cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wildfelli härrastemaja rentnik
Sisukokkuvõte
Möödub peaaegu aasta, mille jooksul Gilbert Heleniga kordagi ei kohtu ega isegi ei kirjuta. Ainus asi, mida ta tegi, oli kuue kuu möödudes paljastada tõde proua Huntingdonist (arvatavast proua Grahamist) naabruskonnale. Helen ongi piirkonnast lahkunud, kuid mitte uude varjupaika, vaid tagasi oma mehe juurde, kes on haige. Kõik olid ta mehe maha jätnud, kaasa arvatud osa teenijaid, tema uus ja endised armukesed. Kuigi härra Huntingdon hakkab oma naist taas vaimselt piinama ning kurnab ta oma haiguse jooksul täielikult ära, jääb Helen temaga surmani, üritades teda ka tema viimastel elu hetkedel panna Jumalalt lunastust paluma. Härra Huntingdon oli juba hakanud paranemagi, ent asunud siis taas ohtralt alkoholi tarvitama, ning haigus oli pöördumatult ägenenud. Viimastel tundidel oli härra Huntingdon vaatamata oma suurele surmahirmule siiski leebunud. Pärast härra Huntingdoni surma läheb Helen Staningleysse oma tädile külla, kus teda tabab uus hoop: Heleni tädimees sureb. Järgmisena veedab ta natukene aega mere ääres kuurortlinnas koos oma sõprade ja tädiga ning pöördub siis tagasi Staningleysse.
Üks härra Huntingdoni endistest sõpradest ja jõhkrutsejatest, härra Grimsby, sureb purjus peaga kakluses, teine, härra Hattersley, on aga mõistuse pähe võtnud, kohtleb oma naist ja lapsi nüüd alati hellalt ning asub pärast pankurist isa surma tegelema oma maakodus veiste ja hobuste aretamisega.
Kõigest Helenisse puutuvast saab Gilbert Markham teada härra Lawrence'i käest, kellega nad pärast Heleni mineviku päevavalgusele tulekut headeks sõpradeks saavad ning kes lubab Gilbertil isegi Heleni kirju lugeda. Gilberti suureks pettumuseks ei sisalda need aga ainsatki vihjet temast – näib, nagu oleks Helen ta unustanud, kuigi põhjus, miks naine keeldus Gilbertile andumast, on härra Huntingdoni surmaga kadunud.
Järgmise päeva hommikul sõidab Gilbert kohe Grassdale'i härra Lawrence'ile järele, et püüda Heleni abiellumist härra Hargrave'iga takistada. Õnnetuseks on öösel maha sadanud paks lumi, mille tõttu tõllaliiklus venib ning Gilbert jõuab kohale alles siis, kui pruut ja peigmees kirikust väljuvad. Härra Markhami avastab oma õnneks, et tegemist ei ole proua Huntingdoniga, vaid palju noorema naisega, ja et peigmees on härra Lawrence ise. Naine on aga Milicenti ja Walteri noorem õde Esther.
Uutest lootustest kihutatuna sõidab Gilbert samas kiriku lähedal asuvasse Grassdale'i mõisasse. Teel saab ta kutsarilt teada, missugune oli härra Huntingdoni testament ning et mees jättis kõik väikesele Arthurile. Helen oli määratud häärberi hooldajaks kuni poisi täisealiseks saamiseni. Grassdale'i jõudes öeldakse Gilbretile, et Helenit seal ei ole, vaid ta veedab nüüd enamuse oma ajast Staningleys tädi juures.
Vabanenud hirmust tema ja Heleni varanduslikult ebavõrdse abielu ees, sõidab Gilbert postitõllas Staningleysse, mis on päris pikk reis. Olnud jõudnud postitõllaga juba Staningley mõisa maadele, kuuleb ta kaassõitjate käest tema jaoks kohutavat tõde: Heleni tädimees härra Maxwell jättis surres kogu oma mõisa talle. Proua Huntingdon on taas väga rikas ja hoopis kõrgemast ühiskonnaklassist naine. Nende abielu oleks ennekuulmatu.
Postitõllast Staningley väravate ees maha astunud, ei suuda Gilbert mõisale läneneda ja hakkab kõhklema. Otsustab ära minna. Hetke pärast ilmub nurga tagant härrasmehelik tõld, kus sees väike Arthur härra Markhami ära tunneb. Helen kutsub ta majja sisse. Nad lepivad ära ning Gilbert saab Helenilt lõpuks selle roosi, mida proua Huntingdon talle Wildfelli härrastemajas keelas.
Gilbert Markham ja Helen Huntingdon abielluvad järgmise aasta augustis ja asuvad Staningleysse elama.
Gilberti jutustus lõpeb 10. juunil 1847.
Eestikeelsed väljaanded
"Wildfelli härrastemaja rentnik" ilmus eesti keeles mais 2013 kirjastuses Jumalikud Ilmutused sarjas Ji klassika. Tõlkis Kalevi Kvell, kujundas Andres Rõhu, trükiti trükikojas Pakett; 560 lk.
Kumlinge vald
Kumlinge on vald ja saarterühm Soomes Ahvenamaa maakonnas. 93,5% valla elanikest kõneleb rootsi keelt.
Külad
Björkö, Enklinge, Kumlinge, Seglinge
Koluvere mõisa park
pisi|Tammeallee Koluvere mõisa pargis pisi|Pargis asuv [[Koluvere mõisa peasild]] Koluvere mõisa park on kaitsealune park Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas (invaliididekodu park).
Pargi pindala on 13,7 ha.
Park jääb Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maanteest läände ja Ollimäe–Koluvere teest põhja.
Pargi territooriumile jääb suurem osa Koluvere järvest, parki läbib Liivi jõgi.
Pargi geograafilised koordinaadid on.
Koluvere mõisa park võeti kaitse alla aastal 1964. Pargi keskkonnaregistri kood on KLO1200518.
Gert Jervan
Gert Jervan (sündinud 23. augustil 1974) on eesti arvutitehnikateadlane ja õppejõud.
Haridus
Ta lõpetas Tallinna Tondiraba Keskkooli (endine 56. keskkool) ja õppis aastatel 1992–1998 Tallinna Tehnikaülikoolis informaatikat ja arvutitehnikat. Aastatel 1998–2005 õppis ta Linköpingi Ülikooli doktorantuuris ja töötas sealses sardsüsteemide laboris (Embedded Systems Lab). Ta on täiendanud ennast 1995. aastal TIMA Laboratooriumis Grenoble'is ja 1997. aastal Fraunhoferi instituudis Dresdenis.
Töökäik
Tallinna Kesklinna Koolidevahelise Õppekeskuse õpetaja 1994–1996; Tallinna Tehnikaülikooli insener 1996–1998; Linköpingi Ülikooli doktorant/assistent 1998–2005; Linköpingi Ülikooli projektijuht 2002–2005.
2005. aastast töötas Gert Jervan Tallinna Tehnikaülikooli arvutitehnika instituudis: algul järeldoktorina (2005–2007) ning seejärel vanemteadurina (2007–2012). 2012. aastal valiti ta Tallinna Tehnikaülikooli arvutitehnika instituudi digitaaltehnika õppetooli usaldusväärsete arvutisüsteemide professoriks (2012–2017).
