cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Põhjaeesti hõimumurre
Kujunemine eesti keele murderühmaks
Hiljem integreerus põhjaeesti hõimumurre mitmete teiste läänemeresoome hõimumurretega (lõunaeesti, idamurre, kirderannikumurre, kirde-eesti murre), moodustades üheskoos eesti keele. Põhjaeesti hõimumurdest sai eesti keele põhjaeesti murderühm. Huno Rätsepa hinnangul algas see protsess 2. aastatuhande alguses ja selle ajaline kese jäi 14.–16. sajandisse.
Vello Lind
Vello Lind (2. november 1936 Karula vald – 24. detsember 2017 ) oli endine Eesti NSV põllumajandusjuht ja riigitegelane.
Ta lõpetas 1951. aastal Pikkjärve 7-klassilise Kooli ja 1956. aastal Valga 1. Keskkooli. Aastal 1961 lõpetas ta agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Aastal 1980 kaitses ta tööga "Broilerite söötmine" põllumajanduskandidaadi väitekirja.
Ta töötas aastatel 1961–1968 Riisipere sovhoosis peaagronoomina. Aastatel 1968–1981 oli ta Ranna sovhoosi direktor. 23. jaanuarist 1981 kuni 25. märtsini 1983 oli ta Eesti NSV põllumajandusminister; 25. märtsist 1983 kuni 11. detsembrini 1985 oli ta Eesti NSV Agrotööstuskoondise esimehe I asetäitja, Eesti NSV minister; 11. detsembrist 1985 kuni 28. detsembrini 1989 oli ta Eesti NSV Riikliku Agrotööstuskomitee esimehe I asetäitja, Eesti NSV minister. 7. maist 1990 kuni 13. veebruarini 1991 oli ta Eesti Vabariigi põllumajandusminister. Aastatel 1991–1999 oli ta Tallinna Linnuvabrikus nõunikuks.
Ta oli NLKP liige; aastatel 1976–1990 oli ta EKP Keskkomitee liige. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik.
2002. aastal oli Vello Lind Riigivapi IV klassi teenetemärgi saajate nimekirjas, ent president Arnold Rüütel arvas ta autasustatute hulgast välja, sest aprillis 2000 märatses ta purjuspäi roolist tabatuna politseijaoskonnas, sõimates nii politseinikke kui ka arste.
Isiklikku
Tema vend Aleksander Lind (1924–1983) oli Tallinna Linnuvabriku direktor. Tema onu Viktor Lind (1912–1992) oli Karksi-Nuia Püha Aleksei koguduse preester.
Lale Orta
Lale Orta (sündinud 1. jaanuaril 1960 İstanbulis) on Türgi endine jalgpallur, treener, spordikommentaator ja kohtunik.
Ta nimetati Türgist esimese naisena FIFA kohtunikuks. Nüüdseks on ta sporditeaduste akadeemik.
1986 lõpetas ta Marmara Ülikooli raamatupidamise ja finantsi erialal. Samas ülikoolis sai ta 1993 magistri- ja 2002 doktorikraadi.
Kaja Tampere
pisi|Kaja Tampere
Kaja Tampere (sünninimi Kaja Saksakulm; sündinud 12. oktoobril 1962 Kuressaares) on eesti suhtekorraldaja, filosoofiadoktor, professor.
Ta kaitses doktorikraadi 2003. aastal Soomes Jyväskylä Ülikoolis organisatsioonikommunikatsiooni ja avalikussuhete erialal.
Ta on õpetanud suhtekorraldust Tartu Ülikoolis (aastatel 1996–2004) ja Jyväskylä Ülikoolis (2004–2010) ning lühikest aega mitmes ülikoolis välismaal (Belgias, Bulgaarias, Hollandis jm). Alates 2010. aastast töötab Tallinna Ülikooli kommunikatsiooniinstituudi juhina.
Lisaks akadeemilisele ja õpetamistööle on Kaja Tampere olnud aastaid tegev praktilises suhtekorralduses: töötanud Eesti Telefonis, Eesti Energias, Eesti Haigekassas ja Eesti Prokuratuuris.
Citroën C4 Cactus
Citroën C4 Cactus on Citroëni kompaktne 4-ukseline esiveoline linnamaastur. Auto on ehiatud PSA PF1 platvormile, mida kasutavad ka väiksemad Citroën C3 ja DS3. Selle külgedel on iseloomulikud pehmest plastist Airbump-paneelid. Cactus on vaid 4,2 meetrit pikk, kuid ruumi on selles palju. Tühimass on alla tonni – 965 kg. Sellele mudelile pakutakse kahte mootorit: 1,2-liitrine R3 turbobensiinimootor (110 hj) ja 1,6-liitrine R4 diiselmootor (100 hj).
De Aar
De Aar on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis, Pixley ka Seme ringkonna ja Emthanjeni valla halduskeskus.
Linn on asutatud 1903. aastal.
De Aar on tähtis raudteesõlm.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli De Aari elanikest värvilisi 57,3%, mustanahalisi aafriklasi 33,2%, valgeid 8,3%, India või Aasia päritolu inimesi 0,6% ja teisi 0,6%. Afrikaani keelt kõneles emakeelena 69,3% inimestest, koosa keelt 24,7% ja inglise keelt 2,6%.
Egil Danielsen
Egil Danielsen võitis 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is odaviskes kuldmedali. Tema tulemus 85.71 oli uus maailmarekord. Hõbemedali võitis Poola kergejõustiklane Janusz Sidło, pronksi sai ukrainlane Viktor Tsõbulenko.
Birgitiinide ordu
pisi|Püha Birgitta pisi|Birgitiinide ordu klooster [[Vadstenas]] pisi|Birgitiinide ordu nunn Rootsist Birgitiinide ordu ehk Püha Birgitta ordu (ladina keeles Ordo Sanctissimi Salvatoris, Pühima Päästja ordu) on 1346. aastal asutatud vaimulik ordu.
Birgitiinide ordu keskajal
Birgitta ordu 1384. aastal asutatud emaklooster asus Vadstenas Kesk-Rootsis. Birgitiinide ordu tegutses keskajal katoliku kiriku mõju kõrgajal Skandinaavias, Läänemere maades, Poolas ja Valgevenes. Algupärasest keskaegsest ordust on tänapäeval säilinud ainult viis üksikut kloostrit ilma ühtse juhtimiseta, sealhulgas Vadstena klooster.
Annikki
Annikki on soomepärane naisenimi.
Birgitiinide ordu
Birgitiinide ordu tänapäeval
Birgitta ordu on jagunenud tänapäeval kaheks haruks. Tallinnas uuesti ehitatud Pirita kloostris asuvad nunnad kuuluvad 1911. aastal asutatud Rootsi harusse, mille peaklooster asub Roomas (Piazza Farnese 96). Ordul on 30 kloostrit, millest kümme asub Itaalias, kuus Mehhikos, ülejäänud Itaalias, Inglismaal, Rootsis, Soomes, Taanis ja Šveitsis.
Hispaania haru on asutatud 1630. aastail. Ainus praegu eksisteeriv birgitiinide mungaklooster on asutatud 1976. aastal ja asub Oregoni osariigis USA-s.
Georgi Markelov
Georgi Markelov (29. mai 1929 Narva – 15. jaanuar 2014) oli eesti skulptor.
