cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jerry Lee Lewis
1980. aastad
1983. aastal suri tema viies abikaasa metadooni üledoosi.
1984. aastal süüdistati teda maksudest kõrvalehoidmises.
Tema kuues abielu, Kerrie McCarveriga, kestis 21 aastat (1984–2005).
Alkoholi ja uimastite tarvitamise tõttu viidi ta 1985. aastal raskes seisundis haiglasse ja ta pääses napilt eluga.
1986. aastal sai Lewis Rock'n'rolli Kuulsuste Halli üheks esimeseks liikmeks.
1987. aastal sündis tal Kerrie McCarveriga poeg Jerry Lee Lewis III.
1988. aastal andis Lewis sisse enda pankrotiavalduse, milles teatas, et ta on võlgu rohkem kui 3 miljonit dollarit.
1990. aastad
1993. aastal sündis tal uue elukaaslase Bonny Lee Backleyga tütar Jeri Lee Lewis.
1996. aastal elas ta üle südamerabanduse.
1998. aastal tuuritas Lewis koos Chuck Berry ja Little Richardiga mööda Euroopat.
2000. aastad
2003. aastal lahutas ta oma kuuendast abikaasast; lahutus oli lõplik 2005. aastal.
Lewis on käinud turneedel paljudes maailma paigus. Tema 2006. aastal ilmunud albumit "Last Man Standing" on maailma kokku müüdud üle miljoni eksemplari. Sellele järgnes 2010. aastal "Mean Old Man", mis on Lewise karjääri üks suurema läbimüügiga album.
2007. aasta märtsis ilmus DVD pealkirjaga "Last Man Standing Live", mis sisaldab kontserdikaadreid paljude külalisartistidega.
10. oktoobril 2007 sai Lewis Ameerika Rock'n'rolli Kuulsuste Hallilt muusikameistrite auhinna. thumb|right|Jerry Lee Lewis 2006. aastal Inglismaal
2010. aastad
9. märtsil 2012 abiellus ta seitsmendat korda, abikaasaks sai Judith Lewis.
Lewis oli endiselt aktiivne kontsertide andja, kuid teda 28. veebruaril 2019 tabanud insuldi tagajärjel pidi ta kontserttegevuse katkestama.
2020. aastad
27. oktoobril 2020 tähistati Lewise 85. sünnipäeva otseülekandega YouTube'is, Facebookis ja tema ametlikul veebisaidil.
2022. aasta kevadel salvestasid Jerry Lee Lewis ning ta nõbu Jimmy Swaggartiga gospelalbumi nimega "The Boys From Ferryday".
28. oktoobril 2022 suri Lewis oma kodus Mississippi osariigis vanadusse. Tema naine Judith viibis surma ajal tema juures. Lewis mainis paar päeva enne oma surma naisele, et ta on saatusega leppinud ega karda surma.
Viited
10. https://m.facebook.com/story.php?story_fbid=3255086168058433&id=118468738199688&eav=AfZQ9JnHOsdUzeXqNeVWcOF02xy2Lm_4kXobakTu5FQpz1R0o7orYPRuQResZwYmfdM&paipv=0&_rdr
Vaikse ookeani tulerõngas
pisi|Vaikse ookeani tulerõngas
Vaikse ookeani tulerõngas on Vaikset ookeani ümbritsev suure seismilise aktiivsusega vulkaaniline ala.
Tulerõnga vulkaanid on tekkinud subduktsioonivööndite kohale. Ka seismiline aktiivsus ehk maavärinad on otseselt seotud ühe laama teise alla sukeldumise ehk subdutseerumisega. Tulerõngas on ligikaudu 40 000 km pikk.
Eduskunna hoone
Peaehitis 1931. aastal
thumb|Parlamendihoone graniitseinad thumb|Parlamendihoone
Soome esimene ühekojaline parlament valiti 1907. aasta kevadel. Maapäeva vanad kogunemiskohad maapäevahoone (Säätytalo) ja rüütelkonnahoone (Ritarihuone) olid 200 rahvaesindaja jaoks liiga väiksed ning seepärast korraldati 1908. aastal parlamendihoone ehitamiseks arhitektuurikonkurss. Konkursi võitis Eliel Saarineni projekt, mis oli projekteeritud Tähetorni mäele (Tähtitorninmäki) massiivse rahvusromantilise parlamendihoonena. Saarineni projekteeritud hoonet ei hakatud siiski ehitama.
Parlament tegutses kuni 1930. aastate alguseni ajutistes ruumides. Aastatel 1907–1910 peeti parlamendi istungeid Helsingi VPK (vabatahtliku tuletõrje) majas Kesktänaval (Keskuskadu) ja 1911–1930 Heimola majas, mis asus siis Valitsuse tänaval (Hallituskadu). 1969. aastal see lammutati ja asemele ehitati tolle aja kaasaegne hoone. Ka tänav on ümber nimetatud Ülikooli tänavaks (Yliopistokatu). Heimola maja on Soome ajaloos oluline sellepoolest, et seal võeti 6. detsembril 1917 vastu Soome iseseisvusdeklaratsioon. Valitsus ja parlamendi juhatus ning raamatukogu tegutsesid maapäevahoones, mille laiendamist parlamendihooneks peeti pikka aega üheks võimaluseks.
1923. aastal korraldati parlamendihoone aukohavaliku konkurss. Tähetorni mäe asemel valiti uueks asukohaks kaljune Arkadia mägi (Arkadianmäki) Mannerheimintie ääres Etu-Töölös. Järgmisel aastal korraldati parlamendihoone arhitektuurikonkurss, mille võitis arhitektuuribüroo Borg-Sirén-Åberg pakkumine Oratoribus. Võistlustöö peamisest loojast arhitekt J. S. Sirénist sai projekti elluviija. Hoonet hakati ehitama 1926. aastal ja see valmis 1931. aastal. Parlamendihoone pühitseti avatuks 7. märtsil 1931.
1978. aasta juurdeehitis
Teise maailmasõja järel parlamendi tööpõld laienes ja see tekitas ruumikitsikuse. Neljale parlamendiliikmele ette nähtud ühistööruumide asemele taheti igale liikmele eraldi tööruumi. Lisaruume oli vaja ka kasvanud parlamendi juhtkonnale ja raamatukogule. Parlamendihoone juurdeehitise arhitektuurikonkurss korraldati 1970. aastal ja arhitektuuribüroo Pitkänen-Laiho-Raunion projekteeritud kolmeosaline juurdeehitis valmis 1978. aastal.
2004. aasta juurdeehitus
Rohkem lisaruume vajav parlament korraldas aastatel 1998–2000 arhitektuurikonkursi parlamendihoone juurdeehitise jaoks, mis valmis 2004. aastal ja mida hakati hüüdma väikeseks parlamendiks (Pikkuparlamentti).
Siseruumid
thumb|Istungite saal Parlamendihoones on kuus korrust, millest viis on maapealsed.
