cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antigua ja Barbuda kuningas
Elizabeth II on Antiguat ja Barbudat külastanud 1985. aastal, varem koos oma abikaasa prints Philipiga veel 1966. ja 1977. aastal.
Vladimiri Jumalaema ikoon
thumb|250px|Vladimiri Jumalaema ikoon Vladimiri Jumalaema ikoon on 11. sajandi lõpust või 12. sajandi algusest pärinev Jumalaema ikoon, mis on Vene Õigeusu Kiriku üks tähtsamatest reliikviatest. Seda peetakse imettegevaks.
Päritolu
Kirikliku pärimuse järgi maalis ikooni evangelist Luukas. Legendi järgi viidi see 5. sajandil keiser Theodosius II korraldusel Jeruusalemmast Konstantinoopolisse. Leonid Uspenski kirjutab oma raamatus "Богословие иконы Православной Церкви":
''Tänapäeval loetletakse Vene Kirikus umbes kümmet ikooni, mida omistatakse evangelist Luukale. /.../ Muidugi omistatakse kõiki neid ikoone evangelist Luukale mitte selles mõttes, et need oleksid tema käega maalitud; ükski tema maalitud ikoon pole tänaseni säilinud. Püha evangelisti Luuka autorlust tuleb siin mõista nii, et need ikoonid on koopiad (õigemini koopiate koopiad) ikoonidest, mis kunagi maalis evangelist.''
Ajalugu
Kiievi-Venesse toodi ikoon Bütsantsist 12. sajandi alguses (umbes 1130. aastal). Ikoon asus algul Kiievi lähedal Võšhorodi nunnakloostris. Võšhorodist viis vürst Andrei Bogoljubski selle 1155. aastal esialgu oma elupaika Bogoljubovos, hiljem aga Vladimirisse, mille järgi ikoon sai ka oma praeguse nime. Vladimiris hoiti ikooni Jumalaema Uinumise katedraalis.
1395. aastal viidi ikoon Vassili I korraldusel Moskvasse, kaitsmaks linna edasitungivate Timuri vägede eest. Seda, et Timuri väed pöördusid Jeletsist tagasi, minemata edasi Moskva peale, peetakse Jumalaema imeliseks sekkumiseks.
Imeteod
Veel kaks imelist pääsemist sissetungijatest leidsid aset 1451. aastal ja 1480. aastal (vastasseis Ugral).
Nende imetegude tähistamiseks on Vene Õigeusu Kirik ikoonile pühendanud kolm mälestuspäeva:
J. K. Rowling
J. K. Rowling (kodanikunimega Joanne Rowling; sündinud 31. juulil 1965 Yate'is Inglismaal) on inglise kirjanik. J. K. Rowling on populaarse Harry Potteri raamatusarja looja. Pseudonüümi Robert Galbraith all on ta kirjutanud ka muud laadi romaane, sealhulgas kriminaalromaane. Teda loetakse üheks rikkamaks kirjanikuks.
Elukäik
Joanne Rowling sündis Peter James Rowlingu ja Anne Rowlingu tütrena 31. juulil 1965 Inglismaal Yate’i väikelinnas. 28. juunil 1967 sündis õde Dianne. Kui Rowling oli nelja-aastane, kolis perekond elama lähedalasuvasse Winterbourne’i külla. Ta hakkas käima St Michael’si põhikoolis. Kooli vanemaealine direktor Alfred Dunn olevat olnud inspiratsiooniks raamatu "Harry Potter" tegelase Albus Dumbledore'i loomisel.
Kui Joanne oli üheksa-aastane, kolis Rowlingute pere taas, seekord Tutshilli külasse. Varases teismeeas sai Rowling oma vanatädilt kingiks väga vana eksemplari Jessica Mitfordi autobiograafiast "Hons and rebels". Mitfordist sai Joanne’i eeskuju ja noor tüdruk luges läbi kõik tema raamatud. Rowling hakkas õppima Wyedeani koolis ja omandas hiljem sealsamas ka keskhariduse. Ta on öelnud, et Harry Potteri tegelaskuju Hermione on karikatuur Rowlingust endast 11-aastaselt.
Pärast keskhariduse omandamist tahtis Rowling minna Oxfordi, aga ta ei saanud sisse. Rowling omandas humanitaarteaduste bakalaureusekraadi Exeteri Ülikoolis. Pärast aastast õppimist Pariisis kolis ta Londonisse, kus asus tööle Amnesty Internationalis uurija ja kakskeelse sekretärina. 1990. aastal juhtus Rowling Manchesteri–Londoni rongireisile, mis aga neli tundi edasi lükati. Oodates tuli täielikul kujul tema mõtteisse idee noorest poisist, kes astub võlukunstikooli. Claphami teede ühenduskohani jõudes alustas ta kohe idee kirjapanemisega. Sama aasta detsembris suri Joanne’i ema Anne Rowling. See mõjutas ka raamatut – "Harry Potteri" esimeses osas tutvustas Rowling Harry kaotusvalu, kuna teadis seda tunnet hästi.
Seejärel kolis J. K. Rowling Portugali Porto linna, kus asus tööle inglise keele õpetajana. 16. oktoobril 1992 abiellus ta portugali telereporteri Jorge Arantesega. 27. juulil 1993 sündis neil tütar Jessica, kes sai nime Jessica Mitfordi järgi. Jorge ja Joanne lahutasid abielu sama aasta novembris. Detsembris kolis Joanne tütrega Šotimaale Edinburghi, et olla lähedal oma õele Dianne’ile. Sel ajal diagnoositi Rowlingul võimaliku enesetapuohuga kliiniline depressioon. Depressiooni all kannatamine inspireeris Rowlingut looma dementorid, hingeta olendid "Harry Potteris".
Pärast Jessica sündi ja lahutust Jorge Arantesest jättis Rowling õpetajatöö Portugalis. Et õpetada Šotimaal, pidi ta läbima aastase õpetajakursuse. Rowling alustas kursust 1995. aasta augustis, kui oli lõpetanud oma esimese romaani ja elatus ainult sotsiaaltoetusest. Tal oli tavaks kirjutada kohvikutes, eriti tihti külastas ta Nicholsoni kohvikut, kui suutis Jessica magama panna.
Läbimurre
Vanal kirjutusmasinal kirjutatud "Harry Potter ja tarkade kivi" käsikiri valmis 1995. aastaks. Kirjastaja otsingul nõustusid Rowlingut esindama agendid Christopher Little'i kirjastusagentuurist. Raamatut pakuti kaheteistkümnele kirjastusele, kuid kõik keeldusid. Aasta hiljem näidati Rowlingule lõpuks rohelist tuld, kui Londonis asuva väikese Bloomsbury kirjastuse toimetaja Barry Cunningham otsustas raamatu avaldada. Suure tänu võlgnes Rowling Bloomsbury juhi 8-aastasele tütrele Alice Newtonile, kellele esimene peatükk lugeda anti ja kes kohe järgmist nõudis. Kuigi Bloomsbury oli raamatu avaldamisega nõustunud, soovitati Rowlingul hankida päevatöö, sest võimalus lasteraamatute pealt teenida oli väike. 1997. aastal sai ta Šoti Kunstide Nõukogult 8000 naela, millest piisas edasi kirjutamiseks. Järgmisel kevadel toimus Ameerika Ühendriikides oksjon romaani avaldamisõiguste peale ning selle võitis kirjastus Scholastic, Inc. 105 000 naela suuruse pakkumisega.
1997. aastal võitis raamat esimese auhinna – Nestlé Smartiesi raamatuauhinna, järgmise aasta veebruaris aga Briti raamatuauhinna lasteraamatute kategoorias.
