cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chorzele
Ürikutes on Chorzelet esmamainitud 1472. aastal. Chorzele sai linnaõigused 1542. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal. Chorzele linnaõigused taastati 1919. aastal.
Valuiki lennuväli
Valuiki lennuväli on lennuväli Venemaal Belgorodi oblastis Valuiki rajoonis, Valuiki linna kirdeserval. Lennuväljast umbes 10 km kaugusel loodes asub Soloti asula.
Lennuvälja põhjapiiril asub lennuväe ajutine baas, lennuväljast idas asub kalmistu.
Katre
Katre on naisenimi.
Schluderns
thumb|Külakeskus thumb|Schludernsi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Katre
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 248. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Katre 663 naisel.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Katre 6 inimesel.
Igors Solomatins
Igors Solomatins (sündinud 13. novembril 1958) on Lätis meditsiiniga tegelev teadur ja silmaarst. Aastal 1995 asutas Solomatins silmarehabiliatatsiooni ja -nägemise keskuse Lätis, mis on tänapäevani ainus katarakti laseroperatsiooniga tegelev asutus Baltikumis.
Schluderns
Geograafia
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1831 inimest ja valla pindala on 20,8 km².
thumb|left|Churburg
Igors Solomatins
Haridus
Igors Solomatins õppis aastatel 1965–1975 Riia 34. keskkoolis ja 1975–1981 Riia Meditsiiniinstituudis (nüüd Riia Stradiņši Ülikool). 1987. aastal omandas Solomatins arstiteaduse doktorikraadi Ukrainas Odessa Oftalmoloogia Instituudis. Läti Ülikool andis Solomatinsile 2005. aastal dotsendi kutse.
Schluderns
Geograafia
Schludernsi kohal on kuulus Churburg aastast 1250.
Schludernsi vallas on frazione (alljaotus) Spondinig (Spondigna).
Igors Solomatins
Haridus
Igors Solomantis kuulub Ameerika Oftalmoloogia Akadeemiasse, Ameerika katarakti ja refraktsioonikirurgia seltsi ning Euroopa võrkkestaspetsialistide seltsi.
Schluderns
Geograafia
Schluderns külgneb järgmiste valdadega: Glurns, Laas, Mals ja Prad am Stilfser Joch.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,80% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 1,20% itaalia keelt.
Igors Solomatins
Töö
Aastatel 1987–1996 töötas Igor Solomatins P. Stradiņši kliinilise ülikooli ablatsiooni osakonnas silmaarsti ning kirurgina. Aastatel 1996–1999 töötas prof. Solomantins Riia Esimeses Haiglas oftalmoloogia osakonna juhatajana. Aastal 1995 asutas Solomatins Riias silmade rehabilitatsiooni ja nägemise korrigeerimise keskuse Dr. Solomantise Silmakeskus.
Akadeemiline tegevus
Alates 1993. aastast on Igors Solomatins olnud Läti ülikooli arstiteaduskonna oftalmoloogia osakonna lektor.
Igors Solomatis avaldas 2015. aastal õpiku vanusega seotud kollatähni degeneratsiooni teemal ja 2013. aastal õpiku perearstide oftalmoloogia praktilistest küsimustest. Lisaks oftalmoloogia õpetamisele juhendab prof Igors Solomatins üliõpilaste teaduspraktikaid ja kliinikume.
Loitsude, loitsimise ja loitsijate uurimise töörühm
Töörühma juhtkomiteesse kuuluvad Elenora Cianci, James Kapalo, Mare Kõiva, Lea Olsan, Haralampos Passalis, Éva Pócs, Jonathan Roper, Emanuela Timotin, Andrei Toporkov ja Daiva Vaitkevičiene.
Igors Solomatins
Teadussaavutused
1999. aastal töötasid Igors Solomatins ja dr Jana Gertnere Baltikumis nägemislaserkorrektsiooni tehnoloogia arenduse ja populariseerimise kallal, mille raames tegid nad Baltimaades esimesed eksimeersed nägemise laserkorrektsiooni protseduurid. Prof Solomatins oli esimene arst Baltimaades, kes hakkas tegema katarakti laseroperatsioone ning praegu on dr Solomantise Silmakeskus ainus silmakliinik Baltikumis, mis pakub katarakti operatsiooni FemtoCataracti lasertehnoloogia abil.
Loitsude, loitsimise ja loitsijate uurimise töörühm
Konverentsid
Alates aastast 2003 toimuvad regulaarsed konverentsid jooksva uurimistöö ja pikema perioodi uurimuste kokkuvõtmiseks. Konverentsid on toimunud Londonis (2003 ja 2005), Pécsis (2007, 2015), Tartus (2008), Ateenas (2009), Bukarestis (2010), Moskvas (2011), Vilniuses (2013), Corkis (2016), Budapestis (2017).
Igors Solomatins
Teadussaavutused
Igors Solomatinse on teaduses esindanud teemasid, mis on seotud katarakti operatsioonide, silma loomuliku võrkkesta kunstläätsega väljavahetamisega, nägemise laserkorrektsiooni tehnoloogiatega ja vanusega seotud hüperoopia korrigeerimisega optiliste implantaatidega. Professor Solomatins on loonud teaduslikke väljaandeid ja teinud konverentsidel ettekandeid:
Loitsude, loitsimise ja loitsijate uurimise töörühm
Väljaanded
Töörühm annab välja ajakirja Incantatio. An International Journal on Charms, Charmers and Charming.
Igors Solomatins
Teadussaavutused
Igors Solomatins on võtnud osa üheksas kliinilises teadustöös kogu Euroopa Liidus. Solomatins osaleb rahvusvahelises teadustöös, mis on seotud vanusega seotud võrkkesta patoloogia ravi efektiivsusega.
Loitsude, loitsimise ja loitsijate uurimise töörühm
Väljaanded
Koostatakse annoteeritud bibliograafiat (International Annotated Charms Bibliography).
Saaremaa mõisate loend
Saaremaa mõisate loend on loetelu Saaremaa ajaloolistest mõisatest. pisi|300px|[[Ludwig August Mellin|L. A. Graf Mellini "Atlas von Liefland", 1798, kaardileht: Der Arenburgische Kreis]]
Loitsude, loitsimise ja loitsijate uurimise töörühm
Väljaanded
Ilmub uudiskiri The Power of Words in Traditional European Culture (koordineerib J. Borsje).
Töörühma liikmetel ilmub igal aastal kogumikke ja monograafiaid:
Andmebaasid
Üks püsisuundasid on loitsusid puudutavate andmebaaside ettevalmistamine ja avamine, mis on kasvavate digitaalkorpuste loomulik tulemus.
Paežeriai mõis (Šiauliai rajoon)
pisi|Paežeriai mõisa peahoone Paežeriai mõis (Paežerių dvaras) on endine mõis Leedus Šiauliai rajoonis Raudėnai vallas Paežeriais.
Kuni XIX sajandini oli mõis Nagurskistele kuuluv karjamõis. XIX sajandi lõpus sai sellest iseseisev mõis, mille omanikuks oli Zigmantas Nagurskis. Aastal 1910 valmis järve kaldale mõisa eklektiline peahoone, selle juurde jõuti rajada ka kaks teenijate maja, aga nende asemele on tänapäeval uued elamud ehitatud.
