cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
7. Eesti Laskurdiviis
Õppused
10. veebruaril 1942 anti luba teise diviisi formeerimiseks, mis sai nimeks 249. Eesti Laskurdiviis. Samal kuul anti käsk asutada kolmas diviis, milleks sai 1. Üksik Eesti Tagavara Laskurpolk.
Mais külastas Diviisi Riikliku Kaitsekomitee komisjon, mis hindas väljaõpet ja poliitilist meelsust. Üksus sai hindeks mitterahuldava, eelkõige olid vajakajäämised poliitilises väljaõppes, kuigi sõjalise poole pealt oli kõik parimas korras.
Eesti Laskurkorpuse moodustamine
Loodud kolm väeosa olid eelduseks Punaarmee Eesti rahvuskorpuse asutamiseks ja 1942. aasta septembri lõpus loodigi 8. Eesti Laskurkorpus.
1942. aasta lõpus oli 7. eesti laskurdiviisis 10 052 sõdurit ja ohvitseri.
118. Kaardiväe Eesti Tallinna Punalipuline Laskurdiviis
28. juunil 1945 nimetati 8. Eesti Laskurkorpus kaardiväeväeosaks ja muudeti väeosade numeratsiooni. Laskurkorpuse uueks nimeks sai 41. Kaardiväe Eesti Tallinna Laskurkorpus. 7. eesti laskurdiviis nimetati ümber 118. Kaardiväe Eesti Tallinna Punalipuliseks Laskurdiviisiks (118-я гвардейская Эстонская стрелковая Таллиннская Краснознаменная дивизия), 249. laskurdiviis 122. Kaardiväe Eesti Tallinna Punalipuliseks Laskurdiviisiks. 118. laskurdiviis paigutati Kloogale ja 122. laskurdiviis Aegviitu.
27. laskurpolk nimetati 369. kaardiväe Eesti laskurpolguks, 300. laskurpolk > 371. kaardiväe Eesti laskurpolguks, 531. diviisi suurtükiväebrigaad > 100. kaardiväe Eesti suurtükiväebrigaadiks, 23. kahuripolk > 483. kaardiväe Eesti Suvorovi ordeniga kahuripolguks (asus Kloogal alates 06.1945), 1933. haubitsapolk > 357. kaardiväe Eesti haubitsapolguks, 283. tankihävitusdivisjon > 225. kaardiväe Eesti tankihävitusdivisjoniks, 118. üksik sidepataljon > 217. üksikuks kaardiväe Eesti sidepataljoniks (asus Kloogal 1945) (kuni 26.12.1944 366. üksik siderood), 36. üksik sapööripataljon > 155. üksikuks kaardiväe Eesti sapööripataljoniks ja 482. üksik luurerood > 127. üksik kaardiväe Eesti motoluurerooduks. 122. diviis paiknes Aegviidu ja Jäneda ümbruses.
1945–1946 demobiliseeriti Eesti rahvusväeosadest 16 550 inimest. 12. mail 1946 Punaarmee Kindralstaabi direktiivi alusel saadeti 1946. aasta augusti alguseks laiali 41. kaardiväe Eesti Tallinna laskurkorpuse juhtkond ja 122. kaardiväe laskurdiviis.
6. mail 1946. aastal 41. kaardiväe Eesti Tallinna laskurkorpus likvideeriti, 118. kaardiväe laskurdiviis, mille ülemaks määrati kindralmajor Johan Lombak jäi Eestisse. Diviis asus Kloogal, staap oli Tallinnas.
22. kaardiväe Eesti Tallinna laskurbrigaad
Brigaadi koosseisus oli 102., 105. ja 111. laskurpataljon, 483. suurtükiväepolk, üksik tankitõrjepatarei, üksik õhutõrjepatarei, üksik tanki- ja iseliikuvate suurtükkide pataljon, üksik mootorratturite rood, üksik siderood, üksik sapöörirood ja seersantide kool.
1951. aastal formeeriti 22. kaardiväe Eesti Tallinna laskurbrigaad uuesti ümber 118. kaardiväe Eesti laskurdiviisiks (118-ая гвардейская стрелковая Эстонская Таллинская Краснознаменная дивизиа). Diviisi staap asus Tallinnas, Toompea 1 ja sõjaväelinnakud Keilas, Narvas, Jõhvis ja Jägalas. Diviisi komandör oli kindralmajor Karl Allikas.
1956. aasta märtsis oli 118. kaardiväe Eesti laskurdiviisi koosseisus 369., 371., 373. laskurpolk, 257., 483. suurtükipolk, 164.tankipolk, sidepataljon, sapööripataljon, tankitõrjedivisjon, õhutõrjedivisjon ja väiksemad üksused. 118. diviisi ülem oli kindralmajor Karl Allikas. 18. märtsi 1956 NLKP KK Poliitbüroo otsusega saadeti rahvusdiviisid laiali.
Manon
"Manon" on Jules Massenet' ooper viies vaatuses ja kuues pildis Antoine François Prévost' romaani "Manon Lescaut" järgi. Libreto autorid on Henri Meilhac ja Philippe Gille. Ooper tuli esiettekandele Pariisi Koomilises Ooperis 19. jaanuaril 1884.
Aed-kuukress
Aed-kuukress (Lunaria annua) on ristõieliste sugukonda kuukressi perekonda kuuluv kaheaastane rohttaim.
Aed-kuukress on pärismaine Kagu-Euroopas ja Edela-Aasias, kuid on naturaliseerunud mitmel pool Euroopas, Põhja-Ameerikas ja Aasias. Eestis kasvatatakse teda aedades, eelkõige dekoratiivsete viljade tõttu.
Põllu (perekonnanimi)
Põllu on eesti perekonnanimi, Eesti perekonnanimede hulgas 376. kohal (Eesti kõige levinumad perekonnanimed)
Aed-kuukress
Taimel on karvane vars ja suured südamekujulised saagja servaga lehed. Õis on violetne, nelja kroonlehega. Vili on õhukeseseinaline läbikumav kõdrake, mille läbimõõt on umbes 5 cm. Seeme on neerukujuline ja selle pikkus on kuni 1 cm. Viljad jäävad sageli talveks taime külge.
Põllu (perekonnanimi)
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 342 inimest perekonnanimega Põllu.
Aed-kuukress
Rahvasuus kutsutakse aed-kuukressi dollarililleks.
Välislingid
thumb|left|Aed-kuukressi kõder seemnetega
Põllu (perekonnanimi)
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Põllu 336 inimesel (165 mehel ja 171 naisel).
Viis isamaalist laulu
Viis isamaalist laulu (originaalpealkiri "Viis ärkamisaegset laulu" ) on 1988. aastal loodud Alo Mattiiseni laulutsükkel, mis oli inspireeritud 19. sajandi nn esimese ärkamisaja lauludest.
Tsükli esimene avalik esitus toimus Tartu kümnendatel muusikapäevadel 14. mail 1988.
Muusik
Muusik on loovisik, kes tegutseb heliloomingu või muusika interpretatsiooni alal.
Heliloomingu alal tegutseb helilooja või arranžeerija.
Muusika interpretatsiooni alal tegutseb
Muusik võib töötada nii vabakutselise loovisikuna kui ka ametis. Vastavalt töö iseloomule ja ametiülesannetele võib muusik olla solist, ansamblist, kammermuusik, korist ehk koorilaulja, orkestrant, kontsertmeister, regulaator, orkestrisolist, ooperilaulja, kammerlaulja, korrepetiitor.
