cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
J.M.K.E.
Ajalugu
J.M.K.E. mängis nii Eesti esimesel suuremal punkfestivalil "Jaanika-Paanika" (1987) kui ka edaspidi. 1987. aastal sai J.M.K.E. ka ametliku esinemisloa ja tarifikatsiooni. Seoses perestroika-maaniaga esines bänd laialt üle Eesti ja ka mujal Nõukogude Liidus, tõustes sellega Nõukogude Eesti ajakirjanduse tähelepanu keskmesse. Intervjuu Villu Tammega jõudis ajakirja Noorus lehtedele ja tema pilt sama ajakirja kaanele. Bändi võib näha ka ringvaates "Nõukogude Eesti nr. 20 / 87".
Aastatesse 1989–1990 jääb ilmselt J.M.K.E. kuulsuse aeg. Villu jäi silma Joose Berglundi nimelisele soomlasele, kes asutas isikliku plaadifirma ja stantsis J.M.K.E. "Tere perestroika" vinüüli. See singel viis J.M.K.E. esimese Eesti bändina välisriigi edetabelitesse, olles Soomes aasta müüduimate singlite esikolmikus. 1989. aasta novembris valmis ka esimene stuudioalbum – LP "Külmale maale" Stupido Twinsi kaubamärgi all.
Simon Desthieux
Hooajal 2018-2019 avaetapil Pokljuka võidab Desthieux segateatesõidu. Seejärel saab ta Soldier Hollowis sprindis ja jäliussõidus kaks poodiumikohta. Oma tulemustega on ta hooaja lõpus maailmakarikavõistluste üldises klassifikatsioonis neljandal kohal.
J.M.K.E.
Ajalugu
Villule sai Eesti Levimuusikute Klubi Muusik auhind, Levijaagup. Seejuures oli ajalehe Muusik aastaküsitlusel nii J.M.K.E. bändide arvestuses, Villu Tamme muusikutest kui ka "Külmale maale" albumitest teisel kohal, meeslauljate pingereas oli Villu Tamme kolmas ja laulude pingereas järgnesid Tõnis Mäe "Koidule" J.M.K.E. "Külmale maale", "Internatsid" ja "Tbilisi tänavad". 1990. aastal toimus järgmine koosseisumuutus, trummar Venno Vanamöldri kohale istus Ardo Põder, Tarvo Varrese asemele oli juba varem asunud Lembit Krull. Koosseisus Villu Tamme (laul, kitarr), Lembit Krull (bass), Ardo Põder (trummid) toimus ka suurem Kesk-Euroopa turnee.
1991.–1992. aastal bänd tuuritas. Seejuures tehti 1992. aasta lõpul ring peale Skandinaaviale. Enne seda, 1991. aastal, ilmus Soomes veel EP "Savist saar". Eesti iseseisvuse alguses (20. august 1991) ülistati sarnaselt kõigi teiste "vabaduslaulikutega" vähe aega veel ka Villut, kuid unustati siis peagi. Näiteks ajalehe Muusik 1992. aasta parima ansambli valimisel ei mainitud J.M.K.E.-d enam kordagi (peamised auhinnad võitis sel aastal Onu Bella).
Simon Desthieux
Anterselvas toimunud 2020. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Simon Desthieux esimese teatevõistluse kuldmedali koos Martin Fourcade, Émilien Jacquelini ja Quentin Fillon Mailletiga, edestades poodiumil Norrat ja Saksamaad.
J.M.K.E.
Ajalugu
Aastal 1993 ilmus J.M.K.E. teine täispikk plaat – "Gringode kultuur", mis viis J.M.K.E. ka oma eesmärgi saavutanud ja igapäevaellu sukeldunud masside meelest tagasi underground ' i hulka. Aastatel 1994–1996 tegutses J.M.K.E edasi ja tänu oma nimele hakkasid tema tegemised ka rohkem silma kui ülejäänud Eesti punkbändide omad. Samas oli ja on ilmselt veel praegugi J.M.K.E. kuulsam Soomes kui oma kodumaal. 1995. aastal ilmutas Stupido Twins nende versioonid kõiksugustest vene revolutsiooni- ja muudest lauludest plaadina "Sputniks In Pectopah". Bändis oli selleks ajaks toimunud ka muudatus – nimelt asendas Sten Šeripov Lembit Krulli.
1995. aasta suvel tegi J.M.K.E. muusikat Mati Undi lavastatud Eesti Draamateatri suvelavastuses "Suveöö unenägu". 1996. aasta juulis ilmus järjekordne, järjekorranumbrilt neljas, kauamängiv – "Jäneste invasioon". Samuti peeti sellel aastal J.M.K.E. 10. sünnipäeva ja Eestis ilmus kassett "Rumal nali", mis sisaldab "23 keskmise, sita ja väga sita saundiga hitti".
1999. aasta algul ilmus uuesti "Külmale maale" kassetiversioon (Georg Scherer Systems) ning aastal 2000, pärast 4-aastast vaikust, uus album pealkirjaga "Õhtumaa viimased tunnid". Pärast seda anti välja veel kaks albumit: "Ainult planeet" (2002) ja "Mälestusi Eesti NSV-st" (2006), neist viimane sisaldab uuesti salvestatud versioone vanadest lugudest.
2011. aastal avaldati kaveritest koosnev album "Jasonit ei huvita". 2016. aastal anti välja kassett "Kirves, haamer, kühvel ja saag" ning 2018. aastal mini-album "Joon".
Alates 2000. aastast on bändi bassist Reimo Va. 2000–2012 kuulusid koosseisu taustalauljad Kerti Alev (Promille Promille) ja Livia Kurik (Tirts). Alates 2012. aastast on bändi trummariks Roland Sutt (Roll).
Riho Esko Maimets
pisi|311x311px|Foto: Edyth Raamat Riho Esko Maimets (sündinud 26. veebruaril 1988 Torontos) on eesti helilooja. Alates 2015. aastast on ta Eesti Heliloojate Liidu liige.
Õpingud
Riho Esko Maimets lõpetas 2010. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kompositsiooni eriala (õpetajad Helena Tulve ja René Eespere). Seejärel õppis ta kaks aastat Toronto Ülikooli (Christos Hatzise juhendamisel) magistrantuuris ning jätkas õpinguid Philadelphia Curtise Muusikainstituudis kompositsiooni erialal David Ludwigi ja Richard Danielpouri juhendamisel. Aastal 2019 astus Maimets Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia doktorantuuri, kus tema juhendajateks on prof Kerri Kotta, prof Toivo Tulev ja Tõnu Kõrvits.
Ta on osalenud arvukatel suvekursustel ja festivalidel üle maailma.
Looming
Riho Esko Maimets kirjutab peamiselt koori- ja kammermuusikat ning orkestriteoseid.
Isiklikku
Tema isa on insener Olev Maimets ja ema Talvi Maimets.
Zoofoobia
Zoofoobia on haiguslik hirm (foobia) loomade ees. Zoofoobia võib tähendada nii hirmu mingi kindla loomade klassi suhtes või üldist hirmu kõigi loomade vastu, kes pole inimesed.