Ta sündis Narvas ehitusettevõtja pojana ning õppis aastatel 1937–1943 Narva 6. Algkoolis. Sõjaaegsetes õhurünnakutes hävis tema vanematekodu; ka ta isa küüditati Nõukogude okupatsiooni alguses Siberisse. Ta lõpetas 1950. aastal Väike-Maarja Keskkooli. Samal aastal astus ta Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti, mille lõpetas 1956. aastal skulptuuri erialal.
1956. aastast tegutses ta vabakunstnikuna Tallinnas, 1959. aastast oli Eesti Kunstnike Liidu liige.
Juri Peroganõtš
Perohanõtš omandas kõrghariduse programmeerijana (1980) ja majandusinsenerina (1986) ning magistrikraadi rahvusvahelises õiguses (2000). Ta on töötanud mitmes Ukraina riiklikus transpordi- ja kommunikatsiooniasutuses ning mitmes IKT-valdkonna nõuandvas organis Ukraina valitsuse juures. Alates 2007 on ta Ukraina Infotehnoloogiaettevõtete Assotsiatsiooni juht.
1984 abiellus ta Ljudmõla Oršanskaga. Neil sündis 1985 poeg Roman. 2011 abiellus Perohanõtš uuesti, seekord luuletaja, ajakirjaniku ja tõlkija Tetjana Tšerepiga. 2012 sündis neil poeg Bohdan.
Salski rajoon
Salski rajoon (vene keeles Сальский район on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Salski linn.
Rajooni pindala on 3499 km². Elanike arv oli 2012. aastal 106 681, 2009. aastal 109 208 ja 2002. aastal 49 343.
Salski rajoonis on 54 asulat ja nad kuuluvad ühe linnaasunduse (Salski linna) ja kümne külaasunduse koosseisu.
Euroopa Liidu valuutad
pisi|400x400px|Euroopa Liidus kasutatavate valuutade kaart ja euro kasutuselevõtu aeg {{legend|#003399|Riigid, mis kasutavad eurot alates 1999. aastast (euro tuli sularahana käibele aastal 2002)}} {{legend|#0197fd|Riigid, mis võtsid euro kasutusele hiljem}} {{legend|#704c4c|Riigid, mis kasutavad muud valuutat}} Euroopa Liidu valuutadena käsitatakse kõiki Euroopa Liidus kasutusel olevaid valuutasid. 2018. aasta seisuga on Euroopa Liidus kasutusel kokku üksteist valuutat – suurem osa liikmesriikidest kasutab küll eurot, kuid mitmes riigis on endiselt oma sõltumatu rahapoliitika. Euro kasutusele võtnud Euroopa Liidu riigid moodustavad euroala ja nende riikide rahapoliitika eest vastutab Euroopa Keskpank (EKP). Euroopa Keskpank ja kõigi liikmesriikide (sh riikide, kus euro ei ole ametlik valuuta) keskpangad kokku moodustavad Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS).
2018. aasta seisuga andsid euroala riigid Euroopa Liidu sisemajanduse kogutoodangust 72,9%. Ühendkuningriik andis 15,1% ja riigid, kus käibel ei olnud riigid, andsid 12%.
Euro
Euro on 1. jaanuaril 2002 täielikult jõustunud Euroopa Liidu majandus- ja rahaliidu tulemus. 2018. aastaks oli eurost saanud enamikus liikmesriikides kasutatav valuuta, kusjuures ülejäänud liikmesriikidest ei olnud vaid kaks (Taani ja Ühendkuningriik) kohustatud eurot käibele võtma. Tegu on ka Euroopa Liidu institutsioonides kasutatava valuutaga ja ratifitseerimata jäänud Euroopa põhiseaduse lepinguga oleks euro lisatud Euroopa Liidu ametliku valuutana Euroopa sümbolite hulka. Peale Euroopa Liitu kasutatakse eurot laialdaselt ka väljapoole Euroopa Liitu jäävates riikides.
Kui arvata välja kaks loobumistingimustega riiki (Taani ja Ühendkuningriik), on kõik Euroopa Liidu praegused ja tulevased liikmesriigid kohustatud võtma valuutana kasutusele euro, vahetades sellega välja varem käibel olnud valuuta. Eurot kasutavate ja mittekasutavate riikide suhted on olnud arutelu all nii Ühendkuningriigi liikmeks olemise ajal (Ühendkuningriik kui suur eurost loobunud riik) kui ka hiljem Euroopa Liidust lahkumise korral. Peamiselt käsitlevad arutelud euroalasse kuuluvate ja mittekuuluvate riikide omavahelist jõudude tasakaalu, sest püütakse vältida olukorda, kus euroalasse kuuluvad riigid domineeriksid eurot mittekasutavate riikide üle. Ühendkuningriik on varem nõudnud Euroopa Liidu tunnustamist Euroopa Liidu lepingutes mitme valuuta liiduna (multi-currency union). See aga tõi kaasa mured teistes riikides euro kasutuselevõtu õõnestamise pärast.
Euroopa Liidus käibivad valuutad (2022. aasta seisuga)
Tabelis on loetletud 27 Euroopa Liidu liikmesriigis kasutusel olevad ametlikud ja mitteametlikud valuutad.
Kulude plaanimine
Koostades projektiplaani, on vaja planeerida ka enda kulutusi selle raames. Selle eesmärk on saada ülevaade ettevõtte tuludest ja kuludest.
Kulude plaanimine on vahend projektide, tööpakettide või projektijuhtimisega seotud tegevuste kulude või vajalike jõupingutuste hindamiseks. Kulude plaanimine hõlmab kulude hindamist, fikseeritud eelarve määramist ning tegelike kulude haldamist ja kontrollimist (võrreldes hinnanguliste kuludega). Kulud tuleb seega eraldada projekti tegevustele või tööpakettidele. Hoolikalt koostatud ajakava ja ressursiplaan võimaldab täpsemat kulude eelarvestamist.
Iga projekti edukaks läbiviimiseks on vaja põhjalikult uuritud ja kavandatud kulude hinnangut ja eelarvet. Projektijuhid peavad tagama piisava rahastamise jättes ruumi ka muutustele. Kavandamine hõlmab tööaja, materjalide, tarnete ja mitmete muude kulude hindamist. Kulude hindamise plaan peab kõikidele asjaosalistele näitama kogu infot, midagi saladuses hoidmata.
Mida kulude planeerimine sisaldab?
Ettevõtte käivitamisel on väga oluline oskus planeerida täpseid esimese rahalisi väljaminekuid. Esmajoones tuleb välja arvutada investeeringute suurus loodava ettevõtte põhivarasse ning materjalide, tooraine ja seadmete ostmiseks.
Kuluplaane koostavad üldjulud kulude konsultandid (sageli kogukondade ülevaatajad). Need arenevad läbi projekti eluea, arendades seda üksikasjalikult ning täpselt.
Projekti kulude analüüsimise esimeseks sammuks on ressursside hindade määramine. Kulude planeerimisel tuleb arvestada kõikide ülesannete osadega, mis nõuavad eraldi investeeringut. Kulude planeerimisel tuleb analüüsida ka põhjuseid, milleks midagi soetada. Läbi selle võib eelarve väheneda. Eelarve koostamisel alustatakse suurema summa planeerimisega, mis täpsustakse, kui tegevuste kohta on selgunud uus ja detailsem info. Teatud valdkondades on hinnangu andmiseks määratletud ka täpsed juhised.
