cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti valimised
Neljaks aastaks valitakse esindajaid ka kohaliku omavalitsuse volikogudesse. Volikogu valimispäev on valimisaasta oktoobrikuu kolmas pühapäev. Hääletamisõigus on Eesti kodanikul ja Euroopa Liidu kodanikul, kes on valimispäevaks saanud 16-aastaseks ja kelle püsiv elukoht, see on elukoht, mille aadressiandmed on kantud Eesti rahvastikuregistrisse asub vastavas vallas või linnas. Hääletamisõigus on välismaalasel, kes elab Eestis alalise elamisloa alusel ja on valimispäevaks elanud seaduslikult vähemalt viimased viis aastat vastavas vallas või linnas. Kandideerimisõigus on igal hääleõiguslikul Eesti kodanikul ja Euroopa Liidu kodanikul, kelle püsiv elukoht asub hiljemalt valimisaasta 1. augustil vastavas vallas või linnas.
Eestist valitakse seitse Euroopa Parlamendi liiget, kelle volitused kestavad viis aastat. Valimistulemused tehti kindlaks proportsionaalsuse põhimõttel. Hääletamisõigus on Eesti kodanikul, kes on valimiste päevaks saanud 18-aastaseks. Hääletamisõigus on Eesti kodakondsust mitteomaval Euroopa Liidu kodanikul, kes on valimispäevaks saanud 18-aastaseks ja kelle püsiv elukoht on Eestis, see tähendab tema elukoha aadressiandmed on kantud Eesti Rahvastikuregistrisse ja kellelt tema päritoluriigis ei ole hääletamisõigust ära võetud.
Vabariigi Presidendi kandidaadi ülesseadmise õigus on vähemalt viiendikul Riigikogu koosseisust. Vabariigi President valitakse salajasel hääletusel. Igal Riigikogu liikmel on üks hääl. Valituks tunnistatakse kandidaat, kelle poolt hääletab Riigikogu koosseisu kahekolmandikuline häälteenamus. Kui Vabariigi Presidenti ei valita ka kolmandas hääletusvoorus, kutsub Riigikogu esimees ühe kuu jooksul Vabariigi Presidendi valimiseks kokku valimiskogu. Valimiskogu koosneb Riigikogu liikmetest ja kohaliku omavalitsuse volikogude esindajatest. Valimiskogu liikmeid on 347 – 101 Riigikogu liiget ja 246 kohaliku omavalitsuse volikogude esindajat.
Valimisringkonnad
Riigikogu valimised toimuvad kaheteistkümnes mitmemandaadilises valimisringkonnas:
Euroopa Parlamendi valimised toimuvad ühes üleriigilises valimisringkonnas.
Alexander von Oettingen
pisi|Alexander von Oettingen
Alexander Konstantin von Oettingen (12. detsember 1827, Visusti mõis, Äksi kihelkond, Tartumaa – 8. august 1905, Tartu) oli baltisaksa usuteadlane.
Alexander Konstantin von Oettingen sündis Liivimaa maamarssali Alexander von Oettingeni ja Dorothea Helene von Knorringi pojana. Õppis 1837–45 Võrus H. Krümmeri erakoolis, 1845–46 Tartu Ülikoolis filoloogiat ja seejärel 1846–49 teoloogiat. Täiendas end Erlangeni, Berliini, Bonni ja Rostocki ülikoolides filosoofia, teoloogia ning idakeelte alal. 1850 cand. theol., 1853 mag. theol., 1856 dr. theol.
Tõi käibesse sotsiaaleetika mõiste.
Johannes Aavik
pisi|Johannes AavikJohannes Aavik (26. november (vkj) / 8. detsember 1880 Randvere küla, Laimjala vald, Saaremaa – 18. märts 1973 Stockholm) oli eesti keeleteadlane.
Alexander von Oettingen
Alexander Konstantin von Oettingen oli arstiteadlase ja ülikoolirektori Georg Philipp von Oettingeni, füüsikaprofessor Arthur Joachim von Oettingeni ning Liivimaa poliitilises elus aktiivsete ja mõjukate August von Oettingeni, Nicolai von Oettingeni ja Eduard von Oettingeni vend.
Terevisioon
"Terevisioon" on Eesti Televisiooni hommikuprogramm, mis on eetris igal argipäeval.
Johannes Aavik
Elulugu
pisi|Aavik ja Veski keelt küpsetamas (Gori, 1936) Johannes Aavik sündis Laimjala valla vallakirjutaja Mihkel Aaviku (1844–1909) pojana. Isa vend, Kuressaare kaupmees Jakob Aavik (Joosep Aaviku isa) ostis Mihklile Kuressaarde maja. Johannes Aaviku isa asus sinna elama koos abikaasa Ann Aaviku (1849–1918) ja laste Aadu, Liisi ja Juuliga. Johannes Aavik elas oma vanematekodus Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumi õpilasena aastatel 1898–1902 ja hiljem, aastatel 1919–1926 samas (kuid siis juba Saaremaa Eesti Segagümnaasiumius ja alates 1922. aastast Saaremaa Ühisgümnaasiumis) eesti keele õpetajana töötades. Kuressaare gümnaasiumis sai alguse Aaviku huvi emakeele vastu, samuti alustas ta seal prantsuse ja ladina keele õppimist. Keeleõpinguid jätkas ta Tartu Ülikoolis, Nižõni Ajaloo- ja Filoloogiainstituudis ja Helsingi Ülikoolis. Viimase lõpetas ta filoloogiakandidaadi kraadiga. pisi|Johannes Aavik (Gori, 1930) Johannes Aavik töötas hiljem keeleõpetajana Jaltas, Tartus, Kuressaares. Ta töötas ka Postimehe toimetuses. Aastail 1926–1934 oli ta gümnaasiumiõpetaja ja Tartu Ülikooli eesti keele lektor, 1934. aastast haridusnõunik (koolide peainspektor), 1940–1941 kirjastuses toimetaja.
Terevisioon
Ajalugu
Saade on eetris alates 2001. aasta veebruarist. Hooajast 2008/2009 on saate algusaeg 6.55 ning kordus läheb eetrisse pärast kolmveerandtunnist pausi. Varasematel hooaegadel algas saade kell 6.25 ja kordus 8.45.
Johannes Aavik
Elulugu
Alates sügisest 1940 elas Aavik Nõmmel. 1944. aastal põgenes ta Rootsi, kus tegutses Stockholmis arhiivitöötaja, tõlkija ning keeleartiklite ja kooliraamatute autorina. Aastail 1960–1962 oli ta Rootsi Eestlaste Esinduse esinduskogu liige (valiti 2086 häälega). Ta suri Stockholmis ja maeti sealsele Metsakalmistule.
Terevisioon
Ajalugu
Esimesed saatejuhid olid 2006. aasta juunini esmaspäevast neljapäevani Marko Reikop ja Anu Välba Tallinnas, reedeti edastati "Terevisiooni" ETV Tartu stuudiost, kus saatejuhte sageli vahetati (Ave Marleen, Andres Panksepp, Toomas Talts, Kristina Veidenbaum, Liina Randpere, Andero Uusberg jt). 2006. aasta sügishooajast loobuti Tartu stuudio saadetest.
