cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liivmullad
Mulla kvaliteedi parendamine
Parimad liivase pinnase parandused on need, mis suurendavad liivmulla veepidamisvõimet ja suurendavad ka toitainete sisaldust mullas. Kõige kiiremini aitab mulda parandada liivase pinnase rikastamine hästi laagerdunud sõnniku või kompostiga (sh niidetud muru, huumus ja lehehallitus). Liivmullale saab ka lisandina lisada vermikuliiti või turvast, kuid need muudatused suurendavad ainult mulla veepidavust ega lisa pinnasele palju toiteväärtust.
Liivmulla muutmisel peab jälgima mulla soolasisaldust. Kuigi kompost ja sõnnik on parim viis liivase pinnase parandamiseks, sisaldavad need suures koguses soola, mis võib mulda jääda ja kahjustada kasvavaid taimi, kui soolasisaldus suureneb liiga palju. Kui liivmuld on juba suure soolasisaldusega, näiteks mereäärses aias, kasutage kindlasti ainult taimepõhist komposti või sfagnumturvast, kuna nendel muudatustel on soolasisaldus kõige väiksem.
Liivmullad Eestis
Mitut tüüpi liivmuldi on 26,7%-l territooriumist. Liivmuldade osatähtsus on kõige suurem Hiiumaal, keskmisest enam on neid ka Saare-, Pärnu-, Ida-Viru-, Valga-, Põlva- ja Võrumaal.
Assevent
Assevent on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Maubeuge'i kantonis.
Biały Bór
Biały Bór (saksa Baldenburg) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Szczecineki maakonnas, Biały Bóri valla halduskeskus.
Asulat on esmamainitud 13. sajandi lõpul, linnaõigused sai 1382. aastal. 1466. aastal läks Biały Bór Poola Kuningriigi võimu alla. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks Biały Bór 1772. aastal Preisi kuningriigi koosseisu. 1945. aastast alates on Biały Bór taas Poola koosseisus.
Eduard Kalda
Eduard Kalda (30. november 1907 Vaivara vald – 6. juuni 1985 Elva) oli eesti vaimulik.
Ta oli aastatel 1946–1955 Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja, lisaks hooldas ta aastatel 1948–1955 Kärla Maarja-Magdaleena kogudust ning aastatel 1949–1950 Kaarma ja Kuressaare Laurentiuse kogudust ; aastatel 1950–1955 oli ta veel Saarte praostkonna praost, samuti oli ta aastatel 1954–1983 EELK Konsistooriumi assessor. Aastatel 1955–1983 oli ta Rõngu Mihkli koguduse õpetaja ja Valga praostkonna praost, lisaks hooldas ta aastatel 1961–1972 Elva kogudust. Ta jäi aastal 1983 emerituuri.
Kauba tänav (Viljandi)
Tänav saab alguse Lossi tänavalt, ristub Pika ja Väike-Turu tänavaga ning lõpeb Vabaduse platsi ristmikul. On ühesuunaline algusest kuni Väike-Turu tänavani, suunaga alguse poole. Tänava pikkus on 216 m.
Kauba tänaval asub Viljandi Vallavalitsus.
Ben Barnicoat
Benjamin George Barnicoat (sündinud 20. detsembril 1996 Chesterfieldis) on Briti võidusõitja. Ta võistles 2016. aastal Vormel 3 Euroopa Meistrivõistlustel.
Karjäär
Barnicoat alustas oma motospordikarjääri kardis 2006. aastal, kus ta tegutses 2015. aastani. 2010. aastal võeti ta vastu McLareni toetusprogrammi. Barnicoat võitis Suurbritannias mitmeid kardisõidu meistritiitleid ning oli 2012. aastal ka CIK-FIA Euroopa meister KF2 klassis. Barnicoat debüteeris vormelisõidus 2013. aastal, kuid jäi aktiivseks kardisõiduks.
Hemant Divate
Looming
Hemant Divate esimest kaht marathikeelset luulekogu "Chautishiparyantchya Kavita" ("Luuletused kolmekümne neljani", 2001) ja "Thambtach Yet Nahi" ("Võimatu on lakata", 2006) võib pidada marathi kirjanduses teedrajavateks. Ta luulet on tõlgitud inglise, prantsuse, hispaania, saksa, urdu, araabia, gudžarati, bengali, hindi, oria, tamili, telugu, kannada ja malajalami keelde. 2012. aastal andis kirjastus Poetrywala välja ta kolmanda marathikeelse luulekogu "Ya Roommadhye Aale Ki ife Suru Hote" ('elu algab hetkel, kui sa sesse ruumi sisened').
Luuletaja ja tõlkija Dilip Chitre on tõlkinud inglise keelde "Chautishiparyantchya Kavita", pealkirjaga "Virus Alert". Selle raamatu on oma keeles välja andnud ka hispaanlased ja iirlased. 2012. aastal ilmus tema teine inglise keelest tõlgitud luulekogu, "A Depressingly Monotonous Landscape".
Ben Barnicoat
Karjäär
2013. aasta lõpus sõitis Barnicoat oma esimesed üheistmelised võidusõidud Fortec Motorspordi eest Briti Vormel Renault sügisestel meistrivõistlustel. Ta saavutas kaks võitu ja võitis meistritiitli. 2014. aastal osales Barnicoat Fortec Motorsportsi meeskonnas kokku neljal Vormel Renault meistrivõistlustel. Ta võistles terve hooaja Põhja-Euroopa Vormel Renault’s ja võidutses 258-242 punktiga meistrivõistluste heitluses Louis Delétrazi vastu. Samuti alustas ta regulaarselt alpisõidus ja Briti vormel-Renault’s ning külalisstardina Vormel Renault 2.0 Eurocupis. 2015. aastal võistles Barnicoat Fortec Motorsportsi eest Vormel Renault 2.0 Eurocupil. Kolme võiduga lõpetas ta hooaja kokkuvõttes neljandal kohal. Samuti lõpetas ta külalisstardid Alpine Vormel Renault’s. Barnicoat võistles ka Fortec Motorsportsi eest BRDC Vormel 4 Meistrivõistlustel sügissarjas. Sellega otsustas ta meistritiitli enda jaoks kolme võiduga.
Hemant Divate
Looming
Hemant Divate on Indias mitme kirjandusajakirja nõustaja. Ta on marathikeelse väikese kirjandusajakirja Abhidhanantar asutaja ja toimetaja. See ajakiri, neli numbrit aastas, on järjepidevalt ilmunud 15 aastat. Ajakiri Abhidhanantar ja kirjastus Poetrywala kokku on publiku ette toonud üle 45 marathi- ja ingliskeelse luulekogu.
Ben Barnicoat
Karjäär
2016. aastal lülitus Barnicoat Euroopa Vormel 3 Meistrivõistlustel. Esiteks, 2015. aasta novembris nimetati tema võidusõidumeeskonnaks Prema Powerteam. 2015. aasta lõpus tegi Barnicoat aga endiselt Fortec Motorsportsi ja Hitech Grand Prix Vormel 3 testimist. 2016. aasta alguses kinnitati ta lõpuks Hitech Grand Prix’l Vormel 3 sõitjaks. Ta võitis kaks sõitu ja saavutas kokkuvõttes üheksanda koha. Sisemisel kaotas ta meeskonnakaaslasele George Russellile 134:274 punktiga.
