cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peter Jackson (geograaf)
Uurimistöö
Jackson leidis, et kultuurigeograafia peab nähtamatu maastiku asemel koostöös ühiskonnageograafiaga keskenduma sotsiaalse interaktsiooni ja ühiskondlike suhete analüüsile. Raymond Williamsilt, Stuart Hallilt ja keskuse Birmingham Centre for Contemporary Cultural Studies subkultuuride uuringutest inspiratsiooni saades kutsus ta 1987 koos Denis Cosgrove'iga üles praktiseerima "uut kultuurigeograafiat", uurides subkultuure konkreetsetes materiaalsetes kontekstides.
Raamat "Maps of Meaning: An Introduction to Cultural Geography" (1987) kutsus kultuurigeograafiat üles suunama tähelepanu kultuurilt kui niisuguselt kultuurilise poliitika vallale, sealhulgas domineerivate ja allutatud rühmade vahelistele suhetele, ning rõhutas popkultuuri väärtust nii omaette kui ka väljakutsena kõrgkultuurile. Kultuuri pinnal vaidlustatakse ja lahendatakse majanduslikke ja poliitilisi vastuolusid. Raymond Williamsile toetudes visandas Jackson geograafilise kultuurimaterialismi, mille järgi kultuur on konkreetses ajaloolises ja geograafilises kontekstis materiaalselt toodetud. Teksti, märgi ja diskursuse taga tuleb näha kontekste, tegevust ja struktuure. Ta analüüsis ideoloogia ja diskursuse mõistet ning kavandas soo (selle ühiskondlike suhete), seksuaalsuse, rassi ja rassismi ning keele uurimist, kasutades muu hulgas etnograafiat. Raamat märgistas kultuurilise pöörde algust inimgeograafias. Jackson uuris mehelikkuse ja valgesse rassi kuulumise geograafilist konstitutsiooni. See viis ta üldise tarbimisgeograafiani: ta uuris koostöös antropoloogide ja sotsioloogidega ostlemispraktikaid ja kohalikke tarbimiskultuure, rahvuseüleseid tarbimiskultuure ning toidu tarbimist ja kaubakette. Jackson uurib, kuidas inimesed loovad igapäevaelu materjali abil tähendust. Majandusgeograafia peaks uurima tänapäeva kommertskultuuri vaidlustatud geograafiaid. Kaupade ringluses ja võrgustikus on kultuur ja majandus lahutamatud. Kuigi Jacksonile on ette heidetud, et ta jätab kõrvale tootmise geograafiate juurde kuuluvad võimusuhted, rõhutab ta igapäevase ühiskondliku ja kultuurilise elu materjalide omastamist ja teisendamist: tähenduse kaarte, tänu millele maailm saab poliitilisena arusaadavaks. Tuleb empiiriliselt uurida globaliseerumise mõju tarbimiskultuurile eri kohtades ning ühiskonna- ja kultuurigeograafia tuleb taas materialiseerida.
Sooru järv
Sooru järv (ka Piiri paisjärv, Sooru paisjärv) on järv Valga maakonnas Valga vallas Sooru külas. Veekogu pindala on 2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 838 m.
Polaarorbiit
pisi|200px|Polaarorbiit Polaarorbiit on orbiit, millel olles kaaslane liigub igal tiirul üle taevakeha (tavaliselt planeedi, nagu näiteks Maa, kuid võimalik, et ka mõne muu taevakeha) mõlema pooluse kohal või nende lähedalt. Polaarorbiidi kalle on seetõttu (peaaegu) 90 kraadi ehk orbiit on risti Maa pöörlemissuunaga. Taevakeha ümber polaarorbiidil olev kaaslane liigub igal tiirul üle taevakeha ekvaatori eri geograafilisel pikkusel.
Vihakse
Vihakse oli küla Pärnumaal, ajalooliselt Seli mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Seliste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Tõstamaa kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Seliste külaga.
Külast on teateid alates 1560 (Wehkass).
Habelendlane
pisi|Habelendlane Habelendlane (Myotis mystacinus) on nahkhiirlaste sugukonda kuuluv käsitiivaline. Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012).
Eestis on temast teada vaid üksikud leiud Lõuna-Eestist.
Mõõtmed
Kehakaal 4–7 g, tüvepikkus 35–48 mm, küünarvarre pikkus 32–36 mm, tiibade siruulatus 190–225 mm.
Välimus
Kuulub Euroopa väiksemate nahkhiireliikide hulka. Selgmine karv on tume- või hallikaspruun, kuid karvatipud võivad olla punakalt või kuldselt värvunud. Kõhtmine pool on hallikas, ent selgmisest heledam, üleminek kõhtmise ja selgmise värvuse vahel on hajus. Nägu ja kõrvad on tumedad kuni mustad. Kõrvad ja traagus on pikad, traaguse tagumine (selgmine) serv on sirge või pisut nõgus. Peenis on ühtlaselt peenike. Hambaid on 38 (I 2/3, C 1/1, P 3/3, M 3/3).
Habelendlane on väga sarnane meil samuti leiduva, kuid sagedasema tõmmulendlasega. Neid kahte liiki saab teineteisest usaldusväärselt eristada vaid hammastiku järgi. Hambatunnuseid tuleb vaadata külje pealt ja soovitatavalt luubiga. Habelendlasel on ülemise eespurihamba P4 eesmisel küljel paiknev köber nõrgalt arenenud: see jääb P3 tipust tunduvalt madalamale või puudub üldse ning ülemine eespurihammas P3 ulatub vaid pooleni P2 kõrgusest. Alalõuas on eespurihammas P3 märgatavalt väiksem kui P2.
Tõmmulendlasel on ülemise eespurihamba P4 eesmisel küljel leiduv köber tugevasti arenenud ning ulatub P3 tipust tavaliselt kõrgemale ja P3 ja P2 on peaaegu sama suurusega. Alalõuas on eespurihammas P3 peaaegu sama suur kui P2.
Levik
Habelendlase levila ulatub Iirimaast ja Hispaaniast Uuraliteni. Lõunas ulatub levila Vahemere ja Türgini; liiki leidub ka Marokos. Põhjas on levikupiiriks Kesk-Soome ja Lõuna-Rootsi. Eestis on habelendlase leviku kohta vähe teada, teda võib pidada haruldaseks. Suurem osa leide pärineb Hiiumaalt, mõned leiud on teada mandril asuvatest talvituspaikadest Piusas ja Narvas.
Elupaik
Areaali eri osades võib asustada üsna erinevaid biotoope. Kesk-Euroopas asustab peamiselt avatud ja poolavatud elupaiku, mis on liigendatud väikeste metsatukkade ja puuderividega. Teda võib kohata ka väikeste asulate ümbruses, puuviljaaedades ja veekogude läheduses. Lõuna-Euroopas on olulised elupaigad metsad, kuid võrreldes oma teisikliigi tõmmulendlasega on ta metsaga vähem seotud. Eestis on habelendlase elupaigaeelistuse kohta vähe teada. Vähesed leiud pärinevad enamjaolt rannikulähedastelt aladelt ja metsarohketest piirkondadest, samas on habelendlast leitud talvitumas ka sisemaal (Piusas).
