cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Otsingumootor
Kuidas otsingumootor töötab
Otsingumootorid toimivad salvestades infot mitmete veebilehtede kohta, mille nad otsivad välja HTML-ist endast. Need lehed leitakse veebiämbliku abil – see on automatiseeritud veebibrauser, mis järgib igat linki lehel. Erandeid saab teha robots.txt abil. Seejärel analüüsitakse iga lehe sisu, misjärel otsustatakse, kuidas seda indekseerida. Andmeid veebilehtede kohta hoitakse indeksi andmebaasides, et kasutada hilisemates päringutes, mis võib olla ka ühe sõna pikkune. Indeksi eesmärk on lubada info võimalikult kiiret leidmist. Mõned otsingumootorid, näiteks Google, salvestavad kas kõik või osa allika lehest ja ka infot veebilehtede kohta. Teised, nagu AltaVista, salvestavad iga sõna igalt lehelt, mis nad leiavad. Nii salvestatud leht omab tegelikku otsingumootori teksti, sest see oli see, mis tegelikult indekseeriti. Sellest on kasu, kui lehte on uuendatud ja otsingusõnu pole seal enam näha. Lehtede salvestamine võimaldab otsingu suurt täpsust, sest need võivad sisaldada andmeid, mida enam kusagil mujal ei leidu.
Kui kasutaja sisestab otsingumootorisse päringu, siis uurib mootor oma indekseid ja tagastab nimekirja parima sobivusega veebilehtedest vastavalt oma sisule, tavaliselt lühikese kokkuvõttega dokumendi pealkirjast ja mõnikord lõiguga tekstist. Indeks ehitatakse üles informatsioonist, mis salvestatakse koos andmetega vastavalt info indekseerimismeetodile. Kahjuks pole seni ühtegi avalikku otsingumootorit, mis lubaks faile otsida kuupäeva alusel. Enamik otsingumootoreid toetab konnektorite JAH, VÕI ja EI kasutamist, et võimaldada täpsema päringu esitamist. Konnektorid lubavad kasutajal muuta ja laiendada otsingutingimusi. Mootorid otsivad sõnu või fraase täpselt nii, nagu need sisestati. Mõned otsingumootorid pakuvad arenenud võimalust, mis lubab kasutajal määrata võtmesõnade vahelist kaugust. On ka ideelisi otsinguid, kus uurimine sisaldab statistilise analüüsi kasutamist lehtedel, mis sisaldavad sõnu või fraase, mida otsitakse. Loomuliku keele päringud lubavad kasutajal sisestada küsimuse nõnda, nagu seda küsitaks teiselt inimeselt, üks selline sait on näiteks ask.com.
Otsingumootori tõhusus sõltub otsingutulemuste asjakohasusest. Kuigi teatud sõna või fraasi sisaldavaid lehekülgi on miljoneid, on mõned neist asjakohasemad, populaarsemad või usaldusväärsemad kui teised. Enamik otsingumootoreid kasutab meetmeid tulemuste järjestamiseks, et tuua "parimad" tulemused ettepoole. See, kuidas mootorid otsustavad, millised vasted on parimad ja millises järjekorras neid näidata, sõltub mootorist endast. Meetodid muutuvad aja jooksul samamoodi, nagu muutub interneti kasutamine ja tekivad uued tehnikad. Põhiliselt on olemas kahte tüüpi otsingumootoreid: üks on süsteem kindlaksmääratud ja hierarhiliselt järjestatud otsingusõnadega, mida on laialdaselt programmeeritud. Teine süsteem loob tagurpidi indeksi, analüüsides leitavat teksti ning toetub tugevamalt arvutile, mis teeb ära suurema osa tööst.
Enamik otsingumootoreid on äriprojektid, mis teenivad tulu reklaami müügiga. Reklaamiandjad maksavad, et enda lehekülge otsingutulemuste seas kõrgemale tõsta. Otsingumootorid, mis tulemusi raha eest ei järjesta, teenivad, näidates oma tavatulemuste kõrval otsingutulemustega seotud reklaame. Otsingumootor teenib raha iga kord, kui keegi avab ühe sellise reklaami.
Turuosa
Google'i otsingumootori ülemaailmne populaarsus jõudis tippu aprillis 2010, kui saadi kätte 86,3% turuosa. Otsingumootorid nagu Yahoo! ja Bing olid populaarsemad Ameerikas kui Euroopas. Hiina Rahvavabariigis oli 2009. aasta juulis 61,6% turust Baidu käes.
NET MARKETSHARE kohaselt olid veebruaris 2021 otsimootorite turuosad maailmas järgmised: Google 72,68%, Bing 11,94%, Baido 11,72%, Yahoo! 1,81 % ja ülejäänud jäid 2 % sisse.
Otsingumootorite kallutatus
Kuigi otsingumootorid on programmeeritud reastama veebilehti populaarsuse ja asjakohasuse järgi, on kogemustel põhinevast uurimistööst näha, et neis leidub poliitilisi, majanduslikke ja sotsiaalseid eelarvamusi. Nende eelarvamuste põhjuseks võivad olla majanduslikud, ärilised (nt firmad, mis reklaamivad end otsingumootorite abil võivad muutuda populaarsemaks loomulikes otsingutulemustes) ja poliitilised (nt otsingu tulemuste kustutamine, et olla vastavuses kohalike seadustega) protsessid. Üheks näiteks, kus otsingutulemusi üritatakse mõjutada poliitilistel, sotsiaalsetel või ärilistel põhjustel, on "Google Bombing".
Veebiämblik
Veebiämblik on robotprogramm, mis otsib veebis kindla ja korrapärase meetodiga uusi veebidokumente ja lisab leitud tulemused andmebaasidesse. Nimetuse on programm saanud selle järgi, et see ronib veebis ringi, nii nagu ämblik oma võrgul. Paljud otsingumootorite saidid kasutavad veebiämblikke, et tagada uusima info näitamine otsingutulemustes. Kiirete otsingutulemuste saamiseks kasutatakse veebiämblikke, mis teevad külastatud lehtedest koopia, mida saab hiljem töödelda. Ämblikke võib kasutada veebilehtedel automaatseteks hooldustöödeks nagu linkide kontrollimine või HTML-koodi kinnitamine. Lisaks võib neid kasutada ka veebilehtedelt kindla info leidmiseks, näiteks kogutakse e-posti aadresse rämpsposti saatmise eesmärgil.
Tööpõhimõte
Veebiämblikel on alguses nimekiri URL-idest, mida nad peavad külastama. Iga kord, kui ta külastab ühte URL-i, tuvastab see kõik lehel olevad hüperlingid ja lisab need oma URL-ide nimekirja. Kõiki linke külastatakse kindlate reeglite järgi ja veebiämbliku käitumine oleneb nende reeglite kooskõlast:
Amerotyphlops
Amerotyphlops on pimemadulaste sugukonna maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Amerotyphlops klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need maod elavad Ameerikas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Amerotyphlops seisuga 20.06.2014.
Lemeti kivi
Kivi mõõtmed on järgmised: suurim kõrgus 5,2 m, suurim ümbermõõt 22 m.