Hemant Divate
Tunnustus
Hemant Divate on pälvinud mainekaid auhindu, sealhulgas Kolkata kirjandusorganisatsiooni Bharatiya Bhasha Parishadi auhinna (Kolkata, India) ja Maharashtra Fondi preemia (Maharashtra Foundation, USA).
Mitiaro
pisi Mitiaro on saar Polüneesias, üks Cooki saartest. Asub Maukest 37 km kirde pool.
Serga tsässon
Serga tsässon on tsässon Setumaal Serga külas Setomaa vallas.
Mitiaro
Mitiaro pindala on 18 ruutkilomeetrit, suurim läbimõõt on 6,4 km. Saarel on 2 järve.
Serga tsässon
See on pühitsetud pühale Anastasiale ja tsässona pühaks on nahtsipäiv 11. november (juliuse ehk vana kalendri järgi 29. oktoober).
Serga küla keskel paikneva tsässona ümbrust kasutatakse külaplatsina, seal on kiik, lipumast ja pingid. Selle läheduses asus Taeluva kirik, seega oli külarahva side pappidega tihe. Tsässon oli kasutusel Nõukogude ajal ja on kasutusel ka nüüdisajal.
Mitiaro
Saarel elas 2016. aasta rahvaloenduse andmetel 155 inimest, kes elavad 4 külas.
Mitiaro on tähtis lunnuala (IBA).
Lunden
Lunden võib olla:
Serga tsässon
Hoone ei ole riikliku kaitse all. On heas ehituslikus seisukorras.
Ajalugu
Dendrokronoloogilistel uuringutel põhinevate andmete järgi on tõenäoline ehitusaeg 1784. aasta.
Jaastrova
Jaastrova (vene keeles Ястребье) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Krupa vallas. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Tsätski nulka.
19. sajandil kuulus küla Suurõ-Kuuliska kogukonda ja Kuulja kogudusse.
Külas on Jaastrova järv.
Serga tsässon
Ajalugu
2007. aasta nahtsipäeval taaspühitses preester Rafael Hindrikus Serga tsässona pärast põhjalikku remonti. Remondi käigus vahetasid kohalikud meistrid Ain Raal ja Väino Järv välja hoone alumised palgiread, põrandad, laed ja paigaldasid uue haavalaastust katuse.
Ehitusandmed
pisi|left|Serga tsässon 2018. aastal Serga tsässon on väike ühekorruseline, viilkatusega, nelinurkse põhiplaaniga männipuidust ristpalkhoone, välismõõdud on 565 x 438 cm. Ehitisel on üks siseruum (14,1 m²) ja väline varjualune (4,8 m²). Varjualune on kuuele puitpostile toetuv konstruktsioon, millel on umbes ühe meetri kõrgune püstistest laudadest piire, eesküljes on sama kõrge värav.
Hoone on ehitatud maakividele. Ligi 90 aastat oli hoone kividelt maas ja alumised palgiringid mädanesid. 2007. aasta remondi käigus asendati mädanenud palgid uutega ja hoone tõsteti taas kividele. Põrandale on pandud kirvega pealtpoolt tahutud poolpalgid, mis toetuvad otsaseintes olevasse soonde.
Katus toetus varem pärlinitele ja hoonel oli arvatavasti laudkatus. Praegu on alles vaid harjapärlin ja endiste pärlinite augud otsaseinte sees. Hoonel on kolm sarikapaari, millele on paigaldatud laastukatusele sobilik roovitus. 2007. aasta remondi käigus pandi tsässonale kolmekordne haavalaastust katus.
Hoone uks (160 x 86 cm) on tahutud tenderpostidele kinnitatud sepistatud linnupeakujuga pikkhingede abil. Ukseleht koosneb kolmest laiast põõnadele kinnitatud lauast ja see avaneb sissepoole. Uksele on kinnitatud vana tüüpi metallist tabalukk, kramp ja obadus ning vana tüüpi sepistatud rõngaga käepide. Lävepakuks on veskikivi. Hoone idaseinas asub üks kuuese ruudujaotusega aken (45 x 64 cm). Akna kõrval on märgid endisest pajaaugust (50 (l) x 30 (k) cm).
John Edward Gray
pisi|Gray John Edward John Edward Gray (12. veebruar 1800 Walsall, Inglismaa – 7. märts 1875 London) oli Briti zooloog. Tema isa oli farmakoloog ja botaanik Samuel Frederick Gray ning tema noorem vend oli zooloog George Robert Gray.
Tema kirjeldatud loomaliikidele lisatakse autorilühend J. E. Gray ja taimeliikidele J.E.Gray.
Haridus- ja tööeluga seotu
J. E. Gray õppis arstiteadust.
Mõnda aega oli ta tegev botaanikuna, kuid arvati, et selle jättis ta kõrvale, kuna ei osutunud valituks Linné Ühingu liikmeks.
1824. aastal asus Gray tööle Briti Muuseumi, kus aitas John George Childrenil roomajatekollektsiooni koostada. Briti Muuseumis töötamise ajal avaldas ta rohkem kui 500 publikatsiooni.
Eraelulist
1870. aastal tabas teda halvatus ja ta parem pool jäi liikumisvõimetuks.
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:John Edward Gray seisuga 2.5.2015.
Lampedusa lennujaam
Lampedusa lennujaam on lennujaam Itaalias Pelagie saarestikku kuuluva Lampedusa saare kaguosas. Lennuväli paikneb Sitsiilia maakonnas Agrigento provintsis Lampedusa ja Linosa omavalitsusüksuse territooriumil. Lennujaam avati tsiviilliikluseks 1968. aastal.
Lampedusa lennujaam oli reisijate arvult 2012. aastal Itaalias 33. kohal.
Ohakasoomukas
pisi|Eestis kasvav ohakasoomukas Ohakasoomukas (Orobanche pallidiflora) on soomukaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Paraná Clube
Klubi loodi 1989. aastal EC Pinheirose ja Colorado Esporte Clube liitmisel. Esimese ametliku mängu pidas Paraná 4. veebruaril 1990, mil Estádio Couto Pereiral peetud mängus kaotati Coritibale tulemusega 0:1.
1991. aastal Paraná tuli esimest korda osariigi meistriks. Aastatel 1993–1997 tuldi viis korda järjest osariigi meistriks, kuid pärast on võidetud ainult korra, 2006. aastal. 2006. aastast pärineb ka Paraná parim koht Brasiilia kõrgliigast, milleks on viies. Tänu sellele teenis Paraná järgmiseks hooajaks koha Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlustele Copa Libertadores. Paraná pääses oma alagrupist edasi ja pääses 16 parema hulka, kus aga kaotati Paraguay klubile Club Libertad. Sama hooaeg kujunes Paraná jaoks Brasiilia kõrgliigas keeruliseks ning hooaeg lõpetati alles 18. kohaga, mistõttu langeti järgmiseks hooajaks esiliigasse. Kõrgliigasse tagasi tõusta õnnestus alles 2018. aastal.
Praegune koosseis
''Seisuga 10. aprill 2018''
Lõuna-kuldsamblik
Lõuna-kuldsamblik  (Caloplaca biatorina, sünonüüm Calogaya biatorina) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Dschinghis Khan
Dschinghis Khan on Saksamaa ansambel.
