cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Allerona
Allerona kõrgus merepinnast on keskmiselt 472 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 0 inimest ruutkilomeetri kohta.
Makoto Shinkai
Makoto Shinkai (jaapani keeles 新海 誠 Shinkai Makoto; sünninimi Makoto Niitsu, 新津 誠 Niitsu Makoto; sündinud 9. veebruaril 1973 Koumis, Nagano prefektuuris Jaapanis) on jaapani animefilmilavastaja ja mangakunstnik.
Tema 2016. aastal esilinastunud film "Sinu nimi on..." ("Kimi no Na wa") oli kõigi aegade suurima piletituluga animefilm, ületades animeklassiku Hayao Miyazaki 2001. aasta filmi "Vaimudest viidud". Arvustustest ongi Makoto Shinkaid nimetatud "uueks Miyazakiks", ehkki ta ise peab seda liialduseks.
Pavel Kisseljov (1788−1872)
Krahv (a-st 1839) Pavel Dmitrijevitš Kisseljov (8. (ukj 19. jaanuar) 1788 Moskva − 14. november 1872 Pariis) oli Venemaa sõjaväelane (jalaväekindral), riigitegelane ja reformaator. Aastatel 1837−1856 oli ta esimene Venemaa keisririigi riigivarade minister. 1856−1862 oli Venemaa suursaadik Prantsusmaal.
Lillo
Lillo on perekonnanimi.
Kõige levinum on perekonnanimi Lillo Tšiilis, kus selline nimi oli 2014. aastal rohkem kui 14 000 inimesel. Eesti oli nime kandjate arvult maailmas 9. kohal.
Nimest Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lillo 163 inimesel: 86 mehel ja 77 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lillo meeste puhul 1020. kohal ja naiste puhul 1330. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Lillo vanuserühmas 55–59, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,36. Nimi oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 12,31 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Tartumaal Kodavere, Rannu, Võnnu ja Maarja-Magdaleena kihelkondades, Võrumaal Rõuge ja Põlva kihelkonnas, Läänemaal Hanila kihelkonnas, Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas ning Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas üheksal korral nimeks Lillo.
Nimede eestistamisel võeti Lillo 1936. aastal uueks perekonnanimeks isiku poolt, kelle perekonnanimi oli varem Malin. Nimi Lillo vahetati ühe isiku poolt 1939. aastal nime vastu Randmäe.
Westendorf (Tirool)
Westendorf on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 783 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 95,52 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 3650 inimest. Vald paikneb 13,7 km Kitzbühelist läänes ja 12 km Wörglist kagus Brixentalis. Vald on populaarne suusakeskus, samuti populaarne suveturismi keskus, eriti ekskursioonideks ja matkadeks. Westendorfi on esmamainitud 1234. aastal. Sel on 21 külaosa.
Asend
Westendorf asub päikesepaistelisel Brixentali terrassil, Choralpe jalamil. Vald koosneb kobarkülast (Haufendorf) ning teistest asundustest ja talumajapidamistest ümbruskonnas, samuti tööstuspiirkonnast. Lõunasse hargneb Windautal, populaarne puhkeala.
Loodus
Suur osa vallast on metsane või kasutusel põllumajanduses.
Brixentaler Ache ja Windauer Ache voolavad läbi valla.
Olulised mäed on Hohe Salve (1828 m), Steinbergstein (2215 m), Kröndlhorn (2444 m) ja Brechhorn (2032 m).
Vladimiri kubermang
Vladimiri kubermang oli Venemaa keisririigi, Venemaa Vabariigi ja Vene SFNV haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Vladimir. Kubermang eksisteeris 1796–1929.
1708. aastal asutati Moskva kubermangu koosseisus Vladimiri provints. 1778. aastal loodi Vladimiri asehaldurkond, mis oli jaotatud 14 maakonnaks. Asehaldurkonnnast sai 1796. aastal kubermang ning see oli jagatud 10 maakonnaks. 1803. aastal moodustati 3 maakonda juurde ning see haldusjaotus püsis 1918. aastani. Järgmistel aastatel muutus haldusjaotus aga suuresti ja nii oli 1926. aastaks jäänud alles 7 maakonda. 1929. aastal kubermang likvideeriti ja tema alad läksid Ivanovo Tööstuse oblasti ja Nižni Novgorodi oblasti koosseisu.
Tänapäevase haldusjaotuse järgi jäävad kubermangu alad 7 oblasti (Vladimiri, Ivanovo, Jaroslavli, Moskva, Nižni Novgorodi, Rjazani ja Tveri oblasti) territooriumile.
Ülo Vilimaa
pisi|Ülo Vilimaa 2013. aastal Ülo Vilimaa (13. märts 1941 Tallinn – 27. september 2021) oli eesti balletitantsija, lavastaja, koreograaf ja maalikunstnik.
1962. aastal lõpetas Vilimaa Tallinna Koreograafiakooli, 1964–1965 täiendas end Leningradi Koreograafiakoolis. 1962. aastast oli ta Vanemuise balletisolist, 1967. aastast ka ballettmeister. 1974–1997 oli ta Vanemuise peaballettmeister ning 1997. aastast ka lavastaja.
1960.–1970. aastatel oli Vilimaa üks eesti balleti uuendajaist, muuhulgas korraldas ta mitmeid lühiballetiõhtuid ("Kontrastid" 1967, "Muinasjutud" 1969, "Maalid" 1969, "BCD" 1973, "Portreed" 1975).
Tema õde oli Aino Himbek.
Esindaja
Esindaja on esindussuhtes olev isik kes esindab isikut või isikute rühma esindusõigust tõendava dokumendi, kas seaduse, volituse või akti alusel, tehingute tegemisel, huvide kaitsmisel, kohtus esindamisel jpm.
Esindaja on laialt kasutatav mõiste, millel võib igas valdkonnas olla oma tähendus, näiteks õigussuhetes on kas advokaat (või vandeadvokaat) kliendi esindaja, ravimitööstustel on ravimiesindajad, turustus- ja müügivaldkonnas on müügiesindajad jpm.
Esindaja võib olla ka valitud näiteks osariikide esindaja on Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liige.
Esindajaks võidakse nimetada ka paljude distsipliinide eestkõnelejaid (kaitsjaid), näiteks loomaõiguste (loomaeetika), inimõiguste, seksuaalvähemuste, naisõiguste esindaja jpm.
Esindajat võidakse kasutada ka ülekantud tähenduses, näiteks peetakse madu kuradi esindajaks.
Kase tänav (Viljandi)
Kase tänav on tänav Viljandi linnas.
Tänava pikkus on 667 m.
Boriss Fenster
Boriss Aleksandrovitš Fenster (vene keeles Борис Александрович Фенстер; 30. aprill (vkj 17. aprill) 1916 Petrograd – 29. detsember 1960 Leningrad) oli Nõukogude Liidu ballettmeister.
Boriss Fenster lõpetas 1936. aastal Leningradi Koreograafia Tehnikumi tantsijana ja 1940. aastal Leningradi Koreograafiakooli koreograafina.
Loomekarjäär
Fenster töötas aastatel 1945–1953 Leningradi Väikese Ooperi- ja Balletiteatri kunstilise juhina ja 1953–1956 peaballettmeistrina. Aastatel 1956–1959 oli ta Kirovi-nimelise Leningradi Ooperi- ja Balletiteatri peaballetmeister.
