cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
CCD-sensor
pisi|[[Videokaamera sensor]] CCD-sensor (lühend ingliskeelsest terminist Charge-Coupled Device – 'laengsidestusseadis') on optoelektrooniline kiirgusvastuvõtja, mis muundab optilise kujutise elektrisignaaliks. CCD-sensorit kasutatakse foto- ja videokaamerates, skannerites, teleskoopides ja mujal.
CCD-sensori valgustundlikud elemendid (ingl photosite) moodustavad maatriksi, s.o tasapinnalise kahemõõtmelise kogumi. Valgustundlikeks elementideks on sisemisel fotoefektil põhinevad fotodioodid. Iga diood genereerib elektrone vastavalt teda tabavate valguskvantide arvule; niisiis tekitab iga element tema valgustatusega võrdelise elektrilaengu. Elementide elektrilaengud juhitakse laengsidestuse põhimõttel samm-sammult mööda elemendiridu järjestikku sensori väljundisse, kus muudetakse laengutele vastavateks pingeteks. Nii kujunev analoogsignaal läheb pärast võimendamist analoog-digitaalmuundurisse.
Garci Lasso de la Vega
pisi|Garci Lasso de la Vega portree Kasseli maaligaleriis Garci Lasso de la Vega (sündis aastate 1498–1503 vahemikus Toledos ja suri 14. oktoobril 1536 Nice'i linnas Savoia hertsogkonnas), tuntud ka kui Garcilaso de la Vega, oli Hispaania luuletaja ja sõdur. Ta aitas tuua Hispaaniasse Itaalia renessanssluule vorme, tehnikaid ja teemasid.
Tema luuletused avaldas 1543. aastal Juan Boscán Almogáver. pisi|1543. aasta teose "Las obras de Boscán y algunas de Garcilaso de la Vega repartidas en cuatro libros" esikaas
Eneseteadvus
Eneseteadvuseks nimetatakse psühholoogias teadlikkust enese psüühikast ja kehast.
Ajuteadlased oletavad, et eneseteadvus tekib peaajus mitme ajukoore osa ja koorealuse struktuuri koostöös.
Inimese teadlikkus oma kehast sõltub nägemisperspektiivi ja kehaliste aistingute õigesti ajastatud kooskõlast ja on nende muutmise teel manipuleeritav: näiteks võib inimesel tekitada tunde, et tema teadvus asub hoopis mannekeeni või teise inimese kehas.
Habry
Habry (saksa keeles Habern) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Havlíčkův Brodi ringkonnas. Habry asub Havlíčkův Brodist umbes 18 km põhjaloodes ja Jihlavast ligikaudu 40 km põhjas.
Habry paikneb merepinnast 468 meetri kõrgusel.
Habryt on esmamainitud 1101. aastal. Habry sai linnaõigused 1909. aastal, kuid kaotas need Esimese maailmasõja järel. 1992. aastal sai Habry linaõigused tagasi.
Pildisensor
pisi|CCD-sensor elastsel trükkplaadil Pildisensor on optoelektrooniline seadis, mis muundab kahemõõtmelise optilise kujutise analoogsignaaliks. Pildisensori peamine kasutusvaldkond on digitaalne pilditehnika.
Pildisensorite põhitüübid
Digikaamerates kasutatakse CCD- ja CMOS-tüüpi pildisensoreid ning nende täiustatud alatüüpe. Mõlema sensoritüübi puhul on igal pildielemendil ‒ pikslil ‒ valgustundlikuks elemendiks fotodiood, mis muundab piksli pinnale langeva valguse selle intensiivsusega võrdeliseks elektrilaenguks. Põhimõtteline erinevus tüüpide vahel seisneb selles, kuidas nendele elektrilaengutele vastav signaal sensorist välja juhitakse.
Mõlemal juhul lähevad väljundsignaalid edasiseks töötlemiseks pildiprotsessorisse.
Värvikujutise signaali saamine
Pildisensori elemendid reageerivad üksnes kujutise heledusele. Värvilise kujutise saamine põhineb RGB-värvimudelil: kolme värvusega – punane (R red), roheline (G green), sinine (B blue) – kiirguste eri annustes liitmisel on võimalik saada kõik värvused ja ka hallvärvuste skaala valgest mustani. Seega peavad sensori väljundisse jõudma nende kolme põhivärvuse infot esitavad signaalid.
Värvifiltriga süsteem
Sensori elementide ees asetseb niisuguseid värvusi neelavate elementidega värvifilter, et moodustuvad kolmele värvusele reageerivad sensorielementide rühmad. Inimsilma värvitaju iseärasustest tingituna määrab lahutusvõimet kõige enam roheline värvus, seepärast on pooltel elementidel rohelised filtrid ning ülejäänutel vaheldumisi punased ja sinised. Niisuguse filtriga sensorit nimetatakse Bayeri sensoriks.
Optilise prismaga süsteem
Objektiivist saabuv valgusvihk lahutatakse kolmeks põhivärvustega osapildiks ja suunatakse need igaüks eraldi sensorikiibile (nt süsteem 3CCD). Kasutatakse dikroilist prismat, mille pinnad peegeldavad interferentsinähtust kasutades üksnes teatud kindla lainepikkusega valgust, vaadeldaval juhul punast, rohelist või sinist.
pisi|Pildisensorite suuruste võrdlus
Sensorite mõõtmed
Sensori suurust väljendatakse enamasti murdarvuna tollides, nt 1/1,8". See arv ei näita siiski sensori diagonaali (nagu näiteks pildinäidiku tollid), vaid on tingmõõt, mis väljendab omaaegse televisiooni-saatetoru vidikoni klaaskesta läbimõõtu; selle sisse mahtuva sensori mõõtmed on märksa väiksemad.
Sensori mõõtmetest sõltub samuti kujutise teravussügavus: mida väiksem sensor, seda suuremas kaugusvahemikus on pilt terav.
Irina Prohhorova
pisi| Irina Prohhorova (2015) pisi| Irina Prohhorova (2017) pisi| Irina Prohhorova (2014)
Irina Dmitrijevna Prohhorova (vene keeles Ирина Дмитриевна Прохорова; sündinud 3. märtsil 1956 Moskvas NSV Liidus) on vene kultuuriajaloolane, kirjanduskriitik ja kirjastaja.
1992. aastal asutas ta Moskvas kirjastuse Novoje Literaturnoje Obozrenije ja aasta pärast samanimelise kirjandusajakirja Novoje Literaturnoje Obozrenije. Prohhorova on tänini nii kirjastuse kui ka ajakirja peatoimetaja. Laiema tuntuse sai ta 2012. aasta veebruaris esinemisega Venemaa föderaalsel telekanalil Rossija 24 näidatud teledebatis Nikita Mihhalkoviga.
Irina Prohhorova juhib kultuurialast heategevusfondi Mihhail Prohhorovi Fond, mille ta asutas 2004. aastal koos ettevõtjast venna Mihhail Prohhoroviga. Fond on pälvinud mitmeid autasusid, sealhulgas 2010. aastal Kuldse Maski eripreemia panuse eest Venemaa teatrikunsti arendamisse.
Haridus- ja töökäik
Prohhorova on lõpetanud Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna ja MRÜ aspirantuuri ning kaitsnud hiljem filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga modernismist inglise kirjanduses.
2006. aastal hakkas Prohhorova välja andma moe kui moekultuuri fenomeni uurimisele pühendatud erialaajakirja Teorija Modõ.
