cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stalingradi sõjaväeringkond
Stalingradi sõjaväeringkond (vene keeles Сталинградский военный округ, Сталинградский ВО) oli aastatel 1941–1942 ja 1943 Nõukogude Liidu relvajõudude koosseisu kuulunud piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis.
Sõjaväeringkond moodustati 26. novembril 1941. Territoorium hõlmas: Stalingradi oblast (väljaarvatud kolm rajooni), osa Rostovi ja Lääne-Kasahstani oblastist, Kalmõki ANSV ja Astrahani ringkond. Staap moodustati Harkovi sõjaväeringkonna baasil. 31. augustil 1942 formeeriti sõjaväeringkond 28. armeeks. Uuesti moodustati sõjaväeringkond 2. juulil 1943. Nüüd kuulus selle koosseisu Stalingradi oblast, Rostovi oblasti põhjapoolsed alad, Astrahani ringkond ja Kalmõki ANSV. Hiljem hõlmas see ka Harkovi ja Vorošilovgradi oblastit. Sõjaväeringkond likvideeriti oktoobris 1943 ning selle väed ja territooriumi liideti Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonnaga.
Sõjaväeringkonna staap asus 1941–1942 Stalingradis, seejärel Astrahanis.
Georgia Ülikool
pisi|250px|Georgia Ülikool thumb|right|200px|Uga VI, Georgia Bulldogside ametlik live-maskott aastatel 1999–2008 Georgia Ülikool (inglise keeles University of Georgia) on avalik teadusülikool Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis. See on Georgia Ülikooli süsteemi lipuülikool. Georgia Ülikooli põhilinnak asub Atlanta kesklinnast 110 kilomeetrit kirdes Athensi linnas. See asutati 1785. aastal ja on üks vanimaid avalikke ülikoole riigis.
Georgia Ülikool oli esimene riigi asutatud ülikool Ameerika Ühendriikides. Esimesed õpilased lõpetasid kooli alles 1804. aastal, 19 aastat pärast selle asutamist.
Ülikooli spordimeeskonnad kannavad nimetust Georgia Bulldogs (naiste spordivõistkondi nimetatakse Lady Bulldogs). Georgia Ülikool on USA üliõpilasspordi organisatsiooni NCAA konverentsi Southeastern Conference'i liige. Ametlik maskott on inglise buldog nimega Uga (tuletatud Georgia Ülikooli ingliskeelsest lühendist).
Georgia Ülikoolis õppimise ajal on tulnud kümnevõistluses USA üliõpilasmeistriks ka kolm eestlast: Maicel Uibo 2014. ja 2015. aastal, Johannes Erm 2019. aastal ning Karel Tilga 2021. aastal.
Edmond Arnold Blumenfeldt
Blumenfeldt oli Eesti esimene eriharidusega reklaamikunstnik. Lõi lavakujundusi Tallinna Töölisteatrile ja Estonia teatrile.
1920. aastatel tegeles ta maalimisega ja oli tollal üks rahvusvaheliselt tuntumaid eesti kunstnikke. 1924. aasta veebruaris olid tema teosed väljas Sõltumatute Salongi näitusel Pariisi Grand Palais’ ruumes. Pärast seda avaldasid tuntud prantsuse kunstiajakirjad artikleid käsitlustega Blumenfeldti maalidest. Seal eksponeeritud kolme teose seas oli ka maal "Notre Dame Pariisis" (1924), mis kuulus alates 1929. aastast Eesti Kunstimuuseumi kogusse, kuid hävis 1944. aastal tulekahjus. Hävisid ka Blumenfeldti "Eiffeli torn" (1923) ja "Tallinn talvel" (1926).
Eesti Kunstimuuseumi kogus on tema maalid "Tualett" (1933) ja "Kompositsioon" ehk "Öö Baieris" (u 1922–1924).
Laineplaat
pisi|Laineplaatidest katusega maja Laineplaat on katusekattematerjal, mida valmistatakse enamasti kiudtsemendist. Eesti keeles kutsutakse tootja Eternit järgi seda materjali ka eterniidiks.
Eestile kõige lähem riik, kus tänapäeval kiudtsemendist laineplaate toodetakse, on Leedu. Leedu ettevõte UAB Eternit Baltic on uut, asbestivaba laineplaati valmistanud 1997. aastast alates. Laineplaadis on asbestikiud asendatud PVA fiiberkiududega, mis erinevalt asbestist ei ole inimese tervisele kahjulikud.
HDR-video
HDR video, ka HDR TV (HDR, ingl High Dynamic Range, ’suur dünaamikaulatus) on üldnimetus videovormingute kohta, mille põhitunnusteks on suurem kontrastsus ja värviulatus, võrreldes senise, nn standardse dünaamikaulatusega.
Kontrastsust väljendab kujutise suurima ja vähima heleduse suhe ja värviulatust ehk värvihaaret esitatavate värvide suurim võimalik arv.
Inimese silmal on ülisuur dünaamikaulatus: suurima (heledas päikesevalguses) ja vähima (pimedas öös) tajutava heleduse suhe võib ulatuda 10 miljonini. Teatud ümbrusvalgusega kohandunult on see suhe ikkagi 10 tuhande ringis.
Digitaalse videosignaali dünaamilist ulatust iseloomustab värvisügavus, mida väljendatakse bittides. Videosignaali digiteerimisel on digitelevisiooni algusest peale olnud kasutusel 8-bitine värvisügavus (SDR, standardne värvisügavus), mille korral signaalil saab olla maksimaalselt 28 = 256 signaalitaset (tingituna signaali tihendamisest kodeerimisel on see arv siiski tunduvalt väiksem, ekraanil enamasti kuni 64).
Dünaamikaulatust avardatakse sel teel, et kasutatakse 8 biti asemel 10- või 12-bitist värvisügavust. Kuva muutub detailsemaks eriti kuva tumedates ja heledates osades.
Ekraanil tegelikult eraldatavate heledus- ehk kontrastsusastmete arv oleneb peale signaali bittide loomulikult sellest, kui suur on konkreetse ekraanitüübi suurim võimalik heledus (võrdluskuvarites on saavutatud kuni 4000 nitti ehk cd/m2) ja kui sügava musta suudab ekraan anda (mõlema omaduse poolest paistab silma OLED-ekraan). Näiteks 10-bitise värvisügavuse ja ekraani suurima heleduse 2000 cd/m2 korral võib kontrastsus ulatuda suhteni 200 000 : 1 (võrdluseks: praegusaegsetel 8-bitise värvisügavusega teleritel on see suhe kuni 500-nitise heleduse juures keskmiselt 5000:1).
HDR-vormingud
Suure dünaamikaulatuse põhivorming on HDR10 (täpsemalt HDR10 Media Profile) värvisügavusega 10 bitti; selle esitas Consumer Technology Association 2015. aastal. Metaandmed on staatilised, s.t need saadetakse telerile ainult üks kord, nii et need on näiteks kogu filmi kestel muutumatud.