Kutseliste muusikute seisus kujunes välja juba antiikajal. Muusik oli üheaegselt nii laulja, pillimees, helilooja, luuletaja kui ka tantsija. Kutselistel Vana-Rooma muusikutel olid oma ühingud, kust saadi esinejaid nii avalikele kui erameelelahutustele. Populaarsemate muusikute tasu oli rikkalik.
Ajaleht
pisi|[[Francis Luis Mora. "Metrooreisijad New Yorgis" (1914)]]
Ajaleht on perioodiline väljaanne, millel on ajakirjanduslik sisu, sh uudised, intervjuud, artiklid jmt. Ajalehed ilmuvad traditsiooniliselt paberil, paljud ajalehed ilmuvad tänapäeval ka internetis. On ka muust materjalist (näiteks plastist) ajalehti.
Päevalehed ilmuvad iga päev. Neile lisaks on eriväljaanded, õhtused väljaanded jmt. Mõnikord nimetatakse päevalehtedeks ka 4–6 korda nädalas või isegi harvem ilmuvaid ajalehti. Eesti Ajalehtede Liidu definitsiooni järgi on päevaleht vähemalt neli korda nädalas ilmuv ajaleht. Eesti suuremad päevalehed on Postimees, Õhtuleht ja Eesti Päevaleht (ilmuvad 6 korda nädalas). Ainus venekeelne päevaleht Eestis on Severnoje Poberežje, mida annab välja Põhjarannik.
Kollane ajaleht on kõnekeelne väljend ajalehe kohta, mis peamiselt keskendub sensatsioonidele, skandaalidele ja meelelahutusele.
Esimene eestikeelne ajaleht oli Tarto maa rahva Näddali-Leht, mille esimene number ilmus 13. märtsil (1. märtsil) 1806.
Perno Postimees ehk Näddalileht, mille esimene number ilmus 5. juunil 1857, pani aluse eesti perioodikale.
Ago Pärtelpoeg
Ago Pärtelpoeg (sündinud 12. aprillil 1969 Tartus) on eesti ajakirjanik, raamatukogutöötaja, biograaf ja kirjastaja.
Chiyoda
Ringkonnas asub keisripalee Kōkyo, mille territoorium hõlmab 12% ringkonna pindalast. Seal asub ka Jaapani parlamendihoone.
Ago Pärtelpoeg
Töö
Ta on teinud kaastööd Eesti Televisioonile (regionaalsaade Lõunakanal), Reklaamitelevisioonile (Äriuudised), BNS-ile ning Õhtulehe, Eesti Päevalehe ja Postimehe veebitoimetustele. Ta on olnud saatejuht raadios Elmar ja hommikuprogrammijuht Tartu Pereraadios.
Chiyoda
Chiyoda eriringkond moodustati 1947. aastal Kanda ringkonna ja Kojimachi ringkonna liitmise teel.
Ago Pärtelpoeg
Looming
2010. aastal andis välja enda koostatud raamatu oma vanaonust – anatoomist ja mükoloogist Valter Pärtelpojast – "Üks ja ainus härra "Manna"".
Chiyoda
1932. aastal tapeti seal peaminister Inukai Tsuyoshi. 1995. aastal sooritas Aum Shinrikyo seal sariinirünnaku metroos.
Ago Pärtelpoeg
Looming
2016. aastal ilmus tema raamat "Laine Peep: direktriss" (kirjastus Hea Lugu).
2018. aastal andis ta välja enda koostatud raamatu "Elamise pikad varjud" doktor Heino Noorest.
2022. aastal andis välja raamatu “Tiina Talvik: armastusega läbi elu” (kirjastus Mõttesild).
Eesti Kristlik Liit
Eesti Kristlik Liit on 31. mail 1988 algatatud ning hiljem korduvalt reorganiseeritud kristlikku maailmavaadet propageeriv organisatsioon.
Ametlikult loodi organisatsioon 15. detsembril 1988 kõiki kristlasi koondava ühendusena, kuid vaidlused poliitikasse suhtumise teemal tõid juulis 1989 kaasa selle põhjal poliitilise partei Eesti Kristlik-Demokraatliku Liidu (esimees Illar Hallaste, aseesimees Jüri Pallo) ja apoliitilise Eesti Kristliku Ühenduse (Avo Üprus) loomise.
Teeleht
Teeleht (Plantago L.) on taimede perekond teeleheliste sugukonnast.
Idiomorfsus
thumb|Mikrofoto [[Granodioriit|granodioriidist. Pildi keskel paiknev plagioklass (hall, triibuline) on selgelt idiomorfsem kui vasakus servas paiknevad kvartsiterad (hallid, sileda pinnaga), mis viitab plagioklassi varasemale kristalliseerumisele jahtuvast magmast.]]
Idiomorfsus on mineraalitera sarnanemine tema kristallstruktuuri ehitusest tuleneva ideaalse haabitusega.
Mineraaliteri, mis teatud määral vastavad sellele kujule, nimetatakse idiomorfseiks, vastupidisel juhul ksenomorfseiks ning vahepealsel juhul hüpidiomorfseiks.
Need terminid on kasutusel peamiselt petrograafias, kus niimoodi iseloomustatakse mikroskoobi abil uuritavate kivimite koostisse kuuluvaid mineraaliteri. Näiteks tardkivimite puhul on tüüpilisel juhul magmast varem kristalliseerunud mineraalid idiomorfsemad, sest neil on piisavalt ruumi, et omandada neile tüüpiline kuju. Hilisema kristallisatsiooniga mineraalid peavad aga sobituma juba formeerunud kristallide vahelisse ebaregulaarse kujuga ruumi ning on seetõttu ksenomorfsemad.
Berliini piiskoppide ja peapiiskoppide loend
Katoliku kiriku Berliini peapiiskopkond (ladina keeles Archidioecesis Berolinensis) loodi 27. juunil 1994 Berliini piiskopkonnast (diötseesist), mis oli loodud 13. augustil 1930. Järgnevas tabelis on toodud Berliini piiskopid ja seni ainus peapiiskop (Georg Maximilian Sterzinsky).
Bambergi peapiiskoppide loend
Katoliku kiriku Bambergi peapiiskopkond (ladina keeles Archidioecesis Bambergensis) loodi 1. aprillil 1818 Bambergi piiskopkonnast (diötseesist), mis loodi 1. novembril 1007.
Titan Rain
Titan Rain on Ameerika Ühendriikide vastu 2003. aastast toime pandud küberrünnakute koodnimi. Nime võtsid kasutusele Ameerika Ühendriikide uurijad. Rünnakud lähtusid väidetavalt Hiina Rahvavabariigist ning nende eesmärk oli luureteabe kogumine.
Sandefjordi lennujaam
Sandefjordi lennujaam ehk Sandefjordi Torpi lennujaam on rahvusvaheline lennujaam Norras Vestfoldis Sandefjordi vallas.
Sandefjordi lennujaam asub Sandefjordi ja Stokke vahel ja see on nii kohaliku piirkonna lennujaam kui ka Ida-Norra odavlennujaam.
2008. aasta seisuga reisis läbi Sandefjordi lennujaama 1 572 942 reisijat, umbes kaks kolmandikku neist rahvusvahelistel marsruutidel. Odavlennuettevõtted Ryanair ja Wizzair suunavad sellesse jaama oma Oslo lennud ja nimetavad lennujaama Oslo-Torpiks, kuigi Sandefjordi lennujaam on Oslost poole kaugemal kui Gardermoen ning Sandefjordil puudub kiire rongiühendus linnaga.
