cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leverkuseni Bayer
Jalgpall
Aastal 1988 võideti Espanyol Barcelonaga mängides UEFA karikas, 1993 DFB karikas ja 1994 Saksamaa sisemeistrivõistlused. Aastal 2002 mängis Bayer Leverkusen UEFA meistrite karika finaalis ja kaotas Real Madridile 1:2.
Juuli Lill
Juuli Lill on õppinud laulmist Peterburi Konservatooriumi ettevalmistusosakonnas (1999–2001, professor Iraida Levanda klassis) ja Eesti Muusikaakadeemias (2001–2005, professor Mati Palmi klassis), aastail 2004–2006 ühtlasi Viini Muusika- ja Esituskunstide Ülikoolis (juhendaja Leopold Spitzer) ning aastail 2005–2009 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistriõppes (professor Mati Palmi juhendamisel).
Vello Jürna
Rahvusooperis Estonia esitas Vello Jürna üle 30 rolli. Lisaks astus ta külalisena üles teatris Vanemuine, Stockholmi kuninglikus ooperis, Läti ja Norra rahvusooperis, Göteborgi, Oulu ja paljudes muudes ooperiteatrites.
Leverkuseni Bayer
Praegune meeskond
''Seisuga 31. juuli 2019''
Juuli Lill
Laulis 2002–2003 Eesti Filharmoonia Kammerkooris, olnud alates 2006. aastast Rahvusooperi Estonia solist.
Vello Jürna
Tema viimaseks suuremaks osatäitmiseks Estonia teatri laval jäi maalikunstnik Cavaradossi roll Giacomo Puccini ooperis "Tosca".
Nikolai Suursööt
Nikolai Suursöödi nime on kandnud kaks tuntud eesti kultuuritegelast (mõlemal nimeks enne eestistamist Nikolai Ponomarjov):
Vello Jürna
Isiklikku
Tema tütar on lavastaja Auri Jürna.
Sylvana, St. Andrewsi krahvinna
Ta sündis Placentias Kanadas Maximilian Karl Tomaselli ja Josiane Preschezi tütrena 28. mail 1957.
Juuli Lill
On andnud hääle Kaspar Jancise animafilmidele "Krokodill" (2009), Villa Antropoff (2012) ja "Piano" (2015)
Sylvana, St. Andrewsi krahvinna
25. detsembril 1977 abiellus ta Vancouveris John Paul Jonesiga; nad lahutasid abielu 1981.
Juuli Lill
Suuremad filmirollid on Martha osatäitmine Nele Kirsipuu tudengifilmis "Võlutari leivapätsid" (2012) ning Riina roll Jaak Kilmi mängufimis "Tagurpidi torn" (2022). On osalenud ka telesarjas "Pilvede all" Tuuli rollis.
Isiklikku
Juuli Lill on professor Irene Lille ja klaasikunstnik Ivo Lille tütar. Juuli Lill on abielus ooperilaulja Andres Köstriga. Neil on poeg Julius ja tütar Judith.
Sylvana, St. Andrewsi krahvinna
9. jaanuaril 1988 abiellus ta Edinburghis George Windsoriga. Et Sylvana on katoliiklane, kaotas tema vastne abikaasa George Windsor oma koha Briti troonipärimisjärjekorras. Lordil ja leedil on kolm last:
Astrobioloogia
Astrobioloogia ehk bioastronoomia ehk eksobioloogia ehk ksenobioloogia uurib elu tekke ja päritolu, elu evolutsiooni, leviku ja tulevikuga seotud küsimusi universumis. Hõlmab nii maapealse eluga kui ka võimaliku maavälise eluga seotud küsimusi.
Jiangsu
Jiangsu [tsjangs'uu] on provints Hiina idaosas.
Haldusjaotus
Provints jaguneb 13 ringkonna tasemel haldusüksuseks (kõik ringkonna õigustega linnad):
Rahvastik
2000. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Jiangsu provintsi elanikest hiinlased 99,6% ja hueid 0,2%.
Astrobioloogia
Tänapäeva astrobioloogia sisaldab paljude teadusharude (astronoomia, füüsika, keemia, bioloogia, paleontoloogia, okeanograafia, mikrobioloogia, geoloogia, geofüüsika, geneetika jt) omavahelist koostööd ja kokkupuutepunkte. Teaduslikus fantastikas räägitakse sageli ksenobioloogiast kui teadusharust, mis on spetsialiseerunud maaväliste eluvormide uurimisele empiirilisel alusel.
Ülevaade
Kuigi astrobioloogia on praeguse seisuga spekulatsioonide valdkond, on maavälise elu olemasolu põhimõtteliselt verifitseeritav hüpotees (kuigi seda pole seni verifitseeritud). Seetõttu on ksenobioloogia õigustatud uurimisala. Samuti on põhiliste eluprotsesside arvutisimulatsioon teinud võimalikuks alternatiivsete eluvormide (näiteks vasakhelikaalse DNA) uurimise.
Sylvana, St. Andrewsi krahvinna
Kõik lapsed kuulusid sünnijärgselt troonipärimisjärjekorda, kuid Edward liitus 2003 katoliku kirikuga ning kaotas seetõttu oma koha.
Leedi St. Andrews on Cambridge'i ülikoolis ajaloo ning sotsiaalteaduste ja politoloogia õppejõud.
Tiiu Levald
Tiiu Levald (sündinud 15. märtsil 1940 Tallinnas) on eesti laulja (sopran), laulupedagoog ja muusikakriitik.
Lõpetas 1959 Tallinna 21. Keskkooli, 1965 Tallinna Muusikakooli (õpetaja Ludmilla Issakova) ja 1970 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Linda Sauli klass). Täiendanud end Kiievis, Riias, Peterburis, Moskvas, Jerevanis, Thbilisis, samuti 1984 Soomes (Erna Spohrenbergi meistrikursusel), 1992 Kanadas (Toronto Konservatooriumi lauluosakonnas) ning 1997 Haagis ja Hannoveris (Hannoveri Muusikakõrgkooli ja Haagi Konservatooriumi lauluosakonnas).
Laulis 1964–1973 Estonia ooperikooris ja töötas 1970–1973 ühtlasi Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Linda Sauli assistendina, olnud 1973–2013 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud (aastast 1992 dotsent).
Ta on esinenud kammeransamblitega Camerata Tallinn ja Consortium.
Isiklikku
Tema isa oli tšellist ja helilooja Martin Levald ja ema näitleja Leida Levald. Ta oli 1964–1969 abielus Vardo Rumesseniga.
Tähestikuline hääldamine
frameless|right|upright=1.25 Tähestikuline hääldamine (inglise keeles pronunciation of letters, ametlikus kasutuses NATO phonetic alphabet) põhineb ladina tähestikku kuuluvate tähtede vastavusele raadiosides edastamiseks kasutatavate sõnadega ja seda kasutatakse kutsungites, üksikute tähtede, lühendite ning halva side korral teksti ja raskesti hääldatavate sõnade edastamiseks.
Alljärgnevas tabelis on toodud igale tähele vastav foneetiline sõna.
Osram GmbH
Osram GmbH (Osram Gesellschaft mit beschränkter Haftung) on maailma suurim valgustustehnika tootja, Siemensi tütarettevõte. Peakontor asub Münchenis.
Liaoning
Liaoning on provints Hiina kirdeosas. See on osa ajaloolisest Mandžuuriast.