Aastail 1900-1905 rajati mõisa park, mis võtab enda alla 500 meetri pikkuse ja kuni 300 meetri laiuse riba järve kaldal.
Nõukogude ajal asus mõisa peahoones Pavenčiai suhkruvabriku puhkebaas, tänapäeval on see kasutusel noortelaagrina.
Elim Chan
pisi|Elim Chan Elim Chan (hiina kirjas 陳以琳; sündinud 18. novembril 1986 Hongkongis) on dirigent, alates kontserdihooajast 2019–2020 Antwerpeni sümfooniaorkestri peadirigent ja alates hooajast 2018–2019 Kuningliku Šoti rahvusorkestri peamine külalisdirigent.
Õpingud
Elim Chan laulis Hongkongis lastekooris ja 6-aastaselt hakkas mängima klaverit. Muusikabakalaureuse omandas ta kolledžis Massachusettsis. Seejärel õppis ta Michigani ülikoolis, kus ta oli Michigani ülikooli üliõpilaslinnaku sümfooniaorkestri ja Michigan Pops orkestri muusikaline juht. Ta omandas oma magistri ja doktorikraadi orkestrijuhatamises ning lõpetas dirigendina aastal 2014. Chan sai aastal 2013 Bruno Walteri dirigeerimisstipendiumi ning aastal 2015 osales Bernard Haitinki meistrikursustel Luzernis.
Muusikaline karjäär
Detsembris 2014, 28-aastaselt, võitis Chan Donatella Flicki dirigeerimiskonkursi. Selle võistluse võitmise tulemusena nimetati ta hiljem Londoni Sümfooniaorkestri abidirigendiks kontserdihooajal 2015–2016 kontserdihooajal. Hooajal 2016–2017 osales Dudameli stipendiumiprogrammis Los Angelese Filharmoonia juures.
2018–2019 sai Elim Chan Kuningliku Šoti Rahvusorkestri alaliseks külalisdirigendiks, järgnedes seega Thomas Søndergårdile.
Alates 2019–2020 hooajast on Elim Chan Antwerpeni sümfooniaorkestri peadirigent, mille püsiasukoht on Antwerpenis asuv Kuninganna Elizabethi saal (Koningin Elisabethzaal). Chan, kes on teiste seas käinud Edo de Waarti ja Jaap van Zwedeni jälgedes, on Antwerpeni sümfooniaorkestri kõigi aegade noorim peadirigent.
Lisaks on Elim Chan külalisdirigendina olnud Maria teatri orkestri, Hongkongi filharmooniaorkestri, Londoni sümfooniaorkestri, Kuningliku Concertgebouw orkestri, Luksemburgi filharmooniaorkestri, Philharmonia Orchestra, Kuningliku Liverpooli filharmooniaorkestri, Frankfurdi raadio sümfooniaorkestri, Lyoni rahvusorkestri, Rotterdami filharmooniaorkestri, Houstoni sümfooniaorkestri ja Music Academy of the West orkestri ees.
Ta juhatas ka National Arts Centre orkestrit Ottawas ja Orchestre de la Francophonie‘d, osana NAC suvemuusikainstituudist aastal 2012, kus ta tegi koostööd Pinchas Zukermaniga. Samuti on ta osalenud Peterburi festivalil Musical Olympus ning Cabrillo festivaliorkestri ja Baltimore‘i sümfooniaorkestri seminaridel (Marin Alsopi, Gerard Schwarzi ja Gustav Meieri käe all).
Isiklikku
Elim Chan on kihlatud Hollandi löökpillimängija Dominique Vleeshouwersiga, kes pälvis aastal 2020 Hollandi muusikaauhinna (Nederlandse Muziekprijs).
Oldendorf (Stade)
Ajalugu
Oldendorf kuulus 1180. aastal loodud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast ülendamist Hannoveri kuningriigiks 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Oldendorfist, sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa.
Rohetaristu
pisi|[[Ökodukt]] Rohetaristu ehk roheline infrastruktuur (inglise keeles green infrastructure) on ökoloogiliselt toimiv võrgustik, teisisõnu rohevõrgustik, mis ühendab looduslikke ja poollooduslikke alasid. See peaks aitama säilitada looduslike ökosüsteemide väärtusi ning pakkuma hüvesid nii inimasurkondadele kui ka loodusele. Rohetaristu mõiste pärineb Ameerikast 1990. aastate keskpaigast.
Rohelisele infrastruktuurile on omane multiotstarbelisus, mis tähendab, et mingisugune maa-ala on võimeline pakkuma mitmesuguseid hüvesid. Seega võib rohetaristu olla elurikkuse säilitaja, kaitsja, kliimaoludega kohanemise leevendaja, keskkonna rikastaja, tervise parandaja, majanduse edendaja. Rohetaristut võib mõista ka kui planeeringulist lähenemist, mida rakendades koos mitmeotstarbelise maakasutusega, säilivad maastiku ökoloogilised funktsioonid.
Ajalugu Euroopas ja Eestis
Elupaikade fragmenteerimine ja ökoloogilise siduvuse kadumine viib elurikkuse ehk bioloogilise mitmekesisuse vähenemiseni. Selline arusaam pärineb 1980. aastatest, mil pandi alused Euroopa looduse terviklikule käsitlusele. 1970. aastatel kavandati Euroopas esimesed ökoloogilised võrgustikud ja alustati ka linnu ümbritsevate roheliste võrgustike planeerimisega. Aastal 1995 võeti vastu eesmärk luua aastaks 2005 üleeuroopaline ökoloogiline võrgustik.
Üleriigilise planeeringuga Eesti 2010 määratleti 12 tuumala ja neid ühendavad tähtsamad koridorid. Aastast 2007 on rohelise võrgustikuplaneeringuga maakonna tasandil kaetud terve Eesti. Aastal 2012 koostati üleriigiline planeering "Eesti 2030+", mille järgi on riikliku tähtsusega rohevõrgustiku struktuure jätkuvalt vajalik hoida terviklikuna. Seetõttu on pigem tegeletud rohevõrgustiku komponentide paiknemise täpsustamisega. Samuti on parandatud ka rohevõrgustiku ja maakasutuse sidusust.
Komponendid
Rohetaristu moodustavad looduslikud ja pool-looduslikud alad ning struktuurid. Neid laialdasi komponente on esmapilgul väga erinevaid: kaitsealadest rohekatusteni, maalt linnaruumi, maastikult mage- või merevette. Põhielementide alla kuuluvad
Eesmärgid
Selleks tuleks toetada ökosüsteemide toimimist ning kindlustada teenuste edastus. Peaks säilitama ja taastama elurikkust. Seda saab teha, kui parandada nii ruumilist kui ka funktsionaalset sidusust looduslike ja poollooduslike alade vahel. Selleks tuleb vähendada elupaikade killustatust ehk fragmenteeritust. Tuleks ka võimaldada kohandumisi, vähendades kliimamuutuste negatiivseid mõjusid. Üheks eesmärgiks oleks ka eluslooduse elastsuse suurendamine, et vähendada haavatavust läbi inimtegevuse. Samuti peaks suurendama teadlikkust elurikkusest üldsuse ja ruumilise planeeringuga seotud rühmade hulgas.