Lennujaam asub Oslost 113 km lõuna poole ja Gardermoeni lennujaamast 163 km lõunas. Mossi lennujaam jääb 51 km ida poole.
Läheduses oleva Torpi raudteejaama kaudu on lennujaamal ühendus Grenlandi, Vestfoldi ja Osloga, samuti Gardermoeni lennujaamaga. Süstikbussiühendus lennujaama ja raudteejaama vahel on rongipileti hinna sees.
Mitu korda päevas sõidab Oslo vahet bussiliin Torp Expressen. See bussiliin sõidab vastavalt Ryanairi ja Wizzairi lendudele.
Ajalugu
Pärast Gardemoeni lennujaama valmimist otsustasid Norra võimud, et Ida-Norra vajab ainult üht lennujaama. Seejärel hakkasid Stokke ja Sandefjord lennujaama juhtima eralennuväljana. Lennujaama omanikuks jäi Norra õhuvägi. 1997 alustas Ryanair lende Sandefjordi Londonist Stanstedi lennujaamast. Sellest ajast peale on Sandefjordi lennujaam olnud Ida-Norra peamine odavlennujaam.
Tulevikuplaanid
2006. aasta suvel müüs Norra õhuvägi lennujaama seda seni juhtinud ettevõttele. Kohe otsustati lennujaama terminali uuendamiseks investeerida 24 miljonit Norra krooni. Reisijate registreerimine on seni olnud pudelikael ja pärast laienemist võimaldab lennujaam teenindada 2,5 miljonit reisijat aastas. Samuti kavatsetakse laiendada ruleerimisteed.
thumb|Sandefjordi lennujaama ees
Ottfried Neubecker
Ottfried Neubecker (22. märts 1908 Berlin-Charlottenburg – 8. juuli 1992 Wiesbaden) oli saksa heraldik ja veksilloog.
Gustaf Gabrielsson Oxenstierna (1551–1597)
Gustaf Gabrielsson Oxenstierna (1551 – 18. jaanuar 1597) oli Rootsi riigitegelane.
Sündinud Tallinna asehalduri Gabriel Christersson Oxenstierna ja Beata Eriksdotter Trolle pojana, siirdus Gustaf Gabrielsson välismaa ülikoolidesse õppima ja teenis seal ka sõjaväelasena.
Aastal 1585 määrati ta Tallinna ja Eestimaa asehalduriks. Selles ametis oli ta kuni aastani 1588. Koos mõne teise rootsi ametnikuga koostas ta Eestimaa piiskopi Christian Agricola jaoks välja instruktsiooni üldvisitatsiooni korraldamiseks. Piiskopi varajase surma tõttu jäi see aga teostamata.
Aastal 1590 sai ta Rootsi riiginõunikuks, Johan III surma järel oli ta koos hertsog Karliga riiginõukogu üks juhte. Peale kuningas Sigismundi kroonimist 1594. aastal sai ta kammernõunikuks.
Gustaf Gabrielsson Oxenstierna oli Axel ja Gabriel Gustafsson Oxenstierna isa.
Singapur
Singapur on arenenud turumajanduse ja kõrge elatustasemega riik, kus levinud asjaajamiskeel on inglise keel. Riigi sotsiaalmajanduslikku seisu iseloomustab näiteks 2% töötus. Singapuri võib tänapäeval pidada enim konfutsiaanlikku kultuuri kandvaks riigiks maailmas. Singapuri avaliku sektori teenistujate palkamisel kasutatakse tänapäeval konfutsiaanlikku eksamisüsteemi.
Nimi
pisi|Singapuri riigipüha tähistamine Nimi "Singapur" (सिंहपुर 'Lõvilinn') tuleneb sanskriti keelest sõnadest siṃha (सिंह) 'lõvi' ja pūra (पुर) 'linn.' Malai pärimuse järgi pani piirkonnale nime Srivijaya prints Sri Tri Buana, kes tuli saarele jahile. Äkki märkas prints tundmatut looma, kel oli punane karvastik, must pea ja valge manisk. Kui hämmastunud prints küsis ühelt õukondlaselt, mis loom see on, vastas too, et see on lõvi. Prints pidas lõvi ilmumist heaks endeks ja rajas pärimuse järgi 1323 Singapuri linna.
Asend
Singapur paikneb Kagu-Aasias Malaka poolsaare lõunaosa lähedal asuvatel saartel. Riik piirneb põhjas, läänes ja idas Malaisiaga, millest teda eraldab Johori väin. Riigist lõunas asub Indoneesia, millest Singapuri eraldab Singapuri väin.
Riigi rannajoone kogupikkus on 195 kilomeetrit. Pikimad vahemaad riigis on 49 kilomeetrit idast läände ja 25 kilomeetrit põhjast lõunasse. 1000px|pisi|keskel|Singapur
Loodus
pisi| Riigi suuruselt teine saar Pulau Tekong Singapur on saareriik. Riigis asub üle 60 saare, kuid saarte arv on rannikumere täitmise tõttu ajapikku vähenenud ja riigi pindala suurenenud. Lisaks looduslikele saartele on rannikumerre moodustatud ka tehissaari. Riigi suurim saar on Singapuri saar pindalaga 544 km², suuruselt teine saar on Pulau Tekong pindalaga 24,4 km².
Pinnamood
Singapuri saar jaguneb maastikugeograafiliselt kolmeks piirkonnaks. Saare keskosa on mägine, lääneosa künklik ja idaosas laiub tasandik. Singapuri kõrgeim tipp Timah kõrgub 163 meetrit üle merepinna.
Veestik
pisi|Kallangi jõgi on riigi pikim Singapuris asub 6 jõge:
Loomastik
Kuigi riigi nimes kajastub lõvi, pole Singapuris teadaolevalt kunagi lõvisid elanud. Malai pärimuse järgi riigile nime andnud loomaks on peetud malai tiigrit.
Riigi ohustatumad loomaliigid on krabiliik Johora singaporensis ja hiljuti avastatud madu Cylindrophis mirzae.
Endeemsetest putukatest on Singapurist leitud kilklased Cardiodactylus singapura ja Svistella chekjawa; ritsiklased Oxylakis singaporensis ja Glenophisis singapura; nokalised Naucoris minutus ja Mangalcoris miniatus; põrnikalised Hydraena singaporensis ja Parathroscinus magnus; sipelgalised Leptanilla hypodracos ja Cerapachys singaporensis ning kahetiivalised Empis producta ja Ngirhaphium murphyi; koibikuline Stylocellus ramblae, tigu Cyclophorus aquilusa, nälkjas Elysia singaporensis ning mitmed ämblikulised.
Riigis on tuvastatud 85 liiki mageveekalu. Neist Gobiopterus birtwistlei elab vaid Singapuris.
Singapuris on leitud 28 liiki kahepaikseid. Neist 26 liiki on päriskonnalisi ja 2 liiki sabakonnalisi.
Riigist on leitud 109 liiki roomajaid. Riigis elab 15 liiki mürkmadusid.
Riigis on kohatud 404 liiki linde. Ohustatud liikidest elavad Singapuris suurbülbül (Pycnonotus zeylanicus) ja kuldtsiitsitaja (Emberiza aureola).
Singapuris elab 65 liiki imetajaid. Mitu alamliiki on endeemsed.
