cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toksokariaas
Levik
Toksokariaasi esineb kõikjal maailmas ja enamlevinud on see lastel, sest just lapsed nakatuvad kergemini, mängides saastunud maapinnal ja liivakastides ning toppides sõrmi suhu. Üle 1000 inimese kaotab aastas püsivalt selle tagajärjel nägemise.
Haigusnähud
Nakkusel on kolm peamist vormi. Esimene neist põhjustab kerget palavikku, köha, kõhuvalu, peavalu ja käitumisprobleeme. Teine, vistseraalne rändvastne (visceral larva migrans), tekib tugeva või korduva nakkuse tagajärjel, põhjustades vastse liikumisel läbi keha elundite turset, palavikku, köha, astmat ja kopsupõletikku. See tekitab hulga vaevusi, eriti ägedatel juhtudel võib kaasneda südamelihasepõletik või hingamispuudulikkus. Kolmas, okulaarne rändvastne (ocular larva migrans), tekib vastse tungimisel silmapõhja, põhjustades vaegnägemist ja nägemise kaotust. Kui kahjustub aju, tekivad ohvril krambid.
Ravi
Ravi toimub parasiidi- ja põletikuvastaste ravimitega.
Profülaktika
Oluline on hoolikas hügieeninõuetest kinnipidamine, käte pesemine pärast aias töötamist, liivakastis mängimist või kokkupuudet kasside ja koertega. Samuti peab lemmikloomadele regulaarselt ussivastaseid ravimeid andma.
Ferdinand Laja
pisi|Ferdinand Laja
Ferdinand Laja (5/17. aprill 1889 Meeksi vald, Võrumaa – 2. jaanuar 1956 Tartu) oli eesti loomaarstiteadlane.
Laja õppis aastatel 1911–1917 Tartu veterinaarinstituudis. Pärast lõpetamist oli ta Vene sõjaväe loomaarst, seejärel assistent Kaasani veterinaariainstituudis (1920–1921) ja Tartu ülikooli bakterioloogiajaamas (1921–1929), 1930. aastast viimase juhataja. 1929. aastal sai ta Tartus veterinaariadoktori kraadi ja oli sestpeale Tartu ülikooli eribakterioloogia, epizootoloogia ja veterinaarpolitsei dotsent, 1932. aastast erakorraline professor ja 1934. aastast korraline professor. Aastatel 1938–1939 ja 1944–1947 oli ta loomaarstiteaduskonna dekaan, aastast 1946 akadeemik ja aastatel 1947–1950 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi direktor.
Ta kuulus 1917. aastal Daugavpilsis Vene V armee eesti sõjaväelaste komitee juhatusse ja esindas komiteed Vene vähemusrahvuste komiteede ühisistungeil, 1920. aastal oli ta Novotšerkasski Eesti komitee liige. Aastatel 1923–1926 oli ta Tartu linnavolinik. Samuti kuulus Laja Tartu Loomakaitse Ühingusse ja Loomaarstide Koja
Kalamariá
Kalamariá on linn Kreekas, Thessaloníki kagupoolne eeslinn.
Naeriliblikas
pisi Naeriliblikas (Pieris napi) on põualibliklaste sugukonda kapsaliblika perekonda kuuluv liblikas.
Linus Torvalds
Linus Benedict Torvalds (sündinud 28. detsembril 1969 Helsingis) on Soome-Ameerika tarkvaraarendaja, peamiselt tuntud operatsioonisüsteemi tuuma Linux autorina.
Elulugu
Torvalds sündis Helsingis 28. detsembril 1969. Tema vanemad on Nils ja Anna Torvalds. Oma eesnime sai ta Linus Paulingi järgi. Tema isapoolne vanaisa oli soomerootsi luuletaja ja ajakirjanik Ole Torvalds.
Ta õppis alates 1988. aastast Helsingi ülikoolis.
Linux
Praegu tegutseb ta Linuxi projekti koordinaatorina.
Kersti Lootus
Kersti Lootus (sündinud 8. jaanuaril 1953) on eesti maastikuarhitekt.
Käo
Käo on kahe küla nimi Eestis:
Na Agrarnom Fronte
Na Agrarnom Fronte ("На аграрном фронте") oli ajakiri, mis ilmus Nõukogude Liidus alates 1925. aastast.
Ajakiri propageeris kollektiviseerimist ning kutsus üles võitlusele kulakute vastu.
Aastatel 1926–1929 oli vastutav toimetaja Lev Kritšman.
Ahtalehine hõbepuu
Ahtalehine hõbepuu (Elaeagnus angustifolia) on hõbepuu perekonda kuuluv põõsaliik.
Levik
Pärineb Kesk-Aasiast ja Taga-Kaukaasiast, kuid kasvab looduslikult ka Lääne-Euroopas ja Lääne-Siberis. Kasvab looduslikult kuivades poolkõrbes või kõrbelistel aladel.
Kasvunõuded
Eelistab kasvamiseks kuiva ja liivast kohta, kus ei teki seisvat vett. Kasvab hästi nõlvakutel ja liivikutel.
Kasvatamine Eestis
Ahtalehine hõbepuu on Eestis lühiealine, mis on tingitud ebastabiilsetest talvedest ning suurest niiskusest kevad-talvel.
Kasutamine
Ahtalehine hõbepuul ei oma suurt väärtust viljapuuna kasvatamiseks.
Ilutaimena
Ahtalehisel hõbepuul on dekoratiivsed omadused.
Keskringkond
Keskringkond on 1. järgu haldusüksus mitmes riigis:
Ferdinand II
Ferdinand II (9. juuli 1578 – 15. veebruar 1637) oli Saksa-Rooma keiser 1619–1637. Tema isa oli ertshertsog Karl, kes oli Ferdinand I noorim poeg.
Keel (loogika)
Keele all mõistetakse matemaatilises loogikas (mudeliteoorias) valemite, lausete või muude väljendite moodustamiseks teatud süntaksireeglite järgi kasutatavate sümbolite hulka. Keele mõiste kuulub süntaksi valda.
Antud keeles L võib olla kui tahes palju funktsioonisümboleid ehk funktsionaalsümboleid, seosesümboleid ehk relatsioonisümboleid ehk predikaadisümboleid ja konstandisümboleid.
Seda tüüpi keeltes moodustatud lausetest piisab, et kirjeldada enamikku mis tahes matemaatiliste struktuuride omadusi ning väljendada väiteid nende struktuuride kohta.
Keel ja süntaks
Keele L termide hulk T on vähim hulk, millel on järgmised omadused:
Keele L valemite hulk on vähim hulk järgmiste omadustega:
Lause on keele L valem, milles ei esine vabu muutujaid. Lausetest saab moodustada teooriaid (mittevastuolulisi lausete hulki) ning seejärel uurida nende omadusi (täielikkus, lahenduvus, kategoorsus).
Loogilised ja mitteloogilised sümbolid
Keel koosneb kahesugustest sümbolitest: loogilistest, mis kuuluvad igasse keelde, ja mitteloogilistest, mis on eri keeltes erinevad.
Loogilised sümbolid
Keele loogilised sümbolid on:
Mitteloogilised sümbolid
Keele mitteloogilisteks sümboliteks võivad olla mis tahes sümbolid, mis on loogilistest sümbolitest ja omavahel erinevad. Neid võib olla kui palju tahes, ka lõpmata palju. Igal mitteloogilisel sümbolil on oma sort ja aarsus. On kolme sorti mitteloogilisi sümboleid: Signatuur on kõigi mitteloogiliste sümbolite hulgal defineeritud funktsioon, mis seab igale mitteloogilisele sümbolile S vastavusse naturaalarvu \,\sigma(S), mida nimetatakse sümboli S aarsuseks nii, et \sigma(c)=0 iga konstandisümboli  c korral. Funktsiooni- või predikaadisümbolit aarsusega n nimetatakse ka n-aarseks funktsiooni- või predikaadisümboliks.
