cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Balti kubermangud
Kubermangude iseloomustus
Kubermangude suurimad linnad oli Riia (256 000 elanikku), Tallinn ja Liepāja (mõlemas 65 000 elanikku), Jelgava (35 000 elanikku) ja Tartu (42 000 elanikku). Kokku oli kolmes kubermangus linnaelanikke 600 000.
Balti kubermangude Liivi-, Eesti- ja Kuramaa kindralkuberneride loendit vaata Liivimaa kuberneride loendi all. pisi|Venemaa keisririigi Balti ja [[Läänekubermangud 1902. aastal]] Need olid Venemaa Keisririigi alad, kus kehtis nn Balti erikord, mis määras baltisakslastest aadlike, saksa keele ja luteri usu juhtpositsiooni, tehes need alad ülejäänud Venemaa aladest väga erinevaks. Erinevuse aluseks oli ajaloolise järjepidevuse alusel välja kujunenud kohalik omavalitsus. Kohalikust kõrgklassist (baltisaksa aadlikest ja aadlimatrikklisse kantud isikutest) koosnevad Eestimaa ja Liivimaa rüütelkond valisid esinduskogudel Maapäeval, mis toimus kolme aasta tagant, rüütelkonna esimehe ehk maamarssali.
Maapäevade vaheajal juhendas esinduskogu maamarssal koos valitud aadlikomiteega (Eestimaal) talle alluva aadlikantseleiga ja aadlikonvendiga seda juhatava (vahetuva) maahärraga (Liivimaal), kelle ülesandeks oli esindada asekubernerina rüütelkonna huve keskvõimu juures. Nende täitevorganite otsused kinnitati Maapäeval ning kubermangudes reaalset võimu omavad mõisnikud ja aadlikud võtsid need täitmiseks. Autonoomia oli nii ulatuslik, et vastuvõetud otsused ei vajanud keisri määratud kubermangude kuberneride kinnitamist ja heakskiitu. pisi|Venemaa keisririigi Läänekubermangud: [[Vilno kubermang|Vilno, Grodno, Kovno, Vitebski, Mogiljovi ja Minski kubermangud, 1897. aastal]]
Erinevused Venemaa sisekubermangudest
Eesti- ja Liivimaa vallutamisel Põhjasõja käigus alistusid Eestimaa ja Liivimaa rüütelkond ning keiser Peeter I kinnitas nende eriõigused nendes kubermangudes (30. septembril 1710 Liivimaal ja 1. märtsil 1712 Eestimaal).
Eriõigused kandsid üldnimetust Balti erikord. Erikorra alusel oli kubermangude aadlikogunemistel suur autonoomsus elukorralduse määramisel. Keisrivõimu esindas kuberner.
Liivi- ja Eestimaa ning osa Soome alade haldamiseks loodi Peterburis keisri õukonna juures Liivimaa, Eestimaa (ja Soome) asjade kontor (камер-контор лифляндских, эстляндских (и финляндских) дел), mille juht oli tingimata baltisaksa päritolu isik. Samuti allutati 1718 need kubermangud kohtualluvust ja regulatsioone koordineerivale Liivimaa, Eestimaa (ja Soome) asjade erilisele justiitskolleegiumile (особая юстиц-коллегия лифляндских, эстляндских (и финляндских) дел). Need kolleegiumid ühendati 1738, kuid 1740 lahutati uuesti ja justiitskolleegium allutati Valitsevale Senatile.
Läänekubermangud
Suur-Venemaa sisekubermangudest omasid erinevusi, põhilistelt katoliku usku elanikkonna ja piirkonna Rzeczpospolita koosseisu kuulumise ajal ajalooliselt väljakujunenud tavade alusel. 1596. aastal olid Rzeczpospolita territooriumil asuvate ukrainlaste ja valgevenelaste kreekakatoliku kiriku kogudused moodustanud Bresti uniooniga Rooma paavstile ja Roomakatoliku kirikule alluva Valgevene ja Ukraina Kreekakatoliku Kiriku.
Balti erikord
, Balti aadel Baltisaksa aadelkonna poolehoiu võitmiseks tehti järgmist.
Säilisid Rootsi valitsemisajal välja kujunenud halduspiirid, aga hiljem liideti Tartu maakond Ingerimaa kubermanguga, mis nimetati Peterburi kubermanguks.
Veel üks eripära oli kahe paralleelse asjaajamisdepartemangu olemasolu, kus ühes toimus venekeelne ja teises saksakeelne haldustegevus.
Karu küla
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Põdrala valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Teine Hiina-Jaapani sõda
thumb|200px|Jaapani poolt okupeeritud alad Ida-Aasias, Teise maailmasõja ajal, 1940–1945
Teine Hiina-Jaapani sõda (nõukogude ajalookirjutuses Hiina rahvavabastussõda) toimus aastatel 1937–1945 Hiina ja Jaapani vahel. Alates 1939. aastast loetakse seda osaks Teisest maailmasõjast.
Sõda lõppes Jaapani alistumisega 1945. aastal.
Sõja põhjused ja eeltingimused
Hiina–Jaapani sõja peamiseks põhjuseks võib pidada 20. sajandil Jaapani ühiskonnas toimunud kiiret arengut. Ühiskondliku struktuuri muutumine, majanduse elavnemine ja tööstuse kiire kasv, rahvastiku enneolematu juurdekasv ning poliitiliste struktuuride jäikus ja neis lokkav korruptsioon pakkusid soodsa pinna armee mõjuvõimu tugevnemisele ja soodustasid ekspansionistlike meeleolude levikut ohvitserkonna hulgas. pisi|right|[[Mandžukuo alad]]
Hugo Ploomipuu
Elulugu
Sündis talupoja peres Singa külas Mõniste vallas Võrumaal, lõpetas Valgas gümnaasiumi. Teenis Venemaa tsaariarmees aastail 1914–1917. Sai lipniku auastme 1915. aastal, viimane Venemaa keiserliku armee auaste oli staabikapten.
Teine Hiina-Jaapani sõda
Sõja põhjused ja eeltingimused
Oluline oli ka hirm Nõukogude Liidu mõjuvõimu tugevnemise ees piirkonnas, mis tõi kaasa ideed puhvertsooni loomisest Kirde-Hiinasse. Selle teostamiseks korraldasid Jaapani keiserliku armee noored ohvitserid oma algatusel juba 1931 niinimetatud Mukdeni vahejuhtumi ja seda ettekäändeks tuues korraldasid 1932. aastal Mandžuuria okupeerimise, moodustades seal Mandžukuo marionettriigi.
Hugo Ploomipuu
Elulugu
Teenis Eesti kaitsejõududes aastail 1919–1940, Tallinna 2. kaitsepataljoni ülem, Petseri komandant, viimati Kaitseliidu Petseri maleva pealikuna kolonelleitnandi auastmes. Vabastati tegevteenistusest 31. augustil 1940, misjärel kolis perega äia tallu Verioral.
14. veebruar
14. veebruar on Gregoriuse kalendri 45. päev. Juliuse kalendri järgi 1. veebruar (1901–2100).
Teine Hiina-Jaapani sõda
Sõja põhjused ja eeltingimused
Hiina-suunalise ekspansiooni idee populaarsust suurendas Hiina Vabariigi enda sisemine nõrkus. Alates vabariigi väljakuulutamisest 1912. aastal oli Hiina olnud pidevate kodusõdade ja sisetülide tandriks. 1930. aastateks olid paljud Hiina piirkonnad mitte keskvalitsuse, vaid kohalike sõjapealike kontrolli all. Keskvalitsus ise oli sisuliselt sõjas Hiina Kommunistliku Parteiga.
