cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Enn Säde
Ta lõpetas 1961. aastal heliinsenerina Leningradi Kinoinseneride Instituudi (vene keeles Ленинградский институт киноинженеров). Aastail 1961–1994 töötas Säde Tallinnfilmis heliinseneri ja -operaatorina, aastast 1978 ka dokumentaalfilmide režissöörina. 1994. aastast on vabakutseline.
Enn Säde on teinud režissöörina üle 20 dokumentaalfilmi, olnud umbes 25 mängufilmi ja 80 dokumentaalfilmi helimees, dokumentaalfilme tihti ka monteerinud, ning toimetanud kolleegide filme.
Säde on ka tunnustatud filmiajakirjanik. Aastatel 1991–2000 andis ta koos Ago Ruusiga välja filmiajalehte Pääsuke. 2009. aastal tunnistas Eesti Filmiajakirjanike Ühing Enn Säde Eesti parimaks filmiajakirjanikuks tööde eest raadios ja kultuurilehes Sirp. Ta on kirjutanud kaks raamatut.
Filmograafia
pisi|Enn Säde ja [[Lennart Meri 2002. aastal]]
Käkk
Käkk on odrajahust (harvemini rukkijahust) ning vee või petipiimaga segatud tihkest tainast umbes rusikasuurune pätsike, mida keedetakse soolases vees või lihaleemes (supis).
Eesti
Käkk oli varem põhiline eesti rahvatoit.
Mõnel pool lisati käkitainale ka rasva või peki tükke ning sibulat. Käkid tõsteti peale keetmist lihaleemest välja ning neid söödi keedust peale rüübates. Levinud ning veidi pidulikumaks toiduks olid verikäkid. Peale sügisest lamba- või seatappu valmistati verikäkke ka pikemaks ajaks varuks. Eesti loodeosas ja saartel oli 19. sajandi lõpuni kombeks käkitainas või tainapätsid hapendada ning aidas säilitada. Lõuna-Eestis valmistati ka kamakäkke.
Euroopa
Käkk oli kogu Euroopas laialdaselt tuntud toit.
Verilaske oja
Verilaske oja on oja Sakala kõrgustiku idaosas Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Ärmä jõe vasakpoolne lisajõgi.
Verilaske oja on 13,6 km pikk, selle valgla pindala on 26,2 km², langus 33,5 m ja lang 2,5 m/km. Oja saab alguse Holstre külast 75,5 m kõrgusel Holstre mägede jalamilt, ning suubub Verilaske külas 42 m kõrgusel vasakult poolt Ärmä jõkke 2,6 km kaugusel selle suudmest.
Oja voolab läbi Holstre, Pirmastu, Rebase, Mäeltküla, Kibeküla ja Verilaske küla, samuti voolab oja Pirmastu ja Rebase, Rebase ja Mäeltküla, Mäeltküla ja Kibeküla ning Mäeltküla ja Verilaske küla vahelisel piiril. Oja voolab Pirmastu külas läbi Tilli järve ja Rõika järve. Kibeküla ja Mäeltküla küla piiril on ojale paisutatud Koordi veskijärv ning Verilaske külas Verilaske järv. Oja kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Varem oli Rebase külas ojale paisutatud Pätsi järv (Pätsi veskijärv).
Kassimärss
Kassimärss on endisaegne kasetohusugadest punutud piklik rööptahukakujuline mängukann. Kassimärss matkis lõõtspilli, ent see ei teinud häält. Kassimärsiga mängides tuli seetõttu endal vilistada.
Eesti alal oli kassimärss 19. sajandil laialdaselt tuntud.
Weissmies
Weissmies on mägi Weissmiesi mäemassiivis Penniini Alpides.
Halduslikult asub mägi Valais' kantonis Šveitsis.
Weissmiesi kõrgus on 4017 m.
Weissmiesist 3,6 km põhjaloode suunas asub Lagginhorn (4010 m).
Alpinism
Esmatõusu tippu tegid 1855. aastal Jakob Christian Häusser ja Peter Josef Zurbriggen, seejuures nad ei kasutanud kohalike mägigiidide abi.
Avenarius
Avenarius on Eesti kirjastus Tallinnas.
Kirjasrtus on asutatud aastal 1994, asutajaiks Irina Belobrovtseva ja Vitali Belobrovtsev.
Kirjastus on avaldanud raamatuid nii eesti kui vene keeles.
Edisoni disko
"Edisoni disko" on 1979. aastal Tallinnfilmis valminud dokumentaalfilm, mis räägib Eesti Raadio helirežissööri Heino Pedusaare aastatepikkusest tööst vanade heliplaatide restaureerimisel.
Filmi režissöör ja stsenarist on Enn Säde ja operaator Arvo Iho.
Tasuja tänav
Tasuja tänav on või oli mitmes Eesti asulas:
Barry Bannan
Barry Ryan Bannan (sündinud 1. detsembril 1989 Airdries) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Sheffield Wednesday. Ta on klubi meeskonna kapten.
Torpi pantvangikriis
Torpi pantvangikriis oli 28. septembril 1994 toimunud pantvangikriis Norras Sandefjordi Torpi lennujaamas, kus kaks Rootsi päritolu kurjategijat võtsid kaks politseinikku ja kaks pensionäri pantvangi. Politsei korraldas tormijooksu ja Delta võitlejad lasid ühe kurjategijaist maha. See on ainus kord Norra ajaloos, kui Deltale anti roheline tuli kurjategija mahalaskmiseks.
Barry Bannan
2013. aasta septembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Crystal Palace. Hooaja 2014/15 teises pooles oli ta laenul Inglismaa esiliigaklubis Bolton Wanderers. Hooajal 2021/22 tema löödud värav Milton Keynes Donsi vastu valiti League One'i hooaja parimaks.
Torpi pantvangikriis
Sündmuste käik
Kaks Rootsi kodanikku, Rasid Koca ja Zvonimir Majdek, kellest üks oli pärit Tšehhist ja teine Horvaatiast, röövisid Larviki lähedal väikest postkontorit. Kui nad põgenesid, läks nende auto teel rikki ja lõpuks sattusid nad kahe pensionäri koju, pärast seda, kui olid võtnud 44-aastase naispolitseiniku pantvangi. Sandefjordi politseijaoskonnast kutsuti kohale läbirääkija, kes asus meestega politseiraadio kaudu läbi rääkima. Ta suutis neid veenda, et neile antakse lähimas lennujaamas, Torpis, põgenemiseks lennuk, aga kui nad kohale jõudsid, said nad kiiresti aru, et politsei oli neid petnud.
Barry Bannan
Alates hooajast 2015/16 on Bannan mänginud Sheffield Wednesdays. Kohe esimesel hooajal valiti ta Inglismaa esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2021–2023 mängis ta klubiga kaks hooaega Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas League One. Mõlemal hooajal valiti ta League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Bannan on valitud Sheffield Wednesday aasta mängijaks 2021 ja 2022.
Šotimaa jalgpallikoondises mängis Bannan aastatel 2010–2017 kokku 27 korda.
Torpi pantvangikriis
Sündmuste käik
Kuna 28. septembri öösel oli uppunud Estonia, sai kriis vähe meediakajastust, aga kriisist on 2005. aastal tehtud minitelesari "Deadline Torp".
Silver Maar
Silver Maar (sündinud 11. veebruaril 1999) on eesti võrkpallur.
2018. aastast on ta kuulunud Eesti võrkpallikoondisse ning hooajast 2022/23 mängib ta Tšehhi meistriliigaklubis VK Libereci Dukla.