Provints on saanud nime Liao jõe järgi, mis läbi provintsi voolab.
Koos Jilini ja Heilongjiangi provintsiga on Liaoning Hiina kolmest nn roostevöö provintsist. Tähtsamad tööstusharud on Liaoningi provintsis masinatööstus, elektroonikatööstus, naftatööstus, keemiatööstus ja ehitusmaterjalide tootmine. Maavaradest leidub Liaoningis rikkalikult rauamaaki, magnesiiti, teemante ja boori. Tähtsamad põllukultuurid on mais, sorgo, sojaoad, õunad, virsikud, pirnid, aprikoosid, ploomid ja puuvill.
Haldusjaotus
Provints jaguneb 14 ringkonna tasemel haldusüksuseks (kõik ringkonna õigustega linnad):
Rahvastik
2020. aasta seisuga oli elanike arv provintsis 42 591 407. Aastal 2010 oli elanikke 43 746 323.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Liaoningi provintsi elanikkonnast hiinlased 83,94%, mandžud 12,88%, mongolid 1,60%, hueid 0,63%, korealased 0,58% ja sibod 0,32%.
2018. aasta seisuga oli miljonilinnu neli: Shenyang (5 651 200 elanikku), Dalian (3 808 300 elanikku), Anshan (1 420 800 elanikku) ja Fushun (1 223 500 elanikku).
Šaktism
Šaktism on višnuismi ja šivaismi kõrval üks hinduismi põhiharusid. Selles austatakse emajumalanna Šaktit kõigis tema vormides (naisjumalustena), jätmata kõrvale ka mees- ja kesksoost jumalusi.
Naisjumaluste koht on eri vooludes ja kultustes erinev. Šakti võib olla keskne filosoofiline mõiste, meessoost Jumala atribuut või siis käskijannalik, heasüdamlik või julm emajumalanna, sealhulgas Šiva taevane õukondlane.
Šaktism on tihedalt läbi põimunud india tantrismiga.
Šaktismis kasutatakse palju mantraid (võimsaid loitse).
Päritolu
Šaktism tekkis pärast tantrismi, 4. ja 7. sajandi vahel. Šaktismi õitseaeg langeb 8.–10. sajandisse, mil pandi kirja paljud šaktistlikud tekstid (tantrad. Šaktismi algeid leidub juba veedadel ja draviididel.
Durga kultus
Šaktismi vormide seas on näiteks Brahmaniga (absoluudiga üks oleva, maailma ja kõikide teiste jumalate emanda, jumalanna Durga austamine. Ka Šiva on Durgast sõltuv ja eksisteerib tema läbi. Durga kui Mahajogini maailma looja, hävitaja ja säilitaja, kes eksisteerib igavesti. Tema atribuudid on Šiva kolmpii, Višnu ketas ja Indra kõuetalb, mis ta on nendelt jumalatelt saanud. Durga on Indias kõige armastatum jumalanna, keda austatakse ka ideaalse abikaasa ja emana.
Lalita kultus
Šakti esineb teistes kultustes ka punase jumalanna Lalitana, kes istub Šiva süles ning kelle sümbolid on suhkruroovibu (inimvaimu sümbol), lillenooled (meeltemaailm), võrk (armastuse ja iha sümbol) ning nui (viha ja vastumeelsuse sümbol).
Kālī kultus
Mõningates šaktismi vooludes on Šakti ka Kālī, kes on julm ja ettearvamatu nagu loodus ning nõuab veriseid ohvreid. Kali kultuses võetakse sündi ja surma, elu ilu ja valu ühtsuses ning usklik austab ka Kālī tumedaid külgi, austab teda laibapõletuskohtades ning varem tõi talle isegi inimohvreid. Kalit peetakse siiski ka vabastajaks ja armastavaks kaitsjaks, kes võib inimest aidata võitluses meeltemaailma ahvatlustega, seotusega maailma külge ning surmaga.
Tantristlik šaktism
Šakti austamisel pole haruldased ka tantristlikud rituaalid nagu pantšatattva (uimastava joogi (mada), kala (matsja), liha (mansa), teravilja (mudra) ja seksuaalse ühinemise (maithuna) nautimine), sest neid asju peetakse Šakti ilmingu juurde kuuluvateks, neid saab religioosse ritualiseerimise teel kõrgemale tasandile tõsta ning nõnda saab vajaduste rahuldamise kaudu kogeda muundumist jumalikeks protsessideks. Maithuna teevad tegelikult teoks siiski vähesed šaktad, paljud keelduvad sellest või teostavad selle sümboolselt. Ometi on sakraalne prostitutsioon sageli olnud šaktismi kaasnähtus ning suguakti kogeti müstilise ühinemisena emajumalanna, elu-, armastuse- ja viljakusejumalannaga.
Teised vormid
Mõningates šaktismi filosoofilistes suundades peetakse Šaktit Brahmani (ainsa tõeliselt oleva) kineetiliseks aspektiks, mis laseb kõike endast esile tulla, kannab endas kõike, võtab kõik jälle tagasi ning tekitab maajat (nähtuvat maailma ja selles kätkevaid polaarsusi) ja on ise maaja.
Satguru Sivaya Subramuniyaswami järgi rõhutatakse šaktismis naiselikkust, mille kaudu lõpuks jõutakse meheliku Parašivani. Emajumalanna on seega vahendaja ning annab advaita mõttes mokša nendele, kes teda austavad. Sellisena on šaktism õigupoolest šivaismi haru, sest Devit austatakse selleks, et jõuda ühendusse Šivaga, kes on ebaiskuline ilminguteta Absoluut.
Selle emajumalanna austajad, keda nimetatakse šaktadeks, on enamasti seotud ka šivaismiga, kuna aga višnuismis naisjumalus nii suurt osa ei etenda. On võimalik pudada end samal ajal šaktaks, šaivaks (Šiva austajaks) ja vaišnavaks (Višnu austajaks).
Teistes šaktismi vormides ei omistata Šaktile nii väljapaistvat kohta, vaid teda peetakse meesjumal Šiva immanentseks loomisjõuks ning viimse reaalsuse ilminguks. Meesjumal sümboliseerib absoluuti selle paigalseisvas aspektis, kuna aga Šakti lähtub temast ning on "energia", mis kõike loob, säilitab ja hävitab. Šakti on vabastava teadmise, tahte ja tegutsemise energia. Meesjumalat peetakse passiivseks algeks, jumalannat aktiivseks algeks (prakriti), mis sünnitab, toidab ja säilitab. Koos moodustavad nad metafüüsilise ühtsuse.
Šivaiitlikes vooludes on lahknevusi Šakti tähenduse osas. Need kajastuvad ka ikonograafias. Mõnikord seisab Šakti Šiva liikumatul, passiivsel ihul, mõnikord moodustavad nad androgüüni, mõnikord istub Šakti Šiva süles.
Jilini provints
Jilin on provints Hiina kirdeosas. See on osa ajaloolisest Mandžuuriast. Piirneb Põhja-Korea ja Venemaa Primorje kraiga.
Koos Liaoningi ja Heilongjiangi provintsiga on Jilin Hiina kolmest nn roostevöö provintsist. Tähtsaim tööstusharu on rasketööstus.
