cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tallinna ajalugu
Tallinna vallutamine 1944. aastal
19. septembril toimus Sakala tänaval Eesti Maapanga hoones Otto Tiefi valitsuse esimene istung. Tief luges ette deklaratsiooni, kus teatati Eesti Vabariigi Rahvuskomitee likvideerimisest ning uue valitsuse tegevusseastumisest. Samal ajal alustasid mitmesugused eestlastest koosnevad relvaformeeringud Tallinnas tegevust ja võtsid mitmel pool linnas võimu enda kätte, ühtlasi takistati sakslastel strateegiliste objektide õhkimist. 20. septembri pärastlõunal võttis Toompea lossi eestlastest valvemeeskond Pika Hermanni tornist maha haakristiga lipu ja heiskas sinimustvalge. 21. septembri õhtupoolikul linna tabanud Nõukogude õhurünnak oli tugevaimaks pommilöögiks Tallinnale pärast 9. märtsi pommitamist. Selleks ajaks oli Vabariigi Valitsus Tallinnast juba lahkunud. Otto Tief lahkus koos viimaste valitsuse liikmetega 22. septembri varahommikul.
Flaurling
1. jaanuaril 2016 elas seal 1289 inimest.
Tallinna ajalugu
Tallinna vallutamine 1944. aastal
8. Eesti Laskurkorpuse 7. Eesti Laskurdiviisi 354. Laskurpolgu eelsalk eesotsas polguülema Vassili Võrguga jõudis 22. septembril Saksa vägedest maha jäetud Tallinna. Tänavad olid tühjad. Leitnant Johannes Lumiste ja jefreitor Elmar Nagelman kõrvaldasid Pika Hermanni tornis lehvinud Eesti Vabariigi sinimustvalge lipu ja heiskasid asemele Nõukogude Liidu punalipu. Viimased suured põgenike laevad olid Tallinnast lahkunud 20. ja 21. septembril ning mõned väikesed sõjalaevad, kuhu ka põgenikke peale võeti, veel 22. septembri hommikul.
Flaurling
Valda kuuluvad järgmised alad: Flaurlingi küla, Flaurlingi jaam koos äripiirkonnaga ja Flaurlingberg madala mäestikuterrassi läänejalamil.
Tallinna ajalugu
Tallinna vallutamine 1944. aastal
1944. aasta 6. oktoobril andis Eesti NSV juhtkond teada, et kõik pealinna meditsiiniasutused töötavad jälle. Töökorras olevat ka gaasi-, vee- ja osaliselt elektrivõrk. Samas seati sisse toidukaartide süsteem ning lubati, et peagi hakkavad tööle ka koolid.
Maksejõuetus
Maksejõuetus on õigustermin, mille tähendus on "maksevõimatuks tunnistatud". Maksejõuetus tähendab majanduslikust seisundist olenevat võimet makseid tasuda.
Tallinna ajalugu
Tallinn Eesti NSV-s
1944. aasta märtsi algusest oli Tallinn varemeis. 9. märtsi õhtul ja ööl vastu 10. märtsi toimunud õhurünnak tekitas märkimisväärseid purustusi. 1944. aasta 6. oktoobril andis Eesti NSV juhtkond teada, et kõik pealinna meditsiiniasutused töötavad jälle. Töökorras olevat ka gaasi-, vee- ning osaliselt elektrivõrk. Sisse seati toidukaartide süsteem ning lubati, et peagi hakkavad tööle ka koolid. Punaarmee tagasipöördumise järel võttis EK(b)P taas kontrolli linnas enda kätte. 1944. aasta lõpus oli EK(b)P parteiliikmete arv Tallinnas 1372. 1945. aasta lõpuks oli arv kahekordistunud ning 1951. aastal oli EK(b)P-l juba üle 8000 liikme. 1960. aastate lõpus oli Tallinnas üle 20 000 EK(b)P-lase, umbes 6% rahvastikust.
Maksejõuetus
Maksejõuetuse jagunemine
Maksejõuetus jaguneb kaheks: (kuri)tahtlik ja tahtmatu maksejõuetus. Esimese puhul on tegemist olukorraga, kus ettevõtjad teadvustavad, et nad ei suuda ühel hetkel enam maksekohustusi täita, kuid keelduvad selles osas midagi ette võtmast. Tahtliku maksejõuetuse alaliigiks võib olla näiteks see, kui ettevõtte eesmärk on küll äritegevus, kuid selles tegeletakse teadliku pettusega. Tahtmatu maksejõuetuse puhul on tegemist olukorraga, kus ootamatu sündmuse tagajärjel tekib maksejõuetus. Selline olukord on siis, kui näiteks ettevõtte varad röövitakse. Erinevalt tahtmatust maksejõuetusest, ei ole seda võimalik ette näha. Selle mõiste puhul on oluline, et seda ei peetaks sarnase termini, pankroti sünonüümiks. ÕS-i kohaselt on pankroti puhul tegemist lootusetu maksejõuetusega, seega kõik maksejõuetuse juhud ei pruugi viia pankrotini. Termin "maksejõuetus" küll viitab majanduslikule seisundile, kuid seda ei saa veel lugeda pankrotiks ehk kohtuotsusega väljakuulutatud maksejõuetuseks.
Tallinna ajalugu
Tallinn Eesti NSV-s
ja Tallinna Linna TSN Täitevkomitee ja Tallinna Linna RSN Täitevkomitee
Maksejõuetus
Ajalugu
Eristatakse kahte liiki maksejõuetust: ajutist ja püsivat. Püsiva ehk lootusetu maksejõuetuse korral kuulutab kohus välja pankroti. Ajutise maksejõuetuse puhul puudub alus pankroti väljakuulutamiseks, kuid samas on tähtis kindlaks teha, kas võlgniku maksejõuetus tuleneb täielikust pankrotist või lihtsalt soovist mitte kohustusi täita. Maksejõuetuse põhitunnuseks on see, et võlgnik ei suuda rahuldada võlausaldaja nõudeid. Juriidilisest isikust ehk eesmärgistatud organisatsioonist võlgnik on sel juhul maksejõuetu, kui ka kogu tema vara ei kata maksekohustust. Juriidilise isiku puhul analüüsitakse ettevõttemajandust, et selgitada välja pankroti olukord. Samas on ka maksejõuetuse oht siis, kui ei pöörata piisavalt tähelepanu riskidele ja kitsaskohtadele. Üldjuhul on isiku majandusseisundi halvenemine pikaajaline protsess, millele lõpuks järgneb pankrot.
Roodepoort
Roodepoort on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Johannesburgi linnaringkonnas.
Tširinkotan
thumb|400px|Tširinkotani saar Kuriilide kirdeosa kaardil thumb|Tširinkotani saare satelliidipilt Tširinkotan (vene keeles Чиринкотан, jaapani keeles 知林古丹島) on Suur-Kuriilide Põhjarühma asustamata saar Venemaa idaosas. Kuulub Sahhalini oblasti koosseisu. 29 km ida pool asub Ekarma saar.