Pärast Välbat ja Reikopit valiti saatejuhtideks kordamööda üle nädala eetris käivad Kaileen Mägi ja Priit Kuusk ning Katrin Vaga ja Toomas Luhats. Enne hooaja lõppu lahkus saatest Vaga, kuna suundus Eesti Rahvusringhäälingu korrespondendiks Brüsselisse. Saatejuhiks sai raadioajakirjanik Liis Lusmägi. Priit Kuuske asendas kevadhooaja lõpus tema jalgrattamatka ajal Meelis Kompus. Alates sügisest 2007 juhtis Luhatsiga saadet ajalehe Postimees ajakirjanik Tuuli Koch, kuna Lusmägi suundus lapsehoolduspuhkusele. Kevadhooajast 2009 vahetas Tuuli Kochi omakorda välja Elis Aunaste.
Johannes Aavik
Looming
Aavikule kuulub tähelepanuväärne koht eesti tänapäeva kirjakeele kujundamises. 1912. aastal algatas ta keeleuuendusliikumise; oma programmi põhiteesid esitas ta artiklis "Tuleviku Eesti-keel" ("Noor-Eesti" IV albumis). Aavik propageeris kirjakeele forsseeritud arendamist ja keele ilu printsiipi ning sellega esindas ta keelekorralduse radikaalsemat suunda. 1912–25 esitatud uuendusettepanekud sõnavara rikastamise, morfoloogia (i-mitmus, i-superlatiiv jpm) ning süntaksi eestipärastamise kohta leidsid rohkem poolehoidu kui tema hilisemad soovitused. Aavik tõi kirjakeelde arvukalt laensõnu (eeskätt soome keelest), murdesõnu ja uudistuletisi, tema kunstlikult loodud uutest tüvisõnadest on eesti keele põhisõnavara hulka jõudnud umbes 30 (näiteks relv, veenduma, embama, evima, laip, mõrv, roim, laup, lünk, meenutama). Ortograafias soovitas Aavik võtta saksapärase ü asemel kasutusele soomepärane y.
Aavik propageeris oma ettepanekuid brošüürides ja artiklites, loengute ja ettekannetega, kasutas uusi sõnu ja vorme ilukirjanduslikes tõlgetes soome, prantsuse ja inglise keelest (Juhani Aho, Guy de Maupassant, Paul Bourget, Edgar Allan Poe jt). Ta toimetas ajakirju Keeleline Kuukiri (1914–1916) ja Keeleuuendus (1925–1926), avaldas "Uute sõnade sõnastiku" (1919), "Uute ja vähem tuntud sõnade sõnastiku" (1921), "Keeleuuenduse äärmised võimalused" (1924), ning "Eesti õigekeelsuse õpiku ja grammatika" (1936). Ta oli üks aktiivsemaid Noor-Eesti liikmeid, selle rühmituse albumites ilmusid tema keele- ja kirjandusartiklid, tõlked, värsikatsetused ja 1909. aastal estetistliku programmiga esseelaadne jutustus "Ruth" (varjunime J. Randvere all). Ta on avaldanud kriitilis-poleemilised tööd "Eesti luule viletsused" (1915), "Puudused uuemas eesti luules" (1922), saatesõnu tõlketeostele ja käsitlusi rahvaluulest. Välismaal tõlkis ta peamiselt soome (Aino Kallas) ja vene (Ivan Turgenev) kirjandust.
Terevisioon
Ajalugu
2009. aasta sügisel jätkusid "Terevisiooni" saated uue stuudiokujunduse ja uue sisuga. Saatejuhid olid Katrin Viirpalu ja Urmas Vaino.
2016. aastal lahkus Urmas Vaino saatejuhi kohalt ja uueks saatejuhiks valiti Eero Reinu.
Johannes Aavik
Mälestuse jäädvustamine
pisi|[[Johannes ja Joosep Aaviku Majamuuseum Kuressaares]] 19. juunil 1992 avati Johannes Aaviku vanematekodus Kuressaares Saaremaa Muuseumi filiaalina Johannes ja Joosep Aaviku Majamuuseum.
26. septembril 1992 asutati Tallinnas Nõmmel Johannes Aaviku Selts. Seltsi juhib Helgi Vihma.
Terevisioon
Ajalugu
"Terevisiooni" eeltoimetaja oli esimestel hooaegadel Ivo Laev, kellele hooajal 2009/2010 lisandus Rasmus Kagge. Hiljem on toimetajaid vahetatud (Tiiu Laks, Janek Luts jt). Otsestuudios kajastatakse olulisi päevateemasid, kõlab muusika ning lastele on eetris multifilm. Saates lõid esimestel hooaegadel kaasa kokad (Maire Suitsu, Indrek Kivisalu, Vesta Reest jpt), kes valmistasid saate jooksul mitmesuguseid küpsetisi või roogi. Hiljem on regulaarsest köögirubriigist loobutud.
Saates on igal täis- ja pooltunnil uudised, mida on eri hooaegadel lugenud teadustajad Monika Tamla, Kadri Hinrikus, Mari Torga, Meelis Kompus, Kerli Dello, Liisu Lass, Elo Ellermaa, Juhan Kilumets noorem, Erle Loonurm, Veronika Uibo, Ott Nool jt. Uudiste eeltoimetajad on olnud Toomas Pott, Silver Kuusik, Elo Ellermaa jt.
Hamburgi kultuur
Hamburgi kultuur oli hilispaleoliitikumi põhjapõdraküttide kultuur umbes 13 000 kuni 11 000 aastat e.m.a (teisel hinnangul 15 000 kuni 12 000 aastat; C14-meetodil on saadud dateering 12 400 kuni 12 100 e.m.a) põhiliselt Põhja-Saksa madalikul (Saksamaa põhjaosa ja Taani lõunaosa aladel, samuti Hollandi, Belgia ning Poola põhjaosa aladel (Alam-Sileesias ja Suur-Poolas). Leide on ka Põhja-Prantsusmaalt.
Leidude põhiosa paigutub soojemasse Böllingi perioodi (12 700...12 050 e.m.a), kuid ala võis olla asustatud juba 15 700 e.m.a.
Hamburgi kultuuriga seostatakse ka leide Jelsist Jüütimaal (1980ndate algus). Arvatakse, et jäljed Möllerödist Finjasjöni järve äärest Skåne lõunaosast pärinevad jahiekspeditsioonidelt, mitte püsiasulatest.
Kultuurile pani nime 1933 Kielis töötanud esiajaloolane Gustav Schwantes leidude järgi Hamburgi ümbrusest (Meiendorf, Stellmoor, Borneck, Poggenwisch). Need leidis Alfred Rust 1920ndatel ja 1930ndatel.
Hamburgi kultuur oli üks esimesi pärast jääaha taandumist põhja poole levinud kultuure.
Erinevalt nooremast Ahrensburgi kultuurist, kus kasutati juba vibu ja nooli, olid Hamburgi kultuuri relvad odad ja odaheitjad (atlatlid). Ei kasutatud veel ajujahti, vaid rünnati karja üksikuid loomi.
Kasutati tulekivi. Tüüpilised kiviriistad on sälkotsad Kerbspitzen. Kasutati ka puuri ja uuritsat. Iseloomulikud on ka kaapenoad ja luutöötlemispeitlid. Luust ja sarvedest tehti odaotsi ja harpuune.
Kunstiesemeid oli väga vähe, ehteid harva.
Asulad on hooajalise iseloomuga. Need on küttide peatuspaigad, kus kütiti ainult põhjapõtru, metshobuseid, jäneseid ja linde. Püüti kala. Tegeldi korilusega.
Elati saamide elamuid meenutavates telkides. Mõnes asulas on leitud kiviringe; need kivid olid tipi katte raskused.
