cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dinklage
Dinklage tööstus 1837. aastal
Wiek Dinklage, mis oli kogukonna tööstuslik keskus juba Dinklage isandate ajal, kujunes ka oluliseks piirkondlikuks kaubanduskeskuseks. Theoder Hörstmann kirjeldab Dinklaget 1837. aastal: ta loetleb 4 viinakööki (schnapps), 8 pruulikoda, 5 õliveskit, tubakavabrik, küünlavabrik, 3 viljaveskit, 21 kaupmeest ja vürtspoodnikku, samuti 223 käsitöölist, kellest 85 olid köiepunujad. Tööstusharud algasid pereettevõtetena ja koondasid täiendavaid töölisi ja said tuntuks tehastena.
Maailm ja mõnda
Teine valiksari
19. Cook, James. Reis lõunapoolusele ja ümber maailma – Eesti Riiklik Kirjastus, 1960. – 480 lk.
20. Tenzing, Norgay. Lumetiiger – Eesti Riiklik Kirjastus, 1960. – 256 lk.
21. Volovitš, Vitali. Aasta põhjapoolusel – Eesti Riiklik Kirjastus, 1960. – 256 lk.
22. Bombard, Alain. Vabatahtlik merehädaline – Eesti Riiklik Kirjastus, 1961. – 222 lk.
23. Ceram, C. W., pseud. Jumalad, hauakambrid, õpetlased – Eesti Riiklik Kirjastus, 1961. – 436 lk.
Dinklage
Mehhaniseerimine
Elanikkonna suur kasv, mille tulemusena kasvas olemasolev tööjõud, tekitas Dinklage käsitööliste mehhaniseerimise; esimesed olid kangrud. Hollandi vennad van der Wal soovisid kasutada olemasolevaid spetsialiste tööstusliku kudumis- ja trükitöö paigutamiseks Mühlenbachi lähedale (veskioja). 1837. aastal väljastati vastav ettepanek Amtile (valitsusasutus). Vaatamata mõnele protestile Vechta jurisdiktsioonist, lubati värval Mertzil Vechtast ja kalinguritootja Bremswigil Bakumist asutada ettevõtted.
Maailm ja mõnda
Teine valiksari
24. Kreps, Jevgeni. "Vitjazil" Vaikse ookeani saartele – Eesti Riiklik Kirjastus, 1961. – 184 lk.
25. Livingstone, David. Reisid Lõuna-Aafrikas – Eesti Riiklik Kirjastus, 1961. – 456 lk.
Dinklage
Mehhaniseerimine
Teine Dinklage industrialiseerimise pioneer oli sajandi teises pooles mölder ja tõllassepp Bernard Holthaus. Ta lõikas kasu põllumajanduse kasvavast moderniseerimisest. Tema masinad ja seadmed leidsid laiaulatuslikku turustamist üleriigiliselt ning viisid lõpuks põllumajandusmasinate tehase rajamiseni. See oli 19. sajandil üks suuremaid ettevõtteid terves hertsogkonnas.
Maailm ja mõnda
Teine valiksari
26. Marek, Jiří. Maa ekvaatori all – Eesti Riiklik Kirjastus, 1961. – 180 lk.
Dinklage
Väljaränne
19. sajandi keskpaigas rändasid paljud kohalikud kodanikud vaesuse vältimiseks välja, eriti Ameerika Ühendriikidesse. Dinklage väljarändajate hulgas olid eriti populaarsed osariigid Ohio, Kentucky, Kansas, Michigan, Missouri, Wisconsin ja Illinois.
Maailm ja mõnda
Teine valiksari
27. Fiedler, Arkady. Vaigust lõhnav Kanada – Tallinn : Eesti Riiklik Kirjastus, 1962. – 239 lk.
28. Lundkvist, Artur. Vulkaaniline kontinent – Tallinn : Eesti Riiklik Kirjastus, 1962. – 424 lk.
Dinklage
Esimene kohalik parlament
pisi|Loomatoidutootja Dinklages Esimene kohalik parlament loodi 1. mail 1856. Parlamendi liikmed olid Renze zu Bahlen (talunik), Többe-Schwegmann (talunik), Klöcker (talunik), Brunkenkel (talunik), Hörstmann (võõrastemajapidaja), Diers-Bünnemeyer (talunik), Böckmann (talunik), kleine ("väike") Sextro (talunik), Schulte (talunik), Hörstmann (talunik), Meyer (talunik), gr. ("suur") Bornorst (talunik), Niemann (talunik), Hugo (talunik) ja Keppel (apteeker). Johann Ostendorf juhtis parlamenti.
Maailm ja mõnda
Teine valiksari
29. Mytinger, Caroline. Mööda Korallimerd – Tallinn : Eesti Riiklik Kirjastus, 1962. – 415 lk.
30. Prževalski, Nikolai. Reisid. – Tallinn : Eesti Riiklik Kirjastus, 1962. – 575 lk.
31. Wästberg, Per. Mustas nimekirjas – Tallinn : Eesti Riiklik Kirjastus, 1962. – 295 lk.
33. Hemingway, Ernest. Aafrika haljad künkad – Eesti Riiklik Kirjastus, 1963. – 224 lk.
35. Lips, Eva. Indiaaniraamat – Eesti Riiklik Kirjastus, 1963. – 416 lk.
Lautaro Martínez
Lautaro Javier Martínez (sündinud 22. augustil 1997 Bahía Blancas) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Milano Internazionale ja Argentina jalgpallikoondises.
Maailm ja mõnda
Teine valiksari
37. Freuchen, Peter. Kütid Melville'i lahes – Eesti Riiklik Kirjastus, 1964. – 264 lk.
38. Družinin, Vladimir. Meie kvadraadis on taifuun – Eesti Riiklik Kirjastus, 1964. – 218 lk.
Lautaro Martínez
2018. aasta augustis liitus ta Milano Internazionalega, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Üleminekusumma oli arvatavalt 22,7 miljonit eurot. Esimese värava Itaalia kõrgliigas lõi ta 29. septembril 2018 mängus Cagliari vastu.
2017. aastal osales ta Argentina kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika omavanuste meistrivõistlustel. Martínez lõi turniiril viis väravat, millega jagas turniiri suurima väravaküti tiitlit. Debüüdi Argentina jalgpallikoondises tegi ta 27. märtsi 2018 sõprusmängus Hispaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. oktoobril 2018 sõprusmängus Iraagi vastu. Ta kuulus Argentina koondisse 2019. aasta Copa Américal.