Lisaks põhitööle kirjastuses ja mitme ajakirja toimetuses on ta tegutsenud 2012. aastast kultuuri- ja kirjandusteemaliste raadio- ja telesaadete saatejuhi ja autorina.
Poliitika
2012. aasta Venemaa presidendivalimistel osales ta presidendikandidaadi Mihhail Prohhorovi usaldusisikuna ja esines veebruaris neil kandidaatide debattidel kui teemaks oli kultuur. Tema debatt teleekraanil presidendikandidaadi Vladimir Putini usaldusisiku Nikita Mihhalkoviga, milles ta kritiseeris riiklikku kultuuripoliitikat, tõi talle laiema tuntuse.
2012. aasta juunis keeldus Prohhorova talle pakutud Venemaa Föderatsiooni kultuuriministeeriumi ühiskondliku nõukogu esimehe kohast.
2013. aasta detsembrist 2014. aasta oktoobrini oli ta poliitilise partei Kodanikuplatvorm kodanikukomitee esimees (tegelikult pani ta esimehe volitused maha juba 2014. aasta juulis, põhjendades oma otsust parteis tekkinud lõhega Krimmi liitmise küsimuses).
Isiklikku
Prohhorova isa Dmitri Prohhorov oli NSV Liidu Riikliku Spordikomitee rahvusvaheliste spordisidemete valitsuse ülem, ema Tamara Kumaritova töötas Moskva keemiatehnoloogia instituudi polümeeride kateedris. Emapoolne vanaema Anna Belkina oli juudi rahvusest mikrobioloog ja vanaisa Mihhail Kumaritov osseedi rahvusest Dagestani ANSV tervishoiurahvakomissar. Prohhorova isapoolsed vanaisa ja vanaema olid Smolenski kubermangust pärit talunikud, kes 20. sajandi alguses olid Stolõpini reformide oludes rännanud Siberisse, seal rajanud tõhusa majapidamise, kuid kui algas kulakute eksproprieerimine, oli perekond sunnitud majapidamise maha jätma ja sealtkandist põgenema.
Irina Prohhorova oli abielus ja tal on tütar Irina Pali, kes on saanud kõrghariduse rahanduse alal ja töötab Mihhail Prohhorovi Fondis tegevjuhina.
Ida maakond
Ida maakond (Ida County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Ida Grove.
Ajalugu
Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 7089.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Pärnu Linnaorkester
Pärnu Linnaorkester (lühend PLO) on 1994. aastal Pärnus asutatud orkester.
Orkestri esimene peadirigent oli Loit Lepalaan. Aastatel 1998–2019 oli Pärnu Linnaorkestri peadirigent Jüri Alperten, 2019. aastast on orkestri peadirigent Kaspar Mänd. Orkestrit on juhatanud veel Neeme Järvi, Paavo Järvi, Kristjan Järvi, Jorma Panula, Eri Klas, Olari Elts, Paul Mägi, Vello Pähn, Arvo Volmer, Erki Pehk, György Selmeczi, Marcello Rota jt.
Orkestri ees on soleerinud paljud mainekad interpreedid, muu hulgas viiuldajad Sarah Chang, Leila Josefowich, Liana Issakadze, Sergei Stadler, Xiang Gao, Anna-Liisa Bezrodny; pianistid Chitose Okashiro, Arbo Valdma, Kalle Randalu, Ivari Ilja; metsasarvemängija Wilhelm Schwaiger, trompetist Tine Thing Helseth, fagotisolist, mitmekordne Grammy nominent Martin Kuuskmann, Briti klarnetivirtuoos Matthew Hunt jt.
Orkester on osalenud mitmetes muusikalavastustes ja ooperites. Salvestatud on muusikat plaatidele „Soovide linn” (2003), inglise helilooja Gavin Bryarsi loomingut koos Eesti Rahvusmeeskooriga (GB Record Production 2008), Urmas Sisaski „Te Deum” koos Pärnu kammerkooriga (2011), „Kuus aastaaega+“ (2012), DVD „Rändavad laulud” (2014); samuti ka filmimuusikat: „Pimedad aknad” (2007), „Noored kotkad” (2008), „Perekonnavaled” (2014) ning „Supilinna Salaselts” (2015).
Peale Pärnus esinemise on orkester üles astunud ka näiteks Soomes ja Ungaris. 2009. aastal osales orkester Peterburis Peterhofi lossis toimunud eesti kultuuripäevadel.
Pärnu Linnaorkester on pälvinud kahel korral (2002 ja 2007) Pärnu muusika aastapreemia.
Nijmegen
Nijmegen on linn Hollandi idaosas Gelderlandi provintsis Saksamaa piiri ääres.
Seda peetakse Hollandi vanimaks linnaks, 2005. aastal tähistas Nijmegen oma 2000. aastapäeva.
Kangelased nagu meie
"Kangelased nagu meie" on saksa kirjaniku Thomas Brussigi romaan.
Romaani peategelane on Klaus Uhltzscht. Romaan on ilmunud ka eesti keeles (2004. aastal Eve Sooneste tõlkes).
Nässu
pisi|Karu Nässu omanimelise lasteraamatu "Nässu" esitlusel 2014. aastal. Foto: [[Marge Pärnits]] Karu Nässu on Riias sündinud Eesti soost mängukaru, kes pärast pikki rännakuid mööda maailma jõudis käsitööfoorumi Kullaketrajad liikmete abiga 2011. aastal Tartu Mänguasjamuuseumisse ja jäi sinna elama. Nässu on abimaskotiks muuseumi maskotile, kes kannab nime karu Lillekäpp.
Karu Nässu blogikannetest inspireerituna on sündinud Marge Pärnitsa lasteraamatud „Nässu“(2014), "Nässu ja lumekruubid" (2019) ja "Nässu ja ko-hu-ta-valt kole kummik" (2021).
Kilingi soo
Kilingi soo on soo Järva maakonnas; see on osa Epu-Kakerdi soostikust. Kilingi soo kuulub Kõrvemaa maastikukaitseala koosseisu.
Anammoks
pisi|Anammoksi [[bioreaktor]]
Anaeroobne ammooniumi oksüdatsioon (lühendatult anammoks) on oluline lämmastikuringe osa. See on bioloogiline lämmastikuühendite muundamisprotsess, mida viivad läbi mikroobid.
Anammoksis osalevad bakterid avastati 1991. aastal, mis oli sellel ajal suur läbimurre. See protsess toimub paljudes looduslikes keskkondades.
Protsessi põhimõte
Anaeroobse ammooniumi oksüdatsiooni käigus nitrit ja ammoonium reageerivad, moodustades molekulaarse lämmastiku ja vee. Anammoks toodab 50% ookeanides tekkivast molekulaarsest lämmastikust. Selle protsessi käigus kulub hulgaliselt seotud lämmastikku, mis piirab seega ookeanide primaarproduktsiooni. Lihtsustatult näeb reaktsioon välja selline:
Anaeroobselt ammooniumi oksüdeerivad bakterid kuuluvad hõimkonda Planctomycetes, nendest tuntuimad on Planctomyces ja Pirellula. Anammoksibakteritel on mitmeid huvitavaid omadusi. Neil kõigil on üks anammoksosoom ehk rakumembraaniga ümbritsetud ruum tsütoplasmas, kus toimub ammooniumi lagundamise reaktsioon. Lisaks sisaldab nende bakterite plasmamembraan unikaalseid lipiide. Huvitav on ka hüdrasiini (mida kasutatakse raketikütusena ja mis on enamikule organismidele mürgine) moodustumine reaktsiooni vaheainena. Nendel mikroobidel on ka väga aeglane kasvukiirus. Populatsiooni kahekordistumiseks kulub umbes kaks nädalat.
