cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Homofoobia
Endised valitsused
Teise maailmasõja ajal Natsi-Saksamaa ja sellega kaasatöötajate poolt läbi viidud holokausti käigus mõrvati juutide kõrval ka paljusid teisi gruppe. Teiste seas ka homoseksuaalseid inimesi. Perioodil 1933–1945 arreteeriti hinnanguliselt 100 000 meest, keda kahtlustati homoseksuaalsuses. Neist 50 000 karistati ametlikult. Enamik homoseksuaalsuses süüdi mõistetutest kandis karistust tavalistes vanglates. Hinnanguliselt 5000 – 15 000 inimest saadeti koonduslaagrisse, kus neid märgistati roosade kolmnurkadega. Puuduvad andmed, kui paljud koonduslaagritesse saadetutest seal surid. Küsimust uurinud teadlane Rüdiger Lautmann usub, et homoseksuaalsete inimeste suremuse määr koonduslaagris võis olla kuni 60%. Ta seletab väga suurt suremust sellega, et homoseksuaalsuse eest laagrisse saadetuid koheldi seal vangistajate poolt ebaharilikult julmalt. Homoseksuaalsuses süüdi mõistetuid kuritarvitati, piinati, kasutati meditsiinilistes katsetes ja tapeti. Sajad inimesed kastreeriti: osad sunniviisiliselt, teised vabatahtlikult lootuses, et sellega välditakse kriminaalkaristust.
Praegused valitsused
pisi|Samasoolised seksuaalvahekorrad on keelatud ja karistatavad:{{legend|#800000|[[Surmanuhtlusega}}{{legend|#e73e21|Kuni eluaegse vanglakaristusega}}{{legend|#ec8028|Vangistusega}}{{legend|#f9dc36|Karistusi ei rakendada}}]] Seisuga oktoober 2016 on homoseksuaalsus ebaseaduslik 72 riigis. See moodustab 37% kõikidest ÜRO liikmesriikidest. 13 riigis või nende osades karistatakse samast soost inimestega seksi surmanuhtlusega. 17 riiki piiravad seksuaalse sättumuse või sooidentiteediga seotud väljendusvabadust mitmesuguste propaganda, edendamise või "moraalsuse" seaduste abil. Mitmete islamiriikide kõrval kehtivad sellised piirangud ka Venemaal ja Leedus. Venemaa stiilis propagandaseaduste vastuvõtmiseks on tehtud ettepanekud Ukrainas, Valgevenes, Bulgaarias, Lätis, Kashastanis ja Kõrgõztanis.
Zimbabwe president Robert Mugabe on läbi viinud LGBTQ+ -inimeste vastase kampaania väites, et enne koloniseerimist ei osalenud zimbabwelased homoseksuaalsetes aktides. Tema esimene märkimisväärne avalik homoseksuaalsuse hukkamõistmine toimus 1995. aastal. Ta pöördus oma publiku poole järgmiselt: "Kui te näete inimesi, kes kiitlevad sellega, et nad on geid või lesbid, siis arreteerige nad ja andke üle politseile!" Zimbabwe parlament võttis 2006. aastal vastu kriminaalseaduse muudatuse, millega muuhulgas keelatakse igasugune füüsiline kontakt kahe nõusoleku andnud mehe vahel, mida võiks pidada "ebasündsaks aktiks".
Sotsiaalne homofoobia
Sotsiaalne homofoobia kirjeldab homofoobia avaldumist. Näiteks võidakse inimest alandada ja panna ta põlu alla seetõttu, et ta ei ole heteroseksuaalne või piisavalt heteroseksuaalne. Homofoobia võib väljenduda ka vältimises, kõrvale jätmises ja isolatsioonis.
Meeste puhul on teadlased avastanud korrelatsiooni homofoobia ja ebakindluse isiku enda maskuliinsuse vahel. Nancy J. Chodorowi järgi võib ühe homofoobia põhjusena näha meeste vajadust kaitsta enda maskuliinsust. Sotsiaalset homofoobiat on näiteks seostatud meestevaheliste platooniliste puudutuste vähenemisega 20. sajandi jooksul. Kirjeldades Ameerika Ühendriikide ühiskonda, väidab autor Mark Greene, et homofoobia on jätnud heteroseksuaalsed mehed ilma füüsilise puudutuseta. Tema järgi on üles kasvanud generatsioon mehi, kes enam ei saa üksteisega kallistada, teineteise käest kinni hoida ega üksteise lähedal istuda ilma pidevalt kohal oleva homofoobiata.
Sisemine homofoobia
Sisemine homofoobia viitab samasoolist külgetõmmet kogeva isiku negatiivsetele stereotüüpidele, uskumustele, häbimärgistusele ja eelarvamustele homoseksuaalsuse ja LGBTQ+ -inimeste kohta. Seda olenemata sellest, kas inimene ise end määratleb LGBTQ+ -inimesena või mitte. Mil määral isik on nendest ideedest mõjutatud sõltub sellest, millisel hulgal ja milliseid ideid on ta teadlikult või alateadlikult endale sisendanud. Neid negatiivseid uskumusi on võimalik leevendada hariduse, elukogemuse ja gei-positiivse teraapiaga. Sisemist homofoobiat on võimalik kohaldada teadlikule või alateadlikule käitumisele, millega isik tunneb vajadust edendada või muganduda kultuuriliselt oodatud heteronormatiivuse või heteroseksismiga. See võib hõlmata samasoolise külgetõmbe äärmuslikku mahasurumist või eitamist koos pealesunnitud heteronormatiivse käitumise demonstreerimisega. Sellise käitumise eesmärgiks on paista või proovida tunda end "normaalse" või "aktsepteerituna". Sisemise homofoobia väljendamine võib olla ka vaevu hoomatav. Osad uurijad rakendavad mõistet ka LGBTQ+ -inimestele, kes toetavad "kompromissi" poliitikaid. Näiteks neile, kes leiavad, et tsiviilpartnerlus on vastuvõetav alternatiiv samasooliste abielule.
Mõnikord kasutatakse sisemise homofoobia asemel väljendit sisemine seksuaalne stigma. Sisemine stigma tekib, kui inimene usub enda kohta negatiivseid stereotüüpe. Sisemine homofoobia võib põhjustada ebamugavust seoses enda seksuaalse sättumusega ning selle hukkamõistmist. Kui inimese seksuaalne sättumus või seksuaalsed külgetõmbed on vastuolus inimese idealiseeritud minapildiga, võib tekkida vaimne häire. See võib põhjustada ärevust ning soovi muuta oma sättumust või püüda sellega harjuda. Selline olukord võib põhjustada homoseksuaalse iha äärmuslikku mahasurumist. Teadlik sisemine võitlus võib kesta pikka aega. Sageli põrkuvad omavahel inimese sügavad religioossed või sotsiaalsed hoiakud ning tugevad seksuaalsed ja emotsionaalsed ihad. Selline ebakõla võib põhjustada kliinilist depressiooni. Sellele fenomenile on omistatud ka seda, miks LGBTQ+ noorte seas on enesetapumäär tunduvalt kõrgem kui heteroseksuaalsete noorte seas. Hinnanguliselt 5–10% LGBTQ+ noortest on teinud enesetapukatse, mis on 1,5–3 korda suurem näitaja kui heteroseksuaalsetel noortel. Sisemist konflikti võib aidata lahendada gei-positiivne teraapia ning seksuaalvähemusi toetavates gruppides osalemine. Isegi mitteformaalne teraapia, mis suhtub mitteheteroseksuaalsesse sättumusse arusaamise ja tunnustusega, võib osutuda tõhusaks vahendiks.
