cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nižnekamski rajoon
Rajoonis on 2 linna ja 15 külaasundust, kus on kokku 66 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 274 046. 2010. aasta seisuga olid elanikest 46,5% tatarlased, 40,6% venelased ja 2,3% tšuvašid.
1649
1649. aasta (MDCXLIX) oli 17. sajandi 49. aasta.
Graniithall
Graniithall on üks hallidest värvitoonidest, neutraalse tooniga tumehall.
Kuigi graniiti leidub looduses mitmes eri toonis punakast ja helehallist mustani, määratletakse graniithalli eelkõige tumeda hallina, kuid antratsiithallist heledamana.
Värvinimetust kasutatakse sisekujunduses, viimistlusvahendite ja ehitusmatejalide nimetustes, tekstiilide , olmetarvete jm värvuse kirjeldamiseks.
Variatsioonid
Pantone värvitoon 18-5204 TCX Granite Gray on neutraalne tumehall.
RAL Classic värvitoon RAL 7026 Granitgrau on sinaka-roheka varjundiga tumehall.
Värvitoon Granite on ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvinimede käsiraamatus "Color: universal language and dictionary of names" lillakashall (purplish gray).
Pühalepa-Harju
Pühalepa-Harju on küla Hiiumaa valla idaosas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda ja kandis nime Harju.
Pühalepa-Harju piirneb põhjas ja idas Sääre, loodes Kõlunõmme, läänes Partsi, lõunas Reikama ja kagus Kuri külaga.
Nimi
Kohanimi on ajalooliselt olnud Harju, täiend Pühalepa lisandus 2017 seoses Hiiumaa valla loomisega. Leo Tiigi arvates võib kohanimi tuleneda Harjumaa nimest. Paul Ariste pakkus kohanime vasteks sõna harju 'oos, kõrgendik'. Kohanime on 1558 ja 1563 mainitud kui Harrio Külla, 1617 Harjaby ja 1798 Harjo.
Loodus
Küla läbib Kõlu jõgi.
Elanike arv
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 10 inimest. Kõik elanikud olid eestlased.
Talud
pisi|Harju küla Kopli talu Pühalepa-Harju ajaloolised talud 1939
Ajalugu
Pühalepa-Harju on ajalooliselt kuulunud Hiiu-Suuremõisa mõisa alla. 1558 oli moodustunud küla.
1835 oli külas kümme talu ja elanikud said omale perekonnanimedeks nimed Hanspik (Handspik), Hari (Harry), Jänes, Karjane, Kurba, Kõlo (Kõllo), Känd, Lahe (Lahhe), Laid, Niinepuu (Ninepu), Pannal, Pärnpuu (Pärnpu), Särglepp, Tikkerpuu, Tüür (Tür) ja Varblane.
Pühalepa-Harju kuulus 1977–1997 Sääre küla koosseisu.
Taristu
Küla piirneb edelas Heltermaa–Kärdla–Luidja maanteega. Küla põhjaosa läbib Partsi–Kuri tee, kus asub Sääre bussipeatus ning algavad Palade–Kõlunõmme tee ja Madise tee.
Kultuur
Pleesi talus on sündinud eesti luuletaja ja lastekirjanik Julius Oengo. Külas asub Harju tuulik.
Piparmünt
Piparmünt (Mentha × piperita) on huulõieliste sugukonna mündi perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim, vesimündi (Mentha aquatiaca) ja rohemündi (Mentha spicata) hübriid.
Nimetus
Piparmündi nimetuse esimene pool tuleneb sanskritikeelsest pika pipra (Piper longum) nimetusest pippali (पिप्पलि, पिप्पली).
Nimetuse teine pool on tõenäoliselt tuletis ladinakeelsest nimetusest mentha või menta, mis on omakorda laenatud kreekakeelsest sõnast minthe (μίνθη), mentea (μέντηα) või minte (μίντη), mille tähendust täpselt ei teata. Kindel on see, et nimetust mintha tunti juba Mükeenes.
Piparmünti on rahvapäraselt nimetatud vehvermintsiks.
Päritolu
Piparmünt on vesimündi ja rohemündi hübriid, mis on saadud 1696 Inglismaal looduslike liikide ristamisel. Inglismaalt levis piparmündi kasvatamine Euroopasse ja Aafrikasse. Tänapäeval leiab piparmünti metsistununa Kesk- ja Lõuna-Euroopas.
Morfoloogia
Õisik tihe, tähkjas. Õied roosad või lillad.
Kasvatamine
pisi|Õitsev piparmünt Vajab kerges varjus, niisket, huumusrikast, umbrohupuhast kasvukohta.
Piparmündi levinuimad teisendid on valge piparmünt (Mentha × piperita f. pallescens) ja belgia piparmünt (Mentha × piperita var. ouweneelii) ning vorm must piparmünt (Mentha × piperita var. piperita). Just viimane on tõenäoliselt Inglismaal sündinud originaalhübriid. Tuntakse tänapäeval 'Black Mitchami' nime all. Mustaks piparmündiks kutsutakse seda vormi taime tumevioletsete varte tõttu. Tumeda värvuse annab taimele antotsüaniin. Hilisemad teisendid antotsüaniini ei sisalda ja sellest ka nimetus "valge piparmünt".
Tuntakse ka hulgaliselt sorte: 'Candymint', 'Citrata' (bergamoti lõhnaline), 'Lime Mint' (lehed laimilõhnalised), 'Chocolate Mint'.
Pööre (raudtee)
pisi|300px|Pöörme töötamise skeem pisi|Soojendussüsteemiga varustatud pööre Pööre on tehniline seade raudteeveeremi juhtimiseks ühelt raudteelt teisele.
Piparmünt
Kasvatamine
Aretatud on ka dekoratiivsorte, näiteks 'Variegata' (lehed rohelise ja kahvatukollase kirjud) ja 'Crispa' (käharalehine).
1590. aastad
1590. aastad on ajavahemik 1590. aasta algusest kuni 1599. aasta lõpuni.
Pööre (raudtee)
Pöörang on pöörme osa, mis koosneb raamrööbastest, sulgrööbastest ja seademehhanismist.
Pöörme tähtsamad komponendid:
Piparmünt
Kasutamine
Piparmündilehtedest valmistatud tee ja tinktuur mõjuvad valu vaigistavalt, vähendavad iiveldust ning gaaside teket.
Regionaalplaneerimine
Regionaalplaneerimine (inglise regional planning) on territoriaalne planeerimine, mis käsitleb regiooni territooriumi kompleksselt, kaasates lisaks linnadele ka hajaasustust.
Piparmünt
Kasutamine
Kulinaarias on piparmündilehed kasutusel erinevate roogade (eriti magustoitude) maitsestamisel.
Dag Hartelius
thumb|Dag Hartelius Dag Hartelius (sündinud 8. novembril 1955 Härnösandis) on Rootsi diplomaat. Ta oli aastatel 2003–2008 Rootsi suursaadik Eestis.
Piparmünt
Kasutamine
Sobib ka püsilillepeenras ilutaimena kasvatamiseks.
Regionaalplaneerimine
Regionaalplaneeringute koostamisel hakati varasemast linnaruumi kesksest territoriaalplaneerimisest enam arvesse võtma loodus- ja kultuuriväärtusi, mis ekstensiivse linnade arengu ehk linnastumise ajajärgul olid jäänud tagaplaanile. Hiljem kasvas regionaalplaneerimise ja territoriaalse planeerimise baasil välja ruumiline planeerimine.