Sõja algus
Sõja ametlikuks alguseks peab enamus ajaloolasi 7. juulil 1937 aset leidnud vahejuhtumit Marco Polo sillal, kus info puudulikust liikumisest tekkinud eksituse tõttu puhkes tulevahetus Hiina 29. armee ja Jaapani Hiina garnisoni armee vahel.
Kuigi vahejuhtum lõppes 9. juulil sõlmitud vaherahuga, jäi ebakindlus ja pinged kahe vaenupoole vahel püsima. Need lahvatasid täiemahuliseks konfliktiks sama aasta 25. juulil Hebei provintsis Langfangi linna juures puhkenud lahingus, kus vastamisi olid samad kaks armeed.
27. juulil 1937 sanktsioneeris Jaapani peaminister Fumimaro Konoe parlamendi heakskiidul sõjalise jõu kasutamise Hiina vastu.
28. juuliks 1937 tõrjus Jaapani Hiina garnisoni armee hiinlaste üksused Yungdingi jõe taha, saavutades kontrolli sõja esimese kokkupõrke keskmes olnud Wanpingi linna ja Marco Polo silla üle. Samal päeval alustati rünnakut Pekingile ja pommitati lisaks veel Nanyuani ja Beiyuani linnu.
30. juulil vallutasid jaapanlased Tianjini ja 8. augustil langes Peking. Kokku tuntakse neid juuli lõpust augusti alguseni kestnud jaapanlaste jaoks võidukaid lahinguid Pekingi-Tianjini lahinguna.
Hugo Ploomipuu
Elulugu
18.02.1931/17.02.1939 teostas perenime muudatuse Hugo Ploomipuu -> Hugo Ploompuu.
Rauaaeg
Rauaaeg on esiaja hilisem põhijärk, millal tähtsaim tööriista- ja relvamaterjal oli raud.
Johannes Klesment
Johannes Klesment VR II/3 (30. mai 1896 Keila vald (Keila kihelkond), Harjumaa – 23. detsember 1967 Washington) oli Eesti poliitik.
Hugo Ploomipuu
Elulugu
Hugo Ploomipuu oli Kaitseliidu Petseri maleva pealik alates aastast 1928 kuni Kaitseliidu likvideerimiseni 1940. aasta juunis.
Rauaaeg
Rauaaja algus
Raua laialdase kasutamisega kaasnes maaviljeluse, loomapidamise, käsitöö, ehituse, liiklusvahendite ja relvastuse edenemine.
Hugo Ploomipuu
Represseerimine ja surm
Küüditati kodutalust koos naise Eugenia ja tütre Õiega. Viidi Sevurallagi 9. jaoskonda Sosvasse. Erinõupidamine mõistis Ploomipuu 4. märtsil 1942 § 58–13 alusel surma. Hukati Sverdlovski vanglas.
Rauaaeg
Rauaaja algus
Rohkenes kaubavahetus, hakati kasutama münte.
Järk-järgult lagunes ürgkogukondlik kord ja kujunes klassiühiskond.
Hugo Ploomipuu
Mälestuse jäädvustamine
2005. aasta 20. aprillil avati Võru kalmistul Kaitseliidu Võrumaa maleva tellimisel valminud Hugo Ploomipuu mälestuskivi, mille autor on Helmut Hiisma.
Johannes Klesment
Ta lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Töötas ametnikuna Keilas, Paldiskis, Tallinnas. Ta oli Narva linnavalitsuse nõunik (1924–1926), 1927–1932 vandeadvokaat August Rei abi Tallinnas.
Ebaküdoonia
Ebaküdoonia (Chaenomeles) on põõsaste perekond roosõieliste sugukonnas.
Johannes Klesment
Johannes Klesment oli III ja IV Riigikogu liige.
Aastail 1934–1940 oli ta Kohtuministeeriumi nõunik, riigisekretäri asetäitja, alates 26. septembrist 1938 Vabariigi Valitsuse nõunik.
Saksa okupatsiooni ajal oli ta majandus- ja rahandusdirektori nõunik.
Alates 18. septembrist 1944 oli Johannes Klesment Otto Tiefi valitsuses kohtuminister. 20. septembril 1944 põgenes koos Jüri Uluotsaga Rootsi. Mihkel Kõvamees viis nad oma purjeka "Atlanticuga" Tallinnast Rootsi.
Pagulasena alates 1953. aastast USA-s oli Vaba Euroopa Komitee rajatud Vaba Eesti Komitee liige (1952–1959) ning Washingtonis Kongressi Raamatukogus Eesti küsimuste juriidiline ekspert.
Ebaküdoonia
Ebaküdoonia perekonda kuulub kolm liiki 1-3 meetri kõrguseid põõsaid. Ebaküdoonia perekonna looduslik levila on Ida-Aasias, peamiselt Hiinas, Koreas ja Jaapanis.
Ebaküdooniad on heitlehised, harunevate vartega suurte abilehtedega lihtlehised põõsad, mille võrsed on astlalised. Õied suured, punased kuni valged, viietised, paiknevad üksikult või 2–6 kaupa eelmise aasta võrsetel. Viljad suured õunviljad, rohelised või kollased.
Liigid
Aianduses on kasutusel neli hübriidi:
Kuldliiga
Kuldliiga võib tähendada mitut kergejõustiku võistlussarja:
Rauaaeg
Rauaaja algus
Tekkisid riigid ja hakati tegema kirjalikke ülestähendusi.
Stilistika
Stilistika on rakenduslingvistika üks haru, mis uurib ja tõlgendab eri liiki tekste ja/või kõnekeelt ja nende keelelist eripära, mis võib varieeruda kasutus- või kasutajakeskselt. Näiteks argikeelt võidakse kasutada sõprade vahel, samas kui ametlikumat keelt, pruugitakse ametlikes või akadeemilistes suhtlusolukordades.
Rauaaeg
Rauaaja algus
Siis lõppes esiaeg ehk muinasaeg ning koos sellega rauaaeg kui esiaja järk.
Stilistika
Stilistika kui distsipliin seob kirjanduskriitikat ja keeleteadust. See ei toimi iseseisva valdkonnana ning stilistikat saab uurida nii kirjanduses, ajakirjanduses kui ka keeleteaduses. Stilistika uurimisallikad võivad ulatuda kanoonilistest kirjandusteostest kuni populaarteaduslike tekstideni, reklaamtekstidest kuni uudiste, ilukirjanduse ja popkultuuri ning poliitilise ja religioosse diskursuseni. Nagu hiljutised tööd kriitilise stilistika, multimodaalse stilistika ja vahendatud stilistika valdkonnas on näidanud, võivad mittekirjanduslikud tekstid pakkuda stiiliuurijatele sama suurt huvi kui kirjanduslikud tekstid. Teisisõnu, kirjanduslikkus on siin suhteline, mitte absoluutne mõiste.
Rauaaeg
Eelajalooline rauaaeg Eestis
Arheoloog Andres Tvauri on nimetanud keskmise rauaaja mõistet ülearuseks. Selle asemel jaotab ta keskmise ja noorema rauaaja Eesti ajaloos rahvasterännuajaks (450–550), eelviikingiajaks (550–800) ja viikingiajaks (800–1050).