Konkureeriv vorming on Dolby Vision värvisügavusega 12 bitti. Peale suurema kontrastsusastmete arvu erineb see vorming eelmisest ka selle poolest, et Dolby kiip muudab pildi metaandmeid dünaamiliselt ehk jooksvalt. See tähendab, et videokujutise kontrastsusastmeid muudetakse stseenide ja kaadrite kaupa nii, et heledusüleminekud tuleksid paremini esile.
Samsung tegi 2017. a teatavaks oma vormingu HDR10+ (HDR pluss). See avatud standard erineb vormingust HDR10 sellega, et kasutab staatiliste asemel dünaamilisi metaandmeid. Vaatamata sellele, et bittide arv pole nii suur kui Dolby Visionil, on pildikvaliteedi erinevus enamikul ekraanidel vaevalt märgatav – 12-bitise värvisügavuse eelised 10-bitise ees ilmnevad üksnes väga suure piirheledusega (4000 kuni 10 000 cd/m2) ekraanil.
HDR-valmidus ja -sisu
HDR-valmidusega kuvareid ja telereid esitlesid mitmed tootjad esmakordselt tarbeelektroonika näitusel CES 2015. a jaanuaris. Ultra HD Forum väljendas 2016. a valmisolekut kasutada HDR-tuge ultrakõrglahutusega televisioonis (nt 4K-telerites). Samsungi 4K-telerites on võimalik vormingut HDR+ kasutada 2017. aastast.
HDRi eelised tulevad esile mõistagi vastava võimekusega sisu korral. Professionaalsed videokaamerad on olnud juba aastaid suutelised HDR-kvaliteediga salvestama ja seega on tehniliselt olemas juba palju HDR-võimekusega sisu. 2015. aastal hakkasid 10-bitise HDRiga filme tootma Amazon Video ja Vudu. Aastal 2016 tulid müügile esimesed HDR-filmidega Blu-ray-plaadid ja Netflix hakkas voogedastama HDR-sisu. Ka näiteks Sony Ultra rakendus võimaldab alla laadida HDR-filme Sony Pictures’ilt. Amazon Video voogedastus on võimeline kasutama vormingut HDR+.
Becky Hammon
pisi|Becky Hammon Rebecca Lynn Hammon (vene Бекки Хэммон; sündinud 11. märtsil 1977 Rapid Citys Ameerika Ühendriikides) on USA-s sündinud ja kasvanud korvpallur. 2008. aastal sai temast naturalisatsiooni teel Venemaa kodanik ja sestpeale kuulub ta Venemaa naiste korvpallikoondisse.
2008. aasta suveolümpiamängude korvpalliturniiril võitis ta Venemaa koondisega pronksmedali.
2009. aasta MM-il Lätis sai koondisega hõbemedali.
Becky Hammon alustas karjääri WNBA klubis New York Liberty. Aastast 2007 mängib klubis San Antonio Silver Stars. 31. augustil 2011 ületas Hammon seitsmendana WNBAs 5000 punkti piiri.
ART IST KUKU NU UT
ART IST KUKU NU UT (varem Tartu Kunstikuu) on iga-aastane kaasaegse kunsti festival Tartus. Festivali nimi on permutatsioon sõnadest "Tartu Kunstikuu".
Tartu Kunstikuude traditsioon sai alguse 2004. aastal, tollal toimus see veebruaris. Eri aastatel vedasid üritust kõik linnas tegutsevad kunstiinstitutsioonid: Tartu Lastekunstikool, Tartu Kõrgem Kunstikool, Tartu Kunstimuuseum, Tartu Kunstnike Liit, Y-galerii jt.
2010. aastal nimetati üritus ümber kaasaegse kunsti festivaliks ART IST KUKU NU UT, seda korraldasid Rael Artel ja Kaisa Eiche.
2012. aastal toimus festivali raames Tartu Kunstimuuseumis kaasaegse Eesti kunstiklassika näitus "MÖH? FUI! ÖÄK! OSSA! VAU!‎", mis tekitas ajakirjanduses ohtralt poleemikat.
2014. aasta lõpus, seoses 5. korda toimuva festivaliga "Head und, Tartu!" teatati ürituse lõppemisest või teadmata pikkusega pausist.
Regulaarliin
Regulaarliin on sõiduplaani järgi sõitev bussi-, rongi-, laeva- või lennuliin, mis opereerib üldjuhul kommertsalustel ehk kasumlikult.
Kiigemetsa Kool
Kiigemetsa Kool on Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Siimustis tegutsev üldhariduskool hariduslike erivajadustega lastele.
Varasemad nimetused
Õppetöö toimub erikooli lihtsustatud ja toimetuleku õppekavade järgi.
Vormel (folkloristika)
Vormel on folkloristikas lause, värss või lause-, värsirühm, mis kordub eri teostes samas funktsioonis. Eristatakse näiteks algus-, lõpp- ja kõnetlusvormeleid.
Muinasjuttudes kasutatud lõppvormel on näiteks fraas: "ja kui nad surnud ei ole, elavad nad veel praegugi".
Budapesti XVIII ringkond
245px|pisi|[[Ferihegy]] Budapesti XVIII ringkond (ungari keeles Budapest XVIII. kerülete) on Budapesti haldusjaotuslik ringkond, mis osati linna lõunaosas. Ringkond kannab samuti ka nime Pestszentlőrinc-Pestszentimre.
Sõiduplaan
pisi|Rongide sõiduplaan Jaapanis Sõiduplaan on mingi liinisõiduki liikumiseks ette nähtud graafik.
Sõiduplaaniks nimetatakse ka selle graafiku kirjalikku esitust.
Raketijuhtimine
pisi|[[GBU-24 tabamas harjutussihtmärki]] Raketijuhtimine viitab üldisemalt meetoditele, kuidas suunata raketti või mürsku seatud sihtmärgi pihta. Raketi efektiivsuse seisukohalt on täpsus kriitilise tähtsusega ning juhtimissüsteemid täiendavad sihtmärgi tabamuse täpsust.
Raketijuhtimistehnoloogiaid saab liigitada mitmeti, kõige üldisemalt liigitatakse need aktiiv-, passiiv- ja ettemääratud juhtimise süsteemideks. Enamasti kasutavad mürsud ja raketid sarnast tüüpi juhtimissüsteeme, ent nende erinevus seisneb selles, et raketid on varustatud mootoriga ja nende suunda saab lennu ajal korrigeerida, samas mürskude trajektoor sõltub väljalaske algtingimustest.
Ajalugu
Raketijuhtimise kontseptsioon pärineb hiljemalt Esimese maailmasõja ajajärgust, mil tekkisid kaugjuhitavate lennukipommide ideed. Esimesed elektrooniliselt juhitavad raketid arendati välja Teise maailmasõja ajal Saksa V-relvade programmi raames V1- ja V2-raketi kujul.
Budapesti XVIII ringkond
Ringkonnas asub osati Budapesti Ferenc Liszti rahvusvaheline lennujaam.
Raketijuhtimine
Juhtimissüsteemide kategooriad
Juhtimissüsteemide disain sõltub sihtmärgi tüübist, mis võib olla nii liikuv kui ka statsionaarne, jaotatud kahte kategooriasse, milleks on otse sihtmärgile suundumine (GOT) ja suundumine määratud asukohta kosmoses (GOLIS) tüüpi juhtimissüsteemid. GOT-tüüpi süsteem on võimeline tabama nii liikuvaid kui ka statsionaarseid sihtmärke, samas GOLIS-tüüpi relv on piiratud statsionaarsete või peaaegu liikumatute sihtmärkidega.