Po (täpsustus)
Po võib tähendada järgmist:
Matsumoto
Matsumoto (jaapani 松本, haldusüksusena 松本市 Matsumoto-shi) on linn Jaapanis Nagano prefektuuris.
Linnas asub üks kuulsamaid Jaapani losse, Matsumoto loss. Seal asub ka Kaichi koolimuuseum. Linnas on ka palju kuumaveeallikaid (onsen).
2005 liideti linnaga 4 küla ja 2010 Hata linn.
Sangaste külanõukogu
Sangaste külanõukogu oli külanõukogu Valga rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954. Külanõukogu pindala oli 195 km² (1977).
Martin Meredith
Martin Meredith on Briti ajaloolane, ajakirjanik ja publitsist.
Ta on töötanud muu hulgas ajalehtede The Observer ja The Sunday Times korrespondendina Aafrikas ning teadurina Oxfordi ülikooli St Antony Kolledžis.
Ta on palju kirjutanud Aafrika rahvaste ajaloost, eriti nende saatusest 19.–20. sajandil.
Käokannu tee
Käokannu tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Käokannu tee sai nime 29. märtsil 1968.
Grigori Jantševetski
Grigori Jantševetski (vn. Янчевецкий, Григорий Андреевич; 20. veebruar 1846 – 14. aprill 1903 Peterburi) oli ukraina päritolu vene pedagoog, Eesti koolijuht, ajakirjandus- ja kultuuritegelane.
Aastatel 1886–1891 oli ta Tallinna Aleksandri gümnaasiumi ja aastatel 1891–1902 Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi direktor. Ta andis aastatel 1888–1900 Tallinnas välja filoloogia- ja pedagoogikaajakirja "Гимназия" (üle 300 autori kogu Venemaalt) ning aastatel 1893–1896 ja 1899–1900 selle nädalalisa "Педагогический еженедельник", mis käsitlesid Venemaal esimestena gümnaasiumihariduse probleeme, eriti humanitaarainete õpetamist.
Ta on avaldanud kirjutisi pedagoogika ning Vana-Kreeka ajaloo ja kirjanduse alalt. Ta on tõlkinud vene keelde antiikkirjandust (Xenophon, Pausanias, Homeros).
Koos abikaasaga toimetasid aastatel 1893–1907 Tallinna vene päevalehte Ревельские известия.
Isiklikku
Tema abikaasa Varvara Jantševetskaja oli esimesi vene naisajakirjanikke. Tema poeg Vassili Jantševetski oli kirjanik (pseudonüümiga Vassili Jan), paljude ajalooliste romaanide autor.
Sargvere külanõukogu
Sargvere külanõukogu oli külanõukogu Paide rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Paide külanõukoguga.
Stoczek Łukowski
Stoczek Łukowski on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Łukówi maakonnas. Stoczek Łukowski asub Łukówist umbes 28 km läänes ja Siedlcest ligi 32 km edelas.
Suur rongirööv
"Suur rongirööv" on Edwin S. Porteri poolt 1903. aastal loodud tummfilm. Scott Marble'i 1896. aasta näidendile tuginevat filmi peetakse esimeseks vesterniks. Filmi valmistamisel kasutati mitmeid uuenduslikke tehnikaid, nagu liikuv kaamera ja võttekohal filmimine.
Stoczek Łukowski
Stoczek Łukowski sai linnaõigused 1546. aastal, kuid kaotas linnaõigused 1870. aastal. Stoczek Łukowski sai linnaõigused tagasi 1919. aastal. Kolmas Poola jagamise tulemusel läks Stoczek Łukowski 1795. aastal Saksa-Rooma riigi (Austria) võimu alla. 1809. aastal läks Stoczek Varssavi hertsogiriigi koosseisu ja 1815. aastal Neljanda Poola jagamise tagajärjel Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu.
Suur rongirööv
Film on valitud säilitamiseks USA Kongressi raamatukogu Riiklikus filmiregistris.
Stoczek Łukowski
Novembriülestõusu ajal toimus 14. veebruaril 1831 Stoczek Łukowski lähedal Stoczeki lahing, milles Vene väed said Poola vägede käest lüüa.
Saksi külanõukogu
Saksi külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1982.
Saksi külanõukogu moodustati 1945 augustis Järvamaal Lehtse vallas. Külanõukogu keskus asus algselt Saksi asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Saksi külanõukogu 1950 septembris Tapa rajooni koosseisu.
1954 juunis liideti Saksi külanõukoguga osa likvideeritud Udriku-Tuha külanõukogu maadest. 1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu maadel "Punalipu" kolhoos, Käravete sovhoosi Nõmmküla osakond ning Imastu ja Saksi Lastekodu.
1960 oktoobrist liideti Saksi külanõukoguga "Leegi" kolhoosi maakasutuse ala likvideeritud Põima külanõukogu maadest.
1962 veebruaris viidi külanõukogu keskus Saksi külast üle Moe külla.
1964 aprillis eraldati osa Saksi külanõukogu maadest ja liideti need Kadrina külanõukoguga.
1974. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 118 km² ja elanike arv 1814. Külanõukogu maadel tegutses Nõmmküla sovhoos.
1982 märtsis Saksi külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Kadrina külanõukoguga.
Rein Pärn (maratoonar)
Rein Pärn (25. juuni 1940 – 9. aprill 2021 ) oli Eesti harrastussportlane, maratonijooksja.
Rein Pärn jooksis esimese maratoni 1989. aastal, see oli Tallinna 1. maraton. 2016. aasta suvel oli Rein Pärn jooksnud rekordilised 315 maratoni.
Pärn avastes enda jaoks maratonid 1980. aastatel. Kokku jõudis maratonimaestroks kutsutud Pärn läbida 641 maratoni ning viimastel hooaegadel jooksis ta isegi enam kui 100 maratoni aastas.
Esko Almgren
Esko Kalevi Almgren (sündinud 2. juulil 1932 Kotkas) on Soome poliitik. Ta oli aastatel 1982–1989 Soome Kristlike Demokraatide erakonna esimees. Aastatel 1979–1991 oli ta Eduskunna liige.
Liam Hemsworth
Liam Hemsworth (sündinud 13. jaanuaril 1990 Melbourne'is) on Austraalia filminäitleja.
Kastani tänav (Viljandi)
Kastani tänav on tänav Viljandi linnas.
Liam Hemsworth
Televaatajale sai ta tuttavaks Josh Taylori rolliga seebiooperis "Neighbours" ("Naabrid"). Filmidest on tuntuimad "The Last Song" ("Viimane laul"; 2010), "The Hunger Games" ("Näljamängud"; 2012), "The Hunger Games: Catching Fire" ("Näljamängud: Lahvatab leek"; 2013), "The Hunger Games: Mockingjay part 1" ("Näljamängud: Pilapasknäär osa 1"; 2014) ja "The Hunger Games: Mockingjay part 2" ("Näljamängud: Pilapasknäär osa 2"; 2014).
Esko Almgren
Jätkusõja lõpul oli ta sõjalapsena Rootsis. Ta lõpetas aastal 1952 Kotkas lütseumi ja aastal 1956 Helsingi Ülikooli filosoofiamagistrina.
