cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Geomagnetiline torm
Tuntuim geomagnetiline torm on 1859. aastal aset leidnud nn Carringotoni sündmus. Samas viitavad viimase aja uurimused sellele, et viimase 1300 aasta jooksul on Maad tabanud ka kaks Carringotoni sündmusest tugevamat magnettormi. Seega on nende esinemise sagedus varem eeldatust oluliselt suurem, mis sunnib ümber hindama magnettormidega seotud riske.
Hugo Abram
Hugo Abram (14. aprill 1915 Tallinn – 28. september 1998 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant, 1940), purilendur ja treener.
Ta lõpetas 1933. aastal Tallinna Reaalkooli, 1935. aastal Eesti kaitseväe lennukooli tagavaralendurite kursused ja 1939. aastal lennukooli ohvitseride klassi.
Teise maailmasõja ajal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, kus ta teenis aastatel 1941–1943 Ufas lennukooli instruktorina ja sooritas 1942. aastal oma esimese langevarjuhüppe. Aastatel 1944–1946 oli ta lennueskadrilli Tasuja lendur, pärast demobiliseerimist 1946. aastal jätkas Abram oma lennunduskarjääri Eestis, olles aastatel 1946–1949 OSOAVIAHIM-i instruktor ning alates 1947. aastast Tallinna Aeroklubi mootorlendurite algväljaõppesalga komandör.
Hugo Abram alustas purilendurite väljaõpet 1949. aastal ja võttis selle ala ise aktiivselt osa, tehes regulaarselt lendusid purilennukiga. 1957. aastal toimunud Balti tsoonivõistlusel saavutas ta meeskondliku esikoha, 1961. aastal purilennus I järgu ja NSV Liidu rahvaste spartakiaadil meeskondliku 7. koha.
Ta oli aastatel 1960–1966 Eesti koondise treener ning tema õpilaste hulka kuulusid Illar Link, Ülo Keedus, Andrei Tjaptin, Eda Laan ja Ants Künnapuu.
Aastatel 1966–1980 töötas Hugo Abram ALMAVÜ purilennuinstruktorina, ta oli ka üleliidulise kategooria kohtunik.
Filmiprodutsent
Enne seda, kui Eestis produtsendi ametinimetust kasutama hakati, nimetati filmi administratiivse, organisatoorse ja finantsjuhtimise eest vastutavat isikut filmidirektoriks. Filmidokumentatsioonis ja -tiitrites võidi kasutada ka nimetusi "tootmisjuht" või "filmitootja".
Filmil võib olla ka mitu produtsenti, kes kas jagavad kogu filmi eest vastutust võrdselt või vastutavad mingi kindla töölõigu või valdkonna eest.
Tert-butüüloksükarbonüülrühm
Tert-butüüloksükarbonüülrühm, tuntud ka lühenditega Boc ja t-Boc, on laialdaselt kasutatav kaitserühm orgaanilises ning bioorgaanilises sünteesis, mille ülesanne on vähendada aminorühma reaktsioonivõimet.
Aminorühma protekteerimiseks kasutatakse tavaliselt di-tert-butüüldikarbonaati (teiste nimetustega Boc-anhüdriid, Boc2O). Boc-rühmaga kaitstud amiinid on üldjuhul stabiilsed neutraalses ja aluselises keskkonnas. Kaitstud amiini deprotekteerimine (Boc-rühma eemaldamine) viiakse läbi tavaliselt tugeva happega, andes saadusena vaba amiini ning kõrvalsaadustena tert-butanooli või isobutüleeni ja süsinikdioksiidi.
Otsene reaktsioon di-tert-butüüldikarbonaadiga
500px|center
Amsterdam (LAV)
Amsterdam on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Mkhondo vallas.
Tert-butüüloksükarbonüülrühm
Otsene reaktsioon di-tert-butüüldikarbonaadiga
Kui primaarse amiini kaitsmisel kasutada vähemalt kahte moolekvivalenti Boc-anhüdriidi ja kõrgemat temperatuuri, on võimalik saada bis-Boc derivaate.
Amsterdam (LAV)
Asula on rajatud 1868. aastal, linnaõigused sai 1881. aasta juunis. Esialgu oli linna nimi Roburnia (luuletaja Robert Burnsi auks). 5. juulil 1882 sai linn Hollandi pealinna järgi uueks nimeks Amsterdam.
Tert-butüüloksükarbonüülrühm
Metoodika probleemid
Steeriliselt takistatud amiinide protekteerimisel Boc-anhüdriidiga moodustuvad isotsüanaadi tekke tõttu tihti uuread. See probleem võib esineda ka aniliinide kaitsmisel, kui kasutada katalüsaatorina 4-dimetüülaminopüridiini (DMAP), kuid antud kõrvalreaktsioon on välditav, kui kasutada DMAP-i asemel N-metüülimidasooli. Ühtlasi saab isotsüanaadi teket vältida, kui viia esimeses etapis läbi reaktsioon naatrium-bis(trimetüülsilüül)amiidiga (NaHMDS) ning seejärel Boc2O-ga. Samuti on võimalik isotsüanaat muundada Boc-rühmaks, kuumutades seda tert-butanoolis.
Amsterdam (LAV)
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Amsterdami elanikest mustanahalisi aafriklasi 90,43%, valgeid 7,43%, värvilisi 0,83%, India või Aasia päritolu inimesi 0,40% ja teisi 0,92%. Suulu keelt pidas emakeeleks 78,63% inimesi, afrikaani keelt 7,97%, svaasi keelt 6,22%, inglise keelt 2,10% ja viipekeelt 1,36%.
Tert-butüüloksükarbonüülrühm
Teised reaktsioonitingimused
Reaktsiooni amiini ja di-tert-butüüldikarbonaadiga on võimalik läbi viia ka teistsugustel reaktsioonitingimustel. Olulisemad neist on:
Oswald Heinrich von Sass
Oswald Heinrich von Sass (27. mai 1856 Kuressaare – 14. mai 1913 Kuressaare) oli kunstnik ja mõisnik Saaremaal.
Tert-butüüloksükarbonüülrühm
Teised reaktsioonid
Peale otsese reaktsiooni di-tert-butüüldikarbonaadiga, on võimalik aminorühma Boc-rühmaga protekteerida ka kasutades teisi metoodikaid. Järgnevas loetelus on välja toodud mõned reagendid ning reaktsioonitingimused:
Oswald Heinrich von Sass
Kunstiõpinguid alustas von Sass Otto von Moelleri käe all, järgnesid õpiaastad Düsseldorfis ja Münchenis.
Tert-butüüloksükarbonüülrühm
Boc-rühm peptiidisünteesis
Koos Fmoc-rühmaga (9-fluorenüülmetüüloksükarbonüülrühm) on Boc-rühm üks kahest levinuimast kaitserühmast, mida kasutatakse tahkefaasilises peptiidisünteesis. Boc-rühmaga kaitstakse ajutiselt peptiidi N-terminaalset α-aminorühma eesmärgiga vähendada selle nukleofiilsust. Peptiidi C-terminaalne osa on seotud tahke kandjaga. Järgmises etapis eemaldatakse Boc-rühm tavaliselt trifluoroetaanhappega, mille tagajärjel tekib vaba aminorühm, mis saab luua peptiidsideme uue, eelnevalt aktiveeritud aminohappega. Selle tulemusena pikeneb peptiid ühe aminohappejäägi võrra. Pärast iga deprotekteerimise ja liitumise etappi pestakse peptiidi N,N-dimetüülformamiidiga, et eemaldada üleliigseid reagente. Selle tulemusena on võimalik saavutada kõrge, kuni 99%-ne saagis igas reaktsioonitsüklis.