Oliiv (anatoomia)
Oliiviks (ladina keeles oliva, mitmus olivae) nimetatakse paljude selgroogsete loomade koljuõõnes paiknevat piklikaju osa.
Inimestel
Oliivid paiknevad inimestel munajate moodustistena (paksenditena) piklikaju eesmis-külgmisel pinnal ja neis paiknevad oliivituumad (nuclei olivares).
Hans Heinz Holz
Hans Heinz Holz (26. veebruar 1927 Frankfurt – 11. detsember 2011 Sant'Abbondio, Šveits) oli saksa marksistlik filosoof.
1971–1979 oli ta professor Marburgi ülikoolis ja 1979–1993 Groningeni ülikoolis.
1994 astus ta Saksa Kommunistlikku Parteisse.
Ta andis välja ajakirja "Topos – Internationale Beiträge zur dialektischen Theorie". Filosoofina uuris dialektika ajalugu ja süstemaatikat ning üritas taaslõimida marksistlikku filosoofilisse diskursusesse ontoloogiat, tuginedes eriti Leibnizile. Oma teoses "Weltentwurf und Reflexion" (2005; "Maailmakontseptsioon ja refleksioon") arendas Holz refleksiooni (peegeldumise) kategooriat olemisstruktuuri metafoorina meelelis-materiaalse protsessi asemel.
Universaalne võimsusvoo kontroller
Universaalne võimsusvoo kontroller (inglise keeles unified power flow controller, lühend UPFC) on elektriseade, mis tagab reaktiivvõimsuse kiire kompenseerimise kõrgepingevõrgus. Kontroller võimaldab juhtida kõrgepingelistes ülekandeliinides nii aktiiv- kui ka reaktiivvõimsuse voogusid.
Võimsuvoo kontrollerit kasutatakse peamiselt kõrgepinge hoidmiseks kindlal tasemel, näiteks Euroopas levinud pingetasemed on 380 kV ja 220 kV. Pinge reguleerimiseks kasutatakse jõuelektroonikat sarnaselt sellega, mis on kasutusel kõrgepingelise alalisvoolu ülekande (HVDC) seadmestikus. Jõuelektroonika valdkonnas on universaalne võimsusvoo kontroller üks paindlikest vahelduvvoolu ülekandesüsteemidest (FACTS).
Tööpõhimõte
pisi|püsti=1.5|Universaalse võimsusvoo kontrolleri üldskeem ühe [[faas (elekter)|faasi kohta (tegelikus võrgus on trafod kolmefaasilised)]]
UPFC koosneb liiniga paralleelselt ühendatud jõutrafost T1 ja jadamisi ühendatud trafost T2, mis töötab nagu voolutrafo. Nende trafode vahele on ühendatud kaks muundurit (konverterit) ja alalisvoolu vaheahel (skeemil on see kujutatud kondensaatori tingmärgiga). UPFC ühendatakse kõrgepingeliiniga kas selle alguses või lõpus.
Mõlema muunduri vooluvoo nurga ja faasinurga ajalise juhtimisega saab tüürida võimsusvoogu T1 ja T 2 vahel ning kompleksset diferentspinget  U 1 ja  U 2 vahel. Seejuures saab alalisvoolu vaheahela kaudu edastada ainult aktiivvõimsust.
Võimalikud on järgmised üksteisest sõltumatud operatsioonid:
UPFC puuduseks on muundurite võrdlemisi keerukas ja kulukas jõuelektroonika ning ka vajalik juhtelektroonika, sh arvutipõhised juhtimistasemed. Muundurite võimsus on umbes 20 % juhitavatest võimsusvoogudest, kusjuures näivvõimsus võib ulatuda sadade megavoltampriteni, vaheahela alalispinget mõõdetakse kümnetes kilovoltides.
Hugo Männik
Hugo Männik (23. august 1922 – 8. aprill 1993) oli eesti botaanik.
Politseinik Jüri Männiku ja tema abikaasa Adele poeg, 1937–1940 Gustav Adolfi Loodusteadusliku Ringi esimees, lõpetas 1941 Tallinna I Keskkooli.
Martin Grossholm
Martin August Grossholm, ka Martin Grosholm (9. juuli 1896 Vatla mõis, Läänemaa – 12. august 1966 Tallinn) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas 1924. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Korporatsioon Ugala vilistlane.
Hugo Männik
Avaldanud 1936–1940 artikleid ajakirjades Loodusevaatleja, Eesti Loodus, Eos, Loodusesõber, paljundatud väljaannetes.
Martin Grossholm
Ta osales Vabadussõjas, 1924–1926 merendusametnik Tallinnas, 1925–1930 vandeadvokaadi abi, 1930–1940 vandeadvokaat Tallinnas, alates 1934 Kaubandus-Tööstuskoja vannutatud dispašöör.
1941. aastal põgenes ametireisil olles Rootsi, pärast Teist maailmasõda pöördus Eestisse tagasi, oli vangis.
Martin-August Grosholm suri 12. augustil 1966 Tallinnas ja ta maeti 15. augustil 1966 Metsakalmistule.
Matt Frattin
pisi|Matt Frattin 2012. aastal [[Toronto Maple Leafsis mängimas]] Matthew Frattin (sündinud 3. jaanuaril 1988 Edmontonis Alberta provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Nur-Sultani Barõs ründajana paremäärel.
Aastatel 2007–2011 mängis Frattin Põhja-Dakota Ülikooli jäähokimeeskonnas. Hooajal 2010–11 oli ta ülikooliliigas suurim väravakütt (36 väravat).
2007. aastal valiti ta NHL-i draft'is Toronto Maple Leafsi poolt 99. valikuna. NHL-is debüteeris ta 9. aprillil 2011. Esimese värava lõi ta liigas 19. novembril 2011 mängus Washington Capitalsi vastu.
Jean-Charles Castelletto
Jean-Charles Castelletto (sündinud 26. jaanuaril 1995 Clamartis) on Prantsusmaal sündinud Kameruni jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Nantes ja Kameruni jalgpallikoondises.
Hooajal 2012–13 debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas AJ Auxerre'i meeskonnas.
Matt Frattin
2014. aasta juulis naasis Frattin Maple Leafsi, kuid ta mängis edaspidi peamiselt Maple Leafsi noorteklubis Toronto Marlies American Hockey League'is (AHL). Hooajal 2016–17 mängis ta AHL-is Stockton Heati ridades.
Jean-Charles Castelletto
2015. aastal liitus ta Belgia kõrgliiga klubiga Club Brugge. Hooaja 2015–16 teises pooles oli ta Bruggest laenul Belgia kõrgliiga klubis Royal Excel Mouscron ja hooajal 2016–17 Prantsusmaa esiliiga klubis Red Star.
Matt Frattin
2018. aastal liitus ta Barõsiga. Hooaja 2017–18 lõpus mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis Lausanne HC, naastes seejärel Barõsi. Hooajal 2019–20 mängis Frattin KHL-is Kaasani AK Barsi ridades. 2020. aasta mais liitus ta taas Barõsiga.
