cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kruusimäe mõis
Kruusimäe mõis (saksa keeles Klingenberg, Payonal) oli eramõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Kadapiku küla lähedal Kadrina vallas   Lääne-Virumaal.
Mõisast on teateid alates 1534.
Süü–häbi–hirmu spekter kultuurides
Kultuuriantropoloogias sai erinevate kultuuride liigitamine kas süü-kultuur, häbi-kultuur või hirmu-kultuur tuntuks tänu Ruth Benedicti raamatule "Krüsanteem ja mõõk", kus ta kirjeldas Ameerika kultuuri kui "süü-kultuuri" ja Jaapani kultuuri kui "häbikultuuri". (Kultuuri asemel võib kasutada ka väljendit "ühiskond").
Grantoni aed
Grantoni aed on botaanikaaed Edinburghis Grantoni linnaosas muusiku ja aedniku Fraser Drummondi kodus.
Süü–häbi–hirmu spekter kultuurides
Erinevused kultuuride vahel tekivad vastavalt sellele kuidas valitsus ja inimesed ise reguleerivad inimeste käitumist seaduste, ärireeglite või sotsiaalse etiketiga. Seda klassifikatsiooni on rakendatud eriti nn "apollonlikele" ühiskondadele, sorteerides neid vastavalt emotsioonidele, mida nad kasutavad üksikisikute (eriti laste) kontrollimiseks ja sotsiaalse korra säilitamiseks, meelitades neid normidele allumisele ja vastavusele.
Grantoni aed
Selles madala taraga aias kasvab üle 200 taimeliigi. Drummond on aias täheldanud üle 29 linnuliigi. Lisaks on märgatud veel rebast, siili, oravaid ja konnadekolooniat.
Jerônimo Cacau
thumb|150px|Cacau Claudemir Jerônimo Barreto Alfredo Cacau (sündinud 27. märtsil 1981 Santo Andrés) on endine Brasiilia päritolu Saksamaa jalgpallur, ründaja.
2009. aasta veebruaris sai ta Saksamaa kodakondsuse ning mängis aastatel 2009–2012 Saksamaa jalgpallikoondises. Ta kuulus Saksamaa koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, kus lõi alagrupimängus värava Austraalia vastu.
Marjina Horka
Linnas on kultuurimaja ja kolm raamatukogu. Haridust annavad neli keskkooli, spordikool ja muusikakool. Linnas asub SOS-lasteküla. Marjina Horkas on kergetööstus ja toiduainetetööstus, seal töödeldakse lina ja valmistatakse mööblit. Linna kaguosa moodustab sõjaväelinnak.
Ajalugu
Marjina Horkat mainitakse esimest korda 16. sajandil. Asula kuulus eri aegadel Radziwillidele, Burzyńskitele, Ratyńskitele, Krupskitele.
Aastal 1793 läks asula teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Marjina Horka hakkas kuuluma Minski kubermangu. Kuna toonane piirkonna omanik Bonifacy Krupski oli koos Kastuś Kalinoŭskiga 1863–1864 aasta ülestõusu üks juhte Valgevenes, siis konfiskeeriti talt tema valdused, mees ise aga saadeti Siberisse asumisele, Marjina Horka anti aga tsaarivõimude ametnikule Makovile. Raudtee avamisel aastal 1873 rajati sinna Puchavičy raudteejaam.
Aastal 1924 muudeti Marjina Horka Puchavičy rajooni keskuseks. Aastal 1938 sai Marjina Horkast alev. Linn aastast 1955.
Endel Priidel
Endel Priidel (16. juuli 1932 Tarvastu vald, Viljandimaa – 8. juuli 2021) oli eesti kirjandusloolane, toimetaja ja tõlkija.
Elulugu
Endel Priidel oli talupidaja poeg.
Ta lõpetas 1950. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal.
Oli 1956–1958 Eesti Riikliku Kirjastuse ja 1958–1998 kirjastuse Eesti Raamat toimetaja.
Looming
Priidel avaldas töid eesti kirjandus- ja koduloost, koostas pühendusluuletuste ja muid kogumikke ("Mu meelen kuldne kotukotus", 1960; "Ikka Liivist mõteldes", 1969; "Mere laulud", 1980; "Loov inimene", 1987 jt), kogumiku eesti kirjanike loomingulistest kirjutistest, Eesti kirjandusloolise ja kultuuriloolise kaardi (Olav Soansi graafiline teostus; 1981).
Tom Valsberg
pisi|Pildil on Toomas Valsberg paremal. Toomas Valsberg (sündinud 29. juulil 1982 Tallinnas) on eesti muusik, laulusõnade autor, kirjanik, maailmarändur ja väelaulik.
Valsberg lõpetas Tallinna Pääsküla Gümnaasiumi ning Tallinna Ülikooli reklaami ja imagoloogia eriala. Ta on tegutsenud ansamblites Somnambuul (2001–2003), Indigolapsed (alates 2005), Tane Mahuta (alates 2005) ja on teadliku popmuusika bändi Tom Valsberg & Manki Maind juht.
Ta on töötanud 2000–2005 reklaamiagentuurides Division, TBWA/Guvatrak, NB Reklaam. Korraldab iga aasta augustis lastelaagrit täiskasvanutele.
Ürituste korraldajana
Ta on korraldanud Eestis järgmiste välisartistide kontserte:
Isiklikku
Elab koos näitleja ja laulja Jane Kruusiga (artistinimega Luna Deva ). Tal on olnud suhe modell Simona Haritoniga.
Dace Melbārde
pisi|Dace Melbārde (2018) Dace Melbārde (sündinud 3. aprillil 1971 Riias) on Läti poliitik, aastast 2019 Euroopa Parlamendi liige.
Melbārde oli alates 31. oktoobrist 2013 kultuuriminister Valdis Dombrovskise kolmandas valitsuses (pärast senise kultuuriministri Žaneta Jaunzeme-Grende ametist lahkumist), jätkas samas ametis Laimdota Straujuma esimeses ja teises valitsuses ning Māris Kučinskise valitsuses ja Arturs Krišjānis Kariņši valitsuses.
Ta on lõpetanud Läti Ülikooli ajaloo alal (1994) ning saanud magistrikraadid Läti Kultuuriakadeemiast (1996) ja Läti Ülikoolist (2001).
Mare Teichmann
Haridus
Ta on õppinud aastatel 1961–1972 Tallinna 10. Keskkoolis ja lõpetanud 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia erialal (spetsialiseerumisega tööstuspsühholoogiale).
Ta on kaitsnud V. M. Bechterevi nimelises Psühhoneuroloogia Instituudis väitekirja "Mediko-psühholoogilised korrelaadid vibratsioontõbe põdevatel põlevkivi kaevuritel" ("Медико-психологические корреляты вибрацонной болезни у рабочих сланцевых шахт"), juhendajad professor L. I. Vasserman ja professor N. Loogna (1987).
1997. aastal andis Sotsiaalministeerium talle I kategooria meditsiinipsühholoogi kutse.