II korrus
Istungite saali sisustus on valmistatud pähklipruunist jakaranda puidust ja kujundatud tihedalt sümmeetriliselt. Liikmete kohad on paigutatud rühmiti poolkaarekujuliselt.thumb|Istungite saali katusaken Saali otsas on parlamendi esimehe poodium, kus esimees või aseesimehed juhatavad parlamendi istungeid. Poodiumi ees on ümmargune, madal piirdega saalist eraldatud laud, mille taga töötavad sekretär ja stenografistid. Esimehe poodiumi mõlemal poolel on kõnelejate poodiumid, kus parlamendiliikmed peavad istungite ajal oma ametlikke kõnesid. Mõlema poodiumi esiküljele on paigutatud klaasist urnid, mida kasutatakse teatud hääletustel (näiteks esimehe valimisel ja 1988. aastal ka presidendi valimisel). Kõnepoodiumide mõlemal poolel on avarad loožid, millest parempoolne on valitsuse loož. Loožide taga üleval seinal on hääletustablood, mille kaudu teatatakse saalis toimunud elektroonilise hääletuse tulemused.
Teise korruse idaküljel ehk fuajee kohal on valitsuse ruum, mis on tavaliselt peasissepääs istungitesaali ja pidulikel sündmustel ka parlamendi peosaal. Lõunapoolses osas asub parlamendi kohvik. Läänepoolne teine korrus on parlamendi esimehe meeskonna kasutuses, mida läbib esimehe koridor, mille kõrval asuvad parlamendi esimehe ja mõlema aseesimehe tööruumid ning esimehe koosolekute saal. Põhjakülg on valitsuse kasutuses; seal asuvad valitsuse istungite saal, vastuvõturuum ja peaministri kabinet.
Seersant
Seersant (inglise keeles sergeant) on sõjaväeline auaste, tuntumaid ja kasutatavamaid allohvitseriauastmeid maailmas.
Eesti
Eesti kaitseväes on seersant nooremallohvitser; kõrgem nooremseersandi ja madalam vanemseersandi auastmest. Mereväes vastab seersandile maat.
Seersandi auaste võeti Eesti sõjaväes kasutusele 1930. aastate lõpul. Enne seda nimetati vastavat auastet nooremallohvitseriks.
Seersandi auaste on reservväepõhises Eesti kaitseväes jaoülema standardauaste. Kaadrikaitseväelastest komplekteeritud regulaarüksustes on seersandi auaste lahingupaari vanema või pooljao/grupi ülema ametikoha auaste.
Kasutajad
Nimetus pärineb ladina sõnast serviens ('teenija') ning esineb teistes keeltes eri kujul.
Riftivöönd
pisi|Riftivöönd [[Kilaueal]] Riftivöönd on vöönd, mida mööda toimub riftistumine.
Eristatakse mandrilist riftivööndit ja ookeanilist riftivööndit.
Gravitatsioon
Gravitatsioon ehk raskusjõud on loodusnähtus, mille toimel kõik massiga kehad üksteise poole tõmbuvad. Gravitatsioon mõjub alates väikestest objektidest nagu aatomid ja footonid, kuni suurte kehadeni nagu seda on planeedid ja tähed. Kuna energia ja mass on ekvivalentsed, siis kõik energia liigid, sealhulgas valgus, põhjustavad gravitatsiooni ning samas on ka gravitatsioonist mõjutatavad. Meie koduplaneedil Maa annab gravitatsioon kaalu füüsilistele objektidele ning Kuu gravitatsioon tekitab Maal loodeid. Gravitatsiooniline vastastikmõju võimaldab universumis gaasilise materjali kokkutõmbumist tähtedeks ja galaktikateks ning seetõttu on gravitatsioon paljude suureskaalaliste struktuuride vormijaks. Gravitatsioonil on lõpmatu mõjuraadius, kuid selle mõju väheneb tunduvalt objektide kaugenemisel. pisi|300px|Kahedimensiooniline [[aegruumi kõveruse analoogia]]
Gravitatsiooni on kõige täpsemalt kirjeldatud Albert Einsteini üldrelatiivsusteoorias (1915). Seal kirjeldab Einstein gravitatsiooni mitte kui jõudu, mis kehadele mõjub, vaid kui aegruumi kõverust, mis on põhjustatud massi ebaühtlasest jaotusest aegruumis. Aegruumi kõveruse kõige ekstreemsemaks näiteks on mustad augud. Enamikul juhtudel saab siiski gravitatsiooni jõudu hinnata Newtoni universaalse gravitatsiooniseadusega, mis kirjeldab gravitatsiooni kui jõudu, mille toimel kaks massi omavat keha üksteise poole tõmbuvad. Vastav jõud on võrdeline nende kehade masside korrutisega ning pöördvõrdeline nende vahelise kauguse ruuduga.
Gravitatsioon on füüsika neljast fundamentaaljõust nõrgim: ligikaudu 1038 korda nõrgem kui tugev vastastikmõju, 1036 korda nõrgem kui elektromagnetiline vastastikmõju ning 1029 korda nõrgem kui nõrk vastastikmõju. Selle tulemusena pole gravitatsioonil märgatavat mõju subatomaarsetele osakestele. Makroskoopilisel skaalal on gravitatsioon aga domineerivaks jõuks ning on seega astronoomiliste kehade vormumise, kuju ja trajektoori põhjustajaks.
Teadusrevolutsioon
Tänapäevane töö gravitatsiooniteooriaga algas Galileo Galilei tööga 16. sajandi lõpus ja 17. sajandi alguses. Tema kuulsas katses, kus ta kukutas katsekehi Pisa tornist alla ning hiljem mõõtes pallide kaldpinnast allaveeremist, näitas Galilei, et raskuskiirendus on ühesugune kõikidele objektidele. See oli suur samm edasi Aristotelese uskumusest, et raskemad esemed omavad suuremat raskuskiirendust. Galilei püstitas postulaadi ka selle kohta, miks väga kerged esemed kukuvad atmosfääris väiksema kiirusega, põhjendades seda õhutakistusega. Galilei töö oli vundamendiks Newtoni gravitatsiooniteooriale.
Newtoni gravitatsiooniteooria
1687. aastal avaldas Inglise matemaatik Isaac Newton oma raamatu "Principia", kus ta püstitas hüpoteesi ruutpöördvõrdelise seose universaalse gravitatsiooniseaduse jaoks:
kus F on jõud, m_1 ja m_2 – interakteeruvate kehade massid, r – vahemaa nende kehade massikeskmete vahel ja G – universaalne gravitatsioonikonstant.
G numbriline väärtus sõltub ühikute süsteemist, mida kasutatakse. SI süsteemis on see. Gravitatsioonilised jõud alluvad superpositsiooniprintsiibile: summaarne jõud on kehade tekitatud gravitatsioonijõudude vektorite summa. Esimesena määras universaalse gravitatsioonikonstandi eksperimentaalselt Henry Cavendish 1798. aastal, kasutades selleks väändekaalu. Vastavat eksperimenti nimetatakse seejuures Cavendishi eksperimendiks.
