cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Linnageograafia
Tuntud linnageograafe
Maailma tuntumate linnageograafide seas on Walter Christaller, Georgi Lappo.
Jalaväekompanii
Jalaväekompanii on jalaväe relvaliigi (väeliigi) koosseisu kuuluv kompanii. Jalaväekompanii kuulub tavaliselt jalaväepataljoni koosseisu.
Koosseis
Jalaväekompanii koosneb 3–4 jalaväerühmast, lahingutoetusallüksustest, teenindus- ning juhtimisallüksustest. Jalaväekompanii suuruseks on sõltuvalt allüksuste suurusest ja arvust tavaliselt 100–200 sõjaväelast.
Taktika ja tegevus
Jalaväekompanii kaitselõigu pikkus on sõltuvalt koosseisust, maastikust ja olukorrast 500–1500 m. Tavaliselt tugevdatakse jalaväekompaniid lahingutegevuseks pataljoni lahingutoetusallüksustega.
Pataljonist iseseisvalt tegutsemiseks ette valmistatud jalaväekompaniid nimetatakse jalaväekompanii lahingugrupiks või üksik-jalaväekompaniiks.
Relvastus ja varustus
Jalaväekompanii relvastusse kuuluvad püstolid, automaadid, kuulipildujad, granaadiheitjad, täpsuspüssid, mõnikord ka raskemad tankitõrjerelvad, samuti kerged miinipildujad.
Simon Wiesenthali keskus
pisi|Simon Wiesenthali keskuse hoone [[Los Angeleses]] Simon Wiesenthali keskus (inglise Simon Wiesenthal Center, ingliskeelne lühend SWC) on 1977. aastal asutatud Simon Wiesenthali järgi nimetatud sihtasutus. Keskuse peakorter asub Ameerika Ühendriikide California osariigis Los Angeleses.
Keskus tegeleb natsionaalsotsialistliku Saksamaa teenistuses olnud sõjakurjategijate jälitamise, ODESSA võrgustike vastu võitlemise, holokausti kohta teabe jagamise ja internetis tegutsevate antisemiitlike äärmusrühmituste vastase tegevusega.
2009. aasta seisuga on keskuse juht rabi Marvin Hier. Tema asetäitja on rabi Abraham Cooper ning tegevjuht on rabi Meyer May.
Wiesenthali keskuse Iisraeli osakonna juht on Efraim Zuroff, kes on Eestilt nõudnud väidetavate sõjakurjategijate kohtu alla andmist ning kritiseerinud kommunismiohvrite ja natsionaalsotsialismi ohvrite ühist mälestamist.
Keskus annab välja ajakirja Response.
Majutusettevõte
pisi|Koke külalistemaja Lõuna-Eestis Majutusettevõte on majutusteenuseid osutav ettevõte.
Majutusettevõtete hulka kuuluvad näiteks hotellid, motellid, külalistemajad, hostelid, võõrastemajad, puhkemajad, kämpingud, puhkekülad ja -laagrid, külaliskorterid, kodumajutus jmt.
Eestis kehtivate seaduste kohaselt on majutusettevõte majandusüksus, mille kaudu ettevõtja osutab tasu eest majutusteenust ja sellega kaasnevaid teenuseid.
Majutusteenuseks ei loeta:
Arturo Kinch
2006. aasta taliolümpiamängudel osales ta 15 km klassikalises stiilis ja oli 97 lõpetanust 96. (aeg 1:06.50,3) ning sprindis, kus oli 71 lõpetanust 69. (aeg 4.22,72).
Asutas 1983. aastal Costa Rica Suusaliidu.
Ta on harrastanud ka korvpalli ja jalgpalli.
Yoboki
Yoboki (afari keeles Yōbóki) on asula Djiboutis Dikhili piirkonnas Hanle tasandikul.
Yoboki asub umbes 100 km Djibouti linnast läänes ja 40 km Dikhilist (Dikhili piirkonna halduskeskusest) loodes. Asula paikneb merepinnast 250 meetri kõrgusel.
Asulas elab 644 inimest. Aastal 1968 elas seal umbes 200 inimest. Elanikud on suuremalt jaolt afarid.
Liiklus
Yoboki on teedesõlm, kus kohtuvad riigimaantee 1, riigimaantee 7 ja riigimaantee 8.
Mil Mi-24
Mi-24 (vene keeles Миль Ми-24, NATO koodnimega Hind) on Nõukogude Liidus valmistatud sõjaväe ründe- ja dessanthelikopter.
Yoboki
Ajalugu
Yoboki oli kaevukoht, kuhu juulist novembrini 1947 ehitati sõjaväepost. Oktoobris sai sellest Dawano asemel postiks nimetatava haldusüksuse keskus.
Mil Mi-24
Mi-24 loodi M. Mili konstrueerimisbüroos. Mi-24 esmalend toimus 1969. aastal. NSV Liidu relvajõududes võeti kasutusele 1972. aastal. Kopterit kasutati Nõukogude-Afganistani sõjas lähituletoetuseks koostöös Su-25 lennukitega. Mi-24 on senini mitme riigi sõjaväe relvastuses.
Yoboki
Ajalugu
Aastal 1958 avasid Prantsuse koloniaalvõimud seal nomaadide kooli.
Mil Mi-24
Taktikalis-tehnilised andmed
pisi|300px
Yoboki
Ajalugu
Mai keskel 1990 pani tundmatu isik Yobokis toime pommirünnaku, mis kahjustas asula elektrivarustust ja sõjaväe taristut.
Detsembris 1998 hõivas asula Etioopia armee. Veebruaris 1999 vallutas Djibouti armee selle tagasi.
Mil Mi-24
Relvastus
Kopterile on võimalik paigaldada IP-segajad, CFD ja heitgaaside jahutussüsteemid; Hind-D-le lisatud titaanisulamist soomusplaat, kuulikindlad klaasid ja kütusepaagid, raketihoiatussüsteem.
Rise Against
pisi|Rise Against esinemas 2012. aastal Rise Against on USA ansambel.
Koer (perekond)
Koer (Canis) on loomade perekond kiskjaliste seltsist koerlaste sugukonnast.
Eestikeelse nimetuse asemel on käibel ladinakeelne nimetus, sest hunte, koiotte ja šaakaleid ei nimetata tavaliselt koerteks.
Rise Against
Rise Against sai kuulsaks oma kahe esimese peamise albumi tulekuga. Need olid "Siren Song of the Counter Culture" (2004) ja "The Sufferer and the Witness" (2006), milles on sellised hitid nagu "Give It All", "Swing Life Away", "Ready to Fall", "Prayer of the Refugee" ja "The Good Left Undone". Iga bändi liige on mainitud intervjuudes, mis ilmuvad Rise Againsti uues albumis, mis peaks ilmuma 2008. aasta suvel.
Koer (perekond)
Taksonoomia
Koera perekonnas on järgmised liigid (kodukoeral on näidatud ka mõned kunagised alamliigid):
Rise Against
Algusaastad
Rise Against loodi 1999. aastal endiste "88 Fingers" liikmete Louie ja Baxteri poolt. Algkoosseisus olid Tim McIlrath (laulja), Joe Principe (bassist ja laulja), Tony Tintari (trummar) ja Hr. Precision (kitarrist ja laulja). Sellises koosseisus pole ansambel kunagi kontserdil esinenud, küll aga anti välja demo "Transistor Revolt" aastal 2000, aasta enne laulmist koos Fat Wreck Chordsiga, kellega koos nad tegid ka kaks oma esimest albumit, "The Unreavling" (loodud ja kogenud pungiprodutsendi Mass Giorgini poolt) ja "Revolutions Per Minute" (loodud Bill Stavensoni poolt) aastatel 2001 ja 2003. 23. augustil 2005 anti välja "The Unrevalingi" uus versioon Paksu Wreck Chordsi poolt lisalauludega.