Agorafoobia
pisi|Agorafoobia nimetus tuleneb [[agoraadest, mis olid Vanakreekas rahva kogunemiskohad. Pildil on Delose linna agoraa Kreekas]] Agorafoobia (vanakreeka sõnadest ἀγορά 'agoraa' ja φόβος 'hirm') on ärevushäire (foobia), mis väljendub haiguslikus hirmus avatud, suurte ruumide või väljakute, ka rahvarohkete kohtade ees (näiteks kaubanduskeskused, lennujaamad, linnaplatsid, tänavad, sillad). Isik tajub selliseid olukordi ohtlike või äärmiselt ebameeldivatena ning eelistab neid vältida. Sellistes olukordades võib isikul esineda paanikahoogusid. Äärmuslikul juhul ei suuda agorafoobia all kannataja kodust väljuda.
Elistvere järv
Elistvere järv on järv Tartu maakonnas Tartu vallas Elistvere külas.
Järv on 129 ha suur ja tugeva läbivooluga. Järvest voolab läbi Amme jõgi.
Agorafoobia
Foobia arenemise tõenäolisem aeg on 20. ja 40. eluaasta vahel ning see puudutab rohkem naisi kui mehi. Ameerika Ühendriikides kannatab 2,2% rahvastikust agorafoobia all.
Kividega surnuksloopimine
Kividega surnuksloopimine Piiblis
Meetodit on kirjeldatud Piiblis, kus seda peeti karistuseks abielurikkumise, aga ka jumalateotuse (3Ms 24:16, 1Kn 21:10), needmise (3Ms 24:14), hooramise (5Ms 22:21), hingamispäeval töö tegemise (4Ms 15:35-36) ja muude üleastumiste eest. See hukkamisviis oli Piiblis kirjeldatu põhjal omane ka egiptlastele (2Ms 8:22), samuti kasutati seda loomade hukkamiseks (2Ms 21:28-29,32). Kividega surnuksviskamine oli karistus ning märtrisurm ka esimesele kristlikule pühakule, pühale Stefanosele (Ap 7:54-60).
R
R (r) on ladina tähestiku täht.
Kividega surnuksloopimine
Kividega surnuksloopimine tänapäeval
Tänapäeval kasutatakse kividega surnuksloopimist peamiselt islamimaades, kus kehtib usupõhine šariaadiseadus, näiteks Nigeerias, Saudi Araabias, Iraanis, Afganistanis, Sudaanis, Pakistanis ja Araabia Ühendemiraatides.
Ivan Tšetverikov
Ivan Pimenovitš Tšetverikov (1880 Tula – 1969) oli vene filosoof.
R
Seda tähte kasutatakse paljudes keeltes tremulantide ehk värihäälikute märkimiseks. IPA kasutab selle tähe variante eri tremulantide märkimiseks.
Füüsikas tähistatakse R-ga universaalset gaasikonstanti. Matemaatikas tähistab R reaalarvude hulka.
Kividega surnuksloopimine
Kividega surnuksloopimine tänapäeval
ארבע מיתות בית דין
Maarda Utuste
Marta Sophia Lepp (aastast 1913 Marta Kirschbaum, aastast 1927 Maarda Utuste; 12. november 1883 Vardi (praegu Varbola), Varbola vald (Nissi kihelkond), Harjumaa – 11. november 1940 Tartu) oli eesti kirjanik ja publitsist (kasutas varjunime Sophia Vardi). Ta oli koos abikaasa Kustas Utustega (aastani 1927 Gustav Kirschbaum) taarausu juhte ja peaideolooge.
Elulugu
Marta Sophia Lepp õppis Tallinnas kõrgemas tütarlastekoolis ja Peterburis pedagoogikakursustel.
Ta osales 1905. aastal ja hiljem revolutsioonilises tegevuses, võttis 1905. aasta revolutsiooni ajal 16. oktoobril osa Tallinna Uuel turul toimunud tööliste koosolekust ja sai haavata, vangistati ja saadeti Siberi Tobolski kubermangu asumisele. Põgenes sealt 1906. aastal Peterburi, tegutses seal põrandaaluses organisatsioonis, hiljem Kroonlinnas, Tartus ja Pärnus, siis jälle Peterburis ja Soomes.
1907. aastal sügisel astus ta Peterburis kõrgematele kommertskursustele, arreteeriti ja oli Peterburis Špalernaja vanglas ja Riia keskvanglas. Vabastati 1910. aasta alguses tagatise vastu, viibis kolm kuud vabana Tallinnas, vangistati siis uuesti ja saadeti tagasi Tobolski kubermangu, Tara linna, kust põgenes 1910. aastal sügisel uuesti Peterburi ja sealt Soome.
Töötas 1919–1928 eesti keele ja ajaloo õpetajana Tallinnas (sealhulgas aastatel 1919–1920 ka Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumis) ja mujal, toimetas aastast 1930 taarausuliste ajakirja Hiis.
Isiklikku
Tema abikaasa oli Kustas Utuste (aastani 1927 Gustav Vladimir Kirschbaum).
Looming
Kirjutanud lühijutte, milles kajastub naisõigusluse teema; draamateoseid, romaani ja ooperilibreto. Lisaks avaldanud ka kolmeköitelise mälestusteraamatu.
Aleksandr Kulatšenko
Aleksandr Kulatšenko (sündinud 25. mail 1987) on Eesti jalgpallur, kes mängib Eesti meistriliiga klubis FC Viljandi.
Tarvastu
Tarvastu on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tarvastu vallas.
Suurel osal küla loodepiirist voolab Tarvastu jõgi.
C-kvark
C-kvark (ehk charm kvark, ehk sarmiga kvark) on teise põlvkonna kvark, mis kannab lõhna sarm. Ta on ühtlasi up tüüpi kvark, see tähendab, et tema isospinn on 1/2. Üldse eksisteerib kuus erinevat tüüpi kvarki (u-, d-, s-, c-, b- ja t-kvark).
Kuremaa järv
Kuremaa järv (ka Kurema järv) on üks suuremaid Vooremaa järvi Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas, Palamuse alevikust 2 km põhja pool.
C-kvark
C-kvark on fermion (tema spinn on 1/2) ning tema elektrilaeng on 2/3e. Ta on u-kvargi ja d-kvargi ja s-kvargi järel raskuselt neljas kvark. Tema seisumass on umbes 1,5 GeV (see on poolteist korda raskem kui prooton). Kui u-, d- ja s-kvarki nimetatakse kergeteks kvarkideks, siis c-, b- ja t-kvargid loetakse rasketeks kvarkideks.
Kuremaa järv
Kuremaa järv on 397 ha suur, suurim sügavus on 13,3 m ja keskmine 5,9 m. Asetseb merepinnast 83 m kõrgusel.
C-kvark
Sarm
Sarm on üks lõhna kvantarvudest. C-kvargi sarm on 1 ja c-antikvargi sarm –1. Kõik hadronid, mis sisaldavad c-kvarki on sarmiga. Erandiks on ainult c-kvargist ja c-antikvargist koosnevad liitosakesed, mille summaarne sarm on 0. Selliseid osakesi nimetatakse sarmooniumiks. Sarmoonium on näiteks psii-meson (J/ψ), mis on kõige väiksema seisumassiga sarmoonium (see tähendab, et ta on kõige madalama ergastusastmega sarmoonium).
Sarmiga osakesed on näiteks D-mesonid, mis koosnevad c-kvargist ja u- (D+), d- (D0) või s- (veider D meson) antikvargist. Vastavatel antimesonitel on sarmiga antikvark ning paariliseks u-, d- või s- kvark.
Kuremaa järv
Kuremaa põhja- ja kirdekalda tammemets ja puhkeala on võetud kaitse alla – Kuremaa järve äärne puhke-kaitseala.
