cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sibulaküla
Ajalugu
Aastate jooksul on Sibulaküla asumis tegutsenud mitmesuguseid organisatsioone. 1920. aastatel tegutsesid seal Sionistide Tööorganisatsioon Hitachdut ning Tallinna Vene Kaunite Kunstide Harrastajate Selts Gusli. Asumis on tegutsenud ka Eesti Antroposoofiline Selts ja OÜ Raadio-Ringhääling.
Sulevi
pisi|Sulevi pasunakoor (1910) pisi|Sulevi jahimehed (1920) pisi|Sulevi elanikud väikest pidu pidamas (1920) Sulevi on küla Gruusias Abhaasias.
Külas on tegutsenud Sulevi küla kool.
Mark Webber (täpsustus)
Mark Webber võib olla:
ROK-i maakoodide loend
ROK-i maakoodid on spordis kasutatavad kolmetähelised Rahvusvahelise Olümpiakomitee maakoodid.
Võisiku vald (Kolga-Jaani kihelkond)
Võisiku vald (saksa keeles Woiseck) oli vald Viljandimaal Kolga-Jaani kihelkonnas. Valla pindala oli 205 km² ja elanikke oli 2526 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866 –1939.
Vallas oli 560 talundit ja elamut ning need kasutasid 10 356 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Eesnurga külas.
Vallas asus Võisiku mõis.
Maastikukaitseala
pisi|Tinaliiv [[Mustoja maastikukaitsealal.]] pisi|Alustaimestik [[Kõrvemaa maastikukaitsealal.]] Maastikukaitseala ehk looduspark on kaitseala, mis on loodud maastiku säilitamiseks, kaitsmiseks, uurimiseks, tutvustamiseks ja kasutamise reguleerimiseks.
Loodusekaitseseaduse §28  järgi on maastikukaitseala eritüübid park, arboreetum ja puistu.
Maastikukaitseala võimalikud vööndid on sihtkaitsevöönd ja piiranguvöönd.
2007. aasta lõpu seisuga on Eestis 149 maastikukaitseala.
Krae
pisi|Erisugused varase baroki kraed ja inimesed Anthonis van Dyck'i Perekonnaportreel, 1621
Krae on riietuseseme ehk rõiva (näiteks pluusi) detail, mis ümbritseb kaela.
Krae on riietusesemega ühes tükis või selle külge kinnitatav.
Estonia (Abhaasia)
Estonia ehk Estonka on küla Gruusias Abhaasias Kodori jõe orus umbes 20 km kaugusel merest.
Voltveti vald
pisi|Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Voltveti vald (saksa keeles Tignitz), ka Tihekõnnu vald oli vald Pärnu kreisi Saarde kihelkonnas ja Pärnu maakonnas.
Valla pindala oli 203 km² ja elanikke oli 1918 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866 –1939.
1939. aasta vallareformiga moodustati Laatre, Abja, Volveti ja Jäärja vallast – Rajangu vald. Volveti, Vana-Kariste, Uue-Kariste ja Pati vallast moodustati Tihemetsa vald.
Inga Ivanova
pisi|Inga Alatskivi lossis, august, 2016 Inga Ivanova (sünninimi Inga Luhasoo; sündinud 13. detsembril 1961 Venemaal Inta linnas) on eesti venekeelne lastekirjanik.
Annika Tõnuri
Annika Tõnuri (26. veebruar 1961 Pärnu – 3. detsember 2009 Island, Heimaey) oli eesti ooperilaulja, pianist ja pedagoog.
Mälestuse jäädvustamine
2015. aastal valmis Annika Tõnuri Islandi-perioodist dokumentaalfilm "Kirjad Islandilt". Film jäi viimaseks tööks režissöör Peeter Brambatile, kelle alustatu viis lõpule Ruti Murusalu. Stsenarist ja produtsent Peter Pedak nimetab filmi žanrilt muusikafilmiks. Film sisaldab kaadreid ka Annika Tõnuri elust ja lauljakarjäärist Eestis.
Linda küla
Linda ehk Ülem-Linda on küla Gruusias Abhaasias.
Alfred Hrdlicka
thumb thumb|Sõjavastane monument Viinis Alfred Hrdlicka (27. veebruar 1928 Viin – 5. detsember 2009) oli Austria skulptor, graafik ja maalikunstnik.
Alfred Hrdlicka õppis aastatel 1943–1945 hambatehnikuks, seejärel õppis ta kuni 1952. aastani Viini kunstiakadeemias maalikunsti ja kuni 1957. aastani Fritz Wotruba käe all skulptuuri. Aastal 1960 esines ta Viinis oma esimese näitusega. Aastal 1964 äratas ta Veneetsia biennaalil rahvusvahelist tähelepanu.
Ta oli ka hea maletaja ning esindas Austriat 1953. aasta üliõpilaste maailmameistrivõistlustel.
Eesti presidentide loend
Vabariigi Presidendi ametinimetus võeti eesti keeles kasutusele 1. jaanuaril 1938 jõustunud põhiseadusega. Võõrkeeltes oli riigivanemat nimetatud presidendiks alates 1922. aastast.
1940–1992 Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis
Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis on Eesti Vabariigi riigipea kohustetäitja ametinimetus 1938. aasta põhiseaduse alusel. Peaminister asub täitma Vabariigi Presidendi ülesandeid, kui Vabariigi Presidendi ametikoht on vaba või Vabariigi President on takistatud oma ametikohuste täitmises, ja tema volitused kestavad, kuni astub ametisse uus Vabariigi President või Vabariigi Presidendi Asetäitja.
Võru vald (Põlva kihelkond)
Võru vald (saksa keeles Werrohof) oli vald Võrumaal Põlva kihelkonnas. Valla pindala oli 41 km² ja elanikke oli 1720 (1934. aasta seisuga). Vald moodustati 1866.
Valla alale jäi Võru mõis.
Ehud Barak
Ehud Barak (heebrea אֵהוּד בָּרָק; sünninimi Ehud Brog; sündinud 12. veebruaril 1942 Mishmar HaSharoni kibutsis) on Iisraeli vasaktsentristlik poliitik, Iisraeli Tööpartei esimees, alates 18. juunist 2007 Iisraeli kaitseminister. Aastail 1999–2001 oli ta Iisraeli peaminister.
Barak sündis Israel ja Esther (sündinud Godin) Brogi 4 pojast vanimana. Tema isa vanemad Reuben ja Frieda Brog mõrvati Leedus 1912, kui Israel oli 2-aastane. Ehudi emapoolsed vanavanemad Shmuel ja Elka Godin surid Treblinka koonduslaagris.
1959 muutis Ehud Brog oma nime Iisraeli sõjaväkke astumisel Barakiks, mis tähendab heebrea keeles valgustust või hiilgust.
Sõjaväes teenis ta 35 aastat ja sai lõpuks Iisraeli kõrgeima sõjaväelise auastme Rav Aluf, mis vastab kindralleitnandile. Yom Kippuri sõjas juhtis ta tankirügementi ja aitas päästa raskeid kaotusi kandnud langevarjurite pataljoni, mida juhtis Yitzhak Mordechai.
Zuberha
Zuberha on (vene keeles Зуберха) on mägi Venemaal Dagestanis Gergebili rajoonis Aimaki ja Gergebili küla vahel. Geograafilised koordinaadid on 42°34' N, 47°01 E'.
