cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Downing Street 10
Ehitustööd: 1960–1990
Täpselt endisel kujul taastatud on muu hulgas esimene korrus, uks ja fuajee, trepikoda, valitsuse istungiteruumi viiv koridor, valitsuse istungiteruum, aed ja terrass, Small State Room, Large State Room ja kolm vastuvõturuumi.
Kui ehitajad uurisid lähemalt fassaadi, avastasid nad, et seinatelliste must värv, mida näeb isegi 19. sajandi keskpaiga fotodelt, polegi ehtne; tegelikult olid tellised algselt olnud kollased. Mustaks olid need tõmbunud kahe sajandi vältel tekkinud saaste tõttu. Et säilitada viimase aja "traditsioonilist" väljanägemist, värviti äsja välja puhastatud kollased tellised mustaks.
Kuigi hoone rekonstrueerimist peeti üldiselt suureks arhitektuurisaavutuseks, oli töid juhtinud Raymond Erith pettunud. Ta kurtis avalikult tööde ajal ja pärast nende lõppu, et valitsus muutis tema projekti raha säästmiseks. "Mu süda on murtud," ütles ta, "sest tagajärjeks on see, et kogu projekt on olnud üks hirmus raharaiskamine, sest see lihtsalt pole korralikult tehtud. Tööde ministeerium nõudis aina rohkem kokkuhoidu. Olen juhtunu pärast kibedalt pettunud."
Arhitekti mure oli põhjendatud. Mõne aasta pärast avastati taas mitmes ruumis majavamm, mida põhjustas katkine veetoru ja halvasti paigaldatud hüdroisolatsioon. Nende probleemide lahendamiseks võeti 1960. aastate lõpul uuesti ette ulatuslik rekonstrueerimine. Edasised ehitus- ja remonditööd tollase peaministri Margaret Thatcheri tellimisel jõudsid lõpule 1980. aastatel Erithi abi, arhitekt Quinlan Terry juhtimisel.
Peauks ja vestibüül
pisi|Peaminister [[Margaret Thatcher ja USA esimene leedi Nancy Reagan 1986. aastal vestibüülis, mille põrand on kaetud vanade marmorplaatidega]] Suurema osa maja Downing Streeti 10 praegusest välisilmest on kujundanud arhitekt William Kent, kui ta 1735. aastal "tagumise maja" ja Downing Streeti tänava kaks elamut kokku ehitas. Praegune kuulus peauks on siiski hilisem.
Uks pärineb remonditöödest, mille tellis Townsend 1766 ja mis tõenäoliselt ei saanud valmis enne 1772. aastat. George'i stiilis ukse valmistas arhitekt Kenton Couse. See on lihtne kitsas uks, mille ees on üks valgest kivist trepiaste. Mustast tammest valmistatud väike kuue tahvliga uks on ümbritsetud kreemjat värvi kiviraamistusega ja kaunistatud kaaraknaga. Ukse ülemiste ja keskmiste tahvlite vahel asetseb valgeks värvitud number 10. Keskel on musta värvi lõvipeakujuline rauast uksekoputi ja sellest allpool messingist kirjakast pealiskirjaga "First Lord of the Treasury". Musta värvi varbaed kummalgi pool ust ulatub kõnniteeni. Sissepääsu kohal kõrgub aiakaar, mille peal on gaasilamp, mida ehib kuningakroon.
Pärast IRA korraldatud Downing Streeti mortiirirünnakut 1991, kui granaadiheitjast tulistati paar lasku maja pihta, asendati mustast tammest uks mürsukindla terasuksega. Aeg-ajalt võetakse see remondiks ära ning asendatakse koopiaga. Uks on nii raske, et selle tõstmiseks on tarvis nelja meest. Messingist kirjakastil on endiselt kiri "First Lord of the Treasury". Originaaluks ise on pandud külastajatele vaatamiseks välja sõjanõukogu ruumides Churchilli Muuseumis Cabinet War Roomsis.
Vestibüüli põrand on tänaseni kaetud Couse'i kavandatud mustade ja valgete marmorplaatidega. Nurgas seisab Chippendale'i stiilis tugitool, millel 19. sajandil maja ees tänaval valvet pidanud politseinik istus. Nahast kattega tugitoolil on sirm, mis kaitses istujat tuule ja külma eest; tooli allosas on sahtel, millesse asetatud kuumad söed andsid istujale sooja. Kriimustused tooli parempoolsel käetoel on tekkinud politseinike püstolite hõõrumisest vastu tooli nahka.
Couse lisas ka kaarfassaadi väikesele majale (endisele hr Chickeni majale), mis Walpole'i ajal maja nr 10 koosseisu läks.
Peatrepp
Aastatel 1732–1734 William Kenti juhtimisel tehtud siseehitustööde ajal valmistasid tema käsitöömeistrid kolme keeruga kivitrepi, millel pole näha tugesid. Sepisrauast ornamendiga ja mahagonist käsipuuga kaunistatud trepp tõuseb allkorruselt üles neljandale korrusele. Kenti kavandatud trepp on esimene pilgupüüdja majja sisenemisel. Seinu trepi kõrval kaunistavad mustvalged gravüürid ja fotod kõikidest peaministritest; neid on aeg-ajalt veidike ümber paigutatud, et teha ruumi viimaste ekspeaministrite fotodele. Winston Churchilli fotosid on kaks.
Peatrepi võttepaigana on filmides sageli kasutatud Buckinghamshire'is asuvat Hedsor House'i, kus on peaaegu täpselt samasugune trepp.
Valitsuskabineti saal (Cabinet Room)
pisi|[[Lowes Cato Dickinson. Peaminister Gladstone ja valitsuskabineti liikmed (1868). National Portrait Gallery, London. Tagaplaanil on kaks kaksiksammast.]] William Kenti projektis oli valitsuskabineti ruum märgitud lihtsa ristkülikukujulise ja hiigelsuurte akendega toana. 1783. aastal alanud renoveerimistööde käigus muudeti see suuremaks ja ruum sai oma praeguse ilme. Tõenäoliselt ei saadud töödega ühele poole enne 1796. aastat. Remondi käigus võeti maha toa idapoolne sein, mille taga oli sekretäride ruum, ning tuba laiendati mõne jala võrra. Sissekäigu juurde püstitati kaks paari korintose sambaid, mis pidid kandma sildeava ja toetama suurenenud lage. Väikest, sammastega piiritletud ala kasutati eestoana. Selle eestoa seinal ripub tavaliselt Hendrick Danckertsi maal "The Palace of Whitehall (vaata alajaotust "Tagumine maja" enne 1733. aastat). Selle kava teostanud arhitekt Robert Taylor tõsteti rüütliseisusse.
Laua ümber on 23 soliidset mahagonipuidust nikerdatud tooli Gladstone'i ajale iseloomulikus Victoria stiilis. Peaministri tool, millel ainsana on käetoed, asetseb marmorist kamina ees ning peaminister istub sellel näoga akende poole; kui sellel ei istuta, on ta nihutatud asendis. Ainus pilt ruumis on kamina kohal rippuv Sir Robert Walpole'i portree, mille autor on Jean-Baptiste van Loo. Igal valitsuskabineti liikmel on oma kindel koht laua ääres vastavalt tähtsuse järjekorrale – seda märgib nimeline kirjamapp laual. Endine USA president Ronald Reagan oli esimene isik, kes istus valitsuskabineti istungil laua taga, olemata Briti valitsuse liige.
