cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Irrefleksiivsus
Definitsioon
Olgu R binaarne seos mingil hulgal A ning x hulga A mingi element. Tähistame asjaolu, et x on y-ga seoses R, valemiga xRy. Seos R on definitsiooni järgi irrefleksiivne parajasti siis, kui
Näited
Antirrefleksiivsed on veel näiteks seosed
Iga range järjestus on definitsiooni järgi irrefleksiivne.
Egļupe (Sigulda vald)
Egļupe (vanasti ka Draudzība) on küla (vidējciems) Lätis Sigulda piirkonna Allaži vallas. Küla asub valla loodeosas ja jääb valla keskusest Allažist 8,1, piirkonna keskusest Siguldast 14,7 ning Riiast 49,7 km kaugusele.
Küla suurem osa jääb Inčukalnsi valda, kus moodustab ametlikult teise samanimelise küla. Teises külas asub ka Valga–Riia rongiliini Egļupe raudteepeatus.
Aastal 2017 oli külas 42 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 84.
Rokytnice v Orlických horách
Rokytnice v Orlických horách (saksa keeles Rokitnitz im Adlergebirge) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Rychnov nad Kněžnou ringkonnas. Rokytnice v Orlických horách asub Poola piirist natuke vähem kui 7 km kaugusel, Rychnov nad Kněžnoust ligi 14 km ja Hradec Královést umbes 46 km idas.
Rokytnice v Orlických horáchi vanalinn on alates 1. septembrist 2003 ajalooline linnakaitseala.
Ei oodanud
"Ei oodanud" ("Не ждали") on Ilja Repini maal, mis valmis aastail 1884–1888.
Vatla mõis
pisi|Vatla mõisa peahoones tegutses kuni 2017. aasta kevadeni [[Vatla Põhikool]]
Vatla mõis (saksa keeles Wattel) oli rüütlimõis Läänemaal Karuse kihelkonnas. Tänapäeval jääb kunagine mõis Lääneranna valla territooriumile Pärnu maakonnas.
Mõisa tekkelugu
Vatla piirkonna ajalugu ulatub muinasaega, mille tõestuseks on Vatla maalinn. 14. sajandi alguses kuulus Vatla küla nagu ka paljud teised ümberkaudsed alad Liivi ordule. 1320. aastal müüs ordu meister Gerhard von Jorke küla Padise kloostrile. 1402 läks küla maadevahetuse käigus Lihula tsistertslaste naiskloostri omandisse. Pärast Liivi sõda läksid kloostri maad 1581. aastal Rootsi riigile, kes jagas need läänidena eraomandisse.
Vatla küla doneeris kuningas Sigismund III koos Õeküla (Hoyküll), Ridase (Redes) ja Karefäri külaga Joachim Grevele (ka Grewe, Greffe), kes rajas Vatlasse mõisa. Täpset mõisa asutamisaega pole siiski teada, veel 1615. aastal nimetatakse Vatlat üksnes külana (Wettelkylby).
1649 oli mõisa valdajaks Joachim Greve poeg Ernst Greve, kelle käest 1668 pärisid mõisa tema lesk Catharina (sündinud Hastfer) ja poeg Christoph Otto Greve.
1686. aastast pärinevates reduktsiooni dokumentides on muuhulgas kirjeldatud ka mõisa toonaseid hooneid, mis olid üsna viletsas seisus. Mõisa härrastemaja oli pooleliolev, 1678 alustatud, kuusepalkidest korstnata õlgkatusega ehitis, millel puudusid uksed ja aknad, põrandad olid kohati laudadest. Mõisa juurde kuulusid kuusepalkidest õlgkatusega tall, kaks kuuri, kolm rehehoonet, looma- ja lambalaut. Mõisa kõrval põllul asus vana tuuleveski post, mille veskikivi ja metallosad vedelesid aga mõisa hoovis. Mõisast veerand miili kaugusel oli uus kõrtsihoone, mis ehitatud mõni aasta varem põlenud hoone asemele.
Manderstiernad, Silfwerharnisk
pisi|Von Manderstierna suguvõsa vapp 1696 doneeriti mõis kindral Adam van der Weydele.
1714 oli mõisa valdajaks kapten Friedrich Karl von Toll (suri 1720).
1732 valdas mõisa Friedrich Karl von Tolli lesk Magdalene Helene (sündinud von Derfelden). Mõisa hooned olid osaliselt halvas seisukorras. Mõisa juurde kuulus veski ja üks kõrts Pärnusse viiva tee ääres.
1733 läks mõis restitutsiooni korras tagasi parun Bielke järglastele. Mõisa valdajaks sai Sten Bielke poja Thure Bielke tütre Brita Christina abikaasa, rüütelmeiser ja vabahärra Johann von Manderstierna, kelle surma järel jäi mõis tema lesele Brita Christinale. Viimane pärandas 1759 mõisa omakorda edasi pojale, Thure Johann (Jaan) von Manderstiernale. 1767 päris mõisa Thure Johanni vend haagikohtunik Sten Göran von Manderstierna. Talle kuulusid ka Matsalu, Lihula ja Sipa mõis.
Manderstiernade käes oli mõis 50 aastat. 1783 pantis Sten Göran von Manderstierna mõisa 40 000 hõberublaga 45 aastaks maanõunik krahv Berend Heinrich von Tiesenhausenile, kes kinkis mõisa oma tütrele Charlotte Christina von Silfwerharniskile (abikaasa Carl Ernst von Silfwerharnisk).
Kursell, Rosen, Wahl, Maydellid
pisi|Maydell suguvõsa vapp 1798 pantis von Silfwerharnisk mõisa Heinrich Wilhelm Friedrich von Kursellile (1760–1806). Sellest ajast kuulusid Vatla ja Kiska järjepidevalt ühele omanikule ning Kiskast sai Vatla kõrvalmõis.
1807 omandas Vatla ja Kiska mõisa pandiõiguse enampakkumise teel parun Otto Johann Stephan von Rosen. 1813 kinnitati mõis ka tema pärusomandisse.
1845 omandas Vatla ja Kiska mõisa Anna Sophie von Maydell (sündinud Clodt von Jürgensburg). 1883–1889 oli mõisa valdaja Anna Sophie poeg, Bernhard (Boris) Georg von Maydell ning seejärel taas Anna Sophie ise kuni 1900. aastani, mil ta loovutas mõisad kinkelepinguga oma pojale Carl (Charles) August von Maydellile, kes jäi ka mõisa viimaseks võõrandamiseelseks omanikuks.
1866. aastal loodi Vatla ja Kiska mõisapiirkondi hõlmav Vatla vald, mis 1892 liideti Illuste vallaga (1893. aastast alates Paatsalu vald).
Mõisakompleks
Kunagine härrastemaja on kahekorruseline, keskosa kolmekorruseline. Peahoone vastas paiknesid kõrvuti omavahel sarnased ait ja tall-tõllakuur. 1930ndatel ehitati tall-tõllakuur ümber rahvamajaks. Nii 1930. aastatel kui ka 1959. aastal on tall-tõllakuuri välimust mitmeti muudetud, näiteks kaarfrontoon asendati tollal kolmnurkfrontooniga (2003. aastal taastati frontooni algne kaarne kuju). Veidi eemal asus magasiait, millest tänapäeval on järel vaid müürid. Vaadet magasiaidale varjab Nõukogude ajal ehitatud laudakompleks.
Holdre mõis
Holdre mõis (saksa keeles Hollershof, varem Morsel Ilmus) oli Viljandimaal Helme kihelkonnas asunud rüütlimõis. Praegu asub endine mõisasüda Valga maakonnas Tõrva vallas Holdre külas.