Raamatu järg "Harry Potter ja saladuste kamber" avaldati juulis 1998, kolmas osa "Harry Potter ja Azkabani vang" 8. juulil 1999 ja neljas osa "Harry Potter ja tulepeeker" 8. juulil 2000. "Harry Potter ja Fööniksi ordu" ilmus 21. juulil 2003. "Harry Potter ja segavereline prints" 16. juulil 2005 ja viimane osa "Harry Potter ja surma vägised" 21. detsembril 2006.
2007. aastal ilmus "Bard Beedle'i lood".
Harry Potteri filmid
2011. aastal valmis raamatusarja põhjal tehtud kaheksas film – "Harry Potter ja surma vägised: osa 2". Harry Potteri tegelaskuju on kõigis filmides mänginud noor inglise näitleja Daniel Radcliffe. Harry sõpru Hermionet ja Roni on kehastanud Emma Watson ja Rupert Grint.
Isiklikku
10. juunil 2014 annetas Rowling miljon naela Šotimaa iseseisvumise vastasele kampaaniale. Rowlingu sõnul oleks Šotimaa iseseisvaks riigiks kuulutamine suur viga.
Kurt Hahn
Kurt Martin Hahn (5. juuni 1886 Berliin – 14. detsember 1974 Salem, Baden-Württemberg) oli Saksa juudi pedagoog, elamuspedagoogika rajaja.
Valgesoo küla
Valgesoo on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Valgesoo naaberküladeks on läänes ja loodes Kiidjärve, põhjas Akste, loodes Säässaare, idas Eoste ning lõunas ja edelas Taevaskoja küla.
Küla loodeservas asub Valgesoo, mis suuremas osas jääb küll Kiidjärve küla piiridesse. Küla lõuna- ja lääneservas voolab Ahja jõgi. Külas asub ohvrikivi.
Valgesoo küla läbib Kärsa–Eoste tee.
Ajalugu
Valgesoo küla on esmamainitud 1582. aastal kui Walkiezo. Ajalooliselt oli Valgesoo küla Võnnu kihelkonna Ahja mõisa all.
Enne Teist maailmasõda oli Valgesoo küla Tartumaa Ahja valla koosseisus. Aastatel 1945–1954 oli Valgesoo küla Akste-Kärsa külanõukogu koosseisus (1945–1950 Tartumaa, 1950. aastast Põlva rajooni alluvuses), 1954. aastast Põlva rajooni Põlva külanõukogu koosseisus, 1991. aastast Põlva vallas.
Azebiki
Azebiki (あぜ引き) on jaapani saag, ryōba alaliik, mille hambad paiknevad piki kumerjooni. Saagi kasutatakse esmajoones tasapinna, mitte serva lõikamiseks ja selle lihtsustamiseks on sae tera kumera, ovaalse kujuga. Sellega lõigatakse esmajoones sooni, kasutatakse puidust noa- ja mõõgatuppede lõikamiseks. Sae ühel serval on hambad risti-, teisel serval pikisaagimiseks.
Kaido Maidla
Eesti Teatriliidu liige (1960).
Tema isa oli kohtupristavi sekretär, ema kübarakaupluse omanik.
Õppis 1951–1953 Tartu Raudteetranspordi Tehnikumis, lõpetas 1959 Vanemuise õppestuudio ja 1977 Tartu 1. Õhtukeskkooli.
Olnud 1957–1960, 1961–1963 ja 1967–1976 Vanemuise koorilaulja (1971–1976 koorisolist) ning 1976–1998 näitleja, 1960–1961 Elva Kultuurimaja kunstiline juht ja direktor.
Rannik
500px|pisi|Kuhjelise rannavööndi elemendid [[Kaarel Orviku järgi]] Rannik on randlat ja sellega piirnevat mere või suurjärve põhja ja maismaad hõlmav vöönd. Ranniku maapoolne piir on lahepärasid, merepoolne aga poolsaarte tippe ühendav joon. Kui rannikumeres leidub saari, moodustub ranniku piir mööda kõige merepoolsemate saarte merepoolseid külgi.
Rannik jaguneb üldjuhul järskrannikuks ja laugrannikuks. Viimane jaotatakse järsakrannikuks ja lauskrannikuks. Eesti rannik, kaasa arvatud pankrannik, on täies ulatuses laugrannik. Järskrannik on näiteks fjordrannik.
Rannikutüübid
Rannikul on erinevaid vorme. Et rannajoonel kohtuvad maa, vesi ja õhk, siis on tegemist keerulise süsteemiga, mida mõjutab suur hulk tegureid. Peamine tegur on lainetus ja sellega kaasnev energia ning setete liikumine. Rannikute klassifitseerimisel võetakse arvesse nende dünaamikat ja arengut ning neid mõjutavaid tegureid. Sageli on raske esile tuua üht kindlat mõjurit.
A. I. Jonin, P. A. Kaplin ja V. S. Medvedjev on välja töötanud järgmise rannikutüpoloogia, mille aluseks on rannikut kujundanud jõud.
Erinevaid rannikute liigitusi ja nimetusi on väga palju. Jonini ja Kaplini tüpoloogia on ainult üks paljudest. Näiteks järgnevad nimetused on pärit teistest liigitustest.
Lehola mõis
Lehola mõis, ka Kulna mõis (saksa keeles Lehhola) oli rüütlimõis Keila kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Lehola küla lähedal Lääne-Harju vallas Harju maakonnas. Praktiliselt kogu mõisakompleks on kultuurimälestisena muinsuskaitse all. Kasutusel on praegu ainult 2 hoonet: Lehola mõisa valitsejamaja (viimastel aastatel restaureeritud) ja Lehola mõisa viinavabrik. Mõisakeskuse kujunduslikuks eripäraks on Lehola mõisa park, mis ei asu mõisa taga, vaid sellest paremal. Samuti Lehola mõisa sepikoda, millelaadseid on Lääne-Harjumaal vähe säilinud.
Ajalugu kuni sundvõõrandamiseni
Mõisa asutas 1626. või 1627. aastal Casper Krämer, kui Nils Jönssoni pärand jagati tema poegade Johann ja Caspari Nilssoni vahel, kellest viimane sai oma valdusse Kulna ja Lehola küla. Peatselt rajas viimane Lehola küla maadele oma eluaseme, mida on mõisana nimetatud juba samal, 1627. aastal. Rootsi aja lõpul mitu omanikku vahetanud mõis immiteeriti vabahärra Otto Schedingi võlgade katteks 18. juunil 1707 Tallinna magistraadile. Pärast Põhjasõda, 1726. aastal siirdus mõis Tallinna bürgermeistri Joachim Gerneti ja Gernetite perekonna valdusse, kelle kätte jäi see kuni 1897. aastani. Siis omandas mõisa Woldemar Kirschbaum.
Alates 27. septembrist 1910 kuulus mõis prantsuse juurtega Girard de Soucantoni paruniperekonnale. Parun Edmund Girard de Soucanton müüs mõisa 14. aprillil 1917 sõlmitud lepingu alusel 250 000 rubla eest kahe eestlase kaasomandisse. Üks ostjaist oli Keila talupoeg August Busch ja teine agronoom Eduard Laur. Neilt kahelt mõis Maaseaduse alusel ka sundvõõrandati ning kinnistati 6. veebruaril 1926 Eesti Vabariigi nimele.
