nad samuti rõhutasid oma välimuse ja kommetega, et nad on daamid. Selle tulemusena olid "daamid" kõige harvem sihtmärgiks peibutamisele, õrritamisele ja seksuaalsele ahistamisele.
"Flirtijad" olid enamasti nooremad üksikud naised. Kaitsemehhanismina teesklesid nad end olevat meelitatud, kui nad olid seksuaalsete kommentaaride sihtmärgiks. Selle tagajärjena tajuti neid kui naise stereotüübi kehastust ning neil puudus tööalane potentsiaal ja neil oli väikseim võimalus arendada oma töö kvalifikatsiooni ja välja kujundada sotsiaalne identiteet ja eneseidentiteet.
"Poisitarid" olid üldiselt vallalised naised, kuid nad olid vanemad kui "flirtijad". Nemad kaldusid end eraldama naise stereotüübist ja keskendusid oma staatusele ja kasvatasid endale n-ö paksu naha. Nad vastasid ahistamisele huumoriga, tagasitegemisega, omapoolsete seksuaalsete juttudega. Tulemusena nähti neid sageli seksuaalselt kõlvatute naistena ja naistena, kes kahjustavad seksuaalseid topeltstandardeid. Selle tagajärjena said nad mõnede meeste poolt eriti suure ahistamise osaliseks. Jäi selgustetuks, kas "poisitari" strateegia tuli tööalaselt kasuks või kahjuks.
Selle uurimuse tulemused on rakendatavad ka teistsugustesse töökeskkondadesse, sealhulgas vabrikutesse, restoranidesse, kontoritesse ja ülikoolidesse. Mainitud uurimistöös jõutakse järeldusele, et üksikisiku strateegiad seksuaalse ahistamisega toimetulekuks ei ole tõenäoliselt efektiivsed ja võivad omada soovimatuid tagajärgi töökohal ning võivad isegi suurendada seksuaalset ahistamist. Näib, et kui naised üritavad ise seksuaalse ahistamisega toime tulla, siis hoolimata sellest, mida nad teevad, jäävad nad ikka kaotajaks.
Üldlevinud mõjud ohvritele
Üldlevinud psühholoogilised, akadeemilised, ametialased, finantsilised ja sotsiaalsed tagajärjed seksuaalsele ahistamisele on järgmised:
Mõned psühholoogilised ja tervisega seotud mõjud, mis võivad esineda seksuaalse ahistamise ohvril stressi ja alanduse tulemusena, on: depressioon, ärevus ja/või paanikahood, unetus ja/või luupainajad, häbi ja süütunne, keskendumisraskused, peavalud, väsimus või motivatsiooni kadumine, kõhuvaevused, söömishäired (kaalu langemine või kasv), alkoholism, reetmise ja/või ärakasutamise tunne, viha või vägivaldsed tunded ahistaja suhtes, jõuetuse tunne, vererõhu suurenemine, enesekindluse ja eneseväärikuse kaotamine, eemaldumine ja isolatsioon, üldine usalduse kaotamine inimeste suhtes, enesetapu mõtted või üritamine, enesetapp.
Kaebustejärgne kättemaks ja vastureaktsioonid
Ohvrit, kes teatab seksuaalsest ahistamisest, peetakse sageli intriigide sepitsejaks või kellekski, kes otsib tähelepanu. Sarnaselt vägistamise ja seksuaalse rünnaku juhtumitega hakatakse ohvrit sageli süüdistama tema välimuse, eraelu, iseloomujoonte pärast, mis justkui võis olla rünnaku ajendiks. Ohvrid riskivad oma kolleegide, juhendajate, õpetajate, kaasõpilaste ja isegi sõprade poolt isolatsiooni sattumisega. Nad võivad saada türanniseerimise ja varjatud agressiooni sihtmärgiks.
Märkimisväärne on seegi, et naised ei tunne alati sümpaatiat oma sookaaslaste vastu, kes on esitanud kaebuse seksuaalse ahistamise kohta. Kui ahistaja oli mees, siis võidakse tunda teatavat armukadedust selle seksuaalse tähelepanu pärast, mis ohvrile osaks sai. See võib põhjustada mõnes naises reaktsiooni, mis on sama vaenulik kui mõnede meeskolleegide reaktsioon. Näiteks kui Lois E. Jenson algatas kohtuasja oma tööandja rauakaevandusettevõtte vastu, siis lisaks meeste vaenulikule käitumisele hoidsid ka paljud naised nii tööl kui eraelus temast eemale, ehkki paljud neist naistest hiljem ühinesid tema hagiga. Naiste vaenulikkus naisohvri suhtes võib mõnikord tingitud olla sellest, et soovitakse luua sidet meeskolleegidega ja rajada usalduslikumat suhet nendega.
Ehkki sellised reaktsioonid nagu näiteks ohvri ignoreerimine ei ole ebaseaduslikud, siis kättemaks ohvrile kaebuse esitamise eest on karistatav. Ehkki vahel on sellist kättemaksu raske tõestada, sest nõutavad on selged tõendid, et kättemaks (näiteks vallandamine, madalamale ametikohale viimine või mõnest projektist eemaldamine) on seotud seksuaalsest ahistamisest teatamisega.
Veelgi enam, ülikoolide professorid või tööandjad, keda on süüdistatud seksuaalses ahistamises või kes on ahistamissüüdistusega inimese kolleegid, võivad kasutada oma võimu selleks, et ohvrit enam kunagi ei võetaks tööle või ei aktsepteeritaks teises koolis.
Seksuaalsest ahistamisest teatamine ei pruugi anda soovitud tulemust. Mõnedki naised kardavad seksuaalsest ahistamisest teatada, sest nende akadeemiline ülemus (ahistaja) saab mõjutada ohvri õppetulemusi või kooli lõpetamise tulemusi. Samuti võib ohvrit oodata ees akadeemilise hea staatuse üleöö kaotamine, akadeemiliste stipendiumide nii-öelda kokkukuivamine ning soovituskirjade kirjutamisest keeldumised. Akadeemilises ringkonnas (eriti eraülikoolides) võivad otsustajad ühendada oma jõud ja tegutseda ühiselt, mitte tingimata soovist kaitsta ahistajat, vaid soovist kaitsta kõrgkooli mainet ning sellega seoses varjata juhtunut. Samas tähendab selline saladuse avalikuks tulemise varjamine ka teiste üliõpilaste (uute potentsiaalsete ohvrite) kaitseta jätmist.
Üks ohver on sotsioloog Helen Watsonile tunnistanud (ilmus 1994. aasta raamatus), et kuriteo avalikuks tegemisele järgnenud tagajärjed olid tema jaoks hullemad, kui seda oli ahistamine ise.