Noortekoondis
Silver kuulus aastatel 2015–2018 Eesti noormeestekoondisesse (sündinud 1999 ja varem), kelle vanemtreeneriks oli Urmas Tali. 2015. aastal saadi EEVZA U17 meistrivõistlustel Poolas kolmas koht. Koondisega osaleti omavanuste Euroopa meistrivõistluste valikturniiridel, kuid finaalturniiridele pääseda ei õnnestunud. Noortekoondises mängis Silver sidemängija positsioonil.
Eesti võrkpallikoondis
2018. aastal liitus Silver esimest korda Eesti võrkpallikoondisega ning nimetati samal aastal koosseisu suurematel toimunud võistlustel ja turniiridel. Ta on esindanud Eestit Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril kahel korral (2019 ja 2021) ning Euroopa liigas viiel korral (2018, 2019, 2021, 2022 ja 2023).
Klubivõrkpall
Silver mängis kuus hooaega Eesti meistriliigas Pärnu võrkpalliklubi ridades. Esimesel hooajal (2016/17) võideti Eesti karikavõistlused, saadi teine koht Credit24 Meistriliigas ja kolmas koht Eesti meistrivõistlustel. Silver oli Edgar Järvekülje kõrval teine libero ning põhikoormust ei kandnud. Järgneval hooajal (2017/18) Järvekülg aga lepingut ei pikendanud ning Silverist sai 18-aastaselt meeskonna põhilibero. Credit24 Meistriliigas saadi taas teine ja Eesti meistrivõistlustel kolmas koht; CEV Challenge Cupil jõuti 1/8 finaali. Hooajal 2018/19 jätkas Silver Pärnus põhiliberona, kui Eesti karikavõistlustel saadi teine koht, Credit24 Meistriliigas kolmas koht ja võideti Eesti meistrivõistlused. Hooajal 2019/20 Eesti karikavõistlustel finaali ei jõutud; ülejäänud võistlused peatati kevadel koroonapandeemia tõttu. 2020/21 hooajal oldi registreeritud CEV Challenge Cupil, kus jõuti veerandfinaali ühtegi mängu mängimata; kohalikes sarjades ja võistlustel medalile ei jõutud. Uueks hooajaks lootis Silver liituda välisklubiga, kuid sobivat pakkumist ei tulnud ning ta jätkas ka kuuendat hooaega Pärnu võrkpalliklubis. Eesti meistrivõistlustel teeniti teine ning Credit24 Meistriliigas kolmas koht. Silver valiti Credit24 Meistriliiga parimaks liberoks.
Hooajaks 2022/23 sõlmis Silver esimese välislepingu ning siirdus mängima Tšehhi meistriliiga klubisse VK Libereci Dukla. Klubi osales CEV Cupil, kus jõuti 1/16 finaali. Tšehhi karikavõistlused võideti Martti Juhkami koduklubi ČEZ Karlovarsko ees. Tšehhi meistrivõistlustel poolfinaalist edasi ei pääsetud ning saadi neljas koht (3.–4. koha mängus jäädi alla Juhkami koduklubile).
Rannavõrkpall
Vanuseklasside turniiridel osales Silver erinevatel aastatel erinevate paarilistega. 2015. aastal osales ta Mart Toomiga Armeenias EEVZA U18 meistrivõistlustel. 2016. aastal osales Silver Mattias Metsnaga Leedus EEVZA U18 meistrivõistlustel, kus võideti alagrupis kõik mängud ning saavutati lõppkokkuvõttes seitsmes koht. 2017. aastal osales Silver Siim Tammearuga Itaalias U20 Euroopa meistrivõistlustel, kus alagrupist edasi ei saadud.
Klubivõrkpall
Balti liiga
Riikide meistrivõistlused
Riikide karikavõistlused
Individuaalsed auhinnad
James Berton Rhoads
pisi|James Berton Rhoads James Berton Roads (17. september 1928 – 7. aprill 2015) oli Ameerika Ühendriikide riigiarhivaar.
Tänavafotograafia
Tänavafotograafia peegeldab inimeste igapäevaelu linnakeskkonnas. Tänavafotograafide eesmärk on tabada kordumatuid hetki ja neid teistega jagada. Tänavapildistamise algust tähistab foto, mis kujutab tänaval kõndivat inimest.
Tänavafotograafia olemus
See, mis on pildistamise hetkel värske, kaasahaarav, tuttavlik või vahel ka naljakas, omandab aja möödudes ajaloolise lisaväärtuse. Fotograaf saab hetke võlu esile tuua valguse, varju, kompositsiooni, tausta, vastandamise ja muude võtetega, mis lisavad ajaloolisele väärtusele ka kunstilise väärtuse. Nii sarnaneb tänavafotograaf dokumentalistide ja fotoajakirjanikega, kes töötavad ka avalikes kohtades, kuid kelle eesmärk on jäädvustada uudseid olukordi.
Tänavafotograafia võimaldab värskes õhus ringi liikuda ning näha ja kogeda enda ümber seda, mida muidu ei pruugi tähele panna. Linnad on nagu elavad ja arenevad organismid, mida on olenemata ajahetkest põnev jälgida ning jäädvustada.
Tänavafotograafial on viis alaliiki: varjatud kaameraga pildistamine (ingl candid street photography), portreed (ingl portraits), vaikelud (ingl still life street), linnamaastikud (ingl urban landscape) ja sotsiaalne olustik (ingl socio-documentary street).
Ajalugu
thumb|250px|Vaade aknast Le Gras'is (1826). Foto autor: Joseph Nicéphore Niépce Tänavafotograafia on peaaegu sama vana kui fotograafia ise. Fotograafia kiire areng 20. sajandi alguses langes kokku linnastumise ja globaliseerumisega. Esimesed fotod tehtigi linnatänavatel.
Esimene teadaolev foto, mille tegi Joseph Nicéphore Niépce 1826. aastal, kujutas Pariisi tänavaelu. Pärast I maailmasõda jäädvustas tänavafotograafia 20. sajandi suurte sotsiaalsete liikumiste arengut. Tänavafotograafia isaks peetakse William Kleini, kes sai kuulsaks 1950. aastatel, jäädvustades eri linnade tänavatel inimesi, eelkõige Pariisis ja New Yorgis. 1962. aastal võttis Joel Meyerowitz tänavafotode tegemisel kasutusele värvifilmi. Tänavafotograafia kohta saab lugeda tema ja kirjanik Colin Westerbecki koostatud kogumikust "Bystander: The Street Photography".
Üks esimesi tänavafotograafe oli USA-st pärit Alfred Stieglitz, kes tegutses 19. sajandi lõpust 20. sajandi keskpaigani (1864–1946). Mõjutatuna realismist maalikunstis, keskendus Stieglitz inimestele ja arhitektuurile New Yorgist Pariisini. Seevastu oli Berenice Abbottil teistsugune lähenemisviis: 1930. aastatel dokumenteeris ta linnaarhitektuuri, rõhutades valguse ja pimeduse kontrasti ning inimese loodud keskkonna mastaapsust.
Erinevus fotodokumentalistikast
Erinevalt fotodokumentalistikast püüab tänavafotograafia jääda neutraalse kõrvalvaataja rolli: tänavapilt peaks n-ö ise rääkima. Mida faktipõhisem ja harivam on foto, seda dokumentaalsem see on. Hetkelisema või oportunistlikuma foto puhul on tõenäolisemalt tegemist tänavafotograafiaga.
