cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
150 eKr
Aasta 150 eKr ehk ab urbe condita DCIV (604).
Himmaste–Rasina tee
Himmaste–Rasina tee (registrinumbriga 18162) on kõrvalmaantee Põlva maakonnas. Tee pikkus on 18,1 km.
Tee algab Himmaste külast, läbib Mooste aleviku, Eoste küla ja lõppeb Rasina küla juures.
Mikņu ciems
Mikņu ciems on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas.
Küla asub valla kirdeosas maantee P133 ääres. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses on maadlusturniir, mille käigus selgitatakse välja Euroopa parimad sportlased Kreeka-Rooma maadluses.
Esimesed ametlikud Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses peeti 1911. aastal, enne seda võisteldi alates 1898. aastast mitteametlikult. Võistlusi peetakse igal aastal.
Alates 2005. aastast peetakse Kreeka-Rooma ja vabamaadluse Euroopa meistrivõistlusi koos.
Tammeküla oja
Tammeküla oja on oja Järva maakonnas Järva vallas. Oja pikkus on 5,9 km. Oja valgla suurus on 10,9 km².
Küberfüüsiline süsteem
Küberfüüsiline süsteem ehk küberfüüsikaline süsteem (inglise keeles cyber-physical system, lühendatult CPS) on mehhanism, mis seob läbi infotöötluse füüsilist maailma virtuaalse maailmaga ning võib sisaldada tarkvarasüsteeme, sidetehnoloogiat, sensoreid, ajameid jmt, mis suhtlevad mh sardsüsteemide tehnoloogiat kasutades reaalse maailmaga. Küberfüüsikaliste süsteemide näideteks on targad elektrivõrgud, meditsiini kaugseiresüsteemid, isejuhtivad sõidukid, nutikodu lahendused jmt, aga ka tuumajaamades, reisilennukites ja sõjaväes kasutatavad süsteemid või nende komponendid. Kuna küberfüüsikaliste süsteemide puhul on sageli tegu turvakriitiliste süsteemidega, mis seovad füüsilist tegelikkust eri infosüsteemidega, siis eeldab see eraldi transdistsiplinaarset lähenemist. Küberfüüsikalisi süsteeme uurib küberfüüsika.
Mali vapp
pisi| pisi|Vapp aastatel 1961–1982 Mali vapp on Mali riigivapp. Praeguse kujundusega vapp on kasutusel aastast 1982.
Helesinise taustaga vapi keskel on Djenné mošee, mis sümboliseerib usku. Selle kohal on vabadust tähistav lendav kotkas, all tulevikku sümboliseeriv tõusev päike ja kaks vibu nooltega, mis märgivad kaitsetahet. Ülaservas on riigi prantsuskeelne nimi ja allservas rahvuslik deviis "Un peuple, un but, une foi" ('üks rahvas, üks eesmärk, üks usk').
Pour l'Afrique et pour toi, Mali
Hümni sõnade autor on Seydou Badian Kouyaté ja muusika autor Banzumana Sissoko.
Lisaks prantsuskeelsetele sõnadele on hümnil sõnad ka bambara keeles.
Mägede mõhnastik
Mägede mõhnastik (vananenud kirjanduses: Punamäed) on Järva maakonnas Mägede küla lähedal olev mandrijää sulamisvete poolt moodustunud mõhnastik.
Mõhnastiku kõrgeim küngas on Valgehobusemägi, mille absoluutne kõrgus on 106 m ja suhteline kõrgus u 43 m.
Mõhnastiku piires asub mitu puhkerajatist, nt Valgehobusemäe vaatetorn, Tõrvaaugu puhkebaas, Valgehobusemäe suusakeskus.
Mündi-helkpoi
Putukat on ka Eestis.
Vaagen
Vaagen (ladina pelvis, rahvapärane nimetus ka vaagnaluu) on paljude selgroogsete loomade skeleti luuline osa – luurõngas.
Vaagen ühendab kahel jalal kulgevatel inimestel keret jalgade (alajäsemete) vabaosaga ning neljal jalal kulgevatel loomadel tagajäsemete vabaosaga. Vaagnana käsitletakse vahel ka luulist vaagnat koos vaagnaõõnega – vaagnapiirkonna lihaste ja siseelunditega (nagu kusepõis, emakas, pärasool). Vaagna asend ja kuju erinevad nii liigiti kui ka indiviiditi.
Vaagen jaotatakse:
Imetajatel
thumb|Mehe vaagen eestvaates
Naise vaagen
Vaagnal esinevad ka soolised iseärasused.
Luuline vaagen koos väikevaagna pehmete kudede ja vaagnapõhjaga moodustavad sünnituskanali. thumb|Naise vaagen eestvaates
Madudel
Kõigil tänapäeva maolistel vaagen puudub, kuid näiteks nii emastel kui ka isastel anakondadel, boadel ja püütonitel on tagakehas kloaagi läheduses säilinud vaagna ja tagajäsemete paarilised väiksemõõtmelised jäänused (vaagnakannused).
Erkpunane 4R
Värvainete indeksis on aine tähised 16255 ja C.I. Acid Red 18. Aine on erinevates maades tuntud enam kui saja nime all: Cochineal Red A, Brilliant Scarlet 3R, Brilliant Scarlet 4R, New Coccine, Food Red 6 jne.
Omadused
Erkpunane 4R on maasikavärvi erepunane aine, vastupidav valgusele, kuumutamisele ja hapetele, kuid võib värvus pleekuda näiteks askorbiinhappe sisalduse mõjul.
Kasutamine
Erkpunast 4R kasutatakse keeksides, keeksipulbrites, karastusjookides, magustoitudes, maiustustes, puuvilja- ja juurviljakonservides, garneeringutes, marmelaadides, suppides, mereandidest toitude kastmetes.
350 eKr
Aasta 350 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CDIV (404.) aasta ab urbe condita.
Erkpunane 4R
Kasutamine
Lubatud värvaine Euroopas, Aasias ja Austraalias, kuid keelatud Ameerika Ühendriikides ja Norras.
Saarte vesikond
Saarte vesikond on ühe võimaliku jaotuse järgi üks neljast Eesti vesikonnast Soome lahe, Liivi lahe ja Peipsi järve vesikonna kõrval. Vesikonna pindala on 4140 km². Vesikonna alale jääb 152 vooluveekogu ja 100 järve. Vesikonna aastane äravool on 1,1 km³.
Erinevad autorid on välja pakkunud ka teisi jaotusi. Samuti erineb veeseaduses määratud vesikondade jaotus. Selle kohaselt jääb saarte vesikond Lääne-Eesti vesikonna alale ja kattub suuresti Läänesaarte alamvesikonna piiridega.
Tervikuna jääb Saarte vesikond ja kogu ülejäänud Eesti Läänemere vesikonna aladele.
Mõhhailo Mudrõk
Mõhhailo Petrovõtš Mudrõk (ukraina keeles Михайло Петрович Мудрик; snd 5. jaanuaril 2001) on Ukraina jalgpallur, kes mängib Inglise Premier League'i klubis Chelsea ning Ukraina koondises poolkaitsjana.
