cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zlēkase vald
Loodus
Looduskaitse all on Zlēkase park, Jaunābelnieki tamm, Kirikumõisa tammed, Kellatamm ning arvukalt nimetuid põlispuid. Valda jäävad 10 hektari suurune Piešdanga hoiuala, 284 hektari suurune Nagļi ja Ansiņi soo hoiuala ning 39 hektari suurune Tišezersi hoiuala. Lisaks jääb osa valla kaguosast Abava ürgoru maastikukaitsealale.
Kaitstavad mälestised
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Zlēkase linnamäel, Zlēkase linnamägi, Zlēkase luteri kirik, sealsed 21 pinki ja nende maalingud, külgmised rõdud, kantsel, altar, orel ja kamin, Paventa linnamägi, Pabērzkalnsi linnamägi ja sealne muinasasula, Dzikļi muinaskalmed, Pasilciemsi muinaskalmed, Jaunbērzi muinasasula, Pabērzkalnsi muinaskalmed ja Gaisiņi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Valleskalnsi linnamägi, Jāņkalni keskaegne kalmistu, Abavmuiža ohvrikivi, Lāmi linnamägi ja Ēčkalni muinaskalmed.
Asustus
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Sneffels
Sneffels on endine asula USA-s Colorado osariigis Ouary maakonnas Camp Birdi asulast läänes.
Kadrill
Kadrill on ajalooline Prantsuse seltskonnatants, milles tantsupaarid asetsesid nelinurkselt vastastikku.
Kadrilli baasil kujunes 1830. aastail välja kankaan.
Aljava abajas
Aljava abajas (keskkonnaregistri koodiga vee2062540) on järv (varem abajas) Muhu vallas Aljava külas. Veekogu pindala on 17,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 2098 m.
Aleksandrs Čekulajevs
Aleksandrs Čekulajevs (sündinud 10. septembril 1985) on Läti jalgpallur (ründaja).
Ta mängis viimati Fääri saarte klubis AB Argir.
Ökovõlg
Ökovõlg on iga-aastaste puudujääkide summa, mis on tekkinud maa bioloogilist taastootmisvõimet ületavast loodusvarade tarbimisest.
Maa ajaloos ületas inimese nõudlus loodusvarade järele taastootmisvõime 1980ndate keskel.
Ökovõla moodustamisel on olulisel kohal maailma loodusvarade raiskamine ja ebaproportsionaalne kulutamine, keskkonna kahjustamine, ökoloogiline dumping, biopiraatlus neokolonialismi tingimustes.
Viru-Nigula valla muusikakool
Viru-Nigula valla muusikakool on muusikakool Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Kunda linnas aadressil Kasemäe tänav 19 ja Aseri alevikus aadressil Kooli tänav 2.
1963. aastal asutati Kunda linna muusikaelu edendaja Mae Tammise eestvedamisel Kunda Lastemuusikakool. Kooli avaaktus toimus 7. septembril 1963. Kooli direktoriks määrati Mari Valk (hiljem Kornelt), kes juhtis kooli esimesed kümme aastat, olles ka ise muusikaõpetaja.
Aastatel 1974–2003 oli Kunda Muusikakooli direktor Sirje Tambi, kelle juhtimise ajal asutati 1988. aastal kooriklass, 1993. aastal täiskasvanute huvihariduse osakond, 1995. aastal üldkultuurilise põhihariduse osakond ja 1996. aastal laulumängukool ehk eelklass, 2000. aastal tšelloõpe (õpetamine peatus 2007. aastal) ja üldosakonda kitarriõpe (nelja-aastase õppeajaga).
Aastatel 2003–2018 oli Kunda Muusikakooli direktor Kristi Moldau. 2004. aastal alustati kitarriõppega, lisandus kitarri süvaõpe. 2005. aasta sügisel alustati vabaõppega, 2006. aastal löökpilliõppega. Samal aastal alustas muusikakoolis tegevust ka noorteansambel "Fantaasia". 2014. aastal alustati mandoliiniõppega.
Kristi Moldau lahkus muusikakooli juhi kohalt 2018. aasta novembri lõpus, asudes tööle Eesti töötukassa Lääne-Virumaa osakonna juhina. 8. märtsist 2019 on muusikakooli direktor ERSO ja ansambli C-Jam tšellist Pärt Tarvas.
1. septembril 2020 liideti Kunda Muusikakooliga Aseri Muusikakool ja kooli nimeks sai Viru-Nigula valla muusikakool.
Jurjevets
pisi|Kellatorn. Jurjevets on linn Venemaal Ivanovo oblastis, Jurjevetsi rajooni keskus. Asub 160 km Ivanovost kirde pool Volga jõe (Gorki veehoidla) ääres.
Elliptiline leht
Elliptiline leht on leht, mille laba aheneb tipu ja aluse suunas, kusjuures lehelaba kõige laiem koht on selle keskosas ja lehelaba laius moodustab üle kolmandiku (teistel andmetel üle poole) selle pikkusest.
Jurjevets
Linna nimega Jurjevets-Povolsk asutas Vladimiri suurvürst Juri Vsevolodovitš 1225. aastal maride maale. See oli Pljossi järel teine vanavene linn tänapäeva Ivanovo oblasti alal. 1237 hävitas linnuse Batu-khaani sõjavägi. 1405 liideti asula Gorodetsi vürstiriigiga ja 1448 Moskva suuvürstiriigiga. Seda ründasid marid. 17. sajandil hävitasid asula korduvalt Poola-Leedu väed. 1778. aastal sai asula linnaõigused ja linnast sai Kostroma kubermangu kihelkonnakeskus. Aastatel 1954–1957 täideti Gorki veehoidla ning Jurjevetsi kesklinn piirati tammiga. Ilma tammita oleks kesklinn 1,5 m sügavuse vee alla jäänud.
2010. aastal oli linnas 10 200 elanikku.
Elliptiline leht
Elliptiline leheke on analoogsete omadustega leheke.
Surnud 25. mail
Siin loetletakse 25. mail surnud tuntud isikuid.
Lamav käokuld
Lamav käokuld (Helichrysum petiolare) on Lõuna-Aafrika kuivadest piirkondadest pärit mitmeaastane pindakattev poolpõõsas.
Kirjeldus
Kõrgus 25 sentimeetrit. Lehed pikad, vastakate ümarate pehmete viltkarvaste hõbehallides, kollastes, rohelistes ja kirjudes toonides. Õisikud kreemikad või hallikasvalged.
Kultiveerimine
Päikesepaisteline või ka poolvarjuline kasvukoht. Eeldab toitaineterikast ja vett hästi läbilaskvat pinnast. Võib kasvatada peenral (vahe ca 35 cm), samuti kiviktaimlas, aga ka konteineris.
Kasutus
Lõhn meenutab karrit. Kasutatakse madratsite täitena.
Louvre-Lens
pisi|[[Eugène Delacroixi maal "Vabadus viib rahva barrikaadidele" Louvre-Lensi muuseumis ajutisel näitusel. 2013]] pisi|[[Peter Paul Rubensi maal "Lapiitide kuningas Ixion võrgutab Herat" Louvre-Lensi muuseumis ajutisel näitusel. 2013]] Louvre-Lens on kunstimuuseum Lensi linnas Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus ligikaudu 200 km kaugusel Pariisist. Muuseumi avas 4. detsembril 2012 Prantsusmaa president François Hollande, külastajatele avati see 12. detsembril 2012. Esimesel aastal oli muuseumi sissepääs külastajatele tasuta.