Newtoni teooria võidukäiguks oli Neptuuni olemasolu ennustamine Uraani liikumise põhjal, mida ei saanud põhjustada teiste kehade olemasoluga. John Couch Adamsi ja Urbain Le Verrier' arvutused ennustasid planeedi asukohta ning Le Verrier' arvutused olid need, mis võimaldasid Johann Gottfried Gallel avastada planeedi Neptuun. Merkuuri orbiit see-eest ei ühtinud täielikult Newtoni teoorias ennustatuga ning viitas Newtoni teooria puudujääkidele. 19. sajandi lõpuks oli teada, et Merkuuri orbiidi periheelis esineb kõrvalekaldeid, mida ei saanud Newtoni teooriaga põhjendada ning Merkuuri lähedusest ei leitud ka mõnda teist keha, mis oleks võinud kõrvalekaldeid põhjustada. 1915. aastal lahendas selle probleemi Albert Einstein üldrelatiivsusteooriaga.
Kuigi Newtoni teooria on asendatud Einsteini üldrelatiivsusteooriaga, siis enamiku tänapäeva mitterelativistlike gravitatsiooniliste arvutuste jaoks kasutatakse Newtoni teooriat, sest sellega on lihtsam töötada ning see annab piisavalt täpseid vastuseid, käsitledes probleeme piisavalt väikeste kehade, kiiruste ja energiatega.
Gravitatsioon ja astronoomia
Newtoni gravitatsiooniseaduse rakendamine on võimaldanud omandada palju informatsiooni Päikesesüsteemi planeetide, Päikese massi, kvasarite detailide kohta ning isegi tumeaine olemasolu on järeldatud kasutades Newtoni gravitatsiooniseadust. Kuigi inimkond pole reisinud kõikidele planeetidele ega Päikesele, on nende massid teada. Need massid on arvutatud, rakendades gravitatsiooniseadust mõõdetava objekti orbiidi karakteristikutele. Kosmoses keha säilitab oma orbiidi tänu gravitatsioonijõule, mis sellele mõjub. Planeedid tiirlevad tähtede ümber, tähed galaktika keskme ümber ning galaktikad tiirlevad massikeskme ümber klastrites, klastrid omakorda tiirlevad superklastrites.
Kõige varasem gravitatsiooni ilming (võimalik, et see oli kvantgravitatsiooni vormis, supergravitatsioon või gravitatsiooniline singulaarsus) koos tavalise aja ja ruumiga kujunes välja kuni 10−43 sekundit pärast universumi sündi.
Ekvivalentsuse printsiip
Ekvivalentsuse printsiip, väljendab ideed, et kõik kehad kukuvad samamoodi ning gravitatsioonijõust tingitud kiirendus on eristamatu teatud olukorras teistsugusest kiirendusest või aeglustusest. Seda ideed saab selgitada mõttelise eksperimendiga: vaatlejal, kes asub ilma akendeta ruumis, pole mitte mingil viisil võimalik kindlaks teha, kas ruum, kus ta asub, on vabalangemises või kaaluta olekus.
Üldrelatiivsusteooria
Üldrelatiivsusteoorias on gravitatsiooni efekte põhjendatud aegruumi kõverdumisega, mitte jõu kaudu, mis kehade vahel mõjub. Üldrelatiivsusteooria tuleneb ekvivalentsuse printsiibist, mille kohaselt inertne mass ja raske mass on samaväärsed ning Einstein järeldas sellest, et inertsus ja gravitatsioon peavad olemuslikult olema tegelikult üks ja sama asi.
Einstein pakkus välja, et mateeria kõverdab aegruumi ning vabalangemises objektid liiguvad mööda lokaalselt sirgeid jooni kõverdatud aegruumis. Neid jooni nimetatakse geodeetilisteks joonteks. Einsteini teooria väidab, et kui kehale rakendatakse jõudu, siis selle jõu mõjul keha kaldub oma geodeetiliselt joonelt kõrvale (selles osas ühtib Newtoni esimese seadusega). Näitena võib tuua olukorra, kui seisame püsti ning Maa rakendab meile ülespoole suunatud jõudu. Sellega oleme me juba inertsiaalses taustsüsteemis ning ei liigu mööda geodeetilist joont. See seletab, miks liikumist mööda geodeetilist joont aegruumis ei loeta inertsiaalseks.
Einsteini väljavõrrandid
Einstein jõudis välja üldrelatiivsusteooria väljavõrranditeni, mis seovad mateeria olemasolu ja aegruumi kõverust ning mis on tema järgi ka nime saanud. Einsteini väljavõrrandid on komplekt 10 võrrandist, mis on samaaegselt kehtivad mittelineaarsed diferentsiaalvõrrandid. Väljavõrrandite lahendiks on aegruumi meetrilise tensori komponendid. Meetriline tensor kirjeldab aegruumi geomeetriat ning sellest saab arvutada aegruumi geodeetilisi jooni.
Väljavõrrandite lahendid
Märkimist väärivad järgnevad Einsteini väljavõrrandite lahendid:
Üldrelatiivsusteooria vaatluslikud eksperimendid:
Gravitatsiooniline kiirgus
Üldrealtiivsusteooria kohaselt gravitatsioonilist kiirgust genereeritakse olukordades, kus aegruumi kõverus ostsilleerub, nagu juhtub kaksiksüsteemide puhul. Gravitatsiooniline radiatsioon, mida emiteerib Päikesesüsteem, on liiga väike, et seda mõõta. Sellegipoolest on gravitatsioonilist kiirgust kaudselt vaadeldud kui ajas toimuvat energiakadu pulsar süsteemis nagu näiteks PSR B1913+16. Neutrontähtede kokkupõrked ja mustade aukude tekked võivad tekitada mõõdetavat gravitatsioonilist kiirgust. Gravitatsioonilise kiirguse observatooriumid nagu Laser Interferometer Gravitational Wave Observatory (LIGO) on loodud selleks, et seda probleem uurida. Esimest korda registreeris LIGO gravitatsioonilained 14. septembril 2015. Juba 2016. aasta veebruaris tegi LIGO teadurite meeskond avalikuks, et nad on detekteerinud gravitatsioonilained kahe musta augu kokkupõrkest, mis asusid Maast 1,3 miljardi valgusaasta kaugusel. See vaatlus kinnitab Einsteini ennustusi, et säärased lained eksisteerivad, ning samuti kinnitab see binaarsete mustade aukude olemasolu. Gravitatsioonilained liiguvad sama kiiresti, kui elektromagnetlained vaakumis. Avastus avab ka ukse gravitatsiooni loomuse ja varajases universumis toimunud sündmuste, nagu seda oli Suur Pauk ja see, mis toimus pärast seda, praktilisele vaatlusele ja mõistmisele.
Gravitatsioon ja kvantmehaanika
Üldrelatiivsusteooria väljatöötamisele järgnenud aastakümnenditel mõisteti, et üldrelatiivsusteooria on ühitamatu kvantmehaanikaga. On võimalik kirjeldada gravitatsiooni kvantväljateooria raamides nagu teisi fundamentaalseid jõude nii et gravitatsioonijõudu vahendavad virtuaalsed gravitonid niisamuti nagu elektromagnetilist vastastikmõju vahendavad virtuaalsed footonid. See esitab üldrelatiivsusteooria klassikalisel piirjuhul. Sellegipoolest see lähenemine ei toimi lühikeste Plancki pikkuste vahemaade suurusjärgus, kus täiuslikumat kvantgravitatsiooni teooria (või uus lähenemine kvantmehaanikale) veel puudub.
