cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Timo Meier
2019. aasta juulis pikendas Meier Sharskiga lepingut nelja aasta võrra. 28. detsembril 2019 tegi ta mängus Philadelphia Flyersi vastu oma NHL-i karjääri esimese kübaratriki. 17. jaanuaril 2022 sai ta mängus Los Angeles Kingsi vastu viiendaks mängijaks 21. sajandil, kes on NHL-is ühes mängus löönud viis väravat. Meier sai ühtlasi läbi aegade esimeseks Sharksi mängijaks, kes on ühes mängus viis väravat löönud.
2018. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Meier Šveitsi jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.
Fred Raymond
Fred Raymond (kodanikunimega Raimund Friedrich Vesely; 20. aprill 1900 Viin – 10. jaanuar 1954 Überlingen) oli Austria opereti-, lööklaulude ja filmimuusika helilooja. pisi|Fred Raymond 1953
Õpingud
Fred Raymondi isa Vinzenz Vesely, kes töötas Austria raudtee ametnikuna, ja ema Henriette Dluhos olid Tšehhi päritolu. Mõlemad vanemad olid väga muusikalembesed, muusikaarmastuse andsid nad edasi ka oma kahele tütrele ja poeg Fredile. Ehkki vanemad soovisid, et pojast saaks riigiametnik, panid nad poisi klaverit õppima.
Fred oli noorukina suurepärane pianist, juba 12-aastaselt andis ta menukaid kontserte. Hiljem õppis ta ülikoolis kaubandust ja pangandust ning samal ajal iseseisvalt ka muusikat. Pärast ülikooli lõpetamist töötas Fred mõnda aega ametnikuna büroodes, kuid see töö ei pakkunud talle rahuldust. Samal ajal komponeeris ta lööklaule ja muusikalugusid filmidele.
1923. aastal loobus ta ametnikutööst ja hakkas leiba teenima ajutistest tööotstest elatuva muusikuna.
Lööklaulude helilooja
Muusikukarjääri alustas ta Viini kabareede pianistina ja lauljana. 1924. aastal pani kokku menuka revüükava "Ich hab’ das Fräulein Helen baden seh’n" ("Nägin preili Helenit suplemas"), millega sõitis ringi mööda Austriat ja pälvis piisavalt head tähelepanu. See innustas komponeerima arvukalt lööklaule, millest kujunesid eriti populaarseteks tšarlston "Ich reiß mir eine Wimper aus" ("Kaotasin ripsmekarva", 1927), tangod operettidest "In einer kleinen Konditorei" (1929), "Baden-baden" (1934), "Schöne Lisa" (1934), "Zur Liebe gehört ein Hauch Romantik" (1935) jm.
Menu opereti ja filmimuusika vallas
1925. aastal komponeeritud esimene muusikaline komöödia (operett) "Garderobe Nr. 7" jäi küll erilise tähelepanuta, kuid 1927. aastal valminud operett "Ich hab' mein Herz in Heidelberg" ("Kaotasin oma südame Heidelbergis") oli läbimurre, mida Viinis mängiti üle 700 korra. Selle nimilaul kujunes menukaks lööklauluks. Sellest innustatuna kirjutas Fred üksteise järel rea revüüoperette ja aastatel 1929–1933 ka hulgaliselt filmimuusikat.
Tema sulest on muusika sellistele oma aja menukatele filmidele nagu "Mein Bruder macht im Tonfilm die geräusche" ("Minu vend teeb helifilmis müra"), "Nur am Rhein" ("Ainult Reinis"), "Delikatessen" ("Delikatess"), "Zwei himmelblaue Augen" ("Kaks taevasinist silma") jt.
Hitleri lemmik
1933.–1944. aastatel oli ta Berliini Metropol-Theateri operetihelilooja. Selle perioodi kõige populaarsemaks ja rahvusvaheliselt menukamaks teoseks kujunes "Maske in Blau" ("Mask sinises", 1937), mida mängiti laialdaselt Euroopa teatrites. 1958. aastal oli tükk ka Vanemuise mängukavas. Seda operetti kasutasid natsid propagandistlikel kaalutlustel. "Maske in Blau" esietendusega avati propagandaminister Joseph Goebbelsi initsiatiivil loodud kammerteatrite draamanäitlejate riiklik fond. Pärast väljatulekut on teost esitatud kõikjal maailmas üle 60 tuhande korra, mis on operetimaailmas omamoodi rekord. Fred Raymond kasutas oskuslikult ära natside ladviku soosingut tema loomingu suhtes.
Kärde kivikalmed
Kärde kivikalmed on muistsed kivikalmed Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Kärde külas. Kärdes asub ka Kärde mõisa kalmistu.
Fred Raymond
Hitleri lemmik
Ta oli Richard Wagneri kõrval Hitleri lemmikhelilooja. Fred võeti 1941. aastal küll sõjaväkke, kuid suuresti kehva tervise tõttu rindele ei saadetud. Ta liideti natside propagandakompanii koosseisu ja tal lubati jätkata Metropol-Theateri juures. Raymond kirjutas sõja ajal populaarse laulu "Es geht alles vorüber – es geht alles vorbei" ("Kõik läheb üle, kõik möödub").
Kärde kivikalmed
Kärdest on teada kolm kivikalmet. I kivikalme, mis asus Kärde mõisa valitsejamaja ees tee juures, on hävinud. II kivikalme asub I kivikalmest umbes kilomeeter eemal niinimetatud Alliku metsas. III kivikalme asub II kivikalmest 200 m lõuna pool Alliku väljal. III kivikalmet uuriti 1895 Richard Hausmann juhendamisel. III kivikalme rajati arvatavasti 1.-2. sajandil.
Fred Raymond
Kõik möödub
Pärast sõda töötas Fred lühikest aega Salzburgi Raadio orkestri juures ja siirdus siis elama Hamburgi, kus lõpetas kõigepealt sõja tõttu pooleli jäänud operetid "Geliebte Manuela" ("Armastatud Manuela") ja "Flieder aus Wien" ("Sirelid Viinist") ning siis komponeeris "Konfetti", mis aga kõik jäid erilise tähelepanuta. Seejärel kirjutas ta veel mõned operetid, kuid ükski neist ei ületanud sõjaeelsete tippteoste taset.
1951. aastal asus Fred koos oma noore abikaasa Eva Mariaga elama Überlingenisse nende vastvalminud majja. Ta huvitus taas filmimuusika komponeerimisest ja osales enda operettidest tehtud filmide tootmisel.
Fred Raymond suri 1954. aastal südameataki tagajärjel, nägemata oma samal aastal sündinud poega. Ta oli Paul Lincke, Nico Dostali, Walter Kollo ja Eduard Künneke kõrval üks Berliini operetikoolkonna väljapaistvamaid liikmeid. Tema teosed esitatakse jätkuvalt saksa keelt kõnelevates riikides.
Budõ (Trostjanetsi rajoon)
Budõ (ukraina keeles Буди) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Trostjanetsi rajoonis. Elanike arv on 1290. Pindala on 1,92 km².
Hartenbos
Hartenbos on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas Mossel Bay vallas. Linn asub India ookeani rannikul.
Hartenbos on rajatud 1933. aastal.
