cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vana-Lahetaguse
Ajalooliselt kuulus küla Kihelkonna kihelkonda.
Linnakool (1873–1913)
Linnakool oli Venemaa keisririigis ja sh Eestimaa kubermangu ja Liivimaa kubermangu linnades ja mõnes alevis aastail 1873–1913 tegutsenud venekeelne koolitüüp, mis oli mõeldud kõikidest seisusest lastele alghariduse andmiseks.
Linnakoolide moodustamine
1872. aastal kinnitatud Venemaa keisririigi linnakoolide määruse kohaselt tuli saksakeelsed kreiskoolid alates 1874. aastast reorganiseerida linnakoolideks. Uut tüüpi linnakoolid olid 6-aastase kursusega venekeelsed riiklikud poeglaste kõrgema astme algharidusasutused. Linnakooli eesmärgiks oli anda täielikku algharidust kõikidest seisustest lastele vanuses 7–14 eluaastat. . Aastatel 1886–1887 reorganiseeriti kõik Eestis tegutsenud saksakeelsed kreiskoolid venekeelseteks linnakoolideks. Linnakoolid alustasid tegevust ilma alama astmeta (kahe esimese klassita). Enamasti astusid linnakooli poisid, kes olid omandanud alama astme alghariduse (vallakoolis, õigeusu abikoolis, linnaalgkoolide elementaarkoolis või mujal).
Linnakoolid olid nn tupikkoolid, linnakooli lõpetamine ei andnud gümnaasiumi või reaalkooli astumiseks vajalikku ettevalmistust. Vene keisririigi ülalpidamisel tegutsenud linnakoolid pidid olema 1-, 2-, 3- või 4- klassilised, eraettevõtlusele tuginevad koolid võisid olla ka 5- ja 6- klassilised. Õppeaeg ei sõltunud klasside arvust. Vaatamata sellele andsid linnakoolid hea vene keele oskuse ja rakenduslikke teadmisi. Alates 1900. aastast võis linnakooli juures asutada pedagoogikakursusi algkooliõpetaja kutse omandamiseks.
Õppeaeg
Linnakoolid jagunesid 2-, 3- ja 4-aastase õppeaastase programmiga koolideks ning lisaks oli 6-aastase õppeajaga täiskursus. Paljudel linnakoolidel oli ka algkooliõpetajate ettevalmistusklassis (7. õppeaasta).
Õppeained
Õppekavasse kuulusid usuõpetus, lugemine, vene ja kirikuslaavi keel, aritmeetika, geomeetria, ajalugu, geograafia, loodusteadus, füüsika, joonistamine, joonestamine, laulmine ja võimlemine. Põltsamaa lähedal Kaarlimõisas tegutsenud Eesti Aleksandri Linnakooli õppekavas oli ka eesti keel.
Koolide arv
1911. aasta ülevenemaalise algkoolide loenduse andmeil tegutses Eestis 13 linnakooli 2334 õpilasega. Linnakoolid moodustasid 0,8% Eesti alghariduskoolidest ja neis õppis 3,2% alghariduskoolide õpilastest.
1912. aastal reorganiseeriti linnakoolid, Rahvahariduse ministeeriumi korraldusega kõrgemateks algkoolideks.
Aktivatsioonienergia
pisi|350px|Süsteemi energia muutus reaktsiooni käigus katalüsaatoriga (punane) ja ilma (must) Aktivatsioonienergia ehk aktiviseerimisenergia on energia, mida süsteemi osakesed (molekulid) peavad saavutama, muutumaks reaktsioonivõimelisteks. Mida väiksem on aktivatsioonienergia, seda kiiremini toimub reaktsioon.
Aktivatsioonienergia (Ea) on vajalik, et ületada energeetiline barjäär, et reaktsioon saaks toimuda. Vajalik aktivatsioonienergia võib tulla molekulide enda sisemisest energiast või välisest allikast: soojus (ka reaktsioonis eralduv (ΔH)), valgus, elektrivool või mehaaniline jõud.
Reaktsiooni kiiruse temperatuurisõltuvust väljendab kvantitatiivselt Arrheniuse võrrand, mis avaldub eksponentfunktsioonina ja võimaldab arvutada reaktsiooni aktivatsioonienergiat (Ea): kus A on sageduse faktor, R on universaalne gaasikonstant, T on absoluutne temperatuur (kelvinites) ja k on reaktsiooni kiiruskonstant. Ea saab leida reaktsiooni kiiruskonstandi temperatuurisõltuvuse põhjal.
Reaktsiooni aktivatsioonienergiat vähendavad katalüsaatorid; bioloogilisi katalüsaatoreid nimetatakse ensüümideks.
Merihärg
Merihärg (Myoxocephalus quadricornis) on võldaslaste sugukonda kuuluv kalaliik. Merihärga on mõnikord paigutatud ka teistesse perekondadesse, levinumad ladinakeelsed nimed on Triglopsis quadricornis ja Oncocottus quadricornis.
Merihärga on leitud Kanadast, Soomest, Gröönimaalt, Norrast, Venemaalt ja Rootsist. Merihärga on leitud ka Eesti rannikuvetest, eriti Soela väinast.
Merihärja välimuse üks iseloomulikumaid karakteristikuid on kahe luumügara paiknemise pea kesk- ja tagaosas. Kala pikkus on 35,5 cm.
Magnetresonantstomograafia
pisi|Meditsiiniline magnetresonantstomograaf Magnetresonantstomograafia (MRT) (inglise keeles magnetic resonance imaging; lühend MRI), ka tuumamagnetresonantstomograafia (TMRT) (nuclear magnetic resonance imaging), on peamiselt tuntud kui meetod kujutiste tekitamiseks elusate organismide läbipaistmatute elundite sisemusest ning vee hulga kindlakstegemiseks geoloogilistes struktuurides. Seetõttu kasutatakse meetodit põhiliselt eluskudede patoloogiliste või füsioloogiliste muutuste visualiseerimiseks ning selleks, et hinnata näiteks kivimite läbilaskvust süsivesinike suhtes. Laialdasemas kasutuses on võimalik uurida muidki aineid, mis sisaldavad teatud magnetmomenti omavaid aatomeid.
Magnetresonantsspektroskoopia annab kudedest tunduvalt detailsema pildi kui röntgenograafia.
Ajalugu
Tuumamagnetresonantsi kui nähtust kirjeldas esimesena Isidor Isaac Rabi 1938. aastal, arendades edasi O. Sterni ja W. Gerlachi 1922. aastal tehtud pöördelise tähtsusega kvantmehaanilist katset, mis kujutas endast laetud osakeste juhtimist läbi heterogeense magnetvälja. I.I. Rabi sai avastuse eest 1944. aastal Nobeli füüsikaauhinna.
Rabi täheldas, et magnetilised aatomituumad nagu 1H (prooton) ja 31P (fosfor) suudavad neelata raadiosageduslikku energiat, kui need tuumad asuvad magnetväljas ning tuumasid mõjutav sagedus on valitud spetsiifiliselt konkreetsetet tüüpi aatomituumasid silmas pidades. See avastus pani aluse omaette uurimismeetodile – tuumamagnetresonantsile, mille abil on võimalik tuumasid mõjutava elektromagnetilise sageduse varieerimisega uurida erinevaid aatomituumasid ning lausa erinevaid ühendeid, mille koostises uurimise all olevad aatomituumad paiknevad.
