cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Law
Mississippi kompanii
Mõned inimesed haistsid halba. "Kas te olete seal Pariisis kõik hulluks läinud?" küsis Voltaire kirjas härra de Génonville’ile 1719. aastal. "Sellist kaost ei oska isegi mina seletada." Iiri pankur ja majandustegelane Richard Cantillon oli Law' süsteemi kokkuvarisemises nii kindel, et müüs kõik maha ja lahkus Pariisist 1719. aasta augusti algul. Londonis vangutas pead Daniel Defoe: prantslased on kokku kuhjanud "hunniku rafineeritud õhku". Law' karjäär, irvitas ta, illustreerib uutmoodi edustrateegiat: "Tuleb võtta mõõk, tappa paar kavaleri, sattuda Newgate'i vanglasse, lasta end poomissurma mõista, siis võimaluse korral vanglast põgeneda – jätke see muide meelde –, sõita kusagile võõrale maale, hakata börsimaakleriks, asutada Mississippi aktsiaselts, hullutada tervet rahvast – ja te oletegi tähtis mees. Muidugi juhul, kui teil kõvasti veab (...)"
Ent suuremal osal jõukatest pariislastest oli Law suutnud pea segi ajada. Sularahakraani valdajana võis ta maksta välja kõik võlgu jäädud riiklikud toetused ja neid isegi ette maksta, mis oli kindel viis endale kõrgemates klassides toetajaid leida. 1719. aasta septembriks tungles kitsal, St Martini ja St Denis' tänavat ühendaval Quincampoix' põiktänaval, kus asus kompanii aktsiamüügikontor, juba sadu inimesi. Ühe Briti saatkonna ametniku kirjelduse järgi oli tänav "varahommikust kuni hilisõhtuni täis printse ja printsesse, hertsogeid ja peere ja hertsoginnasid jne, ühesõnaga kogu Prantsusmaa hiilgust. Nad müüvad mõisu ja pandivad oma ehteid, et osta Mississippi aktsiaid." Leedi Mary Wortley Montagu, kes käis Pariisis 1719. aastal, oli "võlutud vaatepildist (...), kuidas üks inglane (või vähemalt britt) on Pariisis kõigist ülim, ma mõtlen härra Law'd, kes kohtleb nende hertsogeid ja peere äärmiselt de haute en bas (ülalt alla) ja kelle suhtes nood ilmutavad täielikku allumist ja lugupidamist – vaesed hinged!" Just noil joovastavail kuudel võeti kasutusele sõna "miljonär". (Niisiis leiutati Prantsusmaal nii sõna "antrepenöör" kui ka sõna "miljonär".)
Polnud ime, et 10. detsembril nähti Law'd esimest korda ka missal, sest ta oli hakanud katoliiklaseks, et teda saaks määrata riigiametisse. Law'l oli põhjust Loojat päris mitme asja eest tänada. Kui ta järgmisel kuul kõigiti kombe- ja korrakohaselt Prantsusmaa finantside peakontrolöriks kinnitati, oli tema triumf täielik. Law' kontrolli all olid sellega
Peale selle kuulus Law'le kui eraisikule
Law' õnn ei saanud kesta igavesti. Juba enne tema määramist finantside peakontrolöriks olid hakanud ilmnema esimesed märgid mullitsükli neljanda faasi – ängi – peatsest saabumisest. Kui Mississippi aktsia hind 1719. aasta detsembris langema hakkas, maandudes 14. detsembril 7930 liivril, võttis Law appi esimese oma mitmest kunstlikust hädaabinõust selle uueks ülespumpamiseks ja avas Banque Royale'i juures büroo, kus lubati müüa (ja osta) aktsiaid kindlaksmääratud hinnaga 9000 liivrit. Otsekui asjade lihtsustamiseks tuli 22. veebruaril 1720 teade, et kompanii võtab üle ka Banque Royale'i. Law oli lasknud välja ka 1000-liivrised optsioonid (primes), mis andsid omanikule õiguse järgneva kuue kuu jooksul 10 000 liivri eest osta ühe aktsia (see tegi kokku 11 000 liivrit – 900 liivrit rohkem kui oli 8. jaanuaril saavutatud uus hinnatipp 10 110 liivrit). Need meetmed võimaldasid hoida aktsia hinda ülalpool 9000 liivri piiri kuni jaanuari keskpaigani (tõsi, kindlaksmääratud hind muutis optsioonid väärtusetuks; seepeale lubas suuremeelne Law optsiooniomanikel need vahetada aktsiateks kursiga kümme optsiooni ühe aktsia eest).
Väljaspool aktsiaturgu kogus inflatsioon hirmuäratavalt jõudu. Oma tipphetkel 1720. aasta septembris olid hinnad Pariisis keskeltläbi kaks korda kõrgemad kui kahe aasta eest, kusjuures enamik hinnatõusust oli toimunud viimase üheteistkümne kuu jooksul. See oli Law' ringlusse paisatud lisaraha mõju. Veidi enam kui aastaga oli ta ringleva paberraha massi kahekordistanud. 1720. aasta maikuuks oli Prantsuse raha koguhulk (pangatähed pluss inimestele müüdud aktsiad, kuivõrd viimased olid vabalt vahetatavad sularaha vastu) umbes neli korda suurem kui viimati kuld- ja hõbemüntide ajal. Pole üllatav, et paberraha devalveerimist kartes hakkas nii mõnigi taas eelistama kuld- ja hõberaha. Üdini absolutistina reageeris Law esmalt keeldude ja käskudega. Pangatähed kuulutati ainsaks maksevahendiks, kulla ja hõbeda väljavedu keelati, nagu ka kullast ja hõbedast esemete tootmine ning müük. 1720. aasta 27. veebruari kohtumäärusega keelati eraisikuil omada rohkem kui 500 liivri väärtuses metallraha. Võimudel oli voli selle keelu jõustamise eesmärgil otsida läbi inimeste kodusid. Voltaire nimetas seda "kõige ebaõiglasemaks ediktiks, mis iial välja antud" ja "türanliku absurdi viimseks piiriks".