Aastatel 2012–2015 oli Gert Jervan Tallinna Tehnikaülikooli infotehnoloogia teaduskonna teadusprodekaan ning aastal 2013 on ta infotehnoloogia teaduskonna dekaani kohusetäitja, 2014–2020 infotehnoloogia teaduskonna dekaan.
Viited
ETIS
Ultra (Depeche Mode'i album)
Ultra on briti alternatiivrokkbänd Depeche Mode'i üheksas stuudioalbum. Albumi andis välja Mute Records 1997'l aastal. Ultra tuli välja pärast bändile osaks saanud mitmeid raskusi. Kauaaegne liige Alan Wilder oli lahkunud ja laulja Dave Gahan võitles narkosõltuvusega. Paljude arvates tähendasid need märgid ansambli tegutsemise lõppu.
Soome mark
pisi|1986. aasta 100-margane rahatäht Jean Sibeliuse portreega Soome mark (soome markka, rootsi mark) oli Soome valuuta 1860. aastast kuni 28. veebruarini 2002, kui võeti täielikult kasutusele euro, mida tutvustati juba 1. jaanuaril. Rahakood oli FIM ja lühend mk. See jaotus 100 penniks (soome penni, rootsi penni). Vahekord ühe euroga on 5,94573 marka euro kohta.
Paberrahatähed
Viimase seeria rahatähed olid kujundatud 1980. aastatel kunstnik Erki Bruuni poolt. Need võeti kasutusele 1986. aastal.
Seerias oli ka 5000-margane (punane/lilla) rahatäht, mis kujutas Mikael Agricolat ja Turu toomkirikut, kuid seda ei trükitud ega võetud ametlikult kasutusele.
Selma Björnsdóttir
pisi|Selma Björnsdóttir 2010. aastal. Selma Björnsdóttir (sündinud 13. juunil 1974 Reykjavíkis) on islandi laulja, laulukirjutaja ja näitleja.
Suurima tuntuse saavutas Selma 1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kui tema esitatud ja kirjutatud lugu "All Out of Luck" tuli teisele kohale, mis oli tolle aja Islandi kõrgeim saavutus. Ta esindas oma koduriiki ka 2005. aasta Eurovisioonil Kiievis, kus tema lugu "If I Had Your Love" poolfinaalist kaugemale ei jõudnud.
Kodusaarel Islandil on Selma Björnsdóttir tuntud ja populaarne ka kui muusikalitäht – ta on mänginud näiteks muusikalides "Grease" (Sandy), "West Side'i lugu" ja "Hüljatud".
Madalmaad
Madalmaad on ajalooline piirkond, mis hõlmab Hollandi, Belgia, Luksemburgi ja Kirde-Prantsusmaa.
Madalmaade hulka kuulusid ajaloolised piirkonnad Zeeland, Holland ja Friisimaa. Madalmaad piirnesid läänes Flandria ja idas Saksimaaga. pisi|Madalmaad, vaade kosmosest Madalmaade põhja- ja lõunaosa eraldusid Hollandi iseseisvussõja ajal, mil tekkisid usulised lahknevused. Põhjaprovintsides võitis kalvinism, lõunas jäi alles katoliiklus. 1579. aastal moodustati lõunaprovintside vahel Arrasi unioon, mille eesmärk oli sõlmida lepe katoliikliku Hispaania kuningaga. Põhjaprovintsid lõid 1581. aastal Utrechti uniooni, et viia iseseisvussõda võiduka lõpuni.
pisi|Madalmaad aastatel 1559–1608 pisi|Madalmaad aastatel 1556–1648
Ajalugu
, Zeelandi krahvkond, Friisimaa, Flandria krahvkond, Brabanti hertsogkond, Alam-Lotringi hertsogkond. Reini jõest lõunas asuvad Madalmaade alad kuulusid Rooma impeeriumi ajal Gallia Belgica provintsi koosseisu. Seal elasid eri germaani hõimud, lõuna pool aga gallid, kes segunesid esimestega.
Keskajal olid Põhjamere ranniku Calais'st põhja pool asuvad Madalmaad Saksamaa eri vürstiriikide ja piiskopkondade osa (Ost-Fryslân) ning kuulusid Brabanti ja Burgundia hertsogi ja Saksa Rahvuse Püha Rooma Riigi valduste hulka.
1282., 1375., 1404. ja 1421. aastal laastasid Madalmaade alasid üleujutused., Leiden, Haarlem, Utrecht, Rotterdam, Haag.
Burgundia Madalmaad
14. ja 15. sajandil omandasid Burgundia hertsogid Philippe Julge ja Charles Südi abielu kaudu Flandria (Belgia) ja Hollandi (Burgundia Madalmaad). Osa neist aladest päris 1384. aastal, pärast Flandria krahvi Louis II surma, Burgundia hertsogi Prantsuse kuningliku Valois dünastia noorem haru Valois-Burgundia dünastia. Louis' pärija, Flandria krahvinna Marguerite III, abiellus 1369. aastal Dijonis Philippe Julgega, kes oli kuningas Jean II noorem poeg ja esimene Valois Burgundia hertsog ning päris seega Flandria krahvkonna. Flaami Dampierre' krahvidünastia oli Prantsuse vasall, kes haldas territooriumi jõukate linnade Brugge ja Genti ümber, kuid ka nendega külgnevaid maid endises Alam-Lotringis Schelde jõest idas (Keiserlik Flandria). Sealhulgas kuulusid talle ka Mecheleni eksklaav, mis oli Saksa-Rooma riigi lään, ja naabruses asuv Prantsuse Artois' krahvkond. Koos nendega algas Burgundia valitsemise ajastu Madalmaades.
Saksa kuninga Karl V järglased ei suutnud friislasi ja Gelderseni maid alistada ega maad vallutada. Maa-ala vallutasid ja ühendasid 1540. aastal Habsburgide dünastia esindajad.
Habsburgide Madalmaad
, Seitseteist provintsi
16. sajandil kujunesid Madalmaade majanduslikus arengus välja piirkondlikud erinevused. Põhjapoolsetes provintsides, Hollandis ja Zeelandis, oli arenenud kaubandus ja meresõit; lõunapoolsetes, Flandrias ja Brabantis, manufaktuuritööstus. Mõnes provintsis oli jäänud valitsevaks põllumajandus. Kaubanduse ja tööstuse arenguga tugevnes ka kodanlus. pisi|vasakul|[[Oranje Willem]]
Madalmaade ülestõus
, Oranje Willem, Ühendatud Provintside Vabariik
1556. aastal läksid Madalmaad Hispaania kuninga ja Burgundia hertsogiks saanud katoliku usku Felipe II võimu alla. 1555. aastast oli aga Madalmaades reformatsiooni tulemusel levinud kalvinism. 1561. aastal toimunud rahvarahutustele vastasid Hispaania võimud vägivallaga. Reformatsiooni Põhja-Madalmaades toetasid Hispaania ülemvõimuga rahulolematud aadlikud. Oranje Willem, krahv Egmont ja krahv Hoorn etendasid reformatsioonis juhtivat osa.