Liam Hemsworth
Ka tema vanemad vennad Chris ja Luke on näitlejad.
Kastani tänav (Viljandi)
Tänava pikkus on 680 m.
Liam Hemsworth
Liam oli aastast 2009 suhtes Miley Cyrusiga. Nad tutvusid filmi "Viimane laul" filmimisel ja armusid. 2012. aasta juunis teatasid nad oma kihlusest, kuid aasta hiljem, 2013. aasta suvel lahkuminekust. 2018. aasta detsembris nad siiski abiellusid, kuid 2020. aasta jaanuari lõpus läksid lahku.
Liigacup
Liigacup oli väljalangemissüsteemis jalgpallivõistlus, kus iga-aasta hooaja eel osalesid Veikkausliiga meeskonnad. Liigacup lõpetati 2016 hooaja järel, ning asendati Suomen Cupi alagrupiturniiriga alates hooajast 2017.
Esitused klubiti
Märkused:
Vaata ka
Suomen Cup
Iškateegi keel
Iškateegi keel on popoloka keelkonda kuuluv keel, mida räägivad iškateegid Mehhikos Oaxaca osariigis.
Išakteegi keel on väljasuremisohus. 2000. aastal loendati 21 emakeelena kõnelejat.
Alviano
Alviano on vald Itaalias Umbria maakonnas Terni provintsis.
Alvianos asub 1963. aastal Tevere jõele rajatud Alviano veehoidla.
Alviano kõrgus merepinnast on keskmiselt 251 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Ob (täpsustus)
Ob võib tähendada järgmist:
Käokeele tee
Käokeele tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Käokeele tee sai nime 20. septembril 2000.
Sarah Silverman
thumb|Sarah Silverman Sarah Kate Silverman (sündinud 1. detsembril 1970) on juudi päritolu Ameerika koomik, näitleja, kirjanik, laulja ja muusik.
Ukri
Ukri (vanasti ka Ukru muiža) on küla (vidējciems) Lätis Dobele piirkonnas, Ukri valla halduskeskus.
Küla asub valla edelaosas merepinnast 85 meetri kõrgusel, jäädes piirkonna keskusest Dobelest 43 ja Riiast 108 kilomeetri kaugusele. Ukris on postkontor, rahvamaja ja raamatukogu.
Ukri on tekkinud endise Ukri mõisa (Ukry) keskuse juurde. Ala kuulus varem Leedule, ent 1920. aastal läks see Leedu ja Läti piirilepinguga Läti koosseisu. Nõukogude perioodil oli küla Ukri sovhoosi keskasulaks. Aastail 2009–2021 kuulus küla Auce piirkonda.
2022. aastal oli külas 98 elanikku.
Volovo rajoon
Volovo rajoon on mitme rajooni nimi:
Saru külanõukogu
Saru külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Mõniste külanõukoguga.
Johann Friedrich Gernet
Johann Friedrich Gernet (12. veebruar 1692 Tallinn – 26. september / 7. oktoober 1771 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik.
Ta õppis aastani 1709 Tallinna gümnaasiumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 3. oktoobril 1710) Jena Ülikoolis. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta koduõpetajana konsistooriumi ilmaliku presidendi von Uexkülli juures. Ordineeriti 20. juunil / 1. juulil 1722 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1722–1768 Vigala Maarja koguduse õpetaja. Pärast Tallinna toomkoguduse ülemõpetaja Christoph Friedrich Mickwitzi surma aastal 1748 tehti talle ettepanek asuda Tallinna toomkoguduse ülemõpetajaks, kuid hiljem otsustati ümber. Ta lahkus aastal 1751 Vigalast, kuigi jäi pastoriks edasi (tema eest teenis adjunktõpetaja). Vigala Maarja koguduse õpetaja ametist lahkus ta aastal 1768. Lisaks oli ta aastatel 1722–1771 Eestimaa konsistooriumi assessor. Emerituuri jäi ta 14. veebruaril / 25. veebruaril 1771.
Gernet oli pietistlike vaadetega vaimulik, ta jättis endast maha tähelepandava käsikirjalise kirjandusliku pärandi. Ta oli aastast 1733 Eesti Raamatute Kirjastuskassa konsistooriumipoolse kolleegiumi liige. Lühikest aega tegutses ta esimese eestikeelse täispiibli korrektorina. Eesti Raamatute Kirjastuskassa aruande järgi luges ta aastal 1743 koos konrektor Christoph Erdmann Bieckiga.
Isiklikku
Gernet oli kolm korda abielus. Tema esimese naise Catharina Sophia isa oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja Heinrich Gutsleff, kolmanda naise Anna Caharina isa oli Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetaja Georg Friedrich Schultz, naise vanaisa oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja Georg Schultz, naise teine vanaisa oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja Daniel Vick. Tema väimees Anton Friedrich Bornwasser oli Vigala ja Rõuge Maarja koguduse õpetaja, tema tütrepoeg Peter Friedrich Bornwasser oli Rõuge ja Karula koguduse õpetaja, teine tütrepoeg Heinrich Wilhelm Bornwasser oli Võru Katariina koguduse õpetaja; tema tütretütar Dorothea Elisabeth oli abielus Hargla ja Lääne-Nigula koguduse õpetaja Johann Theophilus Gottlieb Kettleriga, tütretütar Charlotte Henriette Catharina oli abielus Juuru Mihkli koguduse õpetaja Samuel Christian Kettleriga.
591
591. aasta
Sauga külanõukogu
Sauga külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Sauga vallas. Külanõukogu pindala oli 157 km² (1977).
Looming (täpsustus)
Looming on mitmetähenduslik sõna:
Külmalinna talvefestival
Külmalinna talvefestival on Jõgeva maakonnas Jõgeval igal aastal jaanuaris või veebruaris toimuv festival. Festivali nimi on ajendatud sellest, et 17. jaanuaril 1940 mõõdeti Jõgeval Eesti absoluutne külmarekord: −43,5 °C.
Festival toimus Külmalinna talvefestivali nime all esimest korda veebruaris 2015. Enne seda toimusid Jõgeval üritused Talvetrall ja Jääpurikafestival.
Ajalooline Mälu
Ajaloolise Mälu fond (vene keeles Фонд «Историческая память») on 2008. aastal loodud Venemaa ühiskondlik mittetulundusühing, mille eesmärgiks on nende endi sõnul Venemaa ja Ida-Euroopa 20. sajandi ajaloo objektiivne teaduslik uurimine.
Fondi direktor on asutamisest saadik olnud vastuoluline ajaloolane Aleksandr Djukov. Tegevdirektor on Darja Valijeva. Ajaloo-uurimisprogrammi juhib ajaloolane ja endine diplomaat Vladimir Simindei, kes on nagu Djukovgi 2012. aastast Lätis persona non grata.
Fond annab 2010. aastast peale välja Venemaa ja Ida-Euroopa ajalooliste uuringute ajakirja ("Журнал российских и восточноевропейских исторических исследований"), mille peatoimetaja oli aastatel 2010–2016 Djukov ja aastast 2016 Simindei. Djukov annab avanumbris teada, et väljaande eesmärgiks on käsitleda Venemaa ja Ida-Euroopa ajaloo kõige valusamaid küsimusi, nagu "Nõukogude repressioonid (mida Ida-Euroopa poliitikud on genotsiidiga identifitseerinud) ja 30. aastate suure näljahäda tragöödia NSV Liidus ja nõukogudevastaste põrandaaluste natsionalistlike liikumiste tegevus (kiiruga kuulutatud rahvusliku kangelaslikkuse sümbol) ja natside Nõukogude Liidu rahvaste vastane "hävitussõda" ja Ida-Euroopa ühiskondade muutumine sovetiseerimise tagajärjel."
