cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pentium III
Katmai
Katmai oli esimene Pentium III protsessor. Seda võib lugeda pea täielikult sarnaseks Pentium II viimaste mudelitega, välja arvatud need eeltoodud kaks uuendust. Esimesena tulid välja 450 MHz ja 500 MHz taktsagedusega ning järk-järgult ülejäänud: 533 MHz, 550 MHz, 600 MHz protsessorid. Varasematel mudelitel kasutatud 100 MHz esisiini asemel hakati kasutama 133 MHz esisiini. See kõik toimus 7 kuu jooksul. Üleüldse oli Pentium III ajastul areng ülimalt kiire. Kolme aastaga tõusis taktsagedus kolm korda. Taktsageduse tõus tingis ka voolutarbe suurenemise, mis omakorda nõudis paremat jahutust. Jahutusega tekkiski mure mudeliga 550 MHz 1999. aastal. Jahutus ei suutnud jahutada seda protsessorit, mille tagajärjel tekkisid ülekuumenemised, mis omakorda tekitasid fännides pahameelt. See mure aga lahenes viimase katmai mudeli puhul. Üldiselt suurimaks probleemiks oli teise astme vahemälu. Vahemälu andis välja ainult pool võimalikust kiirusest. Sokliks oli slot 1, aga väikse uuendusega, mis lubas otse ühendada protsessorijahutuse protsessoriga. Katmai protsessor koosneb 9,5 miljonist transistorist ja on mõõtudega 12,3×10,4 mm. Seda valmistati Inteli P856.5 protsessorites – 0,25-mikromeetrine CMOS toiming viie alumiiniumsidususe tasandiga. Katmai protsessor kasutas samasugust süvendipõhist disaini nagu Pentium II, aga uuemat üheservalist ühenduskassetti, mis võimaldas jahutusradiaatoril luua otsese kontakti CPU tuumaga. Mõned varasemad Pentium III versioonid sisaldasid vanemaid üheservalisi ühenduskassette, mis olid mõeldud OEM-i jaoks.
Coppermine
pisi|900 MHz Coppermine Pentium III Teine Pentium III variatsioon oli "Coppermine" protsessor, tootekoodiga Intel 80526. See lasti välja 25. oktoobril 1999. Coppermine protsessor töötas taktsagedustel 500, 533, 550, 600, 650, 667, 700 ja 733 MHz. Hiljem, detsember 1999 kuni mai 2000, tulid juurde protsessorid taktsagedusega 750, 800, 850, 866, 900, 933 ja 1000 MHz (1 GHz). Toodeti nii 100 kui ka 133 MHz esisiiniga versioone. Võrreldes üldist suutlikkust AMD Athlon protsessoritega, oli Coppermine veidi parem, mis küll muutus vastupidiseks varsti pärast seda, kui AMD uuendas Athlonit sisseehitatud L2 vahemäludega. Athlon omas edumaad komakoha-arvutuste koodiga, samal ajal kui Coppermine'i suutlikkus oli suurem SSE käsustiku optimeerimisel, kuigi praktikaliselt oli jõudluse vahe vaevumärgatav. Samas õnnestus AMDl Athloni taktsagedus viia 1,2 GHz peale, isegi enne Pentium 4 väljalaskmist.
Teise astme vahemälu on vähendatud 256 kB ning on integreeritud protsessori sisse. Teise taseme vahemälu latentsusaega on oluliselt lühendatud, mis tagab protsessori märgatava kiiruse tõusu võrreldes varasema mudeliga. Protsessor vajab madalamat pinget ja üleüldiselt vähem voolu. Transistoride arvu on tõstetud 28 miljonini ja protsess on viidud 180 nm täpsuseni.
Varasematel protsessori versioonidel puudus jahuti ja protsessori vahelt integreeritud soojushajuti (inglise keeles 'Integrated Heat Spreader' ehk 'IHS'), mis küll lisati hilisemates versioonides, kuid see ei parandanud soojusjuhtivust, kuna IHS lisas protsessori ja jahuti vahele kõigest lisa kihi metalli ja soojuspastat. Samas oli IHS hea abimees jahuti surumiseks täpselt vastu protsessorit, et puuduks õhuvahe. Kuna algselt puudus Coppermine'i protsessoritel IHS, oli jahuti paigaldamine väga keeruline, sest kui jahuti ja protsessori vahele jäi tühi ala, vähenes soojusjuhtivus suuresti.
2000. aasta keskel välja lastud 1,13 GHz Coppermine kadus turult kiiresti ebastabiilsuse tõttu ja reaalselt ei suutnud protsessor 1,13 GHz-ni jõuda. Jõudlusanalüüsides oli suutlikkus 1 GHz protsessoritega täpselt samal tasemel. Intelil kulus vähemalt kuus kuud probleemide lahendamiseks kasutades uut cD0 sammustikku. 1.1 ja 1.13 GHz versioonid anti uuest välja 2001 aastal.
Coppermine-T
Coppermine-T-d võib lugeda üleminekutehnoloogiaks Tualatinile. Kõige suurem muudatus on see, et Coppermine-T tuum suudab töötada madalama pingega emaplaatidel. Intel kasutas uusimatel Coppemine'i protsessoritel cD0-sammustikku ja muutis neid, et need töötaksid madala pingega süsteemisiinidel pingel 1,25 V AGTL ja ka normaalpingega 1,5 V AGTL+ signaaltasanditel ning tunneks automaatselt ära diferentsiaalse ja üksiklõpuga taktsageduse. See uuendus muutis need ühilduvaks uusima põlvkonna Socket-370 kaartidega, mis toetasid FC-PGA2-ga varustatud protsessoreid. Samal ajal olid need ühilduvad ka vanemate FC-PGA paneelidega. Coppermine-T protsessoril oli kahepoolne sümmeetriline mitmiktöötluse võimalus, kuid ainult FC-PGA 2 paneelidel. T oli ka ainus integreeritud soojushajutiiga protsessor.
Tualatin
Saamaks paremat elektrijuhtivust, vahetati alumiiniumkontaktid vaskkontaktide vastu. Tundub küll naljakana, et Coppermine (vasemaak) kasutas alumiiniumkontakte. Tualatin on tulnud suurest Inteli teaduspargist, mis asub Oregoni osariigis Ameerikas. Pentium III protsessoriseeria maksimaalne taktsagedus jäi 1,4 GHz peale.
Tualatin moodustas põhja populaarsetele Pentium III-M mobiilsetele protsessoritele, mis muutusid Inteli esirinna kaasaskantavateks kiipideks järgmiseks kaheks aastaks. Kiip pakkus tasakaalu voolutarbe ja jõudluse vahel ning see kuulus nii võimsate sülearvutite kui ka "õhukeste ja kergete" kategooriasse. Tualatini-põhine Pentium III näitas üleolevat suutlikkust võrreldes Willamette'i-põhiste Pentium 4 protsessoritega ja isegi Thunderbirdi-põhiste Athlonitega. Sellest hoolimata tundus, et Intel tahtis lõpetada Pentium III tootmise, kuna nad muutsid Tualatin-põhised Pentium IIIed mitteühilduvaks siis eksisteerinud Socket 370 emaplaatidega ja jätsid alles L2-vahemälu mitte-Pentium III-S 256 kB mudelites.
