cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kiek in de Kök
Torni aadress on Komandandi tee 2.
Leonardo Araújo
Koondisekarjäär
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1990–2001 55 mängu ja lõi seitse väravat. Brasiilia koondisega tuli ta 1994. aastal maailmameistriks. Ta kuulus Brasiilia koondisse veel ka 1995. aasta Copa Américal, 1997. aasta Copa Américal, 1997. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 1998. aasta maailmameistrivõistlustel.
Kiek in de Kök
Ajalugu
Esimene torn ehitati millalgi enne 1475. aastat, see oli praegusega võrreldes palju väiksem ja selle nime ei teata. Uut torni on esimest korda mainitud 1475. aastal, siis nimetati seda "uueks torniks Bolemanni sauna taga". Torni ehitati 1483. aastani ja see oli Tallinna linnamüüri üks võimsamaid torne.
Tornil oli algselt kuus korrust, torni kõrgus oli umbes 38 m. Torn on sõõrja põhiplaaniga ning selle läbimõõt oli jalamil umbes 17,3 m ja eenduvas ülaosas umbes 18,5 m. Kiek in de Kök on Tallinna linnamüüri kõige kõrgem torn.
Torn sai kõvasti kannatada, kui Moskva tsaaririigi väed 1577. aastal Tallinna piirasid, Liivi sõja mälestuseks müüriti tornipaigale suured suurtükikuulid sisse.
Torn taastati tõenäoliselt aastatel 1601–1602. Seoses uute kaitsebastionide ehitamisega ehitati torn aastatel 1693–1697 põhjalikult ümber. Torni jalam jäi uue Ingeri bastioni kehandi sisse ning uus sissepääs tehti 3. korrusele (see on ka tänapäeval alles). Torni ülaosa ehitati paksemaks, tornile lisati seest kupli- ja väljast koonusekujuline kuni 3,5 meetri paksune paest katuslagi, mis kaeti katusekividega. Esimese korruse põranda keskel olevast sepisvõrega kaetud luugist pääses keldris asuvasse soolalattu.
Torni kasutati püssirohuhoidlana. Kui Tallinna kindlus Venemaa maakindluste nimekirjast välja arvati, andis Vene keiser Aleksander II 1864. aastal Kiek in de Kök torni ja kõrval asunud Komandandi maja (Kaarli tänav 1) koos suure viljapuuaia ja linnatorniga Toompea Kaarli kogudusele. Endine sõjahiiglane omandas siis hoopis rahumeelsema funktsiooni, sinna asusid käsitööliste töökojad, korterid ja raskejõustikusaal.
Kui Tallinna Toompea Kaarli kogudus hakkas 1939. aastal aadressile Toompuiestee 4 uut kogudusehoonet ehitama, müüdi torn ja komandandimaja selle ehitise rahastamiseks riigile.
Lagunenud torni hakati korrastama 1958. aastal. Aastatel 1966–1968 rekonstrueeriti torni ulatuslikult, juurde ehitati esimese korruse sissepääs, esimeselt korruselt teisele viiv lai trepp, küttesüsteem. Osaliselt restaureeritud ja osaliselt ümber ehitatud ning juurdeehitistega täiendatud tornis avati 1968. aastal Tallinna linnamuuseum.
Torni tänapäev
pisi|Kiek in de Kök tellingutes, mai 2009 Aastatel 2008–2010 uuendati Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse toetusega Kiek in de Köki ekspositsiooni ja Euroopa Regionaalarengu Fondi toetusel renoveeriti bastionikäike. Pärast renoveerimist on Kiek in de Köki torn ühenduses Ingeri ja Rootsi bastioni kasematikäikudega.
Išimi jõgi
pisi|Išimi jõe asendikaart Išim (kasahhi keeles Есіл (Jesil), vene keeles Ишим) on jõgi Aasias Obi jõgikonnas, Irtõši vasakpoolne ja kõige pikem lisajõgi.
Išim on 2450 km pikk ja tema valgla on 177 000 km².
Išim algab Kasahstanist Karagandõ oblastist Sarõarka kõrgustiku põhjaosast. Ülemjooksul voolab Išim Akmola oblastis valdavalt läände, läbides Aršalõ, Kasahstani pealinna Astana ja Astrahhanka. Seejärel suubuvad temasse paremalt Aršalõ jõgi ja vasakult Terisakkan. Siis jõuab Išim Deržavinski ehk Barankõli linna, kus pöördub põhja ning voolab edasi Torgaj lavamaal, läbib Jesili ja ületab Põhja-Kasahstani oblasti piiri. Novoišimskis pöördub jõgi kirdesse ning läbib Sergejevka, Javlenka ja oblasti keskuse Petropavli, pöördub põhja, ületab Venemaa piiri ning satub Tjumeni oblastisse. Išim laskub Lääne-Siberi madalikule. Išimis pöördub jõgi itta, aga Abatskojes taas põhja, läbib Vikulovo ja ületab Omski oblasti piiri.
Išim suubub Ust-Išimis vasakult Irtõši. Tema veed jõuavad lõpuks Obi kaudu Põhja-Jäämerre.
Raudtee kulgeb Išimi kaldal ajuti: Aršalõst Astanani ja sealt edasi Atbasarini ning Deržavinskist Jesilini. Kuid ka põhja pool (Novoišimskis, Petrpavlis ja Išimis) ületab jõge mitu ida-läänesuunalist raudteed. Seevastu maantee kulgeb Išimi kaldal enam-vähem pidevalt: Aršalõst Astrahhankani ja Deržavinskist Abatskojeni.
Jõgi toitub peamiselt lumesulamisveest. Ta jäätub novembris ja vabaneb jääkattest aprillis-mais. Sellele järgneb suurvesi mais-juunis. Keskmine vooluhulk on sadakonna kilomeetri kaugusel suudmest Vikulovos 56,3 m³/s, aga maksimaalne 686 m³/s. Suurvee ajal on jõgi alamjooksul kuni 15 km lai.
Armeenia vapp
Armeenia praegune vapp kehtis 1918–21 ning on uuesti kasutusel alates 1992. aastast.
Vapikilpi hoidvad kotkas ja lõvi sümboliseerivad tarkust, uhkust, kannatlikkust ja suursugusust. Vapikilbi keskel on Ararati mägi, mille tipus on Noa laev. Vapi neli välja tähistavad nelja sõltumatut Armeenia kuningriiki: Aršakiidide, Reubeniidide, Artašesiidide ja Bagratiidide oma (päripäeva). Vapi värvid kordavad Armeenia Demokraatliku Vabariigi lipuvärve.
Leedu peaminister
Peaministri amet seati sisse Leedu iseseisvumise järel 11. novembril 1918. Pärast sotsialistlikku riigipööret 17. juunil 1940 asendati peaministri ametikoht rahvavalitsuse esimehe, 25. augustil 1940 aga Leedu NSV Rahvakomissaride Nõukogu (alates 2. aprillist 1946 Leedu NSV Ministrite Nõukogu) esimehe ametiga. 21. juulil 1940 kuulutati välja Leedu NSV, mis 6. augustil 1940 inkorporeeriti Nõukogude Liitu.
Taasiseseisvunud Leedu valitsusjuhte loendatakse alates 11. märtsist 1990, mil Leedu NSV Ülemnõukogu võttis esimesena Balti riikidest vastu iseseisvusdeklaratsiooni. Kahe aasta jooksul kasutati valitsusjuhi tiitlina ministrite nõukogu esimeest, peaministri amet taastati ametlikult 25. novembril 1992.
Sarasvatī
pisi|Sarasvatī Sarasvatī on hinduismis teadmiste, muusika ja kunsti jumalanna.