Teadustegevus ja töökohad
Tema peamised uurimisvaldkonnad on tööstress, psühhosotsiaalsed tegurid tööl, elukvaliteet sh tööelu kvaliteet, tööga seotud kontrollkese ning teised töö ja juhtimisega seotud psühholoogilised probleemid. E-õppe ja e-testimise lahenduste pioneer Eestis. Paralleelselt akadeemilise tööga on ta rakendanud PE Konsult tegevjuhina teaduspõhiseid teadmisi ja psühholoogilisi meetodeid praktikas. Lisaks loengutele ja konsultatsioonidele on tema juhtimisel välja töötatud testid erinevate tööl esinevate psühhosotsiaalsete tegurite ning nendega seotud riskide mõõtmiseks ja hindamiseks.
Aastatel 1980–1989 oli Mare Teichmann ENSV Teaduste Akadeemia Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi (praegu Tervise Arengu Instituut) kutsepatoloogia osakonna teadur.
1988. aastast töötab ta Tallinna Tehnikaülikoolis. Mare Teichmann on psühholoogiaprofessor, Tallinna Tehnikaülikooli psühholoogia õppetooli asutaja (1992), tööstuspsühholoogia instituudi asutaja ja direktor (2009), nüüd emeriitprofessor. Töötanud järgmistel ametikohtadel: Mare Teichmann on külalisprofessorina õpetanud paljudes ülikoolides, sealhulgas Helsingi Ülikoolis, Oslo Ülikoolis, Viini Ülikoolis, Valencia Ülikoolis, Cambridge'i Ülikoolis, Sevilla Ülikoolis, Sileesia Ülikoolis, Grenoble'i Ülikoolis.
Lisaks on ta AS PE Konsult juhataja (1996).
Kimmkatus
pisi|Kimmkatus Kimmkatus on kimmidest tehtud katus, mis on maailmas kõige levinum puitkatuse tüüp. Eestis hakkas see levima alles 20. sajandil. Pakust või plangust saetud või lõhestatud kiilukujulised kimmid on valdavalt ühest otsast 3–5 mm ja teisest 13–25 mm paksud, 7–14 cm laiad ja 60–65 cm pikad. Mõnikord lõigatakse neisse vee ärajuhtimiseks ka sooned. Laiema ehk nähtavale jääva otsa kujundus varieerub, mistõttu on ka katusemustrid erinevad.
Levinud materjal on mänd ja kuusk, leidub ka tammest kimme. Paigaldus sarnaneb sindelkatuse põhimõttega: kolm kihti, nii et ülemine kiht katab alumise vahed ja naelapead.
More
More võib tähendada järgmist:
Victor Jørgensen
Victor Jørgensen (12. juunil 1924 Hjørringis Hjørringi vald Põhja-Jüütimaa piirkond Taani – 29. august 2001) oli Taani poksija.
Jørgensen oli kokku vähemalt neljakordne Taani meister II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1949–1950 ja 1952–1953.
Jørgensen sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Sergei Štšerbakovile (NSV Liit) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Jørgensen sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Július Tormale (Tšehhoslovakkia).
Stīveri
Stīveri on küla (aprūpes ciems) Lätis Sigulda piirkonna Allaži vallas. Küla asub valla põhjaosas.
Külast läheb läbi maantee V58. Seal asub Stīveri bussipeatus
Külas asuv Allaži kirik, mis ehitati aastal 1926, on riikliku kaitse all olev muinsusmälestis. Allaži vana kalmistu muinaskalmed on regionaalse kaitse all.
1947. aastal rajati külla vaimsete ja psüühikahäiretega isikutele mõeldud pansionaat. Kuni 2016. aastani haldas sealset asutust riiklik sotsiaalhoolekande keskus Vidzeme. 2017. aastast on seal sotsiaalhoolekande keskus Allaži, kus teenindatakse vanu inimesi ja invaliide.
2015. aastal oli külas 187 elanikku. 2019. aastal oli elanikke 110, 2020. aastal aga 94.
Richard Võlli
Richard Karl Erich Võlli (8. aprill 1911 Rannu – 23. juuli 2002 Pärnu) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1931 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Seejärel õppis ta aastatel 1933–1937 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 26. detsembril 1938 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1938–1939 Valga praostkonna vikaarõpetaja. Seejärel oli ta Tartu Peetri koguduse õpetaja Jaak Tauli isiklik adjunkt ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi usuõpetuse õpetaja. Aastatel 1941–1944 oli ta Halliste Püha Anna koguduse õpetaja.
16. novembril 1944 ta arreteeriti NKVD poolt, vabanes aastal 1956. Seejärel oli ta aastatel 1956–1962 Tori koguduse õpetaja. Aastatel 1962–1990 oli ta Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja ja Pärnu praostkonna praost.
Whitehall
Whitehall on tänav Londonis Westminsteris.
Whitehall kulgeb Trafalgari väljakult Parlamendiväljaku poole ja läheb enne Parlamendiväljakut üle Parliament Streeti tänavaks. Nime on tänav saanud kunagise Whitehalli palee järgi, mis hävis suuremalt jaolt tules 1698. aastal.
Seelik
pisi|Seelik Seelik on alakeha ümbritsev (peamiselt) naisterõivas, mis vöö või värvliga kinnitatakse vöökohale. Mõnedes rahvakultuurides (nt šotlastel, kreeklastel) on seelik meesterõivas.
Eesti rahvakultuuris kanti enne seeliku kasutuselevõttu u 17. sajandil vaipseelikut.
Maailmalinn
pisi|500px|Maailmalinnade tihedus vastavalt 2010. aasta hinnangule Maailmalinn ehk globaalne linn (inglise keeles global city) on suurlinn või pealinn, mis on suuremal või vähesemal määral ülemaailmse majandusvõrgu põhisõlmeks. Mõiste pärineb geograafiast ja linnauuringutest vastavalt ideele, et globaliseerumine luuakse, hõlbustatakse ja viiakse ellu strateegilistes geograafilistes kohtades vastavalt hierarhiale, mis on oluline globaalse rahandus- ja kaubandussüsteemi toimimiseks.
Maailmalinnad (2018)
pisi|[[London]] Järgnevalt on loetletud maailmalinnad 2018. aasta arvestuse järgi (Globalization and World Cities Research Networki andmetel).
Alfataseme linnad
Alfataseme linnad on ühendatud maailmamajanduse suuremate majandusriikide ja -piirkondadega.
Beetataseme linnad
Beetataseme linnad seovad mõõdukaid majanduspiirkondi maailmamajandusega.
Gammataseme linnad
Gammataseme linnad seovad väiksemaid majanduspiirkondi maailmamajandusega.
Kolaņģi
Kolaņģi (ka Kalaņģi või Kolanģi) on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Lizumsi vallas.
Küla asub Riiast 167 km kaugusel valla keskosas. Kolaņģi asus varemalt Ieriķi–Gulbene–Abrene raudtee ääres.
Aastal 2000 oli külas 32 elanikku.
Lalə Məmmədova
Lalə Məmmədova (sündinud 23. veebruaril 1978 Bakuus) on aserbaidžaani laulja ja pedagoog.
Iwla
Iwla on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Krosno maakonnas Dukla vallas. Iwla asub Duklast natuke üle 4 km läänes ja Krosnost umbes 17,5 km edelas.