Pentium III (Katmai) (250 nm)
pisi|Intel Pentium III Katmai eestvaates
Pentium III (Coppermine) (180nm)
pisi|KL Intel Pentium III Coppermine eestvaates
Pentium III (Tualatin)(130 nm)
150px|KL Intel Pentium III Tualatin eestvaates
SSE käsustiku implementatsioon
Kuna Katmai protsessorit ehitati sama 250-nanomeetise protsessi järgi nagu Pentium II Deschutese protsessorit, pidi Intel rakendama SSEd kasutades võimalikult vähe räni. Selle saavutamiseks rakendas Intel 128-bitise arhitektuuri, mis tähendas olemasolevate 64-bitiste andmeradade topeltkordamist ja SIMD-FP kordaja komponentide ühendamist x87 skalaarse FPU kordajaga üheks komponendiks. Olemasoleva 64-bitise andmeraja utiliseerimiseks varustas Katmai igat SIMD-FP juhendit kahe mikroopsina. Kompenseerimaks osaliselt ainult poole SSE arhitektuuri laiuse implementeerimist, rakendas Katmai SIMD-FP lisaja teise lähetuspordi eraldi komponendina. Selline seadistus võimaldab ühte poolt SIMD kordajat ja ühte poolt iseseisvat SIMD lisa varustada korraga, tuues kõrgeima läbilaskvuse tagasi neljanda komakohani tsükli kohta, vähemalt paaris jaotusega korrutamiste ja liitmiste koodi korral.
Katmai riistvara rakendamise probleem seisnes vastuolulises parallelismi mudelis, mida vihjas SSE käsustikule. Programmeerijad sattusid koodi-graafiku dilemma ette: kas SSE koodi peaks ehitama vastavalt Katmai piiratud täitmise ressurssidele või tulevastele protsessoritele, millel on rohkem ressursse? Katmaile iseloomulikud SSE optimeeringud andsid parima võimaliku tulemuse Pentium III perekonnalt aga see oli kõrvaloptimaalne hilisematele Inteli protsessoritele nagu Pentium 4 ja Core.
Kyniska
pisi|Kyniska [[Sophie de Renneville'i pildil]] pisi|Kyniskale pühendatud tekst skulptuuril Antiikaja Olümpiamängude muuseumis Kreekas Kyniska (kreeka keeles Κυνίσκα, sünd. 442 eKr) oli vanakreeka sportlane, esimene naissoost olümpiavõitja.
Kyniska oli Sparta printsess, Arhidamos II tütar ja Agesilaos II õde. Ta soovis juba nooruses saada olümpiavõitjaks.
Erinevalt ülejäänud Kreeka linnriikidest oli Spartas naiste elu vabam, kuna kodused tööd olid jäetud helootidele. Ka julgustati sealseid naisi spordiga tegelema, kuna usuti, et tugevamad naised annavad ka tugevamaid järglasi. Antiikolümpiamängud olid siiski mõeldud üksnes meessoost isikutele. Abielus naistele oli keelatud isegi mängude pealtvaatamine, rääkimata osalemisest.
Noorusaeg
Nii Xenophon kui ka Plutarchos mainivad seda, et Kyniska vend Agesilaos innustas Kyniskat tegelema hobuste treenimisega, kuna hobuste võiduajamine oli ainus ala, kus Kyniska sai osaleda. Vastavalt mängude reeglitele võitis hobuste võiduajamise nimelt hobuste treener ja kaariku omanik, mis tähendas Kyniskale võimalust võita, kuigi abielunaisena ei tohtinud ta Olümpiasse minna. Antiikautorid leiavad, et Agesilaos soovis sellega näidata, kui ebamehine spordiala kaarikute võiduajamine on. Kaasaegsed autorid seavad siiski selle oletuse kahtluse alla, kuna Kyniska oli Spartas kultuskangelanna isegi pärast oma surma ja selle kultuse eesotsas oli Agesilaos. Nii oletataksegi, et Agesilaos kasutas Kyniskat ära oma perekonna huvide edendamisel.
Olümpiamängud
Aastal 396 eKr saatis Kyniska oma neljahobusekaariku olümpiamängudele ja tuli olümpiavõitjaks. Ta kordas seda tulemust samal alal ka järgmistel olümpiamängudel aastal 392 eKr. Oma võidu tähistamiseks püstitas ta Zeusi templisse oma pronkskuju, kus seisab kiri: Σπάρτας μὲν βασιλῆες ἐμοὶ :πατέρες καὶ ἀδελφοί, ἅρματι δ’ ὠκυπόδων ἵππων :νικῶσα Κυνίσκα εἰκόνα τάνδ’ ἔστασεν μόναν :δ’ ἐμέ φαμι γυναικῶν Ἑλλάδος ἐκ πάσας τόν[-] :δε λαβεν στέφανον. Ἀπελλέας Καλλικλέος ἐπόησε. (Sparta kuningad, kes on mu isa ja vennad Kyniska, kes on võidukas kiirejalgsete hobustega kaarikul on püstitanud selle kuju. Ma kuulutan end ainsaks naiseks kogu Hellases, kes selle tiitli on võitnud. Kalliklese poeg Apelleas tegi selle kuju.)
Mõju
Kyniskale püstitati hiljem Sparta pühasse plataanisallu kangelaspühamu; seni olid selle au osaliseks saanud üksnes suurte kangelastegudega tuntuks saanud Sparta kuningad ja Kyniska oli esimene selle au osaliseks saanud naine.
Kyniska saavutused inspireerisid neid kordama ka teisi naisi. Kokku tuli antiikajal olümpiavõitjaks 12 naist, neist edukaim oli Makedooniat esindav Bilistihhe, kes võitis kolmel korral. Oletatakse aga, et Kyniska saavutused olid inspiratsiooniks ja eeskujuks ka meestele, millele viitab tema pühamu asupaik Sparta noorte meeste treeninguväljaku kõrval.
Pikaajaline mälu
Pikaajaline mälu (ing k long-term memory, ladina?) (on?) tähendab mäluprotsesse, mis tagavad info salvestamise ja taasesitamise pika aja jooksul pärast salvestamist.
Säilimise aja alusel eristatakse lühimälu ja pikaajalist mälu. Pikk aeg tähendab kas päevi, nädalaid või aastaid. Pikaajalisse mällu salvestamise aluseks on eelkõige semantiline ehk tähenduslik kood. Hiljutiste sündmuste, üksikepisoodide ja omaduste sidumisel ühtseks tervikuks ning selliste terviklike mälupiltide, talletamisel pikaajalisse mällu on eriline roll oimusagaral ja vaheajul. Suurt osa salvestamise õnnestumisel mängib tahtlik tähelepanu. Mida paremini tähelepanu meeldejäetavale materjalile keskendatakse, seda suurem on tõenäosus, et see paremini meelde jääb. Efektiivseim viis materjali pikaajaliseks meeldejätmiseks on mõtestatud kordamine ning jaotatud õppimine ja hilisem kordamine. Vt. Ebbinghaus.
Sam Harris
Samuel Benjamin Harris (sündinud 9. aprillil 1967 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide neuroteadlane, filosoof ja kirjanik.
Haridus
Ta alustas õpinguid inglise keele erialal, kuid noorusliku eneseavastamise käigus muutusid ka sihid, mis kulmineerus Stanfordi Ülikooli filosoofia bakalaureusekraadiga. Doktorikraadi neuroteaduses sai ta California ülikoolis Los Angeleses.
Harris on aktiivne meditatsiooni propageerija. Huvi valdkonna vastu tekkis tal nooruses, kui Harris katsetas MDMA-ga. Saadud kogemused viisid ta retkele Indiasse ja Nepalisse, kus ta õppis meditatsiooni ja selle spirituaalsust. Teda huvitas, kas MDMA mõju on võimalik kogeda ka meditatsiooni kaudu.