Algselt arvati, et reaktsioon toimub ainult 20–43 °C juures. Hiljem on reaktsiooni dokumenteeritud ka kuumaveeallikates 36–52 °C ja Atlandi ookeani keskaheliku hüdrotermide lõõrides 60–85 °C juures. Reaktsiooni maksimaalne aktiivsus saavutatakse temperatuuril 35–40 °C.
Anammoksimikroobide avastamine on täiendanud arusaama lämmastikuringlusest. Keskkonnabiotehnoloogias on anaeroobne ammooniumi oksüdatsioon hea võimalus lämmastikuärastuseks suure ammooniumikontsentratsiooniga heitveest.
Czerwonak
Czerwonak (saksa keeles Rotental) on küla Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Poznańi maakonnas, Czerwonaki valla halduskeskus. Czerwonak asub Warta jõe ääres Poznańi kesklinnast ligikaudu 7 km põhjakirdes.
Anammoks
Ajalugu
21. sajandi alguses valitses arvamus, et ainsad lämmastikuärastuse võimalused on denitrifikatsioon ja akumulatsioon ookeanisetetesse. On selgunud, et leidub ka alternatiivseid protsesse. Kõige olulisem neist on anaeroobne lämmastiku oksüdatsioon.
Juba 1941. aastast pakuti välja teooriaid, mis väitsid, et ammooniumi saaks oksüdeerida anaeroobselt. Austria teoreetiline keemik Engelbert Broda oli esimene, kes 1977. aastal avastas anaeroobse oksüdatsiooni võimaluse. Ta leidis, et ammooniumi reaktsioon nitraadiga oleks Gibbsi vabaenergia arvutuste kohaselt energeetiliselt kasulik.
Esimene otsene tõend anammoksi kohta leiti 1990. aastal ühest heitvee puhastusjaamast. Üheksa aastat hiljem tehti kindlaks ka seda läbi viivad mikroobid, milleks osutusid hõimkonda Planctomycetes kuuluvad bakterid. 2002. aastal leiti ka viiteid selle protsessi toimumisest looduslikus keskkonnas.
Samaaegset ammooniumi eemaldamist ja lämmastiku tootmist vaadeldi tööstuslikus veepuhastusjaamas Hollandis 1986. aastal.
Rakendused
Suure lämmastikukontsentratsiooniga heitvesi võib looduskeskkonda sattudes olla toksiline veeorganismidele, põhjustada hapniku sisalduse vähenemist, eutrofeerumist ja vähendada klooripõhiste desinfektantide efektiivsust. Järelikult on lämmastikuühendite eemaldamine heitveest väga oluline. Heitvett saab lämmastikust puhastada erinevate keemiliste ja bioloogiliste protsesside abil. Bioloogilised protsessid on efektiivsemad ja võrreldes muude võimalustega suhteliselt odavad ning seega eelistatakse tihti mikrobioloogilisi tehnoloogiaid.
Standardsed lämmastikuärastuse meetodid vajavad üsna palju energiat ja orgaanilise süsiniku allikat. Anammoksimeetod on seetõttu märkimisväärselt soodsam. Kuigi tehnoloogia on veel algusjärgus, on juba täismahus anammoksiga töötavaid jaamu. Esimene täielikult anammoksi rakendav reoveepuhastusjaam valmis 2002. aastal Hollandis. On ka heitveepuhasteid, kus see reaktsioon toimub, kuid on tekkinud juhuslikult, näiteks Saksamaal Hattiganis. 2006. aastaks töötasid Hollandis juba kolm lämmastikuärastuse reaktorit, mis kasutasid anaeroobset ammooniumi oksüdatsiooni, nendest üks munitsipaalheitveepuhasti ja kaks tööstuslikku puhastit. Tööstuslikud jaamad teenindasid nahaparkimistöökoda ja kartulitöötlemistehast.
Duisans
pisi|Château de Duisans
Duisans on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 8 km Arrasist loodes teede D55 ja D56 ristumiskoha ümbruses. Scarpe jõe väike lisajõgi Gy voolab läbi küla.
Huviväärsused
thumb|200px|left|Duisansi kirik
Aegviidu raba
Aegviidu raba (ka Rehessaare raba) on raba Harju maakonnas. See on osa Epu-Kakerdi soostikust. Aegviidu raba kuulub Kõrvemaa maastikukaitseala koosseisu.
Naja annulifera
Naja annulifera on soomuseliste seltsi mürknastiklaste sugukonna kobra perekonna maoliik.
Käsitööselts
Käsitööselts on käsitööharrastajate ühendus.
Naja annulifera
Klassifikatsioon
Naja annulifera on varem olnud egiptuse kobra alamliik.
Käsitööselts
Käsitööselts võib tegutseda mitteametlikult, üksikisiku ümber kogunenud sõpruskonnana, või ametlikult, juriidilise isikuna, tavaliselt mittetulundusühinguna. Seltsi eesmärgid on käsitööoskuste arendamine ja rahvuslike käsitöötraditsioonide säilitamine.
Eesti käsitööseltse koondab 1992 asutatud Eesti Kodutööstuse Edendamise Keskselts, mis tegutseb juba igas maakonnas.
Naja annulifera
Soomused
Täiskasvanud madude seljasoomused on kas pruunikashallid, tumepruunid või sinakasmustad, harva kollakad. Harva võib kohata ka triibutatud isendeid (harilikult isased), kelle sinakasmustad soomused seljal on vööditatud 7–11 laia kollase ehk kollakaspruuuni ringiga. Kõhusoomused aga on kollased kuid tumedate laikudega.
Noorte madude seljasoomused on kollakat või rohekaskollakat värvi, kaela ümber aga must triip. Kõhualused soomused on kollased.
Pea
Pea on suur kuid eraldub kaelast vaid pisut, ninamiku tipp on suunatud veidi ülespoole. Silmad on üsna suured, pupillid ümmargused.
Keha
Täiskasvanud madude kehapikkus on mõõdukas, 150–220 cm (isegi kuni 260 cm). Isased on harilikult suuremad ja raskemad kui emased maod.
Paljunemisbioloogia
Kui Lõuna-Aafrika talveperiood on läbi, algab osadel Naja annulifera madudel paaritumisperiood (septembrist kuni detsembrini). Maod ärkavad talveunest ja algab vastuvõtlike partnerite otsimine. Sel perioodil on täheldatud isaste vahelisi võitlusi. Edukas paaritumine ei võta kaua aega (vangistuses 20 minutit) ja selle lõppedes roomavad partnerid eri radu pidi minema.
Rudolf Paal
Rudolf Paal (1897 või 1898 – 24. oktoober 1934) oli Eesti jalgpallur.
Naja annulifera
Paljunemisbioloogia
Gestatsiooniperiood kestab kas vähem või kauem kui 2 kuud.
Rudolf Paal
Aastal 1920 mängis ta ühe mängu Eesti jalgpallikoondises.
Ta oli Heinrich Paali noorem vend.
Oktoobris 1934 leiti ta Nõmmel vanas köögiviljakastis nälgimas, paar päeva hiljem suri ta kopsupõletiku.
Pajūrise vald
Pajūrise vald (leedu keeles Pajūrio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.