1979. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Lääne-Saksamaad Ralph Siegeli lauluga "Dschinghis Khan".
Maskoŭski rajoon
pisi|left|Väljak parlamendihoonega paremal servas Maskoŭski rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski linna koosseisus Valgevenes. Rajooni pindala on 30 km². 2015. aasta seisuga elas seal 284 531 inimest. Elanikest on 82 % valgevenelased, 14 % venelased ja 2 % ukrainlased. 74,7 % elanike emakeeleks on valgevene keel, koduse keelena kasutab 71,9 % rajooni elanikest vene keelt.
Rajoon loodi aastal 1977. Täitevkomitee hoone asub aadressil пр. Дзяржынскага 10, rajooni juhib Andrej Žajłovič.
Rajooni territooriumile jäävad nii Valgevene parlamendihoone kui ka Minski linna täitevkomitee hoone. Seal asuvad Valgevene Riiklik Ülikool, Valgevene riiklik meditsiiniülikool ja Maksim Tanki nimeline Valgevene riiklik pedagoogikaülikool. Teatritest jäävad sinna Valgevene riiklik muusikateater ja Maksim Gorki nimeline riiklik akadeemiline draamateater. Tähtsaim tööstusettevõte on ravimeid valmistav firma Biełmiedpreparaty. Rajoonis asub ka vangla nimega Piščała loss, tähtis arhitektuurimälestis on veel Püha Siimeoni ja Helena kirik ehk Punane kirik.
Rajooni territooriumile jäävad sellised linnaosad nagu Paŭdniovy Zachad, Malinaŭka, Brylevičy, Hrušaŭka ja Michałova.
Cabal Online
CABAL Online on internetis üldiselt tasuta mängitav mitme mängijaga 3D-rollimäng (MMORPG), mille autor on Lõuna-Korea firma ESTSoft. Regiooniti on saadaval erinevaid versioone, sealhulgas Euroopa versioon. Mängu juurde pakutavast žetoonipoest (eCoin Shop) on kasutajatel võimalik osta juurde n-ö kvaliteetmänguteenuseid kestusega 30 päevast kuni 1 aastani.
Mängijad saavad oma kontot jälgida nii Androidi kui ka iOS-iga nutitelefoni kaudu. Rakenduse CABAL Mobile saab alla laadida Google Playst või iOS-i rakenduste poest.
CABAL Online' on nii PvP kui ka PvE stiilis mäng.
PvE sisaldab ülesannete tegemist, elajate tapmist, ning ülesannetest saadavatest tasudest (asjad, EXP punkte ja Alz ehk siis mängusisene raha). PvP sisaldab aga sõdu, mis jagab mängijad kahte rahvusesse Capella ja Procyon, teise mängijaga duellide tegemist, vastavates serverites PK tegemist ja palju muudki.
Maailmad on jaotatud CABAL Online mängus kaheks kaardid ja dungeonid, mis on ajaliselt piiratud.
Ajalugu
CABAL Online lasti algselt välja Lõuna-Koreas 2005. aasta oktoobris. Hiljem väljastati Euroopa versioon sellest suletud beta testiks 2006 aasta juulis ja detsembris 2006 teavitati, et mäng hakkab olema tasuta mängitav.
16P2.
Tower of the Dead B3F – Part 2
Klassid
CABAL Online mängus on 9 klassi, need on:
Ülesanded
CABAL Online's on üle 900 ülesande, kui vajutada mängus sees T klahvi, siis ülesanded on jaotatud [Hidden], [Scenario] ja [Promotion] olenevalt karakterist.
Mängus sees olles saad vaadata ülesandeid, kui vajutad vaikimisi klahvi T.
Ülesanded on näidatud ka kaardi peal ära lilla punktiga (!).
Maailmad
CABAL Online mängus on 10 maailma. Maailmad on levelitega piiratud, ning kui jõuad tasemeni, mis on maailma algus tase, siis pääsed ka sinna. Maailmasi saab näha, kui mängus sees vajutad klahvi M. Nimetame ära ka maailmade nimed ja tasemed:
War area / Nation war
Mission war serverisse saab minna alates Lv. 52, Battle Style 6 või kõrgem, Capella või Procyon rahvusest.
Omale rahvust saab valida 2 korda ülesannet tehes, level 52 ja 95. Need ülesanded on:
Lv. 52, What Are You Fighting For?
Lv. 95, The Tower of Sages,Divide
Kui oled need ülesanded ära teinud, siis ainuke võimalus oma nation vahetada teise vastu on, kasutades Black Transmuter asja.
Kuidas siseneda war area aka mission war serverisse? Kui aeg kätte jõuab, siis on kaks võimalust - kas otse mängust või teine serverlistist.
War area sisenemiseks läheb vaja ka Alz'i. Sa ei saa siseneda war area serverisse, kui sul ei ole vastavat raha inventory's. War area on koht kus kaks "rahvust"(ing. k nation) Procyon ja Capella võitlevad omavahel. Üks sõda kestab 50 minutit. Enne sõda on 10 minutiline ootamine ehk, kus inimised saavad siseneda. Võimalik on ka, et võid jääda ootele (Waiting List) kui nii siis näitatakse ära ka mitmes oled. War area-sse on võimalik alles Levelist 52 ning kuni levelini 180. War area-sse saamiseks peab tegema ka kaks questi üks on level 52 nation quest ja teine tuleb level 95.
Iga nädala laupäeval on Nation war (18:00 server time) ehk siis käib sõda boonuse peale (Winning Bonus).
Võitjate boonus nädalaks ajaks
Premium teenus
Mängus sees on võimalik soetada endale erinevaid lisasid žetoonipoest ehk eCoin shopist. Premium teenus on 30 päevast kuni 365 päevani, ning maksab ligikaudselt alates kümnest eurost ja on seotud terve kontoga igas serveris. Lisaks olemas ka lemmikloomad ja kostüümid, millele saab lisada auke, et neid täita erinevate asjadega, mis teeb Sinu karakteri tugevamaks.
Lena Meyer-Landrut
Lena Johanna Therese Meyer-Landrut (sündinud 23. mail 1991 Hannoveris) on eesti päritolu saksa laulja.
Ta esindas Saksamaad 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel ja võitis võistluse lauluga "Satellite", mis sai 29. mail peetud finaalis 246 punkti. Samuti esindas ta Saksamaad 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Taken by a Stranger" ja saavutas 10. koha.
Ta on baltisaksa päritolu Saksa diplomaadi Andreas Meyer-Landruti lapselaps.
Devin Nunes
pisi|Devin Nunes (2018) Devin Gerald Nunes (sündinud 1. oktoobril 1973) on Ameerika Ühendriikide poliitik ja endine farmer. Ta on Vabariikliku Partei liige ning ta kuulus aastatel 2003–2021 Ameerika Ühendriikide Esindajatekotta. Aastatel 2015–2019 oli ta luurekomisjoni esimees. Ta töötas ka president Donald Trumpi ametisseastumise juures. Tema valimisringkond asub San Joaquini orus ning sellesse kuuluvad Tulare maakonna lääneosa ja Fresno maakonna idaosa.