Maha-Sarasvati mantra (Om Hrih Mahamayange Mahasarasvatyai namah)
Tiibetis tuntakse Yang Chenmo nime all.
Saraswati sünnikohaks peetakse Kashmiri, kust on pärit palju kuulsaid gurusid ja õpetajaid Padmasambhavaga eesotsas.
Assam
Assam on India osariik. Piirneb loodes Bhutaniga ja edelas Bangladeshiga.
Sarasvatī
Teda seostatakse taevase muusika ja helidega.
Saraswati on Brahma ja Devi tytar, tema liikumisvahendiks taevane lind (hamsha) vöi (kinnara)
Assam
Peamised keeled on assami ja bengali keel. 65% elanikest on hinduistid, 30% muslimid.
Tuntud on assami tee ja Assami siid.
Ajalugu
Osariigis tegutsevad mitmed sissirühmitused, mis taotlevad Assami iseseisvust. Mõjukamad neist on Asomi Ühendatud Vabastusrinne (ULFA) ja Bodolandi Rahvusdemokraatlik Rinne (NDFB).
Haldusjaotus
Assam jaguneb 27 ringkonnaks.
Välislingid
🇮🇳
Vägivald
Vägivald on teadlik ja sihilik kannatuste esilekutsumine. See on jõu kasutamine füüsilise või vaimse vigastuse tekitamise eesmärgil ja vastu vägivalla ohvri tahtmist.
Vägivald isiku elu ja isiku suhtes on igasugune mõrv, sandistamine, julm kohtlemine ja piinamine, samuti häbistav ja alandav kohtlemine.
Maailma Terviseorganisatsiooni määratluse järgi on vägivald tahtlik füüsilise jõu või võimu kasutamine kas iseenda, teise isiku, grupi või kogukonna vastu, mille tulemusena tekitatakse või mis suure tõenäosusega tekitab vigastuse, surma, psühholoogilise kahju või taandarengu. Vägivallaks loetakse ka jõu kasutamisega ähvardamine.
Tyr
pisi|[[Marsiga samastatud Tyr 18. sajandist pärinevas käsikirjas]] Tyr (vanapõhja keeles Týr) on üksikvõitluse ja kangelaslikkuse jumal muinaspõhja mütoloogias, keda kirjeldatakse ühekäelise mehena. Hilisemates Islandi "Eddades" kirjeldatakse teda kas Odini ("Noorem Edda") või Hymiri pojana, kuigi nime allikad ja võimalik samasus Tuistoga (Tacituse Germaaniast) annavad võimaluse oletada, et ta oli kõigi jumalate isa ja panteoni valitseja.
Tyri on kirjeldatud ühekäelisena, kuna müüdi järgi jäi ta üks käsi hunt Fenriri lõugade vahele.
Tyri ruun
150px|pisi|Tyri ruun T-ruun on nimetatud Tyri järgi. Rekonstrueeritud germaani algkeeles on selle nimetus Tîwaz. Ruuni nimetatakse ka nimega Teiwaz või teiste kirjutusviisidega. Seda on seostatud eestikeelse sõnaga "taevas".
Angelina Švatška
pisi|Angelina Švatška Angelina Švatška (ka Anželina Švatška; sündinud 1971 Dnipropetrovskis) on ukraina ooperilaulja, metsosopran, Ukraina Rahvusooperi solist.
Haridus ja tunnustus
Švatška on lõpetanud Kiievi konservatooriumi prof. G. Tuftina lauluklassis. Samuti omandanud kooridirigendi eriala. Aastast 2001 on ta Ukraina teeneline kunstitegelane. Lisaks Mirjam Helini rahvusvahelise lauljate konkursi diplomand (1999); Rahvusvahelise Altchevski nim. konkursi laureaat (2001); Tšaikovski nim. konkursi diplomand (2002) ja Klaudia Taevi nim. konkursi II preemia laureaat (2005).
Rollid
Angelina Švatška silmapaistvamate rollide seas on olnud Amneris ("Aida"), Carmen ("Carmen"), Marina Mnešek ("Boriss Godunov"), Delila ("Simson ja Delila"), Eboli ("Don Carlos") ning Laura ("La Gioconda").
Fluss
Fluss on väga madala sulamistäpiga fritt.
Aserbaidžaani vapp
pisi|Aserbaidžaani vapp Aserbaidžaani vapp on Aserbaidžaani riigi ametlik vapp.
Hmelnõtskõi
Hmelnõtskõi (ukraina keeles Хмельницький) on linn Ukraina lääneosas, Hmelnõtskõi oblasti ja Hmelnõtskõi rajooni keskus. Asub Lõuna-Bugi ülemjooksul.
Hmelnõtskõis tegutseb mitu kõrgkooli, sealhulgas Hmelnõtskõi Riiklik Ülikool ja Hmelnõtskõi Majandusülikool.
Ajalugu
Kuni 1954. aastani kandis linn nime Proskuriv.
26. novembril 2022 demonteeriti linnas tank-monument.
Rahvastik
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hmelnõtskõi elanikest ukrainlasi 88,3%, venelasi 7,9%, poolakaid 2,0%, valgevenelasi 0,4% ja juute 0,3%.
1740. aastad
1740. aastad on ajavahemik 1740. aasta algusest kuni 1749. aasta lõpuni.
Pierre Renoir
pisi|220px| Pierre Renoir (1943)
Pierre Renoir (21. märts 1885 Pariis – 11. märts 1952 Pariis) oli prantsuse teatri- ja filminäitleja.
Pierre Renoiri vanemad olid maalikunstnik Pierre-Auguste Renoir ja modell Aline Charigot. 1907. aastast õppis Pierre Renoir Pariisi Konservatooriumis. Ühtlasi hakkas ta esinema Pariisi bulvariteatrites. 1910. aastal esines mitmes tummfilmis kõrvalosades. 1925. aastal tegi kaasa filmilavastajast venna Jean Renoiri (1894–1979) filmis "La Fille de l'eau", kus mängis talumeest. 1930. aastatel mängis teatris ja filmis, sealhulgas mitmes venna loodud filmis.
1945. aastal ilmus linale Marcel Carné film "Ülemise rõdu lapsed", kus Renoir mängis Jéricho rollis.
Veltsa mõis
Derfeldenid
pisi|Von Derfeldeni suguvõsa vapp Veltsa mõisa rajas tõenäoliselt 1590. aastatel Tallinna ja Haapsalu asehaldur Gerhard von Dönhof talle 1590 kuningas Johan III poolt läänistatud Veltsa (läänikiri 17.12.1790) ja kuningas Sigismundi poolt läänistatud Oiderma ja Urita küla baasil.
1600 läks mõis riigile. 1605 läänistas Karl IX mõisa Haapsalu asehaldurile admiral Johann Derfeldenile. 1610 andis Karl IX mõisa Derfeldeni pärusomandisse, millist õigust uuendas 1613 kuningas Gustav Adolf ja hiljem ka kuninganna Kristiina. Johann Derfeldenilt päris mõisa 1633 poeg Johann ning temalt omakorda 1658 tema poeg Joachim Friedrich von Derfelden, kes langes Prantsuse-Hollandi sõjas Bonni all 1673. 1672 eraldati Veltsast Oidrema mõisa osa, mis sai iseseisvaks mõisaks. 1678 konfirmeeris Karl XI Veltsa ja Kloostri mõisad vendadele ratsaväekapten Johann Heinrich, Heinrich Otto, leitnant Detloff ja Berend Johann von Derfeldenitele. 1680. ndatel mõis redutseeriti, kuid jäeti tertsiaalmõisana rendile. 1710 pärivad mõisa Johann Heinrich von Derfeldeni poja Hans Heinrich von Derfeldeni kolm tütart. Mõisa omanikuks saab maanõunik Berend Wilhelm von Taube, kes on õdedest Gertrude Sophie von Derfeldeni esimene abikaasa. 1733 on mõisa omanikuks Gertrude Sophie teine abikaasa, Rootsi ooberst Berend Erich von Schwengelm ning tema surma järel Gertrude Sophie ise kuni oma surmani 1753. aastal.