Holdre mõisa mainiti esimest korda 16. sajandil. Aastatel 1630–1767 kuulus see Holleritele.
1914. aastal kuulus mõisale 2313,95 hektarit müümata mõisamaad, 232,99 ha müüdud mõisamaad, 199,18 ha müüdud kvoodimaad, 493,85 ha müüdud talumaad, 2 kõrvalmõisa, 1 metskond, 6 ühikut müüdud mõisamaad, 3 ühikut müüdud kvoodimaad ja 11 talu.
1909. aastal kuulus mõis Patküla valda, 1921. aastast Holdre valda ning ehitati algul koolimajaks ja valla keskuseks. 1939. aastal liideti osa Holdre valda koos mõisaga Taagepera vallaga ja nimetati Vaoküla vallaks. Nõukogude ajal jätkas kool mõisas tegutsemist kuni 1961. aasta kevadeni. 1954 liideti Holdre külanõukogu Taagepera külanõukoguga, hooned läksid Taagepera sovhoosile. Nõukogude aja lõpus oli mõisas pioneerilaager ja hoone kuulus Valga Teede REV-i bilanssi, tänapäeval on mõisahoone eraomandis.
Holdre mõisa härrastemaja valmis 1910 ja arhitektuuriliselt on see juugendstiilis. Hoone projekteeris Otto Wildau. Enne võõrandamist 1919. aastal kuulus mõis koos härrastemajaga Woldemar Dimitri von Ditmarile.
Werner von Siemens
Ernst Werner Siemens (aastast 1888 von Siemens; 13. detsember 1816 – 6. detsember 1892) oli saksa elektriinsener, leiutaja ja ärimagnaat. Siemensi järgi on nimetatud SI-süsteemi juhtivuse mõõtühik siimens. Ta rajas omanimelise elektri- ja telekommunikatsiooniettevõtte Siemens.
Jordan Binnington
pisi|Jordan Binnington (2018) Jordan Binnington (sündinud 11. juulil 1993 Richmond Hillis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis St. Louis Blues.
Aastatel 2009–2013 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Owen Sound Attack. Hooajal 2012–13 valiti ta liiga hooaja parimaks väravavahiks.
2011. aastal valiti ta NHL-i draft'is Bluesi poolt 88. valikuna. Pärast hooaega 2013–14 ECHL-i klubis Kalamazoo Wings asus ta 2014. aastal mängima American Hockey League'i (AHL) klubis Chicago Wolves. NHL-is debüteeris ta Bluesi meeskonnas 14. jaanuaril 2016 mängus Carolina Hurricanesi vastu.
Pärast veel mitut hooaega AHL-i klubides Chicago Wolves, Providence Bruins ja San Antonio Rampage tõusis Binnington hooaja 2018–19 teises pooles Bluesi põhiväravavahi kohale. Ta sai sel põhihooajal kirja 24 võitu ja viis kaotust ning lasi sisse keskmiselt 1,89 väravat mängus, olles selle näitaja poolest liiga parim väravavaht. 2019. aasta veebruaris ja märtsis valiti ta liiga kuu uustulnukaks. Samal hooajal aitas ta Bluesi Stanley karika võiduni. Binnington valiti lisaks liiga hooaja uustulnukate sümboolsesse koosseisu All-Rookie Team.
2020. aastal valiti Binnington NHL-i tähtede mängule.
Urutüll
Urutüll (Thinornis novaeseelandiae) on tülllaste sugukonda kuuluv Uus-Meremaa endeemne lind. Urutülli maoorikeelne nimi on Tuturuatu.
Levik ja kaitse
Urutüll asustas kunagi Lõunasaare rannikut, kuid 1870. aastateks suri sealt välja tõenäoliselt kasside ja rändrottide tõttu. Liik jäi alles Rangatira saarel ja sealt on teda ümber asustatud mõnedele saartele Chathami saartel ja Põhjasaare lähedal. Urutüll on maailma haruldasemaid kahlajaid. 2009. aastal hinnati urutüllide arvuks 250 isendi ümber. Rangatira saare ja kõiki ümberasustatud populatsioone seiratakse igal aastal.
Eluviisid
Urutüll teeb pesa tiheda taimestiku või kivirahnu alla. Kurnas on kaks kuni kolm muna. Toiduks tarvitab väikeseid koorikloomi, limuseid ja selgrootuid.
McGregor
McGregor on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis McLennani ja Coryelli maakonnas. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas linnas 4987 elanikku.
Voore vald (Viru-Jaagupi kihelkond)
Voore vald (saksa keeles Forel) oli vald Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja seejärel liideti Voore vald Küti vallaga.
Valla alal asus Voore mõis.
Eglaine
Eglaine on mitme Läti koha nimi.
Mulla veerežiim
Mulla veerežiim on nähtuste kompleks, mis on seotud vee mulda tungimise, seal liikumise ja kaoga mullast aasta jooksul. Seda määravad mulla osakeste füüsilised omadused ja suurused. Mulla poorsus määrab mulla veekinnihoidmise võimalusi. Kui kõik poorid on veega täis, siis muld on veega küllastatud.
Mulla veerežiimi mõjutavad tegurid on reljeef, kliima, mulla koostis, põhjavee seis ja taimkate.
Kui Eestis aasta keskmine sademete hulk (550–650 mm) ületab aurumist (umbes 300 mm), siis Eesti muldadele on iseloomulik peamiselt läbiuhtumise tüüpi veerežiim.
Mulla veerežiimi reguleerimisvõtted
Kui mulla veerežiim inimtegevuse jaoks ei sobi, siis võib seda reguleerida. Selleks kasutatakse järgmisi meetodeid:
Eleryn Tiit
Eleryn Tiit (sündinud 26. märtsil 1996) on eesti laulja.
Mežciems (Riia)
pisi|Mežciemsi asendikaart pisi|left|Mežciems. Vaade üle Gaiļezersi järve Mežciems on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 7,667 km². Mežciems piirneb põhjas Teika, lõunas Dreiliņi, läänes Purvciemsi, idas aga Jugla asumiga. 15 884 elanikku (2010).
Mežciems (tõlkes Metsküla) on üks rohelisemaid asumeid Riias. Suuremalt jaolt asub asum tasasel alal, mis ulatub 8–10, kohati ka vaid 4 meetrit üle merepinna. Mežciemsis asub kolm järve – Gaiļezersi, Dambjapurva ja Velnezersi järv, millest suurim on Gaiļezersi järv. Asumisse jääb Biķernieki mets, kus asuvad Biķernieki luited. Luidete alal ulatub maapinna kõrgus kohati 22 meetrit üle merepinna.
Mežciemsi alal asus mitu mõisa. Gaiļezersi järve ääres asus Gaiļi mõis. Biķernieki kiriku juures asus Kauli mõis, tähtsamad mõisad olid veel Hackmanni mõis ja Burchardi mõis.
Biķernieki piirkonnas olid põllud liivased ja soised, maalapid väikesed. Nii püüdsid paljud kohalikud elanikud Jugla järvest kala. XVI sajandil liitusid need kalurid gildiks, mille sümboliks oli karikas (läti keeles biķeris). Selle järgi on piirkond tõenäoliselt ka nime saanud. Aastal 1672 saatis Riia raad selle gildi laiali.
XIX sajandil kandis piirkond Burchardi mõisa järgi nime Burhardciems. Riia linnaga liideti asumi põhjapoolne osa aastal 1934, lõunapoolne aga aastal 1974. Intensiivsem ehitustöö algas aastal 1975, mil asumisse kavandati 15 000 elaniku jaoks mõeldud korterelamute piirkond. See piirkond valmis aastaks 1986.
