cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NATO
Ajalugu
Märtsis 2022. aastal kohtusid NATO liidrid Brüsselis erakorralisel tippkohtumisel, kus osalesid ka Euroopa Liidu juhid. NATO liikmesriigid leppisid kokku nelja täiendava lahingugrupi loomises Bulgaarias, Ungaris, Rumeenias ja Slovakkias ning NATO kiirreageerimisjõudude aktiveeriti esimest korda NATO ajaloos.
NATO liikmesriigid
pisi|400px|NATO kujunemise ajalugu Alates 4. aprillist 2023 on NATO liikmeid 31.
Liikmesriigid liitumisaastati:
Eesti NATO-s
pisi|Ameerika Ühendriikide president [[George W. Bush 2004. aastal koos seitsme riigi peaministriga pärast nende NATO-ga liitumise tseremoonia tähistamist. Eesti tollane peaminister Juhan Parts on paremalt teine]] Pärast Eesti taasiseseisvumist 1991. aastal iseloomustas olukorda riigikaitselise kogemuse puudus. Alustati alles sõjaväeliste struktuuride loomist, millest esimesena taastati kodanikualgatuse korras Kaitseliit. Aga paika tuli panna ka laiemad visioonid. Riigikaitse peatükk võeti peaaegu muutmata kujul üle 1938. aasta põhiseadusest, kuid arutati isegi Eesti muutmist demilitariseeritud riigiks. Tänapäeval arvavad põhiseaduse asjatundjad, et tollal ei osatud hinnata kollektiivse enesekaitse tähtsust rahvusvahelistes suhetes. 1992. aasta valimiste järel moodustatud valitsuse poliitika oli idast läände ümberorienteerumine. 1992. aastal käsitles Ülo Nugis oma kõnes esimest korda Eesti NATO-ga integreerumist. Siiski nägid paljud poliitikud püüdlusi NATO-ga liituda kui perspektiivitut projekti, mis rikuks Eesti neutraliteeti.
Eesti alustas osalemist rahvusvahelistes operatsioonides 1995. aastast. Kaitsejõudude rahvusvaheline koostöö sai raamistiku NATO välja töötatud rahupartnerlusprogrammiga, mis oli mõeldud Kesk- ja Ida-Euroopa riikidega poliitilise ja sõjalise koostöö arendamiseks. Esimest korda fikseeriti NATO-ga liitumise eesmärk 1996. aastal. 1999. aastast hakkas Eesti täitma NATO liikmesuse tegevuskava ning 2002. aasta novembris Praha tippkohtumisel esitati Eestile kutse liitumisläbirääkimistele NATO-ga ühinemiseks. Liitumisläbirääkimised algasid 2003. aasta jaanuaris ning sama aasta märtsis allkirjastasid NATO liikmesriigid Eesti Põhja-Atlandi lepinguga liitumise protokolli. 10. märtsil 2004 ratifitseeris Riigikogu NATO Põhja-Atlandi lepingu koos kõigi lisadega. Eestist sai NATO täieõiguslik liige 29. märtsil 2004, kui ühinemiskirjad anti Ameerika Ühendriikide valitsuse kätte hoiule.
pisi|vasakul|Eesti välisminister Urmas Paet ja Ameerika Ühendriikide välisminister [[Hillary Clinton 2010. aastal Tallinnas]] 2007. aastal esitas Eesti soovi korraldada NATO välisministrite mitteametlik kohtumine. Kohtumine toimus 22.–23. aprillil 2010 Tallinnas, kohtumisel osalesid teiste hulgas Ameerika Ühendriikide riigisekretär Hillary Clinton ja Euroopa vägede ülemjuhataja Stavridis. Kohtumisel langetati otsus anda Bosnia ja Hertsegoviinale liikmesuse tegevusplaan.
Pärast 2007. aasta aprillirahutusi toimunud küberrünnakud Eesti veebiserverite vastu tõstsid esile NATO riikide haavatavuse kommunikatsioonisüsteemide kaudu ning arutama hakati NATO küberkaitse poliitikat. 14. mail 2008 asutati Tallinnas NATO küberkaitsekoostöö keskus.
25. augustist 2015 hoolitses NATO Balti õhuturbemissiooni raames Eesti õhuruumi valvamise eest Saksamaa lennusalk. Eestisse on paigutatud kolm radariposti, mille radarid katavad kogu Eesti ja Eestit ümbritseva õhuruumi ühtse radaripildiga. Seda peetakse üheks Eesti pikaajalise sõjalise kaitse arengukava olulisemaks arenduseks.
NATO väed asusid Eestisse, kui 2016. aasta juunis otsustasid 28 NATO liitlasriigi juhid Varssavi tippkohtumisel muutunud julgeolekukeskkonna tõttu paigutada NATO eelpaigutatud väed (eFP - enhanced Forward Presence) Eestisse, Lätti, Leetu ja Poola. Eestisse paigutatud lahingugrupi eesmärgiks on demonstreerida solidaarsust, tugevdada Eesti iseseisvat kaitsevõimet ning seeläbi heidutada Venemaad ja hoida rahu; teisalt on lahingugrupp vajadusel valmis koos Eesti Kaitseväega seisma vastu Venemaa agressioonile, et võita aega liitlasvägede saabumiseni. 2017. aasta kevadel Eestisse saabusid ja Tapale, Kaitseväe 1. jalaväebrigaadi koosseisus tegutsev liitlaste pataljoni lahingugrupi suuruseks oli ligi 1200 kaitseväelast. Liitlaste lahingugrupi juhtriik on Ühendkuningriik ja panustajariigid Prantsusmaa, Taani ning Island.
2016. aasta Varssavi NATO tippkohtumisel otsustati rajada NATO Kirdekorpuse Kirdediviis, mille vastutusalas on Poola ja Leedu territoorium. 2018. aasta Brüsseli NATO tippkohtumisel allkirjastasid Eesti, Läti ja Taani kaitseministrid ühise tahteavalduse põhjadiviisi staabi loomiseks. Põhjadiviisi ja Põhjadiviisi staap on NATO sõjaline juhtimiselement, mis keskendub Eesti ja Läti territooriumile. Põhjadiviisi staap juhtis Eesti, Läti ja Taani üksusi. Diviisisuurune üksus koosneb tavaliselt kahest kuni neljast brigaadisuurusest üksusest ja peale nende kuuluvad diviisi veel väiksemad eriotstarbelised üksused.
Tallinnas paikneb NATO staabielement Eestis, mille ülesanne on toetada NATO üksuste vastuvõtmist, toetust ja õppuste läbiviimist Eesti territooriumil. Ülesanded saab NATO staabielement NATO kirdekorpusest.
Tallinnas asub NATO küberkaitsekoostöö keskus on NATO poolt akrediteeritud rahvusvaheline oivakeskus, mõttekoda ja väljaõppeasutus, mis iseseisva rahvusvahelise organisatsioonina keskendub rakendusuuringutele, analüüsidele, info jagamisele ning koolitustele ja õppustele küberkaitse valdkonnas.
NATO kaitsekulutused
NATO liikmesriikide kaitsekulutused kokkuliidetuna moodustavad üle 70 protsendi kogu maailma kaitsekulutustest. Igal liikmesriigil on kohustus investeerida SKT-st riigikaitsesse vähemalt kaks protsenti, mis sõnastati 2006. aasta NATO Riia tippkohtumisel. 2014. aastal tegi seda vaid kolm alliansi liiget. USA kaitseministri Chuck Hageli eestvedamisel koostati 2014. aasta NATO Walesi tippkohtumisel uus deklaratsioon, milles liitlased nõustusid suurendama (kümne aasta jooksul) oma kaitsekulusid nõutava tasemeni.