Koer (perekond)
Taksonoomia
Dingo arvatakse sageli koera liigi alla.
Rise Against
Läbimurdev edu
Rise Against lindistas oma kolmanda albumi "Siren Song of the Counter Culture". See väljastati 2004. aasta augustis. Bändil esines oma väljastajatega mitmeid probleeme. Lõpuks ostis firma nimega Geffen nad endale. Varsti pärast Geffeni käe alla minekut lahkus Mohney bändist ja tema asemel tuli Chris Chasse.
Koer (perekond)
Taksonoomia
On pakutud ka niisugust koera perekonna käsitust, mille järgi perekond koer hõlmab alamperekondadena perekonnad koer, rebane (sealhulgas fennek ja hallrebane), polaarrebane, Lycalopex, Pseudalopex, pamparebane, Cerdocyon ja Atelocynus.
Rise Against
Läbimurdev edu
Nende neljas album, "The Sufferer and the Witness" (produtsent taas Bill Stevenson), anti välja 4. juulil 2006.
Koer (perekond)
Taksonoomia
Etioopia hunt arvatakse mõnikord eraldi perekonnaks või alamperekonnaks.
Rise Against
Läbimurdev edu
DVD "Generation Lost" sisaldab dokumentaalkaadreid bändi liikmete kohta. See anti välja 5. detsembril 2006.
Koer (perekond)
Taksonoomia
Tumedat hunti on pakutud hundi alamliigiks.
Väikeste huntide populatsiooni Egiptuses ja Liibüas peeti enne 1981. aastat šaakali alamliigiks Canis aureus lupaster.
Rise Against
Läbimurdev edu
Chasse asendati "kauaaegse sõbra" Zach Blairiga, Zach on ka bändi GWAR liige.
Koer (perekond)
Taksonoomia
Hunt, tume hunt, ja koer ristuvad omavahel. Tõenäoliselt ei ole nendel omavahel põlvnemissuhteid, vaid nad põlvnevad kõik ühisest esivanemast.
Rise Against
Popkultuuris
Paljud nende laulud on olnud telesaadetes, spordis, DVD-del ja uuemates arvutimängudes. Laulu "Survive" kasutati mängus "Smackdown! vs. Raw 2007". Paljusid Rise Againsti laule on kasutatud "Need for Speed" seeriates, "Burnout 3-s", "Flat Out 2-s" jms.
Koer (perekond)
Taksonoomia
Perekond Canis ilmus pliotseenis.
Rise Against
Popkultuuris
"Prayer of the Refugee" on ära toodud mängus "Guitar Hero 3: Legends of Rock".
Koer (perekond)
Iseloomustus
Perekonna Canis esindajatel on suhteliselt kõrge keha, pikad jalad ning kohev silindrikujuline saba.
Rise Against
Poliitilised vaated
Kõik ansambli liikmed on taimetoitlased ning PETA (loomakaitseorganisatsiooni) aktivistid. Nende video singlile "Ready To Fall" sisaldab kaadreid tehaste farmidest, sportjahtimisest ning ka sellest, kuidas hävitatakse loomade elupaiku, võttes maha suuri vihmametsi. Videos on kajastatud ka jäämägede sulamist ja metsatulekahjusid. Ansambel on nimetanud selle video nende kõige tähtsamaks videoks. 2009. aastal valiti bänd PETA poolt kõige loomasõbralikumaks bändiks. Lisaks sellele, et kõik ansambli liikmed on taimetoitlased, on nad ka karsklased (peale trummar Brandoni), mis tähendab, et nad ei tarbi ei alkoholi ega narkootikume.
Koer (perekond)
Iseloomustus
Pupillid on eredas valguses tavaliselt ümarad.
Rise Against
Koosseis
Rise Againsti koosseisus on olnud väga palju muudatusi. Algkoosseisust on bändis alles vaid Tim McIlrath ja Joe Principe.
Koer (perekond)
Iseloomustus
Kuigi enamikul liikidel on saba lähedal lõhnanääre, ei tekita see nii vänget lõhna nagu rebase perekonna liikidel.
Rise Against
2000–2001
* The Unraveling Tour (2001) * "The Unraveling" (2001)
Koer (perekond)
Iseloomustus
Koljul on suured otsmiku-urked ja oimuharjad on lähestikku, ühinedes sageli noolharjaks. Näokolju on koera perekonnal (välja arvatud etioopia hundil) suhteliselt lühem kui perekondadel rebane ja Pseudalopex.
Rise Against
2002–2004
* Revolutions Per Minute Tour (2003) * Revolutions Per Minute (2003)
Koer (perekond)
Iseloomustus
Emasloomadel on 8 või 10 rinnanääret.
Rise Against
2004–2007
* Siren Song of the Counter Culture Tour (2004–2005) * Siren Song of the Counter Culture (2004) * The Sufferer and the Witness Tour (2006–2007) * The Sufferer and the Witness (2006)
2007–tänapäev
* The Sufferer and the Witness Tour (2007) * Nimeta viies album (TBA 2008)
Albumid
The Unraveling
* Välja antud: Aprill 24, 2001 (originaal), August 23, 2005 (uus versioon) * Väljaandja: Fat Wreck Chords
Revolutions Per Minute
* Välja antud: Aprill 8, 2003 * Väljaandja: Fat Wreck Chords
Siren Song of the Counter Culture
* Välja antud: August 10, 2004 * Väljaandja: Geffen Records
The Sufferer & the Witness
* Välja antud 4. juulil 2006 * Väljaandja: Geffen Records
Nimetu viies album
* Välja lastakse: suve lõpus (2008) * Väljaandja: Geffen Records
DVD-d
* Generation Lost (2006)
Muusikavideod
* "Heaven Knows" (from Revolutions Per Minute) (2003) * "Give It All" (from Siren Song of the Counter Culture) (2004) * "Swing Life Away" (from Siren Song of the Counter Culture) (2005) * "Ready to Fall" (from The Sufferer and the Witness) (2006) * "Prayer of the Refugee" (from The Sufferer and the Witness) (2006) * "The Good Left Undone" (from The Sufferer and the Witness) (2007)
Kaks muusikavideot, "Behind Closed Doors" ja "Injection" on valmis, aga pole avalikustatud.
Punane sõstar
Punane sõstar ehk harilik sõstar (Ribes rubrum) kuulub sõstraliste sugukonna sõstra perekonda.
Levik
Punase sõstra looduslik levikuala on Lääne-Euroopas – Prantsusmaal, Inglismaal, Belgias, Püreneedes ja Põhja-Itaalias. Kasvab peamiselt mägiojade ja -jõgede kallastel ning kaljudel.
Kasutamine
Üheks tähtsamaks lähteliigiks enamikule kultuursortidele ja hübriidliikidele. Süüakse tavaliselt toorelt, aga tehakse ka moosi, pannakse kookide sisse ja valmistatakse mahla.
Eestis kasvatatavad sordid
Eestis levinumad sordid on 'Hollandi punane' ja 'Heeros'. Eesti Aiandusliit soovitab kasvatada:
Marjade toiteväärtus ja biokeemiline koostis
Marjade toiteväärtus ja biokeemiline koostis on toodud järgmistes tabelites:
pisi|Marjad
Hartford
Hartford on linn USA-s, Connecticuti osariigi pealinn ja rahvaarvult osariigi kolmas pärast Bridgeporti ja New Havenit. Linn asub Connecticuti jõe ääres Hartfordi maakonnas.