Keele definitsioon
Keel on järjestatud kolmik, kus LS on kõik keele loogilised sümbolid, MLS mitteloogilised sümbolid ja \,\sigma on nende mitteloogiliste sümbolite signatuur.
Keel defineeritakse tavaliselt nii, et kirjutatakse välja ainult mitteloogilised sümbolid.
Keel ja semantika
Öeldakse, et M on keele L struktuur ehk mudel, kui M on hulk, milles keele L kõik sümbolid on interpreteeritud. See tähendab, et:
Kõigi nende keele L lausete hulk, mis on keele L mudelis M tõesed, on mudeli M teooria keeles L. See teooria on täielik teooria. Mudelite ja nende teooriate vahekorda uurib mudeliteooria.
Kõiguste
Kõiguste on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Seal on Kõiguste ülemine ja alumine päevamärk, Kõiguste laht, Kõiguste sadam.
Avatud Ruumi meetod
Avatud Ruumi meetod (ARM) on viis konverentsi või koosoleku läbiviimiseks.
Meetodi lõi 1980. aastate keskel Harrison Owen, kelle sõnul on juhtimisteooriates "keskne koht planeerimisel, organiseerimisel, kontrollil – Avatud Ruumi meetod põhineb vabatahtlikkusel. Ainus seadus kannab nime kahe jala seadus: kui sa leiad, et küsimuse arutelu sulle midagi ei anna, siis lahku!"
Tambov
Tambov on asutatud 1636. aastal.
Ferdinand III
Ferdinand III (13. juuli 1608 – 2. aprill 1657) oli Saksa-Rooma keiser ning Austria Habsburgide valduste valitseja 1637–1657.
Ta oli eelmise keisri, Ferdinand II poeg ning oma isast tunduvalt võimekam. Tema ajal sõlmiti Kolmekümneaastase sõja lõpetanud Vestfaali rahu ning riigis algas aeglane taastumisprotsess.
Saksa-Rooma keiser Ferdinand III kaotas reaalse võimu oma vasallide üle, tegelik valitsejavõim säilis tal vaid Habsburgide valdustes, üle 300 Saksamaa väikeriigi sai aga täieliku sisemise suveräänsuse.
Merilin
Merilin on kiirkatamaraan, mis kuulus Lindaliini ASile. Ta sõitis aastatel 2007–2017 Tallinn–Helsingi liinil. Laev on ehitatud 1999. aastal. Lindaliini AS ostis laeva 2006. aasta talvel Saksamaalt, selle varasem nimi oli Cat No 1. 2017. aastast sõidab laev Lõuna-Korea lipu all ja kannab nime Eldorado.
Eerik Laid
Eerik Laid (kuni 1922 Erich Arthur Ostrov, 17/30. november 1904 Meeri mõis, Tartumaa – 15. september 1961 Västmanland) oli eesti arheoloog ja etnoloog.
Ta lõpetas aastal 1922 Tartu Reaalkooli. Tartu ülikooli filosoofiateaduskonnas õppis ta aastatel 1922–1927, spetsialiseerudes Eesti ja naabermaade muinasteadusele ning etnograafiale. Kaitses aastal 1927 Mag. phil. arheoloogia alal tööga "Eesti muinaslinnad". Tegi aastatel 1927–1929 Tartu Ülikooli stipendiaadina uurimistööd Tartus ja Helsingis. Aastal 1931 käis uurimisreisil Leningradis ja Kesk-Venemaal ning 1934 Rootsi Balti Instituudi stipendiaadina Stockholmis. Kaitses aastal 1932 Mag. phil. etnograafia alal tööga "Mordvalaste etnograafiliste sõlgede ajalugu". Töötas Eesti Rahva Muuseumis aastatel 1940–1943, aastatel 1941–1943 direktori kohusetäitjana. Organiseeris aastatel 1942–1943 uurimismatku Ingerimaale vadjalaste juurde.
Põgenes 1943. aastal Soome, kus juhtis 1943–1944 Eesti Büroo tegevust.
Lahkus aastal 1944 Rootsi. Rootsis oli tema peamiseks uurimistöö teemaks etnoloogia. Teda mõjutas lähedane koostöö instituudi juhataja professor Sigurd Erixoniga. Võttis uurimisteemaks viljakuivatusviisid ja -seadmed, tegi selle teema uurimiseks matku Skandinaavias ja Lääne-Euroopa maades. Eerik Laid oli Eesti Rahvusfondi esimees. Laid hukkus aastal 1961 autoõnnetuses.
Constance
Constance on naisenimi.
Seda on kandnud mitmed printsessid ja kuningannad, sealhulgas:
Constance oli Estini esinejanimi.
Constance on ansambli Southpacific album.
"Constance" on 2003. aasta lühifilm.
Constance on New Orleansis välja antav kultuuriajakiri.
Ak möngülüü aska
"Ak möngülüü aska" (kirgiisi keeles Кыргыз Республикасынын Мамлекеттик Гимни, vene keeles Государственный гимн Киргизской Республики) on Kõrgõzstani riigihümn. Laul esitati esimest korda 1992. aastal.
Michael Harner
Michael James Harner (29. aprill 1929 – 3. veebruar 2018) on ameerika neošamanismi propageerija ja selleteemaliste raamatute autor. Ta on rajanud organisatsiooni Foundation for Shamanic Studies. Harner nimetab enda õpetatavat šamanismi tuumšamanismiks.
Georg Linno
Georg Linno (23. august 1884 Tartu – 1927) oli Nõukogude Liidu lendur, esimene eestlasest sõjaväelendur ja lendurvaatleja üldse.
Looderingkond
Looderingkond on 1. järgu haldusüksus mitmes riigis:
Georg Linno
Elukäik
Sündis Tartus mõisarentniku peres, lõpetas Tartus gümnaasiumi ning alates 1902. aastast oli sõjaväeteenistuses. 1906. aastal lõpetas Moskvas Aleksei sõjakooli, teenis seejärel sapööriüksustes ning õhusõidu õppepargi ohvitseride klassis. Alates 1909. aastast teenis 1. Ida-Siberi õhusõidu välipataljonis, 1910. aastast 7. õhusõiduroodus Kiievis.
Alustas õppimist Sevastopoli lennukoolis novembris 1910. Sai 10./23. mail 1911 Sevastoopoli Ohvitseride Õhusõidu kooli lenduri diplomi nr. 16, samal aastal sai ka Gattšina lennukoolist lendurvaatleja diplomi. Määrati Sevastoopoli lennukooli lendurinstruktoriks. 1913. aasta juunis määrati ta Kiievis asunud 3. lennuroodu lennusalga ülemaks. I Maailmasõja ajal oli ta Sõjaõhulaevastiku Valitsuses, olles lennukite vastuvõtjaks Moskva lennukitehases „Dux” ja Moskva pealennuvälja ülema abiks.
Veebruaris 1918 oli Moskvas asuva lennuväelao ülem, märtsis määrati Punaarmee õhulaevastiku juhatuse tehnikainspektoriks ning seejärel Tööliste-Talupoegade Punase Õhulaevastiku Peavalitsuse ülema abiks teaduse ja tehnika alal. 1919. aasta juunis määrati õhujõudude peainspektoriks tehnika alal. Juulis 1923 lõpetas kõrgemale juhtkonnale mõeldud sõjalis-akadeemilised kursused, oktoobris 1923 määrati Punase õhulaevastiku varustusala ülemaks. 1925. aasta juunist kuni demobiliseerimiseni aprillis 1926 oli ta Õhulaevastiku peavalitsuse tehnilise komitee ülem.
