cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kõrgkeskaeg
Kõrgkeskajale omane
Varem tekkinud aadlikristluse najal kiriku ümberkorraldamine, Euroopa turvamine, seisusliku feodalismi maksmapanemine, linnastumine (käsitöö, rahandus, kaubandus). Keskseks oli maa, seda nii pärusomandina kui sellele kinnistatud pärisorjadena. See oli sõdalastest rüütlite tekkimise ja võimul olemise aeg. Pärast klassikalist feodalimi muutusid rüütlid juba palgasõdalasteks ja senjööri-vasalli isiklikud ausuhted ja vastastikused kohustused asendusid välise õukondliku mänguga looritatud rahasuhetega.
Kõrgkeskaja algus
Võti kõrgkeskaja terviklikuks hõlmamiseks ja mõistmiseks on 10. sajandi alguses. Siis (910) loodi aadlikristlusele tuginev Cluny klooster, sai sealt alguse paavstikiriku ja ordudeni viinud reformiliikumine (Cluny reform), kloostrihariduse najal rüütliseisuse kujunemine ja ristisõdadeni viinud vaimsus.
Samal ajal (910) loodi ka Saksa riik, mis peatas ungarlaste ründed ja mille kiriku- ja Itaalia poliitika kujundas Euroopat 13. sajandi lõpuni. Saksa riigi edu tugines uue väeliigina kasutusele võetud raskeratsanikele. Just need tagasid Euroopa kaitsevõime, laienemise ja feodalismi maksmapanemise.
Kolmas määrav tegur oli Normandia loomine (910). Just sealt tulnud normannid vabastasid Lõuna-Itaalia Bütsantsi alt ja Sitsiilia moslemite käest. Normannid olid ka esimese ristsõja liidrid ja Inglismaa vallutajad. 10. sajandiga seostub ka kaubanduse ja linnaelu elavnemine Itaalias, linnakomuunide loomine ja linnamüüride ehitamisele asumine. 11. sajandil algas juba järjepidev võitlus linnaõiguste eest, muu Euroopa linnastumislaine ja tekkis linnakodaniku seisus (bürger). Kogu sellele ajale oli omane Itaalias alanud kaubanduse ja rahanduse taastumine ja kaugkaubanduse väljaarenemine. Kuid selleks tuli esmalt Euroopa vabastada (Ibeeria, Sitsiilia, Lõuna-Itaalia). Peatada viikingite, saratseenide ja ungarlaste rünnakutega seotud oht, kaasata skandinaavlased ja lääneslaavlased, murda muhameedlaste võim merel ja võtta üle Bütsantsi roll kaugkaubanduses. Pärast rahamajanduse ülesehitamist ja kirikupoolset tunnustamist hakati selle ämmaemandaks olnud juute 13. sajandi lõpus (kiriku toetusel) lääneriikidest välja saatma.
Kristjan Teder
Kristjan Teder (30. juuni 1901 Priipalu, Tartumaa – 2. aprill 1960 Tartu) oli eesti maalikunstnik.
Elukäik
Kristjan Teder sündis Kuigatsi (praeguses Õru) vallas kooliõpetaja perekonnas. Alghariduse omandas Priipalu koolis. Pärast Otepää progümnaasiumi lõpetamist õppis aastatel 1917–1922 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja selle kõrvalt aastatel 1919–1925 ka Pallases Konrad Mäe juures. Võttis osa Vabadussõjast soomusrongil nr 2, mis võimaldas tal hiljem tasuta Pallase kunstikoolis õppida. 1923. aastal osales koos Aleksander Vardi, Karl Pärsimäe ja Ferdi Sannamehega Pallase õpilaste täiendusreisil Saksamaal. Külastati Berliini, Münchenit, Leipzigi ja Dresdenit, kus tollal stažeeris koolikaaslane Eduard Wiiralt.
1926. aasta sügisel abiellus ta Tartu Ülikoolis kirjandust ja kunstiajalugu õppiva Hilda Sulega ning koos sõideti Pariisi, kus Teder õppis aastatel 1926–1928 Vassili Šuhhajevi eraakadeemias. 1928. aasta suvel korraldas ta koos kunstnik Karl Pärsimäega kuulsa "käruretke". Kaks kunstnikku ladusid maalitarbed ja eluks vajaliku aiakärusse ning veetsid mitu nädalat Lõuna-Eesti loodust maalides. Sellelt retkelt pärinevad mõlema kunstniku loomingus tuntud Petseri kloostri vaated. 1933–1934 täiendas end Ado Vabbe maaliklassis.
1938. aastal oli ta taas Pariisis, kuid tuli pärast linna okupeerimist tagasi kodumaale. Läheneva sõja oludes ei õnnestunud tal enam vabakutselise kunstnikuna end ära elatada, mistõttu rentis ta Tartu äärelinnas Ropkas aianduskrundi ning asus õppima Tartu aiandus-mesindus ja linnukasvatuse täiendkoolis.
1940. aastal valiti ta Konrad Mäe nimelise Riigi Kõrgema Kunstikooli laborandiks. Aastatel 1946–1950 töötas ta NSV Liidu Kunstifondi Eesti Vabariikliku Osakonna Tartu osakonnas ja Tartu Kunstimuuseumis. Järgmised kaks aastat oli ta Rõngus mesinik ning siis Eesti Põllumajanduse Akadeemias aianduskateedri laborant. Pärast Stalini surma algas Kristjan Tedre kirjavahetus Rootsis elavate sõprade Bernard Kangro ja Armin Tuulsega. 1955. aastast kuni surmani 1960. aastal tegutses Kristjan Teder nii kunstniku kui ka aednikuna.
Looming
Tedre loomingut on tugevalt mõjutanud tema aednikuamet – näeme ta maalidel sageli õitsvat viljapuuaeda ja omakasvatatud lillede sülemeid. 1930ndate keskel muutub kunstniku maalijakäekiri impressionismilähedaseks ja õhuliseks, koloriit valgus- ja värviküllaseks. Tedre kaasaegsete kunstnike seas on raske leida teist meistrit, kes laseks oma teostes värvidel nii jõuliselt kõlada.
Kuulus alates 1927. aastast EKKKÜ-sse ja 1945. aastast Eesti Kunstnike Liitu. Aastatel 1950–1955 oli ta Kunstnike Liidust välja heidetud. Viljakateks kujunesid loomingulised reisid Kaukaasiasse, Krimmi ja Koola poolsaarele.
Isiklikku
Tema poeg Eerik Teder oli kirjandusteadlane, tõlkija ja bibliofiil.
Majandusmets
Majandusmets on mets, mis pole määratud reservaadiks.
Kristus (film 1916)
"Kristus" on Giulio Antamoro poolt Itaalias 1916. aastal loodud tummfilm. Filmi võtted toimusid peaasjalikult Egiptuses, paljud stseenid on filmitud Coris.
Wilkini maakond
Wilkini maakond (Wilkin County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Breckenridge.