1565. aastal sõlmiti opositsiooniliste aadlike liit ning 1566. aastal esitati manifest, milles nõuti Madalmaade vabaduse taastamist, protestantidevastase seaduse pehmendamist ja generaalstaatide kokkukutsumist. 1565. aasta augustis algas ülestõus, mille rahustamiseks lubas Felipe II poolõde Parma Margarete lõpetada inkvisitsiooni tegevuse ja anda ülestõusnutele amnestia. 1568. aastal toimusid Amsterdamis ja teistes Hollandi linnades pildirüüsted. 1567. aastal saabus Hispaania karistusvägedega Madalmaadesse hertsog Alba ning kehtestas terrorirežiimi, saades Madalmaade asevalitsejaks. 1572. aastal puhkes uus Hispaania-vastane ülestõus ja Oranje Willem kuulutati Hollandi vägede ülemjuhatajaks.
Põhja-Madalmaad
Pärast kaheksakümneaastast sõda (1568–1648) saavutas Holland lõpliku iseseisvuse ning algas Hollandi kuldaeg, millega kaasnes 18. sajandini kestnud suur majanduslik ja kultuuriline õitseng. pisi|Utrechti unioon ja Arrasi unioon (1579)
Lõuna-Madalmaad
, Flandria 1579. aastal moodustati lõunaprovintside vahel Arrasi unioon, mille eesmärk oli leppe sõlmimine katoliikliku Hispaania kuningaga. Nimetatud uniooni piirkonnad olid Hainaut' krahvkond, Artois' krahvkond, Lille, Douai ja Orchies (Lille'i Flandria) ning Cambrai piiskopkond. Namuri krahvkond, Luksemburgi krahvkond ja Limburgi hertsogkond soosisid Arrasi uniooni, kuid ei liitunud sellega.
Parma hertsog Alessandro Farnese kasutas neid maakondi baasina, et hakata vallutama separatistlikke piirkondi (Utrechti uniooni liikmeid). pisi|[[Austria Madalmaad 1786. aastal]] Hispaania pärilussõja käigus langes Madalmaade lääneosa (Lõuna-Madalmaad) Austria Habsburgide võimu alla.
1795. aastal langes põhjaosa uuesti Prantsuse võõrvõimu alla ning vabanes alles pärast Napoleoni kaotust Waterloo lahingus 1815. aastal. Sama aasta Viini kongressi tulemusena moodustati Madalmaade Kuningriik.
Jaan Varik
Jaan Varik (3. oktoober 1912 Tartu – 7. aprill 1997) oli eesti vaimulik.
Varik ordineeriti 31. mail 1936. Ta oli kirikuõpetaja Rakveres (1936–1989) ning Viru praost.
Ta oli Uku Masingu ja Jaan Kiiviti õpingukaaslane.
Pere
Tema isa oli kirikuõpetaja Jaak Varik. Tema õde Gertrud (ka Tuudi, 1914–1982) oli Jaan Kiiviti abikaasa.
Botswana pula
Pula (tsvana keeles 'vihm; õnnistus') on Botswana rahaühik. Lühend on BWP. Pula jaguneb 100 thebe'ks (tsvana keeles 'kilp').
Pula võeti kasutusele 1976. aastal. Enne seda oli Botswana iseseisvuse ajal (1966–1976) kasutusel Lõuna-Aafrika rand (ZAR).
Märtsis 2011 võrdus 1 euro umbes 9,3 Botswana pulaga.
Albert Valdman
Albert Valdman (sündinud 1931 Pariisis) on ameerika lingvist.
Alates 1960. aastast töötab ta Indiana Ülikoolis.
Ta on uurinud prantsuse keelel põhinevaid kreoolkeeli.
Michel Temer
Michel Miguel Elias Temer Lulia (sündinud 23. septembril 1940) on Brasiilia jurist ja poliitik, kes oli 31. augustist 2016 kuni 1. jaanuarini 2019 Brasiilia president. Enne seda täitis ta 12. maist kuni 31. augustini 2016 presidendi kohuseid ajutiselt ametist kõrvaldatud Dilma Rousseffi asemel. Temer on vanim inimene, kes on kunagi Brasiilia presidendi ametisse astunud.
Temeri vanemad olid 1925. aastal Brasiiliasse emigreerunud maroniidid. Ülikoolis omandas ta hariduse õigusteaduse alal ja kaitses hiljem samas valdkonnas doktorikraadi. Enne poliitikasse siirdumist töötas ta muuhulgas õppejõu ja prokurörina.
1987. aastal valiti Temer esimest korda Brasiilia parlamendi alamkotta, kuhu ta kuulus kokku kuus ametiaega. Aastatel 1997–2001 ja 2009–2010 oli ta ühtlasi parlamendi alamkoja esimees. 2001. aastal valiti ta Brasiilia Demokraatliku Liikumise Partei esimeheks.
2010. aasta oktoobris toimunud presidendivalimistel osales Temer valitseva Tööliste Partei kandidaadi Dilma Rousseffi asepresidendikandidaadina. Nad võitsid valimiste teises voorus 56,05% häältest ning 1. jaanuaril 2011 astusid Rousseff ja Temer ametisse.
Kui Rousseff 12. mail 2016 korruptsioonisüüdistuste põhjal algatatud kohtuprotsessi ajaks ametist ajutiselt kõrvaldati, sai asepresident Temerist presidendi ajutine kohusetäitja. Esimese asjana vähendas Temer valitsuse liikmete arvu: senise 31 ministri asemel kuulub tema valitsuskabinetti vaid 22 ministrit. Temeri valitsusajal toimusid augustis 2016 Rio de Janeiros ka 2016. aasta suveolümpiamängud, mille Temer presidendi kohusetäitjana avas.
31. augustil 2016 avaldas Brasiilia parlamendi ülemkoda president Dilma Rousseffile riigieelarve koostamist puudutavate seaduste rikkumiste tõttu lõplikult umbusaldust. Samal päeval vannutati Temer ametisse Brasiilia 37. presidendina, kelle volitused kestsid kuni Rousseffi poolikuks jäänud teise ametiaja lõpuni 1. jaanuaril 2019.
Markuse evangeelium
Markuse evangeelium (kreeka keeles Κατὰ Μᾶρκον, "Kata Markon", "Markuse järgi"; lühend Mk) on üks Piibli Uue Testamendi neljast kanoonilisest evangeeliumist ja üks kolmest sünoptilisest evangeeliumist. Kanoonilises järjekorras eelneb sellele Matteuse evangeelium ja järgneb Luuka evangeelium. Evangeelium on kirjutatud koinees.
Markuse evangeelium on vanim ning peatükkide arvult lühim evangeelium Uues Testamendis. Evangeelium räägib Jeesuse elust, alustades Ristija Johannese tegevusest ja lõpetades Jeesuse taevaminekuga, keskendudes eriti Jeesuse viimasele elunädalale. Algne lühem variant lõppeb tühja haua leidmisega.
Giulio Romano
pisi|Giulio Romano autoportree pisi|Giulio Romano. "Madonna lapsega" (u 1523) Giulio Romano (u 1499 Rooma – 1. november 1546 Mantova) oli itaalia arhitekt ja maalikunstnik.
