cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stanley karikas
Karika kasv
Varem kirjutati auhinnale mängijate nimed, graveerides need otse algsele karikale. Graveerimiseks kasutati kas nugasid või naelu. 1890–1930 lisati karika alla järjest metall-linte, et säilitada võitnud meeskondade ja nende mängijate nimesid. Selle aja kestel muutus karika suurus peaaegu igal aastal. 1939. aastal Stanley Cupi suurus fikseeriti ja auhind omandas sigari kuju. Sellisena püsis karikas kuni 1948. aastani, mil see ehitati ümber kaheosaliseks (suure tünni taolise aluse ja eemaldatava krae ning kausiga). Praegust ühes tükis karikat tutvustati maailmale 1958. aastal.
NHL-i meistrid
pisi|Originaalne Stanley karikas
Aktiivsed meeskonnad
Allolevas tabelis on meeskonnad järjestatud esmalt esinemiste arvu, seejärel võitude arvu järgi. Veerus "Hooajad" tähistavad 'rõhutatud aastad Stanley karika finaalis võidetud esinemisi. Kui pole märgitud teisiti, mängisid meeskonnad NHL-is ainult ajal, mil nad võistlesid Stanley karika nimel.
18. mai
18. mai on Gregoriuse kalendri 138. (liigaastal 139.) päev. Juliuse kalendri järgi 5. mai (1901–2099).
Timmkanal
pisi|Timmkanal. Timmkanal (ka Uusjõgi) on kanal Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas.
Kanal kaevati 1850. aastatel, ühendamaks Ura jõge Rannametsa jõega. Kanali pikkus on 10 km ja jõgikond 28 km2.
Kanali juures oli Timmkanali raudteejaam Riisselja–Orajõe–Ikla–Ainaži raudteel.
Kanali kaldas leiduv liivapaljand (Timmkanali paljand) on looduskaitse all.
Riina Eentalu
pisi|Riina Eentalu 12. aprillil 2013 [[Särevi Teatrituba|Särevi Teatritoa välisukse juures uue infotahvli avamisel]] Riina Eentalu (neiupõlvenimi Riina Mägi; sündinud 3. veebruaril 1946) on eesti raadioajakirjanik.
Eentalu on kõige kauem järjest ametis olnud uudistetoimetaja eesti meediakanalites.
Elukäik
1971. aastast töötas Eesti Raadio uudistetoimetuses saatejuht-toimetajana. Alates 2016. aastast on ta Eesti Rahvusringhäälingu keelenõunik.
Füüsikaline maailmapilt
Füüsikaline maailmapilt on mingile ajaperioodile iseloomulik ettekujutus sellest, kuidas materiaalne maailm on üles ehitatud ning millised seosed ja seaduspärad selles kehtivad, vastavalt füüsikateaduse selleks ajaks üldiselt omaks võetud uurimistulemustele.
Füüsikaline maailmapilt tähendab füüsikaliste teadmiste konteksti, millesse uued lisanduvad teadmised kas sobituvad või siis sunnivad maailmapilti muutma.
Füüsikalise maailmapildi aluseks on usk teaduse meetodisse.
Ajalooline areng
Mehaaniline maailmapilt kujunes välja 18. sajandi lõpuks Galilei, Descartesi, Huygensi ja peamiselt Newtoni tööde põhjal. Mehaaniline maailmapilt peab oluliseks kehi, nende liikumist ja vahetul kontaktil ilmnevat vastastikmõju.
Elektromagnetiline maailmapilt kujunes välja 19. sajando lõpuks Michael Faraday ja Maxwelli tööde tulemusena. Erinevalt mehaanilisest maailmapildist tähtsustab vastastikmõju vahendit – välja.
Relativistlik maailmapilt tekkis 1905–1916 Albert Einsteini tööde põhjal. Lisas varasemale Absoluutse kiiruse printsiibi. Ilmnes pikkuse ja aja suhtelisus (relatiivsus).
1443
1443. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Üherakuline organism
pisi|[[Kingloom Paramecium aurelia, tuntuim ripsloom valgusmikroskoobi all. Raku sees on näha põietaolised vakuoolid. Raku pinnal on kiiret liikumist võimaldavad ripsmed]] Üherakuline organism on organism, kes koosneb ainult ühest rakust.
Üherakulistel organismidel on kõik organismi põhifunktsioonid: nad toituvad, hingavad, kasvavad, paljunevad, kulgevad ning kohanevad väliskeskkonnaga.
Üherakulisi organisme vastandatakse hulkraksetele organismidele. Osa üherakulisi organisme võib moodustada rakukolooniaid, mida võib vaadelda ka ühe organismina. Erinevalt hulkraksetest ei ole nende rakud diferentseerunud mitmeks tüübiks. Üherakuliste ja hulkraksete organismide vahel ei ole siiski selget piiri.
1443
Aastad: 1438 1439 1440 1441 1442 - 1443 - 1444 1445 1446 1447 1448
Üherakuline organism
Esimesed üherakulised organismid Maal ilmusid üle 3,5 miljardi aasta tagasi.
Mitmekesisus ja süstemaatika
Üherakulised organismid ei moodusta taksonit. Organismide jaotus üherakulisteks ja hulkrakseteks on puhtkirjeldav, ega ütle midagi organismide sugulusastme, eluviisi, siseehituse ega ainevahetuse kohta. Nende morfoloogiline mitmekesisus on täiesti võrreldav hulkraksete omaga. On "algelisi" organisme, mille rakk ei sisalda suurt midagi peale paljunemiseks vajaliku. Teistel jälle on palju mitmesuguseid organelle. Mõningatel üherakulistel organismidel on lubjast või muust materjalist koda.
Üherakulised organismid võivad olla autotroofid või heterotroofid, parasiidid või mutualistid, elada merevees, magevees või maa peal.
Üherakuliste organismide hulka kuuluvad kõik arhed, enamik baktereid, mõned seened ja paljud protistid. Neid on teada umbes 300 000 liiki (hulkrakseid on teada umbes 1 500 000 liiki). See ei pruugi näidata liikide arvu tegelikku suhet, sest üherakulised organismid on hulkraksetest palju vähem uuritud.
Varem jaotati kõik eukarüoodid ainult taimedeks ja loomadeks, nii et mõlemas riigis oli ka üherakulisi organisme. Nii näiteks arvati amööbid loomade hulka, mõned üherakulised organismid arvati limaseente hulka ning viburloomad (näiteks silmviburlane) arvati kord vetikate, kord loomade hulka. Hiljem hakati kõiki eukarüootseid üherakulisi organisme arvama protistide riiki; seegi süstemaatika on vananenud.
Üherakuliste organismide rühmi
"Protistid" (Protista) on nimetus, mille võttis esimesena kasutusele Ernst Haeckel, et tähistada organisme, kes ei kuulu ei loomade ega taimede hulka. Tänapäeva arusaamise järgi hõlmaks see siis bakterid, arhed ja päris paljud eukarüoodid. Vanasti aga arvati bakterid ja üherakulised vetikad taimede hulka. On raske kokku leppida, millised organismid protistide hulka arvata, kuid sellel polegi erilist tähtsust, sest tegu on kunstliku rühmaga.
