cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tiit Kaadu
Elulugu
On töötanud RPI Eesti Tööstusprojekt vaneminsenerina ja Eesti Ametiühingute Keskliidu töökaitsesekretärina.
Aastatel 1995–2000 oli ta Eesti Ametiühingute Keskliidu peasekretär.
Tiit Kaadu on olnud Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC) Eesti ametiühingute eurokoordinaator, Rahvusvahelise Vabade Ametiühingute Konföderatsiooni (ICFTU) täitevkomitee aseliige. Ta on Eesti ILO Nõukogu liige selle loomisest peale (1992) ning 2004. aastast Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Agentuuri juhatuse liige, samuti Agentuuri rahvusliku koordinatsioonikeskuse juht. Aastatel 2004–2007 oli ta Euroopa Elu- ja Töötingimuste Parandamise Fondi haldusnõukogu liige.
Aastast 2000 töötab ta Sotsiaalministeeriumis. Algul töötas ta töökeskkonna osakonnas ja tööosakonnas juhatajana, seejärel tööelu arengu osakonnas nõunikuna.
Isiklikku
Abielus, tal on kaks tütart. Hobi on filmiajalugu.
Abõi uluss
Abõi uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigis.
Läbi ulussi voolab Indigirka. Ulussis on palju järvi, millest enamik on väga väikesed. Suurim järv on Ožogino.
Halduslikult jaguneb uluss kuueks nasleg'iks.
Suurim asula ja halduskeskus on Belaja Gora, kus elab üle poole ulussi elanikest. Suuremad asulad on veel Kebergene, Suturuohha ja Abõi.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Abõi ulussi elanikkonnast jakuute 80,88%, venelasi 10,84%, evenke 4,65%, evenke 1,22%, ukrainlasi 1,16% ja teistest rahvustest inimesi 1,24%.
EuskoTren
EuskoTren (täisnimega Eusko Trenbideak / Ferrocarriles Vascos) on raudteefirma, mis tegeleb kitsarööpmelise raudteetranspordiga Hispaanias Baski autonoomses piirkonnas. Ettevõte asutati 1982. aastal. Tegevuskeskused on Donostia ja Bilbao.
Meeri
Meeri on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Ambrolauri
Ambrolauri on linn Gruusias, Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi piirkonna keskus.
Claudio Abbado
Claudio Abbado (26. juuni 1933 Milano – 20. jaanuar 2014 Bologna) oli itaalia dirigent. Ta on olnud mitme tähtsa Euroopa orkestri ning teatri muusikajuht. Abbado on töötanud Milanos La Scalas, Viini Riigiooperis ja Berliini Filharmoonia Orkestris (1989–2002).
Elutöö
Claudio Abbado oli rahvusvaheliselt tuntud itaalia dirigent.
Klaverimängu õppis Claudio isa juhendamisel ja Milano konservatooriumis, dirigeerimist Viini Muusikaakadeemias. 1958. ja 1963. aastal võitis ta mainekad rahvusvahelised dirigeerimisvõistlused ning alates 1960. aastate keskpaigast loetakse teda oma põlvkonna üheks juhtivaks dirigendiks.
Abbado oli 1968. aastast Milano La Scala peadirigent ja 1971–1986 muusikajuht, suure tunnustuse pälvis ta La Scala orkestri meisterlikkuse tõstmisel nii ooperietenduste kui ka kontsertettekannete vallas.
1979–1988 oli ta Londoni sümfooniaorkestri peadirigent, 1986–1991 Viini Riigiooperi muusikajuht, 1989–2002 Berliini Filharmoonikute kunstiline juht ja peadirigent.
Abbado on asutanud mitu orkestrit ja muusikafestivali. Eriti huvitatud oli ta noorte muusikute arendamisest.
Pidev spekter
Pidev spekter ehk pidevspekter on mingi füüsikalise suuruse (harilikult energia või lainepikkuse) sujuvalt muutuva väärtusega vahemik. Valguse lainepikkuste pideva spektri annavad hõõguvad kehad, mis koosnevad paljude eri ainete aatomitest. Spektroskoobis on näha katkematu mitmevärviline riba.
Kui hõõguvad vaid ühest keemilisest elemendist koosnevad kehad, siis emiteerivad nad üksnes kindlate lainepikkustega kiirgust.
Nõgiaru
Nõgiaru on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Külas asub Nõgiaru raamatukogu.
1977. aastal liideti Nõgiaru külaga Kaasmaru.
Kuldsõrm
Sisu
Inglismaa Pank avastab, et suur osa nende kullavarudest on kadunud. Panga juhtkond kahtlustab varguses mõjuvõimast ärimeest Auric Goldfingerit (Gert Frobe) ning palub, et juhtumi uurimine antaks salaluure parima agendi James Bondi (Sean Connery) kätesse. Goldfingeri tegemistega lähemalt tutvudes avastab Bond, et kurikaelal on plaanis midagi hoopis suuremat. Nimelt kavatseb Goldfinger muuta radioaktiivseks USA kullavarud nende varakambris Fort Knoxis, et vaba maailma majanduses tekiks kaos ja Goldfingeri enda kuld muutuks väärtuslikumaks.
EuskoTran
thumb
Trammide maksimumkiirus on 50 km/h. Trammivaguni pikkus on 25 m ja mahutavus 192 inimest, sealhulgas 50 istekohta. Liin kulgeb Basurtost Atxurisse ja sel on 12 peatust.
EuskoTrani trammiliin avati 23. detsembril 2008 ka Vitoria-Gasteizis.
Välislingid
EuskoTran
Dynamint
Dynamint oli Eesti tüdrukuteansambel.
Ansambel alustas triona, kuid varsti jäädi tegutsema duetina, kus laulsid Mari-Liis Aasmäe ja Taisi Pettai. Algkoosseisu kuulus ka Evelin Liivamägi. Dynaminti saksakeelne veebileht lõpetas eksisteerimise koos ansambliga.
Ajalugu
2003. aasta lõpus alustati produtsent Priit Seäski juhtimisel projekti "Halley Superstaar". Projekti võitjatest moodustati ansambel Dynamint. Kolme tüdruku esimene salvestatud lugu oli "Klubi Paradiis", mis avaldati TopTeni albumil "Kevadhitt 2004". 2004. aasta suvel esines ansambel Tivoli Tuuril. Albumil "Sügishitt 2004" avaldati Dynaminti teine lugu "Jätke võtmed väljapoole". 5. oktoobril 2004 tuli välja Dynaminti esimene album "Dynamint".
Jaanuaris 2005 teatas bändi liige Evelin Liivamägi, et lahkub ansamblist kooli tõttu. Bänd jätkas kahe liikmega.
2005. aasta juulis tuli välja tüdrukute teine album pealkirjaga "7". Vladimir Adaritšev ja Andrei Pokutni, t.A.T.u. produtsendid kirjutasid ansamblile mõned uued laulud.
2009. aasta Belgia Grand Prix
thumb|[[Spa-Francorchamps' ringrada]] thumb|[[Giancarlo Fisichella, Kimi Räikkönen ja Sebastian Vettel poodiumil]] 2009. aasta Belgia Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja kaheteistkümnes etapp, mis peeti Belgias Spa-Francorchamps' ringrajal 30. augustil 2009.
Dynamint
Ajalugu
Märtsis 2006 esines ansambel esimest korda väljaspool Eestit – Berliinis klubis Qdorf Club.