Markuse evangeelium
pisi|Tühi haud. Smirke
Nimetus
Markuse evangeelium kirjutati algselt kreeka keeles ja oli pealkirjastamata. Traditsiooni alusel hakati seda nimetama kreeka keeles Κατὰ Μᾶρκον. Vulgatas on evangeelium kui "Evangelium secundum Marcum".
Giulio Romano
Romano stiil kaldus kõrvale kõrgrenessansist, mida esindas tema õpetaja Raffael. Romano on üks neist kunstnikest, kelle loomingu põhjal määratletakse manerismi. Tema töödest on valmistatud palju gravüüre, mis aitasid itaalia kunstil ja manerismil levida üle Euroopa.
Romano oli Raffaeli õpilane. Raffael töötas paavsti ametliku residentsi Apostelliku palee freskode loomisel. Raffael suri 1520 ning freskod lõpetasid Raffaeli kavandite põhjal tema assistendid Romano, Gianfrancesco Penni ja Raffaellino del Colle. Põhiliselt Romano loodud on fresko Mulviuse silla lahingust, mis kujutab esimese kristliku Vana-Rooma keisri Constantinus I võitu viimase paganliku keisri Maxentiuse üle 28. oktoobril 312. Teine tema fresko kujutab tulekahju Rooma linnaosas Borgos, mille paavst Leo IV olevat oma õnnistamisega vaigistanud. Ta aitas Raffaeli ka Villa Farnesina laemaali juures – seda maja hakati ehitama 1506 ja see valmis 1510. Ta aitas lõpetada ka Raffaeli teosed "Neitsi kroonimine" ja "Transfiguratsioon".
Markuse evangeelium
Autorlus ja adressaat
Evangeeliumi tekstis pole selle kirjutajat märgitud, autori nimi ilmub esimest korda hiljem lisatud pealkirjas. Traditsiooni ja kirikuisade kirjutiste järgi on evangeeliumi autoriks apostel Pauluse kaaslane Johannes Markus, keda mainitakse Apostlite tegudes, kuid suure tõenäosusega on tegu tundmatu Markuse-nimelise kristlasest autoriga, kes kõneles kreeka keelt ja elas väljaspool Palestiinat, ning kelle tekst on suunatud mittejuutidest kristlaskonnale, kellele on vaja selgitada Palestiina juutide tavasid. Seda toetavad tekstis esinevad selgitused näiteks variseride rituaalse kätepesu kohta salmides 7:3-4, latinismide esinemine ja mõned arameakeelsed väljendid, mis on tõlgitud kreeka keelde, näiteks salmides 15:34.
Tekkelugu
Teoloogid pakuvad evangeeliumi koostamiseks ajavahemikku 60-75, mis teeb Markuse evangeeliumist vanima kanoonilise evangeeliumi. Varasem käsitlus pidas lühemat Markuse evangeeliumit Matteuse evangeeliumi kokkuvõtteks ning kanoonilist järjekorda ka sõltuvuslikuks järjestuseks, kuid enamus õpetlasi peab praegu vanimaks Markuse evangeeliumit. Selle hüpoteesi kohaselt kasutasid Luuka ja Matteuse evangeeliumi autorid Markuse evangeeliumit ühe alusallikana, kuid kirjutasid oma tekste üksteisest sõltumatuna. Prognoositud ajavahemiku lõpu tingibki sünoptiline argument, mille kohaselt selleks, et Matteuse ja Luuka evangeeliumid oleksid saanud kasutada Markuse evangeeliumit alusallikana, pidi see valmima hiljemalt 75. aastaks. Prognoosi alguspunkt on paindlikum nii traditsiooni kui akadeemilise lähenemise poolest.
Evangeeliumi vanimad säilinud katkendid sisalduvad Papüürus 45 manuskriptil 3. sajandist. Varasemates terviktekstides Codex Sinaiticuse ja Codex Vaticanuse käsikirjades puudub evangeeliumi viimane peatükk Mk 16:9–20. Puuduvat kirjakohta tsiteerivad aga 2. sajandil Justinus Märter ja Tatianus.
Stiil ja struktuur
pisi|Markuse 8:35–9:1 Papyrus 45 käsikirjas Suurim rõhk Markuse evangeeliumi tekstis on Jeesuse viimastel päevadel Jeruusalemmas (peatükid 11-13) ning Tema surmal (14-15). Evangeeliumi keskse sõnumina võib vaadelda Peetruse tunnistust (8:27-30), mis jagab jutustuse kaheks: esimene pool tegeleb Jeesuse imetegude ja kuulutustööga Galileas ning teine pool kannatuste ettekuulutamiste, Jeesuse surma ja ülestõusmisega. Tõenäoline originaalvariant lõppeb salmiga Mk 16:8, mis kirjeldab tühja haua leidnud naiste põgenemist ja hirmu pärast vaikimist. Salmid 16:9-20 on tekstianalüüsile ja käsikirjade dateerimisele tuginedes ilmselt hilisema ümberkirjutaja poolt üsna varakult evangeeliumile lisatud. Olenemata hilisemast päritolust loetakse pikemat varianti kanooniliseks ning trükitakse sageli osana Markuse evangeeliumist. Pikem lõpp kirjeldab ülestõusnud Jeesuse ilmumist inimestele ja taevassevõtmist.
Giulio Romano
Roomas kaunistas Romano kardinali Giuliano de' Medici, hilisema paavsti Clemens VII jaoks Villa Madama – see ehitati aastatel 1518–1525. Romano rahvarohketel freskodel puudub tema õpetaja väärikas ja rahulik lihtsus.
Pärast paavsti Leo X surma 1521 ja Rooma rüüstamist 1527 vähenesid tellimused kunstnikele Roomas. Osa kunstnikke lahkus mujale tööd tegema.
Markuse evangeelium
Stiil ja struktuur
Evangeeliumis kasutatud keel on lihtne ja rahvapärane ning sisaldab mitmeid latinisme. Tekstis sisalduvad laused on tavaliselt lühikesed ning algavad sidesõnaga "ja" (καὶ).
Markuse evangeelium koosneb 16 peatükist, mis jagunevad pikendatud versioonis 678 salmiks, algses versioonis 666 salmiks.
Giulio Romano
Giorgio Vasari, kes pani kirja sadade itaalia kunstnike eluloo, kirjutas sellest, kuidas Mantova hertsog Federico II Gonzaga saatis Baldassare Castiglione Romanot Mantovasse kutsuma. Romano astus hertsogi teenistusse 1524 selleks, et valmistada maale ning teostada arhitektuurilisi ja insener-tehnilisi projekte. Tema arhitektuuriline ja freskomaalialane meistriteos on Mantova lähedal (tänapäeval eeslinnas) asuv Palazzo Te, mille rajamist alustati 1525 ja mis valmis 1535. Ta aitas üles ehitada hertsogipaleed, ümber ehitada katedraali ja projekteeris läheduses oleva Püha Benedictuse kiriku. Tema juhtimisel moderniseeriti süsteem, mis kaitses mõnda Modena linnaosa üleujutuste eest. Hertsogi sõprus ja heatahtlikkus Romano suhtes ei lõppenud: Romano teenis igal aastal rohkem kui 1000 tukatit. Ühtlasi rajas Romano Mantovasse populaarse kunstikooli.
