cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bahrein
Ajalugu
1820 sõlmis Briti impeerium Bahreini ḩākimiga rahulepingu, mida uuendati 1892 ja 1951. Bahreinist sai 1830 Egiptuse andamikohuslane. 1867 põgenes Katari emiir ülestõusu puhkemise tõttu Bahreini, kus ḩākim Muḩammad ibn Khalīfah Āl Khalīfah ta vahistas. 1867–1868 Katariga toimunud sõjas hukkus 1000 inimest ja uputati umbes 60 daud. 6. septembril 1868 Briti ja Bahreini vahel sõlmitud lepinguga pidi ḩākim Muḩammad troonist loobuma ja uueks valitsejaks sai ‘Alī ibn Khalīfah Āl Khalīfah. Rahulepingu järgi pidi Bahrein loobuma territoraalnõudlustest Katari alade üle. Muḩammad pöördus 1869 tagasi Bahreini ja kui ‘Alī lahingus hukkus, sai ise taas ḩākimina võimule. 1. detsembril 1869 kõrvaldasid Briti väed Muḩammadi võimult ja seadis ḩākimiks ‘Īsá ibn ‘Alī Āl Khalīfah. Kui Briti impeerium laiendas 1892 Bahreini üle oma võimu, tõi see kaasa elanikkonna rahulolematuse ja 1895 toimus Bahreinis ülestõus.
1923 puhkesid sunniitide ja šiiitide vahel rahutused. Briti mereväe sekkumise järel pidi ḩākim ‘Īsá troonist loobuma ja uueks valitsejaks sai Ḩamad ibn ‘Īsá Āl Khalīfah, kelle ajal 1932 avastati Bahreini naftavarud. Bahrein osales Teises maailmasõjas liitlasvägede poolel. 19. oktoobril 1940 ründasid 4 Itaalia sõjalennukit Bahreini naftarafineerimistehaseid, millele tekitasid vähesel määral kahju. Teise maailmasõja järel süvenesid Bahreinis Briti-vastased meeleolud. 1948 puhkesid Bahreinis juutidevastased rahutused, mistõttu enamik piirkonnas elanud juute põgenes. 1965 toimus naftakompanii tööliste ülestõus.
Bahreini ḩākim Salmān ibn Ḩamad Āl Khalīfah suri 2. novembril 1961 ja tema järglaseks sai ‘Īsá ibn Salmān Āl Khalīfah. Bahrein alustas 1968 läbirääkimisi Araabia Ühendemiraatide moodustamiseks, kuid emiraatide föderatsiooni tingimused ei sobinud Bahreinile. Bahrein kuulutas 15. augustil 1971 välja iseseisvuse ja ḩākimist sai emiir. Pärast Iraani islamirevolutsiooni korraldasid Bahreini šiiidid 1981 riigipöördekatse, mida toetas ajatolla Hādī al-Mudarrisī. Juunis 1994 kogunes 1500 töötut tööministeeriumi ette protestima, kuid märulipolitsei ajas nad laiali. Järgmise 5 aasta jooksul toimusid riigis sageli rahutused, milles vasakpoolsed, islamistid ja liberaalid nõudsid demokraatlike reformide kehtestamist. Rahutustes hukkus 40 inimest. Novembris 1994 ründasid noored šiiidid heategevuslikku maratoni läbivaid naissoost jooksjaid, taunides nende riietust.
Emiir ‘Īsá suri 6. märtsil 1999. Tema järglane Ḩamad ibn ‘Īsá Āl Khalīfah lõpetas riigis 5 aastat kestnud rahutused, viis veebruaris 2001 läbi referendumi uue põhiseaduse osas ja võttis 2002 Bahreini kuninga tiitli. Bahrein osales Ţālebāni-vastases koalitsioonis, kuid taunis Iraagi ründamist. Aprillis 2004 sai Bahreinis ametisse esimene naisminister. 2005 toimunud protestides nõuti demokraatlikke parlamendivalimisi.
Eesti ja Bahreini suhted
Eesti ja Bahrein sõlmisid diplomaatilised suhted 27. aprillil 2004.
Alates 2020. aasta sügisest on Eesti Vabariigi erakorraline ja täievoliline suursaadik Bahreinis Jaan Reinhold, resideerimisega Abu Dhabis, Araabia Ühendemiraatides.
2013. aastal sõlmisid mõlemad riigid valitsustevahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ja maksudest hoidumise lepingu.
Bahreinis elas aastaid endine modell Iris Tomson.
Haridus
Bahreini haridussüsteem jaguneb põhihariduseks, põhiharidusejärgseks hariduseks (intermediate), keskhariduseks ja kõrghariduseks. Bahreini mehed said varasema alghariduse mošeedest. Esimene kaasaegne kool asutati Bahreinis 1919 poistele.
Bahreinis on riiklikud koolid ja erakoolid. Riiklikes koolides saavad hariduse kõik Bahreini lapsed, sõltumata selles, kas nad on kodanikud või mitte. Samas on riiklikud koolid sooliselt segregeeritud.
Bahreinis saavad põhihariduse 6–11-aastased lapsed. 2014/2015. õppeaastal tegutses Bahreinis 112 riiklikku algkooli, 21 riiklikku kombineeritud haridust andvat kooli (põhi+ põhikoolijärgne haridus), 36 riiklikku põhikoolijärgset haridust (intermediate) andvat kooli, 35 riiklikku keskkooli ja 3 avalikku ülikooli
Bahreinis tegutseb 3 avalikku ülikooli: Bahreini ülikool, Araabia Lahe ülikool ja Bahreini meditsiiniülikool. Lisaks tegutseb riigis 13 eraülikooli.
Kultuur
pisi|Manama Pärliväljakul asunud monument kujunes 2011. aasta ülestõusu sümboliks ja võeti seetõttu maha Bahreini vanimad inimtekkelised rajatised on Dilmuni tsivilisatsiooni ehitised. Bahreini saare loodeosas asuv Dilmuni tsivilisatsiooni pealinn Qal'at al-Bahrayn (Fort Bahrain) rajati umbes aastal 2300 enne Kristust.
Riigi vanim säilinud mošee on Al Khamisi mošee, mis ehitati 7. sajandil. Riigi suurim mošee on 1987 ehitatud Al-Fatihi mošee.
Bahreini sportlased on osalenud suveolümpiamängudel alates 1984. aasta suveolümpiamängudest Los Angeleses. Riigi sportlased on olümpiamängudelt võitnud 3 medalit, seejuures on kehtivaid olümpiamedaleid võitnud naissportlased. Esimese olümpiamedali võitis Maroko päritolu Rashid Ramzi 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis, kuid seoses dopingusüüdistusega jäi ta medalist ilma. Etioopia päritolu Maryam Yusuf Jamal saavutas 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis naiste 1500 meetri jooksus pronksmedali. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros pälvisid Ruth Jebet kuldmedali ja Eunice Kiwa hõbemedali.
Alates 2004 peetakse Vormel 1 Bahreini Grand Prix'd. Riffas asuv rahvusstaadion mahutab 30 000 pealtvaatajat.
Hydraq
Hydraq on pahavara (Trooja hobune), mida kasutati operatsiooni Aurora käigus. Pahavara oli suunatud Google'i ja teiste Ameerika Ühendriikide suurettevõtete suunas. Rünnakud toimusid peamiselt 2009. aastal.
2010. aasta 14. jaanuaril andis Microsoft avalikkusele teada, et nende veebibrauseris, Internet Exploreris, on turvaauk, mille abil on võimalik kasutaja arvutis käivitada võõrast koodi (võõras kood – skript, mis pole pärit algselt ohvri arvutist, vaid tuleb veebilehega kaasa).
