cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik
Albaania Hiina huvisfääris
Hiina-Nõukogude lõhe muutus avalikuks juunis 1960 Rumeenia Töölispartei kongressil, kus Hruštšov püüdis saavutada Pekingi hukkamõistu. Albaania delegatsioon, üksi Euroopa delegatsioonide seas, toetas Hiinat. Nõukogude Liit vastas kohe samaga, korraldades 1960. aasta suvel kampaania Hoxha ja Shehu kõrvaldamiseks. Moskva lõpetas Albaaniale põua tõttu lubatud teraviljatarned ja Nõukogude saatkond Tiranas julgustas avalikult Albaania Tööpartei Nõukogude-meelset fraktsiooni kõnelema partei Hiina-meelse hoiaku vastu. Moskva kaasas end ilmselt ka vandenõusse Albaania Tööpartei sees Hoxha ja Shehu jõuga kõrvaldamiseks. Kuid arvestades nende tugevat kontrolli partei masinavärgi, armee ja Shehu salapolitsei, Riigi Julgeolekudirektoraadi (Drejtorija e Sigurimit të Shtetit—Sigurimi) üle, pareerisid kaks Albaania juhti kergesti ohu. Neli Nõukogude-meelset Albaania juhti, sealhulgas Teme Sejko ja Tahir Demi, anti lõpuks kohtu alla ja hukati. Hiina Rahvavabariik hakkas kohe asendama katkenud Nõukogude nisusaadetisi, vaatamata välisvaluuta vähesusele ja oma majandusraskustele.
Pärast lisateravuste vahetamist Nõukogude ja Hiina delegaatide vahel Albaania kohta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei 22. kongressil oktoobris 1961, kritiseeris Hruštšov teravalt albaanlasi raseda Nõukogude-meelse Albaania partei Poliitbüroo liikme Liri Gega hukkamise eest, ja Nõukogude Liit katkestas lõpuks detsembris diplomaatilised suhted Albaaniaga. Moskva tõmbas kõik Nõukogude majandusnõuandjad ja tehnikud riigist välja, sealhulgas kultuuripalee peal töötavad, ning peatas tarvikute ja varuosade veod juba Albaanias olevale sisseseadele. Lisaks jätkas Nõukogude Liit oma mereväe käitiste demonteerimist Sazani saarel; see protsess oli alanud juba enne suhete katkestamist.
Kommunistlik Hiina kompenseeris Albaaniale taas Nõukogude majandusabi kaotuse, varustades umbes 90% ulatuses varuosi, toiduaineid ja muid kaupu, mida Nõukogude Liit oli lubanud. Peking laenas albaanlastele raha soodsamatel tingimustel kui Moskva ning erinevalt Nõukogude nõuandjatest said Hiina tehnikud sama madalat palka kui Albaania töölised ja elasid sarnastes majades. Hiina kinkis Albaaniale ka võimsa raadiosaatejaama, millest Tirana laulis aastakümneid kiidulaulu Stalinile, Hoxhale ja Mao Zedongile. Omalt poolt pakkus Albaania Hiinale sillapead Euroopas ja tegutses kommunistliku Hiina juhtiva eestkõnelejana ÜRO-s. Kuid Albaania nördimuseks ei olnud Hiina sisseseade ja tehnikud kaugeltki nii keerukad, kui asendatud Nõukogude kaubad ja nõuandjad. Irooniliselt sundis keelebarjäär Hiina ja Albaania tehnikuid vene keeles suhtlema. Albaanlased ei võtnud enam osa Varssavi Lepingu Organisatsiooni tegevusest ega VMN-i kokkulepetest. Kuid teised Ida-Euroopa kommunistlikud riigid ei katkestanud Albaaniaga diplomaatilisi või kaubandussidemeid. Aastal 1964 läksid albaanlased nii kaugele, et hõivasid tühja Nõukogude saatkonna Tiranas ja Albaania töölisi sunniti ehitama oma kultuuripalee.
Eemaldumine Nõukogude Liidust mõjus laastavalt Albaania majandusele. Pool selle sisse- ja väljaveost oli suunatud Nõukogude tarnijatele ja turgudele, nii viisid Tirana hapud suhted Moskvaga Albaania väliskaubanduse kokkuvarisemise äärele, kui Hiina ei suutnud lubatud masinaid ja sisseseadet õigeaegselt pakkuda. Madal tootlikkus, vigane planeerimine, halb töö ja ebaefektiivne juhtimine Albaania ettevõtetes sai selgeks, kui Nõukogude ja Ida-Euroopa abi ja nõuandjad tagasi tõmbusid. Aastal 1962 võttis Albaania valitsus kasutusele ranguse programmi, paludes inimestel säästa varusid, vähendada tootmiskulusid ja loobuda tarbetutest investeeringutest.
Lahkumine Varssavi Lepingu Organisatsioonist
Oktoobris 1964 tervitas Hoxha Hruštšovi kukutamist ja Nõukogude Liidu uued juhid võtsid initsiatiivi Tirana suhtes. Kuid peagi sai selgeks, et uus Nõukogude juhtkond ei kavatse muuta aluspoliitikat Albaania suhtes, ja suhted ei paranenud. Tirana propaganda jätkas aastakümneid rääkimist, et Nõukogude ametiisikud on "reeturlikud revisionistid" ja "kommunismi reeturid", ning aastal 1964 ütles Hoxha, et Albaania tingimused leppimiseks olid Nõukogude vabandused Albaaniale ja riigile tekitatud kahju korvamine. Nõukogude-Albaania suhted läksid madalseisu pärast Varssavi Lepingu Organisatsiooni sissetungi Tšehhoslovakkiasse aastal 1968; Albaania uskus, et Nõukogude Liit on muutunud pärast Jossif Stalini surma liiga liberaalseks, nii lahkus ta Varssavi Lepingu Organisatsioonist. Leonid Brežnev ei teinud katset sundida Albaaniat jääma.
Kultuuriline ja ideoloogiline revolutsioon
1960. aastate keskel muutusid Albaania juhid ettevaatlikuks ohust nende võimule kasvava bürokraatia poolt. Partei distsipliini õõnestati. Inimesed kaebasid võimu kuritarvitamise, inflatsiooni ja madala kvaliteediga kaupade parast. Kirjanikud eksisid kõrvale ametlikust sotsialistlikust realismist, mis nõudis, et kunst ja kirjandus oleksid valitsuse ja partei poliitika instrumendid. Selle tulemusena käivitas Hoxha pärast Mao Zedongi aastal 1966 Hiinas vallandatud Kultuurirevolutsiooni oma Kultuurilise ja Ideoloogilise Revolutsiooni. Albaania juht keskendus sõjaväe, valitsusbürokraatia ja majanduse reformimisele, samuti uue toetuse loomisele oma süsteemile. Režiim kaotas sõjaväe auastmed, taaskehtestas poliitilised komissarid sõjaväes ja loobus professionaalsusest armees. Võideldes "valgekraede mentaliteedi" vastu, alandasid võimud ka keskmise ja kõrgema astme ametnike palku, ajasid haldurid ja spetsialistid ära nende laudade tagant ning saatsid sellised isikud vabrikutesse ja põldudele rügama. Kuus ministeeriumit, sealhulgas justiitsministeerium, likvideeriti. Kollektiviseerimine levis isegi kaugetesse mägedesse. Lisaks ründas valitsus dissidentlikke kirjanikke ja kunstnikke, reformis oma haridussüsteemi ja tugevdas üldiselt Albaania isolatsiooni Euroopa kultuurist püüdega hoida eemal välismõjud.