Osa teaduslikest uurimustest on näidanud, et homofoobilistel inimestel on suurema tõenäosusega allasurutud homoseksuaalsed ihad. 1996. aastal viidi 64 end heteroseksuaalsena määratlenud mehe seas läbi kontrollgrupiga uuring. Homofoobia indeksi abil liigitati pooled vabatahtlikest homofoobseteks. Homofoobsed vastajad kogesid mittehomofoobsetest meestest suurema tõenäosusega erektilist vastust neile näidatud homoerootilistele piltidele. 2012. aastal kolledži õpilaste seas läbi viidud uuring jõudis sarnasele tulemusele. Uuringu järgi oli homofoobia levinum inimeste seas, kellel olid endale teadvustamata samasoolised külgetõmbed või ranged vanemad, kes keelasid sellised ihad. Need end heteroseksuaalsena määratlenud inimesed, kes näitasid erinevates psühholoogilistes testides tugevat külgetõmmet enda soo vastu, võisid uurijate hinnangul tunda end geidest ja lesbidest ohustatult. Seda seetõttu, kuna homoseksuaalsed inimesed tuletasid neile meelde neis endis olevaid sarnaseid tundeid. Uurijate järgi "olid paljudel juhtudel need inimesed iseendaga sõjas, mille nad olid suunanud endast väljapoole". Uurijate sõnul aitab avastatud seos seletada näiteks seda, et miks paljudel homoseksuaalsuse hukka mõistnud avaliku elu tegelastel avastatakse hiljem salajased samasoolised suhted. 2016. aastal korraldatud uuringus hinnati end heteroseksuaalsena määratlenud meessoost osalejate suhtumist homoseksuaalsusse. Seejärel näidati osalejatele homoseksuaalseid inimesi kujutavaid pilte. Kui osalejates tekitas homoseksuaalsus tugeva impulsiivse reaktsiooni, siis vaatasid nad teistest osalejatest märkimisväärselt kauem homoseksuaalset pildimaterjali.
Homofoobia Eestis
2006. aasta geiparaadil ründasid osavõtjaid neonatsid, loopides neid munade ja kividega. Rünnaku tulemusena vajasid mitmed inimesed meditsiinilist abi. 2007. aasta geiparaadil viibisid samuti kohal neonatsid ning toimus ka Eesti Kristlike Demokraatide vastudemonstratsioon, kuid mõlemad väiksemas koosseisus kui paraad ise. Vägivaldseid konflikte ei olnud.
Turu-uuringute AS viis 2012, 2014 ja 2017 Eesti Inimõiguste Keskuse tellimusel läbi kolm avaliku arvamuse uuringut LGBT teemal. Kõigil kolmel aastal pidas enamus vastajaid homoseksuaalsust vastuvõetamatuks. Kõige rohkem vastajaid arvas seda 2014. aastal (59%), kõige vähem 2017. aastal (52%).
2015. aastal uuringufirma Saar Poll korraldatud küsitluse järgi leidis 50% eestimaalastest, et homoseksuaalsus ei tohiks kindlasti olla lubatud, samasooliste kooselu registreerimisele oli "kindlasti vastu" 53% inimestest.
Poliitilistest erakondadest on Eestis homofoobsete seisukohtadega esinenud peamiselt EKRE, kuid ka mitmed teiste erakondade tipp-poliitikud. Homofoobsete seisukohtadega paistab silma ka SA Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks.
Petseri põllumeeste konvent
Petseri põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Petseri linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Meremäe, Petseri ja Vilo vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Aleksis Tsänk, Aleksei Suvila, Jefim Liivik, Andrei Mündel, Peeter Menšikov, Mihhail Sulg, Mihhail Hmelinski, Nikolai Skokov, Feodor Puhm, Gavriil Fedotov, Vassili Tuvik, Sergei Saaremägi, Jaan Luikpere, Aleksei Mihailov ja Jaan Ago.
Sündinud 6. mail
''Siin loetletakse 6. mail sündinud tuntud inimesi.
2002. aasta Läti parlamendivalimised
2002. aasta Läti parlamendivalimised olid kaheksandad seimivalimised. Need toimusid 5. oktoobril 2002. Osa võttis 20 poliitilist parteid 1019 kandidaadiga. Valimas käis 71,51% valimisõiguslikest inimestest.
20-st valimistel osalenud parteist ületas 6 parteid 5% valimiskünnise.
Hüdroenergia
pisi|[[Jeziorsko veehoidla Warta jõel]] Hüdroenergia ehk hüdrauliline energia ehk vee-energia ehk veejõud on mehaanilise energia liik, mis vabaneb vee vabal langemisel Maa raskusjõu mõjul.
Hüdroenergia muundatakse otse mehaaniliseks energiaks (nt vesiveskites) või elektrienergiaks hüdroelektrijaamades (nimetatud ka hüdroelektrienergiaks).
Tüüpiline hüdroelektrijaam on kolmest osast koosnev süsteem: Vesi, mis voolab läbi paisu, paneb pöörlema turbiini. Turbiini pöörlemine paneb tööle generaatori, mis hakkab tootma elektrit.
Suur osa hüdroenergiast on jõgedes, kus see kulub näiteks setete allavoolu viimiseks, samuti jõesängi uuristamiseks ja jões olevate kivide lõhkumiseks. Kõige suurem on jõgede hüdroenergia suurvee ajal. Läbi aegade on inimesed välja mõelnud meetodeid, kuidas osa sellest energiast panna tegema inimestele kasulikku tööd.
Tervest Maal kasutatavast energiast annab hüdroenergia 16%. Taastuvate energiate seast annab hüdroenergia 71%.
Eelised
Energia allikas, voolav vesi, on tasuta. Hüdroenergiajaamad tulevad toime suure nõudlusega. Hüdroenergia on taastuvenergia.
Probleemid
Paisud häirivad jõe ökosüsteemi. Maakasutus on suur.
Ajalugu
Hüdroenergiat tunti Mesopotaamias ja Vanas Egiptuses, kus niisutust kasutati juba 7. aastatuhandel eKr ja veekella ehk klepsüdrat 2. aastatuhande algul eKr.
Vanas Roomas kasutati saeveskeid vilja jahvatamiseks ning puidu ja kivi saagimiseks. Samal ajal Hiinas olnud Hani riigis kasutati vesiveskeid samuti laialdaselt, näiteks vee pumpamiseks niisutuskanaleisse.
Alates 20. sajandi algusest kasutatakse terminit peaaegu eranditult hüdroenergeetikas. Ülekandeliinide rajamine võimaldas elektrit kasutama hakata tootmise kohast eemal.
Eestis.
August Velner eesti tehnikateadlane, oli Eesti hüdroenergeetika rajaja 1921. aastal.
Uuemal ajal Eestis
1997. aastal valmis Harald-Adam Velneril koostöös Kalmari projekteerimisbürooga uurimus, mille eesmärk oli hinnata võimalike hüdroelektrijaamade taastamise tehnilis-majanduslikke aspekte. Töö tõestas, et enamiku Eestis taastamist väärivate hüdroelektrijaamade tasuvusaeg on soodne, ei ületanud 8/10 aastat. AS Eesti Energia taastaski seejärel Jägala jõel Linnamäe HEJ ja Keila-Joa ajaloolise jaama Keila jõel ning erakapitali, Soome Keskkonnaministeeriumi ja NOPEF-i toel taastati Kamari HEJ Põltsamaa jõel.
