cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hilda Koni
Isiklikku
Tema teine abikaasa oli jalgpallur ja pesapallur Alfred Koni.
Tema tütar on koorijuht Anne Dorbek.
Hüperitsism
Hüperitsismiks ehk Hypericum-mürgistuseks nimetatakse ülitundlikkust, mis võib avalduda paljude naistepuna (Hypericum) perekonna liikide (sh liht-naistepuna) ja loodusliku või kunstliku ultraviolettkiirguse koostoimel ning avaldub nahal fotodermatiidina (nahapõletikuna).
Hüperitsismi esineb naistepuna tarvitanutel (nii inimestel kui ka loomadel) pärast UV-kiirguse saamist.
Sümptomid
Nahapõletik avaldub esmalt näo ja peapiirkonna naha paistetuse, punetuse ja sügelusena. Kui sügelust püüda kratsimisega leevendada, siis võivad tekkida raskesti paranevad haavad.
Ravi
Tuleb püüda hoiduda otsese päikesevalguse käest – loomad võiks viia varjulisse kohta.
Mehhanism
Fotosensibiliseeriv toime omistatakse naistepunas sisalduvale hüperitsiinile. Nahapõletiku täpne tekkemehhanism pole selge. Arvatakse, et lipofiilne hüperitsiin koguneb rakumembraanidesse ja valguskiirguse toimel komplekteeritakse nende abil organismis reaktiivseid hapnikuühendeid, mis võivad ümbritsevaid kudesid kahjustada.
Sissevõetuna võivad nahapõletikku põhjustada nii liht-naistepuna ürt kui ka naistepunapreparaadid ja hüperitsiini sisaldavad kapslid.
Hiljuti naistepuna kasutanutel tuleb vältida päikese käes viibimist ja solaariumis käimist.
Baltvojenmorstroi
Baltvojenmorstroi oli NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi ja NSV Liidu Sõja- ja Mereväe Ettevõtete Ehitusministeeriumile allunud sõjaväeehitusettevõte aastatel 1944–1949.
Bunka vald
Ajalugu
Praeguse valla aladel asusid varem Bunka mõis (Funkenhof), Dižizriede mõis (Fischröden), Krote mõis (Krotten) ja Tadaiķi mõis (Tadaiken). Vald tekkis Bunka, Diž-Izriede, Usaiķi ja Ordanga mõisavaldade liitmisel, ent aastal 1890 liideti see Priekule vallaga. Vald moodustati taas aastal 1918, mil see eraldati Priekule vallast. Aastal 1935 oli Bunka valla pindala 38 km² ja seal oli 1014 elanikku.
Baltvojenmorstroi
NSV Liidu Riigikaitsekomitee määrusega 3. detsembrist 1944 ja NSV Liidu SARK-i käskkirjaga 14. detsembrist 1944 moodustati 1944. aasta detsembris Punalipulise Balti laevastiku mereväebaaside ning Tallinna ja Riia merekaitsepiirkondade rannakaitse taastamiseks ja ehitamiseks NSV Liidu SARK-i ehitusvalitsus Baltvojenmorstroi. SARK-i ehitusvalitsus Baltvojenmorstroi koosseisu kuulusid Tallinna, Riia ja Porkkala mereväebaasi ehitusvalitsused.
Bunka vald
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Rootsi kalmistu linnamägi, Kalniņi muinaskalmed, Grantiņi muinaskalmed, Valki muinaskalmed, Bunka muinaskalmed ja Gravenieki muinaskalmed ehk Misiņkalns. Kohaliku kaitse all on hiiepaik Gravenieki Puuslikumägi, Gaiļi mäe linnamägi ja Krote linnamägi.
Baltvojenmorstroi
Baltvojenmorstroile allusid Eestis: laevatehased, metsavarumiskontorid, Paldiski karjäär, Vasalemma karjäär, Lasnamäe karjäär ja Nõmme karjäär; kivipurustustehas, tuhakivide ja betoonplokkide tehas, puidutöötlemise kombinaat, sovhoosid ja ehituspataljonid.
Bunka vald
Loodus
Looduskaitse all on Krūkļi mets-õunapuu, Parunitamm ja Krote park. Lisaks on kaitse all kolmteist nimetut põlispuud.
Külad
Vallas on kolm küla. Valla keskus Bunka on staatusega vidējciems ja seal oli 2020. aastal 177 elanikku. Sama staatusega on veel kaks valla küla – Krote 147 elanikuga aastal 2020 ja Tadaiķi 114 elanikuga aastal 2020. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Hermes (tantsurühm)
Hermes on Tartus tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhendab Mariann Rajang.
Rühm asutati septembris 1980.
Rühm esines 2004 festivalil Europeade.
Orajõe raudteejaam
Orajõe raudteejaam oli raudteejaam kitsarööpmelise Riisselja–Orajõe raudtee 43,8 kilomeetril. Jaama asukoht jääb tänapäeval Pärnumaa Häädemeeste valla Metsapoole külla. Jaam avati aastal 1923. Rajamisel jäi see Orajõe valda.
Hermes (tantsurühm)
2019. aastal osales rühm XX tantsupeol Minu arm.
Orajõe raudteejaam
Algselt oli tegemist raudtee lõppjaamaga. Aastal 1925 pikendati raudteed Iklasse.
Orajõe raudteejaam suleti 1975. aastal. Jaamahoone on varemetes. Säilinud on üks liipritest ehitatud abihoone.
Orajõele eelnes Riisselja poolt Teaste raudteepeatus ja järgnes Ikla raudteejaam.
Bunka
Bunka on küla (vidējciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas, Bunka valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 44 meetri kõrgusel Vārtāja jõe kaldal.
Külas on kultuurimaja ja raamatukogu. Bunka on tekkinud endise Bunka mõisa ja Bunka kiriku juurde. Aastani 2021 kuulus küla Priekule piirkonda.
Aastal 2005 oli külas 202 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 177.
Remte vald
pisi|[[Remte järv]] Remte vald (läti keeles Remtes pagasts) on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Blīdene, Ciecere ja Gaiķi vallaga ning Tukumsi piirkonna Zante, Jaunpilsi ja Viesatase vallaga.
Sullivani maakond
Sullivani maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Remte vald
Valla pindala on 156 km². 2011. aasta seisuga elas seal 733 inimest. Aastal 2011 elas vallas 683 lätlast, 12 venelast, 9 valgevenelast, 6 ukrainlast, 3 poolakat ja 17 leedulast. Valla keskuseks on Remte küla. Vallavanem on Krišjānis Valters.
Valla aladel asusid Kaulice mõisa (Gut Kaulitzen), Remte mõisa (Gut Remten), Smukase mõisa (Gut Schmucken) ja Vikstraute mõisa (Gut Wixtrauten) maad. Aastal 1935 oli valla pindala 128,6 km² ja seal oli 1643 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Smukase ja Remte külanõukogud, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Remte külanõukoguga Smukase külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2001–2021 kuulus vald Brocēni piirkonda.
Valda jääb Remte järv pindalaga 75,5 hektarit.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Valteri muinaskalmed ja Remte mõisa hoonetekompleks, sealhulgas tallid, mõisaomanike suguvõsa matmisplats, park, häärber, terrassipiirded ja reljeefid.
Jātele
Jātele on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Kurmāle vallas.