Oswald Heinrich von Sass
1880. aastal naasis ta Saaremaale ja rajas oma Sandla mõisasse ateljee. Aastatel 1894–1898 töötas von Sass kunstiõpetajana Riias. Peaaegu igal aastal korraldas ta Kuressaares joonistamis- ja maalimiskursusi. 1907. aastal oli tal Kuressaares isikunäitus. Oma maali "Jeesuse taevaminek" kinkis ta Püha kirikule, kus see on siiani altarimaaliks.
Tert-butüüloksükarbonüülrühm
Boc-rühma võrdlus Fmoc-rühmaga tahkefaasilise peptiidisünteesi korral
Nii Boc- kui ka Fmoc-rühma kasutamisel on positiivseid ja samas ka negatiivseid külgi. Seega tehakse kaitserühma valik üldjuhul juhtumipõhiselt.
Oswald Heinrich von Sass
Oswald von Sass lon loodusteaduste doktori ja mõisniku Ferdinand Arthur von Sassi vennapoeg. Tema poeg oli filmikunstnik Joachim von Sass (1902–1990).
Konteinerilaev
Konteinerilaev on kaubalaev, mis kannab oma lasti standardsete mõõtmetega konteinerites.
Selim Amallah
Selim Amallah (araabia keeles سليم أملاح; sündinud 15. novembril 1996 Saint-Ghislainis) on Belgias sündinud Maroko jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Belgia kõrgliiga klubis Standard Liège.
Amallah on mänginud kogu klubikarjääri Belgias. Belgia kõrgliigas debüteeris ta 2015. aasta juulis Royal Excel Mouscroni meeskonnas. - Alates hooajast 2019–20 on ta mänginud Standard Lièges. 2020. aastal pälvis ta Belgia kõrgliigas mängivale parimale Araabia päritolu mängijale antava Belgia Lõvi auhinna.
Konteinerilaev
Konteinerid paigutatakse lastiruumis üksteise peale vertikaalsetest nurkraudadest pesadesse, mis tagavad konteinerite paigalpüsimise.
Konteinerimahutavust mõõdetakse rahvusvahelistes standardsetes 20-jalastes konteinerites (2,44 x 2,44 x 6,1 m) ehk TEU mõõtühikutes.
Selim Amallah
Maroko jalgpallikoondises debüteeris Amallah 15. novembril 2019 Aafrika rahvuste karikavõistluste valikmängus Mauritaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. oktoobril 2020 sõprusmängus Senegali vastu. 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste teises alagrupimängus 14. jaanuaril lõi ta värava Komooride vastu.
Ta on Itaalia ja Maroko päritolu.
Konteinerilaev
Mõnedel konteinerilaevadel võib asuda ka pukk- või konsoolkraana, kuid enamikul laevadel siiski oma lastiseadet ei ole.
Tänapäeval veetakse umbes 90% mittepuistlastist konteinerilaevadega. Maailma suurim konteinerilaev OOCL Hong Kong võib vedada üle 21 000 TEU konteinereid.
Konteinerilaevad võeti kasutusele 1950. aastate alguses.
Roostetorik (perekond)
Roostetorik (Pycnoporellus) on seente perekond torikulaadsete seltsis.
Kivivarekalme
Kivivarekalme on kivikalme tüüp, kus kivid on asetatud selge konstruktsioonita laialivalguva madala varena. Kivivarekalmeid rajati ja kasutati Eesti alal alates 5. sajandist kuni hilisrauaajani. See kalmetüüp võib olla arenenud sarnasest kangurkalmest ja mõne kalme puhul on raske otsustada, kumba rühma ta kuulub.
Nextstep Piiblikool
Nextstep Piiblikool e. EKNK Õppekeskus SA on Eesti Kristliku Nelipühi Kiriku piiblikool Tallinnas.
EKNK Piiblikool alustas tegevust 15. septembril 1992 ning kolis 1993. aasta alguses endistesse Nõukogude Liidu sõjaväebaasi ruumidesse Suurupis.
Piiblikool tegutseb Tallinnas aadressil Toompea 3.
Rahvuslik Vabameelne Partei
Rahvuslik Vabameelne Partei (lühend RVP) oli 1922–1926 Eestis tegutsenud partei, mille asutas Johan Pitka.
II Riigikogu valimistel 1923. aastal kogus partei 20 670 häält ehk 4,5% ja sai II Riigikogus 4 kohta. III Riigikogu valimistel 1926. aastal kogus partei 4854 häält ehk 0,9%, mis Riigikogus kohti ei andnud.
Heliosfäär
Heliosfäär on vähemalt kaugeimate planeetideni ulatuv Päikese plasma leviala, Päikese magnetvälja ja päikesetuule mõjuala.
Heliosfääri Päikese ja Maa vahelist osa nimetatakse sisemiseks heliosfääriks.
Trézéguet
Mahmoud Ahmed Ibrahim Hassan (enam tuntud kui Trézéguet; sündinud 1. oktoobril 1994 Kafr ash-Shaykhis) on Egiptuse jalgpallur, kes mängib Türgi kõrgliigaklubis Trabzonspor ja Egiptuse jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Egiptuse klubis Al Ahly, millega liitus ta 2002. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2012. aastal. Aastatel 2012 ja 2013 võitis ta Al Ahlyga CAF-i Meistrite Liiga. Hooajal 2015–2016 mängis ta laenul Belgia kõrgliigaklubis R.S.C. Anderlecht. 2016. aasta mais sõlmis ta Anderlechtiga püsilepingu, kuid oli peaaegu kogu ülejäänud hooaja laenul teises Belgia kõrgliigaklubis Mouscron. Hooaja 2017–2018 alguses suundus ta laenule Kasımpaşasse. Hooajal 2017–18 lõi ta Türgi kõrgliigas 13 väravat, millega oli klubi suurim väravakütt sel hooajal liigas. 2018. aasta aprillis sõlmis ta Kasımpaşaga püsilepingu.
2019. aasta juulis liitus ta Inglismaa Premier League'i klubiga Aston Villa. Üleminekusumma oli 8,75 miljonit naelsterlingit. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 2. novembril 2019 mängus Liverpooli vastu. Hooajal 2019–20 lõi ta Inglismaa kõrgliigas kokku kuus väravat. 2022. aasta veebruaris läks ta laenule Türgi kõrgliigaklubisse İstanbul Başakşehir.
2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu Trabzonsporiga.
