cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kōrli Stalte
Kōrli (Karl) Stalte (9. august 1870 Ire – 12. jaanuar 1947 Fehrbellin Brandenburg) on liivi ühiskonnategelane, kirjanik, liivi kultuuri uurija; üks tuntumaid liivlasi üldse.
Pahmamine
Pahmamine oli tuntud mitmel pool Euroopas. Eestis tallas vanemal ajal talurahvas pahmast ise, lauldes ühtlasi vastavaid laule. 19. sajandil oli selline pahmamise viis kasutusel vaid vaesemates piirkondades, kehvemates peredes või väikse viljakoguse korral.
Pant (perekonnanimi)
Pant on perekonnanimi.
Kōrli Stalte
Ta kirjutas sõnad liivi rahvushümnile "Min izāmō".
Andres Taul
Andres Taul (11. augustil 1936 Tartu – 24. aprill 2018 Kanada) oli eesti vaimulik, Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku peapiiskop ja hiljem EELK Välis-Eesti piiskopkonna piiskop.
Elukäik
Tema perekond põgenes 1944. aastal Saksamaale. Õppis Göttingeni Eesti Algkoolis. Kuna isa kutsuti Inglismaale Londoni koguduse õpetajaks, siis koliti 1947. aastal Saksamaalt Inglismaale. Aastatel 1948–1954 õppis ta Portora Royal Schoolis (poiste erakool Enniskillenis Põhja-Iirimaal). 1954. aastal alustas ta õpinguid Augustana-Hochschule's Neuendettelsaus Baierimaal, rõhuga vanade keelte ja saksa keele õppimisel. Aastatel 1956–1957 õppis ta Erlangeni Ülikooli usuteaduskonnas; 1957–1960 Oxfordi Ülikooli Honours School of Theologys, mille lõpetas bakalaureusekraadiga, magistrikraadi sai aastal 1964 Oxfordi Ülikoolist. Doktoritöö teemal "The impact of fifty years of atheistic indoctrination of the Estonian Evangelical Lutheran Church" kaitses ta 1996. aastal Concordia Lutheran High Schoolis (Fort Wayne'is, Indiana osariigis). Oli prooviaastal Londoni koguduses. Ordineeriti õpetajaks 30. juulil 1961 peapiiskop Johan Kõpu poolt.
Ta oli aastatel 1961–1969 Põhja-Inglismaa koguduse õpetaja. 1969. aastast elas Ameerika Ühendriikides, kus oli 1969–1971 New Yorgi Eesti Evangeeliumi Luteri Usu koguduse abiõpetaja. Edasine elu möödus Kanadas: aastatel 1971–1982 oli ta Toronto Vana-Andrese koguduse õpetaja, 1982–2007 Toronto Peetri koguduse õpetaja, ühtlasi hooldas ta 1996–2007 St. Catharines'i Pauluse kogudust.
Valiti 26. veebruaril 2007 E.E.L.K. peapiiskopiks. 10. juunil 2007 pühitses Andres Põder Toronto Vana-Andrese kirikus ta peapiiskopiks. Pärast E.E.L.K. ja EELK ühinemist oli ta Välis-Eesti piiskopkonna piiskop.
Andres Taul suri 23. aprillil 2018 Kanadas. 6. augustil 2018 oli Tallinna toomkirikus õhtupalvus tema mälestuseks. Ta maeti 7. augustil 2018 Metsakalmistule.
Isiklikku
Tema isa Jaak Taul oli Eestis Petseri Peetri koguduse, Ülikooli koguduse ja Tartu Peetri koguduse õpetaja ning Tartu ülikooli süstemaatilise usuteaduse eradotsent (kaitses 21. mail 1935 usuteaduse doktori väitekirja). Inglismaal oli tema isa E.E.L.K. Londoni koguduse õpetaja ja hiljem ka Inglismaa praostkonna praost.
Koplirahu
Koplirahu on Lääne maakonnas Noarootsi vallas Tahu lahes asuv 0,24 hektari suurune saar (rahu). Saare rannajoone pikkus on 230 meetrit.
Rahu koordinaadid on.
Rahu asub Silma looduskaitsealal ja on looduskaitse all.
Teplá klooster
Teplá klooster (tšehhi keeles Klášter Teplá; saksa keeles Stift Tepl) on premonstraatide ordu klooster Böömimaa lääneosas Praha peapiiskopkonnas Tšehhis.
Ajaloost
Kloostri asutas pärimuse kohaselt 1193. aastal õnnis Hroznata, Böömimaa aadlik. Esimesed mungad tulid kloostrisse Strahovi kloostrist Prahas. Kloostri esimesel missal osales Böömimaa kuningas Václav I. Klooster on oma asukoha tõttu piirialal kannatanud sagedaste sõdade läbi. Kuigi ta erandlikult jäi puutumata hussiitide sõdadest, on ta mitu korda purustatud ja paljaks röövitud, aga iga kord jälle üles ehitatud. Kloostri abtid juhtisid keskajal Lääne-Böömimaa alade asustamist saksa kolonistidega, elasid üle reformatsiooni, Kolmekümneaastase sõja ja kloostri jäämise keset luterluse piirkonda, seejärel hoidsid nad olulist positsiooni Böömimaa rekatoliseerimisel 17. sajandil. 20. sajandil pärast maailmasõdasid läks klooster Sudeedimaa koosseisus Saksamaale aastaiks 1938–1945, kuid pärast Teist maailmasõda sudeedisakslased deporteeriti ja Tepla klooster läks koos muu Sudeedimaaga Tšehhoslovakkiale. 1948. aastast alates muutis riigi kommunistlik valitsus kloostri hooned kasarmuteks, alates 1978. aastast seisid ruumid tühjana. Pärast Sametrevolutsiooni taastati klooster 1990. aastal. Alates 2008. aastast kuulub Teplá klooster Tšehhi rahvuslike kultuurimälestiste hulka.
Kloostri kirik
Kloostri Maarja kuulutamise kirik, gooti arhitektuuri elementidega romaani kirik esindab romaanikalt gootikale üleminekustiili ja on üks vanimaid kirikuid Böömimaal. Ehitis püstitati 12. sajandi lõpul ja 13. sajandi algul. Hoone on 65,25 meetrit pikk ja 15,6 meetrit kõrge kodakirik, mille pikihoonel on ümarkaarsed aknad kõrgel seintes, kaks madalamat poolümarat külgapsiidi ja polügonaalne koorilõpmik kõrgete teravkaarsete akendega. Ka transepti viiludel on teravkaarsed gooti aknad. 17. ja 18. sajandi vahetusel ehitati kirik barokkstiilis ümber, ümberehitus puudutas eelkõige kiriku siseruumi, kuid ka kaks läänetorni said baroksed tornikiivrid. Kiriku ümarkaarne lääneportaal on pseudoromaani stiilis laia arhivoldi ja kolmnurkse ehisviiluga, mida kaunistavad skulptuurid.