Samal ajal surkis Law nagu kurjast vaimust vaevatud pangatähtede vahetuskursi kallal, muutes kulla ametlikku hinda paberraha suhtes 1719. aasta septembrist kuni 1720. aasta detsembrini 28 korda ja hõbeda hinda koguni 35 korda – ainsa eesmärgiga muuta paberraha inimestele ligitõmbavamaks kui mündid. Nende sageli omavahel vastuolus olevate määruste voog aga ajas inimesed ainult segadusse ja tõestas reeglit, et absolutistlikul võimul on kalduvus üritada muuta majandusseadusi nii, et nad võimule sobiksid. "Mingi verivärske salamaagia sunnil," meenutas hiljem üks vaatleja, "koondusid sõnad kokku ediktideks, millest keegi aru ei saanud, ning õhku täitsid segased ideed ja kummitused." Ühel päeval võis kulda ja hõbedat vabalt välja vedada, järgmisel päeval enam mitte. Ühel päeval trükiti paberraha, nii et trükipress tuline, järgmisel päeval seadis Law eesmärgiks piirata paberraha hulka 1,2 miljardiga. Ühel päeval oli Mississippi aktsia kindlaksmääratud hind 9000 liivrit, järgmisel päeval enam mitte. Kui garanteeritud hind 22. veebruaril kõrvaldati, siis aktsiate turuhind, nagu võiski arvata, kukkus. Kuu lõpuks oli see langenud 7825 liivrile. 5. märtsil tegi Law (ilmselt asevalitseja survel) järjekordse kannapöörde: sätestas taas aktsiatele 9000-liivrise garanteeritud hinna ja tegi jälle lahti büroo, mis neid selle hinna eest ostis. See tähendas, et rahamassi kasvult oli taas piirang maha võetud, hoolimata sellesama dekreedi kinnitusest, et "pangatäht on raha, mille väärtust ei tohi alandada", ning hoolimata varasemast eesmärgist piirduda 1,2 miljardi liivriga. Nüüdseks olid väikeinvestorid juba vägagi rõõmsad, et võisid aktsiad vahetada paberrahaks kursiga 9000 liivrit tükk. 1720. aasta veebruarist maini suurenesid inimeste paberrahahoiused 94% võrra, aktsiahoiused aga vähenesid allapoole üht kolmandikku aktsiate koguhulgast. Näis vältimatu, et üsna varsti müüakse kõik aktsiad maha, mis põhjustab võimsa sularaha juurdevoolu ja inflatsiooni tõusu.
21. mail tegi Law meeleheitliku katse süsteemi lagunemist peatada ja veenis asevalitsejat välja andma deflatsioonidekreeti, millega nähti ette kompanii aktsiate ametliku hinna järkjärguline (kuuajaste sammudega) alandamine 9000 liivrilt 5000 liivrile ja samal ajal ringleva raha hulga vähendamine poole võrra. Ühtlasi devalveeriti paberraha, millega hüljati varasem lubadus seda mitte teha. Nüüd tuli äkki ilmsiks, et isegi absolutism, see Law' süsteemi alustugi, ei ole kõikvõimas. Rahva üldine pahameel sundis valitsust need meetmed vaid kuus päeva hiljem ära muutma, kuid usaldus süsteemi vastu oli kadunud ja seda asjaolu ei saanud enam miski muuta. Pärast põgusat tuulevaikust kukkus aktsia hind algselt 9005 liivrilt (16. mail) 4200 liivrile (31. mail). Vihane rahvahulk kogunes panga ette ja pangal oli raskusi, et rahuldada inimeste nõudlust paberraha järele. Lendasid kivid, purunesid aknad. "Kõige suuremaid kaotusi kannab selle maa rahvas," kirjutas üks Briti vaatleja, "ja tagajärjed mõjutavad kõiki klasse ning nendevahelisi suhteid. Pole võimalik kirjeldada, kui suur ja üldine on olnud nende jahmatus ning masendus toimunu üle; kõik siniverelised printsid ja muud tähtsad isikud avaldavad häälekalt oma vastuseisu." Law sai Pariisi parlamendi istungil põhjaliku peapesu. Asevalitseja andis järele, tühistades 21. mai dekreedi. Law pakkus vabatahtlikku tagasiastumist, kuid seda ei lubatud, vaid ta vallandati 29. mail. Ta pandi koduaresti ja tema vaenlased soovisid teda näha Bastille's. Juba teist korda terendas Law'le vangla ja isegi hukkamine. (Uurimiskomisjon tegi kiirelt kindlaks, et Law' korraldatud paberrahaemissioonid olid ületanud kindlaksmääratud piiri, nii et süüdimõistmiseks oli alus olemas.) Banque Royale pani uksed kinni.
John Law ei olnud ainult meisterpõgeneja, vaid ka meisterpettur. Üsna pea tuli ilmsiks, et mitte keegi peale tema ei suuda päästa süsteemi – mis oli lõpuks tema süsteem – täielikust kokkuvarisemisest. Tema tagasikutsumine ametisse (seekord küll vähem glamuursele kaubanduse peaintendandi kohale) põhjustas börsil ostupaanika, mis tõstis Mississippi kompanii aktsiate hinna 6. juuniks tagasi 6350 liivri peale. See oli siiski vaid ajutine paranemine. 10. oktoobril oli valitsus sunnitud uuesti seadustama kulla ja hõbeda kasutamise riigisisestes arveldustes. Mississippi aktsia hind jätkas kukkumist, ületades septembris 2000 ja detsembris 1000 liivri piiri. Nüüd ei saanud täiemahulist paanikat enam kuidagi edasi lükata. Law, keda rahvas teotas ja ajakirjandus mõnitas, otsustas lõpuks Prantsusmaalt põgeneda. Enne lahkumist toimus "liigutav jumalagajätt" Orleansi hertsogiga. "Sire," ütles Law, "ma tunnistan, et olen teinud suuri vigu. Tegin neid seetõttu, et olen kõigest inimene, ja kõik inimesed on ekslikud. Aga ma kinnitan, et ükski mu ekslikest sammudest ei lähtunud pahast tahtest ega ebaaususest, ning midagi sellist ei avastata ka minu tegevusest tervikuna." Sellegipoolest ei lubatud tema naisel ja tütrel lahkuda Prantsusmaalt seni, kuni uurimine polnud lõpetatud.
Allakäik
Mississippi mull lõhkes, nagu oleks keegi seda mõõgaga torganud, ja väljapaiskuva õhu vilin kajas vastu kogu Euroopas. Üks Hollandi investor sai nii vihaseks, et tellis spetsiaalselt seeria portselantaldrikuid. Ühel oli kiri "Jumal küll, mu aktsiad on väärtusetud!", teine ütles veelgi otsesemalt: "Sitaosakud ja õhumüümine." Mis puutub Amsterdami investoreisse, siis neile ei olnud Law tõesti müünud midagi peale õhu – erinevalt Hollandi Ida-India kompaniist, mis oli hädaaegadel maksnud aktsionäridele vürtside ja kangastega.
Valmistati ka seeria humoorikaid allegoorilisi gravüüre pealkirjaga "Suur hulluse vaatemäng", millel kujutati palja tagumikuga börsimaaklereid münte söömas ja Mississippi aktsiaid ekskrementeerimas, ogaraid investoreid Quincampoix' tänaval amokki jooksmas, misjärel nad hullumajja veetakse, ja lõpuks Law'd ennast lõbusalt taevastest õhulossidest mööda sõitmas, kaks rääbakat Gallia kukke kaariku ees.
Law ei lahkunud Prantsusmaalt ilma ise rahalist kahju kandmata. Tegelikult lahkus ta enam-vähem puupaljalt krahv Londonderryga sõlmitud kihlveo tõttu, et Inglise Ida-India kompanii aktsia langeb 180 naelsterlingile. 1720. aasta aprilliks oli nende hind tõusnud 235 naelale ja see jätkas tõusmist sedamööda, kuidas investorid lahkusid Pariisist ja otsisid vaikset sadamat Londonist (kus paisus parajasti nn Lõunamere mull, kuid see ei olnud nii suurejooneline). Juuniks oli hind tõusnud 420 naelsterlingile ja augustis, kui Law' kell kukkus, oli see vaid veidi madalam – 345 naela. Nende tohutute summade väljamaksmine laostas ka Law' Londoni pankuri George Middletoni. Prantsusmaa kaotused ei olnud aga pelgalt finantsilised. Law' mull ja selle lõhkemine mõjusid Prantsusmaa arengule saatuslikult, jättes prantslased mitmeks inimpõlveks ilma paberrahast ja aktsiaturust. Prantsuse monarhia fiskaalkriis jäi lahendamata ning riik elas viimasel perioodil, Louis XV ja Louis XVI valitsusajal, peost suhu, komberdades ühest nurireformist teise, kuni kuninglik pankrot revolutsiooni vallandas.
