cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Universaalne isehäälestumine
Adresseerimine
UPnP toimimise eelduseks on, et iga seade ja juhtimispunkt saab endale IP-aadressi. Mõlemal peab olema DHCP klientrakendus ning võrku ühendades peavad nad esmalt otsima DHCP-serverit. Kui võrgus on DHCP-server olemas, peavad seadmed kasutama serveri määratud IP-aadressi. Kui DHCP-server puudub, peab iga seade endale ise määrama IP-aadressi, kasutades selleks Auto IP protsessi. Kui seadmele määrati DHCP-tehingu käigus domeeninimi, siis peaks seade kasutama järgnevates operatsioonides seda nime.
Kirjeldus
Pärast seda, kui eelmise punkti käigus on juhtimispunkt teada saanud juhitava seadme olemasolust võrgus, on tal vaja selle seadme võimaluste kohta rohkem informatsiooni. Selle info saab juhtimispunkt seadme poolt avastamise teates kirjeldatud URL-ilt.
Juhtimine
Kui juhtimispunkt on saanud informatsiooni seadme ning selle pakutavate teenuste kohta, on tal võimalik neid teenuseid välja kutsuda ning teenustele juhtimiskäske saata – samuti saada tagasisidet käsu täitmise kohta. Seadme juhtimiseks peab juhtimispunkt saatma sobival kujul teate seadme kirjelduses (eelmine punkt) toodud URL-il. Sarnaselt saab juhtimispunkt küsida seadmelt seisundimuutujate hetkeväärtusi. Teated peavad olema vormistatud XML-dokumendina kasutades SOAP- (Simple Object Access Protocol) protokolli.
Sündmuste teavitus
Seadme kirjelduses on kirjas teenused, mida seade pakub, ning teenuste hetkeseisu kirjeldavad seisundimuutujad. Kui mõne muutuja väärtus muutub (näiteks juhtimiskäsu täitmise tulemusena), siis teavitab seade sellest automaatselt kõiki juhtimispunkte, mis on tellinud temalt vastava info. Tellimiseks peab juhtimispunkt eelnevalt saatma tellimisteate, samuti peab ta tellimust vajadusel uuendama (seade informeeris eelnevalt, kui kaua tellimus kestab). Kõikidele tellijatele saadetakse info kõikide seisundimuutujate muutuse kohta (s.t ei saa tellida ainult mõne muutuja kohta infot). Muutuste infot edastavad teated sisaldavad uue väärtuse saanud muutujate nimesid ja väärtusi.
Esitlus
Kui seadme kirjelduses oli toodud URL kirjelduse jaoks, siis saab juhtimispunkt sellel aadressil asuva lehe kuvada brauseris ning sõltuvalt lehel kirjeldatud funktsioonidest lubada ka kasutajal seadet juhtida selle lehe kaudu. Mingeid standardeid ega reegleid siinkohal sellele lehele ei ole (peale selle, et peab kasutama HTML-i), seega on see tootja suva, missuguseid funktsioone ta lubab kasutada.
CompactFlash
pisi|CompactFlash kaart mahtuvusega 2 GB CompactFlash (lühendatult CF) on mälukaart, mille leiutas 1994. aastal SanDisk. See kasutab andmete salvestamiseks välkmälu. CompactFlashi kasutatakse paljudes kaasaskantavates seadmetes, nagu näiteks digitaalsed foto- ja videokaamerad, pihuarvutid ning kaasaskantavad helisalvestusseadmed. CompactFlash on kasutuses pigem kallimates seadmetes ning eriti levinud on see professionaalsete kaamerate sees. Nii Canoni kui ka Nikoni parimad fotokaamerad kasutavad CompactFlashi.
Beaconsfield (Québec)
Beaconsfield on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
CompactFlash
2013. aasta septembris teatas SanDisk 256 GB CompactFlashi turuletulekust.
Universaalne isehäälestumine
Seadmejuhtimisprotokollid
Eri liiki seadmete jaoks on välja töötatud ka täpsemad standardid, mida tootjad võivad oma seadmetes kasutada. Kaetud on audio/video esitus, koduautomaatika, ruuterid, printerid, kaugjuhtimine, skannerid, sensorid ja telefonid.
CompactFlash
Suurus
Kaardid jagunevad paksuse järgi kaheks:
Universaalne isehäälestumine
Probleemid
UPnP spetsifikatsioon ise ei sisalda autentimise protseduuri (igal võrku lisatud seadmel on õigus saata teateid teistele ning paluda neilt mingi juhtimiskäsu täitmist). Seega peavad seadmete valmistajad ise implementeerima autentimise reeglid või kasutama UPnP Forumi kirjeldatud teenust Device Security Service. Kahjuks tootjad tihtipeale aga ei ole rakendanud mingisugust autentimisprotokolli ning seadmed eeldavad, et ülejäänud samas võrgus asuvad seadmed on täiesti usaldusväärsed.
CompactFlash
Suurus
Tüüp I kaarti saab kasutada ka tüüp II pesas, kuid vastupidi mitte.
Universaalne isehäälestumine
Probleemid
2013. aasta jaanuaris avaldas Bostonis asuv ettevõte Rapid7 pool aastat kestnud uuringu tulemused. Nad skannisid üle maailma arvutivõrkudes asuvaid UPnP-võimalusega seadmeid (peamiselt siiski ruutereid) ning tuvastasid nendes seadmetes turvavigu (UPnP-ga seotud). Ligi 2% (81 miljonit seadet, 6900 mudelit) kõikidest seadmetest oli internetist (s.t väljastpoolt kohtvõrku) tulevatele UPnP-teadetele avatud. Samuti leiti muid väiksemaid ja suuremaid probleeme, mis kujutavad seadmete omanikele suurt turvariski.
CompactFlash
Liides
Erinevatelt paljudest teistest mälukaartidest, asub CompactFlash mälukontroller kaardi sees. Seepärast on võimalik ka vanematel seadmetel kasutada uute kaartide suuremaid kiiruseid ja suurusi. Teiste mälukaartide kontrollerid asuvad mälukaarti kasutavas seadmes ja seetõttu on toetatud kiirused ja mälukaardi mahutavused juba ette määratud.
Eelised
Kuna CompactFlash kasutab välkmälu, on see võrreldes kõvaketastega füüsiliselt palju vastupidavam ning kasutab ka vähem voolu.
Muu
Microdrive - IBM 1999. aastal välja töötatud kõvaketas, mis sobib CompactFlash II pesasse. Need pakkusid suuremat kiirust ja andmemahtu, kuid välkmälu tehnoloogia kiire arengu tõttu ei ole need enam kasutuses.
Oman Air
Oman Air (araabia: الطيران العماني) on Omaani riiklik lennufirma. Lennufirma peamine baas on Masqaţi rahvusvaheline lennujaam. Oman Air on Arab Air Carriers Organizationi liige.
Yu Nakasato
Yu Nakasato (jaapani keeles 中里 優 Nakasato Yū; sündinud 14. juulil 1994) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2016–2018 20 mängu.
Menominee maakond (Wisconsin)
thumb|Metsad moodustavad suurema osa maakonnast
Menominee maakond (Menominee County) on maakond USA-s Wisconsini osariigis.
Maakonna halduskeskus on Keshena.
