cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ebeli mõis
Mõis sai praeguse nime aastal 1799, mil Riia Suurgildi kaupmees Johann Ebel ostis Blankenhagenitelt 88 hektarit maad ning rajas sinna suvemõisa, kasvuhooned, pargi ja aiapaviljoni. Varem kandis paik Klatco mõisa nime, see nimetus oli kasutusel veel aastal 1805.
Gideon Rinne
Gideon Rinne (28. märts 1861 Tallinn – 1. aprill 1897 Kuressaare) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastal 1873 Riia Kubermangugümnaasiumis ja 1873–1879 Tartus Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1880–1887. Oli koduõpetaja Hiiumaal Suuremõisas krahv Ungern-Sternbergi ja Tallinnas parun Girard de Soucantoni juures. Oli prooviaastal Rapla (Carl Eduard Malmi juures), Karuse (venna Immanuel Rinne juures) ja Ridala koguduses (Magnus Heinrich Ferdinand Leopold Hörschelmanni juures). Ordineeriti õpetajaks 5. juunil 1888.
Oli aastal 1888 Paide ja Anna koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1888–1891 (introdutseeriti 4. septembril 1888) oli pastor Kiievis. Aastatel 1891–1897 (introdutseeriti 30. juunil 1891) oli Kuressaare Laurentiuse koguduses abiõpetaja, olles samal ajal usuõpetaja gümnaasiumis, kõrgemas tütarlastekoolis ja saksa linnakoolis.
Isiklikku
Tema vend Immanuel Rinne oli Karuse Margareeta koguduse õpetaja, vend Richard Rinne oli Emmaste Immanueli koguduse õpetaja.
Sautens
Sautens on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 812 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 11,61 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1595 inimest. Vald paikneb 9 km Imstist kagus Ötztaler Ache alamjooksul. Küla asub päikese käes, kuid on tuule eest kaitstud, mis teeb kliima eriti pehmeks. Peamine sissetulekuallikas on põllumajandus. Puuviljad on eriti olulised, kuna suurt osa saagist kasutatakse napsi tegemiseks.
Küla nimi paistab pärinevat Rooma aegadest. Sautens oli kunagi Oetziga seotud, kuid sai 1836. aastal omaette vallaks. Hiljuti on külas kasvanud turism.
Sepuküla
Sepuküla oli küla Harjumaal, ajalooliselt Munalaskme mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Munalaskme küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Nissi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Munalaskme külaga.
Leutaschklamm
thumb|Leutaschi kuristik
Leutaschi kuristik (saksa: Leutaschklamm või Leutascher Geisterklamm) on kanjon Mittenwaldi ja Unterleutaschi lähedal Baieri-Tirooli piirialal, läbi mille voolab Leutascher Ache jõgi. See on väga järskude külgedega ja turistidele avati see alles 2006. aastal. Selleks tehti 1,4 miljoni euro suuruse Euroopa Liidu toetatud Austria-Saksa projekti abil üle 970 m pikkused terasest käiguteed ja sillad. Kogupikkusega 1650 m on see pikim ligipääsetav kuristik Ida-Lubjakivialpides. Kuristik avati 24. mail 2006.
Turundus
Turismiprojektina turustati kuristikku niinimetatud Geisterklammina ("vaimne kuristik") koos Koboldpfadiga ("Koboldi tee") kui peresõbralikku vaba aja paradiisi. Ümbruskonnas on 40 tahvlit infoga müütide, geoloogia, taimestiku ja loomastiku kohta, samuti pilkuvate silmadega vaim ja värvilised, helile orienteeritud mängud. Käiguteed on igal võimalusel horisontaalsed ja on ehitatud nii, et neid saaks ületada ilma ronimisvarustuseta. Igasuguse ärevuse, mis põhjustatud kohati rohkem kui 50 m kõrguste vahest käigutee ja kuristiku põhja vahel, peaks neutraliseerima käigutee kindel kujundus.
Lisaks on kuristikus lühike rada koseni.
Leutaschi kuristik on põhimõtteliselt avatud aastaringselt, välja arvatud siis, kui on tugevad lumesajud, mil see on suletud. Jalutuskäik läbi kuristiku on tasuta; ainult tee kose juurde on tasuline.
Õnnetused
7. juulil 2007 paiskus käiguraja kohalt üle mitmesaja kilogrammine rahn ootamatult terasest käiguteele ja hävitas selle osaliselt. Keegi vigastada ei saanud, kuid kuru suleti kaheks nädalaks remondiks.
Ederkanzel
Ederkanzeli restoran (1184 m) mäeharjal Leutaschi kuristiku kohal ja lääne pool on geograafiline ja poliitiline kurioosum. Kui söögisaal ja tualettruumid on Saksamaal, on restorani terrass Austria pinnal. Ametlik piirikivi, mis tähistab piiri kahe riigi vahel, on hoone välisseinal terrassiukse juures. Terrassil pakutavaid jooke ja toitu müüakse aga Garmisch-Partenkircheni ja Innsbrucki vastutavate finantsosakondade vahelise kokkuleppe alusel Saksamaa maksueeskirjade kohaselt.
Muud läheduses asuvad kuristikud
Teised märkimisväärsed kuristikud Garmisch-Partenkircheni kreisis on Partnachi kuristik Zugspitze lähedal ja Höllentali kuristik Grainau-Hammersbachi lähedal.
Lars Bender
Lars Bender (sündinud 27. aprillil 1989 Rosenheimis) on endine Saksamaa jalgpallur (paremkaitsja või keskpoolkaitsja).
Ta alustas klubikarjääri TSV 1860 Münchenis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. 2006. aastal debüteeris ta klubi meeskonnas Saksamaa esiliigas.
Silz (Tirool)
Silz on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 654 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 65,67 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2520 inimest. Vald paikneb 15 km Imstist idas ja 11 km Telfsist läänes. Vallas asub suusakuurort Kühtai. Taliturismi kõrval on Silzile tähtsaks sissetulekuallikaks ka suveturism, eriti kärestikusõit Inni jõel.
Lars Bender
Aastatel 2009–2021 mängis Bender Leverkuseni Bayeris. Alates hooajast oli 2015–16 Leverkuseni Bayeri kapten.
Saksamaa jalgpallikoondises debüteeris Bender 2011. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2012. aasta Euroopa meistrivõistluste viimases alagrupimängus Taani vastu. Kokku sai ta Saksamaa koondises aastatel 2011–2014 kirja 19 mängu ja neli väravat. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Saksamaa olümpiameeskonnaga hõbemedali.
Konstantin Possiet
pisi|Konstantin Possiet (joonis [[1875)]] Konstantin Possiet, ka Constantin Possiet de Rossier, (vene Константин Николаевич Посьет; 2. jaanuar 1820 (vkj 21. detsember 1819) Pärnu – 8. mai (vkj 26. aprill) 1899 Peterburi) oli Venemaa meresõitja ja riigimees. Admiral (1882).
Ta oli Venemaa Keisririigi teedeminister (1874–1888) ja Riiginõukogu liige (1888).
Sünnikoht ja päritolu
Ta sündis Pärnus 1819. aasta detsembris (vkj). Ta oli pärit põlisest prantsuse suguvõsast Possuet de Rossiet. Tema esivanem Pierre Possuet de Rossiet tuli Venemaale Peeter I kutsel ja tegeles pikki aastaid Astrahani lähedal viinamarjakasvatusega.