Arheoloog Valter Langi järgi jaguneb rauaaeg Eestis vanemaks, keskmiseks ja nooremaks rauaajaks ning nende alamperioodiseks:
Stilistika
Stilistika kui kontseptuaalne distsipliin püüab kehtestada põhimõtteid, mis suudaksid seletada üksikisikute ja sotsiaalsete rühmade konkreetseid valikuid keelekasutuses, näiteks kirjandusliku žanri loomes ja vastuvõtus, rahvakunsti uurimises, ka murrete ja registrite uurimisel ning seda saab rakendada sellistes valdkondades nagu diskursuseanalüüs ja kirjanduskriitika. Tavakeelel on erinevad omadused. Üldised stiilielemendid on dialoogi, piirkondlike aktsentide ja üksikute kõnepruukide (või idiolekti) kasutamine. Stiililiselt on olulised ka lause pikkus ja keeleregistri kasutamine.
Guimarães
Guimarães on linn Portugalis Braga ringkonnas, Guimarãesi valla keskus.
Stilistika
20. sajandi algus
Kirjandusliku stiili analüüs ulatub tagasi klassikalise retoorika uurimiseni, kuigi kaasaegse stilistika juured on Vene formalismi ja sellega seotud Praha koolkonnas, mis rajati 20. sajandi alguses.
Aastal 1909 tegi Charles Bally ettepaneku käsitleda stilistikat kui eraldi akadeemilist distsipliini, mis täiendaks Saussure'i keeleteadust. Bally jaoks ei suutnud Saussure'i lingvistika iseenesest täielikult kirjeldada isikliku väljenduse keelt. Bally programm sobib hästi Praha koolkonna eesmärkidega.
Guimarães
Guimarães sai linnaõigused 1853. aastal.
Guimarãesi vanalinn kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Linnas tegutseb jalgpallimeeskond Vitória Guimarães.
Stilistika
20. sajandi lõpp
Roman Jakobson oli enne 1940. aastatel Ameerikasse emigreerumist Vene formalistide ja Praha koolkonna aktiivne liige. Ta ühendas vene formalismi ja Ameerika uuskriitika 1958. aastal Indiana Ülikoolis toimunud stilistikat käsitleval konverentsil. 1960. aastal Lingvistika ja Poeetika nime all avaldatud Jakobsoni loengut peetakse sageli stilistika mõiste esimeseks täpseks sõnastuseks. Tema argument oli, et poeetilise keele uurimine peaks olema keeleteaduse allharu. Poeetiline funktsioon oli üks kuuest keele funktsioonist, mida ta oma loengus kirjeldas.
Guimarães
2012. aastal oli Guimarães Euroopa kultuuripealinn.
Stilistika
20. sajandi lõpp
Michael Halliday on Briti stilistika arengus oluline figuur. Tema üks olulisemaid esseesid on 1971. aastal ilmunud Keeleline funktsioon ja kirjanduslik stiil: Uuring William Goldingu "Pärijad" keelekasutusse.
Halliday üks panuseid on olnud registri mõiste kasutamine keele ja selle konteksti vaheliste seoste selgitamiseks. Halliday jaoks erineb register dialektist. Dialekt viitab konkreetse kõneleja harjumuspärasele keelekasutusele mingis konkreetses geograafilises või sotsiaalses kontekstis. Register kirjeldab kõneleja tehtud keelelisi valikuid, mis sõltuvad kolmest muutujast: tegevusväljast ("mida osalejad... tegelikult teevad", näiteks arutavad konkreetset teemat või teemat), suhtelaadist (kes osaleb sõnavahetuses) ja  toimeviisist (keelekasutus).
Fowler kommenteerib, et erinevad tegevusväljad toovad esile erinevat keelt, kõige otsesemalt sõnavara tasandil. Keeleteadlane David Crystal märgib, et Halliday "suhtelaad" on ligikaudu samaväärse tähendusega kui "stiil", mis on keeleteadlaste poolt mitmetähenduslikkuse vältimiseks kasutatav täpsem alternatiiv. Halliday kolmas kategooria, toimeviis, on see, mida ta nimetab situatsiooni sümboolseks korralduseks. Downes tunnustab toimeviisi kategoorias kahte erinevat aspekti ja väidab, et see ei kirjelda mitte ainult suhet meediumiga (kirjalik, suuline jne), vaid kirjeldab ka teksti žanri. Halliday viitab žanrile kui eelkodeeritud keelele, mille varem kasutus määrab teksti tähenduse. Keeleteadlane William Downes toob välja, et registri peamine omadus, ükskõik kui omapärane või mitmekesine see ka poleks, on selle kohene äratuntavus.
Kirjanduslik stilistika
Cambridge'i keeleentsüklopeedias märgib Crystal, et praktikas on enamik stiilianalüüsi püüdnud tegeleda kirjanduse keerulise ja "hinnatud" keelega, st "kirjandusliku stilistikaga". Ta jätkab, et sellises uurimises on tehtud kitsendusi, keskendudes rohkem kirjanduskeele silmatorkavamatele tunnustele, näiteks selle ebanormaalsetele omadustele, mitte aga laiematele struktuuridele, mis esinevad terviklikes tekstides või diskursustes. Näiteks luuletuste kompaktne keel paljastab stiiliuurijale tõenäolisemalt rohkem saladusi kui näidendite ja romaanide keel.
Luule
PM Wetherill toob esile oma teoses Kirjanduslik Tekst: Kriitiliste Meetodite Uurimine kaks probleemi seoses luule stiilianalüüsiga. Esimene on see, et võidakse liigselt keskenduda ühele konkreetsele tunnusele, mis võib seeläbi vähendada teiste sama oluliste tunnuste tähtsust. Teine on see, et igasugune katse näha teksti lihtsalt stiilielementide kogumina kipub unustama teisi viise, mille abil tähendust luuakse.
Implikatuur
Oma teose Poeetilised Efektid raames analüüsib keeleteadlane Adrian Pilkington "implikatuuri" ideed, nagu seda on eelnevalt käsitlenud Dan Sperber ja Deirdre Wilson oma varasemates töödes. Implikatuuri võib jagada kahte kategooriasse: "tugev" ja "nõrk" implikatuur, kuid nende kahe äärmuse vahel on veel mitmesuguseid alternatiive. Kõige tugevam implikatuur on see, mida kõneleja või kirjutaja rõhutatult vihjab, samas kui nõrgemad implikatuurid on kuulaja või lugeja jaoks laiema tähendusega ja rohkem on võimalusi erinevateks järeldusteks.
Kõne (täpsustus)
"Kõne" võib tähendada mitut asja:
I'm Not Okay (I Promise)
"I'm Not Okay (I Promise)" on teine singel ja viies lugu My Chemical Romance'i teiselt stuudioalbumilt "Three Cheers For Sweet Revenge". Tihti arvatakse ekslikult, et see on nende esimene singel, kuigi see on nende kuues singel. See laul jõudis 19. kohale Suurbritannia singlimüügi edetabelis. See laul aitas ka suurendada My Chemical Romance'i fännide arvu.
Joe Lieberman
pisi|Joe Lieberman Joseph Isadore Lieberman (sündinud 24. veebruaril 1942) on Ameerika Ühendriikide poliitik. Ta oli senati liige aastatel 1989–2013. Ta valiti Connecticuti osariigist ja oli sõltumatu demokraat.
1982–1988 oli ta Connecticuti osariigi justiitsminister.