Valitsuskabineti saalis asub ka raamatukogu, millele traditsiooni kohaselt annetab lisa ametist lahkuv peaminister.
First Lord of the Treasury 'l ei ole ruumis kindlat töötuba. Igaüks neist on valinud oma töötoaks mõne ruumi Cabinet Roomi kõrval.
Sammassaal (Pillared State Drawing Room)
Majas on kolm omavahel ühendatud ruumi pidulike vastuvõttude korraldamiseks: Sammassaal (Pillared State Drawing Room), Terrakotasalong (Terracotta Room) ja Valge salong (White Drawing Room). pisi|vasakul|[[USA president Barack Obama ja Suurbritannia peaminister Gordon Brown Sammassaalis (1. aprill 2009)]]
Neist suurim on Sammassaal, mille on arvatavasti kavandanud 1796. aastal arhitekt R. Taylor. Saali suurus on 37×28 jalga (11×8,5 m). Ruum on nime saanud kahe joonia stiilis samba järgi ruumi ühes otsas. Sammaste kohal on sirged frontoonid. Kamina kohal ripub praegu kuninganna Elizabeth I portree. Margaret Thatcheri ametiajal (1979–1990) oli seal George Romney maal William Pitt nooremast.
Peaaegu kogu saali põrandat katab Pärsia vaip. 16. sajandist pärit originaalvaiba koopia on praegu hoiul Victoria ja Alberti Muuseumis. Vaibasse on sisse kootud kiri: "Mul ei ole maailmas muud pelgupaika kui Sinu lävi. Minu peal ei ole muud varjupaika kui see sammastik. Püha paiga sulase Kāshāni Maqşūdi töö aastal 926 [ 1520 pKr]."
1980. aastate restaureerimistööde käigus laskis arhitekt Quinlan Terry taastada Kenti stiilis kamina, lisades selle kohale kaunistuseks väikesed joonia sambad – suurte sammaste pisikoopiad. Lisaks tehti barokne laedekoor ja nurgakaunistused, mis kujutavad Ühendkuningriigi nelja rahvuslille: roosi (Inglismaa), ohakat (Šotimaa), nartsissi (Wales) ja ristikulehte (Põhja-Iirimaa). Sammassaalis on seinte ääres mõned toolid ja diivanid. Tavaliselt võetakse seal vastu külalisi, enne kui nad suunduvad Suurde söögisaali. Mõnikord kasutatakse saali ka teistel puhkudel, mis nõuavad suurt ruumi. Sammassaalis on allkirjastatud rahvusvahelisi lepinguid. Tony Blair võttis seal vastu Inglismaa ragbikoondise pärast nende maailmameistriks tulekut 2003. Selles ruumis demonstreeris ka John Logie Baird Ramsay MacDonaldile oma leiutist televisiooni.
Terrakotasalong (Terracotta Room)
Praegust Terrakotasalongi kasutati Richard Walpole'i ajal söögisaalina. Ruumi nimi muutub vastavalt seinte värvile. Kui võimule tuli Margaret Thatcher, siis oli see Sinine salong (Blue Room); ta laskis selle ümber kujundada ning sellest sai Roheline salong (Green Room). Praegu on seinad terrakotavärvi. Salongis on arvukalt kuulsaid kunstiteoseid, mis on laenatud riiklikust kunstikogust (Government Art Collection).
1989. aasta remonditööde käigus laskis Quinlan Terry kaunistada laedekoori kullaga, et saalil oleks pidulikum ilme. Sammassaali viiva ukse kohal seinal on supraport, mis on austusavaldus peaminister Margaret Thatcherile: kujutatud on õlgi kandev katusemeister (thatcher).
Valge salong (White Drawing Room)
Terrakotasalongi kõrval paiknev Valge salong oli kuni 1940. aastateni peaministrite ja nende abikaasade eraruum. Näiteks Edward Heat hoidis seal oma tiibklaverit. Salongi seintel näeb J. M. W. Turneri maale. Pilku püüab ka Silver Trustist laenatud pronksskulptuur, mis kujutab Florence Nightingale'i. See on vähendatud koopia 1915 püstitatud Krimmi memoriaalist (Crimean Memorial). Nüüdsel ajal antakse salongis sageli teleintervjuusid ning maja personal kasutab seda nõupidamiste ruumina.
Suur söögisaal (State Dining Room)
Kui Frederick Robinsonist (hilisem lord Goderich) sai 1823. aastal riigikassa kantsler, otsustas ta jätta riigile pärandi. Ta palkas väljapaistva arhitekti Sir John Soane'i, kes oli projekteerinud Inglise Panga hoone ja palju muid kuulsaid hooneid, ehitama majja nr 10 suure söögisaali. Aastatel 1825–1826 tehtud tööd läksid maksma 2000 naela. Tulemuseks oli avar ruum, mille seinu katsid ehisliistudega kaunistatud tammepaneelid.
Saali sissepääs on teisel korrusel. Saal on kõrge võlvlaega ja ulatub läbi kahe korruse. See on suurim ruum kogu majas (42×26 jalga ehk 13×7,9 m).
Saal võeti kasutusele 4. aprillil 1826. Soane oli aukülaline.
Tavaliselt on saalis väiksem laud, mille ümber on Adami stiilis järeletehtud 20 tooli (originaalid valmistati Briti saatkonnale Rio de Janeiros). Suuremate kogunemiste puhuks tuuakse kohale suur hobuserauakujuline laud, mille äärde mahub istuma 65 külalist. Neil puhkudel kasutatakse Silver Trusti hõbeserviisi, mis kingiti Downing Streetile 1990ndatel.
Kamina kohal on suur John Shackletoni loodud portree kuningas George II-st, kes andis 1732. aastal maja the First Lord of the Treasury käsutusse.
Peaministri külalistele on süüa teinud kuulsad kokad, näiteks Nigella Lawson, kasutades kõrval paiknevat väikest kööki. Tony Blair pidas selles ruumis igakuiseid pressikonverentse, sisenedes väikesest söögisaalist.
Suur köök (Great Kitchen)
Keldrikorruse suur köögiruum rajati 1783. aastal alanud renoveerimistööde käigus tõenäoliselt Robert Taylori käe all. Kõrge võlvlaega ruum, kus köögipliidi kohal on hiigelsuur kaaraken, ulatub läbi kahe korruse. Seda ruumi külastajad tavaliselt ei näe.
Ruumi keskel on alati olnud lihatöötlemislaud, mille suurus on 14×3 jalga (4,3×0,91 m) ja paksus 5 tolli (130 mm).
Väike söögisaal (Small Dining Room ehk Breakfast Room)
Saali keskel on tavaliselt mahagonist laud koos 8 tooliga. Peaministrid on seda ruumi sageli kasutanud koos perega einestamisel, ametlike erikülaliste vastuvõtmisel ja eraviisiliste pidulike koosviibimiste puhul.
