cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tense Bees and Shell-Locked Crabs
2.2. Teadvuse kõrgema järgu teooria
Ühe standardse teooria järgi võivad elamused olla kas teadvustatud või teadvustamata. Hajameelse autojuhi nägemiselamused on teadvustamata. Selle vaate järgi on "lihtne vaade" ekslik. Kui elamus on teadvustatud, siis ainult sellepärast, et me teadvustame seda. (Sellel arvamusel on mõned teadlased ja ka mõned filosoofid. Näiteks Brian Key arvates nõuab valu subjekti teadlikkust oma vaimuseisundist ning teadlikkus nõuab tähelepanu. Tye järgi võib valu tunda ka sellest teadlik olemata ning teadlik olla ilma tähele panemata ("Attention, Seeing and Change Blindness").) See tähendab kõrgema järgu teooria järgi, et meil on veel elamust seirav seisund, mis võib olla kõrgemat järku mõte või tajumus. Tajumusliku versiooni põhiraskus on see, et introspektsioonil endal ei ole fenomenoloogiat. Kui ma näiteks introspitseerin punase elamust, siis ainuke elamus, mis sellega kaasas käib, on punase elamus. Sellepärast on populaarsem mõttelik versioon. Siin tuleb juttu versioonist, et seirav seisund on kõrgemat järku mõte, et subjektil on see elamus, (kõrgemat järku mõtte teooria). Kõrgemat tüüpi mõtteni jõutakse mittejärelduslikult, mitte järeldades elamuse kohalolu oma käitumisest või aju skannimisest. Elamuse fenomenoloogia (mis tunne sellega on) tuleb kõrgemat järku mõttest, mis elamust saadab, kui seda introspitseeritakse. Kui elamus on teadvustamata, siis fenomenoloogiat ei ole. (David M. Rosenthal, "Two Concepts of Consciousness"). (Peter Carruthers (Phenomenal Consciousness: A Naturalistic Theory) pooldab kõrgemat järku mõtte teooria dispositsionalistlikku versiooni, mille järgi teeb seisundi fenomeniliselt teadvustatuks selle kättesaadavus kõrgemat järku mõtetele. Varem pooldas Carruthers ("Brute Experience") kõrgemat järku mõtte teooria siinset versiooni.) Kõrgemat järku mõtte teooria järgi ei ole valud, mida ei saada kõrgemat järku mõte, teadvustatud ning nende valude subjektid ei kannata. Vaimuteooriata loomadel pole vastavate kõrgemat järku mõtete jaoks vajalikke mõisteid. (Rocco J. Gennaro ("Higher-Order Thoughts, Animal Consciousness, and Misrepresentation: A Reply to Carruthers and Levine") väidab, et sellised mõisted on rohkematel loomadel, kui võiks arvata.) Järelikult need loomad ei kannata, ning pole vahetult oluline, kuidas neid kohelda. (Carruthers, "Brute Experience"; hiljem Carruthers muutis oma vaadet ("Sympathy and Subjectivity").)
Kui kõrgema järgu teooria piirduks seletamisega, mis paneb elamuse hetkega muutuma teadvustamatust teadvustatuks, oleks ta mingil määral usutav. Kuid tavaliselt ta läheb kaugemale ja ütleb, milles see seisneb, et elamusega käib kaasas just selline tunne ja üldse, milles see seisneb, et elamusega käib üldse kaasas mingi tunne.
Kaunase kindluse III fort
pisi|III fort Kaunase kindluse III fort on endine fort Tsaari-Venemaa Kaunase kindluse koosseisus. Tänapäeval jääb see Kaunase piirile Garliava maavalda Seniava külla, asudes aadressil Titnago Rato g. 43A.
Fort valmis aastail 1883–1889. Seda rekonstrueeriti aastail 1892–1893, 1900–1901 ja 1908. Fort on üldjoones kuusnurkse põhiplaaniga, mille keskmeks on vall. Forti iseloomustavad rinnatised, millel on suurtükkide positsioonid ja jalaväe positsioonid, millel asusid ka kergemad suurtükid. Fordi ees on glassii ja vallikraav, selle ees omakorda esplanaad. Vallikraavi julgestamiseks rajati selle külgedele kaponiirid. Struktuuri kuuluvad ka punastest tellistest kasematid, punastest tellistest on ka fordi kontreskarpne tugimüür. Säilinud on ka kasarmud ja osad laohooned, mis on samuti punastest tellistest. Fordi moderniseerimisel rajati uued struktuurid betoonist.
Fordi tehismaastik on üldjoontes hästi säilinud, kuigi võsastub. Asustus selle ümbruskonnas pole kuigi tihe, linnastunum on selle läänekülg ja põhjakülg.
Esimese maailmasõja ajal jäi III fort Saksa vägede intensiivse suurtükitule alla, mis eelnes Kaunase kindlusele toimunud tormijooksule. Sellele järgnes jalaväerünnak, millele fort pidas vastu 10 päeva. Fordi kaitsjad olid ühed viimased kindlusest taganenud Vene väeosad. Fort sai lahingutegevuses kannatada. Lahingutegevusest on jäänud fordi aladele mürsulehtrid ja põlenud hoonete asukohti tähistavad lohud. Pärast sõda rajati forti odavad üürikorterid. Saksa väed rajasid sinna toidumoonalaod, Nõukogude sõjavägi kasutas forti 1985. aastani laskemoonalaona.
Fordi aladel elavate nahkhiirte kaitseks on loodi 1991. aastal Naujoji Freda terioloogiline kaitseala (pindala 6 ha). Fort on 2002. aastast kultuurimälestisena kaitse all.
Scott Carpenter
Malcolm Scott Carpenter (1. mai 1925 – 10. oktoober 2013) oli Ameerika Ühendriikide mereväe ohvitser ja lendur, katselendur, aeronautikainsener ja astronaut.
Ta valiti 1959. aastal Mercury Seveni liikmeks. Carpenter sai missiooni Mercury-Atlas 7 ajal teiseks ameeriklaseks orbiidil ja neljandaks ameeriklaseks kosmoses.
Elva Elu
Elva Elu oli aastatel 1932–1937 ilmunud ajaleht, mis vahendas Elva linna ja selle lähiümbruse uudiseid.
Ajalehe viimane väljaandja oli usaldusühisus Elva Elu ja viimane tegevtoimetaja oli M. Lukk. Leht ilmus sagedusega üks kord nädalas (1936. aastal kaks korda kuus).
Ridgway (Colorado)
thumb|left Ridgway on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis Ouary maakonnas.
Athens
pisi|250px|Athensi [[raekoda]] Athens, ametlikult Athens - Clarke'i maakond, on konsolideeritud linn - maakonna ja kolledži linn USA-s Georgia osariigis. Athens asub Atlanta kesklinnast kirdes umbes 70 miili (110 kilomeetrit). Georgia ülikool, osariigi lipulaev avalik ülikool ja R1 (Carnegie kõrgkoolide klassifikatsioon) uurimisasutus, asub Athensis ja aitas kaasa selle esialgsele kasvule. 1991. aastal loobus Athensi linn pärast eelmise aasta hääletust põhikirjast, et moodustada Clarke maakonnaga ühtne valitsus, mida edaspidi nimetatakse Ateena-Clarke maakonnaks. Alates 2019. aastast USA Loendusbüroo hinnanguline elanikkond konsolideeritud linnas-maakonnas (kogu Clarke maakonnas, välja arvatud Winterville ja osa Bogartist) oli 126 913; kogu maakonnas, kaasa arvatud Winterville ja Bogart, oli elanikke 127 064. Athens on Georgia suuruselt kuues linn ja Athensi pealinna piirkonna peamine linn, mille elanike arv oli 2017. aastal hinnanguliselt 209 271, vastavalt USA Loendusbüroo andmetele. Metropolitan Athens on suurema Atlanta-Athens-Clarke maakonna-Sandy Springsi kombineeritud statistilise piirkonna osa.