Aastal 1967 viisid võimud läbi vägivaldse kampaania usuelu kustutamiseks Albaanias, väites, et religioon on jaganud albaania rahvuse ja hoiab seda mahajäämusse takerdununa. Tudengitest agitaatorid kammisid läbi maapiirkondi, sundides albaanlasi loobuma oma usu harrastamisest. Vaatamata kaebustele, isegi Albaania Tööpartei liikmete poolt, suleti aasta lõpuks kõik kirikud, mošeed, kloostrid ja muud usulised institutsioonid, või muudeti ladudeks, võimlateks ja töökodadeks. Eridekreet kaotas hartad, mille järgi riigi peamised usukogukonnad tegutsesid. Kampaania kulmineerus teatega, et Albaaniast on saanud maailma esimene ateistlik riik, tegu reklaamiti Enver Hoxha ühe suurima saavutusena.
Traditsioonilised sugulussidemed Albaanias, keskendunud patriarhaalsele perekonnale, olid purunenud klannijuhtide sõjajärgse represseerimisega, põllumajanduse kollektiviseerimisega, industrialiseerimisega, maalt linna kolimisega ja usu mahasurumisega. Sõjajärgne režiim tõi radikaalse muudatuse Albaania naiste seisundis. Peetuna traditsioonilises albaania ühiskonnas teise sordi inimesteks, tegid naised enamuse töid kodus ja põldudel. Enne Teist maailmasõda oli umbes 90% Albaania naistest kirjaoskamatud, ja paljudes kohtades peeti neid iidsete hõimuseaduste ja tavade järgi vallasvaraks. Kultuurilise ja Ideoloogilise Revolutsiooniga julgustas partei naisi asuma tööle kodust väljas, püüdega kompenseerida tööjõupuudust ja ületada oma konservatiivsust. Hoxha ise kuulutas, et igaüks, kes tallub partei käsul naiste õigustest, tuleb "tulle heita".
Albaania ja enesega toimetulek
Albaania-Hiina suhted peatusid aastal 1970, ja kui Aasia gigant hakkas isolatsioonist ja Kultuurirevolutsioonist 1970. aastate alguses välja rabelema, hindasid Mao ja teised kommunistliku Hiina juhid ümber oma pühendumise väikesele Albaaniale. Vastuseks hakkas Tirana laiendama oma sidemeid välismaailmaga. Albaania avas kaubandusläbirääkimised Prantsusmaa, Itaalia ning äsjaiseseisvunud Aasia ja Aafrika riikidega, ning aastal 1971 normaliseeris ta suhted Jugoslaaviaga ja Kreekaga. Albaania juhid jälestasid Hiina Rahvavabariigi kontakte Ühendriikidega 1970. aastate alguses ning selle press ja raadio eirasid president Richard Nixoni reisi Pekingisse aastal 1972. Albaania töötas aktiivselt vähendamaks oma sõltuvust kommunistlikust Hiinast mitmekesistades kaubandust ning parandades diplomaatilisi ja kultuurilisi suhted, eriti Lääne-Euroopaga. Kuid Albaania vältis Euroopa Julgeoleku- ja Koostöökonverentsi ja oli ainus Euroopa riik, kes keeldus osa võtmast Helsingi konverentsist juulis 1975. Varsti pärast Mao surma aastal 1976 kritiseeris Hoxha uut juhtkonda, samuti Pekingi pragmaatilist poliitikat Ühendriikide ja Lääne-Euroopaga. Hiina nähvas vastu, kutsudes Tito aastal 1977 Pekingisse visiidile ja lõpetades aastal 1978 Albaania abiprogrammid.
Hiina–Albaania lõhe jättis Albaania ilma välisannetajatest. Tirana eiras Ameerika Ühendriikide ja Nõukogude Liidu kutseid normaliseerida suhted. Selle asemel laiendas Albaania diplomaatilisi sidemeid Lääne-Euroopa ja arengumaadega ning hakkas rõhutama enesega toimetuleku printsiipi kui riigi majandusliku arengu strateegia nurgakivi. Kuid Albaanial ei olnud palju omi ressursse ja Hoxha ettevaatlik avanemine välismaailmale ei olnud piisav majanduse tugevdamiseks, mis kihutas üles tärkava muutuste liikumise Albaania sees. Ilma Hiina või Nõukogude Liidu abita hakkas riik tundma suurt puudust kõigest, alates masinaosadest kuni nisu ja loomasöödani. Taristu ja elatustase hakkasid kokku varisema. Maailmapanga järgi kogus Albaania läbi 1980. aastate rahvuslik koguprodukti umbes 750 dollarit elaniku kohta. Kui Hoxha tervis halvenes, tekkisid sosinad partei kontrolli leevendamisest ja suuremast avatusest. Vastuseks käivitas Hoxha uue puhastuse, mis eemaldas kaitseministri ja palju sõjaväe tippametnikke. Aasta hiljem tuulutas Hoxha majanduse eest vastutavaid ministreid ja asendas need noorematega.
1980. aastal määras Hoxha Ramiz Alia oma järglaseks, vaadates mööda oma kauaaegsest relvavennast Mehmet Shehust. Hoxha püüdis esmalt veenda Shehut vabatahtlikult kõrvale astuma, kuid kui see ebaõnnestus, korraldas Hoxha kõigi Poliitbüroo liikmete poolt tänitamise, et Shehu lubas oma pojal kihluda endise kodanliku perekonna tütrega. Shehu sooritas väidetavalt 18. detsembril 1981 enesetapu. Mõned kahtlustavad, et Hoxha tappis ta. Hoxha lasi Shehu naise ja kolm poega vahistada, kellest üks end vanglas tappis. Novembris 1982 teatas Hoxha, et Shehu oli olnud välisriigi spioon, töötades samaaegselt Ameerika Ühendriikide, Suurbritannia, Nõukogude Liidu ja Jugoslaavia luureasutuste heaks kavatsusega mõrvata Hoxha. "Ta maeti, nagu koer", kirjutas Hoxha oma raamatu "Titoistid" Albaania väljaandes.
Hoxha loobus aastal 1983 kehva tervise tõttu mitmest ametist ja Alia hakkas Albaania valitsuses vastutama. Alia reisis palju Albaanias ringi, asendades Hoxhat suurtes sündmustes ja pidades kõnesid uuest poliitikast ning lauldes litaaniaid nõrgenevale presidendile. Kui Hoxha 11. aprillil 1985 suri, jättis ta Albaaniale päranduseks repressioonid, tehnoloogilise mahajäämuse, isolatsiooni ja hirmu välismaailma ees. Alial õnnestus eesistuja roll ja ta sai kaks päeva hiljem Albaania Tööpartei seaduslikuks sekretäriks. Ajapikku sai ta domineerivaks tegelaseks Albaania meedias ning tema loosungeid maaliti tahvlitele karmiinpunaste tähtedega kogu riigis.
Üleminekuaeg
Pärast Hoxha surma säilitas Alia riigis ja selle julgeolekuasutustes kindla kontrolli, kuid Albaania lootusetu majandusolukord sundis Aliat mõningaid reforme teostama. Jätkates Hoxha poliitikat, taastas Alia diplomaatilised suhted Lääne-Saksamaaga arenguabi eest ning flirtis Itaalia ja Prantsusmaaga.