Keskkonnakaitse
pisi|Singapur on tuntud kõrgete trahvimäärade poolest Singapuris kehtivad võrreldes Eestiga äärmiselt ranged keskkonnakaitse reeglid. Näiteks on sätestatud 1000 Singapuri dollarit prügi maha viskamise ja 100 Singapuri dollarit nätsu mahasülitamise eest. Korduva teo sooritamisel on kõrgeim karistusmäär 5000 Singapuri dollarit.
Singapuri elanikud tekitavad ööpäevas 8559 tonni prügi. Pea samas koguses jäätmeid läheb taaskasutusse.
Singapuris asub üle 300 pargi ja 4 looduskaitseala. Bukit Timahi looduskaitsealal on leitud 40% riigi taime- ja loomaliikidest.
1859 rajatud Singapuri botaanikaaed kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Kliima
Singapuris valitseb troopiline kliima. Keskmine ööpäevane temperatuur on +24 °C kuni +31 °C. Ööpäevane õhuniiskus kõigub keskmiselt 60 ja 90 protsendi vahel. Novembrist märtsini tabavad riiki mussoonvihmad, seejuures novembrist jaanuarini sajab väga palju. Aprillist septembrini valitseb kuivem periood.
Riigikord
Singapur on parlamentaarne vabariik. Riigipea on president. Valitsust juhib peaminister. President valitakse ametisse 6 aastaks.
2015. aasta parlamendivalimiste järel sai parlamendis Rahvapartei 83 ja Tööpartei 6 kohta.
Põhiseadus jõustus 22. detsembril 1965. Riik võeti ÜRO-sse 21. septembril 1965. Singapur on ASEANi liige.
Haldusjaotus
Singapuril puudub riiklik haldusjaotus. Singapuri linn jaguneb viieks ringkonnaks (district), mis hõlmavad kogu riiki:
Rahvastik
Singapuri elanikkond jaguneb kodanikeks, alalisteks residentideks ja mittealalisteks residentideks. Singapuri alal toimus esimene rahvaloendus 1871. Alates 1970. aastast peetakse rahvaloendusi iga 10 aasta tagant. Viimane rahvaloendus toimus Singapuris 2010.
Rahvaarv
2015. aasta seisuga elas Singapuris 5,54 miljonit inimest. Neist 3,38 miljonit (61%) olid Singapuri kodanikud, 528 000 (10%) alalised residendid, kes ühtekokku moodustavad Singapuri residendid (ehk 71% elanikkonnast) ning 1,63 miljonit (29%) mittealalised residendid.
Demograafilised näitajad
Singapuri residentide seas on 1000 naise kohta 965 meest.
2015. aastal oli sündimusmäär 9,7‰, suremusmäär 4,8‰ ja imikute suremusmäär 1,7‰.
2015. aastal elas Singapuris 3,9 miljonit residenti (71% kogurahvastikust). Neist 2,9 miljonit olid hiinlased, 520 000 malaid ja 355 000 Indiast pärit kodanikud.
2016. aastal oli Singapuri rahvastikutihedus 7797 inimest/km.
Vanuseline struktuur
Singapuri residentide mediaanvanus oli 2015. aastal 39,6 aastat.
Keeled
Singapuri ametlikud keeled on hiina keel, inglise keel, malai keel ja tamili keel.
Riigi elanikkonnast peab 36,3% emakeeleks hiina keele põhjahiina murderühma (mandariini keel), 29,8% inglise keelt, 11,9% malai keelt ja 8,1% hiina keele mini murderühma kuuluvat hokkieni keelt.
Religioon
Singapuri põhiseadus sätestab usuvabaduse. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel on 33% Singapuri residentidest budistid ja 11% taoistid. 2000. aasta rahvaloendusega võrreldes suurenes 2010. aastaks kristlaste osakaal varasemalt 15%-lt 18%-ni. Moslemeid on 15% ja hinduiste 5,1%.
57% hiinlastest peab end budistiks või taoistiks ja 20% kristlaseks. Seejuures budistide ja taostide osakaal hiinlaste seas oli 2010. aastaks 2000. aastaga võrreldes lagenud, kuid kristlaste osakaal kasvas 17%-lt 20%-le.
India päritolu elanike seast on 59% hindud, 22% moslemid ja 13% kristlased. 99% malaidest on moslemid.
Kõrgharidusega elanikest ütles 2010. aastal 24%, et nad ei tunnista ühtki religiooni. Madalama haridusega elanikud on kas budistid või taoistid. Kristlased ja moslemid kuuluvad peamiselt keskharidusega elanike hulka.
1972. aastal moodustati Singapuris katoliiklik peapiiskopkond. 2014. aasta andmetel tegutses riigis 65 katoliku ilmikpreestrit ja 80 regulaarvaimulikku.
Riigikaitse
pisi|Leopard 2A4 tank Singapuri relvajõud koosnevad armeest, mereväest ja õhujõududest. Relvajõududes teenib vähemalt 50 000 tegevväelast. Singapur kulutas 2015 riigikaitsele 3,22% sisemajanduse kogutoodangust. Riigi kodanikele kehtib 2-aastane ajateenistus. Kõrgeim auaste relvajõududes on kindralleitnant.
Singapur asus relvajõude arendama, kui Suurbritannia otsustas 1971. aastaks alalt oma väed välja viia. Singapur on teinud kaitsealast koostööd Iisraeliga.
Jalgpall 2004. aasta suveolümpiamängudel
'''Jalgpall 2004. aasta suveolümpiamängudel''' oli jalgpalliturniir 2004. aasta suveolümpiamängudel, mis toimus 11.–28. augustil.
Singapur
Armee
Singapuri armee koosseisu kuuluvad veel järgmised üksused:
2006. aastal võtsid Singapuri relvajõud kasutusse 96 Leopard 2A4 tanki. Armee relvastusse kuuluvad ka 350 SM-1 tanki; 22 AMX-10P ja 500 Bionixi jalaväesoomukit, HIMARSi raketitõrjesüsteem, 54 SSPH-1 Primuse liikursuurtükki, 200 granaadiheitjat Carl Gustaf M2 ning tankitõrjekompleksid MILAN ja SPIKE.
Jalgpall 2004. aasta suveolümpiamängudel
Võistluses osales 16 meeskonda ja 10 naiskonda. Mehed mängisid esmalt neljas neljaliikmelises alagrupis, veerandfinaali pääses iga grupi kaks paremat. Turniiri alustati juba kaks päeva enne mängude ametlikku algust, naiste finaal oli 26. augustil ja meeste finaal 28. augustil.
Singapur
Merevägi
Singapuri sõjalaevastikku kuuluvad Formidable-klassi fregatid, Victory-klassi korvetid, Independence-klassi laevad, Fearless-klassi patrullpaadid ja Bedok-klassi miinilaevad.
Singapur kasutab Archer- ja Challenger-klassi allveelaevu. Riik on lähiminevikus tellinud Saksamaalt 4 uut Type-218SG allveelaeva.
Riigi sõjalaevastik paikneb Changi ja Tuasi mereväebaasides.
Õhujõud
Singapuri õhujõudude koosseisu kuuluvad F-15 Eagle ja F-16 Fighting Falcon, transpordilennukid C-130 Hercules, helikopterid CH-47 Chinook, AS 332 Super Puma, AH-64D Apache ja Sikorsky S-70B Seahawk.
Makromajandus
2015. aastal oli Singapuri töötusemäär 2%.