2019. aastal olid kaitsekulutused üle 2% SKT-st USA-l, Bulgaarial, Poolal, Rumeenial, Eestil, Lätil, Leedul ja Kreekal. Vahemikus 1,55% kuni 2% olid kaitsekulutused Horvaatial ja Prantsusmaal. Alla 1,55% olid need kulutused ülejäänud liikmesriikidel. USA panus NATO 2019. aasta ühisesse eelarvesse oli ligikaudu 22%, Saksamaal 14,8% ning Prantsusmaal ja Ühendkuningriigil 10,5%. Liikmesriikidest Läti, Leedu, Poola ja Rumeenia olid jõudnud 2019. aastaks nii kaugele, et võtsid vastu nõutava kaitsekulutuste taseme kohta siseriiklikud seadused.
Sõjaline tegevus
Lisaks liikmete kaitsmisele sõjalise rünnaku korral on NATO osalenud ka konfliktide ohjeldamises mujal maailmas. Samuti toimub dialoog ja koostöö riikidega, mis ei ole NATO liikmed.
Bosnia ja Hertsegoviina
Bosnia sõda sai alguse 1992. aastal Jugoslaavia lagunemise tagajärjel. Halvenev olukord viis 9. oktoobril 1992 ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni vastuvõtmiseni, millega määrati Bosnia ja Hertsegoviina keskosa kohale lennukeelutsoon, mida NATO hakkas jälgima 12. aprillil 1993 operatsiooniga Operation Deny Flight. 1993. aasta juunist kuni 1996. aasta oktoobrini lisandusid Jugoslaavia Liitvabariigi vastu suunatud relvaembargo ja majandussanktsioonide jõustamine merel. 28. veebruaril 1994 teostas NATO oma esimese lahinguaktsiooni, tulistades alla neli Bosnia serblaste lennukit lennukeelutsoonis.
1995. aasta augustis pärast Srebrenicas toimunud genotsiidi algas kahenädalane NATO pommitamiskampaania Operation Deliberate Force Serbia Vabariigi armee vastu. Täiendavad NATO õhurünnakud aitasid lõpetada Jugoslaavia sõjad, mille tulemuseks oli Daytoni leping 1995. aasta novembris.
Kosovo
Püüdes peatada Serbia presidendi Slobodan Miloševići poolt juhitud aktsioone Kosovo albaanlastest tsiviilisikute vastu, võttis ÜRO Julgeolekunõukogu 23. septembril 1998 vastu resolutsiooni, milles nõuti relvarahu. Läbirääkimised USA erisaadiku Richard Holbrooke'i juhtimisel katkesid 23. märtsil 1999 ja ta andis asja üle NATO-le, mis alustas 78-päevast pommitamist 24. märtsil 1999. Kampaaniat kritiseeriti selle õiguspärasuse ja tsiviilohvrite pärast. Milošević nõustus lõpuks rahvusvahelise rahuplaani tingimustega 3. juunil 1999, lõpetades Kosovo sõja. 11. juunil kiitis Milošević heaks ÜRO resolutsiooni, mille mandaadi alusel loodi Kosovos NATO juhitud rahvusvahelised rahuvalvejõud.
Afganistan
11. septembri terrorirünnakud USA-s kutsusid esimest korda organisatsiooni ajaloos kasutama NATO põhikirja artiklit 5. Üleskutse kinnitati 4. oktoobril 2001, kui NATO otsustas, et rünnakud on Põhja-Atlandi lepingu tingimuste kohaselt tõepoolest lubatud. Rahvusvaheliste julgeolekuabijõudude (ISAF) juhtimise üleandmine NATO-le toimus 11. augustil ning see oli esimene kord organisatsiooni ajaloos, kui ta asus juhtima missiooni väljaspool Põhja-Atlandi piirkonda.
ISAF-i ülesanne oli algselt kindlustada Kabul ja seda ümbritsevad alad Talibani, Al Qaeda ja teiste rühmituste rünnakute eest, et võimaldada luua Hamid Karzai poolt juhitav Afganistani üleminekuadministratsioon. 2003. aasta oktoobris andis ÜRO Julgeolekunõukogu loa ISAF-i missiooni laiendamiseks kogu Afganistani territooriumil ning seejärel laiendati ISAF-i missiooni neljas põhietapis üle kogu riigi. 31. juulil 2006 võttis ISAF üle sõjaliste operatsioonide korraldamise Afganistani lõunaosas USA juhitud terrorismivastaselt koalitsioonilt. 2012. aasta Chicago tippkohtumisel kiitis NATO heaks plaani lõpetada Afganistani sõda ja eemaldada riigist NATO juhitud ISAF-i väed.
Vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu 2014. aasta resolutsioonile anti juhtimine üle rahvusvahelisele mittesõjalisele missioonile Resolute Support Mission (RSM), mille eesmärk oli nõustada ja koolitada Afganistani julgeolekujõude, tagamaks riigile pikaajaline julgeolek kaitsekoostöölepingu egiidi all. 14. aprillil 2021 ütles NATO peasekretär Jens Stoltenberg, et allianss nõustus alustama oma vägede väljaviimisega Afganistanist 1. maiks. Varsti pärast NATO vägede väljaviimise algust alustas Taliban pealetungi Afganistani valitsuse vastu, liikudes kiiresti edasi ja piirates ümber pealinna Kabuli. Lääne vägede kaootilist lahkumist Afganistanist ja Afganistani valitsuse kokkuvarisemist on kirjeldatud kui suurimat ebaõnnestumist, mille NATO on oma asutamisest saadik üle elanud.
Adeni laht
Alates 17. augustist 2009 saatis NATO oma sõjalaevad kaitsma mereliiklust Adeni lahes ja India ookeanis Somaalia piraatide eest Ühtlasi aidati tugevdada piirkondlike riikide merevägesid ja rannavalvet. Operatsiooni kiitis heaks Põhja-Atlandi Nõukogu ja see hõlmas peamiselt USA sõjalaevu, kuigi kaasati ka mitmete teiste riikide laevu. Operatsioon Ocean Shield keskendus laevade kaitsmisele, mis jagasid Somaalias abi Maailma Toiduprogrammi missiooni raames. Operatsiooniga püüti heidutada piraate ning sundima neid lõpetama rünnakuid, samuti kaitsta kaubalaevu ja tõsta piirkonna üldist turvalisuse taset.
NATO humanitaarabioperatsioonid
(EADRCC)
NATO raketikilbiprogramm
Juulis 2006 teatas NATO peasekretär Jaap de Hoop Scheffer Euroopat kaitsva raketikilbi rajamise kavatsusest. 18. septembril 2006 sõlmiti esimesed lepingud raketikilbi komponente tootvate firmadega.
Raketikilbi eesmärgiks on Iraanist ja Põhja-Koreast tulevate raketirünnakute tõrjumine. Venemaa juhtkonna arvates on raketikilbi lepe suunatud Venemaa vastu ja on ähvardanud sõjaliste meetmetega raketikilbi rajamise korral Venemaa piiride lähedale.