Väga järkjärgulised ja kerged reformid intensiivistusid, kui Mihhail Gorbatšov algatas Nõukogude Liidus uue glasnosti ja perestroika poliitika, mis viis Berliini müüri langemiseni novembris 1989 ja kommunistlike valitsuste kokkuvarisemiseni Kesk- ja Ida-Euroopas. Pärast Nicolae Ceaușescu (Rumeenia kommunistlik juht) hukkamist 1989. aasta revolutsioonis kiirendas Alia oma reforme, muretsedes ilmselt vägivalla ja oma saatuse pärast, kui radikaalseid muudatusi ei tehta. Ta allkirjastas Helsingi kokkuleppe (mille teised riigid allkirjastasid aastal 1975), austades inimõigusi. 11. detsembril 1990, üliõpilaste ja tööliste tohutu surve all, teatas Alia, et Tööpartei loobus talle garanteeritud ainuvalitsemisõigusest, et saaks moodustada teisi parteisid ja et 1991. aasta kevadel saaks pidada vabad valimised.
Pääsküla jaamahoone
Ajalugu
Jaamahoone ootesaal ja piletikassa suleti 1997. aastal, kui piletimüük viidi üle rongidesse. Eesti Raudtee loobus jaamahoonest ja see anti Tallinna linna bilanssi, kuid kasutab selles talle vajalikke ruume edasi üürilepingu alusel.
Ediacara
Ediacara on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu). Ediacara vastab ajavahemikule 635–541 miljonit aastat tagasi.
pisi|vasakul|Ediacara [[avamusala|avaneb Põhja-Eestis, kaardil kujutatud punase värviga]]
Varem nimetati Kambriumile eelnevat Proterosoikumi kõige hilisemat osa Vendiks. Sellel terminil pole siiski kunagi Rahvusvahelise Geoloogiaühingu tunnustust olnud. Samuti ei lange kokku Vendi ning Ediacara alumine piir, mistõttu ei saa öelda, et Vend nimetati ümber Ediacaraks.
Ladestu on nime saanud paiga järgi Lõuna-Austraalias.
Evolutsioon Ediacara ajastul
pisi|jäljendkivistis [[organismist nimega Dickinsonia, kes oli üks tüüpiline Ediacara hulkrakne esindaja.]] Varajane elu Maal oli mikroskoopiline, koosnedes ainuraksetest organismidest ja võimalik, et ka lihtsatest paljurakulistest organismidest. Selline aeg arvatakse olevat kestnud üle 3 miljardi aasta. Kaasaegsete teadmiste järgi toimus esimene keerukamate, hulkraksete organismide teke just Ediacara ajastul. Tolle ajastu eluvorme tuntakse ainult kivististe, fossiilsete jäljendite järgi, mille nende pehmed kehad jätsid mudasse või tuhka, kuhu nad mattusid. Nad pole suguluses ega sarnane ühegi tänapäeval elava elusorganismiga. Need esimesed makroskoopilised hulkraksed olid võrreldes Kambriumist alguse saanud organismidega väga algelise ehitusega, enamasti liikumisvõimetud elusolendid, kes kasutasid toitainete omastamiseks valitseva hüpoteesi järgi osmoosi (osmotroofia). Ediacara fauna, sellisel kujul nagu fossiilid osutavad, suri välja Kambriumi ajastu alguses, mida nimetatakse ka ussimaailmaks. Nii nimetatakse aega kui Ediacara lõppes ja Kambrium algas. Siis ilmuvad ussid, liikuvad olendid, kes arvatakse olevat olnud Ediacara ajastu lõpu kihtide iseloomuliku augulise struktuuri põhjustajateks. Samuti oletatakse, et ussimaailm saigi saatuslikuks Ediacara eluvormidele (üle 50 erineva organismi, leitud ligi 40-st kohast, kõigilt mandritelt peale Antarktika), kes olid kestlikud umbes 30 miljoni aasta jooksul.
Ediacara kivimid Eestis
Ediacara kivimeid leidub Eestis väga vähesel määral. Kivimid ei paljandu kuskil. Avamusala (vaata kaarti) on Põhja-Eesti pool- ja väikesaartel, kus Ediacara setted asuvad pinnakate all. Valdavaks kivimiseks koostiseks on purdkivimid.
Pääsküla jaamahoone
Arhitektuur
pisi|Jaamahoone Jaamahoone on kahekorruseline palkseintega ja viilkatusega puidust hoone, mis on väljast kaetud laudvooderdisega ning kaunistatud ilmekate originaaldetailidega.
Tööstusdisainilahendus
Tööstusdisainilahendus (kasutatakse ka lühendit TDL) on toote tasapinnaline või ruumiline väliskujundus. Väliskujundusena käsitatakse Eesti tööstusdisaini kaitse seaduses toote välisilme tunnusjoonte kogumit, mille üksikult või kombinatsioonis moodustavad vorm, konfiguratsioon, ornament, värvilahendus, faktuur ja materjal.
Pääsküla jaamahoone
Arhitektuur
Hoone on väljast kaetud eri tüüpi laudistega. Avatäiteid raamistavad saelõikelised dekoratiivlauad. Säilinud on samuti algsed framuugiga välisuksed.
Enamiku hoone sisepinnast hõlmab maja keskosas paiknev ooteruum - peasaal, mille ilmet kujundavad telgsümmeetrilise asetusega aknad ja uksed saali mõlemas otsaseinas. Selle parempoolses külgseinas (esikülje poolt vaadatuna) paikneb piletikassa aken ja selle seina taga olevas parempoolses otsasektsioonis asusid jaama kassa jt. ametiruumid. Teise külgseina taga paiknevas vasakpoolses otsasektsioonis on jaamakorraldaja ruum, milles asuvad jaama juht- ja signalisatsioonipult ning muud jaama tööks vajalikud tehnilised vahendid.
Sellise sümmeetrilise põhiplaani lahendusega ühtivad hiljem juurde ehitatud madalamad mahud maja mõlemas otsaseinas - eeskojad. Ebasümmeetriline on aga parempoolse sektsiooni peale ehitatud teise korruse (jaamaülema korteri) lahendus.
Tööstusdisainilahendus
Tööstusdisainilahendusel võivad olla variandid. Need on sellised teisendid, mis vastava ala asjatundjale jätavad sama üldmulje. Tööstusdisainilahenduste komplekt on tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise klassifikatsiooni Locarno kokkuleppe järgi ühte klassi kuuluvate ja samas laadis kujundatud tööstusdisainilahenduste loogiline kogum. Tööstusdisainilahenduste komplekti käsitatakse käesolevas seaduses ühe tööstusdisainilahendusena.
Albaania Sotsialistlik Rahvavabariik
Üleminekuaeg
Alia partei võitis 31. märtsil 1991 valimised – esimesed vabad valimised aastakümnete jooksul. Sellest hoolimata oli selge, et muutusi ei saa peatada.
