cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Amaury Cordeel
Vormel 3
Campos Racing palkab Cordeeli FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel juhtima koos László Tóthi ja Lorenzo Colomboga. Zandvoorti eelviimases voorus kvalifitseerus ta kaheteistkümnendaks, alustades seega 1. sõidu pole-positsioonilt. Esimesel ringil tekkinud kontakti tõttu Aleksandr Smoljariga ei saa ta võistlust lõpetada. Lõpeta hooaeg edetabelis punktita 23. kohal.
Vormel 2
2021. aasta detsembris osaleb Cordeel koos Van Amersfoort Racingu meeskonnaga Yas Marina ringrajal Vormel 2 hooajajärgsetel testidel. 20. jaanuaril vormistab VAR Cordeeli meeskonnas koos Jake Hughesiga. Belgia piloodil on algus keeruline, hooaja esimese kuue vooruga on ta loale kogunud juba 12 karistuspunkti ja peab Silverstone'i vooru vahele jätma.
Isiklikku
Cordeel sündis Belgias Sint-Niklaasi lähedal Temses. Tema perekond on juhtinud Belgia ehitusettevõtet Cordeel Group NV alates 1934. aastast. Tema vanem vend Ghislain on samuti võidusõitja, kes sõitis 2017. aastal Vormel Renault Eurocupil.
Lotto Sport Italia
Lotto Sport Italia on Itaalia ettevõte, mis tegeleb spordirõivaste valmistamisega.
1992–2000. aastal oli firma Eesti jalgpallikoondise mänguvormi sponsor.
Čornaje järv
Čornaje järv ehk Tšornaje järv (valgevene keeles Чорнае возера, vene keeles Черное ehk Tšernoje) on järv Valgevenes Bresti oblastis Biaroza rajoonis. Järv asub merepinnast 143,1 meetri kõrgusel, selle valgala on 539 km².
Kaldajoone pikkus on 31,2 kilomeetrit. Kaldad on madalad ja soised. Zdzitava küla juures asub järve kaldal neoliitikumis ja pronksiajal kasutusel olnud asulakoht. Järve põhja katab sapropeel.
Kaladest elavad järves haug, ahven, koger ja särg.
Galeras
Galeras on linn ja vald Colombia põhjaosas Sucre departemangus.
Vallas elas 2005. aasta rahvaloenduse seisuga 17 251 inimest.
Mełgiew
Mełgiew on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Świdniki maakonnas, Mełgiewi valla halduskeskus. Mełgiew asub Świdnikist umbes 6 km ja Lublini kesklinnast ligikaudu 15,5 km idas.
Personali värbamine
Personali värbamine (inglise keeles personnel recruitment) on protsess, mille kaudu tööandja püüab oma organisatsiooni turundada eesmärgiga meelitada ligi piisav arv sobiva kvalifikatsiooniga tööotsijaid. Värbamist mõjutab märkimisväärselt tööandja maine potentsiaalsete töövõtjate seas. Seepärast on tähtis, et uue personali värbamisega tegeletaks ka ajal, mil vakantseid töökohti täita ei ole tarvis, kuna see aitab tunduvalt kiirendada sobivate kandidaatide leidmist tulevikus.
Personali värbamise protsess
Värbamine on kahe poole vaheline sihikindel protsess: tööandja eesmärk on tööülesannete täitmiseks palgata kõige sobivama kvalifikatsiooniga töötaja ja tööotsija püüab leida ametikohta, mis võimaldab tal oma oskusi optimaalselt rakendada. Valikuprotsess on edukas vaid siis, kui mõlema poole ootused ja vajadused langevad kokku.
Edukas värbamisprotsess eeldab värbamisplaani koostamist, milles on konkreetselt kindlaks määratud otsitavate töötajate arv ja vajalik kvalifikatsioon. Enamasti on organisatsiooni personalijuhtimises juba kehtestatud kindlad põhimõtted värbamistegevuse korraldamiseks.
Värbamisprotsess koosneb järgmistest etappidest.
Personali värbamise allikad
Värbamise allikate kindlakstegemine ning rahalise ja ajalise kulu piirmäärade kehtestamine on eduka värbamisprotsessi olulised eeldused. Personali värbamisel on võimalik kasutada nii organisatsioonisiseseid kui ka -väliseid allikaid.
Organisatsioonisisese värbamise puhul tagatakse vajalike ametipositsioonide täituvus organisatsioonisisese tööjõu ümberpaigutamisega või töötajate kvalifikatsiooni ja kompetentsi parandamise kaudu. Tulemuslik organisatsioonisisene värbamine eeldab tööandja võimalikult täpset informeeritust töötajate oskustest ja kompetentsidest. Organisatsioonisisene värbamine aitab hoida kokku värbamiskulusid ja uued katsumused parandavad töötajate töömotivatsiooni. Samas võib valikuprotsess olla kallutatult subjektiivne ja valituks osutuda tööandjale isiklikel põhjustel kõige meeldivam kandidaat.
Organisatsiooniväline värbamine toetub uute töötajate otsingul väljapoole suunatud tööjõuotsingule. Väline värbamine on ressursimahukam ning selle kasuks otsustatakse tavaliselt siis, mil organisatsiooni sees ei leidu töökoha täitmiseks sobivat inimest või organisatsiooni soovitakse rikastada värskete ideede, väärtuste ja hoiakutega. Organisatsioonivälise värbamise puhul tuleb arvestada sellega, et uuel töötajal kulub sisseelamiseks võrdlemisi palju aega, samuti võib uute ja endiste töötajate vahel tekkida konflikte.
Tööandja mainekujundus
Tööandja mainekujunduse eesmärk on edastada potentsiaalsele töövõtjale organisatsiooni väärtused ja eelised võrreldes teiste tööpakkujatega.
Tööandja organisatsioonisisese maine määrab ennekõike töötajate rahulolu ja lojaalsus tööandja vastu. Rahulolu ja lojaalsust mõjutavad peamiselt organisatsioonikultuur ja kehtivad väärtused, juhtimisstiil, töökeskkond, tööandja suhtumine personali, tasustamise ja premeerimise süsteem, üleüldine kliima ja õhkkond organisatsioonis.
Organisatsioonivälised mainetegurid mõjutavad avalikkuse ja potentsiaalsete uute töötajate arusaamu ja kujutlust organisatsioonist. Välist mainet kujundavad nii väljapoole suunatud kommunikatsioon, kliendikogemused, organisatsiooni ja selle juhtkonna üldine maine kui ka palgalolevate ja juba lahkunud töötajate suhtumine oma tööandjasse.
Personali värbamise tulemuslikkuse hindamine
Värbamise tulemuslikkuse hindamiseks kasutatakse järgmisi mõõdikuid :
Personali värbamise tulemuslikkus sõltub ennekõike sellest, kuivõrd tulemuslik on valitud töötaja konkreetsete tööülesannete täitmisel. Uuringud näitavad, et enamasti ei jõua uue töötaja tootlikkus kogenud kolleegi tasemele enne üheksa kuu möödumist.
Roberto Abbado
pisi Roberto Abbado (sündinud 30. detsembril 1954 Milanos) on itaalia dirigent.
Ta on Marcello Abbado poeg ja Claudio Abbado vennapoeg.