Muud hooned
Kloostri säilinud hoonetest enamik on püstitatud aastail 1688-1724. Kapiitlisaali interjöör on kaunistatud rikkaliku stukkdekooriga ja laefreskodega, mis kujutavad kahtteist apostlit ja Xanteni Norbertit. Ühel laefreskol on kujutatud Xanteni Norberti säilmete kirstu viimist Praha Strahovi kloostrisse 1627. aastal. Talverefektooriumi seinafresko on maalitud 1816. aastal ja kujutab püha õhtusöömaaega, laefreskol on püha Paulus. Sisehoovis on neli barokkskulptuuri: püha Prokopius, püha Jan Nepomuk, püha Václav ja püha Veit.
Kiriku sisustus
Kiriku pealöövis on kaks altarit, idaotsas Maarja kuulutamise peaaltar ja löövi keskel Püha risti altar. Kiriku rokokoostiilis peaaltar kujutab skulptuuridena Xanteni Norbertit, püha Vaclavit, püha Augustinust, püha Miikaeli ja püha Annat. Altariretaabel pärineb 1750. aastast, selle lõid skulptorid Josef Lauermann ja Ignatius Platzer; Maarja kuulutamist kujutava altarimaali lõi Jan Petr Molitor. Ka teine altar on Ignatius Platzeri töö, samuti suured, marmorit imiteerivalt valgeks värvitud ja kullatisega kaunistatud puuskulptuurid, mis kujutavad pühakuid ja nelja suurt kiriku doktorit: püha Augustinust, püha Ambrosiust, püha Hieronymust ja Gregorius Suurt. Peaaltarist kahel pool on kaks tohutu suurt plafoonmaali, mis kujutavad Moosest ja ristilöödud Jeesus Kristust. Kirikus on vitraažaknad ja barokkorel.
Kloostri asutaja Hroznata kuulutati 1897. aastal õndsaks ja relikviaar tema säilmetega eksponeeriti väikeses kabelis kiriku apsiidis. Endine hauakoht on märgitud suure puust tahvli ja mälestusplaadiga kiriku põrandas seal, kuhu aastal 1217 sängitati tema sarkofaag.
Vagonu parksi raudteepeatus
pisi|Vagonu parksi raudteepeatus Vagonu parksi raudteepeatus on raudteepeatus Riia–Krustpilsi raudteeliinil Riia linna Dārzciemsi ja Maskavas forštate asumi vahel.
Peatuse juures asub endine reisivagunite depoo, praegune remondikeskus. Peatuse hooned ja perroonid on ühetatud jalakäijate sillaga, mis ühendab ka depoo teid ületades kaht asumit. Peatuses peatuvad Aizkrauklesse, Ogresse ja Lielvārdesse suunduvad elektrirongid.
Peatus asub Riia keskraudteejaamast 2,2 km kaugusel. Peatust läbiv raudtee on elektriraudtee. Piletikassa asub Riiga saabuval suunal asuval perroonil. Alates 2016. aasta 30. aprillist on kassa suletud. Piletihinnalt kuulub peatus A-tsooni.
Peatus rajati 1930. aastatel vagunite sorteerimispargi tööliste tarbeks. Algul kandis see nime Kalpaka parks, ent 1945. aastal sai see tänapäevase nime. Aastail 1960–1962 ehitati selle juurde Zasulauksi mootorvagunite depoo elektrirongide remondi tsehh, 1963. aastal lisandus diiselrongide koostamise punkt.
1956. aastani järgnes Vagonu parksile 5. km postenise peatus. 1950. aastateni eelnes sellele Kalpaka postenise peatus.
Randivälja Kristuse Sündimise kirik
Randivälja Kristuse Sündimise kirik (ka Tori Kristuse Sündimise kirik) on õigeusu kirik Pärnu maakonnas Tori vallas Randivälja külas. Kirikut kasutas Tori õigeusu kogudus.
Kirik ehitati aastatel 1867–1868.
Randati
Randati on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Smiltene piirkonnas Vireši vallas. Küla asub valla põhjaosas Koiva jõe kaldal, maantee A2 lähistel. Randati jääb valla keskusest Virešist 2 kilomeetri, endisest piirkonnakeskusest Hopast 26 kilomeetri ja Riiast 154 kilomeetri kaugusele. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Hopa piirkonda.
Randivälja Kristuse Sündimise kirik
Kirikut kasutanud kogudus lõpetas tegevuse 1962–1963. Põhjusteks olid alalise preestri puudumine ja kõrged kirikumaksud. Seejärel kasutati kirikut sovhoosi viljahoidlana.
21. sajandi algul tehti kirik seest korda.
Abiminister
Abiminister on valitsuskabineti liikmest ministrit abistav kõrgem riigiametnik. Sageli kureerib abiminister laiema vastutusalaga ministeeriumis ühte kitsamat valdkonda.
Randati
Külas asub looduskaitsealune Randati pank, kaitse all on ka sealne elupuu ümbermõõduga 1.61 m.
Abiminister
Abiministrid Eestis
Abiministri ametikohad seadustati muudatustega Vabariigi Valitsuse seaduses 2003. aasta juulist.
Abiministri ülesandeks oli juhtida ministrilt saadud volituste piires ministeeriumi valitsemisalasse kuuluvates küsimustes poliitika kujundamisega tegelevaid struktuuriüksusi, korraldada ministeeriumi valitsemisalasse kuuluvaid küsimusi ja täita muid ministri antud ülesandeid.
Abiministri ametikoht kuulus ministeeriumi koosseisu, abiministrid olid avalikud teenistujad avaliku teenistuse seaduse mõttes. Igas ministeeriumis võis samal ajal olla vaid üks abiminister. Abiministri nimetas ametisse Vabariigi Valitsus oma korraldusega ministeeriumi juhtiva ministri ettepanekul. Sarnaselt võis abiministrit ka teenistusest vabastada. Abiministri volitused lõppesid vastava ministri või kogu Vabariigi Valitsuse volituste lõppemisel.
Esimese abiministrina määrati 8. oktoobrist 2003 sotsiaalministeeriumi abiministri ametisse Külvar Mand. Viimasena tegutses abiministri ametis Keskkonnaministeeriumi abiminister Rita Annus, kes vabastati ametist 2008. aasta juunis. Peale teda uusi abiministreid ametisse ei määratud. Abiministri ametikohti reguleerinud sätted Vabariigi Valitsuse seaduses tunnistati kehtetuks 1. juulist 2014.
Surju vald (Pärnu kihelkond)
Surju vald (saksa keeles Surry) oli vald Pärnumaal Pärnu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Uulu vallaga.
