cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aktiivmeetmed
Aktiivmeetmete teostamine
Mõjuoperatsioonide läbiviimiseks loodi NSV Liidu Riikliku julgeoleku ametkonnas D-valitsus 1959. aasta jaanuaris, kuid desinformatsiooni ja valeandmete edastamisega välisriiikide luureorganisatsioonidele, tegelesid Nõukogude luureteenistused juba 1922. aastast, kui moodustati ÜK(b)P KK Poliitbüroo otsusega OGPU juures desinformatsiooni spetsiaalbüroo, mille koosseisu kuulusid: OGPU Vastuluureosakonna, Nõukogude sõjaväeluure peavalitsuse ja NSV Liidu Välisasjade Rahvakomissariaadi esindajad. Praktilist desinformatsioonimaterjalide ettevalmistamist Punaarmee ja Nõukogude sõjalisest olukorrast viis läbi 3 Tööliste ja talupoegade Punaarmee Luurevalitsuse töötajat, kes alustasid tööd 22. detsembril 1922. . Eesmärgiga nõrgendada NSV Liidu vastaseid kasutas teenistus ära ka pahaaimamatuid inimesi, kes polnud kaugeltki kommunistid. Eesmärgina NATO tuumaheidutuse nõrgestamiseks kasutati 1980. aastail Lääne-Euroopas levinud tuumarelvavastased valitsusvälised survegrupid, keda rahastati või kasutati „sobiva” infoga varustamiseks. Nende liikumistega oli võimalik suunata rohelise mõtteviisiga inimesi ja teadlasi, kes võisid olla ka täiesti apoliitilised ning seepärast Nõukogude Liidu huvidega mitteseostatavad. Nii osales tuumavastases liikumises näiteks Euroopa Komisjoni välissuhete volinik (2009), komisjoni asepresident Catherine Ashton.
Tartu observatoorium
pisi|600px|Tartu Observatooriumi peahoone 2018. aasta suve alguses Tartu observatoorium on Tartu Ülikooli koosseisus olev teadus- ja arendusasutus astronoomia ja atmosfäärifüüsika valdkonnas. See asub Tartu maakonnas Nõo vallas Tõraveres ja on seetõttu tuntud ka kui Tõravere observatoorium.
Ajalugu
Tartu observatoorium on 1808. aastal rajatud Tartu Ülikooli tähetorni ja 1865. aastal rajatud Tartu Ülikooli meteoroloogia observatooriumi järeltulija ning töö jätkaja. 1. jaanuaril 1947 moodustati Tartu Riikliku Ülikooli astronoomia ja meteoroloogia observatooriumeist Eesti NSV Teaduste Akadeemiasse kuuluv Füüsika, Matemaatika ja Mehaanika Instituut, mis sai 9. oktoobril 1952 uueks nimeks Füüsika ja Astronoomia Instituut (FAI). 1. oktoobril 1973 jagunes instituut Füüsika Instituudiks (FI) Tartus ning Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudiks (AAI) Tõraveres. 21. septembril 1995 sai AAI uueks nimeks Tartu Observatoorium. 2. jaanuaril 1996 viidi Tartu Observatoorium Teaduste Akadeemia koosseisust haridus- ja teadusministeeriumi haldusalasse. Alates 1. jaanuarist 2018 kuulub observatoorium taas Tartu Ülikooli alla. Nüüd on asutuse ametlik nimi Tartu Ülikooli Tartu observatoorium. Tartu Ülikooli struktuuri kohaselt kuulub observatoorium loodus- ja täppisteaduste valdkonna koosseisu.
Tartu observatooriumis on astronoomia, kaugseire ja kosmostehnoloogia osakonnad. Peamised astronoomia uurimissuunad on tähefüüsika ning kosmoloogia ja galaktikate füüsika, kaugseire uurimissuunad taimkatteseire, veekogudeseire, atmosfääriseire ja radarseire. Kosmosetehnoloogia osakonnas tegeletakse mitmesuguste uudsete seadmete projekteerimise, ehitamise ja katsetamisega. Tartu observatooriumi teadlased on satelliidiprojektide ESTCube-1 ja ESTCube-2 juhendajad ning ka ESTCube-1 missioonijuhtimiskeskus asus observatooriumis.
Kroonika
pisi|Tartu Observatooriumi peahoone maantee poolt vaadatuna pisi|Observatooriumi peamine tähetorn alt=48 cm reflektori torn 2022. aasta augustis|pisi|48 cm reflektori AZT-14 (Castor) torn 2022. aasta augustis
KNAB
Kohanimeandmebaas (KNAB) on Eesti Keele Instituudi (EKI) kohanimeandmebaas. Sisaldab Eesti kohanimede ja välisriikide kohanimede andmebaasi.
Iooniloendur
Ioonloendur on mõõteseade, mida kasutatakse atmosfääri ioonide ehk aeroioonide uurimiseks. Vastavat meetodit nimetatakse aspiratsiooni- ehk läbivvoolumeetodiks. Lihtsaimad aspiratsioonimeetodil töötavad seadmed on integraalsed elektrijuhtivuse mõõtjad ja aeroioonide loendurid. Viimaseid nimetatakse ka Gerdieni riistadeks. Liikuvusjaotuse uurimiseks kasutatakse diferentsiaalseid loendureid.
Eesti Tennise Liit
Eesti Tennise Liit on Tallinnas asuv eraõiguslik juriidiline isik (MTÜ), kes koordineerib kogu tennisealast tegevust Eesti Vabariigis ja on Eesti tennise kõrgeim esindusorgan Eesti Vabariigis ning rahvusvahelistes organisatsioonides. Eesti Tennise Liit on katusorganisatsioon Eesti tenniseklubidele, ühendades neid edasiviivale koostööle ning tagades tennise populaarsuse kasvu ja järjepideva tasakaalustatud arengu. Liidu põhieesmärgid on igakülgne tennise edendamine ning liikmete huvide koondamine ja nende nimel tegutsemine.
Iooniloendur
Aeroioonide teke ja olemus atmosfääris
Aeroiooniks nimetatakse negatiivselt või positiivselt laetud õhu osakest. Aeroioon põhjustab õhu elektrijuhtivust ja ka erinevaid keemilisi reaktsioone. Maapinnalähedases õhus tekib umbes 50% aeroioonidest radooni ja tema tütarelementide lagunemisega kaasneva radioaktiivse kiirguse toimel. Mõne millisekundi jooksul ühineb tekkinud ioon kuni mõnekümne molekuliga ja tekkinud osakest nimetatakse klasteriooniks. Tema eluiga on paar minutit. Väiksem osa klasterioonidest hävib positiivse ja negatiivse aeroiooni kohtumisel, kuid enamik klasterioone haakub enne seda mõne õhus hõljuva aerosooliosakesega. Tekkinud kooslust nimetatakse aerosooliooniks. Algselt neutraalne aerosooli osake on nüüd laetud ja kuni 100-nanomeetrise läbimõõduga osakeste liikumine on tugevalt mõjutatud elektriväljadest.
Eesti Tennise Liit
Tenniseliidu president on alates 12. juunist 2013 Enn Pant.
Kalev Kallemets
pisi|Kalev Kallemets 2021. aasta Arvamusfestivalil Kalev Kallemets (sündinud 18. aprillil 1979 Haapsalus) on Eesti ettevõtja ja poliitik, Fermi Energia OÜ juhatuse esimees. Ta oli XII Riigikogu liige.
