cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jaan Hiie
IEEE Eesti Sektsiooni (IEEE Estonia Section) liitosa Instrumentation and Measurement / Electron Devices / Engineering in Medicine and Biology (IM/ED/EMB Joint Societies Chapter) juht alates 2018. aasta märtsikuust.
Narva Õigeusu Gümnaasium
Narva Õigeusu Gümnaasium (vene keeles Нарвская Православная гимназия) on erakool Narvas.
Kool asutati 1991. aastal Narva Polütehnikumi hoones, kooli asutaja oli preester Vladislav Kumõš. 1996. aastal asus ta elama Venemaale ja kooli direktoriks sai Andrei Ivanen. Samal aastal kolis kool endise Narva Lastepolikliiniku majja aadressil Igor Grafovi tänav 4.
Aastani 2019 kandis kool nime Narva Õigeusu Humanitaarkool (vene keeles Нарвская Православная Гуманитарная школа).
Pariisi X ringkond
pisi|Ringkonna haldusala [[Pariisi kaardil]] Pariisi X ringkond (prantsuse keeles Xe arrondissement de Paris) on Prantsusmaa pealinna Pariisi kümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Peeter Brambat
Peeter Brambat (31. detsember 1954 Tallinn – 16. august 2014) oli eesti flötist ja režissöör.
Olaf Schmeidt
Tema peamine huvivaldkond on käpalised.
Peeter Brambat
Brambati elutöö olulise osa moodustavad kultuuritegelaste eluloofilmid ja kultuuriainelised dokumentaalfilmid.
Elukäik
Ta lõpetas 1973. aastal Tallinna Merekooli. 1980. aastal lõpetas ta flöödi erialal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli (Erika Tomsoni ja Kaljo Westi klassis) ning 1986. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Samuel Sauluse ja Jaan Õuna klassis). Aastatel 1987–1989 täiendas end Tartu Riiklikus Ülikoolis ajakirjanduse alal (juhendaja Marju Lauristin).
Pušalotas
Pušalotas on alev Leedus Pasvalysi rajoonis, Pušalotase valla halduskeskus.
Peeter Brambat
Elukäik
Ta töötas aastatel 1980–1996 Eesti Televisioonis: algul režissööri assistendina, hiljem muusika- ja kunstisaadete režissöörina.
Pušalotas
Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1853 valminud katoliku kirik.
Sealset kirikut on esimest korda mainitud XVII sajandil. Asulast sai alev aastal 1972.
Peeter Brambat
Elukäik
1994. aastal asutas ta oma stuudio AD Oculos Film, seal tootis ta enamiku enda lavastatud dokumentaalfilmidest.
Aastatel 2004–2006 ja 2008–2012 oli ta Eesti Kinoliidu esimees.
Peeter Brambat suri 16. augustil 2014. aastal pärast lühikest rasket haigust. Poolelijäänud dokumentaalfilmi "Kirjad Islandilt" lõpetas Ruti Murusalu.
Valik televisioonisaateid (ETV/ERR)
...
Granti maakond (Indiana)
Granti maakond (Grant County) on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Marion.
Ajalugu
Maakond moodustati 10. veebruaril 1831.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 70 061.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Sophie von Winzenburg
Sophie von Winzenburg (1105 Winzenburgis Hannoveri lähedal – 6. või 7. juulil 1160 Brandenburgis) oli esimene Brandenburgi markkrahvinna.
Elu
Sophie oli Winzenburgi krahvi Hermann I ja tema esimese naise, Eversteini krahvinna tütar. Ta kinkis adramaa põllumaad Welleni lähedal Leitzkau kloostrile ja hiljem teise adramaa Wolmirslebeni lähedal. 1158. aastal saatis ta oma meest palverännakul pühale maale.
Surm
Tema õde Beatrix oli Quedlinburgi kloostri abtiss. Sophie ja Beatrix surid mõlemad 1160. aastal. Mõned allikad ütlevad, et Sophie suri 25 märtsil, teised, et 6. või 7. juulil. Ta maeti Ballenstedti kloostri kirikusse.
Arvustus
Praeguse uurimistöö kohaselt ei ole tema isa identiteeti lõplikult tõestatud. Võimalik, et ta kuulus teise aadlikoja juurde, kus kasutati nime Sophie.
Abielu ja järglased
1125. aastal abiellus ta Albrecht Karuga. Nad said 10 last.
Supramolekulaarkeemia
Supramolekulaarkeemia on keemia haru, mis tegeleb molekulide assotsieerumisega süsteemideks (supramolekulaarkompleksideks), mille osapooled on seotud spetsiifilistest struktuursetest (3D) iseärasustest tulenevate põhiliselt mittekovalentsete interaktsioonidega.
Kui traditsiooniline keemia on fokuseeritud aatomitevahelistele kovalentsetele sidemetele, siis supramolekulaarkeemias on tegu nõrgemate ja pöörduvate mittekovalentsete interaktsioonidega nagu vesinikside, ioonne side, van der Waalsi jõud, hüdrofoobsed interaktsioonid, metalli koordinatsioon ja pi-pi interaktsioonid.
Supramolekulaarkomplekside näiteid:
Kento Masuda
Ta on ka The Recording Academy liige Kawai Muusikariistade rahvusvaheline juhtiv pianist.
Noorus
Kento Masuda hakkas klaverimängu õppima viieaastaselt. Eelistades komponeerida pigem enda muusikat kui mängida standardseid repertuaare, võttis Masuda osa mitmest noorte talentide konkursist. Alates 10. eluaastast hakkas ta võistlustel ka auhindu võitma, kaasa arvatud Yamaha Music Foundationi korraldatud Junior Originali konkursil.
Muusikakarjäär
Alates 1990. aastast, olles vaid 17 aastat vana, alustas Masuda professionaalsete avalike etteastete komponeerimist YAMAHA palgatud muusikuna. Seal töötades mängis ta nii klassikalist kui ka modernset loomingut üritustel, tseremoonia saalides ja Yamaha poes Fifth Avenuel New Yorgis. Vaid aasta hiljem ilmus Masuda esimene originaalalbum "Wheel of Fortune".[2] 1993–1995 elas Masuda New Yorgis, kus ta töötas muusika produktsiooni alal. Tema edu juba nii noorena pani aluse eluaegsetele esinemistele, komponeerimisele ja muusika produtseerimisele. Selle perioodi jooksul töötas Masuda mitmete muusikaliste projektide ja muusikaga seotud tööga – raadio, mängud, TV/CM muusika pakkumised Tokyos. Need kõik olid Masuda kirjutatud (nii muusika kui ka sõnad), toimetatud ja klaveril ette kantud. 19. juunil 1998 produtseeris Masuda oma originaalmuusika sooloalbumi "Myojyow" (standardiseerimata transliteratsioon sõnast 明星 (myōjō), mis jaapani keeles tähendab hommiku päikest või Veenust). Sellest ajast alates on ta kasutanud varjunime "Kent Masuda". "MYOJYOW" helitöötlust tegi Bobby Hata. 26. oktoobril ilmus Masudal album "Memories". Mõlemad albumid avaldati USA-s, kust Masuda sai palju positiivset tagasisidet tunnustatud muusikaettevõtetelt, kaasa arvatud Steve Vailt Sepetys Entertainment Groupist Santa Monicas. Selle ettevõtte tegevjuht Ruta Sepetys (kes on samuti muusikaprodutsent) tegi Masudale ettepaneku hakata koostööd tegema muusik Steve Vaiga, kuid Masuda otsustas siiski jääda sooloartistiks.