Looming
Raamatutes, loengutes ja saadetes tegeleb ta teaduse, religiooni, meditatsiooni, inimvägivalla ja ratsionaalsuse teemadega.
Harrise kirjutisi on tõlgitud 20 keelde. Tema töö siht on indiviidi ja ühiskonna mõtestamine muutuvas maailmas. Tema mõtteid ja töid on vahendatud ka sellistes väljaannetes nagu The New York Times, Time, Scientific American, Nature ja Rolling Stones.
Taskuhääling
Sam Harrisel on ka populaarne taskuhääling Waking Up (varasema nimega Making Sense) mille esimene saade avaldati 4. juulil 2011. Saates intervjueerib ta oma ala spetsialiste, kirjanikke, teadlasi, ajakirjanikke ja päevakajaliste teemadega seotud inimesi. Teemad on peamiselt ühiskond, religioon, psühholoogia, terrorism, poliitika jpm.
Saates on esinenud palju tuntud inimesi, näiteks kliiniline psühholoog Jordan Peterson, Nobeli auhinna võitnu, psühholoog Daniel Kahneman, kolumnist ja kirjanik Ben Shapiro ning koomik Ricky Gervais.
Waking Up meditatsiooni rakendus
2018. aasta septembris andis Harris välja meditatsioonikursuste rakenduse Waking Up with Sam Harris. Rakendus pakub igapäevaseid meditatsioone; pikki juhendatud meditatsioone; vestluseid mõtteliidritega psühholoogia, meditatsiooni, filosoofia, psühhedeelikumide ja teiste erialade vallas; valik õppetunde erinevatel teemadel, nagu mõte & emotsioon, vabatahe, heategevus ja veel. Rakenduse kasutajatele tutvustatakse mitut tüüpi meditatsiooni, nagu teadveloleku meditatsioon, vipassana-stiilis meditatsioon, armastava lahkuse meditatsioon ja dzogtšen.
Kasutajatel on ainulaadne võimalus pääseda tasuta juurde põhjalikele meditatsioonijuhistele ja ekspertidega läbimõeldud intervjuudele, võttes lihtsalt e-posti teel ühendust rakenduse arendajatega. See helde pakkumine on kooskõlas dana (helduse) või vabatahtliku panuse põhimõtetega, võimaldades inimestel ilma rahaliste kulutusteta osa saada rakenduse väärtuslikest ressurssidest.
2020. aasta septembris teatas Harris oma kohustusest annetada vähemalt 10% Waking Up'i kasumist väga tõhusatele heategevusorganisatsioonidele, saades seega esimeseks ettevõtteks, kes allkirjastas ettevõtete lubaduse Giving What We Can. Lubadus oli tagasiulatuv, võttes arvesse kasumit alates päevast, mil rakendus kaks aastat tagasi käivitati.
Uusateism
Sam Harris on koos Richard Dawkinsi, Christopher Hitchensi ja Daniel Dennettiga üks uue ateismi liikumise rajajatest. Nende töö kritiseerib tugevalt religiooni ja on saanud üle maailma palju vastukaja. Uusateism toetub oma argumentides ning loogikas loodusteadustele mille aluseks on empiiriline teadus. Uus ateistid usuvad, et täisväärtuslikku elu on võimalik elada ka religioonivabalt – moraalsus ning sisemised väärtused ei tulene religioonist. Samuti ütlevad nad, et religioosne usk on loomult ebaratsionaalne ja jumalat kui sellist pole olemas.
Religioon
Sam Harrise arust on usupõhised religioonid „bad ideas, held for bad reasons, leading to bad behavior“. Eri religioonide suur probleem on, et nad ei sobi kokku. Maailmas on toimunud religiooni tõttu piirkondade, kogukondade ja inimeste lõhenemine mis soodustab konfliktikollete tekkimist ning püsimist. Vägivald ja religioon on alati käsikäes käinud ja teevad seda siiamaani.
Harris toob välja mõned religioonist tulenevad konfliktikolded:
Harrise sõnul tõstab religioon hõimuliku vastandumise uuele tasemele mis vähendab rassilisi või poliitilisi iseärasusi kuid õigustab vägivalda jumala nimel. Probleem on selles, et inimesed on nõus oma tõestamata uskumuste põhjal surema ja tapma.
Harrist on kritiseeritud kui islamofoobi – ta väidab, et tegemist on vägivalla religiooniga, tema arust on islam kõige ohtlikum moslemitele endile. Enamus džihaadi ohvreid on moslemid ning religioon piirab nende endi vabadusi ning võimalusi kõige rohkem. Näitena toob ta ka välja, et usust lahti ütlemine on moslemite jaoks surmaga karistatav, seda üle maailma ning isegi läänühiskonnas.
Intellectual Dark Web
Sam Harris on osa Intellectual Dark Webist. Nimi tekkis Eric Weinsteini naljast ning sai uue meedia (YouTube ja taskuhäälingud) kaudu ka väga populaarseks. Lisaks Sam Harrisele ja Eric Weinsteinile on liikmed ka Bret Weinstein, Heather Heying, Jordan Peterson, Ben Shapiro, Douglas Murray, Maajid Nawaz, Ayaan Hirsi Ali ja Christina Hoff Sommers. Neid ei seo poliitilised eelistused, vaid peavoolust erinevad vaated ning valmidus rääkida probleemidest, millest teised ei räägi. Enamasti tuginevad nad ratsionaalsusele ja faktidele, mistõttu satuvad nad tugeva kriitika alla, sest need kaks ei sobi hästi kokku populaarsust koguvate vaadetega.
Kriitika
Sam Harrise saates osales vastuoluline teadlane Charles Murray, kes uurib rassi ja IQ seost. Kriitikute arvates oli Sam liiga passiivne ning vähekriitiline öeldes, et Murray lihtsalt tõlgendab teiste tulemusi. Harris ei esitanud Murrayle küsimusi, mis teemat kahtluse alla paneks, ning usaldas uurimuse tulemusi faktidena sealjuures tuues toetavaid argumente psühholoogiast. Murray arust on mustanahalistel ja hispaanlastel geneetiline soodumus madalamaks IQ-ks võrreldes valgete ja asiaatidega. Sam Harris oli saates tavalisest vähem skeptiline ega uurinud Murray käest Flynni efekti mõju IQ-le ja seeläbi ka tema uurimistulemustele.
Isiklikku
Sam Harris on abielus Annaka Harrisega, neil on kaks tütart, Emma ja Violet. Turvalisuse huvides jääb Sam Harris oma perekonnast, sõpradest, elukohast ja lapsepõlvest rääkides teadlikult kidakeelseks – tema raamatud lahkavad paljuski religiooni ja sellest tuleneva terrorismi tagamaad, mistõttu satub ta tahes-tahtmata religioossete fanaatikute tähelepanu alla.
Peale meditatsiooni on Harrise hobi ka Brasiilia jūjutsu. Harris väidab, et „To train in BJJ is to continually drown – or, rather, to be drowned, in sudden and ingenious ways – and to be taught, again and again, how to to swim.“ Harris alustas võitluskunstiga tegelemist aastal 2011 Ryron Gracie käe all. Teda paelus BJJ juures illusioonide puudumine, sest ala oli loomult absoluutne.
Ulvi kool
pisi|1923. aastal ehitatud Ulvi koolihoone 2022. aastal Ulvi kool oli õppeasutus Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Ulvi külas.