Maksejõuetus
Maksejõuetuse ennetamine
Maksejõuetuse ärahoidmiseks on palju kasulikke näpunäiteid. Kõige olulisem on koostada äriplaan ja seda täita. Äriplaan annab hea ülevaate äriühingu eesmärkidest, strateegiatest ja tegevustest. Oluline on plaani jälgida, arutada reaalseid majandustulemusi ja ebaõnnestumisel viia läbi muutusi. Muutuste läbiviimisel tuleb kursis olla ka turuseisuga – kas antud äriplaan on antud turul jätkusuutlik. Äritegevusele võib suurt riski tekitada ühest kliendist või hankijast sõltumine. Pikaajalise tasuvusega ja suuremahuliste investeeringute finantseerimine lühiajaliste laenudega võib krediidituru ja tingimuste karmistudes muutuda probleemiks. Maksejõuetuse vältimiseks tuleks hajutada riske ning planeerida asju rohkem läbi.
Tallinna ajalugu
Tallinna laienemine ja areng
1945. aastal liideti Tallinna haldusalaga Pirita, Merivälja, Kose ja Iru. Tallinna haldusalasse kuulusid Eesti NSV-s Tallinna linnarajoonid: Kopli rajoon (1945–1946), Nõmme rajoon (1945–1956), Mererajoon (1945–1991), Kesklinna rajoon (1945–1961), Kalinini rajoon (1946–1991), Keskrajoon (1961–1974), Lenini rajoon (1974–1991), Oktoobri rajoon (1974–1991)
Tširinkotan
Saare moodustab Tširinkotani vulkaani (724 m) veepealne osa. Saar on peaaegu ruudukujuline küljepikkusega umbes 3,7 km.
Roodepoort
1884. aastal leiti piirkonnas kulda ja Roodepoort tekkiski kullakaevandajate asulana. Omavalitsusliku staatuse sai Roodepoort 1903. aastal. Linnaks sai Roodeport 1977. aastal, kui temaga liideti Hamburgi, Florida ja Maraisburgi linnad. Alates 2000. aasta detsembrist ei ole Roodepoort enam iseseisev haldusüksus, vaid kuulub Johannesburgi linnaringkonna koosseisu.
Tširinkotan
Kasvavad lepapõõsad. Saarel on suur linnulaat.
Roodepoort
Roodepoortis asub Walter Sisulu Riiklik Botaanikaaed.
Tansaania jalgpallikoondis
Tansaania pole kunagi jõudnud jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalturniirile. Kahel korral on osaletud Aafrika rahvaste karikavõistlustel (1980 ja 2019). Kolmel korral on võidetud CECAFA (Ida- ja Kesk-Aafrika) karikas.
Praegune koosseis
Tansaania jalgpallikoondis 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Roodepoort
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Roodepoorti elanikest mustanahalisi aafriklasi 51,42%, valgeid 35,40%, värvilisi 8,23%, India või Aasia päritolu inimesi 4,01% ja teisi 0,94%. Inglise keelt pidas emakeeleks 29,81%, afrikaani keelt 23,97%, suulu keelt 9,02%, tsvana keelt 8,84%, pedi keelt 4,91%, koosa keelt 4,80%, sotho keelt 4,54%, venda keelt 3,92%, tsonga keelt 2,79% ja ndebele keelt 2,52%.
Tallinna ajalugu
Tallinna laienemine ja areng
1947. aastal alustati Peterburi tee – Kivimurru – Tuulemäe – Majaka tänava vahelise kvartali hoonestamist stalinistliku linnaplaneerimise printsiibi järgi Sikupilli asumis ning Uuslinna asumis. 1949. aasta kevadel toimus Eestis ja Tallinnas uus massiküüditamine, mille käigus saadeti Eestist välja üle 20 000 inimese. Tallinlasi oli nende hulgas umbes 1000. Küüditamisele järgnes 1950. aasta märtsis EK(b)P Keskkomitee VIII pleenum, mis viis lõpule poliitilise pöörde.
Flaurling
Seda on dokumentides esmamainitud 763. aastal nimega Flurininga.
Tallinna ajalugu
Tallinna laienemine ja areng
Pärast sõda saabus Tallinna inimesi ka teistest NSV Liidu liiduvabariikidest. 1934. aastal moodustasid eestlased 85,6% rahvastikust. Esimese sõjajärgse rahvaloenduse ajaks 1959. aastal oli nende osakaal vähenenud 60,2% peale. 1989. aastaks oli eestlaste osakaal langenud alla 50%.
1959. aasta keskel valmis Mustamäe elurajooni detailplaneerimise projekt, kavandati 9 mikrorajooni. 1962. aasta augustis alustati Mustamäele I mikrorajooni esimese suurpaneelelamu ehitamist, 1964. aastal valmis I mikrorajoon tervikuna. Järgnes II ja III mikrorajooni väljaehitamine. Mustamäe elurajooni ruumiliseks fookuseks oli Sõpruse puiestee, Ehitajate, Mustamäe ja Keskuse tänava vaheline ala. 1962. aastal ehitati Tallinna Tehnikaülikooli ühiselamu ja Tallinna Tehnikaülikooli peahoonele pandi nurgakivi mais 1962, misjärel ehitati kogu ülikooli hoonete kompleks. Elurajooni ehitamine lõpetati praktiliselt 1973. aastal.
1965. aastal koostati Tallinna uus generaalplaan, linna territoriaalset arengut nähti ette ida-lääne suunas piki mereranda ning märgatavalt suurendati linna hoonestustihedust eeskätt hoonete kõrguse arvel. Plaani realiseerimise käigus laiendati olemasolevaid ning loodi uusi tööstusrajoone Suur-Sõjamäel ja Maardu alevis. Arenguplaani järgi rekonstrueeriti olemasolevaid radiaalmagistraale Pärnu, Paldiski ja Leningradi maanteel, Endla ja Luise tänaval, Mustamäe ja Pirita teed ning Vabaduse puiesteel ja kesklinna sisemist poolringi Viktor Kingissepa tänaval – Komsomoli tänaval. Radiaalmagistraalide ja kesklinna ümbritseva raudteeringi ristumiskohtadele püstitati Pärnu maantee viadukt (1960), Endla tänava viadukt ja Tartu maantee viadukt (1968).
Aastatel 1965–1975 jätkus magistraalide rekonstrueerimine Tallinnas, uuendati Pärnu maantee lõik Tõnismäe ja Tallinna–Narva raudtee vahel, kus laiendati sõiduteed ja ehitati rida uuselamuid, Ajakirjandusmaja (1972) ja Eesti NSV Plaanikomitee hoone (1977). Lomonossovi tänavale ehitati Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Televisiooni ja Raadio Komitee raadiomaja, telemaja ning hotell Kungla, Tallinna Kaubamaja (1960) ja kaheksakorruseline Tallinna Teenindusmaja (1975).
Suurem osa Väike-Õismäest liideti Tallinnaga 1968. aastal, Järveotsa osa lisati 1975. aastal. Väike-Õismäe elurajooni hoonestamist alustati 1973. aastal, detailprojekteerimine kestis 1968–1977. Järveotsa tee ehitusplaneering valmis 1984. aastal.
Lasnamäe I mikrorajooni (Pae ja Punasel tänaval) esimesed hooned valmisid 1973. aastal. 1978. aastal alustati majaehituskombinaadi toodanguga elamute ehitamist vastavalt Lasnamäe I mikrorajooni planeeringule Pae asumis. Aastatel 1979–1982 ehitati Lasnamäe II ja III mikrorajoon Laagna asumis. Aastatel 1982–1984 ehitati Lasnamäe IV mikrorajoon Mustakivi asumis. Aastatel 1983–1985 ehitati Lasnamäe V mikrorajoon ja 1988–1989 Va mikrorajoon Seli asumis. Aastatel 1986–1987 ehitati Lasnamäe VI mikrorajoon Priisle asumis. Aastatel 1987–1988 ehitati Lasnamäe VII mikrorajoon Kuristiku asumis. Aastatel 1989–1991 ehitati Lasnamäe VIII mikrorajoon Katleri asumis. Kokku oli Lasnamäel kaheksa mikrorajooni.