2000. aastad
Aastal 2000 asutas Masuda muusika kirjastamise ettevõtte ja brändi Kent on Music, Inc. (ASCAP) ning produtseerimise ja salvestamise stuudio Externalnet Tokyos. Kuuendale albumile "HANDS", mis ilmus 26. augustil 2003, tegid helitöötlust produtsent Tadashi Namba ja Bobby Hata Los Angeleses. Selle albumi esimesel väljaandel kasutas Masuda varjunime "KENT". Seda albumit reklaamiti ka MIDEM'le Cannes'is Prantsusmaal. Sealt levis see Euroopa muusikaturule ning eriti populaarne oli album just saksa publiku hulgas. Tänu sellele kutsuti Masuda ka intervjuule Hamburgi Klassikaraadiosse. Lisaks sellele näitasid programmi sponsori Galerie ATTA omanik Ruth Atta koos kunstnik Delphine Charat'ga (kes maalis Masuda portree) kuidas saab ühendada muusikat maalimise meistriteosega. 2005. aastal allkirjastas Masuda lepingu JPMC Recordsiga, millel oli Šveitsi päritolu, kuid asus New Yorgis. Sellel aastal sai Masuda ka ASCAP-i liikmeks. Sellest ajast alates esineb ta ainult oma päris nimega "Kento Masuda". Tema 7. album "GlobeSounds" ilmus 13. juunil 2006. Sellele tegid helitöötlust Grammyga pärjatud produtsendid Charles Eller ja Lane Gibson ning Bobby Hata. "GlobeSoundsi" salvestamise ajal külastas Elleri muusika stuudiot Charlotte'is Vermonti osariigis ausaadik Madeleine M. Kunin. 2007. aastal jätkas Masuda looming populaarsuse kasvu nii Myspace'is ja Last.FM-is kui ka rahvusvahelistes raadiojaamades. Tema kompositsioonide kataloogi ja salvestisi on esile tõstnud MTV, NME Magazine ja BBC Music. 2009. aastal lõi Masuda mitmeid muusikavideoid: "So We Are", "Shine On" ja dokumentaalfilm "Down to Earth", mis kirjeldab tema albumit "GlobeSounds" ja "Musical Notation and Concrete Poetry" (milles esines autor Diana Macs ja Portugali poeet Luís Adriano Carlos).
2010. aastad
16. aprillil 2014 ilmus Masudal 10. album "Loved One", mille produtseerisid Masuda ja auhindadega pärjatud Miami produtsent Gary Vandy. "Loved One" salvestati Gary Vandy Studio Centeris Miamis, mis on produtseerinud 8 Grammy auhinda ning mitmeid plaatinaalbumeid võitnud helilindistusi. "Loved One'is" esineb muusik Paul Messina (Flashpoint) ja Kevin Marcus Sylvester (Black Violin) ning selles kasutatakse parima helikvaliteedi saavutamiseks HGCD meetodit. 14. novembril 2014 esines Masuda dünaamilisel ja multikultuursel kontserdil "5 Elemenrs Live" CASA DEI DIRITTI's Milanos Itaalias. See ainulaadne muusika üritus ühendas ida ja lääne heli ja hääled. Samal ajal Masuda ja Constable, olles produtsendid ja koostööpartnerid, jagasid oma visiooni, et muusika on nii absoluutne kui ka kinnitav. 6. detsembril 2014 esines Masuda Itaalias Tivoli linnas Monumentalis Ecclesiae Sancti Silvestri Societase pidustusel "Associazione dei Cavalieri di San Silvestro". 8. veebruaril 2015 osales Kento Masuda mainekal 57. GRAMMY auhinna tseremoonial Los Angeleses. Kentol oli neli ametlikku esitlust selle aasta GRAMMY nominatsiooniks oma viimaselt albumilt "Loved One", produtseeritud Kento ja Gary Vandy poolt.
2015. aasta oli Kentole väga viljakas: ta nomineeriti Hollywood Music Media Awardsile oma 2002. aasta teose "Tree" eest, mis oli Kento repertuaari klassikaline pala. Global Music Awardsil sai ta hõbemedali teose "Addicted" eest (kus esines Paul Messina) oma viimasest väljaandest "Loved One" (2014). 5. juulil 2017 sai Kento Masuda Artisan World Festival Peace International Initiative "Music, Performance & Humanitarian" auhinna, mille andis üle H.R.H. printsess Angelique Monet Ühinenud Rahvaste Organisatsioonist (ÜRO) (World Peace & Tolerance Summit & Concert) Hamptons's United Nations New Yorgis. See valik põhines tema pideval kaasalöömisel etenduskunstides ja innovatiivsel panusel muusikasse. Sellele lisandus tema seotus humanitaarprojektides, mis edendavad kultuurilist mitmekesisust, kultuuri säilitamist ja maailma rahu. See grupp on osa New Generation In Actionist, mis on ÜRO toetatud erikonsultatsioonilise staatusega organisatsioon ÜRO Majanduse ja Sotsiaalse Arengu osas.
Aastal 2018 koostas Kento Masuda klassikalise marsruudi, mida keiserlik kuninglik kõrgus palus teda auks kirjutada. Oma ainulaadse sündmuse poolest on 2016. aastal Rurik dünastia ordult saanud ka gradiumi tiitli.
11. mail toimus Kento Masuda St. Sylvesteri rüütlite galakontserdil St. Regis Rome Grand Hotel'is. Masuda täidab ka KAWAI klaver CR-1M allkirja mudelit. See haruldane klaver on piiratud viiele ja 1 miljoni euro väärtusele.
Stiil ja mõjutused
Masuda komponeerimise stiili on iseloomustatud kui selge meloodiaga keerukate klahvide jada, sügavate löökriistade soontega ning rütmi ja heli kihtidega, mis iga noodiga tõmbab kuulaja uude maailma. Oma intervjuus on Masuda öelnud, et teda mõjutasid nii Johann Sebastian Bach ("Tema muusikateoorial on suur mõju kõigele, isegi täna.") kui ka Alan Menken ("Disney filmide muusikas on nii palju maagiat ja need lõpevad alati õnnelikult.").
Diskograafia
pisi|Kento Masuda koos Claes Nobeliga
Kai Mykkänen
Kai Aslak Mykkänen (sündinud 31. juulil 1979 Soomes) on koonderakondlik Soome poliitik. Ta on alates 6. veebruarist 2018 Soome siseminister. Enne seda oli ta 22. juunist 2016 alates Soome väliskaubandus- ja arenguminister.
Ta sündis aastal 1979 Soomes. Ta kasvas üles Espoos Tapiola linnaosas. Ta on õppinud Tapiola lütseumis.
Ta oli aastatel 2000–2001 Rahvuslik Koonderakonna noorsoojuht. Aastatel 2001–2008 oli ta Espoo linnavolikogu liige, sellest aastatel 2005–2006 oli ta Espoo linnavalitsuse liige. Aastatel 2004–2006 oli ta Euroopa Parlamendi liikme Alexander Stubbi assistent.
