cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Russki saare sild
Silla ajalugu ja kirjeldus
Russki saarele silla ehitamist plaaniti juba 20. sajandi esimesel poolel, mil esimene projekt valmis aastal 1939 ja teine 1960. Mõlemad projektid jäid ellu viimata. 2007. aasta oktoobri alguses võitis konkursi NPO Mostoviki Russki saare silla projekteerimise ettepanek. pisi|centre|450px|Üle 500 m pikkusega silletel, kus väändejäikus on vajalik ka aerodünaamilise stabiilsuse saavutamiseks, kasutatakse sageli karpristlõiget koos kaldu asetsevate vantide tasapindadega, mis annab sillale harfi kuju Vantsilla kummaski otsas on pealesõidusillad pikkusega 900 m. Silla saledate, kitsa A-tähe kujuliste betoonpüloonide kõrgus 321 m (eelmine püloonirekord oli 306 m). Nazimovi poolsaare pülooni M6 püstitamiseks rajati sillutatud kunstlik poolsaar ja Russki saarel pülooni M7 vaivundamendi ehitustööd alustati ajutiselt metallsaarelt. Tehnoloogiliste platvormide ehitamiseks kasutati 1,5 miljonit kuupmeetrit kivi ja lahtist pinnast ning nüüdseks need kaitsevad kuni 66 tuhande tonnise veeväljasurvega laevade liiklust merel. Mõlema pülooni alla paigaldati kokku 120 puurvaia diameetriga kaks meetrit. Russki saare M7 pülooni metallist puurvaiade süvistussügavus ulatus 46 meetri ja Nazimovi poolsaare M6 betoonist rammvaiade sügavus kuni 77 meetrini. Püloonide ehitamiseks kulus 20 000 kuupmeetrit betooni ja umbes 3000 tonni terast ning kasutati tornkraanat kõrgusega 348 meetrit. M6 armeeritud betooni valamine kestis 25 kuud, sest sillaosades kasutati peamiselt pingbetooni. Püloonide seinapaksus väheneb tipu suunas, all on see 2,0 m ja ülal 75 cm. Kummagi pülooni jalgu ühendab kolm risttala, üks neist on silla sõidutee all ning teised kaks sõidutee ja pülooni tipu vahel. Ehitustööd sooritati äärmuslikes ilmaoludes, mil tuule kiirus ulatus paiguti 36 meetrini sekundis, kõva tuul tekitas kuue meetri kõrgusi tormilaineid, talvel õhutemperatuur langes alla miinus 36 kraadi ja jää paksus on vähemalt 70 cm ning suvel kuumust oli kuni 37 kraadi.
Silla peaava ulatuses on sõidutee ristläbilõige ümarate otstega täismetallist ühtne karptala, kus karpristlõikega tagatakse peakanduri vajalik väändejäikus. Jäikustala valmistamiseks kulus 103 paneeli pikkusega 12 ja laiusega 26 m. Paneelide kogukaal 23 000 tonni. Tala kogupikkus on 1220 m. Tala kaldkülgsete metallkarpide ja põikmembraanide paigaldusvalmi eelmontaaži teostasid Mostovik ja alltöövõtja SK Most Nazimovi poolsaare ja Nahhodka tootmisbaasides. Viimase paneeli keevitamistöödega tegeles rohkem kui 300 töömeest. Silla piirete vahekaugus on 26,0 m ning tala kõrgus 3,2 m. Sillaskeem 60 + 72 + 84 + 3 × 1104 × 3 + 84 + 72 + 60 m 21 (või 24) meetri laiune sõidutee mahutab neli 3,75 m laiust sõidurada, kaht kummaski suunas. Peaava puhaskõrgus veepinnast on märkimisväärne 70 meetrit. Vandid paiknevad silla sõidutee mõlemas servas ja on kahes kaldu asetsevas pinnas. Vandid koosnevad kaasaegse meetodi kohaselt galvaniseeritud 13–85 trossist (või kaablist), millest igaüks on töödeldud korrosiooni tõkestava lahusega. Iga trossi kest on otseselt seitsmest paralleelsest (või pika keeruga) ja tiheda polüetüleenkihiga kaetud tsinktraadi kimp. Vandid on valmistatud kahest kihist. Sisemine kest on must ja kõrge tihedusega polüetüleenist. Väljastpoolt vandid on täiendavalt mähitud Vene lipu värvides õhukese dekoratiivse kattega, et hoida trosside kimp koos ja mille pikad keerud ühtlasi takistavad korrosiooni teket. Trosside kaal on 3720 tonni ja kogupikkus üle 54 kilomeetrit. Vantide elueaks on projekteeritud 100 aastat.
Samal ajal rajati Vladivostokki üks viiest maailma suurimast vantsillast. See on 2,1 kilomeetrit pikk sild üle Kuldsarve ehk Zolotoi Rogi lahe, mis avati 11. augustil 2012 ja sai internetihääletuse tulemusel nimeks Zolotoi ehk Kuldne.
Aldo Roomere
Aldo Roomere (sündinud 1. jaanuaril 1950 Tallinnas) on eesti karikaturist ja tõlkija.
Lõpetas Tallinna 7. Keskkooli 1968. aastal. Õppis aastatel 1977–1981 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis disaini. Juba kooli ajal töötas aastatel 1967–1968 ETKVL-i reklaamikombinaadis. Hiljem töötas seitse aastat Vabariiklikus Raamatukaubastus kunstnikuna. On töötanud Tallinnfilmis assistendina. Kuulub Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda.
Eesti Post (ajaleht)
Eesti Post oli väliseesti ajaleht, mis ilmus aastatel 1945–1953 Saksamaal Geislingenis. Ajalehte andis aastail 1946–1948 välja Erich Ernits, 1948. aastal K/Ü Eesti Ajaleht Välismaal ja seejärel Estnische Zeitung im Ausland. Ajalehe viimane peatoimetaja oli Karl Selter ja viimane vastutav toimetaja Johannes Västrik.
Eesti Post jätkas ilmumist Rootsis Stockholmis. Esialgu olid toimetajaiks Herman Puusepp, Jüri Remmelgas jt. 1962. aastal muudeti ajalehe nimi Meie Postiks. Hiljem ilmus Eesti Posti nimeline väljaanne Malmös, väljaandja oli Ants-Michael Uesson ja toimetaja Albert Kivikas, hiljem Osvald Viirsoo.
Väikeheinamaa
Väikeheinamaa (rootsi Lillängin) on küla Harju maakonnas Viimsi vallas. Küla moodustati 15. juulil 2011, kui otsustati endine Naissaare küla jagada kolmeks külaks: Lõunaküla (Storbyn), Tagaküla (Bakbyn) ja Väikeheinamaa (Lillängin).
Ultramariinviolett
Ultramariinviolett on tehislik anorgaaniline värvipigment, värvuselt keskmise tumedusega sinaka kuni roosaka varjundiga lilla, võrreldav sireli- või lavendlilillaga.
Värvainete indeksis kannab ultramariinviolett tähiseid PV15 (Pigment Violet 15) ja 77007.