GOT-süsteemid
Iga GOT-tüüpi süsteem koosneb kolmest alamsüsteemist:
Võimalused, kuidas need alamsüsteemid on jaotatud raketi ja lafeti vahel, moodustavad kaks kategooriat:
Kaugjuhitav süsteem
Seda tüüpi juhtimise korral kasutatakse tavaliselt radarit ja raadiosidet või juhtmega ühendust juhtimispunkti ja raketi vahel ehk raketi trajektoori kontrollitakse raadioside või kaabelsideliinide kaudu saadetud informatsiooniga.
Juhtimise poolest jagunevad kaugjuhitavad süsteemid järgmiselt:
Vaatlusjoonele juhtimine (CLOS)
CLOS-süsteem kasutab raketi suunamiseks sihtmärgile ainult nurkkoordinaate. Raketti hoitakse lennu ajal lafeti ja sihtmärgi vahelisel vaatlusjoonel ning raketi hälvet sellest joonest korrigeeritakse. Kuna üsna paljud raketitüübid kasutavad CLOS-süsteemi, saab sellest tulenevalt CLOS-süsteemi jagada nelja alarühma:
Manuaalne vaatlusjoonele juhtimine (MCLOS)
Sihtmärki ja raketti jälgitakse ja juhitakse manuaalselt. Operaator jälgib raketi kulgu ning operaatori ja sihtmärgi vahelisest sirgest hälbimise korral korrigeeritakse raketi asendit tagasi sirgele. See süsteem on tavaliselt rakendatav aeglaste sihtmärkide puhul, mille puhul ei eeldata keeruka juhtimise vajadust, ning see toimis edukalt laevade pommitamisel ja Wasserfalli rakettide näol aeglaselt liikuvate B-17 Flying Fortress pommituslennukite vastu. Samas sihtmärgi kiiruse suurenedes muutusid MCLOS-süsteemid kasutuks.
Poolmanuaalne vaatlusjoonele juhtimine (SMCLOS)
Sihtmärki jälgitakse automaatselt, samas raketti jälgitakse manuaalselt.
Poolautomaatne vaatlusjoonele juhtimine (SACLOS)
Sihtmärgi jälgimine on manuaalne, samas raketti jälgitakse automaatselt. See süsteem sarnaneb MCLOS-iga, kuid automatiseeritud süsteem hoiab raketti vaatlusjoonel, samal ajal kui operaator jälgib sihtmärki. SACLOS on üks kasutatuim süsteem maapinnal asuvate sihtmärkide, nagu tankide ja punkrite, vastu.
Automaatne vaatlusjoonele juhtimine (ACLOS)
Sihtmärki ja raketti jälgitakse automaatselt.
Vaatlusjoonelt eemale juhtimine (COLOS)
Antud juhtimissüsteem oli üks esimesi, mis võeti kasutusele ning ühtlasi on kasutuses ka tänapäeval peamiselt õhutõrjerakettides. COLOS süsteemi puhul saavad raketi ja sihtmärgijälgija olla orienteeritud erinevates suundades. Juhtimisseade kindlustab sihtmärgi ja raketi kokkupõrke nende mõlema asukoha teadmise läbi, mis tähendab seda, et COLOS ei sõltu otseselt vaatlusjoone suhtes arvestatavatest nurkkoordinaatidest nagu CLOS süsteem. Asukohtade määramiseks peavad raketi- ja sihtmärgijälgija olema aktiivsed ning üldiselt on mõlemad jälgimissüsteemid automaatsed. Enamasti on kasutatud COLOS süsteemis ainsa sensorina radarit.
Vaatlusjoonel kiirega juhtimine (LOSBR)
LOSBR süsteemi keskmeks on raadiosignaal, radari või laseri kiir, mis on suunatud sihtmärgile ning seeläbi raketi küljes asetseva detektori abil korrigeeritakse raketi asendit kiire suhtes. Kiirega juhtimise süsteemid töötavad tihtipeale SACLOS tööpõhimõttega ning teistsugusemates lahendustes suunatakse kiirt radari abiga automaatselt. Vietnami sõjas juhiti laserkiire abil RIM-8 Talos rakette suure kaarega sihtmärgi poole ning viimaks pandi rakett suunduma vertikaalselt alla sihtmärgi pihta. Enne tabamist kasutati viimasel hetkel täpsemat poolaktiivradariga isesihtumise (SARH) süsteemi. Seesugune laskemeetod tagas vaenlase suhtes võimalikult suure teadmatuse raketijuhtimise radari poolt sihituse suhtes.
LOSBR lahutamatuks nõrkuseks on distantsi suurenedes kiire hajumise tõttu täpsuse kahanemine. Samuti mõjutavad täpsust ka ilmaolud, mis kokkuvõttes tähendab, et LOSBR on tõhus lühemate distantside korral. Teisalt on sihtmärgile lähenedes SARH süsteem vastavalt üha tõhusam ning neid süsteeme kasutatakse enamasti koos.
Aktiiv-isesihtumine
Aktiiv-isesihtumissüsteem kasutab raketile juhtsignaali tagamiseks radarit. Tavaliselt hoiab raketi pardal paiknev elektroonika radarit otse sihtmärgi suunas ning radari andmetest juhinduvalt suunab rakett ennast õigele kursile. Radari lahutusvõime sõltub antenni suurusest, seega väiksema raketi puhul on seda tüüpi süsteem kasulik suuremate sihtmärkide ründamiseks nagu näiteks laevade ja suurte pommitajate. Aktiivradariga süsteeme kasutataksegi enamasti laevade vastu suunitletud ning ka lennukitel paiknevatel õhuvõitluse rakettides nagu AMRAAM ja R-77.
Poolaktiiv-isesihtumine
Poolaktiiv-isesihtumise süsteemid ühendavad endas raketil oleva passiivse vastuvõtu radari eraldi olevaga sihtmärgi jälgimise radariga. Kuna tavaliselt lastakse rakett sihtmärgi suunas peale võimsa radari abiga tehtud esialgset avastust, siis sedasama eraldi radarit saab kasutada ka sihtmärgi edasiseks jälgimiseks, millega välditakse aktiivradariga süsteemidel esinevaid radari resolutsiooni, energiatarbe ja kogukuse probleeme. Poolaktiivradariga isesihtumine on kasutatuim ilmastikukindel juhtimissüsteem lennutõrjes.
Lennukitel kasutatavate SARH süsteemide nõrkuseks on asjaolu, et raketi väljastanud lennuk peab liikuma edasiselt sihtmärgi suunas radari nägemisulatuse tagamiseks. Seeläbi võib tekkida olukord, kus lennuk satub infrapuna rakettide ulatusse. Laevade või maa peal kasutatavate aluste puhul on protsessi käigus sellise ohu tekkimine välistatud kuna üldiselt takistab nii lafeti kiirus kui ka suurus sihtmärgi eest taandumise või selle poole edasise liikumise.