Ta toetas Iraagi sõda. 2006. aasta valimistel kaotas ta Demokraatliku Partei eelvalimistel Ned Lamontile, kuid kandideeris sõltumatuna ning valiti senatisse tagasi.
2008. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel toetas ta vabariiklaste kandidaati John McCaini.
Sophia (Gloucesteri printsess)
Sophia, Gloucesteri printsess (Sophia Matilda; 29. mai 1773 Mayfair, Middlesex – 29. november 1844 Blackheath, Kent) oli Briti kuningliku perekonna liige ning kuulus Hannoveri dünastiasse.
Vanemad ja vanavanemad
Printsess Sophia sündis Grosvenor Streetil Mayfairis prints William Henry ja hertsoginna Maria lapsena. Kuna Sophia oli isaliini pidi George II lapselapselaps, sai ta sünnijärgselt tiitli Tema Kõrgus Gloucesteri printsess.
Tema Kuninglik Kõrgus
Kui Sophia vend prints William Frederick 22. juulil 1816 abiellus oma nõo printsess Maryga, andis printsregent talle tiitli Tema Kuninglik Kõrgus. Järgmisel päeval anti sama tiitel ka Sophiale, et tagada talle vennaga võrdne positsioon.
Estcoy-9
Estcoy-9 oli Eesti jalaväekompanii, mis osales NATO juhitud sõjalisel operatsioonil Afganistanis 17. novembrist 2009 kuni maini 2010.
Sophia (Gloucesteri printsess)
Tema Kuninglik Kõrgus
Sophia ei abiellunud kunagi ega saanud lapsi. Ta elas New Lodge'is Winkfieldis Windsori lähistel Berkshire'is, kus ta 29. novembril 1844 suri. Sophia maeti St. George'i kabelisse Windsori lossis.
Estcoy-9
Estcoy-9 ülem oli kapten Sergei Guselnikov.
Thank You for the Venom
Thank You for the Venom on esimene singel ja üheksas lugu My Chemical Romance'i teiselt stuudioalbumilt "Three Cheers For Sweet Revenge". See jagati singlina Euroopa raadiojaamadele mängimiseks. See on üldse bändi viies singel.
Mare (laev)
Mare on Eesti Meremuuseumi endine uurimislaev ja tänane muuseumlaev.
Ajalugu
Mare on ehitatud 1968. aastal Marimaal MSTB-303 tüüpi kalalaevana ja kuulus algul kolhoosile Pärnu Kalur.
1982. aastast teenis laev Eesti Meremuuseumi. Järgneval aastal läbis kaptiaalremondi kasutamiseks uurimislaevana.
1989. aastal ehitati Mare ümber ja remonditi ning kohandati allveearheoloogilisteks uurimistöödeks paremaks. Oli ühtlasi allveearheoloogiaklubi Viikar baaslaev.
1994-1996 kasutati laeva Pakri saarte ja Osmussaare rannavetes demineerimistöödel.
2002. aastal uuendati ja remonditi laeva taas oluliselt.
Novembris 2018 tõsteti Mare lõplikult veest välja, kavatsusega seda koos teiste eksponaatidega eksponeerida. Ühtlasi plaanib Meremuuseum uue uurimislaeva soetamist.
Allveearheoloogiline panus
Allveetöödeks olid Mare pardal kahesageduslik külgvaatesonar CM 800, videorobot Sea Lion ja suruõhukompressor EK-150.
Mare on leidnud Eesti vetest mitmeid laevavrakke. Näiteks 2003. aasta suvel leiti soomuslaev Russalka ning uurides Juminda miinivälja tuvastati jäämurdjad Truvor ja Krišjānis Valdemārs ning reisilaev Vironia.
Laeva kapten oli tuntud teadur ja allveearheoloog Vello Mäss.
Laeva valmimise 50 aastapäeva puhul anti välja temaatiline postmark, mille kujundas Meremuuseumi kunstnik Roman Matkiewicz.
Pikasilla
Pikasilla on mitme koha nimi:
Vara valla vapp
thumb|150px|Vara valla vapp Rannu valla vapp on Tartu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Vara valla vapp.
Vapp kinnitati 8. mail 1996.
Vapi kirjeldus
Rohelisel kilbil kolm kuldset nartsissiõit 2 + 1.
Põhjendus
Vara valla vapi kujund – kolm kuldset nartsissi – meenutab, et valla territooriumil (Sookalduse) asub teadaolevalt Baltikumi ainus kollase nartsissi looduslik kasvukoht. Roheline on lootuse ja nooruse värv. Kuld on aususe, lojaalsuse ja jõukuse värv.
Arhaikum
Arhaikum ehk Ürgeoon on geokronoloogilise skaala vanim eoon.
Arhaikumi algust ei ole paika pandud, sest vanima eoonina on ta sama vana kui Maa ehk praeguste teadmiste kohaselt loetakse Arhaikumiks ajavahemikku ligikaudu 4,55 kuni 2,5 miljardit aastat tagasi.
Atmosfäär
Tolleaegne atmosfäär erines oluliselt praegusest, koosnedes peamiselt metaanist, ammoniaagist, lämmastikust ja süsinikdioksiidist. Päris esimene atmosfäär koosnes vesinikust ja heeliumist, mis aga oma kerguse tõttu Päikesetuule poolt minema puhuti. Atmosfääris puudus vaba hapnik.
Hüdrosfäär
Veekogud on maakeral eksisteerinud juba ilmselt 3,8 miljardit aastat. Tõenäoliselt tekkis hüdrosfäär ürgeooni alguses.
Arvatakse, et Arhaikumis pidi ookean juba olemas olema, sest tolleaegne atmosfäär veel ultraviolettkiirgust ei neelanud ja elu sai areneda üksnes vees, ehkki kindlaid elu jälgi on leitud alles Arhaikumi lõpust.
Algul sai vesi olla üksnes õhus. Kuumalt maapinnalt aurustus vesi kiiresti.
Veel hiljem ookeani vesi pidevalt kees.
Normaalne hüdroloogiline tsükkel läks käima alles ookeani keemise lõppedes. Maapinna lohud täitusid siis sademeteveega ja veekogude pinnast kõrgemale sadanud vihm hakkas moodustama vooluvetevõrku ning kujundama selle abil pinnamoodi.
Maakoor
Tahke maakoor tekkis Arhaikumis, kuid selle algupoole ei olnud veel päris jäik. Jäigas maakoores esinevad murrangud, kuid Arhaikumi kivimitest pole murranguid leitud. Kuni maakoor polnud päris jäik, ei tekkinud ka kõrgeid mägesid ega sügavaid ookeanivagumusi.
Arhaikumi teist poolt iseloomustab intensiivne vulkanism, mistõttu talle vastava Arhaikumi lademi kivimid on paljudest intrusioonidest läbitud.
Arhaikumi kivimitest on valdavad moondekivimid: gneisid, graniitgneisid, kristalsed kildad, kvartsiit, harvem marmor; moondumata süva- ja settekivimid peaaegu puuduvad.
Arhaikumi maavaradest kasutatakse ulatuslikumalt rauamaake, mis tekkisid põhiliselt küll Proterosoikumis, kuid mille moodustumine algas juba Arhaikumi lõpus.
Elu
Elu ilmus planeedile Maa mitte hiljem kui 2,7 miljardit aastat tagasi. Seega olid primitiivsed organismid (tsüanobakterid) olemas juba Arhaikumi lõpus. Teadetesse vanemate leidude kohta tuleb suhtuda väga ettevaatlikult. Viimasel ajal on paljud teated varasematest leidudest ümber lükatud.