Organisatsioonisisesed eeskirjad ja protseduurid
Enamikus ettevõtetes on kindel poliitika seksuaalset ahistamise vältimiseks. Samas ahistamisvastase poliitika ülesanne ei ole keelata romantikat. Sageli on väga raske tõmmata joont sõbraliku kontakti ja ahistamise vahel. Kui mõned käitumised on konkreetsed ja jultunult solvavad ja kahjustavad, siis teised võivad olla väga vaevumärgatavad. Samas ei peaks romantikat töökohas ilmtingimata ära hoidma. Niisiis peaksid tööandjad juhendites selgelt kirjeldama, mis on seksuaalne ahistamine ja mis mitte.
Kui organisatsioonid ei võta vastavaid rahuldavaid meetmeid seksuaalse ahistamise juhtumite korralikuks uurimiseks, ei võimalda stressi maandamist ja psühholoogilise nõustamist, siis:
Uurimustest selgub, et seksuaalse ahistamise riski tõstab töökohal olev sooline kontekst. Näiteks on ahistamise risk suurem, kui kollektiivis on vähe naisi või kui naised töötavad valdkonnas, milles on traditsiooniliselt töötanud vaid mehed.
Seksuaalse ahistamise seadused eri võimupiirkondades
20. detsembril 1993 võttis ÜRO peaassamblee vastu ÜRO naiste diskrimineerimise likvideerimise deklaratsiooni ("Declaration on the Elimination of Violence Against Women"). Selle deklaratsiooni järgi hõlmab naiste diskrimineerimine järgmist:
Quid pro quo tüüpi seksuaalne ahistamine
Quid pro quo tähendab eesti keeles 'kaup kauba vastu'. Seda liiki ahistamine esineb töökohas, kui tööalane otsene või kaudne kasu on seotud ahistatava jaoks soovimatu seksuaalse lähenemiskatsega. Näiteks kui juhtival töökohal olev inimene lubab tööalast edutamist, kui töötaja (ahistatav) läheb temaga (ahistaja) välja kohtingule või kui töötajat ähvardatakse vallandamisega, kui töötaja ei maga ülemusega.
Quid pro quo tüüpi ahistamine on ühtviisi seadusevastane olenemata sellest, kas ohver keeldub seksuaalsest nõudest ja seeläbi kannatab tema karjäär, või ohver allub seksuaalsele survele vältimaks tööalast karistust.
Kriitika
Ehkki fraas seksuaalne ahistamine on üldiselt omaks võetud kui midagi, mis sisaldab selget kahjutegevat ja moraalselt laiduväärt käitumist, on selle mõiste piirid laiad ja vastuolulised ning seetõttu võib esineda ka vääritimõistmist. Näiteks Ameerika Ühendriikide seksuaalse ahistamise seadust on kritiseerinud advokaat Alan Dershowitz ja õigusteaduse professor Eugene Volokh, kes väidavad, et see seadus seab piire sõnavabadusele.
Organisatsiooni uuringute professori Jana Raveri (Kanada) uurimistulemustest (kaasautor on professor Michele Gelfand) seksuaalse ahistamise osas töökohal kirjutatakse 2005. aastal Ottawa äriajakirjas Ottawa Business Journal. Nende uurimus hõlmas 27 Ameerika Ühendriikide töökollektiivi ja oma uurimustulemustes nad näitavad, et ettevõttest seksuaalse ahistamise elimineerimine ei ole hea mitte ainult moraalselt ja legaalselt, vaid on ettevõttele ka ärilises mõttes kasutoov.
End feministiks nimetav Camille Paglia ütleb, et noored neiud võivad sageli käituda sel viisil, mis teeb nende seksuaalse ahistamise lihtsaks. Näiteks nende soov käituda alati kenasti ja meeldivalt teeb neist kerged sihtmärgid. Camille Paglia on öelnud intervjuus ajakirjale Playboy, et neiude kena käitumine võib õhutada mõnesid inimesi ütlema nilbeid ja pornograafilisi asju, mis rüvetavad neiu hästi mõeldud käitumist. Ja mida enam noor naisterahvas punastab, seda enam sellised inimesed saavad hoogu juurde ja jätkavad riivatuste ütlemist.
Jonathan R. Alger on 1990ndatel uurinud seksuaalse ahistamise seadust sellest vaatepunktist, kuidas see rakendub kõrgkoolides ja ta on leidnud, et ehkki seksuaalne ahistamine on üks seksuaalse diskrimineerimise vorme, ei ole ahistav käitumine ilmtingimata diskrimineeriv.
Seksuaalse ahistamisega seoses tuntakse muret, et nii üksikisikud kui tööandjad võivad kasutada valesüüdistusi saamaks lahti töötajatest, kellest soovitakse lahti saada mõnedel muudel põhjustel.
William O'Donohue ja Adrian H. Bowers kirjeldavad 14 võimalikku teed seksuaalse ahistamise valesüüdistuseni. Loetellu kuuluvad näiteks valetamine, psühhoos, dementsus, sotsiopaatia, valemälestused ja valesti tõlgendamine.
On mitmeid väitlusi selle kohta, kuidas organisatsioonid peaksid tegelema seksuaalse ahistamisega. Mõned vaatlejad leiavad, et organisatsioonid peaksid hoidma nii-öelda null-tolerantsi seksuaalse ahistamise osas. Igast juhtumist tuleb teavitada, igat juhtumit uurida ning tuleb karistada. Teised leiavad, et need, kes tunnevad, et neid on ahistatud, peaksid enamus olukordades omama valikuvõimalusi.
Sooline diskrimineerimine
Sooline diskrimineerimine on seksuaalse diskrimineerimise alaliik. See on sageli mitte otseselt seksuaalne (verbaalne) käitumine, kuid siiski käitumine, mis on suunatud inimesele seoses tema sooga. Näiteid tööandja diskrimineerivatest kommentaaridest ja tegevustest:
Statistika
Shere Hite kirjutab, et "seksuaalse ahistamise juhtudel, millest ei teatata (85%), säilitab töökoha tavaliselt ahistaja ja ahistatud naine kaotab enda oma või lahkub." Hite'i küsitlusstatistika, mis ingliskeelses raamatus ilmus aastal 2000 (eestikeelne tõlge aastal 2001), näitab, et 76% naistest väidab, et neid on seksuaalselt ahistatud, kuigi nad pole sellest kunagi teatanud; sama väidab 44% meestest. Lahtikirjutatult oli Hite'i statistika selline:
Naised Mehed
Potšepi rajoon
Potšepi rajoon (vene keeles Почепский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Brjanski oblasti keskosas. Rajooni keskus on Potšepi linn.
Rajoon piirneb põhjas Žirjatino rajooniga, idas Võgonitši rajoon, kagus Trubtševski rajooniga, lõunas Pogari rajooniga, edelas Starodubi rajooniga, läänes Unetša ja Mglini rajooniga ning loodes Kletnja rajooniga.
Rajooni pindala on 1887 km². Elanike arv oli 2012. aastal 19 776, 2009. aastal 44 267 ja 2002. aastal 46 972.
