cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lõuna-Jüütimaa maakond
Ajalugu
Pärast Teist Schleswigi sõda liideti piirkond 1864. aastal Preisimaaga, ning sellest sai Schleswig-Holsteini provintsi osa. Taanlased kipuvad kogu Schleswig-Holsteini nimetama Lõuna-Jüütimaaks.
Pärast Esimest maailmasõda läks see piirkond 1920 rahvahääletusega tagasi Taanile, mis oli sõjas olnud neutraalne, kuid oli säilitanud territoriaalsed pretensioonid 1864. aastast.
Muud
Møgltønderis on kuningliku perekonna loss.
Padborgis (saksa keeles Pattburg) on raudtee piirijaam.
FBI failid
"FBI toimikud" (inglise keeles The FBI Files) on USA dokumentaalsari, mis oli Discovery kanalil eetris aastatel 1996–2006.
Sari kirjeldas tõestisündinud FBI juhtumeid.
Jumalatelill
pisi|350px|[[Poeedi-jumalatelill (Dodecatheon poeticum).]] Jumalatelill (Dodecatheon L.) on taimeperekond nurmenukuliste sugukonnast.
Perekonna looduslik areaal paikneb Põhja-Ameeria lääneosas. Perekonda kuulub sõltuvalt süstemaatikast 12–17 liiki.
Raamat
pisi|Raamatu osad Raamat on köidetud kogu teksti või piltidega lehti; ehk ka kogum ühest servast kokku liidetud, tavaliselt ühesuurusi ja ristkülikukujulisi paberilehti, millel asub nähtaval või kombataval kujul märkidest koosnev tekst. Raamat üldisemas tähenduses on graafiline andmekandja.
Jumalatelill
Eesti pärismaises flooras selle perekonna liike ei leidu.
Raamat
Kirjastustegevuses, raamatukaubanduses, raamatukogunduses jm nimetatakse raamatuks ühekordselt tiražeeritud tekstikogumikku, millel on reeglina 10- või 13-kohaline identifitseerimiskood (ISBN). Raamatul on lehekülgi vähemalt 49 (brošüüril 5–48). Käsikirjad, perioodilised ja sariväljaanded, samuti koomiksid, noodiraamatud, mitmesugused kataloogid, kasutusjuhendid ja muud raamatukujulised esemed selles mõttes raamatute hulka ei kuulu.
E-raamat on elektrooniliselt salvestatud suurem tekstikogumik.
Heliraamat (ehk audioraamat) on helikandjale salvestatud kuulatav tekstikogumik.
Ajalooline ülevaade
Vanimad raamatud (selle sõna üldisemas tähenduses) olid savisse, kivisse, puusse või muusse materjali vajutatud, raiutud või kraabitud tekstid. Vanimaid kiilkirjaga savitahvleid on säilinud Sumeri riigi ajast. Kiilkiri vajutati neile metallist või bambusroost krihvliga, mida kirjutamise ajal hoiti rusikas.
Euroopas kasutati puu- ja vahatahvleid. Vahatahvlid seoti tahvli nurkadesse või servadesse puuritud aukudest läbi aetud paelaga ühelt servalt kokku. Vastavalt tahvlite arvule saadi diptühhon, triptühhon või polüptühhon, mis sarnanes raamatuga.
Kirjanduslikku teksti tahvlitele talletada oli tülikas, selleks oli vastuvõetavam papüürus, mida õpiti valmistama esimest korda 4000. aasta paiku eKr Vana-Egiptuses. Papüüruskäsikirju kirjutati veergude kaupa ja käsikirju hoiti varre ümber rulli keeratuna puit- või nahkkestas.
Hilisantiigis ja varakeskajal kasutati kirjutustahvleid. Seejärel hakati kirjutama pärgamendile, mida valmistati eriliselt töödeldud loomanahast. Ligi 1500 aastat tagasi hakati pärgamenti köitma ja kaantega katma.
Hiinas tuli alates 7. sajandist seoses puulõike levimisega rulli asemele voldik (lõõtsakujuline kaust). Teadaolevalt vanim paberile trükitud raamat on 金剛經 hiinakeelne Teemantsuutra aastast 868.
Tänu pärgamendi võidukäigule tekkis rullile võistleja: koodeks, tänapäeva raamatuköite algkuju. Koodeks sai nime kokkulapitavatelt puutahvlitelt (ladina codex 'puutüvi'). Algselt koosnes iga poogen omaette vihikkoodeksist, 4. sajandil aga juba mitmest poognast. Et lehed olid laotud üksteise sisse, siis seesmised poognad ulatusid kaugemale välja. Selle vältimiseks paigutati volditud poognad vihikute kaupa üksteise kõrvale ja köideti kokku raamatuplokiks. 8. sajandil kinnitati raamatuplokid kanepist nööri või nahast paelaga köite selja külge ja nii sai koodeks tänapäevase raamatu väliskuju.
Enne trükikunsti leiutamist oli ühiskonna kultuurisaavutuste ja vaimuloomingu oluliseks vahendajaks raamat-käsikiri. Raamat-käsikirja ei vajatud kuigi paljudes eksemplarides, sest lugeda oskajaid oli vähe. Raamatuid kirjutasid Vana-Kreekas ja Vana-Roomas ümber orjad või palgalised ümberkirjutajad. Keskajal kujunesid raamatute ümberkirjutamise keskusteks kloostrid. Raamatud kirjutati pärgamendile. Et pärgament oli kallis, siis kasutati seda sageli ka korduvalt – kraabiti vana tekst maha ja kirjutati uus asemele. 12. sajandist alates hakkas odavam paber pärgamenti välja tõrjuma.
Trükikunst
Savist liikuvate trükimärkide kasutamise esimesed teated on pärit 11. sajandi Hiinast. Hieroglüüfide rohkuse ja meetodi keerukuse tõttu ei leidnud see moodus laia kasutust. Liikuvaid metallist trükitähti kasutati esimest korda Koreas, kus sel viisil trükiti esimene raamat 1436. aastal.
Euroopas leiutas liikuvate metalltähtedega trükikunsti Johannes Gutenberg. Tema esimesed trükikatsetused olid aastail 1444–1448 Mainzis. Aastail 1452–1455 trükkis Gutenberg oma 42-realise Piibli. Umbes 180 eksemplarist enamus (umbes 135) trükiti paberile, aga osa ka pärgamendile. Säilinud on 47 või 48 eksemplari, neist 21 on täielikud. Kaheteistkümnest säilinud pärgamentpiiblist on neli täielikud.
Trükikunst levis kiiresti kõigepealt Saksamaal, edasi Itaalias, Madalmaades, Prantsusmaal, Poolas, Inglismaal, Taanis, Rootsis. Kuni 1500. aastani trükitud hällitrükised ehk inkunaablid on valdavalt trükitud Saksamaal ja Itaalias. Alles 16.–17. sajandil jõudis trükikunst Ida-Euroopasse ja teistele mandritele.
Raamat Eestis
Esimesi kirjaoskajaid arvatakse Eestis olnud 11.–12. sajandil. Käsikirjalised raamatud jõudsid Eestisse 13. sajandil. Aastal 1208 kutsus paavst Innocentius III üles toetama noort Liivimaa kirikut raamatutega. Tõenäoliselt vanim säilinud raamat Eestis on 272-leheküljeline pärgamentraamat, mille algkäsikiri arvatakse olevat koostatud 12. sajandil Prantsusmaal ja ärakiri tehtud 13. sajandi alguses.