C-kvark
Sarm
Sarmiga barüonid koosnevad vähemalt ühest c-kvargist ja ei sisalda b-, ega t-kvarke.
Kuremaa järv
Kuremaa järvest on kinni püütud ka hiina villkäppkrabi.
Kuressaare Ametikool
pisi|Viidapost Kuressaare Ametikooli hoovil Kuressaare Ametikool on Eesti kutsekool, mis asub Kuressaares aadressil Kohtu 22.
1922. aastal asutati Kuressaare Ehitusinstruktorite Kool, kuhu võeti vastu esimesed 19 õpilast. Seda võib pidada nii Kuressaare Ametikooli kui üldse järjepideva kutsehariduse andmise alguseks Saaremaal. 1930. aastatel õpetati koolis peamiselt ehitus-, puidu- ja metallitööd. 1950. aastal lisati erialavalikusse põllumajanduserialad. 1970. aastail hakati andma keskharidust ning avati kodumajanduse-käsitöö-loomakasvatuse erialarühmad tütarlastele.
Ametikoolis õpib 800 õpilast. Õppijaid on kõikidest Eesti maakondadest. Vanim õppija on 2020–2021. õppeaastal 71-aastane.
Operatsioon "Valküür"
Operatsioon "Valküür" (saksa Unternehmen Walküre) oli algselt Wehrmachti tagalas võimaliku vastuhaku mahasurumise plaan, millest Claus von Stauffenberg kujundas riigipöördeplaani.
Digamma
Digamma (suurtähena Ϝ, väiketähena ϝ, vanakreeka ϝαῦ ja δίγαμμα) on arhailine kreeka tähestiku täht. Digamma väärtus kreeka numbrina on 6.
Labaserver
Labaserver on vähendatud osade arvuga server, millega saab tõhustada ruumi- ja energiakasutust. Kui tavaline server vajab töötamiseks toite- ja võrgukaablit, siis labaserverist on ruumi ja energia säästmiseks mitmed komponendid ära võetud. Alles on jäetud kõik arvutile omased osad. Labaserverid paigutatakse korpusesse, mis varustab neid toite, jahutuse ja võrguühendusega ning võimaldab luua serveritevahelisi ühendusi ja neid hallata. Üks korpus mahutab mitu masinat. Kokku moodustavad korpus ja masinad blade-süsteemi.
Digamma
Digamma hääldus vanakreeka keeles poolvokaalina /w/. Mitmetes vanakreeka keele murretes, sealhulgas atika murdes, kadus /w/ häälduses väga varakult ja seetõttu ei vajatud seda ka kirjas. Joonia murdest kadus /w/-häälik ilmselt enne Homerose eeposte kirjapanekut 7. sajandil eKr. 403 eKr loobuti Atikas digammast.
Labaserver
Standardses serveririiulis määrab 1U (üks kinnituskoht, laius 48 cm ja kõrgus 4,45 cm) minimaalse võimaliku masina suuruse. Peamine põhjus blade-süsteemide kasutuseks on selle piirangu puudumine. Kõige tavalisem serveririiul on 42U kõrge, mis seab eraldiseisvate arvutite arvuks maksimaalselt 42. Blade-süsteemidel ei ole seda piirangut – 2009. aasta seisuga on võimalik ühte riiulisse panna kuni 128 eraldiseisvat serverit.
Digamma
Digammast on jälgi luules, kus ebakorrapärasused värsimõõdus viitavad digamma esinemisele Homerosel, Sapphol ja Alkmanil.
Labaserver
Labaserveri korpus
pisi|HP BladeSystem c7000 korpus, mis sisaldab 16 blade-serverit ja kahte 3U UPSi Korpus (või raam) sooritab mittearvutuslikke ülesandeid, mis on leitavad tänapäeva arvutites.
Digamma
Digamma pärineb foiniikia tähestiku tähest waw (16px). Digammast pärineb ladina tähestiku F. Etruskid hakkasid digammat kasutama oma keele /f/-hääliku märkimiseks, sest vanakreeka fii hääldus /ph/-na.
Eni
Eni S.p.A. on Itaalia nafta- ja gaasikompanii, Itaalia suurim tööstusettevõte, mille peakontor asub Roomas. Üks maailma seitsmest "Supermajori" naftaettevõttest on 31. detsembri 2019 seisuga 66 riigis turukapitalisatsiooniga 55,61 miljardit USA dollarit. Itaalia valitsusele kuulub ettevõttes 30,303%, 3,934%. hoitakse riigikassa abil ja 26,369% "Cassa Depositi e Prestiti" kaudu. Ettevõte on osa Euro Stoxx 50 aktsiaturu indeksist.
Digamma
thumb|150px|Pamfüülia teisend
Fidži riigipeade loend
Fidži riigipeade loendis on Fidži valitsejad alates riigi iseseisvumisest aastal 1970. Esimesed 17 aastat pärast iseseisvumist oli riigipea Suurbritannia monarh, keda esindas saartel kindralkuberner.
Eni
Ajalugu
Eni eelkäija Agip (Azienda Generale Italiana Petroli) asutati 1926. Selle aktsiakapitalist kuulus 60% Itaalia riigile ja 20% sotsiaalkindlustusele. See ettevõte otsis ja ammutas naftat ja maagaasi nii Itaalias kui välismaal, sealhulgas Albaanias, Rumeenias ja Iraagis. Ettevõtte loomise vajaduse tekitas potentsiaalne energiakriis, sest Itaalias polnud avastatud häid energiaallikaid, näiteks Itaalia kivisüsi oli ebakvaliteetne ja sellegi varud olid väikesed. Itaalias oli Agip monopoolses seisus.
Arboreetum
thumb|200px|[[Luua arboreetum]] Arboreetum (ladina sõnast arboretum 'koht, kus kasvab puid') on puittaimede (puude ja põõsaste) kogu, mis on rajatud teaduslikel või harrastuslikel eesmärkidel.
Tavaliselt on arboreetum kas park või parkmets, kuhu on istutatud erinevaid puid ja põõsaid.
Labaserver
Labaserveri korpus
Tavalised süsteemid kasutavad kobakaid, kuumi ja halva ruumikasutusega komponente, mis korduvad süsteemis erinevate serverite peal ja ei pruugi töötada täisvõimsusel. Kui paigutada nende ülesannete jaoks vajalikud komponendid ühte kohta ja jagada mitmete serverite vahel, muutub nende kasutamine üldiselt efektiivsemaks. Eri tootjate süsteemide ülesehitus on erinev.
Stanisław Czyrwiński
pisi| Stanislav Jossifovitš Tširvinski (18. oktoober 1852 Mariampol, Poola – 7. november 1923 Kraków) oli poola arstiteadlane.
Labaserver
Toide
Arvutid töötavad alalisvoolul, vooluvõrgust tuleb aga vahelduvvool ja seda kõrgema pingega, kui masinatel vaja on. Elektri kasutuskõlblikuks muutmiseks on vaja ühte või rohkemat toiteplokki. Et kindlustada serveri töö toiteploki rikke korral, on ka kõige odavamatel serveritel varutoiteplokid, mis omakorda lisavad suurust ja soojuse eraldumist.
Stanisław Czyrwiński
Sündis kaupmehe pojana, õppis Moskva, Viini, Dresdeni ja Berliini ülikoolides farmakoloogiat, dieetikat ja meditsiini ajalugu. Tartu Ülikooli professor 1891–1902, töötas ka Moskva Ülikoolis.