Ridgway (Colorado)
Lõunast, idast ja kirdest ümbritsevad Ridgwayd järskude veerudega mäed. Läbi linna voolab Uncompahgre'i jõgi. Ridgway asub 2103 meetri (6985 jala) kõrgusel üle merepinna.
Linn asutati 2. aprillil 1891.
Eduard Aindt
Eduard-Voldemar Aindt (perekonnanimi ka Aint või Ant; 10. juuli 1883 Tartu – 7. detsember 1941 Sevurallag, Sverdlovski oblast, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kapten), VR I/3.
Aindt teenis alates 1918. aastast suurtükiväelasena Eesti sõjaväes, olles 1919. aastal 1. kindluse raskesuurtükiväe divisjoni ülem. Ta arvati 1929. aastal reservi.
Ta teenis hiljem politseis ja võttis osa vabadussõjalaste liikumisest.
Aindt vahistati 14. juunil 1941. Ta suri vangilaagris Sverdlovski oblastis.
Valgustus (filosoofia)
Valgustus on Immanuel Kanti essee "Mis on valgustus?" järgi inimese väljumine tema omasüülisest alaealisusest. Alaealisuse põhjuseks pole mitte aru puudumine, vaid puuduv otsusekindlus ja mehisus, kasutamaks oma aru kellegi teise juhatuseta. Oma aru kasutavat täiskasvanut iseloomustatakse kahe omaduse kaudu: võtta vastutus oma tegude eest ja samal ajal pidada kinni ühiskonda reguleerivatest lepetest.
Kanti essee pealkirja järgi hakati filosoofia ajaloos kutsuma järgnevat ajalõiku valgustusfilosoofiaks.
Jürgen Habermas hakkas mõtlemise ja hariduse aluseks olevat valgustusideoloogiat nimetama valgustuse projektiks.
Iidne leping
"Iidne leping" (originaalpealkiri: Pagten) on Taani telesari, mis esilinastus 2009. aasta detsembris. Sarja stsenarist onMaya Ilsøe.
Süžee
Neile polnud teada, et Rune on tige riiukukk ja teeb koostööd Iseliniga, kellel õnnestus temaga manipuleerida tänu tema ebakindlusele, vanemate poolt hüljatuse tundele, kurbusele ja hirmule kaotada oma armastatud vanematetalu. Malte teine koolikaaslane Viji on kadunud pärast ohtlikku trikki kooli katusel, millega olid seotud Rune ja tema riiukukkede kamp.
Malte proovib testi veel korra, kuid kui nad ei suuda seda sooritada, nad leiavad ja päästavad Viji ning saavad temalt abi. Viji, kes oli olnud Iselini vang, teab, kuhu nad peavad minema, et leida teejuhis iidse lepinguni. Lõpuks leiavad nad lepingu, kuid Iselinil õnnestub see neilt ära võtta. Ta üritab seda külmutada, kuid Maltel ja Lydal õnnestub see tagasi varastada. Viimases episoodis kasutavad nad iidset lepingut, Grundtvigi ja Saia (Lyda ema) vanu kindaid, et Iselin igaveseks hävitada.
Myrrophis
Myrrophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Myrrophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Myrrophis seisuga 31.08.2014.
Läti üliõpilaste kirjandusõhtud Tartus
Läti üliõpilaste kirjandusõhtud Tartus (läti keeles Tērbatas latviešu studentu rakstniecības vakari, lühendatult T.L.R.V.) olid Tartus läti üliõpilaste mitteametlikud koosviibimised, kus muu hulgas arutati läti kultuuri ja läti ajaloo teemadel.
Esimene õhtu toimus 1870. Õhtutele panid aluse Atis Kronvalds, Frīdrihs Grosvalds, Atis Grīnbergs, Eižens Zemmers ja teised. Õhtutest osavõtjad panid 1882 aluse läti üliõpilaskorporatsioonile Lettonia.
Aare Raigi Advokaadibüroo
Büroo asutati 1994 Aare Raigi eestvedamisel.
2010 valis väljaanne The Legal 500 selle büroo üheks Eesti parimaks.
Büroo kustutati Äriregistrist 2018.
Veneküla (täpsustus)
Veneküla on kohanimi:
Budapesti XVI ringkond
pisi|Kohalik pubi|245px Budapesti XVI ringkond (ungari keeles Budapest XVI. kerülete) on Budapesti haldusjaotuslik ringkond, mis asub kesklinnast idas. Ringkond kannab linnaosade järgi harva nime Árpádföld-Cinkota-Mátyásföld-Sashalom-Rákosszentmihály.
Matt Ritchie
pisi|Matt Ritchie 2015. aastal [[AFC Bournemouthi särgis]] Matthew Thomas Ritchie (sündinud 10. septembril 1989 Gosportis, Inglismaal) on Šotimaa jalgpallur. Ta mängib äärepoolkaitsjaa Premier League'i klubis Newcastle United ja Šotimaa jalgpallikoondises.
Francisco Rodríguez
Francisco Antonio Rodríguez Brito (sündinud 20. septembril 1945 Cumanás Sucre osariigis) on Venezuela endine poksija.
Matt Ritchie
Ta alustas klubikarjääri Portsmouthis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Enne Portsmouthi meeskonnas debüteerimist mängis ta hooajal 2008–09 Inglismaa neljanda liiga klubis Dagenham & Redbridge ja lõi liigas 11 väravat. Debüüdi Portsmouthi meeskonnas ja ühtlasi Inglismaa kõrgliigas tegi ta 14. aprillil 2010 mängus Wigan Athleticu vastu. Suurema osa hooajast veetis ta neljanda liiga klubis Notts County.
2011. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kolmanda liiga klubiga Swindon Town. Hooajal 2011–12 tuli klubi liiga võitjaks ja tõusis kõrgemasse liigasse. Samal hooajal lõi Ritchie liigas 10 väravat ning valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja ühtlasi kogu liiga parimaks mängijaks. 2013. aastal valiti ta kolmanda liiga parimaks mängijaks.
Francisco Rodríguez
Rodríguez võitis helveskaalus (kuni 48 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta osales helveskaalus (kuni 48 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Rodríguez oli Venezuela esimene poksija, kes võitis olümpiamängudel medali, ning esimene poksija ja üldse sportlane, kes võitis olümpiamängudel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.
Matt Ritchie
2013. aasta jaanuaris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu kolmanda liiga klubiga AFC Bournemouth. Hooajal 2012–13 kindlustati pääs esiliigasse. Bournemouth võitis hooajal 2014–15 esiliiga ja tõusis Premier League'isse. Ritchie valiti samal hooajal esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 19. septembril 2015 lõi ta mängus Sunderlandi vastu oma karjääri esimese värava Inglismaa kõrgliigas.
