cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rapuntsel (muinasjutt)
Esialgne versioon
Ühel päeval küsis Rapuntsel nõialt, miks tema riided nii tihedalt kõhu ümber on. Nõid sai aru, et Rapuntsel on rase, ja neiu tunnistas talle printsi külaskäigud üles. Nõid sai vihaseks, lõikas Rapuntselil juuksed peast ja pagendas neiu läheduses asuvasse kõrbe. Järgmisel päeval, kui prints Rapuntselit hüüdis, laskis nõid Rapuntseli juuksed välja. Prints ronis mööda neid üles. Nähes üleval nõida, kukkus ta ehmatusest alla, maandus astelpõõsasse ja torkas oma silmad peast.
Pimedana hulkus prints mööda ilma, kuni sattus lõpuks Rapuntseli juurde. Rapuntseli pisarad kukkusid printsi silmadele ja prints sai nägemise tagasi. Prints viis Rapuntseli endaga kaasa. Mis sai nende lapsest ja nõiast, ei selgitata.
Hilisemad muudatused
Pärastpoole peeti ebasoovitavaks rääkida printsi ja Rapuntseli sugulisest vahekorrast ja Rapuntseli rasestumisest. Selle asemel saab nõid printsi olemasolust teada siis, kui Rapuntsel temalt küsib, miks printsi on kergem juukseidpidi üles tõmmata kui nõida.
Hiljem lisati muinasjuttu ka koht, et nõid pillas Rapuntseli juuksed aknast alla ega saanudki seetõttu enam tornist välja.
Karl Puusemp
Karl Puusemp (21. oktoober 1903 Tähtvere vald, Tartumaa – 18. juuni 1978 Türi) oli Eesti vaimulik ja poliitik.
Puusemp lõpetas 1927. aastal Tartu Linna Õhtuse Ühisgümnaasiumi, õppis aastatel 1926–1927 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ja aastatel 1927–1934 usuteaduskonnas. Ta oli korporatsiooni Rotalia liige. Oli seejärel prooviaastal Rõuge Maarja koguduses (Valter Viksi juures). 11. veebruaril 1935 ordineeriti ta õpetajaks. 1935. aastal oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja Valter Viksi isiklik adjunkt.
Aastatel 1936–1958 oli ta Pindi koguduse õpetaja. Sisuliselt teenis ta Pindi kogudust aastani 1948, kuni sai teada, et teda kavatsetakse vahistada. Siis otsustas ta sõita Krimmi tervist kosutama, enne aga taotledes luba sanatooriumis oleku ajal lubada jutlustajana töötada oma naisel Hiljal. Sanatooriumist ta aga tagasi ei ilmunud ning 1954. aastani teenis kogudust jutlustajana tema abikaasa, kes kasvatas sel ajal üksi kolme last. Karl Puusemp varjas ennast, läbiotsijad teda ei leidnud.
1953. aastal Eesti NSV Siseministeeriumi Võru osakonnas koostatud tagaotsimistoimiku järgi varustas Puusemp aastatel 1944–1948 kirikuõpetajana metsavendi valedokumentidega ja abistas neid. 1948. aastast alates pidas ta sidet Võrumaa metsavendade ühe juhi Jaan Rootsiga, kes langes lahingus juunis 1952. Kui aastal 1954 jõudis kätte tütre leeripäev, tuli Puusemp peidust välja ja andis ennast Võrus miilitsas üles. Aastatel 1954–1958 teenis ta edasi Pindi kogudust ning aastatel 1958–1978 õpetajana Türi Püha Martini kogudust. Tema eestvõttel taastati aastal 1972 aastal 1941 purustatud Türi kiriku tornikiiver.
Karl Puusemp oli alates 1938. aastast I Riigivolikogu liige (Riigivolikogu 75. valimisringkonnas).
Sorgu
Sorgu (rootsi ja saksa keeles Sorkholm) on 5,88 hektari suurune asustamata saar Pärnu lahe ja Kihnu väina piiril, Manilaiust 5,5 kilomeetrit kagus. Halduslikult kuulub Pärnu maakonda Pärnu koosseisu. Saare rannajoone pikkus on 2 kilomeetrit.
Saar asub devoni aluspõhjalisel moreenkõrgendikul. Saare suurim kõrgus on 4,5 meetrit üle merepinna.
Saarel kasvab rohttaimestik. Lagealad hõlmavad saare maismaa-alast 79% ja põõsastik 21%. Puittaimede liikidest on esindatud harilik kadakas, kibuvits, verev kontpuu, harilik saar, harilik toomingas ja harilik pihlakas.
Saar on tähtis veelindude pesitsusala. Saarel on loendatud 12 haudelinnu liiki, sealhulgas kormoran. Sorgu saare linnustiku kaitseks nimetati kogu saar Sorgu saare kaitsealaks. Saar on looduskaitse all alates 12. juulist 1991. 2014. aastal moodustati Sorgu saare kaitseala ja Pärnu lahe hoiuala baasil Sorgu looduskaitseala.
Saarel asub Sorgu tuletorn, majakavahi maja, kelder, saun, ladu ja kaev, seal on 20. sajandil elanud majakavahid oma perega. Kirjanik Aadu Hint soovis saarele ehitada onni, vastavat luba saamata lasi ta oma onni rajada Ruhnu saarele.
Lindi looduskaitseala
pisi|Lindi raba valguses ja varjus pisi|Lindi raba kihiline udu pisi|Lindi raba roosa udu Lindi looduskaitseala on viiest lahustükist koosnev ning Pärnumaal Tõstamaa ja Pärnu linna piiridesse jääv looduskaitseala, mille pindala on 10,95 km². Looduskaitseala suurima osa moodustab Lindi raba.
Lindi soo asub Pärnu madaliku edelaosas loode-kagusihilises nõos. Soo tekkis Litoriinamere laguunis ja tänapäevani piirab seda luitevall. Selle taha moodustuvad tiigid, mis enamasti kesksuveks ära kuivavad, kuid leidub ka palju mudaälveid ja laukaid. Suurema osa soost moodustab lageraba. Soo idaosas on kaks peaaegu kinni kasvanud järve.
Lindi kaitsealasse jäävad hariliku jugapuu kasvukohad, mis võeti kaitse alla 12. septembril 1958 Pärnu linna RSN TK otsusega nr. 376. 1981. aastal, kui hakati moodustama sookaitsealasid, võeti kaitse alla Lindi soo. Eesti NSV Ministrite Nõukogu võttis vastava määruse nr. 340 vastu 25. mail 1981. 1999. aastal liideti Lindi raba ja kõik selle ümbruses esinevad kaitsealuste liikide leiukohad üheks looduskaitsealaks.
Looduskaitsealal on täheldatud järgmisi haudelinde: merikotkas, must-toonekurg, sarvikpütt, sookurg, teder, rüüt, mudatilder, metstilder, punajalg-tilder, kägu, öösorr, põldlõoke, sookiur, metskiur, linavästrik, käblik, punarind, kadakatäks, laulurästas, vainurästas, väike-lehelind, salu-lehelind, must-kärbsenäpp, punaselg-õgija ja metsvint.
Kaitsealustest taimedest kasvavad Lindi looduskaitsealal väike käopõll, laialehine neiuvaip ja harilik jugapuu.
