cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert-François Damiens
Damiensi atentaadi ajaks polnud Prantsusmaal olnud ühtki kuningatappu 1610. aastast saati. Damiensi kurikuulsus püsis veel kaua ning veel 40 aastat hiljem levitati Prantsuse revolutsiooni ühe käilakuju Maximilien Robespierre'i kohta kuuldusi, et too olevat Damiensi vennapoeg.
Damiensi hukkamist kirjeldas pealtnägijana Giovanni Giacomo Casanova. Filosoof Cesare Beccaria tõi selle näiteks, mõistes piinamise ja surmanuhtluse hukka oma teoses "Kuritegudest ja karistustest" (1764), ning Thomas Paine nimetas Damiensi juhtumit despootlike valitsuste tüüpiliseks julmuseks ja üheks põhjuseks, miks rahvas revolutsiooni ajal samavõrd julm oli. Damiensile osaks langenud karistust käsitledes pidas Michel Foucault seda üheks ajendiks, mis viis järgnenud sajandi vältel radikaalse muutuseni Euroopa ühiskonna suhtumises riiklikesse karistustesse.
Kirjanduses on Damiensi motiive kasutanud Charles Dickens "Loos kahest linnast", Peter Weiss näidendis "Marat/Sade" ning Mark Twain ulmeromaanis "Jänki kuningas Arthuri õukonnas".
Põhja-Ruhja kirikumõis
Põhja-Ruhja kirikumõis ehk Ziemeļrūjiena kirikumõis (saksa keeles Pastorat Nord-Rujen, läti keeles Ziemeļrūjienas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Põhja-Ruhja kihelkonnas.
LP
pisi|LP LP (lühend ingliskeelsest fraasist long play) on teatav vinüülplaat. LP diameeter on 25 või 30 cm ja esialgu mahutas see kummalgi küljel 22 minutit helisalvestist, hiljem mõned minutid enam. LP võeti kasutusele 1948. aastal.
Montréali vanalinn
pisi|Montréali vanalinn ja vanasadam (esiplaanil) Montréali vanalinn (prantsuse keeles Vieux-Montréal, inglise keeles Old Montreal) on Montréali linna ajalooline naabruskond Kanadas.
See rajati prantsuse kolonistide poolt Fort Ville-Marie'i nime all aastal 1642.
Fritz Sauckel
Ernst Friedrich Christoph " Fritz " Sauckel (27. oktoober 1894 – 16. oktoober 1946) oli Saksa natsipoliitik. Teise maailmasõja ajal vastutas Sauckel tööjõu hankimise eest ning sundis okupeeritud aladel Hitleri režiimi heaks orjama miljoneid inimesi. Sauckel oli nende 24 isiku hulgas, keda süüdistati Nürnbergi protsessis suurte sõjakurjategijate eest Rahvusvahelise Sõjatribunali ees. Ta tunnistati süüdi sõjakuritegudes ja inimsusvastastes kuritegudes, mõisteti surma ja hukati poomise teel.
Nürnbergi tribunal ja surm
Sauckel mõisteti Nürnbergi kohtuprotsessil surma. Ta poodi 16. oktoobril 1946. Fritz Sauckel astus tapalavale tol päeval kaheksandana Julius Streicheri järel. Hukkamisel tunnistajaks olnud ameerika ajakirjanik Howard K. Smith on tema hukkamist kirjeldanud nii: "Seejärel toodi sisse Fritz Sauckel. Ta kandis kampsunit, kuid mitte pintsakut, ja tema silmis oli metsik pilk. Pärast Streicherit osutus ta kõige tõrksamaks. Seal seisis mees, kes oli saatnud miljoneid inimesi orjusesse, mida ei olnud nähtud pärast kristluse juurutamist. Sauckel vaatas võllaplatvormil ringi ja hüüdis ühtäkki: "Ma suren süütuna! Kohtuotsus on vale! Jumal päästku Saksamaa ja tehku Saksamaa taas suureks! Ela kaua, Saksamaa! Jumal kaitsku mu perekonda!" Luuk avanes 02.26, ja nagu see oli olnud Streicheri puhulgi, kostis tapalavast valju oigamist, kui köis tema keha raskuse all pingule tõmbus."
Finantsinstrument
pisi|Finantsinstrumentidega kaubeldakse börsidel (foto: Wikipedia) Finantsinstrument (ingl financial instrument) on rahaline leping eri osaliste vahel. Raamatupidamisseaduse järgi on finantsinstrument leping, millega üks pool saab finantsvara ning teine finantskohustuse või omakapitaliinstrumendi. Selliste lepingutega saab kaubelda, muuta või tasuda. Nendeks saab olla mõne ettevõtte osalus, nagu aktsia ja võlakiri, või keerulisem instrument, näiteks futuur, swap, forvard ja optsioon.
Finantsvara hulka kuuluvad erinevad asjad. Lihtsaim finantsvara on raha. Lisaks võib see olla lepinguline õigus saada teiselt osaliselt raha või muid finantsvarasid (nt mitmesugused nõuded ostjate vastu) või vahetada teise poolega eeldatavasti kasu saamise eesmärgil finantsvarasid. Samuti võib finantsvara olla mingi teise ettevõtte omakapitaliinstrument (nt teise ettevõtte aktsiad).
Finantskohustus on lepinguline kohustus tasuda teisele osalisele raha või muid finantsvarasid (nt kohustust tarnija ees) või vahetada teise poolega eeldatavasti kahju saamise eesmärgil finantsvarasid (nt tuletisinstrumente, mis on negatiivse õiglase väärtusega).
Omakapitaliinstrument on leping, mis annab õiguse osaleda ettevõtte netovaras. Netovara võib olla näiteks aktsia või aktsiaoptsioon.
Finantsinstrumendi õiglane väärtus
Parim indikaator finantsinstrumendi õiglase väärtuse tuvastamisel on selle turuväärtus. Kui õiglast väärtust pole võimalik aktiivse turu puudumise tõttu hinnata, võib selle leida näiteks hiljuti aset leidnud ostu-müügitehingutest, kus on tehtud sarnase või samasuguse finantsinstrumendiga tehing. Õiglase väärtuse leidmiseks on võimalik kasutada ka diskonteeritud rahavoogude meetodit (ehk finantsinstrumendist tulenevate rahavoogude diskonteerimist).
Matemaatiliste sümbolite loend
''Siin on valik sümboleid matemaatika eri valdkondadest. ''
Finantsinstrument
Finantsinstrumendi klassifikatsioon
Kui finantsinstrumente soovitakse klassifitseerida finantskohustuseks või omakapitaliinstrumendiks, siis lähtutakse nende majanduslikust sisust, mitte ainult juriidilisest vormist.
Matemaatiliste sümbolite loend
thumb|Mõned matemaatilised märgid
Finantsinstrument
Finantsinstrumendi klassifikatsioon
Finantsinstrumendid on kas rahalised või tuletisinstrumendid.
Matemaatiliste sümbolite loend
Selgitus
Iga sümboli kohta antakse järgmist informatsiooni:
Finantsinstrument
Finantsinstrumendi klassifikatsioon
Tuletisinstrumentideks loetakse finantsinstrumente, mille
Matemaatiliste sümbolite loend
Arvutamine
Märkus: Inglise keeleruumis on jagamismärgina kasutusel ka \div (LaTeX:, 	HTML:  )
Finantsinstrument
Finantsinstrumendi klassifikatsioon
2) soetusmaksumus alguses on null või väga väikene võrreldes mõne teise laenutüübiga, mis reageerib turusituatsiooni muutusele nii samas suunas kui ka ulatuses;
Matemaatiliste sümbolite loend
Kompleksarvud
Märkus: Kompleksarvu reaal- ja imaginaarosa tähistatakse harilikult lühenditega ja.