Maakonna pindala on 6138 km². Veepindala on 18 km².
Ajalugu
Menominee maakond moodustati 3. juulil 1959 menomini indiaanlaste reservaadi osadest Shawano ja Oconto maakonnas pärast seda, kui föderaalvalitsus tühistas hõimu riikliku tunnustuse ning reservaat oleks kaotatud 1961. aastaks. Maakond on saanud nime põlisrahva menominide järgi.
Menominide hõimu riiklik tunnustus taastati 1974. aastal, nad said tagasi ka oma reservaadi, mille piirid ühtivad nüüd maakonna piiridega.
Inimõiguste Instituut
Inimõiguste Instituut (inglise keeles Estonian Institute of Human Rights; lühend EIHR) on inimõiguste kaitse küsimustega tegelev Eesti mittetulundusühing, Eesti vanim ja pikaajalisim sellealane organisatsioon.
Instituut tegeleb inimõigustealase olukorra jälgimisega ja inimõigustealase teavitustööga Eestis ja mujal. Inimõiguste instituudi eesmärk on koguda, süstematiseerida, analüüsida ja edastada inimõigusi käsitlevat teavet, suurendada ühiskonna teadlikkust selles valdkonnas ning teha ettepanekuid selle kohta, kuidas inimõigusi nii Eestis kui ka mujal maailmas paremini kaitsta. Selleks teeb instituut koostööd vabaühenduste, ülikoolide ja riiklike institutsioonidega, korraldab koolitusi ja konverentse, avaldab artikleid ja aruandeid ning osaleb rahvusvahelistes võrgustikes.
Instituudi põhifookused jagunevad nelja valdkonda: haridus, uuringud, rahvusvaheline koostöö ja inimõigustega seotud üritused. Nendes valdkondades tehakse inimõigustealaseid uuringuid, rahvusvahelisi ja haridusliku suunaga projekte ning koostööd paljude kodumaiste ja rahvusvaheliste organisatsioonidega.
Igal aasta detsembris toimub instituudi eestvedamisel rahvusvaheline inimõiguste aastakonverents. Aastakonverentsi patroon on president Kersti Kaljulaid.
Inimõiguste instituut loodi 10. detsembril 1992, rahvusvahelisel inimõiguste päeval. Instituudi asutamise algataja ja esimene patroon oli Eesti president Lennart Meri.
2012. aasta oktoobrist on Inimõiguste Instituudi juhatuse esimees Vootele Hansen, kes vahetas sel kohal välja Mart Nuti. Instituudi tegevjuht on Aet Kukk. Instituut tegutseb aadressil Tallinn, Villardi tänav 22.
Inimõiguste instituut on Arengukoostöö Ümarlaua, Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liidu, avatud valitsemise partnerluse, Euroopa Liidu Põhiõiguste Agentuuri põhiõiguste platvormi, organisatsiooni European Grassroots Antiracist Movement, organisatsiooni Kogu Me Lugu ja Inimõiguste Ümarlaua liige.
Lünett (arhitektuur)
pisi|Lünett ukse kohal pisi|Lünettmaal Lünett (prantsuse keeles lunette 'väike kuu').
Alesti järv
Järve põhjakaldal on liivarand ning lõunakaldal puhkebaas.
Fock
Fock oli Vestfaalist pärit aadlisuguvõsa.
Pattensen
Pattensen on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas, umbes 12 km Hannoverist lõunas.
Fock
Vestfaalist rändasid suguvõsa liikmed Eestimaale. 1651. aastal aadeldas Rootsi kuninganna Kristiina Narva raehärra, Eestimaa maanõuniku ja Voka mõisa, Konju mõisa, Patsu mõisa, Idavere mõisa, Võivere mõisa  ning Repniku mõisa pärushärra Hans Focki (1575–1640) neli poega (Hans, Martin (Morten), Heinrich (Henrik) ja Gideon Fock).
Pattensen
Linna pindala on 67 km². 31. detsembril 2016 elas seal 14 630 inimest.
Fock
Üks poegadest, Võivere, Avanduse ja Sagadi mõisate pärushärra ning Magnus Gabriel De la Gardie kindraladjutant Gideon von Fock (1625–1710), pani aluse Eestimaal püsima jäänud harule (Fock a. d. H. Saggad).
Pattensen
Majandus
Suur-Hannoveri piirkonna postitöötluskeskus paikneb Pattensenis.
Eesti Inimõiguste Keskus
SA Eesti Inimõiguste Keskus (EIK) on 2009. aastal loodud sõltumatu valitsusväline inimõigusorganisatsioon.
Keskus tegeleb Eesti inimõiguste olukorra seire ja inimõiguste alase teavitustööga, korraldab avalikke arutelusid, nõustamist, huvikaitset ning strateegilist hagelemist.
EIK korraldab oma tegevust vastavalt ühiskondlikele vajadustele. Meie fookuses on võrdne kohtlemine ja mitmekesisuse edendamine, varjupaigataotlejate ja pagulaste inimõigused ning andmekaitse ja digitaalõigused. Oleme Eesti mitmekesisuse kokkuleppe koordinaatorid. Jälgime üldist inimõiguste olukorda Eestis ning avaldame 2007. aastast aruannet inimõiguste olukorrast Eestis. Oleme ÜRO pagulasameti UNHCR partnerid Eestis.
EIK on Arengukoostöö Ümarlaua, Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liidu, Euroopa Liidu Põhiõiguste Agentuuri põhiõiguste platvormi ja Inimõiguste ümarlaua liige.
Inimõiguste keskust juhib nõukogu, mis esindab ühiskonna mitmekesisust. Igapäevast tegevust juhib juhataja Egert Rünne.
Julk-Jüri
Julk-Jüri on üks Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarja kõrvaltegelastest, Paunvere kiriku köster ning koolis usuõpetuse õpetaja.
Sarja esimeses lühiromaanis "Kevade" esineb Julk-Jüri eelkõige jõupositsioonilt, nõudes kooliõpilastele karmi kasvatust ja füüsilist karistamist. Selles on ta kohati eelarvamuslik ja ebaõiglane. Iseloomulik on kirikumõisa poiste parve uputamise lugu: ehkki tegelikult sai teoga hakkama õpilane Tõnisson, uskus köster, et süüdi oli kellamees Lible, kelle ta seetõttu ametist lahti lasi.
Hilisemates teostes näidatakse köstri silmakirjalikkust. Nii kiidab ta Joosep Tootsi pulmas Tootsi, keda ta "Kevades" oli aga korduvalt karistanud ja muuhulgas nimetanud "nuhtluseks inimkonna pattude pärast".
Tootsi-lugude põhjal tehtud Arvo Kruusemendi filmides mängis Julk-Jüri Endel Ani.
Prototüüp
Oskar Lutsule oli Julk-Jüri tegelaskuju loomisel alusena Palamuse köster Alexander Georg Nieländer (1844–1917), kes küll erines väidetavalt oma tegumoelt märgatavalt Lutsu loodud tegelaskujust.
Marku Lamp
Marku Lamp (sündinud 13. juunil 1979) on Eesti riigiametnik, alates 2013. aastast Keskkonnaministeeriumi asekantsler.