Märtsis algatas tema juhitud Esindajatekoja luurekomitee uurimise võimaliku Venemaa sekkumise kohta 2016. aasta presidendivalimistesse. Veebruaris 2018 avaldas ta n-ö Nunese memo, mille neljal leheküljel süüdistas ta FBI-d Trumpi-vastases vandenõus. Nunes hakkas pärast seda uurima FBI-d ja justiitsministeeriumi, keda ta süüdistas Trumpi kahjustamises. Jaanuaris 2021 sai ta Trumpilt Presidendi Vabadusmedali. Sama aasta detsembris astus ta Esindajatekojast tagasi, et asuda tööle Trump Media & Technology Groupi tegevjuhina.
Sloveenia meedia
Sloveenia meediasüsteem on Sloveenias toimiv massimeedia süsteem.
Ajalehed
Sloveenias tegutseb neli suurt päevalehte. Kaks suurima trükiarvuga päevalehte on kvaliteetleht Delo (keskmine trükiarv 93 000) ja tabloid Slovenske novice – mõlema omanik on sama ettevõte, Delo d.d. Oma kahe ajalehega on tema käes 3/5 Sloveenia päevalehtede turust. Ülejäänud kaks suurt päevalehte on regionaalsed, kumbki kontrollib 22% turust: pealinnas Ljubljanas ilmub ajaleht Dnevnik (trükiarv 65 000, annab ka välja populaarset tabloidnädalalehte Nedeljski dnevik keskmise trükiarvuga 250 000 ja nädalatabloidi Hopla) ja kirde-Sloveenias Mariboris ilmuv ajaleht Večer (trükiarv 67 000). Kõik need lehed peale tabloidi Slovenske novice ilmusid ka sotsialistlikus Sloveenias.
Ajakirjad
Peamine ajakirjade väljaandja on Sloveenias Delo Revije, kellel on märgatav osa kõrge loetavusega ajakirju – enamik naisteajakirjad ja tabloidajakirjad. Teine oluline ajakirjade väljaandja on Solomon.
Televisioon
Televisioon jõudis Sloveeniasse 1958. aastal. Praeguseks on umbkaudu 98 protsendil Sloveenia leibkondadest üks või rohkem televiisorit. Sloveenias on kokku umbes 650 000 leibkonda. Sloveenia telereklaami kulutuste kohta puudub usaldusväärne info.
Sloveenias on neli suuremat avalik-õiguslikku telekanalit (Slovenia 1, Slovenia 2, Television Koper ja Television Maribor) ja 35 erakanalit, mida omavad 31 telejaama. Viit kanalit näeb rohkem kui 75 protsenti elanikkonnas: Slovenia 1, Slovenia 2, POP TV, Kanal A ja TV 3. Teised telekanalid on regionaalsed. Paljud kanalid on erihuvisuunitlusega: Čarli Television (pomuusika), Television Petelin (folkmuusika).
TV Sloveenia on suurim telejaam ja ka kõige tähtsam, kui arvestada mitmekesisust ja omasaadete hulka. 2004. aastal oli selle vaatajate osakaal 37,6 protsenti. Ajalooliselt domineerib SLO1 esimese avalik-õigusliku kanalina turgu. Teine avalik-õiguslik kanal SLO2 pakub täiendavat programmi: SLO1 on rohkem pühendunud uudiste, päevakajalise, lastesaadete, prime-time meelelahutuse ja filmide edastamisele. SLO 2 näitab sporti, dokumentaalfilme ja kunstivaldkonda. SLO1 jõuab kõikidesse ja SLO2 97 % televiisorit omavatesse leibkondadesse.
Erinevalt trükimeediast mängivad välisomanikud kommertsjaamades väga suurt rolli. Välisfirmad omavad kolme suurimat telejaama: Pop TV, Kanal A ja TV 3. Pop TV ja Kanal A-d omab sama Ameerika firma, Central European Media Enterprises (CME), samas TV 3 asutas Sloveenia Katoliku Kirik, kes hiljem müüs kanali Horvaatia ettevõtja Ivan Ćaletale, kes omakorda müüs kanali suvel 2006 Rootsi firmale Modern TImes Group MTG AB.
Raadio
Avalik-õiguslikus ringhäälingus on kaheksa raadiokanalit: Radio 1, 2 ja 3, Radio Koper, Radio Maribor, Radio Capodistria (suunatud Sloveenias elavatele itaallastele), Pomurska-Hungarian Radio (Sloveenias elavatele ungarlastele) ja Radio Slovenia International. Radio Ljubljana, mis on Radio Slovenia eelkäija, läks esimest korda eetrisse 28. oktoobril 1928.
73 raadiojaama on eraomandis. Üle kogu riigi levib ainult kolm raadiojaama (kõik avalik-õiguslikud): Radio Sovenija 1, 2 ja 3.
Sloveenia raadioringhääling on alates 1991. aastast üsna reguleerimata. Sloveenia raadios ei ole ainustki välisinvestorit, seda vähemalt mitte avalikult. Samas märgatava hulga raadiojaamade omanikeks on samad või seotud inimesed. Kuna ükski kommertsjaam ei lähe levi üle kogu riigi, ei küündi ühegi jaama reiting üle 5 protsendi.
Höhbeck
Höhbeck on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüchow-Dannenbergi kreisis. Valla pindala on 19,4 km². 31. detsembril 2017 elas seal 642 inimest.
Lena Valaitis
Lena Valaitis (sündinud 7. septembril 1943) on Saksamaa laulja. 1981. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Saksamaad lauluga "Johnny Blue".
Pune (perekond)
Pune (Origanum) on taimeperekond huulõieliste sugukonnas.
Perekonda kuulub umbes 20 liiki rohttaimi. Looduslikuks levilaks on Vahemere maad ja Ida-Aasia. Perekonda kuuluvad tuntud maitsetaimed harilik pune ja aedmajoraan.
Pijijiapan
Pijijiapan on linn Chiapase osariigis Mehhikos.
2010. aastal elas linnas 17 tuhat inimest.
Kalmetu
Kalmetu on paik ja endine küla Viljandimaal Viljandi vallas.
1923. aastal on mainitud Kalmetu veskit, mille järgi taheti 1939. aastal ümber nimetada senist Kiviküla küla. Nime aluseks on sõna kalmet 'muistne kalmistu'.
Kalmetu küla kujunes 20. sajandi alguses Vana-Tännassilma mõisa maadele.
Aastatel 1945–1960 oli Kalmetu küla Kalmetu külanõukogu keskus, 1960–1973 Tänassilma külanõukogu keskus.
Jack Bruce
pisi|Jack Bruce 1972. aastal pisi|Jack Bruce 2007. aastal Jack Bruce (14. mai 1943 Glasgow – 25. oktoober 2014 Suffolk) oli šoti basskitarrist, laulja ja laulude autor, psühhedeelset rokki viljelenud ansambli Cream üks asutajaliikmetest koos Ginger Bakeri ja Eric Claptoniga.
Enne Creami asutamist mängis ta 1960-ndate keskel Graham Bond Organizationis, lühikest aega John Mayall's Bluesbreakersis ja seejärel Manfred Manni ansamblis.
Jaamistõ
19. sajandil kuulus küla Korodissa (Городище) kogukonda ja Kuulja kogudusse.
Jack Bruce
Suvel 2003 diagnoositi tal maksavähk. Septembris tehti talle maksasiirdamine, mille tagajärjel ta peaaegu suri. 2005. aastaks oli ta sedavõrd paranenud, et andis Royal Albert Hallis koos Eric Claptoni ja Ginger Bakeriga mitu Creami taasühinemiskontserti, kus esitati vanu lugusid.