Arhaikumis atmosfäär veel ultraviolettkiirgust ei neelanud ja elu sai areneda üksnes vee all.
Elu teke on väga ebaselge küsimus. Algorganismid on tõenäoliselt sündinud tolleaegsete atmosfäärigaaside (ammoniaagi, metaani ja vesiniku) reaktsioonist Päikese ultraviolettkiirguse mõjul. Sel moel tekkinud suured ahelmolekulid kogunesid merelahtedesse. Selles keskkonnas jõudis molekulievolutsioon pikkamööda algeliste rakkudeni, mis tõenäoliselt olid võimelised ise oma paljunemist reguleerima. Täit selgust elu tekkimise viisi kohta siiski ei ole.
Põhja-Ameerika üle 2 miljardi aasta vanustest setenditest on leitud vetikate kõrval koguni meduusisarnaste olevuste jäänuseid.
Eelkambriumi eluvormidest on vähe säilinud seetõttu, et selleaegsed liigid olid pehmekoelised, ilma skeleti või koorikuta. Kivistised tekivad aga peamiselt luustiku või kestaga organismist. Fotosüntees kujunes välja umbes 2,7 miljardit aastat tagasi. See oli väga oluline makroevolutsiooniline sündmus.
Teri Hatcher
thumb|200px|Teri Hatcher 1995. aasta Emmy auhindade jagamisel
Teri Lynn Hatcher  (sündinud 8. detsembril 1964 Sunnyvale'is Californias) on Emmy auhinnale nomineeritud ja Kuldgloobusega pärjatud USA filminäitleja.
Hatcher õppis American Conservatory Theateris näitlemist. 1984. aastal oli ta jalgpallimeeskonna San Francisco 49ers kisakooris.
Tema tuntumate rollide hulka kuuluvad Lois Lane'i osatäitmine aastatel 1993–1997 toodetud seriaalis "Lois & Clark: The New Adventures of Superman" ja Susan Mayeri roll telesarjas "Meeleheitel koduperenaised".
Lisaks on ta mänginud 1989. aasta märulifilmis "Tango & Cash" ja 1997. aasta James Bondi filmis "Tomorrow Never Dies".
Heinrich von Eck
Heinrich von Eck oli Järva foogt ja Liivi ordumeistri kohusetäitja aastal 1305.
Eck pärines tõenäoliselt Hoya krahvkonnast Mindeni lähedalt Nendorfi kihelkonnast Eckist. Tema suguvõsa kuulus ministeriaalide ja hiljem väikeaadlike hulka. Täielikult ei saa välistada ka võimalust, et ta pärines Geldrest, sellisel juhul võis ta olla Geldre ametimehe Bartholomäus von Ecki noorem poeg. Tema eesnimi pole samuti päris kindlalt teada, sest allikates esineb vaid selle esimene täht (H.).
Tema Liivi ordusse astumise aega pole teada, tema kohta on teada vaid see, et 1305. aastal oli ta Järva foogtina ühtlasi ka Liivi ordumeistri kohusetäitja.
Arwen
Arwen Undómiel on tegelane J. R. R. Tolkien triloogias Sõrmuste Isand.
Taust
Arwen on haldjas Elrondi ja Celebríani tütar, haldjate Celeborni ja Galadrieli tütretütar. Ta on sündinud 241. aastal, Kolmandal Ajastul. Teda hüüti ka Undomieliks, sest ta oli oma rahva Ehatäht. Kaua oli ta viibinud oma ema hõimu mail, mägede taga Lothlorienis, ning alles hiljem naaseb ta Rivendelli, oma isa kotta. Tal on ka vanemad vennad Elladan ja Elrohir. Tema isa Elrond põlvnes haldjast ja inimesest ning seega oli tal olemas valik- kas elada haljate surematut elu, või valida inimese surleik elu. Sama valiku ees seisavad hiljem Arwen ja tema vennad. Arwen valib sureliku elu oma armastatu Aragorni pärast, kes on surelik inimene: "Ma veedan parem ühe elu sinuga, kui näen palju ajastuid möödumas sinuta," on Arwen öelnud Argornile.
Välimus
Arwen oli ühtaegu noor ja ometi ka mitte. Tema tumedaid juuksepalmikuid polnud härm veel puutunud, tema valged käsivarred ja hele nägu olid veatud ja siledad ning tähevalgus hiilgas tema silmis, mis olid hallid kui pilvitu öö. Ometi näis ta kuninglik ning mõte ja teadmine olid tema pilgus, nagu sel, kes on näinud palju asju, mida vaid aastad toovad. Arwenis öeldi haldjas Luthieni ilu taas maa peale tulevat olnud.
Adaptatsioon
Peter Jacksoni filmitriloogias kehastas Arwen Undómieli näitleja Liv Tyler.
Figuren in Tolkiens Welt
Elrond
Elrond on tegelane J. R. R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste Isand".
Elrond on haldjas Luthieni kauge järeltulija. Teda hüütakse ka Elrond Poolhaljdas, sest Luthieni armastatu oli tavaline surelik.
Elrond on vana, väärikas ning ülimalt tark haldjas. Paljusid asju, mida maailmas enam ei mäletata, on Elrondil tallel. Tema tunneb iidseid lugusid ja tarkusi, mis ammu unustusse vajunud. Kui Frodo saab Morguli pistodaga haavata, siis vaid Elrond on see, kes oskab sedasorti needustega löödud haava parandada. Elrondi juures käivad nõu küsimas nii inimesed kui haldjad. Tema vägi öeldakse olevat tema tarkuses ja Elrondi ennast nimetatakse suurimaks teadusemeistriks. Tema oli Rivendelli isand ning võimas nii haldjate kui inimeste seas.
Elrond oli ühe Võimusõrmuse vardjas. Tema hoolde oli usaldatud üks kolmest Haldjate Sõrmusest – Vilya.
Välimus
Elrondi nägu oli ajatu, ei noor ega vana, kuigi selle joontesse oli kirjutatud mälestusi paljudest asjadest, nii rõõmsatest kui kurbadest. Tema juuksed olid tumedad nagu ehavarjud. Tema silmad olid hallid kui selge õhtu ning neist hiilgas tähevalguse sarnane sära. Ta paistis auväärne kui kuningas, keda on koormanud paljud talved, ning samas terve nagu karastatud sõjamees oma täies jõus.
Pikasilla (Tõrva)
Pikasilla on küla Valga maakonnas Tõrva vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Põdrala valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tõrva valla territooriumile.
Pikasillat on esmamainitud 1398. aastal kohana, kus orduvõimu ja Tartu piiskopi esindajad pidasid läbirääkimisi. Väike Emajõgi oli seal muinasajal Sakala ja Ugandi maakonna piiriks, hiljem Viljandi- ja Tartumaa piiriks. Sõdades (viimati 1944) on Pikasilla olnud lahingutander. 1944. aastal langenud sõjameeste vennaskalmistut tähistab mälestusmärk.
Pikasillal on sündinud Aleksander Läte, elanud Henrik Visnapuu ja August Kitzberg.
Pikasilla lähistel paikneb Pikasilla linnus (Vooremägi), mis oli 11.–13. sajandil Ugandi läänepoolseim linnus. Vooremägi on Väike-Emajõe suudmeluhast 10–11 m kõrgem, kuni 44 m pikk ja 34 m lai.