Remte vald
Looduskaitse all on Ābulase vaher, Kaziņi tamm, Birznieki tamm, Remte Armastuse tammed, Remte pargi lehis ja Šmīdrēni hiidmänd, lisaks veel neli nimetut põlispuud. Valda jääb Dulbji silma soo hoiuala pindalaga 6 hektarit.
Türi kirikumõis
Türi kirikumõis (saksa keeles Pastorat Turgel) oli kirikumõis Türi kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb mõis Järva maakonda Türi valda.
Remte vald
Vallas on neli küla. Valla keskuses Remtes (vidējciems) oli 2015. aastal 343 elanikku. Üks küla on staatusega skrajciems: Stūrīši 6 elanikuga aastal 2015. Muud külad on staatusega mazciems: Kaulaci ligikaudu 37 elanikuga aastal 2006 ja Smukas ligikaudu 10 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kokandi khaaniriik
Kokandi khaaniriik (usbeki Qo'qon Xonligi) oli khaaniriik, mis eksisteeris 18.–19. sajandil Kesk-Aasias Fergana orus. Riik sai nime pealinna Qo‘qoni (ajalooliselt tuntud kui Kokand) järgi. Kokandi omariiklus kujunes välja 1710. aastal, kui varem Buhhaara khaaniriigile kuuletunud Mingi hõimust pärit usbekid koondasid võimu Fergana orus enda kätte, ja kestis kuni 1876. aastani, mil riigi vallutas Venemaa Keisririik. Qo‘qon asub tänapäeval Usbekistani territooriumil ning ülejäänud khaaniriigi territoorium on tänapäeval ära jagatud Usbekistani, Kõrgõzstani, Kasahstani ja Tadžikistani vahel.
Jātele
Küla asub valla lääneosas merepinnast 85 meetri kõrgusel. Jātele jääb valla keskusest Vilgālest 4,5, piirkonna keskusest Kuldīgast 17 ja Riiast 152 kilomeetri kaugusele.
Kokandi khaaniriik
Khaaniriigi peamise elanikkonna moodustasid Mingi hõimust pärit olevad usbekid (kuigi keeruline on täpselt elanike rahvust määratleda, sest usbekk tähendas ka linna asunud elanikku ning mitmed kirgiisid ja kõptšakid hakkasid end pärast linna kolimist usbekkideks nimetama), kõptšakid ja regiooni põlisasukad, keda kutsuti "türklasteks" ja kes elasid piirkonnas vähemalt mongolite vallutusajast.
Tatjana Kosmõnina
Ta on töötanud Eesti Televisioonis venekeelse "Aktuaalse kaamera" diktorina.
Kokandi khaaniriik
Ajalugu
Džungarite invasioonid Kesk-Aasiasse 17. sajandi keskpaigust nõrgestasid kasahhi vanimat žuzzi ja tõrjusid kasahhid välja nende ajalooliselt kodumaalt. Koduta jäänud Kasahhi hord tungis siis Buhhaara khaaniriigi aladele, mis peaaegu põhjustas Buhhaara kokkukukkumise. Seetõttu nõrgenes Buhhara ülemvõim 17. sajandi lõpus ja 18. sajandi alguses mitmetel endistel khaaniriigi aladel, sealhulgas ei suutnud khaani oma keskvõimu säilitada Fergana orus. Usbeki Mingi hõimust pärit olev Šahruk-bii kasutas võimaluse ära ja asus 1710. aastast koondama võimu Fergana orus. Ta ehitas üles tihedad liitlassuhted piirkonda määratud beidega, kujunedes ise esimeseks võrdsete seas.
Tema järglased vabanesid järk-järgult Buhhaara ülemvõimust. Esialgu kujunesid uue liidu keskusteks Marg‘ilon, Hudžand ja Andijon, kuid 1740. aasta paiku rajas tollane hõimujuht Abdalkarim uue linna, milles arenes välja tulevane riigi keskus Qo‘qon. 1760. aastal nõustusid Fergana oru liitlased maksma andamit Qingi dünastiale tänuks džungarite hävitamise eest.
Täpselt pole teada, millal kujunes liit khaaniriigiks. Üks allikas väidab, et juba dünastia asutaja Šahruk-bii väitis endal olevat tšingisiidide verd, mis oli Kesk-Aasias oluline legitiimsuse allikas. Qingi dünastia allikate järgi viitas Hiinale 1760. aastatel tribuuti maksev Irdana endale kui khaanile. Enamik allikaid nõustub, et khaani tiitli võttis endale alles 1800–1809 valitsenud Alim, kes ei väitnud end küll otseselt pärinevat tšingisiidide suguvõsast.
19. sajandi alguses oli khaan kindlalt oma võimu kindlustanud ja khaaniriik hakkas sajandi esimeses pooles naabrite arvelt laienema, mistõttu ta jõudis oma võimsuse tippu. Khaan Alim (1800–1809) pani alguse khaaniriigi laienemisele, vallutades 1810. aastal iseseisva Taškendi linnriigi. Khaan Omar (1809–1822) jätkas seda poliitikat ja sajandi keskpaigaks hõlmas Kokandi khaaniriik mitmeid kirgiisi, kasahhi ja karakalpaki hõime kuni Araali mereni. Muhammad Ali valitsemisajal 1822–1842 laienes Kokand üle mägede itta ja vallutas Qingi Hiina käest oma võimu alla lühiajaliselt isegi Kaxgari.
Kiire laienemine lühikese aja jooksul muutis Kokandi ebastabiilsemaks. Khaaniriigi koosseisu toodud hõimud ei tunnustanud tihtipeale Mingi dünastia khaani legitiimsust ja õigust neid valitseda, mistõttu keeldusid nad makse maksmast ja sõjaretkedel osalemast. Khaan Omar üritas luua ühtset riiki, kasutades üheseks aluseks islamit. Ta soosis ulama, kunstnike ja kirjanike tegevust riigis, jagas maad laiali islami traditsioonist pärit mülki (müüdav maa) järgi ja nimetas end "moslemite emiiriks". Reformid ja laienemine tõid khaanidele rikkust, kuid tekitasid ka probleeme. Kuigi Omar ja Muhammad Ali suutsid sundida kirgiise maksma mülki eest, et neil oleks koht, kus karja talvel hoida, ei tekitanud islami seadused loodetud ühtsust. Kohalikud hõimud järgisid pigem oma hõimuseadusi ning keskvõim kehtestas oma seadused vaid linnades, mille elanikud moodustasid khaaniriigi elanikkonnast vaid väikese osa. End "moslemite emiiriks" nimetamine viis Kokandi konflikti Buhharaga, mille emiir Nasrulloh end samamoodi kutsus ja Kokandis rivaali nägi.
1840. aastaks olid pinged õhus kirgiisi ja kõptšaki hõimude ning keskvalitsuse vahel suure maksukoormuse tõttu. Pinged lahvatasid konfliktiks, kui khaan abiellus kahe oma õe ja ämmaga, mistõttu ta kaotas ka šariaadiseaduste rikkumise tõttu ka vaimulike toetuse. Rahulolematud hõimud kutsusid Buhhara emiiri Nasrullohi Kokandisse tungima, mida ta ka tegi, tuues ettekäändeks Muhammad Ali seadusevastase käitumise. Järgmise kahe aasta jooksul surid konflikti jooksul Muhammad Ali ja kogu tema perekond. Võimu haarasid khaaniriigis kõptšakid, kes tõrjusid küll Buhhaara Kokandi piirest välja, kuid ei suutnud taastada stabiilsust riigis.