Varased raamatud olid käsiraamatud vaimulike talituste jaoks, kroonikad ja õiguslikud dokumendid. Kirjaoskust levitasid toom- ja kloostrikoolid. Varaseim eestikeelne raamat on 1219–1220 koostatud "Taani hindamisraamat", milles on ligi 500 eesti kohanime väheste muukeelsete andmetega. Varased raamatud Eestis olid kirjutatud pärgamendile, esimesed säilinud paberdokumendid pärinevad 14. sajandi lõpust.
Trükitud raamat jõudis Eestisse väga kiiresti, juba 1470. aastast on teada üsna suure hulga trükitud raamatute jõudmine Niguliste kirikusse. Luterlus oli aktiivne oma õpetuse trükiteel levitaja. 1525. aastal ilmus trükist luterlik käsiraamat Liivimaal kasutatavates keeltes, aga ühtegi eksemplari pole säilinud. Esimene eestikeelne raamat, mille fragmente on säilinud, on Tallinna Niguliste kiriku õpetaja Simon Wanradti saksa keeles koostatud ja Pühavaimu kiriku kaplani ja eesti jutlustaja Johann Koelli tõlgitud katekismus aastast 1535, tuntud kui Wanradt-Koelli katekismus. Raamatu kirjastas Tallinna rae ülesandel raamatukaupmees G. Schepeler, trükiti Wittenbergis Hans Luffti trükikojas. Vanim täielikult säilinud eestikeelset teksti sisaldav raamat on 1622. aastal Braunsbergis trükitud ladinakeelne käsiraamat Liivimaa preestrite jaoks "Agenda Parva. In commodiorem vsum Sacerdotum Prouinciae Liuoniae conscripta". Selles on kiriklike kombetalituste juures vajalikke lauseid läti, eesti, poola ja saksa keeles.
Esimene trükikoda asutati 1631. aastal Tartus eelmisel aastal asutatud gümnaasiumi juures. Tallinna jõudis esimene trükikoda 1634. aastal, kui Tallinna Gümnaasiumi juurde asutati trükikoda, kuhu asus tööle Christoph Reusner Stockholmist. Trükistes kasutati ladina ja gooti kirja.
Esimene Eestis trükitud eestikeelne raamat on Tallinnas kasvanud Heinrich Stahli koostatud saksa- ja eestikeelse paralleeltekstiga kirikliku käsiraamatu "Käsi- ja koduraamat Eesti vürstkonnale Liivimaal" teine osa 1637. aastal. Kuid juba 16.–17. sajandi vahetusel olevat Tallinnas kasutusel olnud eestikeelne lauluraamat, mis oli nähtavasti trükitud kusagil Saksamaal ja sellest pole leitud ainsatki eksemplari. Esimene eestikeelne aabits trükiti 1641. aastal, aga see ei ole säilinud. Vanim säilinud aabits on aastast 1694. Vanim illustreeritud eestikeelne trükitud raamat on 1694–1695 valminud "Ma Kele Koddo ning Kirgo Ramat". Esimene eestikeelne entsüklopeedia ilmus aastail 1931–1937, sisaldas 75 754 artiklit ja trükiti 8000 eksemplari.
Esimesed raamatukogud tekkisid toomkapiitlite, kloostrite, linnamagistraatide ja orduasutuste juurde juba 13. sajandil. Varasemad teadaolevate eraraamatukogude omanikud olid Lääne-Euroopast Eestisse asunud raesekretärid, kirikuhärrad, juristid ja arstid. Raesekretäril härra Reinholdil oli 1507. aastal raamatukogu 48 köitega. Kloostrid, kirikud, raad ja koolid hakkasid neile vajalikke raamatuid koguma kindlasti juba nende asutamisaegadest. 17. sajandi allikatest on teada kuni 1552. aastani Tallinnas tegutsenud raamatukogu, mille avamise aeg pole teada. Raamatukogust järele jäänud raamatud anti 17. sajandi keskel Oleviste kiriku juurde asutatud linnaraamatukogule.
Esimene suurem raamatukauplus avati Tallinnas 1650 ja see kuulus Lorenz Jauchile. 17. sajandi lõpul sai Tallinnas tuntuimaks raamatukaupmeheks Adolf Simon.
Jaan Kangilaski
thumb|Jaan Kangilaski Eesti filosoofia 7. aastakonverentsil Tartus, 29. augustil 2011 Jaan Kangilaski (sündinud 10. novembril 1970) on eesti filosoof, üks Tartu Analüütilise filosoofia seminari liikmeid.
Ta on alates 1994. aastast töötanud vaheaegadega ajakirja Akadeemia universalia osakonna toimetajana.
Liikmesus
1992. aastast on ta European Society for Analytic Philosophy liige, 1995-1998 oli ta Eesti esindaja.
Ta on Eesti Kirjanduse Seltsi liige.
Isiklikku
Tema isa oli kunstiteadlane Jaak Kangilaski.
Ta oli abielus Gea Kangilaskiga.
Harrachov
Harrachov (saksa keeles Harrachsdorf) on linn Tšehhis Libereci maakonnas Poola piiri lähedal.
Harrachov (kohalik hääldus: haraxof) on tuntud talispordikeskus. Linnas asub Čerťáki suusahüppekeskus, kus peetakse ka lennumäe võistlusi. Samas läheduses on Poola suusakeskus Szklarska Poręba.
Õnnega koos
"Õnnega koos" on ansambli PS Troika 2005. aastal ilmunud album.
Kurjuse kannul
"Kurjuse kannul" (inglise keeles "Criminal Minds") on USA draamasari. Sari jälgib FBI käitumisanalüüsi üksuse (BAU) profileerijate tööd. "Kurjuse kannul" erineb paljudest kriminaalsarjadest selle poolest, et keskendub pigem kurjategijale kui kuriteole.
Tulemaa
Tulemaa ehk Tulemaa saar ehk Isla Grande (eesti keeles nimetatud ka Grande; hispaania Isla Grande de Tierra del Fuego 'Tulemaa Suur Saar', Tierra del Fuego 'Tulemaa') on saar Lõuna-Ameerika mandri lõunatipust lõunas, Tulemaa saarestiku peasaar.
Saar külgneb edelas ja lõunas Beagle'i väinaga, mille taga on väiksemad saared, kagus Scotia merega, idas Le Maire'i väinaga, mille taga on Estadose saar, kirdes Atlandi ookeaniga ja põhjas Magalhãesi väinaga, mille taha jääb Lõuna-Ameerika manner.
Saare põhjatipp Punta Delgada asub Tšiili territooriumil ligikaudu 52. lõunalaiusel (geograafilised koordinaadid 52° 27' 04" S, 69° 32' 08" E).
Saare pindala on 48 700, teistel andmetel 47 992 km². Ta on maailma saarte seas pindalalt 29. kohal. Seal elab 133 902 inimest.
Tulemaa on jagatud Tšiili Tulemaa provintsi ja Tšiili Antarktika provintsi (lääneosa) ja Argentina Tulemaa provintsi (idaosa) vahel. Mõlemad Tšiili provintsid kuuluvad Magalhãesi ja Tšiili Antarktika piirkonda.
