cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jonathan Copete
9. juulil 2015 liitus ta teise Colombia kõrgliigaklubiga, Atlético Nacionaliga. Ta aitas 2015. aasta sügishooajal Nacional Columbia meistriks tulla.
Thesprotía piirkonnaüksus
Piirkond moodustati 2011. aastast Kallikratese programmi raames Thesprotía maakonna asemel samal territooriumil.
Lustivere mõis
Ajalugu
17. sajandi algul läänistati Lustivere koos mitmete teiste piirkonna mõisatega Rootsi väejuhile Herman Wrangelile (1587–1643). Feldmarssali surma järel päris mõisa tema poeg Wolmar Wrangel.
Gulbēre
Aastal 2007 oli külas alla 10 elaniku.
Thesprotía piirkonnaüksus
Haldusjaotus
Thesprotía piirkonnaüksus jaguneb 3 vallaks. Need on:
Jonathan Copete
2016. aasta mais liitus Copete Brasiilia kõrgliigaklubiga Santos. Ta tegi klubi meeskonnas debüüdi 23. mail kõrgliiga mängus Grêmio vastu, sekkudes mängu teise poolaja alguses. Ta lõi selles mängus ka värava, kuid Santos kaotas mängu 2:3. Kokku lõi ta 2016. aasta hooajal Santose kasuks kümme väravat. 9. juulil 2017 sai ta 3:2 võidumängus São Paulo vastu kirja kübaratriki. 2019. aastal mängis ta Santosest laenul Mehhiko kõrgliigaklubis Pachuca ja 2020. aastal Tšiili kõrgliigaklubis Everton.
I Worship Chaos
"I Worship Chaos" on Soome bändi Children of Bodom stuudioalbum, mis ilmus 2015. aasta sügisel.
Jonathan Copete
2021. aastal liitus ta Avaíga.
Lustivere mõis
Ajalugu
18. juulil 1725 kinkis Venemaa keisrinna Katariina I Lustivere mõisa Justiitskolleegiumi asepresidendile Sigismund Adam von Wolffile (1675–1752 ), kelle surma järel päris mõisa tema poeg, kindralmajor parun Karl von Wolff (1706–1763 ). Karl von Wolffilt pärisid mõisa tema lesk Maria Juliana (sündinud von Grünewaldt; suri 1804 ) ja nende lapsed.
Räpina metsandik
Räpina metsandik on metsandik Põlvamaa metskonnas. Räpina metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Põlva, Räpina ja Setomaa valla riigimetsi.
Lustivere mõis
Ajalugu
Karli ja Maria Juliana poeg, insenervägede leitnant parun Jakob Johann von Wolff (1750–1814 ) pantis 2. novembril 1803 mõisa oma ema nõusolekul 100 000 hõberubla eest 10 aastaks major Christoph August von Gesinskyle. Jakob Johanni pärija, kaardiväeleitnant parun Carl Johann von Uexküll pantis mõisa 13. veebruaril 1818 55 000 hõberubla eest Marie Margarethe Samson von Himmelstiernile (sündinud vabapreili von Taube; 1787–1838 ), kes oli maakohtunik Reinhold Johann Ludwig Samson von Himmelstierni (1778–1858 ) abikaasa. 26. augustil 1820 läks mõis täielikult Samson von Himmelstiernide omandusse.
Marie Margarethe omandas 28. veebruaril 1824 15 150 rubla eest ka Kaliküla mõisa, mis liideti 1825. aastal Lustivere mõisaga. Mõisa päris tema poeg, maakohtuassessor Eugen Samson von Himmelstiern (1809–1856 ), viimase surres aga tema ainus õde Angelika von Wahl (1811–1889 ). Wahlide omandusse jäi mõis kuni võõrandamiseni.
Mõisakompleks
Siegmund Adam von Wolff lasi mõisa rajada barokkstiilis puithärrastemaja. 18. sajandi algul valminud hollandi-stiilis hoone lasid Wahlid lammutada 1870. aastate alguses ning selle asemele ehitati 1871–1881 Reinhold Guleke projekti järgi uus uusgooti stiilis mõisahoone. 1881. aastal valminud uusgooti stiilis hoonele lisati 1891. aastal kaheksatahuline torn. Osa sisedetaile toodi uude hoonesse üle ka vanast härrastemajast. Tagasihoidlikumaid ümberehitusi tehti veel 1891 ja 1910, mil Wilhelm Sternfeldi projekti järgi toodi majja vesi, kanalisatsioon ja elekter.
Jonathan Copete
Copete kutsuti Colombia koondisse 2016. aasta novembris MM-i valikmänguks Tšiiliga. 15. novembril tegi ta Tšiili vastu koondisedebüüdi.
Lustivere mõis
Mõisakompleks
Pärast riigistamist tegutses hoones algul pansionaat ning alates 1929. aastast sanatoorium, hilisema nimega Vabariiklik Lustivere Kopsutuberkuloosi Sanatoorium. Aastast 1992 on seal hooldekodu.
Säilinud on suur mõisapark ja hulk kõrvalhooneid. Pargi ühel välul asub ka II maailmasõja aegne matmispaik, mis on tähistatud nimetahvlite, aastatahvli ja mälestusmärgiga (kujur Ole Ehelaid, 1975).
Rolling Stone'i 2000. aastate 100 parimat albumit
'''Rolling Stone'i 2000. aastate 100 parimat albumit''' (100 Best Albums of the 2000s) on ajakirja Rolling Stone koostatud edetabel 2000. aastatel ilmunud nende arvates parimatest muusikaalbumitest. Nimekiri avaldati 2009. aasta detsembris.
Märkus: * Album avaldati Ühendkuningriigis 2000. ja Põhja-Ameerika turu jaoks 2001. aastal.
Krekenava regionaalpark
pisi|Nevėžis Krekenava regionaalpark (leedu keeles Krekenavos regioninis parkas) on regionaalpark Põhja-Leedus Panevėžysi ja Kėdainiai rajoonis.
Krekenava regionaalpark asub Leedu keskosas. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta Nevėžise ürgorgu, sealset ökosüsteemi ja kultuuripärandit. Regionaalpark asub Kesk-Leedu madalikul ja seda läbivad Nevėžis ning selle lisajõed Liaudė, Linkava ja Upytė.
Krekenava regionaalpargi territooriumist on 43% metsaga kaetud, põllumajandusliku maastiku all on 33% regionaalpargi territooriumist, veekogud hõlmavad 16% ja rabad 3% regionaalpargi aladest. Keskse osa moodustab Nevėžise ürgorg. Sellal, kui maastiku üldine kalle on lõunast põhja, voolab jõgi järjest sügavamaks muutuvas orus põhjast lõunasse. Jõgi on orus aeglase vooluga ja looklev, suurvee ajal ujutatakse jõe luht üle. Oru ümbruses asuvad vanad tammikud ja saaremetsad, mis koos niitudega loovad soodsad elutingimused paljudele lindudele ja suurtele sõralistele.