Ajalugu
Maakond moodustati 1858. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 6576.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Branti (Indrāni vald)
Branti on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Indrāni vallas.
Branti asub valla keskosas Aiviekste ja Liede jõe vahel. Seal asub Branti bussipeatus. Aastail 2007–2021 kuulus küla Lubāna piirkonda.
2007. aastal oli külas 10 elanikku.
Eduard Rüga
Eduard Rüga (16. august 1903 Sangaste vald – 28. oktoober 1997 Elmwood Park, New Jersey, USA) oli eesti graafik ja maalikunstnik.
Elukäik
Eduar Rüga sündis Sangaste vallas Tiidu karjamõisas. Ta õppis Tagulas ja Urvastes ning lõpetas Võru gümnaasiumi. 1928. aastal sai temast Kõrgema Kunstikooli Pallas õpilane Jaan Vahtra ettevalmistusklassis. Majanduslikel põhjustel katkesid õpingud mõne aasta pärast. Noor kunstnik jätkas iseseisvalt tööd ja osales 1931. ja 1934. aastal Võru noorte kunstnike näitusel. 1934. aastal naasis ta Pallasesse, seekord Nikolai Triigi maaliateljeesse. Paralleelselt õppis ta graafikat Arkadio Laigo juures. Kunstniku käekiri erines nii märgatavalt eelkäijate omast, et graafikaateljee juhataja Laigo keeldus alla kirjutamast tema lõputunnistusele, väites, et Rüga pole lõpetamiseks küps. Konflikt lahenes ja Rüga lõpetas kooli ühes Pallase arvukamas lennus koos Lepo Mikko, Elmar Kitse, Erich Pehapi jt (kokku üheksa kunstnikku). Lõpetamisel anti Rügale kultuurkapitali aastane kodumaine stipendium.
Kunstnik elas Pärnumaal Toris Viira koolimajas, kus tema abikaasa oli õpetaja. 1944. aastal põgenes perekond Saksamaale ja emigreerus sealt 1949. aastal USA-sse. Eduard Rüga oli aktiivne ka kultuurielu organiseerimisel paguluses. Ta oli Eesti Kujutavkunstnike Keskuse laekur ja esimees. Tema eestvedamisel korraldati näitusi New Yorgi Eesti Majas ning mitmes muuseumis ja galeriis.
Eduard Rüga oli Üliõpilasseltsi Liivika liige.
Eduard Rüga oli Tartu Kunstiühingu (Kunstiühingu "Pallas") auliige. Tema annetus pani aluse ühingu kunstikogule.
Kunstnik suri USA New Jersey osariigis Elmwood Parkis, tema tuhastatud põrm sängitati 8. augustil 2000 Tartu Raadi Vana-Jaani kalmistule.
Looming
Rüga oli alles Pallase õpilane, kui tema teosed valiti 1939. aastal toimunud, Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse korraldatud eesti kunsti rändnäitusele Itaalias, Ungaris, Poolas ja Belgias. Antwerpeni Kuninglik Muuseum ja Rooma Moodsa Kunsti Rahvusgalerii omandasid tõmmised kunstniku teostest "Altja neem" (1938) ja "Vana Irboska" (1938). Tema esimene isikunäitus Eestis leidis aset 1988. aastal Võrumaa muuseumis.
Eduard Rüga põhialaks kujunes puugravüür ja -lõige, mis olid tollal populaarseimad graafikatehnikad. Kodumaa-aastate loomingu tipphetkeks saabki lugeda mappi "Lõuna-Eesti inimene ja loodus" (1942–1943), mille kavand pälvis Haridusdirektooriumi preemia. Eduard Rüga viljeles mapi koostamisel tollal Eestis haruldast mitmevärvilist kõrgtrükigraafikat. Lemmikaineseks olid Võrumaa maastikud ja inimesed.
Ameerikas sattus kunstnik täiesti uude keskkonda nii ühiskondlikus kui ka kunstilises mõttes. Ameerika perioodi alguses harrastas Rüga monotüüpiat. 1951. aastal jätkas katsetusi linoollõikes. Korduvaiks motiivideks olid kalad ja linnud. 1960. aastail jätkas Rüga maalimist, kusjuures valdavaks sai abstraktne kujutusviis. Ta oli kunstnik, kes aastate vältel ei kinnistunud kord leitud laadi juurde, vaid otsis vaheldusrikkust. Tema loomingupärandi hulka kuuluvad maalide ja graafika kõrval illustratsioonid ja eksliibrised.
Kärdlamõisa mõis
Kärdlamõisa mõis (saksa keeles Kertelhof, vene keeles Мз. Кертельгофъ; Им. Кертельгофъ) oli Suuremõisa mõisa kõrvalmõis Hiiumaa Pühalepa kihelkonnas Läänemaal.
Hipster
pisi|Hipster vanaaegse rattaga pisi|Hipsterlusega on kasvanud habeme populaarsus Hipsterlust seostatakse valdavalt noorte loominguliste inimestega, kes ihkavad autentsust. Hipsterlus on üks subkultuure. Hipsteri mõiste pärineb ingliskeelsest omadussõnast hip, mis tähendab "teadmuses olema", samuti "lahedust". 1940. aastatel olid hipsterid seotud eelkõige afroameerika džässikultuuriga, kuid 2000. aastatel võeti mõiste kasutusele uue noortekultuuri tähistamiseks.
Iseloomulikku
Hipsterit on raske määratleda, kuna pole kindlat, piiratud omaduste kogumit, mis teda identifitseeriks, samuti ei nimeta reeglina ka inimene ise end hipsterina. Hipsterlus väljendub vastuoluliselt teatavate keskklassile vastanduvate, samas omaste tarbimisharjumuste, riietusstiili, käitumise ja kunstieelistustega. Piirkonniti võivad tunnused väljenduda erinevalt, seega on nii üleilmsed kui ka kohalikud hipsteri figuuriga seostatavad elemendid. Üldiselt võib hipsteriks pidada alternatiivsust peavoolule eelistavat tänapäevast linnanoort, kes on kultuurihuviline ja kannab silmatorkavaid, stiilseid taaskasutatud rõivaid. Taaskasutamine ei piirdu ainult riietega, taaskasutatakse ka seadmeid, sõidukeid või hüljatud tööstushooneid- ja piirkondi. pisi|Ühekäiguline ratas, hipsterluse osa Maailmavaateliselt lähtub hipster liberaalsusest, keskkonnateadlikkusest, humanismist.
Mõju
Üks hipsterlusega kaasnevaid nähtusi võib olla ka gentrifikatsioon, kui vanadesse ja mahakäinud linnaosadesse (Eestis näiteks Tallinnas Kalamaja, Tartus Supilinn) kolivad jõukad hipsterid, tõstes sellega vastava piirkonna kinnisvara hinda. Autentsus ja alternatiivsus võib väljenduda käsitöö eelistamises masstoodangule – näiteks käsitööõlu. Nii on koos hipsterlusega saanud populaarseks käsitööõlu, muutes sellega alternatiivse toote paradoksaalsel kombel masstoodanguks.