1. juunil 2006 tuli välja nende kolmas album "Hoia ja keela". 2007. aastal tuli välja kogumik "Best of".
2009. aasta Belgia Grand Prix
Sõideti 44 ringi, võistluse kogupikkus oli 308,176 km. Ilm oli kuiv.
Kvalifikatsioonisõidu võitis Giancarlo Fisichella. See oli Force India meeskonna esimene parim stardikoht. Võistluse võitis Kimi Räikkönen. Giancarlo Fisichella tõi oma teise kohaga Force Indiale meeskonna ajaloo esimesed punktid.
Võistluse kiireima ringi sõitis Sebastian Vettel (1.47,263).
Sassi
Sassi on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Luis de Góngora
Luis de Góngora y Argote (11. juuli 1561 – 24. mai 1627) oli hispaania barokiajastu vaimulik ja luuletaja.
Góngora lõi kujundlikku, peenelt viimistletud luulet, mis osutus oma metafoorikülluse, salapäraste mütoloogiliste vihjete, rohkete uudisväljendite ja keerulise sõnastuse tõttu sageli raskesti mõistetavaks. Ta teenis n-ö hämara luuletaja maine, seda eriti sonetiga "Üksindused".
Oma tuntud soneti alguses ülistab Góngora naise ilu ("su juustega kuld võistleb asjata"), kuid lõpuridades rõhutab kontrastiks selle kaduvust ("neist, sinust endast – saab vaid vari pelk"). Sonett on ilmunud Jüri Talveti tõlkes "Maailmakirjanduse lugemikus" koolidele (Tallinn: Koolibri, 1993, lk 266), samas on lk 265–266 ka luuletus "Letrilja" Ain Kaalepi tõlkes.
Zugdidi
Zugdidi on linn Gruusias, Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonna keskus.
Peeter Linnap
pisi|Peeter Linnap. ETV 1997 Peeter Linnap (sündinud 11. detsembril 1960 Tallinnas ) on eesti visuaalkultuuri teoreetik, pildiajaloolane ja kunstnik.
Haridus
Ta on lõpetanud 1983. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonna (vk "Eesti Foto Almanak" 1926–1932 ja ajakiri Fotokunst 1930–1931 sisuülevaade), kaitsnud 2001. aastal magistrikraadi kunstiajaloo alal Eesti Kunstiakadeemias (vk "Vaateid Eesti fotole 1940.–1990. aastad") ning 2006. aastal filosoofiadoktori kraadi semiootika ja kulturoloogia alal Tartu Ülikoolis (vk Fotoloogia). Stažeerinud 1991 Tampere Ülikoolis, 1995 San Franciscos Ansel Adamsi Keskuses jm.
Töökäik
2001. aastast on ta fotograafia osakonna (PallasFoto) juhataja ja professor Kõrgemas Kunstikoolis Pallas. Aastatel 2001–2005 oli ta lisaks fotoajaloo lektor Tallinna Ülikoolis, 2007. aastast ka Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituudi fotograafia ajaloo lektor. Aastatel 1994–1998 töötas ta dotsendina-fotokeskuse juhatajana Eesti Kunstiakadeemias.
pisi|Margus Ansu. Peeter Linnap Teadlaste ööl loengut pidamas Scanpix
Teadlase ja õppejõuna
Teadlasena on Peeter Linnap avaldanud üle 70 uurimuse kirjastuste Springer, Intellect jm teadusjakirjades. Temalt on ilmunud 13 autoriraamatut ja ta on koostanud 6 artiklikogumikku, kataloogi jm. Kirjutanud entsüklopeediaartikleid nii eesti kui rahvusvahelistele teatmeteostele. Pidanud loenguid mitmes maailma ülikoolis ja esinenud rahvusvahelistel teaduskonverentsidel. pisipisi|Peeter Linnap. Cover of European Photography nr 54Linnap on üks fotograafia kõrghariduserialade rajajaid ja 1990. aastate kunstipöörde peamisi initsiaatoreid Eestis. Loengukursused: fotograafia ajalugu, kaasaegse kunsti ajalugu, visuaalsemiootika, dokumentalistika-, kunsti- ja fotograafia teooriad, visuaalkunstide morfol jm; koost. õppevahendeid. Pidanud külalisloenguid Erasmuse (Holland), Rennesi ja Amiensi (Prantsusmaa), Osaka (Jaapan), Barcelona (Hispaania), Dublini (Iirimaa), New Yorgi (CUNY Grad Center), Quebeci/Montreali (Kanada), Sydney (Austraalia), Newcastle'i ja West Surrey (Suurbritannia), Lundi (Rootsi), Helsingi ja Tampere (Soome), Vilniuse (Leedu), Lissaboni, Viseu ja Porto (Portugal), Istanbuli Kultüri ja Marmara (Türgi), Venteetsia (Itaalia), Banska Bystrica (Slovakkia), Buenos Airese (Argentina) jt. ülikoolides.
Kunstikuraatorina
Kuraatorina teinud Saaremaa biennaale "Ajaloo vabrik" (1995) ja "Invasioon" (1997) ning enam kui 20 rahvusvaheliselt eksponeeritud näitust, sh: "Borderlands" 1993 Suurbritannias, "Out of the Shadow" 1998 USAs; "Arte Factum" (Vilnius 2003), "Changing World: Images" (J. Rippl-Ronai Kunstimuuseum Kaposvar 2004), "Cross Time" (Prospekto Vilnius, Istanbul, Barcelona 2012–2013), "TTL: Trimakas/ Treigys/ Lukys" LT (Galerii Noorus, Tartu, 2014); Andrejs Grants LV "Rändaja märkmed" (Galerii Noorus, Tartu, 2014); "Tartu Foto 1960-1980" (Galerii Noorus, Tartu, 2017), "Igor Savchenko: uuest suhtumisest fotograafiasse" (Galerii Noorus, Tartu, 2019), "Mees valgel hobusel: Peeter Tooming 80", (Galerii Noorus, Tartu, 2019 ja turnee 2019-2020) "Martin Parr. Back Then 1990's Baltics and Russia in transition/ Toona Balti riigid ja Venemaa üleminekuajal" (Galerii Noorus, Tartu ja turnee 2019-2020); "Borders of Mind: Contemporary Estonian Photography" (European Month of Photography 2019), "Hortus Pallasfoto" I ja II 2022. jpm.
Ajakirjanikuna on ta teinud üle 30 tele- ja raadiosaate. pisi|Peeter Linnap-Estonian Cuisine 1994
Kunstnikuna
Kunstnikuna on Peeter Linnap on loonud teksti ja kommunikatsiooniprotsesse ning foto ja performance 'i sugemeid ühendavaid, ühiskondlikult kriitilisi installatsioone (Suvi 1955, 1993, Le Top 50, 1994, Kleine Geschichte Estlands ja Kalevipoeg de facto, mõlemad 1996, Järelmonumendid, 1999 ja Homo EKAdemicus, 2000). Teinud üle 20 isikunäituse Euroopas ja Ameerikas, sh "Beyondscapes", galerii Foto-Medium-Art, Wroclaw, Poola (1993); "Estonian Studies", Galerie in der Brotfabrik, Berliin, Saksamaa (1994); "Suvi 1955", galerii Mylos, Thessaloniki, Kreeka (1995); "Estonian Studies II", galerii Parts, Minneapolis, USA (1996); "Suvi 1955", Centro Cultural, São Paulo, Brasiilia (1997); "Estonia: Old and New", SoHo Photo Gallery, New York, USA (2001), "Ajaloost läbi/ A Man through history", Galerii Pallas, Tartu (2021), "Taevatrepp/ Stairway to Heaven" (2023) jm.