Mudrõk alustas oma karjääri Harkivi Metalisti ja FC Dnipro noortemeeskondades, aastal 2016 liitus ta Donetski Šahtariga. Kaks aastat hiljem tegi ta oma debüüdi täiskasvanutasemel ning oli laenul Kiievi Arsenalis ja Tšernihivi Desnas. Jaanuaris 2023 liitus ta ligi 100 miljoni euro eest Inglise klubiga Londoni Chelsea.
Murdõk tegi debüüdi Ukraina koondise eest aastal 2022.
KaiB
Avastamine
Esialgu arvati, et bioloogilised kellamehhanismid on omased ainult eukarüootsetele organismidele. Aastal 1986 avastasid N. Grobbelaar ja T. C. Huang koos kolleegidega esimese prokarüootse endogeense rütmi. See avastati tsüanobakterilt Synechococcus, millest kujunes ka mudelorganism edasisteks eeltuumsete bioloogiliste kellade uuringuteks.
Selle rütmi nimetasid ja seda mehhanismi kirjeldasid aastal 1998 Takao Kondo, Carl Johnson, Susan Golden ja kolleegid. Esialgu uurisid nad erineva bioloogilise kella perioodilisusega Synechococcus'e tüvesid ja tuvastasid rütmi eest vastutavad geenid. Geeniklastri nimeks sai KaiABC, ning geenide nimedeks KaiA, KaiB ja KaiC. Edasiseks uurimiseks valiti Synechococcus'e tüvi PC 7942 ja hakati nende geenide avaldumist amplifikeerima, et uurida, kuidas see rütmilisust mõjutab.
Meetod rütmi avaldumise uurimiseks oli avastatud Kondo et al poolt aastal 1993. Nad sisestasid psbAI geenile lutsiferaasi geeni, mille avaldumine toodab bioluminestsentsi. Hiljem, mehhanisme uurides leiti, et psbAI avaldumine on kontrollitud KaiABC valkudega toimuva autofosforilatsiooni tsükli poolt.
Persona non grata
Persona non grata (ladina keelest mitteteretulnud isik; mitmuses personae non gratae) on diplomaatias vastuvõetamatu või ebasoovitav isik, kellele diplomaatiline puutumatus enam ei kehti.
Isaac Albéniz
pisi|Isaac Albéniz (1901) Isaac Manuel Francisco Albéniz y Pascual (29. mai 1860 Campodron – 18. mai 1909 Cambo-les Bains, Prantsusmaa) oli hispaania imelaps-virtuoos-pianist ja helilooja.
Pianistina hakkas ta esinema nelja-aastaselt. Ta sooritas seitsmeaastaselt Pariisi konservatooriumi sisseastumiseksami, kuid teda keelduti nooruse tõttu vastu võtmast. Koos isa ja õega reisisid nad esinedes Hispaanias ringi. Hiljem õppis ta klaverit Brüsselis ja Leipzigis.
1883. aastal ta abiellus ning sai viis last, kellest kaks surid imikueas.
Clemens Denhardt
Clemens Andreas Denhardt (3. august 1852 Zeitz – 7. juuni 1929 Bad Sulza) oli saksa maadeuurija ja koloniaalpoliitik.
Isaac Albéniz
1900. aastal hakkas ta kannatama neeruhaiguse käes, millesse lõpuks ka suri. Ta on maetud Barcelonasse.
Tema järgijad olid Enrique Granados, Manuel de Falla, Joaquín Turina jt.
Looming
Noorpõlves oli ta looming salongilik, seejärel liitis rahvamuusika kaasajaga tantsudes jota (Aragón), seguidilla (Kastiilia) ning eriti Andaluusia tango, malaguena jt. Tema teostes on tihti polürütmikat, puupuhkpillide ja kitarri imiteerimist.
Väike-Rõsna kalmistu
Väike-Rõsna kalmistu on kalmistu Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Võru maakonnas Setomaa vallas Väike-Rõsna asulas.
Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Kalmistul asub muu hulgas Väike-Rõsna tsässon.
August Sae
August Sae VR II/3 (õigeusklikuna ka Augustin või Avgustin; 21. mai (vkj)/ 2. juuni 1896 Kaliküla, Lustivere vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 1. aprill 1919 Podavalitsõ küla juures, Petseri vald, Pihkva maakond, Pihkva kubermang; praegu Petseri külje all Petserimaal) oli Eesti sõjaväelane (nooremallohvitser, alates 1939 postuumselt nooremseersant).
Siirdus novembris 1914 apostlikku õigeusku. Esimeses maailmasõjas osales 24. kütipolgus, kus ülendati nooremallohvitseriks.
Abiellus 23. novembril (vkj)/ 6. detsembril 1917 Põltsamaa Pühavaimu kirikus, asus elama Põltsamaa alevikku, kus töötas villavabriku lukksepana.
Vabadussõjas oli ta 1918. aasta 7. detsembrist 2. jalaväepolgus. Jaanuaris 1919 määrati ta polgu 11. roodu, oli hiljem selle 2. rühma ülem. Osales lahingutes punaväe vastu Lõunarindel.
August Sae langes 1. aprillil 1919 Petseri all Podavaltsõ küla vallutamisel ja maeti 7. aprillil 1919 Põltsamaa luteri kalmistule.
Isiklikku
Abiellus 23. novembril (vkj)/ l6. detsembril 1917 Põltsamaa Pühavaimu kirikus Anna-Marie Johansoniga (1887–?). Lapsed: Eerika (1916–?), Elfriede (1918–1919).
Kolme ärkliga maja mõistatus
"Kolme ärkliga maja mõistatus" (inglise keeles "The Adventure of the Three Gables") on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus 1926. aastal nii ajakirja Liberty kui ka Strand Magazine'i külgedel. "Kolme ärkliga maja mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi märkmeraamat".
Purila mõis
pisi|Purila mõisa härrastemaja Purila mõis (saksa keeles Purgel) oli mõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.
Ajalugu
1500. aasta paiku müüs tollane Purila lääniisand Arnd Hans Junge oma maad Pirita kloostrile. Kirjalikes allikates on Purila mõisat (Purgel) esmamainitud 1513. aastal, mil see oli kloostrimõis.
1611. aastal oli mõisaomanikuks Michael von Engelhardt. Vene kroonumõisaks sai Purila 1739. aastal. 18. sajandi lõpuaastail läks mõis Friedrich Gustav von Helffreicile. Tema ajal ehitati 1810 praegune Purila mõisa härrastemaja.
Pärast Teist maailmasõda oli hoone ja pargi valdaja 8. Eesti Laskurkorpus. 1953–1957 tegutses mõisas Eesti NSV Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuse abimajand ning seejärel asus mõisahoones sovhoosikeskus. Aastatel 1940–1941, 1949–1953 ja 1957–1975 oli Purilas iseseisva sovhoosi keskus.
Van der Grinteni projektsioon
pisi|Maakaart Van der Grinteni projektsioonis Van der Grinteni projektsioon on kokkuleppeline kaardiprojektsioon.
Põhiomadused
Van der Grinteni projektsioon omavoliline geomeetriline kujutis tasapinnal, kus terve maa on projitseeritud ringile. Projektsioon säilitab suuresti Mercatori projektsiooni kujusid, kuid vähendab Mercatori moonutusi. Samas on polaaraladel äärmuslikud moonutused. Projektsiooni kaardiraam on ristkülikukujuline ja poolust ei kujutata raami piires. Meridiaanid ja paralleelid on kujutatud ringjoontena. Paralleelide vahe suureneb keskmisel meridiaanil eemaldumisel ekvaatorist, paralleelide 70-80° vahe on ligikaudu 2,3 korda suurem kui paralleelide 0-10°.