Barclay de Tolly mausoleum
pisi|Barclay de Tolly mausoleum Barclay de Tolly mausoleum on matmiskabel Tõrva vallas Jõgeveste külas Jõgeveste mõisa kalmistul.
Panschwitz-Kuckau
Panschwitz-Kuckau (ülemsorbi keeles Pančicy-Kukow) on vald Saksamaal Saksimaa Bautzeni kreisis.
Barclay de Tolly mausoleum
Ajalugu
Praegu on kabel osa muuseumist. Augustis 2011 teatati rüüstest kabelis. Samal perioodil lõhuti Venemaal Kaliningradi oblastis Tšernjahhovski rajoonis vasaraga nelja meetri kõrgune malmist mälestusmärk, mille sees asus ka hõbeanum Barclay de Tolly südamega.
Panschwitz-Kuckau
Kuni 2008. aastani kuulus vald Kamenzi kreisi.
Snettertoni ringrada
thumb Snettertoni ringrada on motoringrada Inglismaal Norfolki krahvkonnas Snettertoni küla lähedal.
Rada rajati Teise maailmasõja aegsele lennuväljale.
Rada on 3,1 km pikk ja koosneb seitsmest kurvist.
Snettertoni rajal peetakse muu hulgas BTCC, Briti Vormel 3 ja Briti Vormel Fordi sarja võistlusi.
Katja Kipping
pisi|Katja Kipping (2014) pisi|Katja Kipping (2009) Katja Kipping (sündinud 18. jaanuaril 1978 Dresdenis) on Saksamaa poliitik.
1996. aastal lõpetas ta Dresdenis gümnaasiumi. 1996–1997 oli ta vabatahtliku sotsiaaltöötajana Venemaal Gattšinas. 1997–2003 õppis ta Dresdeni Tehnikaülikoolis slavistikat ja kõrvalainetena amerikanistikat ja avalikku õigust. Magistrikraadi kaitses ta 2003. aastal.
1998. aasta aprillis astus Katja Kipping Demokraatliku Sotsialismi Parteisse. 1999–2003 oli ta Dresdeni Linnavolikogu liige. 1999–2005 oli ta Saksimaa Parlamendi liige. Alates 2005. aastast on ta Saksamaa Liidupäeva liige.
2007. aasta juunis sai Katja Kipping Vasakpartei (Die Linke) aseesimeheks. Alates 2. juunist 2012 kuni 27. veebruarini 2021 oli ta Vasakpartei kaasesimees (teine kaasesimees on Bernd Riexinger).
Vólos
Vólos on linn Kreekas Tessaalia piirkonnas.
Estin
Estin (sünninimi Esta Simakova, alates 1991 kodanikunimi Esta Loho; sündinud 12. jaanuaril 1973 Viljandis) on eesti poplaulja. Ta on kasutanud ka esinejanime Constance.
Tema tuntumat hitid on "Peegel" (1995) ja "Esimene lumi" (1996). Algul esines ta koos Erik Hoveriga duetis Hovery Covery.
2013. aasta algul ilmus tema singel "Tantsi nüüd".
Ta on tegutsenud Viljandis aeroobikatreenerina.
Isiklikku
Tema ema on leedulanna Elana Simakova.
Estin oli 1991. aastast kuni 13. septembrini 2001 abielus Gunnar Lohoga (kooselu lõppes oktoobris 1999). Nad elasid Viljandis. Neil on tütred Sandra (1991) ja Stina (1993).
Estin elab Tallinnas.
Aulis Sallinen
thumb Aulis Heikki Sallinen (sündinud 9. aprillil 1935 Salmis) on soome helilooja.
Ta on eelkõige tuntud tänu oma ooperitele, kuid on kirjutanud ka kaheksa sümfooniat ning mitmesugust orkestri- ja kammermuusikat.
Ta lõpetas 1960. aastal Sibeliuse Akadeemia ning õpetas seejärel akadeemias kompositsiooni.
1978 pälvis ta Põhjamaade Nõukogu muusikaauhinna ooperi "Ratsumies" eest.
Iroise'i sild
Silla peaava sille 400 m, kogupikkus 800 m, laius 23,1 m.
Ljubov Kisseljova
thumb|Ljubov Kisseljova (2010) Ljubov Kisseljova (sündinud 17. mail 1950) on Eesti kirjandusteadlane.
Haridus
Ljubov Kisseljova lõpetas 1972 cum laude Tartu Ülikooli vene keele ja kirjanduse osakonna; tema diplomitöö teema oli "Образ М. М. Сперанского в русской литературе и публицистике первой половины XIX века". 1982 kaitses ta Tartu Ülikoolis filoloogiakandidaadi kraadi tööga "Идея национальной самобытности в русской литературе между Тильзитом и Отечественной войной (1807–1812)". Nii diplomi- kui kandidaaditöö juhendaja oli Juri Lotman.
Töökäik
Ljubov Kisseljova töötas 1970–1974 Tartu Ülikooli vene kirjanduse kateedris laborandina, 1974–1986 sealsamas vanemõpetajana, 1986–1992 dotsendina. Alates 1992. aastast on ta Tartu Ülikooli vene kirjanduse korraline professor. Ta on korduvalt valitud Tartu Ülikooli slaavi filoloogia osakonna juhatajaks
Teadustöö
Ljubov Kisseljova peamised uurimisvaldkonnad on 18. sajandi ja 19. sajandi esimese poole vene kirjanduse ajalugu, Vassili Žukovski looming, vene kirjandus teiste rahvuste kultuurikontekstis, Tartu Ülikooli ajalugu ning Juri Lotmani pärand. Ta on avaldanud eestikeelse monograafia "Eesti-vene kultuuriruum" (Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2017).
Siiri Rantanen
pisi|1956. aasta taliolümpiamängudel kuldmedali võitnud teatenaiskond: vasakult [[Sirkka Polkunen, Mirja Hietamies ja Siiri Rantanen]] Siiri Johanna Rantanen (sünninimi Lintunen, hüüdnimi Äitee; 14. detsember 1924 Tohmajärvi – 5. mai 2023) oli soome murdmaasuusataja, olümpiavõitja.
Siiri Rantanen on tulnud Soome meistriks ka krossijooksus ja jalgratta maanteesõidus. Ta on neli korda valitud aasta parimaks naissportlaseks (1954, 1956, 1958, 1959).
Matthias (Saksa-Rooma keiser)
thumb|Matthias Matthias (24. veebruar 1557 – 20. märts 1619) oli Saksa-Rooma keiser ja Austria ertshertsog aastast 1612, Ungari kuningas aastast 1608 (Mátyás II nime all) ja Böömimaa kuningas (Matyáš) aastast 1611 kuni surmani. Ta oli keiser Maximilian II poeg ja Rudolf II noorem vend.
Siiri Rantanen
1977. aastal võitis ta 52-aastaselt Finlandia-hiihto naiste sarja. Ta osales Finlandia-hiihtol veel 1996. aastal. Viimati suusatas Rantanen avalikkuse ees 92-aastaselt Lahti staadionil võistlusel FIS Nordic World Ski Championships 2017.
2021. aasta jaanuaris amputeeriti tal osa jalast. Amputeerimise põhjuseks olid Rantaneni verevarustushäired, mis on põhjustanud talle aastate jooksul palju probleeme ja valusid.
Matthias (Saksa-Rooma keiser)
1606 sooritas ta sõjakäigu Ungari protestantlike mässuliste vastu. See lõppes samal aastal Viini rahulepinguga, mille järgi Ungari sai usuvabaduse.
