cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Acta Slavica Estonica
"Acta Slavica Estonica" on Tartu Ülikooli slaavi filoloogia osakonna rahvusvaheline sariväljaanne, milles avaldatakse nii keele- kui ka kirjandus- ja kultuuriteaduslikke töid, keskendudes vene ja slaavi kirjandus- ja keeleteaduse aktuaalsetele probleemidele.
Sari asutati 2012. aastal ning see jätkab pikaajalist Tartu slavistika-alaste väljaannete traditsiooni, mis sai alguse 19. sajandil ning uue hoo 1958. aastal Juri Lotmani initsiatiivil. Selle otsesteks eelkäijateks on 2006–2011 ilmunud kolm sarja: "Humaniora: Litterae Russicae", "Humaniora: Lingua Russica" ning "Humaniora: Slavica Tartuensia". Sarja väljaanded on peamiselt vene keeles, kokkuvõtetega eesti keeles; kirjandusteaduse vallas avaldatakse ka ingliskeelseid köiteid.
Sarja "Acta Slavica Estonica" annab välja Tartu Ülikooli Kirjastus.
Villem Vainsalu
Villem Vainsalu (aastani 1935 Wilhelm Britmann; 27. august 1903 Põltsamaa – 24. veebruar 1981 Boynton Beach, Florida) oli eesti sõjaväelane (kapten, 1937).
Ta teenis aastatel 1925–1928 lennuväerügemendis. Aastatel 1932–1940 töötas ta Tallinna Tehnikumis riigikaitse õpetajana.
Mobiliseeriti 16. juulil 1941 Punaarmeesse. Ta oli 8. Eesti Laskurkorpuse 7. Eesti Laskurdiviisi 354. Laskurpolgu 2. pataljoni komandöriks. Läks detsembris 1942 Velikije Luki lahingus üle sakslaste poole. Velikije Lukis organiseeris ta sakslaste nõusolekul ülejooksnud ja vangilangenud eestlastest pataljonisuuruse väeosa, mis osales ka Velikije Luki kaitsmisel Punaarmee vastu. Enne Velikije Luki lõplikku vallutamist õnnestus tal linnast välja murda ja rindejooneni jõuda. 24. jaanuaril 1944 mõistis Punaarmee sõjatribunal ta §58-1b alusel vangilangemise eest surma, kuid kuna meest ei suudetud üles leida ja arvati tõenäoliselt surnud olevat, lõpetati kohtuasi 15. veebruaril 1943 kuriteo koosseisu puudumisel.
Tema elust sõjaaegses Eestis ei ole teada, kuid tal õnnestus aastal 1944 Saksamaale põgeneda. Aastal 1947 oli ta USA 95. vahikompanii ülem Saksamaal. Hiljem elas ta Boynton Beachis, Palm Beachi maakonnas, kus ta ka 24. veebruaril 1981 suri.
Peterburi Jaani kogudus
pisi|[[Peterburi Jaani kirik (2011)]]
Peterburi Jaani kogudus on Peterburis Jaani kirikus tegutsev eesti kogudus.
Eestikeelseid jumalateenistusi hakati Peterburis pidama juba 1787. aastal. Iseseisev Jaani kogudus (saksa keeles St Johannis in St Peterburg) loodi 1842. aastal. Aastal 1930 kogudus suleti. 1909. aastal oli kogudusel 24 000 liiget.
Kogudus alustas taas tegevust 1994. aastal ja 2010. aasta seisuga on kogudusel 50 liiget.
Kalev Külv
Kalev Külv (sündinud 28. augustil 1953 Kormilovka rajoonis Omski oblastis Vene NFSV-s) on Eesti endine kergejõustiklane, kelle põhiala oli kettaheide.
Ta sündis Omski oblastis märtsis 1949 Eestist küüditatute perekonnas. Perekond pöördus 1957. aastal Eestisse tagasi.
Ta lõpetas 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Spordiga hakkas tegelema Eestis Rõngus. Treenis algul Tartus Rein Aule, hiljem Toivo Moorasti ja Aleksander Lohu juhendamisel.
Tulnud Eesti noortemeistriks kettaheites. Nõukogude Liidu meistrivõistlustel kettaheites saanud 12. (1979), 24. (1980) ja 8. koha (1982) ning talvistel meistrivõistlustel sai kahel korral 7. koha (1981 ja 1982). Ta on tulnud Tööjõureservide üleliiduliseks meistriks. Ta on tulnud 11 aastal järjest (1979–1989) Eesti meistriks kettaheites, aastatel 1976–1978 võitis 3 korral meistrivõistlustel hõbemedali. Püstitas 1981. aastal Eesti rekordi kettaheites 65.34 ja on tõuganud kuuli 18.08.
Aastatel 1975–1978 oli ta Kohtla-Järve spordikooli treener, 1980–1985 Tööjõureservides treener-õpetaja, 1985–1988 Tallinna Spordiinternaatkooli spordiõpetaja ja 2008–2019 Rõngu Keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja.
Leopold von Plessen
Leopold von Plessen on mitme inimese nimi
FI
FI võib tähendada järgmist:
Kanon pokajanen
"Kanon pokajanen" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1996. aastal loodud a cappella teos segakoorile.
Selle tekstiks on kirikuslaavikeelne "Patukahetsuse kaanon meie Issandale Jeesusele Kristusele". Teose tellis KölnMusic GmbH Kölni katedraali 750. aastapäeva tähistamiseks. See on pühendatud Tõnu Kaljustele ja Eesti Filharmoonia Kammerkoorile. Teose viimase osa "Palve pärast kaanonit" pühendas helilooja 1997. aasta veebruaris lahkunud Eesti õigeusu preestri Vladimir Zalipski mälestusele.
Muusikateose pikkus on 90–110 minutit. Teose kandis esimest korda ette Eesti Filharmoonia Kammerkoor (dirigent Tõnu Kaljuste) 17. märtsil 1998 Saksamaal Kölni katedraalis.
Max Euwe
pisi|Max Euwe (1963)
Machgielis Euwe (20. mai 1901 Watergraafsmeer Amsterdami lähedal – 26. november 1981 Amsterdam) oli hollandi maletaja, maletegelane, maleliteraat ja matemaatik, maailmameister (1935–1937), rahvusvaheline suurmeister (1950).
Euwe oli aastatel 1970–1978 Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) president.
1923. aastal lõpetas ta Amsterdami Ülikooli. Kaitses 1926. aastal doktoriväitekirja "Differentiaalvarianten van twee covariante-vectorvelden met vier veranderlijken". Ta töötas 1940. aastani Amsterdamis lütseumi matemaatikaõpetajana. 1960. aastatel töötas ta Tilburgi Ülikoolis professorina (kuni 1971. aastani).
Euwe oli 13-kordne Hollandi malemeister (1921–1955). 1934. aastal esitas ta väljakutse valitsevale maailmameistrile Aleksandr Alehhinile. Alehhin nõustus mängima. 1935. aastal peetud matši Euwe võitis tulemusega 15½:14½. Pärast võidukat matši andis Euwe järgmise maailmameistrivõistluste matši korraldamise õigused üle FIDE-le. Sealtpeale hakkas FIDE autoriteet malemaailmas tõusma.
Euwe kaotas maailmameistritiitli 1937. aastal revanšmatšis. 1938. aastal mängis ta AVRO turniiril, kus jagas 4.–6. kohta. 1948. aasta MM-i turniiril jäi ta viie osavõtja seas viimaseks.
1950. aastal võttis FIDE kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Euwe oli üks neist, kes sai selle nimetuse kohe samal aastal.