Lisaks korterelamutele ehitati Gaiļezersi järve äärde veel haigla. Asumi lõunapoolses osas on Biķernieki mets, kus asuvad spordibaas ja mälestusmärk holokausti ohvritele. Lisaks asub Mežciemsis veel Baltimaade suurim vanade autode muuseum.
Akenstaka
Akenstaka (vanasti ka Akenstakas muiža) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Sigulda piirkonnas More vallas. Küla asub valla keskosas Suda jõe kaldal ja jääb valla keskusest Morest 3, piirkonna keskusest Siguldast 20,6 ja Riiast 70,2 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee V319, seal asub Akenstaka bussipeatus. Akenstakas kasvavad Akenstaka pargi tamm, Akenstaka pargi pärn, Krustkalni tamm ja veel kuus nimetut põlispuud on looduskaitse all.
Akenstakas asub endise Akenstaka mõisa keskus.
Aastal 2007 oli külas 42 elanikku.
pisi|tühi|Tee Akenstaka mõisa juurde
Khalifa Haftar
Khalifa Belqasim Haftar (araabia keeles خليفة بلقاسم حفتر; sündinud 7. novembril 1943 Ajdabiyas) on Liibüa sõjaväelane, välimarssal ja feldmarssal.
Ta sündis aastal 1943 Ajdabiyas Al Wahati omavalitsuses. Ta on lõpetanud Benghazi Sõjaväeakadeemia. Ta on täiendanud end Nõukogude Liidus ja Egiptuses. Ta toetab Liibüa idaosa valitsust.
Ta on Liibüa Rahvusarmee (LNA) juht. 2019. aasta alguse seisuga on LNA vallutanud suuremad linnad Liibüa lõunaosas.
2019. aasta 3. aprillil teatasid Haftarile lojaalsed väed, et nad on valmis puhastama Liibüa lääneosa terroristidest ja palgasõduritest.
Järgmisel päeval käskis Haftar LNA-l alustada Tripoli vallutamist. Õhtul vallutas LNA Tripolist 27 kilomeetri kaugusel asuva turvatõkke lahinguta.
5. aprillil üritas LNA hõivata Zawiya linnas asuvat baasi, ent kohalike võitlejate vastuseisu tõttu see nurjus.
6. aprillil hõivas LNA Tripoli rahvusvahelise lennuvälja, mida üritasid takistada ühtsusvalitsust toetavad relvarühmitused õhurünnakuga Al-‘Azīzīyah piirkonnas Liibüa lääneosast Mişrātah lääneosast õhku tõusnud lennukitega.
14. aprilli seisuga on Maailma Terviseorganisatsiooni andmetel lahingutes surma saanud 121 ja haavata 561 inimest.
2021. aasta novembris teatas Khalifa Haftar, et kandideerib 2021. aasta detsembris toimuvatel presidendivalimistel.
Karl Prinkman
Karl Prinkman (25. november 1903, Paasvere vald Virumaa – 13. jaanuar 1992 Tallinn) oli eesti keemik ja pedagoogikateadlane.
Elulugu
Karl Prinkman oli mõisatöölise poeg.
Teadustöö
Uuris keemia õpetamise pedagoogilis-didaktilisi küsimusi, koostas VII–XI klassile keemiaõpikuid (aastani 1962 ainuautorina, siis koos Hergi Kariku ja Väino Ratassepaga). Tema tegevuse tulemusena oli Eesti ainus liiduvabariik, kus käibisid kohalike autorite keemiaõpikud. Neid ilmus koos kordustrükkidega 1949.–69. a 66 korral. Avaldanud 12 teadustrükist.
Jake Hughes
pisi|Jake Hughes (2022) Jake John Hughes (sündinud 30. mail 1994 Birminghamis) on Briti võidusõitja, 2013. aasta Briti Vormel 4 meister, 2015. aastal oli ta ka Vormel Renault 2.0 Alpi ja 2018. aastal Aasia Vormel 3 Meistrivõistlustel asemeister. Lisaks spordile on ta kaasvõitleja -HYM-i taskuhäälingusaate juht koos BMW tehasesõitja Nick Yelloly ja Superbike'i sõitja Alex Murleyha.
Kardisõit
Hughes alustas oma võidusõitjakarjääri kardis 2010. aastal kuueteistkümneaastaselt, saavutades Easykart UK meistrivõistluste juunioride klassis üheteistkümnenda koha. 2011. aastal saavutas ta Super 1 National Formula KGP meistrivõistlustel viienda koha. Ta jäi samale meistriliigale ka 2012. aastaks, tõustes sarja edetabelis neljandaks.
Kohalikud meistrivõistlused
Hughes tegi oma üheistmelise debüüdi 2012. aastal Silverstone'is Vormel Renault BARC Meistrivõistlustel koos Antel Motorspordiga ja võistles Vormel Renault BARC Talv Sarjas Rockinghami ringis koos Raoul Owensi, Tom Oliphanti ja Henry Chartiga.
2013. aastaks otsustas ta asuda äsja loodud BRDC Vormel 4 Meistrivõistlustel, liitudes Daniel Headlamiga Lanan Racinguga. Ta võitis meistritiitli saamiseks neli võitu ja veel kuus poodiumit, edestades Seb Morrist 35 punktiga.
Vormel Renault
Hughes naasis 2014. aastal Vormel Renault masinate hulka koos Raoul Owensiga Vormel Renault 2.0 NEC lülitiga. Tal oli vaid üks poodiumikoht, saavutades Silverstone'is kolmanda koha oma marsruudil sarja edetabeli kaheksandaks. Ka 2014. aastal tegi ta osalise tööajaga kampaaniaid Vormel Renault Eurocup 2.0 ja Vormel Renault 2.0 Alpides.
2015. aastal sõlmis ta lepingu Koiranen GP-ga, et võistelda täiskohaga nii Vormel Renault Eurocup 2.0 kui ka Vormel Renault 2.0 Alpides koos Anton de Pasquale, Jack Aitkeni, Philip Hamprechti, Bruno Baptista ja Stefan Rieneriga. Ta võitis alles teises sõidus Spas ja saavutas veel neli poodiumit, saavutades meistritiitli kuuenda koha. Kuigi Alpide Meistrivõistlustel oli ta edukam, võitis sõite Spas, Monzas ja Misanos ning asus enne viimast vooru meistritiitlit juhtima. Siiski kaotas Hughes selle finaalturniiri kahe poodiumikohast väljapoole jäämise tõttu tiitlist Jack Aitkenile vaid viie punktiga. Kuus aastat hiljem koos Dan Ticktumiga tehtud podcastis paljastas Hughes, et ta võistles viimases voorus mõranenud šassiiga, mis maksis talle kogu nädalavahetuse esinemist.
GP3 ja Vormel 3
2016. aastal osaleb ta koos Santino Ferrucci ja Kevin Jörgiga GP3 Series DAMSi meeskonnaga. Võitke oma esimene Vormel 3 võit Hockenheimringi sprindivõistlusel Charles Leclerci ees. Hooaja viimasel võistlusel Araabia Ühendemiraatides järjekordne võit, lõpetab edetabeli üheksandal kohal. Pärast aastat Euroopa Vormel 3-s naaseb ta GP3 Series koos ART Grand Prix meeskonnaga koos Callum Ilotti, Anthoine Huberti ja Nikita Mazepiniga. Ta võidab Austrias Red Bull Ringil kolmanda võidu ja lõpetab hooaja kaheksandana.