Finantsinstrument
Finantsinstrumendi klassifikatsioon
3) arveldamine toimub ainult tulevikus.
Varaklassi alusel saab finantsinstrumente jagada võla- ja omakapitalipõhisteks finantsinstrumentideks. Võlapõhised finantsinstrumendid jagunevad omakorda lühiajalisteks ja pikaajalisteks finantsinstrumentideks. Lühiajalised finantsinstrumendid kestavad ühe aasta või vähem, pikaajalised kestavad üle ühe aasta. Omakapitalipõhised finantsinstrumendid on aktsiad.
Finantsinstrumendid saavad olla kas raha- või derivatiivinstrumendid. Rahainstrumendid on need, mille väärtus sõltub otseselt finantsturgudest. Nendeks võivad olla aktsiad või võlakirjad. Derivatiivinstrumendid on need, mille väärtus sõltub alusvarast, näiteks aktsia hinnast, mõnest konkreetsest börsiindeksist, valuutakursist või intressimäärast. Sellised instrumendid on futuurid ja optsioonid.
Derivatiive on nimetatud ka tuletisväärtpaberiteks. Tegemist on väga keeruliste instrumentidega, mille väärtus võib palju kõikuda. Seda, kui ohtlikud võivad derivatiivid olla, ilmestab maailmakuulsa investori Warren Buffetti ütlus, et derivatiivid on massihävitusrelvad.
Rimpfischhorn
Rimpfischhorn on mägi Šveitsi Penniini Alpides.
Lielstraupe mõis
pisi|[[Lielstraupe loss 2011. aastal]] Lielstraupe mõis (saksa keeles Schloß Groß-Roop, läti keeles Lielstraupes muiža, ka Lielstraupes pils) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Cēsise piirkonnas Straupe vallas Straupe asulas.
Rimpfischhorn
Esmatõusu mäele tegid 9. septembril 1859 Leslie Stephen ja Robert Living koos teejuhtide Melchior Andereggi ja Johann Zumtaugwaldiga. Nende retk toimus Fluh Alpist Rimpfischwänge kaudu.
Pithovirus sibericum
Pithovirus sibericum on viiruse liik. Pithovirus sibericum on suurim nüüdisajal avastatud viirus: selle pikkus 1,5 mikromeetrit ja läbimõõt 0,5 mikromeetrit.
Lielstraupe mõis
Ajalugu
Aastal 1378 ostis sealsed maad Johann von Rosen, pannes nii aluse mõisale. Aastal 1625 andis kuningas Gustav II Adolf sealsed maad Wilhelm Wallensteinile. Aastal 1629 ostis selle 3100 taalri eest Eestist tulnud Jürgen Albedylli lesk. Aastal 1671 anti maapäeva otsusega mõisa valdusse ka seni mõisatele mitte kuulunud Ropermünde küla. Mõisade reduktsiooni käigus kujunes Lielstraupe riigimõisaks, ent hiljem Albedyllide õigused taastati.
Pithovirus sibericum
Pithovirus sibericum liigitatakse DNA-viiruste hulka.
Lielstraupe mõis
Ajalugu
1723. aastast kuulus mõis Venemaa keisririigi kindralfeldmarssalile ja Liivimaa kubernerile Peter von Lacyle. Seejärel olid mõisaomanikeks kammerhärra Peter von Vietinghof-Scheel ja Liivi- ja Eestimaa kindralkuberner George Browne. Aastal 1797 panditi mõis Jacob Bernhard Müllerile, kes pandiõiguse veel samal aastal 971 673 taalri eest Paul I kätte andis. Aastal 1857 ostis pandiõiguse 90 000 rubla eest uuesti Rosenite suguvõsa esindaja, suurtükiväekindral parun Johann Gustav von Rosen (1797–1872), kes selle valduse aastal 1866 ka omandas. Seejärel kuulus mõis Rosenitele.
Pithovirus sibericum
Avastamine
Jean-Michel Claverie ja Chantal Abergel avastasid viiruse 30 000 aasta vanusest ülessulatatud pinnaseproovist, millele lisati amööbe (Acanthamoeba castellanii), ja mis pärines 30 meetri sügavuselt Tšukotka poolsaare igikeltsast.
Lielstraupe mõis
Karjamõisad
Mõisale kuulus aastal 1816 kolm karjamõisa: Kalnkuķēni (Neu-Skutken) ja Lejaskuķēni (Alt-Skutken) ja Šņores (Schnorenhof). 1908. aastal oli lisaks nendele mõisa koosseisus veel kolm karjamõisa: Liel-Tauzēni (Groß-Tauzen), Maz-Tauzēni (Klein-Tauzen) ja Vārnkalns (Wahrneskaln).
Mõisaansambel
Mõisa peahooneks oli Lielstraupe loss.
Lossi kõrval asub ka Straupe kirik. Mõlemad rajati algselt 13. sajandil.
Kihnu Mere Pidu
Kihnu Mere Pidu on Kihnus toimuv festival, mille keskmes on Kihnu kultuuriga seotu.
Traditsiooniks kujunenud festival on saanud nime kohaliku elaniku Kihnu Virve loodud samanimelise laulu järgi. Festivali korraldab SA Kihnu Kultuuriruum.
Esimene festival toimus 2010. aastal. Festival lähtub vanast heast kalurite päeva traditsioonist, kuid hõlmab laiemalt kõike, mis puudutab Kihnu elu-olu: käsitöö, kunst, laulud, tantsud, pillimäng ja traditsioonilised toidud.
Bianca Ghelber
2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis tuli ta tulemusega 72.72 Euroopa meistriks. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is sai ta tulemusega 72.26 kuuenda koha.
Tema isiklik rekord vasaraheites on 74.18, mis on püstitatud suveolümpiamängudel Tōkyōs 3. augustil 2021.
Hansa Shipping OÜ
Hansa Shipping AS on aastal 1999 Tallinnas asutatud Eesti laevanduskontsern. Ettevõte tegeleb prahtimisega (inglise chartering), laevameeskonna juhtimisega (inglise crew management) ja laevade tehnilise teenindamisega (inglise ship management services).
Eesti Tuletorni Selts
Eesti Tuletorni Selts on Eesti mittetulundusühing, mis tegeleb Eesti tuletornidega seotuga.
Selts asutati 12. detsembril 2007.
Põhikirja järgi on seltsi eesmärkide seas:
Nahksild
Nahksild (ka Pärnu ujuvsild) oli sild Pärnus üle Pärnu jõe. See ehitati 1803. aastal ja oli kasutuses aastani 1938, mil võeti kasutusele Suursild.
Eesti-Türgi suhted
pisi|[[Süleyman İnan Özyıldız, Türgi suursaadik Eestis, ja Jüri Ratas ]] Eesti-Türgi suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Türgi vahel.
Nahksild
Pärnu asend jõe mõlemal kaldal tingis vajaduse pideva ühenduse järele Räämaga. Kui lotjade, paatide ja parvega jõeületus enam ei rahuldanud, ehitasid kohalikud kaupmehed nahksilla. Nahksild ühendas Vee väravat Jänesselja teega. Nahksilla võis jõejää kaasa viia. Nii juhtus 1903. aasta kevadel, kui ühendus kahe kalda vahel katkes kaheks nädalaks.