Ta mängis Hollandi võistkonna koosseisus seitsmel maleolümpial (1927, 1937, 1950, 1954, 1958, 1960, 1962).
Maria Kõrvits
Maria Kõrvits (sündinud 12. juulil 1987 Tallinnas) on eesti helilooja ja muusikapedagoog.
Ta on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli kompositsiooni erialal õpetaja Alo Põldmäe juures (2006). Kompositsiooniõpinguid jätkas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (2006–2012) Helena Tulve ja Tõnu Kõrvitsa juhendamisel. Õppeaastal 2007/2008 täiendas ta end Fabio Niederi juures Triestes, Itaalias. Ta on täiendanud end Arvo Pärdi, Veljo Tormise, Erkki-Sven Tüüri, Ole Lützow-Holmi, Adriana Hölzky, Louis Andriesseni, Rafael Reina ja teiste meistrikursustel. 2011. aastal võttis ta osa Ensemble Moderni ja Péter Eötvösi meistriklassist Frankfurdis.
Maria Kõrvits töötab Tallinna Muusikakoolis ja Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis muusikateoreetiliste ainete õpetajana. Ta on laulnud kammerkooris Noored Eesti Hääled, Voces Musicales ja Tallinna Muusikakeskkooli kammerkooris ja noortekooris.
Teosed ja helikeel
Suurema osa Maria Kõrvitsa loomingust moodustavad ansambli- ja kooriteosed, ent ta on loonud ka filmi-, näituse-, tantsu- ja installatsioonimuusikat. 2016. aastal Wrocławis toimunud rahvusvahelise heliloojate Rostrumil võitis tema orkestriteos "Langedes ülespoole, taeva kaarjasse kaussi" (2016, Eesti Muusika Päevade tellimus) alla 30-aastaste heliloojate kategooria.
Maria Kõrvitsa muusikas on olulisel kohal värvide ja tekstuuride märkamatu muutumine. Teda inspireerivad looduses ja inimhinges aset leidvad protsessid, samuti kirjandus ja luule. Oma teostes kasutab Kõrvits laiendatud mängutehnikad, heterofoonia ja polüfoonia põimimist. Heliloojana on teda mõjutanud Helena Tulve, Tatjana Kozlova-Johannes, Kaija Saariaho, Tristan Murail ja Georges Lentzi.
Liikmesus
Ta on 2012. aastast Eesti Heliloojate Liidu liige.
Isiklikku
Maria Kõrvits on Krista ja Tiit Kõrvitsa tütar, Joosep Kõrvitsa õde ja Tõnu Kõrvitsa onutütar.
Mehrali Gasimov
Gasimov Mehrali Suleyman oglu (sündinud 30. oktoobril 1993 Bakuus) on Ukraina aukonsul Aserbaidžaani Vabariigis.
Elulugu
Mehrali Gasimov sündis 30. oktoobril 1993 Bakuus. Aastatel 2009–2013 omandas ta Tarass Ševtšenko nimelise Kiievi Rahvusülikooli rahvusvaheliste suhete teaduskonnas bakalaureusekraadi rahvusvaheliste suhete erialal, 2013–2015 samas teaduskonnas magistrikraadi. Töötas aastatel 2009–2013 Ukrainas tegutsevas ettevõttes SOCAR Energy (müügiosakond), 2013–2015 SAP Azerbaijan (müügijuht), 2015–2020 DeGolyer & MacNaughton Corp. USA (asedirektor). Alates 2020. aastast töötab ta Ukraina välisministeeriumis (Ukraina aukonsul Aserbaidžaanis). See mängib erilist rolli paljude Ukraina ja Aserbaidžaani vaheliste strateegiliste, majanduslike ja kaubandusprojektide elluviimisel.
Ta on Aserbaidžaani Ukraina keskuse asutaja.
Tunnustus
Ukraina presidendi Volodõmõr Zelenskõi korralduse kohaselt autasustati Gasimov Mehrali Suleyman oglu III järgu ordeniga "Teenete eest".
Rockvale
Rockvale on linn USA-s Colorado osariigis Fremonti maakonnas.
Rockvale'i asutati 1863 ning 1880 avastati seal kivisüsi. Asula sai 30. september 1886 linna õigused. Tippajal elas linnas umbes 1500 inimest.
Ašmianka
Ašmianka (ka Ašmjanka) on jõgi Valgevenes, Nerise vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Ашмянка, vene keeles Ошмянка (Ošmjanka).
Jõe pikkus on 105 km ja valgla on 1490 km². Jõe lang on 0,8 m/km.
Ašmianka jõgi algab Valgevenest Ašmiany rajoonist Ašmiany kõrgustikult. Ülemjooksul on jõesäng 6.3 kilomeetri ulatuses maaparandustöödega kraavitatud. Ašmiany linnas voolab Ašmiankasse suurim parempoolne lisajõgi Haružanka. Edasi pöörab jõgi põhja poole ja läbib Smarhońi rajooni. Alamjooksul voolab jõgi Astravieci rajooni territooriumil, seal voolab temasse ka suurim vasakpoolne lisajõgi Łoša.
Valgevene territooriumil läbib Ašmianka Hrodna oblastit. Suurim asula jõe kaldal on Ašmiany linn.
Pöttelsdorf
Pöttelsdorf on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
pisi|tühi|püsti|Pöttelsdorfi luterlik kirik
Euroopa vahistamiskäsk
Euroopa vahistamiskäsk (inglise: European Arrest Warrant lühend: EAW) on Euroopa Liidu liikmesriikides kehtiv vahistamise käsk, mis nõuab kehtiva vahistamiskäsu alusel liikmesriiki teise liikmesriigi jaoks arreteerima ja välja andma kuriteos kahtlustatavat või süüdimõistetut.
Działdowo
Działdowo (saksa Soldau) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Działdowo maakonna halduskeskus.
Działdowo sai linnaõigused 1344. aastal. Alates 1466. aastast oli Poola Kuningriigi läänivaldus. 1525. aastast oli Preisimaa hertsogiriigi võimu all. Tagasi Poola koosseisus alates 1920. aastast.
Roquefort
Roquefort on Prantsuse juust, mis on nime saanud Roquefort-sur-Soulzoni asula järgi.
Kohanimed:
Mirjam Hinn
Mirjam Hinn (sündinud 16. aprillil 1990 Tartus) on eesti maalikunstnik.
Haridus
Lõpetas 2010. aastal Tartu Kunstikooli kunstilise kujundaja eriala. Sai bakalaureusekraadi 2014. aastal Tartu Kõrgemas Kunstikoolis ja 2018. aastal magistrikraadi Tartu Ülikoolis maalikunsti erialal.
Diplomaatiline ametiaste
Diplomaatiline ametiaste on välisteenistuses seadusega kehtestatud välisministeeriumi ja välisesinduste diplomaatiliste koosseisude ametiastmed. Vastavalt neile kehtestab välisasjadega tegeleva ametkonna juht (välisminister) välisteenistuse diplomaatilised ametikohad.
Eesti
Riigiteenistust diplomaatilisel ametikohal käsitlev välisteenistuse seadus hõlmab ka Välisministeeriumi ja välisesinduste koosseisude ametiastmeid, samuti diplomaatidele antavaid diplomaatilisi au- ja teenistusastmeid.
Eestis kasutati diplomaatilise ametiastme mõistet 1936. aastal ja 1995. aastal avaldatud välisteenistuse seaduses. Vastavalt neis toodud ametiastmetele kehtestas välisminister välisteenistuse diplomaatilised ametikohad.