Xudoyorxon taastas Mingi võimu Kokandis, kuid selleks ajaks olid piirkonnas tegutsema asunud venelased. Venemaa vallutas Kokandilt 1865. aastal Taškendi ja Hudžandi, mis põhjustas veel ühe Buhhara edutu sissetungi Kokandisse. 1868. ja 1872. aastal sõlmis Kokand Venemaaga lepped, mis tegi khaaniriigi protektoraadiks, sarnaselt Buhhara ja Hiiva saatusega. 1875. aastal suutsid khaani võimuga rahulolematud Xudoyorxoni võimult kõrvaldada, mistõttu otsustasid Vene väed Kokandisse sisse tungida. 22. septembril 1875 leppis uus khaan Nasriddinxon kokku uues leppes, millega loovutas suure osa Fergana orust ning leppis veelgi karmima protektoraadi seisundiga. 10. oktoobril järgnes sellele teine riigipööre, mille järel sai võimule Poʻlatxon ning riigis vallandus uuesti kodusõda. Seetõttu sekkus riigi siseasjadesse uuesti Venemaa, kes seekord kogu Kokandi ära vallutas ja 1876. aastal piirkonna Turkestani kindralkubermangu Fergana oblastiks muutis.
Jātele
Küla on tekkinud endise Jātele mõisa (Jahteln) keskuse juurde. Mõisakompleks põletati 1905. aasta revolutsiooni käigus maha.
Jāteles kasvav saar ümbermõõduga 4,54 meetrit ning tammed ümbermõõtudega 4,5 ja 5,24 meetrit on looduskaitse all.
Wilhelm I (Braunschweig-Wolfenbüttel)
Wilhelm (u. 1392 – 1482), kutsutud Võidukaks, oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog.
Perekond
Wilhelm abiellus aastal 1423 Brandenburgi kuurvürsti Friedrich I tütre Cäciliega (suri aastal 1449). Neil olid järgmised lapsed:
Zvārtava vald
Zvārtava vald (läti keeles Zvārtavas pagasts) on vald (2. järgu haldusüksus) Lätis Valka piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Valka ja Vijciemsi valla ning Smiltene piirkonna Grundzāle ja Koivaliina vallaga. Eestis piirneb vald Valga vallaga.
Valla pindala on 170 km². 2016. aasta seisuga elas seal 423 inimest. Valla keskus on Stepi küla. Vallavanemaks on Raitis Priede.
Valla vapi kilp on roheline, sellel on kujutatud kolm kuldset käbi kolme paremale painutatud okkapaariga. Roheline värv sümboliseerib valla loodust ja metsarikkust, kuldne aga lootust valla arengule. Käbide arv sümboliseerib kolme sfääri: taevast, maad ja vett ning olevikku, minevikku ja tulevikku.
Ajalugu
Aastal 1935 oli valla pindala 86,6 km² ja elanikke oli seal 1364. Aastal 1945 jagati vald Zvārtava ja Aima külanõukogudeks, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Zvārtava külanõukoguga likvideeritav Aima külanõukogu, aga aastal 1961 Aumeisteri külanõukogu kolhoosi «Kalnājs» maad. Aastal 1967 liideti kolhoosi «Straume» maad Koivaliina külanõukoguga (sealhulgas ka piirkonna ajalooline keskus Zvārtava). Aastal 1979 liideti osa külanõukogu maadest Grundzāle külanõukoguga, Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Vald kuulus Valka rajooni. Aastast 2009 kuulub see Valka piirkonda.
Loodus
Vald asub Vidzeme kõrgustikul, selle kõrgeim koht on Vasukalnsi mägi (88,8 m). Valla suuremad jõed on Koiva koos oma lisajõgede Aima ja Stepupega. Valda jääb arvukalt järvesid, enamik neist moodustab Aumeisteri järvestiku, kuhu kuuluvad suurematest järvedest Salainis (77,8 ha), Vadainis (49,6 ha), Vēderis (50,8 ha), Sēta järv (22,6 ha) ja Garūlis (17,3 ha). Vallas on ka järvestikku mitte kuuluv Cepurīte järv (9,3 ha).
Marshall Sahlins
pisi|Marshall Sahlins Marshall David Sahlins (27. detsember 1930 – 5. aprill 2021) oli Ameerika Ühendriikide kultuuriantropoloog.
Zvārtava vald
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Zaķi ja Mieniķi muinaskalmed ja Veckurpnieki linnamägi. Kohaliku kaitse all on Putrase muinaskalmed, Buliņi keskaegne kalmistu ehk Kirikuase, Eļmi muinaskalmed, Lācīši linnamägi, hiiepaik Tilikase Jaanimägi ja hiiepaik Bedņi Püha pärn. Looduskaitse all on Lejzemnieki tammed, Eļmi pärn, Liepiņi tamm, Gaujmalnieki mänd, Zaķi paju ja Koiva tamm. Lisaks kasvab vallas arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid, suurem osa neist kasvab Koiva lähistel. Valda jäävad ka 1 hektari suurune Lapiņi järve hoiuala, 2 hektari suurune Taurīši järve hoiuala, 30 hektari suurune Bednese soo hoiuala ja 238 hektari suurune Vadainise soo hoiuala. Valla põhjaosa asub Ziemeļgauja kaitstaval maastikul.
Marshall Sahlins
Ta töötas Chicago Ülikoolis.
Tatjana Kosmõnina
Aastast 2013 töötab ta Vene Teatris.
Orase tänav (Rakvere)
Orase tänav on tänav Rakveres.
Rakvere Tammiku linnaosa on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, linnaosas paiknevad põhiliselt ühepereelamud. Tänavad kannavad linnaosale iseloomulikke taimenimetusi.
Gabriel Noradunkyan
200px|thumb|right|Gabriel Noradunkyan Gabriel (Kapriel) Efendi Noradunkyan (eestikeelses ajakirjanduses ka Gabriel Noradoungian; 6. november 1852 İstanbul – 1936 Pariis) oli armeenlasest Osmanite impeeriumi poliitik, aastatel 1912–1913 välisminister.
Ta lõpetas İstanbulis Saint-Josephi Prantsuse lütseumi.
Zvārtava vald
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 396 lätlast, 13 venelast, 4 ukrainlast, 2 poolakat ja 2 leedulast.
Valla külad on:
Sokolõntsi
Sokolõntsi (ukraina keeles Соколинці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tõvrivi rajoonis. Elanike arv on 71. Pindala on 0,93 km².
Pesa tänav
Pesa tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis.
Tänav sai nime 25. septembril 1959.
Fred Puss
Fred Puss (sündinud 19. veebruaril 1976) on eesti ajaloolane, genealoog ja nimeteadlane.
Haridus
Fred Puss õppis Tallinnas Mustamäe gümnaasiumis. Aastatel 1994–2001 õppis Tartu Ülikoolis ajalugu.
Hans Ahven
Hans Ahven (8. mai 1883 – 26. veebruar 1965 Tallinn) oli eesti insener ja ühiskonnategelane.
Fred Puss
Haridus
Fred Puss on Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna ajaloo ja arheoloogia instituudi doktorant.
Tegevus
Fred Puss on Eesti Isikuloo Keskuse juhataja ja Eesti Keele Instituudi leksikograaf.