Tehnika
Tänavafotograafias kehtib põhimõte, et kui foto ei ole piisavalt hea, siis ei olnud pildistaja pildistatavale piisavalt lähedal. Fotografeerimiseks tuleb võtta aega, jälgida ümbruskonda ning oodata. Pildistada võib kõike, mis fotograafile meeldib. Kaamera automaatfunktsioone tuleks kasutada nii palju kui võimalik ning keskenduda tuleks ennekõike esteetilisusele ja kontseptuaalsusele, mitte tehnilistele võtetele. Protsessi tuleb nautida, sest igast uuest pildistamiskogemusest on võimalik midagi õppida. Alati tuleb valmis olla ka foto kustutamiseks. Pildistatavatele inimestele tasub jagada visiitkaarte, nii on lihtne kõrvale tõrjuda kahtlused pildistaja halbades kavatsustes. Hea on jagada oma töid ka teistega.
Danil Kuraksin
Danil Kuraksin (sündinud 4. aprillil 2003 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Tallinna FC Flora.
Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Kuraksin 12. jaanuaril 2023 sõprusmängus Soome vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Karl-Romet Nõmm, Robi Saarma ja Sten Reinkort.
Klubi
''Uuendatud seisuga 6. märts 2023''
Koondis
''Uuendatud seisuga 6. märts 2023''
Daldõkan
pisi|Satelliidipilt punaseks värvunud Daldõkanist 10. septembril 2016 Daldõkan (vene keeles Далдыкан) on jõgi Norilski lähedal Krasnojarski krais.
Norilski niklitehasest lähtunud reostuse tõttu on jõe vesi värvunud korduvalt punaseks.
Gustavs Zemgals
Gustavs Zemgals (12. august 1871 Džūkste vald – 6. jaanuar 1939 Riia) oli Läti ajakirjanik, poliitik ja Läti teine president aastatel 1927–1930.
Zemgals sai hariduse Riia Nikolai gümnaasiumis ja Moskva ülikoolis, mille ta lõpetas 1899. aastal juura alal. Seejärel naasis ta Lätti, kus tegutses ajakirjaniku ja rahvusliku aktivistina. 1904. aastal mobiliseeriti ta sõjaväkke ning ta osales Vene-Jaapani sõjas. Zemgals tegi läbi sisuliselt kogu sõja ja ülendati kapteniks.
Žadritsõ
Žadritsõ (Жадрицы) on küla Venemaal Pihkva oblastis Novorževi rajoonis.
Aastal 2010 elas külas 239 inimest.
Gustavs Zemgals
1905. aastal naasis Zemgals Lätisse ja sai ajalehe Jaunā Dienas Lapa (Uus Päevaleht) toimetajaks. Pärast selle lehe sulgemist 1905. aasta revolutsiooni ajal toimetas ta ajalehte Mūsu Laiki (Meie Aeg). 1907. aastal pidi ta toimetajategevuse tõttu kolm kuud vangis olema, misjärel ta aga jätkas poliitikategemist. 1912–1914 toimetas ta ka ajalehte Domas (Mõtted).
Esimeses maailmasõjas mobiliseeriti Zemgals uuesti ja ta viibis tükk aega Soomes. 1917. aastal, Veebruarirevolutsiooni ajal, naasis Zemgals Lätti ning ta valiti Riia linnakomitee esimeheks, sisuliselt linnapeaks. Ta osales ka Läti Ajutise Rahvanõukogu töös, mis koondas Läti olulisemaid organisatsioone ja poliitikuid ning mis 1918. aasta alguses lahkus Venemaale. Sama aasta lõpul tuli ta tagasi Saksa okupatsioonist vabastatud Lätti ning valiti Läti Rahvanõukogu (Tautas padome) aseesimeheks. Et selle esimeheks valitud Jānis Čakste viibis kuni aasta lõpuni Venemaal, juhatas just Zemgals 18. novembril toimunud istungit, kus kuulutati välja Läti Vabariik.
Zemgals tegutses mõnda aega ka Läti välissaadikuna, 1920. aastatel kuulus aga kõigi parlamentide koosseisu ning kui president Čakste suri, valiti ta Läti järgmiseks riigipeaks. Presidendina sekkus ta vähe valitsuse koosseisu, kuid kasutas palju talle antud amnestiaõigust. Pärast ametiaja lõppemist keeldus Zemgals teiseks ametiajaks kandideerimast ja sai taas parlamendiliikmeks. Mõnda aega täitis ta ka erinevaid ministrikohti.
1939. aasta alguses suri Zemgals ootamatult ja maeti Riia metsakalmistule. 1990. aastal avati Zemgalsi sünnikohas talle mälestusmärk.
St. Patrick's Cathedral (Midtown Manhattan)
See asub Midtown Manhattanil Fifth Avenue ääres 50th Streeti ja 51st Streeti vahel, Rockefeller Centeri juurde kuuluva Atlase skulptuuri vastas. 100,4 meetri kõrgust ning 1879. aastal pühitsetud ja lõplikult 1888. aastal valminud katedraali peetakse suurimaks uusgooti stiilis katoliiklikuks sakraalehitiseks Põhja-Ameerikas.
19. oktoobril 1966 määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). 8. detsembril 1976 kanti kirik Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places) kui USA riiklik ajaloomälestis (National Historic Landmark).
Andri Aedma
Andri Aedma (sündinud 5. augustil 1995 Tartus) on Eesti ujuja.
Ta õppis aastatel 2011–2014 Audentese Spordigümnaasiumis, 2015. aastal lõpetas Tartu Täiskasvanute Gümnaasiumi.
GameStopi lühilüps
Jaanuaris 2021 toimus Ameerika Ühendriikide videomängumüüja GameStopi aktsia (NYSE: GME) ning mitme teise väärtpaberi lühilüps (short squeeze), mis põhjustas laialdasi finantstagajärgi mitmetele riskifondidele ning tõi lühikeseks müüjatele suuri kaotusi. Umbes 140 protsenti GameStopi aktsiatest müüdi väikeinvestoritele lühikeseks ning kui suuromanikud proovisid aktsiaid kokku ostes enda positsioone taastada, tõusis aktsia hind veelgi. Short squeezi põhjustasid alguses ning peamiselt sotsiaaluudistelehe ja internetiportaali Reddit alafoorumi r/wallstreetbets kasutajad. Short squeeze'i tipus, 28. jaanuaril oli ühe GameStopi aktsia hind üle 500 $ (u 416 €), mis oli ligi 200 korda rohkem aasta madalaimast väärtusest, 2,57 $ (u 2,14 €). Suure tõusu tegid läbi ka paljud teised lühikeseks müüdud aktsiad.
Andri Aedma
Andri Aedma hakkas ujumist treenima 2001. aastal Tartu Ujumisklubis Eric Rootsi ning hiljem Anneli Jaali ja Mihhail Krupnini juhendamisel. Aastatel 2015–2017 jätkas ta ujumistreeninguid Audentese Spordiklubis Siiri Põlluveeri ning 2017. aastast Riho ja Martti Aljandi juures.
GameStopi lühilüps
Mõned börsimaaklerid (nagu Robinhood Markets) peatasid 28. jaanuaril mõneks ajaks kauplemise suutmatuse tõttu tagada arvelduskodade kapitalinõudeid ning sattusid seetõttu ulatusliku kriitika alla.
Andri Aedma
Ta on tulnud Eesti meistrivõistlustel 50 m basseinis vaba- ja teateujumises 12 korda (aastatel 2015–2019) ning 25 m basseinis teateujumises 4 korda (2015, 2018) Eesti meistriks. Parandanud 6 korral teateujumises Eesti rekordit.