Eesti-Türgi suhted
Türgi pole kunagi tunnustanud Eesti annekteerimist Nõukogude Liidu koosseisu.
2001 avati Türgi Suursaatkond Tallinnas. 2001 avati Eesti Suursaatkond Ankaras.
Skoczów
Skoczów (saksa Skotschau) on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Cieszyni maakonnas, Skoczówi valla halduskeskus. Skoczów asub Wisła jõe ääres, Tšehhi piirist umbes 13 km kaugusel.
Skoczów sai linnaõigused enne 1327. aastat. Aastatel 1526–1918 oli linn Habsburgide monarhia valdustes. Poola piires on Skoczów alates 1920. aastast.
Glutamiinhape
pisi|Glutamiinhappe struktuur pisi|Glutamiinhappe kolmemõõtmeline struktuur
Glutamiinhape (lühend Glu või E, brutovalem C5H9NO4) on toidu- ja organismivalkudes esinev happeline aminohape. Glutamiinhape kuulub asendatavate aminohapete hulka ja on väga polaarne molekul. Glutamiinhape sisaldab veega vesiniksidemeid andvaid funktsionaalrühmi ja on seetõttu vees hästi lahustuv. Glutamiinhapet esineb kahe erisuguse isomeerina. Looduslikult esineb vaid L-isomeer, kuid on olemas ka D-isomeerne glutamiinhape. Glutamiinhappele vastavad koodonid GAA ja GAG.
Glutamiinhappe karboksülaatanioonid (kõrvalahela -COOH on deprotoneeritud, andes COO-) ja soolad (deprotoneeritud kõrvalahelale liidetakse näiteks K+) on tuntud kui glutamaadid.
Glutamaat on oluline neurotransmitter ja kannab tähtsat rolli õppimisel ja mälestuste loomisel. Glutamaati kasutatakse ravimitööstuses ning ka lõhna- ja maitsetugevdajana. Glutamiinhape on oluline suhkrute ja rasvade metabolismis.
Ajalugu
Kuigi glutamiinhapet leidub väga paljudes toiduainetes, avastati selle ja teiste aminohapete roll maitseelamuses teaduslikult alles 20. sajandi alguses. Glutamiinhappe avastas ja identifitseeris 1866. aastal sakslasest keemik Karl Heinrich Leopold Ritthausen. 1907. aastal tuvastas Tōkyō Ülikooli teadur Kikunae Ikeda pärast suure koguse kombu puljongi aurustamist pruunid glutamiinhappe kristallid. Neid proovides tundis ta kirjeldamatut, kuid selgelt eristatavat maitset, mille olemasolu oli ta märganud ka teistes toiduainetes (eriti vetikates). Professor Ikeda nimetas selle maitse umamiks (tõlkes "meeldiv hõrk maitse"). Seejärel patenteeris ta meetodi kristallilise glutamiinhappe soola (naatriumvesinikglutamaat) massiliseks tootmiseks.
Keemilised omadused
Kõrvalahela karboksüülhappest funktsionaalrühma pKa on 4,1 ja see esineb negatiivselt laetud deprotoneeritud karboksülaadina ainult pH vahemikus 7,35–7,45 (COO--na).
Glutamiinhappe COOH pKa1 on 2,19, NH3+ pKa2 on 9,67 ja R-rühma pKa3 on 4,25. Glu isoelektrilise punkti (pH, mille juures glutamaadi molekul on neutraalne – molekuli summaarne laeng on 0) väärtus on 3,22.
Metabolism
Glutamaat on rakumetabolismi võtmemolekuliks. Inimese organismis lõhustatakse toidus sisalduvad valgud aminohapeteks, mis on metaboolseks kütuseks kehas toimuvatele protsessidele. Aminohapete lagunemise võtmeprotsessiks on transaminatsioon, mille korral aminorühm viiakse aminohappelt α-ketohappele. Tavaliselt viib katalüüsi läbi transaminaas. Reaktsiooni kulgemine:
R1-aminohape + R2-α-ketohape ⇌ R1-α-ketohape + R2-aminohape
Üks tavapärasematest α-ketohapetest on α-ketoglutaraat, mis on tsitraaditsükli vahefaasi ühend. α-ketoglutaraadi transaminatsioon annab glutamaadi. Saadud α-ketohappe produkt on sageli ka väga kasulik ning võib olla substraadiks järgnevates metabolismi protsessides:
Alaniin + α-ketoglutaraat ⇌ püruvaat + glutamaat
Aspartaat + α-ketoglutaraat ⇌ oksaloatsetaat + glutamaat
Nii oksaloatsetaat kui ka püruvaat on rakumetabolismis võtmekomponentideks. Substraatidena või intermediaatidena võtavad nad osa fundamentaalsetest protsessidest nagu näiteks glükolüüsist, glükoneogeneesist ja tsitraaditsükli reaktsioonidest. Glutamaat on oluline ka kehast üleliigse lämmastiku eemaldamiseks. Glutamaat deamineeritakse (ehk tema aminorühm eemaldatakse) ja eraldub ammoonium: Glutamaat + H2O + NADP+ → α-ketoglutaraat + NADPH + NH3 + H+
Ammoonium eritatakse seejärel valdavalt karbamiidina, mille süntees viiakse läbi maksas.
Glutamiinhappe metabolismi tulemusena võib tekkida ka gamma-aminovõihape (GABA), mis on tuntud aju neuroprotsesside ülekandjate inhibiitorina. Kui GABAt on liiga vähe, siis võib mõnes ajupiirkonnas tekkida üleliigne aktiivsus, mis võib põhjustada haigushooge ja hüperaktiivset käitumist.
Neurotransmitter
Glutamaati on eksitatoorse neurotransmitterina kõige rikkalikumalt selgroogsete närvisüsteemis. Keemilise sünapsi puhul on glutamaat talletatud vesiikulitesse. Glutamaati vabastatakse eelsünapsi rakust läbi närviimpulsside. Vastastikuses sünapsijärgses rakus on glutamaadiretseptorid (näiteks NMDA retseptor), mis seovad vaba glutamaadi ja aktiveeruvad. Oma rolli tõttu sünaptilises plastilisuses seostatakse glutamaati kognitiivsete funktsioonidega (nagu õppimine) ja ka ajumahuga. Glutamaatülekandjaid leidub neuron- ja gliaalmembraanides. Need eemaldavad glutamaadi tõhusalt rakuvälisest ruumist. Peapõrutuse või -vigastuse korral toimivad nad vastupidi ja üleliigsed glutamaadid saavad akumuleeruda väljaspool rakku. See protsess põhjustab kaltsiumioonide sattumist raku sisemusse läbi NMDA retseptorkanalite, mis omakorda tekitab neuroloogilisi kahjustusi ja lõpuks ka rakusurma.
Glutamiinhapet on seostatud epilepsia ehk langetõvega. Kui lisada mikrokogus glutamiinhapet neuronitesse ehk närvirakkudesse, siis tekivad ühe murdsekundi jooksul iseeneslikud depolarisatsioonid ja see sarnaneb väga olukorraga, kui inimesel esineb epilepsiahoog. See on tingitud membraani potentsiaali muutusest, mis tuleneb iseeneslikult aktiveerunud kaltsiumikanalitest ja millele järgneb glutamiinhappe vabanemine ja edasine depolarisatsioon.
Glutamaadi kontsentratsiooni määramiseks tervest rakust kasutatakse eksperimentaalse meetodina geneetiliselt rakendatud nanosensorit. Selles sensoris on ühendatud glutamaati siduv proteiin ja kaks fluorestseeruvat proteiini. Kui glutamaat seondub sensoriga, siis sensori fluorestsents muutub ultravioletse valguse all tänu kahe fluorestseeruva proteiini resonantsile. Nanosensori sisestamine rakku võimaldab glutamaadi kontsentratsiooni optiliselt määrata.