Maailm ja mõnda
Kolmas valiksari
40. Semjonov-Tjan-Šanski, Pjotr. Reis Tjan-Šani 1856–1857 – Eesti Riiklik Kirjastus, 1964. 335 lk.
41. Smith, J. L. B. Kuidas avastati latimeeria – Eesti Riiklik Kirjastus, 1964. – 287 lk.
42. Tazieff, Haroun. Kraatrid tules Kohtumised saatanaga – Eesti Raamat, 1964. – 208 lk.
43. Carr, Archie. Tuulepealne tee – Eesti Raamat, 1965. – 208 lk.
44. Danielsson, Bengt. Õnnelik saar – Eesti Raamat, 1965. – 239 lk.
46. Fiedler, Arkady. Kalad laulavad Ucayalis [reisikirjeldus] – Eesti Raamat, 1965. – 212 lk.
47. Hanzelka, Jiři. Kuusirp kummuli – Eesti Raamat, 1965. – 356 lk.
48. Kreps, Jevgeni. "Vitjaz" India ookeanis – Eesti Raamat, 1965. – 287 lk.
49. Autorite kollektiiv Merevaigurannikult vulkaanidemaani – Eesti Raamat, 1965. – 276 lk.
50. Caldwell, John. Hulljulge reis [jahiga üle Vaikse ookeani] – Eesti Raamat, 1966. – 248 lk.
51. Fišš, Gennadi. Naabermaal Norras – Eesti Raamat, 1966. – 351 lk.
54. Kent, Rockwell. Salamina – Eesti Raamat, 1966. – 360 lk.
55. Lhote, Henri. Tassili freskode otsinguil – Eesti Raamat, 1966. – 168 lk.
57. Uspenski, Gerassim. Kaitsealustes põlismetsades – Eesti Raamat, 1966. – 308 lk.
Neljas valiksari
58. Bazunov, Boriss. Kolm jalga kiilu all – : Eesti Raamat, 1967. – 208 lk.
59. Klingel, Gilbert. Saar ookeanis [tõlge inglise keelest] – Eesti Raamat, 1967. – 340 lk.
60. Metelski, Georgi. Luiged lendavad põhja – Eesti Raamat, 1967. – 279 lk.
Andres Sevtšuk
Andres Sevtšuk (sündinud 1981 Tartus) on Eesti päritolu arhitekt ja linnakujundaja.
Levi (bioloogia)
pisi|Võilille levised levivad tuulega Levi ehk dissimilatsioon on koosluse pideva rindena samm-sammult laienemine.
Andres Sevtšuk
Andres Sevtšuk on töötanud arhitekti, linnakujundaja, õppejõu ja teadlasena Eestis, Prantsusmaal, USAs ja Singapuris. Ta on avaldanud artikleid linna kujundamisest ja ruumilisest analüüsist ja varem õpetanud linnaplaneerimist MIT arhitektuuri ja linnaplaneerimis osakonnas, Singapuri Tehnoloogia ja Disaini Ülikoolis. Praegu elab ja töötab ta USA-s Bostonis, õpetab Harvardi Ülikoolis Graduate School of Design linnaplaneerimist ning juhib linnauuringute laborit City Form Lab.
Lucca Tassignano lennujaam
Lucca Tassignano lennujaam on lennujaam Itaalias Toscana maakonnas Lucca provintsis, umbes 5 km kaugusel Lucca keskusest idakagus, Capannori omavalitsusüksuse Tassignano fraktsioonis.
Levi (bioloogia)
See jaguneb:
Maailm ja mõnda
Neljas valiksari
62. Plešakov, Leonid. "Zarjal" ümber maailma [reisikirjeldus] – Eesti Raamat, 1967. – 232 lk.
Levi (bioloogia)
Levimisviisid:
Lucca Tassignano lennujaam
Endise Enrico Squaglia sõjaväelennuvälja territooriumil baseerusid XXI sajandi alul ka metsatulekahjude kustutamiseks kohandatud helikopterid (sealhulgas üks Erickson Air Crane S-64 ja üks Eurocopter AS350 Écureuil).
Lennujaam on avatud iga päev (väljaarvatud teisipäev) kella 9–19.
Andres Põldmets
Andres Põldmets (enne eestistamist Andres Palkai; 23. august 1891 Pikru – 25. veebruar 1947) oli eesti vaimulik.
Maailm ja mõnda
Neljas valiksari
63. Turkin, V. Läbi Nepaali džunglite – Tallinn : Eesti Raamat, 1967. – 172 lk.
64. Vavilov, Nikolai. Viis kontinenti – Tallinn : Eesti Raamat, 1967. – 207 lk.
Andres Põldmets
Ta sündis Viljandimaal, Tarvastu vallas, Pikrul kooliõpetaja perekonnas. Ta lõpetas aastal 1915 Kuressaares gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1915–1916 ja 1921–1927 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, oli EÜS-i vilistlane. Oli aastatel 1916–1918 Esimeses maailmasõjas, võttis osa Vabadussõjast. Ordineeriti 24. juunil 1928 õpetajaks.
Ta oli aastal 1928 Tartu praostkonna vikaarõpetaja, aastatel 1928–1937 oli ta Kõpu Peetri koguduse õpetaja. Aastatel 1937–1939 oli ta Pühalepa Laurentsiuse koguduse õpetaja, aastatel 1942–1946 Karja Katariina koguduse õpetaja.