Vampires Will Never Hurt You
Vampires Will Never Hurt You on teine singel ja kolmas lugu My Chemical Romance'i debüütalbumilt "I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love".
Rubeus Hagrid
Rubeus Hagrid on tegelane J. K. Rowlingu romaanisarjast "Harry Potter".
Võnnu valla vapp
Vapi kirjeldus
Sinine vapikilp on pikuti poolitatud hõbedase hanesulega, saateks paremal kirikukell ja vasakul tamme kaksikleht tõruga – kõik kuldsed.
Rubeus Hagrid
Rubeus, keda kõik kutsuvad enamasti vaid Hagridiks, on pool-hiiglane. Tema ema oli külma südamega Hiiglane Fridwulfa ja isa keskmisest lühem ja paksem suure sooja südamega mees. Hagridi ema lahkus nende juurest, kui Hagrid oli veel väike põnn (u. kolmeaastane). Lapsepõlve veetis ta koos isaga, keda kogu südamest armastas. Varsti pärast Sigatüükasse astumist, 2. õppeaastal, jäi Hagrid aga orvuks.
Figuren der Harry-Potter-Romane Personnages secondaires de l’univers de Harry Potter Hogwarts kadrosu
Jembi
Jembi on linn Kasahstani Aktöbe oblastis Žemi (Emba) jõe ülemjooksul. Asub Aktöbe–Taškendi raudteel.
Our Lady of Sorrows
"Our Lady of Sorrows" on neljas singel ja viies lugu My Chemical Romance'i debüütalbumilt "I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love". See laul räägib sõprusest ja sellest, et sõprade nimel ollakse kõigeks valmis.
Võisiku
Võisiku on küla Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas. Asub Põltsamaa linnast 5 km edelas, Viljandi–Põltsamaa maantee ääres.
Loodus
Võisikul paikneb paisjärv. Läbi järve voolab Riivli oja. Külas on looduskaitsealune Võisiku park (15,0 ha). Edelas ja lõunas piirab küla Soosaare raba, mida kutsutakse ka.
Ajalugu
pisi|Võisiku mõisa vesiveski-viinavabrik pisi|Võisiku mõisa peahoone Võisikut on esmamainitud 1558. aastal. Kirjalikes allikates on kohta tähistatud nimega Weseke.
On arvatud, et küla nime aluseks on isikunimi.
1720. aastal kinkis tsaar Peeter I Võisiku Hamburgist pärit Heinrich von Fickile. See andis olulise tõuke Põltsamaa-Võisiku ümbruse arengule. Võisiku mõisast sai ümbruse rikkaim mõis. Mõisal olid omad karjamõis, piiritusetehas, vesiveskid, meierei, villavabrik, kõrtsid ning lubja- ja tõrvaaugud. Hiljem lisandus klaasivabrik Meleskis. Von Fickidelt liikus mõis päranduse teel Bockidele. 1837. aastal pärisid mõisa Zoege von Manteuffelid ja 1870. aastal Mühlenid.
Härrastemaja põhiosa pärineb Berend Johann von Bocki ajast 18. sajandi keskelt. Hiljem on seda olulisel määral laiendatud. 1925. aastast paikneb hoones hooldekodu.
1940/41 sügistalve mäletatakse Võisiku ja Kundrussaare külas vennatapu ajana. Selle ohvrid puhkavad Riivli ühishauas. 1948. aasta 24. oktoobril asutati Võisikul kolhoos Kungla, mis muudeti 1976. aastal sovhoosiks.
1977. aastal liideti Võisikuga Kundrussaare küla.
Majandusolud
Võisiku mõisahoones asub Võisiku hooldekodu, kus on ligi 400 hooldealust. Hooldekodu annab tööd umbes 170 töötajale, millega hooldekodu on üks suurimaid tööandjaid Jõgeva maakonnas. Võisiku küla elanikke töötab hooldekodus umbes 40 ümber.
Huvitavad faktid
pisi|Võisiku mõisa Bockide perekonnakalmistu piirdemüür
Köisi mõis
Köisi mõis (saksa keeles Keis) oli rüütlimõis Peetri kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas,
Ajalugu
Köisi mõis asutati 1623. aastal, mil see läks Peter Hansson Stormcrantzi omandusse.
Hiljem läks mõis Berend Johann von Uexküllile.
1712. aastal siirdus mõis abielu kaudu Otto Johann von Tiesenhausenile. Tiesenhausenitele jäi mõis 1811. aastani, mil see müüdi Christoph von Brevernile.
Mõisakompleks
Mõisa ühekorruseline kivist historitsistlik peahoone ehitati 19. sajandil, mil mõis kuulus Otto Richard von Brevernile.
1940.–1950. aastail tegutses härrastemajas kool.
1954. aastal mõisahoone põles ja on sestsaadik varemeis. Ka enamik kõrvalhooneid on varemes.
Firma
Firma all võidakse mõelda ettevõtet.
"Firma" on mitme teose pealkiri:
NeoOffice
NeoOffice on vabatarkvaraline kontoritarkvarapakett, mis sisaldab tekstitöötlusprogrammi, tabelarvutusprogrammi, esitlustarkvara, andmebaasitarkvara ja muid rakendusi. NeoOffice kasutab vaikevorminguna failide salvestamisel standardset ISO/IEC 26300 failivormingut ODF.
NeoOffice põhineb OpenOffice.org-i koodil ja on mõeldud kasutamiseks Apple Mac OS X-i operatsioonisüsteemiga. NeoOffice toetab täielikult Mac OS X-i graafilist kasutajaliidest Aqua.
Altee
Altee (Althaea) on kassinaeriliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Liike
pisi|left|[[Kanepaltee]]
Ravimtaimed
Althea officinalis L., Malvaceae
Harilik altee, tokkroos.
Altee on aedades kasvatatav, harva metsistuv mitmeaastane ravimtaim kõrgusega 60-150cm. Vars on püstine, viltjaskarvane 3-5 hõlmaliste täkiliste lehtedega.
septembrini.
Tööstuslikud kultuurid asuvad Ukrainas ja Põhja-Kaukaasias. Võimalikult vara kevadel külvatakse altee niisutatud ja kergelt kuivatatud seemned 1-2cm
sügavusele. Reavahe 60 cm, külvinorm 8-10 kg/ha. Taimed tärkavad 6-18 päeva pärast. Et reavahede harimist õigeaegselt alustada, soovitatakse külvata koos
kiiresti tärkava salati või sinepiga, et read oleksid nähtavad. Sinepitaimed eemaldatakse pärast altee tärkamist. Vastavalt vajadusele kohendatakse
reavahesid ja puhastatakse read umbrohust. Saak kogutakse 2- või 3-aastastelt tsimedelt hilissügisel.
Ravimina kasutatakse juuri - radix Althaeae. Juured kaevatakse või küntakse maa seest välja, pestakse, lõigatakse 20-25 cm pikkusteks tükkideks ja
kuivatatakse temperatuuril mitte üle 40 kraadi. (see ümmargune kraadi märk) Sageli aga lastakse juuri pärast pesemist pisut närbuda, kaabitakse neilt siis
hall korgikiht maha ja kuivatatakse nad lõplikult.
Kuivatatud droogis ei tohi olla üle 14% niiskust, üle 3% puitunud juuri või juurika osi, üle 3% halvasti koorest puhastatud juuri, üle 0,5% mineraalseid ja
orgaanilisi lisandeid. Põletamisel ei tohi droogist jääda rohkem, kui 8% tuhka.
