cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kriminaalkirjanike loend
S
Dorothy L. Sayers - Julian Semjonov - Tiit Sepa - Yrsa Sigurðardóttir - Georges Simenon - Virgo Sirvi - Maj Sjöwall - Fredrik Skagen - Rex Stout - Leonie Swann - Patrick Süskind
T
Josephine Tey - Ross Thomas - Scott Turow
V
Georgi Vainer - Elmar Valmre - S. S. Van Dine - Fred Vargas
W
Per Wahlöö - Edgar Wallace - Mika Waltari
Nilüfer Yumlu
Nilüfer Yumlu (sündinud 31. mail 1955) on Türgi laulja.
1978. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Nazariga Türgit lauluga "Sevince".
Väo oja
Väo oja (ekslikult nimetatud Väo kraav ) on oja Harju maakonnas Tallinnas Lasnamäe linnaosas Väo asumis.
Pedäjäalostõ
Pedäjäalostõ (kirjakeeles ka Pedajaaluste; vene keeles Подсосонье) oli küla Võrumaal. 1977 liideti see küla Võõpsuga. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Poloda nulka.
19. sajandil kuulus küla Lüübnitsa kogukonda ja Kulkna kogudusse.
Oscar Gilbert
Oscar Gilbert (sündinud 1986) on taani pianist.
Elu ja looming
Oscar Gilbert on lõpetanud Rütmimuusika Konservatooriumi (Rytmisk Musikkonservatorium) Kopenhaagenis. Ta komponeerib džässi, popi, R&B ja afro-beat'i võtmes ning mängib mitmes muusikakollektiivis. Gilbert on koostööd teinud impro-comedy grupiga Den Lalleglade Brigade, tuntud Taani räppari Per Versiga ja luuletaja Claus Høxbroega.
2013. aastal ilmus Oscar Gilberti ja Claus Høxbroe esimene ühisplaat „Alasti kui vaststündinu“ („Nogne som Nyfodte“), milles Høxbroe kannab ette oma tekste ning Gilbert improviseerib klaveril. 2015. aastal ilmunud plaadil „Hämariku tsensuur“ („Tusmørkets Censur“) on Gilbert komponeerinud muusika spetsiaalselt Høxbroe tekstidele ning see on lindistatud paljude muusikute ühistööna.
Oscar Gilbert on esinenud koos Claus Høxbroega 2016. aastal Tartu kirjandusfestivalil Prima Vista.
Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee Siseasjade Valitsus
Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee Siseasjade Valitsus (Tallinna RSN TK SAV, Tallinna Linna TSN TK Siseasjade Valitsus) oli Eesti NSV piirkondlik siseturvalisuse eest vastutav riiklik haldusasutus, Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee ja Eesti NSV Siseministeeriumi haldusalas.
Teeninduspiirkond oli Tallinna ja Maardu linn. Tallinna Linna TSN TK Miilitsavalitsus ja Tallinna Linna TSN TK Siseasjade Valitsus asus Tallinnas, Vaksali tänav 18 ja pärast seda Lubja tänav 4. Tallinna Siseasjade Valitsus koosnes Tallinna siseasjade valitsuse keskasutustest ja linnarajoonide piirkondlikest siseasjade osakondadest.
Tallinna Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee Siseasjade Valitsus moodustati 1969. aasta jaanuaris Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega nr 76 "Linnade ja rajoonide töörahva saadikute nõukogude täitevkomiteede miilitsaosakondade reorganiseerimisest linnade ja rajoonide töörahva saadikute nõukogude täitevkomiteede siseasjade osakondadeks"
Siseasjade asutuste ülesanded olid avaliku korra tagamine, võitlus kuritegevusega ja selle ennetustöö, valveteenistus tähtsamates riigiasutustes, elanike elukoha registreerimine, siseriiklike passide väljaandmine ja passirežiimi elluviimine, mootorsõidukite registreerimine, tehniline kontroll ja liiklusohutuse tagamine, mitmesuguste tegevuslubade väljaandmine ja esemete registreerimine (tulirelvad, lõhkeained, kirjutusmasinad, paljundus- ja trükiseadmed, pitsatite ja stampide kinnitamine jm), koos tsiviilkaitse ja tuletõrje keskasutustega sellealase töö organiseerimine, kaadri väljaõpe.
SARKi Tallinna Linna Miilitsavalitsus
1. septembril 1940. aastal moodustati Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi Töölis-Talupoegade Miilitsavalitsus, seniste maakonna prefektuuride (Tallinna-Harju prefektuuri) asemele loodi maakondade miilitsaosakonnad, mis koosnesid jaoskondadest ja miilitsavolinikest. Maakondade ja linnade miilitsaosakonnad, mis formaalselt olid kohaliku töörahva saadikute nõukogu täitevkomitee osakonnad allusid SARKi Miilitsavalitsusele. Tallinnas reorganiseeriti miilitsaosakond 1946. aastal, pärast linnarajoonide moodustamist, reorganiseeriti Tallinnas miilitsaosakond (Pärnu maantee 27 ) Tallinna Miilitsavalitsuseks ja loodi linnarajoonide miilitsaosakonnad. Tallinna Linna Miilitsavalitsusele allus ka üksik motoriseeritud operatiivdivisjon.
Vt ka Tallinna linnarajoonid: 1945–1946 Kopli rajoon, Mererajoon, Kesklinna rajoon, Keskrajoon, Kalinini rajoon, Nõmme rajoon, Lenini rajoon, Oktoobri rajoon
Tallinna Linna TSN TK Siseasjade Valitsus
1965. aastal oli Eestis 6 vabariikliku alluvusega linna ja 15 maarajooni, millel oli miilitsaosakond või Tallinnas, Tallinna Miilitsavalitsus. 1968. aasta lõpul nimetati Eesti NSV Siseministeeriumi Miilitsavalitsus Eesti NSV Siseministeeriumi Siseasjade Valitsuseks, 1969. aastal Tallinna Linna TSN TK Miilitsavalitsus – Tallinna Linna TSN TK Siseasjade Valitsuseks ja siseasjade osakondadeks.
Tallinna Linna RSN TK Siseasjade Valitsus
1977. aastal vastu võetud uue Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liidu ja Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi konstitutsiooni kohaselt nimetati senised Töörahva Saadikute Nõukogud ümber Rahvasaadikute Nõukogudeks ning ka Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee SAV – Tallinna Linna RSN Täitevkomitee Siseasjade Valitsuseks.
Grillimine
pisi| pisi|Grillimine Trondheimi fjordi kaldal. 2015. aasta august Grillimine on toiduainete küpsetamine soojuskiirguse mõjul.
Tavaliselt grillitakse vabas õhus restil või vardas hõõguvate süte kohal, kuid on ka ahjusid, mida saab kasutada kinnistes ruumides. Üks grillimise alaliike on broiling, kui kuumus tuleb mitte alt, vaid pealt. Kaupluste suurtes grillahjudes searibi ja broilerite grillimist olekski õigem nimetada broiling 'uks.
Grillimise kodumaaks peetakse USA-d, seal on ka tänapäeval grillimine ülipopulaarne.
Grillimiseks sobivad tükeldatud liha, grillvorstid, köögi- ja puuviljad, kala jne.
