cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Irma (orkaan)
Kariibid
Guadeloupe'is evakueeriti üleujutuse ja erosiooni ohu tõttu inimesed, kes elasid madalamates paikades või kalju serval. Koolid ja riigiasutused olid suletud 5. ja 6. septembril. Haiglad kogusid kolme päeva jagu varusid ja kontrollisid, et varugeneraatorid oleksid töökorras. Saare 32 vallast 22 aktiveeris hädaolukorra lahendamise plaanid; 1500 inimest kutsuti varjupaikadesse. Saar sai suhteliselt vähe kahjustusi ning sellest sai Saint Martini ja Saint Barthélemy abistamise baasjaam. Ehkki orkaani tuum pidi jääma põhja poole, väljastati Martinique'i saarele tormise mere võimalikkuse tõttu kollane hoiatus. Martinique saatis Guadeloupe'i, Saint Martini ja Saint Barthélemy saartele hädaabitarbeid ja sõjaväelist abi.
Puerto Rico kuulutas 4. septembril välja hädaolukorra. 6. septembriks oli USA föderaalne kriisihaldamise agentuur lähetanud reageerimisrühmad Puerto Ricosse ja Ameerika Ühendriikide Neitsisaartele. Abipakid, sealhulgas toit, meditsiinitarbed ja tekid, olid saarte strateegilistesse kohtadesse juba varem kohale viidud.
5. septembril aktiveeris Dominikaani Vabariik rahvusvahelise kosmose- ja suurõnnetuste harta, tagades sellega satelliidi leviala ; kaks päeva hiljem tegid sedasama USA ja Haiti. Ametnike sõnul evakueeriti enne tormi saabumist ohtlikest piirkondadest 11 200 inimest. Umbes 7400 turisti viidi Santo Domingosse, eemale rannakuurortidest. Haitil olid riigiametnikud ja abiorganisatsioonid hädas orkaaniks valmistumise ja evakueerimisega. Kui mõned ametnikud süüdistasid elanikkonda vastumeelsuses ja ükskõiksuses, tunnistasid teised, et nad polnud orkaani tulekuks valmis ning enne Irma lähenemist ei antud ühtegi evakueerimiskorraldust. Kohalikud ametnikud väitsid, et nad ei saanud valitsuselt lubatud raha, varusid ja seadmeid. ÜRO Haiti stabiliseerimismissioon valmistas abistamiseks ette 1000 rahuvalvajat ja inseneri.
Turks ja Caicos andis 5. septembril välja evakueerimiskorralduse madalatele aladele. Koolid suleti, valitsushooned löödi laudadega kinni, varjupaigad avati. Ametnikud andsid elanikele hoiatusi inglise, kreooli ja hispaania keeles, tehes seda sotsiaalmeedia, raadio, SMS-ide ja WhatsAppi kaudu. Bahamal alustas valitsus ettevalmistusi nädal enne orkaani saabumist. Muu hulgas tagati see, et riiklikke spordirajatisi saaks kasutada varjupaikadena. 7. septembriks oli valitsus lõunapoolsetelt saartelt õhu kaudu evakueerinud 1609 inimest, sealhulgas 365 inimest Biminist. Bahama lõuna- ja keskosa saarte elektrivarustus katkestati plaanitult enne orkaani saabumist. Varjupaigad avati, kuigi neid kasutati vähe, kuna enamik evakueerujaid oli läinud peredega teistele saartele. 7. septembril Bahama saartel viibinud 2679 välisturistist majutati umbes 1200 Atlantis Paradise Islandi hotelli, mis on riigi üks kõige orkaanikindlamaid ehitisi.
Botany Bay
Botany Bay läbimõõt on umbes kaheksa kilomeetrit ja selle suue on umbes poolteist kilomeetrit lai. Lahe pindala on 39,6 km2 ja keskmine sügavus 11,4 meetrit. Lahte suubuvad Georgesi ja Cooksi jõgi. Lahe ääres asub Sydney linn ja põhjakaldal paikneb Sydney lennujaam. Lahte merest eraldaval poolsaarel asub Kamay Botany Bay rahvuspark.
Botany Bay kaldaid on tuhandeid aastaid asustanud Tharawali ja Eora rahvad. 29. aprillil 1770 maabus Botany Bays James Cooki ekspeditsioon. Algul nimetas Cook lahe astelraide sadamaks – Stingrays Harbour, kuid kuna tema meeskonda kuulunud teadlased kogusid sealt suure koguse taimenäidiseid, nimetas Cook lahe hilisemates laeva logikirjetes ümber botaanika laheks – Botany Bay. Hiljem sai Botany Bayst Briti karistuskoloonia.
Richard Peramets
Peramets sai Tallinnas gümnaasiumihariduse ja õppis aastatel 1946–1948 Riikliku Draamateatri õpperühmas.
Aastatel 1942–1946 oli ta Draamateatri lavatööline ja 1946–1948 inspitsient, seejärel 1954. aastani Tallinna tööstuskooperatiivi isetegevusteatri näitleja. Aastatel 1954–1965 oli Peramets Eesti NSV Riikliku Filharmoonia näitleja, 1965. aastal asus ta tööle Eesti NSV Riiklik Noorsooteatri peaadministraatorina (töötas ka näitlejana) ja 1968. aastal Tallinnfilmi vanemadministraatorina.
Richard Peramets oli Eesti NSV Teatriühingu liige aastatel 1954–1972.
Näitlejatöö mujal
Richard Peramets oli koomilise ampluaaga näitleja, kes esines ka estraadikavades, näiteks "Seitse paremale" (1954), "Keelatud on" (1959), "Kuu peale" (1958), "Prillid" (1960), "Kits kärneriks" (1961) jt, kuuldemängus "Puldanportfell" (1969).
Isiklikku
Richard Peramets oli abielus Eesti Televisiooni diktori ja saatejuhi Ruth Peramets-Püssiga (1968. aastani). Tema poeg Priit Peramets mängis koos isaga filmis "Mehed ei nuta".
Jekaterina Kalinina
Jekaterina Kalinina (neiupõlvenimega Lorberg; 1882 Paide või Esna mõisavald – 22. detsember 1960 Moskva) oli ühiskonnategelane. Ta oli Nõukogude poliitiku Mihhail Kalinini abikaasa.
1936–1938 töötas ta Vene SNFV Ülemkohtus. Ta vahistati 25. oktoobril 1938 NKVD Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse 2. osakonna poolt süüdistatuna "nõukogudevastases tegevuses ja sidemetes trotskistide ja parempoolsetega". Ta mõisteti NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi poolt süüdi 22. aprillil 1939 § 58 alusel (17-58-6, 17-58-8 и 58-11 УК РСФСР) ning määrati töö- ja paranduslaagritesse 15 aastaks, kodanikuõiguste äravõtmisega 5 aastaks. 63-aastaselt, tunnistatuna invaliidiks, esitas armuandmispalve ning 11. juunil 1945 "anti armu" ning vabastati kinnipidamiskohast Ustvõmlagist (Устьвымлаг НКВД).
2S43 Malva
2S43 Malva on Venemaal toodetud  152 mm liikurhaubits.
Veeloomad
Veeloomad on vee-eluviisiga loomad. Nad jagunevad esmas- ja teisveelisteks organismideks. Veeloomade keha on voolujooneline ning liikumiseks kasutavad nad uimi, loibasid või ujunahkadega jalgu.
