cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Macintosh 128k
Mudelid
Algse väljalaske nimi oli Apple Macintosh. Järgmise mudeli, Macintosh 512K eristavaks tunnuseks oli originaalse Macintoshi ühe suurema puuduse lparandamine ehk suurem mälumaht, pakkudes varasema 128 kB muutmälu asemel 512 kB. Macintosh 512K turule tulekuga nimetati algne Macintoshi tooteliin ümber Macintosh 128K-ks. Macintosh 128K ja Macintosh 512K olid müügil paralleelselt, eelmainitu kui odavam alternatiiv uuemale. Kuigi originaalne Macintosh ja Macintosh 128K olid kasutajale funktsionaalsuse poolest identsed, oli nende riistvara erinev: Macintosh 128K töötas Macintosh 512K-s kasutatava peamise trükkplaadi alusel, tehes nii kahe erineva mudeli tootmise oluliselt soodsamaks. Kuigi vahemälu ja muud komponendid olid jätkuvalt otse trükkplaadile joodetud ja nende eemaldamine rikkus garantii tingimusi, pakkus uus trükkplaadi tehniline lahenduse paremat juurdepääsu ja seega ka võimalust arvuti komponente muude tootjate toodangu vastu vahetada.
Suurendatud mälu maht tõi Macintoshi turule kui tõsisema praktilise, mitte ainult uuendusliku konkurendi, kuna uuematel mudelitel oli võimalik kasutada palju suuremahulisemaid rakendusi, näiteks levinud arvutustabelihaldus programmi Microsoft Multiplan.
Uuendamine
Macintosh 128K ei olnud kasutaja uuendatav ja korpuse avamine muul viisil kui Apple'i ametlikus esinduses sealse töötaja poolt tühistas Apple'i antud garantii. Kõik lisaseadmed olid välised, sealhulgas ka MacCharlie, mis võimaldas IBM PC tüüpi arvutitega ühilduvate seadmete kasutamist. Kõik sisemised komponendid olid trükkplaadile joodetud, jätmata ruumi täiendavatele siinidele, millest tulenevalt nõudis arvuti tehniliste parameetrite uuendamine kas emaplaadi väljavahetamist, mis oli hinnaklassis võrreldavas mastaabis mõne odavama arvuti ostmisega, või kolmandate tootjate pakutavate uuenduste ostmine ja paigaldamine, mis oli sarnaselt kallis ja tühistas ühtlasi arvuti garantii.
Apple pakkus Macintosh 128K-le esindustes ametlike uuendustena emaplaadi vahetust hinnaga 995 USD, mis muutis Macintosh 128K tehniliselt identseks uue mudeliga Macintosh 512K, sisemise flopiketa lugeja vahetust 800K disketi lugeja vastu (koos püsimälu uuendusega) ja hiljem ka emaplaadi vahetust koos korpuse osalise välja vahetamisega, mis võimaldas süsteemi tehnilised parameetrid võrdsustada hilisema mudeliga Macintosh Plus. Kõiki ametlikke uuendusi sai osta korraga või ükshaaval, kuid kõrge hinna tõttu oli Macintosh 128K levinumaks uuenduseks ainult emaplaadi vahetus suurema muutmälu omandamiseks. 128K vähene muutmälu välistas mahukate rakenduste kasutamise, millest tulenevalt polnud algne Macintoshi mudel tarkvaraarendajate seas kuigi populaarne, lisatav mälu tegi aga kasutatavaks suure hulga olemasolevaid programme ja seadis uute rakenduste loomiseks arendajatele vähem piiranguid. Sisemise flopiketta lugeja uuendamisega kaasnev püsimälu uuendus võimaldas kasutada ka mahukamaid väliskettaid, millega originaalne mudel ei olnud ühilduv.
Allkirjad
Omapärase lisana olid algse Macintoshi korpuse siseküljele jäädvustatud alates 1982. aastast Macintoshi väljatöötamises osalenud tiimi liikmete allkirjad. Korpusele jäädvustatud nimed olid Peggy Aleixo, Colette Askeland, Bill Atkinson, Steve Balog, Bob Belleville, Mike Boich, Bill Bull, Matt Carter, Berry Cash, Debbie Coleman, George Crow, Donn Denman, Christopher Espinosa, Bill Fernandez, Martin Haeberli, Andy Hertzfeld, Joanna Hoffman, Rod Holt, Bruce Horn, Hap Horn, Brian Howard, Steve Jobs, Larry Kenyon, Patti King, Daniel Kottke, Angeline Lo, Ivan Mach, Gerald Manock, Mary Ellen McCammon, Vicki Milledge, Mike Murray, Ron Nicholson Jr, Terry Oyama, Benjamin Pang, Jef Raskin, Brian Robertson, Dave Roots, Patricia Sharp, Burrell Smith, Bryan Stearns, Lynn Takahashi, Randy Wigginton, Linda Wilkin, Steve Wozniak, Pamela Wyman ja Laszlo Zidek; lisaks oli seal kaks nime, mille kohta andmed puuduvad.
Keelkond
Keelkond (varem keelepere) on keeleteaduses kõigi tõestatult suguluses olevate keelte hulk.
Ühte keelkonda kuuluvate keelte omavahelist keelesugulust on võrdlev-ajaloolises keeleteaduses tavaliselt kirjeldatud keelepuu abil.
Keelkonnast suuremaid taksonoomilisi üksusi on keeleteaduses nimetatud terminitega hõimkond või keeleselts. Selliste üksuste hulka kuulub näiteks hüpoteetiline Uurali-Altai keeleselts, mis hõlmab nii Uurali keeli kui ka Altai keeli.
Rahvapartei (Läti)
Rahvapartei (läti: Tautas partija, TP) oli Läti konservatiivne partei, Euroopa Rahvapartei liige.
Läti Rahvapartei asutati 1998. aastal Andris Šķēle poolt, kes juhtis seda 2002. aastani, mil Šķēle avalikust poliitikast aastateks lahkus.
2010. aasta 17. märtsil teatas Rahvapartei, et lahkub Valdis Dombrovskise juhitavast 5 partei koalitsioonivalitsusest. 2010. aasta parlamendivalimistel osales Rahvapartei koos erakonnaga Läti Esimene Partei/Läti Tee valimisliidus Hea Läti Eest, kuid sai seimis vaid 4 kohta.
9. juulil 2011 otsustati Rahvapartei kongressil partei tegevus lõpetada.
Rahvapartei kuulus Euroopa Rahvaparteisse.
Jay Bothroyd
Jay Bothroyd (sündinud 5. mail 1982 Islingtonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Jaapani kõrgliiga klubis Hokkaido Consadole Sapporo.
Koondisekarjäär
Inglismaa jalgpallikoondises mängis ta 2010. aastal ühe mängu.
Kambja raamatukogu
Kambja raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Kambja vallas Kambja asulas. Raamatukogu juhataja on Toivo Ärtis.
Härgmäe kihelkond
300px|pisi|right|Valga kreis [[Ludwig August Mellini kaardil "Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel" (1798)]] Härgmäe kihelkond ehk Ērģeme kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Ermes, ka Ermis, läti keeles Ērģemes draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Riia kreisis ja aastast 1783 Valga kreisis.
Ajalugu
Kihelkonna kohta on teateid 1513. aastast, mil see oli tuntud Omuļi kihelkonna nime all. Kihelkonnavaimulikku on esmamainitud 1568. aastal.
