cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaasani khaaniriik
Kaasani vallutamine
1552. aasta 4. Kaasani sõjakäigus toetasid Kaasani khaaniriiki Krimmi khaaniriik, Astrahani khaaniriik ja Nogai hord ning Osmanite riigi sultan Suleiman I kutsus üles kõiki tatarlaste riike toetama Kaasani khaaniriiki.
Moskva tsaaririigi väed koondusid 23. augustiks Kaasani linna piirama ning kasutades kaasaegseid sõjalisi võtteid: piiramiskahureid, linnamüüriõhkimiskaevandust ja totaalset linna blokeerimist ning ümberkaudsete alade rüüstamist vallutasid 2. oktoobril Kaasani. Linn rüüstati ja linnaelanikke tapeti massiliselt.
Tšeremissi sõjad
1553-–1556. aasta 5. Kaasani sõjakäigus suruti maha endise Kaasani khaaniriigi aladel toimunud vastuhakud ning laastati ka Udmurtide maa. Kaasanist aeti välja tatarlastest elanikud ja linna asustati 7000 venelast. Kaasani linna ümbruse alad annetati Moskva bojaaridele, kes asustasid alad asunikega Venemaalt.
Pliķi
Pliķi on endine küla Lätis Kuldīga piirkonna Turlava valla põhjaosas. Küla asus merepinnast 65 meetri kõrgusel Vilgāle järve kaldal, valla keskusest Turlavast 5,5 kilomeetri kaugusel.
Pliķi (Plike) oli üks Kura kuningate vabaküladest, Tontegodede pere elukoht. Tänapäeval seal elanikke ei ole, ent säilinud on küla kalmistu. Endise küla aladel kasvavad mitmed looduskaitsealused põlispuud (Pliķi vaher, Pliķi kastan ja Pliķi saar).
Püha maa
pisi|Augsburgi kartograafi [[Tobias Conrad Lotteri 1759. aastast pärinev kaart "Püha maa ehk Palestiina" kujutab Juudamaad ja Iisraeli, kus on eristatud 12 juudi hõimu ning näidatud ka nende paiknemist eri aegadel piibli järgi]] Püha maa (ka Püha Maa); heebrea keeles אֶרֶץ הַקוֹדֵשׁ Eretz HaQodesh, araabia keeles الأرض المقدسة Al-Arḍ Al-Muqaddasah) on Iisraeli nimi judaismis. Traditsiooniliselt nimetavad nii juudid kui ka mittejuudid seda piirkonda Palestiinaks. Muslimid ja kristlased nimetavad nõnda ka piirkonda Jordani jõe ja Vahemere vahel, mis hõlmab nii tänapäeva Iisraeli kui ka Palestiinat.
See piirkond on osalt tähtis just Jeruusalemma religioosse tähenduse tõttu, kuna linn on püha nii judaismis, kristluses kui ka islamis. Püha maa tähtsus kristlastele oli üks ristisõdade ideoloogilisi aluseid, kuna Euroopa kristlased püüdsid vallutada maa seldžuki türklaste käest, kes olid selle omakorda saanud islamiusku araablastelt, kes vallutasid selle kristlikult Bütsantsi keisririigilt.
Paljudesse püha maa paikadesse on juba sajandeid teinud palverännakuid eri usundite esindajad, sealhulgas juudid, kristlased ja muslimid.
Karksi-Nuia Muusikakool
Karksi-Nuia muusikakool on muusikakool Viljandi maakonnas Karksi-Nuias aadressil Tartu tänav 31.
Kool asutati septembris 1975 Nuia lastemuusikakoolina.
Koolis õpib üle 80 õpilase ja seal töötab 12 pedagoogi.
Küberväejuhatus
Küberväejuhatus (KüVJ) on Eesti kaitseväe väejuhatus, mille põhiülesandeks on operatsioonide, seehulgas küberkaitse ja küberründe, läbiviimine küberruumis Kaitseministeeriumi vastutusalas juhtimistoetuse korraldamiseks.
Eesti lähtub oma küberväejuhatust arendades maksimaalselt alliansi huvidest ning vajadustest. Kaitseminister Jüri Luik sõnul kavatseb Eesti anda oma kübervõimed vajadusel NATO käsutusse.
Struktuur
Küberväejuhatuse struktuuriüksusteks on:
Teenistujad
Väejuhatuse kogusuuruseks on planeeritavalt ligi 600 inimest.
Plaanide järgi saavutab väejuhatus täieliku töövõime aastaks 2023 ja väejuhatuses hakkab esialgu töötama umbes 300 inimest. Väejuhatusse luuakse juurde 60 uut töökohta, ülejäänud pärinevad praegustest kaitseväe üksustest, mis koonduvad küberväejuhatuse alluvusse. Tulevikus plaanitakse erinevate operatsioonide läbiviimisel kasutada ka kuni 200 IT-teadmistega ja teiste seotud oskustega ajateenijat.
Tõreda kalmistu
Tõreda kalmistu (ka Sadala kalmistu, Sadala baptistikalmistu) on kalmistu endises Tõreda külas Torma kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tähkvere külas Jõgeva vallas Jõgeva maakonnas.
Sadala baptistikogudus asutati praeguses Sadala alevikus Laiuse kihelkonnas 8. novembril 1907. Kalmistu rajati aga Sadala alevikust väljapoole, Tõreda küla aladele Torma kihelkonda. Seepärast tuntakse kalmistut peamiselt endise külanime järgi, kuid kasutatakse ka koguduse järgi 'Sadala' nime.
Kalmistu paikneb Sadala palvelast linnulennult umbes 3 km idakagu suunas. Kalmistu pindala on umbes 0,3 ha. Praegu (aprillis 2015) on kalmistu kasutuseta, kuid seda korrastatakse.
Valga linnavolinike loend 1934
Valga linnavolinike loend 1934 on loetelu 14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Valga linnavolinikeks (RTL 1934, 16) valitutest:
Alebrand
Alebrand (ka Alabrand) on Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Riia piiskopi misjonär ja preester.
Valga linnavolinike loend 1934
Vabadussõjalaste rahvaliikumise valimisliit
(volikogust välja arvatud arvates 22. märtsist 1934, RTL 1934, 31)
Priit Pärkna
Priit Pärkna (sündinud 22. oktoobril 1975) on Eesti riigiametnik, politseinik (teenistusaste politseikolonel).
Névache
Névache on asula ja vald (commune) Prantsusmaa kaguosas Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Hautes-Alpesi departemangus.
Talvekuudel on seal populaarne tegevus murdmaasuusatamine.
pisi|tühi|Névache
Tóthfalu
Tóthfalu (serbia keeles Тотово Село / Totovo Selo) on küla Serbias Vojvodinas Põhja-Banati ringkonnas, Kanjiža vallas.
Tóthfalu asub 30 km kaugusel Ungari piirist ja 12 km Tisza jõest lääne pool. Teisel pool jõge asub Horvaatia. Linna geograafilised koordinaadid on 45° 40' põhjalaiust ja 18° 59' idapikkust.
Tóthfalus oli 2002. aasta seisuga 709 elanikku. 99,4% neist olid ungarlased.
Küla on nime saanud ungarlasest maaomaniku József Tóthi järgi, kes 20. sajandi alguses jagas osa oma maavaldusest majakruntideks. Serbiakeelne nimi Totovo Selo 'Tóthi küla' on ungari nime tõlge.