Lalə Məmmədova
Elulugu
Ta õppis muusikakoolis Şövkət Ələkbərova, hiljem sai eraõpet İslam Rzayevi käe all.
1995. aastal astus Aserbaidžaani Keelteülikooli. Kaks aastat hiljem alustas ta koostööd helilooja Siyavuş Kərimiga. 2001. aastaks oli ta saanud Keelteülikoolis magistrikraadi ja astus konservatooriumi.
2012. aastast töötab ta Rəşid Behbudovi nimelises teatris solistina. Ta on esitanud selliseid Aserbaidžaanis populaarseid laule nagu "Məktəb illəri", "Səs", "Bu şəhər ikimizə dar", "Dəli eşq", "Qızıl lalədir adım" ja "Səni sevirəm". 2011. aastal sai ta tiitli "austatud artist".
2017. aastal sai Lalə doktorikraadi filoloogias. Ta töötab Aserbaidžaani Lennundusakadeemias inglise keele õppejõuna.
Külmakerge
Külmakerge on pinnasesse kogunenud niiskuse külmumise ning selle paisumise tagajärjel tekkinud pinnase kerkimine ülespoole.
Külmakerked pinnases on põhjustatud vee külmumisest suuremates tühimikes ja tavaliselt hilisem laiendus moodustades jääläätse, kihi, soone või muu jää massi. Jäälääts pinnases kasvab läbi kapilaaride ja pakseneb soojusülekande suunas kuni veevarustus on ammendatud või kuni külmad tingimused pinnasel enam ei toeta edasist külmumist. Jää läätse kasvamisel pealolev pinnas ja sillutis kerkib üles poole, mis võib kergesti põhjustada pragunemist kõval katendil. Sellist probleemi esineb peamiselt pinnastes, mis sisaldavad külmatundlikke peeneid osakesi. Samas puhtad ja kvaliteetsed liivad ja kruusad, kus on väga vähe külmatundlikke osakesi on külmakindlad. Seega külmatundlikkuse määr pinnases väljendab peamiselt materjalis olevate peente osakeste protsenti. Paljud asutused kvalifitseerivad materjalid külma suhtes tundlikuks, kui 10% või enam materjalist läbib 0,075 mm sõela või kui 3% või enam materjalist läbib 0,02 mm sõela.
Tegurid
Kolm elementi, mis on vajalikud jääläätsede ja külmakergete jaoks, on järgmised:
Eemaldades ühe kolmest eelnevatest komponentidest on külmumise toime eemaldatud või vähemalt minimaalne. Kui kolm tingimust toimuvad ühtlaselt, siis on ka külmumine ühtlane, vastasel juhul tekib diferentsiaalne tõmbamine, mille tagajärjel tekib pragunemine ja rabedus. Diferentsiaalne kerge on kõige tõenäolisem tekkima kohtades kus:
Täiendavad tegurid, mis mõjutavad külmakahjustuse taset (või mulla võimet külmuda):
==Jääläätsede kasvamine == Peamiselt on pinnase nihkumine põhjustatud jääläätsede kasvamisest pinnases. Külmakerke korral kasvab pinnases üks või mitu jääläätse mis omakorda kergitavad pinnast enda kohal. Need läätsed kasvavad pideva vee lisandumisel põhjaveest, mis on sügavamal mulla külmumisjoonest. Külmakindlate pinnaste olemasolu tagab poorse struktuuri, mis võimaldab kapillaaride voogu ja see omakorda varustab jääläätsesid veega. Tänu Gibbs-Thomsoni efektile, mis seisneb vedelike kinnistamises pooridesse, võib vesi mullas jääda vedelaks ka temperatuuril, mis jääb alla vee külmumispunkti. Kvaliteetsetel pooridel on väga suur kumerus ja see tagab vedeliku vedela oleku ka sellises keskkonnas kus temperatuur võib olla kümne kraadi allpool vedeliku külmumistemperatuuri. See efekt võimaldab veel pinnasest läbi imbuda jääläätse suunas, mis omakorda võimaldab jääläätsel kasvada.
Teine veetranspordi efekt on mõne molekulaarse veekihi säilimine jääläätse ja mullaosakeste vahel.
Casagrande kriteerium (külmatundlikud pinnased)
1932. aastal esitas dr Arthur Casagrande üldtuntud kriteeriumid potentsiaalselt külmatundlike pinnaste tuvastamiseks. Loomulikes külmumistingimustes ja piisava veevarustuse korral on oodata jää eraldumist ebaühtlastes pinnastes, kus on rohkem kui 3% osakestest väiksemad kui 0,02 mm. Jää eraldumist ei täheldatud pinnastes, kus 1% teradest on väiksemad kui 0,02 mm isegi siis, kui põhjavee tase on sama kõrgel kui külmumispiir. Casagrande kriteeriumi rakendamine eeldab hüdromeetrilist katset, et määratleda 0,075 mm terakeste jaotus ja arvutada väiksemate kui 0,02 mm suuruste osakeste protsent.
Sulaperiood
Sulaperiood on pinnase sees sisalduva jää sulamine. Kuna jää sulab ja muutub vedelaks, ei saa see mullast piisavalt kiiresti välja voolata ja seega muutub aluspõhi oluliselt nõrgemaks ja kipub kaotama kandevõimet. Seetõttu koormus mis tavaliselt katendit ei kahjustaks võib aga sulaperioodil olla üsnagi kahjulik.
Külmumise kokkuvõte
Külmakahjustust võib iseloomustada ka sügavus, milleni pinnas külmub konkreetses piirkonnas. Seda sügavust saab hinnata mitmete võrranditega, kaasa arvatud Stefani valem ja muudetud Berggreni valem. Kui see sügavus on teada, saab seda kasutada katendi struktuurse projekti sisendina, et leevendada külmakahjustuste kahjulikke mõjusid. Leevendusmeetodeid saab liigitada nelja laia kategooriasse.
Lapmežciemsi vald
pisi|Valla maastik Lapmežciemsi vald (läti keeles Lapmežciema pagasts) on vald Lätis Tukumsi piirkonnas Liivi lahe kaldal. Vald piirneb Jūrmalaga ja sama piirkonna Engure ja Smārde vallaga.
Valla pindala on 49 km². 2016. aasta seisuga elas seal 2343 inimest. Valla keskus on Lapmežciemsi küla, vallamaja asub aadressil Liepu iela 2. Vallavanem on Laura Šmite.
Ajalugu
Kuni aastani 1945 kuulusid Lapmežciemsi valla maad Sloka valda, seejärel aastani 1949 Sala valda. Aastal 1945 moodustati Sala vallas Lapmežciemsi ja Sala külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1962 liideti Lapmežciemsi külanõukoguga osa Sala külanõukogust. Aastal 1990 moodustati Lapmežciemsi külanõukogust Lapmežciemsi vald. Aastal 2006 moodustati vallast Lapmežciemsi piirkond. 2009. aastast kuulus vald Engure piirkonda, aastal 2021 liideti see aga Tukumsi piirkonnaga.