1757 ostis mõisa avalikul pakkumisel 9500 hõberubla eest Berend von Toll, kes ostis mõisa Johann (Hans) Heinrich von Derfeldeni jaoks.
Helwigid ja Uexküllid
pisi|Von Uexkülli suguvõsa vapp 1765 müüsid Johann Heinrich Derfeldeni pärijad mõisa 12 000 hõberubla eest edasi major Karl Friedrich von Helwigile, kes pärandas mõisa edasi oma pojale Karl Thure von Helwigile. 1811 läks mõis pärandvarana Helwigi esimese naise Anna Louise von Helwigi (sünd paruness Dellingshausen) kätte, tema surma järel aga tema tütrele Anna Christina von Rosenile. Anna Cristina käest liikus mõis 1842. aastal edasi tema tütre Caroline Sophie Louise von Uexkülli omandisse, kes 1860 loovutas mõisa oma pojale Bernhard Otto Jakob von Uexküllile. 1881 läks mõis Tallinna linnapea Alexander Rudolf Karl von Uexkülli valdusse. Järgnenud aastakümnetel vahetas mõis veel mitu korda omanikku, kuid jäi Uexküllide suguvõsa omandisse kuni selle võõrandamiseni 1919. aastal. Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Edgar Charles Alexander Alfred vob Uexküll.
Veltsa oli koos naabruses asuvate Aru ja Keblaste mõisatega pikka aega ühes omanduses. 18. sajandil oli esinduslikult välja ehitatud Keblaste mõisa keskus. 1850. aastatel ehitati esinduslikult välja Veltsa mõisa keskus, misjärel muutus Keblaste Veltsa kõrvalmõisaks.
1866 vallareformiga moodustati Aru, Keblaste, Karinõmme ja Veltsa mõisa territooriumitele Veltsa vald.
Veltsa mõisa haldusalasse jäid Emmu, Urrita ja Võitra külad.
Mõisakompleks
Vanamõisa jõe kaldale rajati ka suur (20,3 ha) Inglise stiilis park.
Ehitati ka hulk kõrvalhooneid, millest esinduslikumad olid juustumeistri maja ja valitsejamaja. Samuti suur juustuvabrik-piimaköök.
Nii härrastemajast kui ka kõrvalhoonetest on järel vaid varemed.
Pareto-efektiivne jaotus
Pareto-efektiivne jaotus või Pareto-optimaalne jaotus on majandusteaduse mõiste, mis kirjeldab niisugust ressursside jaotust, mille korral ei ole võimalik kellegi olukorda parandada ilma kellegi teise olukorda halvendamata. Nimetus tuleneb itaalia majandusteadlase Vilfredo Pareto nimest. Mõistet kasutatakse ressursside jaotamise ja heaoluga tegelevates teadusharudes nagu mikroökonoomika.
Pareto-efektiivne ressursikasutus
Pareto-efektiivsus on üks ressursside optimaalse kasutamise kriteerium. Kui see ei ole täidetud – mõne inimese heaolu ei ole võimalik suurendada ilma teiste heaolu vähendamata – siis on ressursse võimalik paremini kasutada. Näiteks spetsialiseerumine võimaldab vähendada toodangu omahinda ja seega suurendada kõige hüviste toodangut. Kui kõigi hüviste tootmiseks juba kasutatakse võimalikult odavat tootmisviisi, siis ei ole ühtegi neist võimalik toota rohkem ilma, et mõne teise toodang väheneks. See on Pareto-efektiivne jaotus. Teiseks näiteks Pareto-efektiivse jaotuse saavutamisest on kaubavahetus – mõlemad kauplevad pooled annavad ära hüviseid mida neil on külluses ja saavad vastu midagi, millest nad tunnevad suuremat puudust.
Pareto-efektiivsus on ainult üks ressursside optimaalse jaotuse kriteerium. Mõned Pareto-efektiivsed jaotused on ühiskonna seisukohalt äärmiselt ebasoovitavad. Näiteks jaotus, mille korral kõik kuulub ühele inimesele on Pareto-efektiivne – kellegi teise heaolu ei ole võimalik parandada ilma ainsa omaniku heaolu vähendamata.
1730. aastad
1730. aastad on ajavahemik 1730. aasta algusest kuni 1739. aasta lõpuni.
Andres Põime
Andres Põime (sündinud 10. august 1957 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Keskhariduse omandas ta aastatel 1964–1975 Tallinna 2. Keskkoolis ning arhitektuurialase kõrghariduse Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1975–1980.
Aastatel 1980–1990 töötas ta projekteerimisinstituudis Kommunaalprojekt. Aastast 1991 töötab ta arhitektuuribüroos Studio 3 OÜ.
Tema tuntumad tööd on Kadrioru restoran, kortermajad Nõmmel ja Kuressaares ning spaahotell Narva-Jõesuus. Tema töid iseloomustab funktsionalistlik lihtsus, lakooniline vorm ja mitmekülgne materjalikasutus. Lisaks uusobjektidele on Andres Põime teostanud hulgaliselt restaureerimis- ja rekonstrueerimisprojekte – Tallinna vana lennujaam, Kesklinna Vene Gümnaasium, Tondi kasarmud jne.
Neurolingvistiline programmeerimine
Neurolingvistiline programmeerimine (NLP) on üks psühhoteraapia ja eneseabi meetodeid.
NLP meetodi esitasid Richard Bandler ja John Grinder 1973. aastal kui mudelite ja põhimõtete võrgustiku, mis kirjeldasid meele (neuro-) ja keele (lingvistilisi) aspekte koos nende omavaheliste suhetega (programmeerimisega). Algselt iseloomustati seda meetodit kui "terapeutilist maagiat" või "õpetust subjektiivse kogemuse struktuurist". Bandleri ja Grinderi kõrval oli kaastegev sotsiaalteadlane Gregory Bateson. Olulised osad neurolingvistilisest programmeerimisest saadi kolme psühhoterapeudi: Virginia Satiri, Frederick Perlsi ja Milton Ericksoni meetodite jälgimisel ja kopeerimisel. 1980. aastatel tegi NLP populaarseks enda väitel seda kasutades koristajast miljonäriks saanud Anthony Robbins.
NLP on tänapäeval tuntud psühhoteraapiana, aga kasutusel ka juhtimiskoolitustel, eneseabikursustel jpm muudel aladel. Tuntud eestlastest on NLP meister-praktiseerija koolituse läbinud näiteks poliitik Laine Jänes. ja koolitaja Birgit Kermes.
Taustaoletused
NLP praktiseerijaid omandavad uskumustena rea oletusi, mis on suunatud efektiivsemale tulemuste saamisele tehnikate rakendamisel. Need oletused on praktiseerijatel sageli erinevalt sõnastatud ning kõik eeldused ei pruugi kõigil praktiseerijatel kattuda.
Võimendi
Võimendi on seade, mis välise energiaallika kulul suurendab signaali võimsust. Võimendi põhiosa on võimendatava signaaliga tüüritav reguleeriv element, mis muudab juurde juhitava energia kulgu võimendi väljundisse vastavalt sisendsignaali muutumisele. Seetõttu järgib võimendi väljundsignaal kujult sisendsignaali, kuid tal on tunduvalt suurema võimsus.