Anomaaliad ja teooriast lahknevused
On avastatud mõned nähtused, mida ei saa täielikult kirjeldada praeguse gravitatsiooniteooriaga, mis viitab sellele, et gravitatsiooniteooria pole veel täielik või siis tuleb leida nendele anomaaliatele muud põhjendused.
Agnieszka Brustman
pisi|200px|Agnieszka Brustman (2022) pisi|200px|Agnieszka Brustman (1984)
Agnieszka Brustman (sündinud 31. juulil 1962 Varssavis) on poola maletaja ja malekohtunik, naiste suurmeister (1985), rahvusvaheline arbiiter (2011).
Brustman tuli aastavahetusel 1980/1981 Groningenis Euroopa naisjuunioride meistriks ja 1982. aastal Sentas naisjuunioride maailmameistriks. Neljal korral on ta tulnud Poola naiste malemeistriks (1982, 1984, 1987, 1996).
1985. aastal tuli Brustman Železnovodskis tsoonidevahelisel turniiril kolmandaks ja pääses mängima 1986. aastal Malmös peetud kaheksa osavõtjaga pretendentide turniirile, kus jäi kuuendaks. Järgmises MM-tsüklis saavutas ta taas kolmanda koha tsoonidevahelisel turniiril (1987) ja kuuenda koha pretendentide turniiril (1988). 1990. aastal jäi Brustman Azovis peetud tsoonidevahelisel turniiril jagama 5.–8. kohta.
Brustman on osalenud Poola naiskonna koosseisus 9 naiste maleolümpial (1980–1996). FIDE-lt sai ta 1982. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1985. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Malekohtunik
Ta tegutseb ka kohtunikuna. Olnud peakohtuniku asetäitja Euroopa kiir- ja välkmale meistrivõistlustel (2017) ning Miguel Najdorfi rahvusvahelisel mälestusfestivalil (2015), sektorikohtunikuna naiste maleolümpial (2012), vanemkohtunikuna Euroopa meistrivõistlustel (2013) ja naisjuunioride MM-võistlustel (2010) ning reakohtunikuna naiste maleolümpial (2008, 2016) ja maailma karikaturniiril (2015).
Oonurme
Oonurme on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 70 inimest. Neist 68 (97,1%) olid eestlased.
Külas asub Oonurme rändrahn ja Oonurme kivikalme. Endises koolimajas asub raamatukogu. Oonurmes tegutseb Oonurme segakoor ja külaselts.
Sümpoosion
thumb|Vanakreeka fresko. 475 eKr. Sümpoosion (vanakreeka sõnast συμπόσιον (symposion, 'koosjoomine'), mis on tuletatud tegusõnast συμπίνειν (sympinein)) oli Vana-Kreekas ritualiseeritud koosviibimine veinijoomisega ja intellektuaalse vestlusega.
Kuigi Platoni samanimeline dialoog on tõlgitud "Pidusöögiks", ei olnud tegemist ohjeldamatu söömingu ja joominguga, vaid jumalatele orienteeritud seltskondliku rituaaliga.
Sümpoosionidega tähistati mitmesuguseid sündmusi, näiteks lapse sündi, abiellumist, matuseid, tähtsa isiku või perekonnaliikme reisile minekut või reisiletulekut. Sümpoosion võidi kokku kutsuda ka ilma, et oleks midagi tähistada. Sageli arutati sümpoosionil filosoofilisi küsimusi.
Sümpoosioni viis läbi sümposiarh, kes kirjutas vahatahvlitele kutsutavate külaliste nimed koos päeva ja tunniga (tavaliselt üheksas tund) ning andis need orjast küllakutsujale, kes toimetas need kutsutavatele kätte. Koosviibijate (kaasa arvatud peoperemees) ideaalne arv oli üheksa, kusjuures loendati ainult mehi. Naistest võisid kohal viibida ainult hetäärid, kes mängisid flööti ja kitarat, tantsisid ja laulsid. 5. ja 4. sajandil eKr oli sümpoosionidel levinud ka kottabose mängimine.
Pärast sööki kogunesid külalised kodualtari ümber. Siis juhatatu sümpoosion sisse puhastusrituaalidega (kätepesemine, lõhnaainete piserdamine). Järgnevalt pärjati iseend ja veinianumaid luuderohi, mürdi ja lilledega; kasutati ka valgeid ja punaseid villasidemeid. See tähistas Dionysose teenrite hulka kuulumist.
Esimene lonks veini joodi ringikäivast kausist daimoni auks. Jumalatega seotuse märgiks ohverdati jumalatele veini, paisates seda peekrist välja. Seejuures lauldi flöödi saatel Apollonile pühendatud vana kultuselaulu.
Georg Suurevälja
pisi|Georg Suurevälja Georg Suurevälja VR II/3 (21. juuni (vkj 9. juuni) 1889 Võlla vald, Pärnumaa – 16. veebruar 1945 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast, Venemaa) oli eesti vedurijuht, kes võttis osa Vabadussõjast.
Sündis Pärnumaal Võlla vallas Kärbu külas talupoja peres. Õppis kohalikus valla- ja kihelkonnakoolis. Elas ja töötas enne sõda Mõisakülas vedurijuhina.
Vabadussõja algul 27. jaanuaril 1919 astus vabatahtlikult kui eraisik teenistusse Kitsarööpmelise Soomusrongi nr 3 vedurijuhina. Vabastati teenistusest märtsis 1919, kuid astus aprillis taas vabatahtlikuna teenistusse vedurijuhina oma endisele soomusrongile. Võttis rongil olles osa lahingutegevusest Nõukogude Venemaa Punaarmee vastu Lõunarindel ja Põhja-Lätis.
Vabariigi Valitsuse otsusega 17. augustist 1920 anti Kitsarööpmelise Soomusrongi nr. 3 vedurijuhile Georg Suureväljale Vabaduse Risti II liigi 3. järk nr 566. Lisaks Vabadusristile autasustati Suurevälja veel 15 000 marga, Eesti Vabadussõja mälestusmärgi ja Läti iseseisvuse 10. aastapäeva mälestusmedaliga.
Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 Pärnus. Viidi Sverdlovski oblastisse Sevurallagi. Ta mõisteti Erinõupidamise otsusega VSFNV KrK §58 alusel 12. märtsil 1942 “aktiivse võitluse eest Nõukogude võimu vastu kodusõja aastail” 10 aastaks vangilaagrisse.
Raul Rebane
Raul Rebane (sündinud 6. oktoobril 1953 Pärnus) on eesti ajakirjanik ja kommunikatsioonikonsultant.
Raul Rebane töötas 1977. aastast Eesti Televisiooni spordisaadete toimetuses. Ta on kajastanud ajakirjanikuna sporti 17 olümpiamängudel, neist 12 korda kohapeal. Aastatel 1998–2008 kuulus olümpiamängude EBU (European Broadcasting Union) infogruppi. Pärast ETV-st lahkumist on tegutsenud peamiselt konsultandina. On algatanud mitmeid projekte, millest kettaheitja Gerd Kanteri olümpiavõitjaks aitamine on pälvinud suurt rahvusvahelist tähelepanu.