Ühistransport
1948. aasta alguses otsustati Tallinna mitte enam uusi trammiliine ehitada, vaid asendada need trollibussidega. Trammiliiklus pidi lõpetatama 15 aasta pärast, kuid veel ehitati välja Balti jaama ja linnakeskust ühendav trass. 1965. aasta juulis sõitsid esimesed trollid Estonia teatri juurest hipodroomi juurde. Esimesi trolle hakati kasutama linnakeskuse ja uute elamurajoonide ühendamiseks. Nendest esimene oli kümneid tuhandeid elanikke mahutama pidanud Mustamäe. , Tallinna ühistransport
Tallinn olümpialinnana
pisi|left|[[Olümpia hotell]] 1980. aastal toimusid Tallinnas XXII olümpiamängude purjetamisvõistlused. Tänu sellele sündmusele tehti Tallinnas mitmeid uusi arendusi. Tallinn sai Viru hotelli lähedusse uue peapostkontori ja 26-korruselise hotelli Olümpia, lisaks ehitati välja Pirita tee ühes Pirita jõe uue sillaga ja uuendati Narva maantee hoonestatust ja Pirita tee koos mereäärse piirkonnaga. Sinna ehitati hulk elamuid ja ühiskondlikke hooneid, sh ETKVL-i ja Teenindusministeeriumi hooned, uus nelja sõidureaga Pirita tee ja üle 3 km pikk kaldaäärne osa, Pirita purjespordikeskus, Pirita kaubandus- ja teeninduskeskus ning rannahoone. Pirita sai telefonikeskjaama, Pirita rannahoone ja vabaõhulavaks kujundatud Pirita kloostrivaremete võrra. Tallinna sadama lähistele ehitati Tallinna linnahall peaaegu 5000 pealtvaatajale mõeldud saali ja 1981. aastal valminud 3000 pealtvaatajakohaga jäähalliga. Osalt seoses olümpiamängude eel toimuvate ehitustöödega hakkas teistest Nõukogude Liidu piirkondadest pärit inimeste juurdevool 1970. aastatel uuesti kasvama. 1979. aastaks oli eestlaste osakaal Tallinna elanike hulgas vaid 52%.
Tallinn laulva revolutsiooni ajal
1985. aastal valiti NLKP Keskkomitee peasekretäriks Mihhail Gorbatšov. See juhatas sisse sisepoliitilise pöörde, mille tagajärjeks oli Nõukogude Liidu kokkuvarisemine. Mõni aeg hiljem toimusid esimesed avalikud protestid, mis looduskeskkonna kaitsmise nimel astusid vastu keskvõimu kavandatud fosforiidikaevandamisele Kirde-Eestis ning Muuga sadama laiendamise projektile Tallinna külje all. Nendest 1987. aastal alanud rahvuslikest ja keskkonnakaitselistest protestidest, mis olid suunatud ka nimetatud projektidega seotud mitte-eestlaste suurenenud sissevoolu vastu, kasvas muu hulgas välja Eesti roheliste liikumine. 1987. aasta 23. augustil avaldas üle 2000 inimese Toompea nõlval Hirvepargis meelt Molotovi-Ribbentropi pakti vastu. Septembri alguses avaldasid neli majandus- ja ühiskonnateadlast, Siim Kallas, Tiit Made, Edgar Savisaar ja Mikk Titma, Isemajandava Eesti ehk IME plaani, mis lähtus perestroika ideedest, kuid seadis eesmärgiks autonoomia. Võimud hakkasid kaotama autoriteeti ning 1988. aastast sai eestlaste jaoks massilise ärkamise aasta. pisi|[[Öölaulupidu]] Tallinna vanalinna päevadest kasvasid välja öölaulupeod. Vanalinna päevade viimasel, 14. juuni õhtul, mis on ühtlasi 1941. aasta juuniküüditamise aastapäev, kogunes Tallinna lauluväljakule üle 100 000 inimese. Mõni päev hiljem nimetas Heinz Valk toimunut kultuurilehes Sirp ja Vasar laulvaks revolutsiooniks. Sellega sai iseseisvusliikumine endale nime ning missiooni jääda rahumeelseks. 23. juunil tunnistas Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium sinise, musta ja valge eesti rahvusvärvideks. 11. septembril korraldas Rahvarinne Tallinna lauluväljakul ürituse "Eestimaa laul", millest võttis osa 250 000 – 300 000 inimest. Seal nõuti esimest korda avalikult Eesti iseseisvuse taastamist. 16. novembril võttis Eesti NSV Ülemnõukogu suure häälteenamusega vastu suveräänsusdeklaratsiooni, millega kinnitati Eesti seaduste ülimuslikkust NSV Liidu seaduste ees. Deklaratsiooniga ei kuulutatud Eesti eraldumist liidust, kuid selles nõuti vabariigi ja keskuse suhete uut korraldamist.
1991. aasta augustis pidi Moskvas allkirjastatama uus liiduleping, kuid Eesti selles enam ei osalenud. 3. märtsil toimus Eestis referendum, millest võttis osa 83% elanikest ning 77% neist, sealhulgas märkimisväärne osa mitte-eestlastest, olid iseseisvuse poolt. Sellest lähtuvalt otsustati kuulutada Eesti iseseisvus taastatuks. Taasiseseisvumise otsuse võttis parlament vastu 20. augustil 69 poolthäälega ja ilma ühegi vastuhääleta. Esimene Lääne-Euroopa riik, mis uut riiki tunnustas, oli Island. Seetõttu kannab Tallinnas asuv välisministeeriumi esine plats praegu Islandi väljaku nime.
Nõukogude Liidu generalissimus
Nõukogude Liidu generalissimus oli NSV Liidu kõrgeim sõjaväeline auaste alates 26. juunist 1945, mil NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidium andis välja vastava seadluse.
Õigusakti kohaselt andis NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidium Nõukogude Liidu generalissimuse auastet "riigi ja tema relvajõudude silmapaistva juhtimise eest sõja ajal".
27. juunil 1945 andis NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidium välja seadluse, millega anti kõrgeim sõjaväeline auaste Jossif Stalinile. Sellest hoolimata tituleeris Stalin end edaspidi endiselt Nõukogude Liidu marssalina ning palus seda ka teistel teha.
NSV Liidu õigusjärgses riigis Venemaa Föderatsioonis generalissimuse auaste puudub. 11. veebruaril 1993 välja antud seaduses "Sõjaväekohustuslikkusest ja sõjaväeteenistusest" on kõrgeim auaste Venemaa Föderatsiooni marssal.
Indiana Jones and the Emperor's Tomb
Indiana Jones and Emperal's Tomb on LucasArtsi loodud videomäng Indiana Jonesist.
Mäng avaldati 2003. aastal platvormidele Xbox, Microsoft Windows, PlayStation 2 ja OS X.
Mängu pealkirjas mainitud "keisri hauakamber" on Hiina esimese keisri Qin Shi Huangdi oma.