Minerali maakond
Minerali maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Clay maakond (Alabama)
Clay maakond (Clay County) on maakond Ameerika Ühendriikides Alabama osariigis.
Maakonna halduskeskus on Ashland.
Ajalugu
Maakond moodustati 1866. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 13 932.
Donegall Square
pisi|Donegall Square Donegall Square on Belfasti linna keskväljak, mille keskel asub raekoda.
Käsmu mõis
Käsmu mõis (saksa keeles Kasparwiek) oli Aaspere mõisa kõrvalmõis Haljala kihelkonnas Virumaal.
Ulsteri inglise keel
pisi|Põhja-Iiri keelte leviala Ulsteri inglise keel (ulsteri šoti keeles Ulstèr Inglis, iiri keeles Béarla Ulaidh) on inglise keele sügava aktsendiga murre, mida räägitakse kõikjal Põhja-Iirimaal, eelkõige Ulsteris. Murdele on mõju avaldanud ulsteri iiri keel ja ulsteri šoti keel.
Karuse Margareeta kogudus
EELK Karuse Margareeta kogudus on luterlik kogudus Karusel.
Kogudus kuulub Lääne praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Kaido Saak, organisti ei ole. Juhatuse esimees on Helle Lilleoja.
Korralised jumalateenistused toimuvad iga kalendrikuu 1. ja 3. pühapäeval kell 14 Karuse kirikus.
Õpetajad
Vt Karuse Margareeta koguduse vaimulikud
Dumitru Pîrvulescu
Dumitru Pîrvulescu (14. juuni 1933 – 9. aprill 2007) oli Rumeenia maadleja.
Ta võitis olümpiamängudel kuld- ja pronksmedali. 1956. aastal olümpiamängude sai ta neljanda koha. Maailmameistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses sai ta korra hõbemedali lisaks neljanda ja viienda koha.
Peale sportlaskarjääri töötas treenerina. Tuntumad õpilased: Vasile Andrei, Constantin Alexandru, Gheorghe Berceanu.
Roznieki
Roznieki on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Indrāni vallas.
Roznieki asub valla kirdeosas. Seal asub Roznieki bussipeatus. Aastail 2007–2021 kuulus küla Lubāna piirkonda.
Vimpel
thumb|300px|Eesti Mereväe laevavimpel – näitab, et laev on teenistuses ja on määratud komandör thumb|300px|Briti Kuningliku Mereväe laevavimpel – näitab, et laev on teenistuses thumb|150px|Ukraina jalgpalliklubi vimpel Vimpel ehk viir on pikk ja kitsas või lõpust kitsenev erikujuline lipp. See kinnitatakse vardasse või masti tavaliselt ühe või kahe punktiga.
Vimplid valmistatakse tavaliselt piisavalt vastupidavast kangast.
Kasutamine
Vimplid võivad tähistada näiteks riiklikku või organisatsioonilist kuuluvust või olulist ametikohta. Vimpleid kasutatakse tänapäeval sageli laevadel (eriti sõjalaevadel) või traditsioonilistel ehitistel. Kasutusel on ka dekoratiivsed lauavimplid või riputamiseks sobilikud suveniirvimplid. Erinevalt riigilipust võib riigivärvides vimpel olla heisatud mastis iga päev.
Sõna "vimpel" kasutatakse ka kolmnurkse (nt Nepali) lipu kohta.
¡Ay Carmela! (film)
"¡Ay Carmela!" on 1990. aasta Hispaania film José Sanchis Sinisterra näidendi "Ay, Carmela" järgi. Selle lavastas Carlos Saura, peaosades on Carmen Maura (sai Euroopa filmiauhinna), Andrés Pajares ja Gabino Diego.
Johann Kasimir (Pfalz-Simmern)
Simmerni pfaltskrahv Johann Casimir (7. märts 1543 – 16. jaanuar 1592) oli Saksa vürst ja Pfalzi kuurvürsti Friedrich III noorem poeg. Vankumatu kalvinistina oli ta palgasõdurite juht tolle aja ususõdades, sealhulgas Hollandi mässus. Aastatel 1583–1592 tegutses ta oma vennapoja, Pfalzi kuurvürst Friedrich IV regendina.
Karjäär
pisi|püsti|left|Gravüür Johann Casimirist, 1614
Pfaltskrahv Johann Casimir sündis Simmernis Pfalzi kuurvürsti Friedrich III ja Marie von Brandenburg-Kulmbachi kolmanda pojana. Aastal 1564 soovitas Johann Casimir end peigmeheks kuninganna Elizabeth I-le ja saatis talle Šoti õukondlase James Melville'i kaudu oma portree. Kuid Elizabeth näis tema vastu mitte huvi tundvat.
26. novembril 1568 kihlus ta 16-aastase luterlase Elisabethiga, Saksimaa kuurvürsti Augusti ja selle esimese naise Anna tütrega. Pulm toimus 6. juunil 1570 Heidelbergis. Abielu oli poliitiline, kuna Johann Casimir tahtis abielu kaudu kalvinismi Saksimaaga siduda. Nende abielu osutus õnnetuks ja mitte ainult usuliste erimeelsuste tõttu. Johann Casimir pani oma naise koduaresti. Elisabeth sünnitas kuus last, kellest kolm surid sündides; ülejäänud kolm olid tütred. Naine suri vangistuses 2. aprillil 1590.
Johann Casimir oli regulaarselt kontaktis Robert Dudley ja selle vennapoja Philip Sidneyga, kes saadeti Elizabeth I agendina mandrile, aitama Protestantliku liigat moodustada. Aastal 1576 läks Johann Casimir Prantsusmaale, juhtides 4000-mehelist väge. Selle kampaania tulemusena tehti temast aastatel 1576–1577 Henri III poolt mõneks kuuks duc d’Étampes. See oli teoreetiline positsioon, kuna ta tegelikult oma Prantsuse hertsogkonda kunagi ei külastanud. Ta külastas aastal 1579 Inglismaad otsimaks kuningannalt rahalist abi oma kampaaniate jaoks Ühendatud Provintside poolel. Veebruaris 1579 tõi Robert Dudley ta Oxfordi ja ta lõbutses kolm nädalat Inglise õukonnas. Aastatel 1583–1592 tegutses Casimir oma vennapoja, kuurvürst Friedrich IV regendina.
Lapsed
Saksimaa Elisabethiga:
Daukšiai (Skuodase vald)
pisi|Šakaliai linnamägi Daukšiai (žemaidi Daukšē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas Erla jõe kaldal. Külla ulatuvad osaliselt Salantai regionaalpark ja Erla geomorfoloogiline kaitseala.
Küla on esmamainitud 1568. aastal. XVII–XIX sajandini kuulus see Salantai mõisale.