Gleisi Hoffmann
pisi|Gleisi Hoffmann (2011) Gleisi Helena Hoffmann (sündinud 6. septembril 1965 Curitibas) on Brasiilia poliitik, valitsuse kantseleiülem alates 8. juunist 2011 kuni 2. veebruarini 2014. Ta kuulub Töölispartei.
Festungsberg
pisi|Festungsberg Festungsberg on Austria elanike arvult neljanda linna Salzburgi ajaloolise keskuse lõunaosas asuv mägi. See moodustab Berchtesgadeni aheliku põhjapoolsema serva Põhja-Lubjakivialpides. Umbes 542 meetri kõrguses tipus paikneb Hohensalzburgi kindlus.
Ajalugu
Arheoloogilised leiud pärinevad keltide La Tène kultuurist. Roomlaste päevil kindlustati ala linna Iuvavum'i kohal, kuni Itaalia kuningas Odoacer käskis 488. aastal Noricumi provintsist lahkuda. 715. aasta paiku asutas Salzburgi piiskop Rupert mäe idajalamile benediktlaste hallatud Nonnbergi kloostri. Salzburgi peapiiskop Gebhard lasi esimese kindluse mäetippu ehitada investituuritüli ajal umbes 1077. aastal. Varem Püha Peetruse kloostri munkade poolt rohumaadeks või viinamarjaistandusteks kasutatud nõlvad on tänapäeval enamasti metsastunud.
Kõressoo
1959. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 57 inimest, 1970. aastal 24 inimest.
1978. aastal liideti küla Suigu külaga.
Saliņkalns
Saliņkalns on küla (mazciems) Lätis Smiltene piirkonnas Vireši vallas. Küla asub valla keskosas Koiva jõe kaldal, valla keskusest Virešist 11 kilomeetri, endisest piirkonnakeskusest Hopast 35 kilomeetri ja Riiast 160 kilomeetri kaugusel. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Hopa piirkonda.
Apple DOS
Apple DOS oli ettevõtte Apple Computer Apple II mikroarvutite operatsioonisüsteem 1980. aastatel ja varem.
Et arvuti oleks kasulik, peab tal olema failide salvestamise ja lugemise võimalus ja see võimalus peab olema nii mugav kui ka taskukohane. Apple II arvutite alguses suutsid nad saavutada ainult selle, et see oli taskukohane. Arvutitele sisseehitatud kassetiport oli tol ajal tehnika viimane sõna (aastal 1977). Enne DOS 3.1 väljatulekut pidid Apple'i kasutajad failisalvestuseks kasutama helikassette (nagu Atari mängukonsoolidel), aga see viis oli väga aeglane, ebamugav ja mitte eriti usaldusväärne, kuigi mitte eriti kallis. Seetõttu oligi operatsioonisüsteeme esimestel Apple II arvutitel väga ebamugav kasutada. Apple DOS oli mõeldud Apple II seeria arvutitele, mida toodeti aastatel 1978–1983. Apple DOS-il on kolm põhilist väljalaset: DOS 3.1, DOS 3.2 ja DOS 3.3. Kõigile neile järgnes ka versioon, kus oli vigu parandatud. DOS 3.2 oli ainuke, mille väljalase sai oma versiooninumbri, milleks oli DOS 3.2.1. Kõige rohkem tuntud ja kõige laialdasemalt kasutatud oli DOS 3.3. Apple DOS-i kirjutasid põhiliselt Steve Wozniak, Randy Wigginton ja Paul Laughton. Ametlik dokumentatsioon Apple DOS kohta avaldati alles versioonile 3.2.
Ajalugu
Otseselt ei olnud olemas sellist asja nagu Apple DOS 1 või 2. Need olid lihtsalt nummerdatud versioonid mis tehti arendamise käigus. Apple DOS 3.0, mis oli ümbernimetatud 2.8 jäi avaldamata, sest tal oli liiga palju vigu.
Apple DOS 3.1 tuli välja 1978. aasta juunis. See oli esimene disketipõhine operatsioonisüsteem, mis oli Apple'i arvutile tehtud. Hiljem lisandusid sellele ka versioonid, kus oli vigu parandatud. Kui seda esimest korda tutvustati, oli tal kaasas väga vähe dokumentatsiooni. Kuna disketiseadmete nõudlus oli väga suur, tegid Apple'i insenerid palju tööd, et seda nõudlust rahuldada, ja neil polnud aega korralikku kasutusjuhendit teha ning seetõttu said nad palju kaebusi.
Apple DOS 3.2 tuli välja 1979, et kajastada suuri muutusi arvuti käivitumismeetoditele, mis olid Apple II järglasele – Apple II Plusile sisseehitatud. Originaalse Integer BASICu asemel oli nüüd uuem Applesoft II. Uuel tarkvaral oli ka automaatkäivitus, mis otsis automaatselt disketi kontrolleri ja käivitas süsteemi, teenides endale sellega nime "Autostart ROM".
Apple DOS 3.3 tuli välja 1980. See parandas mitmeid funktsioone, mis olid olemas versioonil 3.2, ning samuti kaasnesid sellega suured salvestusruumi tõusud. Originaalis olid disketid disainitud, nii et nad suudaksid lugeda ja kirjutada 35 rada 13 sektoril. Iga sektor oli 256 baiti ja disketi suurus oli 113,75 kB. Iga disketi kolmel esimesel rajal oli DOS ja kataloog võttis enda alla lisaks veel ühe raja, mis tähendas seda, et kasutajale jäi vabaks kõigest 100,75 kB salvestusruumi. Steve Wozniak aga leidis viisi, kuidas Apple'i diskettide mahtu suurendada. Ta muutis natuke kodeerimismeetodit, mida kasutati, ning selle tulemuseks oli 16 võimalikku sektorit disketi kohta. See tähendas, et diskettide suurus oli nüüd 140 kB (124 kB, kui 4 rada DOS-i ja kataloogi jaoks maha arvata). Märkimisväärne asi selle uuenduse juures oli, et disketiseadet ei pidanudki muutma, ainsad muudatused tehti ROM programmis Disk II kontrolleri kaardil. Versioon 3.3-ga oli kaasas ka kõvasti mahukam kasutusjuhend.
Tehniline info
Apple DOS 3.1 disketid kasutasid infosalvestuseks 13 sektorit ja 35 rada. Iga sektor oli 256 baiti. 35 rada oli kasutusel disketi ühel poolel ja need said ligipääsu ainult ühele poolele. Disketti võis ka ümber keerata ja see tähendas, et ühe poole kohta oli 113,75 kB, millest tuli maha arvata umbes 10 kB DOS-i ja disketi kataloogi jaoks. See tähendas, et kasutaja programmide jaoks oli vaba umbes 100 kB. Hiljem suurendati sektorite arv disketi kohta 16-le. Diskettide suurus oli nüüd 140 kB, millest kasutajale oli vaba umbes 124 kB.