Kõltsu mõis
pisi|Kõltsu suvila pisi|Kõltsu suvila ümbrus Kõltsu mõis (saksa keeles Wellenhof) oli suvituskoht (saksa keeles "Villa"; vene keeles "дача") ja poolmõis Keila kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Laulasmaa küla lähedal Lääne-Harju vallas Harju maakonnas.
Ajalugu
Hiljemalt 1689. aastal oli sellenimeline hajatalu Keila kihelkonna Põllküla mõisa koosseisus. Lahustükk Ahtma küla ning Kellso (Kõltsu) ja Fiskare hajatalud eraldati Meremõisa mõisast arvatavasti siiski juba 1646 aastal vendade Erik ja Friedrich Wartmannide vahel sõlmitud pärandijagamise lepingu alusel. 1806. aasta juulis loovutas Põllküla mõisa pandipidaja Joachim Friedrich v. Wrangell pandiõiguse Fiskare ja Kelso taludele (kokku 0,25 adramaad talumaad) 2000 bankorubla eest Meremõisa mõisa rentnikule vabahärra Georg Robert Wilhelm von Uexküllile. Ahtma küla jäi seejuures endiselt Põllküla mõisa juurde kuuluvaks. Kõltsu maaüksuse praeguseni säilinud suvituskoha hoonestuse rajas paruniproua Benedicte v. Uexküll 19. sajandi lõpul, mil nimetatud talud likvideeriti ning maaüksus jagati viieks suvituskohaks (villa Wellenhof, villa Seehof, villa Koppelmann, villa Tannensee ja villa Koske). Sel aastal kuulus mõisale 100 tiinu maad. 1878. aastal müüsid parunessid Louise ja Friedrike von Uexküll`id Kõltsu mõisa küljest mõisamaakoha Seehof (mereäärne koht), suurusega 1640 ruutsülda, Theodor von Mohrenschildt`ile, kes müüs selle 1883. aastal Victor von Maydellile.
Aastal 1891 valmis ka Kõltsu mõisa härrastemaja, mille katust katsid Soomest toodud sindlid. Rahvasuu räägib, et Benedicte armastanud väga roose ja istutas neid lisaks häärberi ümbrusele ka randa, nii et sealt hakkasid kurdlehised roosid teistesse ümbruskonna randadesse levima. Alates 1909. aastast kuni ümberasumiseni kuulus Kõltsu nime kandev suvituskoht v. Mohrenschildtidele. Seoses sellega, et tegemist ei olnud mõisaga, ei laienenud sellele ka 1919. aasta Maaseadusega kehtestatud sundvõõrandamine.
Hiljem tegutses seal suviti pansion. Suvitajaid kutsus rannast lõunale kell, mille helin kostnud vaikse ilmaga ka Kersalu randa.
Teise maailmasõja järel tegutses mõisa peahoones Leen Kullmani nimeline Klooga I pioneerilaager. Laste jaoks ehitati uued hooned, häärberis elasid kasvatajad.
Aastal 2007 koostati projekt mõisahoone taastamiseks. Projekti autoriteks olid arhitekt Jüri Irik, sisekujundajad Kaire Kemp-Tišler ja Ea Andla. Sepistatud piirdeaia ja väravad valmistas Heigi Jelle, vitraažid lõi vitraažikunstnik Valev Sein, Aia projekteerisid aiandusarhitektid Ülle Grišakov ja Triin Järve.
Tänapäev
Praegu üüritakse taastatud endise Wellenhofi suvitushoone ruume nõupidamiste ja etenduste jaoks.
Janne Pikma
Janne Pikma (sündinud 20. jaanuaril 1980) on Eesti riigiametnik.
LabVIEW
LabVIEW eelised
LabVIEW on arendatud välja selleks, et insenerid ja teadlased saaksid luua paindlikke mõõte- ja kontrollprogramme kiiremini ja odavamalt. NI LabVIEW süsteemiprojekteerimise tarkvara keskmeks on National Instruments platvorm. See võimaldab kasutada igakülgseid tööriistu, mida vajame, ehitamaks mõõte- ja kontrollprogramme, aga seda kõike võimalikult väikese ajaga. LabVIEW võimaldab juhtida mitmesugust riistvara ja seeläbi automatiseerida näiteks mõõtmisi, signaalide genereerimisi. Samuti võib mõõtmisi ja genereerimisi modelleerida arvutiekraanil, selleks eraldi riistvara kasutamata. Kombineerides LabVIEW tarkvara võimalusi National Instrumentsi konfigureeritava riistvaraga, võime koostada vägagi keerukaid ja täpseid mõõtmissüsteeme. Kasutatakse täpseid tulemusi nõudva materjali ioonse elektroaktiivse polümeeri (IEAP) testimisel ja arendamisel.
Graafiline programmeerimine
Firma National Instruments programmeerimiskeskkonda LabVIEW (nagu ka analoogseid keskkondi HP VEE, Hewlett-Packard Visual Engineering Environment) ei iseloomusta mitte graafilise kasutajaliidese olemasolu, vaid programmikoodi esituse põhimõtted: programmi loomine graafilises programmeerimiskeskkonnas ei seisne tekstiridade sisestamises arvutisse, vaid hoopis piltkujul esitatud funktsioonikastikeste ühendamises muutujate kulgemisradu tähistavate joonte abil. Selline programmeerimistegevus meenutab tööd projekteerimistarkvaraga (P-CAD, OrCAD jms), keelele endale (meetodile) on antud nimeks G. Graafilise programmeerimiskeskkonna erinevus visuaalsest (Visual C, Delphi jms) seisneb nimelt selles, et nende abil loodud lõpptulemus on küll igati graafiline, aga selle loomise protsess jääb endiselt tekstiliseks. Sellega on mainitud visuaalsed keskkonnad kõigest samm edasi eelmise põlvkonna tekstipõhisest keskkonnast. Teksti sisestamine on nendes küll lihtsustatud – tekstiridade kirjutamine on asendatud modulaarsete vormide täitmisega ning sellega kaasnevad lohistamise võimalused. Aga sisuliselt ei ole nad graafilised programmeerimise keskkonnad, nagu seda on LabVIEW.
Andmete voog
Andmevoo meetod – iga funktsioon saab rakenduda alles siis, kui temani on jõudnud kõik vajalikud sisendparameetrid.
Polümorfism
Üks LabVIEW sümpaatsemaid omadusi on tema põhifunktsioonide polümorfism. See tähendab seda, et erinevate andmetüüpide ja vormidega opereerimiseks kasutatakse samu funktsioone, mis adapteeruvad esimesena funktsiooni sisendisse ühendatud andmetüübile. Täisarv teisendatakse siiski reaalarvuks, mitte vastupidi; sama loogiline põhimõte kehtib 8-, 16- ja 32-bitiste arvudega tehete sooritamisel. Kui näiteks liitmisfunktsiooni sisenditesse ühendada massiiv ja üksikmuutuja, liidetakse see üksikmuutuja rea igale elemendile. Põhimõtteliselt erinevate andmetüüpidega muutujaid siiski kokku liita (stringiks ühendada) ei saa. Selleks tuleb nad eelnevalt sobivale kujule teisendada, mille tarvis on LabVIEWl mitu funktsiooni, näiteks stringi kujul esineva numbrilise muutuja liitmine täisarvuga.