Esmasveelised
Esmaveelisteks on peajalgsed, okasnahksed, õisloomad ja käsnad. Nende evolutsioon on toimunud vees. Nad on kõigusoojased ja peamised meeled on kompimis- ja keemiline meel.
Teisveelised
Teisveeliste hulka kuuluvad veekilpkonnad, vaalad, hülged, delfiinid, mardikad jpt. Nende eellasteks olid maismaaloomad, kes siirdusid vette elama. Eespool nimetatud loomad ei saa vee all hingata ning peavad käima vee peal hingamas.
Fred Rogers
pisi|Fred Rogers 1960. aastate lõpus Fred Rogers (õieti Frederick McFeely Rogers; 20. märts 1928 Latrobe, Pennsylvania – 27. veebruar 2003 Pittsburgh) oli Ameerika Ühendriikide saatejuht, kirjanik, produtsent, helilooja ja presbüterlaste vaimulik.
Mārtiņš Kazāks
pisi|Mārtiņš Kazāks (2010) Mārtiņš Kazaks (sündinud 19. septembril 1973 Liepājas) on läti ökonomist. Ta on 21. detsembrist 2019 Läti Panga president.
Fred Rogers
Ta juhtis lastele mõeldud hariduslikku telesaadet "Mister Rogersi naabruskond" (1968–2001), mis oli PBS-i eetris enam kui kolmkümmend aastat.
Mārtiņš Kazāks
Ta on lõpetanud Liepāja 6. Keskkooli. Aastal 1995 lõpetas ta Läti Ülikooli majanduse bakalaureuse kraadiga. Aastal 1996 lõpetas ta Cambridge'i Ülikooli ökonomistina, aastal 1997 omandas ta Londoni Ülikooli juures olevas Kuninganna Mary Londoni Ülikoolis majandusteaduse magistri kraadi ja aastal 2005 majandusteaduse doktori kraadi.
Fred Rogers
Rogersit tunnustati Presidendi Vabadusmedaliga (Presidential Medal of Freedom) ning ta pälvis Peabody auhinna.
Mārtiņš Kazāks
Aastatel 1994–1995 oli Kazaks Läti Vabariigi rahandusministeeriumi makromajandusliku analüüsi ja prognoosimise osakonna juhtiv majandusteadlane. Novembrist 2005 kuni augustini 2018 oli ta Hansapanga (hiljem Swedbank) Läti filiaali peaökonomist. Alates 2010. aasta jaanuarist oli Kazak ka Swedbank grupi peaökonomist.
Fred Rogers
Rogers on suguluses (nõbu) ameerika näitleja Tom Hanksiga, kes portreteeris teda 2019. valminud filmis "Ilus päev Mister Rogersi naabruskonnas".
Mārtiņš Kazāks
Kazaks töötas aastatel 1996–2008 Riia Stockholmi Majandusülikooli õppejõuna. Aastatel 2000–2002 oli ta Londoni ülikooli kolledži teadusuuringute assistent. Aastatel 2006–2011 oli ta Läti presidendi strateegilise analüüsi komisjoni liige.
2018. aasta juunis kinnitas Seim Martinš Kazaksi Läti Panga nõukogu liikmeks alates 1. augustist. 2019. aasta lõpus, kui Läti Panga president Ilmārs Rimšēvičs ametiaja lõpetas, oli Kazak üks neljast kandidaadist, keda valitsev koalitsioon edendas ja toetas. 12. detsembril 2019 valiti ta Läti Panga presidendiks; ametisse asus ta 21. detsembrist 2019.
Karl Pajumäe
Karl Pajumäe (4. oktoober 1941 Türi, Järvamaa – 11. juuni 2021) oli eesti maadleja ja maadlustreener.
Ta lõpetas 1958. aastal kaugõppes Vändra Keskkooli.
Sportima hakkas ta 1957. aastal Järvakandi Keskkoolis Endel Puri juhendamisel, võitis vabamaadluses Kalevi meistrivõistlustel medaleid.
Oli alates 1964. aastast Vändras maadlustreener, aastatel 2014–2018 oli tal 6. kutsetase. Tegutses aastatel 1966–2006 ka maadluskohtunikuna (alates 1977. aastast vabariikliku kategooria kohtunik).
Tema õpilasi on Harri Timberg, Meelis Mäekalle, Alo Toom, Helary ja Mario Mägisalu.
Kuulus aastatel 2012–2018 Maadlusveteranide Ühenduse juhatusse.
Talvest talveni
"Talvest talveni" on 1981. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Vladimir Beljajevi romaanil "Neil külmadel päevadel".
Süžee
Metallurgiatehase direktor saab ministeeriumist ülesande hakata kiires korras tootma uut tüüpi terast, mida vajatakse gaasijuhtme rajamisel Kaug-Põhjas. Tehase kollektiiv suudab direktori juhtimisel ülesande edukalt täita.
Udo Parrest
Udo Parrest (kuni 08.09.1937 Udo Paukson) (21. aprill 1908 Tartu – 29. veebruar 1944 Vepsküla) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1940) ja Teises maailmasõjas 43. SS-vabatahtlike rügemendi ja 46. Relva-SS Grenaderirügemendi pataljoniülem (SS-Sturmbannführer).
Udo Parrest teenis Eesti kaitseväes, nooremleitnandina (1928) ja leitnandina (1932) 3. Üksikus Jalaväepataljonis. 08.09.1937. aastal eestistas perekonnanime Udo Paukson -> Udo Parrest.
Kõrgema Sõjakooli lõpetamise järel jätkas teenistust Sõjavägede Staabi, V osakonna (mobilisatsiooniosakond), A jaoskonnas ülema abina, ülendati 	16.02.1940 kapteniks.
1943. aasta novembrist nimetati U. Parrest 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadi 43. SS-vabatahtlike rügemendi II Pataljoni ja hiljem I Pataljoni ülemaks. Novembris 1943 nimetati rügement ümber 46. Relva-SS-i grenaderirügemendiks, mis allutati jaanuaris 1944 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisile.
Udo Parrest langes 1944. aasta 29. veebruaril Vepsküla juures, Punaarmee vägede sillapea likvideerimisel.
Ukukivi
Ukukivi (ka: Lossikivi, Neitsikivi, Lindakivi, Ruila Lossikivi, Ruila Ukukivi, Kalevipoja Põllekivi) on rabakivist hiidrahn Harju maakonna Saue valla ja Hageri kihelkonna Muusika külas.
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 12,6 m, laius 10,0 m; kõrgus 5,7 m, ümbermõõt maapinnal 35,1 m, maksimaalne ümbermõõt 35,2 m, maapealse osa maht on 236 m3. Rahnu kolm külge on peaaegu vertikaalsed (82–85°), pôhjakülg aga tipust kuni peaaegu maapinnani kallak. Rahn on osalt maa sees. Kallaku külje ülaosas harja lähedal on kivisse raiutud ohvrilohk läbimõõduga 40 cm ja sügavusega 15 cm. Kui see vihmaga vett täis saab, voolab sealt ojake mööda kivi külge alla. Oja vooluteele on tekkinud nõgu. Rahnu külgedel nähtub mitmes kohas pragusid. Idakülje ülaserval on väike astang, kuhu on raiutud mõned astmed, et saada kergemini kivi otsa.
Ukukivi on ohvrikivina olnud väga laialt tuntud. Kivi peal olevat suurt lohku on suulises pärimuses peetud vanatondi pajaasemeks, kes olevat kivil lambaid keetnud. Kivi otsas olevat eestlased hukanud sõja ajal surmamõistetud vaenlasi.