Olümpiavõitja projekt
2000. aasta sügisel lõi Raul Rebane meeskonna kettaheitja Gerd Kanteri abistamiseks. Koostöö kestis 12 aastat ja oli väga edukas. Gerd Kanter tuli 2007. aastal Osakas maailmameistriks ja 2008. aastal Pekingis olümpiavõitjaks. 2012. aastal Londoni olümpiamängudel võitis Kanter pronksmedali. Kogu karjääri vältel võitis Gerd Kanter kokku 11 tiitlivõistluste medalit, mis teeb temast läbi aegade ühe edukama Eesti kergejõustiklase. Meeskonda kuulusid: Vésteinn Hafsteinsson (treener), Indrek Tustit (füsioterapeut, alates 2013 ka treener), professor Mihkel Zilmer (toitlustamise konsultatsioon), Aadu Krevald (biomehhaanika), Hans Üürike (koduleht, statistika), Uno Ojand (abitreener kuni 2006). Gerd Kanteri meeskonna metoodika ja tegutsemispõhimõtted on hiljem olnud eeskujuks paljudele sportlastele ja treeneritele.
Isiklikku
2007–2018 tegutses ainult sugulastest koosnev Sugulaskoor Ausmaa, milles Raul Rebane laulis. Koori repertuaari oluline osa oli Siberist ja vangilaagritest toodud laulud, mille osa autor oli Raul Rebase onu Mihkel Ausmaa. Koor osales mitmel laulupeol, ka eliitkoorina.
Aruvalla–Jägala tee
Aruvalla–Jägala tee (registrinumbriga 11310) on kõrvalmaantee Rae, Raasiku, Anija ja Jõelähtme vallas. Tee pikkus on 28,3 km.
Tee saab alguse Vaida–Urge tee kolmandal kilomeetril Vaidasoo ja Aruvalla küla piiril (Rae vald) ning lõpeb Jägala–Käravete maantee neljandal kilomeeril Jägala külas (Jõelähtme vald).
Tee kulgeb läbi Vaidasoo, Aruvalla, Salu, Urvaste, Mallavere, Pikavere, Härma, Perila, Peningi, Tõhelgi, Linnakse, Salumäe, Haljava, Sambu ja Jägala küla ning Raasiku aleviku.
Tee ületab kaks silda (Kanali sild üle kanali tee kolmeteistkümnendal kilomeetril, Raasiku sild üle Raasiku jõe tee kahekümnendal kilomeetril) ja 21 truupi. Teele jääb 15 bussipeatust: Piimapuki, Salu, Urvaste, Pikavere, Perila, Tasuja, Rätla, Retimäe, Peningi, Töhelgi, Puukool, Raasiku, Võidu, Villavabrik ja Sambu.
Teega ristub kaheksandal kilomeetril Viskla–Pikavere tee, kümnendal kilomeetril Perila tee, kaheteistkümnendal kilomeetril Perila–Jäneda tee, seitsmeteistkümnendal kilomeetril Lagedi–Aruküla–Peningi tee, üheksateistkümnendal kilomeetril Kalesi–Tõhelgi tee, kahekümne esimesel kilomeetril Raasiku kaubajaama tee, kahekümne teisel kilomeetril Raasiku–Kehra tee ja Raasiku haigla tee, kahekümne kolmandal kilomeetril Raasiku–Anija tee ja Raasiku jaama teega.
Tee alguses teekatte kohta andmed puuduvad. Alates 5,5 kilomeetrist on tee mustkattega, 8. ja 9. kilomeetri vahel on teelõik põlevkivituhkbetoonkatttega. Pärast Raasiku alevikku on tee asfaltkattega. Tee klass on V. Liiklussagedus teel on kuni Perila–Jäneda teeni 200–500 autot ööpäevas, edasi 500–1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Viskla–Pikavere teeristil (50 ja 70 km/h), tee 13. kilomeetril (70 km/h), Lagedi–Aruküla–Peningi teeristil (50 ja 70 km/h) ja Raasiku aleviku piirkonnas (50 ja 70 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Toomas Frey
Elukäik ja teadustöö
1961. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsamajandusinsenerina. 1968. aastal kaitses ta bioloogiadoktori väitekirja.
Aastatel 1961–1963 ja 1966–1983 töötas ta ENSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis. 1979. aastal sai temast professor. Aastatel 1983–1990 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli ja 1991–1993 Tartu Ülikooli ökosüsteemide labori juhataja. 1995–2003 oli Frey Eesti Maaülikooli korraline professor, 2003. aastast emeriitprofessor.
Ta oli aastatel 1988–1990 Eesti Rohelise Liikumise esimees.
Aastatel 1990–1991 oli ta Eesti keskkonnaminister, 1990–1992 Eesti Kongressi ja Eesti Komitee liige.
Ta oli Eesti Ökoloogiakogu juhatuse esimees ja üks asutajaid, TA Looduskaitse Komisjoni liige, Eesti Ökoloogiakonverentside ja Ökoloogiapäevade initsiaator ja peamisi korraldajaid.
Tema algatusel rajati Vooremaa metsaökoloogia jaam.
Ta on uurinud produktsioonibioloogiat, ökoloogia teoreetilisi ja keskkonnakaitse praktilisi küsimusi.
PenAiri lend 3296
pisi|Propelleritoe põhjustatud kerekahjustus
PenAiri Saab 2000 (registreerimistunnusega N686PA) kuulus Alaska Airlinesile ja sooritas AS-3296 lendu Anchorage’ist Unalaskale. 17. oktoobril 2019. aastal kell 17.40 sõitis lennuk maandumisel lennurajalt välja, kuna lennuki kiirust ei suudetud piisavalt alandada. Pardal viibis 42 reisijat ja 3 meeskonnaliiget. Üks reisija hukkus, kaks said kriitiliselt vigastada ja 12 pääsesid väiksemate vigastustega.
Saab 2000 oli õnnetuse ajaks olnud kasutusel pea 25 aastat ja jõudnud kuuluda järjest kaheksale lennufirmale.
Linda Viljasoo
pisi|Linda Viljasoo haud [[Osula kalmistul]] Linda Viljasoo (kuni 1934 Linda Muru; kuni 1935 Linda Villemson; 19. juuni 1910 Suure-Kõpu vald, Viljandi kihelkond, Viljandimaa – 1. aprill 1991) oli eesti botaanik.
Ta õppis aastatel 1942–1951 Tartu Ülikooli/ Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ning aastatel 1942–1951 Eesti Põllumajanduse Akadeemias, mille lõpetas agronoomina.
Ta töötas aastatel 1944–1953 Tooma sookatsejaamas ning aastatel 1953–1990 Zooloogia ja Botaanika Instituudis laborandi, teaduri ja preparaatorina.
Ta oli üks peamisi "Eesti NSV floora" autoreid, kõrreliste spetsialist.
Ta on maetud Osula kalmistule.
Sündinud 1983
Sellel leheküljel on loetletud 1983. aastal sündinud tuntud inimesi.
Tomasz Sielicki
pisi | Tomasz Sielicki (2012)
Tomasz Paweł Sielicki (sündinud 4. märtsil 1960 Varssavis) on poola ettevõtja, bridžimängija ja malefunktsionäär.