Dag Hartelius
Hartelius oli 1986–1987 Rootsi konsul Leningradis, seejärel 1987–1989 Rootsi saatkonna esimene sekretär NSV Liidus Moskvas ja 1989–1991 Rootsi saatkonna esimene sekretär Saksamaal Berliinis. 1991–1994 oli ta Rootsi välisministeeriumi Kesk- ja Ida-Euroopa osakonna direktori asetäitja. 1994–1997 oli ta Rootsi saatkonna poliitikaosakonna nõunik Londonis. 1997–1999 oli ta New Yorgis asuva Euroopa julgeolekuga tegeleva instituudi EastWest Institute asepresident. Seejärel naasis ta Rootsi välisministeeriumi Kesk- ja Ida-Euroopa osakonna direktori kohale, kus töötas 4 aastat. 2003–2008 oli ta Rootsi suursaadik Eestis ja 2008–2010 Rootsi suursaadik Poolas. Aastatel 2010–2013 oli Dag Hartelius Rootsi alaline esindaja Euroopa Liidu juures Brüsselis. Alates novembrist 2013 on ta Rootsi signaalluureagentuuri Försvarets Radioanstalt peadirektor.
Regionaalplaneerimine
Praegu näeb planeerimisseadus regionaalplaneeringuna ette Eestis maakonnaplaneeringu, mis peab andma lisaks maakonna territooriumi kasutamise lahendustele ka ruumilise arengu üldpõhimõtted maakonnas.
Dag Hartelius
Isiklikku
Hartelius on abielus. Tal on 3 poega.
Dag Hartelius osales 2007. aastal Kanal 2 saates "Tantsud tähtedega", kus tema partner oli Kristina Tennokese. Ta jõudis viiendale kohale.
Neustadt am Rübenberge
thumb|Raudteejaam
Neustadt am Rübenberge on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas.
Linna pindala on 357 km². 31. detsembril 2016 elas seal 43 964 inimest.
Linn asub piirkonnas nimega Hannoversche Moorgeest.
See on pindalalt 9. asula Saksamaal (Berliini, Hamburgi ja Kölni järel), kuigi seal elab vaid umbes 45 000 elanikku.
Montserrat Caballé
pisi|Montserrat Caballé Montserrat Caballé (sünninimi María de Montserrat Viviana Concepción Caballé i Folch; 12. aprill 1933, Barcelona – 6. oktoober 2018, Barcelona) oli katalaani ooperilaulja (sopran), kes sai kuulsaks bel canto laulmistehnikaga ning Rossini, Bellini ja Donizetti kirjutatud ooperites.
Elukäik
Caballé lõpetas Eugenia Kemmeny juhendamisel Liceu Konservatooriumis laulmise eriala, teda premeeriti kuldmedaliga. Seejärel siirdus ta 1956. aastal Baseli Ooperiteatrisse, kus ta tegi 1957. aastal professionaalse ooperilauljana debüüdi Puccini "Boheemis" Mimi rollis. Hooajal 1960–1961 laulis ta Bremeni Ooperiteatris, kus ta laiendas oma repertuaari. Aastal 1962 naasis ta Barcelonasse ning debüteeris Liceus, lauldes nimiosa Richard Straussi ooperis "Arabella".
Edu ja kuulsus
Rahvusvahelisele areenile jõudis Caballé aastal 1965, kui ta asendas New Yorgis Carnegie Hallis Marilyn Horne'i Donizetti ooperis "Lucrezia Borgia". Kuna Caballéle oli see esimene bel canto stiilis laulmine ja ta õppis oma osa selgeks vähem kui kuuga, tõi see ooperimaailmas kaasa sensatsiooni. Järgmisel päeval oli ajalehes New York Times öeldud: Callas + Tebaldi = Caballé. Samal aastal astus ta esimest korda üles Glyndebourne'i festivalil, lauldes Metropolitan Operas Marguerita osa Charles Gounod' ooperis "Faust".
Aastal 1969 esines ta Arena di Verona s silmapaistvalt Giuseppe Verdi ooperis "Don Carlos" (Valois' Elisabetta rollis, muu hulgas koos Domingo ja Cappuccilliga).
Aastal 1970 esines ta esimest korda La Scalas Donizetti ooperis "Lucrezia Borgia" ning 1972. aastal Covent Garden is Verdi ooperis "La Traviata".
Caballé kõige edukamaks aastaks osutus 1974, mil ta laulis palju kuulsaid rolle, näiteks Verdi ooperites "Aida" ja "Les vêpres siciliennes", Donizetti ooperis "Parisina" ja Bellini "Normas".
1970. aasta septembris lõigati tal kõhust välja suur, kuid healoomuline kasvaja. Ta taastus operatsioonist hästi ning jätkas laval esinemist 1975. aasta algupoolel.
Saavutused
Caballé kõige kuulsamad osad on lauldud bel canto stiilis. Kokku on ta laulnud ligi 80 ooperis. Ta on andnud ka palju soolokontserte, erilist tähelepanu on pälvinud tema emakeelsed laulud.
Tema hääl oli eriline puhtuse, kontrollitavuse ja tugevuse poolest, samuti olid tal silmapaistvad näitlejavõimed.
1987. aastal laulis Caballé koos rokklaulja Freddie Mercuryga popmuusikat – laulu "Barcelona", millest sai rahvusvaheline hitt. Sama laul valiti 1992. aasta Barcelona olümpiamängude hümniks.
Caballé tegeles ka heategevusega. Ta oli UNESCO hea tahte saadik ning rajas Barcelonas erivajadustega laste fondi.
Isiklikku
pisi|Caballé koos poja ja abikaasaga 1971. aastal Milanos 1964. aastal abiellus ta tenor Bernabé Martíga. Nende tütar Montserrat Martí, kes on samuti sopran, esines emaga sagedasti koos.
Mokciems
Mokciems on küla (mazciems)Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Īve valla lääneosas.
Küla asub merepinnast 70 meetri kõrgusel. Mokciems jääb valla keskusest Tiņģerest 4, piirkonna keskusest Talsist 24 ja Riiast 136 kilomeetri kaugusele.
Küla nimi tähendab tõlkes valuküla. See sai nime küla lähedal kasvanud kuusikust, mille vahel suur Dundagast Riiga viiv tee väga halb ja alatasa mudane oli. Voorid kaotasid seal alatasa vankrirattaid ja nii said nime mets ja selle järgi ka küla. Mokciemsis asus varem kolm kõrtsi, neist kaks on tänapäeval elumajadeks ümber ehitatud. Küla kuulus vanasti vaheldumisi Tiņģere mõisale ja Īve mõisale, sest nende omanikud armastasid väga õnnemänge ja mängisid küla alatasa üksteisele maha.
1587
1587. aasta (MDLXXXVII) oli 16. sajandi 87. aasta.
Maakonnaplaneering
Maakonnaplaneering on ruumiline planeering, mis koostatakse kogu maakonna territooriumi või selle osa kohta.
Eestis kehtivate maakonnaplaneeringute kohta leiab info maavalitsuste kodulehtedelt.
Transilvaania
Transilvaania (ladina Transsilvania ('maa metsa(de) taga'); rumeenia Ardeal, ungari Erdély, saksa Siebenbürgen ja poola Siedmiogród ('seitsme linnuse maa'); türgi Erdel) on ajalooline piirkond tänapäeva Rumeenias.