Tuntuim grilltoit on šašlõkk.
Dubna rajoon
Dubna rajoon (vene keeles Дубенский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tula oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Dubna alev.
Rajoon piirneb põhjas Kaluga oblastiga, kirdes Aleksini rajooniga, idas Odojevi rajooniga, kagus Štšokino rajooniga, lõunas Odojevi rajooniga ja idas Suvorovi rajooniga.
Rajooni pindala on 802,2 km². Elanike arv oli 2012. aastal 14 805, 2009. aastal 14 612 ja 2002. aastal 15 011.
Dubna rajoonis on 85 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Dubna) ja kahe külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsaim jõgi on Upa jõgi, teised jõed (Bolšaja Kolodnja, Malaja Kolodnja, Glušnja, Dubna ja Volhonka) voolavad temasse.
Vladimir Burmeister
Vladimir Pavlovitš Burmeister (vene keeles Владимир Павлович Бурмейстер; 15. juuli (vkj 2. juuli) 1904 Viciebsk, Mogiljovi kubermang – 5. märts 1971 Moskva) oli Nõukogude Liidu ballettmeister. Ta oli esimene nõukogude koreograaf, kes tegi koostööd kuulsa Pariisi Grand Opéra balletitrupiga.
Vene koreograafia ajaloo silmapaistvaks sündmuseks oli 1953. aastal esietendunud Pjotr Tšaikovski ballett "Luikede järv" Burmeisteri koreograafias.
Päritolu
Burmeisterite suguvõsa on kestnud mitu sajandit. Teada on, et 1570. aasta suvel, kui hertsog Magnus oma väega Tallinna alla tuli, laagri püstitas ja linna piirama hakkas, suri selles  laagris Magnuse kantsler, sünnilt sakslane Konrad Burmeister. Vladimir Burmeisteri vanavanaisa, ametilt arst ja rahvuselt rootslane, kutsuti 19. sajandi esimesel poolel Peterburi. Vladimir Burmeisteri vanaisa õppis Peterburi Kunstiakadeemias. Teistel andmetel oli Vladimir Burmeisteri isa põlisaadlik, pärit venestunud rootsi suguvõsast.
Vladimir Burmeisteri ema (sünninimi Natalja Tšaikovskaja) oli helilooja Pjotr Tšaikovski nõotütar. Vladimir Burmeisteri emapoolse vanaema sünninimi oli Maria Weber (abiellus kindral Andrei Tšaikovskiga) ja emapoolse vanavanaema sünninimi von Behren.
Loomekarjäär
Burmeister õppis aastatel 1925–1929 Moskvas Teatrikunsti Kesktehnikumis. Koreograafina täiendas end Viktorina Krigeri juures. 1930. aastatel töötas ta Moskva Kunstiballetis ballettmeistrina. Aastatel 1941–1960 ja 1964–1970 oli ta Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko Moskva Akadeemilise Muusikateatri peaballettmeister.
1956. aasta suvel andis Moskva muusikateater võõrusetendusi Pariisis. Edu oli nii suur, et Burmeister sai pakkumise lavastada Grand Opéras "Luikede järv". See teostuski 1960. aastal. Pariisis viibides sai Burmeister balletikompaniilt London Festival Ballet kutse lavastada veel üks ballett Tšaikovski muusika järgi. Nii ilmus "Snegurotška", mille esietendus toimus 1961. aastal Londonis ja 1963. aastal Moskvas.
Tunnustus
pisi|60px|
Vera Brežneva
pisi|Vera Brežneva Vira Viktorivna Galuška (ukraina Віра Вікторівна Галушка, vene Вера Викторовна Галушка; sündinud 3. veebruaril 1982 Dniprodzeržõnskis, Dnipropetrovski oblastis), esinejanimega Vera Brežneva (vene Вера Брежнева, ukraina Віра Брежнєва), on ukraina laulja, näitleja ja saatejuht.
Aastatel 2003–2007 oli ta ansambli VIA Gra liige (väljaspool Venemaad ja Ukrainat oli ansambel tuntud nimega Nu Virgos).
Aastast 2008 tegutseb ta sooloartistina.
2010. aastal ilmus Vera Brežneva album "Любовь спасёт мир" (vene keeles 'armastus päästab maailma').
Vera Brežneva on käinud esinemas ka Eestis.
Matvei Blanter
Matvei Blanter (vene Матвей Исаакович Блантер; 10. veebruar (vkj 28. jaanuar) 1903 Potšep, Tšernigivi kubermang (tänapäeval Brjanski oblast) – 27. september 1990 Moskva) oli juudi rahvusest Nõukogude Liidu helilooja.
Elulugu
Matvei Blanter sündis kaupmees Issaak Blanteri ja näitleja Tatjana Vovsi perekonnas. Enne Esimese maailmasõja algust kolis perekond Kurskisse. Aastatel 1915–1917 õppis Matvei Blanter Kurski muusikakoolis klaveri- ja viiulimängu ja 1917–1919 Moskva Filharmooniaühingu draamakooli klaveriklassis. Aastatel 1920–1921 oli Blanter Moskvas estraadistuudio Mastofor muusikaosakonna juhataja.
Aastatel 1926–1927 oli Matvei Blanter Leningradi Satiiriteatri muusikaosakonna juhataja. 1928–1929 oli ta muusikajuhataja Ajakirjandusmaja Teatris, 1930–1931 Magnitogorsi Teatris, 1932. aastal ajakirja Krokodill rändteatris ja 1932–1933 Gorki Miniatuurideteatris. 1936. aastal määrati Matvei Blanter Nõukogude Liidu Riikliku Džässorkestri kunstiliseks juhatajaks.
Looming
Matvei Blanter on kirjutanud arvukalt laule, neist kõige tuntum on "Katjuša". Blanter on kirjutanud ka operette ja filmimuusikat.
Hafnersee
Hafnersee on järv Austria Kärnteni liidumaal.
Praadimine
pisi|[[Köögivili|Köögiviljade ja seente praadimine pannil]] Praadimine on laialt kasutatav kuumtöötlemisviis, kus toiduaineid küpsetatakse rohkes rasvas või toiduõlis. Liha küpseb ja pruunistub temperatuuril 160–200°.
Nõudlik huulsamblik
Nõudlik huulsamblik  (Heterodermia speciosa) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Chiara ja Serafina
"Chiara ja Serafina" (originaalis Chiara e Serafina, ossia I pirati - Chiara ja Serafina ehk Piraadid ) on Gaetano Donizetti ooper (melodramma semiseria) kahes vaatuses Felice Romani libretole. Esmaettekanne toimus 26. oktoobril 1822. aastal Milano  Teatro alla Scalas. Rollide esmaesitajad olid Isabella Fabbrica (Chiara), Rosa Morandi (Serafina), Savino Monelli (Don Ramiro), Antonio Tamburini (Picaro), Maria Gioja-Tamburini (Lisetta), Carolina Sivelli (Agnese), Carlo Poggiali (Don Fernando ja Gennaro), Carlo Pizzochero (Don Alvaro) ja Carlo Dona (Spalatro).