Selgrootutel ja selgroogsetel on glutamaadi retseptorite evolutsiooniline areng erinev, eriti silmas pidades lülijalgseid ja ümarusse, kus glutamaat stimuleerib glutamaatsõltuvaid Cl-kanaleid. Retseptori beeta-allüksused reageerivad glutamaadi ja glütsiiniga suure afiinsusega. Antihelmintilise ravi terapeutiliseks eesmärgiks on nende retseptorite märkimine kasutades avermektiine. Avermektiinid märgivad suure afiinsusega glutamaadisõltuvate Cl-kanalite alfa-allüksusi. Nende retseptorite olemasolu on märgatud samuti lülijalgsetes (nagu näiteks Drosophila melanogaster ja Lepeophtheirus salmonis). Retseptorite pöördumatu aktiveerimine avermektiinidega põhjustab sünapsides ja neuromuskulaarsetes ühenduskohtades hüperpolarisatsiooni, mis omakorda tekitab ümarussidel ja lülijalgsetel lõtva ehk perifeerset halvatust ja lõpuks ka surma.
Tuumamagnetresonantsspektroskoopia (TMR spektroskoopia)
Viimastel aastatel on tuumamagnetresonantsspektroskoopia kasutamist palju uuritud. Dipolaarsete vastastiktoimete ulatuse jälgimiseks kasutatakse tihti glutamiinhappe derivaati, milleks on polü-γ-bensüül-L-glutamaat (PBLG).
Toitaine
Glutamiinhapet leidub loomalihas, linnulihas, kalas, munas ja piimatoodetes ning seda võivad sisaldada ka mõned proteiinirikkamad taimed (näiteks 30–35% nisuproteiinist on glutamiinhape). 95% toidus sisalduvast glutamaadist metaboliseeritakse soolestiku rakkudes.
Lõhna- ja maitsetugevdaja
Väga paljud toiduained sisaldavad vaba glutamiinhapet, kaasa arvatud juust ja sojakaste. Glutamiinhappe sisaldusest tekib umami, mis inimese maitsemeeltes on üks viiest põhilistest maitsest. Glutamiinhappe naatriumsoola, milleks on naatriumvesinikglutamaat (MSG), kasutatakse sageli toidulisandina, lõhna- ja maitsetugevdajana.
Farmakoloogia
Ravim fentsüklidiin (tuntud kui PCP, phencyclidine) antagoniseerib glutamiinhappe NMDA retseptoril mittekonkureerivalt. Samadel põhjustel on üldanesteetikum ketamiinil tugevad dissotsiatiivsed ja hallutsinogeensed toimed. Glutamaat ei läbi hematoentsefaalbarjääri väga kergesti, selle asemel transporditakse seda suure afiinsusega transportsüsteemi abil. Glutamaat võib muunduda ka glutamiiniks.
Diferentsiaalgeomeetria
Eestis ilmunud matemaatikaleksikon (2003) defineerib järgmiselt : "Diferentsiaalgeomeetria on geomeetria osa, milles uuritakse jooni, pindu, muutkondi, nende parvi ja kujutusi diferentsiaalarvutuse abil koordinaatide meetodiga".
Diferentsiaalgeomeetriat kasutatakse laialt füüsikas, eriti üldrelatiivsusteoorias.
Eesti-Hispaania suhted
Hispaania tunnustas Eesti Vabariiki 25. märtsil 1921.
Diferentsiaalgeomeetria
Eestis on uuemal ajal diferentsiaalgeomeetriaga tegelnud Ülo Lumiste ja tema arvukad õpilased. Rahvusvaheliselt tuntud oli ka 19. sajandi matemaatik Ferdinand Minding.
Eesti-Aserbaidžaani suhted
Eesti-Aserbaidžaani suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Aserbaidžaani vahel.
Eesti-Hispaania suhted
Eesti esindaja Hispaanias Villibald Raud oli ametis kuni 1979. aastani.
Eesti-Aserbaidžaani suhted
Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 20. aprillil 1992
Eesti-Hispaania suhted
Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted taastati 10. septembril 1991.
Eesti-Aserbaidžaani suhted
2010 avati Aserbaidžaani Suursaatkond Tallinnas.
Eesti-Hispaania suhted
1997 avati Eesti Suursaatkond Madridis. 2004 avati Hispaania Suursaatkond Tallinnas.
Vinni lahing
Vinni lahing (26.08. või 15.08. 1708) oli relvastatud kokkupõrge Rootsi kuningriigi ja Vene keisririigi vägede vahel, mis toimus Lääne-Virumaal Vinnis.
Lahing lõppes Rootsi kaotusega ning sellest sai ka viimane Eesti pinnal võideldud välilahing Põhjasõja ajal.
Eellugu
1708. aastal plaanis Rootsi kindral Georg Lybecker teostada sõjakäiku Peterburi vastu, milleks oli kogutud umbes 10 000-meheline armee. Nende toetuseks organiseeriti sõjaüksus ka Eestimaal. See vägi koosnes kahest Tallinna garnisoni rügemendist, mille moodustasid ooberstleitnant Heinrich Johan von Schlipenbachi 900-meheline jalaväerügement ja Joachim Friedrich von Lieweni 600-meheline ratsavägi Eesti aadlilipkonnast, väe, mis kogunes Vinni mõisa, üldjuhiks sai Hans Heinrich von Lieven. Väe pingutustest abi siiski ei olnud, sest Lybeckeri hilinenud teele asumine tähendas, et sealsete Vene vägede juhataja Fjodor Apraksin saatis Narvast Lieveni vastu kaks korda suurema väe.
5. augustil saadeti ratsamehi Rootsi väest rittmeister Heinrich Nauckhoffi juhtimisel luureretkele Purtse jõe taha, et venelaste kohta andmeid koguda, kuid viimasel õnnestus nad tabada ja mõned ohvitserid, näiteks leitnant Stackelberg ja kornet Aderkas, vangi võtta.
9. augustil korraldasid luureretke ka venelased, kes siiski taganesid, kui nägid Rootsi vägesid Sämi silla juures. Enne lahingut lahkus H. H. von Liewen koos mõne ohvitseriga Tallinna, et rügemendi mõõkade tuppesid parandada lasta.
Kui Apraksin oli rootlaste edasitungist teada saanud, saatis ta Narvast 3000-mehelise väe koos 2 välikahuriga polkovnik Vassili Monastõrjovi juhtimisel neile vastu.
pisi|Fjodor Apraksin (1661-1728)
Lahing
15. augustil saabus Rootsi valvesalkadeni teade, et vaenlase suur vägi on lähenemas ning olla juba Purtse jõe äärde jõudnund ning Pajustis ja Vinni asunud väesalkku harasseerinud, kes ohtu aga tõsiselt ei võtnud. Rootslastel oleks olnud võimalus takistada venelased Kunda jõel, kuid seda šanssi ei kasutatud ära. 16. augustil, pühapäeval kella kuue paiku hommikul ründas venelane kahurite toetusel Sämi silda, sealne jala- ja ratsaväesalk kaptenite Brömseni ja Wrangelli juhatusel löödi tagasi ning Vene väed tulid üle jõe. Vahipostilt oli aga jõutud häiret anda ning rootslaste peavägi asus liikvele, jõudes kohale, et aidata eelvägesid nende üles seatud positsioonidel Vinni ja Pajusti vahel.