Kohamuistendi järgi oli esimest korda linnaminejatel kombeks õnne saamiseks selle kivi otsas ennast kolm korda ringi pöörata:
Selle kiviga on seotud ebausk, mille järgi kõik esmakordselt linnaminejad peavad hobuse teele seisma jätma ja minema kivi otsa ja pöörama ennast kolm korda ümber, et linnas hästi läheks. (ERA II 225, 193 (25) < Rapla khk, Kuusiku mõis – Rudolf Silmann < Jüri Baumann, 73 a (1939).
Rahn on alates 1937. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
Kodu tänav (täpsustus)
Kodu tänav on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:
221 eKr
221. aasta eKr ehk ab urbe condita DXXXIII (533).
Joann Kotšurov
pisi Ivan (Joann) Aleksandrovitš Kotšurov (vene keeles Иван (Иоанн) Александрович Кочуров; 13. juuli 1871 Bigildino küla, Rjazani kubermang – 31. oktoober 1917 Tsarskoje Selo, Venemaa) oli vene õigeusu preester, püha preestermärter. Tema mälestuspäev on 13. novembril (vkj 31. oktoobril).
Ta on kantud MPEÕK Eestimaa pühakute kogusse.
Folklooriliikumine
pisi|Rahvatantsijad Poti laadal Folklooriliikumine on ühiskondlik liikumine, mille eesmärk on sihipäraselt hoida ja arendada pärimuskultuuri. Maailmas sai folklooriliikumine alguse 1960. aastatel Euroopast. Eestis algas see 1980. aastatel. .
Kapitaliinerts
Kapitaliinerts (inglise capital inertia) on rahanduses arengusuundi ja valikuid mõjutav tegur.
Arenenud maade tavapärases ­ma­jandusmudelis on inimeste säästud ­paigutatud aktsiatesse, mille dividenditootluse või väärtuse kasvuga on seotud investeerijate ootused. Mida enam sääste on kaasatud keskkonnaruumi kahjustavatesse tehnoloogiatesse, seda väiksem on tõenäosus, et õnnestub rakendada tehnoloogilisi uuendusi, mis eeldavad poliitilist tahet.
Investorite hulk arenenud maades moodustab ka märkimisväärse osa valijaskonnast, mis demokraatlikus valitsemiskorras omakorda soosib prae­guse majandusmudeli status quo säilimist.
Kapitaliinerts on üks peamisi keskkonna­vaenulike tehnoloogiate arengusuuna säilitajaid.
Tööjõumahukas tootmine
Tööjõumahukas tootmine on tootmisviis, kus kasutatakse maa või kapitali rakendamisega võrreldes suhteliselt rohkem tööjõudu.
Tihtipeale sõltub ühe või teise tootmisteguri kasutamise intensiivsus selle hinnast. Näiteks kui tööjõud on odav, on põllumajandus tööjõumahukas, tööjõu kallinedes muutub aga kapitalimahukaks (kasutatakse rohkem masinaid).
Bulgan
Bulgan (mongoli keeles Булган) on linn Mongoolias, Bulgani aimaki halduskeskus.
Bulgan asub Ulaanbaatarist ligikaudu 280 km lääneloodes, merepinnast 1208 meetri kõrgusel.
Kapitalimahukas tootmine
Kapitalimahukas tootmine (inglise capital intensive production) on tootmisviis, milles tehiskapitali kasutatakse suhteliselt rohkem kui inimkapitali.
Näiteks nõuavad naftatöötlemis- ja keemiatehased mahukaid investeeringuid seadmetesse, kuid annavad suhteliselt vähe tööd inimestele.
Calakmul
pisi|Calakmuli esimene püramiid Calakmul on maiade tsivilisatsiooni arheoloogiline leiukoht, mis asub Mehhikos Campeche osariigis. Seda peetakse üheks kõige olulisemaks lõunamaiade kultuuri asupaigaks. Calakmul oli jõulise Kaani dünastia pealinn hilisel klassikalisel perioodil umbes 600.–700. aastal.
Paik on arvatud UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Asukoht ja paiga kirjeldus
Calakmul asub troopikametsas Yucatáni poolsaare keskosas Lõuna-Mehhikos Campeche osariigis ning selle arheoloogilise ala pindala on 331,397 ha. Tänapäeval on Calakmul osa suuremast biosfäärist, mis kannab sama nimetust ning katab 726 000 ha.
Väljakaevamistel leiti üle 6000 arheoloogilise leiu, mis viitab sellele, et Calakmul on kõige suurem avastatud maiade linnriik. Linna ümbritseb suur kunstlike veereservuaaride võrgustik. Сalakmuli leidude hulgas on eriti väärtuslikud hieroglüüfiliste nikerdustega kaetud steelid. Kokku kaevati välja 120 steeli. Nikerdused steelidel annavad infot Calakmuli poliitilise ajaloo kohta.
Calakmul asub loodusrikkas piirkonnas, mis on mitme ohustatud loomaliigi elupaik. Siin elab ka kõige rohkem imetajate liike kogu maiade regioonis. pisi|Calakmuli teine püramiid
Ajalugu
Calakmul koos El Miradori, Nakbe ja Tikaliga oli maiade madaliku üks tähtsamaid keskusi ning Tikal oli Calakmuli suurim vastane.
Esimesed glüüfilised Calakmuli kirjeldused pärinevad varasest klassikalisest perioodist aastast 546, mil Calakmuli troonile tõusis Naranjo linnriigi valitseja. Sel perioodil (250.–600. aastal) sai Calakmulist kohalik pealinn.
631. aastal liitus Caracol Calakmuliga ning koos ründasid nad Naranjot, mille tagajärjel Naranjo langes. Calakmuli arengu ja kasvamise tõukeks sai El Miradori metropoli langus, mille tõttu muutus Calakmul Tikali poliitiliseks vastaseks.
Arvatakse, et Calakmuli poliitilised tegevused olid eeskätt suunatud Tikali vastu. Calakmul ründas Palenquet mitu korda 599. ja 611. aastal ning aastal 657 ründas lõpuks ka Tikali. pisi|Calakmulist leitud klassikaliste maiade 51. steel Calakmuli valduses oli lai võrgustik vasallriike ning linnriik mängis suurt rolli lõunamadalikul asuvate riikide arenemisel. Sellele viitab näiteks Calakmuli sekkumine kahe valitseja ühendamisse Cancuéni kuningriigis (656. ja 677. aastal) ning El Perús. Arvatakse, et Calakmulis valitsev dünastia võttis osa rituaalidest Dos Pilasis (Tikali valitsejate sugulased) ja ilmselt ka Yaxchilánis. 7. sajandi teiseks pooleks sai Calakmulist kõige võimsam kuningriik maiade madalikul.
Ometigi õnnestus Tikali uuel kuningal Hasaw Ka’an K’awilil võita Calakmuli lahingus 5. augustil 659. aastal. Ilmselt tappis ta Calakmuli tolleaegse kuninga, glüüfide järgi Jaaguari Käpa.
8. sajandi keskpaigaks lõpevad kirjalikud andmed diplomaatilistest suhetest suuremate linnriikide vahel. Umbes saja aasta pärast algab klassikalise maiade tsivilisatsiooni langus lõunamadalikul.