Sielicki on lõpetanud Varssavi Tehnikaülikooli elektroonikateaduskonna. 1991. aastal rajas IT teenuseid pakkuva ettevõtte ComputerLand. Saanud mitu tunnustust ettevõtluse ja infotehnoloogia valdkonnas.
Sportlikus bridžis on Sielicki kahel hooajal tulnud Poola võistkondlikuks bridžimeistriks (2003/2004, 2007/2008). Maletajana on ta täitnud 1. järgu nõuded. Maletreenerina saanud FIDE-lt 2010. aastal FIDE instruktori nimetuse.
Sielicki oli aastatel 2009–2013 Poola Maleföderatsiooni president. 2010. aastal valiti ta Euroopa Maleliidu viitsepresidendiks. 2013. aastast on ta Poola Olümpiakomitee liige.
Kuusalu vald
Kuusalu vald on kohalik omavalitsusüksus Eestis Harju maakonnas. See asub Harju maakonna idaosas Tallinna–Narva maantee ääres. Üldjoontes kattub valla ala endise Kuusalu kihelkonna alaga. Pindalalt on Kuusalu vald Harju maakonna suurim vald.
20. oktoobril 2005 liitus Kuusalu vallaga Loksa vald.
Alates 4. novembrist 2020 on Kuusalu vallavanem Terje Kraanvelt.
Demograafilised näitajad
Eesti statistikaameti andmetel elas 1. jaanuaril 2018 vallas 6451 inimest.
Asustus
Kuusalu vallas on kolm alevikku ja 64 küla.
Alevikud
Kuusalu, Kiiu, Kolga
Külad
Allika, Andineeme, Aru, Haavakannu, Hara, Hirvli, Ilmastalu, Joaveski, Juminda, Kaberla, Kahala, Kalme, Kasispea, Kemba, Kiiu-Aabla, Kodasoo, Koitjärve, Kolga-Aabla, Kolgaküla, Kolgu, Kosu, Kotka, Kupu, Kursi, Kuusalu küla, Kõnnu, Külmaallika, Leesi, Liiapeksi, Loksa, Murksi, Mustametsa, Muuksi, Mäepea, Nõmmeveski, Pala, Parksi, Pedaspea, Pudisoo, Põhja, Pärispea, Rehatse, Rummu, Salmistu, Saunja, Sigula, Soorinna, Suru, Suurpea, Sõitme, Tammispea, Tammistu, Tapurla, Tsitre, Turbuneeme, Tõreska, Uuri, Vahastu, Valgejõe, Valkla, Vanaküla, Vihasoo, Viinistu, Virve.
Haridus
Lisaks tegutseb vallas Kuusalu Kunstide Kool.
Jüri Laasimer
Jüri Laasimer (aastani 1939 Georg Valter Laasimer, 15/28. november 1910 Lehtse vald – 15. november 1986 Tallinn) oli eesti metsateadlane.
Isiklikku
Tema abikaasa oli Liivia Laasimer.
Xiangshu yixue
Vormarvu (muutuste) õpetus (象数易学 xiàngshù yìxué) on olnud hiina klassikalist kultuuri formaalselt organiseeriv süsteem. Läänes on selliseks formaalselt organiseerivaks süsteemiks loogika. Ida mõtteloo leksikonis: sümbolite ja arvude õpetus.
Vormarvuõpetuse (vorm-arvude õpetuse) keskseks elemendiks on gua. Ülejäänud elemendid on guaga seotut avavad ja ülesehitavad ning erinevaid guasid ja nende hulki käsitlevad.
Vormarvu õpetuse märkimiseks kasutatakse kolme hiina klassikalisele kultuurile omast graafilise märgistamise (sümbolisatsiooni) vahendit: Guade kasutamisega on seostatud ja on seotud nii hiina numbrite, kui hieroglüüfide teke. Numbrid on otseselt tekkinud endeluude pragude vormilises ühitamises toimunud ühistüüpide piiritlemises. Esimene terviklik hieroglüüfkiri pärineb omakorda nendele endeluude pragudele hiljem lisama hakatud ülestähendustest ja nende arengust.
Nimest
Nimetusel xiàngshù yìxué on kolm omavahel seotud, ent mittekattuvat tähendust:
Seejuures paistab olevat tegu ka hiina kultuurile, mõttelaadile, keelele ja kirjale omase eripära ja kalduvusega süsteemse klassifitseerimise ja konstrueerimise poole. Keele aluspõhi koosneb silpidest (putonghuas umbes 400) mida hääldatakse eri toonidega (elemendid; putonghuas 4) ja mis on samas ka sõnadeks. Kiri koosneb omakorda ruudu neljaksjagamise läbi (elemendid) koostatavatest ja vaid ühele silpsõnale vastavatest piktograafilist alust omavatest hieroglüüfidest. Hieroglüüfis kasutatav maksimaalne joonte arv on 64. Seega on silpsõnad ja joonmärgid kindlapiirilised samade mõõtudega ühikud, millega saab omakorda n-ö ruudustikus konstrueerida ja komponeerida ruumiliselt sidestatud keelelisi ja kirjalisi ehitisi.
Vormi-arvu (muutuste) õpetuse (象数易学 xiàngshù yìxué) kõrval on kasutatud ka laiemat levikut mitteleidnud nimetust vormi-arvu õpetus (象數之學 xiàngshù zhī xué).
Läänes on seda küllaltki ebaõnnestunult nimetatud parema termini puudusel (hiina) numeroloogiaks. Nimetus on põhjustanud vaidlusi ja sõnale vastandlike tähenduste omistamist. (Sama segadus on ka hiina sisemise alkeemia neidaniga, milles on keemilise sõnavara kasutamine küll esmane kuid vaid üksainus analoog teiste seas, nimetusega.) Enamasti on numeroloogia artiklites toodud ära kultuuris levinud erinevatele numbritele omistatavaid tähendusi ja numbrilistele spekulatsioonidele tuginevat okultset numeroloogiat. Hiinas oli vormi-arvu õpetus esmalt universaalne klassifitseerimise ja struktureerimise vahend.
Shù – on otseses mõttes arv. Kuid ka arvestus ja matemaatika. Vormide-arvude õpetuses paistab silma, et arvude rakendamise korral on valdavalt tegemist järgarvudega. Seda seepärast, et nad näitavad etappide ehk faaside kindlaid kohti (järke) mingites kindlaarvulistes tsüklite liigendustes.
Nii on üheks võimaluseks mõista vormi-arvu õpetust ka õpetusena vormide järjestusest.
Õpetuse eripärast ja selle kujunemisest
Üldises mõttes on tegemist on tunnetust formaalselt organiseeriva universaalse metoodika teoreetilise süsteemiga. Erinevalt samalaadsest ideede sisuliste määratluste kaudu teadmisi korrastavast lääne loogikast, on see reaalseid vorme piiritlemise läbi korrastav morfo-loogika (vormiloogika). (Morfoloogika on L. Vandermeerschi poolt kasutatud mõiste tähistamaks Yijingile omast mõttelaadi .) Oli hiina filosoofias ja teaduses suuremal või vähemal määral kasutatud üldiseks formaalseks metoodikaks. Vormarvuõpetus tulenes ja oli oma arengus tihedalt seotud Muutuste raamatu ning sellega seotu ja selle uurimisega tegeleva ioloogiaga.