Näiteks ehitusprojektide jaoks on loodud viieastmeline hindamismudel:
Kulu ja hinna mõistet võetakse tihti kui sünonüüme, kuid projekti puhul on tegemist kahe erineva asjaga.
Kulud tuleb määrata kõikidele antud projektidega seotud ressurssidele:
Maksumust kirjeldatakse enamasti rahas, kuid võrdleva analüüsi tegemiseks soovitatakse ka muid ühikuid. Näiteks inimeste töötunnid, materjali hulk tükkides jne. Seeläbi on kergem eri aegadel toimunud projekte omavahel võrrelda. Rahasummasid kasutades võib võrdlus inflatsiooni tõttu erineda.
Tootmiskulud ja mittetootmiskulud
Ettevõtte kulude planeerimisel on tähtis eristada tootmiskulusid ja mittetootmiskulusid. Tootmiskulud näitavad ettevõtte toodangu tootmishinna. Summeerides tootmiskulud ja mittetootmiskulud saame ettevõtte täisomahinna.
Ettevõtte täisomahinna arvutamisel on seega aluseks põhikulud, neile liidetakse juurde lisakulud ja mittetootmiskulud.
Muutuvkulud on otseselt tootega (müügiga) seotud ja/või kanduvad üle tootesse (materjal, tükitöö). Püsikulud on seotud ettevõtte eksisteerimisega ning pole otseselt seotud müügiga (püsitöötasu, rent, kontorikulu, kulum, intressid, liisingukulu jms).
Kulude planeerimise tarkvara
Tõhus ja lihtne viis kulude hindamiseks ja projekti eelarve koostamiseks on kasutada projektijuhtimise tarkvara. Enamikul tarkvararakendustel on funktsioonid, mis määravad kindlaks erinevad tööjõu tüübid, kogused ja muu. Samuti saab nendega hinnata projekti osi eraldi ning lõpuks need kokku liita, et leida kogu summa.
BIM (Building Information Modeling)
Hoonete ehitamisel kulude jälgimisel kasutatakse laialdaselt 2004. aastal loodud BIM rakendust. Alguses kasutati BIMi moodustamiseks virtuaalseid 3D-ehitusmudeleid, mis suutsid ehitusobjekte visualiseerida ja muuta nende disain paremini mõistetavaks. Sel eesmärgil esitati ja praktikas edukalt rakendati mitmesuguseid modelleerimisprogramme, nagu AllPlan, ArchiCAD, Bentley arhitektuur, Revit Architecture, Tekla jt.
Aastate jooksul on mudelitehnoloogiat täiendatud uute moodulitega, mis käsitlevad projekteerimist, mehaanilist projekteerimist, energia- ja keskkonnaalaste probleemide käsitlemist, visualiseerimist, rajatiste haldamist, toote- ja tehnilist teavet tootjate ja levitajate jne jaoks. Praegu kasutavad mõned neist väliseid rakendusi, milles koostalitlusvõime on sageli võimaldatud statistilise töö kaudu andmete impordi ja ekspordiga. Mitme andmevormingu sünkroonimine, et dünaamilisel moel töökujundust modelleerimis- ja muude rakenduste vahel parandada, on endiselt suur väljakutse BIM-i kasutavate ehitusprojektide juhtimiseks.
Kuluhinnangud ei saa kunagi olla liiga üksikasjalikud
Ebapiisav läbiuurimine, tehniliste raskuste vääriti mõistmine ja muudatuste tegemine on kõige levinumad põhjused, miks projektid ei vasta kulude prognoosidele ja eelarvetele. Iga muudatus tuleb dokumenteerida põhjalikult. Juhtkond peab kaalutlema iga sammu mõjuvust teistele programmi etappidele. Lihtne ent tõhus vahend on arvutustabeli kasutamine kulude prognoosi koostamiseks. Kõik olulised andmed tuleks kirjutada eraldi lahtritesse, mitte peita neid valemitesse.
Kulude juhtimise plaanid
Kulude juhtimise plaanid kirjeldavad, kuidas toimida siis, kui reaalsed kulud planeeritust erinevad. Näiteks kuidas toimida suuremate probleemide korral ning mis summast alates probleem üldse suurema probleemi alla kvalifitseerub?
Kulude juhtimise plaani alamosad on:
Kassavoog
Kassavoog näitab planeeritud kulusid ja tulusid. Kassavoo idee on ajastada sisse- ja väljamaksed. Neid võivad nõuda nii rahastajad, sponsorid kui ka projekti tellijad. Kassavooplaane koostades tuleb arvestada kaupade kohale toimetamise aega ning tasumisaega, mis järgneb arve esitamisele.
Kassavoogude abil on näha kogu raha liikumine:
Frontoon
pisi|[[Ohtu mõisa peahoone fassaadi ilmestavad liseenid ja keskosa kohal paikneb frontoon]] pisi|[[Mustpeade maja renessanssfassaadil on vanimad frontoonid Eesti arhitektuuris]] pisi|[[Kiltsi mõisa härrastemaja klassitsistlik frontoon]] Frontoon (prantsuse fronton, ladina frons, frontis, 'laup, seina esiosa') on eeskätt dekoratiivne madal viil, mis sageli on kujundatud tugeva äärekarniisiga. Tihti on frontooni väli kaunistatud skulptuuride, ornamentide või maalingutega. Väiksemas mastaabis esineb frontooni ka ukse või akna kohal asuva kaunistuselemendina.
Sõltuvalt kujust eristatakse erinevaid frontoonitüüpe.
Ajalugu
Esimesi frontoone näeme Vana-Kreeka arhitektuuris. Frontoon oli tähtis osa kreeka templi portikusest. Frontooni kolmnurkne pind toetus horisontaalsete ehisliistudega kaunistatud talastikule, mida omakorda kandsid sambad. Viiluväli (tümpanon) oli sageli kaunistatud skulptuuridega ja selle ülemisi servi kroonis alati viltune karniis. Tihti kasutati frontooni kaunistamisel polükroomiat nagu Ateena Parthenoni Akropolise rekonstruktsioonil.
Vana-Kreeka arhitektuurist kandus frontoon edasi Vana-Rooma arhitektuuri, kus see edasi kujunes. Roomlased käsitlesid frontooni puht-kaunistusliku elemendina, millega kaunistati uste, akende ja eriti niššide ülaservi. Sellised Rooma frontoonid esinesid arhitektuuris sageli ridadena, kus näiteks vaheldusid kolmnurk- ja segmentfrontoonid. Hilisrooma arhitektuuris ilmuvad murdfontoonid, mille puhul katkestatakse karniis enne kolmnurga tipuni jõudmist.
Frontooni kasutamise taaselustasid antiigi eeskujul renessanssarhitektid. Rooma arhitektuurist võeti segmendikujuliste ja kolmnurksete aknafrontoonide vaheldumine hoonete esikülje ehismotiivina, üks ilus näide on Antonio da Sangallo noorema ehitatud Palazzo Farnese teise korruse aknafrontoonid Roomas (1517). Barokkarhitektuuris tõusid arhitektide huvi keskmesse hilisroomapärased murdfrontoonid, millest barokkarhitektid arendasid palju fantastilisi vorme, küll kolmnurkse, küll segmendi kujuga mitmeastmelisi, kumeraid või nõgusaid, vastandkurvilisi ja voluutidega frontoonivariante, nagu neid võib näiteks näha Gian Lorenzo Bernini ehitatud Sant'Andrea al Quirinale kirikus Roomas (1658–1670). Väga fantaasiarikkalt arendas frontooni motiivi edasi ka Hispaania barokkarhitektuur.