Turvaaugu abil oli võimalik saada ligipääs kasutaja arvutile. Eriti ohtlikuks tegi selle fakt, et häkker sai samad õigused, mis olid algsel arvuti kasutajal, ehk kui arvuti kasutajal olid administratiivsed kasutajaõigused, siis sai ka häkker samad õigused. Turvaauk puudutas tugevalt järgmisi Internet Exploreri versioone: 6, 6 SP, 7 ja 8. Microsoft ei olnud sellest turvaaugust teadlik, kuni seda kasutati Aurora operatsioonis. Auroraga seotud ründed toimusid aastatel 2009 ja 2010. Ründe hetkel oli tegemist nullpäeva turvaauguga, mis muutis selle kasutamise eriti lihtsaks, sest seda selle rünnaku vastu oli raske valmistuda.
Turvaaugu kirjeldus
Turvaauk oli seotud veaga mälu halduses. Viga seisnes selles, et ründajal oli võimalik käivitada koodi Internet Exploreri veebibrauseris. Koodi sai käivitada, kui saadi ligipääs kustutatud sündmuse objekti viidale, mis tekitaski vea mäluhalduses. Kasutatakse ka nime use-after-free.
See turvaauk peitus Internet Exploreri koodis, mis asus  failis. abil suudab Internet Exploreris lugeda HTML faile ja neid veebilehtedena kuvada.
implementeerib sündmuse objekti, mis on osa   klassist. Sündmuse atribuute, aga hoitakse  struktuuris. Enamikel sündmustel on  atribuut, mis viitab elemendi asukohale DOM (inglise keeles document object model) puus. Sarnased atribuudid on  ja.
Viga saab alguse siis, kui kopeeritakse ühte ’it, mida saab teha selle struktuuri konstruktori abil. Uue kopeeritud ’i   viitab algsele  ’ile. Viga tekib siis, kui koopia elab kauem, kui algne. Kui algne kustututakse, siis koopia  viitab tühjale asukohale DOM puus, mis põhjustabki Internet Exploreri kokkujooksmise.
Skript, mis kasutab kirjeldatud nõrkust, et veebibrauser kokku jooksutada: Skript loob HTML elemendi  ja paneb selle DOM puusse,   lapseks. Tehakse globaalne muutuja. Käivitatakse sündmus, mis omistab muutuja   väärtuseks käivitatud sündmuse koopia. Siis kutsutakse algne sündmus käsuga  Tänu sellele elab koopia kauem kui algne sündmus. Lõpuks proovitakse omistada  muutujale väärtus , aga kuna see viitab kohta, mis on tühi, siis Internet Explorer jookseb kokku.
Turvaaugu kasutamine
Siin on kood, mis kasutab ära Hydraq Trojani kasutatavat turvaauku. Järgnev koodijupp käivitab veebilehe külastamisel kalkulaatori.
Implementatsiooni seletus
Antud for-tsükkel loob massiivi, mis täidetakse   elementidega.
Kutsutakse välja meetod, kui pilt "abcd.gif" saab laetud. meetodi esimene rida on meetodi  välja kutsumine, seega vaatame seda.
Luuri raudteejaam
Luuri raudteejaam oli kitsarööpmeline raudteejaam Pärnumaal Luuris.
Hydraq
Implementatsiooni seletus
funktsiooni täidab massiivi  muutujatega. on Metasploitiga genereeritud kood, mis käivitab calc.exe (kalkulaatori). muutuja on mõeldud selleks, et täita mälu baitidega, mida käivitades programm jääb tööle (sel juhul, Internet Explorer ei jookse kokku). Lõpuks on  täidetud elementidega, mis on kõik samasugused, ja koosnevad muutujatest   ja.
Anna Torv
thumb Anna Torv (sündinud 15. aprill 1978, Melbourne'is) on Austraalia näitleja. Ta mängib FOX-i seriaalis "Fringe" ("Ülisalajane") FBI agenti Olivia Dunhami. Anna isa on eesti päritolu, ta isa õde on ajakirjanik Anna dePeyster.
Luuri raudteejaam
Luuri raudteejaam oli kitsarööpmelise Viluvere–Vändra raudtee vahejaam.
Hydraq
Implementatsiooni seletus
kirjutab üle alguses loodud  massiiv. Täpsemalt antakse igale  elemendile uus väärtus, milleks on  ’i väärtus. ’i väärtuseks on, sama, mis oli  ’is   väärtuseks. See väärtus käitub masinkeeles nagu  mis on samaväärne  ’iga. tähendab no-operation, ehk selle lugemisel ei tehta ühtegi operatsiooni ja liigutakse edasi. Lõpuks kutsutakse välja, mis kasutab ära turvaauku, ja ohvri arvutis käivitub tänu  ’ile kalkulaator.
Luuri raudteejaam
Ajalugu
Raudteejaam rajati aastatel 1927–1928. Samal ajal valmis ka Leon Johansoni projekti järgi ehitatud jaamahoone.
Hoone ehitati tüüpprojekti järgi analoogselt Koogiste, Kõnnu, Tammiste ja Tootsi jaamahoonetega. Väljaehitatud katusekorrusega kõrge poolkelpkatusega hoone esi- ja tagafassaadil paiknevaid keskrisaliite kroonib lopsaka puidust profiilkarniisiga raamistatud kolmnurkfrontoon. Fassaade ilmestavad laiad nurgalauad ja kaheksa ruuduga aknad. Peasissepääsul asub kahepoolne klaasidega välisuks, mille kohal asetseb kaarliistudega liigendatud valgmik. Jaamahoone ühes otsas oli ooteruum, keskel jaamaülemaruum, ja teises otsas kahetoaline korter. Hoone teisel korrusel paiknes kaks ühetoalist korterit. Luuri jaamahoone oli kasutusel kuni raudtee sulgemiseni 1969. aastal ning on säilinud tänaseni. Alates 1993. aastast on hoone olnud kasutusel elumajana.
Hydraq
Parandus
21. jaanuaril 2010 andis Microsoft välja Internet Exploreri uuenduse, mis lisaks teistele turvariskidele parandas ka kirjeldatud turvaagu. Uuenduse juurde kuulunud teates ei olnudki kirjas, kuidas midagi parandati, mis on sagedane juhtum suletud lähtekoodiga toodetel. See aga ei takistanud uudishimulikke inimesi täpsemalt uurimast.
Selgus, et  konstruktorisse lisati uus kood. Täpsemalt lisati kood nii, et iga kord, kui on mitte  sisend   atribuutidele (näiteks  ), siis kutsutakse välja meetod , mis siis seab kokku vastavad viidad ja tipud. Lisaks iga uue tipu lisamisel kutsutakse välja meetod.
Lisaks sellele lisati ka  dekonstruktorisse uut koodi. Täpsemalt lisati funktsioon, mis siis tipu eemaldmisel vabastab tipud sinna vastavatest viitadest. See tähendab, et ei teki enam olukorda, kus mõni viit viib tühja tippu.
Otto Hupp
pisi|Tema loomingu näiteid Hermann Joseph Otto Hubert August Constantin Hupp (21. mai 1859 Düsseldorf – 31. jaanuar 1949 Oberschleißheim) oli saksa heraldik ja kunstnik.
Bjørn Wirkola
Bjørn Wirkola (sündinud 4. augustil 1943 Alattio) on Norra endine suusahüppaja ja jalgpallur, kelle paremad aastad tippsportlasena olid 1960. aastate teisel poolel. Ta on kveeni päritolu.