Eluviis ja käitumine
Öise aktiivsusega loom, kes varjub päevaks varjepaikadesse. Need asuvad hoonetes leiduvates õõnsustes või aknaluukide taga. Loomi on leitud ka lahtise puukoore alt ja harva puuõõntest. Ühte varjepaika võib koguneda 20–60 isendist koosnev poegimiskoloonia, isasloomad veedavad suve üksikult. Varjepaikasid võidakse jagada kääbus-nahkhiire ja põhja-nahkhiirega.
Habelendlast peetakse paikseks nahkhiireliigiks, kuid teada on ka 100–200 km pikkused ränded. Eestist ei ole andmeid liigi liikumisulatuse kohta.
Toitumine
Suure osa habelendlase toidust hõlmavad kahetiivalised: sääriksääsklased, surusääsklased ja teised rühmad. Väljaheidetes on kindlaks tehtud ka ööliblikate, kiletiivaliste ja võrktiivaliste jäänuseid. Peale lendavate putukate leidub saagi hulgas ämblikke ja putukavastseid. Paiguti võivad toidus olulisel kohal olla ka muud putukarühmad.
Sigimine ja areng
Paarituvad sügisel isasloomade varjepaikades ja parvlemispaikades ning talvel ka talvituspaikades. Viljastumine toimub kevadel pärast talveunest ärkamist. Tiinuse ja poegade kasvatamise ajaks kogunevad emasloomad poegimiskolooniatesse, mis enamjaolt paiknevad hoonetes olevates õõnsustes. 20–60 isendist koosnevad kolooniad kogunevad mais. Pojad sünnivad vahemikus juuni teisest poolest juuli alguseni, järglasi on tavaliselt 1, harva 2. Noorloomad lennuvõimestuvad ja iseseisvuvad umbes 4 nädala vanuselt. Poegimiskolooniad hajuvad hiljemalt augustis. Suguküpsus saabub varakult, paaritumisel võivad osaleda ka samal aastal sündinud loomad.
Koht ökosüsteemis
Leidumise kohta Eestis on vähe andmeid, seega ei ole võimalik tema ohustatust määrata.
Staatus
Kuulub Eesti looduskaitseseaduse järgi II kaitsekategooriasse, Euroopa loodusdirektiivi IV lisasse, Berni konventsiooni II lisasse ning Bonni konventsiooni II lisasse. Ühtlasi on kaitstud Euroopa nahkhiirte kaitse lepinguga (EUROBATS).
Lehtninalased
Lehtninalased (Phyllostomidae) on sugukond käsitiivalisi.
Nende levila ulatub Mehhikost Põhja-Argentinani. See on käsitiivaliste hulgas ökoloogiliselt kõige mitmekesisem sugukond. Enamik neist on putuktoidulised, kuid leidub ka puuviljadest, nektarist, aga ka väiksematest selgroogsetest ning isegi verest toituvaid liike.
Enamik lehtninalasi on pruuni, halli või musta värvi, kehapikkusega 4–13 cm ja kaaluga 7–200 g.
Tavaliselt elavad nad väikestes gruppides, kuid mõned liigid moodustavad mitmesajast isendist koosnevaid kolooniaid.
Sugukonda kuulub üle 50 perekonna ligi 200 liigiga.
Sürrealismi tehnikate loend
Siin lehel on loetletud sürrealismi tehnikaid.
Saarlaste Mats
pisi|Saarlaste Matsi kuulutus ajalehes [[Saaremaa (ajaleht)|Saaremaa 1920 20. märts]] Saarlaste Mats oli huumoriajakiri, mis ilmus 1920. aastal Saaremaal Kuressaares. Väljaandja oli Saaremaa Kirjastusühisus, vastutav toimetaja Aleksander Valtin (Waltin).
Toimetus asus Kauba tänav 2. Hinnaks 2 marka. Saarlaste Matsi ilmus ainult kaks numbrit, seejärel lõpetati ajakirja ilmumine majandusraskuste tõttu.
DaMarcus Beasley
DaMarcus Lamont Beasley (sündinud 24. mail 1982 Fort Wayne'is Indiana osariigis) on endine USA jalgpallur (kaitsja).
Johann VII (Mecklenburg)
thumb|Johann VII, Mecklenburgi hertsog
Johann VII (7. märts 1558 – 22. märts 1592) (mõnikord ka Johann V) oli Mecklenburg-Schwerini hertsog.
Johann oli Johann Albrecht I ja selle naise Anna Sophia poeg. Ta oli kaheksateistkümneaastane, kui tema isa suri. Määrati regentnõukogu, mis valitses tema nimel järgmised üheksa aastat.
Regentnõukogu andis tema territooriumite tegeliku valitsemise talle üle 1585. aastal. Ta seisis kohe silmitsi probleemidega, mille lahendamiseks ta oli halvasti varustatud, sealhulgas suur võlg ja tema onu Christophi nõuded territoriaalsetele järeleandmistele. Pärast eriti karmi vaidlust oma onuga tegi ta enesetapu.
Kuna enesetapjaid ei võinud matta pühitsetud maale, koostati lugu, milles väideti, et Johanni tappis saatan koos kahe naisega Schwerinist. Naisi küsitleti: Katharina Wankelmuth suri piinamise tagajärjel ja Magdalena Rukitz põletati tuleriidal. Nende süüdimõistmine nõidadena avas tee Johanni matmiseks Schwerini toomkirikusse.
Abielu ja lapsed
17. veebruaril 1588 abiellus Johann Schleswig-Holsteini hertsogi Adolf I tütre Sophiaga. Nad said kolm last:
Salaki
Salaki (ka Solaki) on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Lejasciemsi vallas.
Küla asub valla keskosas. Aastal 1999 oli külas 11 elanikku.
Tony Leondis
Anthony Leondis (sündinud 24. märtsil 1972 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide animaator, animafilmirežissöör ja dublaažinäitleja.
Aplaus (ajakiri)
Aplaus on tasuta levitatav muusikaajakiri, mida annab välja Eesti Kontsert.
Ajakiri Aplaus on suunatud muusika- ja kultuurihuviliste laiale ringile. Ajakiri tutvustab Eesti ja välisriikide artiste, uusi muusikateoseid, muusikaüritusi ja Eesti Kontserdi hooaja ürituste kava.
Narva Issanda Ülestõusmise peakirik
pisi|Narva Issanda Ülestõusmise peakirik Narva Issanda Ülestõusmise peakirik (vene keeles Нарвский Воскресенский кафедральный собор) on õigeusu kirik Narvas aadressil Bastrakovi 4.
Kreenholmi Kristuse Ülestõusmise kirik ehitati aastatel 1890–1898 arhitekt Paul Alischi projekti järgi. Tegu on ainsa uusbütsantsi stiilis sakraalehitisega Eestis. Kirik (vene k. Кренгольмская Воскресения Христова церковь) ehitati Kreenholmi Manufaktuuri õigeusulistele töölistele ja Kreenholmi Kristuse Ülestõusmise kogudusele. Kirik pühitseti 17. novembril 1896. Nurgakivipaneku tseremoonia toimus kuus aastat varem, 5. augustil 1890. Tseremooniat toimetas Riia ja Miitavi piiskop Arseni (Brjantsev). Sellel sündmusel osalesid keisrid Aleksander III ja Wilhelm II, kellel toimus samal ajal Narvas ametlik kohtumine. Tseremoonial pani kirikule nurgakivi Aleksander III.