Saamine
Ultramariinvioleti Na6Al6Si6O24S4saamiseks kuumutatakse ultramariinsinise Al6Na8O24S3Si6 ja 2,5–5% ammooniumkloriidi segu 200–250 °C juures õhu juuresolekul. Kaltsineerimisprotsess kestab neli päeva, kuni on saavutatud pigmendi lilla värvus. Protsessil naatrium reageerib, moodustades naatriumkloriidi, mis pestakse välja. See lilla pigment nagu ka ultramariinpunane leiutati Saksamaal 1875. aasta paiku.
Omadused
Ultramariinviolett on stabiilne ja hea valguskindlusega pigment, kuid vähese värvijõu ja katvusega. Värvitoon mangaanvioletist heledam, segamisel võimaldab rohkem erinevaid värvusnüansse, eriti violettsinise gammas segades ultramariinvioletti ultramariiniga. Vees lahustumatu. Nõrkade hapete või väävliaurude toimel võib värvus tuhmuda. Ei sobi kasutamiseks freskos, lubivärvides ega tsemendi toonimiseks, kuid sobib sisetööde kaseiinvärvidesse. Kasutatakse koos mooniõliga õlivärvides, samuti akrüül- ja vesivärvides, ka värviandjana kosmeetikatoodetes ja seepides, seda peetakse piisavalt ohutuks, et kasutada ka silmade ümbruse nahal.
Hulja-Väljataguse
Hulja-Väljataguse oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Tirbiku küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tirbiku külaga.
Külast on teateid alates 1945.
Ruan Lingyu
Tema isa suri, kui ta oli viieaastane; ema töötas koduabilisena.
Ruan sõlmis 1926. aastal lepingu tunnustatud filmiettevõttega Mingxing Film Company. Ta mängis oma esimeses filmis, kui oli 16-aastane. Aastal 1930 sõlmis ta lepingu Lianhua Film Companyga, kus ta saavutas suurt edu. Samal aastal tegi ta rolli filmis "Unistus iidses pealinnas" (故都春夢; lavastaja Sun Yu), millega sai ta kuulsaks.
Lianhuaga tegi ta oma tuntumad filmid, seal hulgas "Armastus ja kohustus" (戀愛與義務; 1931; lavastaja Bu Wancang), "Kolm moodsat naist" (三个摩登女性; 1932; lavastaja Bu Wancang), "Väikesed lelud" (小玩意; 1933; lavastaja Sun Yu), "Jumalanna" (神女; 1934; lavastaja Wu Yonggang) ja "Uued naised" (新女性; 1935; lavastaja Cai Chusheng). Filmis "Uued naised" kehastas ta 1934. aastal enesetapu sooritanud hiina näitlejannat Ai Xiat. Ruani viimane film "Rahvuslikud tavad" (國風; 1935; lavastajad Luo Mingyou ja Zhu Shilin) avaldati veidi aega pärast tema surma.
Oma üheksa aastat kestnud filmikarjääri jooksul mängis ta palju rolle, seal hulgas kirjanikku, tehasetöölist, jõukat seltskonnadaami, prostituuti, lilleneiut, nunna ja kerjust.
Paljud tema filmid on osaliselt või täielikult kadunud. 1990. aastatel avastati Uruguayst pikka aega kaotsiläinuks peetud Ruani üks tuntumaid filme, "Armastus ja kohustus".
Ta sooritas 24-aastaselt enesetapu, kui võttis uimasti üledoosi. Enesetapu põhjusena on arvatud abielulahutusest ja tema eraelu kohta liikunud kuulujuttudest tulenenud vaimseid pingeid. Tema enesetapp pälvis palju tähelepanu ning tema matustele kogunes mitusada tuhat leinajat. Hiina kirjanik Lu Xun avaldas pärast Ruani surma essee, milles laitis kuulujuttude levitamist.
Jüri Bärg
Jüri Bärg (16. juuli 1940 Tartu – 1. detsember 1999 Juuru) oli eesti vaimulik.
Kelluk-nabaseen
Kelluk-nabaseen (Xeromphalina campanella) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Jüri Bärg
Ta õppis esmalt Tallinna 2. Keskkoolis ja Tallinna 10. Töölisnoorte koolis ning jätkas haridusteed Räpina Aiandus-Mesinduskoolis (lõpetas 1969 ) ja Usuteaduste Instituudis (lõpetamata).
Kelluk-nabaseen
Seent on leitud ka Eestist.
Jüri Bärg
1960.–1970. aastatel oli Jüri Bärg koos esimeste kartmatute uljaspeadest teisitimõtlejatega tegev eesti hipiliikumises, tuntud kui Pärja Jürka.
Õpingute järel töötas ta algul elektrimontöörina ja seejärel Tallinna Botaanikaaias kütja-masinistina. Viimase ameti kõrvalt oli neli aastat kirikuteenija Kuusalu koguduses ja seejärel jutlustaja Tallinna Püha Vaimu koguduses (1983–1987).
17. detsembril 1987 ordineeriti ta Tallinna Piiskoplikus Toomkirikus piiskop Kuno Pajula poolt aseõpetajaks. Aastatel 1988–1999 oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja ja Vahastu koguduse hooldajaõpetaja.
Jüri Bärg suri 1. detsembril 1999 ja on maetud Juuru kirikuaeda.
Kazlų Rūda omavalitsus
Kazlų Rūda omavalitsus (leedu keeles Kazlų Rūdos savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus endise Marijampolė maakonna aladel Leedus.
Omavalitsuses on 5 haldusüksust, selle pindala on 555 km2 ja elanike arv oli 2014. aastal 12 638 inimest.
Omavalitsus moodustati 1999. aastal ja see koosneb järgmistest valdadest: Antanavase, Jankai, Kazlų Rūda ja Plutiškėse vald. Omaette haldusüksuse moodustab veel Kazlų Rūda linn.
pisi|tühi|Kazlų Rūda omavalitsuse haldusüksused
Suurim asula on halduskeskus Kazlų Rūda (6352 inimest). Teine suurem asula rajoonis on veel Jūrė alev. 2011. aasta seisuga olid elanikest 97,89% leedulased, 0,86% venelased, 0,18% ukrainlased, 0,12% poolakad ja 0,9% oli teistest rahvustest.
Omavalitsuse suurimaks jõeks on edelapiiril voolav Šešupė; teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Nova, Višakis, Pilvė ja Jūrė. Rajoon asub Šešupė madalikul. Metsadega on kaetud 56 % omavalitsuse pindalast.
Kazlų Rūda omavalitsuse territooriumit läbib Via Baltica.
Vadim Feklistov
Vadim Feklistov (sündinud 6. aprillil 1981) on Eesti mägirattasõitja.
Aastal 2008 tuli ta Eesti meistriks downhill 'is.
Kolu tiik
Kolu tiik (ka Kõltsi karjääri järv) on järv Järva maakonnas Türi vallas Kolu külas. Veekogu pindala on 6,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1043 m.
Sellye
Asulat on esmamainitud 1292. aastal. Linnaõigused sai Sellye 1997. aastal.
Daniili klooster
pisi Daniili klooster (ka Püha Daniili klooster; vene Данилов монастырь, Даниловский монастырь või Свято-Данилов монастырь) on õigeusu mungaklooster Moskvas Moskva jõe paremal kaldal.
Kloostri rajas 13. sajandi lõpul suurvürst Aleksander Nevski noorem poeg, Moskva vürst Daniil Aleksandrovitš. Kloostri sulgesid Nõukogude võimud ametlikult 1918. aastal, kuni 1930. aastani jätkas see aga mitteametlikult tegevust. See tagastati Vene Õigeusu Kirikule 1983. aastal.