Aastal 1926 avati külas algkool, mis aastast 1990 tegutseb põhikoolina. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks. Aastal 1953 avati selle kontorihoones raamatukogu. Aastast 2006 tegutseb külaselts. Külas on kaks kalmistut.
Muinsuskaitse all on osaliselt Šakaliai külla jääv linnamägi Erla jõe kaldal. Selle vall on ajast moonutatud ja seda piirab 0,2 meetri sügavune ja 3-5 meetri laiune vallikraav. Aastal 1978 viidi seal läbi arheoloogilisi uuringuid. Tegemist on aastal 1253 mainitud Seculmzeme või Zekulmzeme linnusega.
Ka on kaitse all külas asuv majapidamine aadressil Skuodo g. 13. Üksikobjektina on kaitse all selle maakividest vundamendiga laut, mille metallist uksehinged on säilinud algsel sepistatud kujul, sealne ühekorruseline pööninguga ait, ja elumaja. See on tellistest vundamendiga ühekorruseline pööninguga hoone, millel on veranda ja mis esindab tüüpilist Žemaitija lääneosa rahvaarhitektuuri. Kompleksi kuulub ka votiivkabel puidust kurvastava neitsi Maarja kujutisega.
Elanikkond
pisi|tühi|Mälestusmärk Daukšiai metsavendadele
Wrighti maakond (Minnesota)
Wrighti maakond (Wright County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Buffalo.
Ajalugu
Maakond moodustati 1855. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 124 700.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Charente'i departemangu haldusüksuste loend
Siin on toodud ära kõik Charente'i departemangu haldusüksused (ringkonnad, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. Vallad Angoulême, Cognac ja Confolens on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Angoulême'i ringkond
Angoulême-Ida kanton	02 Angoulême-Lääne kanton	34 Angoulême-Põhja kanton	03 Aubeterre-sur-Dronne'i kanton	04 Blanzac-Porcheresse'i kanton 	07 Chalais' kanton	10 La Couronne'i kanton	30 Gond-Pontouvre'i kanton	35 Hiersaci kanton	16 Montbroni kanton	19 Montmoreau-Saint-Cybardi kanton 	21 La Rochefoucauldi kanton	22 Ruelle-sur-Touvre'i kanton	31 Saint-Amant-de-Boixe' kanton 	25 Soyaux' kanton 	32 Villebois-Lavalette'i kanton 	28
Cognaci ringkond
Baignes-Sainte-Radegonde'i kanton	05 Barbezieux-Saint-Hilaire'i kanton	06 Brossaci kanton	08 Châteauneuf-sur-Charente'i kanton	12 Cognac-Lõuna kanton	33 Cognac-Põhja kanton	13 Jarnaci kanton	17 Rouillaci kanton	23 Segonzaci kanton	27
Confolens' ringkond
Aigre kanton 	01 Chabanais' kanton 	09 Champagne-Moutoni kanton 	11 Confolens-Lõuna kanton 	15 Confolens-Põhja kanton 	14 Mansle'i kanton 	18 Montembœufi kanton 	20 Ruffeci kanton 	24 Saint-Claudi kanton 	26 Villefagnani kanton 	29
Kosk (perekonnanimi)
Kosk on perekonnanimi.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kosk 245 inimesel: 127 mehel ja 118 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kosk meeste puhul 583. ja naiste puhul 730. kohal.
Kosk oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 60–64, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,39. Perekonnanimi Kosk oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,50 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Tori kihelkonna Tori, Helme kihelkonna Hummuli, Ambla kihelkonna Käravete,  Pärnu-Elisabethi kihelkonna Sauga ja Vigala kihelkonna Vana-Vigala mõisavaldades talupoegadele perenimeks Kosk.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis keegi perekonnanimest Kosk ei loobunud. Uueks nimeks võeti Kosk 37 juhul kui loobuti nimedest Kõrvemann kolmel korral, Krönström, Koska, Keskpaik, Koch ja Kosenkranius kahel korral, samuti nimedest Forsmann, Kassmann, Kempmann, Prodmann, Koshkin, Strööm, Valdgraf jne.
Eduard Timberman
Eduard Timberman (Timbermann 31. oktoober 1905 Tallinn – 11. juuli 1935 Viljandi) oli eesti maalikunstnik.
Sündis Tallinnas voorimehe perekonnas. Õppis Jakob Westholmi gümnaasiumis. 1918. aastal siirdus pere elama Viljandi lähedale Auksi. 1918–1923 õppis Timberman Viljandi maakonna poeglaste reaalgümnaasiumis.
1923. aasta mais oli reaalkoolis Viljandi Koolinoorsoo Liidu kunstiosakonna organiseeritud kursustel osalenute näitus, kus teiste seas oli oma pildid välja pannud ka Eduard Timberman. Samal aastal asus Timberman gümnaasiumi lõpetamata õppima Tartu Kõrgemasse Kunstikooli Pallas. Algul oli ta sunnitud õpingute kõrvalt käima tööl Viljandi lauavabrikus, kuid 1925/1926. õppeaastast sai ta andeka õpilasena Kultuurkapitalilt stipendiumi, mis võimaldas muretumalt õpinguid jätkata.
1930. aastal lõpetas Timberman Pallase tolle aasta ainsa lõpetajana ning naasis Viljandisse. 1930. aastate algus oli Viljandi kunstielus väga elav periood. Lisaks Timbermanile elasid ja töötasid seal Gustav Mootse, Peeter Akerberg-Põldmaa, Juhan Kangilaski ja Lydia Nirk-Soosaar. Aeg-ajalt külastasid kodulinna eemalolevad kunstnikud Ants Murakin, Villem Ormisson ja Juhan Muks.
Neil aastail sai Timbermanist kohaliku ajalehe Sakala viljakas kaasautor. Enamik tolle perioodi Viljandi kunstinäitusi oli just Timbermani organiseeritud ning neid eksponeeriti sageli Saksa kasiino ruumides Posti tänav 11. Üks Eduard Timbermani lennukamaid ideid oli kunstnikke ühendava moodsa kunsti ateljee ehitamine Viljandisse.
Eduard Timbermani kunstilooming ei ole väga suur. Teda tuntakse eelkõige akvarellistina. Selles tehnikas on ta jäädvustanud Viljandi, Tartu, Kasaritsa, Sinialliku, Karksi, Taagepera, Saadjärve ja Petseri vaateid. Mõningates Timbermani õlimaalides kajastub tolle aja cézanneliku kubismi mõju ja nii on Timberman üks väheseid eesti kunstis, kes jätkas teise varalahkunud, kuid omas laadis väljakujunenud kunstniku Kuno Veeberi loodud traditsiooni.
11. juulil 1935 suri Eduard Timberman Viljandi haiglas tiisikusega kaasneva kopsupõletiku tagajärjel. Kunstnik maeti Viljandi Pauluse koguduse uuele kalmistule.