Kui võrrelda Apple DOS-i praeguste operatsioonisüsteemidega, siis oli ta suhteliselt algeline. Esimene operatsioonisüsteemi kiht kandis nime RWTS (read/write track sector 'kirjutamis/lugemisraja sektor'). See koosnes alamfunktsioonidest radade otsimiseks (liigutas disketi "kätt" vajalikule rajale), sektorite lugemiseks (laadis sektori disketilt mälusse) ja kirjutamiseks (salvestas sektori mälust disketile) ning disketi vormindamiseks (tühjendas disketi ja lõi tühja kataloogi raja). Selle peale ehitati failihaldur (File Manager), mis suutis rakendada järgmisi funktsioone: avamine, sulgemine, lugemine, kirjutamine, kustutamine, lukustamine (näiteks kirjutamise takistamine), avamine (näiteks kirjutamise võimaldamine), ümbernimetamine, failide terviklikkuse kontrollimine. Lisaks oli veel kataloogifunktsioon, mis loetles disketil olevad failid ja init-funktsioon, mis vormindas disketi, et seda kasutada DOS-iga ja pani kõrvale käivitamisel kasutatavad programmid.
Järgmine kiht, mis asetses failihalduri peal, hoidis endas põhilisi DOSi rutiine (Main DOS Routines). Need rutiinid olid ühendatud BASICuga ja vastutasid selle eest, et BASIC oleks disketiga liidestatud. See andis käske salvestamiseks (BSAVE), laadimiseks (BLOAD) ning binaarprogrammide laadimiseks ja käitamiseks (BRUN). SAVE, LOAD ja RUN olid mõeldud BASICu programmidele ja EXEC-käsk oli mõeldud tekstipõhiste failide, mis koosnesid BASICu ja DOSi käskudest, käitamiseks. Oli 4 tüüpi faile, mida sai tuvastada tähega kataloogis.
Apple DOS-i failivormingud
Lisaks oli veel nelja tüüpi faile: R, S ja veel lisanduvad A ja B, milledest ükski polnud täielikult toetatud. DOS tundis neid ära ainult kataloogi loeteluna ja otsest viisi nende muutmiseks polnud. R-tüüp leidis natuke kasutust mõne liigutatava binaarfaili jaoks. Mõni programm toetas S-tüüpi andmefailina.
Liigutatav tarkvara
Erinevalt tänapäevastest arvutitest ei käitanud Apple II arvutid tavaliselt korraga rohkem kui üht programmi, mistõttu polnud 8-bitistel programmidel vaja muretseda masinkoodi liigutamise pärast. Programmid kirjutati üldiselt, nii et nad leiaksid oma masinkoodi alati samast kohast mälust. Täielikult liigutatav kood oli keerukam ning selle valmistamine raskem.
Vahemik $03D0 kuni $03FF andis programmidele võimaluse leida DOSi, ükskõik millisesse mälu osasse ta laaditud oli. Näiteks kui DOSi haakuvus BASIC CLIsse lakkas töötamast, sai DOS ennast taaskäivitada, kutsudes välja asukoha $03D0. Sealt pärnieb ka traditsiooniline "3DOG" käsk, et pöörduda BASICust tagasi System Monitori.
Alglaadur
Apple DOSi laadimine kujutas endast väga väikeste programmide järjest käitamist, milledest igaüks viis laadimisprotsessi natuke edasi.
Integer BASIC ja Applesoft BASIC
Steve Wozniak, kes töötas varem ATARI-ga "Breakouti" kallal, seadis endale eesmärgiks, et Apple II arvuti suudab selle mängu järgi teha kasutades ainult BASIC-ut. See tegi Apple II-st ühe esimesi arvuteid, mis kasutas värvigraafikat, kui nad said valmis programmi Little Brick Out. Peab veel märkima, et Wozniakil polnud tööriistu 6502 protsessori jaoks ja seepärast kirjutas ta koodi paberile ja hiljem sisestas selle käsitsi 4096 tükina arvutisse.
Enim välja toodud viga BASIC-u juures oli see, et tema muutujad oli 16-bitised täisarvud ja seega oli raske teha programme.
Apple sai endale parema (kuid aeglasema) BASIC-u Microsofti käest natuke pärast seda, kui Apple II 1977. aastal välja tuli. Nad tegid mõned muudatused, panid sellele nimeks Applesoft BASIC ja lisasid selle Apple II Plusile, mis tuli välja 1979. Samuti oli Applesoft BASIC kaasas ka hilisemate mudelitega ja lõpuks tehti temaga palju rohkem programme kui Integer BASIC-uga.
DOS-i kadumine
Apple II ja DOS hakkasid ära vajuma pärast 1980. aastat, kui Apple keskendus Apple III arvutile ja SOS operatsioonisüsteemile. Kui Apple III hüljati firma poolt, tuli välja veel teine Apple DOS-i versioon, mis olid mõlemad numbriga 3.3, sest nad olid kõigest veaparandused.
Apple DOS suutis lugeda ainult 5,25-tolliseid diskette, mis olid Disk II seadmes, kuid ei suutnud lugeda muid asju nagu kõvakettad, virtuaalsed muutmälu seadmed ja 3,5-tollised disketid. DOS oli tehtud nii, et ühe seadme jaoks oli saadaval kõigest 400 kB ja see oli üks peamisi põhjuseid, miks Apple DOS-i hülgas 1983. aastal. Apple DOS-i asemele tuli nüüd ProDOS.
ProDOS suutis lugeda 5,25-tolliseid diskette, kuid lisandusid veel uued formaadid. ProDOS oli sobiv seadmetele, mis olid kuni 32 MB, see tähendas, et sellega sai kasutada 3,5-tolliseid diskette ja kõvakettaid. Kõik Apple II Plusist uuemad arvutid suudavad käitada nii DOS 3.3 kui ka ProDOS-i, kuigi Apple II Plus nõuab eraldi Language Cardi (eesti 'keelekaart') mälulaiendit, et ProDOS-i kasutada. ProDOS võimaldas ka kopeerida faile Apple DOS-i diskettidelt.
Paljudel inimestel polnud siiski vaja uuendusi, mida ProDOS pakkus, ja Apple DOS või mõni tema kloon oli kasutusel veel pärast 1983. aastat. Apple keelas DOS 3.3 jagamise aastaid tagasi ära, kuid vaid firmal Syndicomm on olemas litsents, et DOS 3.3 müüa.
Studena
Studena (ukraina keeles Студена) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pištšanka rajoonis. Elanike arv on 2308. Pindala on 4,885 km².
Unstrut-Hainich-Kreis
Unstrut-Hainich-Kreis (saksa keeles Unstrut-Hainich-Kreis) on kreis Saksamaal Tüüringi liidumaal. Kreisi keskus on Mühlhausen.
Kreisi pindala on 975,48 km². Kreisis elab 113 962 elanikku.
Putnēnmuiža
pisi|vasakul|Putnēni mõisa varemed Küla on kujunenud endise Putnēni mõisa (Putnen, Puttnen) keskuse juurde.