Kasutamine geoinfosüsteemides
Projektsioon on kasutusel ArcGIS Pro-s ja on väga sobilik oma ringikujulise välimuse tõttu maailmakaartide loomiseks. ArcGIS-is on olemas Van der Grinten I, mis kasutab pikemat pooltelge ja ellipsoidide sfäärilisi arvutusi, ning Van der Grinten I lühema poolteljega, mis kasutab sfääri, mis on määratud teljeparameetritega ja sfääriliste arvutustega. Samas ei toeta kumbki projektsioon ellipsoide.
Geomeetriline konstruktsioon
Projektsiooni geomeetrilist konstruktsiooni algebraline avaldis on järgnev:
kus x võtab märgi λ − λ0, y võtab märgi φ ja
Kui φ = 0, siis
Sarnaselt, kui λ = λ0 või φ = ±π/2, siis
Kõigil juhtudel on φ geograafiline laius, λ on geograafiline pikkus ja λ0 on kaardi keskmeridiaan.
Van der Grinteni IV projektsioon
Van der Grinteni IV projektsioon on Alphons J. van der Grinteni poolt loodud polükooniline kaardiprojektsioon. Keskmeridaan ja ekvaator on sirgjooned. Kõik teised meridiaanid ja paralleelid on kaared.
Oravapüük
Oravapüük on mõnes kultuuriruumis spordiks nimetatav tegevus, mille eesmärk on „püüda kinni“ orav ja tõsta see õhku, kasutades söödana näiteks õngeridva küljes oleva õngenööri otsa pandud pähklit (eelistatavalt maapähklit).
Esimesed teated oravapüügist on pandud kirja Ameerika Ühendriikides hiljemalt 1889. aastal.
Kolga-Jaani voorestik
Kolga-Jaani voorestik on Võrtsjärve nõo loodeosas asuv voorestik. Selle moodustavad mitu 1–3 km pikkust ja 100–300 m laiust voort.
Pärast mandrijää taandumist olid mõned voored endisaegse Suur-Võrtsjärve saared.
Voorestiku tuntumaid vooreid on Kivisaar ja Siimusaar, kus arheoloogilistelt kaevamistelt on leitud eri vanusega objekte.
Tarmo Miilits
Tarmo Miilits (sündinud 3. juulil 1970 ) on Eesti riigiametnik, 27. jaanuarist 2022 siseministeeriumi kantsler.
Tarmo Miilits on lõpetanud Sisekaitseakadeemia sisejulgeoleku eriala.
Aastatel 1990–2018 töötas ta eri ametikohtadel Politsei- ja Piirivalveametis (PPA, kuni 2010 Politseiamet), muu hulgas PPA arendusosakonnas rahvusvahelise koostöö büroo politseinõunikuna ja viimati peadirektori asetäitjana korrakaitsepolitsei alal (2010–2013). Aastatel 2018–2022 töötas ta Kaitsepolitseiametis.
Jaanuaris 2022 nimetas valitsus Miilitsa siseministeeriumi kantsleriks.
Aastatel 2013 –2016 oli Tarmo Miilits Euroopa Liidu Afganistani politseimissiooni (EUPOL) asejuht. Afganistani missiooni ajaks tema teenistussuhe Politsei- ja Piirivalveametis peatati.
24. veebruarist 2016 on Tarmo Miilits teenistusastmelt politseikindralinspektor.
Vööt-helkpoi
Vööt-helkpoi (Chrysolina cerealis) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Soome lahe vesikond
Soome lahe vesikond on ühe võimaliku jaotuse järgi üks neljast Eesti vesikonnast Peipsi järve, Liivi lahe ja Saarte vesikonna kõrval. Vesikonna pindala on 10 350 km². Vesikonna alale jääb 417 vooluveekogu ja 210 järve. Vesikonna aastane äravool on 2,7 km³.
Erinevad autorid on välja pakkunud ka teisi jaotusi. Samuti erineb "Veeseaduses" määratud vesikondade jaotus. Selle kohaselt Soome lahe vesikonda ei eksisteeri ning see territoorium jääb Lääne- ja Ida-Eesti vesikonna alale.
Tervikuna jääb Soome lahe vesikond ja kogu ülejäänud Eesti Läänemere vesikonna aladele.
360 eKr
Aasta 360 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCCXCIV (394.) aasta ab urbe condita.
Navahrudaki rajoon
Navahrudaki rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Hrodna oblastis Valgevenes.
Rajooni pindala on 1667 km². 2009. aasta seisuga elas seal 49 107 inimest.
Suur rahvasterändamine
pisi|300px|II–V sajandi rändeteed pisi|300px|Euroopa rändeteed Suur rahvasteränne ( "rahvasteränne") oli intensiivne rändeperiood Euroopas umbes aastatel 400–800 pKr. See periood tähistab üleminekut hilisantiikajalt varakeskajale. Rännet soodustasid sügavad muutused Rooma riigis ja selle "barbaripiiril". Esimesed saabujad olid germaani hõimud (goodid, vandaalid, langobardid, sueebid, friisid ja frangid), hiljem surusid neid lääne poole hunnid, avaarid, slaavlased, bulgarid ja alaanid. Hilisemad ränded (araablaste vallutused ning viikingite, madjarite, mauride, türklaste ja mongolite sissetungid) omasid ka märkimisväärset mõju (eriti Põhja-Aafrikas, Pürenee poolsaarel, Anatoolias ning Kesk- ja Ida-Euroopas); siiski jäävad need Suure rahvasterände ulatusest välja.
Navahrudaki rajoon
Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Aćminava, Astašyna, Brolniki, Kašaleva, Ładzieniki, Lubča, Niahnievičy, Piatrevičy, Ščorsy, Usielubi, Valeŭka ja Vaŭkovičy külanõukogu.
Suur rahvasterändamine
Germaani hõimude päritolu
Germaani rahvad lahkusid Lõuna-Skandinaaviast, Taanist ning naabermaadest Elbe ja Oderi jõe vahel pärast 1000 eKr. Esimene laine liikus läände ja lõunasse (surudes keldid Reini jõest läände umbes 200 eKr) ning jõudis Lõuna-Saksamaale Rooma provintsi Gallia piiridele 100 eKr, kus neid peatasid Gaius Marius ja Julius Caesar. See oli see läänegrupp, keda kirjeldasid rooma ajaloolane Tacitus (56–117 pKr) ning Julius Caesar (100–44 eKr). Germaani hõimude hilisem laine liikus Skandinaaviast 600 ja 300 vahel eKr itta Läänemere vastaskaldale, liikudes Vislat pidi Karpaatidesse. Tacituse ajal olid nendeks vähetuntud hõimud nagu heruskid, hermundurid ja katid; siiski tekkisid liitude sõlmimisel tuntumad grupid nagu alemannid, frangid, saksid, friisid ja tüüringid.