Algselt ei asunud kihelkonnakirik Härgmäe ordulinnuse juures, kiriku funktsioone täitis Veckārķi mõisa juures asuv kabel. Mõisa juures ei olnud kihelkonnal aga maad ega õpetaja eluruume. Seoses uue kiriku rajamisega otsustas kirikukomisjon aastal 1679, et jumalateenistusi peetakse vanas kohas igal kolmandal pühapäeval edasi, ent see korraldus peatati aastal 1779. Veckārķi mõisas jätkusid jumalateenistused seejärel igal neljandal pühapäeval.
Tänapäeval on kihelkonna aladele rajatud Kārķi kirik, mille juures tegutseb iseseisev kogudus.
Ulundi
Ulundi on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis, Zululandi ringkonna ja Ulundi valla halduskeskus.
Ulundi asutati 1873. aastal suulude riigi pealinnana. 1879. aastal toimus Ulundi lähedal Briti vägede ja suulude vahel Ulundi lahing, milles suulude vägi puruks löödi.
1994–2004 oli Ulundi KwaZulu-Natali provintsi halduskeskus.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ulundi elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,88%, värvilisi 0,29%, valgeid 0,24%, India või Aasia päritolu inimesi 0,15% ja teisi 0,43%. Suulu keelt pidas emakeeleks 93,39% inimesi, inglise keelt 2,58% ja ndebele keelt 1,14%.
Bifurkatsioon (matemaatika)
Bifurkatsioon on mittelineaarse süsteemi olekutrajektooride struktuuri kvalitatiivne muutumine süsteemi teatava parameetri tühise muutuse tulemusena.
Bifurkatsiooni näiteks on Lorenzi liblikaefekt: ühel ajahetkel hakkab kahe lähedase realisatsiooni erinevus oluliselt kasvama.
Kompaktluminofoorlamp
pisi|200px|Spiraalse toruga kompaktlamp pisi|200px|U-kujuliste torudega kompaktlamp pisi|200px|Hõõglambikujuline kompaktlamp ja hõõglamp
Kompaktluminofoorlamp ehk kompaktlamp ehk CFL-lamp (lühend ingl k sõnadest Compact Fluorescence Lamp) on luminofoorlamp, mille torule on antud kompaktne (nt spiraali) kuju ning millel on tavalise hõõglambi sokkel (E14, E27, GU24 vms).
Sokli ja toru vahelises osas paikneb elektrooniline liitelülitus lambi süütamiseks, toitevoolu piiramiseks ja reaktiivvõimsustarbe vähendamiseks. See lülitus (nn elektrooniline ballast) suurendab ka toitevoolu sageduse mitmekümne kilohertsini, hoides niiviisi ära valguse väreluse. Sisselülitamisel süttib lamp kiiresti ja vilkumiseta.
Kompaktlampide valgusviljakus on 50–70 lm/W. Eluiga on umbes 8–15 korda pikem kui hõõglambil, kuid seda lühendab sagedane lülitamine. Elavhõbedasisalduse tõttu tuleb riknenud lampi käidelda ohtliku jäätmena.
Esimesed elektroonilise liitelülituse ja keeresokliga kompaktlambid valmistas Osram 1985. aastal.
Niisuguseid kompaktlampe hakati nimetama ka säästulampideks, sest nende kasutamisel hõõglampide asemel saadakse kolme- kuni viiekordne energiasääst.
Kompaktlambil kulub nominaalse valgusvoo saavutamiseks palju rohkem aega kui hõõglambil, mõnikord minuteid, eriti külma temperatuuri puhul.
ESTO
ESTO ehk ülemaailmsed eesti kultuuripäevad on väliseestlaste algatatud ülemaailmne eestlaste kogunemine, mis toimub iga nelja aasta tagant. Nädala jooksul toimuvad mitmesugused eesti kultuuriga seotud sündmused, väliseesti organisatsioonide kokkutulekud ja õhtuti omavahelisteks kohtumisteks Salakõrts. Traditsiooniliselt on ESTO kavas laulu- ja tantsupidu, rahvuskongress ning jumalateenistus.
ESTO-del on läbi aegade olnud täita ka poliitiline roll – selliste kogunemiste kaudu sai maailm sõnumeid okupeeritud Eesti kohta. Alates 1988. aastal Austraalias Melbourne'is toimunud kultuuripäevadest on ESTO-l osalenud ka Eesti esinejad. Melbourne'is toimunud V ESTO-l käisid näiteks Lennart Meri, Mart Laar, RAMi poistekoor ja Ivo Linna.
Esimesed ülemaailmsed eesti kultuuripäevad toimusid 1972. aastal Torontos. ESTO nime sai festival mõni aasta hiljem, nagu ka ESTO lipu, mis alates 1996. aastast on hoiul Eesti Rahva Muuseumis. XII ülemaailmsed eesti kultuuripäevad ehk ESTO 2019 toimusid 27. juunist 3. juulini esimest korda järjest kahes riigis – Eestis ja Soomes – ning kolmes linnas – Helsingis, Tartus ja Tallinnas.
Kazakhmys
right|thumb|Kazakhmysi kontorihoone [[Žezkazgani linnas Kasahstanis.]]
Kazakhmys plc on Suurbritannias registreeritud ettevõte, mis tegeleb peamiselt vase kaevandamisega Kasahstanis.
Ettevõtte aktsiad on noteeritud Londoni börsil ja Kazakhmysi aktsia hind on indeksi FTSE 100 komponent.
Ligikaudu 45 protsenti Kazakhmysi aktsiatest kuulub korea päritolu Kasahstani ettevõtjale Vladimir Kimile, kes on Kazakhmysi nõukogu esimees.
IPhone 5S
iPhone 5s on Apple'i nutitelefon iPhone'i seeriast. See saabus müügile 20. septembril 2013. Apple korraldas ametliku esitluse nii 5s-ile kui ka iPhone 5C-le 10. septembril 2013. See oli esimene iPhone, mille värvivalikus olid kuldne ja kosmosehall.
iPhone 3GS-i ja iPhone 4S-i eeskujul on iPhone 5s uuenduskuuri läbinud iPhone 5. 5s on eelkäijaga sarnase disainiga, ainsad erinevused on uus metallrõngaga ümbritsetud safiirkristallist kodunupp (see toimib ka Touch ID sõrmejäljelugerina, mida kasutatakse telefoni avamiseks ja iTunes'is tehingute kinnitamiseks), ning kahekordne LED-välk, mis on optimeeritud õige värvitemperatuuri saavutamiseks piltidel. iPhone 5s-i eristab oma eelkäijast ka uuendatud kaamera suurema avause ja suurema arvu pikslitega, uus kahetuumaline A7-protsessor (esimene 64-bitine protsessor nutitelefonil), sellega kaasneb ka M7 liikumise kaasprotsessor – spetsiaalne protsessor töötlemaks liikumisandmeid seadme kiirendusmõõdikult ja güroskoobilt tülitamata A7-peaprotsessorit. iPhone 5s oli ka esimene seade, millel on operatsioonisüsteem iOS 7, mis on uuendatud kasutajaliidesega ja uute funktsioonidega.
Seadme vastuvõtt oli üldjoontes positiivne, mõned nimetasid seda lausa parimaks nutitelefoniks turul, kuid leidus ka kritiseerijaid, kelle meelest sarnanes see liiga palju oma eelkäijatega. iPhone 5s-i ja iPhone 5c-d müüdi nende müügiletuleku nädalavahetusel kokku üheksa miljonit, mis purustas Apple'i iPhone'i müügirekordi. 2013. aasta septembris oli iPhone 5s kõigilt Ameerika suurematelt mobiilioperaatoritelt kõige ostetum telefon.