Arheoloogilised väljakaevamised
Järgmised arheoloogilised uurimused, mida juhtisid Simon Martin ja Nikolai Grube 1994. ja 1995. aastal, oletasid, et lõunamaiade madalikul olid kaks tähtsamat keskust: Tikal ja Calakmul. Järgmised uurimistööd Calakmulis olid suunatud põhimõtteliselt monumentidele ja struktuuridele ning 1981. aastal algas Campeche ülikooli (Universidad Autónoma de Campeche) Calakmuli teadusuuringute programm William Folani juhendamisel.
1993. aastal viidi läbi Calakmuli biosfääri arheoloogiline programm (The Archeological Project of Calakmul Biosphere), mille juht oli Ramón Carrasco Vargas. Uuringu käigus avastati klassikalise perioodi kuningapüramiid.
Seinamaalingud
Seinamaalingud on väärtuslikud maiade kultuuri tundmise allikad. Seinamaalingud avastati Calakmuli esimesel ja teisel püramiididel. Arvatakse, et nende ehitamine sai alguse 420. ja 620. aasta vahel.
Seinamaalingute loomiseks kasutati sinist, rohelist, kollast, punast ja pruuni värvi, mis kanti hallikasroosale taustale. Võrreldes teistes linnades asuvate maalingutega annavad Calakmulilt leitud joonistused ülevaate nii valitsejate rituaalidest kui ka lihtinimeste igapäevaelust. pisi|Seinamaalingud Calakmuli esimeses püramiidis Maalingutel on kujutatud mehi ning rohkem kui tavaliselt maiade kultuuri maalingutel naisi ja lapsi, inimeste kehad on tavaliselt ebaproportsionaalsed. Inimeste riided viitavad tõenäoliselt nende omanike ühiskondlikule positsioonile: mõnel on lihtsamad niudevööd ja peasidemed, teistel on mõjuvamad peakatted. Mõnel nais- ja meesfiguuridel on sellised ehted, nagu kõrvarõngad, kaelakeed ja ornamendid, ning naistel on tihti värvitud näod ja kaelad. Osa nendest maalingutest kujutavad inimesi, kes valmistavad või söövad toitu, mõned maalingud kujutavad ka keraamiliste toodete valmistamise või transportimise protsessi.
Maalingutest arusaamisele aitavad kaasa hieroglüüfilised kirjutised. Kuna isiklikke nimesid nendes kirjutistes ei esine, oletati, et need inimfiguurid ei kujuta siiski konkreetseid inimesi. Lisaks sellele korduvad tihti kirjutistel kolm hieroglüüfi, mis tähistavad ilmselt ühe naise nime ja tema tiitlit, aga tema seos nende maalingutega on tänapäevani teadmata.
Virgo Koppel
Virgo Koppel (sündinud 28. veebruaril 1967 Rakveres) on eesti poliitik. Ta on Vinni vallvalitsuse liige ja oli alates 2012. aastast Rägavere valla vallavanem.
Ta lõpetas aastal 1986 Jäneda Sovhoostehnikumi agronoomia erialal.
Ta kuulub 10. märtsist 1998 Keskerakonda.
MRAP
MRAP (Mine Resistant Ambush Protected – miini- ja varitsuskindel soomusauto) on tänapäevane soomusauto.
MRAP ja HMMWV esimesed prototüübid loodi 1970, aastate alguses. HMMWV (High Mobility Multipurpose Wheeled Vehicle – suure liikumisvõimega mitmeotstarbeline ratassõiduk) sai laiema tuntuse osaliseks 1990ndate alguses Lahesõja päevil.
1978 hakati tootma MRAP-tüüpi masinad. Neid aga ei kasutatud mitte USA-s, vaid hoopis Lõuna-Aafrika Vabariigis. See tähendab, et MRAP tuli masstootmisse enne HMMWV-d. Viimaste (HMMWV) masstootmiseks sõlmis USA armee lepingu 1981. aastal ja esimesed 55 tuhat masinat saadi kätte aastal 1985.
Tänu V-kujulisele põhjale annab MRAP efektiivse kaitse maamiinide eest, samuti suudab soomus piisavalt kaitsta meeskonda improviseeritud lõhkekeha rünnaku puhul.
Territoriaalplaneerimine
Territoriaalplaneerimine ehk regionaalplaneerimine tegeleb mingi kindla maa-ala tõhusa planeerimise ja paigutamisega. Territoriaalplaneerimisel kasutatakse ära antud maa-ala maksimaalset potentsiaali, planeerides seda vastavalt piirkonna looduslikele, majanduslikele, geograafilistele ja sanitaarsetele tingimustele. Regionaalplaneerimist teostatakse nii olemasolevates naabruskondades, linnades, asulates, riikides ja piirkondades, kui ka uute asulate rajamisel. Regionaalplaneerimise põhiline ülesanne on terviklik majanduslik ja territoriaalne infrastruktuur, pakkudes antud piirkonnas parimaid tingimusi tootmiseks, töötamiseks või igapäevaeluks. Territoriaalplaneerimist käsitleb regionaalgeoloogia, ehk geoloogia haru, mis uurib Maa geoloogilist ehitust piirkonniti (nt. Läänemere-maade geoloogilist ehitust, Eesti geoloogilist ehitust)
1992. aasta Los Angelese rahutused
pisi|Sõjaväelased patrullimas Los Angelese tänavatel
1992. aasta Los Angelese rahutused olid 1992. aasta 29. aprillist 4. maini USAs Los Angeleses toimunud massirahutused.
Rahutuste ajendiks oli kohtuotsus, mis mõistis neli LAPD politseinikku õigeks videolindile jäädvustatud peksmise asjus. Rahutustes vallandusid rassidevahelised pinged ja inimestes pikema aja jooksul kogunenud rahulolematus kehva majandusliku olukorraga.
Rahutuste ajal toimus massiliselt korrarikkumisi, sh rüüstamisi, süütamisi, kallaletunge ja tapmisi. Tekitatud materiaalse kahju suurus hinnati jäävat 800 miljoni ja 1 miljardi dollari vahele, kuid mõnel hinnangul ulatus kahju üle miljardi dollari. Politsei ei tulnud olukorra haldamisega toime ja rahutuste lõpetamiseks kehtestati öiseks ajaks liikumiskeeld ja kutsuti kohale sõjavägi – rahvuskaart, jalaväelased ja merejalaväelased. Rahutustes sai surma 53 inimest, neist 10 politsei või sõjaväe kuuli läbi. Üle 2000 inimese sai vigastada, vahistati üle 11 000 korrarikkuja. Süüdati umbes 3600 tulekahju, milles hävis 1100 hoonet. Rahutuste ajal oli hetki, mil igal minutil tuli teade järjekordsest tulekahjust.
Rodney Kingi peksmine
3. märtsil 1991 peksid LAPD politseinikud mustanahalist Rodney Kingi, kes oli kiirust ületanud ja eiranud liikluspolitsei peatumismärguannet. Kehtiva tingimisi karistusega ja joobeseisundis King otsustas peatumise asemel põgeneda ja politseinikud pidid teda mõnda aega jälitama, enne kui neil õnnestus Kingi auto peatada. Pealtnägija filmis peksmist ja saatis video televisiooni. Kohus mõistis politseinikud liigse jõukasutuse asjus õigeks, otsus tehti teatavaks 29. aprillil 1992. Ühegi mustanahalise vandekohtunikuta vandekohtu otsus tundus paljude jaoks ebaõiglane ja tuhanded inimesed tulid tänavaile mässama. Hiljem selgus siiski, et ühe vandekohtuniku isa oli mustanahaline.