2006. aasta välisteenistuse seaduses
2006. aastal ilmunud ja tänini kehtivas välisteenistuse seaduses (hakkas kehtima 2007. aastast) diplomaatilise ametiastme mõiste sootuks puudub. Küll aga on loetletud diplomaatilised ametikohad ja palgaastmed.
Renteni torn
pisi Renteni torn on keskaegne Tallinna linnamüüri torn, säilinud on torni alaosa Lai tänav 49 hoone sees. Torni jäänused tulid Lai 49 hoone seest välja 2003. aastal lammutustööde käigus. Ajaloolased olid seni pidanud torni täielikult hävinuks.
Arvatavasti rajati torn koos uue linnamüüriga aastail 1340–1355. Linnamüüri käänukohal asunud Renteni torn oli kolmveerandringi kujulise põhiplaaniga. Algkujul kahekorruseline, linna poolt avatud ehitis rekonstrueeriti 14–15. sajandi vahetusel raehärra Renteni käe all kolme- või neljakorruseliseks linna poolt suletud ehitiseks. Umbes 20 meetri kõrguse torni seinte paksus oli 2–3 meetrit, torni läbimõõt oli 10,2 meetrit. Torni kaks ülemist korrust olid kaitsekorrused, ülemine neist oli algselt tõenäoliselt lahtine platvormkorrus, millele ehitati katus peale 16. sajandi esimesel poolel. Torni allosas võis asuda ladu või vangla.
Torni ülemine kaitsekorrus oli juba 1730-ndatel täielikult varisenud. Järgmiseks sajandiks oli torn veelgi rohkem lagunenud. 1880. aastal ehitati Lai 49 hoone ja pikka aega arvati, et seoses sellega torn täielikult lammutati.
Kolga pank
Kolga pank on pank Põhja-Eesti klindi Lahemaa klindilõigus.
Pank ääristab Kolga klindineemikut.
Pöttsching
Pöttsching on vald (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
Ungari nimi Pecsenyéd pärineb väidetavalt petšeneegidelt, kes asusid piirkonda keskajal.
pisi|tühi|Pöttschingi kihelkonnakirik
Paul Ruudi Kergemuusikakoor
Koori asutas 1970. aastal Paul Ruudi. Ruudi oli pikka aega ka koori peadirigent.
Kajakarahu
pisi|Tulepaak Kajakarahul Kajakarahu on 1,35 hektari suurune saar (rahu) Läänemaal Haapsalu linnas Eeslahes. Rahu rannajoone pikkus on 739 meetrit.
Rahu asub Uussadamast 500 meetrit lõunas. Rahu on pikliku kujuga ja liivase pinnamoega.
Rahu kuulub Väinamere hoiualasse ja on looduskaitse all.
Waldemar Tomaszewski
pisi Waldemar Tomaszewski (2023. aastani Valdemar Tomaševski; sündinud 3. märtsil 1965 Vilniuses) on poola päritolu Leedu poliitik.
Ta lõpetas 1983. aastal Vilniuse 11. Keskkooli. Seejärel asus ta õppima Vilniuse Ehitusinseneride Instituuti, aastatel 1984–1986 oli Nõukogude armeesMurmanski oblastis, seejärel naasis Vilniuse Ehitusinseneride Instituuti, mille lõpetas 1990. aastal mehaanikainseneri kvalifikatsiooniga.
Tomaszewski oli Leedu Vabariigi parlamendi liige aastatel 2000–2009. Ta on alates 1999. aastast Leedu Poolakate Valimisaktsiooni esimees. 2009. aastal kandideeris ta Leedu presidendivalimistel ja sai 4,7% häältest.
Ta on alates 2009. aastast Euroopa Parlamendi liige, selle Euroopa Konservatiivide ja Reformistide fraktsiooni juhatuse liige.
Marathikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Marathikeelne Vikipeedia (marathi keeles मराठी विकिपीडिया) on Vikipeedia marathikeelne versioon.
Marathikeelne Vikipeedia sai alguse 1. mail 2003.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
pisi|250px|left|Marathikeelse Vikipeedia arenduspäev [[Bombays 26. juunil 2016]]
Eesti Spordiajakirjanike Selts
Eesti Spordiajakirjanike Selts (lühend ESAS) on organisatsioon, mis koondab ja esindab Eesti professionaalseid spordiajakirjanikke ja -fotograafe.
Eesti Spordiajakirjanike Selts asutati 13.11.2012. On ka 1991 – 1999 tegutsenud Eesti Spordiajakirjanike Ühenduse ja 2000 – 2012 tegutsenud Eesti Spordiajakirjanike Liidu tegevuse jätkajaks.
ESAS-i tegevust ohjab kuueliikmeline juhatus, kuhu kuuluvad 2022 detsembris üldkoosolekult saadud kaheaastaste volituste põhjal Maarja Värv (esimees), Ott Järvela, Peep Pahv, Mart Treial ja Gunnar Leheste.
Dopo la vittoria
"Dopo la vittoria" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1996. aastal loodud kantaat segakoorile. Muusikateose pikkus on 12 minutit. Teose kandis esimest korda ette Rootsi Raadio koor (dirigent Tõnu Kaljuste) 6. detsembril 1997 Itaalias Milanos Basilica di San Simpliciano kirikus.
Sprinklersüsteem
Sprinklersüsteem on aktiivne tulekahju kustutamise meetod, mis koosneb veevarustussüsteemist ning pakub piisavat survet ja voolukiirust veejaotustorudele, millega on ühendatud sprinklerid. Kui varem kasutati sprinklereid ainult tehastes ja kaubandushoonetes, siis nüüd on neid saadaval sobiva hinna eest ka kodudesse ning väiksematesse hoonetesse. Sprinklersüsteemid on laialdaselt kasutusel kogu maailmas.
Kasutus
Sprinklersüsteemid on laialdaselt kasutusel kogu maailmas. USA-s on sprinklerid olnud kasutusel alates 1874. aastast ning tänapäeval kehtib seal nõue, et sprinklersüsteemid peavad olema kõikidel uutel kõrghoonetel ja maa-alustel ehitistel.
Toimimine
Suletud peaga sprinklerit hoiab suletuna kas soojustundlik klaaspirn või kaheosaline metall-link. Klaaspirn või link avaldab survet torule, mis takistab vee voolamist, kuni temperatuur sprinkleri ümber tõuseb sprinklerpäid aktiveeriva temperatuurini. Märg-torusüsteemis aktiveerub iga sprinkler iseseisvalt, kui ettenähtud soojustase on saavutatud. Seega aktiveeruvad ainult need sprinklerid, mis on tulekahju lähedal, tavaliselt töötab korraga üks võik kaks sprinklerit. See suurendab vee survet tulekahju koldesse ning vähendab veekahjustusi hoonele.
Sprinklerite aktiveerumine põhjustab hoonetele vähem veekahjusid kui tuletõrjevoolikuga kustutamine, millest tuleb vett umbes 900 l/min. Tüüpiline spkrinkler, mida kasutatakse tööstuses vallandab umbes 75–150 liitrit vett minutis, kuid ESFR sprinkler, survega 340 kPa vabastab umbes 380 liitrit vett minutis. Lisaks aktiveerub sprinkler tavaliselt 1–4 minuti jooksul kui tulekahju saab alguse, arvestades, et tavaliselt kulub kuni 5 minutit tulekahju registreerimiseks ja sündmuskohta jõudmiseks ning täiendavad 10 minutit, et üles seda varustus ja alustada voolikuga tule kustutamist. See lisaaeg võib põhjustada palju suuremat tulekahju ning suuremat veekulu tulekahju kustutamiseks.