pisi|vasakul|Daniliškise pärnaallee
Kaitsealustest taimeliikidest kasvavad seal Campanula bononiensis, kaunis kuldking, võipätakas, vinav tarinõges, õõnes lõokannus, hall käpp, kuninga-kuuskjalg, päideroog, aas-rebasesaba, lünktarn, sirplutsern, humallutsern, juus-penikeel, harilik vesilehvik ja pruun lõikhein. Seal kasvavad ka väike vesiroos,kollane vesikupp, ujuv penikeel, hein-penikeel, haruline jõgitakjas, hõlmine ogakurk Imetajatest on parki asustatud Euroopa piisoneid, seal elavad ka saarmas, punahirv, metssiga, metskits, valgejänes, kääbus-nahkhiir, kabehirv ja kobras. Kaitsealustest kahepaiksetest elavad seal harivesilik ja kõre. Lindudest asustavad regionaalparki herilaseviu, roherähn, lõopistrik, jäälind, Põldvutt, rukkirääk, jääkoskel, luitsnokk-part, väiketiir, hallpea-rähn ja täpikhuik, haruldasemad on väike konnakotkas ja must-toonekurg. Selgrootutest elavad seal mustlaik-apollo, Carcharodus floccifera, netocia lugubris, vareskaera-aasasilmik, pääsusaba, teelehe-mosaiikliblikas, suur-rabakiil, rohe-tondihobu, suur-kuldtiib, eremiitpõrnikas, sõõrsilmik, põderpõrnikas ja hiidsikk. Seal elab ka kilbikuline Lepidurus apus. Kaitse all on Kalneliai mänd, Daniliškise pärnaallee, Rapolase hiidrahn.
pisi|Vaade Bakainiai linnamäelt
Regionaalpark oli kuulsa Leedu ristimeistri Vincas Svirskise tööpiirkond. Kaitse all on Krekenava linna üldplaneering ja Upytė. Säilinud on Ūdrai mõisakompleks ning Daniliškise, Rodai ja Levaniskise mõisa pargid. Linkavičiai-Slabada mõisast on säilinud viinaköök ja vasesulatustöökoda – ainus sellelaadne ettevõte Leedu aladel. Kaitse all on ka Bakainiai linnamägi, Burveliai hiiemägi, Rodai kabel-mausoleum, Barinė muinaskalme, kuhu maeti ohverdatud hobuseid. Regionaalpargis asub Knygnešystė muuseum.
Krekenavai regionaalpargi halduskeskus asub Krekenavas aadressil Dobrovolės k. 2. Teine tähtsam asula regionaalpargi territooriumil on Šiluva alev. Regionaalpargi pindala on 11968 hektarit. Rangema kaitsega tsoonid on Ramygala sookaitseala (291,6 ha), Gringaliai botaanilis-zooloogiline kaitseala (453,9 ha), Upytė geomorfoloogiline kaitseala (624,7 ha), Linkava hüdrograafiline kaitseala (161,7 ha), Upytė ajalooline kaitseala (37 ha), Krekenava linnakaitseala (24,7 ha) ja Nevėžise keskjooksu maastikukaitseala (2496,3 ha). Kaitsealade all on kokku 35,3% regionaalpargi territooriumist.
Põhja-Haaga raudteepeatus
thumb|M–rong saabub Põhja-Haaga raudteepeatusse (mai 2010) thumb|Sissekäik Põhja-Haaga raudteepeatus (lühend Poh, soome keeles Pohjois-Haagan rautatieasema, rootsi keeles Norra Haga järnvägsstation) on raudteepeatus Helsingis Põhja-Haaga linnaosas.
Põhja-Haagas peatuvad lähirongid I ja P.
Asub Huopalahti ja Kannelmäki raudteepeatuste vahel.
Põhja-Haaga raudteepeatus avati 1975. aastal.
Katrin Laur
Elulugu
1995. aastal avaldas kirjastus Kunst Katrin Lauri luulekogu „Sõnad“.
Alates 1994. aastast elas ta Berliinis ja hakkas taas filme tegema, õppides juurde stsenaariumi kirjutamist ja analüüsi. Elas mõne aasta Šveitsis Zürichis, kus tegi 2002. aastal dokumenaalfilmi pikamaaveoautojuhtidest „Reto Bantli pikk reis“.
2000. aastate algusest töötas Laur jälle Eestis. Ta andis Tallinnas seminare filmiüliõpilastele, asutas filmitootmisfirma, tegi kaks ajaloolist dokumentaalfilmi – „Debora Vaarandi aeg“ ja „Roots – sada aastat sõda ja muusikat“, ja kaks mängufilmi – „Ruudi“ ja „Surnuaiavahi tütar“.
Aastatel 2008–2011 oli ta Balti Filmi- ja Meediakoolis stsenaariumikirjutamise dotsent.
2022. aastal ilmus Lauri ajalooline roman “Tunnistaja” kirjastuselt “Hea lugu”.
2023. aastal sai Katrin Laur Jaan Krossi kirjandusauhinna.
Filmid
Katrin Laur on teinud dokumentaal- ja mängufilme:
Koostöös Mart Kivastiku ja Hannu Saloneniga kirjutas Laur stsenaariumi 2009. aastal Soome-Eesti-Iiri-Saksamaa koostöös valminud põnevikule "Vasha" (režissöör Hannu Salonen).
Isiklikku
Paloma Krõõt Tupay on Katrin Lauri tütar.
Rapla maavanem
Rapla maavanem oli Rapla maavalitsuse juht (maavanem).
Adhesioonivöö
Adhesioonivöö ehk kinnitusvöötmeke (zonula adherens) on aktiinifilamentide osalusega ankurliidus. Adhesioonivööd tagavad koe terviklikkuse ja mehaanilise tugevuse, osaledes vastupanus tõmbele. Need liidused võimaldavad rakkudel koordineeritult kasutada aktiinset tsütoskeletti. Adhesioonivööd on homofiilsed, mis tähendab, et need ühendavad sama tüüpi rakke.
Ehituslikult on adhesioonivööd desmosoomide, tiheliiduste ja aukliidustega võrreldes suhteliselt lihtsad. Neil ei ole ultrastruktuure peale aktiinifilamentide kimbu. Teistest rakukontaktidest erinevad need suurema painduvuse ja muutlikkuse poolest.
Damaskuse teras
pisi|Damaskuse terasest noatera Damaskuse teras ehk bulatt-teras ehk damaskus ehk damask on 1,2–1,8% süsinikku sisaldav sitke, kõva ja elastne teras. Selle pinda damaskitakse.
TRAPPIST-1
TRAPPIST-1, tuntud ka kui 2MASS J23062928-0502285, on planeedisüsteem, mis asub Päikesesüsteemist 12 parseki (ligikaudu 39 valgusaasta) kaugusel Veevalaja tähtkujus.
Damaskuse teras
Uuemad uuringud on näidanud, et Damaskuse terase teevad tugevaks temas leiduvad süsiniknanotorud.
Adhesioonivöö
Levik
Adhesioonivööd asuvad tavaliselt epiteelkudedes, kus need moodustavad iga raku ümber vöötme, mida nimetatakse kleepuvustsooniks. Selgroogsete epiteelis asub see vööde enamasti basaalsemalt kui tiheliiduste ala ja apikaalsemalt kui desmosoomid. Adhesioonivööde sarnaseid liiduseid asub ka teises kudedes (näiteks närvikude ja sidekude), kus need on piiratud ulatusega, moodustades kinnitustahvlikesi (fasciae adherentes). Samuti on neid palju südamelihases, kus need moodustavad kaudse ühenduse müotsüüdi kokkutõmbeaparaadi jaoks. Adhesioonitahvlikesed koos desmosoomidega moodustavad südamelihasrakkude vahel tugevaid vahekettaid.
TRAPPIST-1
22. veebruaril 2017 teatas NASA, et on tähe ümber avastanud seitse Maa-tüüpi planeeti, millest vähemalt kolm asuvad elukõlbulikus tsoonis.
Adhesioonivöö
Valgud
pisi|Valkude seosed adhesioonivöös
Adhesioonivööd koosnevad järgmistest valkudest :
Struktuur
Kleepuvustsoonis asetsevad naaberrakkude membraanid teineteisest 10–20 nm kaugusel. Adhesioonivööd koosnevad kolmest elemendist: transmembraansed moekulid, ankurvalgud ja aktiinfilamentide kimbud.