Matthias sundis oma melanhoolia ja hullumeelsushoogude all kannatava vanema venna Rudolfi 1608 Ungari kuninga ja 1611 Saksa-Rooma keisri tiitlist loobuma ning sai ise keisriks. Rudolfile jättis ta Böömimaa kuninga tiitli. Järgmisel aastal suri Rudolf seaduslike järglasteta ja Matthias sai ka Böömimaa kuningaks. Matthias oli suhteliselt mõõdukas ja tolerantne valitseja, püüdes lepitada katoliiklasi ja protestante, lubades usuvabadust kogu impeeriumis. Sellele vaatamata algas konflikt, millest kasvas välja Kolmekümneaastane sõda, just tema ajal. 1618. aastal algasid rahutused Tšehhi kuningriigis, mida loetaksegi tolle sõja alguseks (1618. aasta Teine Praha defenestratsioon). Sõda saanuks ära hoida, kui keiser ja tšehhid oleksid kompromissile jõudnud, ent vana keiser suri juba järgmisel aastal ning tema järeltulija Ferdinand II oli tõsiusklik katoliiklane, kes tahtis Tšehhi protestandid ja iseseisvuslased täielikult põrmustada.
Tycho Brahe
Tycho Brahe (õieti Tyge Ottesen Brahe; 14. detsember 1546 Skåne, Knutstorpi linnus (taani Knudstrup) – 24. oktoober 1601 Praha) oli taani astronoom, astroloog ja alkeemik.
Aivo Orav
pisi|Aivo Orav Aivo Orav (sündinud 10. aprillil 1965 Pärnus) on Eesti diplomaat.
Tycho Brahe
Aastal 1570 vaatles Brahe supernoovat SN 1572 ja järeldas selle parallaksi jälgimisest, et tegemist on väga kauge objektiga ja mitte Maa atmosfääri nähtusega. Sellest kirjutades seadis ta kahtluse alla Euroopas antiikajast püsinud arvamuse, et kinnistähtede maailm on muutumatu, ning see tegi ta kuulsaks kogu Euroopas.
Taani ja Norra kuninga Frederik II finantseeris Brahe kahe observatooriumi rajamist Veni (Hveni) saarel Landskrona lähedal Sundis, kus ta teostas olulisi täppismõõtmisi. Pärast tema surma läksid vaatlusandmed Johannes Kepleri kätte, kes sõnastas neid üldistades Kepleri seadused.
Aivo Orav
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna (1990) ja hiljem Tallinnas Eesti Diplomaatide Kooli (1992).
Tycho Brahe
Lapsepõlv
Tycho Brahe sündis tollases Taani provintsis, praegu Rootsile kuuluvas Skånes Knutstorpi linnuses kõrgaadliku pojana. Tema isa, nagu ka mõlemad vanaisad ja kõik neli vanavanaisa, olid olnud kuninga nõunikud. Tycho Brahe kasvas üles oma isapoolse onu perekonnas. Onul endal lapsi ei olnud ning ta sisuliselt röövis oma vennalt hällilapse, kui pererahvast kodus ei olnud. Tycho vanemad leppisid olukorraga: Tychot arvestamata kasvatasid nad üles neli poega ja viis tütart. Ilmselt tuli tulevasele teadlase kasuks kasvamine onu perekonnas, sest seal hinnati haritust ja õpetatust kõrgemalt kui isakodus. Noorimast õest Sophie Brahest (1556–1643) sai hiljem samuti astronoom, kes kogus tuntust ka ravimtaimede kasvatajana ja arstina.
Aivo Orav
Välisministeeriumi teenistuses on ta alates 1992. aastast. Aastatel 1995–1998 oli ta tööl Eesti alalises esinduses Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni juures Viinis; seejärel töötas 1998–2000 välisministeeriumi poliitikaosakonna julgeolekupoliitika ja rahvusvaheliste organisatsioonide büroo direktorina.
Tycho Brahe
Lapsepõlv
13. eluaastal läks Tycho Kopenhaageni ülikooli filosoofiat õppima, kuid 1560. aasta päikesevarjutus äratas temas huvi astronoomia vastu.
Aivo Orav
Aastatel 2000–2005 oli Orav Eesti suursaadik Poolas. Aastal 2001 nimetati ta Eesti erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Rumeenias ja Bulgaarias resideerimisega Varssavis. Kevadest 2005 oli Orav mitteresideeriv suursaadik Makedoonias. Pärast ametiaja lõppemist Poolas augustis 2005 pöördus Orav tagasi Eestisse, kus asus tööle välisministeeriumi poliitikadirektorina.
Tycho Brahe
Noorpõlv
Tycho läks edasi õppima Leipzigisse, Wittenbergi, Rostocki ja Baselisse. Seal pidi ta perekonna soovil õppima peamiselt õigusteadust, et saada tulevikus riigiametnikuks. Tycho spetsialiseerus aga astronoomiale. Tal õnnestus varakult täiustada taevakehade positsiooni mõõtmise metoodikat ja sooritada vastavalt täpsemaid mõõtmisi.
Üliõpilasena kaotas Tycho duellil osa oma ninast. See juhtus 1566. aastal, kui ta oli 20-aastane ja õppis Saksamaal Rostocki ülikoolis. Ühe professori majas tantsupeol viibides läks ta tülli kellegi Manderup Parsbjergiga (kes oli Tycho kauge sugulane), kes, nagu temagi, oli Taani aadlik. Tüli lahendati pimedas peetud duellil. Seal kaotas Tycho oma ninajuure, nii et tal jäi selle kohale suur arm. Ülejäänud elu olevat ta kandnud selle kohal hõbedast või kulla ja hõbeda sulamist plaati, mille ta salviga kohale kleepis. Kui Tycho haud 1901. aastal avati, siis leiti, et vastav koht koljul on äärtest roheline, millest võib järeldada, et see oli olnud kokkupuutes vasega.
Aivo Orav
27. juunil 2008 nimetas president Toomas Hendrik Ilves Orava Eesti uueks suursaadikuks Türgis. Sama aasta 1. augustil nimetas ta Orava ühtlasi Eesti suursaadikuks Aserbaidžaanis resideerimisega Ankaras.
Ta oli aastatel 2008–2012 Eesti suursaadik Türgis ja Aserbaidžaanis. 8. septembril 2008 andis ta Ankaras oma volikirjad üle Türgi presidendile Abdullah Gülile. Aprillis 2011 nimetati ta ühtlasi Eesti suursaadikuks Liibanonis.
Tycho Brahe
Noorpõlv
pisi|vasakul|Tycho supernoova ehk [[SN 1572 jääkkiirguse pilt spektri röntgenosas. Jäädvustatud satelliidilt Chandra]]
Aivo Orav
29. märtsil 2012 kutsus president Ilves Orava seoses tema ametiaja täitumisega tagasi suursaadiku ametikohtadelt Türgis, Aserbaidžaanis, Liibanonis ja Makedoonias.
Tycho Brahe
Supernoova 1572
Aastal 1570 pöördus Tycho Taani tagasi ja jätkas astronoomiaga tegelemist. Novembris 1572 vaatles Tycho väga eredat tähte, mis ootamatult ilmus Kassiopeia tähtkujju. Et antiikajast peale oli kinnistähtede maailma peetud igaveseks ja muutumatuks, siis pidi teiste vaatlejate meelest olema tegemist mingi nähtusega Maa atmosfääris. Tycho pani aga tähele, et uue tähe parallaks jäi ööst öösse muutumatuks, millest ta järeldas, et tegemist on väga kauge objektiga, sest lähedal asuv objekt peaks oma asendit kaugete tähtede suhtes muutma.