Tulemaal asub maailma lõunapoolseim linn Ushuaia (elanike arv 74 752), mis on saare Argentina-osa keskus. Saare Tšiili-osa keskus on Porvenir (elanike arv 4807).
17. detsembril 1949 registreeriti saarel maavärin magnituudiga 7,8.
Loodus
thumb|NASA satelliidifoto
Rannik
Põhja- ja läänerannad, kus Andid piirnevad merega, on kõrged ja ebatasased. Seal on mõned fjordid.
Põhja- ning idarannad on lauged. Seal paikneb ka peaaegu ringikujuline San Sebastiáni laht.
Pinnamood
Tulemaa saar koosneb kahest hästi eristuvast osast. Põhjapoolsed kaks kolmandikku koosnevad platoodest ja lainelistest tasandikest.
Lõunaosa on mägine. Mäed koosnevad Andide harudest (Tulemaa Andid, Darwini mäed). Mägede kõrgus ulatub 2469 meetrini (Cerro Yogan). Teistel andmetel on kõrgeimaks tipuks Darwini mägi (2488 m).
Kliima
Kliima on jahe, edelaosas ka niiske.
Veestik
Mäeorgude põhjas on ilusad järved (näiteks Fagnano järv ehk Cami järv) või turbarabad või kõige kõrgematel ja varjulisematel nõlvadel liustikud.
Saarel on arvukalt jõgesid, mis saavad alguse mägedest. Enamik neist suubub Río Grande jõkke, mkis omakorda suubub Argentina merre.
Taimed
thumb|Kopratamm Ushuaia lähedal Mägedes on leht- ja okasmetsad, põhja pool rohtlad.
Esiajalugu
Esimesed asukad (kütid-korilased) jõudsid Tulemaale maasilla kaudu rohkem kui 10 000 aastat tagasi. Teise sisserännulainega saabusid meritsi saarelt saarele rändavad vesinomaadid Patagoonia lääneranniku lähedastelt saartelt.
Avastamislugu
thumb|Tuletorn Tulemaa saarel Saare avastas eurooplastele Hispaania ekspeditsioon Fernão de Magalhãesi juhtimisel umbes 1520. Saar arvatakse olevat nime saanud arvukate lõkete järgi, mida meremehed laevadelt üllatusega silmasid. Nendega kaitsesid end külma eest põliselanikud onad ja jaganid, kes vaatamata karmile kliimale rõivaid peaaegu ei kandnud. Sooja said nad ainult tulest, kusjuures nende kehatemperatuur oli ainevahetuse iseärasuste tõttu kraadi võrra meie omast kõrgem. Lõkked olid neil ka kääbus-lõunapöögist kanuudes, millega nad kalastasid ning küttisid mereimetajaid. 1. novembril 1520 sisenes Magalhãesi ekspeditsioon väina, mille nad nimetasid Kõikide Pühakute väinaks ning mis praegu kannab Magalhãesi väina nime, ning tutvusid saare põhjakaldaga, mille nad arvasid olevat tundmatu lõunamandri (Terra australis incognita) põhjapiirkonna. Väina läbimine võttis aega 19 päeva.
Umbes 1555 kavatses hispaanlane Juan de Alderete Tulemaa vallutada, kuid nagu ka Pedro Sarmiento de Gamboa, pidi ta karmi kliima tõttu oma plaanist loobuma (külalislahked tulemaalased ei olnud eriliseks takistuseks).
17. sajandi alguses avastas hispaanlane Francisco de Hoces, et Tulemaa moodustab saarestiku. Seda kinnitasid hollandlased Cornelius Schouten ja Isaac Le Maire.
Carl Timoleon von Neff
Charles Timoleon von Neff (2/14. september 1804 Püssi (Hof Pühs), Lüganuse kihelkond – 24. detsember 1876 / 5. jaanuar 1877 Peterburi) oli baltisaksa kunstnik, Virumaa Muuga (Münkenhof) ja Piira (Piera) mõisnik.
Sündinud kodukooliõpetaja Felicite Neffi vallaslapsena, õppis Neff kõigepealt Rakvere kreiskoolis ja seejärel Dresdeni kunstiakadeemias Saksamaal. Noore kunstnikuna Venemaa tolleaegsesse pealinna Peterburi jõudes ning teenistust otsides maalis ta soovijate portreesid. Andeka ja viljaka kunstnikuna saavutas ta aadliseisuse, akadeemiku- ja salanõuniku auastme. 1831. aastal sai ta tsaar Nikolai esimeseks õukonnakunstnikuks, pälvis oma suurejooneliste maalide eest Peterburi Iisaku katedraalis ja tsaari residentsides Anna ordeni, Püha Stanislavi ordeni, Vladimiri tähe ning hiljem riiginõuniku ja siis salanõuniku tiitli.
20. mail / 1. juunil 1838 abiellus ta Mõdrikul Mõdriku mõisniku tütre vabapreili Luise Auguste von Kaulbarsiga (1804–1882) ning neil sündisid tütar ja poeg:
Tütar Mary von Gruenewaldt kirjutas oma raamatus Carl Timoleon von Neffist:
Neff suri Peterburis jõululaupäeval 1876. aastal ning maeti Simuna kiriku surnuaeda.
Nõiasõnad
Nõiasõnad (ka nõidussõnad) olid sõnavormelid, mille esitamise abil loodeti tagada mingi soovi täitumist või sündmuse toimumist.
Usk nõiasõnadesse põhines endisaegsel kujutelmal, et sõnal, eriti nimel, on maagiline mõju nimetatava suhtes. Teadaolevatest Eesti nõiasõnadest on enamik hilisemat ladina või saksa päritolu ning sisaldavad põhiosas moonutatult ristiusu palvete osi. Nõiasõnu kasutati peamiselt arstimisel (roosi-, kõhuvalu-, nikastus- jm sõnad), kuid ka igasuguse halva ja ohtliku tõrjumisel (ussisõnad jt). Nendega seondub ka mitmesugune arvumaagia (loendus 1–9 jms). Nõiasõnade mõningane raviefekt oli psühhoteraapiline.
Nõiasõnade alla võib oma olemuselt lugeda ka needust (sajatust), mis pidi kahjustama teist inimest või tema vara sõnade jõul.
Jahtunud jälg
"Jahtunud jälg" (inglise keeles Cold Case) on Ameerika Ühendriikide kriminaalsari.
Peategelast, detektiiv Lilly Rushi mängis Kathryn Morris. Esimeses viies jaos mängis tema kaasdetektiivi Justin Chambers, ülejäänud jagudes Danny Pino.
Rakvere valla lipp
thumb|[[Rakvere vald|Rakvere valla lipp]] Rakvere valla lipp on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Rakvere valla lipp.
Lipp on kinnitatud 14. mail 1993.
Rakvere vald ja Sõmeru vald ühinesid haldusreformi käigus 2017. aastal ja ühendvalla lipuna jäi kasutusele varasem Rakvere valla lipp.
Lipu kirjeldus
Lipp on täisnurkne riidekangas, mis on jaotatud vardapoolsest ülanurgast langeva diagonaaljoonega kaheks kolmnurkseks väljaks. Ülemine, sinine väli on aga omakorda kahe langeva valge triibuga jaotatud kolmks võrdse laiusega osaks. Sinised triibud on 3 korda laiemad valgetest triipudest. Alumisel, valgel väljal on roheline tamme kaksikleht.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3, normaalmõõdud 100×150 cm.