Daniili klooster on stavropigiaalne klooster ehk tegutseb Moskva ja kogu Venemaa patriarhi otsealluvuses.
Cavnic
Cavnic (ungari keeles Kapnikbánya, saksa keeles Kapnik) on linn Rumeenias Maramureși maakonnas. Cavnic asub ajaloolises Marmaatia piirkonnas, maakonnakeskusest Baia Marest ligikaudu 19 km idas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Cavnici elanikest rumeenlasi 81,67%, ungarlasi 14,04% ja teistest rahvustest inimesi 0,82%. Rahvus oli teadmata 3,45%-l elanikest.
Cavnicit on esmamainitud 1336. aastal. Alates 18. sajandi keskpaigast oli Cavnic kaevanduslinn, seal kaevandati tinamaaki, tsingimaaki ja vasemaaki. Tänapäeval on kaevandused tegevuse lõpetanud. Linnaõigused sai Cavnic 1968. aastal. Uuemal ajal oli Cavnicist saanud suusaspordi keskus.
Eesti-Mehhiko suhted
pisi|Eesti ja Mehhiko kaardil Eesti-Mehhiko suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Mehhiko vahel.
28. jaanuaril 1937 sõlmiti Ameerika Ühendriikides Eesti ja Mehhiko vaheline sõprusleping.
Mehhiko pole kunagi tunnustanud Nõukogude okupatsiooni Eestis.
Mehhiko taastunnustas Eestit 5. septembril 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted taastusid 5. detsembril 1991.
Tegutseb Eesti suursaadik Mehhikos, kes resideerib Washingtonis. Tegutseb ka Mehhiko suursaadik Eestis, kes resideerib Helsingis.
Eesti Noorus
Eesti Noorus oli noorsoo kultuuriajakiri, mis ilmus aastatel 1929–1940 Tallinnas. Ajakirja andis välja Ülemaalise Eesti Noorsoo Ühenduse Keskjuhatus. Ajakiri ilmus üks kord kuus.
Aastatel 1931–1940 toimetas ajakirja August Meikop.
Karjane
pisi|320px|Lambakari Argentinas Patagoonias Karjane ehk karjus (ka karjalaps, karjapoiss või karjatüdruk) on karjamaal loomakarja valvaja; see on ülesanne, mida usaldati ka lastele.
Nõukogude aja kollektiviseerimise oludes tekkis taas karjaseamet.
Karjapillid
Karja ajamise ja valvamise töö jättis vahel aega ka kõrvaliste tegevustega tegelemiseks. Nii valmistasid karjapoisid käepärast olevast materjalist lihtsaid pille nii ajaviitmiseks kui ka karja ajamise hõlbustamiseks.
Karjapoiss kultuuriloos
Eesti muinasjuttudest pärit fraasi "Karjapoiss on kuningas" on kasutatud eesti kultuuriloos väga paljude teoste pealkirjana. Näiteks 2016. aasta oktoobris jõudis NUKU teatri lavastus "Karjapoiss on kuningas" 650. mängukorrani (lavastus esietendus 17. juunil 1981). See on eesti teatri ajaloos kõige kauem järjest mängitud lavastus. Rahvaluuleainelise lavastuse, kus kaks karjapoissi ajaviiteks muinasjutte vestavad, rahvalaule esitavad ja loodushääli jäljendavad, lavastas Nukuteatri kunagine peanäitejuht Rein Agur.
Skõbõn
Skõbõn (ukraina keeles Скибин) on küla Ukraina Kiievi oblasti Brovarõ rajoonis.
Austraalia narmaskala
Austraalia narmaskala elab Austraalia lõuna- ja edelaranniku vetes. Tavaliselt elutseb ta korallriffidel, madalas vees sügavusel 4–30 meetrit (tavaliselt kuni 20 meetrit). Enam-vähem samades vetes elutseb ka teine narmaskalana tuntud merinõellane, ühtlasi lähim sugulane narmashobuke.
Skõbõn
Küla asub Brovarõ ja Tšernihivi vahelise kiirtee E95 ääres.
Austraalia narmaskala
Kirjeldus
Austraalia narmaskala on merinarmaskalast väiksem; keha pikkus ulatub kuni 35 sentimeetrini. pisi|150px|left|Austraalia narmaskala
Oma lehesarnastest nahajätketest on narmaskalal abi maskeerimisel kas toidujahil või siis röövkalade eest peitumisel. Liikumiseks ta neid väljaulatuvaid kehaosi ei kasutata. Seda teeb ta kaela- ja seljauimede abil. Need väikesed uimed on peaaegu täiesti läbipaistvad ja värelevad kiirusega umbes 10 korda sekundis, millega tagavad kala rütmilise aeglase õõtsumise, luues illusiooni ujuvatest vetikatest.
Jõepere-Raja
Jõepere-Raja oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Jõepere küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Jõepere külaga.
Austraalia narmaskala
Kirjeldus
Vees liigub ta aeglaselt – maksimaalne kiirus jääb alla 150 meetri tunnis, kuid ta võib liikuda mitu tundi järjest. Tavaline on siiski, et jahiretked on lühiajalised ja vahelduvad pikkade paigalpüsimise perioodidega. Viimased võivad kesta mitu päeva, mil narmaskalad seisavad ühe ja sama koha peal ning püüavad vaid möödaujuvaid saakloomi. On vaadeldud juhtumit, kus narmaskala jäi samasse kohta paigale 68 tunniks. Vaatamata vähesele liikuvusele on narmaskala õppinud ennast hästi kaitsma looduslike vaenlaste eest.
Jõepere-Raja
Külast on teateid alates 1970.
Austraalia narmaskala
Kirjeldus
Narmaskala toitub planktonist, müsiididest, krevettidest, väiksematest kaladest ja vetikatest. Hambad tal puuduvad, seepärast neelab ta toidu tervikuna alla. Narmaskala lihtsalt tõmbab möödaujuvaid krevette oma torujast suust sisse ja neelab need ühes tükis alla. Päeva jooksul on ta võimeline sööma umbes 3000 müsiidi (täiskasvanud müsiidi keha pikkus on 5–25 millimeetrit).
Paljunemine
Sarnaselt teiste merinõellastega on narmaskala eripäraks see, et lõimetise eest kannavad hoolt isaskalad. Kuid merihobukestele omane haudetasku isasel narmaskalal puudub, selle asemel paikneb tal saba varjus inkubatsioonirenn, mille pesadesse emaskala heidab paarumuse ajal erkroosad marjaterad, millest kooruvad 4–6 nädala pärast maimud. Kohe peale sündi algab kalamaimude iseseisev elu. Arvatavalt umbes 5% koorunud maimudest jõuab täiskasvanuikka.
Austraalia narmaskalad elavad 5–10 aastat.
Ohustatus
Erinevalt merihobukestest, kes tormisel merel klammerduvad sabaga merevetikate külge, ei saa narmaskalad sellisel viisil toimida, mistõttu hukkub neid sageli tormi poolt kaldale uhutuna. pisi|264px|Austraalia narmaskala Narmaskala on väljasuremisohus eelkõige tööstusheitmete tõttu, kuid ka oma eksootilise välimuse tõttu on neist saanud harrastussukeldujatest kollektsionääride ihaldusobjekt. Neid püütakse merest välja ka eesmärgiga kasutada neid rahvameditsiinis. Austraalia valitsus on võtnud meetmeid narmaskala kaitseks. Austraalia narmaskala on kantud Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punasesse nimistusse ohulähedase liigina.