Selma Kasik
Selma Kasik (sünninimi Selma Leidecker, 2. aprill 1923 Tarvastu – 13. juuni 2010 Viljandi) oli eesti arst ja pedagoog.
Naja annulifera
Paljunemisbioloogia
Emaste madude sigimisvormiks on ovipaaria, looduslikus keskkonnas muneb graviidne emane, sageli termiidipessa, suvel 8–33 muna (maksimaalselt 47).
Pajūrise vald
Valla pindala on 112 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2174 inimest. Valla keskuseks on Pajūrise alev (2011. aastal 784 elanikku), vallamaja asub aadressil Dariaus ir Girėno g. 33. Teine alev vallas on Žvingiai (2011. aastal 195 elanikku). Vallavanem on Roma Veščiūnienė.
Selma Kasik
1944. aastal lõpetas ta Viljandi I Keskkooli. 1952. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna.
EPUB
pisi|EPUB-i logo EPUB (lühend inglise sõnadest electronic publication, ka kujul ePub, ePUB, EPub) on standardikogum e-raamatute ning muude peamiselt tekstil põhinevate publikatsioonide avaldamiseks. Faililaiend on .epub.
Naja annulifera
Paljunemisbioloogia
Kobramuna keskmised mõõtmed on 46–55 mm x 24–32 mm.
EPUB
EPUB-i töötas välja International Digital Publishing Forum (IDPF).
Selma Kasik
Aastatel 1944–1945 töötas ta Puiatu lastekodu algkooli õpetajana, 1940. aastate teisel poolel oli Viljandi Meditsiinilise Keskkooli direktor. Aastatel 1952–1959 töötas ta arst-ftisiaatrina Kärdla tuberkuloosidispanseris. 1959. aastast töötas Viljandi tuberkuloosidispanseri jaoskonnaarstina, hiljem sai sama asutuse peaarstiks.
Naja annulifera
Saakloom
Jahti peab harilikult öösel.
EPUB
EPUB-vormingus on suur osa e-raamatuid (sealhulgas eestikeelsed) ja seda failivormingut tunneb ka enamik e-lugereid. Populaarsetest lugeritest ainult Kindle vajab vormingu teisendamist. EPUB sisaldub ka tahvelarvutite ja nutitelefonide formaatide hulgas.
Naja annulifera
Saakloom
Nende saakloomadeks on mitmed linnud ja nende munad, aga ka teised maod, nagu lärmakas aafrikarästik ja ka sama liigi isendeid.
EPUB
Arvutiga EPUB-i lugemiseks võib alla laadida tasuta programmi Adobe Digital Edition.
Naja annulifera
Saakloom
Need maod on saakloomaks osadele lindudele, näiteks madukotkastele ja teistele madudele.
Selma Kasik
Ta on maetud Viljandi vanale kalmistule.
Naja annulifera
Kokkupuuted inimesega
Neid peetakse osade inimeste kodudes vangistuses (seltsilisloomadena) ja osades loomaaedades. 26. märtsil 2011 teavitas Bronxi loomaaed roomajate maja sulgemisest, kuna 'teismeline emane' Naja annulifera lahkus kodusest puurist. Nurka või vihale aetuna võivad võtta sisse kaitsepoosi ja avada kaelal paikneva 12–16 cm nn kapuutsi, teadaolevalt ta sülitav kobra ei ole.
Naja annulifera hammustus
Inimeste suhtes on nad mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustuse ajal eritatud tokiinina toimiv sülg võib mürgistusseisundi esile kutsuda – sülg on neurotoksiline (toimib närvisüsteemi ja kopsud ning südamelihas võivad lakata talitlemast) ja võib põhjustada hingamispuudulikkuse.
Anafülaktilise šoki ära hoidmiseks võiks varuks olla 2–4 EpiPen automaatset süstalt. Esmaabi tehnikaks võib kasutada pressure immobilisation technique võtet.
Levila
Neid madusid võib kohata Lõuna-Aafrikas, Svaasimaal, Mosambiigis, Zimbabwes, Botswanas, Sambias ja Malawis.
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Naja annulifera ja saksakeelset artiklit de:Gebänderte Kobra seisuga 28.03.2015.
Tuurapera soo
Tuurapera soo (ka Konnsaare soo, Koonsaare soo) on soo Põlva maakonnas Räpina vallas.
Hüvesõber
Hüvesõber (paali k. kalyāṇamitta, sanskriti k. kalyāṇamitra) on budismis vaimne juhendaja, guru, kes suunab ja toetab budistlikule teele asunud inimest.
Etümoloogia
Sanskritikeelne mõiste kalyāṇamitra on liitsõna, mis koosneb sõnadest kalyāṇa (ilus, hea, õilis, õige, õnnelik, suurepärane, voorus) ja mitra (sõber, kaaslane, liitlane). Mõistet "hüvesõber" ei kasutatud budismieelses sanskriti keeles, seega on tegemist budismile ainuomase mõistega.
Rauabakterid
Rauabakterid on kemoautotroofsed bakterid, kes võivad elutegevuseks vajaliku energia saada kahevalentse raua ühendeid kolmevalentseks oksüdeerides. Sellist toitumisviisi, kus kasutatakse rauaühendeid, nimetatakse siderotroofiaks.
Hüvesõber
Hüvesõprus paali kaanonis
Paali kaanonis nimetatakse parimateks hüvesõpradeks Šākjamunit ja arhateid, kuid väidetakse ka, et selleks võib olla igaüks, kes on tark ja pühendunud.
Kalyānamittasutta
Kalyānamittasutta 's (SN 45:63) ütleb Buddha: "Mungad, üks asi on väga kasulik õilsale kaheksaosalisele teele asumisel. Mis see on? Hüvesõprus. Kui mungal on hüvesõber, siis võib eeldada, et ta arendab ja harjutab õilsat kaheksaosalist teed."
Sovacassatāsutta
Sovacassatāsutta 's on hüvesõprus toodud ühena seitsmest omadusest, mis aitavad mungal kaugele jõuda. Need on:
Mittasutta
Mittasutta 's (AN 6:67) ütleb Buddha, et hüvesõprus aitab mungal saavutada õiget käitumist ning ületada kirg meelelistesse naudingutesse, kujude valda ja kujudeta valda.
Kohustused sõprade ees
Dīgha-nikāya 's (iii.190) on toodud viis viisi, kuidas teenida ja nende järele vaadata. Need on:
Halb sõprus
Hüvesõprus vastandub halvale sõprusele (pāpamittatā). Buddha ütleb, et ta ei näe mitte midagi, mis tooks nii suurt kahju kui halb sõprus ega midagi, mis tooks nii palju head kui hea sõprus (AN 1:94–95).
Aṣṭasāhasrikā Prajñāpāramitā Sūtra
Aṣṭasāhasrikā Prajñāpāramitā Sūtra (sanskriti k. "kaheksatuhanderealine ületava mõistmise suutra") on teadaolevalt vanim mahajaana suutra. Suutras on hüvesõprade hulka loetud peale buddhade ja tagasilangematute bodhisattvate ka "ületav mõistmine" ning kõik ületavad toimingud ja ületavat mõistmist õpetavad suutrad, kuna ka nemad on dharma allikad, just nagu inimestest hüvesõbradki.
Cramo
pisi|Logo Cramo Oyj on Soome ettevõte, mis rendib ehitusseadmeid ja -masinaid.
Ettevõte asutati 1953.
Eestis tegutseb sellele ettevõttele kuuluv Cramo Estonia AS.