Maailm ja mõnda
Neljas valiksari
66. Cowell, Adrian. Džungli südames – Tallinn : Eesti Raamat, 1968. – 206 lk.
67. Nerlich, Günter. Ja Ganges voolab edasi reisipilte Indiast – Eesti Raamat, 1968. – 256 lk.
68. Rose, Frederick. Pärismaalased, kängurud ja reaktiivlennukid – Eesti Raamat, 1968. – 254 lk.
70. Behounek, František. Tragöödia Põhja-Jäämerel – Eesti Raamat, 1969. – 264 lk.
71. David, Kurt. Vibuküttide maal [reisikirjeldus] – Tallinn : Eesti Raamat, 1969. – 144 lk.
72 Karajev, Georgi. Peipsi järve mõistatus – Tallinn Eesti Raamat, 1969. – 192 lk.
74. Damm, Hans. Kanaka : Lõunamere inimesed – Tallinn : Eesti Raamat, 1970. – 320 lk.
75. Passetski, Vassili. Eestist pärit Arktika uurijad – Tallinn : Valgus, 1970. – 351 lk.
76. Schreider, Helen. "La Tortuga" Alaskast Tulemaale – Eesti Raamat, 1970. – 232 lk.
Viies valiksari
78. Adamson, Joy. Vabana sündinud – Tallinn : Eesti Raamat, 1971. – 126 lk.
79. Gerlach, Eva. Araabia templid liivas arheol. Seeba kuninganna jälil – Eesti Raamat, 1971. 319 lk.
81. Berg, Bengt. Viimased kotkad – Eesti Raamat, 1972. – 158 lk.
82. Chichester, Francis. Mere ja taeva üksilduses – Eesti Raamat, 1972. – 406 lk.
83. Humboldt, Alexander von. Lõuna-Ameerika rohtlates ja jõgedel – Eesti Raamat, 1972. – 256 lk.
84. Kreem, Enn. Antarktika läbi aegade / – Eesti Raamat, 1972. – 240 lk.
85. Polkehn, Klaus. Sahara kütkeis : suur kõrb aastatuhandete peeglis – Eesti Raamat, 1972. – 240 lk.
86. Chichester, Francis. Üksinda ümber maailma / – Tallinn : Eesti Raamat, 1973. – 318 lk.
87. Jefremov, Juri. Musta mere ranniku mägiradadel / – Tallinn : Eesti Raamat, 1973. – 399 lk.
88. Kokko, Yrjö. Ungelo tare [sõtkastest ja kosklast Lapimaal] – Tallinn Eesti Raamat, 1973. 208 lk.
89. Passetski, Vassili. Ühe kaardi saladus : Arktika-uurijatest – Tallinn : Eesti Raamat, 1973. 320 lk.
90. Ullrich, Ursula. Džungel tulevikuta? : – Tallinn : Eesti Raamat, 1973. – 224 lk.
91. Gavrilov, Svjatoslav. Siin on mu süda... – Tallinn : Eesti Raamat, 1974. – 173 lk.
92. Heyerdahl, Thor. Ra – Tallinn : Eesti Raamat, 1974. – 304 lk.
Kuues valiksari
93. Collier, Eric. Kolmekesi kõnnumaal – Eesti Raamat, 1977. – 256 lk.
94. Mowat, Farley. Lootusteta rahvas : [Kanada eskimotest] – Eesti Raamat, 1977. – 208 lk.
95. Stingl, Miloslav. Indiaani püramiidide saladused – Eesti Raamat, 1977. – 280 lk.
96. Grzimek, Bernhard. Serengeti ei tohi surra – Eesti Raamat, 1978. – 224 lk.
97. Kotzebue, Otto von. Reis ümber maailma aastail 1823–1826 – Eesti Raamat, 1978. 304 lk.
98. Passenjuk, Leonid. Ma kõnnin Komandorisaartel – Eesti Raamat, 1978. – 175 lk.
100. Welker, Kurt. Unustatud kontinent – Eesti Raamat, 1978. – 223 lk.
101. Krenkel, Ernst. Minu kutsung on RAEM – Eesti Raamat, 1979. – 463 lk.
102. Maavara, Vambola. Mägedest mägedeni [reisikirjeldus] – Eesti Raamat, 1979. – 351 lk.
103. McCormick, Harold W. Varjud meres haid ja raid – Eesti Raamat, 1979. – 255 lk.
104. Scotti viimne ekspeditsioon. 2. osa, – Eesti Raamat, 1979. – 285 lk.
105. Elsing, Johan-Mark. Loomaparadiis Aafrikas – Eesti Raamat, 1980. – 141 lk.
106. Murdmaa, Ivar. Ookean tulerõngas – Eesti Raamat, 1980. – 237 lk.
107. Šapošnikova, Ljudmila. Madrase minevik ja tänapäev – Eesti raamat, 1980. – 320 lk.
Hiljem ilmunud raamatud
110. Stingl, Miloslav. Hurmav Havai – Tallinn : Eesti Raamat, 1986. – 302 lk.
112. Durrell, Gerald. Loomaaed pagasis; Parem varblane pihus... – Eesti Raamat, 1988. 254, lk.
113. Lattik, Vello. Kus sa oled, Larissa? : Sahhalini päevik – Eesti Raamat, 1988. – 239 lk.
114. Heyerdahl, Thor. Fatu-Hiva : tagasi loodusesse – Tallinn : Eesti Raamat, 1989. – 238 lk.
115. Tšeban, Erna. Draakonite maal : [reisikirjeldus] – Tallinn : Eesti Raamat, 1989. – 249, lk.
116. Kulik, Sergei Fjodorovitš. Saar merede ristmikul reisid Madagaskaril – Olion, 1990. – 239 lk.
117. Roerich, Nikolai. Altai – Himaalaja – Olion, 1990. – 332, lk.
119. Stoll, Heinrich Alexander. Koobas Surnumere ääres – Tallinn : Olion, 1992. – 303 lk.
120. Vronski, Boriss. Tunguusi katastroofi lugu / – Tallinn : Olion, 1994. – 229 lk.
121. Uemura, Naomi. Silmast silma Arktikaga / – Tallinn : Olion, 1996. – 205 lk.
123. Herm, Gerhard. Foiniiklased : antiikaja purpuririik – Tallinn : Olion, 1998. – 303 lk.
124. Wirkus, Faustin. Gonave'i saare valge kuningas / – Tallinn : Olion, 1998. – 332 lk.
125. Freuchen, Peter. Minu Gröönimaa noorus / – Olion, 1999. – 276 lk.
126. Spindler, Konrad. Mees jääs : uued andmed muumia kohta Alpidest – Olion, 1999. – 308 lk.
127. Vandenberg, Philipp. Vaaraode needus – Olion, 1999. – 230 lk.
129. Blond, Georges. Vahemeri – Olion, 2001. – 265 lk.
130. Lammer, Helmut. Mustad uuringud varjatud salajased katsetused – Olion, 2001. 238 lk.
131. Lescuyer, Jean. Palverännak Jeruusalemma – Tallinn Olion, 2001. – 195 lk.
132. Zillmer, Hans-Joachim. Darwini eksitus – Tallinn : Olion, 2001. – 256 lk.
133. Vandenberg, Philipp. Priamose aare – Tallinn : Olion, 2001. – 400 lk.
Kõvermägi
Kõvermägi on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Kõvermägi uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Kürenberg (Pornuse vallas 1936. aastal). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kõvermägi Eestis alla viiel mehel ja 8 naisel.
Maailm ja mõnda
Hiljem ilmunud raamatud
135. Marriott, Edward. Metsik rand elu Nicaragua haiküttide jahimaadel – Olion, 2002. 245 lk.
136. Vandenberg, Philipp. Nofretete arheoloogiline elulookirjeldus – Olion, 2002. – 269 lk.
137. O'Farrell, Gerald. Tutanhamoni pettus muumia tegelik lugu – Olion, 2003. – 192 lk.
138. Owens, Mark. Kalahari karje – Olion, 2003. – 367 lk.
139. Payne, Katy. Hääletu kõu elevantide seltsis – Olion, 2003. – 238 lk.
140. Uhlig, Helmut. Euroopa ema kultuuri lätted Vana-Anatoolias – Olion, 2003. – 232 lk.
142. Horn, Mike. Null-laiuskraad 40 000 kilomeetrit ümber maailma – Olion, 2004. – 235 lk.
144. Tauriac, Michel. Angkôr kuulsus, häving, uuestisünd – Olion, 2004. – 207 lk.
146. Uhlig, Helmut. Tiibet salapärane maailm Hiina serval – Olion, 2004. – 232 lk.
LGBT-vaba tsoon
Niinimetatud LGBT-vaba tsoon (poola keeles: Strefa wolna od LGBT ) on Poola omavalitsuse või vojevoodkonna sejmiku deklaratsioon, millega vastav regioon kuulutatakse vabaks nn LGBT "ideoloogiast". Tegu on küll sümboolse aktiga, ent see signaliseerib LGBT-kogukonna tõrjumist ühiskonnast.
Maailm ja mõnda
Hiljem ilmunud raamatud
147. Haywood, John. Keldid : pronksiajast uusajani – Olion, 2005. – 253 lk.
148. Osmanagich, Sam. Maiade maailm – Olion, 2005. – 176 lk.
LGBT-vaba tsoon
2019. juuli seisuga on Poolas tehtud 31 erinevat LGBT-vaba tsooni deklaratsiooni, sh nelja vojevoodkonna poolt riigi kaguosas: Väike-Poola, Podkarpacie, Święty Krzyżi ja Lublini vojevoodkond.
Telescopus semiannulatus
Telescopus semiannulatus on Colubridae sugukonna maoliik.
