cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Richard Hamilton (korvpallur)
Ülikool
USA üliõpilaskorvpalluritest koosnev koondis esindas Ameerika Ühendriike 1999. aasta Ameerika meistrivõistlustel, mis toimusid Puerto Ricos. Ühtlasi oli see 2000. aasta suveolümpiamängude valikturniir. USA võitis kõik kümme kohtumist korvide vahega +316. Kõige väiksema, 17-punktilise kaotuse sai USA-lt kuuendaks jäänud Brasiilia. USA kvalifitseerus olümpiamängudele, kuid sinna ei saadetud enam Hamiltoni, vaid elukutselised korvpallurid.
NBA karjäär
Hamilton valiti 1999. aasta NBA draft'is seitsmendana Washington Wizardsisse, kus ta mängis kolm aastat. Neist parimal, 2001/02. hooajal tõi Hamilton keskmiselt 20 punkti, 3,4 lauapalli ja 2,7 tulemuslikku söötu mängus.
Detroit Pistons
Esimest korda murdus Hamiltoni ninaluu 2002. aastal. Hooajal 2003/04 juhtus see veel kaks korda. Teda ähvardas keeruline nina taastamise operatsioon ja selle vältimiseks soovitasid arstid tal kogu oma edaspidise karjääri kanda maski. Seda Hamilton ka tegi ja juhtis kohe esimesel maskikandmise hooajal Pistonsi NBA meistriks (2004).
9. veebruaril 2006 valiti Hamilton koos Ben Wallace'i, Rasheed Wallace'i ja Chauncey Billupsiga NBA idakonverentsi tähtede mängu meeskonda.
27. detsembril 2006 tegi Hamilton New York Knicksi vastu oma elu parima mängu. Ta viskas karjääri parimad 51 punkti, kuid Pistons kaotas sellegipoolest kolmandal lisaajal 145 : 151. Hamilton on esimene pärast Michael Jordanit, kes suutnud Madison Square Gardenis külalismängijana visata üle 50 punkti.
9. jaanuaril 2007 ületas Hamilton 10 000 punkti piiri võiduga Philadelphia 76ersi vastu ja teist aastat järjest valiti ta idakonverentsi tähtede meeskonda. 13. märtsil 2008 ületas Hamilton Isiah Thomase rekordi ja sai Pistonsi kõigi aegade resultatiivseimaks mängijaks NBA väljalangemismängudes.
2008. aasta veebruaris valiti Hamilton juba kolmandat korda tähtede meeskonda. Hamilton osales seal ka kaugviskevõistluses, kus sai kolmanda koha. Selle hooaja väljalangemismängudes võideti Philadelphia 76ers 4 : 2 ja teises ringis Orlando Magic 4 : 1, kuid idakonverentsi finaalis kaotati 2 : 4 Boston Celticsile.
3. novembril 2008 sõlmis Hamilton Pistonsiga uue kolmeaastase lepingu, mille kohaselt pidi teenima 38 miljonit USA dollarit.
7. veebruaril 2009 kohtumises Milwaukee Bucksiga oli Hamilton vahetusmängija, kuid viskas sellegipoolest 38 punkti, mis on Pistonsi vahetusmängijate rekord. 13. mail 2009 alistas Pistons lisaajal 99 : 95 Toronto Raptorsi ja Hamilton püstitas selles mängus 16 resultatiivse sööduga isikliku rekordi.
Chicago Bulls
12. detsembril 2011 lõpetas Pistons Hamiltoniga lepingu ja juba 14. detsembril sõlmis Hamilton kolmeaastase ja 15 miljonit USA dollarit väärt lepingu Chicago Bullsiga. Bulls otsustas hooajal 2012/13 keskmiselt 9,8 punkti mängus toonud Hamiltoniga lepingut kolmandaks aastaks mitte pikendada ja temast sai vabaagent.
Hamilton teatas ametlikult NBA karjääri lõpetamisest 26. veebruaril 2015.
Isiklikku
31. oktoobril 2007 sünnitas Hamiltoni elukaaslane T. J. Lottie poja, kelle nimeks sai Richard Clay Hamilton II. 11. juulil 2009 abiellusid Hamilton ja Lottie Floridas Boca Ratonis. Pulmakülaliste hulka kuulusid teiste seas Michael Jordan, Chauncey Billups, Rasheed Wallace ja Dwyane Wade.
1978
Sündmused Eestis
pisi|Eesti võistkond ronimisvõistlusel Balticum 1978 pisi|EKP Keskkomitee funktsionäärid [[Vana-Antsla mõisa park|Vana-Antsla mõisapargis ]]
Otto Kugelberg
Ta kirjutas Rootsi ja Soome postimeistrite biograafialeksikoni (rootsi keeles: "Postmästare i Sverige och Finland"), kus on 17. sajandi algusest 19. sajandi lõpuni tegutsenud postitöötajate elulood.
Ta kogus ajalehtedest sünni-, abielu- ja surmateateid, mis pärast tema surma annetati Rootsi Kuninglikule Raamatukogule. 2006. aastal avaldas Rootsi genealoogiaselts (Sveriges Släktforskarförbund) tema kogu põhjal DVD, mis sisaldab 21 600 skaneeritud pilti ja umbes 100 000 märget aastatest 1888–1904.
Tema vanemad olid kapten Claes August Kugelberg (1803–1895) ja Carolina Wilhelmina Beata Eleonora von Post. 1883. aastal abiellus ta Anna Magdalena Storkirkiga (sündinud 1855). Abikaasa õde Hilda Augusta Storkirk oli assessori ja vabahärra Carl Jakob Joakim Staël von Holsteini (1843–1890) abikaasa ning sõjandusalaste ja natsionaalsotsialistlike raamatute autori dr Lage Staël von Holsteini (1886–1946) ema.
Tema esivanemad olid tõenäoliselt pärit Liivimaalt ja 17. sajandil Rootsi kolinud.
Iwakuni
thumb|Iwakuni loss Iwakuni (jaapani keeles 岩国) on linn Jaapanis Yamaguchi prefektuuri idaosas.
Linnaõigused sai 1940. aastal.
2006. aastal liideti linnaga Hongo, Kuga, Mikawa, Miwa, Nishiki, Shuto ja Yu omavalitsus.
Iwakunis asuvad Kintai sild ja Iwakuni loss.
2005. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
pisi|Helsingi olümpiastaadion, 2005. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistluste peaareen 2005. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused olid X kergejõustiku maailmameistrivõistlused. Need toimusid 2005. aasta 6.–14. augustil Soomes Helsingis.
Eestlaste osalemine
Kümnendatel kergejõustiku maailmameistrivõistlustel osales 8 Eesti sportlast: odaviskajad Moonika Aava ja Andrus Värnik, 400 m jooksja Egle Uljas, kuulitõukaja Taavi Peetre, kettaheitjad Gerd Kanter ja Aleksander Tammert ning kümnevõistlejad Kristjan Rahnu ja Mikk Pahapill.