Taristu
Singapuri kattega teede kogupikkus on 3425 kilomeetrit, millest 161 kilomeetrit on kiirteid. Singapur on maailma väikseim riik, kus leidub kiirteid.
Singapuris asub 9 lennuvälja.
Riigi raudteevõrgu kogupikkus on 153,2 kilomeetrit. Kogu raudteevõrk hõlmab 104 raudteejaama. Singapuril on raudteeühendus Malaisiaga.
Riigi peamine sadam on Singapuri sadam, mis on maailma suuruselt teine sadam aastaselt kaubatonnaažilt.
Ajalugu
Esimest korda on ala mainitud Hiina ürikutes 3. sajandil nimega "Pu Luo Chung". I aastatuhande lõpus domineeris piirkonnas Srivijaya riik. Malai annaalide andmetel moodustati alal 14. sajandil Singapura kuningriik, kuid muud Singapuri kajastavad kirjalikud allikad selle perioodi kohta puuduvad. Samas tõendavad arheoloogilised väljakaevamised, et Singapuris oli 14. sajandil vähemalt üks suurem asula. Singapura kuningriigi rajaja ja esimene kuningas oli Srivijaya prints Sri Tri Buana, kes andis alale ka Singapuri nime. Riigi viimane kuningas Parameswara põgenes 1398 Majapahiti sissetungi järel Malaka poolsaarele ja rajas Malacca sultanaadi.
1320 saabusid Singapuri alale mongoli kaupmehed ja 1330 külastas saart Hiina rändur Wang Dayuan. 1511 vallutasid Portugali kolonistid Malacca sultanaadi ja 1613 likvideerisid Singapuri asustuse. Hiljem kuulus Singapuri alal formaalselt Johori sultanaadile.
Britid rajasid Singapuri kaubandustugipunktina 6. veebruaril 1819 Briti Bencooleni kindralkuberneri Thomas Stamford Rafflesi ja brittide abiga troonile upitatud Johori sultani vahel sõlmitud lepinguga. Kui seni elas Singapuri saarel umbes 1000 elanikku, siis ala sattumisel Briti impeeriumi valdusse hakkas kasvama hiinlaste hulk. 1824 peeti Singapuris esimene rahvaloendus. Kindralkuberner Raffles määras Singapuri halduriks major William Farquhari, kes rajas vabasadama, mille käive kasvas aastatega kiiresti. 1824 sõlmitud Suurbritannia ja Hollandi vahelise lepinguga jäi Singapur Briti impeeriumi valdusse. 1826 asus asundust haldama Briti Ida-India kompanii ja 1830. aastast kuulus ala Briti Bengali presidentuuri haldusalasse. 19. sajandi keskel sai Singapurist oluline kaubandussadam. 1867 muudeti Singapur Briti kroonikoloonia osaks. Singapuri hiinlaste kogukond toetas heldelt 1911 Xinhai revolutsiooni.
Jaapani väed tungisid teise maailmasõja ajal 8. veebruaril 1942 Singapuri ja 15. veebruaril 1942 kapituleerus Briti kindralkuberner Arthur Percival koos 130 000 Briti impeeriumi eri piirkondadest pärit sõduriga. See oli arvukaim Briti üksuste kapituleerumine teise maailmasõja ajal. Jaapani okupatsioon lõppes Singapuris 15. augustil 1945.
Singapuri tabasid sõja lõppedes kuni iseseisvuse saavutamiseni sotsiaalsed rahutused. Singapur sai 1. aprillist 1946 sõltumatuks Briti kroonikolooniaks. 1948 moodustati Singapuri esimene täidesaatev ja seadusandlik kogu. 25. augustil 1947 rajati Singapuri Progressivistlik Partei, mis sai esimestel valimistel seadusandlikus kogus 3 kohta ja järgmiste valimiste järel 1951. aastal 6 kohta. Jurist Lee Kuan Yew moodustas koos mõttekaaslastega 21. novembril 1954 Tööpartei, mis 1955. aasta valimistel sai 3 kohta. Valimiste järel moodustas Singapuri esimese valitsuse Töörinde juht David Marshall. 1959 sai Singapur täieliku omavalitsuse ja valimised võitis Tööpartei, mille juht Lee Kuan Yew sai 3. juunil 1959 Singapuri esimeseks peaministriks, jäädes sellesse ametisse novembrini 1990. 1963–1965 kuulus Singapur Malaisia koosseisu.
Singapur kuulutas 9. augustil 1965 end iseseisvaks, kui Malaisa parlament otsustas Singapuri föderatsioonist välja heita. Järgnevatel aastakümnetel koges Singapur hoogsat majanduskasvu ja kui Hiinas sai võimule Deng Xiaoping, käisid Hiina ametnikud Singapuris ettevõtlusalaseid kogemusi omandamas. Esimese suurema löögi Singapuri majandusele andis 1997 Kagu-Aasia finantskriis. 1990 andis Lee Kuan Yew valitsusjuhi ameti üle Goh Chok Tongile. 2004 sai peaministriks Lee Hsien Loong.
Eesti ja Singapuri suhted
Singapur tunnustas Eesti iseseisvust 6. septembril 1991. Eesti sõlmis diplomaatilised suhted Singapuriga 2. veebruaril 1993. Eesti suursaadik Singapuris resideerib Indias.
Eesti peaministritest on Singapuri külastanud Tiit Vähi 1997 ja Andrus Ansip 2011. Lisaks on Singapuris käinud välisminister Urmas Paet ja majandusminister Juhan Parts.
Eesti on Singapuriga sõlminud koostööleppe informatsiooni- ja kommunikatsioonitehnoloogia valdkonnas, lennundusleppe otseühenduse loomiseks ja tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu.
Singapuri otseinvesteeringud Eestisse olid 31. detsembril 2015 kokku 102,3 miljonit eurot. Eesti otseinvesteeringud Singapuri olid 1,8 miljonit eurot. Eesti ettevõtted eksportisid Singapuri masinaid ja seadmeid (34,6%), metalle ja metallitooteid (34,5%) ning keemiatooteid (10,9%). Singapurist Eestisse imporditi peamiselt masinaid ja seadmeid (39%), plaste ja plasttooteid (35,7%) ning keemiatooteid (14,7%).
Pärast Eesti taasiseseisvumist hakkas eestlasi siirduma Singapuri tööle. 2014. aasta seisuga osales aktiivsemalt eestlaste seltsielus umbes 50 inimest. Eestlaste ürituste eestvedaja on Kaia-Reet Parv.
Haridus
Singapuri haridussüsteem on kolmeastmeline: põhiharidus, keskharidus ja keskhariduse järgne haridus. . 2010. aasta rahvaloenduse andmetel on 22,8% Singapuri elanikest kõrgharidusega.
Singapuris omandatakse põhiharidus 6 aastaga, keskharidus 4 või 5 aastaga.
Singapuris asus 2017. aastal 6 ülikooli:
2017. aastal oli Singapuris 5 polütehnikumi.
Kultuur
Riigi tähtsaim kultuurikeskus on Esplanaad.
Singapurist on pärit poplauljad Stefanie Sun ja JJ Lin. 1979. aastal moodustati Singapuri sümfooniaorkester.
Riigi vanim muuseum on Singapuri rahvusmuuseum, mis on rajatud 1849. Teised riiklikud muuseumid on veel Aasia tsivilisatsioonide muuseum, 1996 avatud Singapuri kunstimuuseum, 2015 avatud Singapuri riiklik kunstigalerii ja 2008 avatud riiklik kunstimuuseum 8Q SAM.