2015. aasta Soome parlamendivalimistel sai ta 5260 häält ja ta sai koonderakonna kaudu Eduskunna liikmeks. 22. juunist 2016 oli ta Soome väliskaubandus- ja arenguminister Juha Sipilä valitsuses (Lenita Toivakka asemel).
Yeni Günəşli Xanım Fatimeyi-Zəhra mošee
Yeni Günəşli Xanım Fatimeyi-Zəhra mošee on mošee Bakuu haldusalas Suraxanı rajoonis Qaraçuxuri alevis Yeni Günəşli asumis.
Kai Mykkänen
Isiklikku
Tema isa on endine poliitik Jouni Mykkänen, vanaisa Eino Mykkänen (1909–1947) oli kirjanik, toimetaja, metsatöödejuhataja ja reservohvitser (leitnant), kes Talvesõja ajal jäi sõjainvaliidiks.
USA Neitsisaared 2022. aasta taliolümpiamängudel
USA Neitsisaared osalesid 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis ühe sportlasega.
USA Neitsisaari esindas skeletonisõitja Katie Tannenbaum, kes jäi naiste võistlusel 25 sportlase seas 25. kohale.
Greene'i maakond (Indiana)
Greene'i maakond (Greene County) on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Bloomfield.
Ajalugu
Maakond moodustati 5. jaanuaril 1821.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 33 165.
Yuzuru Hanyū
pisi|Yuzuru Hanyū 2014. aasta taliolümpiamängudel Yuzuru Hanyū (jaapani keeles 羽生結弦 Hanyū Yuzuru; sündinud 7. detsembril 1994 Sendais) on jaapani iluuisutaja, kes võistles meeste üksiksõidus. Ta on kahekordne olümpiavõitja ja kahekordne maailmameister.
2010. aastal tuli ta juunioride maailmameistriks. Ta on võitnud esikoha neljal korral Grand Prix' finaalvõistlusel (2013, 2014, 2015, 2016), 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis, 2014. aasta maailmameistrivõistlustel Saitamas ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Helsingis. Ühtlasi on ta neljakordne Jaapani meister iluuisutamises (2012–2015).
Sportlaskarjäär
Hanyū hakkas uisutama nelja-aastasena 1998. aastal, võttes eeskuju oma vanemast õest. Esimest korda osales ta üleriigilistel võistlustel 2004.–2005. aasta hooajal. 2004. aastal võistles ta Jaapani uustulnukate meistrivõistlustel madalamas, B-kategoorias ja võitis seal kuldmedali.
Hanyū kodukoha jäähall taasavati 2007. aastal. Ta võistles samal aastal Jaapani uustulnukate meistrivõistlustel A-kategoorias ja saavutas esikoha. See võit tagas talle kutse 2007. aasta Jaapani juunioride meistrivõistlustele, kus ta tuli pronksmedalile.
Karjäär juunioride arvestuses
Seejärel liikus Hanyū juba ametlikult edasi juunioride kategooriasse ja sooritas oma debüüdi 2008. aastal rahvusvahelistel juunioride Grand Prix' võistlustel Meranos. Lühikavas jäi ta kuuendaks ja vabakavas neljandaks, jõudes lõppjärjestuses viiendale kohale. Samal aastal võitis ta Jaapani juunioride meistrivõistlustel kuldmedali: kuigi lühikavas jäi ta 57,25 punktiga neljandaks, sai ta vabakavas 124,92 punktiga esikoha ja see määras ka tema lõpptulemuse. Selle tulemusega kvalifitseerus Hanyū juunioride maailmameistrivõistlustele.
Ühtlasi tõi see medal kaasa kutse osaleda 2008. aasta Jaapani iluuisutamise meistrivõistlustel seenioride arvestuses, kus ta tuli kaheksandaks. Veebruaris 2009 osales ta juunioride maailmameistrivõistlustel Sofias, kus ta jäi lühikavas 58,18 punktiga 11. kohale ja vabakavas 103,59 punktiga 13. kohale. Lõpptulemusega 161,77 punkti sai ta meeste üksiksõidu üldjärjestuses 12. koha.
2009.–2010. aasta hooajal võitis Hanyū mõlemad juunioride Grand Prix' võistlused ja pääses edasi juunioride Grand Prix' finaali. Ühtlasi võitis ta 2009. aastal Jaapani juunioride meistrivõistlused. Juunioride Grand Prix' finaalvõistluse võitis ta samuti, tehes seal isikliku rekordi. Kuna tema võit Jaapani juunioride meistrivõistlustel tagas talle pääsu ka Jaapani seenioride meistrivõistlustele, siis ta võistles ka seal ja saavutas kuuenda koha. 2010. aastal tuli ta juunioride maailmameistriks. Lühikavas jäi ta küll kolmandaks, kuid suurepärane esitus vabakavas kompenseeris selle tulemuse ja isikliku rekordiga 216,10 punkti sai temast juunioride maailmameister. Temast sai ajaloos neljas jaapani mees, kes on selle tiitli võitnud.
Karjäär seenioride arvestuses
pisi|Hanyū 2011. aasta Hiina karikavõistlustel Biellmanni piruetti sooritamas
2010.–2011. aasta hooaeg
Hanyū teatas, et 2010.–2011. aasta võistlushooajal võistleb ta seenioride klassis. Iluuisutamise Grand Prix' finaali jõudmiseks tuli tal edukalt läbida 2010. aasta NHK auhinnavõistlused ja 2010. aasta Venemaa karikavõistlused.
NHK auhinnavõistlustel jäi ta lühikavas viiendaks (69,31 punktiga) ja vabakavas neljandaks (138,41 punktiga). Vabakavas sooritas ta oma esimese neljakordse toe-loop-hüppe Rahvusvahelise Uisuliidu võistlustel. Kokku sai ta 207,72 punkti ja lõpetas võistlused neljandal kohal. Halvemini läks tal Venemaa karikavõistlustel, kus ta jäi seitsmendaks.
2010.–2011. aasta Jaapani meistrivõistlustel oli Hanyū lühikavas teisel kohal, kuid vabakava tal ebaõnnestus ja ta jäi kokkuvõttes neljandaks. See tulemus tagas talle õiguse osaleda 2011. aasta nelja maailmajao meistrivõistlustel, kus ta saavutas hõbemedali ja püstitas uue isikliku rekordi.
2011. aasta Sendai maavärina ajal oli Hanyū treenimas just oma koduareenil Sendais. Maavärin purustas areeni veetorustiku ja muutis edasise treenimise seal võimatuks. Märtsist juulini 2011 treenis ta seetõttu Yokohamas ja Hachinohes. Lisaks osales ta ligi 60 jäätantsuetendusel, kasutades ka neid ära treenimisvõimalustena. Aprillis 2011 osales ta koos teiste jaapani iluuisutajatega maavärina ohvrite toetuseks korraldatud heategeval jäätantsuetendusel.
