cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Martti Ahtisaari
1952. aastal kolis pere Oulusse. Samal aastal lõpetas Martti keskkooli Oulun Lyseon Lukio, mille olid lõpetanud ka Soome presidendid Kaarlo Juho Ståhlberg ja Kyösti Kallio, ning astus kohalikku NMKÜ-sse. Ta läbis sõjaväeteenistuse ja lõpetas selle reservkaptenina. Seejärel läbis ta kaugõppes kaheaastase kursuse Oulu õpetajate seminaris ja lõpetas selle 1959 algkooliõpetajana.
Kuukala
Eluviis
Kuukala liha pole mürgine, aga pole ka maitsev ja sellepärast teda eriti toiduks ei kasutata.
Martti Ahtisaari
1960 kolis ta Pakistani Karachisse juhtima NMKÜ korraldatava kehalise kasvatuse õppe organiseerimist. Tema töö hulka kuulus õpetajate koolitus ja õpilaskodude haldamine.
Kuukala
Eluviis
Lõuna-Aafrika kalurid suhtuvad kuukalasse vahel ebauskliku hirmuga ja pöörduvad merel kuukala kohates sadamasse tagasi. Sellele ebausule võis aluse panna asjaolu, et kuukala kui halb ujuja triivib sinna, kuhu hoovused teda tõukavad, ja mõnes paigas ennustab kuukalade ilmumine ranniku lähedale peatselt saabuvat tormi.
Martti Ahtisaari
Soome naasis ta 1963 ja hakkas tegutsema MTÜ-des, mis vastutasid arengumaade abistamise eest, ja astus rahvusvahelisse üliõpilasorganisatsiooni AIESEC. 1965 asus ta tööle Soome välisministeeriumis rahvusvahelise arenguabi büroos, jõudes lõpuks büroo juhataja asetäitjaks.
Kuukala
Kuukala vangistuses
Kuukala on raske okeanaariumis pidada. Asi pole söötmises, mis on väga lihtne: planktonitoidulised loomad pole sööda suhtes valivad, vaid imevad sisse igasuguse piisavalt peenestatud toidu, mis nende suu juurde satub. Kuid nad hukkuvad sellepärast, et vigastavad end vastu akvaariumi seinu.
Martti Ahtisaari
Enne Sotsiaaldemokraatliku Partei presidendikandidaadiks valimist oli ÜRO peasekretäri asetäitja, kes esindas ÜRO-d 1989–1990 Namiibias ja 1993 Jugoslaavias. Toetas energiliselt Soome astumist Euroopa Liitu ja pühendus suhete parandamisele Venemaaga.
Eldar Rønning
Eldar Rønning (sündinud 11. juunil 1982 Levangeris) on Norra endine murdmaasuusataja, neljakordne maailmameister ja Otepää MK-etapi võitja.
Kuukala
Kuukala vangistuses
Sellepärast on okeanaariumides põhiline probleem kuukala pidamisel see, kuidas neid kaitsta iseennast vigastamast. Tema liikumise takistamiseks kasutatakse vinüülist kardinaid. Akvaarium peaks olema nii suur, et kuukalal on seal ruumi ringiratast ujuda. Akvaariumi sügavus peab olema nii suur, et kuukala suudaks end seal veest välja ulatumata vertikaalselt välja sirutada, see tähendab üle 3 meetri. Kuid lõpuks on mõnd kuukala õpetatud isegi käest sööki vastu võtma.
Eldar Rønning
Rønning tegi rahvusvahelise läbimurde 2005. aastal, kui sai 3 poodiumikohta maailma karikavõistlustel sprindis, sealhulgas võitis 13. veebruaril 2005 Reit im Winklis, ja oli hooaja lõpus sprindikarika arvestuses Tor Arne Hetlandi järel teine. Pikkadel distantsidel oli ta 62. ja kokku 10. Samal aastal tuli ta Norra meistrivõistlustel sprindis teiseks.
2005.–2006. aasta hooajal võistles ta peaaegu eranditult sprindis ja jõudis kolmel korral seitsme parema hulka. Ta sai ka ühel paarissprindi võistlusel esikoha koos Jens Arne Svartedaliga. Pikki maid, 15 km klassikat, sõitis ta ainult korra, Davosis, ja tuli 30. kohale. Ta oli korra Drammenis kolmas, kui Norra sai nelikvõidu, ja kaks korda viies. Hooaja kokkuvõttes oli ta sprindis 7. ja kokku 11. kohal.
Järgmisel hooajal (2006–2007) pani Rønning end maksma ka pikematel distantsidel, kui võitis kaks võistlust 15 km klassikas.
2007. aasta MM-il Sapporos suusatas Rønning avavahetuses Norrale kuldmedali toonud 4×10 km teatesõidus. Avaetapi lõpetas ta kolmandana, kaotades 4 sekundit soomlasele Ville Nousiainenile ja 0,3 sekundit prantslasele Jean-Marc Gaillardile. Lisaks sai ta sprindisõidus pronksmedali Jens Arne Svartedali ja rootslase Mats Larssoni järel.
2007.–2008. aasta hooajal sai Rønning MK-etapi võidu Otepääl sprindi klassikasõidus ja jõudis veel 3 korda kolme parema hulka.
Ta võitis kuldmedali Norra teatenelikus veel ka 2011. aasta MM-il Oslos ja 2013. aasta MM-il Val di Fiemmes. 2011 võitis ta lisaks ka hõbemedali 15 km klassikas.
2015. aastal võitis ta Tartu maratoni.
Corin Nemec
Corin Nemec (sündinud Joseph Charles Nemec IV, 5. novembril 1971) on USA näitleja.
Nemec on tuntud tegelaskujudega Parker Lewis sarjas "Parker Lewis Can't Lose" ja Jonas Quinn`ina ulmesarjas "Tähevärav SG-1".
Eldar Rønning
Maailma karikavõistlustel
Eldar Rønning osales sportlaskarjääri jooksul 192 maailma karika etapil ja jõudis kolme parima hulka 23 korda, neist 11 korda võitis.
Martti Ahtisaari
1995. aastal anti talle Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk.
2006. aastal pidas Ahtisaari kuude viisi kõnelusi Kosovo probleemi lahendamiseks. "Iseseisvus rahvusvahelise järelevalve all on Kosovo jaoks ainus elujõuline lahendus," leidis ta 2007. aasta märtsi algul valminud aruandes. 14. veebruaril 2007 lükkas Serbia vastvalitud parlament ÜRO erisaadiku Ahtisaari kava Kosovo tuleviku kohta peaaegu ühel häälel tagasi. Serbiat toetav Venemaa blokeeris Ahtisaari iseseisvuskava ka ÜRO Julgeolekunõukogus. Kõnelused juba kaheksa aastat ÜRO haldusalas olnud Kosovo üle jätkusid.
Ahtisaari emakeel on soome keel, lisaks räägib ta ka rootsi, prantsuse, inglise ja saksa keelt.
Eldar Rønning
Isiklikku
Rønning on 178 cm pikk ja kaalub 83 kg.
Cory Doctorow
pisi|Cory Doctorow Cory Efram Doctorow (sündinud 17. juulil 1971 Torontos) on Kanada ajakirjanik, ulmekirjanik ja blogija.
Ta on aktiivne autoriõigusi puudutavate seaduste leevendamise pooldaja.
Rinnaspindala
Rinnaspindala on puistus puude rinnaskõrguse (1,3 m juurekaelast) ristlõikepindalade summa hektaril. Metsa mõõtmisel määratakse rinnaspindala üldjuhul Bitterlichi lihtrelaskoobi abil. Rinnaspindala määratakse rinnete kaupa.
Rinnaspindala tähis on G ja ühik m²/ha.