Elukäik
Marku Lamp on lõpetanud Elva Gümnaasiumi ja 2002. aastal Eesti Põllumajandusülikooli metsanduse erialal. Alates 2002. aastast on ta töötanud Keskkonnaministeeriumis: aastatel 2002-2007 metsaosakonna peaspetsialistina, 2007-2013 metsaosakonna juhatajana, alates 2013. aastast asekantslerina.
Kriitika
2019. aasta alguses andis Eesti Keskkonnaühenduste Koda Marku Lambile 2018. aasta kõige keskkonnavaenulikuma teo tiitli ehk keskkonnakirve. Keskkonnaühenduste koda süüdistas Lampi ja Keskkonnaministeeriumi metsaosakonda vääriselupaikade kaitse takistamises. Sama aasta lõpus nõudsid mitmed keskkonnaühendused Lambi tagasiastumist Keskkonnaministeeriumi asekantsleri kohalt, sest süüdistasid teda loodusvaenuliku poliitika ajamises, ametivolituste ületamises ning protseduurireeglite eiramises.
Õhuväe staap
Õhuväe staap on Tallinnas asuv Eesti õhuväe juhtimisorgan. See loodi 13. aprillil 1994.
Ülesanded
Õhuväe staabi põhiülesanded:
Leoniškės
Linnaosa jääb Pavilniai regionaalparki.
Piirkond on saanud nime sealse mõisniku Leonis Kryłowiczi järgi.
Leoniškėses asuvad Belmontase tallid, ratsaspordikool, hobusekasvatus.
Leoniškės on kujunenud endise Leoniškėse mõisa maadele. Mõis pärineb ilmselt XVI sajandist, aastal 1533 müüs selle esimese omaniku Leonis Kryłowiczi lesk mõisa Vilniuse magistraatidele. Aastal 1536 sai mõis õiguse rajada linnaelanike tarbeks Vilnia jõele vesiveski. XVII sajandil kuulus mõisale kaks vesiveskit, nende asupaigad pole aga teada. Aastal 1795 oli inventariraamatu järgi mõisal laut, ait, küün, pruulikoda, kõrts ja elumaja. Aastal 1812 rajati sinna telliselööv ja sindlitööstus. Veel samal aastal põletasid aga mööduvad Prantsuse väed kõik sealsed hooned maha. Sõja järel laienes mõis Vilnia lõunakaldale, kus sellega liideti Tuputiškėse mõisa alad. Aastal 1836 rajati mõisa maadele Belmontase vesiveski. Esimese maailmasõja eel töötas mõisas aianduskool.
Aastal 1905 oli Leoniškėse mõisas, karjamõisas ja asulas kokku 105 elanikku. Kahe ilmasõja vahel hakati piirkonda suvilaid rajama. Aastal 1931 oli seal kaks küla: Mažoji Leoniškės, kus oli 21 elanikku, ja Didžioji Leoniškės, kus oli 19 elanikku. Aastal 1951 rajati endise mõisa aladele hobusekasvatus.
Arizona (perekond)
Arizona on maoliste alamseltsi kuuluv perekond. Teadlased peavad neid mürgita madudeks.
Klassifikatsioon
Perekond Arizona koosneb ühest liigist Arizona elegans, millel on mitmeid alamliike.
Alamliigid
Arizona elegansi alamliigid:
Elupaigad
pisi|Levila [[IUCN-i järgi]] Nad elavad looduses (isegi kuni 2200 m kõrgusel) Ameerika Ühendriikide Nebraska lõunaosast Oklahoma ja Texase osariigi ja Lõuna-Californiani ning Kesk-Mehhikoni.
Välimus
Keha on neil mõõdukalt sale ja pea sulandub ülejäänud kehaga peaaegu märkamatult. Nad on suhteliselt pikad maod.
Eluviis
Arizona perekonna maod on valdavalt öise eluviisiga. Päeval poevad nad teiste loomade urgudesse ja kivide alla. Nad on valdavalt loomtoidulised.
Paljunemine
Nad paljunevad sugulise sigimise teel, Arizona elegans liigi isasloomadel on üks hemipeenis, emasloomad aga munevad 10–20 muna (ovipaar).
Tank (perekonnanimi)
Tank on perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Tanki-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kaljulaid, Rannola ja Taliaru.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tank Eestis 18 mehel ja 19 naisel.
Belmi vald
Belm on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 46,67 km². 31. detsembril 2017 elas seal 13 729 inimest. Vald asub Wiehenis, umbes 7 km Osnabrückist kirdes ja on seetõttu osa Osnabrücki linnastust. See asub ka keset TERRA.vita loodusparki. Kaks väikest Hase jõe parempoolset lisajõge voolavad läbi valla.
Valda kuuluvad: Belm, Powe, Icker, Haltern ja Vehrte
Côte-Saint-Luc
Côte-Saint-Luc on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
Page'i maakond (Virginia)
Page'i maakond (Page County) on maakond USA-s Virginia osariigis.
Côte-Saint-Luc
pisi|vasakul|Asukoht
Oleg Štšigorets
Oleg Štšigorets (vene keeles Олег Владимирович Щигорец; 25. märts 1973 Tallinn – 14. oktoober 2019 Tallinn) oli Eesti teatrinäitleja.
Page'i maakond (Virginia)
Maakonna halduskeskus on Luray.
Oleg Štšigorets
Haridus
Ta astus 1991. aastal Moskvas Venemaa Riikliku Akadeemilise Väikese Teatri juures asuvasse M. S. Štšepkini nimelisse Kõrgemasse Teatrikooli ja lõpetas selle1996. aastal.
Page'i maakond (Virginia)
Maakonna pindala on 813 km². Veepindala on 8 km².
Oleg Štšigorets
Töökäik
Ta juhendas aastatel 1996–2002 Tallinna Meremeeste Klubi juures tegutsevat teatristuudiot "Hulkuv Koer" (vene keeles Бродячая собака).
Page'i maakond (Virginia)
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 24 042. Aastal 2000 oli elanike arv 23 177.
Ajalugu
Page'i maakond moodustati 1831. aastal Rockinghami ja Shenandoah' maakonna osadest. Maakond sai nime Virgina kuberneri John Page'i järgi.
Nemėžis
Nemėžis on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kaguosas Naujoji Vilnia valla territooriumil. Nemėžis piirneb loodes Kalnėnaiga, põhjas aga Guriaiga ja Juodasis Keliasega.
Solnetšnogorsk
Linna läbib Moskva-Peterburi maantee ja Moskva-Peterburi raudtee.
Varem paiknes linna praegusel kohal Солнечная Гора (Päikeseline mägi) küla, mis kandis 1787. aastani nime Гомзино. Moskva-Peterburi raudtee ehituse käigus rajati 1851. aastal küla lähedusse Подсолнечный alev. 1928. aastaks olid küla ja alev sel määral kokku kasvanud, et nende põhjal moodustati uus asula - Solnetšnogorsk. Linna staatuse sai Solnetšnogorsk 1938. aastal.
Linna pindala on 11 km² ja 2010. aastal elas seal 57 100 inimest.
Zemendorf-Stöttera
Zemendorf-Stöttera on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.
Linn koosneb kahest osast, Zemendorfist ja Stötterast, mõlemad asuvad Wulka jõe ääres Pöttelsdorfist allavoolu ja Antaust ülesvoolu.