Võimendite põhiliigid
Eristatakse elektrilisi, hüdraulilisi ja pneumaatilisi võimendeid:
Võimendiks ei saa lugeda trafot, mis muudab küll signaali pinget ja voolu, kuid mitte selle võimsust. Üht liiki signaali teiseks muutev seade ei ole võimendi, vaid muundur või andur.
Elektronvõimendite liigitus
Võimenduselementide liigi järgi:
Võimendatava signaali järgi. videovõimendi, peamiselt televisioonisignaali heleduskomponendi võimendamiseks.
Nii audio- kui ka videosignaali võimendab AV-ressiiver.
Võimendusastmete arvu järgi:
Otstarbe järgi:
Liigitus sisend- ja väljundsuuruste järgi
pisi|267x267px|Elektronvõimendite liigid sisend- ja väljundsuuruste järgi Elektronvõimendite sisendis ja väljundis võib signaali kanda pinge või vool. Elektriahelate teoorias eristatakse sel alusel nelja tüüpi võimendeid:
The Edge
thumb|The Edge (2008) Dave Howell Evans; lavanimed The Edge ja Edge, (sündinud 8. augustil 1961) on Iirimaa rokkansambli U2 kitarrist.
1720. aastad
1720. aastad on ajavahemik 1720. aasta algusest kuni 1729. aasta lõpuni.
Snorri Sturluson
thumb|right|Lehekülg Heimskringla käsikirjast
Snorri Sturluson (islandi keeles Snorri Sturluson, norra keeles Snorre Sturlason, rootsi ja taani keeles ka Snorre Sturlasson) (1178 või 1179 – 23. september 1241) oli Islandi ajaloolane, luuletaja ja poliitik.
Elukäik
Snorri sündis aastal 1178 või 1179 Lääne-Islandil Hvammuris mõjuka pealiku Sturla Þórðarsoni pojana. Ta kasvas üles Jón Loftssoni juures Oddis Lõuna-Islandil. Oddi oli üks tolleaegseid Islandi peamisi kultuuri- ja hariduskeskusi, seal õppis Snorri ladina keelt, teoloogiat ja seadusetundmist. Samuti õppis ta tundma Islandi ajalugu, mütoloogiat ja rahvapärimust.
Oma esimese naise Herdísi perekonna kaudu päris Snorri suure varanduse ning Borgi talu, kus oli 10. sajandil elanud Snorri esiisa Egill Skallagrímsson. Snorri sai ka goodiks (goði), tema kätte kogunes mitu goodkonda. 1206 asus ta elama Reykholti Lääne-Islandil. 1215–1218 ja 1222–1231 oli ta valitud Islandi Althingi seadusekuulutajaks (lögsögumaðr). Seadusekuulutaja, Islandi ainus valitsusametnik, valiti kolmeks aastaks ja tema ülesandeks oli Althingi juhtida, seadusi ette lugeda ja erimeelsuste korral nõu anda.
Snorri ja tema vendade ning nende järglaste järgi on nime saanud üks verisemaid ja vägivaldsemaid perioode Islandi ajaloos, Sturlungaöld – Sturlungite aeg 13. sajandi keskel. Sellest kõneleb "Sturlungite saaga".
Looming
Lisaks poliitikale huvitus Snorri ajaloost ja luulekunstist, praegu mäletataksegi teda peamiselt ajaloolase ja kirjanikuna. Lisaks arvukatele skaldilauludele kirjutas Snorri skaldikunsti käsiraamatu "Noorem Edda", Norra kuningate ajaloo "Heimskringla" ja tõenäoliselt ka "Egill Skallagrímssoni saaga".
"Noorema Edda" eesmärgiks oli anda edasi põhiteadmised mütoloogiast ja õpetada noori skalde värsse looma. 13. sajandi kristlikul Islandil oli skaldikunst hääbumas ja skaldilaulude mõistmiseks vajalikud teadmised paganlikust mütoloogiast ei olnud enam üldlevinud. Snorri pooldas esiisade luulekunsti ja pärimuse säilitamist, "Noorema Edda" kirjutas ta 1220. aasta paiku. Teose osadeks on proloog, "Gylfaginning" (muinaspõhja mütoloogia), "Skáldskaparmál" (poeetilisest keelest) ja "Háttatal" (näidisluuletus, milles demonstreeritakse sadakonda erinevat värsivormi).
"Heimskringla" ('Maailmasõõr') käsitleb Norra kuningate ajalugu alates müütilistest Ynglingitest kuni 12. sajandini. "Heimskringla" koosneb proloogist ja 16 kuningasaagast, kirjutatud on see 1230. aasta paiku. "Heimskringla" sisaldab palju vanu skaldivärsse, mida Snorri tõstab esile eriti usaldusväärse allikmaterjalina – skaldivärsse anti põlvkonnast põlvkonda edasi küllaltki täpselt.
"Egilli saaga" autoriks peetakse Snorrit peamiselt stiili põhjal. Egill Skallagrímsson oli 10. sajandil elanud Islandi pealik ja skald. Kuna Snorri oli Egilliga suguluses, suurendas "Egilli saaga" jäädvustamine veelgi Snorri enda suguvõsa kuulsust. "Egilli saaga" on üks põnevamaid ja tuntumaid Islandi saagasid.
Snorri jagas keskajal levinud euhemeristlikku vaadet, et kõik jumalad olid eluajal kuningad või väepealikud, keda surmajärgselt hakati sõjas ja eluraskustes appi kutsuma, kuni neid lõpuks mäletati ainult jumalatena. Palju levinum oli tema kaasaegsete õpetlaste seas paganlike jumalate ebausklik pidamine kurjadeks deemoniteks ja soov paganausu riismed hävitada. Snorri vaated peegeldavad võimuvõitlust Islandil, kus ta oli opositsioonis kirikuga lähedalt seotud perekondadega. Snorri ise oli kristlane ja huvi, mida ta vana usu vastu tundis, oli ajaloolist laadi.
Snorri stiil on realistlik, ta kasutab ohtralt elavat dialoogi ja kujutab oma tegelasi värvikalt. Ta seletab sündmuste põhjuseid ja tagajärgi. Tema käsutuses oli ulatuslik suuline ja kirjalik allikmaterjal ning ta oli oma aja kohta küllaltki allikakriitiline, kuigi vajadusel võis ta üht-teist sobivasse kohta juurde luuletada, et lisada loole "tõepärasust".
I Am... Sasha Fierce
"I Am... Sasha Fierce" on Beyoncé Knowlesi album.
Lood
I Am...
Sasha Fierce
Asgard
Asgard (vanapõhja keeles Ásgarðr) on muinaspõhja mütoloogias jumalate (aaside) vald, mis on eraldi surelike vallast (Midgard).
Idavolli tasandik on Asgardi keskpunkt. Aasid kohtuvad seal, et arutada tähtsaid asju: meessoost jumalad kohtuvad Gladsheimi saalis ja naissoost jumalannad Vingólfi saalis. Nad kohtuvad ka iga päev Urdi kaevu juures, mis asub Yggdrasili all.
Kropõvnõtskõi
Kropõvnõtskõi (ukraina keeles Кропивницький) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas, Kirovohradi oblasti ja Kropõvnõtskõi rajooni keskus.
