cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lehre
Rong
Lehre rongiteenus algas, kui Braunschweigi riigiraudtee kompanii lõpetas 1904. aastal Schunteri oru raudtee, mis ühendas Braunschweigi Fallerslebeniga. See liin lõpetas ametlikult tegevuse 1998. aastal pärast Weddeli silmuse avamist, mis ühendas Wolfsburgi ja Braunschweigi, minnes Lehrest mööda.
Nearby Attractions
thumb|püsti|Wendhauseni tuuleveski
Maurice Sendak
Maurice Bernard Sendak (10. juuni 1928 – 8. mai 2012) oli Ameerika Ühendriikide illustraator ja lastekirjanik. Ta oli Poola juudi päritolu ja puutus juba lapsepõlves kokku holokaustiga.
Populaarsuse saavutas ta 1963. aastal avaldatud raamatuga "Seal, kus elavad metsakollid" ("Where the Wild Things Are"), selle eestikeelne versioon ilmus 1989. aastal. Muu hulgas on ta kirjutanud raamatud "In the Night Kitchen" ja "Outside Over There" ning illustreeninud teose "Little Bear".
2012. aastal suri Sendak südamerabandusse.
Lapsepõlv
Sendak sündis Brooklynis. Tema vanemad olid Poola juutidest immigrandid Sadie ja Philip Sendak (elukutselt õmbleja). Sendak on oma lapsepõlve meenutanud kohutava ajana, sest sel perioodil mõrvati tema kasupere holokausti käigus ning see mõjutas teda terve elu.
Raamatute vastu hakkas ta huvi tundma väga noorelt, kui pidi terviseprobleemide tõttu pikka aega voodis lebama. 12-aastaselt vaatas ta Walt Disney filmi "Fantasia" ja see ajendas teda illustreerimisega tegelema. Esimese tööotsa sai mänguasjapoes F.A.O. Schwarz, kus pidi vaateakendele kaupa välja panema. 1947. aastal avaldati esimest korda tema illustratsioonid õpikus Atomics for the Millions (õpiku autor: Dr. Maxwell Leigh Eidinoff). Enne ise lugude kirjutamist veetis ta suurema osa 1950. aastatest lasteraamatuid illustreerides.
Tema vanem vend Jack Sendak kirjutas ka lasteraamatuid ning kahele neist tegi Maurice 1950. aastatel illustratsioone.
Juri Motšanov
Ta võttis osa paljudest arheoloogilistest väljakaevamistest. Ta avastas koos Svetlana Fedossejevaga 1963. aastal Ihine asulakoha Aldani jõe ääres ja 1964. aastal Aldani jõe ääres seeria mitmekihilisi asulakohti.
Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 1957. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli orientalistikateaduskonna. 1966. aastal kaitses ta Moskvas NSV Liidu TA arheoloogia instituudis kandidaadiväitekirja ""Многослойная стоянка Белькачи 1 и периодизация каменного века Якутии". 1979. aastal kaitses ta samas väitekirja "Древнейшие этапы заселения человеком Северо-Востока Азии" ja sai ajaloodoktori kraadi.
Maurice Sendak
Töö
Sendak jutustas hiljem oma fänni reaktsioonist:
Juri Motšanov
Haridus- ja töökäik
1964. aastast töötas NSV Liidu TA Siberi osakonna keele, kirjanduse ja ajaloo instituudi arheoloogialaboris. Ta osales 1964. aastast Prilenkskoje arheoloogilistel ekspeditsioonidel teaduri, vanemteaduri, peateadurina ja ülemana.
Maurice Sendak
Töö
15 aastat hiljem tegi School Library Journal lugejate seas uuringu, mille tulemusena valiti "Seal, kus elavad metsakollid" parimaks pildiraamatuks. Seda korraldanud raamatukogutöötaja täheldas, et pole kahtlustki, milline raamat võiks olla parim. Ta tõstis esile, et üks vastaja nimetas Sendaki raamatu "sissejuhatuseks tänapäeva pildiraamatutesse." Teine vastanutest iseloomustas teost kui "täpset käsitööd, täpset illustratsiooni... lihtsalt pildiraamatute etalon" ja kommenteeris, et Sendak "torkab teiste hulgast silma, sest ta on pöördeline".
Juri Motšanov
Haridus- ja töökäik
Alates 2004. aastast oli ta Sahha TA arktilise arheoloogia ja inimese paleoökoloogia teaduskeskuse teadusdirektor.
Maurice Sendak
Töö
Kui Sendak nägi toimetaja töölaual Isaac Bashevis Singeri esimest lasteraamatut "Zlateh the Goat and Other Stories", pakkus ta välja, et võiks raamatu illustreerida. Raamat avaldati 1966 ja seda tunnustati Newbory medaliga. Koostöö vaimustas Sendaki ja andis talle uut indu. Singeriga koostöö tegemise perioodil lausus ta irooniliselt, et lõpuks olid vanemad uhked oma esimese poja üle.
Tema 1981. aastal avaldatud raamat "Outside Over There" räägib Ida-nimelisest tüdrukust ja tema kadedast vennast.
Juri Motšanov
Haridus- ja töökäik
pisi|100px| [[Venemaa Föderatsiooni teeneline teadustegelane|VF teenelise teadustegelase rinnamärk ]]
Isiklikku
Tema abikaas oli arheoloog Svetlana Fedossejeva.
Põhjaeesti murded
Põhjaeesti murded on üks eesti keele murderühm või peamurre. Neist kujunes tänapäevane eesti keel.
Teiseks suuremaks eesti keele murderühmaks on lõunaeesti murded. Vahel eristatakse ka kirderanniku murderühma.
Klassifikatsioon ja nimetused
Keeleteadlaste seas puudub ühtne seisukoht, milliseid murdeid põhjaeesti murrete hulka lugeda. Tavaliselt liigitatakse sinna kas ainult saarte, lääne-, kesk- ja idamurre (siis nimetatakse seda ka põhieesti või südaeesti murderühmaks) või lisaks eelnimetatutele ka kirderanniku murded: Alutaguse murre ja rannamurre (siis nimetatakse seda ka põhjaeesti peamurdeks).
Kujunemine
Põhjaeesti murded on kujunenud erinevate arvamuste kohaselt ühest kuni neljast vanast läänemeresoome hõimumurdest (ehk hõimukeelest). Lihtsaima mudeli kohaselt pärinevad kõik põhjaeesti murded kunagisest põhjaeesti hõimumurdest. Uurijate seas on ses osas üksmeel siiski vaid saarte, lääne- ja keskmurde puhul. Idamurre kujunes Tiit-Rein Viitso ja Huno Rätsepa arvates välja hoopis põhjaeesti hõimumurde naaberharust, kust ühtlasi pärineb ka vadja keel. Viitso järgi tekkis idamurdega samasse harru kuuluvast teisest hõimumurdest kirdemurre (ehk Alutaguse murre). Rannikumurde (ehk rannamurde) juured on tema arvates veel kaugemas läänemeresoome murdeharus (koos soome keele murretega). Huno Rätsep ja Arnold Kask paigutavad mõlemad kirderanniku murded südaeesti murretest erinevasse keeleharusse.