Berzano di Tortona
Merepinnast 270 meetri kõrgusel asuva Berzano di Tortona asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Berzano di Tortona piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Monleale, Sarezzano, Viguzzolo, Volpeglino.
Gustav Pihlakas'e kirjastus
Gustav Pihlakas'e kirjastus oli kirjastus, mis tegutses Tallinnas aastatel 1885–1931. Kirjastuse asutas ja seda juhtis Gustav Pihlakas.
Kirjastus kirjastas muu hulgas Eduard Vilde teoseid.
20. sajandi algul oli kirjastus Tallinna suurim.
Valle Resko
Valle Aleksander Resko (kuni 1935 Walfrid Aleksander Resch; 3. juuni 1910 Uusikirkko Viiburi lähedal (praegu Poljanõ, Viiburi rajoon, Leningradi oblast) – 2. august 1988 Lahti) oli Soome poksija ja pesapallur, poksitreener ja -kohtunik ning spordipedagoog ja -tegelane.
Poksijana
Resko oli neljakordne Soome meister poksis – 1927. aastal kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) ning aastatel 1929 ja 1934 kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) ning 1937. aastal keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg).
Ta osales viis korda Eesti–Soome maavõistlustel, kus võitis aastatel 1927–1929 ning 1931–1932 kõik oma kohtumised (viimane kord võitis Nikolai Stepulovit).
Berzano di Tortona
Valla halduspiirides asuvad järgmised asulad: Cappellette, Chiesa, Inselmina, Magostino, Valbona.
Valle Resko
Poksijana
Resko osales 3. Euroopa meistrivõistlustel 1930. aastal Budapestis kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg), kuid kaotas oma esimese kohtumise hilisemale Euroopa meistrile Josef Besselmannile (Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Berzano di Tortona
Berzano di Tortona Berzano sai iseseisvaks omavalitsusüksuseks 1818. aastal, aastatel 1928–1947 oli ühendatud Volpedo halduspiiridesse.
Valle Resko
Sporditegelasena
Resko tegutses hiljem poksitreenerina. Ta tegutses ka poksikohtunikuna, muuhulgas ka 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel, 1960. aasta Rooma olümpiamängudel ja 1964. aasta Tōkyō olümpiamängudel. Ta oli mitme Soome poksi- ja riikliku spordiorganisatsiooni juhatuses aastatel 1939–1972 ning Rahvusvahelise Poksiassotsiatsiooni (AIBA) juhatuses aastatel 1957–1966.
Teoseid
Resko kirjutas kaks soomekeelset poksiõpikut:
Isiklikku
Tema poeg Anssi Resko oli 1960. aastatel tuntud Soome mootorrattasportlane.
Marius Sagadi
Marius Sagadi (11. detsember 1954 – 24. juuli 2015) oli eesti muusik (basskitarrist) ja diskor.
Ta on mänginud basskitarri ansamblites Magnetic Band, Monstrum ja Teravik.
Āmol
Āmol on linn Kirde-Iraanis, Māzandarāni provintsi suuruselt teine linn.
Ilme Nõmmisto
Ilme Nõmmisto (aastani 1961 Ilme Lepik; 19. veebruar 1938 Tallinn – 18. aprill 2013) oli eesti loomakasvatusteadlane.
Elulugu
Ilme Nõmmisto oli kooliõpetaja tütar.
Nõmmisto oli 1961–66 EPA põllumajandusloomade aretuse kateedri vanemlaborant, 1969–70 ja 1979–82 assistent, 1970–79 vanemteadur, 1982–87 vanemõpetaja, 1987–94 dotsent, 1994–2004 EPMÜ loomakasvatusinstituudi aretusosakonna dotsent. Õpetanud põllumajandusloomade aretust, veisekasvatust, mesindust ja zooloogiat; koostanud õppevahendeid.
Teadustöö
Ilme Nõmmisto on uurinud kanamunade kvaliteeti, hanekasvatust, veisekasvatust ja mesindust. Tartu Aianduse ja Mesinduse Seltsi esimees (1999–). Üle 110 teadustrükise, sh õpikud.
Suuremõisa vald (Vormsi kihelkond)
Suuremõisa vald (saksa keeles Magnushof) oli vald Läänemaal Vormsi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1868–1893.
AG (laulja)
alt=Foto: Andres Mets |pisi|AG esinemine Võsu Rannafestivalil 2022 Silver Orissaar (tuntud kui AG; sündinud 29. juulil 1998) on Pärnust pärit Eesti räppar.
Elukäik
Räpiga hakkas Silver Orissaar tegelema 2016. aastal, kui ilmus esimene lugu esinejanime AG alt. AG artistinimi tuleneb sellest, et Silver on inglise keeles hõbe, mille tähis on Ag.
Varem harrastas räppar BMX-iga sõitmist ja judot.
Silver Orissaar õpib Tartu Ülikooli Pärnu kolledžis ettevõtlust.
Muusikuna
AG-l on humoorikas kõrvalprojekt AG IDAS ehk AGIDAS, mille raames on ilmunud singel “Slaavikükk”, mis kujutab idanaabrite elu läbi artisti silmade.
2019. aastal ilmus debüütalbum "Segamini". Album räägib noore inimese keerulistest ja vähem keerulistest olukordadest. Albumil kõlab singel "Muusik", kus lööb kaasa ka Lauri Saatpalu.
2020. aastal ilmus digialbum "Suhted". Album räägib erinevatest olukordadest ja tunnetest, mida suhete jooksul võib kogeda. Samuti on mõningaid olukordi vaadeldud läbi huumoriprisma ning lähtutud artisti elust enesest.
2021. aastal ilmus füüsiline album "Emotsioonide vine all". Album kehastab ja kajastab 14 erinevat karakterit, kaasatud pole ühtegi külalisartisti, taustajõuna teevad kaasa vaid produtsendid. Mark Eva ja DJ Simon Jay ning paaris loos oma häälega toetav Kristin Kalnapenk. "Emotsioonide vine all" peegeldab erinevaid emotsioone protagonisti elus praegusel muutlikul ning keerukal ajal: uus elukoht uues linnas (Tallinn), sõbrad, peod, segamini suhted (mis "juhuslikult" ka esimesele kahele albumile nime on andnud) ja albumi valmimise lõpusirgeks paika loksunud ning järgmiste tormideni sadamasse ankurdunud eraelu.
Bitis gabonica gabonica
Bitis gabonica gabonica on rästiklaste sugukonda,  aafrikarästiku perekonda kuuluva  gabooni aafrikarästiku alamliik.
Antonio de Felipe
Antonio de Felipe (1965 Barcelona, Hispaania) on hispaania popkunstnik.
