cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Väike-Saadu pärnad
Väike-Saadu pärnad on kaitsealused pärnad, mis kasvavad Viljandi maakonnas Viljandi vallas Kassi külas Väike-Saadu talu õues. Need on kaks pärna, millest suurema ümbermõõt on 394 cm (mõõdetuna maapinnalt), kõrgus 25 m.
Digitaalloogika
Digitaalloogika on andmetöötluse süsteem, mis põhineb Boole'i algebra loogikatehetel. Nende tehete ehk operatsioonide abil on võimalik realiseerida mitmesuguseid loogilisi funktsionaalseid seoseid. Niisugustes seostes on nii sõltumatutel muutujatel ‒ argumentidel ‒ kui ka neist sõltuvatel muutujatel ‒ funktsioonidel ‒ ainult kaks väärtust, kas 1 või 0 (tõene või väär).
Loogikafunktsioone saab esitada tõeväärtustabeli abil. Tõeväärtustabelis on kõikidele argumentide väärtuste kombinatsioonidele seatud vastavusse funktsiooni väärtus. Alltoodud tabelites on x1ja x2 kõikvõimalike argumentide kombinatsioonid ning y-i väärtused on loogikafunktsiooni väärtused.
Kui loogikafunktsioonil on n argumenti, siis on tal 2n võimalikku argumentide kombinatsiooni. Allpool on esitatud kahe argumendi x1 ja x2 loogikafunktsioonid tõeväärtustabeleina.
Loogikatehted
Eksisteerib elementaarsete loogikafunktsioonide hulk, mille alusel on võimalik realiseerida ükskõik millist teist loogikafunktsiooni. Meid huvitab üks elementaarsete loogikafunktsioonide hulk, mis sisaldab kolme funktsiooni: konjunktsioon (loogiline korrutamine), disjunktsioon (loogiline liitmine) ja inversioon (eitus). Täielikku baasi moodustavaid elementaarsete loogikafunktsioonide hulki on veel, kuid selle teema juures ei ole need olulised.
Konjunktsioon ehk loogiline korrutamine
Konjunktsiooni tähistamiseks kasutatakse erinevaid viise. Kõige ülemine on Boole’i algebra tähistus. Aritmeetilise korrutamise tehtemärgina võib kasutada korrutusmärki, kui on teada, et tegeldakse ainult Boole’i algebraga. Kirjandusest võib leida konjunktsiooni tähisena ka märki &.
y = x1 ^ x2
y = x1• x2
y = x1 & x2
y = x1 ^ x2 ^ x3 ^ ... ^ xn
Kui vähemalt ühe argumendi väärtus on 0, siis on ka funktsiooni väärtus 0, või funktsiooni väärtus on 1 ainult siis, kui kõigi argumentide väärtused on 1-d. Definitsioon ja tõeväärtustabel on kahe argumendiga funktsiooni jaoks, kuid reegel kehtib suvalise argumentide arvuga funktsiooni jaoks.
Disjunktsioon ehk loogiline liitmine
Disjunktsiooni tähistamiseks on erinevad tähistused. Kõige ülemine on Boole’i algebra tähistus. Liitmismärki võib kasutada loogilise liitmise tähisena, kui on teada, et tegeldakse ainult Boole’i algebraga.
Kõrgkultuur (ühiskond)
Kõrgkultuur on ühiskonnas kultuuri osa, mis on väljaspool massikultuuri (popkultuuri), igapäevakultuuri ja rahvakultuuri. Kõrgkultuuri tunnuseid:
Digitaalloogika
Disjunktsioon ehk loogiline liitmine
y = x1 + x2
Kopenhaageni Eesti Lasteklubi
Kopenhaageni Eesti Lasteklubi (taani keeles Den Estiske Børneklub) on Taanis Kopenhaagenis tegutsev eestikeelne õppeasutus. Asutuse juhataja on Helen Sørensen.
Kõrgkultuur (ühiskond)
Kõrgkultuur kui sotsioloogiline mõiste kannab väärtushinnangut, mis on seotud ühiskondliku eliidi mõistega ning hõlmab eriti väärtuslikuks peetavaid kultuurisaavutusi, vastandudes nii massikultuurile.
Marussõne
Marusõne (ukraina keeles Марусине) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 5. Pindala on 0,164 km².
Vastse-Roosa külanõukogu
Vastse-Roosa külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Mõniste külanõukoguga.
Digitaalloogika
Disjunktsioon ehk loogiline liitmine
y = x1 V x2 V x3 V ... V xn
Kaasani kiriku pappel
Kaasani kiriku pappel on must pappel, mis kasvab Tallinnas Liivalaia tänaval Tallinna Kaasani kiriku õuel.
Eesti jämedaim must pappel kasvas Tallinnas Liivalaia tänaval Tallinna Kaasani kiriku aias, puu ümbermõõt oli 698 cm. Kuni murdumiseni 16. novembril 2004 oli see Tallinna jämedaim puu.
Digitaalloogika
Inversioon ehk eitus
y = ┐ x
Kõrgkultuur (ühiskond)
Ajalooliselt on kõrgkultuur seotud aadli kui valitseva klassi kultuuriga. Pärast aadli positsioonide järkjärgulist kadumist pärast Suurt Prantsuse revolutsiooni on püütud kõrgkultuuri määratleda seoses kultuurivaldkonnas tegutsevate inimeste suurimate saavutuste ning nendest saavutustest huvitatud inimeste olemasoluga. Selle arusaama kohaselt ei pea need inimesed olema tingimata aadlipäritolu.
Carl Godlewski meelest muutus kõrgkultuuri seos aadliga järjest küsitavamaks ka seetõttu, et näiteks 1900. aasta paiku tegeles aadel õukondades paljude varem lihtrahva kultuuri nähtusega nagu tsirkuse, ratsutamiskunsti ning eri ühiskonnakihtide tantsudega, kutsudes sellega esile ühiskonna harituma osa pahameele.
Tänapäeval seostatakse kõrgkultuuri mõistet eelkõige kaunite kunstidega: näiteks muusikas tehakse vahet kõrgkultuuri esindaval süvamuusikal (saksa keeles oleks vastav mõiste "tõsine muusika" (ernste Musik ehk E-Musik)) vastandina levimuusikale (saksa keeles vastavalt 'meelelahutusmuusika' (Unterhaltungsmusik ehk U-Musik)) ning peetakse kõrgkultuuri hulka kuuluvaks kujutavat kunsti, väärtkirjandust (saksa keeles on selle kohta ka mõiste Höhenkammliteratur) ning esitavaid kunste, st tantsu ja teatrit. Et olla kõrgkultuur, peavad need kultuuri vormid vastama teatud esteetilistele nõuetele ning kehtivatele hariduslikele ja kasvatuslikele ideaalidele. Selliste ideaalide loomisel mängisid alates 19. sajandist mõõtuandvat rolli ülikoolid, eelkõige neis viljeldav uute vaimuteaduste areng.
Samas ei peeta Euroopas kõrgkultuuri hulka kuuluvaks paljusid kultuuriliselt kõrgelt arenenud valdkondi, näiteks kalligraafiat (mis kuulub kõrgkultuuri hulka Aasias), sporti, tsirkust või disaini (kunstkäsitöö mõistes).