Tapa
Tapa on vallasisene linn Lääne-Virumaal, Tapa valla keskus. Tapa asub Tallinnast 77 km, Narvast 133 km ja Tartust 112 km kaugusel.
Tapal asub Eesti kaitseväe Tapa sõjaväelinnak ning Tapa raudteejaam on oluline raudteesõlmpunkt.
Tapa kuulutas end 2011. aastal Eesti vorstipealinnaks ning korraldab selle märgiks vorstifestivali.
Nime algupära
Tapa nime päritolu on selgusetu. Võimalusi on mitu:
Soome murdesõna tappo tähendab taraga ümbritsetud haritavat maad ning karjala tapos tähendab elukohta. Tapa nime seostamine tapmise, tapluste ja lahingutega on rahvaetümoloogia, millel puudub nii ajalooline kui ka keeleteaduslik alus.
Ajalugu
pisi|Tapa Jakobi kirik Tapa küla esmamainiti kirjasõnas 14. sajandil kujul Tappus. Küla asemele rajati 1620. aastatel Tapa mõis, mida 1620 mainiti kujul Tappas. Mõis kuulus Ambla kihelkonda. Nähtavasti seejärel hakati Tapa külaks nimetama seni Aoverena tuntud küla, mida 1564 nimetati Eigower. 1711 kasutati kirjapilti Tappalt.
1870. aastal rajati Tapa mõisa maale Tapa raudteejaam Peterburi–Tallinna–Paldiski raudteeliinil. Raudtee juurde hakkas kujunema alevik. 1876 avati liiklus Tapa–Tartu raudteeliinil ja Tapa muutus sellega raudteesõlmeks.
Mõisa maadele rajati 1920. aastatel Tapa asundus, mis 1950. aastatel liideti Tapa linnaga.
Tapa alevik kuulus Lehtse valla ja Ambla kirikuvõimu alla, 11. septembril 1917 eraldati Tapa alevik Lehtse vallast ja tunnistati iseseisvaks üksuseks. Samal aastal sai Tapa aleviks ja 7. jaanuaril 1918 valiti esimene Tapa alevivanem. Alevivanematena olid ametis Villem Gabriel (1918–1919), Bernhard Rooba (1919–1921), Ludwig Ebruk (1921), Heinrich Ruus (1921–1923), Johannes Kask (1923) ja jälle Villem Gabriel (1923–1924 ja1924–1927). 1926. aastal muudeti Vabariigi Valitsuse otsusega Tapa alev elanike soovil linnaks.
Tapa linnavalitsus asus Nigoli puiestee 3 (praegu 1. mai puiestee) hoones.
1927. aastal taotles Tapa linnavalitsus linna liitmist Järvamaast Virumaa külge, mida aga ei rahuldatud.
pisi|[[Tapa Ristija Johannese kirik|MPEÕK Tapa Ristija Johannese õigeusu kirik]] 25. märtsist kuni 20. juulini 1990 oli Vene Õigeusu Kiriku Tallinna piiskopkonna vikaarpiiskopi Viktori tiitliks Tapa piiskop.
Omavalitsuslik staatus
Tapa linna omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991. ja see lõppes 2005. aastal, kui Tapa linn liitus koos Lehtse valla ja Saksi vallaga Tapa vallaks. Alates 2005. aastast on Tapa vallasisene linn.
Raudteesõlmpunkt
pisi|Auruvedur Tapa jaamas pisi|Tapa jaama veetorn-depoo pisi|[[Tapa jaama esine park]] 1860. aastatel hakati Venemaa keisririigis intensiivselt raudteid ehitama. Esimeseks Eesti alal ehitatud raudteeks oli Balti Raudtee Seltsi (1907. aastast Balti raudtee) Tallinna–Peterburi raudtee, mille ehitamist alustati 1869. aastal ja lõpetati aasta hiljem. 1875. aastal alustati Tapa–Tartu raudtee harutee ehitamist ja juba järgmisel aastal oli seegi valmis.
1876. aastal ehitati siinsesse põlisesse kuusemetsa esimene maja – Tapa raudteejaama hoone. Sellest sai alguse ka Tapa kui jõudsasti kasvav raudteelaste asula. Kuusemetsast juuritud platsile kerkisid raudteelaste elamud, ehitati hobupostijaam, apteek, kauplused, kõrts, koolid, võõrastemajad, rajati väiketööstused. Sajandivahetusel oli Tapa alevikus pisut alla tuhande elaniku. 19. sajandi lõpus oli Tapa Waldorfi võõrastemaja Peterburi keskklassi "tervise parandamise paik" tänu kosutavale metsaõhule.
Nigeeria jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Nigeeria jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Paolo Nutini
thumb|Paolo Nutini, juuli 2006 Paolo Giovanni Nutini (sündinud 9. jaanuaril 1987) on Šotimaalt pärit laulja.
Nigeeria jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Aafrika rahvarohkeim riik Nigeeria osales MM-finaalturniiril juba kolmandat korda järjest.
Tapa
Raudteesõlmpunkt
1910. aasta paiku lammutati osa Tapa puidust jaamahoonest ja asemele ehitati telliskivihoone, kuhu paigutati einelaud ja ooteruumid. Alles 1980. aastatel seoses Tallinnas avatud Muuga sadama käikulaskmisega rekonstrueeriti jaamahoonet.
Paolo Nutini
Ta on välja andnud singleid, mida on mängitud ka telekanalis MTV.
Tapa
Raudteesõlmpunkt
1916. aastal ehitati paekivist depoohoone auruvedurite remondiks. 1960. aastatel seda rekonstrueeriti, 1988. aastal anti käiku uus depookorpus. Aastate jooksul kujunes Tapa vagunite remonditsehh Eesti suurimaks kaubavagunite remondiettevõtteks.
Nigeeria jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Peatreener
Adegboye Onigbinde
Tapa
Eesti kaitsevägi (1918–1940)
Pärast Vabadussõda paigutati Tapa mõisa sõjas võidukalt tegutsenud soomusrong Kapten Irv ja soomusrong nr 3 ning 1. augustil 1923 formeeriti nendest 1. soomusrongirügement. 30. novembril 1934 liideti 1. (Tapal) ja 2. (Valgas) rügement üheks Soomusrongirügemendiks, asukohaga Tapal. Rügement paiknes Tapal kuni oma tegevuse lõpetamiseni jaanuaris 1941, kui Nõukogude okupatsioonivõimud Eesti sõjaväe likvideerisid.
Okupatsiooniväed (1940–1991)
Tapa lennuvälja ehitamist alustas Punaarmee 1939. aasta sügisel nn baaside lepingu alusel. Aastate jooksul suurenes Nõukogude armee poolt Eestis kasutatava Tapa lennuvälja territoorium üheksa ruutkilomeetrini. Lennuväli tekitas Tapal ulatusliku keskkonnareostuse – (põhja- ja pinnavette imbus petrooleumi ja teisi naftasaadusi).