Aed ja terrass
pisi|Peaminister [[Stanley Baldwin (istub keskel, jalg üle põlve) poseerib aias koos Impeeriumikonverentsi esindajatega 1923]] Terrass ja aed rajati 1736. aastal peagi pärast seda, kui Robert Walpole majja elama asus. Majataguselt terrassilt avaneb üldvaade St Jamesi pargile. Aias on 0,5 aakri (2000 m²) suurune muruplats, mis kaardub L-tähe kujulisena majade nr 10 ja 11 juurde. Aias ei ole enam viljapuid nagu 17. sajandil. Nüüd on aia keskel iileksipuu ning selle ümber pingid ja lillepeenrad. Terrassi juures on suured lillepotid, aiamüüri ääres on roosipeenrad ning ilupõõsad ja igihaljad põõsad.
Aias ja terrassil on sageli korraldatud mitmesuguseid üritusi ja mitteametlikke kohtumisi, kus peaministrid on võõrustanud kõrgeid aukandjaid välismaalt, valitsuskabineti liikmeid ja kaastöötajaid. Esimesel roosiaias peetud pressikonverentsil 2010. aastal teatas David Cameron konservatiivide ja Nick Cleggi juhitud liberaaldemokraatide ühise koalitsioonivalitsuse moodustamisest. 2007. aastal korraldas seal Tony Blair lahkumispeo oma kaastöötajaile; 1995 teatas John Major oma tagasiastumisest Briti Konservatiivse Partei esimehe ametikohalt.
Winston Churchill nimetas oma sekretäre aianeiudeks (garden girls), sest nende tööruumide aknad avanesid aeda.
Mööbel
30. mail 1878 välja antud märgukirjas määratleti avalike ruumidena vestibüül, trepp ja teise korruse ruumid, sealhulgas Valitsuskabineti saal. Eraldi täpsustati, et need ruumid möbleeritakse riigi kulul. Kõik muud ruumid määratleti eraruumidena ning sinna pidi peaminister mööbli ostma oma raha eest. Uue peaministri sissekolimisel majja tuli koostada nimekiri olemasolevate mööbliesemete kohta ja panna kirja nende maksumus.
Turvameetmed
pisi|Maja juures vahti pidanud politseiniku tool (19. sajand) Downing Street on enamasti olnud üldsusele avatud tänav. Turvameetmed on piirdunud ühe politseinikuga maja juures valvamas. pisi|vasakul|Downing Street (2015) Et peaukse tänavapoolsel küljel puudub lukuauk, siis on üks politseinik alati vestibüülis valves, et avada peaministri tulles uks.
Margaret Thatcheri ametiajal seati suure terroriohu tõttu kummassegi tänavaotsa üles suur raudvärav tänava sulgemiseks.
7. veebruaril 1991 tulistas Provisional Irish Republican Army Whitehallil pargitud kaubikust granaadiheitjaga kolm lasku valitsushoone suunas. Üks granaat lõhkes maja tagaaias ajal, mil peaminister John Major pidas valitsuskabineti istungit. Pärast seda rünnakut rakendati maja Downing Street 10 kaitseks karmimad (mitte tingimata silmatorkavad) julgeolekumeetmed. Muu hulgas võeti kasutusele teisaldatavad metallist tõkked, et vajaduse korral blokeerida juurdepääs majale.
Vahtkonnamaja juures värava kõrval on vahimajake, kus valvab mitu relvastatud politseinikku. Londonis viibivaid ministreid kaitseb Diplomatic Protection Group, mis saab teavet MI5-lt.
Maja 250. aastapäev
1985. aastal tähistati hoone 250. aastapäeva piduliku õhtusöögiga Suures söögisaalis, kus peaminister Margaret Thatcher võõrustas Elizabeth II ja ekspeaministreid Harold Macmillanit, Alec Douglas-Home'i, Harold Wilsonit, Edward Heathi ja James Callaghani. Kohal viibisid ka 20. sajandi surnud peaministrite (alates H. Asquithist) perekonnaliikmed, sealhulgas Lloyd George'i tütar Olwen Carey Evans, Stanley Baldwini tütar Lorna Howard ja Anthony Edeni lesk Clarissa Avon. Aastal 1985 avaldas kirjastus Leisure Circle ka Christopher Jonesi raamatu "No. 10 Downing Street, The Story of a House" ("Downing Street 10. Ühe maja lugu"). Teose saatesõnaks on Margaret Thatcheri kiri, milles ta võtab kokku oma tunded selle maja vastu: "Kuidas ma küll sooviksin, et kõik inimesed ... saaksid koos minuga tajuda Britannia ajaloo ülevat hingust, mis õhkub vastu selle vana maja igast nurgakesest... Iga peaminister teab väga hästi, et Downing Street 10 elanikuna vastutab ta rahvusliku kultuuripärandi ühe kõige hinnalisema juveeli eest."
Struktuur
Kantselei reorganiseeriti 2001 kolmeks direktoraadiks:
Poliitika ja valitsemise direktoraat
Võttis üle erakantselei ja poliitikaosakonna ülesanded. Valmistab ette nõuandeid peaministrile ning koordineerib poliitika väljatöötamist ja ellurakendamist ministeeriumide vahel.
Kommunikatsiooni ja strateegia direktoraat
Koosneb kolmest osakonnast:
Valitsemise ja poliitiliste suhete direktoraat
Tegeleb partei ja avalikkuse suhetega.
Muudatused olid mõeldud peaministri kantselei tugevdamiseks. Mõne kommentaatori arvates tekitasid Blairi reformid midagi "peaministeeriumi" sarnast. Reorganiseerimine tõi kaasa vana peaministri kantselei ja rea teiste Cabinet Office'i allasutuste (sealhulgas peaministri strateegiaosakonna, Prime Minister's Strategy Unit) liitmise: viimased alluvad nüüd otseselt peaministri kantseleile. Alates 2005. aastast ei kasuta otsese kommunikatsiooni osakond allkirjastatud kirjavahetuses parlamendiliikmete ja teiste isikutega töötajate tegelikke nimesid; põhjuseks on turvakaalutlused.
Ent Institute for Government kirjutas, et Cabinet Office (mille osa on peaministri kantselei) "on kaugel sellest, et saada täisvereliseks peaministeeriumiks," põhiliselt sellepärast, et peaministril "suuresti puuduvad otsesed poliitikaga seotud vastutusalad, olgu siis statuudis või konventsiooni järgi kuningliku prerogatiivi all, mis on riigisekretäridel [ministritel], kellel on substantsiaalsed eelarved, mida parlament neile hääletab."
Varasem struktuur
Varem koosnes peaministri kantselei järgmistest osakondadest:
Cyril Abiteboul
pisi Cyril François Roger Abiteboul (sündinud 14. oktoober 1977) on mootorispordis insener ja meeskonna pealik. Aastatel 2013 ja 2014 oli ta Caterham F1 meeskonna pealik ja aastatel 2014 kuni 2020 Renault F1 meeskonna pealik. Aastal 2023 liikus ta edasi autoralli maailmameistrivõistlustel osalevat võistkonda juhtima.