20. sajandil saksa keeleruumis toimunud kultuuripoliitilistes konfliktides nimetati kõrgkultuuri halvustavalt rahvavaenulikuks (massenfeindlich) või elitaarseks. Teisalt toimis see mõiste haritlaste juhtiva kontseptsioonina kui tippkultuur (saksa keeles Leitkultur). Seejuures argumenteeriti tihti, et ka laiad rahvamassid valiksid kõrgkultuuri, kui nad poleks "kultuuritööstuse" toodete tõttu nüristatud (vrd näiteks Max Horkheimeri ja Theodor W. Adorno kultuurisotsioloogia mõiste raamatus "Kulturindustrie – Aufklärung als Massenbetrug".
Digitaalloogika
Inversioon ehk eitus
y = x’
y =
Funktsiooni väärtus on alati vastupidine argumendi väärtusele. Kui argument on 0, on funktsioon 1 ja kui argument on 1, on funktsioon 0.
Loogikaelemendid
Loogikaelemendid (inglise k logic gate) kujutavad endast [[elektroonika|elektroonilisi loogikalülitusi, mis realiseerivad loogikafunktsioone. Seejuures vastavad loogilistele väärtustele pingenivoo väärtused. Elektronarvutis vastab loogilisele 1-le teatud pingenivoo (näiteks +2,8 V kuni +5 V) ja loogilisele väärtusele 0 vastab teine pingenivoo (näiteks 0–0,4 V). Kõik vahepealsed väärtused on määramatud ja seega keelatud arvuti korrektse funktsioneerimise korral.
Kahendsüsteem ja loogikafunktsioonid sobivad arvuti realiseerimiseks paremini kui näiteks kümnendsüsteem, sest tehniliselt on oluliselt lihtsam eraldada usaldusväärselt kahte nivood kui kümmet nivood.
JA-element (AND)
pisi|JA-loogikaelemendi tingmärgid ([[IEC ja ANSI standardite järgi)]] Tähistame loogilisele väärtusele 1 vastavat kõrget pingenivood tähega H ja loogilist väärtust 0 kirjeldavat pingenivood tähistame tähega L (nagu seda kirjanduses valdavalt tehakse). Seega eelnevalt toodud näite korral tähistab H kõiki pingenivoosid +2,8-st kuni +5 voldini ja vastavalt L kõiki pingenivoosid 0-st kuni +0,4 voldini.
Kahe sisendiga JA-loogikaelement realiseerib kahe argumendiga konjunktsiooni. Suurema arvu argumentidega konjunktsiooni realiseerimiseks on vaja ka suurema arvu sisenditega loogikaelementi.
VÕI-element (OR)
pisi|border|VÕI-loogikaelemendi tingmärgid Kahe sisendiga VÕI-loogikaelement realiseerib kahe argumendiga disjunktsiooni. Suurema arvu argumentidega disjunktsiooni realiseerimiseks on vaja suurema arvu sisenditega loogikaelementi.
EI-element (NOT)
pisi|EI-loogikaelemendi tingmärgid EI-loogikaelement realiseerib loogikafunktsiooni eitust. Erinevalt eelnevatest loogikaelementidest, kus võib üldjuhul olla n-sisendit, on EI-loogikaelemendil ainult üks sisend.
Mainitud kolm loogikaelementi (JA- VÕI-, EI-) võimaldavad kombineeritult realiseerida füüsilisel infokandjal igasuguseid loogikafunktsioone.
JA-EI-loogikaelement (NAND)
pisi|JA-EI loogikaelemendi tingmärgid pisi|JA-EI loogika ekvivalentskeem JA-EI-loogikaelemendiga realiseeritakse konjunktsiooni eitust (loogilise korrutamise eitust). Loogikaskeemides tähistatakse seda nagu JA-loogikaelementi, millele on lisatud eituse tunnusena väike ring. Seda elementi võib vaadelda koosnevana kahest loogikaelemendist.
Loogikaelementide valmistamise tehnoloogiad
On palju võimalusi loogikaelementide valmistamiseks.
Mikroskeemid moodustavad perekondi, mille elemendid on ühilduvate elektriliste parameetritega ja neid saab kasutada koos loogikaskeemide koostamisel. Eri perekondade komponendid võivad olla mitteühilduvad toitepinge, sisend- ja väljundnivoode poolest.
Edukaim bipolaarne tehnoloogia oli TTL (Transistor-Transistor Logic), kus voolu juhtiva kanali moodustavad mõlemat tüüpi pooljuhid. 1990. aastatest alates on TTL-tehnoloogiad asendatud valdavalt väljatransistoride (Meta-Oxide Semiconductor Field-Efect Transistor, lühendina MOSFET, veelgi lühemalt kasutatakse MOS) unipolaarsete tehnoloogiatega. Väljatransistoris moodustab voolu juhtiva kanali ühte tüüpi pooljuht.
Algusaastatel oli MOS-tehnoloogia aeglasem, kuid väiksema voolutarbega ja suure pakkimise tihedusega kristalli pinnal. Praeguseks on need raskused ületatud ja suured mikroskeemid valmistatakse CMOS-tehnoloogias (Complementary MOS), kus samal kristalli pinnal on valmistatud nii n-kanaliga kui ka p-kanaliga väljatransistore. Väljatransistoride puhul juhitakse voolu juhtivat kanalit elektriväljaga.
EI-loogikaelement
EI-loogikaelement koosneb kahest järjestikku ühendatud eri tüüpi kanaliga väljatransistorist. pisi|CMOS-i EI-loogikaelement Üleval (+VD) on p-kanaliga väljatransistor ja all (GND) on n-kanaliga välja transistor.
Kui sisend x on kõrgel nivool H, siis juhib voolu alumine transistor ja väljund on madalal nivool L. Kui aga sisend x on madalal nivool, juhib voolu ülemine transistor ja väljund y on kõrgel nivool H. Seega on väljundi väärtus vastupidine sisendiga väärtustele ja realiseeritud on EI-funktsioon. pisi|border|CMOS-i EI-lülitus ning vooluhüpe Kui sisend × on kas L või H, siis voolu ei tarbita, sest toitepinge (+VD) ja nulli nivoo GND vahel puudub voolu juhtiv kanal. Olukord muutub, kui toimub üleminek madalalt nivoolt L kõrgele nivoole H. Ülemisele transistorile hakkab voolu juhtiv kanal kaduma ja samal ajal hakkab alumisel transistoril voolu juhtiv kanal tekkima. Seega tekib hetkeline voolu tee toitepingelt (+VD nulli nivoole GND ja vool IDG ei ole võrdne nulliga. Ümberlülitumisel hetkel t1 tekib voolu hüpe. Igasugune voolu tarbimine põhjustab soojenemist. Kui tõsta arvuti taktsagedust tuleb ümberlülitusi tihedamalt, ja seega eraldub ka soojust. Selleks et mikroskeemid ei sulaks liiga kõrge temperatuuri tõttu, on vaja jahutust.