Põhja-Saksamaalt on leitud purdmaterjali kihtidega laagreid. Neis kihtides on palju sarv- ja luumaterjali, mis osutab sellele, et peamine saakloom oli põhjapõder.
Leidude jaotus asulates näitab, et asulad olid väikesed ja väikese elanike arvuga.
Asulad paiknesid mandrijää piiri läheduses. Elati väga karmis kliimas puudevaeses, põõsaste ning madalate vaevakaskede ja mändidega tundras, mis sobis hästi põhjapõtradele. 2005. aasta leiud näitavad, et suveperioodil rännati mööda Norra rannikut kaugele põhja. Sel ajal oli merevee tase tänapäevasest 50 m madalamal. Asulad meenutavad Gröönimaa inuittide asulaid 19. sajandi lõpus.
Arvatakse, et Hamburgi kultuur pärineb tuhande aasta jooksul Euroopasse tunginud inimrühmadest. Lähtekohaks peetakse Põhja-Prantsusmaad. Arvatakse, et ta sai alguse Meiendorfi jäävaheajal ning levis lühikese ajaga 127. sajandil e.m.a.
Meiendorfi leiukoha temperatuur umbes 12 600 e.m.a oli suvel +13 ja talvel −5 kraadi. Meiendorfist on leitud tuhandeid põhjapõdraluid ja atlatl. Stellmoorist Hamburgi lähedalt on leitud kaks asustuskihti, millest alumine kuulub külma Dryase perioodi. Rootsi vanim asula oli Hamburgi kultuuriga seonduv Mölleröd Skånes (12 000 aastat e.m.a). Hampurgi kultuur levis Põhja-Saksamaal Böllingi-Meiendorfi perioodi lõpus.
Geograafiliselt on kõige lähem Madeleine'i kultuur, kuid on ka Venemaa kütikultuuridele lähedasi leide. Arvatakse, et Hamburgi kultuuri inimesed olid pärit Solutré kultuurist ja Kostenki kultuurist.
Hamburgi kultuur on võib-olla seotud Rootsis levinud Bromme kultuuri ja Ahrensburgi kultuuriga. Hamburgi kultuurist olid mõjutatud ka Swidry kultuur ja Kunda kultuur.
Sadamateater
Sadamateater on black-box-tüüpi saal Tartus. Seal korraldatakse teatrietendusi, konverentse, vastuvõtte jm. Tartu Vanemuise teater annab seal statsionaaretendusi alates aastast 2001 ("Tähed hommikutaevas", "Paanika", "Maetud laps", "Kogutud teosed" jpm).
1038
1038. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad - 1030. aastad - 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad
Aastad: 1033 1034 1035 1036 1037 - 1038 - 1039 1040 1041 1042 1043
Tatõšlõ rajoon
Tatõšlõ rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Verhnie Tatõšlõ.
Rajoonis on 13 külaasundust, kus on kokku 75 asulat.
2015. aastal oli rajooni elanike arv 23 250. 2010. aasta seisuga olid elanikest 60,1% baškiirid, 21,5% udmurdid, 14,9% tatarlased, 1,9% venelased ja 1,3% marid.
Kreis (Ungari)
Ungaris oli kreis (járás) 2. järgu haldusüksus 1983. aasta lõpuni. Kreisid loodi uuesti 2013. aasta alguses. Komitaadis (megye) on 6–18 kreisi, kokku oli neid 2016. aasta seisuga 174.
Elmar Araste
Ta koostas õpikuid ja metoodilisi materjale.
Craig Jones
thumb Craig Michael Jones (sündinud 11. veebruaril 1973) on USA muusik.
Ta on Slipknoti endine kitarrist, praegune helitöötleja.
Erametsandus
Eramets on ühe või mitme isiku omandis olev mets, mis ei kuulu riigile. Erametsa majandamise kitsendused sätestab kehtiv seadus.
Erametsandus ei ole ammu valdkond, mille vajalikkust Eestis peaks ühiskonnale tõestama. See on olemas Eesti elu tähtsa osana neljas valdkonnas (majanduslikus, kultuurilises, sotsiaalses, ökoloogilises), mõjutades ja olles mõjutatud sellest, mis selle ümber.
Erametsamaa üleviimine mittemetsamaaks toimub metsaomaniku taotluse alusel kinnistusraamatuseadusega sätestatud korras pärast Metsaameti otsuse kinnitamist.
Üle poolte Euroopa metsadest, v.a. Venemaal ja teistes CIS riikides, on eraomandis. Erametsaomanikel on suur roll metsa ökosüsteemide säilitamisel, maaelu arengu edendamisel ja turule ressursside varundamisel.
Eesti erametsaomanikele kuulub kokku 1.01 miljonit hektarit kogu Eesti metsamaast, mis on 47%. Eesti erametsa tagavara on umbes 275 miljonit m3. Keskmine erametsamaa pindala on 10.4 ha. Kõigest 40% Eesti erametsaomanikest elavad reaalselt enda metsamaa lähedal. 2015. aasta lõpuks kuulusid ca 10 000 kogu 97 000st eramestsa omanikust mõnda kohalikku erametsaomanike liitu. Erametsa omanikel on kasulik liituda kohalike seltsidega, mis on vastutavad ühistegevuste organiseerimise eest ning jagavad neile nõuandeid ja informatsiooni.
Erametsa majandamise erisused
Üle 50 ha suurustes juriidilistele isikutele kuuluvates metsades on metsamajandamiskava kõigi nõuete täitmine kohustuslik.
Teistes erametsades on omanik kohustatud:
metsamajandamiskava osas - kinni pidama lõppraieks määratud arvestuslangi suurusest;
hooldus- ja valikraie eeskirjade osas - raie tegemisel mitte ületama metsamajandamiskavaga määratud väljaraiutava puidu lubatud kogust;
täitma metsade uuendamise, valve ja kaitse eeskirjade nõudeid metsa kaitsmiseks haiguste, kahjurite ja tulekahjude eest ning geneetiliselt väärtusliku paljundusmaterjali kohta;
Kui eramets on määratud hoiu- või kaitsemetsaks ja sellele kehtestatud majandamisrežiim on metsaomanikule majanduslikult kahjulik, hüvitab majandamisrežiimi kehtestaja omanikule saamata jäänud tulu Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud korras.
Karl Aben
pisi|Karl Aben Karl Aben (sündinud Karp Aben; 23. september 1896 Vecputrene Alūksne lähedal – 22. oktoober 1976 Tartu) oli eesti keeleteadlane, läti keelest tõlkija ja kirjanik.
Elulugu
Ta lõpetas aastal 1918 Valmiera Õpetajate Seminari (evakuatsioonis Vene tagalas Sõzranis) ja aastal 1932 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi. Aastatel 1932–1936 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Ta oli ÜS Raimla liige. 1947 sai ta filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti ja liivi laenud läti sõnavaras".
Aastatel 1944–1961 töötas ta Tartu Riiklikus Ülikoolis õppejõuna: aastatel 1944–1949 ja 1951–1955 vene keele kateedris slaavi ja balti filoloogia vanemõpetajana ning aastatel 1955–1961 dotsendina eesti keele kateedris.
Tõlked
Ta on tõlkinud eesti keelde Vilis Lācise romaanid "Kaluri poeg" (1938), "Pärast äikest" (1962), "Torm" (1951), "Uuele rannale" (1953) ja "Tiivutud linnud" (1957), Rūdolfs Blaumanise näidendi "Rätsepad Sillamatsil" (1928), Anna Brigadere näidendi "Pöialpoiss" (1928) ning Jānis Rainise värsstragöödia "Joosep ja tema vennad" (1928). Koos Vladimir Beekmaniga tõlkis ta eesti keelde läti eepose "Lāčplēsis".