Jean-Charles Castelletto
Aastatel 2017–2020 mängis ta kolm hooaega Prantsusmaa klubis Brest. Viimasel hooajal sai ta Brestiga esmakordselt mängida Prantsusmaa kõrgliigas.
2020. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Nantesiga.
Aastatel 2010–2014 mängis Castelletto Prantsusmaa noortekoondistes. Kameruni jalgpallikoondises debüteeris ta 11. novembril 2017 MM-i valikmängus Sambia vastu. Ta kuulub Kameruni koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Tema isa on itaallane ja ema pärit Kamerunist.
Oliva
Oliva on asula ja vald Hispaanias Valencia provintsis Safori maakonnas.
Pindala on 59,93 km², elanike arv 27 787 (2013).
Andrian
thumb|Andriani valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Andrian (itaalia: Andriano) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 9 km Bolzanost loodes.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1043 inimest.
Geograafia
Valla pindala on 4,9 km².
Andrian külgneb järgmiste valdadega: Eppan, Nals ja Terlan.
Ühisteenused
AS Ühisteenused on Eesti ettevõte, mis tegeleb liikluse reguleerimise, parkimiskorralduse, parkimismajade ja parklate opereerimise, parkimiskontrolli ja dokumentide hävitusteenusega Infokaitseteenus.
AS Ühisteenused, mis alustas tegevust 2007. aastal, on OÜ UG Investeeringud tütarettevõtte Kuni 2019. aasta alguseni kuulus ettevõte G4S Eesti rahvusvahelisse majanduskontserni, olles AS-i G4S Baltics tütarettevõte.
Ettevõte tegutseb parklaoperaatorina Tallinnas, Tartus, Jõhvis, Pärnus, Narvas ja Narva-Jõesuus. Sealhulgas korraldab ettevõte parkimist neljas parkimismajas Tallinna kesklinnas (Viru Keskus, Admirali, Vabaduse väljak, Finest ärimaja). Parkimiskorralduse teenust osutatakse muuhulgas eramaa omanikele, korteriühistutele, kaubanduskeskustele, ärimajadele ja tanklatele. AS Ühisteenused teostab lepingujärgset parkimiskontrolli Tallinna linna avalikul tasulisel parkimisalal ning vahendab elektroonilisi parkimislubasid nii Tallinna kui ka Tartu avaliku tasulise parkimise alale.
Ettevõte on olnud parkimiskorralduse ja liiklusreguleerimise partneriks mitmetel teetöödel, tänavasulgemistel, filmiprojektidel ja suurüritustel, sealhulgas Laulu- ja Tantsupidu ning erinevad spordiüritused (Tallinna Maraton, Ironman Tallinn, Stamina tervisejooksud, Maijooks).
AS Ühisteenused parklate juhtimiskeskuses jälgitakse ööpäevaringselt parklate tööd videoseadmete ja parklate haldusprogrammi abil. Rikete ja eriolukordade tekkimisel reageeritakse ööpäevavaringselt, ööpäevaringne kliendiabi on tagatud infotelefonil 6511515.
AS Ühisteenused omab alates 2007. aasta aprillist kvaliteedijuhtimissüsteemi sertifikaati ISO 9001:2000. Igapäevaste protsesside vastavust ISO standardi nõuetele kontrollitakse sisemiste audititega ning kord aastas Bureau Veritas Eesti OÜ audiitorite tehtava korralise auditiga. AS Ühisteenused hakkas alates 2019. aasta algusest pärima Maanteeametilt andmeid nende sõidukiomanike kohta, kelle sõidukiga on rikutud parkimistingimusi. Päringuid teostatakse selliste sissenõutavate trahvide kohta, mis on õigeaegselt tasumata jäänud. Parkimistingimuste rikkujate andmete pärimist võimaldab 15.01.2019 jõustunud kohtulahend.
AS Ühisteenused on alates 07.04.2020 Maanteeameti poolt tunnustatud reguleerija koolituse läbiviija.
AS-is Ühisteenused oli 2018. aasta alguse seisuga 58 töötajat. Ettevõtte juhatuse ainuliige on Hendo Priimägi.
Antillotyphlops
Antillotyphlops on maoperekond.
Staatiline sünkroonkompensaator
Staatiline sünkroonkompensaator (inglise keeles static synchronous compensator, lühend STATCOM) on reguleerseade, mis ühendatakse paralleelselt vahelduvvoolu elektriülekandevõrku. See on jõuelektroonika komponentidel põhinev muundur ja võib toimida elektrivõrgus kas reaktiivse vahelduvvoolu allikana või selle tarbijana. Kui see seade on ühendatud toiteallikana, võib ta pakkuda ka aktiivset vahelduvvoolu. Staatiline sünkroonkompensaator kuulub FACTSi seadmete perre, mis sai võimalikuks 1990ndatel tänu võimsate lülitustüristoride (GTO) kättesaadavusele. Esimene Electric Company toodetud 100 MVAr STATCOM paigaldati Tennessee Valley Authority Sullivani alajaama 1995. aastal.
Konstantin Hallik
Konstantin Hallik (15. aprill 1899 Harkov – 7. august 1943 Vjatlag, Kirovi oblast) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas 1925. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Üliõpilasselts Concordia vilistlane.
1930–1940 oli ta vandeadvokaat Tallinnas.
Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 Tallinnas.
Hollandi Lääne-India Kompanii
pisi|228px|[[West-Indisch Huis ehk kompanii kunagine peakontor Amsterdamis]] Hollandi Lääne-India Kompanii (hollandi keeles Geoctroyeerde Westindische Compagnie) oli Madalmaade Vabariigi kaupmeeste Atlandi-ülene prahitud ettevõtmine.
Ajalugu
pisi|120px|vasakul|Hollandi Lääne-India Kompanii lipp Ettevõte asutati 3. juulil 1621, et luua kaubavahenduslik monopol Lääne-India saarestiku ehk Kariibi mere piirkonna ja emamaa Seitsme Madalmaa Ühendatud Vabariigi vahel. Hollandi valitsus andis firmale ainuõigusliku tegevusloa kaubandus-, faktooriate ja kindluste rajamiseks, laevaehituseks, rahvusvaheliste lepingute sõlmimiseks ning orjakaubanduseks. Põhiliselt soositi hispaanlastest ja portugallastest koosneva konkurentsi elimineerimist. Hollandi Lääne-India Kompanii oli samuti Uus-Madalmaade ja selle halduskeskuse Uus-Amsterdami esmane vahend Põhja-Ameerika idaranniku koloniseerimisel, kuigi lisaks opereeriti veel Lääne-Aafrika, Brasiilia ja Kariibi mere vahel.
Firma lakkas tegutsemast 1792. aastal.
Vaata ka
pisi|228px|Kaart van Noord- en Zuid-Amerika ([[Jacob van Meursi koostatud Ameerika kaart 1671. aastast)]]
Antillotyphlops
Levila
Need maod elavad Antillidel.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Antillotyphlops seisuga 20.06.2014.