Passiivne isesihtumine
Infrapuna isesihtumine on passiivne süsteemm mille puhul detekteeritakse sihtmärk läbi selle poolt tekitatud soojussignaali. Enamasti kasutatakse soojust otsivat süsteemi lennutõrjes, mille korral jälgitakse lennuki mootori poolt tekitatud soojust.
Kontrasti otsijad kasutavad sensorina üldiselt must-valget kaamerat vaatevälja kuvamiseks operaatorile. Lennus olles otsib rakett ülesvõetud pildilt kohta, kus kontrast muutub nii vertikaalselt kui ka horisontaalselt kõige kiiremini ning seeläbi sihik lukustub leitud punkti. Kontrasti otsija süsteemi kasutavat raketti, nagu AGM-65 Maverick, on rakendatud maal olevate sihtmärkide ründamiseks lennukitelt, kuna suurem osa sihtmärkidest on tuvastatavad ainult läbi visuaalse informatsiooni. Samas on süsteemi töökindlaks toimimiseks vajalik tugev kontrasti olemasolu ning seetõttu isegi tavaline kamuflaaž võib muuta sihtmärgi tabamatuks.
GOLIS-süsteemid
Kõik suundumine määratud asukohta kosmoses tüüpi süsteemid peavad ettemääratuna sisaldama informatsiooni sihtmärgi kohta. GOLIS-tüüpi raketid sisaldavad juhtarvutit ja raketijälgijat, samas sihtmärgijälgija puudub raketi pardal ning see seab eelduse, et raketti navigeeritakse.
Kõik juhtimistüübid, mis ei sisalda sihtmärgijälgijat, on navigeeritavad süsteemid. Need süsteemid on tuntud ka iseseisvatena, kuid raketijälgijast olenevalt ei pruugi iseseisvus olla täielik ning raketijälgija funktsioneerimise alusel saab GOLIS-juhtimise jaotada kolme kategooriasse:
Inertsiaalne navigeerimine
Inertsiaalne navigeerimine kasutab positsiooni arvutamiseks tundlikke mõõteseadmeid, mis tajuvad mingi füüsikalise suuruse, näiteks kiirenduse, muutust. Varasemad mehaanilised süsteemid olid üsna ebatäpsed ning vajasid justeerimist, et saada pihta linna suurusele sihtmärgile. Tänapäevasemad süsteemid kasutavad pooljuhtidel baseeruvaid lasergüroskoope, mille täpsus ulatub meetritesse 10 000 km suuruse piirkonna kohta. Güroskoopide arendusprotsess on kulmineerunud MX rakettidel paikneva AIRS süsteemide näol, mille tabamuse ebatäpsus on mandritevahelise trajektoori korral vähem kui 100 m. Lasergüroskoope kasutavad ka paljud tsiviilotstarbelised lennukid, kuna GPS-süsteem polnud suurema osa kasutuses olevate lennukite, nagu Boeing 707 ja 747, arendusjärgus laiakaubanduslikult kättesaadav.
Ettemääratud navigeerimine
Ettemääratud navigatsioon on lihtsaim raketijuhtimise tüüp. Lennu trajektoor on määratud sihtmärgi kauguse ja suuna järgi. Informatsioon trajektoori kohta programmeeritakse raketile enne väljastamist mällu ning lennu ajal üritab rakett järgida antud trajektoori. Juhtimiseks vajalikud komponendid, nagu güroskoobid ja kiirenduse mõõtjad, paiknevad raketi pardal ning välist informatsiooni (raadiosidet) ei kasutata. Ettemääratud navigeerimise süsteemi kasutas ka V-2 rakett.
Tähtede järgi navigeerimine
Tähtede järgi navigeerimise süsteemi kasutati esimest korda 1953. aastal Snark raketis. Seda süsteemi kasutatakse pärast starti inertsiaalse süsteemi täppishäälestamiseks. Raketi trajektoori täpsus sõltub juhtimissüsteemi hallatavast asukoha informatsioonist teatud ajahetkedel ning asjaolu, et tähed on alati fikseeritud orientiirid, mille järgi arvutada raketi positsiooni, muudab seesuguse süsteemi kasutamine asukoha ja asendi määramise potentsiaalselt väga täpseks.
Maa järgi navigeerimine
Maa järgi navigeerimise süsteem kasutab raketijuhtimiseks lafeti ja sihtmärgi vahelise maa-ala kõrguskaarti, mida kõrvutatakse lennu ajal pardal olevast kõrgusemõõtjast saadud informatsiooniga. Keerulisemad maa-ala kontuuri sobitussüsteemid (TERCOM) kasutavad ka kolmemõõtmelisi kaarte, lubades raketil lennata komplitseeritumat trajektoori pidi.
All I Have to Give
"All I Have to Give" on Ameerika poistebändi Backstreet Boys esitatud laul, mis anti välja singli ja muusikavideona.
Evald Uustalu
1930. aastal lõpetas ta Jakob Westholmi Gümnaasiumi, aastatel 1930–1931 teenis pioneerpataljonis. 1931. aastal astus Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda ajalugu õppima, mille lõpetas 1936. aastal. Akadeemiliselt kuulus Evald Uustalu EÜS Põhjalasse.
1935. aastal asus praktikandina tööle välisministeeriumis, 1936. aasta detsembris kinnitati ta atašeeks ning järgmise aasta veebruaris saadeti tööle Berliini saatkonda. 1939. aasta maist oli Evald Uustalu välisministeeriumis poliitilise osakonna II sekretäri kohusetäitja.
Kuna Nõukogude okupatsioonivõim likvideeris septembris 1940 välisministeeriumi ja töötajad vabastati, siis asus Evald Uustalu esialgu tööle Ajaloomuuseumi, seejärel Tartusse Kirjandusmuuseumi sekretärina.
Aastatel 1946–1977 oli ta firma Esselte AB maakaartide osakonna arhivaar, kuid vahepeal, aastatel 1952–1954, elas New Yorgis, kus õppis Columbia ülikoolis ühe semestri raamatukogundust. Rootsi tagasi pöördunud, oli ta ajalehe Teataja ja ajakirja Mana toimetuses ning tegutses 1975–1980 Balti Humanistliku Ühingu sekretärina. 1981. aasta 1. juunist kutsuti Evald Uustalu Eesti New Yorgi peakonsulaati konsuliks, kuid pidi peagi tervislikel põhjustel Rootsi tagasi pöörduma.
Evald Uustalu tegutses Eesti Rahvusnõukogus, Eesti Rahvusfondis, Eesti Demokraatlikus Unioonis, Eesti Skauttöö Keskuses ja Eesti Teaduslikus Seltsis Rootsis.
Soomepoisid Evald Uustalu ja Rein Moora koostasid põhjaliku ajalooraamatu „Soomepoisid: ülevaade Eesti vabatahtlike liikumisest ning sõjateest Soomes ja kodumaal Teise maailmasõja päevil” (Toronto, 1973).
Kiksvere
Kiksvere (ka Kikevere) on paikkond Järva maakonnas Järva vallas Jalametsa külas.