Ulsteri šoti keel
pisi|Ulsteri šoti keele leviala Ulsteri šoti keel (kohalikult Ulstèr-Scotch, iiri keeles Albainis Ulaidh, inglise keeles Ulster Scots või Ulster-Scots) on šoti keele murre, mida räägivad põhiliselt Ulsteri šotlased Põhja-Iiris, eelkõige Ulsteri rannikualadel, mis jäävad Põhjaväina äärde.
Bučiūnai
pisi|left|Bučiūnai Bučiūnai on küla Leedus Rokiškise rajoonis Obeliai vallas. Aastal 2001 oli külas 77 elanikku.
Küla lähistel asub Butkūnai 241 puurauk, mis on Bičinūai kihistu stratotüüp. Ka kihistu ise on saanud nime selle küla järgi.
Valimisringkond nr 6
pisi|Valimisringkond nr 6 Valimisringkond nr 6 on Riigikogu valimiste ringkond, mis hõlmab alates 2003. aastast Lääne-Viru maakonna.
1992. aasta Riigikogu valimised
Ringkond hõlmas Hiiu, Lääne ja Saare maakonna ja seal oli saadaval 8 mandaati. Lääne-Viru maakond kuulus valimisringkonda nr 8 koos Järva maakonnaga.
1995. aasta Riigikogu valimised
Ringkond hõlmas Lääne-Viru ja Ida-Viru maakonna. Ringkonnas oli saadaval 13 mandaati. Hääleõiguslikke kodanikke oli 95 154 (neist 45 782 Lääne-Virumaal ja 48 857 Ida-Virumaal ning 515 välisriikides), kellest valimas käis 63 610 (66,85%).
Valimistel said isikumandaadi Edgar Savisaar (KE) ja Juhan Aare (KMÜ). Ringkonnamandaadi said Kaljo Kiisk (RE), Harald Mägi ja Ando Leps (KMÜ).
1999. aasta Riigikogu valimised
Ringkond hõlmas Lääne-Viru ja Ida-Viru maakonna. Ringkonnas oli saadaval 13 mandaati. Hääleõiguslikke kodanikke oli 113 873 (neist 48 950 Lääne-Virumaal ja 64 648 Ida-Virumaal ning 275 välisriikides), kellest valimas käis 64 589 (56,72%).
Valimistel sai isikumandaadi Edgar Savisaar (KE). Ringkonnamandaadi said Tunne Kelam (Isamaaliit), Viktor Andrejev ja Endel Paap (EÜRP), Mihhail Stalnuhhin, Toomas Varek ja Urmas Laht (KE), Raivo Paavo (Mõõdukad) ja Kristiina Ojuland (RE).
2003. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 6 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 48 288, neist käis valimas 26 156 ehk 54,17%.
Isikumandaadi sai Marko Pomerants (RP). Ringkonnamandaadi said Peeter Kreitzberg (KE) ja Vello Tafenau (ERL).
2007. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 6 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 49 561, neist käis valimas 29 244 ehk 59,01%. E-hääli anti 1157.
Isikumandaati keegi ei saanud. Ringkonnamandaadi said Kristiina Ojuland (RE), Marko Pomerants (IRL), Indrek Saar (SDE) ja Toomas Varek (KE).
2011. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 5 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 48 875, neist käis valimas 28 705 ehk 58,73%. E-hääli anti 5973.
Isikumandaati keegi ei saanud. Ringkonnamandaadi said Indrek Saar (SDE), Hanno Pevkur (RE), Marko Pomerants (IRL) ja Peeter Võsa (KE). Kompensatsioonimandaadiga sai Riigikogusse Rannar Vassiljev (SDE).
2015. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 5 mandaati. See oli väikseima mandaatide arvuga ringkond. Hääleõiguslikke valijaid oli 45 899, neist käis valimas 27 410 ehk 59,7%. E-hääli anti 7563.
Isikumandaati keegi ei saanud. Ringkonnamandaadi said Valdo Randpere (RE), Marko Pomerants (IRL) ja Siret Kotka (KE). Keskkonnaministri kohale asunud Marko Pomerantsi asendusliikmena pääses Riigikokku samas ringkonnas kandideerinud Einar Vallbaum.
2019. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 5 mandaati.
Isikumandaati ei saanud keegi. Ringkonnamandaadi said Anti Poolamets (EKRE) 3335 häälega, Taavi Rõivas (RE) 2847 häälega, Siret Kotka-Repinski (KE) 2095 häälega ja Üllar Saaremäe (IE) 2023 häälega. Kompensatsioonimandaadi sai Indrek Saar (SDE) 1332 häälega.
2023. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas on saadaval 5 mandaati.
Hüvasti, noorus! (film 1913)
"Hüvasti, noorus!" on Nino Oxilia poolt Itaalias 1913. aastal loodud tummfilm. Filmi süžee tugineb Sandro Camasio ja Nino Oxilia samanimelisele operetile.
Greatest Hits (Black Velvet)
"Greatest Hits" on Black Velveti kogumikplaat, mille andis 2007. aastal välja produktsioonifirma Moonwalk.
Võtme tänav
Võtme tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis.
Greatest Hits (Black Velvet)
Plaat avaldati pärast 1999. aastast alanud pausi ansambli muusikategemises. Lisaks vanadele lugudele sisaldab plaat ka paar uut lugu. Kõikude lugude muusika ja sõnade autor on Sven Lõhmus.
Võtme tänav
Võtme tänav sai nime 2. oktoobril 2013.
Žalgiriai
Žalgiriai (žemaidi Žalgėrē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas. Külas on Žalgiriai kalmistu.
Küla tekkis kas XVI sajandi lõpus või XVII sajandi alguses. Asulat on esmamainitud 1646. aastal. XVII–XIX sajandini kuulus see Salantai mõisale. Teise maailmasõja järel tegutsesid külas Leedu metsavennad.
Elanikkond
pisi|tühi|Mälestusmärk Žalgiriai metsavendadele
Štiavnica mäestik
pisi|Štiavnica mäestiku asukoht Slovakkias (tähistatud halliga) pisi|Štiavnica mäestik on suuremalt jaolt kaetud metsaga Štiavnica mäestik (slovaki keeles Štiavnické vrchy, saksa keeles Schemnitzer Berge) on vulkaanilise päritoluga mäestik Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi osa Slovaki keskmäestikust. Mäestiku kõrgeim tipp on Sitno (1009,2 m). Tähtsaim asula on Banská Štiavnica.
Asend
Štiavnica mäestik piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
Štiavnica mäestik on osa Štiavnica mäestiku kaitstavast maastikust.
Geoloogia
Mäestik koosneb valdavalt Neogeenis tekkinud andesiidist ja rüoliidist, seal leidub ka bretšat ja tuffi. Suurem osa mägedest asub Miotseeni Štiavnica kihtvulkaani kaldeera kohal. Tõenäoliselt oli sealne vulkaan varem Slovakkia vulkaanidest kõrgeim – hinnanguliselt ulatus selle tipp 4000 meetrit üle merepinna. Mäestikust on leitud 140 liiki mineraale, seal leidub ka mitmeid maake. Varem kaevandati Banská Štiavnica ümbruses hõbedat.