Koordi veskijärv
Koordi veskijärv on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas Viljandi maakonnas Viljandi vallas Kibekülas ja Mäeltkülas.
Järve pindala on 1,1 ha, valgla suurus 13,92 km² ja kõrgus merepinnast 57,5 m. Järv on paisutatud Verilaske ojale ning kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Karl-Romet Nõmm
Karl-Romet Nõmm (sündinud 4. jaanuaril 1998 Pärsti vallas) on Eesti jalgpallur (väravavaht). Ta mängib Poola esiliiga klubis Nowy Sączi Sandecja.
Tallinna FC Flora
11. detsembril 2020 liitus Nõmm Premium liiga klubiga Tallinna FC Flora.
Nowy Saczi Sandecja
25. jaanuaril 2023 liitus Nõmm Poola esiliiga klubiga Nowy Saczi Sandecja.
Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Nõmm 12. jaanuaril 2023 sõprusmängus Soome vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Danil Kuraksin, Robi Saarma ja Sten Reinkort.
Klubi
''Uuendatud seisuga 6. märts 2023''
Esiliiga B 2017
Esiliiga B 2017 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga, Esiliiga B, 5. hooaeg, mis algas 1. märtsil ning lõppes 5. novembril 2017.
Meeskonnad
10 osalevast meeskonnast on 5 samad, mis 2016. aasta Esiliiga B-s. 2016. aasta võitja FC Kuressaare ja teine koht FC Elva tõusid Esiliigasse, 9. koht Flora U19 ja 10. koht Tulevik II langesid välja. Selleks hooajaks asendas need viis meeskonda II liigast tõusnud Keila JK ja Paide Linnameeskond U21. 3. koht Welco teenis edutamise läbi Esiliiga üleminekumängude võidu, ning 8. koht Viimsi JK säilitas koha liigas võites Esiliiga B üleminekumängud.
Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
Tartu Näitekunsti Stuudio
Tartu Näitekunsti Stuudio (ka: Tartu Teatrikunsti Stuudio) oli aastatel 1934–1937 töötanud eraõppeasutus.
Stuudio asutas Tartu Draamateatri Selts. Algul juhtis stuudiot Viktor Hein, hiljem Alfred Koort ja Aino Thauvón-Suits.
Budõ
Budõ on kohanimi Venemaal, Valgevenes ja Ukrainas.
Sianów
Sianów (ajalooline poolakeelne nimi Canów, saksa Zanow) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Koszalini maakonnas, Sianówi valla halduskeskus. Sianów asub Koszalini kesklinnast umbes 8 km idakirdes.
Asulat on esmamainitud 1330. aastal, linnaõigused 1343. aastal. Raudteeühenduse sai linn 1869. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Levimus
Levimus on abstraktselt väljendatult millegi levimise ulatus, haare. Konkreetsemalt defineeritakse seda kui mis tahes nähtuse esinemise sagedust mingist suuremas kogumis. Näiteks melanoomi (nahavähi alaliigi) levimus mingi ala rahvastikus.
Levimuse suhtelist intensiivsust mõõdetakse asjaomase koefitsiendiga (kordajaga), mida võib väljendada nt 100, 1000, 10 000 jne inimese kohta.
Miedzna
Miedzna on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Węgrówi maakonnas, Miedzna valla halduskeskus. Miedzna asub Węgrówist ligi 9 km kirdes.
Miedzna sai linnaõigused 1531. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.
Der Spiegel
pisi|Logo Der Spiegel on Saksamaa nädalaleht, mis vahendab uudiseid maailmast. See on üks tuntumaid Saksamaa ajalehti. Ajalehte annab välja kirjastus SPIEGEL-Verlag. Ajalehe tiraaž on umbes 840 000 ja on sellega Euroopa suurim nädalaleht. Ajalehe peakorter asub Hamburgis.
Anton Hindremäe
Anton Hindremäe (Anton Hindrimä); 11. juuni 1894 Rapla vald, Harjumaa – 26. juuli 1946) oli eesti arst.
Ta lõpetas aastal 1920 Tallinna Õhtugümnaasiumi. Aastatel 1920–1925 (lõpetas) õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.
Ta osales Vabadussõjas; teenis 1. Jalaväerügemendis 29. jaanuarist 14. juunini 1919.
Ta tegutses arstina alates 1925. aastast Raplas ja alates 1929. aastast Hiiumaal Kõrgessaare vallas.
Ta maeti Rapla kalmistule.
Der Spiegel
Ajalehe esimene number ilmus 4. jaanuaril 1947.
Jean-Baptiste Santerre
Jean-Baptiste Santerre (23. märts 1651 – 21. november 1717) oli Prantsuse maalikunstnik baroki ja varajase rokokoo ajastul.
Elukäik
Santerre sündis Pontoise'i lähedal Magny-en-Vexinis. Bon Boullogne'i õpilasena alustas ta oma maalikarjääri portreemaalijana.
Tema kõige kuulsam teos on "Suzanne au bain" (Louvre), diplomitöö, mille ta tegi 1704. aastal, kui ta võeti vastu Académie'sse (ehkki praegu Louvre'is olev versioon näib olevat Santerre'i originaali koopia).
Ta suri Pariisis 1717. aastal.
Makários III
pisi|Peapiiskop Makários III (1962) Makários III (kreeka Μακάριος Γ΄, ilmaliku nimega Michaíl Chrstodoúlou Moúskos (kreeka Μιχαήλ Χριστοδούλου Μούσκος); 13. august 1913 Panagiá – 3. august 1977 Nikosia) oli aastatel 1950–1977 Küprose Õigeusu Kiriku peapiiskop ja 1960–1977 Küprose president.
Kaasani tänav
Kaasani tänav (saksa keeles Kasansche Straße) oli tänav Tallinnas, tänapäevase Liivalaia tänava lähedal. Tänav sai nime 17. jaanuaril 1923 ja tänav kaotati 25. jaanuaril 1974.
Wortegem-Petegem
Wortegem-Petegem on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.
Asulad
Schelde kallastel asuv Wortegem-Petegem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
III liiga 1996/97
III liiga 1996/97 on Eesti jalgpalli tugevuselt neljas liiga III liiga 1996. ja 1997. aasta hooaeg, mis jaguneb nelja tsooni - ida, põhi, lõuna ja lääs.
Mängutulemused
''Kõik mängub toimusid 1996. aasta sügisel.''
''Kõik mängub toimusid 1997. aasta kevadel.''
Tšerepanovo
Tšerepanovo (vene keeles Черепаново) on linn Venemaal Novosibirski oblastis, Tšerepanovo rajooni halduskeskus. Tšerepanovo asub Novosibirskist ligikaudu 80 km lõunas.
Svobodnõi asula tekkis 1912. aastal seoses Novosibirsk–Barnauli raudtee ehitamisega. Tšerepanovo raudteejaam avati 1915. aastal. 1921. aasta juulis nimetati Svobodnõi ümber Tšerepanovoks. Linnaõigused sai Tšerepanovo 1925. aasta detsembris.
Käevõru
pisi|Moodne kullast käevõru
Käevõru on metallist või muust materjalist tehtud ehe (käeehe), mida kantakse ümber randme või käsivarre.