Elu viimased aastad
Pärast mulli lõhkemist kolis Law 22. detsembril 1720 vaesunult Brüsselisse, sest tema varad Prantsusmaal konfiskeeriti. Järgnevad aastad tegeles ta õnnemängudega Roomas, Kopenhaagenis ja Veneetsias, kuid ei küündinud enam kunagi endise rikkuseni. 1723. aastal sai Law loa naasta Londonisse. Ta elas seal neli aastat, kolis seejärel Veneetsiasse, kus jäi kopsupõletikku ja suri 1729. aastal.
Filmid
Sharon Condie ja Richard Condie 1978. aasta animatsioon "John Law and the Mississippi Bubble" on humoorikas tõlgendus Mississippi mullist. Film esilinastus Kanadas 1979. aasta septembris ning seda müüdi ka rahvusvaheliselt. Film sai Tampere filmifestivalil auhinna.
Võrded
Võrded on omadussõna võrdlusastmed.
Eristatakse kolme võrret: algvõrre, keskvõrre, ülivõrre (positiiv/komparatiiv/superlatiiv). Näide: kerge, kergem, kergeim (ehk kõige kergem).
Slacki jõgi
Slack ([slak], pikardi: [s̟laːk]) on 22 km pikk rannikujõgi Pas-de-Calais' departemangus, Põhja-Prantsusmaal.
See algab Hermelinghenis Binôt' mäelt, voolab läbi Rinxenti, Marquise'i, Beuvrequeni, Slacki (küla Ambleteuse'i lähedal) ja suubub Ambleteuse'is Fort Mahoni juures La Manche'i.
thumbnail|left|Slack ja [[Fort Mahon]]
Scurry maakond
Scurry maakond (Scurry County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Snyder.
Maakond moodustati 1876. aastal.
Nová Paka
Asulat on esmamainitud 1357. aastal.
Nová Pakas on sündinud tšehhi skulptor Bohumil Kafka (1878–1942).
Väino Kaldma
Väino Kaldma (27. aprill 1923 Põlva kihelkond – 5. juuli 1983 Sault Ste Maries, Ontario, Kanada) oli eesti vaimulik.
Lõpetas 1941. aastal Võrumaa Rahvahariduse Seltsi ühisgümnaasiumi. Võttis Teisest maailmasõjast osa rindesõdurina ning oli sõjavangina Siberis, kust pääses pärast sõja lõppu Saksamaale, elades algul lindpriina ja hiljem eestlaste keskel Kasseli põgenikelaagris, kust siirdus Belgia söekaevandusse. Immigreerus 1952. aastal Kanadasse, kus töötas metsa-, kaevandus- ja terasetööstuses.
Ordineeriti (koos Albert Roostiga) diakonõpetajaks 20. juunil 1982 Toronto Vana-Andrese kirikus piiskop Karl Raudsepa poolt. Assisteerisid prof. Arthur Võõbus, dr. Gilbert Sharf, praost Andres Taul ja õpetaja Udo Petersoo.
Väino Kaldma määrati teenima Sudbury kogudust ja hooldama Sault Ste. Marie kogudust. 5. juulil 1983 ta suri.
Shackelfordi maakond
Shackelfordi maakond (Shackelford County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Albany.
Maakond moodustati 1858. aastal.
Linnupaelad
Linnupaelad on silmuspüünised, millega püüti linde. Linnupaelad koosnesid lauatükist, millele kinnitati vahatatud paelast, jõhvist või pehmest traadist silmused. Lauatükk oli kinnitatud väikese looga või allapainutatud puuladva külge. Lauatüki peale olid pandud viljaterad või marjad.
Radkersburgi ringkond
Radkersburgi ringkond oli ringkond Austrias Steiermargi liidumaal. 1. jaanuaril 2013 liideti Radkersburg Feldbachi ringkonnaga, et moodustada uus Kagu-Steiermargi ringkond.
Lagedi mõis
Lagedi mõis (saksa keeles Laakt, Holsteinsruh ) oli rüütlimõis Jüri kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Jõelähtme valda.
Mõisat mainiti esimest korda 1397.
Mõis on mitu korda olnud ka riigimõis.
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Rudolf von Harpe.
Marylandi Ülikool
Marylandi Ülikool (inglise keeles University of Maryland, College Park) on ülikool Ameerika Ühendriikides Marylandi osariigis College Parki linnas, Washingtoni piirist 6,4 km kaugusel.
Ülikool asutati 1856. aastal.
Tänapäeval õpib ülikoolis umbes 38 140 üliõpilast ja töötab 4509 inimest.
Vassili Surikov
Vassili Ivanovitš Surikov (vene Василий Иванович Суриков; 24. jaanuar (12. jaanuar vkj) 1848 Krasnojarsk – 19. märts 1916 Moskva) oli vene maalikunstnik.
Elukäik
Vassili Surikov sündis 24. jaanuaril 1848 Krasnojarskis. Tema perekond pärines kasakate hulgast.
Surikov hakkas joonistamisega tegelema juba varakult. Aastail 1869–1875 õppis ta Peterburi Kunstide Akadeemias Pavel Tšistjakovi käe all. Akadeemias õppimise ajal pälvis ta neli hõbemedalit ja sai oma tööde eest mitu rahalist preemiat.
Aastal 1877 asus Surikov elama Moskvasse ning järgmise aasta alguses abiellus ta Jelizaveta Šariga. Sellest abielust sündis kaks tütart.
Aastal 1881 sai Vassili Surikovist peredvižnikute liige.
Looming
Tema tuntumad teoseid on ajaloolised maalid "Bojaaritar Morozova" ja "Streletside hukkamine".
Bernhard Gottlieb Hehn
Algõpetuse sai ta koduõpetaja käe all. Aastal 1794 lõpetas ta Tallinna toomkooli. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 30. aprillil 1796) Jena ülikoolis. Ordineeriti 18. detsembril/30. detsembril 1800 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1800–1801 Rannu Püha Martini koguduse õpetaja. Aastatel 1801–1849 oli ta Otepää Maarja koguduse õpetaja. Jäi 23. juunil/4. juulil 1849 emerituuri. Emerituuris olles elas Tartus.
Isiklikku
Nii tema isa Johann Martin Hehn kui ka ta vend Gustav Heinrich Hehn olid Otepää Maarja koguduse õpetajad. Bernhard Gottlieb Hehn oli kaks korda abielus. Esimest korda abiellus ta 4. mail/16. mail 1805 Tori koguduse õpetaja Paul Johann Körberi tütre Helenega. Pärast Helene surma (aastal 1806) abiellus ta 22. juulil/3. augustil 1807 Helene õe Karolinega. Tema abikaasade vend Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja.