Iooniloendur
Liikuvus
Aeroioone iseloomustatakse tavaliselt elektrilise liikuvusega k, mille SI-süsteemis ühikuks on, mis näitab aeroiooni triivi keskmist kiirust ühikulises elektriväljas. Praktikas kasutatakse liikuvuse ühikuna, kus V on volt. Klasterioonide liikuvus on kuni ning aerosoolioonide liikuvus võib olla kuni 10 000 korda väiksem. Järgnevad seadmed uurivadki aeroioone nende liikuvuse põhjal.
Kalev Kallemets
Ta lõpetas 1997. aastal Taebla Gümnaasiumi. 2002. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna rahvamajanduse bakalaureusekraadiga. Aastal 2008 lõpetas ta Estonian Business Schooli finantsjuhtimise magistrikraadiga. Aastast 2009 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli doktorant (tema juhendajaks oli Üllas Ehrlich). 27. augustil 2019 kaitses ta doktoritööd "Development of Resource Regime of Oil Shale Industry: A Case of Estonia" ("Põlevkivitööstuse ressursipoliitika arendamine Eesti näitel") Ta on Vironia korporatsiooni liige.
Ta töötas aastatel 2001–2002 Justiitsministeeriumis siseaudiitorina. 2002–2003 oli Eesti Reformierakonna Noortekogu peasekretär. 2003–2008 OÜ Gutsch juhatuse liige, 2008–2011 MTÜ Eesti Tuumajaam tegevjuht, 2011–2014 töötas ta Viru Keemia Grupp AS-is.
Suurvürst
Suurvürst (vene keeles великий князь, leedu keeles didysis kunigaikštis, ungari keeles nagyherceg, ladina keeles magnus princeps, saksa keeles Großfürst, soome keeles suuriruhtinas, rootsi keeles storfurste) oli 10.–20. sajandini sõltumatute vene valitsejate tiitel, 18. sajandist alates ka osade kõrgaadlike tiitel Venemaal. 13.–16. sajandil nimetati suurvürstideks ühtlasi Leedu ja perioodil 1581–1917 ka Soome monarhe.
Kalev Kallemets
2019. aastal asutas ta ettevõtte Fermi Energia, mille eesmärgiks on arendada võimalust võtta Eestis kasutusele uue põlvkonna väike moodulreaktor. Tal on ettevõttes 40% osalus.
Poliitiline tegevus
Ta kuulus 12. jaanuarist 1998 kuni 2016. aastani Eesti Reformierakonda. Kandideeris 1999. ja 2005. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Haapsalu linnavolikokku Reformierakonna nimekirjas (sai 1999. aastal kolm häält ja 2005. aastal kaks häält; kummalgi korral ei osutunud ta valituks); samuti kandideeris ta 2009. ja 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Tallinna linnavolikokku (sai 2009. aastal 62 häält ja 2013. aastal 24 häält; kummalgi korral ei osutunud ta valituks (Reformierakonna nimekirjas)). Ta kandideeris Riigikogu valimistel aastatel 2003 ja 2007 (sai 2003. aastal 245 häält ja 2007. aastal 353 häält; kummalgi korral ei osutunud ta valituks (Reformierakonna nimekirjas)). 2011. aasta Riigikogu valimistel sai ta 469 häält. Ta ei osutunud valituks, kuid pääses 18. juunist 2014 asendusliikmena XII Riigikogu koosseisu. Ta kandideeris ka 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kuid ei osutunud valituks.
Suurvürst
Suurvürsti naissoost vaste on suurvürstinna.
Kalev Kallemets
Poliitiline tegevus
Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 2 ja sai 423 häält, kuid ei osutunud valituks.
Suurvürst
Venemaa
Venemaal on suurvürsti tiitli kasutamine eri ajaperioodidel märkimisväärselt erinenud. Tiitel võeti esimesena kasutusele Kiievi-Vene riigis 10. sajandil ja anti algselt kõigile suveräänsetele valitsejatele. Esimese suurvürstina on nimetatud legendaarset valitsejat Olegi, kes suri kas aastal 912 või 922. Kuigi üldlevinud arusaama kohaselt oli suurvürst ikkagi ainult Kiievi vürst, kasutasid seda tiitlit ka teised valitsejad, kes ei tunnistanud Kiievi-Vene valitseja ülemvõimu.
Kui Kiievi-Vene riik 12. sajandi keskel lõplikult lagunes, läks suurvürsti tiitel üle Vladimir-Suzdali valitsejatele. Ka sellel perioodil jätkus olukord, kus suurvürsti tiitlit võis paralleelselt kasutada mitu osastisvürsti.
Venemaa edasise feodaalse killustumise käigus 12.–14. sajandil hakkasid ennast suurvürstideks nimetama kõik need valitsejad, kellele allusid vasallidena teised vürstid. Nii kandsid suurvürsti tiitlit Tveri, Rjazani, Smolenski, Nižgorodi, Galiitsia-Volõõnia ja Moskva vürstid.
Moskva vürstiriigi tugevnedes 14. sajandil hakati suurvürsti tiitlit kasutama peamiselt seoses selle riigi valitsejaga. Moskva vürst Ivan I võttis endale ametlikult suurvürsti tiitli aastal 1328, kui ta tõusis Vladimiri troonile. Tema järglane Semjon Uhke (1340–1353) hakkas ennast nimetama kogu Venemaa suurvürstiks.
Iooniloendur
Integraalloendur
Lihtsustatud integraalloendur koosneb kondensaatorist, pumbast, pingeallikast ning elektrivoolu mõõteseadmest. Pingeallikas tekitab kondensaatori pindade vahel elektrivälja, mis põhjustab ioonide sadenemist ühele või teisele pinnale sõltuvalt iooni laengu märgist. Pumbaga pumbatakse õhku läbi kondensaatori. Elektrivoolu mõõteseadmega mõõdetakse sadenevate ioonide põhjustatud elektrivoolu ühel kondensaatori pinnal (kollektoril).
Kollektorile sadenevad täielikult aeroioonid, mille liikuvus on suurem teatud piirliikuvusest. Punase joonega näidatud ioonil on väga suur liikuvus ja ta sadestub kiiresti kollektorile. Sinise joonega on näidatud kõige väiksema liikuvusega ioon, mis veel kindlasti sadestub. Veel väiksema liikuvusega ioonide puhul kattele sadenemise tõenäosus ei ole 100%. Silindersümmeetrilise loenduri puhul saab näidata, et piirliikuvus on üheselt määratud kondensaatori mahtuvuse, elektripinge ja õhuvoolukiirusega. Aeroioonide sadestumise tõenäosust iseloomustab ülekandefunktsioon.
Suurvürst
Venemaa
Olles koondanud valdava osa Vene vürstiriikidest oma võimu alla, reserveeris Moskva suurvürst Vassili III 1521. aastal tiitli kasutamise ainuõiguse endale ja oma järglastele. Kui 1547. aastal võttis tollane Moskva valitseja Ivan IV endale tiitli "tsaar" (царь), säilitas ta täieliku aunimetuse ühe osana ka suurvürsti tiitli.
Iooniloendur
Integraalloendur
1 – integraalloenduri ülekandefunktsioon ideaaljuhul; 2 – reaalse instrumendi ülekandefunktsioon, mida mõjutavad ka ioonide difusioon ja õhuvoolu turbulents.
Suurvürst
Venemaa
Kui Peeter I reorganiseeris 1721. aastal Moskva Suurvürstiriigi Venemaa Keisririigiks, sai valitseja põhitiitliks "keiser" (император). Ka nüüd säilis suurvürsti nimetus osana keisri ametlikust tiitlist – "...Kaasani, Astrahani ja Siberi tsaar, Smolenski, Tveri, Vjatka ja teiste maade suurvürst".