Rahvastik
Elanike arv oli 2020. aasta seisuga 24 073 453. Aastal 2010 oli elanikke 27 462 297. Võrreldes 2010. aastaga on elanike arv vähenenud 12,3%.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Jilini provintsi elanikest hiinlased 90,85%, korealased 4,27%, mandžud 3,71%, mongolid 0,64% ja hueid 0,47%.
Miljonilinne oli 2018. aastal kaks: Changchun (4 564 000 elanikku) ja Jilin (1 269 100 elanikku).
Antananarivo provints
Antananarivo provints piirneb kõigi teiste provintsidega, välja arvatud Antsiranana provints: põhjas Mahajanga provintsiga, idas Toamasina provintsiga, lõunas Fianarantsoa provintsiga ja läänes Toliara provintsiga. Antananarivo provints on Madagaskari ainus provints, millel puudub merepiir.
Nimi
Kuni 1975. aastani nimetati Antananarivot Tananariveks ja Antananarivo provintsi Tananarive provintsiks. Kõnekeeles nimetatakse linna Tanaks ja see nimi käib mõnikord ka provintsi kohta.
Pindala
Antananarivo provintsi pindala on 55 283 km² või 58 283 km² või 58 697 km². See on umbes kümnendik Madagaskari saare pindalast. Madagaskari kuue provintsi seas on Antananarivo provintsist väiksem ainult Antsiranana provints.
Loodus
Provints hõlmab osa Madagaskari Kõrgplatoost. Selle osa Antananarivo platoo asub 1200–1500 m kõrgusel merepinnast. Idaosa on lainjas, loodeosa on enam-vähem tasane. Provintsi lõunapiiri moodustab Ankaratra mäemassiiv koos seda ümbritseva vulkaanilise piirkonnaga.
Kliima on troopiline, kuid seda mahendab kõrgus. Aasta keskmine temperatuur on 27 °C. Talveöödel võib temperatuur läheneda 0 °C-le (näiteks Antsirabe), tõustes keskpäeval sageli 25 °C-ni. Märtsist novembrini on kliima kuum ja vihmane. Aastane sademete hulk ületab 1000 mm; kõige rohkem sajab Faratsiho piirkonnas (umbes 2000 mm). Keskmine aastane sademete hulk on 1357 mm.
Rahvastik
Provintsi elanike arv umbes 4,5 miljonit (suurima elanike arvuga provints). 2001. aasta juuli rahvaloenduse andmetel oli elanike arv 4 580 788. Rahvastikutihedus on 78,6 in/km².
Tähtsamad asulad on riigi pealinn ja provintsi keskus Antananarivo, kus elab umbes 1,5 miljonit inimest, ja Antsirabe.
Antananarivo ümbruse platoodel elavad põhiliselt merinad. Nende ajaloolised juured on selles provintsis ning seal asuvad ka nende pühapaigad, sealhulgas Ambohidrabiby ja Ambohimanga pealinnast põhja pool.
Antananarivo on väga kosmopoliitne linn, kus on suured hiina, euroopa ja india-pakistani kogukonnad (karanad).
Haldus
Provintsi keskus on Madagaskari pealinn Antananarivo.
Provintsi president (Président de la Délégation Spéciale) on Emile Rakotomalala.
Provints jaguneb neljaks piirkonnaks:
thumb|Antananarivo provintsi maakonnad Provints jaguneb 19 maakonnaks:
Majandus
thumb|Riisipõllud Antananarivo lähedal Kõik Madagaskari põhilised ettevõtted paiknevad Antananarivos.
Väljaspool pealinna on põhilisteks elatusallikateks maaviljelus (kasvatatakse riisi ja juurvilja) ning loomakasvatus (kasvatatakse seebusid ja parte).
Kasvab [turism]]i tähtsus.
Ajalugu
Provintsi põhiline etniline rühm on merinad. Nende päritolu ei ole täpselt teada, igatahes on neis malai-indoneesia ja melaneesia elemente.
Provintsi piirid määrati kindlaks 9. novembril 1946, järgides laias laastus kuningas Andrianampoinimerina (19. sajand) aegse Imerina riigi piire. Andrianampoinimerina oli esimene valitseja, kellel õnnestus merinad ühendada, jätkates 15. sajandi kuninga Ralambo alustatut.
Andrianampoinimerina järglased jätkasid Suurbritannia abiga riigi laiendamist, rajades lõpuks Madagaskari kuningriigi, mille südame moodustas praegune Antananarivo provints. Prantsusmaa annekteeris selle riigi oma asumaana 6. augustil 1896.
Kultuur
Antananarivo provintsis on väga palju suure ajaloolise ja arheoloogilise tähtsusega kohti, sealhulgas Alasora ja Avaradrano Antananarivo lähedal.
Üks merinade riigi tähtsamaid mälestisi on Betsimitatatra tasandiku niisutussüsteem, mida hakati rajama 17. sajandil ja viidi lõpule 19. sajandil.
Välislingid
Artiklis on kasutatud saksa, inglise, prantsuse, itaalia, norra ja poola vikipeedia artikli sisu seisuga 26.09.2008.
Staabi- ja sidepataljon
Staabi- ja sidepataljon (varem staabi- ja sideüksuste väljaõppekeskus, üksik-sidepataljon) on Eesti kaitseväe Küberväejuhatuse koosseisu kuuluv pataljonisuurune väeüksus, mille ülesandeks on kaitseväe juhtimisstruktuuride sideühenduste tagamine ja sidealane väljaõpe. Staabi- ja sidepataljoni kutsutakse tihti lühidalt Sidepataljoniks.
Pataljon paikneb Tallinnas Ülemiste kasarmutes, aadressil Filtri tee 12. Pataljoni territooriumil paikneb ka NATO küberkaitsekeskus.
Alates 2021. aasta 23. juulist on Staabi- ja sidepataljoni ülem kolonelleitnant Taavi Otsalainen.
Ülesanne
Staabi- ja sidepataljoni ülesanne rahutingimustes on tagada üleriigiliselt kaitseväe peastaabi, väeosade ja Kaitseliidu vaheline side ning oma alluvusse kuuluvate sõjaaja ja reservüksuste ettevalmistamine. Lisaks peab pataljon tagama kaitseväele strateegilise side- ja infotehnoloogilise toetuse ning ellu viima kaitseotstarbelise side, infotehnoloogia ja elektroonilise sõja arendusprojekte. Pataljon vastutab objektikaitse, korrapidamis- ja vahiteenistuse korraldamise eest väeosas ja kaitseväe peastaabis. Sõja ajal ei asu sidepataljon eesliinil, vaid tagab võitlevate üksuste ja peastaabi vahelise side.
Struktuur
Staabi- ja sidepataljon kuulub Küberväejuhatuse koosseisu. Pataljon koosneb staabist, sidekoolist, staabikompaniist, sidekompaniist ja staabikaitseteenistusest.
Ajateenijate väljaõpe
Sõduri baasväljaõpe on kõikidel sõduritel ühine. Pärast baaskursuse läbimist suunatakse osa sõdureid nooremallohvitseri väljaõppesse ja osa autojuhikursustele. Sõdurite edasine õpe on kompaniides erinev. Sidekompaniis keskendutakse sidealasele väljaõppele, sõdureid õpetatakse püstitama raadio- ja kaabliühendusi võimalikult kiiresti ja korrektselt. Staabikompanii keskendub staabi püstitamise ja turvamise oskusele.