1. aastatuhande lõpuks pKr olid Huno Rätsepa arvates eelnimetatud hõimumurded välja kujunenud ja juba hakanud tekkima nende sisemine diferentseerumine, mis pani aluse hilisemate üksikute murrete kujunemisele. Ka Petri Kallio arvates oli põhjaeesti hõimumurre juba varakult pigem murdekontiinum kui ühtne keel. 2. aastatuhande esimesel poolel (eriti 14.–16. sajandil) toimus neis hõimumurretes rida ühiseid muutusi, mis lähendasid neid omavahel ja lõunaeesti hõimumurdega ning samal ajal eristasid ülejäänud läänemeresoome hõimumurretest, pannes nii aluse eesti keele tekkimisele. Senistest läänemeresoome hõimumurretest ja nende järglastest said eesti keele murded. 14.–16. sajandit on peetud ka üksikute murrakute väljakujunemise ajaks. Seda soosis talupoegade sunnismaisuse ja liikumispiirangute kehtestamine.
Hääbumine
Põhjaeesti murrete hääbumine algas 19. sajandi teisel poolel. Sel ajal tekkis eestlaste rahvusidentiteet, mis nõrgestas kohaliku eneseteadvusega seotud murdeid. Ajakirjanduse, raamatute ja kooli keeleks sai kirjakeel. Ühtlustumist soosis talupoegade vabama liikumise võimalus, eestlaste suurem sotsiaalne mobiilsus ja linnastumine. Teadlik kirjakeele korraldus vähendas normikeele murdelist varieerumist ning tõi kirjakeelde uusi vorme ja keelendeid. Alates 1920. aastate teisest poolest muutus avalik elu (sh avalikud ja ajakirjandustekstid) tugevalt normikeelseks, hakati redigeerima kirjandusteoseid. 1930. aastatest alates alustati otsest murretevastast võitlust, mis hoogustus Stalini ajal ja tipnes 1960. aastatel. Nende tegurite mõjul murded 20. sajandi jooksul valdavalt kadusid.
Reichstag
Reichstag on olnud mitme esindajate kogu nimetus:
Juhani lomp
Juhani lomp on järv Valga maakonnas Otepää vallas Pilkuse külas. Veekogu pindala on 2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 662 m.
Jason Quigley
Jason Quigley (sündinud 19. mail 1991 Donegali krahvkonnas Donegalis) on Iirimaa poksija.
Quigley võitis keskkaalus (kuni 75 kg) 40. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 2013) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Läti kirjandusselts
Läti kirjandusselts (saksa keeles Lettisch-literärische Gesellschaft, läti keeles Latviešu literārā biedrība) asutati aastal 1824 Liivimaa ja Kuramaa kubermangu vaimulike poolt.
Eeskujuks võeti Eestimaa Kirjanduse Ühing Arensburgis. Seltsi asutamise eesmärk oli Läti piirkonna kirjanduse, etnograafia ja ajaloo uurimine ning läti keele arendamine. Seltsi liikmed nimetati end lätlaste sõpradeks ja varsti hakati seda nimetama mitteametlikult "Lätlaste sõprade seltsiks".
Seltsi esimene esimehena sai läti keele populariseerija, Tartu Ülikooli vilistlane Nītaure luteri pastor Gustav Reinhold von Kloth. Seltsi ideoloog oli Lestene vaimulik Carl Friedrich Watson.
Seltsi põhikiri oli võetud vastu aastal 1827, seltsis oli 117 liiget. Koosolekuid korraldati Riias ja Mittavis. Uue seltsi eesmärgiks oli "Uurida keele grammatikat ja sõnavara nii teoreetiliselt kui ka rakenduslikult". Uuringuid avaldati kogumikus "Magazin" ja ajalehes Latviešu Avīzes. Aastal 1889 oli loodud Komisjon rahvapärimuse kogumiseks.
Läti kirjandusselts oli tuntud Läti ühiskonna- ja kirjandustegelased Krišjānis Barons, Juris Bārs, Ludis Bērziņš, Jānis Čakste, Jānis Endzelīns, Jēkabs Lautenbahs, Ansis Līventāls, Āronu Matīss, Kārlis Mīlenbahs, Juris Neikens, Jēkabs Osis. .
Jan Jõemets
Jan Jõemets on eesti filosoof ja luuletaja.
Ta on õppinud ja õpetanud Eesti Humanitaarinstituudis 1990. aastail.
Ta on peategelane Vahur-Paul Põldma dokumentaalfilmis "Puhta mõtte ruum" (2015).
Krull
Krull on perekonnanimi.
Baltic Basketball League Challenge Cup
Baltic Basketball League Challenge Cup (ka BBL Challenge Cup) oli Baltic Basketball League (BBL) hooajast 2004/2005 kuni hooajani 2011/2012 põhihooaja eel toimuv turniir.
Krull
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Krull 144 inimesel: 79 mehel ja 65 naisel. Perekonnanimede levikult oli Krull meeste puhul 1132. kohal ja naiste puhul 1665. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Krull vanuserühmas 20–24, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,71. Nimi oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 4,50 inimest.
Baltic Basketball League Challenge Cup
Hooajal 2004/2005 võitis selle BC Lietkabelis. Hooajal 2011/2012 võitis selle BC Lietkabelis.
Krull
Statistika
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Saaremaal Jaani, Püha, Kihelkonna ja Valjala kihelkonnas ning Järvamaal Koeru kihelkonnas nimeks 6 korral Krull.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati 1936., 1938. ja 1939. aastal kaheksal korral nimi Krull ära - uuteks võetud nimedeks olid Aas, Aasma, Kariste, Kruusimäe, Kulli, Rull ja Sirila.
Laserindutseeritud plasma spektroskoopia
pisi|400px|LIBSi katseseadmete üldine skeem Laserindutseeritud plasma spektroskoopia (ingl k Laser-induced breakdown spectroscopy, LIBS) on aatomemissioonspektroskoopia meetod, kus kasutatakse aatomi ergastamiseks võimsat laserimpulssi. LIBSi meetodiga tekitatakse võimsa laserimpulsiga uuritava aine pinnal plasma, milles olevate ergastatud aatomite kiirgust uurides saab määrata proovi elemendilise koostise ja kontsentratsioonide suhte. Kuna iga elemendi kiirgusspekter on erinev, saab LIBSiga avastada kõiki elemente, kui on olemas piisava võimsusega laser ning laia spektripiirkonnaga tundlik spektromeeter.
LIBSi meetodiga koondatakse uuritavale materjalile laserkiir, mis aurustab väikese koguse ainet ning tekitab plasma, mille temperatuur on üle 100 000 kelvini. Andmete kogumise ajal on temperatuur vahemikus 5000 – 20 000 K. Plasma algfaasis on mõnesaja nanosekundi vältel domineeriv vabade elektronide pidurdumisest ning ioonidega rekombinatsioonist tingitud pideva spektriga kiirgus. Üksikute ioonide spektrijooned on laienenud, mistõttu ei ole võimalik saada infot plasma koostise kohta. Seejärel plasma paisub ülehelikiirusel, jahtub ning elektronid ja ioonid rekombineeruvad, moodustades neutraalseid osakesi. Ergastatud aatomite emissioon saab valdavaks pärast rekombinatsiooni, mil spektrijooned on muutunud kitsamaks ning nende järgi on võimalik määrata atomaarset koostist. Mõõtmisi tehakse harilikult ajavahemikus, kus spektri pidev osa on oluliselt nõrgenenud, kuid aatomite kiirguse spektraaljooned on endiselt nähtavad, tavaliselt 100 ns – 10 μs laservälke lõpust.