Ajalugu
Kuni 1924. aastani oli linna nimi püha Eliisabeti järgi Jelõssavetgrad (Jelizavetgrad), aastatel 1924–1934 Grigori Zinovjevi auks Zinovjevsk, 1934–1939 Kirovo, 1939–2016 Kirovograd (mõlemad Sergei Kirovi auks). Kirovost Kirovogradiks nimetati linn ümber seoses asjaoluga, et linnast sai oblastikeskus ja juba eksisteeris Kirovi oblast ning vene keeles olnuks oblastitel üks ja sama nimi. Seoses kommunismipärandist loobumise otsustega otsustati linna nimi ära muuta. Algselt oli eelistatud variandiks ajalooline nimi Jelõssavetgrad ning seitsme variandi (Ingulsk, Zlatopil, Jeksamplei, Jelõssavetgrad, Kropõvnõtskõi, Kozatskõi ja Blagomir) vahel hääletades linnaelanike seas 2015. aasta oktoobris korraldatud küsitluse järgi oli see ka populaarseim. 23. detsembril 2015 soovitas ülemraada komisjon kaaluda linna nimeks Ingulsk, seda linna läbiva Inguli jõe järgi. 2016. aasta märtsiks aga oli vaekauss kaldunud selle poole, et teha ülemraadale ettepanek anda linnale nimi Kropõvnõtskõi Ukraina teatri ühe rajaja Marko Kropõvnõtskõi järgi. Nimi muudeti 14. juulil 2016.
Fiskaalpoliitika
Fiskaalpoliitika ehk rahanduspoliitika tähendab valitsuse eelarvepoliitikat, mis lähtub riigile pandud ülesannetest, makromajanduslikest vajadustest ja valitsevate poliitikute taotlustest.
Fiskaalpoliitika jaguneb:
Rahanduspoliitika ja rahapoliitika
Rahanduspoliitikat ehk täitevvõimu (valitsuse) eelarvepoliitikat ei tohi segi ajada rahapoliitika ehk monetaarpoliitikaga, mis juhib rahapakkumist ja valuuta stabiilsust, pidades tihti silmas tarbijahindade inflatsiooni. Euroala rahapoliitikat kujundab täitevvõimust ehk Euroopa Komisjonist ja liikmesriikide valitsustest sõltumatu Euroopa Keskpank, samas kui riikide rahanduspoliitika allub liikmesriikide valitsuste ja parlamentide poliitilisele juhtimisele.
Paelussid
Paelussid ehk tsestoodid (Cestoda; kreeka kestos 'pael') on lameusside hõimkonda kuuluv parasiitsete loomade klass. Suguküpsed paelussid elavad selgroogsete seedetraktis, noorjärgud aga erinevate loomade, eriti lülijalgsete, kehas.
Kokkupuuted inimestega
Paeluss põhjustab ka inimesel haigust, mida nimetatakse paelusstõveks ehk tsestodoosiks. See ei ole surmav ja on tänapäeval hästi ravitav.
Ivica Vastić
Ivica Vastić (sündinud 29. septembril 1969 Splitis) on horvaadi päritolu Austria endine jalgpallur, ründaja.
Tema karjääri edukamad aastad olid 1994–2002, mil ta mängis Austria kõrgliiga klubis Grazi Sturm. Hooaegadel 1997–98 ja 1998–99 tuli ta klubiga Austria meistriks, võitis aastatel 1996, 1997 ja 1999 Austria karika ning aastatel 1996, 1998 ja 1999 Austria superkarika. Hooaegadel 1995/96 ja 1999/00 oli ta Austria kõrgliiga suurim väravakütt (vastavalt 20 ja 32 väravat). Aastatel 1995, 1998, 1999 ja 2007 valiti Vastić Austria aasta jalgpalluriks.
Koondisekarjäär
Austria jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1996–2008 kokku 50 mängu ja lõi 14 väravat. Ta kuulus Austria koondisse 1998. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Sergei Šidlovski
pisi|Sergei Šidlovski (1907) Sergei Aleksejevitš Šidlovski (Schidlowski, vene Сергей Алексеевич Шидловский; 2. oktoober vkj / 14. oktoober 1864 – 1922) oli valgevene päritolu Venemaa riigitegelane. II Riigiduuma liige Mogiljovi kubermangust.
Ta oli riiginõunik (hiljem tõeline riiginõunik), Mogiljovi kubermangu asekuberner 30. juunist 1907 kuni 27. augustini 1912, Voroneži kubermangu asekuberner 27. augustist 1912 kuni 19. novembrini 1914, Eestimaa kubermangu asekuberner 29. novembrist 1914 kuni 1917 ja Liivimaa tsiviilkuberner 20. veebruarist kuni 18. märtsini 1917.
Ta oli 820 tessatini suuruse valduse maaomanik.
Vaata ka
Pärast 1917. aasta Oktoobrirevolutsiooni emigreerus 1920. aastal Eestisse samanimeline Venemaa poliitik, III. (1907–1912) ja IV. (1912–1917) riigiduuma liige Voroneži kubermangust, Sergei I. Šidlovski (1861–1922 Tallinn), kes töötas Justiitsministeeriumi ametnikuna ja tegi kaastööd Tallinna ajalehele Последние известия (ilmus 1920–1927).
Biomolekul
Biomolekul on molekul, mis moodustub ja avaldab toimet organismis valdavalt metabolismi käigus. Biomolekulid koosnevad enamasti süsinikust ja vesinikust ning lämmastikust, hapnikust, fosforist ja väävlist; teisi keemilisi elemente on biomolekuli inkorporeeritud märksa harvem. Biomolekulide hulka kuuluvad sahhariidid, lipiidid, valgud, nukleiinhapped, vitamiinid jt.
Bioloogiliste mikro- ja makromolekulide tänapäevane nomenklatuur, nimetused, klassifikatsioon ja struktuur ning omadused ja reaktsioonid võivad organismides erineda nii eluvormide kohaselt, kui liigiti aga ka indiviiditi.
Mitmeid biomolekule on võimalik sünteesida.
Valgud
, Valkude loend
Polüsahhariidid
, Polüsahhariidide loend
Rŭngrado 1. Mai staadion
Staadioni nimi tuleneb tema asukohast Taedongi jõe Rungra saarel ja 1. maist, mis on rahvusvaheline töörahva püha.
Biomolekul
Nukleiinhapped
, Nukleiinhapete loend
Rŭngrado 1. Mai staadion
Rŭngrado 1. Mai staadionil on 150 000 istekohta, millega ta kuulub maailma kümne suurema staadioni hulka, aga kui arvestada välja autode, mootorrataste, hobuste ja muude võidusõitude jälgimiseks ehitatud ringrajad, spordiareenid ja eriotstarbelised staadionid, on ta koguni maailma suurim tänapäevane staadion, mis võimaldab korraldada kergejõustiku- ja eeskätt jalgpallivõistlusi (minevikus on olnud suuremaidki ja kõiki neist pole isegi lammutatud).
Biomolekul
Lipiidid
, Lipiidide loend
Rŭngrado 1. Mai staadion
Staadioni väljaku pindala on 2,25 ha. Kogu põrandapind, kaasa arvatud pealtvaatajate ala 8 korrusel, on 20,7 ha. Staadioni katusetipud ulatuvad maapinnast rohkem kui 60 m kõrgusele.
Staadion valmis 1. mail 1989 13. maailma noorsoo- ja üliõpilasfestivaliks, mis oli kõigist eelnevatest ja järgnevatest suurem mitte küll osalejate arvu (22 tuhat), küll aga osalevate riikide arvu (177) poolest.
Biomolekul
Rasvad
, Rasvade loend Rasvad loetakse lipiidide klassi kuuluvaiks ja mõnel pool jäetakse rasvad bioloogiliste makromolekulide rühmast välja.
Rŭngrado 1. Mai staadion
Enamasti kasutatakse seda jalgpallivõistluste jaoks, aga seal on peetud ka mitmesuguseid muusikaüritusi.