Aivo Orav
Detsembris 2011 määras Euroopa Liidu välisteenistuse juht Catherine Ashton Orava Euroopa Liidu suursaadikuks Makedooniasse, kus ta töötas 1. märtsist 2012 kuni 31. augustini 2016. 1. septembrist 2016 kuni augustini 2020 töötas Orav Euroopa Liidu suursaadikuna Montenegros. Alates 1. septembrist 2020 on suursaadik Aivo Orav Eesti Vabariigi alaline esindaja Euroopa Liidu juures.
Tycho Brahe
Supernoova 1572
Oma avastuse avaldas ta väikeses raamatus "De stella nova" ("Uuest tähest"; 1573). Selle raamatu pealkirjast tulenebki "uue" tähe nimetus "noova" (praegu nimetatakse tähtede seda tüüpi plahvatusi supernoovaks). Ta pidas uut tähte imeks, milletaolist ei ole maailma algusest saadik nähtud. (Tegelikult oli supernoovat Hiinas vaadeldud juba 1054, kuid Euroopa õpetlased ei teadnud sellest midagi.) Selle avastusega sai Tycho Brahe paugupealt kuulsaks kogu Euroopas ning sellest ajendatuna valis ta lõplikult elukutseks astronoomia.
Praegu nimetatakse Tycho nähtud supernoovat nimega SN 1572. Sellest on järel ainult jääkkiirgust emiteeriv jäänuk.
Tycho maailmasüsteem
Ta väitis, et kui Maa liiguks, siis peaks lähedal asuvate tähtede näiv asend kaugemale jäävate tähtede suhtes muutuma (parallaks). Et ta parallaksi ei täheldanud, pidid Maa liikumise korral tähed asetsema Maast nii kaugel, et parallaks omavahel kõige kaugemate orbiidi punktide suhtes on väiksem kui umbes 1', mis oli tema vaatluste täpsus tähtede asukoha määramisel. Heledamate tähtede läbimõõt paistis talle aga olevat umbes 3' (tegu oli silma optilistest omadustest tingitud veaga: hele objekt tumedal taustal paistab suuremana, kui ta tegelikult on), nii et heledamate tähtede läbimõõt pidi ületama kolm Maa orbiidi läbimõõtu; see tundus Tychole absurdne ja võimatu.
Parallaksi puudumisele viitav argument oli põhimõtteliselt õige, kuid kuna kinnistähed asuvad palju kaugemal, kui tollal ette kujutati, siis on ka tähtede parallaks nii väike, et selle mõõtmine sai võimalikuks alles 250 aastat hiljem tänu teleskoopide arengule (ühena esimestest astronoomidest mõõtis kinnistähe parallaksi 1837 F. G. W. Struve Tartu Tähetornis).
Uraniborg, Stjerneborg ja Benátky nad Jizerou
Pärast raamatu "De Stella Nova" ilmumist sai Tycho tervest Euroopast pakkumisi teaduslikele ametikohtadele. Ta võttis vastu Taani ja Norra kuninga Frederik II pakkumise Taanisse jääda. Kuningale avaldasid Tycho 1572. aasta vaatlused muljet ning ta finantseeris Tychole kahe observatooriumi rajamist Veni (Hveni) saarel Landskrona lähedal Sundis. Need olid Uraniborg ja Stjerneborg. Uraniborgis oli ka laboratoorium, kus Brahe tegi oma alkeemiakatseid. Nende katsete päevikud ei ole säilinud.
Tycho töötas Veni saarel 20 aastat. Ta rajas saarele klaasikoja, apteegi, trükikoja ja paberiveski. Nii sai ta oma teosed ise trükkida ja raamatuteks köita. Tycho oli Skåne piirkonna esimene raamatutrükkal.
Lisaks Venile andis kuningas Tychole läänisid Norras, Kulleni Skånes ja kabeli Roskildes. Tychol tekkisid konfliktid Veni talupoegadega, kes protesteerisid liiga suure töökoormuse pärast mitmesugustel ehitustöödel. Tycho jättis ka hooletusse oma kohustused kuninga ees, nagu Roskilde kabeli ja Kulleni tuletorni remontimine, ning kohtles oma talupoegi halvasti. Lisaks sellele ei olnud tema abielu seisusekohane. Christian IV ei jaganud oma eelkäija huvi teaduse vastu ja nii langes Tycho ebasoosingusse. Aastal 1596 kaotas Tycho oma privileegid ja kuninglikud toetused, kuid säilitas Veni.
Brahe kohustuste hulka õukondades kuulus horoskoopide koostamine, ilma ennustamine ja tähtsate astronoomiliste sündmuste (näiteks 1572. aasta supernoova ja 1577. aasta komeedi) astroloogiline tõlgendamine.
Surm
pisi|vasakul|Tycho Brahe haud Brahe suri 24. oktoobril 1601. Tema surma asjaolud on ebaselged. Ühe legendi kohaselt olevat tema surma põhjuseks olnud pidusöögi ajal lõhkenud kusepõis. Asi olevat olnud selles, et pidusöögilt lahkumine enne selle lõppu oli äärmiselt ebaviisakas.
Tõenäolisemaks peetakse, et Tycho surma põhjustas kas kuseteede haigus või elavhõbedamürgistus. Aastal 1996 tehtud analüüs näitas, et umbes 20 tundi enne tema surma tõusis järsult elavhõbeda kontsentratsioon tema veres. Alkeemiaga tegelev Brahe võis oma haiguse vastu sisse võtta elavhõbedat sisaldavat ravimit; teine võimalus on, et ta mürgitati. Võimaliku mürgitajana on mainitud Johannes Keplerit, kes oli sel ajal Brahega tülis. Kepler on kirjutanud mõned vihased kirjad Brahele, kes ei tahtnud oma vaatlustulemusi Keplerile anda ja lükkas tema maailmasüsteemi tagasi. Selle hüpoteesi kasuks ei räägi siiski miski peale selle, et Kepleril oli Brahe surmast kasu – ta sai Brahe planeedivaatluste tulemused kätte. Ent Kepler ei võinud mitte kuidagi ette teada, et Tycho surivoodil lebades oma töö talle pärandab. Longomontanus ja Tengnagel või ehk mõni teinegi õpilastest oleks paistnud tõenäolisemana meistri töö jätkamiseks. Kepleri huvi oleks pidanud olema just Tychot "kauem elus hoida", sest Tycho käest sai ta vähemalt mingilgi määral andmeid, Longomontanuse ja Tengnageli käest ta vaevalt et niigi palju oleks saanud.
Tycho maeti 4. novembril Praha kirikusse Panna Marie pred Týnem.
Tycho panus astronoomiasse
pisi|Tycho Brahe kvadrant (1598)
Tycho taipas, et astronoomia ei saa enam areneda juhuslike vaatluste põhjal, vaid tarvis on süstemaatilisi hoolikaid vaatlusi, mida sooritatakse järjekindlalt igal ööl, kasutades nii täpseid instrumente kui võimalik. Ta täiustas olemasolevaid instrumente ja leiutas uusi ning valmistas oma instrumendid ise. Brahe palja silmaga kvadrandi abil tehtud vaatlused määrasid planeetide parallaksi ühe või kahe kaareminuti täpsusega. (Pärast Brahe surma läksid need vaatlustulemused Kepleri valdusse.)