Peahoone
Ühekorruseline poolkelpkatusega kivist Lehola mõisa peahoone kerkis mõisa hoonete keskele 18. sajandi teisel poolel, kui omanikuks oli aadliperekond von Gernet. 19. sajandi algul ilmestati esifassaad klassitsistliku kolmnurkfrontooniga. Suuremad ümberehitustööd tehti 19. sajandi lõpul: peasissekäik viidi keskteljelt hoone paremale tiivale, rajati hoonet pikisuunas jagav keskkoridor, tehti historitsistlik peauks ning interjöör kaunistati kahe ümarsambaga. Algsest sisekujundusest oli kuni viimase tulekahjuni säilinud mõned baroksed oinasarvhingedega uksed. Härrastemajale said saatuslikuks 1990. aastate alguses toimunud riigikorra muutus ja selle tagajärjed. Kolhoosikorra kadumisel hakkasid mõisa omanikud vahetuma. Natuke aega töötas hoones raamatukogu, kuid selle väljakolimisel jäi hoone tühjaks. 2000. aasta veebruaris süttis hoone põlema, tules hävis hoone praktiliselt kogu ulatuses. Püsti jäid ainult seinad ja kaks mantelkorstent.
Kõrvalhooned ja objektid
Lehola mõisa kelder 1 2, Lehola mõisa tõllakuur , Lehola mõisa aednikumaja , Lehola mõisa sepikoda , Lehola mõisa viinavabrik , Lehola mõisa kuivati , Lehola mõisa abihoone , Lehola mõisa tall , Lehola mõisa teenijatemaja , Lehola mõisa valitsejamaja , Lehola mõisa puidust ait , Mõisa tuulik, Lehola mõisa piirdemüür , Lehola mõisa park.
Boyle'i-Mariotte'i seadus
pisi|Konstantsel temperatuuril antud gaasi hulga puhul on rõhk pöördvõrdeline ruumalaga Boyle'i-Mariotte'i seadus on üks gaaside seadustest ning ideaalse gaasi olekuvõrrandi erijuht. Selle kohaselt muutub gaasi rõhk isotermilises protsessis pöördvõrdeliselt gaasi ruumalaga. See tähendab, et kui gaasi temperatuur hoida muutumatuna, siis gaasi ruumala vähendamisel kaks korda suureneb rõhk kaks korda.
Matemaatiliselt võib Boyle'i-Mariotte'i seadust väljendada kujul: kus p, V ja T tähistavad vastavalt gaasi rõhku, ruumala ja temperatuuri.
Ajalugu
pisi|Boyle'i lähteandmete [[graafik]] Sellist seost rõhu ja ruumala vahel märkasid esimestena Richard Towneley ja Henry Power.
Robert Boyle kinnitas nende avastust katsetega ja avaldas tulemused. Katseseadmed ehitas Robert Guntheri ja teiste autoriteetide sõnul Robert Hooke. Boyle'i seadus põhineb katsetel õhuga, mis tema meelest oli väikeste nähtamatute vedrude vahel paigal seisvate osakeste fluidumiks. Sel ajal peeti õhku veel üheks neljast elemendist stiihiast, millega Boyle ei olnud nõus. Boyle huvi asja vastu tuli tõenäoliselt sellest, et ta tahtis käsitada õhku elu hädavajaliku elemendina ; näiteks avaldas ta töid taimede kasvust ilma õhuta. Boyle kasutas kinnist J-kujulist toru ning pärast ühelt poolt elavhõbeda sissekallamist sundis ta teisel pool oleva õhu elavhõbeda survel kokku tõmbuma. Korranud katset mitu korda, kasutades erinevat elavhõbeda hulka, leidis ta kontrollitud tingimustes, et gaasi rõhk on pöördvõrdeline selle ruumalaga. .
Prantsuse füüsik Edme Mariotte avastas sama seaduse Boyle'ist sõltumatult 1676. aastal. , kuid Boyle oli selle avaldanud juba 1662. Sellepärast nimetatakse seda seadust Boyle'i-Mariotte'i seaduseks, mõnikord ka Boyle'i seaduseks või Mariotte'i seaduseks.
Aastal 1687 näitas Isaac Newton raamatus "Principia", et kui elastne fluidum koosneb paigalseisvatest osakestest, mille vahel mõjuvad nendevahelise kaugusega pöördvõrdelised tõukejõud, siis on selle tihedus rõhuga võrdeline, kuid see matemaatiline traktaat ei ole tänapäeva vaatekohast vaadeldud seose füüsikaline seletus. Staatilise teooria asemel on tarvis kineetilist teooriat, mille esitasid kaks sajandit hiljem James Clerk Maxwell ja Ludwig Boltzmann.
See seadus oli esimene füüsikaseadus, mida väljendati kahe muutuja vahelist sõltuvust kirjeldava võrrandi kujul.
Välislingid
Thermische Zustandsgleichung idealer Gase
Psühhiaater
Psühhiaater on arst, kes on spetsialiseerunud psühhiaatriale ja psüühikahäirete ravile.
Järvevälja maastikukaitseala
pisi|right|Luitevall Raadna lähistel pisi|right|Luitevall Rannapungerjal Järvevälja maastikukaitseala on kolmest lahustükist koosnev maastikukaitseala, mis paikneb Ida-Virumaal Alutaguse ja Mustvee vallas. Kaitseala pindala on 570 ha.
Maastikukaitseala moodustati Vabariigi Valitsuse 12. novembri 1996. aastal määrusega nr 281 "Järvevälja maastikukaitseala kaitse-eeskirja ja välispiiride kirjelduse kinnitamine" Kohtla-Järve TSN Täitevkomitee 17. jaanuari 1967. aastal otsusega nr 7 moodustatud "Järvevälja luidestiku kaitseala" baasil.
Maastikukaitseala kaitse-eesmärkideks on Peipsi põhjaranniku luitestiku (Järvevälja luitestik) kaitse ning loodusliku loomastiku ja looduslike elupaikade kaitse.
Järvevälja maastikukaitseala kuulub Natura 2000 võrgustikku vastavalt Vabariigi Valitsuse 5. augusti 2004. aasta korraldusele nr. 615-k "Euroopa Komisjonile esitatav Natura 2000 võrgustiku alade nimekiri.
Kaitsealal, Rannapungerja jõe suudmes, paikneb 1937. aastal rajatud Rannapungerja tulepaak.
Mawashibiki
Mawashibiki on jaapani tikksaag. Seda kasutatakse kõverate kontuuride ja avade saagimiseks.
Sarnaselt teiste jaapani saagidega saetakse ka mawashibiki ' ga tõmmetega enda suunas.
Before Crisis: Final Fantasy VII
"Before Crisis: Final Fantasy VII" (ビフォア クライシス -ファイナルファンタジーVII-, Bifoa Kuraishisu -Fainaru Fantajī Sebun-) on Jaapani online RPG-mäng mobiilile. Välja andis selle 2004. aastal Square Enix.
"Before Crisis: Final Fantasy VII" on eellugu 1997.aasta PS1 hitile "Final Fantasy VII". Sündmused toimuvad 6 aastat enne mängu "Final Fantasy VII" sündmusi.
Jakutsk
thumb|2007. aasta ehitustööd Jakutskis
Jakutsk (vene keeles Якутск; jakuudi keeles Дьокуускай, varem ka Якутскай) on linn Venemaal, Sahha (Jakuutia) Vabariigi pealinn.
Asub Leena jõe vasakul kaldal ja on ehitatud igikeltsale. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –40 °C.
Ajalugu
Jakutsk on rajatud 1632. aastal. Linnaõigused sai 1643. aastal. Linn hakkas arenema 19. sajandi lõpus, kui läheduses leiti kulda. 1922. aastal sai Jakutsk Jakuudi ANSV pealinnaks.