Tsüklid
LabVIEW keskkonnas kohtab WHILE-tsüklit, samuti on olemas valikustruktuur (CASE Structure) ja kaadristruktuur (FRAME Structure) tegevuse järjestamiseks. Tsükliliste muutujate külgedele on võimalik tekitada mälupuhvreid – nihkeregistreid (shift register) ja kohalikke muutujaid. Nihkeregister võimaldab ühe tsükli lõppedes tekitatud väärtuse järgmisse tsüklisse sisse tuua. Valemite sisestamine on võimalik valemiraami (formula node) abil, milles raami külgedele defineeritakse sisend- ja väljundmuutujad ning raami sisse kirjutatakse muutujaid siduv valem.
Kaadristruktuur
Kaadristruktuur on üles ehitatud analoogiliselt filmi kaadritega, mis on nummerdatud järjekorras 0-1-2-jne.
Valikustruktuur
Valikustruktuuri täitmine toimub vastavalt valija (selector) (struktuuri vasakul äärel) külge ühendatud muutujale. Tõeväärtuste korral on valikuid kaks (TRUE/FALSE), numbrite või stringide korral hulgaliselt.
FOR-tsükkel
FOR-tsüklit läbitakse N korda, kui terminali N külge on ühendatud täisarvuline väärtus. Kui struktuuri siseneb rida, puudub vajadus N ühendamiseks. Automaatselt töötab tsükkel minimaalse siseneva rea pikkusega võrdne arv kordi.
WHILE-tsükkel
WHILE-tsüklit läbitakse vähemalt üks kord. See töötab, kuni tsüklit käigus hoidev muutuja (paremas alumises nurgas) on ühendatud tõeväärtusega TRUE.
Andmetüübid
LabVIEWs liiguvad andmed mööda juhtmeid. Igal juhtmel võib olla üks andmete allikas, kuid juhet saab ühendada mitmete VI-de ja funktsioonidega. Juhtmetel võib olla vastavalt nende andmete tüübile mitmesuguseid stiile, värve ja paksusi. Juhtme tüübid on reaalarv, täisarv, kahendväärtus või string. Lisaks jagunevad kõik juhtmetüübid kolme erinevasse andmetüüpi. Andmetüüpideks on skalaar, 1D-jada ja 2D-jada. Kõiki reaalarvudega seotud andmetüüpe märgistatakse LabVIEW programmis oranži värvusega, täisarvudega andmetüüpe sinisega, kahendväärtustega andmetüüpe rohelisega ning string kujul andmetüüpe roosa värvusega.
LabVIEW programmiosad
LabVIEW programm (VI) koosneb:
LabVIEW paneel
Paneel (Panel) on programmi graafiline kasutajaliides, sellel paiknevad programmi sisendelemendid ehk juhtelemendid (Controls) ja väljundelemendid ehk indikaatorid (Indicators). Iga paneelielement kujutab diagrammil terminali. Juhtelemendid ja indikaatorid jagunevad järgmistesse tüüpidesse:
LabVIEW diagramm
Diagramm kujutab LabVIEW programmi koodi graafilises (G-)keeles. Diagramm esitatakse funktsioone kujutavate piltide kogumina (Icon), mis on ühendatud andmevoogu (Dataflow) tähistavate joontega ehk juhtmetega (Wires). Programmi täidetakse andmevoogu tähistavate joonte kulgemist järgides. Diagramm koosneb järgmistest osadest:
Virtuaalne Instrument
LabVIEW programme nimetatakse virtuaalseteks instrumentideks (Virtual Instrument (VI)), nad imiteerivad/emuleerivad reaalsete füüsikaliste instrumentide, näiteks multimeetrite, Ostsilloskoopide, termomeetrite ja analüsaatorite käitumist ja väljanägemist.
Riistvara
LabVIEW sisaldab sisseehitatud draivereid paljude kommunikatsioonistandardite kasutamiseks:
Paljud firmad pakuvad draivereid enda mõõte- ja kontrollaparatuuri jaoks. Tüüpilised draiverid võimaldavad initsialiseerida seadme, konfigureerida seadet ning lugeda ja kirjutada andmeid.
LabVIEW ja arvutivõrk
Sisseehitatud võimalused arvutivõrgu kasutamiseks:
National Instruments programmid
National Instruments toodab mitmesuguseid mõõtmis- ja juhtimisprogramme ja programmeerimisvahendeid:
Publikatsioonid
Valik LabVIEW alastest publikatsioonidest:
Versioonid
.
Jõhvi Muusikakool
Jõhvi Muusikakool on muusikakool Ida-Viru maakonnas Jõhvis aadressil Pargi tänav 40.
Kool asutati 1953. aastal Ahtmes. 1956. aastal kolis kool Jõhvisse.
Ajalugu
Jõhvi Muusikakool asutati 1953. aasta detsembris Ahtmes, kus kooli tarbeks anti kaks klassiruumi vastvalminud keskkoolihoones. Õpetajatena asusid tööle kaks noort Tallinna Muusikakooli lõpetajat – direktor ja klaveriõpetaja Silva Nirk ning akordioni ja muusikateooria õpetaja Juta Orav (Bock). Sisseastumiseksamitega võeti kooli vastu 27 õpilast, neist 14 klaveri ja 13 akordioni erialale. 1954. aasta sügisel sai kooli direktoriks Juta Orav. 1956. aastal koliti kool Jõhvi. Õpilaste ja õpetajate arvu suurenedes tuli veel mitu korda asukohta vahetada, kuni 1970. aastal jõuti hoonesse, mis oli koolile koduks 35 aastat. 2005. aasta oktoobris sai muusikakool enda kasutusse uued ruumid vastvalminud Jõhvi kontserdimajas.
1958. aastal avati viiuliklass, 1959. aastal puhkpilliklass, 1969. aastal kitarriklass, 1970. aastal ettevalmistusklass, 1976. aastal tšello- ja kandleklass, 1988. aastal kooriklass vene õpilastele, 1996. aastal üldosakond eesti õpilastele, 2000. aastal löökpilliklass, 2006. aastal alustas tööd vabaõppe osakond, 2007. aastal täiskasvanute vabaõppe osakond ning mudilaste laulu-mängukool.
Suurematest kollektiividest tegutsevad koolis bigband, keelpilliansamblid, akordionistide orkester, kitarriansamblid, mudilaskoorid, poiste- ja lastekoor.
Vilistlasi
Jõhvi Muusikakooli on teiste hulgas lõpetanud Jüri Tallinn, Anu Tallinn, Henn Rebane, Tõnu Raadik, Mare Puusepp, Margus Vaher, Iive Joamets, Kaupo Uibo, Anneli Tohver, Margit Tohver, Alfia Kamalova, Aleksandra Kamenskaja, Rain Rämmal.
Mägiraudtee
pisi|Mägiraudtee [[Šveitsi Alpides]] Mägiraudtee on mägises piirkonnas toimiv raudtee.
Trass võib kulgeda läbi mägipiirkonna, järgides mägedevahelisi orge või läbides mäekuru alla rajatud tunneleid. Kõrgemate ja madalamate kohtade ühenduse tagamiseks võib tee kulgeda ka mäenõlval.