18. sajandil hakkas suurvürsti (ja suurvürstinna) tiitel edasi kanduma ka valitseva keisri või keisrinna lastele. Lõplikult kinnitas monarhi laste õiguse neid tiitleid kanda keiser Paul I oma määrusega 5. aprillil 1797. Perioodil 1797–1886 võis suurvürstiks või -vürstinnaks nimetada valitseja järglasi kuni neljanda põlveni, perioodil 1886–1917 teise põlveni.
Suurvürsti või -vürstinna tiitel osutas sellest ajast peale inimesele, kellel on õigus pretendeerida Venemaa troonile. Nii lähenes see Euroopas kasutatavale printsi tiitlile, kuid ei võrdsustunud sellega kunagi. Näiteks jäi valitsejale õigus suurvürsti tiitel tagasi võtta, kui seda kandva isiku tegevus oli vastuolus 1797. aasta määruses sätestatud tingimustega.
Suurvürsti või -vürstinna kõnetamiseks kasutati pöördumist "keiserlik kõrgus".
Iooniloendur
Esimest järku diferentsiaalloendur
Esimest järku diferentsiaalloendureid on kaht tüüpi. Esimest tüüpi diferentsiaalloenduril on mitmeosaline kondensaatoriplaat ehk elektrood ja teist tüüpi loendur jaotab ära sissetuleva õhuvoolu. Jagatud elektroodiga loenduril on kondensaatori koguv elektrood jagatud kaheks või enamaks elektriliselt isoleeritud osaks. Sellisel loenduril on kollektoriks tagumine elektrood.
Eesti Tennise Liit
Ajalugu
Tennis on Eestis pika ja järjepideva ajalooga spordiala. Esimene dokumentaalne tõend Eestis mängitud tenniseturniirist on dateeritud 1895. aastaga, kuid ajaloolaste arvates alustati tennisemängimist mõisates mitukümmend aastat varem. 1913. aastal peeti Kalevi turniir, millest võtsid osa Eesti rahvusest mängijad ning seda on loetud Eesti tennise ajaloo alguseks. Esimesed Eesti meistrivõistlused peeti aastal 1920 ning 1922. aastal asutati Eesti Tennise Liit ühendamaks kõiki Eestis tegutsevaid tenniseklubisid. Kuigi sõja-aastatel (1941–1944) ei peetud Eesti meistrivõistlusi, ei kadunud järjepidevus Eesti tennisest. Ka NSV Liidu okupatsiooni tingimustes suutsid Eesti tennisejuhid ja treenerid ülal hoida kõrget taset, mille tollaseks väljenduseks olid võidud NSV Liidu võistkondlikel ja individuaalsetel meistrivõistlustel. Eesti Tennise Liidu juriidiline taastamine Rahvusvahelises Tenniseföderatsioonis (ITF) toimus aastal 1992 ning sealt alates on Eesti kaasa teinud ITF-i egiidi all korraldatavatel võistkondlikel võistlustel. Eesti Tennise Liidul on head suhted ITF-iga ning tänu sellele on viimastel aastatel Eestile usaldatud mitme rahvusvahelise võistluse või ürituse läbiviimine.
Eesti NSV teeneline teadlane
Eesti NSV teeneline teadlane oli Eesti NSVs 1941. aastal loodud, teadlastele antud aunimetus.
Iooniloendur
Esimest järku diferentsiaalloendur
Joonis. Jagatud kollektoriga esimest järku diferentsiaalne ioonloendur ja tema ülekandefunktsioon. Katkendlik joon 1 tähistab eesmise elektroodi ülekandefunktsiooni ja joon 2 tähistab tagumise elektroodi ülekandefunktsiooni.
Teist tüüpi esimest järku diferentsiaalloendurisse tõmmatakse lisaks mõõdetavale õhule ka ioone mittesisaldav puhas õhk (nn puhverõhk). Puhverõhk siseneb mõõtekondensaatorisse kollektorile lähemalt. Tänu sellele ei sadene kollektorile ioone, mis on teatud liikuvusest aeglasemad. Ülekandefunktsioon on sarnane integraalloenduri ülekandefunktsiooniga, aga tõus ei hakka mitte k=0 kohalt, vaid suuremalt väärtuselt. See tähendab k_0 juures on funktsioon 0. k_1 juures on funktsioon 1. k_0<k_1vahel muutub funktsioon lineaarselt.
Eesti Tennise Liit
Struktuur
Eesti Tennise Liit koosneb juhatusest, distsiplinaarkomisjonist, treenerite kogust, kutsekvalifikatsiooni komisjonist, seeniorspordi komisjonist ja rannatennise toimkonnast.
Davise väin
pisi|400px Davise väin ühendab Labradori merd Baffini lahega ning eraldab Gröönimaad Baffini saarest.
Laius umbes 360 km, sügavus umbes 800 m.
Suurvürst
Muud riigid
Lääne-Euroopas ei olnud suurvürsti tiitel kasutusel. 10. sajandil kandsid suurvürsti tiitlit mõned Ungari valitsejad. Küll on Soome monarhe alates 16. sajandist nimetatud suurvürstideks – aastatel 1581–1809 kandis seda tiitlit vastavalt Rootsi kuningas ja 1809–1917 Venemaa keiser. Aastatel 1765–1918 oli Austria keiser ühtlasi Transilvaania Siebenbürgeni suurvürst (Großfürst).
EMA
EMA on akronüüm, mis võib tähendada üht järgmistest asutustest või organisatsioonidest:
EMA on akronüüm, mis võib tähendada:
Iooniloendur
Esimest järku diferentsiaalloendur
Joonis. Puhverõhuga diferentsiaalloendur ja tema ülekandefunktsioon.
Teist järku diferentsiaalloendur
Teist järku diferentsiaalloendur kasutab nii puhverõhku kui jagatud mõõteelektroodi.
Siin pildil on toodud sarnase põhimõttega diferentsiaalloenduri mõõtekondensaatori skeem. Ülevalt vasakust nurgast siseneb õhk ja paremas nurgas siseneb puhverõhk. Keskmine elektrood on erinevalt pingestatud sektsioonide kaupa selleks, et mõõta laiemat liikuvuse vahemikku. Mõõdetava polaarsusega ioonid langevad paremale kollektoritele ning vastupidise polaarsusega maandatakse vasakul. Paremal küljel olevad elektroodid loendavad neile peale langenuid ioone.
Joonis. See ülekandefunktsioon iseloomustab kahe kollektoriga teist järku diferentsiaalloendurit. Vasakpoolsel pildil on ülekandefunktsioon, kus puhverõhu ja mõõdetava õhuvoolu suhe on väiksem kui kollektorite mahtuvuse suhe. Parempoolsel pildil on õhuvoolude suhe suurem kui kollektorite mahtuvuse suhe.