Ventraalsus
Ventraalsus ehk kõhtmisus on asend looma (sealhulgas inimese) organismis "kõhu pool", selja-kõhutelje kõhupoolsemas osas. Ventraalsuse vastand on dorsaalsus.
Pianosa
Saare pindala on 10 km². Saar on madal, kõrgus kuni 27 meetrit. Sellest tuleneb tema nimigi: pianura tähendab itaalia keeles 'tasane'. Rannajoone pikkus on 26 km.
Ventraalsus
"Ventraalne" ehk "kõhtmine" (ladina keeles ventralis) on anatoomiline asenditähis, millega tähistatakse looma (sealhulgas inimese) elundi asukohta organismis "kõhu pool" (neljale jalaga maale toetuval imetajal allpool ning teistel loomadel homoloogiliselt sellega; või siis looma normaalse kulgemisasendi puhul allpool) või elundi osa paiknemist elundi suhtes kokkuleppeliselt "kõhtmisel" (alumisel või eesmisel pikemal) küljel.
Pianosa
Pianosa paistab selge ilmaga Elba edelakaldale tumedama triibuna heledama mere taustal. Ka halduslikult kuulub Pianosa Elbale. Paadisõit ühelt saarelt teisele kestab 35 minutit.
Ventraalsus
Inimese keha tervikuna kirjeldades kasutatakse sõna "ventraalne" ("kõhtmine") asemel tavaliselt sõna "eesmine" (anterioorne).
Pianosa
Jääajal moodustas Pianosa osa maismaasillast, mis ühendas Korsikat mandriga. Seda tõendavad Pianosalt leitud karude, hirvede ja hobuste luustikud.
Ventraalsus
Sõna "ventraalne" võib loomade anatoomias tähendada ka 'kõhu (või tagakeha) juurde kuuluv, kõhu-'.
Pianosa
Vanas Roomas tunti saart Planasia nime all. Keiser Augustus pagendas aastal 9 sinna oma pojapoja ja endise pärija Agrippa Postumuse, kes jäi saarele range valve alla kuni oma hukkamiseni aastal 14.
Ventraalsus
Sõna "ventraalne" (vastand: dorsaalne) on asenditähisena kasutusel ka botaanikas. Seal ta tähistab asendit mingile teljele (näiteks varrele) lähemal.
Pianosa
Hilisantiigist pärinevad saarel olevad kristlikud katakombid.
Keskajal kuulus Pianosa Pisale, seejärel Genovale.
Pianosa on tänapäeval asustamata. 1858–1998 oli seal vangla eriti ohtlike kurjategijate, näiteks mafioosode jaoks.
Pianosal toimub Joseph Helleri romaani "Catch-22" tegevus, teoses asub seal Teise maailmasõja aegne USA lennuväebaas. Romaani sissejuhatuses kinnitab Heller lugejaile, et saar on väljamõeldud.
Thomas Wassberg
Lars Thomas Wassberg (sündinud 27. märtsil 1956 Lennartsforsis Rootsis) on endine rootsi murdmaasuusataja, neljakordne olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister.
Õppis aastatel 1972–1975 Järpeni suusagümnaasiumis. Läbimurre rahvusvahelisele areenile toimus 1974. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel, kus ta võitis kulla 15 km sõidus. Tippsporti tehes kuulus suusaklubisse Åsarna IK.
Isiklikku
Pikkus tippsportlasena 184 cm, võistluskaal (1987) 73 kg.
Välislingid
Pilte Thomas Wassbergist
Pasvalys
Pasvalys (poola Poswol või Pozwol) on linn Leedu põhjaosas. Linn on Pasvalysi rajooni ja Pasvalysi valla halduskeskus. Pasvalys asub merepinnast 55 meetri kõrgusel Lėvuo, Pyvesa ja Svalia jõe kallastel. Neist viimase järgi on linn ka nime saanud.
Linnas on raamatukogu ja kultuurimaja. Haridust annavad gümnaasium, kaks põhikooli, muusikakool, spordikool ja internaatkool erivajadusega lastele. Lėvuo kaldal asuvad mineraalveeallikad (sisaldavad kaltsiumsulfaati); allikate juures asub väike sanatoorium. Pasvalysi sõpruslinn on Liévin.
Elanikkond
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pasvalysi elanikest leedulasi 98,42%, venelasi 0,74% ja teiste rahvaste esindajaid 0,84%.
Ajalugu
Pasvalys tekkis semgalite alale. Asulat on esmamainitud 1494. aastal, mil sinna ehitati esimene kirik. Linnaõigused sai Pasvalys 1546. aastal. 1557. aasta 14. septembril sõlmiti seal Posvoli leping (Pasvalysi leping). Aastal 1586 kinnitas Stefan Batory Pasvalysi linnaõigused uuesti.
XIX sajandi lõpuks oli Pasvalysist saanud alev. Knygnešystė ajal oli alev üks ühe tähtsama salakaubavedaja Jurgis Bielinise baasidest. Aastal 1916 avati alevit läbiv kitsarööpmeline raudtee. Pasvalysist hargnesid liinid Biržai, Panevėžysi ja Joniškėlise suunas. Linnaõigused sai Pasvalys taas 1946. aastal. Aastaks 1983 olid linna läbivad raudteeliinid suletud.
Õpetajate Koda
Tema ülesandeks oli koondada avalikõiguslikul alusel õpetajate kutseorganisatsioone ja ühendada õppejõude õppe- ja kasvatustöö edukamaks arendamiseks ja viljastamiseks, selgitada ja kaitsta õppejõudude kutseõiguslikke, majanduslikke ja vaimseid huve ja vajadusi ning toetada riigi- ja omavalitsusasutisi neile pandud ülesannete täitmisel.
Hääleõigus oli 6340 õpetajal, kes maksid iga aasta oktoobris koja heaks 0,02% oma aastapalgast.
Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei
Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei (saksa keeles Sozialdemokratische Partei Deutschlands, lühend SPD, eesti keeles SSDP) on üks Saksamaa kahest peamisest erakonnast. Aastast 1998 kuni 2009. aasta oktoobrini kuulus SSDP valitsuskoalitsiooni. Partei tunnuslause on "Uuendamise jõud" (saksa keeles: Kraft der Erneuerung).
Partei ideoloogiliseks aluseks on sotsiaaldemokraatia. See erakond asutati 1863. aastal. SSDP kasvas välja töölisliikumisest, olles praeguse parteiga võrreldes sotsialistlikum. 1959. aasta Godesbergi programmiga hüljati marksistlikud põhimõtted ja klassipartei kontseptsioon.
SSDP oli Saksamaa Liitvabariigis võimul ka 1969–1982. Parteisse on kuulunud liidukantslerid Willy Brandt (1969–1974), Helmut Schmidt (1974–1982) ja Gerhard Schröder (1998–2005), samuti liidupresidendid Gustav Heinemann (1969–1974) ja Johannes Rau (1999–2004).
SSDP on nii Sotsialistliku Internatsionaali kui ka Euroopa Sotsiaaldemokraatliku Partei asutajaliige.
Franz Müntefering naasis partei esimehe kohale pärast Kurt Becki tagasiastumist 7. septembril 2008. 13. novembril 2009 valiti partei esimeheks Sigmar Gabriel.
2005. lahkus parteist kauaaegne esimees (1995–1999) Oskar Lafontaine, kes moodustas koos rühma SSDP poliitikas pettunutega uue vasakerakonna Töö ja Sotsiaalse Õigluse Partei.
