cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tallinna muldkindlustusvöönd
Kindlustusvööndi loomine
Tõsisemad muldkindlustustööd võeti Tallinnas ette 17. sajandi alguses, kui rajati Nunnavärava ja Suure Rannavärava valliväravad ning sellega koos ka vahimajad. Rootsi valitsuse ülesandel 1634. aastal koostati Tallinna kindlustusvööndi projekt. Tallinna gümnaasiumi matemaatika professori, linnaarsti ja apteekri ja 1647. aastast linnainseneri ja kindlustustööde juhataja Gebhard Himseliuse järelevalve all alustati bastionitevööndi ehitamist .1630ndatel alustati Toompea lõunaküljel Wismari raveliini ehitamist. 1640ndatel rajati Paksu Margareeta kirdeküljele, Roosiaia kohale Hornbastion, millega seoses rekonstrueeriti eesvall Viru värava rondeeli ja bastioni vahel. Himseliuse koostatud projekte korrigeeris ja kinnitas Tallinnas 1652. aastal Rootsi fortifikatsiooniasjanduse ülem Johan Wärnschöld. Seejärel ehitati Väikese Rannavärava ja Viru värava vahele kaks uut nn Hollandi süsteemi bastioni. Eesvallile rajati kaks Hollandi süsteemis bastioni, nn Himseli bastionid (neist põhjapoolne, Väikese Rannavärava bastion on 1980ndatel rekonstrueeritud). Valli ja Tallinna linnamüüri vahele jäi sellega seoses vaba ala, mis kasutati ära uuteks ehituskruntideks. Sinna tekkis 1652. aastal Uus tänav.
Toompead ja vanalinna ümbritsevad bastionid, reduudid ja eelkindlustised
pisi|Erik Dahlberg (1625–1703) David Klöcker Ehrenstrahli maalil pisi|Vaade [[Harjumägi|Harjumäele (endisele Ingeri bastionile) Vabaduse väljakult]] pisi|Väikese-Rannavärava bastion 17. sajandi lõpul alustati Venemaalt lähtuva sõjaohu kartuses uute ja senisest hoopiski võimsamate muldkindlustiste planeerimist. 1686. aastal kinnitati Rootsi riigi kõigi kindlustuste ülema Erik Dahlbergi ja Tallinna komandandi Paul von Esseni projekt, mis nägi ette bastionaalsüsteemi 11 võimsa bastioni (mis pidid olema ristitud Rootsi riigi provintside või linnade nimedega) ja 6 raveliini ehitamist, millega oleks muldkindlustusvööndiga ümbritsetud kogu tollane linn. Erik Dahlbergi jooniste järgi ehitati bastione Tallinnas, Narvas, Tartus, Pärnus, Kuressaares jm.
Enne Tallinna kapituleerumist Vene vägedele 1710. aastal ehitada valmis Ingeri ja Rootsi bastion linna edelaküljel (kõrgusega kuni 22 m) ja uus Wismari raveliin nende ees. Nende kahe bastioni vahele rajati barokne Toompea vallivärav (lammutati 19. sajandil), mis sarnanes Pärnus säilinud Tallinna väravaga.
Linna loodeküljele rajati ka eeltoodud kahe bastioniga sarnane Skoone bastion, bastionide muldkehade sisse ja alla rajati mitmesuguseid kaitseotstarbelisi maa-aluseid ruume ja käike. Ülejäänud bastionide asendamiseks rajati rida väiksemaid kindlustisi. Ehitati ka Toompea uus vallikraav koos kahe pika puusillaga, mis kulgesid üle Wismari raveliini. Uued sillad rajati ka Karjavärava, Uue Viru värava, Väikese ja Suure Rannavärava ette, kusjuures üks lülidest oli neil tõstetav.
Kavandatud kaitserajatiste loetelu
Kavandatud bastionidest jõuti valmis ehitada: Ingeri, Rootsi ja Skoone bastion.
Avatud kaitsepositsioonid
Tänapäeva Suur-Patarei tänava majade 17 ja 19 vahel asunud Wachteni ja Köismäe Ükssarvepatarei.
Muldkindlustusvööndi kaitserajatised pärast 1710. aastat
left|pisi|Tallinna muldkindlustused 1780. aastal Pärast linna alistumist Vene vägedele 1710 täiendati bastione ning uuendati vallikraave veel ligi sajandi jooksul. 1777 rajati uus Väikese Rannavärava vallivärav ja 1781 Viru värava vallivärav. 1760–1770 kaevati uus veega täidetav vallikraav Toompea lääneküljele, mis oli seni püsinud igasuguste muldkindlustusteta. See vallikraavi osa on tänaseni säilinud, kandes Schnelli tiigi nime.
Krimmi sõja ajal rajati 1853. aastal Tallinna sõjasadama kaitseks Baranovi patarei, mis asetses sadamamuuli ja Stuarti reduudi vahel. Patarei ehitati kivivooderdisega muldvallist, millel paiknesid 8 suurtükki ning selle taga asetses püssirohuhoidla. Patarei lammutati 1854. aastal. Oma lõplikul kujul, enne Tallinna kindluslinnade nimekirjast väljaarvamist 1857. aastal, hõlmasid vallkindlustused 77.8 ha. Tänini on sellest säilinud Ingeri, Rootsi ja Skoone bastionid (praegu tuntud kui Harjumägi, Lindamägi ja Rannavärava mägi) koos pooltasandatud vallikraaviga, samuti Toompea läänekülje vallikraav ehk Schnelli tiik koos Gootide ja Patkuli reduudiga.
1930ndatel eraldati Skoone bastion seoses Rannamäe tee ehitamisega linnamüürist, rikkudes sellega bastioni algset konfiguratsiooni ja lammutades ka osa bastionist. Osaliselt on säilinud ka Viru värava ja Suure Rannavärava bastionid ning teisi väiksemaid ehitisi, ülejäänud muldkindlustused on 19. sajandi lõpul tasandatud. Ingeri (Harjumägi) ja Rootsi (Lindamägi) bastionide all on kokku neid omavahel ühendavad maa-alused käigud, mille üldpikkus on ligi 2 kilomeetrit.
Enamikul endisest bastionidevööndist paikneb tänapäeval park, see eraldab vanalinna uusasumitest. Ainult vanalinna kaguküljel asunud muldkindlustuste asemele tekkis 20. sajandi esimesel poolel hoonestus ning sealt on vanalinn uute asumitega ka kokku kasvanud.
Tallinna muldkindlustuste maa-alused ühenduskäigud
Tallinna muldkindlustuste arvukad maa-alused ühenduskäigud ehitati koos Tallinna muldkindlustuste bastionidega 17.–18. sajandi jooksul. Kõige varasemad ühenduskäigud rajati alates 1630. aastaist seoses Tõnismäe küljele püstitatud muldkindlustuste, esmajärjekorras vana Wismari raveliini ehitamisega. Teine etapp ühenduskäikude rajamisel oli alates 1672. aastast, kui rajati Rootsi bastion ja Ingeri poolbastion, mis valmisid 1710. aastaks koos Wismari raveliini ja raveliini ees oleva De la Gardie reduudiga.