CD-d
DVDs & Blue-Ray
Phan Thị Minh Khai
Minh-Khai Phan-Thi (sündinud 19. veebruaril 1974 in Darmstadtis) on vietnami päritolu Saksamaa näitlejanna, telesaatejuht, režissöör ja stsenarist. Kümneaastaselt kolis ta koos perekonnaga sünnilinnast Münchenisse. 1995. aastal tegi ta oma debüüdi filmis Tatort: Frau Bu lacht. Ta on abielus Ansgar Niggemanniga, kes töötab korvpalliklubis "Alba Berlin."
Galerase vulkaan
Galeras on tegev kihtvulkaan Colombia edelaosas Nariño departemangus.
Vulkaan asub umbes 10 km departemangu keskusest Pastost lääne pool. Selle geograafilised koordinaadid on.
Galerase kõrgus on 4276 meetrit.
Galeras on Colombia kõige aktiivsem vulkaan. Peamiselt andesiitne vulkaan on aktiivne olnud üle miljoni aasta. Hilises Pleistotseenis toimus kaks suuremat kaldeerat moodustanud purset. Kaldeera seinad on arvatavalt hüdrotermaalse tegevuse tagajärjel korduvalt kokku varisenud ning tekkinud on lääneküljelt avatud hobuseraua kujuline kaldeera. Selle sisse on hilisemad pursked tekitanud uue koonuse, mis on veidi kaldeera seinast madalam.
Esimene registreeritud purse toimus 7. detsembril 1580. Pärast seda on teada mitukümmend purset. 14. jaanuaril 1993 hukkus vulkaani purske tagajärjel kuus vulkaani uurinud teadlast ja kolm turisti.
Viimati purskas Galeras 3. jaanuaril 2010. Evakueeriti umbes 8000 inimest.
Letsitiin
Letsitiin ehk fosfatidüülkoliin  (lecithinum, lühend PC) on koondnimetus fosfatiidide rühma kuuluvate koliini sisaldavate lipiidühendite kohta, mida esineb rakumembraanide välispinnal. Seda saadakse mitmetest taimsetest ja loomsetest toiduainetest, letsitiinipreparaatidest ja seda toodab ka organism ise.
Fosfatidüülkoliin reguleerib lipiidide liikumist organismis.
Sõna "letsitiin" on tulnud kreekakeelsest sõnast lekithos, mis tähendab munakollast. Letsitiini avastas 1850. aastal Prantsuse teadlane Maurice Gobley, kes eraldas selle munakollasest. Aastaid kasutatigi letsitiini allikana munakollast. 1930ndate keskel leiti letsitiini sojaubadest.
Letsitiin sarnaneb ehituselt rasvadega ning kujutab endast olulist rakumembraanide koostisosa. Ta aitab moodustada terviklikku rakumembraani ja kergendab vedelike liikumist rakusiseselt ja -väliselt. Letsitiin on tähtis närvirakkude toitaine, mistõttu ta soodustab mälu- ja kontsentreerumisprotsesse. Lisaks aitab letsitiin hoida vere normaalset kolesteroolitaset, parandab naha üldseisundit ja pidurdab isegi juuste väljalangemist. Letsitiin on samuti peakomponent ajukelmes, varustab lihaseid ja närvikudesid hapnikuga. Letsitiin aitab hoida maksa tervena, ennetades rasvade ladestumist maksas ja ta osaleb ka detoksikatsiooniprotsessis, taastades ühtlasi maksa funktsioone. Letsitiin on suureks abiks ateroskleroosi ennetamisel. Ta aitab ka ennetada sapikivide moodustumist.
Ott kosmoses
Film pälvis 1963. aastal Deauville'i rahvusvahelisel astronautika- ja kosmosefilmide festivalil eriauhinna.
Meander (kunst)
pisi|Meandri motiive [[Pergamoni kuninga Attalos II paleest Pergamoni muuseumis Berliinis]] Meander (kreeka keeles Μαίανδρος, Maíandros) on Väike-Aasia sopilise Maiandrose jõe (tänapäeval Büyük Menderes Türgis) järgi nimetuse saanud antiikornament.
Meandril on rohkelt variatsioone, põhimotiivideks on mitmeti täisnurkselt murtud joonelõik või laineliselt korduv spiraal (spiraalmeander). Meander esineb harilikult ornamendivööna, erandlikult sümmeetrilise labürindimustrina.
Meander on olnud kasutusel alates paleoliitikumist. Ta omandas klassikalised vormid Vana-Kreeka kunstis (arvatavasti Mükeene eeskujudel), teda kasutati kuni 12. sajandini keskaegses seina- ja miniatuurmaalis. Meander taaselustati klassitsismis.
Valeri Laur
Valeri Laur (sündinud 8. novembril 1948 Tallinnas) on eesti kunstnik.
Kuni 1977. aastani töötas ta ERKI maalikateedri õppejõuna.
Aastatel 1977–1990 elas ja töötas ta Siberis Ust-Ilimskis. Suur osa tema loomingust on seotud selle linnaga. Sisuliselt oli ta vabatahtlik linnakunstnik. Ta on Ust-Ilimski linna vapi autor.
Roś
Roś (transkribeerituna Ros) on alev Valgevenes Hrodna oblastis Vaŭkavyski rajoonis. Alev on Rośi külanõukogu halduskeskus.
Alevit läbib Rośi jõgi ja Masty–Vaŭkavyski raudteeliin.
Vaatamisväärsusteks on iidsed šahtid, kust kaevandati ränikivi, lisaks veel vanalinn ja mõisakompleks. Säilinud on XIX sajandil ehitatud sünagoog, katoliku kirik aastast 1801, õigeusu kirik aastast 1901 ja aastal 1903 ehitatud kabel.
Nuhk
Nuhk ehk salaagent (vahel ka informaator) on isik, kes kogub varjatult andmeid, mida talle muidu tõenäoliselt ei tahetaks anda. Seetõttu kasutavad sõna nuhk tavaliselt need, kelle tegevuse vastu tunneb huvi politsei vm riiklik jõustruktuur. Töö sarnaneb luuraja tööga, kuid on väiksema mastaabiga, üldjuhul nimetatakse nuhiks riigisiseselt tegutsejat ja luurajaks ehk spiooniks välisriigis tegutsejat. Politsei jt riiklikud organisatsioonid ning õiguskuulekad kodanikud nimetavad sellist andmekogujat agendiks, politsei salajaseks kaastöötajaks, informaatoriks vms.
Roś
Ajalugu
Alevit on esimest korda mainitud XVI sajandil. Toona kuulus see Navahradaki vojevoodkonda ja Vaŭkavyski maakonda. Toona kandis asula nime Padroś (Падрось). Esimesed teadaolevad omanikud olid Chodkiewiczid. Asustus oli selles piirkonnas küll juba XII sajandil, seal asus mitu erinevatele omanikele kuulunud küla. XVI sajandi lõpus sai Rośist alev. Chodkiewiczite kätte jäi alev aastani 1644, mil nad selle Rakowskitele müüsid, aga juba samal aastal said Rośi omanikeks Hlebowiczid.
Edasi vahetusid omanikud kiiresti, Roś kuulus nii Ogińskitele, Sapiehadele, Braniczkytele kui ka Potockitele. Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli alev Venemaa koosseisus, kuuludes nüüd algul Słonimi kubermangu, hiljem aga Hrodna kubermangu. Aastal 1886 avati Rośi raudteejaam.
Pärast esimest maailmasõda kuulus Roś Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Toona asus alevi lähistel suur lennuväebaas.