Tsithelubani (Khvemo Kharthli)
Tsithelubani on küla Gruusias Khvemo Kharthli piirkonnas Gardabani rajoonis.
Tsithelubani (Šida Kharthli)
Tsithelubani on küla Gruusias Šida Kharthli piirkonnas Gori rajoonis.
6. augustil 2007 heideti sinna väidetavalt Venemaa õhujõudude lennukilt rakett, mis ei plahvatanud.
Femunden
Femunden ehk Femund ehk Femundsjø on järv Norras põhiliselt Hedmarki maakonna  Engerdali valla ning vähemal määral sama maakonna Osi valla ja Sør-Trøndelagi maakonna Rørosi valla territooriumil Rørosist kagus Rootsi piiri lähedal.
Femunden on pindalalt kolmas järv Norras (203,48 km²). Enne Røssvatneti ülespaisutamist oli Femunden pindalalt teisel kohal.
Pikkus põhjast lõunasse on umbes 60 km. Laius on 2...9 km.
Suurim sügavus on 150 m, ruumala umbes 6 km³.
Veepind paikneb 662 m kõrgusel merepinnast.
Järvest idas, järve ja Norra-Rootsi piiri vahel on Femundsmarka rahvuspark.
Järves elab palju meriforelli ja merisiiga.
Turismiperioodil sõidab järvel reisilaev Fæmund II, mis peatub Femundsendenis, Buvikas, Elgås, Revlingenis, Jonasvollenis, Haugenis, Femundshyttas, Røas ja Sørvikas.
Václav Klausi teine valitsus
Václav Klausi teine valitsus tuli Tšehhi Vabariigis võimule 1996. aasta valimiste järel 4. juulil 1996 ning lahkus 2. jaanuaril 1998.
Valitsuse koosseis
--
Bayjī
Bayjī on linn Iraagis Şalāḩ ad-Dīni kubernerkonnas.
Goldie Hawn
thumb|Goldie Hawn 1989. aastal Oscari galal Goldie Jeanne Hawn (sündinud 21. novembril 1945 Washingtonis) on USA filminäitleja.
Tema isa Edward Rutledge Hawn põlvnes Edward Rutledge'ist, kes oli üks USA iseseisvusdeklaratsioonile allakirjutanutest. Tema emale Laurale (sündinud Steinhoff) kuulusid juveelipood ja tantsukool. Goldiel oli vend Edward, kes suri enne tema sündimist, ja õde Patricia.
Rudolf Viest
thumb|Rudolf Viest Rudolf Michal Viest (24. september 1890 Groß-Rauschenbach – 1945 Flossenbürgi koonduslaager) oli slovaki rahvusest Tšehhoslovakkia väejuht. Ta oli Tšehhoslovakkia eksiilvalitsuse liige, Slovaki Rahvusnõukogu liige. Slovaki Rahvusliku Ülestõusu ajal oli ta 1. Tšehhoslovakkia armee komandör. Kahe maailmasõja vahel oli ta ainus slovaki rahvusest kindral.
Goldie Hawn
Isa oli presbüterlane ja ema oli Ungarist pärit juut. Lapsi kasvatati judaismi vaimus.
Rudolf Viest
Ta sündis aastal 1890 Groß-Rauschenbachis Austria-Ungaris, praeguse haldusjaotuse järgi Revúcas Revúca ringkonnas Banská Bystrica maakonnas Slovakkias. Aastal 1910 lõpetas ta Revúcas keskkooli. Aastal 1911 astus ta vabatahtlikult sõjaväkke. Ta võttis osa esimesest maailmasõjast.
Goldie Hawn
Goldie hakkas tantsimist õppima kolmeaastaselt. 1955 debüteeris ta tantsijana balleti "Pähklipureja" taustatantsijana. Näitlejana debüteeris ta 1961 Julia rollis Shakespeare'i Romeos ja Julias". 1964 hakkas ta elukutseliseks tantsijaks, debüteerides muusikalis "Kankaan". 1967 hakkas ta näitlejaks, debüteerides läbivas kõrvalosas teleseriaalis "Good Morning, World" ("Tere hommikust, maailm"). Filmis debüteeris ta 1968 muusikalfilmis "The One and Only, Genuine, Original Family Band".
Rudolf Viest
Esimesest maailmasõjast jõudis ta koju aastal 1920. Ta lõpetas Praha Sõjaväeakadeemia. Seejärel oli ta aastani 1939 Tšehhoslovakkia armee- ja diplomaatilises teenistuses; ta oli Tšehhoslovakkia sõjaväeatašeeks Poolas ja Ungaris. Aastal 1933 sai ta brigaadikindraliks, aastal 1938 diviisikindraliks.
Goldie Hawn
Tunnustus
Hawn on nimetatud Oscari kandidaadiks kahel korral: 1970 parima naiskõrvalosatäitja kategoorias filmiga "Kaktuslill" ja 1980 parima naispeaosatäitjana kategoorias filmiga "Reamees Benjamin". Neist esimese ta võitis.
Kuldgloobuse kandidaadiks on ta nimetatud kaheksa korda: ühe korra parima naiskõrvalosatäitja kategoorias filmiga "Kaktuslill" (1970, selle ta võitis) ning seitse korda parima komöödia- või muusikafilmi naisnäitleja kategoorias filmidega "Liblikad on vabad" (1972), "Shampoo" (1975), "The Duchess and the Dirtwater Fox" (1976), "Foul Play" (1978), "Reamees Benjamin" (1980), "Best Friends" (1982) ja "Õed metsikud" (2002), neist ei võitnud ta ühtki).
Rudolf Viest
Aastal 1939, pärast Tšehhoslovakkia okupeerimist emigreerus ta Ungari kaudu Prantsusmaale, kus temast sai Tšehhoslovakkia Rahvusliku Komitee liige ja 1. Tšehhoslovakkia armee komandör Prantsusmaal. Pärast seda, kui aastal 1940 Saksamaa purustas Prantsusmaa, asus ta ümber Suurbritanniasse, kus temast sai Tšehhoslovakkia eksiilvalitsuse minister.
Augustis 1944 lendas ta Tšehhoslovakkia delegatsiooni koosseisus Nõukogude Liitu, aga sealt oktoobris 1944 Banská Bystricasse, kus asus Slovaki Rahvusliku Ülestõusu staap. Tšehhoslovakkia eksiilvalitsus püüdis saavutada Rudolf Viesti kaudu kontrolli ülestõusu üle, kuid öösel vastu 28. oktoobrit 1944 andis oma viimase käsu: Võitlus Tšehhoslovakkia vabaduse eest pole lõppenud, see jätkub mägedes.
3. novembril 1944 arreteeriti ta Pohronský Bukovecis (asub Banská Bystrica lähedal). Ta viidi Saksamaale, mõisteti surma ja hukati aastal 1945 Flossenbürgi koonduslaagris.
Mazirbe
Mazirbe (vanasti ka Maģiere või Maģirve,, Piški Īra või Irai, ) on liivi küla (vidējciems) Kuramaal Lätis. Mazirbe asub Talsi piirkonnas Kolka vallas (101 elanikku). Osa külast asub ka sama piirkonna Dundaga vallas (kiriku ümbruskond, 13 elanikku moodustab samuti Mazirbe küla), kuigi ametlikult loetakse neid eri küladeks.