Tema vaarisa Cornelius Possiet de Roussier ja vanaisa Peter Possiet de Roussier olid Pärnu komandandid. Tema isa Nicolas Possiet lõpetas Peterburis Merekadetikorpuse ja oli Soome lahe laevastiku ekipaaži komandör.
Haridustee ja teenistus mereväes
Pärast isa surma astus ta Merekadetikorpusse (11-aastaselt sai gardemariiniks), mille lõpetas 1840. aastal leitnandi auastmes. Teenis mereväes Valgel ja Läänemerel. Pärast mereretke Inglismaale ülendati ta kaptenleitnandiks.
Mereekspeditsioonid
pisi|Fregatt [[Pallada (fregatt)|Pallada (akvarell, 1847)]] 1852. aastal võeti võõrkeeli valdav kaptenleitnant Possiet kaasa viitseadmiral Jevfimi Putjatini juhitud mereekspeditsioonile Jaapanisse. Seilati fregatil Pallada. Valmistudes selleks ekspeditsiooniks õppis Possiet ära jaapani ja hollandi keele. Ekspeditsiooni eesmärk oli murda Jaapani isolatsioon (sakoku) ja sõlmida kaubandussidemed. Possiet võttis vanemtõlgina osa kõigist läbirääkimistest jaapanlastega ja valmistas ette kaubanduslepingu sõlmimise dokumentatsiooni.
1854. aasta juulis jätkus ekspeditsioon fregatt Dianal, mis vahetas välja kahe taifuuni üle elanud Pallada (laeva vahetus toimus Castries' lahes Jaapani meres). 11. detsembril 1854 toimunud maavärinas ja sellele järgnenud tsunamile sai Diana Shomoda sadamas ankrus olles tõsiseid kahjustusi. Jaanuaris 1855 üritati fregatt pukseerida Hedasse, kuid laev jäi tormi kätte ja uppus. Läbirääkimised siiski jätkusid ja 1855. aasta veebruaris kirjutasid pooled Shimoda lepingule alla.
Aastatel 1852–1854 väldanud mereretk Kroonlinnast Jaapanisse oli Possieti esimene ümbermaailmareis.
1856. aastal lähetati ta Jaapanisse ülesandega anda neile üle kuunar Heda tänutäheks vene meremeestele osutatud abi eest.
1858. aastal määras keiser Aleksander II Possieti oma kaheksa-aastase poja suurvürst Aleksei Aleksandrovitši (hilisem Venemaa viimane kindraladmiral) kasvatajaks. Sestpeale sooritas Possiet suviti regulaarselt mereretki (1858–1865) Läänemerel ja Venemaa kallastel. Aastatel 1866–1868 seilas ta koos oma hoolealusega Vahemerel ja Atlandi ookeanil.
1859. aastal määrati Possiet tiibadjutandiks ja arvati keiser Aleksander II kaaskonda. 1861. aastal ülendati ta kontradmiraliks. 1866. aastal määrati kindraladjutandiks. 1868. aastal ülendati ta viitseadmiraliks.
Teedeminister
Aastatel 1874–1888 oli Possiet Venemaa Keisririigi teedeminister. Tema ametisoleku aja jooksul suurenes Venemaa raudteevõrk ulatuselt kolmandiku võrra, ehitati enam kui 10 000 versta raudteid.
Tema initsiatiivil alustati Peterburi meresadama ja Merekanali ehitamist. Paralleelselt rekonstrueeriti Maria veesüsteemi, mis ühendas Peterburi Laadoga ja Oneega järvedega, Arhangelski, Vologda, Novgorodi ja Staraja Russaga. 1882. aastal ülendati ta admiraliks. Keiser Aleksander III kirjutas alla ukaasile Siberi raudteemagistraali ehitamiseks, Possiet kureeris selle projekteerimist.
1888. aastal läks Possiet erru pärast rongiõnnetust, kus hukkus 21 rongisolijat. Samas rongis olid ka keiser perekonnaga ja minister Possiet. Rongiõnnetuse põhjustas erakätes oleva Kurski–Harkivi–Aasovi raudtee väga vilets ehituslik kvaliteet.
Teedeminister Pärnus
11. juulil 1886 tuli Possiet teedeministrina maanõunik Stael von Holsteini saatel aurikul Pärnusse inspekteerima Pärnu sadamat. Intelligentse ja tagasihoidliku inimesena keeldus ta igasugustest vastuvõttudest ning seepärast oli kail teda vastu võtmas vaid linnapea Oskar Brackmann. Pärnu linnainseneri Nazarovi saatel vaadati üle sadam, kaid, süvendaja ja talvesadam. Kuuldes, et linna sisse- ja väljavedu Pärnu sadama kaudu teeb vähikäiku, leidis admiral, et ainsaks vastuabinõuks oleks Pärnu ühendamine Liivimaa raudteega.
Mälestuse jäädvustamine
Tema järgi on saanud nime laht Jaapani meres (Possieti laht) ja neem Rõkatšjovi saarel Kara meres. ,
1902. aastal nimetati Mogilnõi saar Barentsi meres ümber Possieti saareks.
Hassani rajoonis Primorje krais on tema järgi nimetatud Possieti lahe kaldal asuv alev (Possiet), mis on ühtlasi Venemaa lõunapoolseim sadam (Possieti sadam). Tema järgi on saanud nime tänav Vladivostokis. Ka Pärnus oli Possieti tänav. 1948. aastal nimetati see ümber Oktoobri tänavaks. 1991. aastal sai Oktoobri tänavast Suur-Posti.
PlayStation 4
PlayStation 4 (ametlikult lühendatud PS4), on Sony Computeri toodetav mängukonsool. See avalikustati 20. veebruaril 2013 pressikonverentsil PlayStation 3 järeltulijana. See on PlayStation 5 eelkäija.
Konstantin Possiet
Isiklikku
Ta maeti Novodevitšje kalmistule Peterburis. Leinarongkäigust võttis osa mitu tuhat inimest.
PlayStation 4
Liikudes edasi raskest Celli arhitektuuri protsessoritest, otsustas PlayStation 4 lisada oma süsteemi AMD protsessori, lootes, et lihtsama arhitektuuriga protsessor toob laialdasemat toetust mängude tegijate poolt. Lisaks keskendub Sony rohkem sotsiaalsele poolele lisades "Share" nuppu puldile, mille abil saad jagada peaaegu et kõike suhtlusmeedias, ühe nupuvajutusega.
Riistvara
PlayStation 4-s kasutatud tehnoloogia sarnaneb üsna palju personaalarvutis kasutatavaga. See sarnasus peaks PS4 mängud tegema lihtsamaks ja odavamaks, mängude tegijatele. Lõplik konsool avalikustati E3 2013 tehnoloogiakonverentsil.
Tehnilised andmed
PlayStation 4 kasutab AMD protsessorit, mis on välja töötatud koostöös Sonyga. See ühendab keskprotsessorit (CPU) ja graafikaprotsessorit (GPU), lisaks veel mälukontrollerit ja videodekoodrit. Protsessor koosneb kahest 4-tuumalisest Jaguari arhitektuuri protsessorist, andes kokku 8 füüsilist tuuma. Graafikaprotsessor koosneb 18 arvutavast üksusest, millel on maksimaalne teoreetiline arvutusvõimsus 1,84 TFLOPS. Süsteemi GDDR5-mälu on võimeline jooksma maksimaalsel taktsagedusel 2,75 GHz (5500 MT/s) ja sellel on maksimaalne mälu ribalaius 176 GB/s. Konsoolil on 8 GB GDDR5-mälu, see on 16 korda rohkem RAM-i kui PS3-l. Lisaks sisaldab see eraldi kiipi, mis on mõeldud ainult allalaadimiste ja üleslaadimistega tegelemiseks, mis võimaldab mängida mänge ja laadida uuendusi või muid mänge samal ajal kui mängur mängib, ilma et konsooli jõudlus kannataks.