100 m
Finaal: 7. august Osavõtjaid: 58 Maailmarekord: 9,77 Asafa Powell, Jamaica (14. juuni 2005 Ateena) MM rekord: 9,80 Maurice Greene, USA (22. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2003: 10,07 Kim Collins, Saint Kitts ja Nevis (25. august Pariis)
Eeljooksud Veerandfinaalid Poolfinaalid Finaal
200 m
Finaal: 11. august Osavõtjaid: 56 Maailmarekord: 19,32 Michael Johnson, USA (1. august 1996 Atlanta) MM rekord: 19,79 Michael Johnson, USA (11. august 1995 Göteborg) Maailmameister 2003: 20,30 John Capel, USA (29. august Pariis)
Eeljooksud Veerandfinaalid Poolfinaalid Finaal
400 m
Finaal: 12. august Osavõtjaid: 56 Maailmarekord: 43.18 Michael Johnson, USA (26. august 1999 Sevilla) MM rekord: 43,18 Michael Johnson, USA (26. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2003: 44,50 Jerome Young, USA (26. august Pariis)
Eeljooksud Poolfinaalid Finaal
800 m
Finaal: 14. august Osavõtjaid: 35 Maailmarekord: 1:41.11 Wilson Kipketer, taani (24. august 1997 Köln) MM rekord: 1:43.06 Billy Konchellah, Keenia (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 2003: 1.44,81 Djabir Said-Guerni, Alžeeria (31. august Pariis)
Eeljooksud Poolfinaalid Finaal
1500 m
Finaal: 10. august Osavõtjaid: 41 Maailmarekord: 3:26.00 Hicham El Guerrouj, Maroko (14. juuli 1998 Rooma) MM rekord: 3:27.65 Hicham El Guerrouj, Maroko (24. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2003: 3.31,77 Hicham El Guerrouj, Maroko (27. august Pariis)
Eeljooksud Poolfinaalid Finaal
5000 m
Finaal: 14. august Osavõtjaid: 38 Maailmarekord: 12:37.35 Kenenisa Bekele, Etioopia (31. august 2003 Pariis) MM rekord: 12:52.79 Eliud Kipchoge, Keenia (31. august 2003 Pariis) Maailmameister 2003: 12.52,79 Eliud Kipchoge, Keenia (31. august Pariis)
Eeljooksud Finaal
10 000 m
Finaal: 8. august Osavõtjaid: 23 Maailmarekord: 26:20.31 Kenenisa Bekele, Etioopia (8. juuni 2004 Ostrava) MM rekord: 26:49.57 Kenenisa Bekele, Etioopia (24. august 2003 Pariis) Maailmameister 2003: 26.49,57 Kenenisa Bekele, Etioopia (24. august Pariis)
Finaal
Maraton
Finaal: 13. august Osavõtjaid: 96 Maailma tippaeg: 2:04:55 Paul Tergat, Keenia (28. september 2003 Berliin) MM rekord: 2:08:31 Jaouad Gharib, Maroko (30. august 2003 Pariis) Maailmameister 2003: 2.08,31 Jaouad Gharib, Maroko (30. august Pariis)
Finaal
4 x 100 m
Finaal: 13. august Osavõtjaid: 16 Maailmarekord: 37.40 USA (8. august 1992 Barcelona) 37.40 USA (21. august 1993 Stuttgart) MM rekord: 37.40 USA (21. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2003: 38,06 USA (31. august Pariis)
Eeljooksud Finaal
4 x 400 m
Finaal: 14. august Osavõtjaid: 22 Maailmarekord: 2:54.20 USA (22. juuli 1998 Uniondale) MM rekord: 2:54.29 USA (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2003: 2.58,88 USA (31. august Pariis)
Eeljooksud Finaal
110 m tõkkejooks
Eeljooksud Poolfinaalid Finaal
400 m tõkkejooks
Finaal: 9. august Osavõtjaid: 33 Maailmarekord: 46.78 Kevin Young, USA (6. august 1992 Barcelona) MM rekord: 47.18 Kevin Young, USA (19. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2003: 47,25 Felix Sanchez, Dominikaani Vabariik (29. august Pariis)
Eeljooksud Poolfinaalid Finaal
3000 m takistusjooks
Finaal: 7. august Osavõtjaid: 40 Maailmarekord: 7.53,63 Sayf Sa‘īd Shāhīn, Katar (3. september 2004 Brüssel) MM rekord: 8.04,16 Moses Kiptanui, Keenia (11. august 1995 Göteborg) Maailmameister 2003: 8.04,39 Sayf Sa‘īd Shāhīn, Katar (26. august Pariis)
Eeljooksud Finaal
20 km käimine
Finaal: 4. august Osavõtjaid: 40 Maailmarekord: 1:17.21 Jefferson Perez, Ecuador (23. august 2003 Pariis) MM rekord: 1:17.21 Jefferson Perez, Ecuador (23. august 2003 Pariis) Maailmameister 2003: 1:17.21 Jefferson Perez, Ecuador (23. august Pariis)
Finaal
50 km käimine
Finaal: 12. august Osavõtjaid: 44 Maailmarekord: 3:36:03 Robert Korzeniowski, Poola (27. august 2003 Pariis) MM rekord: 3:36:03 Robert Korzeniowski, Poola (27. august 2003 Pariis) Maailmameister 2003: 3:36:03 Robert Korzeniowski, Poola (27. august Pariis)
Kõrgushüpe
Finaal: 14. august Osavõtjaid: 29 Maailmarekord: 2.45 Javier Sotomayor, Kuuba (27. juuli 1993 Salamanca) MM rekord: 2.40 Javier Sotomayor, Kuuba (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2003: 2.35 Jacques Freitag, LAV (25. august Pariis)
Kvalifikatsioon Finaal
Teivashüpe
Finaal: 11. august Osavõtjaid: 27 Maailmarekord: 6.14 Sergei Bubka, Ukraina (31. juuli 1994 Sestriere) MM rekord: 6.05 Dmitri Markov, Austraalia (9. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2003: 5.90 Giuseppe Gibilisco, Itaalia (28. august Pariis)
Kvalifikatsioon Finaal
Kaugushüpe
Finaal: 13. august Osavõtjaid: 27 Maailmarekord: 8.95 Mike Powell, USA (30. august 1991 Tōkyō) MM rekord: 8.95 Mike Powell, USA (30. august 1991 Tōkyō ) Maailmameister 2003: 8.32 Dwight Phillips, USA (29. august Pariis)
Kvalifikatsioon Finaal
Kolmikhüpe
Finaal: 11. august Osavõtjaid: 29 Maailmarekord: 18.29 Jonathan Edwards, Suurbritannia (7. august 1995 Göteborg) MM rekord: 18.29 Jonathan Edwards, Suurbritannia (7. august 1995 Göteborg) Maailmameister 2003: 17.72 Christian Olsson, Rootsi (25. august Pariis)
Kuulitõuge
Finaal: 6. august Osavõtjaid: 30 Maailmarekord: 23.12 Randy Barnes, USA (20. mai 1990 Westwood) MM rekord: 21.97 Werner Günthör, Šveits (21. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2003: 21.69 Andrei Mihhnevitš, Valgevene (23. august Pariis)
Kvalifikatsioon Finaal
Juri Bilonog ja Andrei Mihnevitš diskvalifitseeriti positiivse dopinguproovi tõttu.