Alates 2006. aastast korraldatakse Singapuri biennaali.
Singapuri botaanikaaed kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Singapuri sportlased võistlesid esimest korda 1948. aasta suveolümpiamängudel Londonis. Riigi sportlased on suveolümpiamängudelt võitnud 1 kuld-, 2 hõbe- ja 2 pronksmedalit. Feng Tianwei on lauatennises võitnud suveolümpiamängudelt 3 medalit. Riigi sportlased on rahvusvahelistel võistlustel olnud edukad lauatennises, sulgpallis, purjetamises ja ujumises. Singapuril on oma jalgpalliliiga, kuhu kuulub 12 klubi. Singapuri jalgpallikoondis on 4 korda tulnud ASEANi meistriks. 2010. aastal peeti Singapuris noorte olümpiamängud.
2008. aastast korraldatakse Singapuris Vormel 1 Grand Prix.
Meseret Defar
thumb Meseret Defar (sündinud 19. novembril 1983 Addis Abebas) on Etioopia kergejõustiklane (põhidistantsid 3000 m ja 5000 m).
Kübersõda
Kübersõda on sõda küberruumis; arvuteid ja võrke (s.h internetti) kasutatakse relvadena. Kübersõda on seostatud infosõjaga (information war), sest kübersõja eesmärkideks võib olla informatsiooni levitamine, moonutamine või selle hankimise takistamine. Kübersõda erineb infosõjast selle poolest, et see toimub küberruumis, kuid infosõja puhul ei ole ruum piiratud.
Meseret Defar
Juunioride maailmameistrivõistlustel
Santiago 2000 Kingston 2002
2007. aasta küberrünnakud Eesti vastu
2007. aasta küberrünnakuteks Eesti vastu nimetatakse siinkohal 2007. aasta 27. aprillil alanud küberrünnakud Eesti riigiasutuste ja Eestis tegutsevate ettevõtete vastu. Kui mitte arvestada varasemat väikest üksiküritajate küberrünnaku katsetust Ukraina vastu, siis oli see maailma ajaloos esimene suurem riiklikult organiseeritud küberrünnak.
Meseret Defar
Isiklikku
Meseret Defar on 155 cm pikk ja kaalub 45 kg.
2007. aasta küberrünnakud Eesti vastu
Küberrünnakud olid suunatud muuhulgas Riigikogu, presidendi, ministeeriumite, suuremate pankade ja uudisekanalite ning kommunikatsiooniettevõtete vastu. Rünnakud algasid pärast Punaarmee sõjamonumendi ehk nn pronkssõduri teisaldamise ajendil puhkenud rahutusi. Monumendi teisaldamine põhjustas ägeda tüli Eesti ja Venemaa vahel.
Kübersõda
Julgeolekuanalüütik Bruce Schneier defineerib kübersõda järgmiselt: võitlus küberruumis, mis hõlmab rünnakuid riigi sõjalise jõu vastu, aga ka tsiviilstruktuuride vastu (näiteks sidesüsteemide rivist väljaviimine). Kübersõjaks saame me sellist tegevust nimetada alles siis, kui sellisest tegevusest võtab osa kaks või enam osapoolt.
Küberoperatsioonid on osa tervikust – infosõjast. Infooperatsioonide eesmärk on teadlikult mõjutada oma eesmärkidele vastavaks: arusaamu, hoiakuid ning ühiskondlikku ja poliitilise juhtkonna meeleolu.
Alternatiivsed käsitlused
Raamatu "Cyber War Will Not Take Place" (ISBN: 0199330638) autor Thomas Rid väidab, et kübersõjaks peetakse ekslikult kolme ammu tuntud komponenti – sabotaaži, spionaaži ja õõnestustegevust –, mis nüüdseks aga on kandunud küberruumi. Alates juulist 2016 on "küber" NATO viienda sõjapidamisdomeenina asendamas infosõja mõneti devalveerunud mõistet.
2007. aasta küberrünnakud Eesti vastu
Ajaleht Economist nimetas rünnakuid enneolematult keerukaiks. Linnar Viigi sõnul olid rünnaku all mitmed missioonikriitilised arvutid nagu näiteks telefonikeskjaamad. Ta avaldas arvamust, et üksikisikute ja organiseeritud kuritegevuse oskused ei võimalda taolise ulatusega rünnakuid ilma riikide ja suurte telekomiettevõtete abita ette võtta.
Esialgsed rünnakud ei olnud tehniliselt keerukad, piirdudes spämmi ning kübervandalismiga. Hajutatud teenusetõkestamise ründed valitsusasutuste vastu algasid 30. aprillil. Ründetaktikat ja vahendeid muudeti jooksvalt, eesmärgiga takistada rünnete blokeerimist. Rünnete läbiviimiseks kasutati üle maailma hajutatud botnette. Rünnakute kestus ulatus mõnest minutist kümne tunnini. Sihtmärke tabasid andmevood võimsusega kuni 90 miljonit megabitti sekundis.
3. mail sattusid lisaks valitsusasutustele rünnaku alla eraettevõtted. Tõsiseid probleeme põhjustati Hansapangale ja SEBile. Hansapank oli sunnitud ajutiselt ligipääsu võõramaistele teenusepakkujatele sulgema. Sihtmärkide hulgas olid ka Postimees ja Eesti Päevaleht.
Rünnakute haripunktiks oli 9. mai. Pärast 10. maid hääbusid ründed kiiresti. 15. mail tabas veel kaks veerandtunnist rünnet SEBi ja Hansapanka.
Rünnakute võimsuse kasvades olid valitsusasutused ja ettevõtted sunnitud suurendama oma andmeedastusmahtusid ning serverite arvu. Kaitsemeetmed olid edukad, kuid kulukad.
Lodjapuu (perekond)
Lodjapuu (Viburnum L.) on taimede perekond kuslapuuliste sugukonnast. Mõnes süstemaatikas on see liik paigutatud muskuslilleliste sugukonda.
Perekonda kuulub 150–175 liiki.
Eestis kasvab looduslikult ainult harilik lodjapuu, sissetoodud liike on 30 ringis.
Narew
Narew (poola keeles Narew, leedu keeles Naura, valgevene keeles Нараў) on jõgi Poola kirdeosas ja Valgevene lääneosas, Wisła parempoolne lisajõgi (mõnes allikas loetakse Bug Narewi vasakpoolseks lisajõeks).
Jõe pikkus on 484 km, sellest 448 km Poolas ja 36 km Valgevenes. Jõe lähe asub Białowieża laanes. Narew on tasane jõgi, mille valgla pindala on 75 175 km² (sellest 53 873 km² Poolas).
Sel on mitmed lisajõgesid, teiste hulgas vasakul poolt Orzyc.
Kaišiadorys
Kaišiadorys (poola keeles Koszedary, vene keeles vanasti Кошедары) on linn Leedus Kaunase maakonnas, Kaišiadoryse rajooni keskus. Asub Vilniuse–Kaunase maantee ääres merepinnast 73 meetri kõrgusel.
Linn on oluline raudteesõlm: Vilniusest lähtuv raudtee lahkneb seal Kaunase–Kaliningradi ning Šiauliai–Klaipėda ja Riia suunal. Kaišiadoryses asub 1932. aastal valminud Kristuse Ilmumise katedraal. Linn on tuntud ka seal asuva linnufarmi poolest. Linnas asub ka Leedu Veterinaariainstituut. 1998 asutati linnamuuseum.