Narva Kreenholmi Ülestõusmise koguduse esimene preester (12. detsembrist 1896 – 2. augustini 1920) oli ülempreester Vladimir Bežanitski.
Kirikuhoonet ja selle juures paiknevat kinnistut kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Narva Issanda Ülestõusmise peakiriku kogudus.
Kiriku eesseisja on Narva ja Peipsiveere piiskop Lazar.
Kirikus on Narva Znamenja kirikust pärit Jumalaema Tunnustähe ikoon.
Kirik on arvele võetud ehitismälestisena.
Jõuergonoomika
Jõuergonoomika on ergonoomika valdkond, mis käsitleb inimese anatoomiat ja mõningaid antropomeetrilisi, füsioloogilisi ja biomehaanilisi omadusi, kui need on seotud füüsilise tegevusega. Jõuergonoomilisi omadusi kasutatakse laialdaselt nii tarbekaupade kui ka tööstustoodete kujundamisel. Meditsiinivaldkonnas on jõuergonoomika oluline eriti neile, kellel on diagnoositud füsioloogilised vaevused või haigused. Näiteks artriit (nii krooniline kui ka ajutine) või karpaalkanali sündroom. Neid, kellel neid haigusi pole, avalduv pinge ei mõjuta, kuid võib tekitada valu või muuta seadme kasutuskõlbmatuks neile, kellel on diagnoositud füsioloogilised tervisehädad. Selliste vaevuste ennetamiseks ja pingest tuleneva kroonilise valu ravimiseks kasutatakse mitmeid ergonoomiliselt kavandatud tooteid.
Levinud kutsehaigused on luu- ja lihaskonna haigused. Tööga seotud luu- ja lihaskonna vaevused põhjustavad püsivat valu, funktsionaalse võimekuse vähenemist ja töövõimetust. Nende diagnoosimine on keeruline, sest need põhinevad peamiselt kaebustel valu ja muude sümptomite kohta. . Teatud töökohad või töötingimused põhjustavad töötajatel suurel määral kaebusi ülepinge, lokaliseeritud väsimuse, ebamugavustunde või valu pärast, mis ei kao ka peale öist puhkust. Sellised töökohad hõlmavad tihti tegevusi, mis on üksluised ja kus on vaja rakendada jõudu; korduvaid, raskeid või üle pea tõstmisi; ebaloomulikke tööasendeid või vibreerivate seadmete kasutamist. Tööohutuse ja –tervishoiu ametkond on leidnud märkimisväärseid tõendeid selle kohta, et ergonoomikaprogrammid võivad vähendada töötajate ravikulutusi, suurendada tootlikkust ja vähendada kaadrivoolavust. Seepärast on oluline koguda informatsiooni problemaatiliste töötingimuste väljaselgitamiseks ja kasutada selleks haiguslugusid, meditsiinilisi andmeid ja tööanalüüse.
Viidika
Viidika oli küla Pärnumaal, ajalooliselt Tori mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Aesoo küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Tori kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Aesoo külaga.
Umbes aastal 1900 on talu rühma mainitud nimega Війдика.
Karl Bühler
Karl Ludwig Bühler (27. mai 1879 Meckesheim – 24. oktoober 1963 Los Angeles) oli saksa psühholoog ja keeleteadlane. Ta on tuntud geštaltpsühholoogia-alaste tööde poolest ning oli üks Würzburgi koolkonna asutajaid. Bühler oli ka üks psühholingvistika rajajaid.
Elulugu
Karl Bühler sündis 27. mail 1879 Meckesheimis. Ta õppis arstiteadust Freiburgi ülikoolis, mille lõpetas 1903. aastal. 1904 kaitses ta Straßburgi ülikoolis doktoritöö psühholoogia alal Šoti filosoofist Henry Home’ist.
1906. aastal asus Würzburgis tööle Oswald Külpe assistendina. 1907 habiliteerus Bühler Würzburgi ülikoolis tööga "Tatsachen und Probleme zu einer Psychologie der Denkvorgänge". 1913. aastal siirdus Bühler koos Külpega Münchenisse. esimese maailmasõja ajal töötas Bühler arstina rindel. Sõja ajal abiellus ta Charlotte Malachowskiga. 1922. kutsuti Bühler Viini. Bühleri juures õppisid või töötasid sellised nimed nagu Egon Brunswick, Paul Lazarsfeld, Konrad Lorenz ja Karl Popper. 1938. aastal peale paarinädalast gestaapos kinniistumist emigreerus Bühler Norrasse ja sealt edasi suundus ta Ameerika Ühendriikidesse. Alates 1945. aastast elas ja töötas Bühler Los Angeleses, kuhu ta jäi kuni oma surmani, 1963. aastal.
Pärand
1918. aastal sai temast Dresdeni Tehnikaülikooli filosoofia ja pedagoogika professor, 1922. aastal Viini ülikooli psühholoogiaprofessor ja psühholoogia instituudi juhataja. Ta osales koos abikaasa Charlotte Bühleriga, kes oli samuti psühholoogiaõppejõud, Viini Psühholoogia Instituudi asutamisel. See loodi eesmärgiga reorganiseerida koolisüsteemi vastavalt uutele teaduslikele leidudele lapsepsühholoogia vallas. Mõlemad töötasid Viinis kuni emigreerumiseni 1938. aastal esmalt Norrasse ja sealt Ameerika Ühendriikidesse. 1940–1945 töötas Bühler Minnesota ülikooli professorina, 1945–1955 Los Angeleses Lõuna-California ülikooli psühhiaatriaprofessorina.
Bühler oli würzburglaste seas üks väheseid, kes tegeles uurimismeetodite täiustamisega. Ta väitis, et teadvuse sisuks ei ole aistingud, vaid mõte, mis on suunatud esemele ja tugineb skeemile, mis seda eset esindab Darstellunscheme. Oli hiljem tugevalt mõjutatud geštaltpsühholoogiast.
Väitis, ka, et keele kirjeldavad ehk deskriptiivsed ja argumenteerivad funktsioonid ei pruugi ühtida. Peamiseks panuseks psühholoogiasse võib lugeda seda, et laiendas psühholoogilist uurimust mõtlemiselt edasi keelele ja oli üks psühholingvistika rajajaid.
Mental Files
"Mental Files" on François Recanati filosoofiline raamat. See ilmus 2012 Oxford University Pressi väljaandel.