Külas asub Mazirbe bussipeatus.
Küla on kirjalikult esmamainitud 1387. aastal (Minor Irva). Kuni Läti iseseisvumiseni kuulus küla Dundaga mõisale. Aastal 1894 toodi sinna üle varem Ģipkas tegutsenud Dundaga merekool. Kool tegutses seal esimese maailmasõjani, mil see evakueeriti algul Tartusse ja seejärel Taganrogi. 1939. aastal avati külas Soome, Ungari ja Eesti toetusel valminud liivi rahvamaja. Külas on ka raamatukogu. Tol perioodil olid külas kirik, kool, apteek, posti- ja telegraafikontor, metsamajand, raudteejaam, saekaater, telliselööv. külmhoone, leivatehas ja mitu poodi.
Külas kasvavad Maģirve mänd (kõrgus 16 m) ja sanglepp (ümbermõõt 3,18 m) on looduskaitse all.
Mazirbe keskaegne kalmistu on kohaliku mälestisena muinsuskaitse all. Külas asuv Liivi rahvamaja on riikliku kaitse all olev arhitektuurimälestis.
Goldie Hawn
Tunnustus
1968–1970 mängis ta televisiooni komöödiasarjas "Rowan & Martin's Laugh-In" naeru kihistavat lolli blondiini. Selle rolli eest nimetati ta 1969 ja 1970 Emmy kandidaadiks väljapaistva individuaalse saavutuse kategoorias. Ta ei võitnud kummalgi korral.
Mazirbe
1935. aasta rahvaloenduse põhjal elas külas 438 inimest. Aastal 2010 oli elanikke 111. Aastal 2015 oli külas 114 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
Rooma provintsid
Rooma provintsid (ladina provincia) olid Rooma riigi haldusüksused väljaspool Itaalia emamaad. Provintside arv kasvas osalt uute alade vallutamise, osalt olemasolevate provintside väiksemaks jagamise tõttu.
Itaalias olid enamus linnu ja kogukondi Rooma liitlaste staatuses, väljapoole Itaaliat vallutatud maad võtsid roomlased oma vahetu võimu alla, muutes need provintsideks (provincia). Esimene provints oli Sitsiilia, millele ajaliselt järgnesid Sardiinia ja Korsika. Esimese provintsi, Sitsiilia, vallutas Rooma pärast Esimest Puunia sõda (241 eKr).
Goldie Hawn
Tunnustus
2001 nimetati ta auhinna Kuldne Vaarikas kandidaadiks kõige halvema naiskõrvalosatäitja kategoorias rolli eest filmis "Town & Country". Ta ei võitnud seda.
Isiklikku
Goldie Hawn on olnud kaks korda abielus. Teisest abielust Bill Hudsoniga on tal poeg Oliver Hudson ja tütar Kate Hudson. Mõlemad lapsed on filminäitlejad. Kooselust Kurt Russelliga on tal poeg Wyatt Russell.
Avaste
Avaste küla asub Rapla maakonnas Märjamaa valla edelanurgas samanimelisel mäel ning selle ümbruses.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.
1. augustil 2008 elas Avastes kuus alalist elanikku.
Külast lähtuvad kohalikud teed Vana-Vigalasse, Kivi-Vigalasse ja Parasmaale.
Avaste hajaküla piirab läänes suur soomassiiv Avaste soo, mida eraldab küla kultuurmaadest kohati õgvendatud Avaste oja, idas ja lõunas metsamassiivid ning Kesu raba läänepoolsed osad. Põhja pool on suured põllud, mille kohal oli Avaste soo osa Karusoo.
Küla silmapaistvaim loodusobjekt on Avaste mägi, mille põhjaservas on kulunud astang. Mäelt avaneb kaunis vaade põldudele ja soole.
Ajalugu
pisi|left|Vaade [[Avaste soole Avaste küla juurest]] Avaste piirkond kerkis merest laiuna Antsülusjärve perioodi lõpul. Hiljem kasvas laid maakerke tagajärjel mandriga kokku.
Avaste piirkonna asustuse teket ei ole süstemaatiliselt uuritud. Vanimad arheoloogilised juhuleiud pärinevad kiviajast. Nirise talu naabruses Avaste mäe laugel idaveerul kasvasid veel 19. sajandi lõpul muistse hiie puud.
Muinasaja lõpul võis Avaste kuuluda Soontagana muinaskihelkonda, mille keskseim linnus oli Avastest 7 km edelas soosaarel asuv Soontagana maalinn. Maalinna kulges külast ka talitee. Keskajast peale kuulus Avaste Vigala kihelkonda, kujunedes Edela-Vigala suurimaks külaks (19. ja 20. sajandi vahetusel ligi 40 majapidamist) ning elanikke oli sadades. Tänapäeval on alles vaid seitse asustatud (sh suvilana) majapidamist. Lisaks on Avastes kuivatina töötav endine kõrtsihoone ja nüüd põllutehnika hoiustamiskohana kasutatav endine Avaste lennuväli.
Knut Eriksson
Elulugu
Pärast seda, kui Knuti isa, kuningas (umbes 1150–1160) Erik Püha mõrvati (1160), sai Knut võimuvõitluses lüüa ja oli sunnitud riigist põgenema. Hilisemate kroonikate kohaselt (15. sajandist) oli Knut viibinud kolm aastat Norras. Seda ei kinnita Norra kroonikad ning põhjuseks arvatakse olevat asjaolu, et Knuti aeti segamini tema poja Erikuga.
Knut tuli tagasi Rootsi 1167, kus ta tappis Visningöl kuningas Karl Sverkerssoni. Sellele järgnesid verised võitlused Karl Sverkerssoni sugulastest troonipretendentide Koli ja Burisleviga kellel oli Taani toetus. Peale konkurentide võitmist ja tapmist (umbes 1172-1173) oli Knut Rootsi troonil kõigutamatult 23 aastat.
Sverre saga kohaselt said Knut ja teised Põhjamaade kuningad 1195. aastal bütsantsi keisri (1195–1203) Alexios III kirja milles taotleti sõjalist abi. Knut hoidis häid suhteid Norra kuninga Sverrega, kes abiellus Knuti õe Margaretaga. Seevastu Taani kuningaga olid suhted pingestatud. pisi|Knuti haud Varnhemis Eriku kroonika kohaselt ründasid ja põletasid Knuti valitsemise ajal 1187. aastal Läänemere idakaldalt pärit meresõitjad (täpne päritolu on ebaselge vo. eestlased) röövretkes Rootsi idarannikul Sigtuna, tapeti 2. Uppsala peapiiskop Johannes ning riisuti ja hävitati kaubalinn Sigtuna, mille järel linna tähtsus kaubanduslinnana hääbus ning tähtsamaks kaubanduskeskuseks muutus Visby Ojamaal. Uuemad arheoloogilised väljakaevamised seavad aga Sigtuna põletamise väite kahtluse alla, kuna väljakaevamistel ei tähendatud põlengukihti, mida annaks seostada kroonikas väidetuga.
Knut Erikssoni ajast pärineb vanim Rootsis teada olev kaubandusleping teise riigiga – Lübeckiga. Leping on sõlmitud kuningas Knut Erikssoni ja jarl Birger Brosa poolt Baieri (1154–1195) ja Saksimaa (1142–1195) hertsogi Heinrich Lõviga. Knut seadis 1185 aastal sisse diplomaatilised suhted Inglismaaga ja sai sellega seoses Inglismaa kuningalt (1154–1189) Henry II-ga muude kingituste seas ka raudrüü.