Kiviregi
Kiviregi ehk kivikelk ehk madalregi (Saaremaal ka: kõle) oli madal kodarateta regi.
Kasutamine
Seda kasutati peamiselt kivide veoks, põhiliselt suvel, aga ka hilissügisel õhukese lumega. Madalreega veeti ka turvast, sõnnikut, heina, samuti põllutööriistu (atru ja äkkeid), mererannas ka tõrvatünne ja võrke. Hobune rakendati kiviree ette kolgi ja trengidega, Eesti loodeosas ja saartel ka aistega.
Ehitus
Madalree massiivsed jalased olid ühendatud vähemalt 3–4 ristpuuga. Jalased olid valmistatud enamasti kasepuust ja kujult üleskaarduvad. Mõnikord kaeti regi laudadega. Kivide mahaveeremise takistamiseks paigaldati külgedel ristpuude peale kaustad.
Kiviregi oli Euroopas laialdaselt tuntud, Eestis kasutati kivirege põldudelt kivide äraveoks 20. sajandi algupooleni.
Martin Saaremägi
Teinud koostööd muusiku ja/või autorina artistidega nagu Vanemuise Sümfooniaorkester (dirigent Tarmo Leinatamm), segakoor Noorus (dirigent Maarja Helstein), Tanel Padar & The Sun, Ivo Linna, Liis Lemsalu, Ott Lepland, Hendrik Sal-Saller, Jaagup Kreem, Genka, Tommyboy, Cool D, Triin Niitoja, Karl-Erik Taukar, Tõnu Timm, Vanilla Ninja, Dead Furies, Tallinn Daggers ja paljude teistega.
Tema muusikat on kasutatud filmides „Seenelkäik“, „Polaarpoiss“, „Täitsa lõpp“ jne, mitmetes seriaalides nagu „Kättemaksukontor“, „Kodu keset linna“ jne ja mitmetes telesaadetes nagu „OP“, „Reporter“ jne.
Jaan Tamm (arheoloog)
Jaan Tamm (sündinud 26. jaanuaril 1948 ) on eesti arheoloog, arhitektuuriloolane ja muinsuskaitsetegelane.
Ta osales eeskätt keskaegsete linnuste väljakaevamistel. Mõnevõrra hiljem keskendus ta keskaegsele sakraalarhitektuurile, eriti kloostritele.
1987. aastal oli ta üks Eesti Muinsuskaitse Seltsi asutajaliikmeid ning oli aastatel 1991–1993 ja 2006–2012 seltsi esimees.
Żeby Polska była Polską
Żeby Polska była Polską (poola keeles "Et Poola oleks Poola") on poola patriootiline laul, opositsioonilise ametiühingu Solidaarsus mitteametlik hümn.
F91 Dudelange
F91 Dudelange on Luksemburgi jalgpalliklubi, mis tegutseb Dudelange'is. Klubi mängib riigi kõrgliigas Nationaldivisioun.
Klubi loodi 1991. aastal klubide Alliance Dudelange'i, Stade Dudelange'i ja US Dudelange'i ühinemisel.
Dudelange on tulnud Luksemburgi meistriks 15 korda ja võitnud seitse korda Luksemburgi karika.
Portia Simpson-Miller
pisi| Portia Simpson-Miller (sündinud 12. detsembril 1945) on Jamaica poliitik, alates 3. märtsist 2016 Jamaica opositsiooniliider.
Ta oli 5. jaanuarist 2012 kuni 3. märtsini 2016 Jamaica peaminister.
Portia Simpson-Miller õppis Union Institute & Universitys avalikku haldust ning sai hiljem sama ülikooli audoktoriks.
Ta valiti esimest korda parlamenti 1976. aastal. Alates 1989. aastast kuni peaministriks saamiseni oli ta mitmes ministriametis.
Portia Simpson-Miller on alates 2006. aastast Rahva Rahvusliku Partei esimees. Ta oli peaminister ka 30. märtsist 2006 kuni 11. septembrini 2007. Aastatel 2007–2012 oli ta opositsiooniliider.
Berg
Berg on mitme aadlisuguvõsa nimi:
Berg on endine riik.
Kõverus
Kõverus (inglise keeles curvature) on geomeetria erinevates valdkondades mitme suuruse (skalaar, vektor, tensor) koondkuju, mis kirjeldab ühe või teise geomeetrilise "objekti" (näiteks joon, pind, Riemanni ruum jne) kõrvalekaldumist vastavatest "tasastest" objektidest (sirge, tasand, eukleidiline ruum jne).
Joone kõverus
pisi|Ringjoone kõverus: pisi|Joon ja selle kõverusringjoon punktis P Tasandilise joone kõveruse all mõistetakse sihi muutust joone läbimisel.
Sirge kõverus on kõikjal null, sest selle siht ei muutu.
Raadiusega r ringjoone (või selle kaare) kõverus on kõikjal null, sest selle siht muutub kõikjal ühepalju. Mida väiksem on ringjoone raadius, seda suurem on selle kõverus. Ringjoone kõverus on suurus, kesknurga ja kaarepikkuse suhe. Kesknurk võrdub välisnurgaga ringjoone puutujate vahel kaare otstes.
Kui joon on antud funktsiooni graafikuna, siis, kus \varphi joone puutuja tõusunurk. Ahelreegli järgi. Olgu kaarepikkus s; siis seega. Nüüd saame avaldada kõveruse: Kõverus on siin positiivne või negatiivne olenevalt sellest, kas joone puutuja tõusunurk on abstsissi kasvades kasvav või kahanev, teiste sõnadega sellest, kas funktsioon on kumer või nõgus.
Definitsioonid
Tasandiliste joonte puhul saab defineerida märgiga kõveruse joone normaalvektorkonna mingi orientatsiooni suhtes. Selline orientatsioon on antud pideva ühiknormaalvektorväljaga \vec N piki joont. See leidub alati, sest iga tasandiline joon on orienteeritav.
Endokannabinoidsüsteem
Endokannabinoidsüsteemiks nimetatakse peaajus paiknevaid ja toimivaid neuromodulatoorsete lipiidide ja nende retseptorite võrgustikku keha eri rakkudes ja elundites, nagu kannabinoidi retseptorid CB1 ja CB2 ja nende ligandanandamiidid jt ning neid metaboliseerivaid ensüüme.
Endokannabinoidsüsteemi funktsioonideks on embrüoloogilises arengustaadiumis arengu modulleerimine ja neuroplastilisuse, närvide kaitse (neuroprotektsioon), immuunsuse, põletiku, apoptoosi ja kartsinogeneesi, valu ja emotsionaalse mälu, näljatunde, toitumise ja metabolismi modulleerimine.
Spõtšõntsi
Spõtšõntsi (kirillitsas Спичинці; poola Spiczyńce) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pogrebõštše rajoonis. Elanike arv on 476.
Endokannabinoidsüsteem
Endokannabinoidsüsteemile avaldavad toimet ka alternatiivmeditsiini praktikad, nagu akupunktuur, mitmed manustatavad ravimid ja droogid (näiteks kanep). Ka kohvi ning alkoholi joomine, kanepi ja tubaka suitsetamine jpm.