Teosed
pisi|Peeter Linnap. Kivi-vaataja. /Stone-watcher 1991
Isikunäitusi
Peeter Linnap on osalenud sadakonnal grupinäitusel üle kogu maailma.
Teoseid kollektsioonides
Linnapi teosed kuuluvad Chicago Kunstiinstituudi (Chicago., USA), Bibliotheque Nationale (Pariis), Zimmerli Art Museum (New Jersey), Moderna Museet (Stockholm), Museet for Fotokunst (Odense), Eesti Kunstimuuseumi, Tartu Kunstimuuseumi, Kaasaegse Fotograafia Muuseum (Chicago, USA) jpm. kunstikogudesse.
Teoseid avaldatud
Linnapi teoseid avaldatud ajakirjades Art in America, Art News ja Aperture (New York), Art & Design (London), SEE (San Francisco), Parts Journal (Minneapolis), Portfolio (Edinburgh), Neue Bildende Kunst, Below Papers ja European Photography (Berliin), KATALOG (Kopenhagen), 90-tal (Stockholm), Imago (Bratislava), Mare Articum (Szczecin), Studija (Riia), Valokuva ja SIKSI (Helsingi); samuti enamikus Eesti kultuuriväljaannetes. pisi|Peeter Linnap. Eesti emblemaatiline ajalugu ja Suvi 1955. Pallase galerii 2021
Telesaated ja filmid Peeter Linnapist
pisi|Peeter Linnap. Taevatrepp plakat "Peeter Linnap" (Fotovisioon), RTV, 1994 (rež. J. Nõgisto); "Peeter Linnap: kunstnik kui kriitiline institutsioon", 1998 (rež. M. Raat); "Teadlased: Peeter Linnap", Eesti Televisioon 2008 (rež. K. Veidenbaum). Osalenud enam kui 20 kultuurisaates (Sh "Ars & Vita", "OP" jmt) ja kunstiteemalistes filmides (sh "Lumeleopard", 1999 Jaan Künnapist, 2005 "Jaan Klõšeiko" jmt).
Telesaated - Peeter Linnap kajastatav
"Suud puhtaks" (saade): Monumentide vaenamine: autorilõik 7 min. ETV 2021, 02.02.
"Prillitoos" (saade): saates Prillitoos hooaeg 42, 14.02 10 min ETV 2021.
"Prillitoos" (saade): FOTONÕU/ autorilõik fotode taastamisest. ETV 2021, 11.04.
Peeter Linnapi näitus. Tartu Ülikooli TV - Peegel.ut.ee | 17.02.2021. pisi|Peeter Linnap. Järelmonumendid. AfterMonuments 1999
Ühiskondlik tegevus
Linnap on Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Kunstiteadlaste Ühingu, Eesti Semiootika Seltsi, Põhjamaade Semiootikaühingu (NASS), Rahvusvahelise Visuaalsemiootika Ühingu (IAVS), Rahvusvahelise Filmikriitikute Ühingu (FIPRESCI) liige ning Rahvusvahelise Kunstikriitikute Assotsiatsiooni (AICA) liige. Lisaks kuulub ta mitmesse rahvusvahelisse žüriisse ning mitme väljaande toimetuskolleegiumi.
Tunnustus
pisi|Peeter Linnap. Järelmonumendid (AfterMonuments) 1999
Teadusartikleid
Kadreeritud tõde: fotograafia stalinistlikus Eestis 1944–1953. // Kunstiteaduslikke uurimusi. Tln, 2000
Johannes Pääsuke: mees kahe kaameraga (kaasautor). Trt, 2003, 2008, 2012
Eesti fotograafia 1839–2004. Trt, 2006 (CD-Rom)
Silmakirjad: kirjutisi fotograafiast ja visuaalkultuurist. Trt, 2007
Images and fear: repressed pictures as tools for analyzing society. // International Journal of Education Through Art 3 (2007) 3
Visualizing Estonia.// Society, 2014, vol 51, nr 1, 40–43
Wemaers-Cappel
Wemaers-Cappel on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis.
Peeter Linnap
Teadusartikleid
History of Estonian photography 1939–1969. // The History of European Photography 1939–1969. 2. Bratislava, 2014
History of Estonian photography 1970–2000. // The History of European Photography 1970–2000. 3. Bratislava, 2016
Eesti foto 1900-1940. // Eesti kunsti ajalugu 5, Tln, 2010
Eesti foto 1940–1991. // Eesti kunsti ajalugu 6, Tln, 2016
== Koostatud raamatuid ==
Telesaateid (autor)
pisi|Invasioon 3 Victor Burgin ja Peeter Linnap 1997 "Homo Consumens" (Martin Parr). ETV 1992 15 min
Viited
==Kirjandus ==
== Artiklid Peeter Linnapi kohta == Peeter Laurits, Gulliveri meelemärkuseta välklamp, KULTUUR JA ELU"; Nr.4/88;
Peeter Tooming, "Meie Mees Euroopa Fotos"; "KULTUUR ja ELU", Nr.1/1992
John Stathatos, "Peeter Linnapi Suvi 1955: Lugemiskatse; Vikerkaar, 8/1994 (Estonian/ Russian)
Reet Varblane, "Kunstimaailm ja Meie: Peeter Linnapi "Le Top 50" Ajaloo Instituudi Galeriis"; Almanahh "Kunst", nr 2, 1995
Eneken Helme, Peeter Linnap, Eesti entsüklopeedia, 14. kd., Tln,2000
Jaak Kangilaski, S.Helme,“Eesti Kunsti Lühiajalugu”, Tln, Kunst,2000,lk.266-74
Heie Treier, "Peeter Linnapi Eesti Uuringud"; "HOMMIKULEHT", 31.12.1994
Teet Veispak, “Kunst kui Kokkulepe: Dekonstruktsioon ja Kontekst”, “SIRP”, 2000, 15. Detsember
Ita Serman. Peeter Linnap: Kõik, millest olen unistanud, on täide läinud, Õhtuleht, 1994,7. dets.
Tiina Pintsaar. Peeter Linnapilt ilmus mahukas eesti fotoajaloo raamat. Rootsi Eesti Päevaleht, 2016, 20.juuli, lk.9
Lea Kreinin. Peeter Linnap: Väikesel kunstiturul peab olema universaal. Eesti Elu/ Estonian Life (Toronto, Kanada), 2017, 23.juuni (nr.25), lk 8-9
Eerik Purje. Läbi läätse. Eesti Elu/ Estonian Life (Toronto, Kanada), 2017, 11.august (nr.32), lk 6
Johannes Saar. Sotsialistlikust haaremist turumajanduslikku bordelli. Kunst.ee, 2021, nr.2, lk.36-41
Kaisa Eiche. // < #Hello, world >*. Kunst.ee, 2021, nr.2, lk.42-51
Hasso Krull. Peeter Linnapi ajalooline nägu. Postimees, 2021, 21.jaanuar.
Heie Treier (Int). Peeter Linnap: praegu tuleb meil endil suuri eesmärke püstitada. Sirp, 2021, 12.veebruar.