Ajalugu
Pärast La zingara ja La lettera anonymous  esietendusi lahkus Donizetti juulis 1822 Napolist. Ta jõudis Milanosse 3. augustil. Seal sõlmis ta koos libretist  Felice Romaniga  lepingu La Scalaga neile sügishooaja avamiseks ooperi komponeerimiseks. Felice Romani oli tollal tuntumaid ja viljakamaid libretiste, kuid paistis ka silma, et võttis korraga vastu rohkem tellimusi, kui suutis täita. Ta ei pidanud kunagi kokkulepitud tähtaegadest kinni. Samal ajal Donizetti tööga oli ta nõustunud kirjutama ka libreto algava hooaja teisele uuele ooperile, mis oli  Saverio Mercadante Adele ed Emerico. 20. septembril, mil ta pidi lepingu järgi andma Donizettile üle valmis teksti, polnud tal heliloojale midagi pakkuda. Ega ka mitte kaheksa päeva hiljem. Alles 3. oktoobril andis Romani ooperi esimese vaatuse La Scala impressaariole, mille see ulatas tsensuurile seisukoha võtmiseks. Tsensuur  nõudis mõningaid väiksemaid muudatusi. Oktoobri esimesel nädalal sai Donizetti tööle asuda. Proovid algasid 15. oktoobril ja esietendus määrati 26. oktoobrile.
Donizetti mõistis hästi debüüdi tähtsust La Scalas. Ta teadis milanolaste umbusku nende suhtes, kes olid mujal edu kogunud. Donizetti oli mures, et ooperi partituuri viimistlemiseks ja proovideks jääb liiga vähe aega. Ta arvas, et esimesel etendusel ei maksa edu loota, aga alates kolmandast läheb asi paremaks. Milanos Ricordi arhiivis säilitatava Donizetti autogrammiga partituuri viimasel leheküljel on helilooja kirjutanud, et siin teos lõppeb ja saab näha, kas tal läheb hästi või halvasti.
Primadonna Isabella Fabbrica oli külmetanud ja jättis mitu proovi vahele. Mõnda aega oli esietenduse kuupäev kahtluse all, kuid laulja toibus piisavalt ja oli väljakuulutatud päeval laval. Tollase La Scala kombe kohaselt ei piisanud uue ooperi avaõhtuks üksnes selle ooperi ettekandmisest. Donizetti ooperi esimese vaatuse järgsel vaheajal esitati balletti  Gabriella di Vergy ja pärast teist vaatust balletti  Il merceaiolo in angustie. Järgmisel päeval andsid kriitikud ajalehtedes teada, et teos olnud liiga pikk, mõne solisti esinemist olla aplodeeritud ning pärast eesriide langemist olnud publikul kulmud kortsus. Kuid mitte eriti kortsud, sest samal hooajal mängiti tükki veel 12 korda. Teater aga polnud rahul ega pakkunud Donizettile uut lepingut. Pärast seda pettumust kulus Donizettil Milano publiku ette naasmiseks kaheksa aastat ja rohkem kui 10 aastat Lucrezia Borgiaga La Scalas tõelise edu saavutamiseks.
Chiara e Serafina  täispikka salvestust ei ole. Opera Rara on salvestanud ühe muusikanumbri ja andnud selle välja Donizetti Itaalia ooperit käsitlevas antoloogias.
Süžee
Tegevus toimub 17. sajandil Hispaanias Menorca saarel ja Cadizes Belmonte lossis ja Don Fernando palees. Chiara ja Serafina isa Don Alvaro on laevakapten, kes on teel Cadizest Mallorcale sattunud mereröövlite kätte, vangistatud ja juba üle kümne aasta nende käes orjuses. Cadize  isand  Don Fernando on tema vaenlane. Ta on salaja korraldanud asjad nii, et Don Alvaro kadumist käsitletakse riigireetmisena ja tagaselja süüdi mõistetud. Don Fernando on end määranud Serafina hooldajaks. Serafinast on kasvanud nägus naine. Don Fernando kavatseb temaga abielluda, et saada kätte Serafina isa varandus. Kuid Serafina armastab Don Ramirot, kelle isa on linnapea. Don Ramiro palub Don Fernandolt Serafina kätt. Don Fernando, kes ei saa seaduslikult keelduda, hakkab otsima põhjuseid Don Ramirole äraütlemiseks.
Jõukas Belmonti küla elanik Don Meschino on armunud Belmonti lossi majahoidja Agnese tütresse Lisettasse ja soovib temaga abielluda. Lisette keeldub. Kuid just siis tõuseb torm. Selle käigus tulevad Don Alvaro ja Chiara Agnese ja Lisetta juurde ning paluvad neilt abi, et nad pääseksid põgenema. Samal õhtul maabub mandril Don Fernando endise sulase, nüüd mereröövlite juhi Picaro laev. Ta on otsustanud otsida tööd. Don Fernando pakub talle tööd ja tasu, kui ta suudab ära hoida Serafina pulma. Picaro riietub Don Alvaroks ja tutvustab end lossiaias sellena kahele armunule. Serafina usub, et isa on leitud. Picaro veenab teda pulmi edasi lükkama. Chiara saabub kerjuseks riietatuna, kuid õde ei tunne teda ära. Chiara ja tõeline Don Alvaro ajavad Picaro segadusse, kes alguses leebub ja lubab abi, kuid siis põgeneb. Oma juhti otsivad piraadid tungivad lossi ja võtavad kinni Don Meschino, Lisetta ja Chiara. Picaro tuleb tagasi oma piraadiriietes ja vabastab vangid. Õed saavad taas kokku. Don Ramiro vannub Serafinale igavest armastust. Kõik arvavad, et Chiara on koos piraatidega põgenenud, kuid ta naaseb koju koos Picaroga.
T18 Boarhound
T18 Boarhound oli Ameerika Ühendriikide raske soomusauto, mida teise maailmasõja ajal toodeti väikeses koguses Briti armee jaoks. Lisanimi Boarhound on saadud brittidelt.
Ajalugu
Ameerika Ühendriikide Armee Varustuskorpus (inglise keeles US Army Ordnance Corps) tegi 1941. aasta juulis teatavaks nõuded raske soomusauto arendamiseks (koos keskmisele soomusautole T17 esitatavate nõuetega). Soomusauto oli mõeldud Briti armee relvastamiseks.
Prototüübi ehitas Yellow Coach Company 1942. aastal. Tegemist oli suure 8x8 veoskeemiga masinaga, mille neli esimest ratast olid juhitavad. Paksu soomuse tõttu kaalus masin 26 tonni, mis oli tolleaegse keskmise tanki kaal. Algselt koosnes relvastus tornis paiknevast 37 mm kahurist M6, sellega koaksiaalselt paiknevast .30 tollisest kuulipildujast ja soomusauto ninas paiknevast .30 tollisest kuulipildujast. Aga prototüübi valmimise ajaks oli selge, et 37 mm kahuri tankitõrje võimekus oli ebapiisav ja tootmisversioon T18E2 relvastati 57 mm kahuriga M1, mis oli USA versioon Briti QF 6-naelasest kahurist. Britid andsid soomusautole hüüdnime Boarhound.
USA armee selle soomusauto vastu huvi ei tundnud. Briti armee tellis esialgu 2500 masinat, kuid katkestas pärast esimese 30 masina kättesaamist tellimuse. Põhjuseks kõrged tootmiskulud ja vilets maastikuläbivus. Lahingutegevuses soomusautosid T18 ei kasutatud.