Märgtorusüsteemid
Märgtoru sprinklersüsteeme on paigaldatud rohkem kui teisi sprinklersüsteeme. Need on kõige usaldusväärsemad, lihtsamad ja automaatsed, sisaldades automaatset häire kontrollklappi. Vesi on kogu süsteemis pidevalt olemas ning süsteem rakendub tööle kohe, kui sprinkleri pea rakendub tööle. Seda süsteemi kasutatakse kohtades, kus temperatuur on pidevalt kõrgem kui 4 ºC.
Kuivtorusüsteemid
Kuivtorusüsteem on teine kõige levinum sprinklersüsteemi tüüp. Kuivtorusüsteemid paigaldatakse kohtadesse, kus õhutemperatuur on piisavalt madal külmutamaks vee märgtorusüsteemides. Süsteemis on kuni häireklapini vesi ning edasi kuni sprinkleripeadeni on suruõhk või gaasiline keskkond. Pea rakendumisel muutub rõhk klapist peade pool ning sellest tulenevalt avaneb klapp automaatselt ning süsteem täitub veega.
Pavel Grudinin
pisi|Pavel Grudinin (2018)
Sprinklersüsteem
Pre-action süsteemid
Pre-action sprinklersüsteemid on spetsiaalselt mõeldud kasutamiseks kohtades, kus ei soovita juhuslikku aktiveerumist, näiteks muuseumides. Samuti andmekeskustes kaitsmaks arvutitehnikat juhusliku vee väljavoolu eest. Pre-action süsteemid on märg-, kuiv- ja uputussüsteemide hübriidid. Peamised alaliigid on a) ühe lukuga ja b) topeltlukustusega.
Pavel Grudinin
Pavel Nikolajevitš Grudinin (vene keeles Павел Николаевич Грудинин; sündinud 20. oktoobril 1960 Moskvas Vene NFSV-s) on Venemaa ettevõtja ja poliitik.
Sprinklersüsteem
Vahtveesüsteemid
Vahtvee sprinklersüsteem sisaldab vahtspreid. Neid süsteeme kasutatakse tavaliselt kõrge tuleohu riskiga kohtades, näiteks tuleohtlike vedelikega ladudes või lennujaama angaarides.
Pavel Grudinin
Ta on 1995. aastast Moskva oblasti Lenini rajoonis tegutseva aktsiaseltsi Sovhoz imeni Lenina (mille keskus asub samanimelises asulas) direktor. Grudinin on majandi suuraktsionär (44%-lise osalusega).
22. detsembril 2017 Moskvas toimunud Venemaa Föderatsiooni Kommunistliku Partei keskkomitee pleenumil esitati Venemaa presidendikandidaadiks parteitu Pavel Grudinin. Tema valimisstaapi hakkas juhtima ise korduvalt presidendikandidaadina üles astunud kommunistliku partei juhtfiguur Gennadi Zjuganov. 18. märtsil 2018 peetud valimistel andis Grudinini poolt oma hääle 8,66 miljonit valijat (11,8% valijate koguarvust). Kaheksa kandidaadi seas tuli Grudinin Vladimir Putini järel teiseks. Tema lähim konkurent neil valimistel Vladimir Žirinovski kogus kaks korda vähem hääli.
Sprinklersüsteem
Veepihustussüsteemid
Veepihustussüsteemid on sarnased veeuputussüsteemidega, kuid torustik ja pihustusrežiimiga otsikud on mõeldud kaitsma kolmemõõtmelist varustust. Näiteks kaitsevad veespreisüsteemid trafosid või turbogeneraatori laagreid. Lisaks kasutatakse neid ka väliselt tankide pindadel, mis sisaldavad kergsüttivaid gaase. Seal kasutatav veesprei on mõeldud jahutama tanke ja nende paake, vältimaks plahvatusi ja tule levikut.
Pavel Grudinin
Haridus- ja töökäik
Grudinin lõpetas 1982. aastal Moskva Põllumajandustootmise Inseneride Instituudi põllumajandusinseneri kutsega. Pärast instituudi lõpetamist asus ta tööle kodumajandisse – Lenini-nimelisse sovhoosi, kus töötasid ka tema vanemad. 1990. aastal sai ta sovhoosi kommertsdirektoriks. 1991. aastal sai sovhoosist ühismajand ja 1995. aastal aktsiaselts. 1995. aastast on Grudinin majandi eesotsas.
2001. aastal lõpetas Grudinin Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Venemaa Riigiteenistuse Akadeemia juristi kutsega.
Sprinklersüsteem
Veeudusüsteemid
Veeudusüsteemid võivad töötada samade funktsioonidega nagu veeuputus-, märg-, kuiv- ja pre-action-süsteemid. Erinevus on selles, et veeudu süsteem kasutab pihustamiseks kokkusurutud gaasi, mis pumbatakse läbi sprinkleri toru. Kokkusurutud gaasi asemel kasutavad mõned süsteemid vee survestamiseks kõrgsurvepumpa.
Pavel Grudinin
Isiklikku
Tal on kaks poega ja kaks tütart.
Grudinini aastatulu on 20 miljonit rubla.
Julius Wess
pisi|280px|Julius Wess (2006)
Kursi koolkond
Kursi koolkond on aastal 1988 Tartus loodud kunstnike ühendus.
Ühenduse lõid Peeter Allik, Albert Gulk, Ilmar Kruusamäe ja Priit Pangsepp. 2018. aasta kevadel täitus Kursi koolkonnal 30 aastat, olles seega vanim tegutsev kunstnikerühmitus Eestis. Aastate jooksul lisandusid asutajatele Marko Mäetamm, Reiu Tüür, Imat Suumann, Külli Suitso ja Priit Pajos.
Ühenduse kunstnikud ei viljele mitte mingit kindlat stiili, vaid püüavad erineda Tallinna kunstnikest ja Tartu klassikalist kunsti viljelevatest kunstnikest. Ühenduse kunstnikud on viljelenud hüperrealismi, sürrealismi, kontseptualismi.
Kursi koolkond on tutvustanud oma loomingut suurte ühisnäitustena paljudes riikides, näiteks Itaalias (Veneetsia, 2007), Lõuna-Koreas (Seoul, 1996), Ameerika Ühendriikides (New York, 2010) ning lähiriikides Soomes, Norras, Lätis, Leedus ja mujal. Ühenduse kunstnike loomingut on paljudes muuseumites ja erakogudes nii Eestis kui mujal maailmas.
2005. aastal valmis dokumentaalfilm "Kursi koolkond".
Julius Wess
Ta sai 1957. aastal Viini Ülikoolist doktorikraadi teoreetilises füüsikas. Pärast töötamist Ameerika Ühendriikides sai ta 1968. aastal Karlsruhe Tehnoloogiainstituudi professoriks ja teoreetilise füüsika instituudi direktoriks. Hiljem töötas ta Müncheni ülikoolis professorina ja Münchenis asuva Max Plancki Füüsika Instituudi direktorina.
Wessi uurimisvaldkonnad olid matemaatiline füüsika ja osakestefüüsika, tema uurimissuunad olid supersümmeetria ja supergravitatsioon. Ta on 1974. aastal koos Bruno Zuminoga esitatud supersümmeetria hüpoteesi autor. Tema järgi nimetati Wessi-Zumino mudel ja Wessi-Zumino-Witteni mudel.