Wirkola tuli 1966. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos maailmameistriks suusahüpetes nii normaalmäel kui ka suurel mäel. Ta on võitnud ka kolmel aastal järjest 1967–1969 nelja hüppemäe turnee.
Wirkola mängis ka jalgpalli. Ta esindas jalgpallurina Alta ja Rosenborgi klubi. Rosenborgi meeskonna rivistuses tuli ta 1971. aastal nii liiga meistriks kui võitis ka karika.
Advik
Advik (põhjasaami Addegiedde) on laht Norras Unjárga vallas Varangerfjordeni lõunarannikul.
Maantee E6 juurest on välja kaevatud umbes 4500 aasta vanune "linn" 22 majajäänusega.
Vesinikbromiidhape
Vesinikbromiidhape on gaasilise vesinikbromiidi lahus. Vesinikbromiidhape on tugev hape ja selle käsitsemisel tuleb olla ettevaatlik. Vesinikbromiidhape on kõikide metallibromiidide lähtehape.
Omadused
Vesinikbromiidhape on tugev, üheprootoniline ja hapnikuta hape, mis eraldab happejäägina lihtaniooni Br-. Hape lendub lahusest kergesti. Vesinikbromiidhape on mürgine.
Bromowodór
Asi (õigusteadus)
Asjad on kõik esemed, mis füüsikalises mõttes ruumi täidavad. Need võivad olla nii tahked, vedelad kui gaasilised. Mõni kehaline ese on asja mõistest välistatud. Hindamiskriteerium on selles valduse saamise võimalus: asjadeks ei loeta mittehaaratavat. Nii ei loeta asjadeks üldiseid hüvesid (res communes omnium): vaba õhku, voolavat vett, merd. Asjadeks loetakse aga näiteks elektrivoolu ja soojust.
Rooma õiguse asjade liigitus
Vana-Rooma õiguses käsitleti asjaõigust vahenditu võimuna ühe kindla asja üle. Omandiõigus oli klassikalisel ajal absoluutne õigus, mis tähendas, et omanikul on õigus otsustada endale kuuluva asja üle. Terminil res (asi, ese) oli väga lai tähendus. Tavaliselt käsitletakse seda õigusobjektina.
Asjad jagunevad ennekõike kinnis- ja vallasasjadeks. Eristatakse ka äratarvitatavaid asju, samuti asendatavaid asju.
Gaiuse "Institutsioonide" teine raamat jaotab kõik asjad res extra nostrum patrimonium (isikute eraomandis olevad asjad) ja res in nostro patrimonio (väljaspool eraomandit olevad asjad):"Modo uideamus de rebus, quae uel in nostro patrimonio sunt uel extra nostrum patrimonium habeantur (G. 2,1)""Käsitlus asjadest (asjaõigusest), mis on (era)omandis või mis on väljaspool (era)omandit."
Raekoja plats (Narva)
pisi|200px|Raekoja plats Raekoja plats on väljak Narvas Vanalinna linnaosas. Selle idapiiriks on Suur tänav ja põhjapiiriks Rüütli tänav.
1968. aastal paigaldati Raekoja platsile Jaak Soansi loodud monument Eesti Töörahva Kommuuni 50. aastapäeva auks. 2008. aastal mälestusmärk teisaldati ja asub praegu Narva Kunstigalerii õues.
Aadressil Raekoja plats 1 asub Narva raekoda, aadressil Raekoja plats 2 endise börsihoone kohal asub Narva kolledži uus õppehoone.
Yamoussoukro
Yamoussoukro on Elevandiluuranniku pealinn alates 1983. aastast. Asub 250 km kaugusel Atlandi ookeani rannikust.
Rööpkanarbikulised
Rööpkanarbikulised (Epacridaceae) on kanarbikulaadsete hulka kuuluv taimesugukond.
Yamoussoukro
Linnas asub Vatikani Püha Peetruse katedraali eeskujul ehitatud Notre-Dame de la Paix katedraal, mis on kõige suurem ristiusu kirik maailmas.
Rööpkanarbikulised
Levinud lõunapoolkeral, peamiselt Austraalias.
Yamoussoukro
Yamoussoukro on Elevandiluuranniku esimese presidendi Félix Houphouët-Boigny sünnilinn.
Rööpkanarbikulised
Eesti uurijaist on rööpkanarbikulistega tegelenud Inno Salasoo, kes ka sellele sugukonnale ja mitmetele selle liikidele eestikeelsed nimed pani.
Perekonnad
Peamisi perekondi on rööpkanarbik (Epacris) 35–40 liigiga.
Rööpkanarbikuliste hulka on arvatud 31 perekonda.
Taani-Rootsi sõda (1657–1658)
1657.–1658. aasta Taani-Rootsi sõda oli Rootsi ja Taani-Norra (koos liitlase Holsteiniga) vaheline konflikt Teise Põhjasõja ajal.
1657. aastal oli Karl X Gustav koos oma Rootsi sõjaväega jäänud paigalseisu Poolas ja ka Venemaa oli 1656. aastal Rootsile sõja kuulutanud. Holland, Saksa-Rooma riik ja Hispaania julgustasid Taanit Rootsile sõda kuulutama. Kuigi Taani rahvas oli sellele suuresti vastu, nägi Taani kuningas Frederik III selles võimalust 1645. aastal Rootsile kaotatud alade tagasisaamiseks ning ründas oma halvasti ette valmistatud ja varustatud väega siiski Rootsit. Sõja puhkemine Taaniga andis Karlile ettekäände Poola sõjakäigult tagasitõmbumiseks ja Taani vastu liikumiseks.
Konflikti algus
1657. aasta 5. juunil kuuldi Halmstadis sellest, et Taani on Rootsile sõja kuulutanud ja riigikantsler Per Brahe kogus kohe Markarydi kokku kõik Rootsi lõunaosas olnud sõjamehed. Taani väejuht Skånes, Christian Ulrik Gyldenlöwe, ei kasutanud ära kiireks rünnakuks sobivat aega ja seetõttu leidis sõja esimene konflikt aset hoopis Taanist lõunas.
16. juunil sisenes 9000 taanlast vananeva Anders Bille juhtimisel Rootsile kuulunud Bremenisse ja okupeeris piirkonna. Sellal oli Brahel õnnestunud koguda Markarydi 3700 meest ja nendega tungis ta Skånesse, kus ta 18. juunil Ängelholmi all ka lahingu võitis. Seejärel naasis Brahe oma jõududega Rootsi poolele ja taanlased taandusid Helsingborgi.
Taanlased arvestasid sellega, et kuningas Karl X Gustav naaseb oma sõjaväega Poolast koju mööda merd, ja paigutasid seetõttu suurema osa oma laevastikust Bornholmi lähedale, et Rootsi kuninga tee ära lõigata. Karm talv sundis aga Taani-Norra sõjalaevastiku sadamasse paigale ja jäätas Suur- ja Väike-Belti väinad.
pisi|[[Bremen-Verdeni Rootsile kuulunud osas asunud Bremervörde aastal 1658 rootslaste rünnaku all]] Rootsi 6000-meheline vägi liikus väga kiiresti Poolast Rootsi Pommerisse. Pommeris liitusid armeega lisaväed ja rootslased marssisid edas Hamburgi suunas. Seal saatis kuningas 1800 mehest koosneva väe Carl Gustaf Wrangeli juhtimise all Bremenisse ja vaatamata arvulisele vähemusele õnnestus rootslastel lühikese ajaga suurem osa maast vallutada. Taani armee kandis suuri kaotusi ja paljud Taani soldatid läksid rootslaste poole üle.