Biomolekul
Orgaanilised happed
Orgaanilisi happeid taimedes loetakse kokkuleppeliselt ja vastavalt vajadusele nii primaarsesse ainevahetusse kui ka sekundaarsesse ainevahetusse kuuluvaiks.
Rŭngrado 1. Mai staadion
Iga aasta 15. aprillil toimub seal Arirangi festivali ehk riigipea Kim Il-sungi sünnipäeva avapidustused. Need massipropagandaüritused, mis kestavad kaks kuud, on ühed vähestest Põhja-Korea üritustest, kuhu turiste lubatakse. Neil üritustel võib olla osalejaid üle 100 tuhande, rohkem kui pealtvaatajaid. Oma mastaapsusega on Arirang pääsenud isegi Guinnessi rekordite raamatusse.
Biomolekul
Vitamiinid
ka glükoos, adenosiintrifosfaat, NADH, FAD, ROS, jpt.
Biomikromolekulid taimedel
Taimedes olevad mikromolekulid on nn sekundaarsed ehk teisesed metaboliidid ehk sekundaarse biosünteesi saadused nagu:
Savistumine
Savistumine on bioloogilisel või keemilisel murenemisel vabanenud mineraalühendite ümberkristalliseerumine ja kuhjumine. Selle tulemusel rikastub muld tolmu, ibe ning raud- ja alumiiniumoksiidide hüdraatidega.
Savistumine saab toimuda karbonaatse lähtekivimi mullas, mis on neutraalse või nõrgalt happelise reaktsiooniga, intensiivse aineringe tingimustes.
Gruusia vapp
pisi|Gruusia suur riigivapp pisi|100px|Väike vapp Gruusia vapp on Gruusia riigivapp.
Praegune vapp
Gruusia uue vapi esialgsel kavandil oli vapikilp jagatud neljaks väljaks. 1. ja 4. väljal oli Gruusia kuningadünastia Bagratiidide vapp – lohet tappev püha Jüri valgel ratsul. 2. väljal oli Kharthli vapp (kahest noolest läbistatud tulemägi) ning 3. väljal Imerethi vapp (Kuldvillak). Välju lahutas üle kilbi ulatuv kuldne rist, mille keskel asus väike kilp Kristuse surilina kujutisega. Vapikilbi kohal oli kuningakroon ning teda toetasid mõlemalt poolt sammuvad lõvid.
1. oktoobril samal aastal kinnitas parlament uue vapi muudetud kujul – vapikilp on jagamata ja sellel on kujutatud Bagratiidide vappi, lohet tapvat püha Jüri. Vapil on kaks kuju – suur ja väike vapp. Väike vapp koosneb vapikilbist ja kuningakroonist selle kohal.
Vanad vapid
Gruusia eelmine vapp oli kasutusel aastatel 1918–1922 ja 1991–2004. Vapi aluseks oli võetud Gruusia kuningriigi aegne (Bagrationi dünastia) vapp. Vapi ümmargusel gruusia kilbil on kujutatud püha Jüri (Terti Giorgi) valgel ratsul. Püha Jüri paremas käes on oda ja vasakus kilp. Kilbi allosas on näha mäeharja.
Lisati päikese, kuu ja kaheksaharuliste tähtede kujutised. See on seotud gruusia folklooris levinud taevakehade kultusega. Paganlikus Gruusias kandsid nädalapäevad taevakehade nimesid. Megreli keeles on pühapäev siiani pühendatud päikesele (žašha), esmaspäev kuule (tutašha) ning neljapäev taevale (tsašha).
Kilpi ümbritsev seitsmeharuline täht oli Kharthli riigi sümbol aga juba 1. sajandist saati. Mõne allika andmeil oli vapp 1918–1920 ilma seitsmeharulise täheta.
Lhukang
pisi|Maalingud templi seintel Lhukang (ka Dzonggyab Lukhang Naga tempel või Draakoni tempel) on Lozang Gyatso V dalai-laama poolt rajatud buda tempel Tiibetis.
Lozang Gyatso (1617–1682) rajas templi oma õpetaja Lobsang Choekyi Gyaltseni (1505–1568) soovitusel ja juhtimisel. Tempel asub Potala palee taga (Kuningliku Draakoni) tiigi keskel asuval väikesel saarel. 1654–1692, kui ehitati Potala paleed, võeti ehituse käigus pinnast, millest tekkisid suured sügavad augud, mis täitusid tasapisi veega. Ühe sellise augu saarele ongi tempel ehitatud. Lukhangi tempel vaatab fassaadiga lõunasse, samasse suunda kuhu Potala paleegi. Saarele viib hiina stiilis kivisild. Templi hoone hõlmab 3700 ruutmeetrit. Templi seinad on osaliselt kaetud maalingutega 84 mahasiddha elust ja tegevusest. Tempel on legendi kohaselt pühendatud vees elavatele müstiliste ja salajase tarkuse valvuritele nagadele.
Inimkapital
Inimkapital on inimese oskused ja teadmised, mis võimaldavad tal tööd teha ja tulu saada.
Lhukang
1791 ehitas templi osaliselt ümber VIII dalai-laama, XIII dalai-laama lasi Lukhangi templi täielikult restaureerida. 1984–1985 vahetati restaureerimistööde käigus välja enamik templist.
Tempel oli läbi aegade dalai-laamade isiklik paik, kuhu võõrastel polnud võimalust siseneda. Dalai-laamad kasutasid templit oma visualiseerimispraktikate jaoks, et saavutada läbi sisekaemuse ja kujustamise kõrgemat teadmist ja teadvuse seisundeid. Templi rajanud V dalai-laama Lozang Gyatso on kirjutanud seal kogetud imelistest kujustamistest ja nägemustest teksti "Saladuslikud nägemused" (gSang-ba,i rnam-thar rgya-can). Seda kutsutakse "mustaks raamatuks", kuna kogu tekst on kirjutatud mustale paberile. Raamatus on ka hulgaliselt illustratsioone ja jooniseid.
Inimkapital
Kontseptsioon, mille järgi inimesed on väärtus ehk kapital, millesse saab teha investeeringuid, tootlikkuse ja arengu edendamiseks.
Indiviidi tasandil saab inimkapitali käsitleda erahüvisena, sest oskuste ja teadmiste rakendamine ühes valdkonnas välistab nende samaaegse rakendamise teises. Ühiskonna tasandil on aga teadmised ja ideed kui inimkapital ühishüvis, mille omandamine ja rakendamine ühe indiviidi poolt ei vähenda teise indiviidi võimalusi selle rakendamisel.
Inimkapital sõltub:
Inimkapital võib tähendada ka
Igas organisatsioonis on personaliosakonnal suur vastutus, kas see on siis väike, keskmine või suuremahuline firma. Organisatsiooni tulevik sõltub sellest kui tõhusalt firma inimressurss toimib. Kas organisatsioon on täielikult arenenud tehnoloogiaga või mitte, selle toimimine sõltub alati inimjõust mida ta omab.
Inimkapitali olemus
Värbamise ajal investeerib iga firma palju aega ja raha, et saada parimad ressursid oma firmale, et saada parimaid tulemusi tulevikus. Seega töötajad on alati märgitud kui väärtuslik ressurss firmale, mis võib igal ajal muuta või rikkuda ettevõtte seisundit. Termin inimkapital on arusaam, et inimesed ,organisatsioonides ja firmades, on tähtis ja hädavajalik vara, mis aitab kaasa firma arengule ja kasvule, nagu ka füüsiline vara näiteks masinad ja raha. Kollektiivsed hoiakud, oskused ja võimed aitavad kaasa organisatsiooni tulemuslikkusele ja tootlikkusele. Kulud koolitustele, arengule ja tervisele on investeering, mitte kulu. Seega inimkapitali võib määratleda kui “teadmisi, mida inimesed omandavad oma elu jooksul ja kasutavad hea teeninduse ja ideede elluviimiseks müügis ja mittemüügiolukordades.