Nagu renessansiaja kunstnikel tavaks, oli ka Romano loomingust suur osa üksnes ajutine. Vasari kirjutas sellest niimoodi: "Kui Karl V tuli Mantovasse, siis laskis Giulio hertsogi käsul ehitada palju kauneid võlvkaari, lavakujundusi komöödiatele ja teisi asju, milles tal ei olnud võrdset. Keegi ei suutnud nagu tema korraldada maskeraade ning valmistada veidraid kostüüme piigivõitluste, pidusöökide ja turniiride jaoks, mis äratas suurt imestust keisris ja kõigis juuresolijates. Mantova linna jaoks projekteeris ta läbi aegade kirikuid, kabeleid, maju, aedu ja fassaade ning oli nende kaunistamisse niivõrd kiindunud, et ta muutis kuivaks, tervislikuks ja meeldivaks kohti, mis varem olid olnud porised, täis seisvat vett ja peaaegu elamiskõlbmatud."
Lemlandi vald
Lemland on vald Soomes Ahvenamaa maakonnas. Vallas räägitakse rootsi keelt.
Giulio Romano
Genovas Püha Stefanose kirikus asub Vasari teos "Püha Stefanuse loopimine kividega". Vasari ütles: "Giulio ei teinud kunagi kaunimat tööd kui see." Domenico del Barbiere valmistas selle põhjal gravüüri, nii et see mõjutas neidki kunstnikke, kes ise kunagi Genovas ei käinud.
pisi|"Friis" (1532) Vasari kirjeldas oma kohtumist Romanoga niimoodi: "Sel ajal oli Giorgio Vasari Giulio suur sõber, kuigi nad tundsid üksteist üksnes kuulu ja kirjade kaudu. Vasari sõitis teel Veneetsiasse Mantovast läbi, et näha teda ja tema töid. Kokku saades tundsid nad teineteist ära, nagu nad oleksid tuhat korda varem kohtunud. Giulio oli nii rõõmus, et ta veetis järgmised neli päeva, näidates Vasarile kõiki oma töid, eriti plaane antiiksetest ehitistest, mis asusid Roomas, Napolis, Pozzuolos ja Kampaanias, samuti teisi põhilisi antiigimõjulisi projekte, mille oli osalt valmistanud tema ja osalt teised. Seejärel avas ta suure kapi ja näitas talle kõigi ehitiste plaane, mis tema projekti järgi olid püstitatud Mantovas, Roomas ja kogu Lombardias ning olid nõnda ilusad, et ma ei usu, et omapärasemaid, kummalisemaid ja sobivamaid ehitisi üldse olemas on."
pisi|"Muusade tants" (u 1540) Vasari andmetel olid Romano parimad õpilased Giovanni dal Lione, Raffaellino dal Colle, Benedetto Pagni, Figurino da Faenza, Giovanni Battista Bertani, viimase vend Rinaldo ja Fermo Guisoni. Kuid keegi nendest ei saavutanud kaugeltki Romano kuulsust.
Giulio Romano on ainus renessansikunstnik, keda on maininud William Shakespeare. Ta ütles "Talvemuinasjutus", et kuninganna Hermione skulptuuri valmistas Giulio Romano. Romano ei olnud skulptor.
Markuse evangeelium
Teoloogia
Tekstianalüüsi alusel on teoloogid pakkunud, et Markuse evangeelium annab rohkem edasi Peetruse mälestusi ja õpetusi kui teised evangeeliumid. Aleksandria Clemensi väitel olevad Rooma kristlased Markust palunud kirja panna Peetruse jutluseid ja jutustusi. Evangeeliumis on Peetruse isikut kujutatud kriitiliselt, kuid inimlikult.
Evangeelium rõhutab nii Jeesuse kui ka tema järgijate kannatuste vajalikkust, mille taustaks on tõenäoliselt algkristliku kogukonna vaenamine. Kristlasi kutsutakse üles käima Jeesuse jälgedes. Jüngreid on kujutatud sageli nõrkade, mõistmatute ja piiratutena, olles sünoptilistest evangeeliumitest selles osas kõige kriitilisem.
Jeesus rõhutab evangeeliumis vana ja uue õpetuse erisust, kaldudes mitmel korral kõrvale Moosese seadusest. Näiteks kuulutab ta salmides 7:1-23 puhtuse- ja toiduseaduste uuendamist, kuulutades puhtaks kõik toidud põhjendusega, et väljast tulev ei saa inimest seestpoolt rüvetada. Selline järeldus oli eriti oluline mittejuutidest kristlaskonnale.
Johann Heinrich Thiele
Johann Heinrich Thiele (27. aprill 1656 Oldenburg in Holstein, Oldenburgi krahvkond – 1706 Venemaal vangistuses) oli saksa päritolu Liivimaa vaimulik.
Markuse evangeelium
Evangeelium eesti keeles
Georg Mülleri jutlustest 17. sajandi algusest on säilinud varasemad teadaolevad eestikeelsed kirjakohad Markuse evangeeliumist.
Tekst ilmus esmakordselt tervikuna eesti keeles 1686 "Wastses Testamendis" kui "Se Evangelium Sestpöhast Markussest ülles-kirjotetu". 1694 Müncheni käsikirjas on kiri pealkirjastatud "Ewangelium Pühha Markussest ülleskirjotud" ja 1739 Piiblis "Ewangelium Pühhast Markussest ülleskirjotud."
Johann Heinrich Thiele
Thiele oli Philipp Jacob Speneri õpilane. Ta ordineeriti 23. detsembril 1691 õpetajaks.
Ämblikmees
Ämblikmees (inglise Spider-Man) on Stan Lee ja Steve Ditko loodud koomiksikangelane. Esimest korda ilmus Ämblikmees 1962. aasta augustis Marvel Comicsi koomiksisarja "Amazing Fantasy" 15. väljaandes.
Enne koomiksi "Ämblikmees" ilmumist olid teismelised koomiksites peamiselt kõrvaltegelasteks.
Lemlandi vald
Külad
Bengtsböle, Bistorp, Flaka, Granboda, Haddnäs, Hellestorp, Järsö, Knutsboda, Lemböte, Norrby, Nåtö, Rörstorp, Stackskär, Söderby, Vessingsboda, Västeränga
Johann Heinrich Thiele
Johann Heinrich Thiele oli aastatel 1691–1700 Vastseliina Katariina koguduse õpetaja. Saadeti Põhjasõja algul, aastal 1700 Venemaale (oli aastal 1701 Pihkvas), kus ta ka aastal 1706 suri.
Schenkeri analüüs
Schenkeri analüüs selgitab muusikat muusikaliste visandite, mitte sõnade kaudu ja arvestab muusika lineaarse liikumisega, ajas kulgevusega. Tegemist on teatava lihtsustusega, harmoonia ja kontrapunkti koosvaatlusega, mis suudab veenvalt selgitada muusikateose ülesehitust.
