cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Albaania
Kliima
pisi|Tiranas on lähistroopiline vahemereline kliima Kliima poolest jaguneb Albaania kaheks piirkonnaks.
Rannikul on lähistroopiline vahemereline kliima. Suved on kuumad ja kuivad, talved mahedad ja sajused. Näiteks Sarandës on ööpäeva keskmine õhutemperatuur juulis 24 °C ja jaanuaris 9 °C.
Sisemaal on lähistroopiline mandriline kliima. Kõige külmem kuu on jaanuar ja kõige soojem juuli. Mägedes võib õhutemperatuur langeda −26 kraadini. Mägedes sajab talvel väga palju vihma ja lund. Näiteks Peshkopis on keskmine õhutemperatuur juulis 23 °C ja jaanuaris −1 °C.
Albaanias sajab palju vihma, kuid aasta lõikes ebaühtlaselt. Keskmine aastane sademete hulk on Põhja-Albaania Alpides üle 2500 millimeetri, idapiiri ääres alla 750 mm. Umbes 40% sademetest sajab talvel. Edela-Albaania kannatab suviti põua all.
Tiranas on keskmine õhutemperatuur augustis 23,8 °C ja jaanuaris 6,7 °C. Sademeid on oktoobris keskmiselt 157 mm ja juulis 28 mm.
Jõed
pisi|[[Valge Drin]] Jõed on talvel kärestikulised ja ujutavad üle, suvel jäävad neist järele vaid nired. Pikim jõgi on Drin (Drini i Zi, Sorte Drin), mis saab alguse Kosovos ning voolab 280 km pikkuselt läbi Põhja-Albaania, suubudes Aadria merre. Suur jõgi on ka Seman Kesk-Albaanias. Lõuna-Albaania suuremad jõed on Shkumbin, Mat ja Vijosë. Drin ja Shkumbin on uuristanud lubjakivisse suuri orge.
Järved
Montenegro piiri ääres osaliselt Albaania territooriumil on Shkodëri järv, mille ümbrus on soine. Idapiiri ääres on Ohridi ja Prespa järv.
Mullad
Mullad on isegi tasandikel väheviljakad. Põllumajanduslikku maad on ainult 20%.
Taimestik
Suur osa Albaaniast oli kunagi metsane. Sajanditepikkuse raie ja karjatamise tagajärjel on algsest taimkattest vähe järele jäänud. Paljudes kohtades on vaid põõsad ja võsa. Umbes 48% Albaaniast on kaetud metsaga. Põhiliselt on tegu männimetsaga, kuid Põhja-Albaanias ja mägede nõlvadel on ka pisut lehtmetsa (tamm, pöök). Kõige metsasemad piirkonnad on Kesk- ja Põhja-Albaania mägedes. Metsade pindala väheneb, sest puitu kasutatakse rohkesti kütteks. Ebaseaduslik raie on väga levinud. Metsapiirist kõrgemal on mägiaasad. Riik püüab metsi taastada. Täiesti taimkatteta kohti on vähe.
Rannikumadalmikel on vahemerelised põõsad, näiteks loorberipuu ja mürt. Lõunarannikul kasvatatakse tsitrusvilju, piisava niisutuse korral viigipuud ja õlipuud. Kõrgemal domineerivad tammemetsad. Seal kasvatatakse viljapuudest õunapuud, ploomipuud ja viinapuud ning kreeka pähklipuud ja kastanipuud. Tammikutest kõrgematel aladel kasvavad pöögid ja männid ning veel kõrgemal asuvad alpikarjamaad.
Loomastik
Et jahipiirangud puuduvad, on kõikjal peale kaugete metsade metsloomi vähe. Albaanias eluneb hunte, šaakaleid, hirvi ja rebaseid. Haruldasemad on metssead, karud ja mägikitsed. On loodud looduskaitsealasid.
Jahikeeluseadused metsloomade kaitseks ei ole jõustunud. Vana tava on kanda relva ja piiramatult tulistada.
Väikepala
Väikepalad ehk miniatuurid on muusikas lühivormid.
Albaania
Loomastik
Rannikuvetes on sardiine ja meriärne. Mägijõgedes ja -järvedes on forelle.
Väikepala
Väikepalade hulka kuuluvad:
Albaania
Looduslikud ohud
Looduslikeks ohtudeks on eelkõige maavärinad.
Keskkonnaohud
Keskkonnaohtudeks on metsade maharaiumine, mulla erosioon ja vee reostumine jäätmete ja reovete ebapiisava töötluse tõttu.
Riik
pisi|550px|[[Skanderbegi väljak Tiranas]]
Pealinn
Albaania pealinn on Tirana.
Rahvuspüha
Albaania rahvuspüha on 28. november, iseseisvuspäev; vabanemine Türgi võimu alt 1912. Selle kuulutas välja Ismail Qemali, kes asutas ka esimese valitsuse. Iseseisvust tunnustati alates juulist 1913.
Riigikord
Albaania on parlamentaarne vabariik. Riigipea on 5 aastaks parlamendis valitav president. Seadusandlik organ on ühekojaline Rahvakogu (Kuvendi popullor), mille 140 liiget valib 4 aastaks rahvas. Valida võivad vähemalt 18-aastased. President nimetab ametisse peaministri ja tolle ettepanekul valitsuse, mõlemad peab heaks kiitma parlament. Albaanias on mitmeparteisüsteem. Olulisimad erakonnad on Demokraatlik Partei (Partia Demokratike) ja Sotsialistlik Partei (Partia Socialiste). Kehtib 1998. aasta põhiseadus. Rahvusvahelise klassifikatsiooni alusel on Albaania osaliselt vaba riik. Korruptsiooniindeksi järgi asub Albaania maailmas 104. kohal. Demokraatia indeksil on Albaania 71. kohal ja klassifitseerub vigase demokraatiaga riigina.
Sümbolid ja tähised
Albaania riigihümn on "Hymni i Flamurit".
Rahvuslind on käharpelikan (Pelecanus crispus).
Interneti üladomeen on .al.
Albaania kood telefonsides on 355.
Autode tunnus on AL.
Haldusjaotus
pisi|Albaania maakonnad pisi|Albaania ringkonnad (aastani 2000)
Albaania jaguneb 12 maakonnaks (qarku). Maakonnad jagunevad 61 vallaks (bashki). 2015. aastani oli valdu 373, neist 308 maaomavalitsused (komunë) ja 65 linnalised omavalitsused (bashki). Maakonnad on:
Sõjavägi
2010. aastast on Albaanias palgaarmee. Ajateenistus kestis enne seda 12 kuud. Albaania on vähendanud sõjaväe isikkoosseisu 65 000 mehelt 1988. aastal 14 500 meheni 2009. aastal. Kaitsekulutused moodustavad 1,5% SKP-st. Albaania õhuvägi on maha kandnud kõik vanad lennukid, relvastuses on vaid helikopterid. Õhuruumi turvavad NATO lennukid.
1. aprillil 2009 sai Albaania NATO täisliikmeks.
Demograafilised näitajad
Aastatel 1945–1990 Albaania rahvaarv peaaegu kolmekordistus, kuid väheneva sündimuse ja kasvava väljarände tõttu 1990. aastatel rahvaarvu kasv aeglustus. 2000 oli rahvaarv 3 544 841. Albaania rahvastik on väga noor (keskmine vanus 28 aastat). Üle 65-aastaste osakaal on 6,3%. Alla 15-aastaste osakaal on 30%. Sotsialismiajal oli ränne maalt linna seadustega piiratud. Need seadused tühistati 1994, kuid linnastumine algas juba 1990. aastate alguses. Linnarahvastiku osakaal on 53,7% (2011).