Muuseumis eksponeeritakse taieseid Louvre'i kunstimuuseumi kollektsioonidest. Louvre'i muuseumi juhtkonna kinnitusel ei ole Lensi kunstimuuseum Pariisis asuva Louvre'i filiaal. Kuigi oma näituste poolest Louvre'iga tihedalt seotud, on Lensi muuseum ikkagi rajatud Nord-Pas-de-Calais' piirkonna juhtide initsiatiivil ning korraldab ja planeerib oma näituste-alast tööd ise.
Prantsuse valitsuse ja Abu Dhabi linnavõimude koostöös avati 2017. aasta novembris muuseum Louvre Abu Dhabi.
Hoone
Muuseum asub endiste söekaevanduste piirkonnas, nimelt kunagise kaevanduse nr 9 alal, kus aastatel 1886–1980 kaevandati kivisütt. 20 ha suurune endine kaevandusala asub kesklinnast ligi 2 km kaugusel.
Uue moodsa muuseumihoone saamiseks kuulutati 2005. aastal välja rahvusvaheline arhitektuurikonkurss, kus osales 120 arhitekti üle kogu maailma. Võitjaks osutus Jaapani arhitektuuribüroo SANAA arhitektide Kazuyu Sejima ja Ryūe Nishizawa projekt. Hoone ehitus läks maksma 150 miljonit, kusjuures 60% sellest tasus Nord-Pas-de-Calais' regioon. pisi|Louvre-Lensi muuseumi asendiplaan Muuseumimaja koosneb viiest suuremast, asümmeetriliselt paigutatud hooneplokist. Kesksel kohal on suur fuajeeruum (mõõtmed 68x55 m). Sellest ühel pool on 80 m pikkune galerii ajutiste näituste tarvis ja 300-kohaline auditoorium ning teisel pool püsinäituse eksponeerimiseks mõeldud 120 m pikkune galeriiruum (üldpindala 3000 m²), mis jaguneb omakorda kaheks. Majale on iseloomulikud klaasfassaadid. Sise- ja välisseinad on kaetud anodeeritud alumiiniumplaatidega, millelt peegeldub vastu ümbritsev keskkond. Muuseumit ümbritseb aed.
Ajalugu
Võttes arvesse Louvre'i muuseumi üldtuntust ja samas kriitikat, et prantsuse kunst ja kultuur on eelkõige ikkagi Pariisi kogukonna privileeg, esitasid Prantsuse kultuuriministeerium ja Louvre'i juhtkond 22-le Prantsusmaa regioonile üleskutse rajada Louvre'i sõsarmuuseum oma piirkonda. Üleskutsele reageerisid ainult Nord-Pas-de-Calais' regiooni võimud, pakkudes omalt poolt uue muuseumi asukohana välja 6 linna: Lille, Lens, Valenciennes, Calais, Béthune ja Boulogne-sur-Mer. 2004. aastal pärast kaalumist ja arutelu, tegi tollane Prantsusmaa peaminister Jean-Pierre Raffarin visiidil Lensi linna ametlikult teatavaks, et väljavalituks on osutunud Lens.
See oli järjekordne püüe suunata tähtsaid kultuuriinstitutsioone suurtest keskustest väljapoole. Eelmine katse – teise Pompidou keskuse rajamine Metzi linna (Centre Pompidou-Metz) – osutus edukaks.
Kivisöemaardlate piirkonnas asuv Lens oli kaua aega tuntud kaevurite linnana. Kui siinsed söekaevandused suleti – viimane neist 1986 –, langes piirkond vaesusse ning tööpuudus kasvas järsult. Linna kuulsat tööstusminevikku jäid meenutama üksnes Euroopa ühed kõrgemad tuhamäed.
Kaasaegse muuseumi rajamine oli seega just esimene samm linna maine parandamise suunas ja katse anda linna arengule uus hoog. Prantsuse ametnikud võtsid otsustamisel eeskuju Hispaania linnast Bilbaost, mis muutus aegamisi hääbuvast tööstuslinnast turismimagnetiks pärast seda, kui sinna 1997. aastal rajati Bilbao Guggenheimi muuseum.
2012. aastast kuulub ajalooline Nord-Pas-de-Calais' kivisöemaardlate piirkond (sealhulgas ka Lens), UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Muuseum
Muuseum asub Belgia, Ühendkuningriigi ja Saksamaa lähedal; ka on ligidal mitmed I ja II maailmasõja mälestusmärgid. Neist kõige lähemal – kõigest 15-minutilise autosõidu kaugusel – on Kanada Rahvuslik Vimy Memoriaal, mis avati 1936. aastal, mälestamaks I maailmasõjas langenud Kanada sõdureid. Louvre-Lens on külastajate seas populaarne. Juba kuus kuud pärast avamist, 2013. aasta mais toimunud muuseumiöö ürituse raames võeti muuseumis vastu 500 000. külastaja.
Boulogne-sur-Mer-Nord-Esti kanton
Boulogne-sur-Mer-Nord-Esti kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati pärast Prantsuse kantonite ümberkorraldamist, mis jõustus märtsis 2015. See koosnes 5 vallast, mis ühinesid 2015. aastal Boulogne-sur-Meri 1. kantoniga.
Koosseis
Kanton koosnes viiest vallast:
Mount Sneffels
Mount Sneffels on mägi Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis San Juani mägede põhjaosas. Mägi asub Mount Sneffelsi ürgloodusealal Ouray maakonnas 8 kilomeetri kaugusel Ourayst läänes.
Varese tänav
pisi|Varese tänav Varese tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Mooni allasumis.
Varese tänav sai nime 19. juunil 1958.
Mount Sneffels
Mäe kõrgus on 4315 meetrit. Mägi on Ouray maakonna kõrgeim koht.
Rahvusarhiivi tudengipreemia
Rahvusarhiivi tudengipreemia on Rahvusarhiivi poolt välja antav auhind aasta parimale arhiivindusliku või arhiivimaterjalidele tugineva üliõpilastöö autorile. Tudengipreemiat antakse välja 1996. aastast ning selle konkursi auhinnafond on 500 eurot. Varem kandis auhind nimetust Ajalooarhiivi preemia.
Rebase tänav
Ta saab alguse Kalevi tänavalt ja kulgeb kuni Emajõeni, kus ta lõpeb.
Ādaži vald
Ādaži vald (läti keeles Ādažu pagasts) on vald Lätis Ādaži piirkonnas. Asub Riiast kirdes.
Rebase tänav
Rebase tänavaga ristuvad Raua, Nõva, Turu, Sassi ja Siili tänav.
Ādaži vald
Vald piirneb sama piirkonna Ādaži linnaga ja Carnikava vallaga ning Saulkrasti piirkonna Sēja ja Saulkrasti vallaga, Sigulda piirkonna Inčukalnsi vallaga  ning Ropaži piirkonna Garkalne vallaga.
Rebase tänav
Tänava pikkus on 0,8 km.
Ādaži vald
Ajalugu
Valla eellaseks oli Ādaži kihelkond. Seal asunud Ādaži mõisa pindala oli 1920. aasta agraarreformi eel 1358 ha. Iļķēni mõisa pindala oli 475 hektarit, Remberģi mõisale kuulus 761 hektarit, Stāle mõisale 252 hektarit, Berģumuiža mõisale 215 hektarit, Alderi mõisale 93 hektarit, Ādaži kirikumõisale 57 hektarit, Baloži mõisale 24 hektarit ja Kluse mõisa kohale kujunenud obrokikohuslasele 12,6 hektarit maad.