"Protoctista" on nimetus, mida on uuemal ajal kasutatud eukarüootide kohta, kes ei ole hulkraksed loomad, embrüofüüdid ega hulkraksed seened. See määratlus on küll ühemõtteline, kuid see rühm on sama kunstlik nagu protistide rühm. Näiteks Choanozoa on lähemalt sugulased hulkraksete loomadega kui teiste Protoctista esindajatega; rohevetikad on lähemalt sugulased embrüofüütidega kui teiste Protoctista esindajatega; mikrosporiidid on lähemalt sugulased hulkraksete seentega kui teiste Protoctista esindajatega. Peale selle kuulub rühma Protoctista palju hulkraksete rühmi, näiteks pruunvetikad ja punavetikad.
Ainurakseteks ehk algloomadeks (Protozoa) nimetati kaua üherakulisi loomi. Ent üherakuliste organismide puhul ei ole piir loomsete ja taimsete organismide vahel selge ning see kulgeb sageli lähedases suguluses olevate eluvormide vahelt.
Prokarüootide hulka arvatakse bakterid ja arhed. Ent ka see rühm on kunstlik, sest arhed on lähemas suguluses eukarüootide kui bakteritega.
Evolutsioon
Esimesed eluvormid Maal olid üherakulised ja küllaltki "algelised". Evolutsiooni käigus kujunes välja üherakuliste organismide mitmekesisus, samuti tekkisid neist palju kordi sõltumatult hulkraksed organismid. Ka üherakulised organismid on palju muutunud, seejuures eri rühmades eri moel. Tänapäeva üherakulised organismid on algsetega mõnes suhtes sarnased, kuid mõnes suhtes neist ka üsna erinevad.
Organellid ja raku ehitus
Kindlate funktsioonide täitmiseks on üherakulistel organismidel organellid, näiteks viburid, ripsmed ja vakuoolid.
Rakk koosneb protoplasmast ning osal üherakulistest organismidest rakutuumast.
Protoplasma koosneb õhukesest väliskihist ektoplasmast ning rakutuuma, vakuoole, plastiide jm sisaldavast endoplasmast.
Rakukest on kas pelliikul või kutiikul. Pelliikul on elastne elus kest, mis võimaldab keha piire muuta. Kutiikul on kõvastunud elutu kest, mis on välisskeletiks. Mõnel üherakulisel organismil on ka välisskelett.
Protistidel on alati rakutuum, mille kuju ja suurus võib olla erinev.
Üherakulistel organismidel on ka retseptororganellid:
Toitumine
Üherakulistel organismidel esineb mitut tüüpi toitumist. Fotosünteesivatel üherakulistel organismidel on autonoomne toitumine kromatofooride abil. Saprofüütse toitumise korral siseneb lahustunud toit kogu rakupinnalt. Holosoilise toitumise puhul neelatakse spetsiaalsete organellide abil toiduosakesi.
Vulvodüünia
Vulvodüünia on haigus, millele on iseloomulik naise kogu häbeme või selle osa valu ja kipitus teadmata põhjusel.
Üherakuline organism
Hingamine
Hingamine toimub difusiooni teel. Hingamise intensiivsus sõltub välisteguritest.
Parasiitsed üherakulised organismid on anaeroobid. Mõned aeroobsed üherakulised organismid võivad elada ka anaeroobsetes tingimustes.
Eritamine
Jääkained eritatakse eritusvakuoolide kaudu.
Paljunemine
Üherakulised organismid paljunevad näiteks pooldumise või pungumise teel. Esineb ka suguline sigimine, mille puhul rakud liituvad, nii et moodustub sügoot, mis on võimeline jagunema.
Surematus
pisi|vasakul|[[Muld|Mullaripsloom Gonostomum affine jagunemas]]pisi|Ripsloomaperekonna [[Colpoda liigid paljunevad tsüstidena.]] Üherakulised organismid on potentsiaalselt surematud: ideaaltingimustes võivad nad jagunedes piiramatult paljuneda. Siiski on täheldatud, et igas järgmises põlvkonnas väiksemad, nõrgemad ja suremisaltimad isendid. Seda küsimust on vähe uuritud.
Üherakulised organismid võivad surra näiteks elukeskkonna järsu kuivamise tagajärjel või röövliikide ohvriks langedes.
Üherakulised organismid ja mikroorganismid
Üherakulised organismid langevad küll suurelt jaolt kokku mikroorganismidega, kuid mikroorganismid võivad olla ka hulkraksed ning mõned üherakulised organismid, näiteks Thiomargarita namibiensis on palja silmaga nähtavad ega ole seetõttu mikroorganismid.
Vaata ka
Selle artikli kirjutamisel on kasutatud saksa-, bulgaaria-, esperanto-, hollandi- ja norrakeelse Vikipeedia artiklit ning ingliskeelse Vikipeedia artiklit en:Microorganism seisuga 3.2.2009.
Kuramaa kubermang
Kuramaa kubermang (saksa keeles Kurländisches Gouvernement, läti keeles Kurzemes guberņa, vene keeles Курляндская губерния) oli haldusüksus Venemaa keisririigis, Venemaa vabariigis ja Nõukogude Venemaal aastatel 1796−1918. Kubermangu pealinn oli Miitavi.
Kuramaa liidendamine Venemaaga (1795)
Kuramaa oli enne Poola kolmandat jagamist 1795. aastal autonoomne riik, mida valitses Bironite dünastia ja mis oli Rzeczpospolitaga vasallisuhtes. Sama aasta märtsis kogunes Kuramaa rüütelkond Miitavis ja Piltene rüütelkond Aizputes maapäevale, kus otsustati lüüa lahku vasallisõltuvusest Rzeczpospolitaga ja liituda Venemaa Keisririigiga. Keisrinna Katariina II 15. märtsi manifestiga kuulutati Kuramaa ja Piltene Venemaaga liidetuks. 15. aprillil võttis keisrinna vastu Kuramaa ja Piltene rüütelkondade esindajad, kes andsid 20. aprillil keisrinnale senatis ustavusvande. Kuramaa ja Piltene kindralkuberneriks määrati kindralporutšik Peter Ludwig von der Pahlen. 27. novembril kehtestati juliuse kalender.
Asehalduskord (1796)
Jaanuaris 1796 laiendati liidentatud territooriumile asehalduskorraldus. Ametisse määrati tsiviilkuberner, kelleks sai Kuramaalt pärit kindralmajor Gustav Matthias Jakob von der Wenge gen. Lambsdorff (1745–1823). Selline korraldus jäi kehtima kuni augustini, mil asehalduskord kaotati ja selle asemel moodustati Kuramaa kubermang.