Maa-aluste ühenduskäikude eesmärgiks oli muuta sõdurite, laskemoona ja muu varustuse ümberpaigutamised vaenlase eest peidetuks ning tema tule eest kaitstuks. Varjatud käikudel oli ka luureülesanne – neid kasutati vaenlase maa-aluse mineerimistöö jälgimiseks.
Maa-alused käigutunnelid on kujundatud paekivist, reeglina 1,5 m laiad ja 2,5–3 m kõrged, kaetud silindervõlvidega, seinte paksus ulatub u nelja meetrini. Piki eskarbimüüri kulgevates käikudes on kuni 2,5 m laiad kambrid – kasematid. Käikude lagedes on ventilatsiooniavad, eri tasandeid ühendavad trepid, tunnelite kogupikkus ulatub sadade meetriteni. Maa-alused käigud ühendavad linna kaitserajatisteks olnud Ingeri ja Rootsi bastione ja Wismari raveliini ning järgivad maapõues nende kunagisi piirjooni.
Eesti Vabariigi lõpuaastatel, alates 1936. aastast, kohandati bastionide maa-alused käigud õhukaitse varjenditeks. Eesti NSV ajal said need iseseisva elektri- ja ventilatsioonisüsteemi, ehitati välja veevarustus ja telefonside. Tegemist oli maa-aluse linnakesega koos magamis- ja tualettruumidega. Pärast Eesti NSV Tsiviilkaitseorganisatsiooni likvideerimist objekti rohkem ei kasutatud ning 2005. aastal rüüstati käigud.
Rolf Roosalu
Rolf Roosalu (tuntud ka kui Rolf Junior; sündinud 18. jaanuaril 1982 Tartus) on eesti poplaulja.
Haridustee
Aastatel 2000–2001 õppis ta Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis.
2013. aastast õpib ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias elektroakustilise loomingu erialal.
Eurovisiooni Eesti eelvoor
Roosalu on osalenud Eurovisiooni Eesti eelvoorul kuuel korral, olles kõikide enda lugude autor peale võistlusel "Eurolaul 2008" osalenud loo "One On One", mille autor on Vahur Valgmaa.
Autorina teiste artistide Eurovisiooni eelvooru lauludel
Võistlusel "Eesti laul 2012" osales laul "I Don't Know", mille autor oli Roosalu ning mille (esitaja POP Maniacs, 4. koht finaalis). Võistlusel "Eesti laul 2013" osales laul "Follow me", mille autor oli samuti Roosalu (esitaja Rosanna Lints, 6. koht poolfinaalis).
Televisioon
2015. aasta sügisel osales ta TV3 telesaatesarjas "Su nägu kõlab tuttavalt".
Lavateosed ja konkursid
Rolf on kaasa teinud paljudes eesti muusikalides, sooloprojektides esineb ta nimega Rolf Junior.
Serpentiin (mineraal)
Serpentiin on magneesiumi ja rauda sisaldavatest sekundaarsetest silikaatsetest mineraalidest koosnev mineraalirühm. thumb|275px|Serpentiin Serpentiinid kuuluvad kivimit moodustavate mineraalide hulka. Nende keemiline valem on Mg3Si2O5(OH)4. Magneesium võib teatud määral asenduda nikli või rauaga ja räni alumiiniumiga. Serpentiin on alati sekundaarne. See tähendab seda, et ta on tekkinud mõnest teisest mineraalist, näiteks oliviinist või pürokseenist nende hüdrotermaalse muutumise käigus. Seda protsessi nimetatakse serpentiinistumiseks. Esinevad nii tard- kui ka moondekivimite koosseisus. Serpentiinistuvad enamasti ultraaluselised kivimid (näiteks peridotiit), sest nad sisaldavad rohkelt oliviini. Tugevalt serpentiinistunud kivimit nimetatakse serpentiniidiks.
Tähtsamad serpentiinid on krüsotiil, lizardiit ja antigoriit. Krüsotiil on neist tuntuim ja tihti räägitaksegi krüsotiilist kui serpentiinist, ehkki see pole päris korrektne. Krüsotiil on ka tähtsaim asbestide hulka kuuluv mineraal. Serpentiinidel on rasva- või siidiläige. Katsumisel meenutab kiudja krüsotiili libe pind pisut seepi. Serpentiinid esinevad kas massiivsete, teraliste või kiudjate agregaatidena. Värvuselt on serpentiinid rohekad, kollakasrohelised või rohekashallid. Serpentiini erikaal on 2,5–2,6; kõvadus 2,5–5, enamasti 4. Antigoriidil on täiuslik lõhenevus, kuid krüsotiilil lõhenevus puudub.
Kõige laiemalt kasutatav serpentiin on krüsotiil. Krüsotiil on tulekindluse ja halva soojusjuhtivuse tõttu hea isolatsioonimaterjal. Vastupidi üldlevinud arvamusele kujutab krüsotiilne asbest tervisele minimaalset ohtu. Ohtlikumad asbestide hulka kuuluvad mineraalid on ribekiidi erim krokidoliit ja grüneriidi erim amosiit, mis mõlemad kuuluvad amfiboolide hulka. Et kogu maailma asbestist ligikaudu 95% valmistatakse just krüsotiilist, on ka hirm asbesti ees tugevasti liialdatud.
Iga (geoloogia)
Iga (inglise age) on geoloogilise ajaarvamise väikseim ühik.
Näiteks Lontova ea jooksul moodustunud setenditest koosneb Lontova lade.
2010
2010. aasta (MMX) oli 21. sajandi 10. aasta.
Maardu algkool
Maardu algkool oli aastatel 1919–1956 endise Maardu mõisa peahoones tegutsenud algkool.
Maardu algkooli õpilastest on tuntuim näitleja ja lavastaja Evald Hermaküla.
Tiit Karuks
Tiit Karuks (sündinud 28. juunil 1946 Tallinnas) on eesti spordiajakirjanik.
Haridus
Ta on lõpetanud 1964. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1970. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti filoloogia erialal.
1956. aastal astus Kalevi spordikooli, harrastas tennist, ujumist ja kergejõustikku.
Töö olümpiamängudel
Spordikommentaatorina on ta töötanud kaheksatel olümpiamängudel:
1980. aasta noorterahutused
22. septembril 1980 toimus Tallinna Kadrioru staadionil Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio vaheline jalgpallimatš. Pärast jalgpalli pidid staadionil esinema ansambel Propeller ja Peeter Volkonski, kuid noorte meelestatust tajunud televisiooni- ja raadiojuhid otsustasid kontserdi ära jätta ning 7000-pealine publik sunniti lahkuma. See tekitas protesti ja kooliõpilaste seast hakkas kostma nõukogudevastaseid hüüdlauseid. Miilits vahistas 24 alaealist ja noorte protestilaine sai järjest suurema hoo sisse. ,
Tiit Karuks (koos Olav Osoliniga) oli selle kultuuriürituse peaorganisaator.
Karistuseks said nii Tiit Karuks kui ka ansambel Propeller eetrikeelu. On arvatud, et just sellest sündmusest on ajendatud Propelleri laul "Helinälg" ("Karuks istus vangitornis, aeg oli igav oota ..."), kuid tegelikult oli Peeter Volkonski need sõnad kirjutanud juba sama aasta maikuus.
Samast üritusest ja toonastest noorterahutustest on juttu ka Tarmo Vahteri kirjutanud dokumentaalraamatus "Karuks istus vangitornis... 1980 – aasta, mis raputas Eestit" (Hea Lugu, 2015, 486 lk).
