cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Millstatt am See
Lähiajalugu
Pärast seda kuupäeva langes Millstatt mõttetusse, kuna kloostrikeskus ja kloostrihooned lagunesid. Ülem-Kärnteni koosseisus sai sellest vastavalt 1809. aasta Schönbrunni rahule Napoleoni Illüüria provintside osa, kuid tagastati Viini kongressi otsusega 1815. aastal Austria keisririigile. 1825. aastal möödus mägironija Joseph Kyselak (1799–1831) sellest kohast ning tegi märkuse räsitud majade ja möödunud hiilguse kohta. 1857. aastast tegeles Kärnteni mälestistekonservaator parun Gottlieb von Ankershofen (1795–1860) allesjäänud kunstiaarete säilitamisega.
Montabone
Montabone on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis.
Millstatt am See
Lähiajalugu
Tänapäevane Millstatti omavalitsus loodi 1848. aasta revolutsioonide järel ühena hiljem asutatud Kärnteni omavalitsustest. 1888. aastal eraldati Obermillstatt omaette kogukonnaks, kuid mõlemad Millstatti osad liideti taas 1973. aastal.
Montabone
Montabone kõrgus merepinnast on keskmiselt 454 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Millstatt am See
Lähiajalugu
Millstatt oli 1960. aastatest massiturismi sihtkoht (enamasti Lääne-Saksamaalt), kuid on hiljuti arenenud kvaliteetturismi sihtkohana ja teise kodu / puhkuse kinnisvara levialana.
Montabone
Montabone piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Acqui Terme (AL), Bistagno (AL), Castel Boglione, Castel Rocchero, Rocchetta Palafea, Terzo (AL).
Millstatt am See
Turism
thumb|Villad järve ääres, 1907
Montabone
Montabone halduspiirides asuvad järgmised asulad: Ferraris, Girini, Lacqua ja Merlamorta.
Millstatt am See
Turism
Esimene külaline Viinist on dokumenteeritud 1869. aastal, saabudes rongiga Villachi raudteejaama ja peatudes kohalikus kõrtsis. U. 1870. aastast alates arenes Millstatt rahulikust külast Austria-Ungari aadli ja jõuka kodanluse moodsaks suvilaks. See oli sel aastal, kui jõukas kirjastaja ja vana Böömimaa klaasitootmisdünastia poeg Rudolf Schürer von Waldheim tuli Millstatti, et ehitada linna esimene hotell, Hotel See-Villa, vastavalt arhitekt Karl Mayrederi 1883.–1884. aastal kavandatud plaanidele. Piirkond sai otsese juurdepääsu Austria Lõunaraudteele kui 1873. aastal avati haruliin Spittal-Millstättersee jaama, millele järgnes Tauerni raudtee avamine 1909. aastal.
Jõhvi Keskraamatukogu
Jõhvi Keskraamatukogu on rahvaraamatukogu, mis täidab ühtlasi Ida-Viru maakonnaraamatukogu funktsiooni. Raamatukogu asub Jõhvi linnas aadressil Rakvere tänav 13a.
Praegust nime kannab raamatukogu 1992. aastast. Raamatukogu ajalugu loetakse ametlikult alates 1926. aastal Jõhvis asutatud valla keskraamatukogust, kuid raamatukogunduse ajalugu Jõhvis ulatub tagasi aastatel 1897–1913 tegutsenud karskusseltsi "Kiir" raamatukoguni.
Millstatt am See
Turism
Kuid tingimused halvenesid Saksa valitsuse 1933. aastast rakendatud majandussanktsioonidega Austria vabariigile. Lisaks puhkes vägivaldsetes võitlustes poliitiline segadus austrofašismi tõusu ja Austria liitriigile ülemineku ajal, kui 1934. aasta Juuliputši ajal ründasid kohalikud natsid Millstatti politseijaoskonda. Turism oli Teises maailmasõjas kindlalt häiritud, kuid rajati mitu Kinderlandverschickung laagrit, peamiselt Berliini lastele.
Pärast sõda rekvireeriti Briti okupatsioonivägede poolt paljud villad. Sellegipoolest sai Millstatt 1950.–1960. aastatel Wirtschaftswunderi massiturismi populaarseks sihtkohaks, peamiselt Lääne-Saksamaalt. Suviste ööbimiste arv jõudis uimastavale kõrgusele, mõjutades suuresti järve bioloogilist mitmekesisust ja ökoloogiat. Eutrofeerumise kasvu võivad takistada kanalisatsioonitööd, kuid ka vähenenud külaliste arv, mis on jõudnud haripunkti umbes 1980. aastal. Viimastel aastatel on Millstatt saanud arvukalt puhkusekohti.
Kultuur ja kunst
thumb|Kloostrihoov koos muuseumiga
Arcanum: Of Steamworks and Magick Obscura
"Arcanum: Of Steamworks and Magick Obscura" on arvuti-rollimäng, mis avaldati 22. augustil 2001.
Mängu lõi Troika Games ja avaldas Sierra Entertainment.
Mängu tegevus toimub väljamõeldud Arcanumi-nimelisel kontinendil, kus parasjagu on käimas tööstusrevolutsioon. Mäng algab tsepeliini allakukkumisega, milles mängu peategelane, keda mängija juhib, on ainus ellujääja.
Mängu graafika on isomeetriline ja mängija saab tegelasega vabalt mängumaailmas ringi liikuda.
Nītaure kirikumõis
Nītaure kirikumõis (saksa keeles Pastorat Nitau, läti keeles Nītaures mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Riia kreisis Nītaure kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Amata piirkonnas Nītaure vallas.
Jäätis
pisi|Jäätiselett Itaalias Jäätis on külmutatud magustoit, mis on tavaliselt valmistatud piimast, koorest, soja-, India pähkli, kookose- või mandlipiimast ning muudest maitse- ja lisaainetest, nagu suhkur, vanill, karamell, kakaopulber, šokolaad, puuviljad, marjad jne. Kasutatakse ka kunstlikke maitse- ja värvaineid looduslike asemel või neile lisaks.
Jäätise valmistamisel külmutatakse koostisainete segu seda pidevalt aeglaselt segades, et tulemus oleks kreemjas ja ilma jäätükkideta. Segamise eesmärk on lisada massi õhumolekule.
Jäätis võib olla serveeritud magustoidukausis, taldrikul, vahvlitopsis, pulga otsas või kahe vahvli vahel.
Jäätiseks nimetatakse eesti keeles ka sorbetti ja mahlajääd.
Jäätise ajalugu maailmas
Esimesi teateid jäätise valmistamisest on leitud muistsest Pärsiast 2500 aastat tagasi. Sel ajal tehti jäätist magustatud veest, külmutati ja purustati väikesteks tükkideks ning kaunistati lisandite ja puuviljadega. Selline jäätise valmistamise viis jõudis ajapikku ka Kreeka ja Rooma impeeriumisse, kus jäätis avasüli vastu võeti. Rooma aadel isegi rahastas jäätisetootmist, kuna see oli päris kulukas. 13. ja 14. sajandil oli Itaalia põhiline kaubandusteede keskpunkt Lähis-Ida ja Aasia vahel ning sealsete kontaktidega levisid uuenduslikud jäätiseretseptid. Jäätise tootmise laienemine Euroopas toimus tänu aadlisoost itaallannale Caterina de' Medicile, kes abiellus Prantsusmaa kuninga troonipärija Orléansi hertsogiga 1533. aastal. Põhja-Ameerika tänavakaupmehed hakkasid jäätist müüma vaid mõni aastakümme Prantsusmaast ja Inglismaast hiljem. Jäätis muutus terves maailmas populaarseks 20. sajandi teisel poolel, kui odavad külmkapid olid kõigile kättesaadavad.