Kärmu mõis
Kärmu mõis (saksa keeles Kermo) oli Aaspere mõisa karjamõis Haljala kihelkonnas Virumaal.
Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix
thumb| thumb|Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felixi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Kärmu mõis
Nüüdisajal jääb mõisasüda Lääne-Viru maakonna Haljala valla Kärmu küla territooriumile.
Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix
'''Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix' (itaalia: Senale-San Felice) on vald (comune)'' Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20 km Bolzanost läänes.
Geograafia
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 775 inimest ja valla pindala on 27,5 km².
Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix külgneb järgmiste valdadega: Eppan, Nals, St. Pankraz, Tisens, Castelfondo ja Fondo.
Frazioni
Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felixi vallas on frazione (alljaotus) Malgasott.
Veerenni põik
Veerenni põik on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis.
Veerenni põik sai nime 4. novembril 1952.
Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,95% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 1,05% itaalia keelt.
Ay Carmela
"Ay Carmela" ehk "El Ejército del Ebro" ehk "El paso del Ebro" on Hispaania kodusõja aegne anarhistide laul.
Mithat Bayrak
Mithat Bayrak (3. märts 1929 – 20. aprill 2014) oli Türgi maadleja.
Ta oli kahekordne olümpiavõitja Kreeka-Rooma maadluses.
Tema treeneriteks olid Gazanfer Bilge, Mehmet Oktav, Hüseyin Erkmen ja Celal Atik.
1961. aastal emigreerus ta Saksamaale, kus võistles ja treenis maadlusklubis KSV Witten 07, hiljem töötas samas klubis treenerina.
2011. aastast kuulub Fila Hall of Fame'i.
Minerali maakond (Colorado)
thumb|[[Rio Grande (Põhja-Ameerika)|Rio Grande jõgi]] Minerali maakond (Mineral County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 37°69' N, 106°39' W.
Maakonna halduskeskus ja ainus linn on Creede.
Maakonna pindala on 2274 km². Veepindala on 5 km².
Elanike arv on 2015. aasta seisuga arvestuslikult 732. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 712. See on elanike arvult osariigis tagantpoolt teine. Asustustihedus on 0,32 in/km². See on ka osariigi üks kõige väiksema asustustihedusega maakondi.
Ajalugu
Minerali maakond moodustati 27. märtsil 1893. Maakond on saanud nime paljude maakonnas leiduvate väärtuslike mineraalide järgi.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Rahvastiku tihedus oli 0,36 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 1119 (keskmine tihedus 0/km²).
Rassiline koosseis oli järgmine:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 2,05%.
377 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 2,20 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,70 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 45 aastat.
Garum
Garum oli antiikaegne tugevamaitseline kaste, mida valmistati kääritatud kalast. Ehkki garum oli kõige populaarsem Vana-Roomas, tunti seda juba Vana-Kreekas ning see püsis kasutusel veel Bütsantsiski. Teise sarnase kastme nimi oli liquamen ning vahel kasutati neid termineid sünonüümidena. Ladina sõna garum tuleneb kreeka sõnast garos või garon (γάρον), mille päritolu on teadmata.
Minerali maakond (Colorado)
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 104,20 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 99,10 meest.
Garum
Jean Anthelme Brillat-Savarin kirjutas oma teoses "Maitse füsioloogia", et populaarsusele vaatamata suhtuti garumisse vahel tõrjuvalt, nii nagu tänapäeval küüslauku. Roomlased kasutasid seda mitte üksnes maitseaine, vaid ka sees- ja välispidise ravimina paljude haiguste, sealhulgas kõhukinnisuse vastu.
Lutter am Barenberge ühisvald
thumb|Ühisvalla asend Goslari kreisis
Minerali maakond (Colorado)
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 34 844 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 40 833 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 28 750 dollarit, naistel 19 375 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 24 475 dollarit.
10,20% elanikkonnast ja 9,30% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 18,70% alla 18-aastasi ja 10,60% üle 65-aastasi.
Kaitsealad
USA Ajalooliste Paikade Riikliku Registrisse on kantud Minerali maakonnas kaks objekti.
Lutter am Barenberge ühisvald
Lutter am Barenberge ühisvald koosnes järgmistest valdadest:
1. novembril 2021 liideti Lutter am Barenberge ühisvald Langelsheimi linnaga.
Vöran
thumb| thumb|Vörani valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Jekaterinoslavi kubermang
pisi|Jekaterinoslavi kubermangu kaart Jekaterinoslavi kubermang (ka Katerõnoslavi kubermang; vene Екатеринославская губерния) oli Venemaa keisririigi ja hiljem Ukraina alale jäänud haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Jekaterinoslav. Kubermang eksisteeris aastatel 1802–1925.
Vöran
Vöran (itaalia: Verano) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 14 km Bolzanost loodes.
Geograafia
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 927 inimest ja valla pindala on 22,1 km².
Vöran külgneb järgmiste valdadega: Hafling, Mölten, Merano, Burgstall ja Sarntal.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 97,90% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 2,10% itaalia keelt.
Kärbla mõis
Kärbla mõis (saksa keeles Kerwel) oli rüütlimõis Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal. 1816. aastal eraldati mõisast Räägu mõis, mis aja jooksul kujunes peamõisaks, jättes Kärbla kõrvalmõisa rolli. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa territoorium Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Aderkasid
pisi|von Aderkas suguvõsa vapp Kärbla mõisa on esmamainitud 1511. aastal kui selle senine omanik Johan Aderkas müüs mõisa koos selle juurde kuuluva veski ja 9 adramaa suuruse talumaaga 2800 Riia marga eest Arent (VI) Aderkasile. Mõisa omanik oli olnud juba Johani isa, Jürgen Aderkas. 1518 müüs Johan Arent Aderkasile ka 6 adramaa suuruse Koela mõisa koos nelja taluga, kes ühendas selle oma Kärbla mõisaga. Enne 1517 oli Koela mõis kuulunud Peter von Hoesedenile.
1663 oli mõisa valdajaks Arenti poeg, meeskohtunik Arent (XI) Aderkas, kes suri 1689. aastal. 1690 päris mõisa Arenti surnud poja Johann Friedrich Aderkasi tütred Sophia Elisabeth ja Maria Gerdruta Aderkasid. 1691 pantis Fabian von Tiesenhausen, kui Sophia ja Maria kasuisa ja eestkostja, mõisa assessor Wilhelm Christoph von Rehbinderile, kelle abikaasa oli ühtlasi Maria ja Sophia isa õde Barbara Sophie Aderkas.
1688. aastal oli mõisal kaks vesiveskit ja kõrts Tallinna-Haapsalu tee ääres. Mõisa alla kuulusid Koela, Piilamaa ja Kõrgemäe külad 28 taluga (kokku 67,5 adramaad).