1950. aastatel toimus valdkonnas hüppeline areng, mil nähtust kasutati laialdaselt erinevate orgaaniliste ühendite analüüsiks ja dokumenteerimiseks. 1971. aasta septembris leiutas P. C. Lauterbur H. Carri ühedimensioonilise TMR-i edasi arendades TMRT-d, mille teooria ja esimesed katsepildid avaldas ta 1973. aasta märtsis. Füüsik-matemaatik P. Mansfield aitas 1970. aastate lõpus välja arendada matemaatilise tehnika, mille abil muutus TMRT hulga kiiremaks. Esimene uuring elava inimese peal viidi läbi 1977. aastal, esimene kasvaja tuvastati MRT abil 1980. aastal.
Tuumamagnetresonantsspektroskoopiat, mis on ajalooliselt magnetresonantstomograafia meetodite aluseks, kasutatakse laialdaselt ainete struktuuri uurimiseks. Selle meetodi arendamise eest sai šveitslane Richard Ernst 1991 Nobeli füüsikaauhinna ja šveitslane Kurt Wüthrich 2002 Nobeli keemiaauhinna.
2003. aasta lõpu seisuga oli maailmas kasutusel umbes 22 000 MRT-aparaati. Aastal 2003 tehti maailmas umbes 60 miljonit MRT-uuringut. Ühe uuringu maksumus on umbes 500 eurot.
Lihtsustatud seletus meditsiini valdkonnas
Kõigepealt tekib magnetresonantstomograafi magneti tekitatud tugevas püsimagnetväljas koe molekulide magnetmomenti omavate aatomituumade (tüüpiliselt vesinikutuumade) spinnide orientatsioonide tasakaaluolek, st vastavate aatomite magnetväljad orienteerivad end välise magnetväljaga samas sihis.
Fourier' teisendusega TMR
pisi|FT-TMR-i FID-signaali idealiseeritud nädis (indutseeritud pinge vs. aeg), mis annab Fourier' teisendusel pinge vs. sageduse graafikul ühe piigi Tänapäeval kasutatakse parema MRT-signaali saamiseks pidevkiirguse spektroskoopilise (CWS) meetodi asemel Fourier' teisendusega TMR-i (FT-TMR) meetodeid, mille põhimõtteks on tugevas magnetväljas (B0) olevate aatomituumade perioodiline mõjutamine lühikeste raadiosageduslike impulssidega (1–10 μs), mis tekitavad esialgse magnetväljaga risti oleva lisamagnetvälja B1. Viimase toimel orienteeruvad magnetmomenti omavad tuumad magnetväljas ümber (asustavad kõrgema(id) energiataseme(id)) ning pärast impulsi lõppemist lähevad tuumad teatud aja jooksul pretsesseerudes tagasi algolekusse (B0 magnetväljaga samasse sihti) – tuumad relakseeruvad. Algolekusse naasmine tekitab vastaval Larmori sagedusel (ω = – γ B0, kus γ on güromagnetiline suhe [Hz/T]) fluktueeruva magnetvälja, mis indutseerib ümbritsevas MRT-aparaadi mõõtemähises (poolis) ajas väheneva amplituudiga pinge – vabainduktsioonsumbumise (ingl k. FID, free induction decay) – teisisõnu mõõdetakse B1-ga samas suunas relakseerumise tulemusel toimuvat magnetvälja muutust ajas, mida kuvatakse pärast Fourier' teisendust TMR-i spektri sagedusteljel piigina.
Relaksatsioon ja resolutsioon
Nii FT-TMR-i kui ka klassikalise MRT puhul määrab FID hääbumise kiirus ehk relaksatsioon matemaatilisel teisendusel saadava spektri või pildi resolutsiooni.
Pikirelaksatsiooni aega T1nimetatakse ka spinn-võre relaksatsiooniajaks ning see iseloomustab relaksatsioonimehhanisme, milles tuumade spinnid annavad ümbritsevale keskkonnale energiat ära, saavutades termiliselt tasakaalulise jaotuse. Pikirelaksatsiooni nimetus tuleneb faktist, et vastavad mehhanismid üritavad spinnivektorite suunda muuta paralleelseks magnetvälja suunaga. Tüüpiliselt, mida tugevam on magnetväli, seda lühem on ka uurimise all oleva tuuma T1.
Põikrelaksatsiooni aega T2nimetatakse ka spinn-spinn relaksatsiooniajaks või faasikoherentsuse kadumise ajaks ning see iseloomustab magnetvälja suunaga risti toimuvaid relaksatsiooni mehhanisme. Pärast B1impulssi on tuumad esialgselt ühes suunas orienteeritud ja jätkavad pretsesseerumist ümber B0 telje. Samas kaotavad lühikese aja möödudes tuumade spinnide faasid koherentsuse – mõningate tuumade spinni faasid jäävad teistest maha – see põhjustab B0-ga risti oleva summaarse magnetmomendi hääbumise faaside ühtlase jaotumise tõttu ajas, mida iseloomustabki T2. Tuuma põikmagnetmomendi amplituud langeb T2 jooksul 37 protsendile.
T2*on praktikas mõõdetav FID relaksatsiooniaeg, mis arvestab ka magnetvälja ebahomogeensust. Nii T2 kui ka T2 on võimalik mõõta Hahni kajakatses, misjuhul eksponeeritakse proovi kahe järjestikuse RF-impulsiga, millest esimene pöörab tuuma spinni 90 kraadi B0 telje suhtes ja teine 180 kraadi B0-ga risti oleval tasandil ("peegeldab" spinnivektoreid). Nendele kahele impulsile järgneb lühiajaline spinnivektorite koherentsus (maksimumis samasuunalisus), mida nimetataks kajaks. Kui impulssidevahelist aega pikendada, võib täheldada kaja amplituudi eksponentsiaalset vähenemist, millest avaldub T2. Kuigi reaalsed FID signaalid hääbuvad ajas väga kiiresti, kasutatakse praktikas "kadunud signaali" taastamiseks eelpool mainitud kaja meetodit.
Järgnev võrratus kehtib alati: 2T1≥T2≥T2* Tüüpilised ligikaudsed relaksatsiooniajad sõltuvalt inimkoe tüübist 1,5 T juures
1D MRT
TMRS puhul mõõdetakse kogu proovist saadud summaarset FID-d, millest saadakse Fourier' teisendusel resonantsi amplituudi ja sageduse (või keemilise nihke) spekter – need mõõtmised toimuvad tüüpiliselt võimalikult ideaalselt homogeenses magnetväljas.
(T)MRT puhul kasutatakse lisaks põhilisele magnetväljale B0täpselt kontrollitud lineaarseid magnetvälja gradiente erinevates tasandites. Larmori sageduse valemist ω = – γ B, kus B = B0+ Blokaalne(viimane komponent kirjeldab ruumilist lisamagnetvälja komponenti) selgub, et lineaarselt muutuvas magnetväljas muutub ruumiliselt ka vastava tuuma resonantssagedus. Nähtus võimaldab magnetvälja gradiendi täpsel kontrollimisel registreerida ja viia vastavusse ka ühte tüüpi aatomite asukohta ning hulka gradiendiväljas sõltuvalt nende resonantssagedusest – seda protsessi nimetatakse ka ühedimensiooniliseks ehk 1D MRT-ks.