LIBS on tehniliselt väga sarnane mitmete teiste laseril põhinevate spektroskoopiatega, mis kasutavad suures osas sama riistvara. Sellised tehnikad on Ramani spektroskoopia ja fluorestsentsspektroskoopia. Osa seadmeid suudab kasutada kõiki neid tehnikaid, võimaldades uurida ainet atomaarsel ja molekulaarsel tasandil.
Akronüümi LIBS asemel kasutatakse vahel ka LIPSi (laser-indutseeritud plasma spektroskoopia, ingl k laser-induced plasma spectroscopy). Inglise keeles on LIPSil palju erinevaid tähendusi, mistõttu eelistatakse ingliskeelses teadusmaailmas terminit LIBS. Eesti teadlaste tiheda rahvusvahelise koostöö tõttu kasutatakse terminit LIBS ka eestikeelsetes teadusartiklites.
Süsteemi osad
Tüüpiline LIBSi süsteem koosneb Nd:YAG-tahkislaserist ja spektromeetrist, mis on väga lühikese reageerimisajaga, tundlik ning omab laia spektraallaiust. Seade on ühendatud arvutiga, mis suudab kiiresti töödelda ja tõlgendada saadud andmeid. Selline süsteem on üks lihtsamaid spektroskoopilisi analüütilisi tehnikaid, millel on ka võrdlemisi väiksed soetamis- ja ülalpidamiskulud.
Nd:YAG-laser tekitab energiat lähiinfrapunapiirkonnas elektromagnetilises spektris lainepikkusel 1064 nm. Impulsi kestus on suurusjärgus 10 ns, tekitades energiatiheduse, mis võib ületada fookuses 1 GW/cm2. Nd:YAG-laseri asemel on võimalik kasutada ka teisi lasereid, mis võimaldavad energiat tekitada nähtava valguse ja ultravioletses piirkonnas.
Spektromeeter koosneb kas monokromaatorist (skaneeriv) ja fotokordistist või polükromaatorist (mitteskaneeriv) ja laengusidestusseadisest (CCD). LIBSis kasutatakse tüüpiliselt polükromaatorist spektromeetrit, millega on võimalik terve spektri salvestada korraga.
Spektromeeter kogub elektromagnetilise kiirguse võimalikult suures lainepikkuste vahemikus, et avastada igal elemendil palju kiirgusjooni. Spektromeeter suudab enamasti lugeda kiirgusjooni vahemikus 170 nm (sügav ultraviolett) kuni 1100 nm (lähiinfrapuna). Kõik elemendid omavad selles lainepikkuste vahemikus kiirgusjooni. Spektromeetri eraldusvõime mõjutab mõõtmiste täpsust, kuna kõrge lahutusvõimega süsteemid suudavad eristada lähestikku asuvaid spektraalseid kiirgusjooni. Selline võime on iseäranis oluline paljudest erinevatest elementidest koosnevate ainete uurimisel. Lisaks spektromeetrile ja andurile on vaja ka viivituse tekitajat, mis suudab täpselt juhtida anduri reageerimisaega.
Eelised
Kasutatavad laserimpulsid on väga lühikesed, proovile antud energia on nii väike, et proov tervikuna ei soojene. Proovi ühest punktist korduvaid mõõtmisi tehes aurustub iga kord pealmine kiht ning igal järgneval mõõtmisel saadakse infot sügavamate kihtide kohta. See sõimaldab uurida proovi sügavusprofiili. Sama tehnikaga on võimalik eemaldada pinna saastet, kui enne analüüsitavat laserimpulssi eemaldatakse laseriga segavad pinna kihid. LIBSi abil saadakse tulemused mõne sekundi jooksul, mistõttu on meetod sobiv suurte koguste mõõtmiseks ja tööstuses materjali koostise reaalajas jälgimiseks.
LIBSi abil on võimalik analüüsida kõikide elementide kiirgusspektreid, kui on olemas aatomspektrite andmekogu, millega registreeritud spektrijooni võrrelda. Erinevalt teistest meetoditest saab LIBSiga uurida proove nii tahkes, vedelas kui ka gaasilises olekus. LIBSi tehnoloogiaga hävineb väga väike osa ainet, terve proov jääb sisuliselt terveks. Uuritavat ainet vajatakse väga väikestes kogustes, näiteks tahke proovi korral on vaja aurustumiseks ainult 0,1 µg – 0,1 mg ainet. Erinevalt teistest tehnoloogiatest ei ole proovi vaja analüüsiks ette valmistada, mistõttu proov ei hävine analüüsimisel.
Enamiku analüütiliste meetodite korral on analüüsimiseks vaja eraldi laborit. Teised meetodid, mis töötavad välitingimustes, on aga sageli aeganõudvad. LIBSiga on proovi analüüsimiseks vaja vaid optilist ligipääsu, mistõttu saab seda kasutada väga erinevates oludes: vaakumis, meresüvikutes ja teistel planeetidel.
Ainete optiliselt uurimine ei kahjusta ainet ning võimaldab uurida eemal asuvaid objekte, kiudoptikat kasutades ei pea spektromeeter asuma prooviga otsenähtavuses. LIBS-süsteeme saab kasutada koos valgusmikroskoopidega, võimaldades uurida mikroskoopiliste mõõtmetega objekte.
Spetsiaalset optikat või liikuvat proovi alust kasutades on laseriga võimalik proovi skaneerida, andes tulemustele ruumilise lahutusvõime.
Kaasaskantavad LIBS-süsteemid on teistest meetoditest tundlikumad, kiiremad ja suudavad tuvastada rohkem elemente. Lisaks ei kasuta LIBS-proovi ergastamiseks kantserogeenset ioniseerivat kiirgust.
Rakendused
LIBSi rolli on viimasel ajal püütud suurendada keskkonna ja kahjulike ainete monitooringul, kaasates diagnostikasse ka keemilised ja bioloogilised vahendajad, nagu liitmolekulid ning keerukad elusstruktuurid. LIBSi rakendamine ohtlike keemiliste ainete identifitseerimises on peamiselt suunatud plahvatusohtlike materjalide ja väiksemal määral ka närvimürkide tuvastamisele.
LIBSi saab kasutada diagnostilise tööriistana ka põlemiskambrites kütuse ja õhu vahekorra, kütuse koostise ja temperatuuri mõõtmiseks. Leegi temperatuuri määramise täpsus on võrreldav termopaari ja Rayleigh' hajumise meetodi täpsusega.
Tööstuses kasutatakse LIBSi materjalide segude uurimiseks, terase lisandite analüüsimiseks ning jäätmekäitluses prügi sorteerimiseks materjali järgi.