Aastal 1935 oli valla pindala 402 km² ja seal oli 3338 elanikku. Ādaži vallas moodustati aastal 1945 Ādaži, Berģi, Carnikava ja Garkalne külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1954 liideti Ādaži külanõukoguga likvideeritav Carnikava külanõukogu. Aastal 1974 liideti sellega likvideeritava Mangaļi külanõukogu «Ādaži» kolhoosi maad, ent osa maid liideti Berģi külanõukoguga. Aastal 1977 liideti sellega osa likvideeritavast Berģi külanõukogust, lisaks veel osa Vangaži ja Garkalne külanõukogudest.
Aastal 1990 moodustati Ādaži külanõukogust vald. Aastal 1992 eraldati sellest moodustatava Carnikava valla alad. 2006. aastal moodustati vallaga samades piirides Ādaži piirkond (1. järgu haldusüksus). 2021. aastal liideti Carnikava piirkond Ādaži piirkonnaga, piirkond ise oma vanades piirides moodustas aga piirkonnas Ādaži valla. Aastal 2022 sai Ādaži linnaõigused ja selle maad eraldati vallast.
Loodus
Valda läbib Koiva jõgi. Sellest saab alguse Koiva-Baltezersi kanal.
Suuremad järved on Lielais Baltezers ja Mazais Baltezers. Vald piirneb Lilaste järvega.
Kaitstavad objektid
Muinsuskaitse all on riiklike mälestistena Baltezersi ehk Ādaži kirik koos selle kahe portaaliga, ja Baltezersi kalmistul asv kommunismiohvrite matmispaik koos selle mälestussambaga.
Rahvastik
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Ādaži valla elanikest lätlasi 7434, venelasi 1871, ukrainlasi 199, valgevenelasi 189, poolakaid 108 ja leedulasi 50.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Äühvoja
Äühvoja on oja Võru maakonnas Rõuge vallas Karisöödi külas; Peetri jõe parempoolne lisaoja. Oja pikkus on 2,6 km. Oja valgla täpne suurus on teadmata, ent see on väiksem kui 25 km².
Tume helvell
Tume helvell (Helvella lacunosa) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Seen on mürgine.
ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtted
pisi|Esimene riik, kes tegevusplaani jõustas, oli [[Ühendkuningriik]] ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtted on kogum 31 printsiibist, mis rakendavad ÜRO “kaitsta, austada ja leevendada” raamistikku riikidevahelistes ja muude ettevõtetega seotud inimõiguste küsimustes.
Välja töötatud ÜRO peasekretäri eriesindaja John Ruggie poolt, said need juhtpõhimõtted üleilmselt esimesteks standarditeks, ennetamaks äritegevusega seotud kahjulikke mõjusid inimõigustele ning samuti tagasid juhtpõhimõtted rahvusvaheliselt vastu võetud raamistiku inimõiguste ja äriga seotud standardite ja tavade edendamise. 16. juunil 2011 avaldas ÜRO inimõiguste nõukogu ühehäälselt toetust äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtetele, muutes raamistiku esimeseks ettevõtjale suunatud inimõiguste vastutusinitsiatiiviks, mis on ÜRO poolt ka toetatud.
ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtted hõlmavad kolme tugisammast, mis kirjeldavad, kuidas riigid ning ärid raamistikku rakendama peaksid:
Äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtted on saanud toetuse paljudelt riikidelt, kodanikuühiskonna organisatsioonidelt ja ka erasektorilt, mis on veelgi enam süvendanud juhtprintsiipide staatust ülemaailmsete inim- ja äriõiguste standarditena. ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtteid nimetatakse John Ruggie autorsuse tõttu mitteametlikult ka Ruggie printsiipideks või Ruggie raamistikuks.
Kaie kaev
pisi|Kaie kaev (2014) Kaie kaev on ohvriallikas Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Leemeti külas Leemeti talu alal. Allikas on arvele võetud kultuurimälestisena.
ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtted
Riigi kohus inimõigusi kaitsta
Juhtprintsiipide esimene tugisammas on riigi kohustus regulatsioonide, seaduste ja uurimise kaudu inimõigusi kaitsta. See tugisammas kinnitab riikide juba olemasolevaid rahvusvaheliste inimõigusnormide täitmiskohustusi, nagu need on määratud 1948. aasta universaalses inimõiguste ülddeklaratsioonis.
Kaie kaev
Põuasel ajal pole allikat maapinnal näha. Allikalohu läbimõõt on umbes 1,5–2 meetrit.
ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtted
Ettevõtja kohustus inimõiguste järgimiseks
Et vältida erinevate indiviidide õiguste rikkumist ja muu negatiivse mõju avaldamist, peavad ärid oma tegusid kohtlema hoolsusega. ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtted väidavad, et firmadel on võim mõjutada peaaegu et kõiki rahvusvaheliselt tunnustatud õigusi, seega on oma rolli ja inimõiguste ülalhoidmine nii riigi kui ka erasektori kohustus. Ruggie printsiibid julgustavad firmasid läbi viima inimõiguste mõjuhinnanguid, mille kaudu mõõdetakse potentsiaalseid ja reaalseid mõjusid inimõigustele.
Ligipääs heastamisele, kui õigusi ei austata
Kolmas tugisammas määrab nii riigile kohustuse heastamisele ligipääsu pakkumisele juriidiliste, administratiivsete ja seaduslike meetmete kaudu ning ka ettevõtjale kohustused ennetada ja heastada õigusrikkumisi, mille asjaosaline ettevõtja või firma on.
Tagasiühilduvus
Tagasiühilduvus (backward compatibility) on süsteemi, toote või tehnoloogia omadus, mis võimaldab koostalitlusvõimet vanema arvutisüsteemi või sellise süsteemi jaoks mõeldud sisendiga, eriti kasutatakse just telekommunikatsioonis ja arvutites. Süsteemi muutmist viisil, mis ei võimalda tagasiühildumist, nimetatakse mõnikord tagurpidi ühilduvuse katkestamiseks. Täiendavaks kontseptsiooniks tagasiühilduvusele on edastatav ühilduvus.
Edaspidi ühilduval süsteemil on reeglina ühilduvus tulevaste standardite ja toodetega.
Seotud termin programmeerimise slängis on "ajaloolistel põhjustel", mis viitavad, et mõne tarkvara funktsiooni eesmärk võib olla ainult vanemate riist- või tarkvaraversioonide toetamine.