Jäätise ajalugu Eestis
pisi|Pulgajäätiste tootmine [[Balbiino tehases]] Jäätise tööstuslik tootmine Eestis sai alguse 1934. aastal, kui Evald Rooma asutas Tartus Eskimo jäätisetööstuse. Onu Eskimoks ja Eesti jäätise isaks kutsutud Evald Roomat võib ilmselt pidada Eesti üheks esimeseks jäätisetootjaks, kes õppis jäätise valmistamise kunsti nii kokaraamatute abiga kui ka omal käel katsetades.
2010. aastal toodeti Eestis ligi 11 000 tonni jäätist. Toodangu maht on tasapisi vähenenud. 2016. aastal toodeti Eestis ligi 8700 tonni jäätist, millest peaaegu pool eksporditi. Importjäätist toodi Eestisse umbes 2400 tonni. Jäätise ekspordi kõrghooaeg jääb kolme suvekuusse, mil Eestist viiakse välja üle 40 protsendi jäätise aastasest kogusest. Eesti elanik tarbib peamiselt kodumaist jäätist ning sööb seda aastas ligi 5,5 kilogrammi.
Peamised jäätisetootjad ja -tarnijad Eestis on Pureline, Revala LTD, Tallinna Külmhoone AS, Ingman Jäätised AS ja Balbiino AS.
Jäätisesegu segamine
Piimarasv, rasvavabad tahked ained, stabilisaatorid ja emulgaatorid segatakse, et vedelik ja kuivained täielikult seguneksid.
Pastöörimine
Jäätisesegu pastööritakse 68,3 °C juures 30 minuti vältel või 79,4 °C juures 25 sekundit. Jäätisesegu pastöörimise tingimused on paremad kui piimal. Suurenenud rasvhapete viskoossus tuleneb suurest rasva, kuivainete, magusa konsistentsi ja munakollase sisaldusest segus.
Homogeniseerimine
Jäätisesegu homogeniseeritakse, et vähendada piimarasvakuulikeste suurust, et moodustuks parem emulsioon ning tekiks kreemisem jäätis. Homogeniseerimine kindlustab emulgaatorite ja stabilisaatorite parema segunemise ja ühtlase jaotamise, enne kui segu külmutatakse.
Säilivuse pikendamine
Jäätisesegu säilivuse pikendamiseks jäetakse jäätis 5 °C juurde vähemalt neljaks tunniks või üleöö seisma. Laagerdumine jahutab segu enne selle külmutamist maha, laseb piimarasval osaliselt kristalliseeruda ja annab proteiinide stabilisaatoritele aega hüdreerumiseks. Selline meetod parandab segamisomadusi.
Maitseainete ja toiduvärvide lisamine
Maitseaineid ja toiduvärve võib lisada segule enne külmutamist. Enne külmutamisprotsessi saab lisada ainult vedelaid koostisosi, et segu korralikult läbi külmutusmasina voolaks.
Külmutamine
Protsess hõlmab külmutamist ja õhu lisamist. Jäätisesegu võib külmutada vahelduva (batch freezer) või pideva (continuous freezer) külmutamisega, see sõltub sügavkülmuti tüübist. Õhu lisamist kutsutakse ülekuluks (overrun) ja see lisab jäätisele kergust või tihedust. Kuni 50 protsenti jäätise lõppmahust võib olla õhk, mis on lisatud külmutamise ajal. Lisatava õhu hulka võidakse toote lõppsaaduse soovitava tiheduse ja tekstuuri järgi muuta.
Puuviljade ja pähklite lisamine
Puuviljad, "pöörised" (swirl) ja ükskõik milliseid tükilisemad lisandid (pähklid, kommitükid jm) pannakse juurde pärast eelnenud protsesse. Neid koostisosi ei saa lisada enne külmutamist, sest need segaksid segu voolavust sügavkülmutamisel. Pärast külmutamist on jäätis pehme ja sinna on suuremaid lisandeid lihtne juurde segada ning need jaotuvad jäätises ühtlaselt. Suuremate maiustuste lisamine jäätisse pärast külmutamisprotsessi aitab vältida tükkide lagunemist ning jätab tükid soovitud suurusse.
Pakendamine
Jäätise pakendamine sõltub valmistaja eelistusest ning sellest, kuidas oma toodet soovitakse kliendile esitleda, samuti tootest endast. Jäätis võib olla pulga otsas, papp- või plastkarbis. Pakendi kujundus, värvid ja üldine väljanägemine mõjutab tarbija ostuvalikut.
Tahkumine
Jäätis jahutatakse nii kiiresti kui võimalik püsivale temperatuurile, mis on alla –25 °C. Temperatuur ja aeg jahutamisel sõltub sügavkülmutitüübist. Järsk külmutamine soodustab vee kiiret külmumist ja väikeste jääkristallide teket. Hoiustamine –25 °C juures aitab jääkristalle ja toote kvaliteeti stabiliseerida. Sellisel temperatuuril jääb alles väike osa vedelikku – kui jäätises kogu vedelik külmuks, oleks see sama kõva kui jääkuubik.
Kynšperk nad Ohří
Kynšperk nad Ohří (saksa keeles Königsberg an der Eger) on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Sokolovi ringkonnas. Kynšperk nad Ohří asub Saksamaa piirist natuke vähem kui 15 km kaugusel, Sokolovist umbes 11 km edelas ja Karlovy Varyst 27 km lääneedelas.
Kynšperk nad Ohří asub merepinnast 431 meetri kõrgusel.
Kynšperk nad Ohří on asutatud 1232. aastal.
Dacvari
Dacvari on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Anna vallas. Dacvari asub valla keskosas merepinnast 162 meetri kõrgusel Dzelzsupīte oja kaldal. Küla jääb valla keskusest Annast 4, piirkonna keskusest Alūksnest 16 ja Riiast 211 kilomeetri kaugusele.
Aastal 2007 oli külas 4 elanikku.
Zineb El Rhazoui
Zineb El Rhazoui (araabia keeles زينب الغزوي; sündinud 19. jaanuaril 1982 Casablancas Marokos ) on Prantsusmaa ajakirjanik, Pariisis ilmuva satiiriajakirja Charlie Hebdo kolumnist. Ta jäi ellu 2015. aasta jaanuaris ajakirja toimetuses toimunud massimõrvas, kuna viibis sel päeval Casablancas.
El Rhazoui on ajakirja religiooniekspert ning kirglik islami kriitik. Massimõrva järel on temast kujunenud silmapaistev sekulariseerimise ja inimõiguste aktivist, kes on esinenud paljudes maailma riikides islami ja sõnavabaduse teemadel.
Prags
Prags (itaalia: Braies; ladiini: Braies) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 60 km Bolzanost kirdes.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 657 inimest.
Geograafia
Valla pindala on 89,2 km².
Prags paikneb Pragsi orus Põhja-Dolomiitides. Org jaguneb kaheks haruks, läänepoolne lõpeb mägijärvega Pragser Wildsee, idapoolne lõpeb laia alpikarjamaaga Plätzwiese.