LGBT-vaba tsoon
Piirkondade kuulutamist "vabaks" LGBT-inimestest on võrreldud judenfrei'ks kuulutamisega natsismiperioodil.
Maailm ja mõnda
Hiljem ilmunud raamatud
150. Fort, Tom. Angerjaraamat – Tallinn : Olion, 2006. – 232 lk.
151. Hendrickson, Robert. Kavalam kui inimene rottide ja inimeste sotsajalugu – Olion, 2006. 287 lk.
Telescopus semiannulatus
Alamliigid
Maoliigil Telescopus semiannulatus liigitatakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid :
LGBT-vaba tsoon
2019. aasta Poola parlamendivalimiste eel keskendus valitsev Õiguse ja Õigluse partei (PiS) "LGBT ideoloogiale". PiSi liider Jarosław Kaczyński mõistis 2019. aastal hukka Varssavi linnapea LGBTQ-d pooldava deklaratsiooni kui "rünnaku perekonna ja laste vastu" ja sõnas, et LGBTQ olevat "imporditud" ideoloogia.
Telescopus semiannulatus
Levila
Neid võib kohata roomamas Namiibias, Botswanas, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Svaasimaal, Zimbabwes, Mosambiigis, Tansaanias, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Malawis, Rwandas, Burundis, Keenias ja Sambias.
LGBT-vaba tsoon
Pärast seda kui peapiiskop Jędraszewski oli pidanud oma kõne, milles kutsus "LGBT-ideoloogiat" "vikerkaarevärviliseks katkuks", kaitses Poola minister neid sõnavõtte.
Telescopus semiannulatus
Kokkupuuted inimestega
Need maod kohtuvad inimestega harva.
LGBT-vaba tsoon
2019. aasta juunis käskis Zbigniew Ziobro alustada juurdlust Ikea suhtes, pärast seda kui see oli vallandanud töötaja, kes oli esitanud homofoobseid arvamusi.
Telescopus semiannulatus
Kokkupuuted inimestega
Nende madude inimeste suhtes mürkmadudeks liigitamise kohta pole piisavalt andmeid, peas paiknevad (erinevalt enamikust mürkmadudest) Duvernoy näärmed.
Maailm ja mõnda
Hiljem ilmunud raamatud
153. Childress, David Hatcher. Hiina, Sise-Aasia ja India kadunud linnad – Olion, 2007. – 440 lk.
154. Fiebag, Peter. Loodusrahvaste saladused – Tallinn : Olion, 2007. – 184 lk.
Telescopus semiannulatus
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Telescopus semiannulatus seisuga 4.05.2015.
Maailm ja mõnda
Hiljem ilmunud raamatud
155. Cerny, Christina. Vikerkaarmadu Austraalia põliselanike spirituaalsusest – Olion, 2008. – 164 lk.
156. Tayler, Jeffrey. Valgete ööde jõgi allavoolu mööda Siberi jõge – Olion, 2008. – 260 lk.
157. Ojalo, Hanno. Rapa Nui saladusteta Lihavõttesaar – Olion, 2009. – 150 lk.
158. Baumann, Bruno. Garuda hõbepalee Tiibeti viimase saladuse avastamine – Olion, 2010. 223 lk.
159. Germaanlased : uut, huvitavat ja üllatavat põhjapoolsetest suguharudest – Olion, 2010. – 135 lk.
160. Hannig, Christian E. Kondori tiibade all jalgrattaseiklused Olion, 2010. – 184 lk.
161. Hannig, Christian E. Island vulkaanid, jää ja üksindus – Olion, 2010. – 144 lk.
162. Steward, Mark, eessõna Wood, Levison. Suured ekspeditsioonid. 50 rännakut, mis muutsid maailma – Ajakirjade Kirjastus, 2017. – 366 lk.
163. Wulf, Andrea. Looduse leiutamine. Alexander von Humboldti uus maailm, 1. raamat – Ajakirjade Kirjastus, 2017. – 352 lk.
164. Viesturs, Ed ja Roberts, David. Tippu ei vii otseteed. Tõus maailma 14 kõrgeimale mäele – Ajakirjade Kirjastus, 2017. – 357 lk.
165. Schutt, Bill. Kannibalism. Sa oled see, mida sööd – Ajakirjade Kirjastus, 2017. – 279 lk.
166. Wulf, Andrea. Looduse leiutamine. Alexander von Humboldti uus maailm, 2. raamat – Hea Lugu, 2017. – 311 lk.
167. Dunmore, John. Unenäojaht. Kujuteldava Vaikse ookeani uurimine – Hea Lugu, 2018. – 208 lk.
168. John Crocker. Fifi jälgedes. Minu seiklused metsikute šimpanside seas – Hea Lugu, 2018. – 308 lk.
Impressum (meediaklubi)
Impressum (vene keeles Международный медиа-клуб (ММК) "Импрессум") on rahvusvaheline meediaklubi, mis asutati oktoobris 2008 ja on registreeritud mittetulundusühinguna Eestis. Klubi tegevus hõlmab varem NSV Liidu koosseisu kuulunud alasid. Klubi keskus asub Tallinnas.
Klubi juhatusse kuuluvad Galina Sapožnikova ja Igor Teterin.
Eesmärgid
Seevastu on kaitsepolitsei hinnangul meediaklubi Impressum uudne Eesti-vastase meediasõja projekt, mis käivitati Venemaa Föderatsiooni rahastamisel. Kapo aastaraamatu järgi on selle peaülesanne muuta Vene propaganda võtmeteemad Eesti meedia jaoks atraktiivsemaks ning läbiv teema "NSV Liidu tagaigatsemine ja auditooriumi veenmine selles, et pärast iseseisvumist (mitte kunagi ei räägita taasiseseisvumisest!) on Eestist kui endisest NSV Liidu arenenuimast osast saanud halval majanduslikul järjel olev perspektiivitu riik, mis on ühtlasi Euroopa Liidu mahajäänumaid piirkondi."
Samas võtmes on klubi käsitlenud ajakirjanik Andrei Hvostov, Soome kirjanik Sofi Oksanen ning ajalehe Sirp peatoimetaja Kaarel Tarand, kes nimetas Impressumit "imelikuks luure variorganisatsiooniks".
Järjekindlalt on Impressumi tegevust positiivselt kajastanud Keskerakonna ajaleht Kesknädal, kus Anne Ratman on avaldanud arvamust, et "Impressumi tegevuses pole eestivaenulikkusest jälgegi".
Ajalugu ja tegevus
Klubi loomise algatasid ajalehe Põhja-Euroopa Komsomolskaja Pravda ("Комсомольская правда-Северная Европа") ajakirjanikud. Organisatsiooni esimene üritus toimus 6. novembril 2008. Klubi on rakendanud oma tegevuses ajakirjanikke, kultuuritegelasi ja spetsialiste mitmetest maadest, sealhulgas Eestist.
2008. aasta detsembris andis Impressum koostöös kirjastusega SKP Media 1200 eksemplaris välja Gruusia sõja teemalise kogumiku "Väikese Kaukaasia sõja anatoomia" Gruusias, Lõuna-Osseetias ja Abhaasias viibinud Komsomolskaja Pravda ajakirjanike artiklitest.