Raimu Hanson. Peeter Linnap tuli ajaloost läbi ja võttis parimad pildid kaasa. "Postimees", 2021, 7.jaanuar.
Tiina Pintsaar. Peeter Linnap: Ajaloost Läbi. Rootsi Eesti Päevaleht (Stockholm) 22.01.2021
Kai Kiilaspea. Peeter Linnap: A Man through History. Eesti Elu / Estonian Life (Toronto, Kanada) 20.01.2021;
Eneken Laugen ja Triin Tulgiste. 15 teost, mida igaüks peaks eesti kunstist teadma 1980-2000. Eesti naine, 2021, 25.02.
Kristel Schwede (Int). Peeter Linnap ja Pallase Fotoaed. Positiiv, 2022, sügis, lk.8-19. Thomas McEvilley, “Peeter Linnap in SoHo Gallery”, “ART IN AMERICA”, USA, 2001.April, p.41-45
John Stathatos, "A Reading of Peeter Linnap´s "Summer 1955", "ART & DESIGN: Photography in Visual Arts.", London, U.K, September, 1995 (English), p. 54–59
See also www.stathatos.net /pages/peeter_linnap.html
Mary Ann Lynch, “Peeter Linnap: Orbiting Estonia”, IMAGO magazine, 2002,nr.12, p.50-55 (English and Slovak)
Andy Grundberg, Deborah Klochko: "Documentary Lacunae with Peeter and Eve Linnap"; "SEE": Journal of Visual Culture, San-Francisco, 1996, 2:1, pp.22-25 (English)
John Stathatos, "Kalokairi 1955"; In: "Photosynkyria", Thessaloniki, Greece,1995 (Greek and English)
Michael Freitag, "Zeit Verschiebung: Ein Gespräch mit Peeter und Eve Linnap"; “NEUE BILDENDE KUNST" (Berlin), December,1994 nr 6, s.41-43 (German)
Jan-Erik Lundström, Peeter Linnap, "EUROPEAN PHOTOGRAPHY", 1993, Nr.54 (German/ English) s 25-26
Jan Erik Lundström, "Estland: Sommaren 1955", "90-TAL"-magazine, Stockholm, July 1994 (Swedish)
Inka Schube, “E. und P.Linnap - Nationale Tradition und Internationale Kontextualisierung"; "ESTONIAN STUDIES", catalogue, Galerie in der Brotfabrik; Berliin, 1994 (German)
Kristina Kuisma. Kiellety on nyt makeinta. „Aamulehti“ (Tampere, Soome), 1992, 21.heinäkuuta
Peeter Linnap, Dark Light, "APERTURE"(N.Y; USA); Nr.116,1989; (English)
Peeter Linnap; Self-performance, raamatus "BORDERLANDS: CONTEMPORARY PHOTOGRAPHY FROM BALTIC STATES", Glasgow,1993 (English)
Julia Tedroff, “Peeter Linnap, Summer 1955”, Berättelser om Historien sju arbeten av Baltiska och Ryska Konstnärer”,Göteborgs Universitetet 1996,p13-15 (Swedish)
Solveig Sveinbjörnsdottir, “Listin Breytingar Timum” ("Art in times of Changes”), “Morgunbladid”, Reykjavik, 2000, 1.June (Icelandic)
Kõiki 512 artiklit vt https://artiklid.elnet.ee/search~S1*est/X?searchtype=X&searcharg=Peeter%20Linnap&searchscope=1&SORT=DZ&extended=0&SUBMIT=OTSI
Tamsa
Tamsa on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
West-Cappel
West-Cappel on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis.
Tamsa
thumb|Tee Tamsalt Laguja poole
Eesti lennujaamade ja lennuväljade loend
See artikkel loetleb Eesti lennujaamu sorteerituna asukoha järgi.
Winnezeele
Winnezeele (flaami keelest; tänapäevases hollandi kirjapildis Winnezele) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis.
Shenyang Shi
Shenyang (hiina 沈阳 Shěnyáng; mandžu ᠮᡠᡴ᠋ᡩᡝ᠋ᠨ Mukden) on Liaoningi provintsi pealinn Hiinas. Kirde-Hiina suurimas linnas on 6,3 miljonit (2010) elanikku. 17. sajandil oli linn mandžude valduses ning oli lühikest aega Jini pealinn.
Ajalugu
Shenyang oli 12. sajandil üks Jini dünastia kolmest pealinnast.
Mandžude valitseja Nurhaci viis pealinna Shenyangi 1625. aastal. Linn nimetati ümber, uueks nimeks sai Shengjing (1643). Shengjing oli Hiina pealinn kuni 1644. aastani, kui võimule tuli Qingi dünastia ja pealinnaks sai Peking. 1657. aastal nimetati linn jälle ümber ja nimeks sai ta seekord Fengtian. Praegune nimi võeti uuesti kasutusele alles 1914. aastal.
vasakul|thumb|Kaubanduskeskus Taiyuani tänaval
18. septembril 1931. aastal oli Mukdeni vahejuhtum, kus osa Jaapanile kuuluvast Lõuna-Mandžuuria raudteest lasti õhku ja see andis jaapanlastele võimaluse Mandžukuo riigi loomiseks Mandžuurias. Mandžukuo ajal kutsuti linna jälle nimega Fengtian.
Nõukogude armee vallutas linna 1945. aasta augusti alguses. Jaapani alistumise järel asendas Nõukogude armeed Guomindang. Hiina kodusõja ajal oli Shenyang Guomindangi vägede tugipunkt kuni 30. oktoobrini 1948, kui Hiina kommunistide armee hõivas linna.
Luis Walter Alvarez
pisi| Luis Alvarez (1961) pisi|Nobelist [[Arthur Compton (pildil vasakul) noore doktorandi Luis Alvarezega Chicago ülikoolis 1933. aastal]] Luis Walter Alvarez, ka Luis Alvarez, (13. juuni 1911 San Francisco, California – 1. september 1988 Berkeley, California) oli Ameerika Ühendriikide füüsik, Nobeli füüsikaauhinna laureaat (1968). Ta oli alates 1945. aastast California Ülikooli Berkeleys professor. Ta on teinud uurimusi raadiolokatsiooni, kiirendite teooria, kosmilise kiirguse, optika ja osakestefüüsika alalt. 1937. aastal avastas ta elektronihaarde. Aastatel 1944–1945 võttis ta osa Manhattani projektist. 1950. aastatel täiustas ta mullikambrit. Nobeli auhinna sai ta "panuse eest elementaarosakeste füüsikasse, sealhulgas suure hulga resonantside avastamise eest, mis sai võimalikuks mullikambri tehnika arendamisega ja andmete analüüsi kasutuselevõtuga".
Unipiha
Unipiha on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Külas asub Unipiha ohvrikivi ja Kivisaare hiis.
Luis Walter Alvarez
Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 1934. aastal Chicago Ülikooli füüsika erialal bakalaureusekraadiga, kaitses samas 1934. aastal magistri- ja 1936. aastal doktoriväitekirja füüsikas. 1936. aastal asus ta tööle California Ülikooli Berkeleys. 1945. aastast professor. Ühtlasi oli ta aastatel 1954–1959 ja 1976–1978 Lawrence'i Berkeley kiirguslabori asedirektor. Aastatel 1969–1970 oli ta Ameerika Füüsika Seltsi president.