Debüüdi Egiptuse jalgpallikoondises tegi Trézéguet 30. augustil 2014 mängus Keenia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 26. märtsil 2015 sõprusmängus Ekvatoriaal-Guinea vastu. Ta on kuulunud Egiptuse koondisse 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2019. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Valgushulk
Valgushulk (ingl k luminous energy) on valgussuurus, mis väljendab kiirgusenergiat nägemisaistingu järgi.
Trézéguet
Hüüdnime on ta saanud Prantsusmaa jalgpalluri David Trezegueti järgi.
Valgushulk
Valgushulk võrdub püsiva valgusvoo ja valgustuskestuse korrutisega: Q = Φt. Kui valgusvoog on ajas muutuv, arvutatakse valgushulk integraalina aja t kestel:
Bert Sakmann
Bert Sakmann (sündinud 12. juunil 1942 Stuttgardis) on saksa arstiteadlane, bioloog ja biofüüsik, Nobeli auhinna laureaat.
Aastal 1991 sai ta koos Erwin Neheriga rakkude ioonikanalite ja nende molekulaarse ehituse avastamise ning potentsiaali lokaalse fikseerimise meetodi leiutamise eest Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.
Sakmann lõpetas gümnaasiumi Stuttgardis ning õppis alates 1967 arstiteadust Tübingenis, Freiburgis, Berliinis, Pariisis ja Münchenis. 1968 sai temast assistent Müncheni Ülikooli arstiteaduskonnas. Samal ajal tegi ta teadustööd Max Plancki Psühhiaatria Instituudi neurofüsioloogiaosakonnas. 1971 suundus ta Londonisse, kus töötas University College Londonis Bernard Katzi alluvuses. Katz oli eelmisel aastal pälvinud Nobeli auhinna. 1974 kaitses Sakmann Göttingeni Ülikoolis doktorikraadi. Tema väitekirja pealkiri oli "Närvide valgusega kohastumise elektrofüsioloogia kassi võrkkestas". Samal aastal suundus ta tööle Göttingeni Max Plancki Biofüüsikalise Keemia Instituuti. 1979 ühines ta seal rakumembraanide bioloogia uurimise töörühmaga. 1989 oli ta professor Heidelbergi Ülikoolis.
1986 pälvis ta koos Erwin Neheriga Columbia ülikooli antava Louisa Gross Horwitzi auhinna, mida antakse välja bioloogia ja biokeemia valdkonnas. 1987 pälvis Sakmann Gottfried Wilhelm Leibnizi auhinna, mis on kõrgeim Saksamaa teadlasele antav autasu. 1991 pälvis ta Iisraelis välja antava Harvey auhinna, mida antakse alates 1972 välja keskmiselt kahele inimesele aastas ja 2013. aasta seisuga on ta ainus Saksamaalt pärit laureaat.
Vahakorgik
Vahakorgik (Diplomitoporus) on seente perekond torikulaadsete seltsis.
Kristakrogs
Küla asub valla edelaosas maantee A12 ääres ja Teiči soo ning Teiči looduskaitseala serval. Kristakrogs jääb piirkonna keskusest Varakļānist 11,1 ja Riiast 189,9 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Bērzi bussipeatus.
Aastal 2009 oli külas 16 elanikku.
Sündinud 10. septembril
''Siin loetletakse 10. septembril sündinud tuntud inimesi.
Metsavahi (perekonnanimi)
Metsavahi on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Metsavahi on pandud Raikküla mõisas Rapla kihelkonnas Harjumaal (Metsawahhi) ja Kärevere mõisas Türi kihelkonnas Järvamaal (Metzwahhi). Nimede eestistamisel määrati Metsavahi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Fuchs (Rakveres) ja Vonberg (Rägavere vallas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Kärnkonn
Perekonda kuulub 17 liiki.
Havanna vanalinn
pisi|Kaart Havanna vanalinn (hispaania keeles La Habana Vieja) on osa Kuuba pealinna Havanna kesklinnast, moodustades ühe viieteistkümnest linnaosast. 1982. aastal kanti see UNESCO maailmapärandi nimistusse selle ainulaadse barokiliku ja uusklassitsistliku arhitektuuri, kindlustuste ja ajaloolise tähtsuse tõttu. Vana-Havanna oli aegade jooksul meresõitude peatus Uude Maailma.
pisi|vasakul|Havanna vanalinn
Kangurkalme
Kangurkalme on kivikalme tüüp, kus kivid on laotud kompaktse, selgepiirilise ja maapinnalt kõrgemale ulatuva kivivarena, mille läbimõõt jääb üldjuhul 10–20 m piiridesse.
Ärirahanduse ja investeeringute õppetool
Ärirahanduse ja investeeringute õppetool oli Tartu Ülikooli õppetool, mis rajati rahanduse ja krediidi kateedri reorganiseerimise tulemusel ning toimis 1. septembrist 1992 kuni 1. jaanuarini 2008.
Õpetati põhiliselt järgmisi distsipliine: ettevõtete rahandus; väärtpaberiinvesteeringud; kinnivara rahandus; kindlustuse rahandus. Õppetooli korraliseks professoriks oli majandusdoktor Vambola Raudsepp ning kandvateks õppejõududeks Priit Sander ja Kaia Kask. Kasutati välisõppejõude, so professorid Lars Hassel (Soomest), George Hachey (USA-st) jt. Koostati mitmeid õppematerjale, arendati edasi eestikeelset erialaterminoloogiat, avaldati teadustöid kogumike ja artiklite näol, sh rahvusvahelisel tasandil. Kaitsti doktoritöid (Priit Sander, Danel Tuusis) ja arvukalt magistritöid.
Kaljula Teder
Aastatel 1924–1929 töötas Postimehe ja 1929–1940 Päevalehe toimetuses. 1941. aastal arreteeriti ja küüditati K. Teder koos perekonnaga Venemaale, kust ta pääses tagasi Eestisse pärast 11-aastast vangistust ja 5-aastast asumisel olemist. Seejärel töötas ta ekskursioonijuhina Tallinna Reisi- ja Ekskursioonibüroos (I kategooria) ja oli ekskursioonijuhtide väljaõppemetoodik.
Kaljula Teder oli Akadeemilise Õigusteadusliku Ühingu juhatuse liige. 1926. aastal valiti ta Eesti Akadeemilise Rahvasteliidu Ühingu FJE peasekretäriks. Ta oli Eesti Fotoklubi liige, aastatel 1963–1968 selle esimehe asetäitja. K. Teder oli alates 1963. aastast TLM kodu-uurimise ringi juhatuse liige – ringi asutamisest kuni oma surmani.
Kaljula Teder tegeles eesti kodu-uurimise oluliste teemadega. Selle töö tulemusena ilmus raamat "Fotograafia teerajajaid" (1973), millest avaldati USA-s 1977. aastal rikkalikke illustratsioonidega ingliskeelne kokkuvõte. Käsikirja jäi ulatuslik "Fotograafia arengust Nõukogude Eestis". 1969. aastal korraldati Tallinna Linnamuuseumis põhiliselt tema materjalide põhjal Eesti esimene fotograafiaajaloo näitus, mis sai aluseks fotomuuseumi kogudele ja püsiekspositsioonile. K. Teder oli kaasautor Tallinna tuletõrje ajalugu käsitlevas väljaandes "Võitluses leekidega" (1975), tema oluline uurimus on ka "Kohvist, kohvikutest ja kohvikultuurist".