Hansa-Brandenburg G.I
Hansa-Brandenburg G.I oli Saksa pommituslennuk. Austria-Ungari lennuüksused kasutasid seda esimeses maailmasõjas. Tegu oli võrdlemisi tavalise ehitusega kolmekohalise biplaaniga. Piloot ja pommitaja istusid lennuki esiosas, sihtur tiibade taga. Lennuki kaks mootorit ei olnud mitte tiibade küljes nagu tollel ajal tavaks, vaid lennukikere küljes. Selline paigutus lisas masinale märgatavalt kaalu ning pani kere lennu ajal värisema.
Esimene partii (kuus tk) lennukeid tarniti märtsis 1917, kuid need eemaldati varsti pärast seda teenistusest, kuna tootja ja keiserliku lennuarsenali vahel tekkisid lepingulised vaidlused. Kui tülid lahendati, ehitas lennuarsenal tarnitud lennukid ümber ning vähendas tellimuse suurust. Valminud lennukid saadeti Divača lennuväljale Itaalia rindele. Kaksteist G.I pommitajat tootis ka Budapestis asunud ettevõte Ufag ning need erinesid natuke Saksa ettevõtte Hansa-Brandenburgi omadest.
G.I jõudis lõpus kolme eskadroni kasutusse, kuid pilootide arvamused lennukist olid pigem negatiivsed: eelistati äsja kättesaadavaks saanud lennukeid Gotha G.IV. Hansa-Brandenburgi lennukid viidi kiiresti kasutusse väljaõppes. Kolme teenistuskuu jooksul jõudsid G.I lennukid läbi viia vaid ühe õnnestunud rünnaku. G.I lennukeid kasutati, et katsetada suurekaliibriliste kahurite kasutamist lennukitel, Škoda 50- ja 70-millimeetriste relvade kasutamist lennukininal ja 37-millimeetrise Škoda kahuri kasutamist tagumise sihturi kohal.
Adcash
Ettevõtte peakontor asub Tallinnas, harukontorid Bulgaarias ja Hispaanias. Adcash vahendab klientide reklaame päevas rohkem kui 200 miljonite üksikkülastajateni enam kui 100 000 veebisaidil. Adcash tegutseb 196 riigis ja regioonis ning näiteks 2019. aastal aitas reklaamijatel säästa 12,3 miljonit dollarit.
Ajalugu
Webinfluence AS rajas Adcashi reklaamiplatvormi 2007. aastal, kui ettevõtte omanik ja asutaja Thomas Padovani tuli Prantsusmaalt Eestisse ja ehitas ettevõtte nullist üles ühes Tallinna äärelinnakorteris. Padovani sõnul oli edu tagatiseks otsus kaasata sõbrad ja ka välismaised reklaamijad, kes soovisid Prantsusmaal äri teha.
2011. aastal sai Adcash reklaamivõrgustikust sõltumatu ettevõte nimega Adcash OÜ, mis on Webinfluence Group AS tütarettevõte. 2012. aastal oli ettevõtte käive 11,7 miljonit eurot. 2013. aastal kasvas ettevõtte käive aga pea 25 miljoni euroni.
Adcashi asutaja ja tegevjuht Thomas Padovani nomineeriti 2013. aastal Eesti aasta ettevõtja auhinna konkursile, kus ta jõudis viie finalisti hulka.
Sponsorlus
Adcash on toetanud järgmisi Eestis toimunud üritusi:
Adcash edetabelites
Ettevõte on 46. kohal saidi Alexa.com edetabelis "500 tippsaiti veebis" ja 22. kohal edetabelis "Prantsusmaa 500 tippsaiti". Factsnfakes.in on asetanud Adcashi edetabelis "Kümme parimat reklaamivõrgustikku veebisaitidele" neljandale kohale.
Articstartup.com nimetas Adcashi 2013. aastal "üheks Eesti suuremaks ja kuumemaks idufirmaks".
Eesti Kaubandus-Tööstuskoda ja Eesti Tööandjate Keskliit asetasid Adcashi Eesti 2014. aasta konkurentsivõimelisemate side-, kommunikatsiooni- ja IT-ettevõtete edetabelis teisele kohale.
Auhinnad
2015. aastal pälvis Adcash EASi Eesti parimate ettevõtete auhinnagalal aasta uuendaja ning konkurentsivõimelisima väike- ja keskettevõtte auhinna. Auhind anti Adcashile iseteeninduskeskkonna tehnoloogia eest, mis suudab leida reklaamija eesmärkidele sobivaima sihtrühma mitmete miljonite veebikasutajate seast. Adcash tegi samal aastal ajalugu, olles esimene idufirma, kes on hoidnud esikohta Äripäeva Eesti Edukaimate Firmade Top 100 nimekirjas.
2016. aasta Kuldmuna konkursil osaledes pälvis Adcash Oskari muna ehk 4. koha üritusturundus/sisekommunikatsiooni ürituse kategoorias oma meeskonnaürituse "Action Jackson" eest. Lisaks asetas Eesti Kaubandus-Tööstuskoda Adcashi 2016. aasta Eesti kõige konkurentsivõimelisemaks väike ja keskettevõtteks.
2017. aastal võitis Adcash Kuldmuna üritusturunduse/siseürituse kategoorias oma meeskonnaürituse "Tour de Tallinn" eest. Samuti oli Adcash märgitud Financial Timesi Euroopa kõige kiiremini kasvavate ettevõtete edetabelis tuhande seas 441. kohal. Samal aastal saavutas Adcash ka Eesti Kaubandus-Tööstuskoja peetavas Eesti konkurentsivõimelisemate side-, kommunikatsiooni- ja IT-ettevõtete edetabelis teise koha.
Kuldmuna kolmas auhind saadi 2018. aastal, kui Adcash pälvis Pronksmuna üritusturundus/sisekommunikatsiooni ürituse kategoorias meeskonnaüritusega "Self'it".
Märtsis 2020 pälvis Adcash Kuldmuna konkursil Pronksmuna üritusturundus/sisekommunikatsiooni ürituse kategoorias meeskonnaürituse "Fyre Festival" eest.
Kōji Yamase
Kōji Yamase (jaapani keeles 山瀬 功治 Yamase Kōji; sündinud 22. septembril 1981 Sapporos) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Elmi Ilomets
Õppis 1945 Tomski Polütehnilises Instituudis, tuli 1946 Eestisse, kus oli geograafia ja vene keele õpetaja Lahu 7-klassilises koolis. Õppis 1948–1953 (lõpetas cum laude) TRÜ matemaatika-loodusteaduskonna geograafia osakonnas, alates 1953 samas assistent, alates 1963 vanemõpetaja. Kirjutanud raamatud "Geograafia kabinet ja õppevahendid" ja "Geograafiaväljak koolis" (mõlemad 1960). Kandidaadiväitekiri "8-klassilise kooli geograafia-alaste ekskursioonide süsteem", mis jäi surma tõttu kaitsmata.
Abikaasa Heikki Ilomets, kaks tütart.
Madis Jaakson
Ta sündis põllumehe pojana, õppis Parasmaa vallakoolis aastatel 1882–1884, Vigala kihelkonnakoolis 1885–1888 ja Pärnu linnakoolis 1889–1893.
1898. aastal lõpetas ta Peterburis kaubanduse ja raamatupidamise kursused.