Loomulik iive on 2,2% (Euroopa suurim). Naise kohta on 2,1 sündi. Iive on 0,63%. Mehi on 51%, naisi 49%. Keskmine eluiga on 73,5 aastat, naistel 77 ja meestel 70 või 71 aastat. Laste suremus on 4,3%.
Albaania linnad
Albaania suurimad linnad on:
Rahvad
Pärast Balkani sõda 1913. aastal jäi uute piiride järgi üle 40% albaanlasi Kosovosse. Seetõttu elab praegu rohkem albaanlasi teistes riikides kui Albaanias. Albaania ja Kosovo albaanlased peavad end üheks rahvaks. Albaanlased jagunevad hõimudesse. Türgi valitsuse ajal oli albaanlaste elulaad, riietus, arhitektuur ja kunst türgipärased, eriti moslemitel. Kahekümnenda sajandi lõpus on elulaad muutunud euroopalikumaks. Albaanlaste osakaal on ametlikel andmetel 95%.
Suurim vähemusrahvus on kreeklased, kes elavad suuremalt jaolt Lõuna-Albaanias Kreeka piiri lähedal. Ametlikult loetakse Albaania kreeklaste arvuks 59 000, kuid kreeklased ise hindavad selleks arvuks 300 000. Kreeklaste osakaal on ametlikel andmetel 3%.
Albaanias on ka palju mustlasi (Sinti). Nende täpne arv pole teada, kuid neid arvatakse olevat 10% rahvaarvust. Vähemusrahvus on ka aromaanlased. Nende arv on 50 000 – 100 000. Serblasi oli 1994. aastal 1000–3000. On ka bulgaarlasi. Albaanias elavad segaabieludes ka üksikud juudid (vaata Albaania juudid).
Albaanlased kõnelevad albaania keelt. Kuni 19. sajandi keskpaigani oli albaaniakeelne kooliõpetus Türgi võimude käsul keelatud. Kaks kolmandikku Albaania albaanlastest räägib geegi murret, üks kolmandik toski murret. 1972. aastal loodi ühtne kirjakeel, millel on mõlema murde jooni.
Umbes 2 miljonit albaanlast elab endises Jugoslaavias (90% Kosovo elanikest on albaanlased), 400 000 Makedoonias ja 600 000 Ameerika Ühendriikides.
Religioon
Rooma ajal Albaania ristiusustati. Türgi valitsuse all (1468–1912) võttis enamik albaanlasi vastu islamiusu.
1930. aastatel oli moslemeid 70% (sunniite ja palju Bektashi moslemeid). Õigeusulisi kristlasi oli 20%, katoliiklasi 10%. 1942. aastal oli 2/3 elanikkonnast moslemid.
Albaania kuulub maailma 14 kõige vähem religioosse riigi hulka. Gallupi küsitluste järgi pidas religiooni igapäevaelus oluliseks 2006. aastal 33% ja 2010. aastal 44% inimestest.
Kommunistlik juht Enver Hoxha keelas 1967. aastal kõik religioonid ja kuulutas Albaania maailma esimeseks ateistlikuks riigiks. Konstitutsiooni järgi oli Albaania "ilmalik riik". Kõik kirikud ja mošeed suleti, lammutati või muudeti kinodeks, kontserdisaalideks, spordihallideks või ladudeks. Välismaa vaimulikud saadeti maalt välja või vangistati, kohalikud vaimulikud arreteeriti, saadeti sunnitööle või asumisele religioosse tegevuse keeluga. Paljud tapeti.
Aastast 1990 on Albaanias usuvabadus. Sellest ajast saadik on ilmunud palju usulahke.
22. oktoobril 1991 nimetati esimene apostellik nuntsius Ivan Dias. Katoliku preestreid oli järel 33 ja nunni 45, kõik vanad ja haiged. Välismaalt, eriti Itaaliast ja Kosovost, samuti Bosniast ja Hertsegoviinast, Horvaatiast, Saksamaalt, Austriast, Sloveeniast, Maltalt, Indiast ja Filipiinidelt hakkas tulema materiaalset abi ja vaimulikke. Praegu on Albaanias 20 katoliku mungakloostrit ja 70 nunnakloostrit. Katoliku preestreid on 110, nunni umbes 300 ja pühakodasid 150.
25. aprillil 1993 käis paavst Johannes Paulus II pastoraalvisiidil Shkodëris ja Tiranas, mille käigus ta pühitses 4 esimest piiskoppi pärast tagakiusamist kommunistide poolt.
Majandus
Albaania majandus on üks vaesemaid Euroopas. See tugineb suurelt jaolt põllumajandusele. Pool majanduslikult aktiivsest elanikkonnast on hõivatud põllumajanduses ja üks viiendik (600 000 inimest) arvatakse töötavat välismaal, neist 40 000 prostituudina. Kommunistid olid kaotanud maa eraomanduse. Umbes 80% põllumajanduslikku maad läks kooperatiivide kätte ja ülejäänud maad viljeles otseselt riik.
Riigi suurimad majandusprobleemid on suur tööpuudus, korruptsioon, mis ulatub kõrgete ametnikeni, ja organiseeritud kuritegevus (sealhulgas inim- ja uimastikaubandus; uimastite transiit Aasiast Euroopasse; naiste vahendamine prostituutideks ja alaealiste vahendamine orjadeks keskusega Vlorës).
Albaania saab finantsabi välismaalt, eriti Kreekast ja Itaaliast.
Albaania ekspordib vähe (peamised eksporttooted on kroom ja kroomitooted ning toiduainetetööstuse tooted), kuid impordib palju Kreekast ja Itaaliast. Raha impordiks tuleb finantsabist ja välismaal töötavate inimeste toodavast rahast.
Keskmine aastasissetulek on Maailmapanga andmetel 1340 USA dollarit.
Põllumajandus
Albaanlased on traditsiooniliselt olnud karjakasvatajad, kes viisid oma lamba- ja kitsekarjad suveks mägikarjamaadele. Karjakasvatus on ka praegu tähtis, kuid 2/3 põllumajandustoodangust tuleb põlluviljadest. Peamine teravili on nisu, järgneb mais. Tähtsad on ka riis, puuvill, suhkrupeet, kartul, juurvili ja söödavili. Soojad suved võimaldavad kasvatada oliive, viinamarja, tubakat ja tsitrusvilju.
Maavarad
Albaanial on suuri maavarade varusid. Naftat jätkub sisetarbimiseks ning jääb pisut üle ka ekspordiks. Torujuhe viib Kuçova naftaväljadelt Vlorë sadamasse. On ka mitu naftatöötlemistehast. Toodetakse maagaasi. Leidub pruunsütt, mida saab kasutada elektri tootmisel. Enamik toodetavast elektrist tuleb siiski hüdroelektrijaamadest. Metallimaakidest on kõige tähtsam kromiit. Leidub ka vaske ja niklit.