1 Singularism ja deskriptivism
Deskriptivism on vaade, mille järgi meie vaimne suhe üksikobjektidega käib nende objektide omaduste kaudu. Meile on kõigepealt antud omadused, mille näiteid maailmas me suudame registreerida, ja ainult kaudselt objektid. Selle vaate järgi on see nii sellepärast, et meie teadmist objektidest vahendab teadmine nende omadustest. (Robert Stalnaker ("Our Knowledge of the Internal World") ütleb: deskriptivistlik strateegia on seletada võimet osutada konkreetsetele indiviididele võimega osutada omadustele ja suhetele, mida need indiviidid eksemplifitseerivad, asjadele, mida võiks usutavamalt pidada vaimusisesteks või vähemalt asjadeks, mida vaim saab seestpoolt haarata." Objektid on meile antud ainult nende omaduste instantsieerijatena, mida me neile omistame. Minu sõber John on selle vaate järgi mulle antud ainult kui x, kellel on kõik (sealhulgas relatsioonilised) omadused (või ehk enamik omadusi), mis ma talle omistan. Kui kellelgi ainsal on kõik asjakohased omadused, siis ta on John. (See kõlab nagu metafüüsika, kuid deskriptivism ei ole metafüüsiline, vaid semantiline ja epistemoloogiline tees. Frank Jackson ("Reference and Description Revisited") ütleb, et deskriptivism ei ole vaieldav vaade, et objektid on omaduste kimbud, vaid rõhutamine, et me pääseme objektidele ligi omaduste kaudu.) Deskriptivismi järgi me jõuame füüsiliste esemeteni ainult semantilise lasuga pimedusse: me konkretiseerime omadused või suhted ning loodame, et need on ainukordselt eksemplifitseeritud (Charles Chastain, "Reference and Context"). Et deskriptivismi järgi me elame omaduste kvalitatiivses maailmas, kus objektidel on ainult episteemilisest seisukohast ainult teisene või tuletuslik staatus, siis oleks filosoofiliselt ilmutav, kui me puhastaksime keele üksikterminitest, nagu Williard  Van Orman Quine soovitas.  Siis saaks keel väljendada ainult üldpropositsioone, st propositsioone omaduste kohta, näiteks, et iga F on G või miski pole F ja G. "a on G" tõlgitakse lauseks "The F on G", mis, nagu Bertrand Russell oletas, on     üldpropositsioon.
Katastroofi oleks saanud vältida. Frege kahetasandilisest semantikast ei järeldu kaugeltki, et kogu meie teadmine on kaudne; see oli tegelikult kõige kindlam viis kaitsta singularismi niisuguste tunnetusväärtuse-vastuväidete eest, nagu Russelli singularismile esitati. Esiteks, Frege semantika saab jätta ruumi mittekirjelduslikele, tutvusepõhistele tähendustele. Uusfregeaanliku lähenemise järgi, mida pooldavad John McDowell, Gareth Evans, Christopher Peacocke jt, on olemas fundamentaalne eristus tutvusteadmise ja kirjeldusteadmise vahel, nii nagu Russelli lähenemises. Kui ma näen mäge, siis ma saan sellega tuttavaks. Aga see ei tähenda, nagu mägi ei oleks mulle esitatud erilisel viisil, mis erineb teistest viisidest, kuidas ta võib mulle esitatud olla. Kogemuses me oleme objektidega tuttavad, aga see on üksikmõte ja -tutvus, mis on ühitatav sellega, et on olemas teised antuse viisid, millel me nendega tuttavad oleme. Kahe teadmisviisi erinevusest ei järeldu mitte see, et tutvuse puhul ei ole üldse mingit antuse viisi, vaid ainult see, et ei ole deskriptiivset antuse viisi. Russelli väide, et Frege laadis kahetasandiline semantika on singularismiga ühitamatu, on tingitud tähenduse deskriptivistlikust käsitamisest, mida Frege ise ergutas, kuid mis pole kohustuslik. Teiseks, kui meil on lisaks tutvuse objektidele (osutustele) tutvuspõhised tähendused, siis tunnetusväärtuse-vastuväited singularismi ei ohusta. Siis ei saa sellepärast, et vead identiteedi asjus on võimalikud, enam väita, et subjekt ei ole objektiga otseses kokkupuutes. Sellised vead näitavad küll, et subjekt on subjektile antud mitmel viisil, kuid sellest enam ei järeldu, et objekt ei ole antud otseselt. Objekt võib olla antud kas otseselt kogemuses või kaudselt kirjelduste kaudu. Uusfregeaanlik raamistik võimaldab säilitada fundamentaalse vastanduse, millest ühetasandiline semantika sundis Russelli loobuma: demonstratiivse üksikmõtte, millest arusaamine nõuab kohast tutvust objektiga, vastanduse deskriptiivse üldmõttega, mis ei nõua tutvust. Otsesuse idee osutub kahemõtteliseks. Otsene osutus tähendab kas seda, et representatsiooni ainus tähendus või sisu on selle osutus, välistades mis tahes tähenduse või antuse viisi, nagu Russelli ühetasandilises semantikas, või siis seda, et subjekt on objektiga kogemuses otseselt tuttav ega pea seda deskriptiivselt ühe või teise omaduse instantsieerijaks – nagu singularistlikes raamistikes. Need kaks ideed on sõltumatud, ja Russell eksis, kui ta singularismist tegi järelduse, et Frege kahetasandiline lähenemine tuleb tagasi lükata. Recanati nimetab seda suureks veaks, sest tema arvates Russelli ühetasandiline semantika tappiski singularismi, laskes sel surra tunnetusväärtuse-vastuväidete kätte.
Recanati püüab siin singularismi kaitsta, eeldades kahetasandilist semantikat. Kirjeldusteadmise ja tutvusteadmise eristus taandub siis kaht tüüpi, kirjeldusliku ja mittekirjeldusliku tähenduse või antuse viisi eristusele. (Et Recanati raamistikus etendavad tähenduse osa vaimsed toimikud, mis on representatsiooni kandjad, siis võidakse väita, et tegu pole Frege laadis kahetasandilise semantikaga.)
Kui fregeaanlik kahetasandiline raamistik saab majutada tutvusteadmise ja kirjeldusteadmise eristuse, nagu Recanati väitel saab, miks siis deskriptivism ei saa seda majutada? Osutub, et deskriptivism võib mõnedest singularistide vastuväidetest tõesti pääseda, kui ta end kohandab. Deskriptivismi ja singularismi eeliste ja puuduste võrdlemisel tuleb aluseks võtta mõlema parimad võimalikud versioonid.
2 Kas deskriptivism saab seletada singulaarsust?
Deskriptivismi kõige ilmsem raskus on see, et ta tundub omistavat esmapilgul singulaarsetele mõtetele (näiteks et see mäetipp [näidates Mont Blancile] on alla 4000 m kõrgune) valesid tõesustingimusi. Recanati eeldab, et sellistel mõtetel on singulaarsed tõesustingimused. Nende üldkuju on: on olemas selline objekt x, et see mõte on mis tahes võimaliku maailma w suhtes tõene siis ja ainult siis, kui maailmas w kehtib ... x ... . Näites on selline objekt (Mont Blanc), et mõte "See mäetipp on alla 4000 m kõrgune" on tõene siis ja ainult siis, kui see objekt on alla 4000 m kõrgune. (Kirjeldaval mõttel, näiteks "Kõige kõrgem tipp on 4000 m kõrgune", ei ole singulaarseid tõesustingimusi. Jutt ei ole tegelikest tõesustingimustest, vaid võimalike maailmade tõesustingimustest.) Samal motiivil Russell räägibki üksikpropositsioonidest, mis haaravad endasse objekti ennast. Aga deskriptivismil on raske seda üksikust arvestada, sest niisugused mõtted räägivad selle vaate järgi otseselt ainult omadustest. Kui Russell oli deskriptivist, siis ta oleks öelnud, et propositsioon, mida väljendab lause "See tipp on alla 4000 m kõrgune," "sisaldab" peale omaduse olla alla 4000 m kõrgune veel mõnd omadust, näiteks olla tipp, mida subjekt praegu näeb. Saame üldised tõetingimused, mille rahuldamiseks on tarvis teatud omadustega objekti, mitte mingit kindlat objekti. Kaob side objektiga, mida subjekt tegelikult näeb, ja erinevus tõeliselt üldistest mõtetest.