Rehbinderid, Mohrenschildid ja Traubenbergid
pisi|von Mohrenschildt suguvõsa vapp 1703. aastal surnud Wilhelm Christoph von Rehbinderi käest liikus mõis edasi tema pojale, meeskohtunik major Karl Reinhold von Rehbinderile ja tema käest 1720 omakorda edasi tema pojale Georg Johann von Rehbinderile.
1750-ndatel läks mõis avaliku müügi teel edasi Karl Gustav von Mohrenschildtile, kelle käest liikus see omakorda edasi tema venna major Woldemar Georg von Mohrenschildti (suri 1785) ja hiljem tema abikaasa Anna Elisabeth von Mohrenschildti (sündinud krahvinna Mellin) valdusse. 1787 müüs Anna Elisabeth mõisa koos selle juurde kuuluva Räägu karjamõisaga 20 000 rubla eest oma väimehele major Johann Heinrich von Traubenbergile. 1797 pärisid Kärbla ja Räägu Johann Heinrichi lesk Catharina Charlotte Natalie von Traubenberg (sünd von Mohrenschildt) ja tema kasulapsed.
1816 liikus mõis pärandvarana edasi Catharina (suri 1809) lastele, Paul Friedrich von Traubenbergile ja Marie Elisabeth von Vogdtile (sündinud von Traubenberg), kes jagasid senini ühtse mõisa kaheks eraldiseisvaks, Kärbla ja Räägu mõisaks. Kärbla mõisa valdajaks sai Paul Friedrich von Traubenberg ning Räägu valdajaks Marie Elisabeth von Vogdti abikaasa Paul Peter Johann von Vogdt. Paul Friedrich von Traubenbergi pärijaks oli Karoline Juliane von Traubenberg (sündinud paruness von Fersen), kes müüs 1822 mõisa Sophie von Vogdtile (sündinud von Traubenberg).
1865 omandas Kärbla ja Räägu mõisa 50 000 hõberubla eest kaardiväe eruleitnant Ernst Berend Theodor von Ramm ning müüs need 1879. aastal 55 000 hõberubla eest edasi Nikolai von Baggehuffwudtile.
Mõisa likvideerimine
1895 omandas Kärbla ja Räägu mõisa 50 000 rubla eest meditsiinidoktor Hans Otto von Wilcken, kes ühendas Kärbla Räägu mõisaga. Siit edasi kuulus Kärbla Räägu mõisa alla. 1902 päris Hans Otto valdused tema lesk Maria von Wilcken (sündinud Franck), müües Räägu (koos endise Kärblaga) kohe edasi tsiviilinsener Richard Baderile. 1905. aastal läks sama valdus oksjoni teel tagasi Maria von Wilckeni kätte. 1909 omandas Räägu mõisa 60 000 rubla eest Benno von Wedel. 1914 omandas Räägu koos Auaste mõisaga Benno naise õde Hildegard Marie Elisabeth paruness Stackelberg. 1917 omandas mõisa kolleegiumi registraator Rudolf Krupp, kes oli mõisa viimaseks valdajaks enne selle riigistamist 1919. aastal.
Politseikoer
pisi|FBI politseikoer Politseikoer (sageli kasutatakse tähist K-9) on teatud politseitoiminguteks välja õpetatud teenistuskoer. Politseikoerad otsivad lõhna järgi enamasti kas lõhkeaineid või narkootikume või kadunud inimesi või laipu, mõned koerad on õpetatud lisaks jälitamisele ka kurjategijaid ründama. Politseikoerad peavad reageerima koerajuhi antavatele käsklustele ja vastavalt tegutsema. Enamasti õpetatakse politseikoerteks välja Saksa lambakoeri.
Mitmes riigis on politseikoera vigastamine või tapmine kriminaalkuritegu.
Kõnnu mõis (Pärnu-Jaagupi)
Kõnnu mõis (saksa keeles Könno) oli rüütlimõis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal.
Politseikoer
Koolitus ja teenistus
Politseikoerte koolitust alustatakse esimesest eluaastast. Eestis koolitab teenistuskoeri nii politseile kui ka piirivalvele Sisekaitseakadeemia Politsei- ja piirivalvekolledži teenistuskoerte koolituskeskus.
Politseikoera tööiga on enamasti 6–9 aastat. Politseikoerad vabastatakse teenistusest, kui nad ei parane vigastustest täielikult või on liiga vanad või haiged, et politseikoerana töötamist jätkata.
Kõnnu mõis (Pärnu-Jaagupi)
Mõisa omanikud olid teiste seas Staalid, Keyserlingid.
Yellow Medicine'i maakond
Yellow Medicine'i maakond (Yellow Medicine County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Granite Falls.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 438.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Grand Army Plaza (Manhattan)
pisi|[[William Tecumseh Shermani monument, mis asub Plaza Hoteli lähedal]] Grand Army Plaza on väljak New Yorgis Central Parki haljasala kagunurgal, omakorda Fifth Avenue ja Central Park Southi nurgal.
Las Palmas
Las Palmas on mitme koha nimi.
Las Palmas de Gran Canaria ehk Las Palmas on linn Kanaari saarte hulka kuuluval Gran Canarial.
Samanimelised kohad on:
Hüvasti, noorus! (film 1918)
"Hüvasti noorus!" on Augusto Genina poolt Itaalias 1918. aastal loodud tummfilm. Filmi süžee tugineb Sandro Camasio ja Nino Oxilia samanimelisele operetile.
Käända mõis
Käända mõis (saksa keeles Kända) oli rüütlimõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.
Mõisa omanikud olid Handtwigid.
Tuutari
Tuutari ehk Dudergof (vene Дудергоф, rootsi Duderhof, soome Tuutari) on ajalooline mõis ning sellest välja kasvanud küla ja linnaline asula (vene keeles посёлок) Ingerimaal, tänapäeval Venemaal Peterburis Krasnoje Selo rajoonis.
Aastatel 1950–2016 kandis piirkond nime Možaiski (vene Можа́йский).
Ajalugu
15. sajandil kuulus Tuutari Novgorodi vabariigi vadja viiendikku Orehhovo maakonda (vene Ореховский уезд).
Aastatel 1477–1478 läks piirkond Moskva vürstiriigi alluvusse. 1500. aastal koostatud vürstiriigi uute alade inventuri nimistus leidub muu seas nimi Vvedenskoi Dudorovskoi pogost (vene Введенской Дудоровской погост), mida peetakse Tuutari esmamainimiseks. Pogosti keskuses asus Vvedenie kirik, millel oli oma preester, diakon ja köster.
Rootsi võimu alguses (1617) nimetati piirkonda seal asunud mõisa järgi rootsipäraselt Duder Hoff'ks (Hoff – mõis, soome paralleel Tuutarhovi).