Ulvi kool tegutses esmalt 1796. aastani. Kool taasasutati 1830. aastal ning suleti 2003. aastal.
Juraj Slafkovský
Juraj Slafkovský (sündinud 30. märts 2004 Košice, Slovakkia) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Montreal Canadiens. 2022. aastal valis Montreal Canadiens ta NHL-i draft '​is esimese valikuna. Ta on esimene Slovakkia NHL-i mängija, kes esimeses ringis drafti tehti.
George Sadowsky
pisi|200px|George Sadowsky 2010. aastal George Sadowsky (sündinud 30. septembril 1936 Novotšerkasskis) on ameerika arvutiteadlane, kes on ennekõike tuntud tänu tegevusele Interneti edendamisel kogu maailmas, eelkõige arengumaades.
Jevgeni Griškovets
pisi|Jevgeni Griškovets (2014) pisi|Jevgeni Griškovets [[Toronto teatrilaval – näidendis "Kuidas ma koera sõin" (2017)]]
Jevgeni Griškovets (vene keeles Евгений Валерьевич Гришковец; sündinud 17. veebruaril 1967 Kemerovos Nõukogude Liidus) on vene kirjanik, näitekirjanik, lavastaja, näitleja ja muusik.
Eesti keeles on ilmunud Griškovetsi raamatud "Kuidas ma koera sõin. Vene rännumehe ülestähendused" (mälestused Nõukogude sõjaväest; tõlkija Jaan Ross, Loomingu Raamatukogu, 2006) ja "Särk" (tõlkija Lauri Leis, sari "Moodne aeg", Tallinn: Varrak, 2010).
Eestis on lavastatud terve rida Griškovetsi näidendeid:
2012. aastal esines Jevgeni Griškovets Tartus festivalil Prima Vista.
Karakitai
Karakitai (ka Kara Kitai; hiina keeles 喀喇契丹, Kālā Qìdān, mongoli keeles Хар Хятан, otsetõlkes Must Kitai; või Lääne-Liao dünastia (hiina keeles 西遼 või 西辽, Xī Liáo); ametlikult Suur-Liao (hiina keeles 大遼, 大辽, Dà Liáo)) oli hiinastatud dünastiariik Kesk-Aasias. Karakitaid juhtisid kitanide Yelü hõim, see oli Liao dünastia riigi järglane. Dünastiale pani aluse Yelü Dashi (Liao keiser Dezong), kes põgenes koos enda rahvaga Jini dünastia sissetungi eest Mandžuuriast Kesk-Aasiasse. Aastal 1211 tungisid Karakitai aladele Kuchlugi juhtimisel naimanid ning riik sisuliselt lõppes. Viimane hoop tuli aastal 1218, kui nende ala vallutasid mongolid. Karakitai kõrglass oli ajaloolaste hinnangul Liao järeltulijatena Hiina legitiimne valitsusdünastia.
Bruno
Bruno on eesnimi.
Seda nime on kandnud:
Julija Lipnitskaja
Julija Lipnitskaja (Юлия Вячеславовна Липницкая, sündinud 5. juunil 1998 Jekaterinburgis) on Venemaa iluuisutaja, olümpiavõitja (2014), Euroopa meister (2014) ja juunioride maailmameister (2012).
Kurisu-Jaani allikas
pisi|Kurisu-Jaani allikas kevadel Kurisu-Jaani allikas (ka: Kurisu Jaaniallikas, Jaaniallikas) on allikas Rapla maakonnas Märjamaa vallas Rangu karstialal. Rangu karstiala kaitseks on moodustatud Rangu loodusala.
Suurema osa ajast on see "allikas" kurisu, mis neelab sinna kraavist (vooluhulk üle 10 l/s) tulevat vett. Allikast saab rääkida aga kevadise suurvee ajal, mil kurisu ajab vett välja, moodustades "keeva" allika.
Valeri Markus
Valeri Markus (Валерій Сергійович Маркус) on Ukraina sõjaväelane, autor ja blogija.
Sõjaväeteenistus
Donbassi sõjas 2014. aastal|pisi Teenis 2022-2033 47. mehhaniseeritud brigaadi brigaadiveeblina.
Pangasaladus
Pangasaladus on teave, mille klient usaldab krediidiasutusele ja mis jääb sellest hetkest alates teadmiseks ainult neile kahele.
Pangasaladus põhineb eeldusel, et krediidiasutus ei avalda talle antud teavet kolmandatele isikutele, kui tal ei ole selleks õiguslikku alust. Samuti on ta kohustatud vaikima kõigist kliendiga seotud asjaoludest ja hinnangutest, mille on kliendiga suheldes omandanud.
Eestis on terminit "pangasaladus" defineeritud krediidiasutuse seaduse § 88 lg-s 1: "Pangasaladusena käsitatakse kogu teavet ja hinnanguid, mis on krediidiasutusele teatavaks saanud tema või teise krediidiasutuse kliendi kohta." Pangasaladus sisaldab informatsiooni kliendi majandustegevuse, isikuandmete, varalise seisundi, tehingute, äri- või ametisaladuste ning omaniku- või ärisuhete kohta.
Taust
Pangasaladuse kaitsmise nõue tuleneb heast pangandustavast ja tagab panga usaldusväärsuse. Klient teab, et tema andmed on kaitstud tema elu lõpuni ja ka pärast seda, sest pangasaladuse hoidmise kohustus on tähtajatu ja kehtib ka siis, kui panga ja inimese vaheline ärisuhe on lõppenud. Eri riikides ja pankades võivad konfidentsiaalsuse põhimõtted erineda. Näiteks väidavad mõned saksa õigusteoreetikud, et on pankasid, mis ei anna teavet selle kohta, kas isik on nende klient või mitte. See on levinud Šveitsi pankades. Panga töötajate käsutuses on üksnes nende allüksustega seotud klientide info. Teiste allüksuste ja kontorite klientide kohta neil teavet ei ole.
Ka Eestis on krediidiasutuste juhtidel, töötajatel ja isikutel, kellel on juurdepääs krediidiasutuse klientide infole, kohustus hoida seda saladuses tähtajatult, kui just seaduses ei ole sätestatud teisiti või kui klient ei ole avaldanud kirjalikult teistsugust soovi.
Olukorrad, kus pangasaladus ei kehti
Pangasaladusena saadud kliendiinfot võivad isikud kasutada ainult järelepärimises nimetatud eesmärgil ja neile sätestub tähtajatu pangasaladuse pidamise nõue, kui seadusest ei tulene teisiti.
Pangasaladus Euroopa Liidus
14. oktoobril 2014 leppisid Euroopa Liidu rahandusministrid kokku, et 2017. aastast luuakse kõikide liikmesriikide vahel automaatne infovahetus kodanike finantsvarade üle. Leppe alusel peavad ELi liikmesriigid kodaniku koduriigi maksuametile andma infot kõikide finantstulude liikide, sealhulgas konto seisu kohta. Uue seaduse eesmärk on vähendada võimalikke maksupettusi. Euroopa Komisjoni maksuvolinik Algirdas Šemeta väitel tagab see Euroopas maksustamise aspektist täieliku läbipaistvuse.
Muudatused Šveitsi pangasüsteemis
5. oktoobril 2018 teatas Šveitsi maksuamet, et on alustanud teiste riikidega rahvusvahelisele standardile vastava maksuinfo vahetamist eesmärgiga lõpetada maksupettused. Infot vahetatakse kõigi ELi riikidega. Omavahel jagatakse järgmisi detaile:
2019. aastal peaks infovahetus hõlmama juba umbes 80 riiki. Ühtlasi tähendab see, et Šveitsi pangasaladus on läbi.