Loodus
Looduskaitse all on Kupla mänd, Mikrostāvlaukumi mänd, Baloži hiidmänd, mänd nimega Ragaciemsi metsa okslik, Antiņciemsi mikrohoiuhoiuala tamm, Ragaciemsi näituseväljaku männid, Lejasveteri mänd, Väävlitiigid ja Bigaunciemsi mänd ehk Mõõdumänd, lisaks kasvavad vallas mõned nimetud looduskaitsealused põlispuud. Valla maad jäävad täielikult Ķemeri rahvusparki. Valla rannik jääb Riia lahe läänekalda kaitstavale merealale.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Siliņupe asulakoht ja Kaņierise linnamägi. Kohaliku kaitse all on Lapmežciemsi väljak viie võrgukuuriga, Paugase keskaegne kalmistu ja Soome jäägrite lahingupaik.
Asustus
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Guémappe
pisi|Guémappe'i kirik
Guémappe on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusküla asub 13 km Arrasist kagus, teede D34 ja D38 ristumiskoha ümbruses.
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1135. aastal kui Gammapium. Seigneurie kuulus Montmorency perekonnale Wancourtis. Külas toimusid Esimese maailmasõja ajal 1917. aasta aprillis ja 1918. aasta augustis rasked lahingud.
pisi|tühi|
Ketasmüts
Ketasmüts on etnograafias Saaremaa naiste väike kettakujuline varrastel kootud peakate.
Ketasmüts kooti mustast villasest lõngast, see oli tuttmütsi vähendatud vorm. Tuti asemel oli sellel piiprellidega kaunistatud kolmnurkne tükk kalevit. Seda mütsi kandsid 19. sajandi II pooles ja 20. sajandi algul Ida-Saaremaa abielunaised. See seati pähe nii, et mütsi esiserv otsmikul jäi juuksepiirile ja kalevist riidetükk paremale poole. Pöide ketasmütsid sarnanesid Karja omadega, kuid olid valmistatud riidest. Karjas seoti see paelaga kurgu alt, Pöides aga kukla tagant kinni.
Vaata ka
Eestis varem kantud vanemat tüüpi mütse:
Counter-Strike: Global Offensive
"Counter-Strike: Global Offensive" (tihti lühendatud kui CS:GO) on internetipõhine esimeses isikus tulistamismäng, mille töötas välja Hidden Path Entertainment, kuid nüüd haldab arendust Valve Corporation.
Tegu on neljanda mänguga "Counter-Strike'i" sarjas ja selle Microsoft Windowsi, OS X-i, Xbox 360 ja Playstation 3 versioon toodi turule 2012. aasta augustis. Linuxi versioon ilmus 2014. aasta septembris.
Mängus on vastamisi kaks meeskonda: terroristid ja eriüksuslased (Counter-Terrorists). Mõlema meeskonna eesmärgiks on vastaste elimineerimine ja mängukaardist sõltuva lisaülesande täitmine. Lisaülesanneteks võivad olla pantvangistsenaarium, milles eriüksuslased peavad pantvangid vabastama ja terroristid pantvange valvama, või pommistsenaarium, milles terroristid peavad õhkima määratud kohas pommi ja eriüksuslased proovima ära hoida pommi paigaldamist või paigaldatud pommi kahjutuks tegema.
Mängitavus
"Global Offensive", nagu enamik "Counter-Strike'i" sarja mänge, on ülesehituselt ülesandepõhine internetis mängitav tulistamismäng. See tähendab, et kaks meeskonda, vastavalt terroristid ja eriüksuslased (Counter-Terrorists), täidavad mängurežiimist sõltuvaid ülesandeid, milleks võib olla näiteks pommi paigaldamine või kahjutuks tegemine ja pantvangide valvamine või vabastamine. Mängusisesed matšid koosnevad omakorda raundidest ning iga raundi lõpus teenivad mängijad vastavalt oma sooritusele mängusisest raha, mida saab kasutada relvade ostmiseks järgnevates raundides. Samas võtavad pahatahtlikud teod, näiteks oma tiimikaaslase tapmine, mängijalt raha vähemaks võtta.
Mängus on viis relvade kategooriat: vintpüssid (rifles), püstolkuulipildujad (sub-machine guns; SMG), raskerelvad (heavy), püstolid (pistols) ja granaadid (grenades). Kõikidel relvadel on erinevad omadused ja granaatidel erinevad mängusisesed efektid. Käsigranaat põhjustab näiteks vigastusi lähedal olevatele mängijatele; suitsugranaat tekitab mängijate katmiseks mõeldud suitsupilve; peibutusgranaat (decoy grenade) imiteerib mängija kõige tugevama relva heli; välkgranaat (flashbang) pimestab mõneks hetkeks selle plahvatuse poole vaatavad mängijad. Molotovi kokteil ja süütepomm aga tekitavad lühikeseks ajaks kaardi mingis osas tulekahju.
Mängurežiimid
"Global Offensive" sisaldab üheksat mängurežiimi: Competitive, Casual, Deathmatch, Arms Race, Demolition, Wingman, Flying Scoutsman, Dangerzone ja Weapons Course.
Casual ja Deathmatch on mängitavuselt vähem tõsised ning on mõeldud pigem harjutamiseks. Arms race sarnaneb Gun Game 'iga, mis on figureerinud varasemates Counter-Strike'i mängudes. Selles mängurežiimis saab mängija iga kahe tapetud vaenlase järel uue relva ning eesmärk on jõuda esimesena järjestikus viimase relvani (kuldne nuga) ning tappa sellega üks mängija. Demoliation on vahepealne variant Arms Race 'ist ja Casual 'ist, milles on mängijate eesmärk paigaldada või kahjutuks teha pomme, kuid uusi relvi on võimalik hankida vaid tappes teisi mängijad (sarnaselt Arms Race 'iga). Flying Scoutsman on režiim, kus mängijad on varustatud ainult täpsuspüssiga SSG 08 ja noaga. Weapons Course on üksikmängurežiim, mille eesmärk on aidata uutel mängijatel õppida granaatide ja relvade kasutamist ning pommide kahjutuks tegemist ja paigaldamist. Dangerzone on lahingukuninga mäng (battle-royale), kus mängitakse kuni 16 või 18 mängija vastu. Mängu alguses on kõigil vaid nuga ja tahvelarvuti, ülesandeks on leida endale relvi, raha, laskemoona ja muud varustus. Tahvelarvuti abiga on võimalik kõike seda raha eest osta, ostetud ese saadetakse seejärel mängijale drooniga. Raha saab mängus seda hoonetest otsides või erinevaid ülesandeid täites. Tahvelarvutiga saab teiste mängijate liikumist ka jälgida. Mängu võidab viimane ellujäänud inimene või meeskond.
E-sport
CS:GO elukutseliste mängijate turniire kutsutakse Majoriteks. Majoritel on suured auhinnafondid, algselt 250 000 USA dollarit, kuid need on ajaga suurenenud. MLG Columbus 2016 oli esimene turniir, mille auhinnafond oli 1 000 000 USA dollarit.
Eesti tuntuim elukutseline CS:GO mängija on Robin Kool, mängijanimega "ropz", kes praegu mängib Saksamaa e-spordi klubis Mousesports. Ta on karjääri jooksul teeninud üle 269 000 dollari ja valiti 2018. aasta maailma paremuselt 19. CS:GO mängijaks.