Nõukogude okupatsiooni ajal asus endise Soomusrongirügemendi territooriumil, kuhu aastate jooksul ehitati juurde mitmesuguseid hooneid ja rajatisi, insener-tehniline õppeväeosa (1,4 km²). Tapal asusid järgmised okupatsiooniväeosad (väeosade arv ja nimed muutusid aegade jooksul):
Õhukaitseväed
1469
1469. aasta
Tapa
Okupatsiooniväed (1940–1991)
Raadiotehnikaväed
1469
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Tapa
Okupatsiooniväed (1940–1991)
Tagalaväed, diviisi lahingjuhtimine jm
1469
Aastakümned: 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad - 1460. aastad - 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad
Tapa
Okupatsiooniväed (1940–1991)
Maaväed
1469
Aastad: 1464 1465 1466 1467 1468 - 1469 - 1470 1471 1472 1473 1474
Tapa
Okupatsiooniväed (1940–1991)
Õhujõud
Raudteeväed
Kevadik
Kevadik (Draba L.) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Mägilaste ANSV
Mägilaste ANSV (1920–1924; vene keeles Горская АССР). Pealinn Vladikavkaz. Mägilaste ANSV pidas end Mägilaste Vabariigi järglaseks. Mägilaste ANSV asutati 17. novembril 1920. 20. jaanuaril 1921 liideti see Vene SFNV-ga. 7. juulil 1924 ANSV likvideeriti.
Tapa
Rahvastik
pisi|Tapa linnakalmistu
Transport
Tapa on raudteesõlmpunkt, kus saavad kokku Tallinna–Tapa raudtee, Tapa–Narva raudtee ja Tapa–Tartu raudtee. Tapa linna läbib ka riigi põhimaantee number 5 Pärnu–Rakvere–Sõmeru ning siit saab alguse riigi tugimaantee number 24 Tapa–Loobu.
Tapal peatuvad kõik linna läbivad Elroni idasuuna riigisisesed (Tallinna–Tartu, Tallinna–Narva, Tallinna–Rakvere, Tartu–Tallinna, Narva–Tallinna, Rakvere–Tallinna) reisirongid ja Venemaa Raudteede (RŽD) rahvusvaheline (Tallinna–Peterburi–Moskva, Moskva–Peterburi–Tallinna) reisirong.
Manuaal
Manuaal on oreli, elektrioreli, klavessiini, klavikordi või süntesaatori klaviatuur.
Oreli manuaal
Inglise tüüpi orelite manuaalid:
Puue
Puue on organismi struktuuri või funktsiooni puudumine või anomaalia. Anomaaliaks nimetatakse olulist kõrvalekallet üldtunnustatud statistilistest normidest (st kõrvalekallet populatsiooni keskmisest, mida peetakse standardnormiks). Puude tagajärjel on organismi tegevus häiritud.
Rahvusvaheline funktsioneerimisvõime, vaeguste ja tervise klassifikatsioon (RFK) eristab järgmisi puudeastmeid:
Struktuuripuuded võivad kätkeda anomaaliat, defekti, puudumist või muud olulist kõrvalekallet organismi struktuurides. Puudeid on määratletud vastavuses praeguste teadmistega kudede, rakkude, rakuosade või molekulaarbioloogia kohta.
Puuded ei ole sama, mis on nende põhjuseks olev patoloogia, pigem on need selle patoloogia ilmingud.
Puuded kujutavad endast kõrvalekallet mingist organismi biomeditsiinilise seisundi ja selle funktsioonide üldtunnustatud standardist. Puude osade definitsioon pärineb eelkõige neilt, keda on õpetatud füüsilise ja psüühilise talitluse üle otsustama nende standardite järgi.
Puuded võivad olla ajutised või püsivad; progresseeruvad, regresseeruvad või stabiilsed; vahelduvad või pidevad. Kõrvalekalle populatsiooni normist võib olla väike või suur ning võib aja jooksul kõikuda.
Puuded ei olene etioloogiast ega sellest, kuidas need on kujunenud, näiteks nägemise või jäseme puudumine võib tekkida vigastuse või geneetilise anomaalia tõttu. Puude olemasolu vihjab paratamatult põhjusele, siiski võib põhjus olla sellest tuleneva puude selgitamiseks ebapiisav.
Eesti tervishoiu- ja sotsiaalsüsteem
Eestis jagatakse puuded kolme raskusastmesse lähtuvalt inimese toimetulekust: Puude astme määrab arstliku ekspertiisi komisjon.
Kristen Michal
Michal on olnud kahel korral minister: 6. aprillist 2011 kuni 10. detsembrini 2012 justiitsminister Andrus Ansipi valitsuses ning 9. aprillist 2015 kuni 23. novembrini 2016 majandus- ja taristuminister Taavi Rõivase valitsuses.
Aastatel 2003 ja 2007–2011 oli ta Reformierakonna peasekretär, 2011. aastast on ta erakonna volikogu esimees ja jaanuarist 2014 erakonna Tallinna organisatsiooni juhatuse esimees. Ühtlasi on Michal juhtinud aastatel 2014–2015 ja uuesti 2016. aastast Reformierakonna fraktsiooni XII ja XIII Riigikogus.
Haridus
Kristen Michal lõpetas 1993. aastal Tallinna 17. Keskkooli. Aastatel 1994–1999 õppis ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis haldusjuhtimist, 2009. aastal lõpetas Akadeemia Nord õigusteaduse erialal. Ta õpib magistriõppes Tallinna Ülikooli Õigusakadeemias õigusteadust.
Töökäik
Michal on töötanud Tallinna Linnavolikogu Reformierakonna fraktsiooni nõunikuna 1996–1999, Reformierakonna nõunikuna 1999, Riigikogu Reformierakonna fraktsiooni nõunikuna 1999–2001, minister Toivo Asmeri nõunikuna ja büroo juhatajana 2001–2002, peaminister Siim Kallase nõunikuna riigisisestes ja töökorralduslikes küsimustes 2002, Tallinna Kesklinna vanemana 2002–2003.
Poliitiline tegevus
Ta on olnud Tallinna Linnavolikogu liige 1999–2001 ja X Riigikogu liige 2004–2005 ja 2006. Oktoobris 2009 valiti Michal taas Tallinna Linnavolikogu liikmeks. 2007 valiti Michal ka XI Riigikogu liikmeks, kuid ta eelistas sellele tööd erakonna peasekretärina. Juunis 2011 valiti Michal Eesti Reformierakonna volikogu esimeheks. Aastatel 2012–2015 oli Kristen Michal Riigikogu XII koosseisu liige.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 9207 häält ning osutus valituks.
Vaieldavad annetused Reformierakonnale
22. mail 2012 tunnistas Silver Meikar, et viis 2009–2010 Reformierakonna toonase peasekretäri Kristen Michali palvel erakonnale enda nimel teadmata päritolu sularaha, mille tõi talle tollal erakonna kontoris töötanud Kalev Lillo. Kristen Michal lükkas Silver Meikari väited tagasi. 22. mail 2012 alustas Riigiprokuratuur kriminaalmenetlust karistusseadustiku paragrahvi 402-1 tunnustel, mis näeb ette vastutuse erakonna majandustegevusele ja varale kehtestatud piirangute rikkumise eest.
Ühiskondlik tegevus
Michal on MTÜ Lilleküla Gümnaasiumi Sõbrad asutajaliige ja MTÜ Eesti Naabrivalve asutajaliige. Ta on MTÜ Kristiine Heakorraseltsi liige ja Tallinna Noorte Reformiklubi asutajaliige.