Funktsioonid
Adhesioonivöö põhifunktsioon on rakkude ühendamine kudedeks ja nende lõdvenemine põhjustab rakkude dissotsiatsiooni. See juhtub koekultuuris näiteks reaktsioonil kelaatidega, näiteks EDTA-ga, mis seob kaltsiumiioone, mistõttu kadheriinidevaheline seos nõrgeneb. Sellest tavaliselt ei piisa, et rakke lõplikult lahutada, sest rakkude vahel on ka kaltsiumist sõltumatuid liiduseid. Adhesioonivööd osalevad rakkudevahelise aktiinifilamentide võrgustiku moodustamisel. Aktiinifilamendid paiknevad paralleelselt rakumembraaniga ja on omavahel ühendatud kateniinide ja kadheriinide abil. See võimaldab koel tõmbele vastu pidada ja koordineerida rakkude käitumist morfogeneesis. Näiteks on naaberrakkude koordineeritud aktiinifilamendirõngaste kontraktsioon vajalik epiteelituubulite moodustamiseks, eriti neuraaltoru arengus. Adhesioonivööd osalevad veel rakkudevaheliste signaalide edastamises. Sellele viitab retseptorite türosiini fosfataas μ ja RACK1 olemasolu. α-kateniini tootmise inhibeerimine põhjustab epiteelirakkude prolifereerumise. Seda efekti tekitab insuliin/MAPK signaalrada.
TRAPPIST-1
Alguses avastati 2015. aastal tähe orbiidilt kolm Maa suurust planeeti. Belgias, Liège'i Ülikooli juures töötav Michaël Gilloni juhitud uurimisgrupp avastas planeedid ülemineku (transiidi) meetodil, kasutades teleskoopi TRAPPIST (ingliskeelne akronüüm nimest Transiting Planets and Plenetesimals Small Telescope) La Silla observatooriumis, Tšiilis. 2017. aasta 22. veebruaril teatasid astronoomid, et on avastanud veel 4 eksoplaneeti, mis tiirlevad ümber tähe TRAPPIST-1. Nende avastamisel oli muuhulgas kasutatud ka NASA teleskoopi Spitzer ja Very Large Telescope'i (VLT, est. Väga Suur Teleskoop) Paranalis. See avastus tõstis TRAPPIST-1 ümber tiirlevate planeetide arvu seitsmele, millest eeldatavalt kolm asuvad elukõlbulikus tsoonis. Arvatakse, et teised planeedid võivad samuti olla elukõlbulikud, kuna nende pinnal võib olla vedelas olekus vett.
Holstre mäed
Holstre mäed (ka Laki mäed) on kaitsealune mõhnastik Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Holstre küla kirdeosas.
Pinnavorm kujutab endast künkliku pinnaga liustikutekkelist suurvormi, mis koosneb arvatavasti moreenist. Holstre mägede pindala on umbes 1,3 km², absoluutne kõrgus 120 m ja suhteline kõrgus 30 m (Pirmastu oru poolt mõõdetuna kuni 40 m). Mägede jalamilt saab alguse Verilaske oja.
Pinnavorm on arvele võetud ürglooduse objektina. Mõhnastikku hõlmab Loodi looduspargi 1,51 km² suurune Holstre mägede sihtkaitsevöönd.
Saluhein (perekond)
Saluhein (Milium) on kõrreliste sugukonda kuuluv taimede perekond.
Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: harilik saluhein (Milium effusum).
Pärispea seltsimaja
Pärispea seltsimaja on kultuurikeskus Harju maakonnas Kuusalu vallas Pärispea külas. Asutuse tegevjuht on Asko Aug.
Asutus asutati 2000.
Surnud 18. juulil
Siin loetletakse 18. juulil surnud tuntud isikuid.
Gertrude Vakar
Gertrude Flora Vakar (sündinud Gertrude Clafton, 1904 Tallinn – 1973) oli tõlkija.
Ta oli peamisi Lev Võgotski tööde tõlkijaid vene keelest inglise keelde.
K.R.C. Genk
Koninklijke Racing Club Genk on Belgia jalgpalliklubi, mis mängib riigi kõrgliigas Jupiler Pro League.
Genk on tulnud Belgia meistriks neli korda, viimati hooajal 2018–19. Lisaks on neli korda võidetud Belgia karikas ja kaks korda Belgia superkarikas.
Genk on kolmel korral jõudnud UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniirile. UEFA Euroopa Liigas on parimaks tulemuseks veerandfinaali jõudmine hooajal 2016–17.
Hexed
"Hexed" on Soome bändi Children of Bodom stuudioalbum, mis ilmus 2019. aasta sügisel.
1973. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused
1973. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused toimusid Iraanis Teheranis.
Valga maavanem
Valga maavanem oli Valga maavalitsuse juht (maavanem).
Valga maavalitsuse esimehed
...
Dārta Zunte
Dārta Estere Zunte (sündinud 21. novembril 2000) on Eesti ja Läti skeletonisõitja.
Eraelu
Dārta Zunte sündis 21. novembril 2000. aastal Lätis, eri andmetel kas Valkas või Riias.
2022. aastal sai ta koos oma kolme õega lisaks Läti kodakondsusele ka Eesti kodakondsuse. Seda võimaldas taotleda asjaolu, et nende emapoolne vanaisa oli pärit Eestist ja nende ema oli samuti Eesti kodakondsuse saanud.
2023. aasta seisuga elas Dārta Zunte Valkas ja õppis Riia Tehnikaülikoolis tollikorraldust. Ta ütles, et loodab edaspidi eesti keele selgeks saada ja Tartu Ülikooli õppima minna.
Läti
Enne skeletonisporti tegeles Dārta Zunte kergejõustikuga ja võistles sprindialadel. Isa innustusel alustas ta 2014. aastal Gints Dzērve käe all skeletonitreeningutega. ja tõusis kiiresti Läti noortekoondisse.
Zunte parimad tulemused Läti eest võisteldes olid Euroopa karikasarja etappidel kaks 2. kohta (Sigulda 2020 jaanuar, 2020 detsember) ja üks 3. koht (Sigulda 2019), Põhja-Ameerika karikasarja etapi 4. koht (Whistler 2021), Kontinentaalkarikasarja etapi 5. koht (Sigulda 2021), Maailmakarikasarja etapi 18. koht (Innsbruck 2021), juunioride Euroopa meistrivõistluste 3. koht (Sigulda 2019), noorte olümpiamängude 5. koht (Lillehammer 2016), alla 20-aastaste maailmameistrivõistluste 5. koht (Sankt Moritz 2021), juunioride maailmameistrivõistluste kaks 6. kohta (Sigulda 2017, Innsbruck 2022) ja täiskasvanute maailmameistrivõistluste 28. koht (Altenberg 2020).
Hundikuristiku paljand
pisi|[[Hundikuristiku joastik kukub paljandilt alla]] Hundikuristiku paljand on paljand Tallinnas Kadriorus Hundikuristiku joastiku langemiskohal. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Dārta Zunte
Eesti
Zunte ütles, et tema ja Eesti Olümpiakomitee (EOK) nägemus olümpiaks ettevalmistumisest klappisid ning sportlaste toetamise kriteeriumid on Eestis selged ja objektiivsed. EOK otsustas 2023. aastal maksta talle olümpiaettevalmistustoetust. EOK sõnul võetakse Zuntet võrdselt teiste Eesti sportlastega ja ettevalmistusrahad sõltuvad tema tulemustest. Zunte tõi olulise faktorina veel välja, et Rahvusvaheline bobisõidu ja skeletoni föderatsioon pakub väikestele riikidele võimalust tasuta kasutada sportlasega võistlusel töötava treeneri teenust, ühekordse rahalise toetuse ja tasuta treeninglaagri.