Presidendi kärajad
Presidendi kärajad on üritus (kärajad), kus Eesti arvamusliidrid, tipp-poliitikud ja teised tähelepanuväärsed ühiskonnategelased arutlevad eeskätt Eesti tuleviku üle. Üritust korraldab Presidendi Mõttekoda.
Esimesed kärajad toimusid Eesti presidendi Toomas Hendrik Ilvese eestvedamisel 2007 Pärnus. Presidendi järgi ka ürituse nimi.
Näiteks 2015 oli ürituse läbiv teema "Millist Eestit jõuame pidada?".
Kärajad
Kärajad oli rahvakoosolek või ülikute nõupidamine Muinas-Eestis. Sarnases tähenduses on mõistet kasutatud ka tänapäeval, näiteks peetakse aastast 2007 Presidendi kärajaid.
Gennobaudes
Gennobaudes oli kahe frangi väejuhi nimi:
Vaiselbergiit
Vaiselbergiit on endine vulkaanilise kivimi tüüp. Vaiselbergiidiks nimetati algselt suure augiidi ja plagioklassi sisaldusega andesiiti, mis võis olla moondeprotsessist mõjutatud. . Kivimi nimetas nii Karl Heinrich Rosenbusch aastal 1887.
Vaiselbergiidi definitsiooni muudeti aastal 1891, mil Wadsworth hakkas sellest eristama moondeprotsessist mõjutamata šastaliiti. Vaiselbergiiti defineeriti seejärel kui klaasjat andesiiti, mis on moondeprotsessist osaliselt mõjutatud.
Veel hiljem hakati vaiselbergiiti pidama doleriidiks, millel on augiitse andesiidiga ühine vaid struktuur. Avastati, et kivim sisaldab lisaks suurematele augiidikristallidele ka labradori. Kivim on nimetuse saanud Weiselbergi mäe järgi St. Wendeli linna lähedal Saarimaal.
Zemgus Girgensons
Zemgus Girgensons (sündinud 5. jaanuaril 1994 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Buffalo Sabres.
Ta alustas jäähoki mängimist Lätis. 2009. aastal suundus ta Põhja-Ameerikasse. Aastatel 2010–2012 mängis ta United States Hockey League'i klubis Dubuque Fighting Saints.
2012. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i draft'is 12. valikuna. Hooajal 2012/13 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Sabresi tütarklubis Rochester Americans. NHL-is debüteeris Girgensons 2. oktoobril 2013 hooaja avamängus Detroit Red Wingsi vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. Debüüthooajal lõi Girgensons NHL-is kaheksa väravat ja andis 14 väravasöötu. Hooaeg 2014/15 on jäänud seni tema resultatiivseimaks (15+15). 2015. aastal valiti Girgensons NHL-i tähtede mängule, suurest tänu Lätist tulnud häätele.
Läti jäähokikoondise koosseisus on Girgensons osalenud neljadel maailmameistrivõistlustel (2013, 2014, 2016 ja 2017) ning 2014. aasta taliolümpiamängudel.
2013. aastal valiti Girgensons Läti aasta tõusvaks sporditäheks.
Pärsti järv
Pärsti järv on looduslik järv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Pärsti külas.
Andriela Rääbis
Andriela Rääbis (aastani 1991 Andriela Vutt, sündinud 21. juulil 1966 Tartus) on eesti keeleteadlane.
Walter von Pezold
Walter von Pezold (8/20. september 1882 Tallinn – 3. juuni 1955 Hamburg) oli Eesti jurist.
Walter von Pezold oli kohtunik, Kohtukoja liige. W. von Pezold oli I Riigikogus II abisekretär (4. jaanuarist 1921 kuni 7. juunini 1923).
Walter von Pezold kuulus Saksa-Balti Erakonda.
Andriela Rääbis
Elulugu
Ta oli aastatel 1997–1999 Tartu Ülikooli magistriõppes ning sai magistrikraadi magistritööga "Telefonivestluse sissejuhatus". 2001–2009 õppis ta Tartu Ülikooli doktoriõppes ning sai 2009. aastal doktorikraadi doktoritööga "Eesti telefonivestluse sissejuhatus: struktuur ja suhtlusfunktsioonid" (juhendaja Renate Pajusalu).
Ta oli 1990–1997 Tartu Ülikooli eesti keele labori insener, 1997–2000 üldkeeleteaduse õppetooli vanemlaborant, aastast 2001 arvutilingvistika teadur.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: suuline kõne, telefonivestluse struktuuri uurimine konversatsioonianalüüsi meetodil. Emakeele Seltsi tegevliige. Avaldanud 47 teadustrükist.
Haski
Haski (inglise keeles husky) on mitme polaarpiirkonnas aretatud veokoera tõu (näiteks Alaska haski ja Siberi haski) üldnimetus.
Scania OmniLink
pisi|Scania OmniLink [[Amsterdami tänavatel.]] Scania OmniLink on Scania toodetav linnabuss, eri spetsifikatsioonides nii lühikese kui lõõtsbussina. Eestis kasutavad Scania OmniLinke näiteks Tallinna Linnatranspordi AS, SEBE ja GoBus. Bussid on saadaval nii täismadalana kui osaliselt madala põhjaga.
Tankgewehr M1918
Tankgewehr M1918 (lühendatult T-Gewehr; ehk Mauseri 13-mm tankitõrjevintpüss) on Saksa tankitõrjevintpüss. See oli esimene vintpüss, mille ainus eesmärk oli hävitada soomustatud sihtmärke ning esimese maailmasõja ainuke tankitõrjevintpüss. Kokku toodeti umbes 15 800 relva.
Kütiorg
pisi|Kütiorg 2008. a juulis Kütiorg (ka Holsta org, Kolereinu org ja Tohkri org) on org Võru maakonnas Võru vallas.
Org on tähtis turismi- ja talispordipiirkond.
Orus voolab Iskna jõgi ja asub mitu väiksemat järve: Hanijärv, Edejärv, Jaanusjärv, Mäeveski järv, Alaveski järv ja Noodasjärv.
Võrgupüük
Võrgupüük on peamiselt passiivne kalapüük nakkepüünistega (kalavõrkudega), mille puhul kalavõrgud lastakse vette ja võetakse mingi aja möödudes koos loomusega välja. Püügi põhimõte: kala kiilub ennast võrgusilmas kinni või mähib ennast võrgulinasse. Jaguneb seisevvõrgupüügiks ja triivvõrgupüügiks.
Seisevpüügil lastakse võrgud merre harilikult võrgujadas, mis ankurdatakse põhja ühest otsast (lippasetus ehk lipupüük) või mõlemast otsast, varm kasutati ankurdamiseks suuri kive (hila- ehk porukivid). Võrgujada algusesse ja lõppu paigutatakse võrgutähis (võrgumärk, võrgutooder), mille järgi püünised üles leitakse. Triivpüügil triivib võrgujada iseseisvalt või on otsapidi kinnitatud laeva või paadi külge. Algselt püüti vaid sellisest sügavusest, kus võrgud ulatusid veekogu põhjast pinnani, hiljem hakati võrke ka sügavamale veekogu põhja laskma. 19. saj II poolel püüti Eestis võrguga ka vahemistest ja pinnaveekihtidest. Võrgu sügavus määrati sel juhul kivide (ankrute) või ujukite nööride pikkusega. Pealveepüügi viisid on lipupüük või triivpüük, kasutatakse eritüübilisi pinevõrke. Alates 2016. a ei kuulu triivvõrk enam Eesti vetes lubatud püügivahendite hulka.