Kauge tänav (Viljandi)
Kauge tänav on tänav Viljandi linnas.
Tänava pikkus on 714 m.
SS (täpsustus)
SS võib tähendada järgmist:
Ukri vald
Ukri vald (läti keeles Ukru pagasts) on vald Lätis Leedu piiri ääres Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Bēne, Bukaiši ja Vītiņi vallaga. Leedus piirneb see Akmenė rajooni Kruopiai vallaga ja Naujoji Akmenė maavallaga ning Joniškise rajooni Gaižaičiai ja Žagarė vallaga.
Valla pindala on 94,5 km². 2011. aastal oli seal 343 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 287 inimest. Aastal 2011 elas vallas 243 lätlast, 20 venelast, 9 valgevenelast, 2 ukrainlast, 2 poolakat ja 63 leedulast. Valla keskus on Ukri küla. Vallavanem on Gints Vežuks (ühine Bēne vallaga).
Ajalugu
Ukri ümbruse alad kuulusid varem Kovno kubermangu ja läksid Läti koosseisu Läti ja Leedu vahelise piirilepingu sõlmimisel. Valla tänapäevane territoorium on kujunenud Sniķere (Schnickern) ja Ukri (Ukry) mõisade maadele. Aastal 1921 moodustati neile aladele vald. Aastal 1935 oli Jelgava kreisi kuulunud valla pindala 46,5 km² ja seal oli 1047 elanikku, neist 79 % olid lätlased.
Aastal 1945 moodustati vallas Ukri ja Raža külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1954 liideti Ukri külanõukoguga Raža külanõukogu. Aastal 1958 liideti külanõukoguga Bēne maaterritooriumi kolhoosi Zelmenis alad ja Bukaiši külanõukogu Ukri sovhoosi alad. Aastal 1961 arvati kolhoosi Rītausma alad Vītiņi külanõukogu koosseisu, aastal 1965 arvati aga Vītiņi külanõukogu Sniķere sovhoosi alad Ukri külanõukogu koosseisu. Aastal 1977 liideti osa Ukri külanõukogust Bēne maaterritooriumi ja Bukaiši külanõukoguga.
Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. 2009. aastal liideti vald Auce piirkonnaga, aastast 2021 kuulub see aga Dobele piirkonda.
Loodus
Valla suuremad jõed on Tērvete jõgi, Dabikinė ja Svēpaine.
Looduskaitse all on Dunduri tamm, Stērķi Suur tamm, Nesava kalmistu elupuud, Nesava kalmistu pärnad, Nesava tamm, Zaķi tamm, Ukri kooli tamm ja Rungase künnapuu, lisaks veel kaks nimetut põlispuud. Valda jääb osaliselt Ukri tammiku kaitseala.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on kohaliku kaitse all Sniķere luteri kirik ja Ķauķi muinaskalmed.
Asustus
Vallas on kolm küla. Valla keskus Ukri on staatusega vidējciems ja aastal 2022 oli seal 98 elanikku. Teine sama staatusega küla on Sniķere 116 elanikuga aastal 2022. Vilkaļi on staatusega mazciems ja aastal 2005 oli seal 10 elanikku.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Volovo rajoon (Tula oblast)
Volovo rajoon (vene keeles Воловский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tula oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Volovo alev.
Rajoon piirneb põhjas Bogoroditski rajooniga, idas Kurkino rajooniga, lõunas Jefremovi rajooniga, edelas Kamenski rajooniga ja läänes Teplo-Ogarevski rajooniga.
Rajooni pindala on 1080 km². Elanike arv oli 2021. aastal 13 314 (2012. aastal 13 465, 2009. aastal 14 239 ja 2002. aastal 15 957).
Volovo rajoonis on 119 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Volovo töölisasula) ja kahe külaasunduse koosseisu.
Rajooni suuremad jõed on Upa, Neprjadva ja Krassivaja Metša.
Avigliano Umbro
Avigliano Umbro on vald Itaalias Umbria maakonnas Terni provintsis.
Avigliano Umbro kõrgus merepinnast on keskmiselt 251 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Jahihooaeg
pisi|271x271px|Jahimees koos jahikoertega pisi|271x271px|Kaks jahimeest peale linnujahti Jahihooaeg (hunting season) on kindlaks määratud aeg, millal võib küttida etteantud ulukeid. Igal aastal määratakse kindel arv ulukeid, mida võib küttida. Ameerika ühendriikides määrab iga osariik kindla arvu ulukeid, kui palju võib jahtida, määratakse ka kindlad alad. Igal Ameerika osariigil on seaduslikult jahtimiseks kindlaks määratud kuupäevad.
Jahikalender
Jahikalender kinnitab jahimehele, millist ulukit tohib kindlal ajahetkel küttida. Jahihooaeg saab Eestis alguse 1. märtsil ja lõppeb veebruari viimasel päeval. Jahiuluk ehk jahiloom, kellele tohib jahti pidada jahiajal, jahiseaduse järgi. Jahiulukite liha, sarvi, nahka, sulgi ja muid kehaosi tarvitatakse söögiks või muuks otstarbeks. Jahiulukid jaotatakse suurulukiteks ja väikeulukiteks.
Jahiturism
Jahihooajaga käib kokku ka jahiturism. Igal aastal meelitab hooaeg kohale jahimehi välismaalt, kelle peamiseks kütitavateks atraktsioonideks on hunt, ilves, kobras, põder, metssiga ja punahirv. Kõigile turistidel kehtib jahiseadus, lisaks peab turist olema täisealine, et omada jahirelvaluba. Teisest riikidest Eestisse tulevad jahimehed peab näitama ette kehtiva välisriigi jahitunnistuse, sellega saab tutvuda jahieeskirjas. Vajalike tunnistuste taotlemisel on abiks Eesti Jahimeeste Selts.
Jahimaa on jahiulukite vabaks elamiseks sobiv ja jahipidamiseks kasutatav ala.
Jahimaa on jagatud jahipiirkondadeks, mis on suurulukijahi pidamiseks moodustatud ala, mille jahimaa pindala ühes ringpiiris on vähemalt 5000 hektarit. Erandina võib see väikesaarel olla ka väiksem, kui saar ise ei ole liidetud mõne teise jahipiirkonnaga. Eestis on kokku 331 jahipiirkonda. Väikseim jahipiirkond on Kihnu 1750 hektarit ja suurim Ida-Harju 118 930 hektarit. Rohkem infot jahipiirkondade kohta leiab Keskkonnaportaalist
Eestis küttimiseks
pisi|390x390px|Edukas metssea jaht
62 (Tallinna bussiliin)
62 on Tallinna bussiliin, mis sõidab Väike-Õismäe asumist Mäeküla asumisse. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS. Ning liiklus toimub iga päev.
Bussiliin 62 Väike-Õismäe - Mäeküla : Väike-Õismäe, Õismäe tee, Paldiski mnt, Kotermaa, Paldiski mnt, Paemurru.