Kettaheide
Finaal: 7. august Võistlejaid: 27 Maailmarekord: 74.08 Jürgen Schult, SDV (6. juuni 1986 Neubrandenburg) MM rekord: 69.72 Riedel Lars, Saksamaa (8. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2003: 69.69 Virgilijus Alekna, Leedu (26. august Pariis)
Kvalifikatsioon Finaal
Vasaraheide
Finaal: 8. august Osavõtjaid: 31 Maailmarekord: 86.74 Juri Sedõhh, NSVL (30. august 1986 Stuttgart) MM rekord: 83.38 Szymon Ziółkowski, Poola (5. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2003: 83.05 Ivan Tihhon, Valgevene (25. august Pariis)
Kvalifikatsioon Finaal
Odavise
Finaal: 10. august Osavõtjaid: 31 Maailmarekord: 98.48 Jan Železný, Tšehhi (25. mai 1996 Jena) MM rekord: 92.80 Jan Železný, Tšehhi (12. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2003: 85.44 Sergei Makarov, Venemaa (31. august Pariis)
Kümnevõistlus
Finaal: 9.–10. august Võistlejaid: 26 Maailmarekord: 9026 Roman Šebrle, Tšehhi ( 27. mai 2001 Götzis) MM rekord: 8902 Tomáš Dvořák, Tšehhi (7. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2003: 8750 Tom Pappas, USA (26.–27. august Pariis)
100 m Punktid peale 1 ala Kaugushüpe Punktid peale 2 ala Kuulitõuge Punktid peale 3 ala Kõrgushüpe Punktid peale 4 ala 400 m Punktid peale 5 ala 110 m tõkkejooks Punktid peale 6 ala Kettaheide Punktid peale 7 ala Teivashüpe Punktid peale 8 ala Odavise Punktid peale 9 ala 1500 m Punktid peale 10 ala
100 m
Finaal: 8. august Osavõtjaid: 57 Maailmarekord: 10,49 Florence Griffith-Joyner, USA (16. juuli 1988 Indianapolis) MM rekord: 10,70 Marion Jones, USA (22. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2003: 10,93 Torri Edwards, USA (24. august Pariis)
400 m
Finaal: 10. august Osavõtjaid: 38 Maailmarekord: 47,60 Marita Koch, Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) MM rekord: 47,99 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (10. august 1983 Helsingi) Maailmameister 2003: 48,89 Ana Guevara, Mehhiko (27. august Pariis)
800 m
Finaal: 9. august Osavõtjaid: 35 Maailmarekord: 1.53,28 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (26. juuli 1983 München) MM rekord:1.54,68 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (9. august 1983 Helsingi) Maailmameister 2003: 1.59,89 Maria Mutola, Mosambiik (26. august Pariis)
1500 m
Finaal: 14. august Osavõtjaid: 29 Maailmarekord: 3.50,46 Yunxia Qu, Hiina (11. september 1993 Peking) MM rekord: 3.58,52 Tatjana Tomašova, Venemaa (31. august 2003 Pariis) Maailmameister 2003: 3.58,52 Tatjana Tomašova, Venemaa (31. august Pariis)
5000 m
Finaal: 13. august Osavõtjaid: 30 Maailmarekord: 14.24,68 Elvan Abeylegesse, Türgi (11. juuni 2004 Bergen) MM rekord: 14.41,82 Gabriela Szabo, Rumeenia (27. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2003: 14.51,72 Tirunesh Dibaba, Etioopia (30. august Pariis)
10 000 m
Finaal: 6. august Osavõtjaid: 24 Maailmarekord: 29.31,78 Wang Junxia, Hiina (8. september 1993 Peking) MM rekord: 30.04,18 Berhane Adere, Etioopia (23. august Pariis) Maailmameister 2003: 30.04,18 Berhane Adere, Etioopia (23. august Pariis)
Maraton
Finaal: 14. august Osavõtjaid: 59 Maailma tippaeg: 2.15,25 Paula Ragcliffe, Suurbritannia (13. aprill 2003 London) MM rekord: 2.23,55 Catherine Ndereba, Keenia (31. august 2003 Pariis) Maailmameister 2003: 2.23,55 Catherine Ndereba, Keenia (31. august Pariis)
4 x 100 m
Finaal: 13. august Osavõtjaid: 18 Maailmarekord: 41,37 Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) MM rekord: 41,47 USA (9. august 1997 Ateena) Maailmameister 2003: 41,78 Prantsusmaa (30. august Pariis)
100 m tõkkejooks
Finaal: 10. august Osavõtjaid: 36 Maailmarekord: 12,21 Yordanka Donkova, Bulgaaria (20. august 1988 Stara Zagora) MM rekord: 12,34 Ginka Zagorcheva, Bulgaaria (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 2003: 12,53 Perdita Felicien, Kanada (27. august Pariis)
400 m tõkkejooks
Finaal: 13. august Osavõtjaid: 35 Maailmarekord: 52,34 Julija Petšonkina, Venemaa (8. august 2003 Tula) MM rekord: 52,61 Kim Batten, USA (11. august 1995 Göteborg) Maailmameister 2003: 53,22 Jana Pittman, Austraalia (28. august Pariis)
3000 m takistusjooks
Finaal:8. august Osavõtjaid:35 Maailmarekord: 9.01,59 Gulnara Samitova, Venemaa (4. juuli 2004 Iráklio) MM rekord: Esmakordselt kavas
20 km käimine
Finaal: 7. august Võistlejaid: 25 Maailmarekord: 1.26.52,3 Olimpiada Ivanova, Venemaa (6. september 2001 Brisbane) MM rekord:1:26.52 Jelena Nikolajeva, Venemaa (24. august Pariis) Maailmameister 2003:1:26.52 Jelena Nikolajeva, Venemaa (24. august Pariis)
Kõrgushüpe
Finaal:8. august Osavõtjaid:30 Maailmarekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) MM rekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) Maailmameister 2003:2.06 Hestrie Cloete, LAV (31. august Pariis)
Teivashüpe
Finaal:12. august Osavõtjaid:30 Maailmarekord:5.00 Jelena Isinbajeva, Venemaa (22. juuli 2005 London) MM rekord:4.75 Svetlana Feofanova, Venemaa (25. august 2003 Pariis) Maailmameister 2003:4.75 Svetlana Feofanova, Venemaa (25. august Pariis)
Kaugushüpe
Finaal:10. august Osavõtjaid:27 Maailmarekord: 7.52 Galina Tšistjakova, NSVL (11. juuni 1988 Leningrad) MM rekord: 7.36 Jackie Joyner-Kersee, USA (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 2003:6.90 Eunice Barber, Prantsusmaa (30. august Pariis)
Kolmikhüpe
Finaal: 7. august Võistlejaid: 27 Maailmarekord: 15.50 Inessa Kravetš, Ukraina (10. august 1995 Göteborg) MM rekord: 15.50 Inessa Kravetš, Ukraina (10. august 1995 Göteborg) Maailmameister 2003:15.18 Tatjana Lebedeva, Venemaa (26. august Pariis)
Kuulitõuge
Finaal: 13. august Osavõtjaid: 26 Maailmarekord: 22.63 Natalja Lissovskaja, NSVL (7. juuni 1987 Moskva) MM rekord: 21.24 Natalja Lissovskaja, NSVL (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 2003: 20.63 Svetlana Kriveljova, Venemaa (27. august Pariis)
Kettaheide
Finaal:11. august Osavõtjaid:22 Maailmarekord: 76.80 Gabriele Reinsch, Saksa DV (9. juuli 1988 Neubrandenburg) MM rekord: 71.62 Martina Hellmann, Saksa DV (31. august 1987 Rooma) Maailmameister 2003: 67.32 Iryna Jatčanka, Valgevene (25. august Pariis)
Vasaraheide
Finaal:12. august Osavõtjaid:35 Maailmarekord: 77.06 Tatjana Lõssenko, Venemaa (15. juuli 2005 Moskva) MM rekord: 75.20 Mihaela Melinte, Rumeenia (24. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2003: 73.33 Yipsi Moreno, Kuuba (28. august Pariis)
Odavise
Finaal:14. august Osavõtjaid:30 Maailmarekord: 71.54 Osleidys Menéndez, Kuuba (1. juuli 2001 Réthimno) MM rekord: 69.53 Osleidys Menéndez, Kuuba (6. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2003: 66.52 Miréla Maniáni, Kreeka (30. august Pariis)
Seitsmevõistlus
Finaal:6. – 7. august Võistlejaid: 26 Maailmarekord: 7291 Jackie Joyner-Kersee, USA ( 24. september 1988 Seoul) MM rekord: 7128 Jackie Joyner-Kersee, USA (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 2003:7001 Carolina Klüft, Rootsi (23. – 24. august Pariis)
Suurringjoon
pisi|Suur ringjoon on tähistatud punase värviga Suurringjoon on ringjoon, mille tasapind läbib kera keskpunkti.