Probleemid
Eelnevalt näidatud ülekandefunktsioonid kehtivad ainult rangelt ideaalsetes tingimustes. Praktiliselt on neid tingimusi võimatu täita ning ikkagi tekivad mingisugused süstemaatilised vead mõõtmistes. Neid vigu on võimalik tuvastada ja ka kvantitatiivselt hinnata, et saada täpsem tulemus. Vigade allikaid on kolme tüüpi. Esimest tüüpi vead on põhjustatud loenduris olevate seadmete mõõtemääramatusest. Loenduris sees on erinevad seadmed, mis mõõdavad pinget, voolutugevust ja õhuvoolu kiirust. Samuti ei ole toiteallikad täiesti stabiilsed. Need vead on igas masinas eraldi ning siin neid ei käsitleta. Teist tüüpi vead on välised. Ideaalsetes tingimustes on sisendõhk homogeenne ja ekvivalentne välise õhuga. Kuid kõrvalekaldeid sellele võivad tekitada välised elektriväljad. Siin alapeatükis tegeletakse kolmandat tüüpi vigadega, milleks on kõrvalekalded ideaalsetest tingimustest loenduri sees.
Ääre-efekt
Ääre-efekt tekib siis kui, elektriväli mõjutab kondensaatorisse sisenevaid ioone ja tekitab mõõtmisvigu. Ääre-efekti iseloom sõltub sellest, kuidas pingestatakse kollektori plaadid. Varem oli paljudes loendurites sisemine plaat kollektoriks. Kuid eeliste tõttu on tänapäeval välimine plaat kollektoriks. See vähendab seadme mõõtmeid ja mõõdetav liikuvuse vahemik on laiem. Ääre-efekti mõju väheneb, kui panna õhu sisendi ümber ja ka mõõtekondensaatori ümber maandus. See maandus hoiab ära suurema efekti tekkimise ja viga ei tule kvantitatiivselt märkimisväärne. Seda lahendust saab analüüsida kahest vaatevinklist. Esiteks, kuna sisend silinder ei ole arvestatud mõõtekondensaatori osana, siis siin ei eksisteeri kõrvalekaldeid ideaaltingimustest, mida tekitab ääre-efekt. Teisel juhul saame lugeda sisend silindri mõõtva kondensaatori osaks. Sellisel juhul on sisend silindrist „väljuv“ õhk see, mis jõuab mõõtvasse kondensaatorisse ning ta on samuti häireteta.
Eesti NSV teeneline teadlane
Eesti NSV teenelised teadlased
Eesti NSV teenelisi teadlasi :
Iooniloendur
Ruumlaengu efekt
Seisvas õhus moodustub ruumlaengukiht kondensaatori elektroodide vahetusse lähedusse. Pingestatud elektroodi pinnal see kiht võimendab elektrivälja tugevust ja hakkab mõjutama ioniseeritud õhku tugevamini, kuna indutseerib lisalaengu elektroodil. Ruumlaeng tekib siis kui pingestatud elektroodid eraldavad ära erinevad laengud. Need laengud tekitavadki ruumlaengu.
Pildil on näidatud laengud niimoodi, et punane värv tähistab kondensaatoris elektroodide lähedal paiknevat ruumlaengu kihti. Vastavat laengut, mis mõjutab mõõtmistulemusi elektroodi läheduses, on võimalik arvutada Shockley-Ramo teoreemiga. Lisaks tuleb leida ka veel ruumlangu ruumala, mis sõltub põhiliselt õhuvoolu kiiruse jaotusest kondensaatoris.
Difusioon
Lisaks veel tuleb arvestada ka õhu molekulide difusiooni. Ideaalsel juhul käsitletakse õhuvoolu kui ühes suunas liikuvat õhumassi. Tegelikud moodustuvad paljud lahknevad molekulid teistsuguseid trajektoore kui on üldisel õhu suunal.
Turbulents
Mõõtmistulemusi ja õhuvoolu kiiruse valimist mõjutab enim turbulents. Eelnevalt eeldati, et õhuvool on enam-vähem kihilise iseloomuga. Kuid kui varieerida õhuvoolu kiirust, siis turbulents hakkab rohkem või vähem mõjutama tulemusi. Ja see on otsustava tähtsusega, kui valida õhuvoolu kiirust. Kuid kahjuks on turbulentsi mõju tulemustele kõige keerulisem ja ka kõige vähem uuritud.
Jam-Zapolski vaherahu
Jam-Zapolski vaherahu (Kiverova Gorka vaherahu) sõlmiti Rzeczpospolita ja Moskva suurvürstiriigi vahel 15. jaanuaril 1582 Jam-Zapolski küla lähedal Pihkvamaal.
Läbirääkimisi juhatas paavsti legaat jesuiit Antonio Possevino.
Jam-Zapolski vaherahu lõpetas Rzeczpospolita ja Moskva suurvürstiriigi vahel 1561. aastal alanud sõjategevuse, mis oli Liivi sõja üks osa. Vaherahu sõlmiti kümneks aastaks ja sellega sai Moskva suurvürstiriik tagasi Velikije Luki ning teised Rzeczpospolita valduses olnud alad, kuid pidi Rzeczpospolitale loovutama Liivimaa, Połacki ja Veliži.
Jam-Zapolski vaherahuga kokku lepitud piir püsis 1604. aastani, kui Rzeczpospolita uuesti Vene pärilussõja käigus Moskva suurvürstiriiki ründas.
Žeimelis
Alevis on keskkool ja raamatukogu, lisaks annab haridust põllumajanduskool. Žeimelises on Žemgale muuseum. Vaatamisväärsusteks on veel Žeimelise kõrtsid, 7 ohvrikivi, aastal 1786 ehitatud gooti stiilis luteri kirik ja aastal 1826 ehitatud katoliku kirik.
Automatiseerimine
pisi|
Automatiseerimine on protsess, mille käigus luuakse ja rakendatakse tehnoloogiaid, mis võimaldavad tooteid ja teenuseid luua ning neid edastada vähese või olematu inimsekkumisega.
Automatiseerimise ajalugu
Teadaolevalt on varaseim kirjalikes allikates mainitud automatiseerimise näide 1620. aastal Hollandi leiutaja Cornelis Drebbeli leiutatud kanamunade inkubaator. Drebbel kasutas seal sobiva temperatuuri hoidmiseks enda leiutatud elavhõbeda-termoregulaatorit ehk termostaati.
18. sajandil arenes tootmisautomaatika ja kontrollteooria jõudsalt edasi. 1745. aastal patenteeris Edmund Lee kontrollmehhanismi, mis võimaldas tuuleveskite põhilabasid automaatselt tuulde keerata. Samal aastal leiutas prantslane Jacques de Vaucanson esimesed täielikult automaatsed kangasteljed. Vaucanson kasutas kangastelgede automatiseerimiseks perfokaarte. 1771. aastal leiutas Richard Arkwright automaatse, vee jõul töötava, ketramismasina. pisi|Boultoni ja Watti tsentrifugaalregulaator 18. sajandi lõpus ja 19. sajandi jooksul toimus oluline areng rasketööstuse automatiseerimises. Paljud tööstusmasinad vajavad vigadeta töötamiseks ühtlast töökiirust, mida varased aurumootorid pakkuda ei suutnud. 1788. aastal võttis Šoti leiutaja James Watt aurumootorite töökiiruse reguleerimiseks kasutusele 17. sajandil leiutatud tsentrifugaalregulaatori. Varased kiirusreguleeritud aurumootorid ei suutnud töökindlalt ühtlast kiirust hoida ning neid sai kasutada vaid olukorras, kus ühtlane kiirus polnud eriti oluline. Täiustatud kiirusregulaator ja muu areng muutsid aurumootori peaaegu kõigis tööstusharudes kasutuskõlblikuks juba enne 19. sajandi lõppu.
Esimene teadaolev teaduslik analüüs kontrollteooria ja automatiseerimise kohta pärineb James Clerk Maxwelli sulest. Maxwell analüüsis oma teadustöös kiirusregulaatorite matemaatilist alust ning kirjeldas, kuidas matemaatiliselt näidata regulaatorite parameetreid.