Isiklikku
Tiit Karuks on abielus ja tal on kaks tütart.
Brynjulf Bergslien
Brynjulf Larsen Bergslien (11. november 1830 Vossi vald – 18. september 1898 Oslo) oli norra skulptor.
Brynjulf Bergslien õppis aastatel 1853–1861 Kopenhaageni skulptorite Jens Adolf Jerichau ja Herman Wilhelm Bisseni juures. Aastal 1861 kolis ta Kristianiasse, kus veetis kogu oma ülejäänud elu, välja arvatud aasta 1864, mil reisis Roomas.
Brynjulf Bergslieni tuntakse eelkõige tänu 1875. aastal valminud Oslo kuningalossi ees seisvale Karl III Johani monumendile, kuid ta on portreteerinud ka mitut väljapaistvat norralast; nende hulgas on kirjamees Peter Asbjørnsen (1891), näitleja Johannes Brun (1902) ja luuletaja Henrik Wergeland (1881). Ta valmistas ka Christian IV monumendi visandi, kuid seda ei teostatud.
Brynjulf Bergslieni õpilaste seas olid teiste hulgas ka Gustav Vigeland ja Wilhelm Rasmussen.
Aastal 1901 nimetati Brynjulf Bergslieni auks tänav Oslos Frogneri linnaosas Homansbyeni asumis Bergslieni tänavaks.
''Selles artiklis on kasutatud artikleid no:Brynjulf Bergslien ja sv:Brynjulf Bergslien seisuga 12. aprill 2009. ning artiklit Store Norske Leksikonis''
Coachella org
Geograafia
Oruga ristub San Andrease murrang, mis on kergesti eristatav, sest murrang moodustab paljaste mägede kõrval rohelise triibu.
Majandus
Orus on niisutatud põllumajanduslik maa ning tegeletakse puhkemajandusega.
Kiviõli raudteejaam
pisi|250px|Kiviõli raudteejaam vaatega Narva poolt (2014) Kiviõli raudteejaam on raudteejaam Ida-Virumaal Kiviõlis.
Perroonid
Kiviõli raudteejaamas asus kuni 2014. aasta alguseni üks madal rööbasteedevaheline perroon pikkusega 410 m.
2014. aastal valmis raudteejaamast paarsada meetrit Narva pool uus täispikk 550 mm kõrgune ooteplatvorm.
Ajalugu
Kiviõli raudteejaam rajati raudteepeatusena 1920. aastatel. Raudteejaam kujunes sellest esimeste aastakümnete jooksul seoses tööstuse arenemisega. Raudteejaama areng oli seotud eeskätt õlitehase ja kaevanduse vajadustega, millele vastavalt muutus ajaga ka jaama konfiguratsioon.
20. sajandi esimesel poolel asus Kiviõli ja sellele järgneva Püssi jaama vahel veel ka Küttejõu raudteejaam.
1980. aastatel rakendati jaamas elektritsentralisatsioon ning rajati silikaattellistest elektritsentralisatsioonipost.
Raudteejaamast hargneb ka harutee, mis siirdub ümberkaudsetesse tööstusettevõtetesse (näiteks Kiviõli Keemiatööstusesse).
Jaamahoone
pisi|vasakul|[[Hendrik Otlooti projekti järgi valminud Kiviõli jaamahoone (1938)]] pisi|Kiviõli raudteejaam, paremal ajutine ooteplatvorm (2014) Esimene, krohvitud seintega puidust jaamahoone valmis koos raudteepeatusega. 1939. aastal hoone lammutati.
1937. aasta lõpul hakati ehitama uut jaamahoonet, mis paiknes senisest umbes üks kilomeeter Rakvere poole. Silikaattellistest kahekorruseline ja 54 m pikkune hoone valmis 1938. aastal Hendrik Otlooti projekti järgi ning avati sama aasta 23. detsembril. Hoone ehitati kokku kaubaaidaga. Hoones oli kokku 8 korterit ja postkontor telefonikeskjaamaga.
Koos uue jaamahoone ehitusega alustati ka jaama raudteede laiendamist, ehitati viis uut haruteed.
Piletimüük Kiviõlist lõpetati 1998. aasta sügisel.
Mürsiinelised
Mürsiinelised (Myrsinaceae) on umbes 35 perekonda ja 1000 liiki hõlmav taimesugukond, mis kuulub kanarbikulaadsete (Ericales) seltsi.
Kiviõli raudteejaam
Reisirongiliiklus
Kiviõlis peatuvad Elroni reisirongid Stadler FLIRT liinil Tallinn-Narva.
Mürsiinelised
APG III süsteem (2009) arvas mürsiinelised nurmenukuliste alamsugukonnaks.
Pilsticker
thumb|Vaade Pilstickeri tornile Toompuiestee poolt, suvi 2011 thumb|Vaade Pilstickeri tornile treppide poolt, suvi 2011 Pilstickeri torn (alamsaksa 'nooleteritaja') on väike ripptorn (ešogett) Tallinna Toompea Väikese linnuse loodenurgal, mis rajati 15. sajandil.
Torni ülaosa ehitati ümber 19. sajandi lõpus. Praegu on tornis Riigikogu kantselei abiruumid.
Gaasiõlid
Gaasiõlideks nimetatakse vedelaid naftasaadusi, mille mahust (k.a kaod) destilleerub temperatuuril 250 °C alla 65% ja temperatuuril 350 °C destilleerub 85% või rohkem.
Gaasiõlide hulka kuuluvad näiteks diislikütus ja petrooleum.
3. märts
3. märts on Gregoriuse kalendri 62. (liigaastal 63.) päev. Juliuse kalendri järgi 18. veebruar (liigaastal 19. veebruar; 1901–2099). Aasta lõpuni on 303 päeva.
Superpositsiooniprintsiip (geoloogia)
Superpositsiooniprintsiip on geoloogiline printsiip, mis väidab, et stratigraafiliste kihtide rikkumata lasumuse korral on vanemaks kihiks lamav ehk alumine ja nooremaks lasuv ehk ülemine kiht.
Superpositsiooniprintsiip koos kihtide algse horisontaalsuse printsiibi, kihtide algse pidevuse printsiibi, lõikumissuhete printsiibi ja suletiste printsiibiga panevad aluse stratigraafiale.
Over the Rainbow
"Over the Rainbow" on 1939. aastal loodud laul, mille meloodia kirjutas Harold Arlen ja sõnad E. Y. Harburg filmile "Võlur Oz", kus seda laulis Judy Garland. Hiljem on seda laulu esitanud ja lindistanud lugematu hulk artiste.
Stür den Kerl
Stür den Kerl (alamsaksa 'tõrju vaenlast') oli torn Toompea linnuse kagunurgal. Torn asus neljakandilisel soklil ja oli kaheksakandilise põhiplaaniga. Torn rajati arvatavasti 1371. aastal.
Kui Rootsi väed Liivi sõja käigus 1561. aastal Toompead piirasid, sai torn tugevalt kannatada. Suurem osa tornist lammutati aastatel 1767–1773 Toompea lossi ehituse ajal; lõplikult lammutati see lossi lõunatiiva rajamise ajal 1930. aastate teisel poolel.
Tuneesia lipp
Tuneesia lipp on Tuneesia ametlik lipp.