Arcadius
Arcadius (Imperator Caesar Divi Theodosi Filius Flavius Arcadius Augustus; kreeka keeles: Ἀρκάδιος, Arkadios; umbes 377 – 1. mai 408 Konstantinoopol) oli Ida-Rooma keiser 16. jaanuarist 383 kuni 1. maini 408.
Keisriks tõusmine ja valitsemine
Arkadiose isa oli Theodosius Suur, viimane Rooma impeeriumi ühendaja. Ta suri 17. jaanuaril 395. aastal Milanos, olles eelnevalt riigi poegade vahel jaganud. Keisri vanim poeg Arcadius viibis sellel ajal Konstantinoopolis ning oli umbes 17-aastane. Tema vend Honorius, kes päris impeeriumi lääneosa, oli vaid 11-aastane. Arcadius krooniti juba 16. jaanuaril 383. aastal kaasvalitsejaks ning talle anti tiitel augustus. Selle aja jooksul valiti ta kolm korda konsuliks ning ta oli isa kaaskonnas osalenud mitmes sõjakäigus.
Säilinud kirjelduste järgi oli Arcadius lühikest kasvu, kõhn, tõmmu nahaga mees, kelle hingelõtvus olevat välja paistnud nii tema unistest ja haiglastest silmadest kui ka sõnakasutusest. Selle kesta taga peitus aga haritud inimene, mille tunnistuseks on ka see fakt, et tema usuõpetaja kuulutati hiljem pühakuks. pisi|Rooma impeerium 395. aastal
Rufinuse mõjuvõim
Poja teovõimetus ja jõuetus polnud ilmselt mingiks saladuseks tema energilisele ja sõjakale isale, kes juba aegsasti määras Arcadiusele nõuandjaks idaprovintside pretoriaanide prefekti, Galliast pärit Rufinuse. Ta oli noore keisri täielik vastand: esinduslik välimus ning erakordne enesekindlus, samas ka äärmuslikult rahaahne.
Aleksandr Vojeikov
Aleksandr Vojeikov on olnud mitme tuntud isiku nimi:
Arcadius
Rufinuse mõjuvõim
Arcadiuse noorem vend Honorius nimetati juba 393. aastal isa kaasvalitsejaks ning augustuseks. Tallegi määrati eeskostja, kelleks oli vandaalist väejuht ja Theodosiuse kasutütre mees Flavius Stilicho. Nagu Rufinusest Idas, kujunes ka Stilichost riigi tegelik valitseja kuni tema tapmiseni 408. aastal. Kahe impeeriumi poole nõuandjate omavaheline läbisaamine oli äärmiselt halb, kuid eelis oli Stilichol, sest tale allusid ka Idas paiknenud väed.
Merville (Nord)
pisi|tühi|Merville'i raekoda
Teine ristisõda
Teine ristisõda toimus Väike-Aasias aastatel 1147–1149 ning selles osalesid seldžukid, Prantsuse ja Saksa väed.
Arcadius
Rufinuse mõjuvõim
Rufinuse erakordne positsioon keisri õukonnas tekitas palju kadedust ja viha. Üheks nõuandja vihavaenlaseks kujunes eunuhh Eutropius. Eunuhhid tulid Rooma õukonda Idamaade eeskujul ning kuna inimeste sandistamine oli Domitianuse ajal (81–96) keelatud, toodi neid sisse Idamaadest. Õukonnas eelistati eunuhhe, sest neis ei nähtud ohtu pretendeerimaks keisritroonile. Eutropius oli ka ilmselt lapsena idast Konstantinoopolisse sisse toodud.
Teine ristisõda
Ristisõja väljakuulutamine
Teine ristisõda kuulutati välja 1145. aastal pärast seda, kui Edessa krahvkond, üks suurimaid ristisõdijate riike, mis oli rajatud pärast Esimest ristisõda, langes Seldžuki päritolu Zengidi dünastiast Mosuli, Aleppo, Hama ja Edessa valitsejast atabeki Imad ad-Din Zengi moslemite kätte. Tegemist oli esimese ristisõdijate riigiga, mis langes. pisi|200px|left|Lähis-Ida aastal 1135, [[Ristisõdijate riigid|ristisõdijate riigid on märgitud punaste ristidega]] Teise ristisõja Edessa tagasivallutamiseks kuulutas välja paavst Eugenius III, tegemist oli ka esimese ristisõjaga, mida juhtisid Euroopa kuningad – Prantsusmaa kuningas Louis VII ja Saksa kuningas Konrad III. Abi saadi ka paljudelt teistelt tähtsatelt Euroopa aadlikelt.
Ristisõdijate põhivägede (Kuningas Louis VII ja Konrad III vägede) teekond oli selline: Saksa-Rooma riik, Ungari kuningriik, Bütsantsi keisririik, Konstantinoopol, Pergamon, Antiookia, Jeruusalemm. Hingeline eestvedaja oli Tsistertslaste ordu juht Bernard Clairvaux’st, kes oma kirjutistega propageeris ja põhjendas sõda. Ristisõdijate ees suleti kõik väravad ning neid kardeti kui katku nende metsikuse tõttu. Vastuseks sellele rüüstasid ristisõdijaid linnu, mis neile väravaid ei avanud.
Dorylaeumi lahingud
Kahe kuninga armeed liikusid eraldi läbi Euroopa, mingil põhjusel peeti neid kinni Bütsantsi keisri Manuel I Komnenose poolt. Siis ületasid ristisõdijate väed Bütsantsi territooriumi ja liikusid Anatooliasse. Mõlemad ristisõdijate väed said lüüa Seldžuki türklaste poolt 1147. aasta Dorylaeumi lahingutes.
Arcadius
Rufinuse mõjuvõim
Arcadiuse kahe favoriidi konflikt teravnes, kui ilmsiks tulid Rufinuse salaplaanid. Rufinus kavatses panna oma tütre keisriga paari, mis oleks tema positsiooni veelgi tugevdanud. See oleks aga eunuhhile tähendanud hävingut ning ta püüdis konkurendi plaane nurjata. Kui Rufinus ajutiselt Konstantinoopolist lahkus, kasutas Eutropius juhust ning suunas keisri mõtted konkurendi tütrelt eemale. Ta näitas keisrile ühe imeilusa neiu portreed ning see rabas Arcadiust nii, et ta otsustas temaga abielluda. Keiser andis käsu teha ettevalmistused pulmadeks. Naasnud Rufinusel ei jäänud enam muud teha kui suunduda otsekohe tseremooniale. Arcadiuse väljavalitu oli Eudoxia, roomlaste teenistuses oleva frangist sõjapealiku tütar. Ta vallutas oma mehe südame ning temast sai peagi keisri üks peamiseid nõuandjaid ja mõjutajaid. Mõned ajaloolased arvavad, et just Rufinuse plaanide läbikukkumine suunas teda riigireetmiseni ning salajaste läbirääkimisteni roomlaste vana vaenlase gootide ning nende juhi Alarichiga. Keisri soosikult vajaliku informatsiooni saanuna jõudis Alarich 395. aasta sügisel suure sõjaväega Konstantinoopoli alla. Kaitseks ette valmistamata linnas puhkes paanika. Siis andis Rufinus oma ettekavatsetud "etenduse" teise vaatuse, millega ta soovis taastada oma kõikuma löönud positsiooni õukonnas. Demonstratiivselt teeskles ta üldises segaduses erilist meelekindlust ning teatas otsusest minna vaenlase laagrisse, et veenda neid taanduma. Alarich viiski vastavalt varasemale kokkuleppele väed müüride alt minema. Ilmselt käis Rufinus selle näitemängu eest välja tohutuid summasid. Kulud tasusid end kuhjaga ära, sest Rufinusest sai riigi päästja, kes nautis taas keisri suurt soosingut. Naiivne keiser jäi kogu näitemängu uskuma.