2016. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Newcastle United. Hooajal 2016–17 tegi Ritchie taas särava esituse ja lõi liigas 12 väravat. Newcastle United võitis esiliiga ja tõusis Premier League'isse.
Lazio mägi
Lazio mägi on mägi Kunluni mäestikus. Halduslikult asub see Hiinas Xinjiangis.
Mäele panid nime 2007. aastal selle esmavallutajad.
Koktaki liustiku kõrval asuva Lazio mäe kõrgus on 6045 m.
Alpinism
Mäetipu vallutasid esimestena 23. augustil 2007 Soome alpinistid Veli-Matti Helke, Rauno Ravantti ja Mikko Piironen.
Soomlaste järel teisena tõusid 2010. aasta juulis selle mäe tippu Eesti alpinistid Kristjan-Erik Suurvälja juhtimisel toimunud Eesti Kunluni ekspeditsiooni käigus. 27. juulil tõusid 7 ekspeditsiooni liiget selle mäe tippu. Tegemist oli ka selle marsruudi esmaläbimisega. Üks tippujõudnutest, Argo Mere, laskus suuskadega tipust 5800 m kõrgusel asunud vahelaagrisse.
Vana-Jalametsa
Kui Laimetsa mõis riigistati, siis mõisa alale rajati Uue-Jalametsa ja Vana-Jalametsa küla. Mõni aeg pärast Teist maailmasõda need kaks küla liitusid Jalametsa külaks.
Ihlienworth
Ihlienworth (alamsaksa: Helmworth) on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Cuxhaveni kreisis.
Valla pindala on 40,29 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1588 inimest.
Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Land Hadeln.
Ajalugu
Ihlienworth kuulub Land Hadelnisse, mis esialgu oli noorema Saksimaa hertsogkonna ja pärast selle de facto dünastilist jagunemist 1296. aastal (de jure 1260. aastal loodud) Saksi-Lauenburgi hertsogkonna eksklaav. Kui hertsogisoo meesliin 1689. aastal hääbus, läks Ihlienworth – nagu ka kogu Land Hadeln – keiserliku eestkoste alla. 1728. aastal keiser Karl VI läänistas Georg II Augustile ja tema Hannoveri dünastiale personaalunioonis tagastatud Saksi-Lauenburgi lääni.
Hannoveri territooriumite ümberkorraldamisega 1731. aastal andsid Hannoveri Bremeni ja Verdeni hertsogkonnad Land Hadelni haldamise üle. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, enne kui Prantsusmaa selle 1810. aastal annekteeris. 1813. aastal taastati hertsogkond Hannoveri kuurvürstkonda, mis – pärast selle Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Ihlienworthist, sai osa uuest 1823. aastal loodud Stade ringkonnast.
pisi|tühi|Luterlik Püha Willehaduse kirik (St. Wilhadi)
Merimets
pisi|Merimets (oktoober 2008) Merimets (ka Merimetsa parkmets, Stroomi mets) on parkmets Põhja-Tallinna linnaosas Merimetsa asumis. Parkmets jääb Pelguranna tänavast vasakule poole, paremal pool on Stroomi rand.
Jurgów
Jurgów (slovaki keeles Jurgov, ungari keeles Szepesgyörke, saksa keeles Jurkau/Jörg) on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Bukowina Tatrzańska vallas. Jurgów asub Slovakkia piirist umbes 2,5 km kaugusel.
Jurgów on suvituskoht ja turismikeskus.
Haldi nina
Haldi nina on maanina Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Haldi külas. Ninast põhja jääb Mänspe lõugas ja lõunasse Haldi lõugas. Nina tipus asus Nõukogude piirivalve vaatluspunkt.
Stanislava Staša Zajović
Stanislava Staša Zajović (sündinud 25. jaanuaril 1953) on rahuaktivist ja feministlik kirjanik. Ta on Serbias Belgradis asuva organisatsiooni "Naised mustas" kaasasutaja ja koordinaator.
Elulugu
Ta lõpetas hispaania ja itaalia keele Belgradi ülikoolis ning liitus feministliku liikumisega 1980. aastatel Belgradis.
Ta tegeleb paljude feministlike tegevustega alates tänavaaktsioonide korraldamisest kuni tööni pagulaste, naistega jne. Ta algatas mitmeid naiste võrgustikke, nagu "Naiste rahuvõrgustik", "Rahvusvaheline naiste solidaarsuse võrgustik sõja vastu/Rahvusvaheline Naised mustas võrgustik", jne.
Ta korraldas arvukalt hariduslikke tegevusi, mis keskendusid naiste inimõigustele, naiste rahupoliitikale, rahvuste ja kultuuridevahelisele solidaarsusele, naistele ja võimule, naistele ja antimilitarismile. Ta aitas kaasa "Naised mustas" võrgustiku laiendamisele maailmas. Näiteks kirjeldab Carmen Magallón oma raamatus "Mujeres en pie de paz", et Staša visiit Hispaaniasse 1993. aastal, tema ideed ja pühendumus mõjutasid rühmituse "Naised mustas" loomist selles riigis.
Staša Zajović on arvukate esseede, artiklite ja lisade autor kohalikus, piirkondlikus ja rahvusvahelises meedias, ajakirjades ja väljaannetes naiste ja poliitika, reproduktiivõiguste, sõja, natsionalismi ja militarismi, naiste vastupanu sõjale ja antimilitarismi kohta (alates 1992). 2017. aastal kirjutas Staša Zajović alla horvaatide, serblaste, bosnialaste ja montenegrolaste ühise keele deklaratsioonile.
Ta oli osa "Naised mustas" esindusest sõjaohvrite mälestusüritustel Vukovaris (Horvaatias) ja esines Bosnia sõja alguse aastapäeva tähistanud protestiüritusel, rõhutades nende sündmuste, ohvrite ja sõjakuritegude menetlemise nähtavuse puudumist.
Ta on võitnud mitmeid auhindu, nende hulgas: Aastatuhande rahuauhind naistele, "Tutini aukodakondsus", "Granada aukodakondsus" jne. Ta nimetati 2005. aastal Nobeli rahuauhinna kampaania 1000 naise kandidaadiks, samuti nimetati ta 2005. ja 2007. aastal päevalehe Danas poolt aasta ajaleheinimese kandidaadiks
Kaisa Eiche
Kaisa Eiche (sündinud 28. detsembril 1982 ) on eesti kunstnik, fotograaf, kunstiorganisaator, galerist ja modell.
2002–2007 õppis Eiche Tartu Kõrgemas Kunstikoolis fotograafiat.
Kaisa Eiche on töötanud galeristina Y galeriis, moefoto ja stilistika õppejõuna Tartu Kõrgemas Kunstikoolis ning juhtinud Klassikaraadio saadet "Kunst.er".
Lembit Krumm
Lembit Krumm (20. juuli 1928 Kuressaare – 13. detsember 2016) oli eesti tehnikateadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1987).
Kaisa Eiche
2006. aastal tekitas furoori Kaisa Eiche ja Taavi Piibemanni näitus "Would you buy it?" Tartu endise kaubamaja vaateakendel, lõpptulemusena kaeti näitus mõneks päevaks kinni.