Uuritava viilu valimine
Et uurida proovis vaid teatud tasandit ja koostada hiljem soovi korral erinevate tasandite TMR-piltidest 3D TMR-kujutist, tuleb esmalt teatud meetodite abil uuritav tasand valida. Tähistades z-teljega uuritavate tasanditega risti oleva telje, tuleb sarnaselt 1D MRT-ga rakendada mööda seda telge magnetvälja gradienti Gz-d, mis juhul muutub Larmori sagedus sõltuvaks z-koordinaadist:
ωRF(z0) = γB0+ γGzz0,
Kornelius (Jakobs)
pisi|[[Metropoliit Kornelius (2017)]]
Magnetresonantstomograafia
Uuritava viilu valimine
kus alaindeks RF tähendab raadiosagedusliku impulsi sagedust, mida peaks teatud koha z0 mõjutamiseks kasutama. Tasandil z = z0 püsivad pöörlevas taustsüsteemis spinnid paigal, samal ajal kui suurematel ja väiksematel z väärtustel pöörlevad spinnid erineva kiirusega, kuna mõjutav RF-impulss ei täida nende kihtide jaoks resonantsitingimust.
Kornelius (Jakobs)
Kornelius (kodanikunimega Vjatšeslav Vassiljevitš Jakobs, Вячеслав Васильевич Якобс; 19. juuni 1924 Tallinn – 19. aprill 2018) oli Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku eestseisja, tiitliga Tallinna ja kogu Eesti metropoliit. Ta oli alates 2011. aastast vanuselt vanim piiskop Vene Õigeusu Kirikus.
Magnetresonantstomograafia
Uuritava viilu valimine
Pöörlevas taustsüsteemis on viilu valikul seega oluline vaid z-telje suunaline magnetvälja gradiendi tugevus ja mõjutava RF-impulsi ribalaius: mida kitsam on RF-impulsi ribalaius ehk kasutatavate sageduste vahemik, seda õhem uuritav viil valitakse. Kasvava tugevusega magnetväljas tuleb sama tüüpi tuumadest koosneva viilu valimiseks kasutada üha kõrgemat ωRF-d.
Kornelius (Jakobs)
1945. aastal osales ta arreteeritud piiskop Peetri ametiriiete konfiskeerimises.
Magnetresonantstomograafia
K-ruum
pisi|429x429px|K-ruumist MRT-kuvandi saamise skeem Selleks, et saada MRT kuvandit kahes mõõtmes (eelnevalt välja valitud viilus), kasutatakse praktikas k-(väärtuste)ruumi, milles k tähistab samas faasis olevate spinnide ruumilist sagedust ehk lainearvu [1/m], mis avaldub ühedimensioonilisel juhul vastavalt:
Kornelius (Jakobs)
Aastatel 1990–1992 oli ta Tallinna ja Eesti piiskop, aastatel 1992–1995 Tallinna ja kogu Eesti piiskop, aastatel 1995–2000 Tallinna ja kogu Eesti peapiiskop ning aastast 2000 oli ta Tallinna ja kogu Eesti metropoliit.
Magnetresonantstomograafia
K-ruum
kx = γGxt = 1/λx,
Kornelius (Jakobs)
Aastatel 1960–1990 teenis ta preestrina Tallinna Nõmme Ristija Johannese koguduses. 1966. aastal ülendati ülempreestriks.
Magnetresonantstomograafia
K-ruum
kus alaindeks × tähistab valitud telge, Gx tähistab vastava telje suunalist magnetvälja gradienti [T/m] (tüüpiliselt suurusjärgus 10–50 mT/m ja kestusega ~0,1ms), t gradiendi rakendamise algusest möödunud aega [s] ning λx lühimat vahemaad (lainepikkust) kahe samas faasis oleva spinni vahel piki valitud telge [m]. Seosest selgub, et mida kauem või mida tugevamat magnetvälja gradienti rakendatakse, seda suurem on lainearvu absoluutväärtus (lainearvu väärtus võib olla ka imaginaarne) ja seega seda väiksem reaalsetel juhtudel samas faasis olevate spinnide lainepikkus. Ruumiline sagedus k võimaldab kirjeldada iga tuuma spinni põikmagnetmomendi Mr ajalist käitumist ruumis (n-ö labori taustsüsteemis). Viimati mainitud suurus on kõige tähtsam avaldis MRT-piltide saamiseks: see on valitud viilu summaarse spinni signaali väärtus k-ruumis, mida mõõdetakse praktikas eelpool mainitud (spinn)kaja (FID) tekitamise ja registreerimise meetodil.
Palladianism
pisi|[[La Rotonda. Arhitekt Andrea Palladio]]
Magnetresonantstomograafia
K-ruum
Selgub, et kx = 0 ja ky = 0 juhul on kõik viilus olevad spinnid koherentsed ning registreeritakse maksimaalne võimalik summaarse spinni signaal – see moodustab k-ruumi keskpunkti ja paneb paika kontrasti taseme, kuid ei oma ruumilist informatsiooni. Ülejäänud punktid k-ruumis esindavad kompleksarvulisi 2D Fourier' teisenduse kordajaid, st iga k-ruumi punkt lisab reaalse (kuvandi)ruumi peale vahelduva heleduse ja tumedusega planaarlaineid, mille:
Palladianism
Palladianism (ja palladionism) ehk Palladio stiil on itaalia arhitekti Andrea Palladio (1508–1580) loomingust mõjutatud klassitsistlik ehituslaad.
Kornelius (Jakobs)
Isiklikku
Metropoliit Korneliuse isa Venemaa keisriliku armee polkovnik Jakobs oli Venemaa kodusõjas Põhjakorpuse Stanisław Bułak-Bałachowiczi isikliku sotnja juht.
Magnetresonantstomograafia
3D MRT
Leidub palju mõõtmisskeeme, millel kõigil on omad eelised ja puudused, kuid kõik annavad lõpuks k-ruumi, kus iga punkt tähistab hallskaalas vastava konfiguratsiooni summaarse spinni väärtust. Pärast kahedimensioonilist k-ruumi Fourier' teisendust saab difraktsioonimustrit meenutavast ruumilise info pildist reaalse ruumi kuvand. Skaneerides 2D MRT-kuvandeid järjestikku asetsevate viilude jaoks, on võimalik saada ka 3D MRT-kuvand.
Palladianism
Palladianismi iseloomustab sammaste rohkus ja sümmeetrilisus, matkides nii antiiktemplite arhitektuuri.
Magnetresonantstomograafia
Mõõteprotsess
pisi|Tüüpiline lihtsustatud MRT mõõteprotseduur|402x402px Tüüpilise spinn-kajakuva mõõtmine koosneb järgmistest etappidest (vt seletav skeem):
Palladianism
Palladianism sai populaarseks Briti saartel 17. sajandi keskel ja Põhja-Ameerikas 18. sajandi keskel. Moest hakkas see minema 19. sajandi algul, ehkki üksikuid palladianistlikke maju ehitati 20. sajandi alguseni. Eriti kasutati seda stiili avalike ja munitsipaalhoonete rajamisel.
Magnetresonantstomograafia
Mõõteprotsess
Kui proovile rakendatakse x-teljelist gradienti Gx, mis muudab kx väärtusi, nimetatakse protsessi ruumiliseks sageduskodeerimiseks, kui aga y-teljelist gradienti Gy, nimetatakse seda faasiliseks kodeerimiseks, kuigi sisuliselt on protsessid samaväärsed.