Rahutused
Rahutused said alguse kohtuotsuse teatamise päeval ja olid kõige intensiivsemad kahe järgnenud päeva jooksul. pisi|Florence Avenue ja Normandie Avenue ristmik 2010. aastal
Otsus tehti teatavaks 29. aprillil kell 15.15. Kella 15.45ks oli kohtuhoone ette kogunenud 300-pealine rahvahulk. Paari tunni pärast hakati Los Angelese lõunaosa tänavail vägivallatsema. 18.45 paiku tiriti Florence Avenue ja Normandie Avenue ristmikul peatunud veoautost välja selle valgenahaline juht Reginald Denny ja peksti ta julmalt läbi. Peksjate pea kohal tiirelnud helikopterist filmiti sündmusi ja filmitud kaadrid anti otse-eetrisse. Denny pääses tänu ühele läheduses televiisorit jälginud mustanahalisele kodanikule, kes tõttas appi ja toimetas mehe haiglasse. Paar minutit pärast Denny päästmist rünnati samal ristmikul järjekordset liiklejat. Guatemala päritolu Fidel López peksti teadvusetuks, ära võeti autos olnud 2000 dollarit ja mehe rindkere ja suguelundid värviti mustaks. Ka López siiski päästeti.
Järgnenud päevadel toimus ulatuslik rüüstamine. Et politsei tõmbus korealaste linnaosast välja, organiseerisid kohalikud poepidajad relvastatud üksusi, et oma vara rahvahulkade eest kaitsta. Filmilindile jäi mitu tulevahetust poeomanike ja rüüstajate vahel.
Rahutuste kolmandal päeval kanti otse-eetris üle Rodney Kingi ajalukku läinud pöördumine rahva poole: "kas me saaksime kõik omavahel läbi saada?" ("Can we get along?")
Neljandaks päevaks hakkas olukord rahunema. Los Angelesse oli toodud 13 500 sõjaväelast. 30 000 inimest osales rahu toetaval rahvakogunemisel. USA justiitsministeerium teatas, et Rodney Kingi peksmise asjus algatatakse föderaalne juurdlus.
4. mail, esmaspäeval, rahutuste kuuendal päeval, tühistas linnapea komandanditunni, andes sel moel märku rahutuste ametlikust lõpust. Aeg-ajalt tuli ette vägivallajuhtumeid ja pandi toime kuritegusid, kuid koolid, pangad ja ettevõtted olid jälle avatud. Föderaalväed olid kohal 9. maini, rahvuskaart 14. maini ja osa sõjaväelasi jäi Los Angelesse 27. maini.
Pea kolmandik vahistatutest vabastati, kuna politseinikud ei suutnud massi hulgast üksikisikuid eristada. Näiteks ühel juhul vahistati 40 inimest, kes ühes poes vargil käisid. Ajal, mil tegeldi nende isikute tuvastamisega, toodi jaoskonda 12 teise poe rüüstamises osalenud inimest. Et grupid segunesid, ei olnud enam võimalik esitada üksikisikutele süüdistust konkreetsest poest varastamise eest, mistõttu politsei pidi kõik antud rüüstajad vabaks laskma.
Korealased
Korea-ameeriklastel on 1992. aasta rahutuste jaoks oma sõna: "Sa-I-Gu", mis tähendab korea keeles "neli-kaks-üheksa". Termin viitab 29. aprillile – päevale, mil rahutused alguse said.
Korealaste ja mustanahaliste vahel olid mõnda aega podisenud rassipinged. Aasta enne rahutusi oli poepidaja Soon Ja Du maha lasknud 15-aastase Latasha Harlinsi, kuna nad olid vaidlema läinud, et kas tüdruk üritas poest varastada apelsinimahla. Politsei saabudes leiti maha lastud tüdruku peost kaks dollarit. Du mõisteti tapmises süüdi, kuid vanglasse saatmise asemel mõisteti talle viie aastane tingimisi karistus. See juhtum tekitas mustanahalistes palju viha korealaste vastu. Suur hulk mustanahalisi ei olnud rahul sellega, et üha rohkem korealasi ajas äri ja teenis elatist nende kogukondades, kuid ei palganud seejuures mustanahalisi töötajaid. Neile tundus, et paljud korea kaupmehed suhtusid neisse üleolevalt. Ka kultuurilised erinevused ja keelebarjäär aitasid pingete suurenemisele kaasa. Pinged lõid rahutuste käigus lõkkele ja palju vägivalda oli suunatud korealaste vastu. Umbes 2300 korealaste poodi kas rüüstati või põletati maha. Madala sotsiaalse staatuse ja keelebarjääri tõttu jäid korealased suuresti politsei kaitseta. Rahutuste ajal kutsusid kohalikud koreakeelsed raadiojaamad Los Angeleses elavaid korealasi appi Korea linnaosa rüüstajate eest kaitsma. Tuldi nii improviseeritud relvade, püsside kui ka poolautomaat relvadega.
Professor Edward Parki sõnul jagasid 1992. aasta rahutused korea-ameeriklased kahte leeri. Vasakpoolsemate-liberaalsemate vaadetega korealased soovisid teha koostööd teiste Los Angeleses elavate vähemustega, et võidelda rassipõhise rõhumise vastu. Konservatiivsemad korealased rõhutasid seadusetähe ja korra tähtsust. Samuti kippusid nad tähtsustama poliitilisi erinevusi korealaste ja teiste vähemuste vahel, eriti korealaste ja afroameeriklaste vahel.
Latiinod
Kolmandik hukkunutest ja pooled vahistatutest olid latiinod. 20–40% rüüstatud ettevõtetest kuulus latiinodest omanikele. 1990. aasta rahvaloenduse järgi oli rahutustest kõige rohkem kaasa haaratud Los Angelese lõuna piirkonna South Central Los Angelese elanikest 48% mustanahalised ja 45% latiinod. Gloria Alvareze sõnul ei mässanud latiinod Rodney Kingi peksmise asjus langetatud kohtuotsuse vastu, vaid tegutsesid oportunistlikemal kaalutlustel ja ajendatuna kultuurilisühiskondlikest lõhedest. Latiinod ei osalenud rahutuste esimeses faasis. Nemad osalesid rüüstamises rahutuste kolmandal-neljandal päeval, mil igapäevaelu enam ei toiminud – kui polnud transporditeenuseid ja toidupoed olid suletud. Et enamik latiinosid elas vaesuses, kasutasid nad juhust ja hankisid rahutuste käigus väärtuslikke esemeid, mida nad muidu endale lubada ei saanud. Paljud ei teadnud Kingi juhtumist midagi, kuid läksid kaasa ümbritsevate anarhiameeleoludega. Teised mõtlesid, et kui nad rüüstamises ei osale, jäävad nad niisama kõrvale ja asjadest ilma. Oli ka neid, kes tundsid mustanahalistega sarnaselt, et majanduslikud ja rassilised tingimused olid nende vastu, ja et politsei kohtles neid ebaõiglaselt.