Rannapüügil viiakse võrgud merre harilikult õhtul ja võetakse välja (käiakse nõudmas) hommikul. Suurte kilu- ja räimevõrkude väljatõmbamise kergendamiseks on kalapaatide vedupardal rull. Võrguga püütakse kala ka jää alt (jääpüük). Tuntakse ka aktiivset võrgupüüki, mille puhul kalavõrku kasutatakse pigem noodana. Tuntud on ka kala hirmutamine võrku (hagepüük, lündil käimine). Mõnikord on võrk tarvitusel tõkkepüünisena (siiakäär).
Allikas: Mereleksikon, 1996
Yūji Kishioku
Yūji Kishioku (jaapani keeles 岸奥 裕二 Kishioku Yuji; sündinud 2. aprillil 1954 Muroranis) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Ta sündis aastal 1954 Muroranis (asub Hokkaidō prefektuuris).
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1979–1980 10 mängu ja lõi 2 väravat.
Jaunpiebalga vald
pisi|Mežezeriņši järveke valla lõunaosas Jaunpiebalga vald (läti keeles Jaunpiebalgas pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Zosēni ja Vecpiebalga vallaga, Smiltene piirkonna Drusti vallaga, Gulbene piirkonna Ranka ja Druviena vallaga ning Madona piirkonna Liezēre vallaga.
Valla pindala on 184 km². 2016. aasta seisuga elas seal 2026 inimest. Valla keskus on Jaunpiebalga küla.
Ajalugu
Aastal 1935 oli Jaunpiebalga valla pindala 233 km². Aastal 1945 moodustati vallas Abrupe, Kalnieši, Gauja, Jaunpiebalga ja Zosēni külanõukogust, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1950 sai Jaunpiebalga töölisasula staatuse, aga ülejäänud külanõukogu maad liideti aasta hiljem Abrupe külanõukoguga. Aastal 1957 liideti Abrupe külanõukogu Jaunpiebalgaga kui Jaunpiebalga töölisasula maapiirkond. Aastal 1963 liideti sellest kujunenud Jaunpiebalga alevi maapiirkonnaga ka Gauja külanõukogu. Aastal 1990 kaotas Jaunpiebalga alevi staatuse ja nii alevist kui ka selle maapiirkonnast kujunes Jaunpiebalga vald. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Jaunpiebalga piirkonda.
Loodus
Vald asub suuremalt jaolt Vidzeme kõrgustikul. Tähtsamad jõed on Koiva jõgi ja selle lisajõed Tirza ning Tulija. Suurim kõrgus on 243,2 meetrit (Vinķi mägi).
Francisco Franco (skulptor)
Francisco Franco de Sousa (9. oktoober 1885 Funchal – 15. veebruar 1955 Lissabon) oli portugali skulptor.
Jaak Oja
Haridus
Ta on lõpetanud 1971. aastal A. H. Tammsaare nimelise Tartu 1. Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Jaunpiebalga vald
Loodus
Looduskaitse all on Kaņepi pärn, Kaņepi tamm, Mazpaupi tamm, Laivaskalnsi saar, Kleivase hiidmänd, Rudgalvji mänd, Ležēni mänd, Maztenclavi mänd, Valge Luha mänd, Lejas Niklavase kivi, Kalna Kļavi vaher, Bukani või Slocene mänd, Vecpaupi tamm ja Kellamänd. Lisaks kasvab vallas arvukalt nimetuid põlispuid.
Jaak Oja
Töökäik
Suunati tööle Tallinna. Augustist 1976 oli stažöör Tallinna I Õigusnõuandlas, kus jätkas 1977. aastal tööd advokaadina.
Veebruaris 1977 sai ta Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi liikmeks – advokaadiks – ning veebruarist 1992 on ta Eesti Advokatuuri kuuluv vandeadvokaat.
Jaunpiebalga vald
Kaitstavad mälestised
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Jaunpiebalga kõrtsihoone, Lejas Niklavase talu rehi, Jaunpiebalga luteri kirik (sealhulgas sealsed altar, kantsel ja orel), Tūlija linnamägi, Tīrumviekšeļi linnamägi, Mazķūģi muinaskalmed (Nauda ehk Lazdi küngas), Jaunpiebalga muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Ezerbrici muinaskalmed ehk Sõjakalmed, Brici järveelamu, klaasikunstniku Kārlis Miesnieksi elumaja, helilooja Emīls Dārziņši elumaja ja Jaunpiebalga vallakooli hoone.
Kohaliku kaitse all on Tirznieki muinaskalmed, Vecviekšeļi keskaegne kalmistu (Kalmemägi) ja sealsed kellamännid, Tirumviekšeļi keskaegne kalmistu, hiiepaik Lielmežsi lohukivi, Jaunģeisti keskaegne kalmistu ehk Butka küngas, Jānēni keskaegne kalmistu ehk Kalmemägi, Jaunpiebalga keskaegne kalmistu ja endiste kellamändide ase Ciere mäel ning Brici muinasasula.
Jaak Oja
Töökäik
Detsembris 1991 asutas ta omanimelise advokaadibüroo, mille ärinimi on 2012. aastast Advokaadibüroo Oja, Nõu ja Partnerid. Jaak Oja tegeleb põhiliselt tsiviilõiguse ja -protsessi küsimustega.
Jaunpiebalga vald
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 1858 lätlast, 47 venelast, 17 valgevenelast, 14 ukrainlast, 9 poolakat ja 4 leedulast.
Jaak Oja
Töökäik
Septembrist 1989 kuni märtsini 1990 oli Jaak Oja Eesti NSV Plaanikomitee uue seadusandluse osakonna nõunik ja juhataja. Aastatel 1990–1994 osales ta õigusaktide projektide väljatöötamisel.
Jaunpiebalga vald
Asustus
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Jaak Oja
Töökäik
Aastatel 1997–2016 oli Islandi aukonsul Eestis, pärast seda on olnud Austria Suursaatkonna usaldusadvokaat.
Liikmesus
Jaak Oja oli Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi Presiidiumi esimees aastatel 1990–1992 ning 1992–1994 Eesti Advokatuuri esimees, olles seega esimene taasiseseisvumisjärgne advokatuuri esimees. Aastatel 1994–1995 kuulus Jaak Oja advokatuuri juhatusse. Aastatel 1993–1998 oli ta Avatud Eesti Fondi nõukogu liige, aastatel 1994–1996 ka nõukogu esimees.
Mohlakeng
Mohlakeng on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mohlakengi elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,69%, värvilisi 0,72%, valgeid 0,25%, India või Aasia päritolu inimesi 0,13% ja teisi 0,20%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 54,97% inimesi, koosa keelt 12,61%, suulu keelt 9,28%, sotho keelt 7,19%, pedi keelt 4,82%, tsonga keelt 3,35%, inglise keelt 2,41% ja afrikaani keelt 1,52%.
Laudium
Laudium on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Tshwane linnaringkonnas.
Apartheidi ajal oli Laudium määratud India päritolu inimeste asualaks.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Laudiumi elanikest India või Aasia päritolu inimesi 79,89%, mustanahalisi aafriklasi 16,12%, värvilisi 2,42%, valgeid 0,43% ja teisi 1,13%. Inglise keelt pidas emakeeleks 77,45% inimesi, afrikaani keelt 11,87%, pedi keelt 2,14% ja ndebele keelt 1,12%.