Rootsi vanimad säilinud kuninga originaalkirjad on väljastatud Knuti poolt. Üheksast säilinud originaalkirjast puudutavad kaheks Sigtuna juures asuvat Viby kloostrit. Knuti valitsemise ajal vermiti ohtralt münte.
Knut suri loomulikku surma 1195 või 1196 ning maeti Varnhemi kloostrikirikusse. Mitusada aastat hiljem lasi Magnus Gabriel De la Gardie püstitada Knutile hauakivi.
Üldisel hinnangul hakkas Knuti pika võimuloleku aja jooksul Rootsi riigivõim kohanduma euroopalikele mallidele. Tekkis keskvõimu kirjalik administratsioon. Loodi dokumenteeritud diplomaatilised sidemed teiste riikidega. Kuidas need saavutused jagada toonaste liidrite kuningas Knuti ja jarl Birger Brosa vahel, olemasolevatest allikatest selgust ei saa.
Pärast Knuti surma tuli võimule tema eelkäija poeg Sverker Karlsson noorem.
Perekond
Knut oli abielus Rootsist pärit naisega, kelle nimi ja sugupuu on teadmata. Küll on aga teada, et naisel oli vend Knut. Samuti on tänu paavsti Coelestinus III kirja (1193) protokollile teada, et Knuti naine oli andnud lubaduse end kloostrile pühendada, kui ta paraneb oma surmavast haigusest. Hiljem taotles kuningas Knut paavstilt naise antud lubaduse tühistamist.
Tarvastu põllumeeste konvent
Tarvastu põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Mustla linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Tuhalaane, Suislepa ja Tarvastu vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Johan Johanson, Aleksander Sutt, Voldemar Naestem, August Sepp, August Kaigas, Hans Rõõm, Hermann Seemen, Anton Käärik, Mats Külv, Paul-Artur Meil, Johan Rennit, Jaan Jakobson, Jaan Pallop, Jaak Reinert ja Jaan Kurg.
Karl Karlson
Karl Karlson (9. november 1901 Pikknurme, Puurmani vald, Kursi kihelkond, Tartumaa – 26. jaanuar 2005 Tallinn) oli eesti vaimulik, EELK kirikuõpetaja.
1923. aastal lõpetas ta Tartus Hugo Treffneri gümnaasiumi ja asus tööle kooliõpetajana. Ta õppis aastatel 1923–1924 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas ja aastatel 1924–1926 põllumajandusteaduskonnas. Akadeemiliselt kuulus ta ÜS Concordiasse.
Töötas kooliõpetajana Koigis, Vaivaras, Udeval, Karedal ja Albus. 1944. aastal mobiliseeriti ta Saksa sõjaväkke.
Pärast sõda õppis Usuteaduse Instituudis, ordineeriti õpetajaks 20. veebruaril 1961.
Oli EELK Roosa Jakobi koguduse õpetaja aastatel 1961–1990.
Virumaa Nädalaleht
Virumaa Nädalaleht on alates 1994. aastast Rakveres ilmuv ajaleht.
Ajaleht on kättesaadav viies maakonnas ja Tartu linnas. Toimetuse aadress on Karja 20-1, Rakvere.
Toimetaja: Imre Termonen. Aastatel 1997–2008 IlmuS leht üks kord nädalas, alates 2009. aastast kaks korda kuus.
Kernu valla vapp
thumb|Kernu valla vapp.
Kernu valla vapp on Harju maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kernu valla vapp.
Vapp kinnitati 19. mail 1997.
Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil kirn ja ristikulõikeline vapitüvi – mõlemad kuldsed.
Põhjendus
Kernu valla vapi põhikujund kuldne kirn (koore-, või-) meenutab eelkõige valla nime Kernu (Kirna, omastav Kirnu) – seega on tegemist kõneleva vapiga. Kuldne ristikulõikeline vapitüvi sümboliseerib põllundust ja karjakasvatust, mis olid põlised eestlaste elatis- ja jõukusallikad ehk üldises tähenduses see, mida kirnu panna. Ka kuldne värvus on jõukuse ja heaolu võrdkuju. Sinine on puhtuse, nooruse ja vaimsuse sümbol.
Uusvasakpoolsed
Uusvasakpoolsed ehk neomarksistid
Mees, kes astub koos teiste neomarksistidega kehtiva teadusidee – teadus on vaid üks ühiskonna funktsioone – vastu, on Marcuse. Uusvasakpoolsete arvamuse kohaselt pole teadus kunagi neutraalne, ta on alati kas konservatiivne või kritiseeriv. Tõeline teadus aga ei lähtu eeldusteta faktidest (selline käsitlus vaid tugevdab olemasolevat ühiskonda).
Tegelikult aga manipuleerivad uusvasakpoolsed koos näiva demokratiseerumisega vabadusega, sest ühiskonda ei määra üksnes majanduslikud jõud.
Kui 1968. aastal hakkasid vasakpoolsed väljaastumised läbi kukkuma ja vaibuma, alustasid noored intellektuaalid uute alternatiivide otsimist – sealt sai aluse uusparempoolsete liikumine.
Maailma rahvaste mitmekeelne loend
Maailma rahvaste mitmekeelne loend
Omarišara
Omarišara on küla Gruusias Abhaasia Khvemo Ažara rajoonis Gruusia keskvalitsuse kontrolli all oleval alal Kodori orus.
Absoluutne nulltemperatuur
Absoluutne nulltemperatuur ehk absoluutne nullpunkt ehk absoluutne null on füüsikas madalaim mõeldav temperatuur. See tähendab seda, et kõik soojusvõnkumiste vabadusastmed on põhiolekus, selle sõna termodünaamikas kasutatavas tähenduses.
Termodünaamika kolmanda seaduse kohaselt on absoluutne nullpunkt põhimõtteliselt saavutamatu, kuigi sellele võib jõuda kui tahes lähedale, kasutades ainult termodünaamilisi meetmeid. Seega on hetkel absoluutne null teoreetiline temperatuur.
Absoluutsest nullist hakatakse arvestama nn absoluutset temperatuuri, mida mõõdetakse Kelvini skaalal kelvinites (K).
Absoluutne null on 0 K ehk –273,15 °C Celsiuse skaalal.
Neoon
Neoon (keemiline sümbol Ne) on keemiline element järjenumbriga 10. Tal on kolm stabiilset isotoopi massiarvudega 20, 21 ja 22.
Sangaste põllumeeste konvent
Sangaste põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Sangaste alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Kuigatsi, Sangaste ja Tõlliste vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Johan Simson, Peeter Ojaver, Jaan Kiivit, Leonid Kõiv, Henn Sarv, Jaan Saul, Artur Gross, Rudolf Elias, Andrei Hüdsi, Albert Kärson, Johan Karu, August Vellner, Johan Karolin, Hans Tomberg ja Jaan Säinas.
Neoon
Füüsikalised omadused
pisi|Hõõguv neoon Ta kondenseerub temperatuuril 27,1 kelvinit ja tahkub temperatuuril 24,6 kelvinit.
Sangaste põllumeeste konvent
1938. aastal telliti konventi 223 poola põllutöölist.
Neoon
Füüsikalised omadused
Neoon on väärisgaasidest heeliumi järel kõige kergem (väiksema tihedusega).
Külmutusvõime ruumalaühiku kohta on neoonil vedela heeliumi omast üle 40 korra suurem ja vedela vesiniku omast kolm korda suurem.