Ainuke säilinud eksemplar asub Bovingtoni Tankimuuseumis Inglismaal.
Adolf Edur
Adolf Edur (25. august (vkj)/ 7. september 1912 Tartu – 6. juuli 1985 Tartu) oli Eesti veemotosportlane, spordikohtunik ja -tegelane.
Ta hakkas sportima 1928. aastal Tartu Kalevis, mängis jääpalli ja tegi jalgrattasporti.
Teise maailmasõja ajal teenis Saksa sõjaväes "Narva" pataljonis allohvitserina.
Oli Eesti veemotospordile üks alusepanijaid. Valmistas 1954. aastal Tartus Eesti esimese vabaklassi päramootoriga võidusõidupaadi (projekteeris Georg Vanamölder). Võistles aastatel 1954–1959, sai 1957. aastal esimestel Eesti NSV esivõistlustel päramootoriga sportpaatide võistlusklassis 250 cm3 (S-250; kaassõitja Richard Tammeloo) hõbemedali.
Tegutses spordikohtunikuna (Eesti NSV vabariiklik kategooria jalgrattaspordis 1947, suusatamises 1950 ja ka kiiruisutamises). Oli 1946–1948 Eesti NSV Jalgrattaspordisektsiooni presiidiumi esimees.
Isiklikku
Tema poeg on sporditegelane ja -pedagoog Mart Edur.
Kasia Moś
Katarzyna "Kasia" Moś (sündinud 3. märtsil 1987 Ruda Śląskas) on Poola laulja, laulukirjutaja ja tantsija.
2016. aasta oktoobris poseeris ta Poola Playboy esikaanel.
Ta esindas Poolat 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis lauluga "Flashlight". Laul sai finaalkontserdil 64 punktiga 22. koha.
Zöblen
Zöblen on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Reutte ringkonnas. Vald asub 1087 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 8,8 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 222 inimest.
pisi|tühi|Zöblen
Namakgale
Namakgale on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Mopani ringkonnas Ba-Phalaborwa vallas. Namakgale asub Phalaborwast ligikaudu 8 km lääne pool.
Rauschelesee
Rauschelesee on järv Keutschacher See lähedal Austria Kärnteni liidumaa Keutschachi linnas. Järve kasutatakse kalastuseks ja supluseks.
Baskin (film)
"Baskin" on 2012. aasta Eesti portreefilm lavastajast ja näitlejast Eino Baskinist. Filmi lavastaja on Manfred Vainokivi.
Tegemist on teise dokumentaalfilmiga Baskinist, esimese, 1987. aastal valminud filmi "Lend üle mägede" autor on Heini Drui.
Rudgalvji
Rudgalvji on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla kirdeosas Koiva jõe kaldal. Seal asub Rudgalvji bussipeatus. Looduskaitse all on Rudgalvji hiidmänd ümbermõõduga 3,9 ja kõrgusega 17 meetrit.
Aastal 2007 oli seal 11 elanikku. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Leyen Spiegel
"Leyen Spiegel" on kaheköiteline, eesti- ja saksakeelse paralleeltekstiga jutluseraamat, mille kirjutas Heinrich Stahl. Teose esimene osa avaldati 1641. ja teine osa 1649. aastal Tallinnas.
See on üks vanemaid täielikult säilinud raamatuid, mis sisaldab eestikeelset teksti.
Tay-Sachsi haigus
Tay-Sachsi haigus on neuroloogilist degeneratsiooni ja inimese surma põhjustav autosoomretsessiivne haigus.
Mäessä
Mäessä (kirjakeeles ka Mäessa, ka Mäeussaia; vene keeles Пепина Гора) oli küla Võrumaal. 1977 liideti see küla Toomasmäega. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Poloda nulka.
Tay-Sachsi haigus
Sellesse nakatunutel pole ajus olevat rasust jääkainet metaboliseerivat elutähtsat ensüümi heksoosamidaas A. Tay-Sachi esineb harva ja seda põhjustab vigase geeni edasikandumine.
Mäessä
19. sajandil kuulus küla Lüübnitsa kogukonda ja Kulkna kogudusse.
Piibel. Uue maailma tõlge
"Piibel. Uue maailma tõlge" (New World Translation of the Holy Scriptures) on Jehoova tunnistajate piiblitõlge inglise keelde, mis ilmus 1961. aastal. Kuigi see ei olnud Jehoova tunnistajatel esimene piibliväljaanne, oli see nende esimene Piibli algkeeltest (heebrea, kreeka, aramea) tehtud algupärane tõlge. Piibli tõlkimisel teistesse keeltesse kasutavad Jehoova tunnistajad alusena selle väljaande kõige värskemat ingliskeelset redaktsiooni. 2020. aasta detsembri seisuga oli Uue maailma Piiblit täismahus tõlgitud 188 keelde.
Piibli Uue maailma eestikeelsele tõlkele on ette heidetud tõlke ebatäpsust ja Jehoova tunnistajate õpetusest tingitud kallutatust, aga seda on ka väga palju kiidetud ja nimetatud kõige täpsemaks piiblitõlkeks. Tõlkijad põhjendavad erinevusi teistest tõlgetest muu hulgas ajakohasema akadeemilise uurimuse ja usaldusväärsemate allikate kasutamisega.
Marek Avamere
Marek Avamere (sündinud 26. jaanuaril 1970 Pärnus) on Eesti sõudja.
191 cm pikk ja 90kg. Lõpetas 1988 mööblitisleri erialal Pärnu 13. Kutsekeskkoolis. Töötanud OÜ-s Rapijata autojuhina.
Sõudmine
Sõudetreeninguid alustas 1984 Kaido Siimu juhendamisel, 1989 läks Matti Killingu treeningurühma.
Juuniorites
U23
Täiskasvanutes
Tulnud 12 korda Eesti meistriks:
Tipner
Tipner on perekonnanimi.
PS
PS, ps ja muud nende tähtede variandid võivad tähendada:
Kivisaare
Kivisaare on paikkond Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Puhkova külas. Enne Teist maailmasõda oli Kivisaare küla staatuses.
Naudēļi
Naudēļi on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla keskosas Koiva jõe kaldal. Külas kasvav Kalna Kļavi vaher on looduskaitse all.
Aastal 2007 oli seal 18 elanikku. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Ajda Pekkan
Ajda Pekkan (sündinud 12. veebruaril 1946) on Türgi laulja.
1980. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Türgit lauluga "Pet'r Oil".
Modern Folk Üçlüsü
Modern Folk Üçlüsü on Türgi ansambel.
1981. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel koos Ayşegül Aldinçiga Türgit lauluga "Dönme Dolap".
Oja-tardsamblik
Oja-tardsamblik  (Leptogium rivulare) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Beiträge zur genauern Kenntniß der ehstnischen Sprache
Beiträge zur genauern Kenntniß der ehstnischen Sprache (lühendatult Beiträge; 'lisandusi eesti keele lähemaks tundmaõppimiseks') oli esimene Eesti teadusajakiri, mis ilmus Pärnus aastatel 1813–1832. Ajakirja toimetas Johann Heinrich Rosenplänter.