1812. aasta sõda Kuramaal
1812. aasta sõja ajal vallutas Kuramaa Prantsusmaa marssal Étienne Macdonaldi X korpus. Juulis hõivasid prantslased kubermangu pealinna Miitavi, päev varem anti üle Liibavi. Augustis seati sisse administratsioon, mida juhtisid esialgu intendendid Jules de Chambaudoin ja Charles de Montigny (august-oktoober), seejärel Jacques David Martin (oktoober-detsember). Prantsusmaa okupatsioon kestis kuni detsembrini.
Saksamaa okupatsioon ja kubermangu likvideerimine (1915−1918)
I maailmasõja ajal 1915. aasta suvel okupeeris kubermangu Saksamaa ja selle valitsusasutused evakueeriti Tartusse. Kuni 1917. aastani oli ametis veel kuberner, kuid oma võimu ta teostada ei saanud. Õiguslikult eksisteeris kubermang kuni Brest-Litovski rahuni (3. märts 1918), millega Venemaa loobus õigustest Kuramaale. 8. märtsil kuulutati välja Kuramaa hertsogiriik, mida Saksamaa tunnustas nädal aega hiljem. Novembris sai endisest kubermangust Läti Vabariigi osa.
Asend
Kuramaa kubermang asus Venemaa keisririigi Läänemere kubermangude lääneosas, piirnedes läänes Läänemere, põhjas Liivimaa kubermangu, idas 1796−1802 Valgevene, seejärel Vitebski kubermangu ja lõunas Kovno kubermanguga.
Haldusasutused
Kubermangu valitsejaks olid Kuramaa tsiviilkubernerid, kes allusid Balti kubermangude kindralkuberneridele. Venemaa keisririigi valitseja esindaja – kuberneri juhtimisel tegutses Kuramaa kubermanguvalitsus, kuhu kuulusid: kuberner, asekuberner, kolm osakonnajuhatajat ja assessor. Kubermanguvalitsusele lisaks omasid suurt tähtsust Kuramaa seisuslik omavalitsus Kuramaa rüütelkond ja Kuramaa maapäev.
Üldiseloomustus
Kuramaa kubermangu haldusjaotus erines teistest Balti kubermangudest. Hertsogiriigi pärandina säilisid siin XIX sajandi 2. pooleni haldustasemena ülemhauptmannkonnad (Oberhauptmannschaft) ja hauptmannkonnad (Hauptmannschaft). Kaks hauptmannkonda moodustasid ülemhauptmannkonna. Kui Liivi- ja Eestimaal olid haldus- ja politseiasutused igas kreisis, siis Kuramaal olid need ülemhauptmannkonna tasemel. 1888. aastal ülemhauptmannkonnad kaotati ja hauptmannkonnad nimetati ümber kreisideks. Erinev oli ka kihelkondlik korraldus. Kuramaal oli haldusüksuseks poliitiline kihelkond (Politisches Kirchspiel), mis hõlmas rüütlimõisaid, kellel oli maapäeval hääleõigus; seetõttu on neid nimetatud ka valimisringkondadeks (Wahlkreis). 1912. aastal oli selliseid kihelkondi kubermangus 33. Poliitiliste kihelkondade kõrval olid olemas ka kirikukihelkonnad (Pfarrerkirchspiel), mille arv XX sajandi algul oli 103. XIX sajandi jooksul toimus haldusjaotuses mitmeid muudatusi. pisi|300px|Kuramaa asehaldurkond 1796. aastal
1795−1796
Pärast Kuramaa hertsogiriigi ja Piltene liitmist Venemaaga säilitasid mõlemad piirkonnad oma senise halduskorralduse.
1796
Jaanuaris 1796 laiendati Kuramaale teiste Venemaa haldusüksuste eeskujul asehalduskorraldus, mis jäi kehtima kuni augustini. Asehaldurkond koosnes üheksast maakonnast ehk kreisist. Lõunas piirnes asehaldurkond Vilno asehaldurkonnaga, põhjas asus Riia asehaldurkond ja kirdes Polotski asehaldurkond.
1796−1819
Asehalduskorralduse kaotamine ja Kuramaa kubermangu moodustamine tõi kaasa muudatusi halduskorralduses. Senise üheksa kreisi asemel oli Kuramaal maakondi nüüd viis. Jēkabpilsi kreis kaotati ja selle alad ühendati Jaunjelgava kreisiga. Bauska kreisi alad liideti Miitavi kreisiga. Samuti kaotati Aizpute, Liibavi ja Vindavi kreisid. Osa nende aladest liidendati Kuldīga kreisiga. Uue haldusüksusena loodi Piltene kreis. Tukumsi kreisis tehti mitmeid territoriaalseid muudatusi. Eristaatus oli Piltene kreisil ehk distriktil, mis oli kubermangu iseseisev osa ja mida valitses maanõunike kolleegium. Kubermang piirnes lõunas Leedu, põhjas Liivimaa ja kirdes Vitebski kubermanguga.
pisi|300px|Kuramaa kubermang. [[Alexander Wilbrecht. Атлас Российской империи. 1800 год. Лист 6. Курляндская губерния из 5 уездов]]
1819−1888
1819. aastal toimunud haldusreformi käigus Piltene ala eriseisund kaotati. Kubermanguga liideti Kovno kubermangu Palanga asula ja piirkond, mis piirnes Heiligen Aa (Šventoji) jõega. Ārlava kihelkond liideti aga Talsi kreisiga. Kubermang koosnes nüüd viiest ülemhauptmannkonnast (nimetatud ka kreisideks), mis igaüks jagunesid omakorda kaheks hauptmannkonnaks ehk kreisiks (kokku oli neid kümme). Kihelkondi oli 33, linnu 11, aleveid kümme, slobodaasid kaheksa (need asusid kõik Ilūkste kreisis) ja rüütlimõisaid 739.
1888−1918
1888. aastal kaotati ülemhauptmannkonnad ja hauptmannkonnad nimetati ümber kreisideks.
Kiriklik jaotus
Kuramaa kubermangus tegutsesid luteri usu, kreekakatoliku kirik ja rooma katoliku kiriku kogudused.
Sadamad, teedevõrk ja side
Kubermangus asusid laevatatavad sadamad: Läänemere ääres Vindavi sadam ja Liibavi sadam, Miitavi, Jaunjelgava ja Jēkabpilsi jõesadamad Lielupe jõel. Kubermangu idaosa läbis Dünaburgi juures Peterburi–Varssavi raudtee Ostrovi–Dünaburgi raudteeharu, Riia–Miitavi raudtee, Riia–Tukumsi raudtee, Miitavi raudtee, Liibavi-Aizpute raudtee, Moskva–Vindavi raudtee. Kubermangus asusid postiteed (traktid), üldpikkusega 589 ½ versta ning 23 postijaama:
Ülo Vihma
Ülo Vihma (sündinud 28. septembril 1958) on eesti juhtimiskonsultant, endine näitleja ja telesaatejuht.
Ta lõpetas aastal 1977 Tallinna 7. Keskkooli. Aastatel 1977–1980 õppis ta Tartu Ülikoolis inglise filoloogiat; aastal 1984 lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (11.lend).