Mittelehikseened
Mittelehikseened (Aphyllophorales) on kandseente hõimkonda arvatud vananenud seente klass.
Sellesse kuulusid järgmised seltsid:
Mustafa II
alt=Mustafa II|pisi|Mustafa II Mustafa II (osmanitürgi keeles: مصطفى ثانى Mustafa-i Sani) (6. veebruar 1664 – 29. detsember 1703) oli Osmanite riigi sultan 1695 kuni 1703.
Eesti vanglad
Eesti vanglateenistus
Eesti vanglateenistuse keskasutus, mis juhib ja arendab vanglate tööd on Justiitsministeeriumi vanglate osakond. Osakonda juhib justiitsministeeriumi asekantsler vanglate alal ning selles on neli talitust, mida juhtivad talituse juhatajad on ühtlasi asekantsleri asetäitjad, ja peakaplan.
Endised Eesti territooriumil tegutsenud vanglad
19. sajandi lõpuni allusid kinnipidamiskohad (üldised kriminaalvanglad, arestiroodud, parandus- ja töömajad, võlavanglad) Venemaa keisririigi Siseministeeriumi Politseidepartemangule. 1879. aastal loodi nende valitsemiseks spetsiaalne Vanglate Peavalitsus (Главное тюремное управление). 1880. aastatel lõpetasid tegevuse arestiroodud, parandus- ja töömajad ning võlavanglad. 1895. aastal allutati kõik vanglate inspektorid Venemaa Keisririigi Justiitsministeeriumile, kus moodustati Vanglate Peavalitsus, vanglate osakond allus ka Eestimaa ja Liivimaa kubermanguvalitsusele. Tallinnas asus Tallinna 1. kubermanguvangla Toompea lossis ja Tallinna 2. kubermanguvangla Mere puiesteel endises suurtükitornis Paks Margareeta. ''ning vangla Paksu Margareeta tornis ja selle kõrvale 1885. aastal ehitatud hoones, Eestimaa karistusvangla, Eestimaa kubermanguvangla''
1918. aastal allutati vanglad Eesti Vabariigis Kohtuministeeriumi Vangimajade Talitusele ja hiljem Vangimajade talitusele. Vangimajade Talitusele allusid : Keskvangimaja, Tartu (Ülikooli tänav 54), Viljandi, Rakvere (Rohuaia tänav 6), Narva, Pärnu (Sillutuse tänav 1), Valga (Riia tänav 7), Haapsalu (Wiedemanni tänav 16), Võru (Aleksandri tänav 26), Paide (Pikk tänav 30), Kuressaare (Tallinna tänav 14) ja Harku vangimaja ning Harku alaealiste parandusasutus Tallinna Karistusvangla, hilisema nimetusega Tallinna Lasnamäe Vangla.
1919. aasta jaanuaris moodustati Eesti Vabadussõjas sõjavangi langenud punaarmeelaste ning neid aktiivselt abistanud isikute kinnipidamiseks mitu sõjavangilaagrit: Allika (Naissaarel), Pääsküla, Tartu ja Rahumäe vangilaagrid. Laagrid likvideeriti järk-järgult 1920. aasta alguses.
Eesti NSV ajal tegutsesid: endistest maakondlikest vanglatest vangla nr 2 (Lasnamäe vangla, Tartu maanteel); vangla nr 3 (Tartu vangla); vangla nr 4 (Paide vangla); vangla nr 5 (Rakvere vangla); vangla nr 6 (Pärnu vangla); vangla nr 7 (Viljandi vangla); vangla nr 8 (Kuressaare vangla); vangla nr 9 (Valga vangla); vangla nr 10 (Võru vangla); vangla nr 11 (Narva vangla) ja vangla nr 12 (Haapsalu vangla). Senine Harku vangla nimetati Parandusliku Töö Kolooniaks nr 1. Eesti NSV Siseministeeriumi Eesti NSV Siseministeeriumi Paranduslike Tööde Valitsuse Eeluurimisvangla nr 1; Üldrežiimiga koloonia JUM 422/1; Range režiimiga koloonia JUM 422/2; Tugevdatud režiimiga koloonia JUM 422/3; Range režiimiga koloonia JUM 422/4; Üldrežiimiga koloonia JUM 422/5; Asunduskoloonia JUM 422/6 Rapla maakonnas Laudna alevis; Asunduskoloonia JUM-422/7, Viljandi maakonnas Karksi-Nuial; Asunduskoloonia JUM-422/8, Rummu alevis; Tallinna süüdimõistetute haigla JUM 422/9; Üldrežiimiga Viljandi Kasvatusliku Töö Koloonia (alaealised); Harku ravi-tööprofülaktoorium (M+ N); Tallinna ravi-tööprofülaktoorium (M) Pae tänaval; Maardu ravi-tööprofülaktoorium (M); Pärnu ravi-tööprofülaktoorium.
Kavastu raamatukogu
Kavastu raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Luunja vallas Kavastu külas. Raamatukogu juhataja on Ille Edenberg.
Eesti vanglad
Endised Eesti territooriumil tegutsenud vanglad
Eesti NSV aegsed kinnipidamisasutused allusid ENSV Siseministeeriumi vabariikliku alluvusega allüksusele – Parandusliku Töö Valitsusele. Vangla oli vabadusekaotusega karistatud isikute või eeluurimise all olevate isikute kinnipidamiskoht. Levinuim oli koloonia tüüpi vangla (nimetused nt ITK-2, ITU-2, JUM-422/2), mis oli jagatud elutsooniks ja töötsooniks. Olid ka eeluurimisisolaatorid ning kasvatusliku töö koloonia alaealiste õigusrikkujate kinnipidamiseks. Eesti NSV aegsed kinnipidamisasutuste nimetused muudeti ENSV Siseministeeriumi 17.05.1990. a käskkirjaga nr 67, uus nimetus – parandusliku töö koloonia. Sama käskkirjaga moodustati Parandusliku Töö Valitsuse baasil Kohtuotsuste Täitmise Amet ja anti tema alluvusse parandusliku töö kolooniad, parandusliku töö asunduskolooniad, eeluurimisisolaator nr 1, Harku, Maardu, Pärnu ja Tallinna ravi- ja tööprofülaktoorium, Tallinna süüdimõistetute haigla ja rajoonide täitevkomiteede siseasjade osakondade paranduslike tööde inspektsioonid ning erikomandatuurid. Kohtuotsuste Täitmise Ameti õigusjärglase Riikliku Kinnipidamiskohtade Ameti peadirektori 03.05.1994. a käskkirjaga nr 81 nimetati kinnipidamisasutused vanglateks.
Taasiseseisvunud Eesti aegsed vanglad:
Vanglasse paigutamine
Pärast süüdimõistva kohtuotsuse või vahistamismääruse jõustumist tuleb süüdimõistetud või vahistatud vanglasse paigutada. Kohtuotsuse ja -määruse jõustumist ja täitmisele pööramist, samuti karistuse täitmisele pööramist reguleerib kriminaalmenetluse seadustik. Sealt tuleneb, et kui süüdimõistetu ei ole võetud kohtumenetluse ajaks vahi alla, saadab kohtulahendit täitmisele pöörav maakohus süüdimõistetule täitmisplaani järgi koostatud teatise selle kohta, mis ajaks ja millisesse vanglasse peab ta karistuse kandmiseks ilmuma. Vangistuse kandmise alguseks loetakse sel juhul süüdimõistetu vanglasse saabumise aeg.