Rahutuste põhjustest
Lisaks vastuolulisele kohtuotsusele nähakse rahutuste vallandumise taga pikaajaliselt eri gruppide vahel kuhjunud rassipingeid. Samuti kannatas rahutuste epitsentriks olnud South Central Los Angelese piirkond mitmendat aastat kestnud majanduse jahtumise käes ja paljud sealsed elanikud olid töötud ja elasid vaesuses. Teoreetik Mike Davis on juhtinud tähelepanu varandusliku ebavõrdsuse tõusule – rahutustele eelnenud aastatel aset leidnud korporatsioonide struktuurimuutused ja riikliku sekkumise vähendamine mõjusid eriti rängalt teatud piirkondades elanud vaesematele inimestele. Kogunenud frustratsioon ja jõuetus leidsid rahutuste käigus vägivaldse väljenduse. Davise kohaselt tulenesid afroameeriklaste ja korea-ameeriklaste vahelised pinged lisaks kultuurilistele arusaamatustele ka omavahelisest majanduslikust konkurentsist, mille turujõud neile kahele grupile peale surusid. Farrell ja Johnson tõid rahutuste põhjustena välja Los Angelese elanikkonna mitmekesistumise, edukate Korea äriomanike ja ülejäänud vähemuste vahelise hõõrdumise, politsei liigse jõukasutuse ja vabaturumajanduse mõju linnaelanike väljavaadetele töökoha leidmisel. Kodanikuõiguste eest võitleja ja baptistist vaimulik Jesse Jackson toonitas küll, et vägivalda ei saa õigustada, kuid tõi korduvalt välja, et rahutused olid rassismi, politsei brutaalsuse ja vaeste linnaelanike majanduslikest raskustest tekkinud meeleheite möödapääsmatuks tulemiks. Sotsioloog Joel Kotkini kohaselt polnud tegu mitte rassimässu, vaid klassimässuga.
Konservatiivse ilmavaatega kommenteerijad rõhutasid väärtuste kriisi ja vaesuse kultuuri. President Bush kasutas rahutuste iseloomustamiseks sõna "kriminaalne". Asepresident Dan Quayle süüdistas "väärtuste vaesust". Quayle'i kohaselt oli tänavatel valitsenud anarhia seotud perekondliku struktuuri, isikliku vastutuse ja ühiskondliku korra kokku varisemisega. Konservatiivne kolumnist Midge Decter avaldas kahtlust, kas töökohtade olemasolu mässajate jaoks midagi muudaks. Ta kirjutas: "Kuidas on võimalik neid alamklassi noorukeid vaadata ... ja ette kujutada, et nad üldse tahavad töökohti või suudavad töökohti hoida?" Ron Pauli nägemuses oli tegu "rassilise terrorismiga". Paul kirjutas: "Los Angeleses suudeti kord taastada alles siis, kui saabus aeg, mil mustanahalised pidid kolm päeva pärast rahutuste algust sotsiaalhoolekande abitšekkidele järgi minema... Mis siis kui need tšekid oleks tulemata jäänud? Kahtlemata oleks mustanahalised rüüstamist jätkates hoolekanderiigi täiel määral erastanud. Aga nad maksti kinni ja vägivald vaibus."
Pärast rahutusi
Pärast rahutuste vaibumist viidi Los Angelese politseinike töös sisse mitmeid muudatusi. Suurendati vähemustesse kuuluvate politseinike arvu, analüüsiti liigset jõukasutust ja politseipealik astus tagasi. Ka Los Angelese linnapea toetus langes märgatavalt.
Nieu-Bethesda
Asula on rajatud 1875. aastal, praeguse nime sai 1878. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nieu-Bethesda elanikest värvilisi 65,19%, mustanahalisi aafriklasi 25,06%, valgeid 8,70%, India või Aasia päritolu inimesi 0,58% ja teisi keeli 0,45%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 91,90% inimesi, inglise keelt 6,36% ja koosa keelt 1,05%.
Vaado Sarapuu
Ta on lõpetanud Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuurharidustöö erialal.
Sarapuu kolis 1997. aastal Kanadasse ning töötas 2001. aastast Elmar Tampõllu asutatud ajalehe Eesti Elu veebilehe toimetajana.
2011. aastal asutas ta iseseisva Kanada meediaettevõtte ja väliseesti ajalehti koondava portaali Estonian World Review ning oli selle peatoimetaja.
Heino Uuetalu
Heino Uuetalu (kuni 1935 Ottoson; 16. juuli 1930 – 5. august 2013) oli eesti ehitusinsener ja muinsuskaitsja.
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusinsenerina.
Töötas insenerina 1957. aastast. Tema 1960-ndatel ja 1970-ndatel Lihula, Juuru ja Ambla kiriku tornikiivrid ning tema tehniliste lahenduste ja järelevalve all sai uue tornikiivri 2002. aasta tulekahjus kannatanud Tallinna Püha Vaimu kirik. Tema loomingulised lahendused on aidanud mitmete linnuste, nagu Maasilinna, Toolse ja Haapsalu linnuse, aga ka Narva bastionimüüride kindlustamisel. Tema kätt on tunda ka Viljandi, Karksi, Vastseliina, Vasknarva ja Põltsamaa linnuse ning Padise kloostri ennistamisel. Uuematest töödest on tuntuimad Tallinna Ingeri bastioni käigud. Väga olulisel kohal oli tema töös Eesti kirikute kaitse, kust tuleb esile tõsta Tartu Jaani kirikut ja Narva Aleksandri Suurkirikut, aga ka Tallinna Issanda Muutmise Peakirikut, Kursi, Puhja ja Avinurme kirikut. Samuti on tal teeneid Eesti tuletornide ja maa-arhitektuuri väärtustamisel ja hoidmisel.
Ta õpetas tudengeid nii Eesti Kunstiakadeemias kui Tallinna Tehnikakõrgkoolis.
Cybernetica AS
Cybernetica AS on Eesti IT-ettevõte, mis paneb rõhku teadus- ja arendustegevusele.
Leandro Almeida Silva
Leandro Almeida da Silva (tuntud lihtsalt ka kui Leandro Almeida; sündinud 14. märtsil 1987 Belo Horizontes) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Malta kõrgliiga klubis Hibernians.
Cybernetica AS
Cybernetica tehnoloogiaid kasutatakse enam kui 35 riigis. Ettevõtte Tallinna ja Tartu kontorites töötab ligi 200 inimest, kellest 11% doktorikraadiga. Cybernetica juhatuse esimees on Oliver Väärtnõu; nõukogu esimees on akadeemik Ülo Jaaksoo, kes oli aastatel 1997–2013 ettevõtte juhatuse esimees ja 1989–1997 Eesti Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudi direktor.
Ajalugu
Cybernetica asutati 12. mail 1997. Ettevõte loodi, kui 1960. aastal asutatud Eesti Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituut jagati kaheks – alusuuringutega tegelevast osast sai Tallinna Tehnikaülikooli Küberneetika Instituut ning rakendusuuringud ja arendustegevus koondati Cybernetica ASi alla. 2005. aastal võõrandati ettevõtte aktsiad Cybernetica võtmeisikutele.
Leandro Almeida Silva
Aastatel 2009–2013 mängis ta Ukraina kõrgliiga klubis Kiievi Dinamo. Aastatel 2010–2012 tuli ta Dinamoga Ukraina kõrgliigas teisele kohale.
Aastatel 2013–2015 mängis ta Brasiilia kõrgliiga klubis Coritiba. 2015. aasta juunis liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Palmeiras. Alates 2016. aasta juunist oli ta Palmeirasest laenul teistes Brasiilia klubides: Internacionalis (2016), Figueirenses (2017), Londrinas (2018) ja Paranás (2019). 2019. aasta juulis sõlmis ta Paranága püsiva lepingu. 2020. aasta esimeses pooles mängis ta Guaranis. 2020. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Hiberniansiga.