CB1 retseptorid paiknevad peaajus ja närvisüsteemi rakkudes, CB2 retseptorid lisaks ka tüümuses.
Endokannabinoidsüsteemi töö häirumisega seostatakse inimestel uncompensated schizophrenia, migreeni, polüskleroosi, Huntingtoni tõbe, uncompensated Parkinson's, soole ärritussündroomi, kompenseerimata anoreksiat, liikumistõbe.
Ravimikatsetused
Prantsusmaa tervishoiuministri Marisol Touraine'i teatel põhjustasid Rennesis läbi viidud ravimikatsetused, mille käigus manustati ligi sajale katsealusele suu kaudu testitavat ravimit, mitu tõsist õnnetust: ühe inimese ajusurm ja viie inimese haiglasse sattumine. Ministri sõnul oli ravim ettenähtud toimimaks endokannabinoidsüsteemi, mida aga seostatakse valuga.
Katseravim ei sisaldanud kannabinoide, nagu algselt arvati, vaid kuulub nn FAAH inhibiitorite (Inhibitors of Fatty Acid Amide Hydrolase (FAAH)-ensüüm) hulka, tegu võis olla toimeainega "BIA 10-2474" .
Serpulaceae
Serpulaceae on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
AS-44
Sudajev AS-44 (vene keeles Автомат Судаева Avtomat Sudajeva) on Nõukogude Liidu automaatvintpüss, mille konstrueeris 1944. aastal Aleksei Sudajev. Relva toodeti ja katsetati 1945. aastal, kuid kuna Sudajev suri 1946. aastal, lõpetati AS-44 arendamine.
Toomas Talts
Toomas Talts (sündinud 2. aprillil 1978 Tallinnas) on eesti langevarjur ja ettevõtja.
Ta on lõpetanud 1996. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi.
Langevarjundus ja BASE
Oma esimese langevarjuhüppe sooritas ta aastal 1998, osaledes Eesti Langevarjuklubis IAD algkursusel. Tema teisel hüppel avanesid korraga nii põhi- kui ka varuvari ning ta maandus maandumisraja betoonkattele vigastusteta. Sellest hüppest pärineb ka tema langevarjuri hüüdnimi "Ekstremist".
2018. aasta alguseks oli ta sooritanud rohkem kui 2100 langevarjuhüpet, mille hulgas on mitukümmend BASE-hüpet ja hulga tandemhüppeid tandemmeistrina. 2009. aastal oli tal tandemhüppe reisijaks Kihnu Virve, 2010. aastal Urmas Paet.
2010. aastal tegi Mihkel Soe dokumentaalfilmi BASE-hüppamisest "Eesti lood: 3,2,1 – Ilus hüpe", kus Toomas Talts on peaosaline. Norras Eikesdalenis hüpati kaljult BASE-hüppe 53-way (53 hüppaja samaaegne hüpe), mis toona oli maailmarekord. Samuti oli filmis tähtsal kohal Soomes Lahtis Raadio- ja Televisioonimuuseumi (fi) antenni otsast hüpatud väidetavalt üks esimesi legaalseid BASE-hüppeid Soomes.
23. juulil 2010 plaanis ta tavatut maandumist Pärnu jões liikuvale kaatrile, kuid katse ebaõnnestus ja kaatri asemel maandus Reiu silla lähedal kaatri kõrvale vette.
2011. aastal osales seni kehtivas Eesti freeflying head down 'i rekordis koos Jaanus Tikka, Siim Käba ja Kristjan Lajaga.
Talts on üks "Langevarjuri aabitsa" kaasautoreid.
2012. aastal on ta korraldanud mitu korda Tallinna Teletorni BASE Boogie.
2017. aastal sai ta Kalevi Jahtklubi jahi Reval Cafe Sailing Team meeskonnaliikmena avamerepurjetamise ORC klassi Euroopa meistrivõistlustel Poolas amatööride arvestuses C-klassi pronksmedali.
Saatejuhtimine
Aastatel 2003–2006 oli ta reedeti, kui saade läks eetrisse ETV Tartu stuudiost, Eesti Televisiooni saate "Terevisioon" saatejuht.
Muu tegevus
2010. aastal asutas koos kolme endise Swedbanki töötajaga tarkvaraarendusettevõtte Codeborne. Aastatel 2014–2017 kuulus ta Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse nõukokku.
Petite Martinique
pisi|right|[[Grenada kaart, Petite Martinique on kaardi ülemises, paremas servas.]] Petite Martinique on üks Grenadale kuuluva Carriacou ja Petite Martinique'i sõltkonna saartest.
Petite Martinique on Carriacoust kahe kilomeetri kaugusel, 2,37 km² pindalaga saarel elab umbes 900 inimest. Petitemartiniquelased elatuvad tänapäeval peamiselt paadiehitusest, kalapüügist ja meretranspordist.
Rakvere vennashaua monument
Rakvere vennashaua monument oli mälestusmärk Lääne-Viru maakonnas Rakveres Ausambamäe pargis Kastani puiestee ääres, aadressil Lai tn 34. Monument oli pühendatud II maailmasõjas hukkunud punaväelastele.
Ajaloost
Algselt oli selles kohas punavõimude poolt rajatud puust mälestusmärk, kuid Rakvere Gümnaasiumi õpilased lasid selle 1945. aasta sügisel õhku. Uus betoonist ja dolomiidiga kaetud monument avati 6. novembril 1951 tolleaegsel Suvorovi väljakul. See oli rajatud Alar Kotli kavandi järgi. 21. sajandil oli monumenti mitmel korral soditud, üle värvitud jms. Vene saatkonna rahaga remonditi monumenti 2019. aastal.
Monumendi eemaldamine
Seoses 2021. aastal kõrvalkinnistul (Lai tn 36) alustatud Rakvere Riigigümnaasiumi hoone ehitamisega ning Vene-Ukraina sõja algusega 24. veebruaril 2022, muutus aktuaalseks Nõukogude okupatsiooni mälestusmärgi eemaldamine. 13. juulil 2022. aastal lammutatigi monument Rakvere Linnavalitsuse eesvõttel, kuid mõned dolomiidist osad säilitati tervetena museaalsel eesmärgil. Monumendi lähedalt kaevati välja 28 tundmatu inimese säilmed, kelle identifitseerimist ei korraldatud. Isikud olid osaliselt maetud kahekaupa kirstudesse, maetutest umbes pooled olid eraisiku tunnustega. Väljakaevatud inimsäilmed paigutati nelja kirstu ning maeti nädal aega hiljem ümber Rakvere linnakalmistule kabeli lähistele, kus oli juba varem Teises maailmasõjas langenud Nõukogude sõdurite matmispaik.
Harilik öölill
Harilik öölill (Hesperis matronalis) on ristõieliste sugukonda arvatud taimeliik.
Taime kasvatatakse Eestis dekoratiivtaimena. Taim metsistub kergesti.
Aivar Leštšinski
Aivar Leštšinski (14. juuli 1958 – 29. aprill 2019) oli eesti koorijuht.
1981. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise eriala professor Arvo Ratassepa klassi.