Järsemate kurvide läbimise hõlbustamiseks ja gabariimõõtmete vähendamiseks raudteetunneli rajamisel on sageli kasutusel kitsarööpmeline raudtee. Järsemate tõusude läbimiseks võidakse kasutada näiteks ka köisraudteed või ratasajamiga raudteed.
Pirita uus klooster
Kloostri õed kuuluvad birgitiinide ordu 1911. aastal asutatud Rootsi harusse, mille emaklooster asub Itaalias Roomas.
Ajalugu
Pirita kloostri taastamise mõte tärkas peagi pärast Eesti vabanemist Nõukogude okupatsioonist. Birgitiinid külastasid Eestit juba enne seda – Turu linnas Soomes birgitiinide kloostrit juhtinud ema Teresa Perciaccante külastas Eestit 1990. aastal, võttes osa piiskop Eduard Profittlichi mälestusmissast Tallinnas. 30. juunil 1991 oli ema Teresa kuue birgitiiniga taas Tallinnas, osaledes Pirita kloostri 550. aastapäeva pidustustel. Läks siiski veel aega, enne kui toona tärganud mõte birgitiinide kloostri taastamisest Tallinnas tegudeni jõudis.
Kohe pärast Eesti riikliku iseseisvuse taastamist saatis Pühima Päästja Püha Birgitta Ordu ülemabtiss ema Tekla Famiglietti Eesti Vabariigi valitsusele märgukirja Roomast järelepärimisega Pirita kloostri varemete kohta, et välja selgitada, mis olukorras varemed on ja kellele nad kuuluvad.
1993. aasta sügisel saabus ema Tekla esimesele visiidile Eestisse. Eesti ja birgitiinide ajaloolise kloostri varemed Pirital jätsid talle sügava mulje ning visiidi ajal langetati otsus naasta ja taastada birgitiinide järjepidevus Eestis.
Ema Tekla hakkas Roomas olles innukalt Pirita kloostri taastamise asju ajama, Tallinnas aitas teda tõhusalt Lagle Parek – alguses Eesti Vabariigi siseministrina, pärastpoole teatud mõttes "ordu välisministrina".
16. aprillil 1994 saabusid Tallinna taas püha Birgitta ordu neli õde – ema Teresa koos õdede Riccarda, Patrizia ja Hedvigiga – nii, nagu olid saabunud esimesed neli õde Piritale ligi kuussada aastat varem, 1412. aastal.
Esialgu elati ajutistes kohtades – alguses Vatikani saatkonna hoones Kadriorus, seejärel katoliku kiriku Peeter-Pauli kogudusele tagastatud majas vanalinnas, Munga tänav 4.
1995. aasta lõpus omandas ordu krundi endise Mihkli talu maadel, otse vana kloostri põhjaküljel. Uue kloostrikompleksi ideekavandi saamiseks korraldati kinnine arhitektuurikonkurss nelja osavõtjaga. Võitis arhitektuuribüroo Luhse & Tuhal Pärnust. Ehitusprojekt valmis 1997. aastal, nurgakivi pandi 2000. aasta sügisel. Ajaloolise Pirita kloostri nunnade klausuuri jätkuna mõeldud uus kloostrihoonestus pühitseti 15. septembril 2001. See koosneb kabelist, kellatornist, 42-kohalisest külalistemajast ja siseõuega kloostrihoonest.
Aastatel 2001–2004 juhtis kloostrit ema Patrizia, aastast 2004 ema Riccarda.
Mehhikost pärit ema Riccarda külastas koos teiste õdedega Eestit esmakordselt juba 1990. aastal. Enne Eestisse asumist elas ta 14 aastat Soomes – kuus aastat Helsingis ja kaheksa aastat Turu linnas.
Kloostrielu
Pirita kloostri uus hoone jaguneb kaheks osaks – avalikuks ja suletuks. Hoonekompleksi avalikus osas on külalistemaja, konverentsiruumid ja kabel, suletud osas aga õdedele ettenähtud elu- ja tööruumid. Kloostris on ka kaks väikest raamatukogu – esimesel korrusel avalik raamatukogu ja teisel korrusel kloostri raamatukogu.
Pirita kloostris elab kaheksa nunna, kes on pärit Mehhikost ja Indiast. Kloostri preester oli aastatel 2001–2019 prelaat Vello Salo.
Päev kloostris algab argipäevadel kell 5.45. Kirikusse kogunetakse jumalateenistusele neli korda päevas, esimene palvus kabelis on kell 6.10.
Nunnade kohustuste hulka kuulub kloostri juures asuva külalistemaja ülevalpidamine. Külalistemaja ruumide üürist saadud raha kasutatakse ka heategevuseks. Pirita klooster on toeks katoliku kiriku sotsiaaltöö organisatsioonile Caritas. Õdede kohustuseks on ka Pirita kloostri varemete haldamine. Koostöös Pirita linnaosavalitsusega on juba aastaid 15. augustil tähistatud kloostri päeva – 15. augustil 1436 pühitseti Pirita kloostri kirik.
Alates 2005. aasta suvest korraldatakse Pirita kloostri varemetes Birgitta muusikafestivali.
Iga päev toimuvad kloostri kabelis jumalateenistused. Esmaspäeval, teisipäeval, neljapäeval ja reedel kell 7.30, kolmapäeval kell 17 ja pühapäeval kell 10 algavad jumalateenistused on avalikud ja kõik on alati oodatud.
Inimõiguste ümarlaud
Inimõiguste ümarlaud on Eestis inimõiguste temaatikaga tegelevate valitsusväliste organisatsioonide võrgustik (ümarlaud). Ümarlaua eesmärk on muu hulgas edendada koostööd valdkonnaga tegelevate organisatsioonide vahel.
Esimene ümarlaud toimus 16. veebruaril 2012.
Data
Data oli Eesti ansambel. Ansambel asutati 1988.
Koosseis
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud:
Viesturdārzs
Viesturdārzs (ka Laulupeo park või Viestura dārzs; läti keeles Viesturdārzs või Dziesmu svētku parks) on Peeter I rajatud park Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Park asub endisel Gustavsala ehk Pētersalā saarel.
Peeter I lasi aastal 1711 endisele Gustavsala saarele rajada aia, mille kõige vanem nimetus oli Forburgas dārzs. Aia juurde lasi ta rajada ka suvelossi (1721). Aed oli nagu Kadrioru parkki avalik paik, tegemist oli esimese avaliku aiaga Riias. Aias olid Daugavaga ühendatud luigetiigid, park ise asus täielikult saarel. XVII sajandil kandis park nime Pētersalas dārzs, seejärel Ķeizardārzs.
Aastal 1841 andis tsaar Nikolai I pargi Riia linnale ja see hakkas kandma nime Pilsētas dārzs, aga aastast 1923 Viesturdārzs. Park koosnes toona kahest osast. Vanem osa oli avatud, suvelossi ümber kerkinud tähtsamate Riia raehärrade majade ümber asuv pargiosa oli avatud aga kella kuuest hommikul kella üheteistkümneni õhtul.
Pargis korraldati kontserte. Juba aastal 1873 püstitati parki lava, mida kasutati ka I Läti laulupeo korraldamiseks. Seetõttu teatakse parki ka kui Laulupeo parki. Aastal 1880 tegeles pargiga Georg Kuphaldt, kes tõi sinna mitmeid uusi võõrliike.