Jõeotsa
Jõeotsa oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Porkuni küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Porkuni külaga.
Külast on teateid alates 1970.
1920-ndate lõpus eraldati Porkuni mõisast maatükk vabadusristi kavalerile Johannes Rusi, mis sai nimeks Jõeotsa. Talu kandis seda nime kuni natsionaliseerimiseni. Alates maade tagastamisest omandireformi käigus võtsid õigusjärgsed omanikud talu nime tagasi. Alates sellest ajast kannab talu jälle Jõeotsa nime..
Alatskivi kalmistu
Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Kalmistul asub mitu kultuurimälestist:
Ameerika Ühendriikide Armee Sõjaväevalitsus Koreas
Ameerika Ühendriikide Armee Sõjaväevalitsus Koreas (inglise keeles United States Army Military Government in Korea, USAMGIK, korea keeles 재조선미육군사령부군정청) oli Korea poolsaare lõunaosa valitsus aastatel 1945–1948.
Riik oli sellel perioodil mitmel põhjusel suuresti poliitilises ja majanduslikus kaoses. Jaapani okupatsiooni järelmõjud olid endiselt tuntavad nii Korea lõunaosas kui Nõukogude Liidu kontrolli all olevas põhjaosas. Rahvale tekitas meelepaha ka USA sõjaväevalitsuse toetus Jaapani koloniaalvalitsusele, mille valitsejad jäeti pärast Jaapani võimu lõppu Koreasse nõustajateks. Toimuvat ja rahva seas populaarset Korea Rahvavabariiki (KRV) ignoreeriti ja tsenseeriti võimu poolt, lõpuks kaotati see täielikult. Ameerika Ühendriigid toetasid Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni valimisi, mis jaotasid Korea kaheks.
Lisaks polnud USA sõjavägi riigi juhtimiseks valmis: ei osatud kohalikku keelt ega tuntud poliitilist maastikku. Selle tõttu destabiliseerisid paljud USA sõjaväe poliitilised otsused riiki veelgi. Riigi stabiliseerimisele ei aidanud kaasa ka Korea põhjaosast (u 400 000) ja välismaalt saabuvad migratsioonilained.
Eesti Inseneride Ühing
Eesti Inseneride Ühing (lühend EIÜ) oli aastatel 1921–1940 Tallinnas tegutsenud ühendus, kuhu kuulus diplomiga insenere.
Aastast 1930 üllitas ühing koos Eesti Arhitektide Ühingu, Eesti Keemikute Seltsi ja Insenerikojaga ajakirja Tehnika Ajakiri.
Kuressaare vanalinn
Kuressaare vanalinn on Kuressaare kesklinnas haruldane vaatamisväärsus, mida on pidevalt restaureeritud.
Tänase vanalinna tänavavõrk ja kolmnurksed väljakud olid enam-vähem juba 17. sajandi teiseks pooleks välja kujunenud.
Kuressaare vanalinn on muinsuskaitseala, mistõttu iga ehitus- ja kaevetöö vanalinnas eeldab kooskõlastust Muinsuskaitseametiga.
Jalametsa järv
Jalametsa järv on järv Järva maakonnas Järva vallas Jalametsa külas. Veekogu pindala on 2,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1696 m. Järves on üks saar.
Ŏtdâr Méan Cheăy provints
Ŏtdâr Méan Cheăy provints on 1. järgu haldusüksus Kambodžas. Asub riigi põhjaosas ja piirneb Taiga.
Provints loodi 1999. aastal.
Provintsi alal paikneb Dângrêki mäestik. Suureks probleemiks on metsade üleraie ja ebaseaduslik raie.
Tänapäeva provintsi aladel olid punaste khmeeride viimased tugipunktid. Seal suri Pol Pot, kes on maetud Anlong Vengi linna.
Haldusjaotus
Provints jaguneb neljaks ringkonnaks (srok) ja üheks omavalitsuseks (krong).
Oranž rikenell
Seent on leitud ka Eestist.
Eesti-Maroko suhted
Eesti-Maroko suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Maroko vahel.
Maroko tunnustas Eestit 24. septembril 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 22. juunil 1992.
Tegutseb Eesti suursaadik Marokos, kes resideerib Madridis. Tegutseb ka Maroko suursaadik Eestis, kes resideerib Helsingis.
Roosna-Alliku Tehisjärv
Roosna-Alliku Tehisjärv (ka Tehisjärv, Roosna-Alliku tehisjärv) on järv Järva maakonnas Paide linna halduspiirkonnas Allikjärve külas. Veekogu pindala on 2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 796 m.
Arsen Tšhilingarjan
Ta tegi kaitsjana debüüdi 1984. aastal FC Ararat Jerevanis ning juhtis Armeenias mitut jalgpalliklubi.
Ta suri Prantsusmaal pärast pikka haigust.
Koidula park
Koidula park on park Pärnu kesklinnas. Park on nimetatud Lydia Koidula järgi.
Park otsustati rajada 1925 ning see avati 1929. Pargis asub Lydia Koidula monument.
Park on võetud looduskaitse alla.
Ajalugu
Park on rajatud Pärnu vana vallikraavi tasandatud osale. Otsus vallikraav täis lükata tehti 1925. aastal. Samal ajal otsiti kohta Pärnusse kavandatavale Lydia Koidula ausambale. Välja pakuti mitmeid asukohti, kuid 1928. aastal otsustas linn, et ausammas tuleb vana vallikraavi otsa ehk kino Illusiooni ees olevale platsile. Koidula ausamba autor oli Amandus Adamson ja ümbritseva pargi kujundasid Erich von Wolffeldt ning Aleksander Nürnberg. Pargi ja ausamba pidulik avamine toimus 6. juunil 1929.
Kulmar
Kulmar on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti Kulmar perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Koll, Kolli, Kulbok, Kulmann ja Kuutmann. Ermo Kulmari palvel kanti Kulmar perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 291 all.
Kartulikoobas
Kartulikoobas oli vanasti maa sisse kaevatud kartulihoidla. Kartulikoopa pikkus oli 2,3 m, laius ja sügavus mõlemad 1,5 m.
Eestis olid need 19. sajandil laialdaselt kasutusel lõunaosas, eriti Kagu-Eestis. 20. sajandi algul tulid kartulikoobaste asemel kasutusele kartulikeldrid.
Tömpnina-rästik
Tömpnina-rästik (Vipera latastei; Vipera latasti) on rästiku perekonna maoliik.
Klassifikatsioon
Boscà olevat liigi kirjeldamisel kasutanud nii kirjapilti latastei kui ka latasti ja nimi võib tänapäevani vaidluse all olla.
Van Wallach jt (2014) on Vipera latasti nimetanud nomen incorrigendum 'iks.
Tänapäeval liigitatakse see madu soomuseliste seltsi rästiklaste sugukonna rästiku perekonna maoliigina ja tema teaduslik ladinakeelne nimetus on Vipera latastei.