Tavaliste pingete ja voolutugevuste korral annab neoon haruldaste gaaside seas kõige intensiivsema elektrilahenduse.
Levik
Õhus sisaldub teda normaalolukorras 0,0012 protsenti.
Rakendused
Neoonlampide punakas-oranži valgust kasutatakse laialdaselt neoonreklaamis. Sõna "neoon" kasutatakse selles seoses ka teiste gaaside puhul, mis annavad teisi värve.
Vedelat neooni kasutatakse ka odava krüogeense külmutusagensina. Enamikus rakendustes on ta odavam külmutusagens kui heelium.
Neooni kasutatakse veel:
Heeliumi ja neooni kasutatakse heelium-neoonlaseris.
Ajalugu
Neooni avastasid William Ramsay ja Morris Travers 1898. Element sai nimetuse kreeka sõnast neos 'uus'.
Lapsetoetus
Lapsetoetus on riiklike peretoetuste seaduse järgi igakuine peretoetus, mida Eesti riik maksab igale lapsele sündimisest kuni 16-aastaseks saamiseni, õppimise korral kuni 19-aastaseks saamiseni.
2014. aastal on lapsetoetuse suurus pere esimese ja teise lapse kohta 19,18 eurot kuus ning kolmanda ja iga järgmise lapse kohta 76,72 eurot kuus.
2017. aastast on lapsetoetus pere esimese ja teise lapse kohta on 50 eurot, kolmanda ja iga järgmise lapse kohta aga 100 eurot.
Erituselundkond
Erituselundkonna moodustavad neerud, kusejuhad, kusepõis ja ureetra ehk kusiti. Lisaks erituselundkonnale täidavad eritusfunktsiooni soolestik, nahk ja kopsud. Eritamise teel väljutatakse enamik kahjulikke jääkaineid organismist uriinina ja osa higiga ja kopsudest välja hingatava õhuga.
Helme põllumeeste konvent
Helme põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Tõrva linnas.
Axel de Vries
Axel de Vries (16. juuni 1892 Adila – 24. jaanuar 1963 Bonn) oli Eesti ja Saksa poliitik ning ajakirjanik.
Helme põllumeeste konvent
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Põdrala, Vaoküla, Helme ja Hummuli vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Eduard Vister, Hans Taklai, Ado Neumann, Johan Mumm, August Uuemaa, Karl Tafinof, Hermann Kapp, Johan Kruus, Jaan Inno, Johan Sarv, Johan Arjak, Ernst Kukk, Ernst Habicht, Johan Heldemaa ja Jaan Rassa.
Axel de Vries
Axel de Vries käis Tallinnas Eestimaa Rüütli- ja Toomkoolis ning jätkas oma hariduse täiendamist Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, kuuludes korp. Estonia ridadesse.
1918. aastal mõistsid bolševikud ta surma, kuid de Vries pääses Petrogradi vanglast (koos kindral Aleksander Tõnissoniga) esimese saksa okupatsiooni ajal. Võitles Eesti Vabadussõjas Balti rügemendi ridades ning omas Vabadussõja medalit.
Ta oli abielus Werner Zoege von Manteuffeli tütre Elisabethiga.
Axel de Vries valiti 1921 ja 1923. aasta Tallinna linnavolinike valimisel Tallinna linnavolinikuks Saksa-Balti Erakonna nimekirjast.
Axel de Vries oli II Riigikogu liige ja seal ka kaitsekomisjoni liige. Ta asus II Riigikogusse 9. aprillil 1924 sealt tagasi astunud Gerhard Kress asemele. Axel de Vriesi vanem vend Franz de Vries (9/22. aprill 1890 – 4. veebruar 1938 ) oli arhitekt ja Tallinna Linnapanga nõukogu liige Tallinnas.
A. de Vries oli aastatel 1921–34 ajalehe Revaler Bote (aastast 1935 Revalsche Zeitung) ja 1934–1940 ajalehe Estländische Zeitung peatoimetaja, kuni baltisakslaste ümberasumiseni. 1926. aastal, kui Riigikohus otsustas, et kuna Eestimaa rüütelkonna õigused on riigile üle läinud, siis tuleb ka Toomkirikut vaadelda kui riigi omandust. Siseministeerium nõudis, et Tallinna Toompea saksa koguduse esindajad annaksid Toomkiriku üle. Kiriku esindajad aga kohale ei ilmunud ja keeldusid kiriku võtit välja andmast. Sõja- ja siseminister kindral Jaan Soots andis politseile käsu kiriku uksed lukkseppade abiga lahti murda. Eesti suurim saksakeelne päevaleht Revaler Bote ilmus sel puhul musta leinarandiga ja sügisel karistas siseminister ajalehe vastutavat väljaandjat Axel de Vriesi aresti ja rahatrahviga.
Ümberasumise korras sattus Axel de Vries Ravitshi kreisi, kust peatselt mobiliseeriti 1941–1944 Wehrmachti ja teenis Teises maailmasõjas sõjaväe administratiivnõunikuna Idarindel võitleva kesklõigu staabi juures.
Axel de Vries oli Balti kaasmaalaskonna esimees 1962. aastast kuni surmani ja Saksa Liidupäeva liige. Saksa Liidupresident annetas talle saksa teeneteristi kõrge järgu.
Kiviõli FC Irbis
Kiviõli FC Irbis on 1998 asutatud Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn on Kiviõli ja -väljak Kiviõli linnastaadion. Kuni 2012. aasta hooaja lõpuni oli klubi nimeks Kiviõli Tamme Auto. 2012. aasta hooaja lõpul kuulutati välja, et Kiviõli Tamme Auto meeskond ühineb kohaliku noorteklubiga FC Irbis ning hakkab tulevikus kandma ka nende nime.
Mängijad
31. august 2013 seisuga.
Kiili valla vapp
thumb|Kiili valla vapp Kiili valla vapp on Harju maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Kiili valla vapp.
Vapp on kinnitatud 29. märtsil 1994.
Vapi kirjeldus
Vapi sinisel kilbil on hõbedane lendav kiil, kilbi allosas keskteljel hõbedane ring.
Põhjendus
Vapp on n-ö kõnelev vapp – hõbedane kiil on otsene viide valla nimele. Hõbedane ring (hõberaha) osutab paikkonna minevikule – kivikalmed, kultusekivid, lahingupaigad, arheoloogilised leiud.
Belutšistani provints
Belutšistani provints on Pakistani 1. järgu haldusüksus.
Välislingid
🇵🇰
Benedictus
pisi|Püha Benedictus Nursiast. Detail [[Fra Angelico freskost. San Marco klooster, Firenze. Umbes 1437-1446]] Püha Benedictus Nursiast (u 480 – 547) oli munkluse ja kloostrielu rajaja läänekristlikus maailmas, õigeusu kiriku ja katoliku kiriku pühak.
Püha Benedictus sündis 480. aasta paiku Nursias (tänapäeva Norcia Umbrias) ning põgenes juba noorena maailma eest üksildusse. Ta sai tuntuks oma vagadusega ja hakkas peagi elama koos teiste erakutega Subiaco linna lähedal. Paljud inimesed, keda Benedictuse pühadus ligi tõmbas, otsisid tema juhatust. Nende jaoks rajas ta kaksteist kloostrit, igaühes ülem ja kaksteist munka. Kolmeteistkümnendas elas ta ise koos vähestega, jäädes ometigi kõikide isaks ehk abtiks.