Madis Jaakson oli aastatel Põhja Vastastikuse Krediitühingu juhatuse liige ja direktor Peterburis aastatel 1912–1918, Peterburi Laenu-Hoiu-Ühisuse asutajaliige, esimees ja nõukogu esimees aastatel 1911–1917 ning ka Peterburi Fondibörsi liige, k/ü ühiselu asutaja ja juhatuse esimees.
1919. aasta jaanuaris oli ta Tallinnas Eesti Vabariigi riigivarade ülevõtmise komisjoni esimees. Ta oli 1920–1922. aastani oli ta Tallinna Börsikomitee liige ja Tallinna Börsikomitee esimees aastatel 1922–1923. Eesti-Vene Kaubanduskoja asutamise initsiaator 1923. aastal. Aastatel 1923–1925 pankade nõukogude aseesimees, Riigi Majandusnõukogu liige ja Centumi asutaja.
Madis Jaakson oli Harju Panga juhatuse esimees ja direktor –1925, vangistati 1926. aastal. «... 1929. a. mõistis Tallinna-Haapsalu rahukogu Harju Panga tegevjuhid süüdi Nuhtlusseaduse § 362 ja 1154 (süüdistus võltsimises) alusel: Madis Jaaksoni, Gustav Linkvisti ja Alfred Gnadebergi ja mõisteti mitmeks aastaks vangiroodu." 1930. aasta 22. detsembril Riigikohus tühistas süüdimõistmise § 362 ja 1154 järgi ning süüdistus selles asjas lõpetati. Kehtima jäi süüdistus panga raha omastamises. Rahukogu mõistis süüalused §§ 362 1154 järgi õigeks ja § 354 järele määras 2 ½ aastaks vangiroodu.
Wayne C. Grover
pisi|Wayne C. Grover Wayne C. Grover (14. september 1906 – 8. juuni 1970) oli Ameerika Ühendriikide riigiarhivaar.
Sankt Georgen an der Stiefing
Sankt Georgen an der Stiefing (keskbaieri: Sankt Georgen on da Stiefing) on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas.
thumb|Sankt Georgeni linnus ja kirik
Kuens
Kuens külgneb Riffiani, Schenna ja Tiroli vallaga.
Rahvastik
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 96,28% rahvastikust emakeelena saksa keelt, 3,47% itaalia keelt ja 0,25% ladiini keelt.
Ajalugu
8. sajandi alguses rajas sinna väikese kloostri püha Corbinianus, kes oli oma teisel reisil Rooma tabanud selle paiga ilu. Ta ostis mõningaid valdusi ning rajas viinamarjaistandusi ja puuviljaaedu ning pidas ala "vaimseks kodumaaks", nii et ta valis selle oma matmispaigaks.
Nikolai Plavilštšikov
Nikolai Plavilštšikov (Николай Николаевич Плавильщиков, 17(29) mai 1892 – 7. veebruar 1962) oli vene zooloog.
Ta oli entomoloog, spetsialist siklaste taksonoomia alal. Samuti kirjutas ta rea populaarteaduslikke raamatuid bioloogiast.
Konstanzi kirikukogu
Konstanzi kirikukogu oli 1414–1418 Saksa-Rooma riigi vabas riigilinnas Konstanzis peetud kuueteistkümnes katoliku kiriku oikumeeniline kirikukogu. See lõpetas Suure skisma katoliku kirikus.
Eellugu
Paavst Clemens V viis 1309. aastal paavstitooli Itaalia poliitilise olukorra tõttu Prantsusmaale Avignoni, kus Prantsusmaa kuningast sai paavstitooli custos ecclesiae (kiriku hoidja). Avignonis resideerinud paavstid olid kõik prantslased, sel ajal määratud kardinalidest kaks kolmandikku niisamuti. Alates 1378. aastast valiti paavst nii Roomas kui Avignonis. Seega tekkis katoliku kirikus 67 aastaks olukord, kus korraga oli võimul kaks paavsti. Seda tuntakse läänekiriku Suure skisma nime all. Võitlus paavstitooli ümber kujunes üheks teguriks suurvõimude omavahelises jõukatsumises, mis samal ajal Euroopa maailmajaos toimusid. Nende arengute tulemusena oli paavstivõim sisuliselt kaotanud oma senise poliitilise mõjukuse. 1409. aastal toimunud Pisa kirikukogul üritati uuesti kiriku ühtsus taastada. Nii Avignoni paavst Benedictus XIII kui ka Rooma paavst Gregorius XII kuulutati ametist tagandatuks ning asemele valiti Pisa paavst Aleksander V. Kuna ametist vabastatud paavstid keeldusid ametist lahkumast, siis kukkus Pisa kirikukogu läbi ning kahe paavsti asemel oli neid kolm ning ühelgi ei olnud piisavalt autoriteeti, et teda kõikjal paavstina oleks tunnustatud.
Konstanzi kirikukogu ja Suure skisma lõpp
1414. aastal kutsus Saksa-Rooma keisri Sigismundi survel toonane Pisa paavst Johannes XXIII (ametis 1410–1415) Konstanzi kokku üldise kirikukogu. Ta oli ka ainus kolmest paavstist, kes Konstanzi kohale tuli. Kirikukogu alguseks kogunes linna 3 patriarhi, 29 kardinali, 35 peapiiskoppi, ligi 200 piiskoppi, 124 abti, enam kui 5000 munka, 578 professorit ja doktorit, lisaks veel tuhandeid inimesi, erinevate hinnangute kohaselt suurenes Konstanzi rahvastik kirikukogu ajaks kuni 100 000 inimese võrra.
Ainsat kohaletulnud paavsti Johannes XXIII-t süüdistati simoonias, mõrvas ja kõlvatus liiderlikkuses. Tundes, et süüpinki sattumine võib halva pöörde võtta, põgenes ta märtsis 1415 ümberriietatult Konstanzist, lootes et see peatab kirikukogu töö. Seda siiski ei juhtunud – kirikukogul osalenud kardinal Pierre d'Ailly suutis kohal olnud Saksa, Prantsuse ja Inglismaa esindajaid veenda, et kirikukogu võim on paavstiülene, see on kiriku kõrgeim organ ja seega on selle otsused kohustuslikud ka paavstile. 17. mail oli Nürnbergi krahv Friedrich Hohenzollern Johannes XXIII vangistanud. Kirikukogu vaatas tema süüdistusakti läbi ning vabastas ta ametist ja mõistis vangistusse. Rooma paavsti Gregorius XII veendi vabatahtlikult tagasi astuma ning Avignoni paavst Benedictus XIII tagandati tagaselja ametist.
1417 toimunud konklaav valis uueks paavstiks Martinus V (1417–1431). Kõik osapooled tunnustasid uut paavsti ja sellega oli läänekiriku aastakümnete pikkune skiskma möödunud ning paavstivõimu ühtsus taastatud.
Lisaks paavsti institutsiooniga seotud segaduse lahendamisele oli kirikukogu üheks kõrvaleesmärgiks ka Jan Husi ideede hukkamõistmine ja ta 1415. aastal ketserina tuleriidale saatmine.
Rässa (riietus)
Rässa (ka rjassa ; vene keeles ряса, kreeka keeles εξώρασον exorason; kreekakeelsest sõnast ράσον rason 'kantud, räbaldunud rõivas', ka 'mungarüü' ) on pealiskuub, õigeusu ja kreekakatoliku kiriku vaimulikkonna ja munkade igapäevane üleriie, pikk avar tume kuub pikkade, peopesi katvate laiade varrukatega. Kantakse alusrässa peal.