Kirjeldatud mõõteprotseduuriga täidetakse k-ruum ridahaaval, kuid võimalikud on ka teistsugused skeemid, mis kasutavad suuresti ära k-ruumi sümmeetriat ning millest igaühel on omad eelised ja puudused. Kõik need annavad 2D Fourier' teisendusel (praktikas 2D DFFT-d kasutades) reaalses ruumis 2D MRT-pildi. Sealhulgas võidakse kasutada kontrasti suurendamiseks T1 ja T2 väärtustega kaalufunktsioone või teatud kontrastaineid.
Palladianism
Kõik Palladio enese projekteeritud hooned asuvad Venetos. Vicenzas on tema losse nii palju, et seda kutsutakse Palladio linnaks. Palladio järgis Vana-Rooma arhitekti Vitruviuse ja 15. sajandi arhitekti Leon Battista Alberti põhimõtteid, mis vastasid klassikalisele Vana-Rooma arhitektuurile.
Magnetresonantstomograafia
Mõõteseadmed
Tuumamagnetresonantsi tekitavad ja registreerivad MRT-seadmed koosnevad tavaliselt mitmekihilisest koaksiaalsest silindrilisest mähissüsteemist, mille abil: MRT peamine kasutusvaldkond on meditsiin, kus uuritakse inimeste pehmeid kudesid, kuna need sisaldavad hulgaliselt vett, mis omakorda koosneb MRT-uuringuteks sobilikest 1H isotoopidest. Meditsiinis on statsionaarse magnetvälja tugevused tavaliselt 1,5 või 3 teslat. MRT-seadmed, mis kasutavad tugevamaid magnetvälju, ei kasutata inimeste uurimisel.
Palladianism
Palladio majad on tüüpiliselt keskelt kolmekorruselised, kummalegi küljele jäävad tiivad võivad olla madalamad. Maale ehitas ta kaheotstarbelisi hooneid: niihästi põllumajanduse otstarbeks kui ka rikastele elamiseks. Põllumajandusele mõeldud tallid ja aidad paiknesid hoone tiibades ja olid ühekorruselised, aga et nad lossi keskosale liiga lähedale ei jääks, olid tiivad väga pikad ja vahel keskse hoonega üksnes kolonnaadi abil ühendatud.
Magnetresonantstomograafia
Eelised
MRT peamised eelised:
Puudused
MRT peamised puudused:
Raagremmelgas
Raagremmelgas (Salix caprea) on pajuliste sugukonda paju perekonda kuuluv heitlehine puu või põõsas.
Palladianism
Palladianistlikke hooneid Eestis
pisi|Palmse mõisa härrastemaja
Raagremmelgas
Nimetus
Raagremmelga teaduslik liiginimi caprea tuleb kodukitse ladinakeelsest nimetusest capra, nii et sõnasõnalises mõttes nimetatakse seda ladina keeles kitsepajuks. Lambad ja kitsed armastavad selle puu lehti süüa.
Palladianism
Palladianistlikke hooneid mujal
Vicenzas, mis oli Andrea Palladio kodulinn, on väga palju tema enda või tema õpilaste projekteerituid hooneid (nt Villa Rotonda, Teatro Olimpico jt).
Raagremmelgas
Nimetus
Kuni keskajani ei tehtud paljudel pajuliikidel vahet. Esimene teadaolev joonistus, millel on teadlikult raagremmelgat kujutatud, pärineb Hieronymus Bocki 1546. aasta raamatust "Herbaarium". Selles on joonistus raagremmelgat söövast kitsest ja see võis mõjutada Carl von Linnéd, kui ta esimesena raagremmelgat teaduslikult kirjeldades sellele ladinakeelse nime valis.
Raagremmelga rahvapärane nimetus on laanepaju, sest see on ainus paju, mis metsas teiste puudega võidu kasvada suudab.
Levila
Raagremmelga levila hõlmab Euroopa, Kesk-Aasia ja Loode-Aafrika ning osalevila Kaug-Ida. Eestis on raagremmelgas pärismaine.
Kirjeldus
pisi|Raagremmelga isas[[urb|urvad]] Raagremmelgas kasvab enamasti 10–20 meetri kõrguseks puuks, mõnikord jääb ka põõsakõrguseks. Tema lehed on laiovaalsed, 3–8 paari külgroodudega.
Raagremmelgas on Eesti paarikümnest pajuliigist kõige varajasem õitseja. Õitsemise ajal pole puu veel lehtinud. Raagremmelgas on putuktolmleja ning põhiliselt tolmeldavad teda mesilased ja kimalased. Ta on Eesti kõige varajasem meetaim ja sellepärast sobib teda kasvatada mesitarude läheduses.
Erinevalt teistest pajudest ei saa raagremmelgat paljundada pistvaiadega. Äärmisel juhul saab nii paljundada raagremmelga hübriide. Kõik Eestis kasvavad pajuliigid moodustavad üksteisega hübriide.
Kasutamine
Palki remmelgast ei saa ja tema puit pole kvaliteetne. Teiste puude raieküpsuse saabudes on raagremmelgad juba surnud. Nende asemele jäävad metsa tühimikud. Seetõttu harvendatakse remmelgad majandusmetsast juba noorte puudena välja. Seevastu kui tahetakse kujundada häiludega, liigirikast ja erivanuste puudega metsa, tuleb raagremmelgas kasvama jätta.
Nagu enamik pajusid, kinnistab ka raagremmelgas hästi pinnast. Teisi pajusid kasutatakse pigem veekogude kallaste ja lahtiste liivade kinnistajana, aga raagremmelgat pigem järskude kallakute kinnistajana.
Raagremmelga koor sisaldab keskmiselt 16,5%, maksimaalselt 21% tanniine. Seda kasutatakse parkainete tootmiseks, samuti saadakse koorest musta värvi.
Ökoloogia
Raagremmelga kuivanud peentel tüvedel kasvab õhukeste hallikaspunaste kübaratega torikseen pajukakk (Daedaleopsis confragosa).
Viidu
Viidu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas, detsembrini 2014 kuulus Lümanda valda.
Asub Viidu soo ääres.
Ajalooliselt kuulus küla Kihelkonna kihelkonda.
Allika
Allika on mitme Eesti küla nimi:
Wisła
pisi|Wisła Põhja-Poolas [[Grudziądzi juures]] pisi|Wisła org [[Toruńi lähedal]] pisi|vasakul|Wisła jõgikond Wisła [v'issua] (ka: Visla; saksa Weichsel, inglise ja ladina Vistula, tšehhi Visla) on pikim ja suurim Poola jõgi. Saab alguse Beskiidides kahe lähtejõena, mis kannavad Biała Wisełka ja Czarna Wisełka nime (vastavalt 'valge väike Wisła' ja 'must väike Wisła'). Wisła suubub Gdański lahte, moodustades delta.
Wisła äärde jäävad kaks suurlinna: Poola pealinn Varssavi ja Kraków. Suurematest linnadest asuvad Wisła ääres või Wisła lähedal ka Płock, Włocławek, Toruń, Bydgoszcz ja Gdańsk.
Jõe pikkus on 1047 km (tervikuna Poola territooriumil) ja jõgikonna pindala 192 000 km².
Wisła on kanalite abil ühendatud veel mitme suure Euroopa jõega. Narewi jõe kaudu on ühendus Nemunase jõega ning Lääne-Bugi ja Dnepri jõega. Brda ja Noteći jõe kaudu on Wisłast võimalik jõuda Warta ja Odra (Oderi) jõele.