Ehud Barak
26. novembril 2012 teatas Barak, et lahkub pärast 2013. aasta jaanuaris toimuvaid parlamendivalimisi poliitikast.
Zuberha
Suhteline kõrgus on Gergebili poolel umbes 800 m, Aimaki poolel umbes 600 m. Kolmandas küljes on 400 m kõrgune püstine sein.
Ehud Barak
Teenistus eriüksuses ja erioperatsioonid
Barak on ekspert Iisraeli sõjaväe võitluskunstis krav maga.
1968 lõpetas Barak Jeruusalemmas Heebrea ülikooli füüsika- ja matemaatikabakalaureuse kraadiga. 1978 kaitses ta magistrikraadi majandusökonoomika alal Stanfordi ülikoolis.
Isiklikku
Sõjaväes tutvus Ehud oma tulevase abikaasa Navaga. Neil on 3 tütart. Abielu lahutati augustis 2003. 30. juulil 2007 abiellus ta Nili Pri'eliga.
Hašuri
Hašuri on linn Gruusias Šida Kharthli piirkonnas, Hašuri rajooni keskus.
Luu
Luud ehk kondid (os, mitmuses ossa) on luukalade, kahepaiksete, roomajate, lindude ja imetajate (sealhulgas inimese) luustikku kuuluvad kõvad, veidi elastsed, värskes olekus kollakasvalged elundid.
Luude kuju ja ehitust käsitleb osteoloogia ehk luuõpetus.
Luude koostismaterjaliks on peamiselt luukude.
Luuümbris
Luud ümbritseb õhuke tugev sidekoeline kile luuümbris ehk periost. Luu otstel seda pole, tavaliselt katab neid (liigesepindu) liigesekõhr. Luuümbris on luul tugevasti ümber, eriti sidemete ja kõõluste kinnitumise kohtades.
Luuümbrise välimine kiuline kiht teeb ta tugevaks. Luuümbrise seesmine kiht toodab luud moodustavaid rakke. Luude jämedamaks kasvamine toimub uute luuümbrisekihtide lisandumise ja luustumise teel.
Luuümbrises on palju luu sisse suunduvaid veresooni ja paiknevad tihedalt lümfisooned.
Luuaine
Luuümbrise all paikneb luuaine.
Luuaine koosneb osteotsüütidest, mis moodustavad luumaatriksi. Osteotsüüdid on rakujätkete kaudu omavahel seotud. Oma veresoonestik varustab osteotsüüte toitainete ja hapnikuga. Luukude lagundavad osteoklastid, osteoblastide abil luukude taasluuakse.
Luumaatriks sisaldab 25% vett, 30% orgaanilisest ainest ja 45% anorgaanilisi aineid (eelkõige hüdroksülapatiiti). Orgaaniline aine koosneb 95% ulatuses I tüüpi kollageenist ja 5% ulatuses proteoglükaanidest ja teistest mittekollageensetest valkudest, näiteks osteonektiin, osteopontiin ja osteokaltsiin (vaata ka osteoid).
Luuaine esineb põimikluukoe ja lamellaarse luukoe kujul.
Põimikluukude
Põimikluukude ehitatakse enamasti ümber lamellaarseks luukoeks. Täiskasvanud inimesel esineb see ainult oimuluu kaljuosas, kuulmeluukestes, hambaalveoolidel ja luudevaheliste õmbluste äärtel. Ka teatud luukasvajad ja luutsüstid võivad koosneda põimikluukoest.
Lamellaarne luukude
Lamellaarne luukude jaguneb väliseks plinkaineks (mis on pika luu diafüüsis väga paks) ja seesmiseks käsnolluseks, mis kujutab endast peentest luupõrkadest moodustunud käsnjat raamistikku.
Plinkaine
Luuümbrise all paikneb tihe, kompaktne, kõva plinkaine ehk plinkollus ehk kompaktaine, mis koosneb tihedasti üksteise kõrval paiknevatest mikroskoopilistest osteonidest. Plinkaine teeb luu tugevaks.
Plinkainesse suunduvad väljastpoolt rõhtsad Volkmanni kanalid, mis hargnevad seal piki luud kulgevateks Haversi kanaliteks. Nendes kanalites kulgevad luukude toitvad veresooned.
Käsnaine
Plinkaine all võib olla käsnataoline käsnollus ehk käsnaine ehk luukäsn, mis koosneb hõredalt paiknevatest omavahel lõikuvatest mikroskoopilistest lamellidest ehk õhikutest ehk plaadikestest ja luupõrkadest ehk põrkadest ehk põrgakestest ehk  trabeekulitest. Nendevaheliste tühikute tõttu on luu suhteliselt kerge ja vetruv. Tühikutes paikneb luuüdi.
Käsnolluse õhikud ja põrgad on korrapärase paigutusega. Nende suund ja asetus langeb kokku lihase talitluse ja keha raskuse tõttu luudes tekkiva pinge suunaga. Üldiselt meenutab käsnolluse struktuur gooti stiilis võlve. Tänu sellisele ehitusele saavutatakse minimaalse materjalikuluga maksimaalne tugevus ja vastupidavus ning ühtlasi kergus.
Luuüdi
Elu jooksul asendub inimesel punane luuüdi aegamööda kollase luuüdiga. Punane luuüdi jääb alles ainult vähestesse luudesse (roided, rinnak, lülikeha, randme luud, kanna luud, lamedad kolju luud ja vaagen). Seal paiknevad vereloomerakud (vaata vereloome).
Pikad luud
Pikad luud ehk pikkluud ehk toruluud on piklikud luud, millel eristatakse kahte paksenenud otsaosa ehk otsosa (epifüüsi koos metafüüsiga ) ja silindrilist keskosa ehk diafüüsi.
Diafüüs on seest õõnes ning on täidetud luuüdiga. Seda õõnsust nimetatakse luuüdiõõneks ehk üdiõõneks. Diafüüsi sein koosneb tihedast luuainest plinkainest ehk plinkollusest ehk kompaktainest. Seina sisepinnal on õhuke sidekoeline luusisekest.
Epifüüsid koosnevad peente luupõrkade võrgustikust käsnainest ehk luukäsnainest ehk käsnollusest, mis on kaetud õhukese plinkainekihiga. Epifüüs on kujult pea, põnt või plokk. Epifüüsil on sile liigesepind teise luuga liigestumiseks. Seda katab tavaliselt luuümbrise asemel liigesekõhr.
Metafüüsid on diafüüsi ja epifüüside vahel asetsevad pika luu osad. Nad kuuluvad arenguliselt diafüüsi juurde.
Kinnituskohtadel sidemete ja lihastega võib olla luujätke, mida nimetatakse apofüüsiks.
Kasvavas pikas luus on epifüüsi ja metafüüsi vahel kõhr, mida loomadel nimetatakse füüsikõhreks, inimesel epifüüsikõhreks ehk epifüüsiplaadiks. Täiskasvanud loomal on sellel kohal õhuke füüsijoon, täiskasvanud inimesel epifüüsijoon.
Luud ümbritseb luuümbris ehk periost.
Pikad luud esinevad jäsemete skeletis. Need on inimesel rangluu, õlavarreluu, küünarvarre luud (küünarluu ja kodarluu), kämbla luud, sõrmelülid, reieluu, sääreluu, pindluu, pöia luud ja varbalülid.
Lühikesed luud
Lühikesed luud ehk lühiluud ehk käsnluud on luud, mille pikkus ja laius on enam-vähem võrdsed.