Eksport ja import
Ekspordi kogumaht on 256 miljonit USA dollarit aastas. Sellest moodustab tekstiil 32,7%, nahk ja nahktooted 19,5% ja maagid 10,4%. Märkimisväärselt eksporditakse kromiiti. Eksporditakse ka vaske, rauamaaki, asfalti, tubakat, puu- ja juurvilju ning veini. Põhilised ekspordimaad on Itaalia (60%), Kreeka (5,7%) ja Saksamaa (5,7%).
Impordi kogumaht on 1,07 miljardit USA dollarit. Sellest moodustavad pooltooted 29,3%, toiduained 22% ning masinad ja transpordiseadmed 16,3%. Põhilised tarnijad on Itaalia (42,2%), Kreeka (27,5%) ja Türgi (3,3%).
Väliskaubanduse puudujääk on 814 miljonit USA dollarit.
Tööstus
Tööstuse, eriti nafta- ja keemiatööstuse arendamisele pööratakse Albaanias suurt tähelepanu. Elbasanis avati 1976. aastal väike raua- ja terasetehas. On ka väikesi keemiatehaseid. Tiranas ja Beratis on suured tekstiilikombinaadid.
Transport
Esimene raudtee ehitati 1948. See ühendas Tiranat Durrëse ja Elbasaniga. Raudteede kogupikkus on 447 km. Algselt ehitati raudtee rahvusvahelise raudtee jätkuna Montenegrost Han i Hotiti kaudu.
Maanteede kogupikkus on 18 000 km, neist kõvakattega on 39%.
1000 elaniku kohta on 44 autot.
Peamised sadamad on Durrës, Vlorë, Shëngjin ja Sarandë. Siselaevaliinide kogupikkus on 43 km.
Tiranas on rahvusvaheline lennujaam (Tirana lennujaam). Lennukompaniid on Albanian Airline ja Ada Air.
Side
Telefonivõrk on piiratud. Raadio on laialt levinud. Televisioonisaateid hakati edastama 1971. aastal.
1000 elaniku kohta on 243 raadiot, 123 telerit, 49,7 telefoniühendust, 88,2 mobiiltelefoni ja 7,6 personaalarvutit.
Rahaühik
Albaania rahaühik on Albaania lekk.
Riigieelarve
Riik kulutab riigikaitsele 7%, haridusele 2% ja tervishoiule 6% eelarvest.
Ajakirjandus
Suurim sõltumatu päevaleht on Koha Jonë, mille tiraaž on 400 000 eksemplari. Teadeteagentuur on Albanian Telegraphic Agency (ATA).
Riikliku Albaania Raadio ja Televisiooniga (RTSH) võistleb 75 eratelekanalit ja 30 eraraadiojaama (2001. Neid on massiliselt tekkinud alates 1990. aastatest. Parteid, usuühingud ja riigiasutused ei tohi omada eratelevisiooni- ja raadiojaamu. Paljud elanikud saavad ilma satelliidita vaadata Itaalia ja Kreeka telekanaleid.
Albaaniakeelseid saateid edastavad ultralühilainel või kesklainel BBC, Deutsche Welle, Radio France Internationale, Raadio Vaba Euroopa ja Ameerika Hääl.
Trükiajakirjandus on sensatsioonijanuline. Parteidel, ametiühingutel ja mitmesugustel ühiskondlikel organisatsioonidel on oma ajalehed.
Haridus
Tiranas on riiklik ülikool (Tirana Ülikool). Ülikool on ka Shkodëris.
Muusika
Albaania rahvamuusika erineb regiooniti, kõige silmapaistavamad on geegide (põhjas) ja toskide (lõunas) traditsioonilise muusika stiilierinevused. Geegide muusikat kirjeldatakse jõulise ja kangelaslikuna, toskide oma rahuliku, õrna ja kaunina. Mõlemat stiili iseloomustab taktimõõtude 3/8, 5/8 ja 10/8 kasutamine.
Kirjandus
Albaania kirjandusteosed on kirjutatud albaania keele geegi ja toski murdes. Kirjanduse arengut on takistatud Türgi võim, mille ajal ei tohtinud albaaniakeelset kirjandust välja anda, ning regionaalne ja usuline killustatus. Rahvaluule on rikkalik. Rahvajuttudes on tunda seost kreeka mütoloogiaga.
Sport
Albaania populaarseim spordiala on jalgpall, nii mängijate kui ka publiku rohkuse poolest. Albaania jalgpallikoondis esindab riiki alates 1932. aastast. Teised populaarsemad alad on korvpall, võrkpall, tennis, ujumine, ragbi ja võimlemine.
Albaania osales kahe sportlasega 2014. aasta taliolümpiamängudel ja 2016. aasta olümpiamängudel.
Ajalugu
1. aastatuhandel eKr elasid Albaania territooriumil illüürlased. Alates 627 eKr leidub kreeka kolooniaid. Alates 167 eKr oli Albaania Illyricumi provintsina Rooma võimu all.
Asukoha tõttu Aadria mere rannikul on Albaania pikka aega olnud vallutuste sillapeaks.
Albaania kuulus alates 4. sajandi lõpust Ida-Rooma keisririigi (Bütsantsi) alla. Vallutajatena käisid Albaaniast üle läänegoodid, hunnid ja bulgaarid. Albaanlasi on esmamainitud 1078. 1085 toimus normannide vallutus. 1282 vallutas ranniku Anjou krahv Charles. 1345. aasta paiku oli Albaania mitu aastat Serbia ülemvõimu all.
Savra lahinguga 18. septembril 1385 algas Osmanite ülemvõim. Skanderbegi ülestõus türklaste vastu kestis 1443–1468. 1444 moodustati Lezhë liiga. Skanderbeg suri 17. jaanuaril 1468. 1478 liideti Albaania Osmanite impeeriumiga. Alates 1501 oli kogu Albaania Osmanite võimu all. Paljud albaanlased põgenesid Itaaliasse, teised võtsid vastu islami.
1788–1822 valitses Ali Paša Tepelena Ipirost, allumata Konstantinoopoli kontrollile. Alates 1830 toimus Rilindja (rahvuslik ärkamine). 10. juunil 1878 moodustati Prizreni liiga, mis esindas albaanlaste huve Berliini kongressil, mis Balkani poolsaarel piirid ümber korraldas. 1899/1900 moodustati Pejë liiga. 1912 toimus Esimene Balkani sõda Türgi vastu.
Esimeses maailmasõjas okupeerisid Albaaniat Austria-Ungari, Itaalia, Serbia, Montenegro, Kreeka ja Prantsuse väed.
28.-31. jaanuaril toimus Albaania jagamise plaanide vastane Lushnjë kongress. Moodustati valitsus ja Tirana nimetati pealinnaks. Juunis 1920 aeti Itaalia väed Vlorëst välja. 17. detsembril võeti Albaania vastu Rahvasteliitu.
Sõdadevaheline aeg algas valitsuste kiire vaheldumise, riigipöörete ja võõrvägede sissemarssimistega. Lõpuks tuli võimule Ahmed Zogu, kes 31. jaanuaril 1925 sai presidendiks (Albaania vabariik). Majanduslikult sattus Albaania tugevasse sõltuvusse Itaaliast. 1. septembril 1928 sai Zogu albaanlaste kuningaks (tekkis Albaania kuningriik). 27. aprillil 1938 abiellus ta ungari krahvinna Geraldine Apponyiga. 7. ja 8. aprillil 1939 okupeeris Itaalia Albaania praktiliselt vastupanuta. Zogu põgenes koos abikaasa ja paaripäevase pojaga. 12. aprillil 1939 otsustati astuda personaaluniooni Itaaliaga, 16. aprillil sai Itaalia kuningast Vittorio Emmanuele III-st Albaania kuningas (Albaania kuningriik (1939–1943)).