Elulugu
Antonio de Felipe omandas Valencia ülikoolis kraadi kaunite kunstide alal. Õpingute ajal töötas ta loovdisainerina reklaamiagentuuris, mis on mõjutanud tema stiili ja meetodit andmaks edasi mõjuvõimsaid sõnumeid läbi kunsti. 1996. aastal kolis ta Madridi, kus tal on oma stuudio.
Looming ja karjäär
Tema tööd on jaotunud erinevatesse sarjadesse ja moodustavad žanrilise segu, mis ühendab klassikalist ja kommertskunsti. Sarjadest on tuntumad LOGOTIPOS (LOGOS), mis on pühendatud kunsti- ja reklaamimaailmale, teostega nagu In-fanta de naranja (Oranž printsess/ Oranž fanta) ja El Buen Pastor con Norit (Hea karjane Noritiga), VACAS (LEHMAD), sealhulgas maalid nagu Vaca top model (Vogue) (tippmodell Cow (Vogue)) ja skulptuur Vaca Coca Cola (Coca-Cola lehm). CINEMASPOP on filmimaailmale pühendatud sari, kus kunstnik tõi Audrey Hepburni popikoonina tagasi selliste tuntud teostega nagu Black Audrey või Desayuno con diamantes para la eternidad (Hommikusöök igaveste teemantitega) ja tema uusim seeria POPSPORT, mis hõlmab spordimaailma ja milles kunstnik loob segu kunstist, koomiksitest ja vihjetest erinevatele spordialadele.
Oma karjääri kahekümne aasta jooksul on Antonio de Felipe osalenud enam kui seitsmekümnel isikunäitusel nii Hispaanias kui välismaal ning paljudel kollektiivnäitustel, nagu La Casa de Vacas Madridis, Museu Picasso Barcelonas, Museo de la Ciudad Valencias, Bilbao Bizkaia Kutxa (BBK) Fond ja Soma kunstimuuseum Soulis; samuti olulistes galeriides, nagu Galerie Levy Hamburgis, Galerie Terminus Münchenis, Andipa galerii Londonis, FMR (Franco Maria Ricci) Roomas ja Lee galeriis Soulis. Antonio de Felipe on rühmituse Les nouveauX pop üks liikmeid ning on koos William Sweetlove'i, Cecilia Cubarle'i, Philippe Huarti ja Maria Manuelaga teinud mitmeid näitusi Euroopas ja Aasias.
Kaksiktiibviljalised
Kaksiktiibviljalised (Dipterocarpaceae) on sugukond taimi kassinaerilaadsete seltsist.
Enamik liike on vihmametsades kasvavad puud.
Süstemaatika
Sugukonda kuulub 17 perekonda kokku umbes 500 liigiga.
Lüldi oja
Lüldi oja on oja Sakala kõrgustikul, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Metsaküla külas, Pöögle oja vasakpoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 0,4 km, langus 11 m ja lang 27,5 m/km. Oja saab alguse 69,5 m kõrgusel Metsaküla külas ning suubub samas külas 58,5 m kõrgusel vasakult poolt Pöögle ojasse. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Ülesoo
Ülesoo (venekeelsetes dokumentides ja kaartidel Юлесоо ) oli soosaar praeguse Rakke aleviku lääneosas.
19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul paiknesid Ülesool:
Tänapäeval paiknevad:
Ülesoo kuulus koos praeguse Väike-Maarja valla läänepoolsete küladega (Liigvalla mõisa maadega Vägevast Lammaskülani) Koeru kihelkonda aga hiljem nihutati aleviku ja Simuna kihelkonna piiri lääne suunas.
Tänapäev
Tänapäeval kuulub Rakke alevik koos paljude Koeru kihelkonna ja Simuna kihelkonna küladega Rakke valda.
Ülesood tähistab Rakke aleviku lääneservas Ülesoo tänav.
Pūres stacija
Pūres stacija (tõlkes Pūre raudteejaam) on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Pūre valla keskosas. Küla jääb valla keskusest Pūrest 4,1, piirkonna keskusest Tukumsist 23,9 ja Riiast 89,3 kilomeetri kaugusele.
Küla on kujunenud aastal 1904 valminud Moskva–Ventspilsi raudtee äärde Pūre raudteejaama juurde.
Anthe
Anthe on vanakreeka mütoloogias üks alküoniididest, titaan Alkyoneuse tütardest.
Koos õdedega heitis ta end leinast isa surma pärast merre. Amphitrite päästis nende elu, muutes nad jäälindudeks.
Tema järgi on nimetatud Saturni kaaslane Anthe.
Piitsaplaksu efekt
Piitsaplaksu efekt (Forresteri efekt) on ilming nõudluse prognoosidest juhinduvas tarneahelas, mille liikmed saavad infot nõudluse kohta vaid oma otseste klientide esitatavatest tellimustest. Tarneahela liikmeks olevate ettevõtete tellimused tarnijatele kalduvad kõikuma rohkem kui müük ostjatele.
See kontseptsioon ilmus esmakordselt Jay Forresteri teoses Industrial Dynamics (1961) ja on seetõttu tuntud ka kui Forresteri efekt.
Stanfordi ülikooli teadlased on selle kontseptsiooni lisanud tarneahela kõnekeelde, kasutades Volvo lugu. Keskkonnasõbralike sõidukite ülekülluse all kannatades koostasid ettevõtte müügi- ja turundusosakonnad programmi liigse laoseisu puhastamiseks. Lavastus ei olnud nendest reklaamiplaanidest teadlik. Ta pidas müügi kasvu näitajaks kasvavat nõudlust keskkonnasõbralike autode järele ja suurendas sel põhjusel tootmist.
Piitsaplaksu efekti selgitamiseks on hea kasutada lihtsat tarneahelat, mis koosneb tarbijast, jaemüüjast, hulgimüüjast ja tootjatehasest. Tagasiside ahel algab kliendist, kelle ost annab jaemüüjale impulsi hulgimüüjalt kauba juurdetellimiseks, viimane omakorda tellib sarnaselt kaupa tootjatehaselt. Tulemaks toime muutuva nõudlusega tellib jaemüüja kaupa ülemäära suure varuga. Analoogiliselt toimivad ka tarneahela ülejäänud liikmed. Ahela lõpust tootja suunas muutub tellitav kogus aina suuremaks – seda annabki võrrelda piitsaplaksuga, kus võnkeamplituud suureneb eksponentsiaalselt kaugusega piitsa käepidemest.
Marju Kõivupuu
Marju Kõivupuu (sündinud 14. novembril 1960 Võrumaal) on eesti filoloog, kultuuriloolane, kirjanik ja folklorist.