Agarik
Agarik on punakaspruuni värvi, 4–20 cm pikkuse tallusega põõsataoline vetikas.
Agarikust saadavat ainet (furtsellaraani) kasutatakse kondiitritööstuses tarretusainena, näiteks tehakse selle abil marmelaadi. Furcellaria on andnud rahvakeelse nime (Vurtsu või Furtsu) furtsellaraani tootvale AS EstAgarile. Ta kuulub makrovetikate hulka.
‘Abbās II (Pärsia)
pisi|‘Abbās II ‘Abbās II (31. detsember 1632 – 25. oktoober 1666) oli Pärsia valitseja (Iraani šahh) aastatel 1642–1666. Ta kuulus Safaviidide dünastiasse.
Eteri Kekelidze
Eteri Kekelidze (vene Этери Леонидовна Кекелидзе; sündinud 26. detsembril 1944 ) on venekeelne Eesti ajakirjanik ja teatrikriitik.
Jelena Bonner
pisi|Jelena Bonner ja [[Andrei Sahharov (1989)]] Jelena Bonner (vene keeles Елена Георгиевна Боннэр; 15. veebruar 1923 Mary, Turkestani ANSV – 18. juuni 2011 Boston) oli vene ühiskonnategelane, dissident ja publitsist, akadeemik Andrei Sahharovi abikaasa.
Tema isa oli armeenlane Levon Kotšarjan, kasuisa Gevork Alihanjan oli parteitöötaja; ema oli juuditar Ruth Bonner.
Eteri Kekelidze
Ta on olnud ajalehtede Estonija ja Molodjož Estonii ajakirjanik.
Jelena Bonner
1940. aastal asus Bonner õppima Leningradi pedagoogilises instituudis vene keele ja kirjanduse teaduskonnas.
Teises maailmasõjas oli Bonner vabatahtlikult meditsiiniõena rindel. 1953 lõpetas ta Leningradi Esimese Meditsiiniinstituudi, töötades seejärel jaoskonnaarsti ja lastearstina.
1975. aastal võttis Bonner Oslos Sahharovi nimel vastu Nobeli rahuauhinna, kuna Sahharovil oli keelatud Nõukogude Liidust lahkuda. 1980. aastast elas ta Gorkis koos sinna asumisele saadetud Sahharoviga. 1987 aitasid Bonner ja Sahharov rajada ühinguid Memoriaal ja Moskva Tribüün.
Bonner kuulus president Boriss Jeltsini inimõiguste komisjoni, kuid lahkus sealt 1994. aasta lõpul, pärast Esimese Tšetšeenia sõja algust.
Jelena Bonner pälvis oma tegevuse eest 2008. aastal Maarjamaa Risti III klassi teenetemärgi, mis anti talle üle aasta hiljem Washingtonis.
Bonneri surma järel nimetas USA välisministeerium tema tööd inimõiguste kaitsel erakordseks. Euroopa Komisjoni president José Manuel Barroso tunnustas Bonneri julgust.
Park (film)
"Park" on stuudios Tallinnfilm 1966. aastal toodetud animafilm. Filmi režissöör on Elbert Tuganov.
IDopeerimine
Dopeerimine ehk dopeering (inglise keeles doping) tähendab pooljuhttehnoloogias võõraatomite sisestamist sihtmaterjalisse (alusmaterjalisse), näiteks integraallülituse kihti. Selle protsessi käigus sisestatav kogus on sihtmaterjaliga võrreldes väga väike (vahemikus 0,1 kuni 100 ppm). Võõraatomid muudavad spetsiifiliselt sihtmaterjali omadusi, s.t elektronide käitumist ja seega ka elektrijuhtivust. Isegi väike lisandisisaldus võib põhjustada väga suure elektrijuhtivuse muutuse.
Dopeerimise eesmärk ja liigid
Enamiku pooljuhtseadiste talitluseks on vaja, et pooljuhi ühes piirkonnas oleksid ülekaalus vabad elektronid, teises, vahetult kõrvalasuvas piirkonnas augud. Sellise olukorra saab luua sobiva võõraine (lisandaine) aatomite sisseviimisega pooljuhi kristallstruktuuri. Seejuures eristatakse n- ja p-dopeerimist:
Ränist (elementide neljas pearühm) pooljuhtkomponentide elektrijuhtivuse muutmisel kasutatakse n-dopeerimiseks viienda pearühma elemente. nagu fosfor, arseen või antimon, p-dopeerimiseks aga kolmanda pearühma elemente, nagu boor, indium, alumiinium või gallium.
Teine levinud rakendus mikroelektroonikas on ränidioksiidi dopeerimine boori või fosforiga. Saadud boorfosforsilikaatklaasi (BPSG) sulamistemperatuur on 600–700 kelvinit madalam kui ränidioksiidil.
Räni dopeerimise näide
pisi|Räni p-dopeerimine alumiiniumiga pisi|Räni n-dopeerimine fosforiga
Pooljuhtkomponentide enimkasutatava alusmaterjali räni näitel kirjeldatakse järgnevalt lühidalt, mida mõeldakse n- ja p-dopeerimise all (negatiivne või positiivne dopeerimine).
Räni monokristall koosneb neljavalentsetest räni aatomitest. Iga räni aatomi neli valentselektroni (väliselektroni) moodustavad kristallivõres neli kovalentsidet oma naaberaatomitega, luues seeläbi kristallstruktuuri; seega on kõik neli elektronii sidemeelektronid.
Sfântu Gheorghe
Sfântu Gheorghe (varasemas kirjaviisis Sfîntu Gheorghe; ungari keeles Sepsiszentgyörgy) on linn Rumeenias Transilvaanias, Covasna maakonna halduskeskus.
IDopeerimine
Räni dopeerimise näide
N-dopeerimise korral (n tähistab vabalt liikuva elektroni negatiivset laengut) viiakse räni kristallivõresse viievalentse elemendi, siin doonori aatomid, mis asendavad neljavalentseid räni aatomeid. Viievalentsel elemendil on kovalentsidemete loomiseks viis väliselektroni, nii et kui räni aatom asendatakse kristallis lisandi aatomiga, jääb üks doonori väliselektron vabaks ja saab elektrivälja mõjul suunatult liikuda, see liikumine kujutab endast elektrivoolu. Elektroni kaotanud doonoriaatom omandab püsivalt positiivne laengu.
P-dopeerimisel (p tähistab vabalt liikuvat positiivset laengut, tegelikult elektroni laengust tühjaks jäänud kohta) viiakse räni kristallivõresse kolmevalentsed elemendi aatomid – aktseptorid, mis hakkavad asendama neljavalentseid räni aatomeid. Kolmevalentsel elemendil on kovalentsidemete jaoks saadaval kolm väliselektroni. Neljanda räniaatomi jaoks väliselektron puudub. Seda elektronide vakantsi nimetatakse auguks. Pinge rakendamisel käitub see auk nagu vaba positiivse laengu kandja, mis liigub vastassuunas, võrreldes negatiivselt laetud elektroniga. Ka seda liikumist võib käsitada vooluna. Seejuures lahkub elektron välise elektrivälja mõjul kovalentsidemest, täidab augu ja jätab maha uue augu. Aktseptoraatomi asukohas tekib püsiv negatiivne laeng, mis vastandub vabalt liikuva augu positiivsele laengule.