Rässat kannavad alusrässa peal piiskopid, preestrid, diakonid ja mungad, kuid slaavi traditsioonis ei kanna seda lugejad ja alamdiakonid. Kreeka traditsioonis võivad kanda seda ka koorilauljad kirikus, kuid ilmalike tavariiete, mitte alusrässa peal. Riietusese pärineb kunagisest mungarüüst.
Nižni Novgorodi Jumalaema Rõõmukuulutamise klooster
Jumalaema Rõõmukuulutamise klooster (vene keeles Благовещенский монастырь) on 13. sajandil asutatud mungaklooster Nižni Novgorodis Venemaal, piirkonna vanim klooster. Asub Nižegorodi linnaosas Oka paremal kaldal, Oka Volgasse suubumise koha lähedal.
Kirjeldus
Enamjaolt 17. sajandil ehitatud kloostrikompleksi kuulub lisaks 17. sajandil ehitatud Jumalaema Rõõmukuulutamise peakirikule, Radoneži Sergiuse kirikule ja Jumalaema Uinumise kirikule kaks hilisemat kirikut, väike puust kabel ja 17. sajandi kellatorn. 17. sajandist pärinevad ka kloostri haiglakorpus, munkade eluruumid ja kalmistu; kloostril on veel hulk tänapäevaseid juurdeehitisi. Kloostrist kirdes asub püha allikas.
10 Hudson Yards
pisi|South Tower 10 Hudson Yards (ka South Tower) on 52-korruseline 268 meetri kõrgune pilvelõhkuja, mis asub Manhattani saare lääneküljel Hudsoni jõe lähedal. Kõrghoone valmis 2016. aastal.
Astsiit
Astsiidiks ehk vesikõhuks ehk vedelikuks kõhuõõnes (ladina keeles ascites; fluidum in cavitate abdominali) nimetatakse ülemäärase kehavedeliku (kõhuõõnevedelik) kogunemist loomade (sh inimeste) kõhuõõnde.
Kui kõhuõõnevedelik ületab näiteks naistel 20 mL, peetakse astsiiti harilikult patoloogiliseks seisundiks.
Inimestel
Rahvusvahelises haiguste klassifikatsioonis kuulub astsiit alampeatüki "R10-R19 Seede- ning muude kõhuelunditega seotud sümptomid ja tunnused" jaotisse "R18 Astsiit e vesikõht".
Erialakirjanduses eristatakse kerget, rasket ja resistentset astsiiti, kuid eristamise alused pole päris selged, kas aluseks on vedeliku biokeemiline koostis ehk vedeliku kogus (patsientidel (erinevad diagnoosid) võib astsiidivedelikku kehaõõnes olla 35 l jagu).
Täiskasvanutel
Astsiidi kogunemise tüüpilisi põhjuseid (üheaegselt võib olla ka mitu põhjust) täiskasvanutel:
Astsiit võib tekkida ka infektsioonide, sarkoidoosi, munasarja haiguste, luupuse ja adenokartsinoomi (kas munasarjades, rinnanäärmes, maos ja ka teistes elundites).
Vastsündinutel ja vanematel lastel
Astsiit võib tekkida ka vastsündinutel, neil seostatakse seisundit harilikult sapi, uriini või küüluse lekkega kõhuõõnde.
Vanematel lastel on astsiidi tüüpilisteks põhjusteks pankreatiit, trauma, infektsioon, maksa haigus, günekoloogilised või mao-sooletrakti haigused, samuti kasvajad.
Diagnoosimine
Astsiidi diagnoosimiseks kasutatakse mitmeid meetodeid:
Astsiidivedeliku klassifitseerimisest valgusisalduse alusel eksudaadiks-transudaadiks on nüüdisajal loobutud ja astsiite klassifitseeritakse seerumi/plasma albumiini ja kõhuõõnevedeliku albumiini gradiendi e vahe (SAAG – serum-ascites albumin gradient) alusel.
Ravi
Astsiidiga patsiendid vajavad vastavalt arsti ettekirjutusele kas ambulatoorset ravi, haiglaravi või intensiivravi.
Enne diureetikumide kasutuselevõttu oli tsirroosist põhjustatud astsiidi ravi meetodina levinud paratsentees. Paratsenteesiga esines aga rohkelt tüsistusi nagu maksakooma, vereringekollaps, neerufunktsiooni häire ja patsiendi surm.
Diureetiline ravi
Levinuimad medikamendid baseeruvad furosemiidil ja spironolaktoonil.
Kirurgiline ravi
1970. aastatel kasutati raske astsiidi ravil peritoneaal-venoosne šunt (Le Veeni šunt).
Nüüdisajal on raske astsiidi uueks ravimeetodiks transjugulaarne intrahepaatiline protosüsteemne šunt.
Elundi transplantatsioon
Kui muud ravimeetodid ei ole piisavad, võidakse resistentse astsiidiga patsientide puhul kaaluda ravimeetodina (v.a alkoholi liigtarvitamise tagajärjel tekkinud astsiidi korral) maksasiirdamist. Maksasiirdamine võib olla elupäästvaks ravimeetodiks kuna resistentse astsiidiga patsientide elumus pärast ühe aasta möödumist on 25%.
Daniel Sprong
Daniel Sprong (sündinud 17. märtsil 1997 Amsterdamis) on Hollandi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Seattle Kraken ründajana paremäärel.
2005. aastal kolis ta koos perekonnaga Kanadasse, et seal jäähokimängijana karjääri alustada.
Hooajal 2013/14 asus ta mängima Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Charlottetown Islanders.
2015. aastal valis Pittsburgh Penguins ta NHL-i draft'is 46. valikuna. Sama aasta augustis sõlmis ta Penguinsiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 8. oktoobril 2015 mängus Dallas Starsi vastu. Esimese värava lõi ta oma neljandas mängus 15. oktoobril Ottawa Senatorsi vastu. Pärast 18 mängu, mille jooksul sai Sprong NHL-is kirja kaks väravat, suundus ta tagasi Charlottetown Islandersi. Hooaja 2015/16 lõpus mängis ta American Hockey League'i (AHL) väljalangemismängudes Penguinsi tütarklubis Wilkes-Barre/Scranton Penguins. Hooajal 2016/17 mängis ta taas vaid Charlottetown Islandersis. Suurema osa hooajast 2017/18 veetis ta AHL-is, kus sai 65 mänguga kirja 32+33, millega oli liigas resultatiivsuselt viies mängija ja Chris Terry kõrval liiga suurim väravakütt. 2018. aastal osales Sprong lisaks AHL-i tähtede mängul. NHL-is sai Sprong hooajal 2017–18 Penguinsi meeskonnas kaheksa mänguga kirja kaks väravat ja ühe väravasöödu.
2018. aasta detsembris kaubeldi Sprong Penguinsist Marcus Petterssoni vastu Anaheim Ducksi. Ducksis mängides tegi Sprong hooajal 2018/19 oma seni kõige resultatiivsema hooaja NHL-is, kui lõi 47 mänguga 14 väravat ja andis viis väravasöötu. Hooajal 2019/20 sai ta enam mänguaega AHL-is Ducksi tütarklubis San Diego Gulls.
2020. aasta veebruaris kaubeldi Sprong Christian Djoosi vastu Washington Capitalsi, kuid sai hooajal 2019/20 mänguaega ainult AHL-i klubis Hershey Bears. Hooajal 2020/21 lõi Sprong NHL-is Capitalsi meeskonnas 13 väravat ja andis seitse väravasöötu. 2022. aasta märtsis kaubeldi Sprong Marcus Johanssoni vastu Seattle Krakeni.
