cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alberta lipp
pisi|Alberta lipp Alberta lipp on Kanada Alberta provintsi ametlik lipp, mis võeti kasutusele 1. juunil 1968.
Pikkuse-laiuse suhe on 1:2. Lipu keskel on kujutatud provintsi vappi. Vapi kõrgus on 7/11 lipu kõrgusest.
1563
1563. aasta (MDLXIII) oli 16. sajandi 63. aasta.
Sõda
pisi|USA sõjafilm "Neli [[Apokalüpsis|apokalüptilist ratsanikku" (1921)]] Sõda on riikide, rahvaste või muude rühmituste vaheline organiseeritud (relvastatud) konflikt, surumaks ühe osapoole tahet, huvisid või ideoloogiat jõuga (vägivaldselt) peale vastaspoolele.
Põhiliseks edu saavutamise meetodiks sõjas on üldjuhul lahing.
Eesmärgid ja liigid
Tavaliselt on sõja eesmärk geopoliitiline. Oma raamatus "Sõjast" on Preisi sõjandusteoreetik Carl von Clausewitz öelnud, et sõda on poliitika jätkamine teiste vahenditega."
Tulenevalt toimumise tingimustest, ulatusest, kasutatavatest vahenditest ja meetoditest võidakse sõda või selle olulist osa (olulist operatsiooni) nimetada ka näiteks tuumasõjaks, maailmasõjaks, meresõjaks, õhusõjaks, sissisõjaks, kaevikusõjaks või manööversõjaks.
Sõna sõda kasutatakse metafoorina ka mittesõjalise konflikti või sõjalist vastasseisu jäljendava tegevuse kohta, näiteks sõnades klassisõda, kaubandussõda, kübersõda, propagandasõda ja lisaks mängulises mõistes ka padjasõda või lumesõda.
Sõjaks nimetatakse vahel ka kollektiivseid konflikete muudel loomadel kui inimestel. Sipelglased osalevad ulatuslikes liikidevahelistes kokkupõrgetes, mida saab pidada sõjaks, ning šimpansid peavad samuti hõimusõdu. Arvatud on ka, et sarnast käitumist esineb teistelgi liikidel, kuid andmeid selle kohta on vähe.
Hohenweiler
Hohenweiler on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.
Sõda
Ajaloost
Algselt koosnesid sõjad tõenäoliselt väikestest rüüsteretkedest. 12 000 aasta vanusest Nuubia matmispaigast on leitud vägivalla ohvreid. Alates riikide loomisest Lähis-Idas umbes 5000 aastat tagasi on sõjategevust esinenud suuremas osas maailmast.
Püssirohu kasutuselevõtmine ja tehnoloogiline areng on viinud moodsa sõjapidamiseni.
Maailma ajaloo ohvriterohkeim sõda on olnud teine maailmasõda 1939–1945.
Tänapäeval kasutatakse sõdades varasemast märksa rohkem ka majanduslikke, diplomaatilisi ja ideoloogilisi mõjutusvahendeid, seetõttu on sõja mõiste tähendus muutunud.
Štokmani gaasimaardla
thumb|Štokmani maardla asukoht Štokmani gaasimaardla (vene keeles Штокмановское месторождение) on Barentsi meres, 600 kilomeetrit Koola poolsaarest põhja pool asuv gaasileiukoht, mille Venemaa lootis esialgu tarvitusele võtta 2013.–2015. aastal. Gaasiväli on üks maailma suuremaid, selle varusid hinnatakse 3,8 triljonile kuupmeetrile.
1566
1566. aasta (MDLXVI) oli 16. sajandi 66. aasta.
Štokmani gaasimaardla
Štokmani gaasi kavatseti esialgu müüa veeldatud kujul USA turule. Hiljem teatas Gazprom, et suurem osa müüakse hoopis Euroopasse, transpordiks kasutatakse Nord Streami torujuhet. Veeldatud gaasi tootmisega kavatseti uue plaani kohaselt alustada 2014. aastal, rajades selleks tehase Murmanskist 100 kilomeetrit kirde pool asuvasse Teribjorka külasse. Seoses nõudluse vähenemisega maailmaturul on tehase rajamine muutunud küsitavaks.
Štokmani leiukoha arendamiseks on kavatsetud kasutusele võtta ujuvtuumaelektrijaam.
Maardla gaasitootmisõigused kuuluvad Gazpromi tütarettevõttele Sevmorneftegaz.
Infrastruktuuri ehitamise ja opereerimisega tegelev ettevõte on Shtokman Development AG, milles Gazpromil on 51% osalus, 25% kuulub Prantsusmaa ettevõttele Total ja 24% Norra Statoilile. Venelastel endil pole maardla arendamiseks avameretehnoloogiat. Vähemusosanikud on aga kohustatud oma osaluse 25 aasta möödumisel maardla tootmiskõlbulikkuse saavutamisest Gazpromile loovutama.