Lühikesed luud koosnevad käsnainest, mida õhukese kihina katab plinkaine.
Lühikesed luud esinevad peamiselt seal, kus liikumine ja surve levivad rohkematele väiksematele luustikuosadele (lülid, randme luud).
Lamedad luud
Lamedad luud ehk lameluud ehk plaatluud on õhukesed ja laiad luud. Nad ümbritsevad mõningaid õõsi (koljuõõs) või kujutavad endast ulatuslikumat pinda, millele kinnitub rohkesti lihaseid. Lamedad luud on peale ajukolju luude roided, abaluu, rinnak ja puusaluu.
Kahe pindmise plinkaineplaadi vahel on käsnaine.
Ebakorrapärased luud
Ebakorrapärased luud ehk reeglipäratud luud ehk segaluud ei kuulu ühessegi nimetatud rühma. Sellised luud on näiteks näo luud, koljupõhipõimiku luud, lülisamba lülid ja alalõualuu.
Seesamluud
Seesamluud ehk helmesluud on väikesed ümarad luud, näiteks põlvekeder.
Õhkluud
Õhkluud sisaldavad limaskestaga vooderdatud õhuga täidetud õõnt. Need on suhteliselt kerged. Imetajatel on need ainult kolju luude hulgas, inimesel otsmikuluu, ülalõualuu, kiilluu, sõelluu, oimuluu. Lindudel on õhkluid rohkesti.
Inimese luud
Täiskasvanud inimese luud sisaldavad umbes 50% vett, 15,7% rasva, 12,5% muid orgaanilisi aineid (enamasti valgud, näit kollageen) ja 21,8% anorgaanilisi aineid (peamiselt soolasid – kaltsiumfosfaat, kaltsiumkarbonaat jt). Anorgaanilised ained annavad luukoele kõvaduse, orgaanilised ained elastsuse ja sitkuse.
Luude keemiline koostis sõltub inimese vanusest, dieedist, perekondlikest teguritest ja ka indiviidist.
Noore organismi luu sisaldab orgaanilisi aineid rohkem kui vana luu, seepärast on nad ka painduvamad. Mida vanem on organism, seda rohkem on temas anorgaanilisi aineid, mis muudavad luud hapramateks. See on üks põhjustest, miks esineb vanematel inimestel luumurde sagedamini kui noortel.
Luude ainevahetus
Luude ainevahetust mõjutavad valgud, mineraalained, hormoonid, D-vitamiin jpt ained.
Kaitseala
Eesti kaitsealad
Eestis on 4 peamist tüüpi kaitsealasid: rahvuspargid, looduskaitsealad ja maastikukaitsealad ehk looduspargid ja programmialad. Neis eristatakse loodusreservaate, sihtkaitse- ja piiranguvööndeid.
Samuti on Eestis moodustatud sookaitsealad, veekaitseala, biosfääri-kaitseala, Ramsari alad, Natura alad. Eesti Looduskaitseseadus 2004 toob välja küll vaid osa neist.
IUCNi kaitsealade klassifikatsioon
Rahvusvaheline Looduskaitseliit (IUCN) on inimmõju suurust ja alade (sh elupaikade) kasutamise intensiivsust arvestades välja töötanud 6-kategoorialise kaitsealade klassifikatsiooni (Davey 1998 ; WRI 2000 ):
Ścinawa
Ścinawa (saksa Steinau an der Oder) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Lubini maakonnas, Ścinawa valla halduskeskus. Ścinawa asub Odra jõe vasakul kaldal, Lubinist umbes 15 km idas.
Ścinawa on raudteesõlm.
Asulat on esmamainitud 1202. aastal, linnaõigused sai 1248. aastal.
Teises maailmasõjas hävis 75% linnast. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Zestaphoni
Zestaphoni (varem ka Zestaponi) on linn Gruusias Imerethi piirkonnas, Zestaphoni rajooni keskus.
Salme küla
Salme on 1884. aastal Kuusalu kihelkonnast pärit eestlaste asutatud küla Gruusias Abhaasias. Küla nimetati Salmeks aastal 1885.
Ümberasujad rajasid 19. sajandi lõpus külla väikese lauavabriku. Nad puhastasid maa metsast, kuivatasid soised alad ning rajasid ploomiaedu, ehitasid puuviljade kuivati, viljelesid köögiviljade, sealhulgas lillkapsa kasvatust. Oma toodangut turustasid nad Gagras, Adleris, Sotšis ja teistes Abhaasia rannikuasulates. Soode olemasolu tõttu asunduse piirkonnas kannatasid elanikud aastas kuude kaupa malaariapuhangute käes, paljud surid haigusesse.
1918. aastaks elas külas umbes 400 elanikku ja see võttis enda alla ligikaudu 1200 tiinu ehk tänapäevastes mõõtühikutes 1300 hektarit. Külas oli kooli- (Salme küla keskkool) ja rahvamaja ning Sulevi külaga ühine külavalitsuse hoone.
1959. aastal elas Salme külas 1268 elanikku, peamiselt venelased ja eestlased. 1989. aastaks elas külas 1659 elanikku, valdavalt eestlased, armeenlased, grusiinid ja venelased.
Enamik sealseid eestlasi pöördus 14. augustil 1992 puhkenud grusiinide ja abhaaside vahelise kodusõja tõttu samal aastal Eestisse tagasi. Abhaasia initsiatiivil on küla ametlik nimi kõrvalasuva Phsou jõe järgi muudetud Phsouks. Kohalikud kutsuvad küla harjumusest siiski Salmeks. Ka Gruusia seaduste järgi kannab küla endiselt Salme nime.
Kuhmo
Kuhmo on asula Soomes Kainuu maakonnas, Kuhmo linna keskus.
Venemaa Keisririigi haldusjaotus
thumb|300px|right|Venemaa keisririik 1914. aastal Venemaa Keisririigi haldusjaotus on artikkel Venemaa Keisririigi administratiiv- ehk territoriaalsete halduspiirkondade kohta.
Venemaa territoorium enne keisririiki
Venemaa esimese keisri Peeter I poolt keisririigis läbi viidud haldusjaotuse ümberkorraldamine algas Venemaa tsaaririigis 1708. aastal kubermangude loomisega (kubermangureform). Piiriäärsete ja väärikate kubermangude juhtideks määrati (nt Azovi ja Peterburi jne) määrati kindralkubernerid, vähem tähtsate kubermangude juhtideks määrati kubernerid või viitsekubernerid. 1708. aastal jaotati Venemaa keisririik 8 kubermanguks: 1713. aastal asutati Riia kubermang ning likvideeriti Smolenski, mille alad liideti Riia ja Moskva kubermangudega. 1717. aastal moodustati Astrahani kubermang.
Tkvartšeli
Tkvartšeli on linn Gruusias Abhaasias.
Venemaa Keisririigi haldusjaotus
Venemaa territoorium enne keisririiki
1719. aastal korraldati haldusjaotus uuesti ümber (1719. aasta oblastireform). Kubermangud jagati provintsideks, need omakord distriktideks. Asutati Tallinna kubermang ja taastati Nižni Novgorodi kubermang (oli eksisteerinud ka 1714–1717). 1719. aastal eksisteeris kokku 11 kubermangu, mis jagunesid 49 provintsiks. Ühtegi provintsi ei loodud Eestimaa ja Astrahani kubermangudes. pisi|200px|left|Katariina II (sünninimega Sophie Friederike Auguste) oli Saksamaa [[Anhalt-Zerbsti vürstiriik|Anhalt-Zerbsti printsess ja Venemaa keisrinna 1762–1796]]
Mozilla Application Suite
Mozilla Application Suite (ka Mozilla Suite või Mozilla) on internetikomplekt, mis oli arendamisel aastatel 1998–2006. Arenduse algataja oli Netscape ja arendajaks Mozilla Foundation, algse nimega Mozilla Organization. Versioon 1.0 avalikustati 18. aprillil 2002.