Schwarzau im Schwarzautal
Schwarzau im Schwarzautal oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Kagu-Steiermargi ringkonnas. 2015. aasta vallareformist saati on see Schwarzautali valla osa Leibnitzi ringkonnas.
thumb|Vaade Schwarzaule
Beugin
pisi|Beugini vallamaja
Beugin (lääneflaami: Belgin) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 13 km Béthune'ist edelas ja 48 km Lille'ist edelas, maantee D86 ääres.
pisi|tühi|
Alatskivi kogudus
pisi|Alatskivi kirik EELK Alatskivi kogudus on luterlik kogudus Alatskivil.
Kogudus kuulub Tartu praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Raigo Ojamets. Juhatuse esimees on Kalle Reinthal.
Maidan
Maidan (ka maydan, midan, meydan või majdan) on araabia keelest pärinev ning ka urdu, pärsia, türgi, armeenia, gruusia ja ukraina keeles kasutatav sõna, mis tähendab väljakut. See võib viidata paljudele paikadele jms.
José María Guerrero
José María Guerrero de Arcos y Molina (1799 León – 1853 Nicaragua) oli Nicaragua poliitik ja advokaat, aastal 1839 Hondurase presidendi kohusetäitja ja aastail 1847–1849 Nicaragua ülemdirektor.
José María Guerrero sündis aastal 1799 Leónis. Tema isa oli Pastor Guerrero y Arcos Ángulo, ema aga Dionicia Molina y Poveda. Teised lapsed nende peres olid José de la Cruz, Bernabela ja Justo Pastor.
José María oli kaks korda abielus. Abielust esimese naise Juana Cascoga sündisid lapsed José Leocadio, Paula ja Manuela del Carmen Guerrero de Arcos y Casco. Tema teine abikaasa oli Esmeralda Guerrero de Arcos ning sellest abielust sündisid Máximino, Esmeralda, Valeria, José de la Luz, José Valentín ja Miguel Gerónimo Guerrero de Arcos.
Aastal 1839 tungisid Nicaragua ja Hondurase ühendatud väed El Salvadori, mis oli Kesk-Ameerika ühendatud riigi pooldajate tugipunktiks. Sissetung lõppes aga lüüasaamisega ja võidukate Salvadori vägede pealetungi tõttu astus Hondurase president Juan Francisco de Molina ametist tagasi. Faktiliselt kujunes kõrgeimaks võimuks riigis ministrite nõukogu, mille liige oli ka José María Guerrero. Mõnda aega olid riigipea kohusetäitjateks Felipe Neri Medina ja Juan José Alvarado, seejärel sai presidendi kohusetäitjaks Guerrero.
Kui José León Sandoval riigipea kohustest lahkus, kandideeris Guerrero uueks Nicaragua riigipeaks. Tal ei õnnestunud aga parlamendis saada konstitutsioonis nõutavat 2/3 häälteenamust ja nii määras parlament riigipea kohusetäitjaks Miguel Ramón Moralesi. 6. aprillil saavutas Guerrero siiski nõutava häältehulga ja astus ise ametisse.
Novembris 1847 otsis Guerrera USA abi, lepitamaks Nicaragua ja Suurbritannia vahel puhkenud tülisid. 20. jaanuaril 1848 sisenesid aga Briti laevad San Juani jõkke ja jõudsid Nicaragua järveni, ähvardades oma kontrolli alla võtta terve maa. Kuubal toimunud läbirääkimistel õnnestus Guerreral tagada riigi sõltumatus, ent riigi idarannik jäi Suurbritannia kontrolli alla ja kujunes Moskiitoranniku nime kandvaks Briti protektoraadiks.
Aastal 1849 loobus Guerrero tervislikel põhjustel oma ametist.
Kożuchów
Kożuchów (saksa Freystadt in Schlesien) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Nowa Sóli maakonnas, Kożuchówi valla halduskeskus. Kożuchów asub Nowa Sólist umbes 10 km edelas.
Asulat on esmamainitud 1125. aastal, linnaõigused sai 1273. aastal. Teises maailmasõjas hävis 65% linnast. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Kirjanduslinn
Kirjanduslinnade programm on osa UNESCO loomelinnade võrgustikust, mis rajati 2004. aastal.
Võrgustik sai alguse UNESCO ülemaailmse kultuurilise mitmekesisuse liidu algatusest (Global Alliance for Cultural Diversity initiative), mis loodi 2002. aastal. Selle eesmärk on "edendada linnade sotsiaalset, majanduslikku ja kultuurilist arengut nii arenenud kui ka arengumaades." Võrgustiku linnad edendavad kohalikku loometegevust ja juhinduvad UNESCO eesmärgist toetada kultuurilist mitmekesisust.
Loomelinnade tähtis aspekt on avaliku ja erasektori partnerluse (public/private partnership, PPP) toetamine, eriti julgustades väikeettevõtete ettevõtlikkust ja loomepotentsiaali. Kirjandus on vaid üks loomelinnade kategooria; teised on muusika, film, meedia, gastronoomia, käsitöö ja rahvakunst ning disain.
Kirjanduslinnade kriteeriumid
Et saada UNESCO kirjanduslinnaks, peab linn vastama reale tingimustele. Kokkuvõttes on need järgmised:
Gaur
Gaur ehk india piison (Bos gaurus) on veislaste sugukonda veise perekonda kuuluv imetaja.
Ta on maailma suurim sõraline, õlakõrgusega üle kahe meetri. Gaur elutseb Lõuna- ja Kagu-Aasia vihmametsades.
Gaur on esindatud ka Tallinna Loomaaia kollektsioonis.
Suur vesi
"Suur vesi" (makedoonia keeles "Големата вода" Golemata voda) on režissöör Ivo Trajkovi 2004. aastal loodud Makedoonia mängufilm.
Filmi võtted toimusid Makedoonias, peamiselt Bitolas, Prespas ja Skopjes.
15. jaanuaril 2005 pääses “Suur vesi“ parima võõrkeelse mängufilmi kategoorias kandideerima Ameerika Ühendriikide filmiauhinnale Oscar.
Sisu
Filmi keskpunktis on pensionär, endine kommunist ja kogenud poliitik Lem Nikodinoski (keda näitleb Sašo Kekenovski), kelle lapsepõlv möödub sõjajärgses Jugoslaavias. Filmi keskne teema on elu lastekodus pärast Teist maailmasõda sotsialistlikus Makedoonias, mis tol ajal kuulus föderatiivse Jugoslaavia koosseisu. Tingimuste poolest lastekoloonia või erilaagriga  võrreldud lastekodusse tuuakse 1945. aasta suvel sõjas orvuks jäänud lapsed, nende hulgas põllul kinni võetud Lem. Nad on nüüd vaenlaste, rikaste, reeturite ja kollaborantide võsukesed, lapsed, keda keegi ei taha. Film räägib kokkupõrkest traditsioonidega seotud vana maailma ning seltsimeeste, stalinliku propaganda ja ateistliku uue maailma vahel keerulise saatusega laste kasvatamisel. Näeme sündmusi läbi väikese poisi silmade selle hetkeni, mil ta lahkub lastekodust ning alustab  sotsialistlikku tööd ja võitlust Belgradis.