LIBSi kasutatakse selle paljude kasulike omaduste tõttu ka teiste planeetide uurimiseks – seda just eelkõige distantsilt analüüside tegemiseks. Kui teiste meetodite (röntgenfluorestsents-spektroskoopia, alfa-prootonröntgenspektroskoopia) korral peab kulgur minema proovini, siis LIBS vajab ainult optilist ligipääsu. Mars Science Laboratory missiooni raames saatis NASA 2012. aastal Marsile kulgur Curiosity, mis kasutab kivimite ja pinna analüüsimiseks LIBSi.
Mitmeimpulsilised süsteemid
pisi|300px|Xe spekter rõhul 10 torri pikkade impulssidega (5 ns, Nd:YAG-laser) energiaga 100 mJ/impulss ja lühikeste impulssidega (200 fs, Ti:safiirlaser) energiaga 40 mJ/impulss. Pikkade impulsside korral laienevad jooned märgatavalt Uuemad süsteemid kasutavad kaheimpulsilisi lasereid, mida jaotatakse paigutuse järgi otsesteks ja risti süsteemideks. Risti paigutusega laser tulistab proovi kaks korda samasse punkti, impulsid on eraldatud kuni paarikümne mikrosekundilise ajavahemikuga. Teine impulss kuumutab esimese impulsiga tekkinud plasma uuesti üles, parandades mõõdetava signaali tugevust. Otsese paigutuse korral lastakse laserimpulss paralleelselt proovi pinnale kas enne või pärast risti paigutusega laseriga tulistamist. Esimese laserimpulsi ajal moodustunud plasma tekitab proovi kohal alarõhuga piirkonna, kuhu saab proovist tekkinud plasma paisuda. Selle meetodi puhul ei ole täpsemate tulemuste saamiseks vaja proovi asetada alandatud rõhuga seadmesse.
Nii kaheimpulsilisi lasereid kui ka vaakumit kasutatakse tundlikkuse parandamiseks ja elementide aurustumise muutlikkusest tekkinud vigade vähendamiseks.
Kaheimpulsilised süsteemid on tõhusad vedelas olekus ainete uurimisel, kus esimese impulsiga viiakse uuritav vedelik gaasilisse olekusse ning teisega tekitatakse gaasist plasma.
Kim (eesnimi)
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 788. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kim 63 mehel.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2339. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kim 13 naisel.
Love Yourself: Her
"Love Yourself: Her" on BTS-i album, mis anti välja 18. septembril 2017 Big Hit Entertainmenti poolt.
Album anti välja neljas versioonis ning see sisaldab üheksat laulu, mille pealaul on "DNA".
Deniss Vasiļjevs
Seenioride kategoorias võisteldes on ta võitnud 2017. aastal Tirooli karikavõistlused, saavutanud kolmanda koha 2015. aastal Tallinna auhinnavõistlustel ning tulnud 2016. ja 2017. aastal Läti meistriks. 2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel jõudis ta esikümnesse.
Tema treener ja koreograaf on Šveitsi endine iluuisutaja Stéphane Lambiel.
Päritolu ja haridus
Deniss Vasiļjevs on sündinud Lätis Daugavpilsi linnas. Tema ema on endine tantsija.
Vasiļjevs on Daugavpilsi vene lütseumi õpilane. 2016. aastal kolis ta küll treeningute tõttu elama Šveitsi Champéry linna, kuid jäi edasi Daugavpilsi kooli nimekirja.
Sportlaskarjäär
Vasiļjevs hakkas uisutama 2003. aastal. Kuna ta oli tihti haige, otsustasid tema vanemad suunata ta spordi juurde. Esmalt kaalusid nad ujumist ja seejärel uisutamist. 2010. aasta paiku saatsid nad Denissi harjutama Prantsusmaale Pariisi leedulasest treeneri Ingrida Snieškienė juurde. Kuna ta oli kooliõpilane, veetis ta osa aastast treeningutel Pariisis, osa aastast treenis ja õppis aga kodus Daugavpilsis.
2013.–2014. aasta hooaeg
Vasiļjevs debüteeris ISU juunioride Grand Prix' võistluste sarjas 2013. aastal, saavutades Läti pealinnas Riias peetud Riia karikavõistlustel 7. koha ja Poolas Gdańskis peetud Balti karikavõistlustel 10. koha.
Ta valiti 2014. aasta juunioride maailmameistrivõistlusteks Läti võistkonda. Bulgaaria pealinnas Sofias märtsis 2014 toimunud võistlustel tuli ta lühikavas 11. kohale ja pääses seega esitama vabakava, kus tuli 7. kohale. Kahe kava kokkuvõttes saavutas Vasiļjevs paremusjärjestuses 8. koha.
Nii sellel kui ka järgmisel hooajal tuli Vasiļjevs juunioride arvestuses Läti meistriks.
2014.–2015. aasta hooaeg
Sellel hooajal saavutas Vasiļjevs ISU juunioride Grand Prix' sarjas 2014. aastal 4. koha nii Prantsusmaal Courchevelis kui ka Eestis Tallinnas toimunud võistlustel. Jaanuaris 2015 Austrias Dornbirnis toimunud Euroopa noorte taliolümpiafestivalil sai ta hõbemedali.
Enne 2015. aasta juunioride maailmameistrivõistlusi alustas ta koostööd treener Aleksei Urmanoviga. Märtsis 2015 Eestis Tallinnas toimunud maailmameistrivõistlustel sai ta nii lühikavas kui ka vabakavas 8. koha, kuid saavutas kahe kava kokkuvõttes üldises paremusjärjestuses 7. koha.
2015.–2016. aasta hooaeg
Samal hooajal hakkas Vasiļjevs võistlema ka seenioride kategoorias. 2015. aastal Venemaal Saranskis toimunud rahvusvahelisel võistlusel Mordovian Ornament sai ta 5. koha ja võitis seejärel Tallinna auhinnavõistlustel pronksmedali.
Jaanuaris 2016 saadeti Vasiļjevs tema esimestele seenioride meistrivõistlustele – Slovakkias Bratislavas toimunud 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustele. Lõplikus paremusjärjestuses oli ta 12. kohal, saavutades lühikava järel 14. ja vabakava järel 10. koha. Veebruaris võistles ta Norras Hamaris taas juunioride arvestuses, osaledes 2016. aasta noorte taliolümpiamängudel. Seal tagas ta endale lühikavaga 3. ja vabakavaga 1. koha, tulles üldises paremusjärjestuses hõbemedalile. Tema punktisumma jäi 1,09 punkti väiksemaks kuldmedali võitnud jaapanlase Sōta Yamamoto tulemusest. Samadel olümpiamängudel osales ta ka eri riikide sportlastest moodustatud võistkonnas Team Discovery, saavutas oma võistlussegmendis esikoha ja aitas sellega kogu võistkonna pronksmedalile.