Sidney Fox
pisi Sidney Walter Fox (24. märts 1912 – 10. august 1998) oli USA biokeemik, kes avastas rakkude ainulaadse sünteesi.
Haridus ja töö
Fox õppis California Ülikoolis Los Angeleses keemiat. Ta sai doktorikraadi ja töötas California Tehnoloogiainstituudis.
II maailmasõja ajal otsis ta võimalusi haide maksast A-vitamiini eraldamiseks eesmärgiga parandada lennukipilootide öist nägemist. 1941. aastal rajas ta valkude uurimise labori. 1964. aastast töötas ta Miami ülikoolis molekulide ja rakkude evolutsiooni uurimise osakonna direktorina. Tema osakond uuris ka Apollo missioonidega Kuult toodud kivimeid.
Transilvaania
Asend
Lääne-Transilvaania mäed eraldavad Transilvaania lääne poolt Banaadist ja Krisaaniast. Ainult kaks suurt jõeorgu avavad Transilvaania lääne poole - põhja poolt Lääne-Transilvaania mägesid paiknev Someși jõe org ja lõuna poolt Lääne-Transilvaania mägesid paiknev Mureși jõe org.
Sidney Fox
Haridus ja töö
Tema tuntumad uurimused on aastatest 1950–1960, kui ta uuris valgustruktuuride iseeneslikku moodustumist. Tema varasem töö tõestas, et teatud tingimustel võivad aminohapped iseenesest moodustada polüpeptiide. See oli väga oluline avastus, sest selle käigus lõi ta samad tingimused, mis võisid olla Maal väga-väga ammu. Tema edasine töö paljastas, et aminohapped ja väiksed peptiidid võivad moodustada mikrosfääre. Kogu tema uurimus on väga oluline selleks, et teada saada, kuidas algas elu Maal.
Transilvaania
Transilvaania ajalugu
Ajaloo jooksul on Transilvaania kuulunud nii Ungari koosseisu kui olnud ka aastatel 1570-1867 (pool)iseseisev vürstiriik.
Sidney Fox
Isiklikku
Fox oli abielus, tal oli kolm poega.
Transilvaania
Transilvaania ajalugu
Esimese maailmasõja tulemusena kuulub Transilvaania Rumeeniale, kuid Teise maailmasõja ajal kuulus Transilvaania põhjaosa Ungarile.
Transilvaania mõiste tänapäeva Rumeenias
Tänapäeval kasutatakse Rumeenias Transilvaania mõistet tihti laiemalt kui ajalooliselt. Laiemas tähenduses katab Transilvaania 16 maakonda: Alba, Aradi, Bistrița-Năsăudi, Brașovi, Caraș-Severini, Bihori, Cluji, Covasna, Harghita, Hunedoara, Maramureși, Mureși, Sălaji, Satu Mare, Sibiu ja Timiși maakond.
Neist Alba, Bistrița-Năsăudi, Brașovi, Cluji, Covasna, Harghita, Hunedoara, Mureși ja Sibiu maakond on põhiosas ajaloolises Transilvaanias, Sălaji maakond jaguneb ajaloolise Transilvaania ja Krisaania vahel.
1995. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
1995. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused olid 5. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 10.–12. märtsini Barcelonas.
Meistrivõistlustel osales 602 sportlast, nendest oli 348 meest ja 254 naist. Sportlasi oli 130 riigist. Võistlustel püstitati üks maailmarekord: naiste kolmikhüppes Iolanda Tšen (15,03).
Kultuurrohumaa
Kultuurrohumaa on külviga rajatud rohumaa.
Kultuurrohumaade hulka käivad kultuurniidud ja kultuurkarjamaad.
Lida
Lida (valgevene keeles: Ліда; Lida) on linn Lääne-Valgevenes Hrodna oblastis, Lida rajooni halduskeskus. Asub 170 kilomeetri kaugusel riigi pealinnast Minskist. Lida on elanike arvult 14. linn Valgevenes.
Esimesed teated Lidast pärinevad aastast 1323, mil Leedu suurvürst Gediminas rajas Lidasse lossi.
1433. aastal piirati seda lossi Leedu Suurvürstiriigis kodusõja ajal.
1569. aastal sai Lida Poola osaks. Poola kuningas Sigismund III Vasa (Zygmunt III Waza) andis Lidale linnaõigused 1590. aastal. Magdeburgi õiguste ametlik kinnitamine toimus 1640. aastal Poola kuninga Władysław IV Vasa poolt.
Kolmas Põhjasõjas (1700-1721) vallutasid linnas asuva lossi kaks korda rootslased, kuid poolakad vallutasid selle tagasi.
Pärast Poola kolmandat jagamist 1795. aastal läks Lida Vene impeeriumi osaks.
Sõdadevahelisel perioodil (1919-1939) läks linn pärast jagamist Poolale tagasi ning Lida taaskuulumist Poola riigi koosseisu kinnitas Riia rahu 1921. aastal.
1931. aastal elas linnas 63% poolakaid, 32% juute, 2% valgevenelasi ja muid vähemusi.
Pärast rünnakut Poolale 1939. aasta septembris annekteeriti Lida NSV Liiduga ja langes Nõukogude okupatsiooni alla. Aastatel 1941–1944 oli linn Saksa okupatsiooni all ja juudi osa linnast hävis. Pärast NSV Liidu ja Poola vahelise piiride muutmise lepingu sõlmimist 1945. aastal läks linn NSV Liidu koosseisu.
Tänapäeval elab Lidas umbes 50% poolakaid, 40% valgevenelasi ja 10% muid vähemusi, peamiselt venelasi.
Mustafa Kemal Atatürk
pisi|Film Mustafa Kemal Atatürkist ja Türgi vabariigi moderniseerimisest (1958 a) Mustafa Kemal Atatürk ( 1881 Selânik – 10. november 1938 İstanbul) oli Türgi Vabariigi rajaja ning esimene president.
Lapsepõlv ja noorus
Ta sündis 1881. aastal Selânikis (tänapäeval Thessaloníki), mis tollal kuulus Osmanite riigi võimu alla.
Ta astus Riigi Ettevalmistuskooli (Mülkiye Rüştiyesi) Thessaloníkis. Kord kakles Mustafa tundide ajal teise poisiga. Õpetaja, kelle nimi oli Kaymak Hafız, peksis Mustafad selle eest, kuni poiss oli kaetud sinikatega. Tädi, kes oli niigi vastu poisi kooliskäimisele, võttis ta kohe sellest koolist ära.
Mustafa tahtis siis astuda sõjakooli. Kuid ema keelas tal sinna astuda, sest teda hirmutas mõte, et pojast saab sõdur. Mustafa tegi sisseastumiseksamid salaja. Kui ema sellest teada sai, oli juba hilja. See oli aastal 1893.
Uues koolis tundis Mustafa erilist huvi matemaatika vastu. Tal oli kombeks koostada õpetajale kirjalikus vormis küsimusi. Õpetaja vastas neile samuti kirjalikult. Ka õpetaja nimi oli Mustafa. Ta tegi poisile ettepaneku, et too võtaks endale nimeks "Mustafa Kemal" (kemal tähendab türgi keeles 'täiuslikkust'), et nad saaksid teineteist eristada (perekonnanimesid tollal Türgis ei olnud). Poiss hakkaski end nõnda kutsuma.
Aastal 1895, pärast algastme sõjakooli lõpetamist Thessaloníkis, läks Mustafa Kemal edasi õppima keskastme sõjakooli (Askeri Rüştiye) Monastiris. Ka seal ei olnud tal matemaatikaga raskusi, küll aga valmistas raskust prantsuse keel, milles ta oli maha jäänud, ning prantsuse keele õpetaja tegi talle etteheiteid.