Gild
Gild (saksa keeles Gilde, vanagermaani keeles 'ohvrisööming') on keskaegne või keskajast pärinev kutseorganisatsioon, harvem usuline või poliitiline organisatsioon.
Eestis tekkisid gildid arvatavasti 13. sajandil.
Tallinnas olevasse Kanuti ja Oleviste gildi kuulus algselt nii kaupmehi kui käsitöölisi, aga kui 14. sajandi keskel eraldus neist Suurgild, muutusid Kanuti ja Oleviste gild üksnes käsitööliste ühenduseks. Oleviste gild suleti 1698. Lisaks oli Tallinnas väikseid usulisi ja kutseorganisatsioone, näiteks Püha Ihu gild ja Toompeal Toomgild.
Tartus ja Pärnus tegutsesid kaupmeeste Suurgild ja käsitööliste Väikegild. Tartu Väikegildi nimetati keskajal Maarja gildiks, 18.–20. sajandil Antoniuse gildiks.
Murchisoni meteoriit
pisi|Murchisoni meteoriit Murchisoni meteoriit on meteoriit, mis kukkus 1969. aasta 28. septembril Austraalia küla Murchisoni lähedale.
Gild
Eesti linnade valitsemises osalesid gildid 1877. aastani. 1920 nad kaotati.
Murchisoni meteoriit
Täpsemalt oli tegu meteoriidisajuga ning hiljem on sealt leitud kokku umbes 100 kg meteoriiditükke. Suure kogumassi, orgaaniliste ainete sisalduse ja asjaolu tõttu, et meteoriidi kukkumine oli jälgitav, on see üks paremini uuritud meteoriite.
Murchisoni meteoriit kuulub süsinikkondriitide gruppi CM ja petroloogilisse tüüpi 2, mis tähendab, et Murchisoni meteoriiti moodustaval kivimil oli taevakehal, millelt see pärineb, palju kokkupuudet veega. Murchisoni meteoriidist on leitud aminohappeid, süsivesikuid, fullereene, alkohole ja muid orgaanilisi ühendeid.
Pärnu-Viljandi Sõjaväeringkond
Ülemad
Riigivanema otsusega 1940. aastast, alates 1. veebruarist jaotati Eesti Vabariigi maaala neljaks diviisi rajooniks ja viimased omakorda sõjaväeringkondadeks järgmiselt:
Jasperi maakond (Iowa)
Jasperi maakond (Jasper County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Newton.
Ajalugu
Maakond moodustati 13. jaanuaril 1846.
Kõõrdivaatav õnn
Sisu
Juhuslikult kohtab Jan ühte oma endist klassivenda, kes õpib sõjakoolis. Jan otsustab ka ise sõjakooli astuda, kuna õigusteaduse õpingud ülikoolis teda eriti ei huvitagi. Jola isa abiga õnnestubki tal pääseda sõjakooli. 30. septembril 1939 peab ta ilmuma suurtükiväekooli. Vahepeal algab Teine maailmasõda, kuid Jan lahkub septembri algul Varssavist ja asub teele sõjakooli. Kui Jan pärast pikka ja vaevarikast teekonda lõpuks suurtükiväekooli jõuab, on see mahajäetud ja inimtühi. Ühest kapist leiab ta ohvitseri paraadmundri ja paneb selle selga. Samal ajal sisenevad hoonesse saksa sõjaväelased, kes võtavad ta vangi. Nad ei võta tõsiselt Jani seletusi, et ta pole tegelikult üldse sõjaväelane, vaid lihtsalt proovis mundrit selga.
Jasperi maakond (Iowa)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 36 842.
Kõõrdivaatav õnn
Sisu
Jan viiakse sõjavangide laagrisse. Seal elab ta rolli sisse ja räägib teistele sõjavangidele väljamõeldud lugusid oma sõjaväeteenistusest ja õpingutest suurtükiväekoolis. Pettus aga tuleb ilmsiks, kuna üks Jani väidetav kursusekaaslane ei tunne teda. Teised sõjavangid hakkavad kahtlustama, et Jan on nuhk ja nad hoiavad temast eemale ega suhtle temaga. Lõpuks saavad sakslased teada, et Jan ei ole sõjaväelane ja ta vabastatakse kaasvangide vilekoori saatel vangilaagrist. Ta saadetakse Saksamaale sõjatehasesse tööle, kuid ta ei tule oma tööga toime ning lastakse tulema.
Varssavisse tagasi jõudes kohtab Jan raudteejaamas oma vana tuttavat Jelonekit, kes tegeleb musta äriga. Jan liitub temaga ja saab hangeldajaks. Jolat külastades saab ta tuttavaks Jola sõbranna Basiaga. Basia on seotud vastupanuliikumisega ja peab ka Jani vastupanuliikumise tegelaseks. Jan on Basiast vägagi huvitatud. Konspiratiivkorteris kohtab Jan aga ühte oma vangilaagrikaaslast ja põgeneb joostes.
Seejärel varjab ta ennast kuni sõja lõpuni maal onu juures. Kui ta Varssavisse tagasi jõuab, leiab ta oma kodumaja eest varemetes. Samas kohtab ta endist majanaabrit Wąsikit, kes kutsub ta tööle õigusbüroosse. Esialgu tundub kõik hästi minevat, kuni büroosse tuleb üks noor naine, kes tahab abielulahutuse dokumente vormistada. Jan seletab, et kohtus on vaja lahutust põhjendada. Naine väidab, et mees petab teda, kuid ta ei saa seda tõestada. Ta tahaks Jani palgata oma mehe järele nuhkima. Kõheldes Jan nõustub. Ta asubki meest jälitama. Selgub aga, et naine kohtub samal ajal oma armukesega ning mees jälitab neid. Varsti saabuvad õigusbüroosse julgeolekutöötajad, kes kahtlustavad Jani välisluure kasuks luuramises. Suurte sekeldustega õnnestub seletada, millega oli tegemist.
Jan kolib teise linna ja asub tööle ühte ametiasutusse. Püüdlikkuse ja intrigeerimisega õnnestub tal seal aastate jooksul ametiredelil kõrgele jõuda. Ühel hommikul tööle tulles saab ta aru, et midagi on juhtunud. Varsti kutsutakse ta direktori juurde. Jan kahtlustab, et välja on tulnud tema kuulumine sõjaeelsesse parempoolsesse üliõpilasorganisatsiooni. Selgub aga, et üks kade kolleeg on Jani käekirjaga sodinud seinalehele direktori pildi alla sõimusõna. Jan saab kohe aru, kes on süüdi, ta haarab valvurilt püssi ja asub alatut kolleegi taga ajama. Lõpuks tulistab ta õhku ja kukub selili. Mõrvakatse eest aga läheb ta vangi. Film lõpeb sellega, kuidas Jan palub vanglaülemalt, et teda vanglast ära ei aetaks, kuna ta ennast seal hästi tunneb. Vanglatöötajad aga ei võta teda kuulda ja viskavad ta väevõimuga vanglast välja, kuna ta karistusaeg on lõppenud.
Dury (Pas-de-Calais)
pisi|Dury keskus
Dury on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 16 km Arrasist kagus teede D956 ja D9E ristumiskoha ümbruses. Kiirtee A26 möödub küla lähedalt.
pisi|tühi|
Vahi tänav
Vahi tänav on tänav Tartus Raadi-Kruusamäe linnaosas linna piiril.