Chephreni püramiid
1965. aastal juhtis ta ekspeditsiooni Egiptuses, mille käigus üritas tema meeskond välja selgitada kasutades müüontomograafia tehnikat kosmilise kiirguse abil salakambrite asukohti Chephreni püramiidis Gizas. Paraku ei leitud.
Alvareze hüpotees
1980. aastal ilmus Luis Alvaraze ja Walter Alvareze ning kahe Lawrence'i Berkeley kiirguslabori tuumakeemiku ühisartikkel Science'is "Extraterrestrial Cause for the Cretaceous-Tertiary Extinction: Experiment and Theory", milles esitati uurimustulemuste tõlgendusena väide, et dinosauruste ja paljude teiste liikide massilise väljasuremise Kriidi ajastu lõpul põhjustas kokkupõrge suure meteoroidiga. Seda nende tõlgendust hakati hiljem nimetama Alvareze hüpoteesiks.
Tunnustus
1985. aastal avastatud väikeplaneet Alvarez sai 1988. aastal nime Luis Alvareze ja Walter Alvareze järgi.
Isiklikku
Tema isa oli Minnesota Ülikooli meditsiiniprofessor Walter Clement Alvarez, poeg Walter Alvarez on California Ülikooli Berkeleys professor.
Ahhaltsihhe
Ahhaltsihhe on linn Gruusias, Samtshe-Džavahhethi piirkonna keskus.
2014. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ahhaltsihhe elanikest grusiine 71,7%, armeenlasi 26,7% ja venelasi 0,4%.
Raja (Mustvee)
Raja (vene Раюша) on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Kasepää valla halduskeskus.
Raja külas elas suurema osa oma elust maailmakuulus ikoonimeister Gavriil Frolov.
Rtištševo
Rtištševo on linn Venemaal Saratovi oblastis, Rtištševo rajooni keskus. Asub Volga kõrgustiku lääneserval Saratovist 214 km läänes.
Rtištševo on raudteesõlm.
Linnas on lihakombinaat ja sõjaväelennuväli.
Rahvastik
thumb|left|200px|Rtištševo lihakombinaat (endine) thumb|left|200px|Raudteejaam Rtištševo-I
Uuta
pisi|Uue-Peedu elurajoon Uuta on küla Tartu maakonnas Nõo vallas. Piirneb Elva linnaga ja Peedu linnaosaga Elva vallas.
Kaugus Elva kesklinnast on 3 km ning Tartu linna piirist ca 21 km. Uuta küla paikneb olemasoleva tiheasustusala piiril, Elva linna Peedu asumi läheduses.
Alice Liddell
Alice Pleasance Liddell (4. mai 1852 – 16. november 1934) oli Lewis Carrolli raamatu "Alice Imedemaal" peategelase prototüüp.
Slaavi vürstiriikide loend
Slaavi vürstiriikide loend on loetelu tänapäeva Venemaa, Ukraina, Valgevene ja Poola territooriumitel kuni Moskva suurvürstiriigi tekkimiseni 15. sajandil eksisteerinud vürsti- ja suurvürstiriike. pisi|Pihkva vürstiriik, 1466. aastal
Novgorodi vürstiriik ja vabariik
(9. sajand–1478)
Kiievi suurvürstiriik (882–12. sajand)
Kiievi suurvürstiriigi koosseisu kuulusid maa-alad tänapäeva Ukrainas, Kiievi ümbruses ja Tšerkassõst loodes, Žõtomõrist lõunas. Pealinn Kiiev. pisi|[[Kiievi suurvürstiriik, 1237. aastal]]
Turaŭ-Pinski vürstiriik (ca 998–1168)
Turaŭ-Pinski vürstiriigi koosseisu kuulusid maa-alad tänapäeva Valgevenes, Gomelist lõunas ja Brestist ida pool; tänapäeva Ukraina Žõtomõrist ja Rivnest põhja pool. Pealinn Turaŭ.
Smolenski vürstiriik (ca 990—1404)
pisi|Idaslaavi vürstiriigid, aastatel 1015–1113
Muromi-Rjazani vürstiriik
, keskus Murom , keskus Rjazan
Kiievi vürstiriik (1132–1471)
Kiievi vürstiriigi koosseisu kuulusid tänapäeva Ukrainas, Lääne-Kiievimaa, Loode-Tšerkassõ, Ida-Žitomiri maa-aladel, riigi pealinnaks oli Kiievi linn.
Vürstiriik oli iseseisev kuni 1362. aastani, mil liitus Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigiga ning moodustas 2/3 Leedu suurvürstiriigi territooriumist oma lääneslaavi päritolu elanikkonnaga; aastatel 1471–1654, kuulus ta Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigi koosseisu ning suurvürstiriigi liitumisel personaaluniooniga Rzeczpospolitaga oli Rzeczpospolita koosseisus; 1654. aastal pärast Moskva tsaaririigi ja Rzeczpospolita sõda liideti tänapäeva Ukraina territoorium lõplikult Moskva tsaaririigiga.
Vladimir-Suzdali vürstiriik (1168–1389)
pisi|[[Vladimiri-Suzdali vürstiriik, 1237. aastal]] , keskus Tver
(ru) (1341–1392, 1395 ja 1411–1414, 1425)
(1175–1302), keskus Pereslavl-Zalesski (ca 989 – 1474), keskus Rostov (1218–1463), keskus Jaroslavl (1216–1591), keskus Uglitš (1238–1486), keskus Belozersk (1238–1460), keskus Starodub (1246–1453), keskus Galitš (ca 1212–1345), keskus Jurjev-Polski, 1344. aastal liideti Moskva vürstiriigiga (1246–1303), keskus Kostroma (1238–1569), keskus Dmitrov (1247–1490), keskus Tver (1276–1340), keskus Moskva
Vjatkamaa (1181–1489)
, keskus Vjatka
pisi|Galiitsia-Volõõnia vürstiriik 13.–14. sajandil
Vaata ka
Kiievi-Vene
2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 46. Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus 12. mail Kopenhaagenis Parken Stadiumil.
Taani sai korraldusõiguse, kui Olsen Brothers võitis 2000. aastal Stockholmis. Eurovisioon algas Olsen Brothersi esinemisega.
Õhtujuhid olid Natasja Crone Back ja Søren Pilmark.
Võistluse võitis Eesti, keda esindasid Tanel Padar, Dave Benton & 2XL lauluga "Everybody". Dave Benton on esimene mustanahaline, kes on Eurovisiooni võitnud.
2001. aasta Eurovisiooni logoks oli neli rõngast, mis moodustasid südame. Neli rõngast olid ka lava kujunduses ja valgustuskonstruktsioonis.
Korraldajatel oli võistluse organiseerimisel probleeme: muret tekitas rahastamine ja sobiva toimumispaiga leidmine. Võistlus otsustati korraldada Parkeni jalgpallistaadionil, kui staadioni omanik nõustus rajatisele lisama eemaldatava katuse. See lahendus tegi Parkenist suurima võistlushalli, kus Eurovisioon oli iial aset leidnud (ja on jäänudki suurimaks lauluvõistluseks). Staadionile mahtus võistlusele kaasa elama 38 000 inimest, kuid probleeme oli ka sellega, sest üldises melus jäi lava paljudele pealtvaatajatele kaugeks ning tasapinnal (murul) olnud publik ei näinud laval toimuvat.
Vaheesituse ajal oli laval Taani bänd Aqua.