MINIX
MINIX on Andrew Tanenbaumi loodud pisike operatsioonisüsteem. Ta lõi MINIX-i kui näidise operatsioonisüsteemist oma raamatu "Operating Systems: Design and Implementation" (1987) tarvis. Raamat sisaldas 12 000 rida MINIX-i koodi ja lisaks sai lähtekoodi kaasa ka flopil. MINIX loodi ühilduma IBM PC-de ja IBM PC/AT arvutite jaoks, sest need oli siis kõige levinumad ja Tanenbaumile ka kättesaadavad. Hiljem lisandus muidki arhitektuure.
Praegu on kasutusel MINIX 3 versioon, mille valmimisest anti teada 2005. aastal. Nagu ka eelmised versioonid, on ka tema eesmärk tegelikult tutvustada õpilastele ja huvilistele operatsioonisüsteemi ehitust. Seda on võimalik nüüd ka näiteks LiveCD-na kasutada või siis kuvatõmmistega vastavatel emulaatoritel käivitada.
Seos Linuxiga
Linus Torvalds kasutas ja hindas MINIXit, kuid tema loodu erines MINIXist päris palju. Võrreldes Linuxiga on MINIXi suurimaks erinevuseks tuuma ülesehitus. Linux kasutab monoliit tuuma, MINIX aga mikrotuuma. Tannenbaumi-Torvaldsi debatis ei kiitnud Tannenbaum seda otsust heaks ja veel 2006. aasta mais õigustas ta mikrotuuma kasutamist. Kuna Linuxit arendati algselt MINIXis, siis päris Linux mitmed MINIXi omadused, nagu näiteks failisüsteemi.
Kenneth Brown Alexis de Tocqueville Instituudist üllitas 2004. aasta mais raamatu "Samizdat", kus ta väitis, et suur osa Linuxi tuuma koodist kopeeriti MINIXi koodist. Süüdistused lükati üleüldiselt ümber, Andrew Tanenbaum kritiseeris Kenneth Browni ja kirjutas pika vastuväite oma isiklikule veebilehele.
Litsents
Ajal, kui esimene MINIX ilmus, loeti selle litsentsi suhteliselt liberaalseks. Andrew Tanenbaum soovis kohe algul, et MINIXi lähtekood oleks kõigile vabalt kätte saadav. Seda selleks, et õpilastel ja raamatu kasutajatel oleks võimalik vabalt koodi uurida, muuta ja uusi programme arendada. Algul ei nõustunud sellega raamatu kirjastajad. Nimelt nad ei tahtnud, et raamatus oleks midagi sellist liidetud, mida kasutajad võivad ise kopeerida (näiteks lähtekood). Nii lahendati algul olukord nii, et MINIX-i litsentsitasu liideti raamatu hinnale. See muutis ka võimatuks MINIXi kasutamise vabalt jagatava operatsioonisüsteemi alusena. Kuid kui 1990. aastate alguses ilmusid Linux ja 386BSD operatsioonisüsteemid, siis õnnestus lõpuks ka MINIX muuta vabaks tarkvaraks.
Aprillis 2000 muutus MINIX vabaks/avatud tarkvaraks lubava vaba tarkvara litsentsi alusel, aga selleks ajaks oli MINIX oma võimalustelt teistest operatsioonisüsteemidest maha jäänud ja paljud entusiastid olid 1990. aastatel selle asemel Linuxile või mõnele BSD variandile üle läinud. Nii on MINIX praegused kasutajad peamiselt üliõpilased või hobikasutajad.
Imèr
thumb|Imèri valla paiknemine Trento provintsis thumb|left|Imèr sügisel thumbnail|Imèri küla keskus
Imèr (saksa: Immer või Almern) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 50 km Trentost idas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1213 inimest ja valla pindala on 27,6 km².
Imèri vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Masi di Imèr, Sass Maor ja Pontet.
Imèr külgneb järgmiste valdadega: Primiero San Martino di Castrozza, Canal San Bovo, Mezzano ja Sovramonte.
Valla territooriumil on Vederne mägi ja osa Val Noanast.
Casa Batlló
pisi|Casa Batlló Casa Batlló on arhitekt Antonio Gaudí disainitud maja, mis asub Barcelonas Hispaanias.
Maja oli juba varem ehitatud, kuid Antonio Gaudí kujundas selle 1904. aastal ümber. Renoveerimisel aitasid kaasa Gaudí assistendid Domènec Sugrañes i Gras, Josep Canaleta ja Joan Rubió. Hiljem on hoonet veel mitu korda renoveeritud. Kohalikud kutsuvad seda maja kui Casa dels ossos (Kontide maja).
Casa Batlló on modernistlikus ja juugendstiilis kujundatud, nagu muudki Gaudí ehitised. Maja fassaad on kaetud värvilise mosaiigi ja katkiste keraamiliste plaatidega. Hoone kaarjas katuse äär kujutab draakonit. Alumise korruse aknad on korrapäratu ovaalse kujuga. Maja kiviskulptuurid on voolavad ja ootamatute kujudega. Tornikujulise katuseskulptuuriga, mille otsas on rist, käib kaasa arvamus, et see sümboliseerib püha Jüri (Kataloonia kaitsepühak).
2005. aastal arvati Casa Batlló UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Algne ehitis
Maja ehitati 1877. aastal Lluís Sala Sáncheze jaoks. Maja oli tavalise klassikalise väljanägemisega. Hoones oli kelder, viis korrust ja selle juurde kuulus aed.
Batlló pere
1900. aastal sai maja uueks omanikuks Josep Batlló. Maja ei olnud ostuhuviliste seas populaarne, aga Josep tahtis seda osta selle asukoha, mitte välimuse pärast. Maja asub Passeig de Gracias, mis oli sellel ajal populaarne piirkond.
Batllóde pere oli tänu oma panusele tekstiilitööstuses Barcelonas väga hästi tuntud. Josepile kuulus mitu tekstiilitehast. Ta oli abielus Amàlia Godó Belaunzarániga, kelle perele kuulus ajakiri La Vanguardia.
Josep ja Amàlia soovisid endale maja, mis oleks teistest väga erinev, mistõttu otsustasid nad lasta selle disainida Antonio Gaudíl.
Renoveerimine (1904–1906)
1904. aastal alustaski Gaudí hoone kujundamist. Josepi algne plaan oli maja maha lammutada, aga Gaudí otsustas, et seda ei ole vaja teha. Renoveerimist alustati samal aastal ja maja valmis kahe aastaga. Peagi valis linnavolikogu selle aasta parima maja auhinna kandidaadiks.
Muud renoveerimised (1934–1995)
Josep Batlló suri 1934. aastal, misjärel jäi maja tema naisele. Kuus aastat hiljem suri ka naine ja pärast seda kuulus maja nende lastele kuni 1954. aastani, kui kindlustusfirma omandas selle maja ja hoonest sai kindlustusfirma Seguros Iberia kontor.
Esimene renoveerimine toimus 1970. aastal, siis tehti hoones mõned ruumid ümber. 1983. aastal värviti rõdud originaalvärvi.
1993. aastal sai maja uued omanikud, kelle käes on see tänapäevani. Maja renoveeriti ja kaks aastat hiljem hakati seda ürituste korraldamiseks välja rentima. Tänu selle heale asukohale ja huvitavale väljanägemisele on see maja väga populaarne.