Tänav algab Narva maanteelt ja kulgeb loodesse. Vahi tänavaga ristuvad Killustiku tänav, Vahi põik, Liivamäe tänav, Kruusakuru tänav, Mõisa-allee, Künni ja Nurme tänav. Vahi tänav lõppeb Aruküla teel.
Tänava pikkus on umbes 1,86 km.
Tšernogolovka
Tšernogolovka on linn Venemaal Moskva oblastis, samanimelise linnaringkonna keskus. Asub Tšernogolovka jõe ääres, Moskvast umbes 40 km kirde pool.
Tšernogolovka küla on teada 1710. aastast alates. 1956. aastal rajati asulas Nobeli keemiaauhinna laureadi Nikolai Semjonovi algatusel füüsikalise keemia instituut. 1964. aastal lisandus Landau Teoreetilise Füüsika Instituut.
1975 sai aleviks ja 2001 linnaks. 2008 sai teaduslinna (vene 'наукоград') nimetuse.
2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 21 288.
Ado Eigi
pisi|Ado Eigi oma suvekodus Kaberneemes aprillis 2006 pisi|Uus raadiomaja Tallinnas. Ado Eigi projekt 1969, valminud 1972
Ado Eigi (26. august 1938 Rakvere – 28. jaanuar 2008 Tallinn) oli eesti arhitekt.
Tal õnnestus aastakümnete jooksul projekteerida Eesti jaoks olulisi maju alates uuest raadiomajast, Haapsalu kultuurimajast ja Kirovi kalurikolhoosi keskuse hoonetest ning lõpetades taasiseseisvunud Eesti paljude uhkete eramutega. 1980. aastatel oli ta vaieldamatult Eesti postmodernismi liidrite seas.
Haridus
1945.–1953. aastani õppis Ado Eigi Rakvere I Algkoolis, keskhariduse sai ta Rakvere I Keskkoolis aastatel 1953–1957 ning arhitektuurialase kõrghariduse Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudi (praegune Eesti Kunstiakadeemia) arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1959–1964.
Isiklikku
Abikaasa Niina Eigi (s 1941), sisearhitekt; tütred Riina Eigi (s 1964) ja Maarja Mikkin (s 1971), mõlemad sisekujundajad; poeg Tanel Eigi (s 1968), arhitekt, disainer, kirjastaja ja veiniajakirjanik.
Sõnumileht
Sõnumileht oli eestikeelne ajaleht, mis ilmus Eestis aastail 1995–2000. Leht ilmus 6 korda nädalas. 1997. aastast oli Sõnumileht saadaval ka Interneti-väljaandena. Laupäevase numbri nimi oli Nädalavahetuse Sõnumileht ja 1997–1998 ilmus ajalehel lisa nimega Pealinn.
Algul oli Sõnumileht kvaliteetne veidi vasakpoolse kallakuga ajaleht, aga 1998. aastast sai ajalehest tabloid. 2000. aastal ühines Sõnumleht Õhtulehega väljaandeks SL Õhtuleht.
Ajalugu
Pärast Rahva Hääle erastamist 1994. aastal lahkusid mitmed ajakirjanikud lehe toimetusest eesotsas Toomas Leitoga, rajades uue lehe Eesti Sõnumid. Lepiksoni ja Luige majanduslikul toel toimis uus ajaleht 1995. aasta septembrini, kuni investorid otsustasid lehe Eesti Päevalehega ühendada. Peatoimetajat Leitot sellest ei informeeritud ja lehe sulgemisest sai ta teada alles pärast ajalehtede liitmist. Pärast Eesti Sõnumite sulgemist leidis Leito uued investorid (teiste seas Rein Kaarepere, Oliver Kruuda, Mait Metsamaa) ja veel samal aastal anti välja uus ajaleht Sõnumileht.
Lehe toimetuse moodustasid Eesti Sõnumite endised ajakirjanikud, keegi Eesti Päevalehte üle ei läinud. Leito loobus varasemast peatoimetaja kohast ja oli lehes kirjastaja ning mänedžer. Aastatel 1995–1996 oli peatoimetaja Ainar Ruussaar, 1996–1998 Mart Luik ja 1998–2000 Urmo Soonvald.
1998. aastal ostis osaluse Sõnumilehes Norra meediagrupp Schibsted ja ajalehest sai tabloid.
1999. aastal oli ajalehe tiraaž umbes 30 000, see oli trükiarvu järgi kuues ajaleht Eestis. Sõnumileht konkureeris teise tabloidlehe, Õhtulehega ning see viis 1999. aasta suvel hinnasõjani kahe ajalehe vahel. Selle tulemusena kasvas ajalehe populaarsus ja mõlema ajalehe trükiarv suurenes.
3. juulil 2000 need konkureerivad ajalehed liitusid, uue ajalehe nimeks sai SL Õhtuleht.
Iseorganiseeruvus
Iseorganiseeruvus on keerukate süsteemide omadusi.
Eesti Teaduste Akadeemia naiskoor
1990–2005 juhatas TAN-i Merike Toro (sünd. 1947). Tema käe all sai koor üle vahepealsete aegade mõõnaperioodist ning asus taas tegutsema aktiivse kontsertkoorina, võttis osa rahvusvahelistest koorikonkurssidest ning andis välja mitu heliplaati.
Iseorganiseeruvus
Termini võttis arvatavasti esimesena kasutusele William Ross Ashby 1947. aastal. Mõistet kasutas lähedasel kujul Hans Driesch.
Eesti Teaduste Akadeemia naiskoor
2000. aastal juhatas koori Anne Alt (sünd. 1974) ja aastal 2005 oli dirigendipuldis Veronika Portsmuth. Aastast 2006 on TANi peadirigent Andrus Siimon. Aastast 2021 seisab Andrus Siimoni kõrval ka dirigent Tõnis Sarap.
TAN on osalenud paljudel rahvusvahelistel konkurssidel ja festivalidel, nt Ungaris, Soomes, Rootsis. Eestis on koor andnud kümmekond kontserti aastas.
TANi repertuaar on olnud lai: esitatud on nii kiriku- kui ka ilmalikku muusikat.
Rustam Tariko
Rustam (või Roustam) Vasiljevitš Tariko (vene keeles Рустам Васильевич Тарико; tatari keeles Рөстәм Василий улы Тарико; sündinud 17. märtsil 1962 Menzelinskis) on tatari rahvusest Venemaa ettevõtja.
Elulugu
Tariko sündis Menzelinskis, kus ta veetis ka lapsepõlve. Kui ta oli seitseteist aastat vana, kolis ta sünnilinnast Moskvasse ja astus Moskva transpordiinseneride instituudi majandusteaduskonna. Pärast selle lõpetamist 1989. aastal hakkas Tariko tööle reisibüroos "Biznes Tur" (vk «Бизнес Тур») ja töötas seal kuni 1990. aastani. Aastatel 1990–1992 töötas ta Ferrero ja Martini & Rossi konsultandina. 1998. aastal moodustas ta valdusühingu "Russian Standard" ja hakkas turustama oma nimitoodet, Russian Standard Vodkat, mis tähendab maitsestamata ja eksklusiivset vene viina. "Russky Standart" sai suurimaks viinatootjaks Venemaal. Tariko juhtib ka samasuguse nimega panka. 2013. aastal ostis Roustam Tariko Itaalia veinitootja Gancia. Forbesi andmetel on Roustam Tariko 2006. aasta maailma rikkaimate inimeste edetabelis 410. kohal. Lisaks emakeelele tatari keelele oskab Rustam Tariko vene keelt, inglise keelt ja itaalia keelt.