Ühemargane münt (1924)
1924 aastal vermitud 1-margane münt on oma kujunduselt ja mõõtudelt identne 1922. aasta ühemargasega, kuid see on valmistatud veidi erinevast metallisulamist ning vermitud Tallinnas Riigi Trükikojas.
Mündid lasti käibele 13. jaanuaril 1925 ning need jäid käibele kuni 1. maini 1931 (pärast 1928 aasta rahareformi kasutati neid ühesendistena).
Otsus uute müntide tellimiseks langetati Riigikassas 14. veebruaril 1924, kuid leping vormistati alles 24. detsembril 1924. Tööd müntide vermimiseks algasid juba enne lepingu vormistamist, nii et 1924. aasta oktoobri lõpus anti Riigikassale esimesed proovimündid.
Müntide toorikud tellis Riigi Trükikoda Arsenali tehasest, mis kasutas nende tootmiseks padrunikesti (70% vaske ja 20% tsinki) millele lisati 10% niklit.
1933. aastast on teada juhuseid, kus käibelt kõrvaldatud Eesti 1-margaseid münte kasutati Soomes valerahana Soome 50-penniste müntide pähe.
Mihkel Reimann
Elulugu
Lisaks talupidamisele võttis Reimann agaralt osa ka ühiskonnaelust. Ta oli kokku kolm korda Väätsa vallavanem ning oli Järva maavolikogu liige. Reimann valiti 1931. aastal Põllutöökoja esimese koosseisu liikmeks ning põllumeeste konventide asutamise järel Türi põllumeeste konventi, kus ta sai juhatuse liikmeks. Ta võttis osa ka Kaitseliidu tegevusest. 1938. aastal kandideeris Reimann I Riigivolikokku Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaadina Järvamaal 22. ringkonnas Peet Nõmmiku ja Mihkel Rõugu vastu. Reimann sai valimistel 2647 häält ja osutus Riigivolikogusse valituks. Riigivolikogu 7. koosolekul 5. mail 1938 valiti Mihkel Reimann August Jürima ettepanekul rahvakasvatuse ja -kultuuri komisjoni ning maa-, töö- ja rahvaheaolu komisjoni liikmeks.
1940. aastal valiti Reimann Järvamaa Isamaaliidu juhatusse.
1943. aastal oli Reimann Eesti Rahva Ühisabi Väätsa valla nõukogu liige. Eesti okupeerimise järel arreteerisid bolševikud Reimanni 18. detsembril 1944 ning talle määrati 10 aastat vangistust. Ta oli aastatel 1944–1949 Leningradis vanglas. 1949–1954 oli ta Mordvas vangilaagris.
Pärast Karl Kaupsi surma 8. oktoobril 1968 oli Mihkel Reimann vanim elusolev I Riigivolikogu liige.
Mihkel Reimann suri 26. novembril 1968. aastal.
Isiklikku
Mihkel Reimani vanemad olid Mihkel Reimann (1850–1941) ja Eva Reimann (sündinud Nuut; 1860–1931) ning abikaasa Miina Reimann (sündinud Minkovitš; 1898–1972).
Mihkel Reimanni lapselapselaps on Priit Värk, kes oli aastatel 2014–2015 ja uuesti 2017–2021 Paide linnapea.
Valter Eenmaa
Ta lõpetas 1914. aastal Tallinnas kaubanduskooli.
Poksija ja poksitegelasena
Ta hakkas poksiga tegelema 1920. aastal Tallinna Spordis, kus tema treener oli Arkadi Harlampijev.
Ta kuulus Spordi meeskonda selle esimesel avalikul võistlusel, kohtumisel 1. oktoobril 1921 Helsingi Poksiklubiga (see oli ka helsinglaste esimene avalik võistlus üldse). Ta võitis kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) oma kohtumise Helsingi klubi esindajaga. Ta võitis 1922. aastal Helsingis peetud rahvusvahelisel võistlusel (selle võistluse täpne nimetus on teadmata) ainsa eestlasena esikoha kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg).
Ühemargane münt (1924)
Kujundus
Münt on halli värvi ning kaalub 2,56 grammi, läbimõõt on 1,8 sentimeetrit ning selle serv on rihveldatud. Mündi kujundaja kohta kindlad andmed puuduvad, kuid mõnedel andmetel oli selleks Boris Krümmer.
Valter Eenmaa
Poksija ja poksitegelasena
Ta oli 1925. aastal Eesti meister kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg).
Koplinina
Koplinina on neem Sõrve poolsaare looderannikul, Nurmeniidi ninast 650 m edela pool, Rahuste küla territooriumil.
Valter Eenmaa
Poksija ja poksitegelasena
Ta oli Tallinna Poksiklubi üks asutajaid ja selle esimene esimees. Hiljem tegutses ka poksikohtunikuna.
Ühemargane münt (1924)
Avers
Mündi esiküljel on legend "EESTI VABARIIK" ja nimiväärtus "1 mark".
Revers
Mündi tagaküljel on kolm lõvi ja vermimise aasta "1924".
Valter Eenmaa
Elukäik
Eenmaa võttis osa Vabadussõjast soomusrongil Kapten Irv.
Hiljem töötas Tolliametis raamatupidajana. Ta osales II maailmasõjas Saksa sõjaväes.
Joakim Puhk
pisi|250px|Joakim Puhk, 1936 Joakim Puhk (25. mai 1888 Viljandi – 14. september 1942 Kirovi vangla, Kirovi oblast) oli Eesti avaliku elu tegelane, ettevõtja ja poliitik, Kaubandus-Tööstuskoja esimees.
Elulugu
Joakim Puhk õppis Riia kaubanduskoolis. Ta võttis osa 1905. aasta revolutsioonist ja oli selle eest 1907–1909 Venemaal Peterburis Krestõ vanglas kindlusvangistuses.
Tegevus Eesti majanduses
Joakim Puhki isa Jaak Johann Puhk oli 1881. aastal asutanud perefirma, mis 1914. aastal sai nimeks J. Puhk & Pojad. 1917. aastal alustas Puhk äritegevust Eestis. Lisaks kaasomaniku staatusele perefirmas koos isa ja venna Voldemar Puhkiga oli Joakim Puhk veel masinaehituse vabriku Ilmarine direktor.
Joakim Puhk oli Kaubandus-Tööstuskoja asutaja ja juhatuse esimees alates 1925. aastast.
Tegevus Olümpiakomitees
Pärast Friedrich Akeli kõrvalejäämist Rahvusvahelise Olümpiakomitee tegevusest 1932. aastal, eriti aga Berliini olümpia ettevalmistuste kerkis päevakorda vajadus ROK-i oma liikme järele. Puhki kandidatuur esitati 1936. aasta jaanuaris kõigepealt Eesti Olümpiakomiteele ning seal leidis ta kandidatuur üksmeelse toetuse. Soome ja Rootsi olümpiakomiteede soovitusel esitati Joakim Puhk ROK-i liikmekandidaadiks. Hääletamine ROK-is andis taas üksmeelse heakskiidu. Joakim Puhk on seni viimane eestlane, kes kuulus Rahvusvahelise Olümpiakomitee valitud seltskonda ning oli seda kuni surmani 1942. aastal.