Venemaa Keisririigi haldusjaotus
Venemaa keisririik
1721. aastal pärast Põhjasõja lõpetanud Uusikaupunki rahulepingu sõlmimist Rootsi kuningriigiga nimetati sõja võitnud Vene tsaar Peeter I keisriks ja Vene tsaaririiki Venemaa keisririigiks.
Mozilla Application Suite
Mozilla Application Suite põhineb Netscape Communicatori lähtekoodil ja sisaldab veebibrauserit, HTML-redaktorit, IRC klientrakendust (ChatZilla) ning meili- ja uudiseklienti.
Biomass
Arvatakse, et kõikide bakterite ja kõikide taimede biomass on ligikaudu võrdsed.
Taimne biomass (tselluloos, hemitselluloos ja ligniin) koosneb põhiliselt taime rakukestade materjalist.
Välislingid
Biomasa Biomasse Biomasse Biomasa Biomassa Biomassa バイオマス Biomasse Biomassa Biomasa Biomassa Biomasă (ecologie) Биомасса Biomassa Biomassa ชีวมวล
Mozilla Application Suite
2003. aastal otsustas Mozilla Sihtasutus panna põhirõhu veebibrauseri Firefox ja meilikliendi Thunderbird arendamisse. 2005. aastal teatati Mozilla Application Suite'i arenduse lõpetamisest. Viimane versioon 1.7.13 avalikustati 21. aprillil 2006.
Mozilla Application Suite'i lähtekoodiga internetikomplekti arendamist jätkatakse SeaMonkey nime all.
Venemaa Keisririigi haldusjaotus
Venemaa keisririik
1726. aastal taastati Smolenski kubermang, 1727. aasta likvideeriti provintside jagunemine distriktideks – asemele tulid maakonnad. Loodi ka uued Belgorodi ja Novgorodi kubermangud. 1744. aastal asutati Viiburi ja Orenburgi kubermangud.
1745. aastal jagunes Vene impeerium seega 16 kubermanguks. Seejärel ei toimunud suuremaid muutusi haldusjaotuses kuni Katariina II valitsemisajani, mil taas hakati administratiiv-territoriaalses jaotuses ulatuslikke muudatusi tegema. Esijoones tähendas see uute kubermangude juurdeloomist.
Asehaldusreform
1775. aastaks oli Venemaal juba 23 kubermangu 62 provintsiga. 1775. aastal leidis aset suurem haldusjaotuse reform (koos kubermangude valitsemise ümberkorraldamisega), millega nähti ette kubermangude muutmine asehaldukondadeks ühes nende arvu kahekordistamisega. Mõned kubermangud säilisid (Moskva, Peterburi jm). See ümberkujundamisprotsess kestis põhijoontes ligi kümme aastat (1775–1785).
1775. aasta reformiga reguleeriti haldusüksuste suurust. Lähtuti põhimõttest, et kubermangu või asehalduskonna suuruseks peaks olema 300 000 – 400 000 revisjonihinge. Provintsid kaotati. Mõned suuremad asehalduskonnad jagati oblastiteks. Kubermangud jagunesid maakondadeks – 20 000 – 30 000 revisjonihinge. Oluliselt mõjutas haldusjaotuse ümberkorraldusi 18. sajandi 2. poolel ka territoriaalne ekspansioon (Poola jagamised 1772, 1793 ja 1795, Kuramaa liitmine (1795) jt.) – uute alade lülitamine impeeriumi koosseisu.
Katariina II poolt alustatud haldusreformi tulemusena tekitati täiendav võimutasand kindralkuberneri ametikohaga, kaotati iseseisvad kubermangud nende allutamisega kindralkuberneridele, kellele allusid 2–4 kubermangu.
400px|pisi|Venemaa keisririik 1796. aastal
1796. aastaks oli Venemaal 44 asehaldurkonda, 5 kubermangu, 1 eraldi oblast ning erandina Doni kasakapiirkond. Aastatel 1796–1797 leidis aset uus haldusreform. Selle käigus asehalduskonnad nimetati ümber kubermangudeks, millega kaasnes ka osade haldusüksuste likvideerimine: Paul I valitsemisaja lõpuks jäi varasema 51 haldusüksuse asemel alles 42.
18. sajandi ümberkorralduste tulemusel kujutas Venemaa endast 19. sajandi alguses hiiglaslikku kontinentaalset riiki omades alasid Ida-Euroopas, Põhja-Aasias ja Põhja-Ameerikas. 19. sajandil jätkus impeeriumi territooriumi laienemine. See toimus eelkõige Soome, Poola, Bessaraabia, Kaukaasia, Taga-Kaukaasia, Kasahstani ja muud alade (Amuuri-äärne ala, Primorje) arvel. Impeeriumi haldusjaotuse aluseks oli jagunemine kubermangudeks ja oblastiteks. Kubermangud jagunesid maakondadeks (v.a Ukraina ja Valgevene). Mitmetes piirkondades, eelkõige impeeriumi äärealadel, olid kubermangud ühendatud ka kindralkubermangudeks või asehalduskondadeks, mida juhtisid kas kindralkubernerid või keisri asevalitsejad. Nii olid Leedu, Ukraina ja Balti kubermangud ühendatud kindralkubermangudeks, Taga-Kaukaasia kubermangud aga asehalduskonnaks. 1822. aastal moodustati ka Lääne-Siberi ja Ida-Siberi kindralkubermangud. 19. sajandi lõpus eksisteerisid Peterburi, Moskva, Kiievi, Vilno, Varssavi, Irkutski, Amuuri-äärne, Turkestani ja Stepi kindralkubermangud.
Enamik impeeriumiga liidetud alasid korraldati halduslikus mõttes Venemaa eeskujul ümber. Nii toimus see 1809. aastal Soome Suurvürstiriigiga, mis jagati 8 kubermanguks. 1815. aastal tehti analoogiliselt ka Poola Suurvürstiriigiga: algul jagati see ala 8 kubermanguks, kuid 1844. aastast vähendati nende arvu neljani.
1822. aastal korraldati ümber ka senine Siberi administratiiv-territoriaalne jaotus: loodi viis kubermangu (Tobolski, Omski, Tomski, Irkutski, Jenissei ) ja üks oblast (Jakuutia). Aastatel 1849–1858 moodustati Taga-Baikalil, Kamtšatkal, Amuurimaal ja Primorjes viis oblastit. Taga-Kaukaasia jagunes 1844. aastal neljaks kubermanguks. Kaukaasias loodi Stavropoli kubermangu kõrvale veel kaks oblastit: Terski oblast ja Kubani oblast.