Tarkvaras
Lihtsaim näide nii tagasi - kui ka edasiühilduvusest on FM-raadioringhäälingu kasutuselevõtt stereofoonias. FM-raadioringhääling oli algselt monofooniline, eriliseks teeb selle just, et heli edastamine või salvestamine toimus ühe signaali abil. Monofoonilise heli taasesitamisel ühe valjuhääldi abil tekib selle kui heli punktallika taju. See on kuulaja jaoks eksitav, kuna kõik originaalses helipildis olevad heliallikad tunduvad asuvat just selles punktis või seda läbival kuulajast lähtuval sirgjoonel. Et monofoonilist heli parandada ja meeldivamaks muuta, kasutatakse helisignaali taasesitamist mitme ruumis laiemalt paigutatud valjuhääldi abil. Kahe kanalilise stereo FM-raadioringhäälingu kasutuselevõtuga olid siiski paljudel kuulajatel kasutusel ainult mono FM-vastuvõtjad. Stereosignaalidega monovastuvõtjate edasine ühilduvus saavutati nii vasak- kui ka parempoolsete helikanalite summa saatmisega. Ühes signaalis ja teise signaali erinevusega. See võimaldab mono FM-vastuvõtjatel vastu võtta ja dekodeerida summasignaali, ignoreerides samal ajal erinevussignaali, mis on vajalik ainult helikanalite eraldamiseks. Stereo FM-vastuvõtjad saavad vastu võtta monosignaali ja dekodeerida selle ilma teise signaalita, lisaks saavad eraldada summasignaali vasakusse ja paremasse kanalisse, kui saadakse nii summa- kui ka erinevussignaale. Ilma tagasiühilduvuse nõudeta oleks võimalik olnud valida lihtsam meetod.
Täielik tagasiühilduvus on eriti oluline arvuti käsukomplektide arhitektuurides, edukaimaks võib pidada just x86 pere mikroprotsessoreid. Nende tagasiühilduvus algas 16-bit Intel 8086/8088 protsessorite kasutusele võetuga 1978. aastal. (8086/8088 loodi, et lihtsamaid masintõlgitavad programme oleks võimalik kirjutada, mis olid mõeldud eelkäija jaoks, kuigi need ei olnud seatud ühilduma 1974 aastal loodud 8-bit Intel 8080 protsessoriga. Siiski 1976. aastal loodud Zilog Z80 oli tagasiühildutav Inteli 8080-ga.) Täielikult tagasiühilduvad protsessorid saavad töödelda samu binaarseid käivitatavaid tarkvarajuhised nagu nende eelkäijad, mis võimaldab kasutada uuemat protsessorit, ilma et peaks vaja minema uusi rakendused või operatsioonisüsteeme. Sarnaselt saab võrrelda Wi-Fi edu, mille taga on laialdane tagasi- ja edasiühilduvus. Tänu sellele muutus Wi-Fi teistest standarditest populaarsemaks, mis ei suutnud ühilduda tagasi.
Riistvaras
Kompilaator ehk translaator on arvutiprogramm, mis tõlgib ühes arvutikeeles kirjutatud lähtekoodi teise arvutikeelde. Tagasiühilduvuses võib kompilaator viidata keele uuemale versioonile, et aktsepteerida eelmise versiooni alusel töötanud programme või andmeid. Andmevorming on väidetavalt oma eelkäijaga tagasiühilduv, kui iga vanas vormingus kehtiv sõnum või fail on endiselt kehtiv, säilitades selle tähenduse uues vormingus. Videomängudes kasutatakse samuti tagasiühilduvust, kus teatud video mängusüsteemid on võimelised mängima eelkäijatele mõeldud mänge. Atari 7800 on kolmanda generatsiooni video mängukonsool, mis toetab tahapoole ühilduvust ilma täiendava riistvarata, millega saab mängida enamikku Atari 2600 mänge. Atari 5200, mis on 2600 otsene järeltulija, samuti Intellivisioni mängukonsool ja ColecoVisioni teise generatsiooni mängukonsool saavad mängida ka Atari 2600 mänge konkreetse lisandmooduliga. Spetsiaalse lisandmooduli abil saavad Sega Genesis ja Sega Game Gear Genesise eelkäija mänge mängida, mis olid algselt mõeldud Sega Master Systemile. Kolm viienda põlvkonna kaasaskantavat mängukonsooli, mille nimed lõppesid sõnaga "Värv" (Game Boy Color, Neo Geo Pocket Color ja WonderSwan Color),on samuti tagurpidi ühilduvad kaasaskantavate mängukonsoolidega, mis on nimetatud ilma sõnata "Värv" identselt (Game Boy, Neo Geo Pocket ja WonderSwan). Kõigil Game Boyle järgnevatel Nintendo kaasaskantavatel mängukonsoolidele on omane, et vähemalt üks mudel valikust on selline, mis ühildub tagurpidi oma otsese eelkäijaga. PlayStation 2 ja PlayStation 3 on tagasiühilduvad algse PlayStationiga. Varasemad PS3 mudelid, millele on installitud Emotion Engine, võivad ja saavad mängida PS2 mänge. Esimese Xboxi kaks järeltulijat – Xbox 360 ja Xbox One – suudavad emulatsiooni (programmi abil käivitada teises riistvaras programm, kui see mille jaoks see algselt loodi) kaudu käivitada väikese hulga eelkäijatele välja antud mängudest, kuigi mõned toetatud Xboxi mängud ei pruugi Xbox 360-s korralikult töötada. GameCube'i kaks järjestikust plaadipõhist järeltulijat, Wii ja Wii U, võimaldavad mängida mänge, mis on välja antud nende eelkäijatele, ja toetada ka nende kontrollereid, kuigi Wii hilisemad mudeli versioonid ei ole tagusiühilduvad. Kui PlayStation 5 ja Xbox Seeria X/S-i peal on võimalik mängida peaaegu kõiki mänge, on ette nähtud nende vastavatele eelkäijatele, PlayStation 4 ja Xbox One, et süsteem võib optimeerida süsteemi jõudlust vastavalt eelkäija võimekusele.
Kasu
pisi|Vasakul: vertikaalse alusega originaal [[PlayStation 2 Paremal: Slimline PlayStation 2 vertikaalse aluse, 8 MB mälukaardi ja DualShock 2 kontrolleriga.]] Ettevõtetel on tagasiühilduvuse rakendamiseks mitu stiimulit. Tagasiühilduvust kasutatakse just vanema tarkvara säilitamiseks, mis kaoks, kui tootja otsustab vanema riistvara toetamise lõpetada. Levinuim näide on just klassikalised või vanemad videomängud, mida kasutatakse vanema tarkvara toetamise väärtustel, et neid säilitada. Kuna ettevõtete jaoks, kes tegelevad video mängudega, moodustavad edu just video mängud, siis on inimesi, kes usuvad et tagasiühildavuse eiramine põhjustaks nende firma loodud mängude kadumise ja ka firmade enda maine langeks. Tagasiühilduvus toimib ka uue riistvara pidevalt täiendava müügiargumendina, kuna olemasolevat mängijabaasi saab taskukohasemalt suunata ostma või ümber kolima konsooli järgmistele põlvkondadele. Samuti aitab see ka uute süsteemide varases käivitamises mängude puudust korvata, kuna kasutajad saavad eelmise konsooli suurest mängukogust mänge valida, samal ajal kui arendajad lähevad aeglaselt üle uuele riistvarale, kus algselt suur mängude ja programmide hulk puudub.