Eesti sibulakasvatus
Eesti sibulakasvatus on sibulakasvatus ja selle ajalugu Eestis.
Ajalugu
Esimesed kirjalikud teated sibulast Eesti aladel pärinevad 13. sajandi lõpust, selle järgi olevat sibulaid koos teiste köögiviljadega siinsetele "paganatele" müünud Saksa ordu.
Pesasibulat hakati Eestis tõenäoliselt sibulakultuurina kultiveerima 17. sajandi lõpul, kui Peipsi järve läänekalda äärsetesse küladesse asusid elama Vene vanausulised. Nemad tõid Venemaalt Penza oblastist Bessonovka külast kaasa sealse kibesibula rahvaselektsioonisordi 'Bessonovski', mis Eesti kliimaoludes hästi kohanes. Pesasibula kasvatamisel, kus mugulaid rohkem kui üks, ongi Eestis suur kultuuriline väärtus just vene vanausulistele.
1920. aastatel saadi suurem osa Eestis tarbitavast sibulast Peipsi äärest ja Setumaalt. Teistes Eesti piirkondades hakkasid eestlased seda köögivilja laiemalt kasvatama 1930. aastatel.
Eesti kliimas on nii kodusel aiamaal kui ka sibulapõldudel kasvatatav harilik sibul valdavalt avamaal kasvav köögiviljakultuur, kuid seda võidakse kasvatada ka kasvuhoonetes.
Richard Klesment kirjutab raamatus "Aiatöö õpetus : köögivilja-, puuvilja- ja marjakasvatus" (1927) sibulakasvatuse kohta järgmist: "Sibul (Allium Cepa.) armastab kergeid (mitte turbasegaseid), liivaseguseid maid; raskes savimulammas kasvavad väikesed ja halvad sibulad. Värsket väetist sibul ei kannata. Sellega võib küll võrdlemisi suuri sibulaid kasvatada, kuid need lähevad kiiresti mädanema. Külvikorras on sibul II ja III rühmas. Kus muld taime toitainetest väga vaene, seal tuleb seda kaali ja vosvorhappe väetistega rikastada, kuna lämmastik tuleb ära jätta. Lisaväetiseks võib kevadel külvata 3 kg supervosvaati ja 3 kg kaalisoola aarile. Koht, kus sibulaid kasvatatakse, peab olema soe ja päikesepaisteline."
Eksport välismaale
Eesti müüs välismaale aastatel 1929–1935 keskmiselt 199 tonni sibulaid, 1936. aastal 106, 1937. aastal 110 ja 1938. aastal 248 tonni sibulaid.
Import Eestisse
Eestisse imporditi 2012. aasta 9 esimese kuuga 5,2 tuhat tonni sibulat, mis oli 11,5% rohkem kui eelmisel aastal samal ajal. Sibulat veeti Eestisse põhiliselt Hollandist (38%), Poolast (23%) ning Lätist (23%).
Imporditud sibul odavnes eelmise aasta sama ajaga võrreldes 35,6%. Odavama sibula turule tulek seadis raskesse olukorda kohalikud sibulakasvatajad.
Eestis aretatud sibulasordid
'Jõgeva 3' on Julius Aamisepa ja Valve Jaaguse poolt Jõgeval aretatud sibulasort ja kuulub kibesibulate rühma.
Tema algmaterjal pärineb Peipsi äärest, seetõttu on sordi 'Jõgeva 3' kirjeldus ja omadused sarnased praegu Peipsi ääres kasvatatava sibula kirjelduse ja omadustega.
Sibula kuju on lapikümar, mass 40–70 g. Kuivsoomuste värv on roosakaskollane, roosakaspruun või kollane.
Kaasajal säilitatakse meil harilikult 1–2,2 cm läbimõõduga tippsibulaid ületalve ja teisel aastal kasvatatakse tippsibulatest tarbesibulad.
Vahel kasutatakse ka terminit valiksibulad, kuna neid valitakse tarbesibula (eelmise aasta saagi) hulgast ja arvatakse, et nen­dest kasvavad suuremad tarbesibulad.
Peipsi ääres kasvatatav sibul on saanud tuntuks nime ‘Peipsiäärne’ all, see on oma iseloomult agro-ökotüüp ja rahva­selektsioonisort.
Peipsi sibul ehk Peipsi-äärne sibul on Peipsi läänerannikul välja aretatud sibula sordirühm ('Peipsiäärne' ja 'Jõgeva 3') ja esimene kvaliteedikava (toidukvaliteedikava) omav Eesti toidutaim. Pesasibulal on Eestis kas 3 või 4. aastane seemnekasvatustsükkel:
EHEC
EHEC (nimetuse enterohemorraagiline Escherichia coli lühend) on soolekepikese ehk kolibakteri tõvestav tüvi, mis võib põhjustada raskekujulist eluohtlikku toidumürgistust.
EHECi ohtlikkus inimesele avastati 1982. aastal USAs, kus haigestusid ühes kiirtoiduketis hamburgerit söönud inimesed. Haiguspuhangu põhjustajana tuvastati E. coli serotüübiga 0157:H7. Nüüd tuntakse mitut EHEC serotüüpi. 2011. aasta kevadel Euroopas levinud haiguspuhangu põhjustaja oli E. coli serotüübiga O104:H4. Tähises viitab O rakuseina antigeeni numbrile ning H viburi antigeeni numbrile.
EHEC levib toore liha, pastöörimata piima ja määrdunud käte vahendusel. Nakatumist aitab vältida puhtus toidu käitlemisel ja toidu nõuetekohane kuumtöötlemine.
2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 56. Eurovisiooni lauluvõistlus. Lauluvõistlus toimus Esprit Arenal Düsseldorfis Saksamaal. Saksamaa regionaalseid ringhäälingukorporatsioone ühendav organisatsioon ADR koostöös Põhja-Saksa Ringhäälinguga (NDR) sai lauluvõistluse korraldamisõiguse tänu Lena Meyer-Landruti võidule Oslos toimunud 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Varem oli lauluvõistlus toimunud Saksamaal 1957. ja 1983. aastal. Lauluvõistlusel osales 43 riiki, nende hulgas ka naasvad maad: Itaalia (osales viimati 1997. aastal), Austria (osales viimati 2007. aastal), San Marino, (osales viimati 2008. aastal) ning Ungari (osales viimati 2008. aastal). Lauluvõistluse poolfinaalid toimusid 10. ja 12. mail, finaal 14. mail 2011. Eurovisiooni lauluvõistluse võitis 221 punktiga Aserbaidžaan, keda esindasid Ell & Nikki lauluga "Running Scared"
Toimumiskoht
thumb|220px|Õhtujuhid [[Anke Engelke, Judith Rakers ja Stefan Raab]] Düsseldorfis asuv Esprit Arena kuulutati NDR-i poolt 2011. Eurovisiooni lauluvõistluse toimumiskohaks 12. oktoobril 2010. Tegemist oli esimese Eurovisiooni lauluvõistlusega Saksamaal alates riigi taasühendamisest. Lääne-Saksamaa on korraldanud lauluvõistlust varem aastatel 1957 ja 1983.