Teine ristisõda
Damaskuse piiramine
Louis VII ja Konrad III jõudsid oma vägede jäänukiga aga siiski Jeruusalemmani ning ründasid 1148, üsna lootusetus olukorras Damaskust, mille oli vallutanud Zengi poeg ja järglane Nūr ad-Dīn.
Arcadius
Rufinuse mõjuvõim
Alarich aga rikkus kokkulepet Rufinusega ning kojumineku asemel asusid tema väed rüüstama keisririigi valdusi Kreekas, millele pani lõpu kohale jõudnud Stilicho. Tal õnnestus mitmes lahingus vaenlane sisse piirata ja lõpuks purustada. Alarichi päästis kõige hullemast Arcadiuse sekkumine, kes nõudis armuandmist "roomlaste sõbrale", mida Stilicho oli sunnitud ka tegema. Need sündmused aga pingestasid veelgi Lääne- ja Ida-Rooma suhteid, mis piiritülidest olid niigi teravad. pisi|Eutropius pisi|Johannes Chrysostomos
Teine ristisõda
Damaskuse piiramine
Akko nõukogul juunis 1148 olid ristisõdijate kuningad Louis VII ja Konrad III ning Melisende ja Balduin III leppinud kokku Damaskuse ründamises. Zengi valdused olid jaotatud tema poegade vahel ning Damaskus oli sõlminud liidu Zengi poja, Aleppo emiir Nūr ad-Dīniga. Damaskus valiti näiteks Aleppo asemel ristisõja sihtmärgiks, kuna ununenud polnud lõputud Damaskusest saadetud rünnakud Jeruusalemma suunal ning geograafiliselt oleks Damaskuse vallutamine andnud head eeldused Edessa piiramiseks. Järgnenud Damaskuse piiramine kukkus täielikult läbi. Ristisõdijad said viie päevaga lüüa ja olid sunnitud taanduma.
Ristisõja tulemus
Teine ristisõda oli täielik läbikukkumine ristisõdijatele ja suur võit moslemite jaoks. Selle tulemusel tõusis ka moslemite julgus ristisõdijate ees, mis omakorda viis 1187. aasta Jeruusalemma vallutamiseni, mis omakorda põhjustas Kolmanda Ristisõja 12. sajandi lõpupoolel.
Arcadius
Eutropiuse mõjuvõim
Rufinus ei saanud kaua nautida oma taastatud positsioonist tulenevaid eeliseid. 27. novembril 395 tapsid Stilicho pooldajad ta tagasipöördunud leegionide piduliku vastuvõtutseremoonia käigus. See toimus kõik keisri silme all. Rahvas võttis selle juubeldades vastu, sest Rufinusest oli saanud ahnuse kehastus. Näiteks käis mööda linna tänavaid jõuk inimesi, kes kandsid Rufinuse maharaiutud kätt pea kohal ja hüüdsid: "Annetage vaesele Rufinusele!"
Teine ristisõda
Ristisõdijate tegevus Euroopas
Ainus edukas üritus toimus aga rekonkista käigus Vahemere teises otsas, Portugalis, kus üks ristisõdijate vägi, mis oli laevaga teel pühale maale, tegi peatuse ning aitas vallutada Lissaboni 1147. aastal. Hiljem nad vallutasid veel Sintra, Almada, Palmeda ja Setubali linna Portugali aladel ning neil õnnestus seal end ka kindlustada.
Arcadius
Eutropiuse mõjuvõim
Konkurendi surm viis Eutropiuse keisri kõrvale ning ta allutas keisri täielikult oma tahte alla. Sellele aitas kaasa ka eunuhhi suhteliselt edukas tegutsemine väepealikuna. Eutropius oli olnud mitmetel väljapaistvatel ametikohtadel, kus varem ükski eunuhh polnud olnud. Temast sai konsul ning tema kujud koos teenete loeteluga kaunistasid linna väljakuid ja tänavaid. Rufinusele heideti ette ahnust, kuid Eutropius oli veelgi ahnem. Kaasaegsete sõnul huvitas teda vaid rikastumine. Tema kõrget positsiooni Konstantinoopolis keeldus tunnistamast Honorius, mis halvendas veelgi kahe venna suhteid.
Teine ristisõda
Ristisõdijate tegevus Euroopas
Samal ajal algas ka esimene Põhjala ristisõdadest – Vendi ristisõda, mille eesmärk oli pöörata paganaid Ida-Euroopas kristlusse.
Arcadius
Usutülid
Arcadiuse valitsemisajal suri Konstantinoopoli patriarh ning keiser määras 397. aastal uueks kirikupeaks tuntud teoloogi, ühe oma ajastu erudeerituma inimese ning väljapaistva kõnemehe Johannese, kes on ajalukku läinud kui Johannes Kuldsuu (Chrysostomos). Selle otsuse tegi keiser peamiselt Eutropiuse soovitusel, kelle arvates pidi väljapaistev kirikutegelane tooma pealinnale au ja kuulsust. pisi|Arcadiuse koloss Uus patriarh oli rangete põhimõtete pooldaja, kelle hiilgust ja rikkust hukkamõistvad väljaastumised leidsid palju pooldajaid. Ta oli täielikuks vastandiks oma sõnaahtrale eelkäijale. Samas polnud mitmed Johannese nõudmised paljudele vastuvõetavad. Pealinlased olid harjunud paljude meelelahutuste ja vaatemängudega, mis Johannese ajal keelustati. See tekitas rahvas ulatuslikku pahameelt. Lisaks süüdistati patriarhi upsakuses, sest ta keeldus külastamast jõukamate linlaste lõunasööke. Seejuures teati hästi, et tegelik põhjus tulenes patriarhi tervisest, mis olid seotud seedimisega. Patriarhi pooldajate ja vastaste oponeerimine viis kohati käsikähmlusteni. Sarnane olukord juhtus, kui keisrinnale püstitati kuju ning seda tähistati laulu ja tantsuga. Patriarh mõistis sellise pidutsemise hukka ning pidutsejate ning nende vastaste vahel puhkes lööming, mille käigus süttis ning põles maha lähedal astestsev kirik.
Johannese kriitika ei jätnud puutumata ka õukonda ja seal valitsenud kombeid. See viis tema ja võimumeeste suhete halvenemiseni. 403. aasta jõuludel jättis keiserlik pere patriarhi etteheidetest solvununa minemata jumalateenistusele.
Usutülid olid tolleaegses Konstantinoopolis, kus elas umbes 300–500 tuhat elanikku, kellest umbes pooled olid kristlased, üsna tavaline nähtus. Nende tülide kaudne provotseerija olevat olnud tihti keisrinna Eudoxia. Keiser Arcadius suhtus nendesse aga leigelt. Näiteks kaalus keisri jaoks mõne linna korralik maksude laekumine üles selle, et elanikud olid paganlike vaadetega.
Harilik mudakonn
pisi|Mudakonn Harilik mudakonn ehk mudakonn (Pelobates fuscus) on mudakonlaste sugukonda, mudakonna perekonda kuuluv kahepaikne.
Mudakonna levila ulatub Kesk-Euroopast (Loode-Prantsusmaast ja Belgiast) Lääne-Siberi lõunaosa ja Araalini, lõunas hõlmab Krimmi ja Põhja-Kaukaasia, põhjas Taani ja Eesti ning ulatub Peterburi ja Kaasanini. Eesti saartel ta puudub (v.a. Piirissaar Peipsi järves), Pärnu–Viljandi–Tartu joonest põhja poole elab ta ainult Saadjärve voorte ja Porkuni oosi piirkonnas.