Üheks näiteks saab tuua Sony PlayStation 2, mis oli oma eelkäija PlayStationi jaoks tagasiulatuvalt mängudega ühilduv. Kuigi turule toomisel saadaolevate PlayStation 2 mängude valik oli väike või isegi olematu, oli konsooli müük aastatel 2000–2001 siiski suur tänu eelmiste PlayStation 1 mängude suurele valikule. See aga andis aega, et PS2 saaks kasvatada suure installitud baasi ja arendajad saaksid 2001. aasta ülioluliseks puhkuseperioodiks välja anda rohkem kvaliteetseid PS2-mänge. Lisaks sellele, et Microsoft ei olnud selle käivitamise ajal kaasatud ning hoolimata sellest, lõi Xbox One tagasiühilduvuse tagasi, olles mitu aastat juba ringluses. Tänu sellele on mängijad Xboxi tagasiühilduvatele mängudele kulutanud üle miljardi tunni ja eeldatavasti toetavad seda funktsiooni ka järgmise põlvkonna konsoolid nagu PlayStation 5 ja Xbox Series X. Suur osa selle funktsiooni õnnestumisest ja rakendamisest seisneb selles, et uuema põlvkonna konsoolides olev riistvara on nii võimas kui ka piisavalt sarnane eelmiste generatsioonide omadrga, et vanemad mängud saab Xbox One'is töötamiseks jaotada ja ümber konfigureerida. Tagasiühilduvusprogramm mitte ainult ei toeta eelmise põlvkonna Xbox 360, vaid ka originaalsest Xboxi süsteemi. Mõnele mängule antakse isegi väiksemaid visuaalseid täiustusi ja lisatasemeid kasutajale tasuta. See programm on osutunud Xboxi mängijate seas uskumatult populaarseks ja on vastuolus hiljutiste trendidega, mille kohaselt stuudio tegi klassikalistest pealkirjadest remastered, luues mõne arvates olulise nihke konsoolivalmistaja strateegiates.
Kulu
Vana tarkvara toetamise otseseid kulusid peetakse tagasiühilduvuse kasutamise suureks puuduseks. Tagasiühilduvusega seotud kulud on suuremad, kui vanemate süsteemide toetamiseks on vaja riistvara, kuna toote keerukus suureneb, mis omakorda võib kaasa tuua pikema tarneaja, tehnoloogilised takistused ja innovatsiooni aeglustumise; kasutajate suurenenud ootused ühilduvuse suhtes. Seetõttu otsustasid mitmed mängukonsoolide tootjad järk-järgult lõpetada tagasiühilduvuse konsooli tootmise lõpu poole, et vähendada kulusid ja elavdada müüki lühidalt enne uuema riistvara saabumist.
Tähelepanuväärne näide on Sony PlayStation 3, kuna esimene PS3 iteratsioon oli kallis osaliselt tänu eelmise PS2 Emotion Engine kaasamisele PS2 mängude käitamiseks, sest PS3 arhitektuur oli PS2-ga võrreldes täiesti erinev. Järgnevad PS3 riistvara parandused on Emotion Engine kõrvaldanud, kuna tänu sellele sai säästa tootmiskulusid, eemaldades samal ajal PS2 mängude käivitamise võimaluse, kuna Sony sai aru, et tagasiühilduvus ei ole PS3 peamine müügipunkt võrreldes PS2-ga. PS3 peamine konkurent, Microsoft Xbox 360, lähenes tagurpidi ühilduvusele erinevalt, kasutades tarkvara emulatsiooni, et käivitada mänge esimesest Xboxist. Kuid füüsiliste mängude müügi praeguse languse ning digitaalsete poelettide ja allalaaditavate failide kasvu korral on mõned tagasiühilduvus peagi sama vananenud kui järk-järgult kasutuselt kõrvale jäänud konsoolid, mida see toetab. Paljud mängustuudiod avaldavad oma populaarsete mängude pealkirjad uuesti, kasutades fraasi remastered ja avaldavad mängud uuesti peale seda, kui on parandatud graafika kvaliteeti ja lisatud uut sisu. Need remastered mängud on leidnud edu, pöördudes nii nostalgiliste mängijate poole, kes mäletavad, et nautisid algseid versioone nooremana, kui ka uustulnukatele, kellel ei pruukinud olla algset süsteemi, milles see välja anti. Enamiku tarbijate jaoks on digitaalsed remasterid köitvamad kui mahukate kassettide ja vananenud riistvara. Konsoolide tootjate jaoks on klassikaliste mängu pealkirjade digitaalne uuesti väljaandmine suureks eeliseks. See mitte ainult ei kõrvalda vanema riistvara toetamise rahalisi puudusi, vaid aitab maksta ka kõik tarkvara uuendamise kulud arendajatele tagasi. Tootja saab oma süsteemi uue täienduse, kus peal on tuntud nimi või pealkiri ning stuudio ei pea mängu uuesti nullist täielikult välja töötama. Ametlikult litsentseeritud, klassikaliste konsoolide plug and play mini variatsioonid, kuhu on ehitatud klassikalised mängud, on viimastel aastatel muutunud tavalisemaks ka sellistes ettevõtetes nagu Sony, Sega ja Nintendo.
Tikutaja tänav
Tikutaja tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Tikutaja tänav sai nime 17. juunil 2015.
Lodja metskond
Lodja metskond moodustati 1919. aastal. Metskonna koosseisu võeti endise Kariste ja Kilingi riigimetskonna metsad, hiljem liideti osa Voltveti mõisa metsadest.
Metskonna kantselei asus Kariste-Lodjal.
Seksuaalne identiteet
Seksuaalne identiteet on inimese seksuaalsuse ja seksuaalse suunitlusega seotud minapilt, mis kujuneb suhetes sotsiaalse keskkonnaga.
112 eKr
Aasta 112 eKr ehk ab urbe condita DCXLII (642).
Sampo Sarkola
pisi|Sampo Sarkola ([[2011)]] Sampo Sarkola (sündinud 31. jaanuaril 1978) on Soome näitleja.
Aastatel 2004–2016 oli ta Helsingi Linnateatri rootsikeelse Lilla Teaterni koosseisuline näitleja.
2022. aasta seisuga on ta mänginud kolmekümnes filmis. 2015. aastal valminud Eesti filmis "Supilinna Salaselts" mängis ta Arttu Peltmaad.
2011. aastal võitis ta parima meeskõrvalosatäitjana Jussi auhinna (rolli eest filmis "Kohtaamisia").
Isiklikku
Sampo Sarkola isa on näitleja Asko Sarkola.
2012. aasta Armeenia parlamendivalimised
2012. aasta Armeenia parlamendivalimised toimusid 6. mail 2012.
Armeenia parlamendis sai enamuse president Serž Sargsjani juhitud Armeenia Vabariiklik Partei (69 kohta 131-st). Teiseks tuli ärimees Gagik Tsarukjani juhitud partei Õitsev Armeenia, mis sai neljandiku parlamendi kohtadest (37). Ülejäänud neli parlamenti pääsenud parteid olid Armeenia Rahvuskongress (7), Armeenia Revolutsiooniline Föderatsioon (6), Seaduslikkuse Partei (5) ja Pärandipartei (5).
131-st parlamendikohast 90 jaotati parteide vahel proportsionaalselt, 41 kohta valimisringkondades majoritaarselt. Mõned parteid (sh parlamenti pääsenud Revolutsiooniline Föderatsioon, Õitsev Armeenia ja Pärandipartei) protestisid enne valimisi sellise valimiskorralduse vastu ja taotlesid majoritaarse süsteemi kaotamist ja üleminekut täielikult proportsionaalsele valimissüsteemile.
Boulogne-sur-Mer-Nord-Ouesti kanton
Boulogne-sur-Mer-Nord-Ouesti kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati pärast Prantsuse kantonite ümberkorraldamist, mis jõustus märtsis 2015. See koosnes 2 vallast, mis ühinesid 2015. aastal Boulogne-sur-Meri 1. kantoniga.
Koosseis
Kanton koosnes kahest vallast.