Cybernetica AS
Ajalugu
Cybernetica on kaasa aidanud Eesti e-riigi loomisele, osaledes 1998. aastal ajatempli tehnoloogia ning 2000. aastal digitaalallkirja seaduse loomises. 2001. aastal Eestis käivitatud X-tee arhitektid olid samuti Cybernetica töötajad.
2004. aastal tegi Cybernetica koostööd Maksu- ja Tolliametiga, et luua e-tolli arendused Euroopa Liiduga liitumiseks.
2005. aastal Eestis kasutusele võetud internetihääletuse süsteemi loojateks on Cybernetica teadlased.
2006. aastal algas ettevõttes teadustöö turvalist andmeanalüüsi võimaldava Sharemind MPC tehnoloogia loomiseks.
2009. aastast on Cybernetica mereraadioside ja seiretehnoloogiad kasutusel Eesti merepiiri seirel.
2011. aastal arendas ettevõte Sharemindi prototüübi USA Kaitseministeeriumi allagentuurile The Defense Advanced Research Projects Agency (DARPA).
2011. aastal koostati esimene krüptograafiliste algoritmide elutsükli uuring Riigi Infosüsteemi Ametile.
2014. aastal tõi Cybernetica turule andmevahetustehnoloogia Unified eXchange Platform, mis tänaseks on kasutusel enam kui 10 riigis.
2017. aastal lansseeriti digitaalse identiteedi tehnoloogia SplitKey, mis võimaldab isikutuvastust ning digitaalallkirjastamist ning mida on rakendatud Smart-ID elektroonilise identiteedi lahenduses.
2019. aastal käivitas Cybernetica koos Lennuliiklusteeninduse ASiga irdtorni süsteemi lennuliikluse juhtimiseks distantsilt.
Tegevusvaldkonnad
Digitaalse identiteedi vallas on Cybernetica loonud SplitKey tehnoloogia, mis võimaldab nutitelefonipõhist turvalist isikutuvastust ning digiallkirjastamist. SplitKey vastab rahvusvahelistele standarditele ja regulatsioonidele (PSD2, eIDAS, EAL4+), tänu millele saab sellega anda allkirju, mis on võrdväärsed käsitsi antud allkirjaga. Tehnoloogia tagab turvalisust krüptograafilise lahendusega lävikrüptograafia ning saab SplitKey tehnoloogiat saab kasutada täiendavate seadmeteta, nagu SIM-kaart, kiipkaart vms.
Cybernetica on loonud andmevahetustehnoloogia Unified eXchange Platform (UXP). UXP on loodud X-tee autorite poolt, mis on tunnustatud Maailmapanga poolt kui võtmetehnoloogia, mis soodustas Eestis digiühiskonna tekkimist. UXP põhineb hajusarhitektuuril ja võimaldab andmevahetust platvormiga liidetud asutuste vahel turvaliste krüpteeritud ja vastastikku usaldatud kanalite kaudu. Selle tulemusena paraneb andmete liikumine infosüsteemide vahel, suureneb läbipaistvus ja kodanike juurdepääs e-teenustele. UXP on alustehnoloogiaks ühiskondade digitaliseerimisel üle maailma, näiteks Arubal, Bahamal, Beninis, Gröönimaal, Réunionis, Namiibias, Ukrainas, Tuneesias aga ka USA tervishoiusektoris koostöös Center for Medical Interoperabilityga ning Jaapani usalduspanganduses koos Sumitomo Mitsui Trust Bankiga.
Cybernetica arendab piiriseire süsteeme ning digitaalseid lahendusi lennuliikluse koordineerimiseks. Cybernetica loodud kaitsevõime- ja sisejulgeoleku parendamisele suunatud merenduse olukorrateadlikkuse süsteemid on kasutusel rohkem kui 100 asukohas üle maailma, sealhulgas Euroopa Liidu ja NATO välispiiridel, Eesti merepiiril, suures osas Indoneesia rannikuvetest, maailma ühes suurimas Jebel Ali konteinersadamas Araabia Ühendemiraatides ja Malaisias, mis on üks tihedama liiklusega sadamaid maailmas. Cybernetica on koostöös Lennuliiklusteeninduse ASiga loonud irdtorni süsteemi, mis võimaldab juhtida lennuliiklust distantsilt.
Cybernetica pakub lahendusi olukorrateadlikkuse tõstmiseks küberruumis, et asutused mõistaksid ja haldaksid paremini tehnoloogilisi riske. Ettevõte on ka loonud Sharemindi tehnoloogia privaatsust säilitavaks andmeanalüüsiks. Viimast on rakendatud näiteks Sophia Geneticsi süsteemides, et tagada geeniandmete turvaline haldamine ja päringud pilvelahenduses, või Indoneesia turismiministeeriumile tehtud projektis, et tõsta turismistatistika kvaliteeti mobiilipositsioneerimisandmete põhjal. Alates 2011. aastast on Cybernetica privaatsustehnoloogiate arendamisel teinud koostööd USA Kaitseministeeriumi allagentuuriga DARPA ning 2015. aastast Ameerika Ühendriikide Õhujõudude teaduslaboriga (AFRL).
Tarkvaraarenduse raames on Cybernetica loonud süsteeme Eesti avaliku sektori asutustele, sealhulgas nii e-tolli lahendusi Maksu- ja Tolliametile kui ka andmevahetusplatvormi Estfeed Eleringi tarkvõrgule. Maksu- ja Tolliametil on 2017. aastast kasutusel Cybernetica väljatöötatud Eesti tollitariifistiku infosüsteem, mis on mitmest uuest rahvusvahelise kaubandusega seotud ettevõtete tegevust lihtsustavast arendusest suurim. Cybernetica on loonud ka arhitektuuri Aserbaidžaani Mobiil-ID teenusele.
Cybernetica tehnoloogiate alus on ettevõttesisene teadus- ja arendustöö. Ettevõtte koosseisu kuulub infoturbeinstituut, mis osaleb akrediteeritud teadusasutusena mitmes rahvusvahelises uurimisprojektis, näiteks SysFlex, OneNet, Manticus Apollo ja INTERFACE ning teeb koostööd paljude ülikoolide, teadus- ja standardimisasutustega.
Liikmesus
Cybernetica kuulub järgmistesse organisatsioonidesse ja erialaliitudesse:
Cybernetical on partnerlussuhted järgmiste arendus- ja tippkeskustega:
Koostöö ülikoolide ja teadusasutustega
Cybernetica teeb koostööd ülikoolide, teadusasutuste ja tippkeskustega.
Cybernetica ja IT-tippkeskus EXCITE teevad koostööd laiapõhjaliste uurimisprogrammide raames, et edendada mudelite kontrollimise baasteooriaid ning andmeanalüüsi.
Meelis Luukas
Meelis Luukas (sündinud 26. juulil 1979) on eesti alpinist.
Cybernetica AS
Koostöö ülikoolide ja teadusasutustega
Ühes ELIKO Tehnoloogia Arenduskeskusega on Cybernetica uurinud nutika keskkonnasüsteemi mõõdistamise võimalusi raadiosidesüsteemide kaudu.
Meelis Luukas
Ta on alpinistina tõusnud kolme seitsmetuhandelise mäe tippu.
Cybernetica AS
Koostöö ülikoolide ja teadusasutustega
Koos internetihääletuse tippkeskusega Smartmatic uurib ja arendab Cybernetica turvalisi internetihääletuse tehnoloogiaid.