Tycho oli väljapaistev teleskoobieelse aja vaatleja. Tema vaatlused kinnistähtede ja planeetide asendite kohta olid oma aja kohta enneolematult täpsed. Pärast tema surma õnnestus Kepleril vaatlusandmete põhjal Marsi asendite kohta avastada planeetide liikumise seadused, mis oluliselt tugevdasid Mikołaj Koperniku heliotsentrilise maailmasüsteemi positsiooni. Tycho ise ei olnud Koperniku pooldaja, vaid pakkus välja süsteemi (Tycho maailmasüsteemi), mille kohaselt Päike tiirleb ümber Maa, teised planeedid aga tiirlevad ümber Päikese. Seda süsteemi peetakse sageli kompromissiks, kuid nii geotsentrilises maailmasüsteemis kui ka Koperniku heliotsentrilises maailmasüsteemis olid planeedid kinnitatud "kristallsfääride" külge. Tycho teooria loobus kristallsfääridest. See oli oluline samm, kui arvestada, et enne Isaac Newtonit puudus arusaamine gravitatsioonist ja seega ka jõududest, mis planeetide liikumist kontrollisid. Selles suhtes oli Tycho universum palju revolutsioonilisem kui Koperniku oma. Piiratud matemaatiliste võimete tõttu ei suutnud ta oma süsteemi läbi arvutada.
Tycho teadis, et horisondi lähedal paistva taevakeha näiv nurkkõrgus on atmosfääri refraktsiooni tõttu suurem kui tegelik nurkkõrgus, ning koostas vastavad korrektsioonitabelid.
Tycho Brahe kunstiteoste ainena
Max Brod avaldas 1915. aastal romaani "Tycho Brahes Weg zu Gott" ('Tycho Brahe tee Jumala juurde').
Isiklikku
Aastal 1573 abiellus Tycho lihtrahva hulka kuulunud Kirsten Jørgensdatteriga, ilmselt oli tegu pastori tütrega. Abielu ei olnud kiriklik, sest seadus ei lubanud liitu aadliku ja mitteaadliku vahel. Tolleaegses Taanis taluti sellist kooselu vormi, sest kehtis veel vana viikingiaegadest pärit seadus, et "kui naine elab avalikult mehega koos, hoiab oma käes tema võtmekimpu ja sööb tema lauas, siis kolme aasta pärast on ta ametlikult selle mehe naine". Sellisest abielust sündinud järeltulijad olid seaduslikud lapsed, kuid nad jäid ema seisusse ega võinud pärida ei isa vappi ega varandust. Tycho ja Kirsten elasid koos Tycho surmani. Nad said 8 last, kellest 6 jõudsid täiskasvanuikka.
Atašee
pisi|Sõjaväeatašeed Saksamaa Kaisermanöveri ajal 1904
Atašee (vanaprantsuse keeles estachier; prantsuse keeles attaché, 'juurde kinnitama') on diplomaatilise esinduse töötajate hulka kuuluv isik (karjääri- või erialadiplomaat), mõnes riigis ühtlasi esimene (madalaim) diplomaatiline teenistusaste.
Rahvusvahelises diplomaatias on järgmised kategooriad:
Olev Remsu
pisi|Olev Remsu sotside valimiskampaania ajal Olev Remsu (sünninimi Olev Remsujev; sündinud 1. novembril 1947 Tartus) on eesti kirjanik, dokumentaalfilmide režissöör ja filmidramaturgia õppejõud.
Atašee
1. Sõjaväeatašee – määratakse ühe riigi sõjaväeliste ametkondade poolt teise riigi vastava ametkonna juurde või kuulub selle maa välissaatkonna koosseisu, olles saadiku sõjaline nõunik.
Olev Remsu
Haridus
Tal on ajakirjaniku (1972) ja komöödiafilmide stsenaristi (1982) diplomid.
Atašee
2. Pressiatašee – välissaatkonna töötaja, kelle ülesandeks on tegelda ajakirjandusega ja korraldada infovahetust.
Olev Remsu
Teenistuskäik
Olev Remsu on olnud Tallinnfilmi toimetaja; kultuurilehe Sirp ja Vasar ning Sirp publitsistikaosakonna toimetaja; professionaalne loomavedaja (ešeloni ülem); Vabadusraadio kommentaator; ERSP häälekandja Nädalaleht peatoimetaja; Eesti esimese ja ainukese erakultuurilehe "Kultuurimaa" peatoimetaja; OSCE ja Esindamata Rahvaste Organisatsiooni rahvusvaheline vaatleja konfliktikolletes ning valimistel Venemaal ja Balkanil; giid reisidel Lääne-Euroopasse, Siberisse, Kaukaasiasse, Moskvasse, Peterburi, Krimmi, Aasiasse ja Okeaaniasse (saartele ning Austraaliasse ja Uus-Meremaale); Eesti Romaaniühingu direktor; filmidramaturgia õppejõud Eesti Kunstiakadeemias, Tallinna Ülikoolis ja Viljandi Kultuuriakadeemias; Eesti Karskusseltsi endine esimees; Haapsalu rahvakohtunik; ajalehtede Postimees ja Eesti Päevaleht kolumnist.
Atašee
3. Erialaatašee – riigi erinevate ametkondade (tööstuse, kultuuri, kaubanduse, tehnika, teaduse jne) esindaja välissaatkonnas; selles ametis on tavaliselt oma ala asjatundjad, mitte karjääridiplomaadid.
Olev Remsu
Teenistuskäik
Ta oli kirjandusrühmituse Wellesto liige ja üks selle asutajaid.
Atašee
4. Diplomaatiline atašee – madalaim diplomaatiline aste, oma riigi välisministeeriumi poolt välissaatkonda lähetatud karjääridiplomaat.
Olev Remsu
Protsessimine Urmas Otiga
1990. aastatel leidis meedias laialt kajastust Remsu hagi teleajakirjanik Urmas Oti vastu. Ott vastas intervjuus Nädalale ühe Remsu artikli kohta, milles teravalt Toomas Uba kritiseeriti, et tema "ei taha sellise s...peaga nagu Remsu üldse midagi tegemist teha." Kohus mõistis Urmas Oti solvamises süüdi.
Atašee
5. Auatašee – inimene, kes on valinud endale diplomaadi karjääri, kuid ei kuulu veel välisministeeriumi koosseisu ega ole ka selle palgalehel.
Sõjaväe-, kaubandus- või pressiatašee on diplomaatilises missioonis tegelikult palju kõrgem ametikoht, kui atašee aste seda ette näeb. Sageli võivad nad olla seotud luureteenistustega, mis kasutavad atašee ametikohta agendi kattevarjuna, kuid missioonisiseses hierarhias asetuvad need noorematest diplomaatidest palju kõrgemale positsioonile.
Salomon de Caus
Tema noorem vend oli Isaac de Caus. Salomon oli hugenott. Oma elu vältel reisis ta palju Euroopas.
Liialaid
Liialaid ehk Liia saar on laid Väinameres Haapsalu linna Põgari-Sassi küla territooriumil. Saar asub Matsalu rahvuspargi Väinamere saarte sihtkaitsevööndis.
Saare pindala on maakerke tulemusena Sõmeriga liitumisel 1,31 km² ja rannajoone pikkus 10,9 kilomeetrit.
Asukoht
Liialaiust 1,6 km kagus asub Tauksi. 1,1 km edelas asub Hanemaa koos ümbritsevate rahudega. 200 meetrit põhja pool on Podurahu. Liialaiu ja Tauksi vahel on Suurrahu, Roograhu, Kuivarahu ja teised väiksemad rahud.
Liiaga on saare põhjaosas liitunud Sõmeri.
Loodus
Saare keskosas asuv seljak ulatub 2,8 meetrit üle merepinna. Saar kerkis merest umbes aastal 1300. Saare lõunarannas on maasäär.
Liialaiul leidub rannaniite. Mõnel varem niidetud alal kasvab tänapäeval tihe kadastik. Laiul kasvab ka väike männimets.