Arcadius
Surm
408. aasta kevadel Arcadius haigestus ja 1. mail, olles umbes 31-aastane, ta ka suri. Keiser aimas oma maise tee lõppu ette ning ta tundis tõsist muret oma 7-aastase poja tuleviku pärast. Seetõttu loobus keiser isegi kaasvalitseja valimisest, sest see oleks võinud muutuda pojale ohtlikuks. Arcadius märkiski testamendis vaid oma poja nime. Lisaks polnud keisril pealinnas ühtegi lähedast sugulast. Keisrinna Eudoxia suri juba 404. aastal, Läänes valitsenud venna Honoriuse abile ei saanud samuti loota, sest suhted olid neil väga halvad. Väidetavalt olevat Arcadius määranud troonipärija hooldajaks Pärsia šahhi, kuid ükski säilinud dokument seda ei kinnita. Paljud kaasaegsed Bütsantsi autorid juba kinnitasid, et see on väljamõeldis, mis võis tuleneda tolal kahe riigi heanaaberlikust läbisaamisest. Arcadiuse surmaga kadusid viimased ususallivuse jäänused ning juba 408. aasta novembris ilmus nii Lääne kui Ida keisrite kinnitatud edikt, millega konfiskeeriti viimaste paganate pühamute vara.
Harilik mudakonn
Kirjeldus
Täiskasvanud mudakonn on kuni 8 cm pikkune. Keha on ümar ja sile. Seljapool on kollakaspruun või helehall pruunide laikude ja täppidega ning mustade tähnidega, mille keskel on punane täpp. Nahk on vahel tugeva küüslaugulõhnaga. Neil on märkimisväärselt suured silmad, mis erinevalt teistest Eesti kahepaiksetest on vertikaalsete pupillidega. Laup on silmade vahel kumer, õlgadel on ovaalsed näärmed. Mudakonnadele on iseloomulikud kühveljad sisemised pöiaköbrukesed, mis on arenenud kaevuva eluviisi tulemusena.
Mudakonn meenutab kärnkonna, aga tal on jalgade vahel ujulestad, tema nahk on sile ja liigutused kiiremad.
Merville (Nord)
Märkimisväärsed hooned
Merville'i Püha Peetruse kihelkonnakirik on väga suure mahutavusega kihelkonnakirik, mille mõõtmed muudavad selle silmapaistvaks maamärgiks, mis on nähtav linnast märkimisväärsest kaugusest. Merville on Lille'i peapiiskopkonna kihelkond.
Harilik mudakonn
Eluviis
Mudakonn veedab päeva pinnasesse kaevununa ja ronib välja alles õhtuti. Ta elab kuival ja läheb veekogusse üksnes sigimise ajaks. See muudab ta veekogudest vähem sõltuvaks ja võimaldab hõivata neist kaugel olevaid elupaiku .Mudakonn läheb jahile öösiti. Tema aktiivsus sõltub otseselt õhuniiskusest. Mida suurem on niiskus, seda aktiivsemad mudakonnad on. Temperatuuri 10–15 °C ja õhuniiskuse 78–89% juures on ainult 11% mudakonnadest aktiivsed, aga õhuniiskuse 90–95% korral 52% mudakonnadest. Mudakonna maksimaalseks elueaks on mõõdetud 1 aasta, mis on konnaliikide keskmisest vähem.
Päikesekala
Päikesekala all võidakse mõelda:
Harilik mudakonn
Füsioloogia
Mudakonnal on kopsud suhteliselt nõrgalt arenenud, kui võrrelda teiste päriskonnalistega. Seda põhjustab asjaolu, et ta viibib suure osa elust maa all. Kõikidest gaasivahetusest osavõtvatest kapillaaridest (need jagunevad kopsu-, naha- ja suulaekapillaarideks) moodustavad kopsukapillaarid mudakonnal 49,3%, mis on küll rohkem kui iidkonnal (31,9%), aga jääb kõvasti alla sabakonnaliste hulka kuuluvatele tähniksalamandrile (57,3%), siirenile (58,2%) ja amfiuumile (68,2%).
Toit
Mudakonn sööb kõiki maismaaselgrootuid, keda kätte saab, välja arvatud lendavad liigid, mida ta üldse ei söö. Tema toidus moodustavad maismaaselgrootud 99%, mis on endise NSV Liidu alal elanud konnaliikidest kõige suurem osakaal. See näitab, et vees ta peaaegu üldse ei toitu. Kui siiski lemmiktoitu otsida, siis sipelgad, ämblikud ja jooksiklased moodustavad mudakonna toidust ühtekokku 87%.
Sigimine ja areng
Mai alguses siirdub mudakonn kudema madalasse läbivooluta veekogusse. Kudema hakkab ta kohe pärast talveunest virgumist. Mudakonn jääb vette lühikeseks ajaks: kogu asurkond koeb 20–25 päeva jooksul. Sealt võib kevadööl kuulda isaslooma krooksumist, mis meenutab kana loksumist või vee mulksumist. Isaskonnad krooksuvad vee all. Pulmatüükaid neil ei ole ja nagu ungidki hoiavad nad emasest kinni niudepiirkonnast.
pisi|Mudakonna kudu pisi|Mudakonna kulles Emasloom koeb 1000–2500 muna, mille läbimõõt on 1,5–2 mm. Koetud kudu on jäme vorstitaoline nöör, mis on tekkinud munade liitunud väliskestadest ning mis mässitakse ümber veetaimede ja oksakeste.
Saitama prefektuur
Saitama prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas, Tōkyōst vahetult põhjas.
Harilik mudakonn
Sigimine ja areng
Vastkoorunud kullesed elavad põhjamudas. Hiljem ujuvad nad vabalt vees. Kullesed veedavad vees 3–4 kuud ja selle aja jooksul saavutavad nad hiiglaslikud mõõtmed: 73–175 mm, mis võib olla enam kui poole pikem täiskasvanud konnast. Mida soojem on vesi, seda kiiremini nad arenevad. Sellepärast eelistavadki mudakonnad kudeda madalatesse läbivooluta veekogudesse, et need soojenevad kiiremini.
Mudakonna kulleste areng kestab 90–110 päeva, mis on pikem kui teistel endise NSV Liidu maa-ala kahepaiksetel. Välislõpused kaovad kullesel 7. päeval, jäsemete pungad muutuvad märgatavaks 34. päeval, tagajalad liigenduvad osadeks 67. päeval, eesjäsemed ilmuvad 92. päeval ja 94. päeval hakkab saba taandarenema. Nende keskmine pikkuse juurdekasv on 1,2 mm päevas, mis on suurim endise NSV Liidu maa-ala kahepaiksete kullestest.
Saitama prefektuur
Sümbolid
Saitama prefektuuri tunnuslind on kaelus-turteltuvi (Streptopelia decaocto), tunnuspuu on tselkva (Zelkova serrata) ja tunnuslill Sieboldi priimula (Primula sieboldii).
Kõrvunurgad
زاويتان متكاملتان Ángulos suplementarios Съседни ъгли Angles suplementaris Makonyo Mhirikano Supplementary angles Ángulos suplementarios Suplementaj anguloj fa:زاویه‌های مکمل Angles supplémentaires Angolo supplementare גאומטריה Суплементни агли Supplementvinkler Kąty przyległe Ângulo suplementar Смежные углы Sokota Suplementtikulmat Supplementvinkel มุมประกอบสองมุมฉาก 補角
Saitama prefektuur
Haldusjaotus
Saitama prefektuur on jaotatud 63 omavalitsusüksuseks, millest 40 on linnad (市 shi).