Prags külgneb järgmiste valdadega: Cortina d'Ampezzo, Toblach, Mareo, Welsberg-Taisten, Olang ja Niederdorf.
Frazioni
Pragsi vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Außerprags (Braies di Fuori), Innerprags (Braies di Dentro), Schmieden (Ferrara) ja St. Veit (San Vito).
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 99,23% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 0,61% itaalia keelt ja 0,15% ladiini keelt.
Anna mõis (Nītaure kihelkond)
Anna mõis, ka Annasmuiža mõis (saksa keeles Annenhof, läti keeles Annasmuiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Nītaure kihelkonnas.
Maaritsa kultuurimaja
Maaritsa kultuurimaja on kultuurimaja Põlva maakonnas Kanepi vallas Maaritsa külas. Kultuurimaja juhataja on Astra Kittus.
Papli tänav (täpsustus)
Papli tänav on tänav mitmes Eesti linnas, alevis ja alevikus:
Schlawe ja Stolpi maad
Schlawe ja Stolpi maad (saksa: Länder Schlawe und Stolp) või Słupsk-Sławno maa (poola: Ziemia Słupsko-Sławieńska) on ajalooline piirkond Pommeris, Sławno (Schlawe) ja Słupski (Stolpi) linnade ümber Taga-Pommeris tänapäeva Poolas.
Piirkonnal on mõningane ajalooline tähtsus, kuna esialgu valitses seda Greifide koja kõrvalharu ja see ei kuulunud Pommeri hertsogkonda (Slavinia) hertsog Wartislaw I ja selle järglaste ajal, mil need said 1181. aastal Saksa-Rooma keisri vasallideks. 1227. aastast Samboriidide Pomereelia hertsogite poolt valitsetuna ja 1309. aastal Brandenburg-Stendali markkrahv Waldemari poolt vallutatuna ei liidendatud seda Pommeri hertsogkonda enne 1317. aastat.
Geograafia
Teisest maailmasõjast ja Oder-Neisse liini rakendamisest 1945. aastal kuulub Taga-Pommeri piirkond Poolale. Osana suuremast Szczecini vojevoodkonnast 1945. aastast liidendati Sławno ja Słupski maakonnad (powiat) 1950. aastal Koszalini vojevoodkonda ning 1975. aastast kuulusid väiksemasse Słupski vojevoodkonda. 1998. aasta haldusreformist saati jagunevad Schlawe-Stolpi maad Lääne-Pomorze vojevoodkonna (Sławno) ja Pomorze vojevoodkonna (Słupsk) vahel.
Ajalugu
12. sajandi alguses oli Poola vürst Bolesław III Krzywousty Pommeri maad taas alistanud. Tema vasall Greifi hertsog Wartislaw valitses maade üle Odra jõe suudmealal ja Szczecinis, samas kui idapoolseid Schlawe ja Stolpi maid valitses 1120. aastatest tolle vend hertsog Ratibor I.
Kui Wartislaw 1135. aasta paiku mõrvati, võttis Ratibor üle ka oma venna hertsogkonna valitsemise kui alaealiste vennapoegade regent, kuid pärast tema enda surma 1156. aastal jagunesid valdused taas: Schlawe-Stolpi pärisid Ratibori pojad Swietopelk ja Bogislaw, niinimetatud Greifi Pommeri dünastia "Ratiboriidide" kõrvalharu, samas nende nõbu Pommeri hertsog Bogislaw I vandus 1181. aastal truudust keiser Friedrich I Barbarossale. Sellest hoolimata oli kogu Pommeri 1180. aastatest kuni 1227. aastani Taani okupatsiooni all.
Samboriidid
Greifi Ratiboriidide haru viimane liige Ratibor II suri 1223. aastal. See tõi kaasa pärimisvaidluse Pommeri Greifide ja Pomereelia Samboriidide hertsogite vahel, kes olid Poola vasallid. Kuna Ratibor II suri Taani perioodil, haldas Taani piirkonda kuni väljatõrjumiseni pärast kaotust Bornhövedi lahingus 1227. aastal. Pommeri hertsog Barnim I haaras pärast Taani taandumist kohe kontrolli maade üle, kuid pidi andma õigused Pomereelia hertsog Swietopelk II-le, kes väitis tihedamat suhet hääbunud Ratiboriididega ja võttis 1235./36. aastal Schlawe-Stolpi üle.
1250. aastatel korraldasid Pommeri hertsogid edutu kampaania ala tagasisaamiseks. Pärast hertsog Swietopelk II surma 1266. aastal võttis Pommeri hertsog Barnim I taas üle Schlawe maa valitsemise, mille ta loovutas 1269. aastal Rügenwalde asutajale Rügeni vürstile Wizlaw II-le. Kuid Greifid pidid toime tulema tõusvate Brandenburgi markkrahvidega, kellele keiser Friedrich II andis 1231. aastal Pommeri lääniks. 1. aprillil 1269 sõlmisid Askania Brandenburg-Stendali markkrahvid Johann II, Otto IV ja Konrad Arnswalde lepingu Swietopelki poja Pomereelia hertsogi Mestwin II-ga ja omandasid võimu Schlawe-Stolpi üle.
Lõpuks 3. septembril 1273 said Schlawe ja Stolpi maad keiserliku Brandenburgi margi lääniks. Pomereelia hertsogi Mestwin II poolt vaidlustatuna taandus Rügeni vürst Wizlaw II lõpuks 1275. aastal ja kaks aastat hiljem müüs oma õigused piirkonnale 3500 Brandenburgi hõbemarga eest Brandenburgi markkrahvidele. 1283. aastal võttis Pomereelia Mestwin II lõpuks üle. Tema surmaga 1294. aastal Samboriidide dünastia hääbus. Vaidlus tekkis uuesti, kuna hertsog Mestwin II oli oma ütlustes eiranud oma varasemaid lepinguid ja salajase Kępno lepinguga määranud endise Poola suurvürsti Przemysł II oma järglaseks.
Pärandikonflikt
thumb|Poola kuningriik aastatel 1294-96, Przemysł II Pomereelia ja Suur-Poola maad kollasega
Przemysł II krooniti 1295. aastal Poola kuningaks ning hakkas valitsema Pomereelia maid koos Schlawe-Stolpiga. Kuid pärast tema mõrvamist järgmisel aastal läksid Schlawe, Stolpi ja Rügenwalde maad Brandenburgi Askania dünastiale: Przemysł II tegi viimase katse piirkond okupeerida, kuid 1296. aastal said Poola väed Pommeri kontingendilt otsustavas lahingus Rügenwalde linna lähedase Bukowo küla lähedal lüüa.