Sfântu Gheorghe
Linn asub Olti jõe ääres.
IDopeerimine
Orgaanilised pooljuhid
Sarnaselt anorgaaniliste pooljuhtide kristallidele saab dopeerimisega muuta ka elektrit juhtivate polümeeride, nagu polüaniliini (PANI) ja orgaaniliste pooljuhtide elektrilisi omadusi. Süsinikuaatomite asendamisel polümeeri ahela struktuuris muutuvad sidemepikkused. Sel viisil tekivad molekuli ja vastavalt pooljuhi kui terviku energiaribade vahepealsed energiatasemed, nn polaroonid või bipolaroonid. Analoogiliselt anorgaaniliste pooljuhtidega on ka siin kahte liiki dopeerimist: oksüdatsioonireaktsiooniga p-dopeerimine ja redutseerimisreaktsiooniga n-dopeerimine.
Sfântu Gheorghe
Sfântu Gheorghet on kirjalikes allikates esimest korda mainitud 1332. aastal. Linnaks on Sfântu Gheorghet esimest korda nimetatud 1431. aastal.
IDopeerimine
Orgaanilised pooljuhid
Erinevalt anorgaanilistest pooljuhtidest on dopandi kontsentratsioon orgaanilistes pooljuhtides umbed miljon korda suurem ja mõõdetav protsentides. Sel puhul ei muutu mitte ainult materjali elektrilised, vaid ka kõiki muud omadused.
Sfântu Gheorghe
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sfântu Gheorghe elanike arv 54 312, neist ungarlasi oli 73,62% ja rumeenlasi 21,08%.
IDopeerimine
Dopeerimismeetodid
Pooljuhtide dopeerimise eesmärgil alusmaterjalisse võõraatomite sisestamiseks kasutatakse nelja meetodit või tehnikat:
Lisaks on olemas ka tehnikad erinevalt dopeeritud piirkondade tekitamiseks otse sadestamise ajal, kui mikrokiibi kihid tekitatakse keemilise aursadestamise, epitaksia või kristalli kasvatamise meetodil.
Vastavalt vajadusele saab neid tehnoloogiaid pooljuhttoodete valmistamisel kasutada üksikult või kombineerituna. Näiteks bipolaartransistoride erinevalt dopeeritud alasid saab tekitada difusiooni, legeerimise või iooniimplanteerimise teel.
Legeerimine
Esimeses etapis kantakse lisand sihtmaterjalile, näiteks füüsikalise aurustamise-sadestamise abil. Seejärel tõstetakse temperatuuri, mille käigus osa dopandist difundeerub pooljuhi pinnakihti (näiteks alumiinium ränisse) ja moodustab algselt metallsilitsiidi. Järgneb edasine temperatuuri tõus, kuni pind (silitsiid) hakkab sulama. Samal ajal difundeerub pooljuhti täiendavalt lisandainet, kusjuures sulamissügavuse pooljuhis määrab sadestatud lisandi kogus ja lahustuvus. See sõltub materjalide kombinatsioonist ja selle saab määrata faasidiagrammi järgi. Sadestunud lisandi kogus määrab niisiis legeerimissügavuse ja seega ka tekkiva pn-siirde paiknemiskoha. Viimases etapis suland aeglaselt jahtudes rekristalliseerub epitaksiaalselt pooljuhil tugevalt legeeritud kihina. Kui dopeering peab toimuma lokaalselt, saab seda näiteks alumiiniumi–räni materjalisüsteemis saavutada piisavalt paksu ränidioksiidi kihiga räni termilise oksüdeerimise, fotolitograafilise struktureerimise ja sellele järgneva oksiidikihi söövitamise teel.
Tuntumad sulandisüsteemid on germaaniumikristalli legeerimine indiumiga ja räni alumiiniumiga. Pooljuhtseadiste masstootmises legeerimisprotsessi enam peaaegu ei kasutata. Pealegi on seda tehnikat keeruline rakendada tänapäeval laialt levinud CMOS-lülituste korral.
Difusioon
Difusiooni all mõistetakse üldiselt tahkiste, vedelike või gaaside kontsentratsioonierinevuse termiliselt aktiveeritavat tasandusprotsessi ilma välise (nt elektrivälja) mõjuta. Kontsentratsioonierinevuste korral võivad võõraatomid piisavalt kõrge temperatuuri kaastoimel tungida teise tahkesse ainesse. See võib toimuda kolmel viisil:
Seda, kui kiiresti lisand kristallis liigub, kirjeldab Ficki järgi aine difusioonitegur. See oleneb aatomi suurusest ja difusiooni tüübist substraadis (alusmaterjalis). Näiteks difusioonitegur ränis suureneb üldiselt alates arseenist läbi fosfori kuni boorini. Väikese difusiooniteguri ja sellest tuleneva vajaliku protsessiaja tõttu on arseen seetõttu praktiliselt sobimatu dopandi viimiseks sügavale kristalli, näiteks n-dopeeritud ala tekitamiseks CMOS–protsessis.
Nagu mainitud, on difusiooni ja sellest tuleneva dopeerimisprofiili oluline aspekt kontsentratsioonide erinevus. Erinevused tulenevad eelkõige dopandi omadustest, mistõttu eristatakse kahte juhtumit: 1) difusioon piiramatust allikast ja 2) difusioon piiratud allikast.
Piiramatu lisandiallika puhul eeldatakse, et lisandi kontsentratsioon kristalli pinnal on konstantne ja seetõttu asenduvad sügavamale hajunud lisandi aatomid otsekohe aatomitega lisandiallikast. See tähendab, et difusiooniaja ja temperatuuri suurenedes difundeerub dopant sügavamale kristalli ja selle kogus suureneb. Kontsentratsioon pinnal jääb konstantseks. Praktikas võib difusiooni gaasifaasist, eeldusel et lisandi kontsentratsioon gaasiruumis on püsiv pidada protsessiks piiramatust lisandiallikast.
Piiratud lisandiallikast difundeeruva lisandi kogus on konstantne. Difusiooniaja ja temperatuuri suurenedes tungib dopant küll sügavamale, kuid samal ajal väheneb kontsentratsioon pinnal. Praktiline näide on difusioon pinnal olevast kihist või lisandite difusioon pärast iooniimplantatsiooniga sisestamist.
Puhtaid elemente lisanditena tavaliselt ei kasutata, sest nende aururõhk on liiga madal ja neid on ka raske aurustada. Seetõttu kasutatakse tavaliselt gaasilistest, vedelatest või tahketest allikatest genereeritud kergeid molekule. Tüüpilised gaasiallikad räni dopeerimiseks on fosfiin (PH3), diboraan (B2H6) ja arsiin (AsH3) kandegaasis (argoon, lämmastik), mis juhitakse üle pooljuhtplaadi (vahvli) kvartsahjus temperatuuril 800–1200 °C.
Tüüpilised vedela lisandi allikad on boortribromiid (BBr3) või fosforüülkloriid (POCl3). Need juhitakse kandegaasi ja seejärel gaas üle vahvli. Kontsentratsiooni gaasiruumis saab siis temperatuuri abil suhteliselt lihtsalt juhtida ning süsteeme on lihtsam ja ohutum käsitseda.