XVIII üldtantsupidu
XVIII üldtantsupidu toimus 3.–5. juulini 2009. aastal Tallinnas. Peoga, mille teema on "Meri", tähistati muuhulgas 75 aasta möödumist I üldtantsupeost. Peo mereteemalised vahetekstid kirjutas ja esitas Jaan Tätte. Kolmel etendusel käis kokku 33 900 pealtvaatajat.
Tantsupeo kunstiline juht oli Ülo Luht. Peo aujuht ja ideekavandi autor oli Henn Tiivel. Segarühmade üldjuhid olid Marina Kuznetsova, Maido Saar, Linda Pihu, Märt Agu, Helle-Mare Kõmmus ja Erika Põlendik, naisrühmade üldjuhid Maire Udras ja Tiiu Pärnits ning võimlemisrühmade üldjuht Riina Voolpriit.
Esitamisele tuli 20 tantsuseadja looming. 29-st esitusele tulnud tantsust 18 olid loodud seekordseks tantsupeoks.
Sisu
Tantsupidu "Meri" jutustas tantsu ja liikumisnumbrite abil iseseisva, konkreetse alguse ja lõpuga ning kindlate alltekstidega loo mereäärsest rahvast, kes on vaatamata katsumustele selle mere kallastele pidama jäänud.
Pidu algas kogu tantsuväe etendatud maa kerkimisega merest, tekkis Eesti kontuur. Järgnesid rannarahva pidu, rannanoorte esimesed paadikatsetused, laeva ehitamine, meeste lahkumine merele, kohtumised võõrastel kallastel, mere karmus, laevahukk ning hukust pääsenud meeste naasmine kodurannale. Etenduse lõpetas tants "Mere pidu" Virve Kösteri muusikale.
Oskar Kolberg
Henryk Oskar Kolberg (22. veebruar 1814 Przysucha – 3. juuni 1890 Kraków) oli poola etnograaf, folklorist ja helilooja. pisi|vasakul|Henryk Oskar Kolberg
Komatiit
Komatiit on ultraaluseline vulkaaniline kivim.
Komatiit on kivim, mis moodustas ultraaluselisi laavavoole. Keemilise koostise alusel klassifitseeritakse teda järgmiselt: SiO2<53%, Na2O+K2O<1%, MgO>18%, TiO2<1%.
Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum
thumb|Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum pisi| Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum (lühend ETDM) on muuseum, mis on keskendunud eeskätt tarbekunsti ja disaini ajaloo tutvustamisele Eestis.
Komatiit
Komatiit on vähelevinud kivim. Selle põhjuseks on kivimite vanus. Peaaegu kõik komatiidid on tekkinud arhaikumis. Proterosoikumi leiud on harvad ning fanerosoikumi vanusega komatiidid on väga haruldased. Komatiidi koostisega süvakivim peridotiit on väga laialt levinud, ehkki mitte maapinnal. Peridotiidist koosneb suur osa vahevööst. Põhjus, miks komatiitse koostisega laavat enam ei esine, peitub selles, et Maa vahevöö on aja jooksul aeglaselt jahtunud. Komatiitse laava temperatuur peaks olema umbes 1600 °C, kuid tänapäevaste laavade temperatuur ei ületa 1300 °C, mistõttu toimub peridotiitse vahevöö osaline sulamine, mille tulemuseks on basaltse koostisega laava.
Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum
Asutusele pandi alus 24. novembril 1971 ja muuseum avati 18. juulil 1980 Eesti Riikliku Kunstimuuseumi filiaalina, toonase nimega Tarbekunstimuuseum. Tarbekunsti- ja disainimuuseum sai iseseisvaks muuseumiks ja praeguse nime 2004. aastal.
Komatiit
Kivimi nimetus on tuletatud Lõuna-Aafrikas asuva Komati jõe nimest.
Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum
Muuseumi kogule pandi alus 1919. aastal koos Eesti Kunstimuuseumi rajamisega.
Eesti kaasaegse tarbekunsti kõrval on esindatud ka tootekujunduse ja unikaaldisaini näiteid. Muuseumil on tekstiili-, keraamika-, portselani-, naha-, klaasi-, ehte-, metalli-, mööbli- ja disainikollektsioon, kokku üle 13 000 museaali, lisaks mahukas foto-, negatiivi- ja slaidikogu, erialane raamatukogu ning arhiiv. See on kõige ülevaatlikum eesti professionaalse tarbekunsti ja disaini kogu.
Põhja-Iirimaa
Põhja-Iirimaa (inglise keeles Northern Ireland, iiri keeles Tuaisceart Éireann; ka Ulster) on Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigi piirkond Iirimaa saare kirdeosas. Hõlmab enamiku ajaloolisest Ulsterist. Põhja-Iirimaa halduskeskus on laevaehituse poolest tuntud Belfasti linn.
Põhja-Iirimaal ametlikku lippu ei ole, kasutatakse Suurbritannia lippu.
Rahvastik
Põhja-Iirimaa rahvastik on pidevalt kasvanud alates 1978. aastast. 2011. aastal oli see 1,8 miljonit. 98,2% elanikest olid valgenahalised (europiidid).
Usuliselt kuuluvuselt olid 2011. aastal 41,6% elanikest protestandid või muud mittekatoliiklikud kristlased, 40,8% katoliiklased ja 16,9% mitteusklikud.
2011. aasta rahvaloendusel määratlesid Põhja-Iirimaa elanikud oma rahvuslikku identiteeti järgmiselt:
pisi|Põhja-Iirimaa elanike peamine identiteet (2011. aasta rahvaloenduse andmeil). punane - britid, sinine - põhjaiirlased, roheline - iirlased pisi|Valdav kodakondsus 2011. (punane - Suurbritannia, roheline - Iirimaa)
Peaaegu kõik Põhja-Iirimaa elanikud räägivad emakeelena inglise keelt. 2011. aasta rahvaloenduse andmeil oskasid 11% elanikest mingil määral ka iiri keelt. 1999. aastal läbi viidud uuringu järgi oli 1% Põhja-Iirimaa elanike kodune keel iiri keel. 2% elanikest oskab šoti keele Ulsteri murret.
Välislingid
🇬🇧
D'Hondti meetod
D'Hondti meetod on valimistulemuste selgitamise meetod suurima keskmise põhimõttel. Seda kasutatakse võrdelistel valimistel esindusorgani kohtade jaotamiseks valimisnimekirjade vahel üleriiklikult või valimisringkonnas (näiteks Soome parlamendivalimistel). Mandaatide jagamiseks arvutatakse iga valimisnimekirja saadud häälte arvu alusel võrdlusarvud pärast iga mandaadi jagamist.
Meetod sai nime Belgia matemaatiku Victor D'Hondti järgi. See süsteem on suhteliselt ebaproportsionaalne ning soosib enim hääli saanud nimekirja.
Meetodit kasutatakse näiteks Austrias, Bulgaarias, Iisraelis, Hollandis, Poolas, Hispaanias, Soomes ja Portugalis, samuti Eestis Euroopa Parlamendi valimistel. Seda kasutatakse paljudes maades Euroopa Parlamendi valimistel.
Mandaatide arvu leidmine
Võrdlusarv arvutatakse valemiga:, kus
V – nimekirjale antud häälte arv S – nimekirjale juba jagatud mandaatide arv.