Mantoux' proov
Mantoux' proov ehk Mendel-Mantoux' proov ehk tuberkuliiniproov, kõnekeeles kopsuproov on tuberkuloosi sõeluuringu ja diagnoosimise vahend, mille käigus patsiendi naha alla süstitakse tuberkuliini.
Proovile vastuse saamiseks mõõdetakse süstekohal tekkinud nahareaktsiooni ulatust 48–96 tunni pärast (72 tundi ehk 3 ööpäeva on parim).
Öölase tänav
Öölase tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis.
Öölase tänav on Sompa teelt algav umbes 140 meetrit pikk lääneloode-idakirde suunaline umbtänav.
Öölase tänav sai nime 28. novembril 1997. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Tänav on saanud nime liblikaliste sugukonna öölaste järgi.
Öölase tänav on rajatud endise Lepiku küla Andrekse ja Kase talu maadele.
Kolgaküla pank
Kolgaküla pank on pank Põhja-Eesti klindi Lahemaa klindilõigus.
Pank ääristab 6 km pikkust ja 2 km laiust Kolgaküla klindipoolsaart.
Julie Girling
pisi|Julie Girling (2014) Julie McCulloch Girling (sündinud 21. detsembril 1956 Londonis) on Suurbritannia poliitik. Ta oli 2009–2019 Euroopa Parlamendi liige. Ta oli aastani 2017 Konservatiivse Partei liige
Ta sai keskhariduse Londonis. Seejärel õppis ta Liverpooli ülikoolis, kust ta sai aastal 1979 bakalaureusekraadi ajaloo ja politoloogia alal.
Ta oli aastast 2009 Euroopa Parlamendi liige. Ta kuulus seejärel (aastani 2017) Euroopa Konservatiivide ja Reformistide fraktsiooni. Seejärel lahkus ta (koos Richard Ashworthiga) nii Konservatiivsest Parteist kui ka Euroopa Konservatiivide ja Reformistide fraktsioonist ja nad olid aastani 2018 sõltumatud. Aastast 2018 kuulusid nad europarlamendis Euroopa Rahvapartei fraktsiooni.
Isiklikku
Ta on aastast 1981 abielus Warren Glyn Girlingiga, neil on poeg.
Rasos
pisi| Rasos (poola keeles Rossa) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kaguosas Rasose valla territooriumil. Rasos piirneb läänes Naujininkaiga, lõunas Liepkalnisega, idas Ribiškėsega, loodes Markučiaiga ning põhjas Rasų kolonijaga ja Vilniuse vanalinnaga.
Rasoses asuvad Rasose parkmets ja Rasose kalmistu. Linnaosa jääb osaliselt Pavilniai regionaalparki ja Ribiškėse maastikukaitsealale.
Rasose nime päritolu pole teada. Nimi viitab hüdronüümile, ent Rasoses puuduvad vooluveekogud. On arvatud, et mõni sealne maaomanik juhtis sealt vee läbi, rajades sinna kaskaadi (kuni XVIII sajandini asus Rasoses ka mõis). Adomas Honoris Kirkoras seostab aga nimetust jaanilaupäevaga (leedu k. rasos).
Rasost on esmamainitud XVI sajandil, mil tegemist oli Vilniuse eeslinnaga. Väljaspool hoonestatud ala seisis Püha Jüri kirik. 1769. aastal pandi alus Rasose kalmistule. 1860. aastal valmis Peterburi–Varssavi raudtee, mis eraldas Rasose ülejäänud Vilniusest. Raudtee ääres avati restoran Geležinė pirkelė, mis kujunes üheks Vilniuse seltsielu keskuseks, aga ka paigaks, kus peatusid Leedust küüditatavad isikud. XIX sajandi keskpaiku kujunes Rasos kohaks, kus rahvas tähistas jaanilaupäeva: tehti tuld, tantsiti ja lauldi rahvalikke laule. Rasose kalmistul asus kuni XIX sajandini Püha Johannese kivi, hiljem rajati selle kohale kolumbaarium. 7. juulil 1944 sisenesid Vilniusesse Nõukogude väed, samas alustas rünnakut linnale ka Armija Krajowa. Rasoses ja sealsel kalmistul peeti lahing Saksa vägedega.
Thomas Hitschler
pisi|Thomas Hitschler Thomas Hitschler (sündinud 27. juunil 1982 Landaus) on Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei poliitik; liidukaitseministeeriumi parlamentaarne riigisekretär Olaf Scholzi koalitsioonivalitsuses (2021. aastast) ja Rheinland-Pfalzi esindajana Liidupäeva liige (2013. aastast).
Poliitiline karjäär
Hitschlerist sai 2013. aasta Saksamaa föderaalvalimistel Liidupäeva liige, esindades Südpfalzi piirkonda. Aastatel 2014–2021 kuulus ta kaitsekomisjoni, kus töötas oma parlamendirühma raportöörina Bundeswehri infrastruktuuri küsimustes. Aastatel 2018–2021 oli ta ka siseasjade komisjoni liige. Aastal 2020 liitus ta parlamentaarse järelevalve paneeliga (PKGr), mis teostab parlamentaarset järelevalvet Saksamaa luureteenistuste BND, BfV ja MAD üle.
2017. aasta föderaalvalimistele järgnenud läbirääkimistel kantsler Angela Merkeli juhtimisel koalitsioonivalitsuse moodustamiseks kuulus Hitschler välispoliitika töörühma, mida juhtisid Ursula von der Leyen, Gerd Müller ja Sigmar Gabriel. Lisaks komisjoni ülesannetele on Hitschler alates 2019. aastast Prantsuse-Saksamaa Parlamentaarse Assamblee Saksamaa delegatsiooni liige. 2021. aasta valimisteks valiti Hitschler SPD kampaaniat juhtima Rheinland-Pfalzis. Valimisjärgsetel läbirääkimistel SPD, Roheliste ja Vabade Demokraatide (FDP) nn foorikoalitsiooni moodustamiseks kuulus ta oma erakonna delegatsiooni sisejulgeoleku, kodanikuõiguste ja tarbijakaitse töörühmas, kaasesimeesteks Christine Lambrecht, Konstantin von Notz ja Wolfgang Kubicki.
Rohrbach bei Mattersburg
Rohrbach bei Mattersburg on vald (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
pisi|tühi|Rohrbach bei Mattersburgi kihelkonnakirik
Como cierva sedienta
"Como cierva sedienta" (originaalpealkiri "Como anhela la cierva") on eesti helilooja Arvo Pärdi 1998. aastal loodud teos sopranile või koorile ja sümfooniaorkestrile. Muusikateose pikkus on 30 minutit.
Teose esmaettekanne oli 15. Kanaari saarte muusikafestivali lõppkontsertil 3. veebruaril 1999 Teatro Guimerás Santa Cruzis Tenerifel, kus seda esitasid sopran Patricia Rozario ja Kopenhaageni Filharmooniaorkester dirigent Okko Kamu juhendamisel.
1999. aastal loodi ka samanimeline muusikadokumentaal Arvo Pärdi teose "Como cierva sedienta" esitamisest Estonia kontserdisaalis 29. märtsil 1999.
Karl Alfred Jentson
Karl Alfred Jentson (pseudonüümiga Pessimist) (19 mai 1879 Tartu – 18 märts 1965 Tallinn) oli eesti litograaf ja karikaturist.
Oli aastatel 1895–1899 Tartus E. Bertelseni trükikojas graveerija õpilane, 1904–1905 õppis Peterburi Stieglitzi kunsttööstuskoolis. 1906. aastal oli Helsingis litograaf, hiljem töötas Peterburis ja Grodnos, seejärel Tallinnas ja Tartus litograafina. Mõnda aega juhatas Päevalehe litograafiaosakonda. Oli Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse litograafia osakonna juhataja. Töötas Heinrich Laakmanni trükikoja juhatajana.