Aasa (perekonnanimi)
Aasa on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Aasa 553 inimesel: 260 mehel ja 293 naisel. Perekonnanimede levikult oli Aasa meeste puhul 185. kohal ja naiste puhul 183. kohal. Nimi on levinuim Järva maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 14,32. Levinuim oli perekonnanimi Aasa vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 5,97.
Käevõru
Eesti alal kanti käevõrusid alates hilispronksiajast ja eriti laialdaselt I aastatuhandel ja II aastatuhande algul.
Zákupy
Zákupy (saksa keeles Reichstadt) on linn Tšehhis Libereci maakonnas Česká Lípa ringkonnas. Zákupy asub Česká Lípast ligi 8 km idas ja Liberecist umbes 30 km lääneedelas.
Zákupy vanalinn koos lossikompleksiga on alates 2003. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala.
Asula on tekkinud 13. sajandi lõpul. Zákupyt on esmamainitud 1315. aastal. Ürikutes on Zákupyt aleviks nimetatud esmakordselt 1378. aastal (teistel andmetel 1359. aastal). Linnaõigused sai Zákupy 1541. aastal.
1876. aasta juulis sõlmiti Zákupys Austria-Ungari ja Venemaa keisririikide vahel Reichstadti lepe.
Džeimsoni mamba
Džeimsoni mamba (Dendroaspis jamesoni) on soomuseliste seltsi mürknastiklaste sugukonna mamba perekonna maoliik.
Soomused
Džeimsoni mamba soomused:
Alamliigid
Džeimsoni mambal klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid:
Levik
Neid võib kas puude otsas või roomamas kohata Guineas, Ghanas, Beninis, Togos, Nigeerias, Kamerunis, Ekvatoriaal-Guineas, Príncipe saarel, Gabonis, Kongo Vabariigis, Kesk-Aafrika Vabariigis, Sudaanis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Ugandas, Keenias, Rwandas, Burundis, Angolas ja  Sambias.
Kohtumised inimestega
Džeimsoni mamba kohtub inimestega harva. Vastastikused suhted on sageli emmale-kummale eluohtlikud - džeimsoni mamba võib vaenlasena kujutletavale inimesele järgi roomata ja mitu korda hammustada. Hammustus võib esile kutsuda mürgistusseisundi, mis võib kiiresti (30 kuni 120 minuti jooksul) lõppeda inimese surmaga.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dendroaspis jamesoni seisuga 12.05.2015.
Tartu Meestelaulu Selts
Meeskoorile pani 1923. aastal aluse Juhan Simm. Aastal 1925 sai koorijuhiks Alfred Karindi.
Meeskoori kõrgaeg oli aastatel 1928–1944, mil koori juhtis Eduard Tubin.
Tasandilised projektsioonid
pisiTasandiline ehk asimutaalne projektsioon on kaardiprojektsioon, mille normaalaspektis meridiaanid on kujutatud kiirjate vertikaalsete sirgjoontega ja paralleelid kontsentriliste horisontaalsete ringjoontega. Tasandilise projektsiooni puhul jääb meridiaanide nurk samaks, nagu tegelikkuses (10˚ nurk vastab ka kaardil 10˚). Enamasti kasutatakse tasandilist projektsiooni mingi keskse punkti suhtes koostatavate kaartide jaoks (näiteks pooluste kujutamisel). Tasandilise projektsiooniga ei saa kujutada kogu maaellipsoidi ühel kaardil. Siirdepinna asendi järgi võivad tasandilised projektsioonid olla normaalsed, horisontaalsed või ekvatoriaalsed.
Projektsiooni omadused
pisi|Gnomoonilise projektsiooniga kaart põhjapooluselt Asimutaalsete projektsioonide põhiomadused :
Asimutaalse projektsiooni näiteid
pisi|Stereograafiline projektsioon pisi|Ortograafiline projektsioon Asimutaalsed projektsioonid jagunevad prespektiivseteks ja mitteperspektiivseteks projektsioonideks
Rudolf Grivingi muusikakool
Rudolf Grivingi muusikakool (mõnikord ka Griwingi muusikakool) oli aastatel 1897–1920 Tartus tegutsenud muusikakool, kus õpetati tulevasi luteri koguduse köstreid-orelimängijaid.
Tasandilised projektsioonid
Asimutaalse projektsiooni näiteid
Perspektiivsed:
Rudolf Grivingi muusikakool
Muusikakooli asutas 1. septembril 1897 Läti juurtega Rudolf Griving (Griwinš). Ametlik luba saadi aga alles kolm aastat hiljem. Esialgu tegutses kool Aia ja Pepleri (praegu Vanemuise ja Pälsoni) tänava nurgal oleva kivimaja esimesel korrusel, hiljem koliti Grivingi abikaasale kuulunud majadesse Pepleri tänaval.
Õppetöö toimus peamiselt väiksemas majas, oli ka kolm tuba oreliklassi õpilaste internaadi tarvis. Orelimängu harjutati Saueri vabriku seitsme heliseva registri, kahe manuaali ja pedaaliga pneumaatilisel orelil direktori kabinetis ja kahe manuaali ning pedaaliga harmooniumil keldris.
Tasandilised projektsioonid
Asimutaalse projektsiooni näiteid
Mitteperspektiivsed: pisi|Ekvidistantne asimutaalprojektsioon pisi|Lamberti õigepindne asimutaalprojektsioon
Teised:
Rudolf Grivingi muusikakool
Muusikakooli ülalpidamisega oli Grivingil küllaltki palju raskusi. Seetõttu pidi ta kooli õppeaega järk-järgult pikendama, et väiksema eelharidusega õpilast vastu võtta ja nende arvu suurendada. Rudolf Grivingil oli hea läbisaamine nt Aleksander Lättega, kes asendas teda ka haiguse ajal. Ajutiselt Tartus elades asendas teda vajaduse korral ka Alfreds Kalninš. Rudolf Griving hindas kõrgelt Mihkel Lüdigit, Mart Saart jt eesti heliloojaid.
Õpilased
Grivingi muusikakoolis on saanud hariduse mitmed tunnustatud köster-kooliõpetajad ja muusikud, kokku umbes 50 organisti ja paarkümmend pianisti. Rudolf Grivingi muusikakoolis on õppinud näiteks klaveripedagoog ja muusikateadlane Peeter Ramul, pedagoog, muusikakirjanik ja helilooja Riho Päts, helilooja ja organist Peeter Laja, esimeste eesti algupäraste operettide looja Priit Ardna jt. Koolis on õppinud veel näiteks Võru meeskoori asutaja ja pikaaegne juht Karl Pütsepp, Karl Viljak, kes küll ei lõpetanud ja suri varakult, kuid kogus palju rahvaviise, Karl Tuvike, Eduard Soodla, August Koit, Leonhard Oja, Arnold Rässa, Eduard Kirs, David Varik, Elmar Kikas, kes on saanud tuntuks iaulupäevade juhtidena, koorijuhtidena ja mõningal määral ka heliloomingu ning vokaalsümfooniliste suurvormide ettekannetega.