Kasu
Roheline infrastruktuur võiks olla aruka ruumilise planeeringu keskmes. See pakub nii sotsiaalset, majanduslikku kui ka keskkondlikku hüvet. Roheline infrastruktuur tagab põlvkondade vältel inimasurkondadele puhta õhu ja veega elukeskkonna. Keskkondlik kasu on ka näiteks erosiooni vähenemises ja pinnase stabiliseerumises, energiakulu vähenemises läbi passiivse soojenemise ja jahenemise, vihmavee äravoolu juhtimises. Rohetaristu abil on võimalik leevendada eluslooduse haavatavust kliimamuutuste suhtes – seda läbi elupaikade säilitamise ja taasloomise ning jätkusuutliku loodusandide kasutamise. Samuti ehitades rohekoridore ja ökodukte, mis annavad võimaluse liikidel rännata inimese loodud keskkonnas. Kuna maastikuvaated võivad kinnisvara väärtust tõsta kuni 18%, on roherajatised kohad, mille läheduses soovivad inimesed suurema tõenäosusega elada. Rohetaristu põhimõtteid järgides on võimalik luua kohti vaba aja veetmiseks – lõõgastumiseks, huvidega tegelemiseks. Sellised looduses viibimise võimalused parandavad tervist ja üldist heaolu. Samuti pakub rohelise infrastruktuuri planeering töökohti ja ärivõimalusi ning stimuleerib pikaajalisi investeeringuid rohelisse kapitali. Rohealad ja -rajatised meelitavad töötajaid ning hoiavad neid motiveerituna.
Seega on rohetaristu kui põhiline vahend, mis aitab tänu ühenduvuse elemendile peatada elurikkuse kadumist, tugevdada ja taastada elupaiku ja ökosüsteeme. Rohetaristusse investeerimine peab kaasa tooma olukorra, kus ökosüsteemi funktsioonid ja hüved säilivad.
Metsad
Metsad vähendavad vihmavee äravoolu kiirust tänu mitmetasandilisele lehestikule, mis aeglustab saju maapinnani jõudmist. See toimib, kuna vihmavesi saab pinnastikule langeda pikema aja jooksul väiksemates kogustes ning jõuab ka suurema tõenäosusega mulda imenduda. Metsade olemasolu vähendab ka erosiooni ehk pinnase ärakannet, sest taimedel on juurestik, mis hoiab pinnast kinni. Samuti seisneb juurte tähtsus niiskuse omandamises ja selle juhtimises taime maapealsetesse organitesse, kust veeaur saab õhulõhede kaudu atmosfääri aurustuda. See viib selleni, et maapind on võimeline vastu võtma rohkem vihmavett. Tänu metsakõdule filtreeritakse vihmavesi paremini. Samuti vähendab ka metsakõdu erosiooni teket, kuna see aeglustab pinnaveevoolu. Mida aeglasem on pinnaveevool, seda kergemini imenduvad ained maapinda. See vähendab saasteainete jõudmise ja setete kuhjumise riski veekogudesse (tiigid, ojad, järved, jõed) ning annab võimaluse taimedele ja mikroorganismidele toitainete omandamiseks.
Selle tõttu on suurematel metsaaladel kiirem põhjavee teke, aeglasem vihmavee äravool ning vähem toitaineid ja setteid ojades ja jõgedes võrreldes linna või põllumajandusliku maaga.
Taimestik vähendab ka õhusaastet, mille tulemusel paraneb tervis kõrgema õhukvaliteedi tõttu. Sellisteks taimestiku eemaldatavateks õhusaastajateks on NO2, tolm, CO ja SO2. Õhusaasteained eemaldatakse atmosfäärist läbi gaasivahetuse ning osa neist sadestub maapealsetele taimeorganitele.
Linnaruum
Linnaruumis kuuluvad rohetaristu komponentide alla kõik, mis toimivad sademete äravoolusüsteemis, vähendavad reostuse ohtu, toodavad hapnikku, absorbeerivad süsinikku, pakuvad liikidele elupaiku, parandavad vaimset tervist ja heaolu. Nendeks elementideks võivad olla kõiksugused roherajatised linnas, näiteks pargid, alleed, rohekatused, -seinad, -tänavad, linnametsad.
Common Language Runtime
Common Language Runtime ehk CLR on Microsofti käituskeskkond .NET-platvormi jaoks. CLR käitab .NETi programmeerimiskeeltes (C#, VB.NET jt.) kirjutatud programme.
Rohetaristu
Linnaruum
Linnametsad on rohetaristus olulised komponendid. Kasvatama peaks kohalikke puid ja taimi, sest kodumaine taimestik vajab vähem hoolt ja ressursse. Mürgised ja invasiivsed liigid tuleks kõrvaldada. Igal juhul on hea, kui linnataimestik on kõrge vastupanuvõimega, pikaealine, kasvukohaga sobiv ja kaunis. Linnametsades tuleb vältida ühekultuurset kooslust, et tõsta elurikkust ja seega ka vastupidavust keskkonnateguritele, näiteks saasteainetele, mis võivad puid kahjustada.
Common Language Runtime
CLR on virtuaalmasin, mis kompileerib .NET-rakenduse MSIL-vahekeelest masinkeelde, misjärel saab protsessor seda otse käivitada. Kompileerimiseks kasutab CLR sünkroonkompilaatorit (just-in-time compiler).
.NET
Rohetaristu
Linnaruum
Rohetänavad võimaldavad jalgratturitel ja jalakäijatel valida linnas liikumiseks tavalisest tänavast turvalisem ja tervisesõbralikum tee. Jalgratta- ja sõidurada võib rohetänavate puhul eraldada näiteks põõsariba, mis kaitseb rattureid autode ja õhusaaste eest. Jalakäijatel on turvalisem, kui tänu lühematele tänavatele on liiklus aeglasem. Allee istutamisel peaks jälgima, et puude juurtel oleks piisavalt lai kasvuala. See viib lopsakate ja tugevate taimede olemasolule. Rohetänavate energiasäästlik valgustus peaks paiknema taimede leherindest allpool, et parandada öist nähtavust.
Rohekatuste abil saab reguleerida hoonete sisetemperatuuri ja vähendada sademete kasutut äravoolu kanalisatsioonisüsteemi. Rohekatus pikendab katuse iga ja on seega säästlikum ehitusviis. Samuti on rohekatustel võimalik kasvatada köögivilju, nautida esteetilist vaatepilti ja samal ajal vaimselt puhata.
Mudastumine
pisi|Mudastumine Neuhaus (Oste) sadamas Saksamaal Mudastumine ehk täissettimine on sette kogunemine veekogudesse või veejuhtmesse.
Mudastumise peamised põhjused on erosioon, reovee sisselaskmine või eutrofeerumine.
Mudastumise tagajärjel enamasti halveneb vee kvaliteet ning vee kasutamine (nt veetranspordis, veevarustuses, kalakasvatuses) häirub.
Kudisiim
Kudisiim on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Kudisiim on pandud Sauga mõisavallas Pärnu kihelkonnas Pärnumaal. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kudisiim Eestis alla viiel mehel ja 5 naisel.