Koolitulistamine
Koolitulistamine on relvastatud kallaletungi juhtum, kus haridusasutuses kasutatakse tulirelva õpilaste, õpetajate või abipersonali vastu.
Impressum (meediaklubi)
Ajalugu ja tegevus
2008.–2009. aastal korraldas klubi Eesti-Vene suhete kajastamise teemalise konkursi "Pikaajaline mälu", mille žüriisse kuulusid Eesti publitsist ja kirjandusteadlane Rein Veidemann, kirjanik Polina Daškova, ajakirjanik Galina Sapožnikova, Euroopa Parlamendi liige Giulietto Chiesa ning Venemaa sõnavabaduse kaitse fondi (Фонд защиты гласности России) president Aleksei Simonov. Konkursikuulutuses kutsuti üles kirjutama "neist, kes mäletavad, et meie ühises ajaloos olid mitte üksnes rasked ajad ja "mustad" leheküljed, vaid ka aastad, mida täitsid rõõm, õnn ja vastastikune austus." Esimene auhind oli reis Kamtšatkale, teine ja kolmas – reisid teistesse Venemaa piirkondadesse. Konkursi võitis Ivari Vee ajalehes Kesknädal ilmunud integratsiooniteemaliste kirjutiste eest.
Hrabarivka (Mohõliv-Podilskõi rajoon)
Hrabarivka (ukraina keeles Грабарівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Mohõliv-Podilskõi rajoonis. Elanike arv on 489. Pindala on 1,36 km².
Koolitulistamine
Tavaliselt kõneldakse koolitulistamisest, kui juhtum toimus kooli hoones või territooriumil, kuid vahel nimetatakse koolitulistamisteks ka kooli läheduses või koolibussis aset leidnud tulistamisi.
Impressum (meediaklubi)
Ajalugu ja tegevus
"Kaitsepolitsei huviorbiidis olevate kohalike vene ajakirjanike ühendus MTÜ Impressum korraldab loomekonkursi "Mitte lühike mälu", mille peaauhinnaks on... reis Kamtšatkale," kritiseeris ettevõtmist vene rahvusest Eesti publitsist Jevgeni Krištafovitš. "Konkursi žüriisse muuhulgas kuuluvad Komsomolskaja Pravda ajakirjanik Galina Sapožnikova, kes KAPO aastaraamatu järgi "näitas erilist agarust lausvalede ja propaganda levitamisel" pronkskriisi ajal; 11. septembri terroriakte korraldamises Valget Maja süüdistanud MEP Giulietto Chiesa ja meie kallis kaasmaalane prof Rein Veidemann."
Võnkemood
pisi|Võnkuva keele kuus esimest moodi Võnkemood ehk lainemood, erialatekstis lühidalt mood (inglise k mode) on füüsikas mehaanilises või akustilises võnkesüsteemis ja lainejuhtmes või valguskaabli kiududes leviv kindla ruumilise struktuuri ja sagedusega võnkumine või laine.
Impressum (meediaklubi)
Ajalugu ja tegevus
Konkursi järel avaldatud kogumikus "Pikaajaline mälu" ("Nekorotkaja pamjat", SKP Media, Tallinn 2009) avaldati politoloogide Raivo Vetiku, Rein Ruutsoo, Mati Heidmetsa, ajakirjanik Peeter Ernitsa jt kirjutisi. Kaarel Tarandi hinnangul oli kogumik "selgelt Eesti-vastase tonaalsusega". Kaitsepolitsei väitel lisati kogumikku Eesti autorite varem ilmunud tekste neilt luba küsimata, kogumiku kunstilist ning tehnilist toimetajat peab kapo aga väljamõelduiks.
Koolitulistamine
Üldjuhul panevad koolitulistamisi toime õpilased, keda võidakse nimetada koolitulistajaks.
Impressum (meediaklubi)
Ajalugu ja tegevus
2009. aastal külastas meediaklubi Impressum kutsel Eestit Vene majandusanalüütik Mihhail Deljagin. Komsomolskaja Pravda ajakirjanike Jevgeni Tšernõhhi ja Galina Sapožnikovaga koos Moskva raadios reisimuljeid jagades kinnitas Deljagin, et Eesti peaminister Andrus Ansip olevat palunud Tadžikistani presidenti tuua Eestisse tadžiki võõrtöölisi, kuna "töötud on enamasti venelased, aga venelasi pole talle vaja – parem olgu tadžikid". Sapožnikova teatas samas saates, et Tallinnas "lülitatakse öösiti elekter välja".
Võnkemood
Mood on näiteks võnkuvas pillikeeles tekkiv põhitoonile või mõnele ülemtoonile vastav seisulaine. Kinnises ruumis tekkivad seisvad lained on ruumimoodid. Laseri kiires võib olla mitme lainepikkuse ja polarisatsiooniga moode.
Koolitulistamine
Avalikkuses pälvivad koolitulistamised kõrgendatud tähelepanu, kuna koolidesse on turvalisuse huvides tavaliselt keelatud relvi tuua, lasteasutustes ei olda tihti valmis vägivalda tõrjuma ning tulistamine võib kergesti lõppeda paljude inimeste vigastamise või surmaga.
Ajakirjanduses kaasneb koolitulistamistega tavaliselt debatt tulirelvade tsiviilvalduses hoidmise reeglite karmistamise ja koolides turvalisuse tõstmise teemal. Koolitulistamiste tõttu on töötatud välja ka kuulikindlad koolitarbed.
Koolitulistamisi esineb praktiliselt kogu maailmas, kuid kõige sagedamini Ameerika Ühendriikides. Varaseim teadaolev koolitulistamine USA-s toimus 26. juulil 1764 Pennsylvanias Pontiaci sõja käigus.
1925. aastal tulistasid kaks kooliõpilast Vilniuses lõpueksamite ajal relvadest ja õhkisid käsigranaadid, tappes ennast, kaks kaasõpilast ja õpetaja.
Eesti koolis
Viljandi koolitulistamine oli 27. oktoobril 2014 Viljandi Paalalinna Koolis aset leidnud Eesti esimene koolitulistamine, kus tollal 15-aastane 9. klassi õpilane lasi tunni ajal maha oma saksa keele õpetaja Ene Sarapi. Õpetaja suri sündmuspaigal enne kiirabi saabumist. Õpilane andis pärast õpetaja pihta tulistamist vabatahtlikult relva kooli personalile ja kohale saabunud politseinikele kinnipidamisel vastupanu ei osutanud. Tartu Maakohtu Viljandi kohtumaja tunnistas 20. oktoobril 2015 noormehe tapmises süüdi ja mõistis talle karistuseks üheksa aasta pikkuse vangistuse.
Soome koolides
Eestis pöörati kõrgendatud tähelepanu ka Soomes 1989. aastal Raumas, 2007. aastal Jokelas ja 2008. aastal Kauhajokil toimunud koolitulistamistele.