Ajakirja täistekstid on avalikult kasutatavad ja kättesaadavad Eesti vanema kirjanduse digitaalsest tekstikogust (EEVA).
Armukiri
Armukiri on ürik, millega valitseja või paavst annab mingi õiguse.
Zelinski
Zelinski on perekonnanimi.
Zoë Wanamaker
pisi|Zoë Wanamaker (2013) Zoë Wanamaker (sündinud 13. mail 1949 New Yorgis) on inglise näitleja.
Ta on tuntud seriaalist "Minu pere" (Susan Harperina) ja filmist "Harry Potter ja tarkade kivi" (lendamise õpetajana).
Seriaalis "Hercule Poirot" mängib ta Ariadne Oliveri.
Aili Karindi
Aili Karindi (sündinud 15. aprillil 1937) on eesti õpetaja ja koduloolane.
Ta töötas aastatel 1957–2008 Luunja Keskkoolis õpetaja ja klassivälise töö juhina.
Liivakülä
Liivakülä ehk Liiva-Laossina (vene keeles Ново-Клавшино) oli küla Võru maakonnas. 20. sajandi algul liideti see küla Laossinaga. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Poloda nulka.
Klaverikvartett
Klaverikvartett on kammermuusika teos klaverile ja kolmele muule instrumendile. Pea eranditult on nendeks viiul, vioola ja tšello. Klaverikvartetiks nimetatakse ka ansamblit, mis koosneb neist pillidest.
Klaverikvartette selle traditsioonilises koosseisus on kirjutanud näiteks Wolfgang Amadeus Mozart, Robert Schumann, Ludwig van Beethoven, Johannes Brahms, Robert Schumann, Felix Mendelssohn, Antonin Dvorak ja Gabriel Faure. Harvem, peamiselt 20. sajandi muusikas, on klaverikvarteti koosseisu varieeritud. Näiteks Anton Weberni klaverikvartett, op. 22 (1930) on kirjutatud klaverile, viiulile, klarnetile ja tenorsaksofonile ning Paul Hindermithi ja Oliver Messiani omad klaverile, viiulile, tšellole ja klarnetile. Varaseim näide klaverikvarteti koosseisu varieerimisest on Franz Berwaldi kvartett klaverile, metsasarvele, klarnetile ja fagotile (op. 1; 1819).
Teost, mis on kirjutatud neljale pianistile kahe klaveriga, ei nimetata klaverikvartetiks. Seda tüüpi kompositsiooni kutsutakse tavaliselt „teoseks kaheksale käele“ või „teoseks kahele klaverile, kaheksale käele“. Selline koosseis oli populaarne 19. sajandi lõpus, olles üks paremaid võimalusi reprodutseerimaks ja õppimaks sümfoonilisi teoseid. Nii on paljud muusikaajaloo tuntumatest teostest seatud kahele klaverile, kaheksale käele. Suurema osa klaverimuusikast kaheksale käele moodustavadki trankriptsioonid ja arranžeeringud.
Hajime Moriyasu
Alates 2018. aastast on ta Jaapani jalgpallikoondise peatreener.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1992–1996 35 mängu ja lõi ühe värava.
Vinderhoute
Vinderhoute on hollandikeelne asula Belgias Flandria piirkonnas Lovendegemi vallas.
Luckau (Wendland)
Luckau on küla ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüchow-Dannenbergi kreisis. Küla paikneb Wendlandi piirkonnas, umbes 10 km Lüchowist edelas. Valla lõunapiir on ühtlasi ka Alam-Saksi ja Saksi-Anhalti liidumaade vaheline piir.
Valla pindala on 22,18 km². 31. detsembril 2017 elas seal 553 inimest.
Mõisateenija
Mõisateenija on mõisas elav ja sealt ülalpidamist saav majateenija, ametimees või käsitööline. Majateenijateks olid näiteks toapoisid, -tüdrukud, kokad, lapsehoidjad. Ametimehed olid näiteks kupjad, kiltrid, kutsarid, vahimehed. Käsitöölised olid näiteks sepad, puusepad, õllepruulijad.
Luckau (Wendland)
Luckau on rundling, mida Wendlandis sageli leidub. Paiga nimi tuleb slaavi sõnast lauck ja tähendab porrulauku või sibulapõldu.
Lõplik muundur
Lõplik muundur või lõplik olekumuundur on Turingi masinate terminoloogia kohaselt kahe mälulindiga (sisend- ja väljundlint) lõplik automaat. Tavalisel lõplikul automaadil on ainult üks mälulint. Lõplik muundur on lõplik automaat, mis seab omavahel vastavusse kaks hulka sümboleid.
Lõpliku muunduri mõiste on üldisem kui lõpliku automaadi oma. Lõplik automaat defineerib formaalse keele aktsepteeritavate sõnede hulga abil, samas kui lõplik muundur defineerib seosed sõnede hulkade vahel. Lõplik muundur loeb sisendlingilt sõnede hulga ning loob väljundlindile hulga seoseid. Lõplikku muundurit võib vaadata kui sõnedevahelist tõlki või sidujat.
Morfoloogilisest parsimisest võib näiteks tuua olukorra, kus muundurisse sisestatakse tähtedest koosnev sõne ning saadakse väljundiks morfeemidest koosnev sõne.
Ülevaade
Öeldakse, et automaat tuvastab sõne, kui vaatame selle lindi sisu sisendina. Teisisõnu leiab automaat funktsiooni, mis vastendab sõned hulga \{0,1\} väärtustega. Samuti võime vaadelda automaadi linti väljundina ning öelda, et automaat genereerib sõnesid. Sel juhul loob automaat konkreetse sõnede hulga ehk formaalse keele. Need kaks viisi automaadi kirjeldamiseks on samaväärsed: automaadi genereeritud funktsioon on enda loodud sõnede hulga karakteristlik funktsioon. Lõpliku automaadi loodud keelte klassi nimetatakse regulaarsete keelte klassiks.
Muunduri kahte linti vaadeldakse tavaliselt kui sisend- ja väljundlinti. Öeldakse, et muundur muundab ehk tõlgib sisendlindil olevad väärtused väljundlindile - sisendlindile antud sõne jaoks genereeritakse väljundlindile uus sõne. Muundur võib seda teha mittedeterministlikult ning ühele sisendsõnele võib vastata mitu väljundsõne. Muundur võib sisendsõne ka tagasi lükata - sel juhul sisendsõnele vastavat väljundsõne ei genereerita.
Üldsõnaliselt võib öelda, et muundur arvutab välja suhte kahe formaalse keele vahel.
Iga sõnest-sõneks-tüüpi lõplik muundur vastendab sisendtähestiku \Sigma väljundtähestikuga \Gamma. Relatsioone R hulgal, mis on rakendatavad lõplike muunduritena, nimetatakse ratsionaalrelatsioonideks. Ratsionaalrelatsioone, mis on ühtlasi ka osafunktsioonid (ehk mis vastendavad iga sisendsõne hulgast \Sigma* kõige enam ühe sõnega hulgast \Gamma*), nimetatakse ratsionaalfunktsioonideks.
Lõplikud muundurid leiavad sageli kasutust keeletehnoloogias fonoloogilise ning morfoloogilise analüüsi juures.