Geograafiline asend
Linn asub Leena jõe vasakul kaldal Tuimaada orus. Linna pindala on 122 km². Jakutsk on suurim igikeltsale rajatud linn.
Kliima
Jakutskis on järsult mandriline kliima pika külma talve ja lühida palava suvega. Kõige külmem kuu on jaanuar keskmise õhutemperatuuriga –38,6 °C, kõige soojem kuu on juuli keskmise õhutemperatuuriga 19,5 °C. Õhutemperatuuri absoluutne miinimum on –64,4 °C (veebruar 1891) ja maksimum 38,4 °C (juuli 2011). Sademeid on 237 mm aastas.
Rahvastik
2010. aastal oli linna arvestuslik elanike arv 269 500. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel olid elanikest 42% jakuudid ja 46% venelased. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanikest jakuute 47% ja venelasi 38%.
Transport
thumb|Jakutski lennujaam Jakutskis on jõesadam ja 2 tsiviillennujaama: Jakutsk ja Magan. Jõe vastaskaldal asuvasse Nižni Bestjahhi viib föderaalmaantee M56 Lena ja raudtee Berkakit–Tommot–Kördöm–Nižni Bestjahh. Linnas lõpeb umbes 3000 km pikkune föderaalmaantee Viljui, mis saab alguse Tulunist.
Haridus
thumb|Kirde föderaalülikool Linnas asub 1956. aastal asutatud Jakutski Riiklik Ülikool (nüüd Kirde föderaalülikool), Arktika Riiklik Kunstide ja Kultuuri Instituut, põllumajandusakadeemia ja mitu teadusinstituuti.
Teatrid
Linnas tegutsevad jakuudikeelne Oiunski-nimeline Sahha akadeemiline teater ja Puškini-nimeline Riiklik Akadeemiline Vene Draamateater.
Muuseumid
Linnas asub mammutimuuseum.
Evar Saar
Evar Saar (võru keeles Saarõ Evar; sündinud 16. augustil 1969) on võro keeleteadlane, ajakirjanik ja võru keele aktivist. Nimeteadlasena tegeleb ta peamiselt Vana-Võromaa kohanimede uurimisega.
2014. aastal avaldas ta võrukeelse luulekogu "Kõnõla mõtsan mädänü puuga".
Ta on olnud Võro Selts VKKF-i esimees. Samuti kuulub ta võrukeelse Uma Lehe toimetuskolleegiumisse.
Haridus
Aastail 1984–1987 õppis Saar Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelises Võru 1. Keskkoolis.
1987. aastal astus ta Tartu Riikliku Ülikooli ja lõpetas selle 1996. aastal bakalaureusekraadiga ajakirjanduse erialal. Järgnevalt õppis ta vahemikus 1997–2001 Tartus magistrantuuris eesti ja läänemeresoome keeleteadust (1997–2001), käsitledes oma kraaditöös Räpina ja Vastseliina kohanimesid. 2000. aastal asus ta eesti keele erialal doktoriõppesse ning kaitses 2008. aastal filosoofiadoktori kraadi tööga "Võrumaa kohanimede analüüs enamlevinud nimeosade põhjal ja traditsioonilise kogukonna nimesüsteem".
Ta on üliõpilasseltsi Veljesto vilistlane.
Töökäik
Ta on alates 1995. aastast töötanud Võru Instituudis. Võru keele olukorra parandamiseks on ta propageerinud Võrumaal kakskeelsete siltide ja kohanimede kasutamist.
Saar on üks Eesti kohanimeraamatu autoreid ning alates 2005. aasta märtsist Kohanimenõukogu liige.
Lisaks on ta mahepõllumees.
Isiklikku
Ta on abielus keeleteadlase ja nimeuurija Mariko Fasteriga.
Vaba tahe
Vabaks tahteks ehk tahtevabaduseks nimetatakse filosoofias võimalikkust teha vabalt otsuseid (valikuid) oma eelseisvate toimingute ja tegude üle. Mõiste täpne sisu oleneb kontekstist ja filosoofilisest positsioonist.
Kui tahtevabadust eristatakse teovabadusest, siis peetakse tahtevabaduse all tavaliselt silmas vaba valiku võimalust.
Vabast tahtest räägitakse enamasti tahte determineerituse ehk äramääratuse taustal. Inimese tahet võidakse vaadelda determineerituna eeskätt füüsikaliste loodusseaduste, inimese bioloogilise loomuse, psühholoogiliste tegurite või Jumala poolt. Meie subjektiivne mulje, et meil on vaba tahe, ja väide, et tahe on determineeritud, on vähemalt esmapilgul teineteisega vastuolus. Kas ja kuidas see nii saab olla, on nn vaba tahte probleem, mida saab käsitleda   iga determinismiliigi puhul eraldi. Probleemi lahendusvariandid jagunevad kompatibilismiks, mis eitab vastuolu ning tunnistab nii tahtevabaduse kui ka tahte determineerituse reaalseks, ning inkompatibilismiks, mis tunnistab vastuolu ning peab reaalseks vaid ühte neist. Siiski on ka lahendusi, mis kummagi raamidesse ei mahu.
Tahtevabadus on võime valida tegusid oma soovide täitmiseks
Selle kontseptsiooni järgi piisab tahtevabaduseks sellest, et tahtega valitakse oma toimingud, kusjuures lähtutakse ainult soovidest.
Raskuseks on siin see, et säärase vabadusega ei saa seostada moraalset vastutust, sest säärane valik ei pruugi olla teadlik, vaid esineb ka loomadel.
Vaba tahe on teadlik valik soovide ja väärtuste alusel
Modifitseeritud kujul piirdub see kontseptsioon sellega, et eeldatakse võimet eesmärkide headust arvestada, kuigi seda tegelikult ei pruugita ammendavalt arvestada.
Sel juhul on raskuseks, et tahte vabadust võib piirata näiteks tugevat soovi tekitav sõltuvus või väline manipuleerimine, mille tõttu otsus ei ole vaba.
Tahtevabadus on vabadus madalatest soovidest
Selle kontseptsiooni järgi on vaba tahe tõelisele hüvele suunatud soovi järgimine või vähemalt eeldab võimet tõelist hüve valida. Samuti võib lisada nõude, et subjekti kaalutlusi ei mõjuta väline manipuleerimine.
Raskuseks on siin see, et kui pole võimalik valida muud kui hüvet, siis pole ka valikut ega vabadust.
Piion
pisi|Piioni π+ kvarkstruktuur Piion on meson, mis koosneb u- või d-kvargist ja u- või d-antikvargist. Piioneid eksisteerib kolme tüüpi: π+, π– ja π0 (võib ka öelda, et piion on nende kolme osakese ühine nimetus). Piionid on kõige kergemad mesonid. Nad on nukleonide vaheliste tuumajõudude vahendajaks aatomituumas.
Vaba tahe
Harry Frankfurti kontseptsioon
Keskne vastuväide Frankfurti kontseptsioonile on see, et kõrgemat järku tahe ei pruugi olla isiku tuumale lähemal kui esimest järku soov. Samuti on raskuseks, et ka kõrgemat järku soovid ja tahted on põhimõtteliselt manipuleeritavad.