Eesti edu Berliinis ja Joakim Puhki teened leidsid ka rahvusvahelist märkimist samal 1936. aastal, mil teda autasustati Saksamaa olümpiaaumärgiga.
Vahistamine ja surm
Joakim Puhk ja tema kolm venda arreteeriti 31. augustil 1940 Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi orderiga. Üks sellele otsusele allakirjutajatest oli endise riigikukutaja Viktor Kingissepa poeg Sergei Kingissepp. Nagu mitmed vahistatud, viibis Joakim Puhk Tallinna Patarei vanglas kuni sõja alguseni. 1941. aasta juuni lõpul saadeti ta koos teiste vangidega Kirovisse. Seal mõistis NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi erinõupidamine ta 8. augustil 1942 surma mahalaskmise läbi. Joakim Puhk lasti Kirovi vanglas maha 14. septembril 1942.
Isiklikku
Joakim Puhk oli pärit suurärimehe Jaak Johann Puhki paljulapselisest perest. Jaak Puhkil oli kaks tütart ja kuus poega, üks poegadest, Ernst Friedrich (1985-1903) suri lapseeas. J. Puhk ja Pojad perefirmale kuulusid lisaks 1913. aastal asutatud veskiärile ning selle juurde loodud makaroni- ja leivatehasele veel ka Puhki nime kandev kaubamaja, Eesti suurim autoäri ning masinaehitustehas Ilmarine, samuti rohkesti kinnisvara ja kunstiteoseid. Eduard ja Voldemar Puhk abiellusid Johann Köleri venna dr. Köleri tütardega.
Voldemar Puhk suri Eestis 1937. aastal. Joakim, Aleksander ja Evald Puhk surid kõik Venemaal vangilaagris, vend Eduard Puhk pääses vahistamisest, kuna tegutses 1940. aasta juunipöörde ajal Puhkide esindajana Soomes, kus ta Teise maailmasõja ajal 1943. aastal suri.
Joakim Puhkil oli kaks tütart: Eva Agne Puhk (Videse) ja Anna-Mirjam Puhk (Kaber). Arvatakse, et Mark Sinisoo oli tema poeg.
Lennuk (Triik)
"Lennuk" on Nikolai Triigi maal aastast 1910.
Juugendstiilis sümbolismimõjulisel rahvusromantilisel teosel on kujutatud Kalevipoja laeva Lennuk.
Triik kasutas selle maalimisel temperat, pastelli, pliiatsit, hõbe- ja pronksvärvi. Kasutatud on intensiivseid punaseid ja violetseid toone.
Maal on teostatud triptühhonina. Selle mõõtmed on 73,8 × 137,0 cm või 72,0 × 135,3 cm.
Tunda on Nikolai Roerichi ning Akseli Gallen-Kallela mõju.
Nikolai Triigi maal "Lennuk" on Kumu Kunstimuuseumi püsiekspositsioonis.
Augustis 2006 koguti maali restaureerimiseks üle 212 000 krooni ehk ligi 13 600 eurot. Teose restaureerimine läks maksma 74 000 krooni (4730 eurot), ülejäänud summa suunati teiste kunstiprojektide toetuseks. Restaureeritud maali esitleti 18. novembril 2008 KUMU-s.
Maali kasutati Eesti Ühispanga deebetkaardi (VISA Electron) kujunduses, mis tuli käibele oktoobris 2000. Oktoobris 2000 näitas Ühispank seda maali ka oma näitusel pangakaartide kujunduse aluseks olnud teostest.
Kirbla
Kirbla on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Lääne maakonda Lihula valda.
Küla asub Risti-Virtsu maantee ääres Kasari silla lähedal. Kirbla põhjapiiriks ongi Kasari jõgi. Kirbla piirneb Lautna, Hälvati, Allikotsa, Keskküla, Kasari ja Seira külaga. Samuti puutub piir ühes punktis kokku Laikülaga.
Vaatamisväärsusteks on Kirbla astang ja Kirbla kirik. Kirblas asub ka rauaajast pärit Kirbla asulakoht.
Ajalooliselt asus küla Kirbla kihelkonnas.
2000. aasta rahvaloenduse andmeil oli külas 300 elanikku. 2011. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikke vaid 152.
10. jaanuaril 2014 eraldati Kirblast Rannu küla.
Kirbla territooriumile jäi Kasari Kool, mis suleti 2015. aastal.
Kirbla kalmistul on Jüri Uluotsa perekonna hauad. Sinna maeti nad Rootsist ümber augustis 2008.
Uniküla
Uniküla on mitme Eesti küla nimi:
Andres Jaadla
Andres Jaadla (sündinud 10. märtsil 1965 Tartus) on Eesti poliitik, Rakvere linnapea aastatel 2002–2009 ja 2010–2012 ning sporditegelane.
Ta lõpetas 1983. aastal Tallinna 20. Keskkooli, 1984. aastal 2. Tehnikakooli Tallinnas ja 1991. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Poliitiline tegevus
Alates 1993. aastast oli ta Rakvere linnavolikogu liige, aastatel 1993–1996 valimisliidu "Rakvere Linna Kodanik" ja aastatel 1996–2009 valimisliidu "Kodulinn Rakvere" nimekirjas.
2004. aastal astus ta Eesti Reformierakonda. Alates 2005. aastast oli ta valimisliidu Kodulinn Rakvere liige.
2007. aastal kandideeris ta Eestimaa Roheliste nimekirjas Riigikokku. 11. märtsil 2009 võeti Jaadla aga Reformierakonda tagasi.
2021. aasta kohalike omavalitsuste valimisel osales ta valimisliidus Rakvere Heaks, mis pälvis 21-liikmelises volikogus ühe koha, mis läks Jaadlale. Tähelepanu pälvis, et tema juhitud valimisliidus said null häält tervelt 15 kandidaati.
Korruptsioonisüüdistus
Märtsis 2011 saatis Viru ringkonnaprokuratuur kohtusse kriminaalasja, milles süüdistas Jaadlat korruptsioonivastases seaduses kehtestatud toimingupiirangute korduvas teadvas rikkumises suures ulatuses aastatel 2007–2008. Andres Jaadla mõisteti süüdi korruptsioonis süüdi 2012. aastal.
2021. aastal hages Jaadla Anti Poolametsa, sest viimane kirjutas Facebookis, et Jaadla mõisteti 2012. aastal korruptsioonis süüdi.
Muu ühiskondlik tegevus
Ta on ka punkbändi Süütu Vanaema liige (kitarrist) ja suures osas tema toetusel korraldati 2008. ja 2011. aastal Rakveres punklaulupidu.
Uniküla (Valga)
Uniküla on küla Valga maakonnas Valga vallas.
Island Eurovisiooni lauluvõistlusel
Island on osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel alates 1986. aastast. Alates esimesest korrast pole Island osalenud vaid kahel võistlusel: 1998. aasta võistlusel ja 2002. aasta lauluvõistlusel. Kolmekümne kahe korra peale pole Island kunagi lauluvõistlust võitnud ning riigi parimaks kohaks on jäänud 2. koht. Teine koht saavutati 1999. aastal, mil Islandit esindas Selma Björnsdóttir lauluga "All Out of Luck".
Uniküla (Valga)
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Õru vallas.