20. sajandi alguse tehastes hakati koos elektriseerimisega kasutama releeloogikat ning tehaseseadmete juhtimine kontsentreerus juhtimisruumidesse. Töö juhtimisruumides oli suuresti manuaalne, kuna madala tööpinge ja -vooluga mõõteseadmete abil on keeruline otse juhtida võimsamate tööstusseadmete tööd. Tolleaegsed juhtimissüsteemid olid enamasti mittelineaarse (kinni-lahti) tööpõhimõttega.
1927. aastal leiutas Harold Stephen Black negatiivse tagasisidega elektroonilise võimendi. Selle võimendi kasutegur, võimendustegur ja signaali-müra suhe olid kõrgemad kui varasematel võimenditel. 1930. aastal leiutas Clesson E. Mason sarnasel põhimõttel toimiva lineaarse negatiivse tagasisidega pneumaatilise võimendi. Nende võimenditega tekkis võimalus võimsamaid seadmeid otse mõõteseadmete väljundiga juhtida, vähendades vajadust inimjuhtide järele. Lineaarne tagasiside võimaldas seadmeid juhtida täpsemalt ja sujuvamalt kui varasemate mittelineaarsete kontrolleritega.
1930. ja 1940. aastatel arenes automaatika jõudsalt tänu sõjatööstusele. Eriti suurt rõhku pandi sel ajal lennukite ja laevade autopilootide ja tulejuhtimissüsteemide arendusse. Sõjaliste tellimuste täitmiseks uuendati ka tehaste sisseseadet.
21. sajandil on automatiseerimise arengule kaasa aidanud masinõppimine ja tehisintellekt. Need aitavad toota autonoomsemaid automatiseerimislahendusi, mis on võimelised ka oma vigu parandama ja oma tööd optimeerima.
Automatiseerimise tasandid
T. B. Sheridan ja W. Verplanck jagavad üldotstarbelise automatiseerimise kümneks tasandiks, mis kajastavad arvuti ja inimjuhi rolli otsustamisprotsessis. Automatiseerimise rakenduste kaupa kategoriseeritakse automatiseerimise ulatust siiski ka teisiti.
Tööstusautomaatika
pisi|KUKA tööstusrobot käitleb klaaspaneeli Tööstuses automatiseeritakse enamasti ülesanded, mis vajavad suurt täpsust, korduvaid ühesuguseid liigutusi või on inimjuhile ohtlikud. Automatiseerimise eesmärk on tagada kõrgem kvaliteet, suurem tootlikkus ja väiksemad tööjõukulud. Enne 20. sajandit toimus suurem automatiseerimisalane areng kergetööstuses. 20. sajandil keskendus tööstuse automatiseerimine pigem rasketööstusele. Teise maailmasõja ajal automatiseeriti sõdivates riikides tankide, lennukite, kaubalaevade ja käsirelvastuse tootmist. Esimesed tööstusrobotid võeti kasutusele autotööstuses.
Põllumajandusautomaatika
Põllumajanduses kasutatakse automaatikat nii looma- kui ka taimekasvatuses.
Loomakasvatuses kasutatakse näiteks automaatseid söödasüsteeme ja lüpsiroboteid peamiselt selleks, et vähendada tööjõukulusid ja suurendada tootlikkust. Lüpsirobotid suudavad hinnata ka lüpstud piima kvaliteeti, teavitades lüpsioperaatorit/lüpsjat võimalikest haigustest. Standarditele mitte vastava piima eraldi jätmine võimaldab kvaliteetsemat piima müüa kõrgema turuhinnaga.
Taimekasvatuses kasutatakse näiteks automatiseeritud kastmissüsteeme ja autonoomseid põllundusmasinaid. Automatiseeritud traktorite kasutamisel tekkivad ohutusprobleemid sarnanevad isesõitvate autode omadega, kuid piiratud ligipääsuga põllumaadel ei pea ohutust tagavad süsteemid olema sama töökindlad ja detailsed nagu liikluses, kus ootamatute olukordade teke on tõenäolisem.
Gerard Beekmans
Gerard Beekmans (sündinud 1979 Hollandis) on programmeerija, kes alustas raamatu Linux From Scratch (LFS) kirjutamist ja on LFS projekti organiseerija.
Välislingid
Artikkel vajab täiendamist
Automatiseerimine
Põllumajandusautomaatika
Automatiseeritud kastmine, väetamine ja kasvuhoonete automaatne juhtimine vähendavad üle- ja alakastmisega seotud probleeme ning suurendavad tootlikkust. Automaatsed kastmis- ja väetamissüsteemid võtavad arvesse mulla niiskust ja keemilist koostist, vähendades ka veekulu ja kulutusi väetistele. Kasvuhoonete juhtimissüsteemid hindavad kasvuhoonete temperatuuri, valgushulka, hapniku ja süsihappegaasi sisaldust ja muid olulisi tegureid, et tagada kasvatatavatele taimedele parim võimalik kasvukeskkond.
Koduautomaatika
pisi|Nesti iseõppiv termostaat nutikodu lahendustele Koduautomaatika on üldnimetus kodus kasutatavate automaatjuhitavate seadmete kohta. Koduautomaatika eesmärk on tagada koduomanikule suurem mugavus, väiksem ajakulu ja kokkuhoid kommunaalkuludelt. Nutikodu lahendused võimaldavad muuhulgas juhtida kütte- ja ventilatsioonisüsteeme, valgustust, turvasüsteeme, multimeediaseadmeid ja vanurite ja puudega inimeste abistamiseks mõeldud seadmeid.
Liikluse korralduse automatiseerimine
See liiklusautomaatika varasem haru on olnud seotud liikluse korraldamise automatiseerimisega. Peamiselt seisneb see valgusfooride automaatses juhtimises sõltuvalt reaalsetest liiklusvoogudest ja/või teadaolevatest andmetest liikluse intensiivsuse ja muude parameetrite kohta (statistilistest andmetest liikluse kohta). Selle liikluse automatiseerimise suuna edasiseks arenduseks võiks olla süsteemis oleva informatsiooni edastamine liiklusvahenditele ja vastupidi. Seda saaks kasutada, näiteks, ühistranspordi jaoks eeliste loomisel, aga ka liiklusummikute ärahoidmiseks..
Isesõitvad autod
Täisautonoomsete autode kasutamisega saab vähendada liiklusõnnetuste hulka, liiklusummikute teket ja kasvuhoonegaaside kogust. pisi|[[Google|Google'i isesõitev auto]] Kuigi autonoomsete sõidukitega on liiklusriske vähem, toimus 2016. aasta juunis esimene hukkunuga liiklusõnnetus, milles osales autonoomses režiimis sõitev Tesla Model S.
Lennundusautomaatika
Lennunduses kasutatakse mitmeid automatiseeritud abivahendeid. 1912. aastal leiutatud autopiloot aitab lennumasina trajektoori automaatselt korrigeerides vähendada pilootide töökoormust. Mõned tänapäevased autopiloodid suudavad automatiseerida peaaegu kõik lennuetapid, välja arvatud lennujaamas manööverdamise.
Lisaks autopiloodile kasutatakse automaatikat ka tsiviillennukite ohutussüsteemides. Laialdane automatiseerimine on oluliselt vähendanud lennuõnnetuste osakaalu.