2011.–2012. aasta hooaeg
Hanyū alustas uut hooaega võiduga 2011. aasta Nebelhorni auhinnavõistlustel. Seal tuli ta esikohale nii lühi- kui ka vabakavas, saades koondtulemuseks 226,26 punkti. 2011.–2012. aasta iluuisutamise Grand Prix' sarjas määrati ta võistlema 2011. aasta Hiina ja Venemaa karikavõistlustel. Hiina karikavõistlustel jäi ta neljandaks, kuid võitis Venemaa karikavõistlused uue isikliku rekordiga. Tänu sellele pääses ta esmakordselt seenioride arvestuses 2011.–2012. aasta iluuisutamise Grand Prix' finaali, kus ta tuli neljandale kohale. Seejärel võitis Hanyū pronksmedali 2011.–2012. aasta Jaapani iluuisutamise meistrivõistlustel ja kindlustas sellega endale koha Jaapani meeskonnas 2012. aasta maailmameistrivõistlustel. Neil võistlustel jäi ta lühikavas seitsmendaks, kuid saavutas vabakavas teise koha. Ta võitis koondtulemusega 251,06 punkti pronksmedali, jäädes tahapoole kuldmedali saanud Daisuke Takahashist ja hõbemedalile tulnud Patrick Chanist.
Aprillis 2012 vahetas Hanyū treenerit, asudes treenima Torontos Brian Orseri juures. Ta jätkas esialgu õppimist Sendais keskkoolis ja reisis sealt sageli Torontosse. Pärast Kanadasse kolimist suurendas ta päevast treeningumahtu seniselt 1–2 tunnilt 3–4 tunnile. Sendais olid tema treenimist takistanud jäähalli ülekoormatus, õpingud ja astma. Aprillis 2012 ilmus Jaapanis tema autobiograafia "Sinised leegid", mille tulust annetas ta osa Sendai jäähallile.
2012.–2013. aasta hooaeg
Seda hooaega alustas Hanyū esikohaga 2012. aasta Finlandia auhinnavõistlustel. Vabakavas sooritas ta kaks neljakordset hüpet, ühe neljakordse toe-loop-hüppe ja ühe neljakordse salchow-hüppe; neist viimane oli tema võistluskavas esmakordselt. Iluuisutamise Grand Prix' 2012.–2013. aasta hooaja esimesel võistlusel, 2012. aasta Skate Americal võitis ta hõbemedali. Sama hooaja teisel võistlusel, Sendais peetud NHK auhinnavõistlusel püstitas ta lühikavas 95,32 punktiga uue maailmarekordi ja võitis lõpptulemusena oma kodulinnas kuldmedali. Hanyū kvalifitseerus ka Sotšis peetud 2012.–2013. aasta iluuisutamise Grand Prix' finaalvõistlusele, kus ta saavutas teise koha.
Jaanuaris 2013 tuli Hanyū esimest korda Jaapani meistriks iluuisutamises. Ta oli parim lühikavas, kuid jäi vabakavas teiseks. Seejärel võitis ta hõbemedali 2013. aasta nelja maailmajao meistrivõistlustel, kus ta tuli taas esimeseks lühikavas, kuid jäi vabakavas kolmandaks. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta lühikavas üheksas ja vabakavas kolmas, jõudes lõpptulemusena neljandale kohale.
Isiklikku
Yuzuru Hanyū on sündinud ja üles kasvanud Sendai linnas. Tal on vanem õde Saya, kes tegeles samuti uisutamisega ja kelle eeskujul ta selle alaga tegelema hakkas. Keskhariduse sai ta Tōhoku keskkoolis, kus on kunagi õppinud ka kuulsad jaapani iluuisutajad Takeshi Honda ja Shizuka Arakawa.
Tema maja sai 2011. aasta Sendai maavärinas kannatada, kuid jäi elamiskõlblikuks.
Praegu on Hanyū oma karjääri kõrvalt ka Waseda Ülikooli üliõpilane.
Ta on 171 cm pikk ja kannatab astma all. Hanyū on ka väga ebausklik, mistõttu sooritab ta enne võistlust mitmesuguseid rituaale. Näiteks teeb ta sageli enne esitust ristimärgi, mis on mitmeid pealtvaatajaid pannud ekslikult arvama, et ta on kristlane.
Päevaliblikad
Päevaliblikad (Rhopalocera) on rühm suurliblikaid – põhiliselt päevasel ajal lendavaid putukaid, kes kuuluvad seltsi liblikalised.
Päevaliblikaid on maailmas umbes 28 000 liiki, mis moodustab ligikaudu 19% kõikidest liblikaliikidest, ülejäänud on ööliblikad ja pisiliblikad.
Kirjeldus
Päevaliblikad jagunevad kaheks ülemsugukonnaks – Hedylidae ja Papilionoidea. Nii nagu teistel liblikatel, koosneb ka päevaliblikate elutsükkel neljast staadiumist: muna, röövik, nukk, valmik. Nagu kõikidel putukatel, on neil kuus jalga, kolm kehaosa (pea, rindmik ja tagakeha), paar tundlaid ja välimine skelett. Keha on kaetud väikeste tundlike karvakestega ning neli tiiba ja kuus jalga on seotud neid liigutavale rindmikule. Päevaliblikaid võib leida enamikust maailma paikadest, kuid neid esineb kõige rohkem soojas kliimas. Päevaliblikatel esineb polümorfismi, kaitse- ja hoiatusvärvust. Mõnedel on sümbiootilised suhted sipelgatega.
Päevaliblikaid kujutatakse sageli ka kunstis.
Elutsükkel
Eestis püsivalt elavast 101 päevaliblikaliigist talvituvad munadena 16, röövikuna 63, nukuna 14 ja valmikuna 8 liiki. Lisaks neile on kaks rändliiki (kes ei talvitu) ja 10 juhuslikult siia sattuvat liiki.
Muna
Emased liblikad munevad oma lühikese eluea vältel palju mune. Munetakse üldiselt taimedele, mida tulevane röövik saab toiduks tarvitada ja mis ei asu ohustatud piirkondades. Emased eritavad liimitaolist keemilist ainet, millega munad kinnituvad pinnale. Mune munetakse üldiselt lehe alumise serva alla või varre lähedusse. Näiteks Monarhliblikas muneb oma munad piimohaka alla, mida röövik sööb. Liblika munad võivad olla erineva kujuga (sfäärilised, ovaalsed või kaunakujulised) ja erinevat värvi (valge, roheline või kollane). Muna ümbritsev kest on õhuke ja tugev. Iga munaraku ülemises osas on mikrofüll – väike osa, mille kaudu sperm siseneb. Väljumiseks lõhub vastne kesta rakud. Esimeseks toiduks on vastsele vastsekest.
Röövik
Röövikud on oma dieedilt väga valivad, paljud söövad ainult kindlaid taimi. Mõned üksikud on karnivoorid. Röövikud lõhuvad oma välimise skeleti. Kui nahk on veel pehme, neelavad nad palju õhku, mis laiendab nende keha. Kui kutiikula tugevneb, lasevad nad õhu välja ja neil on ruumi kasvamiseks. Röövikud vahetavad arengu jooksul kesta umbes viis korda. Kui röövik on jõudnud õigesse suurusesse, lõpetab ta söömise ja väljutab oma seedeelundkonna. Seejärel leiab kaitstud koha, kus nukkuda.
Nukk
Nukustaadium kestab mõnest päevast kuni mitme kuuni. Liblikas läbib metamorfoosi ja ei söö sellel perioodil. Päev enne valmiku väljumist muutub nukk läbipaistvaks.