23 Saksamaa linnale saadeti nende soovil NDR-i poolt nõudmised lauluvõistluse korraldamiseks. Edaspidist huvi näitasid üles kaheksa linna: Berliin, Hamburg, Hannover, Gelsenkirchen, Düsseldorf, Köln, Frankfurt ja München. 21. augustil 2010 teatati, et neli linna on ametlikud kandidaadid võistluse korraldamiseks. Need neli linna olid Berliin, Hamburg, Hannover ja Düsseldorf.
{{Legend|#AACCFF|outline=black|Põhja-Saksa Ringhäälingu (NDR) ringhäälingu ala.}}
Esprit Arena Düsseldorf
thumb|220px|right|Esprit Arena Esprit Arena on võimeline mahutama 24 000 pealtvaatajat lauluvõistluseks. Düsseldorfis on hotellikohti 23 000, millele lisanduvad tuhanded voodikohad Düsseldorfi ümbruses ning Reini jõe laevadel. Düsseldorfi lennujaam on staadionile lähedal ning kergejõustikuhall oli plaanis kasutada pressikeskusena 1500 ajakirjanikule.
Ürituse kontseptsioon
13. oktoobril 2010 avalikustati mõningaid detaile Düsseldorfis toimunud võistluse kontseptsioonist. Esprit Arena jagatai kaheks eraldatud osaks. Ühes staadioni osas oli lava koos publiku istekohtadega. Teises osas paiknesid riietusruumid. Kergejõustikuhall Esprit Arena läheduses kandis pressikeskuse rolli. Pileteid müüdi seitsmele etendusele (finaal, kaks poolfinaali ning neli peaproovi).
Formaat
thumb|400px|left| {{legend|#22B14C|Osalevad riigid}} {{legend|#d40000|Riigid, mis ei pääsenud finaali}} {{legend|#ffc20e|Riigid, mis on osalenud varem, kuid mitte 2011. aastal}} Alates 2008. aastast on automaatselt kvalifitseerunud finaali "suure neliku" riigid ning korraldajamaa. Kuid 2011. aasta korraldajamaa Saksamaa oli ühtlasi ka "suure neliku" riik ning sellega tekkis finaali üks tühi koht. EBU koosolekul Belgradis otsustati, et reegeid ei muudeta ning 2011. aastal osales finaalis 25 riigi asemel 24. 31. detsembril 2010 avaldati osalejate nimekiri, milles teatati, et Itaalia naasmise korral, saab "suurest nelikust" "suur viisik" ning Itaalia pääseb automaatselt finaali koos Saksamaa (korraldaja), Prantsusmaa, Hispaania ja Suurbritanniaga.
30. augustil 2010 teatati, et lauluvõistluse korralduskomitee senine juht Svante Stockselius lahkub oma kohalt 31. detsembril 2010. Novembris avaldas EBU pressiteate, et alates 2011. aastast on lauluvõistluse korralduskomitee juht Jon Ola Sand.
Õhtujuhid
Detsembris 2010 avaldas korraldaja NDR, et lauluvõistluse õhtujuhtideks said Anke Engelke, Judith Rakers ja Stefan Raab. Anke Engelke on Saksa koomik, näitleja ja laulja, kes on Eestis kui Tallinnas toimunud 2010. aasta Euroopa Filmiauhindade gala üks õhtujuhtidest. Judith Rakers on Saksa ajakirjanik ja saatejuht. Stefan Raab on saatejuht, muusik, muusikaprodutsent ja koomik, kes on lauljana Eurovisiooni lauluvõistlusel üles astunud 2000. aastal.
Grupid
17. jaanuaril 2011 toimus loosimine, milles selgitati, millised riigid osalevad esimeses või teises poolfinaalis ning kas vastavate poolfinaalide esimeses või teises pooles. Samuti loositi, millises poolfinaalis hääletavad "Suure viisiku" riigid (Prantsusmaa, Saksamaa, Hispaania, Suurbritannia ja Itaalia).
Iisraeli ringhääling IBA palus võimalust osaleda teises poolfinaalis, sest esimene poolfinaal toimus Iisraeli mälestuspäeval. Saksa ringhääling NDR palus, et nemad saaksid hääletada teises poolfinaalis teleprogrammi puudutavatel põhjustel.
Riigid jaotati gruppidesse eelnevate aastate hääletamistavade põhjal, et ennetada olukorda, kus poolfinaalis osaleb väga palju ühe piirkonna riike, mille tavaks on üksteise poolt hääletada.
Osalevad riigid
31. detsembril 2010 avalikustas EBU, et 2011. aasta võistlusel osaleb 43 riiki. Düsseldorfis oli tagasi võistlusel Austria, kes viimati osales 2007. aastal; Itaalia, kes osales viimati 1997. aastal; San Marino, kes oli varem osalenud vaid 2008. aastal ning ka Ungari, kes osales viimati 2009. aastal. Ka Montenegro esitas avalduse osalemiseks, kuid võttis selle tagasi kaks päeva enne tähtaega.
Slovakkia teatas esialgu, et eemaldub 2011. aasta võistlusest rahaliste probleemide tõttu ning naaseb 2012. aastal. Samas ei võtnud Slovakkia Televisioon enne tähtaega ametlikult tagasi osalemisavaldust ning lisati seega EBU poolt osalevate riikide nimekirja. STV teatas veel jaanuariski, et kindlasti soovib eemalduda võistlusest, kuid kuna ametlikult ei olnud seda tehtud, loosis EBU Slovakkia osalema teise poolfinaali. Hiljem kinnitas STV, et nad jätkavad siiski osalemist lauluvõistlusel, et mitte maksta suurt trahvi, mis hilise eemaldumise korral neile määrataks.
Ameerika Ühendriikide põhiseadus
pisi|Ameerika Ühendriikide põhiseaduse algeksemplari esileht. Ameerika Ühendriikide põhiseadus on Ameerika Ühendriikide kõrgeim õigusakt. Põhiseadus, mis algselt koosnes seitsmest paragrahvist, visandab riikliku valitsussüsteemi põhijooned. Selle esimeses kolmes paragrahvis kirjeldatakse võimude lahususe doktriini, mille kohaselt föderaalvalitsus jaguneb kolme haru vahel: seadusandlik haru, mis koosneb kahekojalisest Kongressist (esimene paragrahv), täidesaatev haru, mis koosneb presidendist (teine paragrahv), ja kohtuvõim, mis koosneb Ülemkohtust ja teistest föderaalkohtutest (kolmas paragrahv). Artiklid neli kuni kuus kirjeldavad föderalistlikke mõisteid nagu osariikide õigused ja kohustused, osariikide suhted föderaalvalitsusega ja põhiseadusse paranduste tegemise üldine protsess. Seitsmes paragrahv sätestab seejärel kolmeteistkümnes osariigis põhiseaduse ratifitseerimiseks kasutatud protseduuri. Ameerika Ühendriikide põhiseadust peetakse maailma vanimaks tänini kehtivaks kirjapandud ja kodifitseeritud riiklikuks põhiseaduseks.