20. augustil 2008 kirjutasid Ameerika Ühendriikide riigisekretär Condoleezza Rice ja Poola välisminister Radek Sikorski alla lepingule, millega Poola nõustus lubama oma pinnale Ameerika Ühendriikide globaalse raketitõrjesüsteemi komponente.. 2009. aastal teatas Ameerika Ühendriikide president Barack Obama siiski, et raketikilbi osasid Poola ja Tšehhi Vabariigi territooriumile ei tule. Uus plaan näeb hoopis ette Poola territooriumile AEGIS süsteemidega laevade paigutamise.
NATO juhtimine ja struktuur
pisi|NATO praegune peasekretär [[Jens Stoltenberg (paremal) ja tema eelkäija Anders Fogh Rasmussen (vasakul) rääkimas Norra sõjaväelastega]] NATO kõrgeim organ on Põhja-Atlandi Nõukogu (North Atlantic Council, NAC), mille esimees ja organisatsiooni poliitiline juht on NATO peasekretär, kes koordineerib liikmesriikide tegevust, on organisatsiooni peamine kõneisik ning juhib NATO sekretariaadi tööd.
Kui traditsiooniliselt valitakse peasekretäri ametisse Euroopa esindaja, siis NATO Euroopa liitlasvägede ülemjuhataja määravad Ameerika Ühendriigid.
NATO sõjaline väestruktuur
NATO sõjaline väestruktuur koosneb liikmesriikide alaliselt või kindla operatsiooni jaoks NATO käsutusse antud sõjalistest üksustest ja staapidest. NATO sõjaline juhtimisstruktuur katab strateegilise ja regionaalse tasandi ning on mõeldud eelkõige liikmesriikide eri väeliikide ühendoperatsioonide juhtimiseks, siis väestruktuuri koosseisu kuuluvad taktikalise tasandi staabid, mis on mõeldud ühe väeliigi operatsioonide juhtimiseks.
Väestruktuur koosneb kaht tüüpi üksustest: paiksed üksused (In-Place Forces, IPF) ja ümberpaigutatavad üksused (Deployable Forces, DF). Ümberpaigutatavad üksused on mõeldud kõigiks NATO operatsioonitüüpideks ja on valmis tegutsema kogu alliansi territooriumil ning ka väljaspool seda. Paiksed üksused on mõeldud kollektiivkaitse operatsioonideks oma riigi piirides või selle lähedal.
Väestruktuuri kuuluvad väeosad on grupeeritud vastavalt nende valmisolekule reageerimiseks:
Mihhail Jegorov
Mihhail Jegorov (18. märts 1909 Tallinn – 20. oktoober 1988 Tartu) oli Eesti agronoom ja agrokeemik.
Lõpetas 1937 agronoomia erialal Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna, põllumajandusteaduste kandidaat (1967). Töötas 1937–1939 TÜ aianduse ja mesinduse katsejaamas, 1939–1951 TÜ-s ja 1951–1963 EPA-s mullateaduse ja agrokeemia kateedri assistendina ning 1963–1975 oli Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudis teadur ja mitmesugustel muudel ametikohtadel.
Õpetanud mullateadust ja agrokeemiat.
Tanel Tammemägi
Tanel Tammemägi (2. juuli 1990 – 15. detsember 2014) oli Eesti jalgpallur (ründaja).
Klubikarjäär
Tammemägi suri 15. detsembril 2014 pärast rasket õnnetust.
Temirtau
thumb thumb Temirtau on linn Kasahstanis Karagandõ oblastis. Asub Nura jõe ääres Karagandõst põhjas.
Temirtau on asutatud 1905. aastal Samarast pärit asunike poolt Žauri külana ja nimetati 1909 Samarkandski külaks. 1945 sai linnaks ja tänapäevase nime (kasahhi keeles 'rauamägi').
Linnas on metallurgiakombinaat Mittal Steel Temirtau ja metallurgiainstituut.
Prantsuse frank
pisi|5 franki, 1850. [[Prantsusmaa Teine Vabariik. Hõbe 900.]] Prantsuse frank oli Prantsusmaa valuuta alates 1795. aastast kuni euro kasutuselevõtuni aastal 1999 (sularahana 2002). Prantsuse frank kehtis ka Monacos ja Andorras.
Mündid
Varem olid ka 1- ja 2-santiimised mündid, mis võeti juba ammu enne euro käibelevõttu käibelt ära. Prantsusmaa pank (Banque de France) lõpetas 17. veebruaril 2005 müntide vahetamise eurodeks, st Prantsuse frangi ja santiimi münte enam ümber ei vahetata.
Rahatähed
Enne euro kasutuselevõttu olid Prantsusmaal käibel järgmised rahatähed:
Ülalnimetatud pangatähti vahetas Prantsusmaa pank (Banque de France) kuni 17. veebruarini 2012 eurodeks ümber.
Lubeskrogs
Lubeskrogs (ka Lubes krogs, tõlkes Lube kõrts) on küla (mazciems) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla põhjaosas.
Küla asub Roja jõe ääres. Lubeskrogs jääb valla keskusest Anužist 4,5, piirkonna keskusest Talsist 25 ning Riiast 149 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Lube kõrtsi ja veski juurde kitsarööpmelise raudtee Luba raudteejaama lähistele.
Gilbert Ryle
pisi|Gilbert Ryle. Rex Whistleri loodud portree. Gilbert Ryle (19. august 1900 Brighton – 6. oktoober 1976 Oxford) oli inglise analüütiline filosoof.
Ryle sündis Brightonis ja õppis Oxfordis klassikalist filoloogiat. Õpetas algul Oxfordi Christ Church College'is ja oli hiljem (1945–1968) Oxfordi ülikooli metafüüsilise filosoofia Waynflete'i professor (Magdalen College). Ryle oli klassikalisest filoloogiast ja kreeka filosoofiast huvitatud kogu oma elu. Nii esitab ta oma viimases suuremas töös "Plato's Progress" (Platoni areng; 1966) uuenduslikke seisukohti Platoni vaadete arengu, Akadeemia ja Platoni dialoogide eesmärkide kohta.
Karjääri algusaegadel huvitasid Ryle'i Husserl ja fenomenoloogia, teda on peetud oma aja üheks paremaks Husserli ja fenomenoloogia tundjaks Inglismaal. Alates 1930. aastatest oli Ryle mõjustatud hilise Wittgensteini ja John Austini seisukohtadest. Ryle arvas, et tihtipeale tekivad filosoofilised probleemid ja doktriinid mõistelisest segadusest, keele loogika mittemõistmisest. Seda teemat arendas ta muuhulgas raamatus "Dilemmas" (Dilemmad; 1954).
Süstemaatiliselt eksitavad väljendid
Artiklis "Systematically Misleading Expressions" võtab Ryle kasutusele süstemaatiliselt eksitava väljendi mõiste.