Esimene faas
Suure rahvasterände võib jagada kaheks faasiks. Esimest faasi, mis toimus aastatel 300–500 pKr, on osaliselt dokumenteerinud kreeka ja ladina ajaloolased, kuid seda on raske kinnitada arheoloogiliselt. goodid sisenesid Rooma territooriumile (pärast kokkupõrget hunnidega) aastal 376. Järgmisel aastal läänegoodid mässasid, tungisid lõpuks Itaaliasse ja rüüstasid aastal 410 Roomat, enne asumist Ibeeria poolsaarele ja kuningriigi asutamist, mis kestis 200 aastat. Neile järgnesid Rooma territooriumile Theoderich Suure juhtimisel idagoodid, kes asusid Põhja-Itaaliasse.
Navahrudaki rajoon
Halduskeskus on Navahrudaki linn. Teine tähtsam asula on Lubča alev. Suurem asula on veel Usielub.
Suur rahvasterändamine
Esimene faas
Gallias sisenesid frangid (läänegermaani hõimuliit, mille juhid olid Roomaga seotud alates 3. sajandist pKr) Rooma maadele tasapisi ja rahulikult 5. sajandi kestel, ja rooma-gallia elanikkond tunnistas neid oma valitsejatena. Tõrjudes alemannide, burgundide ja läänegootide väljakutseid, sai frankide kuningriik tulevase Prantsusmaa ja Saksamaa tuumikuks. Esialgne anglosaksi asustus Britannias tekkis 5. sajandi kestel, kui Rooma Britannia hääbus.
Navahrudaki rajoon
Rajoon asub põhiliselt Navahrudaki kõrgustikul, põhjasosas asub Neemeni madalik. Suurim jõgi on Nemunas, jõe orus asub ka rajooni madalaim punkt (118 meetrit). Kõrgeim koht asub Navahrudaki linnas, kus Navahrudoki kindlusega lossimägi ulatub 323 meetrit üle merepinna. Suurim järv rajoonis on Sviciaź
2009. aasta seisuga oli elanikest 89,29% valgevenelasi, 4,52% venelasi, 4,22% poolakaid ja 1,97% oli muid rahvusi. 81,39% elanike emakeel oli valgevene keel, 17,39% elanike emakeel vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 54,9% elanikke, vene keelt aga 41,93%.
Suur rahvasterändamine
Teine faas
Teine faas leidis aset aastatel 500–700 ning nägi slaavi hõimude asumist Kesk- ja Ida-Euroopasse (eriti Ida-Germaaniasse), mis järk-järgult muutus slaavlaste alaks. Aastal 567 hävitasid avaarid ja langobardid enamuse gepiidide kuningriigist. Germaani rahvas langobardid asusid Põhja-Itaalias piirkonda, mida nüüd tuntakse Lombardiana. Bulgarid (türgi või iraani päritolu rahvas, kes paiknesid kaugel Ida-Euroopas teisest sajandist alates) vallutasid Bütsantsi Ida-Balkani territooriumi seitsmendal sajandil.
Valgamaa teenetemärk
Valgamaa teenetemärk on teenetemärk, millega tunnustatakse isikuid, kes on oma töö ja tegevusega panustanud Valgamaa arengusse või kes on silma paistnud märkimisväärse, maakonna jaoks olulise teo või saavutusega.
Kahefaktoriline emotsiooniteooria
Kahefaktoriline emotsiooniteooria ehk Schachteri-Singeri teooria väidab, et emotsioon põhineb kahel teguril: füsioloogilisel aktivatsioonil (arousal) ja kognitiivsel märgistamisel (labeling).
Empiiriline tõendus
Katseisikutele öeldi, et neile süstitakse silmanägemise kontrollimiseks uut ravimit Suproxin. Katseisikutele süstiti aga tegelikult adrenaliini (mis põhjustab hingeldamist ja vererõhu ning südame löögisageduse tõusu) või platseebot. Katses jaotati katseisikud juhuslikkuse alusel nelja tingimuse vahel: adrenaliinist teadlik, adrenaliinist mitteteadlik, adrenaliini kohta valesti teavitatud ning kontrollgrupp.
Adrenaliinist teadlikule grupile öeldi, et neil võib esineda mitmesuguseid kõrvaltoimeid, näiteks nende käed hakkavad värisema, süda hakkab pekslema ning nende nägu võib muutuda tuliseks ja punaseks. Eeldati, et selle tingimuse korral kasutatakse enda füsioloogilise muutuse seletamiseks märksõnu. Adrenaliinist mitteteadlikule grupile ei seletanud katse läbiviijad sümptomeid, mida nad võivad tunda. Eeldati, et see grupp kasutab oma füsioloogilise muutuse seletamiseks märksõnu. Adrenaliini saamise kohta valesti informeeritud grupile öeldi, et tõenäoliselt tunnevad nad jalgade tuimaks muutumist, sügelust erinevates kehaosades ning kerget peavalu. Eeldati, et see grupp kasutab oma füsioloogilise muutuse seletamiseks enda ümbrusest pärinevaid märksõnu. Kontrollgrupile süstiti platseebot ning võimalikest kõrvaltoimetest neid ei teavitatud. Seda gruppi kasutati kontrollgrupina kuna nad ei kogenud füsioloogilist muutust ning neil ei olnud märgistatavaid emotsioone. Pärast süstimist suhtles tudengitega isik, kelle kohta nad ei teadnud, et tegemist oli katse läbi viimisega seotud isikuga ning kes käitus kas eufooriliselt või vihaselt. Katse läbiviijad jälgisid katset läbi ühelt poolt läbi paistva peegli ning hindasid katseisikute seisundit kolme kategooriaga skaalal. Katseisikutele anti seejärel täitmiseks küsimustik ja kontrolliti nende südame löögisagedust.
Uurijad leidsid, et nende kasutatud salajaste katses osalejate mõju katseisikutele oli erinevates olukordades erinev. Gruppide pingerida eufooria korral (kõrgemast madalama poole): adrenaliini kohta valesti teavitatud, adrenaliinist mitteteadlik, platseebo ja adrenaliinist teadlik. Viha olukorras oli järjekord aga: adrenaliinist mitteteadlik, platseebo ja adrenaliinist teadlik.
Uurijate järgi näitasid mõlemad tulemused, et need katseisikud, kellel puudusid selgitused selle kohta, miks nende keha tundis seda, mida see tundis, olid katses salaja osaleja eufooria või viha suhtes vastuvõtlikumad. Leitakse, et need tulemused toetasid uurijate hüpoteese.
Aktivatsiooni vääriti omistamine
Kahefaktorilist emotsiooniteooriat kontrolliti aktivatsiooni vääriti omistamise uurimisega. See teooria aitas toetada Schachter ja Singeri kahefaktorilise teooria käsitlust. Psühholoogid Donald G. Dutton ja Arthur P. Aron tahtsid kasutada füsioloogilist aktivatsiooni esile kutsuvat loomulikku keskkonda. Selle eksperimendi käigus pidid meessoost katseisikud jalutama üle kahte erinevat sorti sildade. Üks sild oli väga hirmutav (aktivatsiooni tekitav) rippsild, mis oli väga kitsas ning ületas sügavat kuristikku. Teine sild oli esimesest oluliselt turvalisem ja stabiilsem.