Tabivere valla vapp
thumb|Tabivere valla vapp Tabivere valla vapp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Tabivere valla vapp.
Vapp kinnitati 8. märtsil 1996.
Vapi kirjeldus
Rohelisel, hõbedase lainelise tüvimikuga kilbil ristatud hanesulg mõõgaga, teravik paremale.
Põhjendus
Tabivere vald asub Vooremaa aladel, sellest ka valla maastikuline, kultuuriline ja rahvapärimuslik omapära. Aegade jooksul on valla maadel elanud mitmeid keeleteadlasi, keelemehi, kelle tegevus on jätnud märgatava jälje eesti kultuurilukku: Carl Gustav Staden, Otto Wilhelm Masing, Frans von Ackermann, Georg Theol, David Bergmann, Johannes Voldemar Veski, Jaan Tammemägi. Vapi kesksel kohal kirjasulg, mis on ristatud mõõgaga. Põlistatud teedetihedal alal, mis ühendab Põhja- ja Lõuna-Eestit, on olnud soodne piirkond rahvakultuuril ning oluline osa Kalevipoja pärimustel. Mõõk seondub muinasaegse Kalevipoja muistenditega. Kuid Tabiveremailt on pärit ka tuntud sõjaväelased: Johannes Orasmaa, Hans Kurvits, Karl Parts, Georg-Hugo Vestel. Vapi tüve ümarlainetus sümboliseerib 5 järve valla territooriumil: Saadjärv, Soitsjärv, Elistvere järv, Raigastvere järv, Kaiavere järv.
Miljon
Miljon on tuhat tuhandet ehk 1 000 000 ehk 106.
Paolo Veronese
pisi|"Kaana pulm" (1562–63) pisi|"Pidusöök Leevi majas" (1528) thumb|Veronese maja Veneetsias. Paolo Veronese (1528 Verona – 19. aprill 1588) oli itaalia kunstnik.
Miljon
Eestikeelne lühend on mln.
Paolo Veronese
14-aasta vanuselt läks Veronese õppima kohaliku meistri Antonio Badile juurde. Võimalik, et ta õppis ka Giovanni Francesco Caroto juures. Badile 1543 tehtud altarimaal meenutab sedavõrd Veronese hilisemat loomingut, et kõige tõenäolisemalt maalis suurema osa sellest 15-aastane õpipoiss Veronese. Veronese oskused ületasid varsti tema õpetaja omi ja järgmisel aastal ta enam Badile juures ei töötanud. Kuigi teda õpetati maalima maneristlikus stiilis, kujundas ta varsti välja omaenda säravama stiili.
1861
1861. aasta (MDCCCLXI) oli 19. sajandi 61. aasta.
Paolo Veronese
1548 asus Veronese Mantovasse, kus lõi sealse toomkiriku jaoks freskod. 1553 asus ta Veneetsiasse ja jäi sinna surmani. Ta juhtis seal perekonnale kuuluvat töökoda, kus töötasid tema vend Benedetto Caliari ning pojad Carlo ja Gabriele Caliari. Tema õpilaste hulgas olid Giovanni Battista Zelotti, Giovanni Antonio Fasolo ja Luigi Benfatto.
Radiohead
Radiohead on Inglismaa bänd, mis oli 1990. aastatel üks tugevamaid tegijaid alternatiivbändide seas.
Valdgale
Valdgale (vanasti ka Valgale või Talsu Valgale) on küla (vidējciems) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Valdgale valla lõunaosas.
Radiohead
Thom Yorke'i piina ja kannatust väljendavad sõnad ning kolme kitarriga tekitatud enneolematud helivärvingud tegid Talking Headsi, Elvis Costello, Pink Floydi, R.E.M-i, U2, The Beatlesi, The Smithsi mõjutustega muusikast midagi sellist, mida polnud enne kuuldud. Kõiki albumeid on müüdud alternatiivbändile mitteomaselt miljoneid ja kriitikute arvamused ning kommentaarid on enamjaolt ülistavad.
Thom Yorke (laul, kitarr), Ed O'Brien (kitarr, laul), Jonny Greenwood (kitarr), Colin Greenwood (bass) ja Phil Selway (trummid) moodustasid Radioheadi 1985. aastal Oxfordshire'is Abingdoni poistekooli õpilastena. Algselt oli bändi nimeks On a Friday, mis tulenes asjaolust, et reede oli ainuke päev, mil kõik bändi liikmed said koos harjutada. Algselt viis mehed kokku aga punk-bänd TNT, mille moodustajaks oli Thom Yorke, kes 1982. aastal 14-aastaselt bändi kokku ajas.
Nende järgmist albumit "The Bends" loetakse üheks 1990. aastate parimaks. Album tuli välja 1995. aasta kevadel ja singel "Street Spirit (fade out)" oli edetabelite esikümnes. Kuna bänd tahtis teha täiuslikku plaati, tehti ettevalmistustes väikesed muudatused, lõpetati mingiks ajaks stuudios mängimine ning mindi Aasiasse turneele. Reisides kadus pinge ning töö sujus edukamalt kui varem. Lood "Planet Telex", "Fake Plastic Trees", "Black Star" näitasid bändi arengulist edasiminekut ja muusikasse sügavamalt sisseelamist.
"OK Computeri" tegemist alustasid nad 1996. aastal Oxfordis Inglismaal. Nagu "The Bendsiga", otsustasid nad ka oma uue materjaliga anda kontserte enne kui albumi lõpetavad. Müügile saabus "OK Computer" 1997. aasta juunis ja saavutas kohe kriitikute seas menu. Album võitis Grammy parima alternatiivalbumi eest. See album tõstis Radioheadi tõeliste superstaaride seisusse, nendest räägiti kui ühest läbi aegade suurimast bändist.
Väsinud sellest suurest edust ja kuulsusest mis saatis turneed "OK Computer", võtsid nad mõneks ajaks aja maha. Jätkasid nad oma loomingut eksperimentaalsemalt kui varem. 2000. aasta oktoobris tuli välja "Kid A", mis oli üdini eksperimentaalne ja koosnes nende eelnevast tööst kuid palju minimalistlikumas variandis. Kuigi lood levisid 3 kuud enne ametlikku väljatulekut interneti ja paljud arvasid, et album on määratud läbikukkumisele, oli kõik vastupidine. Plaati saatis taas tohutu edu, nädalaks oldi isegi US Top 20 esikohal. "Kid A" sai ka Grammy, parima alternatiiv albumi eest. Fännid ja kriitikud loevad "Kid A" parimaks elektroonilise muusika albumiks, mille on teinud rokkbänd.
"Amnesiaci", mis avaldati järgmise aasta juunis, võib lugeda järjeks "Kid A-le". Jätkati sama rada, kuid mindi veel sügavamale ja veel segasemaks. Kuigi Radioheadi mitte fännavale tundub see album võib-olla igav ja arusaamatu, on tegemist väga hea jätkuga pöörasele "Kid A-le", seda näitas ka pea võrdne müüginumber.