Pärast Rudolf Grivingi surma läksid kooli dokumendid kaduma. Üks esimesi klaveriklassi õpilasi oli Else Kuus (Hermann), hilisem Pärnu lastemuusikakooli õpetaja Anna Brafmann astus klaveriklassi 1908. aastal. 1904. aastal lõpetas oreliklassi näiteks kuus õpilast, järgmises lennus viis õpilast. Oreliklassi lõpetanud omandasid organisti, klaveriklassi lõpetanud muusikaõpetaja kutse. Viimastest töötas näiteks Alma Akel Tartu Kõrgema Muusikakooli klaveriõpetajatena.
Kooli likvideerimine
Pärast Esimest maailmasõda oli Griving sunnitud muusikakooli likvideerima. 1920. aasta märtsis sõlmis ta Eesti Helikunsti Seltsiga lepingu kooli vara müümise ja üleandmise kohta Tartu Kõrgemale Muusikakoolile. Selle tulemusel ühines Rudolf Grivingi muusikakool 1920. aastal Tartu Kõrgema Muusikakooliga ja Rudolf Griving soovitas oma õpilastel sinna edasi õppima minna.
Tööjõureservid
"Tööjõureservid" (TR; vene keeles lühidalt ТР; Трудовые резервы) oli NSV Liidu spordiselts, mis ühendas kutseharidussüsteemi õpilasi ja töötajaid.
Spordiselts loodi 1943. aastal NSV Liidu Rahvasaadikute nõukogu alluvuses tööjõureservide peadirektoraadis. Alates 1959. aastast tegutses see iseseisva spordiseltsina, mis viis läbi kehalist kasvatust, massisporti ja sporditööd kutsekoolides.
Eesti NSV-s
Eesti NSV allorganisatsiooni juhtorganina tegutses Üleliidulise Vabatahtliku Spordiühingu (ÜVSÜ) Tööjõureservide Eesti Vabariiklik Nõukogu.
Tallinnas asus Gootide reduudi taga Toompargis Tööjõureservide staadion (nüüd Snelli staadion, Toompuiestee 24A) ning Tõnismäel Tuvi tänaval Tööjõureservide ujula. Tegutses ka Tööjõureservide motoklubi.
Kiiruisutamise Eesti rekordid
Siin on kirjas kiiruisutamise Eesti rekordid ja tipptulemused. Seisuga 24. veebruar 2021.
Nividici tuletorn
pisi|Nividici tuletorn (vasakul). Paremal üks vahetornidest. Nividici tuletorn (phare de Nividic) on tuletorn Prantsusmaal Bretagne'i piirkonnas Finistère'i departemangus Bresti ringkonnas Ouessanti kantonis Ouessanti vallas Ouessanti saare Perni neemest läänes kaljul nimega Leurvaz an Ividig, Prantsusmaa põhiosa kõige läänepoolsemas punktis. Geograafilised koordinaadid on 48°26′44″ N, 5°9′3″ W.
Tuletorn on saanud nime selle kalju järgi, millele ta on rajatud. Ividig tähendab bretooni keeles 'meelekohta'.
Tähised
Teoses "Admiralty List of Lights & Fog Signals" on Nividici tuletorni tähis A1846, agentuuri National-Geospatial Intelligence Agency publikatsioonis 113 on tähis 0020.
Tehnilised andmed
pisi|400 px|Kaablid ja köistee Torni alus on 4 m kõrgusel merepinnast, torni kõrgus on 35,55 m, tule kõrgus merepinnast on 30,40 m.
Valge orienteerumistuli plingib 10 sekundi jooksul 9 korda. Helisignaali ei ole.
Tuletorni nähtavus on 12 meremiili või 10 meremiili või 9 miili.
Tuletorn ei ole külastatav.
Ajalugu
pisi|Nividici tuletorn (vasakul) koos kahe vahetorniga pisi|Nividici tuletorn Otsusele tuletorni ehitama hakata kirjutati alla 5. jaanuaril 1910. Koht valiti sellepärast, et naabruses asuva Créac'hi tuletorni signaalid olid sageli udu tõttu nähtamatud. Ehitamiseks tahtis tuletornide amet kasutada 3 km lõuna pool asuva La Jumenti tuletorni ehitajaid, kelle töö pidi lõppema 1911. aastal. Kalju, millele torni hakati ehitama, on Iroise'i tugevate hoovuste ja arvukate riffide tõttu raskesti ligipääsetav, mis tegi ehitamise raskeks ja ohtlikuks. Sellepärast tahetigi kasutada kogenud ning moodsate ja kohandatud töövahenditega (sealhulgas töölaev Eugène Potron) varustatud La Jumenti tuletorni ehitajaid. Ehituse maksumuseks hinnati 160 000 franki (La Jumenti tuletorni ehitus läks maksma 850 000 franki). Tööd juhtima määrati Bresti insenerid Pigeaud ja Montigny, töödejuhatajaks Heurté Ouessantilt.
9. märtsil 1912 avalikustati eelprojekt, mis nägi ette ehitise üldise kontseptsiooni, sealhulgas kuju, materjalid ja ehitustehnika. Signalisatsiooniseadmed ei olnud veel kindlaks määratud. Esimest korda oli ette nähtud täisautomaatne tuletorn; käsud valgustuse ja helisignaalide juhtimiseks pidid tulema Ouessanti saarelt Créac'hi tuletornist.
Müüritöid alustati suvel 1912 (või 1911 ), aasta pärast umbes 3 km lõuna pool asuva La Jumenti tuletorni kasutuselevõttu. Arvukate riffide ja tugevate hoovuste tõttu õnnestus 1913–1916 laduda ainult umbes 50 kuupmeetrit müüri aastas. Esimene maailmasõda töid ei takistanud, kuid konstruktsiooniviga La Jumenti tuletornis sundis ehitajaid töid Nividicil aeglustama, et La Jumenti tuletorni kindlustada. Aastal 1920 hävis torni alus tormis.
Aastaks 1926 oli torn 26 m kõrgune. Peaehitis valmis 1933 või 1934. Valgus- ja udupasunaseade paigaldati 1929–1936. Aastal 1933 toimusid katsetused. Ehitamist raskendasid sagedased tormid.
Aastal 1936 hakkas tuletorn lõpuks elektrisignaaliga tööle. Elektriga varustati tuletorni 900 m pikkuse Créac'hi tuletornilt tuleva õhujuhtme kaudu, mida kandsid kaks vahetorni. Vahetorne enam ei kasutata, kuid nad on alles.
Kui Wehrmacht 1940 Ouessanti saarele saabus, tuli strateegilistel põhjustel kustutada kogu rannavalgustus, sealhulgas tuletorn. Aastal 1943 katkesid korrosiooni tõttu juhtmed, mistõttu tuletornile ei olnud enam ligipääsu. Aastal 1945 otsustati tuletornist loobuda.
Kuni 1952. aastani tuletorni ei kasutatud. Seejärel tehti katseid torn gaasipudelitest saadava hädavalgustusega jälle tööle panna. Et torn oli raskesti ligipääsetav, ei õnnestunud selle katkestusteta tööd tagada. Aastal 1953 paigaldati uus elektrikaabel, mis aga olukorda ei parandanud. Nii näiteks ei olnud tuletorni tööle hakkamisest veebruaris 1953 kuni augustini 1955 tuletorni juures võimalik käia.