Lembit Krumm
Elukäik
Lõpetas 1947. aastal Saaremaa Keskkooli ning 1952. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi. Aastatel 1953–1955 oli ta aspirantuuris Tomski Polütehnilises Instituudis. 1956. aastal kaitses ta Tomskis kandidaaditöö elektrisüsteemide statsionaarsete režiimide arvutusmeetoditest ning 1979. aastal kaitses doktoritöö energiasüsteemide kompleksse optimeerimise meetoditest, 1981. aastal anti talle professori kutse.
1987. aastal valiti Lembit Krumm Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks energeetika alal. Ta kuulus akadeemia informaatika- ja tehnikateaduste osakonda. Oli Eesti TA energeetikanõukogu liige.
Kaisa Eiche
2010-2015 oli Eiche kaasaegse kunsti festivali ART IST KUKU NU UT projektijuht. 2012. aastal kureeris ta koos Rael Arteliga Tartu Kunstimuuseumis toimunud näitust "MÖH? FUI! ÖÄK! OSSA! VAU!". Koos Erkki Luugiga on ta ka kunsti- ja teaduskonverentside sarja "Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents" üks põhikorraldajaid.
Lembit Krumm
Elukäik
Krummi teadustegevus algas aastatel 1952–1959 TPI-s, Tomski Polütehnilises Instituudis ja Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu Elektrotehnika Instituudis, kus jõudis dotsendi kt ja laboratooriumi juhataja kohale. Aastatel 1959–1962 töötas ta Novosibirskis NSV Liidu TA Siberi osakonna Transpordienergeetika Instituudis ning 1962–1976 Irkutskis NSV Liidu TA Siberi osakonna Siberi Energeetika Instituudis laboratooriumi juhatajana. Seejärel kuni aastani 1990 oli ta NSV Liidu TA Siberi osakonna juhataja, töötades aastast 1981 ühtlasi ka Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis (hiljem Eesti NSV TA Energeetika Instituut) osakonnajuhatajana ning tegeles Siberis loodud potentsiaali ületoomisega Baltikumi ja eriti Eestisse. Alates 2004. aastast oli tema tegevus seotud elektrisüsteemide riikidevahelise ühenduse juhtimise alaste grandiprojektidega TTÜ elektroenergeetika instituudis.
Kaisa Eiche
pisi|Kaisa Eiche ja [[Urmo Metsa teos "Kiik" Tartu Raekoja platsil (20. juuni 2014)]]
Modellitöö
Modellina on 177 cm pikkune Kaisa Eiche tegutsenud 2009. aastast, alustades moedisainer Triinu Pungitsa modellina moešõul SuperNoova. Tema fotosid on kasutatud Trendexpressi ja Levise kampaaniates ning moeseeriates ajakirjadele Harper's Bazar ja Marie Claire.
Lembit Krumm
Teadustöö
Lembit Krumm avaldas enam kui 200 teaduspublikatsiooni, sh 15 monograafiat. Ta oli üle 20 kandidaadiväitekirja juhendajaks.
Isiklikku
Eesti ooperilaulja Hendrik Krummi vend.
Hadrianus IV
Hadrianus IV (Nicholas Breakspear, ka Nicholas Breakspeare; 1100 ? – 1. september 1159) oli paavst 1154–1159. Ta oli 169. paavst ja ainus inglasest paavst.
Nicholas Breakspear sündis Inglismaal Hertfordshire'i krahvkonnas Abbots Langley' kirikukihelkonnas Bedmondi külas Breakspeari talus madalat päritolu Robert Breakspeari (Robert Brekespear, Robert de Camera) kahelapselises peres. Keskajal elanud ajaloolane William Newburghist märgib, et tema isa oli ametnik, kellest sai hiljem St. Albansi kloostri munk.
Breakspear õppis esmalt St. Albansi kloostris, kuid Newburghi Williami andmetel tekkisid tal probleemid õpingutega, mistõttu kloostri abt keeldus teda kloostrisse mungaks võtmast. Breakspear siirdus noorukina Pariisi ülikooli Šoti munga Marianuse juurde õppima. Ta asus 1125 õppima Montpellier's, Boso Breakspeari andmetel aga Arles'is. Õpingute järel liitus ta Avignonis Saint-Rufi kloostris augustiini regulaarkanoonikutega ja ordineeriti vaimulikuks. Temast sai kloostri prior ja 1137 abt.
Breakspearil tekkisid peatselt erimeelsused munkadega ja ta läks Pariisi, et arutada Eugenius III-ga tekkinud probleeme. Erimeelsuste süvenemisel reisis ta varsti Rooma paavsti juurde, kelle käsul pidid mungad valima uue abti ja Breakspear pidi jääma Rooma. Eugenius III määras ta 1146 või 1149 Albano kardinalpiiskopiks. Temast sai Robert Pulleni järel teine inglane, kes sai kardinaliks. Ta viibis 1147 koos paavstiga Prantsusmaal.
Eugenius III saatis kardinal Breakspeari märtsis 1152 (varasemate teadustööde alusel 1150. aasta paiku) legaadina Skandinaaviasse, mistõttu hiljem kutsuti teda "Põhjamaade apostliks". Kroonik Saxo Grammaticuse andmetel reisis ta Norrasse Prantsusmaa ja Inglismaa kaudu. Breakspear pidas jõulude ajal 1152 või varakevadel 1153 Trondheimis sinodi, millel arutati uue peapiiskopkonna moodustamist, määrates Stavangeri piiskopi Jon Birgersoni esimeseks peapiiskopiks. Ta rajas 1153 Hamaris augustiinlaste kloostri ja Oslo katedraali juures kooli, kuid tal tekkisid erimeelsused Norra kuninga Sigurd Haraldsoniga, kes elas kanoonilisele õigusele mittevastavalt koos oma armukese Kristiniga.
Legaat Breakspear reisis suvel 1153 Rootsi, kus ta tegi ettevalmistusi kohaliku peapiiskopkonna rajamiseks ja pidas Linköpingis sinodi, kuid peapiiskopkonna asukohas ei jõudnud Rootsi vaimulikud kokkuleppele. Ta pühitses Uppsala piiskopiks hilisema Soome misjonäri Henriku, sätestas Peetruse penni kogumise ja Rooma toimetamise ja taunis lähisugulaste vahelist abielu. Breakspear läks Rootsist edasi Taani ja saabus Rooma 28. novembril 1153 ( Salvador Miranda andmetel) või 1154.
1154. aasta paavsti valimised
Hadrianus IV valiti paavstiks 4. detsembril 1154 Roomas ja pühitseti ametisse 5. detsembril Rooma Peetri kirikus. 3.–4. detsembrini 1154 toimunud valimistel osales 33 kardinali.
Hadrianus IV motto oli: Oculi mei semper ad dominum (Minu silmad on alati Issanda poole, Ps 25:15).
Suhted Saksamaaga
Hadrianus IV uuendas jaanuaris 1155 Eugenius III ja Saksa kuninga Friedrich I Barbarossa vahel sõlmitud Konstanzi rahulepingut, soovides kuningalt abi võitluseks Roomas võimul olnud kommuuni ja Sitsiilia kuningriigiga.