1926. aastani kandis Stöttera nime Stöttern.
pisi|tühi|Zemendorfi katoliku kirik
Agnes Kolga
Agnes Kolga (sündinud 8. jaanuaril 1999) on eesti kirjanik.
Haridus ja kirjanduslik tegevus
Tema esimene raamat "Varjajad" ilmus 2017. aastal. Raamatu kirjutamise ajal oli Kolga 15-16-aastane, enne seda oli ta avaldanud oma lugusid Wattpadis (kasutajanimi: Writnes ).
Agnes Kolga teine romaan "Jagatud saladused" ilmus 2019. aastal.
Hikari Takagi
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2016–2018 19 mängu.
Harkivi kobarpommitamine 2022. aasta märtsis
24. märtsil 2022 hukkus Venemaa relvajõudude raketirünnakus Harkivi lahingus (osa Venemaa sissetungist Ukrainasse) 6 tsiviilisikut ja sai haavata veel 15 inimest. Vene armee kasutas rünnakul 9N210/9N235 kobarlahingumoona ja mitmikraketiheitjat BM-27 Uragan. Kuna need relvad ei vali tiheasustusaladele lastes ohvreid siis kirjeldas Amnesty International neid rünnakuid kui võimalikku Venemaa sõjakuritegu.
Jetstar Airways
Jetstar Airways Pty Ltd, aktsiaturul Jetstarina, on Austraalia odavlennufirma, mille peakontor asub Melbourne'is. Lennufirma kuulub täielikult Qantasele ning see loodi odavlennufirma Virgin Australia vastaseks.
Harkivi kobarpommitamine 2022. aasta märtsis
Uurimised
Amnesty International leidis tõendeid selle kohta, et Venemaa väed kasutavad korduvalt kobarlahingumoona 9N210/9N235, samuti jalaväemiine, mille mõlema suhtes kehtivad rahvusvahelised lepingud – kobarlahingumoona konventsioon ja Ottawa leping. Amnesty International jõudis järeldusele, et need valimatud rünnakud, mis lõppesid tsiviilelanike surmaga, on sõjakuriteod.
Gardamase vald
Gardamase vald (leedu keeles Gardamo seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilutė rajoonis.
2011. aasta seisuga elas Gardamase vallas 1875 inimest. Valla keskuseks on Gardamase alev (2011. aastal oli seal 398 elanikku), vallamaja asub aadressil Liepų g. 4. Vallavanem on Tomas Balčytis.
Gustav Nyquist
Gustav Nyquist (sündinud 1. septembril 1989 Halmstadis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Minnesota Wild ründajana vasakäärel.
Juuniorina mängis ta Rootsi klubis Malmö Redhawks. Aastatel 2008–2011 mängis ta Maine'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2008. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i draft'is 121. valikuna. Red Wingsiga sõlmis ta lepingu 2011. aasta märtsis. Esimesel kahel hooajal sai ta enam mänguaega American Hockey League'is (AHL) Red Wingsi noorteklubis Grand Rapids Griffins, tehes esimesel hooajal 22+36 ja 23+37. Esimesel hooajal valiti ta AHL-i uustulnukate sümboolsesse koosseisu ja hooajal 2012–13 sümboolsesse esikuuikusse. 2013. aastal võitis ta Griffinsiga Calder Cup'i.
NHL-is debüteeris Nyquist 1. novembril 2011 mängus Minnesota Wildi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 26. märtsil 2012 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu. Red Wingsi meeskonnas mängis ta kokku kaheksal hooajal. NHL-is oli tema kõige resultatiivsem hooaeg 2014–15, mil ta lõi 27 väravat ja andis 27 väravasöötu.
2019. aasta veebruaris kaubeldi Nyquist San Jose Sharks. Hooajal 2018–19 jõudis ta Sharksiga Läänekonverentsi finaali, kus kaotati hilisemale Stanley karika võitjale St. Louis Bluesile. Väljalangemismängudes tegi Nyquist 1+10.
2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Columbus Blue Jacketsiga. Vigastuse tõttu jäi ta täielikult eemale hooajast 2020–21.
2023. aasta veebruaris kaubeldi Nyquist Blue Jacketsist Minnesota Wildi.
2014. aasta taliolümpiamängudel võitis Nyquist Rootsi jäähokikoondise koosseisus hõbemedali ja tuli 2018. aastal maailmameistriks. 2014. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Rootsi koondisega pronksmedali. 2016. aasta maailmameistrivõistlustel, kus Rootsi langes välja veerandfinaalis, oli Nyquist Soome mängija Patrik Laine kõrval turniiri suurim väravakütt.
Seagram Building
Seagram Building on modernne New Yorgis Park Avenuel asuv pilvelõhkuja. Kõrghoone on 157 meetrit kõrge ja sellel on 38 korrust.
Ehitis valmis 1958. aastal.
Kalasiirik
Kalasiirik on kalapõiemotiividest koosnev ehisring, mida kohtab sageli gooti akende ehisraamistiku kujunduses, aga ka friisidel, mööblikunstis ja mujal. Esineb elemendina hilisgooti leekestiilis.
Dollard-des-Ormeaux
pisi|vasakul|Asukoht
Andres Sutt
Elulugu
Sutt oli aastatel 1992–1993 Eesti Panga keskpangapoliitika osakonna peaspetsialist, 1993–1996 pangainspektsiooni juhataja asetäitja, 1997–1999 keskpangapoliitika osakonna juhataja asetäitja, 2001–2009 Eesti Panga asepresident ning 1999–2001 Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) Põhja-Balti valijaskonna direktori nõunik, vanemnõunik ning 2009–2012 direktorite nõukogu liige. Ta oli 2013–2016 Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi (EFSF) tegevdirektori vanemnõunik ja 2013–2016 Euroopa Stabiilsusmehhanismi (ESM) pangandusdivisjoni juht. 2017–2018 oli Eesti Energia kontserni regulaatorsuhete direktor ja kontserni juhatuse liige.
26. jaanuarist 2021 18. juulini 2022 oli ta Kaja Kallase esimeses valitsuses ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister.
Sutt täitis 3. juunist 2022 kuni 18. juulini 2022 lisaks ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri kohale ka välisministri ülesandeid.
Pärast Marko Mihkelsoni tagasiastumist valiti Andres Sutt 2022. aasta lõpus Riigikogu väliskomisjoni esimeheks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 3315 häält ning osutus ringkonnamandaadiga valituks.
Eesti filoloogia
Eesti filoloogiat õpetatakse Tartu Ülikoolis filosoofiateaduskonna eesti ja üldkeeleteaduse instituudis ning Tallinna Ülikoolis humanitaarteaduste instituudis.
Andres Sutt
Isiklikku
Ta on abielus, peres on tütar ja kaks poega. Tema hobid on sport, kokandus, maakodu ja jahindus.
Perekonnaleht (1930)
pisi|Perekonnalehe Suvealbum 1938 Perekonnaleht : mitmesuguse sisuga ajaviiteajakiri, oli trükis, mis ilmus (13. detsember 1930 - 16. oktoober 1940) Tallinnas.
Vastutav toimetaja O. Soots. Kunstnik-illustraatorina töötas ajakirjas Werner Birkenfeldt (Verny).
Ajakirja andis välja o/ü Vaba Maa sagedusega 1 kord nädalas. Kokku ilmus 42 numbrit.