Labaserver
Toide
Blade-süsteemi toide jagab voolu kõigile korpuses olevatele serveritele. See toiteallikas (toiteallikad) võib asetseda korpuses või olla eraldiseiva toiteplokina, mis jagab voolu mitmele korpusele. Selline lahendus vähendab vajaminevate toiteplokkide arvu ja tagab piisava varuga toite.
Eni
Nimi "ENI" oli algselt lühend "Ente Nazionale Idrocarburi" (riiklik süsivesinike amet). Aastate jooksul pärast asutamist tegutses see aga paljudes valdkondades, sealhulgas ehitustööstus, tuumaenergia, energeetika, kaevandamine, kemikaalid ja plastid, rafineerimis- / kaevandamis- ja jaotusseadmed ning isegi tekstiilitööstus ja uudised.
Labaserver
Jahutus
Töö käigus eraldub elektrilistelt ja mehaanilistelt komponentitelt soojust, millest süsteem peab vabanema, et hoida masinat töökorras. Enamik blade-süsteeme kasutab soojuse ärajuhtimiseks ventilaatoreid.
Eni
Pärast maailmasõda peeti plaane Agip mitmeks ettevõtteks tükeldada, aga Itaalia valitsus korraldas selle töö ümber ja moodustas Agipi põhjal 10. veebruaril 1953 uue ettevõtte Eni. See oli esialgu lühend sõnadest Ente Nazionale Idrocarburi, aga tänapäeval seda nime lühendina ei käsitleta. Naftasaadusi müüb Eni endiselt kaubamärgi Agip all.
Labaserver
Jahutus
Sagedasti alahinnatud probleem võimsa süsteemi koostamisel on tasakaalu tagamine eralduva soojuse ja seda ärajuhtivate ventilaatorite võimsuse vahel. Blade-süsteemi jagatud toide ja jahutus tähendavad seda, et eraldub palju vähem soojusenergiat kui tavalisel serveril. Uuemad blade-süsteemid kasutavad muutuva kiirusega ventilaatoreid või isegi vesijahutust ja intelligentseid kontrollsüsteeme, mis kohandavad jahutuse masina hetkenõuetele vastavaks.
Eni
Itaalias eneses naftavarusid peaaegu ei ole. Siiski leidub maagaasi. Juba Agip avastas Po orus Itaalia suurima maagaasimaardla. Eni avastas ka esimesena maailmas mere põhjas territoriaalvetest väljas asuva gaasimaardla; see asus Aadria mere põhjas Ravenna lähedal.
Labaserver
Jahutus
Samas tähendab labaserverite suurem paigutustihedus ka suuremat vajadust jahutuse järele, seda eriti, kui serveririiulist on üle poole masinatega täidetud. See kehtib eriti esimese põlvkonna labaserverite kohta. Tervenisti täidetud blade-riiuli süsteem vajab rohkem jahutust kui tavaline 1U-tüüpi riiul. Seda sellepärast, et blade-riiul mahutab kuni 128 arvutit, samas mõõdus 1U-riiul aga 42 arvutit.
Eni
Sellegipoolest oli kogu Itaalia varustamiseks elektrienergiaga toorainet vähe. Vastavalt lepingule hakati eksportima naftat Nõukogude Liidust, hiljem ka Hollandist. Tähtsal kohal oli ka tegevus välismaal, näiteks avastas Eni Tuneesias Aafrika ühe suurima gaasimaardla.
Labaserver
Võrk
Arvutitootjad varustavad üha enam tooteid kiirete integreeritud võrguliidestega. Enamik neist on laiendatavad, et kasutada kiiremaid ja paindlikumaid ühendusviise, mis on võimelised töötama erinevatel juhtmetüüpidel (vasktraat, valguskaabel). Need lahendused nõuavad labaserveri hoolikamat disaini ja koostamist, võtavad ruumi ja muudavad kogu süsteemi keerukamaks. Seetõttu eelistatakse teistsuguseid lahendusi.
Eni
Hiljem loobus Itaalia valitsus Eni täielikust omamisest ja viis ettevõtte börsile.
Labaserver
Võrk
Blade-korpus pakub ühte või enamat võrguühenduse lahendust kuhu blade-server kinnitub ja pordid nende ühendamiseks asuvad tavaliselt ühes kohas või vähendab nende arvu, tuues sellega alla seadmete võrku ühendamise kulu. Pordid võivad asetseda kas korpustel või spetsiaalsetel võrgu-blade'idel.
Eni
Äripiirkonnad ja põhitegevused
Labaserver
Võrk
Blade-korpustel võivad olla kahte tüüpi võrguühenduse moodulid: kommutaator-tüüpi ja pass-through (blade on ühendatud otse välise võrgu külge).
Eni
Uurimine ja tootmine
Labaserver
Andmesalvestus
Kui arvutid kasutavad tavaliselt kõvakettaid operatsioonisüsteemi, programmide ja andmete salvestamiseks, ei ole salvestuspinda tegelikult masina sees vaja. Mitmed ühendused (näiteks FireWire, SATA, E-SATA, SCSI, SAS DAS, FC ja iSCSI) salvestusmeedia jaoks on viidud serveri välisküljele, kuigi neid kõiki ei kasutata suurfirmadesse paigutatavatel süsteemidel. Nende ühenduste kasutuselevõtt arvutis esitab samasugused väljakutsed kui võrguühenduste loomisel ja samamoodi saab ka need ühendused eemaldada labaserveri küljest ja paigutada korpuse külge või kasutada selleks olemasolevate ühendustega labaserverit.
Eni
2007. aastal tootis Eni 1,74 miljonit barrelit naftaekvivalenti, olles sellega Euroopa suuruselt kolmas nafta- ja maagaasitootja Royal Dutch Shelli ja Total S.A. järel. Enamus sellest toodetakse välismaalt. Eni tootis 2007. aastal naftat Angolas, Egiptuses, Kongos, Liibüas, Nigeerias ja Põhjameres, vähemal määral Tuneesias ja USA-s. Hiinas algas tootmine juba 1992, ent seni moodustab Hiinas toodetud toornafta Eni kogutoodangust kõigest 1%. Maagaasi toodab Eni Alaskal, Angolas, Brasiilias, Egiptuses, Indoneesias, Kongos, Mehhiko lahes, Nigeerias, Norras ja Šotimaal. 2010. aastal sai ta litsentsi tootmise alustamiseks Iraagis. Kokku tegutseb ettevõte 77 riigis.
Labaserver
Andmesalvestus
Võimalus käivitada serveri operatsioonisüsteem võrgukettalt lubab luua täiesti kettavaba labaserveri, selle näiteks on Intel Modular Server System. Selline lahendus võimaldab emaplaadile paigaldada rohkem mälumooduleid ja protsessoreid.
Eni
Gaas ja elekter
Labaserver
Teised blade-masinad
Kuna blade-korpused pakuvad standardset lahendust, kuidas vajaminevaid ressursse arvutini viia, saavad ka teist tüüpi blade-masinad seda korpust kasutada. Nendeks võivad olla kommutaatorid (switch), ruuterid, võrgukettad ja optilise kaabli ühenduskohad. Sealt saab nende pakutavaid teenuseid jagada kõigi ühendatud masinate vahel.
Kasutusalad
Labaserverid sobivad hästi spetsiifiliste ülesannete jaoks nagu näiteks veebiserveri haldamine, virtualiseerimine ja klasterarvutus. Labaserverid on tavaliselt käigultvahetatavad (hot-swappable).