Isiklikku
Ta on Helgi Vihma poeg.
Eesti-Soome liitriik
Eesti-Soome liitriigi moodustamise mõtet on arutatud korduvalt, kuid selle teostamiseni pole jõutud. Mõte kahe läänemeresoome rahva liitriigi moodustamisest levis Eestis 1920. aastail, kuid Soomes see eriti vastukaja ei leidnud.
Universal Horror
"Universal Horror" on õudusfilmide sari, mis toodeti filmistuudios Universal Studios 1920.–1950. aastatel.
Filmid
* – tummfilm. ** – värvifilm.
Muhu vald (1939)
pisi|Saaremaa maakonna valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Muhu vald oli vald Saaremaal Muhu saarel aastail 1939–1950.
Valla loomiseks ühendati senised Muhu-Suure ja Hellamaa vald, sellega oli kogu Muhu saare maa-ala ühendatud ühe valla koosseisu.
Vald kuulus Riigivolikogu 39. valimisringkonda, kust valiti Aleksander Rei.
Vald kuulus Pöide põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Esimene vallavanem oli Vassili Tamm, kes valiti 21. aprillil 1939 Saare maavolikogu liikmeks. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Madis Kolk.
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
8. Muhu vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Muhu-Suure valla maa-alast; b) senise Hellamaa valla maa-alast.
1. aprillil 1939 oli vallas 5015 elanikku.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Hellamaa külanõukogu, Liiva külanõukogu, Piiri külanõukogu ja Pöitse külanõukogu.
Kadaja
Kadaja on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Mooste valda.
Ambroosia (perekond)
Ambroosia (Ambrosia L.) on taimede perekond korvõieliste sugukonnast.
Ambroosia perekonda kuulub 41 liiki. Nende levilaks on põhjapoolkera ning Lõuna-Ameerika. Ambroosiad eelistavad kuivi, päikeselisi tasandikke, liivast pinnast ning kasvavad seetõttu sageli teede ääres ning tühermaadel. Mõned liigid on kohanenud ka kõrbe kliimaga.
Ambroosia perekonda kuulub nii üheaastaseid kui mitmeaastaseid taimi, põõsaid ja poolpõõsaid. Taimed kasvavad reeglina 75–90 cm kõrguse tiheda puhmikuna. Enamikul liikidel on hallikad lõhised lehed (välja arvatud kare ambroosia, millel on terved lehed).
Eestis on tulnukana levinud kolm liiki:
Poruni jõgi
Poruni jõgi (ka Borovnja jõgi) on jõgi Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas, Narva jõe vasakpoolne lisajõgi.
Jõe pikkus on 11 km, jõgikond 32,5 km2. Jõgi saab alguse Puhatu soost. Jõe äärt ilustab Poruni põlismets, mis jääb Puhatu looduskaitseala territooriumile.
Jõe kaldal on mitu paljandit (näiteks Poruni metsasihi paljandid).
Charlie Ray
Charlotte "Charlie" Ray Rosenberg (sündinud 8. märtsil 1992 New Yorgis) on USA näitlejanna.
Pinnalained
Pinnalained on lained, mis tekivad tahke keha, vedeliku või gaasi pinnal.
Pinnalainete seas on seismilised pinnalained, akustilised pinnalained, tuulelained, raskuslained ja kapillaarlained.
Veekogus esinevad pinnalained
Domineeriv lainete tekitaja veekogudel on tuul, mis tekitab muu hulgas merelainetuse.
Walter Munki järgi hõlmavad nad veepeegli võnkumised, mille perioodid ulatuvad kümnendiksekunditest (kapillaarlained) tundideni  (loodelained).
Vee (või muu vedeliku) pindpinevus määrab 2 cm-st väiksema lainepikkusega kapillaarlainete omadused. Suurema lainepikkuse puhul määrab lainete omadused inerts, raskusjõud ning sellest tingitud rõhu- ja liikumisemuutused.
Lühikesed ja pikad pinnalained
Madalas, rannikulähedases vees tekivad sageli murdlained.
Vette visatud kivid ja voolutakistused tekitavad tüüpilisi pinnalaineid. Sõitvaid laevu saadavad vöörilained. Pinnalained on ka ummiklained.
Kaaru
Kaaru (varasema nimega ka Kaaruküla) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Külas asub Mooste baptistikoguduse palvela.
Kaaru külas on sündinud kirjanik ja kunstnik Jaan Vahtra.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Mooste valda.
Skwierzyna
Skwierzyna (saksa Schwerin an der Warthe) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Międzyrzeczi maakonnas, Skwierzyna valla halduskeskus. Skwierzyna asub Warta jõe kaldal, Międzyrzeczist umbes 18 km põhjas ja Gorzów Wielkopolskist ligikaudu 24 km kagus.
Skwierzyna sai linnaõigused enne 1295. aastat. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Lühikest aega oli Skwierzyna Varssavi hertsogiriigi koosseisus aastatel 1807–1815. Tagasi Poolale läks linn 1945. aastal.
Tühjus (budism)
Tühjus ehk olematus (sanskriti keeles śūnyatā; paali keeles suññatā; tiibeti keeles stong pa nyid; hiina keeles 空 kong; jaapani keeles kū) on India budismist pärinev filosoofiline ja matemaatiline mõiste, mille tähendus sõltub õpetuslikust kontekstist. Tühjus ehk olematus võib tähendada tegelikkuse omadust, meditatsiooniseisundit või ka tunnetuslikku kogemust.
Budismi filosoofias on tühjus ehk olematus üks kesksemeid mõisteid, mis on eriti oluline ületava mõistmise suutrates ja madhjamaka tekstides.
Eelkõige tähendab tühjus budismis seda, et millelgi ei ole kindlat ja muutumatut omaolekut, kõik mõisted, väited ja seisukohad, aga ka tajud ja teadvuse seisundid on suhtelised, subjektiivsed ja sõltuvad kontekstist. Seda esitab näiteks «Südasuutra» väide, et “kõik seadmused on märgistatud tühjusega” (sanskriti keeles sarvadharmāḥ śūnyatālakṣaṇāḥ).
Tühjus budismis on inimese võime ja omadus käsitleda kõrgeimas teadvuse seisundis tegelikkust ning selle tunnetamist täiesti avatuna.
Hiinakeelsetes tõlgetes on sanskriti śūnyatā vasteks märk, mille üheks tähenduseks on 'taevas' (空 kong), viidates avarusele, mõõtmatusele, kõigi võimaluste väljale.
Theravaada õpetuses esineb tühjuses vabanemine (suññato vimokkha), koos märgituses vabanemise (animitto vimokkha) ja ihatuses vabanemisega (appaṇihito vimokkha), mis saavutatakse keskendumise (samādhi) teel.
Madhjamaka kohaselt pole ühelgi nähtumusel ehk dharmal püsivat ja sõltumatut omaolekut.
Joogatšaara õpetustes mõtestatakse kõike kui teadvuse ehk meele ilminguid.
Tiibeti budismi dzogcheni ja shentongi õpetustes, samuti zen-budismis viitab tühjus budaloomusele.