Potšepi rajoonis on 93 asulat, mis kuuluvad kahe linnaasunduse (Potšepi linna ja Ramasuha alevi) ning seitsmeteistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsaim jõgi on Sudost.
Purila allikad
pisi|Purila allikad Purila allikad on kaitsealused allikad Rapla maakonnas Rapla vallas.
Allikad asuvad Keila jõe kaldal. Allikate seas on nii tõusu- kui langeallikad ja nad moodustavad allikajärviku.
Matías Fernández
Matías Ariel Fernández Fernández (sündinud 15. mail 1986 Buenos Aireses Argentinas) on Tšiili jalgpallur, kes mängib Colombia kõrgliiga klubis Atlético Junior ja Tšiili jalgpallikoondises poolkaitsjana.
Klubikarjäär
Fernández alustas klubikarjääri 12-aastaselt kodumaa klubis Colo-Colo. Klubi põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 2004. aastal. Ta lõi esimesel hooajal kaheksa väravat ja valiti hooaja parimaks noormängijaks. 2006. aasta kevad- ja sügishooajal aitas ta klubil tulla Tšiili meistriks. Samal aastal aitas ta klubi Lõuna-Ameerika karikavõistluste finaali, kus kaotati aga kahe mängu kokkuvõttes Mehhiko klubile Pachuca. 2006. aastal valiti ta Tšiili ja Lõuna-Ameerika aasta jalgpalluriks.
2006. aasta oktoobris suundus ta 8,7 miljoni euro eest Hispaania kõrgliiga klubisse Villarreal. Ta ei saanud kolme hooaja jooksul märkimisväärselt mänguaega, kuid esindas hooajal 2007–08, mil liigas saadi teine koht, klubi 30 mängus ja lõi kolm väravat.
2009. aastal sõlmis ta neljaks aastaks lepingu Portugali klubiga Sporting. Aastatel 2009–2012 esindas ta klubi 69 mängus ja lõi 12 väravat.
2012. aasta juulis suundus ta 3,1 miljoni euro eest Itaalia klubisse Fiorentina.
Koondisekarjäär
2005. aasta juunioride maailmameistrivõistelustel oli ta Tšiili noortekoondise kapten. Debüüdi Tšiili rahvuskoondises tegi ta 2005. aasta oktoobris maailmameistrivõistluste viimases valikmängus Ecuadoriga. Peagi pääses ta Tšiili põhimeeskonda.
Ta on esindanud Tšiilit koondises 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2007., 2011. ja 2015. aasta Copa Américal. 2015. aastal võideti Copa América.
Võlla mõis
Võlla mõis (saksa keeles Magnusdahl) oli rüütlimõis Muhu kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Muhu valda.
Võlla mõisa rentnik oli Otto Friedrich von Buxhoevedeni (1703–1754). Mõisas sündisid Saaremaa maanõunik Matthias Christoph von Buxhoeveden (1754–1814) ja Venemaa väejuht jalaväekindral Friedrich Wilhelm von Buxhoeveden (1750–1881).
1794. aastal kinkis Venemaa keisrinna Katariina II Võlla riigimõisa oma väimehele, Peterburi kubermangu sõjakubernerile ratsaväekindral krahv Friedrich Wilhelm Buxhoevedenile (kelle abikaasa Natalia oli Katariina II vallastütar suhtest vürst Grigori Orloviga), kes pantis 1798. aastal mõisa oma Saaremaa maanõunikust vennale, Matthias Christoph von Buxhoevedenile ja 1807. aastal müüs mõisa 50 000 hõberubla eest. 1816. aastal päris mõisa Matthias von Buxhoevdeni pärijate kokkuleppel Võlla mõisa Otto von Buxhoevden.
Võhmuta mõis (Harju-Jaani)
Võhmuta mõis (saksa keeles Wechmuth) oli Peningi mõisa kõrvalmõis Harju-Jaani kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Harju maakonda Raasiku valda.
Udras (perekonnanimi)
Udras on perekonnanimi (võru keeles tähendab saarmast).
Alf Hornborg
Alf Hornborg (sündinud 20. oktoobril 1954) on rootsi antropoloog ja ökosemiootik.
Udras (perekonnanimi)
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Udras 223 inimesel: 100 mehel ja 123 naisel. Perekonnanimede levikult oli Udras meeste puhul 816. kohal ja naiste puhul 686. kohal.
Alf Hornborg
Ta kaitses doktoritöö kultuuriantropoloogia alal Uppsala Ülikoolis 1986. aastal. Alates 1993. aastast on ta Lundi Ülikooli professor inimökoloogia alal.
Udras (perekonnanimi)
Statistika
Udras oli levinumaks nimeks vanuserühmas 85+ aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 3,41. Perekonnanimi Udras oli kõige sagedasem Võru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 16,06 inimest.
Alf Hornborg
Alf Hornborgi eriliseks uurimisobjektiks on olnud raha ökoloogiline ja semiootiline roll kultuuriajaloos.
Udras (perekonnanimi)
Statistika
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis perekonnanime Udras ei asendatud teise vastu ega ka võetud uueks nimeks.
Müncheni Kunstiakadeemia
pisi|Müncheni Kunstiakadeemia (juuli 2009) Müncheni Kunstiakadeemia (ka Müncheni Kaunite Kunstide Akadeemia; saksa keeles Akademie der Bildenden Künste München) on kunstiakadeemia Saksamaal Münchenis.
Akadeemia ajalugu algab aastast 1770, kui Baieri kuurvürst Maximilian III asutas kunstnike ja skulptorite kooli (saksa keeles Zeichnungsschule). Akadeemia ametlik asutamisaeg on 13. mai 1808. 19. sajandi keskpaigaks oli akadeemia saanud üheks tuntumaks kunstiõppeasutuseks Euroopas.
Kunstiakadeemia hoone sai teises maailmasõjas tugevasti kannatada. Samuti said kannatada või hävisid mitmed kunstieksponaadid.
2011. aastal õppis akadeemias 700 õpilast.
Eesti kunstnikest on seal õppinud näiteks Kristjan Raud. Külalisõppejõuna on seal teiste seas töötanud ka eesti ehtekunstnik Kadri Mälk ja skulptor August Weizenberg.
Noora
pisi|Rahvusarhiivi hoone Tartus Nooruse 3 Noora on 2016. aastal valminud ja 2017. aastal külastajatele avatav Rahvusarhiivi uus peahoone, mis asub Tartus Maarjamõisa linnaosas aadressil Nooruse tänav 3.
Nimi "Noora" tuleneb hoone aadressist (Nooruse tänav) ja Rahvusarhiivi lühendist (RA). Varasem Rahvusarhiivi peahoone asus Tartus aadressil Juhan Liivi tänav 4.