Marshalli maakond (Minnesota)
Marshalli maakond (Marshall County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Warren.
Ajalugu
Maakond moodustati 1879. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 9439.
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften on aastatel 1929−1944 Görlitzis üllitatud genealoogiline ülevaateteos (käsiraamat), mis käsitleb Eestimaa, Kuramaa, Liivimaa ja Saaremaa rüütelkonda immatrikuleeritud suguvõsasid. Käsiraamatu traditsiooni jätkab alates 2011. aastast väljaantav Genealogisches Handbuch der Baltischen Ritterschaften (Neue Folge).
Autorid
Käsiraamatu koostamisel tegid kaastööd mitmed autorid. Liivimaa rüütelkonna osa valmis Astaf von Transehe-Rosenecki (1865−1946) juhtimisel. Eestimaa rüütelkonna köited koostas vabahärra Otto Magnus von Stackelberg (1867−1947). Kuramaa rüütelkonda puudutav osa põhineb Oskar Stavenhageni (1850−1930), parun Wedig von der Osten-Sackeni ja Heinrich von zur Mühleni tööl. Saaremaa käsiraamatu koostas Saaremaa Üldkasuliku Ühingu tellimusel Nikolai von Essen (1885−1945).
Struktuur
Suguvõsad on teoses jaotatud rüütelkondadesse kuulumise alusel. Sellest tingituna võib ühe ja sama suguvõsa leida teose mitmest osast; reeglina käsitletakse neid liine, mis kuulusid konkreetsesse rüütelkonda. Käsiraamatut anti välja osadena, kuid hiljem koondati köidetesse. Saaremaa osa koosneb ühest, Kuramaa ja Liivimaa kahest ja Eestimaa kolmest köitest. Kuramaa ja Liivimaa osa jäi pooleli.
Käsitletud suguvõsad
Täht sulgudes suguvõsa järel viitab rüütelkonnale (E − Eestimaa, K − Kuramaa, L − Liivimaa, S − Saaremaa), rooma number köitele.
Öösel
"Öösel" on 1931. aastal valminud Eesti mängufilm.
Film jutustab talurahvarahutuste mahasurumisest ja karistussalkade kuritegudest 1905. aasta revolutsiooni ajal Eestis. Tummfilm koosneb üksikepisoodidest, mida ühendab vaid 1905. aasta sündmuste teema. Lähemalt pole hävinud filmi sisust midagi teada.
Film pole säilinud.
Wolfsberg im Schwarzautal
Wolfsberg im Schwarzautal oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas. 2015. aasta vallareformist saati on see Schwarzautali valla osa.
thumb|Wolfsbergi kirik
Ambleteuse
pisi|[[Sébastien Le Prestre de Vauban|Vaubani Fort Mahon ja Slacki jõgi Ambleteuse'is]]
pisi|tühi|
Ajalugu
Ambleteuse sai alguse mõnest hütist koosneva asundusena luidete vahel, millest omal ajal andsid naabrid Audresselles'ist selle elanikele pilkava nimetuse "carcahuttes" (vanadest paadikeredest valmistatud hütid). Selle olemasolu põhjus on seotud erinevate sissetungijate ajutiste vajadustega vallutada inimesi mõlemal pool La Manche'i. Ambleteuse on üks kandidaatidest sadamale, kust Julius Caesar 54. aastal eKr sissetungiks Suurbritanniasse teele asus, kuigi Boulogne-sur-Mer on tavaliselt aktsepteeritud koht.
Ambleteuse'i nime päritolu on endiselt ebakindel. Mõned teadlased väidavad, et sellel on keldi päritolu (Ambleat), kuid see ei välista etümoloogiat "Hamel Thuys", mille said saksid 6. sajandil, kuna ka nemad kasutasid sadamat Suurbritannia saarele rändamisel.
Inglise Henry VIII lasi siia 1546. aastal kaks kindlust ehitada, et säilitada võimudemonstratsioon Prantsuse kuningate suhtes. Ambleteuse valiti alternatiivseks sadamaks ja seda kutsuti 'Newhaven'. Teist kindlust Gris-Nezi neemel kutsuti 'Blackness'. Prantsuse Henri II väed vallutasid need lõpuks 1549. aastal. Henri, olles tapnud kõik inglise vangid, leidis seejärel kindlusest kivisöevaru. See oli esimene kord, kui selle kasutamist kontinendil märgati.
17. sajandi lõpus ehitas Vauban Slacki jõe suudmesse Fort Mahoni. See on ainus tollest ajastust pärit rannikukindlus, mis on Prantsusmaal säilinud tänu taastamisele, mida propageerisid dr. Méraut ja geoloog Monsieur Destombe, kes lõid 1960. aastal koos "Ambleteuse'i Fordi sõprade ühingu".
Napoleon muutis Slacki estuaari, et luua sadam, kust ta kavatses 1805. aastal Inglismaale tungida. Sadama vundamendid on näha tänaseni.
19. sajandi lõpus sai Ambleteuse'ist Lille'i ja Pariisi elanike jaoks populaarne puhkusepaik. Keskklass oli hakanud huvi tundma meres suplemise ja jahipidamise, laskmise ja kalapüügi vastu. Kodanliku elu õhkkonna täiendamiseks ehitati lahte austripeenrad.
Teise maailmasõja ajal langes piirkond Saksa sõjaväe okupatsiooni alla. Ümbruskonda oli ehitatud koonduslaager. Aastatel 1941-1943 paigaldasid Organisation Todt Saksa insenerid Atlandi valli kallal töötades kindlusesse suurtükiväe jaoks punkrid. Jõe lahte ehitasid nad ka oru üleujutamiseks lüüsid, et vältida liitlaste dessanti.
Vaatamisväärsused
250px|thumb|[[Slack (jõgi)|Slacki estuaar]]
FLOPS
pisi|Maailma kõige võimsama superarvuti FLOPs mõõde vastavalt aastale Ujukomatehete arv sekundis (inglise floating point operations per second, lühend FLOPs) on mõõtühik, mida kasutatakse andmetöötluses näitamaks numbriliselt, kui palju aritmeetilisi tehteid ujukomaarvudega suudab tuum, mikroprotsessor või süsteem sekundis teostada. Seda ühikut kasutatakse tihti kõrgjõudlusega andmetöötluses (inglise high-performance computing, lühend HPC) hindamaks süsteemi teoreetilist maksimaalset jõudlust teadusarvutuslikes rakendustes.
Mõõte arvutamine
Tavaliselt on mikroprotsessori FLOPs arvutatud järgneva valemiga:
Mitme tuumaliste ja mitme pesaliste arhitektuuride tulekuga on valemisse juurde arvestatud ka paralleelarvutuste võimekus:
ja süsteemi jaoks:
Tänapäeva mikroprotsessorid rakendavad paralleelarvutuste teostamiseks lisaks veel käsustiku laiendusi, mis lubavad ühes käsus teostada rohkem, kui ühe ujukomaarvutuse. Näiteks x86 arhitektuuri AVX (inglise Advanced Vector Extensions) ja ARM arhitektuuri SVE (inglise Scalable Vector Extension) laiendused. Võttes arvesse käsustiku laiendused saab ühe tuuma jaoks avaldada sellise valemi:
Västra tänav
Västra tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Västra tänav sai nime 23. veebruaril 2000. Tänav on saanud nime kalastusvahendi västra järgi (västar on ahingu sünonüüm).