Haridustee
Marju Kõivupuu on sündinud Mäepõru külas Võrumaal. Tänu oma päritolule valdab soravalt võru keelt. 8. klassi lõpetas ta Valga 1. Keskkoolis 1976. aastal, Tartu 5. Keskkooli bioloogia-geograafia süvaõppega klassi 1979. aastal. 1986. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina. Aastatel 1990–1993 õppis Tartu Ülikooli aspirantuuris ning 1995–1999 Eesti Põllumajandusülikooli doktorantuuris. 2002. aastal kaitses Marju Kõivupuu doktoritöö surmakultuuri suundumustest Võrumaa matusekombestiku näitel.
Töökäik
Ta on Tallinna Ülikooli Humanitaarteaduste instituudi maastiku ja kultuuri keskuse vanemteadur. Lisaks loengute pidamisele tegeleb teadustöö ja juhendamisega.
Ta on pidanud erialaseid loenguid ka tele- ja raadiosaadetes ning osaleb Vikerraadio mälumängusaate "Mnemoturniir" võistkonnas. On avaldanud eri teemadel artikleid nii Õhtulehes, Postimehes kui ka Maalehes.
Kõivupuu oli 2017. aasta suvel toimunud XII noorte tantsupeo teema idee "Koit ja Hämarik" üks autoreid. Võitis tantsupeo ideekavandi konkursi koos Margus Toomla, Meelis Kompuse, Maian Kärmase ja Rasmus Puuri koosloomes sündinud tööga.
Uurimishuvidena on välja toonud inimese ja looduse/maastiku suhted ning kultuuripärandid. Lisaks tegeleb surmakultuuri ja rahvameditsiini uurimisega.
Isiklikku
Kõivupuul on kaks poega: Kaarel Kõivupuu (sündinud 1987) ja Martin Onoper (sündinud 2000).
Blumeriella
Blumeriella on seltsi Phacidiales kuuluv seente perekond.
Fülogenees
Kladogramm:
Agnessa Peterson
Agnessa Peterson (vene keeles Агнесса Оскаровна Петерсон; sündinud 9. septembril 1936) on eesti päritolu Vene näitleja.
Ta lõpetas 1960. aastal Štšukini-nimelise Kõrgema Teatrikooli Moskvas. Samast aastast töötab ta Moskva Vahtangovi-nimelises Riiklikus Akadeemilises Draamateatris näitlejana.
Ujumine 2017. aasta veealade maailmameistrivõistlustel
pisi|250px|[[Danube Arena]] right|150px|Ujumine Ujumine 2017. aasta veealade maailmameistrivõistlustel toimus 23.–30. juulil 2017 Ungaris Budapestis Danube Arenal.
Võistlustel püstitati 11 maailmarekordit kokku üheksal alal. Lisaks parandati veel kümnel korral maailmameistrivõistluste rekordeid. Edukaim riik oli USA, kelle sportlased võitsid 42 võimalikust kuldmedalist 18. Edukaim sportlane oli seitsme kuldmedaliga Caeleb Dressel.
Sõtke vald (Märjamaa kihelkond)
Sõtke vald (saksa keeles Sötküll) oli vald Läänemaal Märjamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Märjamaa vallaga.
Ujumine 2017. aasta veealade maailmameistrivõistlustel
Ajakava
M = Hommikupoolsed võistlused (algasid kohaliku aja järgi 09.30), Õ = Õhtupoolsed võistlused (algasid kohaliku aja järgi 17.30)
50 m vabalt
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 125 Maailmarekord: 20,91 (2009) César Cielo, Brasiilia Maailmameistrivõistluste rekord: 21,08 (2009) César Cielo, Brasiilia Maailmameister 2015: 21,19 Florent Manaudou, Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 119 Maailmarekord: 46,91 (2009) César Cielo, Brasiilia Maailmameistrivõistluste rekord: 46,91 (2009) César Cielo, Brasiilia Maailmameister 2015: 47,84 Ning Zetao, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 75 Maailmarekord: 1.42,00 (2009) Paul Biedermann, Saksamaa Maailmameistrivõistluste rekord: 1.42,00 (2009) Paul Biedermann, Saksamaa Maailmameister 2015: 1.45,14 James Guy, Suurbritannia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 52 Maailmarekord: 3.40,07 (2009) Paul Biedermann, Saksamaa Maailmameistrivõistluste rekord: 3.40,07 (2009) Paul Biedermann, Saksamaa Maailmameister 2015: 3.42,58 Sun Yang, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 40 Maailmarekord: 14.31,02 (2012) Sun Yang, Hiina Maailmameistrivõistluste rekord: 14.34,14 (2011) Sun Yang, Hiina Maailmameister 2015: 14.39,67 Gregorio Paltrinieri, Itaalia Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine <br style="clear:both;" />
50 m selili
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 60 Maailmarekord: 24,04 (2009) Liam Tancock, Suurbritannia Maailmameistrivõistluste rekord: 24,04 (2009) Liam Tancock, Suurbritannia Maailmameister 2015: 24,23 Camille Lacourt, Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
100 m selili
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 47 Maailmarekord: 51,85 (2016) Ryan Murphy, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 52,18 (2015) Ryan Murphy, USA Maailmameister 2015: 52,40 Mitch Larkin, Austraalia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
200 m selili
Venelane Jevgeni Rõlov võitis kuldmedali uue Euroopa rekordiga – 1.53,61. Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 41 Maailmarekord: 1.51,92 (2009) Aaron Peirsol, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 1.51,92 (2009) Aaron Peirsol, USA Maailmameister 2015: 1.53,58 Mitch Larkin, Austraalia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
50 m rinnuli
Adam Peaty parandas maailmarekordit juba eelujumises, ületades endale kuulunud rekordi 32 sajandikuga. Poolfinaalis parandas ta maailmarekordit veel 15 sajandikuga, ujudes aja 25,95. Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 84 Maailmarekord: 26,42 (2015) Adam Peaty, Suurbritannia Maailmameistrivõistluste rekord: 26,42 (2015) Adam Peaty, Suurbritannia Maailmameister 2015: 26,51 Adam Peaty, Suurbritannia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Venelane Anton Tšupkov parandas maailmameistrivõistluste rekordit juba poolfinaalis, kui ujus aja 2.07,14, mis oli ühtlasi Euroopa rekord. Finaalis parandas ta mõlemat rekordit veel 18 sajandikuga (2.06,96). Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 42 Maailmarekord: 2.06,67 (2017) Ippei Watanabe, Jaapan Maailmameistrivõistluste rekord: 2.07,23 (2013) Dániel Gyurta, Ungari Maailmameister 2015: 2.07,76 Marco Koch, Saksamaa Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
50 m liblikat
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 89 Maailmarekord: 22,43 (2009) Rafael Muñoz, Hispaania Maailmameistrivõistluste rekord: 22,67 (2009) Milorad Čavić, Serbia Maailmameister 2015: 22,97 Florent Manaudou, Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
Saale-Orla kreis
Saale-Orla kreis (saksa keeles Saale-Orla Kreis) on kreis Saksamaal Tüüringi liidumaal. Kreisi keskus on Schleiz.