Alamliigid
Veebipõhises roomajate taksonoomilises andmebaasis roomajate andmebaas on tömpnina-rästikul kaks alamliiki:
Kirjeldus
Tömpnina-rästikute maksimaalne kehapikkus (keha koos sabaga) võib olla 72 cm, kuid üldiselt on nad lühemad – 50 cm pikkused.
Nende soomuste värvus on helehall, pruunjas või oliivipruun. Musta värvi seljasoomused moodustavad, sarnaselt hariliku rästikuga (levila enamasti ei kattu), siksakmustri. Piki keha külgi on rida musti ringe ehk laike.
Pea on, usutavasti süljenäärmete tõttu, kolmnurgakujuline ja ninamiku tipus paikneb tal sarv. Sabaots on kollane.
Paaritumine toimub kevadel, soodsate ilmastikuolude korral ka sügisel. Esmalt võtavad isased maod sookaaslastega mõõtu võitlustes. Madude võitluse käigus võivad nad tõusta poolest kehast püsti ja põimuda teineteise ümber, et vastast vastu maad suruda. Emb-kumb võib ka mõne aja möödudes ümber mõelda.
Emased suguküpsed maod roomavad esialgu isaste eest ära, aga isased jõuavad neile järele roomata ja õnne korral ka emase seljale roomates temaga paarituda. Suguküpsete tömpnina-rästikute sugulise paljunemise vormiks on vivipaaria. Emased sigivad kord kolme aasta jooksul. Graviidne emane tömpnina-rästik poegib, augustist kuni oktoobrini, 2–13 maopoega. 16–18 cm pikkused maopojad on üsna iseseisvad maod ja toituvad eeskätt putukatest.
Levila
Tömpnina-rästikut võib kohata Marokos, Alžeerias, Portugalis ja Hispaanias. Tuneesias võib see liik olla välja surnud.
Kokkupuuted inimesega
Need maod võib inimeste suhtes liigitada mürkmadudeks – nende hammustus võib esile kutsuda raske astmega mürgistusseisundi.
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Vipera latastei ja saksakeelset artiklit de:Stülpnasenotter seisuga 3.04.2015.
Paldiski II maailmasõja matmispaik
pisi|II maailmasõjas hukkunute ühishaud Paldiskis Paldiski II maailmasõja matmispaik paikneb Paldiski õigeusu kalmistu põhjapoolses osas, kuid ei moodusta omaette kalmistut. Matmispaik asub Harju-Madise kihelkonnas, praeguse haldusjaotuse järgi Paldiski linnas.
Kalmistuosale on praeguste mälestustahvlite järgi maetud 6 inimest. Teiste andmete järgi on sinna maetud 12 inimest, kuid osa neist võivad olla ümber maetud.
Paldiski II maailmasõja matmispaik tunnistati 1995. aastal kultuurimälestiseks.
Bântéay Méan Cheăy provints
Bântéay Méan Cheăy provints on 1. järgu haldusüksus Kambodžas. Asub riigi loodeosas ja piirneb Taiga.
2008. aasta rahvaloenduse andmetel elas provintsis 678 033 inimest. Provintsi halduskeskus on Sisŏphŏn. Tai piiri ääres asub Poipet.
Haldusjaotus
Provints jaguneb seitsmeks ringkonnaks (srok) ja kaheks omavalitsuseks (krong).
New Scientist
New Scientist on Inglismaal välja antav, 1956. aastal asutatud interdistsiplinaarne laiale lugejaskonnale suunatud teadusajakiri, kus ilmuvad peamiselt teadusajakirjanike kirjutatud artiklid uutest suundadest, avastustest ja aruteludest teaduses.
Jäola
Jäola oli küla Virumaal, ajalooliselt Kärsa mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Kamariku küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Väike-Maarja kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Räitsvere külaga.
Külast on teateid alates 1456 (Haholl).
Kaasiksoo küla
Kaasiksoo oli küla Virumaal, ajalooliselt Põlula mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Nurkse küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Jaagupi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Nurkse külaga.
Külast on teateid alates 1913 (Казиксоо).
Narmaskala (perekond)
Narmaskala (Phycodurus) on narmaskalade monotüüpne perekond merinõellaste sugukonnast.
Perekonda Phycodurus kuulub üks liik – narmaskala (Phycodurus eques).
Lähim sugulasperekond on Phyllopteryx. Koos nad moodustavad eraldi klaadi Phyllopteryginae.
Narmaskala leviala hõlmab Austraalia lõuna- ja edelaosa rannikumerd.
Ajalugu
Samas töös (2010) tõestasid Wilson ja Rouse geneetiliste uurimuste alusel, et perekonnad Phycodurus ja Phyllopteryx moodustavad omaette klaadi ja et ülejäänud alamsugukonda Syngnathinae kuuluvast enam kui 50 perekonnast on neile kahele lähim sugulasperekond Solegnathus.
Ilo park
Ilo park on park Tallinnas Nõmme linnaosas Vabaduse puiesteel.
Pole teada, kes pargi rajas, ent arvatavasti projekteeriti ja rajati see pärast II maailmasõda.
Pargi nimi kinnitati ametlikult 10. septembril 2008.
Kai Cenat
pisi|Kai Cenat (2021) Kai Cenat III (sündinud 16. detsembril 2001) on Ameerika sisulooja, kes on tuntud peamiselt Twitchis voogesituse ja YouTube'i postitamise poolest. 2022. aasta oktoobris sai Cenatist sel ajal enim tellitud Twitchi striimija.Ta on YouTube'i grupi AMP liige.
Varajane elu
Kai Cenat III sündis 16. detsembril 2001. Teda kasvatasid New Yorgis Bronxis Haiti isa ja Trinidadi päritolu ema. Ta on väitnud, et tema nimele lisas III järelliide tema ema, et esindada oma kolmandat last. Algselt koomikuks pürginud Kai Cenat postitas kesk- ja kõrgkooli ajal Facebooki ja Instagrami lühivormis sisu
Karjäär
Cenat laadis oma esimese YouTube'i video üles 2018. aasta jaanuaris ja hakkas tegema videoid, mis käsitlevad vempe ja väljakutseid. Ta liitus YouTube'i grupiga AMP pärast seda, kui ta avastas Bronxis sündinud YouTuber Fanum. Sellest ajast peale esines ta regulaarselt kanali videotes. Ta alustas Twitchis voogesitust 2021. aasta veebruaris pärast YouTube'ist migreerumist, mängu- ja reaktsioonisisu edastamist.
Tal oli näitlejaroll Polo G 2022. aasta juunisingli "Distraction" treileris.[10] Kai Cenat avaldas 2022. aasta mais koos Ameerika räppari NLE Choppaga oma debüütsingli "Bustdown Rollie Avalanche", mida 2022. aasta septembri seisuga on Spotifys voogesitatud 25 miljonit.
2022. aastal hakkas Kai Cenat oma voogudesse kaasama kuulsustest külalisi, sealhulgas aprillis Bobby Shmurdat,[11] oktoobris Lil Babyt ja novembris 21 Savage'i, kes aitasid tal saada oma tolleaegse kõrgeima
Välislingid
Kai Cenat Youtube https://www.youtube.com/@KaiCenat
Franz Sintenis
Franz Leopold Friedrich Sintenis (27. august 1835 Alten – 15. veebruar 1911 Ventspils) oli baltisaksa entomoloog ja kirjamees.