Sadõr Džaparov
Sadõr Džaparov (sündinud 6. detsembril 1968 Keng-Suus) on Kõrgõzstani poliitik. Ta on olnud parlamendi liige ja peaminister ning alates 28. jaanuarist 2021 on ta Kõrgõzstani president.
Poliitiline karjäär
Džaparovi poliitiline karjäär algas 2005. aastal. 2008-2010 oli ta Riikliku Korruptsiooni Ennetamise Ameti eesotsas, aga vähese eduga - korruptsioon Kõrgõzstanis lokkas. Pärast 2010. aasta Kõrgõzstani revolutsiooni võitles Džaparov Kumtori kullakaevanduse riigistamise eest ja suurkorporatsioonide vastu, temast sai liikumise populaarne nägu. Kullakaevamise riigistamist soovivad meeleavaldused muutusid aina radikaalsemateks ning 2013. aastal piirasid protestijad ühel meeleavaldusel kohaliku kuberneri ümber ja lukustasid ta oma autosse kinni. Kirgiisi võimud defineerisid selle kohtus inimröövina ning mõistsid Džaparovi 11,5 aastaks vangi.
Oma vanglakaristust kandis ta kuni 2020. aasta rahutusteni. Oktoobris puhkenud rahutuste ajal, mis algasid parlamendivalimiste kahtlaste tulemuste tõttu, vabastati Džaparov protestijate poolt ning Kõrgõzstani Riigikohus tühistas ta vanglakaristuse. Vanglast vabanenuna tegi Džaparov mitu katset saada peaministriks ning sundida tollane president Sooronbaj Džeenbekov tagasi astuma, saades lõpuks peaministriks määramise Džeenbekovi poolt 9. oktoobril 2020 ning alates 15. oktoobrist ka presidendi ametikoha kohusetäitjaks Ta oli mõlemal ametikohal kuni 14. novembrini 2020.
10. jaanuaril 2021 toimunud Kõrgõzstani presidendivalimistel saatis teda edu ja 79% kirgiisi rahvast toetas Džaparovi ametlikult presidendiks saamist. Samuti hääletas rahvas valimistel presidendi õiguste suurendamise üle, millele anti ka selge toetus. Džaparovi presidentuuri on iseloomustanud populistlike loosungite kasutamine, enda rahvapresidendina tutvustamine ning Venemaale lähenemine.
Staatiline sünkroonkompensaator
Ehitus ja talitlus
pisi|püsti=1.5|Spüsti=1.5|Ülekandeliiniga ühendatud staatiline pingekompensaator pingeallikana (punane)
Staatiline sünkroonkompensaator on impulssrežiimis töötav võimsusmuundur, mis genereerib reguleeritava amplituudiga kolmefaasilist pinget, mis on vastavatest liinivooludest 90° võrra faasis nihutatud. Faasikompensaatori ja võrgu vahel saab vahetada induktiivset või mahtuvuslikku reaktiivvõimsust.
Jõuelektroonika valdkonnas on staatiline sünkroonkompensaator üks paindlikest kolmefaasilistest ülekandesüsteemidest (FACTS) ja pakub teiste sarnase funktsiooniga reaktiivvõimsuse kompensaatorite ees eelist, et vahelduvpingevõrkude stabiliseerimisel sõltub reaktiivvõimsus lineaarselt võrgupinge tasemest. Teine eelis on harmooniliste suhteliselt madal tase, millest tulenevalt väheneb oluliselt vajadus harmooniliste filtrite järele.
STATCOMi võrdlus SVCga
Pinge stabiilsuse säilitamiseks saab kasutada näiteks ka staatilist reaktiivvõimsuse kompensaatorit SVC (Static Var Compensator). STATCOM on kallim kui SVC (osaliselt GTO türistorite kõrgema hinna tõttu) ja sellel on suuremad kaod, kuid mitmed tehnilised eelised. Selle tulemusena on need tehnoloogiad eksisteerinud kõrvuti.
STATCOMi reageerimisaeg on lühem kui staatilisel kompensaatoril SVC, seda peamiselt pingemuunduri IGBT-transistoride suurema lülituskiiruse tõttu (SVC kasutab türistore, mida ei saa kontrollitult välja lülitada). Selle tulemusena on STATCOMi reaktsiooniaeg lühem – üks kuni kaks vahelduvvoolu perioodi, võrreldes SVC kahe kuni kolme perioodiga.
STATCOM pakub ka vahelduvpinge alanemisel paremat reaktiivvõimsuse tuge kui SVC, sest STATCOMi reaktiivvõimsus väheneb koos pingega lineaarselt, kuna aga SVC korral on võimsus pinge ruudu funktsioon. SVC pole kasutatav rasketes alapingetingimustes, sest kondensaatorite tööle jäämine pärast tõrke kõrvaldamist võib süvendada mööduvat ülepinget, samas kui STATCOM võib töötada palju madalamal pingel.
Jorge Sampaio
pisi|Jorge Sampaio (2003). Jorge Fernando Branco de Sampaio (18. september 1939 Lissabon – 10. september 2021 Carnaxide) oli Portugali jurist ja poliitik. Aastail 1996–2006 oli ta 18. Portugali president.
Klepiki rajoon
Klepiki rajoon (vene keeles Клепиковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rjazani oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Spass-Klepiki linn.
Rajoon piirneb põhjas ja kirdes Vladimiri oblastiga, idas Kassimovi rajooniga, lõunas Spasski ja Rjazani rajooniga, edelas Rõbnoje rajooniga ning läänes ja loodes Moskva oblastiga (Jegorjevski linnaringkonna ja Šatura rajooniga).
Rajooni pindala on 3235 km². Elanike arv oli 2012. aastal 25 399, 2009. aastal 26 941 ja 2002. aastal 29 391.
Endel Jaanimägi
Ta oli aastatel 1957–1974 Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Raadio ja Televisiooni Komitee esimees ja 1960–1974 Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee variasutuse Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Komitee esimees.
Klepiki rajoon
Klepiki rajoonis on 275 asulat, mis kuuluvad kahe linnaasunduse (Spass-Klepikii linna ja Tuma alevi) ning kaheksateistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Pra, Guss, Kolp ja Narma.
Kuopio piirkond
Kuopio piirkond on piirkond Soomes Põhja-Savo maakonnas.
Soome piirkondadest on Kuopio rahvaarvu poolest 7. kohal.
Kas on kerge olla noor?
"Kas on kerge olla noor?" (läti keeles "Vai viegli būt jaunam?") on Riia Kinostuudio 1986. aasta dokumentaalfilm. Filmi režissöör oli Juris Podnieks.
Film räägib noorte inimeste probleemidest perestroikaaja alguses NSV Liidus.
Filmile on tehtud ka kaks järge.
Oulu linnus
pisi|210px|Oulu linnuse [[vundament aprillis 2006, selle peal asub tähetorn]] Oulu linnus (rootsi keeles Uleåborgs slott) on linnus Soome keskosas Oulu linnas Põhja-Pohjanmaal, Oulu jõe suudmes Linnansaari ('linnusesaar', aga võib ka 'lossisaar') saarel. See on koos Kajaani linnusega Soome kõige põhjapoolsem ja ka kogu Euroopa üks põhjapoolsemaid linnuseid. Linnusesaart läbib maantee nr 8156.