FLOPS
Mõõte arvutamine
Laiendades valemi terve süsteemi jaoks :
HPC süsteemi FLOPs mõõte arvutamise jaoks on Dr. Mark R. Fernandez välja pakkunud sellise valemi, kus sektsioon sisaldab ühte või rohkem sõlme, sõlm sisaldab ühte või rohkem pesa, ühes pesas on üks protsessor ja protsessoris on üks või rohkem tuuma. Siinjuures sektsioonid on need, millest HPC süsteem koosneb :
Kusjuures sisestades taktsageduse gigahertsides on valemi tulemuseks GigaFLOPS ja megahertsides MegaFLOPS.
Anna kogudus
EELK Anna kogudus on luterlik kogudus Anna külas Järva maakonnas Paide linnas. pisi|[[Anna kirik]] Kogudus kuulub EELK Järva praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Teet Hanschmidt, organist Siret Heinaste. Juhatuse esimees on Tiiu Agasild.
Jumalateenistused on kuu esimesel ja kolmandal pühapäeval algusega kell 14.00 Anna kirikus.
Õpetajad
Vt. Anna koguduse vaimulikud
FLOPS
Ujukoma arvude esitus
Need bitid moodustavad ujukoma arvu järgneva seosega:
kus v on esitatav number, S on märgi biti väärtus, M on mantissi väärtus ja E on eksponendi väärtus. Poole täpsusega ja kahekordse täpsusega arvudes on bitid jaotatud samamoodi kolme gruppi, erinevad vaid mantissi ja eksponendi jaoks eraldatud bitide arv. Kahekordse täpsusega arvus on mantissi jaoks eraldatud 52 bitti ja eksponendi jaoks 11 bitti, poole täpsusega arvus vastavalt 10 bitti ja 5 bitti. Kõigis kolmes formaadis esitatavate arvude suuruse ulatus ja täpsus on toodud alljärgnevas tabelis.
Meštšera keel
Meštšera keel on väljasurnud uurali keel, mida rääkisid meštšeralased.
Meštšera keele kohta on vähe teada. Kaks 15. sajandi leetopissi kinnitavad, et meštšeralastel oli "oma keel", mille elemendid on oletatavalt säilinud mõnedes kohanimedes. Tavaliselt on eeldatud, et meštšera keel oli uurali või soome-ugri keel. Mõni keeleteadlane on selle täpsemalt liigitanud soome-volga keelte või veel konkreetsemalt mordva keelte hulka.
Pauli Rahkonen on püüdnud keele klassifitseerimise probleemi lahendada uurides kohanimesid piirkonnas, kus varaste kirjalike allikate teatel meštšeralased elasid, kus esinevad meštsera-etnonüümist tuletatud kohanimed ja kus arheoloogide arvates asus omanäolise arheoloogilise kultuuriga Meštšera-nimeline ala. Tema hinnangul pidi see piirkond jääma ennekõike Okaa jõe vasakkaldale. Rahkonen võrdles selle territooriumi kohanimesid naabruses asuvate erinevate soome-ugri keelte ja neist pärit kohanimedega. Ta pidas oma analüüsi põhjal võimalikuks rekonstrueerida mitmeid meštšerakeelseid sõnu (vil "ülem-, ülemine", ul "alam-, alumine", un "suur", ič "väike") ja teha järelduse, et meštšera keel kuulus permi keelte hulka.
Ante Aikio on seda nimetanud "spekulatiivseks teooriaks". Vladimir Napolskihh hinnangul on Rahkonen eksinud, kui ta paigutas Meštšera piirkonna Okaa vasakkaldale. Tema väitel asub seal küll tänapäeval Meštšora madalikuks kutsutud ala, kuid kuni 19. sajandini nimetati nõnda hoopis Okaa paremkallast kuni Sura jõeni. Rahkoneni järeldust meštšera keele kuulumisest permi keelte hulka on ta iseloomustanud kui "diletantlikku fantaasiat".
Aleksei Markovi hinnangul säilis meštšera keel alates 12.–13. sajandist vaid kohaliku lihtrahva seas ning kadus lõplikult umbes 16. sajandil.
Tänapäeval kannab lähedast nime meštšeeri tatari murre, mis kuulub turgi keelte hulka. Meštšeeri tatari keelt arvatakse pärinevat meštšeralastelt, kes võtsid tatarlastelt üle sunniitliku islami ja keele.
Shelby maakond (Texas)
Shelby maakond (Shelby County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Center.
Maakond moodustati 1836. aastal.
Piotr Zieliński
Piotr Sebastian Zieliński (sündinud 20. mail 1994 Ząbkowice Śląskies) on Poola jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Napoli ja Poola jalgpallikoondises.
2011. aastal liitus ta Itaalia klubiga Udinese, mille meeskonnas debüteeris ta 2012. aasta novembris Itaalia kõrgliigas. Aastatel 2014–2016 mängis ta laenul Itaalia kõrgliiga klubis Empoli.
2016. aasta augustis siirdus ta umbes 16 miljoni euro eest Napoli. 2020. aastal võitis ta Napoliga Itaalia karikavõistlused. 2020. aasta augustis pikendas ta klubiga lepingut nelja aasta võrra.
Poola jalgpallikoondises tegi Zieliński debüüdi 4. juunil 2013 sõprusmängus Liechtensteini vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 14. augustil sõprusmängus Taani vastu. Ta on kuulunud Poola koondisse kahtedel Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Rein Siimu Taiji Kool
Rein Siimu Taiji Kool (ametlikult: Taiji Selts MTÜ) on Tallinnas, Pärnus, Väänas jm Eestis tegutsev Rein Siimu õpilaste poolt rajatud taiji ja tao õpetamise ning populariseerimisega tegelev mittetulundusühing.
Orina
Orina on paik Järva maakonnas Järva vallas Jalalõpe küla ja Järva-Jaani alevi alal.
1564 on talu silmas pidades mainitud fraasi Peter Orgenka. 1615 on küla silmas pidades mainitud kohanime Organoo. 1647 on mainitud kohanime Orringa ja 1732 Orrina.
Pärast mõisaaega eksisteeris Orina asundus, mis likvideeriti 1977.
Tihomir Orešković
Tihomir Orešković (sündinud 1. jaanuaril 1966 Zagrebis) on Horvaatia poliitik. Ta oli 22. jaanuarist kuni 19. oktoobrini 2016 Horvaatia peaminister.
Ta sündis Zagrebis, kuid pool aastat pärast tema sündi rändas ta koos vanematega Kanadasse. Ta kasvas üles Ontario provintsis Hamiltonis. Orešković õppis McMasteri Ülikoolis keemiat (lõpetades keemiaalased õpingud 1989. aastal). 1991. aastal lõpetas ta ülikooli magistrikraadiga ärijuhtimises.
Aastast 1992 oli ta seotud farmaatsiatööstusega.