Mandaadid jagatakse ühekaupa, igas voorus saab mandaadi suurima võrdlusarvuga nimekiri. Esimese mandaadi saab nimekiri, kes sai kõige rohkem hääli. Et saada võrdlusarv teise mandaadi jagamiseks, jagatakse selle nimekirja häälte arv kahega ja võrreldakse teiste nimekirjade võrdlusarvudega. Igas voorus võrreldakse võrdlusarve ning mandaadi saab suurima võrdlusarvuga nimekiri. Selle nimekirja võrdlusarv järgmiseks vooruks arvutatakse ümber vastavalt valemile (ehk jagatakse nimekirja häälte arv arvuga, mis on ühe võrra tema juba saadud mandaatide arvust suurem). Nii toimitakse seni, kui kõik mandaadid on jagatud. Kui mitme nimekirja võrdlusarvud on võrdsed, toimitakse vastavalt konkreetsele valimisseadusele. Eestis saab sel juhul Riigikogu valimistel eelise varem registreerunud nimekiri, Euroopa Parlamendi valimistel aga kandidaat või nimekiri, kes on koondnimekirjas tagapool.
Näide
Igas voorus mandaadi saanud nimekirja võrdlusarv on märgitud punasega.
Modifitseeritud D'Hondti meetod
Eestis kasutatakse Riigikogu kompensatsioonimandaatide ja kohaliku omavalitsuse volikogu nimekirjamandaatide jagamiseks modifitseeritud D'Hondti meetodit, mille puhul võrdlusarvu arvutamiseks ei kasutata mitte täisarvulisi jagajaid, vaid jagajate jada 1, 20,9, 30,9, 40,9 ...
Mandaatide jagamisel jäetakse iga nimekirja puhul vahele nii mitu esimest vooru, kui on juba varem valimisringkonnas saadud isikumandaate ja/või lihtkvoodi alusel saadud mandaate.
Alternatiivmeetodid
USAs kasutatakse D'Hondti meetodi alternatiivi, mida nimetatakse Thomas Jeffersoni järgi Jeffersoni meetodiks. Selle meetodi puhul leitakse nimekirja mandaatide arv valemiga:, kus
a – nimekirjale antud häälte arv p – mandaatide koguarv K – häälte koguarv β – koefitsient, mis valitakse nii, et kõik mandaadid saadakse jagatud
Tulemus ümardatakse allapoole.
Selle alternatiivmeetodi täiendatud variant kannab nime Hagenbach-Bischoffi meetod.
Kandidaatide järjekord nimekirjas
Kandidaatide järjekord nimekirjas on sätestatud valimissüsteemiga: kinnise nimekirja puhul otsustab järjestuse erakond, avatud nimekirja puhul aga järjestatakse kandidaadid vastavalt saadud häälte arvule.
Valimiskünnis
Sageli on kehtestatud ka valimiskünnis ehk minimaalne osakaal antud häälte arvust, mille puhul erakond saab mandaatide jagamisel osaleda. Näiteks Iisraelis on see 3,25%, Hollandis 0,67%, Belgias 5% regionaalsetel alustel. Mõnes riigis on lubatud osaleda ka valimisliitudel.
Vaata ka
Scrutin proportionnel plurinominal
Innarahu
Innarahu on rahu Läänemeres Saaremaa Soegi ninast 1 kilomeeter läänes. Saare pindala on 0,68 hektarit ja rannajoone pikkus 310 meetrit.
Rahu on ovaalse kujuga ja liivase pinnamoega. Saarel kasvab võsa.
Saar jääb Vilsandi rahvuspargi alale ja kuulub Innarahu loodusreservaati.
Saar on tuntud hallhüljeste poegimise kohana.
Popigai jõgi
Popigai (vene keeles Попигай) on jõgi Ida-Siberi loodeosas. Jõgi saab alguse Tšonno-Küel järvest Anabari platool ning suubub Laptevite mere Hatanga lahte.
Jõe pikkus on 532 km, jõgikonna pindala 50 300 km². Keskmine äravool umbes 400 m³/s.
Jõesäng on kärestikuline, alamjooksul voolab jõgi laias soostunud jõeorus.
Peamised vasakpoolsed lisajõed on Rassohha ja Fomitš.
Vidin
Vidin on Loode-Bulgaarias asuv linn, Vidini piirkonna keskus.
Vidin asub Doonau paremal kaldal. Jõgi jääb linnast kagusse.
Doonau on Bulgaaria piirijõgi. Jõe teisel kaldal asub Rumeenia linn Calafat, mis on aga palju väiksem kui Vidin. Neid kaht linna ühendab parvlaevaliiklus. Jõesadam on Vidinist 2 km allavoolu. Kahe linna vahele hakati 2007 rajama silda, mis avati juunis 2013. See on 3598 meetriga pikim sild üle Doonau. 1791 meetrit sillast asub jõe kohal.
Vidinist lähevad maantee ja raudtee lõunasse Montana kaudu ülejäänud Bulgaariasse ning Calafati ja Craiova kaudu ülejäänud Rumeeniasse. Maantee läheb ka lääne suunas Zaječari ja loodesse Negotinisse, aga need asuvad mõlemad Serbias.
Kliima
Vidini aastane keskmine õhutemperatuur on +11,2 °C. Kõige soojemad kuud on juuli (+22,9 °C) ja august (+22 °C), kõige jahedamad jaanuar (–2,2 °C) ja veebruar (+0,4 °C). Kõige kõrgemad absoluutsed temperatuurid on mõõdetud augustis (+41 °C) ja juulis (+40,8 °C), kuid ka jaanuaris on registreeritud +18,5 °C ja detsembris +20,2 °C, teistel kuudel veel rohkem. Kõige madalamad minimaalsed temperatuurid on mõõdetud jaanuaris (–32,5 °C) ja veebruaris (–30,9 °C). Kõige kõrgemad absoluutsed miinimumid on juulis (+7,6 °C) ja augustis (+5,5 °C).
Ajalugu
Linna kohal paiknes keltide asula Dunonia. See sõna tähendas kindlustatud mäge ja on sugulane sõnaga "düün". Keldi nimedes kohtab sageli sõnaosa "dun".
Vana-Rooma vallutas Dunonia Augustuse ajal ja selle asemele kujunes Bononia linn. Tiberiuse ajal moodustati Möösia provints, mis Domitianuse ajal jagati Ülem-Möösiaks (tänapäeva Serbia aladel) ja Alam-Möösiaks (tänapäeva Bulgaaria aladel). Bononia kuulus Ülem-Möösiasse. Alates 3. sajandi keskpaigast rüüstasid Möösiat alalõpmata algul germaanlased ja hiljem slaavlased, kuid siiski jäi Möösia Rooma riigi osaks. Alates 395 kuulus Möösia Bütsantsile, kuni 681 moodustati Esimene Bulgaaria riik.
pisi|Baba Vida Slaavlased hakkasid Bononiat kutsuma nimega Badin või Bdin. Sellest sai linn ka tänapäevase nime. Esimeses Bulgaaria riigis oli Vidin tähtis linn, suure provintsi keskus ja piiskopi asupaik. 10.–14. sajandil rajati sinna Baba Vida kindlus. 971–976 oli Vidin Samuili valduste keskus, sellal kui tema vennad valitsesid lõunas. 1003 vallutas linna Basileios II pärast 8 kuud kestnud piiramist kohaliku piiskopi reetlikkuse tõttu.
Teises Bulgaaria riigis (1185–1422) oli Vidin samuti tähtis. Selle valitsejad kandsid tiitlit despoot ja Vidini despoodid valiti mõnikord isegi Bulgaaria keisriks. Alates 13. sajandi keskpaigast valitses Vidinit Šišmanite suguvõsa. 1356 eraldas Bulgaaria tsaar Ivan Aleksandar Vidini ülejäänud tsaaririigist ja määras seda valitsema oma poja Ivan Stratsimiri. Stratsimir valitses seda linnriiki, mille nimi oli Vidini tsaaririik, 40 aastat, kuni 1396. aastani.