Rootslaste edenemine
10. augustil tungisid rootslased Holsteinis asunud Taani Itzehoe kindluse peale ja pärast neli päeva kestnud piiramise järel vallutasid selle. Taanlased taganesid Jüütimaale Frederiksodde kindlusse. Frederiksodde oli väga tugevalt kaitstud ja seal oli koos Bremenist põgenenutega kokku 8700 meest (rohkem mehi kui kogu Taanis olnud rootslaste armees). Ehkki rootslased kontrollisid Jüütimaad ja maad kuni mainitud kindluseni, oli taanlaste käes kontroll mereteede üle.
Vahepeal olid talupojad Hallandis asunud taanlaste poolele ja Taani väed alustasid augustis Laholmi piiramist. 30. augustil sai Per Brahe lisavägesid ja tema väe kogusuuruseks sai 8000 meest. Nendega asus ta Hallandis rünnakule ning 31. augustil kohtusid rootslased ja taanlased Laholmist põhjas asuva Genevadsbro all. See lõppes samal päeval Rootsi sõjaväe võidu ja taanlaste taandumisega.
Lisaks toimus samal ajal sõjalisi konflikte ka Norra ja Rootsi vahelise piiri lähedal (nn Krabbe vaen). Norra lõunaosas asuvate vägede juhataja kindralmajor Iver Krabbe tungis suvel Rootsi sooviga seal Rootsi vägesid kinni hoida ja lõpuks ka Göteborg ümber piirata. Piirkonna kõige ulatuslikum kokkupõrge leidis aset 27. septembril 1657 Hjärtumi all.
1657. aasta oktoobris korraldas Rootsi vägi tormijooksu Frederiksodde kindlusele ja võtsid selle väikeste kaotustega. Pärast kindluse vallutamist oli küll kogu Jüütimaa Rootsi kontrolli all, kuid Taani tähtsaimat saart Sjællandi kaitsesid siiski veel nii meri kui Taani laevastik. Lisaks kasvas sellal Rootsi jaoks oht, et kui sõda kiiresti ei lõppe, võtab see rootslaste jaoks halvema pöörde: Rootsi oli juba sõjas Venemaa ja Poolaga ning oli oht, et ka Brandenburg kuulutab Rootsile sõja.
Marss üle jää
30. jaanuaril 1658 marssis 7000 lahingus karastunud veteranist koosnev sõjavägi üle jäätunud Väike-Belti Taani Fyni saarele. Rootslased vallutasid Fyni saare mõne päevaga ja seejärel peagi Langelandi, Lollandi ja Falsteri saared. Rootsi armee jätkas teed Sjællandi suunas, ähvardades ka Taani pealinna Kopenhaagenit. Rootslaste kiire rünnak üle jäätunud Beltide oli täiesti ootamatu. Frederik III plaanis oma väega Rootsi sõjaväe vastu lahingusse minna, kuid tema nõunikud arvasid, et see olnuks liiga riskantne. Selle asemel allkirjastas Taani sama aasta 26. veebruaril nende jaoks väga karmi Roskilde rahulepingu.
Rootsi oli saanud oma kõige prestiižikama võidu ja Taani-Norra oma kõige kulukama kaotuse. Taani-Norra loovutas Rootsile Skåne, Hallandi ja Blekinge maakonna ning Bornholmi saare ja Norra maakonnad Bohuslen ja Trondhjem len (Trøndelag ja Nordmøre). Halland oli küll olnud Rootsi kontrolli all juba 1645. aasta Brömsebro rahust alates, kuid nüüd sai maakonnast jäädavalt Rootsi osa.
Abakuá
Abakuá on meeste salaühing Kuubal. Ühingu liiget nimetatakse abakuá või ñáñigo.
Katagami
Katagami (jaapani 潟上) on linn Jaapanis Akita prefektuuris. Asub Akitast põhja pool Jaapani mere kaldal. Linna loodepiiril asub Hachirōgata järv.
Linn loodi 22. märtsil 2005 Tennō, Iitagawa ja Shōwa alevi liitmise teel.
2019. aasta lõpus oli linnas 32 858 elanikku.
Apenniinid
thumb|200px|Satelliidipildil on Apenniinid hästi nähtavad thumb|300px|Põhja-Apenniinid Apenniinid ehk Apenniini mäestik (ladina keeles Appenninus; itaalia keeles Appennini) on mäestik Euroopa lõunaosas Apenniini poolsaarel. See ulatub põhjast lõunasse piki idarannikut. Apenniinide pikkus on umbes 1000 km. Kõrgeim tipp on Corno Grande (2912 m).
Boeing 727
Boeing 727 on USA kolmemootoriline reaktiivreisilennuk. 727-100 prototüübi esmalend toimus veebruaris 1963, 6,1 meetrit pikema kerega 727-200 1967. aastal. Boeing 727 oli omal ajal 1832 eksemplariga enim ehitatud reaktiivreisilennuk maailmas. 727 oli erinevalt teistest Boeingu sarja lennukitest hästi äratuntav T-asetusega stabilisaatori tõttu.
Boeing 727 oli üllatavalt hea aerodünaamikaga, kiire, keskmise kaugusega liinide reisilennuk. Maandumiseks vajaliku väiksema kiiruse saavutamiseks tuli konstruktoritel tublisti suurendada tiiva mehhaniseeritust; tulemuseks oli, et teiste samalaadsete lennukitega võrreldes vajas 727 lühemat õhkutõusmis- ja maandumisrada.
Algsete Boeing 727 mootorite müratase oli paljude lennuväljade rangemaks muutunud nõuete seisukohalt liiga kõrge.
Boeing 727 kere ristlõige on sama mis teistel 707/737/757 tootepere lennukeil.
Kangavitsa
Külas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 6 elanikku, kõik eestlased. 2000. aastal oli elanikke 10.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda.
Naiste Partei
Naiste Partei (Partia Kobiet) on Poola endine erakond, mis esindas naiste huve. Erakond registreeriti 11. jaanuaril 2007. 27. septembrist 2016 kandis see nime Feministlik Initsiatiiv (Inicjatywa Feministyczna). Erakond lõpetas tegevuse 19. jaanuaril 2020.
2007. aasta parlamendivalimistel kogus partei 45 000 häält (0,28%). Hiljem on partei liikmed kandideerinud valimistel teiste parteide nimekirjades (Poola Roheline Partei, Poola Sotsialistlik Partei, Nowoczesna jt).
Aliaksiej Aliaksandraŭ
pisi|Aliaksiej Aliaksandraŭ (2009) pisi|2016. aastal [[maleolümpial Bakuus võitis Aliaksandraŭ individuaalse pronksmedali varumängijate seas]]
Aliaksiej Henadzievič Aliaksandraŭ (valgevene keeles Аляксей Генадзевіч Аляксандраў; vene keeles Алексей Александров Aleksei Aleksandrov; sündinud 11. mail 1973 Valgevene NSV-s) on valgevene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1997).
Aliaksandraŭ tuli 1992. aastal Sas van Gentis Euroopa juunioride meistriks. 1993. aastal võitis ta Artur Frolovi ees Mõkolajivis asetleidnud MM-i tsooniturniiril. Turniiri kaks paremat mängisid järelmatši, et selgitada edasipääseja tsoonidevahelisele turniirile. Edasi sai Frolov. FIDE pidas siiski vajalikuks korraldada kahepartiiline matš ühele täiendavale edasipääsukohale Aliaksandraŭ ja naabertsoonis esikohta jaganud ja järelmatši viiki mänginud Lembit Olli vahel. Oll võitis matši tulemusega 1,5:0,5. Samal aastal andis FIDE Aliaksandraŭle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 24-aastaselt 1997. aastal.