Bussiliin 62 Mäeküla - Väike-Õismäe : Paldiski mnt, Kotermaa tn, Paldiski mnt, Õismäe tee, Väike-Õismäe.
Peatused Mäeküla (Paemurru) suunal: Väike-Õismäe parkla, Väike-Õismäe, Järveotsa tee, Järvekalda, Kotermaa, Moonalao, Paemurru.
Peatused Väike-Õismäe suunal: Paemurru, Moonalao, Kotermaa, Järvekalda, Järveotsa tee, Väike-Õismäe, Väike-Õismäe parkla.
Kesk-Kaare tänav (Viljandi)
Kesk-Kaare tänav on tänav Viljandi linnas.
Tänava pikkus on 857 m.
Sauvere külanõukogu
Sauvere külanõukogu oli külanõukogu Kingissepa rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Kärla külanõukoguga.
Vürst-abtkond
Määratud abtkond võib olla kas munkade või nunnade kogukond. Seega, kui tegemist on naistekloostriga, on abt-vürstkond üks väheseid juhtumeid, kus valitsemist saab piirata naissoost valitsejatega, tiitliga vürstinna-abtiss.
Mõnel juhul oli omanik riigivürst (Reichsfürst), koha ja otsese häälega (votum virile) Riigipäeval. Enamik keisrile otsealluvaid abte, kandes küll "vürst-abti" tiitlit, omas vaid riigiprelaadi staatust kollektiivse häälega Riigipäeval. Riigiprelaadid olid Riigipäeval esindatud Švaabi ringkonna ja Reini kolleegiumi saadikutega, mõlemal oli üks kollektiivne hääl. Tegelikud vürst-abtid olid:
Käokäpa tee
Käokäpa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Käokäpa tee sai nime 28. mail 2003.
Männi-juureürask
Männi-juureürask (Hylastes brunneus) on mardikaliik.
Levila
Neid võib kohata Euroopas (sh Eestis ja Soomes).
Kirjeldus
Männi-juureürask on 4,5–5 mm pikkune mardikas.
Toitumine
Nad toituvad peremeestaime, harilikult hariliku männi juurtest, aga nende söömakäike võib leida ka männitüvedel ja kändudel.
Paljunemine
Emane muneb mändide kändudesse. Munadest arenevad vastsed kelle toidukäigud on enne nukkumist sagedasti männikoore all. Noored täiskasvanud männi-juureüraskid liiguvad kas noorte männipuude juurde ehk kändudesse sööma. Nad talvituvad täiskasvanud mardikana. Suguküpsuse saavutavad järgmisel suvel.
Juurekahjurina
Männi-juureüraskid toituvad noorte mändide juurtest ja selle tulemusel võib puu ära surra, seetõttu peetakse neid taimekahjuriteks.
Ernst Johann von Münnich
Ernst Johann von Münnich (30. detsember 1707 – 21. jaanuar 1788 Peterburi) oli Venemaa diplomaat, salanõunik ja memuaarikirjanik ning Luunja ja Mooste mõisnik.
Ta sündis tulevase kindralfeldmarssal Münnichi pojana.
Ta immigreerus Venemaa Keisririiki 13-aastaselt. Ta õppis Riias ja Genfis.
1727. aastast töötas ta Välisasjade kolleegiumis.
Kodulennujaam
Mõnel lennufirmal on ainult üks kodulennujaam, samas kui teistel võib neid olla mitu. Kodulennujaamu kasutatakse nii reisijate- kui ka kaubaveoks.
Claire Danes
pisi|Claire Danes Claire Catherine Danes (sündinud 12. aprillil 1979 New Yorgis) on ameerika näitleja.
Ta täitis ühte peaosa telesarjas "My So-Called Life".
Seliste külanõukogu
Seliste külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1971 ja seejärel liideti see Tõstamaa ja Audru külanõukoguga.
Georg Gustav von Wrangell (1662–1734)
Georg Gustav von Wrangell (1662–1734) oli Rootsi sõjaväelane, mõisnik, aadlik, ooberstleitnant ja vabahärra, kes osales Põhjasõjas.
Elulugu
Georg Gustav von Wrangell sündis 13./17. septembril 1662 Tallinnas. Tema vanemad olid Hermann von Wrangell ja Anna Dorothea von Tiesenhausen.
1685. aastaks oli ta saanud kapteniks, mil läks lühikeseks ajaks sõjateenistusest ära. Edasi teenis ta Hollandis asuvas Rootsi armees. Põhjasõja algul sai ta Järva jalaväerügemendis majoriks. Sama aastal sai ta selles üksuses ooberstleitnandiks. 1703. aastal sai ta Nõo maakaitseväepataljoni juhatajaks, samal aastal muudeti see jalaväepataljoniks. Wrangell oli 1704. aastal Tartu garnisonis ning alistus linnaga samal aastal.
Georg Gustav von Wrangell suri 14. septembril 1733 Koigis (teiste allikate järgi 1734 Saadjärvel ).
Perekond
Georg Gustav von Wrangell abiellus 1686. aastal Agnes Elisabeth von Ferseniga. Pärast eelmise naise surma abiellus ta Sabina Sidonia von Paykulliga. Viimasena abiellus Wrangell 1715. aastal Elisabeth Margareta von der Pahleniga.
Esimesest abielust sündisid Hermann Gustav, Carl Johann, Hans ja Augusta Helena. Teisest abielust Georg Gustav ja Gerhard Johann.
Iván Balliu
pisi|Iván Balliu 2012. aastal [[FC Barcelona reservmeeskonnas mängimas]] Iván Balliu Campeny (sündinud 1. jaanuaril 1992 Caldes de Malavellas) on Hispaania-Albaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Rayo Vallecano.
Peep Sürje
Peep Sürje (19. aprill 1945 – 12. mai 2013) oli eesti insener, Tallinna Tehnikaülikooli rektor aastatel 2005–2010.
Iván Balliu
2004. aastal liitus ta FC Barcelona noortesüsteemiga. Aastatel 2011–2013 mängis ta Barcelona reservmeeskonnas Hispaania esiliigas, kuid klubi põhimeeskonnas tal debüüti teha ei õnnestunud.
Aastatel 2013–2015 mängis ta Portugali kõrgliiga klubis Arouca. 2015. aasta juulis liitus ta Prantsusmaa klubiga FC Metz, kus ta mängis kokku neli hooaega, sealhulgas kaks hooaega Prantsusmaa kõrgliigas.
Peep Sürje
Haridus
Ta lõpetas Tallinna 28. Mittetäieliku Keskkooli 1959, Tallinna 2. Keskkooli (Tallinna Reaalkool) 1963, Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusteaduskonna ehitusinsenerina autoteede erialal 1973 (cum laude); Üleliidulise Teede Teadusliku Uurimise Instituudi (SOJUZDORNII, Moskva) mittestatsionaarne aspirant 1981-84, kaitses tehnikateaduste kandidaadi kraadi tööga "Определение толщины слоя грунта, уплотняемого пневмоколесными катками, с учетом его напряженного состояния" ("Tihendatava pinnasekihi optimaalse paksuse valik pneumorullidega tihendamisel, võttes aluseks pinnase pingeolukorra"). Täiendusõpe: TPI kõrgkoolipedagoogika kursused 1977-78; TPI õhtuülikool 1979–80; Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi Surguti Teede Remondi ja Ehituse Trust 1982; Moskva Autode ja Teede Instituut (MADI) 1987; Soome Riiklik Tehnikauuringute Keskus (VTT, Espoo) 1990; Rootsi Teede ja Liikluse Uurimise Instituut (VTI, Linköping) 1990; Belgia Teedeuurimise Keskus (Belgian Road Research Centre, Brüssel) 1994; USA Riiklik Teedeinstituut ja Nevada Ülikool (Reno) 1996.