Formaalne kirjeldus
Formaalse kirjelduse järgi on lõplik muundur T viiekohaline ennik, kus
Võime vaadata paari (Q,\delta) kui sildistatud suunatud graafi ehk T siirdegraafi. Q on tippude hulk ning tähendab, et leidub sildistatud kaar tipust q tippu r. Ütleme, et a on selle kaare sisendi ning b väljundi silt.
Defineerime laiendatud siirderelatsiooni \delta* kui vähima hulga, mille puhul kehtivad järgmised tingimused:
Laiendatud siirderelatsioon on olemuslikult siirdegraafi refleksiivne transitiivne sulund, mis võtab arvesse ka servade silte. Ühe tee sildi leidmiseks konkateneeritakse seda teed moodustavate servade sildid kindlas järjekorras.
Lübbow
Lübbow on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüchow-Dannenbergi kreisis. Valla pindala on 19,52 km². 31. detsembril 2017 elas seal 809 inimest.
Lõplik muundur
Formaalne kirjeldus
Muunduri T käitumine on ratsionaalrelatsioon [T], mida defineeritakse järgnevalt: x[T]y siis ja ainult siis, kui leiduvad i\in Ija f\in Fselliselt, et. See tähendab, et T muundab sõne sõneks y\in\Gamma*, kui algolekust lõppolekuni viib tee, mille sisendi silt on x ning väljundi silt y.
Kaalutud automaat
Võimaldamaks kaalutud lõpliku muunduri operatsioonide täpset defineerimist, kehtib nõue, et kaalude hulk peab moodustama poolringi. Kaks kõige tavalisemat poolringi varianti on log-poolring ja troopiline poolring. Kaalumata automaati võib vaadelda kui juhtu, mil kõik kaalud kuuluvad Booleani poolringi.
Tehted lõplike muunduritega
Järgnevad lõplikel automaatidel defineeritud tehted kehtivad ka lõplike muundurite puhul.
Rakendused
Kaalutud lõplikud muundurid on kasutusel keeletehnoloogias, muuhulgas masintõlke ning masinõppe juures.
Strupiņi
Küla asub valla keskosas Koiva jõe kaldal. Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
Riistvaraline tagauks
Riistvaraline tagauks (inglise hardware backdoor) on arvuti riistvara tasemel asuv tagauks, mis võimaldab pahalasel seadme kasutaja tegevust luurata või saata seadmele käske, mis tooksid endaga kaasa mingisugust kahju. On olemas ka heatahtlikke tagauksi, näiteks võib mõnel seadmel olla see selleks, et seadmest lukustatud klienti abistada.
Tagaust on tihti keeruline leida, rääkimata veel selle parandamisest.
Ligipääs arvuti riistvarale ja selle üle kontrollile avab ukse väga paljudele erinevatele rünnetele, kuna riistvara on kogu arvuti põhi, millelt kõik protsessid alguse saavad.
Raudmees (film, 1981)
Süžee
Filmi tegevus toimub 1980. aasta augusti lõpus ja septembri algul. Kommunistlikud võimuesindajad saadavad nõrga iseloomuga ja alkoholisõltlasest raadioajakirjaniku Winkeli Gdańskisse, et ta koguks kompromiteerivat materjali töölisaktivisti Maciek Tomczyki kohta. Winkel intervjueerib Tomczyki tuttavaid ja tema vanglas viibivat naist Agnieszkat. Filmis tehakse ka tagasivaateid minevikku, kujutatakse 1968. aasta märtsi üliõpilasdemonstratsioone ja 1970. aasta detsembri töölisrahutusi Gdańskis. Vähehaaval lööb ka Winkeli truudus režiimile vankuma ja ta ei saa kompromiteerivat saadet tehtud. Film lõpeb Solidaarsuse ja Poola valitsuse vahel sõlmitud lepinguga, millega võimud tunnistasid sõltumatuid ametiühinguid.
Riistvaraline tagauks
On võimalus et tagauks paigutatakse seadmesse juba kahtlase tootja poolt, kuid samuti on võimalik seda ka pärast teha, vajalik on füüsiline juurdepääs seadmele.
Tänapäeval ei saa rääkida enam riistvaraliste tagauste ohtudest ainult arvutites, vaid ka erinevates IOT seadmetes kui ka autodes.
Ohtlikkus
Riistvaralised tagauksed on tihti ohtlikumad kui tarkvaralised pahavarad mitmel põhjusel:
Implementatsioon
Viise riistvaralise tagaukse paigutamiseks võib olla mitmeid:
Järgmise sammuna saab pahalane näiteks hakata koguma infot kasutaja tegevuste kohta ning seda ära kasutada või hoopiski laadida seadmesse mingit sorti pahavara olgu selleks siis lunavara, klahvinuhkija või muu. pisi|Pilt tarkvaralisest klahvilogerist, mis on kogunud kõik kasutaja sisestatud kirjed faili.
Reaalsus
Tihti ongi ülimalt keeruline tagaust avastada ning üle muud ei jäägi kui lihtsalt usaldada seadme tootjat. Tegelikkuses kui tootja peaks millegi sellisega vahele jääma kaasneks sellega reputatsiooni ja usalduse kaotus mis omakorda viib klientide kaotuseni, kuid sellisele ideele ei saa ülimalt kindlaks jääda.
On ka võimalus et mõnes firmas pahatahtlik töötaja tagaukse seadmesse loob.
Selliste manipuleeritud seadmete loomine ja ümbertegemine nõuab märksa suuremat ettevõtmist kui lihtsalt tarkvaraline pahavara lahendus, kuid vaatamata sellele on see tehtav ning "autasu" üpriski suur, eriti kui rääkida riikidevahelisest spionaažist.
Tuvastus
Juba alates 2000. aastast on riistvaraliste tagauste vastumeetmeid otsitud. 2014 Aastal pakkus SRC(Semiconductor Research Council) Ühendriikides 9 miljonit dollarit loomaks usaldatud semikonduktorite ja seadmete konsortsium.
Füüsiline vaatlus
Kiht kihi haaval lõigatakse trükkplaadilt maha ja uuritakse elektronide ja muude voolude liikumist plaadil, neid nähtusi võrreldakse omakorda tootja originaalplaadi pildiga ning kui miskit ei klapi võib tegu olla kas tootmisel tekkinud defektiga või tagauksega.
Funktsionaalsuse testimine
Monitooritakse plaadi sisendeid ja väljundeid ja uuritakse kas muster klapid sellega, millega ta tegelikult peaks.
Sisseehitatud testid
Kasutatakse lisatud loogikaelemente ja saadetakse nende abil käske plaadile edasi. Saadetud signaali mõjul peaks plaadilt tagasi tulema mingi oodatud muster, kui tuleb midagi kummalist siis võib plaadil jällegi midagi kahtlast olla. Selleks kasutatavad BIST(Built in self test) ja DFT(Design for test) on tüüpiliselt peale tootmist välja lülitatud, kuna neil on võimendatud ligipääs ning neid võidakse pärast ära kasutada.