Turu veresaun
pisi|Karl IX Turu veresaun (linna rootsikeelse nime järgi ka Åbo veresaun) leidis aset 1599. aasta 10. novembril tollal Rootsile kuulunud Turu linnas. Veresauna ajenditeks olid Sigismundi vastu peetud sõda (1598–1599) ja talupoegade ülestõus ehk nuiasõda (1596–1597).
Selleks ajaks oli Rootsi jõudnud kodusõja lõpufaasi, kus üks fraktsioon toetas kuningas Sigismundi, kes oli ühtlasi ka Poola-Leedu kuningas ja suurvürst, ning teine fraktsioon toetas Sigismundi lelle, Södermanlandi hertsogit ja hilisemat kuningat Karl IX-t. 1598. aasta 25. septembril toimunud Stångebro lahingus alistasid hertsogi väed kuninga väed ja kuningas Sigismund taganes Poola. Seejärel purustas Karl ka viimase vastupanu oma valitsemisele, mis oli aktiivne just Soomes.
Soomes asunud Karli vastu suunatud vägesid juhtisid Arvid Stålarm ja Axel Kurck (ka Kurk), kes mõlemad langesid Turu ja veel mõne kindluse alistumise järel Karli kätte vangi. Vangide üle, kelle hulka kuulusid ka Soome eelmise väejuhi Klas Eriksson Flemingi kaks poega, pidas kohut Karli järgijate hulgast kiiresti valitud kohus, ja nad mõisteti surma. Flemingi poegadel ja veel 12 isikul raiuti Turu raekoja platsil pead maha, kuid Stålarm ja Kurck saadeti Linköpingisse, kus nad koos teiste vangi võetud opositsiooniliidritega uuesti süüdi mõisteti.
Protsess ja hukkamine
Pärast seda, kui Stångebro lahing oli otsustanud Rootsi kuningriigi regendi Karli ja Rootsi kuninga Sigismundi vahelise sõja saatuse Karli kasuks, hoidsid Karli vastu suunatud aadlikest koosneva opositsiooni liikmed enda käes mitmeid kindluseid Rootsi kuningriigi idaosas. Tegemist oli kas kukutatud kuningale lojaalsete isikutega või nendega, kes olid Nuiasõja ajal talupoegadele vastu seisnud (Karli poolehoid oli kuulunud talupoegadele). Arvid Stålarmi ja Axel Kurcki juhitud opositsiooni viimaste tugipunktide hulka kuulusid ka Turu, Helsingi ja Viiburi, mis kõik aga vallutati Karli Soome sõjakäiguga 1599. aasta teises pooles. Kui Karli väed Turu linna piirasid, alistusid linna kaitsjad pärast seda, kui Karl oli neile kinnitanud, et piiramisele järgneva vältimatu kohtuprotsessi raames mõistab nende üle kohut seisuste esindus.
Ent Karl pani kiiresti kokku 37-st talle lojaalsest vandekohtunikust koosneva kohtu ja süüdistus oli valmis 7. novembriks. Kohtunike hulka kuulusid aadlikud krahv Mauritz Leijonhufvud, krahv Magnus Brahe, Svante ja Nils Bielke Salstast ning admiral Joakim Scheel; lisaks neile veel pürjelid Mickel Krank, Nils Torkelsson, Rantala Hans ja Klas Thomasson. Tribunal mõistus hulga süüdistatavatest 9. novembril surma.
Neist neliteist hukati 10. novembril Turu raekoja platsil, kuhu nad juhiti rongkäigus nende vanglast Turu kindluses. Esimene, kellel pea maha raiuti, oli Klas Eriksson Flemingi poeg Johan Fleming, kelle viimased sõnad olid Yrjö Koskineni sõnul hüvastijätt oma sõpradega ja avaldus oma süütuse ja hertsog Karli verejanu kohta. Ajaloolane Michael Roberts väidab, et Karl lubas endale Johani hukkamise "eralõbu", hukates ta ise. Kuigi Koskinen seda ei maini, kirjutab ta enne hukkamiste toimumist Johani ja Karli vahel aset leidnud vaidlusest, kus Johan oli teda ärritanud, jäädes lojaalseks "oma jumalale ja oma kuningale". Koskinen väidab lisaks, et Johani poolvend Olof Klasson soovis olla järgmine hukatav pärast Johanit, et nende veri seguneks, kuid seda talle ei lubatud ja ta hukati järjekorras viiendana.
Lisaks Johan Flemingile ja Olof Klassonile hukati järgmised isikud: aadlikud Sten Fincke Peipotist, Hartvig Henriksson Wuoltisest, Krister Mattsson Björnram, Mikael Påvelsson Munck Nuhialast ja Nils Ivarsson; lisaks hukati sõjaväelased (knektehöfvitsmannen) Sigfrid Sigfridsson, Jakob Möl, Hans Jänis, Eskil Jakobsson, Herman Hansson jt.
Legendid ja kirjandus
1862. aastal kasutas Josef Julius Wecksell Turu linnas aset leidnud sündmusi oma näidendi "Daniel Hjort" alusena. Näidendis jookseb kindluse kaitsjate seas olnud Hjort, kes oli ka Flemingi lähedane sõber, ideoloogilistel põhjustel üle Karli poolele, avab kindluse väravad ja osaleb veresaunas. Seejärel tapab Flemingi poeg Olof Hjorti. See jäi ka Weckselli ainsaks näidendiks, kuna vaimuhaigus lõpetas tema kirjanikutee 25-aastaselt. Siiski on Schoolfieldi järgi nimetatud näidendit "parimaks rootsi keeles kirjutatud näidendiks enne Strindbergi "Meister Olofit" (ilmus 1872) ja et "sellel on jätkuvalt koht repertuaaris".
Alexios III Angelos
Alexios III Angelos (kreeka keeles Ἀλέξιος Κομνηνός Ἄγγελος (Alexios Komnēnos Angelos); umbes 1153 – 1211) oli Bütsantsi keiser 1195. aasta märtsist kuni 17.–18. juulini 1203. aastal. Ta valitses Alexios Komnenose nime all, seostades ennast Komnenoste dünastiaga, millest ta emapoolselt ka põlvnes. Alexios tuli võimule pärast oma noorema venna Isaak II Angelose kukutamist, tema pimedaks torkamist ja vangi heitmist. Tema valitsemisaja kõige olulisem sündmus oli neljanda ristisõja sõdalaste rünnak Konstantinoopolile 1203. aastal, mille eesmärgiks oli Isaak II positsiooni taastamine ning Alexios IV Angelose troonile tõstmine. Alexios III asus juhtima linna kaitsmist, ent see ebaõnnestus ning ta põgenes ühe oma tütrega öösel linnast. Kukutatud keiser üritas edutult Adrianoopolis ja Mosynopolises toetajaid koguda, ent sattus Montferrat' markii Bonifacio kätte vangi. Tema eest maksti lunaraha ning ta saadeti Väike-Aasiasse, kus ta sepitses vandenõud oma väimehe ja Nikaia keisri Theodoros I Laskarise vastu. Alexios III tabati ning ta veetis oma elu viimased päevad Nikaias Hyakinthose kloostris, kus ta 1211. aastal suri.