Filosoofilised argumendid on alati vähemalt suures osas seisnenud katsetes välja selgitada, mida tavajutu (mittefilosoofilise jutu) teatud tüüpi väljendid tegelikult tähendavad. Mõnikord ütlevad filosoofid, et nad analüüsivad või selgitavad mittefilosoofi "otsustustes" sisalduvad "mõisteid". Tundub aga, et see on lihtsalt ähmane viis öelda, et tahetakse välja uurida, mida üldterminid tähendavad. Nagu varsti näeme, on ka "x on mõiste ja "y on otsustus" süstemaatiliselt eksitavad väljendid. Kogu see protseduur on veider: kui väljendeid arukalt kasutatakse, siis teatakse filosoofide abitagi, mida need tähendavad. Ka kuulajatel, kes aru saavad, pole nõutust. Ja ka filosoof ise peab väljendite tähendust teadma, muidu ta ei teaks, mida ta analüüsib. Sageli küll ei teata, mida räägitakse, vaid korratakse sõnu papagoi kombel, kuid siis pole mõtet küsida, mida need väljendid tegelikult tähendavad, sest siis need ei tähenda midagi. Ja kui küsimus on selles, mida need väljendid mõistliku inimese jutus tähendaksid, siis saab öelda ainult, et nad tähendaksid seda, mida nad tähendaksid. Piisab arusaamisest. Filosofeerimisest poleks kuulajal abi, ja filosoofki peab kõigepealt lihtsalt aru saama. Nii et pole tumedust, mida valgustada. Ja kui väita, et mittefilosoof teab väljendi tähendust ainult ähmaselt, filosoof aga lõpuks selgelt, aredalt ja määratletult, siis on kaks vastust. Esiteks, kui kõneleja teab väljendi tähendust ainult ähmaselt, siis ta räägib selles suhtes nagu papagoi, ja pole filosoofi asi ega saavutus teda aidata. Teiseks, filosoof uurib ainult arukalt kasutatavate väljendite tähendust. Tõsi küll, ühed väljendid tuleks asendada teistega, kui need on grammatiliselt vigased, raskesti arusaadavad, kohmakad, mitmetähenduslikud, liiga üldised või vihjelised või valesti valitud. Aga see pole filosoofi asi. Kas on siis mõni teine viis väljendeid analüüsida või selgitada? (Võib küsida ka nii: kuidas saab filosoofiline analüüs või selgitamine valgustada mittefilosoofi mõisteid? Aga jällegi, segast mõistet ei saa olla, sest kui asja mõistetakse, siis pole midagi selgitada, ja kui mitte, siis tuleb asja uurida või selle üle järele mõelda, aga see on asja uurimine, mitte mõiste üle filosofeerimine. Ryle ei lähe siin edasi, sest ta arvab, et mitte üheski loomulikus mõttes pole tõsi, et on olemas mõisted.) Ryle ei püüa näidata, mida filosoofia üldiselt uurib, vaid näidata, et teatud olulises mõttes filosoofid saavad uurida ning öelda ja peavadki uurima ning ütlema, mida teatud tüüpi väljenditega silmas peetakse, kuid see ei tähenda, nagu nende väljendite naiivsetel kasutajatel oleks mingi kahtlus või segadus nende tähenduse asjus või nagu nad ei saaks neid rahulikult edasi kasutada, vajamata filosoofilise analüüsi tulemusi.
Väljendite all mõistab Ryle sõnu, fraase ja lauseid. Väite all mõistab ta kindlas kõneviisis lauset. Tõese väite kohta ütleb ta, et see registreerib mingit fakti või asjade seisu. Väärad väited ei registreeri. Väite tõesuse teadmine on teadmine, et miski on tõsi ning see väide registreerib seda. Kui ma väitest ainult aru saan, siis ma ei tea, et ta registreerib fakti, ega pruugi teada fakti, mida ta registreerib, kuid tean, milline asjade seis siis oleks, kui väide registreeriks asjade seisu. Iga tähenduslik väide on kvaasiregistreering: see on ehitatud nagu registreering, kuid selle ehituse ja osade teadmisest ei piisa, et teada, et see on fakti registreering. Väärad väited on pseudoregistreeringud. Mõttetu on küsida, mida väärad väited väidavad, kui väitmine tähendab registreerimist; kui aga jutt on sellest, mida need registreeriksid, kui nad registreeriksid midagi, mis on tõsi, siis on vastus küsimuses juba peidus.
Lühidalt öeldes: mittefilosoofilises jutus on palju väljendeid, mis on kasutajatele ja kuulajatele täiesti arusaadavad, kuid mille grammatiline või süntaktiline vorm ei sobi asjade seisudega, mida need registreerivad (või registreeriksid). Filosoofia jaoks saab need sobivale kujule ümber sõnastada. Need väljendid on süstemaatiliselt eksitavad, sest nad jätavad filosoofidele loomupäraselt mulje, nagu nad registreeriksid mingeid teistsuguseid asjade seise.
Immanuel Kantist saadik on enamasti nõustutud õpetusega, et olemasolu ei ole kvaliteet, ning tagasi lükatud ontoloogilise jumalatõestuse pseudoargument, et Jumala olemasolu järeldub tema täiuslikkusest, sest täiuslikkusest järeldub olemasolu. Tõepoolest, kui olemasolu ei ole kvaliteet, siis seda ei saa kvaliteedist järeldada. Aga kuni viimase ajani ei märgatud, et kui väites "Jumal on olemas" "on olemas" ei ole predikaat, siis "Jumal" ei saa seal olla subjekt. Seda taibati, vaadeldes eitavaid olemasolupropositsioone, näiteks "Kurat ei eksisteeri" ja "ükssarvikud on mitteolemasolevad". Kui Kuradit ei ole olemas, siis sõna "Kurat" ei saa tähistada omaduste kandjat. Filosoofid on mänginud teooriatega, mis lubaksid ikkagi öelda, et "Kurat ei eksisteeri" käib kuidagi Kuradi kohta ning "eksisteerib" tähistab ikka mingisugust omadust või tunnust, kuigi mitte kvaliteeti. Mõned on öelnud, et see väide käib "Kuradi idee" kohta, teised on öelnud, et see käib kuradi kui subsisteeriva, kuid mittetegeliku entiteedi kohta. Mõlemad püüavad näidata, et miski võib "olla", olemata siiski olemas. Aga me võime öelda "ümmargused ruudud ei eksisteeri" ja "reaalsed mitteentiteedid ei eksisteeri", nii et need teooriad osutuvad vastuolulisteks. Nii et olemasolupropositsioone tuleb analüüsida teistmoodi.
Oletame, et ma väidan, et lihasööjad lehmad ei eksisteeri, ning see väide on tõene. Siis ma ei saa tegelikult rääkida lihasööjatest lehmadest. Nii et hoolimata grammatilisest näivusest ei kasutata väljendit "lihasööjad lehmad" nende asjade denoteerimiseks, mille kohta väidetakse predikaati. Nii nagu fraas "eksisteerib" ei tähista tunnust, mida väidetakse, tuleb ka siin tegelikku predikaati mujalt otsida. Analüüsina on ette pandud, et "lihasööjad lehmad ei eksisteeri" tähendab sama mis "ükski lehm ei ole lihasööja" või "ükski lihasööja ei ole lehm". Aga sellest ei piisa. Tundub, et "ükssarvikud ei eksisteeri" tähendab sama mis "miski ei ole ühtaegu neljajalgne, rohusööja ja ühe sarvega", ja tundub, et see ei eelda, et neljajalgsed või rohusööjad on olemas. Nii et tähendus peaks olema sama mis väitel "miski ei ole korraga lehm ja lihasööja", mis samuti neid asju ei eelda. Võtame nüüd näivalt üksiku subjekti nagu väidetes "Jumal eksisteerib" ja "Kurat ei eksisteeri". Kui eelnev analüüs on õige, siis "Jumal" ja "Kurat" on siin hoolimata grammatilisest näivusest predikatiivsed väljendid, st nad tähistavad tunnust või tunnuste komplekti, mille abil subjekti iseloomustatakse. "Jumal eksisteerib" peab tähendama sama mis "Miski, ja ainult üks asi, on kõikteadja, kõikvõimas ja lõpmata hea" ning "Kurat pole olemas" peab tähendama "miski pole ühtaegu kuratlik ja ainsana kuratlik" või "miski pole ühtaegu kuratlik ja Kuradi nime kandev" või ""Kurat" pole millegi pärisnimi". Jämedalt öeldes, "x eksisteerib" ja "x ei eksisteeri" ei väida ega eita, et omaduste kandjal x on olemasolu omadus, vaid väidavad või eitavad mingi väites mainimata asja kohta, et see on x-ilik või on x.