Aastatel 1991–1995 oli ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis koorijuhtimise õpetaja. Aastatel 1992–1994 oli ta segakoori Noorus dirigent, 2003–2008 Tallinna Ülikooli kammerkoori dirigent. Aastatel 2006–2008 oli ta üle-Eestilise neidudekoori Leelo teine dirigent. 2009. aastast juhatas ta Eesti Raudtee laulukoori, 2012. aastast Tallinna Tehnikaülikooli Akadeemilise Naiskoori dirigent. Aivar Leštšinski oli ka 1999. aasta laulupeo üks dirigente. Aastatel 1994–2017 oli ta Tallinna Kammerkoori peadirigent.
Ta oli Eesti Naislaulu Seltsi juhatuse liige.
Rosengarten (Harburg)
Rosengarten on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis Hamburgi lähedal.
Valla pindala on 63,67 km². 31. detsembril 2017 elas seal 13 561 inimest. See moodustati 1972. aastal Eckeli, Ehestorfi (ja Alveseni), Emseni, Iddenseni, Kleckeni, Leverseni, Nenndorfi, Sottorfi, Tötenseni ja Vahrendorfi külade ühendamisega ning sai nime lähedalasuva samanimelise metsa järgi.
Guinea 1990. aastal rajatud Hamburgi aukonsulaat paikneb Rosengartenis.
Tötenseni küla on Saksamaal tuntud Dieter Bohleni elukohana.
Kenny Anthony
Kenny Davis Anthony (sündinud 8. jaanuaril 1951) on Saint Lucia poliitik, kes oli 30. novembrist 2011 kuni 7. juunini 2016 Saint Lucia peaminister.
Kenny Anthony on Saint Lucia Tööpartei esimees. Ta oli peaminister ka 24. maist 1997 kuni 15. detsembrini 2006. Kahe peaministri ametiaja vahel oli ta opositsiooniliider.
Integraallülitus
Enamik integraallülitusi (nt mitut liiki protsessorid, mälulülitused) töötleb digitaalsignaale; analoogsignaale töötlevad nt võimenduslülitused, sealhulgas operatsioonvõimendid, ja sensorid. Signaali liiki muundavad analoog-digitaal- ja digitaal-analoogmuundurid.
pisi|Integraallülituse detail läbi nelja ühenduste kihi: roosa – polükristalliline räni (polysilicon), hall – süvistused (wells), roheline – põhimik ehk substraat (substrate) pisi|8-bitise [[mikrokontrolleri Intel MCS-48 (8742) integraallülitus, mis sisaldab 12 MHz protsessori, 128 baiti muutmälu (RAM), 2048 baiti EPROMi ja I/O-ahelaid]]
Ajaloost
Mitme transistori samal kristallil realiseerimise võimalust kasutati Darlingtoni lülituse kujul alates aastast 1953.
Esimese integraallülituse (trigeri) valmistas 1958. a USA insener Jack Kilby. See oli nn hübriidlülitus, sest sisaldas eraldi külgeühendatud komponente: germaaniumist aluspinnale (substraadile) oli ühendatud kaks transistori. Esimese monoliitlülituse (kõik lülituse elemendid koos ühendustega substraadi pindkihis) valmistas 1959. a Robert Noyce] Siin rakendati juba fotolitograafia menetlust ja difusioonprotsesse. Robert Noyce on ka USA firmade Fairchild Semiconductor ja Intel kaasasutaja. Neis firmades algas integraalkomponentide (kiipide) saritootmine 1960. aastate algul ja esimesed mikroprotsessorid (nt Intel 4004) läksid tootmisse 1970. a.
Samal ajal kasvas kiiresti (vastavalt Moore'i seadusele) transistoride arv kiibil, mida väljendasid integratsiooni arengujärgud (generatsioonid):
2010ndail aastail valmistatakse videoprotsessoreid, mille kiibil on mitu miljardit transistori.
Miniaturiseerimisega kaasnevad eelised
Integraallülituste miniaturiseerimine (integreerimisastme suurendamine) võimaldab realiseerida järgmisi eesmärke:
Tulemusena on võimalik suhteliselt odavalt luua erisuguse otstarbega energiasäästlikke integraalkomponente. Eriti laialt kasutatakse neid tänapäeval mobiilses tarbelekroonikas (nutitelefonide protsessorid ja SIM-kaardid, mitmesuguse otstarbega kiipkaardid, mälukaardid ja -pulgad, pildisensorid), meditsiinis erinevate implantaatidena jm teaduse ning tehnika valdkondades.
Elektrovaakumseadis
Elektrovaakumseadis on hermeetilise (õhukindla) kestaga elektriseadis, mille talitluseks on vajalik kõrgvaakum või mingi kindlarõhulise gaasi keskkond. Tuntuim elektrovaakumseadis on hõõglamp.
Vaakumseadiseid, milles tüüritakse vabade elektronide voogu (näiteks elektronlamp, elektronkiiretoru), nimetatakse ka elektronvaakumseadisteks.
Viiu Härm
pisi|Vasakult paremale: Viiu Härm, [[Veronika Portsmuth ja Olav Ehala XI noorte laulu- ja tantsupeol.]] Viiu Härm-Rummo (sündinud 3. juulil 1944 Tallinnas) on eesti näitleja ja luuletaja.
Härm on õppinud Tallinna 29. Mittetäielikus Keskkoolis 1951–1958, Tallinna 7. Keskkoolis 1958–1962 ja Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris 1962–1965 (2. lend).
Ta on mänginud kokku neljas filmis: "Õhtust hommikuni" (1962), "Ühe katuse all" (1963) ja "Mäed kui valged elevandid". Lilli Prometi novelli järgi loodud filmis "Tütarlaps mustas" (1967) mängis teist naisosa Paulat.
Ta oli lavakunstikateedri II lennu lõpetajana 13. augustil 1965 moodustatud Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri asutajaliikmete hulgas ja töötas seal 1971. aastani.
Isiklikku
Tema vend Tiit Härm on balletitantsija.
Viiu Härm on abielus Paul-Eerik Rummoga, neil on tütred Lilit, Tiiu-Liisa ja Viiu-Marie.
Tartu Ülikooli Kliinikumi radioloogiakliinik
Tartu Ülikooli Kliinikumi Radioloogiakliinik tegeleb ultrahelidiagnostika, röntgeni, kompuutertomograafia, magnettomograafia, angiograafia, nukleaarmeditsiini ja menetlusradioloogiaga. Radioloogiakliinikumis on angiograafia osakond, nukleaarmeditsiini osakond ja maarjamõisa radioloogiaosakond.
Ajalugu
Röntgeni avastuse esmakordne teaduslik ettekanne Eestis toimus 13. veebruaril 1896 Tartu Loodusuurijate Seltsi aastakoosolekul. Märtsis 1896 tehti Tartus esimene arstiteadusliku otstarbega röntgeniülesvõte ühe noormehe käest.
