cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lendamine
Põhimõtteliselt saab lendamist jagada kaheks: aktiivne ja passiivne lendamine. Aktiivne lend (aerodünaamiline) – õhust raskema keha kulgemine aerodünaamilise tõste tekitamisel, võib olla kas sõud- või liuglend ehk lauglemine. Lendamise tagavad spetsialiseerunud lendamisorganid/mehhanismid – tiivad, mis bioloogias esinevad lindudel, käsitiivalistel ja putukatel, lennunduses lennukitel. Enamasti nahakurdude abil vahendatud lend (näiteks lendoravad) või mingite teiste kehaorganite laienemise abil, näiteks lendkalade laienenud rinnauimede abil lend saab olla ainult liuglend.
Aktiivne lend (aerostaatiline) – Maa õhkkonnast väiksema tihedusega gaasiga täidetud keha lend staatilise tõstejõu tekitamisel. Aktiivseks lennuks liigitub ka lend reaktiivjõul.
Passiivne lend – mehaanilisel kiirendusel algkiiruse saanud keha (mürsk, kivi, kuul, nool jne.) ballistilisel trajektooril lend ja Maa orbiidil tiirlevate tehiskehade lend on väliste abivahenditeta lendamine, samuti kõikvõimalike taimede diaspooride õhus tuulekandel levimine, bakterite tsüstide levimine jne. Taimestiku passiivse lennu teeb enamasti võimalikuks keha väike mass ja/või mitmete lisemete olemasolu.
Edmund Gettier
Edmund L. Gettier (31. oktoober 1927 Baltimore – 23. märts 2021) oli USA filosoof.
Gettieri probleem
Tema kuulsus põhineb ühelainsal kolmeleheküljelisel artiklil "Is Justified True Belief Knowledge?" ("Kas õigustatud tõene uskumus on teadmine?"; 1963; ajakirjas Analysis, 23, pp. 121-3; eesti keeles ajakirjas Akadeemia nr 4, 1998 Anto Undi tõlkes). Selles artiklis seadis Gettier kahtluse alla tol ajal enamiku filosoofide poolt aktsepteeritud definitsiooni, mille kohaselt teadmine on õigustatud tõene uskumus. Kuigi selle definitsiooni oli kahtlaseks teinud juba Wittgensteini looming, leidis Gettier uue argumendi selle definitsiooni kahjuks.
Gettier toob mitu näidet uskumustest, mis on nii tõesed kui ka õigustatud, ent mida me intuitiivselt teadmiseks ei nimetaks. Selliseid juhtumeid nimetatakse Gettieri vastunäideteks ehk Gettieri näideteks.
Üks tüüpiline (mitte Gettierilt pärinev) näide oleks niisugune. Oletame, et ma lähen oma sõbrale Katile külla, helistan ukse taga ja ma kuulen vastust "Sisse!" Ma teen ukse lahti ja näen, et Kati seisab esiku teises otsas, umbes 10 meetri kaugusele minust. Sel hetkel ma võib-olla mõtlen: "Kati seisab minust umbes 10 meetri kaugusel" ja ma usun seda. Tegelikult Kati seisabki umbes 10 meetri kaugusel minust, nii et minu uskumus on tõene. Ja minu uskumus on ka õigustatud, sest mul on selleks küllalt palju tõendeid: ma näen Katit ja ma kuulsin tema häält. Normaaljuhul ma ütleksin, et ma tean, et Kati seisab umbes 10 meetri kaugusel minust.
Teisendame nüüd seda näidet. Tegelikult ma näen esiku teises otsas Kati elusuuruses portreed. Kuigi ma kuulsin, et tema hääl tuleb sealtpoolt, tuli see tegelikult sisesidesüsteemist, nii et see ei saanud olla tõendiks selle kohta, kus Kati tegelikult seisis. Võib-olla Kati on keldris. Sel juhul oli minu uskumus küll õigustatud, ent väär. Me ütleksime, et ma ei teadnud, et Kati on umbes 10 meetri kaugusel minust.
Teeme veel ühe teisenduse. Oletame, et Kati köök on kohe teisel pool esiku otsaseina maali taga. Tegelikult on ta praegu köögis ja nõjatub vastu seina. Sel juhul ma usun, et ta on minust umbes 10 meetri kaugusel, mul on selleks uskumuseks õigustus ja see uskumus ongi tegelikult tõene. Ometi tundub, et pole õige nimetada seda uskumust teadmiseks. Kati oli seal täiesti juhuslikult, ja kui ta seal poleks olnud, poleks see minu uskumust muutnud. Seda laadi näitest teeb Gettier järelduse, et õigustatud tõene uskumus ei pruugi veel olla teadmine.
Gettieri vastunäited on pannud filosoofid otsima teadmise definitsiooni, mis töötaks. Vastuseks Gettierile on öeldud näiteks:
Krimmitatarlaste küüditamine
Sürgünlik (krimmitatari maapagu) oli krimmitatarlaste küüditamine Krimmi poolsaarelt 1944. aastal, peamiselt Usbeki NSV-sse.
Küüditamine
Kokku küüditati 238 500 inimest, kellele pandi süüks teenimist Natsi-Saksamaa relvajõududes.
Küüditamine algas kõigis krimmitarlastega asustatud paikades 1944. aasta 18. mai hommikul kell 3.00. Deporteeritavatele anti 30 minutit aega asjade kokkupanekuks, misjärel suurem osa neist lahkus sünnipaigast loomavagunites jäädavalt.
20. mail kell 16 lõppenud aktsioonis osales üle 32 000 NKVD sõduri. Deporteeriti 183 155 –193 865 krimmitatarlast, neist 151 136 Usbeki NSV-sse, 8597 Mari ANSV-sse, 4286 Kasahhi NSV-sse, ülejäänud 29 846 Vene NFSV oblastitesse.
Arabati intsident
pisi|Krimmi poolsaar ja [[Arabati säär]] Väidetavalt andis NKVD juhtivtöötaja Bogdan Kobulov – saanud 19. juulil 1944 teada, et mõnest Arabati sääre kalurikülast oli unustatud krimmitatarlased deporteerida – käsu, et 24 tunni jooksul ei jääks neisse küladesse ühtki elusat krimmitatarlast. Väidetavalt lukustati kõik nende külade elanikud suurele laevale, mis uputati Aasovi mere sügavaimasse kohta.
1944. aasta maist novembrini suri Usbekistanis nälga 10 105 krimmitatarlast (7% Usbeki NSV-sse deporteeritudest). NKVD andmetel suri esimese pooleteise aasta jooksul umbes 30 000 (20%) küüditatutest, krimmitatarlaste aktivistide andmetel suri aga 46% küüditatuist.
Rehabiliteerimine ja kodumaale naasmine
NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi 1967. aasta 5. septembri otsusega vabastati krimmitatarlased süüst. 1968. aastal lubati kodumaale naasta 300 perekonnal, ülejäänutel aga mitte enne perestroika algust 1980. aastate teisel poolel.
Õiguslik staatus
2015. aasta 12. novembril tunnistas Ukraina esimese riigina Ülemraada otsusega krimmitatarlaste küüditamise genotsiidiks ja kehtestas krimmitatarlaste küüditamise ohvrite mälestuspäevaks 18. mai.