Tuneesia riigi ja rahvuslipp võeti kasutusele 1831. aastal, kuid 1. juunil 1959 kinnitati see ametlikult riigi põhiseadusega Vabariigi tunnuseks. Praegune lipu variant pärineb 3. juulist 1999.
Tuneesia ajaloolised lipud
pisi|[[Pilt:FIAV historical.svg|23pxTuneesia lipp 1831. aastani.]]
Petrooleum
Petrooleum ehk petrool (inglise keeles kerosene, vahel ka kerosine, Inglismaal ja Lõuna-Aafrikas paraffin) on 175–325 °C keemistemperatuuride vahemikuga süsivesinikest koosnev naftasaadus.
Kasutatakse näiteks reaktiivmootorite kütusena (nn Jet-oil), ka diiselmootorite ja petrooleumilampide kütusena.
Minnesundi raudteesild
Seda silda arvatakse Vorma jõe ja Mjøsa järve piiriks.
Sild on tehtud terasest ja kivist.
Sildeavasid on 12, suurim sildeava on 82 m. Kogupikkus on 362 m või 363 m.
Keskmine sildeava laiendati 1913. aastal 62 meetrilt 82 meetrile. Selleks tuli keskmisi sambaid nihutada.
Aastal 1925 ehitati sild ümber kombineeritud maantee- ja raudteesillaks, millel on kummalgi pool raudteesilda üherajaline sõidutee. Aastal 1959 ehitati uus maanteesild (Minnesundi vana sild) ning 1965 lammutati raudteesilla maanteesosad.
Praegu on sild kasutusel Dovrebaneni osana.
Riiklik teede, sildade ja teedega seotud kultuurimälestuste kaitseplaan (Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner) nägi ette Minnesundi raudteesilla, Minnesundi vana silla ja Minnesundi uue silla ning 1800. aastast pärineva parvekai kaitse alla võtmise. Riigiantikvaar (Riksantikvaren) võttis 17. aprillil 2008 kaitse alla mõlemad maanteesillad, kuid raudteesild jäi kaitse alla võtmata.
Mündi mõis
Mündi mõis (saksa keeles Müntenhof) oli rüütlimõis Paide kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva maakonna Paide linna.
Mõisa keskus asus Mündi külas.
Ajalugu
Mündi mõisat on esmamainitud 1560. aastal.
Järgnenud sajanditel kuulus mõis Scharenbergidele, Pahlenitele, Stackelbergidele, Fersenitele ja Staalidele.
Mõisakompleks
Mõisa härrastemaja on poolkelpkatusega puithoone, mis rajati ilmselt 18. sajandi lõpus.
19. sajandi algul lisati hoone otsal nelja puitsambaga portikus, mis praeguseks on lammutatud.
Võõrandamise järel töötas peahoones Mündi 4klassiline algkool.
Tänapäeval on härrastemaja eravalduses.
Säilinud on ka mitu kõrvalhoonet, mis on enamasti siiski ümber ehitatud.
Keps
thumb|Sisepõlemismootori keps Keps on väntmehhanismi osa, mille abil muudetakse sirgjooneline liikumine, ringjooneliseks või vastupidi.
Kepsul on kaks pead, mille sees on laagrid. Nende kaudu on ta ühendatud kolvi ja väntvõlliga. Kepsu kaudu kandub jõud kolvilt väntvõllile või vastupidi, sõltuvalt mehhanismist. Kepsulaagrid on kas liug- või veerelaagrid. Nende ülesandeks on vähendada liitekohas hõõrdejõudu.
Kepsu on inimkond kasutanud juba aastasadu. Näiteks võib kepsuks nimetada voki tallalaua ja vokiratta vahelist puust varrast.
Varaseim tõend kepsu kohta pärineb 3. sajandi lõpust Väike-Aasiast Hierapolisest saeveskit kujutavalt reljeefilt. Välja on kaevatud kaks 6. sajandist pärinevat saeveskit Ephesoses ja Gerasas, kus vänt ja kepsmehhanism teisendasid vesiratta pöördliikumise saeterade kulgliikumiseks.
Aurumootoritel on kepsukaelad tavaliselt paigaldatud vahetult ühele või mitmele paarile juhtratastele ja nende rataste teljed toimivad väntvõllidena. Laevade aurumootorite kepsukaelad on harilikult ümmarguse ristlõikega, seevastu maismaal kasutatavate väiksemate aurumootorite kepsukaelad on sagedamini ristkülikukujulise ristlõikega.
Tänapäeva mehhanismide kepsud on valmistatud terasest, alumiiniumist, titaanist või sünteetilisest materjalist.
Simmaniduo
Simmaniduo on eesti ansambel, laulu- ja kandlekapell.
thumb|right|240px|Simmaniduo Simmaniduo asutati 1983. aastal Tartus ja esineb käesoleva ajani.
Simmaniduo esitab rahvalikke laule ja pillilugusid, milles on ühendatud laul ja eestlaste muistne pill kannel (rahvakannel) nüüdisaegse helikeelega.
Maatriks
Maatriks on ristkülikukujuline tabel, mis koosneb arvudest (tavaliselt reaalarvudest või kompleksarvudest) või mingitest muudest etteantud hulga elementidest, sealhulgas näiteks polünoomidest, funktsioonidest, diferentsiaalidest, vektoritest. Tabeli sissekandeid nimetatakse maatriksi elementideks või maatriksi komponentideks. Maatriksi elementide tehete (liitmine ja lahutamine, korrutamine ja jagamine) kaudu on võimalik defineerida ka tehted maatriksitega.
Tavaliselt eeldatakse, et selle hulga elemente, millest maatriksi elemendid võetakse, saab liita ja lahutada sarnaselt arvudega (nad moodustavad Abeli rühma). Lineaaralgebras eeldatakse tavaliselt ka, et neid saab arvude kombel korrutada ja jagada (nad moodustavad korpuse). Üldistustes lepitakse ka suurema lahknemisega arvudest: võidakse piirduda nõudmisega, et nad moodustavad ühikelemendiga assotsiatiivse ringi. Et osutada sellele, kust maatriksi elemendist võetakse, räägitakse maatriksist üle mingi hulga, ringi või korpuse (näiteks reaalarvuliste elementidega maatriksit nimetatakse üle reaalarvude korpuseks).
Maatriksid kuuluvad lineaaralgebra kesksete objektide hulka. Neid uurib maatriksite teooria.
Maatrikseid kasutatakse näiteks lineaarvõrrandisüsteemide lahendamisel.
Definitsioon
Maatriks on eristatavate horisontaalsete ridade ja vertikaalsete veergudega ümarsulgudesse asetatud arvudest (või üldiselt ringi elementidest) koosnev tabel. Näiteks Maatriksi kui tabeli sissekandeid nimetatakse maatriksi elementideks. Maatriksi suurus määratakse selle ridade ja veergude arvuga. Kui maatriksil on m rida ja n veergu, siis nimetatakse seda m × n (m-korda-n) järku maatriksiks või lihtsalt m × n maatriksiks. Naturaalarvude paari m × n nimetatakse maatriksi järguks ja täisarve m ja n selle mõõtmeteks ehk dimensioonideks. Ülal on kujutatud 4-korda-3 maatriksit.