Aastal 1958 paigaldati otse valgustule kohale puitkonstruktsioon mõõtmetega 5×5 m, mis võimaldas helikopteri abil tuletorni gaasipudelitega varustada, et hädatuleseadet saaks jälle kasutada. 26. septembril 1958 tehti proovilend, mis näitas selle plaani teostatavust. Taastatud juurdepääs tornile võimaldas ka uut renoveerimist, mis algas mais 1959 ja milleks läks tarvis 206 kopterilendu.
Mutated Forms
Mutated Forms on Eestist pärit drum and bass 'i trio.
Ansambli lõid Aleksandr Jeldsyshev (Zub) ja Artjom Vlassov (G-ruff), kellega aastal 2004 ühines kolmas liige, Alex Habarov. Nende looming oli algusaastatel enamuses jump up stiilis, kuid see on varieerunud ning viimati jõudnud kommerts- ja meloodilise drum and bass 'i ridadesse.
Nende edu tantsumuusikamaastikul algas aastal 2006, kui Suurbritannia plaadifirma Formation Records DJ SS nende loo "My Feeling" oma kogumikule "The World of Drum & Bass" lisas. Edaspidine looming erinevate plaadifirmadega viis koostööni Grid Recordingsiga.
Aastal 2009 võitis Mutated Forms Raadio 2 korraldataval DNB Parimate auhindade jagamisel järgmised kategooriad: parim eesti lugu – "Glory Days (Never Again)", parim eesti produtsent ja aasta DJ.
Nividici tuletorn
Ajalugu
Aastal 1971 asendati puitplatvorm stabiilsema ja ilmastikukindlama alumiiniumisulamist platvormiga. Võrgukaablist loobuti ja tuletorni hakati kütusega varustama helikopteritelt.
Mutated Forms
Mutated Forms on koostööd teinud selliste artistidega nagu Netsky, Jenna G ja remiksinud drum and bass 'i legendi London Elektricity loo.
Looming
2011 2010 2009 2008 2007 2006 2005 2004
Nividici tuletorn
Ajalugu
pisi|Ouessanti saare ja selle ümbruse tuletornid. Peale Nividici tuletorni paiknevad väljaspool Ouessanti saart [[La Jumenti tuletorn ja Kéréoni tuletorn.]] Ouessanti saarel ja selle ümbruses paiknevate tuletornide ajalugu tutvustab muuseum Musée des Phares et des Balises.
Kazumichi Takagi
Kazumichi Takagi (jaapani keeles 高木 和道 Takagi Kazumichi; sündinud 21. novembril 1980 Yasus) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Ta sündis aastal 1980 Yasus (asub Shiga prefektuuris).
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2008–2009 5 mängu.
Käks
Käks (saarte– ja läänemurdes) on endisaegne väike pootshaagitaoline riist, millega liiguti jääl ja millegi tõmmati saaki ligi. Käksi kasutati hülgejahil ja selle teises otsas oli sageli hülgeraud.
Robert Digges Wimberly Connor
Robert Digges Wimberly Connor (26. september 1878 – 25. veebruar 1950) oli Ameerika ajaloolane ja esimene Ameerika Ühendriikide riigiarhivaar aastatel 1934–1941.
Connor sündis Henry G. Connoril ja Kate Whitfield Connoril 26. septembril 1878 Põhja-Carolinas Wilsonis. Ta lõpetas Põhja-Carolina ülikooli Chapel Hillis 1899. aastal. Ta abiellus 23. detsembril 1902. Põhja-Carolinas Mocksville'is asuva Sadie Hanesega.
Räime tänav
pisi
Räime tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Tänav ulatub Kakumäe teelt Tiskre ojani ja sealt edasi mööda ojakallast Kakumäe lahe äärde.
Fjodor Samohhin
thumb|Fjodor Samohhin, 1960 thumb|Fjodor Samohhin, 1961 Fjodor Ivanovitš Samohhin (vene Фёдор Иванович Самохин; 12. veebruar 1918 Verkhne-Sadovsky, Doni teine ​​ringkond, Doni kasakate piirkond, Vene NFSV – 17. juuli 1992 Biškek, Kõrgõzstan) oli Nõukogude proosakirjanik. NSV Liidu Kirjanike Liidu liige (alates 1958). Ta on tuntud kui Kõrgõzstani vanim vene kirjanik, kelle teosed kajastavad vabariigi inimeste elu, selle ajalugu ja kaasaegsust. Üks neist, kes lõi vene kirjanduse kunstimaailma, millest sai Kõrgõzstani etniliste slaavlaste vaimse maailma lahutamatu osa. Panuse eest ilukirjanduse valdkonnas ning aktiivse osalemise eest Kõrgõzstani kirjanduse arendamises tunnustas Kõrgõzstani NSV Ülemnõukogu Presiidiumi teda korduvalt. Sealhulgas pälvis ta Vladimir Iljitš Lenini juubelimedali.
Raamatud
Enamik raamatuid on olemas ka Eesti Rahvusraamatukogus.
Rumbula küla
Rumbula (vanasti ka Gaisma) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Ropaži piirkonna Stopiņi vallas. Küla asub valla lõunaosas merepinnast 15 meetri kõrgusel Riia–Daugavpilsi raudtee ja maantee A6 ääres.
Rumbula jääb nii piirkonna keskusest Ulbrokast kui ka Riia keskusest 13 kilomeetri kaugusele. Küla piirneb Riia Rumbula linnaosaga. Seal asub Rumbula raudteepeatus. Külla jäävad bussipeatused Gaismas internātpamatskola, Rožkalni ja Veldres iela.
Rumbulal puudub ühtne keskus. Asula põhjaosa on tööstuspiirkond, maantee ääres asuvad kütusefirmad ja toitlustusettevõtted. Rumbula kagupiiril asuvad väikesed aianduskooperatiivid. Rumbula idaosas asub Getliņi prügimägi, mille tipp asub 40 meetrit üle merepinna.
Aastal 2021 oli külas 473 elanikku.
Tartu metsasarvepäevad
Tartu metsasarvepäevad on aastast 1991 Tartu Metsasarveühingu korraldatav rahvusvaheline muusikafestival.
Tuntumatest metsasarvemängijatest on metsasarvepäevadel esinenud Nancy Cochran-Block, Froydis Lee Wekre, Michael Höltzel, Thomas Crome (Saksamaa); Eestist on seal mänginud nt Kalle Kauksi.
550
550. aasta
Delfi Meedia
AS Delfi Meedia (varem Ekspress Meedia) on Eesti meediaettevõte, mis kuulub Ekspress Gruppi.
2015 ühendas Ekspress Grupp oma tütarettevõtted AS Eesti Ajalehed ja AS Delfi üheks ettevõtteks, mis sai nimeks Ekspress Meedia. 1. septembrist 2022 kannab ettevõte nime Delfi Meedia.
Ettevõte annab muu hulgas välja järgmisi väljaandeid: Eesti Ekspress, Maaleht, Eesti Päevaleht, Laupäevaleht LP, Anne & Stiil, Eesti Naine, Oma Maitse, Kroonika, Tervis Pluss, Maakodu, Jana, Pere ja Kodu. Samuti on ettevõte Eesti suurima uudisteportaali Delfi omanik.