Valmik
Kui valmik väljub, on tema tiivad kortsus ja märjad, tagakeha on vedelikku täis. Liblikas suunab osa vedelikku tagakehast tiibadesse. Seejärel liblikas puhkab ja laseb tiibadel kuivada. Täiskasvanud saavad tarbida vedelikku ainult läbi oma kõrretaoliste kärssade. Järglaste saamise esimene etapp on paarilise leidmine. Nad paarituvad maapinnal või õhus. Pärast paaritumist otsib emasliblikas sobiliku substraadi, kuhu hakkab munema. Mõned valmikud migreeruvad kaugemale, mõned lähemale. Migreerumine on tingitud kliimast. Valmiku vanus varieerub suuresti.
Anatoomia
Keha kaitseks ja toeseks on päevaliblikatel välimine kitiinist skelett. Õhuavad (9 paari liblikatel) on õhule avatud poorid. Õhutorud kannavad õhku läbi keha. Gaasivahetus leiab neil aset trahhea väikestes lõppudes. Õhuavad paiknevad tagakeha ja rindmiku piirkonnas. Vereringe, toitainetega varustamise eesmärgil, toimub läbi torukujulise südame ja hematotsööli. Seedesüsteem koosneb päevaliblikatel kärsast, neelust, eessoolest, kesksoolest, tagasoolest ja pärakust. Jäägid aga väljutatakse Malpighi soonte kaudu. Need on pikad filamendid, mis puhastavad vere ja suunavad uriini pärasoolde. Närvisüsteem sisaldab neil aju, kõhtmist närvipaela, närve, perifeerset närvisüsteemi ja siseelundite närve. Tasakaalu säilitamiseks, eriti lendamise ajal, on Johnstoni organ, mis paikneb tundlate alaosas. Reproduktsiooniks on neil munasarjad ja testised.
Toitumine
Päevaliblikad on herbivoorid ja söövad ainult rikkalikult suhkrut sisaldavat taimset materjali. Nad joovad nektarit läbi oma pika keele, mille funktsioon on analoogiline kõrrele. Toitumise käigus päevaliblikas tolmeldab taimi.
Kaitsemehhanismid
Nende väikese suuruse ja värviliste tiibade tõttu on päevaliblikad saakloomaks paljudele loomadele. Põhilised päevaliblikatest toituvad röövloomad on kahepaiksetest konnad ja vesilikud, roomajatest sisalikud ja imetajatest nahkhiired. Enamik päevaliblikaid kaitseb ennast kiskjate eest kasutades kaitsemehhanisme. Mõned sulanduvad keskkonnaga nii hästi, et neid on raske märgata kui nad puhkavad oksal. Mõned liblikad näevad välja nagu surnud lehed, teised nagu puukoor. Mõned liblikad on mürgised. Sellisel juhul ühe liblika surm loob eeldused teiste liblikate ellujäämiseks. Paljudel mürgistel liikidel on sarnane hoiatusvärvus. Esineb ka Bates'i mimikrit ja Mülleri mimikrit. Põhiline liblikate kaitsemeetod on lendamine.
Päevaliblikad Eestis
Eestist on teada on umbes 116 päevaliblika liiki. Neist 101 elavad Eestis püsivalt, 2 on rändliigid, 10 satuvad Eestisse juhuslikult ning 3 liiki on hiljuti välja surnud. Mitmetel on Eesti levikupiiriks ja mõned neist on säilinud reliktina.
Eesti päevaliblikad kuuluvad kuude sugukonda (toodud Eesti liikide arv sugukonnas ja mõni näiteliik):
Alberto Weretilneck
pisi|Alberto Weretilneck Alberto Edgardo Weretilneck (sündinud 11. oktoobril 1962 El Bolsónis) on Argentina poliitik.
Ta on Río Negro provintsi kuberner alates 1. jaanuarist 2012. Ta astus ametisse pärast eelmise kuberneri Carlos Soria surma.
Kristi Kirsberg
Kristi Kirsberg (kuni 2012 Kristi Vahemaa; sündinud 24. novembril 1980 Simunas) on Eesti spordiajakirjanik ja suhtekorraldaja.
Ta on lõpetanud 1999. aastal Rakvere gümnaasiumi ja 2003. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal.
Aastatel 2013–2019 töötas Meta Advisory Group OÜ konsultandina.
2019. aastast on ta Eesti Kohtute kommunikatsioonijuht.
Lühitiib-tirts
Lühitiib-tirts (Euthystira brachyptera) sihktiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on Eestis peamiselt edela- ja lääneosas.
Klaišiai
Külla jääb osaliselt Apšė biosfääri polügoon. Osaliselt ulatub sinna ka Natura 2000 linnukaitse ala Apšė jõgi ja selle org.
Asula nimi tuleneb isikunimest Klaišys.
Daliowa
Daliowa on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Krosno maakonnas Jaśliska vallas. Daliowa asub Slovakkia piirist 6,5 km kaugusel.
Manica provints
Manica provints on 1. järgu haldusüksus Mosambiigis.
Provintsi pindala on 61 661 km² ja elanike arv 1 359 923 (2006). Provintsi halduskeskus on Chimoio.
Manica provintsist idas ja põhjas asub Sofala provints, kagus Inhambane provints, edelas Gaza provints ning läänes Zimbabwe.
Manica provints jaguneb üheksaks ringkonnaks:
Lukojanov
Asula tekkis 16. sajandil vesiveski juurde. Linnaõigused sai 1779. aastal.
21. sajandi alguses on linnaga liidetud linnalähedasi külasid.
Linnas asuvad M. Gorki nimeline pedagoogikakolledž, meditsiinikolledž ja põllumajanduskolledž.
Olga Kultšõnska
Olga Kultšõnska (ukraina keeles Ольга Сергіївна Кульчинська; sündinud 12. juulil 1990 Rivnes) on ukraina ooperilaulja, sopran.
Pariisi XI ringkond
pisi|Ringkonna haldusala [[Pariisi kaardil]] Pariisi XI ringkond (prantsuse keeles XIe arrondissement de Paris) on Prantsusmaa pealinna Pariisi üheteistkümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Sergi Gorbatjuk
pisi|200px
Sergi Gorbatjuk (ukraina keeles Сергій Вікторович Горбатюк, sündinud 20. juunil 1973 Hmelnõtskõi oblastis) on Ukraina jurist ja prokurör.
Ta lõpetas aastal 1995 Lvivi ülikooli.
Everti talu kalmistu
Everti talu kalmistu on kalmistu Viljandi kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Saareküla külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu pindala on 0,19 ha.
Kalmistu rajati 1934. aastal Everti talu maadele, omanik oli talu peremees Märt Evert. Kalmistule on maetud ja ümber maetud üle 40 inimese.
Hamiltoni maakond (Indiana)
Hamiltoni maakond (Hamilton County) on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Noblesville.
Ajalugu
Maakond moodustati 8. jaanuaril 1823.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 274 569.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
New Tube for London
New Tube for London (NTfL; eesti Uus Londoni Toru) on Londoni metroo rong, mida ehitab Siemens Mobility. See on osa Siemens'i Inspiro metroo ja rongide perest. pisi|240x240px|1973 Stock Piccadilly liinil. Sellele liinile pannakse New Tube for London'i rongid sõitma 2025. aastal. Rong sõidab 630-750 V toiterööpa peal ja rongi eelarve on pakutud olema £1.5 miljardit. Rongi valmimisajaks on seatud 2025 aasta, et asendada Piccadilly liinil olevad 1973 Stock rongid.