Põhjused
Koolitulistamistel võib olla mitmesuguseid põhjusi. USA salateenistuse uuringu järeldustes hoiatati eeldamast, et koolitulistajateks saab kindel "tüüp" õpilasi, kuna igasugune profileerimine hõlmab liiga paljusid, kes kunagi vägivalda ei rakenda, ning ei kata kõiki koolitulistajaid. Uuringute põhjal on väidetud, et koolitulistamised on üldjuhul mitte hetkelise afektiseisundi tulemus, vaid pikaajalise planeerimise tagajärg. Sageli kõnelevad koolitulistajad oma plaanidest ka avalikult. Tulistamine võib, kuid ei pruugi olla seotud vägivaldsete traumadega, sealhulgas kooli- või internetivägivallaga. Tavaliselt on tulistajatel raskusi oma agressiivsuse vaoshoidmisega ja piiratud empaatia. Samas ei saa koolitulistamisi siduda psühhofarmakonide, õpiraskuste või muude kergesti tuvastatavate probleemidega, pigem on iga kord tegemist paljude asjaolude kokkulangevusega. Praktiliselt kõik USA koolitulistajad on olnud poisid, kuid dokumenteeritud on ka kolm juhtumit tüdrukutega.
Tulistamiste ennetustöös on pandud rõhku tulirelvade hoiutingimuste karmistamisele ja kontrollile ning laste ligipääsu karmimale keelustamisele seadustes, vaimse tervise probleemide lahendamisele , ning tugiteenuste tagamisele koolides.
Raido Notton
Raido Notton Sündinud 9. Veebruar 1979. Tituleeritud multisportlane, edukas paljudel spordialadel, motospordis, rallikross, superbike ringrada, avamerepurjetamises võistlusjahi kapten MM-il, FIS suusamaratonidel, jalgrattas, golfis jne. Tegev turismivaldkonnas Koplimadise turismitalus. Kalevi Jahtklubi juhatuse liige. Harjumaa Aasta tegija nominent. Noorte liikumise ja spordi propageerija. Keila Terviseradade ja Lääne-Harju suusaradade rajameister.
Impressum (meediaklubi)
Ajalugu ja tegevus
Samal aastal avaldas Impressum raamatu "Arnold Meri: viimane eesti kangelane" ("Арнольд Мери: последний эстонский герой") Nõukogude Liidu kangelasest Arnold Merist, kes anti 2007. aastal kohtusse süüdistatuna osalemises 1949. aasta märtsiküüditamises.
Impressumi kutsel esines Eestis 2009. aastal Simon Wiesenthali Keskuse juht Efraim Zuroff.
2011. aastal kirjastas SKP Media Impressumi külalistega tehtud intervjuude kogumiku "Armastusega Venemaast", mille autor oli Kesknädala ajakirjanik Ivari Vee. Intervjueeritavate seas olid Vene meediafirmade juhid Vladimir Mamontov ja Juri Poljakov, teleajakirjanikud Sergei Briljev, Arina Šarapova ja Vladislav Fljarkovski, kirjanikud Sergei Lukjanenko, Andrei Konstantinov ja Ilja Stogoff, filmirežissöör ja kinostuudio Mosfilm direktor Karen Šahnazarov, ajaloolased Boriss Kovaljov ja Aleksandr Djukov, majandusteadlased Mihhail Deljagin ja Mihhail Hazin jt.
Verekeskus
Verekeskus (vananenud termin: vereülekandejaam) on meditsiiniasutus, mis kogub doonoritelt verd, uurib seda laboratoorselt, konserveerib seda ning valmistab verekomponente.
Eestis asuvad verekeskused nt Tallinnas (Põhja-Eesti Regionaalhaigla Verekeskus) ja Tartus (Tartu Ülikooli Kliinikumi Verekeskus).
Laleh' park
Laleh' park (pärsia keeles پارک لاله Pârk-e Laleh; endise nimega Park-e Farah, šahhinna Farah Diba järgi) on suur puhkeala Iraani pealinnas Teheranis. 1966. aastal rajatud pargi pindala on 35 hektarit.
Park piirneb lõunas Keshavarzi puiestee (pärsia keeles بلوار کشاورز, ‘farmerite puiestee’), idas põllumajandusminiteeriumi, loodes Iraani vaibamuuseumi ja läänes Teherani kaasaegse kunsti muuseumiga.
Ideaalmina
Ideaalmina (tõlgtud ka ideaalne ego, ideaalego (sks. k. Idealich) on osaliselt teadvustatud ja osaliselt teadvustamate psüühiline üksus, mis kujutab endast infantiilsel natsissismil põhinevat nartsissistliku kõikvõimsustunde ideaali. Ideaalmina seostub psüühilistest instantsidest miskiga.
Ideaalmina võib väljenduda näiteks lauses: "Ma suudan selle tööga hakkama saada.", "Ma suudan kõike, mida ma tahan." jne.
Mõiste võttis kasutusele Sigmund Freud, kes ei eristanud seda mina ideaali mõistest. Mõisted eristas omavahel Daniel Lagache.
Harald Põld
Harald Wilhelm Põld (4. november 1874 Pikaristi, Viru-Nigula kihelkond – 20. august 1939 Tallinn) oli eesti vaimulik, piiblitõlkija ja grammatikate autor.
Lõpetas algkooli Jõhvis, õppis aastatel 1887–1891 Narva linnakoolis ja 1891–1896 Narva gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1896–1903. Prooviaastal oli ta Peterburi Jaani koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse 18. augustil 1905.
Oli aastatel 1906–1928 Kose koguduse õpetaja, olles 1920–1928 veel Ida-Harju praostkonna praost. Aastatel 1921–1925 oli ta Konsistooriumi assessor. Aastatel 1928–1939 oli ta Eesti Misjoni Seltsi välismisjoni juhataja ja Meie Misjoni toimetaja.
Isiklikku
Tema vend Peeter Põld oli teoloogiharidusega eesti kooli-, karskus- ja riigitegelane. Harald Põld oli abielus ning nelja poja ja ühe tütre isa. Poegadest Eerik Põld oli kunstiajaloolane, Hillar Põld oli kirikuõpetaja ja kirikuajaloo õppejõud, Naan (Naatan) Põld oli Hamburgi muusikaülikooli lauluprofessor ning oratooriumide ja kantaatide solist.
Anton Irve tänav
Anton Irve tänav on tänav Viljandi linnas.
Tänav algab Hiie puiesteelt, ristub Toome tänavaga ja lõpeb Riia maanteel. Tänava pikkus on 241 m.
Tänavaga külgneb Viljandi Toome kalmistu.
Ajalugu
Viljandi linnavolikogu kinnitas 13. novembril 1922 tänava nimeks Irve puiestee.
1989. aastal taastati nimi kujul Kapten A. Irve tänav.
2004. aastal viidi nimi kohanimeseadusest ja Vabariigi Valitsuse määrusest „Pühendusnimede määramise kord“ lähtuvalt kujule Anton Irve tänav.
Vändra Vabadussõja mälestussammas
Mälestussammas avati 24. juunil 1922.
1941 sammas lõhuti. Saksa okupatsiooni ajal sammas osaliselt taastati. 1945 oli sammas teadmata kohta ära viidud. 1980. aastate lõpus leiti sammas endise Pärivere sovhoosi maadelt. Sammas taasavati 24. juunil 1989.
II liiga 2003
II liiga 2003 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga II liiga 2003. aasta hooaeg.
Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 28 mängu.
Hooaja esimene pool
2 Tulemus tühistatud - Narva kasutas diskvalifitseeritud mängijat. 3 Tulemus tühistatud - Sillamäe kasutas diskvalifitseeritud mängijat.