Märtsis 2016 Ungaris Debrecenis toimunud 2016. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel saavutas ta lühikavas 3. koha, kuid jäi lõplikus paremusjärjestuses 8. kohale. Hiljem samal kuul osales ta Ameerika Ühendriikides Bostonis 2016. aasta seenioride maailmameistrivõistlustel, kus ta saavutas lühikavas 10. koha, pääses selle tulemuse põhjal esitama vabakava ja sai lõplikus paremusjärjestuses 14. koha.
2016.–2017. aasta hooaeg
Kevadel 2016 lõi Šveitsi endine iluuisutaja Stéphane Lambiel Vasiļjevsile uued kavad. Kahe hooaja vahel diagnoositi tal vasaku reie lähendajalihase rebend ja juuli teisel poolel külastas ta Torontot, kus ta sai füsioteraapiat. 25. augustil 2016 teatas ta ametlikult, et Lambiel on nõustunud hakkama tema treeneriks ja tema uueks treeningukohaks saab Champéry linn Šveitsis. Septembri alguses hakkas Vasiļjevs harjutama topelthüppeid. Samuti tegeles ta oma kava detailide, sammude ja pöörete edasiarendamisega.
Uuel hooajal tegi ta oma debüüdi seenioride Grand Prix' võistluste sarjas, kus ta sai 2016. aasta Rostelekomi karikavõistlustel 11. koha ja NHK auhinnavõistlustel 6. koha. Jaanuaris 2017 Tšehhis Ostravas toimunud Euroopa meistrivõistlustel sai ta mõlemas segmendis 6. koha, kuid platseerus lõplikus paremusjärjestuses 7. kohale. Märtsis saavutas ta Soomes Helsingis maailmameistrivõistlustel 14. koha, millega tagas Lätile koha meeste üksiksõidus 2018. aasta taliolümpiamängudel Lõuna-Koreas Pyeongchangis.
Isiklikku
Vasiļjevsi huviala on ajalugu, talle meeldib lugeda, joonistada ja mängida videomänge. Ta valdab läti, vene ja inglise keelt.
Ta on 176 cm pikkune.
Indre-et-Loire'i departemangu haldusüksuste loend
Indre-et-Loire'i departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood.
Chinon
Azay-le-Rideau' kanton Bourgueil' kanton Chinoni kanton L'Île-Bouchard'i kanton Langeais' kanton Richelieu' kanton Sainte-Maure-de-Touraine'i kanton
Loches
Le Grand-Pressigny kanton
Ligueil' kanton Loches'i kanton Montrésori kanton Preuilly-sur-Claise'i kanton
Tours
Amboise'i kanton Ballan-Miré kanton Bléré kanton Chambray-lès-Tours'i kanton Château-la-Vallière'i kanton Château-Renault' kanton Joué-lès-Tours-Lõuna kanton Joué-lès-Tours-Põhja kanton Luynes'i kanton Montbazoni kanton Montlouis-sur-Loire'i kanton Neuillé-Pont-Pierre'i kanton Neuvy-le-Roi' kanton Saint-Cyr-sur-Loire'i kanton Saint-Pierre-des-Corps'i kanton Saint-Avertini kanton Tours-Ida kanton Tours-Kesk kanton Tours-Kirde kanton Tours-Loode kanton Tours-Lõuna kanton Tours-Lääne kanton Tours-Val-du-Cheri kanton Vouvray kanton
YG Entertainment
YG Entertainment Inc. (korea keeles: YG 엔터테인먼트) on Lõuna-Korea meelelahutusfirma, mille asutas 1996. aastal Yang Hyun-suk. Ettevõte tegutseb muusikatööstuses, talendiagentuurina ning ürituste ja kontsertide korraldajana.
YG Entertainmenti all on varem töötanud artistid/grupid Wheesung, 1TYM, Gummy, Se7en, Minzy, Park Bom, 2NE1, Nam Tae-hyun ja Lee Jong-suk. Praegu töötavad YG Entertainmenti all artistid Psy, Big Bang, CL, Dara, Epik High, Akdong Musician, Lee Hi, Winner, iKon, Sechskies, Jinusean, Blackpink, One, Kang Dong-won, Choi Ji-woo, Cha Seung-won, Lee Sung-kyung, Nam Joo-hyuk ja Yoo In-na ning paljud teised.
Kajakamber
Kajakamber (inglise keeles echo chamber) on metafoor, mille kaudu kirjeldatakse olukorda, kus isiku uskumust tugevdab kommunikatsioon ja kordamine suletud süsteemis. Kajakambri metafoor põhineb akustilisel kajakambril, kus helid kõlavad õõneskambris. Kajakambrit külastades saavad inimesed otsida teavet, mis tugevdab nende olemasolevaid vaateid kui teadvustamata kinnitusmõju. See võib suurendada poliitilist ja sotsiaalset polariseerumist ja äärmuslust. See mõiste on metafoor, mis põhineb akustilisel kajakambril, kus helid kõlavad.
Internetis kajava ja homogeniseeriva mõju kirjeldamiseks kasutatakse ka mõistet "kultuuriline tribalism".
Ülevaade
Internet on laiendanud juurdepääsetava poliitilise teabe mitmekesisust ja hulka. Positiivse poole pealt võib see luua avaliku arutelu pluralistlikuma vormi. Negatiivsest küljest võib suurem juurdepääs teabele põhjustada valikulist kokkupuudet mingit ideoloogiat toetavate kanalitega. Äärmuslikus kajakambris esitab üks teabe hankija väite, mida paljud mõttekaaslased kordavad, kuulevad ja kordavad uuesti (sageli liialdatud või muul moel moonutatud kujul). Selline tegevus kordub, kuni enamik inimesi eeldab, et väite äärmuslik variant on tõsi.
Oluline on eristada kajakambreid ja filtrimulle. Mõlemad mõisted on seotud viisidega, kuidas üksikisikud puutuvad kokku sisuga, kus puuduvad vastuolulised arvamused. Kõnekeeles võidakse neid mõisteid kasutada sünonüümidena. Kajakamber viitab aga üldisele nähtusele, mille kohaselt inimesed puutuvad kokku ainult mõttekaaslastelt pärineva teabega. Filtrimullid tulenevad aga algoritmidest, mis valivad sisu varasema veebikäitumise, näiteks otsinguajaloo või veebiostude põhjal.
Kajakambri efekt ilmneb internetis sarnaselt mõtlevate inimrühmade koondumise tõttu. Selle tulemusel võib tekkida karjaefekt ja tunneli nägemine. Veebiarutelus kajab enda arvamus teistelt osalejatelt pidevalt vastu, mis tugevdab osalejate individuaalset uskumussüsteemi. Kajakambrites olevad isikud jäävad sinna pidama sageli seetõttu, et kajakambri liikmed aktsepteerivad suurema tõenäosusega nende arvamusi. See juhtub, sest internet on võimaldanud juurdepääsu suurele hulgale hõlpsasti kättesaadavale teabele. Inimesed saavad üha enam oma uudiseid veebis ebatraditsioonilistest allikatest, näiteks Facebooki, Google'i ja Twitteri kaudu. Paljud neist veebisaitidest on loonud isikupärastamise algoritmid. Need pakuvad kasutajatele valikulist teavet, mis suuresti sõltuvalt sellest, millisele teabele on kasutaja varem positiivselt reageerinud. See sisu kureerimise meetod on asendanud traditsioonilise uudistetoimetaja funktsiooni. Teabe vahendatud levitamine internetipõhiste suhtlusvõrgustike kaudu põhjustab algoritmilise filtrimulli tekkimise riski.