Hoonet hakati projekteerima 2010. aasta lõpus ning ehitustöid alustati detsembris 2014. Nurgakivi pandi 15. aprillil 2015 ja hoone sarikapidu peeti 16. juulil 2015. Hoone sai valmis kevadel 2016, külastajatele avati see 2017. aasta 1. veebruaril.
Hoone on 6-korruseline, selle kogupind on 10 708 m² ja mahutavus 50 000 m³. Hoidlapinda on 5800 m² ning 26 hoidlat mahutavad umbes 43 000 riiulimeetrit arhivaale.
Hoone arhitektid on Sander Aas ja Illimar Truverk, projekt valmis kolme arhitektibüroo (Asum Arhitektid OÜ, Arhitekt11 OÜ ja Vaikla Stuudio OÜ) ühistööna. Ehitustöö tellis Riigi Kinnisvara AS ja hoone ehitas YIT Ehitus.
Konn-kuningapoeg
pisi|[[Arthur Rackhami illustratsioon vendade Grimmide muinasjutule "Konn-kuningas ja Raudne Heinrich"]]
"Konn-kuningapoeg" (AT 440) on imemuinasjuttude hulka kuuluv rahvusvaheliselt tuntud muinasjututüüp.
Tüübiga on seotud ka Disney stuudio 2009. aastal valminud täispikk multifilm "Printsess ja konn", mis põhineb Ameerika Ühendriikide lastekirjaniku Elizabeth Dawson Bakeri 2002. aastal ilmunud romaanil "The Frog Princess".
Kerri maakond
Kerri maakond (Kerr County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Kerrville.
Maakond moodustati 1856. aastal.
Fantaasiafilm
Fantaasiafilm on film, mis kuulub fantaasiažanrisse.
Fantaasiafilmid viivad vaataja enamasti teise, väljamõeldud maailma, teise dimensiooni, kus juhtuvad reaalses maailmas võimatud või ebatõenäolised sündmused – seal laienevad inimvõimete piirid ja ei toimi füüsikaseadused.
Fantaasiafilmid on sageli seoses maagia, kujutlusvõime, mütoloogia, imede, unistuste, üleloomulike sündmuste, tõelisuse pelguse ja ebatavalisusega. Fantaasiafilimd võivad meeldida nii lastele kui ka täiskasvanutele, sõltuvalt konkreetsest filmist.
Kategooria määratlus
Piirid fantaasia kirjanduslikus žanris ei ole hästi määratletud ja sama kehtib filmižanris. Alaliik, mis sageli kattub ulme- või õudusfilmiga. Kategoriseerides filmi kui fantaasiat võib seega nõuda teemade läbivaatamist, jutustavat lähenemisviisi ja teisi filmi konstruktsioonielemente.
Näiteks film "Tähtede sõda" ("Star Wars") sisaldab nii fantaasia-, märuli-, seiklus- kui ka ulmefilmi tunnuseid.
Animafilmi ehk animatsioonfilmi tunnusjoonte elemendid ei ole alati liigitatud fantaasiaks, eriti juhul, kui nad on mõeldud lastele. Näiteks "Bambi" (1942) ja "Lelulugu" ("Toy Story"; 1995) ei ole fantaasiafilmid, kuigi neis leidub ka fantaasia filmi elemente.
Leidub ka muid lastele mõeldud filme, näiteks 1937. aastal valminud "Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi" ("Snow White and the Seven Dwarfs") on samuti raske kategoriseerida. Selles filmis leiab palju fantaasiaelemente, ometi sellised filmid ei kvalifitseeru fantaasiafilmideks, vaid liigitatakse hoopis eraldi muinasjutužanri kategooriasse.
Nõnda on ka superkangelaste filmidega. Neid ei loeta fantaasia- ega ulmežanri kuuluvaks, vaid sageli peetakse eraldiseisvaks žanriks. Mõned kriitikud siiski liigitavad superkangelase kirjandust ja filmi kui superkangelase fantaasiaks (Superhero Fantasy), aga mitte täiesti eraldi kategooriasse.
Sürrealistlikke filme kirjeldab samuti fantaasia, kuid ka neid liigitatakse sageli eraldi kategooriasse.
Alaliigid
Paljudee fantaasiafilmide alaliike on võimalik kindlaks teha, kuigi piirid nende alamžanrite vahel on mõnevõrra lahtised.
Kõige levinumad fantaasiafilmide alamžanrid on eepiline ning mõõga ja nõiduse (Sword & Sorcery) žanr. Mõlemas kategoorias kasutatakse tavaliselt justnagu keskaja seadeid, võlureid, maagilisi olendeid ja teisi elemente, mis tavaliselt on fantaasialugudega seotud.
Oluliseks fantaasiafilmide alamžanriks, mis on muutunud populaarseks just viimastel aastatel, on kaasaegne fantaasia. Sellistes filmides on lubatud maagilised efektid või üleloomulike sündmuste juhtumine "päris" tänapäeva maailmas.
Fantaasiafilme, kus seatakse elu pärast surma, nimetatakse Bangsian fantasy (tuntud tegelane teises maailmas) filmideks.
Nagu eespool mainitud, superkangelaste filme ja muinasjutte võiks pidada fantaasia filmide alaliikideks, kuigi enamik liigitab need täiesti eraldi filmižanriteks.
Fantaasiafilmid ja filmitööstus
Fantaasiafilmide žanrit ei saa traditsiooniliselt pidada sama kõrgelt seotuks kui ulmefilmide žanrit. Kahtlemata asjaolu, et kuni viimase ajani olid fantaasiafilmidel sageli võrreldes teiste filmižanritega halvemad eriefektid. Neile lihtsalt ei pööratud nii palju tähelepanu.
Alates 1990. aastate lõpust hakkas žanr taas ausse tõusma. Väga edukaks kujunesid J. R. R. Tolkieni "Sõrmuste isand" ja J. K. Rowlingu "Harry Potter". "Sõrmuste isanda" triloogia on tähelepanuväärne, sest sellel on ambitsioonikas ulatus, tõsine kõla ja temaatiline keerukus. Need filmid saavutasid fenomenaalse kaubandusliku ja kriitilise edu, ning kolmanda osa triloogiast sai esimene fantaasiafilm, mis on võitnud Oscari parima filmi kategoorias. "Harry Potteri" filmisari on saavutanud tohutu majandusliku edu, kriitikute heakskiidu ja lojaalse fännibaasi.
Fantaasiafilmid nagu "Sõrmuste isand" ja "Harry Potter" on enamasti avaldatud novembris ja detsembris. Kuigi 2007. ja 2009. aastal avaldatud "Harry Potteri" filmid tulid välja juulikuus. See on kontrastiks ulmefilmidele, mis sageli linastuvad just suvekuudel (juunist augustini). Kuid kõik kolm "Kariibi mere piraatide" fantaasiafilmi linastusid suvekuudel.