Kōzō Tashima
Kōzō Tashima (jaapani keeles 田嶋 幸三 Tashima Kōzō; sündinud 21. novembril 1957 Kumamotos) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Veena Räägel
Veena Räägel (28. märts 1934 Abja vald, Pärnumaa – 27. märts 2002) oli eesti geoloog.
Elulugu
Veena Räägel oli talupidaja tütar.
Lõpetas 1953 Suure-Jaani Keskkooli ja 1958 Tartu Ülikooli geoloogia osakonna; geoloogiamagister (1993, TÜ), väitekiri "Eesti looduslike ehitusmaterjalide kasutamine ja edasised perspektiivid". Töötas 1958–1963 Semipalatinski ja Altai geoloogilises ekspeditsioonis Kasahstanis geoloogia kaardistamisel ja maavarade otsimisel. 1963–2002 Eesti Geoloogiakeskuses mitmesugustel ametikohtadel (sh peageoloog ja maavarade osakonna juhataja).
Renato Tapia
Renato Fabrizio Tapia Cortijo (sündinud 28. juulil 1995 Limas) on Peruu jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Celta de Vigo ja Peruu jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Hollandis. Alates 2013. aastast mängis ta FC Twentes. 2016. aastal liitus ta Feyenoordiga, kellega tuli hooajal 2016–17 Hollandi meistriks. Hooaja 2018–19 teise pooles mängis ta laenul Willem II-sse.
2020. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Celta de Vigoga.
Debüüdi Peruu jalgpallikoondises tegi Tapia 1. aprillil 2015 mängus Venezuela vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. septembril 2016 MM-i valikmängus Ecuadori vastu. Ta on kuulunud Peruu koondisse 2016. aasta Copa América Centenariol, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal.
Samantha Cristoforetti
Cristoforetti sai Müncheni Tehnikaülikoolist kraadi masinaehituses ja õppis seejärel veel mitmes ülikoolis. 2001. aastal astus ta Itaalia õhuväkke. Cristoforetti valiti ESA astronaudiks 2009. aastal.
Hermann IV (Baden)
Hermann IV Badenist (1135 – 13. september 1190) oli Verona markkrahv ja Badeni markkrahv 1160. aastast.
Ta oli Hermann III ja Bertha Lotringist poeg. 1162. aasta paiku abiellus ta Tübingeni pfaltskrahvi Ludwigi tütre Berthaga (suri 24. veebruaril 1169).
Koos keiser Friedrich I-ga võttis Hermann osa Milano piiramisest ja hävitamisest. Aastatel 1176-1178 osales ta Friedrichi Itaalia-kampaanias ning oli osaline 1176. aasta Legnano lahingus. Hermann oli 1183. aastal Konstanzi rahu käendaja, millega Lombardia linnad iseseisvuse saavutasid.
Hermann võitles keisri alluvuses Kolmandas ristisõjas, läbides Anatooliat teel Akko piiramisele. Friedrichi surm 1190. aasta juunis põhjustas tuhandete Saksa sõdurite lahkumise väest ning Kiliikia ja Süüria sadamate kaudu koju tagasi pöördumise. Saksa-Ungari ühendarmee jätkas lõunasuunas, kuid Antiookia lähedal tabas seda haiguspuhang, mis nõrgestas seda veelgi. Hermann suri laagris 13. septembril 1190. Ainult riismed algsest armeest saabusid piiramisele.
Schwerinsdorf
Schwerinsdorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Leeri kreisis. Valla pindala on 5,57 km². 31. detsembril 2017 elas seal 697 inimest.
Kookosõli
pisi|Kookosõli Kookosõli ehk kookosrasv on kookospähkli kuivatatud tuumadest saadud taimeõli, mida kasutatakse laialdaselt nii meditsiinis, kergetööstuses kui kakokanduses. Kookosõli pärineb Aasiast – selle suurimad tootjariigid on ajalooliselt olnud India, Indoneesia ja Filipiinid.
Schwerinsdorf
Kogukond paikneb Heseli ja Remelsbachi vahel.
Kookosõli
Tahkes olekus on kookosõli valget värvi ja üsna nidusa tekstuuriga. Kookosrasva sulamistemperatuur on 25 °С, mistõttu tuleks seda hoiustada klaaspurgis pimedas kohas (päikese eest varjatult). Vedelas olekus on kookosõli värvitu. Kookosrasva säilimisaeg on tavaliselt 1 aasta.
Päritolu
Kookosõli omadused avastati 15. sajandil India ja Indoneesia piirkonnas. Kuna õli oli tollal üsna kallis, said seda endale lubada vaid jõukad naised, kes rasvaga oma juuste ja küünte ilu eest hoolt kandsid. Samuti kasutati kookosõli haavade ravis ning pühade riituste läbiviimisel. Õli hakati peagi eksportima Hiinasse, hiljem ka muudesse Aasia riikidesse. 1600. aastal, Inglismaa kuninganna Elizabeth I valitsusajal jõudis kookosõli ka Euroopasse.
Tänapäeval on kookosõli naiste hulgas väga populaarne – sellest tehakse juukse- ja küünemaske. Õli on orgaaniline ja looduslik, mistõttu kasutatakse seda aina enam ka kokanduses.
Toiteväärtus
100 g kookosõli sisaldab :
Kookosõli valmistamine
Kookosõli valmistamiseks on mitmeid viise. Filipiinidel, kus on soe ja niiske, troopiline kliima, käib tootmine järgmiselt: kõigepealt hangitakse kookospähkli viljaliha, mida seejärel 2,5 tunni jooksul jahvatatakse ja kuivatatakse. Seda tehakse 40–45 °C temperatuuril. Viimaks niristatakse õli kuivatatud pähkli viljalihast välja. See viis on küllaltki efektiivne, kiire ja vähekulukas.
Teine võimalus õli tootmiseks on pressida kookospähkli viljalihast mahla ja õli välja ilma seda kuivatamata. Sel viisil toodetud õli on tervislikum, sest viljalihas sisalduvaid kasulikke aineid ei kuivatata tootmise käigus rasvast välja. Hinna poolest on sedasorti õli aga kallim.
Kosmeetika
Kookosõli on efektiivne niisutaja, mistõttu kasutatakse seda sageli huulepalsami, meigieemaldaja, juuksepalsami või lihtsalt näokreemina. Samuti on kookosrasv suurepärane massaažiõli, hambapasta asendaja, deodorant ja päikesekaitsekreem. Kookosõlis on suur E-vitamiini sisaldus, mis on juuste ja naha tervise jaoks hädavajalik. Mõned käsitöömeistrid teevad kookosõlist ka meeldiva lõhnaga mahedat seepi.
Kokandus ja kodundus
Kookosõli on nii mõneski majapidamises igapäevane komponent näiteks praadimisel, küpsetamisel, salatikastmete valmistamisel ning isegi tee või kohvi magustamisel. Lisaks saab kookosrasvaga puhastada nii nahatooteid kui ka metallesemeid.
Pühajõe mäss
Pühajõe mäss oli aastal 1642 Urvaste kihelkonnas Osulas aset leidnud sündmus, mille käigus talupojad hävitasid Võhandu jõele ehitatud vesiveski.