Poola kuninga Przemysł II surmaga 1296. aastal puhkes konflikt järgluse üle tema Piastist nõbu Władysław I Łokieteki ja Böömimaa kuninga Václav II vahel. M. Meriani 1652. aasta kroonika järgi võtsid Rügeni Wizlaw ja Holsteini krahv Adolf Schlawe-Stoli maad taas üle. 1301. aastal läänistas Wizlawi poeg Rügeni vürst Sambor oma kastellaanile Schlawe koos valdustega Schlawe, Rügenwalde ja Stolpi ümbruses. Pommeri hertsogid, tegutsedes Brandenburgi suveräniteedi all, suruti välja ja pidid taanduma 1301. aasta paiku, kui Václav II oli saanud nii Poola kui ka Böömimaa kuningaks. Ta pani Schlawe ja Stolpe maadele Poola halduri, tšehhi aadliku, kes ilmus Schlawesse 1302. aasta detsembris.
thumb|left|Pomereelia maad koos Schlawe-Stolpiga (roheline) Saksa ordu alluvuses, 1308
Pärast nii kuningas Václav II kui ka tema noore järglase Václav III surma võis hertsog Władysław I tagasi vallutada suured osad Poola territooriumitest. 1305. aastal olid Brandenburgi markkrahvid naasnud Schlawe, Rügenwalde ja Stolpi maadele. 1307. aastal käivitasid nad piirkonnast kampaania Gdański kindluslinna vastu Pomereelias. Kuid rünnak nurjus, kuna kohalik sõjapealik Wŀadisŀaw Ŀokietek oli selle kaitsmiseks värvanud Saksa ordu sõdureid. Pärast Danzigi ülevõtmist Saksa ordu poolt 1308. aasta novembris, kus rüütlid hõivasid linna ja tapsid väidetavalt paljud elanikud, müüs Brandenburg-Stendali Askania markkrahv Waldemar Soldini lepinguga oma nõuded Pomereeliale Łeba jõest idas 10 000 hõbemarga eest Saksa ordule, kuid säilitas Schlawe-Stolpi. Kõrgmeister Siegfried von Feuchtwangen ja meister Heinrich von Dirschau und Schwetz liidendasid ülejäänud Gdański Pommeri oma Orduriigiga. Keiser Heinrich VII kinnitas Soldini lepingu 1313. aastal ja kuigi ta ei suutnud maksma panna feodaalseid nõudeid hääbunud Samboriidide hertsogite territooriumile, olid nüüd Brandenburgi Schlawe ja Stolpi maad lõpuks Saksa-Rooma riiki liidendatud.
Pommeri hertsogkond
thumb|Schlawe ja Stolp Pommeri-Wolgasti hertsogkonna osana, u. 1400
Schlawe (Sławno), Rügenwalde (Darłowo) ja Stolpi (Słupsk) ringkonnad jäid Brandenburgi marki ja neid valitsesid markkrahvide vasallid Święca perekonnast, kes oli seda piirkonda juba varem teiste dünastiate ajal hallanud. 1317. aasta Templini rahuga võis Pommeri-Wolgasti Greifi hertsog Wartislaw IV need piirkonnad Brandenburgi markkrahv Waldemarilt läänina üle võtta. 1347. aastal liideti piirkond täielikult Pommeri-Wolgasti hertsogkonnaga. Stolpi maad panditi aastateks 1329-1341 Saksa ordule, Bütowi maa müüdi Saksa ordule 1329. aastal ja jäi seega väljapoole Pommeri-Wolgastit.
Schlawe ja Stolpi maad said Pommeri-Stolpi hertsogkonna osaks pärast Pommeri hertsogkonna jagunemist 1368. aastal. Kui Pomereelia maad olid 1466. aastal Poola Kuningliku Preisimaa provintsi liidendatud, nihkus Schlawe ja Stolpi maade idapiir Pomereeliaga mitu korda, enne kui need koos külgnevate Lauenburgi ja Bütowi maadega 1653. aastal Preisimaa Pommeri provintsi liideti.
Tejo lahing
Tejo lahing oli 11. juulil 1831 Tejo jõe suudmes aset leidnud merelahing Portugali kuninga Miguel I laevastiku ja Prantsusmaa laevastiku vahel.
Miguel I konservatiivne valitsus ei soovinud tunnustada 1830. aastal Prantsusmaal Charles X troonist loobumise järel kehtestatud liberaalset juulimonarhiat. Selle tulemusel sekkus Prantsusmaa Portugali kodusõtta, et aidata Portugali troonile tagasi Miguel I vennatütar Maria II, kes esindas liberaalsete ja konstitutsionalistlike ringkondade huve.
Prantsusmaa ja Portugali vahelise sõjategevuse vallandamiseks esitasid Prantsusmaa võimud Portugalile mais 1831 ultimaatumi, milles nõudsid Portugalis kiriku teotamise eest vahistatud prantslaste vabastamist, neid karistanud kohtunike ametist vabastamist, prantslastele hüvitise maksmist ja keeldu Prantsusmaa kodanikke edaspidi ilma Prantsuse kohtuniku loata vahistada. Portugali valitsus keeldus ultimaatumit rahuldamast.
Prantslased blokeerisid kohe pärast ultimaatumi esitamist kahe sõjalaevaga Tejo jõe suudme, takistades seal kaubalaevade liikumist. Pärast ultimaatumi tagasilükkamist saatsid prantslased jõe suudmesse 6 liinilaevast, 3 fregatist, 3 korvetist ja 3 prikist koosneva eskaadri kontradmiral Albin Roussini juhtimisel. Roussin pidi portugallastele esitama veelgi rangema ultimaatumi, selle täitmata jätmisel blokeerima täielikult laevaliikluse Tejo jõel ja pommitama pealinna Lissaboni.
6. juulil esitatud ultimaatumi lükkasid portugallased tagasi ja 11. juulil otsustasid prantslased asuda Lissaboni pommitama, olles eelnevalt pommitanud juba mitmeid portugallaste kaitserajatisi. Prantslaste laevastiku vastu oli Portugalil panna 1 liinilaev, 3 fregatti, 3 korvetti, 3 prikki ja 1 brigantiin, kõik vanemad ja nõrgemad laevad kui prantslastel. Kokku oli Prantsuse eskaadril 756 kahurit, Portugali eskaadril aga 318 kahurit. Kui Prantsuse eskaader avas Portugali laevastiku pihta tule, andis see ühtegi lasku vastu tulistamata alla.
Lõpptulemusena oli Portugali valitsus sunnitud 14. juulil ikkagi ultimaatumiga nõustuma. Lisaks kaotasid portugallased 3 fregatti ja 2 korvetti, mille prantslased rekvireerisid. Liinilaev Dom João VI oli aga nii halvas olukorras, et selle andsid prantslased peatselt pärast ülevõtmist portugallastele tagasi.
Jacksoni maakond (Indiana)
pisi|Asend Indiana osariigis pisi|Jacksoni maakonna kohtumaja Brownstownis Jacksoni maakond (Jackson County) on maakond USA-s Indiana osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus on Brownstown.
Maakonna pindala on 1331 km², millest 12 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 42 376. Aastal 2000 oli elanike arv 41 335.
Ajalugu
Jacksoni maakond moodustati 1. jaanuaril 1816. aastal. Maakond on saanud nime seitsmenda Ameerika Ühendriikide presidendi Andrew Jacksoni järgi.
Kirikukoormised
Kirikukoormised on koormised ja maksud, mis on ette nähtud kiriku ja vaimulike ülalpidamiseks.
Eestis pidi talurahvas alates 13. sajandist maksma kirikule loonusmaksu, mille vaimulikud nõudsid osalt ise sisse, aga osalt laekus maks mõisnike kaasabil. Koormiseks oli esialgu kümnis, hiljem asendasid seda hinnus ja rahaline kirikumaks. Pärast kirikumõisate rajamist hakati nende talupoegadelt nõudma ka teotööd, mis kaotati alles 1917.
Aastatel 1842–1844 kinnitati kirikukoormised ametlikult umbes sellisel kujul, nagu nad juba 17. sajandist olid kehtinud. Iga kihelkonna kohta kinnitati kirikukoormised eraldi.