Seal asuvad Kikevere Jumalaema Uinumise kirik ja Kikevere kalmistu.
Małe Ciche
Małe Ciche on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Poronini vallas. Małe Ciche asub Slovakkia piirist natuke rohkem kui 4 km kaugusel, Poroninist umbes 6,5 km kagus ja Zakopanest 9 km idas.
Douglas Crockford
pisi|Douglas Crockford (2007) Douglas Crockford on USA tarkvaraarhitekt.
Małe Ciche
Małe Ciche on talispordikeskus.
Douglas Crockford
Crockford lõpetas San Francisco Osariigi Ülikooli raadio ja televisiooni erialal.
Ta töötas tarkvaraspetsialistina Ataris, Lucasfilmis ja filmikompaniis Paramount Pictures.
Crockford aitas välja töötada programmeerimiskeelt E, mis avaldati 1997.
Logan
Logan on mägi Kanadas Yukonis, riigi kõrgeim mägi ja Põhja-Ameerika kõrguselt teine mägi.
Douglas Crockford
Crockford on populariseerinud JavaScripti olemasolevatel keelekonstruktsioonidel põhinevat kerget andmevormingut JSON, mida ta on soovitanud XML-i alternatiiviks. 2002 registreeris ta domeeni json.org ja pani andmevormingu kirjelduse sinna. 2006 spetsifitseeris ta selle andmevormingu ametlikult.
Mercedes-Benz Sprinter
Mercedes-Benz Sprinter on autotootja Mercedes-Benzi sõidukite hulka kuuluv, valdavalt väiketarbesõidukite mudelite klass. Mercedes-Benz Sprinterite tehnilised näitajad ja mootori tüübid, lisavarustus jms võivad iga sõiduki puhul erineda. Mercedes-Benz Sprintereid toodetakse Mercedes-Benz T 1 järglasena alates 1995. aastast.
Põlvkonnad:
Tootjad
Tuntuimad tootjad on Daimler-Benz, DaimlerChrysler, Daimler AG, Volkswagen AG.
Mudelid
Sprinteri mudelite valik on väga laiaulatuslik: erinevas suuruses kaubikud, erineva kabiini pikkusega raam- ja madelautod, väikebussid, politsei- ja kiirabisõidukid, reanimobiilid jmt.
Väibebuss
Toodetavad ja komplekteeritavad väikebussid on kuni umbes 20 reisijakohaga. Sprintereid kasutatakse nii linna-, valla-, maakonna- kui ka kaugliinidel. Eestis kasutavad Sprintereid näiteks Sarbuss, GoBus, Automen ja teised firmad.
Kiirabisõiduk ja reanimobiil
Mercedes-Benz Sprintereid ehitatakse ümber baasautodest (mitmes riigis, sh. ka Eestis kohapeal) kasutamiseks ka kiirabi- ja politseisõidukite ning reanimobiilidena. Eestis on levinuim kiirabisõidukimudel Mercedes-Benz Sprinter 319 CDI.
Ausus
Ausus on inimestevahelises kommunikatsioonis ja tegevustes inimes(t)elt oodatav omadus, mis väljendub tõe rääkimises ja valetamisest hoidumises.
Pape Moussa Konaté
Pape Moussa Konaté (sündinud 3. aprillil 1993 M'Bouris) on Senegali jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Amiens.
2011. aastal suundus Konaté Euroopasse, liitudes Iisraeli kõrgliiga klubiga Maccabi Tel Aviv. Seejärel mängis ta ühe hooaja Venemaa kõrgliiga klubis Krasnodar ja ühe hooaja Itaalia kõrgliiga klubis Genoa.
2014. aastal liitus ta Šveitsi kõrgliiga klubiga Sion. Hooajal 2014–15 lõi ta liigas 16 väravat ja hooajal 2015–16 kümme väravat.
2017. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Amiensiga. 2017–18 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 13 väravat.
2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiri käigus lõi ta viis väravat. Samal aastal tegi ta debüüdi Senegali jalgpallikoondises. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 25. mail 2012 sõprusmängus Maroko vastu. Ta on kuulunud Senegali koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2015., 2017. ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Aprill 2017
Aprill 2017, kroonika
2017. aasta aprill algas laupäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast pühapäeval.
607
607. aasta
Parameetriruum
Parameetrite väärtuste määramispiirkonnad võivad moodustada pinna teljed ning mudeli väljundi võib visualiseerida nende telgede vahelise pinnana. Selle abil on võimalik illustreerida, kuidas parameetriruumi erinevad piirkonnad põhjustavad mudeli erinevat tüüpi käitumist.
Kuna parameetrid on enamasti funktsiooni sisendiks, nimetatakse parameetriruumi ka funktsiooni domeeniks.
Parameetriruume kasutatakse eelkõige parameetritest sõltuvate tõenäosusjaotuste perekondade kirjeldamiseks. Üldiselt kasutatakse parameetriruumi mõistet teaduses eksperimentaalsete muutujate kirjeldamiseks.
Statistikas moodustab parameetriruum parameetrilise estimeerimise tausta.
Ajalugu
Parameetriruumi mõiste võeti kasutusele, kui geomeetria vabastati kolmemõõtmelisest ruumist. Näiteks kolmemõõtmelisel keral on neli mõõdet: kolm kera keskpunkti ning nelja raadiuse jaoks. Julius Plücker näitas oma raamatus "Uus ruumigeomeetria" (Neue Geometrie des Raumes, 1849), et geomeetria ei põhine ainult punktidel kui põhielementidel. Ruumi elementidena võib kasutada ka sirgeid, tasandeid ja kerasid. Geomeetrias võib kasutada ükskõik millise positiivse täisarvu mõõtmeid, mille arv sõltub üksnes elemendi määratlemiseks vajalike parameetrite arvust. Enamate mõõdete kasutamist illustreerivad Plückeri koordinaadid. Dirk Struiki meelest on Plückeri sirgete geomeetriat kolmemõõtmilises ruumis võimalik vaadelda neljamõõtmelises ruumis ning Felix Kleini neljamõõtmelist geomeetriat viiemõõtmelises ruumis.
Setra
Setra on Daimler AGle kuuluv bussitootja. Eestis kasutab Setra busse Sareta.
Valga Kommunist
Valga Kommunist oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1952–1962 Valgas ning vahendas Valga linna ja selle lähiümbruse uudiseid. Leht oli EKP Valga Rajoonikomitee ja Valga Rajooni TSN häälekandja. Leht ilmus kolm korda nädalas.
1960. aastal ilmus lehe lisa Meie Sport.
YLE Fem
pisi|YLE Fem logo Yle Fem oli rootsikeelne telekanal Soomes, mis tegutses vahemikus 2001 kuni 2017.
Aastatel 2001–2006 kandis kanal nime YLE FST ja aastatel 2006–2012 YLE FST5.
Kanal kandis üle ka SVT World saateid.
24. aprillil 2017 ühinesid kanalid Yle Fem ja Yle Teema ning nende alusel moodustati Yle Teema & Fem.
Väino ja Toomas Uibo
Väino ja Toomas Uibo oli Eesti duett, mille moodustasid isa Väino ja poeg Toomas Uibo.