Mārīte Seile
pisi|Mārīte Seile (2014) Mārīte Seile (neiupõlvenimi Mārīte Stupāne; sündinud 26. veebruaril 1966 Preiļis) on Läti pedagoog, alates 5. novembrist 2014 Läti haridus- ja teadusminister Laimdota Straujuma teises valitsuses.
Ta lõpetas 1989. aastal Läti Ülikooli matemaatikaõpetajana ning sai 1992. aastal samas magistrikraadi matemaatikas. 1998. aastal sai ta magistrikraadi Twente Ülikoolis.
Sirje Priimägi
Sirje Priimägi (aastani 1976 Sirje Tooming; 17. veebruar 1953 Ulvi külanõukogu, Kohtla-Järve rajoon (Raja vald), Ida-Virumaa – 26. veebruar 2003 Tallinn) oli eesti pedagoogikateadlane.
Elulugu
Sirje Priimägi oli kolhoosniku tütar.
Lõpetas 1972 Palamuse Keskkooli, 1978 TÜ saksa filoloogia osakonna, 1993 TÜ-s magistrantuuri, pedagoogikamagister (1993, TÜ), väitekiri "The background and implications of the child-centered education". Oli 1978–81 TÜ teadusraamatukogu vanemraamatukoguhoidja, 1981–82 Tartu 14. lasteaia kasvataja, 1982–90 TÜ pedagoogika kateedri õppelabori juhataja, 1990–91 pedagoogikaosakonna õpetaja, 1991–98 lektor ja 1997–98 ka haridusteooria õppetooli hoidja, 1998–2003 TPÜ haridusuuringute instituudi direktor, ühtlasi 2002–03 Eesti haridus- ja teadusministri nõunik. Oli Lundi Ülikooli stipendiaat naisuurimise alal 1993 ja humanitaarteaduste valdkonnas 1997.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: haridusinstitutsioonide ajalugu ja alternatiivharidus, kasvatusväärtused ja väärtuskasvatus koolis, hariduskorralduse lähtealused ja teoreetilised põhjendused. Oli teema "Õppiva inimese ja kasvatustegelikkuse areng kultuuriruumis" täitja, samuti TÜ, TPÜ, Jyväskylä Ülikooli ja Turu Ülikooli magistrikoolituse ühisprojekti "Mentorõpetaja koolis" projektijuht TPÜ-s. Oli Europäisches Forum für Freiheit im Bildungswesen'i (EFFB) ning Network Educational Sciences Amsterdam'i (NESA) liige, Eesti Akadeemilise Pedagoogika Seltsi (EAPS) juhatuse liige, mitme nõukogu ja komisjoni liige. EAPSi teadustöö preemiad 2001, 2002. Üle 30 teadustrükise, aimeartükiseid.
PROM
pisi|PROM-komponent firmalt [[Texas Instruments]]
PROM (lühend inglise keele sõnadest Programmable Read-Only Memory) on ühekordselt programmeeritav pooljuhtmälu, millesse kord salvestatud andmed säilivad püsivalt. Erinevalt algsest mask-ROMist, mida programmeeris tootja, saab PROMi programmeerida (sellesse andmeid kirjutada) kasutaja.
PROM kujutab endast pooljuhtkristallil paiknevat ristuvatest rea- ja veerujuhtmetest (-liinidest) võrku ehk maatriksit, mille igasse ristumiskohta – mälupessa – on ühendatud dioodi või transistori pn-siire ja sellega järjestikku metallist (või amorfsest ränist) sulavriba. Niisuguses mälupesas on bitiväärtus 1. Selleks et programmeerimisel kirjutada mälupessa 0, lastakse sulavribast läbi piisaval tugeva elektrivoolu impulss, mis selle riba ära sulatab (või aurustab). Neid katkestatud ühendusi pole enam võimalik taastada. Seega oli võimalik ainult ühekordne prograrameerimine (OTP, One Time Programmable).
Andmete lugemiseks antakse vastava pesa juhtmetele pinge (see on palju madalam kui programmeerimisel). Kui selle tulemusena läbib ahelat vool, registreeritakse väljundis 1, kui mitte, siis 0.
Niisugune programmeerimisviis ei olnud siiski eriti usaldusväärne, sest riba ülessulatamisel eraldunud metallipritsmed võisid kristallile tagasi sadestuda, tekitates väärühendusi.
Seda 1950. aastail väljatöötatud mälutüüpi hakkas 1970. aastail asendama töökindlam ning andmete kustutamist ja taaskirjutamist võimaldav püsimälu EPROM.
Lakelandi terjer
Lakelandi terjer on Suurbritanniast Loode-Inglismaalt pärinev koeratõug. Tõug on saanud nime Lakelandi (Järvemaa) piirkonna järgi.
"Lakelandi terjer on iseloomult julge ja vapper, kergesti koolitatav ja intelligentne, aktiivne ja vilgas. Nad on oma perekonnale äärmiselt lojaalsed ja saavad hästi lastega läbi."
More (Läti)
More on küla (vidējciems) Lätis Sigulda piirkonnas More vallas.
Kuse-suguurge
Kuse-suguurge  ehk urogenitaalsiinus (sinus urogenitalis) on lootel valdavalt embrüonaalses arengujärgus esinev suguelundite arengustaadium, mil tagasool lõpeb kloaagiga. Hilisemas arengujärgus (4.–6. nädalal) jaotab vahesein kuse-suguurke pärasooleks ja urogenitaalsiinuseks.
More (Läti)
Külast lähevad läbi maanteed V85 ja V318, seal asub More bussipeatus. Mores on raamatukogu. More jääb osaliselt Gauja rahvusparki.
Teise maailmasõja ajal septembris 1944 toimus küla lähedal More lahing.
Aastal 2017 oli külas 181 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 192.
Virtuaalne kohtvõrk
Virtuaalne kohtvõrk (lühend VLAN; inglise keeles Virtual Local Area Network) on kohtvõrk, kuhu on ühendatud eri paigus olevaid arvuteid. Samas võib VLAN olla ka arvutivõrk, mis on moodustatud mingist hulgast samas kohas olevatest arvutitest. Lihtsaim oleks VLANi nimetada arvutivõrguks, mis on moodustatud tarkvaraliselt mingi loogika järgi kokku ühendatud arvutitest. VLANi on väga hea kasutada suurte arvutivõrkude osadeks jaotamiseks, mida teostavad kõrgeimad võrguseadmed. VLANid võimaldavad efektiivselt liiklust eraldada, võrku paremini ära kasutada ning vähendada võrguseadmete koormusi.
VLANide kasutamine on palju kasvanud, suurimaks probleemiks on aga see, et tootjatel ei ole ühist standardit, mis võimaldaks moodustada VLAN-e erinevate tootjate seadmete vahel. Sellest on ka aru saadud ning välja töötatud mitmesuguseid sideprotokolle, kaasa arvatud 802.10 standard. IEEE 802.10 liidab mehhanisme, mis võimaldab LAN liiklusel kanda VLAN identifikaatoreid ja selle järgi liiklust segmenteerida.