Kaljula Teder on maetud Tallinna Pärnamäe kalmistule.
Karuslase tänav
Karuslase tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis.
Karuslase tänav on Lepiku teelt algav umbes 110 meetrit pikk umbtänav. Karuslase tänav sai nime 6. mail 2015. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja ning on pandud karuslase järgi. Karuslase tänav on rajatud endise Lepiku küla Potsepa talu maadele.
Algselt oli see tänavalõik osa Sügislase tänavast. Tallinna linnavalitsuse 6. mai 2015 korraldusega muudeti Sügislase tänava leviala ning senise Sügislase tänava Lepiku teelt algava osa nimeks pandi Karuslase tänav.
Riigihangete Amet
Riigihangete Amet oli aastatel 1996–2010 tegutsenud ja Rahandusministeeriumi alluvuses olnud riigiasutus. 2010. aasta 1. juulist võttis Ameti õigused ja kohustused üle Rahandusministeerium.
Riigiasutuse ülesannete seas olid riigihangete korraldamine, neis tekkinud vaidluste läbivaatamine.
Heino Viks
Heino Viks (ka Heino Johann Viks; 16. mai 1911 Kambja – 19. märts 2005 Viljandi) oli eesti vaimulik.
Heino Viks sündis Kambjas talupidaja peres (tal oli kaks õde ja kolm venda) noorima lapsena. Õppima asus ta mitte kohalikus algkoolis, vaid kohe Hugo Treffneri Gümnaasiumis, mille lõpetas aastal 1930. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1931–1934. Ajateenistuse läbis Valgas soomusrongide divisjonis. Prooviaastal oli ta Tartu Peetri koguduses praost Gustav Rutopõllu juhendamisel. 8. septembril 1935 ordineeriti ta vaimulikuks.
Ta oli aastatel 1935–1941 Tartus diakooniaõpetajaks ta oli põhiliselt linnamisjoni õpetaja ja haiglate hingehoidja, ta on teeninud ka pidalitõbiste hospidalis. Lisaks toimetas ta ja andis välja Tartu linnamisjoni lendlehte "Tee Kristuse juurde". Aastatel 1941–1999 oli ta Kolga-Jaani Johannese koguduse õpetaja. Emerituuri jäi ta 31. detsembril 1999.
Ta suri 19. märtsil 2005, ta saadeti austusavaldustega teele Kolga-Jaani kiriku altari eest ja maeti Tartusse Pauluse kalmistule oma abikaasa Liivia (1912–1983) kõrvale.
Isiklikku
Tema vend Valter Viks oli Rõuge Maarja koguduse õpetaja, hiljem eesti pastoriks Chicagos.
Eksperimentaalarheoloogia
pisi|Saksa eksperimentaalarheoloogid viimas läbi katset [[paelkeraamika kultuurile omaste rekonstrueeritud tahumiskirvestega, et võrrelda katse käigus tahumiskirve terale tekkinud kulumisjälgi kulumisjälgedega analoogsetel arheoloogilistel leidudel]] Eksperimentaalarheoloogia on arheoloogia valdkond, mis otsib katseid tehes analooge arheoloogiliste esemete ja protsesside tõlgendamiseks. Eksperimentide läbiviimisel kasutatakse mitmeid meetodeid, tehnikaid, analüüse ja lähenemisviise, mis põhinevad arheoloogilisel lähtematerjalil nagu muistsed ehitised või artefaktid.
Näide Eesti eksperimentaalarheoloogiast on Rõuge muinastalu.
Edith Södergran
pisi|Edith Södergran u. 1917
Edith Irene Södergran (4. aprill 1892 Peterburi – 24. juuni 1923 Raivola (tänapäeval Roštšino, Leningradi oblast)) oli soomerootsi luuletaja.
Edith Södergran sündis Peterburis soomerootsi perekonnas. Ta kasvas üles Karjala kannasel Raivolas. Södergren õppis Peterburis saksakeelses koolis. 1909. aasta jaanuaris diagnoositi tal tuberkuloos. 1911 ja 1912. aastal käis ta ravil Šveitsi sanatooriumites. Edith Södergrani esikkogu "Dikter" ('Luuletused') ilmus 1916. aastal. 1917. aastal kaotasid Södergranid seoses Vene revolutsiooniga oma varanduse. Seejärel elasid nad majanduslikult rasketes oludes. Södergrani teine luulekogu "Septemberlyran" ('Septembrilüüra') ilmus 1918. aastal. "Framtidens skugga" ('Tuleviku vari') (1920) oli viimane Edith Södergrani eluajal ilmunud luulekogu. Ta suri 1923. aasta juunis oma kodus Raivolas tuberkuloosi. Postuumselt ilmus ta luulekogu "Landet som icke är" ('Maa, mida ei ole') 1925. aastal.
Artikulatsioon
Artikulatsioon ehk hääldus ehk hääldamisviis on keeles häälikute moodustamine kõneelunditega.
Edith Södergran
Edith Södergran oli 1920. aastate algul Soome luule peamisi uuendajaid. Tema modernistlik looming on mõjutanud ka Skandinaavimaade luulet.
Eesti keeles on 1986. aastal ilmunud Södergrani luule valikkogu "Tuleviku vari".
Niiluse krokodill
Niiluse krokodill (Crocodylus niloticus) on krokodilliliik.
Klassifikatsioon
Niiluse krokodillidel klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid :
Levila
Neid Aafrika suurimaid (isased kuni 5 m pikkused) krokodille võib kohata Aafrikas, sh Sambias, ja Madagaskaril.
Kokkupuuted inimestega
Niiluse krokodillid võivad elada 75–100 aasta vanuseks, seega kokkupuuteid inimestega tuleb ikka ette. Ründavad kokkupuuted võib jagada kaheks:
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Crocodile du Nil seisuga 11.03.2014.
483
483. aasta
Sitimaan
Sitimaan on eesti ansambel, mis alustas tegevust 1990. aastal Pärnus.
Ansamblis mängivad muusikud, kes on rohkem tuntud teistest koosseisudest (Jääboiler, Liisi Koiksoni Band, Tulli Lum, Sõpruse Puiestee jt), kuid kelle jaoks just Sitimaan annab võimaluse näidata oma ainulaadset loomejõudu ja lavalist energiat. Stiililt on nende muusikat nimetatud alternatiivseks poprokiks, joybeadiks, indie 'ks, jangle 'iks või lihtsalt meloodiliseks müraks.
Pärnust pärit, kuid praeguseks kolme linna (Tartu, Pärnu, Tallinn) bändiks kasvanud bänd annab keskmiselt 3-4 kontserti aastas ning seetõttu on iga kontsert neile üsna eriliseks sündmuseks. Pea 20 aastase tegevusaja jooksul on antud hulgaliselt kontserte Eestis, külastatud naabermaid Soomet ja Rootsit, püstitatud Von Krahli baari algusaegade publikurekord, esinetud nii Rock Summeril, Plink Plongil kui ka Supilinna päevadel.