Fred Puss uurib eesti perekonnalugu, isiku- ja kohanimesid ja andmekaitse probleemistikku.
Ta on esinenud eesti perekonnalugu, kohalugu ja isikunimesid tutvustavate loengutega koolides, seltsides, konverentsidel jm üle Eesti ja USAs, Soomes, Rootsis, Norras, Suurbritannias, Saksamaal. Fred Puss on propageerinud perekonnaloo uurimist Eestis, uurinud eestlaste perekonnalugu nii Eestis kui ka väliskogukondades.
Hans Ahven
Hans Ahven maeti 4. märtsil 1965 Metsakalmistule.
Kooli tänav (Räpina)
Kooli tänav on tänav Räpina linnas, paikneb linna keskosas ning kulgeb kirdest edelasse.
Tänav on 525 meetrit pikk ja kuni 18 meetrit lai. Kooli tänav saab alguse Võõpsu maanteelt (45, Tartu–Räpina–Värska tee), ristub edela poole kulgedes Hariduse, Aia ja Rahu tänavaga ning lõpeb Võhandu tänava ristmikul.
Fred Puss
Tegevus
Fred Puss on Eesti Genealoogia Seltsi liige alates 1991. aastast, juhatuses alates 1995, auliige alates 2014. Ta on Eesti Looduseuurijate Seltsi raamatukogu komisjoni, Õpetatud Eesti Seltsi, Emakeele Seltsi, arhiivinõukogu, rahvusvahelise nimeuurijate nõukogu ICOS jt organisatsioonide liige.
Kooli tänav (Räpina)
Kooli 1 hoones paikneb Räpina vallavalitsus. Selle kõrvalkinnistul aadressiga Kooli tänav 5 asub Räpina Ühisgümnaasiumi õppehoonete kompleks. Tänava keskosas asuvad ühepereelamud ja korterelamu. Tänava lõpuosas on ärihooned: aadressil Kooli 14a paikneb Räpina Coopi Konsumi kauplus ja aadressil Kooli 16 on söögikoht Puuriida Pubi.
Fred Puss
Tegevus
Aastail 1988–1998 uuris Eesti põlispuid ning avaldas nende kohta artikleid ajakirjas Eesti Loodus.
Ta on ETV sarja "Sinu uus sugulane" meeskonnas ajaloolane-konsultant.
Olevi põik
Olevi põik on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Kivimäe asumis.
Pärnu Eliisabeti kogudus
EELK Pärnu Eliisabeti kogudus on luterlik kogudus Pärnus. pisi|[[Pärnu Eliisabeti kirik, Nikolai tänav 22]] Kogudus kuulub EELK Pärnu praostkonda.
Koguduse õpetaja on Tõnu Taremaa, diakon Jaanus Torrim, organist Aaro Tetsmann. Juhatuse esimees on Andres Riivits.
Jumalateenistus (missa) on igal pühapäeval algusega kell 10.00 ja kell 18.00, samuti teisipäeval, kolmapäeval ja reedel algusega kell 9.00 ning neljapäeval algusega kell 18.00 Pärnu Eliisabeti kirikus. Pihiaeg on pühapäeviti enne õhtust missat kell 16-17:30.
Ajalugu
Poola võimu ajal (1582–1617) tegutses Pärnu Nikolai kirikus katoliku kiriku kogudus. Luterlased said Poola valitsuselt endale kiriku ehitamise otstarbeks üks kokkuvarisenud maja ja 12. augustil 1590 aastal asetati aluskivi uuele luteri koguduse kirikule. Ehitus kestis 10 aastat ja aastal 1600 õnnistati uus kirik. Kirikule, Hommiku ja Põhja tänava nurgal anti Evangelist Johannese nimi (Jaani kirik). Nikolai kiriku uuesti pühitsemisega kolis Nikolai saksa kogudus oma vanasse kirikusse ja Jaani kirik anti nüüd eesti kogudusele.
Põhjasõja päevil kapituleerus Pärnu linn venelastele 12. augustil 1710 ja Jaani kirik õnnistati kreeka-katoliku jumalateenistuseks. 1731. aastal saavutati kiriku linnale tagastamine, kuid seda ei saadud enam kasutada, sest kirik oli õigeusu kombe kohaselt õnnistatud. 1741. aastal andis Venemaa keisrinna Jelizaveta Petrovna käsu eraldada riigikassast 8000 rubla uue luterliku kiriku ehitamiseks Pärnusse. Senine eesti Jaani kogudus sai endale ja pühakojale uue nime – Eliisabet. 25. juunil 1744 pandi nurgakivi Pärnu Eliisabeti kirikule. Püha Johannese (Jaani, Uspenija Bogoroditsõ) õigeusu kirik lammutati, peale uue õigeusu Pärnu Suurmärter Katariina kiriku ehitamist. Eliisabeti koguduse ajal, kuulus Eliisabeti saksa kogudusse linna ümbruskonnas elav aadel, kuna Pärnu Nikolai kirik oli puht linnakodanike koguduseks.
Ridala kirikumõis
Ridala kirikumõis (saksa keeles Pastorat Roethel) oli kirikumõis Ridala kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Haapsalu linna.
Sullivani maakond (New York)
Sullivani maakond (Sullivan County) on maakond USA-s New Yorgi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Monticello.
Maakonna pindala on 2582 km², millest 70 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 77 547. Aastal 2000 oli elanikke 73 996.
Ajalugu
Sullivani maakond moodustati 1809. aastal Ulsteri maakonna osast. Maakond on saanud nime kindralmajor John Sullivani järgi, kes osales Ameerika iseseisvussõjas.
Tähtede loend tähesuuruste järjekorras
Siin on loetletud heledamaid tähti järjestatuna nende näiva heleduse järgi.
Kusai
Kusai (žemaidi Kosā) on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Erla jõe kaldal.
James Hoban
James Hoban (1755 – 8. detsember 1831 Washington) oli iiri päritolu Ameerika Ühendriikide arhitekt, keda teatakse Valge Maja esialgse projekti koostajana.
Kusai
Külla ulatuvad osaliselt Salantai regionaalpark ja Erla geomorfoloogiline kaitseala.
Piirkond oli asustatud juba I aastatuhande I poolel. Nii ulatub külla Erla jõe teisel kaldal asuva Šakaliai linnamäe piiranguvöönd. Küla ise moodustati XVI sajandil maareformi käigus, selle nimi tuleneb isikunimest Kusas. Aastal 1940 küla põles, sõjajärgsetel aastatel jäi see maaparandustööde käigus praktiliselt inimtühjaks. Aastal 1939 leidis üks külaelanik üht kivi maa sisse mattes kolm hõbedast kaelavõru, igaüks kaaluga 400 grammi. Üks neist asub Kretinga koduloomuuseumis.
Elanikkond
pisi|tühi|Kivi, millel olevat armastanud istuda [[Simonas Daukantas]]
Kliiverpoom
thumb|right|Pukspriidi ja kliiverpoomi osad. 1 - kliiverpoom, 2 - pukspriit, 3 - (fokk- või groot-) mastitaak vastavale taakslile (fokale), 4, 5, 6, 7, - kliiverpurjede kinnitustaagid. 8 - kliivertaak, 10 - tamstok, 13 - vesitaak
Kliiverpoom on purjelaeva vööris paralleelselt pukspriidiga ettepoole ulatuv ülepikendus-tala või -latt kliiverpurjede kandmiseks.