Hooaja teine pool
2 Tulemus tühistatud - mõlemad meeskonnad kasutasid diskvalifitseeritud mängijat ja said kirja kaotuse. 3 Tulemus tühistatud - Narva kasutas diskvalifitseeritud mängijat. 4 Narva andis loobumisvõidu.
Edela tänav (Viljandi)
Edela tänav on tänav Viljandi linnas.
Tänava pikkus on 268 m.
Välismaailma tõestus
"Välismaailma tõestus" ("The Proof of an External World") on George Edward Moore'i 1939. aastal peetud ettekanne.
Merekool
Merekool on õppeasutus, kus õpetatakse merenduse ja kalandusega seotud erialasid ja erioskuseid.
Merekoolid Eestis
Eestis avati esimene merealane õppeasutus (arvutuskool) 1715. aastal Tallinnas.
Aastal 1992 ühendati kõik Eestis tegutsenud merendusalased koolid Eesti Merehariduskeskuseks (praeguse nimega Mereakadeemia).
Hiljem, kui Mereakadeemia liideti Tallinna Tehnikaülikooliga, eraldati kutseõpe uuesti eraldi õppeasutuseks Eesti Merekool.
Välismaailma tõestus
Kokkuvõte
Kas Moore tõestas, et kaks inimkätt olid sel ajal olemas? Tema tõestus oli täiesti range, võib-olla nii range kui üldse võimalik. Selleks, et see oleks tõestus, on tarvis, et oleks rahuldatud kolm tingimust: 1) eeldus on järeldusest erinev; 2) ta teadis, et eeldus on tõene; 3) järeldus järeldub eeldusest. Kõik need tingimused on täidetud. 1) Eeldus on palju konkreetsem kui järeldus. On ilmne, et järeldus võib olla tõene ka juhul, kui eeldus on väär. 2) Moore teadis, et üks käsi on ühes kohas ja teine teises kohas. Eitada seda oleks sama absurdne kui eitada, et ta teab, et ta praegu seisab ja räägib. 3) On kindel, et järeldus järeldub eeldusest: see on sama kindel kui see, et sellest, et siin on praegu üks käsi ja seal on praegu üks käsi, järeldub, et praegu on olemas kaks kätt.
Maarja-Magdaleena Vabadussõja mälestussammas
Maarja-Magdaleena Vabadussõja mälestussammas on Tartu maakonnas Tartu vallas Maarja-Magdaleena külas asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.
Välismaailma tõestus
Kokkuvõte
Nii et Moore'i tõestus rahuldab kolme range tõestuse tarvilikku tingimust. Kas on veel mõni range tõestuse tarvilik tingimus, mida see tõestus võib-olla ei rahulda? Võib-olla, aga kõik me peame kogu aeg selliseid tõestusi teatud järelduste täiesti lõplikeks (conclusive) tõestusteks, kui on tarvis otsustada küsimused, milles on kaheldud. Kui küsimus on selles, kas raamatu teatud leheküljel on trükiviga, siis seda saab lõplikult tõestada, näidates näpuga need vead kätte. Tõestaja peab küll olema kindel, et neis kohtades on vead, aga igatahes on selles võimalik kindel olla. Aga Moore'i tõestuses oli käte kohalolu nii kindel, kui üldse olla saab.
Maarja-Magdaleena Vabadussõja mälestussammas
Mälestussammas avati 20. augustil 1920.
1945 võeti sammas maha ja maeti sinnasamasse. 22. juunil 1988 kaevati sammas välja ja 31. juulil 1988 see taasavati.
Välismaailma tõestus
Kokkuvõte
Nii et Moore tõestas, et siis olid välisobjektid olemas. Ja ta oleks võinud sellele anda palju samalaadseid tõestusi, nagu praegu selle kohta, et praegu on välisobjektid olemas.
Moore saab ka paljudel viisidel tõestada, et minevikus olid välisobjektid olemas, aga need tõestused on teist laadi. Kui Kant nimetab seda skandaaliks, et välisobjektide olemaolu ei saa tõestada, siis tõestus, et need minevikus olid olemas, aitab kindlasti seda skandaali kõrvaldada. Kant ütleb, et kui keegi peaks nende olemasolu küsimärgi alla seadma, siis peab saama talle anda rahuldava tõestuse. Küsimärgi alla seadja all peab ta silmas seda, kes seab küsimuse alla, kas need üldse kunagi on olemas olnud. Seda, et minevikus on välisobjektid olemas olnud, saab Moore tõestada nii: "Mul olid äsja kaks kätt selle laua kohal, järelikult oli äsja olemas kaks kätt, järelikult oli millalgi minevikus olemas vähemalt kaks välisobjekti, mott." See on täiesti hea tõestus, kui eeldada, et Moore teab seda, mis eelduses on väidetud. Aga ta teab seda, ja pealtnägijad ka, selles pole mingit kahtlust. Järelikult ta andis täiesti lõpliku tõestuse, et minevikus välisobjektid eksisteerisid, ja oleks võinud anda ja võiks praegu anda palju samalaadseid. On ilmne, et seda laadi tõestused on olulises suhtes erinevad tõestusest, mille ta äsja andis selle kohta, et siis oli kaks kätt olemas.
Kui tahetakse seda laadi tõestusi, siis pole midagi lihtsamat kui välisobjektide olemasolu tõestamine. Kuid paljude filosoofide meelest pole need tõestused rahuldavad. Miks? Esiteks, paljude meelest peab välismaailma tõestusega tõestama midagi, mida Moore ei püüdnud tõestada ega tõestanud. Pole kerge öelda, mis see on; selgituse lähendusena ütleb Moore, et kui ta oleks tõestanud oma tõestuste eeldused, siis nad võib-olla möönaksid, et ta on väliste asjade olemasolu tõestanud, aga muidu mitte. Nad tahavad umbes üldist väidet selle kohta, kuidas seda laadi propositsioone saaks tõestada. Seda Moore ei andnud ega usu, et seda oleks võimalik anda. Mõningatel juhtudel on küll võimalik tõestada propositsioone, mis tunduvad seda laadi (kui keegi kahtlustab, et üks Moore'i kätest on kunstkäsi, siis võiks lasta tal tõestuseks tulla ja veenduda, et see on inimkäsi), kuid enamasti mitte. Et Moore saaks seda tõestada, peab ta, nagu René Descartes (esimene meditatsioon) osutas, muu hulgas tõestama, et ta ei näe und. Moore'il on küll konklusiivsed põhjendid väitmiseks, et ta ei näe praegu und, aga see veel ei tähenda, et ta oskaks seda tõestada. Ta ei saa nimetada kõiki oma tõendeid, aga ilma selleta ta ei saa tõestada.
Anatoli Harlampijev
Anatoli Harlampijev (vene keeles Анатолий Аркадьевич Харлампиев; 29. oktoober 1906 Smolensk – 16. aprill 1979 Moskva) oli Nõukogude liidu sportlane, võitluskunstide (judo) harrastaja, üks sambo alusepanijaist.
Anatoli Harlampijevi isa oli Arkadi Harlampijev.