Iván Balliu
2019. aasta augustis naasis Balliu Hispaaniasse, sõlmides kaheaastase lepingu Hispaania esiliiga klubiga UD Almería.
2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu äsja Hispaania kõrgliigasse tõusnud Rayo Vallecanoga.
Peep Sürje
Haridus
Tehnikateaduste kandidaat 1984 (Üleliiduline Teede TU Instituut, Moskva).
Iván Balliu
Tema isa on albaanlane ja ema hispaanlanna.
Peep Sürje
Töökäik
RPI “Eesti Tööstusprojekti” vanemtehnik 1962–64; RPI “Eesti Projekti” geodeet 1967–68; RPI “Eesti Tööstusprojekti” vaneminsener 1973, grupijuht 1973–74, brigaadijuhataja 1974–75. TTÜs 1971–73, 1976–84: TU sektori (ehitustehnoloogia kateedri juures) laborant 1971, insener 1972–73; autoteede kateedri assistent 1976–79, vanemõpetaja 1979–83; TU sektori autoteede ja liikluse organiseerimise ratsionaalse projekteerimise laboratooriumi vanemteadur 1983–84. Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi Teede Remondi ja Ehituse Trusti Teedeehituse Kesklaboratooriumi juhataja asetäitja 1984–85.
TTÜs 1985–2013: autoteede kateedri vanemõpetaja 1985–87, dotsent 1987–92 ja kateedri juhataja 1991–92; teedeinstituudi teetehnika aseprofessor ja õppetooli juhataja 1992–97, teetehnika professor ja õppetooli juhataja 1997–2000, teedeinstituudi direktor 1992–2000; ehitusteaduskonna teadusala prodekaan 1990–91, 1998–2000; teadus- ja arendusprorektor 2000–05; rektor 2005–2010; teetehnika õppetooli professor 2010. aastast.
Olnud vanemteadur Soome Riiklikus Tehnikauuringute Keskuses (VTT, Espoo,1990) ning külalislektor Moskva Autode ja Teede Instituudis (MADI), Venemaa Teede TU Instituudis (SOJUZDORNII, Moskva), Rootsi Teede ja Liikluse Uurimise Instituudis (VTI, Linköping), Soome Riiklikus Tehnikauuringute Keskuses, Oulu Ülikoolis (Soome), Saksamaa Teedeuurimise Keskinstituudis (BAST, Köln), Nottingham Trenti Ülikoolis (Suurbritannia), Karlsruhe Tehnikakõrgkoolis (Saksamaa), Mikkeli Tehnikakõrgkoolis (Soome).
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Eesti Teedefondi nõukogu liige 1992–95; Eesti Vabariigi Teede- ja Sideministeeriumi Arengunõukogu liige 1992–96 ; Eesti Geotehnika Ühingu asutajaliige 1992–...; kahe suure rahvusvahelise projekti koordinaator: Strategic Highway Research Program’i LTPP–projekt (rahvusvaheline teedeuurimise programm, Via Baltica katselõikude kordusuuringud) 1994 ja Tempus–PHARE JEP–09009–projekt 1995-98; Eesti Ehitusinseneride Liidu liige 1997¬–2013; Eesti Teadus- ja Arendusnõukogu (TAN) liige 2005–2013; Eesti Teadlaste Liidu juhatuse liige, kaasesimees 2004¬–05; SA Eesti Teadusfondi nõukogu liige 2001–04; Tallinna Tehnoloogiapargi Arendamise SA nõukogu aseesimees 2003–2013; Tallinna Teadlaste Maja nõukogu aseesimees 2001–05; Riikliku Säästva Arengu Komisjoni liige 2000–2013; Riikliku Teaduspoliitika Komisjoni liige; Riikliku Innovatsioonipoliitika Komisjoni liige; AS Cybernetica nõukogu liige 2003–06; HTM teadusinfosüsteemi juhtkomitee liige; Eesti Arengufondi nõukogu liige 2007–2013.
Harrastused
Lugemine, reisimine ja kehakultuur (purjetamine, golf).
Solova
Solova (ka Solovja; vene keeles Соловья) oli küla Võrumaal. 1977 liideti see küla Kiislovaga. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Vaaksaarõ nulka.
19. sajandil kuulus küla Voronitsa (Воронкино) kogukonda ja Pankjavitsa kogudusse.
Horace Lecoq de Boisbaudran
pisi| Horace Lecoq de Boisbaudran (14. mai 1802 Pariis – 7. august 1897 Pariis) oli prantsuse kunstnik ja kunstipedagoog.
Horace Lecoq de Boisbaudran võeti 1819. aastal vastu École des Beaux-Artsi, kus tema juhendajateks oli Pierre Peyron ja Guillon Lethière. Aastatel 1831 ja 1840 esitleti tema töid Pariisi Salongis.
Lecoq de Boisbaudran töötas ka joonistusõpetajana. Ta õpetas tol ajal uudset mälu järgi joonistamise meetodit. Tema tuntumad õpilased olid Auguste Rodin, Henri Fantin-Latour ja Alphonse Legros.
Küüvitsa tee
Küüvitsa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Küüvitsa tee sai nime 12. juulil 1949.
Varõstõ
Varõstõ (vene keeles Большие Горенки) oli küla Võrumaal. 1977 liideti see küla Sirgovaga. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Vaaksaarõ nulka.
Staator
pisi|Elektrimootori rootor ja staator (paremal)
Staator on pöörlevat osa – rootorit – sisaldava masina paigalseisev osa. Kõige tuntum on staator kui elektrimasina põhiline liikumatu osa.
Elektrimootori staatori mähistesse juhitud elektrivool tekitab pöördvälja (pöörleva magnetvälja), mis paneb masina rootori pöörlema. Elektrigeneraatoris indutseerib pöörlev rootor staatori mähises elektrivoolu.
Guardea
Guardea on vald Itaalias Umbria maakonnas Terni provintsis.
Guardea kõrgus merepinnast on keskmiselt 387 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
pisi|tühi|Guardea
H-II-piirkond
pisi|Suur H-II-piirkond [[NGC 604, mis asub Kolmnurga galaktikas]] H-II-piirkond on tähtedevahelisest ioniseeritud vesinikuaatomitest koosnev piirkond. Tavaliselt on see osaliselt ioniseeritud gaasist koosnev pilv, milles on hiljuti toimunud täheteke ja mille suurus varieerub ühest kuni sadade valgusaastateni ning tihedus mõnest kuni miljoni osakeseni kuupsentimeetri kohta. 1610. aastal avastas Nicolas-Claude Fabri de Peiresc Orioni udukogu, mis on tänapäeval teada kui H-II-piirkond ja on seega esimene avastatud H-II-piirkond.