JA-EI loogikaelement
pisi|border|JA-EI loogikaelemendi tingmärgid JA-EI loogikaelement realiseerib konjunktsiooni eitust. Väljund on kõrgel nivool (1) siis, kui vähemalt ühe sisendi nivoo on madalal (0) ja vastavalt väljund on madalal nivool (0), kui kõik sisendid on kõrgel nivool (1).
Zubov
Zubov (ka Subov) oli Vene aadlisuguvõsa.
Shalom
Shalom (heebrea keeles שָׁלוֹם; kirjutatud ka kui shalom, sholom, sholem, sholoim või shulem) on heebrea sõna, mis tähendab rahu, harmooniat, terviklikkust, õitsengut ja heaolu. Väljendit pruugitakse samuti idioomiliselt nii tervituseks kui hüvastijätuks.
Digitaalloogika
JA-EI loogikaelement
JA-EI-elemendi käitumise näitena on vaadeldud kahe sisendiga loogikaelementi, kuid sisendite arv võib olla suurem: valmistatakse kuni kaheksa sisendiga loogikaelemente. pisi|border| JA-EI loogikaelemendi skeem Näitena on toodud JA-EI-loogikaelemendi sisemine struktuur transistoride tasemel. Loogikaelemendi ülemises osas on ühendatud kaks p-kanaliga transistori (T1 ja T2) rööbiti ja alumises osas on kaks n-kanaliga transistori järjest (T3 ja T4)
Põllu tänav (Kärdla)
Põllu tänav on tänav Kärdlas.
Zubov
Suguvõsast on teada 1571 mainitud Vene Välisasjade prikaasi djakk Ignati Zubov. Hiljem on tuntud Vene sõjaväelane ohvitser Platon Zubov, kes oli Katariina II favoriit. Platon koos oma isa ja vendadega sai Saksa-Rooma riigilt krahvitiitli. 1796 sai Platon Saksa-Rooma riigilt ka vürstitiitli.
Põllu tänav (Kärdla)
Tänav saab alguse Rookopli tänavalt ning suundub algul kagusse ja hiljem idakirdesse, lõppedes linna piiril. Tänav hargneb mitmes korral kõrvalharudeks, tänava põhiosa on 900 meetrit pikk.
Zubov
Suguvõsa kanti 1795 Eestimaa ja Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Põllu tänav (Kärdla)
Tänav sai nime 1978. aastal.
Digitaalloogika
JA-EI loogikaelement
Lülitite mudelina on vaadeldud kahte kombinatsiooni. Esiteks on mõlemad sisendid kõrgel nivool. Transistorid T3 ja T4, mis on n-kanaliga, on sellisel juhul avatud ja läbi nende on ka väljund y madalal nivool. Ülemised transistorid T1 ja T2 on kinni. Teiseks on vaadeldud juhtu, kus x1 on madalal nivool ja x2 on kõrgel nivool. Nüüd on T1 avatud ja läbi tema on väljund y kõrgel nivool. Samas on T3 kinni ja ühendus GND-nivoole on katkestatud. Kui nüüd vahetada x1 ja x2 väärtused, vahetavad transistorid T1 ja T2 ning T3 ja T4 vastavalt oma olekud ja väljund on endiselt kõrgel nivool. Kui x1 ja x2 mõlemad on madalal nivool, on paralleelselt avatud T1 ja T2 ning väljund y on kõrgel nivool. Samas on T3 ja T4 suletud ja ühendus GND-nivoole puudub.
Põllu tänav (Kärdla)
Põllu tänaval asub Kärdla staadion.
Digitaalloogika
JA-EI loogikaelement
Voolu tarbimisega on sama olukord kui EI-loogikaelemendi juures. Kui sisendite väärtused ei muutu, ei ole ka toitepinge VD ja nulli nivoo GND vahel voolu juhtivat kanalit, sest teel on alati mõni transistor kinni. Olukord muutub, kui toimub sisendite väärtuste muutus. Lülituse ajal muudavad transistorid oma olekut ja hetkeliselt tekib tee VD ja GND vahel ning tarbitakse voolu kuni uue olukorra fikseerumiseni.
pisi|border| VÕI-EI loogikaelemendi tingmärgid [[Pilt:VÕI-EI-loogikaelement.png|pisi|VÕI-EI-loogikaelemendi skeem]
VÕI-EI-loogikaelement
VÕI-EI-loogikaelement realiseerib disjunktsiooni eitust. Väljund on madalal nivool (0) siis, kui vähemalt ühe sisendi nivoo on kõrge (1) ja vastavalt on ta väljund kõrgel nivool (1), kui kõik sisendid on madalal nivool (0).
CMOS-i JA- ja VÕI-loogikaelemendid
pisi|JA-loogikaelemendi skeem CMOS-i tehnoloogias, nagu paljudes teistes, on lihtsaim EI-loogikaelement ja lihtsuselt järgmised on JA-EI- ning VÕI-EI-element.
Tehnoloogiliselt tähendab JA- ja VÕI-elemendi valmistamine, et JA-EI- ja VÕI-EI-loogikaelemendi väljundisse tuleb lisada täiendav EI-element. See tähendab kahte lisatransistori.
Jelena Karleuša
Jelena Karleuša Tošić, esinejanimega Jelena Karleuša (serbiaː Јелена Карлеуша Тошић, sündinud 17. augustil 1978), on serbia laulja.
Digitaalloogika
CMOS-i JA- ja VÕI-loogikaelemendid
Sellepärast pakuvadki paljud tootjad oma tooteperedes baasina ainult eitusega loogikaelemente. Näitena on toodud JA- ja VÕI-loogikaelementide sisemine struktuur. pisi|border|VÕI-loogikaelemendi skeem Paljude tootjate pakutavad EI-, VÕI-EI- ja JA-EI-loogikaelemendid moodustavad täieliku baasi. Kuid tavaliselt on tootjate seeriates oluliselt rohkem loogikaelemente ja seal on olemas ka VÕI- ja JA-elemendid.
Erineva sisendite arvuga loogikaelementide valik on tavaliselt väiksem kui eitusega elementidel (VÕI-EI, JA-EI). Sisendite arvu suurendamine tähendab kahe lisatransistori lisamist iga lisatava sisendi kohta (üks n-MOS ehk NMOS ja teine p-MOS ehk PMOS). Üks transistor tuleb toite (VD) poolele ja teine nullnivoo (GND) poolele.
Kui Anija mehed Tallinnas käisid
"Kui Anija mehed Tallinnas käisid" on Eduard Vilde kirjutatud 1850.–1860. aastate talurahvaliikumisi käsitlevate ajalooliste romaanide triloogia teine osa, mis ilmus aastal 1903. Triloogia esimene osa oli "Mahtra sõda" (1902) ning kolmas osa "Prohvet Maltsvet" (1905–1908).
Obertrum am See
Obertrum am See on turulinn (Marktgemeinde) Salzburg-Umgebungi ringkonnas Salzburgi liidumaal Austrias.
Geograafia
Linn asub Salzburgist ligikaudu 15 km põhja pool Flachgaus Obertrumer See järve lõunaotsas. Järv koos Mattsee, Wallersee ja Grabenseega moodustab Salzburgi järvede turismipiirkonna.
Obertrumi ümbritsevad Haunsberg idaküljel ja Buchberg lääneküljel.