Sümboolika
Staabi- ja sidepataljoni vapilinnu jalge ees paiknevad nooled sümboliseerivad elektrit, tähed pea kohal eri side liike: telefon, telegraaf, raadio, signaalvahendid, postituvid ja sidekoerad.
24. mail 1930 anti Vabaduse platsil sidepataljonile pidulikult üle väeosa lipp. Annetajad olid Järva maavalitsus, Paide ja Türi linn. 1940. aasta sügisel, kui okupatsioonivõim oli asunud hävitama Eesti Vabariigi relvajõude, viis leitnant Leonhard Hindoala salaja sidepataljoni lipu oma pruudi Liidia Mägi juurde hoiule. Liidia hoidis lippu võõrvõimude eest peidus aastakümneid ning kui Eesti Vabariigi iseseisvuse püsimises ei olnud enam kahtlust, julges proua Mägi tuua lipu avalikkuse ette. 30. juunil 1998 annetas ta lipu Eesti Sõjamuuseumile – Kindral Laidoneri Muuseumile.
Pataljoni aastapäeval, 21. novembril 1994 kinkis president Lennart Meri staabi- ja sidepataljonile taas lipu, mis oli originaali ligilähedane koopia. Ligilähedaseks sai pidada annetatud lippu sellepärast, et polnud veel teada esimese lipu säilimine.
21. novembril 2006 andis Järva maavanem sidepataljonile üle väeosa originaallipu täpse koopia ning 1994. aastal annetatud lipp anti 23. juunil 2008 hoiule Järvamaa Muuseumile.
Traditsioonid
Pataljoni sünnipäeva tähistatakse 21. novembril. Igal aasta 21. juunil viiakse pärg Raua tänava kooli juurde, et mälestada sõdureid, kes langesid seal 1940. aastal punaväelaste ja sidepataljoni sõdurite vahel peetud lahingus. Vabariigi aastapäeval ja võidupühal viiakse pärjad kindralite kalmudele Kaitseväe kalmistul.
Sport
Staabi- ja sidepataljon on edukas spordis, olles korduvalt võitnud Kaitseväe meistrivõistlused. Paljud endised ja praegused Eesti tippsportlased on kuulunud pataljoni koosseisu. Eesti noored tippsportlased saavad oma ajateenistuse läbida sidepataljoni spordirühmas, kus neile tagatakse võimalus jätkata sporditegemist, nii et nende sportlaskarjääri ei tekiks kaitseväeteenistuse tõttu auk.
Staabi- ja sidepataljoni saavutused erinevates võistlustes on eeskujuks ka teisele Kaitseväe üksustele, nimelt kuulub pataljonile Kaitseväe meistrivõistluste esimene koht aastatel 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012 ja 2015. Staabi- ja sidepataljonis on jõusaal, võrk- ja korvpalliplats ning takistusriba, kuigi neid võiks renoveerida ja juurde ehitada. Staabi- ja sidepataljonis on aega teeninud paljud tippsportlased, nende hulgas Indrek Sei, Raiko Pachel, Dmitri Budõlin, Ain-Alar Juhanson, Andrus Värnik, Raio Piiroja, Margus Hunt ja paljud teised. Samuti on staabi- ja sidepataljoni koosseisus kehakultuuri- ja spordiarenduskeskuse spordirühm, kuhu kuuluvad Heiki Nabi, Tõnu Endrekson, Kaspar Taimsoo, Andrei Jämsä, Marko Albert ja Ainar Karlson. Selle suuruse ja komplekteerituse spordialade lõikes määrab Kaitseväe juhataja arvestades Kaitseväe, riikliku ja rahvusvahelise saavutusspordi vajadusi.
Ajalugu
luges oma sünnipäevaks Tallinna traadita telegraafi ehk sädetelegraafijaama tegevuse alustamist 21. novembril 1918, eraldi pataljoniks sai sidepataljon 15. märtsil 1924. Pärast Eesti okupeerimist sidepataljon likvideeriti 1. oktoobril 1940, nii selle ohvitserid kui ka vara arvati Punaarmee koosseisu. Sidepataljon taasasutati üksik-sidepataljoni nime all vabariigi valitsuse otsusega 29. oktoobril 1993.
Eesti okupeerimisel 21. juunil 1940 toimus pataljoni ja sõjaväeosa üle võtma tulnud eesti kommunistide, Nõukogude vägede ja Eesti sõjaväelaste vahel Sidepataljoni lahing, kus hukkus kaks Eesti sõjaväelast.
Ehitisi, mida pataljon kasutab, nimetati sõjaeelse Eesti Vabariigi ajal Ülemiste kasarmuteks. Kasarmud on ehitatud enne Esimest maailmasõda ja neis asus Tsaari-Venemaa sõjaväe koosseisus Dvinski (Dünaburgi) 91. polk. Tsaaririik lagunes, võimu haarasid enamlased, eestlased tegid ühiskonda lagundavas punase revolutsiooni tingimustes katse luua rahvusväeosad, ka need kasutasid senise Dvinski polgu kasarmuid. Sidepataljon kolis nendesse kasarmutesse 1928. aastal.
1917. aasta detsembrist kuni 5. aprillini 1918 tegutses 1. Eesti jalaväediviisi juures väikesekoosseisuline insenerirood. Kui Eestisse saabusid keiserliku Saksamaa okupatsiooniväed, demobiliseeriti eestlaste väeüksused. Sakslaste taandudes ja Punaarmee pealetungi oludes tuli taas asuda Eestit kaitsma ning 21. oktoobril 1918 lõi muude üksuste kõrval tollane Sõjaministeerium Tallinna Traadita Telegraafijaama, mida juhtis ülemleitnant Friedrich Olbrei. See päev on nüüd staabi- ja sidepataljoni asutamiskuupäev. Üksus muutis mitu korda nime, ent põhifunktsioon oli üks – tagada side tagala ja rinnete vahel.
Colima vulkaan
Colima on tegevvulkaan Põhja-Ameerikas Mehhikos.
Staabi- ja sidepataljon
Ajalugu
15. märtsil 1924 liideti raadioside ja traatüksused Sidepataljoniks, mis kasutas 1928. aastani Mäekasarmuid (praegune Eesti Rahvusvaheline Kool, Juhkentali tn 18). Toonases väeosas olid olemas õppe-, töö- ja raadiokompanii ning helgiheitjate ja telegraaf-telefonikompanii. Juhuks, kui tehnika alt vedas, olid olemas tuvipost ja sidekoerad kulleritööks ja kaabliveoks lahinguväljal.
Colima vulkaan
Vulkaani kõrgus on 3850 meetrit.
Staabi- ja sidepataljon
Ajalugu
1. detsembril 1924 nurjati allohvitser veebel Artur Teeri juhtimisel riigikukutajate katse hõivata väeosa relvastus ja tehniline park. 1940. aastal oli allohvitser Teer üks esimesi arreteerituid ning mõrvatuid.
Sikhism
pisi|Maal kümnest gurust Sikhism on monoteistlik religioon, mis on üks uuemaid usundeid Indias. See on välja arenenud hinduismist ja islamist, kuid sikhism pole segu nendest religioonidest, vaid eraldi eksisteeriv usund.