Varasem elu
vasakul|pisi|160px|Alexios III noorem vend [[Isaak II Angelos]] Alexios Angelos oli Andronikos Dukas Angelose ja Euphrosyne Kastamonitissa teine poeg ning keiser Isaak II Angelose vanem vend. Andronikos oli aga Alexios I Komnenose ja Irene Dukaina tütre, Theodora Komnene poeg. Seega oli Alexios pisut kaugemalt keiserliku perekonna liige. Koos oma isa ja vendadega sepitses Alexios vandenõud keiser Andronikos I Komnenose vastu umbes 1183. aastal. Seetõttu veetis ta mitmeid aastaid eksiilis moslemist sultani Saladini juures.
1185. aasta 11. septembril läks keiser Andronikos I ihukaitseülem Stephanos Hagiochristophorites arreteerima Alexiose nooremat venda Isaaki. Seega ähvardas Isaaki hukkamine ning ta otsustas tegutseda. Isaak tappis ihukaitseülema ja põgenes seejärel Hagia Sophia katedraali. Isaak võitis rahva poolehoiu ning puhkesid ülestõusud, mis lõppesid Andronikos I kukutamise ja Isaaki kuulutamisega keisriks. Sedasi jõudis ka Alexios troonile väga lähedale.
Sile helvell
Sile helvell (Helvella elastica) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Alexios III Angelos
Valitsemine
pisi|Alexios III Angelose portree [[Guillaume Rouillé raamatust "Promptuarium Iconum Insigniorum". 1553. aastal avaldatud raamat sisaldab tuntud inimeste portreesid, mis on disainitud medaljonidena, ning nende eluloo lühikirjeldust.]] Alexios oli kukutanud oma noorema venna ning võtnud trooni endale. Kuna vendade täpsed sünniaastad on teadmata, siis peab ka nende kolmeaastast vanusevahet pidama ligikaudseks. Ainuüksi fakt, et Alexios andis troonile asudes käsu oma sisuliselt ohutu noorem vend sandistada, iseloomustab uut valitsejat küllaltki ilmekalt. Kuigi paleepöörded olid Bütsantsi ajaloos tavaliseks nähtuseks, polnud juba sajandeid sellist julmust nähtud. Nii et Bütsants sai enesele keisri, kellele polnud miski püha ja kellel puudusid igasugused põhimõtted.
Sile helvell
Seent on leitud ka Eestist.
Alexios III Angelos
Sisepoliitika
Alexios III kulutas oma kuriteo kompenseerimiseks ja võimu kindlustamiseks tohutult raha, mistõttu riigikassa tühjenes kiiresti. Keiser pidi andma ka enda väejuhtidele nii suuri vabadusi, et riigi sõjaväe keskne juhtimine kadus ning Bütsants jäi praktiliselt kaitseta.
Tema valitsemise ajal muutusid kõikvõimalikud võimu kuritarvitused täiesti igapäevasteks nähtusteks. Loomulikult nakatas keisri eeskuju ka tema alamaid. Näiteks ühe Konstantinoopoli vangla ülem olevat öösiti lasknud trellide tagant välja "saagi järele" kõige jultunumaid röövleid, et siis hommikul jagada röövitu ühiselt omavahel pooleks. Ka Alexios ise ei kohkunud otseste röövimiste ees tagasi. Näiteks saatis ta oma laevastiku ründama kaubalaevu, käitudes nii pigem piraatide pealikuna kui valitsejana. Mõeldes vaid hetkekasule, ei pööranud Alexios mingit tähelepanu oma teo võimalikele tagajärgedele. Nii sattusid tema röövlaevnike saagiks ka Ikonioni sultani kaupmeeste laevad, mis üsna pea andiski sultanile ettekäände sõjategevuse alustamiseks.
Alexiose teod ja eeskuju viisid riigi täieliku moraalse laostumiseni. Sisuliselt polnud enam ühtegi tegu, mis oleks leidnud eetilist hukkamõistu. Nii näiteks võis laevastikuülem müüa täiesti avalikult vara sõjalaevastiku ladudest ja panna kogu tulu oma tasku. Seesuguse häbitu hangeldamise tulemusel aga polnud Bütsantsil varsti enam ühtegi suurt laeva, mis oleks olnud võimeline merele väljuma.
August Kitzbergi tänav
pisi|Elamu, kus aastail 1912–1927 elas [[August Kitzberg]] August Kitzbergi tänav on tänav Tartus.
Alexios III Angelos
Sisepoliitika
Alexiosel puudusid igasugused võimed riigi juhtimiseks. Lisaks polnud tal ka teovõimelisi abilisi. Keiser oli jaganud kõik riigi tähtsamad ametid oma ja keisrinna sugulastele, või olid need lihtsalt maha müüdud. Nikítas Choniátis kirjutab, et keiser viseeris dokumente, pööramata vähimatki tähelepanu nende sisule. Tema ette pandud paberil võis olla täiesti mõttetu tekst, kas või: "Merd küntakse ja maad mööda ujutakse" – keiser kirjutas ikka kõigele alla. Raha saamiseks suurendas Alexios järsult makse, see aga sundis piiriäärsete alade talupoegi eelistama näljasurmale pigem islamit ja sultani alamateks saamist.
Pakri vald (Harju-Madise kihelkond)
Pakri vald (saksa keeles Rogoe) oli vald Harju-Madise kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Paldiski linna territooriumil, Väike-Pakri saarel Suurkülas. pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]] Vald moodustati 1891. aastal Suur-Pakri ja Väike-Pakri valla ühendamisel.
Alexios III Angelos
Välispoliitika
pisi|Bütsantsi kuldmünt [[hyperpyron Alexios III Angelosest (vasakul) ja Constantinus Suurest]] Sama armetu nagu Alexiose sisepoliitika, oli ka tema välispoliitika. Seda mõistsid ka kõik Bütsantsi naabrid. Nii nõudis Friedrich I Barbarossa järeltulija Heinrich VI (1190–1197) ultimatiivses toonis enesele osa Bütsantsi valdustest Kreekas. Alexios püüdis sellest nõudmisest pääseda suure andami abil. Algselt nõudis Heinrich 5000 kuldmünti, ent läbirääkimiste tulemusena kaubeldi summa 1600-le. Etteruttavalt võib öelda, et Alexios ei pidanud Heinrichi surma tõttu seda summat kunagi välja käima. Raha selleks erakordseks väljaminekuks poleks niikuinii kuskilt võtta ja riigis seati sisse spetsiaalne maks. Ent seegi erakorraline samm ei aidanud vajalikku summat kokku saada ning käiku läksid isegi aarded varasemate keisrite matmispaikadest. Kuid Heinrich ei piirdunud vaid territoriaalsete nõudmistega. 1197. aasta 25. mail pani ta oma venna, Švaabi hertsogi Philippi paari läänlaste kätte sattunud Isaak II tütre Irenega. See abielu aga andis juba otsese ettekäände sekkumiseks Bütsantsi siseasjadesse.
Pakri vald (Harju-Madise kihelkond)
1939. aasta valdade reformiga loodi samades piirides uus Pakri vald.
Alexios III Angelos
Välispoliitika
Kuigi Heinrich VI 1197. aasta sügisel suri, ei muutnud see keisririigi välispoliitilist olukorda paremaks. Lihtsalt Heinrichit asendas teine Bütsantsi verivaenlane – Bulgaaria uus, energiline ja julm valitseja Kalojan, kes vandus bütsantslastele kättemaksu keiser Basileios II omaaegsete julmuste eest. Lõpuks, pärast mitmeid lüüasaamisi, ei jäänudki Alexiosel muud üle kui sõlmida bulgaarlastega väga rasketel tingimustel rahu.