Merville (Nord)
Märkimisväärsed hooned
Lille'i diötseesi seminar asus varem Merville'is. See on samuti väga suur ehitis, mis on ehitatud neljakorruselise ristikäigu ümber, suure kabeli ja söögisaaliga ning majutusega enam kui 200 töötajale ja õpilasele. Vokatsioonide arvu vähenemisega suleti seminar 1970. aastal. Laialdased hooned hõivas lühikeseks ajaks usuõdede kogukond ning siis sai neist Lille'i diötseesi pelgupaiga- ja konverentsikeskus, roll, milles seda tänini kasutatakse.
Harilik mudakonn
Sigimine ja areng
Mudakonna kulleste pikka arengut seostatakse sellega, et nad söövad üksnes taimset toitu. Sellepärast on nende sooltoru väga pikk, üle 6 korra kehast pikem, mis on samuti kahepaiksete seas ebatavaline. Kullesel on sügav suulehter, mille servadel on pikad narmad, võimas sarvnokk ja hambad. Mudakonna kullesel on kuni 1100 hammast, poole rohkem kui rohukonnal või harilikul lehekonnal.
Moonde läbinud kullesed kaevuvad pinnasesse otse veekogu kaldal ja jäävad sinna kuni järgmise kevadeni. Kui tingimused on ebasoodsad, siis võib juhtuda, et nad ei jõua moonduda ja peavad talvituma vastsetena. Alles pärast talvitumist hakkavad nad laiali rändama. Mudakonnad kaevuvad talveks kuni 1,5 m sügavusele pinnasesse, aga nad võivad talvituda ka mahajäetud keldrites ning hiire- ja mutiurgudes. Mudakonna talveuni kestab kuni 200 päeva ja see on endise NSV Liidu kahepaiksete seas kõige pikem.
Koht toiduahelas
Mudakonna kulleseid söövad ujurid, noorloomi rohelised konnad ja nastikud, täiskasvanud mudakonni mägrad, rebased, siilid, mutid ja linnud.
Kaitse Eestis
Mudakonn kuulub looduskaitsealuste liikide II kategooriasse. Ta kuulus juba Eesti NSV punasesse raamatusse. Tähtsaim mudakonna kaitseala asub Piirissaarel, kus on ka konna suurim populatsioon Eestis.
Merville (Nord)
Märkimisväärsed hooned
Linna peaväljakul domineerib raekoda (Hôtel de Ville), mis on ehitatud flaami renessanss-stiilis. See sisaldab väga kõrget kellatorni koos töötava avaliku kellaga.
Le Sart
Le Sart on väike küla umbes 2 km Merville'ist läänes. See on osa Merville'i vallast ja on linnaga ühendatud regulaarse bussiliiniga. Seal on väike kihelkonnakirik Notre Dame des Affigés.
Tippnurgad
زاويتان تشتركان بالرأس Ángulos opuestos pel vértiz Връхни ъгли Vertical angles Ángulos opuestos por el vértice Angles opposés par le sommet 맞꼭지각 Teorema degli angoli opposti al vertice זוויות קודקודיות Toppvinkler Kąt Ângulo oposto pelo vértice Вертикальные углы Sovršna kota Вертикальні кути 對頂角
Kõrgem Akadeemiatevaheline Atestatsioonikomisjon
Kõrgem Akadeemiatevaheline Atestatsioonikomisjon (vene keeles Высшая межакадемическая аттестационная комиссия) oli ühiskondlik organisatsioon Venemaal, mis oli võtnud endale õiguse väljastada akadeemilisi kraade - doktorikraade ja teaduste kandidaadi kraade.
Ajalugu
1996. aasta suvel registreeriti Venemaa justiitsministeeriumis ühiskondlik organisatsioon "Rahvusvaheline Akadeemiatevaheline Liit" (vene keeles Международный межакадемический союз) kui teadustöötajate ühiskondlik ühendus. Sama aasta 4. novembril registreeriti Moskva linnavalitsuses Rahvusvahelise Akadeemiatevahelise Liidu raames "Kõrgem Ekspert-Kvalifikatsiooni Komitee" (vene keeles Высший экспертно-квалификационный комитет), mis omakorda moodustas Kõrgema Akadeemiatevahelise Atestatsioonikomisjoni
1978. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
pisi| 1978. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 23. Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus 22. aprillil 1978 Prantsusmaal Pariisis. Selle võitis Iisrael.
Pärilikkus
Pärilikkus on organismide omaduste edasikandumine (pärandumine) mittesugulisel või sugulisel paljunemisel.
Sugulisel paljunemisel saab iga järglane kaks geneetilise informatsiooni komplekti, ühe isalt, teise emalt. Nõnda on järglasel iga tunnuse, näiteks juuste värv, silmade värvi või veregrupi kohta kaks informatsiooni, mis võivad olla täiesti erinevad. Nii näiteks võib laps saada juuste värvi kohta isalt informatsiooni "blond" ja emalt "must". Neid erinevaid ekspressioone nimetatakse alleelideks.
Vastavalt sellele, millise tunnusega on tegemist, kujuneb kas kahe alleeli vahepealne vorm või üks kahest variandist murrab läbi ja surub teise alla.
Pärilikkuses kui nähtuses on kaks aspekti: Pärilikkuse tüübid on:
Pärilikkust uurib geneetika.
Pajaka maastikukaitseala
Pajaka maastikukaitseala on maastikukaitseala Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Kaitseala kogupindala on 201,7 ha, millest maismaa alla jääb 195,0 ja veeosa alla 6,7 ha.
Kaitseala on moodustatud 1958. aastal kaitse alla võetud Hiie talu tamme-kuuse segametsa baasil ja maastikukaitseala kaitse-eeskiri kinnitati 2006. aastal.
Maastikukaitsealal kaitstakse väärtuslikke elupaigatüüpe ja kaitsealuseid liike. Need elupaigatüübid on lamminiidud, siirde- ja õõtsiksood, liigirikkad madalsood, vanad loodusmetsad, vanad laialehised metsad ning siirdesoo- ja rabametsad. Need kaitsealuseid liigid on võldas ja tõugjas.
Halliki Harro-Loit
Halliki Harro-Loit (neiupõlvenimi Joosti; sündinud 16. novembril 1962) on eesti meediauuringute spetsialist, Tartu Ülikooli ajakirjanduse professor.
Tema peamised uurimisteemad on meediapoliitika, ajakirjandus- ja kommunikatsioonieetika ning infoõigus, ajakirjandusuuringud, kultuurimälu ja meediaajaloo uuringud, diskursuseanalüüs ning meediaharidus.
Haridustee
Harro-Loit lõpetas 1981. aastal Tallinna 21. Keskkooli, 1987. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse eriala ja 1993. aastal sai sealsamas ajakirjanduse magistrikraadi.
2001. aastal kaitses ta Oslo Ülikoolis poliitikateaduste doktorikraadi teemal "Changing Journalistic Conventions in the Press. Empirical studies on daily newspapers under different political conditions in 20th century Estonia" ("Ajakirjanduslike konventsioonide muutumine päevalehtedes. Empiiriline uurimus 20. sajandis Eesti päevalehtede kohta erinevate poliitiliste režiimide tingimustes", juhendaja professor Svennik Hoyer).
Töökäik
Halliki Harro-Loit oli aastatel 1987-1991 Eesti Ajakirjanike Liidu täiendusosakonna juhataja, 1991-1999 Tartu Ülikoolis teadur ja 1999-2003 lektor ajakirjanduse ja kommunikatsiooni osakonnas. Aastatel 2000-2010 ja 2013-2016 töötas ta TÜ ühiskonnateaduste instituudi juhatajana.