Juulikriis
Juulikriis oli 1914. aasta suvel Euroopas toimunud diplomaatiline kriis, mis päädis Esimese maailmasõja puhkemisega kuu aega hiljem. Kriis algas 28. juunil 1914, kui Jugoslaavia natsionalist, panslavistlikku salaorganisatsiooni Noor Bosnia liige Gavrilo Princip tegi Sarajevos atentaadi Austria-Ungari troonipärijast ertshertshogile Franz Ferdinandile. Euroopat hõlmanud sõjalistele liitude võrgustiku ning mitmete juhtivate poliitikute ja sõjaväelaste otsuste ja valearvestuste (potentsiaalset sõjalist konflikti peeti riiklike huvisid arvestades kasulikuks või arvati, et seda ei tule üldse) tõttu olid pea kõik Euroopa suurriigid augusti alguseks omavahel sõjas.
Juba enne Franz Ferdinandi tapmist oli Austria-Ungari valitsus riigis tegutsevaid irredentislikest ideedest kantud lõunaslaavlaste liikumisi, mida toetas omalt poolt ka naaberriik Serbia, käsitlenud ohuna riiklikule julgeolekule ja terviklikkusele. Atentaadi järel otsustas Austria-Ungari juhtkond sõjalise löögiga Serbiat karistada, et demonstreerida oma jõudu ja üleolekut ning lõpetada riigi toetus Austria-Ungari panslavistidele. Et Serbia oli sõjalises liidus Vene keisririigiga, konsulteeris Viin esmalt oma liitlastega Berliinis, et kindlustada tulevaste konfliktide korral Saksamaa tugi. Saksa juhtivates ringkondades levis sel ajal kohati arvamus, et Venemaa kasvava majandusjõu tõttu, mis ohustab kahe riigi vahelist jõudude tasakaalu, on sõda tulevikus nagunii vältimatu ning konflikt oleks kasulikum pigem varem kui hiljem. Saksamaa andis Austria-Ungarile sõjalise garantii, kuid soovitas rünnata võimalikult kiiresti, et kasutada ära rahvusvahelist sümpaatiat Ferdinandi suhtes ja vältida seekaudu Venemaa sõtta tõmbamist. Austria-Ungari juhid otsustasid juuli keskpaigani kestnud arutelude järel aga kiirrünnaku asemel oodata ära riigi relvajõudude täielik mobiliseerimine, mis pidi teostuma 25. juuliks, ning esitada seniks Serbia valitsusele 48-tunnise tähtajaga ultimaatum niivõrd karmide nõudmistega, et need poleks Belgradile aktsepteeritavad. 23. juulil esitatud dokumendis süüdistati Serbia valitsust atentaati organiseerimisele kaasaaitamises ning ähvardati sõjaga, kui keeldutakse ultimaatumi tingimustest, mille hulgas olid muu hulgas nõue sulgeda Austria-Ungari vastu "viha õhutavad" väljaanded, lubada Austria-Ungari esindajatel osaleda väidetavate organiseerijate suhtes algatavates politseijuurdlustes ja eemaldada riiklikest ametitest Austria-Ungari valitsusele sobimatud inimesed.
Serbia lükkas ultimaatiumi tagasi ja 28. juulil 1914 kuulutas Austria-Ungari Serbiale sõja.
Eva Peebo
Eeva Peebo (5. mai 1937 – 18. detsember 2022) oli Eesti treener ja spordipedagoog.
Haridus ja töökäik
Eeva Peebo sündis Rakveres.
Lõpetas 1954. aastal Tallinna Kehakultuuritehnikumi ning 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 1967.–1970. aastal jätkas Peebo õpinguid Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuriteaduskonna aspirantuuris ja kaitses 1972. aastal pedagoogikakandidaadi väitekirja "Intensiivsema ja mitmekülgsema kehalise kasvatuse mõjust koolieelikute arengule".
Peebo töötas 1957–1967 Tartu Riikliku Ülikooli võimlemise kateedri vanemlaborandina, 1970–1974 kehalise kasvatuse ja spordi kateedri õpetajana, 1974–1978 vanemõpetajana, 1978–1980 spordimeditsiini ja ravikehakultuuri kateedri assistendina, 1980–1981 Tartu Riikliku Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi (ÜMPI) nooremteadur. Ta on õpetanud kehalise kasvatuse teooriat, ravivõimlemist ja ravikehakultuuri, koostanud õppevahendeid ja koolitanud teisi spordipedagooge.
Aastatel 1987–2006 töötas Peebo Värska Gümnaasiumis kehalise kasvatuse õpetajana.
Teadustöö ja publikatsioonid
Peebo uurimisvaldkond oli kehalise kasvatuse teooria ja praktika. Ta on avaldanud üle 20 teaduspublikatsiooni.
Harald Weiler
Harald Jürgen Weiler, sünd. 1971, on Eesti laulja (bariton).
Harald Jürgen Weiler on õppinud Tallinna Lilleküla Gümnaasiumi juures asuvas lastemuusikaklassis klassikalist kitarri. Klassikalist laulu õppinud eratundides tenor Mart Krooni ja metsosopran Leili Tammeli juures.
Esinenud koos organistide Tiia Tenno, Kristiina Hoidre, Tiit Kiige, Edoardo Narbona, Pille Metssoni, Olga Gamsi, Piret Aidulo, Merike Saaremetsa ja Anneli Merelaidiga, pianistide Kirill Lissijenko (Pealinn), Tiiu Jürmaga jt. Ta on laulnud koos sopran Eve Randkivi, bariton Kristians Kievānsi (Läti), tenor Dainis Kalnacsi (Läti), metsosopran Elina Avotina (Läti), sopran Celina Hubmanni (Austria), sopran Ragne Sauli, sopran Helle-Moonika Helme, sopran Merje Topkini, esinenud kontsertidel koos viiuldajate Raivo Hiiemaa, Karmen Kääramehe, Malvi Lõhmusega, flötist Anne Jalakaga jt.
Ta on esinenud soolokavadega ja laulnud teenistustel solistina Eesti kirikutes: Tallinna Püha Vaimu kirikus, Tallinna Peeter-Pauli katedraalis, Jaani kirikus, Kaarli kirikus, Rootsi-Mihkli kirikus, Tartu Jaani kirikus, Peeteli kirikus, Harkujärve kirikus, Kalju kirikus, Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolmekäelise Jumalaema Koguduse saalis. Lisaks on ta esinenud paljudes maakirikutes kogu Eestis (Virumaa Teataja).
Alates 2015. aastast on Harald Weiler osalenud suvise kontserdisarja "Suveklassikat meeshäälele ja orelile" ringreisidel sakraalhoonetes koos organistide Anneli Merelaidi ja Merike Saaremetsaga. 2017. aasta suvel andis Harald Weiler suvise ringreisi käigus kokku 20 kontserti Eesti kirikutes ja kammersaalides.
Osalenud heategevusprojektides ja esinenud heategevuskontsertidel, millega on kogutud raha Tallinna Vaimse Tervise keskusele valgusteraapialampide soetamiseks (kontserdisari Valgus toob rõõmu 2018. aastal) (Stolitsa), Eesti sakraalhoonete renoveerimise ja orelite taastamise või kirikute muusikatöö toetuseks.