Recanati meelest pole see seletus piisav. Esiteks, kirjelduse lauses "The F on G saab muuta jäigaks, ilma et lause hakkaks väljendama üksikpropositsiooni, millest ei saada aru, kui kirjelduse osutusega tuttav ei olda. Tõsi küll, sellise lausega väljendatakse üksikpropositsiooni, kui seda kasutatakse Keith Donnellani mõttes osutavalt, mitte omistavalt. Sellisel juhul on kõneleja tavaliselt tuttav mingi objektiga a, millest ta tahab rääkida ja mille kirjelduseks ta valib "the F", sest ta usub või teeb näo, nagu usuks, et a on F. Et kuulaja sellisest tarvitusest aru saaks, peab ta ise a-ga tuttav olema ning saama aru kõneleja kavatsusest osutada selle kirjeldusega a-le. Siin on oluline, et kõneleja peab kirjeldusega silmas kindlat objekti ja kuulaja teab, mis objekt see on. Ent määrava kirjelduse "The x" jäigastatud tarvitusest on võimalik täielikult aru saada ka juhul, kui kuulaja ei tea, millisele objektile selle kirjeldusega kontekstis osutatakse. Jäik tarvitus võib olla ka omistav: võib öelda "Tegelik F, kes ta ka ei oleks, on G." Kõnealust objekti sõltumatult tuvastada pole tarvis, nii et tutvusepiirangut ei ole. Erinevus lihtsalt jäigastatud kirjelduse ja osutatavalt tarvitatava kirjelduse vahel näitab, et see singulaarsus, mida deskriptivist kahemõõtmelise käiguga arvesse võtab, ei ole see tugev singulaarsus, mida taotleb singularist.
Tuleb eristada osutuse määramise kaht viisi, mida Kent Bach (keda inspireeris Tyler Burge) nimetab satisfaktsiooniliseks ja relatsiooniliseks. Bachi järgi, kui kõik mõtted asjadest saaksid olla ainult kirjeldavad, siis oleks kogu maailmakäsitus puhtkvalitatiivne ning meie mõtetel ei oleks seost millegi üksikuga, meil poleks see mõttes, meil poleks sellega tunnetuslikku kokkupuudet. Deskriptiivse mõtte objekt on määratud satisfaktsiooniliselt, de re mõtte objekt on määratud relatsiooniliselt, de re mõtte objekt peab mõttega teatud laadi suhtes olema. (Levine eristab askriptiivset ja mitteaskriptiivset esitusviisi, s.o vahendit, mille abil esitus on osutusega seotud. Askriptiivse viisi puhul omistatakse osutusele omadusi, ja vähemalt osalt nende instantieerumise tõttu see objekt või omadus ongi referent. Mitteaskriptiivse viisi puhul tekib osutussuhe teisiti, mitte eksplitsiitsete tingimuste rahuldamise tõttu, vaid teatud erilise suhte tõttu esitusega.)
See kahemõõtmeline relatsiooniline deskriptivism on parim deskriptivismi vorm, mida Recanati ette kujutab, kuid sellelgi on suuri raskusi. Esiteks, selleks et kuulaja saaks aru singulaarsest mõttest "See mäetipp on alla 4000 m kõrgune," peab kuulaja ise saama võtta episteemilise positsiooni, mis võimaldab tal mõelda singulaarset mõtet sama objekti kohta. Selleks peab ta olema mõtte objektiga sobivas episteemiliselt tulutoovas suhtes. (Tavaliselt peab ta saama vaadata kõnelejaga samas suunas, et tippu ise näha.) Kahemõõtmeline relatsiooniline deskriptivism ei seleta seda piirangut arusaamisele. Teiseks, sellest vaatest järeldub, et tutvussuhted on alati representeeritud osana singulaarsete mõtete sisust; aga see on vähemalt vaieldav. Kripke ja paljud teised on väitnud, et tutvussuhted ise ei pea olema representeeritud. Näiteks nime "Aristoteles" osutuse määrab suhtlusahel, aga nime kasutajatel ei pea olema mõtet suhtlusahelast ega isegi suhtlusahela mõistet.
Kõik ei ole selle järeldusega nõus. Kahemõõtmelise relatsioonilise deskriptivismi juhtiv pooldaja David Lewis ütleb, et Aristotelesest mõeldakse tavaliselt kirjelduse "see, kellest ma olen kuulnud Aristotelese nime all" all; nõnda osutatakse suhtlusahelale viisil, mis on nähtavasti kõige rumalamalegi inimesele jõukohane. Nii et võib-olla ei tuleks valida poolt, kas tutvussuhted on representeeritud. Aga kahemõõtmeline relatsioonilise deskriptivism seda ei tee, vaid eeldab kindlalt, et tutvussuhted on internaliseeritud, ja Recanati meelest on see nõrk koht, mis teeb selle positsiooni haavatavaks.
On ka mittedeskriptiivseid kahemõõtmelise mudeli vorme, mille kohta see vastuväide ei käi. Need ei väida, et mõtte või mõtteosa esmast sisu oskab mõtleja artikuleerida või mõttes representeerida. Mõtte esmaseks sisuks peetakse selle funktsiooni või rolli, mis määrab kontekstuaalselt selle osutava ehk teisese sisu, kuid pole mingit põhjust, miks subjekt peaks seda funktsiooni või rolli artikuleerima või sellest mõtlema. Ka Recanati singulaarse mõtte teooria, mis kasutab vaimsete toimikute mõistet, on kahemõõtmeline, sest vaimsete toimikute juures figureerib midagi esmase ja osutava sisu eristuse taolist.
3 Mittekirjeldavad presentatsiooniviisid kui vaimsed toimikud
Ratsionaalne subjekt võib võtta erinevaid hoiakuid otsustuse suhtes, et antud indiviid on F, olenevalt sellest, kuidas see indiviid on esitatud. Ta võib seda pidada ühe esituse all vääraks ja teise all tõeseks, kui ta ei saa aru, et tegu on sama indiviidiga. Tema arvates on tegu eri indiviidide ja eri väidetega. Selliste olukordade seletamiseks postuleeris Gottlob Frege lisaks keeleväljendite osutustele antuse viisid ehk tähendused. Väide "Cicero on Tullius" on osutuse tasandil triviaalne, kuid tähenduse tasandil informatiivne, sest nimedega "Cicero" ja "Tullius" seotud tähendused on erinevad. Tähendus määrab osutuse, kuid ainult kontingentselt. Kui tähendus oleks sama, siis väide oleks triviaalne ja seda tunnistaks igaüks, kes sellest aru saab. Frege jaoks olid need tähendused või antuse viisid olemuslikult kirjeldavad: osutust esitatakse teatud omadusi omavana või teatud suhetes olevana. Et tähendus peab määrama osutuse, peab olema üksainus objekt, millel on vastavad omadused või mis on vastavates suhetes. Nii et tähendust saab põhimõtteliselt esitada määrava kirjeldusega "the F". Cicero ja Tulliuse juhtumil seostab subjekt kummagi nimega erineva kirjelduse. Frege lähenemisel on see raskus, et see sunnib postuleerima igal sarnasel juhtumil ("Frege juhtumil") osutust määravad kirjeldused subjekti peas. On aga kolme tüüpi juhtumeid, kus tänapäeva keele- ja vaimufilosoofid kirjeldusi peas postuleerida ei taha: osutamine taju kaudu, osutamine suhtlusahela kaudu ja osutamine indeksikaalide kaudu.