PlayStation 4-l on Wi-Fi- ja Etherneti-ühenduvus, Bluetooth ja kaks USB 3.0 porti. Heli-/videoväljundid sisaldavad HDMI- ja optiline S/PDIF heli. Konsoolidel pole analoog heli-/videoväljundit.
Kuigi see polnud kohe alguses saadaval, on PS4-l "Suspend mode". See paneb konsooli vähese energiatarbega olekusse, mis lubab mängijal hiljem jätkata täpselt samast kohast, kus ta mängimise lõpetas. Lisaks saab konsooliga mängimise ajal selles olekus laadida alla mänge või tarkvarauuendusi.
Pult
DualShock 4 on PlayStation 4 põhipult, hinnaga 59 eurot. Sarnaselt DualShock 3-ga ühendub see konsooliga Bluetoothi abil. Kuid DualShock 3, pole ühilduv PS4-ga. DualShock 4 puldil on uusi funktsioone, näiteks sisseehitatud puuteplaat. Puldil on liikumisandurid ja täiustatud vibratsioon, lisaks on veel esimene Playstationi pult, millel on ametlik toetus Windows PC platvormi puldina. Selles on sisseehitatud liitium-ioonaku. Pult kaalub 210 g, mõõtmed on 162 × 52 × 98 mm. See on kaetud kummi või töödeldud plastiga, et pult käest ei libiseks. 170px|pisi|[[DualShock 4 pult]]
Puldil on 3,5 mm TRRS-liides, mis võimaldab kõrvaklappide ühendamist puldiga, mis omakorda annab kasutajale võimaluse suhelda teistega samal ajal mängu heli kuuldes. Pulti saab laadida micro-USB kaudu, laadimisjaama või konsooli kaudu (ka siis, kui konsool on välja lülitatud).
DualShock 4 on järgmised nupud: PS nupp, SHARE nupp, OPTIONS nupp, suunanupud, toimingunupud (kolmnurk, ring, rist, ruut), puldi taga olevad ülemised nupud (R1/L1), päästikud (R2/L2), analoogkangide klõpsatavad nupud (L3/R3) ja puuteplaadi klõpsatav osa. Need tähendavad et on toimunud mitmeid erinevaid muutusi varasemate pultide suhtes. START ja SELECT nupud on ühendatud üheks OPTIONS nupuks. SHARE nupp lubab jagada videoid enda mängus juhtunust. Juhtkange ja päästikuid on arendajate tagasisiside põhjal täiustatud. Juhtkangil on nüüd nõgus pealmine osa.
2016. aasta septembri alguses kinnitas Sony teise generatsiooni Dualshock 4 puldid. Uuendatud Dualshock 4 puldiga (tuntud kui ka Dualshock 4 V2) on võimalus kasutada USB-ühendust konsooliga olemasoleva Bluetooth ühenduse kõrval ning nüüd on võimalus näha puldi puuteplaadi ülaservas helendavat riba, mis on sünkroonis puldi valgusribaga.
PlayStation VR
PlayStation VR on virtuaalreaalsussüsteem Playstation 4 jaoks. See koosneb peakomplektist, millele on 1080p kuvari paneelist, LED-valgustitest, mille järgi Playstation Camera jälgib peakomplekti liikumist ruumis, ning juhtkarbist, mis töötleb 3D-heliefekte, ning video väljundit välisele kuvarile.
Tarkvara ja teenused
PlayStation 4 operatsioonisüsteem on Orbis OS. Kuigi konsoolil pole töötamiseks vaja internetiühendust, annaks see rikkalikuma kogemuse, kui konsool oleks internetti ühendatud. PlayStation Network (PSN) annab kasutajatele ligipääsu mitmetele veebiteenustele.
Karl Püssa
Karl Püssa (12. detsember /23. jaanuar 1878 Vahilauri talu, Tamsa küla, Pangodi vald – ?) oli eesti kohaliku omavalitsuse ametnik ja ühiskonnategelane.
PlayStation 4
Hääljuhtimine
Mikrofon või kaamera mikrofoniga lubab kasutajatel juhtida oma konsooli häälkäskude abil. Kuigi käskude arv on algselt piiratud, lubatakse uuendada häälkäske lähitulevikus.
Karl Püssa
Elulugu
Karl Püssa sündis talupidaja pojana. Ta õppis Nõo kihelkonnakoolis ja pärast selle lõpetamist täiendas end iseseisvalt.
PlayStation 4
Mängud
Sony Computer Entertainment America tegevjuht Jack Tretton ütles, et mängude hinnad PlayStation 4-le on vahemikus 0,99–60 dollarini. Mängud Playstation 4 pole regioonilukustusega, see tähendab, et ühest regioonist ostetud mäng töötab iga regiooni konsoolidel. Lisaks saavad mängurid müüa, vahetada, laenata oma mänge.
Karl Püssa
Elulugu
Enne revolutsiooni pidas ta Tartus kauplust. Kui puhkes revolutsioon, likvideeris ta kaupluse ja ostis Pangodi vallas Kotka talu.
Kui ta oli 23-aastane, valiti ta Uderna vallasekretäriks, kuid tema nooruse tõttu teda ametisse ei kinnitatud. Kaks aastat hiljem, 12. detsembril 1912. aastal, kui Karl Püssa oli saanud 25-aastaseks, valiti ta uuesti Uderna vallasekretäriks ning ka kinnitati sellesse ametisse. Uderna vallasekretäri ametit pidas ta 7 aastat, pärast seda töötas ta pikka aega (1937. aastaks 18 aastat) Kirepi vallasekretärina. 1923. aastal oli ta ajutiselt Elva esimese alevivolikogu sekretär. Tartu maavanema 1939. aasta 1. aprilli käskkirjaga määrati Karl Püssa Konguta vallasekretäriks.
PlayStation 4
Mängud
Kõiki Playstayion 4 mänge saab osta internetist – Playstation Store'ist. Lisaks on võimalik mängida kõikide mängude demoversioone tasuta. Mängijad saavad logida mistahes PS4 konsooli ja pääseda ligi oma digitaalsele mängude kollektsioonile.
Haljas
Haljas on noore rohu värvi roheline, taimeroheline. Sõna võib tähendada ka järgmist:
PlayStation 4
PlayGo
PlayGo luba kiiremat juurdepääsu PlayGo toega mängudele. Kui mäng on valitud internetist, ainult osa mängust on vaja laadida, enne kui saab mängida(Näiteks: esimene tase). Ülejäänud osad laetakse mängimise ajal, vähendades ootamise aega. Kui mängija tahab mängida otse plaadilt, siis PS4 paigaldab vajalikud andmed kõvakettale, mis kiirendab laadimise protsessi. See on saavutatud süüsteemi teise protsessoriga. Sarnaselt mängudega laaditakse süsteemi uuendused sujuvalt taustal, ilma katkestusteta. PS4 also features technology that attempts to determine trends, including titles a gamer is likely to express interest in next, and then automatically download a small percentage of those games in the background, even in sleep mode, in order to save time.