Ryle väidab, et sellised väljendid nagu "lihasööjad lehmad ei eksisteeri" on süstemaatiliselt eksitavad ning väljendid, millega neid ülalpool parafraseeriti, ei ole vähemalt mitte samal kombel ja samal määral süstemaatiliselt eksitavad. Ent nad on tõesed ja nad tähendavad sama mis parafraasid. Ja nende kasutaja teab kindlalt selle asjade seisu loomust, mida väljend registreerib. Aga väljendi vormis on lõks, mis ähvardab ainult neid, kes teevad üldistusi asjade seisude tüüpide kohta ning eeldavad, et iga väite süntaksi järgi saab otsustada selle fakti loogilise vormi üle, mida ta registreerib.
Kui väljendi "Jumal eksisteerib" tähendus on niisugune, nagu ülal öeldud, siis ka "Jumal on eksisteeriv", "Jumal on entiteet", "Jumalal on olemasolu", "Jumalal on eksistents" nõuavad sama analüüsi. Kõik need on võltspredikaadid, ja need, mille kohta neid grammatiliselt väljendatakse, on võltssubjektid. Samasugused võltspredikaadid on "on olend", "on reaalne", "on reaalsus", "on tõeline entiteet", "on substants", "on tegelik objekt", "on tegelik entiteet", "on objektiivne", "on konkreetne reaalsus", "on objekt", "on", "on mitteentiteet", "on mittereaalne", "on mittereaalsus", "on näivus", "on võltsentiteet", "on fiktiivne entiteet", "ei ole substants", "on mittereaalne objekt", "on mittereaalne objekt", "on mittereaalne entiteet", "ei ole objektiivne", "on subjektiivne", "on fiktsioon", "on väljamõeldis", "on kujuteldav objekt", "ei ole", "on pelk idee", "on abstraktsioon", "on loogiline konstruktsioon".
Pidevalt kasutatakse väljendeid kujul "the see-ja-see", nagu näiteks "the Oxfordi Ülikooli asekantsler". Sageli osutatakse nende väljenditega mõnele ainuliselt kirjeldatud indiviidile [ määrav kirjeldus ]. Fraasidel "the praegune Oxfordi Ülikooli asekantsler" ja "maailma kõrgeim mägi" on selline osutus propositsioonides "praegune Oxfordi Ülikooli asekantsler on pikk mees" ja "ma ei ole maailma kõrgeimat mäge näinud". Kuigi need fraasid ei ole iseenesest eksitavad, teevad filosoofi nende tähenduse teooriates vigu. Eksitavateks osutuvad fraasid, mis grammatiliselt käituvad nagu indiviididele osutavad ainulised kirjeldused, aga tegelikult pole osutavad fraasid. Aga kõigepealt tuleb vaadata, kuidas tõelised osutavad väljendid osutavad. Kirjeldav fraas ei ole pärisnimi, ning denoteeritavat omaduste kandjat ei denoteerita mitte sellega, et teda nimetatakse "the selleks-ja-selleks", vaid sellega, et tal ainsana on mingi eriline omadus, mida deskriptiivne fraas tähistabki. Deskriptiivne fraas on predikatiivne väljend – väite osa, millega väljendatakse teatud tunnuse või tunnuse omamist. See omamine ei ole omaduste kandja, see väljend ei nimeta iseenesest omaduste kandjat ega registreeri fakti, et millelgi on omadused. See väljend saab esineda ainult täieliku väite predikatiivse elemendina. Näiteks täielik väide "Jonesi vanim poeg abiellus täna" tähendab sama mis "keegi (Tommy) 1) on Jonesi poeg, 2) on Jonesi teistest vendadest vanem ja 3) abiellus täna". Kogu väide on tõene ainult juhul, kui kõik osaväited on tõesed. Aga see, et on keegi, kelle kohta nii 1) kui ka 2) on tõesed, ei ole väitmisega veel tagatud. Järelikult "... on Jonesi vanim poeg" ei tähenda Tommyt: see pole tema pärisnimi ega väljend, mille mõistmine eeldab, et tegu on Tommyga. Väljenditest, mis sisaldavad kvaasinimesid ja kvaasi-ainulisi kirjeldusi, on võimalik aru saada tänu sellele, et teatakse, mis siis oleks, kui keegi oleks selle nimega või sellele kirjeldusele vastav ning tal oleks ka teised tunnused, mida väite predikaatidega preditseeritakse. Nii et kirjeldavad fraasid on tihendatud predikatiivsed väljendid, millega väljendatakse tunnuseid.
Ühesõnaga, Ryle püüdis hajutada järgmised ekslikud vaated: 1) kirjeldavad fraasid on pärisnimed ja 2) asi, mida kirjeldus kirjeldab, on see, mida ta tähendab.
"Jones vihkab haiglasse minemise mõtet", "mulle tuli just pähe mõte minna puhkusele". Need kvaasikirjeldavad fraasid jätavad mulje, nagu oleks olemas haiglasse minemise mõte ja puhkusele mineku mõte. Sellepärast on filosoofid on uskunud ideedesse, kontseptsioonidesse, mõistetesse ja otsustustesse, nii nagu nende eelkäijad (sarnastel põhjustel) substantsiaalsetesse vormidesse ja lapsed ekvaatorisse, taevasse ja põhjapoolusesse. Kui aga need ümber sõnastada, siis tuleb välja, et nad ei räägigi John Locke'i demonoloogia kasuks. "Jones vihkab haiglasse minemise mõtet" tähendab lihtsalt sedasama mis "Jones on kurb, kui ta mõtleb, mis ta peab haiglas läbi tegema".
Hulk samasuguseid vigu on tekkinud loogikas eneses ja epistemoloogias sellepärast, et on jäetud analüüsimata kvaasikirjeldav fraas "väljendi x tähendus". Ryle kahtlustab, et sellest tulevadki ekslikud õpetused mõistetest, ideedest, terminitest, otsustustest, objektiivsetest propositsioonidest, sisudest, objektiividest jne tulevad sellestsamast eksitusest, et väljendid nagu "sõna (fraasi või lause) x tähendus" peavad millelegi osutama. Muidugi on küsimused selliste objektide staatuse kohta (kas need on subjektiivsed või objektiivsed) tähendusetud, sest neid objekte pole olemas. Predikatiivselt võib lauseid, mis sisaldavad väljendit "x-i tähendus" vabalt kasutada.