2019. aastal osales ta Saksamaa meeskonnaga HWA Racelab koos Bent Viscaali ja Keyvan Andresega rahvusvahelise Vormel 3 esimesel hooajal, saavutades võidu ja veel kolm poodiumit, saavutades lõplikus edetabelis seitsmenda koha. Järgmisel aastal kinnitas meeskond ta koos Enzo Fittipaldi ja Jack Doohaniga, saavutades veel kaks võitu, ühe Liam Lawsoni ees Barcelona ringrajal ja teise Monzas Théo Pourchaire'i ees.
2021. aastal kutsus Carlin ta tagasi, et asendada Kaylen Fredericki kolmel võistlusel Ungaris koos Ido Coheni ja Jonny Edgariga.
Vormel 2
2020. aastal debüteeris ta taas Vormel 2 sarjas HWA Racelabi meeskonnaga, asendades kahel Sotšis võistlusel Giuliano Alesi koos Artem Markeloviga. HWA Racelab kutsus 2021. aastal tagasi Hughesi, et asendada Monza voorust Jack Aitken koos Alessio Deleddaga. Vaatamata headele tulemustele, nagu neljas koht Sotšis, asendab teda Jeddahis peetud kolmel võistlusel Logan Sargeant, enne kui ta Yas Marinas viimasel ringil rajale naaseb.
17. jaanuaril 2022 palkab Hughesi 2022. aasta Vormel 2 hooajaks Van Amersfoort Racingu meeskond koos Amaury Cordeeliga.
Vormel E
2021. aastal valib ROKiT Venturi Racing meeskond Hughesi 2021. aasta hooaja kolmandaks sõitjaks.
News Corporation
Ettevõtte asutaja ja tegevjuht on Rupert Murdoch, kelle perekonnale kuulub eelisaktsiate kaudu häälteenamus News Corporationi aktsionäride üldkoosolekul.
News Corporationi aktsiad on noteeritud New Yorgi börsil (tähis NWS), NASDAQil (tähised NWS, NWSA) ja Austraalia börsil (tähised NWS, NWSLV). News Corporationi aktsia hind on aktsiaturuindeksi S&P 500 komponent.
Rupert Murdoch asutas News Corporationi 1979. aastal Adelaide'is Austraalias. Ameerika Ühendriikidesse viidi ettevõtte peakorter 12. novembril 2004.
News Corporationile kuuluvad News Internationali kaudu Suurbritannia ajalehed The Times, The Sunday Times, The Sun. News Internationalile kuulus nüüdseks tegevuse lõpetanud ajaleht News of the World. Lisaks on News Corporationil Suurbritannias osalus kaabeltelevisiooniettevõttes British Sky Broadcasting.
Ameerika Ühendriikides kuulub News Corporationile Dow Jones & Company kaudu ajaleht Wall Street Journal, telekanal Fox News Channel, ajaleht New York Post ja filmistuudio 20th Century Fox.
Artikli kirjutamisel on kasutatud ingliskeelset artiklit en:News Corporation seisuga 15.11.2011.
Köievändad
Köievändad olid varasemal ajal lina või kanepi sõõretest köie keede ja nendest köie keerutamise riist.
Ajaloost
Euroopas valmistati varem köisi laialdaselt kodusel teel, kasutades selleks köieväntasid. Eesti taludes tehti veel 20. sajandi alguses suur osa oma tarbeks minevaid köisi käsitööna, peamiselt köiemeistrite poolt.
Hackmanni mõis
Hackmanni mõis (Hakmaņa muiža, saksa keeles Hackmanns Höfchen) oli mõis Lätis Riia linnas Mežciemsi asumis.
Zielzin
Zielzin (valgevene keeles Зельзін, transkribeerituna Zelzin) on küla Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis Zielanievičy külanõukogus. Asulas on 59 elanikku (2012).
Hackmanni mõis
Mõisa peahoone asukoha kohta on teada vaid, et see asus Biķerniekis, Riiast 8 ja poole versta kaugusel.
August Künnapu
pisi|[[Vilen Künnapu ja August Künnapu]] August Künnapu (sündinud 6. veebruaril 1978 Tallinnas) on eesti maalikunstnik, arhitekt ja ajakirjanik.
Zielzin
Vaatamisväärsuseks on õigeusu kirik aastast 1878; sealne mõisakompleks on hävinud.
Hackmanni mõis
Hackmanni mõis eraldus Mazā Jumpravmuiža mõisast aastal 1768. Toona asus seal Kaķaragsi kõrts, mille omanikuks oli keegi Rumpe. 2 aastat hiljem sai kõrtsi ja sealse maa omanikuks Hackmanni nimeline mees. Tema rajas ka mõisa peahoone - ühekorruselise palkidest maja. Seda maja kasutas ta elamiseks küll ainult suvel. Hackmann pidi Mazā Jumpravmuiža mõisale igal aastal maksma 15 taalri suurust maadest loobumise tasu, ka võis ta osta kõrtsis müüdavat viina ainult sellelt mõisalt. Tänapäevaks on Hackmanni mõisa hooned hävinud.
August Künnapu
August Künnapu on õppinud Eesti Humanitaarinstituudis (1996–1997). Aastatel 1997–2001 õppis Künnapu Eesti Kunstiakadeemias arhitektuuri. 2000 õppis ta Londonis Slade'i kunstikooli suvekursustel. 2005. aastast alates on ta toimetanud ajalehte Epifanio.
Puchavičy rajoon
Puchavičy rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2442 km². 2009. aasta seisuga elas seal 69 427 inimest.
August Künnapu
Ta on esinenud näitustel alates 1996. aastast. Tema esimene isikunäitus "Elujõgi" toimus 1. novembrist 2013. 12. jaanuarini 2014 Tartu Kunstimuuseumis, näitusel esitleti 22 akrüülmaali. Isikunäitusi on olnud väljaspool Eestit veel Manilas, Berliinis, Riias ja mujal.
Zielzin
Ajalugu
Pärast Jaanuariülestõusu, milles osalesid ka Bychowiecid, konfiskeeriti nende valdused ja Zelzinist sai riigimõis. Aastal 1867 pandi sealne mõis müüki. Suurema osa sellest ostis Ivanovide pere, 426 tiinu maad ostis aga Kazimierz Brandt. XX sajandi alguses oli külas 253 elanikku.
Pärast Esimest maailmasõda hakkas küla kuuluma Poola koosseisu, asudes Białystoki vojevoodkonnas ja Vaŭkavyski maakonnas. Aastal 1939 liideti asula Nõukogude Liiduga.
August Künnapu
2006. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu ja 2009. aastast Eesti Maalikunstnike Liidu liige.
Puchavičy rajoon
Rajoon moodustati 1924. aastal. Algul oli rajooni keskus Puchavičy, aga aastal 1925 sai rajooni keskuseks Marjina Horka. Tänapäevastes piirides on rajoon aastast 1966.
August Künnapu
Isiklikku
Tema isa on arhitekt Vilen Künnapu ja ema kunstiajaloolane Liivi Künnapu.
Puchavičy rajoon
Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Błońi, Błuža, Dubraŭka, Dukora, Navapolle, Navasiołki, Piarežyri, Puchavičy, Rudzienski, Svisłači, Šacaki ja Turyni külanõukogu. Rajooni koosseisu kuuluvad ka Załužža, Iźbišča, Rošča, Cahielnia ja Čyrvony Bierahi küla, mis ei kuulu ühegi külanõukogu koosseisu.