Kommunistide seisund kinnistus valimiste esimeses voorus 1991. aasta ajutise seaduse alusel, kuid lagunes kaks kuud hiljem üldstreigi ajal. "Rahvusliku päästmise" komitee võttis võimu üle, kuid kukkus kuue kuu pärast samuti kokku. 22. märtsil 1992 kaotasid kommunistid riiklikel valimistel Demokraatlikule parteile. Üleminek diktatuurilt demokraatiale pakkus palju väljakutseid. Demokraatlik partei pidi lubatud reforme ellu viima, kuid nad olid kas liiga aeglased või ei lahendanud probleeme, nii et inimesed pettusid, kui nende lootused kiirest õitsengust ei täitunud. Üldvalimistel 1996. aasta juunis püüdis Demokraatlik partei võita absoluutset enamust ja manipuleeris tulemustega. See valitsus lagunes koost aastal 1997 püramiidskeemide täiendava varisemise ja laialdase korruptsiooni kiiluvees, mis põhjustas kaose ja rahutusi kogu maal. Valitsus püüdis rahutusi maha suruda sõjaväe abil, kuid katse nurjus relvajõudude pikaajalise korruptsiooni tõttu, mis sundis teisi riike sekkuma. Vastavalt 1991. aasta ajutisele põhiseadusele ratifitseerisid albaanlased aastal 1998 põhiseaduse, luues demokraatliku riigikorralduse, mis põhines õigusriigil ja tagas põhiliste inimõiguste kaitse.
Pärand
Enver Hoxha ja tema jüngrite poliitika mõjutas poliitilist ja majanduslikku mõtlemist kogu maailmas. Seega, põhinedes Enver Hoxha ideedel kommunistliku riigi ehitamisest ja marksismi-leninismi rangel järgimisel, loodi paljudes riikides üle kogu maailma hoxhaistlikke parteisid. Pärast Albaania Sotsialistliku Rahvavabariigi langust aastal 1991 ühinesid hoxhaistlikud parteid ümber rahvusvahelise konverentsi ning väljaande Ühtsus & Võitlus.
Juhtide loend
Albaania Tööpartei peasekretärid:
Peaministrid:
Pääsküla jaamahoone
Kasutus
Praegusel ajal on suurem osa hoonest Nõmme Vaba Aja Keskuse kasutada (Pääsküla eakate päevakeskus). Eesti Raudtee kasutab talle vajalikke ruume üürilepingu alusel.
Vassili Kuznetsov
Vassili Kuznetsov on mitme tuntud vene inimese nimi:
Dniprorudne
Dniprorudne (ukraina Дніпрорудне, vene Днепрорудное) on linn Ukrainas Zaporižžja oblastis Vassõlivka rajoonis. Dniprorudne asub Kahhovka veehoidla kaldal.
Asula rajati 1961. aastal seoses rauamaagi kaevandamise alustamisega piirkonnas ja kandis esialgu nime Družba. 1963. sai alevik uueks nimeks Dniprograd. Praeguse nime sai Dniprorudne 1964. aastal ja linnaõigused 1970. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dniprorudne elanikest ukrainlasi 60,82%, venelasi 36,64%, valgevenelasi 0,74%, armeenlasi 0,31%, bulgaarlasi 0,21% ja tatarlasi 0,21%.
Alates märtsist 2022 (Venemaa sissetungist Ukrainasse) on linn Vene okupatsiooni all.
Eesti Taimefüsioloogide Selts
Eesti Taimefüsioloogide Selts on Eesti taimefüsiolooge ühendav selts.
Selts loodi aastal 1989.
Koitjärve raba
Koitjärve raba (ka: Käidra raba) on raba Harju maakonnas Anija vallas. Raba pindala on 1750 ha. Soo jääb Põhja-Kõrvemaa maastikukaitsealale.
Soo turbakihi paksus on kuni 7,4 m.
Koitjärve raba keskel asub Kivijärv. Rabas on arvukalt suuremaid laugasjärvi ja väiksemaid laukaid. Raba põhjaservas on säilinud soode kuivenduse tõttu Eestis haruldaseks jäänud laugasjaid märejärvekesi, millest tuntuim on Kõnnu Suursoo servas asuv Pikklaugas.
Eukalüptiõli
Eukalüptiõliks (Eucalypti aetherolum, Aetherolum Eucalypti, Oleum Eucalypti) nimetatakse paljude eukalüpti perekonna liikide värskete lehtede või okste veeauruga destilleerimise saadust. Tulemuseks on maailmas laialdaselt turustatav droog, mida kasutatakse paljudel eesmärkidel ja valmistusviisidel nii tööstuslikult kui ka kodumajapidamises.
Õli on värvitu või kahvatukollane ning lõhn ja maitse meenutavad kamprit.
Droogiallikas
Eukalüpti perekond kuulub mürdilaadsete seltsi mürdiliste sugukonda ja hõlmab umbes 700–800 liiki, ühe allika kohaselt kuni 900 liiki, millest eeterlikku õli valmistatakse ligi 500 liigist.
Üheks olulisemaks droogiallikaks on sinise eukalüpti (E. globulus) lehed (Eucalypti folium). Lehtede kogumine toimub hilissügisest varakevadeni. Erikujulisi lehti, noored munajad, vanemad sirpjad, hoitakse eraldi. Tervise edendamiseks on kasutatud eukalüptiliike Eucalyptus citriodora, Eucalyptus dives, Eucalyptus polybractea, Eucalyptus olida, Eucalyptus staigeriana, Eucalyptus sidoroxylon. Õli ekstraheeritakse Austraalias sellistelt liikidelt nagu Eucalyptus polybractea, Eucalyptus dives, Eucalyptus leucoxylon, Eucalyptus sidoroxylon, Eucalyptus citriodora ja Eucalyptus radiata.
Droogi keemiline koostis
Eukalüptiõli koostis varieerub mitte üksnes taimeosade – õite, lehtede või koore – lõikes, vaid ka kasvukohtade ja aastate lõikes. Eukalüpti eeterliku õli põhikomponendiks on 1,8-tsineool ehk eukalüptool, mis võib moodustada kuni 90% õlist ning annab õlile sellele iseloomulikud omadused. Veel sisaldab õli mürtenooli, pineene, pinokarvooni, p-tsümeeni, aldehüüde, flavonoide (eukalüptriin, rutiin, hüperosiid, kvertsetiin, kvertsitriin), tanniine, kumaarhapet, kohvhapet, feerulahapet.
Eukalüptool
Eukalüpti eeterliku õli põhikomponendiks on 1,8-tsineool ehk eukalüptool (CAS nr: 470-82-6.), mis võib moodustada kuni 90% õlist ning annab õlile sellele iseloomulikud omadused. Ühes topeltpimedas kliinilises katses säilis steroidisõltuvatel bronhiaalastmaga patsientidel (n=32), kellele manustati eukalüptooli, kopsude talitlus 4 korda paremini kui kontrollisikutel.
Droogi toimed ja näidustused
Lahjendatud eukalüptiõli kasutatakse suukaudselt valu ja hingamisteede limaskestade põletiku korral, köha, astma, põsekoobaste valu ja põletiku ning hingamisteede nakkuste korral. Õli kasutatakse antiseptiku, putukatõrjevahendina ja ravivõimalusena haavade, põletushaavade ja haavandite korral.
Inim- ja loomkatsete tulemusel on teatatud eukalüptiõlil mitmeid toimeid, nagu köha pärssimine, ninakinnisuse leevendamine, valu vaigistamine, antibakteriaalsus, antioksüdantsus, põletikuvastasus ja antispasmootilisus.
Uuemate andmete põhjal vähendab eukalüptiõli vere suhkrusisaldust ja pidurdab kasvajarakkude arengut.