Albumi "Hail to the Thief" valmimise protsess erines aga märkimisväärselt kolme eelmise omast. Kuudepikkuste stuudios istumiste ja pidevalt asja kallal töötamise asemel läksid nad 2002. aasta suvel Portugali-Hispaania ringreisile, kus uue materjaliga rahulikult tegeleti. Lindistamise protsess kestis vaid kolm nädalat. Kaks kuud enne ilmumistähtaega lõpetamata salvestised aga varastati ja pandi interneti üles. Sama juhtus aga ka originaalalbumiga mõned nädalad enne poelettidele jõudmist. Siiski oli "Hail to the Thiefi" läbimüük tohutult suur, ületades kahe viimase albumi oma. "Hail to the Thiefi" võiks kirjeldada kui kolme eelneva albumi sulamit; veidi elektroonilist muusikat, ambient ' i, uusi eksperimentaalseid saunde. Albumile järgnes pea aasta pikkune turnee, külastati uuesti ka Austraaliat ja Jaapanit, seda pärast kuueaastast vaheaega. Turnee lõpus avaldati ka EP "COM LAG (2plus2isfive)", mis sisaldas kontsertesitusi, remikse ja eri versioone lugudest "Hail to the Thiefi" pealt.
Valdgale
Küla asub merepinnast 75 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Pūņasest 9,4, piirkonna keskusest Talsist 4,5 ning Riiast 122 kilomeetri kaugusele.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Valdgale mõisa keskus (sealhulgas juustutorn, ait, tuulik ja ait-lusthoone). Kohaliku kaitse all on Valdgale mõisa teenijatemaja, kutsari- ja aednikumajake. Looduskaitse all on kaks Valdgale ümbruses kasvavat nimetut põlist tammepuud.
Valdgale on tekkinud endise Valdgale mõisa (Waldegahlen) keskuse juurde. Külla rajati Stende-Ventspilsi väliraudtee Valdgale raudteejaam.
Aastal 2017 oli Valdgales 75 elanikku.
pisi|tühi|Valdgale mõis juustutorn
Paolo Veronese
Tema tuntuimad maalid on "Kaana pulm" ja "Pidusöök Leevi majas".
Maal, mida tänapäeval tuntakse nime all "Pidusöök Leevi majas", valmis 1573 Veneetsias asuva Püha Johannese ja püha Pauluse basiilika söögisaali ehk refektooriumi jaoks. See oli mõeldud asendama Tiziani maali "Püha õhtusöömaaeg", mis oli tules hävinud. Maal oli 5 meetrit kõrge ja 12 meetrit lai ning sellel olid kujutatud mitte üksnes Jeesus apostlitega, vaid Saksamaa sõdurid, koomilised kääbused, mitmesugused loomad ja muid selliseid tegelasi, keda Veronese loomingus sageli kohtab. Veronese värvikasutus sel maalil saavutas hiilgavuse ja suure väljendusjõu. Kuid kui Itaalias hakkas tegutsema vastureformatsioon, kutsuti Veronese sama aasta juulis vastust andma, miks tema maalil kujutatu Piibli tekstist sedavõrd lahku läheb. Veronese selgitas: "Meie, kunstnikud, võtame endale samu vabadusi kui luuletajad ja hullumeelsed." Lõpuks ei kästud tal oma teost üle maalida, vaid piirduti maali nime vahetamisega vähem ambitsioonika vastu.
Veronese on maalinud paljusid vanakreeka mütoloogia tegelasi: Arachnet, Arest , Europet , Hermest , Herset , Ledat , saatüreid ja Zeusi.
Viin
Viin (saksa keeles Wien, baieri keeles Wean) on Austria pealinn ja suurim linn. See on ühtlasi üks liidumaadest, mida omakorda ümbritseb Alam-Austria.
Suurem osa Viinist asub Doonau jõe paremkaldal, ositi Alpide mäestiku kirdepoolseima jalami lõunaküljel. Doonau kanali ja Viini jõe äärne Viini vanalinn (Innere Stadt 'siselinn') esindab Habsburgide monarhia ja Austria-Ungari impeeriumi hiilgeaegu. Viini vanalinn kuulub alates 2001. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Haldusjaotus
pisi|Viini ringkondade jaotuse kaart Linn on halduslikult jaotatud 23 ringkonnaks.
Pronksiaeg (1200–800 eKr)
Tänapäeva Viini linna alad on olnud pidevalt asustatud juba 2500 aastat. Linna esimesed asukad olid keldid.
Rooma impeerium
Roomlased hõivasid asula pärast Noricumi kuningriigi vallutamist. Nad nimetasid seda asulat Vindobonaks (sõna vindo tähendab keldi keeles 'valge'). Nad kindlustasid selle ja muutsid sõjaväelaagriks, et kaitsta Rooma riiki põhja pool elavate germaanlaste eest. Vindobonas paiknes algul aala, hiljem terve leegion. Ühtlasi oli Vindobonas Doonau laevastiku peatuspaik. Tollal asus ida pool vanem ja tähtsam leegionilaager Carnuntum.
Pannoonia provintsiga liideti Carnuntum juba Tiberiuse ajal, aga Vindobona mitte enne Claudiuse aega. Markomanni sõja ajal 180 suri Vindobonas keiser Marcus Aurelius.
Keskaeg (9. sajand – 1529)
Kogu varakeskaja jooksul säilisid Viinil sidemed keltidega, sealhulgas iirlastega. Näiteks Melki kloostrisse on maetud iiri munk Püha Colman (Koloman). Salzburgi piiskopiks oli 40 aastat iirlane Püha Vergilius ehk Vergilius Maamõõtja. 12. sajandil asutasid iiri päritolu benediktiinid siiakanti kloostri.
Viin sai tuntuks kohana, mida idamaalased vallutada ei suuda. 13. sajandil jõudis Viini lähedale Mongoli impeeriumi sõjavägi, kuid pöördus väejuhi Ugedei-khaani surma tõttu tagasi. Ka Osmanite riik ei suutnud Viini vallutada (Viini piiramine 1529 ja Viini lahing 1683). Küll aga tabas linna 1689 muhkkatk, tappes kolmandiku linnaelanikest.
Uusaeg (1529–1918)
pisi|Tuletatud linnulennu vaade üle Viini (joonis umbes aastast 1640) pisi|Viini vaade [[Belvedere (Viin)|Belvederest (Bernardo Bellotto maaling umbes aastatest 1758–1761)]]
Johannes Carlblom vanem
Johannes Carlblom (11. november/22. november 1767 Noarootsi – 19. veebruar/2. märts 1812 Pärnu) oli Eesti vaimulik.
Hariduse sai koduõpetaja käe all. Õppis (immatrikuleeriti 7. novembril 1787) Jena ülikoolis ja (immatrikuleeriti 27. novembril 1793) Kieli ülikoolis. Ordineeriti 17. veebruaril/1. märtsil 1807 õpetajaks.
Oli aastatel 1807–1812 (introdutseeriti 12. mail/24. mail 1807) Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja.
Isiklikku
Tema isa Jonas Laurentii Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja. Tema äi Benedikt Gottlieb Haken oli Jämaja Kolmainu koguduse ja Märjamaa Maarja koguduse õpetaja, vanaisa Andreas Hollming oli Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja. Tema vend Gustav Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja. Tema vennapoeg Peter Carlblom oli Risti koguduse õpetaja, vennapoeg Friedrich Carlblom oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja, vennapoeg Paul Carlblom oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, vennapoeg Johannes Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja.
Viin
Austria keisririigi pealinn
1804. aastal kuulutati välja Austria keisririik ja Viin sai selle pealinnaks. 1815 toimus linnas Viini kongress.