Tartu Pank
Tartu Pank oli aastatel 1868–1940 tegutsenud pank.
Hesiodos
pisi|[[Gustave Moreau ' teos "Hesiodos ja muusa", 1857]] Hesiodos [hees'iodos] (vanakreeka keeles Ἡσίοδος, 8.–7. sajand eKr) on vanimaid teadaolevaid vanakreeka luuletajaid.
Tartu Pank
Tartu Pank asutati Tartu magistraadi ja linna gildide eestvõttel 10 000-rublase kapitaliga. Panga eesotsas oli viieliikmeline direktoraat, mille kolm liiget valisid Tartu Suurgildi ja kaks väikegildi liikmed. 30.05.1905 kinnitatud põhikirja muudatusega sai panga juriidiliseks omanikuks Tartu suurgild. Pank pidi oma tegevusest aru andma Tartu magistraadile ja linna gildidele ning kuni 1910. aastani oli pank kohustatud põhikirja järgi suure osa oma puhaskasust linnale andma.
Pank tegeles hoiustamise, arvete avamise, vekslite diskonteerimise, pandi alusel laenude andmise, väärtpaberite ostu-müügi ning raha, väärtpaberite ja väärisesemete deponeerimisega.
Hesiodos
Hesiodos kirjutas samasuguses eepilises keeles ja värsimõõdus (heksameetris) nagu Homeros. Talle omistatud teostest on tervikuna säilinud kolm.
Tartu Pank
Tegutsemise algul haldas panka Tartu linnavalitsus, hiljem (aastal 1913) muudeti see aktsiapangaks. 1928. aastal viidi AS Tartu Panga peakontor üle Tallinnasse ja pärast panga saneerimist 1929. aastal läks enamik aktsiaid British Overseas Bankile.
Hesiodos
"Jumalate põlvnemine" ("Theogonia") sisaldab Kreeka jumalate genealoogiat ning kirjeldab maailma tekkimist Kaosest Erose kui ürgse korrastava jõu kaasmõjul.
"Tööd ja päevad" ("Erga ka hēmerai") ülistab ausat põllumeheelu, esitab manitsusi ja ähvardusi ning praktilisi nõuandeid. Teos sisaldab ka kirjeldust viiest maailmaajastust.
Kolmas tervikuna säilinud teos on "Kilp" ("Aspis"), mille autor ei olnud arvatavasti Hesiodos. See jutustab Heraklese võitlusest Kyknosega ning sisaldab pikka Heraklese kilbi kirjeldust.
Tartu Pank
1940. aasta juunipöörde järel 26. juulil 1940 kinnitas vabariigi valitsus natsionaliseeritavate krediidiasutuste nimekirja, mille alusel natsionaliseeriti ka AS Tartu Pank ning Eesti NSV rahanduse rahvakomissari 20.05.1941 käskkirjade nr 526 ja 528 alusel liideti AS Tartu Pank ja AS Krediit Pank.
Klara Geywitz
pisi|Klara Geywitz (2016) Klara Geywitz (sündinud 13. veebruaril 1976 Potsdamis) on Saksamaa sotsiaaldemokraatlik poliitik. Ta on alates 8. detsembrist 2021 Saksamaa elamumajandus-, linnaarengu- ja ehitusminister.
Ta sündis aastal 1976 Potsdamis. Ta astus 16-aastaselt Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei liikmeks. Aastal 2002 lõpetas ta Potsdami Ülikooli politoloogina.
8. detsembrist 2021 on ta Saksamaa elamumajandus-, linnaarengu- ja ehitusminister.
Isiklikku
Ta on abielus ja kolme lapse ema. Usundi poolest on ta luterlane.
Inge
Inge on eesnimi.
Eestis on see naisenimi. Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 16. novembri 2012 seisuga 1061 Inge-nimelist inimest.
1. jaanuari 2017 seisuga oli eesnimi Inge 1034 naisel. Inge on Eestis populaarsuselt 183. naisenimi.
Inge on 2017. aastal keskmiselt 55 aasta vanune (mediaanvanus on 56).
Kõige populaarsem on eesnimi Inge vanuserühmas 70–74, kus neid on 10 000 elaniku kohta 15,72 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 13,62.
Šaukotas
Šaukotas on alev Leedus Radviliškise rajoonis, Šaukotase valla halduskeskus.
Alevis on keskkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1863 valminud katoliku kirik.
Šaukotase mõisa mainiti esimest korda aastal 1575. Aastaks 1724 oli selle juurde tekkinud turuplatsi ja kaubandusprivileegidega alev. Aastal 1767 ehitati sinna esimene kirik. Alevi elanikud võtsid osa 1863. aasta ülestõusust, hiljem aga knygnešystėst.
Takeshi Aoki
Takeshi Aoki (jaapani keeles 青木 剛 Aoki Takeshi; sündinud 28. septembril 1982 Takasakis) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Ta sündis aastal 1982 Takasakis (asub Gumma prefektuuris).
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2008–2009 2 mängu.
Hans Vadi
Hans Vadi (22. juuni 1928 Tallinn – 8. oktoober 2005 Tallinn) oli eesti rahvusest Nõukogude Liidu lendur, lennundustegelane ja spordikohtunik
Vadi lõpetas aastal 1944 Tallinna poeglaste kaubanduskooli, 1946 Tallinna Rahandustehnikumi. Samal 1946. aastal alustas ta õppimist kursandina Eesti NSV OSOAVIAHIM-i Tallinna Aeroklubis mootorlennukursustel, kus algväljaõppesalga komandöriks oli äsja demobiliseerunud sõjaväelendur Hugo Abram. 1948 – sooritas Vadi oma esimese langevarjuhüppe ja lendas välja biplaan õppelennukil Po-2, millel lendamiseks sai ta ka pilooditunnistuse. 1948 jätkas Vadi lende ühepinnalisel õppe-treeninglennukil UT-2, mis saigi otsustavaks tema lendurielukutse valikul. Aastail 1949–50 töötas Vadi Tallinna Pioneeride Palees noortejuhendajana. 1951. aastal võeti Vadi vastu NSV Liidu relvajõudude Nikolajevi Merelennuväekooli, mille ta lõpetas 1952. aastal. Sõjakooli kursandina lendas ta lennukitel Jak-18 ja Tu-2. 1952 kuni 1960 töötas Vadi Nikolajevi Merelennuväekoolis lendur-instruktorina ja lendurina, omandades 1. klassi kvalifikatsiooni ja teenides välja majori auastme, lendas lennukitel Li-2, Il-28, Tu-16 ja Jak-18U kokku ligi 4000 tundi.
Pärast demobiliseerumist 1960, asus Vadi tööle ALMAVÜ Tallinna Lennuspordiklubis purilennulüli lendur-instruktorina. Lendas purilennukitel KAI-12, A-11, A-15, L-13 "Blanik" ja teistel klubi purilennukitel. Vadi oli 1962–70 Tallinna Lennuspordiklubi ülem, lendas mootorlennukitel An-2 ja Jak-12. ALMAVÜ-st lahkumise ajaks oli tal kogunenud 5200 lennutundi. 1970–91 töötas Kirovi nim. näidiskalurikolhoosis.