Isiklikku
Tariko ei ole abielus, aga tal on kolm last: kaks tütart ja üks poeg. Tariko ema elab Itaalias.
Corse-du-Sudi departemang
Corse-du-Sud [kors' dü süd] (ka Lõuna-Korsika; korsika keeles Corsica suttana, Pumonte) on departemang Prantsusmaal Korsika piirkonnas. See on Korsika saare lõunapoolne osa.
Departemang jaguneb halduslikult:
Kurovskoje
Kurovskoje on linn Venemaal Moskva oblastis Orehhovo-Zujevo rajoonis. Asub Nerskaja jõe ääres, Moskvast umbes 90 km kagu pool.
Kurovskaja küla on teada 1646. aastast alates. 1952 sai linnaõigused.
2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 20 598.
Écoivres
pisi|Écoivresi kirik
Écoivres on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusküla asub 32 km Arrasist läänes teede D103 ja D104 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Külakogukond
Külakogukond on talurahva sotsiaalne ja majanduslik üksus, mis eksisteeris esiaja lõpul ja keskajal.
Külakogukonda kuulus külasaras, mille kasutamise ja muud küla omavalitsuse asjad otsustas külavanem koos ametimeestega, kelleks olid näiteks kubjas, kilter, hirsnik, sundija ja vardja.
Külakogukond hääbus pärisorjuse karmistumise ja mõisnike võimu laienemise tõttu.
Külakogukonna asemele hakkas 18. sajandi lõpupoole tekkima vallakogukond.
Chřibská
Chřibská (saksa keeles Kreibitz) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Děčíni ringkonnas. Chřibská asub Saksamaa piirist ligi 8 km kaugusel, Děčínist 21,5 km idakirdes ja Ústí nad Labemist umbes 39 km kirdes.
Chřibská paikneb merepinnast 342 meetri kõrgusel.
Chřibskát on esmamainitud 1354. aastal, linnaõigused sai 1570. aastal. Aastatel 1945–1946 saadeti linna saksa rahvusest elanikkond riigist välja ja Chřibská kaotas linnaõigused. 10. oktoobril 2006 sai Chřibská linnaõigused tagasi.
Chřibskás asus Kesk-Euroopa vanim klaasikoda, mis oli olemas juba 1426. aastal. Klaasikoda tegutses kuni 2007. aastani.
Chřibskás on sündinud austria botaanik Thaddäus Haenke (1761–1816).
Lagisoo
Lagisoo on soo Harju maakonnas Kose vallas.
Soo ulatub Paunaste, Pala ja Virla küla alale.
Nicholas Hilliard
Eluloolist
Nicholas Hilliardi Inglismaa reformatsiooni perioodi jäänud lapsepõlv oli rahutu. Tema isa, reformeeritud usu pooldaja, saatis ta protestantide tagakiusamise eest Genfi. Genfis elas noor Hilliard John Bodley perekonnas (Bodley oli see, kes hiljem andis välja Genfi piibli ja Bodley raamatukogu asutaja Thomas Bodley isa). Ta sai seal humanistliku hariduse, õppis seal ära prantsuse keele ning tutvus prantsuse kunstiga. Arvatavasti 1559. aasta paiku pöördus ta Inglismaale tagasi. Vanimad teadaolevad miniatuurportreed maalis ta umbes 1560. aastal, "Autoportree 13-aastasena" ja "Edward Seymour, Somerseti hertsog" olevat andnud tunnistust ta vaieldamatust andekusest. Umbes 1570. aastal sai Nicholas Hilliard kuninganna Elizabeth I miniatuurimaalijaks ja lõi palju portreesid kuningannast ning tähtsatest õukondlastest. Lühikest aega viibis ta Prantsusmaal d’Alençoni hertsogi teenistuses, kuid naasis 1578. aasta alguses oma last ootava abikaasa juurde.
Lagisoo
Lagisoost kagusse jääb Laukesoo. Lagisoo kuulub Laukesoo looduskaitseala koosseisu.
Vanapark
Vanapark on park Pärnus. See rajati 1831. aastal ja on Pärnu linna vanim park.
Tartu Grand Prix
Tartu Grand Prix (lühemalt Tartu GP) on ühepäevane Eestis peetav maanteesõiduvõistlus. Võistlust peetakse aastast 2002. pisi|Tour of Estonia Tartu GP, 30. mail 2015 Võistlus on kandnud mitmeid nimesid:
Vanapark
Tänapäeval asuvad pargis laste mänguväljak ja Vanapargi monument.
Nicholas Hilliard
Eluloolist
Kirjutas raamatu "Treatise on the Arte of Limning" (umbes 1600), milles kirjeldab ta oma töömeetodeid ja mis heidab valgust ka kunstniku enda rahutule ja kütkestavale loomusele. Elu jooksul oli ta sageli rahalistes raskustes ja istus 1617. aastal koguni lühikest aega võlavanglas. Teosest saab teada, et Hilliard imetles Hans Holbein noorema, Inglismaal töötanud saksa portretisti loomingut. Selle tundlikkuse mõju arvele tuleb kanda Hilliardi maalistiil, milles ta eelistab ühtlast dramaatilisuseta valgust ja selgeid kontuure.
Tartu Grand Prix
Aastast 2013 on Tartu Grand Prix osa Tour of Estonia'st.
Vanapark
Park on võetud looduskaitse alla.
Ajalugu
Vanapark rajati 1831. aastal, kui hakati väljapoole linnamüüri haljastust istutama. Kuna pargi rajamist organiseeris bürgermeister Goldmann, siis hakati seda nimetama Goldmanni pargiks. See oli esimene Pärnu park, mis oli mõeldud üldiseks kasutamiseks.
Goldmanni parki ehitati Badesalon, kus sai mängida ajaviitemänge, piljardit, lugeda ajakirjandust. Samas asus kõlakoda, kus nädalalõppudel mängis orkester. Seal esinesid nii kohalikud kui ka külalisesinejad ja kunstnikud. Paik kujunes suvekülaliste kogunemis- ja lõbustuskohaks.
Hiljem, kui Pärnu linna rajati ka teisi parke, siis hakati parki kutsuma Vanapargiks.
20. sajandi teisel poolel parki korrastati: sinna veeti juurde pinnast, külvati muru ja istutati puid-põõsaid. Kõnniteed kaeti mustkattega. Badesaloni asemele rajati laste mänguväljak kiikede ja liivakastiga.
Reinuvader Rebane
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi "Reinowadder Rebbane" esindab saksa rahvaraamatutes ja teiste Euroopa rahvaste traditsioonis levinud jututüüpi. Kõiki teisi metsaelanikke petva ja ärakasutava rebase lugusid võis lugeda lihtsalt kui toredaid pajatusi, aga neis võis näha ka allegooriat, st inimühiskonna peegeldusi. Kreutzwald võttis eestikeelsete Rebase-lugude eeskujuks saksa kirjanike Johann Wolfgang von Goethe ja A.H.Hoffmanni vastavad teosed, kuid kohandas need eesti oludele ning lisas mõne eesti muinasjuttude motiivi ja rahvajuttude kangelase, teiste seas Kalevipoja.
Valeri Saks
Valeri Saks (2. oktoober 1925 – 8. mai 2013) oli eesti arhitekt ja ehitustegelane.