Antibakteriaalne toime
1954. aastal teatati eukalüptiõli in vitro mikroobidevastasest toimest bakteritele Pseudomonas aeruginosa, Bacillus subtilis, Enterococcus faecalis, Escherichia coli (Kurreroth ja Mundulaldo 1954) ja suus elavatele patogeensetele organismidele.
Eukalüpti eeterlik õli on üks tugevamaid ja kõige laiema toimealaga bakterivastaseid õlisid, toimides bakteritele nagu soolekepike, Staphylococcus aureus, Streptococcus faecalis ja Mycobacterium avium. Uuringute kohaselt on õlil toime ka bakteritele Streptococcus pneumoniae, MRSA (Mulyaningsih jt 2011), Haemophilus influenzae, Haemophilus parainfluenzae, Stenatrophomonos maltophia, Bacillus cereus, Alicyclobacillus acidoterrestus, Propionibacterium acne.
Antifungaalne toime
Seentevastane toime seentele Candida tropicalis, Candida albicans, Aspergillus niger, Aspergillus aegypticus.
Antioksüdantne toime
Sinise eukalüpti lehtedest valmistatud õli on katsete põhjal lahke vabade radikaalide takistamisel.
Köha pärssiv toime
Köha pärssivat toimet võrreldi kodeiiniga ja katseloomadeks olid merisead.
Inimestel läbi viidud uuringud on näidanud eukalüptiõli köha pärssivat toimet. Selle täpset mehhanismi ei teata, arvatakse, et õli toimib kopsu C-kiududele, millel on TRPM8-retseptorid.
Mai 2014
Mai 2014, kroonika
Eukalüptiõli
Ninakinnisuse vastane toime
Vähemalt kaks kliinilist uuringut on näidanud, et eukalüptiõli sissehingamine vähendab ninakinnisust. Segus teiste eeterlike õlidega on aidanud leevendada ka ägeda nohuga seotud sümptomeid.
Põletikuvastane toime
Eukalüptiõli põletikuvastane toime arvatakse in vitro uuringute põhjal baseeruvat prostaglandiinide sünteesi inhibeerimisel, kogustes 37 mikromol/liitri kohta. (Wagner 1986) Lisaks in vitro uuringutele on põletikuvastane toime leidnud kinnitust ka loomkatsetes. (Ulbricht ja Basch 2005).
Toksikoloogiline toime
Eukalüptiõli mürgistus on ravimimürgistuse vorm, mille käigus kogemata või tahtlikult võetakse/hingatakse sisse või kaetakse suured nahapinnad või ka näopiirkond eukalüptiõli sisaldavate ravimite või eeterliku õli endaga ja selle tulemusel saabub mürgistusseisund, mis võib abi saamata lõppeda ka inimese surmaga.
Eeterlikku õli sisaldavate preparaatide määrimine väikelaste näo piirkonda võib põhjustada astmale iseloomulikke bronhispasme ning omakorda lõppeda lämbumissurmaga.
Täiskasvanu jaoks algab mürgine annus 4–5 ml õlist, äkksurma hingamisseiskuse tagajärjel on teatatud 4–24 ml eukalüptiõli neelamise tulemusel, kuid samas on teateid ka tervenemisest nende puhul, kes on neelanud samas koguses õli.
Isegi 120–220 ml õli ei pruugi inimese surma esile kutsuda, kuid samas võib mõnele täiskasvanud inimesele osutuda surmavaks ka 5 ml õli. Arvatakse, et ühe täiskasvanu surmamiseks piisav õlikogus võiks alata 30 ml (McPherson, 1925), seega letaalne doos 60 kg kaaluva inimese tarbeks on 0,05–0,5 ml/kg kohta. Fataalne doos kutsub esile kesknärvisüsteemi akuutse depressiooni, mis kiirelt halvab hingamise ja südame töö. Mürgistusest annavad märku kõrvetised, iiveldus, oksendamine, vererõhu langus, verevarustushäired ja teadvusekaotus.
Hiirtel on suukaudne keskmine surmav annus LD50 3,32 g/kg bw ja rottidel 4,44 g/kg bw.
Harju KEKi tehnotalituse hoone
pisi|Harju KEKi peahoone Harju KEKi tehnotalituse hoone oli tähelepanuväärne 20. sajandi arhitektuuri näide Eestis.
Ajalugu
pisi|Harju KEKi vana peahoone 1970. aastatel 1985. aastal valmis Keilas Paldiski mnt 21 arhitektide Ain Padriku ja Rein Tomingase projekteeritud Harju KEKi tehnotalituse hoone. Kahe-kolmekorruseline silikaattellistest raudbetoonkarkassiga tahukalise vormiga hoone, kus rõhutatult avatud raudbetoonkarkass fassaadil ühtaegu osutub ka mänglevaks dekoratiivelemendiks. Konstruktivistlikku iseloomu rõhutavad akende alumiiniumkonstruktsioonid, žalusiirestid, keravalgustid fassaadi karkassikonsoolidel ning interjööris, sisemised klaasitud valgusšahtid, lahtiste trepisüsteemide metallpiirded ja mõned muud detailid. Konstruktivistlik lähenemine, mis Eestis tõusis moodi 1980. aastatel, soosis igati tarindi eksponeerimist.
Eukalüptiõli
Toksikoloogiline toime
Teadaolevate andmete kohaselt rasedatele emastele rottidele 6.–15. raseduspäeval koguses 135 mg/kg bw manustatud õli embrüotoksilisust või lootetoksilisust ei põhjustanud. Teratogeensete toimete kohta andmed puuduvad.
Harju KEKi tehnotalituse hoone
Ajalugu
Kui 1. korrusel on tööruumid kabinetisüsteemis, siis 2. ja 3. korrusel on valdav lahtine büroosüsteem. Sisekujunduse autor on sisearhitekt Rein Laur. Kunstiajaloolase Krista Kodrese hinnanguil on tegemist Eesti interjöörikujunduse esimese high-tech'i ideede kontseptuaalse rakendusega. Ruumides olid kõik kommunikatsioonid nähtavale jäetud.
Harju KEKi uus peahoone valiti 1985. aastal Eesti NSV parimaks ehitiseks. Objekt leidis tunnustust ka (NSV Liidu) tasandil – 3. üleliidulisel arhitektuuriteoste konkurss–ülevaatusel pälvis see 2. preemia. . Selles on muuhulgas töötanud Braavo kaubamaja ning Keila vallavalitsus. Jaanuaris 2021 algas hoone lammutamine, mis lõppes sama aasta aprillis. Lammutati ka 1950-ndatel ehitatud KEK-i vana peahoone.
Eukalüptiõli
Valu vaigistav toime
Valu vaigistav toime arvatakse olevat tänu eukalüptoolile ja monoterpeenidele. Rotimudeli kohaselt toimib eukalüptiõli valu vaigistavalt ja alandab rottidel granuloomide teket.
Viirustevastane toime
Herpes simplex 'i viiruse vastane toime (Schnitzler jt 2001), kerge mumpsiviiruse vastane toime (Ceremelli jt 2008).
Vähivastane toime
Uuemate uuringute alusel on eukalüptiõlil kemoterapeutilised toimed osadele vähirakuliinidele, õli takistab vähirakkude paljunemist ja soodustab nende surma, toime arvatakse taas kord eukalüptooli toimeks.
Vastunäidustused
Seespidine kasutamine on vastunäidustatud ägedate mao-, soole-, sapiteede ja maksahaiguste puhul, samuti raseduse ja imetamise ajal.