Pärast Eesti iseseisvumist muutus kirikumaksu tasumine vabatahtlikuks ja sellepärast maksis seda üksnes kolmandik inimesi. 1934 kehtestatud kirikute ja usuühingute seadus võimaldas kirikumaksu koguduse liikmetelt ka sundkorras sisse nõuda.
Mongardino
Mongardino on vald Itaalias Piemonte maakonnas Asti provintsis.
Mongardino kõrgus merepinnast on keskmiselt 292 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Mongardino halduspiirides asuvad järgmised asulad: Madonna, San Pietro Stazione, Serra d'Asti ja Terpone.
Rostehh
Rostehi tütarettevõtted on koondunud viieteistkümnesse valdusühingusse, millest 11 tegutsevad kaitsetööstuse valdkonnas ja 3 tsiviilsektoris.
Ettevõtte peadirektor on Sergei Tšemezov, kelle nimetas ametisse Venemaa president Vladimir Putin. Rostehi tütarettevõtted toetasid Krimmi annekteerimist 2014. aastal.
Edirne suur sünagoog
pisi|Edirne suur sünagoog Edirne suur sünagoog (ka Adrianoopoli sünagoog; türgi keeles Edirne Büyük Sinagogu) on ajalooline uusmauri stiilis sefardi sünagoog Türgi Euroopa-osas Edirnes Maarifi tänaval.
1905. aastal laastas Edirnet suur tulekahju, mille tagajärjel kõik linna 13 sünagoogi maha põlesid. Kohalik juudi kogukond alustas uue sünagoogi ehitamist 1906. aasta jaanuaris, pärast Osmanite riigilt loa saamist ja sultan Abdülhamit II vastavat seadlust. Hoone projekteeris prantsuse arhitekt France Depré. Sünagoog avati 1909. aasta aprillis. Sünagoog lõpetas tegevuse 1983. aasta, kui enamus linna juutidest oli välismaale emigreerunud. 1997. aastal varisesid mahajäetud hoone katus ja üks seintest sisse. 2008. aastal teatas Edirne linnapea plaanist sünagoog taastada. Taastatud sünagoog avati 26. märtsil 2015.
Bertrice Small
Bertrice Small (9. detsember 1937 New York – 24. veebruar 2015) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik.
Eesti keeles on ilmunud tema romantilised romaanid "Blaze Windham" ja "Sultani lemmiknaine" (Ersen, 1998, tõlkinud Peeter Villmann).
Mooste kultuurimaja
Mooste kultuurimaja on kultuurimaja Põlva maakonnas Põlva vallas Mooste asulas. Asutuse juhataja on Maret Aruoja.
Dostas
Dostas on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Anna vallas. Dostas asub valla keskosas merepinnast 11 meetri kõrgusel Dzelzsupīte oja kaldal. Küla jääb valla keskusest Annast 3, piirkonna keskusest Alūksnest 15 ja Riiast 216 kilomeetri kaugusele.
Külas kasvav Āmaņi tamm on looduskaitse all.
Aastal 2007 oli külas 6 elanikku.
FK Banga
Futbolo klubas Banga (ka Banga) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Gargždais.
Ajalugu
Klubi loodi 1966 (FK Banga); 2006 VšĮ FK Banga.
Praegune koosseis
Seisuga 29. mai 2023
(laenul FK Žalgiris) ! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Ida-Viru Politseiprefektuur
Prefektuur asus Jõhvi linnas aadressil Rahu tänav 27. Prefektuuri tööpiirkond oli Ida-Viru maakond, välja arvatud Narva linn, Narva-Jõesuu linn, Sillamäe linn ja Vaivara vald. Narva piirkonnas tegutses Narva Politseiprefektuur.
Eesti taasloodud politseis loodi novembris 1990, 19 politseiprefektuuri. 1991. aastal kaotati Kohtla-Järve Politseiprefektuur ja Sillamäe Politseiprefektuur, asemele loodi Ida-Viru Politseiprefektuur. Ida-Viru politseiprefektuuri teenistuspiirkonnaks oli Ida-Viru maakond, Kohtla-Järve ja Sillamäe linn ning Narva-Jõesuu alev. 2004. aasta. 1. jaanuarist moodustati Ida-Viru Politseiprefektuuri, Narva Politseiprefektuuri ja Lääne-Viru Politseiprefektuuri baasil uus politseiprefektuur Ida Politseiprefektuur.
Karl Kirt
Karl Kirt (sündinud 5. märtsil 1993 Tõrvas) on Eesti koolijuht ja munitsipaalpoliitik. 2020. aastal oli ta lühikest aega Valga asevallavanem.
Ta on lõpetanud 2012. aastal Tõrva Gümnaasiumi ning 2016. aastal Tallinna Ülikooli riigiteaduste erialal.
Alates 2015. aastast on ta Tõrva Raadio nõukogu esimees. 2016. aasta juulis juhtis ta kaassaatejuhina Raadio 2 saadet "Suveraadio".
2021. aasta augustist on ta Tarvastu Gümnaasiumi ning Tarvastu Muusika- ja Kunstikooli direktor.
Poliitiline karjäär
Kirt astus 2011. aastal Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liikmeks. 2013. aastal kandideeris ta kohalike omavalitsuste volikogude valimistel Tõrvas valimisliidu Tõrvakad nimekirjas ja kogus 34 häält, millega ei osutunud valituks. Novembrist 2013 kuni oktoobrini 2017 kuulus Kirt Tõrva Linnavolikogu haridus- ja noorsootöökomisjoni.
Aastatel 2014–2015 oli ta Noorte Sotsiaaldemokraatide president. Kirt on olnud kaitseminister Sven Mikseri ja põllumajandusminister Ivari Padari nõunik. Ta on üks Tõrva Noortevolikogu loomise algatajatest.
27. märtsist 2020 kuni 13. septembrini 2020 oli Kirt Valga asevallavanem.
2021. aasta kohalikel valimistel kandideeris ta Tõrva vallas valimisliidu Ühtne Kogukond nimekirjas esinumbrina osutudes valituks; ta kogus 114 häält.
Ahja kultuurimaja
Ahja kultuurimaja on kultuurimaja Põlva maakonnas Põlva vallas Ahja asulas. Asutuse juhataja on Külliki Poroson.
Bogutšari rajoon
Bogutšari rajoon (vene keeles Богучарский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Voroneži oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Bogutšari linn.
Rajoon piirneb põhjas Verhni Mamoni rajooniga, idas Petropavlovka rajooniga, kagus ja lõunas Rostovi oblastiga, läänes Kantemirovka rajooniga ja loodes Rossoši rajooniga.
Rajooni pindala on 2170 km². Elanike arv oli 2012. aastal 36 500, 2009. aastal 38 586 ja 2002. aastal 40 719.
Bogutšari rajoonis on 49 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Bogutšari linna) ja kolmeteistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Don, Bogutšarka ja Levaja Bogutšarka.
Gerhard von Kügelgen
alt=|pisi|299x299px|Gerhard von Kügelgen (1798) Franz Gerhard von Kügelgen (6. veebruar 1772 Bacharach – 27. märts 1820 Dresdeni lähedal) oli rahvusvahelise haardega saksa maalikunstnik, kes sai tuntuks oma meisterlike portreedega. Valgustuslike ideedega kunstnik oli järjekindel klassitsist.