Scott Altman
Scott Douglas Altman (sündinud 15. augustil 1959) on Ameerika Ühendriikide endine mereväelane, katselendur ja NASA astronaut.
Siirdamine
Siirdamine ehk siirdistutamine ehk transplantatsioon on meditsiinis kui ka mitmes teadusharus, harilikult loomadel kasutatav invasiivne meetod, mille eesmärgiks on sama või eri liigi isendi elusa koe või elundi (siiriku) ümberistutamine algsest paiknemiskohast teise kohta või ühelt isendilt teisele.
Scott Altman
Altman liitus mereväega 1981. aastal ning sai mereväelenduriks 1983. aastal. 1987. aastal asus ta õppima Ameerika Ühendriikide Mereväe Katselendurite Kooli, mille lõpetas 1990. aastal. Altman osales operatsiooni Southern Watch raames Iraagi lõunaosa lennukeelutsooni jõustamises. Mereväes teenimise ajal mängis ta filmis "Tippkutt", sooritades mitu filmis nähtavat õhumanöövrit. 1994. aastal valiti ta NASA astronaudiks.
Siirdamine
Inimesele millegi siirdamiseks võidakse materjali võtta temast endast (autoplastika), teiselt inimeselt (homoplastika) või loomalt (heteroplastika). Kõige tulemusrikkam on autoplastika.
Siirdamisel võidakse kasutada siirikkudesid või - elundeid nii elusdoonoritelt kui ka surnukehade elundeid ja kudesid.
Scott Altman
Altman lahkus NASAst 2010. aastal.
Siirdamine
Sagedamini siiratakse nahka, luud ja kõõluseid, harvem närve, veresooni jt kudesid. 20. sajandi teisest poolest on siiratud ka südant, kopse ja neere.
Räägi temaga
Selle režissöör ja stsenarist on Pedro Almodóvar.
Film võitis 2002. aastal Oscari parima algupärase stsenaariumi eest ja 2003. aasta Kuldgloobuse parima võõrkeelse filmi kategoorias. Samuti pälvis see 2002. aastal Euroopa parima filmi filmiauhinna.
Sjevjerodonetski rajoon
Sjevjerodonetski rajoon (ukraina keeles Сєвєродонецький район) on rajoon Ukrainas Luhanski oblastis. See loodi ametlikult juulis 2020 Ukraina haldusjaotuse reformi käigus.
Rajooni keskus on Sjevjerodonetsk linnas. Rahvaarv oli 2022. aastal hinnanguliselt 369 539.
Pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse 2022. aasta 24. veebruaril kontrollib rajooni Venemaa okupatsioonivõim Luhanski Rahvavabariigi nime all.
Lamiņi
Lamiņi on küla (vidējciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Pūre valla põhjaosas.
Küla on kujunenud endise Lamiņi mõisa (Lievenhof, Liwinhof) keskuse juurde. Lamiņis asub katoliku kirik. Külas asub Lamiņi bussipeatus. .
Külas kasvav hobukastan ümbermõõduga 3.43 meetrit on looduskaitse all. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Lamiņi katoliku kirik ja Lamiņi mõisa hoonetekompleks, sealhulgas park, piirdemüür, tõllakuur, suguvõsa hauakabel ning häärber.
Aastal 2015 oli külas 95 elanikku, aastal 2018 oli elanikke 99, aastal 2020 aga 106.
Kingscote
Kingscote on linn Austraalias Lõuna-Austraalia osariigis Kangaroo saarel.
Lamiņi
pisi
Kingscote
See asub osariigi pealinnast Adelaide'ist 119 km edalas. Kingscote on Lõuna-Austraalia osariigi vanim Euroopa päritolu asula ning on saare suurim linn. 2016. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 1790 inimest. See on ühtlasi koduks ka maailma väikseimate pingviinide, kääbuspingviinide kolooniale.
Markus Luik
Markus Luik (sündinud 24. märtsil 1981 ) on eesti näitleja.
Markus Luik on mänginud filmides "Malev", "Kinnunen", "Taarka", "Üks mu sõber", "Seenelkäik", "Free Range. Ballaad maailma heakskiitmisest" ja "Maastik mitme kuuga".
Isiklikku
Markus Luige isa oli näitleja Sulev Luik ning ema on Heili Luik. Markus Luigel on ka noorem vend.
Raudtee karjäär
Raudtee karjäär on järv Pärnu maakonnas Tori vallas Selja külas. Veekogu pindala on 11,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 4271 m. Järves on 8 saart.
Cryophis
Cryophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Cryophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Kaarma-Tagaküla
Kaarma-Tagaküla oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Ebavere küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Ebavere külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Mustjas rikenell
Mustjas rikenell (Rickenella swartzii) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Selja tiik
Selja tiik on järv Pärnu maakonnas Tori vallas Selja külas. Veekogu pindala on 2,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1139 m. Järves on kolm saart.
Ramingstein
Ramingstein on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.
Ramingstein asub Salzburgi liidumaa kagunurgas Salzburgi, Steiermargi ja Kärnteni liidumaade kohtumiskohas. See on ainus vald Lungaus, mis on kõrguslikult allpool 1000 m. See asub otse Muri ääres.
Albi katedraal
Albi katedraal on Prantsusmaal Albi linnas asuv 13. sajandist pärinev pühale Ceciliale pühitsetud roomakatoliku katedraal, Albi piiskopkonna keskus. Kirik on koos Saint-Salvi kvartaliga, vana sillaga, piiskopipaleega ja teiste keskaegsete piiskopilinna ehitistega kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse.
See on üks maailma suurimaid telliskirikuid Bologna San Petronio basiilika, Gdanski Maarja kiriku ja Müncheni Frauenkirche järel.
Ajaloost
Praegusele katedraalile eelnes mitu sakraalehitist samal kohal. Esimene kirikuhoone püstitati 4. sajandil, kuid see hävis 666. aastal tulekahjus. 920. aastal ehitati uus kirik, mille asemele püstitati 13. sajandil Toulouse'i gootika stiilis (gothique méridional, gothique toulousien) tellistest tänapäevani püsinud katedraal.
Katedraali hakati ehitama 1282. aastal piiskop Bernard de Castanet' algatusel. Ehitatuna otse albilaste sõdade järel, kui Albi kujunes mõjukaks piiskopilinnaks, ja arvestades võimalike edasiste rahutustega, kujundati hoone kindluskirikuks, mille müürid on kohati kuni 6 meetrit paksud. Massiivne kellatorn ehitati aastatel 1355–1366. Ehitis oli 1383. aastaks suuremalt jaolt valmis, kuid viimased ehitustööd lõpetati alles aastal 1492.
Arhitektuur
Olgugi et kirikuhoone on gooti ehitis, ei meenuta see kuidagi õrnadest kivikaartest ümbritsetud avarate klaasakendega Põhja-Prantsusmaa gooti kirikuid. Kirik on ehitatud tellisest, mis oli odavam ning kiiremini toodetav ja laotav ehitusmaterjal kui looduskivi, selle paksudes seintes on tagasihoidlikud kõrged ja kitsad aknad. Ümara kujuga tugipiilarid on võib-olla kopeeritud 13. sajandi lõpul piiskopipalee ümber ehitatud kindlustusvööndist, mis on tänini säilinud. Katedraali hoonemassi kulminatsiooniks on lääneotsas asuv massiivne 78 meetri kõrgune kellatorn. Torn on ligikaudu nelinurkse põhiplaaniga ümmarguste tugipiilaritega igas nurgas; piilarite vahel toetab iga korrust eenduv veerandkaar ja nende ülaservi ääristab neliksiirudest rinnatis. Torni tippu kroonib hilisem kaheksanurkse põhiplaaniga tornikorrus (1485–1492). Torn on ligikaudu sama lai kui pikihoone.