Samuti osaleb ta Kaitseväe reservohvitseride kursustel.
Veszprém
pisi|Veszprémi kindlus Veszprém on komitaadi õigustega linn Ungaris, Veszprémi komitaadi ja Veszprémi kreisi halduskeskus. Veszprém on Ungari üks vanemaid asulaid.
Asukoht
Veszprém asub Sédi jõe mõlemal kaldal. Linn jääb Balatoni järvest umbes 15 km põhja poole. Budapest jääb mööda kiirteed M7 ja maanteed nr 8 umbes 110 km kaugusele. Győri viib linnast maantee nr 82 ja Székesfehérvári maantee nr 8.
Nime päritolu
Linna nimi tuleneb slaavi päritolu isikunimest Bezprym. Ján Kollár tuletas selle kujust Ves Perunova ("Peruni küla"), kuid mainis ka võimalikku saksakeelset tuletust nimest Weiß-Brunn ("valge kaev"). Linn on saanud nime kas pealiku või printsess Judithi poja järgi. Printsess oli püha Istváni vanem õde, kes asus Veszprémi piirkonda, kui tema abikaasa, Poola kuningas Boleslaus I oli ta koos pojaga maalt välja saatnud.
Zacky Vengeance
Zacky Vengeance on vasakukäeline. Ta õppis kitarri mängima, kui ta oli 13-aastane. Ta oli Avenged Sevenfoldi põhikitarrist kuni "Waking the Fallenini".
Veszprém
Nime päritolu
Legendi järgi rajati Veszprém seitsmele künkale: Várhegy (Lossimägi), Benedek-hegy (püha Benedictuse mägi), Jeruzsálem-hegy (Jeruusalemma mägi), Temetőhegy (Kalmistumägi), Gulyadomb (Karjamägi), Kálvária-domb (Kolgata mägi) ja Cserhát.
Oreli pedaal
thumb|Oreli pedaal Oreli pedaal on jalgadega mängitav oreli klaviatuur. Pedaali viled asuvad orelis tagapool. Need on tavaliselt puuviled, kuid on ka metallvilesid. Pedaali leiutajaks peetakse pillimeistrit Louis van Valbeket (1318).
Vaata ka
Manuaal
Zacky Vengeance
Huntington Beach High Schoolis õppides asutasid Zacky, M. Shadows ja The Rev Avenged Sevenfoldi. 2005. aasta lõpus lõi Zacky rõivafirma Vengeance University. Enne Aveged Sevenfoldi loomist tegi ta kaasa punkansamblis MPA, mis tuli sõnadest Mad Porno Action. MPA ei olnud eriti edukas.
Veszprém
Ajalugu
Veszprémil oli tähtis usuline roll Ungari ristiusustamisel: selle lähedal purustas Ungari kuningas István I oma pearivaali Koppány väed. 1009. aastal sai Veszprémist Ungari esimene piiskopilinn, 1993. aastal peapiiskopilinn. Veszprémi komitaat oli üks Ungari esimesi ajaloolisi maakondi.
Mongolite sissetungi ajal 13. sajandil kaitses Veszprémit selle kindlus.
Zacky Vengeance
Zacky valis oma esinejanimeks Zacky Vengeance, sest tahtis teha tagasi kõigile nendele inimestele, kes olid kahelnud tema potentsiaalis. Tema oli ka see, kes mõtles Jonathan Sewardile esinejanime Johnny Christ, sest ta arvas, et see lihtsalt sobib Johnnyle. Oma roll oli bändi kujunemisel ka Zacky nooremal vennal, sest just tema tutvustas Jonathan Sewardit bändile.
Veszprém
Ajalugu
Veszprém oli püha Istváni naise, kuninganna Gisela lemmiklinn. Sajandeid kroonis Ungari kuningannasid just Veszprémi piiskop. Tänini hüütakse seda "kuningannade linnaks". 1294. aastal kinnitas kuninganna Fenenna endise kuninganna Elizabethi privileegi koguda Veszprémi komitaadi kirikute annetusi.
Veszprém oli üks Ungari esimesi ülikoolilinnu, kus sajandeid õpiti õigusteadust ja vabu kunste. 1276. aastal hävitas tulekahju ülikooli, mis taastati alles 20. sajandil.
1526. aastal toimunud Mohácsi lahingu järel käis Veszprém Austria keisririigi ja Osmanite riigi vahel käest kätte kuni 1684. aastani. Türklased andsid linnale nime Pespirim ning see oli maakonnakeskus Budini provintsis.
Zacky Vengeance
Zacky vanemad kinkisid talle 13. sünnipäevaks esimese kitarri, see oli mõeldud paremakäelistele. Zacky õppis kitarri mängima vasakukäelisena.
Veszprém
Ajalugu
Türklased rüüstasid linna 1552. aastal, kuid ei vallutanud seda; Balatoni järvest põhja jääv ala kuulus Ungari kuningriigile. Loss lammutati 1706. aastal. 1918. aastani kuulus Veszprém (ka Veszprim, Weszprim ja Wesprim) Austria keisririigi Ungari provintsi, 1867. aastast Transleitaaniasse.
Vaatamisväärsused
Linnas tegutseb looma- ja botaanikaaed.
Sõpruslinnad
Veszprém on Tartu sõpruslinn. Tartu ja Veszprémi sõprussuhete algusperioodi kajastab Johannes Loti raamat "Tartu–Veszprém" (Tallinn: Perioodika, 1975).
Veszprémi sõpruslinnad on ka
Zacky Vengeance
Isiklikku
Zacky on pooleldi sakslane, pooleldi itaallane. Ta armastab sushit ja kõike itaaliapärast. Zackyl on koer Ichabod Vengeance.
Õnne otsinguil
"Õnne otsinguil" (originaalpealkiri "The Pursuit of Happyness") on Oscarile nomineeritud USA 2006. aasta biograafiline draamafilm silmapaistmatu üksikisiku edu- ja õnnepüüdlustest. Filmi lavastas itaalia filmirežissöör Gabriele Muccino, kelle jaoks see oli esimene ingliskeelne lavastustöö.
Peategelast Chris Gardnerit kehastab Will Smith ja tema poega Christopheri Jaden Smith.
Süžee
Filmi tegevus leiab aset 1981. aastal USA-s San Franciscos ja keskendub intelligentsele, kuid edutule müügimehele Chris Gardnerile (Will Smith). Chris on investeerinud kõik oma säästud, et osta innovaatilisi röntgeniseadmeid ja neid haiglatele edasi müüa. Tema müügitöö ei kulge aga edukalt ning Chrisil on raskusi oma naise Linda (Thandie Newton) ja viieaastase poja Christopheri (Jaden Christopher Syre Smith) ülalpidamisega. Mingil ajal saab Lindal kõigest kõrini ning ta otsustab Chrisi juurest lahkuda ja New Yorki kolida. Chris nõuab, et poeg tema juurde jääks, ning peabki hakkama ise üksi poega kasvatama.