Kemalism
Atatürki reformide taga peituv filosoofia on tuntud kemalismi nime all. Veebruaris 1937 kirjutas ta Türgi Vabariigi konstitutsiooni teise artiklisse:
Esimesed neli printsiipi väljendasid riigi uue poliitilise elu aluseid ja kahel viimasel põhinesid Atatürki reformid.
Mälestuse jäädvustamine
Atatürk on maetud Ankaras asuvasse mausoleumi.
Sarmanovo rajoon
Sarmanovo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Sarmanovo.
Rajoonis on 22 külaasundust, kus on kokku 72 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 35 689. 2010. aasta seisuga olid elanikest 90,8% tatarlased ja 7,8% venelased.
Eesti orkestrite loend
''Siin on loetletud Eestis tegutsevaid või tegutsenud orkestreid ning eestlaste orkestreid mujal maailmas.
Johann Karl Simon Morgensterni monument
pisi|Morgensterni monument Johann Karl Simon Morgensterni monument on Tartu Ülikooli elokventsi ja klassikalise filoloogia, esteetika, kirjandus- ja kunstiajaloo professori Johann Karl Simon Morgensterni mälestuseks loodud monument. Selle rajas 1851. aastal, Morgensterni eluajal, K. Tool Tartu Toomemäele endise Morgensterni aia alale.
Nuuk
Nuuk (mitteametlikult taani keeles Godthåb 'hea lootus') on Gröönimaa pealinn ja suurim linn, Sermersooqi valla halduskeskus. 2009. aastani oli Nuuki valla halduskeskus. 1. jaanuaril 2006 elas Nuukis 14 874 elanikku. Linn asub Godthåbsfjordi suudmes 240 kilomeetrit põhjapolaarjoonest lõunas.
Keskmine õhutemperatuur linnas on jaanuaris −7 °C ja juulis +7 °C.
Ajalugu
Linna asupaigas asus viikingite Lääneasundus, mis asutati 10. sajandil ja lakkas olemast 14. sajandi keskel. Asundus allus algul Islandile, hiljem Norrale. Lääneasundusest kauem pidas vastu Idaasundus, kuid ka see suri lõpuks välja.
1721 jõudis Nuuki asukohta norra misjonär Hans Egede, kes ei teadnud, et viikingid on välja surnud. Linna (Godthaab) asutas ta 1728 luterliku misjonijaamana, et inuitte ristiusustada. See oli pärast viikingite asulate hääbumist esimene asula, kus alaliselt elati.
Aastast 1979, kui Gröönimaa sai autonoomia, on linna ametlik nimi nii grööni kui taani keeles Nuuk.
Nuukis asub Gröönimaa Ülikool (Ilisimatusarfik). Juba 1874 asutati Nuukis pedagoogiline akadeemia, mis oli Gröönimaa esimene kõrgem õppeasutus.
pisi|tühi|Nuuk õhust
Lerotholi Seeiso
Lerotholi David Mohato Bereng Seeiso (sündinud 18. aprillil 2007 Maserus) on Lesotho prints ja vahetu troonipärija.
Tema vanemad on kuningas Letsie III ja kuninganna 'Masenate Mohato Seeiso. Maseru peapiiskop Bernard Mohlalisi ristis ta 2. juunil 2007 nimega David.
Annual Gulf Breeze UFO Conference
Annual Gulf Breeze UFO Conference on iga-aastane üritus, mida korraldab organisatsioon MUFON (Mutual UFO Network) USA-s Florida osariigis mõnes Gulf Breeze'i piirkonnas olevas linnas.
Gulf Breeze on sagedane ufo nähtuste toimumise piirkond. See võib olla seotud sellega, et lähedal asuvad sõjaväebaasid, kust saadetakse välja õhusõidukeid, sealhulgas alles katsetatavaid.
David Thompson (korvpallur)
David O'Neil Thompson (sündinud 13. juulil 1954 Shelbys Põhja-Carolinas) on endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigades ABA ja NBA kokku üheksa hooaega, esindades klubisid Denver Nuggets ja Seattle SuperSonics.
Ilga K.
Ilga K. (tema nimi on eri andmetel Ilga Kirps või Ilga Kirks; sündinud 28. veebruaril 1925) oli Läti talutüdruk Riia lähedalt Trapenest.
Läti Ülikooli kohtumeditsiini dotsent dr Ferdinand von Neureiter uuris 1935. aasta kevadel Ilga meeltevälise taju võime piire. Tüdruk oli siis 8- või 9aastane. Ilga saabus Riiga 8. aprillil. Neureiter avaldas uurimistulemused trükis: "Wissen um fremdes Wissen, auf unbekantem Wege erworben", Leopold Klotz Verlag Gotha, Riga 1935, 56 lk. Väljaanne sisaldab katsete tingimuste, läbiviimise ja tulemuste protokolli, 9 ..., 2 kirjaproovi ja 2 tabelit. Eessõna on kirjutatud 13. juulil 1935.
Katseprotokollide kohaselt Ilga kordas järgi ka sõnu (sh võõrkeelseid) ja numbreid, mida katseisikutele teises toas näidati. Oma ema ja isa loetavat materjali kordas Ilga veatult, venna puhul oli üks ebatäpsus, õega tehtud katse nr 35 sisaldas kaks ebatäpsust. Katses nr 39 kui "saatjaks" oli Neureiter ise, ei näinud Ilga üheksast sõnast kolme. Ülejäänud katsed olid täpsed, st Ilga luges kõik ülesanded veatult.
Ilga uurimises osalesid ka teised teadlased (farmakoloogiainstituudi direktor dr C. Amsleter, elektrotehnika instituudi direktor inseneriasjanduse doktor A. Brückmann, religiooniajaloo õppetooli hoidja teoloogiadoktor G. Mensching jt). Professor Hans Bender avaldas 1938–1940 vähemalt kaks selleteemalist artiklit parapsühholoogia alastes ajakirjades. Katseisikule näidati midagi ja Ilga hõikas täpselt seda mida nägi, kui tegu tähtede või numbritega.
Hiljem moodustas Läti haridusministeerium Ilga võimete uurimiseks 13 eksperdist komisjoni, mis töötas 1936–1937 ja mida juhtis Riia ülikooli eksperimentaalpsühholoogia labori juhataja dr Paul Dahle. Teadlased pakkusid fenomeni seletuseks välja erinevaid teooriaid, sh teksti lugeva inimese tahtmatute liigutuste vahendamine, kõneelunditelt ülinõrkade helisignaalide vastuvõtmine ja otsene mõtetelugemine. Uurimistulemused publitseeriti artiklis "Experimentelle Untersuchungen uber das Gedankenslesen dallettischen Madchens Ilga K.", Zeitschrift fur angewandte Psychologie und Charakterkunde 58 (1940), 273-316.
Ahekõnnu
Ahekõnnu on küla Rapla maakonnas Kehtna vallas.
Vaira Vīķe-Freiberga
Elukäik
Vaira Vīķe-Freiberga vanemad olid teise maailmasõja pagulased. Nad lahkusid Lätist 1945. aastal ja elasid mitmes riigis: Marokos, Saksamaal, Kanadas.