Mõjud
Sitimaan on mõjutatud sellistest artistidest ja bändidest nagu The Pixies, The Stone Roses, Ian Brown, Johnny Cash, The Smiths, U2, Röövel Ööbik, My Bloodie Valentine, Cocteau Twins, The Cure, Brian Eno, Radiohead, Galaxie 500, Mutemath, Coldplay, The Fall, Björk, Uchihashi Kazuhisa, Thelonious Monk, John Coltrane, Orenette Coleman, INXS ja The Police.
II Eesti naiste tantsupidu
Tantsupeol osales ligi 4000 tantsijat.
Peo korraldas Folklooriselts Jõgevahe Pere ja selle lavastas Ülo Luht. Peo muusikajuht oli Toomas Lunge ja tekstide autorid olid Ülo Luht, Airi Rütter, Jaanus Randma ja Heiki Vilep.
Kokku toimus kolm etendust: peaproov-etendus kell 11 ja kontsertetendused kell 15 ja kell 19.
Mikitamäe kalmistu
Mikitamäe kalmistu on endine kalmistu Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Mikitamäe külas Setomaa vallas.
Kalmistu rajamislugu pole teada, kuid arheoloogiliste kaevamiste põhjal on arvatud, et sinna on maetud juba 16. sajandil. Kunagisel külakalmistul lõpetati matmine umbes 1830/1840. aastatel.
Tänapäevaks on kalmistu peale ehitatud hooned ja rajatud aiad, kalmistuala läbib Tartu–Petseri tee. Kalmistul olnud tsässon teisaldati 1960. aastatel sadakond meetrit lõuna poole.
Azim ud-Din I
Muhammad Azim ud-Din I (araabia keeles: مُحَمَّدعلیم الدین‎‎, jaava keeles:محمدعلیم الدیند, Muhammad Alimuddin; kristlik ristinimi: Don Fernando de Alimuddin) oli Sulu sultan aastatel 1735–1748.
Jesuiidi misjonäride tegevuse tulemusena näitas sultan Alimuddin nende vastu üles heatahtlikkust ja lasi end aastal 1750 katoliiklaseks ristida – temast sai Sulu kuningas Ferdinando I. Siiski tuli tal silmitsi seista oma sugulaste ja kaasmaalaste vastuseisuga ning – mis sai veelgi otsustavamaks – ta sai tunda Hispaania võimude halvustavat suhtumist, kes ta üsna varsti pärast seda vahistasid ja vangi panid. Kui sultan taas vaba oli ja oma trooni (Briti sõjasalkade abil) tagasi sai, eelistas ta peale seda hakata džihaadi eestvõitlejaks nimega „Amir ul Muminin“ ([muhameedlaste] issandale ustav) ja on Tausugi rahva hulgas tänaseni selle nimega tuntud. Nii Alimuddin kui ka tema poeg sultan Israel seisid silmitsi kasvava ebakindlusega Sulu sultanaadis, mida võimendas väljastpoolt tulev kolonisaatorite surve. Nende valitsusajast alates katkestati võimu traditsiooniline järjepidevus poliitilistel põhjustel mitmel korral. Sel ajal tõusid esile mitmed „antisultanid“, kelleks olid dünastia noorema haru liikmed, isegi sugulusperede liikmed – kuid samal ajal aitasid need kõrvalekalded seaduspärastada dünastia doktriini ja muuta seadusliku troonipärimisõiguse lineaarsemaks.
Indāni
Indāni on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Varakļāni piirkonnas Varakļāni vallas.
Küla asub valla edelaosas Varakļāni kraavi kaldal ja Pelečāre Suursoo hoiuala serval. Indāni jääb piirkonna keskusest Varakļānist 11,1 ja Riiast 195,4 kilomeetri kaugusele.
Rassul Hamzatov
pisi|Venemaa postmark Rassul Hamzatovi mälestuseks 2013 Rassul Hamzatovitš Hamzatov (avaari keeles ХӀамзатил Расул, IPA: [ħamzatil rasul]; vene keeles Расул Гамзатович Гамзатов Rasul Gamzatovitš Gamzatov; 8. september 1923 Tsada küla, Hunzahhi rajoon, Dagestan – 3. november 2003 Moskva) oli arvatavasti kõige kuulsam avaari keeles kirjutanud luuletaja.
Tema luuletuste hulgas oli ka "Žuravali" (vene keeles «Журавли»), millest sai Nõukogude Liidus Jossif Kobzoni esituses tuntud laul Suurest Isamaasõjast.
Svirkose vald
Svirkose vald (leedu keeles Svirkų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Švenčionyse rajooni territooriumil. Vald piirneb lõunas Valgevene territooriumiga.
Valla pindala on 101 km². 2011. aasta seisuga elas seal 918 inimest. Valla keskus on Svirkose küla. Vallamaja asub aadressil Žilvyčių g. 2, vallavanem on Arnas Jacina. pisi|Bačkininkai pisi|Rist Girdėnais pisi|Jurgeliškė pisi|Kackonys pisi|Sakališkė
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Vjatšeslav Štšegolev
Vjatšeslav Štšegolev vene keeles Вячеслав Иванович Щеголев (30. detsember 1940 Moskva – 9. oktoober 2022 Puštšino) oli Venemaa kabetaja, maailmameister aastail 1960 ja 1964.
Léon Dumont
Léon Dumont (5. veebruar 1837 Valenciennes – 17. jaanuar 1877 Valenciennes) oli prantsuse psühholoog ja filosoof.
Ta uuris muuhulgas naeru ja harjumusi.
Tema tööd mõjustasid William Jamesi vaateid.
Omaladina
Omaladina (inglise national romanization ) on ladina kirjast erinevat kirja kasutavale keelele seda keelt kasutavas riigis või kogukonnas kehtestatud latinisatsioonireeglid (transliteratsioon ladina kirja), mis võib, aga ei pruugi olla rahvusvaheliselt heaks kiidetud.
Volmari kirikumõis
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal neli adramaad, sellele allus 103 mees- ja 128 naishinge.
1909. aastal oli pastoraadi suuruseks 1016 tiinu ehk 1110 hektarit (sellest moodustas mõisamaa 357, kvoodimaa 69 ja talumaa 590 tiinu). Maa väärtuseks arvestati 369 taalrit.
Alois Alzheimer
Alois Alzheimer (ametlikult Aloysius Alzheimer; 14. juuni 1864 Marktbreit – 19. detsember 1915 Breslau) oli saksa neuroloog ja psühhiaater. Ta kirjeldas esimesena preseniilset dementsust, mis nimetati hiljem Alzheimeri tõveks.
Alzheimer sündis notari perekonnas. Ta õppis Aschaffenburgi, Tübingeni, Berliini ja Würzburgi ülikoolis, lõpetades viimase 1887. 1888 hooldas ta 5 kuud vaimuhaigeid naisi ja asus siis tööle Frankfurdi riiklikku hullumajja. Selles asutuses töötaski ta järgmised veerand sajandit. Tema kaastööliste hulka kuulusid hullumaja direktor Emil Sioli (1852–1922), kolleeg Franz Nissi (1860–1919) ja õpilane Gaetano Perusini (1879–1915).