2019. aasta suvel korraldas Harald Weiler 24 heategevuskontserti Eesti kirikutes, millega koguti annetusi Türi koolipoisi Rasmus Juhansoni taastusravi toetuseks (Järva Teataja). Kontsertsarjas astusid üles ka organist Anneli Merelaid, sopran Ragne Saul, sopran Merje Parts, sopran Eve Randkivi, sopran Helle-Moonika Helme, organist Anne Jalakas, pianist Bahdan Yanovich (Valgevene) jt muusikud. (Virumaa Teataja), (Tapa vald)
Harald Weiler esineb heategevuse korras regulaarselt koos kontsertmeister Anneli Merelaidiga kogukonna- ja eakate keskustes.
Ta on esinenud ka avalikes kohtades rahvusvahelise muusikapäeva raames, näiteks Lennart Meri Tallinna lennujaamas väljuvate reiside terminalis.
Tema repertuaaris on peamiselt baroki-, romantismi- ja klassitsismiajastu heliloojate, aga ka Eesti heliloojate vokaalmuusika, Vene romansse, afroameerika spirituaale ja rahvalaule.
Harald Jürgen Weiler on laulja pseudonüüm, tema kodanikunimi on Priit Põiklik.
Ene Järvis
Ene Järvis (aastatel 1976–1984 Ene Janson; sündinud 26. oktoobril 1947 Kiidjärvel) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 1966. aastal Põlva Keskkooli ja 1970. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (4.lend).
Ene Järvis töötas aastatel 1970–2009 näitlejana Tallinna Linnateatris.
Aadliarmukiri
Sisu
Armukiri andis aadlile ainuõiguse omada maad ja pärisoriseid talupoegi, vabastas aadli teenistuskohustustest, maksudest ja ihunuhtlusest.
Ene Järvis
Ta on esinenud Eesti Raadio meelelahutussaadetes, mänginud telelavastustes („Mõmmi ja aabits”, 1976–1977 ja 1998–1999; „1991”, 1992), filmis („Näkimadalad”, 1989; „Perekonnapildid”, 1989, mõlemad Tallinnfilm; „Kormoranid ehk Nahkpükse ei pesta”, 2011, Kuukulgur Film; „Deemonid”, 2012, Kopli Kinokompanii; „Kertu”, 2013, Amrion) ja teleseriaalides („Õnne 13”, 1994–1996; „Kälimehed”, 2010–2012; „Süvahavva”, 2012–2013).
Aadliarmukiri
Sisu
Aadel sai õiguse moodustada omavalitsuslikke aadlikogusid, valida kubermangu ja maakonna aadlipeamehi ning esitada valitsusele taotlusi.
Ene Järvis
Rollid televisioonis
Ta mängis seriaali "Kelgukoerad" ühes osas 2007. aastal. Seriaalis "Kälimehed" mängis ta ämma ja seriaalis "Õnne 13" arsti (Lilian Põder).
Aadliarmukiri
Kehtivusala
Armukirja kehtivust laiendati samal aastal ka Eesti- ja Liivimaale.
Ene Järvis
Isiklikku
Ta oli aastatel 1976–1984 abielus Vello Jansoniga.
Tallinna-Kopli veduridepoo
pisi|Depoohooned aastal 2021 pisi|Endine Kopli veduridepoo (2019) Tallinna-Kopli veduridepoo oli Kopli kaubajaama juures asunud veduridepoo, mida haldas AS Eesti Raudtee.
Esialgne depoo rajati 19. sajandi lõpul. Hoonet laiendati oluliselt 1953. aastal.
Veduridepoo suleti tõenäoliselt 2005. aastal seoses uue Muuga depoo rajamisega.
Tänapäeval tegutsevad hoones mitmed poed ja söögikohad. Depoohoone aadress on Telliskivi 57.
Eelija
pisi|Ikoon "Prohvet Elias" [[Kihnu kirikus]] Eelija (ka Eelijas) oli Vana Testamendi 1. ja 2. Kuningate raamatus mainitud prohvet, kes ennustas ette põuda ning läks viimaks tulise vankriga taevasse.
Kristlikus mütoloogias omistatakse talle äikesevanker, äikesejumalusena kummardati teda ka mordva rahvausundis. Mormoonide õpetuse kohaselt tuli ta tagasi, et anda pitseerimisväe võtmed mormonismi loojatele Joseph Smithile ja Oliver Cowderyle.
Eesti rahvakalendris on Eelijale pühendatud eelijapäev 20. juulil.
Eelija järgi on levinud mehenimed Elias, Elijah ja Ilja.
Kalander
pisi|Kalandri tööpõhimõte pisi|[[Patareitööstuses kasutatakse kalandreid elektroodide kokkusurumiseks (ingl electrode pressing)]]
Kalander on valtsidega masin paberi, naha, riide või muu materjali pinna silumiseks, läike andmiseks või mustri sissepressimiseks.
Tekstiilinduses nimetatakse kalandri abil kangasmaterjali viimistlemist kalandrimiseks.
Kranenburg (Oste)
Kranenburg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Stade kreisis, asudes Oste jõe ääres. Valda kuuluvad Kranenburgi ja Brobergeni külad. Valla pindala on 14,21 km². 31. detsembril 2017 elas seal 734 inimest.
Mõlemad külad asuvad Oste jõe paremkaldal, kuid osa vallast, "Hollander Höfe", asub vasakkaldal, mis oli "von Brobergenite" aadlisuguvõsa vana esivanemate asupaik. Brobergenis on Ostet ületav parvlaev, mis ühendab "Hollander Höfe" ja Brobergeni küla. See on "Deutsche Fährstraße" jaam.
Paik asub padura piiril Oste lähedal. Oste lisajõe Mehe estuaar on Brobergeni lähedal.
Ajalugu
Kranenburg, esmamainitud 1375. aastal kui Kronesborg, kuulus 1180. aastal loodud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. Brobergen oli kõigepealt maastiku nimi, mis viitas suuremale piirkonnale Oste ääres Gräpeli ja Burwegi vahel. 1141. aasta hartas öeldakse, et Rudolf von Freckleben kui Stade krahv Rudolf II (1135. aastast kuni oma surmani aastal 1144) andis Brobergeni lääniks ühele kolmest vennast Dudo, Adiko ja Ricbert, pärast seda, kui nad asutasid Stades benediktlaste Jumalaema mungakloostri.
1286. aastal on esmamainitud, et lossi juures oli küla, mis oli von Brobergeni perekonna asupaik. 1380. aastal püüdsid von Mandelsloh perekond ning teised Bremeni ja Verdeni võlausaldajad vägivallaga saada pärandit, mille pankrotis vürstlik peapiiskop Albert II lubas krediidi eest. Võlausaldajad rüüstasid Bremeni linna ja kogu vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. Bremeni linn sõlmis pakti teiste linnade, kapiitli, paduri vabade talupoegade Landsgemeinde ning põliste aadliperekondade ja ministeriaalidega, et võidelda von Mandelsloh ekspedeerimisega. 1381. aastal vallutasid Bremeni linna väed Kranenburgi lossi.
Lossi omanud von Brobergeni perekond kestis 1618. aastani, mil see hääbus. Siis müüdi mõis Hamburgi kaupmeestele. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond, sealhulgas Kranenburg, Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga.