Island Eurovisiooni lauluvõistlusel
Alates 2004. aastast, mil esimest korda korraldati lauluvõistlusel poolfinaal, oli Island automaatselt finaalis. Ebaeduka osalemise tõttu pidi aga Island järgmisel aastal alustama poolfinaalist ning kuni 2008. aasta võistluseni ei pääsetud kordagi finaali. 2008. aastal esindas Islandit Euroband lauluga "This Is My Life" ja oli esimene Islandi esindaja, kes viis riigi poolfinaalist edasi. Finaalis saadi 14. koht.
Uniküla (Valga)
Unikülas on sündinud Friedrich Kuhlbars.
Island Eurovisiooni lauluvõistlusel
Island on kahel korral jäänud viimaseks. 1989. aastal lõpetades võistluse punktideta ja 2001. aastal saades vaid kolm punkti.
Sigríður Beinteinsdóttir on osalenud võistlusel kolmel korral (1990, 1992, 1994). Selma Björnsdóttir on osalenud kahel korral (1999, 2005), nagu ka Eiríkur Hauksson (gruppi liikmena 1986. aastal ja sooloartistina 2007. aastal).
2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas Islandit noor 18-aastane Jóhanna Guðrún Jónsdóttir, kes lauluga "Is It True?" kordas Islandi seni parimat tulemust saavutades Moskvas teise koha.
Hääletamise ajalugu (1986–2019 finaalid)
Island on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:
Island on saanud kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:
Irkut
Irkut (vene Иркут) on jõgi Siberis Burjaatias ja Irkutski oblastis, Angara lisajõgi. Saab alguse Sajaanidest.
Jõe suudmes asub Irkutsk.
Irkut on 488 km pikk.
Thunar
Thunar on GNOME Nautilusega sarnanev failihaldur, mida Xfce vaikimisi kasutab. Thunari arendamisel on silmas peetud kiirust, vähest mälukasutust ja võimalust failihaldurit pluginatega kohandada.
Evald Mikson
Evald Mikson (islandipäraselt Eðvald Hinriksson; 29. juuni / 12. juuli 1910 Tartu – 27. detsember 1993 Reykjavík, Island) oli Eesti jalgpallur. Ta oli hiljem ka Eesti Poliitilise Politsei ja Eesti Julgeolekupolitsei ametnik, keda Simon Wiesenthali keskus on süüdistanud sõjakuritegudes Teise maailmasõja ajal.
Sportlasena
Mikson oli jalgpalli väravavaht. Ta mängis Eesti rahvuskoondises aastatel 1934–1938 seitse korda. Ta tuli 1937. aastal ka Eesti meistriks jäähokis.
Karjäär politseis
Evald Mikson alustas teenistust Eesti Vabariigi Poliitilises Politseis aastal 1936.
Pärast juunipööret 1940. aastal varjas ta ennast Nõukogude okupatsioonivõimu ja NKVD repressioonide eest.
Pärast Saksa okupatsiooni algust juulis 1941 liitus ta Eesti Omavalitsusele allunud poliitilise politsei ja hilisema Eesti Julgeolekupolitseiga, mille koosseisus osales Saksamaa vastaste ja ebasobivate isikute (juutide) kohtuvälistel represseerimistel (vahistamine, vara konfiskeerimine, koonduslaagrisse saatmine ning hukkamisotsuste koostamine).
Samuti osales ta ÜK(b)P KK poolt okupeeritud Eestisse põrandaalust tööd juhtima jäetud ning 3. septembril 1941 vahistatud EK(b)P KK esimese sekretäri Karl Säre esimestel ülekuulamistel.
1942. aastal Evald Mikson vahistati ning viibis eeluurimise all 22 kuud Tallinna keskvanglas. Vahistamise põhjustena on toodud:
Pärast Martin Sandbergeri väljavahetamist SS-Sturmbannführer Bernhard Baatziga Evald Mikson vabastati ning edasine koostöö jätkus Oberkommando der Wehrmacht (OKW) admirali Wilhelm Canarise juhitavas Saksa sõjaväeluure- ja vastuluureorganisatsioonis Abwehr ja nende alluvuses teeniva eestlasest leitnandi Ernst Proostiga.
FC Haiba
FC Haiba on 2000. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis peab kodumänge Kernu Põhikooli staadionil.
Evald Mikson
Karjäär politseis
1944. aastal põgenes ta Eestist Rootsi. Järgnes meremeheelu, kuni laev 1946. aastal Islandi rannas madalikule jooksis. Mikson jäi elama Islandile. Seal sai temast tuntud spordijuht, kes pani aluse Islandi jalgpallile. Ta omandas Islandi kodakondsuse, abiellus islandlannaga ja pälvis kohalike elanike tunnustuse tuntud saunaomaniku ja massöörina.
Isiklikku
Evald Miksoni pojad Johannes ja Atli Eðvaldsson olid Islandi koondise jalgpallurid, ka tema pojatütar Sif Atladóttir (Atli tütar) ja pojapoeg Emil Atlasson (Atli poeg) on jalgpallurid.
Alexander Wolf
Alexander Wolf (sündinud 21. detsembril 1978 Schmalkaldenis) on Saksamaa laskesuusataja.
Wolf harrastab laskesuusatamist 1986. aastast. Esimese võidu maailmakarikavõistlustel sai ta 2002. aastal Lahtis 10 km sprindis. Östersundis 2008. aasta maailmameistrivõistlustel sai Wolf esimese medali suurvõistlustel, olles kolmas nii 12,5 km tagaajamisvõistluses kui ka 4x7,5 km teatesõidus.
Maailma karika etappide võidud
Seisuga 17. märts 2008
Lars Christenseni mäetipp
Lars Christenseni mäetipp (norra keeles Lars Christensen-toppen) on  kilpvulkaan Antarktikas  asuval Peeter I saarel. Geograafilised koordinaadid on 68°50′ S, 90°37′ W või 68°51' S, 90°35' W.
Selle tipp on saare kõrgeim mäetipp. Mäe kõrgus merepinnast on 1640 m või 1646 m või 1750 m või 1753 m. Lars Christenseni mäetipp on kõrguselt merepinnast Antarktika mäetippude seas 75. kohal. Ta on ultraprominentne mäetipp.
Vulkaan on kaetud liustikuga.
Vulkaani tipus on 100 m laiune kraater.
Vulkaani kuju osutab tema noorusele. Et vulkaani ülemine osa ei ole muutunud, siis võib osa sellest olla pärit Holotseenist või koguni ajaloolisest ajast (LeMasurier, Thomson 1990).
Vulkaani peetakse kustunuks.
Ta on saanud nime norra reederi Lars Christenseni järgi. Tema vaalapüügilaev Odd I seilas jaanuaris 1927 ümber Peeter I saare.
Välislingid
Artikli kirjutamisel on kasutatud norra-, saksa- ja ingliskeelse Vikipeedia artiklit seisuga 25.3.2009.
Leelo Märjamaa-Reintal
Leelo Märjamaa-Reintal (neiupõlvenimi Märjamaa; sündinud 27. juunil 1969 Tallinnas) on eesti tõlkija, kirjastaja ja pedagoog.
1997. aastal lõpetas ta bakalaureusekraadiga Rutgersi ülikooli USAs. Seejärel töötas kirjastuses W. W. Norton & Company New Yorgis.