Vormarvud Hiina ajaloos ja Lääne avastused
Hani dünastia algusajal kirjutati "Suure saladuse raamat", kus kasutati guadena kolmnelijooni, mille varajasemast olemasolust on ka arheoloogilisi tõendeid. Nende joonmärkide koguarvuks on 81 (34 = 92). Seejuures on tegemist lihtsustusega 729 kolmkuusjoonest, millest on moodustatud ka maagiline kuup (36). Raamatu tekst koosnebki kolmkuusjoonte lõikes 729 ühikust. Neid kolmkuusjooni kasutati aasta ööpäevade märkimiseks ja jälgimiseks. Selleks kahekordistati selle keskset ühelaadsete joontega märki (kokku 730) ja omistati igale ööpaevale kaks kuusjoont (kokku 365). (Lascaux' koobastest on leitud aasta analoogmatemaatiline lahend 132 + 142 = 169 + 196 = 365. Tõik on küll huvitav, kuid selle allikas pole eriti usaldusväärne. )
Yijingi kuusjoonte järjestuses peituva korrapära matemaatilisest tagamaast on ilmunud sellel sajandil kaks põhjalikku uurimust. Need on lahendanud sellega siiamaani seotud olnud mõistatuse. Esimene avab 660 leheküljel selles järgnevuses ilmnevate mõnede nullist algavate lineaarsete rekurentsete järgnevuste kokkulangevust kuldlõikega. Demonstreerides, et kuusjoonte järgnevus sisaldab nende kahe omavahelist täpset suhet (läänes kirjeldas seda esimesena selgelt 1608 Johannes Kepler) ja et see järgnevus tuleneb üldisest kombinatoorsest analüüsist.
Teine töö näitab, et järjestuse paarid on matemaatiliselt seotud 81 elemendilise maagilise ruuduga. Nende tööde alusel saab pidada Songi dünastia aegsete Yi uurijate poolset oma skeemide päritolu omistamist hiina muinasajale juba tõsiseltvõetavaks.
Teise töös kasutatavate A. Lukjanovilt pärinevate oletuste arenduste ning omapoolse märgistiku ja skeemide kohta pole arheoloogilisi tõendeid. Küll on aga tõendeid üksikutest kolmnelijoontest, mille tervikhulgaks on 81 ja mis on lihtsustus 729 kolmkuusjoonest. Nende kolmnelikuusjoonte omavaheline üleminekute arv üheksanelijoontena annabki tulemuseks 6561. Seejuures oleks tegemist lihtsustusega 531 441st üheksakuusjoonest. Selliste üksikute kuusjoonte olemasolu on ka arheoloogiliselt tõestatud. Suurimaks seni leitud kuusjoonte võimalikku arvu võimaldavaks (1 000 000) on kümmekuusjooned. Igas suuremaarvulises kuusjoonte hulgas sisalduvad koostisosana ka kakskuusjooned, sest nende korral on tegemist lihtsaima ja esimese kuusjoonte hulgaga.
Osa Hiinast vallutanud tobadest (tuobad; tabgatšid) Põhja Wei dünastiale (386–536) järgnes ka tabgatšide dünastiaks nimetatud Tangi dünastia. Järgneva omamaalise Songi dünastia ajal toimus naasmine vana kultuuri mõistmise ja loova edasiarendamise juurde, algas industrialiseerimine. Seega enne Lääne tsivilisatsiooni. Selle katkestas mongolite sissetung ja Yuani dünastia 1271–1368). Taoistlik kaanon, peale Daodejingi, määrati põletamisele. Tehti merereise mis ulatusid ümber Maa ja avastati ka Ameerika. Need katkestasid eunuhhide paleepöörded. Trükikunstiga alanud inforevolutsiooni alged katkestas sissetunginud mandzude ehk Qingi dünastia (1644–1911). Hiina oli 18. sajandi lõpuni suurim ja jõukaim maa. Euroopa trükikunst ja industriaalrevolutsiooni alged ja eeskujud võeti üle Hiinast. Lääne kaubanduse globaliseerumine (osa kaubandusrevolutsioonist) sai teoks läbi Ameerikas riisutud kulla ja hõbeda, mis võimaldas lülituda India ja Hiina globaalsesse kaubandusvõrku . Kujundlikus väljendis digitaalrevolutsioon algas Fu Xiga peegeldub ka oma tõetera . Enam küll legendilaadsele Fu Xile on omistatud joontel vaid kaht joonelementi kasutavate guade kasutuselevõtmine. Guade, millest lähtudes leiutas G. W. Leibniz digitaalsuse aluseks oleva binaarse kahendsüsteemi.
Guad ja gualaadsed märgid vanadest kultuuridest
Guade positsioonidel (yao) kasutatavad jooned on tuletatud endeluude tulel kuumutamisel tekkinud pragudest. Neist on omakorda tuletatud hiina numbrid. Arheoloogilistel leidudel tuvastatud endeluudele ülesmärgitud erinevate praotüüpidest tuletatud kuusjoonte (numbriliste) üksikjoonte eritüüpide suurimaks arvuks on kümme. Neid, ka numbriliste tähendustega, pragude tüüpe ja neile vastavaid endeluu joonmärke loetakse esimeseks hiina matemaatika avalduvormiks.
60 tsükli üksikute "arvude" korral kasutatavatest Maistest okstest ja Taevastest tüvedest märgitakse esmalt Taevane tüvi. Kuna hiina vana kirjaviis oli ülalt alla, siis on see Maise oksa kohal. Kuusjoone ülemine kolmjoon vastab Taevale ja alumine Maale. Seega võib ka 60 tsükli "arve" pidada guade erijuhtumiks.
Kui kuusjoontes kasutatakse kolmjoonte märkimiseks arve (1–8), siis võib tekkivaid kahearvulisi arvukombinatsioone (vanas hiina kirjas asuvad kohakuti) nimetada ka kaheksakaksjoonteks. Selline kõrvalmärgistus levis Songi dünastia ajal Shao Yongi (Shao Kangjie) poolt kasutusele võetud ennustamise läbi.
Eriliselt tähenduslikuks muudab gua’d see, et mingil moel toimus analoogne suvaliste loendusvahenditega kombineerimine ürgajal ja keskajal ka Euroopas. Kuid ka Aafrikas. Seejuures jõuti analoogmatemaatiliselt küllalt sarnaste tulemusteni.
Aafrikast pärineva 4 positsioonilise, igal 2 elementi, 16 märgilise (tetragrammid ehk nelijooned) Sikidy süsteemi võtsid üle araablased ja keskajal jõudis see Euroopa geomantiasse. Selle erivariandiks on Sangoma süsteem, milles kahel positsioonil kasutati 4 elementi. See on levinud ja tuntud enam hakata ja teiste nimede all. Aafrika Ifá süsteemis on kasutusel 8 positsiooni, igal 2 elementi, ja selles on 256 märki (oktagrammi). Ifá süsteemi 8-ses märgis on tegelikult kõrvuti kaks neljast märki. Lisades veel ühe neljase märgi saavad nad kokku 4096 märki. Selle viimase valdajaid ja tähenduste teadjaid olla vaid üksikuid.