Tühjuse mõiste mõjul võeti India matemaatikas umbes 3. sajandil kasutusele null.
Leitnant
pisi|Eesti maaväe leitnandi õlak|100px Leitnant on sõjaväeline auaste, mis Eesti kaitseväes on madalam kaptenist ja kõrgem nooremleitnandist.
Leitnandi auastmele vastav põhiametikoht kaitseväe maismaaüksuste rahuaegsetes koosseisudes on reeglina rühmaülem.
Thomas Huxley
Thomas Henry Huxley (4. mai 1825 Ealing – 29. juuni 1895 Eastbourne) oli inglise loodusteadlane, kes oli tuline Charles Darwini evolutsiooniteooria pooldaja – seetõttu on teda nimetatud ka Darwini buldogiks.
Huxley kuulus debatt Oxfordi piiskopi Samuel Wilberforce'iga oli aluseks Darwini evolutsiooniteooria laialdasele heakskiidule, samuti Huxley enda populaarsusele. Wilberforce'i ärritas enim evolutsiooniteooria väide, et inimene on (fülogeneetiliselt) lähedalt seotud ahvidega.
Vaatamata sellele, et mõnes Darwini idees (näiteks gradualism ja looduslik valik) polnud ta päris kindel, toetas ta avalikes väljaastumistes alati ühepoolselt Darwinit.
Huxley oli esimene, kes argumenteeris lindude põlvnemise roomajatest. Sellele järeldusele jõudis ta pärast ürglinnu arheopterüksi luustiku võrdlemist väikese kahel jalal kõndiva lihasööja sisaliku Compsognathuse luustikuga.
Šoti keel
Šoti keel on läänegermaani keelte hulka kuuluv keel, inglise keele lähisugulaskeel.
Seda kõneldakse Šotimaal ning osalt ka Põhja-Iirimaal. Šoti keelt kõneleb kokku umbes 1,5 miljonit inimest, neist emakeelena umbes 100 000.
Šoti keelt on peetud Šotimaal kõneldavaks inglise keele variandiks, kuid ta erineb märkimisväärselt  šoti inglise keelest, mida õpetatakse ka koolis. Seda on peetud ka eraldiseisvaks germaani keeleks, nagu rootsi keel on eraldiseisev taani keelest.
1707. aasta ühinemisaktiga, millega Šotimaa liitus Inglismaaga, peeti šoti keelt inglise keelest eraldiseisvaks keeleks.
Nooremleitnant
pisi|60px| Eesti maaväe nooremleitnandi õlak
Nooremleitnant on nooremohvitseri sõjaväeline auaste, mis Eesti kaitseväes on leitnandist madalam ja lipnikust kõrgem.
Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste Kaitseväe Akadeemia lõpetajad saavad nooremleitnandi auastme.
Savimäe
Savimäe on kahe Eesti küla nimi:
Savimäe (Põlva)
Savimäe on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Mooste valda.
Norni keel
pisi|Norni keele kunagine levila Norni keel on väljasurnud põhjagermaani keel, mida räägiti Shetlandi ja Orkney saartel ning Šotimaa põhjaosas Caithnessis.
9. sajandil rändasid neile aladele välja peamiselt Norra päritolu viikingid, kes rääkisid vanapõhja keelt. Arvatakse, et vanapõhja keel tõrjus vähemalt Orkney ja Shetlandi saartel kohaliku keele täielikult välja. Aja jooksul kujunes neil saartel ja Caithnessis räägitavast vanapõhja keele murdest norni keel. Norni keelt on mõjutanud keldi keeled.
Mõttepunktid
Mõttepunktid ehk kolm punkti (...) on kirjavahemärk.
Norni keel
Pole teada, millal norni keel välja suri. Viimased väidetavad ülestähendused norni keelest pärinevad 19. sajandi algusest, kuid arvatavasti suri keel välja 18. sajandi jooksul.
Mõttepunktid
Eesti keel
Eesti keeles kasutatakse mõttepunkte järgmistes funktsioonides:
Norni keel
Norni keel on mõjutanud šoti keelt ja šoti inglise keelt.
Mõttepunktid
Eesti keel
Katkestuskohtade markeerimisel eraldatakse mõttepunktid sõnavahega paremalt ja enamasti ka vasakult. Lause lõpus võidakse nad viimasest sõnast sõnavahega eraldada või mitte. Ärajäänud tähtede märkimisel kirjutatakse mõttepunktid sõna teiste tähtedega kokku ning teistest sõnadest lahku. Vahemiku märkimisel tühikut ei kasutata.
Norni keel
Norni keelest on säilinud vähe kirjalikke andmeid. Alles on jäänud ballaade, ametlikke dokumente (näiteks diplomeid) ja ruunikirju.
Klassifikatsioon ja sugulaskeeled
Norni keel oli indoeuroopa keel, mis kuulus germaani keelte põhjagermaani harru. Viimase sees kuulub ta koos fääri, islandi ja osalt norra keelega lääneskandinaavia keelte hulka. Arvatakse, et norni keel oli fonoloogia ja grammatika poolest üsna sarnane fääri keelega.
Keelenäide
Meieisapalve:
Märdi (Otepää)
Märdi on küla Valga maakonnas Otepää vallas.
Junior Achievement Eesti
pisi SA Junior Achievement Eesti (varem Junior Achievementi Arengufond) on ettevõtlus- ja majandusõpet edendav organisatsioon, mille tegevusvaldkondade hulka kuuluvad ettevõtlus- ja majandusalaste õppeprogrammide väljatöötamine üldharidus- ja kutsekoolide tarbeks, õppekirjanduse loomine,õpetajaskonna koolitamine ning ettevõtlusharidusalaste õpilassündmuste korraldamine.
Taust
Junior Achievement (JA) loodi 1919. aastal Ameerikas kui ettevõtlusalast ja majandusõpet andev mittetulundusorganisatsioon. Järgnevate aastate jooksul on JA programmi läbinud üle 87 miljoni õpilase enam kui sajas riigis.
Eestisse jõudis Junior Achievement 1992. aastal, kui esimeste eestlastena omandasid Mari Suurväli ja Ida Tšekulajeva JA õpetaja tunnistuse. 1994. aastal registreeriti SA Junior Achievementi Arengufond (JAA) äriregistris. 1996. aastal ühines JAA Euroopa õpilasfirmade liikumist koordineeriva organisatsiooniga Junior Achievement - Young Enterprise Europe. Praegu kannab organisatsioon nime Junior Achievement Eesti (JA Eesti).
Tegevus
JA Eesti tegevuse eesmärk on arendada noortes ettevõtlikkust ja otsustusvõimet ning kujundada neist majanduslikult mõtlevad inimesed alljärgnevate üldhariduskoolidele suunatud ettevõtlusõppe programmide abil:
Algklassidele
Põhikoolile
DN (purjekas)
pisi|DN DN on rahvusvaheline jääpurjekaklass, mille kereks on kelk. DN on nime saanud ajalehe The Detroit News järgi, mille juures esimene mudel 1936.–1937. aasta talvel loodi.