Toimetus asus Tallinnas, Pikk tänav 54.
Vastutav toimetaja O. Pertmann.
Rein Olmaru
Rein Olmaru (29. juuni 1939 Tallinn – 26. märts 1993 Saare vald, Jõgevamaa) oli eesti näitleja, lavastaja ja teatrijuht.
Lõpetas 1957. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1961. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (1. lend). Lõpetas 1968. aastal lavastajana GITISe.
Oli aastatel 1961–1962 Endla näitleja, aastatel 1965–1968 lavastas Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris. Oli aastatel 1968–1971 Rakvere Teatri peanäitejuht, 1978–1985 näitleja ja 1985–1989 direktor. Aastatel 1989–1991 oli Tartu Lasteteatri direktor. Aastast 1991 oli ta Saare rahvamaja juhataja. Aastatel 1968–1970 oli ta ühtlasi ka Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri õppejõud, 1974–1985 Rakvere 1. Keskkooli kooliteatri juht.
Isiklikku
Näitleja Linda Olmaru oli Rein Olmaru abikaasa. Nende tütar on näitleja Liina Olmaru.
Prügi (perekonnanimi)
Prügi on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Prügi (Prüggi) on pandud Rae mõisas Jüri kihelkonnas ja Oru mõisas Kose kihelkonnas Harjumaal ning Piibe mõisas Koeru kihelkonnas Järvamaal. Nimede eestistamisel määrati Prügi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kaljulaid ja Vaigla.
Dorval
Dorval on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
pisi|vasakul|Asukoht
Neeme Korv
Neeme Korv (sündinud 8. veebruaril 1974) on eesti ajakirjanik, oli aastatel 2008–2019 Postimehe arvamustoimetuse juhataja. 2019. aasta veebruarist ajalehe Äripäev arvamustoimetuse juht.
Muhust pärit Korv õppis Tartu Ülikoolis 1992. aastast eesti filoloogiat (teatriteaduse eriharus) ja ajakirjandust, kirjutades diplomitöö Postimehest. Postimehega oli ta seotud 1995. aastast 2019. aastani. Aastatel 1994–1995 töötas ta Eesti Raadio uudistetoimetuses Tartus, varem tegi kaastööd Hommikulehele. Korv on olnud Eesti Ajalehtede Liidu juures tegutseva Pressinõukogu liige ning kuulub ajakirja Jalka toimetuse kolleegiumi koosseisu. Eesti Akadeemilise Ajakirjanduse Seltsi taasasutaja.
Üliõpilaskorporatsiooni Revelia vilistlaskoguliige.
Tuudorstiil
pisi|Deanery Tower pisi|Tudorite-aegne [[Vahvärk|sõrestikmaja Southamptonis, milles nüüd asub muuseum]] pisi|Tudorite-aegsed majad [[Warwickis Mill Streeti tänavas]] Tuudorstiil, ka tuudorgootika ja Tudori stiil (inglise keeles Tudor style) oli Inglismaal aastatel 1485–1558 viljeldud arhitektuuristiil, mis kujutab endast perpendikulaarstiili (Inglismaa hilisgootika) jätku kombineerituna renessanssarhitektuuri elementidega. Stiiliperiood on nimetatud Tudorite kuningaperekonna järgi, kes valitses Inglismaad aastatel 1485–1603. Tuudorstiili on peetud kas inglise vararenessansi arhitektuuriks või hilisgootika viimaseks perioodiks, 16. sajandi II poolel asendus see järk-järgult Elizabethi stiiliga (inglise keeles Elizabethan style).
Sõnavara
Eestikeelses ajakirjanduses ja veebis võib leida ka vormi tuudori stiil, kuid enamikus eestikeelsetes teatmeteostes ja portaalis "Eesti mõisad" esineb sõnakuju tuudorstiil. Ajakirjanduses on kasutatud ka ümberütlevat väljendit Tudori gootika stiil.
"Võõrsõnade leksikoni" pakutud paralleelsõnakujusid tjuudorstiil ja tjuudorkaar on kasutatud Voldemar Vaga teoses "Üldine kunstiajalugu", aga ka Kultuurimälestiste riikliku registri materjalides (tsitaadid ajaloolisest õiendist).
Üldised jooned
Detailides jäi tuudorstiil truuks hilisgootikale ja evitas renessansi elemente pikkamisi ja ettevaatlikult. Tüüpilise tuudorstiilis hoone juurde kuulusid nelinurksed või hulknurksed flankeerivad tornikesed ja ripptornikesed, ärklid akendega kõigis külgedes, lantsettaknad, nelinurksed või tuudorkaartega aknad mitmekaupa kõrvuti, sakmetega lõppevad müüriharjad (need esinesid isegi kirikutel), mida katkestasid teravad kolmnurk- või astmikviilud, või hoopis ridadena paigutatud viilud ilma sakmeteta, tellistest laotud spiraal- või mõne muu hilisgootiliku dekooriga kõrged korstnad. Fassaadi sümmeetriale ei pööratud arhitektuuris tähelepanu, palju enam rõhutati rikkalikkust ja mitmekesisust, vaheldades erineva kujundusega fassaadilõike ja dekoorielemente.
Rikkalik vahvärkehitus õitses eriti linnades ja sellest on säilinud palju ilusaid näiteid Inglismaa eri paikades.
Tuudorstiil Eesti historitsismis
Tuudorstiili elemente leiab Eestis uusgooti ehitistelt (Sangaste loss, Kukulinna, Kalvi, Porkuni, Sõmerpalu jt mõisad, Kanuti gildi hoone Tallinnas, Toomemäe kaevumaja Tartus, Tartu Peetri kiriku interjöör). Sõna "tuudorstiil" on kasutatud eelkõige historitsistliku arhitektuuri kontekstis.
Alfred Keerd (arst)
Alfred Keerd (1935. aastani Alfred Kerdt; 25. juuni 1885 Tartu - 19. märts 1959 Hannover, Saksamaa) oli eesti arst.
Isiklikku
Isa kaupmees August K., ema Emilie, neiuna Bach. Stud. jur. 06-II, hiljem stud. med. Lõpetas ülikooli 13-I. Korp! Fraternitas Estica asutamisel registreerimisdokumentide üks allakirjutanutest, kuid ei jäänud liikmeks.
Oli Tartus Sisekliiniku assistendiks 1913-14, alates 1914. a. vaeste ja vabrikute arst Tallinnas. Vabadussõja aegu oli arstiks Tallinna sõjaväe haiglas kuni 1921. a. Abikaasad: Margareta Kolk, lahutatud 1918. a.; Marta Ziehr
Tennisist ja treener Alfred Keerd oli tema poeg.
Räästakarniis
pisi|Karniis Räästakarniis ehk geison ehk pärgsimss on fassaadilt edasi ümber kogu ehituse ulatuv horisontaalne ehisliist, mis kreeka antablemaanis toetub tavaliselt friisile või sellel asetsevale hammaslõikele.
Põltsamaa meierei
Põltsamaa meierei (täpsemalt E-Piima Põltsamaa meierei) on meierei Jõgeva maakonnas Põltsamaal. See meierei on üks kahest E-Piima meiereist (teine on Järva-Jaani meierei).