Ütluse "Tööerakonna kaotus oli mulle üllatuseks" võiks ümber sõnastada "fakt, et Tööerakond kaotas, oli mulle üllatuseks", või "Tööerakond kaotas ja mind üllatab, et nad kaotasid". The-artikkel ei osuta siin mingile asjale, vaid registreerib tihendatult mingit fakti. Alati võib öelda "et A on B, siis C on D" asemel "C D-sus tuleb A B-susest". Aga kui öelda "Tööerakonna kaotus leidis aset 1931. aastal", siis the-artiklit kasutatakse osutavalt sündmuse kirjeldamiseks ja see ei ole mingi fakti tihendatud registreering. Sündmustel on daatumid, faktidel mitte. Ja kolmandat sorti on see: "Tööerakonna võit oleks olnud mulle üllatuseks." Siin on the-artikkel tingimuslause asemel. Ja veel teistsugune on: "konservatiivide kaotus järgmistel valimistel on tõenäoline" või "võimalik" või "võimatu", sest need tähendavad "teadaolevad andmed räägivad selle kasuks, et" või "ei ole ühitamatud sellega, et" või "on ühitamatud sellega, et konservatiivid järgmistel valimistel kaotavad". Nii et on vähemalt neli faktitüüpi, mida grammatiliselt eristamatuid the-artikleid sisaldavad väited võivad registreerida. Aga neid väiteid saab niimoodi ümber sõnastada, et tuleb välja, millise ehitusega fakte need registreerivad.
"The vaal ei ole kala, vaid imetaja" ja "tõeline inglane vihkab valemängu" registreerivad fakte, kuid need ei käi konkreetse vaala ega konkreetse inglase kohta, ja need võib-olla tõesed isegi juhul, kui vaalu või tõelisi inglasi ei oleks. Tõenäoliselt on need maskeeritud hüpoteetilised väited.
Kõik need näited tekitavad kiusatuse "entiteete multiplitseerida". Ryle pidas silmas Occami habemenoa sellist formuleeringut: "ära võta kõiki väljendeid, mis on grammatiliselt nagu pärisnimed või osutavalt kasutatavad the-artiklid, nagu nad sellepärast oleksid pärisnimed või osutavalt kasutatavad pärisnimed".
Aga on veel teistsuguseid süstemaatiliselt eksitavaid väljendeid. "Jones on väidetav mõrvar" või "kahtlustatav mõrvar", "Smith on võimalik või tõenäoline linnapea", "Robinson on näiline kangelane", "Brown on tulevane või endine parlamendiliige" jätavad mulje, nagu öeldaks, et nad on teatud laadi mõrvar või linnapea või parlamendiliige.
"Jones on populaarne" jätab mulje, nagu populaarne olemine on kvaliteet nagu tark olemine, kuigi see tegelikult on relatsiooniline tunnus, mis ei iseloomusta otseselt Jonesi.
Seda, mida väljendatakse ühe väljendiga, saab sageli väljendada hoopis teistsuguse grammatilise vormiga väljenditega. Kahest väljendist, millest kumbki tähendab sama mida teine, on üks sageli süstemaatiliselt eksitavam kui teine. Mingit fakti või asjade seisu saab väljendada ühtedes grammatilistes vormides paremini (loogilist vormi paremini avavalt) kui teistes. Ideaal, mida võib-olla kunagi teoks ei tehta, on täiesti mitteeksitav sõnastus.
Oletame, et teatud grammatilise vormiga väljend on kohane (või ligikaudu kohane) teatud loogilise vormiga faktidele ja ainult nendele. Kas see kohasussuhe on siis loomulik või konventsionaalne? Ryle ei usu Ludwig Wittgensteini õpetust, et väljend on faktile formaalselt kohane mingi reaalse ja mittekonventsionaalse üksühese kujutamissuhte tõttu väljendi ehituse ja fakti ehituse vahel. Ryle'ile pole arusaadav (peale väheste spetsiaalselt valitud juhtude), kuidas fakte või asjade seise saab hinnata ehituse poolest sarnaseks või mittesarnaseks lause, žesti või skeemi ehitusega. Fakt ei ole ju tükkide kogum, nii nagu lause on mürade korrastatud kogum ja kaart on kriipsude korrastatud kogum. Fakt ei ole asi. Kaart võib küll sarnaneda mõne maaga või raudteevõrguga ning üldisemas mõttes võib mürade järjestatud jada sarnaneda sõidukite jadadega liikluses ja päevade jadaga nädalas. Aga selles, et Sokrates on vihane, või faktis, et kas Sokrates oli tark või Platon oli ebaaus, ei näe Ryle sellist tükkide konkatenatsiooni, mis arhitektooniliselt üldplaanilt sarnaneks sõnade konkatenatsiooniga. Teiselt poolt on raske aktsepteerida ka alternatiivi, et teatud grammatiline vorm seostub teatud loogilise vormiga ainult konventsiooni põhjal. Tavatarvitus on ju süstemaatiliselt eksitavate väljendite suhtes täiesti salliv. Ja on raske seletada, kuidas keelte tekke ajal meie eeldatavalt mittefilosoofidest esivanemad otsustasid seostada või juhtumisi seostasid teatud grammatilise vormi teatud loogilise vormiga faktidega. Eeldatavalt hakati ju abstraktset loogilist vormi uurima hiljem, kui grammatiline vorm tavakasutusse võeti. Ryle'i arvamus on, et grammatilise vormi kohasus loogilisele vormile on rohkem konventsionaalne kui loomulik, kuigi ta ei pea neid tuju ega teadliku plaani tagajärjeks.
Kuidas konkreetsetel juhtudel teada saada, kas väljend on süstemaatiliselt eksitav? Ryle kahtlustab, et vastus oleks umbes niisugune. Me kohtame ja mõistame ning isegi usume teatud väljendit, näiteks "Mr Pickwick on väljamõeldud isik" ja "Ekvaator ümbritseb maakera". Ja me teame, et kui need väljendid ütlevad seda, mida nad näivad ütlevat, siis järelduvad teatud teised propositsioonid. Aga osutub, et loomulikult järelduvad propositsioonid "Mr Pickwick sündis sellel-ja-sellel aastal" ja "Ekvaator on nii-ja-nii paks" ei ole mitte ainult väärad, vaid ka vastuolus millegagi, mille loogilised järeldused need näisid olevat. Ainus lahendus on aru saada, et väljamõeldud isik olemine ei ole teatud laadi isik olemine ja Ekvaator ei ole rõngas ümber Maa. Ja see tähendab arusaamist, et algsed propositsioonid ei ütle seda, mida nad näisid ütlevat. Paralogismid ja antinoomiad annavad tunnistust sellest, et mingi väljend on süstemaatiliselt eksitav. Süstemaatiliselt eksitavad väljendid iseenesest vastuolu ei sisalda. Lihtsalt need maskeerivad registreeritavate faktide vormi. Aga me abstraheerimegi ja üldistamegi selleks, et neid vorme välja tuua. See abstraheerimine ja üldistamine toimub juba enne filosoofilist analüüsi, ja tundub, et filosoofia käsitleb selle tulemusi. Filosoofiaeelset abstraktset mõtlemist eksitavad süstemaatiliselt eksitavad väljendid alati, ja isegi, filosoofiline abstraktne mõtlemine, mille ülesanne õieti ongi seda haigust ravida, on tegelikult üks selle hullemaid ohvreid.