Alexander Gottlieb Baumgarten
Tema filosoofia tugines eriti Gottfried Wilhelm Leibnizile ja Christian Wolffile. Ta oli saksa valgustusfilosoofia nn Wolffi koolkonna üks väheseid algupäraseid mõtlejaid. Ta lisas Wolffi filosoofia süsteemile uue filosoofiaharu esteetika, mis tegeleb meelelise tunnetusega.
Elukäik
Esimesed Baumgarteni biograafiad kirjutasid tema õpilased Georg Friedrich Meyer (Meier) (kirjutatud Baumgarteni surma-aastal 1762, ilmus 1763) ja Thomas Abbt.
Alexander Gottlieb Baumgarten sündis Berliinis lasterikka luterliku, pietistliku orientatsiooniga esimese garnisonijutlustaja (hilisema Friedrichswerda ja Dorotheenstadti koguduse jutlustaja) Jakob (Jacob) Baumgarteni (1668–1722) peres seitsmest pojast viiendana. Isa oli Wolmirstedti lihuniku ja õllepruuli Paul Nikolaus Baumgarteni ja Barbara Böttcheri poeg. Kaasaegsete üksmeelsete tunnistuste järgi oli Jakob Baumgarten keskmisest palju haritum ja laiade huvidega. Ta oli tihedas kontaktis pietist August Hermann Franckega, kelle lähedane kaastööline ta 1697–1701 oli, lõpuks tema assistendina (adjunktina) Halle ülikooli usuteaduskonnas. Ta pidas vaimurikkust ja haridust materiaalsetest varadest tähtsamaks ning õpetas seda oma poegadelegi. Aastal 1703 läks ta pastoriks oma kodulinna Wolmirstedti, kuid võttis hiljem vastu kutse tulla Berliini garnisonijutlustaks.
Alexander Gottliebi ema Rosine Elisabeth (sündis 1690) oli kullassepp Joachim Sigismund Wiedemanni ja Anna Barbara Cubitzi tütar.
Alexander Gottliebi vendade seas olid Nathanael Baumgarten (suri 1763), ülemkonsistooriuminõunik Berliinis, Preisimaa kuninganna ja printsessi vaimulik nõustaja, ning teoloog Sigmund Jakob (Siegmund Jacob) Baumgarten (1706–1754). Vendadest on teada veel August Joseph (suri 1722) ja Samuel Eusebius (sündis 1711).
Ema suri 1717. Alexander Gottlieb ja tema vennad kasvasid üles Berliinis emapoolse vanaema Anna Barbara Wiedemanni hoole all. Lapsena ilmutas Alexander Gottlieb kalduvust puurivateks küsimusteks ja aukartusetust ainult võimule tuginevate autoriteetide vastu. Abbt kirjutab: "Kuue-seitsmeaastase poisina soovis ta juba tohtida julgelt kelleltki küsida, kas kõik, mida tema isa jutlustas, ka tõsi on; ja näitas sellega filosoofilise geeniuse idu, kes mitte kunagi seal, kus saab olla põhjendeid, käske vastu ei võta."
Aastal 1722 suri ka isa. 8–13-aastaselt tohtis Alexander Gottlieb konsistooriuminõuniku ja St. Nicolai praosti Michael Roloffi eestkostel ja õuenõunik Krackau loal osaleda koduõpetaja Martin Georg Christgau, hilisema Oderi-äärse Frankfurdi ülikooli rektori tundides. Tema juures õppis poiss heebrea keelt ning vaimustus eriti ladinakeelsest luulest.
Aastal 1727 õppis ta pool aastat Berliini gümnaasiumis zum Grauen Kloster, kus Martin Christgau õpetama hakkas.
Sügisel 1727 läks ta üle Hallesse pietist August Hermann Francke asutatud orbudekodu ladina kooli, et valmistuda kadunud isa soovil teoloogiaõpinguteks. Ta elas August Hermann Francke poja Gotthilf August Francke juures ja sõi tema lauas. Viimased poolteist aastat õppis ta väljavalitute klassis (Selecta) teoloogiat, õigusteadust ja meditsiini. Teoloogial oli kooli õppekavas mõõduandev koht. Peale selle õpetas talle seal ladina keelt tema vend Siegmund Jakob Baumgarten, kes oli orbudekodu ladina kooli inspektor ja kes juba 1728. aasta paiku hakkas õpetama keelatud Wolffi filosoofiat.
1730. aasta mihklipäeva paiku hakkas ta õppima Halle ülikoolis teoloogiat, filosoofiat ja "kauneid teadusi" (retoorikat ja poeetikat). Ta kuulas teoloogia alal Joachim Justus Breithaupti, Joachim Lange, Johannes Liborius Zimmermanni ja Gotthilf Francke loenguid ja filoloogia alal Johannes Heinrich Michaelise ning keeleteadlase ja piibliuurija Christian Benedikt Michaelise loenguid. Kreeka, vanasüüria ja araabia keelt õpetas Johann Heinrich Schulze, kellelt ta sai teadmisi ka numismaatika ja muinasteaduse alalt. Üliõpilaselt Baumannilt võttis ta matemaatikatunde, hiljem kuulas matemaatik Otto loenguid. Ta käis poliitikateaduse kolleegiumil ning harjutas oma venna Siegmund Jacobi juures disputeerimist. Kui vend oli saanud usuteaduskonna adjunktiks, õppis ta tema juures ka teoloogiat. Lisaks kuulas ta Jena ülikoolis ratsionalistliku filosoofi Christian Wolffi loenguid.
Samal ajal Baumgarteniga tegid Saksamaal esteetika väljatöötamise katseid J. C. Gottsched, J. J. Bodmer ja J. J. Breitinger.
Aastal 1735 sai ta Halle ülikooli filosoofia ("maailmatarkuse") privaatdotsendiks ja 1737 erakorraliseks professoriks. Tõenäoliselt samal aastal haigestus ta tiisikusse, mis tõigi kaasa tema enneaegse surma. Aastal 1740, mil Wolff Hallesse tagasi pöördus, kutsuti ta Oderi-äärse Frankfurdi ülikooli maailmatarkuse ja kaunite teaduste professoriks.
Tema raamat "Metaphysica" ilmus 1739. Aastal 1740 ilmus tema raamat "Ethica philosophica". Esimene köide tema mahukana kavandatud teosest "Aesthetica", millest valmis ainult kaks köidet, ilmus 1750. Aastal 1758 ilmus selle epohhiloova teose teine köide. Aasta enne tema surma ilmus "Acroasis logica" (1761).
Filosoofia
Baumgarteni tähtsaim panus filosoofiasse on alusepanemine esteetikale kui õpetusele kaunist.
Christian Wolff eristas madalamat tunnetusvõimet (taju) ja kõrgemat tunnetusvõimet (mõistust). Madalama tunnetusvõime saadused on Wolffi järgi küll selged (teadvustatud), kuid ähmased (mittearedad), s.t mõistete ja sõnadega väljendamatud. Seetõttu on nad Wolffi meelest ebatäielikud ning need tuleb asendada mõistuse mõistetega. Et iluelamus on Wolffi järgi meeleliste kujutlustega seotud lõbu- või rõõmutunne, ei jää esteetilisele elamusele mingit iseseisvust.