Grand Theft Auto V
"Grand Theft Auto V" (GTA 5 / GTA V) on seiklus-märulimäng, mille töötas välja Rockstar North ja avaldas Rockstar Games. See väljastati 17. septembril 2013 PlayStation 3-le ja Xbox 360-le ning 18. novembril 2014 PlayStation 4-le ja Xbox One'ile. Microsoft Windowsi versioon anti välja 14. aprillil 2015. GTA V on "Grand Theft Auto" põhiseerias järg 2008. aastal ilmunud "Grand Theft Auto IV-le". Mängu tegevuspaik on väljamõeldud osariik San Andreas, mis põhineb Lõuna-Californial. Üksikmängu lugu räägib kolmest kurjategijast ja nende jõupingutustest varguste toimepanemisel, olles riigiasutuste surve all. Avatud maailm võimaldab mängijatel San Andreases vabalt ringi liikuda, sealhulgas vabas looduses ning Los Angelesel põhinevas Los Santose linnas.
PlayStation 4
Tagasiühilduvus
Sony on kinnitanud, at algselt PlayStation 4 ei toeta PlayStation 3 mänge. Kuigi Sony pole välistanud varasemate süsteemide emuleerimist lokaalselt, on Sony-l detailne plaan proovida pilvandmetöötluse põhist emuleerimist, et oleks pikaajalisem lahendus tagasiühilduvuse raskuste vastu.
Enne väljalaset
Väljalaskeeelne vastukaja oli positiivne nii mängude tegijatelt kui ka ajakirjanikelt. Mitmed mängude tegijad kiitsid süsteemi selle lihtsuses ja kiiruses
Grand Theft Auto V
Mängu mängitakse esimese või kolmanda isiku perspektiivist ja liikumine toimub jalgsi või sõidukitega. Mängija kontrollib kolme peategelast (Michael, Trevor ja Franklin), ühe mängija režiimi vahetada teise tegelase vastu saab peaaegu igal ajal, nii ka missioonide ajal. Lugu raamib varguste järjestusi ja paljud missioonid on tulistamise ja sõitmise gameplay. Mängija karakter on kurjategija ning see võib õhutada mängus olevaid õiguskaitseasutusi, mille tagajärjel "arreteeritakse" mängija politseinike ja vajadusel kõrgemate isikute poolt. "Grand Theft Auto Online" on mitmikmäng - seal saab otse mängida teiste mängijatega koos. Mitmikmängu režiim võimaldab kuni 16 mängijal uurida avatud maailma ja tegeleda ühiste või konkurentsi võimaluste asjadega.
PlayStation 4
Brasiilia
17. oktoobril 2013 avalikustas Sony, et PlayStation 4 maksab u 1759 USA dollarit. Suures hinnas süüdistas Sony Brasiilia valitsuse seatud suuri impordimakse, mis moodustavad ligikaudu 60–70% seadme kogumaksumusest.
Grand Theft Auto V
Väljatöötamine algas aastal 2009, varsti pärast "Grand Theft Auto IV" väljatulekut. Arendusmeeskond nägi "Grand Theft Auto IV" vaimse järglasena selliseid varasemaid projekte nagu "Red Dead Redemption" ja "Max Payne 3". Idee kasutada mängus kolme juhitavat peategelast, on murdmaks seeria traditsiooni-disaini valikut, arendajate uuendused tuumstruktuuriga on selle eelkäijad. Osana oma teadustöös avatud maailmas, arendajad viisid läbi välitööd ümber California kogu arengu ja pildistasid kaadrid projekteerimise meeskonnaga. Arengu tollimaksud jagavad paljut Rockstar stuudiole kogu maailmast.
Pärast väljakuulutamist oktoobris 2011 oli "Grand Theft Auto V" laialt oodatud. Vabastamisel oli pälvinud paljude arvustajate kiitused, mis oli suunatud eelkõige mitme peategelase disainile ja avatud gameplay'le. Kriitikud olid polariseeritud stseeni kujutav piinamise ja mäng naiste kohtlemist. Mõned märgistasid mängu olemuselt vägivaldseks ja häbistavaks. "Grand Theft Auto V" murdis tootmisharu müügi arvestust ja sai kõige kiiremini müüvaks meelelahutustooteks ajaloos, teenides esimese müügipäevaga 800 miljonit USA dollarit ja kolme päevaga 1 miljard dollarit. Ta võitis aasta lõpu märke, sealhulgas nimetati mitmes mänguteemalises väljaandes aasta mänguks.
PlayStation 4
Müük
Augustis 2013 teatas Sony, et rohkem kui miljonit konsooli on ette tellitud. Põhja-Ameerikas müüdi väljalaskepäeval üks miljon Playstation 4 konsooli. Suurbritannias sai Playstation 4 väljalaskepäeval kõige rohkem müüdud konsooliks, müües üle 250 tuhande konsooli 48 tunni jooksul. 3. detsembri seisuga on müüdud rohkem kui 2,1 miljonit konsooli.
Riistvara versioonid
Playtstation 4 on toodetud mitmes erinevas versioonis: originaal, Slim ja Pro.
PlayStation 4 Pro
link=Pilt:Sony-PlayStation4-Pro-Console-FL.jpg|pisi|PlayStation 4 Pro
7. septembril 2016 avalikustas Sony PlayStation 4 Pro, mis tuli ülemaailmselt müügile 10. novembril 2016. Selle mudeli number on CUH-7000. See on Playstation 4 uuendatud versioon, millel on uuem riistvara, näiteks kaks korda kiirem graafikaprotsessor ja suurema taktsagedusega protsessor.
PS4 Pro toetab Remote Playd, Share Playd ja voogedastamist kvaliteediga kuni 1080p 60 kaadrit sekundis. Lisaks suudab "Share" nupu abil jäädvustada 2160p resolutsiooniga pilti ja 1080p 30 kaadrit sekundis videot.
Ace Attorney
"Ace Attorney" (inglise keeles sõna-sõnalt 'äss advokaat') on Capcomi välja töötatud seiklusmängude sari, kus mängija lahendab mõrvajuhtumeid juurdluste ja kohtuistungite kaudu.
Sarja juhatas sisse "Phoenix Wright: Ace Attorney" ning pärast seda on sarjas ilmunud veel 12 mängu, mille hulka kuuluvad nii pealiini mängud kui ka kõrvalised mängud. "Ace Attorney" mänge peetakse üheks visuaalromaanide populariseerijaks läänes. Sarja mänge on ostetud maailmas üle 8,2 miljoni eksemplari (30. juuni 2021 seisuga). Selle sarja põhjal on tehtud erinevaid adaptsioone, näiteks manga, anime, mängufilm ja veel.
Sarja kuuluvad mängud
Esimesena avaldati 2001. aastal Jaapanis "Phoenix Wright: Ace Attorney", mis tuli välja Game Boy Advance konsoolil. Läände toodi see 2005. aastal inglise keelde tõlgituna Nintendo DS konsoolil. Kompilatsioone on tehtud ka juba avaldatud mängudest, näiteks mängust "Phoenix Wright: Ace Attorney Triology", mis sisaldab "Ace Attorney" sarja kolme esimest mängu ning on saadaval Microsoft Windowsi, Nintendo 3DS, Androidi ja iOS-i jaoks. Samuti on moodustatud mängude komplekt "The Great Ace Attorney Chronicles", kus on koos mängud "The Great Ace Attorney Adventures" ja "The Great Ace Attorney 2: Resolve". See on saadaval Microsoft Windowsi jaoks ning ka Nintendo Switchi ja PlayStation 4 konsooli jaoks.