Ta on olnud ajakirjanduse ja kommunikatsiooni osakonna dotsent 2003-2013, sotsiaalteaduskonna dekanaadi prodekaan 2006-2007, ajakirjanduse ja suhtekorralduse bakalaureuseõppe programmijuht 2006-2008 ning kuulus Tartu Ülikooli senati II koosseisu (2014-2017).
Enharmoonilised helid
Enharmoonilised helid on samakõlalised (sama helikõrgusega), kuid noodikirjas erinevalt märgitud ja eri nimetusega helid (näiteks Fis ja Ges).
Halliki Harro-Loit
Töökäik
Alates 2012. aastast on ta Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi ajakirjanduse professor.
Teadusorganisatsiooniline tegevus
Harro-Loit oli aastatel 2008-2011 7. raamprogrammi koostööprojekti "Kommunikatsioonistrateegiad kriisile eelneval perioodil, kriisi ajal ja pärast kriisi: riskid, ohud ja meetmed" Eesti uurimisgrupi juht ning 2008-2015 Kultuuriteaduste tippkeskuse (CECT) Kultuurikommunikatsiooni uurimisrühma juht.
Aastatel 2008-2013 oli ta sihtfinantseeritava teema "Kultuurikommunikatsiooni komplekssus ja kultuuriuurimise metodoloogilised väljakutsed" juht ning 2010-2014 MEDIADEM (European Media Policies Revisited: Valuing and Reclaiming Free and Independent Media in Contemporary Democratic System)  – 7. raamprogrammi Tartu Ülikooli teadusgrupi juht. Ta kuulus 2014. aastal Meedia Pluralismi Monitooringu pilootprojekti ja oli 2016. aastal Media Pluralism Monitoring Eesti rühma juht. 2021-2023 Horizon projekti MEDIADELCOM konsortsiumi koordinaator.
Publikatsioonid
Halliki Harro-Loidilt on rahvusvahelistes ajakirjades ilmunud kümneid teadusartikleid ja raamatupeatükke. Eesti keeles on temalt ilmunud raamatud "Ajakirjanduse õiguslik regulatsioon Eestis aastail 1918-1940 ja 1990-1993", "Ajakirjandusvabadusest kommunikatsioonivabaduse poole: võrdlev ülevaade erinevate maade ajakirjandustavadest", "Väärtusarenduse analüüs – miks ja kuidas?", "Lühinäidendid" ning "Tagasiside".
Utessuu
Utessuu (Utesoo) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1932
Vabariigi Valitsus oma otsusega 19. veebruarist 1932 ülendas järgmised Eesti ohvitserid, arvates 24. veebruarist 1932:
Majorid kolonelleitnantideks, vanusega 24. veebruarist 1932:
Kaptenid majoriteks, vanusega 24. veebruarist 1932:
Leitnandid kapteniteks, vanusega 24. veebruarist 1932:
Nooremleitnandid leitnantideks:
Leitnandid vanemleitnantideks:
...
Neuf-Berquin
Neuf-Berquin (hollandi: Nieuw-Berkijn) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Hazebroucki kantonis.
Ryan Lochte
Ryan Steven Lochte [l'okti] (sündinud 3. augustil 1984 New Yorgi osariigis Canandaiguas) on USA ujuja, mitmekordne olümpiavõitja. Põhiliselt ujub ta selili ja kompleksi, kuid on olümpiavõitja ka vabaujumises.
Neuf-Berquin
Neuf-Berquinis sündis Prantsuse helilooja ja klarnetist Ferdinand Capelle.
Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1932
Sanitaarkapten sanitaarmajoriks:
Neuf-Berquin
pisi|püsti|tühi|Neuf-Berquini kirik
Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1932
Sanitaarleitnandid sanitaarkapteniteks:
Farm. major farm. kolonelleitnandiks:
Ryan Lochte
17. augusti 2015 seisuga on ta suurvõistlustelt (olümpiamängud, maailmameistrivõistlused ujumises, maailmameistrivõistlused lühirajaujumises ja Panameerika mängud) võitnud 45 kuld-, 18 hõbe- ja 14 pronksmedalit.
Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1932
Farm. leitnant farm. kapteniks:
Ryan Lochte
Tema isa Steven on ujumistreener, ema Ileana on lasteaia direktor. Ema on kuubalane ning sündinud ja kasvanud Havannas. Ryanil on vanemad õed Kristin ja Megan ning nooremad vennad Devon ja Brandon. Vanemad lahutasid 2010.
Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1932
Kaitseliidus:
Ryan Lochte
Lochte lõpetas 2002 Floridas Port Orange'is keskkooli ja astus samal aastal Florida ülikooli, mille lõpetas 2007 spordikorralduse erialal.
2003
Esimest korda pääses Lochte USA koondisse 2003. aasta Panameerika mängudel, mis toimusid Dominikaani Vabariigis Santo Domingos. Individuaalselt ta veel ujuma ei saanud, ainult meeskondlikult. Kõik 8 4×200 m vabaujumises osavõtvat meeskonda pääsesid otse finaali ja USA püstitas seal 13. augustil Panameerika mängude rekordi ajaga 7.18,93, edestades Brasiiliat 6,21 sekundiga. Lochte ujus kolmandat vahetust. 4×100 meetris oli ootamas teine kuldmedal. 9 meeskonna tõttu tuli pidada eelujumised, mille USA kindlalt võitis 3.22,36-ga, aga finaalis startis teise vahetuse ujuja liiga vara ja USA diskvalifitseeriti.
2004
2004. aasta suveolümpiamängudele Ateenas kvalifitseerus Lochte kahel alal: USA katsevõistlustel oli ta 200 m kompleksis Michael Phelpsi järel teine ja 200 m vabaujumises neljas.
4×200 m vabaujumise eelujumises 14. augustil võitis USA oma eelujumise 7.12,80-ga, edestades ka teise eelujumise võitjat Austraaliat (7.14,85). Finaalis, mis peeti samal päeval, võitis USA 7.07,33-ga Austraalia (7.07,46) ees ja see oli Austraalia esimene kaotus 6 aasta jooksul.
200 m kompleksujumises saavutas Lochte eelujumises paremuselt 10. aja 2.01,41, aga poolfinaali viis seegi. Seal said Phelps ja Lochte juba kaks parimat aega (Lochte 1.59,58) ning finaalis samuti (Lochte 1.58,78 oli parem kui olümpiarekord, aga Phelps finišeerus veel varem).
Pärast olümpiamänge toimusid USA-s Indianapolises 2004. aasta maailmameistrivõistlused lühirajaujumises, kus Lochte saavutas täiskomplekti medaleid. Ta lõpetas 200 m vabalt pronksmedaliga Phelpsi ja Kanada ujuja Rick Say järel, 200 m kompleksi hõbemedaliga Brasiilia ujuja Thiago Pereira järel ja 4×200 m kuldmedaliga Austraalia ees.
2005
2005. aasta juuli teisel poolel toimusid Montréalis 2005. aasta maailmameistrivõistlused ujumises, kus Lochte saavutas kaks pronksmedalit (200 m selili, võitis Aaron Peirsol Austria ujuja Markus Rogani ees, ja 200 m kompleksi, võitis Phelps Ungari ujuja László Csehi ees) ning ühe kuldmedali (4×200 m vabaujumises Kanada ja Austraalia ees).