Ajalugu
Obertrum am Seed mainiti esimest korda 1143. aastal kui "Druma", mis on ligikaudne vaste "mere lõunaotsale". See tuleb tõsiasjast, et minevikus olid kolm naaberjärve omavahel ühenduses.
1398. aastani hoidis Passau piiskopkond enda kontrolli all piirkonda Mattsee juures, sealhulgas Obertrumi. Sestpeale oli see osa Salzburgi peapiiskopkonnast, millega koos sai sellest 1805. aastal Austria osa.
City of London
305px|pisi|City vaade 2020. aastal: [[20 Fenchurch Street, 22 Bishopgate, Leadenhall Building, The Scalpel, 30 St Mary Axe ja Heron Tower]]
City of London on Londoni linnaosa ja tseremoniaalkrahvkond, mis hõlmab Londoni ajaloolise kesklinna, mille piires oli London linna rajamisest alates kuni keskajani. Tänapäeval moodustab see väikese osa Londonist. See on Westminsteri kõrval üks kahest Londoni linnaosast, millel on city staatus.
Linnaosa kõnekeelsed nimed on the City ja pindala järgi (1,12 ruutmiili) The Square Mile.
City of London on Suurbritannia äri- ja finantskeskus. Kuigi linnaosas elab vaid ligikaudu 7000 inimest käib seal tööl umbes 300 000 inimest.
Omavalitsuse valitsus on City of London Corporation, mida juhib Londoni ülemlinnapea, kelleks on alates 2018. aasta 9. novembrist Peter Estlin.
Vaata ka
vasakul|pisi|Londoni südalinn ja [[Saint Pauli katedraal]] vasakul|pisi|Londoni südalinna vaade sillalt [[Hungerford Bridge]]
Lietuvos krepšinio lyga
Lietuvos krepšinio lyga (LKL) on Leedu korvpalli kõrgeim liiga.
FAIR-andmed
FAIR-andmed on leitavuse, kättesaadavuse, koostalitlusvõime ja taaskasutatavuse (Findability, Accessibility, Interoperability, Reusability ) põhimõttele vastavad andmed.
Akronüüm ja põhimõtted määratleti 2016. aasta märtsis ajakirjas Scientific Data avaldatud artiklis, mille koostas teadlaste ja organisatsioonide konsortsium.
Silvia Künnapuu
Silvia Künnapuu (1929 – 2023) oli eesti arst (nefroloog).
Ta töötas Tallinna Pelgulinna Haigla nefroloogiaosakonna juhatajana, hiljem Lääne-Tallinna Keskhaigla nefroloogina.
FAIR-andmed
Välislingid
Urmas Kõljalg. Urmas Kõljalg: e-Eesti peaks suletud andmete kasutamise ära keelama. PM, 2. detsember 2017
Ülem-Suetuki Põhikool
Ülem-Suetuki Põhikool (vene keeles ??) on Venemaal Krasnojarski krais Ülem-Suetuki külas tegutsev põhikool.
Koolis õpetatakse ka eesti keelt (õpetaja Airi Lauri).
Videoprojektsioon
Videoprojektsioon (inglise keeles video projection) on arvuti ja projektori abil kindlale pinnale või ekraanile näidatav videopilt. Arvuti saadab signaali projektorile ning projektor projitseerib vastava pildi läätsesüsteemi ja valguse abil ekraanile. Projektsiooni kvaliteet ja tugevus sõltub põhiliselt ekraani pinnast, projektori tehnoloogiast ja valgustugevusest. Klassikaliselt on videoprojektsioon ristkülikukujuline, vastavalt projektorile kas 16:9 või 4:3 mõõdus, kuid videopildi kuju ja suurust saab eri vahenditega muuta. Seda kutsutakse videovastenduseks (video mapping).
Projektorid
Videoprojektor ehk multimeediaprojektor ehk andmeprojektor on seade, mis võtab vastu videosignaali ja projitseerib signaalile vastava kujutise läätsesüsteemi abil ekraanile. Videoprojektorit vaadeldakse tihti kui arvuti väljundseadet, mis ei tähenda aga, et projektor oskaks ainult arvuti töölaua pilti kuvada. Videoprojektoriga võib ühendada erinevaid seadmeid: arvutid, DVD-mängijad, videokaameraid, digitaalfotokaameraid jne. Pildi projitseerimiseks ekraanile kasutavad kõik videoprojektorid suurt valgustugevust. Videoprojektorid leiavad suurt kasutust koolides õppetöö visualiseerimisel, konverentsidel esitluste tegemisel, erinevatel üritustel videopildi edastamiseks ja ka kodudes kodukino funktsiooni täites. Videoprojektori võimsusest ja tehnilistest seadetest koos videoprojektsiooni pinnaga sõltub videopildi kvaliteet ja nähtavus.
Peale nüüdisaegsete ja enim kasutatavate videoprojektorite on võimalik pildi edastamiseks kasutada ka slaidiprojektorit, grafoprojektorit (overhead), filmiprojektorit ehk kinoprojektorit ja camera obscura 't ehk pildi edastamist mittetehnoloogilisel viisil.
Üks esimesi tänapäeva mõistes projektoreid võeti kasutusele 1950. aastatel – see oli episkoop (inglise keeles opaque projector). Sellega näidati seinale läbipaistmatuid pilte või kujutisi (nt raamatulehekülgi, pilte).
Järgmiseks leiutiseks olid slaidiprojektorid (inglise keeles slide projectors), millega sai näidata pilte 35 mm filmiriba pealt ning neid sellega liikuma panna, tekitades sellega videoefekti.
Pärast seda tulid kasutusele grafoprojektorid, millega sai edastada teksti või pilti läbipaistva materjali pealt. Need on tänaseni laialt kasutuses.
1980. aastate tulid kasutusse digitaalsed projektsioonipaneelid (inglise keeles digital projection panels). Neid kasutati koos grafoprojektoritega, saades seeläbi projitseerida ekraanile või seinale fotosid. See koosnes suurest LCD-st, elektroonikast ja jahutuspuhurist ning metallist või plastist, mis hoidis kinni klaasi mõlemal pool LCD-d. See oli justkui elektrooniline paberileht, umbes raamatusuuruses kastis, mis arvutiga ühendades näitas seal olevat pilti, kasutades grafoprojektori valgust ja optikat.
Üsna varsti pärast seda, 1990. aastate algul tulid kasutusele arvutiprojektorid (inglise keeles computer projectors). Esimesed täisinterigeeritud digitaalsed infot edastavad projektorid, mis edastasid arvutipilti. See justkui ühendas grafoprojektori ja digitaalsed projektsioonipaneelid.
Peaaegu koos arvutiprojektoritega tulid ka videoprojektorid (inglise keeles video projectors). Need olid arvutiprojektoritest oluliselt suuremad, raskemad ja kallimad ning neil ei olnud kuigi hea videoedastuse kvaliteet.