Võistluse favoriitideks olid Prantsusmaa, Taani, Kreeka ja ka Sloveenia. Hääletuse edenedes hakkasid võidu pärast duelli pidama Taani ja Eesti. 2001. aasta Eurovisiooni üllatusvõitjaks tuli Eesti, kellele andis maksimumi, 12 punkti, kokku 9 riiki.
Hindamissüsteem
Kõik osavõtvad riigid said hinnata oma kümmet lemmikut. Kasutati punkte 12, 10, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1.
Osalenud riigid
thumb|600px|centre|{{legend|#22b14c|Osalevad riigid}}{{legend|#ffc20e|Riigid, mis on varem osalenud, kuid mitte see aasta}}
Vissi
Vissi on mitme Eesti küla nimi:
Võimehüpotees
Võimehüpotees on väide, mille kohaselt teadmine, "mis tunne on" mingit kogemust läbi elada, ei ole teadmine-et (propositsiooniline teadmine), vaid teadmine-kuidas (propositsioonilineb teadmine).
Termin pärineb David Lewiselt (the Ability Hypothesis).
David Lewise (1988) ja Laurence Nemirowi järgi seisneb see võimes kogemusi meenutada, kujutleda ja ära tunda.
Sellel väitel on vähe pooldajaid. Enamik kriitikuid pole nõus väitega, et teadmine, "mis tunne on", on oskusteadmine. Torin Alter väidab artiklis "Know-how, ability and ability hypothesis" (2001) Noam Chomsky eeskujul, et oskusteadmine (erinevalt propositsioonilisest teadmisest) ei ole võime. Nimelt võib võime säilida hoolimata oskusteadmise kaotusest.
Vissi (Nõo)
Vissi on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Külas asub Vissi järv.
Ozurgethi
Ozurgethi on linn Gruusias, Guria piirkonna keskus. 1934-1989 oli linna nimi Filipp Maharadze järgi Maharadze.
ICAO lennujaamakood
ICAO koodid erinevad IATA lennujaamakoodidest, mida kasutatakse lennuliinide operatsioonides (lennugraafikutel, reisijate pagasi kleebisel jne.)
Kui üks IATA kood võib olla ka kahel või enamal lennujaamal ühine, siis ICAO koodid on regionaalse struktuuriga ja kordumatud. Üldiselt tähistab esimene täht kontinenti või piirkonda, teine täht tähistab selles piirkonnas ühte kindlat riiki ning ülejäänud kaks tähte lennujaama. Erandiks on suured riigid, kus riigi tähiseks on ainult esimene täht.
Eestis moodustatakse viimased kaks tähte harilikult lennujaamale lähima suure asula nime esimesest ja viimasest tähest – EETN (Tallinn), EETU (Tartu Ülenurme lennujaam).
Voika
Voika on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.
Külas asub Nõo koduloomuuseum.
Kuni 2008. aastani oli Voikas Vapramäe raudteepeatus.
Robbie Keane
Robert "Robbie" David Keane (iiri Roibéard Daithí Ó Catháin) (sündinud 8. juulil 1980, Tallaght) on Iirimaa endine jalgpallur.
Ta on Iirimaa koondise parim väravakütt.
Jean-François Tartu
Jean-François Tartu (11. oktoober 1751 – 24. oktoober 1793) oli Prantsuse sõjaväelane.
Ta oli fregati "Uranie" kapten, sai surmavalt haavata lahingus inglise fregatiga "Thames". "Uranie" sai hiljem tema auks uueks nimeks "Tartu".
Wormhout
Wormhout (vanem versioon: Wormhoudt; lääneflaami: Wormout) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis.
Linna nimi on germaani päritolu.
thumb|left|Wormhouti raekoda
Vaatamisväärsused
thumb|left|Wormhouti tuuleveski
1143
1143. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad - 1140. aastad - 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad
Derfelden
Derfelden (vene Дерфельден) on baltisaksa aadlisuguvõsa.
Suguvõsa immatrikuleeriti 1745. aastal nr.18 Eestimaa rüütelkonda, 1797. aastal nr.226 Liivimaa rüütelkonda ja 1800. aastal nr.23 Saaremaa rüütelkonda.
Eestimaal kuulusid suguvõsale erinevatel aegadel: Kloostri (Klosterhof), Kloodi (Peuth), Veltsa (Weltz), Lautna (Lautel), Velise (Felks), Suure-Rõude (Groß Ruhde), Karinõmme (Karrinõm), Oidrema (Oidenorm), Liivi (Parmel), Peningi (Penningby), Päärdu (Kosch), Konuvere (Konofer), Paunküla (Paunküll), Kurna (Kurnal), Jälgimäe (Jelgimäggi), Päinurme (Assik), Penijõe (Pennijöggi), Putkaste (Putkas), Ohekatku (Odenkat), Emumäe (Emmomäggi), Lehtse (Lechts), Nõmmküla (Nömmküll) ja Linnape (Linnapäh) mõis.
Liivimaal: Kaelase (Kailes), Libatse (Wildenau), Jeŗi (Seyershof), Tõikvere (Toikfer), Heisri (Neu-Pigant) ja Koigu-Anne (Koik-Annenhof) ning Saaremaal: Karja (Karris) mõis.
MacBook
pisi|Algne valget värvi MacBook MacBook on ettevõtte Apple Inc. loodud Macintoshi sülearvutite tootemark. See toodi turule 2006. aasta mais, et ajapikku iBooki ja 12-tollised PowerBooki sarja sülearvutid välja vahetada. MacBook kuulub MacBooki tootepere odavamasse hinnaklassi ning on mõeldud eeskätt üksikkasutajatele ja haridusasutustele. See on kõige suurema müügieduga Macintoshi arvuti ning turu-uuringute organisatsiooni NDP Group andmetel oli keskklassi MacBooki mudel 2008. aasta oktoobriks eelmise viie kuu kõige suurema müügieduga sülearvuti USA kauplustes.
MacBookil on olnud kolm eraldi kujundust: algupärasel mudelil on polükarbonaadist ja klaaskiust korpus, mis tehti iBook G4 järgi. Teist tüüpi tutvustati 2008. aasta oktoobris kõrvuti koos 15-tollise MacBook Proga ning kasutas sarnast alumiiniumist korpust kui 15-tolline Pro. Seda uuendati ja tutvustati kui 13-tollist MacBook Prod 2009. aasta juunis Apple'i ülemaailmsel arendajate konverentsil. Kolmandat kujundust tutvustati 2009. aasta oktoobris. See kasutab ühest alumiiniumtükist välja lõigatud korpust ning on mõeldud kallimate MacBook Prode tarbeks.
Esialgne polükarbonaadist ümbrisega mudel
pisi|Esimese generatsiooni musta värvi MacBook, 2006 Esimene MacBook, mis avaldati 16. mail 2006, oli saadaval nii valget kui musta värvi. See kasutas Intel Core Duo protsessorit, 945GM kiibistikku, GMA 950 integreeritud graafikakaarti ning 667 MHz esisiini. Edasised MacBooki väljalasked hakkasid kasutama Intel Core 2 Duo protsessorit, GM965 kiibistikku, Intel GMA X3100 integreeritud graafikakaarti ning 800 MHz süsteemisiini. Musta värvi polükarbonaadist korpusega MacBookide müük lõpetati 2008. aastal pärast seda, kui tutvustati unibody alumiiniumkorpusega MacBooki.