1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast ülendamist Hannoveri kuningriigiks 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Kranenburgis, sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa. 1837. aastal, pärast paljusid omanikuvahetusi, ostsid lossi ja sellega seotud maa Brobergeni talupojad, kes koondasid kokku, et vabaneda oma maa omandiõigusest teistele isikutele.
Valter Rand
Valter Rand (ka Walter ; 29. mai (vkj)/ 11. juuni 1914 Narva – 16. august 1994 Kotkajärve, Ontario, Kanada) oli eesti tehnikateadlane ja ajaloolane.
Elulugu
1942–1944 teadur ja stipendiaat Karlsruhe Tehnikaülikooli vesiehituse laboris, 1945–1951 projekteeriv insener ehitusfirmas Maurice Delens Entreprise Brüsselis, 1951–1953 teadur Iowa Ülikoolis, 1953–1956 New Yorgi Ülikoolis, 1956–1981 New Yorgi Linnaülikoolis, aastast 1968 professor, 1981 – emeriitprofessor. Osalenud mitme USA rajamises.
Uppus Metsaülikooli ajal Kotkajärvel.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: vesiehitus, tehniline mehaanika, hüdraulika, pinnamehaanika, vesi-, süva- ja sadamaehitiste konstruktsioonid. Diversiteediteooria loojaid, globaaleestluse idee kandja ja tutvustaja, töid erialadevahelise mõtlemise ja eestluse kohta.
Teoseid
25 teadustrükist.
Atascosa maakond
Atascosa maakond (Atascosa County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigi lõunaosas.
Valter Rand
Isiklikku
Tema õde oli Hildegard Rand-Maricq.
Atascosa maakond
Maakonna halduskeskus on Jourdanton ja suurim linn Pleasanton.
Maakond moodustati 1856. aastal Bexari maakonna osast. Maakond on saanud nime Atascosa jõe järgi.
2020. aasta seisuga elas Atascosa maakonnas 48 981 inimest. Aastal 2010 oli elanikke 44 911.
Heinaste vald
pisi|Liivakivikaljud [[Salatsi jõgi|Salatsi jõe kaldal]]
Heinaste vald (läti keeles Ainažu pagasts) on vald Lätis Vidzemes Limbaži piirkonna põhjaosas Eesti piiri ääres. Ta piirneb Heinaste linna, Salatsi valla ja Staicele vallaga, Eestis aga Häädemeeste vallaga.
Valla pindala on 149,1 km². Elanike arv aastal 2010 oli 514, aastal 2016 oli vallas aga 523 elanikku.
Sihtnumber on LV-4035.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 456 lätlast, 8 venelast, 3 valgevenelast, 8 ukrainlast, üks poolakas ja 5 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Haldusajalugu
Aastal 1935 oli Heinaste valla pindala 79,1 km² ja seal oli 1436 elanikku. Ta oli Valmiera maakonna koosseisus.
Aastal 1945 moodustati vallas Heinaste külanõukogu ja Mērnieki külanõukogu. 16. oktoobril 1947 läks vald Limbaži maakonna koosseisu. Aastal 1949 vald likvideeriti. 1950. aasta algusest kuulus endine valla territoorium Limbaži rajooni alla. Aastal 1951 liideti Mērnieki külanõukogu Heinaste külanõukogu koosseisu. Aastal 1956 liideti Mērnieki külanõukogu Heinaste linna koosseisu, moodustades Heinaste linna maaterritooriumi. Aastal 1977 liideti Heinaste linna maaterritooriumiga osa Salatsi linna maaterritooriumist, aga osa Heinaste linna maaterritooriumist läks Salatsi külanõukogu koosseisu.
Aastal 2009 läks Heinaste linn koos maaterritooriumiga Salatsi piirkonna koosseisu ning Heinaste maaterritoorium sai iseseisvaks haldusüksuseks. Aastal 2010 nimetati Heinaste maaterritoorium ümber Heinaste vallaks. Aastast 2021 kuulub vald Limbaži piirkonda.
Kaitstavad objektid
Kohaliku kaitse all on muinsusmälestistest Mērnieki keskaegne kalmistu.
Looduskaitse all on Vāverītese kask, pahaga kask, Ozoli tamm, Grāvīši pärn, Ēkāji tamm, Rāmnieki künnapuu, Jaunmuiža vaher, Rožupe metsa jugapuu, Andrupise pärn, Tīrmeži pärnad, Upeskalni pärnad, Mērnieki kask, Mērnieki pärn, Mērnieki kaseallee, Mērnieki punased kaljud, Pietese õunapuu, Kondīķi pärn, Vanagi kask ja Vanagi tamm. Heinaste valda jääb 61 hektari suurune Mērnieki soostunud metsade hoiuala, valla põhjaossa jääb osaliselt Kalna soo hoiuala. Valda läbib Salatsi oru looduspark, vald ise asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Katri
Katri on naisenimi.
Tartu Suurgild
Tartu Suurgild oli Tartu kaupmehi ja teisi tähtsamaid Tartu linnakodanikke ühendav seisuslik organisatsioon (Tartu Püha Maria suurggild) saksa keeles Dorpater St. Marien (Große) Gilde. Tartu Suurgild tegutses hoones Kompanii tänav 2
Katri
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 299. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Katri 509 naisel.
Tartu Suurgild
Tartu Püha Maria suurgildile kuulus ka 1905. aastast Tartu Pank. Pank tegeles hoiustamise, arvete avamise, vekslite diskonteerimise, pandi alusel laenude andmise, väärtpaberite ostu-müügi ning raha, väärtpaberite ja väärisesemete deponeerimisega.
Bartosz Bereszyński
Bartosz Bereszyński (sündinud 12. juulil 1992 Poznańis) on Poola jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Sampdoria ja Poola jalgpallikoondises.
Hooajal 2009–10 debüteeris ta Poola kõrgliiga klubis Poznańi Lech. Aastatel 2013–2017 mängis ta Poola kõrgliiga klubis Varssavi Legia.
2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Sampdoriaga.
Poola jalgpallikoondises tegi Bereszyński debüüdi 2013. aasta juunis sõprusmängus Liechtensteini vastu. Ta on kuulunud Poola koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Charles Michel
11. oktoobrist 2014 kuni 27. oktoobrini 2019 oli ta Belgia peaminister.
Ta on alates 2011. aastast prantsuskeelse liberaalse erakonna Mouvement Réformateur esimees.
Isiklikku
Charles Micheli isa on Belgia ja Euroopa Liidu poliitik Louis Michel.
Rebeka Dremelj
pisi|Rebeka Dremelj Rebeka Dremelj-Škaler (sündinud 25. juulil 1980) on Sloveenia laulja. 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Sloveeniat lauluga "Vrag naj vzame".
Vööndkaar
thumb|Romaani silindervõlvi vööndkaared thumb|Kuueosalise võlvi vööndkaared on kummalgi pool võlviku otstes ja nende lagipunkt on võlvi lagipunktist madalam Vööndkaar on kaar, mis toetab võlvistikku ja jaotab selle võlvikuteks.
Katriin
Katriin on naisenimi.