Maatrikseid, mille ridade ja veergude arvud kattuvad, nimetatakse ruutmaatriksiteks. n × n ruutmaatriksi järguks loetakse lihtsalt arvu n.
Tähistus
Elemendi kohta, mis asub maatriksi i-ndas reas ja j-ndas veerus, öeldakse, et see element asub kohal i-j.
Maatrikseid tähistatakse suurte ladina tähtedega ning elemente üldjuhul väikeste ladina tähtedega, mis on varustatud kahe asukohale viitava indeksiga, kusjuures esimene indeks viitab reale ja teine veerule. m × n maatriksit esitatakse lühidalt üldelemendi aij abil: A=(aij). Kasutusel on ka tähistus, kus maatriksi elementi tähistatakse sama sümboliga, kui maatriksit ennast. Näiteks (A)ij või ka sulgudeta Aij.
Maatriksit, mille üks dimensioonidest võrdub ühega, nimetatakse ka vektoriks. Täpsemalt, maatrikseid dimensioonidega 1 × n ja m × 1 nimetatakse vastavalt rea- ja veeruvektoriteks. Näiteks on 1 × 3 reavektor.
Maatriksit, mille elemendid kuuluvad ringi R, nimetatakse maatriksiks üle R. Näiteks maatrikseid, mille elementideks on reaalarvud, nimetatakse maatrikseiks üle reaalarvude.
Liitmine, korrutamine skalaariga ja transponeerimine
Lihtsaimad tehted maatriksitega on maatriksite liitmine, skalaariga korrutamine ja transponeerimine.
Juba tuttavad tehete omadused arvudega (või ringi elementidega) kanduvad maatriksitele üle: näiteks liitmine on kommutatiivne st A + B = B + A. Transponeerimise tehe, mida arvude (või ringi elementide) jaoks ei eksisteeri, ühildub liitmise ja skalaariga korrutamisega kui (cA)T = c(AT) ja (A + B)T = AT + BT. Veel kehtib (AT)T = A.
Korrutamine
pisi|358px|Üldistatud kuju meeldetuletusega, et esimese maatriksi ridade arv peab võrduma teise maatriksi veergude arvuga
Kahte maatriksit saab korrutada vaid siis, kui esimese teguri veergude arv on võrdne teise teguri ridade arvuga. Kui A on m × n maatriks ja B on n × p siis AB on m × p maatriks, mille elemendid on
iga i = 1,2 ... m ja j = 1,2 ... p korral.
Näiteks ja sarnaselt Maatriksite korrutamine on:
Kui korrutis AB on defineeritud, ei pruugi korrutis BA defineeritud olla. Täpsemalt on mõlemad korrutised defineeritud parajasti siis, kui A ja B on sama järku ruutmaatriksid. Ka siis, kui AB ja BA on defineeritud, ei pruugi need korrutised võrdsed olla, st üldjuhul
st erinevalt reaal- või kompleksarvude korrutamisest pole maatriksite korrutamine kommutatiivne.
Pöördmaatriks
Ruutmaatriksi A pöördmaatriksiks nimetatakse maatrksit B, mis rahuldab tingimust kus I on ühikmaatriks. Pöördmaatriksit tähistatakse sümboliga A^{-1}. Ruutmaatriksil leidub pöördmaatriks parajasti siis, kui selle determinant on nullist erinev ehk kui see on regulaarne. Maatriksi A pööramiseks nimetatakse tehet, mis seisneb ülalantud tingimust rahuldava maatriksi B leidmises.
Harilik sealõuarohi
Harilikku sealõuarohtu on kasutatud ravimtaimena.
Kirjeldus
pisi|Harilik sealõuarohi Taime kõrgus võib olla 40–160 cm. Vars on püstine ja teravalt neljakandiline. Varrelehed on lühikese rootsuga või istuvad, kõrglehed kolmnurksed. Väikesed õied on koondunud otsmiste pööristena ebasarikataolisse õisikusse, ülahuuled on punakaspruunid, kroon rohekas. Õisiku- ja õieraagudel on tumedad näärmekarvad. Harilik sealõuarohi õitseb juunist septembrini.
Risoom on muguljalt paksenenud.
Kasvukoht
Harilik sealõuarohi kasvab leht- ja segametsades, võsastikes, karjamaadel, tee- ja kraaviservadel, elamute läheduses, tavaliselt üksikute taimedena.
Eripärad
Taime osad tekitavad pärast katkirebimist ebameeldiva lõhna. Metsloomad seda taime ei söö.
Kasutamine
Taime on rahvameditsiinis kasutatud lümfisõlmede paistetuse, mitmesuguste nahahädade ja haavade parandamise soodustamiseks.
Droog
Droogiks on ürt (Scrophulariae herba) ja juured (Scrophulariae radix). Ürti kogutakse õitsemise ajal ja juuri sügisel või kevadel.
Droogi näidustused
Tuntakse nii ürdi kui ka juurte uriini- ja higieritust soodustavat toimet, teada on ka põletiku- ja sooleparasiidivastane ning haavu parandav toime. Eesti rahvameditsiinis on ürdist pressitud mahlaga püütud ravida paistetust, kärnu, sügelisi jmt nahal tekkinud haiguslikke seisundeid.
Hiinas tarvitatakse taime vähi vastu. Ida- ja Põhja-Euroopa rahvaste rahvameditsiinis on taime kasutatud maohammustuse korral.
Tänapäeva homöopaatias kasutatakse värsket ürti kurgumandlipõletiku, kõrgvererõhktõve ja lümfitursete ning liiga sageli esinevate külmetushaiguste korral.
Vigala Sassi taimeravi
Korje: V kuu. Kasutatakse hariliku sealõuarohu õisikuid ja risoome.
Keemiline koostis
Harilik sealõuarohi sisaldab iridoide (aukubiin, harpagiid, atsetüülharpagiid, tsinnamoüülaukubiin), flavonoide (nt diosmiin), kumariine, saponiine, tanniine, alkaloide, kardioaktiivseid glükosiide, resiini, suhkruid ja orgaanilisi happeid. Juured sisaldavad flavonoide, kumariine, fenoolhappeid, iridoide jpm.
Ohud
Harilikku sealõuarohtu, eriti selle juuri peetakse inimestele mürgiseks. Mürgistusi on saadud ka inhalatsiooniga. Toksilised toimeained on saponiinid, flavonoidid, iridoidid.
Teadusuuringutes
Hariliku sealõuarohu ekstrakti toimet katsetati (in vitro) küüliku soolestikuga (tühisool). Tulemused näitasid et taimeekstrakti erinevad annused ja fraktsioonid võivad häirida küüliku tühisoole silelihaste normaalset talitlust.
Landskrone
thumb|Tänapäeval jääb Landskrone torn majade varju. Suvi 2011 thumb|Üle puuladva paistab Landskrone tornis asuva Riigikogu kantselei ruumi aken Landskrone torn (alamsaksa 'maakroon') on torn Tallinna Toompea Väikese Linnuse välismüüri kirdenurgas.
Harilik sealõuarohi
Välislingid
16. väljaanne, nr 1, lk 33–35, veebruar 2002
Landskrone
Torn rajati tõenäoliselt 15. ja 16. sajandi vahetusel. Ümara põhiplaaniga torn on kavandatud raskete tulirelvade tarbeks. Torni ülemine osa on tänapäevaks lammutatud, ent oletatavasti sarnanes see Pika Hermanni torniga, oli sama kõrge kui Pikk Hermann ning seal oli samuti mašikulii.