Pärast okupatsiooni haaras võimu peamiselt kommunistidest koosnev vastupanuliikumine, mida juhtis Enver Hoxha.
Kuni aastani 1990 (5 aastat pärast Hoxha surma) oli Albaania isolatsionistlik sotsialistlik riik. Praegu on tekkimas mitmeparteiline demokraatlik riik, kuid Albaania kannatab majandusprobleemide, organiseeritud kuritegevuse ning rohkearvuliste Kosovo põgenike all.
Lähiajalugu
Teise maailmasõja ajal võitlesid Albaania kommunistid ja natsionalistid nii teineteisega kui ka Itaalia ja Saksa okupatsioonivägedega. Jugoslaavia ning liitlasvägede abiga saavutasid kommunistid võidu.
Pärast sõda sai kommunismist järgmiseks 45 aastaks valitsev ideoloogia. Kommunistide juhid Enver Hoxha ja Mehmet Shehu likvideerisid oma rivaalid partei sees ning ka antikommunistliku opositsiooni. Nad korraldasid majanduse ümber rangelt stalinistlikel põhimõtetel, toetudes algul Jugoslaaviale, seejärel Nõukogude Liidule ja lõpuks Hiinale. Neid eesmärke ellu viies allutasid kommunistid Albaania rahva isolatsioonile, propagandale ja julmadele poliitilistele meetmetele. Kui Hiina 1970. aastatel avanes Läänele, pöörasid Albaania juhid Pekingile selja ning viisid ellu range autarkia poliitikat, mis laostas riigi majanduse.
Kui Hoxha 1985 suri, võimule tuli Ramiz Alia ja sotsialistlikud režiimid kogu piirkonnas langesid, toimusid Albaaniaski ulatuslikud muutused. Albaania valitsus hakkas olude parandamiseks sõlmima sidemeid Läänega. Algasid demokraatlikud reformid, mis viisid mitmeparteiliste valimisteni 1991. Vastavalt 1991. aasta ajutisele põhiseadusele kiitsid albaanlased 1998 heaks konstitutsiooni, mis seadis sisse õigusel põhineva demokraatliku valitsemissüsteemi ning tagas põhilised inimõigused. Kuigi Albaania on kiiresti liikunud demokraatia ja õigusriigi suunas, on valimiseeskirjades veel tõsiseid puudusi.
Neogeen
Neogeen on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu). Neogeen vastab ajavahemikule 23,03–2,588 miljonit aastat tagasi.
Neogeen kuulub Kainosoikumi aegkonda. Neogeenile eelneb Paleogeen ja järgneb Kvaternaar. Neogeen jagatakse kaheks ajastikuks.
Loode
Loode ehk feetus ehk vililane on embrüost ehk idulasest välja arenenud eostusvili.
Sünnieelses ehk prenataalses arengus võib eristada kolme perioodi:
Arvestades asjaolu, et loode toitub emaslooma (sh inimloote puhul naise) organismi kulul, midagi vastu andmata, ning väljaspool emaslooma organismi hukkub, võib loodet lugeda teaduslikus mõistes parasiidiks.
Inimloode
Looteperiood kestab 60. elupäevast ehk 9. rasedusnädalast sünnini.
Loodet nimetatakse eluvõimeliseks, kui ta on saavutanud omaduse iseseisvalt eksisteerida väljaspool emaihu; see loetakse tavaliselt toimunuks pärast 28-nädalast raseduskestust. Enne seda on loode eluvõimetu. Kui rasedus on kestnud sellest piirajast kauem, nimetatakse loote emaihust eraldumist (olgu elusalt või surnult) sünnituseks; varasemat, loote surmaga seotud eraldumist aga abordiks.
Termin
Teaduskirjanduses on sõna "loode" tihti sõna "idulane" (2. esimest elukuud) ja ka sõna "feetus" (3.–9. elukuu) sünonüüm.
Darvinism
Darvinism on suund evolutsionismis, mis põhineb Charles Darwini evolutsiooniteoorial. Selle kohaselt on liikide ajaloolise muutumise peamiseks põhjuseks looduslik valik.
Darvinism kujunes varsti pärast Darwini teose "Liikide tekkimine" ilmumist. Selle olulisi esindajaid ja propageerijaid oli Thomas Huxley.
Niisk
Niisk on isaskala (nimetatakse ka niisakala) päraku kaudu vette heidetav seemnesari seemnerakkudega. Enamasti on kaladel seemnesari pehme koostisega ja paariline elund. Vees viljastavad seemnerakud emaskala marjaterad.
Darvinism
Looduslik valik
Loodusliku valiku tuletas Darwin järgmistest eeldustest:
Novo Hamburgo
Novo Hamburgo on asutatud 1832. aastal saksa immigrantide poolt. 1927. aastal sai linnaõigused.
Niisk
Sageli on kalade niisk valge.
Hydra
"Hydra" on mitme olendi ja asja nimi:
Efemeriid
Efemeriidid on taevamehaanika seaduste põhjal arvutatud tabelid, mis sisaldavad taevakehade (peamiselt tähtede, komeetide, planeetide ja Päikesesüsteemi tehiskehade) asendeid mingite kindlate ajahetkede jada ulatuses. Efemeriide avaldatakse astronoomia aastaraamatuis ja kalendreis.
Efemeriide kasutatakse astronoomias ja muudes eluvaldkondades, kus vajatakse infot taevakehade näivate asukohtade kohta taevasfääril või kasutatakse nende asukoha infot, näiteks merenduses navigatsioonis. Efemeriide kasutatakse ka astroloogias.
Taevakehade näivad asukohad taevas tuuakse efemeriidides ära reeglina mingite teatud Maa punktide jaoks, harvem Maa keskpunkti jaoks. Tavapäraste astronoomiliste nähtuste korral kasutatakse tüüpiliselt ajasammuks ühte ööpäeva, kuid kiiresti liikuvate taevakehade puhul võidakse kasutada ka tihedamat ajasammu.
Tihti avaldatakse efemeriide aastateks või pikemateks ajavahemikeks raamatutena. Paberile trükitud efemeriidide tähtsus on aja jooksul vähenenud, sest tänapäeval kasutatakse järjest enam elektroonilises vormis andmebaase või asukohtade arvutamiseks sobivaid arvutiprogramme. Trükitud kujul vajatakse efemeriide eeskätt navigatsiooni valdkonnas.
Eestis on efemeriide avaldatud alates 1924. aastast kuni tänapäevani Tartu Tähetorni kalendris. Ülemaailmselt on kõige levinumad efemeriidid näiteks nautilised ja astronoomilised almanahhid.
Astronoomilistes efemeriidides tuuakse taevakehade asukohad kas ekliptilistes koordinaatides (planeedid ja Päike) või ekvaatorilistes koordinaatides. Aega esitatakse kas maailmaajas või selgelt määratud vööndiajas. Tavaliselt lisatakse tabelite juurde koordinaatide või ajateisenduste arvutamiseks vajalik lisainfo.
Sarnaselt astronoomiliste almanahhidega leidub astroloogiliste efemeriidide trükistes tavaliselt andmeid ka astroloogidele huvi pakkuvate nähtuste kohta, näiteks päikese- ja kuuvarjutuste, näiva retrogradatsiooni, planeetide märkidesse sisenemise aja, täheaja ning kuusõlmede kohta.