Frontooni motiivi kasutatakse ka kaasaegses arhitektuuris.
Elmar Pärna
Elmar Pärna (18. detsember (vkj 6. detsember) 1878 Rannu, Tartumaa – 15. detsember (vkj 3. detsember) 1916 Mustamäe sanatoorium, Soome) oli eesti geoloog-paleontoloog.
Isiklikku
Elmar Pärna oli kösterkooliõpetaja poeg ja Nikolai Pärna kaksikvend. Tema õde oli haridustegelane Marta Pärna. Tema ema oli Carl Robert Jakobsoni õde oli Natalie Johanson-Pärna.
Mõtsakülä
Mõtsakülä oli küla Võrumaal, ajalooliselt Vastse-Roosa mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Laurimäe küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hargla kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Laurimäe külaga.
Külast on teateid alates umbes 1900 (Metsaküla).
Femke Bol
Femke Bol (sündinud 23. veebruaril 2000 Amersfoortis, Utrechti provintsis) on Hollandi kergejõustiklane.
Tema põhialaks on 400 meetri tõkkejooks, kuid ta võistleb ka puhtas 400 meetri sprindis.
Tokyo suveolümpiamängudel võitis ta 400 meetri tõkkejooksus Sydney McLaughlini ja Dalilah Muhammadiga Euroopa rekordiga 52,04 pronksmedali. McLaughlin ja Muhammad ongi ainsad, kes on temast 400 meetrit tõkkeid kiiremini jooksnud.
2021. aastal tuli ta 400 meetri tõkkejooksus Teemantliiga üldvõitjaks.
2021. aastal pälvis ta Euroopa tõusva kergejõustikutähe auhinna.
2022. aastal võitis ta esimesena ühtedel Euroopa meistrivõistlustel kuldmedali nii 400 meetri jooksus kui ka 400 meetri tõkkejooksus. 400 meetri jooksu võitis ta rahvusrekordiga 49,44. Kolmanda kuldmedali võitis ta 2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel 4×400 meetri teatejooksus, joostes viimast vahetust ajaga 48,52.
Menardi maakond (Texas)
thumb|Asend Texase osariigis thumb|Menardi maakonna kohtumaja Menardis Menardi maakond (Menard County) on maakond USA-s Texase osariigis Edwardsi platool. Geograafilised koordinaadid on 30°90' N, 99°82' W.
Maakonna halduskeskus on Menard.
Maakonna pindala on 2336 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2242. Aastal 2000 oli elanike arv 2360.
Ajalugu
Menardi maakond moodustati 1858. aastal Bexari maakonna osast. Maakond on nime saanud Galvestoni asutaja Michel Branamour Menardi järgi. Maakonna halduskeskuseks sai Menardville, hilisema nimega Menard.
Brandenberg
Brandenberg on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Kufsteini ringkonnas. Vald asub 919 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 130,18 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1504 inimest. Vald koosneb Brandenbergi külast ja Aschau paikkonnast (saksa: Ortsteil).
Brandenbergi on esmamainitud 1140. aastal, iseseisvaks vallaks sai see 19. sajandi alguses. Vald paikneb Brandenberger Ache jõe orus, mis on Inni lisajõgi. Põhjas jagab ta piiri Saksamaaga. Naabervallad Austrias ja Saksamaal on Achenkirch, Breitenbach am Inn, Kramsach, Kreuth, Rottach-Egern, Steinberg am Rofan ja Thiersee.
Kohalik eritoode on Prügeltorte kook.
Aimla kabel
Aimla kabel oli üks kahest Suure-Jaani kiriku abikirikust katoliiklikul ajal. See asus tõenäoliselt Aimlast veidi põhja pool, praeguse Kuhjavere küla Punase talu maadel.
1599. aasta Poola revisjonides Aimla kabel enam märkimist ei leia.
Oleksi Tšekal
Oleksi Tšekal (ukraina keeles Олексій Чекаль, vene keeles Олексий Чекаль ja Алексей Чекаль) on ukraina disainer, kalligraaf ja kunstiajaloolane.
Eluloolist
Oleksi Tšekal sündis Ukrainas Harkivis. Kunstihariduse omandas Kiievi kunstikoolis, Harkovi riiklikus kunstikoolis ja Harkovi riiklikus disaini- ja kunstiakadeemias (ukraina keeles Харківська державна академія дизайну і мистецтв, lühend ХДАДМ). Ta on töötanud kirjakunsti õppejõuna Harkovi riiklikus disaini- ja kunstiakadeemias, Briti kõrgemas kunstikoolis Venemaal (British higher school of art and design). Praegu on ta Firenze klassikaliste kunstide akadeemia (Florence Classical Arts Academy) külalisprofessor ning juhib oma kalligraafia- ja graafikastuudiot PanicDesign.
Tegevus kunstnikuna
Oleksi Tšekali kalligraafiaalaseid isikunäitusi on korraldatud Firenzes, Palermos, Pratovecchios, Lublinis ja mujal Euroopas. Kunstniku erialaks on keerulised projektid, milles sulavad ühte disain, kalligraafia, religioon ja kunstiajaloolised teadmised. Näiteks kombineerib ta trükitehnoloogiat käsitsi kirjutatud tekstidega ja on loonud kalligraafilisi kompositsioone erinevates materjalides, sh kivis, metallis, valatud paberis ning monumentaal-seinamaalina.
Aimla kabel
Aimla kabeli varemeid on märkinud ka krahv Ludwig August Mellin oma Viljandimaa kaardil 1798. aastal.
Rahvapärimusi
76-aastane Ann Siemann Lääne talust on 1926. aastal kirjeldanud Aimla kabelit nii: „Punasevälja talu maa peal, mis Aimla mõisast umbes 1 km põhja pool asub, olnud vanasti Pärna väljal kirik.“
Oleksi Tšekal
Tegevus seminaride ja töötubade juhendajana
Kunstnik on juhatanud kalligraafia ja kirjakunsti seminare Ukrainas, Valgevenes, Kasahstanis, Venemaal, Itaalias, Poolas ja ka Eestis.
Aimla kabel
Rahvapärimusi
80-aastane Hendrik Viik Kivistikult lisab: „1840. aastate lõpul kasvanud veel selle koha peal suur pärn, mis vanarahva jutu järgi altari laua alt olevat välja kasvanud.“
Vidiškėse vald
Valla pindala on 62 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1 242 inimest. Valla keskus on Vidiškėse küla. Vallamaja asub aadressil Melioratorių g. 8. Vallavanem on Alfredas Aškelėnas. pisi|Vallamaja pisi|Būdakalnise mägi pisi|Dūdos pisi|Kaneišiai pisi|Maksimonys
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Verhnekolõmski uluss
Verhnekolõmski uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigis. Piirneb idas ja lõunas Magadani oblastiga.
Halduslikult jaguneb uluss neljaks nasleg'iks.