Paavsti kutsel saabus Friedrich Itaaliasse, kus kohtus 8. juunil 1155 Sutris ja 11. juunil Nepis paavstiga. Omavahelistest erimeelsustest hoolimata kroonis paavst ta 18. juunil 1155 Rooma Peetri kirikus Saksa-Rooma keisriks, kui sakslased olid paavsti ametnikele loovutanud vahepeal kinni nabitud Brescia Arnaldo (Arnold).
Kui paavst sõlmis Sitsiilia kuningaga 1156 Benevento rahulepingu, pidas keiser seda Konstanzi lepingust taganemiseks. Oktoobris 1157 Besançonis peetud riigipäeval interpreteeriti paavsti läkituses sõna beneficium nii, nagu oleks keiser paavsti vasall, süvendades sel moel erimeelsusi veelgi. Juunis 1158 saatis paavst keisrile läkituse, milles selgitas oma väidet.
Friedrich teatas novembris 1158 Roncaglia riigipäeval territoriaalsetest nõudmistest Põhja-Itaalia ja Korsika osas. Paavst keeldus keisri nõudeid tunnustamast ja kohustas teda ekskommunikatsiooni ähvardusel neist nõuetest loobuma, kavandades Lombardia linnadega keisri vastu sõjalist liitu. Paavst ei tunnustanud ka keisri määratud Ravenna peapiiskoppi Guido da Biandratet.
Pauli maatriksid
Pauli maatriksiteks kutsutakse matemaatilises füüsikas ja füüsikas kolme 2x2 kompleksset maatriksit, mis on herimiitilised ja unitaarsed. Reeglina tähistatakse Pauli maatriksit kreeka tähega sigma (\sigma).
Hadrianus IV
Suhted Sitsiiliaga
Kuna keiser ei korraldanud sõjakäiku Sitsiilia vastu ja Guglielmo I vallutas Brindisi, sõlmis paavst temaga 18. juunil 1156 Benevento rahulepingu. Paavst tunnustas Guglielmot Sitsiilia kuningana, kes lubas omakorda kaitsta paavsti valdusi.
Pauli maatriksid
Pauli maatriksid on nimetatud Šveitsi ja USA teoreetilise füüsiku Wolfgang Ernst Pauli järgi. Kvantmehaanikas kasutatakse maatrikseid Pauli valemis, mis võtab arvesse osakese spinni vastastikmõju välise elektromagnetväljaga.
Hadrianus IV
Suhted Inglismaaga
Inglise kuningas Henry II saatis pärast enda kroonimist Hadrianus IV juurde delegatsiooni, mida juhtis Lisieux' piiskop Arnold. Paavst avaldas 1155 bulla "Laudabiliter", millega andis Iirimaa Henry II jurisdiktsiooni alla. Mitmed ajaloolased (Paul Scheffer-Boichorst, Felix Liebermann, jt) on bulla autorsuses kahelnud.
Pauli maatriksid
Iga Pauli maatriks on hermiitiline ja koos ühikmaatriksiga I (teinekord kutsutud ka nullindaks Pauli maatriksiks \sigma_0) moodustavad Pauli maatriksid (korrutatuna reaalsete koefitsientidega) vektorruumi baasi 2x2 hermiitilistele maatriksitele.
Hadrianus IV
Suhted Inglismaaga
Paavst kinnitas 1157 Aberdeeni piiskopkonna valdused.
Pauli maatriksid
Algerbralised omadused
Kõik kolm Pauli maatriksit saab välja kirjutada järgmiselt
Hadrianus IV
Suhted Portugaliga
Hadrianus IV saatis kardinal Boso Breakspeari legaadina Portugali.
Pauli maatriksid
Algerbralised omadused
,
Hadrianus IV
Suhted Prantsusmaaga
Hadrianus IV tervitas Prantsusmaa ja Inglismaa vahel 4. novembril 1158 sõlmitud Gisorsi rahulepingut.
Pauli maatriksid
Algerbralised omadused
kus i=\sqrt{-1} on imaginaarühik ja \delta_{ab} on Kroneckeri delta, mis võrdub ühega, kui a=b ning muudel juhtudel nulliga. Valides a väärtuseks 1, 2 või 3, saame vastava Pauli maatriksi.
Hadrianus IV
Suhted Prantsusmaaga
Ta saatis 18. jaanuaril 1159 Prantsusmaa kuningale Louis VII kirja "Satis laudabiliter", milles tunnustas tema kavatsust laiendada kristluse piire Pürenee poolsaarel, kuid märkis, et ristisõja korraldamiseks tuleb konsulteerida ka kohalike valitsejatega.
Pauli maatriksid
Algerbralised omadused
Pauli maatriksite determinant on ja jälg on.
Hadrianus IV
Suhted Skandinaavia riikidega
Ta kinnitas Lundi peapiiskopkonna privileegid ja kohtus Roomas palverännakul viibinud peapiiskop Eskiliga, kelle ta kinnitas 15. jaanuaril 1157 paavstlikuks legaadiks Skandinaavias.
Yves Leterme
pisi|Yves Leterme (2009) pisi|Yves Leterme (2006) pisi|Yves Leterme (2011) Yves Camille Désiré Leterme (sündinud 6. oktoobril 1960 Lääne-Flandrias Wervikis) on Belgia poliitik.
Hadrianus IV
Rekonkista
Hadrianus IV tunnustas Barcelona krahvi ja Aragóni valitseja Ramon Berenguer IV võitlust araablastega ning 24. juunil 1158 Aragónis moodustunud personaaluniooni (Aragońi Kroon).
Gerd Neggo stipendium
Gerd Neggo stipendium on Eesti tantsuõpetajatele määratav stipendium. Stipendiumi saaja selgitatakse välja Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liidu korraldatava konkursi kaudu. Konkurssi toetab Eesti Kultuurkapital.
Hadrianus IV
Rekonkista
Paavst saatis 19. juunil 1158 kirja Tarragona, Narbonne'i ja Auchi peapiiskoppidele, milles ta kutsus templirüütleid võitlema Pürenee poolsaarel uskmatutega ja andis indulgentse neile, kes abistavad finantsiliselt ja sõjaliselt templirüütleid. Ta käskis 23. juunil 1158 peapiiskoppidele saadetud kirjas ekskommunitseerida iga kristlase, kes abistab araablasi võitluses Barcelona krahvi vastu ja kehtestada araablasi abistavate kristlike valitsejate aladel interdikti.
Pauli maatriksid
Omavektorid ja omaväärtused
Kõigil Pauli maatriksitel on kaks omaväärtus +1 ja -1.
Yves Leterme
Leterme sündis flaami-vallooni peres. Tema isa on valloon ja sellepärast kannab ta prantsuse perekonnanime. Yves Leterme õppis flaamikeelses Leuveni katoliiklikus ülikoolis õigusteadust ja sai sealt 1981 õigusteaduste bakalaureuse kraadi. Flaamikeelsest Genti ülikoolist sai ta 1983 politoloogia bakalaureuse- ja 1984 magistrikraadi ning 1985 teise magistrikraadi haldusjuhtimises.
Hadrianus IV
Rekonkista
Ta saatis 18. jaanuaril 1159 Prantsusmaa kuningale Louis VII kirja Satis laudabiliter, milles tunnustas tema kavatsust laiendada kristluse piire Pürenee poolsaarel, kuid märkis, et ristisõja korraldamiseks tuleb konsulteerida ka kohalike valitsejatega.