Iga silla lõpus kohtus katseisikutega kütkestav naissoost katse läbiviija. Ta andis katseisikutele täitmiseks küsimustiku ning telefoninumbri, millel ta palus täiendavate küsimuste korral helistada. Selle uurimuse eesmärk oli leida, kumb meestegrupp tõenäolisemalt naissoost katse läbiviijale helistas. Katse tulemusena leiti, et üle hirmsama silla kõndinud mehed olid tõenäolisemad naisele helistama (ja teda kohtama kutsuma). See oli nähtavasti tingitud hirmutavast sillast üle kõndimisest saadud erutusest (aktivatsioonist). Nad omistasid aktivatsiooni põhjuse aga silla asemel naisele, pannes ta atraktiivsemana tunduma. Kui meessoost isikutelt küsiti, et miks nad naisele helistasid, oli neil kõigil kummalisel kombel talle helistamiseks oma põhjus. Mõni ütles, et tegi seda tema kauni näo, keha või silmade pärast. Siiski ei omistanud ükski katseisik oma tunnete põhjust sillale, millest üle käimine tekitas naise kaunimana tunduvaks muutnud aktivatsiooni.
Schachteri ja Wheeleri katse
1962. aastal läbi viidud Schachteri ja Wheeleri katses süstiti katseisikutele adrenaliini (epinefriini), kloorpromasiini (rahusti) või platseebot. Ükski katseisik ei saanud mingeid andmeid tehtud süsti kohta. Pärast süsti tegemist vaatasid katseisikud lühikest naljakat filmi ning filmi vaatamise ajal jälgiti neid nalja kohta ilmutavate tunnuste osas. Pärast filmi vaatamist hindasid katseisikud seda, kui naljakas film oli ja kas nad seda nautisid. Uurimusega jõuti tulemusteni, et kõige rohkem nalja saamise märke näitasid katseisikud, kellele süstiti epinefriini. Platseebosüsti saanud katseisikud näitasid küll välja vähem reaktsioone, kuid ikkagi rohkem kui katseisikud, kellele oli süstitud kloorpromasiini.
Kriitika
Teooria kriitika põhineb Schachteri ja Singeri uurimuse kordamise katsetel. Marshall ja Zimbardo (1979 ja Marshall 1976) püüdsid saada Schachteri ja Singeri eufooriatingimustega sarnaseid tulemusi. Sarnaselt nendega süstiti katseisikutele epinefriini või platseebot, kuid süsti tegija ütles katseisikutele, et nad kogevad aktivatsioonile (erutusele) vastupidiseid sümptomeid. Seejärel asetati katseisikud nelja olukorda: Katse tulemustega leiti, et eufoorilisel salajasel katses osalejal oli katseisikutele vähene mõju. Lisaks ei tekitanud ta ka neutraalse osalejaga võrreldes suuremat eufooriat. Uurijad leidsid veel, et katseisikud, kellele süstiti epinefriini, ei olnud platseebot saanud katseisikutega võrreldes emotsionaalsetele manipuleerimistele vastuvõtlikumad.
Maslach (1979) kavandas uurimuse, millega ta püüdis Schachteri ja Singeri uurimust taasluua ja laiendada. Epinefriini süstimise asemel kasutati selles katses aktivatsiooni allikana hüpnootilist sisendamist. Katseisikuid kas hüpnotiseeriti või kasutati neid kontrollgrupina (sama kui algse uurimuse platseeboefekt). Hüpnotiseeritud katseisikuid sugereeriti märguande esitlemisel aktivatsiooni (erutust) tundma ning neid instrueeriti selle allikat meelde mitte jätma. Kohe pärast katseisikute hüpnotiseerimist hakkas katses salaja osalev isik käituma kas eufooriliselt või vihaselt. Hiljem esitleti katseisikutele veel kahte eufoorilist osalejat. Kui üks neist pidi hoidma katseisikuid aktivatsiooni allikast teadlikuna, siis teised salajased osalejad teavitasid katseisikuid erinevatest sümptomitest.
Uurimuse tulemusena leidsid kõik katseisikud enese kohta kirjutatud aruannetes, et selguseta põhjusega aktivatsioon põhjustas negatiivseid tingimusi. Sama leiti ka katseisikute jälgimisel. Katseisikud näitasid vihaseid emotsioone välja eufoorilisest katses osalejast sõltumata. Maslach järeldas, et kui aktivatsiooni seletuses on puudujääke, põhjustab see negatiivset emotsiooni, mis kutsub esile kas viha või hirmu. Ent Maslach mainis ka ühte piirangut: enese kohta kirjutatud aruannetes võis olla rohkem negatiivseid emotsioone seetõttu, et negatiivsetele tunnetele viitamiseks on positiivsetega võrreldes rohkem sõnu.
Kahefaktorilist teooriat on kritiseeritud ka teoreetilisest vaatepunktist lähtuvalt. Üks osa kriitikast põhineb väitel, et Schachteri-Singeri teooria keskendub peamiselt autonoomsele närvisüsteemile ning peale kognitiivsete faktorite rolli ära märkimise ei anna see mingit seletust kesknärvisüsteemi emotsionaalsetele protsessidele. See on aga oluline, arvestades aju teatud keskuste kaalukat seotust emotsionaalsete kogemuste vähendamisel (nt hirmu ja amügdala seosed).
Bianca ja Gernando (Bellini)
Bianca ja Gernando / Bianca ja Fernando (originaalis Bianca e Gernando / Bianca e Fernando) on Vincenzo Bellini ooper (melodramma) kahes vaatuses Domenico Gilardoni libreto Carlo Roti näidendi Bianca e Fernando alla tomba di Carlo IV duca di Agrigento (1820) järgi. Esmaettekanne toimus 30. mail 1826 Napoli Teatro San Carlos. Bellini teine ooper (vabastamisooper), mis on komponeeritud Rossini stiilis.
Originaali muutmine
Teos oli 24-aastase Bellini teine ooper. Algselt kandis teos pealkirja Carlo d'Agrigento, mis Bellinile ei meeldinud ning ja muudeti nimeks Bianca e Fernando. Kuid siis sekkusid tsensorid. Neile ei meeldinud nimi „Fernando" kuna see oli sarnane Borònide kuninga Ferdinand VII nimega. Tsensorid kartsid, et kuninglikku perekonda laimatakse. Bellinil ei jäänud muud üle kui soostuda nime muutmisega Bianca e Gernandoks. Muudeti ka libretot. Gernando nime järgi toimus esimene etendus. Kuningas aga suri peagi. Bellini soovis taastada algvariandi. Felice Romani muutis libreto algseks ning taastas ka Fernando nime. Bellini lisas avamängu. Originaalvariant Bianca e Fernando tuli ettekandmisele 7. aprillil 1828 Genova Teatro Carlo Felices.
Ajalugu
Publik võttis teose väga hästi vastu. Asjatundjad, sealhulgas ka esiettekandel viibinud tulevane Bellini konkurent Donizetti, oli teose suhtes väga positiivne, hinnates ooperi muusikalist ülesehitust ja kiites noore helilooja annet. Sellele vaatamata ei kuulu see ooper helilooja õnnestunumate ooperite hulka, kuid käivitas tema muljetavaldava bel canto komponisti karjääri. Fernando varianti esitati uuesti 1829. aasta sügishooajal La Scalas ja kaks aastat pärast Bellini surma 31. juulil 1837 Rooma Teatro Valles. Fernando versiooni lavastati ka Barcelonas ja Madridis.