Tirpitz
Tirpitz oli teine kahest Saksa Kriegsmarine ehitatud Bismarck-klassi lahingulaevast. Mõõtmetelt oli Tirpitz Bismarckist suurem.
Maie Ojamaa
Maie Ojamaa (aastani 1981 Maie Jakobson; sündinud 13. juulil 1957 Tartus) on eesti arstiteadlane ja taastusraviarst.
Tirpitz
Tirpitzile pandi nimi Saksa admirali Alfred von Tirpitzi järgi. Tirpitzi kiil pandi maha 2. novembril 1936 Kriegsmarinewerfti laevatehases Wilhelmshavenis. Laev lasti vette kaks ja pool aastat hiljem 1. aprillil 1939. Tööd lõppesid 1941. aasta 25. veebruaril, kui Tirpitz arvati Saksa sõjalaevastikku. Tirpitz uppus õhurünnaku tagajärjel 12. novembril 1944.
Maie Ojamaa
Elulugu
Maie Ojamaa on töölise tütar.
Lõpetas 1975 Tartu 1. Keskkooli, 1981 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. Oli 1981–85 TÜ spordimeditsiini ja ravikehakultuuri kateedri nooremteadur, 1985–91 assistent, 1992 kardioloogiakliiniku vanemlaborant, aastast 1993 spordimeditsiini ja taastusravi kliiniku assistent. Õpetanud spordimeditsiini ja taastusravi.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: hüpertensioon, üliõpilaste kehaline areng ja tervisekäitumine, südame isheemiatõve haigete taastusravi. Üle 30 teadustrükise.
Verhnekolõmski uluss
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanikest 53% venelased, 26% jakuudid, 5,6% ukrainlased ja 5,4% jukagiirid.
Ambla vallamaja
Ambla vallamaja on vallamaja Ambla kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Ambla alevikus Järva vallas Järva maakonnas.
Maja on ühekorruseline, lakatubadega, viilkatusega, krohvitud seintega.
Teleccio järv
Teleccio järv (itaalia keeles Lago di Teleccio, ka Lago di Telessio) on veehoidla Loode-Itaalias Piemonte maakonnas Torino provintsis Locanas.
Orco jõe orus 1924 meetri kõrgusel merepinnast asuv veehoidla on osa mitmeid hüdroelektrijaamu veega varustavate tehisjärvede kompleksist (Agnel, Serrù, Teleccio, Ceresole, Eugio ja Valsoera).
Afrat (Ergo) Laas
Isa Afrat (Ergo) Laas (sünninimi Ergo Laas; 19. märts 1977 Tallinn – 29. jaanuar 2023 Kersalu küla) oli Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku preester.
Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Stefanus pühitses ta Tartu Pühade Aleksandrite kirikus diakoniks 25. detsembril 2002 ning preestriks 14. veebruaril 2004. Isa Afrat teenis preestrina Tartu Pühade Aleksandrite koguduses, Põltsamaa Pühavaimu koguduses, Sindi Jumalailmumise koguduses, aastatel 2005–2011 Värska Püha Georgiuse koguduses ning Saatse Paraskeeva koguduses. Alates 2011. aastast teenis ta preestrina Tallinna Püha Siimeoni ja Naisprohvet Hanna koguduses.
Lisaks sellele oli isa Afrat kaplan Tartu Vanglas aastatel 2004–2006 ning Eesti kaitseväe reservkaplan.
Isiklikku
Ergo Laasi ristiema oli Laine Roht, kes oli tema vanatädi.
Indre'i departemangu haldusüksuste loend
Le Blanc
Bélâbre'i kanton Le Blanc'i kanton Mézières-en-Brenne'i kanton Saint-Benoît-du-Sault' kanton Saint-Gaultier' kanton Tournon-Saint-Martini kanton
Châteauroux
Ardentes'i kanton Argenton-sur-Creuse'i kanton Buzançais' kanton Châteauroux-Ida kanton Châteauroux-Kesk kanton Châteauroux-Lõuna kanton Châteauroux-Lääne kanton Châtillon-sur-Indre'i kanton Écueillé kanton Levroux' kanton Valençay kanton
La Châtre
Aigurande'i kanton La Châtre'i kanton Éguzon-Chantôme'i kanton Neuvy-Saint-Sépulchre'i kanton Sainte-Sévère-sur-Indre'i kanton
Issoudun
Issoudun-Lõuna kanton Issoudun-Põhja kanton Saint-Christophe-en-Bazelle'i kanton Vatani kanton
Liis
Liis on eesti naisenimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Liis 2345 naisel. Liis oli populaarsuselt 67. naisenimi. Liis oli keskmiselt 29 aasta vanune (mediaanvanus oli 28). Kõige populaarsem oli eesnimi Liis vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 64,68.
Conrad Hotels & Resorts
Conrad Hotels & Resorts on rahvusvaheline luksushotellide ja kuurortide bränd, mida omab ja opereerib Hilton Worldwide.
Eerik Jaanvärk
pisi|Eerik Jaanvärk Eerik Jaanvärk (kuni 1936 Erich Jaanverk; 11. november 1893 Tallinn – 6. mai 1967 Tartu) oli eesti pedagoogikateadlane ja haridustegelane.
Muutjaliik
Muutjaliik (inglise transforming species või ecosystem engineer) on liik, kes muudab oma tegevusega aktiivselt ja oma arvukuse kohta ebaproportsionaalselt palju keskkonda (ökosüsteemi).
Eerik Jaanvärk
Elukäik
Ta lõpetas 1912. aastal Tallinna Nikolai Gümnaasiumi. Aastatel 1912–1918 õppis Moskva ülikoolis filosoofiat ja pedagoogikat, täiendas ennast Berliini ülikoolis psühholoogia alal (1923) ning lõpetas 1935. aastal Tartu ülikooli ka germaani filoloogia erialal. E. Jaanvärk kuulus 1936. aastast üliõpilasseltsi Raimla.
Töötas aastaid Tartu Õpetajate Seminaris, kus oli ühtlasi ka direktori asetäitja (1920–1937). Ta oli Tartu Ülikooli didaktilis-metoodilise seminari juht (1933–1937), 1937. aastast Läänemaa koolide inspektor, koolinõunik, 1947. aastast vanemõpetaja ja asedirektor Tartu õpetajate instituudis ning vanemõpetaja Tartu Ülikoolis.
Püsiva osa E. Jaanvärgi elutööst moodustavad õpikud ja metoodilis-pedagoogiline uurimistöö peamiselt saksa, vene ja teiste võõrkeelte alal. Talle kuulus Tartus kirjastus Kool (1926–1940), mis oli spetsialiseerunud õpikute ja õppematerjalide väljaandmisele eri keeltes.
Jaanvärk oli üks Eesti Psühholoogia Seltsi loojatest 1960. aastatel ning selle vastutav sekretär.
Isiklikku
Irene Tiivel on Eerik Jaanvärgi tütar ja Toomas Tiivel tütrepoeg.
Oostriku kihistik
Oostriku kihistik (inglise Oostriku Member) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistik on nime saanud endise Oostriku küla järgi.
Eestis eristatakse selle kihistiku kivimeid Kesk-Eesti aladel. Kihistik lasub Halliku kihistul.
Biograafiad (Di)
Biograafiad (Di) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Di".