Vaira õppis Toronto Ülikoolis ja McGilli Ülikoolis, kus omandas ka doktorikraadi psühholoogias. Aastatel 1965–1998 oli Vaira Montréali Ülikooli psühholoogiaprofessor. Töö kõrvalt osales ta Kanada Läti kogukonna tegevuses, pühendudes peamiselt läti folkloorile.
1998. aastal naasis Vaira Lätisse ja asus juhtima Läti Instituuti, mille ülesanne on tutvustada Lätit välismaal. 1999. aasta juunis valiti ta riigi presidendiks. Vīķe-Freiberga ei kuulunud algul küll presidendikandidaatide hulka, kuid kui seim ei suutnud esimeses voorus presidenti valida, seati kompromisskandidaadina üles Freiberga.
Kahe ametiaja jooksul saavutas Vaira Vīķe-Freiberga lätlaste hulgas suure poolehoiu. Ta ei teinud otsest koostööd ühegi parlamendierakonnaga.
Freiberga välispoliitiline aktiivsus aitas kaasa sellele, et 2004. aastal võeti Läti NATO ja Euroopa Liidu liikmeks. Freiberga toetas USA-d tuliselt Iraagi-küsimustes. Venemaad kutsus ta korduvalt üles Balti riikide okupatsiooni tunnistama.
Venemaal on Freibergat kujutatud natside toetaja ja venelaste ahistajana. Sellest hoolimata osales ta 2005. aasta mais Balti riikide presidentidest ainsana Moskvas teise maailmasõja lõpu 60. aastapäeva pidustustel, kuid kuulutas seal avalikult Balti riikide mittenõusolekut Venemaa ajalookäsitlusega.
15. septembril 2006 esitasid Eesti, Läti ja Leedu Vaira Vīķe-Freiberga ÜRO peasekretäri kandidaadiks.
Isiklikku
Vaira on abielus Imants Freibergsiga, neil on poeg Kārlis ja tütar Indra.
Somaali poolsaar
thumb|Somaali poolsaar [[Shuttle'ilt pildistatuna]] thumb|Somaalia Somaali poolsaar ehk Aafrika Sarv on kolmnurkse kiilu kujuline poolsaar Aafrika mandri idaosas Adeni lahe ja India ookeani vahel.
Poolsaart piiritletakse erinevalt. Kitsamas mõttes hõlmab ta umbes 750 000 km2. Poolsaare rannikualad kuuluvad Somaaliale, keskosa (Ogaden) Etioopiale. Poolsaare ligikaudne läänepiir on Berbera ja Garacadi vaheline joon.
Aafrika Sarvest kõneldes võidakse silmas pidada ka suuremat ala, mis hõlmab Etioopia, Eritrea, Djibouti ja Somaalia (sealhulgas faktiliselt iseseisvad Puntland ja Somaalimaa). Mõnikord arvatakse hulka isegi Sudaan ja Keenia (vahel osaliselt).
Sarve tipus on 275 m kõrgune kalju Caseyri neem, mida mõnikord nimetatakse Aafrika mandri kõige idapoolsemaks punktiks. Sellest kaljust lõuna pool on Aafrika mandri idapoolseim punkt Xaafuuni neem (51°23' E). Tipu lähedal on Sokotra saared.
Poolsaar asetseb Aafrika laamal.
Somaali poolsaarel on mitmekesine reljeef, kuid domineerivad põhjaosa kurdpangasmäed (kuni 2408 m), mis lähevad üle India ookeani suunas astanguliselt madalamaks muutuvateks platoodeks. Poolsaarele ulatub Somaali kõrgustiku (900–2100 meetrit merepinnast) idaosa. Ainult poolsaare lõunaserval esineb madalikke.
Poolsaart katavad savannid, kuivalembesed metsad ja kõrbetaimkate. Rannikul on poolkõrb. Madalikud on kuivad, hoolimata lähedusest ekvaatorile, sest troopilised mussoonid, mis toovad hooajalist vihma Sahelile ja Sudaanile, puhuvad läänest ja on Simaali poolsaarele jõudes juba tühjaks sadanud. Paljudes Somaalia piirkondades on vihm ainus veeallikas. Seevastu Etioopia lääne-ja keskosas ning Eritrea lõunaosas on mussoonvihmad rängad ja sademehulk seal võib ületada 2000 mm aastas. Idarannikul esineb tugev süvaveekerge ja tuuled puhuvad piki rannikut, mistõttu mõnel pool on seal aastane sademete hulk kõigest 51 mm. Poolsaare lõunaosas domineerib Somaali kõrb.
Punase mere rannik on üks kõige kuumemaid maailmas: selle keskmine õhutemperatuur on juulis 41 °C ja jaanuaris 32 °C. Mägedes on temperatuurid madalamad.
Välislingid
Horn Affrica
Strateegiline planeerimine
Strateegiline planeerimine on strateegia koostamine.
Ettevõtte strateegilise planeerimise tulemuseks on reeglina visioon ja äriplaan. Samuti võib sellest välja kasvada muid ettevõtte juhtimise alusdokumente.
Omavalitsuse strateegilise planeerimise tulemuseks on üldplaneering ja kohaliku omavalitsuse arengukava. Strateegiline planeerimine on ruumilise planeerimise lähtekohaks ka riigi või maakonna tasandil.
Strateegilisel planeerimisel kasutatakse järgmisi ajalisi perspektiive:
Orjassaare nukk
Orjassaare nukk on neem Vilsandi saare põhjarannikul.
Pöidratas
Kaarjas rattapöid lõigati välja kasepuust, kasutades piirelauda. Pöidasid oli tavaliselt 5, nad olid 10–13 cm paksused ning nad olid ühendatud omavahel salapulkadega (suurvarnapulgad). Iga pöid oli kahe kodara abil, mis ulatusid pöiast läbi, ühendatud rattarummuga. Rumm vähendas puutelje kulumist ning ohtu murdumiseks. Rummupuuks sobis paremini sitke ja kisklik paraja jämedusega kasetüvi. Rattategemisel tahuti rumm harilikult kirvega välja ja vesteti noa ning liimeistriga siledaks. Treitud rummud tulid eesti talurahva hulgas üldkasutusele alles ühes rautatud ratastega 19. sajandi teisel poolel. Vana rautamata puuratta rummu pikkus oli 30–40 cm, läbimõõt keskpaigast 18–20 cm.
Merivarblane
Merivarblane (Cyclopterus lumpus) on kala merivarblaslaste sugukonnast, merivarblase perekonna (Cyclopterus) ainus liik.
Teaduslikult kirjeldas merivarbast esimesena Carl von Linné aastal 1758.
Merivarblane on oma sugukonna tuntuim esindaja. Tema levila ulatub Hispaania põhjarannikult loode–kirdesuunaliselt Valge mereni, levila hõlmab ka Läänemerd ja Suurbritannia rannikualasid. Põhilevilast eraldi jäävad Islandi rannikupiirkonnad.
Merivarblasel on kerajas keha. See on lühike ja eesotsas tugevasti puhetunud, tagakeha on külgedelt kokku surutud. Kehal kulgeb kummalgi küljel kaks rida luukühmusid. Lõpuseavad on väikesed ja asuvad keha külgedel rinnauimedest eespool. Seljauimi on kaks, aga eesmine neist on peitunud naha alla ega paista välja. Kõhuuimed on muundunud ümmarguseks imikettaks, mille abil kala kividele kinnitub. Sabauim on ümardunud ning selja- ja pärakuuimest selgelt eraldunud.
Kala on üldvärvilt rohekas, küljed mõnevõrra hallikama varjundiga.