Kristalli piirkonnad, mida on vaja difusiooni eest kaitsta, maskeeritakse ränidioksiidiga. Seejuures kasvatatakse pinnale umbes 300 nm paksune ränioksiidi kiht ja siis eemaldatakse see difusiooniks vajalikes kohtates. Kuna ränioksiidi tüüpiliste lisandite difusioonitegur on tavaliselt mitu suurusjärku väiksem kui räni puhul, ei saa lisandid oksiidist läbi tungida ega räni dopeerida.
Ebaühtlase paksusega räni takistab difusiooni gaasiruumist. Seetõttu kasvatatakse dopandi ühtlase sisestamise saavutamiseks enne difusiooni ränile ühtlane õhuke termiline oksiid. Lisaks viiakse praktikas sageli läbi kaheetapiline protsess, kus esmalt viiakse vahvlisse keskmisel temperatuuril teatud kogus dopanti ja seejärel lisatakse seda kõrgemal temperatuuril. Nii saab difundeerimise sügavust ja kontsentratsiooni paremini juhtida. Esimese etapi võib läbi viia ka oksüdatsiooniprotsessina, mille käigus juhitakse gaasiruumi lisaks lisandile ja kandegaasile ka hapnik. Moodustub tugevalt dopeeritud silikaatklaasikiht, mis toimib piiratud allikana, eriti fosforiga dopeerimise puhul.
Iooniimplantatsioon
Ioonide implanteerimiseks (siirdamiseks) pooljuhi kristallivõresse kiirendatakse laetud (võõr)aatomeid (ioone) elektriväljas ja suunatakse seejärel sihtmaterjali struktuuri (nt räniplaadile). Selleks kasutatavaid seadmeid nimetatakse pooljuhttehnoloogias iooniimplanteriteks. Sihtmaterjali poole suunatud ioonid tungivad materjalisse ja interakteeruvad sellega. Toimuvad nii elastsed põrked, millega kaasneb liikumissuuna muutus, ja mitteelastsed põrked, mille tagajärjel nad kaotavad kineetilist energiat.
Erinevalt difusioonist ei toimu ioonide siirdamisel maksimaalne dopeering sihtmaterjali pinnal, vaid selle sees. Ioonide jaotus sihtmaterjalis oleneb iooni omadustest (aatommass, energia, aeglustav ristlõige) ja samuti sihtmaterjali omadustest (aatommass, tihedus, kristalli struktuur, kristallide orientatsioon). Üldiselt saab kergemaid ioone (nt boor) siirdada sügavamale kui raskemaid ioone (nt arseen). Lisandi aatomid paiknevad sügavuti ligikaudu normaaljaotuse seaduse järgi, nii et poollogaritmiline esitus annab lisandi kontsentratsiooni paraboolse profiili. Ioonide keskmist sügavust nimetatakse projitseeritud vahemikuks R_p. See sõltub peamiselt ioone kiirendava elektrivälja tugevusest ja seega nende kineetilisest energiast. Rangelt võttes kehtib see aga ainult amorfsete sihtmaterjalide kohta. Kristallilistes ja eelkõige monokristallilistes materjalides ei jaotu aatomid keskmiselt ühtlaselt ning ioonkiire suund kristallivõre suhtes võib kaasa tuua suuri erinevusi keskmises ja individuaalses läbimissügavuses. Neid erinevusi saab vähendada ioonide langemisnurga valikuga, sihtmaterjali pinna pisut nihutatud lõikega või hajutuskihtidega. Seejuures määrab lisandi kontsentratsioonitaseme ka "doos", s.t ioonide arv pindalaühiku kohta. Pooljuhttehnoloogias on tavalised doosid vahemikus 1012−1015 cm−2. Vastav maksimaalne lisandi kontsentratsioon (cm−3) on tavaliselt 3–4 suurusjärku suurem. Kuna ioonide siirdamine ei ole mittetasakaaluline protsess, saab lisandite kontsentratsiooni täpselt reguleerida ja isegi ületada termodünaamilise lahustuvuse piiri.
Elastsetel kokkupõrgetel aatomituumadega kahjustavad ioonid kristallistruktuuri: sidemed kristallis katkevad ja sihtmaterjali aatomid nihkuvad. Väga suurte iooniannuste korral võib see põhjustada pinna amorfseks muutumist, eriti raskete ioonide puhul (mida küll mõnikord ka tahtlikult esile kutsutakse). Pärast seda, kui sisenenud ioonid on oma kineetilise energia ära andnud, asetuvad nad tavaliselt võre vahekohtadesse ning ei ole elektriliselt aktiivsed. Selleks et kõrvaldada kristallide kahjustus ja võimaldada implanteeritud ioonidel difundeeruda elektriliselt efektiivsetesse (aktiivsetesse) võrekohtadesse, allutatakse sihtmaterjal termotöötlusele. Tavaliselt tehakse seda oksüdatsiooniahjus 10–90 minutit temperatuuril vähemalt 900 °C. Kui on vaja difusiooni madalal hoida või seda täpsemalt reguleerida, rakendatakse kiirlõõmutust (ingl rapid thermal processing, RTA) mõne sekundi jooksul samadel temperatuuridel. See on võimalik, sest oluline on eelkõige maksimaalne temperatuur, mitte termotöötluse kestus.
Nagu difusioonimeetodi puhul, kaetakse ka siin piirkonnad, mida ei tohi dopeerida, maskiga. Sageli piisab sobiva paksusega fotoresistist. Siiski kasutatakse ka ränioksiidist, räninitriidist või polüränist valmistatud nn kõvasid maske.
Neutronite initseeritud tuumatransmutatsioon
On materjale, sealhulgas räni, mida saab dopeerida ka neutronitega kiiritades, näiteks raskeveereaktoris. Neutroniga liitumine suurendab aatomi massiarvu ühe võrra. See võib viia nii stabiilsete kui ka ebastabiilsete tuumadeni, mis olenevalt poolestusajast muunduvad näiteks beetalagunemise teel mõne teise elemendi isotoobiks. Erijuhtudel võib sihtmaterjalisse sisse viia võõraatomeid, näiteks fosforiga dopeerimisel madala kontsentratsiooni juures (< 1014 cm−3) saavutatakse dopandi maksimaalne ühtlus räni suuremas mahus. Tugevam dopeering on küll võimalik, kuid võtab palju aega (>100 h) ning ei leia seetõttu kasutamist
Neutronite transmutatsioonil põhineva dopeeringu eelised, võrreldes dopeerimisega kristallide kasvatamise ajal, on dopantide palju ühtlasem paigutus ilma monokristallide võres häireid tekitamata. Meetodit kasutati algselt substraadi (alusmaterjali) dopeerimiseks suure võimsusega pooljuhtseadiste jaoks, mis on väga tundlikud struktuurihäirete suhtes. Siiski on ilmnenud kiirguskaitsega seotud probleemid, mistõttu on monokristallitootjad juba mitu aastat töötanud selle nimel, et parendada dopeerimist kristallide kasvatamise ajal, ja on siin ka edusamme teinud.
Dopeerimismeetodite võrdlus
Peamised dopeerimismeetodid on difusioon ja iooniimplantatsioon.
Ioonide implanteerimise meetodit iseloomustavad seevastu järgmised omadused:
Norbert Hurt
Norbert Hurt (sündinud 16. aprillil 1983 Tartus) on Eesti jalgpallitreener.
Põisadru (perekond)
Põisadru (Fucus) on perekond pruunvetikaid. Põisadrud on levinud Atlandi ookeani Euroopa ja Põhja-Ameerika litoraalis, eelistades kasvukohana kiviseid rannaalasid.