Väitekirjas "Meditationes philosophicae de nonnullis ad poema pertinentibus" ("Filosoofilised meditatsioonid mõningatest luuletuse nõuetest"; 1735) hülgas Baumgarten meelte põhimõttelise alavääristamise.
1735. aasta väitekirjas kasutas Baumgarten nimetust "esteetika" teaduse kohta meeleliselt kaetavast täiuslikust. Esteetika ülesanne on näidata tunnetusliku maailmale lähenemise vormi, mis analoogiliselt mõistuse saavutusele suudab anda tõsikindlaid tunnetusi. Ta pani sellega Saksamaal aluse esteetikale kui omaette filosoofilisele distsipliinile, loogika rööpdistsipliinile ("õeskunstile"). Hiljem, oma peateoses "Aesthetica" määratles ta esteetikat teadusena kauni enese tajust, sisu, korra ja väljenduse täielikust ühtsusest. Sellepärast on esteetika madala, meelelise tunnetuse teooria, nagu loogika on kõrgema, arulise tunnetuse teooria. Et aga meelelise ja arulise tunnetuse objekt on sama ning ainult tunnetusviis on erinev, on esteetika mõistuse analoogi teooria või ka kunst.
Ratsionaalse tunnetusega analoogne tunnetusviis analogon rationis kasutab alamaid tunnetusvõimeid (meeli), mis senises tunnetusteoorias olid varju jäänud.
Meeltele omistas Baumgarten oma otsustusvõime, nimelt maitse. Õigesti juhitud maitse on aru arengu ettevalmistus, ent ka täiendab aru, võimaldades meil loogilise mõtte alasti vorme materiaalselt katta.
Luule ja poeetika osutusid nüüd meelelise tunnetuse viisiks.
1735. aasta töös püüdis ta anda süstemaatilist alust poeetika ja esteesi, s.o luule ja meeltetaju suhtele.
Ilu on täiuslikkus, s.o osade kooskõla tervikuga, niivõrd kui see meeltele nähtub, seega ähmaselt tunnetatud täiuslikkus, kuna selle are tunnetus on omane arule.
Kunsti kõrgeim printsiip praktilisest küljest on looduse jäljendamine, sest vastavalt õpetusele parimast maailmast ilmneb looduses meeleliselt suurim täiuslikkus. Selle kõrval on üsna vahendamatult luuletajate maailm ehk heterokosmiline maailm, mille kaudu saadakse ruumi kunstilise leiutuse vabaduseks. Väljamõeldis on õigustatud, niivõrd kui ta teenib tõde, ta on paratamatu, sest moraalseid eeskujusid ei ole ajalugu alati kätte andnud.
Kunstielamus on Baumgarteni järgi meeleline elamus, millele lisandub tunne.
Baumgartenist sai alguse kunsti ja kunstniku iseseisvumine, mis jätkus romantismis.
Wolffi süsteemi laiendamine filosoofilise esteetikaga kui meelelise tunnetuse teadusega (scientia cognitionis sensitivae) oli ka tema lõpetamata peateose, kaheköitelise "Aesthetica" põhiidee. Teos sai alguse tema Frankfurdi esteetikaloengutest, mis olid esimesed omataolised. Baumgarten tahtis selgitada, kuidas kunstiteose ilu ilmneb meeltele osade kooskõlana tervikuna analoogselt arutunnetuse printsiipidega. Sidudes omavahel metafüüsika, psühholoogia ja poetoloogia, õilistas Baumgarten Wolffi alamad, meelelised tunnetusvõimed (gnoseologia inferior) ja luule, millele ta omistas tõe iseloomu. Kauni taju, s.t mitmekesise nähtuse täiuslikkuse tunnetus (perfectio phaenomenon) esteetilise meele abil on Baumgarteni järgi metafüüsiliselt analoogne mõistusliku tunnetuse objektiivse tõesisaldusega. Oma vabade kunstide teooriat mõistis ta kunstina esitada kauni meelelist tunnetust analoogselt ratsionaalse mõtlemisega (ars pulcre cogitandi, ars analogi rationis).
Baumgarteni teaduslik esteetika on seoses meelelisuse antropoloogilise rehabiliteerimisega 18. sajandil. Tema ratsionalistlik sensualism andis erinevalt tema aja poeetikast autonoomse kunstiteosemõiste, loobumata täielikult traditsioonilisest looduse jäljendamise printsiibist. Tema ilumõiste rajanes Leibnizi kujutlusel eelkehtestatud harmooniast, mille paralleelsusprintsiibi ta kandis üle ilu (meeltekaemuse) ja tõe (arutunnetuse) suhtele ning kunstiteose seaduspärase korra ja selle subjektiivse loomise ning vastuvõtu suhtele.
Määratledes luulet meeleliselt täiusliku kõnena (oratio sensitiva perfecta) ja mõistes luuletajat õnneliku esteetikuna (felix aestheticus), ületas ta esteetilise ideaaliga retoorilise pragmaatika piirid. Sellega seotud idee mõistuse ja meelelisuse sünteesist inimlikuks terviklikkuseks, mis on võimalik esteetilises kogemuses ja praktikas, sai osaks saksa klassika kunstikontseptsioonist, eriti Schilleri teoses "Über die ästhetische Erziehung des Menschen".
Esteetika ja loogika moodustavad Baumgarteni järgi teaduse, mida ta nimetas gnoseoloogiaks.
Retseptsioon, mõju ja tähtsus
Immanuel Kant, kes Baumgartenit väga hindas ning pidas teda üheks oma aja olulisemaks filosoofiks, kasutas tema teost "Metaphysica" 1757. aasta väljaandes ning tema teost "Initia philosophiae practicae primae" 1760. aasta väljaandes (mitte küll ebakriitiliselt) alusena oma loengutele vastavalt metafüüsikast ja praktilisest filosoofiast.
Postuumselt avaldati 1770 tema teos "Philosophia generalis".
Baumgarteni esteetikakontseptsioon mõjutas tugevalt muu hulgas Johann Gottfried Herderit. Tema ideaal felix aestheticus, inimene, kellel on igakülgne anne meeleliseks tunnetuseks ja loomulikuks mänguks, mõjutas 18. sajandi geeniusekultust ja Friedrich Schilleri teost "Über die ästhetische Erziehung des Menschen in einer Reihe von Briefen".
Baumgarteni maitsekontseptsiooniga, mis orienteerus meelelise tunnetuse täiuslikkuse ideele, polemiseeris Immanuel Kant "Otsustusjõu kriitikas" (1790).
Baumgartenit võib pidada moodsa esteetika eelkäijaks. Ta juhatas sisse tõediskursuse subjektiveerimise ja estetiseerimise, postuleerimata suvalisust. Tema fragmentaarne süsteem implitseerib ontoloogilise korra meelelist representeerimist, ent analoogiliselt joonislikus, mitte sümboolselt identses suhtes.
Baumgarteni jälgedes süvendasid Moses Mendelssohn ja Johann Georg Hamann autonoomselt kauni ontoloogilisi ja autonoomseid eeldusi ning jätkasid üleminekut valgustuse ratsionalistlikult poeetikalt Goethe aja ning saksa idealismi esteetikale. Veel Hegel viitas oma esteetikaloengutes Baumgartenile.