Lunar Atmosphere and Dust Environment Explorer
Lunar Atmosphere and Dust Environment Explorer (LADEE) oli NASA teadusmissioon, mis uuris Kuu eksosfääri ja seal leiduva tolmu koostist. LADEE töötas välja, arendas ja ehitas Ames Research Center, kus asub ka LADEE juhtimiskeskus. Missiooni kestus on ligikaudu 160 päeva, millest 100 päeva on teadusmissioon Kuu orbiidil 20–60 kilomeetri kõrgusel. LADEE startis 7. septembril 2013 kell 03:27 GMT Minotaur V raketi pardal, mis oli ühtlasi ka esimene Minotaur V raketi start koos kasuliku koormusega. LADEE pardal olevate instrumentide hulka kuuluvad tolmu detektor, neutraalse massi spektromeeter, ultraviolettkiirguse- ja nähtava valguse spektromeeter, samuti ka lasersideterminal.
Missiooni eesmärk
LADEE missiooni põhilised teaduslikud eesmärgid olid järgmised:
Ajalugu
Pärast nelja aastat arendustööd ja komponentide tootmist alustati 2012. aasta jaanuaris LADEE kokkupanemist. LADEE saadeti üles 7. septembril 2013 Minotaur V raketi pardal. 2013. aasta 6. oktoobril jõudis LADEE elliptilisele Kuu orbiidile kestusega 24 tundi ning seejärel 9. oktoobril langetati kosmoseaparaat 4-tunnisele orbiidile. 2013. aasta 12. oktoobril langetati LADEE orbiiti veelgi ning orbiidi kõrguseks sai 235 km. LADEE pardal olev LLCD saatis esimesed andmehulgad Maal olevale jaamale 18. oktoobril 2013. 2013. aasta oktoobris püstitas LLCD kosmoseside kiirusrekordi, saates Maale andmeid kiirusega 622 Mbit/s.
18. aprillil 2014 kukutati kosmoseaparaat Kuu tagumisele poolele.
Üldandmed
LADEE on esimene kosmoseaparaat mis on disainitud, integreeritud ja ehitatud NASA Ames Research Centeris ning kasutab uut modulaarset Modular Common Spacecraft Bus disaini, mis on oluliselt odavam kui NASA varem ehitatud teadusuuringute kosmoseaparaadid. Modulaarne disain võimaldab valmistada kosmoseaparaate erinevate missioonide jaoks päikesesüsteemi piires, vahetades mooduleid või moodulites olevaid instrumente. LADEE koosnes neljast moodulist – radiaatorimoodul, kus paiknevad avioonika, elektrisüsteemid, kõrguseandurid ja kasuliku koormuse (payload) seadmed; siinimoodul; kasuliku koormuse moodul ja laiendusmoodul, kus paikneb tõukejõusüsteem.
Mõõtmed
Kosmoseaparaat on 2,37 m kõrge ja 1,85 m lai. Kogumass on 383 kg.
Elektrisüsteem
LADEE-l oli 30 moodulite külgedele asetatud päikesepaneeli, mis tagasid võimsuse 295W. Energia salvestati liitiumioonakusse, mille väljundvõimsus on 28 volti kuni 24 amper*h.
Tõukejõu süsteem
LADEE tõukejõu süsteem koosnes orbitaalkontrollsüsteemist (OCS) ja reaktsiooni kontrollsüsteemist (RCS). OCS vastutab kiiruse kontrolli üle ja RCS vastutab kõrguse kontrolli üle OCS põleti töötamise ajal. Kosmoseaparaadi peamootor on 455N High Performance Apogee Thruster (HiPAT), kõrguse kontrolli mootor 22N. Peamootor annab enamuse vajalikust tõukejõust trajektoori korrigeerimisel, kõrguse kontrolli süsteemi kasutatakse väiksemate manöövrite jaoks teadusmissiooni ajal Kuu orbiidil.
Teadusinstrumendid
frame|x200px|LADEE koos tähistatud instrumentidega LADEE teadusinstrumendid:
Lisaks oli LADEE pardal ka üks tehnoloogia demoseade:
Berezove (Marjinka rajoon)
Berezove on küla Ukrainas Donetski oblastis Marjinka rajoonis, umbes 30 km kaugusel Donetski keskusest edelas.
Berezove kõrgus merepinnast on 196 meetrit.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 575 inimest.
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta suvel-sügisel, toimus asula lähistel mitmeid kokkupõrkeid valitsusvägede ja valitsusvastaste relvajõudude vahel. 10. novembril 2014 toimunud rünnakus hukkus kolm valitsusvägede võitlejat, kolm sai haavata. 8. septembril 2015 hukkus küla piirkonnas Donetskist Mariupolisse teel olnud 30-aastane naisterahvas. 11. veebruaril 2017 toimunud pooletunnises relvakokkupõrkes vastase luuresalgaga hukkus kaks Ukraina sõdurit.
Lubraniec
Lubranieci on ürikutes esimest korda mainitud 1326. aastal. Lubraniec sai linnaõigused 1509. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal. Lubraniec sai linnaõigused tagasi 1916. aastal.
Oseidži keel
Oseidži keel (oseidži wažážeíe) on siuu-katooba keelkonna pärissiuu (läänesiuu) haru degiha keelte hulka kuuluv keel, mida viimati kõneldi emakeelena 21. sajandi alguses Ameerika Ühendriikides Oklahomas.
Oseidži keel on vastastikku arusaadav kansa keelega.
1882. aasta paiku töötas James Owen Dorsey Washingtonis mitme oseidži keele kõnelejaga ja kirjutas neilt keelt üles. Mõned Dorsey kogutud tekstid avaldati 1888. aastal trükis; sedelkataloogi kogutud sõnavara ja muud keelematerjali säilitatakse Smithsoniani arhiivides. Oseidži keelega lähedases keelesuguluses oleva omaha keele kõneleja Francis La Flesche avaldas 1932. aastal oseidži keele sõnaraamatu ja mõned näitlikud tekstid. Umbes 1965–1985 kogus oseidžikeelset sõnavara ja lauseid Robert Bristow.
Kõige põhjalikum oseidži keele käsitlus on Carolyn Quintero 2004. aastal ilmunud oseidži keele kirjeldav grammatika ja 2009. aastal ilmunud Quintero koostatud oseidži keele sõnaraamat.
Hallaine
Hallaineks ehk hallolluseks (ladina keeles substantia grisea) nimetatakse paljude selgroogsete loomade kesknärvisüsteemi närvikude.
Inimestel
Peaajus aga paikneb hallollus väike- ja suuraju poolkerade pinnal, moodustades ajukoore.
Vaheaju ülemises osas paiknev talamus on samuti hallainest moodustunud.
Peaaju valgeaines aga paikneb hallollus mitmete eraldi tuumadena.
Ajutüves paikneb hallaine aga valgeainega võrgutaoliselt vaheldumisi (ajutüve retikulaarformatsioon).
Hallaine koosneb närviraku kehadest ja nende vahele jäävatest närvikiudude algus- ja lõpposadest ning neurogliiarakkudest.
Patoloogia
Inimestel seostatakse hallainega mitmeid haiguslikke seisundeid.
Polüskleroosi seostatakse enim valgeainega, kuid polüskleroosihaigetel on leitud haiguskoldeid (koeproovides) ka hallaines.
Hallaine massilist vähenemist on täheldatud ka Alzheimeri tõve põdevatel patsientidel.
Nimi
Nimetus hall tuleneb hallaine värvumisest halliks formaliin-preparaadis. Elavas kehas on hallollus tõenäoliselt roosaka värvusega.