Esmalt alustasid rünnakut Doni kasakad ja Monastõrjovi juhitud tragunid. Need rünnakud löödi tagasi, kuid kesine lahingutegevus kestis veel kolm tundi, kuni kohale jõudis Vene jala- ja kahurivägi.
Venelaste antud kogupaugud andsid rootslastele raske hoobi ning aadlilipkond leitnant Martensi juhatusel murdus ja põgenes. Kasakad asusid neid Inju ja Jõepere kandis jälitama. Ratsaväe toetusest ilma jäänud, alustas Rootsi jalavägi Heinrich Johan von Schlippenbachi juhatusel taganemist, kuid ka nemad hävitati peaaegu täielikult. Ratsaväel läks paremini, sest nemad suutsid koos major von Ungern-Sternbergi ja veel mõnede ohvitseridega põgeneda. Siiski võeti vangi 130-160 reameest, nende seas arvatavasti ka von Schlippenbach. 25 raskemini haavatud rootslased saadeti Tallinna ning surnud maeti maha.
Kaotused
Lahing kujunes Rootsi vägedele kalliks, Tsaari usaldusisik, mereväeohvitser Alexander Kikin väitis, et surma sai 900, vangistati 124 reameest ja 9 ohvitseri (k.a. H.J. von Schlippenbach, Nauckhoff ning kaptenid Schröder, Brause ja Wrangell ). Kaasaegsed autorid on rootslaste kaotusi väiksemaks tembeldanud, kuid ka Eesti maanõunik Otto Fabian von Wrangell tunnistas, et suurem osa armeest hukkus või langes vangi.
Venelaste kaotused on võrreldes rootslastega väikesed, nemad kaotasid surnute ja haavatutena ligi 50 meest.
Kaotusi oli ka kohalike seas, kelle sattusid peale Vene ratsaväelased, kui olid läbi murdnud Rootsi liinidest.
Matmispaigad ja lahingu mälestamine
Rahvapärimuse järgi maeti lahinguväljal hukkunud Kabelimäele, kust on luukeresid, luid ja sõjariistu välja kaevatud. Leitud sõjariistad on aga kaduma läinud. Rootsi sõdurite matmispaigaks on nimetatud ka Roelas asuvat Kondiliivaauku.
2018. aasta 16. augustil avati Kabelimäel vallavanema Rauno Võrna ja koduloouurija August Kondoja poolt mälestuskivi.
Kihnu viiulifestival
Kihnu viiulifestival on Kihnus igal aastal toimuv rahvamuusikafestival, kus tutvustatakse Kihnu viiulite ja Kihnu muusikaga seotut.
Festivali korraldab SA Kihnu Kultuuriruum.
2019. aastal toimus 9. Kihnu viiulifestival.
Jääminek
pisi|Jääminek Prantsusmaa [[Loire'i jõgi|Loire'i jõel veebruaris 2012]] Jääminek on kevadel veevoolu või tuule tagajärjel veekogude jääkatte tükkide liikumine.
Jõhvi FC Phoenix
Jõhvi FC Phoenix (kuni 2018. aasta veebruarini Jõhvi FC Lokomotiv) on Eesti jalgpalliklubi. Klubi kodustaadion on Jõhvi linnastaadion. Tegeldakse ka saalijalgpalliga.
Klubi eelkäijaks oli 2011. aasta hooajani Jõhvi JK Orbiit.
Klubi loeb oma sünnipäevaks 15. augustit 2011. 2016. aasta lõpust tegutses ainult noorteklubina. Praeguse nime sai veebruaris 2018 uue sponsori tulekuga.
Carolin Petit
Carolin Petit (1958 Pariis – 17. aprill 2016 Šveits ) oli prantsuse helilooja ja arranžeerija, filmimuusika looja.
Ta on loonud muusikat paljudele teleseriaalidele ja dokumentaalfilmidele. Ta on kolme mängufilmi muusika autor ja mitme muusikali kaasautor.
Petit on õppinud konservatooriumis École Normale de Musique de Paris ja Bostoni muusikakolledžis Berklee College of Music.
1995. aastal lõi Petit muusika 24-osalisele loodusfilmisarjale "Les Chroniques de l'Afrique sauvage" ('Metsiku Aafrika kroonikad'; produtsent Frédéric Lepage, režissöör Laurent Frapat). Seda sarja on näidatud televisioonis rohkem kui sajas riigis. Pärast seda Petit' ja Lepage'i koostöö jätkus, nende viimane ühisfilm sündis 2010. aastal.
Isiklikku
Tema isa Pierre Petit (1922–2000) oli helilooja, konservatooriumi direktor, kes 35 aastat juhtis École Normale de Musique de Parisi.
Rakvere mõisa peahoone-teatrihoone
pisi|Rakvere mõisa peahoone (mai 2023). pisi|Rakvere mõisa peahoone-teatrihoone (juuni 2012) Rakvere mõisa peahoone-teatrihoone on endisaegse Rakvere mõisa peahoone, mille ühte otsa ehitati 1930. aastatel teatrihoone. Ehitis on arvele võetud kultuurimälestisena.
Rakvere mõisakompleks rajati 18.–19. sajandil. Mõisa historitsistlik, algselt ühekorruseline härrastemaja rajati 1850. aastatel. Härrastemaja ehitati 1920. aastatel kahekorruseliseks. Peahoone oli siis Rakvere Rahvamaja ja Rakvere Hariduse Seltsi omanduses. Mõisapark oli aga Rahvaaed.
Novator
Novator (ukraina keeles Спеціалізований бронеавтомобіль «Новатор») on Ukraina päritolu kerge soomusauto.
Eesti-Bulgaaria suhted
Eesti-Bulgaaria suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Bulgaaria vahel.
Bulgaaria tunnustas Eesti Vabariiki 20. mail 1922.
Bulgaaria taastunnustas Eesti Vabariiki 26. augustil 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted taastati 10. septembril 1991.
2006-2012 tegutses Eesti Suursaatkond Sofias. 2008-2011 tegutses Bulgaaria Suursaatkond Tallinnas.
Helsingi tehnikaülikool
Helsingi tehnikaülikool (soome keeles Teknillinen korkeakoulu, rootsi keeles Tekniska högskolan) oli aastatel 1849–2011 Soomes tegutsenud tehnikaülikool.
Scott Turow
Kirjanik sündis USA-s Chicagos, kus lõpetas Amherst College'i (1970). Seejärel jätkas ta haridusteed Stanfordi ja Harvardi ülikoolis.
Helsingi tehnikaülikool
Helsingi tehniline reaalkool loodi 1849. aastal ja see sai kõrgkooli õigused 1908. aastal Soome Tehnikakõrgkooli nime all.
Scott Turow
Aastatel 1978–1986 töötas advokaadina. Pärast seda pühendus täielikult kirjanduslikule tegevusele.
Isiklikku
Scott Turow abiellus 1971. aastal kunstnik Annettega. Peres on kolm last.
Helsingi tehnikaülikool
1948. aastal otsustati viia kool Helsingi kesklinnast eemale. Jaanuaris 1949 osteti esimesed kinnistud Helsingist läänes asuva Otanieme mõisa maa-alal. 1952. aastal kasutati Tehnikakõrgkooli äsjaehitatud üliõpilaste ühiselamute kompleksi (hiljem soome keeles tuntud kui Teekkarinkylä) Helsingi olümpiamängude olümpiakülana. 1955. aastast alates kolisid kõrgkooli üksused Helsingist Otaniemele Espoos, mis linnaõiguse sai alles 1972. aastal.