Aadress: Linnansaari 1, 90100 Oulu, Soome.
Ajalugu
pisi|Oulu varasema puitlinnuse makett. Valmistanud Ahti Paulaharju 1950. aastatel pisi|Linnuse arvatav väljanägemine keskajal. Vaade läänest pisi|Kastell-linnuse sissepääs, detsember 2011
Keskajal
Mõnede uurijate arvates asus juba XIII sajandil umbes kolm kilomeetrit Oulu jõge pidi ülesvoolu puitkindlus ranniku ja mööda jõge kulgeva kauba- ja sõjatee kaitseks. Arvatavasti paiknes see praeguses Ida-Oulus Kastelli või Ranta-Kastelli linnaosas. Professor Kyösti Julku (1931–2007) arvates kulges juba muinasajast alates sealtkaudu vana sõjatee. Jõe ääres on seal 60-meetrise küljepikkusega küngas, mille maapoolsel küljel on pinnasekihtide all 30 meetri pikkune hoonemüür, mis võib olla linnuse väline kaitsemüür. Müüri taga on näha jälgi kinniaetud vanast vallikraavist. Krundilt on leitud jälgi ka vanast kaevust ja keldritest. Ühe külje pealt läheb vallikraav laugelt otse jõkke – sealtkaudu võidi laevu kaldale tõmmata. Küngas ja sellega külgnev heinamaa on olnud varasematel aegadel viljakasvatuseks kõlbmatu, kuna on olnud niivõrd täis vanu telliseid ja kive ning seda on saadud kasutada ainult hobuste karjamaana. Rohukamara alt on leitud ka vana laskemoona.
Aastal 1375 rajasid rootslased Novgorodi karjalaste vastu ilmselt Pähkinäsaari rahulepingu omapoolset versiooni järgides Oulu jõe suudmesse puitlinnuse. Arvatakse, et see asus kas hilisema kivilinnuse kohal või siis kolm kilomeetrit Oulu jõge ülesvoolu. Rootslased tundsid huvi Põhjalahe põhjakalda koloniseerimise, samuti Pohjanmaa ja Lapimaa allutamise vastu.
Aastal 1377 üritasid novgorodlased linnust vallutada, kuna ilmselt tõlgendasid rahulepinguga määratud ebamäärast piiri omamoodi. Vene Sofia kroonika järgi rünnak ebaõnnestus, kuid rüüsteretki Soome aladele võeti hiljemgi ette.
Uusajal
Aastal 1590 valmis väejuhi ja arhitekti Peter Bagge juhendamisel puidust ja muldvallidest linnus, mida oli hakatud ehitama tugipunktiks ja varustusbaasiks kuningas Johann III käsul sõjaretkedeks põhjapoolse Vene Karjala vastu. Linnus ehitati valmis, kuid sõjakäik ei olnud edukas.
Aastatel 1596–1597, kui soome talupojad rootsi võimude vastu Nuiasõjas üles tõusid, mängis ka linnus sõjasündmustes teatud rolli.
8. aprillil 1605 andis Rootsi kuningas Karl IX Isak Behmile käsu rajada Kajaani linnus ja ehitada ümber Oulu linnus. Puitlinnus tuli lammutada ja ehitada suurem ja tugevam kivilinnus, sinna kõrvale tuli asutada ka uus linn. Juba sama aasta jaanuaris oli kuningas saatnud ehitusmaterjalide ja varustusega tööde ettevalmistamiseks teele Daniel Hjorthi ja Juho Pietarinpoja. Kuningal oli plaan sõjakäikudega Vene Karjalasse allutada endale kogu Lapimaa ja Karjala Valge ja Põhja-Jäämereni välja. Hiljem langes Behm kuninga ebasoosingusse, kuna vallutusretked ei õnnestunud. Samuti venis linnuseehitus, kuna ümbruskonnast töödele kamandatud talupojad olid tigedad uute koormiste ja kohustuste peale ja suhtusid ehitustöödesse ükskõikselt.
1609. aastaks oli linnuseehitus veel lõpetamata, kuid kogu Koola-sõjakäigu varustus ja väed olid juba kohal. Sõjakäik ilmselt raskete olude tõttu ebaõnnestus. Aastal 1610 saadeti uus mees vägesid juhtima, kuid mitte kellelgi ei õnnestunud Koola poolsaarele tungida ja sõjalised eesmärgid jäid saavutamata. Tollal oli linnusegarnisonis kuni 100 meest ja linnas elas umbes 400 inimest. Linnuse hiilgeaeg jäi lühikeseks. Kuningas Karl IX järglase Gustav II Adolfi huvid olid suunatud Kesk-Euroopa poole. Oulu linnus jäi tähelepanu alt välja ja hakkas lagunema.
Jaanuaris 1616 külastas Oulu linnust ja peatus seal päeva saksa hertsog Adolf Nicklassen von Steinkallenfels koos kaaskonnaga. Teda võõrustas linnusemõisa valitseja Johann Patkull. Säilinud on andmed toimunud pidusöögist: 44 kannu ehk 115 l reinveini, pool tünni saia, tünn leiba, 130-liitrine vaat saksa õlut, 20 naela võid, 10 kg rasva, 10 kg pekki, 4 lammast, terve härg, 16 kana, 1 hani ja 20 muna. Edasi suundus hertsog Tornio kaudu Rootsi ja sealt kodumaale.
1636 aasta alguses saabus Kajaani linnusest 20-aastaselt asumiselt Oulusse endine Uppsala ülikooli professor jesuiit Johannes Messenius. Ta oli läinud vastuollu Rootsi kuningatega ja saadeti Gustav II Adolfi poolt koos perega pagendusse Rootsi riigi äärealadele. Vangistuses kirjutas Messenius Rootsi riigi ajaloo "Scondia Illustrata". Oulust tal lahkuda ei lubatud, seal ta järgmisel aastal suri ja maeti 8. veebruaril 1637 sealsesse toomkirikusse.
1640. aastateni olid linnuses veel Pohjanmaa lääni kuberneri residentsiruumid alles. Isegi kuningas külastas linnust paar korda. XVII sajandi keskpaigaks oli linnus siiski muutunud lihtsalt valvega arsenaliks, kuberner ja käsknikud kolisid mujale ja linnusesse jäid elama vaid mõned sõdurid ja vangid.
Aastal 1670 sai linnus tulekahjus kannatada ja hiljem kasutati seda põhiliselt vanglana.
1689. aasta suvel toodi Oulu linnusesse vangi Käkisalmist pärit Matti Juhonpoikka. Teda oli sunnitud sõduriks, kuid ta põgenes ja tabati. Linnuses hoiti teda üksikvangistuses, kuna ta oli joodik ja halbade elukommetega. Ta olevat tundnud nõiasõnu, osanud igal ajal tuld tekitada, aga samuti nii inimeste kui ka loomade haigusi ravitseda. Näiteks ravis ta terveks sõjakohtuniku Jacob Tawaststjerna hobuse. Kuna ta tegeles nõidusega, siis tollaste nõiaprotsesside tuules mõisteti ka tema üle kohut. Asi jõudis apellatsioonini, kuid novembris 1690 ta suri oma kambris.