Norbert Hurt
Treenerikarjäär
Alates 1. augustist 2011 töötab Norbert Hurt Esiliiga meeskonna Tallinna FC Flora II peatreenerina ning Tallinna FC Flora üldise noortetöö eest vastutaja ja koordineerijana. 2013. aastal nimetati ta Tallinna FC Flora peatreeneriks. 2016. aastal lahkus Norbert Hurt Tallinna FC Flora peatreeneri kohalt.
Põisadru (perekond)
Perekonna üks tuntumaid liike on harilik põisadru (Fucus vesiculosus), keda leidub ka Läänemeres.
Põisadrude tallus on tüüpiliselt dihhotoomselt harunev ja põõsasjas, sageli on tallusel õhupõied.
Norbert Hurt
Treenerikarjäär
Ta on olnud ka Tartu JK Tammeka peatreener (2009. aastal), U18- ja U15-koondise peatreener, U16-koondise treener, EJL-i 1993.–1995. aastal sündinud noorte talentide otsija.
Isiklikku
Tal on elukaaslase Maris Mägiga poeg.
Julia Annas
Julia Annas (sündinud 13. juunil 1946) on USA filosoof, kes uurib antiikfilosoofiat ning on esitanud antiikideedel põhineva eetikateooria.
Ta on Arizona Ülikooli filosoofia Regents Professor. Varem on ta õpetanud Oxfordi Ülikoolis St Hugh's College'is ja Columbia Ülikoolis.
Julia Annas rajas ajakirja Oxford Studies in Ancient Philosophy.
Ta on olnud Ameerika Filosoofiaassotsiatsiooni Vaikse ookeani divisjoni president.
Isiklikku
Julia Annas on olnud abielus David Hume'i uurija David Oweniga.
Fajsławice
Fajsławice on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Krasnystawi maakonnas, Fajsławice valla halduskeskus. Fajsławice asub Krasnystawist umbes 19 km loodes ja Lublini kesklinnast ligikaudu 32 km kagus.
Küla on esmamainitud 1409. aastal. Jaanuariülestõusu ajal toimus 24. augustil 1863 küla lähedal Fajsławice lahing, milles ülestõusnud Vene vägedelt lüüa said.
Peter Sagan
Peter Sagan (sündinud 26. jaanuaril 1990 Žilinas) on Slovakkia maanteejalgrattur, kolmekordne maailmameister.
Ta sõidab UCI WorldTeami jalgrattaklubis Bora-Hansgrohe. Sagan oli edukas juunioride rattakrossis (cyclo-cross) ja maastikurattasõidus. Ta võitis 2008. aastal juunioride maailmameistrivõistlused maastikusõidus, misjärel vahetas maastikuratta maanteeratta vastu. Sagan on kokku sõitnud viies meeskonnas.
Saganit peetakse üheks maailma kõige andekamaks ratturiks, sest ta on teeninud palju mainekaid võite ja auhindu, sealhulgas võitnud kolm maailmameistrivõistlust, kaks Pariisi-Nice'i etapivõitu, seitse Tirreno-Adriatico etapivõitu ja Tour de France'il on ta kandnud viis aastat järjest aktiivseima ratturi rohelist särki. Tour of Californial võitis ta rekordiliselt 15 etappi, Tour de Suisse'il 13, Hispaania Vuelta velotuuril 4 ja Tour de France'il 7 etappi. Lisaks võitis Sagan 2016. aastal Vélo d'Or'i mitmepäeva võistluse.
Lapsepõlv ja noorus
Peter Sagan sündis pere neljanda lapsena Žilina linnas. Ta hakkas jalgrattasõitu treenima 9-aastaselt, kui liitus oma kodulinnas väikse jalgrattaklubiga Cyklistický spolok Žilina.
Juunioriaastatel sõitis ta nii maantee- kui ka maastikuratast ning oli tuntud oma ebahariliku stiili poolest, sõites ainult tenniste ja T-särgi väel ning juues lihtsalt puhast vett. Sagan tõmbas märkimisväärset tähelepanu, kui ta ilmus Slovakkia Cupile õe laenatud jalgrattaga. Sagan oli teinud valearvestuse ja enda jalgratta maha müünud, kuid võitis võistluse vaatamata sellele, et sõitis supermarketist ostetud rattaga, millel olid kehvad pidurid ja piiratud varustus.
Perekond
Peter Saganil on vanemad vennad Juraj ja Milan ning õde Danka. Sagani vanemad, isa Lubomir ja ema Helena, toetavad poja sportlikke ettevõtmisi igal viisil. Ka Peteri vanem vend Juraj Sagan on elukutseline jalgrattur ja Bora-Hansgrohe meeskonna liige.
Sagan on abielus Katarina Smolkovaga, nad elavad Monacos.
2010
• Sagan võitis oma esimese World Touri etapi 2010. aasta Pariisi-Nice'i võistlusel. Hiljem võitis ta samal võistlusel ka teise etapi, samuti punkti klassifikatsioonis.
2011
• Sagan võitis oma esimese Grand Touri etapi ja kolm etappi Vuelta a Españal.
2012
• Sagan võitis Tour De France'i avaetapi. Selle tulemusega oli Sagan noorim rattur, kes oli võitnud tuuri etapi, olles 22 aastat ja 157 päeva vana.
2013
• Sagan võitis kokku 22 võistlust, olles enim võistlusi võitnud rattur.
2015
• Saganist sai esimene Slovakkia sõitja, kes võitis maailmameistrivõistlused maanteerattasõidus.
2016
• Sagan oli teine rattur, kes võitis 5 korda järjest Tour de France'il punkti kvalifikatsiooni.
Hüpotalamus
Hüpotalamus ehk tundekühmualumik (ladina keeles hypothalamus) on selgroogsete loomade aju osa. Hüpotalamus on autonoomse närvisüsteemi ja endokriinsüsteemi kõrgem keskus.
Hüpotalamuse põhi ja ajuripatsi vars on ühendatud eminentia medialise kaudu. Koos ajuripatsiga moodustab keskus hüpotalamo-hüpofüsaarse süsteemi – olles ajuripatsi koordinaatoriks ja ka endokriinsüsteemi regulaatoriks.
Hüpotalamuse ülesanneteks on organismi homöostaasi, südametegevuse, ainevahetuse, soojusregulatsiooni, janu ja näljatunde, une, emotsioonide ning tundeelu reguleerimine. Hüpotalamus reguleerib ka puberteeti ja emastel tiinusega (naistel rasedusega) seotut.
Hüpotalamus sünteesib ka närvirakkude kasvufaktorit.
Hüpotalamus osaleb paljudes käitumisregulatsioonides. Kui emasloomadele süstida hüpotalamusse väike kogus östrogeeni, tekib paljudel juhtudel kiim.
Arvatakse, et hüpotalamusel on vere-aju barjäär üksnes osaline ja siitkaudu liiguvad ajus komplekteeritud hormoonid suurde vereringesse.
Maolistel
Madudel osaleb hüpotalamus lisaks termoregulatsioonile, toitumisele ja paljunemisele ka paljude teiste elündsüsteemide töö koordineerimises.
Madudel väljuvad ja suubuvad eesajus, talamuses ja hüpotalamuse nägemisristmikus, nägemisteedest koosnevad nägemisnärvid.