Takayuki Kuwata
Takayuki Kuwata (jaapani keeles 桑田 隆幸 Kuwata Takayuki; sündinud 26. juunil 1941 Hiroshimas) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Videoprojektsioon
Projektorid
Sealt edasi on olnud projektorite areng väga kiire ja laialdane. Kasutusele on tulnud kodukinoprojektorid (inglise keeles home theater projectors), millega saab kodus luua kinoekraani, multimeediaprojektorid (inglise keeles multimedia projectors), mis on võimelised edastama kõikvõimalikku visuaalset pilti koos heliga, ning taskuprojektorid (inglise keeles pocket projectors), mille plussiks on väga väike suurus ning seeläbi ka hea kaasaskantavuse võimalus.
Takayuki Kuwata
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1961–1962 5 mängu ja lõi 2 väravat.
Videoprojektsioon
Projektsiooni ekraan
Ekraani valimisel tuleks lähtuda mitmesugustest parameetritest:
Projektsiooni ajalugu
Projektsiooni ajaloo esimeseks kaheks suuremaks avastuseks võib lugeda camera obscura 't ja varjuteatrit. Oluliseks esimeseks projektsiooni ajalooetapiks võib lugeda nähtust camera obscura ehk pimekamber. Esimene teadaolev viide camera obscura 'le on pärit 5. sajandist eKr Hiina filosoofilt Mo-Tzult, kes "ametlikult jäädvustas ümberpööratud kujutise valguse abil, mis tuli läbi väikese ava pimedasse ruumi". Sellest pea neli sajandit hiljem pani teadlane Alhazen täpselt kirja, kuidas camera obscura töötab, ning hakkas nähtust edasi uurima, et sellele teaduslikke selgitusi luua. Tema töid pimekambrist ja selle teaduslikust selgitusest tõlgiti, levitati ning sellega puutusid kokku väga paljud tolle aja teadlased. Kõige tuntum kirjutis camera obscura 'st pärineb aga Leonardo da Vincilt, kes selgitas nähtust oma märkmikutes. Pimekambris oli näha väljas toimuvat tegevust pimeda siseruumi seinal, see oli justkui nagu "film" nende jaoks. Mure oli selles, et pilt oli tagurpidi – see hirmutas paljusid vaatajaid ning nad jooksid hirmunult minema. Alles 1609. aastal lisas astronoom Johannes Kepler camera obscura 'le läätse, mis keeras pildi õiget pidi. Tema võttis ka mõiste camera obscura esimest korda kasutusele.
Varjuteatrist on esimesed teadaolevad allikad 11. sajandist. Sisult oli see lihtne – väljalõigatud figuurid, mis olid õhukese kanga taga ja tagantpoolt valgustatud. Alguse sai see Hiinast ning levis kiirelt Indiasse, Indoneesiasse, Türki ja Kreekasse. See tähendab, et projektsiooni ekraanid sel kujul on tuttav nähtus juba ammusest ajast.
Järgmiseks oluliseks avastuseks teel tänapäevase projektsiooni poole olid maagilised laternad ehk nn slaidiprojektorid. Nende töömetoodika on nagu kaameratel, kuid tagurpidi keeratuna – valgus ehk pilt tuleb välja läbi objektiivi ning selle taga on slaidile joonistatud tagantvalgusega pilt, mis oli staatiline, või pildid ehk slaidid, mida liigutades saadi justkui "animatsioon". Selle leiutas 1659. aastal Christiaan Huygens ning juba alates 1660. aastatest said need väga populaarseks. Slaidide tegemisel kasutati ohtralt värve ja mitmekihilisust.
Kuna maagilised alternate show 'd said juurde aina rohkem kõlapinda, kuulsust ja vaadatavust, sooviti neid aina kiiremini ja tõhusamalt edasi arendada. Nii sündis 1790. aastal Prantsusmaal "phantasmagorie". See tähendas show’d, kus olid kasutusel paljud erinevad projektorid – üks suurem näitas staatilist pilti taustana ning teiste, väiksemate projektoritega, kus oli samuti staatiline pilt, liiguti ringi ekraani taga, sellega jäljendades liikumist pildis. Projektorid ehk maagilised laternad olid oma arengus jõudnud juba nii kaugele, et nendega sai ringi liikuda – need olid piisavalt kerged ja kompaktsed, et neid saaks käes hoida. Koos showdega arenesid aina enam ka slaidid, mis olid üha realistlikumad.
Järgmiseks suuremaks sammuks oli kinetoskoop, mis jõudis avalikkuseni 1893. aastal. Projektsiooniga tegelevatele show-meestele see algul suuremat ei tähendanud, kuna kinetoskoobis olevat pilti sai korraga näha vaid üks inimene ning seda polnud võimalik seinale suurelt edasi kanda. Tegutseti selle nimel, et oleks võimalik fotosid suurelt ekraanile lasta ning neid seal liikuma panna – fotograafia ja selle reaalsus olid juba nii tuntud, et joonistatud slaidid enam suurt elevust ei pakkunud.
Esimest liikuva pildi projektorit esitleti 1895. aastal Pariisis, kui vennad Lumière’id projitseerisid fotograafilist filmi seinale, kasutades selleks kinematograafi (ingl. k cinematographe). Sellest sai alguse ka kino ja järjepidev liikuvate piltide projitseerimine ekraanidele.
Tallinna Polütehnilise Instituudi ehituskonstruktsioonide kateeder
Tallinna Polütehnilise Instituudi ehituskonstruktsioonide kateeder oli Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna akadeemiline struktuuriüksus aastatel 1940–1941 ja 1944–1992.
Kateedri peamine uurimissuund oli õhukeseseinalised ja ruumkonstruktsioonid. Uurimissuuna temaatikasse kuulusid raudbetoonkoorikud, õhukeseseinalised metallkonstruktsioonid, rippkonstruktsioonid, puitkoorikud ja telk-vantkatused ning ehitised deformeeruval alusel.
Ajalugu
1940. aasta oktoobris kinnitas Eesti NSV valitsus "ENSV Tallinna Tehnikaülikooli ajutise põhikirja". Tähtsaks uuenduseks TTÜ uuenenud struktuuris oli kateedrite loomine. Ehitus ja mehaanikateaduskonnas moodustati 7 kateedrit, sealhulgas ehitusmehaanika ja konstruktsioonide kateeder. Endiste raudbetoon-, puu- ja massiivkonstruktsioonide ning tugevuse ja tehnilise mehaanika laborite ühendamise tulemusena moodustati ehitusmehaanika ja -konstruktsioonide labor, mis allutati vastloodud kateedrile.
Saksa okupatsiooni ajal tegutsenud tehnikaülikoolis olid kateedrid kaotatud. 1944. aasta oktoobris ehitusmehaanika ja ehituskonstruktsioonide kateeder taastati. Pärast iseseisva ehitusmehaanika kateedri moodustamist 1951. aastal tegutses ehituskonstruktsioonide kateeder ühtejärgi kuni õppetoolide moodustamiseni 1992. aastal.
Õppejõud-akadeemikud
Kolm kateedri õppejõudu valiti akadeemikuteks:
Õppekirjanduse loomine
1960. aastatel ilmusid kateedri õppejõudude sulest rida õpikuid ehituskonstruktsioonide alalt. Sarja "Ehituskonstruktsioonid" autorite kollektiiv pälvis 1970. aastal Nõukogude Eesti preemia teaduse, tehnika ja tootmise alal.