Kala pikkus on emastel 61 cm ja isastel 51 cm, eluiga küündib 14 aastani. Kala võib kaaluda kuni 5½ kg. Kuid need on maksimummõõtmed, harilikult on kala palju väiksem. Isaskala on tavaliselt 2½–3 dm ja emaskala 3–4 dm pikk. Siiski on merivarblane oma sugukonna kõige suurem kala, sest põhiliselt jääb merivarblaslaste pikkus alla 1 dm.
Merivarblased toituvad bentilistest selgrootutest, peamiselt ussidest ja väikestest koorikloomadest.
Merivarblane saab suguküpseks 3.–4. eluaastal. Barentsi ja Valges meres koeb ta maist juulini. Tavaliselt on isased sinakashallid, aga kudemise ajal muutuvad nende kõht ja uimed tellispunaseks ning selg tumedaks. Emased koevad paari-kolme portsjoniga 79–136 tuhat suurt oranži marjatera, millest igaühe läbimõõt on 2,7 mm. Isased valvavad koetud marja.
Merivarblase marja, maksa ja liha süüakse. Kala ennast soolatakse, suitsutatakse ja vinnutatakse. Kuid Eestis ja Venemaal on ta töönduslikult vähetähtis. Teda püütakse peamiselt Taanis ja Islandil.
Merivarblase mari on roosa, kuid seda värvitakse punaseks või mustaks, et seda oleks parem turustada. Merivarblase mari sisaldab palju valke ja vitamiine.
Anarch
Anarch oli Eesti punk rocki viljelev bänd. Anarch loodi 1995. aastal Valgas.
Planeerimisseadus
Planeerimisseadus (lühend PlanS) reguleerib Eestis ruumilist planeerimist. Planeerimisseadus suunab arengut ruumis läbi arenguks, ehitustegevuseks ja maakasutuseks vajalike planeeringute koostamise korra ja planeeringute kohta esitatavate sisuliste nõuete määramise.
Eesti Vabariik sai planeerimis- ja ehitusseaduse 1995. aastal. 2003. aastal jagati see seadus ehitusseaduseks ja planeerimisseaduseks.
2009. aastal muudeti planeerimisseadust ulatuslikult, suurendades senisest veelgi enam avalikkuse osalemise võimalusi planeeringu protsessis.
Alates 1. juulist 2015 kehtib Eestis uuel paradigmal põhinev planeerimisseadus, kus senine laiaulatusliku kaasamise ja läbiva demokraatia põhimõte (eskiisi arutelude kohustuslik, igaühe automaatne õigus osaleda planeerimisprotsessis) asendati riigi ja kohaliku omavalitsuse poolse huvitatud isikute teavitamise põhimõttega (igaühel on õigus olla teavitatud aga kaasamine on igakordne menetleja poolne kaalutulusotsus). Uus planeerimisseadus suurendas tugevalt riigi õigust otsustada riigile oluliste ehitiste paiknemist (kadus kohaliku omavalitsuse absoluutne võim planeerimisel, oluliselt vähenes kodaniku õigus vastu vaielda riigile oluliste ehitiste kavandamisele). Uue praktikas keerukalt rakendatava planeerimisseaduse vastu astusid ühiselt välja kõik planeerimisega tegelejaid ühendavad erialaliidud – Eesti Arhitektide Liit, Eesti Planeerijate Ühing, Eesti Maastikuarhitektide Liit, Eesti Sisearhitektide Liit, Linnalabor ja ka omavalitsusi ühendavad Eesti Linnade Liit, Eesti Maaomavalitsuste Liit. Seaduse muutmise mittevajalikkuse aspektid võttis kokku Kaur Lass ajalehes Sirp 13.02.2015 avaldatud artiklis. Vaatamata erialaspetsialistile ja omavalitsuste arvamustele, võeti uus seadus parlamendis vastu kõigest 27 poolthäälega (parlamendis on 101 liiget).
President kuulutas seaduse välja 11. märtsil 2015 ja see hakkas kehtima 1. juulil 2015. Hilisemal seaduse menetluse kontrolli käigus tuvastas Õiguskantsler seaduse menetlusel kirjadele ja avaldustele vastamise korra rikkumist. Praktikas ei ole uus seadus hästi toimima hakanud, juba umbes pool aastat peale uue seaduse kehtima hakkamist on asutud planeerimisseadust uuesti muutma, sest seaduse mitmed sätted ei ole praktikas olnud rakendatavad.
Lisaks planeerimisseadusele reguleerib Eestis planeerimist veel sadakond õigusakti. Sisulisest aspektist on uue planeerimisseadusega kaasnenud suuremad muutused eriplaneeringu mõiste kasutuselevõtt ja üldplaneeringuga lahendatavate ülesannete ulatuslik kasv, ehitusmääruste vajalikkuse ja olulisuse kaotamine ning planeeringute eskiiside avalike arutelude kohustuse kaotamine. Praktikas on keerukas kohustus iga osaleja kaasamise kohta langetada kaalutulusotsus. Senist laiapõhist kaasamist on vähendanud kõige enam menetleja ainuõigus otsustada keda kaasatakse, ka puudub eriplaneeringu puhul kodanikul ja kohaliku omavalitsusel sõnaõigus otsuste tegemisele kaasa rääkimisel. Uus seadus ei lahendanud ära senist suurimat probleemi – tõhusa järelevalve puudumist planeeringute sisulise kvaliteedi üle. Uue seaduse plussiks võib pidada mitmete mõistete defineerimist, mis seni olid sisustamata.
Lisaks planeerimisseadusele muutus 1. juulil 2015 ka senine ehitusseadus, mille asemel hakkas kehtima ehitusseadustik.
Panganukk
Panganukk (ka Panga nukk, Panganeem) on neem Saare maakonnas Vilsandil.
David Thompson
David Thompson on mitme tuntud isiku nimi.
Arktika
pisi|Punase joonega on tähistatud juuli 10 °C [[isoterm, mida kokkuleppeliselt loetakse Arktika piiriks]] pisi|Kevadine jäälagunemine Arktikas Arktika on põhjapoolust ümbritsevad alad. Ta hõlmab kogu Põhja-Jäämere ning Aasia, Euroopa ja Põhja-Ameerika põhjaosa.
Arktika looduslikuks piiriks loetakse sageli isotermi, kus juuli keskmine õhutemperatuur on 10 °C. See langeb enam-vähem kokku puudepiiriga.
Põhjapoolust ja seda ümbritsevaid alasid katab hiiglaslik Euroopast suurem jääkilp, mis ujub Põhja-Jäämere pinnal. Suviti jää taandub ning sulades murduvad sellest lahti tohutu suurusega osad, millest vormuvad jäämäed. Talvel, kui temperatuurid võivad langeda −60 °C-ni, jääkilbi suurus taastub.
Elu
Hoolimata vaenulikust kliimast ja karmidest elamistingimustest on Arktika koduks paljudele suurimetajatele, sealhulgas jääkarudele, muskusveistele, morskadele ja hüljestele. Enamus neist elavad suurtes kolooniates.
Seal elavad ka merelinnud ning meres planktonid. Ainsad taimed on samblikud ja vetikad.
Ka inimasustus on seal tuhandeid aastaid vana – põlisrahvaste hulka kuuluvad Põhja-Ameerikas elavad inuitid ehk lääneeskimod ning Arktika Euroopa-osa asustavad laplased ehk saamid.