Michelangelo Caravaggio
thumb|right|Caravaggio portree ([[Ottavio Leoni, 1621)]]
Karl Aben
Tõlked
1951. aastal tegi ta ettepaneku kirjutada eesti keeles võõrkeeltest pärinevaid pärisnimesid häälduspäraselt, mis ei läinud läbi keeleteadlaste vastuseisu tõttu.
Michelangelo Caravaggio
Michelangelo Merisi da Caravaggio (29. september 1571 – 18. juuli 1610) oli itaalia maalikunstnik.
Elukäik
Caravaggio elu oli üsna värvikas. Ta oli pärit lihtrahva hulgast, mis tõenäoliselt innustas teda maalidel kujutama igapäevaelu ja -olustikku. Michelangelo Caravaggio oli tuntud oma sünnikoha, Milano lähedal asuva Caravaggio küla järgi.
Nantes (täpsustus)
Nantes on mitme koha ja asja nimi.
Michelangelo Caravaggio
Elukäik
Caravaggio elu oli keeruline, täis tülisid ja vangis istumisi. Kakluste käigus tappis ta vähemalt ühe inimese. Seejärel paavsti kohtu eest põgenedes eksles ta Itaalias ja sattus pidevalt tülidesse.
Caravaggio suri teel Napolist Rooma. Tema arvatavad säilmed leiti 2010. aastal Porto Ercole'i linnakesest. Seejuures leidis luid uurides kinnitust pliimürgistus, mis oli arvatavasti mõjutanud ka tema käitumist.
Looming
Tema barokkstiilis piibli- ja mütoloogiaaineliste maalide tegelased on lihtrahvas nende igapäevases elus. Caravaggio kasutas uut kompositsioonivõtet, kus tegelased ei poseeri ning nende asendid mõjuvad juhusliku, mitte otsituna. Kujutatavad ei ole näoga vaataja poole, nagu oli varem kunstis tava. Caravaggiot tuntakse naturalistliku barokkmaali suuna rajajana. Naturalistliku suuna vastand ja oponent barokis oli idealistlik suund.
Caravaggio valgusekäsitlus mõjutas kogu Euroopa 17. sajandi maalikunsti. Tema kujutise muudab dramaatiliseks ja ruumiliseks nn heletumedus. Valgus tuleb maalidel ülevalt vasakult suunaga kompositsiooni keskmesse. Sellist valgust nimetatakse keldriluugivalguseks.
Michelangelo da Caravaggio sai kuulsaks juba oma eluajal. Ta oli esimene ja parim itaalia meister, kelle loomingu peategelane oli lihtrahvas, kuigi Caravaggio maalis põhiliselt usuteemalisi pilte. Pühakute tarvis poseerisid talle kõige tavalisemad inimesed. Ta kujutas piiblilugusid nii, nagu toimuksid need kõrvaltänavas. Kristus vaidleb Caravaggio piltidel talupojaga nagu võrdväärsega ja ta on teiste seast vaevu äratuntav.
Kunstnikule ei toonud kuulsust mitte niivõrd pühakute deheroiseerimine, vaid äärmuslik realism, millega ta käsitles nii inimesi (vanadust, soonilisi käsivarsi, musti jalgu, katkisi riideid) kui ka materiaalseid esemeid. Maalide reaalsus oli justkui kombatav: mahlased puuviljad ahvatlesid sööma, savikruuside krobeline pind oli tajutav jne. Caravaggiost kujunes väljapaistev natüürmordimeister. Kui naturalism oli omane Caravaggiole ja tema koolkonnale, siis Caravaggio maalide teised jooned – tume taust, millel helendusid figuurid, ja harjumatud, rõhutatult juhuslikud poosid – said laiemalt baroki tunnusteks.
Maale
pisi|"Püha Hieronymus kirjutamas" (1605–06), [[Borghese galerii Roomas]]
Karl Aben
Tõlked
Ta on koostanud läti-eesti sõnaraamatu (1959, 2. trükk 1966) ja eesti-läti sõnaraamatu (1967).
Villem Alttoa
Villem Alttoa (kuni 1934 Villem Alto; 31. oktoober 1898 Karepa, Maria vald, Haljala kihelkond, Virumaa – 3. juuni 1975 Tartu) oli eesti õpetaja, haridustegelane ja kirjandusteadlane.
Oli 1917. aastal Vene sõjaväkke mobiliseerituna esimeses maailmasõjas, langes 1917. aastal Muhu saarel Saksa sõjavangi, oli aastatel 1918–1920 interneerituna Prantsusmaal.
1924–1929 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. 1931. aastal kaitses ta filosoofiamagistri kraadi väitekirjaga "J. W. Goethe eesti keeles" (arvestati 1946. aastal filoloogiakandidaadina), 1961 filoloogiadoktori kraadi väitekirjaga August Kitzbergist.
1937–1940 oli ta Haridusministeeriumi kooliosakonna juhataja ja ajakirja Eesti Kool toimetaja. Teise Nõukogude okupatsiooni ajal 1940–1941 oli ta Hariduse Rahvakomissariaadi kooliosakonna juhataja, mistõttu oli ta teise Saksa okupatsiooni ajal aastatel 1941–1942 vahistatuna Keskvanglas.
Aastatel 1945–1975 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli väliskirjanduse õppejõud (1946 dotsent, 1963 professor).
Vilis Lācis
pisi|Vilis Lācis Vilis Lācis (12. mai 1904 Rīnūži – 6. veebruar 1966 Riia) oli läti kirjanik ja hilisem Läti NSV riigitegelane.
Elulugu
1928. aastast oli ta Läti Kommunistliku Partei liige. 1933. aastast kuni Nõukogude okupatsioonini töötas Lācis raamatukoguhoidjana.
Raamatuid kirjutas ta vabal ajal. Trükis avaldati tema loomingut alates 1921. aastast.
Pärast Nõukogude võimu kehtestamist Lätis 1940. aastal edutati Lācis poliitilistele ametikohtadele. Juunist augustini 1940 oli ta Läti Vabariigi siseminister. Alates 28. augustist 1940 kuni augustini 1946 oli ta Läti NSV Rahvakomissaride Nõukogu esimees, seejärel 1946–1959 Läti NSV Ministrite Nõukogu esimees.
Aastatel 1946–1962 oli Lācis NSV Liidu Ülemnõukogu saadik ja 1954–1958 ühtlasi NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu esimees.
Vilis Lācis on maetud Riia metsakalmistule.
Softpall 2004. aasta suveolümpiamängudel
2004. aasta suveolümpiamängude pehmepallivõistlused toimusid 14.–23. augustini.
Softpall oli 2004. aasta suveolümpiamängudel üks kolmest spordialast, kus võistlesid ainult naised. Kaheksa naiskonda mängisid kõigepealt omavahel läbi. Neli edukamat jätkasid poolfinaalides, mille kaotajad selgitasid pronksmedalisti ja võitjad olümpiakulla saaja.
Võistluspaik
Kõik kohtumised peeti Helliniko Olympic Softball Stadiumil, mis mahutas 4800 pealtvaatajat.
Poolfinaalid
22. august
Väike poolfinaal Jaapan–Hiina 1:0 (lisaaeg) Suur poolfinaal USA–Austraalia 5:0
3. koha mäng
23. august
Austraalia–Jaapan 3:0
Finaal
23. august
USA–Austraalia 5:1
Virginia Rappe
pisi|Virginia Rappe, 1920 Virginia Rappe (Virginia Caroline Rapp, 7. juuli 1891 Chicago – 9. september 1921 San Francisco) oli USA filminäitleja.