Idas jätkasid türklased-seldžukid sissetunge, põhjas laastasid bulgaarlased impeeriumi Balkani provintse, tungides kohati Kreekani. Samal ajal raiskas keiser raha paleede ja aedade ehitamisele ning püüdis kriise lahendada diplomaatiaga. Alexios püüdis riigi kaitset tugevdada pronoia süsteemiga, millega anti piiriäärsed maad kohalikele aadlikele, ent see pigem suurendad piirkondlikku autonoomiat. Bütsantsi võim küll säilis, kuid palju nõrgemas variandis. 1197. aastal võttis kohalik aadlik Dobromirós Chrýsos võimu Vardari Makedoonias (tänapäeva Põhja-Makedoonia ja Kreeka Makedoonia), trotsides keiserliku võimu mitu aastat.
Alexios III valitsemise esimestel aastatel olid Bütsantsi suhted Serbiaga head. Printsess Eudokia Angelina abiellus Serbia suurvürsti Stefan Nemanjićiga, kellele anti tiitel sebastokrator. 1200. aasta suhted aga halvenesid. Stefani ja Eudokia abielu lahutati ning Bütsantsi-Serbia liit purunes, jättes Bütsantsi ühegi liitlaseta Kagu-Euroopas.
Neljas ristisõda ja Alexiose kukutamine
pisi|Paavst Innocentius III Samal ajal valmistus Lääs paavst Innocentius III (1198–1216) innukal eestvedamisel uueks, neljandaks ristisõjaks. See sõjakäik, nagu kõik varasemadki, seadis enesele eesmärgiks "pühade paikade" vabastamise, kuid lõpptulemusena viis ta Bütsantsi purustamiseni ja Ladina keisririigi rajamiseni. Et sündmused arenesid just nii, sellel on mitmeid põhjusi. Üheks neist oli Veneetsia huvi kõrvaldada Bütsants kui konkurent ja vahendaja. Teiseks ristisõja suunamuutuse põhjustajaks võib pidada paavsti, kes unistas kirikute taasühendamisest. Loomulikult ei tekkinud Innocentiusel idee vallutada Konstantinoopol kohe alguses, ristisõja kavandamise käigus, vaid selleni viis teda sündmuste arenguloogika. Kristlasi ristisõjaks üles kutsudes ja selle ettevalmistamise ajal nägi paavst Bütsantsis veel liitlast. Seda kinnitab ka tema Alexiosele adresseeritud kiri, milles ta kutsus keisrit koos kogu kristliku maailmaga osalema Jeruusalemma vabastamises. Kuigi selles samas kirjas sisaldus juba varjatud ähvardus. Nimelt rõhutas paavst, et Bütsants peab lõpetada katoliiklaste tagakiusamine. Alexios lükkas oma vastuses need süüdistused tagasi, heites paavstile omakorda ette keisririigi suhtes vaenuliku poliitika viljelemist.
pisi|420px|Neljas ristisõda: ristisõdijate teekond (punasega) ning selle lõpptulemusena tekkinud riigid 1202. aastal olid ristisõdijad kogunenud Veneetsiasse, et alustada neljandat ristisõda. Selleks ajaks oli kukutatud Isaak II poeg Alexios Konstantinoopolist põgenenud ja jõudnud juba ristisõdijate juurde, et neilt toetust paluda. Alexios soovis, et ladinlased aitaks ta isal taas troonile tõusta ning lubas vastutasuks kirikute liitu, maksta ristisõdijate transpordi eest ning pakkuda ka sõjalist toetust.
Alexios III oli võimetu takistama ristisõdalaste sisenemist ja liikumist Bütsantsi aladel. Keisririigi sõjavägi oli väikesearvuline ja laevastik pea olematu. Kunagistest hiilgavatest Bütsantsi merejõududest oli järele jäänud vaid "20 pehkinud ja tõukude poolt uuristatud" laeva ning kuigi keiser andis käsu need parandada, ei tulnud sellest midagi välja, sest varustus oli laiali tassitud ja maha müüdud. Nii jõudiski 1203. aasta 23. juunil Veneetsia laevastik takistamatult Konstantinoopoli reidile, kuigi algselt oli olnud nende eesmärk maabuda Egiptuses. Väljapääsmatusse olukorda sattunud Alexios saatis laevadele oma saadikud lubadusega osaleda ristisõjas, kuid tema ettepanek lükati tagasi. "Usurpaatorile" esitati ultimaatum loobuda troonist. Ladinlased kuulutasid keisriks Alexios IV ning kutsusid pealinlasi üles tema onu kukutama. Alexios III ei võtnud kasutusele tõhusaid meetmeid ning tema katse maksta ristisõdijatele altkäemaksu ebaõnnestus. Tema väimees Theodoros Laskaris üritas ainsana ristisõdijaid tagasi lüüa, ent sai Skoutarionis (tänapäeva Üsküdar Türgis) lüüa, misjärel algas Konstantinoopoli piiramine.
17. juulil asusid ristisõdalased rünnakule, kuid mingit erilist vastupanu nad ei kohanud. Keisri palgasõdurid lihtsalt lahkusid positsioonidelt. Eaka doodži Enrico Dandolo juhtimisel ületasid ristisõdijad Konstantinoopoli Kuldsarve lahega piirnevad müürid ning võtsid enda kontrolli alla 25 torni. Seejärel asusid bütsantslased neid tõrjuma, misjärel süütasid sissetungijad linna, mis lõpptulemusena jättis kodutuks 20 000 inimest. See sundis kaitsjaid tagasi tõmbuma. Alexios III otsustas lõpuks tegutsema hakata. Keiser juhtis läbi Püha Romanuse värava 17 diviisi, mis ületas tunduvalt ristisõdijate arvu. Ent ristisõdijatele tulid müüridelt appi veneetslased ning bütsantslased pidid taanduma linnamüüride taha. Õukondlased nõudsid tegutsemist ning Alexios III andis lubaduse võidelda. Selle asemel aga varjus keiser paleesse, kogus kokku nii suure varanduse kui suutis (ligi 1000 naela kulda) ning põgenes koos oma tütre Eirenega linnast ööl vastu 18. juulit. Ta suundus Traakiasse, jättes maha oma naise ja teised tütred. 100 000 elanikuga linn kapituleerus sisuliselt vastupanuta käputäie rüütlite ees. Troonile tõsteti taas Isaak II koos poja Alexios IV-ga.
Eksiil ja surm
pisi|Bütsantsi impeeriumi jagunemine 1204. aastal Ladina keisririigiks, Nikaia keisririigiks ja Epeirose despoodiks. Alexios III üritas organiseerida vastupanu uutele valitsejatele esmalt Adrianoopolis ning siis Mosynopolises, kus temaga ühines 1204. aasta aprillis, pärast Konstantinoopoli lõplikku langemist ja Ladina keisririigi loomist, keiser Alexios V Dukas Murzuphlos. Algul võttis Alexios III oma külalise häst vastu, lubades tal isegi oma tütre Eudokia Angelinaga abielluda. Hiljem suhtumine muutus, Alexios V torgati pimedaks ning hüljati. Ladinlaste eest põgenev Alexios III suundus aga Tessaaliasse. Seal sattus ta koos abikaasa Euphrosynega vangi Montferrat' markii Bonifacio kätte, kes oli vahe peal Thessaloniki kuningaks saanud.