Vaharu rändrahn
thumb|Vaharu rändrahn Vaharu rändrahn asub Rapla maakonnas Rapla vallas Vahakõnnu külas endise Vaharu küla põllul.
Kaitsealuse rändrahnu ümbermõõt on 20 meetrit ja kõrgus 3 meetrit.
Vanarahvas seostas kivi Kalevipojaga. Nimelt Kalevipoeg olevat sellega visanud uhket talupoega.
Närvikiud
Närvikiuks (ladina keeles neurofibra) nimetatakse enamiku närvisüsteemiga loomade närvirakust algavat eferentset haru (jätkeid) koos seda ümbritseva tupega.
Närvikiud koosneb vastavalt tüübile Schwanni raku tuumast, müeliintupest, rõngaskitsusest, aksonist ja neurolemmist.
Närvikiud moodustavad perifeerses närvisüsteemis närvikiukimpe ja närve.
Müeliinkiud moodustavad pea- ja seljaaju valgeaine.
Müeliniseerumine
pisi|Joonis 1. Aju müeliniseerumise staadiumid [[Paul Flechsigi järgi. Tumedad piirkonnad müeliniseeruvad varakult, helehallid hiljem ning valged osalt alles puberteedieas]]
Areng
Müeliniseerumiseks nimetatakse neuroni neuriidi mitmekordset mähkumist ümbritsevatesse gliiarakkudesse, mis toob kaasa aksoni elektrilise isoleerituse, mis võimaldab internodaalsete segmentide ümberehitumise tõttu kiiremat erutuse juhtimist. Neuronite jätked mähkuvad gliiarakkudesse kõigepealt ühekordselt ja alles hiljem osa neist mitmekordselt, nii et moodustuvad müeliniseerunud närvikiud. See protsess toimub ontogeneesis kindlas järjekorras, milles sageli peegeldub ka sammude järjekord närvisüsteemi ja aju fülogeneesis; sellele juhtis tähelepanu juba Paul Flechsig Nii näiteks müeliniseeruvad eferentsed närvikiud enne aferentseid ja alusühendused enne lisaühendusi. Asi on selles, et paljud ühendused saavad tööle hakata alles siis, kui mingid teised on juba tööle hakanud.
Selleks et neuron hästi talitleks, ei ole müeliintuppe tingimata tarvis. Paljud närvikiud jäävadki ilma müeliintupeta (müeliniseerumata) ning talitlevad sellegipoolest, näiteks vegetatiivses närvisüsteemis, propriospinaalses süsteemis, seljaaju retikulaarformatsioonis, võrkkestas ja peaajus. Kulukas müeliintupp suurendab närvijuhtekiirust, kuid see on tuntav alles pikemate vahemaade korral.
Müeliniseeruvad pikemad aksonid, eelkõige nende neuroniühenduste omad, mis kannavad organismi sensoorseid või metoorseid suhteid keskkonnas (somaatiliste kiudude oikotroopne referents). Asi on selles, et teiste suhtes teiste organismidega etendab ärritusele reageerimise kiirus konkurentsis kiirenevalt kasvavat osa. Seevastu signaalijuhtmed, mis vahendavad organismi suhteid oma sisemaailmaga (vistseraalsete kiudude idiotroopne referents) ja mõjutavad siseelundite talitlust, seda kiirendust reeglina ei vaja.
Sekundaarrelee
Sekundaarrelee on relee, mille tööks vajalik elektrivool saadakse läbi trafo või muundaja.
Linga
Linga ehk lingam (sanskriti लिङ्ग, liṅga) on hinduismis Šiva valdavalt mitteikooniline sümbol.
pisi|Šiva linga [[yoniga]]
Votele Vellend
Votele Vellend (sündinud juulis 1948) on eesti baptisti vaimulik, ta oli Kuimetsa-Harmi Vabakoguduse pastor.
Tema abikaasa ja abiline on Ülle Vellend.
Flintshire
Flintshire on tervikomavalitsus Walesis Suurbritannias.
21,4% elanikest oskab kõmri keelt.
Metsa-raisamatja
Metsa-raisamatja (Nicrophorus vespilloides) on putukaliik raisamardiklaste sugukonnast. Liigi levila hõlmab nii nearktist kui ka palearktist. Euroopas puudub vaid Portugalis ja Vahemere saartel.
Välimus ja käitumine
Metsa-raisamatja on perekonna väikseim liik Euroopas. Ta on hästi äratuntav mustade harjasja otsaga tundlate ja kahe suure oranži laigu järgi mõlemal mustal kattetiival. Eesrindmik on sile, sterniit on kaetud kollaste karvadega. Selget seksuaalset dimorfismi pole (sarnaselt perekonna teiste liikidega) täheldatud. Temaga sarnaneb harilik raisamatja Nicrophorus vespillo, kes eristub aga selgelt rohkete kollaste harjaste poolest kehal, tagajalgadel ja tundlate otstes.
Metsa-raisamatjad on päevase eluviisiga. Nad harrastavad nii nekrofaagiat kui ka kisklust. Põhiliselt toituvad nad väiksemate loomade surnukehadest. Nende toidulauale kuuluvad näiteks uru- ja karihiired. Raisamatjad jõuavad oma saagi juurde selle väga varajases roiskumisfaasis, et saada eelis konkurentide ees. Kui saak on leitud, maetakse see maha. Toitumispaik on paaritumiskohaks ning seda kasutatakse ka järglaste kasvatamiseks. Oma saagi pärast peavad metsa-raisamatjad võitlema nii liigikaaslaste kui ka perekonna teiste liikidega. Seetõttu on neil ka väga tugev kitiinkest. Teisi tuleb eemal hoida ka pärast saagi matmist, et kaitsta oma järglaseid. Emased isendid on veidi agressiivsemad kui isased, kuna võitlevad alati teiste emastega sama saagi pärast. Isased aga võivad teiste isastega rahumeelselt kõrvuti toituda ja isegi koostööd teha, et raibe maha matta. Seda muidugi juhul, kui emaseid metsa-raisamatjaid läheduses pole. Lisaks surnud loomadele söövad raisamatjad ka näiteks tõuke, mida jahitakse seentel ja maha maetud saagil. Osalt on see vajalik ka enda järglaste kaitsmiseks. Veel toituvad nad orgaanilisest materjalist, mida leidub lindude ja imetajate pesades.
pisi|left|Metsa-raisamatja närilise laibal Kui saagi juures on korraga mitu liigi isendit, siis emased võitlevad omavahel ja isased omavahel, kuni järele jääb vaid üks paar, kes saab saagi endale. Maa sisse kaevatud krüpti maetakse saagiks saadud raibe, mille ümber olevasse mulda munetakse munad. Haudme eest võivad hoolitseda mõlemad vanemad koos või kumbki eraldi. See on vajalik, et hoida eemale vaenlasi. Vastsed toituvad mahamaetud raipest, kuid osaliselt toidavad vanemad neid ka väljaoksendatud toiduga. Raipe liiga kiire mädanemise takistamiseks sisaldab raisamatjate sülje- ja anaalsekretsioon antibiootikume. Kui järglased on jõudnud kolmandasse vastsefaasi, nad eemalduvad ja nukkuvad eraldi kambrikestes ümbritsevas mullas.