Piion
Piioni omadused
Piionite spinn on null ja nad koosnevad esimese põlvkonna kvarkidest. U-kvark ja d-antikvark moodustavad π+ piioni, d-kvark ja u-antikvark π– piioni ning π0 võib võrdse tõenäosusega koosneda u-kvargist ja u-antikvargist või d-kvargist ja d-antikvargist. π+ ja π– on laenguga piionid ja π0 on neutraalne piion. Laenguga piionid lagunevad nõrga vastastikmõju kaudu kas müüoniks ja müüonneutriinoks (99,9877% juhtudest)
Vaba tahe
John Martin Fischeri kontseptsioon
John Martin Fischer (1994) eristab isikul kahte sorti kontrolli oma tegude üle: suunamiskontrolli (guidance control) ja regulatiivset kontrolli. Isikul on suunamiskontroll oma tegude üle, kui on olemas võimalik stsenaarium, mille puhul toimijal on piisav põhjend toimida teisiti, ning mehhanism, mis viib põhjendile vastava valikuni (hilisemas versioonis (1998) nõutakse muu hulgas veel, et see mehhanism kuuluks isikule endale). Regulatiivse kontrolli puhul on toimijal ka tegelikes oludes võime teha teistsugune valik ja toimida teisiti. Fischeri järgi on küll olemas vabaduse mõiste, mis nõuab regulatiivset kontrolli, kuid ta ei pea sellist vabadust moraalse vastutuse seisukohast vajalikuks.
Piion
Piioni omadused
või elektroniks ja elektronneutriinoks (0,0123% juhtudest)
Vaba tahe
Võime teha teisiti
Paljud filosoofid peavad võimet teha teisiti vaba tahte jaoks tarvilikuks. Pole aga selge, mida see täpselt tähendab. Kompatibilistid leiavad, et minu võime teha teisiti on kooskõlas sellega, et minu teod on ära määratud minu mineviku ja loodusseadustega. Tavaliselt nad tõlgendavad minu võimet teha teisiti nii, et kui minu iseloomus või vaimuseisundites oleks olnud midagi teisiti, oleksin ma võinud teha teistsuguse otsuse. Inkompatibilistid tõlgendavad minu võimet teha teisiti nii, et etteantud mineviku ja (loodusseaduste) juures on võimalikud erinevad tulevikud, mille vahel otsustab toimija enese valik.
Piion
Piioni omadused
Järgmises tabelis on piionite põhilised omadused.
Vaba tahe
Vaba tahte mõiste kahtluse all
Et arusaadav ja rahuldav vaba tahte kontseptsioon paistab puuduvat, siis mõne filosoofi meelest vaba tahte mõiste on mittesidus (Galen Strawson) või vähemalt vastuolus maailmaga sellisena, nagu me teda tahaksime olevat (Derk Pereboom).
Vaba tahte eksperimentaalne uurimine
Benjamin Libet on katseliselt uurinud teadlike tahtmiste või otsuste ajastust käitumise füüsilise alustamisega seotud ajuaktiivsusega võrreldes. Libeti enda meelest on ta saanud tugevaid tõendeid, et tegevus on käivitunud juba enne, kui toimija seda teha tahab. Järelikult me ei algata oma tegevust teadlikult. Libet arvab siiski, et meil võib olla võime peatada alateadvuse algatatud tegevusi. Daniel Wegner teeb Libeti ja teiste uurimustest järelduse, et inimeste tegusid ei algata kunagi nende teadlik tahe ning meil on ainult niisugune illusioon; ta oletab, et selle illusiooni tekitab meie tunnetussüsteem. Timothy O'Connor eitab nende järelduste kehtivust.
Vaba tahte filosoofilised küsimused teoloogilisel taustal
Vältimatu teoloogiline eeldus on, et Jumal on kõige viimne allikas ja ülalpidaja. Loodud olendi iga tegu vajab Jumala kaasabi, mis on seletuslik eelnev. Inimesed on vabad ja vastutavad (muidu tuleks omistada maailmas olev kuri ainult Jumalale, mis on aga vastuolus Jumala kõikheadusega).
Mõned nendel eeldustel mõtlejad peavad Jumalat kõige toimuva piisavaks, täielikult determineerivaks allikaks. Need on tavaliselt kompatibilistid (näiteks Jonathan Edwards). Teised peavad Jumala ülalpidavat tegevust inimeste vaba valiku tulemuste suhtes üksnes tarvilikuks; siis on tarvis seletada, kuidas Jumala kaasabi seletuslikult eelneb inimese valikule ja ometi määrab selle tulemuse ainult valik ise.
Kas Jumal ise saab olla täiuslikult vaba? Täiuslik headus on talle kohustuslik ning ta ei saa toimida oma loodu suhtes ebamoraalselt. Üks vastus juhib tähelepanu sellele, et vabal tahtel on kaks aspekti: võime teha teisiti ning oma tahte viimseks aluseks olemine. Võib-olla on määrav teine aspekt, millega ka esimene inimese puhul tihedalt seotud on. Pole selge, kas Jumal oleks võinud teha teisiti.
Teiste vaimude probleem
Teiste vaimude probleem seisneb küsimuses, miks me usume, et teistel inimestel ja võib-olla et ka muudel kõrgemalt arenenud loomadel on meiega sarnane teadvus ja vaim. Iga isik on teadvusel olemise tõttu oma teadvuse seisunditest teadlik ja seeläbi teab, et tal on vaim. Kuid teiste isikute vaimuseisundid ei ole talle samal viisil ligipääsetavad.
Tavaliselt põhjendatakse vaimu olemasolu teistel olenditel, lähtudes analoogiast meie käitumise ja sellega seotud vaimuseisundite ning teiste olendite käitumise vahel, seda eriti sarnase käitumise puhul. Samas on mõningad kliinilised seisundid, nagu näiteks kooma, väga tülikad interpreteerida, kuna sel juhul ei sarnane käitumine enam meie omaga.
Mõjuka katse seda probleemi lahendada tegid biheivioristid. Gilbert Ryle'i järgi ei ole vaim mitte kummitus füüsilises masinas, vaid kogum dispositsioone käituda arukalt ja tajuimpulssidele reageerida. Sellistest dispositsioonidest lähtuv käitumine on teiste inimolendite juures hõlpsasti jälgitav ja seega on teiste vaimude probleem kergesti lahendatav. See tekkis tänu segadusele vaimu kontseptsiooni ümber.
Kaeba
Kaeba on vahetatava saelehega jaapani saag.
Sarnaselt teiste jaapani saagidega saetakse ka kaeba ' ga tõmmetega enda suunas.
Adriaen van Ostade
thumb|Adriaen van Ostade portree. Autor [[Frans Hals]] Adriaen van Ostade (10. detsember 1610 – 2. mai 1685) oli Hollandi maalikunstnik ja graveerija. Ta oli Frans Halsi õpilane. Tema vend Isaac van Ostade oli samuti tuntud maalikunstnik.
Adriaen van Ostade kuulus nn väikeste hollandlaste hulka, kes põhiliselt tegeles olustikumaalidega. Tema tööde formaat oli üldiselt väike (vastavalt kodanlasest tellija soovile), kompositsioon lihtne ja argipäevane, töö ise humoorikas ja irooniline.
Draco Malfoy
Draco Malfoy on pärit puhtaverelisest võluriperekonnast, tema isa oli Voldemorti käsilane. Ta põlgab Harry Potterit ja tema sõpru, arvab, et mugupäritolu inimesed, nagu näiteks Hermione Granger, tuleb hävitada.
Tema parimad sõbrad on Vincent Crabbe ja Gregory Goyle. Talle meeldib Pansy Parkinson, kes õpib koos temaga Slytherini majas.
Ta on Slytherini lendluudpalli meeskonna püüdja, kuigi tal pole erilisi andeid.
Draco Malfoy oli Snape'i lemmikõpilane.