Droog sisaldab kuni 35% lima, kuni 37% tärklist, suhkrut (10%) ja pektiinainet (11-16%). Lima sisaldus juurtes on sügisel kõige suurem. Lima koosneb
heksosaanidest. Juured sisaldavad veel 2% aspargiini, 1,7% rasvõli ja ligi 5% mineraalsoolasid, peamiselt fosfaate.
Altee juuri kasutatakse röga lahtistava, pehmendava ja põletikuvastase vahendina, ülemiste hingamisteede haiguste korral, ka gastriitide koliitode ning mao-
ja kaksteistsõrmiksoole haavandite puhul.
Altee juuri kasutatakse leotisena - infsum radicis Althaeae, keedisena - decolum Althaeae, teena ja siirupina - sirupus Althaeae.
Üks osa sissekandest pärineb raamatust "Eesti NSV ravimtaimed".
Pikasilla (Võru)
Pikasilla on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Mini jõgi (Fujian)
Min (hiina 闽江 (Min Jiang)) on jõgi Hiinas. Algab Wuyi mägedest. Voolab läbi Fujiani provintsi. Suubub Taiwani väina. Suudmes asub Fuzhou.
Morten Harket
pisi|2013 pisi|2005 Morten Harket (sündinud 14. septembril 1959) on Norra laulja, bändi a-ha liige.
Ta on avaldanud kuus sooloalbumit. Kaks neist on norrakeelsete lauludega. 1995. aastal ilmunud "Wild Seed" sai rohkem rahvusvahelist tähelepanu ingliskeelsete laulusõnade tõttu.
Tuntud on tema suur hääleulatus, mis mõne allika väitel on viis oktavit.
Solenti väin
thumb|Solenti väina ja Wighti saare satelliidipilt Solenti väin (inglise keeles The Solent) on väin La Manche'i väina põhjaosas Suurbritannia saare ja Wighti saare vahel.
Väina ääres on kaks linna – Southampton ja Portsmouth.
Minevikus, kui maailmamere tase La Manche'is oli madalam ja Suurbritannia oli mandriga ühendatud, asus praeguse väina kohal jõeorg. Meretaseme tõusu tõttu muutus see väinaks. Väina alal voolanud jõest on järele jäänud Frome'i jõgi. Tollast Frome'i jõge nimetatakse ka Solenti jõeks. Kunagi Solenti jõkke suubunud Avoni, Itcheni ja Testi jõgi suubuvad tänapäeval väina.
Looded on väinas suured; nad on väina pinnast välja kandnud ja väina süvendanud. Julius Caesar kirjutas oma teoses "De bello Gallico", et tema sõdurid läksid mõõna ajal jalgsi Wighti saarele, mis näitab, et tollal oli väin märksa kitsam ja madalam.
Inimasustuse jälgi on väina rannikult leitud nii esiajast, Rooma ajast kui ka anglosakside ajast. Nende põhjal on järeldatud, et veetase on kogu selle aja jooksul tõusnud. Normannide dünastia ajast pärinevad teated pärast üleujutust maa-alade merre kadumise kohta ning väinast on leitud kivihoone, eeldatavalt kiriku varemed. Samasugune maa vajumine toimub La Manche'i teisel kaldal Hollandis, kuid seal kaitsevad mere pealetungi eest tammid, mida Solenti väinas ei ole.
Solenti väina keskel on saar Bramble Bank, kus igal aastal kõige madalama mõõna ajal toimub kriketimatš, ehkki see jääb sageli tõusu pealetuleku tõttu lõpetamata.
Äriühing
Äriühing on omanikule või omanikele kuuluv majandusüksus, ka eraõiguslik juriidiline isik, mille tegevuse eesmärk on kasumi teenimine.
Äriühingute liigid
Eestis registreeritavate äriühingute liigid on sätestatud äriseadustikus:
Seaduses võib ette näha ka muid äriühinguid, kuid seni seda tehtud ei ole.
Välislingid
Gesellschaftsrecht Companies law Derecho de sociedades Diritto societario Įmonių teisė 会社法 Selskapsrett Direito Societário Корпоративное право தொழில் நிறுவனங்கள் געזעלשאפט 公司法
Headfirst for Halos
"Headfirst for Halos" on kolmas singel ja kuues lugu My Chemical Romance'i debüütalbumilt "I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love".
"Headfirst for Halos" ilmus 5. aprillil 2004.
Franz Seldte
pisi|Franz Seldte ministrina (1933) Tobias Wilhelm Franz Seldte (29. juuni 1882 Magdeburg – 1. aprill 1947 Fürth) oli Saksa poliitik.
Ta osales Esimeses maailmasõjas, kus kaotas vasaku käe.
Ta oli paramilitaarse organisatsiooni Stahlhelm kaasasutaja.
30. jaanuarist 1933 kuni 23. maini 1945 oli ta Saksa Riigi tööminister.
Teise maailmasõja järel vahistati ta ameeriklaste poolt. Teda taheti kohtu alla anda, kuid ta suri enne kohtuprotsessi algust ameerika sõjaväehaiglas.
Maakond (Tolkien)
Maakond asutati Kolmanda Ajastu 1601. aastal, mil Arnori kuningas kinkis kääbikutele antud maa-ala. Maakonnas elavad põhiliselt kääbikud olles sinna rajanud erinevaid asulaid nagu Kääbikla ja Pukivald jne. Maakond on väike vaikne paik, kus elu kulgeb omasoodu. Kääbikud tegelevad seal omade asjadega ega huvitu ülemäära väljaspool toimuvast.
Maakonnas elavad Bilbo Paunaste – Sõrmuseleidja, kes naastes oma retkelt toob endaga kaasa Võimusõrmuse, teadmata isegi millega täpsemalt tegu on. Maakonda toob Bilbo elama ka oma orvuks jäänud sugulase Frodo Paunaste, kellele ta hiljem pärandab oma vara ning muuhulgas ka Sõrmuse. Kaua aastaid püsib sõrmus vagusi Maakonnas varjul. Ka Sauron – sõrmuse valmistaja, ei oska seda esialgu sealt otsida kuna Maakond on tema jaoks olnud nii väike ja tähtsusetu paik, et ta lihtsalt ei ole selle olemasolule mingit tähtsust omandanud. Kuid olles teada saanud, et Sõrmus on Maakonnas ja Paunaste käes saadab ta oma teenrid – Nazgulid, kes on võtnud Mustade Ratsanike kuju, seda sealt otsima. Saanud teada, et Sõrmuse sinna jäädes seab see ohtu nii Frodo enda, kui kõik teised Maakonna elanikud, jätab Frodo oma kalli kodupaiga seljataha ning lahkub seni turvalisena tundunud Maakonnast.
Lambavalge
Lambavalge on hele neutraalne värvitoon, kergelt kollaka varjundiga valge, mis vastab looduslikult valge lambavilla värvusele. Lambavalgena kirjeldatakse sellise värvusega villast eset. Kasutatakse ainult tekstiilide puhul.
Altja
Altja on rannaküla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas.
Sohrab Uduman
Sohrab Uduman (sündinud 1962 Sri Lankal) on Briti helilooja.
Sündroom
Sündroomiks (ladina keeles syndrome) nimetatakse haigustunnuste kogumit või mitme haigustunnuse tüüpilist koosesinemist. Esinevad haigustunnuste kombinatsioonid on paljudel juhtudel kindlale haigusele omased.
Altja
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda.