Aliaksandraŭ mängis neljal FIDE maailmameistrivõistlustel (nokautsüsteemis). Detsembris 1997 Groningenis võitis ta avaringis Boris Gulko, teises ringis Jóhann Hjartarsoni, kuid kaotas kolmandas ringis Zurab Azmaipharašvilile. 1999. aastal Las Vegases kaotas ta teises ringis Pjotr Svidlerile. 2000. aastal New Delhis võitis ta teises ringis Vladimir Hakobjani, kuid kaotas kolmandas ringis Jevgeni Barejevile. 2004. aastal Tripolis kaotas ta teises ringis Hikaru Nakamurale.
Ta on mänginud Viljandis peetaval Ilmar Raua mälestusturniiril: 2014. aasta turniiril tuli esikohale ja 2015. aasta turniiril jagas 2.–5. kohta.
Aliaksandraŭ on mänginud Valgevene võistkonna koosseisus 10 maleolümpial (1996–2008, 2014–2018) ja 2017. aastal Hantõ-Mansiiskis peetud võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (Valgevene tuli seitsmendaks).
Vesinikjodiidhape
Omadused
Vesinikjodiidhape on tugev, üheprootoniline ja hapnikuta hape, mis eraldab happejäägina lihtaniooni I-. Vesinikjodiidhape lendub lahusest kergesti.
Kazuno
Kazuno (jaapani 鹿角) on linn Jaapanis Akita prefektuuris. Asub Akitast kirde pool sisemaal.
Suur osa linna haldusalast on kaetud metsaga ja asub Towada-Hachimantai rahvuspargis.
Linn loodi 1972. aastal Hanawa, Towada ja Osarizawa alevi ning Hachimantai küla liitmise teel.
2020. aasta alguses oli Kazunos 29 619 elanikku.
Jämesool
pisi|Jämesool ja selle osad Jämesool (ladina keeles intestinum grassum) on selgroogsete loomade kõhuõõnes paiknev seedekanali lõpuosa, mis algab peensoole lõpust ja lõpeb pärakukanaliga (anaalkanaliga).
Paul Menesius
Paul Menzies (ladinapäraselt Menesius ; vene keeles Павел Гаврилович Менезиус; 1637 – 9. november 1694) oli šoti päritolu Vene diplomaat ja sõjaväelane.
Jämesool
Jämesooles jõuavad lõpule seedeprotsessid, imenduvad kehasisene vesi ja mineraalsoolad, seal elutseb ka rikkalikult baktereid (ja toimub taimsete seedejääkide bakteriaalne lagundamine, siia kogunevad ka seedumatud toidujäägid. Toimub väljaheite/fekaalmassi moodustumine.
Madudel
Madudel läheb kõhuõõnes paiknev peensool saba piirkonnas üle jämesooleks. Jämesool omakorda läheb üle kolmekambriliseks kloaagiavauseks ja saakloomade seedimatud osad (karvkate) väljutatakse kloaagi roojasoolde (coprodeum).
Paul Menesius
Menesius pärines vanast ja rikkast šoti perekonnast, mis oma tulise katoliikluse ja konservatiivsuse tõttu oli 1639 sunnitud emigreeruma.
Jämesool
Jämesoole osad
Jämesoolel on kolm osa: umbsool, käärsool ja pärasool.
Paul Menesius
Paul Menesius õppis Prantsusmaal Douai jesuiitide kolleegiumis.
Pärast Oliver Cromwell surma 1658 naasis perekond Šotimaale. Kuigi Charles II tagastas perekonna maad, oli perekonna jõukus kadunud. Paul, kes oli noorem poeg, pidi hakkama ise endale elatist teenima. Ta asus Poolas sõjaväeteenistusse. Seal oli tal suhe ühe poolatariga ja ta tappis duellil tolle abikaasa.
Aastal 1661 meelitati ta üle Venemaale ja ta andis end venelastele vangi. Seal sai ta kapteni auastme. Aastal 1662 osales ta Vasemässu mahasurumises. Hiljem komandeeriti ta Smolensksse, kus ta sõbrunes Kirill Polujektovitš Narõškiniga. Aastal 1667 sõitis ta Rootsi mäetöölisi palkama.
Menesius abiellus Venemaa rauatehaste rajaja Marselise lesega.
Aastatel 1671–1672 viibis ta Šotimaal. Pärast naasmist kutsuti ta välja, et ta esitaks aruande rahvusvahelisest olukorrast. Sel ajal oli Venemaa valitsusel tarvis Andrussovo vaherahu tingimuste täitmiseks otsida Euroopa valitsejate seast liitlasi Poola ja Venemaa võitluseks Türgiga. Moskvast saadeti Euroopa õukondadesse kolm saadikut: Vinniuse, Jemeljan Ignatjevitš Ukraintsevi ja major Menesiuse (1672). Viimane pidi käima Berliinis, Dresdenis, Viinis, Veneetsias ja Roomas. Kõikjal peale Rooma kuulati ta küll viisakalt ära, kuid otsest vastust ei antud, Viinis suhtuti temasse isegi kahtlustavalt.
Menesius sõitis Viini teatega, et türklased on vallutanud Kamenetsi ja Venemaa relvastub, ning küsimusega, kas keiser tuleb Poolale appi ja kuidas. Keiser vastas, et ta viib Poola piiride lähedale suure ja väljaõpinud väe.
Veneetsia Senat vastas: "Jumal, aita tsaarlikul kõrgeaususel hävitada pealetungivad vaenlased ja rahustada kristlikud valitsejad."
Menesiusel oli Rooma minnes kaasas tsaar Vene tsari Aleksei Mihhailovitši kiri paavst Clemens X-le: "Rooma kiriku paavst ja õpetaja, kirjutage meile, suurvürstile: kas hakkate kristliku kohuse kohaselt aitama oma vägedega meie venda, tema kuninglikku kõrgust, ühise vaenlase vastu? Ja kui tahate aidata, saatke meile peagi kiri, milliste abinõudega, mis ajal ja millistes kohtades see abi oleks, et ühiste saadikute kaudu leping sõlmida. Ja kirjutage ka ümberkaudsetele valitsejatele, et ka nemad aitaksid kuninglikku kõrgust, ja nimelt kirjutage Louis'le, Prantsusmaa kuningale, ja Charlesile, Inglismaa kuningale, et nad lõpetaksid sõja Hollandi Staatidega ning pööraksid oma väed ühise kristlaste vaenlase vastu."
Roomas (1673) kuulutas Menesius kõigepealt välja paavsti vastuvõtu- ja hüvastijätuaudientsi tingimused. Paavst pidi Moskva suurvürsti nime ja tiitlit kuulama seistes, kirja vastu võtma ja oma kirja üle andma samuti seistes. Enne kirja kinnipitseerimist pidi kirja saadikule näidatama, et too saaks veenduda, et tsaari tiitel on täielikult välja kirjutatud. Paavsti tseremooniameister esitas vastutingimused: paavst istub kogu audientsiaja ja saadik suudleb paavsti jalga. Paavsti ei saavat sundida teisiti käituma. Menesius vastas: "Paavsti jalga suudelda pole mulle sugugi kästud, sest meie suurvürst ei allu katoliku Rooma seadusele; ja ka varasematel aastatel, kui kreeklased olid ladinlastega usuühenduses, ei suudelnud kreeklased paavsti jalga. Kui 1438. aastal sõitis Ferrarasse paavst Eugenius IV juurde Konstantinoopoli patriarh Joseph metropoliitide ja piiskoppidega, vahetas paavst nendega munga kombel suudlusi ning seejärel suudlesid metropoliidid ja piiskopid ja teised astmed tema kätt." Tseremooniameister vastas: "Kui paavsti juurde sõidab keiser või mõni muu kristlik valitseja ning paavsti jalga suudlema ei hakka, siis ta paavsti näha ei saa." Menesius vastas: "Kui nii, siis las paavst laseb mind ära saata."