Pikka aega kasutati torni laona. 1927. aastal anti torn üle Sõjaministeeriumile ning 1929. aastal rajati torni ja kõrvalolevasse Toom-Kooli 9 majja Eesti kaitseväe geodeetiline mõõtejaam. Torn restaureeriti 2008. aastaks ning praegu on seal Riigikogu kantselei abiruumid.
Ratsutamine 1968. aasta suveolümpiamängudel
pisi|1968. aasta suveolümpiamängudel Mexicos Ratsutamine 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos 18.–27. oktoobril.
Individuaalne
Olümpiavõitja 1964: Henri Chammartin (Šveits) 1604. 26 võistlejat.
Võistkondlik
Olümpiavõitja 1964: Saksamaa 2558. 8 võistkonda.
Individuaalne
Olümpiavõitja 1964: Pierre Jonquéres D'Oriola (Prantsusmaa) 9. 38 võistlejat.
3.–6. koha selgitamiseks toimusid ümberhüpped (lisavõistlus). Nendel ei eksinud keegi. Paremusjärjestuse otsustas ümberhüpete aeg.
Võistkondlik
Olümpiavõitja 1964: Saksamaa (Hermann Schridde, K. Jarasinski, Hans Winkler) 68,5. 14 võistkonda.
Olümpiavõitja 1964: Itaalia (M. Checcoli, G. Ravano, P. Angioni) 85,8. 8 meeskonda.
Argo Kirss
pisi|Argo Kirss, 2011 Argo Kirss (sündinud 17. oktoobril 1969 Haapsalus) on Eesti poliitik ja õpetaja.
Argo Kirss on lõpetanud 1987. aastal Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa 1. Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli keemiateaduskonna.
Ta on õpetanud Kuressaare Gümnaasiumis keemiat.
Ta oli 1999–2015 Erakonna Isamaa ja Res Publica Liit liige.
Ta on olnud 2005–2017 Kuressaare linnavolikogu liige.
Sonja (Norra kuninganna)
right|thumb|Kuninganna Sonja Sonja, Norra kuninganna (sünninimega Sonja Haraldsen; sündinud 4. juulil 1937 Oslos) on Norra kuninganna-abikaasa, kuningas Harald V abikaasa.
Sonja Haraldsen sündis 1937. aastal Karl August Haraldseni ja Dagny Ulrichseni tütrena Oslos. 1968. aasta märtsis kihlus ta Norra kroonprintsi Haraldiga. Nad olid kurameerinud juba üheksa aastat, kuid seda hoiti saladuses, sest Sonja oli lihtkodanik. Pärast seda, kui Harald ähvardas troonist loobuda, kui ta Sonjaga abielluda ei või, otsis Olav V abi parlamendilt. Selle tulemusena abiellus paar 29. augustil 1968 Oslos. Neil on kaks last:
1982. aastal sai Sonja Nanseni medali ja 1984. aastal Peer Gynti auhinna. 1998. aastal pälvis ta Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi ning 2014. aastal Valgetähe I klassi teenetemärgi.
Kuningas Olav V suri 17. jaanuaril 1991 ning Sonjast sai Norra esimene kuninganna-abikaasa pärast 53 aastat.
2005. aastal avas kuninganna Sonja Antarktikas Kuninganna Maudi maal Norra uurimisjaama. Ta on esimene kuninganna, kes on Antarktikas käinud.
Trinidadi ja Tobago lipp
Trinidadi ja Tobago lipp on Trinidadi ja Tobago Vabariigi ametlik lipp.
Lipp võttis kasutusele Trinidadi ja Tobago iseseisvuskomitee 8. juunil 1962. Riik iseseisvus 31. augustil 1962.
Valge triibu laius on 1/30 lipu laiusest ja musta triibu laius on 2/15 lipu laiusest. Seega hõlmavad kolm triipu kokku 1/5 lipu laiusest ja must triip on 4 korda laiem valgest. Lipu proportsioonid on 3:5.
Nurk triipude ja lipu rõhtsate servade vahel on
Musta triibu ülemise vasaku nurga kaugus lipu ülemisest vasakust nurgast on kus l on lipu laius.
thumb|Trinidadi ja Tobago merelipp Riigi merelipp, mida kasutab nii avalik kui erasektor, kuid mitte sõjavägi, on samasugune, ainult lipu proportsioonid on 1:2.
Racibórz
thumb|Racibórzi ajalooline turuväljak. Paremal Maarja sammas, tagaplaanil ajaloolised hooned Racibórz [ratš'ibuš] on linn Poola edelaosas Sileesia vojevoodkonnas, Racibórzi maakonna keskus.
2006. aasta 28. veebruari seisuga oli linnas 60 218 elanikku.
Ajalugu
Kuni 5. sajandini elasid Racibórzi alal idagermaani hõimud. Suure rahvasterändamise käigus hõivasid selle ala slaavlased, kes rajasid sinna kindluse. Kindlust on esimest korda mainitud aastal 845. Kindlusest sai Ülem-Sileesia esimene pealinn.
Mihkel Lüdig
Mihkel Lüdig (9. mai 1880 Vaskrääma, Reiu vald – 7. mai 1958 Vändra) oli eesti helilooja, koorijuht ja organist, üks konservatooriumi asutajaid.
Mihkel Lüdig sündis teise lapsena peres, kus hiljem oli kokku 18 last. Ta mängis kodus ehitatud orelil juba 5-aastaselt ja 16-aastaselt oli Pärnus organist. Muusikahariduse omandas Lüdig Peterburis, õppides seal orelit, kompositsiooni ja klaverit. Kooli lõpetas Lüdig 1904. aastal. Orelit õppis Lüdig ka varem, astudes juba 16-aastaselt Moskva konservatooriumi oreliklassi.
1908. aastal korraldas ta Peterburis esimese eesti heliteostest koosneva sümfooniakontserdi. Ka hiljem oli ta paljude muusikaliste suurürituste korraldaja (sh VII üldlaulupidu 1910, Endla teatri avamine 1911) ja üks laulupidude traditsiooni taastajaid pärast I maailmasõda 1923.
1925–1928 elas Lüdig Argentinas, lootes leida Buenos Aireses rakendust organistina. Alustada tuli siiski kõigest restoranipianistina. Hiljem asutas Argentinas eesti seltsi ja juhatas sealset saksa meeskoori. 1929–1932 õpetas Lüdig Tallinnas orelimängu ja mängis ka ise. Seejärel kolis ta Pärnusse ning asus juhatama Endla seltsi koore. 1934. aastast surmani elas ja töötas Lüdig Vändras.
Lüdig tegeles ka heliloominguga. Tema tuntuimaks teoseks on koorilaul "Koit" (sõnad Friedrich Kuhlbars), mis esmalt kanti ette autori juhatusel 1923. aasta laulupeol ning mida tänapäeval esitatakse iga üldlaulupeo algul pärast hümni, laulu viimaste taktide ("... taevasse tõusku me lootuse loit") ajal süüdatakse peotuli.
Racibórz
Ajalugu
Aastal 1172 rajas hertsog Mieszko I Racibórzi hertsogkonna. 1217 sai asula linna õigused. Alates 1299. aastast valitses Racibórzi oma linnanõukogu.