Globaalse soojenemise mõjud
Globaalse soojenemise tõttu on ajavahemikul 1977–2007 umbes kolmandik Arktika jääst sulanud. Eriti kiiresti on jää hakanud sulama pärast 2002. aastat. Arvestuste järgi võib Arktika 2030. aastaks muutuda suviti jäävabaks.
II liiga
II liiga on Eesti klubijalgpalli tugevuselt neljas liigaaste. Teises liigas moodustatakse kaks piirkonda, kummaski 14 võistkonda. Piirkondade võitjad tõusevad Esiliigasse B. Piirkondades 2. kohale tulnud võistkonnad mängivad omavahel kodus-väljas printsiibil ning selle võitja mängib kodus-väljas printsiibil Esiliiga B 8. koha saavutanud võistkonnaga üleminekumänge. Teise liiga piirkondades 13. ja 14. kohale tulnud võistkonnad langevad Kolmandasse liigasse, piirkondades 12. kohale tulnud võistkonnad mängivad kodus-väljas printsiibil üleminekumänge vastavalt Kolmanda liiga Põhja ja Ida piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga ning Lõuna ja Lääne piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga.
Irina Stelmach
thumb|Irina Stelmach mais 2010 Irina Stelmach (sündinud 1. juunil 1951 Kiievis) on juudi rahvusest Eesti ajakirjanik.
2003. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Eesti Kristliku Rahvapartei nimekirjas. 2009. aasta kohalike omavalitsuste valimistel kandideeris ta sama erakonna (praegu Erakond Eesti Kristlikud Demokraadid) nimekirjas.
Ta on projekti "Juudid ja kristlased ajaloolises kontekstis ja täna" juht.
Sõnninina
Sõnninina on neem Saare maakonnas Vilsandil.
Neeme juures asub paekõrgendik (Sõnninina mägi).
Valentina Golubenko
Valentina Golubenko (sündinud 29. juulil 1990 Volgogradis) on Venemaa kodakondsusega Eesti päritolu Horvaatia maletaja, naiste suurmeister (2007).
Ta on 2008. aasta neidude U18-vanuseklassi maailmameister.
Golubenko sai FIDE-lt 2006. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2007. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Annual International UFO Conference
Annual International UFO Conference ('Rahvusvaheline ufoteemaline aastakonverents'; mitteametlik nimetus International UFO Congress 'Rahvusvaheline ufoteemaline kongress') on paranormaalsete ja ufonähtuste konverents, mis toimub igal aastal Ameerika Ühendriikides (alates 2011. aastast Arizona osariigis Phoenixi linnas ning mis varem toimus Nevada osariigis Laughlini linnas).
Esimene konverents toimus 1992. aastal 50 osavõtjaga. 2003. aasta kongressil oli 900 osalejat ja 27 esinejat ning festivali programmis oli 11 filmi.
15. kongress koos filmifestivaliga toimus 26. veebruarist 4. märtsini 2006.
Ellamaa
Ellamaa on mitme koha nimi:
Ellamaa on perekonnanimi:
Heigi
Heigi on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.
Küla piirneb põhjas Reigi, läänes Pihla ja Otste, lõunas Kurisu ning idas Kidaste ja Koidma külaga.
Nimi
Küla on esmamainitud 1688 revisjonis nimedega Heike, Heicke ja Heiki. Paul Ariste järgi tuletub nimi soomekeelsest mehenimest Heikki.
Loodus
Küla läbib Pihla oja ja selle haru Rima oja, samuti väike lõik Kurisu oja. Küla lääneosa sopistub Pihla-Kurisu hoiualasse.
Talud
Heigi külas on asunud 3 Karjamaa talu ja 2 Matse talu.
Ajalugu
Küla kuulub ajalooliselt Lauka mõisa alla. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis olid mõisas talunikud Heicke Hans ja Heike Siffre Pent. 1835 võeti külas perenimed Eik, Junnmann, Kappel, Kattel, Kist, Malling, Markus, Oga (Ogga), Reimer, Tilk ja Valk (Walk). 1917 asus külas 7 talu.
Külast pärines kohalik naisprohvet Viiu Junnmann.
1977–1997 kuulus küla Kurisu küla koosseisu.
Mandžukuo
pisi|right Mandžukuo (hiina 满洲国 (lihtsustatud), 滿洲國 (traditsiooniline) Mǎnzhōuguó 'Mandžu riik') oli Jaapanist sõltuv marionettriik Mandžuurias ja Sise-Mongoolia idaosas. Mandžukuo (Manchukuo) iseseisvus kuulutati välja Jaapani toetusel 1932. aastal. Mandžukuo oli Jaapani mõjuvõimu all aastatel 1931–1945 ning de jure oli ta iseseisev riik, kuid tegelikult oli ta täielikult Jaapani poliitilise juhtimise all olev marionettriik.
Rahvasteliit keeldus Mandžukuod tunnustamast ning seetõttu astus Jaapan 1933. aastal sellest organisatsioonist välja.
Mandžukuo koosnes Mandžuuriast (hiina Dongbei) ja endisest Hiina Jeholi maakonnast. Mandžukuo hõlmas umbes 1 300 000 km², seal elas 34 200 000 inimest, peamiselt hiinlased, aga ka korealased, mandžud, jaapanlased (umbes 870 000) jt. Mandžukuo valitsejaks sai viimane Qingi ehk Mandžu dünastia keiser Pu Yi.
WiGig
pisi|272x272px|WiGig Alliance logo
Mandžukuo
Tänapäeval pooldab osa mandžusid Mandžuuria vabanemist Hiina võimu alt.
WiGig
The Wireless Gigabyte (WiGig) Alliance oli WiGig Alliance'i ja Wi-Fi Alliance'i ühinemisel moodustatud organisatsioon, mille eesmärk oli välja töötada ja edendada kiiret, suure mahutavuse ja madala latentsusega, traditsioonilist Wi-Fi-t täiendavat raadiokohtvõrgu tehnoloogiat, et parandada aina laiemalt leviva digitaalse multimeedia sisu kättesaadavust ja kasutatavust. WiGig tehnoloogia, mis on IEEE 802.11ad spetsifikatsiooni täiendus, lõi algselt WiGig Alliance. See kasutab 60 GHz sagedusriba, et saavutada suur andmeedastuskiirus ning toetada tänapäevaseid rakendusi. Organisatsioon moodustati 2013. aastal.
Pärispea poolsaar
pisi pisi|Pärispea poolsaare rannik pisi|[[Tiirukivi ehk Painuva suurkivi Pärispea poolsaarel]] Pärispea poolsaar on Eestis Soome lahe lõunarannikul Hara ja Eru lahe vahel asuv poolsaar.
WiGig
See spetsifikatsioon avalikustati 10. detsembril 2009 ning versioon 1.0 saadi valmis 2010. aastal. WiGig Alliance panustas oma väljatöötatud meediumipöörduse juhtimise (inglise keeles Medium Access Control, lühend MAC) kihi ja füüsilise (inglise keeles Physical, lühend PHY) kihi IEEE 802.11ad spetsifikatsiooni standardimise protsessi ning 2010. aastal kinnitati, et see saab selle spetsifikatsiooni aluseks. 2012. aastal võeti see vastu ka IEEE poolt.