Junior Achievement Eesti
Tegevus
Gümnaasiumile
1445
1445. aasta
Aastakümned: 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad - 1440. aastad - 1450. aastad 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad
Aastad: 1440 1441 1442 1443 1444 - 1445 - 1446 1447 1448 1449 1450
19. mai
19. mai on Gregoriuse kalendri 139. (liigaastal 140.) päev. Juliuse kalendri järgi 6. mai (1901–2099).
Põhja-Wales
pisi|[[Pontcysyllte'i akvedukt Põhja-Walesis]] pisi|Põllud Põhja-Walesis Põhja-Wales (inglise keeles North Wales, vanades tekstides ka Northgalis; kõmri keeles Gogledd Cymru ehk Y Gogledd) on mitteametlik piirkond Walesis.
Lõuna poolt piirneb ta Kesk-Walesiga.
Põhja-Wales hõlmab Anglesey saare, Lleyni poolsaare ja Snowdonia mägiala ning Conwy, Clwydi Dee jõe valglad.
Põhja-Wales on põhiliselt maapiirkond. Paljude mägede ja orgude ning Iiri mere ranniku tõttu on piirkonna põhiliseks sissetulekuallikaks turism. Kunagi põhilisel kohal olnud põllumajanduse tähtsus on vähenenud.
Piirkonda kuuluvad järgmised krahvkonnad ja linnkrahvkonnad:
Suurem osa asustusest paikneb rannikul, sealhulgas populaarsed puhkekohad Rhyl, Llandudno ja Pwllheli.
Kiirtee A55 ühendab neid linnu Põhja-Inglismaaga ning Holyheadi sadamast väljuvate praamide kaudu Iirimaaga. Põhja-Walesist Lõuna-Wslesisse läheb vähe teid.
Põhja-Walesis on kaks piiskopilinna, Bangor ja Saint Asaph, ning hulk keskaegseid losse, sealhulgas Harlechi loss, Caernarfoni loss, Beaumarise loss ja Conwy loss).
Põhja-Walesis on ülejäänud Walesist mõnevõrra erinev identiteet. Sealne kõmri keele murre erineb mõneti Lõuna-Walesi murdest. Näiteks ei ole 'piim' mitte llaeth, vaid llefrith. Põhja-Walesi inimesi, eriti neid, kes kõnelevad murret või kellel on aktsent, nimetatakse inglise keeles North Walian. Kasutatakse ka väljendit gog (kõmri sõnast gogledd 'põhi'), mis võib olla solvav.
Mõnikord jaotatakse Wales ainult kolmeks piirkonnaks –Põhja-Walesiks, Lõuna-Walesiks ja Lääne-Walesks, nii et Kesk-Wales jaotub nende vahel ära. Sellisel juhul kulgeb Põhja- ja Lääne-Walesi vaheline piir piki Ceredigioni ja Powyse piiri. Powys ise jaguneb traditsioonilise Brecknockshire'i krahvkonna (Lõuna-Wales) ja Montgomeryshire'i krahvkonna (Põhja-Wales) vahel.
Hugh Paterson
Hugh E. H. Paterson (26. detsember 1926 – 12. oktoober 2019) oli Austraalia evolutsiooniteoreetik ja entomoloog.
Ta on uurinud organismidevahelisi vastastikuse äratundmise mehhanisme, ning arendanud arusaamist bioloogilisest liigist. Ta formuleeris liigi tuvastuskontseptsiooni (recognition concept of species), mille kohaselt liigid moodustuvad kaaslase äratundmise kaudu ja liikidevahelised hiaatused on selle tegajärg (erinevalt isolatsioonikontseptsioonist, mille kohaselt esmane on isolatsioonimehhanism).
1446
1446. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad - 1440. aastad - 1450. aastad 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad
Aastad: 1441 1442 1443 1444 1445 - 1446 - 1447 1448 1449 1450 1451
Kergejõustik 1912. aasta suveolümpiamängudel
Kergejõustik 1912. aasta suveolümpiamängudel toimus 6.–15. juulini Stockholmis. Välja jagati 30 komplekti medaleid. Esimest korda oli olümpiamängudel kavas 5000 m ja 10 000 m jooks ning 4x100 m ja 4x400 m teatejooks, mis on kuulunud olümpiaprogrammi tänapäevani. Veel olid esimest korda kavas maastikujooks ning viie- ja kümnevõistlus. Esimest ja samas ka viimast korda võisteldi olümpiamängudel kuulitõukes, kettaheites ja odaviskes mõlema käega sooritatud tulemuste kogusummale. Viimast korda jagati olümpiamängudel medaleid ka paigalthüpetes.
Kui varasematel olümpiamängudel oli radade eraldamiseks kasutatud nööre, siis nüüd olid maha märgitud rajajooned ja 400 m joosti eraldi radadel. Ajamõõtmisel olid kasutusel elektrilised ajamõõtjad ja finišijoone ületamist jälgis fotofiniš. Uuendusena oli staadionil ka tabloo.