Viimane Piastide dünastiast pärit hertsog suri 1336 ja sellest ajast kuni 1521. aastani juhtis linna Přemysliidide dünastia kõrvalharu Opole hertsogid.
Teise maailmasõja ajal kandis linn saksapärast nime Ratibor.
Sport
Naiste jalgpalliklubi RTP Unia Racibórz mängib kõrgliigas Ekstraliga Kobiet.
Frosinone provints
Frosinone provints on provints Itaalias Lazio maakonnas. Provintsi keskuseks on Frosinone linn.
Korsika saar
Korsika saar (korsika keeles Corsica, prantsuse keeles Corse) on saar Euroopa lõunaosas Vahemeres Sardiinia saarest põhja pool. Kuulub Prantsusmaale, moodustab põhiosa Korsika piirkonnast.
Rahvaarv 294 118 inimest (2008).
Loodus
Korsika saar on Vahemere saarte seas suuruselt neljas, selle pindala on 8681 km².
Saar on mägine (vana graniidimassiiv). Kõrgeim tipp (Cinto) ulatub 2706 m üle merepinna.
Frosinone provints
Haldusjaotus
Frosinone provints jaguneb 91 omavalitsusüksuseks (comune).
Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused
Kõige enam elanikke elab (seisuga 30.06.2011):
Trondheimi lennujaam
pisi|Trondheimi lennujaama tuled vaadatuna linnast üle fjordi Trondheimi lennujaam ehk Trondheimi Værnesi lennujaam (norra keeles Trondheim lufthavn, Værnes) on lennujaam Norras Trøndelagi maakonnas Stjørdali vallas. Lennujaam asub Trondheimist ligikaudu 35 kilomeetrit ida pool.
Trondheim on suuruselt neljas Norra lennujaam. 2008. aastal tehti seal 57 402 lennuliigutust ja reisijaid oli 3 474 264. Riigisiseseid lende pakuvad neli lennufirmat 18 sihtkohta. Rahvusvahelisi lende pakuvad samuti neli lennufirmat 14 sihtkohta, sealhulgas igapäevaseid lende Amsterdami, Kopenhaagenisse, Londonisse ja Stockholmi. Kõige tähtsam sihtkoht on Oslo, kuhu lennatakse lennukiga Boeing 737 päeva jooksul 33 korda.
2000 meetri jooks
2000 meetri jooks on kergejõustiku ala.
Sikkim
Sikkim oli 1975. aastani iseseisev kuningriik.
Sikkimi piiril Nepaliga asub maailmas kõrguselt kolmas mägi Kanchenjunga.
Ajalugu
Sikkimist sai kuningriik 1641. aastal. 1890–1947 oli Sikkim Briti protektoraat. 1947 lükati referendumil tagasi ettepanek ühineda Indiaga. 1950. aastal oli Sikkim sunnitud anneksiooni vältimiseks sõlmima Indiaga protektoraadilepingu. Pärast 1973. aasta riigipöördekatset tungisid Sikkimisse India väed. 1974. muudeti Sikkim Indiaga assotsieerunud riigiks ja pärast 14. aprillil 1975 toimunud referendumit kuulutati Sikkim India 22. osariigiks.
Haldusjaotus
Halduslikult jaguneb Sikkim neljaks ringkonnaks: East Sikkimi, West Sikkimi, North Sikkimi ja South Sikkimi ringkond.
Välislingid
🇮🇳
Grip
Esimesed märkmed asustusest Gripis pärinevad 9. sajandist. Hansa liidu ajal hoogustus kalaeksport Norra kaluriküladest, kaasa arvatud Gripist. Küla kuulus enne reformatsiooni 1536. aastal Norra peapiiskopile.
1728. aastal ostis Trondheimi kaupmees Hans Horneman kuningas Frederik IV käest Gripi küla. Külas elanud kalamehed pidid oma saagi müüma kaupmeestele nende määratud hinna eest. Kokkulepe kehtis 1893. aastani.
1796. aastal hävitas torm suurema osa kalurikülast ning sama juhtus ka 1804. aastal. Esimesed muulid rajati aastal 1882 ja sadam, kus olid võimelised randuma väikesed laevad, ehitati aastal 1950.
Rahvaarv saarel on kõikunud juba sajandeid. Praegune tühi küla oli kunagi asustatud ja toimekas koht. Kalapüügi kõrghooaegadel elas seal ligi 2000 kalameest, kes purjetasid ja sõudsid Gripi kõikjalt, et püüda turska. II maailmasõja ajal rahvaarv vähenes. Grip jäi inimtühjaks, kui Hildur ja Kasper Larsen sealt viimasena 1974. aastal enne jõule lahkusid. Hüljatud kalurimajadest on saanud populaarsed suvilad. Suviti on Gripis ligikaudu 250 alaliselt elavat inimest. Saarel puudub veeallikas, kogutakse vihmavett, tualettides lastakse peale merevett ja pesupesemiseks sõidetakse linna. Vanasse koolimajja on ehitatud võõrastemaja ja postkontor.
Võlur Oz (film 1939)
"Võlur Oz" (originaalpealkirjaga "The Wizard of Oz") on 1939. aasta USA muusikaline fantaasiafilm. Film põhineb L. Frank Baumi romaanil "Võlur Oz".
Sonia O'Sullivan
26. jaanuaril 1991 püstitas ta Bostonis ma esimese maailma siserekordi, joostes 5000 m 15.17,28-ga ja parandades vana rekordit rohkem kui 5 sekundiga. Sel ajal õppis ta USA-s raamatupidamist ning sai osaleda samal aastal universiaadil Sheffieldis, kus ta võitis 1500 m jooksu 4.12,14-ga ja oli 3000 meetri jooksus 8.56,55-ga teine.
1992 tuli ta krossijooksu MM-il 7. kohale. Barcelona olümpiamängudel osales ta 3000 m jooksus, oli algusest lõpuni medalikonkurentsis, aga jäi lõpuks 4. kohale. Hõbemedali võitnud Tatjana Dorovskihh sai järgmisel aastal võistluskeelu dopingu kasutamise eest, mis lõpetas tema sportlaskarjääri. 1500 m jooksus jäi O'Sullivan poolfinaalis 11. kohale ega jõudnud olümpiafinaali. Kuid sel aastal jooksis O'Sullivan 6 Iiri rekordit, sealjuures 5 neist 11 päeva jooksul augusti keskel (olümpiamängud olid lõppenud 9. augustil). Hooaja lõpus võitis ta 5000 meetri jooksus Grand Prix' finaali.
1993. aasta MM-i eel oli O'Sullivan tõusnud peafavoriidiks nii 1500 kui ka 3000 m jooksus. Kuid 3000 meetri jooksus saavutasid Hiina sportlased kolmikvõidu ja Qu Junxia võitis 8.28,71-ga. Hiinlased võitsid ka kaks eeljooksu, kolmas eeljooksuvõit läks O'Sullivanile 8.50,62-ga ja ta oli ainus mittehiinlane, kes suutis kas eeljooksus või finaalis hiinlast edestada. 1500 meetri jooksus ei suutnud aga hiinlased kolmikvõitu võtta. 4.00,50-ga tuli maailmameistriks Liu Dong, järgnesid O'Sullivan (4.03,48) ja Hassiba Boulmerka (4.04,29). 5 päeva hiljem püstitas ta Berliinis maailma hooaja tippmargi 5000 meetri jooksus 14.45,92, mis tollal oli maailma kõigi aegade kolmas tulemus. Järgmisel kuul püstitas Qu tänini püsiva maailmarekordi 1500 meetri jooksus 3.50,46.