2012. aastal ilmus ansamblilt album "Laulan sõbraks öö ja päeva ...". Album sisaldas 1984. aastal salvestatud lugusid.
Béthune-Nordi kanton
Béthune-Nordi kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis.
Uue-Jalametsa
Uue-Jalametsa oli küla Järvamaal. Küla jääb tänapäeval Jalametsa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Pilistvere kihelkonda.
Kui Laimetsa mõis riigistati, siis mõisa alale rajati Uue-Jalametsa ja Vana-Jalametsa küla. Mõni aeg pärast Teist maailmasõda need kaks küla liitusid Jalametsa külaks.
Pēteris Juraševskis
pisi|Pēteris Juraševskis Pēteris Juraševskis (23. märts/4. aprill 1872 Dobele kreis – 10. jaanuar 1945 Jelgava) oli Läti poliitik ja jurist. Ta valiti aastal 1907 Vene keisririigi II Riigiduuma liikmeks (Kuramaa kubermangust). Ta oli aastatel 1918–1919 ja 1925 Läti justiitsminister ja aastal 1928 Läti peaminister.
Ta õppis Jelgava reaalkoolis, töötas aastatel 1895–1899 Kuramaa kubermanguvalitsuses. Aastatel 1900–1904 õppis Peterburi ülikooli õigusteaduskonnas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Jelgavas vandeadvokaadi abina. Aastal 1907 andis välja ja toimetas ajalehte "Sadzive" (Kodukultuur).
Aastal 1907 valiti ta Vene keisririigi II Riigiduuma liikmeks (Kuramaa kubermangust). Duumas olles kuulus ta kadettide fraktsiooni, valiti arupärimiste komisjoni, võttis sõna arupärimiste, agraarküsimuse ja Kuramaa deputaatide volituste kontrollimise kohta. Ta rõhutas Balti provintside erinevust Venemaast (suur maatute hulk) ja vajadust anda agraarküsimus demokraatlikel alustel moodustatud omavalitsuse pädevusse, mis Balti krais tuleb sisse viia viivitamatult, likvideerida "vana feodaalne kord" ja mõisnike teenimatult omandatud privileegid, seada sisse maatööliste kindlustus, anda talupoegadele tagasi mõisastatud maa, määrata maaomandi suuruse piirväärtused, lubada normi ületavate eramaade sundvõõrandamist, reguleerida koormiste ja maksude jaotus mõisa ja talumaa vahel, fikseerida maa renditingimused ja põllumajanduslike tööliste palkamise tingimused. Kirjutas alla kadettide projektidele maareformi ettevalmistavatest asutustest, usutunnistusest ja rahvusest tulenevate kitsenduste kaotamisest, üldisest valimisõigusest Riigiduuma valimistel.
Armeerimispüstol
pisi|Armatuurisiduja Armeerimispüstol ehk armatuurisiduja on tööriist, mida kasutatakse raudbetooni valmistamisel.
Sellega seotakse kokku terasvardad, mis moodustavad töö valmides betoonile terasarmatuuri. Ühe sõlme tegemiseks kulub armatuurisidujal aega 1,8 sekundit. Armatuurisiduja suudab siduda kuni 32-millimeetrist terasvarrast.
Depkini mõis
Depkini mõis (läti keeles Depkina muiža või Merķeļa muiža, tänapäeval ka Rāmavas muiža, saksa keeles Depkinshof) on mõis Lätis Ķekava piirkonnas Ķekava vallas Rāmavas. Ainus säilinud hoone asub aadressil Rāmavas iela 9 (vahetult hävinud Rāmava mõisa peahoone kõrval).
Mõisa mainitakse esimest korda XV sajandil. Esimene teadaolev omanik oli aastal 1723 B. Depkin. Hilisemad omanikud olid Wiekenid, Portenid ja Merkelid. Viimased omanikud olid Grotenhielmid.
Puidust klassitsistlik peahoone ehitati XIX sajandi alguses. Peale võõrandamist kuulus hoonesLäti Ülikooli põllumajandusteaduskonnale. Nõukogude ajal asusid seal korterid, elanikud tegid hoonele omaalgatuslikke ümberehitusi. XX sajandi kaheksakümnendatel aastatel asus seal eksperimentaaltehase "Rāmava" kontor. Aastal 2000 hakati hoonet restaureerima, tööd lõppesid aastaks 2002. Praegu asub seal võõrastemaja, ka on seal konverentsisaalid.
Ameerika Ühendriikide merevägi
Ameerika Ühendriikide merevägi (USN) on meresõja ja teisi mereväe ülesandeid täitev väeliik Ameerika Ühendriikide relvajõududes.
Isikkoosseis
Tegevteenistuses on 325 826 tegevväelast ja reservis 98 693.
Tehnika
2018. aasta aprilli seisuga oli alalises valmisolekus 282 laeva ja üle 3700 õhusõiduki.
Juhtimine
Mereväge juhib administratiivselt mereväeministeerium eesotsas tsiviilteenistujast mereväeminister. Mereväeministeerium kuulub ise Kaitseministeeriumi haldusalasse, mida juhib kaitseminister. Mereväeministeeriumi kõrgeim sõjaväelasest teenistuja on mereoperatsioonide ülem.
Chlumec nad Cidlinou
Chlumec nad Cidlinou (saksa keeles Chlumetz an der Zidlina) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Hradec Králové ringkonnas. Chlumec nad Cidlinou asub Cidlina jõe ääres, Hradec Královést 27 km läänes.
Asulat on esmamainitud 1235. aastal. Chlumec nad Cidlinou sai linnaõigused 14. sajandil.
Chlumec nad Cidlinous asub aastatel 1721–1723 rajatud barokkstiilis Karlova Koruna loss.
Ridgway
Ridgway on koha- ja isikunimi.
Clarkebury
Clarkebury on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Chris Hani ringkonnas Engcobo vallas.
Clarkebury on asutatud 1830. aastal metodistide misjonijaamana.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Clarkebury elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,18%, värvilisi 1,30%, valgeid 0,39% ja teisi 0,13%. Koosa keelt pidas emakeeleks 98,54% inimesi, viipekeelt 0,44% ja sotho keelt 0,44%.
Tense Bees and Shell-Locked Crabs
"Tense Bees and Shell-Locked Crabs: Are Animals Conscious?" on Michael Tye filosoofiline raamat. See ilmus 2017. aastal Oxford University Pressi väljaandel.