Alates 2004. aastast elab ta Tallinnas ja töötab EBS Gümnaasiumis kirjanduse ja psühholoogia õpetajana. Ta on lasteraamatuid välja andva kirjastuse Draakon & Kuu omanik, ka tõlgib ta peamiselt lasteraamatuid.
Kõnnu (Jõgeva)
Kõnnu on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 81 elanikku, neist 69 (85,2%) olid eestlased.
Hiina Vabariigi sõjavägi
Hiina vabariigi sõjavägi, tuntud ka kui Taiwani sõjavägi hõlmab Hiina vabariigi maaväge, mereväge, õhuväge ja sõjaväepolitsei üksusi. Hiina vabariigi valitsus kulutab sõjaväele alates 2003. aastast umbes 16,8% riigi aastasest eelarvest. Alates 2002. aastast kuuluvad Hiina vabariigi relvajõud Hiina Vabariigi kaitseministeeriumi käsutusse. Kuni 1947. aastani oli sama institutsiooni nimetus Rahvuslik Revolutsiooniarmee.
Valkla–Haapse tee
Valkla–Haapse tee (registrinumbriga 11265) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas Valkla külas. Tee pikkus on 3,7 km.
Tee saab alguse Jõelähtme–Kemba tee kuueteistkümnendal kilomeetril ja lõpeb rannikul.
Tee ületab ühe silla (Valkla sild üle Valkla oja tee teisel kilomeetril) ja 3 truupi. Teele jääb 1 bussipeatus: Valkla hooldekodu.
Teega ristub teisel kilomeetril Kiiu–Kaberneeme teega.
Tee on pinnatud kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni Kiiu–Kaberneeme teeni 200–500 autot ööpäevas, edasi kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Valkla küla tiheasustusega alal kuni Valkla sillani (70, 50, 30 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Liivimaa ordu maameistrite loend
Liivimaa ordu maameistrite (Magister Livoniae) loend:
Kirjandus
0554525321 [http://books.google.ee/books?id=8jZG-pZMX5IC&pg=PA43 lk. 43–48]
GNU Vähem Üldine Avalik Litsents
GNU LGPL (Lesser General Public License) ehk GNU Vähem Üldine Avalik Litsents on kompromiss GNU GPL-i ja teiste vähem GNU põhimõtteid jagavate litsentside vahel (näiteks BSD litsents).
LGPL seab copyleft piirangud küll programmile endale, kuid mitte teistele programmidele, mis antud programmile viitavad. LGPL on eelkõike mõeldud teekide litsentsiks, kuid seda kasutavad ka sellised programmid nagu 7-Zip.
Maarit Murka
Maarit Murka (sündinud 2. detsembril 1981) on eesti kunstnik.
2004. aastal lõpetas Murka Eesti Kunstiakadeemia maalikunsti erialal, 2006. aastal kaitses ta magistritööd Helsingi Kunstiakadeemias. Hiljem on ta õppinud Balti Filmi- ja Meediakooli magistriõppes.
Murka kuulub Eesti Kunstnike Liitu ja Maalikunstnike Liitu. 2001. aastast osaleb ta näitustel.
Rangers FC
Rangers FC (tuntud ka nimega Glasgow Rangers) on Šotimaal Glasgow's tegutsev jalgpalliklubi, mis mängib Šotimaa kõrgliigas Scottish Premiership. Klubi kodustaadion on Ibrox Stadium, mis mahutab 50 817 pealtvaatajat, asub linna edelaosas.
Rangers on Egiptuse klubi Al Ahly järel teine enim tiitleid võitnud jalgpalliklubi maailmas. Rangers on tulnud 55 korda Šotimaa meistriks ning võitnud 27 Scottish League Cupi ja 33 Scottish Cupi karikat. 1961. aastal mängis klubi UEFA karikavõitjate karika finaalis. See oli esimene UEFA võistluste finaal Briti jalgpalliklubide jaoks. Rangers võitis 1972. aastal selle turniiri kolmandal katsel (oli finaalis ka 1961. ja 1967. aastal). 2008. aastal mängiti UEFA karikavõistluste finaalis Peterburi Zeniti vastu, kuid seal tuli kaotus 0:2.
Rangersi suurimaks rivaaliks on Celtic FC ning nende klubide vaheline derbi Old Firm on maailma üks tuntumaid ja vanemaid.
Praegune koosseis
''Seisuga 31. jaanuar 2022''
Arvutiviirus
pisi|400px| Viiruse koodvaade [[Assemblerkeel|assembleris]] pisi|Stoned Code Arvutiviirus ehk viirus on programm, mis on võimeline end iseseisvalt kopeerima ja arvutit nakatama.
Mõistet "viirus" kasutatakse ekslikult ka muud tüüpi, näiteks isepaljunemisvõimeta pahavaraprogrammide (reklaami, nuhkvara, ussviiruste ja Trooja hobuste) korral. Ehtne viirus levib ühest arvutist teise nakatunud peremeesprogrammi ümbertõstmisel. Selline levimine toimub näiteks failide saatmisel võrgu/interneti kaudu või nende transportimisel andmekandjatega, näiteks disketi, CD, DVD ja USB-mälupulgaga.
Viirused suudavad suurendada oma levimisefektiivsust, nakatades võrgus paiknevaid või teise arvuti sagedasti kasutatavaid failisüsteeme.
Eelmainitult mõistetakse termini "viirus" all ekslikult kõiki pahavaraprogrammide tüüpe: näiteks ussviirusi ja Trooja hobuseid, mis on toimeloogikalt täiesti erinevad. Ussviirused kasutavad ära süsteemis leiduvaid turvaauke, et end võrgu kaudu, võrku lülitatud arvutist uutesse arvutitesse levitada. Trooja hobune on aga ohutuna näiv programm, kuid sellesse on peidetud pahatahtlikke funktsioone. Selline pahavara kahjustab arvutis asuvaid andmefaile ja vähendab arvuti jõudlust. Kui ühtede pahavaraprogrammide tegevusel tekivad kasutajale märgatavad sümptomid, siis teised tegutsevad süsteemis kahtlust äratamata.
Viirusprogrammid
1970ndatel avastati ARPANET-is (interneti eelkäija) viirus Creeper. Tegemist oli Bob Thomase eksperimentaalse isepaljuneva programmiga. Creeper kasutas ARPANET-i võrku TENEX-i operatsioonisüsteemiga DEC PDP-10 arvutite nakatamiseks. Olles saanud arvutile ligipääsu, kopeeris programm end teistesse süsteemidesse, kus kuvati sõnum "I'm the creeper, catch me if you can!" ("Mina olen Creeper, püüa mind kinni, kui suudad!"). Viiruse eemaldamiseks loodi programm Reaper.
Elk Cloner oli esimene arvutiviirus, mis ilmus väljaspool selle loomiskeskkonda (arvutit või laborit). Kirjutatud 1981. aastal Richard Skrenta poolt, kinnitas programm end operatsioonisüsteemile Apple DOS 3.3 ja levis diskettide abiga. See pahavara, mis loodi ilma tõsisemate eesmärkideta veel R. Skrenta keskkoolis õppimise ajal, levis koos andmekandjal oleva mänguga. Pärast 50 kasutuskorda viirus aktiveeriti ja kuvati lühike luuletus algusega: "Elk Cloner: iseloomuga programm".