1994. aastal püstitas O'Sullivan maailma hooaja tippmargi 1500 meetri jooksus (Nizzas 3.59,10), miilijooksus (Oslos 4.17,25), 2000 ja 3000 meetri jooksus ning 5000 meetri jooksus oli maailma hooaja teine. 8. juulil püstitas ta Edinburghis 2000 m jooksu maailmarekordi 5.25,36, mis püsib tänapäevani. Järgmisel nädalal püstitas ta Londonis Euroopa rekordi 3000 m jooksus 8.21,64. Selle ületas 2002 Gabriela Szábó. Niisugune rekordisadu muutnuks O'Sullivani peafavoriidiks ükskõik millisel distantsil, mida ta 1994. aasta EM-il valinud oleks. Ta eelistas joosta üksnes 3000 m, kus tema peafavoriit oli britt Yvonne Murray. Kumbki võitis oma eeljooksu, kuid O'Sullivan üle 3 sekundi parema ajaga. Finaalis vedas Murray peaaegu kogu distantsi ja O'Sullivan passis tema õla taga. Lõpuspurdiga saavutas ta viimasel 200 meetril 4,6-sekundilise edu ja võitis 8.31,84-ga. Szábó tuli kolmandaks.
Täpselt nagu eelmisel aastal, jooksis O'Sullivan ka 1995. aastal maailma hooaja tippmargi 1500, 2000 ja 3000 meetri jooksus ja miilijooksus ning maailma hooaja teise tulemuse 5000 meetri jooksus. Sel aastal võitis ta oma 12 jooksust 1500 m või miilijooksus 11, jõudes ainsana maailmas alla 4 minuti (Iirimaa rekord 3.58,85 Monacos). 3000 meetri jooksus võistles ta 5 korda, võitis need kõik ja saavutas hooaja 5 parimast ajast 4. Hooaja tippmargiks jäi Zürichis saadud 8.27,57.
1996. aasta suveolümpiamängud
1996. aasta suveolümpiamängudele USA-s Atlantas läks O'Sullivan favoriidina 5000 ja 1500 meetri jooksus. Sel aastal oli tema parim distants aga 3000 meetrit, mida erinevalt eelmistest suveolümpiatest kavas polnud: ta oli 3000 meetri jooksus kolmandat aastat järjest võitmatu, võites sel distantsil kõik 5 jooksu ja püstitades Nice'is ka maailma hooaja tippmargi 8.35,42. Maailma edetabelijuht oli ta ka 1500 meetri jooksus Oslos joostud 3.59,91-ga ja 5000 meetri jooksus Roomas joostud 14.48,36-ga – mõlemad tulemused olid paremad nendest, millega võideti olümpiakuld.
5000 m esimese eeljooksu võitis O'Sullivan 15.15,80-ga, aga finaalis kadus pärast 3 km läbimist jaks, 4 km vaheajapunktis oli ta langenud viimaseks ja seejärel ta katkestas. Kuid ka 1500 m eeljooksus ei suutnud ta teiste tempos püsida ja lõpetas 4,19,77-ga eelviimasena. "Mul polnud üldse energiat, ei tea isegi, miks," ütles ta pärast.
1998. aasta Euroopa meistrivõistlused
Pärast ebaõnnestumist olümpiamängudel ja kahvatut 1997. aastat ei uskunud paljud, et O'Sullivan suudab taas tippu tõusta. Siiski see juhtus. Hooaja alguses tuli ta Marokos Marrakechis maailmameistriks krossijooksus nii 4 kui ka 8 km distantsil – saavutus, mida vähesed isegi üritavad. Sealjuures 4 km distantsil edestas ta hõbemedalisti 14 sekundiga.
1998. aasta EM-il Budapestis oli 1500 ja 5000 m jooksu finaal plaanitud samale päevale, mis ei võimaldanud mõlemat distantsi korraga joosta. Pahane O'Sullivan valis 5000 m kõrval hoopis 10 000 meetri jooksu, mida ta polnud kunagi varem jooksnud. 19. augustil tuli ta 10 000 meetri jooksus Euroopa meistriks, läbides viimased 200 meetrit vastupandamatu 28,1-ga. Ta võitis kulla ajaga 31.29,33 3,1-sekundilise eduga Ribeiro ees. 23. augustil võitis ta 15.06,50-ga ka 5000 m 1,8-sekundilise eduga Szábó ees.
2000. aasta suveolümpiamängud
2000. aasta suveolümpiamängudel Austraalias Sydneys osales O'Sullivan üksnes 5000 m jooksus. Ta võitis esimese eeljooksu. Finaalis oli jooksutempo ebaühtlane ja O'Sullivan oli ainus, kes end sellest vähem mõjutada laskis: kiirenduset ajal jäi jooksjaterivi lõppu, aeglustuste ajal tõusis liidrite hulka. Lõpuspurti alustas ta Gabriela Szábó järel teisena, kuid kõrvale tõusta ei suutnudki ja teenis oma ainsa olümpiamedali, hõbeda.
O'Sullivan oli läbi aegade teine Iirimaa naissportlane (esimene oli Michelle Smith), kes võitis olümpiamedali. Ühtlasi oli ta esimene Iiri kergejõustiklane pärast John Treacyt (1984), kes võitnud olümpiamedali.
30. septembril osales ta 10 000 meetri jooksus, kus püstitas teise Iirimaa rekordi 30.53,37, kuid see ei andnud enamat 6. kohast. Kaksikvõit läks Etioopiasse, pronksmedal Ribeirole.
Maailmameistrivõistlustel
Stuttgart 1993 Göteborg 1995
Sisemaailmameistrivõistlustel
Pariis 1997
Krossijooksu maailmameistrivõistlustel
Torino 1997 Marrakech 1998
Euroopa meistrivõistlustel
Helsingi 1994 Budapest 1998 München 2002
Maailmarekord
9. juulil 1994 jooksis O'Sullivan Edinburghis tänini püsiva maailmarekordi 2000 m jooksus 5.25,36.
Marburgi Wigand
Marburgi Wigand (saksa keeles Wigand von Marburg) oli Saksa ordu heerold Preisimaal ja kroonikakirjutaja.
Rain Kooli
pisi|Rain Kooli 2021. aasta Arvamusfestivalil pisi|Rain Kooli 2014. aasta [[Arvamusfestivalil]] pisi|Rain Kooli 2014. aasta Arvamusfestivalil Rain Kooli (sündinud 26. juunil 1971 Harkus) on soome-eesti ajakirjanik.
Marburgi Wigand
Kirjutas 1394 aastal kroonika "Marburgi Wigandi kroonika" ("Cronica Nova Prutenica"), mille ladinakeelses tõlkes nimetatakse eestlasi "Ystenses, Osalyenses et ceteri vulgares" (Scriptores Rerum Prussicarum II, lk 502, 503).
Rain Kooli
Ta töötab ajakirjanikuna mõlemal pool Soome lahte mõlemas keeles.