Lisaks lavale ehivad parki veel triumfikaar ja Aleksandri väravad. Riia linnal oli plaanis parki püstitada ka Peeter I mälestussammas, mida ideoloogilistel põhjustel ei soovitud kesklinnas näha. Seoses Nõukogude võimu kehtestamisega jäi see plaan aga pooleli.
Saksa okupatsiooni ajal kandis park nime Hindenburgpark. Pärast sõda hakkas pargi juurde viima Riia vanim trollibussiliin (1947).
Tänapäeval on pargi pindala 7,6 hektarit. Parki ehivad tiigid, kanalid, läänepärnaalleed. Pargis kasvavad hall pähklipuu (Juglans cinerea), harilik pöök (Fagus sylvatica), harilik valgepöök (Carpinus betulus) ja mägivaher (Acer pseudoplatanus).
Bryan Johnson
Bryan Johnson (sündinud 22. augustil 1977 Provos Utah' osariigis) on Ameerika Ühendriikide edukas ettevõtja, riskikapitalist ja kirjanik. Ta on asutaja ja tegevjuht ajutegevust jälgivale ja salvestavale ettevõttele Kernel ning alustavatesse teadus- ja tehnoloogiaettevõtetesse investeerivale riskikapitaliettevõttele OS Fund.
Ta oli ka e-kaubanduses mobiili- ja veebimaksesüsteemidele spetsialiseerunud ettevõtte Braintree asutaja, juhatuse esimees ja tegevjuht. Venmo omandas selle 2012. aastal 26,2 miljoni dollari eest. PayPal omandas liidetud üksuse 2013. aastal 800 miljoni dollari eest.
Elulugu
Johnson kasvas üles kolme venna ja ühe õega Springville'is Utah' osariigis. Pärast vanemate lahutust elas ta ema juures, tema kasuisa oli omanik veondusettevõttes. 19-aastaselt sai temast mormooni misjonär, mis on tavaks kohalikele noortele meestele Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kirikus. Ta veetis misjonil kaks aastat Ecuadoris.
Johnson alustas ettevõtlusega aastail 1999–2003, asutades kolm idufirmat.
2003. aastal lõpetas ta Brigham Youngi Ülikooli, saades bakalaureusekraadi rahvusvaheliste uuringute alal. 2007. aastal lõpetas ta Chicago Boothi Ülikooli, saades magistrikraadi ettevõtluses.
Tal on kolm last.
Ta on piloot.
2011. aastal eemaldus ta kirikust.
Ta on avaldanud kaks lasteraamatut “Code 7: Cracking the Code for an Epic Life” (2017) ja “The Proto Project: A Sci-Fi Adventure of the Mind” (2019).
Esimest korda tutvustati tema isiksust laiemalt 2020. aasta dokumentaalfilmis “I Am Human”, mis käsitleb aju ja masina vahelisi liideseid.
Project Blueprint avalikustati 13. oktoobril 2021, selle eesmärk on bioloogiliselt mõõta ja maksimaalselt ümber pöörata inimese vanust. Katsed laseb ta läbi viia enda seitsmekümnel elundil. Johnson väidab, et projekti tulemusel on tema epigeneetiline vanus vähenenud 5,1 aasta võrra, mis on taganud nooruslikuma südame.
Turlava
pisi|left|Lipaiķi kirik Turlava (vanasti ka Lipaiķi) on küla (vidējciems) Lätis Kuldīga piirkonnas, Turlava valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 75 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Kuldīgast 20 ja Riiast 171 kilomeetri kaugusel.
Turlavas on põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Seal asub Turlava bussipeatus.
Külas asub arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all olev Lipaiķi luteri kirik. Teised vaatamisväärsused on vana kirikla ja koolimaja. Küla tekkis kiriku ja endise Lipaiķi kirikumõisa (Lipaiken) juurde. Nõukogude perioodil oli Turlava kohaliku «Turlava» (hiljem — «Druva») kolhoosi keskasulaks.
Külas kasvavad pärnad ümbermõõtudega 4.44 meetrit ja 5.82 meetrit ning hõberemmelgas ümbermõõduga 6.53 meetrit on looduskaitse all.
Külas oli 2018. aastal 293 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 280.
Turlava nime kandis varem ka Grantiņi küla.
Väikeratas
pisi|Rõngjas suurratas ja väikeratas Väikeratas, [väike vedav] hammasratas, on mitmesugustes hammasülekannetes kasutatav väike hammasratas. pisi|Hammaslattülekanne (hammaslatt ja väikeratas)|vasakul
Indriya
Indriya ehk võime (sanskriti ja paali keeles indriya; tiibeti keeles dbang po; hiina keeles 根 gen; jaapani keeles kon) on hinduismis ja budismis inimese psühhofüüsilised funktsioonid, mis on seotud meeleorganite, ihu talitluse ning teadvuse ja virgumisega.
Budismi praktikas on see oluline vaimne võime või kontrolliv tegur.
Mõiste
Mõiste "indriya" viitab veedade jumalale Indra (budismi traditsioonis Śakra), kontrollivale või valitsevale võimele või tegurile.
Sõltuvalt kontekstist võib indriya viidata
Viis vaimset tegurit
Paali kaanoni Sutta pitakas esinevad viis vaimset tegurit (pañc' indriyāni) enamasti järgmiselt:
Tasakaal on oluline. Usk ehk veendumus peaks olema tasakaalustatud mõistuse ehk arusaamisega ja niisamuti peaks energia ehk vägi olema tasakaalustatud meelerahu ehk püsiva keskendumisega. Pidev teadlikkus peaks selle kõige suhtes olema kogu aeg aktiivne.
Neid tegureid kontrollivad ja jälgivad viis vaimset jõudu (pañcabalāni):
Põhjaikumalt on seda käsitletud Visuddhimaggas. .
Kuus tunnetuslikku tegurit
Tunnetuslikud tegurid on vastavuses viie tunnetusliku meelega ning meele enda ehk mõtlemisega järgmiselt:
Kakskümmend kaks kontrollivat tegurit
Abhidhammapiṭakas tuuakse esile kakskümmend kaks fenomenoloogilist ehk kontrollivat tegurit (bāvīsati indriyāni) järgmiselt:
Kaarkollakas
Kaarkollakas (Barbarea arcuata, sünonüüm Barbarea vulgaris subsp. arcuata) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Kaarkollakas sarnaneb teiste ristõieliste taimedega, näiteks hariliku tõlkjaga (rahvapärase nimetusega Rakvere raibe). Tõlkjas aga hakkab õitsema hiljem.
Kaarkollaka alumised varrelehed on kanneljad, rootsulised; ülemised lehed on varreümbrised, noolja alusega, hõlmised või suurte hammastega.
Kaarkollaka õite kroonlehed on kollased, tolmukatest pikemad, õitseb maist juulini. Kirjandusallikast leidsin vihje, et ta meeproduktiivsus on 30–40 kg/ha, mõne allika järgi isegi kuni 180 kg/ha.
Mesi on rohekaskollane, nõrga aroomiga ja kiiresti kristalliseeruv. Kaarkollaka viljad on ristõielistele taimedele vastavad kõdrad, mis on kaarjad ja varrest eemaldunud.
Noori lehti süüakse salatina. Sisaldab C-vitamiini, kuid kasutamisel tasub olla ettevaatlik – taim on veidi mürgine.