Guade korralduse tasandid ja guade käsitlemisviisid
Guade korralduse tähtsamateks ja omavahel seotud tasanditeks on:
Seejuures on eristatavad ka suurele ennustamisele (da bu) omased kolm guade käsitlusviisi: Terviklikul käsitlusel loeti sama guad ringselt (zhou): nii tekkiva kui teostuva olemise seisukohast. Üks kord nii, teine kord naa.
Rütmi faaside korral on ruudustiku keskruut tühi või seda polegi. (Zhou hieroglüüf sisaldab piktograafiliselt neljaosalist tsüklit (põld; jaht)). Kategoriseerimise korral oli keskmine ruut täidetud. (Maa (kun) hieroglüüfi piktogramne abiosa erineb ainult ühe väikese joonekese läbi piktogrammist kese-keskel.) Kaevu hieroglüüf (trellid; trips-traps-trull) seotakse olulisimat vormiühituse skeemi. Maajaotuse korral oli keskelolev ühendav ja ühine (valitsus). Valitsus vastab viiest elemendist keskel olevale Mulla elemendile. Ja seda aitasid hooldada kõik kaheksa ümbritsevat sugu. (Kaev keset küla, kirik keset küna.)
Õpetusele omasest mõtlemis- ja abstraheerimisvormist
Nagu läänes katkes ja tõrjuti kultuuri ääremaile ebaolulisena näiv pütagoorlik loogika, nii toimus samalajal ka Hiinas lääneliku loogika algetega (Mozi, loogikute ehk nimede kool míngjiā .) Kuigi mõlemale kultuurile on omased samad koostisosad, on nende omavaheline erinevus selles millistele nendest ja millistele neile omastele joontele on ülekaal antud. Nii see mis keskmesse jääb, kui ka see kuidas sellele lähenetakse.
1970. aastatel täheldati Jaapanis, et jaapanlaste vasaku ajupoolkera (seotud parema kehapoolega) kahjustuste korral kannatab nende võime kasutada alfabeetilisi kirju ja säilib võime kasutada hieroglüüfilist kirja. Hiina keelele ja hieroglüüfkirjale omased tunnused on seotud psüühiliste protsessidega, mis on seoses ajupoolkerade asümmeetriaga omased hoopis teisele ajupoolkerale, kui need mis on omased indoeuroopa keeltele ja kirjadele. Sellega seostub ka arvvormi-õpetuse loogikat kõige selgepiirilisemalt väljendav mõiste morfoloogika ehk vormiloogika, mis väljendab vahetule (esimene signaalsüsteem) ajupoolkerale omast vormi abstraheerimisvõimet. Kunstis väljendub see seoses kunsti eripäraga kunstilise üldistusena. Hiina klassikalise filosoofia tekstidele omased paljud eripärad on valdavalt omased ka kunstile: rütmistamine, sarnasus vabavärsilisusega, komponeeritus, kindlad vormid (näiteks kunstis luulevormid) ja nende liigendused kindlaarvulisteks osadeks.
Algne ennustamist esiplaanile asetanud lähenemine koos Yijingis ja vormarvu-õpetuses loogika asemel müstika nägemisega on osutunud liialduseks. Samuti on hakanud nende matemaatilise aluspõhja numeroloogiaks nimetamine ja pidamine uute uurimuste valguses teed andma ka selles ümberhinnangute tegemisele. Senist numeroloogilisust on hakatud tõlgendama enam matemaatilis-loogilisest küljest, tuues üha enam esile vana hiina loogikas selle matemaatilisi juuri.
Representatiivne generaliseerimine kui vormiühitus
A. I. Kobzjev nimetas hiinapärast piiritlevat vormiühitust (gong: ühine, ühitamine, generaliseerimine) "representatiivseks abstraktsiooniks". Ta tõi esile selle seotuse sümbolisatsiooni ja kunstilises tüpiseerimises toimuva generaliseerimisega. Selle käigus eristatakse objektide klassis peamine (keskne) element. See ja selle nimi (gongming: ühisnimi), kui kõige representatiivsem, saab teiste elementide ja lõpuks kogu selle klassi "esindajaks". (Näiteks Daodejingi mõnedes lausetes on taeva ja maa kõrval valitseja (kui ühise ja ühiskonna esindaja) mõistetav inimesena (üldse). Teisi tähti ühendav Põhjanael (Väejuhi täht) on nende esindaja, rattarumm millesse koonduvad kodarad on ratta osade esindajana (Dadejing).) Silpsõna gong kasutatakse Hiinas tänapäeval osana sellistes ühendites nagu kommunism ja vabariik. Samalaadne on ka Hiinale omane ühise ja ühiskonna eelistamine üldisele ja üldsusele.
Seda representanti tähistatakse omakorda gong hieroglüüfi sünonüümiks oleva omonüümiga gong (ühiskondlik, avalik, altruistlik, kõrgeim, valitsuslik, peamine) ja selle hieroglüüfiga. See hieroglüüf oli seotud ka maajaotuse korral üheksaks põlluks (kaevu ehk trips-traps-trulli trelle kujutav liigendus) keskmise põlluga, mis oli ette nähtud n-ö kümnise too(t)miseks. Sellele ühitavale n-ö suure ühisnime (da gongming) väljatoomisele on olemas ka vastupidine erinevate nimede abil toimuv ühiselt vormilt ühesema kuju poole liikuv konkretiseeriva eristamise (bie) protsess.
Yi põhitekti loomise korral võib rääkida ka "pretsedentsest abstraktsioonist", mille korral saab abstraheerimise käigus mingi üksikasjadest vabastatud pretsedent talle analoogsete episoodide ja nende klassi esindajaks. Ehkki episoodide suhtes on selline pretsedent abstraktne, on selle vahekorras representandiga tegemist "pretsedentse konkretisatsiooniga".
Õpetusele omaste ainese käsitlemisviiside esitus Xici zhuanis
"Xici zhuan" on hiina vormiarvu-õpetuse suhtes sama, mis Aristotelese Organon loogika suhtes. Xici toob ära õpetuse mõistelise aluspõhja ja mõistete omavahelised seosed. Keskseks ja läbivaks on lisas qian-kun (väline-sisene) pooluste eri astmetes ja vormides avamine. Valdavaks ja olulisimaks neist on kahe astmeline järgnevalt äratoodav liigendus. Suurim nende pooluste liigendatud avamine on 1. peatükis. Seal avatakse neid kaheksa järjestikuse järguna, koos viitamisega võimalikule üheksandale keskelolevale. (Üheksast ruudust liigendusväli 33, selle keskruudu ja kaheksa ringi moodustava ääreruuduga.)
Käsitlus- ehk lähenemisviisid Xici-nimeliste representantideta
Nendeks on ühelt poolt ühist vormi piiritlev metafoorne, ka sümbolina mõjuda võiv kujund. Samas avavad kujundeid ühesed episoodsed näited elust. Teiselt poolt üldine sõnastatud meetodiga seotud seaduspära (eeskuju, etaloni) määratlus. Neid selgitavad üksikjuhtumite korral eluolukordade tunnustega seotud hinnangulised tõlgendused. (Diagnoos sisaldab ka eeldatavat haiguskulu prognoosi.)