Roscoe Arbuckle'i süüdistati tema vägistamises, mis olevat tema surma põhjustanud. Kuigi Arbuckle kohtus õigeks mõisteti, hävitas protsess tema maine.
Gary Neville
Gary Neville (sündinud 18. veebruaril 1975 Burys) on endine Inglismaa jalgpallur, Inglismaa jalgpallikoondise kaitsja.
Ta oli Manchester Unitedi üks paremaid paremkaitsjaid. Aastatel 2005–2010 oli Gary Neville Manchester Unitedi kapten. Tal oli oluline osa 1999. aasta Meistrite liiga võidus.
Saavutused
*Inglise meistriliiga
*FA Cup
Teine koht (3): 1995, 2005, 2007''
*Inglismaa liiga karikas
Teine koht (1): 2003''
*FA Community Shield
Teine koht (5): 1998, 1999, 2000, 2001, 2004''
*UEFA Meistrite Liiga
*UEFA superkarikas
*Intercontinental Cup
Sergei Hints
Sergei Hints, ka Sergius Hints (17. detsember 1917 Tallinn – 13. mai 1974 Värska) oli eesti õigeusu preester, aastast 1948 Võru praost.
Lõpetas 1937 Petseri vaimuliku seminari, pühitseti 1939. aastal diakoniks ja seejärel samal aastal preestriks.
1953 ülendati ülempreestriks.
Aastast 1963 teenis paralleelselt asendusvaimulikuna ka Mõniste-Ritsiku kogudust.
Suri mais 1974 ja maeti Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
1040
1040. aasta
Aastakümned: 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad - 1040. aastad - 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad
Aastad: 1035 1036 1037 1038 1039 - 1040 - 1041 1042 1043 1044 1045
Päevapaabusilm
thumb|Päevapaabusilma röövik thumb|Päevapaabusilma rööviku nukkumine. Fotod on tehtud 60-sekundilise vahega Päevapaabusilm (Aglais io) on koerlibliklaste sugukonda päevapaabusilma perekonda kuuluv liblikaliik.
Päevapaabusilm on saanud teadusliku nimetuse vanakreeka mütoloogia tegelaskujude, jõejumala Inachose, tema tütre Io ja nümfide järgi.
Ta elab Euroopa ja Aasia parasvöötmes.
Päevapaabusilma tiibade siruulatus on 40–55 mm. Tiibade ülakülje põhitoon on kirsipruun. Iga tiiva tipus on valge, sinise ja musta tooniga silmlaik. Tiibade alaküljed on tumehallist mustani. Lennul paistab ta hästi silma tiibade ülapoole kirevuse tõttu.
Eestis, nagu suures osas Euroopast, on päevapaabusilm kõikjal tavaline. Ta lendab augustist septembri alguseni ja pärast talvitumist aprillist juunini enne munemist. Erinevalt paljudest liblikatest talvitub ta valmikuna. Ta muneb kuni 500 muna korraga.
Nõelaneem
pisi|Aafrika mandri lõunatipp pisi|Aafrika mandri lõunatipp thumb|[[Atlandi ookean|Atlandi ja India ookeani piirimärk]] thumb|[[Nõelaneeme tuletorn]] pisi|[[Nõelaneeme tuletorn]] pisi|Tõus [[Nõelaneeme tuletorni ülemisele platvormile]] thumb|left|600px|Panoraamvaade [[Nõelaneeme tuletornist. Pildil on L'Agulhas ja Nõelaneem.]] Nõelaneem (ka Agulhase neem; afrikaani keeles Kaap Agulhas, inglise keeles Cape Agulhas) on Aafrika mandri lõunapoolseim punkt. See asub Lõuna-Aafrika Vabariigi territooriumil Lääne-Kapimaal Overbergi ringkonnas Nõelaneeme vallas Nõelaneeme rahvuspargi territooriumil 170 km Kaplinnast kagus. See on India ookeani ja Atlandi ookeani vaheline ametlik piiripunkt. Ookeanide piiriks peab IHO tinglikult 20. meridiaani, mis läbib Nõelaneeme. . Neeme geograafilised koordinaadid on.
Päevapaabusilm
Röövik on kuni 42 mm pikk. Tal on 6 rida jäiku ogasid ja igal kehasegmendil on palju pisikesi valgeid täppe. Ta koorub munast umbes nädal aega pärast munemist ning toitub kõrvenõgestel ja humalatel. Röövikud elavad mitmekaupa. Nukk on nurgeline ja liblika pea on nukus suunatud allapoole.
Nõelaneem
Nõelaneem arvatakse mõnikord kolme suure neeme hulka.
Päevapaabusilm
Täiskasvanud päevapaabusilmad elavad metsadel, põldudel, aasadel, karjamaadel, parkides ja aedades. Nad elavad mägedes kuni 2500 m kõrguseni merepinnast ning toituvad mitmesuguste taimede nektarist, puumahlast ja mädanenud puuviljadest.
Nõelaneem
Neeme lähedal on L'Agulhase asula, mille lõunaotsas on Lõunaneeme tuletorn.
Kugartši rajoon
Kugartši rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Mrakovo.
Päevapaabusilm
Päevapaabusilm on kujutatud "Loomade elu" 3. köite esikaanel koos pääsusaba ja ohakaliblikaga.
Nõelaneem
Neeme üldkõrgus on 140 m.
Kugartši rajoon
Rajoonis on 20 külaasundust, kus on kokku 114 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 28 863. 2010. aasta seisuga olid elanikest 55,1% baškiirid, 28,9% venelased, 13% tatarlased ja 1,1% tšuvašid.
Johannes Gabriel Granö
Johannes Gabriel Granö (14. märts 1882 Lapua – 23. veebruar 1956 Helsingi) oli soome geograaf. Ta oli tuntud Aasia-uurija ja eestikeelsele maateadusele alusepanijaid.
Õpingud ja uurimisreisid
Granö õppis aastatel 1900–1905 Helsingi ülikoolis, esialgu botaanikat ja zooloogiat, hiljem ka keemiat, füüsikat, geoloogiat ja geograafiat. Peamiselt geograafiaga tegeles ta edasises elus eelkõige geograafiaprofessor Johan Evert Rosbergi innustava mõju tõttu.
Nõelaneem
Meri
Mandrilava ulatub neemest 250 km lõuna poole. Neeme ümbruse veed on kalarikkamate seas Lõuna-Aafrika rannikul.
Johannes Gabriel Granö
Õpingud ja uurimisreisid
Õpinguteaegsed suved veetis noor Granö 1902. aastast Omskis, kus ta isa Johannes Granö oli Siberi soomlaste kirikuõpetaja. Samas kohas oli Granö elanud perega ka aastatel 1885–1891. Aastal 1902 kogutud materjalide põhjal pidas ta Soome Geograafia Seltsis ettekande Siberi soome asundustest ja 1905. aastal valmis samal teemal uurimus.
Nõelaneem
Meri
Nõelaneemest lõuna pool pöördub Nõelaneeme hoovus, mis voolab piki Aafrika idarannikut lõuna poole, India ookeani tagasi. Sealjuures eralduvad suured ookeanikeerised (Nõelaneeme rõngad), mis jõuavad Lõuna-Atlandi ookeani, viies sinna kaasa tohutu palju soojust ja soola. See on üks tähtsamaid elemente termohaliinses tsirkulatsioonis.