Staabi- ja sidepataljon
Ajalugu
1940. aastaks oli Sidepataljonist saanud kaasaegne, kõigile standarditele vastava tehnikaga väeosa. Riigipööre tõmbas tulevikule kriipsu peale. 1940. aasta juuni keskel saadi korraldus anda Ülemiste kasarmud üle okupeerivale Punaarmeele. Vastumeelselt koliti Raua tänaval asuvasse koolimajja, kus 21. juunil oli väeosa sunnitud loovutama oma relvastuse.
Sikhism
Sikhism levib peamiselt Loode-Indias Pandžabis, kuid sikhismi tunnistajaid ehk sikhe leidub nii Kanadas, USA-s kui ka Suurbritannias. Sikhism on suuruselt viies religioon maailmas ning sikhe on maailmas umbes 28 miljonit, mis on ligikaudu 0,4% kogu Maa elanikest. India rahvastikust moodustavad sikhid ligikaudu 2%.
Staabi- ja sidepataljon
Ajalugu
Kui kommunistid aga hakkasid konfiskeerima ka sõdurite isiklikke esemeid, saapaid ja kelli, löödi nad pataljoni ruumidest välja. Selleks ajaks, kui riigikukutajad tagasi jõudsid, olid sõdurid leidnud mobilisatsioonivarud ning uuesti relvastunud. Tulevahetuses sai üks ajateenija raskelt haavata, ent kommunistid sunniti taganema. Tagasi tulid nad juba koos punaarmeelastega ja kuue soomusmasinaga – nüüd asuti koolimaja ründama raskekuulipildujate tule toetusel. Tulevahetus kestis paar tundi, sidepataljonlaste hulgas oli üks hukkunu ja kolm haavatut, punaväelaste ja mässajate hulgas oli kümmekond hukkunut. Surma sai nooremseersant Aleksei Männikus, haavadesse suri hiljem ka reamees Johannes Mandre.
Sikhism
Ajalugu
Sikhismi religioonile pani 15. sajandil aluse Lahore lähistel Pakistanis sündinud Guru Nanak (1469–1539). Guru Nanak oli esimene suur sikhismi õpetaja, kes vastuolus kastisüsteemidele proovis ühendada hindusid ja moslemeid. Nanakile järgnes veel üheksa guru, kes kõik andsid mingil määral oma panuse sikhi religiooni arengusse. Alates viiendast gurust sai guru positsioon päritavaks ühe ja sama perekonna sees. Sõna "guru" tähendab "kaalukas" ning gurud olid inimesed, kes kandsid endas tarkust ja teadmisi. Algul peeti gurusid õpetajateks, kuid hiljem hakati gurudeks kutsuma ka vaimse tarkuse edasiandjaid. Sikhidele tähendas sõna "guru" aga rohkem, sest lisaks inimestel õpetamisele olid gurud ka kogukonna juhid.
Staabi- ja sidepataljon
Ajalugu
30. septembrist 25. detsembrini 1940 formeeriti sidepataljonist üksik-sidepataljon, mis kuulus Punaarmee eesti 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse koosseisu ning tegi kaasa 1941. aasta ränga taandumise Venemaale.
Eesti kaitsejõudude sideüksus taasmoodustati peastaabi sidekompanii näol, mis asus Kosel ning kuhu kuulusid 22 ajateenijat. 29. oktoobril 1993 taasmoodustati Eesti Vabariigi Valitsuse määrusega üksik-sidepataljon. Väeosa ülemaks määrati kolonelleitnant Eldor Luhaväli. Samal ajal võeti üle Ülemiste kasarmud, mille seisukord oli pärast Nõukogude armee lahkumist halb.
Sikhism
Ajalugu
pisi|center|800px|alt=Graph showing Life Spans and Guruship Spans of Sikh Gurus| Kümne guru elu- ja valitsemisaeg
Koolivägivald
Koolivägivald on igasugune soovimatu rünnak koolis (ka ülikoolis) või selle ümbruses, mis on suunatud õpilaste, üliõpilaste või õpetajate vastu ja põhjustab ohvrile vigastusi, kestvat ängi ja hirmu võimalike uute rünnakute ees tulevikus või ka surma. Koolivägivald võib esineda mitmel kujul: see võib olla füüsiline, verbaalne, sotsiaalne või psühholoogiline või ka surmav koolivägivald (inglise keeles lethal school violence).
Sikhism
Sikhid
Pandžabikeelne sõna "sikh" tähendab Indias "õppijat" ehk inimest, kes usub vastavalt pühakirjale ainujumalasse, kümne guru õpetusse ning kes käib ainujumala õpetust ilmutavate gurude näidatud teed. Sikhide pühakirja koostas 1604. aastal guru Ardžan. Sikhide pühakiri on ühtlasi maailmas ainus, mille on kirja pannud konkreetse usundi rajaja oma eluajal. Sikhiks saamiseks pole vanuselisi, soolisi ega päritolulisi piiranguid. Kõikidel sikhid peavad olema ristitud ning ristida võivad lasta end kõik, kes tunnistavad usutõdesid ja gurude ettekirjutisi. Sikhidel ei eksisteeri eraldi vaimulike seisust. Sikhismi tunnistajatele on ette antud kindlad distsipliinireeglid, nad peavad end välistelt eristama viie tunnusega ning kõik sikhid on kohustatud lugema pühakirja.
Staabi- ja sidepataljon
Ajalugu
Pataljoni aastapäeval 21. novembril 1994 annetas president Lennart Meri staabi- ja sidepataljonile uuesti lipu, mis oli originaali ligilähedane koopia. Ligilähedaseks peeti annetatud lippu sellepärast, et polnud teada, et esimene lipp oli säilinud.
Koolivägivald
Koolivägivalla kokkuleppelised definitsioonid puuduvad, kuid uuringute ja statistika tarbeks võidakse selle kirjeldust vahel vajalikuks ära tuua. Koolivägivalla dimensioonideks on:
Sikhism
Sikhid
Need viis tunnust on:
Ardipithecus ramidus
Ardipithecus ramidus on vanim teadaolev inimlane (hominiid). Elas umbes 4,4 miljonit aastat tagasi. Temast on leitud peamiselt koljufragmente, kuid kaudsete tõendite põhjal arvatakse, et ta käis kahel jalal. Ardipithecus ramidus oli kuni 122 sentimeetrit pikk.
Sikhism
Sikhid
pisi|[[Kuldne Tempel Indias]]
Koolivägivald
Mitmesuguseid tavakonflikte ja nende omavahelisi lahendamispüüdlusi end võrdsena tajuvate õpilaste vahel ei loeta kiusamiskäitumiseks koolis.
Steriilne särk, revolverkülmad prillid
"Steriilne särk, revolverkülmad prillid" on Eesti alternatiivrokibändi John Stuart Mill EP, mille andis välja plaadifirma Shitsounds Co.
Staabi- ja sidepataljon
Ajalugu
Seoses kaitsejõudude ümberkorraldamisega Eesti kaitseväeks sai ka üksik-sidepataljon 1. jaanuaril 2009 uue nime – staabi- ja sidepataljon. Alates 1. augustist 2018 kuulub see küberväejuhatuse alluvusse.
Steriilne särk, revolverkülmad prillid
Pealkiri on valitud samanimelise laulu järgi, mille teksti on kirjutanud Arvi Siig. Kogu materjal salvestati septembris 2007, EP ilmus ametlikult sama aasta 20. detsembril.