Bellini kasutas oma hilisemates ooperites Norma ja I Capuleti e i Montecchi arvukalt Bianca e Fernando muusikat. Ka nüüdisajal on ooper olnud harva teatrite repertuaaris, kuid Bianca romanss „Sorgi, o padre” on populaarne kontsertnumber. Pärast poolteist sajandit unustuses olemist ilmus teos 1978. aastal Genova teatri repertuaari. 1981. aastal toimus kontsertetendus Londonis. Bianca e Gernando esitati kontsertvormis Rossini festivalil Wildbadis 2016. aasta suvel. Mõlemast variandist on tehtud 1976., 1991., 2017. ja 2021. aastal avaliku etenduse helisalvestus.
Süžee
Tegevus toimub 14. sajandi lõpul Sitsiilia Agrigento hertsogiriigis. Filippo on usurpeerinud võimu, vangistanud troonipärija Carlo ja kuulutanud ta surnuks. Ta saadab pagendusse ka Carlo noorukist poja Gernando / Fernando ning kavatseb abielluda tema õe Biancaga, kes on Messina hertsogi lesk. Bianca ei teadnud midagi Filippo tegudest ja on nõus tema naiseks saama.
Muusikalood
Muusikalood Bianca e Fernando järgi:
Boriss Slepikovski
pisi|Boriss Slepikovski 2004. aastal. Boriss Slepikovski (sündinud 7. septembril 1948) on Eesti alpinist ja arst.
Inimressurss
pisi|Raudteetöölised Indias Inimressurss (inglise keeles human resources) ehk tööjõud on inimesed, kes kasutavad vaimseid ja füüsilisi jõupingutusi, et toota kaupu ja osutada teenuseid. Inimkapitali kasutatakse mõnikord sünonüümina inimressursile, kuid inimkapital osutab tavaliselt rohkem kitsamale tähendusele.
Tänapäeva tööturgudele ja ühiskonnale on iseloomulik inimkapitali järjest suurenev väärtustamine. Viimastel aastakümnetel on enamikus arenenud riikides suurenenud nõudlus harituma tööjõu järele ning kasvanud ka kõrgema haridustasemega tööjõu pakkumine.
Liivi lahe vesikond
Liivi lahe vesikond on ühe võimaliku jaotuse järgi üks neljast Eesti vesikonnast Soome lahe, Peipsi järve ja saarte vesikonna kõrval. Seda vesikonda on käsitletud ka kui Väinamere – Liivi lahe vesikonda. Vesikonna pindala on 14 542 km². Vesikonna alale jääb 563 vooluveekogu ja 240 järve. Vesikonna aastane äravool on 4,4 km³.
Inimressurss
Inimressursside jaotamine
Tööealine elanikkond jaotatakse: Töötaja on isik, kes teeb tööd ja saab selle eest tasu. Töötu on inimene, kes ei tööta ja otsib tööd. Äriühingute nägemus on, et töötajad on kui ettevõtte vara, mille väärtuse määrab areng.
Boriss Slepikovski
Ta on ainus Eesti alpinist, kes on kahel korral osa võtnud ekspeditsioonist Džomolungmale Himaalajas ja üritanud selle tippu tõusta. Tema isiklik kõrgusrekord on 8500 m (saavutatud Dzomolungma nõlval 1998. aastal).
Liivi lahe vesikond
Tervikuna jääb Liivi lahe vesikond ja kogu ülejäänud Eesti Läänemere vesikonna aladele.
Inimressurss
Inimressursside jaotamine
Inimressursside käsitlemisel on peamised 3 suunda:
Boriss Slepikovski
Kolmanda Eesti alpinistina (Jaan Künnapi ja Alar Siku järel) pälvis ta Eesti Punase Risti teenetemärgi.
Inimressurss
Inimressursid Eestis
Eesti jaoks on järgnevatel aastatel üheks suurimaks väljakutseks väikese inimressursi küsimus. Eesti inimressursid on äärmiselt piiratud ning nende võimalikult tulemuslik kasutamine eeldab võimalikult paljude ühiskonnaliikmete võimekust aktiivselt osaleda nii enda kui ka riigi oleviku ja tuleviku määratlemisel.
Euroopa tööturgude kohta tehtud uuringud on näidanud, et madalat kvalifikatsiooni nõudvatel töökohtadel kasvab harituma tööjõu osakaal ja madala kvalifikatsiooniga tööjõud tõrjutakse järk-järgult hõivest välja. Eesti kohta läbi viidud analüüs on näidanud, et pärast majanduskriisi kiiresti kasvanud töötus tabas eelkõige madalama kvalifikatsiooniga tööjõudu. Kuigi ka madala kvalifikatsiooniga tööjõu hulk on üldiselt vähenenud, ei ole sama palju vähenenud madalat kvalifikatsiooni nõudvate ametikohtade hulk. Eesti puhul on areng tööturul olnud tunduvalt kiirem kui teistes arenenud riikides ning muutuste tulemusena on Eestile iseloomulik nii tööpuuduse kui ka tööjõu puuduse probleemid eri ametialadel. Viimasel aastakümnel on oluliselt muutunud erinevate inimeste tööhõive võimalused, on suurenenud võimalus enese täiendkoolituseks kui ka põhiteadmiste omandamiseks.
Boriss Slepikovski
Elukäik
Tema isa oli poola šlahta päritolu, ema pärit vene kaupmeeste suguvõsast.
Aastatel 1967–1969 oli ta sõjaväeteenistuses raketivägedes Rohuneemel. Ta on lõpetanud Krimmi meditsiiniinstituudi. Pärast instituudi lõpetamist teenis ta Balti laevastikus allveelaeva meditsiiniteenistuse ülemana. Aastatel 1984–1987 töötas ta Alžeerias arstina. 35 aastat töötas ta Kallavere haiglas (1988. aastal valiti peaarstiks). Praegu töötab ta perearstina.
Inimressurss
Töökoha valik
Vastavalt sellele, kuidas inimesed reageerivad muutustele tööturul, tuleb mõista järgnevaid tegureid, mis mõjutavad töökoha valikut: Olukorras, kus kõrge haridustasemega inimesed ei leia töökohta, mis vastaks nende teadmistele, asuvad neist paljud tööpuuduse vältimiseks ametikohtadele, kus sobib ka madalam haridustase. See tähendab, et omandatud teadmisi ja oskusi ei ole võimalik täielikult rakendada, samuti seab see raskemasse olukorda madalama haridustasemega inimesed, kes omakorda on sunnitud asuma tööle senisest vähem oskusi ja teadmisi nõudvatele ametikohtadele, töötama osaajaga töökohtadel või jääma hoopis töötuteks, st tööturul leiab aset nn väljatõrjumise efekt. Väljatõrjumise efekt mõjutab tööturgu mitmeti:
Boriss Slepikovski
Elukäik
2009. aastal valiti ta Maardu linnavolikogu aseesimeheks.
pisi|left|Boriss Slepikovski 1989. aastal.
Alpinism
Mägironimist hakkas ta harrastama 1976. aastal Tallinna Alpinismiklubi rajaja Boriss Naumovi õhutusel.
Karjala Eesti Sõprusühing Otšag
Karjala Eesti Sõprusühing Otšag (ka Karjala Sõprusühing Eestiga Otšag; otšag 'kolle') on Karjala piirkonna eestlaste organisatsioon.