Kõrvalkanali analüüs
Iga elektriliselt aktiivne seade kiirgab erinevaid magneetilisi ja elektrilisi signaale. Neid samu elektrilisi signaale analüüsides on võimalik mõista mis andmed parasjagu seadmel liiguvad ja niimodi on võimalik ka seadmel toimuvaid anomaaliaid avastada.
Vastumeetmed
New York University Tandon School of Engineering loodud lahendus paneb plaatidele kontrollimismooduli, mis arvutuste põhjal tõestab, et plaat tõest teeb seda mis ta peaks.
University College London on välja käinud idee, et jagada sarnase tootega kiibitootjad kokku, kus nad saaksid üksteise kiipe võrrelda ning kinnitada nende õigsuses. Siin tuleb ainult eeldada, et vähemalt üks tootjatest on aus.
Gregorio Paltrinieri
Gregorio Paltrinieri (sündinud 5. septembril 1994 Carpis) on Itaalia ujuja.
Ta on olümpiavõitja 1500 m vabaujumises. Paltrinieri nimel on praegune 1500 m vabaujumise lühiraja maailmarekord 14.08,06. Samuti on tema nimel 50 m basseini Euroopa rekordid 800 m ja 1500 m vabaujumises aegadega 7.39,27 ja 14. 34,04.
Ta andis endast märku 2011. aastal, kui 16-aastaselt võitis 1500 m vabaujumise "48. Sette Colli Trophy" võistlusel ajaga 15.04,90. See saavutas kõigi aegade neljanda parima aja Itaalias ja suutis parandada oma aega viisteist sekundit, võrreldes varasemaga 15.19,57.
2012. aastal tuli ta 1500 m Euroopa meistriks, võites Debrecenis toimunud Euroopa meistrivõistlustel ajaga 14.48,92 kuldmedali. Samal aastal osales ta Londoni suveolümpiamängudel, saavutades 1500 m vabaujumises 5. koha. Järgmisel aastal võitis ta oma esimese medali maailmameistrivõistlustel, kui Barcelonas sai pronksi, parandades ühtlasi ka Federico Colbertaldo Itaalia rekordit.
Viimsi Gümnaasium
Viimsi Gümnaasium on riigigümnaasium Viimsi vallas.
Yaba (Burkina Faso)
Yaba on linn Burkina Fasos Nayala provintsis, Yaba valla keskus.
Linnas elab 6600 inimest.
Kansan Uutiset
Kansan Uutiset (Rahva Uudised) on Helsingis ilmuv soomekeelne ajaleht, Vasakliidu häälekandja.
Ajaleht hakkas ilmuma 1957. aastal, kui ühendati Soome Kommunistliku Partei häälekandja Työkansan Sanomat ja Soome Rahva Demokraatliku Liidu häälekandja Vapaa Sana. Nende parteide ühine häälekandja oli Kansan Uutiset kuni 1990. aastani, mil ajalehest sai Vasakliidu häälekandja.
Kuni 2009. aasta septembrini ilmus ajaleht neli korda nädalas, seejärel kord nädalas. Ajalehe peatoimetaja on Sirpa Puhakka.
Nišš (täpsustus)
Nišš on mitmetähenduslik sõna:
Tartu (arvuti)
Iskra 1080 Tartu oli Eestis välja töötatud koduarvuti, mida toodeti Stšotmaši (Счётмаш) tehases Moldovas Chișinăus (Кишинёв) ja ka Haapsalu rajoonis Palivere Ehitusmaterjalide Tehases alates aastast 1989.
Arvuti projekteeris Leo-Henn Humal inspireerituna Apple II 1980. aastatel Tartusse jõudnud mudelitest ja ZX Spectrumi koduarvutist, töötav prototüüp valmis 1984. aastaks. Tarkvara kirjutasid Jaan Kaasik, Olev Toom ja Mai Toom.
Arvuti prototüüp kandis sünnilinna järgi nime Tartu, 1986. aastaks oli kohapeal katseeksemplare valmistatud kümme, need olid varustatud Robotroni kettaseadmetega ning kasutusel õppetöös. Arvuti konkureeris algusest peale Jukuga universaalse kooliarvuti positsioonile, aga jäi alla mitte tehniliste parameetrite, vaid tootmiseks vajalike komponentide ja kokkulepete puudumise tõttu. Näiteks Paliveres toodeti 1989. aastal 50 "Tartu" arvutit, kuid neil puudusid vajalikud kettaseadmed ja printerid.
Tartus projekteeritud mudel sai Iskra 1080 baasmudeliks, mille eri versioonid kannavad lisaks koode 1081, 1083 ja 1084, millele vastavalt võis komplekti kuuluda lindi- või kettaseade, arvuti sai ühendada värviteleri või -monitoriga, aga printeri ja kohtvõrguga. Ette oli nähtud nii juhtkangi kui muude sisendseadmete ühendamine, arvuti oli mõeldud nii tööks, programmeerimiseks kui videomängude mängimiseks. Kuigi Juku sai tuntuks Eestis, toodeti Chișinăus Iskra 1080 arvuteid Nõukogude Liidu turu jaoks kokku ilmselt kordades rohkem kui Jukusid.
Iskra 1085 kasutas sama disainiga korpust, kuid oli ZX Spectrumi kloon.
Tehnilised andmed
Järgnev tabel annab ülevaate Iskra 1080 tehnilisest poolest.
Kazuya Maekawa
Kazuya Maekawa (jaapani keeles 前川 和也 Maekawa Kazuya; sündinud 22. märtsil 1968 Hirados) on Jaapani endine jalgpallur, väravavaht.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1992–1996 17 mängu.
Ooker-kilpsamblik
Ooker-kilpsamblik  (Peltigera hymenina) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Kumbraiit
Kumbraiit on endine vulkaanilise kivimi tüüp. Kumbraiidiks nimetati bütauniidi ja anortiidi fenokristallide sisaldusega porfüriiti; kivimi põhimassi moodustavad aga labrador, enstatiit-augiit ja keskmisest suuremas koguses esinev vulkaaniline klaas. Keemiliselt koostiselt vastab kumbraiit pigem andesiidile kui basaldile. . Tänapäeval on nimetus kumbraiit vananenud ja asendatud üldisemate nimetustega.
Kumbraiiti defineeriti esimest korda 1917. aastal ja see nimetati Cumbrae saarte järgi Clyde'i lahes, kus kumbraiiti esineb daikidena. . Kivimile andis nimetuse Tyrrell ja seda esineb ainult selles piirkonnas.
Njuša
Anna Vladimirovna Šurotškina (vene keeles Анна Владимировна Шурочкина; sündinud 15. augustil 1990 Moskvas), esinejanimega Njuša (Нюша), on vene laulja.
Välja on antud kaks Njuša albumit: 2010. aastal ilmus "Выбирать чудо" ('valida ime') ja 2013. aastal "Объединение" ('ühinemine').
Njušat loetakse üheks Venemaa edukamaks lauljaks. Viimase viie aasta jooksul (2015. aasta alguse seisuga) on ta loonud kaheksa Venemaa singliedetabelis Tophit.ru kõrgeimale kohale jõudnud laulu ("Не перебивай", "Выбирать чудо", "Больно", "Выше", "Воспоминание", "Наедине", "Только", "Цунами").
Njuša on esinenud ka Eestis. Ta oli 2015. aasta Õllesummeri üks peaesinejaid.