Fassaad
Maja alumine korrus, põhikorrus ja kaks esimese korruse galeriid on Montjuïci liivakivist. Maja keskmine ja ülemine osa on mitmevärvilised ja väljaulatuvate rõdudega. Hoone ülemine osa on kroon, mis on katusega samal tasemel ja aitab varjata ruumi, kus varem olid veepaagid. See tuba on tänapäeval tühi.
Fassaadi keskosa
Fassaadi keskosa, mis sümboliseerib Monet "Nymphéasi", meenutab järvepinda veelilledega, kus klaas ja keraamiline mosaiik meenutavad virvendusi ja peegeldusi veepinnal.
Peakorrus
Põhiruumi fassaad on liivakivist ja seda toetavad kaks sammast. Disaini täiendavad suured vitraažaknad. Akende ees on kuus sammast, mis meenutavad jäsemete luustikku, kuid on tegelikult lillemotiivid. Gaudí nimetas maja „haigutuste majaks“, sest sammaste vahele tekkivad ümarakujulised tühimikud ja justkui huulekujuliselt tahutud kiviääred jätavad mulje avatud suudest. See struktuur kordub esimesel korrusel ja galerii akendel.
Torn
Fassaadi üks erilisemaid osasid on torn, mille tipus on rist. Sellel tornil on sibulakujuline, juurelaadne struktuur, mis viitab taimede elule. Torni struktuuri väiksem osa, rist kätega, meenutab lille, kus kujutise käed sümboliseerivad õide puhkevaid pungasid. Torni kaunistavad Jeesuse (JHS), Maria (M hertsogikrooniga) ja Josephi (JHP) monogrammid, mis on kokku pandud keraamikatükkidest. Need sümbolid näitavad Gaudí usku roomakatoliku kirikusse.
Torni kupli transportimisel mõned selle osad purunesid ja kuigi tootja oli valmis purunenud osad uuesti tegema, paigaldati Gaudí soovil majale siiski katkine kuppel. Põhjendus oli, et talle meeldis selle esteetika.
Pööning
Pööningut peetakse selle maja kõige ebatavalisemaks ruumiks. Algselt oli pööning ehitatud üürnike tarbeks pesupesemise võimaluse ja ladustamiskohtadega. Hoone pööningut iseloomustavad lihtsad kujundid ja vahemerelik mõju, mille toob esile valge värvi kasutus seintel. See majaosa koosneb 60 kaarest, mis ruumis koos kujutavad justkui looma roideid.
Peakorter
Selle korruse üldpindala on 700 m2. Passeig de Gracia tänava poolel on hr. Batlló kontor, söögituba ja eraldatud ala paaridele, mis on kaunistatud seenekujulise kaminaga. Tervel korrusel on täiuslik loomamotiividega sisekujundus.
2002. aastal avati maja uksed Gaudí rahvusvahelise aasta tähistamise puhul avalikkusele ja inimesed said võimaluse uudistada seda korrust. Casa Batlló avamine läks ootamatult edukalt ja külastajatel tekkis huvi näha ka maja teisi ruume. Kaks aastat pärast avamist, kui täitus sada aastat Gaudí Casa Batlló kujundamistööde algusest, taastati hoone viies korrus ning avati maja terrass ja pööning.
Hervé Renard
pisi|Hervé Renard Hervé Jean-Marie Roger Renard (sündinud 30. septembril 1968 Aix-les-Bains's) on Prantsusmaa jalgpallitreener ja endine mängija.
Tema mängija karjäär kestis aastatel 1983–1998. Ta mängis Prantsusmaa klubides AS Cannes (1983–1990), Stade de Vallauris (1991–1997) ja SC Draguignan (1997–1998). Tema mängijapositsioon oli kaitsja.
Pärast mängijakarjääri lõppu alustas ta treenerikarjääri. 1999–2001 juhendas ta amatöörklubi SC Draguignan, kus ta karjääri viimased aastad mängis. 2004. aastal juhendas ta Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubi Cambridge United ja seejärel Vietnami kõrgliiga klubi Nam Định. Aastatel 2005–2007 oli ta Prantsusmaa klubi AS Cherbourg peatreener.
Aastatel 2008–2010 oli ta Sambia jalgpallikoondise peatreener. 2010. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel jõudis ta koondisega veerandfinaali, mis oli Sambia parim tulemus turniiril 14 aasta jooksul. Pärast seda oli ta 2010. aasta aprillist oktoobrini Angola koondise peatreener.
2011. aastal oli ta Alžeeria klubi USM Alger peatreener. Juba samal aasta naasis ta Sambia koondise peatreeneri kohale. 2012. aastal võitis ta Sambia koondisega Aafrika rahvaste karikavõistlused. 2013. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel langeti aga juba alagrupiturniiril.
Suurema osa hooajast 2013–2014 oli ta Prantsusmaa kõrgliiga klubi Ligue 1 Sochaux-Montbéliard peatreener. Sochaux-Montbéliard jäi liigas 18. ja langes kõrgliigast välja.
2016. aasta veebruaris asus ta juhendama juba kolmandat Aafrika koondist, saades Maroko jalgpallikoondise peatreeneriks. Ta viis 2017. aasta novembris koondise esimest korda pärast 20 aastast vaheaega maailmameistrivõistlustele. Samal kuul pikendati tema lepingut kuni 2022. aastani. 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel langes Maroko konkurentsist kaheksandikfinaalis ning Renard astus pärast seda tagasi.
2019. aasta juulis sai Renard Saudi Araabia jalgpallikoondise peatreeneriks.
Rāksala
Rāksala (vanasti ka Raksala, kohalikus murdes Rāksola) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Mētriena vallas.
Rāksala asub Riiast 174 kilomeetri kaugusel valla lõunaosas. Külas on Rāksala ja Austrumi bussipeatus. Küla jääb osaliselt Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse.
2019. aastal oli külas neli elanikku, 2022. aastal viis.
Laatre vabaajakeskus
Laatre vabaajakeskus on asutus Valga maakonnas Valga vallas Laatre asulas. Asutuse eesotsas on Riina Pill.
Broemsen
Broemsen, ka Brömsen, Brömssen ja Brömbsen, varem Netze ja Brömse (vene keeles Бремзен ja Брёмзен) on ilmselt Lüneburgist pärit aadlisuguvõsa. Tänapäeval on suguvõsa alles Rootsis ja Venemaal.
Päritolu küsimus
Suguvõsa päritolu ei päriselt selge tänaseni. Nende põlvnemise kohta on kaks peamist versiooni. Traditsioonilise käsitluse kohaselt olid nad pärit Põhja-Saksamaalt Lüneburgist, kus nad kandsid alguses perekonnanime Netze. XIV sajandil linnas elanud Heinrich von der Netze abiellus Margarethe Brömsega. Nende poeg Lüneburgi raehärra Diedrich Brömse (suri pärast 1397) sai testamendiga õiguse kasutada ema perekonnanime Brömse. Hiljem asusid Brömsed elama Lübeckisse. Teise ehk Rootsi variandi järgi arvati varem, et Broemsenid on kohalikku päritolu ehk Liivimaa juurtega; seost Lübecki Brömsedega ei peetud tõendatuks. Kaasaegsemad uuringud nimetavad aga suguvõsa esiisana Jönköpingi katelseppa Jöns Jönsson Brömsi (maeti 1638), kelle poeg Johann Bröms (suri 1684) tõsteti 1678. aastal Rootsi aadliseisusse ja sai perekonnanimeks Brömssen.