Ta töötas 1964. aastast Teadusliku Restaureerimise Töökoja (aastast 1968 Vabariiklik Restaureerimisvalitsus) direktorina. Pärast selle Kultuurimälestiste Riiklikuks Projekteerimise Instituudiks reorganiseerimist 1978. aastal töötas ta seal projektide peainsenerina.
Ta õpetas Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis ehitustootlust ja oli restaureerimiskonsultant.
Pille Lehis
Pille Lehis (1980–1988 Pille Hirv; sündinud 21. juulil 1958) on eesti akvarellist.
Õppinud 1980–1986 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis nahkehistöö erialal. Näitustel esinenud 1980. aastast, peamiselt akvarellidega. Looming koosneb peamiselt abstraktsetest ja poolabstraktsetest kompositsioonidest.
Isiklikku
Pille Lehise isa oli kunstnik Enno Lehis ja ema nahakunstnik Aino Lehis. Olnud abielus luuletaja ja kunstniku Indrek Hirvega, nende tütar on laulja ja kirjanik Tui Hirv.
Elektrooniline paber
Elektroonilist paberit kasutatakse peamiselt e-lugereis, kuid vastavalt tehnoloogia täiustumisele järjest enam ka muudes kaasaskantavates seadmetes (näiteks käekellades), infotabloodes (näiteks sõiduplaanid peatustes) ja sageli muutmist vajava sisuga elektroonilistes etikettides, nime- ja hinnasiltides.
Ajaloost
Elektroonilise paberi väljatöötamise katseid alustati juba 1970. aastail firmas Xerox (Gyricon-paber). Elektroforeesil põhineva paberi algvariandi töötas 1990. aastail välja Joseph Jacobson. Tema poolt 1997. aastal asutatud firmas E Ink Corporation ongi välja töötatud tänapäeval kasutatavad e-paberi lahendused. Siit pärineb ka toortõlkelise ’e-tint’ kasutamine elektroonilise paberi sünonüümina, kuigi elektroonilise paberi tehnoloogia ja tootmisega tegelevad paljud firmad.
Esimesed e-paberist kuvariga lugemisseadmed jõudsid müügile 2006. aastal firmadelt iRex Technologies (iRex iLiad) ja Sony (Sony Reader). 2007. aastal järgnesid Prantsuse firmalt Bookeen Cybook ja sama aasta novembris Amazonilt Kindle. Eriti viimase ilmumine andis otsustava tõuke e-raamatute turu hoogsaks arenguks.
E-paberi põhiomadusi
Samamoodi nagu pliiatsijälg paberil, moodustavad ka elektroonilisel paberil kujutise tahked peenosakesed valgust hajutaval pinnal. seetõttu ei teki vaatenurga probleemi (nagu see võib ilmneda LCD-kuvarite puhul).
Teksti ja piltide kuva püsib ekraanil pikka aega ilma elektrikuluta, sest pigmendiosakesed kleepuvad pikslit moodustavate kapslite kesta sisepinnale molekulidevahelise tõmbejõu mõjul (van der Waalsi jõud). Nõrka vooluimpulssi on vaja ainult elektroodide ümberpingestamiseks, seega käsitsemiskäskude sisestamisel. Sellega seletub niisuguse kuvari üliväike energiatarve: kui energiat kulub ainult kuva vahetamiseks, jätkub näiteks e-lugeri aku laengust nädalaiks (mõistagi kulutab võrguühenduste ja muude rakenduste kasutamine akut niisama kiiresti kui nutitelefon).
E Ink
E Ink on põhiline e-paberi tehnoloogia firmalt E Ink Corporation, mille ettevõtted toodavad kuvareid e-lugereile, näidikuid elektroonilistele etikettidele ja mitmesugustele kaasaskantavatele seadmetele.
CLEARink
USA firma CLEARink poolt 2017. aastal esitletud e-paberil on elektrofoorikihi peal sisepeegeldavate läätsedega kile. Need läätsed peegeldavad hästi tagasi neile langevat valgust vastavalt elektroforeeskihis paiknevate pikslite heledusele. See tehnoloogia võimaldab esitada paberõhukestel elektroonilistel näidikutel ja kuvaritel värvilist ka liikuvat kuva, sest pikslite reageerimiskiirus on selleks piisav.
Carlos Jürgens
Carlos Jürgens (sündinud 27. oktoobril 1998 Tartus) on eesti korvpallur.
Jürgens alustas korvpallikarjääri oma sünnikohas Tartus. Ta on Erkmaa Korvpallikooli kasvandik, mänginud G4S Noorteliiga meeskonnas ja 2018. aasta sügisest alustas karjääri USA üliõpilasliigas NCAA Oklahomas Oral Robertsi ülikoolis.
2021. aastal sai Carlos Jürgensi kodumeeskond Oral Roberts Golden Eagles USA üliõpilasliiga NCAA kõrgeima divisjoni finaalturniirile, kui oma konverentsi finaalmängus alistati 75:72 North Dakota State Bison. Algviisikus alustanud Jürgens sai mänguaega 36 minutit, mille jooksul viskas ta kaheksa punkti (kahesed 2/6, kolmesed 1/3, vabavisked 1/1), võttis maha enda NCAA-karjääri tippmarki märkivat üheksa lauapalli, andis kaks resultatiivset söötu ning blokeeris ühe vastaste pealeviske.
Mustaladva soo
Mustaladva soo on soo Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas; see on osa Puhatu soostikust. See soo kuulub Puhatu looduskaitseala koosseisu.
Michael North
pisi|Ajaloolane ja Tartu Ülikooli audoktor Michael North esinemas 2014. aasta 2. detsembril seminaril "Rahvusvahelised rahvusteadused rahvusülikoolis".
Michael North (sündinud 29. mail 1954 Gießenis) on Saksa ajaloolane, uusaja uurija, alates 2014 Tartu Ülikooli audoktor.
Michael North õppis Ida-Euroopa, kesk- ja uusaja ajalugu ning slavistikat ja lõpetas 1979. aastal Gießeni ülikooli. Tema doktoridissertatsioon (1982) kandis pealkirja "Die Amtswirtschaften von Osterode und Soldau. Vergleichende Untersuchungen am Beispiel des Herzogtums Preußen in der zweiten Hälfte des 16. und in der ersten Hälfte des 17. Jahrhunderts", käsitledes varauusaegse Preisimaa hertsogkonna ametkondade majandust. Seejärel töötas North teadustöötajana Hamburgi ja Kieli muuseumides ning seejärel õppejõuna Hamburgi, Kieli, Bielefeldi ja Rostocki ülikoolides. 1995. aastast on North Greifswaldi ülikooli üldise uusaja ajaloo õppetooli professor. 2006–2007 oli ta sealse filosoofiateaduskonna prodekaan ning 2007–2010 ülikooli prorektor.
Northi teaduslikud huvid on laiad, ta on tegelenud Madalmaade ja Läänemereruumi, Mecklenburg-Vorpommerni, raha- ja pangandus-, kommunikatsiooni ning kultuuri- ja kunstiajalooga. Tema juhtiud kaks suuremat uurimisprojekti on olnud seotud Läänemereruumi ajalooga: "Kontaktzone Mare Balticum: Fremdheit und Integration im Ostseeraum" (2000–2009) ja "Grenzräume in der Ostseeregion: Der Wandel kultureller und mentaler Grenzen im Ostseeraum" (inglise keeles "Baltic Borderlands: Shifting Boundaries of Mind and Culture in the Borderlands of the Baltic Sea Region", alates 2009). Viimane neist toimub koostöös Lundi ja Tartu Ülikooliga.