Tartu vald (1991)
Tartu vald oli vald Tartu maakonnas. Viimane vallavanem oli aastatel 1993–2017 Aivar Soop.
Ajalugu
Tartu vald moodustati 1991. aasta 16. mail. 2017. aastal ühines Tartu vald uue Tartu vallaga.
Alevikud
Kõrveküla – Lähte – Vahi – Vasula – Äksi
Külad
Aovere – Arupää – Erala – Haava – Igavere – Jõusa – Kastli – Kikivere – Kobratu – Kukulinna – Kärkna – Kükitaja – Lammiku – Lombi – Maramaa – Metsanuka – Möllatsi – Nigula – Nõela – Puhtaleiva – Pupastvere – Saadjärve – Salu – Soeküla – Soitsjärve – Sojamaa – Sootaga – Taabri – Tammistu – Tila – Toolamaa – Vedu – Vesneri – Viidike – Vilussaare – Võibla – Väägvere – Õvi
Haridus
Vallas oli kaks üldhariduskooli (Lähte Ühisgümnaasium ja Kõrveküla Põhikool) ning huvikoolid Tartu Valla Muusikakool ja Tartu Valla Spordikool.
Karlovy Vary maakond
Haldusjaotus
Maakond jaguneb 3 ringkonnaks:
Välislingid
🇨🇿
Piirissaare vald
Piirissaare vald oli vald Tartu maakonnas ning hõlmas Piirissaare saare.
2017. aastal moodustati Laeva valla, Piirissaare valla ja Tartu valla ühinemise teel uus haldusüksus, mille nimeks sai Tartu vald.
Vallas oli kolm küla: Piiri, Saare ja Tooni.
Piirissaar kuulus aastani 1950 Meeksi valda. 1945 moodustati Piirissaare külanõukogu. Eesti Vabariigi taasiseseisvudes loodi Piirissaare vald.
Rahvastik
31. detsembril 2011 elas vallas rahvaloenduse andmetel 53 inimest (alla 18-aastaseid ei olnud). Neist 45 olid venelased ja 8 eestlased.
1. jaanuaril 2012 elas vallas Statistikaameti andmetel 67 inimest (neist 3 on lapsed). Valdav osa elanikest on vanausulised.
20. oktoobri 2013 seisuga oli vallas registreeritud 104 valimisõiguslikku elanikku ning 1. jaanuari 2014 seisuga oli vallas registreeritud 104 elanikku.
Sümboolika
Piirissaare valla sümbolid on vapp ja lipp, mis võeti kasutusele 11. detsembril 1997.
Piirissaare valla vapi valgel kilbil on roheline, punaste uimedega lutsukala kujutis ja selle kohal punane pügalrist. Hõbedane või valge värv sümboliseerib valgust, puhtust, rõõmu ja kuulsust. Punane on vapruse, mehisuse ja helduse värv. Vapi põhikujund – lutsukala viitab valla paiknemisele Piirissaarel, kus inimeste kogu elu ja tegevus on paratamatult seotud saart ümbritseva Peipsi järve ja kalastamisega. Rist on kogu kristliku maailma kõige levinum sümbol, mis tähendab taevast ja maist kõiksust. Pügalrist on nii Eesti kui teiste põhjamaade rahvakunstis levinud kujunduselement.
Piirissaare lipp on ruudukujuline.
Vallavalitsus
Piirissaare vallavanem on ametinimetus, millega kaasneb Piirissaare valla juhtimine. Vallavanem on vallavalitsuse juht. Alates 1. aprillist 2011 kuni 20. oktoobrini 2013 oli Piirissaare vallavanem Siim Avi. 2013. aasta KOV valimistel sai enim hääli Keskerakond (4 kohta).
Vallavolikogu
Volikogu esimees Karoline Mäeorg juhib valla volikogu. Praegune Piirissaare vallavolikogu esimees on Sandra Lannes, 20. oktoobrini 2013 oli sel kohal Sarah Lannes. Piirissaare vallavolikokku kuulub 7 liiget. Valimisliidule Kodupaik kuulub 3 (2009 – 2013 5 kohta), Eesti Keskerakonnale 4 kohta (2009 – 2013 2 kohta).
Rahvakoosolek
Rahvakoosolek on Piirissaare valla elanike üldkogu, millest kutsutakse osa võtma kõik täisealised hääleõiguslikud isikud, kelle alaline või püsiv elukoht on registreeritud Piirissaare valla haldusterritooriumil.
Piirissaare valla rahvakoosoleku arvamus tuleb enne volikogu poolt otsuse langetamist ära kuulata järgmistes küsimustes: 1)arvamuse andmine valla haldusterritoriaalse korralduse, valla piiride korrigeerimise või valla nime muutmise kohta; 2) valla põhimääruse vastuvõtmine ja muutmine; 3) valla arengukava ja eelarve ning nende täitmise kohta hinnangu andmine; 4) valla territooriumil üldkohustuslike eeskirjade kehtestamine; 5) kinnisvara ostmise või võõrandamise otsustamine; 6) otsused kulutuste tegemiseks, mis tingivad vallale laenude või muude varaliste kohustuste võtmise. 7) muud saare elanikele olulised küsimused, mille kohta arvamuse saamiseks kutsutakse kokku rahvakoosolek käesoleva paragrahvi lõikes 3 kehtestatud korras.