Metsa-raisamatja peamisteks vaenlasteks on loomtoidulised pisiimetajad, nagu käsitiivalised ja hiired, ning linnud. Kuid tema vaenlasteks võivad olla ka lestad, näiteks Poecilochirus davydova, kes sööb raisamatja mune. Lestadega võivad neil olla ka kommensialistlikud suhted, mille puhul lestad kasutavad raisamatjaid transpordivahendina, tekitamata raisamatjale mingitki kahju. Esinevad ka mutualistlikud suhted teiste perekonna Poecilochirus liikidega, kes vähendavad konkurentsi kärbestega.
Lähevere mõis
Lähevere mõis (saksa keeles Lehhewer) oli Päinurme mõisa karjamõis Lähevere külas Peetri kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva maakonna Järva valda.
Orjapidamise ja orjakaubanduse keelustamise konventsioon
Orjapidamise ja orjakaubanduse keelustamise konventsioon on 1926. aastal Rahvasteliidu egiidi all vastu võetud rahvusvaheline leping. Eesti ei ole konventsiooni osalisriik.
Konventsioon annab orjapidamise ja orjakaubanduse mõisted ning näeb ette mõned üldsõnalised meetmed nendega võitlemiseks.
Püknomeeter
thumb|Täidetud püknomeeter 5-millimeetriste vahedega paberruudustikul Püknomeeter on kindla ruumalaga kolb (harilikult klaasist), millega saab kindlaks teha uuritava aine tihedust.
Relative density
Juhtimine (täpsustus)
Sõna "juhtimine" on kasutusel mitmes tähenduses.
Meistriliiga 1996/97
Meistriliiga 1996/97 võitis ja tuli seega 1997. aastal Eesti jalgpallimeistriks Tallinna FC Lantana.
Hooaeg
Tallinna FC Flora tütarklubi Pärnu JK Tervise põhjal loodi uus klubi Lelle SK. Hooajaeel muutis Tallinna FC Tevalte-Marlekor oma nime Tallinna FC Marlekoriks (hilisem Tallinna FC TVMK).
Meistriliiga eelvooru kuus esimest meeskonda pääses finaalturniirile, kus neile arvestati lisaks pooled eelvoorus võidetud punktid. Kaks viimast, Jõhvi EP ja Tallinna JK Vall pidasid Esiliiga nelja parima meeskonnaga üleminekuturniiri, kus tulid esimese kahe hulka.
Lelle SK mängijad ühinesid Viljandi JK Tuleviku meeskonnaga, millest sai Tallinna FC Flora tütarklubi ja võttis järgmiseks hooajaks üle ka Lelle SK koha Meistriliigas.
FC Lelle jätkas järgmisel hooajal mängimist II liigas.
Lõplik liigatabel
Eelvoor ja finaalturniir kokku. (M) = Meister, (ÜV) = Üleminekumängude võitjad, (LV) = langes esiliigasse.
Finaalturniiri mängutulemused
''Kõik mängud toimusid 1997. aasta kevadel'' 1Kodu meeskond on vasakus tulbas. 2Narva Trans ei tulnud kohale. Värvid: Roheline = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.
Eelvooru mängutulemused
''Kõik mängud toimusid 1996. aasta sügisel'' 1Kodu meeskond on vasakus tulbas. 2Tulemus tühistatud - JK Vall kasutas diskvalifitseeritud mängijat. Esialgne tulemus oli 5-1 Lantanale. Värvid: Roheline = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.
Edukamad väravakütid
ML eelvoorus ja finaalturniiril löödud väravad 1Konstantin Karin lõi 2 väravat Narva Transi ja 7 väravat FC Lantana esituses.
Mängutulemused
''Kõik mängud toimusid 1997. aasta kevadel''
Metaanitank
pisi|Metaanitank Saksamaal Metaanitank (ka metaantank; metaankääritustank; mädandi) on terasest või raudbetoonist valmistatud mahuti, mida kasutatakse reoveepuhastusel tekkinud või muu orgaanikarikka sette (muda) anaeroobseks kääritamiseks.
Protsessi kiirendamiseks orgaanikarikast ainet segatakse ja hoitakse kindlal temperatuuril, tavaliselt kas 33 °C (mesofiilne režiim) või 53 °C (termofiilne režiim). Käärimissaadusena eraldub palju gaasi (mahuprotsentides ca 70% metaani ja 30% CO2 ) ning seda saab kasutada näiteks kütmiseks.
Tavern
Tavern (kreeka keeles ταβέρνα) on kõrts või trahter.
Hirakawa
pisi|Asend Aomori prefektuuris Hirakawa (jaapani keeles 平川市) on linn Jaapanis Aomori prefektuuris Honshū saare põhjaosas. Läbi linna voolab Iwaki jõgi. Linnast kagus asub Towada järv.
Osa linnast jääb Kuroishi Onsenkyō looduspargi alale.
Elanike arv oli 2019. aastal 30 775.
Linn loodi 2006. aastal Hiraka ja Onoe alevi ning Ikarigaseki küla liitmise teel.
Arendusjuht
Arendusjuht on organisatsioonis inimene, kelle töö sisu on organisatsiooni tegevuse edendamine ja inimeste otstarbekam rakendamine organisatsiooni põhitegevusse. Samuti on arendusjuhi vastutusalas ümberkorralduste planeerimine, arengukavade loomine ning elluviimise koordineerimine.
Arendusjuhil peab olema väga hea ülevaade organisatsioonis toimuvast igal tasandil ning ka võime hinnata, millises valdkonnas on arengureservi. Oma töös lähtub arendusjuht juhtkonna ülesandest või nägemusest. Teatud juhtudel on töö aluseks töötajate ja juhtkonna sõnastatud rahulolematus organisatsiooni hetkeolukorraga.
Arendusjuhiks võib nimetada ka töötajat, kelle ülesandeks on projektide ja tegevussuundade algatamine ja sissetöötamine.
Leo IV (paavst)
Leo IV oli paavst 847–855. Ta oli 103. paavst.
Leo sündis Roomas ja oli Radoaldi (Radualdo, Ridolfo) poeg. Kirikuajaloolane J. N. D. Kelly ja Salvador Miranda oletavad, et Leo võis päritolult olla langobard.
Leo asus Santi Silvestro e Martino ai Monti (San Martino) benediktiinide kloostrisse, kus ta pühitseti mungaks ja omandas hariduse. Paavst Gregorius IV ordineeris Leo alamdiakoniks ja ta hakkas tööle kuurias. Sergius II ordineeris Leo 844. aasta paiku Santi Quattro Coronati kiriku preestriks (kardinalpreester).
Paavstiks saamine
Leo IV valiti paavstiks Sergius II surmapäeval 27. jaanuaril 847 ja pühitseti ametisse 10. aprillil. Ta pühitseti ametisse ilma Frangi keisri Lothar I ametliku tunnustuseta, mida sätestas 824. aasta konstitutsioon.
Suhted Frangi riigiga
Leo IV sai keiser Lothar I-lt finantsilist abi Rooma kindlustuste rajamiseks. Paavst palus keisrilt ka mitmel korral tema poolt määratud piiskoppide tunnustamist.
Paavst lasi hukata kolm keisri ametnikku, keda ta süüdistas oma legaadi mõrvas. Keiser kahtlustas omakorda mitmeid oma lähikondseid tihedates sidemetes kuuriaga.