1798. aastal saabus Gerhard von Kügelgen Tallinna, koos temaga ka tema kaksikvend Carl, kes oli nimekas maastikumaalija. Vennad on läinud Eesti kunstiajalukku oma viljaka loomeperioodiga. Mõlemad vennad abiellusid Eestimaa mõisniku Wilhelm Johann Zöge von Manteuffeli tütardega.
Gerhard von Kügelgeni on peetud kõige võimekamaks ja kaasaegsemaks kunstnikuks 1790. aastate Eesti- ja Liivimaal.
Gerhard von Kügelgen hukkus 27. märtsil 1820 teel Loschwitzist Dresdenisse röövmõrva ohvrina.
Elust
Gerhard von Kügelgen sündis Saksamaal Reini ääres Bacharachis. Kodumaal õppis Kügelgen nii Koblenzis, Bonnis kui ka Frankfurdis; muuhulgas kogus teadmisi ka Roomas. 1796. aastal saabusid vennad Gerhard ja Carl Kügelgen Riiga, kaks aastat hiljem jõudsid nad Tallinnasse. Vennad sidusid end Eestiga, abielludes Wilhelm Johann Zöge von Manteuffeli tütardega, kes õppisid samuti kunstnikuks. Seda liitu peetakse baltisaksa kunstiajaloo hälliks: Zöge von Manteuffelite ja Kügelgenide peredest tuli mitu põlvkonda kunstnikke. pisi|Gerhard ja [[Karl von Kügelgen|Karl von Kügelgeni topeltportree]] Eestis olles ei peatunud Kügelgen ainult Tallinnas, vaid elas ka Ojasoo ja Kodila mõisas. Vendade Kügelgenide abikaasade sünnikodust Ojasool (Alt-Harm) kujunes omamoodi kunstiakadeemia. 19. sajandi alguses täitis Kügelgen tellimusi Peterburis, 1805. aastal asuti jäädavalt elama Dresdenisse.
Abielu
pisi|[[Helene Marie von Kügelgen]] 1798. aastal tutvus Gerhard Tallinnas noore aadlipreili Helene Marie Zöge von Manteuffeliga. Ka Kügelgen oli noor – vaid 26-aastane, kuid juba oli tal seljataga pikk kunstialane kogemus Euroopas. Helene Marie isa, parun W. J. Zöge von Manteuffel, nägi andekas saksa kunstnikus head juhendajat oma tütrele. Kunstnik oli nõus noort Helene Mariet juhendama ning nii veetis Gerhard von Kügelgen suve Ojasool ja sügise Tallinnas. Oma parima paleti, mille Kügelgen Roomas oli saanud, kinkis ta Helene Mariele. Kui Gerhard oma kaksikvenna Carliga talvel Peterburi läks, alustas ta Helene Mariega kirjavahetust ning kahe noore kunstnikuhinge vahel kasvas armastus. Abieluliidu sõlmimine oli keeruline, kuna Helene Marie oli aadliperest ning Kügelgenil seesugust seisust ette näidata ei olnud. Helene Marie isa andis nõusoleku abieluks, kui Kügelgen oma senise seisuse hülgab ja aadlikuks saab. Ja nii läkski, tsaariperekonna ja Vene aadli portreedega teenis ta kiiresti 20 000 rubla suuruse varanduse, mis võimaldas tal abielluda. Aastal 1800 abielluti ning mindi ajutiselt Peterburi.
Peterburis kunstnikel tööd jagus ning noorte esialgne mure raha pärast kadus. Helene Marie kirjutas 1800. aastal Peterburist:
Uurijad ei ole üksmeelel, kui palju Helene Marie oma mehe nime all tegutses.1803. aastal tuli noorpere tagasi Ojasoole, 1804. pöördusid nad Kügelgeni sünnikoju Saksamaale, aasta hiljem koliti Dresdenisse. Dresdenis ootas Gerhard von Kügelgeni edukas kunstnikukarjäär. Temast sai Dresdeni kunstiakadeemia professor ning pere kodust kujunes kultuuriinimeste kokkusaamiskoht. pisi|Kügelgenide poeg [[Wilhelm von Kügelgen|Wilhelm Georg Alexander von Kügelgen (1802–1867)]] 1801. aastal sündinud esiklapse saatus oli traagiline, ta suri aastaselt. Abielupaari teisest lapsest Wilhelmist kasvas Kügelgenide dünastia tuntud kunstnik ja kirjanik. Tänu Wilhelmi menukale mälestusraamatule on meil ligipääs kunstnikepere ajaloole ja loomingule. Kolmas laps – Gerhard – tuli elama Eestimaale ja oli mõisavalitseja. Kügelgenidel sündis ka tütar Adelheid, kelle kohta on vähe teada.
Poeg Wilhelm von Kügelgeni kirjutatud mälestusraamat "Jugenderinnerungen eines alten Mannes" (1870) osutus 20. sajandi sakslaste hulgas ülimenukaks. Muuhulgas kirjeldab Wilhelm ka Ojasoo mõisa kunstikeskkonda:
Looming
pisi|257x257px|Kügelgeni maalitud keiser [[Paul I pereportree]] Gerhard von Kügelgen on maalinud nii antiikmütoloogilise kui ka religioosse sisuga maale, kuid tuntud on ta oma portreedega. Saksa ajaloomällu on ta läinud Johann Wolfgang von Goethe ja Friedrich Schilleri portreedega; Venemaal jäädvustas Kügelgen keiser Paul I perekonda; Eesti- ja Liivimaal portreteeris kohalikke aadlikke.
Tema maalimistehnikat on iseloomustatud kui väga hoolikat ja meisterlikku, piltide sisu aga peetud idealiseerivaks ja pealiskaudseks. Tema seni säilinud töödest on tuntud (lisaks eespool mainitud Goethele ja Schillerile) Christoph Martin Wielandi ja Johann Gottfried von Herderi portreed; samuti professorite Karl Morgensterni ja Karl August Böttigeri ning Tartu Ülikooli tuntud rektori Georg Friedrich Parroti portreed. Viimane jõudis Eestisse 2016. aastal USA-st ning tegemist on pea ainsa säilinud pildiga ajaloolisest rektorist.
Kügelgen portreteeris ka Aleksander I – säilinud on küll 1801. aastal maalitud portree; kuid kahjuks on kadunud aastatel 1803–1804 maalitud töö, mis oli tellitud Tartu Ülikooli uude aulasse. See allegooriline portree antiikses rõivastuses keisrist on tänapäeval kadunud. Kuulus portree oli mõnda aega rektor Parroti korteris, kuni ülikooli peahoone valmis. Kuigi maal ise on kadunud, on säilinud professor Morgensterni kirjeldus sellest pildist, järgnevalt lõik tema kõnest 1827. aastast: See portree oli juba osa ülikooli aulast enne peahoone valmimist – ülikooli arhitekt Johann Wilhelm Krause arvestas keisri portreega.
Kultuurilooline olulisus
pisi|[[Georg Friedrich Kersting|Georg Friedrich Kerstingi maal "Kunstnik Gerhard von Kügelgen oma ateljees", 1811]] Eesti kunstiteadlane Kadi Polli on öelnud, et Tartu Ülikoolile kuuluvad Gerhard von Kügelgeni portreed saksa kirjanduse suurkujudest Goethest, Herderist ja Wielandist on rahvusvaheliselt ühed mainekamad Eestis asuvad teosed. Enne Eestisse tulemist oli Gerhard von Kügelgen saanud põhjaliku kunstihariduse Saksamaal ning käinud praktikal Roomas. Tema portreemaalides ilmnes uus kvaliteet – Kügelgeni valgustuslikud teosed tõstsid senist baltisaksa kunsti taset.