= Välislingid =
Pariisi XII ringkond
pisi|Ringkonna haldusala [[Pariisi kaardil]] Pariisi XII ringkond (prantsuse keeles XIIe arrondissement de Paris) on Prantsusmaa pealinna Pariisi kaheteistkümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Piirkonnas asuvad Gare de Lyoni raudteeterminal, Opéra Bastille teatrimaja, Accor Arena, Picpus' kalmistu, Bois de Vincennes park ja Château de Vincennes.
Kitee Gümnaasium
Kitee Gümnaasium (soome keeles Kiteen lukio) on gümnaasium Kitees Põhja-Karjala maakonnas Ida-Soome läänis.
Gümnaasium on asutatud 1962. aastal. Seal õpivad peamiselt Kitee linnast ning Rääkkylä ja Tohmajärvi vallast pärit koolinoored. Õpilasi on umbes 170.
Kitee gümnaasium asub Kitee keskosas asuva koolikompleksis aadressil Koulutie 3. Samas kompleksis paiknevad ka Arppe kool ja Kitee linnaraamatukogu.
Kitee gümnaasiumi vana hoone, mis ehitati 1960. aastatel, lammutati 2008. aastal, sest tunnistati õppimistingimustele mittevastavaks hoones tekkinud siseõhuprobleemide tõttu (hallituse vohamine). Aastatel 2009–2010 ehitati uus gümnaasiumihoone.
pisi|150px|Vilistlane [[Mika Keränen]]
The New Grove Dictionary of Music and Musicians
pisi "The New Grove Dictionary of Music and Musicians" on muusikaentsüklopeedia.
Algul oli teatmeteose pealkiri "A Dictionary of Music and Musicians" (neli köidet ilmusid aastatel 1879, 1880, 1883 ja 1889) ja siis "Grove's Dictionary of Music and Musicians" (teine väljaanne viie köitega ilmus aastatel 1904–1910, viies väljaanne üheksa köitega ilmus 1954. aastal).
Esimene väljaanne pealkirjaga "The New Grove Dictionary of Music and Musicians" ilmus 1980. aastal 20-köitelisena. Teine väljaanne avaldati 29-köitelisena 2001. aastal.
Glokaliseerumine
Glokaliseerumise mõiste ilmus esimest korda Harvard Business Review veergudel 1980ndate lõpus. Mõiste tõi ingliskeelsesse maailma sotsioloog Roland Robertson 1990ndatel.
Glokaalne on omadussõna nähtuse kohta, millel on nii kohalikud kui ka üleilmsed tunnused.
Mõiste ajalugu ja etümoloogia
Glokaliseerumise mõiste pärineb jaapanikeelsest sõnast dochakuka, mis tähendab tõlkes ülemaailmset kohalikustamist ning viitas algselt vaid uudsete põlluharimisviiside mugandamisele kohalikeks vajadusteks. Mõiste sai laiema leviku, kui seda hakkasid 1980ndatel kasutama jaapani ärimehed.
Glokaliseerumise mõiste jõudis ingliskeelsesse maailma tänu sotsioloog Roland Robertsonile, kes kasutas seda 1997. aastal toimunud konverentsil "Globaliseerumine ja põlisrahvaste kultuur". Teiste hulgas kasutasid seda mõistet 1990ndatel sotsioloogid Keith Hampton, Barry Wellman ja Zygmunt Bauman.
Äri
Majandus- ja äriringkonnad on glokaliseerumisse panustanud juba kümmekond aastat. Hea näide glokaliseerumise põhimõtteid rakendavast ettevõttest on McDonald’s, mis lasi kohalikku toidukultuuri arvestades Hiinas müüki riisiburgerid ja Indias vältis loomaliha. Ettevõtted, mis suudavad kohanduda kohalike turgude ja kultuuride iseärasustega, suudavad ka enam tulu teenida. pisi|Starbuck's Keelatud linnas (Peking, Hiina Rahvavabariik) Starbuck's on teine hea näide glokaliseerumisega arvestanud suurest ettevõttest. Tundes Hiina kultuuri eripärasid ja maitseharjumusi lisas kohvikukett oma menüüsse kohalikke elemente nagu "rohelise tee frappuccino" ning avas kohviku Keelatud linnas Pekingis. 2007. aastal oli aga Starbuck's sunnitud kohviku Keelatud linnas sulgema, vandudes alla ühiskonnas tekkinud survele. Üha läänevastasemalt meelestatud hiina avalikkusele ei meeldinud, et Starbuck'si kui Lääne kapitalismi sümbol asus Hiina keisrite kunagises residentsis. Ajutisele tagasilöögile vaatamata on Starbuck's Hiinas endiselt edukas.
Kuigi glokaliseerumisega kaasneb mitmeid äririske, võib kohalike mõjudega arvestamine olla nii suurtele kui ka väikestele ettevõtetele väga tulus. Muuhulgas võimaldab glokaliseerumine jõuda suurema sihtturuni. Ühtlasi võidab ühiskond tervikuna, kui globaliseerumise tingimustes konkurents suureneb ning hinnad langevad.
Haridus
Haridusmaastikul on glokaliseerumisega seotud muutusi arvestatud mitmete valdkondade õpetamisel, nagu poliitika, kultuur ja majandus. Ühest küljest soovitatakse õpetajatel arvestada üleilmsete ressursside ja metoodikatega, mida on võimalik kohalikest oludest lähtuvalt rakendada. Teisalt on võimalik temaatiliselt üleilmsetele väljakutsetele ja võimalustele läheneda kohalikest vajadustest lähtuvalt.
Välislingid
INDEKSIGA
Launch loop
pisi|Heitesilmus - punane joon tähistab toru, sinised jooned on fikseerivad kaablid Launch loop ehk heitesilmus on uudne idee objektide lennutamiseks Maa orbiidile. See koosneb torust, mis on ühendatud rõngaks ja mille sees ringleb kaabel või väiksem toru, mida omakorda hoitakse elektromagnetite abil ümbritseva toru keskel. Rõngas on keskelt kokku viidud ning selle otsad kinnitatakse Maa külge, samal ajal kui keskosa tõstetakse atmosfäärist kõrgemale.
Esimesena avaldas idee sellise ehitise rajamiseks Keith Lofstrom, kes kirjeldas magnetilise levitatsiooniga ja kaabliga süsteemi, mis oleks 2000 km pikk ja mille kõrguseks oleks 80 km. Selle keskosa hoiaks üleval rootori pöörlemine – ümbritsevale torule mõjuv raskusjõud kantakse üle rootorile, mis omakorda kannab selle üle ühte otsjaamadest.
Heitesilmus kiirendab spetsiaalselt ehitatud sõidukeid elektromagnetiliselt mööda kõrgel asuvat lamedat keskosa kuni kogutud kiirus on piisav Maa atmosfäärist välja lennuks ja orbiidi saavutamiseks. Antud süsteem on sobiv kosmoseturismiks, kuna kiirendus ei ületa 30 m/s2ehk kolmekordset maapinnal olevat raskuskiirenduse tugevust.