Kuigi serveritehnoloogia lubab vähemalt teoorias, et erinevate tootjate komponendid sobivad kokku, kogevad kasutajad praeguse seisuga siiski vähem probleeme kasutades ühe tootja servereid, korpusi, riiuleid ja haldustööriistu.
Tehnoloogia standardiseerimine pakuks tarbijatele rohkem võimalusi, kuna 2009. aastast on üha enam kolmanda osapoole tarkvaratootjaid sisenenud sellele kasvavale turule.
Ajalugu
Arendajad paigutasid mikroprotsessoreid trükkplaatidele ja paigutasid neid standardsetesse 19-tollistesse raamidesse üsna varsti pärast 8-bitiste mikroprotsessorite leiutamist 1970. aastatel. Selline arhitektuur oli kasutuses tööstuses alternatiivina miniarvutitele. Varajased mudelid hoidsid programme EPROM-mälus ja olid piiratud tegema korraga ainult ühte funktsiooni.
VMEbus arhitektuur (ca. 1981) defineeris arvuti olemuse, mis koosnes raami paigutatud trükkplaadist, mis oli laiendatav teiste plaatidega, et lisada arvutile mälu, I/O või lisavõimsust. PCI Industrial Computer Manufacturers Group (PICMG) arendas välja blade-struktuuri tol ajal esilekerkivale PCI siinile, mille nimeks sai CompactPCI. Tavaline nähtus nende raamipõhiste arvutite puhul oli see, et terve raam moodustas ühe süsteemi. Kuigi raam võis sisaldada mitut arvutustööga tegelevat elementi, et tagada soovitud võimsus, oli ainult üks kontroller, mis juhtis kogu süsteemi.
PICMG laiendas CompactPCI spetsifikatsiooni Etherneti ühenduse loomise võimalusega ühte raami kuuluvate plaatide vahel. PICMG 2.16 CompactPCI Packet Switching Backplane spetsifikatsioon võeti kasutusele 2001. aastal. See lõi esimese avatud arhitektuuriga võimaluse mitmele serverile sobiva raami loomiseks. PICMG tõi seejärel välja suurema ja võimalusterohkema AdvancedTCA spetsifikatsiooni, võttes sihtgrupiks eelkõige telekommunikatsioonifirmad, kellel oli vaja suurt arvutusvõimsust ja pikka toote eluiga. Kuigi AdvancedTCA komponendid maksavad tavaliselt rohkem kui blade-serverid, kinnitavad AdvancedTCA pakkujad, et madalad kasutuskulud teevad sellest süsteemist hea alternatiivi.
Esimese kasutajatele mõeldud labaserveri arhitektuuri leiutajateks on Christopher Hipp ja David Kirkeby ja nende patent US 6411506 anti Houstonis asetsevale RLX Technologies'le. Firma koosnes peamiselt endistest Compaq Computer Corp töötajatest, sealhulgas Hipp ja Kirkeby. RLX müüs esimese labaserveri 2001. aastal ja 2005. aastal osteti firma HP poolt ära.
Veebruaris 2006 rajati Blade.org, et suurendada blade-lahenduste kättesaadavust ja kiirendada nende turuletoomist. Tegu on koostööl põhineva organisatsiooni ja arendajate ühinguga.
Nimetus blade-server tuli kasutusele, kui otse plaadile paigutati protsessor, mälu, I/O ja salvestusmeedia. See võimaldas tootjatel paigutada terve server ühele plaadile/blade'ile. Need suutsid iseseisvalt töötada ühes raamistikus, tehes mitme eraldiseisva serveri tööd efektiivsemalt. Lisaks kõige märgatavamale eelisele (ruumikasutus), on ka teised kasulikud omadused esile tulnud. Nendeks on energiatarve, jahutus, haldus, võrguühenduste loomine.
Uuringufirma IDC andmetel on suurimad tootjad blade-serverite turul HP, IBM ja Dell. Teised blade-lahendusi pakkuvad firmad on AVADirect, Sun, Egenera, Supermicro, Hitachi, Fujitsu-Siemens, Rackable (Hybrid Blade), Verari Systems ja Intel.
Turuosa ja mudelid
pisi|IBM HS20 blade server Kuigi mitmed iseseisvad spetsialiseerunud arvutitootjad nagu Supermicro pakuvad blade-lahendusi, kuulub enamus turuosast siiski suurtele IT firmadele nagu näiteks HP, millele 2010. aasta alguse seisuga kuulub 52,4% turuosast. IBM on teisel kohal 35,1%. Teised põhikonkurendid on Sun Microsystems, Dell ja Cisco.
HP praegune tootevalik koosneb kahest korpusemudelist: c3000, kuhu mahub 8 poolkõrget ProLiant labaserverit, ja c7000, mis mahutab 16 serverit. Delli viimane korpusemudel M1000e mahutab kuni 16 poolkõrget PowerEdge blade-serverit.
Eni
Enile kuulub seitse maagaasil töötavat soojuselektrijaama: Brindisis (1321 MW), Ferrera-Erbognones (1030 MW), Ravennas (972 MW), Mantovas (836 MW), Tarantos (200 MW), Livornos (199 MW) ja Ferraras (61 MW), samuti päikeseelektrijaam Nettunos (30 MW). 2008. aasta juunis ostis Eni 57% Belgia maagaasiettevõttest Distrigas ja 2009. aasta märtsis ka ülejäänud 43%.
Haruettevõte
Eni peamiste haruettevõtete hulka kuuluvad:
Logo
Ettevõtte logo on kollasel taustal must tulega hingav koer, kellel on kuus jalga. Skulptor Luigi Broggini kavandi valis Eni 1952. aasta konkursil 4000 ettepaneku hulgast. Kujutatava looma kuus jalga seisavad juhi kahe jala ja nelja ratta eest.
Juriidilised probleemid
Itaalia gaasiettevõtte Central Energy skandaal 2005. aastal hõlmas Eni ja Gazpromi.
2009. aastal esitas Euroopa Komisjon Enile ametlikud monopolidevastased süüdistused. Komisjoni arvates on Eni kokku leppinud, et konkurendid ei saaks gaasijuhtmeid kasutada.
Pärast haruettevõtte Saipemi vastu esitatud korruptsioonisüüdistusi pidi Eni finantsjuht Alessandro Bernini tagasi astuma ja uus finantsjuht Massimo Mondazzi asus ametisse 2012. aasta detsembris.
Gaasikamber
Gaasikamber on spetsiaalne ruum (kamber), kus loomi ja inimesi tapetakse kambrisse lastava mürkgaasiga.
Gaasikamber võeti kasutusele Ameerika Ühendriikides 1920. aastatel. USA-s kasutati gaasikambrit hukkamiseks viimati 1999. aastal Arizona osariigis. Natsistlikul Saksamaal kasutati gaasikambreid juutide, mustlaste, homoseksuaalsete inimeste ja vaimuhaigete tapmiseks. Algselt kasutati mürkgaasina süsinikmonooksiidi ehk vingugaasi (CO). Osades koonduslaagrites (näiteks Auschwitz-Birkenau) kasutati mürkgaasina kristalliseerunud vesiniktsüaniidi Zyklon B. Mõnes suuremas koonduslaagris olid kuni 2000 inimest mahutanud gaasikambrid. Hukkamiseks viidi vangid gaasikambrisse, mis suleti, ja siis lasti kambrisse kas vingugaasi auto sumumutist või Zyklon B-d katusesse tehtud spetsiaalse ava kaudu. Vangid surid 5–30 minutiga, seejärel eemaldati nendelt kuldhambad ja kõik väärisesemed. Laibad saadeti suurtesse krematooriumidesse, kus oli võimalik põletada umbes 1000 laipa ööpäevas.