Kõrvaltoimed ja ohud
Harva esinevad kõrvaltoimetena iiveldus, oksendamine ja kõhulahtisus.
'''NB! Terviseamet hoiatab, et eeterlike õlide sissevõtmine võib lõppeda raske terviseprobleemiga.'''
Veterinaarias
Eukalüptiõli kasutatakse EMA materjalide kohaselt kuues veterinaarseks kasutamiseks mõeldud tootes, ja eeterliku õli sisaldus neis ulatub 0,02–100%-ni.
Õli kasutatakse paikselt põletike ravis, udara desinfitseerimiseks, tupe ja emakakaela loputamiseks.
Suukaudselt aga köha, kurgupõletike, bronhide katarri ja palaviku korral. Suurim lubatud suukaudne doos suurloomade puhul on 40 grammi õli.
Eeterliku õli sihtrühmaks veterinaarias on kõik söögiks tarbitavad loomad (toiduloomad).
Rahvameditsiinis
Rahvameditsiinis on kasutatud eukalüptiõli selliste haiguslike seisundite korral nagu tsüstiit, diabeet, gastriit, neeruhaigused, neuralgia, larüngiit, tupe valgevoolus, malaaria, vistrikud, nahaseenhaigus, sinusiit, haavad, nahahaavandid, uretriit ja vaginiit.
Eukalüptiõli biopestitsiidina
Eukalüptiõli omal käel tarbimine on lastele väga suure ohu allikas. CDCD ja FDA andmetel mõjub sidruneukalüptist valmistatud eukalüptiõli biopestitsiidina peaaegu sama efektiivselt kui DEET, see on läbinud Ameerika Ühendriikides vajalikud registreerimisprotseduurid ja välikatsed viidi läbi pistesääsklastel, kuid teiste allikate järgi on vahend tõhusa toimega ka puukidele. Mis aga ei tähenda, et DEETi sisaldavaid vahendeid võiks kasutada koos eukalüptiõliga või näiteks antihistamiiniga, viimane võib DEETiga reageerida ning mürgistava toimega kõrvaltoimeid anda.
Muud kasutusalad
Eeterlikku õli ja sellest eraldatud tsineooli kasutatakse lõhnaainena seepides, puhastusvahendites ja kosmeetikumides. Samuti maitseainena maiustustes ja teistes toiduainetes. Eukalüptiõlist valmistatakse putukatõrjevahendeid.
Eukalüptiõli võib kohata suuvees, võietes, salvides, hambapastades, köhapastillides ja imemistablettides.
Mitmes arenenud riigis võidakse hambaarstikabineti meditsiinivarustuse hulka arvata ka eukalüptiõli, kuid selle põhikoostisaine eukalüptooli mõttes, mida võidakse kasutada protseduurides hammaste juurekanalitega.
Metabolism inimkehas
Pole kindel, kuid katsed on näidanud, et eukalüptiõli metaboliseeritakse maksa tsütokroomi P-450 ensüümisüsteemi poolt.
Arvatakse, et õli imendub rasvaradu pidi maos ja soolestikus ning eritatakse uriini, väljaheite, kopsude ja naha kaudu.
Sinise eukalüpti õli indutseerib raku vahendatud immuunvastuse, morfoloogilise ja funktsionaalse aktivatsiooni, inimese makrofaagides stimuleerib aga fagotsüütilise vastuse.
Leva raba
Leva raba on raba Harju maakonnas Kose vallas.
Rabas on Leva järv.
Soosetete paksus on rabas kuni 9 m.
Tööstusomandi õiguskaitsetaotlus
Tööstusomandi õiguskaitsetaotlus on tööstusomandi kaitse seaduse ehk tööstusomandi eseme õiguskaitset sätestava eriseaduse kohaselt esitatud registreerimistaotlus tööstusomandi esemele õiguskaitse saamiseks. Patendikaitse taotlemise korral mõistetakse taotluse all patenditaotlust, kaubamärgikaitse taotlemise korral kaubamärgi registreerimise taotlust jne.
Välislingid
Tööstusomandi õiguskorralduse aluste seadus
Matkule vald
pisi|Vallamaja Matkule vald (läti keeles Matkules pagasts) on vald Lätis Tukumsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Vāne ja Kandava vallaga, Talsi piirkonna Abava vallaga ning Kuldīga piirkonna Kabile vallaga.
Matkule valla aladel asusid varem Matkule mõisa maad (Matkuln). Valla vana saksakeelne nimekuju oli samuti Matkuln. Aastal 1945 moodustati vallas Matkule, Amula ja Zīlese külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1954 liideti Matkule külanõukoguga likvideeritava Zīlese külanõukogu kolhoosi "Dzirkstele" maad, kolhoosi "Komūna" maad liideti aga Aizdzire külanõukoguga. Aastal 1990 moodustati Matkule külanõukogust vald. Aastal 1997 liideti Matkule ja Zemīte vallad Kandava linna maaterritooriumiga. Aastal 1999 moodustati Kandava linna maaterritooriumist Kandava piirkond. 2009. aastal vald taastati kui Kandava piirkonda kuuluv administratiivüksus. 2021. aastal liideti vald Tukumsi piirkonnaga.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Matkule muinaskalmed, Lanksēde muinaskalmed, hiiepaik Piltiņkalns Ķempjis, Matkule Kirikumägi, Matkule linnamägi ja selle juures asuv muinasasula. Kohaliku kaitse all on Lanksēde Kuradijälje kivi.
Valda läbib Abava jõgi, teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Amula ja Imula. Looduskaitse all on Zvejnieki tamm, Kalnamuiža kaldapealne (osaliselt Kandava vallas), Skudrase pärn, Cimmermaņi kaldapealne (osaliselt Vāne vallas), Imula dolomiidipank, Langsēde pank, Stirnsētase vaher ja Kuradisilma allikas, lisaks veel mõned nimetud põlispuid. Valla põhjaosa jääb Abava ürgoru maastikukaitseala territooriumile, valda jääb 80 hektari suurune Matkule metsade hoiuala.
Vallas on üks küla. Matkule on staatusega vidējciems ja aastal 2018 oli seal 203 elanikku. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Mandžuuria nulg
Mandžuuria nulg (Abies holophylla) on igihaljas okaspuu nulu perekonnast.
Kirjeldus
pisi|vasakul|Tüvi pisi|vasakul|Okkad Mandžuuria nulg on Kaug-Ida nulgudest kõige suurem ning kasvab 30–40 (55) m kõrguseks.
Tüve läbimõõt on 1,5–2,0 (2,5) m. Tüve koor on noortel puudel hall, vanematel tumepruunikashall, plaatjas.
Pungad on koonilised, 4–8 mm pikkused, pruunikaspunased, nõrgalt vaigused. Noored võrsed on kollakaspruunid, karvadega kaetud, soonilised.
Okkad on teravad, lamedad, 2,5–4,0 (5,0) cm pikkused, pealt läikivalt tumerohelised, allküljel kaks hallikasrohelist 9–11 realist õhulõheriba, kahe vaigukäiguga, püsivad võrsetel 9–12 aastat.
Isasõisikud on 10–15 mm pikkused, punakaskollased. Käbid on 6–14 cm pikkused ja läbimõõduga 3–4 cm, noorena rohelised või harva ka purpurjasrohelised, valminult helepruunid, kattesoomused varjatud. 1000 seemne mass on 28,6–40,0 g.