Oostriku kihistik
Kihistikku on kohati raske eristada, sest selle piir Halliku kihistuga on piirkondades, kus too on õhem, sageli raskesti leitav. Enamasti eristuvad Oostriku õhukeste kilda vahekihtidega tugeva lubjakivi kihid aga selgesti neid ümbritsevatest kivimitest.
Kihistik on keemiliselt koostiselt äärmiselt sarnane Moe kihistule.
Arda (eesnimi)
Arda on eesnimi, mis Eestis esineb harva naisenimena. Türgis on see mehenimi ja Armeenias naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2532. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Arda 11 naisel.
Naadi
Naadi oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Matsi küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Matsi külaga.
Külast on teateid alates 1930.
Naistenõges (perekond)
Perekonda kuulub umbes 250 liiki.
Eestis kasvab sellest perekonnast harilik naistenõges (Nepeta cataria).
Pansofi (Ivlijev)
Pansofi (vene keeles Пансофий; kodanikunimega Павел Яковлевич Ивлиев Pavel Jakovlevitš Ivlijev; 1881 Nikolajevsk, tänapäeval Pugatšov – 21. detsember 1937 Novosibirski oblast) oli Venemaa vanausu vaimulik (alates 1929 Rostovi ja Kurski piiskop) ja pühak.
Tänavatants
Tänavatants on katustermin peamiselt sotsiaalsete tantsustiilide, näiteks breiktantsu, poppingu , lockingu , house dance'i , waacking'u , voguing'u jne, kohta. Sotsiaalsete tantsustiilidega on palju kaasnevaid samme ja aluseid, mis on loodud sünnikultuurist, hetke ajast, eluviisist, mida mõjutab sotsiaalne suhtlus. Tänavatants on linna kontekstis rahvakeelne tants. Rahvakeelsed tantsud on sageli improviseeritud ja sotsiaalsed, soodustades suhtlemist ning kontakti vaatajate ja teiste tantsijatega. Need tantsud on osa selle geograafilise piirkonna rahvakeelsest kultuurist, kust nad pärinevad.
Hiphop
Hiphopi sünniajaks loetakse 12. novembrit 1974. Juba üle 27 aasta on Zulu Nation tähistanud hiphopi aastapäeva igas novembris, see oli ka kuu, mil enam ei saanud korraldada hiphopipidusid tänavatel nagu suvel, vaid koliti kooli saalidesse, ühiskondlikesse keskustesse jne. (Muurs Hip-Hop now and then. 15.02.2014)
Vogue
Vogue on üks tänavatantsu stiile, mis sündis Ameerika Ühendriikides New Yorgi linna Harlemi linnaosas 1960. aastate alguses ja laienes ajaga peale New Yorgi veel teistessegi Ameerika linnadesse (nt Atlanta, Los Angeles, Washington, Miami jne). Vogue-tantsustiili iseloomustab modellilikud poosid, mis said inspiratsiooni ajakirjast Vogue. Nendele poosidele lisati käte nurgelisus, lineaarsed ja jäigad käed ning erinevad jalgade ja keha liikumised. Kõige populaarsem oli vogue homoseksuaalsete mustanahaliste ja ladinaameerika meeste seas. Üks põhjustest, miks nad tantsisid, oli see, et siis nad tundsid ennast rikaste valgete ameeriklastega samaväärsena.(Stepanova, 2010)
Avalikkuse ette jõudis vogue 1980. aastatel, mil ajal toimus palju „balle” (inglise keeles ballrooms). Juba 1920. aastatel toimus mitmeid balle, mille põhimõte oli pakkuda keskklassi ja ülemklassi valgetele meelelahutust, kus madalama klassi mehed pidid end riietama naisteriietesse (inglise keeles drag). Kuid see, mida praegu ballroom all mõeldakse kujunes välja 1950. ja 1960. aastatel, kus toimusid vogue-tantsustiili võistlused, mille põhimõte oli välja selgitada igast kategooriast parim tantsija. Kõik võistlejad (kes sageli olid homoseksuaalsed mehed) nägid selle ühe õhtu jaoks palju vaeva: õmmeldi kostüüme, tehti uhke meik ja soeng jne. Ballroom (Lisad 2 peatükis on väljatoodud ka pilt New Yorgi ajakirjast) andis madalama klassi homoseksuaalsetele mustanahalistele meestele võimaluse tunda ennast glamuurselt ja aitas viia mõtted eemale külmast reaalsusest ja tunda ennast kui muinasjutus, millest nad kogu aeg unistanud olid ja neid aktsepteeriti seal täpselt nii nagu nad olla tahtsid. Staatus, rikkus ja glamuur on võtmetegurid ballroom 'i kultuuris. (Stepanova, 2010)
Vogue old way
Vogue old way on vogue-tantsustiilist kõige vanem ning ühtlasi ka esimene vogue-tantsustiil. Old way kujunes välja breikimise tantsustiilist enne 1990. aastaid. Old way 'd kirjeldavad tugevad käed ja akrobaatilised liigutused, kuid puudus füüsiline paindlikkus. (Brown, 2005)
Vogue new way
Vogue new way on üks kolmest vogue-stiilist, mis sai kujunes välja vogue old way 'st pärast 1990. aastaid. New way 'd kirjeldab hea füüsiline paindlikkus, sirged ja tugevad käed, erinevad randme illusioonid ja modellilikud poosid. New way ballroom’is vastasega võisteldes on keelatud konkurenti puudutada ja maha teha, kuid samas peab võistleja endale kindlaks jääma.(Brown, 2005)
Vogue femm
Vogue femm on kolmest vogue-tantsustiililist kõige uuem, mis sai alguse umbes 1995. aastal. Vogue femm 'i kirjeldab voolavus, veidi liialdav naiselik käitumine, hüpped, erinevad arkobaatilised trikid ning see on kolmest stiilist kõige ekstreemsem. Selles tantsustiilis on viis kindlat elemit: hand performance (erinevad käteliigutused), spins (ehk pöörlemine), Catwalk, Duckwalk ja Dips. Vogue femm 'i on mõjutanud ballett, kaasaegne tants ja breikimine. (Stepanova, 2010)
Krump
Krump on tänavatantsu stiilidest kõige uuem ning sai alguse 1992. aastal Ameerika Ühendriikides California osariigis Los Angeleses. Thomas Johnson võttis vastu töö, kus ta pidi laste sünnipäevapeol nende meelt lahutama. Lapsed olid väga vaimustuses sellest tantsust, ning selle tagajärjel sündis Clown Dancingu tantsustiil, mis hakkas kiiresti levima algul üle Los Angelese ning hiljem üle terve riigi. Sellest kuulis ka 14-aastane poiss Ceasare Willis, esinejanimega Tight Eyez, kelles tekitas see tants suurt huvi. Ceasare Willise naabruskonnas esines tihti Thomas Johnson, esinejanimega Tommy the Clown (lisad 2 peatükis on autor välja toonud pildi Thomas Johnsonist, Tommy the Clowni kostüümis), ja tema grupp Tommy’s crew, kes Ceasare´i inspireeris. Ceasare hakkas enda tantsu arendama, õppides keskkoolis isegi balletti. Sel ajal Ceasare kohtas tantsija Mijot, kellega koos nad hakkasid välja nuputama oma tantsu. Uue tantsu – „Wilin’ Out” – nad ka lõid, ning seadsid eesmärgiks levitada seda pidudel, võistlustel ja igal pool mujalgi. (K.L.G, 2010)