MacBook oli õhem kui tema eelkäija iBook4, kuid laiem kui 12-tolline mudel, seda tänu oma laiekraanile. Lisaks oli MacBook üks esimesi (kõige esimene oli MacBook Pro), kes hakkas kasutama Apple'i MagSafe laadijat ning kes asendas iBooki mini-VGA ekraanipordi mini-DVI ekraanipordiga. iBooki esialgne graafikakaart asendati Inteli integreeritud GMA lahendusega. Kõige viimased MacBooki mudelid kasutavad juba võimsamat Nvidia GeForce 320M graafikakaarti.
Kui MacBook Pro tegemisel järgiti suuresti PowerBook G4 loodud disainistandardeid, oli MacBook Apple'i esimene sülearvuti, milles kasutati funktsioone, mis nüüdseks on muutunud nende sülearvutite standardiks: läikeekraan, saarekujuline klaviatuuridisain ning mittemehhaaniline magnetiga kaas. 2007. aasta hilisema MacBooki mudeli klaviatuur sai mitmeid muudatusi, mistõttu hakkas sarnanema iMaci klaviatuuriga. Lisati samad kiirklahvid multimeedia kontrollimiseks, samuti eemaldati vahelelükitud virtuaalne numbriline klaviatuur ning Apple'i logo command-nuppudelt.
Enne alumiiniumkorpusega MacBooki väljaandmist pakkus Apple kallimat musta värvi MacBooki mudelit ning seega oli polükarbonaadist MacBooki mudel ainuke Macintoshi sülearvuti, mida pakuti enam kui ühes värvis pärast iBook G3.
Pordid
Kõik pordid on sülearvuti vasakul äärel, varasematel mudelitel alustades eest tahapoole: Kensingtoni luku turvapesa, audio sisse/välja, kaks USB 2.0 porti, FireWire 400, mini-DVI, Gigabit Ethernet, MagSafe laadimispesa.
Esiküljel on tabletikujuline power-tuluke ning ümmargune infrapuna vastuvõtja Apple'i puldi jaoks. Paremal küljel asub kettapesa.
Kasutajamugavus
Polükarbonaadist korpusega MacBooki on kasutajatel lihtsam parandada või uuendada kui tema eelkäijaid. Kui iBook nõudis olulist osadeks lahtivõtmist, et pääseda ligi sisemistele komponentidele, sealhulgas klaviatuuri ning muutmälu eemaldamine, siis nüüd on kasutajatel vaja eemaldada ainult MacBooki korpus, et pääseda ligi peaaegu igale sisemisele komponendile. Kõvaketta või mälu vahetamine nõuab peaaegu ainult aku eemaldamist ning Apple annab nende toimingute tegemiseks kaasa isetegemise juhendid.
Kvaliteediprobleemid
Mõningate varasemate MacBooki mudelite probleemideks olid juhuslikud väljalülitumised, vastavalt MacBooki omanikele, kes on neid mõnda aega omanud. See probleem eemaldati protsessori ning püsivara uuendamisega.
Samuti oli muresid värvimuutustega või killustunud randmetugedega. Paljudel juhtudel hakkas randmetoe juures õhukesi ribasid maha kooruma. Sellistel juhtudel palus Apple omanikel kontakteeruda AppleCare'ga.
2007. aasta mõningatel mudelitel oli probleeme akudega, mida MacBooki sülearvuti omaks ei tahtnud võtta (ei läinud tööle). Selle põhjustas riistvaraline viga.
2010. aasta veebruaris teatas Apple garantii pikenemisest MacBookidele, mis olid ostetud 2006.–2007. aastal. Selle põhjuseks olid kuumusest ja muudest nähtustest tekkinud kõvakettaprobleemid.
Alumiiniumist unibody mudel
pisi|vasakul|UniBody MacBook14. oktoobril 2008 teatas Apple, et MacBook kasutab uut Nvidia kiibistikku.
Kiibistik tõi kaasa 1066 MHz süsteemisiini, DDR3 süsteemimälu kasutamise, ja integreeritud Nvidia GeForce 9400M graafikakaardi, mis oli ligi 5 korda kiirem kui algne MacBooki Inteli kiibistik. Teisteks muudatusteks olid veel LED tagantvalgustusega ekraan, uus MiniDisplayPort (asendamaks senist mini-DVI porti), klaasist mitmikpuuteplaat (mis käitub ka hiirena), toksiliste ainete eemaldamine, ning FireWire 400 pordi eemaldamine. Uuendatud unibody MacBookid nimetati ümber 13-tollisteks MacBook Prodeks 8. juunil 2009. FireWire taastati FireWire 800 pordi kujul.
Disain
Disainil olid MacBook Airi stiililised jooned. Hiljem kasutati neid ka MacBook Pro kujundamisel. Mudel oli õhem kui algsed polükarbonaadist MacBookid ning see kasutas unibody alumiiniumist korpust otsast ahenevate äärtega. Kallima klassi mudelitel oli klaviatuuril ka tagantvalgustus.
Mudeli vastuvõtt
Kuigi veebiblogi Gizmo võttis mudeli kokku kui "Meie lemmik MacBook tänaseni", väitsid nad, et mudeli ekraan oli kehvem kui tolle aja MacBook Airil või MacBook Prol. Seda väiksema vaatenurga, luitunud värvide ning hämara taustvalgustuse tõttu. Sarnaselt ütlesid veebilehed AppleInsider ning Engadget, et "tegu võib olla Apple'i parima MacBookiga tänaseni" ja, et "need on kohutavad valikud – mitte ainult tööstusliku disaini vaatepunktist, vaid ka näitajate poolest", juhtides samuti tähelepanu ekraani madalale kvaliteedile võrreldes MacBook Pro ning MacBook Airiga. Charlie Sorrel Wired News'ist jõudis sarnaste järeldusteni MacBooki ekraani kohta, viidates selle nõrgale kontrastile ning vertikaalse nurga vähesusele, võrreldes MacBook Pro ning isegi varasema valget värvi MacBookiga. Peter Cohen kirjutas artikli, arutledes FireWire pordi kaotamise üle, öeldes "FireWire pordi puudumine on kindlasti ebamugavus mõningatele kasutajatele. Kuid see ei tohiks olla tehingu katkestajaks enamusele meist igatahes."
Polükarbonaadist unibody-korpusega mudel
20. oktoobril 2009 andis Apple välja MacBooki, mis sisaldas uut, polükarbonaadist unibody korpusega disaini, kiiremat DDR3 mälu, mitmikpuutepaneeli, LED-tagantvalgustusega ekraani ning sisseehitatud 7 tundi vastu pidavat akut. Polükarbonaadist unibody-korpusega MacBookil ei ole FireWire porti ning, nagu 13-tollisel MacBook Prol, on kombineeritud audio sisse/välja port. 18. mail 2010 värskendati MacBooki uuendatud protsessori, kiirema graafikakaardi ning täiendatud aku elueaga.