1365–1369 oli linn ungarlaste valduses, kes andsid sellele uueks nimeks Bodony. 1393 langes Bulgaaria (ja pisut hiljem ka Vidin) Osmanite riigi võimu alla. Sellega lõppes Bulgaaria keskaegne omariiklus.
1430 moodustati Osmanite riigis Vidini sandžakk. 1794 sai Vidini kuberneriks Osman Pazvantoglu, kes kuulutas Vidini Osmanite riigist sõltumatuks kuni oma surmani 1807, misjärel Vidin läks taas Türgi koosseisu.
1885 toimus Serbia-Bulgaaria sõda, milles Serbia sõjavägi piiras Vidinit. Kuigi serblased olid suures arvulises ülekaalus, ei suutnud nad Vidinit vallutada.
Tüümuse hüpoplaasia
Tüümuse hüpoplaasia (inglise thymic hypoplasia) on mitmetel selgroogsetel loomade (sealhulgas inimese) esinev tüümuse teatud lõpusetaskude arenematusest tingitud arenguhäire, mille korral tüümus on normaalsest väiksem või puudub ning on kas osaliselt või täielikult talitlusvõimetu.
Loomadest on haigust kirjeldatud hiirtel, kassidel, veistel, hobustel, koertel.
Inimestel teatakse kaasasündinud tüümuse hüpoplaasiat ka kui DiGeorge'i sündroomi, kus tüümuse ja kõrvalkilpnäärmete arenematusega kaasnevad vereringeelundite deformatsioonid, hüpokaltseemia ja rakulise immuunsuse puudulikkus.
Zoja Golubeva
Zoja Golubeva (sünninimi Zoja Sadovskaja; sündinud 30. aprillil 1967 Minskis) on 16-kordne naiste maailmameister rahvusvahelises kabes (1986, 1988, 1990–1992, 1994–2000, 2010, 2013, 2015 ja 2017).
Ta on pärit Valgevenest. Pärast abiellumist elab ta alates 1988. aastast Lätis.
Ta kaksikõde Olga Sadovskaja (1967–2019) oli kabes rahvusvaheline meister.
Lou Andreas-Salomé
Lou Andreas-Salomé (neiupõlvenimega Louise von Salomé, vene keeles Луиза Густавовна Саломе; 12. veebruar 1861 Peterburi – 5. veebruar 1937 Göttingen) oli vene päritolu saksa intellektuaal, kirjanik ja psühhoanalüütik.
Ta on tuntud eelkõige tutvuse poolest kirjanike ja teadlastega, kelle hulka kuulusid Sigmund Freud, Paul Rée, Rainer Maria Rilke jt.
Salomé sündis sõjaväelase perekonnas (tema isa oli armeekindral) ainsa tütrena. Lisaks oli tal 5 venda. Kuigi Natsi-Saksamaal sõimati teda Soome juudiks, olid tema vanemad Prantsusmaalt pärit hugenottide ja Põhja-Saksamaalt pärit luterlaste juurtega.
17-aastaselt palus Salomé 42-aastasel hollandi vaimulikul Hendrik Gillot'l end õpetada. Gillot õpetas talle teoloogiat, filosoofiat, maailma religioone ning prantsuse ja saksa kirjandust. Gillot oli temast nii sisse võetud, et kavatses oma naise maha jätta ja Saloméga abielluda. Selle vältimiseks põgenes neiu koos emaga Zürichisse, kus ta sai õppida ülikoolis. Seda reisi peeti kasulikuks ka tema tervise parandamiseks, sest sel ajal köhis ta verd.
-ism
"-ism" on järelliide, mida kasutatakse ideoloogiate, mõttesuundade, mõttemustrite, koolkondade jms nimetamisel.
Lou Andreas-Salomé
1887 abiellus Salomé keeleteadlase Friedrich Carl Andreasega. Selles abielus puudus suguelu, Salomé oli vastu abielule kui institutsioonile ja pidas avalikult armukesi, aga sellegipoolest kestis see abielu kuni mehe surmani 1930.
Eriti lähedaseks sai Salomé Rainer Maria Rilkega. Ta oli Rilkest 15 aastat vanem. Nad tutvusid, kui Rilke oli 21-aastane, olid mitu aastat armukesed ja nende kirjavahetus jätkus kuni mehe surmani 1926. Just Salomé soovitas tal võtta endale kirjanikunimeks Rainer (tema kodanikunimi oli René). Salomé õpetas talle vene keelt, et Rilke saaks lugeda Lev Tolstoi (kellega Rilke hiljem kohtus) ja Aleksandr Puškini teoseid. Salomé tutvustas teda metseenidele ja teistele inimestele kunstimaailmas, jäädes Rilke nõuandja, usaldusaluse ja muusana kuni mehe surmani.
Salomé õppis Sigmund Freudilt psühhoanalüüsi ja töötas psühhoanalüütikuna, kuni oli 74-aastane.
Oma esimese romaani "Võitluses jumala eest" ("Im Kampf um Gott") kirjutas ta 1885. Ta avaldas mitu romaani, näidendit ja esseed, aga tänapäeval on need kõik vähetuntud.
Mõni päev pärast tema surma konfiskeeris gestaapo tema raamatukogu. Selle ettekäändena nimetati seda, et ta oli Sigmund Freudi õpilane, olevat praktiseerinud "juudi teadust" ja tema raamatukogus olevat olnud palju juudi autorite teoseid.
Käokeel
Käokeele perekonda kuuluvaid liike leidub Euraasias, Põhja-Aafrikas ning Põhja- ja Kesk-Ameerikas üle 50-ne.
Eestis on esindatud kaks liiki:
Mõlemad liigid on väliselt väga sarnased, kindlaks eristustunnuseks on polliiniumide asend õies – kahelehisel käokeelel on nad paralleelsed, rohekal käokeelel aga harali. Õied lõhnavad hästi.
Käokeelte tuntuim rahvapärane nimetus on ööviiul.
Daniel Goldhagen
250px|pisi| Daniel Jonah Goldhagen (sündinud 30. juunil 1959 Bostonis) on juudi päritolu USA politoloog ning endine Harvardi ülikooli politoloogiaõppejõud. Sai rahvusvaheliselt tuntuks vaidlusi tekitanud raamatutega "Hitler's Willing Executioners" (1996) ja "A Moral Reckoning" (2002).
"Hitler's Willing Executioners"
Raamatus "Hitler's Willing Executioners" üritas Goldhagen tõestada, et tavaliselt sakslased mitte ainult ei teadnud, vaid toetasid holokausti, sest nende identiteedis oli ainulaadne ja nakatamisvõimeline kõrvaldamisele suunatud ("eliminationist") antisemitism, mis oli kujunenud eelnevate sajandite käigus. See raamat põhineb Goldhageni doktoritööl. , mis võitis 1994. aastal American Political Science Associationi Gabriel A. Almondi võrdleva poliitika auhinna.
Pärast avaldamist kritiseeriti raamatut Saksamaal ühekülgsuse ja vähese uurimistöö pärast.
Endel Kudisiim
Endel Heinrich Kudisiim (27. mai 1921 Saarde – 13. märts 2007 Valga) oli eesti ajalooõpetaja ja jurist.
Ta lõpetas 1948. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja tutvus 1949. aastal Harjumaal Kõnnu koolis õpetajana töötades Leida Rebasega, kellega abiellus. Hiljem õppis juristiks, abikaasa omandas pedagoogihariduse Tallinna Õpetajate Instituudis.