Tänapäeval toodetakse meiereis umbes 10 000 t juustu aastas.
Konstaabel (perekonnanimi)
Konstaabel on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Konstaabel (Constabell) on pandud Saulepi mõisas Varbla kihelkonnas Läänemaal. Nimede eestistamisel määrati Konstaabli-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Jõgisalu.
Seitsmenda Päeva Adventistide Haapsalu kogudus
Seitsmenda Päeva Adventistide Haapsalu kogudus on adventkogudus Haapsalus.
Esimesed koguduse liikmed ristiti 1907. aastal, mida peetakse ka koguduse asutamisaastaks. 1913. aastal oli koguduses 27 liiget.
Kogudus kasutab Haapsalu Adventkirikut.
Yuka Momiki
Yuka Nicole Momiki (jaapani keeles 籾木 結花 Momiki Yūka; sündinud 9. aprillil 1996) on Jaapani jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises on ta alates 2017. aastast mänginud 21 mängu.
Ihor Tantsjura
Ihor Tantsjura (ukraina keeles Ігор Іванович Танцюра; sündinud 26. aprillil 1967 Tšernihivi oblastis) on Ukraina sõjaväelane.
Teenistus
Alates 15. maist 2022 on ta Ukraina maakaitsejõudude ülem ja 16. augustist ka Ukraina relvajõudude kõrgema ülemjuhataja peakorteri koosseisu liige.
Hampstead (Québec)
Hampstead on linn Kanadas Québeci provintsis Montréali halduspiirkonnas. See moodustab provintsi suurima linna Montréali ja kolmeteise muu äärelinnaga Suur-Montréali linnastu. Linnad asuvad kõik Montréali saarel, erandiga selle lähedasel väiksel Dorvali saarel.
pisi|vasakul|Asukoht
Tastungen
Tastungen on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis.
Raplamaa rattamaraton
Raplamaa rattamaraton on Rapla maakonnas toimuv rattamaraton, mis on Estonian Cupi sarja üks etappe. Võistlust korraldab Raplamaa Rattaklubi KoMo.
2019. aastal toimus 17. Raplamaa rattamaraton.
Väike Taevaskoda
pisi|Talv Väike-Taevaskojas (jaanuar 2016) pisi|Suvi Väike-Taevaskojas (juuni 2019) Väike Taevaskoda on Ahja jõe kaldal paiknev Devoni liivakivi paljand, üks taevaskodadest, mis jääb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealale.
Väike Taevaskoda asub Suurest Taevaskojast pisut ülesvoolu, loodes. Paljandi kõrgus ulatub 13 meetrini.
Liivakivist kalju seina on allikad uuristanud kaks koobast: Neitsikoopa ja Emalätte koopa. Emaläte on põhjapoolsem, Neitsikoobas lõunapoolsem. Neitsikoopaga on seotud legende. Seal kuduvat kangast imeilus linalakk neitsi, kelle kuldtelgede lagin on selgesti kuulda. Näha võib teda aga vaid jaaniööl. Emalättest voolab Ahja jõkke sekundis 4–4,5 liitrit vett, veetemperatuur on ühtlaselt 6 kraadi.
Väikese Taevaskoja kalju edelanurgast kulgeb Taevaskoja küla suunas Kimera org.
Väikeses Taevaskojas filmiti mitu stseeni filmile "Viimne reliikvia".
Nanjingi veresaun
pisi|Ohvrite surnukehad Qinhuai jõe ääres Nanjingi veresaun või Nanjingi vägistamine (varasem nimekuju Nankingi veresaun või Nankingi vägistamine) oli Hiina tsiviilisikute massimõrv, mille pani toime Jaapani keiserlik armee Hiina Vabariigi pealinnas Nanjingis pärast Nanjingi lahingut teises Hiina-Jaapani sõjas. 13. detsembril 1937 alanud veresaun kestis kuus nädalat. Jaapani armee pani toime ka muid sõjakuritegusid (vägistas, rüüstas ja süütas).
Pärast Shanghai vallutamist novembris 1937 tungis Jaapani armee kiiresti edasi. Detsembri alguseks asus see Nanjingi äärelinnas. Jaapanlaste lähenedes otsustas Hiina armee suurema osa oma vägedest linnast välja tõmmata. Nanjingi tsiviilvalitsus põgenes, jättes linna de facto Saksamaa diplomaadi John Rabe kontrolli alla, kes oli asutanud Nanjingi ohutustsooni rahvusvahelise komitee.
Esimesed Jaapani väed jõudsid linna 13. detsembril ja kohtasid vähe vastupanu, veresaun algas samal päeval. Hiina sõdurid hukati sõjaseadusi rikkudes. Naisi ja tüdrukuid vägistati massiliselt ning rüüstamine oli laialt levinud. Surmajuhtumite hinnangud jäävad vahemikku 40 000 kuni üle 300 000 ning vägistamisjuhtumite arv ulatub 20 000 kuni üle 80 000 juhtumini. Kaug-Ida rahvusvahelise sõjatribunali hinnangul pandi toime vähemalt 200 000 mõrva ja 20 000 vägistamist.
Veresaun lõppes suuresti 1938. aasta alguseks. John Rabe'i loodud turvatsoon aitas päästa vähemalt 200 000 inimese elu. Pärast sõda tunnistati mitmed Jaapani sõjaväelased ja Kōki Hirota, Jaapani endine peaminister ja julmuste ajal välisminister, süüdi sõjakuritegudes ja hukati. Prints Asaka, kes oli Nanjingi vallutanud vägede juht, kuulus keiserlikku perekonda ning pääses seega õigusemõistmisest Tokio protsessil. Veresaun on tänapäevani Hiina ja Jaapani vaheliste suhete üheks valupunktiks.
Sõjaline olukord
1937. aasta augustis tungis Jaapani armee Shanghaisse, kus nad kohtasid tugevat vastupanu ja kandsid suuri kaotusi. Novembri keskpaigaks vallutasid jaapanlased mere- ja õhupommitamise abil Shanghai. Tokyos asuv kindralstaabi peakorter otsustas algselt suurte ohvrite ja vägede madala moraali tõttu sõda mitte laiendada. Sellegipoolest andis peakorter 1. detsembril Kesk-Hiina piirkonna armeele ja 10. armeele käsu vallutada Nanjing, tollane Hiina Vabariigi pealinn.
Pärast Shanghai lahingu kaotamist teadis Jiang Jieshi, et Nanjingi langemine on aja küsimus. Ta otsustas mitte kulutada oma vägesid sümboolses, kuid lootusetus pealinna kaitsmises. Jieshi strateegia oli järgida oma Saksa nõunike soovitust tõmmata Jaapani armee sügavale Hiinasse ja kasutada Hiina tohutut territooriumi enda kasuks. Jieshi kavatses pidada pikaajalist kulumissõda, et Jaapani väed Hiina sisemaal hävitada.
Katsed linna säästa
Tang Sheng-chi teatas välismaa ajakirjanikele saadetud pressiteates, et linn ei alistu ja võitleb surmani. Ta sai kokku umbes 100 000 sõdurit, kes olid suures osas väljaõppeta. Hiina valitsus lahkus linnast 1. detsembril ja president 7. detsembril, jättes Nanjingi saatuse John Rabe juhitud rahvusvahelisele komiteele.