Raudmees (täpsustus)
Raudmees võib tähendada igasugu asju.
Rostislav Gurjev
Rostislav Gurjev (sündinud 29. juunil 1945 Tallinnas) on Eesti ooperilaulja (tenor).
Aastatel 1969–1975 oli ta Estonia koorilaulja ja seejärel aastast 1975 solist.
Aleksei Kelli
Aleksei Kelli (sündinud 13. juunil 1977) on eesti õigusteadlane, Tartu Ülikooli intellektuaalse omandi õiguse professor.
Tema peamised uurimisteemad on intellektuaalne omand (autoriõigus, autoriõigusega kaasnevad õigused ja tööstusomand), andmekaitse ja tehisintellekti õiguslikud küsimused.
Haridustee
Kelli sai 2005. aastal Tartu Ülikoolis magistrikraadi õigusteaduses tööga "Konfidentsiaalsuskohustus usaldussuhtes" (juhendaja Heiki Pisuke). 2009. aastal sai ta sealsamas doktorikraadi õigusteaduses tööga "Developments of the Estonian Intellectual Property System to Meet the Challenges of the Knowledge-based Economy" ("Eesti intellektuaalse omandi süsteemi arengud teadmistepõhise majanduse tingimustes", juhendaja Heiki Pisuke).
Töökäik
Aleksei Kelli oli Tartu Ülikooli intellektuaalse omandi õiguse assistent 2003−2006 ja lektor 2006−2010. Ta oli 2010. aastal ka Columbia Ülikooli külalisteadur. 2006−2015 töötas ta Tartu Ülikooli eraõiguse instituudi õppetooli juhataja asetäitjana ja 2010−2016 oli intellektuaalse omandi dotsent.
Alates 2016. aastast on ta Tartu Ülikooli intellektuaalse omandi õiguse professor.
Teadusorganisatsiooniline tegevus
Aleksei Kelli tegeleb digitaalsete keeleressursside õiguslike küsimustega Tartu Ülikoolis ja Eesti Keele Instituudis ning on CLARIN ERIC (Common Language Resources and Technology Infrastructure) õiguskomitee liige.
Aleksei Kelli on juhtinud ja osalenud eksperdina mitmes teadusprojektis. Näiteks juhtis Dr. Kelli intellektuaalse omandi õiguse kodifitseerimise töögruppi (2012–2014 Justiitsministeeriumis) ning Eesti Teadusagentuuri tellitud uuringute “Tööstusomandi kaitse ja kasutamine Eestis: majanduslik ja õiguslik perspektiiv“ (2017–2018) ja “Avatud teadus Eestis ja Euroopas: õiguslik ja majanduslik lähenemine“ (2016–2017) täitmist. Aleksei Kelli oli vastutav Välisministeeriumi projekti eest, mille eesmärk oli tööstuse ja teadusasutuste koostöö ning teadmussiirde edendamine Ukrainas (2015–2016). Ta oli teadus- ja innovatsioonipoliitika seire programmi intellektuaalse omandi seirevaldkonna põhiekspert (2011–2015).
Aleksei Kelli oli ÜRO intellektuaalse omandi eksperdigrupi (Team of Specialists on Intellectual Property) liige (2010–2013 ÜRO Euroopa majanduskomisjonis).
Lisaks on Aleksei Kelli osalenud Euroopa Liidu ja Eesti teadus- ja arendusprojektides intellektuaalse omandi, innovatsiooni ja isikuandmete kaitse asjatundjana. Ta on avaldanud artikleid rahvusvahelistes ajakirjades intellektuaalse omandi, autoriõiguse, innovatsiooni, teadmussiirde, isikuandmete kaitse ja nendega seotud teemadel.
Auchel
pisi|Kaevandusmälestusmärk
Auchel (pikardi: Auchez) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Endine kaevanduslinn, tänapäeval kergetööstuslik ja põllumajanduslik vald, asub 13 km Béthune'ist edelas ja 55 km Lille'ist edelas, teede D183 ja D183E ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Alejas
Alejas (vanasti ka Planīca) on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Kurmāle vallas.
Küla asub valla lääneosas merepinnast 90 meetri kõrgusel Vanka jõe kaldal. Alejas jääb valla keskusest Vilgālest 11, piirkonna keskusest Kuldīgast 10 ja Riiast 157 kilomeetri kaugusele.
Prii tänav
Prii tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Rahumäe asumis.
Alejas
Küla on tekkinud endise Planīca mõisa (Planetzen) keskuse juurde. XX sajandi esimesel poolel oli küla saksa asunike asuala keskuses. Sealse valla elanikest olid ligi kolmandik sakslased. Kuni 1960. aastani oli küla algul Planica valla, hiljem aga Planica külanõukogu halduskeskus.
Prii tänav
Tänav sai nime 25. septembril 1959.
Simo Andre Kadastu
Simo Andre Kadastu (sündinud 31. mail 1993) on eesti näitleja.
Õppis aastatel 2013–2016 Tartu Ülikoolis ajakirjandust ja kommunikatsiooni ning aastatel 2016–2020 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXIX lennus.
On alates 2020. aastast Tallinna Linnateatri näitleja.
Saphenophis
Saphenophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Saphenophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need maod elavad Colombias ja Ecuadoris.
Oksüdatiivne stress
Oksüdatiivne stress on olukord organismis, kus on häiritud oksüdatiivsete stressorite ja antioksüdantide omavaheline tasakaal. Ülekaalus on oksüdatiivsed stressorid, mis on kahjustavad tegurid. Teatud lühiajaline mõõdukas hästi kontrollitud oksüdatiivne stress on normaalne ja vajalik organismi kaitsemehhanismide käivitamiseks. Kestev sügav oksüdatiivne stress võib põhjustada või süvendada mitmesuguseid haigusi, nagu vähk, kardiovaskulaarsed haigused, ateroskleroos, hüpertensioon, isheemia-reperfusioonikahjustused, suhkurtõbi, närvisüsteemi kahjustavad haigused (Alzheimeri tõbi ja Parkinsoni tõbi) ning reumatoidartriit.
National Mall
pisi|Vaade üle National Malli läänest pisi|Vaade üle National Malli idast pisi|National Malli kaart National Mall on kultiveeritud haljasala, mis asub Washingtoni kesklinnas, pikkipidi Kapitooliumi ja Lincolni memoriaali, ristipidi Valge Maja ja Jeffersoni memoriaali vahel.
Oksüdatiivne stress
Oksüdatiivse stressi efektid
Väga tugevad ärritused põhjustavad nii ainevahetuslikke kui morfoloogilisi kohastumusreaktsioone rakus, misjärel tekib uus püsiv seisund, kus raku elutegevus on säilinud, kuid tema funktsioon on muutunud. Rakk kahjustub siis, kui tema kohandumisvõimalused etioloogilise teguri toime suhtes pole piisavad. “Rakukahjustusest saavad alguse kõik organikahjustuse vormid.” (Rudolf Virchow).
Üheks tähtsamaks rakukahjustuse põhjuseks on vabade radikaalide kuhjumine. Vaba radikaal on keemiline ühend, mille välisorbiidil on üks paardumata elektron. Vabad radikaalid tekivad rakus: Vabad radikaalid kahjustavad lipiide, mille tulemusel muutub rakumembraani, mitokondrite ja endoplasmaatilise retiikulumi membraanide struktuur, kaob membraanide võime reguleerida transmembraanseid ioongradiente. Kahjustuvad ka tsütoskleleti valkude struktuur, häiruvad geneetiline aparaat ja ensüümide struktuur.
