cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ühinenud Rahvuslik Liikumine
Partei etendas keskset osa Eduard Ševardnadze tagasiastumiseni viinud Rooside revolutsioonis.
Kai Kallastu
Kai Kallastu (sündinud 10. augustil 1970) on eesti laulja (sopran) ja vokaalpedagoog.
Ta oli Eesti Interpreetide Liidu stipendiaat aastatel 2009, 2010, 2012–2016, 2018.
Haridus
Aastatel 1999–2004 õppis ta Helsingi Ametikõrgkoolis STADIA klassikalise muusika osakonnas laulu ja vokaalpedagoogika erialal, kus tema lauluõpetajad olid Matti Pelo ja Johanna Bister. 2004–2005 täiendas end Austria vokaalpedagoogi professor Irina Gavrilovici juhendamisel. 2009–2010 õppis Metropolia rakenduskõrgkooli magistrantuuris klassikalise laulu ja vokaalpedagoogika erialal. On osalenud professor Teresa Żylis-Gara, Eva Blahova, Nelli Manuilenko meistrikursustel.
Töö
Ta on esinenud ooperi- ja suurvormisolisti ning kammerlauljana, lisaks olnud festivalide ja kontsertide produtsent.
Kai Kallastu on laulnud Repoo Ensemble, Reval Ensemble, Pärnu Ooperi orkestri, Pärnu Linnaorkesteri ja mitme projektikollektiivi solistina. Ta on 2007. aastal asutatud kontseptuaalse muusikateatrikollektiivi Repoo Ensemble liige ja produtsent.
Kai Kallastu on esinenud festivalidel Eestis, Islandil, Itaalias, Lätis, Rootsis, Saksamaal ja Soomes.
Kai Kallastu repertuaar hõlmab teoseid renessansist nüüdismuusikani ning väga suure hääleulatusega lauljana on ta olnud mitme eesti helilooja nõudlike eksperimentaalsete vokaalteoste esmaesitaja. Ta on esitanud eesti heliloojate Andrus Kallastu, Tatjana Kozlova-Johannese, Ülo Kriguli, Kristjan Kõrveri, Märt-Matis Lille, Indrek Palu, Mart Siimeri, Sven Sosnitski, Toivo Tulevi, Age Veeroosi teoseid ning kaasaegse vokaalmuusika suurteoseid: Olivier Messiaeni laulusarjad Harawi, chant d'amour et de mort, Poèmes pour Mi, Chants de Terre et de Ciel, Arnold Schönbergi Pierrot lunaire op. 21, 15 Gedichte aus "Das Buch der hängenden Gärten" von Stefan George op. 15, Kaija Saariaho Quatre Instants, Lonh jne.
Isiklikku
Kai Kallastu abikaasa on helilooja ja dirigent Andrus Kallastu.
Lähisarktiline kliima
pisi|Lähisarktiline kliima on iseloomulik lähisarktilisele kliimavöötmele pisi|Lähisarktiline kliima on väga karm Lähisarktiline kliima on Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi kliimatüüp, mis on iseloomulik lähisarktilisele kliimavöötmele.
Kliima peamine iseärasus on tsüklonite valitsemine, mida põhjustavad tihti vahelduvad arktilised ja parasvöötme õhumassid.
Talv on pikk (7–8,5 kuud) ja lumevaene, kevad ja sügis on lühikesed (keskmiselt üks kuu) ning suvi on jahe, kuigi mandriosas tõusevad maksimaalsed õhutemperatuurid kuni +30 °C. Aasta keskmine sademete hulk (100 mm Siberis kuni 500 mm aastas mereäärsetes piirkondades) ületab aurumist. Puhuvad tugevad tuuled.
pisi| Lähisarktilise kliima kliimadiagramm ([[Bjørnøya saar, Norra)]]
Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi vastab niiske kliima külma talvega kliimatüüpidele Dfc, Dwc, Dfd ja Dwd.
Mägo de Oz
Mägo de Oz on aastal 1989 asutatud hispaania folk metal 'i ansambel.
1988. aastal asutas Txus de Fellatio Madridis ansambli Transilvania Iron Maideni menuloo auks, millest saigi 1989 "Mägo de Oz". Ansambli muusikas on mõjusid nii klassikalisest rock'n'roll 'ist, metal- ja heavy rock 'ist kui ka klassikalisest muusikast, kuid kõige enam on tema muusikas tunda keldi roki mõjusid ja iseloomulik on ka hispaania flöödi pito kasutamine. Ainus algusest peale ansamblis olnud liige on Bilbaost pärit Txus de Fellatio või lihtsalt Txus.
Kinnine nimekiri
Kinnine nimekiri (ka suletud nimekiri) on valimiste reegel, mille puhul määrab kandidaatide järjekorra partei nimekirjas kindlaks partei ning pärast valimisi jagatakse valimisnimekirja poolt saadud mandaadid vastavalt sellele nimekirja järjestusele.
Kui nimekiri (erakond või valimisliit) on ületanud valimiskünnise, vajadusel on välja jagatud isikumandaadid, siis ülejäänud saadud kohad jagatakse vastavalt nimekirjale, alustades jagamist valiminimekirja algusest. Nii saavad eelise eespool olevad kandidaadid ja nimekirjas tagapool olevate kandidaatide võimalus saada valituks on väike. Ainuke võimalus kindlale isikule häält anda on sellisel juhul hääletada üksikkandidaadi poolt või kui nimekirja kandidaadil õnnestub kindlalt kokku saada isikumandaadi jagu hääli.
Eestis kasutatakse kinniseid nimekirjasid Riigikogu valimistel kompensatsioonimandaatide jagamisel. Mandaadid jagatakse üleriigilise nimekirja põhjal. Eestis on mitmeid kordi teemaks võetud Riigikogu valimistel nimekirjade avamine, aga seni on need avatuks muutmise katsed jäänud tulutuks.
Kohalikel valimistel kasutatakse avatud nimekirjade põhimõtet, välja arvatud Tallinna linna kompensatsioonimandaatide jagamisel, kus mandaadi saab kandidaat, kes on ülelinnalises nimekirjas eespool.
Sellist valimissüsteemi kasutatakse veel ka näiteks Hispaanias, samuti Saksamaal ja Uus-Meremaal võrdelise valimissüsteemi alusel valitud saadikute puhul.
Nelly Sachs
pisi|Nelly Sachs (1966) pisi|Mälestustahvel Nelly Sachsi sünnimajal Berliinis Leonie Nelly Sachs (10. detsember 1891 Berliin – 12. mai 1970 Stockholm) oli saksa luuletaja ja dramaturg, kes 1966. aastal koos Šmuel Josef Agnoniga pälvis Nobeli auhinna. Tema kuulsaim näidend on "Eeli".
Sachs sündis rikkas juudi peres. Pärast tantsu, muusika ja kirjanduse eraõpinguid hakkas ta 17-aastaselt luulet kirjutama. Aastal 1921 avaldati tema esimene keskaegsete legendide ja saagade kogumik. See kirjeldab autori imetlust kristluse müstiliste elementide üle.
Hitleri võimuletulekuga oli ta sunnitud tagasi tõmbuma ja 1940. aastal põgenes Rootsi. Ta oli Selma Lagerlöfi ja saksa poeedi Hilde Domini sõber.
Aastal 1961 asutas ta omanimelise kirjandusauhinna, mida antakse välja iga kahe aasta tagant Dortmundis.
Aastal 1966 sai ta koos Šmuel Josef Agnoniga Nobeli kirjandusauhinna. Ta on öelnud, et kui Agnon esindas Iisraeli, siis tema esindas juutide tragöödiat.
Sachs on maetud Stockholmi Põhjakalmistule.
Teadusteooria
Teadusteooria all võidakse mõelda
Julgestuspolitsei
Julgestuspolitsei oli Politseiameti halduses olev valitsusasutus, mille põhiülesanne oli politsei korrakaitse valdkonna tegevuse korraldamine, süütegude tõkestamine, avastamine ja ennetamine, osalemine avaliku korra tagamisel ja liiklusjärelevalve teostamisel, Vabariigi Presidendi, Riigikogu esimehe, peaministri, riigi ametlike külaliste ja Vabariigi Valitsuse määratud isikute julgestamine ning Vabariigi Valitsuse määratud objektide valvamine ja kaitsmine.
1998. aasta põhimäärus jagas  Julgestuspolitsei kuude struktuuriüksusesse, milleks olid kaitseosakond; valveosakond; majandusosakond; korrapidamistalitus; personalitalitus; raamatupidamistalitus. Kaitseosakonna põhiülesanne oli kaitsta Eesti Vabariigi Presidenti, Riigikogu esimeest ja peaministrit ning Vabariigi Valitsuse määratud teisi ametiisikuid ja riigi ametlikke külalisi ning koguda, süstematiseerida ja analüüsida oma tegevuseks vajalikku informatsiooni. Valveosakonna põhiülesanne oli tagada Vabariigi Valitsuse poolt määratud isikute ja objektide valve ja sissepääsurežiim. Korrapidamistalituse põhiülesanne oli vastu võtta, fikseerida, säilitada ja edastada Julgestuspolitseisse laekuvat informatsiooni, koordineerida posti- ja autopatrullide tööd, jälgida ja edastada patrullekipaažidele valvatavatelt objektidelt saabuvaid häiresignaale.
2001. aasta põhimäärus jagas Julgestuspolitsei kuude struktuuriüksusesse, milleks olid kaitse-, valve- ja majandusosakond ning korrapidamis-, personali-, ja raamatupidamistalitus. Kaitseosakonna põhiülesanne oli kaitsta Eesti Vabariigi Presidenti, Riigikogu esimeest ja peaministrit ning Vabariigi Valitsuse määratud teisi ametiisikuid ja riigi ametlikke külalisi ning koguda, süstematiseerida ja analüüsida oma tegevuseks vajalikku informatsiooni. Valveosakonna põhiülesanne oli tagada Vabariigi Valitsuse poolt määratud isikute ja objektide valve ja sissepääsurežiim. Korrapidamistalituse põhiülesanne oli vastu võtta, fikseerida, säilitada ja edastada Julgestuspolitseisse laekuvat informatsiooni, koordineerida posti- ja autopatrullide tööd, jälgida ja edastada patrullekipaažidele valvatavatelt objektidelt saabuvaid häiresignaale. Personalitalituse põhiülesanne oli korraldada politseinike ja teiste teenistujate teenistusse võtmist ning teenistusest vabastamist, erialast väljaõpet ja täienduskoolitust, viia läbi distsiplinaarjuurdlust ning kontrolli, teha ettepanekuid personali valiku põhimõtete ning ametikohale sobivuse kohta, korraldada ja valmistada ette atesteerimised.
2002. aasta põhimäärus vähendas struktuuriüksuste arvu neljale: kaitse-, valve-, korrakaitse- ning üldosakond. Kaitse- ja valveosakonna ülesanded ei muutunud, tekkis juurde korrakaitseosakond, mille põhiülesanne oli aidata territoriaalsetel politseiasutustel säilitada politseikoerte abil avalikku korda nende territooriumil, valmistada ette politseikoeri ning kasutada neid avaliku korra kaitsel ning kuritegude ja haldusõiguserikkumiste ennetamisel, tõkestamisel ja avastamisel, sh osaleda suurüritustel avaliku korra tagamisel ning rahutuste mahasurumisel. Üldosakonda koondati endiste korrapidamis-, personali-, ja raamatupidamistalituste ülesanded.
2003. aastal moodustati julgestuspolitsei koosseisus 39 töötajaga liiklusjärelevalve osakond. Liiklusjärelevalve osakonda kuulus kaks talitust: liiklusjärelevalve ja preventsioonitalitus. Liiklusjärelevalve talituse põhiülesandeks oli liiklusõnnetuste arvu vähendamisele ning liiklusohutuse suurendamisele suunatud tegevus ja spetsialiseeritud liiklusjärelevalve. Preventsioonitalitus kujundas liikluspreventsiooni kaudu jalakäijate, sõitjate ja juhtide õigeid liiklusharjumusi, osaleb liikluspreventsiooni üritustel ning korraldab väljaõpet. Eriüksus paiknes Tallinnas, kuid tööpiirkonnaks oli kogu Eesti. Liiklusjärelvalve osakonna juhina tegutses Tõnis Sulu.
2006. aasta Julgestuspolitsei põhimääruse kohaselt olid struktuuriüksused:
Malta mehhanism
thumb|300px|Malta mehhanism Malta mehhanism on mehhanism, mis muudab vedava lüli ühtlase pöörlemise veetava lüli katkendlikuks liikumiseks.
Allüülsed rühmad
Allüülne rühm (C=C–C–) on allüülrühm, milles üks või mitu vesiniku aatomit on asendatud mõne muu aatomi või rühmaga. Allüülsed rühmad on 2-alkenüülrühmad. Lihtsaim esindaja on allüülrühm, looduslikes ühendeis enamesinev on prenüülrühm.
Terminit allüülne kasutatakse ka vastavate ebastabiilsete osakeste (intermediaatide) nagu allüülne katioon (C=C–C+) või allüülne anioon (C=C–C–) või allüülne radikaal (C=C–C•) korral.
Keemilisi ühendeid, mis sisaldavad funktsionaalrühmaga seotud allüülset rühma, nimetatakse allüülseteks ühenditeks. Tänu allüülsele resonantsile annab asendis 2 olev kaksikside funktsionaalrühmale märgatavalt suurema reaktsioonivõime võrreldes vastava alküülderivaadiga.
Caitlin Mallory
thumb|Kristjan Rand ja Caitlin Mallory 2010. aasta EM-il Caitlin Mallory (sündinud 2. juunil 1987 Oaklandis) on aastatel 2009–2010 Eestit esindanud ameerika iluuisutaja.
Eesti ämblike süstemaatiline nimestik
Eesti ämblike süstemaatiline nimestik
Caitlin Mallory
Tema partner Jääkild FSC-s oli 2008. aasta kevadsuvest kuni 2011. aastani oli Kristjan Rand.
Eesti ämblike süstemaatiline nimestik
Eestis elab üle 520 liigi ämblikke.
Possiet de Roussier
Possiet de Roussier, ka Possiet (vene keeles Посьет де Росье) oli Prantsusmaalt pärit suguvõsa.
Mauno Koivisto
Mauno Henrik Koivisto (25. november 1923 Turu – 12. mai 2017 Helsingi) oli Soome poliitik, endine peaminister ja president aastatel 1982–1994. Ta oli esimene sotsiaaldemokraat, kes valiti Soome presidendiks.
Talvesõjas osales 16-aastane Koivisto vabatahtlikus tuletõrjeüksuses. Jätkusõja ajal võitles ta alguses vabatahtlikuna tuletõrjes, kuid läks reservõppustele Hyrylässe. Pärast 6-kuuse kursuse lõppu suundus ta rindele Karhumäele ja septembris 1942 Poventsasse. Veebruarist 1944 võitles ta Lauri Törni juhitud jäägrikompaniis. 1949 alustas ta õpinguid Turu Ülikoolis, mille lõpetas filosoofia kandidaadi ja litsentsiaadina 1953 ning doktorina 1956 sotsioloogias professor Esko Aaltose juhendamisel.
Koivisto oli Soome peaminister aastatel 1968–1970 ja 1979–1982. 1968–1982 oli ta ka Soome Panga peadirektor.
Mauno Koivisto suri 12. mail 2017 Helsingis Meilahti haiglas Alzheimeri tõve tagajärjel. Ta on seni vanimaks elanud Soome president. Ta maeti Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Mauno Koivisto abikaasa oli Tellervo Koivisto. Neil on üks tütar.
Euroopa Parlamendi valimised
Euroopa Parlamendi valimised
Lissaboni lepingu kohaselt peaks parlamendiliikmeid olema 751, ent kõik riigid ei ole veel Lissaboni lepingut ratifitseerinud. Seetõttu leppisid riigi- ja valitsusjuhid 2008. aasta 11. ja 12. detsembri ülemkogul kokku, et kui Lissaboni leping jõustub pärast 2009. aasta juunis toimuvaid Euroopa Parlamendi valimisi, võetakse võimalikult kiiresti vastu üleminekumeetmed, et suurendada kooskõlas Lissaboni lepinguga 2009.–2014. aastaks valitud EP koosseisu volituste lõpuni nende kaheteistkümne liikmesriigi EP liikmete arvu, kelle EP liikmete arv pidi suurenema. Seetõttu suureneb EP liikmete arv 2009.–2014. aastaks valitud EP koosseisu volituste lõpuni 736lt 754le. Eesmärk on, et kõnealune muudatus peaks võimaluse korral jõustuma 2010. aastal. Eestit kõnealune muudatus siiski ei puuduta ning Eestil on ka pärast Lissaboni lepingu jõustumist kuus saadikut.
Euroopa Parlament valitakse iga 5 aasta tagant. Valib rahvas otseselt. Esimest korda valis rahvas 1979. aastal. Valimisreeglid on iga maa enda teha, kuigi järgitakse võrdelise esindatuse põhimõtet. Ka valimisringkonnad määrab iga riik ise. Samuti on erinevad arusaamad võrdelisest valimissüsteemist: Iiri Vabariigis, Põhja-Iirimaal ja Maltal on selleks üksiku ülekantava meetod, mujal nimekirjavalimised. Kinnine nimekiri on: Saksamaal, Prantsusmaal, Vahemere maades ja Suurbritannia põhisaarel. Euroopa Parlamendi kohtade arv on muutunud, sest Euroopa Liitu tuleb uusi maid juurde ja ka miinimumesindatust muudetakse. Praegune miinimumesindatus on 6 kohta.
Mehedinți maakond
Mehedinți maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Olteenias, piirneb lõunas Bulgaariaga ja läänes Serbiaga.
Lõunas ja läänes on looduslikuks piiriks Doonau.
Üle 96% elanikest on rumeenlased, 3% on mustlased.
Ida-pronkskõrsik
Ida-pronkskõrsik (Sympecma paedisca, sünonüüm Sympecma annulata) on kõrsiklaste sugukonda kuuluv kiililine.
Ida-pronkskõrsik talvitub valmikuna kuivanud lehtede vahel või rohukõrte külge klammerdununa.
Cornelius Possiet de Roussier
Perekond
Tema vanemad olid Peeter I teenistuses olnud ja 1720-ndatel Astrahani admiraliteedi ülem olnud protestantlik hugenott Pierre Vincent Possiet de Roussier (1677–1756 Moskva; Пьер (Петр) Посьет де Росье ) ja Olympe Chiron. Tema vanaisa Pierre Vincent Bartholomé Possiet de Roussier elas 1685. aastal Vivaraisis, tänapäeva Ardèche'i departemangus Rhône ääres Lõuna-Prantsusmaal.
Ta oli kolm korda abielus: kõigepealt Anna Schweikarti, seejärel Leonora Schmidti ja 1742. aastast Dorothea Elisabeth Andersoniga (u 1712–1761 Pärnu), kes oli Rootsi suurtükiväekapteni tütar ja Johann von Deldeni lesk. Abieludest sündisid:
Giurgiu maakond
Giurgiu maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Munteenias ja piirneb lõunas Bulgaariaga.
Üle 96% elanikest on rumeenlased, ligi 4% on mustlased.
Homoallüülne rühm
Homoallüülne rühm on rühm, mis on ühe CH2 rühma võrra pikem allüülrühmast, see on H2C=CH-CH2-CH2-, või selle alküülasendatud analoog.
Madalpaar
Madalpaar ehk madalam paar (inglise lower pair) on mehhanismide ja masinate teoorias kinemaatiline paar, mille elementide vahel on pindkontakt.
Liigitus
Madalpaare on kuut tüüpi:
Juunioride kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Juunioride kergejõustiku maailmameistrivõistlused (ametliku nimetusega IAAF World U20 Championships; aastani 2014 IAAF World Junior Championships in Athletics) on noorte sportlaste iga kahe aasta järel toimuvad rahvusvahelised kergejõustikuvõistlused, kus saavad osaleda need, kelle vanus on 18–19 aastat võistluste aasta 31. detsembrini. Esimesed võistlused korraldati 1986. aastal Ateenas.
Saint Vincent ja Grenadiinid
Saint Vincent ja Grenadiinid on saareriik Kariibi meres Väikestes Antillides.
Riik hõlmab Saint Vincenti saare ja sellest lõunas asuva Grenadiinide saarestiku põhjapoolsemad väikesaared. Riik kuulub Briti Rahvaste Ühendusse.
Asend
Saint Vincent ja Grenadiinid asub Põhja- ja Lõuna-Ameerika mandri vahel Kariibi mere ja Atlandi ookeani piiril Väikeste Antillide saarestikus. Riik piirneb põhjas Saint Lucia ja lõunas Grenadaga. Riigist itta jääb Atlandi ookean ja läände Kariibi meri.
Riigi rannajoone kogupikkus on 84 kilomeetrit. Saint Vincenti saarel on pikim vahemaa linnulennult 29 kilomeetrit põhjast lõunasse ja 18 kilomeetrit idast läände.
Loodus
Mets hõlmab 68,7% riigi territooriumist.
Masinpsühholoogia
Masinpsühholoogia (machine psychology) on Aladdin Ayeshi määratluse kohaselt distsipliin, mis tegeleb uurimisega, kuidas oleks võimalik luua võimalikult inimsarnaseid masinaid. Inimliku masina all peab Aladdin Ayesh silmas tunnetuse, intelligentsuse ja tundmuste olemasolu masinatel.
Saint Vincent ja Grenadiinid
Loodus
Saartel elab kokku 5 liiki kahepaikseid. Riigis elab endeemne konnaliik Pristimantis shrevei.
Masinpsühholoogia
On avaldatud arvamust, et masinpsühholoogia võiks kuuluda psühholoogia aladistsipliinide hulka.
Saint Vincent ja Grenadiinid
Loodus
Saartel elab 6 liiki endeemseid roomajaid.
Saarte looduses on kirjeldatud kokku 178 linnuliiki. Endeemsed liigid on kuning-amatsoonpapagoi (Amazona guildingii) ja vilesäälik (Catharopeza bishopi).
Imetajatest elab riigis endeemse käsitiivaliste liigina Micronycteris buriri.
Riigis valitseb troopiline kliima. Vihmaperiood kestab maist novembrini, seejuures juulist oktoobrini võivad saari räsida orkaanid.
Riigikord
Saint Vincent ja Grenadiinid on parlamentaarne demokraatia. Riigipea on Suurbritannia monarh Charles III, kes määrab ametisse kindralkuberneri. Valitsust juhib peaminister.
Seadusandlikku võimu teostab ühekojaline parlament. Parlament koosneb 21 liikmest, kellest 15 saavad ametisse valimiste järel ja 6 määrab kindralkuberner. Viimased parlamendivalimised toimusid 2015.
Riigi tähtsamad parteid on Demokraatlik Vabariiklik Partei, Uus Demokraatlik Partei, Ühinenud Töölispartei ning Saint Vincenti ja Grenadiinide Roheliste Partei.
Rahvastik
2015. aasta seisuga oli riigi hinnanguline rahvaarv 109 557 inimest. Neist 55 739 olid mehed ja 53 818 naised.
2015. aastal oli elanikke vanuses 0–14 kokku 27 016. Vanuses 15–49 oli elanikke 57 065, vanuses 50–64 oli elanikke 15 452 ja vanemaid kui 65-aastasi oli kokku 10 025.
19. sajandil asus Saint Vincenti saarele Portugali immigrante.
Kõrgharidusega on 1,97% rahvastikust.
Rahvastik paikneb valdavalt Kingstowni ümbruses. Riigi üheks tõsisemaks probleemiks on töötus.
2011 rahvaloenduse andmetel oli 17,75% vastajatest anglikaanid, 17,61% nelipühilased, 10,86% metodistid, 10,22% adventistid ja 9,96% baptistid. 1989 moodustati Kingstowni katoliiklik piiskopkond. 2013 tegutses piiskopkonnas 5 ilmikpreestrit ja 1 orduvaimulik.
Riigikaitse
Riigis puuduvad kaitsejõud, kuid tegutsevad politseiüksused.
Majandus
Saint Vincenti ja Grenadiinide majanduse peamised harud on põllumajandus, turismindus ja ehitussektor.
Põllumajanduses on oluline tähtsus banaanikasvatusel. Riigi peamine ekspordi- ja impordipartner on Trinidad ja Tobago.
Taristu
Riigi teede kogupikkus on 829 kilomeetrit, millest kattega teid on 580 kilomeetrit. Riigis kehtib vasakpoolne liiklus.
Riigis on kuus lennuvälja. Peamine sadam on Kingstown.
Ajalugu
Saint Vincenti ja Grenadiinide esimesed asukad olid aravakid, kelle kariibid enne eurooplaste saabumist saartelt välja tõrjusid. Kariibid tundsid saart Youloumaini nime all.
Christoph Kolumbus avastas Saint Vincenti saare oma kolmandal reisil 1498 ja oma neljandal reisil 1502 mõõdus taas saare lähistelt.
1719 rajasid prantslased Barrouallie koloonia, kuhu veeti Aafrikast orje. 1763 läks Saint Vincent Briti impeeriumi koosseisu, kes jätkasid orjakaubandust. Brittide vaenulikud suhted kohalike kariibidega tõid kaasa 1769–1773 Esimese Kariibi sõja. 1779–1783 kuulus saar taas Prantsusmaa koosseisu ja 1783. aastast uuesti Briti impeeriumi koosseisu. 1795 puhkes Teine Kariibi sõda, mis 1797 lämmatati ja 5000 kariibi küüditati Roatáni saarele. 1834 kaotati saartel orjus.
1877 muudeti Saint Vincent kroonikolooniaks ja 1925 seati sisse omavalitsus. 27. oktoobril 1969 anti Saint Vincentile ja Grenadiinidele laiendatud omavalitsus ja 27. oktoobril 1979 riik iseseisvus.
Eesti suhted Saint Vincenti ja Grenadiinidega
Eesti sõlmis diplomaatilised suhted Saint Vincenti ja Grenadiinidega 13. oktoobril 2006.
Eesti kodanikud võivad Saint Vincentil ja Grenadiinidel viisavabalt viibida kuni 90 päeva 180 päeva jooksul.
Haridus
Riigis algab koolikohustus 5. eluaastast. Riigi haridussüsteem jaguneb põhihariduseks, keskhariduseks ja kõrghariduseks. Põhikool kestab 7 ja keskkool 5 aastat.
Jack Teagarden
thumb|right|Jack Teagarden Jack Teagarden (õieti Weldon Leo Teagarden; 20. august 1905 – 15. jaanuar 1964) oli USA muusik. 1920. aastatel oli ta New Yorgi džässis üks olulisemaid tromboonimängijaid. Samuti oli Teagarden oma aja paremaid valgenahalisi bluusilauljaid.
Saint Vincent ja Grenadiinid
Haridus
Riigis asub Lääne-India ülikooli kampus. Riigis tegutsevad ka mõned offshore-meditsiiniülikoolid.
Jack Teagarden
1964. aastal suri ta New Orleansis kopsupõletikku.
Saint Vincent ja Grenadiinid
Kultuur
Saint Vincenti ja Grenadiinide populaarsemad muusikastiilid on kalüpso ja reggae. Riigist pärit Kevin Lyttle'i singel "Turn Me On" tõusis 2004 maailma tantsumuusika edetabelitesse.
Riigi pearaamatukogu asub Kingstownis ja sellel on üle riigi 16 haruraamatukogu. Kingstownis asub ka rahvusmuuseum ja botaanikaaed.
Riigis tegutseb 12 raadiojaama.
Riigi populaarsemad spordialad on kriket, ragbi ja võrkpall. Saint Vincent ja Grenadiinid osalesid esimest korda 1988. aasta suveolümpiamängudel Seoulis. Riigi sportlased pole olümpiamängudelt medaleid võitnud. Arnos Vale staadion mahutab 18 000 pealtvaatajat.
Oskar Reemet
Oskar Reemet (kuni 1936. aastani Oskar Rehfeldt; 6. märts 1904 – 18. jaanuar 1978 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1938).
Teenis Sidepataljonis.
Kristjan Rand
pisi|Kristjan Rand ja [[Caitlin Mallory 2010. aasta EM-il]] pisi|Kristjan Rand ja [[Grethe Grünberg Juunioride Grand Prix'l Haagis, 2006]] Kristjan Rand, muukeelses kirjasõnas ka Kristian Rand (sündinud 12. juunil 1987 Tallinnas) on endine eesti iluuisutaja.
Tema partner 2008. aasta kevadsuvest kuni 2011. aastani Jääkild FSC-s oli Caitlin Mallory.
Ta lõpetas karjääri 2011. aastal.
Isiklikku
Ta ema Lea Rand on iluuisutamistreener ja vend Taavi samuti iluuisutaja.
Aladdin Ayesh
Aladdin Ayesh on inglise informaatik.
1993. aastal sai ta bakalaureusekraadi arvutiteaduses. 1995. aastal sai ta teadusmagistri kraadi Essexi Ülikoolis. 2000. aastal sai ta doktorikraadi Liverpooli John Mooresi Ülikoolis.
Tema uurimisobjektiks on tehisintellekt. A. Ayesh on De Montforti Ülikooli juures asuva Arvutusliku Tehisintellekti Keskuse liige.
Koskel
Koskel (Mergus) on lindude klassi haneliste seltsi partlaste sugukonna perekond.
Liigid (Eesti omad)
Väikekoskel ehk pudukoskel (Mergellus albellus), keda varem samuti koskla perekonda arvati, on fülogeneetiliselt lähedasem sõtkastele ja ta loetakse eraldi perekonda.
Manipulaator
Manipulaator (inglise keeles manipulator) ehk käsitsusseade on seade esemete pööramiseks ja teisaldamiseks, mis enamasti väljendab inimkäe liikumist. Manipulaatori konstruktsioonis saab eristada teisaldavat kätt, suunavat käelaba ja sõrmi asendavat haaratsit.
Viited
Manipulatoro
Naljakas tüdruk
"Naljakas tüdruk" (inglise keeles "Funny Girl") on Briti kirjaniku Nick Hornby 2014. aastal ilmunud romaan.
Oslo-Filharmonien
Oslo-Filharmonien (ametlikult Oslo Filharmoniske Orkester, 1979. aastani Filharmonisk Selskaps Orkester) on sümfooniaorkester, mis asub Norras Oslos. Orkester asutati 1919 ning aastast 1977 on selle kodu Oslo Konserthusis.
Naljakas tüdruk
Romaan kirjeldab Põhja-Inglismaalt Blackpoolist pärit Barbara karjääri Londonis telekanali BBC komöödianäitlejana telesarjas "Barbara (ja Jim)".
Oslo-Filharmonien
Orkestris on kokku 107 muusikut: 69 keelpillimängijat, 16 puupuhkpillimängijat, 15 vaskpuhkpillimängijat, 5 löökpillimängijat, 1 harfimängija ja 1 pianist.
Naljakas tüdruk
Eesti keeles ilmus "Naljakas tüdruk" 2015. aastal kirjastuses Varrak Triin Taela tõlkes.
Svjatoslav Richter
thumb|right|Svjatoslav Richter Svjatoslav Richter (vene keeles Святослав Теофилович Рихтер Svjatoslav Teofilovitš Richter; 20. märts 1915 Žõtomõri lähedal Ukrainas – 1. august 1997 Moskvas) oli saksa päritolu vene pianist.
Richter õppis klaverit mängima sakslasest isa käe all, kes oli organist. Ta õppis palju iseseisvalt ja täiendas end hiljem Moskva Konservatooriumis Heinrich Neuhausi juures.
Ta esitas palju Sergei Prokofjevi muusikat ja kammermuusikat koos David Oistrahhi ja Mstislav Rostropovitšiga. Tema tuntumate plaadistuste seas on ka Ferenc Liszti klaverikontsertide salvestised 1961. aastast.
Enn Soodre
Enn Soodre (1935. aastani Ernst Friedrich Räimtaal; 10. veebruar 1910 Risti asula, Piirsalu vald, Läänemaa – 28. aprill 1977 Keila) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Ta teenis Õhukaitse suurtükiväegrupis.
02.07.41 saadeti sunniviisil Venemaale, Eesti korpus, 7. laskurdiviis, 283. üksiktankitõrjediviis, arr., trib. 18.05.43, §19-58-1b, surmaotsus, 24.07.43 otsus muud. 10+5, vab. 19.12.52, nõukogudevastane tegevus.
Indre
Indre on jõgi Prantsusmaal.
Ernst Hiis
Ernst Hiis (sündinud Ernst Ihse, ka Ernst Karl Hiis; 16. aprill 1872 Luunja vald – 29. oktoober 1964 Tallinn) oli eesti klaverimeister ja ettevõtja, keda peetakse praeguse Estonia Klaverivabriku rajajaks.
Indre
Indre'i jõgi algab Keskmassiivilt ning kulgeb valdavalt loodesse. Suubub vasakult Loire'i jõkke.
Grethe Grünberg
thumb|[[Kristian Rand ja Grethe Grünberg Juunioride Grand Prix'l Haagis, 2006]] Grethe Grünberg (sündinud 17. detsembril 1988 Tallinnas) on eesti endine iluuisutaja.
Ernst Hiis
1927. aastal asutas Hiis Tartus oma klaverivabriku, mille kolis mõni aeg hiljem Tallinna. Hiis oli ainuke, kes ka pärast Teist maailmasõda Eestis klaveritootmist jätkas. Tänu tema valmistatud Stalinile sünnipäevakingiks saadetud klaverile anti Moskvast 1950. aastal korraldus koondada Eesti klaveritootmine Estonia Klaverivabrikusse. Vabrik on siiani truuks jäänud Ernst Hiisi esialgsele põhimõttele, et valmistatakse üksnes käsitsi tehtud tippkvaliteediga tiibklavereid.
Indre
Jõe pikkus on 266 km.
Ernst Hiis
Ernst Hiis suri 29. oktoobril 1964 Tallinnas ja ta maeti 1. novembril 1964 Siselinna kalmistule (Vana-Kaarli kalmistu ossa).
Indre
Indre'i jõe ääres asuvad Loches, La Châtre ja Châteauroux.
Selle jõe järgi on nimetatud kaks Prantsusmaa departemangu: Indre'i departemang ja Indre-et-Loire'i departemang.
De Montforti Ülikool
pisi|Tehnoloogiateaduskonna hoone De Montforti Ülikool on ülikool Leicesteris Suurbritannias.
Ülikoolistaatus saadi 1992. aastal.
Ülikoolil on neli teaduskonda.
Otto Särgava
Otto Särgava (kuni 1935 Peterson; 14. jaanuar (vkj) / 27. jaanuar 1902 Vändra kihelkond, Pärnumaa – 29. juuni 1942 Norillag) oli Eesti sõjaväelane (kapten), VR II/3.
Ta lõpetas 1921. aastal Tallinna Linna 1. Reaalkooli ja õppis aastatel 1921–1927 Tartu Ülikoolis õigusteadust (lõpetas).
1927. aastal lõpetas ta sõjakooli ja sai nooremleitnandi auastme. 1932. aastal ülendati ta leitnandiks, 1939. aastal kapteniks.
Ta arreteeriti NKVD poolt 26. oktoobril 1941 Tallinnas, surmaotsus viidi täide Norillagis.
20. aastad eKr
20. aastad eKr on ajavahemik 29. aasta eKr algusest kuni 20. aasta eKr lõpuni.
Vaidva jõgi
Vaidva jõgi (läti keeles Vaidava) on jõgi, mille lähe ja alamjooks asuvad Võrumaal ning ülem- ja keskjooks Põhja-Lätis. See on Mustjõe vasakpoolne lisajõgi.
Vaidva jõgi saab alguse Murati järve lõunaotsast Võrumaal Eesti-Läti piiril ja suubub Mustjõkke 28,1 km enne suuet Kuutsi küla lähedal. Jõgi on 71 km pikk, millest 14 km on Eestis. Kahes lõigus on Vaidva jõgi Eesti-Läti piirijõeks.
Kuulub Koiva jõgikonda ja jääb Mustjõe alamvesikonna alale.
Jõgi puutub kokku mitme kaitsealaga. Selle teele jäävad näiteks Mõisamõtsa looduskaitseala ja Koiva-Mustjõe maastikukaitseala. Jõe alamjooksul asub ka Vaidva jõe hoiuala.
Suurim asula jõe ääres on Hopa linn Lätis. Karvas asub jõel hüdroelektrijaam.
Aleksander Taumi
Aleksander Eduard Taumi (16. november 1892 Tallinn – 14. märts 1961 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant) ja arst.
Ta oli kaupmehe poeg. Ta õppis aastatel 1904–1912 Nikolai Gümnaasiumis ja astus aastal 1912 Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1917.
Aastal 1941 evakueeriti ta Nõukogude Liidu tagalasse, kus 1944. aastal värvati Eesti NSV Tervishoiurahvakomissariaadi raviprofülaktiliste asutuste valitsuse ülemaks. Aastal 1945 määrati Tallinna vabariikliku haigla peaarstiks. Aastal 1948 sai ta silmaosakonna juhatajaks Tallinna Tõnismäe haiglas, kus töötas surmani.
Aleksander Taumi suri 14. märtsil 1961 Tallinnas ja ta maeti 18. märtsil 1961 Metsakalmistule.
Ringrajapaadid
Ringrajapaadid on kõige populaarsem veemootorispordi võistluspaadi liik.
Rahvusvahelise Veemoto Liidu (UIM) järgi on ringrajapaatide põhitüübid järgmised:
Tegelikult on Rahvusvahelise Veemoto Liidu võistlusklasside nimekiri palju mitmekesisem ja keerukam ning peetakse võistlusi klassides, milliseid Eestis ei tunta. Nii võisteldakse klassides SST 45 (USA veemotoföderatsiooni APBA klass, mille tiitlivõistlusi aktsepteerib UIM) ja Formula Future (suhteliselt uus ja populaarsust võitnud noorteklass).
Klassitunnusele lisatakse tihti ka mootori kubatuuri tunnus. Näiteks O-250 tähendab maksimaalselt 250 cm3 spetsiaalse päramootoriga vabapaati. Klassitunnus S-550 tähendab, et tegemist on sportpaadiga (kasutatakse peamiselt nn kolmepunktipaate), mille seeriaviisiliselt toodetud päramootori töömaht on maksimaalselt 550 cmsup>3 kubatuuriga ja mida ei tohi forsseerida.
Võisteldakse peamiselt 2–5 poiga tähistatud ringrajal, sõidetakse vastupäeva (ainult vasakpöörded).
Väiksema kubatuuriga paatidel on ühel võistlusel 2–4 sõitu ja lõpptulemus saadakse sõitude kohapunktide liitmisel. Nelja sõidu korral liidetakse kokku tavaliselt neist kolme parema punktid. Suuremates klassides (F-1, F-2000 jt) on üks sõit, mis kestab 30–45 minutit ja kasutusel on ka parempöörded.
Maailmarekordeid püstitatakse ka sirgekiiruses.
Intervjuu vampiiriga (romaan)
"Intervjuu vampiiriga" on USA kirjaniku Anne Rice'i 1976. aastal ilmunud debüütromaan. Goodilikul õudusel põhineva vampiiriromaani aluseks on Rice'i 1968. aastal kirjutatud lühijutt.
Romaani peategelane vampiir Louis de Pointe du Lac jutustab oma eluloo reporterile. Rice kirjutas teose peatselt pärast oma viieaastase tütre Michelle'i surma, tütrest sai lapsvampiir Claudia prototüüp. Ehkki algul jäi kriitikute vastuvõtt leigeks, kujunes raamatust kultusteos ning esimene osa sarjas "Vampiirikroonikad".
1994. aastal valmis romaani põhjal samanimeline film, milles mängisid Brad Pitt ja Tom Cruise.
Ujur
Ujur (Dytiscus) on röövtoiduliste mardikaliste perekond ujurlaste sugukonnast. Ujureid on teada 26 liiki, Eestist on leitud 7.
Ujur toitub putukatest, aga suured ujurid võivad rünnata isegi väikseid kalu.
Ujur on laia tumeda kehaga ja väga suur putukas, kes elab järve põhjas.
Marek Niit
Marek Niit (sündinud 9. augustil 1987 Kuressaares) on eesti kergejõustiklane (sprinter), kes tuli 2006. aastal 200 m jooksus juunioride maailmameistriks.
Tema nimel on 100, 200 ja 300 meetri jooksu Eesti välisrekordid ning 200 ja 400 meetri jooksu Eesti siserekordid.
Marek Niit võitis Pekingis toimunud 2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel 200 m jooksus kuldmedali.
31. märtsil 2012 püstitas ta USA-s Fayetteville'is uue 100 meetri jooksu Eesti rekordi ajaga 10,19. Eelmine rekord ajaga 10,21 oli samuti tema nimel, püstitatud 25. märtsil 2011 USA-s Austinis peetud kolme ülikooli sõpruskohtumisel.
11. juunil 2011 saavutas Marek Niit Des Moines'is USA ülikoolide kergejõustiku meistrivõistluste 200 meetri jooksu finaalis teise koha ajaga 20,38. Aeg polnud siiski rekordikõlbulik, kuna jooksu ajal puhus taganttuul kiirusega 2,6 m/s. Päev varem toimunud poolfinaalis välja joostud aeg 20,43 oli uus Eesti 200 m jooksu rekord.
Niidu nimel on ka Eesti siserekord 200 meetri jooksus 20,70 (püstitatud Fayetteville'is 26. veebruaril 2011) ning Eesti siserekord 400 meetri jooksus 45,99 (püstitatud Fayetteville'is 26. veebruaril 2011).
Ta esindas Eestit 2012. aasta suveolümpiamängudel. 100 m jooksus tulemusega 10,40 sai ta oma jooksus kuuenda koha ja poolfinaali ei pääsenud.
Ta esindas Eestit 2016. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel Portlandis. 400 m jooksus tulemusega 47,39 sai ta oma jooksus neljanda koha ja edasi ei pääsenud.
Kodaamööbid
Kodaamööbid (Testaceae; uuemais süsteemides ka Arcellinida) on üherakulised protistid, kelle keha katab osaliselt koda. Nende süstemaatilise kuuluvuse osas ei olda üksmeelel.
Mart Jaanson
pisi|Mart Jaanson 17. märtsil 2011 EELK Valga praostkonna sinodil Sangaste seltsimajas ettekannet pidamas Mart Jaanson (sündinud 31. märtsil 1966) on eesti helilooja, muusikateoreetik, teoloog ja luterlik vaimulik.
Aastail 1973–1984 õppis Jaanson Tartu 2. Keskkoolis ja samaaegselt Tartu 1. Lastemuusikakoolis klaverit ja 1983–1987 Tartu Muusikakooli muusikateooria osakonnas. 1987. aastal asus Jaanson õppima Tallinna Konservatooriumisse professor Eino Tambergi kompositsiooniklassi, mille lõpetas 1992. aastal cum laude. 1988.–1990. aastal täiendas Jaanson end Eesti Goethe Seltsi juures tegutsenud Eesti Goethe-Gümnaasiumis. Aastail 1992–1993 õppis ta Austria Teaduste ja Uuringute Ministeeriumi ja hiljem Alban Bergi Fondi stipendiaadina Viini Muusika- ja Lavakunstikõrgkoolis professor Kurt Schwertsiku kompositsiooniklassis.
1994. aastal astus ta Tartu Ülikooli usuteaduskonda, mille lõpetas 1999. aastal. 2002. aastal sai ta Eesti Muusikaakadeemia teadusmagistrikraadi muusikateaduses. Aastail 2002–2003 õppis Jaanson EELK usuteaduse instituudi pastoraalseminaris. Alates 2005. aastast on ta TÜ usuteaduskonna doktorant.
1990. aastal oli Jaanson tegev ajakirja Scripta Musicalia toimetamisel. Ta on Eesti Arnold Schönbergi Ühingu asutajaliige ning oli aastail 1995–2003 juhatuse esimees. Aastast 1993 tegutseb ta eesti muusikaelus eelkõige muusikakriitikuna (Kultuurilehe 1994. aasta kriitikapreemia), aga ka heliloojana. Eelkõige keskendub ta 20. sajandi ja nüüdismuusika tutvustamisele.
Aastail 1994–2006 töötas Jaanson Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis muusikateoreetiliste ainete õpetajana ja 1999.–2001. aastal oli selle kooli direktor.
2005–2006 oli Jaanson Toronto Peetri koguduse abiõpetaja ning alates 1. novembrist 2021 kuni 28. maini 2023 EELK Rannu koguduse hooldajaõpetaja. 1. detsembrist 2021 kuni 1. märtsini 2023 oli ta ka EELK Otepää Maarja koguduse hooldajaõpetaja.
2013–2017 oli Jaanson Valga praostkonna abipraost ning alates 17. märtsist 2017 on Valgamaa praost. EELK Kirikukogu liige 2005–2009 ning alates 2017.
Arvutusliku Tehisintellekti Keskus
Arvutusliku Tehisintellekti Keskus on De Montforti Ülikooli juures asuv allüksus, mis uurib tegelikku maailma probleeme tehisintellekti aspektist vaadatuna.
2007. aasta seisuga oli keskuse juhataja professor Robert John.
Uhmer
Ajalooliselt kasutati puidust ja kivist uhmreid teravilja jahvatamiseks. Traditsiooniliselt on uhmreid kasutatud apteekides pulbrite jahvatamiseks ja salvide segamiseks. Apteegiuhmrid olid enamasti portselanist. Uhmrit on kasutanud ka kunstnikud pigmendipulbrite valmistamisel ning keemikud kemikaalide peenestamiseks. Tänapäeval kasutatakse nii keraamilisi, kivist kui ka metallist uhmreid peamiselt toiduvalmistamisel maitseainete purustamiseks, aga ka teiste toiduainete peenestamiseks ja segamiseks.
Metallist või portselanist uhmrit nimetatakse ka müüsriks.
Automaatika mõisteid
Siin on loetletud automaatika mõisteid.
Tallinn Raadio
Tallinn Raadio on Eestis töötav mereside raadiojaam.
Tallinn Raadio kutsung on Tallinnraadio.
Tallinn Raadio on ööpäev läbi kuulatav ultralühilaine (ULL) kanaleil 16 (156,800 MHz) ja 70 (156,525 MHz) ning kesklaine sagedustel 2187,5 kHz ja 2182 kHz.
Tallinn Raadio edastab ULL-töökanalil 69 (156,475 MHz) ilmaprognoose, navigatsioonihoiatusi ja suveperioodil 1. juunist 30. septembrini väikesadamate informatsiooni.
Giurgiu
Giurgiu on linn Rumeenias, Giurgiu maakonna keskus. Asub Doonau vasakul kaldal ajaloolises Munteenia piirkonnas.
Giurgiu kohal asus roomlaste asula Theodorapolis, mis rajati keiser Justinianus I ajal.
Giurgiu linn asutati 14. sajandil kaubasadamana Genova kaupmeeste poolt.
Milan Kučan
pisi|Milan Kučan Milan Kučan (sündinud 14. jaanuaril 1941) on Sloveenia poliitik ja endine president.
Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind
Auhinna määrab Vabariigi Valitsus haridus- ja teadusministri juhitava komisjoni ettepanekul. Auhind antakse laureaadile üle 24. veebruaril koos riigi teadus- ja kultuuripreemiatega. Esimest korda anti Wiedemanni keeleauhind välja 1989. aastal. Alates 2004. aastast on auhind riiklik.
Auhinna suurus oli aastatel 2004–2018 32 000 eurot (500 000 krooni), alates 2019. aastast on Wiedemanni keeleauhinna suurus 65 000 eurot.
Ajalugu
Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhinna mõte sündis 1988. aasta sügisel Väike-Maarja Keskkooli õpetaja Irma Silla ja Rakvere rajooni Energia kolhoosi esimehe Jüri Silla kodus. Ideed toetasid tollane ajakirja Noorus kirjandustoimetaja Rudolf Rimmel, Mart Remmel, Paul-Eerik Rummo, Mart Susi ja Joel Sang. Wiedemann sobis hästi, sest tal olid suured teened eesti keele uurimisel, ta oli vene akadeemia akadeemik ja temaga pääses eesti soost suuruste vahel valimisest turvalisest mööda. Olgugi et Wiedemanni enda kokkupuuted Väike-Maarjaga piirdusid vaid läbisõidu ja – nagu ta päevikus on öeldud – kolme daami, ilmselt kunagiste õpilaste külastamisega.
Kavatsus sai teoks 20. märtsil 1989, kui Lääne-Virumaa Energia kolhoos asutas Jüri Silla ettepanekul Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhinna. Jüri Sild on meenutanud: “Lõpetasime Energia kolhoosis 1988. aastal Mädapea mõisa restaureerimise ning tekkis mõte: kena koht, kuidas saaksime sellega üldkultuuri toetada. Arut­elu käigus koorus välja Wiedemanni-nimelise keeleauhinna idee, sest eesti keel vajas kaitset ning eesti keele uurimise ja arendamisega tegelevate inimeste palk ja tähelepanu nende tööle polnud meie arvates nende vääriline.”
Esimesed neli aastat andis auhinda välja Energia kolhoos ja see anti üle Mädapea mõisas, aastatel 1993–2003 püsis auhind elus tänu Jüri Sillale, kelle Pandivere linnukasvatusettevõte jätkas auhinna väljaandmist Väike-Maarjas. Eraalgatusliku auhinna andmist toetasid Väike-Maarja vald, Eesti Keele Sihtasutus ning Haridus- ja Teadusministeerium. Algusaastatel anti auhind pidulikult üle emadepäeval.
2001. aastal sai Jüri Sild kirja tollase Mart Laari valitsuse aegsest haridusministeeriumist. Kirjas tehti muu hulgas ettepanek muuta Wiedemanni keeleauhind riiklikuks, sest oldi jõutud otsusele hakata välja andma riiklikku auhinda eesti keele säilitamisele ja arendamisele kaasa aidanud isikutele. 15. oktoobril 2003 Riigikogus vastu võetud seaduse järgi on Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind riigi autasu, mis sarnaselt riiklike teadus-, kultuuri- ja spordipreemiatega antakse kätte vabariigi aastapäeva paiku ja mille saaja määrab Vabariigi Valitsus haridus- ja teadusministeeriumi keeleauhinna komisjoni ettepanekul igal aastal ühele isikule. Komisjon lähtub ettepaneku tegemisel saabunud esildistest (eesti keelega tegelevatelt institutsioonidelt, Haridus- ja Teadusministeeriumilt, keeleauhinna laureaatidelt).
Traditsioonid
Iga aasta aprillis toimub Väike-Maarjas Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhinna keelepäev. Iga viie aasta tagant toimub rahvusvaheline konverents „Emakeelne Eesti, emakeelne Euroopa“. Keelepäeva korraldavad Haridus- ja Teadusministeerium, Emakeele Selts, Väike-Maarja Vallavalitsus ja Väike-Maarja Gümnaasium. Rahvusvaheliste konverentside ja suuremate ürituste puhul on koostööpartnerid veel Eesti Keele Instituut, Eesti Keele Sihtasutus, Keeleamet, Eesti Rakenduslingvistika Ühing ja Väike-Maarja Õppekeskus.
Keeleauhinna laureaat istutab Väike-Maarja keeletammikusse (Jakob Liivi pargis on laureaatide tammed aastatest 1993-1996 ja Väike-Maarja Vabadussamba pargis aastatest 1989-1992 ning alates 1997. aastast) oma nimipuu. Keeleauhinna laureaadi Lennart Meri tamm sirgub Väike-Maarja muuseumi ees. Ferdinand Johann Wiedemanni 200. sünniaastapäeva puhul istutas keeletammikusse Wiedemanni mälestuspuu president Arnold Rüütel, keeleauhinna 25. aastapäeva puhul president Toomas Hendrik Ilves.
2005. aasta detsembris asutasid Wiedemanni keeleauhinna laureaadid Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde eesti keele õppe ja rahvusliku kasvatuse toetamiseks Wiedemanni fondi.
Euroopa keeltepäeval, 26. septembril 2013 avati Wiedemanni keeleauhinna laureaatidele Haapsalus Väikese viigi ääres ujumiskohast kuni Uus􏰀-Sadama tänavani 15 nimelist pinki. Esialgu paigaldati 15 pinki elusolevaile laureaatidele, kuid ajapikku on lisatud ümber viigi pingid kõigile Wiedemanni keeleauhinna laureaatidele.
Kaltsunukk
pisi|Ukraina kaltsunukud Kaltsunukk on nukk, mis on traditsiooniliselt käsitsi valmistatud tekstiilijääkidest.
Briti Muuseumis on hoiul ühe lapse hauast leitud Vana-Rooma kaltsunukk, mida dateeritakse umbes aastasse 300 eKr.
Tänapäeval valmistatakse ka tööstuslikult nukke, mis jäljendavad traditsiooniliste kaltsunukkude omadusi: lihtsad vormid, pehme riidest keha, lapitehnikas rõivad.
Tuntud tegelane eesti lastekirjanduses on kaltsunukk Sipsik.
Sudan Airwaysi lend 109
Õnnetus
Lendu teenindas lennuk Airbus A310-324. Halva ilma tõttu suunati lend Port Sudani lennujaama. Lennuki maandumine ebaõnnestus ja see kukkus umbes kell 17.00 (UTC) alla. Lennuk purunes ja süttis.
Arvatakse, et põhisüüdlaseks oli halb ilm. Teistel andmetel maandus lennuk korralikult, aga parempoolne mootor plahvatas.
Hukkunud
Õnnetuses hukkus 30 inimest ja kuus jäi kadunuks.
Tiina Nõges
Tiina Nõges (sündinud 24. mail 1957 Viljandis) on eesti hüdrobioloog.
Elukäik ja teadustöö
Aastal 1981 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli mikrobioloogina. Samast aastast töötab ta Eesti maaülikooli Võrtsjärve Limnoloogiakeskuses. Aastast 1990 vanemteadur. 1989–1992 oli ta Tartu ülikooli taimefüsioloogia ja biokeemia kateedri assistent, 1992–1993 Zooloogia ja Hüdrobioloogia Instituudi lektor, 1993–2001 dotsent, 2001–2003 erakorraline vanemteadur. Aastail 2009–2012 oli ta Eesti Maaülikooli uurija-professor, alates 2013. aastast on ta samas hüdrobioloogia korraline professor.
Aastal 1989 kaitses ta bioloogiakandidaadi töö ökoloogia erialal.
Ta on uurinud planktonorganismide ökoloogiat ja produktiivsust. Samuti on ta osa võtnud järvede taastamise ja majandamise küsimustes. Ta on osalenud mitme välisriigi järve uurimisekspeditsioonil.
Narva Aleksandri Suurkirik
thumb|Kiriku torni taastamine. Aprill 2007 thumb|Narva Aleksandri Suurkirik thumb|Narva Aleksandri Suurkiriku valminud torn novembris 2008 Narva Aleksandri Suurkirik (varasem ja mõnikord praegugi kasutatav nimi: Joaoru Aleksandri kirik või Narva Aleksandri kirik) on kirik Narvas, mida kasutas EELK Narva Aleksandri kogudus.
Kui president Lennart Meri andis 19. septembril 2000 kirikule suurkiriku nimetuse, hakati Narva Aleksandri kirikuks nimetama koguduse jumalateenistusteks kasutatavat hoonet Kreenholmi tänav 22, mis võeti 1962. aastal kasutusele ajutise kirikuna.
Ettevalmistused
Novembris 1879 otsustati Narva Jaani koguduse õpetaja Friedrich Gottlieb Tannenbergi algatusel Narva ümbruse eestlastele uuesti hakata ehitama oma kirikut. Joala mõisa omanik Georg von Kramer kinkis krundi Joaorus. Erinevalt Narva linnast, mis oli tol ajal Peterburi kubermangu osa, jäi Joaoru Eestimaa kubermangu territooriumile. Uus Joaoru Aleksandri kirik oli algselt Vaivara koguduse abikirik.
Arhitekt oli akadeemik, professor Otto Pius Hippius Peterburist, kes oli projekteerinud ka Tallinna Kaarli kiriku. 21. juunil 1881 pandi kirikule nurgakivi. Omavaheliste lahkhelide tõttu võttis ehituskulud (184 000 rubla) enda kanda Kreenholmi Manufaktuuri omanik parun Ludwig Knoop. Et Kreenholmis töötas tol ajal 5000 luterlasest töölist, pidi kirik suutma kõik töölised korraga ära mahutada. Kirikus olevat olnud 2500 (teistel andmetel 1600) istekohta ja ülejäänutele seisukohad.
Ehitamine
Müüritööd tegi meister Luka Tuzov Kroonlinnast. Sisetööd toimusid meister Jemeljan Volkovi juhendamisel.
Nimetamine ja pühitsemine
1. märtsil 1881 hukkus terroristi pommist Venemaa keiser Aleksander II. Seetõttu anti 20. oktoobril 1883 Narva rae ja Eestimaa konsistooriumi ühisotsusega nii kirikule kui ka kogudusele Aleksander II nimi, Aleksandri Evangeeliumi-Luteriusu Kirik Joaorus (vene keeles Александровская лютеранск. церковъ въ Iоахимстале, saksa keeles Evangelisch-Lutherische Alexanderkirche zu Joachimstal ). Kirik pühitseti 9. juunil (vkj 28. mail) 1884.
Arhitektuur
Kirik on historitsistlikus stiilis, milles on ühendatud uusromaani ja uusklassitsistlikke elemente.
Kirikukell ja kellatorn
Kellatorni kõrgus on 60,75 m.
Kirikukell valati 1900. aastal Gattšinas ja paigaldati samal aastal. Nii kellal kui ka kuppelvõlvi tipus on säilinud Eestimaa kubermangu vapp.
Orel
Orel (Walkeri orel) valmistati Walkeri tehases Saksamaal ja valmis 1886. aastal. Orelil oli 30 registrit. Hävis 1944. aastal.
Kroonlühtrid
Neli suurt ja seitse väiksemat kroonlühtrit olid K. Winkleri tööd.
Altarimaalid
Kolmest altarimaalist keskmine, mis kujutas ristilöömist, oli Eduard von Gebhardti maalitud ning selle kinkis kogudusele Kreenholmi tehaste direktor J. Prowe.