Halduskeskus on Marjina Horka linn, teised tähtsamad asulad on Rudzienski, Praŭdzinski ja Svisłači alevid. Huvipakkuvamad asulad on veel Šacak, Dukora, Dudzičy ja Družny.
Rajooni tähtsamad jõed on Pcič ja Svisłači jõgi. Rajoon asub Kesk-Biarezina tasandikul. Kõrgused jäävad valdavalt vahemikku 160–180 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (236 meetrit) on Siarhiejevičy küla lähistel.
2009. aasta seisuga olid elanikest 84,66% valgevenelased, 11,05% venelased, 2,56% ukrainlased ja 1,73% oli teistest rahvustest. 60,2% elanike emakeel oli valgevene keel ja 36,4% elanike emakeel vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 30,92% elanikke, vene keelt aga 64,47%.
Kavaljeerperspektiiv
Kavaljeerperspektiiv ehk linnuperspektiiv (itaalia keeles cavaliere-bastion + prantsuse keeles perspective, ladina keeles perspicere 'vaatlema') on perspektiivvaade kõrgeimast (arhitektuursest) punktist, horisont asetub pildil ülemisse kolmandikku.
Rajhrad
Rajhrad (saksa keeles Groß Raigern) on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Brno-venkovi ringkonnas. Rajhrad asub Brno kesklinnast ligi 12 km lõunas.
Rajhrad paikneb merepinnast 190 meetri kõrgusel.
Mussoni vald
Musson on vald ja asula Belgias Valloonia piirkonnas Luxembourgi provintsis.
Asulad
Musson, Mussy-la-Ville, Signeulx, Willancourt, Baranzy ja Gennevaux.
Harilik laanik
Harilik laanik (Hylocomium splendens) on samblaliik, mis kuulub ulmikuliste sugukonda laaniku perekonda.
Kirjeldus
Taim on 5–15 cm pikk. Moodustab okasmetsades kuni 15 cm paksusega vaipu. Lehed on väikesed, kuni 3 mm pikad ja 1,5 mm laiad. Kujult on nad laimunajad, värvilt oliiv- või tumerohelised. Kevaditi on ta hästi äratuntav samblavaibast esilekerkivate uute kasvude, nn kurekaelte järgi. Sügiseks on need uued kasvud oksistunud ning liigi kindlamaks äratundmiseks tuleb võsu välja sikutada. Siis on küljelt vaadatuna hästi näha selle samblaliigi astmeline või korruseline ehitus. Igal aastal kasvatab taim juurde uue korruse lehti. Nii saab korruseid kokku lugedes arvutada, kui vana samblataim on. Vars on korrapäratult sulgjalt harunev, osad okstest on pikemad, osad lühemad. Vars kasvab tipust ning kõduneb allosast. Kui laanik samblavaibast välja tõmmata, meenutab ta välimuselt tillukest kuuske. Nagu kõigil sammaltaimedel, nii ka laanikul puuduvad juured, nende asemel on risoidid, mis on niitjalt rühmitunud rakud ja aitavad taimel kinnituda kivile või koorele, millel ta kasvab. Toitaineid, mis imatakse lehtede ja risoidide kaudu, omandab taim vihmast ja õhust. Laanikul on kaks erinevat kasvuvormi. Sümpodiaalse harunemise puhul jätkab külgharu varre kasvu, tõugates senise juhtharu kõrvale. Tekib üksteist jätkavate külgharude ahelik. Sümpodiaalsed taimed kasvavad vertikaalselt ja toetavad ennast. Monopodiaalse kasvu puhul varre peaharu jätkab kasvamist, andes külgharusid, mis ei ulatu peateljest eemale. Monopodiaalsed taimed on maas lamavad.
Harilik laanik paljuneb nii suguliselt kui ka vegetatiivselt. Seda liiki kutsutakse sageli “kloneeritud samblaks”. Suured alad on kaetud taimedega, mis on paljunenud nii, et tükike vanemtaimest on hakanud arenema. Uued taimed on geneetiliselt identsed. Eostega paljunemisel areneb eosest uus taim, millel moodustuvad suguorganid. Viljastunud munarakust areneb taime tipmises osas eoskupar, milles moodustuvad eosed. Eosed levivad tuulega ja idanevad soodsates tingimustes. Eoskuprad paiknevad punasel harjasel külgmiselt, on munajad ja lühikese nokaga varustatud kaanega.
Kasvukoht
Nagu nimigi ütleb, on hariliku laaniku tüüpiliseks kasvukohaks laanemetsad, kuid leidub ka palumetsades. Peale metsade leidub teda ka rabade servades ning loopealsetel. Avatud kasvukohtades on harilik laanik madalama kasvuga. Kasvab maapinnal, kus võib moodustada koheva vaiba, harvem puude jalamil, kõdupuidul ja huumusega kaetud kividel. Laanik on enamasti koos palusamblaga, kuid eelistab varjurikkamaid ja niiskemaid paiku. Mõnikord kasvab ta palusamblaga nii tihedasti koos, et neid on ülalt vaadates raske teineteisest eristada. Kui tingimused muutuvad kuivaks, vähenevad laaniku mõõtmed, et säilitada nii palju niiskust kui võimalik. Kui hakkab sadama või keskkond muutub jälle niiskeks, siis taime mõõtmed taastuvad.
Mahinur Özdemir
pisi|Mahinur Özdemir (2015) Mahinur Özdemir (sündinud 7. novembril 1982 Schaerbeekis) on endine Belgia poliitik ning Türgi diplomaat ja poliitik. Ta on noorim ja esimene naissoost parlamendiliige, kes kannab hidžaabi. Ta visati Humanistlikust Demokraatlikust Keskerakonnast (cdH) välja Armeenia genotsiidi eitamise eest 2015. aastal. Ta oli aastatel 2020–2023 Türgi suursaadik Alžeerias. Ta on 4. juunist 2023 Türgi pere- ja sotsiaalteenuste minister.
Harilik laanik
Levik
Tegemist on ühe kõige levinuma samblaga tsirkumboreaalsetes metsades ja arktilises tundras. Liik katab hiiglaslikke alasid Alaskal, Kanadas, Põhja-Euroopas ja Siberis. Kuna liik on väga laia levikuga, siis ta varieerub piirkonniti nii suuruselt, kasvumustrilt kui lehemorfoloogialt. Taimed, mis kasvavad Vaikse ookeani loodeosa vihmametsades, on robustsed ja kolmeli-sulgjad, arktilised tundra laanikud on seevastu palju väiksemad, ainult ühe-või kahelisulgjad. Vaatamata sellele, et eri paigus on taimed veidi erinevad, eksisteerib kõigis piirkondades vahepealseid (tavalisi) vorme. Eestis on liik kõikjal tavaline.
Mahinur Özdemir
Elulugu
Mahinur Özdemir sündis aastal 1982 Schaerbeekis Belgias. Ta on Konya ja Afyonkarahisari provintsist pärit türklaste perekonna kolmanda põlvkonna liige. Ta on lõpetanud Brüsselis prantsuse keelse ülikooli Université libre de Bruxellesi, tal on magistrkraad avaliku halduse alal (algul tahtis ta õppida õigusteadust, kuid mõistis, et hidžaabi kandjana on tal karjääri võimalused piiratud). Lisaks oli ta mitmete Scharbeeki valitsusväliste organisatsioonide aktiivne liige ja üliõpilasorganisatsiooni asutaja. Aastal 2009 liitus ta kristlike demokraatide Humanistliku Demokraatliku Keskerakonnaga ja sama aasta juunis valiti ta sealt Pealinna Brüsseli piirkonna parlamendi liikmeks. Temast sai esimene parlamendiliige, kes kandis hidžaabi.