Nende suur majanduslik edu võib viidata muutustele Hollywoodi filmitööstuses, kus fantaasiafilmide tootmiseks on eraldatud suur eelarve.
Ajalugu
Fantaasiafilmid on peaaegu sama vanad kui on meedium (filmimise vahend) ise. Ometi kuni 1980. aastateni, mil kõrgtehnoloogilise filmi tegemise tehnika ja suurenenud publiku huvi tõid kaasa edenemise, olid fantaasiafilmid suhteliselt vähe levinud ning kauged.
1900.–1920. aastad
Tummfilmiajastul esimesed fantaasiafilmid olid kombinatsioonid tulevikust ja fantastikast. Mõnegi sellise filmi autor oli Georges Méliès. Tema kõige kuulsam film oli 1902. aastal valminud "Reis Kuule". Tummfilmi kuldajastu (1918–1926) kõige väljapaistvamad filmid olid Douglas Fairbanksi "Bagdadi varas" (1924), Fritz Langi "Saatus" (1921). Teised selle žanri märkimisväärsed filmid olid F.W. Murnau romantiline kummituslugu "Fantoom" ja "Tarzan of the Apes" ning D. W. Griffithi "The Sorrows of Satan" (1926).
1930. aastad
Helifilmide tekkimisega tutvustati igas vanuses publikule 1939. aastal filmi "Võlur Oz". Samuti on sellele ajastule omane see, et 1933. aasta ikooniline film "King Kong" laenab suurel määral kadunud maailma žanrist, mis on fantaasia ilukirjanduse alažanr. Sama teevad näiteks ka filmid "Tema" (Henry Rider Haggardi romaani "She: A History of Adventure" põhjal tehtud film, mis linastus 1935. aastal) ja "Kadunud silmapiir" (Frank Capra film, mis linastus 1937. aastal).
Veel märkimisväärseid filme:
1940. aastad
1940. aastatel hakati tegema värvifilme ning isegi mõned algselt mustvalged filmid taastati värvilisteks. Sellest perioodist pärinevad näiteks filmid "Bagdadi varas" (uusversioon 1924. aasta filmist, mis linastus 1940. aastal), "Fantaasia" (1940), "Bambi" (1942), "Džungliraamat" (1942), "Dorian Gray portree" (1945) "Kaunitar ja koletis" (Jean Cocteau mugandus, mis linastus 1946. aastal) ja palju muid klassikaks saanud filme.
Isegi teise maailmasõja ajal ei jäänud filmide tootmine päriselt soiku, vaid toodeti Bangsian fantasy filme, näiteks "The Devil and Daniel Webster" (1941), "Siit tuleb härra Jordan" (1941) ja "Taevas peab ootama" (1943).
1950. aastad
Veel tähelepanuväärseid filme:
1960. aastad
1960. aastate nimetamisväärseid filme:
1970. aastad
1970. aastate mainimisväärseid filme:
1980. aastad
1980. aastate tähelepanuväärseid filme:
1990. aastad
1990. aastate väljapaistvamaid filme:
2000. aastad
2000. aastate tuntumaid filme:
2010. aastad
2010. aastate populaarsemad filmid:
Voo tänav
Voo tänav algab Raudtee tänavalt Tallinna–Keila raudtee äärest ja lõpeb Nikolai von Glehni tänaval.
Butüromeeter
pisi|Butüromeeter
Butüromeeter on piima ja piimatoodete rasvasisalduse määramiseks kasutatav klaasist mõõteriist.
Sõltuvalt butüromeetri skaala ulatusest eristatakse piima- (skaala ulatus 6%), koore- (40%) ja lõssibutüromeetrit (0,5%).
Butüromeetri leiutas Šveitsi keemik Niklaus Gerber (1850–1914).
Anoka maakond
Anoka maakond (Anoka County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Anoka. Suurim linn on Blaine.
Ajalugu
Maakond moodustati 1857. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 330 844.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Nabil Fekir
Nabil Fekir (sündinud 18. juulil 1993 Lyonis) on Prantsusmaa jalgpallur. Ta mängib ründava poolkaitsjana või ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Real Betis ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.
Fekir liitus 12-aastaselt Lyoni Olympique'i noorteakadeemiaga. Ta naasis klubi juurde 2011. aastal. Klubi põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 28. augustil 2013 UEFA Meistrite Liiga kvalifikatsioonimängus Real Sociedadi vastu. Kolm päeva hiljem tegi ta debüüdi Prantsusmaa kõrgliigas, kui kohtuti Évianiga. Esimese värava lõi ta Prantsusmaa liigas 27. aprillil mängus Bastia vastu.
Hooajal 2014–15 sai ta Lyoni Olympique'i põhimeeskonna liikmeks. Ta lõi sel hooajal Prantsusmaa liigas koguni 13 väravat ja andis üheksa resultatiivset väravasöötu. Järgmisel hooajal oli ta vigastuse tõttu pikka aega väljakult eemal. Fekiri seni kõige edukam hooaeg on olnud 2017–18, kui ta lõi Prantsusmaa liigas 18 väravat. Hooaegadel 2014–15 ja 2017–18 on ta valitud Prantsusmaa kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. 2015. aastal valiti ta Ligue 1 aasta noormängijaks.
Debüüdi Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi ta 26. märtsil 2015 sõprusmängus Brasiilia vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis sama aasta 7. juunil sõprusmängus Belgia vastu. 2018. aastal tuli ta Prantsusmaa koondise koosseisus maailmameistriks.
Aïssa Maïga
Aïssa Maïga (sündinud 25. mail 1975) on Senegali päritolu Prantsusmaa näitleja. Ta esitati 2007. aastal kandideerima Césari auhinnale kõige lootustandvama naisnäitleja kategoorias rolli eest filmis "Bamako".
Maxwell Scherrer Cabelino Andrade
pisi|305x305px|Maxwell 2015. aastal toimunud pressikonverentsil Maxwell Scherrer Cabelino Andrade (sündinud 27. augustil 1981) on Brasiilia endine jalgpallur, kes lõpetas karjääri 2016–17 hooaja lõpus ning oli sel maailmas kõige rohkem karikaid võitnud jalgpallur. Praegu töötab ta klubis Paris Saint German, kus ta ka viimati mängis, spordikoordinaatorina.
Varajane karjäär
Maxwell alustas karjääri 2000. aastal Brasiilia klubi Cruzeiro Belo Horizonte noorteakadeemias, kust ta liikus 2001 Hollandi klubisse Ajax. Maxwelli esimene hooaeg Ajaxis oli edukas, ta mängis 30 mängu ning võitis liiga ja liiga karika. Kuigi kolmandal hooajal ühtegi karikat ei võidetud, tõusis Maxwelli roll meeskonnas, kuna tiimi ründaja Zlatan Ibrahimović lahkus klubist. Maxwelli viimane hooaeg Ajaxis lõppes hooaja lõpu poole põlve vigastusega. Vigastusest hoolimata valiti ta hooaja lõpus Hollandi aasta jalgpalluriks.