Piirkonnad võivad olla ükskõik millise kujuga, sest tähtede ja gaasi jaotus piirkonnas on ebaühtlane. H-II-piirkondi seostatakse sageli molekulipilvedega. H-II-piirkonnad võivad tekitada mitme miljoni aasta vältel tuhandeid tähti. Tavaliselt hajutavad supernoovad ja massiivseimate tähtede tugevad tähetuuled H-II-piirkondade gaasid viimaks laiali ning järgi jäävad täheparved, näiteks Plejaadid.
Lineaarne ekstsentrilisus
pisi|[[Ellipsi lineaarne ekstsentrilisus (e)]] pisi|[[Hüperbooli lineaarne ekstsentrilisus (e)]] Ellipsi või hüperbooli lineaarne ekstsentrilisus (tähis e) on selle fookuste kaugus selle keskpunktist.
Lineaarsel ekstsentrilisusel on pikkuse dimensioon.
Et ringjoon on kokkulangevate fookustega (F_1=F_2=M) ellips, siis ringjoone korral e=0.
Ellipsi puhul. Kui a=b, siis e=0 ja ellips on ringjoon. Kui e on ainult pisut väiksem kui a, st b on väike, siis on ellips väga lapik. Hüperbooli puhul  ning seetõttu hüperbooli puhul e>a.
Ekstsentrilisus
Ellipsi või hüperbooli ekstsentrilisus \varepsilon on lineaarse ekstsentrilisuse ja pikema pooltelje jagatis e/a.
Aparallactus guentheri
Aparallactus guentheri on Lamprophiidae sugukonna maoliik.
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Aparallactus guentheri seisuga 4.05.2015.
Heino Sõna
Heino Sõna (5. veebruar 1937 Urvaste vald, Võrumaa – 10. detsember 2019) oli eesti kandlemängija.
Heino Sõna isa oli lõõtspillimängija Karl Sõna. Muusikuna hakkas Heino Sõna tegutsema 1950.–1960. aastatel Otepääl. Hiljem elas ta Karksi-Nuias. Eelkõige oli ta tuntud traditsioonilise kandle mängijana, kuid ta oli ka Eesti esimene elektrikandlemängija.
Heino Sõna osales Eesti Folkloorinõukogu rahvakandlemängijate kaardistamise ja jäädvustamise projektis ning õpetajana August Pulsti õpistu korraldatud rahvapilli koduõppe projektis.
Joonas Riismaa
Joonas Riismaa (sündinud 6. märtsil 2002 Märjamaa vallas ) on Eesti profikorvpallur.
Klubikarjäär
Joonas Riismaa on Märjamaa spordikooli ja BC Raplamaa kasvandik. Tema esimene treener oli Kalle Kollin.
2016. aastal alustas ta mängimist Itaalias, kus osales U16 ja U18 vanuseklasside kõrgemates divisjonides ehk Eccellenzas (klubid Siena Mens Sana ja Pistoia Basket U18). Ta võistles ka liigas Serie C Gold (tugevuselt neljas liiga) klubi Montale Libertas Basket meeskonnas 2018–2020. Giorgio Tesi Group Pistoia eest mängis ta liigas Serie A2 (tugevuselt teine liiga) aastatel 2020–2022. Serie A2 liigas olid ta parimad näitajad mängudes: 25 punkti, 8 lauapalli, 5 söötu, 3 vahetlõiget, efektiivsus 26.
Hooajast 2022/2023 on Riismaal sõlmitud 2 aastane leping Itaalia klubiga Happy Casa Brindisi liigas Serie A.
Koondisemängud
Riismaa on mänginud Eesti noortekoondistes U16, U18 ja U20 vanuseklassis.
Joonas Riismaa debüteeris Eesti rahvuskoondise mängus 28. veebruaril 2022. aastal MM2023 valikmängus Poola vastu, visates 68:70 kaotatud mängus 3 punkti.
Pandimaja
Pandimaja on ettevõte, mis pakub klientidele tagatisega laenu, tagatiseks on kliendi isiklikud asjad. Pandimajale panditud esemeid nimetatakse pantideks. Pandimajad aktsepteerivad tavaliselt pandina ehteid, kulda, hõbedat, heas korras elektroonikat, kuid ka muid väärtuslikke esemeid. Laenusumma ja intresside õigeaegselt tasumisel on võimalus kliendil oma panditud ese lunastada. Kui klient rikub tagasimakse tähtaega, on pandimajal õigus panditud esemeid müüa.
Pantide hindamine
Pandimajad kasutavad klientide pantide väärtuse kindlaksmääramiseks erinevaid andmebaase, oksjonisaite, jaemüügi kauplejate kodulehti jne. Pandimaja poolt pakutav summa sõltub järgmistest teguritest: panditava eseme turunõudlus, eseme seisukord ning kui lihtne oleks eseme edasimüümine.
Laenusumma määramine
Laenusumma määramisel on võtmeteguriks kliendi pakutavate esemete väärtus peale nende hindamist. Kuid laenusumma määramisel on oluliseks aspektiks hinnata ka tõenäosust, et klient naaseb laenusummat ning intresse tagasi maksma. Laenu tagasimaksmise tõenäosuse hindamine on subjektiivne ning kõige olulisem seejuures on pandimajal hinnata seda, kui oluline võib panditud ese kliendi jaoks olla, et klient seda kindlasti endale tagasi soetada sooviks.
Täiendavad teenused
Täiendavad teenused on mõeldud pandimajadele oma sissetulekute suurendamiseks. Klassikalised pandimajade poolt pakutavad lisateenused on tšekkide sularahastamine, mobiiltelefonide lahtimuukimine ja arvete tasumise teenus.
Henri Cartier-Bresson
Henri Cartier-Bresson (22. august 1908 – 3. august 2004) oli prantsuse fotograaf, keda loetakse moodsa fotoajakirjanduse isaks. Võttis varakult kasutusele 35 mm filmi, millele oli võimalik pildistada varasemast varjatumalt. Samuti aitas arendada tänavafotograafiat stiilis, mis on mõjutanud hilisemate generatsioonide fotograafe.
Elulugu
Cartier-Bresson sündis heal järjel olevas peres Chanteloup-en-Brie's Seine-et-Marne'i departemangus. 1922. aastal alustas ta maaliõpinguid ja aastatel 1927–1928 jätkas juba kuulsa kubisti André Lhote käe all. 1929 alustas noor Cartier-Bresson õpinguid Cambridge'i ülikoolis, tutvudes muuhulgas ka inglise kirjandusega. Fotograafiaga hakkas ta tegelema 1931. aastal, kui reisis Elevandiluurannikul. Juba 1932. aastal sai teoks tema esimene näitus New Yorgis Julian Levi galeriis. Samuti hakati tema fotosid kohe mitmes ajakirjas avaldama. Samal ajal õnnestus fotograafil liikuda kergusega erinevate valdkondade vahel. 1935. aastal pööras Cartier-Bresson tähelepanu filmide loomisele. USA-s viibides tegi koostööd kuulsa fotograafi ja filmitegija Paul Strandiga. 1936–1939 tegi Cartier-Bresson kaastööd prantsuse kommunistlikele ajakirjadele Ce Soir ja Regards.