Meelis Luukas
Kõrgalpinism
2012. aastal käis eesti alpinistide grupp järjekordselt Lõuna-Ameerika mandri kõrgeimat mäge vallutamas. Ligi 7000 meetri kõrgusele Andides asuvale Aconcagua tippu tõusis Meelis Luukas 12. detsembril koos nelja kaaslasega.
2014. aastal tõusis ta koos Priit Joosu, Allan Valge ja Meelis Kurisega Tian Shani seitsmetuhandelise Han-Tengri tippu. Viimase 20 aasta jooksul oli sellega hakkama saanud vaid üks eesti mägironija (Urmas Peiker).
Järgmisel kahel aastal ronis ta Pamiiris: 2015. aastal tõusis tas koos kaaslastega Korženevskaja ja 2016. aastal Lenini tippu.
Kõrgtõusud
pisi|100px|[[J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile|Parima alpinisti rändauhind]]
Paavo Kivine
Paavo Kivine (sündinud 19. novembril 1939 Esna vallas Järvamaal) on eesti ajakirjanik ja spordipublitsist, kirjastaja ning endine kergejõustiklane.
Sport
Ta on olnud kergejõustikus üheksakordne Eesti meister: kuuekordne Eesti meister kaugushüppes ja kolmekordne Eesti meister teatejooksudes. Aastatel 1963–1965 parandas ta kolm korda Eesti kaugushüpperekordit (7.55 kuni 7.75; treener Fred Kudu); 1965. aastal jõudis ta kaugushüppes Euroopa jooksvas edetabelis 10. kohale.
Tegevkergejõustiklase karjääri lõpetas 1968. aastal.
Hiljem on ta ajakirjanikutöö kõrvalt töötanud VSÜ Kalev treeneri-instruktorina.
Töö
Paavo Kivine on töötanud aastatel 1964–1967 ajalehes Edasi ja 1968–1970 Eesti Raadios "Päevakaja" uudistetoimetajana ning 1970–1988 kirjastuses Eesti Raamat toimetaja ning turismi- ja sporditoimetuse juhatajana. 1989. aastast on ta juhtinud kirjastust Olympia.
Ta on kirjutanud ja koostanud üle 30 raamatu peamiselt Eesti spordi ajaloost ja sportlastest ning loonud sporditeemaliste dokumentaalfilmide stsenaariume. Lisaks on ta tõlkinud teoseid spordi- ja nn Puhhi filosoofiast.
Liikmesus
Ta on üks 1989. aastal asutatud Eesti Olümpiaakadeemia asutajaliikmeid, on kuulunud akadeemia eestseisusse ja olnud selle peasekretär. Ta on Eesti Ajakirjanike Liidu liige ja Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige (2019).
Isiklikku
Ta on 1966. aastast abielus spordipedagoogi ja endise käsipalluri Tea Kivisega (sündinud Kaljola). Nende poeg Märt Kivine (sündinud 1967) on olnud 1985. ja 1986. aastal Eesti juunioride meister kaugushüppes. Nende tütar Kadri Kivine (sündinud 1970) on sporditegelane ja olümpiavõitja Erki Noole elukaaslane. Paavo Kivine on endise kaugus- ja kolmikhüppaja Sirkka-Liisa Kivise onu.
IG-11
IG-11 on droid Jon Favreau sarjast The Mandalorian. Ta jahtis pearaha, salapäraste võimetega Yoodat.
Meelis Kuris
Meelis Kuris (sündinud 21. detsembril 1973) on eesti alpinist.
Ta on alpinistina tõusnud Tian Shanis asuva seitsmetuhandelise mäe tippu.
Kõrgalpinism
2007. aastal võttis ta osa JKA ekspeditsioonist Pamiiri seitsmetuhandelisele Lenini mäele (7134 m). Meelis Kuris tippu välja ei jõudnud, ta tõusis kõrgusele 7000 m.
2014. aastal tõusis ta koos Priit Joosu, Allan Valge ja Meelis Luukasega Tian Shani seitsmetuhandelise Han-Tengri tippu. Viimase 20 aasta jooksul oli sellega hakkama saanud vaid üks eesti mägironija – (Urmas Peiker).
Tõnis Peljo
Tõnis Peljo (sündinud 22. augustil 1973) on eesti alpinist.
Jerevani ajaloomuuseum
Jerevani ajaloomuuseum (armeenia keeles Երևանի Պատմության Թանգարան) on Armeenia pealinna Jerevani ajaloomuuseum. Muuseum asutati 1931. aastal kommunaalmuuseumina. Praegu asub muuseum Jerevani raekoja juurde kuuluvas hoones. Hoone arhitekt oli Jim Torosyan.
Tõnis Peljo
Kõrgalpinism
22. juulil 2010 tegi ta soolotõusu Pamiiris asuva Lenini tippu (7134 m).
Jerevani ajaloomuuseum
Ajalugu
Alates 1931. aastast asus muuseum Jerevani tuletõrjehoone teisel korrusel kahes ruumis ja 1936. aastal kolis see Sinisesse mošeesse (Gyoy-Djami). Aastatel 1994–1997 asus muuseum endises Hripsime naiste gümnaasiumis. Aastatel 1997–2005 tegutses muuseum Stepan Shahoumiani nimelise kooli N1 ühes majas. 2005. aastal rajati muuseum uude majja; see moodustab koos Jerevani raekojaga arhitektuurikompleksi.
Kollektsioon
2017. aasta seisuga on Jerevani ajaloomuuseumis hoiul üle 94 000 eseme, mis esindavad kohalikku kultuuri iidsetest aegadest tänapäevani.
Schroeder (Astijärve)
Schroeder (saksa keeles Schroeder a. d. H. Burtneck, ‘Schroeder Astijärve kojast’) on Ida-Preisimaalt Königsbergist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad suguvõsaliikmed Kanadas, Saksamaal ja Šveitsis.
Kogukond
Kogukond on enamasti territoriaalselt määratletud inimeste kooslus, keda ühendavad näiteks ajalugu, sugulussidemed, ühistegevus, ühesugused väärtused ja eluviis.
Kogukonnaarengu projektid
Kogukonnaarengu projektid (inglise commu­nity development projects) on kohaliku tasandi projektid kogukondade edendamiseks ühistegevuse ja isemajandamise kaudu.
1950.–1960. aastatel arendati kogukonnaarengu projekte sõjajärgsete linnakogukondade sotsiaalsete konfliktide ärahoidmiseks või leevendamiseks.
Eestis on kogukonnaarengu projektid aktuaalsed elu säilitamiseks maapiirkondades.
BB-8
BB-8 on droid George Lucase "Star Warsi" sarja filmidest. Esimest korda ilmus ta 2015. aastal linastunud filmis "Star Wars: Jõud tärkab".
Robotil on kerakujuline keha ja kuplikujuline pea. Ta omanik on Poe Dameron.
FFA Cup
pisi|FFA Cupi võidukarikas Football Federation Australia Cup (FFA Cup) on Austraalia klubijalgpalli karikavõistlused. Karikavõistlusi korraldab Austraalia jalgpalliliit (Football Federation Australia). Karikavõistlustel osaleb üle 700 klubi. Esimestest ringides osalevad vaid kõige madalamate liigade klubid. Austraalia kõrgliiga A-League'i klubid alustavad karikavõistlusi 32 parema seas.