Virtuaalne kohtvõrk (VLAN)
Virtuaalse kohtvõrgu VLAN teenuse eesmärk on ühendada kaks või enam Etherneti punkti ühiseks virtuaalseks kohtvõrguks. Ühendamine käib pordi põhiselt ja võimaldab porti läbivat andmesidekiirust kontrollida megabitipõhiselt. Transportida saab ainult tavalisi Etherneti kaadreid: •Point-to-Point, kui ühendada on vaja ainult kaks punkti; •Multipoint-to-Multipoint, kui ühendada on vaja rohkem kui kaks punkti.
Virtuaalvõrkude kasutamine ja tehnoloogia on tänapäevaks juba standardiseeritud. IEEE 802.1Q standard annab mehhanismi virtuaalkohtvõrkude identifitseerimiseks ja teenusekvaliteedi tasemete määramiseks. Etherneti kaadritele lisatakse 4 baiti, suurendades sellega kaadri maksimumsuurust 1518-lt baidilt 1522 baidini. Kolme bitti kasutatakse kaheksa prioriteetsustaseme (teenusekvaliteedi) ning 12 bitti kasutatakse kuni 4096 virtuaalse kohtvõrgu identifitseerimiseks. See annab sillatud võrkudele võimaluse ühe ja sama võrgulingi ühiskasutuseks ilma võrkudevahelise infolekketa.
Virtuaalne kohtvõrk (VLAN) käitub võrgusiseste jaamade jaoks täpselt nagu tavaline kohtvõrk (LAN). Tegelikult võib iga kohtvõrku lülitatud jaam olla teistest jaamadest tuhandete kilomeetrite kaugusel. Informatsiooni edastuse seisukohalt sellel mingit tähtsust ei ole. Üks meetod virtuaalse kohtvõrgu implementeerimiseks on Virtual Private Network (VPN). VPNi korral seotakse mitmed eri kohtades asuvad kohtvõrgud üheks suuremaks kohtvõrguks, kasutades jaamadevaheliseks sidekanaliks Internetti. Kogu side, mis kohtvõrkude vahel toimub, on privaatne, see on krüpteeritud. VLAN tehnika võimaldab ühel füüsilisel infrastruktuuril moodustada mitmeid loogilisi Etherneti segmente, selliste võimalustega saab: •lokaliseerida liiklust •lahendada topoloogilisi küsimusi ISO level 2 kihis, see tähendab kiht allpool ruutereid.
VLAN andmevahetuses osalevatel Ethernet raamidel on lisaks juures spetsiaalne VLAN silt, mis sisaldab andmeid selle kohta, millisesse VLANi raamistiku kuulub. VLAN siltide abil saavad võrgus osalevad seadmed kontrollida kõnealuse raamistiku liikumist. Kasutaja jaoks esinevad VLAN märgid positiivsete täisarvude kujul, mida nimetatakse VLAN ID-deks. VLAN seadme nimede esitamisel on üldiselt levinud sellised kujud: •VLAN_PLUS_VID – vlan0005 •VLAN_PLUS_VID_NO_PAD – vlan5 •DEV_PLUS_VID – eth0.0005 •DEV_PLUS_VID_NO_PAD – eth0.5
Virtuaalse kohtvõrgu kasutamist tasuks kaaluda, kui tekivad järgmised olukorrad: Sul on rohkem kui 200 seadet ühendatud kohtvõrku (LAN) Sul on tihe andmevahetus kohtvõrgus (LAN) Kasutajad vajavad turvalisemat võrku või ühendused on aeglustunud, sest on liiga palju ülekandeid. Kasutajatel on vaja olla samas ülekandega domeenis, sest nad käivitavad samu rakendusi.
Kohtvõrgu kommutaator
pisi| Kommutaator (switch) on seade, mis ühendab kaht endaga kõrvuti olevat jaama. Kahe jaama vahel luuakse sideliin, mis läbib kommutaatorit ja selle ühenduse ajaks on kommutaator reserveeritud. Saab luua kommutaatorite võrgu, nii et võrku ühendatud jaamad saavad omavahel luua sidekanaleid ja sidet pidada. Jaotatav sidekanal on näiteks kohtvõrk – kõik jaamad ripuvad ühe kaabli küljes ja eetriaeg on siis ressurss, mida mingil viisil jaamade vahel jaotatakse (näiteks IEEE 802.3 – CSMA/CD, IEEE 802.4 – Token Bus, IEEE 802.5 – Token Ring). Jaotatavas ressursis on üldjuhul igal jaamal unikaalne identifikaator, ühel hetkel tohib eetriaega kasutada ainult üks jaam ja kõik kuulevad iga saadet.
Kommutaatori ülesanded on signaali edastamine ja võimendamine ning müra filtreerimine. Avatud süsteemide sidumise arhitektuuri ehk OSI mudeli 2. kihi ehk andmekihi kommutaatorid on kõige tavalisemad. Nende töö seisneb pakettide õigele arvutile saatmises. On ka 3. kihi kommutaatorid, mida nimetatakse seadistatavateks kommutaatoriteks. Need suudavad hoida eraldi mitut võrgugruppi (virtuaalkohtvõrk), hoida teenusekvaliteeti, on vahel sisseehitatud seadistatava tulemüüriga, võrgu sissetungi avastamine, ning suudavad eristada video-, heli- ja andmevoogusid. Tänu sellistele kommutaatoritele ei ole videopilt hüplik ja heli katkendlik. Need saadetakse enne teisi pakette. Selliseid kommutaatoreid on vaja kasutada IP-kõne tehnoloogia korral. Kommutaator võib mingil määral täita ka marsruuteri ülesannet ehk määrata kindlaks andmete liikumise suuna. Marsruuteriks nimetatakse võrguseadet, mis edastab pakette ühest võrgust (või alamvõrgust) teise sama tüüpi võrku (eri võrke ühendavaid seadmeid nimetatakse lüüsideks (gateway)). Marsruuter loeb iga saabuva paketi võrguaadresse ja otsustab sisemiste marsruutimistabelite järgi, kuidas seda edasi saata. See, millisele liidesele pakett suunatakse, sõltub nii lähte- kui sihtaadressist kui ka võrgus valitsevatest liiklustingimustest (koormus, liinikulud, kehvad liinid jne). Suurtes kohtvõrkudes kasutatakse marsruutereid võrgu jagamiseks segmentideks (alamvõrkudeks), mis teenib liikluse tasakaalustamise, liikluse turvakaalutlustel filtreerimise ja poliitikahalduse eesmärke. Tavaliselt kõneldaks VLAN võimest seoses switchidega, kahes tähenduses
Cesare Segre
Cesare Segre (4. aprill 1928 – 16. märts 2014) oli itaalia kirjandusteadlane, kirjanduskriitik ja semiootik.
Ta on olnud Rahvusvahelise Semiootika Assotsiatsiooni president.
Finn Hågen Krogh
Finn Hågen Krogh (sündinud 6. septembril 1990 Altas) on Norra murdmaasuusataja.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis tuli ta paarissprindis koos Petter Northugiga maailmameistriks.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis võitis ta teatesõidus kuldmedali ja suusavahetusega sõidus pronksmedali.
Maailmakarikavõistlustel
Finn Hågen Krogh on individuaalarvestuses osalenud (<FONT COLOR=PURPLE> seisuga 25. veebruar 2017</FONT> ) 113 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud esikolmikusse 25 korral, neist kaheksa etappi on ta võitnud.