•OH radikaal on kõige reaktiivsem vaba radikaal, mida bioloogilistes süsteemides leida võib. Ta reageerib enamiku biomolekulidega difusioonlimiteeritud kiirusel ning on võimeline põhjustama tõsiseid kahjustusi tekkimiskohast väikese raadiuse piirides. Võrreldes •OH-ga on •O2- väiksemat kahju tekitav vaba radikaal, reageerides väheste biomolekulidega. Teisalt võib•O2- kiiresti reageerida NO•-ga, andes peroksünitriti (ONOO-), mis on potentsiaalselt väga kahjulik, kuna võib genereerida hüdroksüülradikaale. Vesinikperoksiid võib oksüdeerida otseselt intratsellulaarseid komponente, kuid võrreldes eelnevatega on see tunduvalt vähem reaktiivne ühend. Ta on võimeline difundeeruma rakus ja rakkude vahel ning membraane läbima. H2O2 olulisus seisneb selles, et reageerides siirdemetallidega moodustub •OH. •OH ründab nii nukleiinhappeid, lipiide kui valke, samas kui •O2- ja H2O2 ei ründa DNAd ega algata lipiidide peroksüdatsiooni. Valgud kahjustuvad reaktiivsete hapnikuühendite toimel kas nende tioolrühmade oksüdatsioonil või teiste valgu koostises olevate aminohapete keemilisel modifikatsioonil.
Reaktiivsete hapnikuühendite (ROS) allikad
Üks reaktiivsete hapnikuühendite allikas normaalsetel tingimustel on nende lekkimine mitokondrist oksüdatiivsel fosforüleermisel. On hinnatud, et 3–5% kogu elektronide voolust viib reaktiivsete hapnikuühendite moodustamisele. •O2- tootmine võib toimuda ka spetsiifiliste ensüümide toimel (eelkõige oksüdaaside) ning puriinide (ksantiini oksüdaas), katehhoolamiinide (monoamiini oksüdaas), prostanoidide (lipoksügenaas) ja ksenobiootikumide (tsütokroom P450) metabolismil.
Reaktiivsed hapnikuühendid võivad eelmainitud reaktsioonides tekkida Ca2+ homöostaasi häirete, trauma või isheemia tagajärjel. Peamine •OH moodustumise allikas on H2O2 reaktsioon siirdemetalliioonidega, nagu Fe2+ või Cu2+ (Fentoni reaktsioon) või Fe2+ katalüüsitud reaktsioon H2O2 ja •O2- vahel (Haberi-Weissi reaktsioon). Hüdroksüülradikaalid tekivad ka preoksünitritist, mis füsioloogilisel pH-l laguneb. H2O2 moodustub •O2- dismutatsioonil, mida katalüüsib ensüüm superoksiidi dismutaas. H2O2 moodustub ka teiste oksüdaasensüümide toimel (näiteks aminohapete oksüdaasid).
Lämmastikoksiid (NO•) sünteesitakse aminohappest L-arginiin ensüümi lämmastikoksiidi süntaas katalüüsil endoteeli rakkudes (kui vaskulaarse toonuse regulaatorit), samuti ka paljudes teistes rakutüüpides (kui sekundaarset signaalmolekuli).
Aktiveeritud fagotsüüdid on võimelised genereerima •O2-, H2O2, HOCl ja NO• ühendeid, mis kõik võivad kaasa aidata koekahjustuse tekkele põletikuprotsessis.
Oksüdatiivne stress ja haigused
Oksüdatiivset stressi peetakse oluliseks neurodegeneratiivsete haiguste patogeneesis, nagu Lou Gehrigi haigus (ehk motoneuroni haigus), Parkinsoni tõbi ja Alzheimeri tõbi Oksüdatiivset stressi seostatakse ka kardiovaskulaarsete haigustega, kuna madala tihedusega lipoproteiinide (LDL) oksüdatsioon endoteelis on prekursoriks kolesterooli ladestusele. Oksüdatiivne stress mängib ka rolli biokeemilises kaskaadis hüpoksiajärgse reperfusioonikahjustuse tekkel. Oksüdatiivne stress süvendab koekahjustust hüperoksiajärgselt ka diabeedi korral.
Oksüdatiivne stress on tõenäoliselt seotud kõrgest vanusest tulenevate vähkkasvajate moodustumisega. Aktiivsed ühendid võivad otseselt kahjustada DNA-d ja seega olla mutageensed ning samuti võivad maha suruda apoptoosi, indutseerida proliferatsiooni, invaseerumist ja metastaasi. Helicobacter pylori põhjustatud põletik, mille tõttu suureneb reaktiivsete hapniku- ja lämmastikuühendite tootmine maos, on oluline tegur maovähi tekkes.
Antioksüdandid lisanditena
Antioksüdantide manustamine haiguste ennetamiseks on leidnud vastakaid arvamusi. Suure riskiga gruppides, nagu seda on suitsetajad, võib suur doos sünteetilist beetakaroteeni kopsuvähki haigestumise tõenäosust suurendada. . Väiksema riskiga grupis tundub E-vitamiini kasutamine vähendavat südamehaiguste väljakujunemise riski. Toit sisaldab laia valikut karotinoide ja E-vitamiine (tokoferoole ja tokotrienoole), seega ex post facto epidemioloogiliste uuringute tulemused võivad erineda pärast tehislikke eksperimente tehtud järeldustest, kuna viimasel juhul kasutatakse isoleeritud aineid. Siiski on ravimifirma AstraZeneca väljatöötatud radikaale eemaldav nitroonipõhine ravim NXY-059 näidanud efektiivset toimet insuldi tagajärgede ravis.
Immuunkaitse
Immuunsüsteem kasutab ära oksüdantide letaalseid efekte, tootes oksüdeerivaid ühendeid patogeenide tapmiseks. Aktiveerunud fagotsüüdid toodavad hapniku ning lämmastiku reaktiivseid ühendeid, nende seas •O2- ja •NO ja ONOO- Kuigi nende väga reaktiivsete ühendite kasutamine fagotsüütide tsütotoksilises vastuses kahjustab ka oma kudesid, on oksüdantide mittespetsiifilisus eelis, kuna kahjustab märklaudraku peaaegu igast aspektist, vältides olukorra teket, kus patogeen pääseb sellise immuunvastuse käest ühe märklaudmolekuli mutatsiooni abil.