Johannes Gabriel Granö
Õpingud ja uurimisreisid
Järgnesid kolm Mongoolia-reisi aastatel 1906–1909. Neil reisidel huvitus ta peamiselt muistsetest raidkirjadest ja Altai geomorfoloogiast. 1911. aastal reisis ta Ida-Aasiasse ja Jaapanisse ning 1913. aastal Krimmi, Kaukaasiasse, Tian Shani ja Kasahhi steppidesse. Aastatel 1913–1916 elas Granö taas Omskis. Sealt tegi ta reise Altaisse, mille glatsiaalgeoloogiat ja glatsiaalgeomorfoloogiat uuris.
Nõelaneem
Avastamislugu, nimi ja ajalugu
Nõelaneemeni jõudis esimese eurooplasena 1488 Bartolomeu Dias.
Johannes Gabriel Granö
Tartu-aastad ja hilisem tegevus
Granö oli aastatel 1919–1923 eestikeelse Tartu ülikooli esimene geograafiaprofessor. Ta rajas ülikooli juurde geograafiakabineti. Samuti oli ta 1920. aastast kuni Eestist lahkumiseni EKSi kodu-uurimise toimkonna esimene esimees. 1922. aastal ajakirjas Loodus ilmunud Granö artikkel "Eesti maastikulised üksused" on esimene teaduslik Eesti maastikukäsitlus.
Nõelaneem
Avastamislugu, nimi ja ajalugu
Neeme portugalikeelne nimi Cabo das Agulhas tähendab 'Nõelte neem'. Arvatakse, et portugali meresõitjad andsid talle selle nime arvukate kaljude ja karide tõttu. Ei hoovuste kokkusaamine tekitab sageli kõrgeid laineid; Nõelaneeme ümbrust peetakse lainete ja karide tõttu väga ohtlikuks. Teise oletuse järgi näitas kompassinõel seal 1500. aasta paiku seal täpselt geograafilise põhjapooluse suunas (magnetiline deklinatsioon oli seal täpselt 0°).
Johannes Gabriel Granö
Tartu-aastad ja hilisem tegevus
Aastatel 1923–1926 oli Granö Helsingi ülikooli geograafiaprofessor ja toimetas Soome atlase kolmandat trükki. Seejärel siirdus ta Turu ülikooli, kus oli 1945. aastani geograafiaprofessor ja aastatel 1932–1934 rektor. 1929. aastal ilmus tema peateos "Puhas maateadus”, mille koostamisel kasutas ta ka palju Eesti näiteid. Teos tõlgiti 1997. aastal inglise keelde. Pärast ilmasõda naasis Johannes Gabriel Granö Helsingi ülikooli, kus oli veel viis aastat geograafiaprofessor ja aastatel 1945–1955 kõrgeim haldusametnik kantsler.
Isiklikku
1913. aastal abiellus Johannes Gabriel Granö geograafiamagistri Hilma Ekholmiga. Ta neljas laps Olavi Granö oli samuti geograaf.
Nõelaneem
Avastamislugu, nimi ja ajalugu
Nõelaneeme järgi on nime saanud muu hulgas soe Nõelaneeme hoovus, mida esimesena kirjeldas Vasco da Gama oma India-reisil 1497–1498.
Traditsioonilisel klipriteel oli Nõelaneeme ümbrus kõige ohtlikum paik.
Johannes Gabriel Granö
Tunnustus
1932. aastal valiti Granö Tartu Ülikooli loodusteaduste audoktoriks. 1939. aastal pärjati ta Valgetähe III klassi teenetemärgiga.
Granö nime kannab 2000. aasta aprillis Tartus Tammekannu villas avatud Granö keskus, Tartu Ülikooli ja Turu Ülikooli ühine sihtasutus.
2010. aastal anti Tartu Ülikooli Vanemuise tänava õppehoone auditooriumile 327 Johannes Gabriel Granö nimi.
Burajevo rajoon
Burajevo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Burajevo.
Rajoonis on 13 külaasundust, kus on kokku 95 asulat.
1039
1039. aasta
Burajevo rajoon
2016. aastal oli rajooni elanike arv 22 553. 2010. aasta seisuga olid elanikest 69,5% baškiirid, 21,8% tatarlased, 4,3% udmurdid, 2,1% venelased ja 1,8% marid.
1039
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad - 1030. aastad - 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad
Aastad: 1034 1035 1036 1037 1038 - 1039 - 1040 1041 1042 1043 1044
1041
1041. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastad: 1036 1037 1038 1039 1040 - 1041 - 1042 1043 1044 1045 1046
Kärestik
thumb|Kärestik Kärestik on madal kivine käreda vooluga jõelõik. Kärestikku saab defineerida ka kui "naaberlõikudega võrreldes suurema kaldega jõe pikiprofiili osa".
Kärestiku lang on väiksem kui kosel.
James Root
pisi James Donald Root (sündinud 2. oktoobril 1971) on Ameerika Ühendriikide muusik, kitarrist ja laulukirjutaja.
Kärestik
Kiirema veevoolu tõttu on peenem settematerjal ära kantud ning kärestik voolab mööda kivist põhja.
James Root
Root on alates 1999. aastast Slipknoti rütmikitarrist. Ta on olnud ka Stone Souri kitarrist. pisi|vasakul|Root esinemas Slipknoti koosseisus 2008. aastal
Jõe pikiprofiil
pisi|Narva jõe pikiprofiil Jõe pikiprofiil (ka voolusängi pikiprofiil) on kõver, mis näitab voolusängi kallakust.
Jõe pikiprofiil on graafik, mille Y-teljel on vooluveekogu kõrgus suudmest ning X-teljel tema pikkus. Graafiku parempoolne ots on jõe erosioonibaasiks, sellest madalamale ei saa jõgi voolata ega sängi uuristada. Seega on jõe pikiprofiil alati pidevalt langev kõver. Lang on enamasti suurem ülemjooksul ja väiksem alamjooksul. Selline pikiprofiil on näiteks Piusa jõel. Esineb ka vastupidist olukorda. Näiteks paljud Põhja-Eesti jõed langevad Balti klindilt, mis muudab nende pikiprofiili ebatavaliseks, sest suurim lang on alamjooksul. Suhteliselt ühtlase langu ehk peaaegu vertikaalse pikiprofiiliga on Pärnu jõgi, peaaegu täiesti horisontaalne pikiprofiil on Emajõel.
Kõik jõed üritavad saavutada sellist pikiprofiili, kus igas punktis oleks kuhjav tegevus tasakaalus kulutavaga. Sellist profiili nimetatakse jõe tasakaaluprofiiliks. Ükski jõgi ei saavuta siiski kunagi sellist profiili, sest selleks peaks erosioonibaas püsima muutumatuna väga pika aja jooksul. Tasakaaluprofiil on sujuvalt väheneva languga kõver, mis suudme lähedal praktiliselt kaotab langu. Tasakaaluprofiili korral ei mõju jõeorule erosiooniprotsessid. Tasakaaluprofiili kujunemine toimub alamjooksult ülemjooksu suunas, seda nimetatakse regressiivseks erosiooniks. See tähendab seda, et jõeorg on alamjooksul jõudnud arengus palju kaugemale kui ülemjooksul.
Jõgede pikiprofiil kujuneb pika aja vältel ning paljude tegurite (ala geoloogiline ehitus, tektoonika, pinnamood, kliima, taimkate, hüdroloogiline režiim jt) koosmõjul.