Magister militum Daniel teatas keisrile, et paavsti armee kapten Gratianus olevat tahtnud Bütsantsi abil likvideerida Frangi ülemvõimu Itaalias, et suurendada oma mõjuvõimu. Keiser kiirustas Rooma, kus paavst kinnitas talle, et Danieli väited on alusetud. Daniel ja Gratianus kutsuti kohtuprotsessile. Kuna Daniel ei suutnud oma süüdistusi tõestada, siis mõisteti ta surma, kuid tal õnnestus põgeneda.
Paavst kroonis aastal 850 Frangi kaaskeisriks Ludwig II.
Suhted araablastega
Leo IV valitsemisaja algul rüüstasid Itaaliat araablased. Paavsti korraldusel asuti välja ehitama Rooma kindlustusi, mis pühitseti 27. juunil 852 ja nimetati tema järgi (Civitas Leonina). Uued kindlustused ümbritsesid ka Vatikani, mida 846. aastal rüüstasid araablased.
Paavsti korraldusel ehitati aastal 854 ümber Centumcellae kindlus, mis nimetati tema järgi Leopoliseks (Civitavecchia) ja Porto sadamasse määrati Korsika põgenikest garnison.
Leo IV organiseeris 849. aastal Napoli, Amalfi ja Gaetaga ühise laevastiku araablaste tagasilöömiseks. Liitlaste laevastik saavutas Napoli Cesariuse juhtimisel Ostia lähistel peetud merelahingus araablaste üle võidu.
Kohtumine Alfred Suurega
Traditsiooni järgi kohtus Leo IV aastal 853 tulevase Wessexi ja Inglise kuninga Alfred Suurega ning tema isa Æthelwulfiga.
Suhted Konstantinoopoli patriarhiga
Konstantinoopoli patriarh Methodios I katkestas Siracusa piiskopi Gregorios Asbestase volitused. Methodiose järeltulija Ignatios I keelas Gregoriosel 847. aastal ilmuda oma ametissepühitsemise tseremooniale.
Leo IV noomis patriarh Ignatiost, kuna too tagandas piiskopi ametist ilma paavstiga konsulteerimata. Paavst kutsus patriarhi ja piiskopi esindajad Rooma.
Suhted Briti piiskoppidega
Leo IV saatis aastal 849 Briti piiskoppidele kirja.
Suhted gallikaani kirikuga
Leo IV andis Reimsi peapiiskopile Hincmarile aastal 851 palliumi, kuid paavst ei määranud teda keisri soovitusest hoolimata apostellikuks vikaariks. Ta ei andnud palliumit Autuni piiskopile, kuigi keiser tegi vastava ettepaneku.
Ta tühistas aprillis 853 toimunud Soissons’i kirikukogu otsused, mis kuulutasid tagandatud Reimsi peapiiskopi Ebbo tehtud ordinatsioonid õigustatuks, sest Ebbo oli ennistatud tagasi ametisse ilma paavsti loata.
Paavst toetas Bretagne’i piiskoppe end kuningaks kroonida soovinud hertsog Nominoë vastu, kes süüdistas simoonias 851. aastal oma haldusalas tegutsenud piiskoppe, tagandas nad ja nimetas nende asemele ametisse uued mehed. Hertsog saatis paavsti juurde St. Sauveur’i kloostri abti Conwoion’i, kes pidi tema nõudmised edasi andma, kuid paavst teatas, et süüdistusi tuleb uurida vastava tribunali poolt.
Suhted Itaalia piiskoppidega
Leo IV mõistis hukka Ravenna peapiiskopi Johannese tegevuse. Ta sõitis Johannese juurde Ravennasse, kus ta püüdis teda veenda järgima Rooma seadusi.
Paavst pühitses 847. aastal kardinaliks Anastasius Bibliothecariuse, kuid 850. aastal ja 853 ekskommunitseeris tema.
Reformid
Leo IV pidas aastal 850 ja 8. detsembril 853 Rooma Peetri kirikus sinodi, milles ta uuendas paavst Eugenius II kaanoneid. Teise sinodi otsuse kohaselt pidid kardinalid korra nädalas kohtuma paavstiga.
Ta teatas Tripoli piiskopile Galeriusele, et Roomas tunnustatud patukahetsuse normid peavad jääma jõusse.
Ta andis korralduse, et armulaua sakramenti tuleb õnnistada kolme sõrmega, lausudes seejuures õnnistussõnad: In nomine Patris et Filii et Spiritu Sancti. (Isa [ja] Poja ja Püha Vaimu nimel.)
Ta andis korralduse, et iga preester õnnistaks igal pühapäeval oma kirikus vett ja piserdaks seda koguduse liikmetele sõnadega: Omni die Dominico, ante missam, aquam benedictam facite, unde populus et loca fidelium aspergantur.
Tema otsuse kohaselt tuli altarile asetada vaid evangeeliumid ja reliikviad.
Reliikviad
Leo IV korraldusel viidi aastal 850 Via Labicana katakombist Santi Quattro Coronati kirikusse märtrite Claudiuse, Nicostratuse, Simpronianuse, Castoriuse ja Simplicituse reliikviad.
Ta andis 850 aasta paiku püha Felixi ja püha Adauctuse reliikviad keisrinna Irmengardile.
Uued kardinalid
Leo IV pühitses 31 uut kardinali. Tema ajal said kardinalideks hilisemad paavstid Benedictus III ja Nicolaus I ning vastupaavst Anastasius Bibliothecarius.
Leo IV kultuuriloos
Leo IV ajal taastati Roomas araablaste poolt hävitatud kirikud, sealhulgas Rooma Peetri kirik, San Paolo fuori le Mura kirik ja Lateraani palee. Tema ajal ehitati Roomas Santa Maria Nova kirik.
Tema ajal taastati Roomas Santi Silvestro e Martino ai Monti (San Martino) klooster, kus on teda kujutav mosaiik. Tema ajal taastati ka Subiaco klooster, kus paavst pühitses 854. aastal kaks altarit: ühe püha Benedictusele ja püha Scholasticale, teise aga püha Silvesterile.
Leo IV edendas kirikumuusikat. Ta seadis sisse neitsi Maarja taevasseminemise oktaavi.
Surm
Leo IV suri 17. juulil 855 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse. Teda austatakse katoliku kirikus pühakuna ja tema nimi on lisatud Rooma martüroloogiasse. Leo IV mälestuspäev oli enne 1969. aastat 17. juuli.
Talle omistatud imeteo järgi kustus Roomas asuvas Borgo linnaosas lõõmanud põleng, kui paavst tegi ristimärgi.
Sains-du-Nord
Sains-du-Nord on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
pisi|tühi|Sains-du-Nordi kirik
Eesti Instituut
Eesti Instituut on Eesti kohta infot levitav mittetulundusühing, mis rajati kodanikualgatusena 1980. aastate lõpul.
Eesti Instituudil on kolm filiaali välismaal – Helsingis (Eesti Instituut Soomes, asutatud 1995), Budapestis (asutatud 1998) ja Stockholmis (1999–2011 ja uuesti alates 2021. aasta septembrist). Varem on filiaal tegutsenud ka Pariisis (2001–2009).
Instituudi tööd suunab liikmete üldkogu ning kolmeks aastaks valitav juhatus. Detsembris 2021 valitud juhatusse kuuluvad Jan Kaus, Karel Zova ja Mart Meri.
Mittetulundusühingus oli 2017. aasta septembri seisuga 37 liiget.