Baumgarteni poetoloogilised ideed levisid tema õpilase Georg Friedrich Meieri populaarfilosoofilise hermeneutika kaudu ("Anfangsgründe aller schönen Wissenschaften und Künste").
Baumgarteni "Metafüüsika" ja "Eetika" filosoofiaajalooline tähtsus seisneb mõistelise analüütika meetodis. Baumgarteni terminoloogiat kasutas oma loengutes Kant.
Tema õpilane Georg Friedrich Meier iseloomustas teda nii: "Tema pea oli oivaliselt süstemaatiline. Kõik, mida ta mõtles, muutus süsteemiks. Vanade maailmatarkade tõdede ja arvamuste kaosesse tõi ta korra ja tema arus said sellest tõdede ja arvamuste maailmad."
Teosed ja väljaanded
pisi|"Aesthetica".
Isiklikku
Aastal 1741 abiellus Baumgarten Berliini õuenõuniku Alemanni tütrega, kes suri 1745.
Aastal 1748 abiellus ta Bischofssee amtmanni Johannes Jakobus Albinuse tütre Justina Elisabethiga.
Tal olid poeg ja tütar.
Klemen Pisk
Klemen Pisk (sündinud 31. juulil 1973 Kranjis) on sloveeni kirjanik, tõlkija ja muusik. Ta elab Leedus.
Tema luulet ja proosat on tõlgitud mitmesse võõrkeelde ja avaldatud Sloveenias, Austrias, Bosnias ja Hertsegoviinas, Tšehhis, Poolas ja Soomes.
Heinrich von Galen (jutlustaja)
Heinrich von Galen oli viimase Liivi ordumeistri ja esimese Kuramaa hertsogi Gotthard Kettleri väli- ja õuepreester, hiljem jutlustaja Kandavas.
Võimalik, et esialgu oli Galen ametlikult katoliiklane, kuid 1561. aastaks oli ta abielus ning samal aastal annetas Kettler talle maavaldusi Miitavi lähedal. 1565. aastal lahkus ta Kettleri lähikonnast ja asus tööle evangeelse jutlustajana Kandavas, mis kuulus Kuramaa hertsogiriigi alla.
Hüdraulika mõisteid
''Siin on loetletud hüdraulika mõisteid.
Kelowna
Kelowna on linn Kanadas Briti Columbia provintsis. Asub Lääne-Kanadas Okanagani järve kaldal.
Linna ümbruses on pehme kliima, mistõttu see on Kanada peamine viinamarjakasvatuspiirkond. Suvel on õhutemperatuur keskmiselt 27 °C ja talvel 0 °C.
Kelowna asutati 1859. aastal, linnaks sai 1905. 2003 toimunud metsatulekahjus hävis üle 200 maja ja umbes 30 000 inimest tuli ajutiselt evakueerida.
Elanike arv halduspiires oli 2006. aastal 106 700.
600px
Highway 61 Revisited
See on Dylani esimene album, mis on lindistatud täielikult koos täiskoosseisus rokkansambliga. See on tuntud lugude "Like a Rolling Stone" ja "Ballad of a Thin Man" poolest, millest esimese valis ajakiri Rolling Stone 2004. aastal parimaks lauluks läbi aegade. "Desolation Row" oli samas edetabelis 185. ning plaadi nimilaul 364. koha vääriline.
Laulud
Kõikide laulude autor on Bob Dylan.
Sumõ oblast
Sumõ oblast on 1. järgu haldusüksus Ukrainas. Piirneb põhjas ja idas Venemaaga.
Sumõ oblastis on 15 linna. Suuremad linnad on Sumõ, Konotop, Šostka, Ohtõrka, Romnõ, Hluhhiv, Lebedõn, Krolevets ja Trostjanets.
Haldusjaotus
pisi|vasakul|[[Žuravlõne järv Sumõ oblastis]]
Viited
🇺🇦
Olena Bilosjuk
thumbnail|Ukraina mark, 2014. aastast OM-il teatevõistluse võidu puhul Olena Pidrušna (ukraina keeles Олена Михайлівна Підгрушна; sündinud 9. jaanuaril 1987 Poolas Legnicas) on Ukraina laskesuusataja. Ta on olümpia- ja maailmameister, üks edukamaid Ukraina talisportlasi.
Ta elab Ternopilis.
Hooajal 2008–2009 osales ta regulaarselt teatevõistkonnas ja 7. jaanuaril 2009. aastal sai ta Saksamaa Oberhofi teatevõistlustes Ukraina võistkonnas esikoha.
Ta esindas Ukrainat 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris. Tema parim tulemus neil mängudel oli ühisstardi 12. koht.
2012-13 hooaeg kujunes tema üheks edukamaks. Selle hooaja esimestel sprindivõistlustel 1. detsembril 2012. aastal lõpetas Olena Rootsis Östersundis kolmandana ja oli jaanuaris 2013. aastal jälitussõidus Itaalias Anterselvas teine. Hiljem võttis Pidrušna 2013. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel medalite kübaratriki. Maailmameistrivõistlustel võitis ta sprindis kulla, kuulus naiste teatevõistkonda, kes võitis hõbeda ja tagas jälitussõidus pronksi. Nende saavutuste eest tunnistati ta Ukraina 2013. aasta parimaks sportlaseks. Sel hooajal lõpetas ta maailma karikasarja üldarvestuses 8. kohal.
Hooaeg 2013-2014 algas tema jaoks üsna edukalt. Koos Julija Džõma, Valj Semerenko ja Vita Semerenkoga võitis ta Venemaal Sotšis 2014. aasta taliolümpiamängude naiste teatevõistluses kuldmedali.
Pidrušna tegi oma spordikarjääris pausi hooaja 2013-2014 lõpus ning määrati seejärel Ukraina valitsuse noorsoo- ja spordiministri asetäitjaks. Kuid 30. novembril 2014 andis ta ajalehele biathlon.com.ua intervjuu, kus ta ütles: "Ma tegin oma sportlaskarjääris pausi ainult lapse saamiseks. /.../ Tahan, et fännid mõistaksid minu otsust ja ootaksid." Nii naasis ta novembris 2015. aastal. Tema katsed last saada olid ebaõnnestunud, hiljem ta lahutas abielu.
Ta naasis 2015-2016 hooajal maailma karikasarja, mida alustas kahe 3. kohaga sprindis ja individuaalsõidus Rootsis Östersundis. Veebruari keskel võitis ta Kanadas Canmore'is sprindi. Sel aastal saavutas ta oma parima koha maailma karikasarja üldarvestuses – 7. Järgmisel hooajal polnud Pidrušnal häid tulemusi ja ta jättis märtsis kõik võistlused vahele.
Ta kvalifitseerus esindama Ukrainat 2018. aasta taliolümpiamängudele. Pidrušna kandis 2018. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial Ukraina lippu. Viletsate füüsiliste olude tõttu ei võistelnud ta ühelgi võistlusel.
Bank of New York Mellon
Bank of New York Mellon Corporation (BNY Mellon) on Ameerika Ühendriikide rahvusvaheline pangandus- ja finantsteenuste ettevõte, mis moodustati 1. juulil 2007 Bank of New Yorki ja Mellon Financial Corporationi ühinemisel.