Et Zunte saaks Eesti eest rahvusvahelistel võistlustel osaleda, tuli Eestis asutada seni puudunud kelguspordi alaliit. Varem pole skeletonisporti Eestis eksisteerinud. Kuna skeletoni Maailmakarikasarjas ja maailmameistrivõistlustel antakse varasemate tulemuste põhiseid osaluskohti mitte isikutele, vaid riikide koondistele, ja Eestil need puudusid, siis pidi Zunte võistlemist alustama madalamates sarjades. Neis kogutud punktide alusel on edaspidi võimalik jõuda tugevamatele võistlustele.
2022. aasta detsembri seisuga tegi Zunte füüsilise ettevalmistuse treeninguid Valgas Nadežda Bluma juhendamisel ning trassitreeninguid Siguldas koos isa ja Gints Dzērvega, kes oli vahepeal eraettevõtlusele keskendunud, kuid nõustus nüüd jätkama Zunte abistamist. Eesti Kelguspordi Liit pidas samal ajal läbirääkimisi, et Zuntel oleks võimalik treenida mõne suure, näiteks Itaalia või Suurbritannia koondise juures.
Esimese Eesti koondisesse kuuludes peetud võistlushooaja parimad tulemused olid Zuntel Euroopa karikasarja etappidel kaks 3. kohta (mõlemad Siguldas 2023), Kontinentaalkarikasarja etapi 7. koht (Winterberg 2022), Euroopa juunioride meistrivõistluste 5. koht (Innsbruck 2023), juunioride maailmameistrivõistluste 8. koht (Winterberg 2023) ja täiskasvanute maailmameistrivõistluste 24. koht (Sankt Moritz 2023).
Tallinna FC Zapoos
Tallinna FC Zapoos on 2013. aastal loodud Eesti jalgpalliklubi, mille koduväljak on Infoneti Lasnamäe Jalgpallistaadion. Nad võtsid 2021 aasta lll liiga Põhja piirkonna ja väikesed karikavõistlused.
Tallinna FC Zapoos loodi 2013. aastal Rahvaliiga meeskonnana, 2017. aastal mängis meeskond IV liigas end 4. kohale, 2018. aastal jätkasid mehed võistlemist III liiga Põhja piirkonnas.
Meeskond
Tallinna FC Zapoos koosneb 29 jalgpallurist, kelle keskmine vanus on 19,5 aastat. Meeskonna juhatusse kuuluvad Robert Krikk, Marken Malm ja Karl Mihkel Pohga. Meeskonna kapten on Marken Malm.
Väravalööjad (2017. aastast)
Parimate väravalööjate arvestus alates sellest ajast, kui liituti Eesti jalgpalli liigasüsteemiga.
Saunakallio raudteepeatus
thumb|Raudtee (aprill 2010) Saunakallio raudteepeatus (lühend Sau, soome keeles Saunakallion rautatieasema, rootsi keeles Saunakallio järnvägsstation) on raudteepeatus Järvenpääl.
Lähirongid R ja T peatuvad Saunakallios.
Spliti lennujaam
Spliti lennujaam (horvaadi Zračna luka Split; IATA: SPU, ICAO: LDSP) on lennujaam Horvaatias.
Rated R
Rated R võib tähendada mitut asja:
Ferdinand Magnus Masing
Ferdinand Magnus Masing (15. aprill 1815 Tallinn – 8. november 1887 Jämaja) oli Eesti vaimulik.
Forselius
Forselius (< Forssell, Forsell) on perekonnanimi.
Ferdinand Magnus Masing
Õppis aastatel 1831–1836 Tallinna kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikoolis usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1836–1840. Töötas aastatel 1841–1842 koduõpetajana Viimsis. Ordineeriti õpetajaks 12. augustil 1842 Tallinnas.
Jan Nepomnjaštši
pisi|Jan Nepomnjaštši (2018)
Ferdinand Magnus Masing
Oli aastatel 1842–1851 pastor Samara kubermangus Osinovkas. Aastatel 1851–1887 Jämaja Kolmainu koguduse õpetaja, hooldades aastatel 1875–1887 ka Anseküla Maarja kogudust.
Naudvaris
Naudvaris on küla Leedus Kelmė rajoonis, Kelmė valla halduskeskus. Praktiliselt on küla Kelmė linnaga kokku kasvanud ja kujunenud selle edelapoolseks eeslinnaks.
Ferdinand Magnus Masing
Isiklikku
Tema vend Carl Johannes Masing oli Mustjala Anna koguduse ja Peterburi Mihkli koguduse õpetaja.
Jan Nepomnjaštši
Jan Aleksandrovitš Nepomnjaštši (vene keeles Ян Александрович Непомнящий; sündinud 14. juulil 1990 Brjanskis) on Venemaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007).
Nepomnjaštši tuli 2002. aastal Irákleios noorte maailmameistriks U12-vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 17-aastaselt 2007. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse.
Ta on 2010. aasta Venemaa malemeister. Samal aastal tuli ta Rijekas Euroopa meistriks.
Ta on kahel korral võitnud Moskvas peetud Aeroflot Openi A-turniiri (2008, 2015).
Detsembris 2019 lõppenud FIDE Grand Prix 2019 sari, kus sarja kaks paremat pääses MM-i pretendentide turniirile, tuli Nepomnjaštši Aleksandr Grištšuki järel teiseks.
Jekaterinburgis peetud MM-i pretendentide turniiri (esimene ring peeti aprillis 2020, teine ring aprillis 2021) Nepomnjaštši võitis. Novembris 2021 mängib ta MM-tiitlimatši maailmameister Magnus Carlseniga.
Nepomnjaštši on võitnud Venemaa võistkonna koosseisus kaks kuldmedalit võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (2013, 2019).
Pidage varas kinni!
"Pidage varas kinni!" on James Williamsoni poolt Suurbritannias 1901. aastal loodud tummfilm. Tegemist on esimese tagaajamisfilmiga.
Film esilinastus samal ajal filmiga "Tulekahju!".
Sotsialiit
pisi|[[Ameerika Ühendriigid|Ameerika seltskonnadaam Alva Belmont (1853–1933)]] Sotsialiit (inglise keeles socialite) ehk varasemas tähenduses kõrgseltskondlane või tänapäevases tähenduses seltskonnategelane on sageli seltskondlikel üritustel osalev ühiskonna eliidi liige, eriti angloameerika kultuuriruumis.
Nendel isikutel on tihti olnud avalik meediaelu, nad osalevad regulaarselt heategevuslikel sündmustel. Tänapäeval 21. sajandil võivad need isikud olla lihtsalt kuulsused (näiteks Paris Hilton või Amanda Lepore ja Daphne Guinness), kuigi varem kuulusid nad peaaegu eranditult aristokraatiasse ja hiljem äriperekondadesse (näiteks uusrikas Margaret Brown).
Mynnekorp
Mynnekorp oli Eestimaa vasallisuguvõsa 14. sajandil.
Paul Johansen oletab ristinime Nicolaus kordumise alusel, et Mynnekorpede esiisa võib olla Taani hindamisraamatus mainitud Nicolaus danus de Arus, kelle võimalik (Vielleicht) poeg oli Stigotus Nicolai, kuid see on väga ebakindel (doch ist es sehr unsicher).
Imastu mõis (Mönnikorb) asus Kadrina kihelkonnas Virumaal. Ordumeister Heidenreich Vincke von Overberch läänistas mõisa 25. juulil 1447 Lambert Metstakenile ja tema pärijaile.
Käru metsandik
Käru metsandik on metsandik Raplamaa metskonnas. Käru metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Rapla, Kehtna ja Türi valla riigimetsi.