529. aastal asutas Benedictus Rooma ja Napoli vahele Monte Cassino kloostri, mille eeskujul on loodud ka teised kloostrid läänes. Umbes aastal 530 kirjutas ta oma kloostrielu juhised (Regula Benedicti), mis said aluseks kogu läänekristlikule munklusele. Püha Benedictuse reeglid hõlmasid loominguliselt püha Augustinuse, Gallia ja idakristliku munkluse pärimused, millega püha Benedictus tutvus püha Basileios Suure ja püha Johannes Cassianuse teoste kaudu. Põhimõteteks olid lakkamatu palvetamine ja töö tegemine ning kolm vannet: vaesus, tsölibaat ja kuulekus. Selle kloostrikorra järgijaid hakati hiljem, katoliiklike ordude tekkimise ajajärgul, nimetama püha Benedictuse auks benediktlasteks ning selle korra võttis keskajal omaks enamik lääne kloostreid. Seetõttu on teda sageli nimetatud ka lääne kloostri isaks.
BC Pärnu
BC Pärnu Sadam on professionaalne korvpalliklubi, mille meeskond mängib hooajast 2006/2007 Korvpalli Meistriliigas. Lisaks mängis meeskond 2018. aastani rahvusvahelises liigas Baltic Basketball League ning sealt alates mängib ka PAF Eesti-Läti Korvpalliliigas.
Hooajal 2007/2008 ja 2008/2009 mängiti nime all KK Pärnu/Catwees, treeneriks oli Indrek Ruut. Hooaegadel 2009/2010 kuni 2011/2012 osales meistriliigas Korvpalliklubi Pärnu, mille treener oli Rait Käbin. 2012/2013 hooajal oli treener Priit Vene, 2013/2014 hooajal Darko Ivanovic, 2014/2015 hooajal Mait Käbin. Alates hooajast 2015/2016 kannab võistkond nime BC Pärnu Sadam ning treeneriks oli sellel hooajal Mait Käbin. Hooajal 2016/2017 alustas meeskonna treenerina tööd Heiko Rannula ning oli selleks kuni hooajani 2021/2022, mil meeskond tuli Eesti meistriks. Hooajal 2022/2023 alustas peatreenerina Toomas Annuk, kuid hooaja keskel toimus peatreeneri vahetus ning peatreeneri koha võttis üle Gert Kullamäe.
Orgaaniline reaktsioon
Orgaaniline reaktsioon on keemiline reaktsioon, milles osalevad orgaanilised ühendid, üks või enam. Vanimaks orgaaniliseks reaktsiooniks võib pidada orgaaniliste ainete põlemist.
Orgaanilisi ühendeid võib vaadelda koosnevana süsinikskeletist ja funktsionaalsetest rühmadest. Funktsionaalrühmad on molekuli koostises sellised aatomite grupid, mis astuvad keemilistesse reaktsioonidesse ja muunduvad tervikuna, kusjuures  süsinikskelett (tavaliselt põhiline osa molekulist) ei muutu. Seepärast jaotatakse orgaanilised ained tema molekulis sisalduvate funktsionaalrühmade järgi aineklassideks ehk ainerühmadeks, millele on iseloomulikud teatud tüüpi asendusreaktsioonid. Sama olulsed on süsinikskeleti muutmise meetodid nagu alküülimine, liitumisreaktsioonid, polümerisatsioon jt.
Orgaaniline süntees
Orgaanilisi reaktsioone kasutatakse orgaanilises sünteesis uute orgaaniliste ühendite saamiseks, näiteks paljud ravimid, plastid, kiudained, pestitsiidid jm. Orgaanilises sünteesis jaotatakse reaktsioonis osalevad ained substraadiks ja reagendiks. Substraat on enamasti see lähteaine, mille põhistruktuur protsessis säilib. Reagent on see lähteaine, mis põhjustab substraadi muutumise. Reagendid on keemiliselt kas küllalt aktiivsed või aktiveeritakse mingi initsiaatori toimel. Aktiivsed reagendid jagatakse:
Reaktsiooni võrrand
Keemilist reaktsiooni kirjeldatakse reaktsiooni võrrandiga, mis näitab protsessis osalevaid lähteaineid ja lõpp-produkte. Vastavalt ainejäävuse seadusele saab võrrandi pooled võrdsustada, nii et mõlemal poolel on iga elemendi aatomeid võrdne arv. Orgaaniliste reaktsioonide korral, kui tekib kõrvalprodukte, võrrandi pooli ei võrdsustata ja poolte vahel kasutatakse noolt. Täpsem reaktsiooni võrrand kajastab ka reaktsiooni mehhanismi: vaheastmeid ehk elementaarreaktsioone.
Reaktsiooni kiirus
Keemilise reaktsiooni kiirus näitab kuidas reaktsiooni komponentide kontsentratsioon või rõhk ajas muutub. Reaktsiooni kiirus sõltub paljudest faktoritest. Sellega tegeleb keemiline kineetika. Kui soovitud produkti moodustumise ja edasireageerimise kiirused on lähedased, siis vähendatakse konversiooni astet.
Orgaaniliste reaktsioonide klassifikatsioon
Kõiki keemilisi reaktsioone võib klassifitseerida väga mitme tunnuse alusel. Sama kehtib ka orgaaniliste ühendite reaktsioonide kohta. Täpsemalt artiklis Keemiline reaktsioon. Põhiliste orgaaniliste reaktsioonide spetsiifikat arvestav klassifikatsioon on toodud alljärgnevalt.
Reaktsiooni mehhanismi järgi
Praktiliselt kõik orgaanilised reaktsioonid toimuvad üle kahe või mitme elementaarreaktsiooni, seega toimuvad astmelise mehhanismi järgi. Viies kokku substraadi ja reagendi vastastikuse toime ehk brutoreaktsioonid ja elementaarreaktsioonid saame põhiliste orgaaniliste reaktsioonide klassifikatsiooni reaktsiooni mehhanismi järgi:
Derivatiseerimine (asendusrühmade muutuse järgi)
Teatud asendusrühma (funktsionaalrühma) sisseviimine substraadi molekuli kas asendusreaktsiooni või liitumisreaktsiooni abil:
Kirjandus
=Vaata ka==
Strateegiamäng
Strateegiamäng on mängutüüp, mis sisaldab enamasti palju mõistatusi. Strateegiamängudega saab arendada loogikat.
Sündinud 8. mail
''Siin loetletakse 8. mail sündinud tuntud inimesi.
Kontoritarkvara
Kontoritarkvara paketid võivad sisaldada ka muid programme, näiteks:
Valga põllumeeste konvent
Valga põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Valga linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Kaagjärve, Karula ja Taheva vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Johan Ispert, Ernst Tuvikene, Karl Pantalon, Alfred Viilup, Hendrik Tonts, Konstantin Kõgel, Kaarel Moorus, August Altin, Alfred Holts, Jaan Palvadre, Richard Saretok, Julius Pähn ja Andres Holts.
20. aprillil 1940 avaldati konvendi täiskogul soovi, et põllutöölised jagataks kolme palgajärku ja ühtlasi määrataks nende maksimumpalgad (esimese järgu karjastel kuni 25, tüdrukutel kuni 35 ja sulastel kuni 40 krooni kuus).
Antigoniidide dünastia
Antigoniidide dünastia (vanakreeka keeles Ἀντιγονίδαι) oli hellenistlike kuningate dünastia, mis sai alguse Aleksander Suure kindralist Antigonos I Monophthalmosest ("ükssilm").