Eino Heilimo
Eino Verner Heilimo (kuni 1907. aastani Eino Verner Hjelmman; 21. märts 1887 Turu – 30. august 1974 Iisalmi) oli soome maletegelane, rahvusvaheline arbiiter (1952).
Heilimo töötas pärast Helsingi Ülikooli õigusteaduskonna lõpetamist kohtunikuna. 1942. aastal läks pensionile.
Esimesel (ametlikul) maleolümpial Londonis (1927) mängis Heilimo Soome võistkonna kolmandal laual (Soome tuli 16 võistkonna seas 14. kohale). Ta võttis osa ka 1936. aastal Münchenis peetud mitteametlikust maleolümpiast, kus esines viiendal laual (Soome tuli 12-ks). Seoses hõivatusega põhitööl keskendus ta maletajana rohkem kirimalele. Oli Soome Kirimaleliidu asutajaid ja selle esimene esimees (1961–1968).
Heilimo tegutses ka maleorganisaatori ja malekohtunikuna. Oli 1952. aastal Helsingis korraldatud maleolümpia turniiridirektor ja üks kohtunikest. Pärast olümpiat andis FIDE talle rahvusvahelise arbiitri nimetuse. 1958. aastal oli ta Moskvas toimunud naiste maailmameistrivõistluste Rubtsova–Bõkova tiitlimatši peakohtunik.
Kosk
pisi|[[Ronneby Brunnsparki kosk Rootsis]] Kosk on suure languga ja seetõttu kiire vooluga vooluveekogu lõik.
Kose lang on suurem kui kärestikul, ent väiksem kui joal. Vesi voolab kosest alla, mitte ei lange. Seega erineb kosk langeva veega joast.
Kuna veevool on väga kiire, on peenem settematerjal ära kantud ning kosk voolab mööda kivist põhja.
Murdekeeles on kosk paks puukoor, harilikult pikk ja lai kuuse kooreriba või suur paks pärna  kooretükk (Kuusalu, Lüganuse, Vändra, Koeru, Kodavere jne).
Mick Thomson
Mickael Gordon Thomson (sündinud 3. novembril 1973) on Ameerika Ühendriikide muusik, Slipknoti kitarrist.
Ta liitus Slipknotiga 1996. aastal. Enne seda mängis ta alates 1993. aastast kodulinnas Des Moinesis kitarri mitmes kohalikus bändis ja tegutses ka kitarriõpetajana.
thumb|püsti|vasakul
1042
1042. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad - 1040. aastad - 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad
Aastad: 1037 1038 1039 1040 1041 - 1042 - 1043 1044 1045 1046 1047
Ludwig Friedrich Kämtz
pisi|Ludwig Friedrich Kämtz Ludwig Friedrich Kämtz (11. jaanuar 1801 Treptow, Pommeri (Pomorze) – 20. detsember 1867 Peterburi) oli saksa füüsik ja meteoroloog.
Õppis 1819–22 Halle Ülikoolis õigusteadust, filoloogiat, füüsikat ja matemaatikat. Omandas 1823 samas doktorikraadi. Oli 1827–41 Halle, 1841–65 Tartu Ülikooli füüsikaprofessor, seejärel Peterburis Füüsika Peaobservatooriumi direktor.
Koostas ja avaldas 1860–64 kolmeköitelise meteoroloogiateatmiku "Repertorium für Meteorologie", milles 6 artiklit käsitlevad meteoroloogiliste vaatluste tulemusi Tartus.
Kämtzi peetakse kaasaja meteoroloogia üheks rajajaks. Ta käis uurimisretkedel Alpides, kus jälgis liustike dünaamikat ja ilmastikunähtusi. Oma artikleis on käsitlenud Golfi hoovust, tuuli jms.
Jaan Antik
Jaan Antik (11. november 1859 Rannu, Tamme vald, Tartumaa – 9. november 1930 Tartu) oli eesti õpetaja.
Ta oli õpetaja Äksi-Vedu, Haaslava, Äksi-Orge (1893–1913) vallakoolides ja Tartus "Hilfsvereini" algkoolis. Aastatel 1919–1929 oli ta Tartu 12. algkooli juhataja. Kokku töötas ta kooliõpetajana 51 aastat. Orge koolis olid tema õpilasteks Mait Metsanurk (1889–1893) ja Jaan Koort (1893–1896).
Ta oli ajalehe Olevik kaastööline ja lasteraamatute autor. Kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi.
Isiklikku
Ta oli Richard Antiku isa.
Fjodor Openhovski
Fjodor Matšeslavovitš Openhovski (poola keeles Teodor Opęchowski; 29. mai 1854 – 1. jaanuar 1914, Berliin) oli Eestis tegutsenud poola arstiteadlane.
Aadlik. Õppis Tartu Ülikoolis 1838–1844, tudeeris ka Varssavi ja Kiievi ülikoolis. Töötas Tartu Ülikoolis eksperimentaalpatoloogia eradotsendina 1884–1889.
Jaan Ruus (õpetaja)
Jaan Ruus (24. aprill/6. mai 1881 Pangodi vald, Tartumaa – 31. jaanuar 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli eesti õpetaja.
Küüditati 1941. Ta suri eeluurimise ajal aastal 1942 Sverdlovski oblastis Sevurallag-is.
Taleb Moussa
Taleb Moussa (sündinud 1. juulil 1978 Dubais) on Araabia Ühendemiraatide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2004).
Moussa on tulnud kahel korral Araabia Ühendemiraatide malemeistriks (2001, 2003). Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 2004. aastal (Araabia Ühendemiraatide esimene malesuurmeister).
Hang (vaim)
Hang on hiina budistlikus mütoloogias Buddha taevane ihukaitsja, kes võib sõõrmetest kiiri välja saata.
Super Bowl
Super Bowl on Ameerika jalgpalli liiga NFLi finaalmäng.
Geurt Gijssen
pisi|Geurt Gijssen (2010)
Geurt Gijssen (sündinud 15. augustil 1934) on hollandi malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter (1979).
Gijssen sündis Saksamaal, kus tema isa töötas tubakavabrikus. Pärast teist maailmasõda naasis perekond Hollandisse, kus Gijssen töötas matemaatikaõpetajana keskkoolis kuni pensionile minekuni 1983. aastal.
Gijssen on tegutsenud peakohtunikuna tähtsatel malevõistlustel – neljal maleolümpial (1998, 2000, 2002, 2006), nokautsüsteemis peetud 1999. aasta FIDE maailmameistrivõistlustel ning mitmes MM-tiitlimatšis: Kasparov–Karpov (1987, 1990), Karpov–Kamsky (1996), Karpov–Anand (1998) ja Kramnik–Topalov (2006).
Albert Suurkivi
Albert Suurkivi (26. veebruar 1894 – 30. november 1977 New Jersey, USA) oli Eesti poliitik.
1921
1921. aasta (MCMXXI) oli 20. sajandi 21. aasta.
Siiditee
pisi|Siiditeed [[1. sajandil]] pisi|Siiditeed pisi|Siiditeed pisi| Maismaateevõrk [[Vaikne ookean|Vaikse ookeani ja Konstantinoopoli vahel]] Siiditee (hiina keeles 絲綢之路) oli ida-läänesuunaline paljude tuhandete kilomeetrite pikkune ajalooline kaubateede võrk Hiinast Vahemere maadeni. Kaubateid Läände oli vähemalt seitse. Kokkuleppeliselt loetakse Siiditee alguspunktiks Xi'ani. Siiditeel asusid näiteks Samarkand, Horezm, Herāt, Buhhaara, Hiva jt. Sajandite jooksul oli siid kõige tuntum kaup, mida seda mööda veeti.