Ülikool liideti 2010. aastal Aalto Ülikooliga ja see kandis ajutiselt nime Aalto teadus- ja tehnikaülikool. 2011. aastal jagati kool varasemate teaduskondade põhjal neljaks eraldi kooliks. Kokku kuulub Aalto Ülikooli alla kuus kõrgkooli.
Suur osa ülikooli Otaniemi linnakust projekteeris soome arhitekt ja disainer Alvar Aalto.
Väikemõisa mõis
Väikemõisa mõis (saksa keeles Kleinhof) oli Karula mõisa poolmõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda.
Mõis rajati 19. sajandi lõpul. 1904. aastal sai mõisa omanikuks Karula mõisa omanik Alexander von Helmersen.
Mõisa heimatstiilis peahoone valmis 1902. aastal arhitekt Rudolf von Engelhardti projekti järgi.
Riemanni pind
pisi|Riemanni pind [[kompleksmuutuja funktsioonile ]]
Riemanni pind (inglise keeles Riemann surface) on kompleksmuutuja funktsioonide teoorias traditsiooniline ühemõõtmelise diferentseeruva muutkonna nimetus.
Selliseid pindu hakkas süstemaatiliselt esimesena uurima Bernhard Riemann. Felix Kleini arvates kuulub Riemanni pinna idee Évariste Galois'le (suri 1832), kes mainis seda oma surmaeelses kirjas.
Riemanni pindu on näiteks komplekstasand ja Riemanni sfäär.
Eestis ilmunud matemaatikaleksikon (2003) defineerib järgmiselt : "Riemanni pind on komplekstasandi üldistus, mis võimaldab kompleksmuutuja suvalist funktsiooni tõlgendada ühelehelisena".
Danuta Bieńkowska
Danuta Bieńkowska (31. jaanuar 1920 Vilnius – 20. august 1992 Varssavi) oli poola lastekirjanik ja tõlkija. Ta tõlkis rumeenia keelest.
Lumehekk
pisi|Lumehekid [[Piibe maantee|Piibe maanteel 2022. aasta detsembris]] pisi|Lumehekk USA [[Iowa osariigis, kus see lisaks tuisu takistamisele tõkestab ka mulla erosiooni]] Lumehekk (ka lumekaitsehekk, tuisuhekk) on passiivne lumetõrjevahend, mis takistab tuisu korral lume sadamist teatud kohta, näiteks teele. Kuuskedest lumehekk toimib samal põhimõttel nagu lumeredel (inglise keeles nimetataksegi seda elavaks lumeaiaks ehk lumeredeliks ), see tekitab õhuvoolus turbulentsi, aeglustab tuulehoogu, mistõttu sellega edasi kandunud lumi sajab heki juurde maha.
Naro-Fominsk
Naro-Fominsk on linn Moskva oblastis, Naro-Fominski linnaringkonna keskus. Asub Nara jõe ääres, Moskvast 70 km edelas.
Lumehekk
Ajalugu
Lumehekke hakati Eesti teede kaitseks istutama 1930. aastatel. 1970. aastatel hakati neid liiklusohutuse kaalutlustel, samuti põllumaa tõhusamaks ärakasutamiseks kõrvaldama, kuid paljudes lõikudes on need säilinud tänini. 2000. aastatel on lumehekke taastatud, neid peetakse lumetõrjes vajalikuks.
Danuta Bieńkowska
Danuta Bieńkowska lõpetas Bukaresti Ülikooli meditsiiniteaduskonna, oli teaduste doktor.
Lumehekk
Tõhusus
Lumehekid vajavad hooldamist, neid pügatakse Eestis kord kahe aasta jooksul. Teisalt näitas USA-s 1991. aastal läbi viidud uuring, et mehaaniline lumekoristus teedelt maksab ligi 100 korda rohkem kui selle tõkestamine näiteks lumeredeliga.
Naro-Fominsk
Fominskoje küla on kroonikates mainitud 1339. aastal. Lähedalasunud Malaja Nara külas alustas 1840. aastal tööd paberivabrik. 1864. aastal läks vabrik Moskva kaupmeeste Jakuntšikovide valdusse ning külad kasvasid kokku Naro-Fominskoje asulaks. 1925. aastal nimetati Naro-Fominsk töölisaleviks ja 1926. aastal linnaks. 1927. aastal hakati rajama veevärki ja 1928. aastal elektrivõrku.
2004. aastal liideti linnaga Ogorodnaja küla.
Danuta Bieńkowska
Kirjandusdebüüdi tegi 1946. aastal näidendiga "Krzysztof".
Naro-Fominsk
2010. aastal oli linnas 64 700 elanikku.
Rodinei
Rodinei Marcelo de Almeida (sündinud 29. jaanuaril 1992 Tatuís) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Olympiakós.
Danuta Bieńkowska
Danuta Bieńkowska tõlkis rumeenia keelest Rumeenia kultuuri ja ajalugu käsitlenud raamatud "Rumunia od Trajana do demokracji ludowej" (Varssavi 1953), "Gwardia Archanioła" (Varssavi 1960) ja "Michał Waleczny" (Katowice 1975).
Naro-Fominsk
Naro-Fominskis tegutseb 12 linnabussiliini. Linna läbib Moskva raudtee Kiievi suuna liin, mille Nara jaam asub kesklinnas, 70 km kaugusel Moskva Kiievi raudteejaamast. Sõiduaeg Moskvasse on umbes 1 tund ja 15 minutit. pisi|Nara raudteejaam
Rodinei
Kuigi ta oli Brasiilia kõrgliigas debüüdi teinud juba 2012. aastal Corinthianse särgis, lõi ta kõrgliigas oma esimese värava ja seda Flamengo särgis 24. septembril 2017 kodumängus Avaí vastu (Avaí oli seejuures olnud tema kasvatajaklubi). 2019. aastal tuli ta Flamengoga Brasiilia meistriks. Aastatel 2020–2021 oli ta Flamengost laenul Internacionalis.
Danuta Bieńkowska
Aastal 1975 sai ta Poola skaudiliikumise – hartserite – preemia (poola keeles Harcerska Nagroda Literacka). Raamatu "Daniel na Saharze" eest kanti 1986. aastal Danuta Bieńkowska IBBY (Rahvusvaheline Noorsookirjanduse Nõukogu) aunimekirja.
Naro-Fominsk
Linnas on üks muuseum: Naro-Fominski ajaloo- ja koduloomuuseum.
Naro-Fominski sõpruslinnad on Babrujsk (Valgevene), Daugavpils (Läti) ja Elin Pelin (Bulgaaria).
Rodinei
2022. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Olympiakósega, mis on tema esimene välisklubi.
Danuta Bieńkowska
Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole.
Eduard Friedrich Lossius
Eduard Friedrich Lossius (24. august/5. september 1811 Võru – 17. märts/29. märts 1870 Võru) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1825–1827 Töttelstädtis (praegu Erfurdi linnaosa, Tüüringi liidumaal Saksamaal), aastatel 1827–1830 õppis ta Gothas gümnaasiumis. Aastatel 1830–1833 õppis ta Tartu Ülikoolis usuteadust. Ordineeriti 13. detsembril/25. detsembril 1836 õpetajaks.
Oli aastatel 1836–1837 Torma Maarja koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1837–1852 oli ta (introdutseeriti 5. oktoobril/17. oktoobril 1837) Kodavere Mihkli koguduse õpetaja. Aastatel 1852–1869 oli ta (introdutseeriti 6. jaanuaril/18. jaanuaril 1852) Võru Katariina koguduse õpetaja. Jäi 25. septembril/7. oktoobril emerituuri.