Vööndkaar
Tavalisem vööndkaare vorm on ristvööndkaar, mis nii silinder- kui ka ristvõlvides alati kulgeb löövi suunaga risti, kuid ühtlase ruumikõrgusega kodakirikutes esineb ka pikivööndkaar, mis kulgeb paralleelselt löövi suunaga.
Katriin
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 374. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Katriin 353 naisel.
Vööndkaar
Enamasti olid vööndkaared laotud kiilkividest, suurematest kui võlvikivid, ning need toetusid enamasti eendtugedele seinas, näiteks seinapiilaritele või poolsammastele. Silindervõlvi puhul toetas ja jaotas ta võlvi ning ühtlasi liigendas rütmiliselt lagedat võlvipinda. Esimesed katsed silindervõlviga lööve katta jäid 10. sajandisse ja kui kesklöövi hakati ristvõlviga katma, säilis tava kujundada jämedad vööndkaared ruumi liigendava elemendina. Gooti arhitektuuris oli olemas nii toetav kui liigendav funktsioon, võlvikuid eraldavad vööndkaared olid profileeritud ja sageli kujundatud veidi laiematena kui võlviroided.
Hilisgooti ehitiste keerukates ornamentaalse roidestikuga võrk-, lehvik- ja kärgvõlvlagedes puuduvad vööndkaared enamasti hoopiski.
Asım Güzelbey
pisi|Gaziantepi linnapea Asim Güzelbey visiidil sõpruslinnas Tartus Asım Güzelbey (sündinud 1951 Gaziantepis Türgis) on Türgi poliitik, valitseva Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta oli 2004–2014 Gaziantepi linnapea.
Asım Güzelbey on meditsiiniharidusega ning elukutselt kirurg. 1974–1978 õppis ta Rootsis Karolinska Instituudis, spetsialiseerudes põlveoperatsioonidele. 1981. aastal alustas ta tööd ortopeedina Gaziantepi Sotsiaalhoolekandehaiglas, 1986 alustas erapraksist. Pärast Armeenia-Aserbaidžaani konflikti 1992. aastal töötas ta vabatahtlikuna Aserbaidžaanis. 1998–2003 töötas Güzelbey Konukoğlu haiglas.
2004. aasta märtsis kandideeris Asım Güzelbey kohaliku omavalitsuste valimistel Gaziantepi linnapeaks ning võitis, kogudes 57,3% häältest. 2009. aasta märtsis valiti ta tagasi 54,3% toetusega.
Asım Güzelbey on abielus ja tal on kaks last. Endine Türgi haridusminister Hasan Celal Güzel oli tema onupoeg.
Talle kuulub osa Kodasoo mõisast ja osa aastast elab ta Loksal.
Tartu Hansapäevad 2009
Tartu Hansapäevad 2009 toimusid 17.–19. juulil 2008 ning kandsid alapealkirja "Tarkus on enam kui rikkus". Need olid 14. Tartu hansapäevad.
Tartu 2008. aasta hansapäevade korraldustoimkonda juhtis muusik Ants Johanson.
2008. aasta Tartu hansapäevadel oli Tartu linn jagatud eri aladeks: Jaanilinn, Jõelinn, Laste- ja Tulevikulinn, Raelinn ning Hansalaat, millest igaüks kandis ühe ajalooperioodi hõngu. Jaanilinnas elustus keskaeg, Jõelinnas muinasaeg, Raelinnas tänapäev ning Laste- ja Tulevikulinn keskendus nii tänast päeva kui ka tulevikku.
Sturla Holm Lægreid
Sturla Holm Lægreid (sündinud 20. veebruaril 1997 Bærumis) on Norra laskesuusataja, viiekordne maailmameister.
Lægreid saavutas 2018. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel individuaaldistantsil ja teatesõidus hõbemedali. 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel oli ta meeste jälitussõidus teine. Ta suusatas avavahetuse, kui Norra tuli 2021. aasta MM-il Pokljukas segateatesõidus maailmameistriks. Samas tuli ta maailmameistriks ka teatesõidus, 20 km individuaaldistantsil ja 15 km ühisstardist sõidus. Sprindis saavutas ta seitsmenda ja jälitussõidu kuuenda koha.
2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis võitis ta teatevõistluses kulla. Individuaalarvestuses sai ta 15 km ühisstardis kuuenda, sprindis seitsmenda, 20 km distantsil 15. ja jälitussõidus 24. koha. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Oberhofis võitis ta segateatevõistlusel kuldmedali.
Cosmos
Cosmos võib tähendada mitut asja.
Hillar Aleksander Randalu
Hillar Aleksander Randalu (aastani 1935 Bachmann, 29. märts 1915 Tartu – 7. aprill 1990 Tartu) oli eesti õigusteadlane.
Elulugu
Oli 1938–1941 TÜ abiõppejõud ja assistent, 1944–1952 TÜ kriminaalõiguse ja -protsessi kateedri dotsent. Sunniti ülikoolist lahkuma, 1952–1961 advokaat Vändras, Pärnus, Märjamaal, Keilas ja Tallinnas. 1961–1984 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi õigussektori vanemteadur, aastast 1982 TÜ kriminaalõiguse ja -protsessi kateedri professor.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: kriminoloogilised andmetöötlussüsteemid, kriminaalprotsess, kohtukorraldus, alaealiste kriminoloogia. Üle 30 teadustrükise.
Isiklikku
Tema isa oli Eesti endine poliitik Adam Randalu ning poolvend oli õigusteadlane Hillar Aleksander Randalu ja poolõde oli keeleteadlane Eeva Ahven. Ta oli Hans Kruusi kasupoeg.
Kriitpaber
Kriitpaberit kasutatakse peamiselt illustratsioonide ja luksusväljaannete trükkimiseks.
Hillar Aleksander Randalu
Isiklikku
Ta oli Ilme Randalu abikaasa, Ann Pikveri ja Kadri Järve isa.
Primera División (Argentina)
Primera División (tuntud ka kui Liga Profesional de Fútbol) on Argentina kõrgeim jalgpalliliiga.
Jalgpallis peeti esimesed Argentina meistrivõistlused 1891. aastal. Sellega sai Argentina esimeseks riigis peale Suurbritanniat, kus oma riigi meistrivõistlusi jalgpallis pidama hakati. Algusaastatel osalesid meistriliigas ainult Buenos Airest ja Rosariost pärit klubid. Argentina profiliiga loodi 1931. aastal.
Liigas mängib hooajal 2019–2020 24 klubi. Liiga formaat on viimastel aastatel muutunud peaaegu iga hooaeg ning liigas võistlevate klubide arvu plaanitakse vähendada kahekümneni.
Klubid
Hooajal 2019–2020 mängivad liigas järgmised 24 klubi:
Šlienava
Šlienava on küla Leedus Kaunase rajoonis Samylai vallas. Külas on põhikool, raamatukogu ja Samylai kultuurimaja. Šlienavas asub ka kaks kalmistut. Šlienava asub Kaunase veehoidla poolsaarel, vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1958 valminud katoliku kirik.
Tartu Hansapäevad 2010
Tartu Hansapäevad 2010 (ka Tartu Helisevad Hansapäevad) toimusid 16.–18. juulil 2010. Need olid 15. Tartu hansapäevad.