Traditsioonilised arvutiviirused tekkisid 1980. aastatel tänu personaalarvutite, BBS-i (hiljem FidoNet) ja modemite populaarsuse kasvule. Bulletin Boardil (BBS) põhinenud tarkvara jagamine aitas otseselt kaasa Trooja hobuse tüüpi viiruste levikule ning viirusi hakati kirjutama enamkasutatavate programmide jaoks.
Rune Brattsveen
thumb|Rune Brattsveen [[2008. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused|2008. aasta MM-il Östersundis.]] Rune Brattsveen (sündinud 5. aprillil 1984) on endine Norra laskesuusataja.
Arvutiviirus
Viirusprogrammid
Makroviirused muutusid tavaliseks 1990. aastate keskpaigast. Enamik sellistest viirustest olid kirjutatud sellistele Microsofti programmidele nagu Word ja Excel ning levisid Microsoft Office’i kaudu, nakatades dokumente ja arvutustabeleid. Macintoshi arvutid olid samuti haavatavad, sest mainitud programmid olid saadaval ka Mac OS-ile.
Tallinna komtuur
Tallinna komtuur (saksa keeles Komtur von Reval) oli Mõõgavendade ordu ja Liivimaa ordu käsknik (komtuur), kes valitses Tallinna komtuurkonda.
Arvutiviirus
Viirusprogrammid
Mõned Microsoft Wordi vanemad versioonid lubavad makrodel imiteerida end tühjade ridadega. Kui kaks makroviirust nakatavad dokumendi samaaegselt, võib nende kombinatsioon olla tuvastatav täiesti uue pahalasena.
Viirused on ka võimelised saatma arvutikasutaja nimekirjas olevatele kontaktidele linke veebisaitidele, mille eesmärgiks on külastajate tehnika nakatamine.
Kluse mõis
Kluse mõis (saksa keeles Kluß, läti keeles Kluses muiža) oli rüütlimõis, hiljem riigimõis Liivimaal Riia kreisis Ādaži kihelkonnas. Tänpäeval asub mõisa kunagine asukoht Lätis Ādaži piirkonnas.
Rune Brattsveen
Brattsveeni parim tulemus on 2008. aasta maailmameistrivõistlustel Östersundis, kui ta sai hõbemedali 4x7,5 m teatesõidus. Maailmakarikavõistlustel on ta esinenud paremini just teatesõitudes. Individuaalselt on ta edukam olnud sprindis ja tagaajamisvõistluses, kui etapivõiduni pole veel jõudnud.
Arvutiviirus
Viirusprogrammid
2002. aastal teatati viirustest, mis kasutavad murdskirptimist (XSS). Selliste pahavaraliste failidega on seotud mitmeid juhtumeid MySpace’i ja Yahoo saitidel.
Tuntuim Eestist pärit arvutiviirus on 1997. aastal koostatud ning käiku lastud "Raadioga.1000", mis on pühendatud Eesti grafitipioneer Ülo Kiple "haiguste ravi" sõnumile. Autor avaldas 1999. aastal viiruse lähtekoodi, mille kommentaarides selgitab ka oma motivatsiooni viiruste kirjutajana.
Viiruste tüübid ja nakatamisstrateegiad
Et viirus saaks paljuneda, peab arvutis olema võimaldatud programmijuppide käitamine ja arvuti mälusse kirjutamine. Selle tõttu kinnitavad paljud viirused end täitmisfailide külge, mis võivad olla kasutaja installitud tarkvara osaks. Strateegia abil aktiveeritakse viirusi tavaprogrammidega samaaegselt. Aktiivsusperioodi järgi jagatakse viirused kaheks: mitteresidentsed ja residentsed.
Kluse mõis
zum Berged 1591−1682
Mõisa on esimest korda nimetatud 1591. aastal, mil Poola kuningas Zygmunt III Waza läänistas selle koos kahe taluga Riia bürgermeister Caspar zum Bergele (1531−1604). Temalt päris selle poeg Melchior zum Berge ja seejärel pojapoeg kapral Caspar zum Berge. Kuninganna Kristiina kinnitas viimase valdusõigust 1640. aastal kahel korral. Tema sugulane hilisem major Caspar Jürgen zum Berge esitas mõisale küll nõude, kuid Liivimaa õuekohus seda taotlust oma 1648. aasta otsuses ei rahuldanud. Kummatigi sai ta mõisa hiljem oma valdusse ning kuningas Karl XI kinnitas tema ja tema venna lipnik Friedrich zum Berge valdusõigust 1678. aastal. 1682. aastal seisis mõis leskproua zum Berge nimel. Mõisate reduktsiooni käigus võeti mõis riigile ja edaspidi oli see riigimõis.
Tallinna komtuur
Esimene komtuur on teada 1234. aastast, Mõõgavendade ordu ajast, kuid 1238. aastal tagastati Põhja-Eesti (Eestimaa hertsogkond) Taanile ja järgmine komtuur on teada alles 1348. aastast, kui Liivimaa ordu Põhja-Eesti valitsejaks sai. Viimane Tallinna komtuur pages aga 1558. aastal Liivimaalt.
Arvutiviirus
Viiruste tüübid ja nakatamisstrateegiad
Mitteresidentsed viirused otsivad uusi nakatatavaid peremeesfaile kohe pärast käivitamist, sobivaid leides paljundavad end ning annavad seejärel kontrolli üle protsessi esile kutsunud põhiprogrammile. Residentsed viirused laadivad end arvuti mälusse ja jäävad taustal aktiivseks. Uus faile nakatavad nende kasutamisel programmid või operatsioonisüsteem ise.
Kluse mõis
Mõisa suurus
1816. aastal oli see 1/8-adramaaline valdus, kus elas kaheksa inimest. 1908. aastal koosnes valdus vaid 29,83 tiinust (üle 32 hektari) mõisamaast.
Tallinna komtuur
Tallinna komtuur oli üks olulisemaid ordukäsknikke ja kuulus tavaliselt ordut valitsevasse kõrgeimasse nõukokku ehk Liivimaa ordumeistri siseringi. Mitmest Tallinna komtuuri ametis olnud orduvennast said hiljem ka Liivimaa ordumeistrid.
Arvutiviirus
Residentsed viirused
Residentsed viirused sisaldavad mitteresidentsetega sarnast replikatsioonimoodulit, mis laaditakse aktiveerumisel arvuti mälusse. Moodulit kasutatakse iga kord, mil operatsioonisüsteem täidab kindlat ülesannet. Näiteks võib toimuda pahavara paljunemine iga täitmisfaili käitamisel, mille tulemusena nakatatakse kõik leitud sobivad programmid.
Tallinna komtuur
Tallinna komtuuri residents asus Toompeal Väikeses linnuses ning ülemvõimu Tallinna linna üle tal polnud, komtuur allus kogu ordule ja vastutas eestkätt Liivimaa ordumeistri ees. Küll aga valitses ta Toompea ning linnast väljapoole jääva maapiirkonna komtuurkonna üle. On ka teada, et vastlapidustuste ajal oli komtuur Tallinna raekojas pidev külaline, sest talle oli selleks puhuks sinna määratud eraldi istekoht.