Suuremas ulatuses teostati röntgenoloogilisi uuringuid Tartus seoses sõjaväerongi õnnetusega 13. mail 1897. Puka jaama lähedal oli vagunirusude alt päästetud sajast inimesest 47 raskelt vigastatud. 15. mail komandeeriti sõjaministri korraldusel Peterburi Sõjaväemeditsiini Akadeemiast kohale füüsikakateedri assistent N. Georgijevski koos spetsiaalse meditsiiniotstarbelise röntgeniaparaadiga ning koos Tartu füüsikute Aleksandr Sadovski ja M. Kossatši abiga viidi läbi vigastatute röntgenuuringud. Röntgeniaparaat oli Tartus juuni alguseni.
1906 osteti esimene meditsiiniotstarbeline röntgeniaparaat. Olulise murrangu röntgendiagnostika kvaliteedi alal tõi röntgenoloog Friedrich Kienasti tööle asumine Tartu ülikooli II sisehaiguste kliinikusse ja uue moodsa röntgeniaparaadi muretsemine 1928. aastal.
Välismaalt uute aparaatide ostmine oli väga kallis ning seetõttu püüti seadmeid kohapeal ehitada. 1929. aasta sügissemestril saadi tööle esimene omavalmistatud röntgensüvaraviaparaat – Holfelderi kanoon –, mis töötas naistekliinikus kuni 1958. aastani.
SA Tartu Ülikooli Kliinikumi moodustamise järel loodi 1. septembril 1999. aastal radioloogiateenistus.
Aberratsioon (optika)
Aberratsioon (ladina keele sõnast aberratio kõrvalekaldumine) on optikasüsteemides (läätsed, prismad) tekkiva optilise kujutise moonutus. Eristatakse kromaatilist aberratsiooni ja geomeetrilisi ehk monokromaatilisi aberratsioone.
pisi|275px|Kromaatiline aberratsioon pisi|275px|Akromaat. Roheline ja sinine kiir lõikuvad täpselt fookuses
Kromaatiline aberratsioon
Läätsesüsteemides oleneb klaasi murdumisnäitaja valguse lainepikkusest. (dispersioon). Valge valgus koosneb teatavasti eri lainepikkusega (värvusega) komponentidest. Seetõttu olenevad kiirte lõikumiskaugused ja vastavad suurendused värvusest. Selle tagajärjel on kujutistel terava ülemineku asemel värviline või ebaterav äär. Niisuguse äärise laius kasvab pildi äärte poole.
Kromaatilise aberratsiooni ärahoidmiseks süsteemi korrigeeritakse. Kromaatilise aberratsiooni puudumist korrigeeritud süsteemis nimetatakse akromatismiks. Vastav akromaatiline lääts – akromaat – koosneb lihtsamal juhul kahest kokkuliimitud lihtläätsest. Akromaadi edasiarendus on apokromaat, milles kromaatiline aberratsioon puudub kolme värvuse (nt rohelise, punase, sinise) puhul täiesti ja on teiste värvuste korral väga väike.
Peeglisüsteemides kromaatilist aberratsiooni ei esine.
Geomeetrilised aberratsioonid
pisi|275px|Sfääriline aberratsioon Geomeetrilised aberratsioonid iseloomustavad optikasüsteemi ebatäiuslikkusi, mis avalduvad monokromaatilises (ühevärvilises, ühe lainepikkusega) valguses. Need moonutused tekivad nii läätse- kui ka peeglisüsteemides.
Ideaalses, moonutusvabas süsteemis koonduvad kõik eseme punktist lähtuvad kiired pärast süsteemi läbimist kujutise tasandis ühte punkti ning kujutis on esemega geomeetriliselt sarnane. Reaalsetes süsteemides esineb mitut liiki geomeetrilisi ehk monokromaatilisi aberratsioone:
Matchbox Twenty
Matchbox Twenty (bändi tegevuse algusaegadel kasutati kirjapilti Matchbox 20) on Orlandost pärit rokkansambel. Bänd alustas tegevust 1995. aastal. Bändi kuuluvad praegu Rob Thomas (laul, klaver, rütmikitarr), Brian Yale (basskitarr) ja Paul Doucette (soolo- ja rütmikitarr, trummid, taustalaul). Varem on bändi liikmeteks olnud veel Adam Gaynor (rütmikitarr, taustalaul; 1995–2005) ja Kyle Cook (soolokitarr, taustalaul; 1995–2016).
Ansambel saavutas tuntuse oma debüütalbumiga "Yourself or Someone Like You" (1996), mida müüdi USA-s 12 plaatinaplaadi normi. Järgmine album "Mad Season" (2000) oli neljakordne ja kolmas album "More Than You Think You Are" (2002) kahekordne plaatinaalbum. Pärast pause bändi tegevuses nägi nende neljas album "North" ilmavalgust alles 2012. aastal, aga ka see jõudis Billboardi albumite edetabelis esikohale.
Tallinna Jalgpalliselts
Tallinna Jalgpalliselts on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Tallinnas.
Pooljuhtseadis
pisi|100px|Bipolaartransistori struktuur Pooljuhtseadis on elektronseadis, mille talitlus põhineb pooljuhtmaterjalis avalduvatel elektrinähtustel. Pooljuhtseadised kuuluvad põhiliste komponentidena elektroonikalülituste koosseisu.
Pooljuhtseadised on näiteks pooljuhtdioodid, transistorid, türistorid, fotodioodid, valgusdioodid, pooljuhtlaserid, termistorid.
Valdav osa pooljuhtseadiseid valmistatakse tänapäeval integraallülituste koosseisu kuuluvatena.
Tööpõhimõte ja kasutamine
Suure osa pooljuhtseadiste töö põhineb pn-siirde omaduste ärakasutamisel (dioodid, bipolaartransistorid, pn-siirdega väljatransistorid, türistorid).
Tänapäeva elektroonikas on ülekaalukalt kasutusel isoleeritud paisuga väljatransistorid (MOSFET) komplementaarsete struktuuridena integraallülitustes (CMOS-lülititena loogikalülides). CMOS-struktuuridel põhinevad näiteks niisugused suured integraallülitused, nagu protsessorid, kontrollerid, mälukomponendid.
Tootmine ja väljatöötamine Eestis
Eestis on pooljuhtseadiseid välja töötatud ja toodetud alates 1950. aastate lõpust. Toodetud on kiirgustundlikke pooljuhtresistore, hiljem ka transistore, türistore ja integraallülitusi.
Alates 1970. aastatest on Eestis välja töötatud ja valmistatud ka integraallülitusi, peamiselt analoogmikrolülitusi.
Pooljuhtseadiseid töötasid välja ja tootsid algul ettevõtted ise või nende uurimisasutused. Hiljem sai põhiliseks pooljuhtseadiste uurimise kohaks Eestis jälle Tallinna Tehnikaülikool.
Eesti keeles on ilmunud ainult üks põhjalik pooljuhtseadised ja nende kasutamist käsitlev teos, see on Harry Tani ja Enn Velmre "Pooljuhtseadised ja nende kasutamine" (1967). Raamat on saadaval ka pdf-faili kujul.
Ainete puhastamine
Ainete puhastamine tähendab olemasolevast materjalist nõutud puhtusastmega komponendi eraldamist või aines esinevate (kahjulike) lisandite kõrvaldamist.
Ainete puhastamiseks kasutatakse suurt osa samu protseduure ja protsesse, mida kasutatakse ainete segu komponentide lahutamiseks, mis põhinevad komponentide (lisandite) mehaaniliste, füüsikalis-keemiliste ja keemiliste omaduste erinevustel.