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1590. aastal. Linn on saanud nime seal 16. sajandil elanud tatarlasest aadliku Chaišadari järgi. See nimi omakorda on araabia päritolu, tulenedes kahest sõnast – Hadži (Chadži) ehk Mekasse palverännaku sooritanud isik + Haidar ehk lõvi.
Aastal 1871 hakkas Kaišiadoryst läbima Liibavi–Romno raudtee, Kaišiadoryse mõisa põllule rajati raudteejaam, mis kandis algselt lähedal asuva Jatkonysi küla järgi nime Jatkonysi raudteejaam. Hiljem valmis veel Kaunase suunas viiv raudtee ja asulast sai raudteesõlm. Aastal 1906 ehitati tekkinud asulasse kirik, Kaišiadorysest sai kohaliku kihelkonna keskus. Tol ajal oli asula leedukeelseks nimekujuks Kašedarai.
Esimest korda sai linn administratiivüksuse keskuseks 1915. aastal, kui ta oli Saksamaa poolt okupeeritud. 1920–1939 oli ta Trakai maakonna keskus (Trakai ise kuulus Poolale). Ühtlasi oli ta Leedu aladele jäävate Vilniuse piiskopkonna alade keskuseks, hiljem kujunes neist aladest Kaišiadoryse piiskopkond. Aastal 1923 rajati alevisse kliivabrik, aastal 1933 meierei. Umbkaudu sel ajal liideti aleviga ka Jatkonysi ehk Juodkonysi küla. Aastal 1926 oli alevi leedukeelseks nimekujuks Kaišedorys.
Aastal 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed alevis elanud juudid. Kaišiadorys sai linnaõigused 1946. aastal.
Gustaf Gabrielsson Oxenstierna (1613–1648)
Gustaf Gabrielsson Oxenstierna (29. august 1613 – 31. mai 1648) oli Rootsi riigitegelane, Kronoborgi krahv (1651).
1639 sai temast Västmanlandi maakonna valitseja. 28. mail 1642 määrati ta Eestimaa kuberneriks. 1645 sai ta riigi- ning kantseleinõunikuks. Eestimaa kubernerina oli ta ametis 1646. aastani, olles tuntud kui kirikuolude korraldaja, vabahärra ja piiskop Joachim Jheringi toetaja. Pärast seda töötas ta kuni surmani Soomes Savolaxi maakonnakohtunikuna.
Talle kuulus Eestimaal isalt päritud Martna kihelkonna Rannamõisa (Vogelsang) mõis.
Perekond
Tema vanemad olid 1621. aastast Martna kihelkonna Rannamõisa (Vogelsang), 1626. aastast Liivimaa Sigulda (Segewold), Ropaži (Rodenpois) ja Allažmuiža (Allasch) mõisaomanik, Karl IX kammerjunkur ja Östergötlandi hertsog Johani kantsler, Kimito ja Nynase vabahärra Gabriel Gustafsson Oxenstierna (1587–1640) ja viimase esimene abikaasa Märta Bielke (1585–1620), kes oli 1600 Linköpingi veresauna ajal hukatud riiginõuniku, Åkeröst pärit Ture Nilsson Bielke (1548–1600) tütar ning Svante Stensson Sture tütretütar. Tema vend Ture Gabrielsson Oxenstierna af Croneborg (1614–1669) oli Ingeri kuberner (u. 1646).
Ta abiellus 12. veebruaril 1643 krahvitar Maria Sofia de la Gardiega (1627–1694), kes oli kuninganna Kristiina eestkostevalitsuse liikme krahv Jakob De la Gardie (1583–1652) tütar. Abielust sündisid:
Jan Peter Balkenende
Jan Peter Balkenende (sündinud 7. mail 1956 Biezelinges) on Hollandi poliitik.
Ta oli Hollandi peaminister 22. juulist 2002 kuni 14. oktoobrini 2010.
Gerard Way
Ta oli ühtlasi bändi basskitarristi Mikey Way vanem vend. Gerard on abielus Lyn-Z-ga, kes on bändi Mindless Self Indulgence bassimängija. Neil on tütar Bandit.
Elulugu
Way sündis Summitis New Jersey osariigis Donald ja Donna Lee Way peres. Üles kasvas ta Belleville'is. Laulmisega hakkas Way tegelema neljandas klassis, kui osales koolinäidendis "Peeter Paan". Tema emapoolne vanaema Elena Lee Rush õpetas poisi laulma, joonistama ja esinema. Gerard on intervjuudes öelnud, et tema vanaema on talle õpetanud kõike, mida ta praegu teab.
Kui Gerard Way lõpetas 1995. aastal Belleville'i keskkooli, läks ta New Yorgis Kujutavate Kunstide kooli ning lõpetas selle bakalaureusekraadiga.
Ḩusnī Mubārak
Muḩammad Ḩusnī Mubārak (araabia محمد حسني مبارك; läänemaades kasutatakse enamasti nimekuju Hosni Mubarak; 4. mai 1928 Kafr-El-Meselha – 25. veebruar 2020 Kairo) oli Egiptuse poliitik, Egiptuse president alates 14. oktoobrist 1981 kuni 11. veebruarini 2011. Juunis 2012 mõisteti ta eluks ajaks vangi. Ta vabastati märtsis 2017.
Poliitiline karjäär
1975. aastal sai rahva seas suure populaarsuse saavutanud Mubārakist asepresident. 1978. aastal sai temast ka valitseva Rahvuslik-Demokraatliku Partei aseesimees. Temast sai president Anwar Sadati kõige lähedasem kaastööline, kes jagas ka tema visiooni vajadusest jõuda leppimisele Iisraeliga.
Pärast Anwar Sadati mõrvamist aastal 1981 valis Egiptuse parlament Mubāraki uueks presidendiks. Ta jätkas Sadati algatatud rahumeelset poliitikat Iisraeli suhtes, suutes samal ajal hoida häid suhteid ka teiste araabia riikidega: 1989. aastal sai Araabia Liiga keskuseks Kairo. Tänu normaliseeritud suhetele Iisraeliga sai Mubārakist üks olulisemaid USA liitlasi Lähis-Idas. Ta oli üks sihikindlamaid palestiinlaste ja Iisraeli rahuprotsessi vahendajaid.
2005. aastal valiti Mubārak viiendaks ametiajaks Egiptuse presidendiks. Esmakordselt valis presidenti rahvas ja senisest mõnevõrra vabamalt lasti tegutseda ka opositsioonil. Mubāraki võit oli siiski mäekõrgune ja peamine opositsioonijuht vangistati peagi, süüdistatuna toetusallkirjade võltsimises. 2006. aasta parlamendivalimistel sai tugeva toetuse opositsiooniline Muslimi Vennaskond, kuid Mubāraki partei säilitas siiski enamuse. 2010. aasta valimistega läks parlament pea täielikult võimupartei kontrolli alla. Vaatamata valimisfarssidele valitses Mubārak enamuse oma võimuaastatest diktaatorina, kelle võim püsis üksnes tänu ülimalt korrumpeerunud ja suure võimutäiusega sõjaväele. Tänu USA-sõbralikule välispoliitikale ei soovinud lääneriikide massimeedia Mubārakit aga diktaatoriks nimetada.
Mubāraki kavakohaseks järglaseks presidenditoolil peeti tema poega Gamali (sündis 1963), kuid nii isa kui ka poeg on võimu säärasel viisil edasi andmise plaane eitanud.