Lisaks olid kasutusel kaubateed Jaapanisse ja lõunapoolsed mereteed.
Termin "siiditee" on ise uus. Selle võttis alles 1877. aastal kasutusele saksa geograaf Ferdinand von Richthofen, kes kasutas sõna Seidenstraße, mis sõna-sõnalt tähendabki siiditeed.
Osa kaubateest on arvatud UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Ajalugu
Siiditee rajati umbes 120 eKr. Sahara elanikud vedasid Aasiast koduloomi sisse juba aastatuhandete eest, näiteks kitsi ja lambaid Lõuna-Aasiast juba 7. aastatuhandel eKr. Egiptuse ja Mesopotaamia 4. aastatuhande eKr kultuurkihtidest on leitud lasuriiti, mille ainus antiikmaailmas tuntud leiukoht asub Põhja-Afganistanis Badahšanis.
Siidi mainis arvatavasti juba Herodotos (eluaastad umbes 484 eKr – umbes 425 eKr). Kindlasti tegi seda Aristoteles. Aleksander Suure nauarhi Nearchose kirjutistes leidub esimest korda väljend "seeri nahad". Seerideks nimetati antiikajal hiinlasi. Hiinlaste teine nimetus "siinid" ehk "tinid" jõudis Vahemere maadesse nähtavasti mereteed pidi. Pärastpoole kinnistus nimetus "seerid" Põhja-Hiina ja "siinid" Lõuna-Hiina elanikele.
Hiina Lääne Hani dünastia ajal 2. sajand eKr moodustus Siiditee osa Vana-Hiinas, mille harud arenesid edasi Hani dünastia valitsusajal ning saavutas suurima ulatuse Tangi dünastia (618–907 pKr) valitsusajal ja tähtsus hakkas vähenema Yuani dünastia (1271–1368 pKr) valitsusajal.
Rooma riigis oli siidikaubandus riigi monopol. Siiditee kulges tollal kaht teed pidi: lõunast Egiptuse sadamatest meritsi läbi India ning põhjast maitsi läbi Pärsia ja Sogdiana.
6. sajandil Justinianus Suure ajal õnnestus Bütsantsi munkadel õõnsate keppide sisse peidetuna siidiussi mune Bütsantsi viia. Siis hakati siidi ka Bütsantsis tootma, kuid Siiditee tähtsus oluliselt ei vähenenud, sest juba ennegi kaubeldi seal muudegi kaupadega. Mööda Siiditeed levisid orjad, satään ja teised kangad, muskus ja teised lõhnaained, vürtsid, ravimid, juveelid, klaas ja isegi rabarber.
Peale kaupmeeste reisisid Siiditeed mööda näiteks palverändurid, misjonärid, sõdurid ja rändrahvad. Lisaks kaupadele levisid Siiditeed mööda mitmesugused tehnoloogiad, usulised ja filosoofilised õpetused, kuid ka haigused, millest tuntuim on muhkkatk (must surm).
Siiditee tähtsus hakkas oluliselt vähenema pärast Mongolite impeeriumi lagunemist. Mongolite impeerium (Kuldhord loodes, Tšagatai khaaniriik läänes, Ilkhanaat edelas ja Yuani dünastia tänapäeva Pekingi ümbruses) ja (Pax Mongolica) võimaldas kaupmeestel Siiditeed ilma hirmuta kasutada. Mongolid lihtsustasid suhtlemist, kauplemist ja mõtteviiside vahetust Euraasias ning seetõttu levisid kergemini ka haigused nagu katk. Mongolite impeeriumi ajal oli suur osa Siiditeest kulgenud ühe riigi maa-alal, nüüd jagunes see paljude riikide vahel ja harilikult tuli iga riigipiiri ületamise eest tollimaksu maksta. Pisut varem oli lagunenud teinegi impeerium, Bütsants. Varem olid palju kaupu transportinud rändhõimud, nüüd ei lubatud neil enam nii vabalt üle riigipiiride liikuda ja umbes selle aja paiku kaotasidki rändrahvad Kesk-Aasias tähtsuse.
Ehkki Siiditee algaastat pole võimalik määrata, võib paika panna umbkaudse lõpuaasta: Konstantinoopoli vallutamine 1453. Kogu Lähis-Ida sattus Osmanite impeeriumi võimu alla, mis oli meelestatud kristluse vastu, meenutades ristisõdu ja rekonkistat. Seetõttu suhtus Osmanite riik kaubitsemisse Euroopaga vaenulikult. Ta hoidis enda kontrolli all nii Väike-Aasiat kui ka Punase mere rannikut ja seetõttu saigi kõik kaubateed, mis Euroopasse viisid, peaaegu katkestada. Alles saja aasta pärast suutsid Veneetsia kaupmehed saavutada kauplemisõiguse Osmanite riigi sadamates.
21. sajand
pisi| Tänapäeval kavandatakse samanimelist raudteed Vaiksest ookeanist İstanbulini. (nn Belt and Road Initiative) Almatõs ja Biškekis on suur ida-läänesuunaline Siiditee-nimeline tänav (Almatõs Жібек жолы, Biškekis Jibek Joly). Hiinas Jiuquanis on Siiditee muuseum.
Corey Taylor
[[Pilt:Corey Taylor of Slipknot in 2005.jpg|pisi|Nimi Corey Todd Taylor Sündinud 8. detsembril 1973, Des Oines, Iowa, USA
Žanr heavy metal, nu metal, alternative metal, hard rock, alternatiivrokk
Instrumendid vokaal, kitarr, bass, klaver
Koduleht thecoreytaylor.com ]] Corey Todd Taylor (sündinud 8. detsembril 1973) on USA laulja, laulukirjutaja ja näitleja.
Ta on tuntud ansamblite Slipknot ja Stone Sour laulusolistina.
Corey liitus Slipknotiga 1997 aastal, asendades senist lauljat Anders Colsefni. Ta on koostööd teinud paljude teiste tuntud bändide ja artistidega, näiteks Disturbed, Apocalyptica, Junk Beer Kidnap Band, Anthrax, Aaron Lewis, Soulfly ja Korn, kes ka avastas Slipknoti, aitas ja ka mõjutas.
Jēkabs Osis
Jēkabs Osis (Jakob Ohse) (9. juuli 1860 Kabile, Kuramaa – 24. märts 1919 Voronež) oli läti filosoof.
Taluniku poeg. Õppis Tartu Ülikoolis 1877–1882 alul teoloogiat ning seejärel filosoofiat. Töötas Tartus filosoofia eradotsendina 1888–1889 ja professorina 1889–1918.
Osis oli üks esimesi akadeemiliselt haritud läti filosoofe. Teda peetakse kriitilise personalismi loojaks. Osise tuntumate tööde seas on magistriväitekiri "Uurimusi substantsi mõistest Leibnizi filosoofias" ja doktoriväitekiri "Personalism ja projektivism Lotze filosoofias" (1896).
Osis oli seotud ka Läti Kõrgema Kooli rajamisega ning tahtis seal tööle asuda, kuid evakueerus Esimese maailmasõja tõttu Venemaale ja suri seal tüüfusse.
Nora Mohd Saleh
Nora Mohd Saleh (araabia keeles نورا محمد صالح‎; sündinud 1989) on Araabia Ühendemiraatide maletaja, naiste rahvusvaheline meister (2009).