Alzheimer oli ajakirja Zeitschrift für die gesamte Neurologie und Psychiatrie kaasasutaja ja -väljaandja. Suurem osa tema hilisemast tööst aju patoloogia alal kasutas Nissi meetodit kudede värvimiseks hõbeda abil, et need mikroskoobi all paremini näha oleksid. Kuid Alzheimer ei kirjutanud kunagi sellist raamatut, mida päris tema enda teoseks saaks nimetada.
1901. aastal jälgis ta Frankfurdi hullumajas Auguste Deterit (1850–1906), kellel ilmnesid käitumishäired ja lühiajalise mälu kaotus. Pärast Deteri surma laskis Alzheimer tema aju ja haigusloo tuua Münchenisse, kus ta töötas Emil Kraepelini laboratooriumis. 3. novembril 1906 peetud ettekandes kirjeldas ta esimest korda preseniilse dementsuse patoloogiat ja kliinilisi sümptomeid. Õnnekombel taasavastati 1997 need preparaadid, mille uurimise põhjal Alzheimer oma ettekande tegi, ja see võimaldab tema haiguslookirjeldust uuesti hinnata.
Sel ajal oli saksa keel teaduses, eriti psühhiaatrias ülemaailmselt levinud. Kraepelin avaldas raamatu, milles kirjeldas seda tõbe Alzheimeri tõvena, ja see tegi Alzheimeri maailmakuulsaks. Juba 1911 diagnoositi Alzheimeri tõbi esimest korda Ameerika Ühendriikides.
1912 määrati Alzheimer Breslau ülikooli psühhiaatriaprofessoriks. 1915. aasta detsembri keskel ta haigestus. Kõige tõenäolisemalt sai ta streptokokknakkuse, millega kaasnesid reumaatiline palavik ja neerupuudulikkus. Ta suri nädala aja jooksul südamepuudulikkusse Breslaus (tänapäeva Wrocław Poolas).
Tribuun
Tribuun (ladina keeles tribunus) oli Vana-Roomas mitme erineva kõrge ametniku nimetus. Kaks tähtsaimat neist olid rahvatribuun ja sõjatribuun.
Sõna tribunus pärines Vana-Rooma ühiskonnajaotisi ("hõime") tähistanud sõnast tribus (vt triibus). Algselt oli triibuseid kolm ja igaüht neist esindas tsiviil-, militaar- ja usuasjus tribuun.
Riigikassa
Riigikassa on Rahandusministeeriumi osakond, mis teostab riigieelarve, riigi eelarveväliste fondide ja Euroopa Liidu vahendite Rahvusliku Fondi kassalist teenindamist ning korraldab riigi finantsvarade ja -kohustuste haldamist.
Riigikassa asutati 1. aprillil 1996.
Riigikassa veebivarianti nimetatakse e-Riigikassaks.
Aleksandr Trofimov
Aleksandr Trofimov on mitme tuntud vene inimese nimi:
Valgussäritus
Valgussäritus (tähis H_\text{v}) on fotomeetrias vastuvõetud valgushulga pindtihedus: kus Q_\text{v} on pinnale A langev valgushulk.
Särituse mõõtühik on lukssekund (lx·s).
Kui valgussäritus on pinna punktides erisugune, kirjeldab seda suurust valgushulga ja pinnaelemendi tuletiste jagatis: kus on antud punkti sisaldavale lõpmata väikesele pinnaelemendile \mathrm{d}A langev valgushulk.
Valgussäritust võib vaadelda ka kui antud valgustuskestusel \Delta t integreerunud (summeerunud) valgustustihedust E_\text{v}: Seega ühtlase valgussärituse korral.
Märkus. Kui vaatluse all on ainult fotomeetrilised suurused, siis valgussärituse ja valgustustiheduse tähistes indeksit v (ingl visual) ei kasutata.
Abu Sayyaf
Abu Sayyaf (Araabia: جماعة أبو سياف‎‎; Inglise:Abu Sayyaf group ASG; Filipiinide: Grupong Abu Sayyaf) on terrorirühmitus, mis tegutseb Lõuna-Filipiinidel ja on vandunud truudust Islamiriigile. Peamiselt tegutsevad Sulu saarestikus.
Sampuri rajoon
Sampuri rajoon (vene keeles Сампурский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tambovi oblasti lõunaosas. Rajooni keskus on Satinka alev (aastani 1979 oli keskuseks Sampuri küla).
Rajoon piirneb põhjas Rasskazovo rajooniga, idas Ržaksa rajooniga, lõunas Žerdevka rajooniga, edelas Tokarjovka rajooniga ja loodes Znamenka rajooniga.
Rajooni pindala on 990 km². Elanike arv oli 2012. aastal 13 753, 2009. aastal 14 756 ja 2002. aastal 16 487.
Burgundia (täpsustus)
Burgundia võib tähendada:
Sampuri rajoon
Sampuri rajoonis on 37 asulat, mis kuuluvad viie külaasunduse koosseisu.
Burgundia (täpsustus)
Kohad
selle ajaloo kohta vaata:
Sampuri rajoon
Rajooni tähtsaim jõgi on Tsna.
Ethics: Inventing Right and Wrong
"Ethics: Inventing Right and Wrong" ("Eetika: õige ja väära leiutamine") on John Mackie filosoofiline raamat. See ilmus esimest korda 1977 Pelican Booksi väljaandel. Aastal 1990 andis selle välja Penguin Books.
Eessõna
Moraaliväide ehk eetikaväide võib väita, et mingi konkreetne tegu on õige või väär või teatud liiki teod on õiged või väärad, või pakkuda eristuse heade või halbade iseloomude või dispositsioonide vahel või pakkuda printsiibi, millest sellised väited järelduvad. Need on esimest järku eetikaotsustused. Teist järku eetikaväide ütleb, mis toimub, kui esitatakse esimest järku väide, kas näiteks see väide väljendab avastust või otsust, või ütleb midagi selle kohta, kuidas me moraaliasjadest arutleme, või ütleb midagi eetikaterminite tähenduse kohta. See raamat räägib mõlemast, vastupidises järjekorras.
Kõige tõelisemad moraalifilosoofia õpetajad on heidikud ja vargad, kes üksteise suhtes peavad kinni õiglusreeglitest kui mugavusreeglitest, pidamata neid kaasasündinud loomureegliteks.
1. Moraaliskeptitsism
Objektiivseid väärtusi ei ole. Mõned leiavad, et see väide on väär ja ohtlik: see ohustab moraali ja kõike muud väärtuslikku. Teised peavad seda triviaalseks ja enesestmõistetavaks tõeks. Kolmandad peavad seda tähendusetuks ja tühjaks, sest siin pole reaalset probleemi. See reaktsioonide erinevus näitabki, et siin on, millest rääkida.
See väide käib igasuguste väärtuste kohta, sest nende staatus peab olema ühesugune. Moraali vallas nimetab Mackie seda vaadet moraaliskeptitsismiks. See on teist järku vaade; on ka esimest tüüpi moraaliskeptitsism, mis lükkab tagasi kas igasugused moraaliotsustused või käibiva moraali. Teist ja esimest järku moraaliskeptitsism on teineteisest sõltumatud.