Tegemist on subjektiivse, mitte objektiivse meetodiga. See tähendab, et kindla muusikateose analüüsimiseks ei ole olemas kindlat mehaanilist protseduuri; pigem peegeldab analüüs analüüsija enda muusikalisi nägemusi. Seega on taoline analüüs rohkem kunstiline kriitika kui teadus. Schenker oli ise kindel, et tonaalne muusikateos sisaldab mingit sisemist tõde, kuigi väheseid on õnnistatud piisavalt, et seda hinnata. Schenkeri järgi on heade muusikateoste süvatasandil üks tüüpstruktuur, mis ühtlasi lubab üht-teist väita ka muusikalise intuitsiooni olemuse kohta: helilooja on võimeline meistriteost looma just seetõttu, et tajub intuitiivselt selle aluseks olevat fundamentaalset struktuuri (Ursatzi), mis juhib ja ühendab üksikute nootide genereerimise protsessi.
Muusikateoreetikud vaidlevad seniajani, kas tonaalse muusikateose kuulamiseks on olemas üks ja õige kuulamise ja analüüsimise viis. Isegi need, kes on kindlad, et selline ainus ja õige analüüsiviis on olemas nõustuvad, et analüüsi saab teostada ja korrektselt hinnata vaid subjektiivne ekspertkuulaja. Seega on Schenkeri analüüsi läbiviimise õppimine eelkõige kuulamise ja tonaalse muusika mõistmise õppimine ning see vajab õpinguid ja harjutamist samuti nagu vajab õppimist ja harjutamist pillimäng.
Oma olemuselt võib Schenkeri analüüsi nimetada ka vaba stiili (barokist kuni romantismini) kontrapunkti analüüsiks. Harmoonia ja vormi valdkonda kuuluvaid nähtusi kajastab see analüüsimeetod vaid kaudselt ja osaliselt, "tõlgituna" kontrapunkti terminitesse. Schenkeri analüüsi põhilisi muusikalise lõigu struktuuri kirjeldamise töövõtteid on näidata helikõrguste hierarhilisi suhteid muusikalises lõigus. Seda saab teha spetsiaalses muusikalise notatsiooni vormis, mille Schenker mõtles välja demonstreerimaks erinevaid prolongatsiooni tehnikaid.
Heinrich Schenker avaldas 1906. aastal raamatu "Harmooniaõpetus", esimese köite kavandatavast sarjast "Uued muusikateooriad ja fantaasiad" ("Neue musikalische Theorien und Phantasien"). Järgnesid kaks köidet kontrapunktiõpetust ja viimasena postuumselt 1935. aastal kontrapunktiõpetuse kolmanda köitena "Vaba stiil" ("Der freie Satz"). Autori surma tõttu ei saanud teoks kavandatud "Vormiõpetus", samas sisaldab "Der freie Satz" lühiülevaadet vormidest eraldi peatükina.
Urda raudteepeatus
pisi|[[Elroni reisirong Urda peatuses, aasta 2022.]] pisi|Urda raudteepeatus koos raudteealuse jalakäijate tunneliga. Urda raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Saue vallas Laagri aleviku lõunaserval. Peatuse nimi tuleb lähedal asuvast Urda kinnistust.
Urda raudteepeatust läbivad Elroni reisirongid. Raudteepeatus kuulub 2. sõidutsooni.
Ümberistumisvõimalused Laagri alevikus:
Raudtee ääres on kaks ooteplatvormi pikkustega 150 meetrit.
Urda raudteepeatus avati liikluseks 6. augustil 2008. Raudteepeatus ehitati Euroopa Regionaalarengufondi (ERDF) projekti raames.
Peatusest põhja poole jääb Laagri aleviku Kuuse tänava elamurajoon.
2022. aastal valmis läbi Urda teine peatee, mis võimaldab üheaegselt vastassuunalist rongiliiklust. Seoses uue teega rajati ka teine ooteplatvorm ning pikendati jalakäijate tunnelit.
Raudtee alla on rajatud jalakäijate tunnel, kust pääseb Pärnu maantee äärsesse Coop Laagri Maksimarketisse ja Laagri Rimisse. Kaubanduskeskuse vahetusse jääb Tännassilma tehnopark.
Õppe- ja koolitusteenuste käibemaksuvabastuse rakendamine Euroopa Liidus
Õppe- ja koolitusteenuste käibemaksuvabastuse rakendamine Euroopa Liidus (edaspidi maksuvabastus) võimaldab käibemaksust vabastada hariduse ja koolitusega seotud teenused, kui selle osutaja eesmärk ei ole teenida kasumit ning teenus ei konkureeri vabal turul teiste ettevõtete osutatavate samalaadsete teenustega.
Euroopa Liidu ühise käibemaksusüsteemi eesmärgiks on läbi kaupade ja teenuste sarnase maksustamise põhimõtete rakendamise tagada ettevõtjatele võrdsed konkurentsitingimused nii liikmesriigisiseselt kui ka kogu liidu territooriumil tervikuna. Üldjuhul maksustatakse käibemaksuga kõigi kaupade ja teenuste käive. Maksustamisega seotud käibemaksusoodustused ja erandid tulenevad nii Euroopa Liidu kui ka liikmesriikide endi õigusaktidest. Euroopa Liidu käibemaksudirektiiv loetleb teenused ja tegevused, mis on käibemaksust vabastatud ja mille rakendamine on kohustuslik. Käibemaksuvabastuse eesmärgiks on muuhulgas hoida teenuste soodsamat hinnataset, et tagada nende parem kättesaadavus tarbijale. Selliste teenuste hulka kuuluvad mitmesuguse sotsiaalse iseloomuga käibemaksuvabastused, sealhulgas õppe- ja koolitusteenused ning õpetajate antav eraõpe. Sotsiaalse iseloomuga teenuseid korraldab või rahastab tihti avalik sektor. Maksuvabastuse rakendamiseks peab nii teenus kui ka selle osutaja vastama direktiivis sätestatud tingimustele. Maksuvabastuste rakendamisel võib probleeme tekitada direktiivis sätestatud õigusmõistete – näiteks "kooli- ja ülikooliharidus" või "eraõpet andev õpetaja" sisustamine. Kuna tegu on Euroopa liidu õiguse autonoomsete mõistetega, on oluline, et selliste terminite sisu oleks üheselt määratletud, peaks silmas maksuvabastuse eesmärke ja vastaks neutraalse maksustamise põhimõttele. Seepärast sisustab vajadusel terminid ning hindab konkreetsel juhul maksuvabastuse rakendamise õiguslikku alust Euroopa Kohus.
Käibemaks ehk lisandunud väärtuse maks on universaalne tarbimismaks, mida rakendatakse kõikidele kaupadele ja teenustele igas müügietapis, vähendades maksukohustust eelmistel etappidel makstud maksu võrra. Maksu suurus ei sõltu kauba või teenuse müüja õiguslikust vormist. Käibemaks sisaldub toote või teenuse hinnas ja selle maksab kinni tarbija.