Pauli maatriksid
Omavektorid ja omaväärtused
Neile vastavad normeeritud omavektorid on
Hadrianus IV
Sisepoliitika
Kommuun pakkus Saksa kuningale Friedrich I Barbarossale Saksa-Rooma keisrikrooni, kuid kui paavst oli Friedrichi keisriks krooninud, puhkes linnas taas ülestõus. Kuna Roomat tabas ka malaariaepideemia, siis lahkus paavst linnast, siirdus Tivolisse, sealt Farfa kloostrisse ja siis Spoletosse. Ta saavutas 1157 Rooma kodanikega kokkuleppe ja võis Rooma naasta, kuid tõmbus 1158 Anagnisse.
Pauli maatriksid
Pauli vektor
Pauli vektor defineeritakse järgmiselt
Yves Leterme
2003. aasta Belgia parlamendivalimistel sai Christen-Democratisch en Vlaams lüüa ja erakonna esimees Stefaan De Clerck astus ametist tagasi. Leterme sai tema asemel erakonna juhiks. 2004 sai ta Flaami omavalitsuse ministerpresidendiks.
Sellel ametikohal sai ta tuntuks avaldusega teemal, miks kakskeelne asjaajamine Flandrias on õnnestunud ja Valloonias läbi kukkunud. Ta teatas: "Esialgu arvati, et paljud prantsuse keele kõnelejad kohanevad uue lingvistilise reaalsusega. Kuid nähtavasti ei ole prantsuse keele kõnelejad intellektuaalselt võimelised hollandi keelt selgeks saama." Paljud prantsuskeelsed poliitikud kritiseerisid seda avaldust, kuid sellele järgnenud 2007. aasta parlamendivalimistel kogus Leterme 796 521 häält, mis oli Belgia üleriigiliste valimiste kõigi aegade teine tulemus, ja juhtis oma erakonna suure võiduni.
Pauli maatriksid
Kommutatsiooni reeglid
Pauli maatriksid järgivad kommutatsiooni reegleid ja antikommutatsiooni reegleid, kus  on Levi-Civita sümbol, \delta_{ab} on Kroneckeri delta ja I on 2x2 ühikmaatriks ning kasutatud on Einsteini summeerimise reegleid.
Hadrianus IV
Munklus
Ta saatis 19. juunil 1158 kirja Tarragona, Narbonne'i ja Auchi peapiiskoppidele, milles ta kutsus templirüütleid võitlema Pürenee poolsaarel uskmatutega ning andis indulgentse neile, kes abistavad finantsiliselt ja sõjaliselt templirüütleid.
Pauli maatriksid
Kommutatsiooni reeglid
Näiteks:
Yves Leterme
Nendel valimistel esinesid eriti edukalt need erakonnad, kes nõudsid Flandriale suuremat autonoomiat. Kuid valimised lõppesid patiseisuga: Leterme'il ei õnnestunud valitsust moodustada, kuigi kuningas Albert II nimetas ta kahel korral peaministri kandidaadiks. Ametisse astus Guy Verhofstadti valitsus. Alles 18. märtsil 2008 sai Leterme valitsuse moodustamisega hakkama. Temast sai Belgia peaminister.
Hadrianus IV
Munklus
Ta kinnitas Achardi Pariisi Saint-Victori kloostri abtiks.
Yves Leterme
Leterme pidas oma valitsuse peamisteks eesmärkideks võimu delegeerimist valitsuselt omavalitsustele ja selleks vajalike muudatuste tegemist Belgia põhiseadusse. Samuti soovis ta Brüsseli linnaringkonna maa-ala pooleks jagada – see kava oli valloonide seas väga ebapopulaarne. Ta seadis selle tähtajaks 15. juuli 2008, aga ei suutnud neid eesmärke selleks ajaks täita ja esitas kuningale tagasiastumisavalduse. Kuningas ei võtnud seda vastu.
Pauli maatriksid
Kommutatsiooni reeglid
Kommutaatori ja antikommutaatori liidetist saab väljendada Pauli maatriksite skalaarkorrutise kaudu.
Hadrianus IV
Munklus
Ta saatis 18. aprillil 1155 bulla Czerwińsk nad Wisłą augustiini kloostri munkadele.
Yves Leterme
Seejärel otsustas Leterme natsionaliseerida raskustes vaevleva finantsteenuste ettevõtte Fortis. Ettevõte jagati kaheks ja Belgis valitsus müüs selle Belgiasse jäänud osa Prantsusmaa pangale Paribas. Aktsionäridega müügi osas nõu ei peetud ja need kaebasid seetõttu valitsuse kohtusse. Alama astme kohus andis valitsusele võidu, aga apellatsioonikohus tühistas selle otsuse ja peatas müügitehingu. Pärast kohtuotsust näitas kassatsioonikohtu esimene president Ghislain Londers, et valitsusametnikud olid püüdnud kohtunikke mõjutada. Pärast seda esitas Leterme 19. detsembril 2008 kuningale teist korda tagasiastumispalve ja 22. detsembril võttis Albert II selle vastu. Tema järel sai peaministriks Herman Van Rompuy. 17. juulil 2009 sai Belgia välisminister Karel De Gucht Euroopa Komisjoni liikmeks. Tema asemel määrati uueks välisministriks Leterme. 1. detsembril 2009 sai peaminister Van Rompuy Euroopa Ülemkogu alaliseks eesistujaks ja astus 25. novembril peaministri kohalt tagasi. Tema asemel sai Leterme taas peaministriks. Välisministriks sai Steven Vanackere.
Hadrianus IV
Kanoniseerimised
Hadrianus IV-t on traditsiooniliselt seotud 3 isiku kanoniseerimisega, kuid nende kanoniseerimiste osas puuduvad ajaloolised tõendid. Ta olevat 1154 kanoniseerinud Famianuse, 1158 Rootsi Sigfridi ning 1158 Uppsala piiskopi ja Soome misjonäri Henriku.
Misjon
Hadrianus IV saatis Amelungsborni tsistertslaste kloostri munga Berno Mecklenburgi slaavlasi misjoneerima.
Onupojapoliitika
Hadrianus IV määras detsembris 1155 kardinaliks Boso Breakspeari, kes "Catholic Encyclopedia" ja Salvador Miranda andmetel oli tema lähisugulane, teistel andmetel aga oli pärit Itaaliast.
Uued kardinalid
Hadrianus IV määras 23 uut kardinali. Tema ajal sai kardinaliks hilisem paavst Gregorius VIII. Ta ordineeris "Liber Pontificalise" andmetel 5 preestrit ja 7 diakonit.
Hadrianus IV kultuuriloos
Abbots Langleys on mitmed Hadrianus IV seonduvad tänavanimed ja 15. juulil 2000 tähistati St. Albansis tema 900. sünniaastapäeva.
Inglismaal tegutseb Brakspeari pruulikoda.
Hanon Barabaner
Hanon Barabaner (vene keeles Ханон Зеликович Барабанер; 30. juulil 1933 Leningrad – 21. september 2022) oli Eesti insener ja majandusteadlane, Tallinna teenetemärgi kavaler.
Hadrianus IV
Hadrianus IV kultuuriloos
Ta lasi tugevdada Orvieto kindlustusi.