Kudisiim oli hea huumorisoonega inimene ja armastas vabal ajal lugeda. Ta oli kirjanik Leida Kudisiimu abikaasa, tema kirjatükkide esimene arvustaja ja parandaja ning kunstnik Inge Kudisiimu ja ajakirjanik Silja Lättemäe isa.
Pavel Nahhimov
pisi|180px|right|Admiral Pavel Nahhimov
Pavel Stepanovitš Nahhimov (vene: Павел Степанович Нахимов; 23. juuni 1802 – 28. juuni 1855) oli üks kuulsamaid admirale Venemaa meresõiduajaloos. Tema eriliseks teeneks peetakse merevägede juhtimist Krimmi sõjas.
Nahhimov on maetud Püha Vladimiri katedraali Sevastopolis koos Mihhail Lazareviga, Vladimir Korniloviga ja Vladimir Istominiga.
Mälestuse jäädvustamine
pisi| Nahhimovi merekool Tema auks on loodud Nahhimovi orden (kahe järguga) ja Nahhimovi medal mereväele. Nahhimovi ordenit peeti Nõukogude Liidus ja selle järglasriigis Venemaal üheks kõrgeimaks aumärgiks.
Erika tänav Tallinnas kandis aastatel 1953–1990 Pavel Nahhimovi nime. Tema järgi on nimetatud mitmeid laevu. Läänemaal tegutses Admiral Nahhimovi nimeline kalurikolhoos.
Okariin
thumb Okariin on flöödi kõlaga väike savist, kipsist, tsemendist või portselanist puhkpill, millel on harilikult 8–10 ava. Ulatus on veidi üle oktavi.
Sannikovi maa
thumb|Uus-Siberi saared, millest põhja ja kirde pool Sannikovi maa asuma pidi Sannikovi maa (vene keeles Земля Санникова) oli fantoomsaar Põhja-Jäämeres Uus-Siberi saartest põhja ja kirde pool, mida arvasid nägevat mõned polaaruurijad: Jakov Sannikov (1811), Eduard von Toll (1886 ja 1893) ning teised.
Keegi seda ei leidnud. Eduard von Tolli ekspeditsiooni neli liiget, sealhulgas Toll ise, jäi aastal 1902 Sannikovi maad otsides kadunuks.
Saare olemasolu kinnitas meremeeste ja Põhja-Jäämere äärsete rahvaste jaoks rändlindude, eriti polaarhanede lendamine Siberist põhja suunas kevadel ja nende naasmine sügisel koos poegadega. Nad pidid olema vahepeal viibinud mingis viljakas piirkonnas.
13. augustil 1886 kirjutas von Toll oma päevikusse: "Silmapiir on täiesti selge. Kirdes nägime selgelt nelja mäe piirjooni, mis idas lähevad üle tasaseks maaks. Sellega on Sannikovi teade täielikult kinnitatud. Järelikult on meil õigus joonistada vastavale kohale kaardil punktiirjoon ja kirjutada selle juurde: Sannikovi maa."
1937 uuris piirkonna läbi nõukogude jäälõhkuja Sadko. Kirjanik Vladimir Obrutševi palvel vaadati see piirkond ka lennukitega üle ja veenduti, et kirjeldatud piirkonnas mingit maad ei eksisteeri.
Rändlindude probleem lahendati 21. sajandi algul, kui rändlindude külge kinnitati miniatuursed saatjad. Selgus, et linnud lendavad tõepoolest Siberist põhja poole, ületavad Põhja-Jäämere ja jõuavad Kanada Arktika saarestikku või Gröönimaale. Sama teed lendavad nad ka tagasi.
On oletatud, et seal võis tõesti paikneda fossiilsest jääst koosnev saar. Jääajal, kui maailmamere tase oli tänapäevast sadakond meetrit madalamal, kattis seda piirkonda jääkilp, mis koosnes igikeltsast ja jääst. Selle peale oli kohati moodustunud õhuke pinnasekiht. Pikapeale sulas jää ära ja selle asemele jäi madal meri.
Uus-Siberi saarte kandis on teada teisigi fossiilsest jääst koosnenud ja praeguseks sulanud saari (Semjonovski saar, Vassiljevi saar).
1926 avaldas Vladimir Obrutšev ulmeromaani "Sannikovi maa", mille käigus polaarekspeditsioon satub Sannikovi maale, mis on asustatud inimestega. Aastal 1973 valmis filmistuudios Mosfilm film "Sannikovi maa".
Ajalugu
Mõistega "ajalugu" tähistatakse nii minevikus toimunud sündmusi kui nende kirjeldust. Kitsamalt mõistetakse ajaloo all ajalooteadust.
Alexander von Bunge (1851−1930)
Alexander von Bunge (Venemaal tuntud kui Aleksandr Aleksandrovitš, vene keeles Александр Александрович Бунге; 9. november (vkj. 28. oktoober) 1851 Tartu – 9. jaanuar 1930 Tallinn) oli vene arst, zooloog ja maadeuurija.
Ajalugu
Ajalooteadus kuulub humanitaarteaduste valdkonda, ent sellel on kokkupuutepunkte ka sotsiaalteadustega. Ajaloo uurimisega tegelevat teadlast nimetatakse ajaloolaseks.
Alexander von Bunge (1851−1930)
Päritolu ja haridustee
pisi|175px|Bunge suguvõsa aadlivapp Põlves XVIII sajandil Ida-Preisimaalt Venemaale rännanud aadlisuguvõsast. Ta oli Tartu ülikooli botaanikaprofessori Alexander Georg von Bunge (1803−1890) ja tema teise abikaasa Caroline Elisabeth von Pistohlkorsi (1813−1858) noorim poeg. Alghariduse omandas Tartus Blumbergi elementaarkoolis. 1858−1861 õppis Tartu gümnaasiumi eelkoolis ja seejärel aastatel 1862−1870 gümnaasiumis. Astus 1870. aastal Tartu ülikooli, et õppida arstiteadust. Lõpetas stuudiumi 1878. aastal ja sai 1880. aastal meditsiinidoktori kraadi. Õpingute ajal oli tema suurimaks mõjutajaks Tartu ülikooli embrüloogia- ja anatoomiaprofessor Emil Woldemar Rosenberg (1842−1925), kes oli Bunge üliõpilastöö Ueber die Nachweisbarkeit eines biserialen Archipterygium bei Selachiern und Dipnoern juhendaja. Veel ülikooli hingekirjas olles reisis ta 1876. aastal Austrias, Itaalias ja Saksamaal.
Ajalugu
Ajalugu on ka ajalooteaduse õpetamisele suunatud eriala. Eestis õpetatakse ajalugu Tartu ja Tallinna ülikoolis.
Alexander von Bunge (1851−1930)
Venemaa riigiteenistuses ja uurimisretked
Pärast ülikoolistuudiumi lõpetamist astus ta 1881. aastal Venemaa riigiteenistusse ja temast sai samal aastal Peterburis Maarja-Magdaleena haigla nooremordinaator. 1882–1884 osales ta arsti, loodusuurija ja ekspeditsiooni abijuhina Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia korraldatud ekspeditsioonil Leena jõe suudmealale. 1884. aastal nimetati ta 6. mereväeekipaaži nooremlaevaarstiks ja talle anti järgmisel aastal õuenõuniku teenistusaste. 1885−1886 juhtis Teaduste Akadeemia korraldatud ekspeditsiooni Janaäärsesse kraisse ja Uus-Siberi saartele. Uurimisretkelt naastes tegeles kogutud materjali läbitöötamisega.