2000. aastal tantsijad Tight Eyez ja Mijo kohtasid tantsijat Lil’ C-d, kelle nad võtsid enda tiiva alla, et õpetada tantsu „Wilin’ Out”. Peagi tõusid nad väga heale tasemele ning märkasid, et nende tants erineb teiste omast, see oli agressiivsem kui Clowning. Tight Eyez ja Mijo panid oma tantsule nime – Krump. Kuigi nad ei tantsinud enam Clowningut, nad endiselt värvisid nägusid ning nägid välja nagu klounid. Ühel õhtul, toidupoe parklas toimus võistlus „Get ´Em up Clowns”, kus Tight Eyez avastas, et enda näo maalimine ei sobinud tema tantsu ja isiksusega, ning ta avastas, et ta on tõeline Krumper, mitte kloun. Kuigi see tekitas kõige suurema konflikti Krumpingu ajaloos, oli see pöördeline hetk selle arengus. 2004. aastal Tight Eyez ja Mijo koos the Doctoriga lõid ametliku grupi The Krump Kings, mis koosnes mitmetest heal tasemel Krumperitest. Alates sellest hetkest hakkas Krumping kiiresti levima üle maailma ning nüüd The Krump Kingsi tantsijad reisivad üle maailma, et jagada Krumpi ja selle kultuuri teistega. (K.L.G, 2010)
Krump on emotsionaalne ja agressiivne tants, mis on suhteliselt suur osa hiphopist. Krump on alternatiiv vägivallale ning suuresti põhineb see usul ja spirituaalsusel. Krumpi sammud on väga energilised ja vajavad head käte, õla, ringkere ja jala tööd. Tähtis on teha enda liigutused suurelt ja väga agressiivselt, ning tähtis on ka teha enda sammud muusika löökidele, nii aeglasele kui ka kiirele muusikale. (Ellis, 2014)
Locking
Locking või ka campbellocking on üks tänavatantsu stiile, mis sündis 1970. aastatel Los Angelese klubides. Campbellockingu looja on Don Campbell, kes koos Greg Pope'i (Campbell Jr), Jimmy Foster (hüüdnimega Scooby doo), Fred Berry (Mr. Penguin), Damita Jo Freemani ja veel mitmete teiste tantsijatega käis ööklubis The Citadel, et üksteisega jagada uusi samme ja liigutusi. 1973 aastal lõid Don Campbell, Fred Berry (Mr. Penguin), Charles Robot, Slim Robot ja Sambo Lock tuntud grupi – „The Lockers” (pilt välja toodud lisad 2 peatükis). The Lockers oli üks dünaamilisemaid ja mõjuvõimsamaid punt tantsu ajaloos. Nad sisaldasid nii improvisatsioonil kui ka koreograafial põhinevaid tantsijaid, kes lõid grupi, mis tõmbas ligi nii kultuuriliselt erinevaid kui ka kommertspublikut. Hiljem Greg Cambellock Jr lahkus Creative Generationisy ning liitus The Lockersi bändi, kellele Greg õpetas sünkroonis koreograafiat, mille tulemusena Locking ei olnud enam lihtsalt tantsustiil vaid esinemise kunstivorm, mis oli ülemaailmselt tuntud. 1974 aastal Jimmy „Scoobydoo” Foster koos oma bändi Something Special käisid tuuriga ringi ning tutvustasid lockingut Jaapanis ning mida aeg edasi, seda rohkem riike õppis tundma lockingut. (Locker Legends, s.a)
Loomulikult kaasnes ka Lockingu subkultuuri arenemisega ka inimesi, kes ei hinnanud seda tantsu ega uurinud ajalugu, need olid inimesed, kes lihtsalt tegid erinevaid samme üksteise otsa, ilma kindla vennaskonnata. (Locker Legends, s.a)
House
House on tänavatantsustiil, mis sai alguse Chicago ja New Yorgi klubidest Ameerika Ühendriikides. House-tantsustiili põhielemendid on footwork, jacking ja lofting. Eriti suur rõhk on jalgade tööl, mis on kiire ja keeruline ning kombineeritud veidi voolava kehatööga. Enamik house-tantsuliigutusi on pärit otse muusikast, näiteks džäss, R&B, funk, hiphop ja paljudest muudest muusikastiilidest ning teine oluline liigutuste allikas on olnud inimene ise – igal rahvusel, päritolul, isiksusel on enda liigutused ja variatsioonid, mida inimesed üksteisele klubides tutvustasid ja muutsid selle ühiskondlikuks tantsuks. Ida rannikul elanud tantsijaid oli suurelt mõjutanud hiphop ja lääne ranniku tantsijad olid rohkem eeskuju võtnud breiktantsust, kuid lõpuks kõik tantsijad jagasid, vahetasid ja inspireerisid üksteist ja house hakkas levima linnast linna. (Teller, 2013)
Nagu igal linnal, oli ka New Yorgil veidi erinev ja omapärane tants – neil oli rohkem eritermineid, näiteks Loose Legs, the Train and the Skate. Inspiratsiooni said New Yorgi elanikud suuresti Jamaicalt, kus enamus tantsijad just sellist house 'i stiili tantsisid. Jamaicalt on ka pärit house 'i põhisamm heel-toe, mis on ka praegu üks tähtsamaid põhisamme, kuid enamus inimesi nõustuvad sellega, et kõige suuremat mõju house-tantsule on andnud just African dance. Aafrika tantsu muusikat iseloomustab mitmed trummid, mida tantsijatele mängiti, ning just Aafrika tantsijad hakkasid kuulama mitte põhirütmi, vaid kõiki teisi kõrvalrütme, mis tegi tantsu veidi keerulisemaks. (Teller, 2013)
House ei ole lihtsalt tants, see on tunne, kultuur, see ei ole miski mida korra klubides tantsid ja ära minnes unustad, house 'il on pulss, ning see peab elama tantsija sees. (Teller, 2013)
Breikimine
Breikimine on neljast elemendist kõige uuem, kuid just see tegi hiphopi meedias tahetuks. Breikimine on tantsustiil, millest on välja arenenud kõik teised tänavatantsustiilid. Breikimine on stiil, mis algas nii-öelda mänguna, kus mustanahalised ja Hispaania päritoluga teismelised sõbralikult üksteisega võistlesid, tehes pööraseid füüsiliselt paindlikke liigutusi, pöördeid, saltosid ning liigutusi mis olid väga lähedale põrandale. Algselt tähendas breikimine maas tantsimist, kuid ajaga tants laienes ning tekkisid sellised liigutused nagu electric boogie, up-rock, aerial gymnastics ja mitmed nende liigutuse variatsioonid. Algselt tantsisid breiki ainult New Yorgi teismelised, ning sellel ei olnud kindlat nimetust, mõnikord kutsuti seda „breaking”, kuid ka „rocking down”, „b-boy” või lihtsalt tantsuks mida tehti räppmuusika saatel. Aastaks 1984 oli breikimine levinud lisaks Ameerika Ühendriikidele ka Kanadasse, Euroopa riikidesse ja Jaapanisse. Pärast seda hakkas breikimine kiiresti populaarsust koguma, hakati tegema dokumentaalfilme, telesaateid, raamatuid, seda kasutati reklaamides (näiteks Burger King, Coca-Cola, Panasonic) ning sajad breiktantsijad lõpetasid 1984. aasta Los Angeleses toimunud olümpiatseremoonia. Isegi Ameerika Ühendriikide president Ronald Reagan oli breiktantsijatest vaimustuses, kui nägi neid Washingtonis Kennedy Center galaõhtul esinemas. (Forman, 2011, lk. 68)