Vadi kuulus 1960–70 Eesti NSV Lennuspordiföderatsiooni presiidiumi (juhatusse), 1973–86 oli selle spordiliidu ase-esimees ja 1986–2003 ELF-i president. Alates 2003 ELFi Aupresident. Pärast lenduriameti mahapanekut, aastal 1970, tegutses ta puri- ja mudellennukohtunikuna, 1970 vabariiklik kategooria (Eesti NSV) ja 1980 Üleliiduline (NSV Liit) kategooria.
Hakkâri provints
Hakkâri provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Kagu-Türgis. Provintsist lõunas asub Iraak ja idas Iraan. Provintsi keskus on Hakkâri.
Välislingid
🇹🇷
Espen Gamlund
Espen Gamlund (sündinud 1976 Oslos) on norra filosoof. Ta tegeleb eetika ja poliitikafilosoofiaga.
Ta on 2010. aastast Bergeni Ülikooli kaasprofessor.
Ülemäärane andestus
Artiklis "Supererogatory Forgiveness" püüab Gamlund näidata, miks ja mis tingimustel andestus on ülemäärane tegu.
On imetlusväärseid ja kiiduväärseid tegusid, mida peetakse kohust ületavateks, (ülemäärased teod). Sõdur viskub plahvatavale granaadile, ohverdades oma elu kaaslaste eest. Sellise teo tegemata jätmine ei ole etteheidetav. Näiteks tuuakse sageli heategemine, õigluse nõuete ületamine (motiiviks on sageli armastus või heldus). (Osa filosoofe peab seda mittetäielikuks kohuseks. Mittetäielikud kohused on määramatud, mis on raskuseks ka andestuse pidamisel mittetäielikuks kohuseks.)
Kas ka andestus on ülemäärane tegu? Nähtavasti peaks olema. Andestajaid sageli kiidetakse, ja nähtavasti sellepärast, et andestus pole moraalselt nõutav. Aga sageli öeldakse ka, et andestus on moraalselt kohustuslik, eriti kui ülekohtu tegija siiralt kahetseb. Et andestus oleks ülemäärane tegu, peab ta olema lubatav, ei tohi olla kohustuslik ning sel peab olema moraalne väärtus. Tingimusteta andestus ei nõua kahetsust ja andestuse palumist, tingimustega andestus nõuab. Tingimustega andestus on mõnikord kohus, mõnikord ülemäärane tegu, tingimusteta andestus on tavaliselt ülemäärane tegu. (Surnutele andestamine jääb käsitlemata.)
Ülemäärase teo täpses definitsioonis või iseloomustuses on filosoofidel lahkarvamus. Üks lähenemine on defineerida seda teo ja tegematajätmise asümmeetria kaudu: hea teha, kuid mitte halb mitte teha, jne. Teised ütlevad lihtsalt, et see ületab kohuse või moraalinõuded. David Heyd loetleb tarvilike ja piisavate tingimustena: 1) see pole kohustuslik ega keelatud, 2) selle tegematajätmine ei ole väär ega vääri formaalset ega mitteformaalset karistust ega kriitikat, 3) see on moraalselt hea nii kavatsetavate tagajärgede kui ka iseväärtuse pärast, 4) seda tehakse vabatahtlikult kellegi teise heaks, see on teene. Gamlund on andestuse puhul kolme esimese kriteerumiga enam-vähem nõus, kuid ei nõustu altruistliku kavatsuse või motiivi nõudega. Tema arvates võib andestust pidada ülemääraseks ka juhul, kui see pole mõeldud kellelegi hea tegemine. Näiteks kui motiiv on usuline, ei pruugi see olla altruistlik. Sama lugu on siis, kui andestatakse oma viha ja kibestumist ületades. Andestus võib olla rohkem või vähem enesele või teisele suunatud, kuid andestus ei eelda, et ohver andestab ülekohtu tegija või kellegi teise hüve pärast. Peale selle, altruistliku motiivi nõue välistab surnutele andestamise. Gamlund jätab seetõttu 4. tingimuse välja.
Tänapäeva filosoofide (Cheshire Calhoun, Howard McGary, Angelo Corlett, Trudy Govier) seas on levinud prerogatiivivaade andestusele: andestus on ohvri õigus või prerogatiiv, mitte kohustus; seda ei saa nõuda, vaid ainult paluda ja loota, kinkida, mitte võlana tasuda; see ei ole võlana välja nõudmata jätmine sellepärast, et väljanõudmine on liiga kulukas; andestatakse armust. See tähendab, et andestus täidab vähemalt teist ülemäärase teo tingimust. Mõned filosoofid leiavad, et andestamata jätmine on mõnikord väär või lubamau. Gamlund kaldub prerogatiivivaatega nõustuma, et andestus täidab esimest lubatavuse tingimust, kuid ei nõustu teise tingimuse osas ning leiab, et see vaade ei arvesta kolmandat tingimust. Väide, et andestus on ohvri prerogatiiv, on intuitiivselt mõnevõrra külgetõmbav. Tõepoolest, andestama ei saa sundida ja andestust ei saa nõuda nagu võla tasumist. On siiki raskusi. Üks on see, et see ei arvesta andestamise normatiivsust või põhjendeid. Prerogatiivivaate järgi pole näiteks andestuse eetilise staatuse seisukohast oluline, kas ülekohtu tegija kahetseb ja kas andestusel on tõenäoliselt väga head tagajärjed. (Põhjendite seas võivad olla ka see, et ülekohtu tegija on küllalt kannatanud, tema alandus ja vanad head ajad.) Gamlundi meelest on see vaade liiga nõrk, sest see ei omista andestuse põhjenditele kohast normatiivset staatust ega arvesta, et need põhjendid võivad mõnel juhul tekitada kohuse andestada. Gamlundi arvates on kahetsus ja järelmid kaalutlused, mida tuleb arvestada, kui teha otsustus, kas andestus on moraalselt nõutav või ülemäärane. Mul ei ole vabadust neid asju lihtsalt ignoreerida või mitte arvesse võtta, need on pro tanto põhjendid. Aga need põhjendid ei ole alati piisavad, et ohvril oleks kõike arvesse võttes kohus andestada. Mõnikord kaaluvad teised põhjendid või kaalutlused need üles. Gamlundi arvates on keskne kaalutlus see, kas ülekohtu tegija kahetseb. Ta leiab, et kui kahetsust ega andestuse palumist ei ole, siis see sageli või enamasti kaalub üles järelmeid arvestavad või muud põhjendid andestada, ja siis on andestus ülemäärane tegu. Kui aga ülekohtu tegija kahetseb või palub andeks, siis võib see mõnikord vastupidised kaalutlused üles kaaluda, nii et andestusest saab kohus. See, kas need tegurid on piisavad, sõltub asjaoludest. Gamlund ei nõustu prerogatiivaatega, et andestamine pole mitte kunagi moraalne kohus. On ka teisi eetilisi kaalutlusi, mida prerogatiivivaade arvesse ei võta. Raskus on ka see, et prerogatiivivaade ei võta arvesse andestuse moraalset väärtust. Sellest, et andestus on mõnikord lubatud ja fakultatiivne, veel ei järeldu, et ta on ülemäärane tegu; ta peab olema ka moraalselt hea või kiiduväärne. Et andestuse moraalset väärtust tavaliselt ei arvestata, siis vähesed andestuse teooriad seletavad, miks andestus on ülemäärane tegu.