Boriss Slepikovski
Alpinism
1991. aastal võttis ta osa vene-eesti ekspeditsioonist Pamiiri, mille käigus tõusis ta koos kaaslastega Kommunismi mäetippu (7495 m).
Karjala Eesti Sõprusühing Otšag
Selts on Eesti Kultuuriseltside Ühenduse liige.
Boriss Slepikovski
Alpinism
Ta tõusis 1994. aastal Alpides Mont Blanci (4807 m) ja 1995. aastal Aafrikas Kilimanjaro (5895 m) tippu.
Tõusud kaheksatuhandelistele
1998. aasta mais võttis ta osa rahvusvahelise koosseisuga Venemaa ekspeditsioonist Džomolungmale (Eestist oli veel meeskonna koosseisus Aleksei Kovaltšuk). Tõus tippu ebaõnnestus mõlemal Eesti alpinistil: Eesti lipp jäi seekord üles viimata.
2003. aastal osales ta arsti ja ronijana Mägiekspeditsioonide Klubi korraldatud Eesti Himaalaja projekti raames Džomolungma ekspeditsioonist.
Maavärinaga Han-Tengri mäel
2004. aasta juulis–augustis võttis ta osa Jaan Künnapi juhtimisel toimunud Eesti ekspeditsioonist Han-Tengri mäetipule, kus 5. augustil 2004 toimunud maavärin põhjustas jää- ja lumelaviini. Hukkus 11 alpinisti. Laviini puhkemise ajal jäid Eesti ekspeditsiooni liikmed, sealhulgas Slepikovski, laviini alumisse ossa, kuid pääsesid õnnelikult ja organiseerisid laviinijäänute päästmistöid. Slepikovski andis päästetuile kohapeal vajalikku esmaabi.
pisi|Boriss Slepikovski 1990. aastal läbi viimas meditsiinilist ülevaatust.
388 eKr
Aasta 388 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCCXLVI (366.) aasta ab urbe condita.
Piibe maantee reservlennuväli
pisi|Lennuki A-10 maandumine ja õhkutõusmine Piibe (Jägala-Käravete) maanteel Piibe maantee tagavara-maandumisrada rajati Eesti NSV Nõukogude Liitu kuulumise ajajärgul (1960 -ndatel), Jägala-Käravete maantee ühe 2,5 km pikkuse lõigu laiendusena sõjalennukitele.
Pole teada, kas sellel rajal Nõukogude sõjalennukid ka maandusid. Küll on aga kindlalt sellel maandunud ja õhku tõusnud Eesti Vabariigi liitlaste sõjalennukid. Argitingimustes on lõik kasutusel maantee osana, kuid oma mõõtmetelt – pikkuselt ja laiuselt – ning asfaltpinnakatte tugevuselt vastab see üldiselt lennuraja nõuetele. Rajal on peetud ka autode kiirendusvõistlusi.
Komplekssuurus
Komplekssuurus on selline suurus, mille esitamiseks saab kasutada kompleksarvu.
Tüüpilised komplekssuurused on harmooniliste võnkumiste kujul esinevad elektrilised suurused – siinuseline vahelduvpinge ja siinuseline vahelduvvool, ning neid seostav impedants ehk näivtakistus Ż või selle pöördväärtus kompleksjuhtivus.
Breitspurbahn
Breitspurbahn oli Hitleri- aegsel Saksamaal kavandatud 3000 mm rööpmelaiusega laiarööpmeline raudteevõrgustik, mille kahekorruselised vagunid pidanuks toimetama reisijad Suur-Saksamaa ja naabermaade suurematesse keskustesse. 410px|border|1943. aasta plaan 1943. aasta plaan <br style="clear:left">
Veerem
pisi|left|Vagunimudelid Nürnbergi raudteemuuseumis Kavas oli ehitada 8-teljelised, 42 meetri pikkused, 6 meetri laiused ja 7 meetri kõrgused kahekorruselised vagunid. Rongis pidanuks olema restoran, kino, bassein, juuksurisalong ja saun. Umbes 500 meetri pikkune rong pidanuks mahutama 2000–2400 reisijat ja liikuma kiirusel kuni 200 kilomeetrit tunnis.
Kavandatud marsruudid
Varasemate plaanide kohaselt pidanuks teede lõpp-punktid olema India ja Vladivostok, 1943. aastaks piirdusid kavad Euroopa linnadega. Suur-Saksamaa tulevaste viljaaitadena peeti eriti oluliseks Ukrainat ja Volga-äärset piirkonda.
Vitt (perekonnanimi)
Vitt on eesti perekonnanimi.
Seda nime on pandud Hertu mõisas Rapla kihelkonnas Harjumaal (Fitt), Silmsi mõisas Peetri kihelkonnas Järvamaal (Fit), Kaali mõisas Püha kihelkonnas Saaremaal (Witt) ja Rannu mõisas Rannu kihelkonnas Tartumaal (Witt).
Nimi tähendab alamsaksa keeles valget.
Nimede eestistamisel määrati sellenimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Hallik ja Viide.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
See on perekonnanimena levinud ka näiteks Ameerika Ühendriikides, kus seda kannavad või on kandnud trummar Bill Vitt, Ameerika jalgpalli treener Joe Vitt ja pesapallur Ossie Vitt.
Tõmmu-helkpoi
Tõmmu-helkpoi (Chrysolina geminata) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Monism
Monism (vanakreeka sõnast μόνος, monos 'üks, ainus') on filosoofiline seisukoht, mille kohaselt objektide mitmekesisus taandub ühele algele. Monismi järgi ei ole vaim ja keha ontoloogiliselt erinevad alged. Erinevalt dualismist ja pluralismist, mis eeldavad kahe või enama alge olemasolu, eeldab monism suuremat sisemist kooskõla ja monoliitsust.
Ajalugu
Termini "monism" võttis 18. sajandil kasutusele Christian von Wolff teoses "Loogika" (1728), et määratleda filosoofilise mõtte tüübid, milles püüti lahendada keha ja vaimu vastandumine ning selgitada kõiki nähtusi ühe ühendava põhimõttega või ühe aine avaldumiseni. Filosoofiaga seotud keha ja vaimu probleem uurib vaimu ja mateeria ning eelkõige teadvuse ja aju vahelist suhet.
17. sajandil käsitles probleemi René Descartes, mille tulemusena kujunes termin "Descartesi dualism". Hiljem rakendati seda ka Hegeli ja Schellingi poolt välja töötatud absoluutse identiteedi teooria loomisel. Pärast seda kasutati terminit üldisemalt, mistahes teooria puhul, mis järgis ühendavat põhimõtet. Dualismivastast teesi laiendati ka pluralismi lisamiseks. Monism kaotas oma populaarsuse 20. sajandi alguses analüütilise filosoofia ilmumise tõttu.
Keha ja vaimu probleem muutus taas aktuaalseks pärast sotsiaalpsühholoogia ja sellega seotud valdkondade arengut, ajendatuna huvist keha ja vaimu vastastikusest toimest ja Cartesi keha-vaimu dualismi identiteedi teesi hülgamisest monismi kaasaegses vormis.
Monismi defineerimine
Monisme on mitut laadi ning monismi defineerimine iseenesest on filosoofiline probleem.