Venemaa haldusjaotuse puhul on kindlasti vajalik mainida küllaltki omapärast pealinna staatust. Vene kirjanduses võib sageli kohata viiteid pealinnadele, pealinna ajalehtedele jms. Kõik need viited on korrektsed, kuna ametlikult eksisteeris tõepoolest kaks pealinna: Moskva ja Peterburi. Impeeriumi valitsemise seisukohalt oli tähtsamaks muidugi Peterburi, kus asus ka enamik valitsusasutusi, kuid Moskva oli tähtis kui linn, kust sai tsaarivõim alguse. Venemaa Euroopa osa liigendus 19. sajandi alguses 41 kubermanguks ja kaheks oblastiks (Tauria oblast, Doni vägede oblast). Territooriumi suurenedes muutus ka impeeriumi haldusjaotus. 19. sajandi keskpaigas oli Venemaal juba kokku 69 kubermangu ja oblastit. 1865. aastal moodustati pärast, 1863.–1864. aasta Poola Jaanuariülestõusu mahasurumist endise Poola kuningriigist Varssavi kindralkubermang.
1914
1914. aastaks oli Venemaal 78 kubermangu, 21 oblastit ja kaks iseseisvat ringkonda. Kubermangud ja oblastid jagunesid 777 maakonnaks ja ringkonnaks (Soomes – kihelkondadeks). Maakonnad omakorda jagunesid väiksemateks haldusüksusteks (politseijaoskondadeks – staanideks ja jaoskondadeks), mida oli kokku 2523. Lisaks eksisteerisid veel asehalduskonnad, kindralkubermangud ja suuremate linnade linnaülemkonnad. Asehalduskondadest oli 1914. aastal olemas Kaukaasia asehalduskond, 7 kindralkubermangu (Moskva, Varssavi, Kiievi, Irkutski, Amuuri-äärne, Turkestani, Soome) ja üks sõjakuberneri alluvuses olev piirkond – Kroonlinn. Suuremad linnaülemvalitsused tegutsesid Peterburis, Moskvas, Sevastopolis, Odessas, Kertšis, Nikolajevskis, Rostov Doni ääres ja Bakuus. Suuremate linnade linnapead olid sisuliselt kuberneri staatuses võimukandjad. Lisaks jagunes impeerium veel ka ametkondlikult erinevateks haldusüksusteks.
20. sajandi alguses võiks Venemaa hiigelterritooriumi jagada järgmisteks suuremateks piirkondadeks: nn Suur-Vene (Velikorossija) alad – impeeriumi keskne territoorium, kokku 29 kubermangu Venemaa Euroopa osas.
Läänest liitusid selle alaga 15 kubermangu, mis olid asustatud samuti slaavlastega – ukrainlaste ja valgevenelastega. Mõlemas eespool nimetatud piirkonnas oli valitsevaks vene õigeusk. Kokku moodustasid need 44 kubermangu omamoodi metropoli.
Idast liitusid nendega 10 Siberi ja Kaug-Ida kubermangu ning Lõunast 3 Põhja-Kaukaasia kubermangu. Viimased olid eelkõige ümberasujate kolooniad moodustades omapärase etnoterritoriaalse terviku.
Ülejäänud piirkonnad olid ääralad, kus elas palju rahvusi ja mille poliitiline staatus oli ka väga erinev.
pisi|Venemaa keisririigi [[Euroopa osa]] pisi|Venemaa keisririigi [[Aasia osa]]
Kubermangud:
Tie Ning
Tie Ning (traditsioonilises kirjas 鐵凝; lihtsustatud kirjas 铁凝; pinyinis Tiě Níng; sündinud septembris 1957 Pekingis) on hiina kirjanik, alates 2006. aastast Hiina Kirjanike Liidu esimees.
Ta on töötanud kirjandusajakirja Huashan toimetajana.
Tie Ningi vanemad on pärit Hebei provintsist.
Tema tuntumad teosed on "Oo, Xiangxue" 《哦，香雪》, "Punane nööpideta särk" 《沒有紐扣的紅襯衫》, "Juuni suur teema" 《六月的話題》, "Nisukõrrekuhi" 《麥秸垛》, "Puuvillakuhi" 《棉花垛》, "Külatee viib mind koju", "Roosiuks" 《玫瑰門》, "Kui kaua on igavesti" 《永遠有多遠》 ja "Da Yu Nü"《大浴女》 ("Suur supelnaine").
Żmigród
Żmigród (saksa Trachenberg) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Trzebnica maakonnas, Żmigródi valla halduskeskus. Żmigród asub Trzebnicast umbes 20 km põhjaloodes.
Asulat on esmamainitud 1155. aastal, linnaõigused sai 1253. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Jan Oblak
pisi|Jan Oblak (2019) Jan Oblak (sündinud 7. jaanuaril 1993 Škofja Lokas) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético ja Sloveenia jalgpallikoondises väravavahina.
Südalinn
Südalinn on asum Tallinnas Kesklinna linnaosas. Asum piirneb Vanalinna, Sadama, Kompassi, Maakri, Sibulaküla ning Tatari asumiga. Asumi piir kulgeb mööda Pärnu maanteed, Viru väljakut, Narva maanteed, Ants Laikmaa tänavat, Rävala puiesteed, Kentmanni tänavat ja Estonia puiesteed.
Jan Oblak
Ta alustas klubikarjääri Sloveenia klubis Ljubljana Olimpija. 2010. aastal liitus ta Portugali kõrgliiga klubiga Lissaboni Benfica. Tema ainsaks hooajaks Benfica meeskonnas jäi 2013–14, kui ta tuli klubiga ka Portugali meistriks. Ta osales sel hooajal Portugali kõrgliigas 16 mängus ja hoidis värava puhtana neist 14 mängust ning valiti liiga hooaja parimaks väravavahiks. Hooajal 2011–12 oli ta laenul Portugali kõrgliiga klubis Leiria ja hooajal 2012–13 Rio Aves.
2014. aasta juulis siirdus ta 16 miljoni euro eest Madridi Atléticosse. Sellega sai ta La Liga ajaloo kõige kallimaks väravavahiks. Alates hooajast 2015–16 on Oblak olnud Madridi Atlético põhiväravavaht. Ta on klubiga võitnud Hispaania superkarika (2014) UEFA Euroopa Liiga (2017–18) ja UEFA Superkarika (2018). Alates hooajast 2015–16 on ta neljal korral järjest pälvinud La Liga Ricardo Zamora auhinna. Hooajal 2015–16 valiti ta lisaks Hispaania kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Südalinn
Asumi pindala on 0,25 km².
Jan Oblak
Sloveenia jalgpallikoondises tegi Oblak debüüdi 11. septembril 2012 MM-i valikmängus Norra vastu.
Oblak on valitud Sloveenia aasta jalgpalluriks neli korda (aastatel 2015–2018).
Südalinn
Südalinna asumi tänavad
Südalinnas asuvad Estonia puiestee, Gonsiori tänav, Islandi väljak, Kaubamaja tänav, Kentmanni tänav, Ants Laikmaa tänav, Narva maantee, Georg Otsa tänav, Rävala puiestee, Sakala tänav, Teatri väljak ja Viru väljak.
Olulisemad objektid
Südalinnas asuvad Viru keskus ja Viru hotell, kus asub KGB Muuseum. Asumi territooriumile jäävad Tallinna Kaubamaja, Solarise Keskus ja Uus turg.
Tähtsamateks südalinnas asuvateks asutusteks on Kaitseministeerium, Eesti Pank, Tallinna Haridusamet ja Kesklinna valitsuse teenindusbüroo.
Haridus ja kultuur
Südalinnas asub 4 kooli: Tallinna Inglise Kolledž, Tallinna Reaalkool, Eesti Kunstiakadeemia ja Tallinna Kesklinna Põhikool. Asumi territooriumile jäävad Tallinna Keskraamatukogu ja Tallinna Ülikooli akadeemiline raamatukogu.