Kaarkollakas on ka värvitaim, ta õitest saadakse kollast värvi.
Royal Caribbean International
Royal Caribbean International on üks rahvusvahelise kontserni Royal Caribbean Cruises Ltd. viiest tütarettevõttest (teised on Celebrity Cruises, Pullmantur Cruises (koos lennufirmaga Pullmantur Air), Azamara Club Cruises ja CDF Croisières de France) ning üks maailma suurimaid laevaettevõtteid. Selle peakontor asub Miamis (Floridas) USAs.
Alfredo Di Stéfano
pisi| Alfredo Stéfano Di Stéfano Laulhé (4. juuli 1926 Buenos Aires – 7. juulil 2014) oli Argentina jalgpallur ja jalgpallitreener.
Royal Caribbean International
Ettevõtte ja brändi ajalugu
thumb|Peakorter [[Miamis (Florida)]] Royal Caribbean Internationali asutasid 1968. aastal, kui Royal Caribbean Cruise Line'i (lühend RCCL) Norra laevaettevõtted Anders Wilhelmsen & Company, I.M. Skauge & Company ja Gotaas Larsen. 1970. aastal võeti kasutusele esimene oma laev Song of Norway. 1971. aastal lisati veel Nordic Prince ning 1972. aastal Sun Viking, aga tunnustuse maailmas leidis RCCL alles 1982. aastal Song of America, maailma suuruselt teise laeva ehitamisega. 1986. aastal osteti supelrand ehk ranniku osa Haiti saarel ja hiljem Labadeel ainult oma kruiisilaevade reisijate jaoks. Soovi osta Carnival Cruise Lines ei viidud ellu Wilhelmseni vastuseisu tõttu. RCCLi omanikeks jäid ainult kaks partnerit: Skaugen ja Gotaas Larsen.
Alfredo Di Stéfano
Aastatel 1953–1964 mängis Alfredo Di Stéfano Madridi Realis.
Royal Caribbean International
Ettevõtte ja brändi ajalugu
1988. aastal nimetati RCCL koos Admiral Cruise´iga Royal Admiral Cruises'eks, kuid see nimetus kaua ei püsinud. Pärast struktuuri muutmist võeti kasutusse oma aja suurim ristluslaev Sovereign of the Seas. Kaks aastat hiljem lisati Nordic Empress ja Viking Serenade ning osteti Little Stirrup Cay, mis nimetati ümber Coco Cay'ks. 1991. aastal võeti kasutusse Monarch of the Seas, 1992. aastal Majesty of the Seas ja 1993. aastal läks RCCL börsile.
Alfredo Di Stéfano
Oma karjääri jooksul mängis Di Stéfano kolme riigi (Argentina, Colombia, Hispaania) rahvuskoondises.
Royal Caribbean International
Ettevõtte ja brändi ajalugu
1996. aastal sõlmiti leping Aker Yardsiga uude laevade ehitamiseks ja nimi Royal Caribbean Cruise Line muudeti pärast Celebrity Cruises'e ostmist Royal Caribbean Internationaliks ning selle nime all kasutatakse tänaseni maailma suurimaid laevu.
Royal Caribbean International' kaubamärgi all sõitnud laevad
Nimekiri ei ole täielik
Must meri
2011. aastal alustas Royal Caribbean International' läbirääkimisi Ukraina valitsusega Must meri Jalta ja Sevastopoli sadamate moderniseerimiseks ja maailma suuremaid kruiisilaevade vastuvõtmiseks.
Vana-Antsla mõisa kalmistu
Vana-Antsla mõisa kalmistu on kalmistu Urvaste kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Vana-Antsla alevikus Antsla vallas Võru maakonnas.
Ajalugu
Kalmistu rajasid Vana-Antsla mõisa tollased omanikud Löwensternid tõenäoliselt ajavahemikul 19. sajandi algusest kuni Carl Otto von Löwensterni surmani 1833. aastal. Selle kamberhaudadesse on teadaolevalt maetud 4 lahkunut, ülejäänud maetute arvu pole teada.
Tauno Tuisk
Tauno Tuisk (sündinud 8. oktoobril 1978 Raplas ) on Eesti insener ja finantstegelane.
Vana-Antsla mõisa kalmistu
Kalmistu kabel
Kalmistu keskosas paikneb arvatavasti 19. sajandi alguses telliskividest ehitatud matusekabel. Praegu on sellest säilinud vähesed varemed.
Tauno Tuisk
Aastail 2008–2010 oli ta Amservis müügidirektor. 2011–2014 oli ta Politsei- ja Piirivalveametis (PPA) logistikajuhataja.
2013–2015 õppis Tuisk Tallinna Tehnikaülikoolis ja sai tehnikateaduste magistrikraadi. 2014–2017 oli ta PPA peadirektori asetäitja varade alal.
Veebruarist 2018 on ta Tallinna Tehnikaülikooli finantsdirektor.
Albert Koba
Albert-Ferdinand Koba (enne I maailmasõda ka Kooba; 2. oktoober (vkj) / 14. oktoober 1878 Tallinn – ?) oli Tallinna kinnisvaraärimees, kes pani nime mitmele tänavale Lilleküla ja Pelgulinna asumis Tallinnas. Tema enda järgi oli nimetatud Alberti tänav (praegune Roo tänav).
Elulugu
Ta sündis Johann (Ivan) Koba ja Helene Bleyeri pojana, leeris käis Niguliste kirikus märtsis 1896 , rahvuselt eestlane; luterlane. Õppis Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis. Tema isa Johann Koba oli sündinud Tartus ja ema Tartumaal, mõlemad olid varem olnud Tartu linna kodanikud. Alberti tädi Marie Berting elas 1920. aastate alguses samuti Tallinnas.
Optantide toimiku kohaselt oli Kobal keskharidus ja aedniku (puu- ja aiaviljakasvatuse kärneri) väljaõpe.
1904. aastal valiti Koba Tallinna linnavolikogusse linnavolinikuks ja seal oli ta tegev ka aastatel 1905–1908.
1907. aastal oli Koba Tallinnas maaomanik ja linnavolinik ning Tallinna Vastastikuse Krediit-Ühisuse juhatuse liige.
Sugulaste sõnul pidanud Kobade perekond enne sõda Tallinnas võõrastemaja. Enne jaanuari 1914 elas Koba säilinud aadressbüroo teadete kohaselt Tallinnas Harju tänav 40, pärast seda suundus Peterburi.
Koba kohta on enamasti kirjutatud, et ta oli poissmees, kuid arhiivis on säilinud abielulahutuse toimik abikaasa Olgast aastast 1927. Ka Koba välispassis 1939–1940 on märge, et Albert-Ferdinand Koba oli lahutatud. Lapsi Kobal teadaolevalt polnud.
Kobal oli Harjumaal Kodasoo vallas Saunjal puumassitööstus.
1937. aastast säilinud toimikute kohaselt ehitas Koba Tallinna paberivabrikut aadressile Kopli tn nr 72.
Kui 6. märtsil 1939 väljastati Kobale välispass "sõiduks Saksamaale ja teistesse riikidesse", oli ta sisse kirjutatud aadressil Tallinnas Roosikrantsi tänav 8B. 8. märtsil lahkus Koba Eestist ja oli 13. märtsil 1939 passitempli järgi Berliinis. 1939. aasta juuni lõpus viibis Koba mõned päevad Helsingis. Koba välispass kehtis 6. septembrini 1939 ja seda pikendati kuni 21. septembrini 1940.