Kahanevad linnad
Kahanevad linnad on linnad, mille elanikkond on aja jooksul tunduvalt vähenenud. Kahanemise põhjuseks on tavaliselt emigratsioon. Selliste linnade infrastruktuur on ehitatud suurema elanikkonna jaoks ja selle hooldamine võib muutuda suureks probleemiks. Lisaks kaasnevad rahvastiku vähenemisega majanduslikud ja sotsiaalsed probleemid. Akadeemilistes uurimustes hakati kahanevate linnade nähtusega tegelema pärast Teist maailmasõda, kui inimeste ja kapitali väljavoolust tingituna tööstuslinnade elanikkond vähenes. Linnade kahanemisega seotud nähtus on vastulinnastumine.
Mõiste päritolu
Kahanevate linnade mõiste viitab tavaliselt metropolidele, mille rahvastik lühikese aja jooksul tunduvalt väheneb. Teooria on tuntud ka vastulinnastumise nime all. Mõiste levis laiemalt, viidates Ida-Euroopa postsotsialistlikele protsessidele, mille käigus vanad tööstusregioonid erastati ja need liikusid lääneliku kapitalistliku süsteemi suunas. Seevastu USAs on alates 2006. aastast elanike arv vähenenud tihedalt asustatud kesklinnades, kuid äärelinnad on jätkanud kasvamist. Eeslinnastumine koos deindustrialiseerumise, migratsiooni ja 2008. aasta suure majandussurutisega on olulised kahanemise põhjused USAs. Teadlased hindavad, et üks kuuest linnast kasvava majandusega riikides ja üks neljast linnast deindustrialiseerumist läbivates riikides kahaneb. Kahanevate linnade kontseptsiooni peamiseks probleemiks on see, et see proovib asetada ühe teooria sisse väga erinevatel põhjustel kahanevad linnad. Erinevad põhjused võivad olla näiteks rahvastiku vananemine, muutuv tööstus, tahtlik kahandamine, et parandada elukvaliteeti linnas, või üleminekufaas linna arengus. Kõik põhjused nõuavad erinevat lähenemist ja oma lahendusplaani.
Põhjused
pisi|Tühjana seisvad elumajad Detroitis Sellele, miks linnad kahanevad, on erinevaid teoreetilisi selgitusi. Hollander et al ja Glazer nimetavad võimalike põhjustena raudteid sadamalinnades, riigi infrastruktuuri (nt kiirteed) mitteväärtustamist ja suburbaniseerumist. Pallagst leiab, et kahanemine on deindustrialiseerumise tulemus, sest töökohad liiguvad linnakeskusest odavamale maale ääremaal. Sellised arengud on toimunud näiteks Detroitis, mille autotööstus kolis äärelinna, kus on ruumi laienemiseks ning odavam kinnisvara. Bontje toob välja kolm linnade kahanemise faktorit, millele järgneb neljandana Hollanderi nimetatud põhjus:
Majanduslikud
Linna elanike vähenemine viitab linna majandus- ja planeerimistingimuste muutumisele. Linnad hakkavad kahanema majanduslanguse tõttu, mis on tavaliselt sõja, võla või piisava tootmis- ja tööjõu puudumise tulemus. Rahvastiku vähenemine mõjutab suurt hulka kogukondi, nii suurte linnastunud alade lähedal kui ka neist kaugel. Need kogukonnad koosnevad tavaliselt põliselanikest ja pikaajalistest elanikest, seega esialgne elanikkond ei ole suur. Inimeste väljaränne on sellisel juhul kahjulik tootmispotentsiaalile ja elukvaliteedile nendes regioonides ning ühtlasi kaasneb sellega rahvastiku ja tootlikkuse vähenemine.
Sotsiaalsed ja infrastruktuurilised
Kahanevates linnades väheneb sündimus ja oodatav eluiga, rahvastik vananeb ja leibkonna struktuur muutub. Teine selliseid muutusi esilekutsuv põhjus on töömigratsioon. See põhjustab erinevaid majapidamisnõudmisi, mis esitavad väljakutse linnade eluasemeturule ja uue maa või linnaplaneerimise arendamisele. Rahvaarvu vähenemine ei tekita usalduslikku õhkkonda linnas ja sageli halvendab omavalitsuse moraali. Koos nõrga majandusega hakkab linn ja selle infrastruktuur halvenema kodanike korrashoiu puudumise tõttu.
Poliitilised
Kahanevad linnad on ajalooliselt olnud poliitikas tabuteemaks. Saadikud ignoreerisid probleemi ja keeldusid sellega tegelemast, pannes paljusid uskuma, et tegemist pole reaalse probleemiga. Tänapäeval on linnade kahanemine tõsine probleem, millele linnaplaneerimisfirmad koostöös lahendusi otsivad..
Teooriad
Teisele maailmasõjale järgnenud inimeste väljaränne ja kapitali väljavool tööstuslinnadest viis linnade kahanemise põhjuste akadeemilise uurimiseni. Õiglusprobleemid, rassism, majanduslik ebavõrdsus, arstiabi erinev kättesaadavus ja erinevad võimusuhted on linnade kahanemise tagajärjed. Selle kohta, mis põhjustab linnade kahanemist, on erinevaid teooriaid. Kolm peamist neist on deindustrialiseerumine, globaliseerumine ja eeslinnastumine.
Deindustrialiseerumine
Esimene kahanevate linnade teooria on deindustrialiseerumise teooria ehk investeeringute väljavool linnadest. See teooria keskendub peamiselt Teise maailmasõja järgsele Euroopale. Pärast Teist maailmasõda nihkus globaalmajanduslik võim Lääne-Euroopast Ameerika Ühendriikidesse. Tootmine vähenes sel ajal Lääne-Euroopas ja suurenes USAs. Tulemuseks oli Lääne-Euroopa liikumine alternatiivse tööstuse suunas ning industrialiseerumise vähenemine. Seda muutust illustreerib hästi teenindussektori kasv Inglismaal. Muutus tööstuses tõi endaga kaasa paljude töökohtade kaotamise või paigutamise teistesse riikidesse. Tulemuseks oli rahvastiku vähenemine linnades ja massiline demograafiline liikumine varasematest tööstuskeskustest äärelinnadesse ja maapiirkondadesse.
Globaliseerumine
Nagu deindustrialiseerumise teooria näitas, peavad nii majandusteadlased kui ka demograafid globaalseid kapitalivoogusid väga oluliseks rahvastiku stabiilsuse teguriks. Paljud teoreetikud viitavad Bretton Woodsi konverentsile, mis lõi eeldused uueks globaalseks kaubavahetuseks ja investeerimiseks. Koos Rahvusvahelise Valuutafondi ja Maailmapanga loomisega ning USA majandusabi programmidega (nt Marshalli plaan) toovad paljud teadlased esile Bretton Woodsi konverentsi kui maailma majandussuhete muutjat. Uus riikide jaotamine arenenud riikideks ja arengumaadeks tõi endaga kaasa kapitali investeerimisvoogude ja linnade asustustiheduse teoretiseerimise pärast Teise maailmasõja globaalset rahanduse ümberorganiseerumist.