Zinho
Koondisekarjäär
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1989–1998 55 mängu ja lõi 7 väravat.
Mandžuuria nulg
Kirjeldus
Seemned on 8–9 mm pikkused, kestast umbes poolteist korda pikema tiivaga, sisaldavad õli kuni 31 %. Idulehti on 5–6.
Puu eluiga on nulgude seas üks kõrgemaid, 400–500 (600) aastat.
Levikuala ja ökoloogia
Kasvab Venemaal Primorje krai lõunatipus, Korea poolsaare põhja- ja keskosas, Kirde-Hiina provintsides Heilongjiang ja Jilin. Kasvab üldjuhul mägedes 400–1600 m kõrgusel merepinnast. Levila põhjapiir asub 44° põhjalaiusel Razdolnaja jõe (Suifen He) madalikel. Lõunapoolseim piirkond asub aga Cheju saarel. Põhiliselt kasvab Sihhote-Alini ja Changbai Shani mägedes. Isoleeritud populatsioonid kasvavad ka Hiina kirdeosas Dunlini mägedes.
Areaali iseloomustavad soojad ja niisked suved ning pikad, külmad ja sademeterohked talved. Aastane keskmine sademete hulk on vahemikus 600–1340 mm. Aasta keskmine õhutemperatuur on vahemikus 2...7 °C. Levila kõige külmemates kasvupiirkondades on tüve koor sageli külmakahjustuste tõttu lõhenenud.
Kasvupinnas
Kasvupinnastest domineerivad hästi vett läbilaskvad parasniisked pruunmullad ja pruunid leetmullad, mille lähtekivimiteks on tavaliselt andesiit, liivakivi ja konglomeraat. Mulla pH on vahemikus 5,0–6,5. Eelistab kasvada viljakatel orgudel ja madalatel mäenõlvadel. Talub põuda keskmiselt, kuid veega küllastunud muldadel kasvab väga halvasti.
Mandžuuria nulu metsad
pisi|Mandžuuria nulu metsades võib kohata [[amuuri tiiger|amuuri tiigrit]] Moodustab puhaspuistuid, kuid enamasti kasvab tavaliselt leht- ja okaspuu segametsades, kus esineb veel järgmisi puu- ja põõsaliike:
Paljunemine
pisi|vasakul|Noortaim Mandžuuria nulg on ühekojaline okaspuu ning paljuneb seemnete abil. Käbikandvus algab 30–40 aasta vanuselt. Tolmleb mais-juunis. Seemned valmivad septembris-oktoobris. Head seemneaastad korduvad 2–3 aasta järel. Esimesed 10 eluaastat on aeglase kasvuga, hiljem kasv kiireneb oluliselt. On valgusenõudlikum kui teised Kaug-Ida nulud, kuid talub hästi ka varju.
Kasutamine
pisi|Noor puu [[Müncheni botaanikaaias]] Puit on vastupidav, kergesti töödeldav ja väga hinnatud saematerjal, samuti kasutatakse puitu laialdaselt tselluloosi valmistamisel. Intensiivse raiumise tõttu on mandžuuria nulg suurtelt aladelt Hiinas ja Venemaal täiesti kadunud. Seemnetes sisalduvat õli kasutatakse seepide valmistamisel. Okkaid kasutatakse aromaatsete õlide valmistamisel.
Kasvatamine Eestis
Mandžuuria nulgu hakati Eestis kasvatama pärast II maailmasõda. Täiskasvanud puud on meil küllaltki külmakindlad (taluvad talvel külmakraade −25...–34 °C), kuid noorte puude võrseid võivad hiliskülmad tugevalt kahjustada. Seetõttu on otstarbekas noori puid kasvatada suuremate puude turbe all. Samas on mandžuuria nulg küllalt vastupidav haigustele ja kahjuritele. Eestis on mandžuuria nulg vähelevinud, suuremad puud kasvavad Tallinna Botaanikaaias ja selle Audaku katsepunktis Saaremaal, Luua arboreetumis (kõrgus kuni 18 m, tüve läbimõõt 43 cm) ning Tartu puukooli pargis.
Aleksei Volkov
pisi|Aleksei Volkov (2017) Aleksei Volkov (vene Алексей Анатольевич Волков; sündinud 5. aprillil 1988) on vene laskesuusataja.
Ta tuli 2014. aastal 4×7,5 km teatesõidus olümpiavõitjaks.
Oskar Juul
Oskar Juul (12. aprill 1901 Vana-Jursi vald, Võrumaa – 16. mai 1962 Adelaide, Austraalia) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas Võru poeglaste gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastail 1924–1926 ja 1929–1931.
Oskar Juul osales Vabadussõjas, oli kooliõpetaja Paides ja Türil aastail 1926–1929 ja Pärnu linna poeg- ja tütarlastegümnaasiumi usuõpetaja aastail 1931–1934. 1940. aastal oli ta II Riigivolikogu valimistel vastaskandidaat 79. valimisringkonnas.
Prooviaastal oli ta Laiusel, ordineeriti 29. novembril 1942. Ta oli Harju-Jaani asetäitja õpetaja ja Laiuse abiõpetaja aastail 1942–1944.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kus tegutses põgenikelaagri vaimulikuna. 1949. aastal emigreerus Austraaliasse. Oskar Juul oli EELK Adelaide'i eesti koguduse asutaja ja õpetaja aastail 1950–1962. Ta hukkus autoõnnetuses.
Kalmumäe kivikalme
pisi| Kalmumäe kivikalme (ka Ahli kivikalme või Kolu kivikalme; kultuurimälestiste riiklikus registris kivikalme "Kalmumägi") on muinasaegne kivikalme Lääne maakonnas Haapsalu linnas Kivikülas Kopli talu lähedal ja osaliselt Kolu külas. Kalme on arvele võetud kultuurimälestisena (nr 10097).
Muistis on dateeritud 7.-12. sajandisse.
Kirjeldus
pisi| Kalmeala on kagu-loode suunas umbes 100 m pikk ja 90 m lai. Muistis asetseb põhja-lõunasuunalise paekõrgendiku kõrgemas põhjaosas. Suurte kahjustuste tõttu on kivikalme halvasti säilinud.
Kaitse alla kuulub kirjeldatud ala ja vähemalt 10 m laiune vöönd selle ümber.
Arheoloogilised uuringud
1986. aasta suvel tehti kivikalmel arheoloogilised kaevamistööd. Sellega uuriti läbi 192 ruutmeetri suurune ala, kus on leitud 25–30 cm paksune kultuurikiht.
Arheoloogilised leiumaterjalid
Leiumaterjalis domineerivad peamiselt 11.-12. sajandi Lääne-Eesti kalmetele tüüpilised esemed: pronkspandlad, vöö vahelülid, naastud, noad, krapid, mitut tüüpi hoburaudsõled, mõõgatupeotsik, rõngassärgi katkend, unikaalne pronksist linnupea (arvatavasti kotkapea). Vanimaks esemeks on hõbetraadiga mässitud rõngaspeanõel (7.-8. saj). Palju leiti hõbeesemeid: kolm hoburaudsõlge, sõrmus ja 2 münti (araabia ja anglosaksi). Leidude koguarv on 500. Leidusid säilitatakse Läänemaa Muuseumis.
Friedrich Wilhelm von Willmann
Friedrich Wilhelm von Willmann (2. juuli (vkj) 1746 Gramzda – 20. jaanuar (vkj) 1819 Karja) oli Eesti vaimulik ja kirjamees.