Šlienava
Ajalugu
Arheoloogiliste uuringute põhjal on selgunud, et Šlienava kohal oli muinasasula juba kolmandal ja teisel aastatuhandel eKr. Kirjalikes allikates mainitakse asulat esimest korda "Marburgi Wigandi kroonikas" (Slawegen), asula oli olemas aastal 1365, mil ristisõdijad selle maha põletasid. Aastal 1376 ristiti Šlienava "tule ja mõõgaga", kokku ristiti seal 500 inimest, neist 205 viidi pärast Preisimaale.
XIV sajandi teisel poolel kuulus Šlienava Kęstutisele. Aastal 1387 mainitakse küla nime all Šlavaišuva. Küla mainib ka Hermann Wartbergest, kasutades nimekujusid Salwisawe ja Slawislow. Saksa kroonikates on kasutatud veel nimekujusid Slowiss, Sloasser, Sloaszen.
Tartu Hansapäevad 2010
2010. aasta Tartu hansapäevadel oli Tartu linn jagatud eri aladeks: Jaanilinn, Jõelinn, Raelinn, Tartumaa linn, Laste- ja Tulevikulinn ning Hansalaat.
Tartu Hansapäevadega samal ajal, 14.–18. juulil toimus Tartu rahvusvaheline puhkpillifestival "Mürtsub pill".
Šlienava
Ajalugu
XVI sajandil kuulus sealne mõis Lübneritele. Aastal 1719 ehitati külla kabel. Aastal 1812 peatus külas prantsuse sõjavägi, surnud sõdurid maeti nn. prantsuse kalmistule.
Aastail 1940-1944 laiendati vana kabelit, ent aastal 1959 ujutati vana kihelkonna keskus Kampiškės Kaunase veehoidla rajamisel üle ja nii ehitatigi sealse kiriku asemel aastal 1958 Šlienaisse uus kihelkonnakirik. Ka asusid veehoidla rajamisel Šlienavasse ümber paljud üle ujutatud Mozūrai, Naujos Dvareliškėse ja Šilėnai külade elanikud (aastal 1923 oli külas vaid 367 elanikku, aastal 1959 aga juba 710 ja aastaks 1972 oli Šlienava elanike arv kasvanud üle tuhande). Nõukogude ajal oli Šlienava kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Endel Rähni
Endel Rähni (29. juuni 1917 Tartu – 5. jaanuar 1994 Tallinn) oli eesti geoloog.
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1951. aastal. Aastatel 1951–1981 töötas ta Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudis.
Ta uuris peamiselt viimase mandrijäätumise järel tekkinud pinnavorme ning koostas mitu kvaternaarigeoloogilist kaarti.
Claude Goretta
Claude Goretta (23. juuni 1929 Genf – 20. veebruar 2019 Genf) oli Šveitsi filmilavastaja.
Köster
Köster on luterliku, õigeusu ja katoliku kiriku kirikuteener, kelle ülesandeks on abistada (osalt ka asendada) vaimulikke jumalateenistustel ja talitustel ning hoida kiriku vara.
Luteri kiriku jumalateenistusel juhtis köster koguduse ühislaulu (varem eeslauljana, seejärel orelimängijana).
17. sajandil määrati köstrid ametisse igas kihelkonnas ning neid kasutati ka köstrikooli õpetajatena, 19. ja 20. sajandil olid köstrid ka kihelkonnakooli õpetajad. Nii köstri- kui kihelkonnakooli õpetajat nimetati ka kösterkoolmeistriks. 1897. aasta kirikuseaduse venekeelse väljaande 506. artikli järgi valiti köstri ametisse kihelkonnaõpetaja ja kiriku eestseisuste poolt inimesed, kes: "kirja tunnevad, kirikulaulu oskavad ja oma laitmatuse kohta tarviliku kindlustuse ette annavad".
Fuller Building
Fuller Building on 40-korruseline büroopindadega kõrghoone New Yorgis. See asub Midtown Manhattani ärikeskuse südames aadressil 41 East 57th Street, Madison Avenue puiestee nurgal.
150 meetri kõrguse ehitise projekteeris arhitektuuribüroo Walker & Gillette. Aastatel 1928–1929 ehitatud hoone on konservatiivses art déco stiilis. Hoone 12 alumist korrust olid planeeritud kunstigaleriideks. 1986. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark).
Mērnieki
Mērnieki on küla (mazciems) Lätis Vidzemes Limbaži piirkonnas Heinaste vallas. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Salatsi piirkonda.
Artemisa provints
Artemisa provints on Kuuba 1. järgu haldusüksus.
Mērnieki
Mērniekis on raamatukogu. Küla asub osaliselt Salatsi oru maastikukaitsealal. Mērniekist viib ida suunas looduskaitsealune Mērnieki kaseallee. Ka külas kasvavad Mērnieki kask ja Mērnieki pärn on looduskaitse all. Mērnieki keskaegne kalmistu on kohaliku mälestisena muinsuskaitse all.
2015. aastal oli külas 52 elanikku.
Artemisa provints
Halduslikult jaguneb 11 omavalitsuseks.
Lamezia Terme lennujaam
Lamezia Terme lennujaam on lennujaam Itaalias Calabria maakonnas, umbes 10 km kaugusel Lamezia Terme keskusest, Sant'Eufemia Lamezias.
Artemisa provints
Artemisa provints on moodustatud 2011. aastal Havanna provintsi jagamise tulemusel.
Lamezia Terme lennujaam
Lamezia Terme on üks olulisemaid Lõuna-Itaalia lennujaamu. Tegu on Ryanairi baaslennujaamaga. 2012. aastal oli Lamezia Terme reisijate arvult Itaalias 17. kohal.
Artemisa provints
Viited
🇨🇺
Laura-Ly Uussaar
Laura-Ly Uussaar ehk Laura-Ly (sündinud 6. detsembril 2001) on eesti laulja ja laulukirjutaja.
Uussaar lõpetas aastal 2020 Pärnu Täiskasvanute Gümnaasiumi kuldmedaliga, läbides seejuures 11. ja 12. klassi ühe õppeaasta jooksul.
Archeri maakond
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Archer City.
Gorodok
Gorodok (vene ja ukraina Городок) on paljude asulate nimi Venemaal ja Ukrainas:
Gorodok on ka mitme Valgevene asula venepärane nimi:
Archeri maakond
Maakond moodustati 1858. aastal.
2010. aasta seisuga elas Archeri maakonnas 9054 inimest.
Karl Müürisepp
Karl Müürisepp (1. august 1907 – 28. veebruar 1996) oli eesti mäeinsener ja geoloog.
Laura-Ly Uussaar
Ta õpetab matemaatikat ja tantsimist ning õpib õigusteadust.
Jõgeva malevkond
Jõgeva malevkond on Kaitseliidu Jõgeva maleva territoriaalne allüksus.
Karl Müürisepp
Ta lõpetas 1927. aastal Viljandi Maagümnaasiumi. Ta lõpetas 1931. aastal Tallinna Tehnikumi maamõõdutehnikuna ning töötas seejärel muu hulgas maamõõtjana. Aastal 1948 lõpetas ta TPI mäeinsenerina. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Rotalia liige.
Jõgeva malevkond
Jõgeva malevkonna vastutusala hõlmab Jõgeva linna, Jõgeva valla, Palamuse valla ja Tabivere valla.