Katedraali katust ääristavad reana valgest kivist veesülitid, mis lisati 19. sajandil restaureerimistööde käigus. Piiskop Dominique de Florence'i (1394–1410) ajal ehitatud lõunaportaal haarab endasse ühe varasema ümartorni, keerukas leekestiilis baldahhiin selle kohal pärineb 16. sajandist.
Siseruum
Katedraali siseruum koosneb hoolimata ehitise suurusest vaid ühest löövist, mida kogu ulatuses ümbritseb ühevõlvikulistest kabelitest pärg. Kabeleid eraldavad vaheseinad toimivad kirikusiseste tugipiilaritena, mis toetavad külgedelt kesklöövi võlvide raskust. Vastukaaluks lakoonilisele kindlusetaolisele välisarhitektuurile on kiriku sisemus kujundatud väga rikkalikult.
Siseruumi vararenessanss-freskod on loonud itaalia meistrid. Võlvi katva fresko maalisid Modenast ja Bolognast pärit meistrid aastail 1509–1512, see on 97 meetrit pikk ja 28 meetrit lai, olles seega mõõtmetelt suurim itaalia renessansi kunstiteos Prantsusmaal.
Kesklöövi lääneseinal on viimset kohtupäeva kujutav maal, mille autoriks arvatakse tundmatut franko-flaami koolkonna maalikunstnikku ja loomisajaks ajavahemikku 1474–1484.
Kivikirves
pisi|Kivikirves Kivikirves on kirvetaoline kivist tööriist.
Albi katedraal
Siseruum
15. sajandist pärineb ka leekestiilis koorivõre.
Kivikirves
Kivikirveid on leitud ka arheoloogilistel kaevamistel Eestis.
Keskpark
pisi|Kepikõndijad Tartu linna tervisepäeval Keskpargis septembris 2012 Keskpark (ka Kaubahoovi park) on linnaarhitekt Arnold Matteuse juhtimisel loodud regulaarpark Tartu kesklinnas.
Stanley Donen
Stanley Donen (13. aprill 1924 Columbia, Lõuna-Carolina osariik – 21. veebruar 2019) oli USA filmilavastaja ja koreograaf.
Keskpark
Pargi pindala on 1,9 hektarit, see asub Tartu kesklinnas Küüni tänava jalakäiguala, Uueturu tänava, Vabaduse puiestee ja Poe tänava vahel, selle keskel on kaks plaaditud väljakut, millele viivad diagonaalsed plaaditud teed.
Pargi muudavad omapäraseks ümbritsevad ühe- ja kaherealised pärnaalleed, ristkülikukujulist põhiplaani läbib mööda kunagise Kauba tänava serva üherealine pärnaallee, murualadel kasvab leht- ja okaspuid ning põõsagruppe. Kaubahoovi platsi iseloomustavad kolm püramiidtamme ja kolm mitmeharulist ginnala vahtrat, Kaubamaja-poolsel avaramal platsil kasvavad neli torkavat kuuske ja kaks haljastuses harva esinevat Engelmanni kuuske. Pargis kasvab 18 liiki puittaimi, kokku 183 puud ja põõsast, neist 146 pärna, millest 138 moodustavad alleed, põõsarindes on esindatud sirelid, läätspuud, tuhkpuud, ebajasmiin ja lumimari. Pargipuistu on keskealine, heas seisundis ning perspektiivne, üks püramiidtammedest on dendroloogilise haruldusena määratud eriti väärtuslikuks puuks.
Kolmest küljest piiravad parki hooned, Küüni tänaval Tartu kaubahall ja GMP Plaza, Poe tänaval nõukogudeaegsed elumajad, Uueturu tänaval Tartu Kaubamaja. Tervikuna avatud on vaid Vabaduse puiestee poolne külg, millest teisele poole jäävad haljasala ja Emajõgi. Pargi Kaubamaja-poolses küljes Küüni tänava ääres on poolkaarekujuline laste mänguväljak.
Park seob Emajõe rohekoridori Barclay platsi ja Uueturu platsi kaudu Toomemäe ja Lillemäe pargi rohealadega.
Ajalugu
Enne Teist maailmasõda paiknes sel kohal Tartu Kaubahoov. Kaubahoov hävis 1941. aasta juulis ning praeguse Keskpargi ala nimetati mõnda aega seal paiknenud pritsimaja tõttu Pritsumaja kvartaliks. Pritsumaja omakorda hävis sõjategevuse tagajärjel 1944. augustis-septembris ja pargiala tühjendati varemetest aastatel 1945–1947.
Hoonestamise vältimiseks rõhutas linnaarhitekt Matteus, et tegu on Kodusõja kangelaste väljakuga, vastavalt sellele paigutati 1967. aastal mälestuskivi tööliste, soldatite ja maatameeste saadikute nõukogu kunagisele asukohale endise pritsimaja kohal ning 1978. aastal püstitati väljaku Vabaduse puiestee poolsesse serva endise Kaubahoovi kohale kodusõja kangelaste mälestusmärk. Pargi Emajõe-poolsele küljele rajati madal tribüün, kust poliitikud tervitasid tähtpäeviti paraade.
Intervjuus 1981. aastal kinnitab Matteus, et kuigi Keskpark loodi taastamise korras projektita, on enam kui 30 aastaga sinna "kasvanud terve park" ja kuigi linnakeskus tühjaks jääda ei saa, on park looduskaitselise väärtusega: "Võib-olla on õigus, et tuleb siia neid puid võimalikult jätta."
Tänapäev
Tänapäeval on pargis pingid ja laste mänguväljak, seal korraldatakse näitusi, kontserte, terviseüritusi, Prima Vista traditsioonilist pargiraamatukogu koos luuleprõmmu, esitluste ja töötubadega jpm, suurürituste ja laatade ajal on pargis laste- jm atraktsioonid, huviüritused ning müügitelgid, pargis on näidatud vabaõhukino ja peetud välikontorit.
Pargi Emajõe-poolses küljes olev Vabaduse puiestee suletakse autoliiklusele eri ürituste tarbeks, 1996. aastast toimus seal igal aastal tänavareiv Freedom Parade, seal korraldatakse traditsiooniliselt võidupüha paraadi, kus president tervitab tribüünilt kaitsevägesid, seal on Tartu Maratoni jooksumaratonide jm spordiürituste stardikoht.
2020. aasta suvel suleti Vabaduse puiestee autodele 9. juulist 8. augustini ning kujundati sellest "autovabaduse puiestee", kus paiknesid rula- ja korvpalliplats, lauatenniselauad, pikniku- ja koosolekualad, tantsuplats, bassein, kiiged, välilugemissaal, toimusid hommikujooga, tervise- ja kontsertprogramm, loodusmaja ja kunstimuuseumi tegevused jpm, 2021. aastast tungib autovabadus puiesteelt ka juba Keskpargi pinnale.