Deskriptivism on vastuolus Bertrand Russellist alguse saanud levinud vaatest, et nii keeles kui ka mõtlemises on kirjeldav osutus ja otsene osutus. Kirjeldav osutus on mõistetega vahendatud: me mõtleme mingist objektist kui omaduste omajast või tingimuste rahuldajast. See on võimalik ka siis, kui me tunneme osutust ainult kirjelduse järgi, olemata sellega tuttav. Kogemuses aga oleme objektidega tuttavad ning see võimaldab meil osutada nendele otseselt, ilma et peaksime pidama neid nende-ja-nende omaduste kandjateks. Kui me tajume objekti ja meil on temast mõte, siis objekt, mille kohta mõte käib, on objekt, mille kohta taju käib, ja seda ei määra omadused, mis subjektil objekti kohta on. Mõnel juhtumil me ei oskagi meile kogemuses antud objekti õieti kirjeldada, me ei tea, mis see on, kuid sellegipoolest saame sellele otseselt osutada ning näiteks huvi tunda, mis see on. Campbell ütleb, et nägemine võimaldab ühelt asjalt saadud informatsiooni kokku siduda, isegi kui meil pole õnnestunud seda õige mõiste alla viia. Kuigi me ei oska mõisteliselt öelda, mille kohta meie mõte käib, on Frege juhtumid ikkagi võimalikud. Mul võib olla tajusuhe (näiteks erinevates modaalsustes) enda arvates kahe objektiga, mis on aga juhtumisi üks ja seesama objekt. Fregeaan ütleks säärasel juhtumil arvatavasti, et osutust fikseeriv kirjeldus subjekti vaimus peab olema umbes nagu "see, mida ma praegu näen," või "see, mida ma praegu kombin" (Russelli järgi "see, mis põhjustab neid meelteandmeid"). Aga see eeldab subjektilt refleksioonivõimeid, mida ei tundu Frege juhtumite taoliste samasussegaduste tekkimiseks tarvis olevat. Selleks, et subjektil oleks mõtted objektide kohta, mida ta tajub, ei pea tal olema reflektsooni oma tajusuhte üle objektiga. (Seda, et subjektil on dispositsioon võtta refleksioonieelselt osutusi erinevatena, saab kindlaks teha, testides tema ootusi, nii nagu eksperimentaalpsühholoogias testitakse väikelaste ootusi. Jonathan Lowe ("Sortals and the Identiﬁ cation of Objects") väidab, et objekti saab tajuda, oskamata teda veel mõttes välja eraldada. Selleks, et tajutav saaks mõtlemise objektist, tuleb sellest mõelda mingi "kategooria" all. Lowe möönab, et mõnikord meil pole aimugi, millise kategooria alla tajutav käib (näiteks loom või vari), kuid väidab, et kuigi me mõtleme sellest singulaarselt "ma ei tea, mis see on", on mõte siiski kirjeldav ("mis iganes, mida ma äsja kogesin"), nii et pole tegu päriselt singulaarse mõttega. Recanati ei võta siin seisukohta, sest kuigi mõtlemine eeldab tõesti minimaalsetki võimet objekti kategoriseerida, on kõnealused kategooriad on niikuinii liiga üldised, et saaks rääkida osutuse fikseerimisest.)
Rindali paisjärv
Rindali paisjärv on järv Pärnu linnas Ahaste külas.
Paisjärve läbib Oara oja.
Ulrich (Mecklenburg)
thumb|Mecklenburg-Güstrow' hertsog Ulrich III
Noorus
Ulrich oli hertsog Albrecht VII ja tema naise Anna kolmas poeg. Ulrich sai hariduse Baieri õukonnas. Hiljem õppis ta teoloogiat ja õigust Ingolstadtis. Pärast isa surma võttis ta residentsiks Bützow' ja järgnes 1550. aastal oma nõole hertsog Magnus III-le kui Schwerini piiskopkonna luterlik administraator. Hiljem abiellus ta Magnuse lese Elisabethiga. Pärast Elisabethi surma abiellus ta Pommeri hertsogi Philipp I tütre Annaga.
Pärast oma onu Heinrich V surma võttis Ulrich valitsemisest osa, eriti Mecklenburgi osalemise ajal Schmalkaldeni sõjas. See puhkes pärimisvaidlusest, mille lahendas Brandenburgi kuurvürsti "Ruppiner dictum".
Valitsemine
17. veebruaril 1555 sai Ulrich oma venna Johann Albrecht I kaasregendiks Mecklenburg-Güstrow's. 1556. aastal sai ta, säilitades oma vennaga ühise riigivalitsuse, endale Mecklenburgi idaosa pealinnaga Güstrow's, sellal kui Johann Albrecht sai lääneosa residentsiga Schwerinis. Pärast venna surma 1576. aastal tehti Ulrichist tolle järglaste, sh Johann Albrecht II eestkostja. Ulrich ehitas Güstrow' lossi oma vürstlikuks residentsiks.
Ulrich kehastas haritud, kaasaegset vürsti ja oli jumalakartlik luterlane. Temast kujunes Mecklenburgi dünastia üks juhtivaid vürste. Ta jättis surres maha umbes 200 000-kuldnase varanduse. Ulrich osales Tycho Brahe ja David Chyträusi vahelises teaduslikus arutelus ning pidas kirjavahetust humanistidega nagu Heinrich Rantzau. 1594. aastal organiseeris ta Alam-Saksimaa keiserliku ringkonna juhina sõjalist ja rahalist abi Türgi ohu vastu.
Ulrich oli vahendajaks Taani kuninga Frederik II ja tema õemehe, Holstein-Gottorpi hertsogi Johann Adolfi vahelises vaidluses, olles mõlemaga suurepärastes suhetes. Schwerini piiskopkonna administraatorina oli tema järglaseks ta lapselaps, viimane Schleswigi piiskop Taani vürst Ulrik, kes abiellus Katharina Hahn-Hinrichshageniga.
Ulrichi lapselaps Anna abiellus Šotimaa James VI-ga. 1598. aastal püüdis James VI kindlustada Inglismaa trooni. Ta saatis oma saadikud naise perekonna ja liitlaste juurde, et arutada tema õigust Elizabeth I troonile ning seda, et Euroopa vürstid peaksid teda toetama Hispaania nõuete vastu, vajadusel sõjalise abiga. Ulrich kirjutas 20. augustil Jamesile ettevaatliku kirja, soovitades, et Elizabeth peaks nimetama ta oma järglaseks, ja oli kindla relvatoe osas leige.
Perekond
Ulrichi ainus laps abielust Elisabethiga oli Sophie.
Kaire Palmaru
Kaire Palmaru (sündinud 11. augustil 1984 Pärnus) on eesti jalgpallur.