Saarel on allikas.
Ajalugu
Esimest korda mainiti Liialaidu 1526 (Lyszar).
Liialaid on olnud kasutuses heinamaana.
1944. aasta 29. septembri varahommikul põgenes Liialaiult Hiiumaa laidudele ja hiljem Rootsisse riigisekretär Helmut Maandi. Liialaiule oli ta tulnud jalgsi Tauksi kaudu. Sel ajal oli saarel vähemalt kaks ehitist, majake ja heinaküün.
Olev Remsu
e-raamatud
Ta on kirjutanud paljude anima- ja dokumentaalfilmide stsenaariumid ning on kolme dokumentaalfilmi režissöör. Samuti kirjutab ta filmi- ja kirjanduskriitikat ning arvamusartikleid.
Isiklikku
Tema vanemad olid Antti Remsujev (1917–1972, karjalane, vedurijuht) ja Lilli Remsujev (1914–2004, eestlane, Tartu Ülikooli Botaanikaaia aednik).
Lõunasaar
thumb|[[Tekapo järv]] Lõunasaar (inglise keeles South Island, maoori keeles Te Wai Pounamu ('jaspisesaar') või Te Waka a Māui ('Māui kanuu') on saar Vaikse ookeani lõunaosas Uus-Meremaal.
Saart eraldab Põhjasaarest 35 km laiune Cooki väin. Saar on piklik kirde-edela suunas.
Pindala (151 757 km²) poolest on Lõunasaar Uus-Meremaal esimesel ning maailmas 12. kohal.
Mööda Lõunasaart kulgevad Lõuna-Alpid. Lõunasaare ja kogu Okeaania kõrgeim punkt on Aoraki (Mount Cook, 3724 m).
Haldus
Saarel on seitse piirkonda: Canterbury, Marlborough', Nelsoni, Otago, Southlandi, Tasmani ja West Coasti piirkond.
Rahvastik
2020. aasta juunis oli Lõunasaarel 1 187 300 elanikku. Kuigi Lõunasaar on kolmandiku võrra Põhjasaarest suurem, asub seal kõigest 24% Uus-Meremaa rahvastikust. Ent 19. sajandil, mil Uus-Meremaad koloniseerima hakati, elas suurem osa kolonisaatoreist Lõunasaarel, kus oli avastatud kulda. Põhjasaare elanike arv ületas Lõunasaare elanike arvu alles 20. sajandi algul, 1911. aastal elas Põhjasaarel juba 56% uusmeremaalasist. See näitaja on edaspidi üha suurenenud.
Enamik asustusest on saare kagurannikul, kus on ka suurimad linnad Christchurch ja Dunedin.
Ajalugu
Esimene teadaolev eurooplane, kes jõudis Lõunasaarele, oli Hollandi meresõitja Abel Tasman. Ta saabus 1642. aasta detsembris saare põhjaotsas olevasse Golden Bay lahte, mille ta nimetas Mõrtsukate laheks. Tasman kaardistas Lõuna- ja Põhjasaare lääneranniku ja pärast kokkupõrget maooridega sõitis ta põhja poole Tongale. Tasman andis Uus-Meremaale ka nime Nieuw Zeeland Hollandis asuva Zeelandi provintsi järgi.
Jaak Uudmäe
Jaak Uudmäe (sündinud 3. septembril 1954 Tallinnas) on eesti kergejõustiklane (kolmikhüppaja ja kaugushüppaja). Olümpiavõitja (1980) tulemusega 17.35.
Lõunasaar
Ajalugu
Aastail 1769–1770 külastas Lõunasaart järgmine eurooplane James Cook, kes kuulutas saare Suurbritannia osaks ja andis saarestikule nimeks New Sealand.
4. septembril 2010 toimus saarel 7,2-se magnituudiga maavärin, mis tekitas ulatuslikke purustusi, kuid hukkunuid ei olnud. 22. veebruaril 2011 tabas saart 6,3-se magnituudiga inimohvritega maavärin (2011. aasta Uus-Meremaa maavärin).
Jaak Uudmäe
Ta lõpetas aastal 1972 Tartu 8. Keskkooli ja aastal 1979 Eesti Põllumajanduse Akadeemia majandusteaduskonna.
Aastatel 1979 ja 1980 tunnistati Jaak Uudmäe Eesti aasta sportlaseks. 1980. aastal anti Uudmäe treenerile Jaan Jürgensteinile NSV Liidu teenelise treeneri ja Jaagule NSV Liidu teenelise meistersportlase aunimetus.
Aastal 2001 sai Jaak Uudmäe Eesti Punase Risti II klassi teenetemärgi.
1981. aastal tuli Jaak Uudmäe Euroopa karikavõistluste võitjaks kolmikhüppes tulemusega 16.97.
Joseph I (Saksa-Rooma keiser)
Joseph I (26. juuli 1678 – 17. aprill 1711) oli Saksa-Rooma keiser ja Austria Habsburgide valduste isand 1705–1711. Ta suri ootamatult vaid 32-aastaselt ning trooni päris tema noorem vend Karl. thumb|vasakul|Joseph I (Saksa-Rooma keiser)
Jaak Uudmäe
Tema nimel on kolmikhüppe Eesti rekord 17.35 ja siserekord 17.10.
Poliitiline tegevus
Aastail 1990–1998 oli ta Otepää abilinnapea ja linnavolikogu esimees. 1996. aastal valiti ta valimisliidu Eluterve Otepää nimekirjas 42 häälega Otepää linnavolikogu liikmeks.
2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas Tallinna linnavolikokku ja sai 483 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta pääses asendusliikmena volikokku ja oli 2013–2015 Tallinna linnavolikogu liige.
2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta IRLi nimekirjas valimisringkonnas nr 3 ja sai 187 häält ning valituks ei osutunud.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta IRLi nimekirjas Tallinnas.
Isiklikku
Abikaasa Maie Uudmäega on ta üles kasvatanud 5 last.
Pojad Jaanus, Jaak Joonas, Meelis ja tütar Merilyn on kolmik- ja kaugushüppajad.
Illegaalsus
Illegaalsus on tegevuse omadus, mis seisneb selles, et ta on seadustega või muude normatiivaktidega keelatud. Illegaalseks võidakse nimetada ka illegaalse tegevuse tulemust, subjekti või objekti.
Eerik Leibak
Eerik Leibak (sündinud 2. veebruaril 1960 Tallinnas Nõmmel) on eesti bioloog ja looduskaitsja.
Karjääriplaneerimine
Karjääriplaneerimine on elukestev tegevus. Me kõik muutume ja areneme ajas, asume täitma uusi elurolle, läheme kaasa ühiskondlike muutustega ja vastavalt sellele teeme muudatusi ka oma tulevikuplaanides.
Arvamus, et karjäärialane areng on vaid ametiredelil ülespoole liikumine, on vaid müüt. Karjäär hõlmab kogu Sinu eluteed koos kõikide erinevate rollidega. See on elu- ja töökogemuste seeria. Sama tähtis, kui on töö, on ka elukestev õppimine, hobid, elustiil, suhted lähedaste ning suhe iseendaga.
Oskus näha kaugemat eesmärki on otsuste tegemisel oluline, ilma selleta elame vaid tänases päevas.
Inimesed ei teadvusta tihti oma infovajadust ning ei oska seda õigetest allikatest hankida. Tihti saadakse karjääriinfot sõpradelt, internetist ja avalikust meediast. Selline teave tundub usaldustäratav, kuid pahatihti on ebakorrektne. Samas korrektne ja hästi leitav info iseendast, õppimis- ja töötamisvõimalustest, ametitest ja tööturu nõudlusest on karjääriotsuste tegemise seisukohalt asendamatu.