Püüdes saada relvarahu luba kindral Jiang Jieshilt, saatis Rabe, kes tegutses Nanjingi ohutustsooni rahvusvaheline komitee esimehena, kaks telegrammi. Esimene oli Jieshile Ameerika suursaadiku kaudu Hankous (tänapäeval osa Wuhanist), milles paluti, et Hiina väed "ei korraldaks sõjalisi operatsioone" Nanjingi linna piirides. Teine telegramm saadeti Shanghai kaudu Jaapani sõjaväejuhtidele, milles paluti kolmepäevast relvarahu, et hiinlased saaksid linnast välja lahkuda.
11. detsembril avastas Rabe, et Hiina sõdurid viibisid ikka veel turvatsooni aladel, mis andis Jaapani armeele õiguse sihtmärkide ründamiseks selle piirdes. Pingutused nende hiinlaste eemaldamiseks ebaõnnestusid ja jaapani sõdurid hakkasid turvatsooni granaate loopima.
Jaapani vägede lähenemine linnale
Kuigi veresaun toimus kuue nädala jooksul pärast Nanjingi langemist, ei piirdunud Jaapani armee poolt toime pandud kuriteod selle ajavahemikuga. Paljud julmused toimusid ka ajal, kui Jaapani armee liikus Shanghaist Nanjingi suunas.
Ühe Jaapani ajakirjaniku sõnul, kes liikus koos keiserlike vägedega:
"Põhjus, miks [10. armee] üsna kiiresti Nanjingi suunas edeneb, on ohvitseride ja meeste vaikiv nõusolek, et nad võivad rüüstata ja vägistada nii palju, kui nad soovivad."
Võib-olla kõige kurikuulsam nendest kuritegudest oli kahe jaapani ohvitseri vaheline tapmisvõistlus, mida kajastasid nii Tokyo Nichi Nichi Shimbun kui ka ingliskeelne Japan Advertiser. Võistlust – kahe ohvitseri vaheline kihlvedu, kes suudab esimesena tappa 100 inimest, kasutades ainult mõõka – kajastati sarnaselt spordivõistlusega. Sündmuse ajaloolisus on Jaapanis endiselt vaidluse all.
Nanjingi ohutustsooni loomine
Selle juhiks valiti Saksa ärimees John Rabe, osaliselt tema staatuse tõttu natsipartei liikmena ja Saksa-Jaapani kominternivastase pakti olemasolu tõttu. Jaapani valitsus oli eelnevalt kokku leppinud, et ei ründa linnaosi, kus ei ole Hiina sõjaväeüksuseid, ning komitee liikmetel õnnestus veenda Hiina valitsust oma vägesid piirkonnast välja viima. Nanjingi ohustustsoon piiritleti Punase Risti lippude abil.
1. detsembril 1937 käskis Nanjingi linnapea Ma Chaochun kõigil Nanjingi jäänud hiinlastel kolida ohutustsooni. Umbes kolm-neljandikku linnaelanikest lahkus linnast enne Jaapani armee saabumist, jättes maha vaesemad elanikud, nagu näiteks Tankad. Hiina valitsus põgenes linnast 7. detsembril ja Rahvusvaheline Komitee võttis Nanjingi de facto valitsemise üle.
Minnie Vautrin oli kristlik misjonär, kes asutas Nankingis Ginlingi tütarlaste kolledži, mis asus kehtestatud turvatsoonis. Veresauna ajal töötas ta väsimatult tuhandete naispõgenike vastuvõtmisel, andes varjupaika kuni 10 000 naisele.
Nanjingi vallutamine
Jaapani sõjavägi jätkas edasiliikumist, murdis Hiina viimase vastupanu ning jõudis 9. detsembril Nanjingi linnaväravateni. 9. detsembri keskpäeval heitis Jaapani armee linna lendlehti, milles kutsusid Nanjingi linna üles 24 tunni jooksul alistuma, lubades "mitte mingit halastust", kui pakkumisest keeldutakse. Jaapanlased ootasid vastust oma kapitulatsiooninõudeid, kuid 10. detsembri tähtajaks ei saadud hiinlastelt vastust. Kindral Iwane Matsui ootas veel tund aega, enne kui andis käsu Nanjingi jõuga vallutamiseks.
12. detsembril andis kindral Tang Sheng-chi tugeva suurtükitule ja õhupommitamise all oma meestele korralduse linnast taganeda, mis muutus kiiresti korratuks põgenemiseks. 13. detsembril tungisid esimesena linna Jaapani armee 6. ja 116. diviis, kohates vähe vastupanu. Samal ajal sisenes 9. diviis lähedalasuvasse Guanghua väravast ning 16. diviis sisenes Zhongshani ja Taipingi väravast. Pärastlõunal jõudsid Jaapani mereväe kaks väikest laevastikku mõlemale poole Jangtse jõge.
Jaapani väed jälitasid taganevaid Hiina armeeüksusi, peamiselt Xiakuani piirkonnas linnamüüridest põhja pool ja Zijini mäe läheduses idas. Kuigi enamik allikaid leiab, et lahingu lõppfaas seisnes Hiina vägede ühepoolses tapmises, väidavad mõned Jaapani ajaloolased, et allesjäänud Hiina sõjavägi kujutas jaapanlastele endiselt ohtu.
Veresaun
Veresaun algas 13. detsembril samal päeval kui Jaapani armee linna jõudis. Hiina sõdurid hukati sõjaseadusi rikkudes. Naisi ja tüdrukuid vägistati massiliselt ning rüüstamine oli laialt levinud. Selline olukord kestis umbes kuus nädalat, esimesed kolm nädalat olid intensiivsemad.
Minnie Vautrin kirjutas 15. detsembril 1937 päevikusse oma kogemustest turvatsoonis:
''Jaapanlased on eile ja täna laialdaselt rüüstanud, hävitanud koole, tapnud linnakodanikke ja vägistanud naisi. Tuhat desarmeeritud Hiina sõdurit, keda Rahvusvaheline Komitee lootis päästa, on neilt ära võetud ja praeguseks on nad ilmselt maha lastud või bajonettidega tapetud. Meie South Hill House'is lõhkusid jaapanlased laoruumi paneeli ja võtsid kaasa vana puuviljamahla ja mõned muud asjad.''
Vägistamisjuhtumid
pisi|LI Xiuying haiglas pärast vägistamist-John Magee originaalallkiri: "See üheksateistkümneaastane naine oli pagulasena Ameerika koolis ohutustsoonis. Ta oli kuuendat kuud rase. Ta osutas vastupanu vägistamisele ja teda pussitati seetõttu Jaapani sõduri poolt mitu korda. Tal on üheksateist lõikehaava näol, kaheksa lõikehaava jalgadel ja kahe tolli sügavune lõikehaav kõhus. See põhjustas raseduse katkemise järgmisel päeval pärast tema sattumist ülikoolihaiglasse. Ta paranes oma haavadest." Kaug-Ida Rahvusvaheline Sõjatribunali hinnangul vägistati okupatsiooni ajal 20 000 naist, Yale'i ülikooli andmetel oli vägistamisi üle 80 000. Paljud vägistamised toimusid süstemaatiliselt Jaapani sõdurite poolt, kes käisid ukselt uksele, otsides tüdrukuid, paljud naised võeti kinni ja vägistati grupiviisiliselt. Naised tapeti sageli kohe pärast vägistamist, sageli eriti julmalt, näiteks surudes nende tuppe bajonette, pikki bambuskeppe või muid esemeid.