Kreisi pindala on 1148,41 km². Kreisis elab 92 739 elanikku.
Ujumine 2017. aasta veealade maailmameistrivõistlustel
200 m liblikat
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 44 Maailmarekord: 1.51,51 (2009) Michael Phelps, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 1.51,51 (2009) Michael Phelps, USA Maailmameister 2015: 1.53,48 László Cseh, Ungari Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 39 Maailmarekord: 4.03,84 (2008) Michael Phelps, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 4.06,22 (2007) Michael Phelps, USA Maailmameister 2015: 4.08,50 Daiya Seto, Jaapan Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine <br style="clear:both;" />
4×100 m vabalt
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 20 võistkonda Maailmarekord: 3.08,24 (2008) USA Maailmameistrivõistluste rekord: 3.09,21 (2009) USA Maailmameister 2015: 3.10,67 Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine <br style="clear:both;" />
4×100 m kompleksi
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 23 võistkonda Maailmarekord: 3.27,28 (2009) USA Maailmameistrivõistluste rekord: 3.27,28 (2009) USA Maailmameister 2015: 3.29,93 USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine <br style="clear:both;" />
50 m vabalt
Rootslanna Sarah Sjöström parandas maailmarekordit juba poolfinaalis, kui ületas selle kuue sajandikuga (23,67). Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 92 Maailmarekord: 23,73 (2009) Britta Steffen, Saksamaa Maailmameistrivõistluste rekord: 23,73 (2009) Britta Steffen, Saksamaa Maailmameister 2015: 24,12 Bronte Campbell, Austraalia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 79 Maailmarekord: 51,71 (2017) Sarah Sjöström, Rootsi Maailmameistrivõistluste rekord: 52,07 (2009) Britta Steffen, Saksamaa Maailmameister 2015: 52,52 Cate Campbell, Austraalia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Itaallanna Federica Pellegrini tuli sellel alal pärast kuueaastast pausi kolmandat korda maailmameistriks.
Kaheteistkümnekordsest maailmameistrist ameeriklanna Katie Ledecky jäi esimest korda tiitlivõistluse individuaalalal kuldmedalist ilma, kui võitis hõbemedali. Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 54 Maailmarekord: 1.52,98 (2009) Federica Pellegrini, Itaalia Maailmameistrivõistluste rekord: 1.52,98 (2009) Federica Pellegrini, Itaalia Maailmameister 2015: 1.55,16 Katie Ledecky, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Katie Ledecky parandas maailmameistrivõistluste rekordit juba eelujumises, ületades kehtinud rekordi seitsme sajandikuga. Finaalis kärpis ta sellest veel üle seitsme kümnendiku. Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 37 Maailmarekord: 3.56,46 (2016) Katie Ledecky, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 3.59,13 (2015) Katie Ledecky, USA Maailmameister 2015: 3.59,13 Katie Ledecky, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine <br style="clear:both;" />
800 m vabalt
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 38 Maailmarekord: 8.04,79 (2016) Rio de Janeiro, Brasiilia Maailmameistrivõistluste rekord: 8.07,39 (2015) Katie Ledecky, USA Maailmameister 2015: 8.07,39 Katie Ledecky, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Ameeriklanna Katie Ledecky võitis sellega alaga oma 12. kuldmedali maailmameistrivõistlustelt, tõuses sellega maailmameistrivõistluste läbi aegade edukamaks naiseks. Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 22 Maailmarekord: 15.25,48 (2015) Katie Ledecky, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 15.25,48 (2015) Katie Ledecky, USA Maailmameister 2015: 15.25,48 Katie Ledecky, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine <br style="clear:both;" />
50 m selili
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 63 Maailmarekord: 27,06 (2009) Zhao Jing, Hiina Maailmameistrivõistluste rekord: 27,06 (2009) Zhao Jing, Hiina Maailmameister 2015: 27,11 Fu Yuanhui, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
100 m selili
Kanadalanna Kylie Masse ületas 2009. aastast Gemma Spofforthile kuulunud maailmarekordi kahe sajandikuga. Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 59 Maailmarekord: 58,12 (2009) Gemma Spofforth, Suurbritannia Maailmameistrivõistluste rekord: 58,12 (2009) Gemma Spofforth, Suurbritannia Maailmameister 2015: 58,26 Emily Seebohm, Austraalia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
200 m selili
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 33 Maailmarekord: 2.04,06 (2012) Missy Franklin, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 2.04,76 (2013) Missy Franklin, USA Maailmameister 2015: 2.05,81 Emily Seebohm, Austraalia Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
50 m rinnuli
Ameeriklanna Lilly King ületas Rūta Meilutytėle kuulunud maailmarekordi kaheksa sajandikuga (24,40). Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 56 Maailmarekord: 29,48 (2013) Rūta Meilutytė, Leedu Maailmameistrivõistluste rekord: 29,48 (2013) Rūta Meilutytė, Leedu Maailmameister 2015: 30,05 Jennie Johansson, Rootsi Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Maria Romanjuk püstitas uue Eesti rekordi 1.08,81, parandades senist endale kuulunud rekordit ligi seitsme kümnendikuga.
200 m rinnuli
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 36 Maailmarekord: 2.19,11 (2013) Rikke Møller Pedersen, Taani Maailmameistrivõistluste rekord: 2.19,11 (2013) Rikke Møller Pedersen, Taani Maailmameister 2015: 2.21,15 Kanako Watanabe, Jaapan Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
50 m liblikat
Rootslanna Sarah Sjöström ületas kehtiva maailmameistrivõistluste rekordi enam kui kolme kümnendikuga. Farida Osman tõi Egiptusele läbi aegade esimese medali ujumise maailmameistrivõistlustelt. Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 63 Maailmarekord: 24,43 (2014) Sarah Sjöström, Rootsi Maailmameistrivõistluste rekord: 24,96 (2015) Sarah Sjöström, Rootsi Maailmameister 2015: 24,96 Sarah Sjöström, Rootsi Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 35 Maailmarekord: 2.01,81 (2009) Liu Zige, Hiina Maailmameistrivõistluste rekord: 2.03,41 (2009) Jessicah Schipper, Austraalia Maailmameister 2015: 2.05,56 Natsumi Hoshi, Jaapan Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 36 Maailmarekord: 2.06,12 (2015) Katinka Hosszú, Ungari Maailmameistrivõistluste rekord: 2.06,12 (2015) Katinka Hosszú, Ungari Maailmameister 2015: 2.06,12 Katinka Hosszú, Ungari Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 28 Maailmarekord: 4.26,36 (2016) Katinka Hosszú, Ungari Maailmameistrivõistluste rekord: 4.30,31 (2009) Katinka Hosszú, Ungari Maailmameister 2015: 4.30,39 Katinka Hosszú, Ungari Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine <br style="clear:both;" />
Valgevene vaksal
pisi Valgevene vaksal (vene keeles Белорусский вокзал) on vaksal Moskvas.