Kasutamine
pisi|Toru ja rootori läbilõige Heitesilmust kirjeldatakse kui 2000 km pikkust ja 80 km kõrgust ehitist, mis koosneb katkematust torust ja selle sees olevast rootorist. Toru moodustab rõnga, mis on keskelt kokku viidud ning pöördub kahes otspunktis ringi, Otsajaamades pöördub toru koos rootoriga ringi, rootorit kiirendatakse ja kuna otsjaamades on toru otsad suunatud ülespoole, siis rootori pöörlemine hoiab toru keskosa üleval. Rootor oleks umbes 5 cm laiune rauast toru, tross või kett, mis käib ümbritsevas torus ringi kiirusel 14 km/s. Rootor hoiab ümbritsevat toru üleval, kuna toru hoitakse järsema kurvi all kui rootori ballistiline trajektoor.
Sõiduki orbiidile saatmiseks asetatakse see läänepoolse otsa juures torul olevale rajale. Seejärel tekitab sõiduk magnetvälja, mis indutseerib pöörlevas rootoris pöörisvoolu, mis omakorda tekitab sõiduki poolt tekitatud magnetväljale vastupidise suunaga magnetvälja. Selle tulemusena mõjub sõidukile jõud, mis veab seda rootoriga kaasa kiirendades kuni 30 m/s2. Kui orbiidiks vajalik kiirus on saavutatud siis lahkub sõiduk rajalt. Indutseeritud voolude tulemusel rootor kuumeneb, mistõttu maksimaalselt saaks päevas üles lasta kuni 80 sõidukit.
Eelised
Erinevalt kosmoseliftist on heitesilmust võimalik valmis ehitada tänapäevaste materjalidega.
Rakettide väljaheitegaasid tekitavad atmosfääris reostust, näiteks nitraate, mis tekivad väljaheitegaaside kõrge temperatuuri tõttu. Heitesilmus kasutaks ainult elektrit, mida on võimalik toota taastuvatest loodusvaradest.
Võrreldes kosmoseliftiga ei ole kosmoseprügi heitesilmusele ohtlik, kuna selle osad asuvad ülemistes atmosfäärikihtides, kus orbiidid on õhutakistuse tõttu ebastabiilsed. Õnnetuse korral ei tekita heitesilmus kosmoseprahti juurde – kõik osad kukuvad kas maale või liiguvad nii kiiresti, et lahkuvad Maa mõjupiirkonnast.
Puudused/raskused
Töötavas heitesilmuses on salvestatud tohutu energia, umbes 1,5 petadžauli, mis on võrreldav tuumaplahvatusega. Kuigi salvestatud energiat on palju, siis õnnetuse korral jääks suur osa struktuurist terveks selle suurte mõõtmete tõttu. Lisaks on võimalik vea ilmnemisel vabastada energiat eelnevalt valitud kohtades.
Majanduslik mõttekus
Heitesilmus tasub majanduslikult ära, kui orbiidile on vaja toimetada piisavalt suures koguses veoseid. Kui ehitada versioon, mis suudab päevas orbiidile kiirendada 35 sõidukit, siis selle käitamiseks kuluv võimsus on umbes 500 MW. Ööpäevas kuni 80 korda kasutatava versiooni tööshoidmiseks kuluks umbes 17 GW.
Lofstromi arvestuste kohaselt oleks väiksema heitesilmuse versiooni ehitusele kuluv summa umbes 10 miljardit dollarit. Väiksema versiooni puhul on hinnatud kilogrammi orbiidile toimetamise hinnaks umbes 300 dollarit/kg ja läbilaskevõimeks 40 000 tonni aastas. Suure, 30 miljardit maksva versiooni korral oleks orbiidile saatmine veelgi odavam, võimalik et isegi ainult 3 dollarit/kg kohta. Suurema versiooni läbilaskevõime oleks umbes 6 miljonit tonni aastas. Selline materjalikogus sobiks näiteks suuremate kosmosejaamade või maaväliste kolooniate ehitamiseks.
Dietrich Brauer
right|300px Dietrich Brauer (sündinud 3. jaanuaril 1983 Vladivostokis) on Venemaa vaimulik, Venemaa Euroopa-osa Evangeelse Luterliku Kiriku piiskop.
Keskhariduse omandas Moskvas. 2001–2005 õppis Novosaratovka usuteaduslikus seminaris. 2005–2010 töötas ta kirikuõpetajana Kaliningradi oblastis Gussevis.
11. märtsil 2011 valiti ta peapiiskopiks.
2022. aasta märtsis lahkus Venemaalt Saksamaale. 1. juunil 2022 tegi peapiiskopi kohalt lahkumisavalduse. 8. juunil peapiisikopiks valiti tema asetäitja Vladimir Provorov.
Sele
Sele (ladinakeelne nimi Silarus) on jõgi Edela-Itaalias Campania maakonnas, Salerno ja Avellino provintsides. Jõgi on 64 km pikk.
Jõe läte asub Avellino provintsis Caposeles, Paflagone mäe kagunõlval Picentini mägedes. Jõgi suubub Türreeni mere Salerno lahte Eboli lõunanurgas.
Sele peamised lisajõed on Tanagro, Bianco, Melandro, Platano, Pergola ja Calore Lucano.
Sele kallastele, suudmest lätteni, jäävad järgmised omavalitsusüksused: Eboli, Capaccio, Albanella, Serre, Campagna, Contursi Terme, Oliveto Citra, Colliano, Senerchia, Valva, Calabritto ja Caposele.
240px|pisi|left|Hera pühamu vared Sele jõe suudmes (Foce del Sele), mõne kilomeetri kaugusel Paestumist põhjas, asus Hera pühamu. Sellest dooria templist (6. sajandi lõpp eKr) on säilinud metoope.
Silaruse lahingus (212 eKr) alistas Hannibali juhitud Kartaago armee preetor Marcus Centenius Penula juhitud roomlaste sõjaväe.
Aastal 71 eKr purustas Marcus Licinius Crassus Silaruse juures Spartacuse juhitud väed.
Seedeelundkond
Seedeelundkond  ehk seedeaparaat (ka seedeelundite süsteem, ladina keeles systema digestorium, apparatus digestorius) on enamiku organismide elundkond, mis koosneb elunditest, mille ülesandeks on ainevahetuseks vajalike põhitoitainete, mineraalide, vitamiinide ja vee mehaaniline ja keemiline töötlemine ning mitteseeditavate jääkide väljutamine.
Seedeaparaadi olemasolu, areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Pariisi XIII ringkond
pisi|Ringkonna haldusala [[Pariisi kaardil]] Pariisi XIII ringkond (prantsuse keeles XIIIe arrondissement de Paris) on Prantsusmaa pealinna Pariisi kolmeteistkümnes kahekümnest linnaringkonnast.
Seedeelundkond
Maolistel
Madude seedeaparaati liigitatud elundite morfoloogilised näitajad (näiteks kuju, suurus jms) ja ka asend võivad suuresti varieeruda nii perekonniti kui ka liigiti ja indiviiditi. Seedeaparaat koosneb ka vastavatest kudedest ja rakkudest.