Austria-Ungari esipealinn
1867. aasta veebruaris dirigeeris Johann Strauss II oma heliteose "Ilusal sinisel Doonaul" esmaettekannet linna esinduspargis Volksgartenis. Sama aasta 8. juunil krooniti keiser Franz Joseph I ühtlasi Ungari kuningriigi kuningaks. See tähendas keisririigi reorganiseerimist Austria-Ungari kaksikmonarhiaga impeeriumiks teisese pealinnaga Budapestis.
1873. aastal korraldati linnas V maailmanäitus. Järgnevatel aastatel kujunes Alam-Austria halduskeskusest Mandri-Euroopa raudteeühenduste üks sõlmpunkte, mida läbis näitena Idaekspressi raudteeliin.
Esimeses maailmasõjas osales Austria-Ungari Keskriikide poolel. Sõda lõppes kaotuse ja impeeriumi lagunemisega. Impeeriumi maa-alale tekkis mitu riiki, millest Austria ei olnud kõige suurem, ja osa territooriume anti teistelegi riikidele. Austria sõjajärgne territoorium, mis üldiselt langeb kokku tänapäevasega, hõlmas Austria-Ungari territooriumist üksnes 12%.
Uusim aeg (1918 kuni tänapäev)
pisi|Teise maailmasõja aegne õhutõrje platvorm [[Augartenis]]
Austria Vabariigi pealinn
Pärast esimest maailmasõda valiti Jakob Reumann 1919. aastal esimeseks Viini sotsiaaldemokraadist linnapeaks, tema vahetas 13. novembril 1923 välja Karl Seitz, kes oli linnapeaks kuni Austria Liitriigi loomiseni 1934. aastal. Nende järgi saigi Viin esimeses Austria vabariigis hüüdnime "Punane Viin" (Rotes Wien). Pärast Austria-Ungari lagunemist oli Austria jäänud ilma toitvast maast, Austria maast oli vaid ligi 18 protsenti haritav, arvati, et Austria ei ole enam elujõuline ilma Saksamaaga liitumata. Uues Austrias peeti ligi kahe miljoni elanikuga Viini liiga suureks pealinnaks liiga väikese riigi jaoks ja seda kutsuti riigi teistes osades tihti "Vesipea-Viiniks" ("Wasserkopf").
Optimistid nägid aga sõjajärgseid raskeid olusid hea võimalusena suurte sotsiaalpoliitiliste muudatuste elluviimiseks. Austria vabariigi põhiseaduse isa Hans Kelsen ja psühholoog Karl Bühler leidsid Viinis palju tegevust.
1922. aastal sai Viin seoses Viini sotsiaaldemokraatide ja linna ümbritseva Alam-Austria konservatiivide vastuoludega eraldi liidumaaks.
Pärast devalveeritud krooni vahetamist šillingi vastu 1925. aastal ehitati aastatel 1925–1934 Viinis palju sotsiaalmaju (Gemeindebau) kokku ligi 64 000 korteriga, neist kõige kuulsam on arvatavasti Döblingi linnajaos 1927–1930 ehitatud Karl-Marx-Hof, mis on 1,1 kilomeetrit pikk ja mille ääres on neli trammipeatust. Kortereid jagati punktisüsteemide alusel, rohkem punkte said perekonnad ning madalama sissetulekuga ja puudega inimesed. Majade ehitust rahastati otse avalikust kassast, mis aitas korteriüüre hoida madalana. Näiteks töölismajapidamise sissetulekust moodustas korterirent ainult 4 protsenti, varem oli see eramajades olnud ligi 30 protsenti. Kui üürnik haigestus või kaotas töö, sai rendimakseid edasi lükata.
Lapsevanematele jagati iga sündinud lapse kohta riidekomplekte, et "ühtki last Viinis ei peaks mässima ajalehe sisse". Ehitati palju lasteaedu, lastepäevakodusid ja lastesanatooriume, et emad saaksid võimalikult ruttu pärast lapse sündi tööle tagasi tulla ja et lapsi tänavailt eemal hoida. Tervishoiuteenuseid pakuti tasuta, loodi ka puhkealasid, avalikke saunu, sanatooriume ja spordiasutusi. Linna sotsiaal- ja tervishoiunõunik Julius Tandler märkis: "Raha, mis me kulutame noortekodudele, saame hiljem kokku hoida vanglate pealt. Mis me kulutame rasedate naiste ja noorte eest hoolitsemisele, saame kokku hoida psühhiaatriahaiglate pealt." Linna sotsiaalhoolekande eelarvet pea kolmekordistati võrreldes sõjaeelsega. Viinis tõi see kaasa imikusuremuse langemise alla Austria keskmise ja tuberkuloosijuhtumite langemise alla 50 protsendi. Elutingimused paranesid ka odavate gaasi-, elektri- ja prügiveomaksude tõttu. 1922. aastal avati Simmeringi linnajaos Austria esimene krematoorium.
Kõige selle eest maksti lisaks riiklikele maksudele ka linna finantsnõunik Hugo Breitneri loodud luksusmaksudega, mida tema järgi nimetati ka Breitneri maksudeks. Luksusmakse tuli maksta näiteks hobusega ratsutamise, suurte eraautode, isiklikes majapidamistes teenrite omamise ja hotellitubade eest. Lisaks loodi ka astmeline nn majaehitusmaks (Wohnbausteuer). Linna investeeringute tõttu langes tööpuudus Viinis madalamale kui mujal Austrias või isegi Saksamaal. Kõiki investeeringuid rahastati otse maksudest, mistõttu Viini linnavalitsus suutis jääda võlausaldajatest sõltumatuks ega pidanud maksma intresse võlakirjadelt.
Teine maailmasõda
1938. aasta märtsis toimus anšluss. Austria liideti Saksamaaga ja Viin lakkas olemast pealinn. Järgnes teine maailmasõda, mis lõppes Saksamaa ja tema liitlaste lüüasaamisega.
Punaarmee vallutas Viini 1945. aasta aprillis. Nagu Berliin, nii jagati ka Viin nelja okupatsioonivõimu vahel ning linn oli ümbritsetud Nõukogude Liidu okupatsioonitsooniga. See tekitas probleemi: mis saab siis, kui NSV Liit otsustab linna ülejäänud tsoonid isoleerida välismaailmast, nagu ta oli seda teinud Berliinis. Lääne-Berliini hakkasid lääneriigid seepeale varustama lennukite abil, aga Viinis oli see raskendatud, sest Viini lääneossa ei jäänud häid lennuvälju. Kriis lahenes 1955. aastal nii, et kõik okupatsiooniväed viidi Viinist ja Austriast välja ja Austria kuulutati neutraalseks maaks.
Külm sõda
Pärast Tšehhoslovakkia lagunemist, kui Bratislava sai Slovakkia pealinnaks, on Viin ja Bratislava Euroopa kaks teineteisele kõige lähemal asuvat pealinna. Nende vahe on umbes 80 km ja nad mõlemad asuvad Doonau kaldal.
Euroopa Liit
Austria ühines Euroopa Liiduga aastal 1995.
Rahvastik
pisi|[[Viini raekoda öösel]] pisi|Gasometer Elanike arvu poolest on Viin Austria suurim linn. Seal elab veerand kogu Austria elanikest. Euroopa Liidus on Viin elanike arvult kümnes linn.