Veebipõhised kogukonnad killustuvad, kui mõttekaaslased grupeeruvad ja liikmed kuulevad argumente ühes kindlas suunas või kindlast ideoloogiast lähtuvalt. Teatud veebiplatvormidel, näiteks Twitteris, tekib kajakambreid tõenäolisemalt, kui teema on olemuselt poliitiline, võrreldes sellega, kui teemat peetakse neutraalseks. Suhtlusvõrgustike kogukonnad on kuulujuttude tugevdajad, kuna inimesed võivad usaldada oma isikliku sotsiaalse rühma esitatud tõendusmaterjale rohkem kui ajakirjandust. See võib luua olulisi tõkkeid kriitilise diskursuse tekkimiseks veebimeediumis. Sotsiaalne diskussioon ja jagamine kannatavad siis, kui inimestel on kitsas teabebaas ja nad ei jõua oma võrgustikust väljapoole.
Kajakambrid võivad olla inimese heaolule kahjulikud. Filtrimull võib moonutada meie enda tegelikkust, mida meie arvates välised allikad ei saanud muuta. Farnam Streeti akadeemiline ajaveebis selgitatakse, et filtrimull võib avaldada meile suuremat mõju, kui me arvame. See võib luua kajakambreid, mis panevad meid uskuma, et see, mida me reklaamide kaudu näeme, on ainus õige arvamus või perspektiiv. Ka internetis pidevalt ringlevad poliitilised reklaamid soodustavad olukorda, kus kasutaja arvab, et kuuldud arvamus on ainuõige. Teisisõnu, kui faktid meile ei meeldi, ei usu me neid. Kui meile meeldib, et midagi on meile faktina esitatud, isegi kui see on vale, siis kipume seda uskuma. Kui kuuleme iga päev liiga palju meile sobivaid seisukohti, usume, et muid arvamusi pole ja meie oma on kindlasti õige.
Paljusid mitteinternetipõhised kogukonnad on samuti segregeeritud poliitiliste veendumuste ja kultuuriliste vaadete baasilt. Kajakambri efekt võib takistada inimesi märkamast keele ja kultuuri muutusi ühiskonnagruppides, mis jäävad nende omast väljapoole. Veebikajakambrid võivad mõnikord mõjutada inimese soovi osaleda sarnastes aruteludes ka mujal. 2016. aasta uuringus leiti, et Twitteri kasutajad, kes tundsid, et nende vaatajaskond Twitteris nõustub nende arvamusega, olid rohkem valmis tööl sellel teemal sõna võtma.
Vastumeetmed
Mõned ettevõtted on teinud jõupingutusi kajakambri mõju vähendamiseks algoritmilise lähendamise kaudu. Tuntud näide selle kohta on muudatused, mida Facebook tegi oma "Trendingu" lehele, mis on Facebooki kasutajate kohapealne uudisteallikas. Ettevõte muutis seda rubriiki, minnes teatud teema või sündmuse kohta ühe uudiseallika kuvamiselt mitme uudiseallika kuvamisele. Selle eesmärk oli pakkuda mis tahes pealkirja jaoks mitmeid uudiseallikad ning seeläbi näidata lugejatele erinevaid seisukohti ja tõlgendusi.
Graslebeni ühisvald
thumb|Samtgemeinde Graslebeni paiknemine Helmstedti kreisis
Grasleben on valdade ühendus (Samtgemeinde) Helmstedti kreisis, Alam-Saksimaal, Saksamaal. Selle keskus on Grasleben.
Samtgemeinde Grasleben koosneb järgmistest valdadest:
Üle linna Vinski
"Üle linna Vinski" on 1983. aasta Eesti telelavastus, mis põhineb Soome vestekirjaniku Aapeli (Simo Puupponen) 1954. aastal ilmunud samanimelisel lasteraamatul.
Aapeli teose kohandas televisioonile lavastaja Ivo Eensalu. Filmi režissööriks oli Virve Koppel, kunstnikuks Tiiu Übi, heliloojaks Tõnu Naissoo ja laulusõnade autorika Priit Aimla.
Osatäitjad
Teiste osatäitjate seas olid näiteks Gunnar Kilgas, Hans Miilberg, Lembit Ulfsak, Maria Klenskaja, Irja Aav ja Leida Rammo.
Sahha teaduste akadeemia kuldmedal
Sahha (Jakuutia) Vabariigi Teaduste Akadeemia kuldmedal (vene keeles Золотая медаль Академии наук Республики Саха (Якутия)) on Sahha teaduste akadeemia kõrgeim autasu.
Sahha TA kuldmedal asutati 1997. aastal. Autasu antakse silmapaistvate teaduslike tööde, avastuste ja leiutiste eest.
Elektromagnetiline katapult
pisi|500px|Kuupealse kontseptsiooni joonistus
Elektromagnetiline katapult on idee kosmoselennu läbiviimiseks ilma kütuseta. Elektromagnetiline katapult kasutab lineaarset mootorit, et kiirendada ja katapulteerida objekti suurel kiirusel. Kõik olemasolevad kontseptsioonid elektromagnetilisest katapuldist kasutavad juhtmete pooli, mis on elektriliselt laetud, et tekitada elektromagneteid. Elektromagnetide järjestikune käivitamine kiirendab objekti mööda rada edasi. Kui objekt on kiirendatud rajast välja, siis ta jätkab liikumist impulsi tõttu.
Kuigi iga seade, mis laseb ballistilise nimikoormuse on tehniliselt elektromagnetiline katapult. Selles kontekstis on elektromagnetiline katapult solenoidkahur, mis magnetiliselt kiirendab objekti, mis sisaldab magneetuvat hoidjat. Kui nimikoormus on kiirendatud, need kaks eralduvad ja hoidjat aeglustatakse selleks, et seda saaks hiljem taaskasutada järgmiseks lasuks.
Elektromagnetiline katapult on enamasti solenoidkahur, mis magnetiliselt kiirendab objekti, mis sisaldab magnetilist hoidjat ja kasulikku koormust. Kosmoseaparaate saab välja saata kolmel viisil:
1) suur Maa-pealne elektromagnetiline katapult, mis laseks kosmoseaparaadi Maast eemale;
2) väike elektromagnetiline katapult, mis on paigaldatud kosmosesüstikule, mis laseks kosmosesse väikseid tükke, et süstik saaks liikuda kosmoses;
Fikseeritud elektromagnetiline katapult
Elektromagnetilisel katapuldil ei tohi olla mingit füüsilist kontakti liikuvate osade vahel, sest objekti liigutatakse dünaamilise magnetlevitatsiooni abil. Selline kasutusviis tagab mahuka korduskasutuse. Teoreetilist on võimalik elektromagnetilise katapuldiga lasta miljoneid kordi. Piirkulud on üldiselt madalad, aga masina ehitamine sõltub jõudlusest, eriti massist, kiirendusest ja mürsu kiirusest. Gerard O'Neill ehitas enda esimese elektromagnetilise katapuldi aastatel 1976–1977 eelarvega 2000 dollarit. Katapult oli väiksem mudel ning mõeldud lühemate distantsidele laskmiseks. Selline mudel lasi mürsu kiirusega 40 m/s ja kiirendusega 33 g. Tema järgmine mudel oli suurema kiirendusega pärast seda, kui teda rahastati. Mõned aastad hiljem pakkus välja Texase Ülikool, et elektromagnetiline katapult, mis laseb 10 kilogrammise mürsu kiirusega 6000 m/s, maksaks 47 miljonit dollarit.