Internazionale
1. veebruaril 2006 lõpetas Maxwell Ajaxiga lepingu. Maxwell plaanis sõlmida lepingu Itaalia liiga klubi Internatzionalega aga kuna Interil oli hooaja kohta mitteeurooplasest mängijate arv täis, pidi Maxwell esmalt sõlmima lepingu teise Itaalia klubi Empoliga. Maxwell ei mänginud Empoli meeskonnas ühtegi mängu ja sõlmis suvise ülemineku ajal lepingu Internatzionalega. Maxwell mängis Internazionales 92 mängu ja lõi kokku 2 väravat.
Barcelona
Peale kolme hooaega Internazionales müüdi Maxwell 5 miljoni euro eest FC Barcelonasse. Maxwell oli Barcelonas kolm hooaega, mängis 89 mängu ja lõi kokku 2 väravat, samuti võitis Maxwell Barcelonas 2010/2011 hooajal UEFA Meistrite Liiga karika.
Paris Saint-Germain
2012. aasta alguses sõlmis Maxwell lepingu Prantsusmaa klubi PSG-ga. Maxwell mängis PSG ridades kuus hooaega, mängis 202 mängu ja lõi kokku 14 väravat. Maxwell teatas karjääri lõpetamisest 2017. aasta hooaja lõpus, olles 35-aastane.
Giovanni Ribisi
Filmis "Reamees Ryani päästmine" mängis ta tehnik Irwin Wade'i. Filmis "Kadunud 60 sekundiga" mängis ta Kip Rainesi. Filmis "Rummipäevik" mängis ta Mobergi. 2003. aastal mängis ta filmis "Tõlkes kaduma läinud" Johni ja filmis "Külmale mäele" Juniori.
2007. aastal oli ta nomineeritud parima kõrvalosatäitja Emmyle rolli eest sarjas "Minu nimi on Earl".
Srgjan Kerim
pisi|Srgjan Kerim Srgjan Kerim (makedoonia keeles Срѓан Керим; sündinud 12. detsembril 1948 Skopjes) on Põhja-Makedoonia diplomaat ja poliitik. Ta oli aastatel 2000–2001 Makedoonia välisminister. Aastatel 2007–2008 oli ta ÜRO Peaassamblee esimees.
Ta lõpetas aastal 1971 Belgradi Ülikooli majandusteaduskonna. Aastal 1982 kaitses ta majandusdoktori väitekirja.
Dragonfly
Dragonfly võib viidata järgnevale:
Zachary Gordon
pisi|Zachary Gordon (2018) Zachary Adam Gordon (sündinud 15. veebruaril 1998) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Darriwili lade
Darriwili lade on ordoviitsiumi ladestu alamordoviitsiumi ladestiku globaalne ja kohati ka  regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Seda hakkas esimesena eristama Thomas Sergeant Hall aastal 1899. Lade on nime saanud Darriwili kihelkonna järgi, mis asub Victoria osariigis Granti maakonnas. Lademe alumist piiri määratleb graptoliit Undulograptus austrodentatuse esmakordne ilmumine  Huangnitangi piirpaljandis Changshani linna lähistel Zhejiangis, lademe ülempiiri märgib graptoliit Nemagraptus gracilise esmakordne ilmumine Sularpi ojasängi piirpaljandis Fågelsångsdaleni looduskaitsealal Rootsis (tegemist on regionaalses geokronoloogias üleminekuga Uhaku lademe kivimitelt Kukruse lademe kivimitele).
Darriwili lade lasub Dapingi lademel ja see lamab Sandby lademe all. Lademe vanus on 468,1...460,9 miljonit aastat. Eestis vastavad sellele Kunda, Aseri, Lasnamäe ja Uhaku lade. Lisaks loetakse regionaalses stratigraafias Darriwili lademesse kuuluvaks Napa kihistik, Miorõ kihistu ja Rokiškise kihistu.
Darriwili lademe moodustumise ajast pärinevad esimesed maismaataimede eosed.
Austraalia regionaalses stratigraafias lasub Darriwili lade Yapeeni lademel ja see lamab Gisborni lademe all. Austraalia lademete süsteem on kasutusel ka Uus-Meremaa Permile eelnevas geokronoloogias. Austraalias moodustusid sellel perioodil valdavalt kildad ja graniit.
Hiina regionaalses stratigraafias lasub Darriwili lade Dapingi lademel ja see lamab Neichiashani lademe all.
Vann
pisi|229px|Kaasaegne malmvann pisi|229px|[[Müllersches Volksbad|Müller'sches Volksbadi supelhoone kivipõrandasse rajatud Rooma-Iiri higistamisvann]] pisi|229px|[[Islandil välitingimustes asuvad mullivannid (vt jacuzzi)]] Vann on enamasti ovaalse põhjaga nõu pesemiseks ja kümblemiseks. Vann paikneb tavaliselt vannitoas.
Eesti talupojakultuuris olid vannid ovaalse põhja ja kahe kõrvaga madalad laudnõud. Sellised vannid muutusid Eestis laialt levinuks 19. sajandi II poolel. Eesti taludes kasutati lauast vanne 20. sajandi keskpaigani.
Tänapäeval valmistatakse vanne erinevatest materjalidest, millest üks levinuim on akrüül. Akrüülvann on tavapäraselt läikiv ning seetõttu malmvannile sarnase välimusega.
Suraži rajoon
Suraži rajoon (vene keeles Суражский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Brjanski oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Suraži linn.
Rajoon piirneb kirdes Kletnja rajooniga, idas Mglini rajooniga, kagus Unetša rajooniga, lõunas Klintsõ rajooniga, edelas Gordejevka rajooniga ning läänes ja loodes Kasciukovičy ja Chocimski rajooniga Mahiloŭ oblastist Valgevenes.
Rajooni pindala on 1128,37 km². Elanike arv oli 2012. aastal 24 359, 2009. aastal 25 115 ja 2002. aastal 27 223.
Rajooni tähtsamad jõed on Iput ja Iržats.
Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline kunstnik
Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline kunstnik (varem Jakuudi ANSV teeneline kunstnik; jakuudi keeles Саха Өрөспүүбүлүкэтин үтүөлээх артыыһа; vene keeles Заслуженный артист Республики Саха (Якутия)) on Sahha aunimetus, mida antakse kutselistele estraadiartistidele, teatri- ja filminäitlejatele, teatri- ja filmilavastajatele, samuti heliloojatele, kes on andnud olulise panuse vabariigi kunsti arengusse.
Sahha teenelise kunstniku aunimetust ei anta isikutele seoses nende juubeliga, samuti isikutele, kes on varem saanud Venemaa Föderatsiooni aunimetuse.