Piirissaare valla rahvakoosoleku kutsub kokku vallavolikogu esimees volikogu liikmete enamuse, volikogu komisjonide või vallavalitsuse ettepanekul või juhul, kui seda taotleb vähemalt 10% saare üldkogusse kuuluvaist elanikest.
KOV valimised 2013
Kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel aastal 2013 osales Piirissaarel 2 erakonda (Keskerakond ja Reformierakond) ning 1 valimisliit (VL "Kodupaik").
Keskerakond sai täpselt 50% häältest 4 kohta, Kodupaik 41% ehk 3 kohta, Reformierakond sai küll 8 häälega 9%, ent valituks ei osutunud. Valimisaktiivsuseks oli 86,5%. Häältemagnetiteks olid Filimon Kuznetsov (VL Kodupaik, 25 häält) ja Kalju Sakk (Keskerakond, 17 häält).
Tuhk
pisi| [[Kivisüsi|Kivisöe põlemisel tekkinud tuhk]] Tuhk on kütuste tulekindel jääk, mis tekib kütuse kui orgaanilise aine täielikul põlemisel selle mineraalosast.
Tuha sisaldus kivi- ja pruunsöes on 1–45%, põlevkivis 50–80%, turbas 2–30%, küttepuudes 0,5–2%, masuudis kuni 0,15%.
Samuti tekib tuhk nii looduses (nt metsatulekahjude tagajärjel või plahvatuslike vulkaanipursete käigus pihustunud magmast) kui ka sobimatu inimtegevuse (tulekahju) tagajärjel. Mittetäielikul põlemisel tekib lisaks tuhale mürgine vingugaas (süsinikmonooksiid) ja tahm (põhiliselt süsinik).
Tuhast võidakse valmistada ehitusmaterjale (tuhaplokid).
Ezekiel Kemboi
pisi|Ezekiel Kemboi [[2013. aasta maailmameistrivõistlused kergejõustikus|2013. aasta MM-il Moskvas]] Ezekiel Kemboi Cheboi (sündinud 25. mail 1982 Matiras Keenias) on 3000 m takistusjooksja, kahekordne olümpiavõitja ja neljakordne maailmameister.
Jooksutreeninguid alustas Kemboi suhteliselt hilja. Kooli ajal harrastas ta jalgpalli ja tegeles näitlemisega. Jooksutreeninguid hakkas tegema pärast kooli lõpetamist iseseisvalt ja siirdus takistusjooksjaks, kus tema innustajateks olid samast kohast pärit Moses Kiptanui ja William Mutwol. 2001. aasta aprillis osales ta 3000 m takistusjooksu võistlustel ja võitis jooksu ajaga 8.56. Tulemus hakkas silma Keenia koondise treenerile Paul Erengile, kes kutsus Kemboi kohe äsja valminud kõrgmäestiku treeningukeskusse harjutama.
Kemboi kirjutas mitmele Euroopa mänedžerile, kellest vastas vaid Enrico Dionisi. 2001. aasta mais käis Kemboi Euroopas jooksmas, kus ta kahe nädala jooksul võistles viis korda ja nihutas isikliku rekordi 8.23,66-le. Keenia koondise katsevõistlustel 2001. aasta Aafrika noorte meistrivõistluste eel sai ta teise koha Mike Kipyego järel, kuid tuli Mauritiusel peetud võistlustel siiski Aafrika noorte meistriks ajaga 8.39,80.
2004. aasta olümpiamängudel Ateenas oli Kemboi suursoosik, kui Keenia Olümpiakomitee ei andnud järele Katari siirdunud Shaheeni osalemise võimalusele, mis keelab kodakondsust vahetanud sportlasel võistlemise olümpiamängudel kolme aasta jooksul. Ateena OM-il möödus 3000 m takistusjooksu finaal ootuspäraselt Keenia sportlaste dikteerimisel ja lõpuks Kemboi võitis meeskonnakaaslast Brimin Kiprop Kiprutot finišis 0,3 sekundiga. Keeniale kindlustas kolmikvõidu Paul Kipsiele Koech.
2005. aasta MM-il Helsingis pidas Kemboi jälle maha tugeva võitluse esikoha pärast Shaheeniga, kuid pidi lõpuks ikkagi leppima hõbemedaliga. 2007. aasta MM-il Osakas sai ta kolmanda maailmameistrivõistluste hõbemedali järjest, kui jäi tookord alla koondisekaaslasele Brimin Kiprop Kiprutole. 2008. aasta OM-il Pekingis sai Kemboi 3000 m takistusjooksus seitsmenda koha.
Berliinis peetud 2009. aasta MM-il tuli Kemboi lõpuks maailmameistriks. Tema võidutulemus 8.00,43 oli uus maailmameistrivõistluste rekord.
Pärast 2009. aastat on ta tulnud maailmameistriks veel kolmel korral
2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis tuli ta ajaga 8.18,5 6 teist korda olümpiavõitjaks. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros lõpetas finaali küll kolmandana, kuid hiljem diskvalifitseeriti.
Saavutused
pisi|Ezekiel Kemboi [[2009. aasta maailmameistrivõistlused kergejõustikus|2009. aasta MM-il Berliinis]]
Lõunalaius
Lõunalaius on lõunapoolkeral asuva punkti geograafiline laius. Võib olla üle 0° kuni 90°S (lõunapoolus).
Škoda
Škoda võib olla:
Ony Paule Ratsimbazafy
Ony Paule Ratsimbazafy (sündinud 3. jaanuaril 1977) on endine Madagaskari naiskergejõustiklane, 400 m jooksja.
1998. aasta Aafrika meistrivõistlustel sai ta pronksmedali ning valiti esindama Aafrikat 1998. aasta kergejõustiku maailmakarikavõistluste naiste 4×400 m teatejooksus. Koos Amy Mbacke Thiami, Tacko Dioufi ja Falilat Ogunkoyaga tuldi 7. kohale.
Ratsimbazafy võistles 1999. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistluste ja 2000. aasta suveolümpiamängudel 4×100 m teatejooksus. Kummalgi korral eeljooksust edasi ei pääsetud, kuigi olümpiamängudel püstitati Madagaskari rekord 43.61.
Ratsimbazafy isiklik rekord 400 m jooksus on 52,05, mille ta püstitas juulis 1998 Pariisis. See on ka 2022. aasta augusti seisuga ka kehtiv Madagaskari rekord.
Mount Whitney
Mount Whitney on mägi Ameerika Ühendriikides California osariigis Sierra Nevada mäestikus.
Mäe kõrgus on 4421 meetrit. Mount Whitney on USA kõrgeim mägi väljaspool Alaskat.
Mount Whitney asub ainult 122 km kaugusel Põhja-Ameerika madalaimast punktist Surmaorust (86 m alla merepinna).
Metallide elektrokeemiline pingerida
Metallide elektrokeemiline pingerida (ka metallide aktiivsuse rida, metallide pingerida) on metallide järjestus nende redokspaaride standardpotentsiaalide kasvavas järjekorras. Metallide elektroodipotentsiaalide rea nullpunktis on vesinik Sellest vasakul (tabelis eespool) olevate metallide elektrokeemiline potentsiaal on nullist väiksem (miinusmärgiga) ja paremal (tagapool) olevate metallide potentsiaal nullist suurem.