2006
2006. aasta aprillis toimusid Hiinas Shanghais 2006. aasta maailmameistrivõistlused lühirajaujumises, kus Lochte tuli kolmekordseks maailmameistriks. Ta võitis 200 m selili maailmarekordiga 1.49,05 Markus Rogani ees (1.50,97), 200 m kompleksi maailmarekordiga 1.53,31 Markus Rogani ees (1.55,68) ja 400 m kompleksi meistrivõistluste rekordiga 4.02,49. Lisaks saavutas ta USA meeskonnaga hõbemedali 4×100 m kompleksis 3.28,00-ga (võitis Austraalia 3.27,71-ga). Kuid teateujumise avavahetuses püstitas ta 100 m seliliujumise maailmarekordi, saades esimeseks inimeseks, kes seda distantsi ujunud alla 50 sekundi. Veel kuulus USA-le kaks teatepronksi: 4×100 m vabaujumises 3.11,92-ga Itaalia ja Rootsi järel (Lochte ujus teist vahetust) ning 4×200 m vabaujumises 7.04,34-ga Itaalia ja Austraalia järel (Lochte ujus avavahetust).
Sama aasta augusti teises pooles toimusid Kanadas Victorias Vaikse ookeani meistrivõistlused ujumises, kus Lochte saavutas kaks hõbemedalit ja ühe kuldmedali. 100 m seliliujumises kaotas ta 54,02-ga Peirsolile (53,32) ja 200 m kompleksis 1.56,11-ga Phelpsile (4.10,47). USA teatemeeskond võitis 4×200 m vabalt 7.05,28-ga, edestades Kanadat 7 ja Austraaliat 12 sekundiga ning Lochte ujus teist vahetust.
Ceteris paribus
Ceteris paribus põhimõte tähendab, et teadusliku eksperimendi korral peavad võrdluseksperimendis olema peale uuritava suuruse kõik muud tingimused samad mis kontrolleksperimendis.
Ryan Lochte
2007
2007. aasta märtsis-aprillis toimusid Melbourne'is 2007. aasta maailmameistrivõistlused ujumises ja Lochte osales USA neljas kaksikvõidus. 50 m seliliujumises saavutasid Lochte ja Peirsol eelujumises 5. ja 10. aja, aga mõlemad loobusid poolfinaalist. 100 m seliliujumise võitis Peirsol maailmarekordiga 52,98 ja Lochte tuli 53,50-ga teiseks. 200 m seliliujumise võitis Lochte maailmarekordiga 1.54,32 ja Peirsol tuli 1.54,80-ga teiseks. 200 m kompleksi võitis Phelps maailmarekordiga 1.43,98 ja Lochte tuli 1.56,19-ga teiseks. 400 m kompleksi võitis Phelps maailmarekordiga 4.06,22 ja Lochte tuli 4.09,74-ga teiseks. 4×200 m vabaujumises püstitas USA meeskond, kus Lochte ujus teist vahetust, 7.03,24-ga maailmarekordi. 4×100 m kombineeritud teateujumises ujus Lochte avavahetust, aga USA meeskond diskvalifitseeriti.
Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1932
Piirivalves:
Ryan Lochte
2007
200 meetris seliliujumises oli Peirsol 7 aastat võitmatu olnud, kuid MM-il lõpetas Lochte selle seeria. Pärast maailmameistrivõistlusi võitis Lochte Peirsoli ka 100 meetris selili, kus viimane oli samuti 7 aastat võitmatu olnud.
2008
2008. aasta aprillis toimusid Suurbritannias Manchesteris 2008. aasta maailmameistrivõistlused lühirajaujumises. Lochte sai seal neli kulda ja kaks hõbedat. Ta sai mängude edukaimaks sportlaseks (4 kulda võitis ka Marleen Veldhuis Hollandist).
Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1932
Leitnandid kapteniteks:
Ryan Lochte
2008
pisi|Lochte, Phelps ja Cseh olümpiamängude autasustamistseremoonial 2008. aasta USA meistrivõistlustel ujumises osales Lochte 6 alal. Iga ala 2 paremat pääsesid olümpiale. Lochte ei tulnud ühelgi alal USA meistriks, kuid võitis 3 hõbe- ja 2 pronksmedalit. Esimesel alal, 400 meetris kompleksis tuli Lochte Phelpsi järel teiseks. Teisel alal, 200 meetris vabalt jäi ta kolmandaks, tagades sellega koha teatemeeskonnas (Phelps võitis). Kolmandal alal, 100 meetris selili jäi ta taas kolmandaks (Peirsol võitis). Neljandal alal, 100 meetris vabalt, loobus ta finaalujumisest. Viiendal alal, 200 meetris selili tuli ta Peirsoli järel teiseks ja Peirsol kordas Lochte maailmarekordit. Kuuendal alal, 200 meetris kompleksis tuli Lochte Phelpsi järel teiseks.
Teine ala oli 4×200 m vabalt, kus Lochtet eelujumisse ei pandud ja finaalis 13. augustil ujus ta teises vahetuses kindlalt parima aja 1.44,28. USA lõpetas maailmarekordiga 6.58,56, ületades vana rekordi ligi 5 sekundiga. Esimest korda suutis teatemeeskond 4×200 m alla 7 minuti ujuda.
Samal päeval toimusid 200 m seliliujumise eelujumised, kus Lochte saavutas parima aja 1.56,29. Poolfinaalis oli Peirsol seevastu ajaga 1.55,26 Lochtest 14 sajandikku parem. 15. augustil toimunud finaalujumises püstitas Lochte 1.53,94-ga maailmarekordi, Peirsol sai 1.54,33-ga olümpiahõbeda.
Samadel päevadel, 13. ja 15. augustil toimus 200 m kompleksi. Eelujumises sai Lochte parima aja 1.58,15, poolfinaalis samuti (1.57,69). Phelpsi poolfinaaliaeg oli aga kõigest sajandiku võrra nõrgem ja finaalis püstitas ta 1.54,23-ga maailmarekordi. Järgnesid Cseh (1.56,52) ja Lochte (1.56,53).
2009
pisi|Lochte 2009. aasta USA meistrivõistlustel 2009. aasta USA meistrivõistlustel tuli Lochte meistriks 200 ja 400 m kompleksis. Ta pääses ka USA 4×100 ja 4×200 m meeskonda maailmameistrivõistlusteks. 200 m seliliujumise finaalis jäi ta Peirsoli järel teiseks ja kaotas ka oma Pekingis ujutud maailmarekordi.
2009. aasta maailmameistrivõistlused ujumises toimusid Roomas. Lochte oli nende edukaim sportlane, saades neljakordseks maailmameistriks. Neli kulda võitis ka Phelps, aga Lochte sai lisaks veel pronksmedali.
Esimene ala, 4×100 m vabalt, peeti 26. juulil. Varumehed ujusid USA-le eelujumise 4. aja, aga Brasiilia püstitas meistrivõistluste rekordi 3.11,26. Finaalis lõpetas Phelps avavahetuse alles 3. kohal. Ka Lochte oli oma vahetuses 3. ning andis samal kohal teate üle. Siiski tõid Matt Grevers ja Nathan Adrian USA kullale meistrivõistluste rekordiga 3.09,21 Venemaa ja Prantsusmaa ees. Brasiilia jäi hoolimata meistrivõistluste ja Lõuna-Ameerika rekordi püstitamisest avavahetuses ja riigi rekordi püstitamisest kokkuvõttes neljandaks.
Teine ala, 200 m kompleksi, toimus 29. ja 30. juulil. Eelujumises püstitas Cseh Euroopa rekordi 1.56,34. Lochte sai 5. koha, kaotades ka oma kaasmaalasele Eric Shanteaule, Austraalia rekordi püstitanud Leith Brodiele ja Brasiilia rekordi püstitanud Thiago Pereirale. Viimasena pääses poolfinaali Eesti rekordi 1.59,95 ujunud Martin Liivamägi. Poolfinaalis ujus Lochte parima aja 1.55,18, seda aega kordas Cseh. Püstitati ka Austraalia, Suurbritannia ja Brasiilia rekord. Finaalis püstitas Lochte maailmarekordi 1.54,10, enam kui sekundilise vahega järgnesid Cseh ja Shanteau, järgnesid kolmanda Brasiilia rekordi püstitanud Pereira ja kolmanda Austraalia rekordi püstitanud Brodie.