Täitmisplaan on justiitsministri määrus, mille alusel toimub vanglasse paigutamine. Kinnipeetavate paigutamisel lähtutakse üldjuhul piirkondlikkuse põhimõttest. Sellest tulenevalt paigutatakse Tartu Vanglasse Lõuna-, Lääne- ja Kesk-Eestis elavad kinnipeetavad, Tallinna Vanglasse Põhja-Eestis elavad inimesed ja Viru Vanglasse Ida-Eestis elavad kinnipeetavad. Kinnipeetavad paigutatakse vanglatesse aga ka tulenevalt vangla spetsialiseerumisest. Juhul kui piirkondlikkuse ja spetsialiseerumise põhimõte satuvad vastuollu, lähtutakse spetsialiseerumise põhimõttest. Tartu Vanglasse paigutatakse seega sõltumata elukohast kinnipeetavad, kellel on narkootiliste ainete tarvitamisest tingitud sõltuvushäired, ning kinnipeetavad, kes on toime pannud seksuaalkuritegusid. Viru Vanglasse paigutatakse noored meessoost kinnipeetavad ning narkokuritegusid toime pannud kinnipeetavad. Kui isik on toime pannud narkokuriteo, kuid tal on sõltuvushäired, paigutatakse ta Tartu Vanglasse, kuna tähtsustatakse sõltuvust vabanemist. Harku ja Murru Vangla Murru vangistusosakonda paigutatakse madala retsidiivsusriski ja madala ohtlikkuse tasemega kinnipeetavad või üle 55 aasta vanused kinnipeetavad. Harku ja Murru Vangla Harku vangistusosakonda paigutatakse naissoost, sh noored naissoost kinnipeetavad ja üle 57 aasta vanused meessoost kinnipeetavad, keda ei ole karistatud seksuaalkuriteo toimepanemise eest.
Teatud juhtudel kaldutakse paigutamise üldreeglitest kõrvale, nt juhul, kui vangla on ülekoormatud või kui kinnipeetava julgeoleku huvides tuleks ta paigutada mujale. Sellise erandliku paigutamise üle otsustab Justiitsministeerium.
Vahistatud paigutatakse üldjuhul selle järgi, milline kohus on nende suhtes kriminaalmenetluses tõkendina vahi all pidamist kohaldanud. Näiteks kui Tartu Maakohus kohaldab nimetatud tõkendit, paigutatakse vahistatu Tartu Vanglasse. Erandina paigutatakse alaealised vahistatud Viru Vanglasse sõltumata selles, milline kohus nende suhtes vahi all pidamist kohaldas. Sellisest üldisest korrast võib aga kõrvale kalduda, kui see peaks olema vajalik kriminaalmenetluse või vahistatu julgeoleku huvides või muudel erandlikel asjaoludel.
Vanglasse paigutamisest tuleb eristada ümberpaigutamist ühest kinnisest vanglast teise või ühest avavanglast teise. Ümberpaigutamisest saab rääkida siis, kui kinnipeetava esialgne paigutamine vanglasse on toimunud, st ta on juba suunatud oma karistuse täitmiseks määratud vanglasse. Ümberpaigutamine toimub juhul, kui see on vajalik kinnipeetava individuaalse täitmiskava elluviimiseks, vangistuse eesmärkide saavutamiseks või julgeoleku kaalutlustel. Justiitsministeerium otsustab vangla direktori taotluse alusel ümberpaigutamise üle. Kinnipeetava nõusolekut pole ümberpaigutamiseks vaja. Riigikohus on leidnud, et kuigi kinnipeetaval puudub õigus valida endale karistuse kandmiseks konkreetne vangla, on tal teatud juhtudel õigus vaidlustada tema suhtes tehtud ümberpaigutamise otsus. Riigikohus on ka selgitanud, et välistatud pole kinnipeetava õigus pöörduda ümberpaigutamise taotlusega vangla direktori poole, kui ümberpaigutamine on kinnipeetava arvates vajalik tema põhiõiguste tagamiseks, nt õiguse elule või tervise kaitsele
Lisaks ümberpaigutamisele ühest samaliigilisest vanglast teise, on võimalik ka kinnipeetava ümberpaigutamine kinnisest vanglast avavanglasse ning vastupidi. Kinnipeetava ümberpaigutamiseks kinnisest vanglast avavanglasse näeb seadus ette kolm alust: individuaalsest täitmiskavast järelduv kinnises vanglas karistuse kandmise ebaotstarbekus, reaalselt ärakandmisele kuuluva vangistuse lühidus (vähem kui üks aasta) ja ärakandmata vangistuse aja lühidus (maksimaalselt 18 kuud veel kanda). Nimetatud alustel on võimalik paigutada kinnipeetav ümber, kui võib oletada, et kinnipeetav ei pane toime uusi õiguserikkumisi ning kui kinnipeetav on enda ümberpaigutamisega nõus. Uueks õigusrikkumiseks võib olla näiteks vanglast põgenemine, mistõttu tuleb kinnipeetava avavanglasse paigutamisel hinnata ka põgenemisohtu.
Kinnipeetava ümberpaigutamine avavanglast kinnisesse vanglasse võib toimuda juhul, kui kinnipeetav ei täida vangistusseaduse või vangla sisekorraeeskirjade nõudeid või sooritab uusi õiguserikkumisi, samuti juhul, kui see on vajalik vangistuse täideviimise eesmärkide saavutamiseks.
Distsiplinaarkaristused vanglas
Kinnipeetavatele võib kohaldada vangistusseaduse, vangla sisekorraeeskirjade või muude õigusaktide nõuete süülise rikkumise eest järgmisi distsiplinaarkaristusi: noomitus, ühe lühi- või pikaajalise kokkusaamise keelamine, töölt eemaldamine kuni üheks kuuks, kartserisse paigutamine kuni 45 ööpäevaks. Noort kinnipeetavat võib kartserisse paigutada kuni 20 ööpäevaks. Tegemist on ammendava loeteluga, mis tähendab, et nimetamata karistusi ei ole lubatud kohaldada.
Vangistusseaduse § 63 lg 3 sätestab, et distsiplinaarkaristuse määramisel võetakse arvesse vangistuse täideviimise eesmärki. Säte keelab mitme distsiplinaarkaristuse määramise ühe ja sama rikkumise eest ning kollektiivse karistamise. Samas kui kinnipeetav pärast distsiplinaarkaristuse määramist jätkab rikkumist, ei loeta seda samaks rikkumiseks ning on lubatud määrata uus distsiplinaarkaristus. Kollektiivse karistamise all peetakse silmas teatud grupi isikute karistamist mõne isiku või muu grupi tegevuse eest. See tähendab, et ei pöörata tähelepanu sellele, kas karistatud isik saatis isiklikult rikkumise korda.
Vahistatutele kohaldatakse järgmisi distsiplinaarkaristusi: noomitus, isiklike vahendite arvel lisatoitlustamise õiguse keelamine kuni kaheks kuuks ja kartserisse paigutamine kuni 30 ööpäevaks. Nooremat kui 18-aastast vahistatut võib kartserisse paigutada kuni 15 ööpäevaks.