Mandžukuo
Mandžuuria Vene-Jaapani sõja (1904–1905) ajal
Louise Youngi sõnul ei peetud Vene-Jaapani sõda mitte Mandžuuria, vaid Korea ülemvõimu pärast, mis oli oluline Jaapani endi saarte kaitsmiseks. Vene-Jaapani sõja (1904–1905) olulisus Mandžuuria vallutamises seisnes selles, et Jaapan sai Portsmouthi rahulepinguga õigused maa-aladele Kirde-Hiinas, millest sai 1931. aastal alguse Mandžuuria vallutamine. Jaapan sai endale Liaodongi poolsaare, mida nimetati Kwantungi liisitud territooriumiks ning venelaste ehitatud Hiina Idaraudtee lõunapoolse jupi, mille Jaapanlased nimetasid ümber Mantetsuks (Lõuna-Mandžuuria raudteeks), millest sai raudteefirma. Mantetsuga kaasnes ka raudteed ümbritsev tsoon. Ülejäänud Mandžuuria jäi veel Hiina võimu alla. Mandžuuria aladel hakkas pärast sõda välja kujunema ka Kwantungi armee.
Pärispea poolsaar
See lõpeb põhjas Purekkari neemega. Poolsaare pikkus on üle 12 kilomeetri, laius ligi 4 kilomeetrit. Poolsaarest kirdesuunas asub Mohni saar.
WiGig
60 GHz sagedusriba on laiem kui 2,4 GHz ja 5 GHz sagedusribad. Seetõttu on 60 GHz sagedusriba kanalid samuti laiemad ning kasutades madala energiakuluga modulatsiooni ja kodeerimise skeeme (inglise keeles Modulation & Coding Scheme, lühend MCS) on võimalik saavutada andmeedastuskiiruse kuni 7 Gbit/s. Selline standard võimaldab seadmete dokkimist, ekraanide ühendamist, andmete virtuaalset varundamist, sünkroonimist ning andmevahetust arvutite ja nutiseadmete vahel. Seda kõike tehakse juhtmevabalt ja madala energiakuluga, tagades ühtlasi ka suure turvalisuse. Seadmed, mis kasutavad WiGig tehnoloogiat, on võimelised suhtlema nii 60 GHz sagedusribal kui ka lülituma ümber varasematele 2,4 GHz ja 5 GHz sagedusribadele.
Pärispea poolsaar
Asustus
Läänerannas on Loksa linn ning Suurpea küla, kirderannas Pärispea ja Viinistu küla ning idarannas Turbuneeme ja Kasispea küla. Poolsaare sisemaa-osa on asustamata.
Mandžukuo
Mandžuuria vallutamine
Pärast Qingi dünastia langetamist 1911. aastal loodi Hiina Vabariik, seejärel langes Hiina sõjaväelisse ja poliitilisse kriisi. Seda perioodi, eriti pärast Yuan Shikai surma 1916. aastal, kutsutakse Hiinas sõjapealike ajastuks. Kuna Jaapanile oli riigi väikese pindala ja maavarade puuduse tõttu pääs maismaale oluline, kasutati ära Hiina sisepoliitilisi kriise ja tehti koostööd sõjapealik Zhang Zuoliniga, et Jaapani mõjuvõimu maismaal suurendada. Kui Zhang oli sunnitud Jaapani nõuete ja Hiina võimude vahel kompromisse tegema, hakkas ta investeerima ettevõtetesse, mis konkureerisid Jaapani ettevõtete ja Mantetsuga. Seega otsustas Kwantungi armee Zhangi ja Jaapani vahelise koostöö staaži Mandžuuria vallutamiseks ära kasutada. Kwantungi armee korraldas 1928. aastal Zhangile pommiplahvatusega atentaadi, lastes Zhangi vaguni vene pommidega õhku ja jättes sündmuspaigale kolm mõrvatud hiinlast saladokumentidega, lavastades sedakaudu süüdi Hiina rivaalitseva sõjapealiku. Atentaadi lavastamise järel lootis sõjavägi, et Zhangi mõrv ässitab Hiina ja Jaapani vahel sõda, mis annaks Jaapanile võimaluse Mandžuuria okupeerimiseks, kuid Kwantungi armee ei saanud Jaapani valitsuselt sõjaväelist toetust. Plaan kasutada Zhangi petlikku atentaati ettekäändema Mandžuuria vallutamiseks kukkus läbi.
Jbel Toubkal
pisi|Jbel Toubkali sadul ja läänetipp Jbel Toubkal ehk Jebel Toubkal (kohalikus tamasikti keeles Adrar n Toubkal) on 4167 m kõrgune mägi Maroko edelaosas, Atlase mäestiku lääneosas Kõrg-Atlase ahelikus. See on nii Atlase mägede, Maroko kui kogu Põhja-Aafrika kõrgeim mägi. Toubkal asub 60 km kaugusel Marrakechi linnast. Hea ilmaga ja selge õhu korral on Toubkal linnast näha.
Mandžukuo
1931.–1934. aasta
Kwantungi armee jõudis Mandžuuria vallutamiseni 1931.–1933. aastal läbi mitme vandenõu ja sõjalise konflikti, mida tuntakse nii Mandžuuria kriisi või ka Mukdeni intsidendina. Mandžuuria vallutamine algas 18. septembril 1931, kus korraldati kolonelide Seishiro Itagaki ja Kanji Ishiwara käsul taas pommiplahvatus Mukdeni lähedal oleval raudteel, milles süüdistati Hiina mässajad. Plahvatust kasutati ka seekord ettekäändena Hiinaga sõjalisse konflikti astumiseks. Jaapani valitsus Tokyos, mida juhtis peaminister Wakatsuki Reijiro, ei toetanud Mandžuuria vallutamist Kwantungi armee poolt, kuid sõjavägi tegutses iseseisvalt, kuna Kwantungi sõjaväeüksustes oli juba väljakujunenud tugev Jaapani laienemispoliitikat soosiv ideoloogia. Uus peaminister Inukai Tsuyoshi, kes sai peaministriks 1931. aasta detsembris tunnustas Mandžuuria vallutamist.
Jbel Toubkal
Atlase mäestik koosneb üldiselt settekivimitest, kuid Toubkali massiiv on vulkaanilise tekkega. Toubkali peatipu lähedal on veel teine tipp - 4010 m kõrgune Toubkal West.
Mandžukuo
1931.–1934. aasta
Mandžukuo (Mandžu riik) kuulutati välja 1932. aasta 18. veebruaril Jaapani toetusel. Eelnevast Changchuni linnast sai pealinn Xinjing (’Uus Pealinn’). Ametlikult olid riigi eesotsas Hiina riigiametnikud ja poliitikud, kuid tegelik võim oli jaapanlastest aseministrite ja riigiametnike käes. Mandžuuria asutati 1932. aastal vabariigina, kuid 1934. aastal pandi riigi etteotsa Pu Yi, kes oli Qingi dünastia viimane valitseja (Qingi dünastia oli mandžude poolt 1644. aastal asutatud). 1934. aastal krooniti Pu Yi Mandžukuo keisriks ja tema nimeks sai Kangde ning Mandžukuost sai keisririik. Jaapan sõlmis Mandžukuo valitsusega vastastikuse kaitse lepingu, mille järgi tagas Kwantungi armee riigi julgeolekut. Jaapani valitsus rakendas Mandžukuos mandžude suveräänsust ja iseseisvust toetavat propagandat ning püüdis nii oma rahvast kui ka ülejäänud maailma veenda, et Mandžukuo on iseseisev riik. Keiser Pu Yi ja tema mandžu juured ning Qingi dünastia olid sobivad vahendid, õigustamaks Mandžukuo iseseisvust.