200 m selili toimus 30. ja 31. juulil. Eelujumises said Peirsol ja Lochte teise ja kolmanda aja, parim oli Jaapani ujuja Ryosuke Irie 1.55,20. Poolfinaalis ujus Peirsol meistrivõistluste rekordi 1.54,06, millele Arkadi Vjatšanin vastas Euroopa rekordiga 1.54,90, Lochte oli 5. Sündisid ka Aafrika, Lõuna-Ameerika, Suurbritannia ja Hollandi rekord, millest kolm viimast finaali ei viinudki. Finaalis püstitas Peirsol maailmarekordi 1.51,92. Irie sai Aasia rekordiga 1.52,51 hõbemedali ja Lochte 1.53,82-ga pronksmedali. Vjatšanin oli 1.54,75-ga neljas.
4×200 m vabaujumine toimus 31. juulil. Eelujumises sai varumeestega ujunud USA parima aja 7.03,30, mida kordas Aasia rekordi ujunud Jaapan. Saksamaa püstitatud Euroopa rekord ja LAV-i püstitatud Aafrika rekord olid märksa nõrgemad, Ungari ja Brasiilia rekord finaali ei viinudki, kuigi Pereira ja Cseh ujusid avavahetuses oma maa rekordi. Finaalis püstitasid kõik osalejad peale LAV-i oma maa rekordi. Lochte ujus viimast vahetust, sai sellel kolmanda kohe, kuid tõi USA finišisse maailmarekordiga 6.58,55. Järgnesid Venemaa Euroopa rekordiga 6.59,15 ja Austraalia 7.01,65-ga.
2010
2010. aasta USA meistrivõistlustel võitis Lochte 200 ja 400 m kompleksi ning 200 m selili. Sealjuures võitis ta 200 m kompleksis esimest korda suurtel võistlustel Michael Phelpsi. Lisaks sai ta 100 ja 200 m vabaujumises teise koha.
2010. aasta Vaikse ookeani mängud toimusid 18.–22. augustil Californias Irvine'is ja Lochte sai 6 kullaga nende mängude edukaimaks sportlaseks Phelpsi ees, kes võitis 5 kulda. Lochte võitis 200 m vabalt (1.45,30), 200 m selili Tyler Clary ees (võistluste rekord 1.54,12), 200 m kompleksi Clary ees (võistluste rekord 1.54,43), 400 m kompleksi Clary ees (võistluste rekord 4.07,59), 4×100 m vabalt (võistluste rekord 3.11,74, Lochte võitis teise vahetuse) ja 4×200 m vabalt (võistluste rekord 7.03,84, Lochte võitis viimase vahetuse).
2010. aasta maailmameistrivõistlused lühirajaujumises toimusid Dubais. Lochte sai mängude edukaimaks sportlaseks ja läbi aegade esimeseks, kes ühtedel mängudel võitnud 7 medalit.
Samal päeval ujuti 4×100 m vabalt. Eelujumises Lochte ei osalenud, Venemaa püstitas MM-i rekordi 3.07,78 ja USA aeg oli Austraalia järel kolmas. Finaalis ujus Lochte viimast vahetust, aga USA jäi medalita. Võitis Prantsusmaa (3.04,78) Venemaa ja Brasiilia ees, USA (3.06,10) jäi neljandaks.
16. detsembril ujuti 400 m vabalt. Eelujumises püstitas Lochte MM-i rekordi 4.01,76 ja finaalis maailmarekordi 3.55,50. Clary sai pronksmedali, vana maailmarekordi omanik Cseh jäi 6. kohale.
Samal päeval ujuti 4×200 m vabalt. Eelujumises Lochgte ei osalenud, kuid USA sai parima aja 6.56,53. Finaalis ujus Lochte teist vahetust ja võitis selle ülekaalukalt, aga ei suutnud USA-d liidriks tõsta, seda ei suutnud ka tema kaaslased ning Venemaa võitis maailmarekordiga 6.49,04 USA ees (6.49,58, ka poolteist sekundit vanast rekordist parem).
17. detsembril ujuti 200 m kompleksi. Eelujumiste parim oli Lochte (1.53,39) Markus Rogani ees (1.53,66). Finaalis parandas Lochte maailmarekordit poolteise sekundiga (1.50,08), Rogan sai hõbeda (1.52,90) ja Clary pronksi (1.53,56).
18. ja 19. detsembril ujuti 100 m kompleksi. Lochte võitis kindlalt eelujumise ja meistrivõistluste rekordiga 50,81 ka poolfinaali. Finaalis andis kulla 50,86, maailmarekordimees Peter Mankoc oli 9.
19. detsembril ujuti 200 m selili. Lochte sai Clary ees eelujumiste parima aja 1.50,25 ja finaalis ületas ta ka Markus Rogani meistrivõistluste rekordi, saades ajaks 1.46,68. Hõbeda sai Clary (1.49,09), pronksi Rogan (1.49,96).
Samal päeval ujuti ka 4×100 m kompleksi. Eelujumises sai USA ilma Lochteta Venemaa järel teise aja (3.26,69 ja 3.24,71). Finaalis püstitas Stanislav Donets avavahetuses 100 m seliliujumises MM-i rekordi, aga ometi tõstis Lochte kolmandas vahetuses USA liidriks ja USA võitis meistrivõistluste rekordiga 3.20,99 (Venemaa 3.21,61).
Aasta lõpul valiti Lochte maailma aasta parimaks ujujaks.
2011
2011. aasta maailmameistrivõistlused ujumises toimusid Shanghais. Lochte võitis neilt 5 kulda ja pronksi, saades mängude edukaimaks sportlaseks (Michael Phelps sai 4 kulda, 2 hõbedat ja pronksi).
24. juulil ujuti 4×100 m vabalt. Kui tavaliselt lastakse Lochtel eelujumiste ajal puhata ja ta tuuakse kohale üksnes finaaliks, siis siin oli vastupidi. Lochte ujus eelujumises teise vahetuse 7. aja, kuid kaaslased tõid USA siiski Prantsusmaa järel teisena finaali. Seal Lochtet ei vajatud ning USA saavutas Austraalia ja Prantsusmaa järel pronksmedali.
Normaalpuistu
Normaalpuistu ehk mudelpuistu on puistu, mis antud puistuelementide, vanuste ja kasvutingimuste (metsamajandusrežiimi) korral on optimaalne. Normaalpuistu täius on 100%. Normaalpuistu on ühevanuseline puhtpuistu, kus puude väljalangemine toimub iseharvenemise või mõõduka hooldusraie teel.
Normaalpuistu on puistu ideaal, seda kasutatakse puistute kasvu modelleerimisel ja hindamisel.
Ryan Lochte
2011
25. ja 26. juulil ujuti 200 m vabalt. Lochte sai eelujumise parima aja, poolfinaalis 3. aja, aga finaalis võitis ajaga 1.44,44 Michael Phelpsi (1.44,79) ja maailmarekordiomaniku Paul Biedermanni ees (1.44,88).
27. ja 28. juulil ujuti 200 m kompleksi. Eelujumise parima aja 1.57,82 sai Pereira, Lochte oli 4. ja Phelps 8. Poolfinaali parima aja 1.56,74 sai Lochte, järgnesid Phelps, Cseh ja Austria rekordi 1.57,74 ujunud Markus Rogan. Finaalis püstitas Lochte maailmarekordi 1.54,00. Hõbeda sai Phelps (1.54,16) ja pronksi Cseh (1.57,69).