Mänguviis
"Ace Attorney" mängud on visuaalromaanid, kus mängija mitme peatüki jooksul kontrollib advokaati ja kaitseb mitmesuguseid kliente. Mänguviis on jaotatud kaheks. Kõigepealt on juurdlused, kus mängija liigub üha uutesse asukohtadesse, räägib tegelastega ja kogub süütõendeid.
Pärast seda toimuvad kohtuistungid, mis on mängude peamine osa. Seal saab tunnistajate ja muude tegelaste jutu kaudu selgeks, kas mängija kontrollitava advokaadi klient on süütu või mitte. Kohtuistungite jooksul tuleb ristküsitleda pealtnägijaid ja leida vastuolusid. Vastuolu leides tuleb mängijal valida õige tõend ja näidata seda ette. Kui see õnnestub, osutab advokaat sõrmega pealtnägija suunas ja hüüab "Objection!", mis puhul muusika muutub ja tunnistaja jutus olevad vead paljastatakse. Sellist sündmuste ahelat võib pidada selle sarja puhul ikooniliseks. Kui see aga ei õnnestu ja mängija näitas ette vale tõendi, saab mängija karistada. Kui on juba mitu korda valesid tõendeid ette näidatud, siis kohtunik kuulutab kliendi süüdi ja mäng on läbi.
Mitmed "Ace Attorney" mängud tutvustavad uusi lisandeid veel juba olemasolevale mänguviisile, näiteks mängus "Phoenix Wright: Ace Attorney – Justice For All" mängus tulevad juurde "psüühika lukud" (ingl. k psyche-locks), mida on näha juurdlustel, kui üks tunnistajatest hoiab mingisugust saladust. Neid lukke saab murda, kui näidata ette mitmesuguseid tõendeid. Mängus "Apollo Justice: Ace Attorney" mängus tuleb juurde "tajumissüsteem" (ingl. k perceive system), kus mängija otsib pealtnägija närvilisi harjumusi. Selliseid näiteid mänguviisi lisanditest on veel palju, peaaegu iga uus mäng sarjas tutvustab mingi uue mängumehaanika.
Mängude areng
pisi|213x213px|Sarjale "Ace Attorney" pani aluse Shu Takumi Mängusarja algatas Shu Takumi, kes kirjutas ja juhtis esimest kolme mängu sarjas. Esimese mängu kallal sarjas töötas seitse inimest ja see saadi kümne kuuga valmis. Mängud said alguse 2000. aastal, kui Shu Takumile anti kuus kuud, et teha ükskõik millist mängu ta soovis. Mäng disain pidi olema lihtne, kuna Takumi tahtis, et ka tema ema saaks seda mängida.
Neljanda mängu puhul kirjutas Shu Takumi stsenaariumi valmis ja võttis juhtimise asemel järelevaataja rolli. Pärast seda tuli "Ace Attorney Investigations: Miles Edgeworth", mille tegemist juhatas Takeshi Yamazaki ja produtseeris Motohide Eshiro. Hiljem Yamazaki ja Eshiro juhtisid ja produtseerisid mänge "Phoenix Wright: Ace Attorney – Dual Destines" ja "Phoenix Wright: Ace Attorney – Spirit of Justice", viimase puhul võeti appi Takuro Fuse kunsti ja mängiviisi jaoks. Sarja algne looja Shu Takumi ütles, et tal on segased tunded selle suhtes, et Capcomi koosseis omaette "Ace Attorney" mänge juurde arendab. Vahepeal aga naasis Takumi ja kirjutas loo "Professor Layton vs. Phoenix Wright: Ace Attorney" mängule ning hiljem kirjutas ja veel ka juhtis sarja "The Great Ace Attorney" mänge.
Aaloelised
Aaloelised (Aloaceae) on üheiduleheliste taimede sugukond.
Süstemaatika
Mõned taimesüstemaatikud paigutavad aaloeliste sugukonna tooneliilialiste (Asphodelaceae) sugukonna alamsugukonnaks; mõned jällegi loevad aaloelisi liilialiste sugukonna alamrühmaks.
Cronquisti süsteemis on aaloelised (Aloeaceae) sugukonna staatuses.
Sugukonda on arvatud 5 perekonda:
APG II süsteemis on aaloelised liigitatud toonelililiste (Asphodelaceae) hulka.
APG III süsteemis liigitatakse aaloelised heinpuuliste (Xanthorrhoeaceae) hulka.
Sünonüüm
Aloaceae on Xanthorrhoeaceae taksonoomiline sünonüüm.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Aloaceae seisuga 19.07.2014.
Viešintas
Viešintas on järv Leedus Anykščiai rajoonis. Järv asub Viešintose alevist läänes ja kuulub Lėvuo vesikonda. Järve kaldad on madalad ja soostunud, 1-1,5 meetri kõrguse terrassiga. Viešintasest kirdesse jääb soo. Põhja katab sapropeeliga segunenud savi, kohati ka savi. Järvest itta jäävad alad on üleujutatavad.
Järve kallastel asuvad lisaka Viešintosele veel Viešintėlėse, Laičiai, Juozapava, Smėlinka ja Paežeriai külad.
Kaldajoone pikkus on 9,06 kilomeetrit. Viešintas on kujunenud kaheosalisse liustikutekkelisse lohku. Aastail 1999, 2007, 2010 ija 2016 läbi viidud ihtüoloogiliste uuringute põhjal on see üks produktiivsemaid järvi Leedus. Seal elab kaheksa liiki kalu (linask, haug, latikas, ahven, koha, särg, nurg ja koger), vahel satuvad sinna ka ogalik, hõbekoger ja kiisk.
Järve nimi on tuleneb tõenäoliselt tüvest vieš-, mis tähendab liikumist, jooksu.
Põltsamaa Emadeklubi
Põltsamaa Emadeklubi on Jõgeva maakonnas Põltsamaal tegutsev mittetulundusühing, mis korraldab õpitubasid, koolitusi ja näitusi.
Organisatsioon
2012. aasta detsembri seisuga on Põltsamaa Emadeklubil 21 liiget. Klubi igapäevast tegevust korraldab 5-liikmeline juhatus.
Ajalugu
Põltsamaa Emadeklubi loodi 1995. aastal Põltsamaa piirkonna emade poolt, et muuta Põltsamaa elu lastesõbralikumaks ning aidata lapsi ja raskustesse sattunud peresid. Esimestel tegevusaastatel vahendas emadeklubi humanitaarabi ja korraldas selle jagamist. MTÜ registreeriti 2004. aastal.
Tegevus
Emadeklubil on oma maja, kus paiknevad kangasteljed ning kus on olemas töötubade korraldamiseks vajalik inventar ja töövahendid. Klubi on korraldanud õpitubasid näiteks 4H noortelaagrites, noorkotkaste ja kodutütarde laagrites ja Põltsamaa lossipäevadel.
Mihkel Aitsam (1913–1999)
Mihkel Aitsam (16. juunil 1913 – 6. november 1999) oli eesti kodu-uurija, ajalootalletaja, loodusemees, ajakirjanik, tehnikahuviline, fotograaf, õpetaja.
Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1932. aastal, õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1933–1934 matemaatikat, 1934–1935 ehitustehnikat ja 1935–1936 agronoomiat.
Isiklikku
Tema tütred on Anne, Mari Ivask ja Viio Aitsam.
Tihemetsa raudteepeatus
pisi|Endise Tihemetsa rongipeatuse [[perroon aastal 2007]] pisi|Endise Tihemetsa peatuse asukoht aastal 2013 Tihemetsa raudteepeatus oli raudteepeatus Pärnumaal Saarde vallas Leipste küla lähedal, umbes 2 km kaugusel Tihemetsast. Läbi Tihemetsa kulges kuni 2008. aastani laiarööpmeline Pärnu–Mõisaküla raudtee, mis omakorda oli osa Tallinna–Pärnu–Riia raudteest.
Voltveti raudteejaam
pisi|vasakul|Endine Voltveti jaam aastal 2007 Kitsarööpmelise raudtee ajastul asus hilisema Tihemetsa peatuse ja Kilingi-Nõmme vahel Voltveti raudteejaam (Quellenstein, Woltweti). Jaamahoone ehitati tüüpprojekti järgi sarnaselt Papiniidu, Surju, Saku jm jaamahoonetega ning see valmis 1896. aastal. Toona jäi see Saarde kihelkonda Voltveti mõisa maadele. Aastatel 1926–1927 laiendati jaamahoonet. Praeguseks on jaamahoone lammutatud.
Semproniano vald
Semproniano vald on omavalitsusüksus (comune) Itaalias Toscana maakonna Grosseto provintsis.
Herold
Herold (koos täiendpealkirjaga Herold: informatsiooni ja orientatsiooni ajaleht) oli 1932-1934 Tartus ilmunud ajaleht, mis vahendas uudiseid poliitikast, ühiskonnast, majandusest. Lehe esimesed 27 numbrit andis välja Hans Siim. Ajaleht ilmus üks kord nädalas.
Semproniano vald
Ajalugu
Rocchette di Fazio lähedal on etruski perioodi arheoloogilisi leide. Traditsiooni kohaselt seostatakse Sempronianot Vana-Rooma pere gens Semproniaga. Dokumentides on Sempronianot nimetatud enne aastat tuhat, mil Rocchette ja Semproniano kuulusid Aldobrandeschi pere feodaalvalduste hulka.
Arhitektuur
Keskaegne Palazzo Civico Semproniano kesklinnas
Keskaegne Palazzo del Vicario Mediceo Semproniano linnas
Palazzo dell'Ospedaletto, Rocchette di Fazio's XIV sajandist, oli kunagi templirüütlite kasutuses Palazzo Pretorio Rocchette di Fazios
Pieve dei Santi Vincenzo e Anastasio, XIII sajandist
Santa Croce kirik
Madonna delle Grazie kirik, XVI sajandist, Saturnia tee alguses
Pieve di Santa Cristina Rocchette di Fazios
Looduslikud vaatamisväärsused
Bosco dei Rocconi (Rocconi metsa) looduskaitseala
Olivone Fibbianellos, üle tuhande aasta vana õlipuu
Lasnamäe Spordikompleks
Lasnamäe Spordikompleks on spordikompleks Tallinnas Lasnamäe linnaosas, Pae tänav 1 // Peterburi tee 15. Kompleksi haldab Lasnamäe linnaosa valitsus. Kompleksi kuulub maadlushoone, spordihoone ja staadion (Lasnamäe Spordikompleksi staadion).
Mihkel Aitsam (1833–1913)
Mihkel Aitsam (1833–1913) oli Aitsama talu rentnik ja tuntud mehena, kes mõisnik Uexkülli rendi asjus Tallinna ringkonnakohtusse kaebas ja seal võitis.
Lobri
Lobri on mineraalainete poolvedel toorsegu (lubjakivilobri, savilobri), mida kasutatakse keraamikas ja tsemendi valmistamisel.
Lobri kasutamine keraamikas
Lobri on keraamikas kasutatavatest savimassidest vedelaim. See valmistatakse veega segatud savist. Lobrit kasutatakse angoobina, esemete valamiseks kipsvormides ja siduva ainena põletamata savist detailide ühendamiseks.
Lobri kasutamine tsemenditööstuses
Lubjakivi peenendatakse esmalt lõugpurustiga ja seejärel haamerpurustiga. Lubjakivilobri valmistatakse neljas kahekambrilises kuulveskis. Veskisse antakse samaaegselt lubjakivi ja vesi. Savilobri valmib kahes savikarusellis savi segamisel veega. Pärast analüüside tegemist lisatakse lubjakivilobrile teatud kogus savilobri. Tulemuseks saadakse ahjus põletamiseks sobiv lobrisegu, millest põletatakse tsemendiklinker ning sellest jahvatatakse tsement.
August Weizenbergi tänav (Narva)
August Weizenbergi tänav (vene keeles улица им. Августа Вейценберга) on tänav Narvas Siivertsi linnaosas. Tänava pikkus on umbes 620 m.
See kulgeb edelast kirdesse, ristub Vaikse põigu, Mihhail Gorbatši tänava, Kase ja Lepa tänavaga ning lõpeb Jõesuu tänavaga ristudes.
Eesti Lambakasvatajate Selts
Eesti Lambakasvajate Selts (lühend: ELaS) on aastal 1928 asutatud ja taasasutatud 1990 selts, mis koondab enda alla lamba- ja kitsekasvatusega tegelejaid.
Suurevälja
Suurevälja on kohanimi:
Eesti Lambakasvatajate Selts
Põhikirja järgi on ELaSi eesmärgid "liikmete toetamine nende tegevuses, lammaste tõuaretuse koordineerimine, jõudluskontrolli läbiviimine ning tõuraamatu pidamine".
2013. aasta 5. juuni seisuga oli seltsil 199 liiget.
Adiantumilised
pisi|[[Adiantum lunulatum]] Adiantumilised (Adiantaceae) on taimede sugukond sõnajalgtaimede hõimkonnast.
Sugukonda arvatakse 12–56 perekonda ja sõltuvalt perekondade arvust umbes 1000 liiki.
FC Kuressaare U21
FC Kuressaare II on Eesti jalgpalliklubi FC Kuressaare duubelmeeskond, mis mängib II liigas.
Sooltsu
Sooltsu (kirjakeeles ka Soo-otsa, Sootse) oli küla Harjumaal, ajalooliselt Hatu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Hatu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Risti kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Hatu külaga.
Maajärv
pisi|Maajärv on Rammu saare suurim veekogu Maajärv (ka Rammusaare järv) on järv Harju maakonnas Jõelähtme vallas Rammu saarel. Veekogu pindala on 2,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 896 m.
Sooltsu
Külast on teateid alates 1609 (Sosala).
Häädemeeste Elu
Häädemeeste Elu oli 1990-2010 ilmunud ajakiri, mis vahendas Häädemeeste asula ja selle lähiümbruse uudiseid. Ajakirja koostas Sulev Kasvandik. Ajakiri ilmus kaks korda aastas.
Gerhard von Tiesenhausen
Gerhard Diedrich Jakob von Tiesenhausen (26. märts 1878 Tartu – 26. oktoober 1917) oli juugendit viljelev Läti arhitekt.
Ta lõpetas 1898. aastal Tallinna Reaalkooli.
Pirita Spordikeskus
Pirita Spordikeskus on Tallinna Spordi- ja Noorsooameti hallatav linna spordiasutus.