Pähkla allikas
pisi|Põhjatu allikas 2009. aastal pisi|Allikas 2011. aastal Pähkla (tõusu)allikas (ka: Põhjatu (tõusu)allikas, Pühatu allikas) on kaitsealune allikas Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Allikas ja selle lehter paikneb meresetetega kaetud tasandikul. Lehtri läbimõõt on 12 ja sügavus 2 m.
Lance Stroll
pisi Lance Stroll (kodanikunimi Lance Strulovitch; sündinud 29. oktoobril 1998 Montréalis) on kanada vormelisõitja.
Stroll võitis 2014. aastal Itaalia Vormel 4 sarja ja tuli 2016. aastal FIA Vormel 3 sarja meistriks.
Stroll tegi Vormel 1 debüüdi 2017. aastal Williamsi meeskonnas. Kohe debüüthooajal jõudis ta ka poodiumile, saavutades Aserbaidžaani Grand Prix'l kolmanda koha.
2019. hooajaks sõlmis Stroll lepingu Racing Point meeskonnaga.
Võivere mõis
Võivere mõis (saksa keeles Woibifer) oli Avanduse mõisa kõrvalmõis Simuna kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Lääne-Viru maakonda Väike-Maarja valda.
Kubas
Kubas on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Cesvaine vallas.
Prints (järeltulija)
Prints on üldmõiste valitseja, monarhi, monarhi pere või endise monarhi pere meessoost liikme kohta ja on aadlike heraldiline tiitel mõnedes Euroopa maades. Printsi vaste naissoost isikutele on printsess.
Kubas
Kubas asub valla loodeosas. Aastail 2009-2021 kuulus küla Cesvaine piirkonda.
Aastal 2007 oli külas 7 elanikku.
Kuiv tänav
Kuiv tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Kuiv tänav algab Idakaare tänavalt ja lõpeb Kristjan Raua tänaval. Kuiv tänav on peaaegu edela-kirdesuunaline ja ligikaudu 240 meetri pikkune.
Tänava nimed
Tänava esialgne nimi oli alates 1926. aastast Mäe tänav (saksa keeles Bergstrasse, vene keeles Горная улица). 1940–1941 oli tänava nimi Sula tänav. Praeguse nime sai Kuiv tänav 25. septembril 1959. Tänav on saanud nime asukoha järgi kuival liivikul.
Čašniki
Čašniki (transkribeerituna Tšašniki) on linn Valgevenes Viciebski oblastis, Čašniki rajooni halduskeskus. Leedu keeles Čašnikai, poola keeles Czaśniki. Linna lähedal asub Orša–Lepieli raudteel samanimeline jaam. Linn asub Uła jõe kaldal.
Linna nime päritolu kohta on mitu teooriat. Ühe variandi kohaselt on aluseks valgevenekeelne sõna чашнік ehk 'kuninglik karikahoidja', ka on võimalik variant see, et linn asub madalikul otsekui karika põhjas. Kolmanda teooria kohaselt oli ajal, mil Čašniki oli veel käsitööliste asula, linnas palju katelseppi.
Linna piirides on neli keskkooli ja laste loomingu maja. Čašnikis asub ka koduloomuuseum. Linnas on kultuurimaja ja kolm raamatukogu. Čašnikis ilmub ajaleht Чырвоны прамень.
Linnas asus XVI sajandil rajatud linnus. Vaatamisväärsusteks on XIX sajandi lõpul ja XX sajandi algul rajatud ajalooline linnasüda, juudi kalmistu, õigeusu kirik aastaist 1843–1875. Linn jaguneb kolmeks – ajalooline linnasüda, paberivabriku ümbruse asum ja uus linnakeskus.
Ajalugu
Čašnikit mainitakse esimest korda aastal 1504. Liivi sõja ajal püstitas Ivan Groznõi Uła jõe kaldale puidust kantsi. Aastal 1564 saavutasid Rzeczpospolita väed Mikołaj Radziwiłł Punase juhtimisel selle kindluse all suure võidu Pjotr Šuiski vägede üle. Vene väejuht langes Čašniki lahingus. Aastal 1567 peeti seal uus lahing, kus taas olid võidukad leedukad.
Aastast 1568 hakkas asula kuuluma Radziwillidele. Aastal 1580 mainitakse Čašnikit kui alevit. XVI sajandi lõpus said asula endale Kiszkad, XVII sajandi alguses Drucki-Sakalinskid, pärast neid Sapiehad. Andrzej Sapieha oli sellel ajal kuninglik karikahoidja. Omanikud vahetusid kiiresti, Sapiehade järel tulid Kazanovskid, seejärel Słuškid. Aastal 1664 rajati dominiiklaste klooster. Aastast 1722 kuulus alev Bõkovski-Lapotadele, aastast 1785 Vaładkovičitele. Aastal 1786 ehitati kloostri juurde katoliku kirik.
Aastal 1793 läks alev teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. 1812. aasta isamaasõja ajal peeti alevi all Čašniki lahing, mis lõppes Venemaa vägede võiduga. Aastal 1832 sulgesid Poola ülestõusu maha suruma tulnud väed kloostri. Aastal 1843 algas õigeusu kiriku ehitamine. XIX sajandi teisel poolel olid paljud alevi elanikud lootsid, kes juhtisid Riia poole minevaid pargaseid. Aastal 1868 sulgesid Poola ülestõusu maha suruma tulnud Vene väed katoliku kiriku ja andsid selle õigeusklike kasutusse.
Aastal 1868 avati Čašnikis paberivabrik. 1924. aastal liideti asula Valgevene NSV-ga, aastal 1925 avati raudtee. Čašnikist sai ametlikult alev aastal 1938, linn aastal 1966. Teise maailmasõja ajal tapeti asulas 3610 inimest.
Liana Zeigo
Liana Zeigo (Liana Kolodinskaja; sündinud 12. novembril 1985 Võrus) on Eesti laulja. Ta oli ansambli Pariis asutaja ja Paha Polly solist.
Zeigot on inspireerinud Tõnu Trubetsky, Debby Harry ja Joan Jett.
Elulugu
Liana Zeigo lõpetas 2004. aastal Lähte Ühisgümnaasiumi meediakallakuga humanitaarklassi ja suundus sama aasta sügisel Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda eesti ja soome-ugri keeleteadust õppima. Ülikoolis õppimise kõrvalt töötas Tartus Alo TV-s uudistetoimetaja ja diktorina.
Lõpetanud Tartu Ülikooli 2007. aastal, läks Liana Zeigo tööle Järvamaale eesti keele ja kirjanduse õpetajaks. Oma õpetajakarjääri jooksul on Liana juhendanud luule- ja näiteringe ning andnud huvilistele kitarritunde.
2009. aastal lõpetas Liana Zeigo Tartu Ülikooli täiendkoolituse pedagoogika erialal.
Liana Zeigo töötas raadios Elmar muusikatoimetaja ja saatejuhina aastatel 2013-2019.