Samal ajal õnnestub tal saada tasustamata kuuekuune praktikakoht prestiižikas investeerimisfirmas, mille lõppedes üks 20 praktikandist sinna tööle võetakse. Chris näeb selles võimalust vaesusest välja tulla ning otsustab žongleerida oma müügitöö vahel, et veidikegi raha teenida, samal ajal teistest praktikantidest parem olla ning lisaks veel poja eest hoolt kanda. Siis saab tal aga raha otsa ja ta tõstetakse koos pojaga kodust välja, mille tagajärjel nad peavad ööbima kodutute varjupaikades. Hoolimata vastukäimistest peab mees kinni oma lubadusest olla armastav ja hoolitsev isa, ammutades jõudu oma poja usaldusest. Praktika lõppedes osutub Chris selleks väljavalituks, kellele pakutakse firmas börsimaaklerina tööd.
Iršava
Iršava asub Iršava jõe ääres, Rumeenia piirist umbes 24 km kaugusel.
Iršavat on esmamainitud 1341. aastal, linnaõigused sai 1982. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Iršava elanikest ukrainlasi 97,42%, venelasi 1,47%, ungarlasi 0,47% ja mustlasi 0,12%.
Matt Shadows
pisi|M. Shadows, Rock im Park 2014
Matt Shadows (kodanikunimega Matthew Charles Sanders, sündinud 31. juulil 1981) on USA bändi Avenged Sevenfold laulja.
Matt Shadows oli punkbändis Successful Failure, kellele ta kirjutas laulu 'Streets', mis hiljem on esitatud ka Avenged Sevenfoldi poolt.
Ta on olnud pikka aega (alates kuuendast klassist) koos oma tüdruksõbra Val Dibenedettoga. Matti kirjutatud power-ballaadid "Warmness on the Soul" (Sounding the Seventh Trumpet) ja "Seize the Day" (City of Evil) on pühendatud Valile.
Inglismaal lõhkes tal esinemise ajal kõris veresoon, mis oli tingitud tema "hardcore" karjumisest. Seda karjumist on kuulda ka plaatidelt, mis on välja antud enne "City of Evilit". Kuulujuttude järgi oli see tema laulmisstiili muutumise põhjuseks, aga ta hääl taastus kiiresti, pärast paari operatsiooni ja tuntud vokaalitreenija Ron Andersoni juures õppimist. Sellegipoolest on Matt Shadows ühes intervjuus öelnud, et see polnud tema laulmisstiili muutumise põhjuseks, "Ron õpetas mind karjuma veel paremini kui kunagi varem, aga see ei lähe meie praeguse stiiliga kokku," räägib Matt.
Ron Anderson, kes on töötanud Axl Rose'iga (Guns N' Roses), Scott Weilandiga (Velvet Revolver) ja Chris Cornelliga (Soundgarden), aitas Matt Shadowsil saavutada need võimsad vokaalid, mis on iseloomulikud tema iidolitele. Selline muutus muutis väga palju bändi mainet, hardcore'i fännid olid vihased, uus stiil aga leidis palju uusi fänne.
Isiklikku
Ta on allergiline heina vastu ja mängis ülikoolis korvpalli. Matt räägib, et ta oleks elukutseline korvpallur, kui ta poleks Avenged Sevenfoldis.
Samuti kannab ta kullast hambakatteid. Teda on nähtud kandmas ka hõbedast hambakatteid, mida ta kandis "Beast and the Harloti" videos.
"Ta on lahe tüüp. Ta on hirmutu liider ja parim laulja – nii loominguline kui olla annab." – Synyster Gates
Mintimer Şäymiev
Mintimer Şärip ulı Şäymiev [mintim'err šäim'iiev] (tatari keeles Минтимер Шәрип улы Шәймиев; vene keeles Минтимер Шарипович Шаймиев (Mintimer Šaripovitš Šaimijev); sündinud 20. jaanuaril 1937 Anjakovos Aktanõši rajoonis Tatari ANSVs) oli Tatarstani Vabariigi president aastatel 1991–2010.
Regiviis
Regilaulu viis (rahvapäraselt nimetatud ka toon või mõnu) on lühike ja väikese ulatusega (3–6 astet). Regiviis on retsitatiivne (st kõnelähedane) ja ühe viisiga lauldi paljusid tekste (rühmaviisid). Regiviise jaotatakse üherealisteks ja kaherealisteks. Regiviisid olid enamasti ühehäälsed, kuid Lõuna- ja Kagu-Eestis leidus ka mitmehäälseid regiviise (põhjuseks mõjud vene ja läti rahvamuusikast).
Spišská Nová Ves
Spišská Nová Ves (ungari Igló, saksa (Zipser) Neu(en)dorf) on linn Slovakkia idaosas Košice maakonnas. Asub Hornádi jõe ääres.
2019. aasta lõpus oli linnas 37 007 elanikku.
Tänapäeva linn tekkis vanema slaavi asula Iglovi ja saksa kolonistide asula (ladina Villa Nova, saksa Neudorf) kokkukasvamisel.
Kärdla
Kärdla (rootsi keeles Kärrdal; saksa keeles Kertel) on linn Lääne-Eestis, Hiiu maakonna ja Hiiumaa valla keskus. Tegemist on ainsa linnaga maakonnas. Läbi linna voolavad Nuutri jõgi, Lumumba jõgi (Kammioja) ja Kärdla oja (Liivaoja).
Paul Ariste on Kärdla rootsikeelset nime Kärrdal tõlgendanud võsaoruna.
Hiidlaste seltside jaotuses nimetatakse Kärdla rahvast kohvilähkriteks (kohvilehkrid). "Kärdla alevi mehi on hüütud kohvilähkriks, kuna nad vabrikusse tööle minnes lähkriga kohvi kaasa võtnud," põhjendab seda Emmaste kihelkonnast 1971. aastal kogutud teade. Kohvijoomine levis ja muutus üldisemaks Kärdlas varem kui külades.
Aastal 2011 valiti telekanali TV3 saates Kärdla Eesti laulupealinnaks.
2013. aasta sügisel ühines linn Kõrgessaare vallaga Hiiu vallaks, ning Kärdlast sai vallasisene linn.
2017. aasta haldusreformiga moodustati kogu Hiiumaad hõlmav Hiiumaa vald, misjärel sai Kärdlast osavald. Kärdla osavallal on oma osavallakogu, osavallavanem ning lipp ja vapp.
pisi|[[Kärdla linnapark|Linnapargis asuv Kärdla kirik]] pisi|Kärdla tüüpiline tänav. Rookopli 6 (sinine), 4 (pruun) ja 2 (kollane), taga Sadama 11
Ajalugu
Kärdlat on esmamainitud 1564. aastal, kui seal asus 24 perekonnast koosnev rootslaste asundus. Aastaks 1810 oli enamik rootsi peresid lahkunud ja Partsi mõis rajas sinna karjamõisa. Kärdla küla hakkas kasvama tänu 1830. aastal sinna Suuremõisast üle toodud Hiiu-Kärdla kalevivabrikule. Aastast 1847 kuni 1890. aastateni moodustas piirkond vabrikuvalla. Kärdla kirik valmis 1863. aastal peamiselt annetuste toel.
Aastal 1946 sai Kärdla maakonnalinnaks, aastal 1950 Hiiumaa rajooni keskuseks. 1990. aastast on Kärdla taas Hiiu maakonna maakonnalinn.
pisi|[[Kärdla sadam|Kärdla paadisadam]]
Loodus
Umbes 450 miljonit aastat tagasi langes praeguse Kärdla asukoha lähedale meteoriit. Selle tagajärjel tekkis neljakilomeetrise läbimõõduga ja 400–500 m sügavune Kärdla kraater. Meteoriidikraater on mattunud ja praeguses reljeefis vähemärgatav. Linna järgi on nime saanud kraatrisse kujunenud Haljala lademe Kärdla kihistu.