2016. aasta seisuga on BNY Mellon maailma suurim hoiupank, mis haldab 1,6 triljoni USA dollari väärtuses varasid ning kus on hoiustatud veel 28,5 triljoni USA dollari väärtuses varasid.
Ettevõtte peakorter asub New Yorgis ja selle tegevjuht on Gerald Hassell.
Wilhelm Gabriel
Wilhelm Ernst Karl Gabriel (8. august 1897 Berliin – 21. aprill 1964 Berliin) oli saksa helilooja ja muusikakirjastaja.
Tuntuim tema kirjutatud laul on "In München steht ein Hofbräuhaus" (1935). Eestis teatakse seda laulu pealkirjaga "Õllepruulija".
Põhja suusaalad 1932. aasta taliolümpiamängudel
right|200px|Olümpiasümbol Põhja suusaalade 1932. aasta taliolümpiamängude võistlused toimusid Lake Placidis neljal alal: murdmaasuusatamises (18 km ja 50 km), kahevõistluses ja suusahüpetes. Võistlused olid ka kui 1932. aasta maailmameistrivõistlused.
18 km
Kuupäev: 10. veebruar
<br style="clear:both" />
50 km
Kuupäev: 13. veebruar
<br style="clear:both" />
Rolands Bērziņš
Rolands Bērziņš (sündinud 14. novembril 1975 Riias) on läti maletaja, rahvusvaheline meister (1993).
Põhja suusaalad 1932. aasta taliolümpiamängudel
30px Kahevõistlus
Kuupäev: 10. veebruar
Rolands Bērziņš
Ta on mänginud Viljandis peetaval Ilmar Raua mälestusturniiril: 2013. aasta turniiril (7.–12. koht) ja 2014. aasta turniiril (11.–19. koht).
Põhja suusaalad 1932. aasta taliolümpiamängudel
30px Suusahüpped
Kuupäev: 10. veebruar
<br style="clear:both" />
Jüri Süldre
Jüri Süldre (28. juuni 1946 Abja vald, Pärnumaa – 21. detsember 2020) oli eesti poksija.
Ta õppis aastatel 1966–1968 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas ning lõpetas pärast vaheaegu selle mittestatsionaarselt 1978. aastal.
Poksijana
Ta sai 1965. aastal Eesti NSV juunioride meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 57 kg) 2. koha ja 1967. aastal Eesti NSV täiskasvanute meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 60 kg) 3. koha.
Ta oli 1972. aastal Tallinna meister I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg).
Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) veebruaris 1973 Riia (Läti NSV) lahtistel meistrivõistlustel 3. koha ja mais 1973 Vilniuse (Leedu NSV) lahtistel meistrivõistlustel samuti 3. koha.
Ta oli 1974. aastal Eesti NSV kõrgemate õppeasutuste meister I keskkaalus (kuni 71 kg).
Meeleavaldus Tartu Üliõpilaspäevadel
Tema ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia üliõpilane Rain-Mait Roomet peitsid 19. oktoobril 1968 Tartu Üliõpilaspäevadel ametlikud Nõukogude-meelsed plakatid ja lipud ära ning kandsid ametlikus rongkäigus hoopis omavalmistatud loosungeid "Jänkid, kasige Peipsi taha!" jms, samuti nõuti nendel Nõukogude vägede lahkumist Tšehhoslovakkiast.
Ta vahistati 29. novembril 1968 Tartus. Talle mõisteti 17. jaanuaril 1969 Eesti NSV kriminaalkoodeksi §195 lg 2 ja § 207 järgi kolm aastat kohustusliku töölerakendamisega tingimisi vabadusekaotust ("keemiat"). Ta vabanes karistuse kandmisest Uljanovski oblastis 1971. aastal.
Poliitiline tegevus
Süldre osales 1995. aasta Riigikogu valimistel Eesti Rahvuslaste Keskliidu nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.
Ta osales 2003. aasta Riigikogu valimistel Eesti Iseseisvuspartei nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.
Peterburi maantee
pisi|Peterburi maantee. Vaade Hermanni lossist pisi|[[Eesti piiripunktide loetelu|Tollipunkt Peterburi maanteel pärast Eesti taasiseseisvuse saavutamist 1991. aastal]]
Peterburi maantee on tänav Narva idaosas Narva vanalinna linnaosas. Ta ühendab Peetri platsi Sõpruse sillaga. Tänava pikkus on umbes 370 m.
Aadressil Peterburi maantee 1 asub Maksu- ja Tolliameti Narva-Jaanilinna Narva maantee piiripunkt (Narva-2 piiripunkt asub Kose tänav 6), Peterburi maantee 2 aga Narva linnus ja Narva Muuseum.
Ajalugu
20. sajandi alguses kandis tänav nime Hermanni tänav (Германовская улица). Praeguse nime sai tänav 11. mail 1994. Enne seda alates 1952. aastast kandis tänav nime Leningradi maantee.
Semgallia piiskop
Semgallia piiskop ehk Zemgale piiskop oli 13. sajandil Vana-Liivimaal Zemgale (Semgallia ja Seloonia) vaimulik valitseja. Kokku oli Semgallia piiskoppe viis, nende mõju polnud kuigi suur ja 1251. aastal liideti nende valdused Riia peapiiskopi diötseesiga.
Nea
Nea on jõgi Norras Trøndelagi maakonnas Tydali ja Selbu vallas. Selle pikkus on 80 km.
Nea lähe on Sylsjøeni järves, sealt voolab jõgi 3 km kuni suubub Nesjøeni järve, seejärel läbib see Vessingsjøeni järve. Tydali vallas suubub Neasse Tya jõgi. Edasi voolab jõgi Tydaleni orus. 15 km enne seda, kui Nea ise suubub Selbusjøeni järve, liitub sellega Rotla jõgi.
Nea kuulub Nea-Nidelvvassdrageti valglasse.
Parkinsoni tõbi
Parkinsoni tõbi on degeneratiivne kesknärvisüsteemi haigus, mis sageli kahjustab liigutus- ja kõnevõimet. Parkinsoni tõve iseloomulikeks tunnusteks on lihaste kangestus, värinad, liigutuste aeglustumine (bradükineesia) ja raskeimatel juhtudel liigutamisvõime kaotus (akineesia). Teisesed sümptomid võivad sisaldada kognitiivseid häireid ja keelelisi probleeme.
Parkinsoni tõbi on krooniline ja progresseeruv.
Sümptomid
Parkinsoni tõbi mõjutab liigutusvõimet (motoorsed sümptomid). Teisteks sümptomiteks on tüüpiliselt meeleolu, käitumise, mõtlemise ja tajumise muutused (mittemotoorsed sümptomid). Patsiendi individuaalsed sümptomid võivad olla üpris erinevad ja haiguse progresseerumiskiirus on ka erinev.
Prognoos
PD ei ole iseenesest eluohtlik haigus, aga enamasti muutub ta aja jooksul järjest raskemaks. PD-patsientide keskmine eluiga on lühem kui inimestel, kellel seda haigust pole, kuna PD võib põhjustada tüsistusi nagu lämbumine, kopsupõletik või eluohtlikud kukkumised. Sümptomite väljakujunemine võib aega võtta 20 aastat või rohkem. Mõnedel inimestel kujuneb haiguspilt välja kiiremini. Seni ei osata haiguse individuaalset kulgu prognoosida. Õige ravi korral on enamik inimesi pärast PD diagnoosimist veel palju aastaid töövõimelised.