Seedeaparaati kuuluvad suuõõs, süljenäärmed, keel, hambad, söögitoru, magu (sh maolukuti), sooled, maks, sapipõis, kõhunääre ning kloaak. Inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatud madude puhul liigitatakse siia ka mürgiaparaat.
Enamik seedeaparaadi elunditest on seest vooderdatud limaskestaga.
Inimestel
Inimese seedeelundkond koosneb seedekanalist ja seedenäärmetest. Täiskasvanud inimese seedekanal on keskmiselt 8–10 meetrit pikk. Seedekanalisse kuuluvad suuõõs koos hammaste ja keelega, neel, söögitoru, magu, peensool, jämesool ja pärak. Seedeelundkonda kuulub veel kolm nääret – maks, süljenäärmed ja kõhunääre.
Terminoloogia
Seedeelundkond ei kuulu kehtivasse rahvusvahelisse inimese anatoomia standardisse Terminologia Anatomica.
Seedeelundkond on kantud Terminologia Anatomicasse.
Saločiai
left|thumb Saločiai on alev Leedus Pasvalysi rajoonis ja ühtlasi Saločiai valla halduskeskus. Alev asub Mūsa jõe kaldal. Saločiai vana saksakeelne nimi oli Saladen.
Alevis on keskkool, raamatukogu ja vaatamisväärsusena 1945. aastal valminud katoliku kirik.
Sealset mõisa on esimest korda mainitud 16. sajandi alguses ja kirikut 1514. aastal, mil asulast sai kohaliku kihelkonna keskus. Asula kuulus esialgu Radziwillide aadlisuguvõsale. 1703. aastal toimus asula juures Poola ja Rootsi vägede vaheline lahing. 1972. aastal sai asulast alev. 22. mail 1991 ründasid OMON-i üksused sealset piiripunkti.
Franz Hoppenstätt
Franz Hoppenstätt (surnud 1657 või 1658) oli Eestimaal tegutsenud saksa päritolu puunikerdaja.
Franz Hoppenstätt pärines tõenäoliselt Bremenist. Eestist on tema töid teada alates 1640. aastatest. 1653. aastal sai ta Tallinna kodanikuks, kus tegutses puunikerdajana. Tema varabarokseid teoseid ilmestab akantusornament.
Tema teostest on tuntumad Järva-Jaani kiriku kantsel (1648), Bogislaus von Roseni hauakabeli ehissein Niguliste kirikus ning Tallinna vanalinnas aadressil Pikk tänav 71 asuva maja välisuks.
Hoppenstätt suri 1650. aastate lõpus, tõenäoliselt katku.
Ana de Armas
Ana de Armas (sündinud 30. aprillil 1988 Santa Cruz del Nortes) on Kuuba-Hispaania päritolu Ameerika Ühendriikide näitleja.
Lapsepõlv ja perekond
De Armas kasvas üles Havannas ja õppis Kuuba Rahvuslikus Teatris. 18-aastaselt kolis ta Hispaaniasse, kus näitles mitmes teleseriaalis. 2014. aastal kolis de Armas Los Angelesse.
Viited
= Välislingid =
Papisaare lennusadam
Papisaare lennusadama vesilennukite angaarini relvastuse transportimiseks ehitati ka Kihelkonna-Papissaare munakivitee. Papisaare merelennukite baasi ehitati kaks kivist, kolm puust angaari, kasarmud, kasiinod, haigla jne. Papisaare vesilennukite angaari toodi 14 lennukit, nende seas maailma suurim vesilennuk Ilja Muromets.
Papisaare baasi pidid kaitsema kaks õhutõrjepatareid, milles kokku 8 Möller tüüpi alusel 75 mm õhutõrjesuurtükki.
Majanduslik liberalism
Majanduslik liberalism on ideoloogiline suund majanduses, kus otsuseid tehakse individuaalselt, mitte institutsioonide või organisatsioonide sees. See hõlmab erinevate majanduspoliitiliste vahendite spektrit, näiteks liikumisvabadust, ning tootluses toetab tugevalt turumajandust ja eraomandit. Majanduslik liberalism võib mingil määral toetada valitsuse regulatsioone, kuid on siiski valitsuse vastu, kui üritatakse mõjutada vaba turgu ja vabakaubandust. Majanduslik liberalism võib olla valitsuse poolt siis, kui soovitakse eemaldada eraomandi monopoli, kuna see võib takistada teiste indiviidide otsuseid. Majanduslik liberalism soovib, et valitsus ei takistaks turu vaba toimimist, kuid valitsusel on õiguspärane roll pakkumaks avalikke hüve.
Sissejuhatus
Majanduslik liberalism toetab kapitalikaupade vaba turgu ja eraomandit ning seda seostatakse selliste ideoloogiatega nagu sotsiaalne liberalism ja sotsiaaldemokraatia, mis tavaliselt soosivad kapitalismi erinevaid vorme, näiteks heaolu kapitalism, riigikapitalism või segamajandus. Majanduslikku liberalismi seostatakse ka protektsionismiga, kuna ka see toetab vaba turgu ja vabamajandust. Ajalooliselt arenes majanduslik liberalism vastukaaluks merkantilismile ja feodalismile. Tänapäeval peetakse majanduslikku liberalismi enamasti mittekapitalistlike majanduste – sotsialism, turusotsialism, plaanimajandus – vastandiks.
Ajalugu
Majanduslikku liberalismi toetavaid teooriad hakati arendama valgustusajastul merkantilismile ja feodalismile vastukaaluks. Majanduslikule liberalismile pani aluse Adam Smith, kes arvas, et riik peaks turu toimimisse minimaalselt sekkuma. Smith väitis, et kui mitte lasta ettevõtlust kontrollida riigi poolt ja toimida oma majandusliku tahte järgi, siis tulemuseks on harmooniline ja võrdne ühiskond, mis toodab järjest rikkust juurde. See tähendab, et turg toimib vastavalt vabade inimeste soovidele ja otsustele. Valitsus ei tohi sekkuda turul toimuvasse, kuna turg toimib vastavalt "nähtamatu käe reeglile" – toimub iseregulatsioon. Sellise süsteemi korral ei saa olla raiskamist ega ebaefektiivsust. See toetas liikumist kapitalistliku ühiskonna poole 18. sajandi lõpus ja soodustas merkantilistliku süsteemi hävimist.
Eraomand ja individuaalsed lepingud moodustavad majandusliku liberalismi alused. Algne teooria põhines oletusel, et indiviidide majanduslikud otsused tulenevad suuresti isiklikust huvist ("nähtamatu käe reegel") ja lubades neil toimida ilma piiranguteta, toob kõigile parimad tulemused (iseorganiseeruvus). Selle järgi peaks eksisteerima vähemalt minimaalne õiglus, keegi ei tohi varastada, tegeleda pettustega, sundida teisi ning valitseb pressi- ja sõnavabadus.
Esialgu pidid majandusliberaalid võitlema feodalismi toetajatega jõukuse jagamisel, aristokraatia traditsioonidega ja kuninga õigustega, et saada hakata juhtima riiklike majandusi enda huvides. Need probleemid said ületatud 19.-20. sajandivahetuseks.
Tänapäeval on majanduslik liberalism seotud klassikalise liberalismiga, neoliberalismiga, libertarismiga ja mõnes koolkonnas ka konservatismiga.