Grafiti
Grafiti (välja toodud ka pilt grafiti koridorist New Yorgis lisad 2 peatükis) ehk ükskõik milline stiil, mida kirjutatakse seintele, mis sai alguse antiik Roomast, kuid grafiti mida inimesed praegu on näinud ja tunnevad sai alguse 1960. aastate lõpul New Yorgi tänavatel. New Yorgi noortele meeldis hoonete seintele, postkastidele, telefoniputkadele ja enamasti metroorongidele spraycan 'idega oma nimesid või hüüdnimesid kirjutada. Kõige suuremat tähelepanu sai mees, keda kutsuti TAKI 183 (päris nimega Demerius), kelle tööks oli reisida mööda linna. Samal ajal kui ta ringi seisis, kirjutas ta markeriga oma nime sinna, kus ta parasjagu oli, tavaliselt metroosse või metroorongide välis-ja siseseintele. 1971 aastal tegi The New York Times TAKI 183ga intervjuu ning noored üle New Yorgi mõistsid, et tema kuulsus on tingitud sellest, et ta märkis oma nime üle terve linna, ning hakkasid sama tegema. Peagi hakati grafitist tegema dokumentaalfilme ja uudiseid, ning see hakkas levima New Yorgi linnast välja ning varsti jõudis grafiti ka Euroopasse ja Aasiasse. (Lifer, s.a)
Räpp (MC-ing)
MC ehk Master of Ceremony tähendab tseremooniameistrit. MC on räppimiskunst. Varem olid räpparid lihtsalt pidudel õhtujuhid, kuna algusaastatel olid eelkõige just DJ-d üritustel põhi atraktsioon. Algselt olid räpid lihtsad, kuid mida aeg edasi seda keerulisemaks need muutusid. Osad MC-d hakkasid tegema stiili beatbox, st nad kopeerisid neid helisid, mida DJ tegi plaadimängijal, oma suuga. Beatbox 'i peetakse üheks raskemaks asjaks, mida MC võib teha. Väga vähesed MC-d on suutnud selle ära õppida. (The Crib, s.a)
Üsna pea sai MC-dest põhiatraktsioon mitmesugustel meelelahutusüritustel, inimesed läksid pidudele ja muudele üritustele, et kuulata ja näha, kuidas MC-d võistlevad omavahel luues riime.
Freestyling oli üks populaarsemaid viise, millega tõestati, kes on parim räppar. MC improviseeris kohapeal sõnad, mis olid tihtipeale oma vastasele solvavad. (The Crib, s.a)
Dietmar von Aist
Dietmar von Aist (u 1115 – u 1171), ka Dietmar von Aste, oli 12. sajandil tegutsenud minnesinger, kes pärines parunisuguvõsast Austria hertsogkonnas.
Eluloolist
Tema nimi esineb kirjalikes dokumentides alates aastast 1139 Salzburgis, Regensburgis ja Viinis. Perekonnanimi võib tulla Aisti jõe järgi Mühlvierteli piirkonnas, tänapäeva Ülem-Austrias, kus oli perekonna maavaldus.
Aistersheimi vesilinnus on mainitud 1159. aastal vabahärra Dietmar von Aistiga seoses, kes on Babenbergi soost valitseja Austria Heinrich II ministeriaal. Kas tegemist on luuletajaga või nimekaimuga, ses osas puudub täielik kindlus. Ditmarus de Agasta, kes kirjalike allikate järgi suri lastetult 1171. aasta paiku, on ilmselt sama inimene.
Looming
Dietmar von Aistile on omistatud rida laule, aga vaid väheste puhul on autorsus tõendatav. Talle kindlalt omistatud värsside põhjal on ta Minnesang ' i (kurtuaasse armastusluule tähenduses) varaseim viljeleja ja tema luule on vahelüli rahvaliku ning kurtuaasse laululoomingu vahel.
Ühena esimestest luuletajatest kasutas ta lauludes refrääni ja kirjutas Tagelied ' id (alba) rüütli ja daami dialoogina (nn Wechsel). Teemad on mehe-naise suhete vallast, nagu armastus, lahkuminek ja partnerlus. Osa laule on kirjutatud daami vaatepunktist ja teine osa mehe vaatepunktist. Sellega seoses tuleb märkida, et naise positsioon neis paistab küllalt tugevana – näiteks laulus "Ez stuont ein frouwe alleine" ütleb naine pistrikule, et on endale ise armsama valinud. Minnesang ' i varaseim Tagelied "Slâfest du, friedel ziere?" on ka kindlalt Dietmarile omistatud.
Meloodiate üleskirjutusi pole Dietmar von Aistilt säilinud. Muusikateadlane Ursula Aarburg on väitnud, et Tagelied "Der winter wære mir ein zît" on kirjutatud Bernart de Ventadorni "Lõokese laulu" viisile.
Tõlked eesti keelde
"Üks naine seisis üksinda" ("Ez stuont ein frouwe alleine"), tõlkinud Rein Sepp, on ilmunud "Keskaja ja vararenessansi kirjanduse antoloogias" (ERK, 1962).
Jan Saudek
Tema tööd sisaldavad tihti erootikat.
Ressursikaitseala
Loodusressursside ületarbimise vältimiseks rakendatakse sellisel kaitsealal kohanduvat kaitsekorraldust.
Tänulikkus
Tänulikkus või tänutunne on meeldiv tunne, mille inimeses kutsub esile kellegi heategu või millegi saamine. Tänulikkust on rõhutanud mitmed usundid ja sellega on ulatuslikult tegeldud moraalifilosoofid (nt Adam Smith).
Psühholoogias hakati tänulikkust süstemaatilisemalt uurima alles umbes 2000. aasta paiku; võimalik, et põhjus on selles, et traditsiooniliselt on psühholoogia pigem murede kui positiivsete emotsioonide mõistmisele keskendunud. Positiivse psühholoogia uurimisharu tekke järel on tänulikkusele psühholoogias suuremat tähelepanu pöörama hakatud. Psühholoogias üritatakse mõista tänulikkuse tunde lühiajalist kogemist (tänulikkus kui seisund), individuaalseid erinevusi selle vahel, kui tihti inimesed tänulikkust tunnevad (tänulikkus kui omadus), ja nende kahe aspekti vahelist suhet.
Tänulikkus võrreldes võlgnevusega
Tänulikkus ei ole sama, mis võlgnevus. Kuigi mõlemad emotsioonid tekivad pärast abi saamist, tunneb inimene võlgnevuse korral, et tal lasub kohustus abi osutamine mingil moel kompenseerida. Tänulikkus ja võlgnevus viivad erinevate teguviisideni: võlgnevustunne võib panna abisaaja abistajat vältima, seevastu kui tänulikkust tundev inimene võib soovida abistajaga rohkem kontakti otsida ja oma suhet temaga paremaks muuta.