Et paavsti õukonnas oldi asjast huvitatud, siis saadikut ära ei lastud, ja saadik ei suudelnud paavsti jalga, vaid ainult põlvitas ning pead ei kummardanud. Paavst võttis kirja vastu istudes, andis selle üle esimesele tseremooniameistrile ning ütles: "Rõõmustan, nähes saadikut teie valitseja juurest; aga seda, mida teie valitseja oma kirjas meilt palub, me teeme rõõmuga ja varsti koostame vastuse." See järel panid tseremooniameistrid Menesiuse kummargile paavsti põlvede juurde. Kui paavst tõusis ja õnnistas kõiki, suruti Menesius põlvili. Kui saadik avaldas hiljem kardinalile nördimust vägivaldse põlvilisurumise pärast, vastati talle, et kõik saadikud täidavad paavsti õukonna kombeid ja kuuletuvasd tseremooniameistritele.
Menesius külastas ka endist Rootsi kuningannat Kristiinat, kes elas katoliiklasena Roomas. Kristiina ütles talle: "Olen väga rõõmus, et tsaarlik kõrgus suvatses saata saadiku paavsti juurde: kui ma saan valitseja asjadele kuidagi kaasa aidata, siis ma pean seda tegema, sest kui ma olin kuninganna Rootsi kuningriigis, siis oli meie vahel liit, mida ma jään igavesti meeles pidama."
Jämesool
Inimestel
Jämesoole osade piiritlemise kohta pole eri allikate põhjal päris ühest kokkulepet.
Mõned autorid nimetavad jämesoole hulka kuuluvana ussripikut, käär- (ülenev käärsool, ristikäärsool, alanev käärsool), sigma- ja pärasoolt.
Paul Menesius
Kardinal Barberini ütles: "Kui nüüd paavst ei rahulda tsaarliku kõrguse väärikust, siis see, kes meist, vanadest kardinalidest, pärast teda saab paavstiks, rahuldab tsaari väärikuse. Meie, vanad kardinalid, saadame suurele valitsejale kirja vabanduusega, kirjutame nime ja tiitli täielikult välja, kui ainult nüüd suur valitseja meie peale ei pahanda, sest paavsti võimu ja paavsti sõna valitseb paavsti õepoeg kardinal Alterius, ja teeb kõik omamoodi oma ajalikuks uhkuseks, mida ta paavstile keele peale paneb, seda paavst räägibki."
Jämesool
Lümfikoed
Jämesoole lümfisooned, lümfisõlmed paiknevad ja kulgevad sarnaselt arteritega.
Paul Menesius
Lõpuks kutsuti Menesius paavsti juurde salajasele audientsile. Clemens küsis: "Miks sa ei taha minult kirja vastu võtta?" Menesius vastas: "Meie suur valitseja kirjutas teile Jumala nimel ja kristliku kohuse poolest abipalve oma vennale, Poola kuningale meie ühise vaenlase, Türgi sultani vastu. Teie, Rooma kiriku paavst ja õpetaja, ei osutanud suurele valitsejale oma armastust, ei nimetanud teda tsaariks; aga teie, Rooma kiriku paavst ja õpetaja, peate ühendama, mitte lõhkuma." Paavst ütles: "See on võimatu asi, sest minu vennad, eelnevad paavstid, seda ei teinud; meil oli juba istung kardinalidega, ja nad ei luba mul seda teha." Menesius ütles: "Kui te teete tsaarlikule kõrgusele mõne jämeduse, siis valitseja kirjutab sellest ka teistele kristlikele valitsejatele." Paavst helistas hõbekellukest ning käskis sisse astunud maestro di camera 'l tuua kuldketi paavsti vapiga ja lasuurpalvehelmed. Paavst andis need asjad Menesiusele sõnadega: "Kingin sulle mälestuseks."
Jämesool
Patoloogia
Kui jämesooles on vee tagasiimendumine häiritud, tekib kõhulahtisus. Pikaajaline kõhulahtisus on ohtlik, sest organism kaotab palju vett ja eluks vajalikke mineraalaineid.
Paul Menesius
Menesius saadeti ära lubadusega, et paavst saadab Venemaale saadiku tiitli asjus kokku leppima. Nõnda lõppesid läbirääkimised edutult. Menesius viis Moskvasse kirja koopia, mis Roomat millekski ei kohustanud. Seal mainiti Vene tsaari sõnadega: "Dilecto filio, nobili viro Alexio Michaeli, Magno Moschorum Duci" ("Armsale pojale, Alexiusele Michaeli pojale, moskvalaste suurvürstile"). Moskva võime rõõmustas aga seegi tulemus ja Menesiuse järeleandmatus saadikuna.
Jämesool
Patoloogia
Jämesoolepõletik on koliit.
Paul Menesius
Aastal 1674 ülendati Menesius polkovnikuks ja määrati välisasjade ametkonda. Tema sõprus Kirill Narõškiniga, kes oli nüüd tsaari äi, ja Patrick Gordoniga, ning hõimlus Narõškinite ja Artamon Sergejevitš Matvejeviga lähendas Menesiust tsaarile.
Jämesool
Patoloogia
Jämesooles paikneb hulgaliselt müü-retseptoreid, mistõttu opioidipõhiste analgeetikumide kasutamine võib esile kutsuda opioidindutseeritud kõhukinnisust.
Paul Menesius
Kuni tsaar Aleksei Mihhailovitši surmani juhendas Menesius tema poja Pjotr Aleksejevitši (tulevase Peeter I) sõjaväelisi mänguõppusi. Tsaar määras enne surma teda Peetri kasvatajaks. Pärast tsaar Aleksei surma Menesiuse staatus õukonnas halvenes.
11. veebruaril 1677 abiellus ta Madalmaadest pärit rikka kaupmehe Peter Marselise (Marselius) (1595–1672) lese Margarita (Maria) Vilimonovnaga (sündinud Becker von Delden).
Aastatel 1677–1678 osales ta Tšigirini sõjakäikudes, aastatel 1680–1689 viibis ta Smolenskis. Pärast Moskvasse naasmist osales ta diplomaatilistel läbirääkimistel, kuigi ta ei olnud enam välisasjade ametkonna koosseisus. Aastal 1688 osales ta teises Krimmi sõjakäigus.
Peeter I ajal toodi ta tagasi Moskvasse. Peeter suhtus kindralmajor Menesiusesse hästi ning hoolitses pärast tema surma 1694. aastal ka Menesiuse perekonna eest. Andmed Menesiuse järeltulijatest katkevad 1702. aastast.
Menesius kaitses innukalt Venemaa huvisid, kuid jäi tulihingeliseks katoliiklaseks ja Šotimaa patrioodiks. Ta unistas Venemaa pööramisest katoliku usku.
Must lind
"Must lind" on ansambli Ruja 1994. aastal välja antud kogumik.