Puhastamisel tuleb soovitud tulemuse saavutamiseks kasutada erinevate meetodite kombinatsioone. Paljudel juhtudel on vajalik teatud protseduure mitu korda korrata. Suure efektiivsusega ainete lahutusmeetodid on näiteks fraktsioneeriva destillatsiooni meetodid, kus loendamatu arv kordi korduvad aurustumine ja kondensatsioon.
Ainete muundamine selektiivses keemilises reaktsioonis või derivatiseerimisreaktsiooni kaudu osutub efektiivseks juhul, kui moodustuvad esmastest erinevate omadustega ühendid, nii et neid on võimalik eraldada mingi mehaanilise või füüsikalis-keemilise meetodiga. Näiteks sadestusreaktsiooniga viiakse teatud komponent/komponendid sademesse ja eraldatakse filtrimisega.
Ainete puhastamise meetodid
Ainete puhastamisel on põhimõtteliselt tegu ainete lahutamisega, seega lahutusmeetoditega. Puhastusmeetodite valik sõltub oluliselt materjali koostisest, protsessi eesmärgist ja mastaabist.
Meelis Säre
Meelis Säre (27. november 1960 – 6. veebruar 2014) oli Eesti sõjaväelane, kolonelleitnant, ajaloo taaskehastaja, sepp, noameister ja ehtekunstnik. Ta kuulus Kaitseliidu taastamise eestvedajate hulka Tartus ning temast sai taastatud Kaitseliidu Tartu maleva esimene pealik.
Teenistuskäik
5. septembril 1991 sai Säre peaministrilt vabariigi presidendi ülesannetes Heinrich Margalt leitnandi auastme.
Säre oli üks kaasautoritest riigikaitseõpikus gümnaasiumitele ja kutseõppeasutustele, mis ilmus Kaitseministeeriumi kirjastamisel 2003 (2 trükki) ja 2006 (3. trükk) ning avaldati ka e-õpikuna.
22. veebruaril 2011 andis Eesti president Toomas Hendrik Ilves Meelis Särele kolonelleitnandi sõjaväelise auastme kaitseväe juhataja ettepanekul.
Meelis Säre teenis Kaitseväe Ühendatud Õppeasutustes väljaõppevahendite keskuse ülema ametikohal.
Säre kuulus Tartu Forseliuse Gümnaasiumi hoolekogusse.
Sepatöö
Samuti oli ta tuntud noavalmistajana ning õpetas metallikunstnikke. Noavalmistamist alustas ta eksperimentaalarheoloogina, hiljem valmistas muuhulgas terariistu damastseeritud terasest. Pronksivalu õpetas talle kunstikombinaadis Ars töötanud onu.
Isiklikku
Säre oli tuntud hüüdnimega "Vanakaru", ta elas Tartus Tammelinnas. Temalt on pärit hulk häid ütlemisi inimeste, ühiskonna ja loodusnähtuste kohta. Enda tegemisi iseloomustas ta saaga mõttetera kaudu: "Ekslik on inimene, kes arvab end elavat igavesti kui väldib võitlust, ei raugaeast leia ta eal seda rahu mis odade antud". Temal ja ta abikaasal Marge Paalil on poeg Hans Eduard ja tütar Mirja, varasemast kooselust poeg Kaarel-Kaspar. .
Rosen
Rosen on mitmetähenduslik sõna:
Roverè della Luna
Roverè della Luna (saksa: Eichholz või Aichholz) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20 km Trentost põhjas.
Roverè della Luna külgneb järgmiste valdadega: Kurtatsch, Predaia, Margreid, Ton, Salorno ja Mezzocorona.
Võle–Vainupea–Kunda tee
pisi|Võle–Vainupea–Kunda maantee Võle külas Võle–Vainupea–Kunda tee (registrinumber 17170) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee on IV klassi riigimaantee kogupikkusega 31,927 km.
Tee algab Haljala vallas Võle külas Haljala–Käsmu teelt. Tee läbib Haljala vallas Kandle küla ning Haljala vallas Karula, Pajuveski, Vainupea, Eisma, Rutja, Karepa ja Toolse külad. Tee lõpeb Viru-Nigula vallas Ojakülas ristumisel Kunda–Selja teega.
Võle–Vainupea–Kunda teega ristuvad Eisma–Kandle tee, Karula–Vihula–Sagadi tee, Vainupea ranna tee ja Haljala–Karepa tee.
Võle–Vainupea–Kunda teel on 3 silda:
Lääne-Virumaa rannikualade teemaplaneering kirjeldab Võle–Vainupea–Kunda tee Vainupea–Eisma–Rutja–Karepa–Toolse lõiku kui ilusate vaadetega teed läbi esteetiliselt väärtuslike maastike.
Maantee on kahesuunalise liiklusega. Tee asfaltkatendi laius on 5,5–7 meetrit. Tee klassist (IV klass) tulenevalt on tee sanitaarkaitsevööndi laius 60 meetrit katendi servast ja mõjuvööndi laius 300 meetrit. Tee kaitsevöönd, millele laieneb ehituskeeluala, on 50 meetrit äärmise sõiduraja teljest.
Suveperioodil võib liikluse intensiivsus mõnel Võle–Vainupea–Kunda tee lõigul ulatuda 500 autoni ööpäevas.
Karula ja Ojaküla vahelisel lõigul kulgeb teemaa kõrval Eesti Lairiba Arenduse Sihtasutuse (ELASA) kiudoptiline kaabel.
Tee haldaja on Maanteeamet.
Tallinna kirikurenessanss
Tallinna kirikurenessanss on Tallinna linnavalitsuse muinsusväärtuslike pühakodade restaureerimise programm, mille raames antakse kogudustele toetust muinsuskaitse all olevate Tallinna kirikute restaureerimiseks, nende kultuuriväärtuste konserveerimiseks ning tutvustamiseks.
Tallinna kirikurenessansi programm sai alguse 2001. aastal, kuigi restaureerimistöid toetati juba 2000. aastal. Aastatel 2000–2010 restaureeriti kokku 22 kirikut ja kultuurimälestist. Restaureerimistööde eelarve neil aastatel oli kokku 102 miljonit krooni (ca 6,5 miljonit eurot). Enamasti restaureeriti fassaade, interjööride restaureerimiseni jõuti vaid Tallinna Jaani kirikus, Tallinna Rootsi-Mihkli kirikus, Nõmme Saksa Lunastaja kirikus ja Tallinna Püha Siimeoni ja Naisprohvet Hanna kirikus. Kõige suurema toetuse sai Jaani kirik, mille restaureerimiseks kulus 2005–2010. aastal kokku 25 miljonit krooni (ca 1,6 miljonit eurot). Oleviste kiriku taastamiseks eraldati 2001–2009. a kokku 19,3 miljonit krooni (ca 1,2 miljonit eurot) ja Toomkiriku restaureerimiseks 2000–2009. aastal 15,7 miljonit krooni (ca 1 miljon eurot). Programmi haldas Tallinna Kultuuriväärtuste Amet.