Mitokondrite roll hapniku vabade radikaalide tekke kontrollis
Mitokondrid tõkestavad hapniku vabade radikaalide kahjustust sel viisil, et redutseerivad enamiku molekulaarsest hapnikust veeks, kandes üle neli elektroni. 1–3% juhtudest taandatakse tarvitatud hapnik üheelektronilise ülekandega, tekib superoksiid. See protsess leiab aset hingamisahela alguses ja keskosas, kus asuvad reaktiivsed elektroni ülekandjad (flaviinid, CoQ), mis elektroni sidudes muutuvad ise vabaradikaaliks (nt CoQ•- vabaradikaal). Superoksiid tehakse kahjutuks mitokondri ensüümi MnSOD abil. Moodustub H2O2, mis difundeerub kergesti läbi mitokondrite ja rakumemebraani ning lahustub kudedes. H2O2 lokaalne kontsentratsioon langeb kiiresti koos superoksiidi kahjustav toimega. Mida suurem on mitokondrite membraanipotentsiaal, seda suurem on CoQ•- radikaali tekkekiirus ning hapniku vabade radikaalide teke. Kui ATP sünteesi kiirus mitokondrites on madal, näiteks lihasraku puhkeoleku seisundis, mil membraanipotentsiaal on maksimaalne, on superoksiidide tekkevõimalus suurem. Intensiivse ATP sünteesi juures (raske füüsilise töö puhul), mil membraanipotentsiaal on vähenenud, on superoksiidi moodustumise tõenäosus väiksem. Normaalselt talitlevas puhkeolekus rakus pidurdavad hapniku vabade radikaalide teket türeoidhormoonid ja vabad rasvhapped, mis soodustavad prootonite tagasileket mitokondri maatriksisse ning aitavad hoida membraanipotentsiaali hapniku vabade radikaalide tekkimiseks vajalikust lävest madalamal tasemel. Seega toimub oksüdatsiooni ja fosforüülimise lahutamine, millel on mitokondriaalse antioksüdantse kaitse mehhanismis oluline roll. Membraanipotentsiaali vähenemisel ei saa organism enam sünteesida ATPd. See on hind, mis tuleb organismil maksta sellist laadi kaitse eest. Kui vaatamata oksüdatsiooni ja fosforüleerimise kergele lahutamisele •O2- siiski tekib, oksüdeerub mitokondrite intramembraanses ruumis paiknev tsütokroom c: CytC3+ + •O2- → CytC2+ + O2. Redutseeritud tsütokroom c (CytC2+) oksüdeerib uuesti hapnik tsütokroomoksüdaasses reaktsioonis. Võrrandist on näha, et tsütokroom c eemaldab superoksiidi ja taastoodab molekulaarse hapniku. See mehhanism on eriti tõhus siis, kui tsütokroom c väljub mitokondri välismembraani kahjustusel mitokondritest tsütoplasmasse. Seega tsütokroom c mitte ainult ei indutseeri apoptoosi, vaid avaldab ka antioksüdatset toimet.
Teised oksüdatiivset stressi limiteerivad mehhanismid
on tähtsad mitokondriaalsed MnSOD ja tsütoplasmaatiliselt paiknevad superoksiidi dismutaas CuZnSOD ja katalaas ning glutatiooni peroksüdaas (katalüüsib vesinikperoksiidi taandamist glutatiooni oksüdatsiooni arvel). Nende ensüümide ekspressioon südamelihases hüpoksia/reoksügenisatsiooni-kahjustusel muutub oluliselt: kroonilise hüpoksia faasis nende ensüümide hulk väheneb, kuid reoksügenisatsioonifaasis (reperfusiooni) kasvab ja see muutus soodustab müokardi kaitset hapniku vabade radikaalide kahjustuse eest isheemiajärgsel reperfusioonil.
Nadeždinski rajoon
Nadeždinski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kaug-Ida föderaalringkonnas Primorje krais.
Geograafiline asend
Nadeždinski rajoon asub Primorje krai edelaosas.
Veekogud
Peamised jõed on Razdolnaja ja selle lisajõed Ananjevka, Pervaja Retška, Vtoraja Retška, Perevoznaja, Kedrovka ja muud.
Kliima
Nadeždinski rajoonis on mussoonparaskliima külma kuiva talve ja palava niiske suvega.
Tamme mõis (Nõo)
pisi|Tamme mõisa peahoone Tamme mõis oli Tähtvere mõisa karjamõis Nõo kihelkonnas Tartumaal.
Tänapäeval paikneb kunagine mõisasüda Tartu linnas Tammelinna asumis, millele mõis on ka nime andnud. Mõisa tagasihoidlik peahoone ning seda ümbritsevad abihooned annavad veel märku kunagisest mõisa keskusest. Peahoone asub aadressil Suur kaar 54. Silmatorkavamalt on säilinud mõisa kõrts (Valge Hobuse kõrts) Riia maantee ja Ravila tänava nurgal, samuti on alles ka üks mõisa tiikidest. 1923. aastal liideti Tartu linnaga 144 hektarit Tamme mõisa maad uue Tammelinna linnaosa tarbeks.
Lääne-Nigula Püha Nikolause kogudus
EELK Lääne-Nigula Püha Nikolause kogudus on luterlik kogudus Lääne-Nigulas.
Kogudus kuulub Lääne praostkonda.
Viimased 40 aastat (1982–2022) on koguduse õpetaja olnud Leevi Reinaru ja organist Helle Reinaru. Juhatuse esimees oli pikka aega Tiina Võsu (snd 1956).
Oktoobrist 2022 on koguduse õpetaja Kristo Hüdsi (snd 1988) ja juhatuse esimees Agne Viilma (snd 1966). Endine õpetaja Leevi Reinaru on nüüd abiõpetaja.
Õpetajad
Vt Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse vaimulikud
FN
FN võib tähendada järgmist:
Bi-Ba-Bo
Bi-Ba-Bo oli kino Tallinnas Viru tänav 9/11 hoovipoolses tiivas, aastatel 1913–1944. pisi|Viru tänava 9 tänavapoolne hoone, 2011. aastal
Kino rajati Viru tänav 9/11 hoones 1913. aastal kinona Saturn, 1919. aastast kandis nime Kaleva, 1924. aastast Faun, 1925. aastast Bi-Ba-Bo, 1932. aastast Capitol, 1934. aastast taas Bi-Ba-Bo.
1932. aastal tehti hoones arhitekt Eugen Habermanni kavade kohaselt ümberehitused, mille tulemusel suurenes kinosaalis istekohtade arv 500-ni.
1940. aastal kino natsionaliseeriti, Saksa okupatsiooni ajal oli kino Saksa sõjaväe kasutuses (Soldatenkino).
Hoone hävines 21. septembril 1944 aastal.
Aleksandra Gorjatškina
pisi|280px|Aleksandra Gorjatškina (2016)
Klapmuts
pisi|Klapmuts Klapmuts on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas Stellenboschi vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Klapmutsi elanikest värvilisi 64,20%, mustanahalisi aafriklasi 33,52%, valgeid 0,97%, India või Aasia päritolu inimesi 0,29% ja teisi 1,01%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 72,25%, koosa keelt 21,59%, sotho keelt 2,39% ja inglise keelt 1,87%.
Aleksandra Gorjatškina
Gorjatškina on kahekordne Venemaa naiste malemeister (2015, 2017). 2017. aastal võitis ta Riias hõbemedali Euroopa naiste meistrivõistlustel.
Ta mängis kolmel naiste maailmameistrivõistluste nokautsüsteemis peetud turniiril (2015, 2017, 2018); pääses neil 32 parema hulka.
2019. aastal muutis FIDE MM-i korraldust. Mais 2019 võitis Gorjatškina Kaasanis toimunud MM-i pretendentide turniiri ja sai õiguse tiitlimatšile valitseva maailmameistri Ju Wenjuniga. Jaanuaris 2020 Shanghais ja Vladivostokis peetud naiste MM-tiitlimatši Gorjatškina kaotas tasavägiselt kulgenud matši tulemusega 6 (1½):6 (2½).
Gorjatškina sai FIDE-lt 2011. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2012. aastal naiste suurmeistri ja 2018. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.