Gamlund pakub alternatiivse vaate andestusele. Tingimusteta ja tingimustega andestus on erinevad, ja andestuse ülemäärasuse üle otsustamisel on see eristus oluline.
Tingimusteta andestuse juhtum. Kirikus toimub plahvatus. Isa ja tütar kaevatakse rusude alt välja. Tütar sureb haiglas. Isa ütleb intervjuus, et ta andestab terroristidele ning palvetab nende eest; kätte maksta ei tohi, sest see ei too tütart tagasi.
Tingimustega andestuse juhtum. Oletame, et terroristid läksid pärast plahvatust isa juurde siira kahetsuse ja andekspalumisega. Isa ütleb, et nende tegu on vabandamatu ja õigustamatu, aga kuna nad siiralt kahetsevad, annab ta neile andeks.
Esimene tingimus ütleb, et andestus ei tohi olla keelatud ega väär. Tuleb näidata, et isa tohtis terroristidele andeks anda. Mõned autorid väidavad, et mittekahetsejale andestada on väär või talumatu. Kõige tavalisem vastuväide on see, et muidu ei võeta ülekohut tõsiselt ja on oht ülekohut mahitada. (Teise argumendi järgi pole selge, mida andestus tähendab, kui andestaja ei tea, kellele ta andestab ega seda, kas ülekohtu tegija kahetseb. Vastastikusust või suhtlust ohvri ja ülekohtutegija vahel peetakse andestuse tarvilikuks tingimuseks. Gamlundi arvates on see intuitsiooniga vastuolus ning vastastikusus, nagu ka kahetsus ja andestuse palumine on pigem andestuse piisav tingimus kui tarvilik tingimus.) See vastuväide tuleb sellest, et mahitamisel ei ole (ega peaks olema) andestusega mingit pistmist. Andestus eeldab, et tegu oli väär ja tegija vastutab selle eest. Andestus ei kiida tegu heaks. Mahitamise puhul ei tunnistata teo väärust, vaid eitatakse seda või vaadatakse sellest mööda. (Glenn Pettigrove'i järgi võib mahitamine andestusega ka ühitatav olla.) Tingimustega juhtumi puhul mahitamise ohtu ei ole, sest terroristid tunnistavad oma teo väärust. Tingimusteta juhtumil mahitamise oht tekib. Mittekahetsejale andestamist võidakse tõlgendada isegi väärana kui kaasosalust vääras teos. Gamlund väidab, et mittekahetsejale on võimalik andeks anda ilma ülekohut mahitamata. Aga mahitamise vältimiseks peab andestaja ütlema, et tegu oli väär ning tegija on selles teos süüdi. Tingimusteta andestus saab mahitamist vältida, aga see ei pruugi õnnestuda. Teatud asjaoludel andestus ei tunnista kohaselt teo väärtust, ja mõnikord näitab see kohase eneseaustuse puudumist, ja siis see on moraalne eksimus. Gamlund nõustub ka sellega, et ohvritel on mõnikord õigus säilitada oma viha, vimm ja nördimus ning raske kahju korral isegi kätte maksta. Need hoiakud võivad esile kutsuda needsamad head tagajärjed, mida sageli omistatakse andestusele, näiteks eneseaustuse kaitsmise. Aga see ei tähenda, nagu igasugune tingimusteta andestus oleks moraalne eksimus. Vastuväiteks tuuakse ka see, et tingimusteta andestus on tegija jaoks liiga kerge: tegija pole seda ära teeninud, sest ta pole kahetsenud. Selle vaate järgi tuleb kahetsus ära teenida. Gamlund ütleb, et tingimusteta andestus on nagu kingitus, mida ei pea tingimata ära teenima. Kuigi ohvril on head põhjendid mitte andestada tegijale, kes ei kahetse ega palu andeks, tohib ta ikkagi andeks anda, sest tal pole kohustust mitte andeks anda.
Teise tingimuse järgi ei tohi andestav tegu olla kohustuslik. Sellepärast tuleb näidata, et isal ei olnud kohust andeks anda. Tingimusteta ja tingimustega juhtum on erinevad. Mida saab isalt nõuda ja kuidas ta oma kohuse ületab? Võib-olla saab nõuda, et ta ei maksaks kätte. Isegi kui uskuda, et isa on õigustatud laituseks ja vimmaks või ehk isegi vastikuseks ja vihkamiseks, ei pea me lubatavaks, et ta tütre tapjaid tõsiselt kahjustaks või vigastaks. Isa läheb kohusest kaugemale, sest me ei nõua temalt, et ta ületaks oma vimma. Andestus nõuab, et tal poleks enam terroristide vastu vimma. Gamlund võtab omaks Joseph Butlerilt pärit arusaama, et andestus on vimmast loobumine, selle ületamine. Millised isa põhjendid andestamisel ka ei ole, enesele või teisele suunatud, me ei nõuaks temalt andestust. Tal oleks õigustus mitte andestada. Mõlemal juhtumil on eetilisi põhjendeid või kaalutlusi, miks pole mõistlik nõuda, et isa andestaks. Gamlundi meelest on siin kolm olulist eetilist kaalutlust: 1) kahju raskus, 2) terroristide laidetavuse aste ja 3) terroristide reaktsioon (kas nad kahetsevad). Kaks esimest on mõlemal juhtumil ühesugused, kolmas on kummalgi juhtumil erinevad. 1. Kahju on mõlemal juhul nii tõsine, et see kaalutlus räägib mõlemal juhtumil andestuse vastu. (Seda võib pidada ka psühholoogiliseks põhjendiks: andestamine on psühholoogiliselt raske.) Mida raskem on kahju, seda tugevam on põhjend andestuse vastu, sest seda õigustatum on ohver vimma säilitama. Kui tütar oleks saanud ainult kriimustusi, siis oleks kahju raskusel väiksem kaal. 2. Nii moraalselt kui ka õiguslikult tehakse vahet kolmel laidetavuse astmel: kavatsus, hoolimatus või hooletus. Kavatsusliku teo puhul on kahju tekitamine teadlik eesmärk või väga suure tõenäosusega ettenähtav. Hoolimatuse puhul jäetakse oluline või õigustamatu risk teadlikult või teadvalt arvestamata. Hooletuse puhul ei ole inimene olulisest või õigustamatust riskist teadlik, kuigi saaks olla ja peaks olema. Mida laidetavam ülekohtutegija on, seda tugevam on põhjend andestuse vastu. Vimma suurus oleneb laidetavuse astmest. (Kavatsuslik ülekohtutegemine on ka moraalne vigastamine: teine peab end minust kõrgemaks.) Kavatsuslikku ülekohut on ka psühholoogiliselt raskem andestada. Terroristid ei kavatsenud tüdrukut tappa. Ometi oli neil teadlik eesmärk kahju teha, või vähemalt nägid nad suure tõenäosusega ette, et keegi saab vigastada või surma. Sellepärast räägib nende laidetavuse aste andestuse vastu. Kui aga pomm oleks plahvatanud kogemata, siis oleks põhjend andestuse vastu nõrgem.