Arančycy
Arančycy (valgevene keeles Аранчыцы, transkribeerituna Arantšõtsõ, poola keeles Orańczyce) on küla Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis Linova külanõukogus. Asulas on 803 elanikku (2012). Külast ühe kilomeetri kaugusel asub Baranavičy ja Bresti vahelisel raudteel samanimeline jaam.
Vaatamisväärsusteks on õigeusu kirik ja fašismiohvrite hauad, mille juurde aastal 1975 püstitati obelisk.
Ajalugu
Kuningas Zygmunt II Augusti ajal hakkas asula ümbrus kuuluma Orańskyte suguvõsale, aga aastal 1560 ehitasid nad sinna puidust telliskivivundamendil asuva häärberi. Nende järgi sai asula ka oma nime. Hiljem olid asula omanikeks Iżyckid, seejärel Ignacy Łeżeński.
Pärast Venemaaga liitmist kolmandal Poola jagamisel hakkas asula kuuluma Grodno kubermangu Pružanõ maakonda. Asulas oli õigeusu kirik. Aastal 1906 alustasid Arančycy ja ümbritsevate külade talumehed ülestõusu, mis julmalt maha suruti; selle tagajärjel vangistati 20 küla elanikku.
Pärast Esimest maailmasõda hakkas küla kuuluma Poola koosseisu, asudes Polesje vojevoodkonnas ja Pružany maakonnas. Aastal 1939 liideti asula Nõukogude Liiduga, sealne mõis võõrandati aga Łeżeńskitelt ja häärber jäeti lagunema. Järgmisel aastal kasutati sealset raudteejaama kohalike elanike Arhangelski ja Kustanai ümbruskonda küüditamiseks.
Kaartulikas
Kaartulikas (Ranunculus reptans) on tulikaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Eduard Martinson
Eduard Martinson (10. september 1900 Liepāja – 26. aprill 1963 Tartu) oli eesti biokeemik.
Ta lõpetas aastal 1926 Leningradi I Meditsiiniinstituudi. Aastal 1937 kaitses ta meditsiinidoktori kraadi, aastast 1931 oli ta professor. Aastani 1949 töötas ta teadlase ja pedagoogina mitmes Vene NFSV linnas, ta oli aastast 1945 NLKP liige.
Ta oli aastatel 1949–1963 Tartu Riikliku Ülikooli biokeemia kateedri juhataja; lisaks oli ta aastatel 1950–1954 Tartu Riikliku Ülikooli teadusala prorektor.
Ta uuris seedeelundite sekretsiooni ja aju biokeemilisi protsesse.
Pihli mõis
Pihli mõis ( Pīla muiža, rahvasuus Pīļumuiža, vana nimetusega Bērenta muižiņa) oli suvemõis Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Katrīnas dambis 26. Saksa keeles Pihlenhof, vana nimega ka Behrens Höfchen.
Pihli mõisa mainitakse esimest korda aastal 1683. Toona oli mõisa omanik Riia Suurgildi vanem Martin Pihl. Tema pere järgi sai mõis nime, aga lätlased hakkasid mõisa kiiresti Pīļumuižaks ehk "pardimõisaks" kutsuma.
XVIII sajandi keskel said mõisa omanikuks Behrendtid, seejärel kaupmees K. Timm. Härra Timm kasutas mõisa peahoonet ise, aga selle juures asunud aia rentis ta välja. Aastal 1809 ostis mõisa kaupmee Pfab. Ta sulges suvemõisa hoonete ette kujunenud tänava kraaviga ja alles linna moodustatud erikomisjon suutis teda sundida tänava taas avalikuks muutma. Pihli mõisa hooned on tänapäevaks hävinud. Mõisa peahoone oli ühekorruseline puidust barokkstiilis hoone. Aastal 1796 tehtud joonisel on näha veel mõisa ümbritsevaid kraave ja sissepääsu juures asuvaid pinke.
Côte-d'Ori departemang
Côte-d'Ori departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Bourgogne-Franche-Comté piirkonnas.
See on ainus Prantsuse departemang, mis pole nime saanud mõne muu koha järgi.
2015. aastani kuulus departemang Burgundia piirkonda.
Departemang jaguneb halduslikult:
Puuskulptuur
pisi|Puuskulptuurid pisi|Puidust lõigatud [[Kataloonia jõulusümbol Caganer]] Puuskulptuur on puidust nikerdatud taies (skulptuur).
Marge
Marge on naisenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Marge 1563 naisel. Ilme on Eestis populaarsuselt 118. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Marge vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 38,15 ning Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 20,17. Marge on keskmiselt 45 aasta vanune (mediaanvanus on 45).
Keila Muusikakool
pisi|Keila Muusikakool. Foto: Ave Maria Mõistlik, 16. juuli 2019 Keila Muusikakool on muusikakool Harju maakonnas Keilas aadressil Ehitajate tee 1.
Kool asutati 1976. aastal. Kool alustas õppetööd 1. septembril 1976 Keila Algkooli ruumides. Hiljem toimus õppetöö algkooli, keskkooli ja kultuurimaja ruumides. 1986. aastal sai Keila Muusikakool oma käsutusse osa ruume Keila 1. Keskkooli internaadis aadressil Haapsalu mnt 25.
1994. aastast sai kool maja täielikult enda käsutusse. Selles oli väike kontserdisaal ja 16 klassi. Muusikakool tegutses seal kuni 21. oktoobrini 2011.
31. oktoobrist 2011 tegutseb Keila Muusikakool Keila Kooli D-tiivas. Kool asub kolmel korrusel, on olemas kontserdisaal, kammersaal ja 25 klassiruumi.
1987. aastast on Keila Muusikakooli direktor Andres Teppo.
Kilingi-Nõmme Muusikakool
Kilingi-Nõmme Muusikakool on muusikakool Pärnu maakonnas Kilingi-Nõmmes. Kooli direktor on Külli Kelu.
Kool asutati 1984.
Gamurra
Kirjeldus
Gamurra koosnes liibuvast pihikuosast ja selle külge volditud või kurrutatud avarast seelikust. 15. sajandi Itaalias tähendas see sõna lihtsalt kleiti kõige üldisemas tähenduses. Seda kandsid naised olenemata ühiskonnaklassist ja kleidiks kasutatud kangas varieerus laialt. Rõivaese oli tavaliselt voodrita ja seda kanti otse alussärgi peal. Tavaline oli, et kleidi varrukad oli lõhikutega, millest ulatus läbi linane alussärk, või olid need valmistatud teisest, luksuslikumast kangast ning seostega pihiku külge kinnitatud. Mood muutus sajandi jooksul: 15. sajandi alguse gamurradel on varrukad pigem kleidi küljes, pärast 1450. aastat aga pigem eraldi tükid, mis kinnitati nõelte või nööridega pihiku külge; varasem gamurra oli nöörkinnisega ees, hilisem küljel või külgedel.
Gamurrat särgi peal ilma pealisrõivata kanti ainult kodus või mitteametlikes olukordades; ametlikes olukordades ja kohtades kanti gamurra peal giornea ' d või cioppa ' t.