Alates põhiseaduse jõustumisest 1789. aastal on sellesse tehtud 27 parandust, sealhulgas üks parandus, mis tühistas varasema paranduse, kohandamaks põhiseadust riigi vajadustega, mis on 18. sajandist saati oluliselt muutunud. Esimest kümmet parandust tuntakse koondnimetusega "Bill of Rights", need pakuvad konkreetseid kaitsemeetmeid isikuvabadustele ja õigluse tagamisele ning piiravad valitsuse võimu. Suurem osa 17 hilisemast parandusest laiendavad isiklike kodanikuõiguste kaitset. Ülejäänud puudutavad teemasid, mis on seotud föderaalvõimu volitustega, või muudavad valitsemisprotsesse või -protseduure. Erinevalt paljude riikide praktikast lisatakse USA põhiseaduse parandused põhiseadusele. Kõik USA põhiseaduse algsed neli lehekülge on kirjutatud pärgamendile.
Ameerika Ühendriikide Senati sõnade kohaselt: "Põhiseaduse esimesed sõnad – meie, rahvas – kinnitavad, et Ameerika Ühendriikide valitsus on olemas selleks, et teenida oma kodanikke. Üle kahe sajandi on põhiseadus jäänud jõusse, kuna selle loojad eraldasid võimuharud üksteisest ja seadsid need targalt tasakaalu, kaitstes sellega enamuse võimu ja vähemuse õigusi, vabadusi ja võrdsust, föderaalvalitsuse ja osariikide valitsuste huve."
USA põhiseadus, mis loodi 17. septembril 1787, ratifitseeriti 21. juunil 1788 ja jõustus 4. märtsil 1789, sätestab USA riigikorrana põhiseadusliku föderaalse vabariigi. Sellele kirjutas alla Konföderatsiooni Kongressi 55 delegaadist 39. Esimesena ratifitseeris põhiseaduse Delaware 7. detsembril 1787, viimasena Rhode Island 29. mail 1790.
Thomas Hobbesi mõju USA põhiseadusele
Hobbes pidas ühiskondliku lepingut vältimatuks vajaduseks. Inimestel on vaja valitsejaid, kes kaitseks neid endi eest. Selle jaoks peaks valitsejal olema absoluutne võim. Hobbesi eelkäijad uskusid, et valitseja võim tuleneb Jumalalt, kuid Hobbes väitis, et võim tuleneb rahvalt. Hobbes arvas, et ühiskondlik leping kehtib üksnes rahva enda vahel, mitte rahva ja valitseja vahel. Pärast seda, kui rahvas on absoluutse võimu valitsejale üle andnud, on rahva õigus revolutsioonile välistatud. Asutajaisad leidsid inspiratsiooni Hobbesi ideedest, leides, et inimesed ei tule toime ilma tugeva tsentraliseeritud valitsuseta, kes neid kaitseks.
John Locke’i mõju USA põhiseadusele
Locke nõustus enamjaolt Hobbesiga, kuid mõne olulise erinevusega. Nimelt pidas ta inimese elu, vabadust ja isiklikku vara võõrandamatuks – mitte keegi ei saa neid õigusi kelleltki teiselt ära võtta. Lisaks uskus Locke, et kõik inimesed on omavahel võrdsed. Locke leidis, et valitseja võim peaks olema piiratud, et inimeste õigusi paremini kaitsta. Samuti arvas Locke, et ühiskondlik leping on ka valitseja ja rahva vahel. Valitsejate võim ei ole absoluutne, nende ülesanne on jõustada ja kaitsta inimõigusi. Kui valitseja rikub oma ülesandeid, on rahval õigus mässata ning uus valitsus asemele panna.
John Locke’i ideedest tulenevalt kirjutas Thomas Jefferson 1776. aastal iseseisvusdeklaratsiooni. Locke pidas õigust elule, vabadusele ja isiklikule varale võõrandamatuks, Jefferson asendas iseseisvusdeklaratsioonis isikliku vara puutumatust õnne poole püüdlemisega. Nii iseseisvusdeklaratsioonis kui ka põhiseaduses on samuti kajastatud Locke’i ideed, et kõik inimesed on loodud võrdsena.
Wolfgang Hildesheimer
Wolfgang Hildesheimer (9. detsember 1916 Hamburg – 21. august 1991 Poschiavo) oli juudi rahvusest Saksa ja Šveitsi kirjanik, tõlkija, kunstnik ja muusikateadlane.
Ameerika Ühendriikide põhiseadus
Montesquieu mõju USA põhiseadusele
USA põhiseaduse kohaselt on kõik kolm võimuharu üksteise suhtes vastastikmõjus. Et vältida võimude koondumist, on USA põhiseadusega kehtestatud, et presidendil on seadusandliku võimu esitatud seaduste suhtes vetoõigus. Samas võib seadusandlik võim presidendi vetoõigusest üle astuda kahe kolmandikulise häälteenamusega mõlemas kojas. Kohtuvõim saab presidendi väljakuulutatud määrused põhiseadusevastaseks kuulutada. Samuti on kohtuvõim kohustatud seadusandliku võimu välja kuulutatud seadusi tõlgendama ja vajadusel põhiseadusevastaseks kuulutama.
Wolfgang Hildesheimer
Ta sündis aastal 1916 Hamburgis juudi vanemate pojana. Ta õppis aastatel 1926–1930 Mannheimis gümnaasiumis, seejärel õppis ta Odenwaldschules Heppenheimis Hessenis. Aastal 1933–1934 (pärast lahkumist Saksamaalt) õppis ta Frensham Heights Schoolis. Seejärel õppis ta Palestiinas mööblitisleriks ja sisearhitektiks. Aastast 1937 õppis ta maalikunsti ja lavakujundust Londonis.
Aastal 1940 läks ta Briti vägede luureohvitserina viieks aastaks Palestiinasse. Aastatel 1945–1949 oli ta simultaantõlk ja protokollide toimetaja Nürnbergi protsessil. Hiljem elas ta kunstniku ja kirjanikuna Münchenis, reisis palju ja kuulus rühmitusse Gruppe 47.
Ameerika Ühendriikide põhiseadus
Põhiseaduse parandused
Pärast põhiseaduse jõustumist 4. märtsil 1789 on Ameerika Ühendriikide Kongress vastu võtnud mitmeid parandusi, mis on osariikide poolt ratifitseeritud. Esimesed kümme parandust on tuntud kui Bill of Rights.
Paranduste jõustumiseks tuleb need heaks kiita Kongressi mõlemas kojas (Esindajatekojas ja Senatis) kahe kolmandiku häälteenamusega, seejärel ratifiseerida kolme neljandiku osariikide poolt.
Wolfgang Hildesheimer
Tema teostest on eesti keeles ilmunud aastal 2016 "Armutud legendid" Liina Uudelti tõlkes, varustatuna Mati Sirkeli järelsõnaga (originaalis "Lieblose Legenden", ilmunud 1952).
Isiklikku
Tema vanaisa Azriel Hildesheimer (1820–1899) oli Saksamaa rabi ja ortodoksse judaismi moderniseerija.
Ameerika Ühendriikide põhiseadus
Põhiseaduse parandused
Põhiseaduse parandamiseks oli 2013. aasta alguseks tehtud umbes 11 500 ettepanekut. Neist oli Kongress kiitnud heaks 33, osariigid aga ratifitseerinud 27. Ratifitseerimata, kuid heakskiidetud parandustest neli on tehniliselt veel avatud, kaks on aga suletud. Viimati kiideti 5. mail 1992 heaks 25. septembril 1789 heakskiidetud parandus, mis sätestas, et Kongressi liikmete palgatõus jõustub alles järgmiste valimiste järel.