Nii isastel kui ka emastel madudel kontrollib hüpotalamus suguküpsuse saabumist ja seksuaalset käitumist, nagu isaste võitlused, vastuvõtlike emaste otsimine-leidmine, kopulatsioon ja järelkasvu tagamine, aga ka enesekaitsega seotud käitumist.
Inimestel
pisi|vasakul|[[Inimene|Inimese hüpotalamus (punasega)]] Hüpotalamus on vaheaju alumine osa (kolmanda vatsakese põhi) ja paikneb talamuse all, kolmanda vatsakese ja subtalamuse vahel.
Inimestel koosneb hüpotalamus ositi valgeainest ja väiksematest hallaine kogumikest:
Daaklased
pisi|Aadria mere ümbruse alade asustus ca [[550 eKr, etruskide ja kreeklaste Magna Graecia alad Apenniini poolsaarel ja illüürlaste, daaklaste ja traaklaste, Vana-Kreeka  alad Balkanil]] Daaklased oli keldi mõjudega traakia rahvas, kes elas alates 5. sajandist eKr Mustast merest läänes. Nad olid lähedases suguluses naaberrahva geetidega ning kõnelesid arvatavasti sama keelt.
Hüpotalamus
Inimestel
Hüpotalamus moodustab allapoole ahenedes lehtri (infundibulum). Lehtri küljes paikneb inimestele tähtsaimaks peetav sisesekretoorne nääre – ajuripats (hypophysis).
Daaklased
Alles 2. sajandi alguses eKr ühinesid daaklaste hõimud riikideks. 1. sajandi keskel eKr ühendati daaklased ja geedid täielikult Daakia riigi võimu alla. Selle tegi teoks kuningas Burebista, kes laiendas riiki veelgi. Rüüstati ja hävitati Musta mere äärseid kreeka linnu, laastati Traakia Rooma riigi Illüüria ja Makedoonia provintsini ning tehti muid vallutusi. Daakia riik ohustas Rooma riiki. Nende piiriks oli Doonau tänapäeva Viinist kuni suudmeni. pisi|Daakia riik 82 eKr [[Burebista valitsemise ajal]] Ajaarvamise vahetusel tegid roomlased reide daaklaste maadele, et neid Doonaust kaugemale tõrjuda, ning lõid tagasi nende retki Doonaust lõunasse. Alles Traianusel õnnestus Daakia sõdadega Daakia ohust lahti saada. Daaklasi hävitati ja pillutati laiali ning moodustati 107. Rooma provints Daakia provints.
Hüpotalamus
Inimestel
Hüpotalamuses paiknevat ka janukeskus mis reguleerib janutunnet ja kus asuvad vere veesisaldusele reageerivad osmoretseptorid.
Villavere
Villavere on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas.
Daaklased
Rooma riigiga sõdimise ajal olid daaklased kõrgelt arenenud. Transilvaaniast saadi kulda ja hõbedat. Arenenud oli ka kaubandus. Sõditi jalgsi, hobuseid kasutati põhiliselt veoloomadena.
Rumeenlasi peetakse dakoromaanide või valahhide järglasteks, neid omakorda roomlaste poolt assimileeritud daaklaste järglasteks. Daaklaste järjepidevust Rumeenias on ka vaidlustatud, osutades sellele, et 7. sajandiks elasid Rumeenia alal slaavlased, kellest põlvnevat nii rumeenlased kui ka bulgaarlased.
Hüpotalamus
Inimestel
Hüpotalamusest suunduvad neurosekretoorsed kiud ka ajuripatsi tagasagarasse ehk neurohüpofüüsi.
Hüpotalamus reguleerib nii meeste kui ka naiste suguelundite arengut ja talitlust. Tütarlastel talitleb hüpotalamus juba looteeas – eritades rütmiliselt vabastajahormoone. Naistel allub hüpotalamuse kontrollile (hüpotalamuse-hüpofüüsi-munasarjade (telg)) ja regulatsioonile ka menstruaaltsükkel.
Arvatakse, et poisslastel kaob rütmilisus testosterooni toimel.
Neurohormoonid
Hüpotalamuse rakud eritavad lisaks oksütotsiinile ja antidiureetilisele hormoonile mitmeid neurohormoone (närvikudede eritatavad hormoonid, (aksonite läbi), mille ülesandeks on näärmehüpofüüsi rakkude poolt komplekteeritud ja eritatavate hormoonide regulatsioon.
Hüpotalamuse neurohormoonid on järgmised: türeoliberiin (TRH), gonadotropiini-vabastajahormoon (GnRH), kasvuhormooni vabastajahormoon (GH-RH), kasvuhormooni tõkestajahormoon (GH-RIH), kortikotropiini vabastajahormoon (CRH), prolaktiini vabastajahormoon (PRH) jt ning prolaktiini inhibeeriv faktor (PIF) (arvatavasti dopamiin).
Patoloogia
Inimestel seostatakse hüpotalamusega mitmeid haiguslikke seisundeid. Kuna hüpotalamus kontrollib ajuripatsi tööd, siis vahel käsitletakse nendega seotud haiguslikke seisundeid hüpotalamo-hüpofüsaarsete haiguslike seisunditena: nagu hüpofüsiit, hemokromatoos, Praderi-Willi sündroom [Q87.1], Russelli-Silveri sündroom [Q87.1] jt.
Kliiniliste leidudega seotud
Hüpotalamuse talitlushäiretega seostatakse järgmisi haiguslikke seisundeid:
Välislingid
NIHMSID: NIHMS167642, veebiversioon (vaadatud 12.10.2014) (inglise keeles)
2007. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus
2007. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus toimusid 19.– 22. juulini Hollandis Hengelos.
Võistlustest võttis osa üle 900 sportlase 44 riigist.
Eesti sportlastest saavutas parima tulemuse kolmikhüppaja Kaire Leibak, kes võitis tulemusega 14,02 kuldmedali.
Kristjan Valdma
Kristjan Valdma (aastani 1935 Waldmann või Valdmann; 12. aprill 1899 Uue-Põltsamaa vald – 8. november 1937 Harju-Risti kirikumõis, Nõva vald, Harjumaa (praegu Arumõisa, Vilivalla küla, Padise vald, Harju maakond) oli eesti vaimulik.
Valdma võttis osa Vabadussõjast. Ta lõpetas 1922. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ja õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas aastatel 1922–1933. Ta kaitses 1936. aastal mag theol kraadi väitekirjaga "Põltsamaa kihelkonna ajalugu". Ta töötas aastatel 1928–1934 Tartu Ülikooli usuteaduskonna arheoloogilise kabineti raamatukogu korraldajana ning oli professor Olaf Silla assistent.
Valdma ordineeriti 2. septembril 1934 õpetajaametisse ning ta oli aastatel 1935–1937 Harju-Risti ja Nõva koguduse õpetaja.
Ta maeti 13. novembril 1937 Tartu Maarja kalmistule.
Hilja Varem
Hilja Varem (kodanikunimi aastast 1960 Hilja Vee, sündinud 19. juulil 1934 Põltsamaal) on eesti näitleja.
Töötas aastatel 1956–1959 Ugala Teatris, 1959–1975 L. Koidula nim. Pärnu Draamateatris ja 1976–1992 Eesti Noorsooteatris.
Pasto
pisi|Vaade linnale ja [[Galerase vulkaanile]]
Pasto on linn ja vald (municipio) Colombia edelaosas, Nariño departemangu keskus.