Sikhism
Sikhide pühamu
Sikhidele avaldab jumal end mitmel viisil, kuid kõige enam palverännakupaikades ning ka templites. Sikhid hakkasid ehitama pühakodasid ja templeid tähistamaks nendega tähtsaid paiku ja sündmusi sikhismi ajaloos. Paljud sikhide pühamud kannavad nime Harimandir, mis tähendab jumala templit. Sikhide suurim ja tähtsaim usukeskus Kuldne Tempel on sikhide usundi sümbol, mis aitab mõista sikhide vaimseid väärtusi ja minevikupärandi mõju tänapäevale. Kogu templikompleks koosneb kividest ehitatud sammaskäikudest, need ümbritsevad suurt tiiki, mille järgi on saanud nime Amritsari linn. Tiigi keskel asetseb Kuldne Tempel.
Koolivägivald
Suurem oht sattuda koolivägivalla ohvriks on uutel õpilastel, lastel, kellel on tervisega probleeme (näiteks kannavad prille, ei kuule hästi või on teistest paksemad); neil, kes õpivad väga hästi (või ka väga halvasti), aga kes on füüsiliselt ja psüühiliselt teistest nõrgemad; lapsed, kes erinevad teistest välimuse või käitumise poolest.
Sikhism
Sikhide pühamu
pisi|vasakul|Guru Nanak
Koolivägivald
Agressiivse ja negatiivse käitumisega tegelevad sageli need koolilapsed, keda ennast on vägivaldselt koheldud kas kodus, lasteaias või koolis. Samuti lapsed, kes tahavad ennast näidata ja teiste silmis populaarsust võita, kuid nad pole võimelised seda õppimise ega muude oskustega peale vägivalla saavutama. Tavaliselt on nad keskmise või alla keskmise õppeedukusega lapsed. Osadel kiusajatel on ka omal hirm, et keegi hakkab neid endid kiusama.
Tihtipeale kiusatakse kaasõpilast koos teistega, kartes teistest erineda. Bergeni uuringu kohaselt oli ligi 40% kiusamisjuhtumeist õpilaseks-kiusajaks siiski üks õpilane.
Sikhism
Guru Nanak
Guru Nanak sündis 1469. aastal Talvandi külakeses Pakistanis. Ta oli hindu, kes töötas ametnikuna kohaliku muslimiüliku juures. Nanak võttis juba 12 aastaselt endale naise, kuid näitas pidevalt üles huvi vaimsete otsingute vastu. . Tõelise kutsumuse leidis ta 30-aastaselt, kui ta jões supeldes koges jumalikku ilmutust. Nanak kuulas jumala sõnu, loobus oma varast ning hakkas ringi rändama, külastades paljusid palverännakute sihtpunkte. Guru Nanak hakkas rahvast õpetama ja neile ülistuslaule laulma ning rajas ka kultuskeskusi. Esimese guru õpetused on pandud tema värssidesse, ülistuslauludesse ja pikematesse poeetilistesse teostesse, mis moodustavad sikhide pühakirja tuumiku. Nanak suri 1539. aastal ning tema järeltulijaks ja järgmiseks guruks sai Lahina, kes oli üks Nanaki õpilastest.
Koolivägivald
Koolikiusamine
pisi|Kiusamiskäitumine koolis Koolikiusamine on koolivägivalla liik, mis võib avalduda kas füüsilise, verbaalse, sotsiaalse või psüühilise kiusamisena/vägivallana ja on agressiivne koolikäitumine, mida saab seostada koolis tekkinud ja olevate koolisuhetega.
Koolikiusamise osapoolteks võivad olla nii õpilased (õpilane-kiusaja, õpilane-kiusatav, õpilane-pealtvaataja jt), õpetajad kui ka teised koolitööga seotud inimesed. Koolikiusamine ei pruugi alati toimuda vaid koolis või kooliterritooriumil. See võib toimuda ka kooliteel, koolibussis, huviringis, kooli poolt korraldatud väljasõitudel, teatrikülastustel, interneti või mobiiltelefoni teel jne.
Rõuge linnamägi
pisi|Linnamäe ääres asuv [[Rõuge muinastalu rajati eksperimentaalarheoloogilise uurimistöö käigus.]] Rõuge linnamägi asub Rõuge vallas Tindi külas, Võru linnast umbes 16 km edelas, Rõuge aleviku lähistel.
Koolivägivald
Koolikiusamine
Lapse staatuses inimest, kes teisi jätkuvalt kiusab (ühekordset kiusamisakti võidakse mitmes riigis koolikiusamiseks mitte lugeda) võidakse nimetada kiusajaks (täiskasvanuna pigem vägivallatsejaks) ja tema ebaeetilise käitumise osaliseks saavat last kiusatavaks ehk ohvriks. Vältimaks laste negatiivset märgistamist võidakse intsidenti nimetada kiusamiskäitumiseks.
Rõuge linnamägi
Liinjärve ja Ööbikuoru vahelise seljaku läänepoolsel otsal asus muinasajal neemiklinnuse tüüpi muinaslinn.
See väike neemiklinnus on olnud kasutusel ilmselt sealsamas asunud rauaaegse asula (I aastatuhande II pool) kindlustatud osana. Vaid 850 m² suuruse pindalaga linnus oli vallide ja kraaviga kindlustatud vaid ida- ja läänepoolsest otsast. Mujalt kaitsesid territooriumi järsud nõlvad ja palktara. Rõuge linnus on kogu õue ulatuses arheoloogiliselt läbi kaevatud.
Koolivägivald
Koolikiusamine
Pole selge, kas personalivahelist ebaeetilist käitumist ülikoolis, kiusamise näol, pidada töö- või koolikiusamiseks.
Oma
Oma või OMA võib tähendada mitut asja:
Rõuge linnamägi
Arheoloogiamälestiseks on arvatud nii linnusekoht kui ka sellest läände jääv muistne asulakoht, kuhu on tänapäeval rajatud Rõuge muinastalu.
Shandong
Shandong on provints Hiinas.
Haldusjaotus
Provints jaguneb 17 ringkonna tasemel haldusüksuseks (Jinan Shi ja Qingdao Shi on allprovintsilinnad, teised on kõik ringkonna õigustega linnad):
Rahvastik
2000. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Shandongi provintsi elanikest hiinlased 99,3% ja hueid 0,6%.
Rõuge linnamägi
Linnamäe juures asub ka Rõuge vaatetorn.
Koolivägivald
Koolikiusamine
Koolikiusamine on näiteks: alandamine, mõnitamine, narrimine, norimine, hirmutamine, ähvardamine, solvamine, ignoreerimine, grupist väljaarvamine, grimassitamine, löömine, peksmine, tõukamine, tutistamine, küünistamine, liikumise takistamine ja kinnihoidmine, eraldamine lukustatud ruumi, laimujuttude, piinlike piltide ja videote levitamine, ebameeldivust tekitavate toitude sööma sundimine, sularaha ja asjade väljapressimine, äravõtmine või lõhkumine, muu tegevus, mis põhjustab piinlikkust, valu ja ebamugavust ja takistab õpilasel õppimist.
Edward Windsor, lord Downpatrick
Edward Windsor, lord Downpatrick (Edward Edmund Maximilian George Windsor) (sündinud 2. detsembril 1988) on St. Andrewsi krahvi ja krahvinna ainus poeg. Tema isa on Kenti krahvi ja krahvinna vanem poeg.
Tal on ka kaks nooremat õde: leedi Marina-Charlotte Windsor ja leedi Amelia Windsor.