Sissejuhatus
Raamatus küsitakse muu hulgas, kas loomadel on tunded, valu, elamused, ärevus, teadvus. Kuidas vahet teha, millistel olenditel on elamused ja millised on zombid? Kas saab olla teadvusega robot? Teadlased ja filosoofid kipuvad pidama neid küsimusi ratsionaalseks aruteluks liiga rasketeks. Tye arvates on olemas vastused, mida on ratsionaalne eelistada. Üks võimalus on lähtuda mõnest teadvuse teooriast, ent pole üksmeelt selles, milline neist on kõige perspektiivikam ja kas rahuldava teooria loomine ei käi meile üle võimete (Colin McGinn, "The Problem of Consciousness"). Miks need küsimused tunduvad nii lootusetud? Inimestel on mitmesugused vaimuseisundid, mis pole kõik teadvustatud, näiteks uskumused. Mõned aga, nimelt elamused, on olemuslikult teadvustatud, nende juurde käib subjektiivne tunne. Teadvuseta inimesel ei saa elamusi olla. Kui lugeja on teadvuseta robot, siis ta ei saa seni öeldust täielikult aru, sest elamuse rahuldavat definitsioon ei saa objektiivses kõnepruugis anda. Elamused on olemuslikult subjektiivsed, nende ja objektiivsete faktide vahel on lõhe. See on tõeline mõistatus. Kui fenomenilist ei saa objektiivses kõnepruugis kirjeldada, kuidas siis saab objektiivse uurimise teel kindlaks teha, millistel olenditel on fenomenilised seisundid?
Milles täpselt seisneb teadvuse ja elamuste vaheline seos? Tye pakub, et olend on teadvusega parajasti siis, kui tal on elamusi. Loomade elamuste probleem langeb seega kokku loomade teadvuse probleemiga. Selle seisukoha lükkavad paljud tagasi. Ned Block ("On a Confusion about a Function of Consciousness") ja mõned teised tuntud filosoofid eristavad fenomenilist teadvust ja ligipääsuteadvust. Seisund on ligipääsuteadvustatud, kui see on kasutatav arutlemisel ning kõne ja tegevuse mõistuslikul suunamisel. Mõned arvavad, et elamustega on seotud ainult fenomeniteadvus. Tye lükkab selle seisukoha tagasi. Ta lükkab tagasi ka seisukoha, et elamuse teeb subjektiivseks see, et elamusega kaasneb subjekti mõte, et tal on see elamus. Iga elamus ei sisalda mõtet.
1 Elamus ja selle piirid: probleem
Elamust ei saa objektiivselt defineerida. Kui näiteks tahta seda määratleda teatud keemilise iseloomuga ajuseisundina, siis tekib see raskus, et mõeldavad on hoopis teistsuguste ajudega olendid, kellel on elamused (kuigi võib-olla subjektiivselt teistsugused). Tundlikud põrnikad ja tunnetega robotid on mõeldavad, ükskõik kas nad on võimalikud. Kogemust ei saa määratleda ka seisundi funktsioneerimise (näiteks kuidas keskkond selle esile kutsub ning kuidas see interaktsioonis teiste seisunditega käitumist tekitab) kaudu, sest elamus on mõeldav ka olendil, kelle seisundid reageerivad keskkonnale teistmoodi ning tekitavad teistsuguse omavahelise interaktsiooni kaudu teistsuguse käitumise. Mis sellistel elamuse objektiivsetel aprioorsetel definitsioonidel viga on? Nad jätavad välja subjektiivse elemendi. Kui niisugune definitsioon anda, siis on mõeldav, et selle tingimused on rahuldatud, aga elamusi ei ole (puuduvate kvaalide hüpotees). Siis see definitsioon ei kõlba. Ja zombi (arukas elamusteta olend) ei saaks niisuguse objektiivse definitsiooni järgi aru, mis asi elamus on. Kuidas teha arusaadavaks, mis on elamus? Kui adressaadil on elamusi, siis võib tuua näiteid. Edasi võib lisada, et neile kõigile on omane see, et need on vaimuseisundid, mida omada on mingi tunne. Eri elamusi omada on erinev tunne, aga nende tunnete vahel on suuremaid või väiksemaid sarnasusi. Nii võib elamustega adressaat reflektiivselt teadvustada, mis elamus on.
Elamuste olemasolu tekitab tunnetusliku lõhe (Joseph Levine, "Materialism and Qualia: The Explanatory Gap"). Oletame, et ma tean, millised ajuseisundid tekitavad normaalsetel inimestel vihaelamuse. Ma ei saa ikkagi aru, miks nad tekitavad just niisuguse tundega elamuse.
Elamus erineb teistest vaimuseisunditest. Uskumus ei ole elamus. Nägemine on suuremalt jaolt teadvustamata, ja see osa ei ole elamused.
Ei saa ka objektiivselt määratleda, mis tingimustel mingi seisund on mingit kindlat objektiivset laadi elamus. Seda näitab asjaolu, et on mõeldav, et me teame kõiki asjassepuutuvaid objektiivseid fakte, aga ometi ei tea, mis tunne on vastavat elamust omada. Näiteks Thomas Nagel ("Mis tunne on olla nahkhiir?") toob näiteks, et me ei tea, mis tunne on kajalokatsiooni kasutavatel nahkhiirtel, sest meil endal vastavat meelt pole. Ent see näide ei pea vett. Mõned pimedad kasutavad orienteerumiseks väga edukalt kajalokatsiooni, ja nemad teavad, mis tunne siis on. Parem näide on tuuletallajad ja uruhiired. Tuuletallajate saakloomade uruhiirte lõhnamärgid on ultraviolettvalguses kontrastsed. Tundub võimatu öelda, kuidas uruhiirte uriin tuuletallajate jaoks välja näeb, sest neil on tetrakromaasia, mitte trikromaasia, nagu inimestel. Võib ka kujutleda väga teistsuguste meeleelunditega olendeid. Seda, mis tunne on midagi läbi elada, ei saa teada teisiti kui seda läbi elades. Sellepärast ongi küsimus, kui levinud on looduses elamused, nii raske. Kuidas siis otsustada näiteks, kas kaladel on elamusi, kas nad tunnevad valu, ärevust, depressiooni? Võib tunduda, et sellele ei saa vastata. Objektiivse ja subjektiivse vahelise lahkme tõttu ongi nii raske vastata, kus elamused lõpevad.
Võib-olla selle lahkme ületamiseks polegi tarvis definitsiooni. Võib-olla elamuse mõiste on kobarmõiste nagu mängu mõiste Ludwig Wittgensteini "Filosoofilistes uurimustes". Kobar koosneks prototüüpiliste elamuste tunnustest. Kui paljud neist on objektiivsed ja antud olendil on need peaaegu kõik, siis tuleks olend arvata elamustega olendiks. Kui paljud neist on objektiivsed ja antud olendil suuremat osa neist ei ole, siis tuleks ta arvata elamusteta olendiks. Isegi kui fenomeniline subjektiivsus on nende tunnuste seas, saaks olendi ikkagi arvata elamustega olendiks. Siin on aga kaks raskust. Esiteks, tavaline elamusemõiste ei ole kobarmõiste, mis sisaldaks objektiivseid tunnuseid ja subjektiivsuse tunnust. Elamustel on objektiivsed tunnused, näiteks valu põhjustab tavaliselt ettevaatlikku käitumist ja tavaliselt põhjustab seda kehaline kahjustus. Aga otsustav on see, et elamuste omamine on mingi tundega siseseisundite omamine. Teiseks, isegi kui oleks niisugune kobarmõiste, siis probleem pole mitte selles, kuidas olend saab piisava arvu objektiivsete tingimustega elamuse mõistet rahuldada, vaid selles, millised objektiivsed tunnused olendil peavad olema, et omistada talle fenomeniline subjektiivsus. Kuidas sellel üldse objektiivsed kriteeriumid saavad olla?