Südalinna asumis asuvad Eesti Draamateater ja Rahvusooper Estonia. Erinevaid üritusi korraldatakse Nordea Kontserdimajas.
Ajalugu
Südalinna asumi kõige vanemaks rajatiseks on Vabaduse väljaku lähedal asunud karjakaev. See kaev rajati 16. sajandi esimesel poolel ning sellest saadavat vett kasutati linnakarja jootmiseks. Kuna Karja allikast tulev vesi oli hea kvaliteediga, hakkasid ka linnaelanikud seda kasutama joogiveena. Karjakaev minetas oma tähtsuse 20. sajandi algul.
Praeguse Pärnu maantee ja Georg Otsa tänava nurgale rajati aastatel 1538–1554 18 m kõrgune Luhrenburgi suurtükitorn. See torn lammutati 1767. aastal ning selle vundament avastati kohtuhoone ehitamisel 1893. aastal.
Viru väljaku põhjapoolsesse ossa kerkis 18. sajandil Vene turg. Selle turu ja Kadrioru vahelepandi 1888. aastal käima Tallinna esimene tramm.
1896. aastal võeti vastu sulgeda Raekoja platsil asunud Suur turg, sest seal ei olnud kauplejate jaoks enam piisavalt ruumi. Uus turg otsustati rajada praeguse Estonia teatri ja Pärnu maantee vahelisele maa-alale. Pärnu maantee äärde püstitati kaubaputkade read ning aastatel 1898–1899 avati suur turuhoone. Turul oli külastajate jaoks mitmeid lõbustusi, seal tegutsesid nukuteater, palaganid, ajutised tsirkused jm.
Südalinna asumi mitmed vanad ja olulised hooned on tänaseks kadunud. Estonia puiestee ääres asusid kunagi Engeli erapostimaja ja "Hôtel des diligences" ehk tilisangide võõrastemaja. Kuni 1902. aastani asus Draamateatri asukohal üks Tallinna esimesi kinosid. Viru väljakul asunud Aleksander Nevski kabel lammutati 1925. aastal.
19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses rajati asumisse mitmed olulised hooned. 1883. aastal valmis Tallinna Reaalkooli hoone (Estonia pst 6), 1896. aastal avati Vene Seltsi maja, kus praegu asub Tallinna Keskraamatukogu (Estonia pst 8). Eestimaa Aadlike Krediidiühingu uusgooti stiilis maja (Estonia pst 11) valmis 1904. aastal ning Eesti Panga uusrenessanss- ja osalt uusbarokkstiilis hoone (Estonia pst 13) vanem osa valmis 1908. aastal. 1910. aastal valmis Eesti Draamateatri hoone (endine Saksa teater) ning 1913. aastal avati Estonia teatri- ja kontserdimaja.
1953. aastal rajati Teaduste Akadeemia maja, 1960. aastal valmis Tallinna Kaubamaja hoone. Praeguse Tammsaare pargi planeering valmis 1947. aastal. Anton Hansen Tammsaare 100. sünniaastapäeva puhul püstitati 1978. aastal kirjaniku mälestussammas.
1972. aastal valmis 23-korruseline Viru hotell, mille näol oli tegemist Tallinna esimese kõrghoonega.
Dnepri-Bugi limaan
Dnepri-Bugi limaan ehk Dnepri-Bugi laht on mageveega limaan Musta mere põhjarannikul Ukrainas. See ümbritseb Hersoni ja Mõkolaivi oblasti rannikut.
Limaani rannikul asub Otšakovi sadam.
Dnepri-Bugi laht koosneb kahest osast. Need on Dnepri limaan, mille pikkus on 55 km, laius kuni 17 km, ning kitsas (laius 5–11 km) ja kääruline Bugi limaan pikkusega 47 km. Sügavus on 6-7 m, suurim 12 m.
Läänes on ühenduses Musta merega 3,6 km laiuse väina kaudu, mis paikneb Otšakovi neeme ja e vahel.
Idakaldale suubuvad Dnepri harud, põhjakaldale aga Lõuna-Bug.
Ader
300px|pisi|Adraga põllu kündmine Ader on tööriist põllu kündmiseks. Kündmisel pöörab adrahõlm adra liikudes läbi mulla alumise mullakihi ülemise peale ja tekib künnivagu. Enne külvamist tuleb vagusid tasandada mõne teise mullaharimis riistaga, näiteks äkkega.
Adra vedamiseks (kündmiseks) rakendatakse adra ette tööloom (hobune või härg). Tänapäeval veab atra traktor. Traktoriadrad on sõltuvalt traktori võimsusest kuni kaheteistkorpuselised.
Adrad jagunevad künniatradeks ja muldamisatradeks ehk "muttideks". Künniader on ühepoolse hõlmaga, muldamisader kahepoolse hõlmaga.
Vanim ja kõige algelisem ader eesti aladel oli konksader. Mandri-Eestis kasutasid talupojad hiljem künniadrana põhiliselt harkatra, Lääne-Eestis ja saartel vannasatra, 19. sajandil tuli kasutusele hõlmader.
Harkatra kasutati veel 20. sajandil kartulivagude tegemisel, pärast kartulite mahapanemist vagude kinniajamisel, kartulite muldamisel ning ka sügisel kartulite ülesvõtmisel vagude lahtiajamisel. Harkatra vedas peamiselt hobune, kes pidi vajadusel oskama käia vao peal või vao põhjas. Iga hobune seda ei osanud ja siis oli vaja veel üht inimest, kes hobust päitseid pidi talutas.
Bandžo
thumb|Tenorbandžo Bandžo on Ameerikast pärit keelpill, mida kasutatakse kantri- ja džässmuusikas.
Otšamtšira
Otšamtšira on linn Gruusias Abhaasias, Otšamtšira rajooni keskus.
James Webb
James Edwin Webb (7. oktoober 1906 – 27. märts 1992) oli Ameerika Ühendriikide valitsusametnik.
1961. aastal sai Webbist NASA teine peadirektor. Ta oli peadirektor alates president Kennedy ametiaja algusest kuni Johnsoni ametiaja lõpuni ning juhtis NASAt Mercury ja Gemini programmide toimumise ajal. Tema ametiajal toimus ka Apollo 1 põleng. Webb lahkus NASAst 1968. aastal veidi enne Apollo 7 starti.
2002. aastal nimetas NASA Next Generation Space Telescope'i Webbi auks ümber James Webbi kosmoseteleskoobiks.
Narva lahing (1919)
Narva lahing oli lahing 18.–19. jaanuaril 1919 Narva linnas Utria dessandis maabunud dessantvägede ja Punaarmee vahel Eesti Vabadussõjas. Lahingu käigus vabastati Narva punavägedest.
Lahingu käik
Soome pataljoni 1. kompanii kapten Anto Eskola juhtimisel, millele oli täienduseks antud Merepartisanide rühm (laevameestest moodustatud kuulipildurite rühm) koos Narva Kaitseliidu rühmast pärit teejuhtidega, tuli 18. jaanuaril 1919 Riigikülast piki jõejääd ja sisenes kell 17.20 põhja poolt Narva linna. Linnas algasid tänavalahingud, kus dessantväeosade ootamatu sissetung põhjustas suure segaduse. Umbes kella 18 paiku jõuti lahingutega kesklinna ja seati kuulipildujad üles Narva Raekoja platsile, tänavaristidele ja maanteesillale ning alustati sillale paaniliselt tormavate punaväelaste tulistamist. Sellega lõigati ära punaväe taganemistee üle maanteesilla ja külvati segadust, mis tekitas punaväes paanika. Kell 18.40 jõudis linna ka 2. kompanii ning ühines 1. kompaniiga. 18. jaanuari õhtuks oli Narva vanalinn vallutatud. Punaväe käes oli veel raudteesild ja -jaam.