3. Teist järku küsimuste mitmekesisus
Värvuste staatust ei saa kindlasti kindlaks teha üksnes mõisteanalüüsiga, ja moraalifilosoofias on faktiküsimuse ignoreerimisest tulenev eksimise võimalus veel suurem. Peale selle, moraaliterminite tähendused on keerulised, moraaliväärtuste objektiivsuse küsimus on aga selgepiiriline ega tohiks tähenduse rägastikus kaduma minna.
4. Kas objektiivsus on reaalne probleem?
On kaheldud, kas tegu on reaalse probleemiga. Richard Hare on öelnud, et tema ei saa aru, mida väärtuste objektiivsuse all mõeldakse, ega tea ka kedagi, kes saaks. Hare'i meelest on subjektivistide "halvakspanu hoiak" ja objektivistide "moraaliintuitsioon" õieti sama asja nimed. Tõsi küll, kui üks peab mingit tegu vääraks ja teine mittevääraks, siis objektivist ütleb, et nad räägivad teineteisele vastu; aga ka subjektivist nõustuks, et teine eitab seda, mida esimene ütleb, ja Hare ei näe vasturääkimise ja eitamise vahel vahet. Objektivist ütleks, et üks kahest peab olema väär; aga Hare väidab, et öelda, et otsustus, et teatud tegu on väär, on ise väär, tähendab lihtsalt eitada seda otsustust, ja ka subjektivist peab emba-kumba otsustust eitama. Maailm, milles on objektiivsed väärtused, ja maailm, milles neid pole, ei erine Hare'i meelest mitte millegi poolest. Inimesed hoolivad mõlemal juhul samadest asjadest. Mackie ütleb, et see kuulub lihtsalt esimest ja teist järku eetika eristuse juurde: lahkarvamused teist järku küsimustes ei mõjuta esimest järku küsimusi. Kahe maailma vahel on siiski erinevus: ühes on midagi, mis subjektiivset hoolimist asjadest toetab ja kehtivaks muudab, teises pole. Kui vaadata, kuidas subjektiivne hoolimine tekib ja muutub, siis ilmneb rohkem erinevusi. Ühel juhul saab hoolimine tekkida lihtsalt millegi teadasaamisest, teisel juhul tähendab uue hoolimise tekkimine uue emotsiooni (kire, sentimendi) kujunemist.
Objektiivsete väärtuste olemasolu ei tähenda lihtsalt seda, et on asju, mida kõik väärtustavad, ja objektiivseid väärtusi ei pea kõik väärtustama. Ja üksmeelne väärtustamine on võimalik ka juhul, kui väärtus on lihtsalt see, mida väärtustatakse. Subjektiivne üksmeel tekitab intersubjektiivsed, mitte objektiivsed väärtused. Objektiivsus ei ole ka lihtsalt universaliseeritavus: universaliseerida võidakse ka oma ettekirjutavaid otsustusi ja heakskiitusid, mida lihtsalt sellistena võetaksegi.
Objektivism ei ole ka deskriptivism, mis ütleb, et eetikaterminite ja -väidete tähendused on puhtkirjeldavad, mitte osaltki ettekirjutavad ega emotiivsed ega hinnangulised, ja moraaliväidete olemusse ei kuulu, et neil oleks mingi mitteväitev illokutiivne jõud. Kirjeldav tähendus ja objektiivsus on teineteisest sõltumatud. Platoni traditsioonis on moraaliväärtused objektiivsed, aga moraaliotsustused on osalt ettekirjutavad, suunavad. Väärtused ise on ettekirjutavad. Platoni ideede (eriti hüve idee) teadmine, "nägemine", tagab teatud laadi teod vastupidiste kalduvuste kiuste. Immanuel Kanti järgi saab puhas mõistus ise olla praktiline, kuigi ta ei oska öelda, kuidas see nii saab olla. Ja Henry Sidgwick väidab, et selleks et eetikateadus saaks olemas olla, peab sellel, mis peaks olema, olema objektiivne olemasolu, see peab olema teadmise objekt, mis on kõigi vaimude jaoks sama, aga selle teaduse väited on ühtlasi käsud ja õnn on eesmärk, mille mõistus absoluutselt ette kirjutab.
Aga võib-olla Hare peab silmas, et ta ei saa aru, kuidas see võiks välja näha, et väärtused on objektiivsed. See on palju usutavam. Kantki vihjab sarnasele raskusele. Isegi Platon hoiatab, et ideede tunnetamine nõuab aastatepikkust rasket uurimist. See aga ei tähenda, nagu poleks tegu reaalse probleemiga.
See probleem on ka tähtis. Metafüüsika peaks objektiivsetele väärtustele koha leidma. Epistemoloogia peaks seletama nende tunnetamist, ja ka filosoofilisele psühholoogiale on see tähtis. Selle probleemi lahendamisest sõltub ka teatud liiki moraaliargumentide võimalikkus. Kui egoist väidab, et tema õnn või nauding on objektiivselt soovitav või hea, siis utilitarist saab väita, et egoisti õnn ei saa olla objektiivselt soovitavam või suurem hüve kui teise inimese sarnane õnn, sest sellel, et tema on tema, ei saa olla objektiivse soovitavuse või hüvega mingit pistmist (Henry Sidgwick). Kui eeldada, et hüve on subjektiivne, siis see argument pole võimalik. Kui egoist väidaks, et tal on objektiivselt mõistuspärane või kohustuslik taotleda omaenda õnne, siis analoogne argument viiks lihtsalt järeldusele, et ka igal teisel inimesel on objektiivselt mõistuspärane või kohustuslik taotleda omaenda õnne. Moraaliotsustuste universaliseeritavusest egoismi kummutamiseks ei piisa, on tarvis ka väärtuste objektiivsust.
5. Hindamisstandardid
Üks viis väita, et objektiivseid väärtusi ei ole, on öelda, et väärtusväited ei saa olla tõesed ega väärad. Aga mõnd liiki väärtusväited kahtlemata saavad olla tõesed või väärad, kuigi objektiivseid väärtusi ei ole. Tavalised on mitmesugused hinnangud kokkulepitud ja eeldatud standardite suhtes (näiteks õunte jaotamine kõrgemateks ja madalamateks sortideks, iluuisutamisvõistlused, isegi eksamiesseede hindamine). Need olenevad asja sisust ja võistluse tüübist. Need on sõnastatud või vähemalt asjatundjatel on nende suhtes üksmeel. See, kui hästi mingi eksemplar standarditele vastab, on objektiivne küsimus.