Kuivõrd vangistusseadusest, vangla sisekorraeeskirjast, vanglate kodukordadest ja vangla direktori käskkirjadest tuleneb väga palju erinevaid nõudeid, võivad ka rikkumised olla väga erinevad. Näiteks võivad distsipliinirikkumiseks olla suitsetamine selleks mitteettenähtud ajal ja kohas, tubakatoodete enda juures hoidmine, ametnike korraldustele mitteallumine, ametnike solvamine, vägivald ametnike või kaaskinnipeetavate suhtes, keelatud esemete hoidmine, aga ka keelatud eseme leidmisest koheselt mitteteatamine.
Kartserisse paigutamine
Kartser peab vastama kinnipeetava kambrile sätestatud nõuetele, st kinnipeetaval peab olema piisavalt õhku ja valgust, et ööpäevaringselt ruumis viibida, samuti peab temperatuur olema elutegevuseks sobilik. Vangla sisekorraeeskirjas on määratud, millised esemed kuuluvad kartseri sisustusse. Nendeks on WC, pesemiskoht, riidenagi, laud, istekohad, kõvad lavatsid ning võimalusel valjuhääldi.
Kartseris viibijale on lubatud kartseris omada ka teatud isiklikke asju (nt pühakiri, hambapasta, kamm), kuid nende asjade loetelu on piiratum kui kambris viibival kinnipeetajal (vaata selle kohta vangla sisekorraeeskirja § 60). Kartseris viibijale võimaldatakse tema soovil viibida vähemalt üks tund päevas vabas õhus.
Riigikohtu praktikas esineb mitmeid juhtumeid seoses kartserisse paigutamisega. Näiteks on Riigikohus leidnud, et isiku õigusvastaselt kartseris hoidmisega tekitatud mittevaralise kahju piisavaks rahaliseks hüvitiseks on üldjuhul 100 krooni (6,39 eurot) iga kartseris viibitud ööpäeva eest. Kinnipeetava õigusvastast kartserisse paigutamist ja seal hoidmist tuleb käsitleda isikult vabaduse võtmisena, millega tekitatud mittevaralist kahju võib isik nõuda riigivastutuse seaduse § 9 lõike 1 alusel. Tegemist on olulise isiku põhiõiguse rikkumisega ning kohaseks kahju hüvitamise vahendiks on üldjuhul rahaline hüvitis. Hüvitise suuruse määramisel arvestatakse õiguste rikkumise ulatust, kartserisse paigutamisega kaasnevaid täiendavaid piiranguid, samuti seda, et vabaduses viibivate isikutega võrreldes on kinnipeetavate õigused ja vabadused nagunii juba oluliselt kitsendatud. Hüvitist saab suurendada, kui kaebaja toob esile mingid erandlikud asjaolud, mis selle tingiksid.
Riigikohus leiab ka, et isiku õigusvastane kartseris hoidmine ei ole iseenesest inimväärikust alandav. Inimväärikust alandav võib see olla juhul, kui sellega kaasnevad isikule täiendavad piirangud ja kannatused, mis ei ole otseselt vajalikud kinnipidamise režiimi järgimiseks. Lahendis 3-3-1-2-06 on Riigikohus öelnud, et peab kartserisse paigutamist intensiivselt põhiõigusi riivavaks. Viitega Euroopa Vanglareeglistikule leiab Riigikohus samas lahendis, et kartserisse paigutamist tuleks kohaldada üksnes erandlikel juhtudel.
Elutingimused vanglas
Vangistusseaduse (VangS) alusel jagunevad vanglad kinnisteks ja avavanglateks. VangS § 7 lõike 1 kohaselt on kinnine vangla valvatava müüri või muu piirdega vangla, mis võimaldab pideva järelevalve kinnipeetavate üle. Seevastu avavanglat iseloomustab vangistusseaduse § 9 lõige 1 kui selgelt nähtavate tähistega märgistatud territooriumiga vangla. Peamisteks erinevusteks nimetatud vanglatüüpide vahel on ehitustehnilised kui ka julgeolekuga seotud nõuded. Kõige rohkem kasutatakse põgenemisvastaseid abinõusid kinnises vanglas, mis ehitustehniliselt kujutab endast muust maailmast nähtavalt müüriga eraldatud vanglat, kus lisaks müüridele kasutatakse põgenemise takistamiseks ka valveposte, video- ja elektronvalvet, trelle, piiratud liikumisvabadust jne. Avavanglas ühtegi füüsilist põgenemisvastast abinõud, sh lukustatud uksi ja eriväljaõppe saanud valvepersonali ei kasutata. Avavangla territooriumi ümbritseb madal piirdeaed, kuid sellegi eesmärgiks pole julgeoleku tagamine, vaid vangla ala markeerimine maastikul.[
Athanásios Mastrovasílis
Athanásios Mastrovasílis (kreeka keeles Αθανάσιος Μαστροβασίλης; sündinud 18. aprillil 1979 Thessaloníkis) on kreeka maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2005).
Eesti vanglad
Elutingimused vanglas
Ühiselamu tüüpi vanglates elavad vangid enam kui kahekohalistes tubades ning koridoris asuvad ühised pesu- ja tualettruumid. Kambervanglad on nüüdisaegsed kinnipidamiskohad, kus vangid on paigutatud ühe- või kahekohalistesse kambritesse, mis on varustatud nii dušinurga kui ka tualettruumiga. Eesti vanglatest asub Tartu Vanglas ainult kinnine kambervangla. Viru vanglas asub kinnine kambervangla koos avavangla osakonnaga. Tallinna Vanglas asub kinnine kambervangla ja ühiselamu tüüpi vangla. Harku ja Murru Vanglas asub kinnine kamber- ja ühiselamu tüüpi vangla kui ka avavangla osakond. seega uuemates vanglates eelistatakse kambervangla tüüpi lahendusi. Kamber peab olema väljastpoolt lukustatav. Kambri sisustusse kuulub kohustuslikuna voodi, isiklike asjade hoiukoht, laud, riidenagi ja istekoht igale kinnipeetavale. Võimaluse korral on kamber varustatud pesemiskoha, WC ja valjuhääldiga (VSkE § 7). Kambri sisustusele sätestab täpsemad nõude vangla sisekorraeeskiri § 7.
Vahistatud kannavad eelvangistust vangla eelvangistushoones või arestimajas. Vahistatut hoitakse ööpäev läbi lukustatud kambris, välja arvatud aeg, kui vahistatu töötab või õpib. Vahistatu kamber peab vastama käesoleva seaduse § 45 lõikes 1 sätestatud tingimustele ja tagama vahistatu pideva visuaalse või elektroonilise jälgimise.
Raudėnai
pisi|left|Raudėnai kirik Raudėnai on küla (ka endine alev) Leedus Šiauliai rajoonis, Raudėnai valla halduskeskus. Küla asub Rauda jõe kaldal. Raudėnai asub Šiauliai-Kretinga raudtee ääres, külas asub Raudėnai raudteejaam. Raudėnais on põhikool, postkontor ja raamatukogu.
Eesti vanglad
Kinnipeetava riietus
Kinnipeetava riietusega seotut reguleerib VangS § 46. Kinnipeetavate riietuse tagab vangla. Kinnipeetaval on kohustus kanda riietusel nimesilti. Vanglariietus ei tohi olla inimväärikust alandav. Vangla riietus peab välistama selle, et riietus paistaks erilisest silma ning soodustaks kinnipeetava diskrimineerimist. Vangla poolt väljastatud riiete puhtuse ja korrasoleku eest vastutab vangla. Samuti toimub vangla kulul voodipesu pesemine ja korrashoid. Kinnipeetava isiklike riiete puhtuse ja korrasoleku eest tuleb kinnipeetavatel endal hoolt kanda. Selle jaoks on vanglates pesumaja teenused, mille eest tasumine jääb kinnipeetava enda kanda. Lisaks on võimalik vangla kauplusest soetada pesemisvahendeid. Enamasti on riiete pesemise täpsem regulatsioon ja tingimused kehtestatud vangla kodukorras.