Erna Siirak
Erna Siirak (sündinud Erna Tillemann; 24. juuli 1911 Tartu – 22. oktoober 1987 Tallinn) oli eesti kirjandusteadlane.
Ta lõpetas 1929. aastal Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi ja aastal 1936 Tartu Ülikooli eesti filoloogina. Töötanud 1940. aastatel ajalehtede Eesti Sõna ja Sirp ja Vasar toimetuses. 1951–1955 oli poliitvang.
1959–1981 töötas Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituudis teadurina. Ta uuris põhiliselt eesti kirjanike elu ja loomingut.
Tema olulisimad teosed on monograafiad "Johannes Semper" 1969 ja "A. H. Tammsaare in Estonian literature" 1978 ning artiklikogu "Talendi maagia" 1987.
Tähetorni tänav
Tähetorni tänav on tänav Tallinnas. Tähetorni tänav algab Paldiski maanteelt ja lõppeb Vääna tänaval. Tähetorni tänav on ligikaudu 4299 m pikkune.
Erna Siirak
1988. aastal anti talle postuumselt Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia artiklikogu "Talendi maagia" eest.
Tähetorni tänav
Tänaval asub Tallinna tähetorn.
Damast
Damastiks nimetatakse tänapäeval sissekootud mustriga kangast, mille muster tuleneb koe- ja lõimeatlassi vaheldumisest.
Algselt nimetati damastiks Hiinast Damaskuse kaudu toodud kirjut rasket siidriiet.
Vanemuise tänav (Tallinn)
Vanemuise tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas. Vanemuise tänav algab Ugala tänavalt ja lõppeb Sõbra tänaval. Vanemuise tänav on ligikaudu 1000 m pikkune.
Vanemuise tänav sai nime 8. novembril 1927.
ERMi teater
ERMi teater (Eesti Rahva Muuseumi teater) on Eesti Rahva Muuseumi peahoones tegutsev teater.
Hõbeallika koobas
Hõbeallika koobas on koobas Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Koobas koos sealse Hõbeallikaga on arvele võetud ürglooduse objektidena.
Tamm (ehitis)
pisi|[[Sacramento jõgi|Sacramento jõe tamm]] Tamm (ka kaldavall) on pinnaspaisutaoline vesiehitis, mis võimaldab veekogu voolu suunata (juhttammid) või kaitseb veekogu üleujutuste ja lainete või hoovuste purustava toime eest (näiteks poldritammid). Tamm võib olla nii inimese ehitatud kui ka looduslik.
Ehituselt sarnaneb tamm muldpaisuga. Eristatakse survelisi ja surveta tamme. Survelised tammid rajatakse jõe või mere kaldale näiteks üleujutuste vältimiseks, kanali vallitamiseks või hüdrosõlme ehitiste ühendamiseks kallastega. Nad on ette nähtud vastu pidama kõrge veeseisu suurele survele. Seevastu surveta tamme ehitatakse selleks, et reguleerida jõgede voolu või parandada veelaske- ja veehaardeehitiste töö või laevasõidu tingimusi.
Tammid on kaldakindlustiste kõige tähtsam rühm. Kaldakindlustised rajatakse veekogude kallaste kaitseks lainete, jää ja teiste looduslike tegurite purustava toime eest. Sealjuures eristatakse aktiivseid ja passiivseid kaldakindlustisi. Aktiivsed kaldakindlustised rakendavad voolu energiat kalda täitmiseks setetega. Nende hulka kuuluvad buunid, reguleerimistammid, voolusuunamiskilbid ja lainemurdjad. Passiivsed kaldakindlustised on tugevad ja püsivad konstruktsioonid, mis võtavad vastu voolava vee energiat. Nende hulka kuuluvad näiteks merede tüünestusseinad, kividest ja muudest massiivelementidest puistud ning gabioonidest ja betoonplaatidest ehitised.
Tammi ja paisu peamine põhimõtteline erinevus on selles, et tamm paikneb vaadeldava veekogu suhtes (eriti hästi ilmneb see jõgedel) piki seda (rööbiti), pais aga viimasega risti; esitatud eristamisalus ei pruugi alati kehtida. Argikeeles kasutatakse sõna "tamm" ka paisu tähenduses.
Mahtra metsandik
Mahtra metsandik on metsandik Raplamaa metskonnas. Mahtra metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Kohila, Märjamaa, Kehtna ja Rapla valla riigimetsi.
Sauna tänav
Sauna tänav on tänav Tallinna vanalinnas. Sauna tänav algab Viru tänavalt ja lõpeb Väike-Karja tänaval. Sauna tänav on ligikaudu 140 m pikkune.
Sauna 4
Esimesed teated Sauna 4 hoone kohta on 1541. aastast, kui linnale kuulunud elamu läks eravaldusesse. Oma tänase üldmahu koos keldri, diele-dornse ning kahe laokorrusega sai maja arvatavasti 15. sajandi esimesel poolel. 18. sajandi alguses liideti majaga mõned loodepoolsed ehitised ja väravahoone ning kinnistu sai hoovipoolsed väljapääsud kolmele tänavale. Ühe elukorruse ja kolme aidakorrusega elamu-aidahoone tüüpilise kitsa fassaadi keskel oli ümarmõikaga astmikportaal ja kaks raidkivipiilaritega kaubaluugiava. Hoone fassaadi on 18. ja 19. sajandil ümber kujundatud. Algsete diele raidraamidega akende asemel on kahel poole portaali suured baroksed aknad. Avade piiretes on kasutatud ka mitmesuguse profiiliga teisases kasutuses raidkive. Tänavajoonel laiaks venitatud dieles on väike võlvitud kamber endise mantelkorstna asemel. Kaheruumilise elamuga liitub hoovil pikk kitsas tagamaja, mille ilmet on hilisemate ümberehitustega tunduvalt muudetud. Kultuurimälestis nr 3078.
Sauna 6 // Müürivahe 19
pisi|püsti|Elamu-ait, Sauna 6 Sauna tn 6 hoone kohal asus juba 1364. aastal "uus" või selle rajaja, raehärra Hinrik Kroweli jäegi ka "Kroweli" nime kandnud üldkasutatav saun. 1540. aastal suletud sauna meenutab tänaseni kasutusele jäänud tänava nimi. Eravaldusse läinud krunt poolitati 1604. aastal ja hoonestus sellel ehitati kaks sarnast elamut – Sauna t. 6 ja Sauna t. 8. Säilinud Tallinna vanalinnale iseloomulik elamu koos õueansambliga, ehitusaeg on dateeritud 15.–19. sajandisse. Kultuurimälestis nr 3079. pisi|püsti|left|Elamu Sauna 8 pisi|püsti|Elamu Sauna 8 pisi|püsti|Ait-Elamu Sauna 10
Sauna 8 // Müürivahe 21
Sauna tn 8-l on Tallinna all-linnale tüüpiline krundistruktuur, kus kitsad krundid läbivad kvartali Sauna tänavast sellega paralleelse Müürivahe tänavani. Sauna tänavale on suunatud peahooned, Müürivahe tänaval paiknevad õueväravahooned. 1540. aastatel oli Sauna 8 ja Sauna 6 kinnistute omanikuks Johan Kampferbeck, kes ehitas elamud Sauna tn 6 ja 8. Kinnistu krunt poolitati 1604. aastal, kuid mõlemad elamud jäid ühise katuse alla. Hoone Sauna 8 // Müürivahe 21 on tüüpiline hiliskeskaegne diele-dornse plaanilahendusega elamu. Hoone keldri ja pööningukorrustel asusid laoruumid. Õue peal asusid hoovimajad ning tagamaja pääsuga Müürivahe tänavale. Hoone moodustab koos tagahoonega (Müürivahe 21) tervikliku ansambli. Hoone pööningukorrusel asub töökorras vints ning keldrikorrusel asuvad keskaegsed võlvid. Müürivahe tn väikeses väravahoones on säilinud keskaegne talumiplaadiga väravaportaal. Hoone üldilmes on säilinud 1862. aastal teostatud ümberehituse jäljed. Uue ilme sai hiliskeskaegne fassaad Sauna tänaval F. Kordese projekti järgi, kui muudeti aknajaotust ja lõhuti aknaavad suuremaks. Tänapäeval on hoone jaotunud mitme korteri vahel. Sauna tn ääres paiknevad II korrusel kaks korterit, I korrusel endised kaupluseruumid, III korrusel väljaehitamata pööning. Müürivahe tänavalt pääseb I korrusel paiknevatesse kaupluseruumidesse, hoovi pealt (kuhu viib Müürivahe tänavalt võlvitud käik) keskmise hoone I korrusele ning välistrepi kaudu II korrusele ning väljaehitatud pööningukorrusele. Müürivahe tänavaäärse hooned on ehitatud 19. sajandi keskel või vähemasti sellel ajal tugevasti ümber ehitatud. 1993. aastal tehti Sauna tn I korrusel kapitaalremont, mille käigus kohandati see kaupluseruumideks. Ajaloolise väärtusega on ka hoovipealne munakivikate ja paeplaatidest jalgteed. Kultuurimälestis nr 3080.