Eerik Leibak
On olnud Soomaa ja Alam-Pedja kaitsealade moodustamise algataja ning mitme üle-eestilise loodusinventuuri eestvedaja, üks Eestimaa Looduse Fondi esimesi töötajaid.
Eerik Leibak on üks neist, kelle algatusel taastati 1991. aastal iseseisev Eesti Ornitoloogiaühing. Ornitoloogiaühingus on ta juhtinud Eesti linnunimetuste komisjoni tööd ning osalenud linnuharulduste komisjoni ja linnuatlase töörühmas. Ta on 2018. aastal ilmunud koguteose "Linnuatlas. Eesti haudelindude levik ja arvukus" kaaskoostaja ja -toimetaja (koostanud Jaanus Elts, Andrus Kuus ja Eerik Leibak; toimetanud Andrus Kuus ja Eerik Leibak).
Leibak on olnud dokumentaalfilmide "Peetrike Laanetagusel" (2018), "Põder Eestis" ja "Põdra kuningriik" (mõlemad 2007), "Eesti kotkad" (2005), "Sundasunik" (2004), "Terra silvestris" (2002) konsultant.
Kõrgeim õhutemperatuur
Kõrgeim õhutemperatuur (ka kuumarekord) on kõrgeim mingis piirkonnas (nt Eestis) registreeritud õhutemperatuur.
Eesti soojarekordid
Kõrgeim mõõdetud temperatuur Eestis on +35,6°C. See registreeriti 11. augustil 1992 Võrus.
Jüri Saarma
Jüri Saarma (aastani 1936 Georg Seeman ja Georg Siiman; 24. oktoober 1921 Viljandi – 7. veebruar 2001 Tartu) oli eesti psühhiaater, Tartu Riikliku Ülikooli psühhiaatria kateedri juhataja.
Elulugu
Jüri Saarma oli raudteelase poeg ja Valve Erika Saarma abikaasa, Mart Saarma isa ning Märt Saarma onu.
Saarma lõpetas 1938 Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi ja 1945 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1948 kaitses ta samas meditsiinikandidaadi kraadi väitekirjaga "Haigusteadvuse kulgemine skisofreenikuil aktiivse ravi jooksul" ning 1964 meditsiinidoktori kraadi Moskva 2. Meditsiiniinstituudis väitekirjaga "О действии инсулинового лечения на анимальную и вегетативную нервную систему больных шизофренией". Ta täiendas end Venemaal, Soomes, Kanadas ja Šveitsis.
1943–1945 oli Saarma Tartu Ülikooli vaimu- ja närvihaiguste kliiniku praktikant, 1945 Jämejala Psühhoneuroloogiahaigla peaarst, 1945–1949 TRÜ psühhiaatria ja kohtuarstiteaduse kateedri assistent, 1949–1955 vanemõpetaja, 1955–1965 dotsent, 1965–1975 psühhiaatria kateedri professor, 1975–1994 (aastast 1992 psühhiaatriakliinik) juhataja; 1963–1966 ka TRÜ arstiteaduskonna dekaan ja 1968–1978 Eesti NSV peapsühhiaater, aastast 1994 TÜ emeriitprofessor. 1973 oli ta Montreali McGilli Ülikooli külalisprofessor. Saarma pidas loenguid Toronto, Helsingi, Turu ja Oulu ülikoolis. 1953 rajas ta TRÜ kõrgema närvitegevuse labori (aastast 1966 meditsiini kesklabor ja ÜMPI psühhofarmakoloogia labor) ning 1987 Tartusse ajakohase psühhiaatrikliiniku. Saarma oli eestikeelse psühhiaatriaalase õppekirjanduse rajaja.
Teadustöö
Jüri Saarma peamised uurimisvaldkonnad olid skisofreenia ja depressioon, nende diferentseeritud ravi, psühhohügieeni ja psühhiaatria ajalugu (eriti Eestis). Ta täpsustanud psühhiaatrilist sümptomatoloogiat, täiendas kliinilise ja neurofüsioloogilise uurimise meetodeid, koostas algupärase testide patarei ja viis kliinilise hindamise skaalat.
Saarma oli üks "Bolšaja meditsinskaja entsiklopedija" (Moskva, 1974–1986) toimetajaid. Ta oli Rahvusvahelise Kõrgema Närvitalitluse Ühingu asepresident (1974–1977) ja president (1977–1983), Ülemaailmse Psühhiaatrite Assotsiatsiooni närvitegevuse sektsiooni president, Rahvusvahelise Sotsiaalpsühhiaatria Ühingu nõunik, Üleliidulise Neuroloogide ja Psühhiaatrite Seltsi presiidiumi liige, NSV Liidu Meditsiiniakadeemia psühhiaatrianõunik, viie välismaise teadusseltsi au- ja kaheksa rahvusvahelise ühingu korrespondentliige. Ta avaldas üle 330 teadustrükise, üle 20 õppevahendi ja üle 130 aimetrükise, sealhulgas õpik-käsiraamatuid psühhiaatria eri valdkondade kohta.
Koostöö NSV Liidu repressiivorganitega
Kuna Jüri Saarma oli psühhiaatriaekspert mitmes poliitilises kriminaal- ja kohtuasjas, on mitmes publikatsioonis talle süüks pandud koostööd võimudega vastupanuvõitlejate ja dissidentide represseerimisel.
Isiklikku
Tema abikaasa oli Valve Erika Saarma. Nende poeg on Mart Saarma.
Níkaia
Níkaia on linn Kreekas Atika piirkonnas.
Tartu Ülikooli vabade kunstide professor
Tartu Ülikooli vabade kunstide professor on Tartu Ülikooli rektori poolt üheks aastaks kutsutav filosoofiateaduskonna juurde kuuluv professor.
Tartu Ülikooli vabade kunstide professori ametis on olnud:
Tf–idf
Tf–idf (inglise term frequency–inverse document frequency) on statistiline mõõt, mida kasutatakse tihti infootsingus ja andmekaevanduses. Seda mõõtu kasutatakse sõnade tähtsuse hindamiseks tekstikorpuses. Enamasti kasvab sõna tähtsus proportsionaalselt sõna esinemissagedusega. Sellele loogikale ei allu väga tihti kasutatavad sõnad (näiteks sidesõnad, asesõnad jms), mille esinemissagedus on küll suur, aga tähtsus tekstis väike.
Niisiis võib kirjeldada tf-i (term frequency) ehk termini sagedust järgmiselt:
kus termini esinemissagedus tekstis (n_i) on jagatud sõnade hulgaga tekstis.
Idf-iga mõõdetakse termini üldist tähtsust järgmise valemi abil:
kus |D| on tekstide arv korpuses ja tekstide arv, kus termin t_{i} esineb.
Tf–idf on seega järgmine:
Villa Lituania
Villa Lituania on endine Leedu saatkonna hoone Roomas, mis on Venemaa valduses ja mida loeti viimaseks Venemaa poolt okupeeritavaks Leedu osaks.
Leedu üüris hoone, mis kandis nime Villa Maria Luisa 1933. aastal. 1938. aastal müüs omanik selle 3 miljoni liiri eest Leedule.
2013. aastal leppis Leedu Itaalia pakutud kompensatsiooniga, milleks on Palazzo Blumenstihli 4. korrus.
Laulasmaa
Laulasmaa on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Lahepere lahe kaldal.
Külas asuvad Laulasmaa Kool ja raamatukogu. Seal tegutsevad ka Laulasmaa Spa ja Arvo Pärdi Keskus. Tallinna–Rannamõisa–Kloogaranna tee ääres mere pool asub 35 m kõrgune Laulasmaa päevamärk.