Ta on Johann Georg Schwartzi õpikusarja "Koli-ramat" kolmanda jao õpiku "Öppetus Jummala lomadest, mis Ma peäl on" (Tartu 1853) autor.
Isiklikku
Tema äi Anton Georg Bosse oli Dikli ja Rubene koguduste õpetaja. Tema poeg Johannes Valentin Lossius oli Tartu Ülikooli Raamatukogus ja ÕES-i raamatukogus raamatukoguhoidja, tegeldes käsikirjaliste materjalide korraldamise ja avaldamisega ja Christian Kelchi kroonika trükivalmis seadmisega.
Pärnu sillad
pisi|Pärnu [[Kesklinna sild]] pisi|Pärnu [[Papiniidu sild]] pisi|Jalakäijate sild üle vallikraavi suletuna, vaade Pärnu jõelt Pärnu sillad on linna jaoks äärmiselt olulised, kuna Pärnu jagab kaheks Pärnu jõgi. Lisaks eraldab Sauga jõgi Vana-Pärnu ja Ülejõe linnaosa ja Pärnu kirdepiiril voolab Reiu jõgi.
Algselt ületati Pärnu jõge paatide ja parvedega, kuid liikluse kasvades lasid Pärnu kaupmehed 1803. aastal ehitada üle Pärnu jõe ujuvsilla. Rahvasuus Nahksillaks ristitud silla asemele ehitati 1938. aastal Suursild, mis oli esimene püsisild Pärnu linnas üle Pärnu jõe. Aasta varem valmis Siimu sild üle Sauga jõe suudme.
Teises maailmasõjas purustati nii Suursild kui ka Siimu sild. Suursilla asemele ehitati 1944. aastal ajutine Puusild. Püsiv ühendus üle Pärnu jõe taastati 1956. aastal, kui avati Kesklinna sild kunagise Suursilla asukohale. Samal aastal taastati ka Siimu sild. Pärnu teine ehk Papiniidu sild ehitati 1976. aastal seoses Pärnu ümbersõidu rajamisega.
Pärnu linnas asuvad veel Sauga sild ja Vana-Pärnu jalakäijate sild üle Sauga jõe, Sindi-Lodja sild ja Reiu raudteesild üle Reiu jõe ning kaks jalakäijate silda üle Pärnu vallikraavi.
Liikluskoormuse kasvu tõttu on pikalt planeeritud kolmandat silda üle Pärnu jõe, mis ühendaks Raba tänavat Laia tänavaga. Ehitusleping kolmanda silla rajamiseks sõlmiti 2023. aasta mais ja plaanide kohaselt peaks uus võrkkaarsild valmima märtsis 2025. Pärnu üldplaneering näeb ette ka jalakäijate silla rajamist A. H. Tammsaare puiestee pikendusele. Seoses Rail Balticu rajamisega plaanitakse Papiniidu silla kõrvale ehitada uus raudteesild.
Pärnu ajaloolised sillad
pisi| Pärnu suursild 1938, vaade Räämalt allavoolu
Eesti-Kosovo suhted
Eesti-Kosovo suhted on bilateraalsed suhted Eesti ja Kosovo vahel.
Eesti tunnustas Kosovo iseseisvust 21. veebruaril 2008. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted sõlmiti 24. aprillil 2008 Tallinnas.
Eesti suursaadik Kosovos resideerib Viinis.
Konnatamm
Konnatamm on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Konnatamm on pandud Rae mõisas Jüri kihelkonnas Harjumaal. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Guatemala jalgpallikoondis
Guatemala jalgpallikoondis on Guatemala rahvuskoondis jalgpallis, mis esindab riiki alates 1919. aastast ja mida haldab Guatemala jalgpalliliit. Guatemala koondis on Põhja- ja Kesk-Ameerika jalgpalliliidu CONCACAF liige.
Opočno
Opočno (saksa keeles Opotschno) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Rychnov nad Kněžnou ringkonnas. Opočno asub Poola piirist 16 km kaugusel, Rychnov nad Kněžnoust umbes 16 km kirdes ja Hradec Královést ligikaudu 21 km idakirdes.
Opočno asub merepinnast 292 meetri kõrgusel.
Linna olulisim vaatamisväärsus on Opočno loss, mis on koos Opočno vanalinnaga alates 1. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.
Eesti-Kreeka suhted
Eesti-Kreeka suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Kreeka vahel.
Kreeka tunnustas Eesti Vabariiki 19. mail 1922.
NSV Liidu Veetranspordi Rahvakomissariaat
NSV Liidu Veetranspordi Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат водного транспорта СССР) oli aastatel 1931–1939 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu. Tegeles veetranspordi korraldamisega.
Eesti-Kreeka suhted
Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted taastati 2. oktoobril 1991.
Aastast 1997 tegutseb Eesti Suursaatkond Ateenas. Aastast 2005 tegutseb Kreeka Suursaatkond Tallinnas.
2013. aastast on Eesti suursaadik Kreekas Margus Rava.
Euroopa Liidu Põhjala lahingugrupi embleem
right|thumb|[[Euroopa Liidu Põhjala lahingugrupp|Euroopa Liidu Põhjala lahingugrupi embleem.]]
Vapikilbi all on kirjarullil deviis Ad omnia paratus.
Embleemi ametlik kirjeldus on rootsi keeles: I blått fält ett lejon av silver med röd beväring hållande i högra framtassen ett svärd och i en vänstra en olivkvist, allt av guld.
Lubokk
Lubokk (vene keeles лубок, лубочная картинка; venekeelsest sõnast луб 'niin', лубок tähendab puukooretükki) on selgitavate tekstidega varustatud detailirohke trükipilt vene rahvakunstis, teostatud enamasti puulõikena, harvem vasegravüüri- või litograafiatehnikas ja käsitsi koloreeritud. Luboki kujundid olid lihtsad ja kergestimõistetavad, teemad olid pärit kirjandusest, piibliloost või rahvajuttudest, kuid pilt võis kajastada ka päevakajalisi, sealhulgas poliitilisi sündmusi.
Ajalugu
Lubokk rahvaliku kunstivormina tekkis 18. sajandi teisel poolel slaavi aladel. Kunstilise käsitöötoote valmistajad – talupoegadest poolkunstnikud või ka linnakäsitöölised – tegid neid humoorikaid "ilupilte" mõisnikele, oma küla elanikele ja käsitöölaatadel müümiseks. Ei sisult ega vormilt sarnanenud lubokk Peterburi akadeemias õppinud kutseliste kunstnike töödega.
19. sajandi II poolel (mida mõjutas ka pärisorjuse kaotamine 1861. aastal, mil talupojakultuur hakkas jäljendama aristokraatlikku kultuuri ja sellega segunema), hakkasid talupojamaalid kaduma, asemele tulid trükitud pildid. Trükipressi kasutuselevõtuga tekkis masstoodang, kadus varasem ilmekus ja lubokk muutus tsenseeritud, massidele mõeldud pildiks.
Tung
Tungi (saksa Trieb) all mõtles Freud eelkõige sisemist, endosomaatilise päritoluga pidevat stimulatsiooni, mis vastandub välismaailmast tulenevale stimulatsioonile. Freudi arvates on kõik tungid omavahel sarnased ja nende olulisemaks tunnuseks on energia hulk, mida nad endaga kaasas kannavad. Tungide mõiste asetseb vaimse ja füüsilise vahealal.