Tuutari mõis omakorda olevat nime saanud asukoha järgi Tuutari mäel. Eesti etnograaf ja kohanimeuurija Jüri Truusmann on arvanud (1898), et nimi (Dudorovo) võiks pärit olla soomekeelsest sõnast tunturi ehk mägi, mille algkujuks on saamikeelne dudar või teise versioonina venekeelsest sõnast duren (дурень) ehk totter, rumal. Saamikeelset päritolu on pakkunud ka Mikkola (1901) ja Popov (1981).
1624. aastal läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf mõisa Ingerimaa kubernerile, parun Johan Skyttele. Luteri kiriku rajamise ja kihelkonna asutamise järel 17. sajandi esimesel poolel, kandus mõisa kui kihelkonna olulisima keskuse nimi üle aga juba tervele kihelkonnale.
1826. aastal läks Tuutari mõis koos ümbruskondsete küladega (Pikkola, Variksela, Kavelahti, Villasi ja Hovinmäki) vene keisrinna Aleksandra Fjodorovna valdustesse, kes rajas mõisa asukohta Äijänmäki mäel puidust kahekorruselise Šveitsi stiilis rõduga suvemaja koos seda ümbritseva metsapargi ja puuvilja aiaga. Tsaari perekonnale kuulus mõis pea sada aastat – kuni 1917. aastani.
1973. aastal läks Možaiski Krasnoje Selo rajooni koosseisus Leningradi linna haldusalasse.
2016. aastal taastati ametliku nimena Možaiski ajalooline nimi Dudergof.
Pille tänav
pisi|Pille tänav Pille tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis.
Pille tänav sai nime 4. novembril 2009.
Palamuse valla aukodanik
Palamuse valla aukodanik on aunimetus, mida anti vallapoolse erilise austuse avaldusena vallale osutatud väljapaistvate teenete eest.
Aukodaniku nimetus anti endise Palamuse Vallavolikogu otsusega ning aukodaniku tunnistus ja meene anti üle Eesti Vabariigi aastapäevapidustustel Palamuse vallas.
Kõnnu mõis (Torma)
Kõnnu mõis (saksa keeles Kondo) oli rüütlimõis Torma kihelkonnas Tartumaal.
Mõisa omanikud olid Liphartid.
Henry Janeway Hardenbergh
Henry Janeway Hardenbergh (6. veebruar 1847 New Brunswick – 13. märts 1918 New York) oli Ameerika Ühendriikide arhitekt, keda tunti eelkõige hotellide ja kortermajade projekteerimse poolest. Ta oli asjatundja kõrghoonete alal.
Ulsteri iiri keel
pisi|Iiri keele kõnelejad [[Põhja-Iiris]] Ulsteri iiri keel (iiri keeles Canúint Uladh, ulsteri-šoti keeles Ulstèr Erse, inglise keeles Ulster Irish) on iiri keele murre, mida kõneldakse Ulsteris.
Coffee maakond (Alabama)
Coffee maakond (Coffee County) on maakond Ameerika Ühendriikides Alabama osariigis.
Maakonna halduskeskus on Elba.
Ajalugu
Maakond moodustati 1841. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 49 948.
Keila Miikaeli kogudus
EELK Keila Miikaeli kogudus on luterlik kogudus Keilas.
Kogudus kuulub Lääne-Harju praostkonda.
Muskushirvlased
Muskushirvlased (Moschidae) on sugukond imetajaid sõraliste seltsist. Sugukonna ainus nüüdisaegne perekond on muskushirv, kuhu kuulub seitse liiki.
Keila Miikaeli kogudus
Koguduse õpetaja on Matthias Burghardt, organistid Pille Metsson ja Aivar Uuk. Juhatuse esimees on Mati Rande.
Muskushirvlased
Muskushirved meenutavad kehakujult väikeseid sarvedeta hirvi. Kuni 21. sajandi alguseni peetigi hirvlasi muskushirvede lähimateks sugulasteks. Hiljutisema fülogeneetilise uuringu järgi on selleks hoopis veislased.
Keila Miikaeli kogudus
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Keila kirikus.
Koguduse kantselei (Paldiski mnt 2) on avatud kolmapäeval 14.00 - 19.00, neljapäeval 10.00 - 13.00 ja reedel 10.00 - 13.00
Koguduse vaimulikud
Allikas:
¡Ay, caramba!
¡Ay, caramba! on hispaaniakeelne hüüatus, mis väljendab kahjutunnet või üllatust.
Popkultuuris
Üks selle väljendi tuntud kasutaja on animasarja "Simpsonid" tegelane Bart Simpson.
Rumeenia-Moldova Kultuuri Selts
Selts loodi 5. jaanuaril 1989.
1990. aastate keskel oli seltsil (koos lastega) 120 liiget.
Selts korraldas Eestis muu hulgas Rumeenia ja Moldova ajaloo loenguid ja näitusi ning samuti tähistas rahvuslikke tähtpäevi.
K'Andre Miller
K'Andre Miller (sündinud 21. jaanuaril 2000 Saint Paulis Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New York Rangers.
Aastatel 2018–2020 mängis ta Wisconsini Ülikooli jäähokimeeskonnas. Enne seda kuulus ta USA jäähoki noorteprogrammi.
2018. aastal valis New York Rangers ta NHL-i draft'is 22. valikuna. Rangersi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2020/21. Miller asus teises kaitsepaaris mängima koos Jacob Troubaga. Miller sai kiiresti Rangersi põhikoosseisu liikmeks, kogudes üle 20 minuti mänguaega ühe mängu kohta. Esimese värava lõi Miller NHL-is 26. jaanuaril 2021 mängus Buffalo Sabresi vastu. Debüüthooajal kogus Miller NHL-is viis väravat, seitse väravasöötu ja keskmiselt üle 21 minuti mänguaega ning valiti uustulnukate sümboolsesse koosseisu (All-Rookie Team).
Miller võitis hõbemedali 2016. aastal USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel ja 2018. aastal USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel.
Johann Lill
Johann Lill (sünninimi Jürgenstein; 18. november (vkj 8. november) 1854 Lüütse, Uue-Vändra vald – 9. märts (vkj 24. veebruar) 1914 Sauga vald) oli Eesti tõlkija, jutu-, näite- ja ajakirjanik.
Ta oli taluniku ja kingsepa poeg, tema vend oli kirjanduskriitik Anton Jürgenstein.
Ta õppis Vändra vabriku algkoolis ja Valga Zimse õpetajate seminaris aastatel 1872–1875.
Ta töötas kooliõpetajana Vändras, oli Kodavere kihelkonnakooli juhataja 1875–1878. 1883. aastal oli ta Sakala tegevtoimetaja, hiljem Orajõe vallakirjutaja, koduõpetaja ja taluomanik Sauga vallas 1905. aastast kuni surmani.
Ta tõlkis peamiselt ajaviitekirjandust, nt Franz Hoffmanni „Nahksuka jutud”.
Ta on maetud Eliisabeti kalmistule Pärnus.