Tähtsus
Organisatsioonid on hakanud märkama inimkapitali tähtsust ning on hakanud sellesse rohkem investeerima ja rohkem kasutama. Koolitades personali, et hoida neid pikka aega oma organisatsioonis. Kas oled väike firmas või perefirmas, konkurents on suur ja muutused nii kiired, et saadud konkurentsieelis uues protsessis või tehnoloogias võib olla lühiajaline, kui konkurendid võtavad kasutusele sama tehnoloogia, et saada sama eelis. Kõik see aitab tekitada tõhusat tööjõudu. Võimaldades pidevalt töötajatele koolitusi on väga tähtis, et meeskond oleks paindlik. Koolitatud inimesed peavad olema sama või veel paremate oskustega, et tulla toime pidevalt muutuva ärikeskkonnaga ja anda töötajatele vastu teadmisi. Inimkapital on mittemateriaalne vara, ning see ei kuulu firmale kes seda kasutab. Põhimõtteliselt saabub inimkapital kell 9 ja lahkub kell 17. Inimkapital vaadatuna aja vaatenurgast kulutab aega ühtedele põhitegevustele:
Anna Samuil
Anna Samuil (vene keeles Анна Александровна Самуил; sündinud 1976 Permis) on Venemaa ooperilaulja, sopran.
Ta pälvis 2001. aastal Pärnus toimunud Klaudia Taevi nimelisel Rahvusvahelisel Ooperilauljate Konkursil I preemia.
Ta on õppinud nii viiulit kui ka ooperilaulu Moskvas Tšaikovski nimelises Konservatooriumis, mille lõpetas 2003 aasta Irina Arhipova vokaalklassis. Lisaks Klaudia Taevi nimelise konkursi esimesele preemiale on ta auhindu võitnud ka teistel mainekatel konkurssidel nagu rahvusvaheline Tšaikovski nimeline konkurss ja Glinka konkurss Venemaal, "Concorso Franco Corelli" ja "Concorso Riccardo Zandonai" Itaalias ja "Neue Stimmen" Saksamaal.
Aastatel 2001-2004 oli ta Moskva Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko nimelise ooperiteatri solist, kus tegi ja oma ooperidebüüdi.
Aastal 2003 osales ta Klaudia Taevi konkursi raames Endla Teatris toimunud Linnar Priimäe lavastatud G. Verdi ooperis "Rigoletto", kus ta esitas Gilda rolli. Sellest sündmusest sai alguse traditsioon, et Klaudia Taevi konkursi võitja peapreemiaks on võimalus valida endale ooperiroll, mis kahe aasta pärast, järgmise konkursi ajal ette kantakse.
Sama aasta sügisel debüteeris ta Violetta rolliga Daniel Barenboimi juhatusel Berliinis, Staatsoper Unter den Lindenis. Selle teatri solist on ta tänaseni.
Anna Samuil on esinenud ka Milano La Scala's (Donna Anna, Freia, Gutrune), New Yorgis Metropolitan Operas (Musetta), Müncheni Riigiooperis (Violetta, Donna Anna), Dresdeni Semperoperis (Mimì), Hamburgi ooperiteatris (Adina, Fiordiligi, Donna Anna, Violetta), Valencia ooperiteatris (Donna Anna), Lyoni ooperis (Maria ooperis Mazeppa), Tel Avivis, Tokyos (Donna Anna, Rosalinde), USA-s Pittsburghis (Violetta, Tatiana), Baltimore'is (Mimì) ja Grand Théâtre de Luxembourgis (Violetta). Ta on tihe külaline kuulsatel festivalidel: Salzburg Festival (Tatjana), Aix-en-Provence'i ja Edinburghi festivalidel (Violetta, Maria), Glyndebourne'i, Verbier'i festivalide (Donna Anna) ja Arena di Veronal (Donna Anna) ja mitmetel teistel rahvusvahelistel festivalidel.
Kaasani Riiklik Tsirkus
pisi|260px| Kaasani Riiklik Tsirkus
Kaasani Riiklik Tsirkus (vene keeles Казанский государственный цирк) on tsirkus Kaasans.
Esimene tsirkusehoone Kaasanis ehitati 1890. aastal. See oli puuhoone. 1928. aastal ehitati samal kohal uus puidust tsirkusehoone. 1961. aastal tsirkus suleti avariiolukorra tõttu.
Alates 1967. aastast asub Kaasani tsirkus kesklinnas linna peaväljakul Kaasani kremli vastas samal aastal valminud lendava taldriku kujulises tsirkusehoones (arhitekt Gennadi Pitšujev; 1973. aastast arhitektuurimälestis).
Jean Gabin
pisi|240px|Jean Gabin (1939)
Gabin sündis kabareeartistide perekonnas. Töötas ka ise kabareedes, sealhulgas Moulin Rouge'is. 1928. aastal mängis kahes tummfilmis. Rahvusvahelise tuntuse sai ta 1937. aastal, kui linastusid Julien Duvivier' "Pépé le Moko" ja Jean Renoiri "La Grande Illusion", kus Gabin mängis peaosa. 1938. aastal mängis ta Marcel Carné filmis "Le Quai des brumes" ("Udune kaldatänav"). Pärast Prantsusmaa okupeerimist 1940. aastal siirdus Gabin Hollywoodi, kus mängis mitmes filmis.
Ta ühines Charles de Gaulle'i loodud vastupanuliikumisega eksiilis. Osales Pariisi vabastamisel 1944. aastal.
Gabin haigestus leukeemiasse ja suri 15. novembril 1976 Ameerika Haiglas Pariisis.
Vladimir Püha
Vladimir Püha (ka Vladimir Suur ja Vladimir Svjatoslavitš, Vladimir Särav Päikene; ukraina keeles Володимир Святославич Volodõmõr Svjatoslavõtš; vene keeles Владимир Святославич Vladimir Svjatoslavitš; umbes 956 – 15. juuli 1015) oli Kiievi suurvürst 980–1015 ja Kiievi suurvürstiriigi ristiusustaja.
Vladimir Svjatoslavitši isa oli Kiievi suurvürst Svjatoslav I ja ema, vanaema Olga kaaskondlane Maluša. Isa suurvürstiks olemise ajal aastatel 970–980 oli Vladimir Svjatoslavitš, isa Svjatoslav I poolt määratuna Kiievi suurvürstiriigi osastisvürstiriigi Novgorodi vürst (970– 978, 980).
Võimuvõitlus ja võimuletõus
Pärast isa, Kiievi suurvürsti Svjatoslav I surma valitsesid tema pojad igaüks talle eraldatud piirkonnas. Vanim vendadest, Jaropolk, ründas 977. aastal vend Olegi vürstkonda, soovides seda oma võimule allutada ning Oleg sai surma. Sellest kuulnud, põgenes aastatel 970–980 Novgorodi vürstiriiki valitsenud vend Vladimir Skandinaaviasse. Mõne aja pärast naasis ta varjaagidest koosneva sõjaväega ning asus Jaropolki vastu võitlusse. 978. aastal tapeti Jaropolk varjaagide poolt rahuläbirääkimistel ja Vladimir sai 980. aastal ainuvalitsejaks, Kiievi-Vene suurvürstiks. pisi|Desna valgla kaart
Riigi laiendamine
Vladimir Suur tegi Kiievi-Vene riigi juhina sõjakäike Vjatkamaale, leedulaste, radimitšide ja bolgarite maadele. Sõjakäiguga 981. aastal Tšerveni ja Przemyśli, vallutas ta alad Poola kuningriigilt ning liitis Kiievi-Vene riigiga. Kaitseks Musta mere ääres asunud petšeneegide eest ehitas kaitserajatised Desna, Osjotra, Trubeži, Suljo ja Stugne jõe liinil. Kiievi-Vene elanike kaitse eest rüüsteretkeid teinud petšeneegide vastu, nimetati Vladimirit ka Vladimir Ilupäike (Владимир Красное Солнышко).