Erisused on vahistatu riietuse osas. Vahistatu riietusega seotut reguleerib VangS § 93. Selle kohaselt kannab vahistatu isiklikke riideid, välja arvatud juhul, kui vahistatu neid kanda ei soovi või vahistatul puuduvad kandmiskõlbulikud riided.
Toitlustamine vanglas
Vangistatute toitlustamisel järgitakse üldisi toitumistavasid. Kehtestatud on päevane toidunorm, mis peab vastama kinnipeetava optimaalsele energia- ning vitamiinivajadusele ja toit peab olema korralikult serveeritud. Lisaks nimetatud üldnormidele on ette nähtud eri toidunormid erivajadustega kinnipeetavatele, samuti noortele kinnipeetavatele. Toitlustamine peab olema korrapärane. Samuti võimaldatakse kinnipeetavatel järgida religioosset toitumistava. Arsti ettekirjutusel kindlustatakse kinnipeetavale dieettoitlustamine (VangS § 47 lg 3). Toitumiseks ei saa tarvitada toiduaineid, mis kuuluvad keelatud esemete hulka. Muid, keelatud ainete hulka mittekuuluvaid toiduaineid võib kinnipeetav muretseda endale sisseostude korras. Sisseostude tegemist ja nende eest tasumist reguleerib vangla sisekorraeeskiri (VSkE) § 74.
Suislepp
pisi|Suislepp lahti lõigatuna Suislepp on aed-õunapuu sort. pisi|Suislepp rohus Pärineb Suislepa mõisa aiast. Saanud alguse arvatavalt juba 18. sajandil. Suislepp on Eestis aretatud ja laialt levinud õunasort, tema viljaliha on punaka värvusega, peeneterane, mahlane, väga lõhnav ja maitsev. Maitsepoolest kuulub paremate õunasortide rühma. Esineb arvukalt teisendeid - mõned suislepad on üsna valged, teised jälle pea üleni punased Puu on külmakindel, hea kasvuga ja kannab ka vanemas eas hästi. Õunad valmivad septembris ja säilivad kuni novembri kuuni.
Eesti vanglad
Tervishoiukorraldus vanglas
Lisaks on vangla poolt tagatud hügieeniteenused (pesemisvõimalused ja juuksuriteenus) ning korraldatud üldine tervishoid. Kinnipeetavatel on võimalik vanglas arsti külastada ning vajadusel saada eriarstiabi väljaspool vanglat. Vangla meditsiiniosakonnas on kinnipeetavatele võimaldatud ambulatoorne üld- ja eriarstiabi. Eriarsti juurde suunab vangla arst. Lisaks läbib kinnipeetav tervisekontrolli enne vanglasse vastuvõtmist VangS § 14 lõike 1 kohaselt.
Eriarstiabi osutamine vanglas toimub vastavalt tervishoiuteenuste korraldamise seadusele koos vangistusseadusest tulenevate erisustega. Kinnipeetava eriarstiabi osutaja juurde suunamise otsustab üksnes vangla arst (tervishoiutöötaja), lähtudes tervishoiuteenuse osutamise vajadusest ehk sellest, kas isikul esinevad meditsiinilised näidustused tema saatmiseks eriarstiabi osutaja juurde või mitte. Kinnipeetaval endal puudub subjektiivne õigus nõuda meditsiiniliste uuringute läbiviimist vastavalt enda soovile (Riigikohtu lahend 3-3-1-53-10 p 7). Kuigi tervishoiutöötaja on üldjuhul vangla koosseisuline teenistuja, ei muuda see suhet avalik-õiguslikuks, sest vangla tervishoiutöötaja tegutseb tervishoiuteenuse osutamisel kutseala esindajana, mitte aga avaliku võimu ülesandeid täites, kuigi tervishoiuteenuse osutamise käsitamisel lepingulise suhtena on lepingupooleks siiski vangla. See ei muuda aga õigussuhte olemust. Tervishoiuteenuse osutamise vajaduse tuvastab VangS § 52 lõikele 2 tuginedes vangla arst ning tegemist on meditsiinilise otsustusega eraõiguslikus suhtes, mitte aga haldusotsusega. Tervishoiuteenuse osutamise või sellest keeldumise otsustamine toimub seega eraõiguslikus suhtes ja tekkinud vaidlused lahendatakse tsiviilkohtumenetluses maakohtus. Maakohtu pädevuses on ka tervishoiuteenuse osutamisega või osutamata jätmisega põhjustatud kahju hüvitamise nõuete läbivaatamine (Riigikohtu lahend 3-3-1-69-10 p 9).
Tervishoiuteenuse rahastamist reguleerib justiitsministri määrus 19.12.2003 nr 330 "Vangistusseaduse" alusel osutatavate tervishoiuteenuste ning nende osutamiseks vajalike ravimite ja meditsiiniliste abivahendite soetamise riigieelarvest rahastamise maht, tingimused ja kord. Lisaks on nimetatud korra lõpus ära toodud konkreetne nimekiri tervishoiuteenustest, mis vangla kaudu riigieelarvest hüvitatakse. Iga vangla puhul on üldjuhul eraldi välja toodud, milline personal meditsiiniteenust osutab. Vanglate kodulehel on iga vangla meditsiiniosakonna põhimäärus. Tartu Vanglas on eraldi reguleeritud sõltuvushäiretega kinnipeetavate vangistuse täideviimine ning samuti on Tartu Vanglal eraldi psühhiaatriaosakond.
Lisaks sellele toimub tervishoiuteenuse käigus tekitatud kahju hüvitamine võlaõigusseaduse 41. ptk sätete alusel (Riigikohtu lahend 3-3-1-69-10 p 9).
Eelnevast nähtub, et kinnipeetava ja meditsiiniteenuse osutaja vahelisele suhtele kohaldatakse võlaõigusseaduse 41. ptk sätteid. Muuhulgas on nimetatud sätetega reguleeritud ka tervishoiuteenuse osutamise kvaliteet (Võlaõigusseadus (VÕS) § 762, § 763), patsiendile teabeandmise kohustus (VÕS § 764), patsiendi teavitamise ja nõusoleku saamisega seotu (VÕS § 766), tervishoiuteenuse osutaja vastutus (VÕS § 770) jm.
Tervishoiuteenuse osutamist kinnipeetavale reguleerib ka vangla sisekorraeeskiri (VSkE) § 9 ja 9¹, kuid nendest sätetest tulenevad üksnes spetsiifilised kohustused, mis on seotud vanglaga. Üldised tervishoiuteenuse osutamise nõuded tulenevad tervishoiuteenuse osutamise lepingut reguleerivatest sätetest.
VangS § 54 lõike 1 kohaselt sisustatakse vanglas eraldi ruum rasedate naiste jaoks ning korraldatakse laste eest hoolitsemine.
Tervishoiuteenuse korraldamist vahistatute puhul reguleerib VangS § 93 lg 6. Vahistatu tervishoiu korraldamisel ja rahastamisel lähtutakse samadest põhimõtetest, mis kinnipeetava puhul. Lisaks vanglas osutatavatele tervishoiuteenusele, on ka vahistatul vajadusel võimalik pöörduda eriarsti poole.