Antisümmeetriline seos
Mõnikord arvatakse ekslikult, et seose antisümmeetrilisus on sümmeetrilisuse eitus, kuid nii see pole. Seos võib olla isegi korraga sümmeetriline ja antisümmeetriline (näiteks võrdsusseos).
Definitsioon
Olgu R binaarne seos mingil hulgal A ning x ja y hulga A mingid elemendid. Tähistame asjaolu, et x on y-ga seoses R, valemiga xRy. Seos R on antisümmeetriline parajasti siis, kui
ehk parajasti siis, kui
Pfalz-Birkenfeld
Pfalz-Birkenfeld (saksa: Pfalz-Birkenfeld), hiljem Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld, oli Pfalzi Wittelsbachide kõrvalliini nimi. Selle liini pfaltskrahvid valitsesid esialgu vaid suhteliselt tähtsusetut territooriumi, nimelt Pfalzi osa kaugemast Sponheimi krahvkonnast; kuid nende tähtsus kasvas järk-järgult. Kõik elusolevad Wittelsbachid põlvnevad Pfalz-Birkenfeldist, millest sai seega Baieri kuningate vanem haru.
Ajalugu
thumb|[[Birkenfeldi loss, 1645]]
Liini patriarh oli Karl I. Ta oli Zweibrückeni hertsogi Wolfgangi poeg, kes surres aastal 1569 pärandas Pfalzi osa kaugemast Sponheimi krahvkonnast oma pojale Karlile. Viimane valis Birkenfeldi oma residentsiks ja aastal 1595, Kastellauni lepingu järgi oma kaasvalitseja, Badeni markkrahvi Eduard Fortunatiga, tagas ainuisikulise valitsemise Birkenfeldi ja Allenbachi ringkondades (aastani 1671). Tema ajal läbis Birkenfeldi loss suure laienemise. Pärast Karli surma aastal 1600 järgnes talle Georg Wilhelm, kes valitses aastani 1669. Tema järglane oli Karl Otto, kes suri juba aastal 1671. Pärand läks Christian II-le, Georg Wilhelmi noorema venna pojale, kes oli eelnevalt saanud Bischweileri isandkonna Zweibrückeni valdustest ja asutas seega Pfalz-Birkenfeld-Bischweileri liini. Tema poeg Christian III lõpetas aastal 1717 ametliku resideerimise Birkenfeldis ja elas peamiselt Bischweileris, pärast 1734. aastat vaheldumisi Zweibrückenis, sel aastal päris ta Zweibrückeni hertsogkonna. Tema järglane oli tema poeg Christian IV, kes oli abiellunud alla oma seisust, tantsija Marianne Camassega, nii ei olnud tema poegadel õigust pärida. Pärast Christiani surma sai valitsejaks tema vennapoeg Karl III August. Tema valitsemise ajal jaotati kaugem Sponheimi krahvkond lõplikult. Kaks ühisvalitsejat leppisid kokku, et Badeni markkrahv teeb jaotuse ja Reini pfaltskrahv valib jao. Badeni poole lootus oli arvatavasti, et Karl III August otsustab valida osa, kus paiknesid Birkenfeld ja perekonna kodu; sellest hoolimata otsustas Karl III August valida Moseli piirkonna ümber Trarbachi, nii et pärast 1776. aastat sai Birkenfeldi piirkond Badeni ainuomanduseks. Tema vend Maximilian I Joseph järgnes talle pärast tema surma aastal 1795. Prantsuse revolutsiooni järgsete sõdade tulemusel oli ta viimane Zweibrückeni hertsog, saades aastal 1799 Pfalzi ja Baieri kuurvürstiks ning aastal 1806 esimeseks Baieri kuningaks.
Enne seda, aastal 1645 oli Christian II noorem vend Johann Karl asutanud Pfalz-Birkenfeld-Gelnhauseni kõrvalliini. 1799. aastast alates kutsusid tema järglased end "Tema Kuninglik kõrgus Baieri hertsog".
Tadeusz Kościński
pisi|Tadeusz Kościński (2019) Tadeusz Piotr Kościński (sündinud 9. detsembril 1956 Londonis) on Poola pankur ja riigiametnik, riigisekretär (eesti mõistes kantsler) arenguministeeriumis (2015–2018), ettevõtluse ja tehnoloogia ministeeriumis (2018–2019) ja rahandusministeeriumis (2019). Ta oli 15. novembrist 2019 kuni 7. veebruarini 2022 Poola rahandusminister Mateusz Morawiecki teises valitsuses.
Ta sündis aastal 1956 Londonis. Ta lõpetas aastal 1977 Londoni Ülikooli juures oleva Goldsmithsi kolledži. Seejärel töötas ta mitmetes pankades Londonis.
90-ndatel asus ta püsivalt Poolasse, seitse aastat oli ta panganduse ja rahanduse konsultant. Samuti töötas ta mitmetes pankades.
27. novembrist 2015 kuni 15. jaanuarini oli ta Poola arenguministeeriumi riigisekretär (eesti mõistes kantsler), vastutades muu hulgas kviitungite ja sularahata maksete jaoks. 6. jaanuaril 2018 siirdus ta samale ametikohale ettevõtluse ja tehnoloogia ministeeriumis, kus vastas muu hulgas digitaalse majanduse ja ekspordipoliitika jaoks. 1. juulil 2019 asus ta tööle rahandusministeeriumi riigisekretäri (kantsleri) ametikohale.
15. novembrist 2019 kuni 7. veebruarini 2022 oli ta Poola rahandusminister Mateusz Morawiecki teises valitsuses.
Kāmieši
Kāmieši on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Lizumsi vallas.
Võnnu vald (Ridala kihelkond)
pisi|300px|[[1939. aasta vallareformiga muudetud valdade piirid Läänemaal]] Võnnu vald (saksa keeles Wenden; ka Võnnu-Jõesse vald, saksa keeles Wenden und Jesse) oli vald Läänemaal Ridala kihelkonnas. Vallamaja asus Üsse külas.
Vald eksisteeris 1866 –1939.
Valla alal asus Võnnu ja Jõesse mõis.
1939. aasta vallareformiga jagati see Asuküla, Ridala ja Martna valla vahel.
Mesa maakond
thumb|[[Rim Rock Drive Cliff]] Mesa maakond (Mesa County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°02' N, 108°47' W.
Maakonna halduskeskus on Grand Junction.
Maakonna pindala on 8653 km². Veepindala on 35 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 146 723. Aastal 2000 oli elanikke 116 255.
Ajalugu
Maakond moodustati 1883 Gunnisoni maakonna osast.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Mesa maakonnas oli 116 255 inimest, 45 823 leibkonda ja 31 572 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 13 in/km².
Elamuüksusi oli 48 427 (keskmine tihedus 6/km²).
Rassiline koosseis oli:
Rasina Põhikool
Rasina Põhikool oli kool Põlva maakonnas Rasina külas.
Mesa maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 10,02%.