Väärtussubjektivist ei eita objektiivset hindamist standardite järgi, ka esteetika ja moraali vallas. Veel enam, paljudes valdkondades rakendub vahetegemine õigluse ja ebaõigluse vahel, mida võiks pidada moraalseks. Ebaõigluse paradigmaatiline juhtum on see, kui kohus mõistab kellegi süüdi süüteos, milles ta teab, et ta pole süüdi. Igasugune hindamine, autasustamine jne on ebaõiglane, kui see pole kooskõlas võistluse kokkulepitud standarditega. Selles mõttes võib otsuste õiglus või ebaõiglus olla täiesti objektiivne, kuigi standardite tõlgendamine või rakendamine võib olla mõnevõrra subjektiivne. Aga väide, et teatud otsus on õiglane või ebaõiglane, ei ole objektiivselt ettekirjutav: see jätab lahtiseks, kas on olemas objektiivne nõue teha seda, mis on õiglane ja hoiduda selle tegemisest, mis on ebaõiglane, ning jätab lahtiseks ka praktilise otsuse ühel või teisel viisil toimida.
Väärtuste objektiivsuse küsimus nihkub tagasi standardite eneste juurde. Subjektivist võib püüda oma mõtet väljendada väitega, et standardite valik ei ole objektiivselt kehtiv. Ent standardite valik ei ole täiesti meelevaldne. Lambakoerte võistluse standardid on seotud sellega, milliseks tööks lambakoeri kasutatakse, õunte sorteerimise standardid on seotud sellega, milliseid õunu sööjad tavaliselt eelistavad. Standardid ei ole neist otstarvetest ka täielikult sõltuvad. Igatahes ei ohusta objektiivsete väärtuste eitust ka standardite objektiivne kohasus eesmärkide või soovide suhtes. See on nagu headuse objektiivsus soovide suhtes. Võib nimetada midagi heaks lihtsalt niivõrd, kui ta täidab või saab täita teatud soovi. Aga selline headus ei ole objektiivne väärtus.
6. Hüpoteetilised ja kategoorilised imperatiivid
Immanuel Kant eristab hüpoteetilisi ja kategoorilisi imperatiive. "Kui tahad X-i, siis tee Y-it" (või "Kui tahad X-i, siis peaksid tegema Y-it") on hüpoteetiline imperatiiv, kui see põhineb eeldataval tõsiasjal, et neil asjaoludel on Y ainus (või parim) teostatav vahend X-i saavutamiseks, st teatud põhjuslikul seosel Y-i ja X-i vahel. Põhjend Y-i tegemiseks on põhjuslik seos soovitud eesmärgiga X; olemapidamine oleneb soovist. "Sa peaksid tegema Y-it" on kategooriline imperatiiv, kui sa peaksid tegema Y-it olenemata mis tahes soovist. "Peaks"-väide ei ole siin hüpoteetiline pelgalt sellepärast, et see sisaldab tingimuslauset: näiteks "Kui sa lubasid teha Y-it, siis sa peaksid tegema Y-it" ei ole tingimuslause pärast veel hüpoteetiline imperatiiv; kas on tegu hüpoteetilise või kategoorilise imperatiiviga, see sõltub sõnapidamise põhjendist. Ka kõik tingimuslauseta "peaks"-väited ja käsud ei ole kategoorilised imperatiivid, sest "kui-lause" võib olla vaikimisi eeldatud. Näiteks rivikäskude puhul on täitmise põhjend alati käsutäitja mingi soov. Hüpoteetilises imperatiivis võib olla ka "kui" asemel "sest". Kanti järgi on osavusimperatiivid seotud soovidega, mis subjektil võivad olla või mitte, elutarkusimperatiivid õnne sooviga, mis on igaühel. Mõlemad on hüpoteetilised imperatiivid. Mackie ütleb, et kui elutarkusnõuanne on seotud subjekti tulevase heaoluga, nende soovide täitmisega, mida tal veel ei ole, isegi mitte praeguse sooviga, et tema tulevased soovid täituksid, siis elutarkusnõuanne on kategooriline imperatiiv, küll mitte moraalne, kuid sellega analoogne.
Kant pidas moraaliotsustusi kategoorilisteks imperatiivideks või võib-olla ühe kategoorilise imperatiivi rakendusteks, ja on usutav väita, et vähemalt paljud moraaliotsustused kätkevad kategoorilise imperatiivi elementi. Mackie tees eetikasse puutuvalt on see, et ükski selline kategoorilise imperatiivi element ei ole objektiivselt kehtiv. Ta eitab väärtusi, mis oleksid tegusid suunavad absoluutselt, mitte subjekti soovidest ja kalduvustest olenevalt.
Moraalne arutlemine on praktikas harva sõnaselge, aga oletame, et saab sõnastada arutluse, mis toetab mingit hindavat järeldust, mille järeldusel on tegusid suunav jõud, mis ei olene soovidest, otstarvetest ega valitud eesmärkidest. Mackie väidab siis, et arutluse eeldustes või arutluskäigus on midagi, mis ei saa olla objektiivselt kehtiv: mõni eeldus, mis ei saa olla lihtsalt tõene, või mõni arutlusvorm, mis ei ole loogiliselt kehtiv, mille autoriteet või veenvus ei ole objektiivne, vaid sõltub meie valikust või otsusest teatud viisil mõelda.
7. Objektiivsuse nõue
Nüüd võib tees tunduda triviaalsena: väärtustamine, eelistamine, valimine, soovitamine, tagasilükkamine, taunimine jne on inimtegevused, ja pole vajadust otsida neile tegevustele eelnevaid ja neist loogiliselt sõltumatuid väärtusi.
Mackie leiab, et seda ei tohiks nii kergesti möönda. Euroopa moraalifilosoofia peavoolu traditsioon väidab, et objektiivsed väärtused on olemas. Kant peab kategoorilist imperatiivi objektiivselt kategooriliseks ja imperatiivseks: kuigi mõistuslik olend annab moraaliseaduse endale ise, on see seadus määratud ja paratamatu. Aristoteles ütleb "Nikomachose eetika" alguses, et hüve poole püüdlevad kõik asjad ning et eetika on osa teadusest, mida ta nimetab poliitikaks, mille eesmärk ei ole mitte teadmine, vaid praktika; ent ta ei kahtle selles, et saab olla teadmine selle kohta, mis on inimesele hea, ja kui selleks on osutunud eudaimonia, siis ta ei kahtle selles, et on võimalik mõistuspäraselt kindlaks teha, milles see seisneb. Ja on selge, et ta peab seda õnne seesmiselt soovimisväärseks, mitte heaks lihtsalt sellepärast, et seda soovitakse. Samuel Clarke'i järgi teevad asjade igavesed ja paratamatud erinevused olenditele kohaseks ja mõistuspäraseks teatud moel toimida. Isegi Francis Hutcheson ütleb, et moraalne headus on tegudes taibatav heakskiitu toov omadus ning et meile on tegude suunamiseks antud moraalimeel, millega me tajume voorust ja pahet. David Hume oli teisel poolel, kuid on tunnistajaks objektivistliku traditsiooni valdavusele, öeldes, et kui me saame aru, et vooruse ja pahe eristus ei põhine lihtsalt objektide suhetel ja seda ei tajuta mõistusega, siis see õõnestaks kõiki tavalisi moraalisüsteeme. Richard Price rõhutab, et õige ja väär on tegude reaalsed tunnused, mitte meie vaimu omadused, ja aru tajub neid; ta kritiseerib moraalimeele mõistet, sest see tegevat vooruse maitse asjaks ning moraalse õige ja väära objektidesse mittekuuluvaks.