Hariduse omandamine vanglas
Vanglas on võimalik omandada nii üld- kui ka kutseharidust ning hariduse andmist korraldatakse kehtivate õigusaktide alusel. Samuti korraldab vangla võimalusel eesti keele õpet kinnipeetavatele, kes riigikeelt piisavas ulatuses ei valda. VangS kohaselt on hariduse omandamise eesmärk kindlustada kinnipeetavale piisavate teadmiste ja oskuste omandamine, mis võimaldaks tal jätkata töötamist või hariduse omandamist vabaduses. Hariduse omandamise tagamine vanglas on üks osa kinnipeetava taasühiskonnastamise eesmärgist ning võimaldab kinnipeetaval hilisemas elus iseseisvalt toime tulla. Üldiselt toimub hariduse omandamine vangla territooriumil, kuid erandkorras on võimalik taotleda luba ka õppima asumiseks väljaspool vanglat. Täpsemalt reguleerib õppimist väljaspool vanglat VSkE § 90–96. Konkreetselt on reguleeritud, milliseid asjaolusid võetakse loa väljastamisel arvesse, millistel alustel saab loa andmisest keelduda, millised andmed tuleb loale kanda jm. Sarnaselt üldharidusega toimub ka kutsehariduse omandamine. Loa õppima asumiseks väljaspool vanglat annab vangla direktor arvestades VSkE § 92 lõikes 1 sätestatud asjaolusid.
Vahistatute puhul reguleerib hariduse omandamist VangS § 93 lg 4. Vahistatute puhul võimaldatakse hariduse omandamine üksnes alaealisele vahistatule ja tingimusel, et ta on olnud vahi all vähemalt üks kuu. Sel juhul võimaldatakse alaealisele vahistatule põhi- või üldkeskhariduse jätkamine. Täisealistel vahistatutel hariduse omandamise võimalust ei ole. Samuti puudub neil võimalus omandada haridust väljaspool vanglat.
Töötamisvõimalused vanglas
Kinnipeetaval on erinevaid võimalusi töötamiseks. Vangla võib kinnipeetava kindlustada tööga, rakendades kinnipeetavat vangla majandustöödel VangS § 38 lõike 1 kohaselt, mis on suunatud igapäevaste vajaduste rahuldamisele (koristamine, söögi tegemine jne). Lisaks võib vanglateenistus rajada vanglal territooriumile või väljaspool seda käitisi VangS § 38 lõike 2 kohaselt. Tegemist on ettevõttega, kes pakub tööd kinnipeetavatele. Eesti vanglates karistust kandvatele kinnipeetavatele pakub nimetatud võimalust AS Eesti Vanglatööstus.
Kinnipeetavatele on jäetud ka võimalus töötada väljaspool vanglat VangS § 41 lõike 1 alusel. Töötamine võib toimuda nii järelevalve all kui ka ilma järelevalveta. Kinnipeetava lubamisel tööle väljaspool vanglat lähtutakse eeldusest, et kinnipeetav ei pane enam toime uusi õigusrikkumisi. Nimetatud otsuse tegemiseks peab olema piisav alus ja veendumus. VSke § 96¹ otsustab kinnipeetavale loa andmise töötamiseks väljaspool vanglat vangla direktor. VangS § 96³ sätestab asjaolud, mida taotluse läbivaatamisel arvesse võetakse.
Tartu Vangla teenistujate koosseisu määruse kohaselt on kinnipeetavatega täidetavaid abiteenistuskohti kokku 80. Tallinna Vangla teenistujate koosseisu määruse kohaselt on kinnipeetavatega täidetavaid ametikohti kokku 119. Viru Vangla teenistujate koosseisu määruse kohaselt on kinnipeetavatega täidetavaid ametikohti kokku 119. Harku ja Murru Vangla teenistujate koosseisu määruse kohaselt on kinnipeetavatega täidetavaid ametikohti kokku 68. Lisaks on vanglal võimalik kinnipeetavaid rakendada osalise koormusega, mis tagab suurema arvu kinnipeetavate tööle rakendamise võimaluse.
Juhul, kui kinnipeetav on vormistatud tööle, kuid ta keeldub tööle minemast ning ei esine asjaolusid, mis kinnipeetava töökohustuse välistaksid, on tegemist distsiplinaarrikkumisega ning VangS § 63 alusel on õigus kinnipeetavale kohaldada distsiplinaarkaristust. Samuti on muude distsiplinaarrikkumiste korral võimalik VangS § 63 lõike 1 p 1 kohaselt karistada töölt eemaldamisega kuni üheks kuuks.
Raudėnai
Küla on esimest korda mainitud XVI sajandi alguses. Aastal 1550 ehitati sinna kabel, aastal 1611 aga esimene kirik. Aastal 1681 kujunes küla kõrvale Raudėnai alev. Aastal 1881 valmis praegune kirikuhoone. Aastal 1968 liideti alev külaga.
Eesti vanglad
Töötamisvõimalused vanglas
Vahistatud ei ole kohustatud töötama VangS § 93 lõike 7 kohaselt. Juhul, kui vanglateenistus saab vahistatule töötamist võimaldada ja vahistatu seda soovib, on ka vahistatul võimalik töötada. Sel juhul kohaldatakse VangS § 39, § 40 ja § 43 sätteid.
Tekstiilide loend
Siin on mittetäielik tähestikuline loend erinevatest tekstiilidest.
Eesti vanglad
Töötamisvõimalused vanglas
VangS § 43 lõike 1 kohaselt makstakse kinnipeetavale töötasu. Kinnipeetava töötasu kantakse tema isikuarvele VangS § 44 lõike 1 kohaselt. Kinnipeetavale töötasu maksmist reguleerib täpsemalt justiitsministri määrus „Kinnipeetava töötasu määrad, arvutamise ja maksmise kord“. Samuti makstakse töötasu ka vahistatule kui viimane soovib töötada. VangS § 93 lõike 2 kohaselt avatakse ka vahistatule vanglasisene isikuarve.
Sotsiaalhoolekanne vanglas
Vangla korraldab kinnipeetavate sotsiaalhoolekannet. VangS § 57 sätestab sotsiaalhoolekande eesmärgid. Tegevuse eesmärgiks on kinnipeetava sotsiaalsete suhete säilitamine perekonna ja sõpradega, ettevalmistamine iseseisvaks eluks pärast vanglast vabanemist, edasiste õigusrikkumiste ära hoidmine jm. Sotsiaalhoolekande raames on kinnipeetavatel võimalik osaleda sotsiaalprogrammides ning vahetult suhelda sotsiaaltöötajaga.
Lisaks vangistuses viibivale ajale on sotsiaaltöö tähtis kinnipeetava vabastamise ettevalmistamisel ja pärast vabanemist. VangS § 59 kohaselt nõustatakse kinnipeetavat ja tema lähedasi vanglasse vastuvõtmisel. VangS § 60 lõike1 kohaselt abistatakse kinnipeetavat enne vabastamist vajalike dokumentide ettevalmistamisel ning majanduslike ja isikliku elu küsimustega seotult. VangS § 60 lõike 2 kohaselt edastatakse kinnipeetava vabastamisel sotsiaalhoolekannet vajava kinnipeetava andmed elukohajärgsele valla- või linnavalitsusele. Eesmärgiks on kaasa aidata isiku sobitamisele ühiskonda, töö- ja õppimisvõimalustega tutvumisele ning õigusrikkumiste vältimisele. Kinnipeetava ennetähtaegse vabastamise ettevalmistamisel kaasatakse ettevalmistavasse menetlusse ka kriminaalhooldusametnik VangS § 61 kohaselt.