100 m jooks
Finaal: 7. juuli Osavõtjaid: 70 Maailmarekord: 10,5 Richard Rau, Saksamaa Olümpiarekord: 10,8 (1908) Reggie Walker, Lõuna-Aafrika Liit Olümpiavõitja 1908: 10,8 Reggie Walker, Lõuna-Aafrika Liit <br style="clear:both;" />
200 m jooks
Finaal: 11. juuli Osavõtjaid: 61 Maailmarekord (220 jardi): 21,2 Bernie Wefer, Dan Kelly ja Ralph Craig, kõik USA Olümpiarekord: 21,6 (1904) Archie Hahn, USA Olümpiavõitja 1908: 22,6 Bob Kerr, Kanada <br style="clear:both;" />
400 m jooks
thumb|180px|400 m jooksu finiš. Finaal: 13. juuli Osavõtjaid: 49 Maailmarekord (440 jardi): 47,8 Maxwell Long, USA Olümpiarekord: 49,2 (1904) Harry Hillman, USA Olümpiavõitja 1908: 50,0 Wyndham Halswelle, Suurbritannia <br style="clear:both;" />
800 m jooks
Finaal: 8. juuli Osavõtjaid: 48 Maailmarekord: 1.52,8 Melvin Sheppard, USA Olümpiarekord: 1.52,8 (1908) Melvin Sheppard, USA Olümpiavõitja 1908: 1.52,8 Melvin Sheppard, USA <br style="clear:both;" />
1500 m jooks
Finaal: 10. juuli Osavõtjaid: 45 Maailmarekord: 3.55,8 Abet Kiviat, USA Olümpiarekord: 4.03,4 (1908) Melvin Sheppard, USA Olümpiavõitja 1908: 4.03,4 Melvin Sheppard, USA <br style="clear:both;" />
5000 m jooks
thumb| [[Hannes Kolehmainen võidab napilt Jean Bouini ees 5000 m jooksu.]] Finaal: 10. juuli Osavõtjaid: 31 Maailmarekord: 14.59,0 (1904) Alfred Shrubb, Suurbritannia Olümpiarekord: esimest korda kavas <br style="clear:both;" />
10 000 m jooks
Finaal: 8. juuli Osavõtjaid: 30 Maailmarekord: 30.58,8 (1911) Jean Bouin, Prantsusmaa Olümpiarekord: esimest korda kavas <br style="clear:both;" />
Maraton
Finaal: 14. juuli Osavõtjaid: 68 Maailmarekord: 2.40,35 (1909) Thure Johansson, Rootsi Olümpiarekord: 2:55.18,4 (1908) John Hayes, USA Olümpiavõitja 1908: 2:55.18,4 John Hayes, USA <br style="clear:both;" />
Maastikujooks (u 12 km)
thumb|270px|Start maastikujooksule Finaal: 15. juuli Osavõtjaid: 45 <br style="clear:both;" />
Meeskondlik maastikujooks (u 12 km)
Finaal: 15. juuli Osavõtjaid: 6 võistkonda <br style="clear:both;" />
110 m tõkkejooks
thumb|230px|110 m tõkkejooksu finaal. Taamal kukub John Nicholson Finaal: 12. juuli Osavõtjaid: 22 Maailmarekord: 15,0 (1908) Forrest Smithson, USA Olümpiarekord: 15,0 (1908) Forrest Smithson, USA Olümpiavõitja 1908: 15,0 Forrest Smithson, USA <br style="clear:both;" />
4×100 m teatejooks
thumb|300px|4x100 m finaali finiš: [[William Applegarth vasakul toob võidu Suurbritanniale. Teisena lõpetanud sakslase Richard Rau tulemus tühistati teatevahetuse rikkumise pärast]] Finaal: 9. august Osavõtjaid: 8 võistkonda Olümpiarekord: esimest korda kavas <br style="clear:both;" />
3000 m meeskonnajooks
Finaal: 13. juuli Osavõtjaid: 5 võistkonda <br style="clear:both;" />
10 km käimine
Finaal: 11. juuli Osavõtjaid: 22 Maailmarekord: 45.15,6 Ernest Webb, Suurbritannia <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 8. juuli Osavõtjaid: 37 Maailmarekord: 2.00 (1912) George Horine, (USA) Olümpiarekord: 1.90 (1900) Irving Baxter, USA 1.90 (1908) Harry Porter, USA Olümpiavõitja 1908: 1.90 Harry Porter, USA <br style="clear:both;" />
Teivashüpe
Finaal: 11. juuli Osavõtjaid: 25 Maailmarekord: 4.02 (1912) Marc Wright, USA Olümpiarekord: 3.71 (1908) Edward Cook, USA 3.71 (1908) Alfred Carlton, USA Olümpiavõitja 1908: 3.71 Edward Cook, USA 3.71 Alfred Carlton, USA Johann Martin ei ületanud algkõrgust 3.30. <br style="clear:both;" />
Kaugushüpe
Finaal: 12. juuli Osavõtjaid: 30 Maailmarekord: 7.61 (1901) Peter O'Connor, Iirimaa Olümpiarekord: 7.48 (1908) Frank Irons, USA Olümpiavõitja 1908: 7.48 Frank Irons, USA <br style="clear:both;" />
Kolmikhüpe
Finaal: 15. juuli Osavõtjaid: 20 Maailmarekord: 15.52 (1911) Daniel Ahearn, Suurbritannia Olümpiarekord: 14.92 (1908) Timothy Ahearne, Suurbritannia Olümpiavõitja 1908: 14.92 Timothy Ahearne, Suurbritannia <br style="clear:both;" />
Paigalt kõrgushüpe
Finaal: 13. juuli Osavõtjaid: 18 Maailmarekord: 1.65,5 Raymond Ewry, USA Olümpiavõitja 1908: 1.57 Raymond Ewry, USA <br style="clear:both;" />
Paigalt kaugushüpe
Finaal: 8. juuli Osavõtjaid: 19 Maailmarekord: 3.47 (1904) Raymond Ewry, USA Olümpiarekord: 3.47 (1904) Raymond Ewry, USA Olümpiavõitja 1908: 3.33 Raymond Ewry, USA <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Finaal: 10. juuli Osavõtjaid: 22 Maailmarekord: 15.54 (1909) Ralph Rose, USA Olümpiarekord: 14.81 (1904) Ralph Rose, USA Olümpiavõitja 1908: 14.21 Ralph Rose, USA <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge mõlema käega
Finaal: 13. juuli Osavõtjaid: 20 <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Finaal: 12. juuli Osavõtjaid: 41 Maailmarekord: 47.58 (1912) James Duncan, USA Olümpiarekord: 40.89 (1908) Martin Sheridan, USA Olümpiavõitja 1908: 40.89 Martin Sheridan, USA <br style="clear:both;" />
Kettaheide mõlema käega
Finaal: 13. juuli Osavõtjaid: 20 <br style="clear:both;" />
Vasaraheide
Finaal: 14. juuli Osavõtjaid: 14 Maailmarekord: 57.10 (1911) Matt McGrath, USA Olümpiarekord: 51.92 1908 John Flanagan, USA Olümpiavõitja 1908: 51.92 John Flanagan, USA <br style="clear:both;" />
Odavise
Finaal: 6. juuli Osavõtjaid: 25 Maailmarekord: 61.45 (1912) Juho Saaristo, Soome Olümpiarekord: 54.83 (1908 Eric Lemming, Rootsi Olümpiavõitja 1908: 54.83 Eric Lemming, Rootsi <br style="clear:both;" />
Odavise mõlema käega
Finaal: 9. juuli Osavõtjaid: 14 <br style="clear:both;" />
Viievõistlus
Finaal: 7. juuli Osavõtjaid: 26 ROK tühistas 1913. aastal Thorpe tulemuse nii viie- kui kümnevõistluses. Kuid 1982. aastal leiti, et tehtud otsus on õigustühine ja nii taastati tema tulemused.
Kümnevõistlus
Finaal: 13.-15. juuli Osavõtjaid: 29 Maailmarekord: 7414 James Austin Menaul, USA Olümpiarekord:
<br style="clear:both;" />
Honda Center
pisi|Honda Center (2021) Honda Center (varem ka Arrowhead Pond of Anaheim) on mitmeotstarbeline siseareen Anaheimis Ameerika Ühendriikides. See on Lõuna-California üks peamisi meelelahutus- ja spordikeskusi. Honda Centeris toimuvad kontserdid, spordiüritused ja perepäevad. 60 500 m² suurune areen on NHL-i jäähokimeeskonna Anaheim Ducks koduväljak. Seal peetakse ka tuntud üliõpilaste korvpalliturniiri John R. Wooden Classic. Igal aastal külastavad Arrowhead Pondi Ringling Brosi ja Barnum & Bailey tsirkus ja Harlem Globetrotters.
Areeni aadress on 2695 East Katella Ave. Anaheim, CA 92806, USA.