Vaate tee
pisi|Vaate tee Vaate tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav saab alguse Ranna teelt ja suundub kirdesse. Tänav ristub Vaate põigu ja Viimsi teega ning lõppeb Hõbekuuse teega ristudes. Tänava pikkus on 450 meetrit.
Loomise sambad
pisi|Loomise sambad 1995. aastal pisi|Loomise sambad 2014. aastal Loomise sambad on Hubble'i kosmoseteleskoobi tehtud foto kolmest tähtedevahelisest ainest koosnevast londist, mis asuvad Kotka udukogus Mao tähtkujus.
Sambad asuvad Maast umbes 6500–7000 valgusaasta kaugusel ning on nimetatud selle järgi, et sammastes toimub aktiivne täheteke ja neid erodeerivad läheduses moodustunud uued tähed. Esimest korda pildistasid neid Hubble'i kosmoseteleskoobiga 1. aprillil 1995 Arizona Osariigi Ülikooli astronoomid Jeff Hester ja Paul Scowen. Piirkonda pildistas 2011. aastal uuesti ESA Herscheli kosmoseteleskoop ja 2014. aastal Hubble'i kosmoseteleskoop, mis tegi pildi uuema kaameraga.
2007. aastal avaldati teadustöö, mille kohaselt hävisid sambad umbes 8000 aastat tagasi supernoova tagajärjel, mis peaks Maalt vaadeldavaks muutuma umbes 1000 aasta pärast. Hiljem on mitmed teadlased antud teadustöö vaidlustanud ning kui neil on õigus, lagunevad sambad 100 000 kuni miljoni aasta pärast.
Mina piirid
Mina sisepiirid tõkestavad alateadvuse ohtlike elementide sissetungi teadvusse. Need saab lõhkuda hüpnoosiga.
Mina välispiirid tõkestavad reaalsusprintsiibiga vastuolus oleva info sissepääsu välismaailmast meelte kaudu. Kui need piirid purunevad, hakkavad tajutavad esemed tunduma ebareaalsete ja kummalistena (derealisatsioon).
Alejandro Rejón Huchin
pisi|Alejandro Rejon Quetzaltenango rahvusvahelisel luulefestivalil [[Guatemalas]] Wilberth Alejandro Rejón Huchin (sündinud 18. mail 1997 Méridas Mehhikos) on Mehhiko luuletaja, kultuurijuht ja ajakirjanik. Tecoh rahvusvahelise luulefestivali asutajadirektor Yucatán. osa tema loomingust on tõlgitud araabia, itaalia, rumeenia, kreeka, prantsuse, katalaani ja bengali keelde.
Banana Yoshimoto
Banana Yoshimoto (jaapani よしもと ばなな või 吉本 ばなな Yoshimoto Banana, sündinud 24. juulil 1964 Tōkyōs) on jaapani kirjanik. Tema pärisnimi on Mahoko Yoshimoto (吉本 真秀子, Yoshimoto Mahoko).
Yoshimoto isa oli tuntud luuletaja ja kriitik Takaaki Yoshimoto ja õde Haruno Yoiko koomiksikunstnik.
Yoshimoto esimene romaan, 1994. aastal ilmunud "Köök" (キッチン, eesti keeles 2003. aastal Kati Lindströmi tõlkes), sai kohe menukiks, millest Jaapanis ilmus 60 trükki ja mida osteti üle kahe miljoni eksemplari. Raamatu põhjal on tehtud kaks filmi Jaapanis ja Hongkongis.
Yoshimoto teoste kangelased on tavaliselt noored naised, kes on oma perekonnast eemaldunud, töötavad kohvikutes ja baarides ning kuulavad Lääne muusikat. Tema teostes on tunda traditsioonilise jaapani kultuuri mõju. Tal õnnestub luua kummastav ja poeetiline õhkkond ning luua nappide vahenditega paeluv maailm.
Vasalemma kihistu
Vasalemma kihistu (inglise keeles Vasalemma Formation) on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Friedrich Schmidt aastal 1881.
Kihistu stratotüüp on Rummu karjäär. See on nime saanud Vasalemma mõisa järgi.
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Kihistu teke on seotud riffidega, nii Saku ümbruskonna, Vasalemma lubjakivimaardla, Tuula ja Rummu karjääri lubjakivilasundid on tekitanud rifid. Kihistule on omased suured lubjakivimassiivid, mille alumises osas tekivad puhtamasse lubjakivisse savikamad vahekihid.
Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitus-mehaanikateaduskond
Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitus-mehaanikateaduskond oli Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) akadeemiline struktuuriüksus (teaduskond) aastatel 1940–1941 ja 1944–1947.
Teaduskonna eelkäija oli Tallinna Tehnikaülikooli ehitus- ja mehaanikateaduskond.
1947. aastal lahutati ehitus-mehaanikateaduskond iseseisvaks ehitusteaduskonnaks ja mehaanikateaduskonnaks.
Ajalugu
9. oktoobril 1940 kinnitas Eesti NSV valitsus "ENSV Tallinna Tehnikaülikooli ajutise põhikirja". Selle alusel hakkas tehnikaülikoolis tegutsema kolm teaduskonda, millest üks oli ehitus- ja mehaanikateaduskond. Tähtis uuendus oli kateedrite loomine.
1940. aastal oli mehaanikaosakonda astuda soovijaid 242, ehitusosakonda 141. Uute õppeplaanide järgi oli õppeaja pikkus viis aastat. Viimane semester oli ette nähtud diplomiprojekti tegemiseks. Täiesti uute ainetena lisandusid kõikidesse õppeplaanidesse marksismi-leninismi alused ja poliitiline ökonoomia.
Sõja-aastad (1941–1944)
1941. aasta suvel sõja käigus evakueerus osa TPI õppejõude ja teadlasi NSV Liidu tagalasse Uurali piirkonda (nende seas ehitus- ja mehaanikateaduskonna professor Jüri Nuut (ühtlasi TPI senine direktor) ning äsja kevadel TPI ehitusinsenerina lõpetanud ja hiljem tehnikateadlastena tuntuks saanud Nikolai Alumäe, Tarmo Randvee, Heino Joosti ja Valter Raidna).
Õppetöö taastamine TPI-s
1943. aasta detsembris määrati Jüri Nuut Eesti NSV hariduse rahvakomissariks, kes oma käskkirjaga nimetas 1944. aasta augustis TPI-le uue direktori (Albrecht Altma). 1944. aasta septembris vallutas Punaarmee Tallinna. Õppetöö TPI-s taastati sama aasta novembri keskel. Ehitus-mehaanikateaduskonnas jätkasid tuntumatest õppejõududest professorid Ottomar Maddison ja Leo Jürgenson. 1944. aasta 15. detsembri seisuga oli teaduskonnas 383 üliõpilast.
Kateedrid
1940. aasta oktoobris otsustati vastloodud ENSV Tallinna Tehnikaülikooli ehitus- ja mehaanikateaduskonnas moodustada 7 kateedrit. Senised uurimislaborid allutati kateedritele. Endiste raudbetoon-, puu- ja massiivkonstruktsioonide ning tugevuse ja tehnilise mehaanika laborite ühendamise tulemusena loodi ehitusmehaanika ja -konstruktsioonide labor.
1944/1945. õppeaastal alustas TPI ehitus-mehaanikateaduskond tööd kolme kateedriga :