Lübecki liin
Diedrichi pojapoeg Heinrich Brömse (1454−1502) lahkus Lüneburgist ja asus elama Lübeckisse. 1487−1502 oli ta selle linna rae bürgermeister. Tema pojad Lübecki bürgermeister Nikolaus Brömse (suri 1543) ja Lübecki raehärra Heinrich von Brömse (1476−1543) said 1532. aasta 12. juunil Püha Rooma keisrilt Karl V aadliseisuse ja kasutasid perekonnanime von Brömse.
Liivimaa liin
Selle liini rajas Tallinnas sündinud Johann Bröms (suri 1684), kes siirdus pärast ülikoolistuudiumi lõppu Tartusse ja valiti linna raadi (1662). 1678. aasta 15. juulil sai ta Rootsi kuningalt Karl XI aadliseisuse ja kaks aastat hiljem introdutseeriti Rootsi rüütelkonda. Aadeldamisel sai ta perekonnanimeks rootsipärase nime von Brömssen, kuid Liivimaal tunti tema järeltulijaid nimega Broemsen. Suguvõsa pealiin läks edasi tema poja Tartu maakohtuniku Johann von Broemseniga (1654−1718). Tema järeltulijad tegid karjääri Venemaa sõjaväeteenistuses ja olid riigimõisate rentnikud. Liivimaa liini vanem haru suri meesliinis välja XIX sajandi 1. poolel.
Johann von Brömseni noorematest poegadest põlvnesid Liivimaa liini kaks nooremat haru. Ooberstleitnant Magnus von Broemseni (1668−1734) järeltulijad omandasid XVIII sajandi keskpaigas maavaldusi Liivimaa läti distriktis ja asusid sinna elama. See haru kustus XIX sajandi algul. Kukulinna ja Päidla mõisnikust ooberstleitnant Georg von Broemsenist (suri 1737) alguse saanud liin omas valdusi mõlemas Liivimaa distriktis. Tema järeltulija Robert Alexander Gustav von Broemsen (1824−1881) oli polgu- ja brigaadikomandör ja läks erru kindralmajorina.
Fritzens
Valla pindala on 6,14 km².
1. jaanuaril 2016 elas seal 2077 inimest.
Küla pärineb aastast 6 eKr.
GRT
GRT või grt võib tähendada järgmist:
Metstulp
Metstulp (Tulipa sylvestris) on liilialiste sugukonda arvatud taimeliik.
Taime kasvatatakse Eestis ilutaimena. Harva taim ka metsistub.
Interaktiivne programmeerimine
Interaktiivne programmeerimine on käivitatud programmi koodi või selle osade koostamine või muutmine nii, et muudatused rakenduvad käitatavas programmis ilma seda peatamata ja/või uuesti käivitamata.
Võimalusega teha käitatavas programmkoodis muudatusi ilma seda peatamata on tuntud programmeerimiskeel Smalltalk. Interaktiivset programmeerimist kasutatakse eri vormides iteratiivse tarkvaraarenduse puhul, interaktiivne programmeerimine publiku ees on laivkoodimine.
Suffolki maakond (New York)
thumb|Shinnecocki kanal Suffolki maakond (Suffolk County) on maakond USA-s New Yorgi osariigis Long Islandi saarel.
Maakonna halduskeskus on Riverhead.
Maakonna pindala on 6150 km². Veepindala on 3780 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 1 493 350. Aastal 2000 oli elanike arv 1 419 369.
Ajalugu
Suffolki maakond moodustati 1683. aastal ja on üks kaheteistkümnest originaalsest maakonnast New Yorgi osariigis.
Kuritegelik ühendus
Õigushüve ning ohu- ja organisatsioonidelikt
Karistusseaduse § 255 eesmärk on kaitsta avalikku rahu ja julgeolekut kui kollektiivset õigushüve. Kuritegeliku ühendusega kaasneb suur oht ühiskonna rahule ja julgeolekule, sest juba ühenduse loomisega tekitatakse nn negatiivne võim, mis riivab avalikkuse julgeolekutunnet ning seab ohtu terve ühiskonna.
Seetõttu on kuritegelikku ühendusse kuulumine karistatav. Kuritegelik ühendus ja selle liikmed ei pea olema sooritanud ühtegi kuritegu, et kvalifitseeruda kuritegelikuks ühenduseks.
Mitu isikut
Eesti karistusõigus lähtub individuaalse süü põhimõttest, mistõttu peab süüteo taga olema alati füüsiline isik ehk inimene.
Seega peab kuritegelik ühendus koosnema vähemalt kolmest inimesest.
Ühenduse püsivus
Kuritegelikku ühendust iseloomustab ühenduse kui organisatsiooni püsivus, mitte liikmeskonna püsivus. Samuti ei ole püsivus otseses seoses ajalise kestusega, vaid ainult kaudselt, sest ühenduse püsivus seisneb struktuurist lähtuvat potentsiaalis.
''Näiteks ei ole kuritegelik ühendus grupp sõpru, kes ühel õhtul lepivad kokku, et varastavad koos auto. Tegevuse spontaansus ja organiseerimatus viitavad sellele, et tegemist ei ole kuritegeliku ühendusega, vaid kaastäideviijate grupiga.''
Ühenduse püsivus tähendab, et ühenduse struktuur on piisavalt püsiv, et võimaldab liikmetel vahetuda ilma, et ühendus kaotaks oma eesmärgi või nende eesmärkide poole pürgimise. Selleks peab olema võimalik olukord, kus ka ühenduse juhi lahkumisel või välja vahetamisel säilib ühenduse tegevus ja eesmärk. Seega on püsivus tugevalt seotud ühenduse struktuurikindlusega. Riigikohus on rõhutanud püsivust ühe olulisema tunnusena kuritegeliku ühenduse tuvastamisel.
Struktuur ja ülesannete jaotus
Ühenduse struktuur tähendab, et kuritegelikus ühenduses on kõigil liikmetel oma roll ja ülesanne, mida ta ühenduse huvides täidab. Seega on ühendusel olemas reeglid, mille järgi ühenduse liikmed käituvad, ja täpsed ülesanded, mida liikmed täidavad. Ühenduses panustab iga liige üldiste eesmärkide täitmisesse, kusjuures isiku panus ei tulene isikust endast, vaid tema paiknemisest ühenduse struktuuris. ühe liikme lahkumisel võtab uus liige lahkunu ülesanded üle.
Ülesanded peavad vastama kuriteokoosseisule ehk olema suunatud vähemalt teise astme kuritegudele (nt röövimine KarS § 200), mille karistuse ülemmäär on vähemalt kolm aastat. Madalama astme kuriteod, nagu valeandmete esitamine KarS § 280 või väärteod (nt pisivargus KarS § 218), kuritegeliku ühenduse koosseisu alla ei kuulu.
Eristamine kuritegelikust grupist või kooslusest
Kuritegelik grupp on üldmõiste, mistõttu peavad kõik kuritegeliku grupi tunnused olemas olema ka kuritegelikul ühendusel. Erinevalt grupist on kuritegelik ühenduse koosseis märksa kõrgem standard, millele kohalduvad eritunnused, mis kuritegelikul grupil puuduvad.
Olof Hermelin
Olof Nilsson Hermelin (enne aadeldamist 1702 Olof Nilsson Skragge, eestikeelses kirjanduses ka Olaus Skragge; 1658 Filipstad – ? ) oli rootsi õigusteadlane, historiograaf, riigisekretär, diplomaat.