Kinnipeetavatele antakse võimalus kehakultuuriga tegelemiseks VangS § 55 lõike 1 kohaselt. Nimetatud võimalus nähakse eraldi ette kinnipeetava päevakavas. Kinnipeetava päevakava kinnitab vangla direktor VSkE § 10 lõike 1 kohaselt. Lisaks kinnipeetava tervisliku seisundi parandamisele on tegevuse eesmärgiks ka kinnipeetavate omavahelise suhtluse parandamine. Lisaks aktiivsele üldfüüsilisele tegevusele võimaldatakse kinnipeetavale jalutuskäik värskes õhus vähemalt üks tund päevas VangS § 55 lõike 2 kohaselt.
Kokkusaamised ja väljasõidud
Kokkusaamised liigituvad lühiajalisteks ja pikaajalisteks kokkusaamisteks. Mõlemad kokkusaamised toimuvad vanglas selleks ette nähtud ruumides. Nimetatud kokkusaamiste eesmärgiks on võimaldada kinnipeetaval suhelda pereliikmete ja tuttavatega. Kokkusaamiste korda reguleerib täpsemalt vangla sisekorraeeskiri (VSkE).
Lühiajaline kokkusaamine
VangS § 24 lõike 1 kohaselt on kinnipeetavatele lubatud vähemalt üks kord kuus järelevalve all lühiajaline kokkusaamine perekonnaliikmete ja teiste isikutega, kelle suhtes ei ole vanglal põhjendatud kahtlusi. Kokkusaamine toimub selleks ette nähtud ruumis kuni kolme tunni jooksul. Kinnipeetava ja kokkusaaja võib üksteisest eraldada klaasist või traatvõrgust vaheseina abil. (VSkE 31). Nimetatud piirang on vajalik, et kokkusaaja ei saaks kinnipeetavale üle anda keelatud esemeid. VSkE § 32 lõike 1 kohaselt võib kokkusaamist taotleda nii kinnipeetav kui ka kokkusaaja. Taotluses esitatavad andmed on sätestatud VSkE § 33. Kokkusaamisele on korraga lubatud kuni kaks täiskasvanud isikut. Täiskasvanud kokkusaajal lubatakse kaasa võtta alaealisi lapsi. Lühiajalistele kokkusaamistele lubatud isikute ring on lai. Lisaks pereliikmetel, on võimalik kinnipeetavaga kokku saada ka isikutel, kes ei ole pereliikmed (sõbrad, tuttavad) ning kelle maine osas ei ole vanglateenistusel põhjendatud kahtlusi VangS § 24 lõike 1 kohaselt. Vangla sisekorraeeskiri reguleerib lühiajalise kokkusaamise taotluse esitamise korda, kokkusaamise korraldust ja loa andmisest keeldumist (VSkE 8. ptk).
VangS § 94 lõike 1 kohaselt lubatakse vahistatule lühiajalisi kokkusaamisi isiklikes, õiguslikes ja ärilistes huvides, mida vahistatu ei saa teostada läbi kolmandate isikute. VangS § 94 lõike 2 kohaselt on välisriigi kodanikul piiramatu õigus kokku saada oma riigi konsulaartöötajaga.
Pikaajaline kokkusaamine
Kinnipeetaval on võimalik taotleda pikaajalisi kokkusaamisi. Pikaajaline kokkusaamine kestab ühe ööpäeva vanglas selleks ette nähtud ruumis. Kokkusaamine toimub ilma pideva järelevalveta. Põhjendatud juhtudel on võimalik pikaajaline kokkusaamine kuni kolme ööpäeva. Üldine põhimõte on, et pikaajalised kokkusaamised kestavad üldjuhul ühe ööpäeva. Põhjendatud juhtudel võib direktor pikendada pikaajalisi kokkusaamisi kolme ööpäevani. Põhjendatud juhuks võib nt olla olukord, kus kinnipeetavate lähedaste liikumine on kas pika vahemaa või muude asjaolude tõttu komplitseeritud.
Kokkusaamise kulud kannab kinnipeetav või kokkusaamisele tulnud isik. Erinevalt lühiajalisest kokkusaamisest, on pikaajalisele kokkusaamisele lubatud isikute ring piiratum. Kokkusaajate ring on määratletud ammendavalt VangS § 25. Kokkusaamisele lubatatavate isikute ring on piiratud perekonnaliikmete ja lähimate sugulastega. Kohtumise eesmärgiks on anda kinnipeetavale võimalus säilitada lähedasi suhteid perekonnaliikmetega. VangS § 25 lõike 3 kohaselt ei saa pikaajalisele kokkusaamisele kinnipeetav, kes viibib vastuvõtuosakonnas, avavanglas ja distsiplinaarkaristuse kandmiseks kartserisse paigutatud kinnipeetav. VSkE 9. ptk reguleerib pikaajalise kokkusaamise taotluse esitamise korda, kokkusaamise kulude hüvitamise korda, pikaajalise kokkusaamise loa andmisest keeldumist ning kaasavõetavate esemete nimekirja. VSkE § 42 lõike 1 kohaselt esitab loa pikaajaliseks kokkusaamiseks kinnipeetav.
VangS kohaselt ei ole vahistatutele ette nähtud pikaajalisi kokkusaamisi.
Kokkusaamine kaitsja, advokaadist esindaja, vaimuliku, notari ja oma riigi konsulaartöötajaga
Lisaks perekonnaliikmetele ja tuttavatele on kinnipeetaval piiramatult õigus kohtuda kaitsja, advokaadist esindaja, vaimuliku, notari ja oma riigi konsulaartöötajaga. Kokkusaamised toimuvad segamatult ja kaitsjal, advokaadist esindajal ja konsulaartöötajal on lubatud kinnipeetavale üle anda kaitse ettevalmistamiseks vajalikke materjale (VangS § 26).
VangS § 95 lõike 1 kohaselt on ka vahistatul piiramatu õigus kokkusaamistele kaitsja, advokaadist esindaja, vaimuliku ja oma riigi konsulaartöötajaga ning tõestamistoimingu tegemiseks notariga. Vanglateenistuse ametnik võib kokkusaamisi jälgida, kuid mitte pealt kuulata. VangS § 95 lõike 2 kohaselt on õigus vahistatule üle anda kaitse ettevalmistamiseks vajalikke materjale.
Lühiajaline väljasõit
Lühiajaline väljasõit on kinnipeetavale võimaldatav soodustus, mille alusel on kinnipeetaval võimalik välja sõita kuni 21 kalendripäevaks aastas. VangS määrab ära tingimused, millal võib anda loa lühiajaliseks väljasõiduks (VangS § 32). Samuti on reguleeritud asjaolud, mida vangla direktor arvesse võtab väljasõiduks loa andmisel. Vangla direktori pädevuses on määrata vajadusel tingimused, mida kinnipeetav väljasõidu ajal peab järgima. Kinnipeetav koostab väljasõidu plaani, millest peavad nähtuma väljasõidu põhjused.
Athanásios Mastrovasílis
Mastrovasílis tuli 1995. aastal Guarapuavas noorte maailmameistrivõistlustel U16-vanuseastmes viiendaks. Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 2005. aastal. Viis aastat varem oli ta saanud FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse.