cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rotermanni kvartal
1918–1940
Sõdade ja segaduste aeg 1918–1920 ei jätnud puutumata ka Rotermanni kvartalit, mitmed peremeheta jäänud hooned lammutati. Esimese Eesti Vabariigi ajal elas Rotermanni kvartal koos riigiga üle kõik tõusud ja mõõnad. 1921. aastal asus Rotermanni Tehaseid juhtima C. B. Rotermanni poeg Christian Ernst August Rotermann, kelle eestvedamisel rajati kvartalisse ka üks Eesti esimesi automüügiesindusi. 1920ndad olid AS-i Rotermanni Tehased jaoks üliedukas. Kuid suureks tagasilöögiks oli 1930. aasta hiigeltulekahju, kus hävis suurem osa ettevõtte viljatagavaradest. Põlengut kustutati kaks nädalat. Suur tulekahju ei murdnud siiski aktsiaseltsi. 1920.–1930. aastatel asus Rotermanni kvartalis lisaks jahu- ja leivatööstusele veel puutööstus, katusepapivabrik, lauavabrik, villavabrik, toorelina puhastusvabrik, portselani ja klaasi dekoortöökoda, kudumistöökoda, külmetusmaja ning Rosen & CO „Tallinna Viinavabrik“. Esimesel iseseisvusajal valmistati ette suuri projekte seoses Viru Väljaku esinduslikumaks muutmisega, paraku jäid need II maailmasõja puhkemise tõttu katki.
Walden
Teemad
pisi|Thoureau mälestusmärk koos majakesega Walden Pondi lähedal "Walden" rõhutab üksinduse, mõtiskluse ja loodusläheduse tähtsust, et ületada inimeste "meeleheitliku" elustiili. Raamat ei ole traditsiooniline autobiograafia, vaid ühendab autobiograafia ühiskonnakriitikaga kaasaegsele lääne tarbimiskultuurile ja materialistlikele hoiakutele, mis on looduskauged ja hävitavad seda. Raamat ei ole lihtsalt ühiskonna kui sellise kriitika, vaid samas ka püüd kaasata lahendustesse loovalt kaasaegset kultuuri, inimlikku lähedust ja klassikalist kirjandust. Teksti olulisemad teemad on järgmised:
Vastuvõtt
pisi|Thoreau järgi nimetatud tänavad Concordis Massachusettsis "Waldenit" saatis avaldamise järel teatud edu, kuid siiski kulus viis aastat, et saaks müüdud 2000 eksemplari, ning seejärel ei ilmunud ühtegi kordustrükki kuni Thoreau surmani aastal 1862. Vaatamata sellele on hiljem kriitikud nimetanud teost Ameerika klassikaks, mis uurib loomulikku lihtsust, harmooniat ja ilu. Ameerika luuletaja Robert Frost kirjutas Thoreaust: "ühe raamatuga ... ületab ta kõik, mis meil on olnud Ameerikas".
Rotermanni kvartal
1940–1991
Nõukogude okupatsioon tõi suured ümberkorraldused ka Rotermanni kvartalis. Kõik eraettevõtted natsionaliseeriti. Rosen & Co piiritusevabrikust sai Tallinna Piirituse Puhastamise Vabrik, Rotermanni Tehased nimetati Viktor Kingissepa nimeliseks Teraviljakombinaadiks. Saksa ajal 1941–1944 tagastati nii mõnigi ettevõte endistele omanikele, taastati ka Rotermanni Tehased, kuid tootmisvõimalused olid sõjatingimustes väga piiratud. Tallinna pommitamistest ei jäänud puutumata ka Rotermanni kvartal ja selle ümbrus, muuhulgas hävis Narva maantee alguses asunud Kunstimuuseum ja Mere puiestee ääres asunud kino „Grand Marina“. 1944 jätkus Nõukogude okupatsioon, Rotermanni kvartali olulisemaid ettevõtteid okupatsiooni ajal oli leivatööstus. Tootmiskoondis „Leibur” kasutas Hobujaama hoonet leivatööstusena veel 1980ndate teisel poolel.
1970. aastate alguses loodi Tallinna kesklinna radikaalne ümberehituskava, mille järgi pidi Viru hotelli juurest sadamasse suunduma erakordselt lai jalakäijate bulvar – sisuliselt oleks see Rotermanni kvartali likvideerinud. Detailplaneering jäeti tänu arhitektide vastuseisule 1981. aastal kinnitamata. 1980. aastal lisandus kvartalisse ruudukujulise põhiplaaniga Tallinna Peapostkontori hoone. Rotermanni kvartali nõukogudeaegsed miljöömuutused on igavesti talletatud ka maailma kultuurilukku. Lagunevas tööstusrajoonis toimus suur osa Andrei Tarkovski filmi „Stalker” võtteid. Väärikad vanad tööstushooned koos hoopis teisest maailmast pärit ladestustega tekitavad konflikti, mis loovad Tarkovski filosoofilise üldistusjõuga filmile ilmeka raami.
1991–2006
Eesti arengut pärast iseseisvuse taastamist sümboliseerivad hästi muutused Tallinna kesklinnas. Puutumata ei jäänud ka Rotermanni kvartal. Nõukogude aeg oli kvartali ehitistele mõjunud laastavalt, sellele järgnenud määramatuse ajal lagunesid hooned sedavõrd, et nende remonditöid peeti ebareaalseks. Ahtri tänava rekonstrueerimistööde käigus lõigati uue sõidusuuna rajamisega Rotermanni kvartalist läbi sadamapoolne osa, kuhu jääb Rotermanni soolaladu. 1996. aastal soolaladu rekonstrueeriti, tänapäeval asub hoones Eesti Arhitektuurimuuseum. 2001 avati kvartalis 11 saaliga kobarkino Coca-Cola Plaza. Samal aastal nimetati Rotermanni kvartal miljööväärtuslikuks piirkonnaks. Muinsuskaitsjate nägemuse järgi pidi vanas tööstuskvartalis sõbralikult koos eksisteerima uue funktsiooni leidnud vanad tööstusehitised ja kvaliteetne kaasaegne arhitektuur. Uute hoonete kõrgusepiiranguks määrati viljaelevaatori harjakõrgus (24 m). Piirang vastas igati arendusfirmade tingimustele ja peagi elavnes Rotermanni kvartalis ehitustegevus.
Ehitised
Piirkonnas asub mitu tähelepanuväärset ehitist:
Kriitilise lugemise oskus
Kriitilise lugemise oskus (ingl k critical literacy) on oskus kriitiliselt lugeda ja analüüsida tekste, pakkudes strateegiaid paljastamaks tekstikihtides peituvaid sõnumeid ja tähendusi. Neid protsesse valitsevad metakognitiivsed protsessid ja strateegiad, mis võimaldavad lugejatel oma arusaamist hinnata ja oma suhtumist kohandada. Kriitilist lugemist rakendatakse eelkõige diskursuseanalüüsis (meedia- ning poliitiliste tekstide lugemisel). pisi|"Kaheldes jõuame me tõeni." Cicero Kriitilise kirjaoskuse idee on olnud mõjustatud poststrukturalismist, eelkõige lähtekohast, et tekstide tähendus kujuneb selle sotsiaalpoliitilises kontekstis, autorid loovad tekste ning lugejad interpreteerivad tekste ning hindavad neid õigeteks ja valedeks oma diskursiivsete süsteemide loogika järgi. Poststrukturalistliku loogika kohaselt pole tekstide hindamise kriteeriumid loomulikud ega neutraalsed, vaid on konstrueeritud eri kogukondade ja institutsioonide, nt teadusasutuste poolt. Seega, poststrukturalistlikus kontekstis pole tekst ja sellega seotud tähendused maailma neutraalne faktiline kirjeldus, vaid ideoloogilised nähtused ning kirjaoskus on pigem sotsiaalne ja poliitiline praktika kui neutraalne oskus. Kriitilise kirjaoskuse üks eesmärke on teenida suuremat sotsiaalset õiglust, vabadust ning võrdsust.
Kriitilise lugemise oskus tähendab osata hinnata, kas autor on oma väiteid põhjendanud adekvaatselt või mitte. Oskus sõltub osaliselt sellest, mida autor on väljendanud ning osaliselt lugeja teadmistest, kogemustest ja järeldustest, mida ta suudab teha. Teksti kriitiline lugemine ei tähenda, et tuleb kahtluse alla seada faktide õigsus, vaid enamjaolt tähendab see osata hinnata erinevate tõlgenduste kvaliteeti.
Turbalasund
Turbalasund on soomassiivi või soostiku turbakihid tervikliku kogumina.
Turbalasundeid saab domineeriva turba järgi jaotada järgmiselt: madalsoo-, siirdesoo-, raba- ja segaturbalasund.
Eesti kõige tüsedam (17 m) turbalasund on Vällamäe soos.
Voldemar Kangro-Pool
Voldemar Kangro-Pool (18. september 1889 Vahi mõis, Tartu-Maarja kihelkond – 1943 kevad Tšeljabinsk) oli eesti graafik ja maalikunstnik.
Elukäik
Ta sündis Tartu lähedal Vahi mõisas sepa perekonnas. Kui poiss oli kolmene, kolis perekond Tartusse, kus Voldemar lõpetas 1906. aastal Tartu Linnakooli. Alustas kunstiõpinguid Aleksander Prometi juures ja 1907 kunstnik Kristjan Raua stuudios. Koos temaga õppisid seal Johannes Einsild, Oskar Karin ja Eduard Taska.
Noored kunstnikud unistasid edasiõppimisest välismaal. Oma õla pani alla Postimees, kus ilmus artikkel, mis kutsus annetama noore kunstniku toetuseks, ja mõned tema teosed pandi müüki. 31. augustil 1909 asusid Einsild ja Kangro-Pool teele Münchenisse, kus täiendati end Anton Ažbe kunstikoolis, kus õppisid ka Ado Vabbe ja Anton Starkopf. Veel sama aasta novembris sõideti edasi Pariisi. Kangro-Pool jäi sinna kolmeks aastaks, õppides École des Beaux Artsis ja Colarossi, Grande Chaumière ja Vene eraakadeemias.
Kuulus 1913–1914 futuristlikku kirjandus- ja kunstirühmitusse Moment. 1918. aastast kuulus kunstiühingusse Pallas, olles üks selle asutajaid.
Vabadussõjast võttis ta osa Kuperjanovi pataljoni ja soomusrongide diviisi lipnikuna. 1922–1923 õppis ta Hamburgis kunsttööstuskoolis Otto Larseni juures puulõike alal. Oli alates 1925. aastast Tallinnas vabakunstnik.
Voldemar Kangro-Pool suri 1943. aastal Tšeljabinskis, kuhu ta sattus Punaarmeesse mobiliseerituna.
Looming
Kunstniku loominguline pärand on väikesearvuline ja küllaltki haruldane. Ta viljeles tuši-, pliiatsi- ja söejoonistust, puulõiget ja õlimaali. Tema varast graafikat iseloomustab juugendlikult voolav kontuur ja dekoratiivne lahendus, mis 1920. aastatel asendus ekspressiivsema ja kohati erootilisema käsitlusega. Just noorusaastaisse, mil kunstnik seisis lähedal kirjanduslikule rühmitusele Siuru ja noore Ado Vabbe loomingule, jääb ka tema loomingu paremik: arvukad tušijoonistused kaunitest, meelelistest, end julgelt eksponeerivatest naistest. Vabadussõja ajast pärinevad mõned tema rindeteemalised joonistused ja akvarellid.
Saksamaal veedetud õpinguaastate tulemusena valmis tal mapp 19 puulõikega ning mitu, sealhulgas ka värvilist puulõikelehte. Teda huvitas ka juba Kristjan Raua juures õppimise aegadest Kalevipoja temaatika. Temalt on nimede järgi teada vähemalt kolm selleteemalist õlimaali, mis pole aga säilinud. Ka on ta ajakirjanduse andmeil illustreerinud 50 Marie Underi sonetti, millest pole ükski säilinud.
Oli tuntud ka portretistina, kes on maalinud kirjanik Friedebert Tuglast ning heliloojaid Mart Saart ja Rudolf Tobiast. Tellimustööna maalis ta Narva kalevivabriku osaniku Robert von Pelzeri suguvõsa portreid.
Voldemar Kangro-Pooli teosed olid esimest korda väljas 1909. aasta augustis Vanemuises toimunud Kristjan Raua õpilaste teoste näitusel. Ta võttis osa 1910 toimunud Eesti Kunsti III ülevaatenäitusest. 1918. aastal osales kunstiühingu Pallas esimesel ja teisel kunstinäitusel, kus tal oli väljas lausa 15 õlimaali ja 11 akvarelli. Tema viimaseks näituseks jäi 1932. aasta Eesti Kunstnike Liidu ja Uue Kunstnike Koondise näitus.
Isiklikku
Tema vend oli kunsti- ja teatrikriitik Rasmus Kangro-Pool.
1916. aastal abiellus ta Natalie Mutsenekiga.
Sitsiilia teema
Sitsiilia teema (kreeka keeles θέμα Σικελίας Théma Sikelías) oli Bütsantsi sõjalis-tsiviilprovints (thema, teema) 7. sajandi lõpust kuni 10. sajandini, hõlmates Sitsiilia saare ja Calabria piirkonna Itaalia mandriosas. Pärast moslemite Sitsiilia-vallutust aastal 902 piirdus teema Calabriaga, kuid säilitas oma algse nime 10. sajandi keskpaigani.
Ajalugu
Teema põhines Siracusal, Sitsiilia traditsioonilisel pealinnal. See ei koosnenud vaid saarest, mis oli jagatud ringkondadeks (tourma), vaid ka mandri Calabria hertsogkonnast (kreeka: δουκᾶτον Καλαυρίας, doukaton Kalavrias), mis ulatus laias laastus kuni Crati jõeni. Lisaks rakendas Sitsiilia strategos teatavat võimu – varieerus vastavalt valitsevale kohalikule poliitilisele fraktsioonile – autonoomsete hertsogkondade Napoli, Gaeta ja Amalfi üle.
Moslemite saarevallutus algas aastal 826. Pärast Siracusa langemist aastal 878 ja Taormina vallutamist aastal 902 kolis strategos Calabria pealinna Rhegioni. 10. sajandi esimesel poolel käivitasid bütsantslased arvukalt nurjunud sõjaretki saare tagasivallutamiseks ja säilitasid mõned isoleeritud kindlused Messina lähistel aastani 965, kui langes viimane Bütsantsi eelpost Rametta. "Sitsiilia strategose" amet jäi seega ametlikuks tiitliks kuni 10. sajandi keskpaigani, kui ürikutesse ilmus "Calabria strategos".
Võskod
Võskod on küla Venemaal Pihkva oblastis Dno rajoonis, Võskodi valla keskus.
2000. aastal elas külas 241 inimest, 2010. aastal 236 inimest.
Preiļi piirkond
Preiļi piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.
Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Preiļi, Vārkava ja Riebiņi piirkonnad koos varem Aglona piirkonda kuulunud Aglona vallaga ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Preiļi piirkonna pindala on 1419,4 km². Piirkonna halduskeskuseks on Preiļi linn.
Põldmagun
Levila ja kasvukoht
pisi|left|Põldmagun Keilas raudtee ümbruses.
Areaali põhiosa on Vahemere ümbruses, kuid esineb ka Skandinaavias, ka Kesk-, Lääne- ja Väike-Aasias. Tulnukana kogu Euroopas. Eestis tavaline. Sagedam Lääne- ja Loode-Eestis, saartel.
Kasvab umbrohuna põldudel, tulnukana jäätmaadel ja prahipaikadel. Eelistab liivakaid muldi, kasvab ka kaljudel ja hõredates metsades. Valgusnõudlik, kuivataluv.
Kirjeldus
Lühiealine ühekojaline 10–70 cm kõrgune harunenud või vahel harunemata rohttaim. Kogu taim sisaldab mürgist piimmahla.
Püstisel, väheharunenud, 20–60 cm kõrgusel, pikkade valkjate veidi karedate karvadega varrel on sulgjagused süstjate lehekestega lihtlehed.
Õisi on taimel 2–14. Õie läbimõõt on 4,5–5 cm. Kroonlehed võivad olla kuni 2 cm pikad, helepunased või roosad, harvem valged. Tolmukaniidid on violetjad. Õieraod on lidus, õiepungad aga eemalehoiduvate karvadega. Õitseb juunis ja juulis. Putuktolmleja.
Viljaks on äraspidimunajas kupar, mis on alusel sujuvalt ahenev, suhteliselt peenike ja karvadeta. Seemned on 5–6 mm pikad, valmivad juuli lõpust augustini.
Assassin's Creed Unity
"Assassin’s Creed Unity" on Ubisoft Montreali välja töötatud ja Ubisofti avaldatud ajalooline seiklusmärulimäng. Mäng ilmus 2014. aasta novembris järgmiste mänguplatvormide jaoks: Microsoft Windows, PlayStation 4 ja Xbox One. "Assassin’s Creed Unity" on kaheksas mäng "Assassin's Creedi" mängusarjas.
Mängu sündmustik toimub XVIII sajandi Pariisis, kuid sisaldab ka väljamõeldud elemente. Väljaandjad esitlesid mänguritele uut, austria-prantsuse päritolu assassinit Arno Doriani.
Süžee
Tänapäeva assassinid paluvad mängijat leida Elutarga (Sage'i) jäänuseid Arno mälestustes Animuse abil. Animus on masin, mis võimaldab uuesti läbi elada esivanemate mälestusi. Elutarga jäänuste olulisus seisneb selles, et see sisaldab jõudu, mille abil Templiordu tahab maailma juhtida ja kontrollida.
Mitu aastat hiljem nägi Arno pealt Eliza isa, kes oli Templiordu juht Francois de la Serre, mõrva. Seetõttu süüdistati just teda kuriteo toimepanemises ning ta saadeti Bastille vanglasse. Seal kohtub Arno kinnipeetava Pierre Belleckiga, kes on assassin. Nad põgenevad vanglast ja Belleck kutsub teda assassinide vennaskonda. Arno astub pikkade trennide järel vennaskonda ning hiljem täidab nende missioone ja aitab lihtrahva revolutsiooni toimumiseks. Templiordu on loomulikult revolutsiooni vastu ning mõne aja pärast selgub, et uus Templiordu juht on François-Tom Germain.
Tegelased
Suur osa mängu tegelastest olid päris inimesed, kuid kõik kokkupuuted on suuremas osas väljamõeldised.
Mängijate tagasiside
"Assassin's Creedi" sari on saanud kriitikutelt peamiselt positiivseid kommentaare. 2016. aasta septembri seisuga on sarja mänge müünud üle 100 miljoni eksemplari, saades Ubisofti enimmüüdud frantsiisiks ja kõigi aegade kõige kõrgemate müügi videomängude frantsiisiks. Mängijate hinnangud on keskmised, sest mäng sisaldas algul palju programmilisi vigu, kuid tarkvarauuendusega saadi neist suuremas osas jagu.
Varbla kirik
Varbla kihelkond sai oma pastori aastal 1611. Esimene kirik ehitati Varblasse 1638. See oli puust ja hävis 19. sajandil. Seejärel ehitati 1860 kirik, mis oli liiga väike ja madal.
Praegune kirikuhoone on muinsuskaitse all alates 1998. aastast. Kirikut kasutab Varbla Urbanuse kogudus.
Kirikus asub 18. sajandi lõpus valmistatud altar, mis on muinsuskaitse all 1973. aastast.
Varbla kiriku juures on Varbla kirikuaed.
Joann Kallas
Joann Kallas (19. detsembril 1911 Heistesoo küla Hiiumaal – 1999) oli eesti looduseuurija, ornitoloog.
Lõpetas Virumaa Rahvaülikooli ja töötas seejärel Kõpu raamatukogus. Aastal 1945 sai Jänedal aednik-agronoomi kutse, oli seejärel algul Käina hobulaenutuspunkti juhataja ja edasi Hiiumaa seemnekontrolli laboratooriumi juhataja alates selle asutamisest 1948. aastal kuni 1975. aastani.
Palgatöö kõrvalt oli Joann Kallas aktiivne looduskaitsetegelane. Kui 1956 alustati kaitset väärivate loodusobjektide arvelevõttu, lõi Kallas taas kaasa. Selle töö tulemusena said kaitseala staatuse nii Käina laht kui ka Väinamere laiud. 1973. aastast oli Looduseuurijate Seltsi tegevliige. Tema põhilised uurimistööd kühmnokk-luige ja naaskelnoka kohta on tehtud Käina lahel. Omapärase vormiga sangleppade uurimiseks rajas ta spetsiaalse istanduse. Oma töö tulemused on ta kokku võtnud raamatus "Uurimusi Hiiumaa loodusest".
Tunnustus
Ta valiti 1992. aastal Eesti Ornitoloogiaühingu auliikmeks.
AS ELVESO
ELVESO (ELekter, VEsi, SOojus) on 100% Rae valla omandis olev elektri-, vee- ja soojusettevõte. AS ELVESO asub Rae vallas Jüri alevikus Ehituse 9.
AS ELVESOl on poolsada töötajat.
AS ELVESO ajalugu
AS ELVESO ajalugu sai alguse 1972. aastal, mil Jüri alevikus valmis EKE EMV poolt ehitatud kolme katlaga tsentraalkatlamaja. Kuna sel ajal arenes Jüris koos tootmisüksuste ehitamisega ka elamumajandus, siis arenesid hoogsalt ka ühisveevärk ja -kanalisatsioon, kaugküte ning elektrivõrgud. Sellega seoses koondati nende valdkondadega tegelevad töötajad kokku ja moodustati peaenergeetiku alluvusse vastav struktuuriüksus.
Erastamisprotsessiga anti 1992. aasta detsembris EKE EMV energeetikaameti käsutuses olnud varad üle Rae vallale ja moodustati Rae valla munitsipaalettevõte ME ELVESO.
1996. aastal reorganiseeriti ME ELVESO aktsiaseltsiks ELVESO.
1999. aastal liideti ASga ELVESO Tammiku Maja Hoolduse AS. Hiljem likvideeriti AS Wait ja OÜ Lagedi VEK ning nende energeetika- ja veemajandusalased kohustused pandi ASle ELVESO.
Arendusprojektid
AS ELVESO eestvedamisel toimunud suurprojektid Rae vallas
Presidentaalne Vabariik (1925–1973)
Presidentaalne Vabariik (hispaania keeles República Presidencial) oli ajajärk Tšiili ajaloos, mis algas 18. septembril 1925, kui Arturo Alessandri Palma valitsusajal võeti vastu 1925. aasta Tšiili põhiseadus. Presidentaalse Vabariigi periood lõppes, kui 11. septembril 1973 kukutati Rahva Ühtsuse ja president Salvador Allende valitsus. Tšiili majandusajaloos peetakse perioodi "sissepoole arengu" ajaks (desarrollo hacia adentro).
Tõhela-Murro Ristija Johannese kirik
Kirik ehitati aastatel 1894–1895 arhitekt Apollon Edelsoni projekti järgi.
Kirikus tegutses aastani 1962 Tõhela-Murro Ristija Johannese kogudus.
Tõusuallikas
Tõusuallikas ehk limnokreen on survelise põhjaveega alal olev allikas, mille vesi tuleb alt ülespoole maapinnasüvendisse, tekitades sinna väikese veekogu. Tõusuallikatele vastanduvad langeallikad ehk reokreenid.
Eestis on tõusuallikad nt Saula Siniallikad, Suur Siniallik, Äntu Sinijärv.
Haralsoni maakond
Haralsoni maakond (Haralson County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Buchanan.
Ajalugu
Maakond moodustati 1856. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 28 780.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Viljo Suhonen
pisi|Viljo Suhonen Viljo Suhonen (hüüdnimega "Tykki-Ville"; 1. september 1916 Kotka – 18. juuli 1946 Tiuruniemi, praegu Joutseno, Lappeenranta linn) oli Soome poksija.
Suhonen oli keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) kahekordne Soome meister aastatel 1938-1939. Ta sai sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1934. aastal ja keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1941. aastal II koha. Ta valiti 1938. aastal Soome parimaks poksijaks.
Suhonen osales kaks korda Eesti – Soome maavõistlustel, kus ta kaotas oma kohtumise 1937. aastal Vallo Leedile ja 1938. aastal Anton Raadikule. Ta osales üldse Soome eest 12 maavõistlusel, kus ta võitis 9 ja kaotas 3 kohtumist.
Suhonen osales 6. Euroopa meistrivõistlustel Dublinis 1939. aastal keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg), kuid kaotas oma kohtumise veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Anton Raadikule (Eesti) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta oli Soome poksikoondise kandidaat 1940. aasta Helsingi olümpiamängudele, kuid II maailmasõja tõttu jäid need mängud toimumata.
Suhonen sõdis suurtükiväelasena Talvesõjas ja ei saanud seal haavata, kuid seal lõi tal välja tuberkuloos. Ta küll jätkas veel poksimist, kuid pärast 1941. aasta Soome meistrivõistluste finaalis saadud kaotust loobus võistlemisest ja jätkas ainult harjutamist. Ta sai Jätkusõjas 1942. aastal Äänislinna ruumis õlast haavata. Ta jätkas paranenuna harjutamist, kuid haigestus hoopis veel kollatõppe. Ta läks ravile ja elas oma elu lõpuni Tiuru tuberkuloosisanatooriumis.
Isiklikku
Ka Viljo Suhose vennad Veikko ja Olavi ning vennapoeg Raimo olid tuntud Soome poksijad.
Ray Liotta
Raymond Allen Liotta (18. detsember 1954 Newark – 26. mai 2022 Santo Domingo) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja produtsent. Tema tuntuimad rollid olid filmides "Unistuste väli" (1989) ja "Omad poisid" (1990), samuti kehastas ta tegelaskuju Tommy Vercettit videomängus "Grand Theft Auto: Vice City" (2002).
1986. aasta filmis "Something Wild" kehastas ta karakterit Ray Sinclair, selle rolli eest tunnustati teda Kuldgloobuse nominatsiooniga. Samuti mängis ta filmides "Sissemurdmine" (1992), "Võmmipesa" (1997), "Hannibal" (2001), "Kokaiin" (2001), "John Q" (2002), "Identiteet" (2003), "Jälgi ja kanna ette" (2009), "Räpane amet" (2012), "New Yorgi varjus" (2012), "Ühe abielu lugu" (2019) ja "The Many Saints of Newark" (2021).
Ta mängis 1998. aasta telefilmis "The Rat Pack" Frank Sinatrat. Telesarjadest on tuntuim "Shades of Blue" (2016–2018). 2005. aastal pälvis ta sarjas "Kiirabihaigla" tehtud episoodilise rolli eest ka parima draamasarja külalisnäitleja Emmy auhinna.
Surm
Liotta suri 67-aastaselt 26. mail 2022, olles filmi "Dangerous Waters" võtetel Dominikaani Vabariigis. Enne surma oli ta kihlatud Jacy Nittologa.
Cuceglio
Cuceglio on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.
Cuceglio kõrgus merepinnast on keskmiselt 375 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Cuceglios asuvad järgmised asulad: Cascine Cuffia.
Tractus
Tractus (ladina keeles 'katkematu', 'pidev') on laul, mis lauldakse missaliturgias pärast graduaali alleluia asemel paastuajal, leinamissas ja muudel patukahetsusliku loomuga teenistustel, mil juubeldavat alleluia ' t ei peeta kohaseks. On missa propriumi osa ja ajalooliselt vanim psalmoodiline laul missas, juba alates 6. sajandist.
Vormilt on tractus psalmilaulmine ilma antifonita ja kordusvärsita (responsum). Tekst koosneb vähemalt kahest psalmiversus ' est, mis lauldakse järjest, ilma vahetekstita (sellest ka laulu nimetus). Tractus ' e tekstiks võib olla isegi terve psalm või lõik canticum ' ist. Erinevalt hõiskavast alleluia ' st on tractus karakterilt tõsine, kohati rohkem süllaabilises stiilis, kohati rikkalikult melismaatiline ja kasutab rohkesti tüüpkaunistusi. Meloodiad on kaheksast kirikuhelilaadist esineb vaid kahes, teises ja kaheksandas toonis, st hüpodoorias või hüpomiksolüüdias.
Cuceglio
pisi|tühi|Cuceglio
Mil Mi-26
Mil Mi-26 on NSV Liidu ja Venemaa suurim ja võimsaim kaheturbiiniga raske mitmeotstarbeline transpordikopter. NATO koodnimetus Halo. See raskekopterite seeria töötati välja vananenud Mi-6 ja Mi-12 asendamiseks.
= Disain ja arendus = Kopteri Mi-26 väljatöötamine algas 1970. aasta alguses. Arendatud õhusõiduki tühimass on pool selle maksimaalsest stardimassist. Selle tõstevõime on poolteist kuni kaks korda suurem kui vananenud seeriatel Mi-6 ja Mi-12. Esimene lend toimus 14. detsembril 1977 ja tootmine sai alguse 1980. aastal. Esimene Mi-26 võeti kasutusele 1980. aasta oktoobris. Kopteri prototüüpi demonstreeriti esmakordselt 1981. aastal Pariisi lennundusnäitusel. Pärast Mi-26 väljatöötamise lõpetamist 1983. aastal võeti see kasutusele 1985. aastal.
Mi-26 konstruktsiooni eesmärk on parandada lennuohutust ja töökindlust. Seda kopterit juhivad järgmised meeskonnaliikmed: piloot, kaaspiloot, pardainsener ja navigaator. Piloodi ja teise piloodi istmed asuvad üksteise kõrval piloodikabiini juhtpaneeli esiküljel. Lennuinseneri ja navigaatori istmed on ehitatud piloodi istme tagaküljele.
Mi-26 suudab täita mitmeid ülesandeid, näiteks transportida sõjavarustust, personali ja ballistilisi rakette kaugele. Kopteri kandevõimeks on lisaks meeskonnale, veel 80 täisvarustuses sõdurit ja kopteri tagaosas suur allalastav luuk, max last 20 000 kg. Helikopterit kasutatakse ka sildade ja elektriliinide ehitamisel. Kopteri kere konstruktsioonis kasutatav komposiitmaterjal vähendab kopteri üldist kaalu. Kere konstruktsioonis kasutatud sulamid on 26% kergemad kui varem Mi-6 kopteris kasutatud alumiiniumisulamid. Kopteril on kabiini tagaosas ka kaubaruum. pisi|300px|Mil Mi-26
Rootor on valmistatud komposiitidest ja alumiiniumisulamitest ja rootori esiserv on titaanist. Pea- ja sabarootori pead on valmistatud titaanist.
Halo ehk Mi-26 jõuallikaks on kaks 10 000 hobujõuga turbomootorit ZMKB Progress D-136. Mõlemad mootoriruumid on tulekaitse eesmärgil valmistatud titaanist. Suur kandevõime ja suur reisikiirus muudavad kopteri kuluefektiivseks. Mi-26 on maailma võimsaim kopter ning kandevõimelt võrdväärne Lockheed C-130 Hercules transpordilennukiga. Kopteri kaitsmiseks ballistiliste rakettide eest on Mi-26 varustatud tõrvikusüsteemiga, infrapunase häirega, infrapunase summutiga, infrapunase peibutussüsteemiga ja värvikoodi süsteemiga, mis aitab rakette tuvastada. Infrapunaraketid kaitsevad kopterit soojusrakettide eest.
= Viited =
Carol Greider
Carolyn Widney Greider (sündinud 15. aprillil 1961 San Diegos) on Ameerika Ühendriikide molekulaarbioloog, Nobeli auhinna laureaat.
Koos Elizabeth Blackburni ja Jack W. Szostakiga sai ta 2009. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna avastuse eest, et telomeere kaitseb lühenemise eest ensüüm telomeraas.
Laveri
Laveri on küla (mazciems) Lätis Ādaži piirkonnas  Carnikava vallas. Asula asub merepinnast 2 meetri kõrgusel valla kaguosas, valla keskusest Carnikavast 4 ja Riiast 28 kilomeetri kaugusel.
Külas asub 21 ha suurune Laveri järv.
Aastal 2015 oli külas 11 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 15.
Langeallikas
Langeallikas ehk nõlvaallikas ehk reokreen on üldjuhul surveta põhjaveega alal olev allikas, mis paikneb nõlval liivases või kruusases pinnases. Langeallikatele vastanduvad tõusuallikad ehk limnokreenid.
Arikapu keel
Arikapu keel on väljasurev keel, mida kõnelesid Brasiilias Rondônia osariigis arikapud. 2009. aastal oskas arikapu keelt vaid 2 inimest.
Koos jabuti keelega moodustab jabuti keelkonna, mis on arvatud makrožee-bororo hõimkonda.
Arikapu keeles on 11 konsonantfoneemi ja 14 vokaalfoneemi.
Peeter Luksep
Peeter Luksep (29. jaanuar 1955 Hammarby – 8. september 2015 Stockholm) oli eesti päritolu Rootsi majandustegelane ja poliitik.
Kõrgem Majanduskool
pisi|Üks ülikooli hooneid [[Moskvas Pokrovski bulvaril]] pisi|Ülikooli rektor selle asutamist saadik [[Jaroslav Kuzminov]]
60 meetri jooks
pisi|60 meetri jooks [[Valencias 2005. aastal]] 60 meetri jooks on jooksusprindialade hulka kuuluv kergejõustikuala, milles võistlejad läbivad joostes 60 meetri pikkuse vahemaa.
Kõrgem Majanduskool
Rahvuslik Uurimisülikool "Kõrgem Majanduskool" (vene keeles Национальный исследовательский университет "Высшая школа экономики") on Venemaa suurimaid ülikoole. Asub Moskvas. Omab ülikoolilinnakuid ka Peterburis, Nižni Novgorodis ja Permis.
60 meetri jooks
Enamasti kasutatakse seda sisestaadionil toimuvatel võistlustel.
Kõrgem Majanduskool
Ülikool asutati 1992. aastal. 1996. aastal sai ülikool riikliku ülikooli staatuse (Riiklik Ülikool "Kõrgem Majanduskool"). 2009. aastal sai Kõrgem Majanduskool konkursi alusel rahvusliku uurimisülikooli staatuse. Ülikooli rahvusvaheline nimetus on Higher School of Economics – National Research University.
60 meetri jooks
See kuulus olümpiamängude kavva 1900. ja 1904. aasta suvemängudel.
Kõrgem Majanduskool
Ülikoolis tegutseb 128 teadusuurimisinstituuti ja -keskust, 36 teadus-õppelaboratooriumi ja 32 rahvusvahelist laboratooriumi välisteadlaste juhtimisel. Ülikooli juriidiline aadress on Moskva, Mjasnitskaja ulitsa 20.
60 meetri jooks
Meeste maailmarekordi omanik on Christian Coleman ajaga 6,34 sekundit. Usain Bolti 2009. aastal joostud 100 meetri distantsil võetud 60 meetri vaheaeg oli 6,31 sekundit, kuid seda ei või lugeda 60 meetri distantsi rekordiks.
Kõrgem Majanduskool
2018. aasta aprilli seisuga õppis ülikoolis enam kui 35 tuhat üliõpilast. 1993. aastast kehtib ülikoolis Bologna õppesüsteem (4+2). Mitmes teaduskonnas toimub õppetöö inglise keeles.
Peeter Luksep
Ta lõpetas 1981. aastal Stockholmi kaubanduskõrgkooli.
Kõrgem Majanduskool
Kõrgema Majanduskooli rektor on 1992. aastast ülikooli rajajaid Jaroslav Kuzminov. Ülikooli president on 1995. aastast professor Aleksandr Šohhin. Ülikooli teadusjuht on 1998. aastast professor Jevgeni Jassin. Nii Šohhin kui ka Jassin on olnud varem Venemaa majandusministrid. Ülikoolis on õppejõuna loenguid pidanud teiste seas Jegor Gaidar, Grigori Javlinski, Jevgenija Albats ja Aleksei Kudrin.
Kõrgema Majanduskooli vilistlane Maksim Oreškin määrati 2016. aastal Venemaa majandusministriks ja vilistlane Konstantin Noskov 2018. aastal Venemaa digitaalarengu, side ja massikommunikatsiooni ministriks.
Peeter Luksep
Peeter Luksep oli moderaatide esindajana aastatel 1991–1994 Riksdagi liige ja 1979–1988 Stockholmi linnavolikogu liige. Aastatel 1979–1992 kuulus ta Eesti Rahvusnõukogu juhatusse ja oli 1990–1992 Eesti eksiilvalitsuses finantsminister. Ta oli Eesti Kongressi liige.
Peeter Luksep oli Rootsi Eestlaste Esinduse (REE) ja Rootsi Eestlaste Liidu (REL) X–XV Esinduskogu saadik aastatel 1990–2014.
1990. aastast oli ta Rootsi Eestlaste Esinduse esimees. 1993. aastal reorganiseeriti REE REL-iks. Luksep oli aastaid REL-i juhatuse esimees, hiljem REL-i auliige.
Ta oli üks Baltimaade iseseisvuse toetuseks korraldatud Stockholmi esmaspäevamiitingute algatajaid.
Ta oli muu hulgas konsultatsioonifirma Kreab asedirektor ja Rootsi alkoholitootja Vin & Sprit AB asepresident ning Pernod-Ricard Grupi asepresident ühiskonnasuhete alal.
Isiklikku
Tema isa oli arst Friedrich Luksep (1920–2013).
Küprose Ülikool
Küprose Ülikool (kreeka keeles Πανεπιστήμιο Κύπρου Panepistímio Kýprou, türgi keeles Kıbrıs Üniversitesi, inglise keeles University of Cyprus (UCY)) on ülikool Nikosias ja ühtlasi Küprose suurim ülikool.
Ajalugu
Ülikool asutati 1989. aastal. Esimene president oli Nelly Tsouyopoulos. Ülikooli asutamisel oli rahvusvaheliste nõustajate hulgas Briti bütsantsiuurija Robert Browning. Christopher Pissarides, kes hiljem sai Nobeli majandusauhinna, sai 2009. aastal ülikoolist audoktorikraadi.
Teaduskonnad
Ülikoolis õpetatakse kuues teaduskonnas umbes 3500 üliõpilast kreeka ja türgi keeles.
Teaduskonnad on järgmised:
Soome sametkõrges
Soome sametkõrges (Flammulina finlandica) on šampinjonilaadsete seltsi sametkõrgese perekonda kuuluv seeneliik.
Kirjeldus
Kübar on kollakas kuni oranžikaspruun, kuni 8 cm läbimõõduga, paksult limane. Valkjad eoslehed on nõgusalt jalale kinnitunud. Jalg on sametjas, ülalt kollane, alt pruunikas kuni must, kuni 7 cm pikk.
Kasvab oktoobrist veebruarini põõsjalt kändudel ja elavatel puudel, eriti pajudel. Eestis laialt levinud, paiguti massiliselt.
Soome sametkõrges on värskelt söödav.
Man'yōgana
Man’yōgana (万葉仮名 sõna-sõnalt oleks tõlge: 10 000 (sõna°)lehe ajutised nimed) on Jaapani iidne silbiline kiri, millest on pärit hiragana ja katakana. Kiri kasutab Hiina märgisüsteemi. Täpne kasutuselevõtuaeg on teadmata, kuid eeldatakse, et see oli seitsmenda sajandi paiku. Kuna ühe jaapanikeelse silbi kohta oli kasutusel mitmeid hiina märkide rohukirja vasteid, oli lugemisega ilmselt päris raske. Tõenäoliselt oskas lugeda vaid aristokraatlik klass, kellel oli piisavalt aega kirja finessidesse süüvida. Kirjutati ju hoogsas rohukirjas, mis teeb märkide selged eristused tihti veelgi ähmasemaks, raskemini äratuntavaks.
° kuna sõna on jp. k. kotoba 言葉..siis häälega lausutud sõna lehed..10 tuhat oli jaapani kultuuris umbes sellise tähendusega, kui musttuhat eesti keeles. Umbes nagu lugematu arv, lõpmatus, kõiksus. See 万葉仮名 on igatahes ilus kujund, kõnekas sõnade mäng, kultuuri kujunemise algusaegade võlu, kaduvuse, möödunu nukrus.
right|400 px
Ryszard Kapuściński
Ta sündis Ida-Poolas Polesjes Pinskis (praegu Valgevenes Bresti oblastis). Lapsena teenis ta altaripoisina katoliku kirikus. Ta lõpetas aastal 1950 Varssavis Stanisław Staszici nimelise gümnaasiumi ja aastal 1956 Varssavi ülikooli ajalooteaduskonna.
Ta on töötanud ajalehes Sztandar Młodych. Aastast 1962 töötas ta Polska Agencja Prasowa Spółka Akcyjna (Poola Pressiagentuur) väliskorrespondendina, viibides Aafrikas, Lähis-Idas, Ladina-Ameerikas.
Eesti keeles on 2013. aastal ilmunud Ryszard Kapuściński reisikirjade valimik "Reisid Herodotosega".
Salu-siumari
Salu-siumari (Actaea spicata) on tulikaliste sugukonda siumarja perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Rahvapärased nimetused
Rahvapäraselt on salu-siumarja kutsutud: ussimari, lenderavandeserohud, äkitse haiguse rohi, sivumari.
Vanemas kirjanduses on taime nimetatud "Christophi rohuks". Samasugust nime on ta kandnud paljudes euroopa keeltes. Nimetus pärineb keskaja kaitsepühaku nimest, kes kaitses võlureid, aardeotsijaid ja katkutõbiseid. Usuti, et siumari kaitseb katku eest.
Levila ja kasvukoht
Levinud peaaegu kogu Euroopas ja ka Lääne-Siberis. Hiinas esineb lähedane liik.
Daukšiai
left|thumb|Daukšiai kirik Daukšiai on alev Leedus Marijampolė omavalitsuses Igliauka vallas. Alev asub Amalvė soo ja Žuvintase soo vahel Dovinė jõe kaldal.
Alevis on kultuurimaja, põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1864 valminud katoliku kirik.
Ajalugu
Daukšiai ümbruskonnas leidub ränikivi ja nii oli see kant asustatud juba kiviajal. Soodest ümbritsetud asula ümbruskond oli oma eraldatuse tõttu Jonas Totoraitise andmeil üks viimaseid kohti Leedus, kus säilis paganlik usk.
Salu-siumari
Kirjeldus
pisi|left|Õied pisi|Viljad Taime kõrgus 50 cm. Kahelikolmetised pikarootsulised lehed on suured. Erinevalt enamikust tulikalistest on salu-siumarjal kroonlehed, kuigi need on 4–6 kitsad ja tagasihoidlikud. Tolmukaid palju, emakaid üks. Õitseb juunis-juulis.
Daukšiai
Ajalugu
Daukšiaid on esimest korda mainitud aastal 1592. Arvatakse, et asula on sinna tekkinud 1555. aastal ja on saanud nime esimese sealse elaniku Daukšyse järgi. Esimene kirik rajati sinna aastal 1730. Aastal 1803 põles alev koos kiriku ja kohaliku kihelkonna arhiiviga maha. XIX sajandi alguses alustas seal tööd ka kihelkonnakool. Aastal 1860 alustati uue kivist kirikuhoone ehitamist
Salu-siumari
Kirjeldus
Viljaks mahlakad, paljuseemnelised, marjataolised, läikivad kukkurviljad, mis on algul rohelised ja hiljem mustad. Kuni 1 cm pikkused piklikud viljad asuvad vartel kobaratena. Salu-siumarja augustis valmivad viljad on väga mürgised.
Daukšiai
Ajalugu
Aastal 1905 valmis ka pastoraadi hoone. Samal aastal toimusid Daukšiais meeleavaldused tsaarivõimude vastu. Teise maailmasõja ajal hukkasid Saksa okupatsiooniväed asula juudid. Nõukogude võimu ajal oli Daukšiai kohaliku kolhoosi keskasula. Asulast sai alev aastal 2002.
Salu-siumari
Kirjeldus
Kõik taime osad lõhnavad ebameeldivalt.
Elle Kask
Elle Kask (sündinud 1. oktoobril 1958  ) on Eesti jurist, kohtunik.
1985–1993 töötas Elle Kask Tallinnas Oktoobri rajooni prokuratuuris (alates 1990 Tallinna linna prokuratuur). Algul oli ta prokuröri abi, hiljem prokurör.
5. oktoobril 1993 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul Elle Kase esimese astme kohtunikuks Tallinna Halduskohtusse.
Heardi maakond
Heardi maakond (Heard County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Franklin.
Ajalugu
Maakond moodustati 1830. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 834.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Kiip (merendus)
Kiip on veesõiduki tekil või umbreelingu serval paiknev seadis veesõiduki kinnitusotste (köis, tross, vaier) läbi juhtimiseks.
Kirjeldus
Üldjuhul paiknevad kiibid veesõiduki peateki serva lähedal.
Kiip on tihti avatud haaradega, kuid võib olla ka suletud ehk kinnine või kombineeritud mitmeosalisena. Avatud kiibi haarad võivad olla pikendatud ja paralleelseks pööratud, võimaldades nii kinnitusotsa hõlpsat läbi asetamist ja samas kindlamat fikseerimist.
Suuremate laevade või muude veesõidukite kiibid on sageli 1-3 püstrulliga (ühe või kolme püstrulli puhul on üks püstrull keskel), vähendamaks kinnitusotste hõõrdumist ja kulumist ning võimaldamaks lisaks otsi paremaks ühekaupa käsitsemiseks teinetesest eraldada. Suletud haaradega ehk kinnisel kiibil võivad olla rullid kõigil külgedel.
Doggerland
pisi|Kaart, mis kujutab Doggerlandi oletatavat ulatust (aasta 8000 eKr paiku). Doggerland kindlustas maasilla Suurbritannia ja Mandri-Euroopa vahel pisi|Punane joon tähistab [[Doggerbanki madalat, mis on nähtavasti pleistotseeniaegne moreenimoodustis. ]]
Doggerland on arheoloogide ja geoloogide poolt Põhjamere lõunaosas asunud maamassiivile pandud nimi. Kunagine massiiv ühendas Suurbritannia saart Euroopa mandriosaga viimase jääaja ajal ning pärast seda, pidades vastu ligikaudu aastani 6500 või 6200 eKr, mille järel ujutati Doggerland tõusva veetaseme tõttu järk-järgult üle.
Geoloogilised uuringud on oletanud, et Doggerland oli suur kuiva maastikuga piirkond, mis ulatus Suurbritannia idarannikust kuni tänapäevase Hollandi rannikule ja Saksamaa ning Taani läänerannikuteni. Tõenäoliselt oli Doggerland külluslik elupaik, kus mesoliitikumi ajal elasid ka inimesed.
Piirkonna arheoloogilise potentsiaali üle arutleti esimest korda 20. sajandi alguses, kuid huvi suurenes märgatavalt aastal 1931, mil sealsetel liivamadalikel opereeriv traaler tõmbas välja sakiliseks tehtud sarveharu, mis dateeriti aega, mil piirkond oli tundra. Hiljem on veesõidukid tõmmanud muude maaloomade säilmete hulgas üles ka mammuti- ja lõvisäilmeid ning eelajaloolisi tööriistu ja relvi, mida piirkonna asukad kasutasid.
Moodustumine
Enne pleistotseeni-holotseeni jääaja jäätumisperioodi voolas Reini jõgi põhja poole läbi Põhjamere põhja ajal kui meri oli kuiv. Arvatakse, et Ida-Anglia kainosoikumi uhtliiva lasundid on Reini jõe vana voolusäng. Nime The Weald kandev antiklinaal oli kaks korda nii pikk kui praegu ja ulatus üle praeguse Doveri väina; tänapäevane Boulonnais' piirkond Prantsusmaal on selle idapoolse otsa jäänus.
Jäätumise perioodil, mil Skandinaavia ja Šotimaa jääd esimest korda kohtusid ning hiiglasliku jäätammi moodustasid, kujunes selle taha suur preglatsiaalne järv, mis võttis vastu jõgede vee ja jää sulamise vee suuremast osast Põhja-Euroopast ja läbi Balti jõgedesüsteemi (Eridanos) ka sealse vee. Tammistatud vesi tulvas lõpuks üle Wealdi La Manche'i väina ja lõikas sinna sügava lõhe, mille mere uhtumine laiendas praeguseks Doveri väinaks.
Kõige hiljutisemal jäätumise ajal, nn viimase jäätumise maksimumi ajal, mis seal piirkonnas lõppes ligikaudu 18 000 aastat tagasi, olid Põhjameri ning pea kõik Briti saared kaetud liustikujääga ning mere veetase oli umbes 120 meetrit allpool tänapäevast taset. Pärast seda muutus kliima soojemaks ning mainitud maksimumi ajal levis suuremas osas Põhjamerest ja La Manche'ist madaltundra, mis ulatus ligikaudu aasta 12 000 eKr aegu kuni Šotimaa praeguse põhjapoolseima punktini.
Tõestusmaterjalid, sh praeguse merepõhja piirjooned, näitavad, et pärast esimest jääaega ulatus Põhjamere vesikonna ja La Manche'i vesikonna vaheline veelahe Ida-Angliast ida poole ning seejärel kagu suunas Hoek van Hollandini, mitte üle Doveri väina, ning et jõed Thames, Maas, Schelde ja Rein ühinesid ning voolasid piki La Manche'i kuiva põhja laia aeglase jõena, mis mõnikord voolas kaugele, enne kui jõudis Atlandi ookeanini. Ligikaudu 8000 eKr paiku leidus Doggerlandi põhjapoolse rannikuala rannajoonel laguune, soolaksoid, padumeresid, randu, sisemaa ojasid ja jõgesid, soid ning vahel ka järvi. Tegemist võis olla Mesoliitikumi-aegse kultuuri jaoks kogu Euroopa kõige rikkalikuma jahi- ja kalastusalaga.
Kadumine
Kui merevee tase pärast praeguse jääaja viimase jäätumisperioodi lõppu tõusis, hakkas Doggerland Põhjamere alla vajuma, lõigates umbes aasta 6500 eKr paiku Briti poolsaare Mandri-Euroopast ära. Doggeri madal, mis oli olnud Doggerlandi mägisem osa, jäi omaette saareks arvatavasti vähemalt aastani 5000 eKr. Enne selle täielikku üle ujutamist oli Doggerland lai lainekujuline tasandik, mis hõlmas keerukat kääruliste jõgede süsteemi ning nendega seotud kanaleid ja järvi. Olulisemateks Doggerlandi mõjutanud ajajärkudeks arvatakse olevat suure tõusude ja mõõnadega seotud lahtede süsteemi järkjärguline arenemine Inglismaa idaosa ja Doggeri madaliku vahele aastaks 7000 eKr ning sellele järgnenud kiire veetaseme tõus, mis viis Doggeri madala saareks muutumiseni ning selleni, et Suurbritannia oli lõpuks Euroopa mandrist füüsiliselt eraldatud.
Hiljutine hüpotees on, et selle vähese, mis rannaäärsest maast järgi jäänud oli ning mis oli algse maapinna suurusega võrreldes oluliselt vähenenud, ujutas ligikaudu aasta 6200 eKr aegu üle nn megatsunami, mille põhjustas Norra ranniku lähedal toimunud veealune maalihe, mida tuntakse kui Storegga lihet. See teooria väidab, et "Storegga lihke tsunamil oleks olnud katastroofiline mõju selleaegsele rannaäärsele Mesoliitikumi rahvastikule ... Paistab, et pärast Storegga lihke tsunamit eraldus Suurbritannia lõpuks mandrist ning kultuuriliselt rääkides liikus sealne Mesoliitikum oma teed".
Teine versioon on, et Storegga lihke tsunami küll laastas Doggerlandi, kuid mõõnas tagasi merre ning hilisem Agassizi järve avanemine vabastas maailma ookeani nii palju uut vett, et rohkem kui kahe aasta jooksul tõusis merevee tase piisavalt selleks, et üle ujutada suurem osa Doggerlandist ning muuta Suurbritannia saareks.
Avastamine ja arheoloogilised uuringud
Doggeri madalikult pinnale toodud taimi uuris paleobioloog Clement Reid juba aastal 1913 ning piirkonnast oli leitud Neoliitikumist pärinevate loomade ja töödeldud ränikivi jäänuseid. 1915. aastal ilmunud raamatus "The Antiquity of Man" arutleb piirkonna arheoloogilise potentsiaali üle anatoom Arthur Keith. Aastal 1931 tõi kalatraaler Colinda Norfolkist 40 kilomeetri kaugusel Oweri leetseljaku lähedal kala püüdes merest välja turbakamaka. Leiti, et turvas sisaldas 22 cm pikkust sakiliseks tehtud sarveharu, mida kasutati tõenäoliselt harpuuni või kalapüügiodana ning mis hiljem dateeriti vahemikku 4000 – 10 000 aastat eKr: aega, mil piirkond oli tundra. Tööriista eksponeeriti Norwichi lossis olevas muuseumis.
Zeelandi provintsi rannikust 16 kilomeetri kauguselt asuva Middeldiepi piirkonnast üles tõstetud materjali hulgast leiti neandertallase kolju fragment, mis on dateeringute järgi rohkem kui 40 000 aastat vana. Leidu eksponeeriti aastal 2009 Leidenis. 2010. aasta märtsis teatati, et piirkonna arheoloogilise olulisuse tunnustamine võib mõjutada ranna lähedal asuvate tuuleparkide arendamist Põhjameres.
2012. aasta juulis demonstreeriti Londoni Kuninglikus Kunstiakadeemias 15 aasta pikkuse Doggerlandi uurimuse tulemusi. Uurimuse tegid Saint Andrewsi Ülikool, Dundee Ülikool ja Aberdeeni Ülikool ning näitusel olid välja pandud artefaktid ning uurimistulemuste analüüsid. Richard Bates Saint Andrewsi Ülikoolist rääkis, et kui seni oldi kalameeste leitud luude põhjal tehtud spekulatsioone kadunud maa olemasolu kohta, siis viimaste aastate koostöö naftaettevõtetega on võimaldanud luua pildi sellest, milline see kadunud maa välja näha võis: modelleerida selle taimestikku ja loomastikku, luua kujundi seal elanud muistsetest inimestest ning mõista neid dramaatilisi sündmusi, mille tagajärjed seda maad muutsid".
Doggerlandi kohta ilmus artikkel ajakirja National Geographic 2012. aasta detsembrinumbris (sh ajakirja eestikeelses väljaandes).
Chester
2013. aastal elas seal 120 622 inimest.
pisi|tühi|Bridge Street
Sedkõrkeštš
Sedkõrkeštš on alev Venemaal Komi Vabariigis Sõktõvkari linnaringkonnas.
Asub Võtšegda paremal kaldal Sõktõvkarist kirdes.
Augšdaugava piirkond
Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Daugavpilsi ja Ilūkste piirkond ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Augšdaugava piirkonna pindala on 2524 km². Tekkinud uus omavalitsus vastab pindalalt täielikult endisele Daugavpilsi rajoonile. Piirkonna halduskeskuseks on Daugavpilsi linn, mis aga omavalitsuse koosseisu ei kuulu.
Sedkõrkeštš
1965. aastal sai aleviks.
Elanike arv on 1958 (2010).
Franklini maakond (Illinois)
pisi|Asend Illinoisi osariigis pisi|Franklini maakonna kohtumaja Bentonis Franklini maakond (Franklin County) on maakond USA-s Illinoisi osariigi lõunaosas. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus on Benton ja suurim linn West Frankfort.
Maakonna pindala on 1117 km², millest 58 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 39 561. Aastal 2000 oli elanike arv 39 018.
Ajalugu
Franklini maakond moodustati 2. jaanuaril 1818. aastal Gallatini ja White'i maakonna osadest. Maakond on saanud nime poliitiku, teadlase ja leiutaja Benjamin Franklini järgi.
Göteborgi Põllumeeste Kogu
Göteborgi Põllumeeste Kogu (kuni 1957. aastani Lääne-Rootsi Põllumeeste Kogu) oli 1. mail 1953 asutatud eesti pagulaste erakond.
Põllumeeste kogu juhatuse esimehed olid Jaan Gnadenteich, Peeter Madissoo, Voldemar Põlder ja alates 2. märtsist 1961 Elmar Aibast.
Göteborgi Põllumeeste Kogul oli kuni 100 liiget, tähistati (alates 1954. aastast) lõikuspidu ja (alates 1965. aastast) võidupüha. Göteborgi Põllumeeste Kogu liikmed kuulusid Rootsi Eestlaste Esinduse rahvuslikku parempoolsesse rühma. Põllumeeste kogu toetas Sõjainvaliidide Kapitali.
1954., 1960. ja 1964. aastal toimusid Göteborgis Göteborgi Põllumeeste Kogu korraldusel Põllumeeste Kogude kongressid.
Prooviuuring
Prooviuuring (ingl pilot study) on väikesemahuline eeluuring, mis võimaldab valitud uurimisviisi katsetada ja selgitada välja selle nõrgad kohad. Mõnikord põhinevad prooviuuringud mugavusvalimil.
Kuigi inglise keele mõjul on kasutusele võetud sõna pilootuuring, on soovitatav seda vältida, sest sõna piloot viitab eesti keeles üksnes õhusõiduki juhile. Sõna pilootuuring asemel sobib kasutada sõnu prooviuuring, katseuuring, eeluuring, esimene uuring, esmane uuring.
Itanium
Itanium on Inteli loodud 64-bitiste mikroprotsessorite seeria, mis rakendab Intel Itaniumi arhitektuuri (mille nimeks oli varem IA-64). Selle seeria protsessoreid turustatakse ettevõtete serverarvutite ja kõrge andmetöötlusjõudlusega süsteemide jaoks. Itaniumi arhitektuur sai alguse Hewlett Packardist (HP), hiljem arendasid seda edasi HP ja Intel koos.
Erinevalt enamikust arhitektuuridest otsustab Itaniumi puhul kompilaator, milliseid käske tuleb täita paralleelselt. Protsessor ei pea seega programmi jooksmise ajal ise programmi jälgima, et teada saada, milliseid käske on võimalik paralleelselt teostada. Eesmärgiks on teha protsessoreid lihtsamaks, odavamaks ja energiasäästlikumaks.