Vendade Kügelgenide tegevus Eestis on tähelepanuväärne ka sotsiaalsel tasandil: nende positsioon ühiskonnas ei seisnenud üksnes kuulumises heade käsitööliste sekka, vaid nad olid vabad intellektuaalid. Kügelgenid teenisid oma kunstnikutööga välja ka aadlistaatuse.
Gerhard von Kügelgen portreteeris suurnimede seas ka baltisaksa eliiti. Kügelgeni tehtud on ainus teadaolev portree Tartu Ülikooli legendaarsest rektorist Georg Friedrich Parrotist; oluline teos on ka professor Karl Morgensterni kujutav maal. Peale selle, et need maalid peegeldavad tehnilis-kunstilist taset, annavad nad meile ettekujutuse 19. sajandi Baltimaade inimestest. Portreede kõrval on kõrgelt hinnatud ka Kügelgeni religioosse ja mütoloogilise sisuga teosed, kusjuures Preisimaa kuningas Friedrich Wilhelm III tellis Kügelgenilt mitu seesugust suurteost.
Kaksikvendade peredest kasvas mitu põlvkonda viljakaid kunstnikke, arenes nn Kügelgenide kunstnikedünastia. Gerhard von Kügelgeni venna Carli poeg Konstantin von Kügelgenist kujunes isaga sarnaselt maastikumaalija. Carli lapselaps Sally von Kügelgen on oma töödega olulisel kohal Eesti kunstiajaloos, eriti Eesti kirikukunstis. Ka Gerhard von Kügelgeni pojast Wilhelmist kujunes silmapaistev 19. sajandi kunstnik.
Girl In Black / Riga My Love
"Girl In Black / Riga My Love" on 1991 Soomes ilmunud ansambli Vennaskond singel. Singel anti välja 7-tollise vinüülplaadina.
Singlil on kaks laulu: A-poolel "Girl In Black" ja B-poolel "Riga My Love".
Pavlovski rajoon
Pavlovski rajoon on mitme rajooni nimi:
Bakeri maakond (Florida)
Bakeri maakond (Baker County) on maakond Ameerika Ühendriikides Florida osariigis.
Ajalugu
Maakond moodustati 1861. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 27 115.
Tarlapi
Tarlapi on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Anna vallas. Tarlapi asub valla keskosas merepinnast 156 meetri kõrgusel Dzelzsupīte oja kaldal. Küla jääb valla keskusest Annast 3, piirkonna keskusest Alūksnest 15 ja Riiast 212 kilomeetri kaugusele.
Aastal 2007 oli külas 3 elanikku.
Lejas
Lejas (kohalikus murdes ka Lajas) on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Anna vallas. Lejas asub valla lõunaosas merepinnast 132 meetri kõrgusel Paparze jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Annast 6, piirkonna keskusest Alūksnest 18 ja Riiast 204 kilomeetri kaugusele.
Aastal 2007 oli külas 2 elanikku.
Pikavere vennastekoguduse palvemaja
alt=Pikavere vennastekoguduse palvela|pisi|232x232px|Pikavere vennastekoguduse palvemaja Pikavere vennastekoguduse palvemaja on Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Pikavere külas asuv vennastekogudusliikumise järgijate palvemaja. Palvemaja on arvele võetud kultuurimälestisena.
Zawierz
Zawierz (saksa keeles Zagern) on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Braniewo maakonnas Braniewo vallas. Zawierz asub Venemaa (Kaliningradi oblasti) piirist 10,5 km kaugusel, Braniewost umbes 4 km lõunas ja Olsztynist ligikaudu 75 km põhjaloodes.
Eesti Põlevloodusvarad ja -jäätmed
Eesti Põlevloodusvarad ja -jäätmed on populaarteaduslik ajakiri, mida annab 2004. aastast välja Eesti Biokütuste Ühing.
Zawierz
Küla on esmamainitud 1311. aastal.
Jacksoni maakond (Iowa)
pisi|Asend Iowa osariigis Jacksoni maakond (Jackson County) on maakond USA-s Iowa osariigis. Geograafilised koordinaadid on.
Eesti Põlevloodusvarad ja -jäätmed
Selle ajakirja valdkonnad on
Kiikla kurisu
Kiikla kurisu (ka: Oja kurisu) on kurisu Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Jõhvi kõrgustiku lääneosas.
Eesti Põlevloodusvarad ja -jäätmed
Käsitletavad loodusvarad on põlevkivi, diktüoneemaargilliit, puit, turvas, pilliroog, kõrs- ja heintaimed. Käsitletavad jäätmed on diktüoneemaargilliit, poolkoks, puitjäätmed, õled, hein, orgaanilist ainet sisaldavad jäätmed (plast, kummi jm), aga ka mittepõlevad biolagunevad jäätmed.
Jacksoni maakond (Iowa)
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Maquoketa.
Eesti Põlevloodusvarad ja -jäätmed
Olulisel kohal on termokeemilise muundamise tehnoloogia ja ökonoomika, energeetiline efektiivsus, kompleksne kasutus.
Å (Tranøy)
Å on küla Norras Tromsi maakonnas Senja saare lõunaosas Tranøy vallas 7,5 km Stonglandseidetist läänes, osa Å alusühikust. Geograafilised koordinaadid on 69°4′51″ N, 16°59′53″ E.
Jacksoni maakond (Iowa)
Maakonna pindala on 1683 km², millest 35 km² moodustab veepindala.
Å (Tranøy)
Å juures Stonglandseidetit ja Skrolsviki ühendavalt teelt fylkesvei 221 ära tee fylkesvei 224 Rødsandi suunas.
Jacksoni maakond (Iowa)
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 19 848. Aastal 2000 oli elanikke 20 296.
Ajalugu
Jacksoni maakond moodustati 21. detsembril 1837 Dubuque'i maakonna osast. Maakond on saanud nime seitsmenda Ameerika Ühendriikide presidendi Andrew Jacksoni järgi.
Å (Tranøy)
Å's oli varem oma lasteaed, kool ja poed. Praegu on need kõik, nagu ka kirik, pank ja vanadekodu, Stonglandseidets. 12,5 km läänes asuval Skrolsvikil on kiirlaevaühendus Harstadiga.
Å postiaadress on 9392 Stonglandseidet.
Kiikla kurisu
Kurisu pikkus on 50 m, laius 30 m ja sügavus üle 2 m. Kurisusse neeldub Kiikla oja. Kurisu neelamisvõime on 25 l/s.
Kõnetöötlus
19. sajand
pisi|Thomas A. Watson hoidmas käes tema ja Alexander Graham Belli leiutatud telefoni. 10. märtsil aastal 1876 esitles Alexander Graham Bell koos oma assistendi Thomas A. Watsoniga maailmale esmakordselt esimest meetodit, kuidas edastada signaali kasutades telegraafsidet. Tema leiutise nimeks sai telefon. Mõned päevad hiljem tegi Bell oma assistendiga kõne, mille abil räägiti üksteisega esimesed sõnad kasutades selleks nende loodud telefoni.