Spordikeskuse filiaalid on järgmised:
Inertsiaalsüsteem
Inertsiaalsüsteem on taustsüsteem, milles kehtib inertsiseadus. Niisugune süsteem liigub mistahes teise inertsiaalsüsteemi suhtes ühtlaselt ning sirgjooneliselt. Inertsiaalsüsteemis ei mõju kehale väliseid inertsijõude. Inertsiaalsüsteemiks võib suure täpsusega pidada heliotsentrilist maailmasüsteemi. Vastavalt relatiivsusprintsiibile on kõik füüsikaseadused inertsiaalsüsteemides kujult ühesugused.
Silli jõgi
Sill on 43 km pikkune jõgi Tiroolis Austrias. See on üks suuremaid Inni lisajõgesid Tiroolis. See voolab läbi Wipptali põhja poole Innsbrucki. Selle lähe asub Brenneri mäekurust idas. Sillzwickelis – kohas, kus see Innsbruckis Inni suubub – on puhkeala koos jalgrattaradadega.
Viggarbach suubub sellesse Schönberg im Stubaitalis.
Jõe valgla on 853 km²; 31,6 km² on kaetud liustikujääga.
Jõevoolu tekitatud veejõudu kasutavad kolme elektrijaama.
Jõe koskede hulka kuulub Silli langus, mille kõrgus on umbes 4 m ja kust võetakse vett linnakasutuseks. Languse basseinis elavad kalad nagu forellid. Bretterkelleri kosk asub Paschbergi jalamil Innsbruckis.
Sill on silmapaistvalt esindatud Austria kirjaniku Thomas Bernhardi lugudes Amras ja Der Wetterfleck.
Rahvusvaheline Sulgpalliföderatsioon
pisi|Föderatsioon logo alates 2012. aastast Rahvusvaheline Sulgpalliföderatsioon (inglise keeles Badminton World Federation, lühendatult BWF) on rahvusvaheline spordialaliit, mis korraldab sulgpalliga seotut kogu maailmas.
Föderatsioon asutati 1934 Londonis nimega International Badminton Federation (lühendatult IBF).
Föderatsioonil on tänapäeval 180 liiget: sh 175 rahvuslikku organisatsiooni (sh Eesti Sulgpalliliit).
Kotka järv
Kotka järv (ka Kotka paisjärv, Kotkaveski paisjärv) oli järv Harju maakonnas Kuusalu vallas Kotka külas. Veekogu pindala oli 1,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus oli 1176 m. Järves oli kaks saart.
Kotka järv kadus seoses Kotka paisu purunemisega 7. augustil 2016.
Nino Bule
Nino Bule (sündinud 19. märtsil 1976) on Horvaatia endine jalgpallur, ründaja.
Emilia Plater
pisi Emilia Plater (leedu keeles Emilija Pliaterytė, läti keeles Emīlija Plātere) (13. november 1806 Vilnius – 23. detsember 1831 Justianowo mõis) oli baltisaksa päritolu poola krahvinna ja revolutsionäär Broel-Platerite suguvõsast, kes tegutses väljaspool Kongressi-Poola alasid. Ta kasvas üles Poola patriootide vaimus ja osales Novembriülestõusus, mille ajal ta kogus kokku väikese väesalga, osales lahingutes ja sai poola ülestõusnute vägedes kapteni aukraadi. Ülestõusu mahasurumise eel ta haigestus ja suri.
Kuigi ta ei osalenud üheski suuremas lahingus, sai tema lugu siiski laialdaselt tuntuks ning inspireeris mitmete kunsti- ja kirjandusteoste loomist. Ta on nii Poola, Valgevene kui ka Leedu rahvuskangelanna (kõik need riigid kuulusid varem Rzeczpospolita koosseisu). Nii Poola kunstnikud kui ka rahvas austavad teda kui naist, kes asus võitlusse rahvusliku ürituse eest.
Elu enne Novembriülestõusu
pisi|vasakul|Noor Emilia Plater pisi|vasakul|Platerite suguvõsa vapp
Emilia Plater sündis 13. novembril 1806 Vilnos (Vilniuses). Ta kuulus Poola ja Leedu alade Platerite aadlisuguvõsasse. Tema perekonna juured asuvad Vestfaalis, ent ajaks, mil Emilia sündis, oli see suguvõsa poolastunud. XV sajandil asus suur osa selle suguvõsa liimetest elama Liivimaale, hiljem ka Leedusse ja Vilniuse ümbruskonda. Platerid kuulusid Vilno, Kovno ja Vitebski kubermangu eliiti ja neile kuulusid maavaldused Dünaburgi, Režitsa, Disna, Sventsjanõ, Rossienõ ja Telši maakonnas. Emilia Platerit on peetud nii poolakaks, leedulaseks kui ka poola-leedu segakultuuri esindajaks. Emilia oli oma vanemate esimene laps.
Mõisas ei seatud mõisnike ja talupoegade laste omavahelisele suhtlemisele mingeid piiranguid. Nõnda veetis noor Emilia aega talulaste seltsis ja õpetas neile prantsuse ning poola keelt, vähemal määral ka leedu keelt. ta tundis ka huvi piirkonnas elavate valgevenelaste folkloori ja rahvalaulude vastu, esitas neid klaveri saatel ja tantsis ka kohalikke rahvatantse. Kaks tema tähtsaimat seltsilist olid aga tema nõod ja mõisa omanike lapsed, Emiliast vanemad noormehed. Tema ellusuhtumisest annab märku seik mõisa külastanud Daugavpilsi kindluse komandandi Mihhail Kablukoviga, kes palus tüdruku kätt. Emilia vastas, et see abielu ei ole võimalik, kuna härra on selle riigi kodanik, mis on võtnud Leedult vabaduse. On oletatud ka, et Emilia oli sel ajal armunud von Dalwingisse, ent andmeid selle armuloo kohta ei ole. pisi|Emilia Plateri kirjake 25. märtsist
Jaanuariülestõusus osalenud Maksimilijan Marks kirjutas tema kohta nii: ''Ta oli ilmselt pühendanud oma esmase kire, mis on omane tundlikule ja õilsale südamele, valgevene rahva hingele, ilmutades sellele poolehoidu ja tundes sellele selle hädades kaasa, ent ka aidates võimaluse korral seda rahvast ja leevendades tema hädasid. Ta kogus valgevene rahvalaule ja esitas neid, makstes heldelt neile, kes neid talle laulda võisid. Neid laule kuulates püüdis ta ise tajuda seda, millest neis lauludes lauldi. Klaverit mängides suutis ta nende laulude olemuse täpselt edasi anda ja tabada nende kurbust, samuti ka õigesti tabada sopranite ja flöötide ning basside ja torupillide tämbrit.''
Toivo Ilves
Ta on lõpetanud 1978. aastal Jõgeva Keskkooli ja seejärel Eesti Põllumajanduse Akadeemia elektriinsenerina.