Käibemaksuvabastus on kauba või teenuse müük ilma sisendkäibemaksu mahaarvamise õiguseta. See tähendab, et ostja maksab toote hinna sees kinni ka müüja tasutud käibemaksu, kuid tal puudub õigus seda käibemaksu maha arvata. Hinna alandamise eesmärgil rakendatav käibemaksuvabastus annab eelise peamiselt siis, kui kauba või teenuse ostja on lõpptarbija.
Euroopa Liidu käibemaksusüsteem
Euroopa Liidus kehtivad käibemaksu standardeeskirjad, mida iga liikmesriik võib kohaldada erinevalt. Euroopa Liidu ühise käibemaksusüsteemi loomise eesmärk on ühtlustada ja asendada erinevaid liikmesriikides kehtivaid käibelt võetavaid makse. Käibemaks mõjutab otseselt kaupade ja teenuste hindu ning seetõttu on ühise regulatsiooni saavutamine oluline. Euroopa Liidu ühise käibemaksusüsteemi korraldust reguleerib 28. novembril 2006 vastu võetud nõukogu direktiiv 2006/112/EÜ.
Euroopa Liidu käibemaksusüsteemi kujunemine ja direktiiv 2006/112/EÜ
Direktiiv 2006/112/EÜ koondab varem kehtinud käibemaksudirektiive ning nende muudatusi. Samuti sisaldab direktiiv uute Euroopa Liiduga liitunud riikide liitumislepingutes toodud erandeid. Direktiiv jõustus 1. jaanuaril 2007 ning oli liikmesriikidele kohustuslik üle võtta aastaks 2008.
Liikmesriikide ühisele käibemaksusüsteemile pani aluse Euroopa Majandusühenduse Nõukogu poolt 1967. aastal vastu võetud esimene ja teine direktiiv (67/227/ECC). Esimese direktiivi preambilas on toodud välja Euroopa Ühenduse asutamislepingu eesmärk, milleks oli majandusliidu ühisturu kehtestamine, õiglane konkurents ning olemuslik sarnasus kodumaise turuga. Sellest tulenevalt oli esimese direktiivi eesmärk kehtestada liikmesriikides selline lisandunud väärtuse maksustamise regulatsioon, mis ei moonuta konkurentsitingimusi ning soodustab kaupade, teenuste vaba liikumist ühisel turul.
1977. aastal võttis Euroopa Ühenduse Nõukogu vastu kuuenda direktiivi (77/388/EMU), mille eesmärgiks oli lisandunud väärtuse maksu seaduste ühtlustamine ning mille kohaselt tuli tagada käibemaksusüsteem, mis ei ole diskrimineeriv kaupade ja teenuste päritolu suhtes ja võimaldab ausat konkurentsi ühisel turul.
2006. aastal asendas ümbersõnastatud direktiiv 2006/112/EÜ EL kuuenda direktiivi (77/388/EMÜ), millest arusaamine oli tänu arvukatele parandustele ja mitmetele eranditele muutunud keeruliseks. Sisulisi muudatusi võrreldes kuuenda direktiiviga oli vähe. Kehtiv direktiiv koosneb 414 artiklist ning on liigendatud kaheteistkümneks jaotiseks: teema ja reguleerimisala, territoriaalne reguleerimisala, maksukohuslased, maksustavate tehingute koht, maksustatav teokoosseis ja käibemaksu sissenõutavus, maksustav väärtus, maksumäär, maksuvabastused, maksukohuslaste ja teatavate mittemaksukohuslaste kohustused, erikorrad, erandid, muud sätted ja lõppsätted.
2006/112/EÜ direktiiv selgitab, et siseturu loomine eeldab liikmesriikides niisuguste kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate õigusaktide kohaldamist, mis ei moonuta konkurentsitingimusi ega takista kaupade ja teenuste vaba liikumist. Seetõttu on vajalik ühtlustada kumuleeruvaid käibemakse käsitlevad õigusaktid ühtse käibemaksusüsteemi abil. Võimaluste piires tuleb kõrvaldada kõik tegurid, mis võivad moonutada konkurentsitingimusi nii liikmesriigi kui ka ühenduse tasandil. Direktiivi sätted on nii detailsed, et liikmesriigid saavad kopeerida need oma seadustesse muutmata kujul. Liikmesriigi seaduse ja direktiivi vastuolu korral on kohaldatud direktiivi sätteid otse.
Käibemaksuvabastuste põhimõtted
Ühine käibemaksusüsteem peab tagama ühesugused konkurentsitingimused iga liikmesriigi territooriumil ka juhul, kui maksumäärad ja -vabastused ei ole täielikult ühtlustatud. Direktiivi üheksanda jaotise artiklites 131–137 on loetletud käibemaksuvabastused. Tegu on kinnise loendiga ehk maksuvabastusi on võimalik kohaldada ainult direktiivis loetletud juhtudel. Maksuvabastuste rakendamine on kohustuslik. Selge ja korrektse kohaldamise eesmärgil on liikmesriikidel omalt poolt võimalik kehtestada erinevaid rakendussätteid ja lisatingimusi. Liikmesriikidele on jäetud võimalused antud maksuvabastuse ulatust piirata.
Maksuvabastuste üheks eesmärgiks on soodustada teatavaid avalikes huvides tegevusi. Käibemaksudirektiivi 2006/112/EÜ artikkel 132 sätestab avalikes huvides sotsiaalse iseloomuga antavad maksuvabastused. Artikli 132 lõikes 1 ette nähtud maksuvabastuste eesmärk on vältida käibemaksuga maksustamisel kulude tõusust tekkivat hinnatõusu ja seeläbi tagada nende teenuste parem kättesaadavus eelkõige lõpptarbijale. Käibemaksust ei ole vabastatud mitte kõik tegevused, mis on avalikes huvides, vaid üksnes need, mis on artiklis loetletud ja üksikasjaliselt kirjeldatud. Samuti on täpsustatud ka need tunnused, millele peavad vastama ettevõtjad, kellel on lubatud maksust vabastatud teenuseid osutada. Eelkõige on tegu avaliku sektori ettevõtetega, kes tegutsevad riigi hallatavates valdkondades ja reguleeritud tingimustes. Ettevõtte õiguslik vorm üksi ei taga õigust maksuvabastusele vaid oluline on ka konkurentsi puudumine. Kui teenuse osutamine vastab direktiivis nõutud tingimustele, saab maksuvabastust rakendada ka eraõiguslik isik.
Euroopa Liidu käibemaksudirektiivi artiklis 132 ette nähtud maksuvabastused kujutavad endast liidu õiguse autonoomseid mõisteid. Nende eesmärgiks on välistada liikmesriikides käibemaksusüsteemi erinev kohaldamine, maksudest kõrvalehoidmine ja maksustamise vältimine. Seetõttu on oluline, et direktiivis toodud mõistete sisu ja tähendus oleks üheselt määratletud. Terminite tõlgendus peab silmas pidama maksuvabastuse eesmärke ja vastama neutraalse maksustamise põhimõtte nõuetele.