Teise maailmasõja käigus värvati Cartier-Bresson Prantsuse armee filmi- ja fotograafiaüksusse, kuid peagi ta vangistati. Aastatel 1940–1943 viibis fotograaf Saksamaal Wuttembergi vanglas, kust ta õnnestus kolmandal katsel põgeneda. Seejärel liitus Cartier-Bresson Prantsuse Vastupanuliikumisega. Tema organiseerimisel filmiti ja pildistati Saksa okupatsiooni all olevat Pariisi ja ka linna vabastamist liitlasvägede poolt. Pärast sõda sai valmis ka film sõjavangide kojusaabumisest. 1947 asutati koos Robert Capa, David Seymouri ja George Rodgeriga fotoagentuur Magnum. 1948–1950 elas Cartier-Bresson Aasias, dokumenteerides koloniaalimpeeriumide lõppu, muuhulgas jäädvustades sündmusi Hiinas ja Indias. Tema raamat "The Decisive Moment" ilmus 1952. Fotograafia viis Cartier-Bressoni ümber maailma, kuid alates 1970. aastatest otsustas ta rohkem keskenduda maalimisele ja joonistamisele ning fotograafia jäi lõplikult tagaplaanile. Cartier-Bresson suri Montjustinis 3. augustil 2004 95-aastaselt.
Stiil ja "otsustav moment"
Cartier-Bressoni "otsustava momendi" esteetika ja vastumeelsus ettekavatsetud fotograafia ja konstrueeritud tingimuste vastu on mõjutanud fotograafe alates 1930. aastatest. Paljuski on tema loodud fotograafiline stiil saanud omakorda mõjutusi kubismist – seda iseloomustab hästi pildiline geomeetria. Samas on tema fotodes täheldatav ka teatud sürrealistlik sümbolism, mis väljendub vihjetes millised füüsikalised jõud on igapäevaelu aluseks. Väikesed ootamatud momendid ja impulsiivsed liigutused on muundatud üldisemateks tähelepanekuteks. Cartier-Bressonil õnnestus raamistada näiliselt kerged spontaansed momendid, kuid jätta nendest kõrgekunstiline ja amatöörikauge mulje. Teda on peetud ka kunstimaailma üheks varjatumaks persooniks. Tema vastumeelsus avalikkuses figureerida võimendus tunduvalt pärast seda, kui ta oli sunnitud teise maailmasõja käigus end natside eest varjama. Vaatamata sellele, et Cartier-Bresson on mitmete kuulsate portreefotode autor, oli ta enda nägu maailmale vähetuntud. See aga võimaldas tal tänavatel rahus pildistada. Samuti ei soovinud Cartier-Bresson, et tema fotosid kunstiks nimetataks. Ta leidis, et need on kõigest tema enda sisemine reageering ajamomentidele, millele ta peale sattus. Fotode kompositsioon pidi paika saama pildinäidiku kaudu, mitte alles pimikus. Ta kinnitas seda veendumust, lastes peaaegu kõik oma fotod trükkida tervete kaartidena ja ilma hilisema fototöötluseta.
Tehnika
Cartier-Bresson alustas Brownie Boxi kaameraga, kuid 1933. aastal avastas enda jaoks Leica 35 mm kaamera. Selle väiksus ja vaikne säriava võimaldas jääda fotograafil anonüümseks, mis oli tema suurim soov. Cartier-Bresson uskus, et fotograafil on oluline sulanduda ümbrusse ja mitte mõjutada pildistatavate tegevust. Tihti ümbritses ta kaamera kroomist osad musta kleeplindiga, et muuta seda vähem silmatorkavaks. Lisadena kasutas Cartier-Bresson tavalist 50 mm objektiivi ja maastikuvõtetel ka lainurkobjektiivi, sealjuures töötades üksnes mustvalge filmiga. Välklampi ei kasutanud ta kunagi, sest pidas seda sama ebaviisakaks kui, püstol käes, kontserdile minekut.
Yig'al Allon
Yig'al Allon (10. oktoober 1918 – 29. veebruar 1980) oli Iisraeli poliitik, Palmachi komandör ja Iisraeli kaitseväe kindral. Ta kuulus Ahdut HaAvoda ja Iisraeli Tööpartei juhatusse ning oli peaministri kohusetäitja. Ta oli Knesseti liige ja minister kolmandast üheksanda valitsuseni.
Elukäik
Yigal Peikowitz (hiljem Allon) sündis Kfar Tavori külas, tema isa kolis Palestiinasse 1890. aastal.
Pärast Kadoorie Põllumajanduskõrgkooli lõpetamist 1937. aastal asutas Allon Ginosari kibutsi. Ta abiellus Ruth Episdorfiga; nende vanimal tütrel Nuritil oli autism.
Aastatel 1950–1952 õppis ta Oxfordi Ülikooli St Antony's College'is filosoofiat ja ajalugu.
Liilia tee
Liilia tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Liilia tee sai nime 29. märtsil 1968.
Väike-Pakri pank
pisi|Väike-Pakri saare pankrannik pisi|Väike-Pakri saare pankrannik Väike-Pakri saare pankrannik (ka: Väike-Pakri pank) asub Väike-Pakri saare rannikul põhjast läände. Seal asub klindiastang, mis on umbes 11 m kõrge. Sealsel maa-alal paljandub alamordoviitsiumi ja keskordoviitsiumi alumise osa terrigeensed setendid ja lubjakivid.
Väike-Pakri pankrannikul leidub Pakri lubiliivakivi (tuntud ka Pakri kihistu nime all) läbilõiget. Pankranniku ilmet on mõjutanud suurtüki- ja lennuväe polügooniks olemine Nõukogude võimu ajal. Väike-Pakri saare pankrannik kuulub Pakri maastikukaitseala koosseisu.
Koos Suur-Pakri ja Osmussaare pangaga kuulub Väike-Pakri pank Põhja-Eesti klindi Loode-Eesti klindilõigu koosseisu.
Sealne paeastang on 6 kilomeetrit pikk ja 1–14 meetri kõrgune.
Klint on Väike-Pakri pangal osalt Ölandi tüüpi, ehk siis astang koosneb täielikult lubjakivist. Põhja- ja kirderannikul esineb ka Väike-Pakri tüüpi klinti, kus lubjakivi all esineb ka glaukoniitliivakivi, mida meri murrutab. Seetõttu on sealsele pangale omased suured pangale nõjatuvad paekivilahmakad.
Keskuse tänav (Viljandi)
Keskuse tänav on tänav Viljandi linnas.
Tänav ühendab Carl Robert Jakobsoni ja Uus tänavat. Tänava pikkus on 153 m ja see valmis 1998. aastal.
Kropkuva
Kropkuva (kohalikus pruugis ka Kropkova; vene keeles Кробково) oli küla Võrumaal. 1977 liideti see küla Helbiga. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Üle-Pelska nulka.
18. sajandil kuulus küla riigile ja allus Taeluva kogudusele.
Napalm Market
Demoplaadi kaanepildil on kujutatud naisi, kes pakendavad arbuuse. Napalm Market tuleneb soomekeelsest sõnast napamarketti ('polaaralade market'), millele Mr. Lordi lisas l- ja m-tähe.
Tamme (Tänassilma)
Tamme on endine küla Viljandimaal.
Tamme küla kujunes 20. sajandi alguses Vana-Tännassilma mõisa maadele.