Tema loomingu olulisim osa jääb aastatesse 1905–1906. Need olid Venemaa revolutsiooni ajal loodud karikatuurid, mis ilmusid Vene väljaannetes Маляр, Овод, Пути, Секира ja Скорпион, Soome ajakirjas Kurikka ja Eesti ajakirjas Kaak.
Marko Raat
pisi|Marko Raat esinemas [[PÖFFil 15. novembril 2012]] Marko Raat (sündinud 1. juulil 1973) on eesti filmilavastaja.
Ta on lavastanud näiteks filmid "Esteetilistel põhjustel", "Agent Sinikael", "Nuga, ja "Biwa järve kaheksa nägu".
Marko Raat on 2009. aastast saadik loonud Eesti Rahva Muuseumi jaoks audiovisuaalset sisu. Seda kutsus teda tegema arhitektuuribüroo 3+1 arhitektid.
Ilumäe pank
Ilumäe pank on pank Põhja-Eesti klindi Lahemaa klindilõigus.
Pank ääristab Ilumäe klindipoolsaart.
Kakrasiär
Kakrasiär (ka Kakralaid, Kakrasaar) on saar Pärnumaal Kihnu valla Sääre küla haldusalas Kihnu väinas 4,5 kilomeetrit Kihnust kirdes. Saare pindala on 1,6 hektarit ja rannajoone pikkus 4,1 kilomeetrit.
Saar on looduskaitse all. Saarega on maismaakerke tulemusena liitunud Läbiketeri saar.
Käpik (teater)
Teatri tegevusest võtsid osa peamiselt Tallinna vanemate klasside õpilased.
Teater osales mitmel rahvusvahelisel festivalil ja organiseeris ka ise kaks (1971 ja 1977) nukuteatri festivali.
Aastal 1991 ühines teater A. H. Tammsaare nimelise Teatriga ja moodustasid koos Tallinna Toomteatri.
Aga siis
"Aga siis" on Jüri Pootsmanni laul. Laul avaldati digitaalselt allalaadituna 13. novembril 2015 Universal Music Groupi vahendusel teise singlina tema omanimeliselt albumilt. Lugu saavutas Raadio Uuno edetabelis 1. koha.
Arkaadia piirkonnaüksus
Arkaadia piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Αρκαδίας) on Kreeka piirkonnaüksus Peloponnesose piirkonna keskosas.
MFK Vítkovice
MFK Vítkovice on jalgpalliklubi Ostrava linnas Tšehhis. Klubi tegutseb Vítkovice linnaosas.
Arkaadia piirkonnaüksus
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Trípoli.
MFK Vítkovice
Klubi asutati 1919. aastal FC Vítkovice´na (kuni 1924. aastani oli Vítkovice eraldi asula).
Arkaadia piirkonnaüksus
Haldusjaotus
Arkaadia piirkonnaüksus jaguneb 5 vallaks. Need on:
MFK Vítkovice
Ostravas tegutseb ka jalgpalliklubi FC Baník Ostrava, mis on MFK Vítkovicest tuntum.
Teine saja-aastane sõda
300px|pisi|1815. aastal toimunud [[Waterloo lahingut, kus Wellingtoni hertsog ja marssal Gebhard Leberecht von Blücher võitsid Napoleon Bonaparte'i, peetakse teise saja-aastase sõja viimaseks lahinguks]] Teine saja-aastane sõda on mõnede ajaloolaste kasutatud periodiseering, mis hõlmab sõjalisi konflikte Inglismaa kuningriigi (hiljem Suurbritannia, hiljem ka Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik) ja Prantsusmaa (kuningriigi, vabariigi ja keisririigi) vahel, mis toimusid aastatel 1689–1815. Kogu uusaja poliitikat kujundanud teine saja-aastane sõda iseloomustab ülevaatlikult ja kokkuvõtlikult varauusaja sõdade lõpupoole peamist vastuseisu ja seda esmalt Inglismaa seisukohast.
Sõda võttis mitmeid kordi maailmasõja ulatuse, kuna koos vastaspoolte ja nende liitlaste vaheliste üksiksõdadega Mandri-Euroopas toimusid sageli ka vastaspoolte vahelised koloniaalsõjad ja Ameerika Iseseisvussõda, mida peeti ka meredel ja ookeanidel. Seetõttu võib seda sõda iseloomustada ka kui saja-aastast maailmasõda. Sisuliselt oli Suurbritannia ja Prantsusmaa sõda, peale selle lõpu, sõjaks kodanliku konstitutsionaalse monarhia (võimude lahusus ja parlament) ja seisusliku absolutistliku monarhia vahel.
Sõja kulg
Varauusaja alguses murti protestantlike riikide poolt, Prantsusmaa abil ja hiljem tema enda sõjalistel ettevõtmistel, Habsburgide ülemvõim (Saksa Rahvuse Püha Rooma keisririik ja Hispaania Kuningriik). Sõja alustas Inglismaale kuningaks kutsutud Madalmaade, mis olid parajasti Prantsusmaaga sõjas, haldur Oranje Willem. Teise saja-aastase sõja alguses tekkis konstitutsionaalsele monarhiale tugineva Inglismaa tasakaalupoliitika, mis tegi Suure Alliansi sõdades lõpu eelnevale absolutistliku Prantsuse kuningriigi laienemisele Lääne-Euroopas. 18. sajandil sai tasakaalupoliitika aegamööda aluseks kogu Mandri-Euroopa rahvusvahelisele poliitikale. Perioodi alguses kerkis uue sõjalise jõuna esile Põhjasõja läbi Prantsusmaa peamise liitlase Rootsi ülemvõimule lõpu teinud Venemaa.
Sõja käigu määras tekkinud tasakaalu rikkunud ja teisendanud uue väikese, ent sõjaliselt tugeva Preisi riigi esiletõus. Seda Seitsmeaastases sõjas ära kasutades õnnestus Suurbritannial saavutada oma suurim võit samal ajal peetud koloniaalsõjas Prantsusmaaga, mille ühe tulemusena liideti Kanada Briti Impeeriumi. (Seitsmeaastase sõja võitis Preisi kuningriik vaid tänu Vene keisrinna Jelizaveta Petrovna ootamatule surmale.) Saja-aastase sõja selle etapi tagajärgedeks olid sõja ja sõjaväe kulude katmiseks maksude suurendamine Uus-Inglismaal ja Prantsusmaal ning Prantsuse sõjaväe reformimine. Need ettevõtmised said teguriteks, mis tingisid Ameerika Iseseisvussõja ja Prantsuse revolutsiooni puhkemise. Prantsuse revolutsiooni puhkemisel ja edus oli oluline osa Prantsuse vägede osalemisel USA poolel Suurbritannia vastu suunatud Ameerika Iseseisvussõjas. (Iseseisvussõja kangelasel, markiisist kindralil, La Fayettel õnnestus koos teiste ohvitseridega veenda Pariisi garnisoni mitte sekkuma revolutsiooni käiku. La Fayette teeneks oli ka endiste sõdurite ja vabatahtlike värbamine Rahvuskaarti.) Teise saja-aastase sõja tagajärjena sai Suurbritannia, peale sõja lõpetanud Prantsuse vastaseid koalitsioonisõdu ja Napoleoni sõdu, juba täiesti vabad käed Briti impeeriumi ülesehitamiseks.