Artikkel 132 lõike 1 punktid i ja j – maksuvabastus õppe- ja koolitusteenustele
Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 132 lõike 1 punktid i ja j sätestavad järgmiste teenuste käibemaksuvabastuse:
i) laste ja noorte haridus, kooli- või ülikooliharidus, kutseõpe või ümberõpe, samuti nendega otseselt seotud teenuste osutamine ja kaubatarned nimetatud eesmärkidel tegutsevate avalik-õiguslike organisatsioonide või teiste asjaomases liikmesriigis sarnastel eesmärkidel tegutsevana tunnustatud organisatsioonide poolt;
j) õpetajate antav eraõpe kooli- või ülikoolihariduse raames.
Tingimused õppe- ja koolitusteenuste käibemaksuvabastuse rakendamiseks
Esimene oluline asi on see, et organisatsiooni eesmärk ei keskendu kasumi teenimisele, vaid teenitud kasum kasutatakse teenuste jätkamiseks või teenuse paremaks muutmiseks.
Teisena tuleb silmas pidada, et organisatsioone peavad juhtima isikud vabatahtlikkuse alusel. Lisaks peavad puuduma nii otsesed kui ka kaudsed huvid nii isiklikult kui ka vahendajate kaudu.
Kolmandaks peab pakutavate teenuste hinnatase olema kas fikseeritud või madalam kui muudel sarnaseid teenuseid osutavatel äriühingutel.
Neljandana ei tohi maksuvabastus põhjustada konkurentsi moonutamist. See tähendab, et maksuvabad organisatsioonid ei tohi maksustatud äriühinguid seada ebasoodsasse olukorda.
Käibemaksuvabastuse rakendamise välistused
Teatud juhtudel ei anta maksuvabastust teenuste või kaupade tarnel lähtuvalt direktiivi artikkel 134-st. Esimesel juhul ei ole see maksust vabastavate tehingute jaoks vajalik. Teisel juhul tuleb silmas pidada, kas tegevuse põhieesmärgiks on organisatsioonile lisatulu teenimine tehingute kaudu, mis otseselt konkureerivad käibemaksuga maksustavate äriühingute tehingutega.
Eesti Vabariigi käibemaksuseaduse (edaspidi KMS) vastav paragrahv – § 16 lõige 1 punkt 6 sätestab, et käibemaksuga ei maksustata alus-, põhi-, kutse-, kesk- ega kõrghariduse andmist, sealhulgas õppevahendeid, mille koolitusteenuse osutaja võõrandab teenuse saajale, üldhariduskoolitusega seotud eraõppe tunni andmist ja muud koolitust, välja arvatud ärilistel eesmärkidel antav muu koolitus.
Eesti õiguses kohaldatakse käibemaksuvabastust üldhariduskoolituse ja üldhariduskoolitusega seotud eraõppetunni andmise puhul ning muu koolituse, näiteks kutsehariduskoolituse ja täiendkoolituse puhul. Käibemaksuvabastust ei kohaldata ärilistele kasumi teenimise eesmärkidel osutatavale muule koolitusteenusel, näiteks täiendkoolituse kursused.
Kohtuasi C-449/17 A & G Fahrschul-Akademie v Finanzamt Wolfenbüttel (õppeteenuste käibemaksuvabastus ja autokooli õppemaks)
Kohtuasja keskne küsimus seisneb selles, kas õpe B- ja C- kategooria autojuhiloa saamiseks ehk sõiduõppe andmine teenusena, mida osutab AG Fahrschul-Akademie (A & G), võib olla maksust vabastatud samadel tingimustel nagu näiteks üldhariduskoolides või kutseõppes osutatav õpe.
Asjaolude kirjeldus ja eelotsuse küsimused
Autokooli pidaja A & G taotles oma käibemaksuga väljastatud arvete osas maksuarvestuse korrigeerimist. Viidatud on direktiivi sätetele, mille kohaselt peaks sõidukijuhtimise teoreetiline koolitus ja praktiline õpe kuuluma üldhariduse andmise alla. Nii maksuhaldur kui ka Saksamaa maksukohus jätsid A & G taotluse rahuldamata. A&G esitas esimese astme kohtu otsuse peale kassatsioonkaebuse. Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim maksukohus (Bundesfinanzhof) leidis, et kuigi siseriiklik seadus ei luba autokoolide maksust vabastamist, võiks A & G tugineda käibemaksudirektiivi 2006/112/EÜ artikli 132 lõike 1 punktidele i või j. Kohus esitas Euroopa Kohtule neli eelotsuse küsimust. Eesmärk oli kindlaks teha, kas sõiduõpe B- ja C1-kategooria juhilubade saamiseks võiks olla käibemaksust vabastatud vastavalt käibemaksudirektiivi artikli 132 lõike 1 punktidele i või j kui kooli- või ülikooliharidus. Küsimused esitati direktiivis määratlemata mõistete sisustamise kohta. Sooviti teada saada, millisel alusel võib mootorsõidukijuhi koolitust andvaid asutusi tunnustada kui organisatsioone, kes tegutsevad sarnastel eesmärkidel, kes on "eraõpet andev õpetaja" ja millistele tingimustele peab vastama sellise õpetaja tegevus?
Euroopa Kohtu põhjendused ja seisukoht
Artikli 132 maksuvabastuste eesmärk on soodustada avalikes huvides antavaid tegevusi. Kuna need on erandid süsteemi üldisest käibemaksuga maksustamise põhimõttest, tuleb neid maksuvabastusi kui autonoomseid mõisteid tõlgendada kitsendavalt. Samas ei ole Euroopa Kohtu praktika eesmärk sellise tõlgenduse andmine, mis muudaks viidatud maksuvabastuste kohaldamise praktikas peaaegu võimatuks. Mõiste “kooli- või ülikooliharidus” sisu määratlemisel tõi kohus välja Euroopa Kohtu varasema praktika, mille kohaselt on seadusandja pidanud selle mõiste all silmas teadmiste ja oskuste edastamise integreeritud süsteemi, mis hõlmab õppeainete laia ja mitmekesist valikut ning milles toimub teadmiste ja oskuste süvendamine ning arendamine eri haridusastmetel. Sellise haridussüsteemi põhimõtted on sõltumata riigisisestest eripäradest ühised kõigile liikmesriikidele. Õppele lisaks hõlmab süsteem ka teisi õpetamisega seotud tegevusi eeldusel, et need tegevused ei ole puhtalt meelelahutuslikku laadi. Analüüsides autokooli antava koolituse laadi ja põhimõtteid asus kohus seisukohale, et kuigi mootorsõidukijuhi B- ja C1-kategooria sõiduõpe on nii praktilist kui ka teoreetilist laadi koolitus, mille eesmärk ei ole meelelahutuslik, ei ole autokooli õppe sisu võrdsustatav õppeainete laia ja mitmekesise valiku puhul kooli- või ülikooliharidusele omase teadmiste omandamise integreeritud süsteemiga. See ei kuulu (Saksamaa) üldharidussüsteemi hulka ning on seetõttu käsitletav pigem eriõppena. Põhikohtuasjas kõne all olnud autokooli antav sõiduõpe ei ühti 28. novembri 2006 direktiivi 2006/112/EÜ maksuvabastuse eesmärgiga ning seetõttu ei hõlma mõiste “kooli- või ülikooliharidus” sõiduõpet antud direktiivi tähenduses.