Eeva Heinaru
Eeva Heinaru (sündinud 22. aprillil 1945) on eesti mikrobioloog.
Tema teadustöö põhisuundadeks on olnud bio- ja keskkonnateadused ning mikrobioloogia. Eeva Heinaru on avaldanud teadusartikleid ja raamatuid nii eesti kui ka inglise keeles, juhendanud Tartu Ülikooli magistriõppe üliõpilaste teadustöid ning osalenud mitmesugustes teadusprojektides. Tema aastate jooksul tehtud fotosid bakteritest on avaldatud veebilehel bacteria.ee.
Eeva Heinaru sa magistrikraadi mikrobioloogias (MSc) 1998. aastal Tartu Ülikoolis tööga "Different types of phenol and p-cresol catabolism in phenol- and p-cresol-degrading bacteria isolated from river water continously polluted by phenolic compounds". Alates 1993. aastast on ta töötanud Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonnas. Praegu töötab Tartu Ülikooli Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituudi (TÜMRI) geneetika õppetoolis teadurina.
Eeva Heinaru abikaasa on Eesti geneetik ja Tartu Ülikooli geneetikaprofessor Ain Heinaru.
Keutschach am See
thumb|Keutschach am See
Keutschach am See (sloveeni: Hodiše ob jezeru) on vald Austrias Kärnteni liidumaa Klagenfurti maaringkonnas.
Vald asub Wörthersee järve ja Pyramidenkogeli mäe (põhjas) ning Sattnitzi mäestiku tippude (lõunas) vahelises liustikuorus. See asub Keutschacher See idakaldal, u. 15 km Klagenfurtist läänes. Teised naaberjärved on Hafnersee, Baßgeigensee ja Rauschelesee. Suured oruosad moodustavad 1970. aastast maastikukaitseala.
Rahvastik
2001. aasta rahvaloenduse järgi olid 5,6% rahvastikust Kärnteni sloveenid.
Ajalugu
thumb|Uus loss, vallavalitsuse asukoht
Chodesachi Kärnteni hertsogkonnas on esmamainitud 1150. aasta dokumendis. Mõisad olid Keutschachi aadliperekonna esivanemate asukoht, dokumenteeritud 1299. aastast, kelle märkimisväärseim võsu oli Leonhard von Keutschach (u.1442–1519), Salzburgi peapiiskop 1495. aastast kuni oma surmani. 16. sajandi algul püstitas dünastia renessansslossi, mis asendati hiljem naabrusesse barokkehitisega, mida kutsuti "Uueks lossiks" (Neues Schloss), valmis 1679. aastal ja ehitati 18. sajandil Orsini-Rosenbergi aadliperekonnna poolt ümber.
Sajandeid oli põllumajandus enimviljeletud majandussüsteem, kuni suveturism 20. sajandil üha olulisemaks muutus. Tänapäeval on turism suurim sissetulekuallikas.
Karvane võõrkakar
Kirjeldus
Kogu taim karvane. Varred on eriti ülemises osas kaetud kuni 2 mm pikkuste harali valgete karvadega. Lehed saagjad, teravate hammastega, meenutavad pisut nõgese lehti. Keelõied valged, harva punased; putkõied kollased. Tavaline kõrgus 10–70 cm, harva kuni 120 cm. Õitseb juulist oktoobrini (öökülmadeni). Annab erakordselt palju seemniseid: 8–9 kuu vanune taim võib anda üle 3000 korvõisiku ja rohkem kui 7000 idanemisvõimelist seemnist. Need on umbes 1,5 mm pikkused, läikivad, väikese pappusega.
Levik ja kasvukohad
Looduslikult levinud Kesk- ja Lõuna-Ameerikas, Mehhikost Tšiilini. Nüüdisajal kosmpoliitne umbrohi. Esmakordselt kultiveeriti Tartu botaanikaaias 1841, hiljem lisandunud ka tulnukleiukohad raudteejaamades. Nüüdisajal on karvane võõrkakar Eestis levinud kõikjal, eriti sage Lõuna-Eestis.
Eestis hakkas iseäranis laialdaselt levima 1980.–1990. aastatel suurfarmidest pärit sõnnikuga: idast sisse toodud jõusöödas leidus ohtralt võõrkakra seemneid, need sattusid sõnnikusse ja sealt aedadesse, kartulimaadele ja põldudele. Taim on maaharijate seas tuntud mitme rahvapärase nimetusega, mis viitavad levimisele Nõukogude aja lõpul ja seosele sõnnikuga: sitalill, ilueedi, nõukogude päevalill, Gorbatšovi päevalill jne.
Tülikas umbrohi
Karvasest võõrkakrast on kujunenud tülikas umbrohi aedades, kartulimaadel ja põldudel. Kasvab tavaliselt hulgaliselt, võib muutuda valitsevaks umbrohuks. Levikut piirab kitkumine, ent seda tuleb teha pidevalt, sest ka üsna väikesed taimed hakkavad õitsema ja seemneid levitama. Oluline on puhastada põllutööriistu ühelt põllult teisele minnes ning vältida seemnega saastunud sõnniku kasutamist. Aianduses on võõrkakra vastu aidanud kilemultš. Tõhus abinõu on põllumaa jätmine rohumaaks 5–7 aastaks.
Pangagarantii
Pangagarantii on panga kohustus maksta garantiikirjas kokkulepitud summa äripartnerile (garantiisaajale, müüjale) juhul, kui panga klient (garantiitellija, ostja) ei täida lepingulisi kohustusi äripartneri ees. Pangagarantii on kasulik, kuna pakub äripartnerile kindlustunnet ja ka kiiret rahalist hüvitist, kui lepingupartner ehk panga klient jätab oma lepingulise kohustuse täitmata.
Pangagarantii sobib lepinguliste tehingutega kaasnevate riskide maandamiseks. Pangagarantii aitab ärivaldkonnas tegutsevatel isikutel riske maandada ehk see maandab võimalike ostu- ja müügitehingutega seotud riske. Näiteks saavad pangagarantii abil riske vähendada eksportijad ja importijad, aga ka teised välisriikides äri ajavad kliendid. Kuna pangagarantii on täiesti iseseisev kohustis ja ei ole juriidiliselt seotud kahe poole (ostja ja müüja) vahel sõlmitud ostu- ja müügilepinguga, sekkub pank alles siis, kui poolte vahel tekivad lepingu täitmise käigus probleemid ja garantii saanud pool soovib saada kiiret rahalist hüvitist.
Pangagarantii on võrdsustatud mistahes krediiditootega, mistõttu on selle väljastamise eelduseks krediidiotsuse olemasolu. Seega vaatavad pangad väljastatavat garantiid kui võimalikku laenu. Sel põhjusel on garantii taotlemine samaväärne laenu taotlemisega ning ka garantiile on tarvis seada tagatis just nagu laenulegi. Tagatiste vorm oleneb aga panga kehtestatud reeglitest ja nõuetest. Näiteks võivad põhitagatisteks olla :
Lubatud võivad olla ka lisatagatised, näiteks :
Prezelle
Prezelle on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüchow-Dannenbergi kreisis. Valla pindala on 41,51 km². 31. detsembril 2017 elas seal 429 inimest.