Aastast 1689 töötas ta Tartu ülikoolis rooma kõnekunsti ja poeesia professorina (rootsi professor i romersk retorik och poesi).
1692–1693 oli ta Tartu ülikooli (tollal Aacademia Gustavo-Carolina) rektor.
Kuritegelik ühendus
Eristamine kuritegelikust grupist või kooslusest
Kuna KarS § 255 lg 1 järgi eristab kuritegelikku ühendust püsivus ja välja kujunenud tööjaotus, on see ohtlikum koostegutsemisvorm kui grupp või kooslus. Grupi tegutsemist võib ka iseloomustada juhtrolli olemasolu ning ülesannete jagamine, kuid grupp ei ole nii püsiv kui kuritegelik ühendus. Kuritegelik ühendus ei põhine tavaliselt ainult ühel liidril või juhil. Kuritegelik ühendus eeldab, et juht on väljavahetatav ja sõltumatu ühendusest. Erinevalt ühendusest sõltub grupp konkreetsest isikust ja temaga seotud isiklikest suhetest.
Olof Hermelin
1702 ta aadeldati ja 1704 introdutseeriti Rootsi rüütelkonda
1709. aasta Poltaava lahingus jäi ta kadunuks.
Lipkond
Lipkond võib tähendada
Feerulalehine ruse
Feerulalehine ruse (Bidens aurea) on Põhja-Ameerika rohttaim korvõieliste sugukonnas. Ta on laialt levinud peaaegu kogu Mehhikos, lisaks leidub teda Ameerika Ühendriikide Arizona osariigis ja Guatemalas. Liik on lisaks naturaliseerinud mõnes paigas Euroopas ja Lõuna-Ameerikas.
Feerulalehine ruse on üheaastane kuni 250 cm kõrgune rohttaim. Taim õitseb rikkalikult, andes pidevalt uusi õisi. Looduslikest kasvukohtadest on levinud soodes ja veekogude kallastel. Aedades kasvatatakse mitmeid temast aretatud sorte.
Siiri Iismaa
Siiri Epp Iismaa (sündinud Canberras) on eesti päritolu Austraalia molekulaarbioloog ja biokeemik.
Pediaater
pisi|USA lastearst [[Sidney Farber]] Pediaater ehk lastearst on pediaatriaga tegelev arst või arstiteadlane.
Lushani maakond
Lushani maakond on kahe 3. järgu haldusüksuse nimi Hiinas:
Siiri Iismaa
Canberras sündinud Siiri Epp Iismaa on teise põlve väliseestlane. Tema mõlemad vanemad töötasid meditsiinis ja see mõjutas laste karjääri valikut – pere kõik kolm tütart on täna seotud teadusega. S. Iismaa alustas põllumajandustaimede geeniuuringutega ja sellest ajast on tema nimel tänini mitu ristikheina patenti.
Viimasel ajal on dr Iismaa uurinud ühte proteiini nimega TG2 ja leidnud, et TG2 kuju ja asukoht mõjutavad tema tegevust. TG2 on pikliku kujuga ning see seob ennast mitmesuguste retseptorite külge aidates nende kaudu naha haavadel ja silma võrkkesta kriimustustel paraneda ning soodustades südamelihase paranemist peale infarkti. TG2 kuju raku sees on enamasti kokkutõmubunud, aga kui TG2 seob ennast kaltsiumiga, siis muutub selle kuju pikerkuseks. Kusjuures tal on eriline ensümaatiline tegevus, mida tal väljaspool rakku tavaliselt ei ole. Selle tegevusega TG2 muudab teisi proteiine rakus ja kui seda ensümaatilist tegevust aktiveeritatakse peaajuvähirakus, siis vähirakk enam ei jagune.
Hiljuti on dr Iismaa leidnud oma uurimisrühmaga, kuidas südamelihase raku pinnal olevat alfa1-adrenoretseptori aktiveerimine toimetab kaltsiumi südamelihase rakku ja võimaldab südame kokkutõmbumist. Alfa1-adrenoretseptorite aktiveerimine aitab haigel südamel kokku tõmbuda, kui beeta‐adrenoretseptorid südamelihase raku pinnal kahanevad, näiteks peale isheemiatõbe, infarkti või südamepuudulikkuse puhul. Praegu dr Iismaa ja tema töörühm uurivad, miks südamelihase rakud tekivad kindlal hulgal organismi embrüonaalses eas ning ei jagune lapsepõlvest saadik ja miks neid ei asendata ka hävimise korral, näiteks peale infarkti. Tegemist on südamelihase raku pinnal oleva retseptoriga. Esialgsed uurimustulemused näitavad, et peale infarkti, kui selles retseptoris on mutatsioon, mis väldib retseptori korralikku töötamist, siis südamelihase rakud jagunevad ja asendavad hävitatud rakke. Dr Iismaa püüab leida kliinikus kasutamiseks sobivat vahendit, mis takistaks selle retseptori mõju südamelihases peale infarkti.
Kelaino
Kelaino (Κελαινώ, ladinapäraselt Celaeno, Calaeno või Celeno) on mitme vanakreeka mütoloogia tegelaskuju nimi:
Baoxingi maakond
thumb|Asukoht Sichuani provintsis
Baoxingi maakond (宝兴县, Baoxing Xian) on 3. järgu haldusüksus (maakond) Hiinas Sichuani provintsis Ya'an Shis, Ya'anist loodes. Geograafilised koordinaadid on 30° 22' N, 102° 49' E.
Kõrgus merepinnast on üle 2000 m.
Pindala on 3114 km², elanike arv umbes 60 000 (1999. aasta andmetel 54 703).
Keskus on Mupingi suurvald (穆坪镇).
Sihtnumber on 625700.
Skėmiai
pisi|left Skėmiai on küla Leedus Radviliškise rajoonis, Skėmiai valla halduskeskus. Küla asub Dotnuvėlė jõe kaldal. Skėmiais on Baisogala keskkooli filiaal, raamatukogu ja postkontor.
Kontrastid
Kontrastid oli Eesti ansambel, mis tegutses Tartu kultuurihoone juures 1960-ndate teisel poolel.
Maohaavandid hobusel
Maohaavandid on hobustel üheks kõige levinumaks haiguseks.
Maohaavandeid saab ennetada peamiselt õige toidu valiku ja heina kogusega. Kuna hobune on loodud sööma 17 tundi päevas, peab olema kas hein, silo või karjamaa rohi kogu aeg saadaval. See aitab vältida tühja magu ja mao kaitsekihti, mida hobune toodab endale süljega. Maohaavandid võivad tekkida ka stressi tagajärjel. Kui hobune on närviline, kaob tal isu, seega mao kaitsekiht ei ole enam nii efektiivne ja maohape kahjustab mao väliskihti. Samuti peab olema saadaval vesi, sest see neutraliseerib happesust maos.
Sümptomid
Maohaavanditega hobune on loid, vähenenud söögiisuga, kõhtu katsudes enamasti kuri ning tema võimekus trennis on vähenenud.
Ravi
Maohaavandite olemasolu saab kindlaks teha gastroskoopia abil. Nii näeb täpselt, kui hull antud olukord on. Maohaavandite korral tuleb anda ravi 2-3x päevas, milleks on omeprasool ja sukralfaat.
Tagajärjed
Maohaavandid võivad muutuda krooniliseks ja hakata korduma, kuid muid tüsistusi need ei tekita.