USA-s paigutatakse kõigepealt gaasikambris oleva tooli all asuvasse konteinerisse kaalium- (KCN) (või naatriumtsüaniidi (NaCN)) kapslid. Seejärel tuuakse vang gaasikambrisse, seotakse tooli külge kinni ja õhukindel kamber suletakse. Väljaspool kambrit valatakse torusse, mis viib täpselt laeka all asuvasse väiksesse paaki, kontsentreeritud väävelhapet (H2SO4). Seejärel avatakse kambri kardin, et vaatlejad saaks kambris toimuvat näha. Vangla ülem küsib hukatavalt, kas ta soovib öelda viimaseid sõnu. Tavaliselt ei soovita öelda viimseid sõnu. Pärast seda protsessi tõmmatakse väljaspool gaasikambrit kangi, et tsüaniidikapslid kukuksid happesse, mis tekitab keemilise reaktsiooni: 2KCN + H2SO4 = 2HCN + K2SO4
Hukatavale on gaas nähtav ja tal soovitatakse hingata sügavalt, et surra kiiresti ja vältida kannatusrikast surma.
Pärast hukkamist puhastatakse kamber gaasist ja neutraliseeritakse ammoniaagiga (NH3): HCN + NH3 = NH4+ = CN-. Seejärel toovad hapnikumaske kandvad valvurid surnukeha kambrist välja. Siis uurib vangla arst surnukeha, et hukatu surnuks tunnistada.
USA-s on pärast surmanuhtluse taastamist gaasikambrit hukkamiseks kasutatud kõige rohkem Mississippi osariigis (4 korral). California, Arizona ja Põhja-Carolina osariikides on gaasikambrit hukkamiseks kasutatud kahel ja Nevadas ühel korral.
Das tut unheimlich Weh
"Das tut unheimlich Weh" on Jeanette Biedermanni esimene singel, mis ilmus Saksamaal 15. märtsil 1999. Loo kirjutasid Kristina Bach, Andreas Bärtels ja Rick Rossi ning produtseeris Andreas Bärtels.
Jeanette Biedermann osales selle looga Saksamaa Eurovisiooni lauluvõistluse rahvuslikus eelvoorus ja saavutas neljanda koha.
Eerikvere
Eerikvere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Palamuse valda.
Külas asub Eerikvere ohvrikivi.
Külas paiknevat Raja ja Saare talukohta on oma loomingus kasutanud Oskar Luts.
Enjoy
Enjoy võib olla:
Aksel Mei
Aastatel 1919–1940 töötas Riigikontrollis, mille tsiviilosakonna juhataja ta lõpuks oli. Aastatel 1935–1939 oli Nõmme linnavolikogu esimees.
1944. aastal põgenes Saksamaale, kust 1949 siirdus Ameerika Ühendriikidesse.
Töökäik
Alates 1919 aastast töötas Eesti Vabariigi Riigikontrollis
Aastatel 1945–1949 Saksamaal põgenikelaagris kooliõpetaja.
Ühiskondlik tegevus
Aksel Mei oli E.E.L.K. New Yorgi Pauluse Koguduse nõukogu liige ja revisjonikomisjoni esimees. Majaomanike Koja ja New Yorgi Eesti Haridusseltsi juhatuse liige. Vaba Euroopa Eesti Nõuandev Kogu (ka laekur), Vaba Eesti Komitee liige.
2S19 Msta-S
Iseliikuv haubits 2S19 Msta-S (vene keeles Самоходная гаубица 2С19 Мста-С) on Nõukogude Liidus valmistatud soomustatud liikurhaubits. GRAU koodnimetus 2S19.
Kirjeldus
Liikurhaubits Msta-S on toodetud tanki T-80 veermikul, kuigi on kasutatud tanki T-72 jõuseadet. Veermiku ühe poole jooksurattad on u 10 cm edasi nihutatud. Sarnane laskeseade on veetaval välisuurtükil Msta-B. Laskevalmidus on võimalik saavutada kuni 2,5 minuti jooksul. Laadimine on automatiseeritud. Masin on varustatav lisaseadmetega, mille abil on võimalik läbida veekogusid põhjal sõites.
Lahingkomplekt (50) on paigutatud torni. Laskekaugus tavaliste kildmürskudega on 24 700 m, gaasigeneraatoriga mürsuga 28 900 m. Mürsutüüpidest on võimalikud kild-, suitsu-, valgustus-, kobar-, keemia- ja tuumamürsud. Lisaks on võimalik kasutada raketimootoriga mürsku lennukaugusega kuni 36 km ja laserjuhitava mürsu Krasnopol lühendatud (tavaline ei sobi automaatlaadimissüsteemi) versiooni Krasnopol-M.
Raadiojaam R-173 omab sidekaugust kuni 20 km. Pardasidesüsteem võimaldab kaasata kuni 7 abonenti. Olemas on pardageneraator võimsusega 16 kW. Alates 2000. aastast on varustusse lisatud navigatsiooni- ja positsioneerimissüsteem GLONASS. Valmistamisel on automatiseeritud juhtimis- ja laskeandmete arvestussüsteem.
Mahtuvus
Elektrimahtuvus (lühemalt mahtuvus) on füüsikaline suurus, mis iseloomustab elektrit juhtiva keha või kondensaatori võimet salvestada elektrilaengut. Mahtuvust mõõdetakse elektrilaenguna, mis tõstab keha potentsiaali või kondensaatori elektroodide potentsiaalide vahet (pinget) ühiku võrra:
kus C on mahtuvus, q on elektrilaeng ja U on pinge.
Üksiku keha (näiteks laetud sfääri) puhul tähistab q keha laengut ja U pinget keha pinna ning lõpmatuse vahel. Juhul kui vaadeldakse kaht laetud keha (näiteks kondensaatori elektroode), mis kannavad laenguid q ja ‒q, siis tähistab U pinget nende kehade vahel.
Mahtuvus ei sõltu pingest ega kehade laengust, see sõltub vaid kehade kujust ja mõõtmetest ning nendevahelise keskkonna dielektrilisest läbitavusest.
Mahtuvuse arvutusvalemeid
Valemitähiste selgitus: A – elektroodi pindala; d – elektroodide vahekaugus; l – elektroodi pikkus; R1, R2 – elektroodi raadius; dielektriku absoluutne dielektriline läbitavus, milles  on elektriline konstant ja  dielektriku suhteline dielektriline läbitavus.
Zubialdea
Zubialdea ehk Zubialde on paik Hispaanias Gipuzkoa provintsis Aizarnazabalis.
2008. aastal elas seal 64 inimest.
Konstantin Pätsi esimese valitsuse seadusandlik tegevus
Konstantin Pätsi esimese valitsuse seadusandlik tegevus.
Nagu eelmistel Vabariigi Valitsuse koosseisudel, olid ka Konstantin Pätsi esimesel valitsusel seadusandlikud volitused Vabariigi Valitsemise Ajutise Korra § 12-a alusel kuni 29. novembrini 1921, mil need kaotati seadusega 1. novembril 1921 vastu võetud seadusega (RT 1921, 101, 1921). Sellest alates kuulus Riigikogule ainuõigus seadusi anda kuni uue põhiseaduse jõustumisega 24. jaanuaril 1934 sai Riigivanem õiguse anda seadusi dekreedina.