Lord Downpatrick on oma isa järel Kenti krahvkonna pärija ning selle tõttu kannab lord Downpatricku tiitlit.
Koolivägivald
Koolikiusamine
Koolikisamise hulka võidakse arvata ka kaaslas(t)ele keelatud mängude, filmide, kirjanduse ja ainete (tubaka, alkoholi ja psühhotroopse toimega narkootiliste ainete või keelatud ravimite) müüma ja tarbima sundimine jm.
Täpseid kokkulepitud klassifikatsioone ei tunta, tavaliselt eristatakse füüsilist, verbaalset, psühholoogilist ja küberkiusamist. Küberkiusamine leiab aset, kui lapsed või noored piinavad, haavavad, alandavad, ahistavad, norivad, häbistavad, ähvardavad või märgistavad teisi lapsi, kasutades e-kirju, sõnumeid, jututubasid, mobiiltelefone, muid sotsiaalmeedia kanaleid või muud tehnoloogiat.
Füüsiline koolikiusamine
Füüsiline (kooli)kiusamine on eesmärgipärane agressiivne inimtegevus ja füüsilise väärkohtlemise vorm, millel eristatakse mitmeid osapooli ja tegureid. Kui osapoolteks on koolilapsed, nii klassi- kui koolikaaslased, siis on teatavate tunnuste korral tegu eakaaslastepoolse väärkohtlemisega ehk õpilaste vägivaldsusega, mis võib avalduda järgmiste käitumisaktidena:
Verbaalne koolikiusamine
Verbaalsel koolikiusamisel on osade uurijate arvates teatav edumaa tüdrukutel poiste ees, kes on loovamad just füüsilises kiusamiskäitumises. Verbaalne kiusamine on sõimamine, narrimine, ähvardamine, väljapressimine, ahvimine ja kommenteerimine, pilkamine, kuulujuttude levitamine.
Sotsiaalne koolikiusamine
Sotsiaalne koolikiusamise sihtmärgiks on mitmete uurijate arvates inimlaste sotsiaalsuse ja kuuluvusvajaduse väljakujunemise pärssimine ja/või selle tahtlik rikkumine.
Kiusajad võivad tahtlikult manipuleerida või rikkuda ohvriks valitu klassis/koolis tekkinud sõprussuhteid.
Surmav koolivägivald
Surmav koolivägivald avaldab sellise vägivalla tunnistajaks olijatele või selles koolis õppivatele õpilastele ja õpetavatele õpetajatele rõhuvat hirmu ja ängistust ning sellele võivad järgneda posttraumaatilise stressi ilmingud.
Esimene tänapäevases mõistes teadaolev koolitulistamine toimus 1850. aastal Rocky Hilli koolimajas, kus 19-aastane õppur lasi maha endast aasta noorema õpetaja.
Kiusamisprotsessis osalejad
Kooli- või klassikaaslasi, kes eri põhjustel mitmeid ebaeetilisi või isikuvastaseid tegusid toime panevad, võidakse nimetada kiusajateks, ja neid, kelle suhtes isikuvastaseid tegusid toime pannakse, võidakse nimetada koolivägivalla ohvriteks (ka kiusatud õpilasteks).
Kui valdavalt seostatakse koolikiusamisega kiusatuid ja kiusajaid, siis tegelikult osaleb kiusamisolukorras ka teisi õpilasi ja tegu pole üks ühele toimingutega. Sageli on tegu grupiviisilise vägivallaga, millesse võivad osatäitjateks sattuda täiesti tavalised õpilased. Lisaks ohvritele ja kiusajatele on ka kiusajate abilisi ja toetajaid, ohvri kaitsjaid ja kõrvalseisjaid. Salmivalli (2003) uuringu kohaselt on kiusamisprotsessi rollid 10–15-aastaste laste ja noorte vanuserühmas järgmised: kiusatu (korduvalt kiusatud laps), kiusaja (aktiivne, algataja, kiusamise primus motor), abistaja (läheb kiusamisega kaasa, aitab kiusajat), õhutaja (tuleb vaatama, naerab, julgustab kiusajat), kaitsja (asetub kiusatu poolele ja toetab teda, püüab teised panna kiusamist lõpetama), vaikiv aktsepteerija (tõmbub kõrvale, teeb näo, et ei märkagi kiusamist).
Kui vägivallateo lapse suhtes paneb koolis toime õpetaja/või lapsevanem ehk täiskasvanu (neid võidakse väärkohtlejaks nimetada) siis on laps (vägivalla ohver) ja tegu võib-olla lastevastase vägivallaga.
Kiusajate kiusamistegevus Eesti koolides (2015)
2015. aastal avaldatud koolikiusamise anonüümse veebipõhise küsitlus-uuringu kohaselt olid kiusajate kaasõpilaste kiusamise viisid alljärgnevad:
Kiusajate kaasõpilaste kiusamise viisid
Eesti koolides
Lastekaitse Liidu poolt põhikoolides 2001. aastal läbi viidud koolivägivalla uuring tõi esile asjaolu, et füüsilise vägivalla kergemaid vorme togimist või tõukamist olid kogenud 46,97% vastanutest, narrimist või pilkamist 39,57% ja asjade äravõtmist või peitmist 34,1% õpilastest. Umbes 16% põhikooli õpilastest aga olid kogenud löömist ja peksmist.
Tallinna Laste Tugikeskuse uuringu andmeil aga võtab kiusamisest osa 40% lastest.
Kvantitatiivse uuringu lõpliku valimi moodustasid 2057 5.-9. klassi õpilast.
Ankeetküsimustikus kasutati kogetud kiusamisviiside sageduse välja selgitamiseks mitmeid küsimusi, nii näiteks paluti õpilasel vastata küsimustele "Kas sind on viimase 12 kuu jooksul kiusatud?" ning "Kas sa (üksi või koos teistega) oled viimase 12 kuu jooksul mõnda kaasõpilast kiusanud?" jne.
Kogetud kiusamisviisid viimase 12 kuu jooksul kiusatud õpilaste hulgas
Kiusamise ohvriks sattumisest teatamine
Kindlad kokkulepped ja protseduurid alaealise lapse või ka üliõpilase kiusamise ohvriks sattumise teatamise kohta puuduvad. Arvatakse, et kõikidest juhtumitest peaks laps kodus vanemaid teavitama, või kui see pole võimalik, siis mõnda teist täiskasvanud inimest, keda ta usaldab. ERSI (2015) koolikiusamise uuringu kohaselt Eesti koolide õpilaste näitel rääkis kiusamisjuhtumist mõnele teisele isikule 59% õpilastest, kõige sagedamini räägiti vanematele (72%) ja sõbrale (49%), seejärel õpetajatele (37%) ja õele-vennale (37%).
Viimase 12 kuu jooksul kiusatud õpilastest vaid 20% ütles, et kool oli nende arvates kiusamisele reageerinud.
Alaealiste vägivallakuriteod
Kui ilmneb Eesti Politsei töötajate kaasamise vajadus siis võidakse koolivägivalla intsidenti käsitleda alaealiste poolt ja alaealiste suhtes toime pandud süüteona ja õpilast võidakse kannatajaks (kannatanuks), tegevusetult pealtvaatajaid kaasosalisteks ning vägivallatsejat toimepanijaks või kahtlusaluseks nimetada.