Ryle ei tea, kuidas saaks süstemaatiliselt eksitavaid väljendeid ammendavalt klassifitseerida. Ta arvab, et nende võimalikke liike on põhimõtteliselt piiramatult, aga domineerivaid ja kangekaelseid tüüpe on vähe.
Ryle ei tea, kuidas saaks tõestada, et konkreetne väljend pole mitte mingis suhtes süstemaatiliselt eksitav. See, et antinoomiaid pole leitus, ei tõesta, et neid kunagi ei ilmne.
Filosoofia peab siis tegelema süstemaatilise ümbersõnastamisega. Aga see ei tee teda filoloogiaks ega kirjanduskriitikaks. Ümbersõnastused muudavad süntaksit, et näidata faktide vormi, mida filosoofia uurib. Järelikult saab mingis mõttes uurida ja öelda, mida mingi lause tegelikult tähendab. Ryle kaldub uskuma, et see ongi filosoofiline analüüs ning see on filosoofia kogu ja ainus ülesanne. Ryle'ile see lahendus hästi ei meeldi, ta tahaks anda filosoofiale ülevama ülesande kui korduvate vääritimõistmiste ja absurdsete teooriate allika avastamine idioomides.
Mexicali
Mexicali on linn Mehhikos, Baja California osariigi ja Mexicali valla halduskeskus. USA piiri ääres paiknev Mexicali on Ladina-Ameerika põhjapoolseim linn. Teisele poole piiri jääb California linn Calexico.
Elanike arv 2005. aastal oli 653 046.
Mexicali asutati 1903. aastal, pärast Colorado jõega ühendatud niisutuskanali rajamist. Nii Mexicali kui ka Calexico moodustasid oma nime Mehhiko ja California nimede kombineerimise teel.
Linn asub põllumajanduspiirkonnas. Traditsiooniliselt on kasvatatud puuvilla ja nisu; tänapäeval on üha olulisemaks saanud köögiviljade kasvatamine. Kiirelt arenevad ka elektroonikatööstuse allhangetega tegelevad ettevõtted ja toiduainetetööstus. Käigus on koostööprojekt Californiaga pooljuhtide tootmiseks – Silicon Border.
Mexicalis on üks Põhja-Ameerika suuremaid hiinlaste kogukondi.
Rahumäe raudteejaam (kitsarööpmeline raudtee)
pisi|Rahumäe jaamahoone (eravaldus). Objekt on piiratud aiaga. [[Rahumäe kalmistu vastas, Vanaka parkmetsas]] Rahumäe raudteejaam on ajalooline raudteejaam Tallinnas Nõmme linnaosas. Peeter Suure merekindluse objekt. Jaamahoone on kultuurimälestis.
Ajalugu
Jaam valmis 1917. aastal Peeter Suure merekindluse kitsarööpmelise 750 mm Liiva – Nõmme-Väikse raudteelõigu äärde. Jaama juurest algas harutee, mis viis Koplisse, Tondile ja Mustamäele. Pärast kindluse raudtee sulgemist teenindas Tallinna–Vääna raudteeliini.
Pärast kitsarööpmelise raudtee kadumist kasutati jaamahoonet elamuna. 1990. aastate keskel andis Nõmme linnaosavalitsus hoone usuühingule, kes aga hülgas maja.
Asukoht
pisi
Nimi
Avamisel kandis jaam nime Nõmme-Ida, Tallinna–Vääna raudteeliini avamisel Rahumäe. 1926. aastal avati laiarööpmelisel raudteel samanimeline raudteepeatus. Pärast seda nimetati kitsarööpmelise raudtee jaam ümber Kalmistu jaamaks.
Arhitektuur
Jaamahoone on paekiviehitis, L-kujulise põhiplaaniga ja ühekorruseline. Vundament on klombitud paekivist, välisseinad ja otsaviilud puhtalt tahutud paeplokkidest. Maja välisuks, akna sillused-põsed ja nurgad on tellistest. Viiludel uusklassitsistlik poolkaaraken. Algselt oli majal kivikatus.
Aste alevik
Aste on alevik Saaremaal Saaremaa vallas.
Rahumäe raudteejaam (kitsarööpmeline raudtee)
Kultuurimälestised
Kultuurimälestiseks (nr 8794) tunnistas kultuuriminister selle jaamahoone 18. augustil 1997.
Aste alevik
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus alevuk Lääne-Saare valda, detsembrini 2014 asus Kaarma vallas.
Seal asub Aste Põhikool. Seal on olnud Nõukogude ajal Aste lennuväli.
Squaw Valley
Squaw Valley on talispordikeskus Truckee jõe ääres Sierra Nevada mägedega ümbritsetud California osariigis USA-s 1889 m kõrgusel merepinnast. Seal toimusid 1960. aasta taliolümpiamängud.
Soda Effect
Soda Effect on 2005. aastal asutatud Tartu eksperimentaal/indie/grunge-ansambel. Algul tegutses ansambel kolmekesi ja 2005. aasta sügisel salvestati selles koosseisus ka esimene album "Goodbye Fantasy". Loos "Embrace the Enlightened One" mängib külalisena suupilli Margus Anderson, kes astus üles ka mõnel live-esinemisel. 2006. aasta veebruaris liitus teine kitarrist Runn, kes osales ka "Goodbye Fantasy" väljaandmisel ja esitluskontsertidel. 6. juulil 2006 astus Soda Effect üles Raadio 2 saates "R2 Live".
Mooste
Mooste on alevik Põlva maakonnas Põlva vallas. Asub Mooste järve kaldal.
Moostes on lasteaed, Mooste Põhikool, raamatukogu ja kultuurimaja.
12. detsembrist 1991 kuni 22. oktoobrini 2017 oli Mooste alevik Mooste valla keskus.
Relva-SS väeosade loend
See on loend Relva-SS väeosadest.
Diviisid
Väljaspool üldist nummerdust:
Diviisid, mille loomine jäi pooleli:
Võru–Räpina maantee
Võru–Räpina maantee (registrinumbriga 65) on üks Eesti tugimaanteedest.
See saab alguse Võru linnas Võru–Põlva maantee ja Võru–Verijärve maantee alguses (Võru linnas Tartu tänava ja Jüri tänava ristmikul). Tee pikkus on 44 km. Tee lõpeb Räpina linnas Tartu–Räpina–Värska maantee 64. kilomeetril (Räpina linnas Võru maantee ja Võõpsu maantee ristmikul). Võru linna tänavatena kannab nimesid Jüri tänav ja Räpina maantee. Võrumõisa külas kannab nime Räpina maantee. Räpina linna tänavana kannab nime Võru maantee.
Sillad Võru–Räpina maanteel
Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist
Asulad Võru–Räpina maanteel
Võru linn, Võrumõisa küla, Puusepa küla, Kääpa küla, Listaku küla, Pindi küla, Paidra küla, Leevi küla, Jõeveere küla, Vinso küla, Viluste küla, Veriora alevik, Pahtpää küla, Kirmsi küla, Rahumäe küla, Sillapää küla, Räpina linn.
Tee korrashoid
2020. aastal rekonstrueeritakse Vinso–Kirmsi teelõiku (maantee km 26–35,1). Ehitustööde maksumus on 3,9 miljonit eurot.
Margaret Craven
Margaret Craven (13. märts 1901 – 19. juuli 1980) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik.
Itaallanna lastega ojal
"Itaallanna lastega ojal" on Johann Köleri maal aastast 1862.