Päritolu ja haridustee
Willmann sündis Kuramaal Gramzdas Kuramaa hertsogi arhitekti perekonnas, kuid juba aasta hiljem kolisid vanemad Riiga. Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest Riias. Aastast 1757 sai ta õpetust von Rummeli käest Purmsātis, Kuramaal. Usuteadust õppis ta aastatel 1766–1768 (immatrikuleeriti 8. oktoobril 1766) Göttingeni ülikoolis ja aastatel 1768–1769 (immatrikuleeriti 19. juulil 1768) Königsbergi ülikoolis (kuulates ka Immanuel Kanti loenguid).
Karja pastor
Ordineeriti 31. märtsil/11. aprillil 1772 õpetajaks. Ta oli aastatel 1772–1774 Karja Katariina koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1774–1819 oli ta sama koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1785–1805 Saaremaa konsistooriumi assessor. Elas aastatel 1805–1810 Kuressaares, aastal 1806 võttis ta ette pikema välisreisi (aastatel 1803–1819 oli tal Karja Katariina koguduses adjunktõpetajaks August Gottfried Christoph Hildemann). Ta suri Karjas ja on maetud Karja vanale kalmistule. Aastal 1790 ta aadeldati Austria keisri Joseph II poolt.
Kirjanduslik tegevus
Kirjanduslikku tegevust alustas ta saksakeelsete jutluste avaldamisega. Aastal 1782 ilmus talt Tallinnas proosavalmide kogu "Juttud ja Teggud" (avastati aastal 1953 Göttingenis), mis on vanim säilinud eestikeelne ilmalik juturaamat (varasem Johann Martin Hehni poolt aastal 1778 kirjutatud "Jutto nink Moistokönne" pole säilinud). See raamat sisaldab 51 valmi, 38 juttu, 125 mõistatust (viimased on võetud Anton Thor Helle grammatikast), mesilastepidamise ja loomaravitsemise õpetuse. Kordustrükid sellest raamatust ilmusid aastatel 1787, 1804, 1838. Seejuures kaks viimast on teise (arvatavasti Otto Reinhold von Holtzi poolt) ümber töötatud kuni pealkirja muutmiseni ("Juttud ja Moistatussed"). Ta koostas veel kristliku kombeõpetuse "Ellamisse-Juhhataja" (1793, 2. trükk 1804) ja saksakeelse mesilastepidamise käsiraamatu (1787). Oma rahvaraamatute saksakeelsetes eessõnades ilmutab ta mõistvat suhtumist talurahvasse, näidates, et esinevate pahede põhjuseks on rõhumine ja vaimupimedus; viimase hajutamiseks pidas ta vajalikuks ilmaliku lugemismaterjali soetamist. Rahvale määratud tekstides osutub ta siiski didaktiliseks autoriks, kes seab oma eesmärgiks talupoja moraalse kasvatamise. "Juttude ja tegude" allikaks on Kuramaa pastori ja kirjamehe Gotthard Friedrich Stenderi raamat "Jaukas Pasakkas un Stahsti" (1766), mis omakorda tugineb saksa eeskujudele. Tema vahendusel jõudis eesti lugejateni hulk rahvusvahelisi loomavalme ja rida eri algupära jutusüžeesid. Kunstiliselt on need lood primitiivsed, raamatu keel sisaldas Saare murde elemente, on aga tunduvalt vigasem teiste tolleaegsete kirjameeste omast. Tema valme ja jutte avaldati XVIII ja XIX sajandi vahetuse kalendrites.
Isiklikku
Willmann oli kaks korda abielus. Tema esimese naise Margarethe Sophie isa oli eelmine Karja koguduse õpetaja Hermann Daniel Bonge.
Frederick Forsyth
Frederick McCarthy Forsyth CBE (sündinud 25. augustil 1938) on inglise kirjanik, endine ajakirjanik ja spioon. Ta on tuntud põnevusteoste "Šaakali päev", "Odessa toimik", "Nelja protokoll", "Sõjakoerad", "Ikoon", "Jumala rusikas", "Afgaan" poolest.
Tema raamatuid on kokku ostetud üle 70 miljoni eksemplari ja neid on tõlgitud enam kui 30 keelde. Mitmetest tema teostest on tehtud ka filme, kuulsaim neist 1973. aastal esilinastunud "The Day of the Jackal" ("Šaakali päev") Edward Foxiga peaosas.
Hoplomachus
pisi|Hoplomachuse pronksist kuju 2. sajandist [[pKr, mis asub Berliini Uues Muuseumis]] Hoplomachus (mitmuses hoplomachi; tõlkes 'soomustatud võitleja') oli Vana-Rooma gladiaator. Nimetus tuli Vana-Kreeka raskerelvastusega jalaväelase hopliidi nimetusest, kes oli Vana-Rooma leegionäride vastane ja selle gladiaatori eelkäija.
Ilmikvend
Ilmikvend (ladina keeles frater laicus) ehk konvers (ladina keeles frater conversus) on katoliikluses ajalooliselt kloostris elav mees, kes on andnud mungatõotused, aga ei ole preestriks pühitsetud ja teeb peamiselt füüsilist tööd. Nimetus konversvend tuleneb asjaolust, et vastristituid preestriks ei pühitsetud. Nunna kloostris oli nimetus ilmikõde ehk konversõde kasutusel vastandina kooriõele, kes tegeles peamiselt palvetamisega.
Hoplomachus
Relvastus
Ta kandis Vana-Kreeka stiilis kõrgete sulgedega kiivrit ning väikest ümarat metallist, enamasti pronksist kilpi erinevalt hopliitidest, kellel oli suur ja raske kilp. Kaitsevarustuseks olid veel mõõgakätt kaitsev turvis manica ning tepitud või metallist reie- ja säärekaitse. Hoplomachus kasutas ründerelvadena torkeoda ja lühikest mõõka, lisaks oli varustuses pistoda.
Võitlus areenil
Hoplomachuse vastaseks võitlusareenidel oli põhiliselt raskerelvastust kandev gladiaator murmillo, kelle relvastus sarnanes Vana-Rooma leegionäride omaga. Nende kahe gladiaatori võitlus sümboliseeris Vana-Rooma leegionide lahinguid Kreekas ja hellenistlikus Idas. Hoplomachus oli kergemalt soomustatud võitleja, kes suutis kiirelt ümber vastase liikuda. Lisaks oli ta eeliseks torkeoda kasutamise võimalus, mis vastasel puudus. Mõnikord oli Hoplomachuse vastaseks traaklane, kes oli samuti kergegladiaator.
Ilmikvend
Tänapäeval nimetatakse ilmikvennaks väljaspool kloostrit elavat inimest, kes elab vastava ordu või kloostri reegli järgi, näiteks järgib kohustust iga päev tunnipalveid lugeda, breviaari alusel.
Maarja küla
Maarja küla on intellektipuudega noorte ja täiskasvanute aasta ringi kasutatav kodu, mis asub Põlva maakonnas Põlva vallas Kiidjärve külas Haavassaare talus. Kodu loodi 2001 sihtasutuse Maarja Küla eestvedamisel.
Gaëtan Bong
pisi|Gaëtan Bong (2018) Thomas Gaëtan Bong (sündinud 25. aprillil 1988 Sackbayemes) on Kameruni jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubis Nottingham Forest ja Kameruni jalgpallikoondises.