Harilik laanik
Kasutusalad
Mitmed taimtoidulised loomaliigid, näiteks punahirv, kasutavad harilikku laanikut söögiks. Et laanikut lihtsalt leidub metsas kõige rohkem, vooderdavad mitmed linnud sellega oma pesa. Laanikut kasutavad ka inimesed ladustatavat puu-ja juurviljakastide vooderdamiseks. Hiljuti avastati aga, et liik sisaldab efektiivseid kasvajavastaseid aineid. Laialdase leviku tõttu kasutatakse harilikku laanikut ja palusammalt tihti õhu raskmetallireostuse hindamiseks, kuna samblad seovad kiiresti raskmetallide ioone.
Mahinur Özdemir
Elulugu
2020. aasta jaanuaris määras Türgi valitsus Özdemiri riigi suursaadikuks Alžeerias. Seejärel sai temast ka Islami Koostöö Organisatsiooni Naiste Ülemnõukogu liige. Pärast president Recep Tayyip Erdoğani tagasivalimist on ta 4. juunist 2023 Türgi pere- ja sotsiaalteenuste minister.
Vitraaž
pisi|[[Tallinna Toomkiriku aknavitraaž (2014)]] Vitraaž (prantsuse keeles vitrage < ladinakeelsest sõnast vitrum 'klaas') on värvilistest või värvitutest klaasitükkidest tehtud kunstiteos, mis on asetatud nt aknaavasse (aknavitraaž).
Mahinur Özdemir
Isiklikku
Ta on 30. juulist 2010 abielus, ta on kahe lapse ema.
Tal on Belgia ja Türgi kodakondsus. Ta valdab türgi ja prantsuse keelt emakeelena, lisaks valdab ta hollandi, inglise ja hispaania keelt.
Josef Schulz
Josef Schulz (11. aprill 1840 Praha Böömi Krooni maad – 15. juuli 1917 Špindlerův Mlýn Böömi Krooni maad) oli tšehhi arhitekt, disainer, õpetaja ja restauraator.
Tema tuntumad arhitektuurilised projektid olid Rudolfinum, Rahva Muuseum ja Dekoratiivkunstide Muuseum. Samuti osales ta Rahva Teatri taastamistöödes.
Turu tänav (Narva)
Turu tänav on tänav Narvas Kreenholmi linnaosas. Algab Joala tänavast ja lõpeb Kalda tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 340 m.
Enne Teist Maailmasõda kulges Turu tänav Narva vanalinnas Narva raekoja ees praeguse Raekoja platsi asemel. Tänav algas Viru tänavast ja lõppes Rüütli tänavaga ristudes. Turu ja Rüütli tänava nurgal Raekojas asus linnavalitsus ja politsei.
1893., 1900 ja 1905. aasta linnaplaanidel oli selle tänava nimi "Рыночная", 1912. ja 1927.aasta linnaplaanidel "Turu tänav".
Fine Line (album)
"Fine Line" on briti laulja ja laulukirjutaja Harry Stylesi teine stuudioalbum, mille andsid 13. detsembril 2019 välja Columbia Records ja Erskine Records. Albumi teemad keerlevad lahkuminekute, õnne, seksi ja kurbuse ümber.
Albumi stiili on nimetatud poprokiks, kus on progressiivse popi, folgi, souli, funki ja indie pop'i elemente. Stylesi kõrval olid albumi laulude peamised autorid Tyler Johnson ja Kid Harpoon, kes olid ka ühed põhiprodutsendid.
"Fine Line" jõudis paljude riikide albumite edetabelis esikohale.
Chambers Street
pisi|Chambers Streeti tänava algus Chambers Street on Manhattani kahesuunaline sirge tee, mis suundub Manhattan Municipal Buildingi eest loodesse Battery Park Cityini.
Tänav on nimetatud John Chambersi järgi, samuti nagu on tema partneri järgi nimetatud Murray Street.
Hrochův Týnec
Hrochův Týnec (saksa keeles Hrochow-Teinitz, Hrochowteinitz) on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Chrudimi ringkonnas. Hrochův Týnec asub Chrudimist umbes 8,5 km idas ja Pardubicest ligi 13 km kagus.
Hrochův Týnecit on esmamainitud 1293. aastal. 2011. aastal sai Hrochův Týnec vahepeal kaotatud linnaõigused tagasi.
Püha Anna kalmistu
Püha Anna kalmistu on Tartus Riia mäel asunud kalmistu.
Kalmistu asus tänapäeva Riia ja Struve tänava ristumiskoha kandis. Sinna maeti surnuid kuni 1773. aastani, mil Katariina II keelustas linnadesse matmise.
Kalmistu kõrval teisel pool teed asus Püha Antoniuse kalmistu.
Brøndby vald
Brøndby vald on vald Pealinna piirkonnas Taanis. See asub Sjællandi saare idarannikul.
EAÜ
EAÜ on mitmetähenduslik lühend.
Brøndby vald
Valla pindala on 28,05 km². 2012. aastal elas seal 34 229 inimest.
Valla keskus on Brøndbyvester. Teised linnad on Brøndbyøster ja Brøndby Strand. Kõik kolm on Kopenhaageni eeslinnad. pisi|tühi|Aerofoto
Tetele
Tetele (ka Tetelminde) on küla (vidējciems) Lätis, Jelgava piirkonnas Cena vallas. Aastatel 2002–2021 jäi asula Ozolnieki piirkonda. Asulas asub Tetelminde mõisa  süda (Tetelmuende). Asulas on põhikool.
Karlova tüüpi kivikirves
Karlova tüüpi kivikirves on venekujulise kirve üks tüüpe. Seda tüüpi kirveste leviala piirdub peamiselt Eestiga.
Leidmine
Kirvest sisaldanud venekirvekultuuri matmispaik avastati praeguse Kalevi 65 maja kohal olnud maja keldri kaevamisel. Koht asub Emajõe ürgoru nõlval Karlova mõisa pargi territooriumil.
1911. aasta mais sattus toonase Karlova 63 maja, mis 1990. aastate teisel poolel lammutati, omanik pottsepp Peeter Napp oma keldri laiendamisel kõdunenud luustikule. 170 cm pikk umbes 20 aastat vana meessoost maetu oli selili asendis peaga põhja poole ning tema rinna kohal asus 12 cm paksune suur lubjakivi. Parema käe lähedal asus dioriidist kivikirves ja vasaku puusa kohal fülliidist nooleots. Pealuu jäänuste järgi oli maetu pika kitsa näoga ja pärines venekirvekultuuri rahva hulgast. Leitud kivikirve järgi sai nimetuse peamiselt Eesti aladel levinud venekujuliste kivikirveste tüüp.
Õpetatud Eesti Seltsi teadlaste tehtud uuringuid kajastas R. Hausmanni publikatsioon "Das Steinzeitgrab von Karlova bei Dorpat" (Sb. GEG, 1911).
Iseloomustus
Karlova tüüpi kivikirvestele on iseloomulikud selgelt välja lihvitud küljekandid, varretusauku ümbritsev rant ja nupp kannal. Tera kaardub tugevasti tahapoole. Karlovast leitud kirves on dateeritud 2. aastatuhandesse enne Kristust.
Samatüübilisi kirveid on leidud ka mujalt Eestist – näiteks Ardu matusepaigast. Arvatakse, et see kirvetüüp kujunes välja Eesti läänepoolses osas ning et sellel on tugevaid mõjutusi Soome nöörkeraamika kultuurist.