Sageli kasutatakse PD sümptomite hindamiseks kas Hoehni ja Yahri skaalat või ühtlustatud Parkinsoni tõve hindeskaalat (UPDRS). Viimane on keerulisem ja sisaldab eraldi hinnanguid vaimse võimekuse, käitumise ja meeleolu, igapäevaste tegevuste ja liigutusvõime kohta. Mõlemad skaalad võimaldavad hinnata haiguse progresseerumist ja ravi tulemuslikkust. Samu skaalasid kasutatakse ka mõnede teiste haiguste juures.
Treriksröset
thumb Treriksröset (norra Treriksrøysa, soome Kolmen valtakunnan rajapyykki, saami Golmma riikka urna) on punkt, kus saavad kokku Rootsi, Norra ja Soome piir. See on ühtlasi Rootsi kõige põhjapoolsem punkt (69° 4') ja Soome mandriosa kõige läänepoolsem punkt (20° 32').
Kolme riigi piiripunkti, mis asub Kilpisjärvi küla lähedal ja Koltajauri (Goldajärvi) järvest kümne meetri kaugusel, püstitasid Norra ja Venemaa, mille koosseisu Soome kuulus, 1897. aastal piiritähise. Rootsi tunnistas piiripunkti alles 1901, sest ei jõudnud Norra piirikomisjoniga varem üksmeelele. Praegune betoonist tähis pärineb 1926. aastast.
Treriksröset jääb Rootsis Kiruna valda, Norras Storfjordi valda ja Soomes Enontekiö valda.
Gay-skinheadid
Gei-skinhead 'id  ehk queer-skinhead 'id  on subkultuur, mille moodustavad skinhead-stiilis (eriti natsi-skinhead 'id e kombel) riietuvad geid.
See subkultuur tekkis 1980. aastatel ja kujunes välja 1990. aastatel.
Berliini ajalehtedes on esinenud kuulutusi nagu: "Vajame ehtsaid fašiste sadomasoõhtutele". Ajalehtedes on kutsutud skinheade homode sadomasoüritustele piitsutamisega lisaraha teenima. 1990. aastate lõpul võis Berliini homoklubides kohata kiilakaid tegelasi näiteks Screwdriveri, Kahlkopfi ja Landseri T-särkides. Samuti on natsi-skinheadide hulgas märgatavalt homosid. Saksamaal oli kõige prominentsem selle fraktsiooni esindaja Michael Kühnen, 1990. aastate alguse aktiivsemaid neonatse. Tema oma seksuaalset sättumust ei varjanud ja väitis, et kamraadid peaksid üleüldse lõpetama igasuguse gay-bashingu. Ühes üleskutses väitis Kühnen, et rahvuslikus võitluses pole seksuaalne sättumus oluline ja et homode vihkamine olevat väikekodanlik – juudi ideoloogia üks osa. Kühneni mõju oli 1990. aastate alguse saksa natsiliikumises üsna tugev; piisav, et neonatside hulgas ilmutaksid oma seksuaalset sättumust ka teised kamraadid. Asi läks nii kaugele, et eksisteerib omaette homoseksuaalsete natside tervitus: Kühneni tervitus. See on harilik Sieg heil! -imine, ainult et püsti aetakse vaid pöial, nimetissõrm ja sellest järgmine sõrm. Õhtulehes oli 1990. aastatel kaanepilt Tartu noornatsist, kes just sama tervitusega fotograafile poseeris. Kas tegemist oli gay-skinheadiga, ei ole teada. Michael Kühnen aga suri AIDSi, nagu ka Nicky Crane.
On olemas selline oi! kogumik nagu "Strength through Oi!", mille kaanel on poolpaljas skinhead. See mees ongi Crane. Ta oli 1980. aastatel tähtis Londoni natsitegelane ja ka gei. Enne surma oli ta Londoni gay-tehnoklubi Heaven uksehoidja. Crane oli Inglismaal kuni surmani iidol paljudele noortele natsi-skinheadidele, kes ei tahtnud tema seksuaalsest sättumusest midagi kuulda, kusjuures Crane teenis veel raha gaypornoartistina.
Informatsioon pärineb osaliselt ka Aimar Ventsli artiklist "Eene, meene, muu, nazi bist du!".
Poollõik
Poollõik ehk poolkinnine vahemik ehk lõikmik on reaalarvude hulga alamhulk, mis koosneb kõigist reaalarvudest, mis rahuldavad võrratust a ≤ x < b (või  võrratust a < x ≤ b), kus a ja b on fikseeritud reaalarvud.
Poollõiku a ≤ x < b tähistatakse [a, b) või [a, b[ ja poollõiku a < x ≤ b tähistatakse (a, b] või ]a, b].
Helmi Einer
Helmi Einer (aastast 1940 Einre; 1. jaanuar 1888 Alatskivi – 8. oktoober 1968 Tallinn) oli eesti ooperilaulja (sopran).
Laulmist õppis ta Peterburi Maria teatris, hiljem Roomas.
Aastatel 1912–1935 oli ta Estonia solist. Aastatel 1932–1936 Tallinna Konservatooriumi lauluõpetaja.
Fantofti püstpalkkirik
Fantofti püstpalkkirik (norra Fantoft stavkirke) on taastatud püstpalkkirik Norras Bergeni Fana linnaosas Fantoftis.
12. sajandi keskel rajatud kirik asus algselt Fortuni külas Sognefjordi ääres. 19. sajandil ähvardas kirikut lammutamine nagu paljusid Norra külakirikuid sel ajal, kuid Norra poliitiku ja ärimehe Fredrik Georg Gade eestvõttel toodi kirik 1883 laevaga tükkhaaval oma uude asupaika. Töid juhatasid restauraator Anders Lorange ja arhitekt Joakim Mathiesen. 17. sajandil oli kirikule lisatud läänetorn, kuid seda ei taastatud. Kuna polnud täpselt teada, kuidas kirik algselt välja nägi, võeti selles osas eeskujuks Borgundi püstpalkkirik ja teisi külakirikiuid.
6. juunil 1992 hävis kirik süütamise tagajärjel. Algselt arvati, et kirik süttis elektririkke või välgulöögi tagajärjel. Peatselt selgus, et kirik süüdati. Hoone põletamises süüdistati black metal'i bändide Mayhemi ja Burzumi liiget Varg Vikernesi, kelle vandekohus siiski õigeks mõistis.
Põlenud kirikut on kujutatud 1993. aastal ilmunud Burzumi albumi "Aske" kaanel. Burzumi ainus liige ongi Varg Vikernes, kelle sõnul oli kiriku põlemine vaenulikkuse märk kristluse vastu kiriku ehitamise eest pühale paganlikule maale.
Kirik taastati endisel kujul 1997. aastaks. Taastamisel kasutati ehitamise, 12. sajandi ehitusmaterjale, tehnikat ja ehitusvõtteid. Ainsana pärineb eelmisest kirikust metallist altaririst, mis pärast põlengut tuhast leiti. Samuti leiti kiriku õnnekivi, mis on nüüd taastatud kiriku seina müüritud.