1. oktoobril 1921
Riigikogu poolt 1. novembril 1921 a. vastuvõetud
Seadus Vabariigi Valitsemise Ajutise Korra § 12-a ärakaotamise kohta.
Seadus Vabariigi Valitsemise Ajutise Korra § 12-a (“Riigi Teataja” nr. 109 ― 1919 a.) ärakaotamise kohta. RT 1921, 101, 192.
§ 1. Vabariigi Valitsemise Ajutise Korra § 12-a (“Riigi Teataja” nr. 109 ― 1919 a.) kaotab oma maksvuse.
Algkirjale allakirjutanud
Riigikogu abiesimees K. Virma.
Abisekretäär W. Pezold.
Albert Taar
Alber Taar (sündinud 15. jaanuaril 1990) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja).
Ta mängis Eesti klubis Tallinna FC Levadia.
Detsembris 2014 määrati talle 4-aastane mängukeeld (kuni 5. detsembrini 2018) kihlveopettuses osalemise eest.
Arthur Rackham
Arthur Rackham on muu hulgas illustreerinud palju laste- ja muinasjuturaamatuid. thumb|vasakul|Hiiglane [[Flora Annie Steeli muinasjuturaamatus (1918)]]
Ehavere
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Palamuse valda.
Ajalooliselt kuulus küla Palamuse kihelkonda.
Külast on leitud mitu arheoloogiamälestist: muistne asulakoht, Luua mõisa vesiveski varemed, muinaslinnuse ase (Ehavere linnamägi).
Uus-Iirimaa provints
Rahvastik
Praegune rahvaarv on ligikaudu 100 000, millest enamik inimesi elab väikestes külades. Tähtsaim linn ja provintsi keskus on Kavieng; teine tähtis linn on Namatanai. Uus-Iirimaal räägitakse ligikaudu 20 keelt ning 45 murret. Kõik need keeled kuuluvad Austroneesia keelkonda, välja arvatud üks isoleeritud keel (Kuot).
Ehavere
Külas sündis eesti arheoloog Harri Moora.
Uus-Iirimaa provints
Kultuur
Uus-Iirimaal, nagu enamikus Paapua Uus-Guineas, on uue ja vana kultuuri segu. Vana traditsiooniline kultuur on laiahaardeline ja universaalselt austatud, kuid tänapäeval on ühiskond muutumas ning seda just kiriku tegevuse ja urbaniseerumise tagajärjel. Arvatavasti on Uus-Iirimaa kõige kuulsam kultuurisüsteem Malagan.
Ajalugu
Viimase 40 000 aasta jooksul on Uus-Iirimaal toimunud vähemalt kolm migratsioonilainet. Kuulus Lapita potikultuur oli esindatud ligikaudu 3300 aastat tagasi.
Sidemed Hiina ja Kagu-Aasiaga paistavad olevat pikaajalised, kuigi tõendeid selle kohta napib.
Esimesena eurooplastest puutusid Uus-Iirimaaga kokku hollandlased aastal 1516. Usulevitustegevus algas alles aastal 1877. Uus-Iirimaa oli aastast 1886 Saksamaa koloonia Uus-Mecklenburg, samuti nagu seda oli pool põhjapoolsest tänapäeva Paapua Uus-Guineast.
🇵🇬
Eesti külade loend
''Siin on loetletud Eesti praegusi ja endisi külasid. Endiste külade juurde tuleb lisada "(endine)".
Georg Eduard Luiga
alt=Karl August Hindrey šarž Georg Eduard Luigast|pisi|[[Karl August Hindrey šarž Georg Eduard Luigast]] Georg Eduard Luiga (27. veebruar 1866 Valgjärve vald – 20. märts 1936 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja kirjanik.
Genitšeski väin
Genitšeski väin (ukraina keeles Генічеська протока, vene keeles Генический пролив ehk пролив Тонкий) on väin Euroopa kaguosas Ukrainas, Arabati sääre põhjaotsa ja Euroopa mandriosa vahel. Ühendab Sõvaši Aasovi merega. Väina pikkus umbes 4 km, laius 80–150 m, sügavus kuni 4,6 m. Väina rannikul paikneb Genitšeski sadam.
Georg Eduard Luiga
Õppis Kanepi kihelkonnakoolis, töötas õpetajana Äksi kihelkonnakoolis ning Simbirski ja Tobolski oblastis. Aastast 1901 tegutses ajakirjanduses. 1908 osales Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse asutamises. 1908–1934, olles Päevalehe vastutav ja peatoimetaja, arendas ta koos Hans Rebasega selle üheks Eesti loetavamaks leheks.
Looming
Kirjutanud luulet ja proosat. Väärtuslikum osa loomingust on tsaariaegse Siberi olusid ja väljasaadetute elu kriitiliselt jälgiv jutukogu "Vägivallamaal" (1912). Laulu "Sääl, kus rukkiväli lagendikul heljub" sõnade autor.
Zubiaur
Zubiaur (ka Zubianu) on asula Hispaanias Biskaia provintsis Orozko vallas.
Hunting High and Low
"Hunting High and Low" on Norra ansambli a-ha debüütalbum.
Saksa Demokraatlik Vabariik
Saksa Demokraatlik Vabariik (lühend SDV; saksa keeles Deutsche Demokratische Republik, lühend DDR), mitteametlikult Ida-Saksamaa, oli teise maailmasõja järel Nõukogude okupatsioonitsoonis moodustatud riik.
Saksa DV pealinn oli Berliin (Ida-Berliin). Läänepoolsem ja suurem osa Berliinist – Lääne-Berliin – Saksa DV-sse ei kuulunud.
Saksa DV kuulutati välja 7. oktoobril 1949. 1968. aastal võeti vastu Saksa DV konstitutsioon (põhiseadus).
USA, Suurbritannia ja Prantsusmaa okupatsioonitsoonis tekkis Saksamaa Liitvabariik, mida nimetati ka Lääne-Saksamaaks. Saksamaa oli jagatud kaheks: Saksa DV ja Saksamaa Liitvabariik.
Riigivalitsemine
Saksa DV-s oli mitu parteid ja kõik need olid ühendatud Saksa DV Rahvusrindesse (Nationale Front der Deutschen Demokratischen Republik). Riigi valitsev partei oli Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei (Sozialistische Einheitspartei Deutschlands (SED)).
Saksa DV ja SED juhtorganiks oli SSÜ Keskkomitee ja selle tegevjuhtkond SSÜ KK Poliitbüroo, kuhu 1989. aastal kuulusid: Erich Honecker, Hermann Axen, Hans-Joachim Böhme, Horst Dohlus, Werner Eberlein, Kurt Hager, Joachim Herrmann, Werner Jarowinsky, Heinz Keßler, Günther Kleiber, Egon Krenz, Werner Krolikowski, Siegfried Lorenz, Erich Mielke, Günter Mittag, Erich Mückenberger, Alfred Neumann, Günter Schabowski, Horst Sindermann, Willi Stoph, Harry Tisch; Poliitbüroo liikmekandidaadid: Ingeburg Lange, Gerhard Müller, Margarete Müller, Gerhard Schürer, Werner Walde.
Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Sekretariaati kuulusid: peasekretär Erich Honecker, sekretärid: Agitatsiooni ja Propagandasekretär, Joachim Herrmann; Põllumajandussekretär, Werner Krolikowski; Günter Schabowski; Kultuuri, teaduse ja haridussekretär, Kurt Hager; Majandussekretär, Günter Mittag; Rahvusvaheliste suhete sekretär, Hermann Axen; Parteiorganisatsioonialase töö sekretär Horst Dohlus; Kaubanduse, varustuse ja kirikuasjade sekretär Werner Jarowinsky; Julgeoleku, noorte ja spordi sekretär, Egon Krenz, Naisasjade sekretär, Ingeburg Lange.
Peale SED kuulusid Rahvarindesse:
Parteid
Ühiskondlikud organisatsioonid:
1953. aastal toimusid Ida-Saksamaal suured rahutused, mis algasid ehitusnormide tõstmise pärast ja mis suruti NSV Liidu poolt maha. Rahutuste käigus sai surma umbes 300 inimest.
Saksa DV julgeolekuorgan oli Stasi (Staatssicherheit).
1989.aastaks olid valitsejad oma võimu julgestamiseks poliitilistel põhjustel vangi määratud 180 000–250 000 inimest.
Saksa DV hakkas suhtlema Lääne-Saksamaaga, kui seal seati Willy Brandti valitsuse poolt sisse uus idapoliitika ja loobuti Hallsteini doktriinist. Saksa DV liideti Saksamaa Liitvabariigiga 3. oktoobril 1990.
Haldusjaotus
Pärast Saksa DV moodustamist 1949. aastal jagunes Saksa DV algselt ajalooliselt kujunenud liidumaadeks. 1952. aastal moodustati liidumaade asemele 15 ringkonda (Bezirk, mitmuses Bezirke): Juunis 1972, kui Honecker külastas Kuubat, kinkis Fidel Castro Saksa DV-le Cazonese lahes asuva Blanco del Suri saare, mis nimetati ümber Weimari vabariigi-aegse Saksa Kommunistliku Partei juhi Ernst Thälmanni järgi Ernst Thälmanni saareks (Ernst-Thälmann-Insel, hispaania keeles Cayo Ernesto Thaelmann). Peale Saksamaa taasühinemist väitis aga Kuuba, et saare Saksa DV-le andmine oli ainult sümboolne.
Saksa DV ja NSV Liit
Pärast teise maailmasõja lõppu Euroopas ning Saksamaa territooriumi vallutamist liitlasvägede poolt jaotati Saksamaa neljaks okupatsioonitsooniks. Idapoolsemad Saksamaa liidumaad kuulusid Nõukogude administratiiv- ja sõjalise kontrolli alla. Nõukogude okupatsioonitsoonis juhtis tsiviilelukorraldust Nõukogude sõjaväeadministratsioon. Saksamaal paiknevate Nõukogude sõjaväeüksuste tegevust korraldas Nõukogude okupatsiooniväegrupp Saksamaal (hilisem Nõukogude väegrupp Saksamaal).
Nõukogude sõjaväeadministratsioon ja administratsioonivalitsused (mis moodustati kõikides liidumaades) teostasid Saksamaa sovietiseerimist Ivan Serovi (NSV Liidu SARK-i volinik Saksamaal) ja Pavel Zelenini (KRK Vastuluurevalitsus SMERŠ/NSV Liidu Nõukogude okupatsioonivägede grupi RJMi Vastuluurevalitsuse ülem juuni 1945– aprill 1947) juhtimisel, kasutades ka NSV Liidu riikliku julgeoleku ja siseasjade rahvakomissariaadi ning NSA valitsuste siseasjade osakondade töötajaid.
Riigikaitse
Saksa DV sõjavägi (Rahvuslik Rahvaarmee, saksa keeles Nationale Volksarmee, NVA) moodustati 1. märtsil 1956. aastal ning koosnes 3 väeliigist: maa-, õhu- ja õhukaitsevägi. 1989. aastal kuulus Saksa DV sõjaväkke ca 200 000 sõjaväelast (millele lisandus ka ca 200 000 reservväelast), neist 120 000 oli maaväes. Sõjaväe relvastuses oli: 2799 tanki T-55 ja T-72, 4999 soomukit BTR ja BMP, 1746 suurtükki, 394 sõjalennukit ja 64 helikopterit.
Saksa DV mereväe ametlik nimetus oli "Rahvamerevägi" (saksa keeles Volksmarine).
Majandus
Sõjajärgsete piiridega lõigati Saksa DV-st ära osa tema tagamaadest idas, Saksamaa idaosa energiaga kindlustanud Sileesia söebasseinid ja Elbe alamjooksul asunud sadamad. Saksa DV oli majanduslikult arenenuim sotsialistlik riik Ida-Euroopas.
Sport
Ida-Saksamaa saavutas tänu dopingu kasutamisele ja riiklikule tsentraliseeritud spordipoliitikale tipp-spordis suurt edu ja kümneid olümpiavõite. Kuigi seal oli ka oma olümpiakomitee, ei tunnustatud seda kaua aega. Mõlema Saksa riigi sportlased võistlesid ühendvõistkonnas aastatel 1952–1964. Ida-Saksamaa olümpiavõitjate loetelu alustatakse vahel isegi poksija Wolfgang Behrendtiga, kes võitis 1956. aasta Melbourne'i mängudel kuldmedali, ehkki ta võistles Saksamaa ühendvõistkonna koosseisus. Ida-Saksamaana hakati võistlema 1968. aastast.
Sarajevo 1984. aasta taliolümpiamängudel oli Ida-Saksamaa edukaim riik kuldmedalite arvult: 9 kulda, 9 hõbedat ja 6 pronksmedalit. Kiiruisutamises oli 500 m distantsil oli naistest parim Christa Rothenburger, kes püstitas 41,02-ga ka olümpiarekordi. Samadel olümpiamängudel sai oma esimese olümpiakulla ka iluuisutaja Katarina Witt naiste üksiksõidus.
Alates 1968 võistlesid Saksa riigid eraldi meeskondadena kuni Saksamaa taasühinemiseni 1990.
Imukvere
Imukvere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Palamuse valda.
Elina Partõka
Elina Partõka (sündinud 2. augustil 1983 Donetskis Ukraina NSV-s) on Eesti endine ujuja.
Ta lõpetas 2002. aastal Kohtla-Järve Ühisgümnaasiumi ja 2009. aastal Moskva Rahvusvahelise Turismiakadeemia.
Saavutused
2003. aastal Barcelonas toimunud maailmameistrivõistlustel saavutas Elina Partõka 200 m vabaujumises 20. koha ja 100 m vabaujumises 16. koha.
2004. aastal Madridis toimunud ujumise Euroopa meistrivõistlustel saavutas ta 200 m vabaujumises 14. koha.
2004. aasta Ateena olümpiamängudel saavutas ta 200 m vabaujumises 28. koha.
2008. aasta Pekingi olümpiamängudel püstitas Elina Partõka 200 meetri vabaujumises uueks Eesti rekordiks 2.00,64. Selle ajaga jäi ta kokkuvõttes jagama 28.–29. kohta.
Isiklikku
Tema isa Valentõn Partõka oli samuti ujuja, esindades NSV Liitu 1972. ja 1976. aasta olümpiamängudel.
Pärnu–Viljandi–Tartu veetee
pisi|Oletatava veetee marsruut Pärnu–Viljandi–Tartu veetee on arvatav kunagine veetee Pärnust läbi Viljandi Tartuni. Liiklemine kulges mööda Pärnu, Navesti, Halliste ja Raudna jõge veelahkmel oleva Viljandi järveni ja sealt edasi Tänassilma jõe, Võrtsjärve ja Suure Emajõe kaudu Tartuni.