Joosep Teinman
Joosep Heinrich Teinman (15. oktoober 1896 Haljala, Virumaa – 10. september 1923) oli eesti üliõpilasliikumise tegelane, näitekirjanik ja tõlkija.
1916. aastal lõpetas ta Tallinna Nikolai Gümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda ja Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmeks. Ta oli Eesti üliõpilaste organisatsioonide asemike kogu liige, aastatel 1916—1917 oli tegev Üliõpilaste Lehe toimetuses.
Võttis velskrina osa Vabadussõjast.
1920. aastal kutsuti tema algatusel kokku üliõpilaste üldkoosolek, kus teda valiti ajutise eestseisuse esimeheks. Tema algatusel taaskäivitati Üliõpilasleht.
Pseudonüümi J.H. Talomaa all kirjutas ta draama "Igavene elu", mida mängiti 1922. aastal Estonia teatris ja mis ilmus 1923. aastal ka raamatuna.
Ta tõlkis eesti keelde saksa õpetlase Otto Schmeili raamatu "Inimene: inimesteaduse ja tervisõpetuse käsiraamat" (1920) ja soome lastearsti Arvo Ylppö raamatud "Lastetoast koolipingile" (1922) ja "Ema rinnalapse hoidjana ja toitjana" (1924; koos Richard Jannoga).
Suri noorena tuberkuloosi.
Boriss Jeltsini noorpõlv
See artikkel kirjeldab Boriss Jeltsini elu kuni parteikarjääri alguseni.
Boriss Jeltsin sündis 1. veebruaril 1931 Sverdlovski oblastis Talitsa rajoonis Butka külas.
Isa Nikolai Ignatjevitš Jeltsin (1906) ja ema Klavdija Vassiljevna Jeltsina (Stavrõgina; 1908–1993) olid venelased. Vanemad abiellusid 1926. aastal. Isa oli pikk ja tugeva kehaehitusega. Ta laulis kirikukooris. Naaberkülast Basmanovost ehk Basmanovskojest pärit emal olid sinised silmad ja tumepruun pats, mis ulatus allapoole taljet. Ta oli meistertikkija ning õppis iseseisvalt lugema ja kirjutama. Boriss oli nende esimene laps. Hiljem sündisid vend Mihhail (1937) ja õde Valentina (1944).
Ühetoalises puumajas, kus Ignat Jeltsin ja tema naine elasid nelja poja – Nikolai, Ivani, Dmitri ja Andrianiga – oli ainult üks voodi, kus magasid vanemad. Pojad magasid põrandal, suvel õlgmadratsitel, talvel lambanahkadel. Kui Nikolai noorik majja elama asus, vabastasid vanemad voodi tema jaoks. Selles voodis sünnitaski Klavdija esimese lapse.
Ristimiseks ja nime andmiseks viisid vanemad lapse naaberküla kirikusse. Preestril oli võimude luba ristimiseks ainult üks kord kuus, mistõttu kirik oli täis vanemaid, sugulasi ja pealtvaatajaid. Et vanemad pakkusid preestrile puskarit, siis oli preester poisi ristimise ajaks purjus ning unustas lapse ristimisveest välja võtta. Klavdija hakkas karjuma, tormas vaagna juurde ja võttis lapse välja. Poiss oli veel elus. Preester kuulutas, et nii tugev ja võidukas poiss peab saama nimeks Boriss ('sõdalane').
Mõni nädal hiljem algas kollektiviseerimine. Jeltsini vanaisa Ignati Jeltsin, jõukas talupoeg, sepp ja vöörmünder, kes oli 80-aastane ja peaaegu pime, tehti 1930 kulakuks. Tema maja, veski ja muu varandus konfiskeeriti. Ta saadeti 1931 koos naisega asumisele põhja poole Serovi linna lähedale. Koos Borissi vanavanematega küüditati Butka külast veel kümme peret. Mõni kuu hiljem vanaisa suri.
Borissi isa Nikolai otsustas külast igaveseks lahkuda ning sõitis koos perekonnaga ja venna Andrianiga 1932 nii kaugele kui said: üle 1000 km kaugusele Kaasanisse lennukitehase ehitusele. Vennad töötasid kaks aastat puuseppadena. Seejärel nad arreteeriti kui "dekulakiseerunud kulakud" ning mõisteti seal 1934 OGPU troika poolt süüdi "nõukogudevastase propaganda eest"; isa oli kolm aastat vangilaagris ning vabastati sügisel 1936 ennetähtaegselt. Pärast seda ei saanud isa tükk aega tööd, hiljem töötas ehitusel. Ema töötas õmblejana.
1935 ei suutnud Borissi isa Nikolai vend Ivan, kes oli sepp nagu tema isagi, kolhoosile oma viljanormi tarnida. Ta arreteeriti kui saboteerija ja kahjur ning saadeti asumisele Bereznikisse Permi oblastis 400 km kaugusel Sverdlovskist.
Vanemad elasid 1930. aastate lõpust 1970. aastate alguseni Permi (Molotovi) oblastis Bereznikis. Nad põgenesid sinna Ivani juurde nälja eest. Isa sai koha kaaliumitehase ehitusel, mis oli teise viisaastaku tähtis projekt.
Perekond sai toa barakis, väga pikas õhukestest laudadest tehtud majas. Barakk oli tol ajal kõige tavalisem korteritüüp linnas. Jeltsinite barakk koosnes pikast koridorist, kuhu avanes 20 tuba, üks igale perekonnale. Baraki taga oli puuklosett ja kaev, kust saadi vett pesemiseks ja söögitegemiseks.
Kui Jeltsinid kolisid oma esimesse barakki Kaasanis, oli Boriss aastane. Kui ta sai 14-aastaseks, sai perekond omaette korteri.
Kui isa sai 1930. aastate lõpus töödejuhatajaks, hakkas Jeltsinitel olema piisavalt süüa. Kuid esimesel sõjatalvel (1941-1942) tuli nälg tagasi. Bereznikis said töölised 800 g leiba päevas ning nende perekonnaliikmed 400 g. Peale leiva oli väga vähe midagi süüa.
10-aastane Boriss istus koolist koju tulles nurka ja oigas vahet pidamata: "Mul on nälg."
Väljaspool barakki oli töölisasula vaene keskkond mustuse, nälja, joomise, naiste peksmise, pisivarguste ja roppustega. Selles keskkonnas sai end maksma panna ainult füüsilise jõuga. Kaastunnet ei olnud oodata. Iga füüsilise defekti pärast pilgati. Et vabaneda kiusamisest, tuli näidata otsustavust iga solvamise või füüsilise kallaletungi eest halastamatult kätte maksta.
Boriss oli igasuguste ohtlike meeleavalduste eestvedajate seas. Sõja ajal tuli paaril poisil pähe mõte käsigranaat koost lahti võtta, et vaadata, mis seal sees on. 11-aastane Boriss võttis enda peale ülesande varastada relvalaost granaat.
Haiglas eemaldas kirurg Borissi vasaku käe pöidla ja nimetissõrme tömbid. Selle vigastuse tõttu vabastati Jeltsin sõjaväeteenistusest. Mängukaaslased hakkasid Borissi vigase käe pärast narrima. Jeltsin häbenes oma kätt ka aastaid hiljem.