Pingerida iseloomustab metallide redoksomadusi vesilahustes.
Manakara
Manakara on linn Madagaskaril Madagaskari saare idarannikul pealinnast Antananarivost 590 km kaugusel, Vatovavy Fitovinany piirkonna ja Manakaro-Atsimo maakonna keskus. Geograafilised koordinaadid on 22° 09' S, 48° 00' E.
Linnas elab hinnanguliselt üle 36 000 inimese. Aastal 1975 oli elanike arv 19 768, aastal 1993 oli see 24 970.
Demograafia
Linn paikneb islamiusuliste antaimorode asualal, kuid sinna on sisse rännanud arvukalt antaisakasid, betsileosid, betsimisarakasid ja merinasid. Peale selle elab linnas hiinlasi ja eurooplasi. Sellepärast on linnas palju kirikuid, eriti luteri ja katoliku kirikuid.
Elanike seas on suur ülekaal naistel ja lastel. Lapsed on väga sportlikud. Meelisalaks on jalgpall. Tihti kogunevad lapsed enne kooli juba kell kuus hommikul jalgpalliplatsile. Peale eurooplaste linnas ülekaalulisi inimesi näha ei ole.
Kõigile elanikkonna klassidele on alati kättesaadav puhas joogivesi. Konservantidega toiduaineid praktiliselt ei tarbita. Kuigi mitmekülgse toidu puudust ei ole, tarbivad inimesed peamiselt ainult riisi ja linnuliha. Väga ühekülgse toitumise tõttu piirdub eluiga neljakümne aastaga. Mitmekülgset toitu saab aga mõnes kesklinna söögikohas ja linna hotellides. Alkohoolsete jookide tarbimist peaaegu ei esine. Vähesel määral juuakse pudeliõlu.
Tervishoid
Haigustest esineb äärmiselt harva malaariat ja turistidelt on kingituseks saadud mõned sugulisel teel levivad haigused. Sealhulgas hepatiit. Muid nakkushaigusi ei esine. Peale hammaste väljalangemist ka muid terviserikkeid praktiliselt ei esine. Vaktsineerimist ei tunta. Immuniseerimiseks piisab puhtast veest ja puhtast toidust. Linnas on paar arsti, sealhulgas hambaarst. Apteeke ei ole tervel saarel.
Saar on väga kulla- ja vääriskivirikas, Suur osa naisi ja lapsi kannab kuldehteid.
Transport
Ühiskondlik transport on esindatud rikša, velorikša ja motorikšaga. Velorikša maksab 25 eurosenti üks suund. Pikem sõit 50 eurosenti. 25 senti on kohalikus rahas 1000 ariaari. Raha on kohalikel inimestel maksevahendiks ainult linnades. Väiksemates asulates ja maapiirkondades arveldatakse kullas.
Kui 1936 valmis Manakarat Fianarantsoaga ühendav raudtee FCE, sai linnast ümberlaadimiskoht tähtsa sadamaga. Sõit kestab sõiduplaani järgi 9 tundi, tegelikult kuni 12 tundi. Tänaseks on sadam ja sadamahooned lagunenud. Manakara jõge ületav sild on kokku kukkunud. Jõge ületatakse ajutisel pontoonsillal. Alles on jäänud pisike kaluriküla Manakara jõe suudmealal. Turistidele mõeldud hooned on lagunenud. Bangalod on räämas ja nende rendihinnad on ebaloomulikult kõrged. Siiski on rannapiirkonnas üks basseiniga hotell ja paar heal tasemel hotellikest linnas.
Linnaga on rongiühendus. Bussiühendus pealinnaga toimub vett mittepidavate ukse ja akendega väikebussidega öösel läbi vihmasadude. Bussile saamiseks peab mitu päeva ette registreerima. Pealinna transpordisõlmedes on omal käel seiklemine küllaltki riskantne.
Linnast põhja pool on Manakara lennujaam, kust Air Madagaskari lennud viivad Fianarantsoasse ja Tolagnarosse.
Manakarat ühendab piirkondliku keskuse Toamasinaga kanal, mida mööda käib elav kaubavahetus.
Mööda rannikut kulgeb riikliku tähtsusega maantee.
Linnaosad
Manakaras on kaks linnaosa, lõunas Tanambato ja põhjas Manakare Be. Neid lahutab Canal des Pangalanes. Tanambato on liiklussõlm ja kauplemiskoht, Manakare Be on jõukate linnaosa.
Ilmastik
Keskmine õhutemperatuur on 27 kraadi.
D*Art
D*Art on Eestis baseeruv kunstiline grupp, mis tegeleb loomeprojektidega.
Naughty Dog
Naughty Dog (varem JAM Software) on Ameerika Ühendriikide videomängutootja, mille asutasid Andy Gavin ja Jason Rubin 1986. aastal.
D*Art
Loodud 2001.
Naughty Dog
Naughty Dog kuulub alates 2001. aastast täielikult ettevõttele Sony Computer Entertainment.
Ettevõtte tuntumad videomängud on Crash Bandicoot, Uncharted ja The Last of Us.
D*Art
Gruppi kuuluvad Timo Toots, Pent Talvet ja Risto Kalmre.
Teräsbetoni
Teräsbetoni on Soome heavy metal-bänd, mis loodi 2002. aastal.
Bändi muusika on üsna sõjakas. Tema laulude sõnad ülistavad paganlikku sõjamehe elustiili ja "metalli vennaskonda". Bändiliikmed ise on öelnud, et nad ei ole sealjuures surmtõsised ja võtavad asja mõnuga. Teräsbetoni muusikat on peamiselt mõjutanud Manowar ja teised sarnased bändid, nagu Dio ja Iron Maiden.
Teräsbetoni andis 6. aprillil 2005 välja oma esikalbumi "Metallitotuus" ('metalltõde'), mis tõusis Soome albumite edetabelis 2. kohale. Tänapäevani on seda müüdud üle 32 tuhande eksemplari.
2006. aasta juunis ilmus bändi teine album "Vaadimme metallia" ('nõuame metalli'), mis tõusis samuti Soome albumite edetabelis 2. kohale. Juba esimesel päeval müüdi seda peaaegu 15 tuhat eksemplari.
pisi|Teräsbetoni 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse poolfinaalis 1. märtsil 2008 valiti Teräsbetoni lauluga "Missä miehet ratsastaa" ('kuhu mehed ratsutavad') Soome esindajaks 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Eurovisiooni Soome eelvoorus 1. märtsil kogusid nad 38,9% häältest. 20. mail toimunud poolfinaalis said nad 79 punktiga 8. koha ja pääsesid finaali, kus kogusid 24. mail 35 punkti ja said 22. koha. See laul anti välja ka singlina, aga ei tõusnud Soome singlite edetabelis esikohale, vaid üksnes 2. kohale.
19. märtsil 2008 avaldas Teräsbetoni oma kolmanda albumi "Myrskyntuoja" ('tormitooja'), mis sisenes Soome albumite edetabelisse esikohal.
18. juunil 2011 esinesid nad Eestis Rabarockil.
2011. aasta augustis teatas bänd, et lõpetab ajutiselt tegevuse. Nad kinnitasid, et ei lähe laiali.