19. detsembril 1937 kirjutas pastor James M. McCallum oma päevikusse:
Liivi Muuseum
Liivi Muuseum asub Peipsiääre valla Rupsi küla Oja talus.
Muuseum asub kirjanike Juhan ja Jakob Liivi kodutalus. Muuseumis on avatud püsiekspositsioon nende kahe kirjaniku elust ja loometööst.
Nanjingi veresaun
Vägistamisjuhtumid
Oma päevikusse kirjutas John Rabe palju kommentaare jaapanlaste julmuste kohta. 17. detsember:
Rannakaitsepatarei nr 9
pisi|püsti|Naissaare rannapatarei nr 9 varemed (2012)
Liivi Muuseum
Muuseum sai alguse Eesti Kirjandusmuuseumi Juhan ja Jakob Liivi teemalisest ekspositsioonist. 1962. aastal avas kirjandusmuuseum Oja talus nurgatoas, kus viimati elas Juhan Liiv, Juhan ja Jakob Liivi elust ja loomingust memoriaalnäituse ja majaseinale kinnitati mälestustahvel. Muuseumistaatuse sai see aastal 1988, kui see sai Eesti Põllumajandusmuuseumi filiaaliks. 2002. aastast oli muuseum Alatskivi valla allasutus.
Nanjingi veresaun
Vägistamisjuhtumid
"Kaks jaapani sõdurit ronisid üle aiamüüri ja kavatsesid meie majja sisse murda. Kui ma välja ilmusin, ütlesid nad vabanduseks, et nägid kahte hiina sõdurit üle müüri ronimas. Kui ma neile oma parteimärki näitan, pöördusid nad samamoodi tagasi. Ühes majas minu aiamüüri taga vägistati üks naine ja seejärel pussitati teda bajonetiga kaela. Mul õnnestus saada kiirabi, et ta Kulou haiglasse viia ... Eile öösel olevat vägistatud kuni 1000 naist ja tüdrukut, ainuüksi Ginlingi kolledžis umbes 100 tüdrukut.... Ei räägita millestki muust kui vägistamisest. Kui abikaasad või vennad sekkuvad, lastakse nad maha. Igalpool on näha ja kuulda Jaapani sõdurite jõhkrust ja metsikust."
Rannakaitsepatarei nr 9
Rannapatarei nr 9 oli aastatel 1914–1916 ehitatud Peeter Suure merekindluse peapositsiooni rannakaitsesüsteemi kuulunud rannapatarei Naissaarel. See kaitses Naissaare akvatooriumi läänes ning Suurupi esiseid alasid Soome lahes.
Nanjingi veresaun
Vägistamisjuhtumid
Nanjingi veresaunast rääkivas dokumentaalfilmis "Keisri nimel" rääkis endine Jaapani sõdur Shiro Azuma avameelselt Nanjingis vägistamise ja mõrvamise protsessist.
Vorotan
pisi|Vorotani jõgi ja selle [[valgla (helehall) Armeenias.]] pisi|Vorotani jõgi Sisiani linnas. Vorotan ehk Bərgüşad (varem ka Orotan; armeenia keeles Որոտան, aseri keeles Bazarçay) on jõgi Taga-Kaukaasias, Araksi jõe vasakpoolne lisajõgi. Jõe kogupikkus on 178 km, vooluhulk suudmes 21,5 m³/s ning valgla pindala Armeenias ja Aserbaidžaanis 5650 km², jõe kalle on 16 meetrit kilomeetri kohta (teistel andmetel 12 m/km).
Liivi Muuseum
Muuseum osaleb Juhan Liivi luuleauhinna väljaandmises ja korraldab alates 2010. aastast augustis kirjandusfestivali Eesti Kirjanik, mille raames pärjatakse aasta kirjaniku tiitliga üks proosakirjanik. Koostöös Peipsiääre vallavalitsuse ja Juhan Liivi nim Alatskivi Kooliga osaleb muuseum Juhan Liivi luuleauhinna väljaandmisel. Igal kevadel toimub Liivide ja liiviliku luule etluskonkurss koolinoortele.
Lisaks püsinäitusele "Oleksin ma luuletaja", saab muuseumis tutvuda Kodavere kihelkonna ajalugu ja etnilisi gruppe tutvustava püsinäitusega “Kodavere – hää mürakas kihelkonda”.
Rannakaitsepatarei nr 9
Rannapatarei nr 9 on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Nanjingi veresaun
Vägistamisjuhtumid
"Alguses kasutasime kentsakaid sõnu nagu "Pikankan". "Pi" tähendab "puusa", "kankan" tähendab "vaadata". Pikankan tähendab: "Vaatame, kuidas naine avab oma jalad." Hiina naised ei kandnud aluspükse. Selle asemel kandsid nad nööriga seotud pükse. Vööd ei olnud. Kui nöörile tõmmata, siis tuli tagumik nähtavale. Me "pikankan". Me vaatasime. Mõne aja pärast ütlesime midagi sellist: "Täna on minu päev vanni võtta ," ja siis me vägistasime neid kordamööda. Oleks kõik korras, kui me oleks neid ainult vägistanud. Ma ei peaks ütlema, et kõik korras. Aga me alati pussitasime ja tapsime neid. Sest surnud ei räägi."
Rannakaitsepatarei nr 9
Patarei
Rannapatarei paiknes Naissaare põhjaosas ning koosnes neljast (IV-203/50 (8")) suurtükist, mis asusid kahes kahesuurtükilises soomustornis, millel üksnes suurtükiploki kupliosa oli liikuv ja mis asetsesid ühel kagu-loode sirgel. Suurtükiplokkide soomustornide diameeter oli 6,62 m ja soomuse paksus kõikjal ühtlaselt 30 cm. pisi| Sümbolite (IV-203/50) tähendus patarei nimetuses:
Nanjingi veresaun
Vägistamisjuhtumid
Iris Chang, raamatu "Nanjingi vägistamine" autor, kirjutas, et mitte kõik vägistamisohvrid ei olnud naised. Mõnda hiina meest sodomiseeriti ja sunniti sooritama "eemaletõukavaid seksuaalakte" Samuti on teateid, kuidas Jaapani väed sundisid perekondi osalema intsestuaalsetes seksuaalaktides. Pojad sunniti vägistama oma emasid, isad sunniti vägistama oma tütreid ja vennad sunniti vägistama oma õdesid. Selle asemel, et karistada Jaapani vägesid, kes vastutasid massilise vägistamise eest, andis Jaapani ekspeditsioonivägi Kesk-Hiinas käsu rajada lohutusmajad, märgib Chuo ülikooli ajalooprofessor Yoshimi Yoshiaki.
Rannakaitsepatarei nr 9
Patarei
Soomustornide all asusid laskemoonavarjendid, kahte torni-laskemoonakeldrit ühendas paksu betooniga ümbritsetud 80 m pikkune tunnel. Tunneliehitise taga asus hoone komandopunkti-jõujaamaga ja muud ruumid. Patareipositsioonideni kulges saarel asuva kitsarööpmelise raudtee haru.