Aasta hiljem leiutas Thomas Edison fonograafi, millega sai salvestada ja mängida muusikat.
Charles Sumner Tainter koos Alexander Graham Belliga otsustasid täiendada Edisoni leiutist nõnda, et sellel oleks eraldiseisev salvestuskomponent, ja nimetasid selle graafofoniks. Graafofon patenteeriti aastal 1886. Esimesed fonograafilaadsed seadmed kasutasid algul salvestuste esitamiseks alumiiniumfooliumi sisse peidetud seadet.
1898. aastal leiutas Bell vahaga kaetud pappsilindrid, millele sai fonograafi kasutades talletada helisignaali. Nende tootmine oli odavam ja need olid kvaliteetsemad võrreldes varasema seadmega.
Samal aastal leiutas Valdemar Poulsen traatsalvestusseadme, mida ta nimetas telegrafofoniks. Selle seadmega oli võimalik salvestada inimkõne või signaali õhukestele terastraadi tükkidele.
20. sajand
Esimene kõnetuvastussüsteem leiutati Belli laboratooriumites aastal 1952, kust sai alguse süsteem nimega Audrey. 1961. aastal tutvustas IBM enda süsteemi Shoebox, mis suutis aru saada inimkõnest ning vastata inglise keeles kuueteistkümne sõnaga. pisi|330x330px|Peidetud Markovi mudeli diagramm koos selgitusega Leonard E. Baum ning teised koostööpartnerid esitlesid maailmale (millal?) peidetud Markovi mudelite (ingl k hidden Markov models) nimelist süsteemi, mis leidis esmalt kasutust kõnetuvastuses. Mõned aastad hiljem hakati seda kasutama bioloogilise järjestuse ülesseadmisel, mille abil oli võimalik paika panna geenide järjestus organismides. Erinevalt varasematest süsteemidest, suutis see süsteem tundmatust helist tuvastada sõnu. Järjest enam arenes elektroonika ning paralleelselt sellega ka arvutid, eriti 20. sajandi lõpus, mil protsessorid jõudsid esmakordselt maailmaturule ning tekkisid mitmed kõnetöötlus tarkvarad, mis olid kättesaadavad juba tavainimestele. 1990. aastal lõi firma nimega Dragon esimese kõnetuvastuse tarkvara Dragon Dictate, mille hinnaks oli 9000$. Mõned aastad hiljem jõudis sama firma poolt ka Dragon Dictate täiendatud versioon Dragon NaturallySpeaking, mille hinnaks oli 695$ ning mis suutis tuvastada juba inimkõne ehk suutis töödelda 100 sõna minutis.
Kõnesüntees
pisi|287x287px|Siin on kujutatud teksti kõneks sünteesi meetodite ülesehitust Kõnesünteesi eesmärk on töödelda kirjalik tekst ümber inimkõneks nii, et see kõlaks täpselt sedasi, et seda esitaks päris inimene. Meetodi peamisteks osadeks on tekstitöötlus, foneetline analüüs ja prosoodiline analüüs.
Tekstitöötlus
Tekstitöötluse juures on kolm tähtsat osa: sõnade hääldus, lause struktuur ning mitmetähenduslike sõnade ja rõhkude tuvastamine.
Esmalt peab teksti analüüsimisprotsess tuvastama, kus paiknevad rõhud antud sõnas, kuidas seda kasutatakse lauses ja kui pikalt hääldatakse igat tähte vastavas sõnas. Enamasti kasutatakse teksti analüüsi juures foneeme, mille abil on kerge eristada sarnase või sama tüvega sõnu.
Teksti analüüsi protsess peab suutma analüüsida ka lause struktuuri ehk seda, kus on pausid, mis on sõnade esituskiirus lauses ning vastavalt olukorrale muutma hääletooni.
Kolmandaks peab protsess ära tuvastama tekstis rõhuasetused nii lausetes kui ka sõnades ning mitmetähenduslikke sõnade korral vaatama, kumba tuleks kasutada. Lisaks ka mitmetähenduslikkusele peab protsess analüüsima ka konteksti, kus mingeid sõnu kasutatakse.
Seejärel tuleb üldine dokumendi struktuuri tuvastus, kus siis vaadatakse üle punkti- ja komakohad ning muud lauset lõpetavad märgid. Sellega on võimalik protsessil otsustada nende olulisust kindlas tekstis.
Teksti normaliseerimise juures vaadatakse peamiselt esinevaid kõnesünteesi tekstiprobleeme, näiteks lühendite ja akronüümide kasutamine tekstis.
Lingvistilise ehk keeleteadusliku analüüsi peamised aspektid on tuvastada sõna hääldatav osa, määrata ära iga sõna tähendus vastavalt kontekstile, lõikude ja fraaside tuvastamine koos pausidega, rõhuasetuse leidmine lauses, milles tahetakse esile tuua tähendusrikast sõna kontekstis ja ka kõnestiil, kas esitatav kõne peab olema vihases, emotsionaalses või pingevabas olekus.
Foneetiline analüüs
pisi|Sisendsõna kontroll enne heliks tegemise jaoks. Vastavalt reeglitele, mis on pildil defineeritud, tükeldatakse vastav sõna kolmeks osaks: foneemid, rõhk ja kõneosaks. Foneetilise analüüsi juures on vaja töödeldud tekst muuta esitatavaks helijadaks, kus on määratud kõneviis ja -stiil, vajalikud pausid, rõhuasetused. Foneetilise analüüsi osad on homograafi täpsustusoperatsioon ja kirjast heliks teisendamine.
Homograafi täpsustusoperatsiooni eesmärk on leida sisendsõna õige hääldus vaadates lause ja teksti konteksti ning otsustada, millist hääldust olukorras kasutada.
Prosoodiline analüüs
Kõnesünteesi viimane samm on prosoodiline analüüs, millega antakse heli või kõne tekitavale süntesaatorile vastavad juhised ja sisendid nagu kestus, kõneheli jada, helikõrgused. Kestuse ja helikõrguse kontuuride määramine toimub helikõrguste komplekti abil ja kestuse reeglid koos reeglite kogumiga rõhu määramiseks. Lisaks tehakse kindlaks, kuhu on vaja lisada pause, et esitatav kõne kõlaks võimalikult loomulikuna.
T-rakkude retseptorid
pisi|T-raku retseptori kompleksi illustratsioon - koos TCR-α ja TCR-β ahelaga, [[CD3 retseptor|CD3 ja ζ-ahela molekuliga]]
T-rakkude retseptorid (ingl T-cell receptors, TCR, ka TcR) on lümfoid(-immuun)süsteemiga loomadel T-rakkude membraanil paiknevad valkude kompleksid ja immuunretseptorid, mille ülesandeks on antigeenide äratundmine üksnes läbi organismiomaste MHC-molekulide ja immuunvastuse regulatsioon.
T-rakkude koolitamine MHC-molekulide tunnistamiseks toimub tüümuses.
Nii näiteks tunnevad T-rakkude retseptorid ehk TCR-molekulid ära kehavõõraste antigeenide olemasolu viirusega nakatatud rakumembraanil koos raku enda peamise koesobivuskompleksi (inimestel HLA) antigeenidega.
TCR-molekulid aktiveeritakse biokeemiliste sündmuste toimel, mille vahendajateks on ensüümid, koretseptorid, spetsiaalsed molekulid ja aktiveeritud või vabastatud transkriptsioonifaktorid.