Ta lõpetas aastal 2003 Pärnu Koidula Gümnaasiumi ja aastal 2006 materjalitehnoloogina Tallinna Tehnikaülikooli.
Ta mängib aastast Naiste Meistriliigas osalevas klubis JK Pärnu.
Purúsi provints
pisi|Purúsi provintsi asukoht Ucayali piirkonnas Purúsi provints on üks Peruu Ucayali piirkonna neljast provintsist Amasoonia vihmametsas. Provintsist voolab läbi Purusi jõgi.
1943. aasta 2. juulil loodud provintsis on vaid üks samanimeline ringkond: Purúsi ringkond, mille pealinn on Esperanza. Ringkonda juhib alkald Emilio Montes Bardales. Provintsi pindala on 17 847,76 km2, rahvaarv 2005. aasta rahvaloenduse andmeil 3485 inimest.
Greta Korju
Greta Korju (sündinud 8. oktoobril 1996 Tallinnas) on eesti võistlustantsija.
Greta Korju hakkas tantsuspordiga tegelema 2002. aastal kuueaastaselt. Varem oli ta tegelenud iluvõimlemise ja rahvatantsuga. 2012. aastast treenib Kanadas.
Sportlikud saavutused
Greta Korju koos partneri Richard Lifshitziga
Tiitlivõidud
Olulised võistlused
Greta Korju koos partneri Ranno Aigroga olid paljude rahvusvaheliste võistluste finalistid ja võitjad.
Aron Jóhannsson
Jóhannsson sündis USA-s Islandi päritolu perekonnas. Kolmeaastaselt kolis ta perekonnaga tagasi Islandile. Suurema osa lapsepõlvest veetis ta Islandil.
Jóhannsson alustas klubikarjääri Islandi klubis Fjölnir. 2010. aasta augustis liitus ta Taani klubiga AGF Aarhus. Ta aitas meeskonnal jõuda Taani kõrgliigasse. Taani kõrgliigas Superligaen tegi ta debüüdi 18. juulil 2011 mängus Lyngby Boldklubiga. Esimese värava lõi ta kõrgliigas 7. novembril 2011 võõrsil mängus SønderjyskE-ga. 27. augustil 2012 lõi ta 4:1 võidumängus AC Horsensiga 3 minuti ja 50 sekundiga kõige kiirema kübaratriki Taani kõrgliigas. Lisaks lõi ta ka mängus neljanda värava. Nelja värava löömiseks kulus tal ainult 16 minutit, mis oli samuti rekord.
2019–2020 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis Hammarby IF. 2020. aasta hooajal lõi ta Rootsi kõrgliigas 12 väravat.
Debüüdi USA jalgpallikoondises tegi ta 14. augustil 2013 sõprusmängus Bosnia ja Hertsegoviinaga. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 15. oktoobril 2013 maailmameistrivõistluste valikmängus Panamaga. Ta valiti USA koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlusteks.
2015. aasta CONCACAF Gold Cup'il lõi ta värava 18. juulil veerandfinaalimängus Kuubaga.
Epp Kubu
Epp Kubu (sündinud 1. novembril 1982 ) on eesti kunstnik.
Aron Jóhannsson
Ta on mänginud kümnel korral ka Islandi U21 jalgpallikoondises.
Epp Kubu
2002. aastal astus Kubu Eesti Kunstiakadeemiasse stsenograafia erialale. 2004. aastal suundus aastaks Lätti, kus õppis Läti Kunstiakadeemias samal erialal. 2006. aastal lõpetas EKAs bakalaureuseõppe. 2009. aastal valmis tema magistritööna kolme ekraaniga videoinstallatsiooni “Nutt ja hala” (2009). Epp Kubu on teinud ühe isikunäituse (2011 „Money chases children“, Tallinna Linnagaleriis) ning osalenud grupinäitustel Eestis, Saksamaal, Lätis, Austrias ja Sloveenias.
Epp Kubu töötab mitmete meediumitega: fotograafia, videokunst, dokumentaalfilm, stsenograafia, etenduskunst ja graafiline disain. Kubu tegeleb oma töödes ühiskondlike ja isiklike probleemidega, käsitledes perekonda, armusuhteid ja traditsioonide hääbumist. Sageli näitab ta on teostes argielu pahupoolt läbi tragikoomilise absurdi. Epp Kubu teosed paistavad silma oma mõjuvate tehniliste lahendustega.
Muud tööd
Lisaks näitustele on ta teinud töid foto, video- ja dokumentaalfilmiga, stsenograafia, etenduskunsti ning graafilise disainiga Eestis, Lätis ja Prantsusmaal:
2009
2008
2007
2006
2005
2003
Jegor Jakovlev
Jegor Jakovlev (vene Егор Владимирович Яковлев; 14. märts 1930 Moskva – 18. september 2005 Moskva) oli vene ajakirjanik.
Oste jõgi
thumb|
Oste on jõgi Saksamaal Alam-Saksimaa põhjaosas, Elbe vasakpoolne lisajõgi.
See voolab läbi Harburgi, Rotenburgi, Stade ja Cuxhaveni kreiside ning suubub Elbesse Otterndorfi juures.
Jegor Jakovlev
Jegor Jakovlev suri 18. septembril 2005 Moskvas, ta on maetud Novodevitšje kalmistule.
Isiklikku
Tema poeg on ajakirjanik Vladimir Jakovlev (sündinud 1959)
Oste jõgi
Oste on 2004. aasta mais loodud "Deutsche Fährstraße" osa, institutsioon, mis sarnaneb Ameerika National Scenic Bywayga. See ühendab mitmeid kohti Bremervörde ja Kieli vahel seoses parvlaevade ja jõgede ületamise ajalooga, nagu ajaloolised laevasillad Rendsburgis ja Ostenis. Ka Ostel on kaks praami, Gräpelis ja Brobergenis. Gräpeli praam on tegelikult käsitsi juhitav.
Kuigi tunnistatud ametlikult veeteeks, ei ole Ostel palju laevaliiklust.
Jõe lähe on Tostedti juures Lüneburgi nõmme piiril, sealt voolab läände, läbides Sittenseni ja Zeveni, suundub põhja ja läbib Bremervörde, kus algab loodete mõju, Hemmoori ja Neuhausi.
Randall Duk Kim
Randall Duk Kim (sündinud 24. septembril 1943) on päritolu USA teatri-, tele- ja filminäitleja.
Alates 18. eluaastast ja suurema osa oma karjäärist on ta näidelnud teatrilaval. Tema tuntuim filmiroll on filmis "The Matrix Reloaded".
Port Arthur
Port Arthur on mitme asula nimi:
Vingerja
Vingerja oli küla Pärnumaal, ajalooliselt Kilingi mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Kikepera küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Saarde kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kikepera külaga.
Külast on teateid alates umbes 1900 (Вингерья).
Viljandi lossimägede paljand
Viljandi lossimägede paljand on Viljandi linnas lossimägede serval asuv kaitsealune liivakivipaljand.
Paljand kuulub Viljandi maastikukaitseala koosseisu.
Kirjeldus
Läände avatud paljand paikneb Viljandi lossimägede lõunapiiril Hariduse tänava lõpus, Valuoja vasakul nõlval, ojast paarisaja meetri kaugusel. Paljandub Kesk-Devoni Aruküla lademe põimkihiline punakaspruun liivakivi.