Sauna 10
Keskaegne kolmest aidast koosnev laohoone pärineb 15. sajandist. Krundil paiknenud elamut ja kolme aita on arhiiviallikatest esmamainitud 1537. aastal. Fassaadide kujundust on muudetud tõenäoliselt 17. sajandi teisel poolel. Hoonet on osaliselt ümber ehitatud ka 18. sajandil ning 19. ja 20. sajandi vahetusel. On teada, et 1726. aastal kuulus hoonestu kaupmees Johan Dockholtzile. Hoone renoveeriti 2013. aastal ja on kasutuses elamuna. Kultuurimälestis nr 3081.
Ajalugu
1329. aastast on esimest korda mainitud praeguse Sauna tänava majade nr 6 ja 8 kohal nn Uut sauna. Ürikutes on säilinud teateid Tallinna linna saunade kohta juba 14. sajandil. Keskaegsed saunad kuulusid linnale ja neid anti rendile.
Sauna tänav Tallinnas on ajalooliselt olnud ka Sauna ulits; saksa keeles Stavenstraße, stovenstrate, bastouenstrate, Badestubenstraße, Badstubenstraße; vene keeles Банная ул.
Manoeli teater
Manoeli teater asub aadressil Triq it-Teatru l-Antik.
Teater kannab Malta ordu suurmeistri António Manoel de Vilhena nime, kelle tellimusel ja rahastamisel 1731. aastal nn avaliku teatri ehitusega alustati. Kuni 1873. aastani kandis teater nime Teatro Pubblico ja Teatro Reale.
Teater valmis 10 kuuga ja see avati 19. jaanuaril 1732 Scipione Maffei tragöödiaga "Merope". Mõningate allikate andmetel toimus teatri avamine 9. jaanuaril 1732.
Manoeli teater on üks Euroopa vanimaid järjest tegutsevaid teatreid.
Nunavimmiutitut
Murded
Nunaviki keel jaguneb neli (või kaks ) murdeks:
Geograafia
Nunavik: ᑰᑦᔪᐊᕌᐱᒃ (Kuujjuaraapik/Great Whale River), ᐅᒥᐅᔭᖅ (Umiujaq), ᐃᓄᑦᔪᐊᖅ (Inujjuaq/Inukjuak), ᐳᕕᕐᓂᑐᖅ (Puvirnituq), ᒣᓚᓯᒃᑯᑦ (Mailasikkut/Chisasibi), ᐊᑯᓕᕕᒃ (Akulivik), ᐃᕗᔨᕕᒃ (Ivujivik), ᓴᓪᓗᐃᑦ (Salluit), ᑲᖏᖅᓱᔪᐊᖅ (Kangiqsujuaq), ᖁᐊᖅᑕᖅ (Quaqtaq), ᑲᖏᕐᓱᒃ (Kangirsuk), ᐊᐅᐸᓗᒃ (Aupaluk), ᑕᓯᐅᔭᖅ (Tasiujaq), ᑰᑦᔪᐊᖅ (Kuujjuaq/Fort Chimo), ᑲᖏᖅᓱᐊᓗᑦᔪᐊᖅ (Kangiqsualujjuaq), ᑕᕐᐸᖓᔪᖅ (Tarpangajuq) ve ᑭᓪᓕᓂᖅ (Killiniq/Port Burwell).
Nunavut: ᓴᓂᑭᓗᐊᖅ (Sanikiluaq) saar. Ka, 1953. Kõrge Arktika ümberpaigutamine (High Arctic relocation): Resolute ja Grise Fiord
Mart Murten
Mart Murten (1875 Luiste vald – ?) oli eesti agronoom. Ta oli II Riigiduuma liige.
Ta on päritolult Luiste valla Teenuse talupoeg. Ta on lõpetanud maakondliku õppeasutuse. Tal oli agronoomi kvalifikatsioon. Talle kuulus 47 tiinu suurune maavaldus, kus ta tegeles põllumajandusega. Enne duumasse valimist ta parteidesse ei kuulunud.
II Riigiduumas kuulus ta agraarkomisjoni. Duumas kuulus ta sotsiaaldemokraatlikku fraktsiooni.
Isiklikku
Usutunnistuse poolest oli ta luterlane.
Vitslav III
thumb|Vitslav III pitser
Vitslav III (1265/8–1325), ka Vislav, Vizlav, Wislaw, Wizlaw ja Witslaw, oli viimane Taani Rügeni vürstkonna slaavi valitseja. Sageli peetakse teda Jenaer Liederhandschrift autoriks minnesinger Vitslaviks.
Ta oli Vitslav II poeg ja järglane. Sündinud kas 1263. või 1268. aastal, on teda ürikutes märgitud 1283. aastal. Pärast isa surma 1302. aastal jagas Vitslav Rügeni trooni oma venna Samboriga. Vendade vahel oli rivaliteet, kuid Sambor suri 1304. aastal ja Vitslav valitses üksi kuni oma surmani 1325. aastal. Vitslavil oli kaks tütart, Euphemia ja Agnes, ning poeg Jaromar. Kuid Jaromar suri 1325. aasta mais, veidi enne oma isa, ja Vitslav oli silmitsi võimalusega jääda meessoost pärijata.
Rügen oleks läinud Vitslavi õepojale Wartislaw IV, kuid Wartislaw suri 1326. aastal, põhjustades Rügeni pärilussõja.
Minnesinger Vitslav on tõenäoliselt identne Vitslav III-ga. Sellel autoril on 14 laulu ja 13 luuletust, mis on säilinud Jenaer Liederhandschrift lisas.
Harilik saluhein
Harilik saluhein (Milium effusum) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeliik.
Taim kasvab leht- ja segametsades. Taime leidub Eestis hajusalt.
Wrotnów
Wrotnów on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Węgrówi maakonnas Miedzna vallas. Wrotnów asub Miedznast ligi 6 km põhjas ja Węgrówist umbes 13,5 km põhjakirdes.
Antiigiteater
Antiigiteater oli aastatel 2000–2005 Tartus tegutsenud teater, kus lavastati ja etendati antiikaja või antiigist inspireeritud keskaja autorite teoseid.