Tänapäeval on Fantofti püstpalkkirik turismiobjekt, sest ta ei asu linna keskmest kaugel.
Ternopili oblast
Ternopili oblast on 1. järgu haldusüksus Ukrainas.
Oblastis on 15 linna. Suuremad linnad on Ternopil, Tšortkiv, Kremenets, Berežanõ, Terebovlja, Zbaraž, Butšatš ja Borštšiv.
Ternopili oblast piirneb põhjas Rivne oblasti, idas Hmelnõtskõi oblasti, lõunas Tšernivtsi oblasti, edelas Ivano-Frankivski oblasti ja loodes Lvivi oblastiga.
Viited
🇺🇦
Yokosuka
Yokosuka (jaapani 横須賀) on linn Jaapanis Kanagawa prefektuuris. Asub Tōkyō lahe ääres Miura poolsaarel.
Yokosukas asub USA mereväebaas.
Yamanashi prefektuur
Yamanashi prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas, sisemaal.
Sümbolid
Yamanashi prefektuuri tunnuslind on rädilind Cettia diphone, tunnuspuu on jaapani vaher (Acer palmatum) ja tunnuslill kirsiõis (Prunus serrulata).
Haldusjaotus
Yamanashi prefektuur on jaotatud 28 omavalitsusüksuseks, millest 13 on linnad (市 shi).
Volõõnia oblast
Volõõnia oblast on 1. järgu haldusüksus Ukrainas. Piirneb põhjas Valgevenega ja läänes Poolaga.
Haldusjaotus
Oblast jaguneb 4 rajooniks: Kamin-Kašõrskõi rajoon, Koveli rajoon, Lutski rajoon ja Volodõmõri rajoon.
2020. aastani jagunes oblast 16 rajooniks ja 4 oblastilise alluvusega linnaks (Lutsk, Novovolõnsk, Kovel, Volodõmõr).
Rajoonid (kuni 2020)
Kokku on oblastis 11 linna. Suuremad linnad on Lutsk, Novovolõnsk, Kovel ja Volodõmõr.
Välislingid
🇺🇦
Circle Takes the Square
Circle Takes the Square (tihti lühendatud CTTS) on screamo-ansambel, mis on pärit USA Georgia osariigist Savannah'st.
Ansambli muusika paistab silma karjuva mees- ja naisvokaali ning kaootilise ja energilise trummitagumise poolest. Circle Takes the Square'i lugudes esineb ka väga palju eepilisi ning aeglaselt arenevaid lugusid ja introid.
Ansambli liikmed on tuntud taimetoitluse ja sellega kaasneva elustiili propageerimise poolest.
Yamagata prefektuur
Yamagata prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare põhjaosas, Jaapani mere kaldal.
Haldusjaotus
Yamagata prefektuur on jaotatud 35 omavalitsusüksuseks, millest 13 on linnad (市 shi).
Edward Kennedy
thumb|Edward Kennedy Edward Moore Kennedy (Ted Kennedy; 22. veebruar 1932 – 25. august 2009) oli Ameerika Ühendriikide senaator Massachusettsi osariigist, Demokraatliku Partei liige.
Tema vanemad vennad olid president John F. Kennedy ja kohtuminister Robert Kennedy, kes mõlemad tapeti. thumb|Edward Kennedy esimese Senati valmiskampaania ajal 1962. Aastatel 1951–1953 teenis ta sõjaväes. Ta lõpetas Harvardi ülikooli õigusteaduskonna ning täiendas end Virginia ülikoolis. 1962. aastal valiti ta USA Senati liikmeks. Selles ametis oli ta 46 aastat. Viimati valiti ta tagasi 2006. aastal 70% valijate toetusega.
Aastal 1964 sattus ta lennuõnnetusse, milles hukkus piloot ja 2 reisijat. Kennedy sai raskelt vigastada ja juhtis oma valimiskampaaniat haiglast.
1969. aastal sattus ta Chappaquiddicki saarel autoavariisse, milles hukkus tema sekretär Mary Jo Kopechne. Kennedy juhitud auto sõitis sillalt jõkke ja naine uppus. Kennedy lahkus sündmuskohalt ja andis end politseisse üles alles 10 tundi hiljem. See põhjustas skandaali, sest arvati, et Kennedy võis olla alkoholijoobes või ootas Kopechne tema last. Kennedy tunnistas end süüdi sündmuskohalt lahkumises ja talle mõisteti karistuseks 2 kuud tingimisi vangistust.
Ta loobus kandideerimast USA presidendiks 1972. ja 1976. aastal. 1980. aastal otsustas ta kandideerida, kuid kaotas eelvalimistel Jimmy Carterile.
Temast kujunes üks mõjuvõimsamaid senaatoreid. Senaatorina võitles Kennedy muuhulgas neegrite õiguste, Vietnami sõja lõpetamise ja tervishoiusüsteemi parandamise eest. Ta oli ka Iraagi sõja suurimaid kriitikuid George W. Bushi valitsusajal. 2008. aasta presidendivalimiste eelvalimistel asus ta toetama Barack Obamat. thumb|Barack Obama ja Edward Kennedy
Isiklikku
Aastal 1982 lahutas ta oma abikaasast Joan Bennett Kennedyst. Sellest abielust sündis 3 last. Aastal 1992 abiellus ta Victoria Reggiega.
Kennedy suri 25. augustil 2009 ajuvähki.
Edward Kennedy kirjandusteostes
Jeffrey Archer avaldas 1985 romaani "Kas räägime sellest ka presidendile?" (Shall We Tell the President?, eesti keeles kirjastuse Kuldsulg väljaandel 1995), milles peategelased püüavad ära hoida USA presidendile Edward Kennedyle plaanitavat atentaati.
Ganymedes (kuu)
Ganymedes on üks planeedi Jupiter kuudest. Tegemist on suurima kuuga Päikesesüsteemis. Ganymedese läbimõõt (umbes 5268 km) on suurem kui Merkuuril, kuid tema mass on Merkuuri omast ligikaudu poole väiksem.
Ganymedese avastas 1610. aastal Galileo Galilei ja sellele pani nime Simon Marius.
See on teadaolevalt ainuke magnetväljaga kuu siinses Päikesesüsteemis. Selle elektromagnetvälja on uurinud kosmosesond Juno.
Ganymedesel on selgelt eristuv tuum. Arvatakse, et sügaval jäise pealispinna all võib leiduda ka vedel ookean, mis võiks olla sobilik eluks.
Staatikaga määramatud ülesanded
Staatikaga määramatud ülesanded on ülesanded, milles ei ole võimalik koostada niisama palju tasakaaluvõrrandeid, kui palju on tundmatuid toereaktsioone. Teisisõnu, tundmatute toereaktsioonide arv ületab tasakaaluvõrrandite arvu.
Sellised ülesanded pole tasakaaluvõrrandite abil lahendatavad.
Nad esinevad väände ja pikke puhul.
Staatikaga määramatute konstruktsioonide temperatuuri muutumisega kaasneb konstruktsioonis sisejõudude teke. Staatikaga määratavad konstruktsioonid deformeeruvad temperatuuri muutumisel, kuid seejuures ei teki sisejõude.