Kõštõmi plahvatus
Kõštõmi plahvatusena tuntakse 29. septembril 1957 Tšeljabinski oblasti keemiakombinaadi Majak radioaktiivsete jäätmete hoidla plahvatust.
Tehas asus kinnises linnas Tšeljabinsk-40 (aastail 1966–1994 Tšeljabinsk-65), mida polnud tollastel kaartidel. Kõštõm oli plahvatuskohale lähim kaartidele kantud nimi, muud seost Kõštõmil plahvatusega pole. Tšeljabinsk-40(65) kannab praegu nime Ozjorsk ja kanti kaartidele 1990.
Jäätmehoidla plahvatus oli rahvusvahelise tuumaintsidentide skaala järgi 6. taseme õnnetus.
Vedelaid radioaktiivseid jäätmeid hoiti tehasest 2 km kaugusel maa-aluses betoonkanjonis roostevabast terasest 300-kuupmeetristes konteinerites. Konteineri nr 14 jahutussüsteem riknes ja lülitati 1956. aastal välja. Arvati, et konteineri edasine jahutamine pole vajalik. Üle 300 °C kuumenenud jäätmed kuivasid ning konteineris tekkinud aur soodustas nitraatide ja atsetaatide teket jäätmete pindmises kihis ja õhus. Konteineri jälgimisseadme sädemest tekkis umbes 70–100 tonni TNT ekvivalendine plahvatus, mis paiskas hoidlast välja 70–80 tonni radioaktiivseid jäätmeid koguaktiivsusega 740 PBq (20 MCi). Sellest kogusest umbes 10% kanti tuulega minema. Laialikantud radioaktiivse aine kogus oli umbes 20 korda väiksem kui Tšornobõli katastroofis 1986.
Radioaktiivselt saastati 300–350 km pikkune ja kümmekonna kilomeetri laiune ala kogupindalaga üle 800 km². Rahvusvaheliselt on see ala tuntud kui Ida-Uurali radioaktiivne jälg. Ala on saastatud peamiselt tseesium-137 ja strontsium-90-ga. Umbes 600 elanikku evakueeriti saastatud alalt nädal-kaks pärast plahvatust. Poolteist aastat hiljem evakueeriti veel 10 180 elanikku, ehitised, vara, vili ja kari hävitati. Elamis- ja põllumajanduskõlbmatuks muutus 590 km² Tšeljabinski oblastis ja 470 km² Sverdlovski oblastis.
Juba eelnevalt oli piirkonnas tugevalt radioaktiivselt saastatud Tetša jõgi, kuhu tehasest Majak lasti radioaktiivseid heitmeid 1949. aasta märtsist 1951. aasta novembrini nii plaaniliselt kui avariiliselt. Jõe kallastelt evakueeriti kahekümnest asulast umbes 8000 elanikku. 1967. aasta kevadel lisandus piirkonnas tugevate tuultega Karatšai järve kaldalt keskmise radioaktiivsusega jäätmete hoidlast laiali kantud radioaktiivne saaste, mis levis 2700-le ruutkilomeetrile, kus 68-s asulas elas kokku 42 000 elanikku.
Lääne avalikkus sai Ida-Uurali "tsoonist" teada vene dissidendilt Žoress Medvedevilt 1979. aastal. Vene võimud tunnistasid Ida-Uurali "tsooni" olemasolu 1989. aastal.
1968 moodustati saastatud alal Ida-Uurali looduskaitseala, mille pindala oli 1978. aastal veel 220 km². Looduskaitseala külastamine on kõrge radioaktiivsuse tõttu keelatud.
Sagadi pank
Sagadi pank on pank Põhja-Eesti klindi Lääne-Viru klindilõigus.
Pank ääristab Sagadi klindiplatood. Pangast mereni on u 6 km.
Farum
Farum on linn Taanis Furesø vallas, 20 km kaugusel Kopenhaagenist.
pisi|left|[[Farumi kirik]]
Andrei Korotajev
pisi|Andrei Korotajev 2008. aastal
Andrei Vitaljevitš Korotajev (vene keeles Андрей Витальевич Коротаев; sündinud 17. veebruaril 1961 Moskvas) on vene antropoloog, ökonomist, ajaloolane ja sotsioloog.
Tema erialaks on kultuuridevaheline uuring, Lähis-Ida ajalugu ning sotsiaalse ja majandusliku arengu dünaamika. Tal on olnud oluline roll Lähis-Ida ajaloo uurimises. Ta on andnud panuse sotsiaalse arengu teooriasse.
Jüri Martenson
Jüri Martenson (ka Jüri Martensen, Georg Martensen ja Georg Martenson; 21. oktoober / 2. november 1867 Viljandi kihelkond – 20. jaanuar 1942 Unžlag, Gorki oblast, Venemaa) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1889 Tallinna Kubermangugümnaasiumi. Aastatel 1890–1898 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 2. juulil 1900 Gattšinas õpetajaks.
Ta oli aastal 1900 Gattšinas adjunkt, Moloskovitsas (Ingerimaal) ja Smolenskis vikaarõpetaja, aastal 1901 vikaarõpetaja Tartu Maarja koguduses, aastatel 1902–1905 vikaarõpetaja Stavropolis ja 1905–1908 oli ta sama koguduse õpetaja. Aastatel 1909–1920 oli ta Võru Katariina koguduse õpetaja.
Jäi 20. veebruaril 1920 tervislikel põhjustel emerituuri, pärast seda tegutses usuõpetajana Võru koolides. Kuni 1935. aastani oli ta 7. Jalaväerügemendi õpetaja ja kuni 1936. aastani Kaitseliidu Võru maleva propagandapealik.
Martenson arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 ja saadeti Siberisse, kus ta aastal 1945 suri. Kommunismiohvrite andmebaasi järgi hukati ta Siberi vangilaagris 1942 või 1943.
Galaktikaparv
Galaktikaparv (inglise keeles galaxy cluster) on gravitatsiooniliselt omavahel seoses olevate galaktikate kogum, mis galaktikasüsteemide hierarhias asuvad galaktikarühmade ja galaktikate superparvede vahel.
Galaktikaparvede läbimõõt võib ulatuda kümnete miljonite valgusaastateni.
Korrapäratuid galaktikaparvi nimetatakse ka galaktikapilvedeks.
Silva Maljuk
Silva Ennok (sündinud 11. märtsil 1947 Pärnus) on Eesti sõudja.
Lõpetas 1970 Pärnu õhtukooli. Töötanud 1988–1997 Pärnu 4. lastepäevakodus. 171 cm, 63 kg.
Sõudmine
Alustas sõudmistreeninguid 1962 Evi Lepiku ja Mihkel Leppiku juhendamisel.
Microsoft SideWinder
pisi|Esimese generatsiooni Microsoft SideWinderi mängupult Microsoft SideWinder on Microsofti mängukontrollerite tootepere, mis on mõeldud personaalarvutitel kasutamiseks. Algselt olid need seadmed mõeldud ainult kasutamiseks Microsoft Windowsi operatsioonisüsteemidega, aga neid on võimalik kasutada ka Apple Mac OS X-is ja Mac OS 9-s, kui installida USB OverDrive, ning samuti on võimalik kasutada Linuxil.
SideWinderi mängukontrollerite hulka kuuluvad Microsofti loodud juhtkangid, mängupuldid, hiired, klaviatuurid ja roolid. Algselt kasutati mängupordiühendust, hiljem hakati kasutama USB-ühendust.
SideWinderi tooteperre kuuluvad ka mõned erilisemad seadmed nagu SideWinder Game Voice'i süsteem ja SideWinder Strategic Commander.