Hiidämblik
Hiidämblik (Dolomedes fimbriatus) on ämblik hiidämbliklaste sugukonnast. Ta on levinud ka Eestis.
Hiidämblik eelistab niiskeid elupaiku. Ta peab jahti veepinnal joostes ja võib ohu korral sukelduda.
Emase hiidämbliku kehapikkus võib olla kuni 22 mm ja jalgade siruulatus 70 mm.
Ludvig Juht
pisi|Dirigent [[Olav Roots, helilooja Eduard Tubin ja Ludvig Juht Stockholmis 1947. aastal]] Ludvig Juht (ka Ludvig Aleksander Juht; 24. juuli 1894 Väägvere – 20. jaanuar 1957 Boston) oli eesti kontrabassimängija.
Noorukina mängis ta Väägvere puhkpilliorkestris ja võttis Tartus (Adolf Helderilt) kontrabassitunde. Aastatel 1916–1918 mängis Helsingi linnaorkestris ja aastatel 1918–1921 Estonia orkestris. 1918. aastal alustas kodumaal sooloesinemisi.
Aastatel 1921–1927 õppis ta Berliini muusikaülikoolis (Universität der Künste Berlini eelkäijas) Paul Juoni käe all kompositsiooni ja mängis mitmes Berliini orkestris. Aastatel 1930–1932 mängis ta Londonis Savoy orkestris, 1932–1933 oli ta õppejõud Riia konservatooriumis.
1934. aastal siirdus ta USA-sse, kus hakkas mängima Bostoni sümfooniaorkestris (ka solistina). 1945. aastal sai temast Bostoni Ülikooli kontrabassiõppejõud, 1946. aastal oli ta Uus-Inglismaa ülikooli kontrabassiõppejõud. Kultuurilis-poliitiliselt oli tähtis põhiliselt eesti pagulastele mõeldud esinemiste sari Rootsis. Rahvusvahelise tunnustuse saavutas ta virtuoosliku ja intonatsioonipuhta mänguga.
1936. aastal asutas ta Bostoni Eesti Seltsi. 1937. aastal sai temast Välis-Eesti Ühingu usaldusesindaja Bostonis.
Isiklikku
Tema tädipoeg oli loomaarst ja poliitik August Salum.
Tetijiv
Tetijiv (ukraina Тетіїв, vene Тетиев) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Tetijivi rajooni halduskeskus. Tetijiv asub Kiievist umbes 140 km lõunaedelas.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tetijevi elanikest ukrainlasi 97,01%, venelasi 2,32%, valgevenelasi 0,21%, poolakaid 0,13% ja moldaavlasi 0,07%.
Juurkaust
Juurkaust ehk juurkataloog on failisüsteemides esimene või kõrgeimal hierarhiatasemel asuv kataloog. Seda võib võrrelda puutüvega, mille küljest saavad alguse kõik oksad.
UNIXi-laadsete opsüsteemide failisüsteemides on juurkausta tähis: /
Pljussa vaherahu
Pljussa vaherahu oli Moskva tsaaririigi ja Rootsi kuningriigi vahel 10. augustil 1583. aastal Narva jõe parempoolse lisajõe Pljussa suudme juures sõlmitud rahuleping, mis lõpetas ajutiselt sõjategevuse Moskva ja Rootsi vahel Liivi sõjas.
Enne rahuläbirääkimiste algust oli Pontus De la Gardie vallutanud 1580–1582 Karjalas Käkisalmi ning Ingeris Pähkinälinna, Kaprio, Jaama, Jaanilinna ja Narva. Vene vägi oli sunnitud Põhja-Eestist lahkuma.
Sõjas Poola kuninga ja Leedu suurvürsti Stefan Batoryga vallutasid Rzeczpospolita väed Pihkva ning tsaar Ivan IV oli sunnitud sõlmima Jam-Zapolski vaherahulepingu Rzeczpospolitaga.
Vaherahu eelläbirääkimised
Rahu sõlmimisele eelnesid läbirääkimised 1583. aasta maikuus, millel lepiti kokku relvarahus kahe kuu (juuni-juuli) jooksul.
Pljussa vaherahuleping 1583
Rahuläbirääkimiste tulemused:
Pljussa vaherahuga sai Rootsi kuningriik endale Liivi sõjas Moskva tsaaririigilt vallutatud alad:
Moskva tsaaririik säilitas Neeva jõe suudmeala koos Pähkinälinna linnusega ning piir kulges Karjala kannasel mööda Siestarjoke.
Rootsi ja Moskva alade piirijõgi oli Ingeris Koporje maakonda ja Orehhovo maakonda eraldav Strelna jõgi.
Pljussa vaherahu sõlmiti kolmeks aastaks, kuid 1585. aastal pikendati 1590. aastani. 1590. aastal puhkes jälle sõjategevus Rootsi ja Vene vahel, mille lõpetas 1595. aastal juba lõpliku Täyssinä rahu sõlmimine.
Pljussa vaherahuleping 1585
Pljussas pikendati 28. detsembril 1585 Moskva tsaaririigi ja Rootsi kuningriigi vahel 1583. aastal sõlmitud vaherahu veel 4-ks aastaks alates 6. jaanuarist 1586 kuni 6. jaanuarini 1590. aastani.
Vaherahuläbirääkimistel osalesid:
Rahuläbirääkimiste tulemused:
1585. aasta Pljussa vaherahulepingu läbirääkimiste ajal hukkus 5. novembril Pontus De la Gardie Pljussa jõelt Narva jõele tulles paadisõidul.
Dmitri Laptevi väin
Dmitri Laptevi väin (vene пролив Дмитрия Лаптева) ühendab Laptevite merd Ida-Siberi merega ning eraldab Uus-Siberi saari Aasia mandriosast.
Laius 50 km, sügavus 10–14 meetrit.
Nimetatud vene polaaruurija Dmitri Laptevi järgi.
Davith Gamkrelidze
Davith Gamkrelidze (დავით გამყრელიძე; sündinud 2. aprillil 1964) on Gruusia poliitik, Uute Parempoolsete juht, parlamendiliige 1999. aastast. 2008. aasta presidendivalimistel kogus Gamkrelidze 4% häältest.
Hariduselt arst.
Tuntud kui Gruusia esimese kindlustusettevõtte Aldagi asutaja ja edukas ärimees.
Poliitikasse asus 1998. aastal, mil valiti Thbilisi linnavolikokku ja tõusis Eduard Ševardnadze partei, Gruusia Kodanike Liidu mõjukaks liikmeks.
1999. aastal valiti parlamenti, kus juhtis tervishoiu- ja sotsiaalküsimustega tegelevat komisjoni.
Demokraatlik Ühendus "Vaba Eesti"
Demokraatlik Ühendus "Vaba Eesti" (VE) oli nn rahvuskommunistide asutatud poliitiline ühendus, mis tegutses aastatel 1990–1993. Ühenduse peamine tegutsemispiirkond oli Eesti NSV / EV XII Ülemnõukogu (1990–1992). Ühenduse esimees oli Indrek Toome.
Davith Gamkrelidze
2007. aasta novembri tänavaprotestidest Mihheil Saakašvili valitsuse vastu hoidus partei taas, kutsudes üles vaidlusi tekitanud parlamendivalimiste läbiviimise kuupäeva otsustama referendumil. Pärast meeleavalduste vägivaldset laialiajamist ja opositsioonilise telekanali sulgemist võimude poolt asuti siiski valitsust käredalt kritiseerima.