Surm
Hadrianus IV suri 1. septembril 1159 Anagnis ja maeti Rooma Peetri kirikusse. Tema säilmed maeti 1607 ümber.
Yves Leterme
Valitsuserakond Open VLD seadis Brüsseli ringkonna probleemi lahendamise tähtajaks 22. aprilli 2010. Tähtajaks polnud endiselt lahenduseni jõutud ja Open VLD lahkus valitsusest. Leterme esitas kuningale taas tagasiastumispalve. 26. aprillil, kui läbirääkimised uue valitsuse moodustamiseks olid ebaõnnestunud, rahuldas kuningas selle avalduse ja kuulutas välja erakorralised valimised, mis toimusid 13. juunil 2010 ja lõppesid hollandikeelsete erakondade kaotusega. Kõige rohkem hääli kogus küll Uus Flaami Allianss, aga valitsuse moodustas Sotsialistliku Partei liider Elio Di Rupo. Need kaks erakonda jõudsid teineteisega kokkuleppele siiski alles poolteist aastat hiljem ja valitsus astus ametisse 6. detsembril 2011. Senikaua oli Belgias võimul Leterme'i ajutine valitsus. Ajutine valitsus kestis 589 päeva, mis on arenenud riikides kõigi aegade kõige kauem kestnud ajutine valitsus.
Hanon Barabaner
Haridus
==Töö insenerina ==
Hadrianus IV
Allikad
Hadrianus IV valitsemisaja tegemistest on säilinud bullad, kirjad ja muud dokumendid.
Yves Leterme
Yves Leterme armastab kodukitsi ja kasvatab neid oma talus. Tema kaks lemmikkitse Trudy ja Vicky on mänginud Ypres'is kohaliku teatriühingu lavastatud näidendis "Kitsede saar". Sellega seoses antud intervjuus nimetas Leterme kitsi vaese mehe lehmadeks.
Hanon Barabaner
Haridus
Nõukogude Liidu loode osa ja Eesti kütte- ja energeetilise kompleksi tehnilise ümberseadmestamise aktiivne osaleja (1957–1965). Rahvusvaheliste põllumajandusobjektide juhtivarendaja Mongooliast Tšehhoslovakkiani (Vastastikuse Majandusabi Nõukogu kaudu) (1965–1968). Rahvusvaheliselt tunnustatud spetsialist ja konsultant maakonnarajoonide ja linnade kommunaalmajanduse energeetika alal (1965–1995).
Teadustegevus
NSV Liidu esimese vabariikliku energiavarustuse programmi juhataja ja looja. Tema välja töötatud metoodika ja selle Eestis realiseerimise kogemuse alusel korraldati aastatel 1975–1980 taolisi uuringuid ka teistes NSV Liidu vabariikides ja muudes Majanduskaasabi Nõukogu riikides. Osales uuringutes juhtivkonsultandina.
NSV Liidu energeetikaprogrammi üks juhtivatest loojatest. Esines NSV Liidu Teaduste Akadeemia Presiidiumis ettekandega NSV Liidu Energeetika- ja Toiduprogrammi kooskõlastamise teemal.
1977. aastal oli üks esimesi, kes hakkas lähenema üldenergeetiliste ülesannete lahendamisele kompleksselt, ökoloogilisest, sotsiaalsest ja majanduslikust aspektist. Ettekanded NSV Liidu Teaduste Akadeemia Presiidiumil, Ameerika Rahvusakadeemias, rahvusvahelistel energeetika- ja majandusfoorumitel. Esimeste Melenjevi loengute "Uued ideed energeetikas" laureaat. Nüüd leidis see lähenemise üldise tunnustuse. NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituste kuldmedal põllumajandusobjektide elektrifitseerimise töödekompleksi eest.
Inseneri- ja teadustegevus on pärjatud mitmete valitsuse autasudega. Üks Euraasia Teadlaste Majandusklubi asutajatest (2008). 2010. aasta juulist klubi aseesimees. Klubi initsiatiivil korraldatakse iga aasta Rahvusvahelist Majandusfoorumit Astanas, millest võtab osa üle 70 riigi, ta oli Eestis loodud Vene Akadeemilise Seltsi aseesimees (2007).
Eesti Majandus- ja Juhtimisinstituut ECOMEN
Koolis toimus õppetöö 15 erialal, ning oli täielikult vene keeles. 2001. aastal sai instituut rahvusvahelise akrediteeringu. Instituudi filiaalid asusid Tallinnas, Sillamäel, Kohtla-Järvel, Narvas. Instituut realiseeris Bologna protsessi nõudeid ja soovitusi. Instituut tegi koostööd enam kui 30 välisülikooliga ning võttis osa programmist Erasmus. 2013. aastal sattus instituut skandaali ning lõpetas tegevuse.
Teaduspublikatsioonid
Enam kui 200 teaduspublikatsiooni autor, mille hulgas on sellised monograafiad nagu:
Paljude monograafiate ja teadustööde teadustoimetaja. Õppeprogrammide, metodoloogiliste ja õppematerjalide autor ja kaasautor. Majandus- ja Juhtimisinstituudi teadustööde kogumiku toimetuse nõukogu esimees (iga aasta kaks kogumikku). Ajakirja Majandus, Finantsid, Uurimused toimetuse nõukogu liige. Euraasia majandusrevüü toimetuse nõukogu liige. Vene Akadeemilise Seltsi Teataja toimetuskolleegiumi liige. Üle 160 teadusliku ja publitsistliku artikli autor.
Pauli maatriksid
Kommutatsiooni reeglid
Seega.
Hadrianus IV
Allikad
Paavsti varaseima eluloo koostas "Liber Pontificalises" kardinal Boso Breakspear. Tema elust on kirjutanud keskajal elanud ajaloolane William Newburgh'ist töös "Historia rerum Anglicarum", samuti kroonik Otto Freisingist "Gesta Frederici I-s". Hilisemad elulood on koostanud Bernardus Guidonis ja Bartolomeo Platina.
Paavsti tegemisi on kajastanud tolleaegsed kroonikud Saxo Grammaticus, Godefridus Viterbiensis, Giraldus Cambrensis ja Matthieu Pariisist.
Mati Karelson
pisi|Mati Karelson 2006. aastal Mati Karelson (sündinud 27. detsembril 1948 Tartus) on eesti keemik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2007).
Haridus
Aastal 1967 lõpetas ta Tartu 5. Keskkooli keemiaklassi ja 1972 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna. 1975. aastal kaitses ta TRÜ-s keemiakandidaadi väitekirja orgaanilise keemia erialal teemal “Elektrostaatiliste mudelite kasutatavuse kontroll orgaanilises keemias”.
Töökäik
Aastatel 1972–1975 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli orgaanilise keemia kateedri teadur, 1975–1985 keemilise kineetika ja katalüüsi laboris vanemteadur, 1985–1988 sektorijuhataja ja 1988–1992 juhataja. Aastail 1992–2004 oli ta Tartu Ülikooli teoreetilise keemia korraline professor ja 1999–2002 Tartu Ülikooli Tehnoloogiakeskuse direktor. 2005–2021 oli Tartu Ülikooli molekulaartehnoloogia professor. Aastatel 2004–2014 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli molekulaartehnoloogia professor ning käesoleval ajal on ta Tartu Ülikooli emeriitprofessor, keemia instituudi molekulaartehnoloogia õppetooli juhataja.