Ajalugu
Eestlastel tekkis 1980ndatel praktiline vajadus sõlmida püsivaid rahvusvahelisi kontakte, mis ei oleks enam Nõukogude võimu kontrolli all. 1988. aasta suvel sai instituudi ülesandeks Lennart Meri koostatud kava järgi püsivate kultuuri- ja haridusalaste välissuhete arendamine ja Eesti tutvustamine välismaal. Eesti iseseisvuse taastamist taotlev Loomeliitude Kultuurinõukogu (Ajakirjanike Liit, Arhitektide Liit, Heliloojate Liit, Kirjanike Liit, Kunstnike Liit, Teatriliit, Kinoliit) otsustas asutada Eesti Instituudi 4. oktoobril 1988. Ametlik tegevusluba saadi siiski alles aprillis 1989. Sellele eelnenud poolaastal toimis instituut tänu vabatahtlikule tööle ja Eesti sõprade toetusele.
Esimestel tegevusaastatel täitis Eesti Instituut mõneti varivälisministeeriumi ja tulevaste Eesti diplomaatide kasvulava rolli. Eesti Instituudi info- või kultuuripunktid tegutsesid mitmel pool Lääne-Euroopas ja Skandinaavias, osadest neist kasvasid diplomaatiliste suhete taastamise käigus välja Eesti Vabariigi saatkonnad.
Tänapäev
Instituudis töötavad inimesed on ametis Tallinna peamajas ja instituudi välisesindustes Soomes ja Ungaris. "Rahvuskaaslaste programmi 2014–2020" raames on saadetud kolm eesti keele ja kultuuri õpetajat välismaa üldhariduskoolidesse. Instituudi sisulises töös osalevad autorid, toimetajad, toimetuskolleegiumide liikmed, kujundajad ja infotehnoloogiliste rakenduste loojad.
Kodanikualgatusliku ühendusena toimiva Eesti Instituudi tegevuse alus on põhikiri. Instituudi tööd suunab liikmete üldkogu ning kolmeks aastaks valitav juhatus. Septembris 2017 valitud juhatusse kuulusid Katrin Maiste (esimees), Liina Luhats ja Mart Meri. Mittetulundusühingus on 2017. aasta septembri seisuga 37 liiget. Eesti Instituut saab oma tegevuseks toetust riigieelarvest Kultuuriministeeriumi vahendusel. Sellele lisandub konkreetsete ettevõtmiste tarvis erinevatest allikatest laekuv sihtrahastus.
Eesti tutvustamiseks välismaal on Eesti Instituudi üks pikaajalisematest koostööpartneritest Välisministeerium. Eesti keele ja kultuuri välisõpet korraldatakse koostöös Haridus- ja teadusministeeriumiga.
Lisaks kultuuriürituste korraldamisele välismaal annab Eesti Instituut välja Eestit tutvustavaid infotrükiseid ja perioodiliste väljaannetena kunstiajakirja Estonian Art (1997–2020) ning kirjandusajakirja Estonian Literary Magazine.
Eesti Instituut on Euroopa Liidu rahvuslike kultuuriinstituutide koostöövõrgustiku EUNIC (European Union National Institutes for Culture) liige.
Eesti Instituut Soomes
Eesti Instituudi Soome filiaal on esimene Eesti kultuuriesindus välismaal. Filiaali avas Lennart Meri 10. oktoobril 1995. Nüüdisajal asub Eesti Instituudi Soome esindus Helsingis Suvilahtis 2010. aastal avatud Eesti Majas, kus tegutsevad ka teised Eestit tutvustavad asutused.
Eesti Instituudi Soome filiaali tegevuse eesmärk on pakkuda Eestist huvitatud soomlastele ja Eestiga koostööd tegevatele asutustele parimat eesti kultuuri ning seeläbi tagada Soome ja Eesti kultuurisuhete mitmekülgne toimimine.
Juhid
Eesti Instituudi juhtideks on olnud (selles järjekorras):
Eesti Instituudi väljaanded
Eesti Instituut annab regulaarselt välja ajakirju Estonian Literary Magazine (ELM, alates 1995) ja Estonian Art (alates 1997). Eesti Instituut Soomes annab välja kirjandusantoloogiat Nippernaati ja Eesti Instituut Ungaris Breviariumit.
Instituut tutvustab Eestit ka infotrükistega. Aegade jooksul on valminud trükised, mis käsitlevad eesti keelt, Eesti ajalugu, laulupidusid, loodust, rahvariideid, kööki, mõisakultuuri, huumorit jpm. Neid on avaldatud enam kui kümnes keeles.
Kilevesi
Kilevesi ehk kelmevesi (ka kirmevesi, nõrgalt seotud vesi ) on vahetult kivimi- ja mullaosakeste hügroskoopsusvee peal asuv nõrgalt kinnitunud vesi, mis püsib seal elektrostaatiliste ja molekulaarjõudude mõjul.
Kilevee paksus võib olla mõnisada molekuli.
Kuuba pulm
"Kuuba pulm" on ansambli L'Dorado esimene album. See ilmus 1996. aastal.
Brüoloogia
Brüoloogia ehk samblateadus on botaanika haru, mis tegeleb sammalde uurimisega.
Tuulepõhi
Tuulepõhi on oreli hermeetiline õhukast, mille peal paiknevad oreliviled.
Tuulepõhja sees asuvad ventiilid. Kui organist vajutab klahvile, siis ventiilid avanevad, õhk pääseb vilesse ja tekib heli.
Denbighshire
Denbighshire on tervikomavalitsus Walesis.
Suuremad asulad on Rhyl, Prestatyn, Denbigh, Ruthin ja Llangollen.
Koletsüstiit
Koletsüstiit  ehk sapipõiepõletik ehk K81 (ladina keeles cholecystitis) on sapipõie akuutne või krooniline haiguslik seisund inimestel.
Tihti kulgeb haigus asümptomaatiliselt, kuid ägeda sapipõiepõletikku haigestumise korral muutub sapipõis mitmete patoloogiliste (sh ka põletikuliste) protsesside tulemusel sümptomaatiliseks ja ka valulikuks.
Põhjused
Sapipõiepõletiku tekkepõhjused on erinevad, kuid enamasti seostatakse haiguslikku seisundit sapikivide (koleliit) põhjustatud sapijuhapõletiku, sapikivitõve (kolelitiaas), sapipõiekivitõve, aga ka hea- ja pahaloomuliste kasvajate, bakternakkuste ja/või sapphapete metabolismi häirumisega jms.
Eristusdiagnoos
Sapipõiepõletiku korral kurdavad patsiendid pistvat valu kas vasakul või paremal roidekaare all, mis võib kanduda ka seljapiirkonda. Selleks, et valude põhjus selguks ja teised haigused välistuksid, tuleb panna eristusdiagnoos:
Ravi
Kui sapipõiepõletiku põhjus saab tuvastatud, siis teostatakse kas medikamentoosset ravi või soovitatakse sapipõis kas avatud lõikuse või laparaskoopiameetodil eemaldada.
Digora rajoon
Digora rajoon (osseedi keeles Дыгуры район, vene keeles Дигорский район) on Põhja-Osseetia haldusüksus.
Rajoonikeskus on Digora. Rahvaarv 2013. aasta andmetel 18 799.
Seebu
Seebu (Bos taurus indicus) on kõrge turjaküüruga kodustatud veis.