Paha Polly
Paha Polly loodi Võrus 2005. aastal ja esialgu mängiti tuntud poprock-bändide, nagu näiteks Nirvana, kavereid. Pahasse Pollysse kutsusid Liana Zeigo selle asutajaliikmed Alari Uibo ja Harry Ruotsi. Ajapikku hakkas Liana bändile ise lugusid kirjutama. Lisaks laulule "Naerame" on tema kirjutatud näiteks "Ma olen Tartu", "Külm detsember", "Mu valgus" ning "Tule ja leia".
Maria Stuart
Maria Stuart loodi pärast Paha Polly laialiminekut aastal 2013. Bänd on avaldanud lood "Luuraja", "Emotsioonid" ja "Peegelpildis". Ansamblisse kuuluvad veel Meelis Tisler, Margus Sekk, Hanna-Roosi Karro ja Hans K. Pikani.
Biograafiad (Jo)
Biograafiad (Jo) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Jo".
Astijärve kirik
Astijärve Maarja kirik on luteri kirik Lätis Valmiera vallas Asti järve kaldal. See on Astijärve kihelkonnakirik.
Hoone on arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all.
Arvatakse, et esimene kirik rajati Astijärvele juba aastal 1224, nõnda on tegemist Läti alade ühe vanima kirikuga. Wartberge Hermanni Liivimaa kroonikas on mainitud, et kui Johann I von Lunen suri, olid kirikud ehitatud Volmarisse, Astijärvele, Võnnusse ja Trikātasse. Algne kirik asus Asti ordulinnuse juures.
Aastal 1281 andis toonane ordumeister korralduse moodustada Astijärvel kihelkond. Esimesed kirjalikud teated sealse kihelkonnakohta pärinevad siiski alles aastast 1434. Vana kirik põles maha aastal 1654.
Aastal 1669 algasid ettevalmistused uue kiriku ehitamiseks. Hoone võeti kasutusele aastal 1683, kuigi valmis lõplikult kaks aastat hiljem. Ka kantsli sai kirik alles aastal 1684. Aastal 1805 remonditi kirikutorni.
Aastast 1817 oli sealse koguduse õpetaja Wilhelm Friedrich Parrot. Aastal 1863 tabas torni välk ja see põles maha, uus torn valmis aastal 1866.
Aastal 1966 sulgesid nõukogude võimud sealse koguduse ja kirik muudeti kontserdisaaliks. Sealne altarimaal hävitati, rikuti ka suur osa kiriku sisustusest. Hoonet asuti taastama aastal 1981, seejärel allutati kirik Rundāle muuseumile kui religioossete maalide osakond.
Sealne kogudus taastati aastal 1988 Atmoda käigus. Kirik tagastati kogudusele aastal 1992. Aastal 2007 valmis kiriku tarbeks maalitud vana altarimaali koopia.
Kimble'i maakond
Maakonna halduskeskus on Junction.
Maakond moodustati 1858. aastal.
Aktsiaorder
Aktsiaorder on börsimaaklerile esitatud kliendi nõue osta või müüa orderil määratud kogus väärtpabereid. Tehing toimub korraldusel märgitud hinnaga või turuhinnaga. Aktsiaorderi hind võib olla nii määratud kui ka määramata.
Aktsiaordereid ehk tehingukorraldusi on erinevaid. Populaarsemad tehingukorralduse liigid on turuhinnaga order, limiitorder, päevane order, stopporder ja täismahus order. Erinevate väärtpaberite puhul on oluline, millist tehingukorraldust kasutada, et vältida kahjumlikke tehinguid.
Turuhinnaga order
Turuhinnaga order (ingl market order) täidetakse nii kiiresti kui võimalik ja hetkel parima saada oleva turuhinnaga. Ostuorderid täidetakse avatud börsil müügihinnaga või sellele lähedase hinnaga. Müügiorderid täidetakse avatud börsil ostuhinnaga või sellele lähedase hinnaga. Turuhinnaga order täidetakse järgmisel päeval avamishinnaga või sellele lähedasega juhul, kui tehingukorraldus sisestatakse peale börsi sulgemist.
Turuhinnaga orderi pluss on kohene täitmine, kuid investor võtab endale hinnariski – tehingu hind sõltub oluliselt turu hetkeolukorrast. Seepärast peaks investoril olema hea ülevaade turu hetkeolukorrast ning ta peaks loobuma turuhinnaga orderi kasutamisest vähem likviidsete väärtpaberite korral.
Limiitorder
Limiitorderit (ingl limit order) kutsutakse muuhulgas ka piirangukäsuks. Piirangukäsk määrab väärtpaberi piirhinna. Limiitorderi ostukorraldus aktiviseerub alla piirhinna või piirhinnaga. Limiitorderi müügikorraldus aktiviseerub piirhinnaga või üle selle.
Limiitorderi puhul määrab investor ise kõrgeima vastuvõetava ostuhinna või madalaima vastuvõetava müügihinna. Kui tellimust ei saa kohe täita, jääb see ootele.
Kõige agressiivsemat limiitorderi hinda nimetatakse parimaks hinnaks (ingl best bid). Odavaimat müügihinda küsivat orderit nimetatakse madalaimaks müügihinnaks (ingl best bid). Parima hinna ja madalaima müügihinna vahet nimetatakse kursivaheks (ingl spread). Limiitorderi eelis on võimalus määrata ise sobiv tehinguhind, kuid samas võtab investor riski, et tehinguni jõudmine võtab rohkem aega või soovitud tehingut ei toimugi.
Päevane order
Päevane order (ingl day order) ehk päevakäsund on orderi tingimus, mis käsib tellimuse tühistada, kui seda ei suudeta täita käesoleva päeva jooksul. Puhkepäevadel sisestatud päevane order kehtib järgmise kauplemispäeva lõpuni.
Stopporder
Tavaliselt kasutatakse seda orderit siis, kui positsioon on juba soetatud ja eesmärgiks on kahjumi piiramine. Stopporderi puhul tuleb jälgida, et stopplimiit oleks turuhinnast madalam, sest vastasel juhul aktiveerub order kohe.
Täismahus order
Täismahus (ingl all or none, all or nothing) orderi tingimus, mille järgi maakler täidab orderi vaid juhul, kui saadaval on kogu soovitav kogus. Kui soovitavat väärtpaberit ei ole võimalik vajalikus koguses turult saada, siis jääb order kuni märgitud lõpptähtajani täitmata.
Chitila
Chitila on linn Rumeenias Ilfovi maakonnas. Chitila asub ajaloolises Munteenia piirkonnas, Bukaresti kesklinnast ligikaudu 12 km loodes.
Linna haldusalasse kuulub Rudeni küla.
Chitilat on esmamainitud 1660. aastal. 1950. aastal liideti Chitila Bukarestiga, kuid 1981. aastal sai jälle iseseisvaks asulaks. Linnaõigused sai Chitila 2005. aastal.