2011. aasta 25. jaanuaril puhkesid Egiptuses rahutused, mille peamiseks ühiseks nõudmiseks oli Hosni Mubāraki tagasiastumine. Mubārak lubas reforme ja vahetas välja valitsuse, kuid keeldus tagasi astumast. Pärast nädalaid kestnud ja mitusada inimelu nõudnud vastasseisu meeleavaldajate ja lojalistide vahel teatas vastmääratud asepresident Omar Suleiman 11. veebruaril Mubāraki tagasiastumisest ja võimu üleminekust sõjaväele.
Aprillis andis peaprokuratuur korruptsiooni, võimu kuritarvitamise, ebaseadusliku rikastumise ja meeleavaldajatevastase vägivalla õhutamise süüdistuste uurimisega välja Mubaraki ja tema poegade vahistamiskäsu.
3. augustil 2011 toimus esimene kohtuistung, kus Mubārak viibis haiglavoodis. Teda süüdistati mõrvades ja korruptsioonis. Ühtegi süüdistust ta omaks ei võtnud. 2. juunil 2012 mõisteti ta eluks ajaks vangi.
Välispoliitika
1990. aastal asus Mubārak Lahesõjas selgelt toetama Iraagi vastasleeri ja sai selle eest USA-lt majandusabi. 2003. aastal oli ta aga Iraagi sõja vastu, sest see destabiliseeris olukorda piirkonnas veelgi enam ega lahendanud Mubāraki arvates Lähis-Ida peamist probleemi, Palestiina ja Iisraeli konflikti. Mubāraki seisukohtade mõõdukas läänemeelsus tõi kaasa islamiäärmuslaste vastuseisu ja väidetavasti on viimased teda korduvalt tappa üritanud. Kõige ohtlikum atentaat tehti 1995 Etioopias.
Suhted kopti kirikuga
Mõõduka poliitikuna on Mubārak Egiptuses lubanud kopti kirikul vabamalt tegutseda ja lasknud koptidel ka oma pühasid vabalt tähistada. 2. jaanuaril 1985 kutsus ta tagasi Shenouda III, kelle Sadat oli eksiili sundinud, ja vabastas kõik Sadati käsul vahistatud kopti piiskopid ja teised vaimulikud. Shenouda III saabuski juba 7. jaanuaril tähistatavateks uusaastapidustusteks Egiptusse.
Erik Mongrain
pisi|Erik Mongrain Erik Mongrain (sündinud 12. aprillil 1980 Montréalis Québecis Kanadas) on kanadalasest helilooja ja kitarrist, keda tuntakse eelkõige tema omapärase akustilise stiili järgi.
Vištytise järv
Järv asub merepinnast 172,4 meetri kõrgusel. Selle kaldajoone pikkus on 25 kilomeetrit. Järve lääneosas on 200 meetrit pikk ja 60 meetrit lai saareke. Tegemist on Kaliningradi oblasti kõige puhtaveelisema järvega, mille vee läbipaistvus on 6-8 meetrit.
Järve kaldal asub Vištytise alev. Järve läänekaldale ulatub Rominteni nõmm.
Talibald
pisi|Talibaldi mälestuseks püstitatud kuju [[Trikāta külas]] Talibald (ka Thalibald, Henriku Liivimaa kroonikas T(h)alibaldus, läti Tālivaldis, Talibalds; surnud 1215) oli üks Tālava latgalite vanemaid 13. sajandi alguses.
Talibaldi latgalikeelse nime tähenduseks on arvatud olevat "kaugeltlööja" (läti tālbelzējs, leedu baldyti).
Henriku Liivimaa kroonika, ainus allikas Talibaldi elu kohta, nimetab teda Tālava maakonna ühe osa, Trikāta linnusepiirkonna ja seal asunud Beverini linnuse vanemana (senior). Seejuures ei olnud ta ainus sealne ülik, kroonikas nimetatakse ka Beverinist (linnusest või linnusepiirkonnast) pärit Paiket ja Dotet. Talibald oli Pihkva maksualusena sealt poolt ristitud õigeusku ja hoolimata hilisemast tihedast koostööst katoliiklastega jäi ta erinevalt oma poegadest (neid oli vähemalt kolm: Waribule, Rameko ja Drivinalde) õigeusklikuks kuni oma surmani.
1208. aastal käis ta koos teiste latgali ülikute, Russini ja Waridote, ning Võnnu ordumeistri Bertoldiga Ugandis, nõudes ugalaste poolt neile tehtud ülekohtu heastamist, äravõetud varade tagastamist ja rahuleppe sõlmimist. Kuna ugalased keeldusid nii vara tagastamisest kui rahu tegemisest, siis otsustasid nad sõlmida sõjalise liidu orduvendade ja piiskop Albertiga. Peagi järgneski selle riialaste, ordu, liivlaste ja latgalite esimene sõjakäik Ugandisse. Ugalased koos appi kutsutud sakalastega vastasid sellele Trikātasse tungimise ja Talibaldi Beverini linnuse ründamisega. Edu siiski saavutamata tegid nad ettepaneku rahu sõlmida, kuid latgalid lubasid seda teha ainult pärast varem röövitud varade tagastamist ja eestlaste ristiusku astumist, mispeale viimased pahastena linnuse alt lahkusid. 1211. aastal piiras linnust taas sõjaretkel olev ugalaste ja sakalaste vägi. Pärast päev otsa kestnud võitlust ja katset linnust põlema süüdata piirajad loobusid oma ettevõtmisest ja pöördusid röövsaagiga tagasi.
1213. aastal vangistas Trikātasse tunginud leedulaste sõjavägi Talibaldi ja tema poja Waribule. Koos Bertoldiga leedulasi jälitama asunud teine poeg Rameko loobus nende ründamisest, kartes, et ta isa selle peale tapetakse. Siiski õnnestus Talibaldil endal varsti leedulaste käest põgeneda ja koju jõuda, olles kroonika kohaselt "kümme päeva leiba söömata". 1215. aastal vangistati Talibald taas, seekord järjekordsel sõjaretkel olevate ugalaste ja sakalaste poolt, kes hakkasid teda elusalt põletades piinama, et ta oma raha hoiukoha avaldaks. Kui nad teda pärast 50 oseringi kättenäitamist edasi põletasid, et ta ka oma poegade raha peidupaiga avaldaks, keeldus Talibald sellest, kuni ta lõpuks piinamise käigus suri. Uueks Trikāta valitsejaks sai ilmselt tema poeg Rameko.
Talibaldi elust on Jānis Lejiņš kirjutanud romaanitriloogia "Pitser punasel vahal", mille esimene raamat ilmus 2007. aastal ka eesti keeles. Ühe tegelasena on teoses mainitud ka Lembitut.
Vesthard
Vesthard (allikates Viesthardus, Vesthardus, Vestardus, Vesters) oli üks semgalite mõjukamaid vanemaid 13. sajandi alguses. Vesthardit mainivad seoses Liivimaa ristisõja sündmustega korduvalt nii Henriku Liivimaa kroonika kui ka Liivimaa vanem riimkroonika. Vesthard oli Tērvete vanem, kelle võim ulatus ka teistele läänepoolsete semgalite aladele. Teda on nimetatud tiitlitega "sünnilt suurem" (maior natu), "semgalite sõjapealik" (dux Semigallorum), "pealik" (princeps) ja "kuningas" (konic). Vesthardi nimi esineb allikates 1205.–1229. aastani.