Hiilgeaeg
1910. aastal oli Viin Austria-Ungari impeeriumi keskus ja seal elas 2 miljonit inimest. Mitte kunagi varem ega hiljem ei ole Viini elanike arv nii suur olnud. Sel ajal kuulus Viin maailma kümne suurima linna hulka. Kolmandik linlastest olid slaavlased või ungarlased. Tšehhide arvult oli Viin maailma teine linn Praha järel. Pärast esimest maailmasõda pöördus neist enamik neist oma ajaloolisele kodumaale tagasi, mis tähendas suurt langust rahvaarvus. 1910. aasta rahvaarv ei ole tänapäevani taastunud.
Juudid
1923. aastal elas Viinis 201 513 juuti. Juutide arvult oli Viin kolmas linn Euroopas. Enamik nendest hukati holokaustis.
Tänapäev
2001. aastal oli 16% Viini elanikest kodakondsuselt mitteausterlased. Peaaegu pooled neist olid pärit Jugoslaaviast, peamiselt serblased. Viinlaste hulgas oli ka 2,5% türklasi, 0,9% poolakaid ja 0,8% sakslasi.
Kliima
Viinis on parasvöötme kliima. Aastas sajab keskmiselt 621 mm sademeid. Kõige kuivemad kuud on jaanuar (37 mm) ja veebruar (39 mm), kõige sajusemad juuni (70 mm) ja juuli (68 mm).
Kõrgehitised
pisi|Satelliidifoto
Life Ball
Kord aastas toimub Viini raekoja platsil Euroopa suurim heategevusüritus. See paljude kuulsuste ja patroonide osalusega pidulik festival või ball kogub raha ja toetab HIVi nakatunud või AIDSi haigestunud inimesi. Üritust korraldab mittetulundusühing AIDS LIFE, mis asutati 1992. aastal. Lisaks on organisatsiooni selge eesmärk tõsta üldsuse teadlikkust sellest epideemiast.
Koostöölinnad
pisi|[[ÜRO Viini keskus (UNOV)]]
Välislingid
🇦🇹
Ülivoolavus
Ülivoolavus on vedeliku viskoossuse täielik kadumine allpool lävitemperatuuri. Ülivoolav vedelik voolab anumast välja kui tahes peente avade kaudu, samuti üle anuma servade, otsekui keeks ta üle.
Ülivoolavust on täheldatud nt heeliumi isotoobil 4He (He II), kui see on temperatuuril < 2,19 K ja normaalrõhul.
Mart Raukas
pisi|Mart Raukas esinemas 28. septembril 2013 [[Estonia kontserdisaalis konverentsil "ERSP 25 – milleks meile erakonnad?"]] Mart Raukas (sündinud 7. juulil 1960) on eesti filosoof, filmirežissöör ja ekspert-koolitaja.
Haridus
Mart Raukas on uurinud analüütilist keelefilosoofiat ja Kreeka filosoofiat.
Hypermestra (Aitoolia)
Hypermestra oli vanakreeka mütoloogias Aitoolias Pleuroni linnas valitsenud Thestiose ja Eurythemise tütar. Tal olid vennad Eurypylos, Plexippos ja Evippos ning õed Althaia ja Leda.
Ajaluule
Ajaluule on aktuaalsete sotsiaalsete probleemidega tegelev luule.
Eesti ajaluule
1920. aastate alguse paiku tekkinud ajaluule väljendas otseselt suhet aja ning ühiskonna probleemidega. Eesti luules silmatorkava suunana järgis see kindlalt voolu ja stiili. Ajaluulele andsid nimetuse eelkõige luuletajad ise.
1920ndate ajaluule ei olnud üksnes otseselt päevakajaline. Konkreetselt Eesti oludele viitava kõrval oli ülekaalus üldistav pilt maailma ja inimkonna ummikusse jõudnud arengust. Selgelt läbib paljusid luuletusi globaalse katastroofi teema. Inimkonda tabanud katastroofile vastandati maailma parandamise püüe. Ajalaulikud kutsusid inimesi välja enda paremaks muutmise nimel ja vägivalla vastu võitlema.
Ajaluule temaatika ja väljendusviis, eriti õuduskujundid on iseloomulikud ekspressionistlikule voolule, mis on pärit saksa kirjandusest. Palju kasutati hüperbooli ehk kunstilist liialdust, näiteks "Kõikjal voolab veri ja valitseb surm". Ajaluule on eesti ekspressionismi kõige silmatorkavam ilming, esileküündivam kui ekspressionistlik proosa või draama, ometi ei saa ajalaulude kunstitaset pidada eriti kõrgeks. Need on üsna ühetoonilised ja meenutavad saksa eeskujusid. Vaid üks mees suutis võõrapärased kujundid oma loomingus isikupäraseks ja äratuntavaks muuta. Selleks oli August Alle, kelle kohta Friedebert Tuglas on öelnud: "õnnelik erand ajalaulikute seas".
Peamised ajaluuletajad olid Johannes Semper, Johannes Vares (Barbarus), Jaan Kärner ja August Alle.
Aktiivtsenter
Aktiivtsenter on ensüümi pinnaala, millega seostub substraat. Aktiivtsentris paiknevad aminohappejääkide katalüütilised rühmad, mis seovad endaga substraadi. Aktiivtsentril on kaks põhilist rolli:
Akriivtsenter ja substraat peavad olema komplementaarsed, et saaks tekkida ES kompleks. Ensüüm võib muuta ka oma konformatsiooni, et siduda substraati efektiivsemalt. Substraati ja ensüümi hoiavad koos nõrgad vastastiktoimed: vesiniksidemed, hüdrofoobsed interaktsioonid ja hüdrofiilsed interaktsioonid. Harva esinevad ka kovalentsed ja kooperatiivsed sidemed.
Kui substraat on muundatud produktiks, eemaldub see ensüümi aktiivtsentrist, sest kaob ensüümi ja tekkinud produkti komplementaarsus.
Märk
Märk on diskreetne tähenduse ühik. See on "miski, mis käib millegi kohta kellegi jaoks ja mingis rollis".
Märkide hulka muu hulgas kuuluvad sõnad, kujundid, žestid, lõhnad, maitsed, häälikud – kõik vahendid, mille abil üks tundlik ja mõtlev vaim saab teisele sõnumi edastada.
Filosoofias on märgi loomust kaua arutatud. Algselt oli keeleteaduses ja hiljem semiootikas kaks koolkonda: ühed uurijad pidasid märke düaadilisteks suheteks (kahe asja vahel), teised panid ette tõlgendada märke triaadiliste (kolme asja vaheliste) suhete rekursiivses mustris.
Charles Sanders Peirce'i järgi on märk suhe esitise (märgikandja), objekti ja tõlgendi vahel.
Klassikalise Charles Peirce'i märkide klassifikatsiooni kohaselt jaotuvad märgid ikoonideks, indeksiteks, ja sümboliteks.
Augustinus
Augustinus andis esimesena märgi (signum) üldise definitsiooni, laiendades märgi mõistet keelemärkidele. Teoses "De doctrina Christiana" kirjutab ta: "Märk on ju asi, mis peale mulje, mida ta avaldab meeltele, paneb enda toimel [ex se] mõttesse tulema millegi muud: nõnda mõtleme jälge nähes, et läks mööda loom, kelle jälg see on; ja suitsu nähes tunneme ära [cognoscimus], et all on tuli; ja elusolendi häält kuuldes paneme tähele tema hinge seisundit, ja kui pasun hüüab, siis sõdurid teavad, et tuleb peale tungida või taganeda või teha midagi muud, mida lahing nõuab." (II.1.1)