7. juulil 2013 korraldas bänd Turus oma tegutsemise 10. aastapäeva kontserdi. Turu valiti selle kohaks sellepärast, et bändi paljud varasemad kontserdid olid seal toimunud.
Sa‘d al-Ḩarīrī
thumb|Sa‘d al-Ḩarīrī (2009) Sa‘d ad-Dīn Rafīq al-Ḩarīrī (araabia keeles سعد الدين رفيق الحريري; sündinud 18. aprillil 1970 Ar-Riyāḑis) on Liibanoni ärimees ja poliitik, kahekordne peaminister (2009–2011, 2016–2020).
Esimest korda oli ta peaminister 9. novembrist 2009 kuni valitsuskoalitsiooni lagunemiseni 12. jaanuaril 2011. Seejärel juhtis ta valitsust kuni 25. jaanuarini 2011, mil peaministriks sai Najīb Mīqātī. Uuesti oli ta valitsusjuht 18. detsembrist 2016 kuni 29. oktoobrini 2019, kuid jätkas peaministri kohusetäitjana veel kuni Ḩassān Diyābi valitsuse ametisse astumiseni 21. jaanuaril 2020.
Elulugu
Sa‘d al-Ḩarīrī sündis Saudi Araabias. Tema isa oli Liibanoni kauaaegne peaminister Rafīq al-Ḩarīrī ja ema Iraagi päritolu Nidal Al-Bustani. Tal on vanem vend.
Aastal 1992 lõpetas ta Georgetowni Ülikooli ärijuhtimise alal ja asus Ar-Riyāḑis oma isa ärisid juhtima. 1993 alustas ta tööd Sipco (Saudi Industrial Paints Co) turundusjuhina. Ta oli ka Lähis-Idas ja Aafrikas tegutseva telekommunikatsiooniettevõtte Oger Telecom täitevkomitee esimees. Lisaks oli ta ettevõtte Omnia Holdings esimees ja Oger International Enterprise de Travaux Internationaux juhatuse liige.
Kui Rafīq al-Ḩarīrī 2005. aastal tapeti, asus Sa‘d al-Ḩarīrī elama Liibanoni ning sai oma isa asutatud sunniitide poliitilise organisatsiooni Tulevikuliikumine liidriks. Ta on ka 14. Märtsi Alliansi juht. See on 8 Liibanoni erakonna, millest 7 on parlamendis esindatud, ja sõltumatute parlamendiliikmete liit, mille tegevus on suunatud juba 1976. aastast kestva Süüria sõjalise kohaloleku lõpetamisele Liibanonis ja on nimetatud Seedrirevolutsiooni toimumispäeva järgi.
Sa‘d al-Ḩarīrī valitsus lagunes, kui 12. jaanuaril 2011 lahkusid Rafīq al-Ḩarīrī mõrva uurimisega seotud erimeelsuste tõttu koalitsioonist Ḩizb Allāh ja selle liitlasparteid.
Elle Soop
Elle Soop (sündinud 23. novembril 1948 Jõhvis) on eesti kunstipedagoog.
Elle Soop alustas oma kooliteed Jõhvis, osaledes seal loodud kunstiklassides. Edasi siirdus ta õppima Tallinna Pedagoogilisse Instituuti, mille lõpetas kunsti- ja käsitööõpetaja erialal. 1977 abistas ta kunstikooli loomisel (tollal S. M. Kirovi nimelise Näidiskalurikolhoosi Lastekunstikool) ning alates 1982. aastast on ta selle kunstikooli direktor. Praegu on see Viimsi Kunstikool.
2007. aastal anti talle autasu "Viimsi vaal" Viimsi vallale osutatud eriliste teenete eest.
2016 Viimsi valla elutöö preemia.
Tähtvere vald
Tähtvere vald oli vald Tartu maakonnas.
Ajalugu
Tähtvere vald moodustati 1991. aasta 16. mail.
2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus liideti vald Tartu linnaga.
Tähtvere vallavanem oli Rein Kokk.
Asustus
Vallas oli 2 alevikku ja 10 küla.
Alevikud
Ilmatsalu – Märja
Laur Tamm
Elulugu
Tamm lõpetas 1931. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Seejärel oli ajateenistuses Kuperjanovi pataljonis. Järgnes sõjakool Tondil. 1932. aastal arvati Tamm reservi. 1932. aasta kevadest kuni 1936. aasta suveni oli ta tuberkuloosiga haigevoodis. 1936. aasta sügisel astus Laur Tamm Tartu Ülikooli, valides õppeaineteks kirjanduse, eesti keele ja rahvaluule ning etnograafia. 1944. aasta sügisel ülikooliõpingud katkesid.
Michael Sculteti
Michael Sculteti (surnud 4. või 5. novembril 1500 Roomas) oli Kuramaa piiskop aastal 1500.
Sculteti pärines Preisimaalt Königsbergist. 1484. aastal asus ta õppima Krakówi ülikoolis, kus kahe aasta pärast omandas bakalaureusekraadi. 1487. aastal jätkas ta oma õpinguid Bolognas ning 1495. aastal on teda mainitud teoloogiadoktorina.
Laur Tamm
Elulugu
1944–1948 töötas ta Tartu Sidesõlmes. Aastail 1949–1950 ja 1955 aitas Laur Tamm korrastada Tartumaa Põllumajandusühistute Liidu arhiivi. Seejärel töötas ta lepingu alusel Tartu Linnaarhiivis. 1965–1968 oli Laur Tamm Tartu Kalaspordiklubi juhataja, hiljem veel arhiivitööl. 1972. aasta märtsis jäi ta pensionile. Vaba aja lemmikharrastusteks olid tal süstamatkad ja kalastamine. Aastail 1965–1977 veetis Laur Tamm suved (juuli algusest augusti lõpuni) Koola poolsaarel Lapimaal Seidjavril Lovozero lähedal.
Shinjuku
Shinjuku on tähtis äri- ja halduskeskus. Seal asub palju kaubanduskeskusi, elektroonikapoode, hotelle ja restorane. Ringkonnas asuvad Shinjuku raudteejaam, Tōkyō prefektuurivalitsuse hoone ja Waseda ülikool.
Shinjuku eriringkond moodustati 1947. aastal Yotsuya, Ushigome ja Yodobashi ringkonna liitmise teel.
Michael Sculteti
1491. aastal võttis Sculteti osa hilisema Saksa ordu kõrgmeistri Friedrich von Sachseni reisist Bolognast Sienasse ning sai neli aastat hiljem kas Ermlandi (Warmia) või Samlandi (Sambia, Sambija) toomhärraks. 1497. aastal lisandus Saksa ordu generaalprokuraatori amet.
1500. aastal suri Kuramaa piiskop Martin Lewitz ning sealne kapiitel valis veebruaris uueks karjaseks sealse toompraosti Ambrosius Korsneri. Kuid paavst kinnitas 4. mail kõrgmeister Friedrichi palvel piiskopiks hoopis generaalprokuraator Sculteti, kes 20 päeva hiljem ka pühitseti. Kuid Kuramaale Sculteti kunagi ei jõudnudki, sest ta suri juba sama aasta 4. või 5. novembril ning maeti Rooma sakslaste hospidalikirikusse.