Jürgen Henn
Jürgen Henn (sündinud 2. juunil 1987) on eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Elukeskkonna rikastamine
Elukeskkonna rikastamine ehk käitumise rikastamine on loomakasvatuses kasutatav põhimõte, mille eesmärk on optimeerida vangistuses elavate loomade elukvaliteeti ja võimaldada neile elukeskkond, mis sarnaneb vaba loodusega. Selle saavutamiseks kasutatakse mitmesuguseid võtteid ja pakutakse loomadele stiimuleid, mis peaksid mõjuma positiivselt nii nende füüsilisele kui ka vaimsele tervisele. Elukeskkonna rikastamise viisid jagunevad passiivseteks ja aktiivseteks.
Elukeskkonna rikastamist kasutatakse näiteks loomaaedades, varjupaikades ja laborites katsealustena elavate loomade, aga ka teiste vangistuses elavate isendite puhul. Samuti kasutatakse rikastamist emotsionaalset tuge pakkuvate teraapialoomade puhul.
Olulisus
Rikas elukeskkond on vangistuses elavate loomade jaoks väga oluline, sest mõjutab otseselt nende tervist. Vangistuses elavad loomad kogevad palju tõenäolisemalt stressi, kui nad on sunnitud elama halvas elukeskkonnas ning aja möödudes viib stress nii füüsilise kui ka vaimse tervisega seotud probleemideni. Tegurid, mis looma käitumist ja tervist negatiivselt mõjutavad, on liigiti erinevad. Stressireaktsiooni võivad esile kutsuda valjud hääled, kemikaalide või teiste loomade lõhnad ja kitsas eluruum. Samuti võivad stressorid olla loomade suur hulk ühes puuris, varjumisvõimaluse puudumine ning sunnitud lähedus külastajatele. Pidevalt esinevate stressorite tagajärjed võivad olla sellised bioloogilised probleemid nagu immuunpuudulikkus, haigused, kudede atroofia, väike reproduktsioon ja ebakohane käitumine. Rikastamise meetodeid kasutatakse, et luua vaba loodusega sarnanev elukeskkond. Samuti võimaldab rikastamine loomulikku liigispetsiifilist käitumist ja aitab vangistuses elavatel loomadel oma elukeskkonda positiivselt suhtuda.
Passiivne rikastamine
Passiivse rikastamise viisid võimaldavad sensoorset stimulatsiooni ilma otsese kontakti või kontrollita. Sensoorse stimulatsiooni eesmärk on mõjutada looma ühte või mitut meelt.
Visuaalne rikastamine
Visuaalne rikastamine on näiteks looma hoiupuuri ümber tõstmine talle vahelduse pakkumiseks või hoiupuuri televiisori lisamine, mis võib positiivselt mõjuda just puuris üksi elavatele loomadele. Uuringud on näidanud, et televisiooni või videote puhul ei ole niivõrd oluline sisu, vaid selle pidev vahetumine ehk uudsus. Samuti kasutatakse visuaalse rikastamise puhul peegleid või erinevaid värve, mis on näidanud positiivset mõju loomade käitumisele.
Auditiivne rikastamine
Muusika on tuntud psühholoogiline stiimul inimeste puhul, mistõttu on auditiivse rikastamise viise uurima hakatud ka loomade puhul. Üks auditiivse rikastamise viise on vangistuse keskkonda selliste helide lisamine, millega loomad puutuvad kokku vabas looduses, sest need helid võivad esile kutsuda liigile omast loomulikku käitumist. Samas on helide lisamine looma elukeskkonda põhjustanud ka negatiivseid reaktsioone. Auditiivse rikastamise eesmärgil on võimalik kasutada helisid, millega loomad tavaliselt kokku ei puutu, näiteks muusika või raadiosaated. Uuringud on näidanud, et klassikalise, kantri- või džässmuusika lisamine loomade elukeskkonda on aidanud suurendada loomade heaolu.
Välja on antud ka CD-sid, mille eesmärk on leevendada emotsionaalset tuge pakkuvate teraapialoomade stressi, kuid mitte ühelgi nendest CD-dest ei ole teaduslikku alust ja seetõttu on nende tõhusus teadmata.
Kuigi auditiivne rikastamine on näidanud positiivseid tulemusi, on see rikastamisviis suhteliselt uus ja vajab veel põhjalikumat uurimist.
Aktiivne rikastamine
Aktiivse rikastamise puhul on vajalik füüsiline aktiivsus ja otsene kontakt stiimuliga. Selle positiivne tulem on tihti lühiajaline, kuna stiimuli kadudes või tegevuse lõppedes positiivne mõju taandub.
Toiduga seotud rikastamine
Toiduga seotud rikastamise eesmärk on pakkuda loomadele toidu saamiseks samu võimalusi, mis neil on looduses. Kui vabas looduses kulutavad loomad toidu saamisele ja leidmisele palju energiat, siis inimese kontrolli all olevas keskkonnas nad seda tihti tegema ei pea. Selleks, et vältida igavust ja stereotüüpset käitumist, peidetakse toit looma hoiupuuri ära või laotatakse see puuris laiali. See sunnib looma olema aktiivsem. Rikastamiseks kasutatakse ka mänguasju või objekte, kuhu on toit sisse pandud, mis teeb loomale toidu kätte saamise stimuleerivamaks.
Struktuurne rikastamine
Struktuurne rikastamine tähendab hoiupuuri selliste objektide lisamist, millega loom vabas looduses kokku puutub, näiteks ronimispuud või kiigud. Oluline on objektide vahetamine ning hoiupuuri muutmine ja ümbertõstmine, kuna liiga tuttav keskkond paneb loomad igavlema ja stereotüüpselt käituma ega paku stimulatsiooni.
Lõhnade lisamine
Kuigi primaadid kasutavad rohkem oma nägemis- kui lõhnameelt, mängivad lõhnad siiski looduses suurt rolli. Seetõttu on hakatud uurima lõhnade lisamise mõju vangistuses elavate loomade heaolule. Eri lõhnade lisamine hoiupuuri aitab matkida looduslikku keskkonda ja võib muuta loomad aktiivsemaks. Näiteks saaklooma lõhna lisamine kiskjaliste puuri võib mõjuda positiivse stiimulina, samal ajal kui kiskjalise lõhna lisamine saaklooma puuri võib loomale olla pigem stressi tekitav. Lisaks looduses kohatavatele lõhnadele on loomade hoiupuuri lisatud ka näiteks piparmündi, muskuse, nelkpipra, mandli, rosmariini või muskaatpähkli aroomi, mis on mõjunud loomade käitumisele positiivselt.
Kognitiivne rikastamine
Kognitiivne rikastamine pakub vangistuses elavatele loomadele võimalust kasutada probleemide lahendamisel oma kognitiivseid oskusi ja aitab muuta elukeskkonna vähem kontrollituks. Selle rikastamisviisi eesmärk on pakkuda loomale keerukamaid ülesandeid, mille lahendamisel ootab neid mingi preemia. Kognitiivne rikastamine aitab vähendada igavust ja vältida stereotüüpset käitumist.
Kognitiivse rikastamise meetodid kattuvad tihti teiste rikastamisviisidega, näiteks struktuurse rikastamise või inimkontakti puhul kasutatava treenimisega, kus loomad on sunnitud oskuste omandamiseks kasutama oma kognitiivseid oskusi.