Aastal 2016 raamatu "Harry Potter ja surma vägised" epiloogis on Malfoy 36-aastane, abielus Astoria Greengrassiga ja tal on laps Scorpius.
Filmides mängis Draco Malfoyid Tom Felton.
Liiva – Nõmme-Väikse raudtee
Liiva – Nõmme-Väikse raudtee oli 1913–1971 Liiva raudteejaamast Nõmme-Väikse raudteejaama viinud kitsarööpmelise raudtee lõik. Oli kuni 1962. aastani osa Liiva–Vääna raudteest.
Raudtee algas Liiva jaama kolmnurgast, ületas Rahumäe viaduktiga Tallinna–Keila raudtee ja möödus Rahumäe kalmistust lõuna poolt. Nõmme turu ja Vanaka vahelt läks edasi Nõmme-Väikse jaama.
Mustamäe nõlvast laskuv raudteeharu
Viimati kirjeldatud haru eksisteeris lühikest aega. Tänapäeval kulgeb seda mööda jalgtee, kuid mõnel pool pole see maastikul isegi jälgitav.
Tokkroos
Tokkroos (Alcea) on ühe- või mitmeaastaste rohttaimede perekond kassinaeriliste sugukonnast.
Liiva – Nõmme-Väikse raudtee
Nõmme-Väikse jaamast edasi kulgenud teed
Raudtee jätkus Nõmme-Väikse jaamast kaheteelise Nõmme-Väikse – Sõrve raudteena (vt Liiva–Vääna raudtee).
Peatused Liiva – Nõmme-Väikse raudteelõigul
Raudteel sõitsid Tallinna–Vääna reisirongid (kuni 1959). Raudtee võeti üles 1971. Lõigul asusid peatused
2009. aastal on suurem osa raudteetammist (enamik Rahumäe viadukti – Nõmme-Väikse lõigust) kasutusel kergliiklusteena jalakäijatele ja jalgratastele.
Tokkroos
Eestis kasvavad enamasti kaheaastase aia-ilutaimena Balkanilt pärit harilik tokkroos (Alcea rosea) ja tema sordid. Nende suured (läbimõõt 6–10 cm) ja kaunid liht- või täidisõied on roosad, punased, violetsed, valged, kollased. Vähem näeb kasvult madalamat (1,5–2 m), kuid laiemat ja vastupidavamat, kollaste õite ja suurte 5–7 hõlmiste lehtedega siberi tokkroosi (Alcea vicifolia) ning sügavalt lõhestunud viiehõlmaliste lehtedega, samuti kollaste õitega kurd-tokkroosi (Alcea rugosa).
Händkakk
Ta kuulub samasse perekonda kodukaku ja habekakuga, olles esimesest pisut suurem ja teisest pisut väiksem. Tal on maailmas 15 alamliiki.
Levila
Händkakk on levinud Lapimaast Sahhalini ja Jaapanini, esineb ka Kesk-Euroopa mäestikualadel Alpides, Karpaatides ja Balkanil. Aasias elab händkakk Siberis kuni Altai, Sajaanide ja Taga-Baikalimaani, Jakuutias, Põhja-Mongoolias, Koreas ja Primorjes.
Laias laastus langeb levila põhjapiir kokku 65° põhjalaiuskraadiga ja lõunapiir metsapiiriga. Puhast okasmetsa ta Aasias väldib, aga Euroopas eelistab.
Euroopas arvatakse elavat 82 tuhat paari händkakke, neist Venemaal 65 tuhat ja Kesk-Euroopas 1000.
Mandri-Eestis on händkakk üldlevinud väikesearvuline haudelind. Mõnel aastal on ta põhjast tulnud isendite arvel arvukas talikülaline. Händkaku siinset pesitsusaegset arvukust hinnatakse 1500–2500 paarile, talvist arvukust 4000–6000 isendile.
Välimus
Händkaku kehapikkus on 50–60 cm, tiiva pikkus 32–38 cm, tiibade siruulatus 115–125 cm, kaal 700–1000 g. Emased linnud on suuremad.
Vanalinnu ülapool on hele, ookrivärvi pruunide triibukeste ja vähemärgatavate ristipidiste märgistega. Tiiva väikesed kattesuled on pruunid, hoo- ja tüürsuled on ookerpruunid tumepruunide vöötidega. Alapool on valge, pruunide pikimärgistega. Karpaatides esineb tumepruune isendeid.
Vikerkest on tumepruun, nokk on kollane ja küünised mustad.
Näoketas on hästi arenenud. Kõrvad asetsevad ebasümmeetriliselt.
Saba on 30 cm pikk ja kiiljas. Sulestik on ühesugune igal aastaajal ning kummastki soost lindudel. Tiivad on ümarad. Sulgkõrvu ei ole. Varbad on kuni küünisteni sulis.
Eluviis
Händkakk on öise eluviisiga paigalind, kes toitub pisinärilistest ja väikelindudest. Pesitsemise ajal eelistab ta närilisi. Näriliste arvukus määrab händkaku arvukuse: headel hiireaastatel on pesas poegi rohkem. Halbadel saagiaastatel muutub händkakk hulgulinnuks. Ta ründab suuremaidki saakloomi, näiteks jäneseid. Väljaspool pesitsushooaega ründab händkakk linde alates värvulistest kuni tedreni.
Pesa teeb enamasti puutüükasse või -õõnsusse, tavaliselt teiste lindude vanades pesades. Kurnas on 3–4, harva 2–6 muna, mida emaslind haub 27–29 päeva. Emaslind alustab haudumist kohe pärast esimese muna munemist ja sellepärast on pojad pesas eri vanusega. Pojad on pesas ligi 5 nädalat.
Viimasel ajal on täheldatud händkaku pesitsemist pesakastis, kui see on piisavalt suur.
Händkakk on väga agressiivne. Ta jälitab oma territooriumile sattunud teisi linde ning ründab isegi inimest, eriti kui pesas on pojad.
Pesitsemise ajal emaslind pesalt ei lahku. Teda toidab isaslind. Pojad kooruvad eri aegadel, tüüpiliselt järjestikustel öödel. Poegade suremus on suur ning harva lennuvõimestub rohkem kui 2 poega pesakonnas.
Laul on mõlemast soost lindudel ühesugune, pehme ja sügav.
Tsirkusorg
Tsirkusorg on liustikutekkeline orulaiend mägedes, millesse kogunenud jääst toituvad liustikud.
Aktiivsed ehk ka tänapäeva klimaatilistes oludes liustikke toitvad tsirkusorud asuvad kionosfääris ehk ülalpool lumepiiri. Tsirkusorgudes toimub lume kuhjumine. Lisanduvate lumekihtide surve all muutub lumi sõmerlumeks ehk firniks ning edasi juba liustikujääks. Kui jää saavutab piisava paksuse, muutub ta plastsemaks ja hakkab piki ruhiorge ehk trooge allapoole voolama. Tsirkusorud on seega liustike toitumis- ehk akumulatsioonialaks.
Glaciar
Iapetos
Iapetos (ladina keeles Iapetus) on titaan, Uranose ja Gaia poeg, Atlase, Menoitiose, Prometheuse ja Epimetheuse isa.
Iapetose järgi on nimetatud planeedi Saturn üks kuu, mis kannab eesti keeles nime Iapetus.
Ksv!
Ksv! on lühend sõnast 'kaasvõitleja', mis tähistab ülikoolis õppivat akadeemilise organisatsiooni liiget. Mitmuses kasutatakse ksv!! või '''ksv! ksv!'''.