29. märtsil 1715, Põhjasõja ajal, pärast seda kui rootslased olid taganenud Oulu linna, hõivasid venelased vastupanuta tühja linnuse ja põletasid selle puitosad maha ning lõhkusid relvastuse. Rootslaste suurem armee oli Soomest lahkunud juba aastal 1714.
31. juulil 1793 hävis linnus lõplikult. Kell 22:45 lõi pikne linnusekeldri puitosadesse ja süütas need. Selle tagajärjel süttis püssirohi keldris ja kogu linnus lendas õhku. Kaasaegne Sara Wacklin kirjutas sellest hiljem oma raamatus "Sada meenutust Österbottenist": "Tohutud kivimürakad lendasid läbi katuste ja tungisid kukkudes sügavale maasse. Hoonetel ja kirikul lendasid uksed ja aknad eest, lühtrid kukkusid alla, kellad lõid, laiali lebasid inimeste jäsemed..."
Aastal 1828 korrastati ja remonditi Oulu Linnaühingu eestvõttel järelejäänud varemeid ja taastati osa purunenud kivikeldrist.
1870. aastatel pööras lagunevatele varemetele tähelepanu Oulu lääni kuberner Otto Nyberg. Tal õnnestus saada linnusevaremete restaureerimiseks riiklikke vahendeid. Linnuseala hakati kujundama pargiks. Aastal 1875 ehitas Oulu Merekool linnuse vundamendi peale õppe eesmärgil tähetorni. Hoone arhitekt oli Volmar Westling.
1907. aastal pildistas ja kaardistas linnusevaremeid Soome arheoloogiakomisjoni (tollase muinsuskaitse kõrgeim asutus) kuraator J. Rinne.
1912. aastast alates on tähetornis peetud suvekohvikut. Enne Talvesõda ja sõja ajal pidasid seal kohvikut Oulu Lotta Svärdi naised.
1943. aastal kaevas O. E. Kivistö Linnusesaarele paarkümmend proovišurfi, kuid neis saadud leiuaines jäi väheseks.
1950. aastatel viis Põhja-Pohjonmaa muuseumi peavarahoidja Ahti Paulaharju läbi linnusevaremete uuringud ja valmistas saadud andmetele tuginedes linnuse maketi.
1962. aastal võeti säilinud linnusevaremed muinsuskaitse alla. Keldrikorrusel on väike näitus linnuse ajaloost.
1980. ja 1982. aastal tegi Linnusesaarel väljakaevamisi Põhja-Pohjanmaa muuseum. Uuriti ka vanu vuuke ja müüriladu keldris ning hoone struktuuri. Saadud leiuaines pärines XVII ja XVIII sajandi vahetusest.
Siegfried von Bremen
Siegfried Adam Nikolai Benedikt von Bremen (7/19. mai 1886 Tallinn – 3. mai 1979 Bad Pyrmont) oli Eesti advokaat.
Oulu linnus
Uusajal
2007. ja 2011. aastal tehti linnusealal uurimis- ja rekonstrueerimistöid seoses valli veevärava rekonstrueerimistöödega.
Ehitus
Kaitseehitis moodustas põhiplaanilt peaaegu ruudukujulise laagerkastelli, mis paiknes muldvallidel ja asus Oulu jõe suudmes saarel ning sai suveperioodil seetõttu kasutada ka veekaitset. Kastelli lõunapoolne alumise korruse müür on 34 m pikk, 4 m kõrge ja 0,7 m paks. Idapoolne müür on veidi kõrgem ja paksem. Linnuse neljas nurgas olid väikesed puidust tornid, värav asus lääneküljel. Linnuse kindlustused ja kastelli sisehoovi hooned ehitati graniidist, tellistest ja puidust. Kastelli muldkindlustusi ümbritsesid hiljem ida-, põhja- ja lääneküljest vallikraavid, mida sai vajadusel veega täita. Linnust kasutati peamiselt aidana ja sõjavarustuse laona, mõnda aega elas seal ka Rootsi kuninga määratud Pohjonmaa (rootsi keeles Österbotten) kuberner. Viimast kivilinnust pole kunagi piiramisega vallutatud. Pärast 1670. aasta tulekahju kasutati linnusekompleksi peaasjalikult vanglana.
Siegfried von Bremen
Ta oli 1911–1917 advokaat Pärnus, 1918. aastal Pärnu Linnavolikogu liige, küüditati 1918 bolševike poolt Siberisse, pöördus tagasi, 1919–1920 sõdis bolševike vastu, 1920–1923 elas Saksamaal. 1923–1926 vandeadvokaadi abi (alates 1924 Advokatuuri liige), 1926–1939 vandeadvokaat Tallinnas.
Oulu linnus
Praegune seisukord
pisi|Tähetorn Oulu linnuse keldri peal, juuli 2016 Linnusest on säilinud kunagise kastelli kivivundament ja keldrid ning osaliselt ringmüürkastelli muldvallid. Merepind on maakerke tulemusena seal langenud mitu meetrit ja ilmselt linnuse ehitamise ajal loksusid lained vastu kastellimüüri.
Siegfried von Bremen
1939. aastal asus Saksamaale.
Ta abiellus 27. detsembril 1912/8. jaanuaril 1913 Sadukülas Bertha von Bergmanniga, neil oli kolm poega.
Liv ja Maddie
thumb
"Liv ja Maddie" ("Liv and Maddie") on Ameerika Ühendriikide situatsioonikomöödiasari, mida näitas telekanal Disney Channel. Sarja stsenaristid on John Beck ja Ron Hart. Sarja toodeti aastatel 2013–2017, kokku valmis 80 osa.
Sarja peaosatäitja Dove Cameron mängib identseid kaksikuid.
Kalemegdani park
pisi|Kalemegdan pisi|Kalemegdan pisi|Kalemegdan Kalemegdani park (serbia keeles Калемегдански парк) on Belgradi suurim park ja tähtsaim kultuurimälestis, kus asub Belgradi kindlus, mitmed muuseumid (sh sõjandusmuuseum) ja loomaaed. See asub 125 meetri kõrgusel pangal, Sava jõe ja Doonau ristumise kohas Suure sõjasaare vastas. Pargi nimetus on tuletatud kahest türgi sõnast: kale tähendab "linnust" ja arhailine sõna megdan tähendab "lahinguvälja".
Mia Kankimäki
pisi|Mia Kankimäki (2020) Mia Kankimäki (sündinud 1971 Helsingis) on soome kirjanik.
Ta on lõpetanud Helsingi Ülikooli, kus ta õppis üldist kirjandusteadust filosoofia magistrikraadiga.
Ta on töötanud kirjastustes reklaami- ja kirjastusajakirjanikuna. Tema hobide hulka kuulub Jaapani kultuur ning ta on lõpetanud Sogetsu Ikebana kooli õpetajana.