Isiklikku
Ta on abielus, peres on kaks tütart ja kaks poega.
Kontserdikoht
Kontserdikoht ehk kontserdipaik (inglise keeles concert venue) on mistahes sise- või väliruum, mida kasutatakse kontserdi või muusikaetenduse läbiviimiseks.
Kontserdikoht võib olla erineva suuruse ja asukohaga, alates mõnd kuulajat mahutavast muusikakohvikust või -salongist kuni hiiglasliku muusikateatri, kontserdisaali või isegi staadionini.
Tavaliselt on eri tüüpi kontserdikohtades spetsialiseerutud eri muusikažanritele. Näiteks ooperimajades ja kontserdisaalides korraldatakse tavaliselt klassikalise muusika kontserte ja etendusi, samas kui lokaalid, ööklubid ja diskoteegid pakuvad muusikat rokist kantri ja popini.
Kontserdikohad võivad olla statsionaarsed või ajutised. Näiteks suurte vabaõhufestivalide jaoks ehitatakse tihti ajutine lava ja publikutribüünid. Muusikale lisaks võivad suurte festivalide aladel toimuda ka muid tegevusi, nagu vaatamisväärsuste külastamine ja toitlustamine.
Kontserdikohas ei pruugi tingimata toimuda muusika elav esitamine. Näiteks diskoteegis ja ööklubis mängitakse salvestatud muusikat helivõimendussüsteemi kaudu fonogrammilt.
Super Duper
"Super Duper" on Kyle'i neljas mixtape. See on allalaaditav muusikafail.
Kontserdikoht
Kontserdikoha tüübist sõltuvalt võib sellel olla erinev lahtioleku aeg, muusikaesituste pikkus, samuti muusika esitamiseks vajalik tehniline varustus.
Kontserdikohas põhitegevuseks võivad olla hoopis jumalateenistused, teatri- või tsirkusetendused, kinoseansid, kooli õppetöö, harrastustegevus, sportimine või seltskondlikud ettevõtmised nagu näiteks perekondliku tähtpäevade tähistamine või peod.
Raivo Trass
Ta lõpetas aastal 1964 Tallinna 39. Keskkooli ja aastal 1968 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri III lennu.
Teatritöö
Trassi viimasteks lavastusteks jäid „Tasa, vaikselt sõudvad pilved…“ Kuressaare Linnateatris (2019), „Keisri usk“ Luunja kultuuri- ja vabaajakeskuses (2020) ning 4. juunil 2022 Pikavere vanas vallamajas esietendunud „Ai, velled“. Näitlejana astus Raivo Trass viimati üles Tagasitulijana lavastuses „Tagasitulek isa juurde“ Tallinna Linnateatris (2015, mängis osa alates 2017) ja McLeavyna lavastuses „Röövsaak“ Kuressaare Teatris (2019).
Lars Norén
pisi|Lars Norén Lars Norén (õieti Lars Göran Ingemar Norén; 9. mai 1944 Stockholm – 26. jaanuar 2021 Stockholm) oli rootsi näitekirjanik, luuletaja ja teatrilavastaja.
Lars Norén debüteeris luuletajana 1960. aastatel. 1970. aastail sai temast nii näitekirjanik kui ka lavastaja. Aastail 1999–2007 töötas Kuninglikus Draamateatris, oli Riksteatri juht. Aastail 2009–2011 oli ta Göteborgi Folkteatri juht.
Lavastajana tõi ta teiste seas lavale Aischylose, Tšehhovi, Ibseni ja Shakespeare'i teoseid.
Eesti keeles on tema teostest ilmunud "Öö on päeva ema. Vaikne muusika" (2004, sarjas "Loomingu Raamatukogu", tõlkinud Ülev Aaloe).
Lars Norén oli kolm korda abielus. Tema kolmas abikaasa oli näitleja Annika Hallin. Abielu kestis 2007–2013 ja sellest sündis laps. Esimesest abielust oli tal samuti laps.
Norén suri koroona (COVID-19) põhjustatud tüsistustesse 26. jaanuaril 2021, olles 76-aastane.
Saksamaa rahvuslill
Saksamaa rahvuslill on rukkilill.
Vanasti oli Saksamaal vallalistel kombeks rukkilille nööpaugus kanda.
Ringi ümber tütre
Film pole säilinud.
Dosaator
Dosaator on seadis vedelate, pulberjate vms ainete täpseks mõõtmiseks ja kindlas koguses väljastamiseks.
Dosaatoreid saab liigitada mitmeti, nt töötamispõhimõtte järgi mass- ja mahtdosaatorid; tööorgani kuju järgi lint-, rull-, anum, tigu-, silinder- ja taldrikdosaatoreid; talitluse järgi tsüklisi ja pidevtoimega dosaatoreid ning juhtimisviisi järgi käsitsi- ja automaatjuhtimisega dosaatoreid.
London Coliseum
pisi|[[Londonis Westminster's asuv London Coliseum]]
London Coliseum, tuntud ka kui Coliseum Theatre on teater Londonis Westminster's. Algselt kandis varieteeteatrina nime London Coliseum Theatre of Varieties.
Teatri projekteeris arhitekt Frank Matcham. Teater avati 1904. aastal.
1968. aastal sai London Coliseum koduteatriks Sadler Wells Operale (1974. aastast Inglise Rahvusooper).
Teatri vaatesaalis on 2359 istekohta.
Anseküla Maarja kogudus
Anseküla Maarja kogudus on luterlik kogudus Salmel.
Kogudus kuulub EELK Saarte praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Anu Konks, organist Malle Veske. Juhatuse esimees on Tõnu Veldre, aseesimees Olavi Oeselg. Eestseisusse kuuluvad veel Naima Järveots ja Anne Oeselg.
Jumalateenistused toimuvad suvekuudel igal pühapäeval algusega kell 13.00 Salme uues kirikumajas. Sügisest kevadeni toimuvad jumalateenistused üle nädala pühapäeviti. Suurematel kirikupühadel toimuvad jumalateenistused ka Tiirimetsa palvemajas.
Anseküla kirik hävis 1944. aastal.
Viige tänav
thumb|Viige tänav
Viige tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Viige tänav sai nime 19. aprillil 2000. Tänav on saanud nime Viige talu järgi.
Breitenfeld am Tannenriegel
Breitenfeld am Tannenriegel oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas. 2015. aasta vallareformist saati on see Schwarzautali valla osa.
thumb|Vaade Breitenfeldile
Smithi maakond (Texas)
Smithi maakond (Smith County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Tyler.
Maakond moodustati 1846. aastal.
Veerise tänav
Veerise tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Veerise tänav sai nime 7. detsembril 2005.
Martini maakond (Minnesota)
Martini maakond (Martin County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Fairmont.
Ajalugu
Maakond moodustati 1857. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 20 840.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Bambara keel
pisi|Bambara keele kõnelejad Bambara keel (varem eesti keeles bambara murre; bambara keeles bamanankan) on mande keelte hulka kuuluv keel, mida kõneldakse põhiliselt Malis, samuti Burkina Fasos, Senegalis, Elevandiluurannikul, Gambias, Guineas, Sierra Leones ja Ghanas.