Kivikirved esinevad matustes vaid hilisneoliitikumis, mil pandi kaasa vaid Külasema tüüpi ja Karlova tüüpi kivikirveid. Kirveste hauda panemine lõppes leidude põhjal neoliitikumi lõpus.
Eesti Autorite Ühing
Eesti Autorite Ühing (lühend EAÜ) on Eesti autorite esindusorganisatsioon. EAÜ on mittetulundusühing.
Kasepää vald (Laiuse kihelkond)
Kasepää vald (saksa keeles Kasepä) oli vald Tartumaal Laiuse kihelkonnas.
Eesti Autorite Ühing
Ühingu liikmeteks on peamiselt heliloomingu ja kujutava kunsti teoste autorid ning muusikakirjastajad.
Kasepää vald (Laiuse kihelkond)
Vald eksisteeris 1866 –1939.
Valla alal asus Kasepää küla, kus asus ka vallamaja.
Eesti Autorite Ühing
Lisaks oma liikmetele esindab EAÜ ka teiste riikide autoreid ja kirjastajaid välisriikide autoreid esindavate organisatsioonidega sõlmitud vastastikuse esindamise lepingute alusel.
EAÜ asutati 8. oktoobril 1991.
EAÜ juhatuse esimees on Karl-Ander Reismann. Juhatusse on varem kuulunud ka Vaiko Eplik (juhatuse esimees), Virgo Sillamaa, Juko-Mart Kõlar, Kadri Sundja, Kirke Karja, Karl-Ander Reismann ja Jaan Jaago.
Tegevdirektor oli 1993–2021 Kalev Rattus. Alates 8. märtsist 2021 asus Eesti Autorite Ühingut juhtima Mati Kaalep.
Eesti Autorite Ühingu esindaja osaleb Justiitsministeeriumi juures tegutseva autoriõiguse komisjoni töös.
Hindaste kivikülv
Hindaste kivikülv (ekslikult Kadakakivi ja Hindaste kivikülv) on kivikülv Läänemaal Lääne-Nigula vallas Hindaste külas soises metsatukas. Ala geograafilised koordinaadid on. Kivikülvi pindala on 0,2 ha. Kivikülvist umbes 900 m kirdesse ja 600 m loodesse jääb Läänemaa Suursoo maastikukaitseala, umbes 1200 m edelasse jääb Põlendmaa peakraav, umbes 1,0 km loodesse jääb Sarapiku kivi ja umbes 1,6 km loodesse jääb Kadaka kivi.
Hindaste kivikülvi keskkonnaregistri kood on KLO4001273.
Kivikülvi iseloomustus
Rahnud paiknevad sarapuu alusmetsaga niiskes lepikus. Ala on võrdlemisi raskesti leitav ja vähekülastatav ning pole eemalt nähtav. Alast põhja ja lõuna poole jäävad põllud, kust on kõige parem alale läheneda. Rahnudekogum koosneb neljast suuremast ja nende ümbruses paiknevatest väiksematest rahnudest. Rahnud on ümarate kontuuridega ja sammaldunud. Koostiselt on nad kõik ühesugused rabakivid. Kivikülvi seisund on rahuldav, kuid väärib paremat juurdepääsuviita ning osalist võsaraiet vaadete avamiseks.
La Kahena
"La Kahena" on Cheb i Sabbahi kolmas stuudioalbum, mis anti välja 10. aprill 2005. Album on inspireeritud berberite kultuurist.
Viiratsi vald (Viljandi kihelkond)
Viiratsi vald (saksa keeles Wieratz) oli vald Viljandimaal Viljandi kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1866 –1934.
Valla alal asus Viiratsi mõis.
Ivan Zavoloko
pisi|Ivan Zavoloko Läti 2019. aasta postmargil Ivan Zavoloko (vene keeles Иван Никифорович Заволоко, läti keeles Ivans Zavoloko; 17. detsember 1897 Režitsa – 7. märts 1984 Riia) oli Läti vanausuliste aktivist, ajaloolane, folklorist ja kodu-uurija, pedagoog ja rahvavalgustaja.
Vasalemma marmor
pisi|Vasalemma marmorist on ehitatud näiteks [[Vasalemma mõisa peahoone.]] pisi|Vasalemma paekivi karjäär Vasalemma marmor (ka Vasalemma paekivi) on valkjashall hästi töödeldav marmorilaadse struktuuri ja tekstuuriga lubjakivi, mida leidub Vasalemma ja Padise ümbruse maapõues. Seda marmorit on kasutatud ehituskivina ja skulptuuritöödes. Ehituskivina on seda kasutatud nt Padise kloostri ja Keila kiriku ehitamisel.
Kauli mõis
Kauli mõis (Kaulu muiža või Franku muiža, saksa keeles Frankenhof) oli mõis Lätis Riia linnas Mežciemsi asumis. Mõisa peahoone asus Biķernieku iela majade 122 ja 124 piirkonnas.
Kauli mõis rajati pärast 1709. aasta katkuepideemiat kahe talu asemele. Aastal 1787 sai mõisa omanikuks Riia kaupmees Hermann Bruns. Kuni aastani 1920 olid mõisa omanikuks Bushid.
Mõisa peahoone oli XVIII sajandil ehitatud kahekorruselise palkidest maja. Aastal 2002 lammutati see koos teiste mõisasüdames asunud hoonetega, mis olid küll kõik ümber ehitatud. Biķernieku iela 126 asub siiski üks maja, mis võis olla üks mõisa kõrvalhoonetest.
Franz Anton von Schiefner
pisi|Franz Anton von Schiefner Franz Anton von Schiefner (18. juuli 1817 (ukj) Tallinn – 16. november 1879 (ukj) Peterburi) oli baltisaksa keeleteadlane ja etnoloog. Ta oli uurimisharude uralistika, tibetoloogia, mongolistika rajajaid.
Newark-on-Trent
pisi|tühi|Keskväljak
Nikolai Prozorov
Nikolai Prozorov (24. november 1877 Simbirsk – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti loomaarstiteadlane.
Elulugu
Lõpetas 1906 Kaasani Veterinaariainstituudi, magister (1912, samas), väitekiri "Материалы к макроскопическому исследованию кровеносной системы хилуса, синуса и коркового слоя почек наших домашных млекопитащих животных и отчасти человека". Oli aastast 1906 Kaasani Veterinaariainstituudis prosektori abi, 1915–18 Tartu Veterinaariainstituudi anatoomia prosektor, aastast 1918 Saraatovi Veterinaariainstituudi anatoomia professor.
Teadustöö
Uurinud peamiselt neerude ja peaaju mikroehitust.
Nelson Sullivan
Nelson Sullivan (15. märts 1948 Kershaw, Lõuna-Carolina – 4. juuli 1989 Manhattan, New York) oli Ameerika Ühendriikide videokaameramees. Ta jäädvustas enamasti eluolu keset peaaegu pankrotistunud ja narkokuritegude rohket 1980. aastate Manhattanit, mil Lääne ja Nõukogude Liidu vahel kääris veel nii-nimetatud Külm sõda. Tema meelispaigad olid Downtowni ööklubide sündmuskohad, mida väisasid elukunstnikud ja drag queen ' id. Need olid kohad, mida linn ei olnud veel otseselt ohjeldama asunud.