Aastal 2013 ilmus tema esikteos Asioita jotka saavat sydämen lyömään nopeammin; aastal 2018 ilmus raamat Triin Taeli tõlkes pealkirja Asjad, mis panevad südame kiiremini põksuma all. Raamat kujutab tuhat aastat tagasi Kyotos elanud Jaapani õukondlast ja autorit Sei Shōnagonit. Aastal 2018 ilmus tema teine raamat Naiset joita ajattelen öisin; aastal 2020 ilmus raamat Triin Taeli tõlkes pealkirja Naised, kellest ma öösiti mõtlen all. Raamatus rändab ta inspireerivate ajalooliste naiste jälgedes Aafrikas, Itaalias ja Jaapanis.
Messier 37
Parve avastas Itaalia astronoom Giovanni Battista Hodierna, kuid täpne avastusaeg pole teada. 1749. aastal taasavastas Guillaume Le Gentil hajusparved Messier 36 ja Messier 38, kuid ei märganud Messier 37. Parve taasavastas 2. septembril 1764 Charles Messier. 1980ndatel selgus Hodierna märkmetest, et Le Gentil ja Messier' vaatluste ajaks oli ta avastanud kõik kolm parve.
Messier 37 asub Maast 4511 valgusaasta kaugusel ja Maalt vaadates asub see teisel pool Linnutee keskosa. Parv on 346 kuni 550 miljonit aastat vana ja see sisaldab üle 500 tähe.
Voomavoe
pisi|Manaolend Voomavoe Voomavoe on rahvapärimuslik manaolend, looduse ürgsuse kehastunud väljendus, askuslik olend, kes väljendab olemise võimalikkust liikumise kaudu.
Tallinna Tantsuteater etendas Raho Aadla lavastuse "Voomavoos" (esietendus 16. oktoobril 2018 Rakvere teatri väikeses saalis).
Brian Greene
pisi|Brian Greene (2012) Brian Randolph Greene (sündinud 9. veebruaril 1963 New Yorgis) on juudi päritolu Ameerika Ühendriikide füüsikateoreetik ja teaduskirjanik.
Ta on tunnustatud stringiteoreetik. 1996. aastast on ta Columbia ülikooli teoreetilise füüsika professor. Ta tegeles peegelsümmeetria uuringutega, ka arendas ta ideed hüpoteetilisest mustast august, mille mass ja laeng võrduks elektroni omadega. Praegu on tema uurimisvaldkondadeks stringikosmoloogia ja braanikosmoloogia.
Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 1984. aastal Harvardi Ülikooli füüsika erialal bakalaureusekraadiga ja kaitses 1987. aastal Oxfordi Ülikoolis doktoritöö füüsikas "Superstrings: Topology, Geometry and Phenomenology and Astrophysical Implications of Supersymmetric Models".
1990. aastal asus ta õppejõuna tööle Cornelli Ülikooli, 1995. aastal sai seal täisprofessoriks. Järgmisel aastal värbas ta endale tööle Columbia Ülikool, pakkudes talle professori kohta. Selles ametis on ta tänini, ühtlasi on ta ülikooli allasutuse – Stringide, kosmoloogia ja osakeste astrofüüsika instituudi kaasdirektor.
Isiklikku
Ta on taimetoitlane. 1997. aastal võttis omaks veganluse eluviisi.
Ta õppis keskkoolis füüsik Lisa Randalliga samas klassis.
Sagedusjagur
Sagedusjagur on elektroonikalülitus, mis vähendab vahelduvvoolu või vooluimpulsside sagedust kindla arvu kordselt.
Vahelduvvoolu sageduse jagamise lülitustes kasutatakse harilikult trigerit, mille väljundsagedus on sisendsagedusest 2 korda väiksem, seega jagamistegur on 2. Kui ühendada järjestikku n sellist trigerit, on lülituse jagamistegur 2n.
Impulsisageduse jagurid põhinvad enamasti loendurite kombinatsioonil.
2015. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus
pisi|O2 Arena 2015. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus olid 33. Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 5.–8. märtsini Prahas Tšehhis. Võistlused toimusid O2 Arenal.
Võistluste ametlik maskott oli Väike Mutt (Krtek), kes on tuntud Zdeněk Mileri lasteraamatutest.
400 m jooks
Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 33 Eeljooksud Poolfinaalid Finaal <br style="clear:both" />
800 m jooks
Kuupäev: 6.–8. märts Osavõtjaid: 40 Eeljooksud Poolfinaalid Finaal <br style="clear:both" />
1500 m jooks
Kuupäev: 7.–8. märts Osavõtjaid: 28 Eeljooksud Finaal <br style="clear:both" />
3000 m jooks
Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 25 Eeljooksud Finaal <br style="clear:both" />
60 m tõkkejooks
Kuupäev: 6. märts Osavõtjaid: 27 Eeljooksud Poolfinaalid Finaal <br style="clear:both" />
4×400 m teatejooks
Kuupäev: 8. märts Osavõtjaid: 6 Finaal <br style="clear:both" />
Kõrgushüpe
Kuupäev: 6.–8. märts Osavõtjaid: 26 Kvalifikatsioon Finaal <br style="clear:both" />
Teivashüpe
Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 23 Kvalifikatsioon Finaal <br style="clear:both" />
Kaugushüpe
Kuupäev: 5.–6. märts Osavõtjaid: 24 Kvalifikatsioon Finaal <br style="clear:both" />
Kolmikhüpe
Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 21 (Stardileht) Kvalifikatsioon Finaal <br style="clear:both" />
Kuulitõuge
Kuupäev: 5.–6. märts Osavõtjaid: 33 Kvalifikatsioon Finaal <br style="clear:both" />
Seitsmevõistlus
Kuupäev: 7.-8. märts Osavõtjaid: 15 Ametlikud tulemused <br style="clear:both" />
60 m jooks
Kuupäev: 7.–8. märts Osavõtjaid: Eeljooksud Poolfinaalid Finaal <br style="clear:both" />
400 m jooks
Kuupäev: 7.–8. märts Osavõtjaid: 28 Eeljooksud Poolfinaalid Finaal <br style="clear:both" />
800 m jooks
Kuupäev: 6.–8. märts Osavõtjaid: 20 Eeljooksud Poolfinaalid Finaal <br style="clear:both" />
1500 m jooks
Kuupäev: 8. märts Osavõtjaid: 11 Finaal <br style="clear:both" />
3000 m jooks
Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 19 Eeljooksud Finaal <br style="clear:both" />
Kõrgushüpe
Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 22 Kvalifikatsioon Finaal <br style="clear:both" />
Teivashüpe
Kuupäev: 6.–8. märts Osavõtjaid: 23 Kvalifikatsioon Finaal <br style="clear:both" />
Kolmikhüpe
Kuupäev: 7.–8. märts Osavõtjaid: 23 Kvalifikatsioon Finaal <br style="clear:both" />
Kuulitõuge
Kuupäev: 5.–7. märts Osavõtjaid: 15 Kvalifikatsioon Finaal <br style="clear:both" />
Viievõistlus
Kuupäev: 6. märts Osavõtjaid: Ametlikud tulemused <br style="clear:both" />
Kinect
Kinect ehk Kinect for Xbox 360 (algne koodnimi Project Natal) on Microsofti puldita välisseadmete komplekt, mille abil kasutaja saab suhelda mängukonsooliga ning tulevikus võib-olla operatsioonisüsteemi Windows 8 kasutavate personaalarvutitega, ilma et ta peaks midagi käes hoidma või katsuma. Juhtimiseks ja suhtlemiseks saab kasutada kehaliigutusi, häält ning esemete ja piltide näitamist.