Emilia Plater
Elu enne Novembriülestõusu
Aastal 1823 värvati üks tema nõbudest väevõimuga vene sõjaväkke, kuna noormees tähistas 3. mai konstitutsiooni vastuvõtmise aastapäeva. See sündmus oli Emilia Platerile äärmiselt oluline ja pani aluse tema sügavale poolameelsusele ning venevastasusele. Aastal 1929 alustas ta rännakut endise Rzeczpospolita aladega tutvumiseks, sealhulgas külastas ta ka Varssavit, Krakówit ja Raszyni lahingu toimumispaika. Aasta hiljem suri ta ema, hiljem abiellus isa Marianne Michalowskiga ja keeldus isegi oma tütrega kohtumast. Umbkaudu sel ajal asus tüdruk õppima sõjandust ja pidama sidet Līksna ümbruskonna rahvaga, kes olid temaga sama meelt. Aastal 1930 veetis ta suve Liepajas, parandades tervist ja lootes, et suhted isaga paranevad. Ta üritas võtta ühendust Vilniuses asuva ülestõusu ette valmistava grupeeringuga, ent komitee vastas temale, et tüdruku valged käed pole loodud hoidma mõõka. Pärast Novembriülestõusu puhkemist, mis oli suunatud Venemaa vastu, sai temast endise Leedu aladel toimuvate tsaarivastaste meeleavalduste häälekas toetaja. Novembriülestõusuga liitus tosinkond naist, kelle seas tema oli tuntuim.
Ülestõus
pisi|vasakul|"Emilia Plater juhtimas Poola vikatimeeste väesalka aastal 1831", [[Jan Roseni maal]]
Toivo Ilves
Töökohad
Ilves on alates 2000. aastast Palamuse Lionsi klubi asutajaliige.
Emilia Plater
Ülestõus
Emilia Plater sai ülestõusu puhkemisest teada Kelmė mõisa omanikult Julius Gruževskiselt. Seejärel suundus ta endale kuuluvasse Antazavė mõisa ja võttis ka ühendust oma sugulase, Dusetose mõisa omaniku Cezary Plateriga.
On säilinud Emilia Plateri 1831. aasta 25. märtsist pärinev kirjake, milles seisab, et ülestõusuga liitumine on ainuüksi tema enda idee, ja et ta on taolise võimaluse saabumist oodanud terve oma elu. Ta lõikas maha oma juuksed, valmistas omale koos sõbranna Maria Prószyńskiga meeste lõike järgi mundri ja kogus kokku vabatahtlike salga, millele ta muretses ka varustuse. 29. märtsil peetud missa järel pidas ta rahvale kirgliku kõne, mille järel osa rahvast tema ettevõtmisega liitus. 4. aprillil kirjutas ta alla deklaratsioonile, millega kuulutas oma liitumist kohalike ülestõusnutega. Tema sõjasalka kuulus umbkaudu 280 jalaväelast, 60 ratsaväelast ja mitusada talumeest, kes olid relvastatud sõjavikatitega. Kohalikele talumeestele, kes mäletasid veel ordu valitsemisaega, avaldas neiu muljet, ja nad kutsusid teda isekeskis neitsist rüütliks.
Atgāzene
pisi|Atgāzene asendikaart Atgāzene on asum Lätis, Riia linna Zemgale eeslinna osa pindalaga 0,745 km². Asub Ziepniekkalnsist idas, Bieriņist läänes ja Torņakalnsist lõunas. 1097 elanikku (2010).
Emilia Plater
Ülestõus
Tema väesalk liikus Daugavpilsi ümbruskonnast Leedu aladele, kus ta väidetavalt olevat vallutanud Zarazai linna (Jeziorosy), kuigi pole kindel, kas selline sündmus ka tõepoolest aset leidis. Tal oli kavas vallutada Daugavpils, ent luureretked näitasid, et linnas oli (erinevalt enamikust leedu alade linnadest) tugev garnison ja et see oli rünnakute vastu kindlustatud, ning et linna ründamine taolise väikese väesalgaga, nagu Emilia Plateri käsutuses oli, oleks kasutu. Samuti oli tema salgal esimestes lahingutes lõppenud püssirohi. Seega jättis ta need kavatsused kõrvale ja liikus edasi Žemaitija aladele, suundudes Panevėžysi (Poniewież) peale. Praktikas oleks Daugavpilsi ründamine olnud siiski võimalik, kuna sealne garnison anti sel ajal Hans Karl von Diebitschi käsutusse ja viidi selt minema. 30. aprillil Smilgiaisse jõudes liitus Emilia Plater Karol Załuski juhitud väesalgaga. Talle tehti ettepanek koju tagasi pöörduda, kud Emilia keeldus. Seejärel peatus tema sõjasalk mõnda aega Ukmergės, kus tema adjutandiks sai Ukmergė neidude pansionaadi õpetaja Marija Rašanavičiūtė. 4. mail osales ta lahingus Prastavoniai (Prestowiany) all, veidi hiljem aga pidas ta koos Konstanty Parczewskiga maha lahingu Maišiagala (Mejszagoła) all. 5. mail saabus piirkonda kindral Dezydery Chłapowski, kes võttis üle kõigi piirkonnas tegutsevate ülestõusnute väesalkade juhtimise. Põhjuseks olid Załuski vägivallateod, nii kahtlustati, et ta võib olla ülestõusnute ridades tegutsev tsaarivõimude provokaator.
Atgāzene
Atgāzene on väike asum, mis sarnaneb hoonestuselt Bieriņiga, aga funktsioonidelt Ziepniekkalnsiga. Asumis on Riia–Jelgava raudteel aastal 1930 rajatud raudteepeatus. Asumi lõunaosas asub Ābolu iela, mille paarisnumbrid kuuluvad juba Mārupe piirkonda. Atgāzene asub kahe tähtsa liiklustee – aastal 1868 ehitatud raudtee ja Jelgava maantee vahel. Raudteel asub asumi aladel Atgāzene raudteepeatus.
Emilia Plater
Ülestõus
Chłapowski soovitas Plateril ülestõusust kõrvale jääda ja koju tagasi minna. Tüdruk olevat vastanud, et tal pole kavatsust munder enne seljast võtta, kui tema kodumaa on taas vabaks saanud. Kindral aktsepteeris tema otsust ja andis Emilia Plateri käsutusse Poola-Leedu 25. jalaväerügemendi esimese kompanii. Emilia sai ka kapteni aukraadi, olles seega kõrgeima sõjaväelise auastmega, mida naised tol ajal võisid saada. Seejärel viibis ta mõnda aega Kaunases (Kowno), kus kiitis heaks uue ülemjuhataja otsuse piirkonnas kaitsele asuda. ta leidis, et leedu ülestõusnud on suurte võitude saavutamiseks liialt halvasti relvastatud ja liialt väikesearvulised, ent nad seovad esiteks vene vägesid, mis saaks muidu Kongressi-Poolasse suunduda, teiseks takistavad nad vene vägede Poolas tegutsevate salkade varustamist, ja kolmandaks ei oleks ülestõusnutel neist vähestest sõduritest mingit kasu. Ta ütles nii: "Surm võib meid tabada nii seal kui siin. Kuigi seal poleks see vähem kuulsusrikas, oleks see siin meie eesmärgile kasulikum. Ma hukkun, kui vaja, kuid suren auga ja ei jäta maad, mis onn meid usaldanud end kaitsma ja mida me oleme tõotanud rõhumise eest kaitsta."
Atgāzene
Atgāzene liideti linnaga aastal 1924. Asumi tänavavõrgustik oli juba varem, XIX sajandi lõpus ja XX sajandi alguses välja kujunenud, kuna Jelgava maanteelt viisid läbi asumi territooriumi teed linnalähedastesse mõisatesse. Asumi territooriumil asus toona Atgāzene mõis. Asumis elasid aastail 1922–1926 Rainis ja Aspazija.