Suurmetsa
Suurmetsa (kohalik hääldus Suurõmõtsa) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Mooste valda.
Külas asub looduskaitse all olnud Tamme talu pärn.
Lipnik
Lipnik on Eesti kaitseväe madalaim ohvitseri (nooremohvitseri) auaste.
Lipnik on põhiliselt reservohvitseri (reservrühmaülem, reservkompaniiülema abi) auaste. Reservlipniku auastet on võimalik omandada ajateenistusest reservi arvamise järel, kui ajateenistuse käigus on läbitud reservrühmaülema baaskursus ajateenijatele (RRÜBKA) ning teenistuspraktika. On korraldatud ka vabatahtlikke reservohvitseride kursuseid (VROK), mille läbinutele antakse lipniku auaste.
Lipnikuks on ülendatud ka Kaitseliidu Koolis RBK kursuse (rühmapealiku baaskursus) ja ROKkl kursuse (reservohvitseri kursus kaitseliidus) edukalt läbinud kaitseliitlased-reservväelased.
Lipniku auaste antakse tegevteenistuses esimese ohvitseriauastmena kõrgharidusega erialaohvitseridele, näiteks kaplanitele, arstidele või juristidele.
vänrikki Vaandrig
Savimäe (Rõuge)
Savimäe on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Misso valda.
Kõmri keel
thumb|290px|Kõmri keele rääkijate osakaal Walesis Kõmri keel (varem uelsi keel; kõmri keeles Cymraeg [kõmr'aaig], artikliga y Gymraeg) on keldi keelerühma briti alarühma kuluv keel. Ta on p-keldi keel. Tema lähemad sugulaskeeled on korni ja bretooni keel.
Kõmri keelt kõneldakse põhiliselt Walesis, kus seda kõneleb umbes 500 000 inimest. Keldi keeltest on kõmri keel emakeeleks kõige suuremal hulgal inimestel. Walesis on kõmri keel inglise keele kõrval ametikeel ja koolikeel, kohalik televisioon edastab kõmrikeelseid saateid.
Murded jagunevad põhja- ja lõunarühmaks. Üheteistkümnest loost koosnev kõmri eepos kannab koondnime Mabinogion.
730
730. aasta
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Aastakümned: 680. aastad 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad - 730. aastad - 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad
Aastad: 725 726 727 728 729 - 730 - 731 732 733 734 735
Kölni vapp
thumb|150px Kölni vapp on Saksamaa Liitvabariigi Nordrhein-Westfaleni liidumaa suurima linna Kölni vapp.
Ajalugu
Köln oli Lübecki kõrval teine Saksa linn, mis pani aluse Hansa Liidule. Seetõttu on Kölni vapp hansavärvides, punane ja valge. Kolm krooni vapil tähistavad kolme kuningat (kolme tarka). Üksteist musta täppi on vapil püha Ursula mälestuseks, kes koos 11 (hilisemates versioonides 11 000) neitsiga Kölni linna lähedal palverännakul olles hunnide väejuhi Attila käe läbi hukka said. Algselt tähistavad need märgid hermeliinisabasid, mis ehivad Ursula kodupaiga Bretagne’i vappi.
Benevento provints
Benevento provints on provints Itaalias Campania maakonnas. Provintsi keskuseks on Benevento linn.
Benevento provints piirneb Avellino, Campobasso, Caserta, Foggia ja Napoli provintsiga.
Haldusjaotus
Benevento provints jaguneb 78 omavalitsusüksuseks – vallaks (comune).
Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused
Üle 5000 elaniku elab järgmistes omavalitsusüksustes.
Suurop (laev 1957)
Suurop on endine R-klassi patrull-laev. Ta oli Soome ja hiljem Eesti mereväe teenistuses ning kandis vastavalt pardatähiseid 51 ja P421.
Benevento provints
Väiksema elanike arvuga omavalitsusüksused
Alla 1000 elaniku elab järgmistes omavalitsusüksustes.
Suurop (laev 1957)
Suurop ehitati 1957. aastal Soomes.
2007. aasta novembris kuulutas Kaitseministeerium välja avaliku enampakkumise Suuropi müügiks. 8. jaanuariks 2008 ei saabunud aga ühtki pakkumist. Laeva alghind oli 850 000 krooni.
Praegu seisab Suurop Lennusadama kail eksponaadina.
Vana-Otepää
Vana-Otepää on küla Valga maakonnas Otepää vallas.
Hailaadsed
Hailaadsed ehk haid (Selachomorpha) on kõhrkalade klassi varilõpuseste alamklassi kuuluv ülemselts.
Vana-Otepää
Külas asub Munnimägi.
Hailaadsed
Hailaadsete hulka kuulub 20 sugukonda ja veerand tuhat liiki. Nad on levinud kõigis meredes ja ookeanides. Magevees kohatakse neid harva. Nad asustavad nii rannalähedast madalvett kui avamerd, sealhulgas suuri sügavusi. Mõnel liigil on suur töönduslik tähtsus.
Vana-Otepää
Kirjandust
Endel Susi. Vana-Otepää muinasajast tänapäevani.Pärnu, 2012
Hailaadsed
Haidel on pikk keha, mis ei ole seljalt ja kõhult lamendunud. Kujult meenutab see torpeedot ja on väga heade hüdrodünaamiliste omadustega. Haid on suurepärased ujujad ja sellepärast on nende uimed hästi arenenud. Sealjuures on õlavöötme parem- ja vasakpoolne toes selja poolt vaadates lahus. Lõpusepilud asuvad pea külgedel. Mõnel liigil on silma eesnurgas pilkkile ehk liikuv silmalaug.
1447
1447. aasta
Hailaadsed
Haidel on palju suuri ja teravaid hambaid. Hammaste ehitus on neil mitmekesine ja sugukondi saab selle põhjal eristada. Nendel liikidel, kes toituvad suurtest saakloomadest, on hammastik väga võimas ja kujutab kohutavat relva.
1447
Aastakümned: 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad - 1440. aastad - 1450. aastad 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad
Aastad: 1442 1443 1444 1445 1446 - 1447 - 1448 1449 1450 1451 1452
Vana-Otepää
Kirjandust
Endel Susi. Vana-Otepää – seitsme professori noorpõlvemaa. Pärnu, 2014
Vassili Garbuzov
Vassili Garbuzov (vene keeles Василий Фёдорович Гарбузов; 3. juuli (vkj 20. juuni) 1911 Belgorod – 12. november 1985 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigitegelane.
Hailaadsed
Kõige suuremad haid on vaalhai (kuni 20 m) ja hiidhai (kuni 15 m). Need on tänapäeva kõige suuremad kalad. Kõige väiksemad kalad kuuluvad ogahailaste ja kärphailaste sugukonda ning on vaid 1½–4 dm pikad.
Kõik haid on loomtoidulised. Enamik neist on röövkalad. Bentosest toituvaid liike on nende seas vähe. Ainult vaalhai ja hiidhai kuuluvad planktonitoiduliste kalade hulka.