Sohrab Uduman
Elulugu
Alustas klarnetiõpingud Surrey Ülikoolis (University of Surrey) ning jätkas heliloomingu õpinguid Birminghami Ülikoolis (University of Birmingham) Vic Hoylandi ja Jonty Harrisoni juures.
Altja
Altjal asub Mäekõrts, mis on endise Paarma kõrtsi kohal (mainitud 1875). Kõrtsi lähedale on ehitatud külakiik.
Sohrab Uduman
Elulugu
Tema muusika on kõlanud paljudel festivalidel, näiteks Oxfordi nüüdismuusikafestivalil (Oxford Festival of Contemporary Music), Spitalfieldsi festivalil (The Spitalfields Festival), Cheltenhami rahvusvahelisel muusikafestivalil (Cheltenham International Festival of Music) ja Darmstadti suvekursustel. Töötanud Arditti keelpillikvarteti tellimusel IRCAM'is teosega keelpillikvartetile ja live-elektroonikale.
Altja
Altja neemel on aastatel 1973–1974 taastatud võrgukuurid. Ranna madalas merevees on Altja suurkivi ehk Altja titekivi.
Sohrab Uduman
Elulugu
Ta on saanud mitmeid preemiaid, millest olulisemad on Huddersfieldi nüüdismuusikafestivali (Huddersfield Festival of Contemporary Music), Bourges'i rahvusvahelise elektroakustilise muusika konkursi (The Bourges International Competition for Electroacoustic Music) preemiad, George Butterworthi preemia ning Oskar Backi Fondi preemia noorele Euroopa heliloojale (Oskar Back Foundation Prize for Young European Composers).
Altja
Küla juures suubub Soome lahte Altja oja.
Sohrab Uduman
Elulugu
Töötanud 1991–1996 kompositsiooniõppejõuna Durhami ülikoolis (University of Durham) ning töötab praegu Keele'i ülikooli muusikaosakonnas (Department of Music at the University of Keele).
Altja
Esialgne Altja
Ajaloolistes allikates esineb Altja (Haltia) küla esimest korda 1465. aastal Sel aastal on mainitud Oandu (Altja) jõe suudmes olevat kalapüügikohta, mis kuulus Annikvere mõisale. Altja küla esimesed talunikud võisid olla rootslased. See põhjendaks ka küla 1589. aasta nime, mis oli Rotzipäh. Nii nimetati Altja neeme, kuhu pärast suurt näljahäda ja laastavat katku XVII sajandi algul saabusid järjekordsed elanikud. 1699. aasta kaardil kuulus suurem osa Altja külast juba Sagadi mõisale. Kaardil on loetavad kuus maja. 1858. aastal elas Altjal 12 peret.
Altja pühapaik on Varetnõmme mets, kus asub vana kivikangur, kuhu rahvas on traditsiooni järgi toonud aasta esimesi viljateri ja muid ande.
Nimed
Altja külal on olnud palju nimesid: Wandemunde, Jõesuu, Rootsipea, Rotzinpe, Kärba, Kerbann, Hallia, Halja, Hallja, Halljall, Halldja, Haldia, Haldja ja kõige hilisem Altja.
Rootsipeale pandi elama Soomest tulnud talupoeg Kerbann. Tema nimest (Kärpänen, mis tähendab kärbest) võis tuleneda ka Kärpseoja (hiljem Altja jõgi) nimi. Praegune nimi – Altja – on eeldatavasti kujunenud 1678. aastal elanud mehe Halti Jahni järgi.
Rahvas peab Altja nime haldjast tulenevaks, sest Kõrve metsas olevat rahvapärimuse järgi uduhaldjaid nähtud. Ka Mäekõrtsi mäel (praegune Altja kõrts) olevat haldjaid nähtud.
Kõrtsid
pisi|300x300px|[[Altja kõrtsi sisevaade]] 1857. aastaks oli Altjale kujunenud kolm kõrtsikohta: Mustoja, Paarma ja Altkõrtsi ehk Vanakõrtsi. Praegune Altja kõrts asub kunagise Paarma ehk Mäekõrtsi asukohal. Kõrts on ehitatud Lahemaa Rahvuspargi poolt 1978. aastal. Endisest kõrtsist polnud säilinud midagi ja polnud ka mõeldav seda võrgukuuride eeskujul mälestuspiltide järgi taastada. Seetõttu ehitati vana kõrtsi kohal üles päris uus kõrts Viitna ja Palmse vahel seisnud Kõrve kõrtsi fotode ja põhiplaani järgi. Hoone sai aga tublisti suurem võrreldes kunagiste rannakülade kõrtsidega.
Laevaehitus ja kalapüük
Altjal tegeleti peamiselt kaubaveo ja kalastamisega ning ta oli tuntud kui meremeeste ja laevaehitajate külana. Enamasti kasutati väikeseid rannasõidulaevu, mis vedasid küttepuid Tallinna, Soome ja Peterburi veeti telliseid, õunu, kartuleid ja vilja. Randlased said tänu puiduveo ja soola salakaubandusele rikkaks ning sealt saadi omakorda algkapitali rannalaevanduse arendamiseks. Laevaehitus Altjal algas 19. sajandi lõpul. Kokku oli kolm laevaehitusplatsi: Kõrve õues, Jaanirahva Koplimäel mererannas ning neeme tipus.
Nendel kolmel laevaehitusplatsil tegutses kolm peret: Kõrve, Paarma ja Jaanirahva. Altja esimene laev oli Svjatoi Nikolai nimeline brigantiin. Selle laeva ostis 1888. aastal Valge mere äärest Matsu taat, õige nimega Johannes Uutmann. Matsu taat ehitas ka näiteks 1902. aastal kolmemastilise kahvelkuunari Marta.
Teine suurem laevaomanik oli Gustav Rommann (Paarma vana). Ta ehitas aastatel 1901–1902 Vergis kolmemastilise kahvelkuunari Suits, mille 1925. aasta sügistorm Võsu randa ajas. See sama torm tõi Altja rannakividele ka Paarma kahemastlised purjekad Arensi ja Rosine. Jaanirahva Jakob Lessil oli kahemastiline kaljas Viru. 20.sajandi algul ehitasid Jaanirahva Lessid Altjal veel mitu kahemastilist laeva.
Küla ja majad
pisi|300x300px|Kiik Altja kõrtsi juures 19. sajandil hakkasid Lahemaa mõisnikud ehitama randa suvemaju. Näiteks Sagadi mõisa suvemaja oli Käbinõmme. Vaeküla mõisa suvila koos talli ja paadikuuriga asus teisel pool jõge Laiakari rannas (hilisem nimi Merinõmme).
1923. aastal asutati Altja-Mustoja Hariduse- ja Kultuuriselts. Algussaastatel käidi koos Toomarahva rehetoas, kus harjutati üheskoos koorilaulu ja lavastati näidendeid. Esinemas käidi lähemates Lahemaa rannakülades.
Küla hakkas jõudsalt arenema 20. sajandil ning saavutas enne II maailmasõda oma maksimaalse suuruse, 20 majapidamist kokku 126 elanikuga. 2020. aastatel elab Altjal aasta läbi 27 inimest.
Nõukogude okupatsiooni algusega külaelu soikus. Piiritsoonis jäi meri okastraadiga aia taha ja rannik randaalitud liivaala tõttu elanike jaoks suletuks. Osa paate saeti pooleks, teised viidi Verki. Osa peresid põgenes läände, mõned läksid elama linna, elanike arv vähenes drastiliselt.