Laisse
Laisse [lɛs] ehk laisse-stroof on 11.–15. sajandini keskaegses prantsuse luules esinev luulevorm, varieeruva ridade arvuga lõik. Kõige iseloomulikum eepilisele ja kirjeldavale luulele, näiteks kangelaslaulule – 12. sajandist pärinev "Rolandi laul" on kirjutatud laisse-stroofis.
Laisse on süllaabiline ja värsirea pikkus võib ühe poeemi piirides varieeruda, kuid mitte salmi piires. Kõige tavalisem on 10-silbiline värsirida, kuid 13. ja 14. sajandil ka aleksandriin. Samuti võib salmiti erineda värsiridade arv. Eriti varasemates teostes on kasutusel algriimiline laisse, hiljem muutub järk-järgult populaarsemaks lausriimiline, mille puhul salmi piires on kõik riimid samad: aaaaa bbb ccccccccccc dd jne :
Seda luulevormi iseloomustab ka tüüpfraaside ja -vormelite kasutus ja sageli korduvad teemad ning motiivid, mis võivad rännata ühest laisse ' ist ja laulust teise – nähtus, mis on tavaline igasuguse suulise traditsiooni puhul.
Peetakse väga tõenäoliseks, et kangelaslaule pigem retsiteeriti kui lauldi ja värsi põhimeloodia oli läbivalt sama, kuigi rea lõpus võib meloodia erineda. Selles muusikas võis esineda ka avatud ja suletud lõpu kasutamist.
2006. aasta Iisraeli-Liibanoni konflikt
Organisatsioon Ḩizb Allāh ründas 12. juulil 2006 sihtmärke Põhja-Iisraelis ning Ḩizb Allāhi sissid võtsid operatsiooni "Ustav Tõotus" käigus vangi kaks Iisraeli Kaitsejõudude sõdurit. Operatsiooni eesmärk oli vahetada Iisraeli sõdurid hiljem välja Iisraeli vanglates kinnipeetavate liibanonlaste vastu (nende ametlik arv on 3, kuid neid arvatakse olevat sadu).
Iisrael reageeris operatsiooniga "Õiglane tasu", mis hiljem sai uueks nimeks "Suunamuutus". Iisrael kehtestas mereblokaadi ning alustas õhurünnakuid sihtmärkidega kogu Liibanonis. Ḩizb Allāh jätkas raketirünnakuid Põhja-Iisraeli asulatele, sealhulgas Haifa linnale.
Liibanoni valitsus on Ḩizb Allāhi rünnakud hukka mõistnud ja protesteerinud Iisraeli rünnakute vastu Liibanonis ning nõuab konflikti lõpetamiseks rahvusvahelisi rahujõudusid. Kuigi äge pommitamine on purustanud suure osa Liibanoni armee infrastruktuurist, on Liibanoni armee jäänud passiivseks, piirdudes puhutise õhukaitsega.
Sündmuste käik
''Vaata ka artikleid 2006. aasta Iisraeli-Liibanoni konflikti kronoloogia ja 2006. aasta Iisraeli-Liibanoni konflikti sõjalised operatsioonid.
Eellugu Gaza tsoonis
Kui 2006. aasta Palestiina parlamendivalimised oli võitnud Ḩamās, teatasid Iisrael ja Ameerika Ühendriigid, et rahukõnelusi ei jätkata, kuni uus valitsus on tunnustanud Iisraeli õigust olemasolule. Samal ajal pidi Jordani Läänekaldal Ehud Olmerti "konvergentsiplaani" alusel jätkatama maa ja veevarude annekteerimist. Kavas oli rajada iisraeli koosseisus kolm suletud juudi asunduste ala Jordani Läänekaldale ja Ida-Jeruusalemma. Need oleksid hõlmanud üle 10% nimetatud alade territooriumist, kus praegu on 38 palestiinlaste asulat 49 000 elanikuga.
Eellugu Liibanonis
26. mail 2006 tapeti autopommiga Islami Džihaadi juht Mahmoud al-Majzoub ja tema vend Nadir. Vastusena sellele alustas Ḩizb Allāh 28. mail raketirünnakuid sõjaväesõidukitele ning ühele sõjaväebaasile Iisraelis. Iisrael vastas sellele õhurünnakutega ühele palestiina põgenikelaagrile Liibanonis. 29. mail vastas Ḩizb Allāh tugevdatud raketi- ja miinipildujarünnakutega, mis omakorda ajendasid Iisraeli tugevdatud õhu- ja suurtükirünnakutele.
Konflikti algus 12. juulil 2006
12. juulil 2006 kell 9.05 kohaliku aja järgi alustas Ḩizb Allāhi sisside maaväekontingent tankitõrjerakettidega rünnakut Iisraeli Kaitsejõudude kahele soomustatud HMMWV-le Humveele, mis olid patrullretkel Iisraeli-Liibanoni piiri Iisraeli poolel. Kaks Iisraeli sõdurit (Ehud Goldwasser ja Eldad Regev) võeti vangi ja kolm sai surma.
Vastuseks saatsid Iisraeli Kaitsejõud tankide ja soomukitega varustatud üksuse Ḩizb Allāhi võitlejaid jälitama. Kella 11 paiku sõitis üks Iisraeli Merkava tüüpi tank Liibanoni territooriumil umbes 70 m piiritarast põhja pool pommi otsa, mis sisaldas hinnanguliselt 200...300 kg lõhkeainet. Plahvatus hävitas tanki peaaegu täielikult ja kõik neli tanki meeskonnaliiget said kohapeal surma. Iisraeli sõdurit pidasid mitu tundi lahingut Ḩizb Allāhi võitlejatega. Umbes kell viis sai veel üks Iisraeli sõdur surma ja kaks sõdurit sai haavata.
Peterburi Zenit
Peterburi Zenit (vene keeles ФК "Зенит" Санкт-Петербург) on 1925. aastal asutatud Venemaa jalgpalliklubi. Zenit mängib Venemaa kõrgliigas.
Peterburi Zenit on tulnud seitse korda Venemaa meistriks. 2008. aastal klubi on võitnud UEFA karika ja Euroopa superkarika.
Ajalugu
Praeguse klubi meeskonna juured ulatuvad paljudesse klubidesse, mis on nõukogude ajal palju kordi nimesid ja omanikke vahetanud. Vanimaks eelkäijaks on dokumentide järgi 1914 asutatud Murzinka, mis mängis aastail 1914–1924 just samal Obuhhovski staadionil, mil meeskond nimetati Bolševikuks. Klubi säilis esimesele maailmasõjale, oktoobrirevolutsioonile ja Vene kodusõjale (1918–1922) vaatamata. Mõjukad poliitilised jõud on manipuleerinud üksikmängijate ja ühtlasi ka kogu klubi saatusega. Aastakümneid kestnud poliitilise surve tõttu on Zenitit sageli ümber nimetatud ja selle juhtkonda vahetanud.
1925. aasta koostati Leningradi Metallitehase (LMZ) töölistest teine FC Peterburi Zeniti eelkäija, Stalinets. Mõlemad eelkäijaklubid mängisid kuni 1939. aastani eraldi, mil nad liideti Zenitiks. Seega 1938. aastal toimunud NSV Liidu meistrivõistlustest osavõtnud Zeniti hulka veel Stalinets ei kuulunud.
Praegune meeskond
''Seisuga 16. veebruar 2022''
Mageveekalad
pisi|Kogu Euroopas levinud mageveekala [[linask]] Mageveekalad on kalad, kes üldjuhul kogu oma elu veedavad magedas vees (jõgedes ja järvedes).