Sprong on kolmas Hollandis sündinud NHL-i mängija pärast Ed Kead ja Ed Beersi.
Kruishoutem
Asulad
Kruishoutem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Solon Justus Buck
pisi|Solon Justus Buck Solon Justus Buck (16. august 1884 – 25. mai 1962) oli Ameerika Ühendriikide riigiarhivaar.
Aleksander Maasiksalu
Aleksander Maasiksalu (12. aprill 1894 Gdov, Venemaa – 23. mai 1975 Tartu) oli Eesti Vabadussõja veteran.
Tunnustati Eesti ja Läti Vabadussõja mälestusmedaliga.
Yes
pisi|Yes (1977) Yes on Inglismaa progressiivse roki ansambel, mis loodi 1968. aastal.
Ansambli asutasid laulja Jon Anderson ja basskitarrist Chris Squire, kelle pandud on ka ansambli nimi Yes. Lisaks eelnimetatutele mängisid bändis veel Pete Banks kitarril, Tony Kaye klahvpillidel ja Bill Bruford trummidel.
1971. aastal lahkus bändist Pete Banks ja tema asemele tuli Steve Howe, kes vahepealsete pausidega on Yesi liige tänini. Ansambli viimane koosseis kuni Squire'i surmani juunis 2015 oli: Chris Squire (ansamblis tegev 1968–1981, 1982–2015), Steve Howe (1970–1981, 1990–1992, 1995–... ), Alan White (trummid, 1972–1981, 1982–... ), Geoff Downes (klahvpillid, 1980–1981, 2011–... ) ja Jon Davison (2012–... ).
2017. aastal võeti ansambel Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks.
Kayla Barron
Kayla Jane Barron (sündinud 19. septembril 1987) on Ameerika Ühendriikide mereväelane, insener ja NASA astronaut.
Pärast keskkooli lõpetamist 2006. aastal, astus Barron Ameerika Ühendriikide Mereväeakadeemiasse ja sai 2010. aastal bakalaureusekraadi süsteemitehnikas. Pärast akadeemia lõpetamist, sai asus ta õppima Cambridge'i Ülikooli ning sai 2011. aastal magistrikraadi tuumatehnika erialal. Pärast ülikooli lõpetamist, sai Barronist esimesi naismereväelasi, kes saadeti ohvitseriks allveelaevale. Pärast väljaõppe lõppu asus ta teenima Ohio-klassi allveelaeval USS Maine ning osales kolmes patrullis. Enne NASA astronaudiks saamist, oli Barron Mereväeakadeemia superintendendi abi.
Barron valiti NASA astronaudiks 2017. aastal. Ta määrati SpaceX Crew-3 meeskonnaliikmeks, mis startis 11. novembril 2021 ning oli 66. ja 67. ekspeditsiooni liige. Barron saabus tagasi Maale 6. mail 2022.
15 Hudson Yards
pisi|15 Hudson Yards 15 Hudson Yards on 88 korrusega ja 280 meetri kõrgune pilvelõhkuja, mis asub Manhattani saare lääneküljel Hudsoni jõe lähedal. Kõrghoone valmis 2019. aastal.
Viini Rahvaooper
Viini Rahvaooper (saksa keeles Volksoper Wien) on Austria pealinna Viini suuruselt teine ​​ooperiteater, mille repertuaaris on muusikalavastused: operetid, ooperid, muusikalid ja ballett.
Infrapunaastronoomia
pisi|[[Hubble'i kosmoseteleskoop|Hubble'i kosmoseteleskoobi foto Taranteludust infrapunakiirguse lainealas]] pisi|VISTA teleskoop Infrapunaastronoomia on astronoomia haru, mis tegeleb taevakehade infrapunakiirguses vaatluse ja uurimisega.
Infrapunakiirguse avastas 1800. aastal Briti astronoom William Herschel. Infrapunaastronoomia rajati 1830ndatel aastatel ja esialgu oli selle areng aeglane. 20. sajandil avastati, et infrapunakiirguses saab lisaks Päikesele ja Kuule uurida ka teisi taevakehasid. Pärast 1950. ja 1960. aastatel tehtud avastusi raadioastronoomias, rajati kaasaegne infrapunaastronoomia, et uurida taevakehi ja muid objekte väljaspool nähtava valguse lainepikkusi.
Kuna atmosfäär neelab infrapunakiirgust, paiknevad infrapunakiirgust uurivad teleskoobid Maa kõrgetes piirkondades või kosmoses. Sellised teleskoobid on näiteks Herscheli kosmoseteleskoop, James Webbi kosmoseteleskoop ja VISTA.
Minimal Wind
Minimal Wind on Eesti vokaal-instrumentaalansambel, mis praegusel kujul tegutseb alates 2021. aastast. Ansambel moodustus varasema kitarriduo Taavi ja Paula ümber. 2022. aasta seisuga elavad ja õpivad ansambliliikmed peamiselt Viljandis. Žanriliselt jääb Minimal Windi looming souli, R&B, popi ja indie rock ' i vahele.
6. detsembril 2021 ilmus Minimal Windi singel "Black Flies". 2022. aasta mais esitleti singlit "Spacecraft".
Minimal Wind saavutas konkursi Eesti Laul 2022 finaalis lauluga "What to Make of This" teise koha. Rahvusvaheline žürii hääletas loo oma lemmikuks. Loo autorid on Paula Pajusaar ja Taavi-Hans Kõlar ning loo seade autorid kõik ansambli liikmed; muusikavideo autor on Velle Tamme. Konkursi teises poolfinaalis osales ansambel koroonaviirusesse haigestumise tõttu muusikavideoga.
Taavi ja Paula
2017. aastal alustasid Taavi-Hans Kõlar ja Paula Pajusaar kitarriduona Taavi ja Paula, esitades nii omaloomingut kui ka instrumentaalseadeid lemmiklugudest.
Ansambli liikmed
Paula Pajusaar on kitarrist, laulukirjutaja ja produtsent. Tal on ka sooloprojekt nimega paula p.s. Lisaks on ta illustreerinud mitmeid muusikakogumikke. Paula Pajusaar õpib Viljandi Kultuuriakadeemias muusikaproduktsiooni ning on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna muusikakooli.
Taavi-Hans Kõlar on kitarrist, laulukirjutaja ja produtsent. Ta õpetab Georg Otsa nimelises muusikakoolis laulukirjutamist ja õpib Viljandi Kultuuriakadeemias heli- ja visuaaltehnoloogiat. Taavi-Hans Kõlar mängib kitarri ja kirjutab muusikat ka ansamblis Vool.
Elisabeth Tiffany Lepik on laulja, laulukirjutaja ja produtsent Rakverest. Laulmist õppis ta enamasti kuulmise järgi ise, käies samal ajal ka Rakvere muusikakoolis ja laulustuudios. Elisabeth Tiffany Lepik õpib Viljandi kultuuriakadeemias muusikaprodutsendi erialal. Detsembris 2021 ilmus tema soolo-EP "Cure me back".
Velle Tamme on Hiiumaalt pärit ja Georg Otsa muusikakooli lõpetanud kitarrist, muusikaprodutsent, filmitegija ja disainer. Ta on tegutsenud ka ansamblites Nord Lights, Afro Tallinn Beat Orchestra, Olen Jones, Dopamiin, UC?, Epik Bänger, Pološywa, Laikrete perebänd, ja Khai.