Raskemad objektid liiguvad proportsionaalselt aeglasemini. Kergemad objektid võidakse lasta kiirusega 20 km/s või isegi rohkem. Kiirusi limiteerib enamasti energia kulu ning kuivõrd kiiresti on energiat võimalik kasutada. Ühe kilomeetrine elektromagnetiline katapult saab kiirendada 20 kg sõidukit kiiruseni 10,5 km/s muundamise kasuteguriga 80% ja keskmise kiirendusega 5,600 g.
Maa-pealsed kontseptsioonid, näiteks StarTrami idee, vajaks suuri investeeringuid. Maa tugev gravitatsioon ja tihe atmosfäär teevad sellise elektromagnetilise katapuldi rajamise raskeks. Seega paljud arvavad, et pigem tuleks katapult ehitada Kuule, kus gravitatsioon on väiksem ja puudub atmosfäär.
Parimates elektromagnetilise katapuldi tehnilistes lahendustes kasutatakse ülijuhtivaid poole, et saavutada mõistlik energeetiline efektiivsus (tihti 50–90% või enamgi, olenevalt tehnilisest lahendusest). Mõnes lahenduses kasutatakse ülijuhtivat "ämbrit" või alumiiniumpooli kasuliku koormusena.
Mõnes tehnilises lahenduses hoitakse kasulikku koormust "ämbris" ning siis vabastatakse, et "ämbrit" saaks aeglustada ja taaskasutada.
Maa-pealne elektromagnetiline katapult
Elektromagnetilised katapuldid võivad olla igas pikkuses, taskukohased ja üldiselt sujuva kiirendusega. Samuti on võimalik, et kiirendusrada on piisavalt pikk, et objekti saab kiirendada, ilma liiga suure ülekoormusega reisijatele. Seda saab ehitada ühe pika rajana kosmoselennuks, mis on raja lõpust kõrgendatud. Sellepärast on üks lihtne meetod ehitada kiirendusradasid kõrge mäe peale. Mida kõrgem on rada, seda vähem peab kokkupuutuma õhutakistusega atmosfääris.
Elektromagnetiline katapult Maa peal oleks võimalik ka teisiti kasutada. Elektromagnetiline katapult kiirendaks nimikoormust kõrgele kiirusele, mis ei oleks piisav orbiidini jõudmiseks. Seejärel vabastatakse nimikoormus, mis lõpetaks oma teekonna rakettide abiga. Selline viis vähendaks oluliselt vajaliku kiiruse hulka, mida oleks vaja rakettidel orbiidini jõudmisel. Alla kümnendiku orbitaalsest kiirusest oleks väiksest raketi trasterist oleks piisav, et kõrgendada apsiidi, kui tehnilises lahenduses on eelistatud selle minimeerimist. Hübriid elektromagnetilise katapuldi disainid valikuliselt vähendavad nõudmisi elektromagnetilise katapuldile omades suuremat kogust delta-v raketti põlemise tõttu. Maa peal saavad elektromagnetilise katapuldi disainid kasutada hästi katsetatud maglev-i komponente.
Selleks et lasta mehitud kosmoseaparaati kosmosesse, peab elektromagnetilise katapuldi rada olema sadu kilomeetreit pikk, et objektil oleks piisavalt suur kiirus madalale orbiidile jõudmiseks. Piisavaks pikkuseks, kui kiirendada peaaegu konstantsel maksimum lubatud ülekoormusel inimestele, on proportsionaalne kiirus ruuduga. Näiteks pool vajalikust kiirusest saaks vastata veerandile tunneli pikkusele. Konarlikele objektidele piisab palju suurem kiirendus, mis lubaks lühemat rada. Veel üks kontseptsioon on suur rõngakujuline disain, kus kosmoseaparaat sõidaks ringi mitu korda. Selliselt kogus aparaat kiirust ning enne rajalt välja laskmist liiguks sirgele rajale, mis on suunatud taeva poole.
Elektromagnet katapulte võidakse kasutada tuumasaaste eemaldamiseks. Kosmosesse lastakse mürsk, mis lendab ära suurema kiirusega kui paokiirus. Atmosfäärist läbimine tervelt on võimalik, siis kui mürsk on korralikult kaitstud kuumuse eest.
Kosmoseaparaadipealne elektromagnetiline katapult
Kosmoseaparaat võiks kanda elektromagnetilist katapulti, kui primaarset mootorit. Kosmoseaparaat saab kasutada elektromagnetilist katapulti, et kiirendada koormat kosmosesse ja ennast kiirendada vastassuunas. Absoluutset teoreetilist piiri ei ole teada suuruse või kiirenduse kohta, kuid praktilised inseneri piirangud kehtivad näiteks massivõimsuse, jäätmete soojuse hajumise ja energia tarbimise kohta.
Elektrireaktiivajami meetodid, nagu elektromagnetilised katapuldid, on süsteemid, kus energia ei tule kütusest. Kindel elektrilise põtkuri impulss saab ulatuda kuni hetkeni, kus elektromagnetilised katapuldid sulanduvad osakeste kiirendiks koos fraktsioneeriva valguse kiiruse väljalaske kiirusega väikesteks osakesteks. Proovides kasutada äärmuslikku väljalaskekiirust, et kiirendada palju aeglasemat kosmoseaparaati, võib olla suboptimaalselt madal tõukejõud, kui energia, mis on saadaval kosmoseaparaadi reaktorist või energiaallikas on limiteeritud.
Elektromagnetilised katapuldid relvadena
Väikseid elektromagnetilisi mürsulaskjaid arendab aktiivselt USA merevägi, selleks et kasutada neid Maa-pealse või laevapealse relvana. Piisavalt kiiret lineaarset mootorit saaks põhimõtteliselt kasutada kontinentidevahelise suurtükikahurina või kui see asetseb Kuu peal või orbiidil, saaks kahurit kasutada, et rünnata mingit kindlat kohta Maa peal.
Praktilised katsed
Ühe esimese "elektripüssi" kontseptsiooni mõtles välja Princetoni füüsik Edwin Fitch Northrup. Dr Northrup ehitas prototüübi pooli püssidest, mis töötavad kHz sagedusega kolme faasi elektrigeneraatoritega. Raamatus kirjeldatakse väljamõeldud olukorda, kus tehakse kuu ümber reis kahte inimest mahutava masinaga, mis on algatatud Northrupi elektrilise püssiga.
India mürripuu
pisi|India mürripuu vaik (guggul) India mürripuu (Commiphora wightii) on mürripuuliste sugukonda kuuluv põõsas või väike puu.