Ajalugu
Teatri asutasid Mari Murdvee ja tema mõttekaaslased, kelle hulgas leidus nii üliõpilasi kui ka vanemast teatrikunstist huvitatud näitlejaid. Mari Murdvee oli ka Antiigiteatri juhtfiguur ja lavastaja, mängiti tema tõlketööst välja kasvanud lavastusi. Paralleelselt tõlkimisega tundis Mari Murdvee suurt huvi selle vastu, kuidas tekstid võisid mõjuda omas ajas:
Teater kasvas välja antiikautorite (Homeros, Theokritos, Sappho) tõlgetest tekstipõimikute esitamisest. Antiigiteatri kujunemise kohta Janika Pällilt Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia õppetooli Facebooki-postituses:
Antiigiteatris on tegutsenud Heli Kohv, Heikki-Rein Veromann, Enn Lillemets, Maare-Marika Heinsoo, Janika Päll, Külli Kressa, Anu Põldsam, Andreas Kalkun, Kaspar Koort.
Viljandi Maakohtu hoone
Viljandi Maakohtu hoone on hoone Viljandi vanalinnas aadressil Johan Laidoneri plats 5.
Viljandi maavanem
Viljandi maavanem oli Viljandi maavalitsuse juht (maavanem).
Viljandi Maakohtu hoone
Hoone on valminud 1768. aastal. Selles töötas lühikest aega Viljandi Maakohus (saksa keeles Landesgericht). Pärast seda tegutsesid hoones pea poolteist sajandit koolid, kus on haridust saanud hulk Eesti avaliku elu tegelasi, teiste hulgas ka Jaan Tõnisson ja Johan Laidoner.
Tänapäeval kuulub hoone Viljandi Linnavalitsusele ja selles asuvad linnaametid.
Ajalugu
pisi|[[Johann Christoph Brotze joonistus aastast 1797. Maakohtu hoone asub vasakul üleval.]]
Hoone valmis 1768. aastal endise linnakiriku varemete asemele esimese kivimajana Viljandis pärast Põhjasõda kestnud stagnatsiooniaega. Algselt oli hoone ühekorruseline koos mansardkorruse ja murtud kelpkatusega. Hoones asus tööle Viljandi Maakohus, mis aga 1787. aastal kolis Kauba tänavale (praeguse Viljandi vana tuletõrjemaja kohal asunud hoonesse).
1790. aastal hakkas hoones tööle kaheklassiline rahvakool, mis muudeti 1804. aastal kolmeklassiliseks Viljandi kreiskooliks. 1885. aastast töötas hoones linnakool, mis oli algul kolme-, hiljem aga neljaklassiline. 1912. aastal anti koolile Barclay de Tolly nimi ja see muudeti neljaklassiliseks kõrgemaks algkooliks.
Aastatel 1932–1940 asus hoones 5. Suurtükiväegrupi kasarm. Pärast seda asusid hoones ametiasutused, Nõukogude okupatsiooni ajal tegutses hoones Viljandi rajooni haridusosakond.
Ehsan Hajsafi
Ehsan Hajsafi (pärsia keelees احسان حاج‌صفی; sündinud 25. veebruaril 1990 Kashanis) on Iraani jalgpallur, kes mängib vasakkaitsja või poolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Ateena AEK ja Iraani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Iraani klubis Sepahan, debüteerides Iraani kõrgliigas hooajal 2006/07. Hooajal 2007/08 valiti Hajsafi Iraani kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks. Sepahaniga tuli ta Iraani meistriks aastatel 2010, 2011 ja 2015. Aastatel 2011–2012 oli ta laenul teises Iraani kõrgliigaklubis, Tractoris. Hooaegadel 2009–10, 2011–12 ja 2016–17 oli Hajsafi Iraani kõrgliigas enim väravasööte andnud mängija. Hooaegadel 2009/10 ja 2011/12 valiti ta lisaks liigahooaja parimaks kaitsemängijaks.
2015. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Saksamaa esiliigaklubis FSV Frankfurt. Hooajal 2016/17 mängis ta taas Sepahanis. 2017. aasta juunis sõlmis ta lepingu Kreeka kõrgliigaklubiga Paniónios. Hooaja 2017/18 teises pooles mängis ta Kreeka suurklubis Olympiakós. Aastatel 2018–2021 mängis ta taas Tractoris ning hooaja 2020/21 teises pooles Sepahanis.
2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Ateena AEK-ga.
Kuno Veeber
pisi|Kuno Veeberi hauamonument [[Rahumäe kalmistul (Jaan Koort, 1929)]] Kuno Bernhard Veeber (ka Weber; 12. või 13. märts 1898 Adila mõis – 1. jaanuar 1929 Tallinn) oli eesti maalikunstnik ja graafik.
Ehsan Hajsafi
Iraani jalgpallikoondises debüteeris Hajsafi 25. mail 2008 sõprusmängus Sambia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 11. augustil Lääne-Aasia riikide meistrivõistlustel Katari vastu. Ta on kuulunud Iraani koondisse kolmedel maailmameistrivõistlustel (2014, 2018 ja 2022) ning kolmedel Aasia meistrivõistlustel (2011, 2015 ja 2019).
Kuno Veeber
Elukäik
Kuno Veeber lõpetas 1917. aastal Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi ja astus seejärel Tartu ülikooli arstiteadust õppima. Aastatel 1919–1920 oli ta Vabadussõjas velsker ja seejärel osales Riigikogu hoone ehitusel.
Veeber alustas kunstiõpinguid 1916. aastal Ants Laikmaa ateljeekoolis, hiljem õppis joonistamist Nikolai Triigi ja skulptuuri Jaan Koorti juures. Aastal 1922 asus kunstnik õppima Pallasesse. Ta töötas Konrad Mäe maaliateljees ja tutvus sakslasest õppejõu Magnus Zelleri käe all graafikatehnikatega. 1923 reisisid nad koos Saksamaale, kus Veeber tutvus saksa ekspressionismiga. Hoolimata ainelisest kitsikusest ja kehvast tervisest õnnestus kinnise loomuga andekal kunstnikul 1924. aastal Pallas lõpetada. Sama aasta oktoobris sõitis Veeber Pariisi ja jäi sinna kuni 1926. aastani.
Pariisis õppis ta prantsuse keelt ning kunsti André Lhote'i ja kreeklase Demetrios Galanise juures Académie Montparnasse’is. Veeber uuris põhjalikult vanu graafilisi tehnikaid Pariisi Rahvusraamatukogu estampide saalis.
1927. reisis kunstnik koos abikaasa Agathe Veeberiga Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse stipendiumiga Itaalias.
1929. aasta 1. jaanuaril sooritas kunstnik enesetapu.
Looming
pisi|Kartulivõtjad (1918) Veeber viljeles natüürmorti, hiljem eelkõige aktimaali. Graafikatehnikatest eelistas ta puugravüüri ning litograafiat.
Isiklikku
Kuno Veeber oli abielus Agathe Veeberiga. Tema õde oli Helene Johani.
Hi Bye, Mama!
Hi Bye, Mama! on Lõuna-Korea telesari, mille peaosades on Kim Tae-hee, Lee Kyu-hyung ja Go Bo-gyeol. See oli eetris tvN-is 22. veebruarist 19. aprillini 2020.
Koonlased
Välimus
Pea suiste osa on pikenenud koonuks, millest on sugukond saanud ka oma eestikeelse nime. Keha on tavaliselt kollakas-pruun. Neil on kaks paari, enamasti mustrilist tiiba, mis puhkeolekus pannakse seljale nii, et pealtvaates tekib v-kujuline profiil. Isaste tagakehal paiknevad genitaalid on otsast laienenud ja meenutavad skorpioni astelt. Selle järgi on sugukond saanud oma nime paljudes teistes keeltes, näiteks Skorpionsfliegen saksa keeles ja Common Scorpionflies inglise keeles. Emaste kitseneva tagakeha tipus on kaks urujätket (cercus). Vastsed meenutavad röövikut.