Ralf Erik Kollom on Tartust pärit trummar. Trummarina tegutseb ta ka Koit Toome saateansamblis, samuti mängib ta kitarri ning on ansamblis Maria Stuart liige.
Naoki Yamada
Naoki Yamada (jaapani keeles 山田 直輝 Yamada Naoki; sündinud 4. juulil 1990 Saitamas) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2009–2010 2 mängu.
Leonardo Ponzio
pisi|Leonardo Ponzio 2016. aastal [[Club Atlético River Plate|River Plate'i meeskonnas]] Leonardo Daniel Ponzio (sündinud 29. jaanuaril 1982 Las Rosases) on Argentina jalgpallur. Ta mängib kaitsva poolkaitsjana Argentina kõrgliiga klubis River Plate. Ta on klubi meeskonna kapten.
Ponzio alustas klubikarjääri 2000. aastal kodumaal Newell's Old Boysis.
Aastatel 2003–2006 mängis ta Hispaania kõrgliiga klubis Real Zaragoza. 2004. aastal võitis ta klubiga nii Hispaania karika kui superkarika. Teist korda mängis ta Zaragozas aastatel 2007–2009. Hooajal 2008–09 aitas ta klubil tõusta esiliigast kõrgliigasse.
River Plate'is mängis ta juba aastatel 2007–2009. River Plate'iga liitus ta uuesti 2012. aasta jaanuaris pärast Zaragozast lahkumist. River Plate'iga on Ponzio võitnud arvukalt tiitleid, sealhulgas kolm Argentina meistri tiitlit, kolm Argentina karikat, korra Argentina superkarika ja kahel korral Copa Libertadorese.
2001. aastal tuli ta Argentina kuni 20-aastate koondisega juunioride maailmameistriks. Argentinat esindas ta koondises aastatel 2003–2013 kokku kaheksal korral.
Åre
Åre lähedal paikneval Åreskutani mäel (1420 m) asub Rootsi üks tuntumaid suusakeskusi.
Åres on toimunud 1954. ja 2007. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused.
Gallerii
vasakul|pisi|Rootsi kõrgeim mäe lift pisi|tühi|Åre mäe keskus
Greg Taylor
Greg John Taylor (sündinud 5. novembril 1997 Greenockis) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Šotimaa kõrgliigaklubis Celtic ja Šotimaa jalgpallikoondises.
Pierra Menta
Pierra Menta on mägi Beaufortaini mäemassiivis Alpides.
Greg Taylor
Aastatel 2008–2014 kuulus ta Rangersi noortesüsteemi. Seejärel liitus ta Kilmarnockiga, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Šotimaa kõrgliigas 2016. aasta mais. Kilmarnocki põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2016/17. Esimese värava Šotimaa kõrgliigas lõi ta 30. märtsil 2019 mängus Hamilton Academicali vastu.
Pierra Menta
Halduslikult asub mägi Savoia departemangus Prantsusmaal.
Greg Taylor
2019. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Celticuga. Hooaegadel 2019/20, 2021/22 ja 2022/23 on ta Celticuga tulnud Šotimaa meistriks. Hooajal 2022/23 valiti Taylor Šotimaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Pierra Menta
Pierra Menta kõrgus on 2714 m. Mäe ülaosas on monoliitne kalju, mille vertikaalse seina kõrgus on 120 m.
Greg Taylor
Šotimaa jalgpallikoondises debüteeris Taylor 11. juunil 2019 EM-i valikmängus Belgia vastu. Ta kuulus Šotimaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Pierra Menta
Pierra Mentast 1,1 km edela suunas asub Charbonnière'i mägi (2738 m) ja 5 km põhjaloode suunas Roselendi järv. Beaufort-sur-Doron jääb 12 km loode suunas.
Alpinism
pisi|left|Alpinist Pierra Menta tipul Esmatõusu tippu tegid 6. juulil 1922 J. P. Loustalot ja Léon Zwingelstein mäe lääneküljelt.
Mäe idaküljelt ronisid esimestena tippu 1923. aastal J. Payot ja F. Peterlongo ja põhjaküljelt 1937. aastal J. Mermillod ja Alfred Coutet.
Jüri Metsar
Jüri Metsar (21. aprill 1928 – 11. juuli 2004) oli eesti kirjastustöötaja ja tõlkija.
Ta on tõlkinud vene keelest eesti keelde palju bioloogia-alast kirjandust (sealhulgas Nikolai Plavilštšikovi, Jossif Halifmani jt raamatuid).
Pere
Tema vend oli tõlkija Leo Metsar.
Nägemishallutsinatsioon
Nägemishallutsinatsioon on tajuelamus, kus nähakse objekte, mida tegelikult ei ole.
Nägemishallutsinatsioone võivad põhjustada mitmed haiguslikud seisundid, mürgistused, magamatus, aga ka psüühilised häired.
Ohakasikk
Ohakasikk (Agapanthia villosoviridescens) on siklaste sugukonda kuuluv mardikas.
Välimus
Ohakasikk on 13–16 mm pikkune. Kattetiivad mustad, arvukate kollakashallide, tipu poole tihenevate karvatäppidega. Eesselja keskel kollane pikitriip, mis ulatub pea esiservani, 2 sama värvi külgtriipu. Tundlad kehast pikemad. Mustad jalad tihedalt kaetud hallide karvadega.
Levik ja elupaik
Ohakasikk on levinud Euroopas, Kaukaasias, Kasahstanis ja Lähis-Idas.
Lõuna-Eestis tavaline, Põhja-Eestis harvem. Elupaigana sobivad pigem niiskemad rohumaad ja niidud. Mardikad toidutaimedel, lennuvõimelised. Valmikud kooruvad mai lõpust alates ning neid leitakse kuni augustini.
Elutsükkel ja toitumine
Ohakasiku elutsükkel vältab aasta. Ohakasikk on üks vähestest Eestis leiduvatest siklastest, kelle vastsed elavad rohttaimedes. Ohakasiku vastsed arenevad sarikaliste (nt harakputk ja heinputk) ja ohakate vartes (nt seaohakas ja soo-ohakas). Mõnikord sobivad vastsete arenguks ka teised rohttaimed, näiteks karuohakad, ristirohtud, harilik vesikanep, harilik puju ja kõrvenõges. Valmikud toituvad valdavalt sarikalistel ja korvõielistel. Emane närib munemiseks toidutaime varde väikese õõnsuse. Tavaliselt ei muneta ühele taimele rohkem kui kaks muna. Peale koorumist närib vastne ennast varre südamikku ja seda pidi kuni juurekaelani, mõnikord ka maa-alustesse osadesse. Siklase kohta on vastne ebatüüpiline, kuna võib taimevarde kaevandatud käigus kiiresti liikuda. Enne nukkumist lõikab täiskasvanud vastne taimevarre läbi ning rajab juurekaela lähedusse nukukambri, sulgedes käigu otsad taimse materjaliga. Ka nukk on liikuv ning võib nukukambris asukohta vahetada. Koorunud valmik lahkub säilinud varrejupist, närides selle külge väljumisava.
Loorber
pisi|Loorberilehed pisi|[[Carl Timoleon von Neffi maal "Tütarlaps loorberipärjaga"]] Loorber on hariliku loorberipuu leht, mis muutub kuivatatuna aromaatseks ja pisut magusaks ning on kasutusel maitseainena.
Harilik loorberipuu on Vahemere maades kasvav igihaljas põõsaspuu, mille lehti eeterlike õlide rohkuse tõttu kasutatakse vürtsina.