Presidendikandidaadina avaldas toetust üleskutsetele kaotada Gruusias presidendi ametikoht ja seada Gruusias sisse konstitutsiooniline monarhia. Toetas Gruusia liitumist NATO ja Euroopa Liiduga, suhete normaliseerimist Venemaaga, otsekõnelusi Abhaasia ja Lõuna-Osseetia separatistlike juhtidega.
Demokraatlik Ühendus "Vaba Eesti"
Ajalugu
Demokraatlik Ühendus "Vaba Eesti" loodi 26. jaanuaril 1990 Tallinnas. Asutajate hulgas olid Toomas Alatalu, Jaak Allik, Siim Kallas, Rein Otsason, Mart Siimann, Arvo Sirendi, Mikk Titma, Ülo Vooglaid, Igor Gräzin, Kaljo Kiisk, Jaak Kangilaski jpt. Ühenduse liikmeid oli ligi 100. Oma koostöövalmidust Vaba Eestiga väljendasid Eesti NSV Töökollektiivide Liidu poolt Ülo Nugis ja Endel Lippmaa, Maaliidust Arvo Sirendi ja Juhan Telgmaa, Rahvuslike Kultuuriseltside Assotsiatsioonist Enn Leisson ja Hagi Šein. Ka Edgar Savisaar oli Ühenduse liige, aga ta hakkas varsti nägema selles endale ebameeldivat konkurenti ning hakkas nimetama Vaba Eestit EKP variorganisatsiooniks.
Eesti NSV XII Ülemnõukogu valimistel 18. märtsil 1990 valituks osutunud 15 Vaba Eesti esindajat moodustasid Sõltumatu Demokraadide fraktsiooni, mida hakkas juhtima Ülo Uluots. Lisaks Uluotsale olid fraktsiooni liikmed Jaak Allik, Hillar Eller, Ants Järvesaar, Toomas Kork, Ahti Kõo, Ants Käärma, Alar Maarend, Mart Madissoon, Aavo Mölder, Juhan Telgmaa, Mikk Titma. Ülemnõukogus oli Vaba Eesti opositsioonis Rahvarindega. Impeeriumimeelsed organiseerusid Lembit Annuse juhatusel kommunistiseks fraktsiooniks (NLKP platvormil). See kaheks jagamine kinnitati ametlikult EKP viimasel parteikongressil 23.–25. märtsil 1990.
Davith Gamkrelidze
Abielus, kaks last.
Demokraatlik Ühendus "Vaba Eesti"
Ajalugu
Aasta 1992. riigikogu valimistel said Vaba Eesti tegelastest valituks Jaak Allik, Ants Käärma, Aavo Mölder, Juhan Telgmaa, aga ühendus oli tegelikult oma tegevuse lõpetanud juba enne Riigikogu valimisi.
Main
Main on jõgi Euroopas Saksamaal. Voolab valdavalt läände, moodustades suuri lookeid.
Andromeda (täpsustus)
Sõna Andromeda kasutatakse mitmes tähenduses:
Main
Suubub Mainzi kohal paremalt Reini. Maini jõe ääres asuvad Bamberg ja Maini-äärne Frankfurt. Pikkus 524 km.
Herne tänav (Rakvere)
Herne tänav on tänav Rakvere linna põhjaosas Kukeküla ja Roodevälja linnaosas.
Lääne-idasuunaline Herne tänav on 600 m pikkune. See saab alguse Uus tänavalt, ristub põhja poolt Tuule, Heina, Aasa ja Luha tänavaga ning lõpeb Niine tänava ristmikul. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist on linnulennult 0,6–1,0 km.
Tänava põhjaküljel paiknevad enamuses katusekorrusega ühepereelamud. Tänava lõunaküljel paiknevad suures osas ka garaažiühistute ehitised. Piirkonna hooned on ehitatud põhiliselt 20. sajandi teises pooles.
Meelis Aasmäe
pisi|Meelis Aasmäe Meelis Aasmäe (sündinud 13. juunil 1972 Paluperas) on eesti endine murdmaasuusataja.
Ta esindas Eestit 1998. ja 2002. aasta taliolümpiamängudel.
Eesti Mitmekultuuriline Assotsiatsioon
Eesti Mitmekultuuriline Assotsiatsioon (lühend EMA) on avalikes huvides tegutsevate rahvusvähemuste ja kultuuriseltside katusorganisatsioon, mille töö on pühendatud rahvusvähemuste, kodanikualgatuse ja kodanikuühiskonna arendamisele Eestis.
EMA asutati 4. aprillil 2000. Aastatel 2000–2006 kandis organisatsioon nime Ühing Viru Noorsoo Areng.
Eesmärgid
EMA põhieesmärgid:
Koostöö
EMA teeb koostööd avalik-õiguslike institutsioonidega, vabaühenduste liiduga EMSL, SA Eesti Inimõiguste Keskusega ja Eesti Strateegiliste Uuringute Instituudiga.
EMA on Eesti kultuuriministeeriumi rahvusvähemuste ümarlaua liige, Eesti kultuuriministeeriumi Eesti rahvuste noorteassamblee liige, Poliitikauuringute Keskuse PRAXIS noortepoliitika ja noortetöö töögrupi liige ning Eesti Lõimumiskava 2009–2013 rakendamise ümarlaua liige.
Liikmeskond
EMA koosseisu kuulub 29 rahvuslikku kultuuriseltsi, noorteklubi, Eesti rahvusvähemuste noortekoda ja muud rahvuskultuurilise tegevusega seotud seltsid, 6 pühapäevakooli (vene, tatari, ukraina, gruusia, dagestani ja valgevene) Kohtla-Järvel üldhariduskoolis avatud valgevene keele klass ja jaapani keele ettevalmistusklass. Alates 2011 EMA koosseisu kuuluvad ka Dagestani noorte-, kultuuri- ja spordiseltsid (Dagestani Kultuuriühing Eestis, Noorteühendus DNK, Dagestani spordiklubi Kaspy), mis tegutsevad Eestis juba peaaegu 17 aastat.
Juhtimine
EMA juhatusse kuuluvad alates 2000. aastast Aleksandr Apolinsky ja 2017. aastast Galina Petuhhova.
Kuldvillak (täpsustus)
"Kuldvillak" on sõna, mis võib tähistada:
Drake'i väin
thumb|Drake'i väina kaart thumb| Drake'i väin ühendab Atlandi ja Vaikset ookeani ning eraldab Tulemaa saarestikku Lõuna-Shetlandi saartest.
Väina laius on umbes 1000 km. Väinas on jahe kliima. Puhuvad tugevad tormid, peamiselt läänest, väina läbib Läänetuulte hoovus. Talvel väina lõunaosa jäätub, esineb jäämägesid.
Peel
Peel (ka peil) on puu, mis on ette nähtud purje kinnitamiseks (nt poom, kahvel, raa). Peelede kogumit nimetatakse peelestikuks ehk rangoudiks.
Tuareegid
Tuareegid on berberi rahvas, kes asustavad Põhja-Aafrikas Sahara kõrbe sisealasid. Traditsioonilise eluviisi poolest on nad rändkarjakasvatajad ehk nomaadid.
Tuareegide arvu hinnatakse 5,7 miljonile inimesele, kõige enam elab neid Nigeris ja Malis. Arvukad tuareegide kogukonnad on ka Alžeerias, Liibüas ja Burkina Fasos, vähem elab neid Nigeeria põhjaosas. Täpseid arve tuareegidest elanikkonna kohta ühes või teises riigis ei ole võimalik esitada, sest nomaadidena liiguvad tuareegid pidevalt ka üle riigipiiride.