India mürripuu kasvab looduslikult Indias Gujarati ja Rajasthani osariigis ning Pakistanis.
India traditsioonilises meditsiinis on india mürripuu tüvele tekitatud vigastustest kogutavat mahla, mida töödeldakse vastavalt, nimetatud ka guggul'iks ja seda on kasutatud mitmeid aastatuhandeid raviainena ateroskleroosi, reuma, astma, tuberkuloosi, debiilsuse ja kõhulahtisuse korral.
Tänapäeval kasutatakse guggul'it artriidi ja akne korral ning kõrge kolesteroolitaseme alandamiseks.
Hiidkogrits
Hiidkogrits ehk hiid-kogritsliudik ehk kogritsliudik ehk suur kogrits (Gyromitra gigas) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Kasvab rohkem Põhja- ja Lääne-Eestis.
Seen on toorelt mürgine, kuid pärast kupatamist söödav.
Alevijärv
pisi|[[Elmar Leppiku maal "Kellamehe järv Otepääl" (1943)]] Alevijärv (ka Kellamehe järv) on järv Valga maakonnas Otepää vallas Otepää külas. Veekogu pindala on 2,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 780 m.
Nenu laht
Nenu laht on laht Saaremaa idaosas Väikeses väinas.
Lahe ääres asub Nenu küla.
Lahte suubuvad teiste seas Metsara jõgi ja Kärneri kraav.
Lüllelaht
Lüllelaht (ka Lülle laht) on järv (minevikus laht) Saare maakonnas Saaremaa vallas Rootsiküla külas. Järves on kaks saart.
Kliment (eesnimi)
Kliment (vene keeles Климент) on venepärane mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1915. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kliment 13 mehel.
Bodhipuu
Bodhipuu ehk "virgumise puu" (sanskriti keeles bodhivṛkṣa) on püha viigipuu (Ficus religiosa) Bodhgayal, Biharis, mille all Siddhārtha Gautama saavutas virgumise ehk budasuse (sanskriti ja paali keeles bodhi) umbes aastal 500 eKr.
Bodhipuuks nimetatakse ka kõiki neid pühasid viigipuid, mis on pärimuse järgi kasvama pandud Buddha-aegse püha viigipuu võrsest.
Teadaolevalt esimesena istutati bodhipuu võrse 3. sajandil eKr Anuradhapura suurkloostri (Mahāvihāra) juurde Sri Lankal, kus see kasvab tänapäevalgi.
Ragnhildur Helgadóttir
1975. aastal oli Ragnhildur Helgadóttir Põhjamaade Nõukogu president.
Adam Eteki
Adam Eteki (sündinud 5. juulil 2002 Pariisis) on Prantsuse võidusõitja, kes sõidab Prantsusmaa Vormel 4.
2018. aastal on Eteki meistrivõistluste arvestuses neljas, kõrgeima koha saanud Prantsusmaa rattur kahe sõiduvõiduga.
Arlet Levandi
Arlet Levandi (sündinud 28. novembril 2005 Tallinnas) on Eesti iluuisutaja.
Spordisaavutused
Ta on 2022. aasta Tallink Hotels Cupi meister ja võitnud kaks Eesti meistrivõistluste hõbemedali (2021–2022). Juunioride tasemel on ta 2022. aasta Euroopa noorte olümpiafestivali meister, 2021. aasta JGP France II hõbe, 2021. aasta JGP Slovenia hõbe ja 2020. aasta noorte taliolümpiavõitja meeskondlikus arvestuses. Levandi on esimene meesüksiksõitja Eestist, kes võitnud juunioride Grand Prix' medali.
Isiklikku
Levandi vanemad on endised tippsportlased Anna (neiuna Kondrašova) ja Allar Levandi. Tal on kaks vanemat venda, Anders ja Armand. Tema ema võistles iluuisutajana Nõukogude Liitu esindades naiste üksiksõidus ning on kahekordne olümpiavõitja, 1984. aasta maailma hõbe ja neljakordne Euroopa pronks (1984, 1986–1988). Tema isa on 1988. aasta olümpiapronks ja 1987. aasta Põhjamaade kombineeritud maailma meeskondlik pronks. Levandi õpib Vanalinna Hariduskolleegiumis.
Brita Olofsdotter
Brita Olofsdotter (surnud 1569) oli Soome päritolu Rootsi ratsaväelane. Tõenäoliselt oli ta esimene teadaolev naissõjaväelane Rootsis, samuti on ta esimene Rootsist teadaolev näide naisest, kes teeskles meest, et tegelda elukutsega, mis oli naistele keelatud.
Vald (Soome)
Soome haldusjaotuses on vald (soome keeles kunta) kohaliku omavalitsuse üksus, millel on oma kindlaks määratud territoorium kokkulepitud piiridega ja kindel elanikkond. Soomes jagunevad vallad linnalisteks (kaupunki) ja klassikalisteks valdadeks, kus on eri suuruses asustusüksusi, suuremate linnade korral ka asumid ja neid ümbritsev maapiirkond.
Eesti keeles oleks Soome valdadele võrreldavaks terminiks pigem kohalik omavalitsus, mis annab ehk kõige paremini edasi Soomes kasutusel oleva valla nimetuse sisu.
Soomes, nii nagu Eestiski, on vallas mitu asustusüksust, näiteks küla. Seejuures erineb Soome aga Eestist selle poolest, et kui meil räägitakse vallasisestest linnadest, siis Soomes on vald linna staatust kandev omavalitsus kogu ulatuses ehk linnaõigus antakse kogu vallale tervikuna.
Vallal on oma valimiste teel moodustatav valitsus. Valimised võitnud erakond valib vallavanema või linnalise omavalitsuse korral linnapea.
Soomes on 2018. aasta seisuga 311 valda, millest 107 nimetatakse linnaks.
Mäha järv
Mäha järv (ka Otepää Mäha järv) on järv Valga maakonnas Otepää vallas Mäha külas. Veekogu pindala on 13 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1744 m.
Joachim I (Anhalt-Dessau)
thumb|Anhalt-Dessau vürst Joachim I, [[Lucas Cranach Vanem]] Joachim I (7. august 1509 – 6. detsember 1561) oli alates 1544. aastast Anhalt-Dessau vürst Askania dünastiast.
Prachatice
Prachatice (saksa keeles Prachatitz) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas, Prachatice ringkonna halduskeskus. Prachatice asub České Budějovicest ligikaudu 35 km läänes.
Joachim I (Anhalt-Dessau)
Ta oli Anhalt-Dessau vürsti Ernst I ja tema naise Margarethe neljas (kuid kolmas ellujäänud) poeg.
Prachatice
Prachatice asub merepinnast 561 meetri kõrgusel.
Joachim I (Anhalt-Dessau)
Elu
Pärast oma isa surma aastal 1516 said Joachim ning tema vanemad vennad Johann ja Georg Anhalt-Dessau uuteks valitsejateks. Valitsemise esimesel aastal oli nende ema regent.
Prachatice
Prachaticet on esmamainitud 1312. aastal, linnaõigused sai 1323. aastal.