SideWinderi tootepere tootmine lõpetati kesise müügi tõttu Microsofti poolt aastal 2003.
2007. aasta augustis teatas Microsoft, et hakkab taas tootma SideWinderi mänguseadmeid, alustades SideWinder Mouse'i hiirest. Hiire soovitatavaks müügihinnaks oli 80 USA dollarit ja väljalaskeajaks 2007. aasta oktoober.
Game Pad
Algsel Microsoft SideWinderi mängupuldil SideWinder Game Pad oli digitaalne d-pad, kuus nuppu, kaks päästikut ning "Mode" ja "Start" nupud. Algne, gameport versioon omas läbipääsu, mis võimaldas lisada teisi seadmeid, eemaldamata SideWinderit. Tänu sellele võimalusele sai korraga kasutada nelja SideWinderi mängupulti korraga. Uuematel, USB-versioonidel oli ümara d-padi asemel traditsioonilisem, ristikujuline d-pad ning puudus "Mode" nupp. Microsoft SideWinderi nuppude paigutus oli väga sarnane Sega Saturni puldile, mis lasti välja samal ajaperioodil.
Game Pad Pro
Nagu ka algsel Game Pad-il, on SideWinder Game Pad Pro mängupuldil kuus nuppu ja kaks päästikut. Lisatud on shift nupp, mis kahekordistab võimalike käskude arvu. Kasutatud on hõbedast värvust. Game Pad Pro omab USB tuge. D-pad töötab nii digitaal kui ka analoogrežiimil.
Plug & Play Game Pad
SideWinder Plug & Play Game Pad on muidu sama kujundusega nagu algne Game Pad, ainult korpus on läbipaistev ja nupud on samad, mis Game Pad Pro-l. Kuna see mängupult oli turul üks odavaimatest, polnud võimalik tarkvaraliselt nuppe ümber seadistada. Kuna kasutusele oli võetud USB-ühendus, käis puldi ühendamine ja draiverite paigaldamine kiirelt, sellest tuleneb ka seadme nimi.
3D Pro
3D Pro kasutas digitaal/analoog hübriiddisaini, mis oli mõeldud parandamaks suuremaid vigu traditsionaalsetes, analoog juhtkangides nagu näiteks kõrvalekallet ja protsessori üldkulu. Kasutati digitaaloptilist jälgimismehhanismi, et jälgida juhtkangi liikumist perfektselt, ning suhtlemine toimus digitaalselt. Selline digitaalne režiim vajas aga töötamiseks tarkvara ja polnud võimalik kasutada paljude toll aja DOS mängudega kuna suur osa tarkvara ja gameportid ehitati üles analoogdisainil.
3D Pro-l oli eriline omadus, mis lubas emuleerida analoogrežiimi, suutes käituda kui CH Flightstick Pro või Thrustmaster FCS, mis oli valitav alusel asuva lüliti abil, kohtades, kus digitaalrežiim ei töötanud. Selles režiimis oli vajalik manuaalne kalibreerimine ja neli alusel asuvat nuppu enam ei toiminud.
Hilisematel operatsioonisüsteemidel muutus digitaalrežiim järjest vähem töökindlamaks ning modernsetel arvutitel oli 3D Pro juhtkangi võimalik kasutada ainult analoogrežiimil. 3D Pro oli piisavalt populaarne, seega Microsoft tootis uue versiooni – Precision Pro, millel oli USB-ühendus ja ei töötanud DOS-is üldse, olles palju töökindlam Windowsi operatsioonisüsteemis, vaatamata kvaliteediprobleemidele.
Selle juhtkangi populaarsus kasvatas välja hulga inimesi, kes siiani ei loobu 3D Pro-st, hoolimata oma vanusest, mistõttu loodi kangile USB-adapter.
Precision Pro
pisi|Precision Pro juhtkang. "Hat" lüliti on nähtav kangil ja throttle ratas alusel Oma kunagistest vigadest õppides, tutvustas Microsoft SideWinder Precision Pro juhtkangi aastal 1995, parandades ergonoomilisusvea ja osad elektroonikavead ning lisades uusi omadusi.
SideWinder Precision Pro omas uut kangi, mis oli palju ergonoomilisem kui 3D Pro. Kogu ülejäänud disain muutus ümaramaks, näiteks kandilised alusel asuvad nupud asendati ümaramatega, liuguri baasil throttle asendati ratta baasil throttlega ja alus ise tehti ümaramaks. Precision Pro-le lisati shift nupp, mis paigutati alusele, kahekordistades võimalike nupukombinatsioonide arvu.
Tänu USB levimisajal väljatuleku, ergonoomilise disaini ja staatilise laengu probleemi harvuse, oli Precision Pro müügiedu ja hinnang väga hea, võrreldes 3D Pro juhtkangiga.
Force Feedback Pro
Järgmisena avalikustati tagasisidevõimalusega juhtkang, mis põhines Precision Pro disainil – SideWinder Force Feedback Pro. Juhtkangile lisati mootorid, mis andsid tagasisideefekti, ja võeti ära USB tugi. Mootorite lisamise tõttu oli Force Feedback Pro tunduvalt suurem ja raskem kui tema eellane.
Precision 2
pisi|Microsoft SideWinder Precision 2 juhtkang Viimase generatsiooni Microsoft SideWinder juhtkangide baasiks sai SideWinder Precision 2 disain, mis oli täiustatum kui Precision Pro. Precision Pro juhtkangilt kaotati shift nupp, asendati throttle ratas traditsioonilisema kangiga ja paigutati kangil asuvad nupud ümber sümmeetrilisemalt. Täielikult kaotati gameport tugi, tuues müügile ainult USB-versioonid. Seade oli natukene väiksem ja kergem kui Pro versioon. Kahjuks hoolimata sellest, et tegemist oli Microsofti teise generatsiooni USB-kontrolleriga, kannatas Precision 2 kauemkestva staatilise laengu kuhjumise probleemi all.
Force Feedback 2
Precision Pro asendusega kaasnes ka Force Feedback Pro asendus. Avalikustati SideWinder Force Feedback 2, millele küll ei lisatud midagi uut, mida Precision 2 juhtkangile ei lisatud. Samuti kaotati shift nupp. See juhtkang tuli kahes kujunduses: üks versioon hõbedase päästikuga ja uuendatud versioon läbikumava punase päästikuga. Üks põhilisi uuendusi oli toiteadapteri kaotamine. See juhtkang on kogunud populaarsust oma vastupidavuse ja töökindlusega ning paljud Force Feedback 2 kangid on siiani kasutuses ka praegu. SideWinder Force Feedback 2 juhtkangi on siiani regulaarselt näha eBay müügisaidil vaat et kallimaltki, kui oli ta soovitatav müügihind müügile tulles.
Juhtkang
Jällegi Precision 2 disaini kasutades tutvustas Microsoft hinda silmas pidades uut SideWinderi juhtkangi SideWinder Joystick. Hoolimata hinnamuutusest sarnanes see juhtkang funktsioonide poolest Precision 2 juhtkangiga. Eemaldati Z-telg ja 8-suunaline "hat" lüliti. Ülejäänud muutused olid ainult välised, näiteks alus tehti väiksemaks, throttle liigutati aluse etteotsa ning kangil asendati kaks ümaramat nuppu kandilistega. Kahjuks alates Windows XP-st pole see juhtkang toetatud.
Force Feedback Wheel
Microsofti SideWinder Force Feedback Wheel on mängurool, mis annab mängijale tagasisidet.