Lugu
Võhandu jõele hakati Sõmerpalu mõisahärra ettevõtmisel ehitama veskit. Ehitusmeister oli tellitud Saksamaalt. Aga kohalikule rahvale see ei meeldinud. Nende jaoks oli jõgi püha ja teda ei tohtinud kuidagi tõkestada. Veski ehitati siiski valmis, kaugemalt toodud töölistega. Kuid siis algas enneolematu põud ja vili ikaldus täielikult. Maarahvas hakkas mässama ja lõhkus lõpuks veski maha. Asi oli selles, et jõgi oli kuidagi ühenduses piksega. Jõe tõkestamine pidi pikset pahandama. Piksele ohverdati härg, aga see ei aidanud. Alles siis, kui veskitamm lõhuti, hakkas äikesevihma sadama ja maa muutus jälle viljakandvaks.
Vastukajad
pisi|Pikse palve [[Johann Gutslaffi raamatus.]] Need sündmused pälvisid laialdast vastukaja kohalike sakslaste hulgas, mistõttu Urvaste pastor Johann Gutslaff avaldas 1644. aastal raamatu, milles ta lükkas ümber vääruskumused Võhandu jõe pühaduse kohta.
Selles raamatus leidub Erastvere "piksepapilt" Vihtla Jürgenilt pärinev lõunaeestikeelne "Pikse palve".
1974. aastal kirjutas Veljo Tormis selle teksti põhjal "Pikse litaania" meeskoorile ja suurele trummile.
Laanemägi
Laanemägi on kõrgendik Otepää kõrgustiku idaosas, halduslikult jääb Põlva maakonna Kanepi valda.
Mäe absoluutne kõrgus on 212,3 m üle merepinna, suhteline kõrgus 40 m.
Mäel on ajalooliselt olnud triangulatsioonitorn, millest on säilinud torni alus koos reeperiga.
Otto-Rudolf Pärlin
pisi|Otto-Rudolf Pärlin Otto-Rudolf Pärlin (14. august 1887 Torma vald, Tartumaa – 18. august 1964 Tartu) oli eesti põllumees ja omavalitsustegelane.
Kuulus I ja II Riigikogu koosseisu ning lühikest aega ka III Riigikogusse (astus tagasi 17. novembril 1926). Oli Põllumeestekogude liige.
1930. aastate lõpuperioodi puhkes suurimaid ja kõmulisemaid kohtuasju Eestis - Lõuna-Eesti Eksporttapamajade kohtuprotsess, kui kevadel 1937 allutati Tartu suurim tapamaja Eesti Lihaekspordile ja enne üleandmist viidi ühisuses läbi revisjon. Juurdlusel ilmnes, et Tartus, Teguri tänav 48 tegutseva ühisuse 1933, 1934 ja 1935. aasta bilanssi on paigutatud tõele mittevastavaid andmeid. 1933. aastal oli ülejääk näidatud 92 725 krooni võrra vähemana, 1934 oli võlausaldajate arve näidatud 167 666 krooni võrra suuremana ja ülejääk 280 000 krooni võrra vähemana, 1935 bilansi aktivas olid võlausaldajate arved näidatud 248 948 krooni võrra suuremana. Kohtuotsusega mõisteti Lõuna-Eesti Eksporttapamaja juhatuse esimees Jüri Ottas ja Otto-Rudolf Pärlin kaheks aastaks vangimajja ühes kõigi õiguste kaotamisega.
Raimund Räämet
Raimund Räämet (11. juuni 1918, Tallinn – 9. veebruar 2004, Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.
Elulugu
Raimund Räämet oli kingsepa poeg.
Lõpetas 1937. aastal Tallinna Reaalkooli ja 1947. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusteaduskonna; tehnikakandidaat (1954, TPI), väitekiri "Ühtlase välissurvega kooniliste koorikute tasakaalu püsivus". Oli aastatel 1947–1957 TPI ehitusmehaanika ja konstruktsioonide kateedris assistent, vanemõpetaja, dotsendi kohusetäitja ja 1958–1993 dotsent.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: õhukeseseinaliste koorikute stabiilsus ja dünaamika, kooniliste koorikute stabiilsus nii enne kui ka pärast kriitilist staadiumi. 16 teadustrükist.
Peter von Tiesenhausen
Peter von Tiesenhausen (ka Petrus de Tisenhusen, Dissenhussen) oli Vana-Liivimaa aadlik ja vaimulik, Tartu toomhärra 1550–1558.
Peter von Tiesenhausen pärines Tartu piiskopkonnast, tema isa oli Heinrich von Tiesenhausen. 1536. aastal immatrikuleeriti Peter von Tiesenhauseni nimeline isik Oderi-äärse Frankfurdi ülikooli, võimalik, et see oli hilisem toomhärra; 1545. aastal immatrikuleeriti samanimeline Wittenbergi ülikooli. 20. jaanuaril 1550 on Peter von Tiesenhausenit esmakordselt nimetatud Tartu toomhärraks.
Mohammed V rahvusvaheline lennujaam
pisi|Lennujaam õhust vaadatuna Mohammed V rahvusvaheline lennujaam (prantsuse keeles: Aéroport international Mohammed V, araabia keeles: مطار محمد الخامس الدولي, IATA: CMN, ICAO: GMMN) on rahvusvaheline lennujaam, mis teenindab Casablancat Marokos.
Peter von Tiesenhausen
1551. aastal teatas Liivimaalt lahkunud Tartu piiskop Jodokus von der Recke, et sooviks Peter von Tiesenhausenit näha enda järglasena piiskopitoolil. Kuid Tartu kapiitel valis 1552. aastal uueks piiskopiks Kärkna kloostri abti Hermann Weseli, kellel aga kuni 1554. aastani ei õnnestunud hankida paavsti kinnitust. Seetõttu tekkis Riia peapiiskopil Wilhelmil ja tema vennal, Preisimaa hertsogil Albrechtil 1553. aasta lõpus plaan Tiesenhausen ikkagi Tartu piiskopiks teha, selles lubas neid abistada ka Roomas elav kunagine Tartu toomhärra Alexander Sculteti. Kuid Peter von Tiesenhausen ise polnud eriti valmis Tartu seisuste tahte vastu astuma, kartes ebaõnnestumist ja oma toomhärravalduste kaotsiminekut. Peapiiskop Wilhelm pakkus seepeale võimalust Tiesenhausenist Hermann Weseli koadjuutor teha, kuid ka see plaan ei õnnestunud, sarnaselt ebaõnnestus ka Tiesenhauseni võtmine Riia toomkapiitlisse.
Mohammed V rahvusvaheline lennujaam
Lennujaama läbis 2014. aastal natuke alla 8 miljonit reisija.
Peter von Tiesenhausen
Tiesenhausen oli Tartu toomkapiitlis kuni selle lõpuni 1558. aastal, ta esines Tartu piiskopkonna esindajana veel 1558. aasta märtsis peetud Liivimaa maapäeval. Tartu piiskopkonna vallutamise järel loobus Tiesenhausen vaimulikuseisusest ning 20. novembril 1561 läänistas Zygmunt II August talle mõisaid Rēzekne lähedal. Varsti pärast seda abiellus ta Barbara Tiesenhauseniga, kes oli Riia peapiiskopi vasalli Fromhold von Tiesenhauseni tütar.
Mohammed V rahvusvaheline lennujaam
Lennujaam on rahvusliku lennufirma Royal Air Maroci kodulennujaam.
Ūsiai
Ūsiai on järv Leedus Ignalina rajoonis.
Järv on loode-kagu sihiline ja lookleva kaldajoonega. Kaldajoone pikkus on 15,97 kilomeetrit. Kirdeosas on järvel kaks poolsaart, neist üks kannab Kupriai sääre nime. Järves on ka üks saareke pindalaga 0,02 ha.