Eduard Avik
Eduard-Johannes Avik VR I/3 (ka Eduard-Johannes Aavik; 19. september 1891 Gattšina – 10. aprill 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli eesti insener.
Eluloost
Aastail 1921–1935 oli Tallinna Tehnikumi laevamehaanikute kooli õpetaja.
1926-1940 oli Veeteede Talituse direktor ning oli ka Insenerikoja nõukogu abiesimees.
Oli 1930-ndatel Kaitseliidu Tallinna maleva mereüksuste pealik, auastmelt vanemleitnant.
Haapsalu Püha Johannese kogudus
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Haapsalu toomkirikus. Kogudus kasutab ka Haapsalu Jaani kirikut, mille juures on kaks koguduse hoonet, sealhulgas koguduse kantselei. pisi|[[Haapsalu toomkirik]]
Eduard Avik
Eluloost
Avik arreteeriti 14. juunil 1941. Kinnipidamiskohas Sevurallagis mõisteti ta 28. veebruaril 1942 § 58–4 alusel surma (Vabadussõjast osavõtt ja Kaitseliitu kuulumine). Ta lasti maha 10. aprillil 1942.
Haapsalu Püha Johannese kogudus
Õpetajad
Koguduseõpetaja pastoraadihoonena kasutati ka 17. sajandi lõpul ehitatud ja 1772. aastal ümberehitatud hoonet Jaani tänav 2. Hiljem, 1840. aastast tegutses hoones apteekri ja mudaravila omaniku ning Haapsalu bürgermeistri Carl Leopold Bergfeldti apteek.
Edinburghi Kuninglik Selts
pisi|Edinburghi Kuningliku Seltsi hoone [[Edinburghis]]
Edinburghi Kuninglik Selts (inglise keeles Royal Society of Edinburgh; lühend RSE) on Šotimaa rahvuslik teaduste akadeemia.
Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige. Edinburghi Kuninglik Selts asutati 1783. aastal.
2018. aastast on Edinburghi Kuningliku Seltsi president bioloog Anne Glover. Varasemaid presidente: Walter Scott (1820–1832), William Thomson (1873–1878 ja 1895–1907), D'Arcy Thompson (1935–1939), Jocelyn Bell (2014–2018; esimene naine selles ametis). Igal aastal valib RSE kuni 50 uut liiget enda liikmeskonda (Fellow). Lisaks valitakse aastas kuni 10 korrespondentliiget (välisliiget) ja kuni neli auliiget (Honorary Fellow). Akadeemiasse kuulub praegusel ajal umbes 1600 liiget (fellow), umbes 70 korrespondentliiget (välisliiget) ja umbes 70  auliiget, sealhulgas Nicola Benedetti, Mark Walport, Carol Ann Duffy, Mary Robinson ja Chunli Bai.
Upīškalns
Upīškalns (vanasti ka Smiltnieki) on küla (vidējciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Kurmāle vallas.
Küla asub valla keskosas merepinnast 85 meetri kõrgusel samanimelise oja kaldal. Upīškalns jääb valla keskusest Vilgālest 12, piirkonna keskusest Kuldīgast 4 ja Riiast 154 kilomeetri kaugusele.
Küla rajati aastal 1988 kui Balti laevastiku sideväeosa sõjaväelinnak. Külas asub 245 meetri kõrgune sidemast.
Aastal 2018 oli külas 56 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 64.
Ikla raudteejaam
pisi|Ikla jaamahoone
Ikla raudteejaam oli raudteejaam kitsarööpmelise Riisselja–Orajõe raudtee 48,8 kilomeetril. Jaama asukoht jääb tänapäeval Pärnumaa Häädemeeste valla Ikla külla. Jaam avati aastal 1925. Rajamisel jäi see Orajõe valda.
Algselt oli tegemist raudtee lõppjaamaga. Teise maailmasõja ajal pikendasid Saksa väed raudteed Heinastesse, ühendades selle Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteega.
Ikla raudteejaam suleti 1975. aastal. Algne jaamahoone hävis teise maailmasõja ajal. Uus jaamahoone on tänapäeval eravalduses ja kasutusel elamuna.
Iklale eelnes Riisselja poolt Orajõe raudteejaam ja järgnes Heinaste raudteejaam.
Aleksander Klauson
Aleksander Klauson (sündinud 11. detsembril 1959 Tallinnas) on eesti mehaanikateadlane.
Haridus
Ta lõpetas 1981. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna cum laude. Aastatel 1982–1985 oli ta Tallinna Polütehnilises Instituudis aspirantuuris (juhendaja professor Jaan Metsaveer). 1987. aastal kaitses ta füüsika-matemaatika kandidaadi väitekirja. Järeldoktorina oli ta Le Havre’i Ülikoolis 1993. Füüsika-matemaatikakandidaat 1987.
Töökäik
Ta oli aastatel 1981–1983 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusmehaanika kateedri assistent, aastatel 1986–1987 oli ta sama kateedri vanemõpetaja ja aastatel 1987–1992 sama kateedri dotsent. Aastatel 1992–1999 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli (ehitusteaduskonnas) mehaanikainstituudi dotsent, aastatel 1999–2003 oli ta erakorraline vanemteadur. Aastast 2003-2016 oli ta mehaanikainstituudi tehnilise mehaanika professor, lisaks oli ta aastast 2005 tehnilise mehaanika õppetooli juhataja ja mehaanikainstituudi direktor. Aastast 2017 on ta ehituse ja arhitektuuri instituudi professor.
Teadustöö põhisuunad
Loodusteadused ja tehnika, mehaanika (täpsemalt lainelevi modelleerimine õhukeseseinalistes konstruktsioonides). Avaldanud 42 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 1 magistri- ja kaasjuhendamisel 2 doktoritööd.
Isiklikku
Ta on Vladimir Klausoni poeg. Huvialad: tervisejooks, mägimatkamine.
Tšuugi keel
Tšuugi keel kuulub truki keelte hulka. Keelt tuntakse ka nimede all: chuuk, ruk, truk või truki keel. Tšuugi keelt räägitakse peamiselt Chuuki saartel, Mikroneesias. Selle keele kõnelejaid leidub ka Pohnpeil ja Guamil. Tšuugi keel kuulub Austroneesia keelkonda, täpsemalt Kesk-Ida-Austroneesia keelkonda ning on üks Mikroneesia keeltest.
Tšuugi keel kasutab ladina tähestikku.
Tšuugi keele sõnavara sarnaneb mitme teise keele sõnavaraga. Mortloki keel on 80–85% ulatuses sarnane, puluvati keel 81%, satavali keel 79%, karoliini keel 78% ja voleai keel 75% ulatuses sarnane.
Keele struktuur
klusiilid: p, pw, t, k afrikatiivid: ch [ʧ] frikatiivid: f, s nasaalid: m, mw, n, ng[ŋ] , lateraalid: (l), r poolvokaalid: w, y [j]
Tšuugi keelel on ebatavaline sõnaalguline kaksikkonsonandi tunnus. Ühistel esivanematel Lääne-Mikroneesias, arvati samuti keeles olevat see tunnus, aga tänapäevasel keelekasutusel on see enamasti kadunud.
Silbistruktuur Tšuugi keeles on võimaldatud produktiivselt täielikku ja osalist reduplikatsiooni, näiteks: ◦Kõndima: fátán ◦Kõndima (jätkab kõndimist): fátánátán