Soomlased olid linnas vähemuses, kuid ei teatanud linnatungimisest ei oma pataljoniülemale ega ka kapten Paulusele. Sellega andsid nad võimaluse suurele hulgale vaenlase vägedele taanduda üle raudteesilla. Dessandi juhtideni jõudis informatsioon eelväe Narvas viibimisest alles 18. jaanuari õhtuks.
Laagna suunalt tungisid Narva suunas Soome pataljoni luurekomando, 4. kompanii lipnik Bror Dahlgréni juhtimisel, Narva Kaitseliidu rühma teejuhid ja Vene valgete Põhjakorpuse 1. Tallinna ohvitseride partisanisalk. Ründavad dessantväelased pidasid Peeterristil punamadrustega ägeda lahingu ja surusid madrused sealt välja. Olgina mõisas proovis punavägi uuesti organiseerida vastupanu, kuid peagi löödi nad ka seal taganema.
Sama ajal, kui linnas käisid lahingud, üritas lääne poolt linna tungida ka Soome pataljoni luurekomando, kuid löödi 47. Viljandi kütipolgu allüksuste poolt tagasi. Luurekomando ülem palus küll abivägesid 4. kompanii ülemalt, kuid kompaniiülem keeldus õhtul edasi tungimast, tahtes anda meestele puhkust, teadmata ilmselt, et 1. ja 2. kompanii pidas Narvas tänavalahinguid.
Kella 9 paiku 19. jaanuaril oli igasugune lahingutegevus Lääne-Narvas lõppenud. Kell 10 oli dessantvägede kontrolli all ka Jaanilinn, mille punaväed olid jätnud maha ja taganenud Jamburgi suunas.
Vangi langes ühe diviisi ja polgu staap koos personaliga ning palju sõjaväelasi. Kuna Narva vallutati ootamatult, saadi palju sõjasaaki.
Punaarmee langenuid, kes paanikas olid tormanud otse dessantväelaste kuulipildujate tule alla, veeti linnast välja kaks päeva.
Narva komandandiks määrati staabikapten Karl Aleksander Paulus, kelle aga kindral Aleksander Tõnisson soomlaste lahingu käigus korraldatud veresauna pärast (kuulipildujatest niideti maha sillale tormavad punaarmeelased) põhjendamatult tagandas ja degradeeris.
Raadiogramm:
Tallinn (ajakiri)
Ajakiri Tallinn ("Таллинн") on venekeelne eesti kultuuriajakiri, mis keskendub ajaloole, eesti ja vene kirjandusele, kunstile, aga käsitleb ka filosoofia, ajaloo ja muude humanitaarteaduste teemasid.
Ajakirja peatoimetaja oli aastatel 1978–1981 Ants Saar, 1983–1990 Olaf Utt ja 1990–1992 Arvi Siig.
Praegu on peatoimetaja Nelli Abašina-Melts.
1996. aastast ilmub ka venekeelne ajakirja Tallinn raamatusari, milles on avaldatud Juri Lotmani, Boriss Tuchi jt teoseid
Armee Norwegen
Armee Norwegen oli Teises maailmasõjas Saksa armee koosseisus võidelnud väliarmee.
Ajalugu
Formeeriti 19. detsembril 1940. 4. juunist võttis armee üle Põhja-Soomes asuvad väed. Peale Soomest taganemist saadeti armee 18. detsembril 1944. aastal laiali ning väed allutati 20. armeele.
Allunud väeosad
Jaanuar 1941.: Juuli 1941.: Detsember 1941.: Detsember 1942.: Jaanuar 1944.: Oktoober 1944.:
Euroopa meistrite karikavõistlused
Euroopa meistrite karikavõistlused (inglise European Champion Clubs' Cup; prantsuse Coupe des Clubs Champions Européens) oli aastatel 1955–1992 UEFA korraldatud Euroopa jalgpalliklubide kõrgeim võistlus. Karikavõistlustel said osaleda Euroopa põhiliigade meistrid, nii eelmise kui sama aasta võitjad. Võistluse ametlik nimetus oli algusaegadel prantsuskeelne ja ka karika pani välja Prantsuse ajaleht L'Équipe.
Võistlus toimus nii, et meeskonnad loositi paaridesse ja kohtuti kaks korda (kodus/võõrsil). Edasipääseja otsustas kahe mängu kokkuvõtlik seis. Kui kahe mängu kokkuvõttes oli seis viigiline, siis mängiti kolmas, otsustav lisamäng. Alates 1967. aastast sai otsustavaks võõral väljakul löödud väravate arv. Kui ka see oli mõlemal meeskonnal ühesugune, siis otsustas edasipääseja loos. 1971. aastal asendati loos mängujärgse penaltiseeriaga.
1992/1993. hooajal sarja mängusüsteemi ja nime muudeti, kuid karika nimi jäi endiseks. Sellest sündis tänapäevane UEFA Meistrite Liiga.
Felix Aasma
Felix Aasma (30. august 1920 Tahkuranna – 20. oktoober 2016 Göteborg) oli eesti päritolu Rootsi tehnikateadlane, tehnikadoktor 1963. aastast Chalmersi Tehnikaülikoolist Göteborgis.
Elukäik
1943. aasta lõpul emigreerus Soome, kus töötas lühikest aega raadioremondi töökojas. 1944. aastal siirdus põgenikuna Rootsi, kus pärast põgenikelaagrist väljumist töötas juhutöödel metsas, turbarabas ja taludes. Kui tal õnnestus saada õppelaenu, jätkas 1947–1951 õpinguid Göteborgis Chalmersi Tehnikaülikoolis. Hiljem töötas samas koolis õppejõuna (alates 1963 dotsent) ja tegeles automatiseerimise uuringutega.
1960–1962 täiendas Aasma end erialaselt Norras Trondheimis, valmistades ette doktoriväitekirja, mille kaitses 1963. aastal ja sai tehnikadoktori kraadi. Töötas Chalmersi Tehnikaülikoolis kuni pensionile jäämiseni.
Uurimusi peamiselt automaatika alalt: "Design and analysis of optimal multivariable control systems", "Evaluating the performance of optimal and suboptimal control systems".
Tema abikaasa oli 1950. aastast Helju-Karin Isak (Aasma) (suri 2012). Peres oli poeg ja kaks tütart.
Huvitavat
Felix Aasma kinkis Eesti Vabariigi taasiseseisvumise päevil Rahvarindele esimese personaalarvuti ning automatiseeris Pärnus asunud tehase Viisnurk.
Reynoldsi arv
Reynoldsi arv (tähis Re) on vooliste (vedelike ja gaaside) voolamise laadi (laminaarne või turbulentne) määrav dimensioonita suurus. Arv on nimetatud Osborne Reynoldsi järgi, kes kirjeldas seda 1883. aastal.