Kinect töötati välja selleks, et mängukonsooli Xbox 360 ostaksid ka need, keda arvuti- või konsoolimängud ei huvita.
Sageduskordisti
Sageduskordisti on elektroonikalülitus, mis suurendab sisendsignaali sagedust n-kordselt. Enamasti on need sageduse kahekordistid (n = 2). Signaali sageduse f kahekordistamiseks on mitmeid võimalusi. pisi|püsti=0.8|Digitaalsignaali sageduse kahekordisti
Kinect
Kinecti konkurendid on Wii Remote, Wii MotionPlus ja PlayStation Move, mis kuuluvad mängukonsoolide Wii ja PlayStation 3 juurde. Kinect tuli müügile USA-s ja Kanadas 4. novembril 2010, Euroopas 10. novembril 2010, Austraalias, Uus-Meremaal ja Singapuris 18. novembril 2010 ning Jaapanis 20. novembril 2010.
Sageduskordisti
Viited
pisi|
Kinect
Müügil on ka Kinecti komplektid konsoolimänguga "Kinect Adventures" või 4- või 250-gigabaidise konsooliga Xbox 360 ning mänguga "Kinect Adventures".
Detsembris 2010 selgus, et Microsoft laiendab Kinecti kasutusala ka personaalarvutitele, kui Korea mänguarendusfirma GamePrix teatas, et nende MMORPG "Divine Souls" saab olema üks esimesi mänge, mis kasutab sisendseadmena Kinecti.
Tehnoloogia
Kinect põhineb tarkvaratehnoloogial, mis töötati välja Microsoftile kuuluvas ettevõttes Rare, ja Iisraeli ettevõttes PrimeSense välja töötatud tehnoloogial, mis võimaldab saada infrapunasest struktureeritud valgusest kolmemõõtmelist infot.
Kinect on horisontaalselt asetsev pikliku kujuga seade, mis on ühendatud motoriseeritud jala külge. See asetatakse kuvari peale või alla. Seadmel on rohe-sini-punakaamera, sügavussensor ja mitu mikrofoni, mis kasutavad suletud tarkvara. See võimaldab kolmemõõtmeliselt tuvastada liigutusi kogu keha ulatuses ning tunda ära inimese nägu ja häält. Jaapanis, Suurbritannias, Kanadas ja USA-s tuleb toode müügile hääle äratundmise võimalusega, Mandri-Euroopas esialgu selleta. Mikrofonid võimaldavad Xboxil määrata heliallika asukoha ja summutada keskkonnamüra, mis võimaldab kuulariteta suhtlemist võrgus Xbox Live. Sügavussensor koosneb infrapunalaser projektorist koos ühevärvilise CMOS sensoriga ja laseb Kinecti sensoritel näha 3D-s ükskõik millistes valgustingimustes. Tunnetamiskaugus sügavussensoritel on muudetav ning Kinecti tarkvara kalibreerib automaatselt sensorit sõltuvalt mängust, mängija füüsilistest liigutustest ja mööbli olemasolust. Microsofti töötajate kinnitusel on Kinecti peamine uuendus tarkvara tehnoloogia, mis võimaldab edasi arenenud liigutuste, näo ja hääle äratundmist. Jaemüüjate informatsiooni järgi on Kinect võimeline jälgima korraga kuni kuut inimest ning samal ajal kahte aktiivset mängijat liigutuste analüüsiks. Läbi pöördprojekteerimise on kindlaks tehtud, et Kinecti sensor väljastab videot 30 hertsi sekundis. RGB-kaamera video jookseb 8 bit VGA lahutusega (640x480 pikslit) koos Bayeri värvifiltriga. Ühevärviline kaamera, mida kasutatakse sügavuse tunnetamiseks, jookseb 11 bit VGA lahutusega (640x480 pikslit ja 2048 tunnetustasandit). Kinecti sensoril on praktiline kauguse limiit: 1,2–3,5 meetrini koos Xboxi tarkvaraga, kuigi sensor saab jälgida kaugemale (0,7–6 meetrit). Sensori nurgaline nägemisraadius on 57° horisontaalselt ja 43° vertikaalselt, kuid motoriseeritud jalg on võimeline liigutama sensorit kuni 27° alla või üles. Kinect sisaldab nelja mikrofoni ning need opereerivad igaüks 16 bit helikanalil diskreetimissageduse 16 kHz juures. Kuna Kinecti sensorite automatiseeritud jala kasutamine vajab rohkem voolu, kui saab anda Xbox 360 USB-portide kaudu, siis Kinect sisaldab erilist ühendusotsa, mis ühendab USB ja lisavoolu nõude. Ümber kujundatud Xbox 360 S moodulid sisaldavad erilist AUX-porti, et kohandada otsikut, samas vajavad vanemad mudelid erilist voolujuhet. See tähendab, et vanematel mudelitel on USB ja voolu juhtmed eraldi. Vool tagatakse elektrivoolu aukudest AC-adapteriga.
Väljalaskmine
Microsoft kulutas Kinecti reklaamimisele 500 miljonit dollarit. See oli palju suurem summa, kui investeeriti Xboxi konsooli väljatuleku reklaamimiseks. Kinecti plaanitakse panna Youtube'i kodulehele, reklaamida seda Disney ja Nickelodeonsi ning telesaadetes "Tantsud tähtedega" ja "Glee". Pabertrükistega reklaame avaldatakse People Magazines, Instyles ning lisaks pannakse reklaame toodetele nagu Pepsi, Kelloggs ja Burger King. Suur Kinecti-üritus korraldati Times Squarel, kus Kinecti reklaamiti mitmetel reklaamplakatitel. 19. oktoobril, enne Kinecti väljatulekut, reklaamis Microsoft Kinecti kuulsas Oprah' telesaates "The Oprah Winfrey Show", andes saalis olevatele inimestele tasuta Xbox 360 ja Kinecte. Hiljem kingiti Kinecti-pakke koos Xboxidega pealtvaatajatele telesaates "Ellen" ja "Late Night With Jimmy Fallon". 23. oktoobril pidas Microsoft väljalaskmiseelse peo Kinectile Beverly Hillsis. Pidu korraldati Ashley Tisdale'i pool, külalisteks oli näiteks David Beckham ja tema 3 poega Cruz, Brooklyn ja Romeo. Külalisi kostitati sessioonidega Dance Centralis ja Kinect Adventures, millele järgnes Tisdale'i dialoog Nick Cannoniga läbi Kinecti. 1. novembril 2010 hakkas Burger King andma klientidele "tasuta Kinecte iga 15 minuti tagant". Võistlus lõppes 28. novembril 2010.