Arvutiviirus
Residentsed viirused
Residentsed viirused jagunevad kaheks: kiiresti ja aeglaselt levivateks. Kiiresti paljunevad residentsed viirused on kavandatud nakatama võimalikult paljusid süsteemi kasutatavaid faile ja nende efektiivsus sõltub suuresti levimiskiirusest. Kiiresti paljunev pahavara kujutab endast erilist probleemi viirusetõrjeprogrammidele, sest süsteemi mälus märkamata jäänud aktiivne viirus võib nakatada üldkontrolli käigus igat kontrollitud faili. Sellist meetodit kasutades suureneb pahavara avastamise tõenäosus, kuna võib langeda nakatunud arvuti töökiirus ja esineda muidki kahtlust äratavaid sümptomeid. Aeglased residentsed viirused paljunevad aga harva, näiteks ainult failide kopeerimisel. Selliste programmide eesmärgiks on jääda madalat profiili hoides tabamatuks: arvuti aeglustumise võimalus on väiksem ja halvimal tuvastavad tõrjeprogrammid väheseid viiruse jälgi.
Tallinna komtuur
Aeg-ajalt resideeris komtuur Ruila mõisas ja Keila mõisas, kus asusid olulisemad ordumõisad.
Arvutiviirus
Nakatamise sihtmärgid
Viirused on suunatud eri tüüpi failidele ja meediumitele, näiteks: Kõvaketaste peabuutsektorid. – Üldotstarbelised skript-failid nagu batch-failid MS-DOS- ja ka Microsoft Windowsis, VBScript-failid ja kest-skript (shell script) failid Unixi platvormides.
PDF-ides, nagu HTML-failideski, on võimalik viitamine kuritahtlikule koodile. PDF-failid võivad ka ise olla pahavaraga nakatunud.
Operatsioonisüsteemides, kus kasutatakse failinimelaiendeid failide sidumiseks programmidega (nt Microsoft Windows), võivad laiendid olla vaikeseadmena kasutaja eest peidetud. Selle tõttu on võimalik luua faile, mille näiv tüüp ei vasta tegelikkusele (nt täitmisfail "pilt.png.exe", millest kasutajale kuvatakse "pilt.png").
Kiiu–Kaberneeme tee
Kiiu–Kaberneeme tee (registrinumbriga 11266) on kõrvalmaantee Jõelähtme ja Kuusalu vallas. Tee pikkus on 9,8 km.
Arvutiviirus
Nakatamise sihtmärgid
Teiseks meetodiks on tsükkelkoodkontrolli CRC16/CRC32 kasutades genereerida erinevate operatsioonisüsteemi failide osadest viiruse koodi. Moodust kasutades on võimalik lahti pakkida üsna mahukat pahavara. Selline rünnak on väga kergesti leitav traditsioonilise viiruse signatuuri tuvastamismeetodi poolt ning tänaseni pole seda avalikkuses leitud.
Avastamise vältimise meetodid
Kasutaja eest varjatuks jäämiseks kasutas osa viirustest, eriti MS-DOS-i platvormil, "viimati muudetud" kuupäevaga manipuleerimist. Nimelt välditi nakatamisel selle faili kirje uuendamist. Meetod on viirusetõrjeprogrammide vastu ebaefektiivne.
Kiiu–Kaberneeme tee
Tee saab alguse Jõelähtme–Kemba tee kahekümne esimesel kilomeetril Kiiu alevikus ning lõpeb Kaberla–Kaberneeme tee kuuendal kilomeetril Kaberneeme külas.
Tee kulgeb läbi Valkla, Kullamäe, Haapse ja Kaberneeme küla ning Kiiu aleviku.
Arvutiviirus
Avastamise vältimise meetodid
Osad viirused (süvendviirused, inglise cavity viruses) on võimelised nakatama operatsioonisüsteemi osi muutmata suurusi ning kahjustamata nende sisu. Selleks kasutatakse failide poolt hõivamata jäänud alasid. Näiteks CIH viirus nakatab täitmisfaile, milles esinevate tühimike tõttu saab 1 kB suurune pahavara levida märkamatult.
Leidub ka pahavara, mis üritab tuvastamise vältimiseks katkestada tõrjeprogrammidega seotud protsesse.
Kiiu–Kaberneeme tee
Tee ületab ühe silla (Räägu sild üle Valkla oja tee kuuendal kilomeetril) ja 6 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Teega ristuvad viiendal kilomeetril Kuusalu–Valkla tee ja Valkla–Haapse tee.
Kuni Kuusalu–Valkla teeni on tee pinnatud kruusatee, edasi on tee mustkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 200–500 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Arvutiviirus
Avastamise vältimise meetodid
Kuna arvutid ja operatsioonisüsteemid muutuvad üha suuremaks ja keerukamas, tuleb viiruste peitmistehnikaid pidevalt uuendada. Tulevikus võib arvuti pahavara eest kaitsmine nõuda failisüsteemidelt üksikasjalikuma ja rangema failide ligipääsupoliitika rakendamist.
Tahtmatud peremeesfailid
Arvutiviirus peab edasi levimiseks nakatama uusi faile, mille seas võib leiduda ka viirusetõrjeprogramme. Kuna paljud neist viivad iseenda peal läbi regulaarset kontrolli, suureneb vale faili nakatades viiruse tuvastamise tõenäosus. Sel põhjusel on teatud pahalased programmeeritud ignoreerima kindlate tunnustega faile: näiteks väikseid, kindlat sisu omavaid. Viimaste seas võib leiduda ka nn söötefaile, mis on spetsiaalselt viirusetõrjetarkvara poolt nakatamiseks loodud.
Et söötefailide kasutamist raskendada, on mõned viirustest programmeeritud ignoreerima kindla käitumismudeli järgi muidu nakatamiseks sobivaid faile. Näiteks võib levik toimuda kindlatel nädalapäevadel või lihtsalt pisteliselt.
Varjatud viirused
Mõned pahavaralised programmid jälgivad tõrjeprogrammide tegevust ning aktiveeruvad, kui operatsioonisüsteemile esitatakse nende poolt päring faili avamiseks. Niimoodi on võimalik viirusetõrjetarkvarale tagastada nakatatud faili terve versioon ja programmile tundub, et fail on muutmata. Tänapäevased tõrjeprogrammid kasutavad sellega võitlemiseks erinevaid tehnikaid. Ainuke täielikult usaldusväärne meetod on arvuti nakatamata meediumilt käivitamine ja selle skannimine.
Moondumine
Enamik viirusetõrjeprogrammidest kasutab pahavara leidmiseks signatuuridel põhinevat kontrollimist. Selle käigus võrreldakse andmebaasis olevaid baidimustreid kontrollitava faili sisuga. Kui selline muster leitakse, teavitatakse kasutajat pahavarast ning vastavalt tarkvarale lastakse valida järgmine toiming (nt faili kustutamine/parandamine, arvuti puhastamine). Et sellist tuvastamist vältida, kasutab osa viirustest igal nakatamisel erinevat koodi ja tulemuseks on uus signatuur.