Arv saadakse voolisele mõjuva inertsijõu jagamisel kujumuutust takistavate jõududega: kus
Kuna dünaamilist viskoossust seob kinemaatilise viskoossusega valem, siis saab Reynoldsi arvu avaldada ka kujul
Kui Reynoldsi arv on väiksem oma kriitilisest väärtusest (ümmarguse sirge toru korral kuni 2320), siis on voolamine laminaarne, kui suurem, siis turbulentne. Üleminekul turbulentsele voolamisele kasvab liikumistakistus järsult.
Robert Lee (täpsustus)
Robert Lee on mitme isiku ja koha nimi.
Narva Kaheteistkümne Püha Apostli kirik
pisi|Narva Kaheteistkümne Püha Apostli kirik Narva Kaheteistkümne Püha Apostli kirik (vene keeles Храм Двенадцати апостолов) on õigeusu kirik Narvas Soldina linnaosas Mõisa tänaval 4.
Kirik kuulub 1995. aastast tegutsevale MPEÕK Narva Pühade Apostlisarnaste Kirilluse ja Metodiuse kogudusele.
Enne kiriku ehitamist kasutasid koguduse liikmed 1993. aastal avatud Narva Issanda Ülestõusmise peakiriku abikirikut Narva kolledži ühiselamu hoones, mis tegutses Narva Pühade Apostlisarnaste Kirilluse ja Metodiuse kiriku nime all ja rajati Narva Õigeusu Humanitaarkooli vajadusteks.
2010. aastal otsustati Narva ja Peipsiveere piiskopi Laatsaruse initsiatiivil ja õnnistusel ehitada uus kirikuhoone Narvas Mõisa tänaval.
Arhitekt Nikolai Volkovi projekti järgi Novgorodi arhitektuuristiilis kiriku ehitamine algas 2012. aastal.
1. septembril 2014 püstitati kiriku kuppel ja rist.
Alumine kirik pühitseti 8. mail 2015 Pühade Apostlisarnaste Kirilluse ja Metodiuse auks.
Kiriku kõrgus on 26,5 meetrit.
Kiriku eesseisja on preester Artemi Bondarev.
Kaspi
Kaspi on linn Gruusias Šida Kharthli piirkonnas, Kaspi rajooni keskus.
Gali
Gali on linn Abhaasias, Gali rajooni keskus.
Diagonaalne maatriks
Diagonaalne maatriks on ruutmaatriks, milles võivad nullist (või nullelemendist) erineda vaid peadiagonaalil paiknevad elemendid.
n-järku diagonaalset maatriksit tähistatakse diag(a1,...,an), kus a1,...,an tähistavad peadiagonaali elemente. Näiteks
Diagonaalne maatriks on sümmeetriline maatriks.
Kõik ühikmaatriksid In, ruut-nullmaatriksid ja 1-järku ruutmaatriksid on diagonaalsed.
Diagonaalset maatriksit, mille kõik peadiagonaali elemendid on võrdsed, nimetatakse skalaarmaatriksiks. Iga skalaarmaatriks on esitav kujul λIn, ning selle maatriksiga korrutamine on identne skalaari λ-ga korrutamisega.
Tehted diagonaalsete maatriksitega
Paljud tehted diagonaalsete maatriksitega on tunduvalt lihtsamad kui üldiste maatriksitega. Liitmine ja korrutamine toimub vastavalt kui
Diagonaalne maatriks diag(a1,...,an) on regulaarne parajasti siis, kui kõik arvud a1,...,an erinevad nullist. Sel juhul saab leida pöördmaatriksi
Diagonaalse maatriksi determinant on peadiagonaali elementide korrutis
Kliimatüüp
thumb|Kliimakaart Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi Kliimatüüp on kliima mingis piirkonnas, kus sarnaste kliimatekketegurite mõjul kujunevad sarnased kliimatingimused. Sõltuvalt kliimaklassifikatsioonist võib kliimatüüp olla rohkem või vähem määratud.
Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi on järgmised kliimatüübid:
Nick Jonas
Nick Jonas (täisnimega Nicholas Jerry Jonas, sündinud 16. septembril 1992) on USA laulja, laulukirjutaja, muusik ja näitleja. Tuntud pop-rock 'i ansamblist Jonas Brothers, mida tegi koos oma vendade Joe ja Keviniga.
Jonas Brothersi ansambel sai alguse Nick Jonase soolokarjäärist, kuid produtsent tahtis, et ta vennad kaasa laulaksid. Ta tegi koos oma vendade Joe, Kevini ja Frankiega Nick Lucasena kaasa Disney Channeli sarjas "JONAS". Tal oli ka bänd Nick Jonas & the Administration, kelle esimene album tuli välja 2010. aastal.
Isiklik elu
Nick Jonas sündis USA Texase osariigis Dallases. Tema ema oli viipekeele õpetaja ja laulja Denise Miller-Jonas ning isa laulukirjutaja ja muusik Paul Kevin Jonas seenior. Ta kasvas üles Wyckoffis New Jerseys, tema koduõpetajaks oli ta ema.
13-aastaselt diagnoositi tal diabeet.
Miley Cyrus on öelnud, et ta käis Jonasega 2006. aasta juunist 2007. aasta detsembrini. Cyrus ütles, et nad olid armunud ja hakkasid käima varsti pärast nende esimest kohtumist.
Alina Karmazina
Alina Karmazina (sündinud 19. juulil 1981 Tallinnas ) on Eesti näitleja.
Nick Jonas
Teater
Jonasi karjäär algas, kui ta avastati 6-aastaselt juuksuriärist, kus ta ema lasi endal parasjagu juukseid lõigata. 7-aastaselt hakkas ta esinema Broadwayl. Ta on näidelnud mitmes lavastuses: "Jõululugu" (2000, väike Tim Scrooge 8-aastaselt), "Annie Get Your Gun" (2001, väike Jake), "Kaunitar ja koletis" (2002, Chip) ja "Les Misérables" (2003, Gavroche). Pärast "Les Misérablesi" sulgemist esines ta "Helisevas muusikas" (Kurt) jaPaper Mill Playhouse'is. 2010. aastal mängis Jonas taas "Les Misérables'is", siis oli ta Mauriuse rollis. Ta mängis rolli kolm nädalat Queensi teatris Londonis.
Alina Karmazina
Näitlemist õppis ta Peterburi Teatriakadeemias ja Eesti Muusikaakadeemia Kõrgemas Lavakunstikoolis (21.lend), mille lõpetas 2004. aastal.
Nick Jonas
Televisioon
2007. aasta 17. augustil olid Nick Jonas ja tema vennad külalisesinejad "Hannah Montana" ühes osas. Osa oli samal ajal eetris "Keskkoolimuusikal 2-ga" ja seda tutvustati Disney Channeli meelelahutussaates "Phineas and Ferb". 10,7 miljoni vaatajaga purustas osa rekordeid ja sai vaadatuimaks telesaateks.
Nick ja ta vennad olid Disney Channel Original Movie filmis "Rokilaager", kus nad mängisid bändi Connect Three. Joe oli meespeategelane ja juhtlaulja Shane Gray, Nick oli kitarrist Nate ja Kevin oli Jason, kes oli samuti kitarrist. Filmi soundtrack avaldati 17. juunil 2008. Film esilinastus 20. juunil 2008. aastal USAs Disney Channelil ja Kanadas Familys. 2009. aasta septembril esilinastus "Rokilaager 2".
Alina Karmazina
Ta töötas Vanemuises aastatel 2004–2010. Alates 2013. aastast on ta Tallinnas Vene Teatri näitleja.