Suhted Bütsantsiga
Bütsantsil olid Musta mere põhjakallasteni laienenud Kiievi-Venega vastuolulised suhted. Bütsantsi keisri Basileios II kasutas poliitiliste eesmärkide saavutamiseks oma eelkäijate taktikat – rahva ristimist õigeusku. Kiievi-Vene ja Bütsantsi suhted paranesid oluliselt suurvürst Vladimiri ja Basileios II õe Anna abiellumisel 988. aastal ning russide ristiusku pööramisega.
Ristiusu vastuvõtt
Vladimir Püha valitsemisajal 988. aastal võeti Kiievi-Vene riigis riikliku usundina vastu kristlus. Ristimise järel võttis Vladimir endale ristinime Vassili. Kiievisse asutati Kiievi metropoolia ning Kiievist sai Kiievi ja kogu Vene metropoliidi Mihhaili residents. Bütsantsi keisririigi preestreid, arhitekte ja kunstnikke kutsuti Kiievi-Vene kirikute ja katedraalide ehitamisele, kus nad suurendasid veelgi Bütsantsi kultuurilist mõju.
Pärast Vladimir Püha surma jagunes Kiievi-Vene riik Vladimiri poegade Mstislav Vladimirovitši – kes sai maa-alad Dneprist vasakul – ja Jaroslav Vladimirovitši – kes sai maa-alad Dneprist paremal – vahel. Ainuvõimu soovinud Svjatopolk, tappis vennad: Rostovi vürsti Boriss Vladimirovitši ja Muromi vürsti Gleb Vladimirovitši (vennad kanoniseeriti pühakuiks 1072. aastal). Ellujäänud vendade vahel puhkes kodusõda, mille võitis Jaroslav, kes suutis 1016. aastal oma venna Svjatopolki väed purustada ning sai seega Kiievi-Vene suurvürstiks.
Isiklikku
Vladimir Svjatoslavitš oli abielus umbes 977. aastast Rogneda Rogvolodovna (Ragnhild Ragnvaldi tütar), kuid tal oli elu jooksul vähemalt 6 seaduslikku naist, neist üks (pärast 988. aastat) oli Bütsantsi keisri Basileios II õde Anna.
Atlandi tee
thumb|right|Kaheksast sillast pikim, 260-meetrine [[Storseisundbrua sild talvel]] Atlandi tee ehk Atlandi ookeani tee (norra keeles Atlanterhavsveien) on Averøy saart ja Eidet ühendav ainulaadne maantee Norras Møre og Romsdali maakonnas Nordmøre piirkonnas.
Lähedal asuvad linnad Molde ja Kristiansund.
Averøy ja maismaa vahelist ühendust hakati kavandama juba 1909. Tee projektid valmisid 1970ndatel ning Atlanterhavsveieni ehitust alustati 1. augustil 1983. Maantee avati 7. juulil 1989. Tee kogupikkus on 8274 m ja laius 6,5 m. Saarekesed on omavahel ühendatud kaheksa sillaga, millest pikim (Storseisundbrua) on 260 meetri pikkune.
Drava
thumb|Drava Mariboris pisi Drava (sloveeni, horvaadi; saksa Drau, ungari Dráva) on jõgi Euroopas. Algab Karni Alpidest. Seejärel voolab valdavalt kagu suunas. Suubub paremalt Doonausse.
Jõe pikkus on 725 km.
Narva Kadastiku Kool
Hoone rekonstrueeriti Euroopa Liidu fondide rahalisel toel aastatel 2010–2013.
Dovrebanen
pisi Dovrebanen on raudtee Norras.
See kulgeb Oslo ja Trondheimi vahel Dombåsi kaudu. Kogupikkus on 553 km. Raudteel on 25 jaama.
Dovrebanen on elektrifitseeritud ja seda kasutatakse rohkem kui Rørosbanenit.
Raudtee omanik on Jernbaneverket.
Rööbastevahe on 1435 mm.
Oslo–Eidsvolli lõik, mis valmis 1854, oli esimene Norra raudtee. Dovrebanen avati täies ulatuses 17. septembril 1921. Avamispidustustelt lahkunud rong tegi järgmisel päeval Trondheimi lähedal avarii, mis sai tuntuks kui Nidareidi rongiõnnetus. Norra ajaloo suurim rongiõnnetus toimus Dovrebanenil 22. veebruaril 1975, kui kahe rongi kokkupõrkes hukkus 27 inimest ja 25 sai vigastada.
Lähitulevikus on kavas ehitada teine rööpapaar Eidsvolli ja Hamari vahele.
Mehmet Murat İldan
Mehmet Murat İldan (sündinud 16. mail 1965 Elazığis) on türgi kirjanik.
Luksemburg
Luksemburg (ametlikult Luksemburgi Suurhertsogiriik) on merepiirita väikeriik Euroopas Madalmaade ajaloolises piirkonnas. Luksemburg moodustab koos Hollandi ja Belgiaga Beneluxi maad. Riiki ümbritsevad Prantsusmaa, Belgia ja Saksamaa. Luksemburg on tänapäeval ainus suurhertsogiriik.
Nimi
Riigi nimi tuletub pealinna Luxembourgi kohal asunud väikesest Lucilinburhuci kindlusest. Saksa keeles tähendab sõna letze väikest ja burg kindlustatud hoonet, kindlust. Luksemburgi kindlust on ajaloos esmamainitud 963. aastal seoses ala läänistamisega krahv Siegfriedile.
Asend
Luksemburgi ümbritsevad läänest ja põhjast Belgia Luxembourgi provints, idast Saksamaa Rheinland-Pfalzi ja Saarimaa liidumaad ning lõunast Prantsusmaa Lorraine'i piirkonna Moselle'i ja Meurthe-et-Moselle'i departemangud.
Riigi maismaapiiri kogupikkus on 356 kilomeetrit. Sellest Belgiaga on 148, Saksamaaga 135 ja Prantsusmaaga 73 kilomeetrit ühist piiri. Pikimad riigisisesed vahemaad on 82 kilomeetrit põhjast lõunasse ja 57 kilomeetrit idast läände.
Loodus
pisi|Oeslingi maastik Luksemburgis on kolm maastikugeograafilist piirkonda: Ardennide eelmäestik (Oesling), Lorraine'i platoo ja Moseli jõe org (Gutland). Riigi põhjaosa on künklik ja metsane, kõrgeim koht on Kneiffi mägi (560 meetrit üle merepinna). Sageli on riigi kõrgeimaks punktiks pakutud ka Buurgplaatzi mäge (559 meetrit üle merepinna).
Veestik
Luksemburgi peamised jõed on Moseli jõgi, Sûre'i jõgi ja Ouri jõgi. Teised tähtsamad jõed on Alzette, Attert ja Clerve. Pindalalt riigi suurim veekogu Ülem-Sûre'i veehoidla hõlmab 380 hektarit. Echternachi järv on pindalaga 30 hektarit.