41% kõigist tuntud kalaliikidest on mageveekalad. Nii suur osakaal tuleneb sellest, et mageveelised elupaigad on üksteisest eraldatumad ning see soodustab eraldi liikide väljakujunemist.
Euraasia mandril on peamised mageveelised kalad ahvenlased, hauglased, siiglased, silmud jt. Mõned mageveekalad suudavad elada ka riimvees.
Maailma suurimaks mageveekalaks peetakse kaluugat (Huso dauricus).
Vilistlane
Kitsamas tähenduses: akadeemilise organisatsiooni liige, kes on kõrgkooli (diplomi või teaduskraadiga) lõpetanud.
Akadeemilise lühendina vil! (mitmus vil!! või vil! vil!).
Yarmūk
thumb|Purustatud sild Yarmūki jõel. Yarmūk (araabia Nahr al-Yarmūk نهر اليرموك) on jõgi Edela-Aasias.
Jõgi algab Druusi mägedest, voolab sügavas kuristikus läände läbi Ḩawrāni kiltmaa. Suubub vasakult Jordanisse. Jõe pikkus on umbes 80 km.
Yarmūk on Süüria ja Jordaania ning Jordaania ja Iisraeli piirijõgi. Jõel asub Al-Waḩdah' tamm.
Jõe ääres toimus 636. aastal Yarmūki lahing, milles Bütsantsi väed sai lüüa araablastelt.
Final Fantasy VII: Advent Children
"Final Fantasy VII Advent Children" (ファイナルファンタジーVII アドベントチルドレン, Fainaru Fantajī Sebun Adobento Chirudoren) on 2005. aasta arvutianimatsiooni film. Režissöör oli Tetsuya Nomuro. Muusika kirjutas Nobuo Uematsu. Film on "Final Fantasy VII" järg. Tegevus toimub 2 aastat pärast "Final Fantasy VII" tegevusaega. DVD ja UMD anti välja 2005. aastal ning oli jaapani keeles.
Lugu
Maad laastas haigus, mida nimetati geostigmaks. Keegi ei tea, mis seda põhjustas. Haigus oli surmav ja ravi ei olnud. Enamik nakatunuist olid lapsed. Kui Edge'i linnast rööviti lapsed, pidi Cloud Strife, kes oli lootnud edasi teistest lahus elada ja leinata (ta tundis, et oli süüdi Aerithi surmas mängus "Final Fantasy VII") uuesti võitlema hakkama, et päästa lapsed ja seejärel kogu planeet. Filmis tuleb tagasi üheks parimaks väljamõeldud kurikaelaks nimetatud Sephiroth ja Cloud peab uuesti ennast ületama, et ta lõplikult hävitada.
Knoppix
thumb|Kuvatõmmis Knoppixi käivitumisest Knoppix on Debianil põhinev Linuxi live DVD-distributsioon, mis on mõeldud käitamiseks otse optiliselt kettalt, mälupulgalt või -kaardilt või muult väliselt andmekandjalt, ilma et seda oleks vaja arvuti kõvakettale installida.
Knoppixit saab kasutada Linuxi demoplaadina, mille abil näidata Linuxi võimalusi. Samuti saab selle abil päästa kokkujooksnud või viirustega nakatunud (Windowsi) operatsioonisüsteemi. Seda kasutatakse peamiselt failide kopeerimiseks kõvaketastelt, mille operatsioonisüsteem on lakanud töötamast.
Knoppixit saab ka kõvakettale paigaldada. Mälupulgalt või mälukaardilt saab Knoppixi installida arvutisse, mis toetab alglaadimist neilt seadmetelt.
Variandid
Knoppixist on 2019. aasta seisuga olemas vaid DVD-variant, mille vaikimisi töölauakeskkond on KDE. Süsteemil on kaks keelevalikut: inglise ja saksa keel.
CD-variandil on olnud kuni 1000 ning DVD-l rohkem kui 2600 tarkvarapaketti. Alates versioonist 6.0 on CD-variandil vaikimisi töölauakeskkonnaks LXDE (Metacity või OpenBox aknahalduriga). Viimane allalaaditav CD-lt käitatav Knoppixi versioon on 7.2, mis on välja antud 2013. aastal ja on seega väga aegunud.
Sisu
Knoppixis kaasnevate peamiste pakettide hulgas on näiteks
Ajalugu
Aluse Knoppixile pani Klaus Knopper, kelle järgi Knoppix on ka nimetatud. Knoppixi esimene versioon, mis kandis numbrit 1.4, tuli välja CD-l 30. septembril 2000. 2010. aasta juuni seisuga oli välja tulnud 31 versiooni, neist 22 CD-l ja 15 DVD-l. 28. septembril 2014 välja tulnud versiooni number oli 7.4.2 (hiljem järgnes 7.5 CeBIT-i versioon).
Kuigi Knoppix on peamiselt KDE-põhine, sisaldavad DVD-versioonid ka GNOME-i töölauda. Knoppix 5.0 DVD-versiooni KDE on muuhulgas ka eestikeelse kasutajaliidesega.
Alates versioonist 5.1.0 on Knoppixile lisatud Beryli abiga 3D-töölaud. Lisaks on alates versioonist 5.3.1 tähelepanu pööratud virtualiseerimisele. Nii on Knoppixi kernelis kohe olemas GSPCA, QEMU, KVM-i ja VirtualBoxi moodulid ning lisatud on VirtualBoxi OSE versioon.
Väike nokik
Väike nokik (Bosmina longirostris) on vesikirbuliste seltsi kuuluv väike vähike.
Väikest nokikut on leitud Ameerika Suurest järvistust ja Kesk-Euroopast, aga ka Eesti siseveekogudest.
Väike nokik kuulub zooplanktoni koosseisu ning tavaliselt asustab ta järvede ja tiikide kaldalähedast veemassiivi.
Faddei laht
thumb Faddei laht on Laptevite mere laht Taimõri poolsaare kirdekaldal.
Konstanz
Konstanz on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal. Asub Bodeni järve ja Reini ääres, piirneb Šveitsiga ning on kokku kasvanud Šveitsi poolel asuva Kreuzlingeni linnaga.
Faddei laht
Lahe laius 20–25 km, sügavus on 23 m. Ta ulatub maasse 37 km ulatuses. Lahte suubub Faddei jõgi. Lahe suudmeosas paiknevad Faddei saared. Lahe läänerannik kuulub Suure Arktilise looduskaitseala koosseisu.
Konstanz
Ajalugu
Konstanzi kohal oli keltide asula, linna on esmamainitud 525. aastal. Umbes 585. aastal loodi Konstanzi piiskopkond.
1414–1418 peeti seal Konstanzi kirikukogu. 6. juulil 1415 põletati Konstanzis tuleriidal ketserina Jan Hus. 1417. aastal valiti seal paavstiks Martinus V.
Knoppix
Ajalugu
Alates versioonist 6.0 on Knoppixilt eemaldatud võimalus salvestada seansihäälestus välisele seadmele. CD-variandid sisaldavad KDE asemel LXDE töölauakeskkonda. CD-variandil on tööriistade arvu vähendatud, et jätta ruumi enimkasutatavale rakendustarkvarale nagu brauser, kontoripakett, pilditöötlustarkvara ja meediapleier. LXDE töölauakeskkonna peamenüü on askeetlik, mistõttu suur osa teisi tööriistu pole enam avastatavad.
Faddei laht
Lahte jõudis esimesena Vassili Prontšištševi ekspeditsioon 1736. aasta augustis. Nimetas Boriss Vilkitski ekspeditsioon aastal 1913 Fabian Gottlieb von Bellingshauseni auks.