Staatikaga määramatu skeem
Juhul, kui staatikaga määramatus ülesandes esineb arvutuskeem võib antud arvutusskeemi nimetada staatikaga määramatuks skeemiks.
Pingekontsentratsioon
thumb|450px|Pingekontsentraator esineb võllidel järskude ülemineku kohtadel. Selle vältimiseks tuleb järsud üleminekud faasida või ümardada. Pingekontsentratsioon on tugevusõpetuses, pingete ebasoodus ümberjaotumine ristlõikes koos kohalike maksimumide tekkega, mis on tingitud pingekontsentraatorite (avade, teravapõhjaliste soonte, keerme, ristlõike järskude üleminekute jms.) mõjust. pingekontsentratsiooni puhul esineb võlli põikpinna või pikipinna piirjoone järsk muutus. Pingekontsentratsiooni mõju arvestatakse kontsentratsiooniteguriga, mis määratakse kas katseliselt või teoreetiliselt elastsusõpetuse meetoditega.
Pingekontsentratsiooni mõju arvestamine
Pingekontsentratsiooni mõju võetakse arvesse järgmistel juhtudel:
Pingekontsentratsiooni vähendamiseks tuleb vältida lõikepindade järske muutusi ja kasutada astmelise varda puhul võimalikult suure raadiusega üleminekukõveraid.
Alekhsandri (Imerethi prints)
Prints Alekhsandri (gruusia ალექსანდრე; venepäraselt tsareevitš Aleksandr Artšilovitš Imeretinski (Александр Арчилович Имеретинский); 1674 – 20. veebruar 1711) oli Gruusia Imerethi prints (batonišvili), kes elas Vene tsaaririigis ja oli sõjaväelasena Peeter I teenistuses.
1700. aasta Narva lahingus oli suurtükiväeülemaks ja sattus rootslaste kätte kümneks aastaks vangi.
Suri tagasiteel Venemaale.
Ganymedes (täpsustus)
Ganymedes on kreeka nimi, mis võib osutada ühele järgmistest isikutest või objektidest:
Ivan Dmitrijev
thumb|Ivan Dmitrijev Ivan Ivanovitš Dmitrijev (vene keeles Иван Иванович Дмитриев; 21. september (vkj 10. september) 1760 Bogorodskoje, Kaasani kubermang – 15. oktoober 1837 Moskva) oli vene sentimentalistlik luuletaja ja riigitegelane, 1810–1814 Venemaa keisririigi justiitsminister.
Lapsepõlv
Ivan Dmitrijev sündis tema perekonnale kuuluvas mõisas Bogorodskoje külas Kaasani kubermangus. Dmitrijevide perekond kuulus vanasse aadlisuguvõsasse, mis põlvnes Smolenski vürstidest.
1768–1771 õppis noor Ivan Dmitrijev Kaasani ja Simbirski prantsuse pansionaatides, kus omandas teadmised peamistes humanitaar- ja reaalainetes. Keeltest õppis ta sel ajal prantsuse ja saksa keelt. Kui ta oli 11-aastane, võttis isa ta koolist ära ja hakkas ise koduõpetajate abiga poega õpetama. Dmitrijev näitas juba siis üles suurt huvi nii vene- kui ka prantsuskeelse ilukirjanduse vastu. Pansionaadis õppides luges ta läbi "Tuhande ja ühe öö muinasjutud", "Robinson Crusoe seiklused" ning "Rüütel des Grieux' ja Manon Lescaux' seiklused". Vene kirjandusest tundis ta hästi juba Aleksandr Sumarokovi, Mihhail Lomonossovi ja Gavrila Deržavini teoseid.
Elule Simbirskis, kus elasid ka Ivan Dmitrijevi vanavanemad, tegi lõpu 1773. aastal alanud Jemeljan Pugatšovi juhitud rahvaülestõus. Dmitrijevid kolisid hirmust rahutuste ees Moskvasse. Perekonna rahaline seis oli tol ajal halb ja nii katkes Ivanile koduse hariduse andmine.
1772 registreeris isa Ivan Dmitrijevi sõjaväeteenistusse Peterburis Semjonovski polgus, kus too 1774. aastal alustaski oma ohvitserikarjääri. Õpingud jätkusid polgukoolis, kuid mitte kaua: veel samal aastal sattus ta pataljoni, mis saatis keisrinna Katariina II teel Moskvasse. Pärast missiooni lõppu võttis Dmitrijev aasta aega puhkust, veetes selle kodus perekonna juures, ja pöördus siis tagasi Peterburi, kus jätkas teenistust allohvitserina.
Noorus
1777 alustas Ivan Dmitrijev avalikku kirjanduslikku tegevust. Muidugi olid tal selja taga juba varasemad katsetused poeesia alal, ent 17-aastaselt hakkas ta oma loomingut ka avaldama. Tema epitaaf kirjanik Antioch Kantemiri portreele avaldati 14. aprillil äsja ilmumist alustanud ajalehes Peterburi Õpetatud Sõnumid (Санкт-Петербургские Ученые Ведомости). Üldiselt ei pälvinud tema luuletused aga sel ajal erilist populaarsust, mistõttu ta ajutiselt loobus katsetest neid trükis avaldada.
1780. aastate alguses tutvus ta ajaloolase Nikolai Karamziniga, kes avaldas talle suurt mõju ja kellega tal tekkis 40 aastat kestnud regulaarne kirjavahetus.
Samal ajal jätkus Ivan Dmitrijevi teenistus armees. 1787 ülendati ta lipnikuks ja 1788 osales ta neli kuud Vene-Rootsi sõjas. Peterburi naasmise järel jätkas ta luuletuste kirjutamist, saades sel ajal enim mõjutusi Gavrila Deržavinilt, kellega tal õnnestus isiklikult tutvuda.
Riigiteenistus
Sõjaväeteenistus Dmitrijevit ei rahuldanud. Pärast kapteni auastme saamist 1796. aastal planeeris ta teenistusest lahkumist. Keisrinna Katariina II surma järel võimule tulnud Paul I ajal aga Dmitrijev arreteeriti süüdistatuna uue keisri elu kallale kippumises. Vahi all peeti teda vaid mõned päevad, sest selgus, et tema peale oli alusetult kaevatud. Seejärel lahkus ta teenistusest polkovniku auastmega.
Esialgu kavatses Ivan Dmitrijev suunduda maale ja pühenduda seal loomingule, ent Paul I nimetas ta toimunu hüvitamiseks 1797 keiserliku perekonna varade haldamise ministri abiks ja Senati ülemprokuröriks. 1799 lahkus ta riigitöölt, talle määrati teenistuspension ja anti salanõuniku tiitel. Ostnud Moskvasse aiamaja, tegeles Dmitrijev aastaid vaid loominguga.
Pärast Aleksander I võimuletulekut 1801. aastal leevenes oluliselt tsensuur Venemaal ja ilmus uusi võimalusi loomingu avaldamiseks. 1802 hakkas Karamzin välja andma uut ajakirja Vestnik Jevropõ (Вестник Европы), kus ajavahemikus 1802–1803 ilmus kümme Dmitrijevi valmi. Selleks perioodiks hakkas tema loomingulisus ammenduma ning pärast 1805. aastat kirjutas ta väga vähe. Loomingulise tegevuse asemel jätkas ta varem pooleli jäänud riigiteenistusega.