Isiklikku
2017. aastal teatas Njuša kihlumisest Igor Sivoviga. 6. novembril 2018 sündis neil tütar. Varem oli ta suhetes kuulsa vene-eesti räppari Jegor Kreediga.
Drag show
pisi|Drag show [[USA|Ameerika Ühendriikides (1972)]] Drag show on meelelahutusvorm, mida teevad drag queenid, kes kehastavad vastavat riietust kandes mehi või naisi.
Papi kalmistu
Papi kalmistu on kalmistu Karksi kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Karksi-Nuia linnas Mulgi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu pindala on 1,38 ha.
Kalmistu rajati 1773. aastal Karksi kihelkonna uue kalmistuna, samal ajal koos uue kirikuga. Sellega lõpetati arvatavasti matmine võimalikule kalmistule vana puukiriku ümbruses Karksi linnuse läheduses.
Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Asipovičy
Asipovičy (poola keeles Osipowicze, transkribeerituna Assipovitšõ) on linn Valgevenes Mahiloŭ oblastis, Asipovičy rajooni halduskeskus. Linna läbib Liibavi–Romnõ raudtee, sealt hargnevad raudteed ka Baranavičy ja Mahiloŭ suunas. Asipovičy asub Mahiloŭ linnast 136 kilomeetri kaugusel, merepinnast 126 meetri kõrgusel.
Haridust annavad neli keskkooli, valgevenekeelne gümnaasium, kutsekool, internaatkool, spordikool, kunstikool ja kutseharidust andev kolledž. Linnas on kaks kino. Asipovičys tegeletakse masinaehitusega, seal on toiduainetööstus, linnas töödeldakse ka puitu. Vaatamisväärsusteks on koduloomuuseum, aastal 1826 ehitatud õigeusu kirik ja XX sajandi alguse arhitektuur (raudteejaam, veetorn).
Ajalugu
Asipovičyt on esimest korda mainitud XVIII sajandil. Toona kuulus see Słucki kihelkonda.
Aastal 1793 läks asula teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Asipovičy hakkas kuuluma Minski kubermangu. Küla kuulus Radziwillidele. Raudtee avamisel aastal 1872 rajati sinna raudteejaam. Seejärel rajati sinna kaks saekaatrit ja veski, avati postkontor. Sealne raudteejaam oli Rudzienski jaama ja Babrujskis asuva jaama järel 1880. aastatel Liibavi–Romno raudteel kaubakäibelt kolmas raudteejaam. Käibele aitas kaasa ka Słucki suunas viiva kitsarööpmelise haruraudtee rajamine, mille järel Asipovičy jaam kerkis käibelt teisele kohale.
Aastal 1920 läks Asipovičy Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1927 valmis seal õlivabrik, sinna rajati ka masina-traktorijaam. Linn sai asulast aastal 1935.
Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild
Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisillad:
Tui-tähtpea
Tui-tähtpea (Scabiosa columbaria) on uniohakaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Mostene
Mostene on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Ilze Liepa
Ilze Marisovna Liepa (vene keeles Илзе Марисовна Лиепа; sündinud 22. novembril 1963 Moskvas) on läti juurtega Venemaa näitleja ja endine balletitantsija.
Ta oli 1981. aastast Moskva Suure Teatri balletisolist. 1980. aastate keskel hakkas ta mängima filmides ja 1990. aastate lõpus draamalavastustes.
Ta on alates 1984. aastast mänginud 18 filmis. Esimene filmiroll oli naispeakangelane Runa Bulat Mansurovi filmis "Sädelev maailm" (Aleksandr Grini samanimelise fantaasiateose ainetel; filmis mängis peaosa Tiit Härm). 2017. aastal tegi Liepa kaasa Rustam Hamdamovi mängufilmis "Mešok bez dna" ("Мешок без дна").
Lauluveljed
Lauluveljed oli Kirovi kalurikolhoosi meesansambel.
Mostene
Aastal 2007 oli seal 11 elanikku.
Lauluveljed
Ansambel asutati 1962. aastal.
Ansambli juhatajad olid Aile Pajur (1962), Enn Oja (1962–1970) ja Uno Naissoo (1970–1976).
Ansambel lõpetas tegevuse 1976. aastal.
Schnega
Schnega on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüchow-Dannenbergi kreisis. Valla pindala on 53,95 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1326 inimest.
Ilze Liepa
Haridustee
Pärast Moskva akadeemilise koreograafiakooli lõpetamist 1981. aastal asus Ilze Liepa balletisolistina tööle Moskva Suures Teatris. 1991. aastal lõpetas ta GITIS-e ballettmeistriteaduskonna.
Tui-tähtpea
Tähtpea-sõrmiktiib toitub tui-tähtpeal.
Vera Galuška
Vera Galuška on
X-Baar
X-Baar on Baltimaade vanim homobaar, mis avati aastal 1998.
Stamnos
pisi|[[Atika punasefiguuriline stamnos]] Stamnos on antiikaegne lühikese kaela ja laia suuga põletatud savist või metallist anum.
Sageli olid stamnostel ülaosas rõhtsad külgsangad. Stamnoseid kasutati 5.–6. sajandil eKr veininõudena.
Wilhelm Frese
Christian Wilhelm Benedict Frese (26. veebruar 1834 Lääne-Nigula – 21. märts 1894 Reigi) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1847–1852 Tallinna Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1854–1855 ja 1858–1860. Töötas koduõpetajana. Oli prooviaastal isa juures Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduses. ordineeriti õpetajaks 28. juulil 1863.
Oli aastatel 1863–1864 Käina Martini koguduse adjunktõpetaja. Oli aastatel 1864–1867 (sai sesse ametisse 1. novembril 1864) Tallinna Püha Vaimu koguduse II õpetaja. Tallinna Jaani kiriku sisseõnnistamisel 17. detsembril 1867 nimetati ta Tallinna Jaani koguduse teiseks, aastal 1869 esimeseks õpetajaks. Kui kogudus aastal 1874 kaheks pihtkonnaks jaotati, oli Frese II pihtkonna õpetaja. Oli aastatel 1880–1885 (kutsuti 8. augustil 1880, introdutseeriti 5. oktoobril 1880, vabastati 5. septembril 1885) Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetajaks. Oli aastatel 1886–1894 (kutsuti 20. aprillil 1886 ja introdutseeriti 18. mail 1886) Reigi Jeesuse koguduse õpetaja.
Oli Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige.
Isiklikku
Tema isa Theodor Benedict Frese ja vend Theodor Alexander Benedict Frese olid Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetajad, vennapoeg Eduard Paul Benedict Frese oli Vaivara koguduse õpetaja.
Štšokino rajoon
Štšokino rajoon (vene keeles Щёкинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tula oblasti keskosas. Rajooni keskus on Štšokino linn.
Rajoon piirneb põhjas Tula munitsipaalrajooniga, idas Kirejevski rajooniga, kagus Tjoploje-Ogarjovo rajooniga, edelas Plavski rajooniga, läänes Odojevi rajooniga ja loodes Dubna rajooniga.
Rajooni pindala on 1393,40 km². Elanike arv oli 2012. aastal 106 511, 2009. aastal 107 763 ja 2002. aastal 43 064.