Füsioloogiast lähtudes on tung see, mis on andnud ärrituse mõiste ja refleksiskeemi, mille tulemusel elavale koele (närvisubstansis) avaldatud välispidine ärritus juhitakse tegevuse kaudu väljapoole. Tegevus muutub eesmärgipäraseks seeläbi, et ta kõrvaldab ärrituse mõjul ärritatud substantsi, eemaldades selle ärrituse toimepiirkonnast.
Tung on psüühika jaoks ärritus ja psüühika jaoks on peale tungiärrituste ka teisi ärritusi. Näiteks selliseid, mis käituvad füsioloogilise ärritusega palju sarnasemalt. Kui näiteks tugev valgus silma langeb, siis pole see tungiärritus. Küll on aga see, kui neelu limaskesta kuivamine või mao limaskesta ärritus tunda annab. Tungiärritus ei pärine välismaailmast, vaid organismi enda sisemusest. Seetõttu mõjutab ta psüühikat ka teisiti ja vajab kõrvaldamiseks teisi tegevusi. Ärrituse jaoks on kõik vajalik olemas, eeldades, et ta mõjub ühekordse tõukena; teda saab lõpetada ka ühekordse eesmärgipärase tegevuse kaudu, nagu sellist liiki tegevus, mille puhul tuleb arvesse motoorne põgenemine ärritusallika eest. Muidugi võivad need tõuked korduda ja summeeruda, aga see ei muuda midagi ei protsessi mõistmises ega ärrituse esilekutsumise tingimustes. Tung seevastu ei mõju kunagi hetkelise tõukejõuna, vaid alati püsiva jõuna. Kuna ta ei ründa väljastpoolt, vaid keha sisemusest, ei saa tema vastu kasutada põgenemist. Pigem nimetame tungiärritust "vajaduseks", mis selle vajaduse kaotab, on "rahuldamine". Teda saab võita ainult sisemise ärritusallika õigesuunalise (adekvaatse) muutusega.
Iga elusolend kogeb ärritusi, millest ta võib lahti saada lihasetegevuse kaudu (põgenemine) – need ärritused arvab ta välismaailma hulka; teiselt poolt on aga ka ärritusi, mille vastu jääb selline tegevus kasutuks, mis jäävad püsima hoolimata oma pidevast sundivast iseloomust; need ärritused on ta sisemaailma tunnusmärgid, tunnistus tungivajadustest. Elusolendi tajumisollus [substants] omandab niiviisi pidepunkti oma lihasetegevuse toimemõju suhtes, eristamaks "välist" "sisemisest".
Tungiolemuse põhiomadus on pärinemine organismi sisemisest ärritusallikast ja püsiva jõuna esinemine. Eeltingimuseks on bioloogiline loomus, mis töötab suundumuse põhimõtte järgi (vastavalt eesmärgile ja olukorrale). Närvisüsteem on aparaat, millele on antud ülesanne saabunud ärritused uuesti kõrvaldada, vähendada nad võimalikult madalale tasemele või, kui see võimalik oleks, hoida end üldse ilma mingite ärritusteta. Tungide sissetoomine komplitseerib lihtsat psühholoogilist refleksiskeemi. Välised ärritused püstitavad ainult ühe ülesande – nendest lahti saada, mis sünnib lihaste liikumise abil, millest lõpuks üks jõuab eesmärgile ja muutub eesmärgipärasena hoiakuks. Organismi sisemusest pärit tungiärritustega ei saa sellise mehhanismi abil hakkama. Närvisüsteemile seatakse suuri nõudmisi ja ajendatakse seda keerulistele, teineteisega läbipõimunud tegevustele, mis muudavad välismaailma sedavõrd, kui see sisemisele ärritusallikale rahuldust pakub. Esmajoones sunnivad teda lahti ütlema ideaalsihist hoida ärritused eemal, kuna nad säilitavad vältimatu ja pideva juurdepääsu ärritusele. Niisiis tuleks teha järeldus, et just tungid on tegelikeks liikumapanijateks neile edusammudele, mis viisid nii lõpmatult töövõimelise närvisüsteemi praegusele kõrgele arengutasemele. Samuti võib oletada, et tungid on osaliselt väliste ärritusmõjutuste setted, mis elusolluses fülogeneesi jooksul muutusi põhjustasid.
Ba Jin
pisi|Ba Jin (1938) Ba Jin (巴金 (Bā Jīn)); sünninimi Li Yaotang (lihtsustatud kirjas 李尧棠, traditsioonilises kirjas 李堯棠 (Lǐ Yáotáng)); viisakusnimega Li Feigan (李芾甘); 25. november 1904 Sichuan, praegune Chengdu Shi – 17. oktoober 2005 Shanghai) oli hiina kirjanik ja anarhist, üks olulisemaid ja loetumaid 20. sajandi hiina kirjanikke. Kirjanikunimi arvatakse olevat moodustatud Mihhail Bakunini nime (巴枯宁) esimesest silbist ja Pjotr Kropotkini nime (克鲁泡特金) viimasest silbist; kirjanik ise on seda eitanud.
Elulugu
Ta pärines rikkast mandariinide perekonnast. Tema isaisa valitses autokraatlikult viie põlvkonnaga suurperet. Li tajus seda lämmatavana ning kujutas seda kogemust hiljem romaanis "Perekond". Lugema ja kirjutama õpetas teda algul ema, hiljem koduõpetajad. Kui vanaisa 1917 suri, sai pärast võimuvõitlust perekonnapeaks üks vanematest onudest. See võimaldas Li'l maailma avastama minna.
Ökonomaiser
Ökonomaiser (inglise sõnast economizer) ehk vee-eelsoojendi on soojusvaheti aurukatla toitevee või soojusvõrguvee kuumutamiseks põlemisgaasiga.
Ba Jin
Elulugu
Aastal 1920 astus Li koos ühe vanema vennaga Chengdu Võõrkeelespetsialistide Kooli inglise keelt õppima. Seal hakkas ta organiseerima kirjandusajakirja Poolkuu ning kirjutas vabavärsse. Ta astus anarhistlikku organisatsiooni Võrdsuse Ühing ning temast sai selle väljapaistvaim liige, kes levitas propagandalendlehti.
Ökonomaiser
Sõltuvalt kuumutusastmest eristatakse mittekeev- ja keevökonomaisrit.
Ba Jin
Elulugu
Aastal 1923 asus Li elama Shanghaisse. Hiljem läks ta õppimise eesmärgil Nanjingi Dongnani ülikooli, kuid tema peamine eesmärk oli, nagu ta ise ütles, pääseda oma perekonna fengjian ' likust mõjust. Seal omandas ta aastase hoolika õppimisega esperanto keele ning osales vasakpoolsete sotsialistide streikides. Ta jäi tegevaks ka anarhistlikus liikumises, kirjutades pamfleti Chicago anarhistlikest märtritest.
Pärast ülikooli lõpetamist astus ta 15. veebruaril 1927 reisilaeva, et sõita Pariisi edasi õppima. Pariisis elas ta 5. linnajaos (kolm kuud Rue Banville'l, seejärel Rue Tournefort 2). Ta on kirjeldanud oma elu seal igava ja monotoonsen. Pärastlõunati käis ta Jardin du Luxembourgis jalutamas ja õhtuti õppis Alliance Française. Tal jäi meelde eriti Rousseau kuju Panthéonil ("Ma peaaegu põlvitasin ... tema ees, keda Tolstoi nimetas 18. sajandi südametunnistuseks"), Seine'i jõge ja Notre-Dame'i kellasid.