Monistlikke teooriaid ühendab veendumus, et on olemas kas keha, vaim või miski neutraalne (ei keha ega vaim).
Tänapäeva filosoofias võib monismi defineerida läbi kolme suurema kategooria:
Tuntumateks monistlikeks teooriateks on veel biheiviorism, analüütiline biheiviorism, identsusteooria ja funktsionalism.
Monistlikud filosoofid
Sokratese-eelsed: Sokratese-järgsed: Uusaegsed:
Kaame sõduri mõistatus
"Kaame sõduri mõistatus" (inglise keeles The Adventure of the Blanched Soldier) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes. Jutustus ilmus 1926. aastal nii ajakirja Liberty, kui ka Strand Magazine'i külgedel. "Kaame sõduri mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi märkmeraamat".
Jussoni lomp
Jussoni lomp (ka Kriisa tiik) on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Kooli ja Valgjärve külas. Veekogu pindala on 1,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 927 m.
Arthur (Walesi prints)
pisi|Arthur Tudor (u 1500) Arthur Tudor (19. või 20. september 1486 – 2. aprill 1502) oli Walesi prints, Chesteri krahv ja Cornwalli hertsog. Ta oli Inglismaa kuninga Henry VII ja Yorki Elizabethi vanim laps, mis tegi ta Inglismaa troonipärijaks.
Arthuri abiellumise plaanid algasid juba enne tema kolmandat sünnipäeva, Walesi printsi tiitel anti talle kaks aastat hiljem. 11-aastaselt kihlati ta Aragóni Catherine'iga, kes oli mõjuvõimsate Hispaania monarhide tütar. Abielu eesmärgiks oli moodustada liit Inglismaa ja Hispaania vahel Prantsusmaa vastu. Arthur oli hästi haritud ning enamiku aja oma elust hea tervisega.
Arthur ja Catherine abiellusid 14. novembril 1501. Abielupaar ei suutnud omavahel hästi suhelda, kuna kumbki ei rääkinud teineteise keelt. Nad kirjutasid üksteisele ladina keeles, kuid mõlemad hääldasid keelt teistmoodi.
Arthuri tervis oli abiellumisest saati halvenenud. Arthur ja Catherine haigestusid 1502. aasta märtsis. Täpne haigus pole teada, kuid see võis olla gripp, katk või tuberkuloos. Catherine jäi ellu, kuid Arthur suri 2. aprillil 1502, kuus kuud enne oma 16. sünnipäeva. Kuningat ja kuningannat teavitati tema surmast 4. aprillil. Mõlemad puhkesid nutma ning võtsid uudist väga raskesti vastu. Arthur maeti 25. aprillil.
Pärast Arthuri surma sai troonipärijaks tema noorem vend Henry, tulevane kuningas Henry VIII. Inglismaa ja Hispaania liitu taheti säilitada, mistõttu kihlati Henry ja Arthuri lesk, Catherine. Henry tõusis troonile 22. aprillil 1509 ning abiellus Catherine'iga 11. juunil. Abielust sündis kuus last, kellest vaid üks, Mary, elas imikueast kauem.
Kivisaar
Kivisaar on üks Kolga-Jaani voorestiku voortest.
Kivisaare voorest on arheoloogilistel kaevamistel leitud kivikirveid, tulekiviesemeid ja savinõusid.
Palaipe
Küla asub valla idaosas Leedu piiri ääres Šventoji jõe kaldal. Jõe kallas jääb Sventāja jõe oru kaitsealale. Külas tegutseb marjakasvatusettevõte Ogu aģentūra.
Kivi-Vigala – Avaste – Vana-Vigala tee
Kivi-Vigala – Avaste – Vana-Vigala tee (registrinumbriga 20181) on kõrvalmaantee Rapla maakonnas. Tee pikkus on 15,1 km.
Palaipe
2006. aastal elas külas umbkaudu 50 inimest. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Karmavõlad
"Karmavõlad" on Inga Raitari romaan, mis ilmus Eesti raamatukirjastuses Legend aastal 2013.
Kivi-Vigala – Avaste – Vana-Vigala tee
Tee algab Kivi-Vigala külast Silla–Jädivere teelt, läbib Ojapere, Vängla ja Avaste küla ning lõpeb Vana-Vigala küla juures ristudes taas Silla–Jädivere teega.
Karmavõlad
Romaan räägib kolmes eri ajastus kolme inimese vahel kulgevatest elumuutvatest sündmustest, mis mingil moel kõik üksteist mõjutavad. Esitades küsimuse, mis ikka toob tegelikult meie ellu suhted ja miks need on just sellised nagu nad on.
Baron Waqa
Baron Divavesi Waqa (sündinud 31. detsembril 1959) on Nauru helilooja ja poliitik, alates 11. juunist 2013 kuni 27. augustini Nauru president ja ühtlasi valitsusjuht.
Ta on alates 2003. aastast parlamendi liige. 29. maist kuni 8. augustini 2003 ja 22. juunist 2004 kuni 17. detsembrini 2007 oli ta haridusminister.
Karmavõlad
Raamatu lühikokkuvõtteliseks motoks võib pidada mõtet "Kolm inimest. Kolm ajastut. Kolm elu."
Raamatu taustalugu
Pealtnäha on need kolm erinevat lugu. Üks toimub Tiibeti kloostris. Teine suure näljahäda aegsel Iirimaal. Kolmas kuskil siinsamas, mitte eriti ammu. Igas loos on kolm osalist, kes otsivad vastust küsimusele, mis siis tegelikult on armastus ning kust ja mis eesmärgil ta meie ellu tuleb. Miks vahel on tunne, et oled inimest, kellega just lähedaseks said, tundnud juba terve igaviku?
Raamat ilmus esmatrükis järjejutuna ajakirjas Naised 2011. aastal, kuid jäi seal lõpetamata. "Karmavõlad" on ühtaegu nii romantiline armastuslugu ja samas ka põnevust täis fantaasiaromaan, kulgedes inimsuhete taha jäävates salapärastes saatuseniitides.
Lugu
Raamat räägib algselt noorest ja edukast Irisest, kes kohtab lennukis meest. Mees ei sarnane üldse tema tüübiga, kuid siiski tekib kogu neil naise senist elu pea peale pöörav armulugu. Teine paralleelselt käiv lugu räägib imekaunist mõisahärra sohilapsest Ireen, kes armub vaesesse perepoega. See suvi saab saatuslikuks tervele külale ning hukatuslikuks talle endale. Kolmas lugu rändab ajas veel kaugemale – Tiibetisse, kus noor munk Ikaro on tunnistajaks parima sõbra räpasele saladusele. Tal on vaja teha valik, kas reeta kõik, mida ta pühaks peab või tunnistada endale, mida ta tegelikult ihaldab.
Raamatu põhiküsimuseks on "Miks sekkub meie ellu saatuslik karma ja kaugele selle lõimed ulatuda võivad?"
Roopa tänav
pisi|Roopa tänav. Detsember 2008
Roopa tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kassisaba asumis.
Tänav algab Koidu tänavalt, ristub Villardi tänavaga ja lõpeb natuke enne Tehnika tänavale jõudmist. Roopa tänav on enam-vähem ida-läänesuunaline ja ligikaudu 315 meetrit pikk.