Linn asub Galerase vulkaani jalamil; vulkaani kraatrist umbes 10 km ida pool. See asub 2527 meetri kõrgusel merepinnast.
Pasto elanike arv on 428 890 (2013, arvestuslik).
Linnas asub Nariño ülikool.
Pasto ümbruses tegeldakse põllumajandusega. Linnas on muu hulgas mööblitööstusettevõtteid.
Linna rajas 1537. aastal Hispaania konkistadoor Sebastián de Belalcázar. 1539 tõi Lorenzo de Aldana linna selle praegusesse asukohta.
Urotheca
Urotheca on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Urotheca klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Pakość
Pakość (saksa keeles Pakosch) on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Inowrocławi maakonnas, Pakośći valla halduskeskus. Pakość asub Inowrocławist umbes 12 km läänes.
Pakośćit on esmamainitud 1243. aastal, linnaõigused sai 1359. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1919. aastal läks linn Poola koosseisu tagasi. Raudteeühenduse sai linn 1889. aastal.
Tõde ja õigus II
"Tõde ja õigus" II on Eesti kirjandusklassiku A. H. Tammsaare romaanisarja "Tõde ja õigus" teine osa, mis ilmus 1929. aastal.
Tegevus toimub ärkamisaja mõõnaperioodil Tartus Mauruse koolis, kuhu suundub õppima Indrek. Koolidirektor Maurus on vastuoluline rahvuslane, kelle sõnul on inimese keel ja kodumaa tema kõige olulisem varandus ja inimene peab kõige pealt armastama ennast, enne kui ta saab armastada teisi. Maurus õpetab ka Indreku valetama. Mauruse jutt on mõistukõneline ja temas kehastub tammsaareliku poeetika keelekesksus. Indrek ei oska Mauruse mänguga kaasa minna ja võtab kõike liiga tõsiselt. Indrek püüab kõike seletada oma teadmiste ja arusaamiste järgi, kuid ikka ja jälle avastab ta, et asjad käivad hoopis teisiti. Indreku ja Mauruse vahekord on justkui Andrese ja Pearu vahekord, kus ühel osapoolel on ettekujutus maailma toimimisest ja teine osapool seab selle kõik kahtluse alla. Mauruse kool on justkui väike irratsionaalne maailm ning valitsev irratsionaalsus viib Indreku lõpuks mässu ja kõige eitamiseni. Pärast Ramilda surma läheb Indrek tähetorni ning vaatab pikksilmaga maailmaruumi. Just see episood mõjutab tema jumalaeitust, sest kosmoloogilistest ideedest lähtudes kirjutab ta jumalaeitust väljendava referaadi.
Teoses kajastub nii ebaõiglus kui ka allasurutud rahvustunne ja kõlama jääb mõte, et eesti rahval on õigus eksisteerida maailma teiste rahvastega kõrvuti. Näiteks Mauruse tütar Ramilda mõtleb isegi armastusest rahvuslikult. Nimelt väidab ta, et elus on kõige tähtsam armastus, mistõttu tuleb armastust avaldada vaid emakeeles ja oma rahvuse salgamine väärib hukkamõistu. Ramilda on üldse salapärane kuju, kelle jutus on palju mänglevat ja üksnes aimatavat. Tammsaare ise aga rõhutab tema identiteedimääratlematust. Samas jätavad selles köites peaaegu kõik tegelased Indrekuga rääkides mulje, justkui kõige olulisem jäetaks ütlemata.
"Tõe ja õiguse" II osa kujutab inimese võitlust kõikjale ulatuva ja kõiki puudutava tõega. Näiteks ilmneb raamatu lõpus Indreku ja Tiina vastandus, kus esimese jaoks Jumalat ehk tõde ei eksisteeri, Tiina aga usub, et Jumal ehk kõikjale ulatuv tõde on olemas. Suhetes Tiinaga toimib Indrek ambivalentselt – ühest küljest jääb ta oma tõe juurde, teisest küljest ta loobub sellest. Nimelt ütleb Indrek Tiinale, et Jumal on siiski olemas, sest see on Tiina tõde ja Indrek tunneb, et ei saa Tiinale haiget teha ja tema tõde röövida. Isegi siis mitte, kui see tema enda tõe valguses naeruväärne. Seega jääb Indrek ikkagi kindlaks enda tõele, kuid ta hülgab selle lihtsalt Tiina ees. Indrek eelistab tõele õigust, mille puhul viimane tähendab hoidumist teise inimese alandamisest ja talle tema tõe jätmist. Indreku jaoks on tõde mingit laadi objekt ning õigus sünnib või sureb selliste objektide suhtes.
Tammsaare kasutab surmaga seoses päris palju koeramotiivi, mis teises köites tuleb esile mitu korda. Näiteks kirjutab raskelt haige Ramilda surma eel Indrekule surevast koerast ning Indrekule endale meenub ühe koera surm, kui ta enesetapumõtetega puu alla seisab.
"Tõe ja õiguse" II osa on korduvalt lavastatud, sellele on ohtralt viiteid eesti kirjanduses, filmis ja mujal kultuuris. Raamatu põhjal valmis 1975. aastal Mikk Mikiveri lavastatud film "Indrek", milles mängis peaosas Harry Kõrvits.
Teos on tõlgitud soome (2004), saksa (1939 ja 1980), hollandi (1941), prantsuse, vene, tšehhi ja läti keelde.
Teos on digiteeritud toetusprogrammi "Eesti kirjandus" raames. Romaani teine köide ilmus audioraamatuna 2014. aastal, selle on sisse lugenud Meelis Kompus.
Tuttlõoke
pisi|Tuttlõokese munad
Tuttlõoke (Galerida cristata) on linnuliik värvuliste seltsist lõolaste sugukonnast. Tuttlõoke on Eestis väga haruldane haudelind, arvukusega 0–5 paari.
Tõde ja õigus I
"Tõde ja õigus" I on Eesti kirjandusklassiku A. H. Tammsaare romaanisarja "Tõde ja õigus" esimene ning tuntuim osa, mis ilmus 1926. aastal. Teoses käsitletakse korraga nii filosoofilisi kui ka elulisi probleeme eestlaste jaoks tuttavate olukordade, inimtüüpide ning ajaloolise ja ühiskondliku konteksti kaudu. Kohalikud kriitikud pidasid teost vaid talupojaromaaniks, kuna nad ei saanud Tammsaare filosoofilistest ideedest aru. Mõni kriitik leidis koguni, et teoses puudub kandev idee. Kriitika ajendas Tammsaaret kirjutama arvustajatele vastulauset, mis ilmus 1927. aastal ajalehes Vaba Maa. Selles kirjas juhtis ta tähelepanu sellele, et teoses on vasteid Eesti, Euroopa ja üldinimlikus vaimse elus. Samuti tõi ta välja, et kandva idee puudumine ongi kandev idee.
Albu vallas, Järva-Madise kihelkonnas, Järvamaal sündinud Tammsaare on teosesse sulatanud mälestusi oma lapsepõlvest ja noorukieast isatalus. Tammsaare ise ütleb teose kohta:" Maastik ja ümbrus on minu kodukohast, samuti meeleolud. Inimesi ei ole ühtki täielikult tegelikust elust kopeerinud, vaid olen algtüüpe transformeerinud. On tõsi – Andres on minu oma isa. Pearu on tegelikult naabrimees /.../