Jeltsin osales suurtes kaklustes, kus võis olla isegi sada osavõtjat. Ühes kakluses löödi teda pika puuga vastu nägu, nii et ta jäi oimetult lebama. Kaaslased kandsid ta koju. Sellest ajast paistab Jeltsini näol silma murtud nina. Boriss õppis Puškini-nimelises Berezniki keskkoolis. Jeltsin õppis hästi, kuid oli üks ulakamatest poistest. Viiendas klassis, kui Boriss oli 11-aastane, hüppas kogu klass tema järel aknast välja ja peitis ennast lattu, samal ajal kui õpetaja tormas neid taga otsides mööda koolimaja ringi. Teine kord puistati õpetajale tooli peale väikseid grammofoninõelu.
Karamsina
Karamsina (ka: Karamsinna, Karamsino, Karaski) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas.
Pulmafotograafia
Pulmafotograafia on pulmade pildistamisele keskenduv fotograafia alaliik.
Karamsina
Külas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 2 elanikku. 2000. aastal oli elanikke samuti 2.
Pulmafotograafia
Seda ala viljelevaid fotograafe kutsutakse pulmafotograafideks. Nende loomingut nimetatakse pulmafotodeks.
Karamsina
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda.
Vesinikfluoriidhape
thumb|Vesinikfluoriidhappe molekul Vesinikfluoriidhape on gaasilise vesinikfluoriidi lahus. Vesinikfluoriidhape on väga mürgine ja korrodeeriv hape ja tema käsitlemisel tuleb olla ettevaatlik. See on kõikide metalliflouriidide lähtehape. Vesinikfluoriidhape esineb tavaliselt assotsiatsioonidena (HF)2.
Boriss Jeltsini noorpõlv
Kodus anti Borissile koerustükkide eest tõsiselt naha peale. Kui isa kuulis poisi pahateost, võttis ta rihma, lausumata sõnagi. Ema nuttis, palus halastust ja püüdis poega varjata. Ta lükati toast välja ja uks pandi lukku. Boriss pidi püksid maha võtma ja pikali heitma. Kuigi isa metoodiliselt peksis, ei tulnud poja suust piiksugi. See vihastas isa veel rohkem. Karistamine lõppes tavaliselt siis, kui ema pääses tuppa ja lükkas isa eemale.
Vesinikfluoriidhape
Omadused
Vesinikfluoriidhape on keskmise tugevusega hapnikuta hape, mis eraldab happejäägina lihtaniooni F–. Vesinikfluoriidhape lendub lahusest kergesti.
Boriss Jeltsini noorpõlv
Seitsmeklassilise kooli lõpetamisel palus 14-aastane Jeltsin sõna. 1945. aastal oli avalik kõnelemine terrori tõttu väga haruldane. Poisile anti siiski sõna, sest ta oli viiemees ning kõik arvasid, et tema sõnavõtt on kooskõlastatud. Oodati, et ta tänab parteid ja "laste parimat sõpra" Stalinit "kuldse lapsepõlve" eest. Jeltsin tänaski lühidalt kõiki. Seejärel ta ütles, et üks õpetajatest piinab vaimselt lapsi. See on košmaarne õpetaja, kes lööb lapsi raske joonlauaga, alandab neid ja käsib neil oma sea jaoks toidujäätmeid otsida. Aktus lõpetati ruttu ära.
Järgmisel päeval kutsuti Borissi isa direktori juurde ning öeldi, et poisi lõputunnistus ning ühtlasi luba keskkooli astuda on tühistatud. Boriss ei aktsepteerinud seda otsust ning kaebas kooli juhtkonna peale. Jeltsini asja uurimiseks moodustati komisjon. Õpetaja, keda Boriss oli süüdistanud, kõrvaldati ametist ning poisile anti tunnistus tagasi. Ent poisil oli viite kõrval korralikkuse hinne kaks. Jeltsin lõpetas keskkooli viitega enamikus ainetes.
Vesinikfluoriidhape
Tootmine
Vesinikfluoriidi toodetakse kaltsiumfluoriidi ja väävelhappe reaktsioonil 250°C juures:
Sealjuures eralduvad vesinikfluoriidi ja väävelhappe aurud ning vähesel määral muid aineid, millest vesinikfluoriid eraldatakse destilleerimise teel.
Boriss Jeltsini noorpõlv
Poisina oli Boriss, kes polnud kunagi merd näinud, tahtnud hakata meremeheks, kuid ta mõtles ümber ja otsustas ehitusinseneri eriala kasuks. Sisseastumiseksamitel Uurali Polütehnilisse Instituuti Sverdlovskis, kus õppis 5000 üliõpilast, sai ta kaks viit ja kaks nelja. Septembris 1949 asus ta elama ühiselamusse ja alustas kõrgkooliõpinguid.
Niisiis puutus Jeltsin 18-aastaselt esimest korda kokku Sverdlovski linnaga, kuhu ta jäi 36 aastaks.
Borissil oli voodi kuuekohalises ühiselamutoas ja stipendium, mis oli esimesel kursusel 290 rubla ja tõusis viiendaks kursuseks 790 rublani. Kilo liha maksis 40 rubla, kilo võid maksis 25 rubla ja leivapäts maksis 3 rubla. Vanemad andsid lisaks 250 rubla kuus. Kui raha sai otsa, laaditi raudteevaguneid.
Kogu instituudis õppimise aja vastutas Jeltsin instituudi komsomolikomitee liikmena spordiürituste korraldamise eest kogu instituudis.
Kui üliõpilased otsustasid paluda üheks eriti raskeks eksamiks valmistumiseks rohkem aega, juhtis Jeltsin delegatsiooni, mis selle nõudmise professorile esitas. Professor Boriss Speranski tasus Jeltsinile sellega, et pani talle ühe vähestest neljadest õpingute jooksul.
Boriss oli ka pulmavanem kursusekaaslaste pulmades. Ta tegi ka muudes olukordades palju nalju, näiteks võttis istuda tahtjalt tooli alt ära või kallas sisenejale kausitäie vett kaela. Kui temalt hiljem küsiti, miks ta nii harva naeratab, vastas Jeltsin, et kuigi ta on sisimas optimist, naeris ta end tudengipõlves tühjaks.
Esimesel õpinguaastal võttis Jeltsin puupaljana ette seiklusrikka reisi mööda Nõukogude Liitu, reisides põhiliselt rongikatusel.
1955 lõpetas Jeltsin Sverdlovskis Kirovi-nimelises Uurali Polütehnilises Instituudis ehituseriala. Diplomitöö teema oli "Teletorn". Instituudis õppimise ajal mängis Jeltsin Nõukogude Liidu kõrgliigas võrkpalli.
6. septembril 1955 asus Jeltsin ehitusel tööle. Ta ei tahtnud vastu võtta meistri kohta, vaid selgitas töödejuhatajale, et instituut ei ole teda ette valmistanud tegelikuks tööks ehitusel.
Ta palus aasta, et õppida ära kõik põhilised ehitaja elukutsed. Ta teadis, et ilma selleta võib iga brigadir teda "ümber oma sõrme mähkida". Jeltsinil võimaldatigi seda. Järgmise aasta jooksul ta õppis müüriladujaks, betoonisegajaks, veoautojuhiks, puusepaks, laudsepaks, klaasijaks, krohvijaks, maalriks ja kraanajuhiks. Ta töötas poolteist, mõnikord kaks vahetust päevas. Töölised naersid tema üle, kuid õpetasid talle ametid selgeks. Selle aja jooksul elas ta korduvalt läbi väga ohtlikke olukordi, kuid tegutses otsustavalt.
Jeltsin töötas paljudel Uurali ehitustel. Ta tegi kiiresti karjääri. 32-aastaselt oli ta juba tuhandete töötajatega elamuehituskombinaadi direktor.