Ajalugu
Suuremas osas Kreeka Makedooniast olid antigoniidid Antipatriidide mantlipärijad, nad valitsesid ka Väike-Aasiat ja Põhja-Süüriat. Antigonos püüdis saada oma kontrolli alla kogu Aleksander Suure impeeriumit, aga see lõppes Diadohhide sõdades aastal 301 eKr Ipsose lahingus lüüasaamisega.
Järgnes segadusteaeg, kuid aastaks 276 eKr suutis Demetriose poeg Antigonos II Gonatas uuesti dünastia Makedoonias (ja suuremas osas Kreeka linnriikidest) võimule saada.
Philippos V valitsusajal peeti ülemvõimu pärast Rooma vabariigiga Makedoonia sõdu: 214–205 eKr, 200–197 eKr, 171–168.
Dünastia viimane valitseja oli Perseus, kes valitses aastatel 179–168 eKr. Ta ei suutnud Rooma vabariigi agressioonile vastu seista ning 168. aasta Pydna lahinguga lõppes Antigoniidide dünastia võimuaeg.
Dünastia
Antigoniidide dünastia valitsejad olid: Makedoonia viimane kuningas Andriskos väitis, et on Perseuse järeltulija.
Filipiinid
Filipiini Vabariik on saareriik, mis asub 7641 saarest koosneval saarestikul troopikas Vaikse ookeani lääneosas umbes 1000 km kaugusel Euraasia mandrist. Tegemist on ühega kahest valdavalt katoliiklikust maast Aasias (teine on Ida-Timor) ning ühe läänelikuma Aasia riigiga. Filipiinide kultuur on ainulaadne Kagu-Aasia ja Lääne kultuuri segu, mida on mõjutanud Filipiine koloniseerinud Hispaania ja USA kultuur.
Asend
Filipiinide geograafilised koordinaadid on 116° 40' E kuni 126° 34' E ja 4° 40' N kuni 21° 10' N. Itta jääb Filipiini meri, läände Lõuna-Hiina meri ning lõunasse Sulawesi meri. Filipiinidest lõunas on Indoneesia koosseisu kuuluvad Maluku saared ja Sulawesi, edelas on Kalimantani Malaisiale kuuluv osa. Idas teisel pool Filipiini merd laiuskraadil 7,5° N. on Belau ja otse põhjas on Taiwan.
Haldusjaotus
thumb|Filipiinide piirkonnad
Filipiinid jagunevad 17 piirkonnaks, mis omakorda on jagatud 81 provintsiks.
Majandus
Pärast Teist maailmasõda olid Filipiinid üks arenenumaid riike Aasias, mis aga nüüdseks on aeglase majanduskasvu ja suure korruptsiooni tõttu teistest maha jäänud. Praegu on Filipiinidel mõõdukas majanduskasv, mida toetavad rahaülekanded välismaal töötavatelt filipiinlastelt ning suurenenud investeeringud kiirelt arenevasse infotehnoloogiatööstusse ning odav tööjõud teistes majandussektorites. Suurteks probleemideks on islami separatistlik liikumine Mindanao saarel ja korruptsioon riigiametnike seas.
pisi|Filipiinide saared ja mered
Religioon
Esimesed Filipiinide elanikud olid animistid. Kuid juba enne islami jõudmist saarele olid Filipiinidele jõudnud hinduism, mis oli animismiga läbi põimunud, ja budism, mida mitu Filipiini pärismaalaste kuningriiki toetas.
Hispaania kolonisaatorid juurutasid katoliiklust. Enamik ranniku- ja tasandikuelanikke pöörduski ristiusku, kuid mäestikuhõimud säilitasid 20. sajandini omad uskumused.
Tänapäeval on filipiinlastest 90% kristlased, sealhulgas 80% katoliiklased. Umbes 5% on moslemeid (sunniite). Eraldatud paikades, näiteks mägedes, järgitakse rahvausundit (animismi ja šamanismi). Kohalikud hiinlased on taoistid, budistid ja hiina rahvausundi pooldajad. Mingil määral leidub ka bahaiste, hinduiste, judaiste ja uskmatuid.
Ajalugu
Väljakaevamised Palawani saarel Tamboni koobastes on näidanud, et Filipiinid olid asustatud juba 40 000 aastat tagasi. Missugusesse rassi nad kuulusid, on teadmata. Ühe teooria järgi jõudsid negriitod, eelmongoloidne rass, Filipiinidele 30 000 aastat tagasi Mandri-Aasiast. Teise teooria järgi jõudsid Filipiinidele 6000 aastat tagasi Hiinast pärit austroneeslased Taiwani kaudu üle Bashi väina põhja poolt. Selle teooria järgi hõivasid need hõimud kogu Filipiinid ning muutusid Polüneesia meresõitjateks, kes edaspidi sõitsid niihästi lõunasse, jõudes tänapäeva Malaisiasse ja Indoneesiasse, kui ka itta, hõivates pikapeale enam-vähem kogu Vaikse ookeani saared.
Enne eurooplaste saabumist puudus ühtne riik, mis oleks ühendanud kogu Filipiini saarestiku. Hulka riigikesi valitsesid datud, radžad ja sultanid. Nad polnud ka usuliselt ühtsed: saartel leidus nii animiste, budiste, hinduiste kui moslemeid.
1521. aastal jõudsid Filipiinidele esimesed eurooplased portugallase Fernao Magalhaesi ümbermaailmareisiga. Ta maabus Samari ja Leyte saarele ning kuulutas need Hispaania valduseks. Koloniseerimine algas siis, kui 1565. aastal jõudis Mexicost sinna hispaania maadeavastaja Miguel López de Legazpi ja moodustas Cebus esimese eurooplaste asunduse. 1571 asutasid nad Hispaania Ida-India keskusena Manila. Kuni 1821. aastani hallati Filipiine Uus-Hispaania asekuningriigi territooriumina, mille keskus asus Mexicos, seejärel kuni 1898. aastani vahetult Hispaaniast. Ühendust peeti Manila galeooniga, mis liikus Acapulco ja Manila vahel üks-kaks korda aastas.
Hispaania võim ei olnud kunagi väga kindel. Koloniaalvõimud pidid sõdima niihästi hollandlaste, portugallaste, inglaste kui Hiina piraatidega. 1762–1764 olid Filipiinid Suurbritannia poolt okupeeritud. Inglased lahkusid, kuid Hispaania pidi avama Filipiinide sadamad välisriikide laevadele. See ergutas tugevalt kaubandust.
Hispaania tõi Filipiinidele lääne kultuuri: seadused, trükikunsti, Gregoriuse kalendri, koolid, ülikoolid ja haiglad. Koolides anti haridust üksnes hispaania keeles.
Filipiinlaste rahvuslik ärkamine toimus 1870. aastatel. 1872 toimus Filipiinide revolutsioon, esimene suur kolonialismivastane ülestõus Filipiinidel.
Václav Klausi esimene valitsus
Václav Klausi esimene valitsus tuli Tšehhi Vabariigis võimule juba enne vormilist iseseisvaks riigiks saamist 1992. aasta 2. juulil ja asendus uute valimiste järel Václav Klausi teise valitsusega 4. juulil 1996.
Filipiinid
Ajalugu
Hispaania püüdis kohalikke riigikesi poliitiliselt ühendada, kuid sisuliselt ta seda ei suutnud: see sündis alles 20. sajandil USA võimu all.