Võšgorod (täpsustus)
Võšgorod on:
Clarki maakond (Illinois)
Clarki maakond (Clark County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Marshall.
Ajalugu
Maakond moodustati 1819. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 16 335.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Aedtulp
Aedtulp (Tulipa gesneriana) on liilialiste sugukonda arvatud taimeliik.
Taime kasvatatakse Eestis ilutaimena. Harva taim ka metsistub.
Stockholmi Eesti Kabaree Teater
Stockholmi Eesti Kabaree Teater oli rootsieestlaste harrastusteater Stockholmis.
Kabareeteater asutati 1985. aasta kevadel eesmärgiga pakkuda eesti publikule algupäraseid teatrietendusi muusikali-kabaree vormis. Stockholmi Eesti Kabaree Teatri mõtte algataja ja selle etenduste autor oli Hando Kask, kes esines algul Suune Sepiku varjunime all.
Esinemised
"Kohtumine"
"Mingem üles mägedelle"
"Wii-raltiana"
Teatritrupp
Näitejuht: Hando Kask.
Näitlejad, lauljad: Liisa Aus, Mikaela Bolliger, Ann Jürisoo, Mart Jürisoo, Valdo Kask, Katrin Meerits, Avo Mölder, Piia Paljak, Ivo Parik, Leane Parik, Mikko Pulkkinen, Anne-Pii Saare, Jaan Seim, Jüri Seim, Teet Sirotkin, Toomas Tuulse.
Tehniline meeskond: Jaan Joandi, Eha Laine Kask, Mango Kask, Taavo Kask, Sirje Kirs, Stellan Särlefalk.
McCarrani rahvusvaheline lennujaam
pisi|[[Spirit Airlinesi, Virgin Atlanticu ja Southwest Airlinesi lennukid McCarrani rahvusvahelises lennujaamas]] McCarrani rahvusvaheline lennujaam (IATA: LAS, ICAO: KLAS, FAA LID: LAS) on peamine rahvusvaheline lennujaam Las Vegases Nevada osariigis Ameerika Ühendriikides. 2017. aastal läbis lennujaam rohkem kui 48,5 miljonit reisijat.
Püstolkuulipildujate loend
Selles loendid on kirjas püstolkuulipildujad.
Baker Street
pisi|Baker Streeti tänavasilt Baker Street on tänav Londonis Marylebone'is Westminsteri linnaosas.
Baker Street on üsna tiheda liiklusega.
Baker Streetile saab sõita Londoni metrooga. Väljuda tuleb Baker Streeti peatuses. See on üsna vana peatus: ta avati juba 1863.
Väljamõeldud aadressil 221B Baker Street elas Arthur Conan Doyle'i loodud detektiiv Sherlock Holmes. Doyle valis niisuguse aadressi seetõttu, et tema ajal ei olnud Baker Streetil 100-st suuremaid majanumbreid ja ta ei tahtnud tegelike majade omanikele tekitada fännikirjade saabumisega probleemi.
Ööl vastu 11. septembrit 1971 toimus Baker Streetil asuvas Lloyds Banki harukontoris ulatuslik rööv. Mitu meest rentisid panga naabermajas äriruumid ning kaevasid maja alt panga varakambrisse käigu. Nad tekitasid pangale ligi 3 miljonit naelsterlingit kahju, sellest umbes poole moodustas sularaha ja poole hoiulaegastes olnud väärtasjad. 1973. aasta jaanuaris mõisteti beli meest varguses süüdi, neist üks sai 8 aastat ja ülejäänud 12 aastat vangistust.
1835 avati Baker Streetil esimene alaline Madame Tussaud' vahakujude näitus. Vahakujude muuseum oli seal kuni 1884. Seejärel viidi muuseum üle Marylebone Roadile, mis asub kohe ümber nurga.
Urvaste ürgorg
pisi|[[Antsla–Kanepi tee Urvaste ürgorus. Taamal Urvaste kirik.]] Urvaste ürgorg (ka Urvaste-Lõõdla ürgorg) on ürgorg Lõuna-Eestis.
Org on loode-kagusuunaline, see poolitab endist Urvaste valla looduslikult ja etniliselt erinevaks põhja- ja lõunaosaks. Org on üle 10 km pikkune ja kõige rohkem 40 m sügav (Urvaste kiriku juures).
Ürgorus asub mitmeid järvi: Visela järv (ka Restu-Madise järv), Punde järv, Uhtjärv, Luhasoo järv, Lõõdla järv.
Ürgorus voolab Visula jõgi.
Sudargase vald
Sudargase vald (leedu keeles Sudargo seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis. Vald piirneb idas Venemaaga. 2011. aasta seisuga elas seal 943 inimest. Valla keskus on Sudargase küla. Vallavanem on Rita Grigaitienė.
Urvaste ürgorg
Uhtjärve orust leiti 2017. aastal muistne matmispaik, kust tuli välja naise ehtejäänustega luustik.
Isera
thumb|right|Isera Isera (saksa keeles Iser) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 20 km Trentost edelas. Valla pindala on 14,1 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 2496 inimest.
Isera vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Marano, Cornalé, Reviano, Folaso, Patone, Lenzima ja Bordala.
Isera külgneb järgmiste valdadega: Villa Lagarina, Ronzo-Chienis, Rovereto, Nogaredo ja Mori.
Demokraatlik Partei (Itaalia)
Demokraatlik Partei (itaalia keeles Partito Democratico) on sotsiaaldemokraatlik Itaalia erakond. Erakond asutati 2007. aastal, mil omavahel liitusid erinevad vasakpoolsed ja vasaktsentristlikud parteid. Kuigi eriti Matteo Renzi juhtimise all oli partei mõjutatud ka sotsiaalliberalismist ja "kolmanda tee" progressivismist, on Partito Democratico (PD) peaasjalikult sotsiaaldemokraatlik. Ajavahemikus 2013–2018 juhtisid Itaalia valitsust kolm Demokraatliku Partei peaministrit: Enrico Letta (2013–2014), Matteo Renzi (2014–2016) ja Paolo Gentiloni (2016–2018). Septembris 2019 naasti valitsusse Giuseppe Conte teises kabinetis Viie Tähe Liikumise väiksema koalitsioonipartnerina ning veebruaris 2021 liitus partei ka Mario Draghi juhitava rahvusliku ühtsuse valitsuskabinetiga, kuhu kuuluvad ka Lega Nord ja Forza Italia.
Erakonna peakorter asub Roomas. 2019. aasta seisuga on neil 376 733 liiget. Euroopa Parlamendis, kus parteil on 16 kohta Itaaliale kuuluvast 76 kohast, kuulutakse Sotsialistide ja Demokraatide Progresiivse Liidu fraktsiooni (Progressive Alliance of Socialists and Democrats (S&D)).
Lääne-Saare valla lipp
pisi|Lääne-Saare valla lipp Lääne-Saare valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Lääne-Saare valla lipp.
Põhjendus
Roheline värv tähendab noorust ja lootust, aga ka valla uhket taimestikku. Sinine tähistab vett. Hõbe tähendab vaimsust, viitab valla tugevatele kultuuri- ja haridustraditsioonidelel ning tugevale külakogukonnale.
Jonas Jonasson
pisi|Jonas Jonasson (2012) Pär-Ola Jonas Jonasson (algselt Per Ola Jonasson; sündinud 6. juulil 1961 Växjös) on rootsi ajakirjanik ja kirjanik.