Kärdla asub Tareste lahe (Kärdla lahe) lõunakaldal. Põhiosas jääb rannikumadalikule, kuid linna idaosa ulatub aluspõhjalisele Põllumäele. Linna läbivad Nuutri jõgi (Kärdla jõgi), Lumumba jõgi (Kammioja), Kärdla oja (Liivaoja). Linna lääneosas on arteesia allikaid. Kärdla on parklinn: seal on palju kõrghaljastust, valdavalt väikesed hooned ja palju aedu.
Kärdla supelrannas asub Kärdla rannakivi.
Elanikkond
2010. aasta 1. jaanuaril oli statistikaameti andmeil Kärdla rändega rahvaarv 3381 ja rändeta rahvaarv 3634.
2011. aastal oli Kärdla elanike seas 98,2% eestlasi ja 1,8% muid rahvusi ning 2000. aastal 97,64% eestlasi ja 1,4% venelasi.
Transport
Linna läbib Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee. Kärdla lennujaam asub linnast umbes 4 km idas Hiiessaare külas.
Vabatahtlik Ülemaailmne Eesti Kaitseliit
Vabatahtlik Ülemaailmne Eesti Kaitseliit oli Avdy Andressoni poolt 1970. aastail luua üritatud Eesti sõjaväeline organisatsioon eksiilis. Selle ülesanne oli valmistumine Eesti vabastamiseks Kolmanda maailmasõja puhul.
Andresson kirjutas: "Missuguseks ka maailma poliitiline olukord ei kujuneks, kuid seni ei ole ajaloos ükski rahvas oma vabadust ja iseseisvust saanud ilma sõjata – verevalamiseta lahinguväljal. Selleks peame ka meie kõigiti ettevalmistatud olema. Rahvuslik kaitseliitlane ja sõdur relvaga käes, on need, kes kord lahinguväljal taastavad Eesti Vabariigi."
Vabariigi Presidendi dekreet “Ideelise Kaitseliidu kui riigi truude kodanike kasvatusorganisatsiooni rakendamiseks”
Alus: E. V. Ps. §§ 130 ja 131
Ülemaailmne Eesti Kaitseliit on Eesti riiklikke funktsioonide rakendamiseks, vabatahtlik seltskondlik organisatsioon isamaalikke eestlaste koondamiseks rahvuslikkeks võitlusgruppideks, milliste ülesandeks taotleda, Eesti rahvalt vägivallaga, vastu kokkuleppeid ja rahvusvahelist õigust, sõjaväejõuga hävitatud Eesti rahva iseseisvuse ja Eesti demokraatliku Vabariigi taastamist. Vaba ja suveräänne Eesti rahvas oma kodumaal on meie taotluste siht.
2.
Ü. E. Kaitseliidu organisatsioon allub E. V. sõjaministrile ja eestlaste kasvatamine Eesti isamaalikkeks kodanikeks toimub iga asukoha maa seaduste ja määruste piires.
Ü. E. Kaitseliidu kaadri ja kasvatajate instruktorite koosseisu kujundatakse vabatahtlikud end. Eesti sõjamehed ja seltskondliku kasvatuse alal tegutsenud kogenud isamaalikud isikud sõjaministri ja tema nõuandjate valikul. Igal isamaalikul eestlasel on õigus Ü. E. Kaitseliidust osa võtta.
4.
Ü. E. Kaitseliidu ülesandeks on:
1. Eestlaste kasvatamine isamaalikkeks eestlasteks, iseteadlikeks rahvuslikeks tegelasteks.
Ü. E. Kaitseliidu liikmetele korraldatakse kaitse ja sõjateaduslikke õppusi, õpetatakse distsipliini vajadust nii vaimset kui ka kehalist kasvatust.
2. Oma liikmetele demokraatlikke vabaduste, koduarmastuse ja Eesti ajalootundmise sisendamist, kasvatades neid sportlikult – kehaliselt ja vaimselt tublideks riigitruudeks kodanikeks. Eesti pojad ja tütred, kes Kaitseliidu kasvatuse kursused läbiteinud peavad kujunema Eesti rahva uhkuseks ja eeskujuks oma kaaskodanikkele, ning ümbrusele.
5.
Ü. E. Kaitseliidu organisatsioon on sõjaministri juures ja koosneb: 1. Ü. E, Kaitseliidu Vanemate kogu, kuhu põhiliselt kuuluvad, sõjaminister ja tema abi ning iga maa Maleva esindaja ja teisi vastavalt sõja ministri määramisel.
2. Ü. E, Kaitseliidu peastaap, naiskodukaitse ja vajaduse korral eri osakondade esindajad töötavad sõjaministeeriumi juures. Vastavalt vajadustele moodustatakse üksikutes maades ja eripaikades Kaitseliidu Malevad. Esialgselt luuakse USA Malev. Maleva juhiks on, sõjaministri ettepanekul
. . . . . ..
Kanada Malev. Maleva juhiks on sõjaministri ettepanekul. . . . ..
Euroopa Malev. Maleva ülemaks on sõjaministri ettepanekul. . . . . ..
Johnny Christ
Johnny Christ on olnud bändis alates 2002. aastast. Kuigi Justin Sane mängis bändi esimesel täispikkuses väljaande "Sounding the Seventh Trumpet" salvestusel, lahkus ta uimastisõltuvuse ja isiklike probleemide pärast ning Johnny Christ võttis üle tema koha Avenged Sevenfoldis.
Vabatahtlik Ülemaailmne Eesti Kaitseliit
Vabariigi Presidendi dekreet “Ideelise Kaitseliidu kui riigi truude kodanike kasvatusorganisatsiooni rakendamiseks”
Austraalia Malev. Maleva juhiks on vastavalt ettepanekule kinnitatud. . . . . ..
Johnny Christ
Isiklikku
Johnnyl on juuri Poolas, aga ta elab California osariigi Orange'i maakonnas Huntington Beachis. Ta tutvus bändiliikmetega Zacky Vengeance'i noorema venna Matthew' kaudu, kellega ta käis ühes koolis. Samuti on Johnny ainuke bändiliige, kellel on tätoveeritud vaid üks käsi.
Vabatahtlik Ülemaailmne Eesti Kaitseliit
Vabariigi Presidendi dekreet “Ideelise Kaitseliidu kui riigi truude kodanike kasvatusorganisatsiooni rakendamiseks”
Malevate juhid-päälikud esitavad Peastaabi ülemale kinnitamiseks asukoha maa Maleva põhikorra ja töökava, vastavalt selle maa seadustele ja kommetele. Malevate põhikorrad kinnitab sõjaminister.
Johnny Christ
Isiklikku
"Ta teeb väga head tööd. Meil on olnud palju bassiste. Tema on esimene, kes meile päriselt meeldib." – Zacky Vengeance
Vabatahtlik Ülemaailmne Eesti Kaitseliit
Vabariigi Presidendi dekreet “Ideelise Kaitseliidu kui riigi truude kodanike kasvatusorganisatsiooni rakendamiseks”
6.