Ta on olnud ka Eesti Vabariigi peaministri teadusnõunik (2007–2014).
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valitud 2007. aastal loodusteaduste ja meditsiini alal, kuulub akadeemias bioloogia, geoloogia ja keemia osakonda. Ta on üliõpilaste riikliku teadustööde konkursi teaduste akadeemia hindamiskomisjoni liige.
Teadustöö
Mati Karelson on rahvusvaheliselt tunnustatud keemiateadlane, molekulaardisaini ja molekulaartehnoloogia suuna rajaja Eestis. Tema peamised uurimisvaldkonnad on kondenseeritud keskkondade kvantteooria, keemiliste ühendite reaktsioonivõime uurimine, kvantitatiivsed struktuur-aktiivsus/omadus sõltuvused, keemiliste ühendite tehnoloogiliste omaduste ja protsesside modelleerimine, heterotsükliliste ühendite keemia, tehisintellekt keemias, molekulaartehnoloogia ja biomeditsiiniline keemia.
Ta on loonud molekulaardeskriptorite alusel töötavaid arvutisüsteeme, mis võimaldavad ennustada keemiliste ühendite ja materjalide omadusi. Muuhulgas uurib ta võimalusi tarkvara abil kemikaalide mõju määramiseks, mis lubaks säästa katseloomade elu. Samuti on Mati Karelson olnud pioneer koostöö arendamisel Eesti ettevõtlusega.
Teoseid
Temalt on ilmunud üle 250 teadusartikli, mitu monograafiat, ta olnud mitme kooliõpiku kaasautor ja mitme erialase ajakirja toimetuskolleegiumi liige. Ta on kümne patentse leiutise autor.
Liikmesus
Mati Karelson on olnud mitme nõukogu ja komisjoni liige ja esimees. Nii oli ta aastatel 1996–2001 Euroopa Teadus- ja Tehnikaalase Koostöö Organisatsiooni juhtkomitee liige ning Eesti rahvuslik koordinaator, 1997–2002 Tartu Teaduspargi nõukogu esimees, 2005–2014 Eesti Vabariigi peaministri teadus- ja arendusnõunik, 2007–2012 Vabariigi Presidendi Mõttekoja liige. Ta on ta Rahvusvahelise Kvantbioloogia ja Kvantfarmakoloogia Ühingu ja Rahvusvahelise Matemaatilise Keemia Akadeemia liige.
Isiklikku
Tema abikaasa on galerist Tiia Karelson, üks poeg on teleprodutsent Kaupo Karelson, teine arst Karel Karelson.
Günther Heidemann
Günther Heidemann (21. oktoober 1932 Berliin – 23. aprill 2010 Berliin) oli Saksamaa ühendvõistkonna ja Lääne-Saksamaa poksija.
Heidemann oli kokku kahekordne Lääne-Saksamaa meister II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1952 ja 1955.
Heidemann sai Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Zygmunt Chychłale (Poola).
Heidemann osales Lääne-Saksamaa eest võisteldes II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953), kuid kaotas veerandfinaalis jälle hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Zygmunt Chychłale (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Nicolo Garganole (Inglismaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Valga Muusikakool
Valga Muusikakool on muusikakool Valgas aadressil Kesk tänav 22.
Kool alustas tööd 1922. aastal seitsme õpetaja ja 85 õpilasega ja tegutses Säde seltsimajas. Esimesed erialad, mida koolis õpetati, olid klaver, viiul ja laulmine. Teoreetilisi aineid käis Tartust õpetamas Juhan Simm, hiljem ka Eduard Oja.
1940. aastal muudeti Valga Muusikakool riiklikuks kooliks ja nimetati Valga Muusikaalgkooliks. Kool asus Vabaduse tänaval. Juhatajaks määrati Valga linnakiriku organist Osvald Mälk. 1945. aastast jätkas muusikakool Valga Keskkooli hoones ja seda nimetati Valga Muusika Üldhariduslikud Kursused. Juhatajana asus tööle Albert Puusta.
ENSV Kunstide Valitsuse 27. augusti 1949. aasta käskkirjaga asutati vabariikliku lastemuusikakoolide võrgu laiendamise käigus teiste seas ka Valga Muusikakool, mis tähendas sisuliselt, et muusikakursused nimetati lihtsalt ümber ja direktoriks määrati Albert Puusta.
1970. aastal asus koolijuhi kohale klaveriõpetaja Aime Lõhmus, kes pühendas oma energia jäägitult koolile ja juhtis muusikakooli kuni 2003. aasta sügiseni.
1992. aastast muutus Valga Muusikakool munitsipaalkooliks.
Alates 1995. aastast korraldatakse Valga Muusikakoolis klaveriansamblite festivali, mis on kasvanud populaarseks rahvusvaheliseks suurürituseks. Igal kevadel tähistatakse Valga-Valka muusikakooli ühiskontserdiga J. Cimze sünniaastapäeva.
Tänapäeval tegutsevad kooli juures nt bigbänd, vibrafoniansambel, tüdrukute Väike Viisikoor.
Valitsuse õhtukool
pisi|150px|Peaminister [[Aimo Kaarlo Cajander – valitsuse õhtukooli esimene "juhataja", enne 1943]] Valitsuse õhtukool on Soome Riiginõukogu (valitsuse) mitteametlik koostöövorm. See on kord nädalas toimuv ministrite mitteametlik kokkusaamine, kus valmistatakse ette küsimusi ja teemasid enne järgmist Riiginõukogu täiskogu istungit. Õhtukoolis ei võeta vastu otsuseid. Kuigi õhtukool kui valitsusliikmete mitteametlik töövorm ei ole fikseeritud põhiseaduses, on  sellel tähtis osa Soomes väljakujunenud valitsusparteide vahelises  koostöös.
Õhtukoolis osalejad kutsub kokku Soome peaminister. Õhtukooli läbiviimine annab peaministrile enne järgmist ametlikku valitsuse istungit rohkem mõjujõudu, sest just tema paneb kokku Riiginõukogu täiskogu istungil arutusele tulevate küsimuste nimekirja. Teiselt poolt annab see ministritele võimaluse esineda omapoolsete ettepanekutega
Tavapäraselt peetakse õhtukooli kolmapäeviti kell 17.00. Sellest võivad osa võtta lisaks ministritele ka valitsusparteide parlamendifraktsioonide esimehed, õiguskantsler, riigisekretär ja Riiginõukogu pressisekretär. Riiginõukogu istung toimub tavaliselt neljapäeviti kell 13.00 ja presidendi päevakohane  esinemine reedeti kell 11.00.
Läkaköha
Läkaköha on väga nakkav gramnegatiivse bakteri Bordetella pertussis’e põhjustatud hingamisteede infektsioon.
Läkaköha definitsioon
Läkaköha on üle kahe nädala kestev köhaga kulgev haigestumine, millel korral esineb vähemalt üks järgmistest sümptomitest: paroksüsmaalsed köhahood, inspiratoorsed repriisid (köhahoojärgne kõõksuv sissehingamine) ja köhahoojärgne oksendamine. Köhahoogudel ei ole teist teadaolevat põhjust(1).