Krüpteeritud viirused
Üheks viiruste kaitsemeetodiks on enese krüpteerimine. Selline pahavara koosneb väikesest dekrüptijast ja krüpteeritud viiruskoodist. Kui iga uue faili nakatamisel kasutatakse krüpteerimiseks erinevat võtit, püsib muutumatuna vaid dekrüptimismoodul. Nendel juhtudel ei suuda tõrjeprogrammid otseselt pahavara signatuuri skannimisega leida, kuid sellest hoolimata jääb dekrüptija osa tuvastatavaks. Kasutatavad võtmed on sümmeetrilised ning neid hoitakse nakatunud peremees-failis. Tänu sellele on võimalik krüpteeritud viirusi lahti kodeerida. Tihti pole aga viirusetõrjeprogrammidel selleks vajadust, kuna isemuutuv kood on piisavalt haruldane, et lugeda fail halvimal juhul kahtlaseks.
Mitmekujuline kood
Polümorfne kood oli esimene tehnika, mis kujutas endast viirusetõrjeprogrammidele tõsist ohtu. Selline pahavara nakatab uusi faile oma krüpteeritud koopiaga, mille lahtikodeerimine toimub dekrüptimisprogrammi abiga. Lisaks toimub igal uuel nakatamisel dekrüptimismooduli muutmine, mille tõttu puuduvad hästi kirjutatud polümorfsel viirusel peremeesfailides korduvad osad. Tõrjeprogrammidel on keeruline sellist pahavara signatuuride võrdlemisega leida, sest arvatav viirus tuleb enne lahti krüptida või analüüsida selle struktuuri. Polümorfse koodi kasutamiseks peab viirusel olema oma krüpteeritud kehas vastav mootor.
Osa pahavarast rakendab polümorfset koodi viisil, mis vähendab oluliselt viiruse muteerumissagedust. Näiteks võib muutumine toimuda pikemate ajaperioodide vahel. Samuti saab selliseid viirusi programmeerida hoiduma muteerumisest, kui toimub faili nakatamine, mis juba sisaldab sama viiruse krüpteeritud koopiaid. Selliste võimaluste kasutamine raskendab oluliselt viirusetõrjeprogrammide tööd pahavarale kindlate tunnuste leidmisel, sest nende loodud söötefailid sisaldavad tüüpiliselt identseid viiruse koopiaid. Nii suureneb tõenäosus, et viiruste otsimisel jäävad viiruse osakesed leidmata.
Operatsioonisüsteemide haavatavus viirustele
Tarkvarasüsteemide mitmekesisus vähendab viiruste hävitavat potentsiaali. Vastupidine olukord leidis aset 1990. aastatel, mil kasvas Microsofti operatsioonisüsteemi Windows ja kontoriprogrammide (Microsoft Office) turuosa. Firma tarkvara populaarsuse tõttu on selle kliendid kõige rohkem viirustest ohustatud. Kriitikat on põhjustanud vead ja turvaaugud, mida pahavara kirjutajad saavad ära kasutada.
Kuigi Windows on populaarseim viirusekirjutajate sihtmärk, leidub sarnast tarkvara teistelgi platvormidel. Iga operatsioonisüsteem, mis lubab kolmandate osapoolte programme, võib kanda aktiivseid viirusi. Mõned opsüsteemid on turvalisemad kui teised. UNIXi-põhised keskkonnad lubavad kasutajatel käivitatavaid programme käitada vaid neile etteantud kaitstud mälupiirkonnas.
Internetipõhine uuring näitas, et leidub inimesi, kes vajutaks võimalusel tahtlikult viiruse allalaadimiseks vastavat nuppu. Turbeanalüütik Didier Stevens viis Google AdWordsi kaudu läbi reklaamikampaania loosungiga: "Kas sinu arvuti on viiruseta? Hangi nakkus siit!". Klõpsude koguarvuks saadi 6 kuu jooksul 409. Inimeste arvuteid siiski ei nakatatud, sest tegemist oli eksperimendiga.
2006. aastast peale on leitud üsna vähe Mac OS X-ile suunatud pahavara. Apple’i vanematele operatsioonisüsteemidele valmistatud viiruste koguarv varieerub eri allikate väitel suuresti. Apple'i sõnul on neid vaid 4, sõltumatu allika väitel aga koguni 63. Windowsi ja Maci pahavarale haavatavus on ka nende müüginumbrite suurimaks mõjutajaks. 2009. aasta jaanuaris avastas Symantec Apple'i opsüsteemidele suunatud Trooja hobuse.
Erinevalt Windowsist on Linuxi opsüsteemis kasutajal blokeeritud süsteemifailide muutmine. See erinevus on jätkunud tänapäevalgi peamiselt tänu laialdasele administraatorkontode kasutamisele Microsofti nüüdisaegsetes operatsioonisüsteemides. Unixi süsteemides on viirusel võimalik nakatada ainult neid faile, millele aktiivsel kasutajal on ligipääs. Kuna erinevalt Windowsist ei logita sellistes opsüsteemides vaikimisi sisse administraatorina, ei saa viirus pärast käivitamist failisüsteemi kahjustada.
Tarkvaraarenduse roll
Kuna tarkvarasse lisatakse omavolilise süsteemiressursside kasutamise vastu erinevaid turvaelemente, peavad edasi levivad viirused kasutama ära programmides leiduvaid vigu. Vigased tarkvara arendusstrateegiad suurendavad tavaliselt ka nende ärakasutamise tõenäosust pahavara poolt.
Viirusetõrje
Osad tõrjeprogrammid kontrollivad faile nende kasutamisel n-ö lennult. Sellest hoolimata ei muutu vastuvõtlikkus pahavarale, mistõttu turvaaukude parandamiseks on oluline programmide regulaarne uuendamine. Samuti vajab värskendamist viirusetõrjetarkvara, et selle abil viiruste avastamise efektiivsus suureneks.
Viiruste tehtava kahju vähendamiseks võib kasutaja teha tähtsamatest failidest regulaarseid koopiaid meediumitele, mis pole süsteemiga pidevalt ühendatud või selle poolt korduvalt kasutatavad. Näiteks kui teisaldada failid optilisele andmekandjale, nt CD või DVD, muutuvad need pahavarale immuunseks (kui just viirus kopeerimisega kaasa ei tulnud).
Taastemeetodid
Kui arvuti on juba viirusega nakatunud, pole reeglina turvaline jätkata selle kasutamist ilma operatsioonisüsteemi uuesti installimata. Siiski leidub taastevõimalusi, mille valimisel tuleb lähtuda nakkuse tüübist ja ulatusest.
Viiruse eemaldamine
Opsüsteemides Windows Me, Windows XP, Windows Vista ja Windows 7 on võimalik kasutada süsteemitaastet (inglise System Restore), mis taastab registri ja kriitilised süsteemifailid valitud kuupäeval olnud seisu. Teatud pahalased keelavad aga selle abivahendi kasutamise või teiste tähtsamate programmide nagu tegumihalduri ja käsurea käivitamise. Olukord saavutatakse administraatoriõigusi kuritarvitades.
Microsofti operatsioonisüsteemi kasutajatele on firma veebilehel ligipääs tasuta viirusekontrollile. Külastajalt nõutakse 20-kohalise registreerimiskoodi sisestamist. Leidub teisigi saite, kus on tavaliselt võimalik kasutada ainult piiratud puhastamisvõimalusi. Nii mõjutatakse inimesi oma tarkvara ostma. Internetis pakutakse ka ühe faili kontrollimist korraga mitme tõrjeprogrammiga.