Maal kuulub Eesti Kunstimuuseumi kollektsiooni ja seda eksponeeritakse Kumu kunstimuuseumis.
Maali mõõtmed on 82,5 × 53,5 cm.
Teos kuulub projekti Europeana 280 ühena 12 Eesti kunstiteosest.
Mexicali vald
Mexicali vald on vald Mehhiko põhjaosas Baja California osariigis. Valla halduskeskus on Mexicali.
Valla suuremad linnad lisaks Mexicalile on Santa Isabel, Guadalupe Victoria ja San Felipe.
Zone Media
Zone Media on Eesti ettevõte, mille juhatuse liikmed on Martti Varik ja Ardi Jürgens 1999. aastal tegevust alustanud osaühing Zone Media on üks Eesti suuremaid Interneti infrastruktuuri- ja tugiteenuste osutajaid. Firma põhineb 100% Eesti kapitalil ning seab enda eesmärgiks pakkuda stabiilseimat ja võimalusterohkeimat veebimajutusteenust Eestis. Firma on pikka aega olnud Eesti domeeninimede registreerimise liider ning samuti Eesti esimene Euroopa Liidu ülemdomeeni (.eu) akrediteeritud registripidaja.
Ettevõte pakub järgmisi teenuseid:
Zone Media on Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liidu liige.
Euroala
thumb|300px|{{legend|#0080C0|Euroala riigid}} {{legend|#B24400|ELi riigid, millel on erand euroalal mitteosalemise kohta - [[Taani}} {{legend|#FFFF00|ELi mittekuuluvad riigid, mis kasutavad eurot ametlikult}} {{legend|purple|ELi mittekuuluvad riigid, mis kasutavad eurot mitteametlikult}} {{legend|#66BB66|ELi riigid, mis on Maastrichti lepinguga lubanud ühineda euroalaga}}]] Euroala ehk eurotsoon on ala, kus kehtib Euroopa Liidu ühisraha euro. Euroalasse kuulub 20 riiki.
Lube
Lube (vanasti ka Lubsmuiža või Lubesmuiža) on küla (mazciems) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla keskosas.
Rahumäe jaamahoone
pisi| pisi| thumb|Rahumäe jaamahoone asub [[Pärnu maantee ääres, samas on ka bussipeatus.]] Rahumäe jaamahoone on ajalooline jaamahoone Rahumäe raudteepeatuses Tallinnas Nõmme linnaosas. Hoone on kultuurimälestis.
Lube
Küla asub Mazupīte oja ääres. Lībe jääb valla keskusest Anužist 2, piirkonna keskusest Talsist 24 ning Riiast 147 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Lube mõisa keskuse juurde (Lubben).
Rahumäe jaamahoone
Ajalugu
Jaamahoone ehitati 1930. aastal. Enne seda (alates 1926) kasutati hoonena ümberehitatud kaubavagunit, mis uue valmimisel transporditi Kivimäe raudteepeatusse. 1932. aastal avati jaamahoones ka postiagentuur. Hoones paikneb nüüd laste mängu- ja vabaajakeskus (Rahumäe Mängujaam), kuhu pääseb ligi ka liikumispuudega inimene.
Saint Andrews
Saint Andrews (šoti keeles Saunt Aundraes, gaeli keeles Cill Rìmhinn) on ülikoolilinn Šotimaal Fife'i piirkonna idarannikul.
2008. aastal elas seal 16 680 inimest.
Pleuston
Pleuston on veepinnal (pleustaalis triivivate makroskoopiliste veeorganismide kogum . Mitmete pleustoniorganismide osa kehast paikneb vees ja osa õhus. Pleuston on kõige liigirikkam subtroopilistes ja troopilistes meredes. Pleustoni hulka kuuluvad näiteks meripõied ja purilased.
Rahumäe jaamahoone
Asukoht
Rahumäe jaamahoone asub aadressil Pärnu maantee 288b.
Arhitektuur
Seinad ehitati põlevkivituhktellisest, nagu Hiiu jaamahoonelgi. Hoone on ühekorruseline, põrandapinda on ligi 100 m².
Vahepeal jäi jaamahoone kasutuseta, sest raudtee otsustas piletimüügi üle viia rongidesse ja loobus jaamahoonest. Aknad ja uksed löödi kinni, seinad soditi täis, hoonet lagastati. Katus sammaldus. Algselt loodeti hoonesse rajada politseikordnikupunkt.
Saint Andrews
1158. aastal ehitatud ja keskaegse Šotimaa katoliikluse keskuseks olnud katedraal kaotas 16. sajandil reformatsiooni tõttu oma tähtsuse ja lagunes varemeteks.
Rahumäe jaamahoone
Arhitektuur
2004. aasta augustis hakati hoonet rekonstrueerima.
Saint Andrews
pisi|tühi|Saint Andrewsi vaade
Rahumäe jaamahoone
Arhitektuur
Kinniehitatud aknaavad avati, juurdeehitatud vaheseinad võeti maha, fassaad puhastati, ümbrus korrastati.
Kultuurimälestised
Kultuurimälestiseks (nr 8207) tunnistas hoone kultuuriminister 13. mail 1997.
Euroala
Euroala rahapoliitikat juhib Euroopa Keskpank. Euroala riikide keskpangad moodustavad eurosüsteemi.
Euroala riikide rahandusministrid moodustavad eurorühma, mis loodi 13. detsembril 1997 Euroopa Ülemkogu otsusega. Alates 12. jaanuarist 2018 on eurorühma alaline esimees Mário Centeno.
Ajalugu
1998. aastal leppisid üksteist Euroopa riiki kokku ühisraha kasutuselevõtu tingimused. Euroala tekkis euro ametliku kasutuselevõtuga 1. jaanuaril 1999 Austrias, Belgias, Hispaanias, Hollandis, Iirimaal, Itaalias, Luksemburgis, Portugalis, Prantsusmaal, Saksamaal ja Soomes.
Nendega liitus Kreeka, kes täitis (statistikat võltsides) euro kasutuselevõtu tingimused ehk Maastrichti kriteeriumid aastal 2000 ja võttis euro kasutusele 1. jaanuaril 2001. Euromündid ja -paberraha tulid käibele 1. jaanuaril 2002.
Sloveenia täitis eurotingimused 2006 ja euro tuli riigis käibele 1. jaanuaril 2007.
Küpros ja Malta täitsid eurotingimused 2007 ning euro tuli riigis käibele 1. jaanuaril 2008.
Slovakkia täitis eurotingimused 2008 ja euro tuli riigis käibele 1. jaanuaril 2009.
Eesti täitis eurotingimused aastal 2009. Euro tuli riigis käibele 1. jaanuaril 2011, vahetades välja Eesti krooni. Eestist sai euroala 17. riik.
Läti esitas formaalse taotluse euroalaga liitumiseks 2013. aastal ja liitus euroalaga 1. jaanuaril 2014.
Leedu täitis eurotingimused 2014, euro tuli käibele 1. jaanuaril 2015.
Horvaatia täitis eurotingimused juulis 2022 ja euro tuli käibele 1. jaanuaril 2023.
Euro käibimine väljaspool euroala
Euro käibib ka Monacos, millel varem oli rahaliit Prantsusmaaga, ning Vatikanis ja San Marinos, millel oli rahaliit Itaaliaga. Need kolm riiki annavad välja ka oma kujundusega euromünte.