Lahkme ületamiseks ei ole tarvis aprioorset definitsiooni. Piisab aposterioorsest (empiirilisest) teooriast elamuse objektiivse loomuse kohta. Pole vee aprioorset definitsioon, kuid empiiriliselt on avastatud vee olemus H2O. Miks ei peaks ka elamusega nii olema? Võib-olla on, aga pole üksmeelt, mis on elamuse objektiivne loomus või kas tal see üldse on (Colin McGinn, "The Problem of Consciousness") või kas me üldse saame säärase teooria avastada. Pealegi tundub, et säärasele teooriale viitamine on vankri rakendamine hobuse ette, sest elamuse loomuse mis tahes teooria adekvaatsuse tingimus on see, et teooria katab täpselt need olendid, kellel on elamusi. Aga kui pole üksmeelt, kellel need on, kuidas siis sellist teooriat üldse rajada?
Lahenduseks on taibata, et tarvis ei ole mitte elamuse metafüüsilist objektiivset iseloomustust, vaid tõendusprintsiipi, mille alusel saab loomadele õigustatult teadvust omistada. Isegi kui teadvuse loomus on tunnetamatu, saab loomade teadvuse probleemi lahendada, kui saab õigustatult teistele teadvust omistada.
2 Elamus ja teadvus
Teadvus on miski, mis meil on alati, kui me oleme ärkvel, ja mõnikord, kui me magame, näiteks und nähes. Me kaotame selle unenägudeta unes või täielikus narkoosis (David Papineau, Howard Selina, "Introducing Consciousness"). Üks lihtne viis seostada teadvust ja elamust on niisugune: olend on teadvusel parajasti siis, kui tal on elamusi. Seisund on teadvustatud parajasti siis, kui see on elamus. Kui elamus on niisugune vaimuseisund, millega kaasneb tunne, siis vaimuseisund on teadvustatud parajasti siis, kui selle omamisega kaasneb mingi tunne. Seda vaadet nimetab Tye "lihtsaks vaateks" ja pooldab seda. Juba Thomas Nagel ütleb artiklis "Mis tunne on olla nahkhiir?", et organismil on teadvustatud (ta ei kitsenda seda fenomenilisele teadvusele) vaimuseisundid parajasti siis, kui on mingi tunne olla see organism.
1. peatükis esitatud lahe ongi lihtsalt lahe teadvuse ja objektiivsete faktide vahel.
2.1 Probleemsed juhtumid?
Üks vastuväide on see, et see ettepanek ignoreerib teadvustatud mõtteid, mälestusi ja soove. Need ei ole elamused, kuid on teadvustatud seisundid. Tye ei ole nõus. Need on elamused, sest on mingi tunne neid omada. Pole küll ilmne, milles näiteks äkilise meenumise elamus seisneb. Kas see on propositsioonilise mälu kõrval nägemiskujutlus, või oma sõnalise reaktsiooni kuulmine, või nende kombinatsioon, või päris iselaadne elamus? Tye esitab oma vaated koos Briggs Wrightiga kirjutatud artiklis "Is There a Phenomenology of Thought?", kuid siin on tähtis ainult see, et vastav elamus on olemas. Sama lugu on soovidega, mida ma aeg-ajalt teadvustan. Sama lugu on uskumustega, mis ilmnevad teadvustatud mõtetena, mis on elamused.
Teine vastuväide ütleb, et "lihtne vaade" on vastuoluline. Mõned elamused on teadvustamata, näiteks hajameelse autojuhi nägemiselamused. Need on olemas, sest kuidas ta muidu juhtida saab. Aga "lihtsa vaate" järgi ei saa teadvustamata elamus olla. Siin tuleb "lihtsat vaadet" ainult pisut täpsustada. Kui öeldakse, et mingi vaimuseisund on teadvustatud, siis mõnikord peetakse silmas, et ta ise on teadvustatud, mõnikord aga peetakse silmas subjekti hoiakut selle seisundi suhtes, nimelt et vamuseisundi subjekt on sellest seisundist või selle asetleidmisest teadlik. See viimane on "olenditeadvustatuse" liik. "Lihtsa vaate" järgi on vaimuseisund esimeses mõttes teadvustatud (teadvustatud1) parajasti siis, kui ta on elamus, ja teises mõttes teadvustatud (teadvustatud2) parajasti siis, kui sellele on suunatud mõni tene teadvustatud1 seisund, näiteks mõte. "Lihtsa vaate" järgi on see kõrgemat järku teadvustatud sesend ka ise elamus. Vastuväide ajab kõrgemat järku teadvustatuse segi esimest järku teadvustatusega.
Kolmas vastuväide ütleb, et "lihtne vaade" ei anna kõrgemat järku teadvustatusele adekvaatset seletust. Igal inimesel on palju vaimuseisundeid, ja sageli me teame introspektsiooni põhjal, mis vaimuseisund meil on. Siis me teadvustame introspitseeritavat vaimuseisundit, kuid sellega ei kaasne elamust, või vähemalt ei pruugi kaasneda. Järelikult saab teadvustatus olla ilma elamuseta ning "lihtne vaade" on ekslik. Üks vastus on see, et introspektsioon on kvaasitajuline ning sellega kaasnevad introspektsioonielamused. Need on suunatud vaimuseisunditele ja moodustavad teadmise baasi. Aga see tundub ebausutav. Kui introspektsioon oleks kvaasitajuline, siis meil peaks olema spetsiaalne fenomenoloogia. Aga näiteks valu introspitseerimise puhul seda pole. On ainult valu fenomenoloogia ja selle kohta käiva mõtte fenomenoloogia, aga introspektsiooniakt on läbipaistev. Ent kuigi introspektsiooniakt ei ole kvaasitajuline, käib sellega sageli kaasas fenomenoloogia, kuigi mitte spetsiaalne. Asi on selles, et introspetseerimise (ja teadvustamise) juures moodustatakse mõte, et ollakse tolles seisundis. Ja sellel mõttel on fenomenoloogia. Mõte, mida läbi elatakse, on suunatud vaimuseisundile, ja selle elamuse kohalolu tõttu me olemegi vaimuseisundist introspektiivselt teadlikud. Võib-olla väidetakse vastu, et introspektsioon võib aset leida ilma teadvustatud mõtteta: võidakse lihtsalt uskuda, et ollakse teatud vaimuseisundis, ilma teadvustatud mõttes ilmneva kõrgemat järku uskumuseta. Tye väidab vastu, et sel juhul küll teatakse introspektsiooni põhjal, millises esimese tasand vaimuseisundis ollakse, kuid ei olda sellest vaimuseisundist teadlik. Sellistel juhtudel on introspektsioon küll teadmist tekitav võime (tekib tõene uskumus, mis on usaldatava protsessi tulemus), kuid mitte oma vaimuelu teadvustamise allikas.
Neljas vastuväide ütleb, et "lihtne vaade" teeb vea, eeldades, et vaimuseisund saab olla teadvustatud, ilma et subjekt seda seisundit teadvustaks.