45 823 leibkonna seas oli
Rasina Põhikool
1919. aastal reorganiseeriti vallakool Rasina Algkooliks (algselt 5-klassiline, hiljem 6-klassiline kool). 1934–1935. aastal ehitati uus kahekorruseline funktsionalistlikus stiilis koolimaja, mille projekteeris arhitekt Tõnis Mihkelson. Vana koolimaja müüdi 1936. aastal enampakkumisel palkidena äravedamiseks.
1944. aastal reorganiseeriti kool Nõukogude koolikorralduse järgi Rasina Mittetäielikuks Keskkooliks. Aastatel 1949–1962 oli kooli nimeks Rasina 7-klassiline Kool, 1962–1988 Rasina 8-klassiline Kool, 1988–2000 Rasina Põhikool. 2000. aastal kool reorganiseeriti algkooliks. Kool suleti 2005. aastal väikese õpilaste arvu tõttu.
Mesa maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Leibkonnas oli keskmiselt 2,47 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,94 inimest.
Ea mediaan oli 38 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 96,00 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 93,20 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 35 864 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 43 009 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 32 316 dollarit, naistel 22 374 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 18 715 dollarit.
10,20% elanikkonnast ja 7,00% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 11,50% alla 18-aastasi ja 8,10% üle 65-aastasi.
Grand Junction
Grand Junction on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Mesa maakonna halduskeskus ja suurim linn.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 58 566, 2000. aastal 41 986.
Naomi Ōsaka
Naomi Ōsaka (大坂 なおみ Ōsaka Naomi, sündinud 16. oktoobril 1997 Ōsakas) on elukutseline tennisemängija, kes esindab Jaapanit.
2018. aastal võitis ta USA lahtised meistrivõistlused ja 2019. aastal Austraalia lahtised meistrivõistlused üksikmängus. Ta oli 28. jaanuarist 24. juunini 2019 WTA edetabelis esikohal. Ta tõusis taas esikohale 12. augustil 2019, kuid taandus sellelt kohalt juba 8. septembril.
Ōsaka trumbiks peetakse agressiivset mängustiili, mille hulka kuulub tugev serv.
Karakter (muusika)
Karakter (inglise keeles expression) on muusikas esituse väljenduslaad (manner of performance).
Heliteose esituse karakter kujuneb paljude muusikaliste parameetrite, näiteks harmoonia, helitugevuse, fraseerimise, tämbri või artikulatsiooni koosmõjus.
Partituuris tähistatakse karakterit enamasti sõnalise noodikirja märgiga.
Gavrila Deržavin
pisi Gavrila Deržavin (vene keeles Гаврила Романович Державин, 14. juuli 1743 Kaasan – 20. juuli 1816 Zvanka) oli vene luuletaja. Teda peetakse sageli parimaks vene luuletajaks enne Puškinit.
Deržavin tõusis Katariina II ajal tavalisest sõdurist kõrgetesse riigiametitesse. Ta oli 1784. aastast Aunuse ja 1785. aastast Tambovi kuberner, 1791. aastast keisrinna isiklik sekretär, 1794. aastast kaubanduskolledži juhataja ja 1802. aastast justiitsminister. 1803 läks ta pensionile ning elas elu lõpuni Novgorodi lähedal Zvankas.
Tema abikaasa õde oli abielus Jakob Pontus Stenbockiga.
Teosed
Ta on tuntud peamiselt keisrinnale ja õukonnale kirjutatud oodidega. Tuntumad neist on "Ood Feliciale" (1779), "Jumal" (1784), "Kosk" (1794) ja "Leevike" (1800).
Ta on ka 18. sajandi lõpu ja 19. sajandi alguse Venemaa mitteametliku hümni "Grom pobedõ, razdavaisja!" sõnade autor.
Eesti Energia Tehnoloogiatööstus AS
Eesti Energia Tehnoloogiatööstus AS on Eesti Energia tütarettevõtteid.
Ettevõte valmistab muu hulgas metallkonstruktsioone, energeetika- ja tööstusseadmeid.
Pfalz-Birkenfeld-Bischweiler
Pfalz-Birkenfeld-Bischweiler oli Saksa-Rooma riigi osariik Bischwilleri ümbruses Prantsusmaa kirdeservas.
Eesti Energia Tehnoloogiatööstus AS
Ettevõte on Eesti Energia elektrijaamade ja õlitehaste tehnoloogialahenduste peamine arendaja ja valmistaja.
Pfalz-Birkenfeld-Bischweiler
Pfalz-Birkenfeld-Bischweiler eraldati Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeldist aastal 1600 pfaltskrahv Karl I noorima poja Christian I jaoks. Riik jaotati aastal 1654 iseendaks ja Pfalz-Birkenfeld-Gelnhauseniks. Aastal 1671 päris pfaltskrahv Christian II Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeldi ja see riik lakkas olemast.
Eesti Energia Tehnoloogiatööstus AS
Ajalugu
Ettevõtte ajalugu ulatub 1959. aastasse, mil see kandis nime Eesti Energoremont.
Bisignano
Bisignano on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis. Bisignano sai linnaõigused vabariigi presidendi 1994. aasta 24. märtsi dekreediga.
Bisignano kõrgus merepinnast on 350 meetrit, asustustihedus keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Haldus
Bisignano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Acri, Cerzeto, Lattarico, Luzzi, Mongrassano, San Marco Argentano, Santa Sofia d'Epiro, Tarsia, Torano Castello.
Loodus
Bisignano asub Sila eelmäestikus, Crati jõe orus.
Ajalugu
Arheoloogilised väljakaevamised annavad tunnistust sellest, et alad olid asustatud juba XV/XIV sajandil e.m.a.
Transiitteenus
Transiitteenus (ingl.k. transit service) on teenus, mida pakutakse teiste riikide läbivedudele liiklusteede, ladude, sadamate, õhuruumi ning sise- ja territoriaalvete kasutamise ja ümberlaadimistööde tegemise näol. Ühest riigist viiakse kaupa teise riiki, milleks kasutatakse kolmanda riigi territooriumi. Sellise teenuse pealt saadakse tulu.
Transiittollimaks
Transiittollimaks on maksuliik, mida kogutakse antud riigist läbiveetavatelt kaupadelt eesmärgiga tuua raha riigikassasse ja katta kaupade läbiveoga seonduvad infrastruktuurikulud. Paljud väikesed riigid või regioonid elatuvadki transiittollimaksudest, kuna asuvad strateegiliselt tähtsates transiitsõlmedes.
Seos Eestiga
Transpordi- ja logistikasektor annab olulise panuse ekspordituludesse ja väliskaubandusbilansi stabiliseerimisse.
Olulisus Eestile
Sektor on Eestile oluline mitte ainult infrastruktuurse, vaid ka välismajandusliku rolli tõttu. Suurel määral puudutab see raudteed ja meretransporti kombineerivat transiitvedude teenindamist: väetised ja muud keemiakaubad, naftatooted, kivisüsi jt. Üle 10% Eesti SKT-st moodustabki transpordi- ja logistikasektor (mis on rohkem kui enamikus teistes riikides) ning veidi üle 7% tööhõivest. Sektori püsiva kasvu on taganud nafta ja naftatoodete rahvusvaheliste transiitvedude teenindamine, lisaks sisemaised veod.