Malis räägib 4 miljonit inimest bambara keelt emakeelena, kõnelejaskond kasvab. Keel levib tänu suulisele pärimusele. Ligikaudu 80% Mali rahvastikust kõneleb mõnd bambara murret. Kõikides riikides kokku on bambara keele kõnelejaid 4 072 040.
Keele struktuuri andmed
Bambara keeles on seitse vokaali: a, e, ɛ, i, o, ɔ ja u. Vokaalid on kas pikad või lühikesed, vokaali pikkus määrab ära sõna tähenduse. Vokaalide puhul võib esineda ka nasalisatsiooni (ninahäälik).
/ε/ = e /ɔ/ = o
/ʃ/ = sh /tʃ/ = ch  /dʒ/ = j /ɲ/ = n /ŋ/ = ng  /j/ = y
Bambara keel on toonikeel, mis sisaldab kaht põhitooni: kõrge toon (´) ja madal toon (`). Näited: bá ‘ema’ ja bà ‘kits’. Need toonid võivad esineda koos, nt kúlúkùtù ‘pall’.
Bambara keele grammatiline struktuur on üsna lihtne. Paljusid grammatilisi suhteid märgitakse sufiksi või eessõnade abil, mis järgnevad verbile: väljendavad kohta, omamist.
Bambara nimisõnadel on järgmised tunnused: Bambara tegusõnadel on järgmised tunnused: Sõnajärg bambara keeles on SOV ehk subjekt-objekt-verb.
Keelenäited
Allpool on ära toodud tavalisemad sõnad/väljendid bambara keeles:
Vabandage mind – ya fa n ma
Balti Täht
Balti Täht (inglise keeles Baltic Star) on autasu, mis antakse rahvusvahelise teatrifestivali "Balti maja" raames inimlike suhete arendamise ja tugevdamise eest Läänemere regiooni riikide vahel.
Bambara keel
Keelenäited
Tere tulemast – i ni chè
Balti Täht
Autasu asutasid Venemaa Föderatsiooni Kultuuriministeerium, Peterburi kultuurikomitee, Venemaa Föderatsiooni Teatritöötajate Liit, Peterburi Elanike Maailmaklubi ja Venemaa Rahvusliku Au Keskus.
Bambara keel
Keelenäited
Ei – ayi
Balti Täht
Balti Täht asutati 2004. aastal, et tunnustada Läänemere maade kultuuri- ja kunstiringkondade esindajaid, ühiskonnategelasi, poliitikuid ja majandusinimesi, kes on andnud suure panuse humanitaarsidemete ja -koostöö arendamisse Läänemere regioonis.
Bambara keel
Keelenäited
Ema – bá
Isa – fá
Ma oskan natuke bambara keelt – N bɛ bamanankan mɛn dɔɔni-dɔɔni
Kas sa ei lähegi sööma? – I tɛna dumuni ke wa?
Arvsõnad
1 – kelen
2 – fila
3 – saba
4 – naani
5 – duuru
6 – wòoro
7 – wolonfla
8 – segi
9 – kòno ntò
Muud huvitavat
Mali artistid Oumou Sangaré, Rokia Traoré, Ali Farka Touré, Salif Keita, Habib Koité ja pimedatest muusikutest abielupaar Amadou & Mariam esitavad oma muusikat bambara keeles. Bambarakeelset lüürikat võib leida ka Stevie Wonderi albumilt "Journey through the Secret Life of Plants".
Seetali Alpid
thumb|Seetali Alpid ja Zirbitzkogel vaadatuna loodest (Lachtalist)
Seetali Alpid (saksa: Seetaler Alpen) on 26 km pikk mäestik Austrias Lavanttali või Noriki Alpides Muri jõest lõunas Scheiflingi ja Zeltwegi vahel. Kõrgeim tipp on Zirbitzkogel (2396 m).
Topograafia
Seetali Alpidega külgnevad põhjas Murtal, idas Obdachi sadul, lõunas Klippitztörli kuru ja läänes Neumarkti sadul. Enamik mäestikust asub Austria Steiermargi liidumaal, alles Klippitztörli juures ulatub see Kärnteni liidumaale. Olulisimad tipud (põhjast lõunasse) on:
Klippitztörli kurul on suur suusakuurort. Suusatada saab ka Sabathy hüti ja Tonneri hüti lähedal.
Kõrgel mäeahelikul on mitu konarlikku kaljut, mis tõusevad metsapiirist kõrgemale.
Piirkonda läbib Eisenwurzenweg (Austria pikamaarada 08). See ulatub Zirbitzkogeli tippu.
Turism
Mäestik on populaarne mägironijate ja jalutajate seas. Lisaks on Klippitztörli kurul ja sellest põhja pool mitu suusakuurorti.
Seetaler Alpe polügoon, mida haldavad Austria relvajõud, on mäestiku põhjanõlval ja sinna pääseb Judenburgist.
McGilli Ülikool
pisi|McGilli Ülikooli kunstide hoone rajati arhitekt [[John Ostelli projekti järgi. See valmis 1843 ja on ülikoolilinnaku vanim siiani säilinud hoone]] McGilli Ülikool (inglise keeles McGill University) on ülikool Kanadas Québecis Montréalis. See on vanim ja tähtsaim ülikool Kanadas.
Ülikool sai nime šoti-kanada kaupmehe James McGilli (1744–1813) järgi, kelle pärandi abil rajati 1813. aastal McGilli kolledž, mis muudeti 1821. aastal Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuninga George IV otsusega ametlikult ülikooliks. 1821. aastat loeb ülikool ka enda sünniaastaks, kuigi akadeemiline tegevus algas alles pärast seda, kui 1829. aastal sai Montréali meditsiiniinstituudist ülikooli esimene akadeemiline üksus. 1843. aastal loodi kunstide teaduskond ning 1848. aastal õigusteaduskond.
Tänapäeval õpib seal umbes 40 000 üliõpilast. Akadeemilisi töötajaid on 1684.
Ülikooliga on olnud seotud 12 nobelisti ja arvukalt teisi väljapaistvaid inimesi.
Ülikoolilinnak asub Mount Royali juures. Teine keskus (Macdonaldi linnak) asub linnast väljas Sainte-Anne-de-Bellevues Montréali saare lõunaosas.
Nguyễn Phú Trọng
Nguyễn Phú Trọng (sündinud 14. aprillil 1944 Hanois) on Vietnami partei- ja riigitegelane.
1967. aastal lõpetas ta Hanoi Ülikooli keeleteaduse erialal. Vietnami Kommunistlikku Parteisse astus ta 19. detsembril 1967 (ametlik parteisse astumise kuupäev on 19. detsember 1968). Aastatel 1968–1973, 1976–1981 ja 1983–1996 töötas ta Vietnami Kommunistliku Partei teoreetilise ja poliitilise häälekandja ajakirja Tạp chí Cộng Sản toimetuses (sealhulgas 1991–1996 peatoimetajana). 1981. aastal suunati õppima Nõukogude Liitu NLKP Keskkomitee juures asuva Ühiskonnateaduste Akadeemia aspirantuuri Moskvas parteiehituse erialale, mille ta lõpetas 1983. aastal kaitstes ajalookandidaadi kraadi.