Fossiilsed leiud
pisi|right|[[Jurassipanorpa sticta holotüüp]] Fossiilsed leiud selle sugukonna liikidest ulatuvad Kesk-Juura ajastikku. Vanimad leiud, mis kuuluvad perekonda Jurassipanorpa, on leitud Sise-Mongooliast.
Eesti liigid
Eestis elab 3–5 liiki koonlasi.
Prilepi Kuningriik
Prilepi Kuningriik (makedoonia ja bulgaaria keeles Прилепско кралство) oli riik Balkani poolsaarel. See oli üks Serbia Tsaaririigi järglasriikidest ning asus tänapäeva Põhja-Makedoonia lääneosas. Selle põhiosa Pelagoonia ja Prilepi linn olid eelnevalt olnud Vukašin Mrnjavčevići kontrolli all. Vukašinist sai aastal 1365 Serbia kuningas ja Stefan Uroš V kaasvalitseja. Pärast kuningas Vukašini surma Maritsa lahingus aastal 1371 tuli võimule tema poeg ja troonipärija Marko Mrnjavčević, kes võttis endale samuti Serbia kuninga tiitli. Sellel ajal olid Serbia pealinnad Skopje ja Prizren, kuid Marko kaotas nende alade üle peagi kontrolli ning kolis pealinna Prilepisse. Ta oli seal võimul kuni surmani Rovine lahingus aastal 1395. Hiljem samal aastal vallutas Osmanite Riik tema kuningriigi.
Ajalugu
Prilep oli serblaste käes olnud juba aastast 1334. Marko ajal kahanes varem suur Serbia riik vaid Prilepi ümbrusesse. Marko võimu tunnustasid ka tema naaberriikides võimul olnud aadlikud. Nii Marko kui tema naabrid pidid maksma osmanitele tribuuti. Ohridi ja selle ümbrust valitses albaanlasest Andrea Gropa, kes oli olnud Vukašini liitlane, kuid de jure iseseisvus pärast viimase surma aastal 1371. Samal aastal kaotas kuningriik Andrea Gropale ja Andrea II Muzakale ka Kastoria ja Dibëri.
Kuna Marko nimetas end Serbia kuningaks, mitte Prilepi ega muu väiksema piirkonna valitsejaks, on ajaloolased tema riiki erinevate nimedega kutsunud. Serbia ajaloolased nimetavad seda Kuningas Marko piirkonnaks (serbia keeles Област краља Марка) või Kuningas Marko valduseks (Држава краља Марка).
Kei Kamara
Kei Ansu Kamara (sündinud 1. septembril 1984 Kenemas) on Sierra Leone jalgpallur, kes mängib ründajana Sierra Leone jalgpallikoondises.
Kamara alustas jalgpalli mängimist kodumaal. 16-aastaselt kolis ta USA-sse.
Suurema osa klubikarjäärist on Kamara veetnud Major League Socceris, olles mänginud kokku üheksas selle liiga klubis: Columbus Crew, San Jose Earthquakes, Houston Dynamo, Sporting Kansas City, Columbus Crew, New England Revolution, Vancouver Whitecaps FC, Colorado Rapids ja Minnesota United. Tema edukaim hooaeg MLS-is oli 2015, mil ta lõi Columbus Crew' meeskonnas 22 väravat ja oli Sebastian Giovinco kõrval liiga suurim väravakütt. MLS-is on Kamara löönud kokku 129 väravat, millega on ta liigas 2022. aasta jaanuari seisuga paremuselt viies väravakütt liigas.
Lisaks on ta mänginud hooajal 2012–13 Inglismaa kõrgliiga klubis Norwich City (11 liigamängu, 1 värav) ja hooajal 2013–14 Inglismaa esiliiga klubis Middlesbrough (25 liigamängu, 4 väravat) ning 2021. aastal Soome kõrgliiga klubis HIFK.
Sierra Leone jalgpallikoondises debüteeris Kamara 2008. aastal. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 16. juunil 2012 Aafrika rahvuste karikavõistluste valikmängus São Tomé ja Príncipe vastu. Ta kuulus Sierra Leone koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Juri Nikiforov
Juri Nikiforov (sündinud 16. septembril 1970) on Venemaa endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
SRÜ jalgpallikoondises mängis ta 1992. aastal 4 mängu. Ukraina jalgpallikoondises mängis ta 1992. aastal 3 mängu. Venemaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1993–2002 55 mängu ja lõi 6 väravat.
Koorküla metsandik
Koorküla metsandik on metsandik Valgamaa metskonnas. Koorküla metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Viljandi ja Tõrva valla riigimetsi.
Nõo Püha Kolmainu kogudus
Nõo Püha Kolmainu kogudus on õigeusu kogudus, mis asub Tartu maakonnas Nõo alevikus. pisi|[[Nõo Püha Kolmainu kirik]]
Ajaloost
Nõo Püha Kolmainu kogudus avati 1852. aastal  eestlastest õigeusklikele ja pühitseti Riia ja Miitavi ülempiiskopi Platon I poolt Koguduse esimene vaimulik Nikolai Verhoustinski sündis 1799. aastal Värskas ning oli Pihkva Vaimuliku Seminari kasvandik. Usuvahetusliikumise kõrgajal suunati Nikolai Verhoustinski Riia ja Miitavi piiskopkonna poolt Lõuna-Eestisse ja pühitseti 1846. aastal Pihkva piiskopkonna Riia vikaarpiiskopi Filaret I poolt Tartu Jumalaema uinumise kirikus preestriks. Kuni Nõo Püha Kolmainu kiriku valmimiseni 1873. aastal kasutati jumalateenistusteks üüriruume. 1890. aastal oli koguduses 525 ja 1938. aastal 160 liiget. 1962. aastal liitusid Nõo kogudusega äsja suletud Elva Peetri ja Pauli koguduse peamiselt venelastest liikmed ja teenistused toimusid kirikuslaavi keeles.
Tänapäeval teenib kogudust preester Miikael Raissar ja teenistused toimuvad  üks kord kuus.
Härma kurisu
Härma kurisu on kurisu Harju maakonnas Raasiku vallas. Kurisu on arvele võetud ürglooduse objektina.
Kurisu pikkus on 30 m, laius 25 m ja sügavus 2,5 m.
Vakkseen
Vakkseen (Cyathus) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Tartu ilukirjanduses
pisi|Portaali "Tartu ilukirjanduses" avaleht, 11. aprill 2012 "Tartu ilukirjanduses" on Tartu Linnaraamatukogu loodud veebiportaal, milles on Tartu käsitlused ilukirjanduses (sh mälestustes ja esseedes), ajaloolised fotod ja interaktiivne kaart. Kavas on lisada ka kunstiteoseid ja muusikapalu.
Projekti eesmärk on "hoida meie kultuurimälu, luua seoseid vaimse ja füüsilise ruumi vahel, tutvustada lokaalajaloolist keskkonda ning aidata õpilast, üliõpilast, uurijat või koduloohuvilist andmete ja allikate leidmisel ja seostamisel." Samuti seostub veebiportaal Tartu kandideerimisega UNESCO kirjanduslinna tiitlile.
Andmebaasi hakati looma 2005. aastal, publikule esitleti seda 2012. aasta 10. aprillil. Avamispäeva õhtul oli selles 427 autorit, 382 proosateost, 207 luuleteost, 53 kogumikku, 1328 proosakatkendit, 498 luuletust ja 387 fotot. Projekti juht on Katrin Raid.