Eeslinnastumine
Jõukamate inimeste ja perekondade väljaränne tööstuslikest linnakeskustest lähedastesse äärelinnadesse oli peamiselt USAs 20. sajandi keskpaigast kuni sajandi lõpuni märgatav trend. Täpsemad teooriad selle rände kohta erinevad erialati.
Linnade kahanemine Eestis
Kõige rohkem kahanemisest mõjutatud linnad jäävad Eestis Kirde-Eestisse. Sealsed monofunktsionaalsed tööstuslinnad, nagu näiteks Püssi, on olnud sõltuvad ühe firma käekäigust ning selle firma halva käekäigu korral kannatab kogu linn. Teine kahanemise all valusamalt kannatav piirkond Eestis on Lõuna-Eesti (Kilingi-Nõmme, Mõisaküla, Abja-Paluoja ja Karksi-Nuia). Seal piirkonnas käib lausa tihe võitlus elanike pärast. Eesti näidete puhul võib kahanemise põhjustena peamiselt välja tuua deindustrialiseerumisega kaasnenud tööpuudust. Näiteks Mõisaküla rahvastik hakkas kahanema pärast raudtee sulgemist ja Kilingi-Nõmmes pärast maantee suunamist linnast mööda.
Rahvusvahelised perspektiivid
Varasemad sotsialistlikud riigid Euroopas ja Kesk-Aasias on ajalooliselt kõige enam kannatanud rahvastiku kahanemise ja deindustrialiseerumise tõttu. Nii Ida-Euroopa linnad kui ka endised Jugoslaavia ja Nõukogude Liidu territooriumid olid tugevalt mõjutatud nõrgast majanduslikust olukorrast, millesse nad jäid pärast sotsialistliku korra lagunemist. Euroopa riikide taasühinemine ja sotsialistliku režiimi kukutamine tõid nii kasu kui ka kahju. Saksamaa linnad, nagu Leipzig ja Dresden, kogesid drastilist rahvastiku vähenemist, kui paljud inimesed migreerusid läänes asuvatesse linnadesse, näiteks Berliini. Eriti suurt rahvastiku kasvu koges 1991. aastal pärast Saksamaa taasühinemist Hamburgi linn. Leipzig ja Dresden kannatasid vastupidi Berliinile ja Hamburgile allakäiva majanduse ja hüljatud taristu käes. Need linnad olid ehitatud palju rohkemate inimeste jaoks, kuid meenutasid pigem kummituslinnu. Kahanevad linnad USAs seisavad silmitsi teistsuguste probleemidega. Paljud elanikud migreeruvad teistesse osariikidesse paremate majandustingimuste ja ohutuma elukeskkonna pärast. Arenenud kapitalistlikes riikides on rahvaarv üldiselt suurem ja seetõttu ei ole selline migratsioon nii suur demograafiline oht kui postsotsialistlikes riikides. USAs on ka rohkem eraettevõtjaid, kes on valmis investeerima kahanevate linnade elluäratamisse. Saksamaa linnad aga pole saanud sarnast tähelepanu USA linnadega. Linnaplaneerimise projektide heakskiit ja elluviimine võtab seal palju aega.
Väike-Saadu pihlakas
Väike-Saadu pihlakas on kaitsealune ja Eesti üks jämedamaid pihlakaid, mis kasvab Viljandi maakonnas Viljandi vallas Kassi külas Väike-Saadu talu õues.
Pihlaka ümbermõõt on 213 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt), kõrgus 15 m.
Lepamampel
Lepamampel (Pholiota alnicola) on šampinjonilaadsete seltsi värvikuliste sugukonda kuuluv seente liik.
Troštšinski
Troštšinski (saksa keeles Trotschinsky) oli Venemaa aadlisuguvõsa.
Ajalugu
Suguvõsast on teada polkovnik Stepan Troštšinski (suri 1716), kes oli Ukraina hetmani Mazepa õepoeg. Stephani järeltulija oli Dmitri Troštšinski (sündis 1749), kes 1802 oli Eestimaa Krediitkassa asutamise eestkostja. 1802. aastal kanti Dmitri Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. .
Tula kubermang
pisi|450px|Tula kubermangu kaart 1800. aastast Tula kubermang oli Venemaa keisririigi ja Venemaa NFSV haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Tula. Kubermang eksisteeris 1796–1929.
1802. aastast 1920. aastate alguseni oli kubermang jagatud 12 maakonnaks.
Rankini maakond
thumb|Asend Mississippi osariigis Rankini maakond (Rankin County) on maakond USA-s Mississippi osariigis. Geograafilised koordinaadid on 32°26' N, 89°95' W.
Maakonna halduskeskus on Brandon ja suurim linn Pearl.
Maakonna pindala on 2088 km², millest 82 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 141 617. Aastal 2000 oli elanikke 115 327.
Aleksander Rulkov
Elulugu
Aleksander Rulkov on inseneri ja kooliõpetaja poeg.
Lõpetas 1965 Tallinna Kaugõppekeskkooli, 1973 Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanika erialal ja 1976 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi aspirantuuri; tehnikakandidaat (1977, TTÜ), väitekirjas käsitles betooni tugevuse määramist betoon- ja raudbetoonkonstruktsioonides ja ehitistes skleromeetrilise magnetelastse meetodiga. Aastast 1976 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudis: 1976–1977 nooremteadur, 1978–1992 betooni tugevuse laboratooriumi juhataja. 1983–1989 TTÜ ehitusmehaanika kateedri õppejõud.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: ehitiste ja ehitustarindide katsetamine, adestruktiivsete (mittepurustavate) meetodite väljatöötamine ja rakendamine betooni ja raudbetooni ning kivimite tugevusomaduste uurimisel, betooni tugevuse määramine raudbetoonkonstruktsioonides veealustes tingimustes, kivimite tugevusomaduste ekspressdiagnostika nii laboratoorsetes kui välitingimustes. Avaldanud 60 teadustrükist. Eesti NSV riiklik preemia (1985) (kollektiivis).
Adõgee keel
Adõgee keel (varem eesti keeles tšerkessi keel, adõõgi keel; adõgee keeles адыгабзэ) on üks kahest Adõgee Vabariigi riigikeelest Venemaal (teine on vene keel).
Adõgee Vabariigis on umbes 128 000 adõgee keele kõnelejat, kellest enamik räägib seda emakeelena. Kokku räägib adõgee keelt ligikaudu 300 000 inimest. Suurim adõgee kogukond on Türgis, lisaks sellele räägitakse adõgee keelt Krasnodari krais.
Adõgee keel kuulub Kaukaasia keelte hulka (abhaasi-adõgee keelkonda). Adõgee keelega sarnaneb väga ka kabardi-tšerkessi keel, mida on käsitletud ka adõgee murdena. Abhaasi ja abasiini keel on samuti adõgee keelele lähedased.
Keel standardiseeriti pärast Oktoobrirevolutsiooni. Aastal 1918 võeti kasutusele araabia kiri, 1927 ladina kiri. Alates 1938. aastast on kasutusel kürilliline kiri.
Mitmus
Mitmuse tunnus on -хэ. Näiteks sõna кӀалэ 'poiss' on mitmuses кӀалэхэ, шы 'hobune' on mitmuses шыхэ.