Mudeli vastuvõtt
Hoolimata sellest, et veebileht Slashgear tervitas uut MacBooki kui "üks parimaid algtaseme sülearvuteid, mis Apple on kunagi tootnud", saab unibody korpusega MacBook kriitikat FireWire'i pordi ning SD-kaardi pesa puudumise tõttu. Nilay Patel veebilehest Engadget lisas, et USB porte oli kerge mõlkida ning sülearvuti põhi muutus paari päevaga kulunud ning värvituks. Ta suunas tähelepanu samuti asjaolule, et mudeli hinda ei alandatud, mistõttu MacBooki ja MacBook Pro väike hinnavahe teeb sellest "raisatud hinnakujunduse". Siiski nõustuvad enamus kriitikuid, et unibody MacBooki ekraan on märgatavalt parem kui eelnevatel mudelitel. Veebileht AppleInsider väidab, et uus ekraan "pakub oluliselt paremat värvi- ning vaatenurga kasutust" kui varasem MacBook, ent siiski "pole tegu veel niivõrd ereda ja lainurgalise vaatevõimalusega ekraaniga, kui seda on MacBook Prol".
Nõo
Nõo on alevik Tartu maakonnas Nõo vallas.
Alevikus asub Nõo raudteejaam ja Nõo Põhikool. Asulas elab umbes 1700 inimest.
Oskuskeel
Oskuskeel on kirjakeele allkeel, mida kasutatakse erialasel ja ametialasel suhtlemisel. Sellisena vastandatakse seda üldkeelele, mida kasutatakse eelkõige igapäevaelus.
Oskuskeel jaguneb erialakeelteks.
Oskuskeelele on iseloomulik terminite ja reglementeeritud väljendusviisi kasutamine, mille eesmärgiks on üheselt mõistetavus. Terminitega väljendatakse rangelt määratletud mõisteid, seetõttu on erinevalt üldkeeltes sõnade ja sõnaühendite tähendused täpselt paika pandud, mõnikord (näiteks õiguskeeles ja sõjaväekeeles) kasutatakse ka lausete moodustamisel kindla tähendusega malle. Peale tähenduse laialivalgumise välditakse ühe erialakeele (või selle valdkondliku allkeele) piires tavaliselt sõnade mitmetähenduslikkust.
Eri erialakeelel võivad olla eripärad, mille tõttu nad võivad eeltoodud üldisest kirjeldusest hälbida. Näiteks matemaatikas on tavaks igas kirjutises kõik terminid defineerida või viidata terminoloogia eeskujule; eri autorite terminikasutus võib olla erinev, samuti võidakse üht ja sedasama terminit olenevalt kirjutise temaatikast defineerida erineva üldisuse astmega. Filosoofias võetakse sageli aluseks üldkeelsed sõnad koos üldkeelsete tähendustega ning täpsed definitsioonid kas jäetakse andmata või esinevad definitsioonid filosoofiliste teesidena; terminoloogiline ühtsus puudub osalt sellepärast, et ühe ja sellesama sõnaga väljendavad eri filosoofid eri mõisteid, ja osalt sarnastel põhjustel nagu matemaatikas.
Oskuskeele arendamine ja normeerimine on keelekorralduse osa, mida nimetatakse oskuskeelekorralduseks. Sellega tegelevad terminoloogid koostöös erialainimestega.
Oskuskeelt uurib oskuskeeleõpetus.
Ţāhā Ḩusayn
Ţāhā Ḩusayn (Taha Husain, Taha Hussein; 14. november 1889 – 28. oktoober 1973; araabia طه حسين‎ ) oli Egiptuse kirjanik, kaasaegse araabia kirjanduse üks rajajaid ja modernistliku liikumise juht.
Taha Husain sündis Kesk-Egiptuse väikelinnas vaeses perekonnas. Ta jäi lapsena trahhoomi tõttu pimedaks. Sai alghariduse külakoolis. Asus 1902 õppima islamistlikku Al-Azhari ülikooli ja 1907 Kairo ülikooli. Ta oli esimene, kes Kairo ülikooli 1914 doktorikraadiga lõpetas. Hiljem sai temast araabia kirjanduse professor. Husain oli ka Aleksandria ülikooli esimene rektor.
Aastail 1950–1952 oli ta Egiptuse haridusminister ning viis riigis sisse üldise tasuta alghariduse.
Nagib Mahfuz on öelnud, et Taha Husain oli enne teda Nobeli auhinna ära teeninud.
1144
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad 1130. aastad - 1140. aastad - 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad 1190. aastad
Aastad: 1139 1140 1141 1142 1143 - 1144 - 1145 1146 1147 1148 1149
Beijing Capital Airlines
pisi|260x260px|Beijing Capital Airlinesi [[Airbus A330|Airbus A330-200]] Beijing Capital Airlines, opereerib kui Capital Airlines, on Hiina odavlennufirma, mille kodulennujaam on Pekingi Daxingi rahvusvaheline lennujaam. See on Hainan Airlinesi tütarettevõte.
Lennufirmal on 83 lennukit, millega ta opereerib lende 66 sihtkohta. Alates 2015. aastast opereerib lennufirma kauglende Euroopasse ja Põhja-Ameerikasse.
Iqaluit
Ajalugu
Esimest korda sattus Frobisheri lahte Martin Frobisher 1576. aastal, otsides teed Hiinasse.
Linn tekkis 1942 rajatud USA lennuväebaasi juurde. Baas nimetati Frobisher Bayks. Lisaks sõjaväelastele ja ehitustöölistele hakkas sinna asuma inuitte, sest baas pakkus tööd ja võimalust külastada arsti. 1957. aastal olid asula 1200 elanikust juba 489 inuitid. 1958 sai asula telefoniühenduse. 1959. aastast alates töötab Iqaluitis täiskohaga meedik ja kool.
Baas läks Kanada õhujõudude alluvusse 1963. aastal, kui USA sõjaväelased sealt lahkusid, vähendades oma sõjalist kohalolekut Arktikas. Järgmisel aastal elas baasis umbes 900 inimest.
pisi|püsti|Nunavuti parlamendihoone Iqaluitis 1964 valiti esimene Iqaluiti kohalik omavalitsus ja 1979 esimene linnapea. 1970 tunnistas Kanada valitsus Iqaluiti ametlikult asulaks (settlement), 1974 külaks (village), 1980 aleviks (town) ja 17. aprillil 2001 linnaks (city).
1982 nõustus Kanada keskvalitsus Nunavuti loomisega. Palve selleks olid inuitid esitanud juba 1976. 1995 valisid Nunavuti elanikud referendumil Iqaluiti oma pealinnaks. Nunavuti territoorium loodi ametlikult 1. aprillil 1999.
1. jaanuarini 1987 muudeti Frobisher Bay nimi Iqaluitiks. Sel ajal elas linnas rahvaloenduse andmeil 5236 inimest, nüüd üle 6000, kellest 60% on inuitid. 2006. aasta rahvaloenduse andmeil oli linnas 6184 elanikku.
Iqaluitis asuvad Nunavuti valitsusasutused, mitu kirikut ja moodne lennujaam. Iqaluitis on ka Nunavuti ainus kõrgkool.
5. ja 6. veebruaril 2010 toimus Iqaluitis G7 rahandusministrite kohtumine.
Kliima
Iqaluitis valitseb tüüpiline arktiline kliima väga külmade talvede ja lühikeste suvedega, mis on liiga külmad selleks, et puud kasvada saaksid.
Igikelts algab juba 15 cm sügavuselt. Puud ei saa sügavamale juuri ajada. Sellepärast Baffini saarel metsa ei kasva. Iqaluitis küll puid kasvab, aga neid on raske puudena ära tunda. Näiteks arktika paju (Salix arctica) võib küll kasvada 7,6 meetrit pikaks, kuid on ainult 15 cm kõrge.