Ajalugu
Etümoloogia
pisi|Mattias Johann Eiseni 1877. aastal ilmunud "[[Eesti-, Liiwi- ja Kuramaa ajalugu" oli esimene märkimisväärsem trükis ilmunud tekst, kus ajaloo mõistet kasutati. Pildil on teose teise, 1913. aasta trüki tiitelleht]] Paljudes Euroopa keeltes kasutatakse ajaloo tähistamiseks kreekakeelsest sõnast historia mugandatud laensõna. Suurematest keeltest on erandiks saksa keel, milles kasutatakse ajaloo tähistamiseks sõna Geschichte, mis tähendab ühtlasi ka lugu.
Alexander von Bunge (1851−1930)
Venemaa riigiteenistuses ja uurimisretked
pisi|175px|Ristleja Rjurik. Alexander von Bunge oli selle vanemarst 1894. aastal Aastatel 1888−1891 osales ta arstina oma esimesel ümbermaailmareisil. 1893−1894 oli ta arst Jenissei ekspeditsioonil. Seejärel määrati ta vanemarstiks ristlejale Rjurik. 1895. aastal sai 17. ekipaaži vanemarstiks. 1895−1898 osales ta oma teisel ümbermaailmareisil. 1900. aastal määrati 12. ekipaaži vanemarstiks ja 1902−1905 oli ta mereväearst oma kolmandal ümbermaailmareisil. Vene-Jaapani sõja ajal teenis Vaikse ookeani eskaadris ja oli Port Arturis mereväehospidalide ülemarst. 1905. aastal osales oma teisel Jenissei ekspeditsioonil. Samal aastal viidi ta üle Balti laevastikku, kus määrati ülemarstiks. 1908−1914 oli ta Balti eskaadri lipuarst. 1912. aastal sai ta salanõuniku teenistusastme ja 1914. aastal läks riigiteenistusest erru.
Ajalugu
Etümoloogia
Ka eestikeelse termini "ajalugu" puhul on keskmes loo jutustamine. Sõna ise on 19. sajandil kasutusele võetud neologism. Ants Viirese hinnangul kasutas mõistet esimest korda Jaan Jung 1874. aastal ja käibele aitas selle viia Mattias Johann Eisen.
Alexander von Bunge (1851−1930)
Viimased eluaastad
1914−1918 oli ta Peterburis kahe eralaatsareti juhataja. 1918. aastal pöördus ta tagasi Eestisse. Elas Virumaal Mõtlikus, kus oli arst ja põllumees.
Johan Skytte
Elulugu
Johan Skytte sündis Nyköpingi linnapea (borgmästare) Bengt Nilsson Skräddare ja Anna Andersdotteri pojana.
Ajalugu
Ajaloo periodiseerimine
Minevikku on perioodideks jagatud erineval moel. Tavapärase jaotuse järgi jaguneb minevik eelajalooliseks ja ajalooliseks ajaks. Esimest iseloomustab esmajoones kirjalike allikate puudumine, mistõttu tegeleb selle perioodi uurimisega arheoloogia. Eelajaloolist aega periodiseeritakse omakorda vastavalt arheoloogiliste leidude iseloomule kiviajaks (paleoliitikum, mesoliitikum, neoliitikum), pronksiajaks ja rauaajaks. Ajalooline aeg jaguneb vastavalt Euroopa-kesksele periodiseeringule vanaajaks (hõlmab antiikaega), keskajaks, uusajaks ja uusimaks ajaks ehk lähiajalooks. Mõne periodiseeringu järgi paigutub keskaja ja uusaja vahele varauusaeg.
Johan Skytte
Elulugu
Schroderuse nime all õppis ta Nyköpingis ja Stockholmis ning üheksa aastat välismaal; Schroderus on latiniseeritud vorm tema perekonnanimest Skräddare ("rätsep"). Pärast naasmist välismaalt 1602. aastal palgati ta Rootsi troonipärija, hilisema kuningas Gustav II Adolfi eraõpetajaks. 1603. aastal tõsteti ta aadliseisusse, kus ta võttis endale väljasurnud aadlisuguvõsa järgi nimeks Skytte, millega ta väitis end ema poolt sugulane olevat.
Ajalugu
Historiograafia
Sõna "historiograafia" tuleneb kreeka sõnadest ιστορία (historía; 'ajalugu', 'mineviku uurimine') ja γράφο (graphō; 'kirjutan'), tähendades kõige lihtsamas mõttes ajaloo kirjutamist. Varem ongi ajaloolasi nimetatud historiograafideks. Sellel on aga ka väga palju muid definitsioone, millest olulisemad on:
Johan Skytte
Elulugu
1610. aastal läkitati Johan Skytte Londonisse diplomaatilise ülesandega paluda noorele printsile Inglise kuninga James I tütre Elizabeth Stuarti kätt. 1611. aastal sai temast Vestmanlandi kuberner.
Johan Skytte oli ka Gustav II Adolfi nõunik. Ta tegeles eriti haridus- ja majandusprobleemidega. Skyttet peetakse Tartu Ülikooli rajamise peainitsiaatoriks ja läbiviijaks. Praeguse ülikooli eelkäija Academia Gustaviana avamisel peetud kõnes avaldas ta lootust, et sellest õppeasutusest saavad kasu ka kohalikud rahvad – eestlased ja lätlased.
Ajalugu
Allikad
Allikaid võib nende olemusest lähtuvalt jagada ka esemelisteks, kirjalikeks ja suulisteks. Infoühiskonnas on lisaks neile levinud ka audiovisuaalsed ja digitaalsed allikad.
Kirjalikud allikad võivad olla erinevad dokumendid, kirjad, käsikirjad, päevikud, autobiograafiad või mälestused, trükitud tekstid jne. Neid säilitatakse näiteks arhiivides, raamatukogudes ja muuseumites, ent sageli on allikad ka erakogudes ning selliste allikate kasutamine ajaloolase uurimistööks on raskendatud.
Johan Skytte
Elulugu
Tänini kannab Rootsis terve rida koole Skytte nime, kuid vaid üks neist loodi tõepoolest Johan Skytte algatusel: Skytte Kool (Skytteanska skolan), mis rajati Lyckseles Lapimaal 1631, kuid kolis 1867. aastal Tärnabysse. Selle panuse tõttu suhteliselt mahajäänud Põhja-Rootsi haridusellu nimetati tema järgi 1956. aastal Umeås rajatud Kuninglik Skytte Selts.
Ajalugu
Meetod
Ajalooteaduse peamiseks ja esmaseks meetodiks peetakse allikakriitikat. Sõltuvalt teema spetsiifikast võivad ajaloolased rakendada ka teiste teadusvaldkondade meetodeid sageli neid kombineerides.
Johan Skytte
Elulugu
Tartu Ülikooli 375. aastapäeval 2007 avati Tartus Riigikohtu hoone ees Johan Skytte monument.
Ajalugu
Meetod
Gilbert J. Garraghan on välja toonud kuus allikakriitika komponenti või küsimust, millele allikatega tegeledes tuleks tähelepanu pöörata: millal ja kus allikas loodi, kes on selle autor, millise info põhjal see loodi, milline oli selle algupärane vorm ning milline on allika usaldusväärsus.
Johan Skytte
Perekond
Johan Skytte abiellus 5. jaanuaril 1605 šoti päritolu Marby ja Älvsjö vabapreili Maria Näfiga (surnud 1649), kelle vanemad olid Västmanlandi, Dalarna ja Bergslageni asehaldur ning palgasõdur Jacob Näf (surnud 1598) ja Carin Kampe.