Politsei infosüsteemi andmetel on kehalise vägivalla juhtumid kuriteod.
Kuigi kool on avalik koht, registreeriti 2008. aastal enamik (74%) Eesti koolides toime pandud vägivallajuhtumeid kehalise väärkohtlemisena, seda ilmselt seetõttu, et paljudel juhtumitel puuduvad pealtnägijad ning seetõttu ei tule tegu kvalifitseerida avaliku korra raske rikkumisena. 2008. aasta jooksul toime pandud 579s vägivallakuriteos kuulati kahtlustatavana üle 584 alaealist (kuni 17-aastane toimepanija).
"Mobbing"
Arvatakse, et termini mobbing võttis esimesena kasutusele Rootsis elav arst dr. Peter Paul Heinemann 1969. aastal.
Tema töötas "bullying" teooria välja isiklike vaatluste põhjal, mille tunnistajaks ta oli ja mis seisnes kohaliku kogukonna vihameelsuses tema mustanahalise kasupoja Davidi suhtes, keda koolis tõrjuti ja kiusati.
Heinemann vaatles loomade käitumist, just mobbing-käitumist, vägivaldset, instinktiivset lindude käitumist, kes ahistasid oma nõrgemat liigikaaslast ja kohandas selle kontseptsiooni rühmaagressiooniks teatud kindla lapse vastu.
Teise uurijate arvates sai Heinemann inspiratsiooni etoloogi Konrad Lorenzi "mob" käitumist kirjeldavatest töödest, kus Lorenz kirjeldas mobbing 'ut sellise käitumisaktina kus röövloomad löövad kampa selleks, et peletada suuremad ja tugevamad loomad eemale. Lorenz olevat raamatus kasutanud terminit ka sõjaväes aset leidva vägivallatsemise kohta.
Heinemann sidus selle käitumise rassismiga ja liigitas agressiooniks, tema jaoks oli mobbing 'kõik-ühe vastu' käitumisviis, mille hilisemaks sünonüümiks sai grupivägivald. Noor Rootsi akadeemik Dan Olweus võttis Heinemanni teooria kaalumisele, kuid jäi eriarvamusele selles osas mis puudutas ideed mobbing 'u kui paljalt rühmakäitumise fenomeni kohta.
Norras olid selleks ajaks juba mitme aasta jooksul ajakirjanduses, vanemate ja õpetajate hulgas liikumas arutelud kiusajate/ohvrite lugude kohta, kuid koolijuhid ei olnud nähtavasti selle fenomeniga ametkondlikult tegelenud. 1982. aasta lõpu poole ilmus ajalehtedes lugu kolme 10–14-aastase norra poisi enesetapu kohta Norra põhjaosas, mille põhjuseks peeti suure tõenäosusega raskekujulist eakaaslastepoolset kiusamist. Need lood kruvisid avalikkuses pingeid ja võisid viia üleriigilise kiusamisvastase kampaania läbiviimiseni Norra koolides (1.–9. klassis) 1983. aastal. Sõna bully oli kasutusel juba 1530. aastal.(Harper, 2008)
Definitsioonid
Olweuse definitsioon:
Negatiivsete toimingute või negatiivsuse väljendamine on Olweuse arust see, kui keegi tahtlikult tekitab või proovib teisele tekitada kas vigastust või ebamugavust – mida tegelikult peetakse silmas ka agressiivse käitumisena (Olweus 1973b). Negatiivseid tegevusi võidakse viia läbi sõnade abiga (verbaalselt), näiteks ähvardades, mõnitades, kiusates ja nimesid pannes. Negatiivsed on sellised tegevused, kui keegi lööb, lükkab, nügib, näpistab või piirab teist füüsilise kontakti näol.
Kiusamist võib toime panna kas üks inimene-kiusaja või ka terve rühm. Kiusamise sihtmärk võib samuti olla kas üksainus õpilane – ohver, või kogu rühm. Uuringute alusel on valdavalt sihtmärgiks üks õpilane.
Kiusamise alla ei arvata kahe enam-vähem võrdse tugevusega (füüsiline või psüühiline) õpilaste omavahelisi kaklusi. Selleks, et rakendada terminit kiusamine, peab esinema jõudude ebavõrdsus (asümmeetrilised võimusuhted). Õpilasel, keda allutatakse negatiivsetele toimingutele (kiusatakse), on raske kiusajatele vastu siesta, ta võib-olla võimetu end kiusaja(te) vastu kaitsma.
On kasulik eristada 'otsest kiusamist', kui kiusajad ründavad võrdlemisi avalikult ja 'kaudset kiusamist' kui õpilane tahtlikult sotsiaalsesse isolatsiooni jäetakse.
Kiusamise toimed kooliealistel lastel ja noorukitel
Ühe kiusamisakti või ka pikemaajalise koolivägivalla mõju kiusatavate õpilaste heaolule ja tervisele on vähe uuritud.
Ühe 1997.–1998. aasta uurimuse käigus uuriti kiusamise ning füüsiliste ja psüühiliste sümptomite seoseid 28. riigi õpilaste hulgas. Uurimuse meetodiks oli vaatlusuuring (cross-sectional survey) ning uuritavateks olid Euroopa ja Põhja-Ameerika koolide 123 227 õpilast vanuses 11, 13 ja 15 aastat.
Hiljutistes uurimustes on välja pakutud, et lapsepõlves aset leidev kiusamine on mitmesuguste terviseprobleemide väljakujunemisel üks soodustavaid tegureid.
Mõned suuremad terviseprobleemid lastel on seotud vigastustega ja tervistkahjustava käitumise väljakujunemisega. Traagilised vägivallaintsidendid mitme riigi koolides on tõstnud koolivägivalla juhtumid kõrgendatud mureprobleemide hulka kooliõpilaste seas ja jätnud paljud õpilased aastateks kiusamisohvriteks.
Uuringud, millele ligipääs tagatud, on vaatluse alla võtnud kas üksnes mõningad psüühilised tervisemured, nagu depressiivsed sümptomid, psüühikahäired ja enesetapu mõtted, või on vaadeldud üksnes kindlat piirkonda või rahvust, näiteks Inglismaa, Soome, Austraalia, Taani või USA. Kuivõrd neid uuringutulemusi saab üldistada eri kultuurides aset leidvate ja avalduvate füüsiliste ja psüühiliste sümptomitega, eriti väljaspool lääneriike, on käesoleval ajal teadmata.
Tervislik seisund kaardistati õpilaste endi poolt teadaantud 12 sümptomi esinemissageduse lõikes. Kaheksa sümptomi (peavalu, kõhuvalu, seljavalu, halb enesetunne (feeling low), vihatunne (bad temper), närvilisus, raskused magama jäämisel ja peapööritus) teadaantud esinemissagedus jagati kaheks kas iga päeva/rohkem kui korra nädalas/igal nädalal või igal kuul/harva/mitte kunagi. Üksindus (loneliness) liigitati samuti kaheks väga sageli/pigem sageli (very often / rather) või vahetevahel/mitte kunagi (sometimes/ never). Hommikune väsimus (tired in the morning) liigitati kaheks: kord nädalas/rohkem või vähem. Järelejäänud kaks sümptomit 'tunne, et mind ei kaasata' (feeling left out of things) ja 'abitustunne' (feeling helpless) rühmitati kaheks: alati/sageli või vahetevahel/harva/mitte kunagi.