Vee külanõukogu
Vee külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Vee külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Halinga valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Vee külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vee külanõukogu 1950 septembris Pärnu-Jaagupi rajooni koosseisu.
Vee külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Halinga külanõukoguga.
Bletchley Park
Bletchley Park on mõisakompleks Suurbritannias Milton Keynesis.
Teise maailmasõja ajal asus seal Valitsuse Koodide ja Šifrite Kool (Government Code & Cipher School, GC&CS), mille koodimurdjad dešifreerisid Saksamaa relvajõudude kasutatud Enigma ja Lorenzi šifrid. Ajaloolaste hinnangul aitas Bletchley Parki krüptograafide lahtimurtud salajane informatsioon sõda kahe kuni nelja aasta võrra lühendada, ilma selleta oleks sõja tulemus olnud määramatu. Bletchley Parkis tehtud töö jäi salastatuks paljudeks aastateks; sellest räägiti esimest korda avalikult alles 1974. aastal, kui ilmus F. W. Winterbothami raamat "The Ultra Secret" ('Ultra saladus').
Tänapäeval asub Bletchley Parkis muuseum.
Tupõtšiv
Tupõtšiv (ukraina keeles Тупичів) on küla Ukrainas Tšernigivi oblastis Tšernihivi rajoonis (varem asus Horodnja rajoonis). Elanike arv on 2142.
Dysnykštis
Dysnykštis on järv Leedus Ignalina rajoonis.
Järv asub Dysnai järvest lõunas, merepinnast 144,6 meetri kõrgusel. Kaldad on tasased ja liivased, idas ja läänes ka soostunud. Kaldajoone pikkus on 15,46 kilomeetrit. Kaldaid katab võsa, kohati ka metsad. Dysnykštises asuvad 3,47 ha suurune Liepinė saar ja saareke pindalaga 0,22 ha.
Dysnykštis asub jääajal tekkinud lohus. Põhja katavad savi ja sapropeeliga segunenud muda, Liepinė saare ümbruskonnas ka liiv.
Järvest voolab välja Dysna jõgi, sinna suubub Dysnai järvest algav Dysnykščia (Dysna jõe alguse kohalik nimetus). Veel suubub järve 4 nimetut oja. Vee läbipaistvus on suvel 0,5 m, talvel aga 2,4 m. Järve veetaset mõjutab 1959. aastal valminud Padysnise hüdroelektrijaam. Dysnykštise kaldale jäävad küladest Kazlupiškė, Merlieniškė ja Liesniškė.
Kaladest elavad järves haug, särg, koger, latikas, koha, ahven, linask, karpkala, kiisk, luts, säga, viidikas, säinas ja angerjas.
Püha Katariina orden
Püha Katariina ordeni asutas Peeter Suur 24. novembril 1714. Autasu nimetati Katariina I järgi. See oli Venemaa vanuselt teine orden: sellest vanem on Püha Andrease orden (asutatud 1698) ja noorem on Püha Aleksander Nevski ordeni (asutatud 1725).
Eda Kalmre
Eda Kalmre (sündinud 12. septembril 1958) on eesti folklorist, tänapäeva folkloori uurija ja populariseerija.
Eda Kalmre on õppinud aastatel 1964–1971 Sillaotsa 8-klassilises koolis ja 1971–1973 Tartu 7. Keskkooli ajalookallakuga klassis. Aastatel 1973–1984 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonnas.
Kalmre on Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna vanemteadur, Eesti-uuringute Tippkeskuse narratiiviuuringute töörühma juht. Eda Kalmre töötab Eesti Kirjandusmuuseumis alates 1978. aastast, aastatel 1984–2007 oli ta teadur Eesti Rahvaluule Arhiivis ja 2007. aastast on Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna vanemteadur.
Ta on olnud 1991.–2007. aastani Eesti Rahvaluule Arhiivi kogumistöö juhendaja, juhendanud üliõpilaste arhiivipraktikat, organiseerinud ja läbi viinud rahvaluule kogumise võistlusi, osalenud välitöödel paljudes Eesti kihelkondades, organiseerinud pärimuse kogumist Sõrve poolsaarel jm. Peale selle on ta aastaid kogunud ja salvestanud tänapäeva pärimust, tudengifolkloori, mälestusi Tartu sõjajärgsest ajast jpm. Ta on arhiivi albumitekogu hea tundja, koostanud näituse rahvaluule arhiivi albumite kogudest ja Sõrve materjalidest arhiivis, pidanud loenguid ja kirjutanud populaarseid raamatuid ning entsüklopeediaartikleid tänapäeva folkloorist, sh laste- ja noortefolkloorist jm.
Folkloristika osakonnas on Eda Kalmre põhilisteks uurimisteemadeks tänapäeva meediakeskne rahvajutt, tänapäeva muistendid ja kuulujutud (ka vandenõuteooriad) – nende ideed ja praktikad, kontekst ja mudelid, mis levivad nt uudisfolkloorina, valeuudistena ja igasugustes muudes kommunikatsioonivormides. Ta on kirjutanud neil teemadel artikleid ja monograafiaid, koostanud ja toimetanud ajakirjade erinumbreid, juhendanud ja oponeerinud üliõpilase teadustöid. Ta kuulub paljudesse erialaühingutesse, on organiseerinud mitmeid rahvusvahelisi konverentse (sh rahvusvahelise tänapäeva muistendite uurijate konverentsi Tallinnas 2016). Ta osaleb mitme kodumaise ja rahvusvahelise väljaande ja ajakirja kolleegiumi töös (nt Keel ja Kirjandus, Contemporary Legend (USA), Sphairos (Leedu) jmt). Eda Kalmre on seeriaväljaande „Tänapäeva folkloorist“ peatoimetaja.
Oma töö eest on ta pälvinud kodumaist tunnustust (populariseerimise preemia, kahel korral ajakirja Keel ja Kirjandus parima artikli preemia, folkloristika aastapreemia jm) ning oma monograafia eest rahvusvahelise Brian McConnelli preemia.
1990. aastate keskpaigast on Kalmre osalenud mitmes tänapäeva folkloori ja jutu-uurimise teadusprojektis ning mõnda neist ka juhtinud. Eda Kalmre osaleb Eesti külaliikumises oma koduküla Kriimani esindajana.
Kundziņsala
pisi|Kundziņsala asendikaart Kundziņsala on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 5,554 km². Asub Daugava jõe samanimelisel saarel peaharu ja Sarkandaugava nimelise jõeharu vahel. Kundziņsala on kahe silla kaudu ühendatud Sarkandaugava asumiga. 468 elanikku (2010).
Kundziņsala asub üldiselt madalal ja tasasel alal, mis ulatub 1–3 meetrit üle merepinna. Asumi kõrgeimad osad on tehislikku päritolu, ulatudes 9 meetrit üle merepinna.
Ajalugu
Kundziņsala alal oli vanasti mitu erinevat saart. XVIII sajandi teisel poolel rajati jõe kaldale tamm ja erinevad saared said nii üheks Kundziņsala saareks ühte liidetud. Toona liitunud saarte seas olid Rutku, Pīļu, Kurpnieku ja Zirgu saared. Üks tähtsamaid oli Rutku saar, millel asus Iļķēnsala mõis.