Hoonestamise plaanid
Hoonestamine tuli uuesti kõne alla pärast Tartu Linnaraamatukogu ja Tartu Kunstimuuseumi ühishoone arhitektuurikonkursi läbikukkumist Magistri tänava parkla kohale 2012. aastal. Tartu Kesklinna planeering 2016. aastast näeb ette Keskpargi Vabaduse puiestee poolse osa hoonestamise linnaraamatukogu ja kunstimuuseumi ühendava kultuurikeskuse rajamiseks. Pargi hoonestamise plaanid on tekitanud vastuseisu üldplaneeringust alates, on koostatud petitsioone, pakutud alternatiivseid kontseptsioone pargi väärindamiseks ning otsitud kultuurikeskusele kohta mujal.
Eesti-Malta suhted
pisi|Eesti ja Malta kaardil Eesti-Malta suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Malta vahel.
Malta tunnustas Eestit 26. augustil 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 1. jaanuaril 1992.
Põud
pisi|Põua tagajärjel kuivanud põllud [[Austraalias Benambra linna lähedal]] Põud on pikka aega kestev veepuudus mingil territooriumil.
Põuda esineb kõige sagedamini, kui selle piirkonna valglas sajab keskmisest vähem.
Pikka aega kestnud põud võib põhjustada kõrbestumist.
Inimese kaasatus võib pigem suurendada põua mõju jätkumist, mis on tugevnenud, pikenenud ja laienenud alates 1970ndatest inimese põhjustatud globaalsest soojenemisest.
Viimane suurem põuaperiood oli aastatel 1999–2002 Tuneesias ja Alžeerias, mis oli viimase 500 aasta jooksul laastavaim.
Suuremad põuapiirkonnad on ka Ida-Aasias ja Austraalias.
Karitsa-Saueaugu
Karitsa-Saueaugu oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Karitsa küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Karitsa külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Jesper Kruus
Jesper Mattson Kruus (Krus, Cruus, Kruse, 1576 või 1577 – 1. november 1622 Lempisaari, Turu lään, Päris-Soome) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane.
Poola-Rootsi sõja ajal oli ta 1601 Soome ratsurite rittmeister ja neli aastat hiljem juba Tallinna linnuse asehaldur. 1605. aastast Pärnu asehaldur, 2. juulist 1606 Põhja-Soome laaman, osales 1607 Valmiera piiramisel ja vallutas Kirumpää linnuse, oli 1608 Soome, Eestimaa ja Liivimaa väeüksuste ülemjuhataja ja 1609 riiginõunik.
Taani ja Rootsi kuningriigi vahelise Kalmari sõja puhkedes 1611 määrati ta Västergötlandi rügemendi ülemaks ja veebruaris 1612 võitis taanlasi Köllerydi lahingus Hallandis. Seejärel oli 22. juunist 1615 feldmarssal ja Rootsi sõjajõudude ülem, ning samast aastast ka riigivarahoidja (Riksskattmästare – riigimaksumeister). Kuningas Gustav II Adolfi kroonimisel 1617 löödi ta rüütliks.
Litva
Litva (vene keeles Литва) oli kahe tekiga kuueteistkümnes Rossija-klassi (projekt 785/OL800, II seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1955 Volga jõelaevakompaniile.
Jesper Kruus
Pärast Poola-Rootsi sõja 1621. aasta Riia lahingut oli ta 26. septembrist 1621 esimene rootslaste Riia linna, linnuse ja lääni kuberner.
Litva
Selle nime all kasutati laeva aastail 1955–1961 Volgal liinil Moskva – Rostov Doni ääres, aastail 1961–2000 Jenisseil NSVLi ja Venemaa lipu all. 1. oktoobril 1957 põrkas Litva Kuibõševi veehoidlal kokku laevaga Kara, ja sai kergeid vigastusi.
Jesper Kruus
Ta oli Harviala (Harfvila), Jokioineni (Jockis) ja Lempisaari (Lemsjöholm) härra Soomes ja kuningas Gustav II Adolfi poolt annetatud Karksi linnuselääni (Karckus; Karksi staarostkond) ja 1622. aastast Ruhja linnuselääni (Rujen; Ruhja staarostkond) härra Liivimaal.
Litva
2000. aastal kanti laev maha ja müüdi. Uus omanik kasutab Litvad 40 toaga ujuvhotellina Jenisseil Krasnojarskis.
Jesper Kruus
Ta on maetud Stockholmi Nikolai kirikusse.
Perekond
Tema vanemad olid Häme linnuselääni asehaldur, Pohjanmaa laaman ja riiginõunik Matts Larsson Cruus af Harfvila ja Anna (Leijon), kes oli Hans Björnsson Lejoni õde.
25. septembril 1614 abiellus ta Turu linnuses Brita De la Gardiega (1581–1645), kes oli vabahärra Pontus De la Gardie ja Sofia Gyllenhielmi tütar. Abielust sündisid:
Natalia Jaresko
pisi|Natalia Jaresko (aastal 2010 Kiievis) Natalia Jaresko (inglise keeles Natalie Ann Jaresko, ukraina keeles Наталія Енн Яресько või Наталія Іванівна Яресько; sündinud 24. aprillil 1965 Elmhurstis) on USA-s sündinud ukraina päritolu investeerimispankur ja Ukraina poliitik. Ta oli 2. detsembrist 2014 kuni 14. aprillini 2016 Ukraina rahandusminister.
Ta sündis aastal 1965 Elmhurstis Illinoisis ukraina emigrantide (tema vanemad asusid Teise maailmasõja ajal USA-sse; isa on sündinud Poltava oblastis) järeltulijana. Ta lõpetas aastal 1987 bakalaureusena raamatupidamise alal DePauli ülikooli Chicagos. Aastal 1989 lõpetas ta magistrina riigijuhtimise alal Harvardi ülikooli juures asuva Kennedy nimelise riigijuhtimise kooli.
Aastatel 1989–1991 töötas ta Ameerika Ühendriikide Riigidepartemangus Nõukogude Liidu osakonnas majandusnõunikuna.
Isiklikku
Ta oli aastani 2010 abielus Igor Figlusega, siis abielu lahutati; neil on kaks tütart.
Läti raudteejaamade ja raudteepeatuste loend
Läti raudteejaamade loend loetleb Läti praeguseid ja endiseid raudteejaamu ja raudteepeatusi.
Priroda
Priroda (Природа) on Venemaa Teaduste Akadeemia populaarteaduslik loodusteaduste (astronoomia, füüsika, bioloogia ja maateaduste) alane kuukiri.
Seda antakse välja 1912. aastast.
Ajakirja autorid on teadlased ning artiklid on mõeldud teiste erialade teadlastele ja teistele nõudlikele lugejatele.
Bailleulmont
Bailleulmont on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Küla asub 13 km Arrasist edelas, teede D1 ja D66 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Vaatamisväärsused
pisi|tühi|Bailleulmonti vallamaja
Hubble'i süvavaade
pisi|Hubble'i süvavaade pisi|Hubble'i süvavaate asukoht Hubble'i süvavaade (Hubble Deep Field) on Hubble'i kosmoseteleskoobi foto Suure Vankri tähtkujus asuvast piirkonnast.