Selle suurim kõrgus on 6,1 meetrit ja pikkus 21,3 meetrit. Seina pindala on 66,5 m².
Paljand võeti kaitse alla 1959. aastal, teistel andmetel 1964. aastal.
Johann von Buxhoeveden
Johann von Buxhoeveden oli Saaremaa stiftifoogt 1527., 1528. ja 1534. aastal.
1527. ja veel ka 1536. aastal on Johann von Buxhoevedeni mainitud Saare-Lääne piiskopi nõunikuna. Tõenäoliselt oli piiskop Reinhold von Buxhoeveden tema küllaltki lähedane sugulane.
1528. aastal abiellus Johann von Buxhoeveden Barbara Danelovega.
Laatre Veskijärv
Veskijärv (ka Laatre Veskijärv) on järv Valga maakonnas Valga vallas Laatre alevikus, Rampe ja Väljakülas. Veekogu pindala on 3,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1310 m. Veekogus on 1 saar.
Eesti.ee
eesti.ee on Eesti riigi infoportaal, mis koondab riigiasutuste e-teenuseid, infot erinevate eluvaldkondade teemadel ning asutuste kontaktandmeid. Kolmes keeles infot pakkuv portaal on mõeldud kodanikule, ettevõtjale ja ametnikule. 2013. aasta märtsi alguse seisuga oli portaalis ligi 400 e-teenust, 400 artiklit ja 2500 kontakti. 2018. aasta märtsi alguse seisuga oli portaalis 154 e-teenust, 1330 artiklit ja 2866 kontakti.
Portaali sisu
Riigi Infosüsteemi Ameti riigiportaali osakonna hallatav riigiportaal eesti.ee on osa Eesti riigi infosüsteemist. Riigiportaal on X-tee esitluskiht ehk keskkond, kus sisselogitud kasutajad saavad tarbida e-teenuseid kodaniku, ettevõtja või ametniku rollis.
Populaarseimad e-teenused 2017. aastal olid
E-posti aadress
Igal Eesti isikukoodiga inimesel on riigiportaalis olemas oma e-posti aadress – eesnimi.perekonnanimi(n)@eesti.ee ja isikukood@eesti.ee (isikukoodiga aadressi avalikult mitte jagada). Ettevõtetel registrikood@eesti.ee.
2013.aasta alguses oli @eesti.ee aadressi aktiveerinud 140 000 inimest.
2017. aasta lõpuks oli suunanud @eesti.ee aadressi oma igapäevasele e-posti aadressile ja sai riigiasutustelt teavitusi ligi 400 000 kasutajat.
Riigiportaali ajalugu
Riigiportaal sai alguse 12. märtsil 2003. aastal, millal Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium avas kodaniku teabeportaali ja kodaniku IT-keskkonna. Hiljem ühendati kodanikuportaalid ning 2007. aastal ühines nendega ka seni eraldi töötanud riiklik teabeportaal riik.ee. Riigiportaali viimane põhjalik uuendus viidi läbi 2011. aasta lõpus. Koostöös riigiportaali vabatahtliku arendusmeeskonna ja kasutajatega tehtud muudatused aitasid teha riigiportaali kasutajasõbralikumaks.
2012. aasta keskel TNS EMORi läbi viidud uuringu järgi muutub riigiportaal eesti.ee järjest populaarsemaks. Kaks kolmandikku internetikasutajatest Eestis tunneb portaali ning iga teine internetikasutaja on portaali kasutanud.
Augustis 2013 lisandus riigiportaali ettevõtja teavituskalender ning sisse sisselogimisel näevad kasutajad oma andmeid Minu asjade all ühes kohas.
2017 sai portaal taas värske näo. Uus kujundus kohandub nutitelefoni või tahvelarvuti ekraani suurusele.
Riigiportaali areng
Riigiportaali tulevikuplaanide seas on uute teavitusteenuste avamine
2018. aastal avanes uuenenud vaade ka sisselogitud personaalsel lehel ning arendamise viimase etapiga muutus e-teenuste kasutamine veelgi lihtsamaks ja kiiremaks, sest ühekordse sisselogimisega saab ära teha kõiki e-riigi toiminguid.
2020. aastal avas Riigi Infosüsteemi Amet testkasutuseks suhtluskeskkonna vestlus.eesti.ee ja failivahetuskeskkonna sahver.eesti.ee.
Fabian Johnson
Fabian Marco Johnson (sündinud 11. detsembril 1987 Münchenis) on USA jalgpallur (kaitsja).
Debüüdi USA rahvuskoondises tegi ta 11. novembril 2011 mängus Prantsusmaaga. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 1. juunil 2014 mängus Türgiga.
Ta on esindanud Saksamaad ka noortekoondistes.
Viratu
Viratu oli küla Pärnumaal, ajalooliselt Uue-Vändra mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Rõusa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Vändra kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Rõusa külaga.
Külast on teateid alates umbes 1866 (Вирато ).
In Time
In Time oli Estonian Airi pardaajakiri, mis ilmus 1997–2015.
Ajakirja In Time on kirjeldatud kui glamuurset elustiiliajakirja, mis püüab edendada eksporti ja meelitada Eestisse välisturiste.
Ajakirja levitati Estonian Airi lennukite pardal ja kassades, Tallinna Lennujaamas ja Tallinna suuremates hotellides. Ilmus 2014-2015 kuus korda aastas. Ajakiri oli elektrooniliselt kättesaadav Estonian Airi veebilehel. Viimane number oli oktoober–november 2015.
Tērvete (ajalooline piirkond)
pisi|Semgalide asuala Tērvete või Tērvetene (ladina keeles Thervetene, saksa keeles Terwetein) oli semgalite muinasmaakond Lielupe jõgikonna alal. Ala keskus oli Tērvete muinaslinnus, maakonna aladele jäi ka Svētkalns.
Henriku Liivimaa kroonika järgi oli sajandi alguses seal valitsejaks Vesthard. Aastal 1254 määrati maakonna alad Liivi ordule, kes määras sinna ka oma foogti.
Sirje Kapper
Sirje Kapper (sündinud 2. oktoobril 1992 Valgjärve vallas) on eesti treener ja endine jalgpallur, alates jaanuarist 2022 Eesti naiste jalgpallikoondise peatreener.
Ta mängis 2007–2018 Naiste Meistriliigas osalevas klubis JK Tammeka. Kapper alustas treeneritööd 2013. aastal ning 2019. aastast on ta Tammeka naiskonna peatreener. Roops on õppinud Tartu ülikooli kehakultuuriteaduskonnas.
Ta esindas Eesti naiste jalgpallikoondist 15 mängus.
Tõrva veskijärv
Tõrva veskijärv (ka Matsi paisjärv) on järv Valga maakonnas Tõrva linnas. Veekogu pindala on 0,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 349 m.
Pudłówek
Pudłówek on küla Poolas Łódźi vojevoodkonnas Poddębice maakonnas Poddębice vallas. Pudłówek asub Poddębicest ligi 8 km lõunaedelas ja Łódźist umbes 37 km lääneloodes.
Balti liit
Balti liit (ka: Balti Antant) oli aastatel 1934–1940 jõus olnud Eesti, Läti ja Leedu poliitiline liit.