Tähtvere vald
Külad
Haage – Ilmatsalu – Kandiküla – Kardla – Pihva – Rahinge – Rõhu – Tähtvere – Tüki – Vorbuse
Muusad
thumb|right|[[Frans Florise maal Apollonist muusade õpetajana]] thumb|right|[[Baldassare Peruzzi: Apollon ja muusad tantsuhoos]] Muusad olid Kreeka mütoloogias kunstide, hiljem ka teaduste ja üldse vaimse tegevuse kaitsjad. Nad olid Zeusi ja mälujumalanna Mnemosyne tütred. Esialgu arvati neid olevat kolm, üheksast muusast rääkis esimesena u 700 eKr. Hesiodos. Veel Hesiodos ei teinud muusadel vahet, pärastpoole spetsialiseerus iga muusa oma alale.
Muusad nagu kariididki olid Apolloni saatjad. Seetõttu kutsuti Apollonit Musageteseks ehk muusade juhiks. Apollon oli tõejumal, kuid muusad, nagu nad Hesiodose sõnul olevat talle kinnitanud, mõistavad ka nii valetada, et see tõena tundub. Pindarose sõnul oskasid nad lüürat mängida sama hästi kui Apollon. Laulmises polnud neile üldse võrdset.
Inimest, keda muusad inspireerisid, austati rohkem kui mis tahes preestrit. "Odüsseias" viskusid poeet ja preester mõlemad põlvili Odysseuse ette ja palusid armu. Odysseus tappis kõhklemata preestri, kuid kinkis elu poeedile: Homerose sõnul ei saanud ta surmata inimest, kellele muusad on õpetanud taevalikku kunsti. Antiiksete kirjandusteoste sissejuhatused sisaldasid harilikult pöördumist muusade poole.
thumb|right|[[Andrea Mantegna tempera: ülal Mars ja Venus, paremal Bellerophon Pegasosega]] thumb|right|Apollon muusadega [[dionüüsial]] Muusade templit nimetati kreeka keeles musaion'iks. Sellest tuleb sõna 'muuseum'.
Plejaadidega oli seotud neli mäge:
Traakia laulik Thamyris (või Thamyras) kutsus muusad endaga võistlema laulmises ja kitaramängus, soovides võidu korral üht neist endale naiseks. Muusad võitsid ning karistuseks torkasid mehel silmad peast ning võtsid talt laulu- ja kitaramänguande. See on ainus teadaolev müüt, kus muusad on julmad.
Ainus teadaolev muusa laps oli Orpheus, kelle ema oli Kalliope. Orpheuse isaks nimetatakse nii Apollonit, jõejumalat Oiagrost kui ka tundmatut traakia ülikut. Orpheus kasvas üles Traakias.
Legendid muusadest on sageli seotud Traakiaga, kus asuvad muu hulgas Pieros ja Olümpos. Vanad kreeklased pidasid traaklasi kõige musikaalsemaks rahvaks maailmas.
Roomlased samastasid muusad kameenidega. Nende ladinakeelsed nimed olid Erato, Euterpe, Calliope, Clio, Melpomene, Polymnia, Terpsichore, Thalia ja Urania.
Martin Lewitz
Martin Lewitz (surnud 31. jaanuaril 1500 Piltenes) oli Kuramaa piiskop aastatel 1473–1500.
Tõenäoliselt pärines ta Strassburgist (Martin Leonise nime all), 1456. aastal õppis ta Leipzigi ülikoolis ning omandas 1458. aastal bakalaureusekraadi. Tema arvatav vend Johannes Leonis oli Saksa ordu kõrgmeistri sekretär. Ka Martin kuulus Saksa ordusse.
1457. aastal oli Martin Lewitz kõrgmeistri saadikuks Liivi ordumeistri juurde, kuus aastat hiljem oli temast aga saanud Kuramaa piiskopi kirjutaja. 1473. aasta 9. juulil kinnitas paavst aga tema enda Kuramaa piiskopiks, ametissepühitsemine järgnes 18. juulil. Pärast ligi 27 aastat valitsemist piiskopina suri Lewitz 1500. aasta jaanuari viimasel päeval oma residentsis Piltenes.
Sahtel
pisi|Sahtel Sahtel on laua, kapi või muu mööblieseme sisse lükatav kast.
Sahtlil võib olla nupp või käepide, mis hõlbustab selle väljatõmbamist. Sahtel võib olla lukustatav. Kui sahtlit kasutatakse salalaekana, siis ei pruugi see olla märgatav ja puuduvad ka nähtavad käepidemed.
Ajalugu
Esimesed kirjed sahtlitega kirstudest pärinevad 16. sajandist. Kirst on üks vanemaid mööbli liike. Ajapikku hakati sellele lisama sahtleid, mis muutusid kuninganna Anne'i perioodil väljatõmmatavateks ja nii vormusid sellest kummutid ja kapid.
Materjalid
On kasutatud erinevaid materjale sahtlite valmistamisel, traditsiooniliselt on kasutusel peamiselt puit, kuid koos tehnoloogia arengu ja materjalide lisandumisega on kasutusele võetud metall ja plastik, samuti puitlaastplaat ja vineer.
Siinid
Kuna sahtli eripära on selle avamiseks vajalik libisemine – erinevalt näiteks kapi- vms uksest –, siis on oluline osa sahtlist ka jooksu-liistud ehk siinid – nood on samuti seni olnud peamiselt puidust, kuid kaasajal on levinud erinevad ratastel või laagritel jooksvad siinid. Puitsiinidel libisemise parandamiseks kasutatakse näiteks parafiini.
Arnold Torpel
Arnold Torpel (hiljem ka Jo(h)nny Arno(ld) Torpel; 22. oktoober 1920 Tallinn – 2. august 1995 Long Beach, Los Angelese maakond, California, USA) oli eesti poksija ja hilisem välis-eesti kultuuri- ja sporditegelane.
Ta poksis Tallinna Poksiklubis.
Torpel oli kahekordne Eesti meister, 1938. aastal kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) ja 1939. aastal kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg).
Ta osales Eesti–Soome maavõistlusel kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1938. aastal, kus ta kaotas oma kohtumise. Ta osales märtsis 1939 Eesti–Poola maavõistlusel kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg), kus ta kaotas oma kohtumise. Ta osales kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1937. aastal Tallinn–Stockholmi linnavõistlusel, kus ta võitis oma kohtumise ning Tallinn–Rooma linnavõistlusel, kus ta kaotas oma kohtumise.
Saadeti 30. juunil 1941 sunniviisiliselt Venemaale.
Ta põgenes 1944. aastal Rootsi. Ta asus elama Malmösse ning võistles ka sealse poksiklubi eest, kuid näitles asjaarmastajana ka eesti teatrites.
Ta läks septembris 1950 Kanadasse. Ta võttis osa eelkõige Toronto eestlaste kultuuri- ja spordielust ning oli eesti teatrites etleja ja näitleja. Ta oli Torontos 24. mail 1951 spordiselts "Kalevi" üks asutajaid ning 14. juulil 1972 Välis-Eesti Spordiliidu üks asutajaid.