See oli internetieelne aeg, mille problemaatikaks oli AIDS-i kui surmava haiguse teadvustamine, samas kui maailmalinna kunstielu hakkasid ilmestama postmodernsed isikuvabadused ning väljendusrohkused. New Yorgi 1980. aastate hedonistlikest kulissidest, mille nii-nimetatud patroon oli popkunstnik Andy Warhol, kasvas näiteks välja oma muusikukarjääri alustav Madonna. Nelson Sullivan ise kuulus homoseksuaalsete newyorklaste kogukonda ja varajaste Club Kidsi piduliste seltskonda, olles paljude hiljem tuntuks saanud inimeste hea sõber.
Videokaamera ning melu
Ta oli Lower East Side'i ja Greenwich Village'i galeriide, klubide ja baaride sagedane külaline. Seltskondlikult positsioonilt asus ta Warholi ümbritsenud siseringi äärealal (nende peamised kogunemiskohad jäid rohkem Midtowni poole, 17th Streeti ja Broadway tänava nurgale ning Max's Kansas City restoranklubisse). Ta luges oma sõprade hulka nende tegevuspaikade tegelasi, nagu Warholi noort sõpra Benjamin Liud, lauljat Joey Ariast, moedisainerit Alexis del Lagot ja näitlejat Sylvia Milesi. Kõik need, välja arvatud Miles, olid drag queen ' id. Videoklipid ümberriietuvatest sõpradest kujunesid tema harrastuse juhtmotiiviks. Seda võib näha Guy Bernotasa 1982. aasta videomaterjalist "Momma Said...", mille Sullivangi lindile võttis. 1980. aastate lõpus renoveeris ta oma kodu, endise hobuvankrikoja, kolmekorruseliseks factory ' iks, milles osalesid ka DJ Larry Tee, drag queen ' id RuPaul ja Lahoma Van Zant, aga ka Lady Bunny ning ajakirjanik Michael Musto ja kunstnik Albert Crudo.
Ivi Proos
Ivi Proos (sündinud 7. augustil 1948 Tallinnas) on eesti majandusteadlane ja sotsioloog.
Nelson Sullivan
Videokaamera ning melu
Ta oli kroonikuks paljude oma sõprade ja eakaaslaste tõusudele-langustele. Nende seas olid Ethyl Eichelberger, John Sex, Keith Haring ja Tom Rubnitz. Mainimist väärib ka meeletult rajude Club Kidsi pidude palgaline eestvedaja Michael Alig. Viimane tappis 1996. aastal narkouimas elajalikult klubikaaslasest narkomuula Angeli, mida käsitleb "šokumentaaliks" tituleeritud film "Party Monster". Alig on jäädvustatud Sullivani videokogus küll väikelinna sõnaahtra noormehena, kes püüdis New Yorgi 1980. aastate ööelu isekeskis elavdada. Sullivani jäädvustustest on näha peod, kus osalevad heauskselt ka Aligi ema ning kontoritöötajatest valgekraed. 1990. aastate alguses suutis vastuoluliseks muutunud ja juba räigelt tegutsenud Alig kogu linna ööelu kriminaalsete sise- ja välipidudega ning igasugustest karakteritest ja nartsissistidest kaasalööjatega aastateks sõna otses mõttes pahupidi pöörata.
Ivi Proos
Elulugu
Ivi Proos on töölise tütar.
Nelson Sullivan
Elluviimata telesaade ja varane surm
Sullivani tabas 1989. aasta iseseisvuspäeval Meat Packing Districtis paikneva 9th Avenue ja Gansevoort Streeti tänava nurgal asunud kodus 41-aastaselt südamerabandus. Ta suri kõigest kolm päeva pärast täistöökohast loobumist, ta kavatses alustada omaenda kaabeltelevisioonisaatega.
Mehe suguelundid
thumb|Mehe [[kuse-suguelundkond]] Mehe suguelundid (lad organa genitalia masculina) on nii sisemised (lad organa genitalia masculina interna) kui ka välimised (lad organa genitalia masculina externa) paljunemisorganid, mis moodustavad koos kuseelunditega tervikliku kuse-suguelundkonna ehk urogenitaalsüsteemi (apparatus urogenitalis).
Nelson Sullivan
Videoarhiiv kui pärand
2012. aasta oktoobris võttis New York University's Fales Library & Special Collections vastu Sullivani üle 2000 tunni pikkuse videoarhiivi. Annetuse tegid atlantalased Dick Richards, David Goldman ja Robert Coddington projekti "5 Ninth Avenue Project" raames.
Mehe suguelundid
Sisemised suguelundid
1. Munand (lad testis, orchis) (2) on munandikotis olev paariline suguelund, mis on eraldatud vaheseinaga.
2. Munandimanus (2) – paiknevad munandite tagumisel ülemisel seinal.
3. Eesnääre asub vahetult kusepõie all, kaalub umbes 20–25 grammi, koosneb 30–40 iseseisvast näärmest. Eesnääre on vastu pärasoolt ja seepärast palpeerib arst selle suurust läbi päraku ava. Vanematel meestel esineb eesnäärme suurenemist, millega kaasneb urineerimise takistus ja valulikkus. Eesnäärmepõletik on prostatiit.
4. Seemnepõiekesed (2) – paiknevad eesnäärme kohal
5. Seemnejuhad (2) – juhivad sperma mehe organismist välja
Ivi Proos
Elulugu
Ta osales 2001 Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit", milles tunti muret Eesti ühiskondliku arengu pärast.
Mehe suguelundid
Välimised suguelundid
1. Munandikott (1) – kaitseb munandeid
Ivi Proos
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: üleminekuriikide makromajandusliku käitumise indikaatorid, sotsiaalne kihistumine, rahvussuhted multikultuurses ühiskonnas. Eesti NSV Plaanikomitee esimehe nõunik (1989–1990), peaministri majandusnõunik (1990–1991), Eesti Erastamisagentuuri nõukogu liige (1991–1994), Eesti Panga nõukogu liige (1991–1993) ja nõunik (aastast 1999), Eesti Merelaevanduse nõukogu liige ja juhtimiskonsultant (1992–1997).
Üle 60 teadustrükise, võrguteavikud, aimeartikleid.
Mehe suguelundid
Välimised suguelundid
2. Suguti (1) – on väga rikkalikult varustatud veresoontega, mis sugulise erutuse korral täituvad verega ja see tagabki suguti jäigastumise.
Enzo Fittipaldi
pisi|Enzo Fittipaldi (2022) Enzo Fittipaldi da Cruz (sündinud 18. juuli 2001 Miamis) on Brasiilia võidusõitja, kahekordse Vormel 1 meistri Emerson Fittipaldi tütrepoeg ja sõitja Pietro Fittipaldi vend. Tema võistlusnumber on 74.
Mehe suguelundid
Välimised suguelundid
3. Sugutilukk (1) – on suguti eesmine osa ja seda katab nahaleste, mida nimetatakse eesnahaks.
Enzo Fittipaldi
Ferrari Driver Academy
2016. aasta novembris oli Fittipaldi nende viie sõitja hulgas, kes kutsuti Ferrari Driver Academysse ja järgmisel kuul kinnitati ta pärast Fiorano ringrajal hindamistesti läbimist Marcus Armstrongi liikmeks. 2021. aastal, pärast Gianluca Petecofi ja Giuliano Alesit, lahkub temagi Ferrari Driver Academyst, et minna koos Andretti Autospordi meeskonnaga USA-sse võidusõidule.
Mehe suguelundid
Invasiivne sekkumine
Fimoosi korral sekkutakse vajadusel kirurgiliselt. Kuna kirurgiline sekkumine teostatakse üldanesteesia seisundis (ka üldnarkoosis), on tüsistuste tekke võimalus kuni 34%.