Conan O'Brien
pisi|Conan O'Brien Conan Christopher O'Brien (sündinud 18. aprillil 1963) on Ameerika Ühendriikide saatejuht ja humorist.
Ta sai kuulsaks NBC sarisaate "Late Night with Conan O'Brien" juhina aastatel 1993–2009.
Pärast Jay Leno lahkumist juhtis ta sarisaadet "The Tonight Show", mis püsis eetris 1. juunist 2009 kuni 22. jaanuarini 2010. Enne seda oli ta olnud sarisaate "Saturday Night Live" ja joonissarja "Simpsonid" stsenarist.
Karjäär
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta kaks aastat Los Angeleses komöödiasarja "Not Necessarily the News" stsenaristina. 1988. aastast töötas ta kolm aastat USA sketšisarja "Saturday Night Live" stsenaristina ja kirjutas ka ise mitu originaalsketši.
Aastatel 1991–1993 töötas ta joonissarja "Simpsonid" stsenaristi ja produtsendina; täpsemalt oli ta vaid 4 osa tiitrites märgitud stsenaristiks või kaasstsenaristiks, küll aga oli kõigi "Simpsonite" 4. ja 5. hooaja osade produtsent.
1993. aastal võttis ta vastu pakkumise asendada David Lettermani saatefrantsiisis "Late Night Show". Sellele kohale jäi ta aastani 2009 – seega kokku 16 aastaks.
2009. aastal 1. juunil asus ta juhtima saadet "The Tonight Show", mille endine saatejuht Jay Leno siirdus tegema omaenda hilisõhtust saadet. "Late Night Show" saatejuhiks sai O'Brieni asemel Jimmy Fallon.
2010. aasta alguses olid O'Brieni saate vaatajanumbrid kasinad ning NBC kanali juhid otsustasid nihutada Jay Leno saate eetriaja poole tunni võrra edasi paremale ajale, "The Tonight Show" asemele – lükates sellega nii O'Brieni kui ka Falloni eetrisoleku hilisemale ajale. O'Brien sellega ei leppinud, kuna ta ei soovinud rikkuda neljakümnestele mõeldud "The Tonight Show" ja "Late Night Show" formaati. 22. jaanuaril 2010 oli eetris saate "The Tonight Show With Conan O'Brien" viimane osa.
Pärast O'Brieni lahkumist NBC kanalist sai ta kaabeltelevisiooni kanali TBS palgale. 8. novembril 2010 läks eetrisse Conan O'Brieni uus jutusaade "Conan", mida on näidatud ka eesti telekanalites.
Stiil
Saatejuhina sai O'Brien tuntuks energilise ja spontaanse esinemisstiiliga. Tema korduvateks iseloomulikeks võteteks kujunesid dramaatilised teesklused, kuulsuste matkimine, piinlikud pausid ja vastused, juuste ja peanaha liigutamine ning pintsaku pidev lahti- ja kinninööpimine. Sageli tegi ta nalja oma soengu, kahvatu naha ja pikkuse üle ning suhtles aktiivselt publikuga.
Conan O'Brien on muuhulgas nalja visanud oma sarnasuse üle Soome presidendi Tarja Halosega, kellega ta käis ka Soomes kohtumas, tehes reisist sarisaates "The Late Night With Conan O'Brien" tunnise erisaate.
Eraelu
O'Brienil oli suhe näitleja Lisa Kudrow'ga, kellega ta katkestas suhted pärast saatejuhi koha vastuvõtmist New Yorgis. 2000. aastal tutvus ta Ann Lisa Powelliga, kellega ta poolteist aastat hiljem 2002. aastal abiellus. Neil on tütar Neve (2003) ja poeg Beckett (2005).
Sturmbannführer
pisi Sturmbannführer ehk SS-Sturmbannführer (lühendatult Stubaf) oli sõjaväeline auaste Kolmanda Riigi SS-is, SA-s ja SD-s, mis vastas teiste riikide relvajõududes majori auastmele, Wehrmachtis Major ' ile.
Conan O'Brien
Külalisesinemised
5. hooaja osas "Bart saab kuulsaks" mängis ta iseennast Bart Simpsonit intervjueerimas. See juhtus siis, kui talle oli tehtud ettepanek asendada David Lettermani, kuid temaga polnud veel lepingut sõlmitud. O'Brien uskus, et ajaks, mil see osa eetrisse jõuab, on tema sõu juba tühistatud – tegelikult jooksis see ajavahemikus 1993–2009 kokku 16 aastat.
Sturmbannführer
Sturmbannführer 'ist ühe auastme võrra madalamal oli Hauptsturmführer ja ühe astme võrra kõrgemal Obersturmbannführer.
Conan O'Brien
Külalisesinemised
Ta on esinenud kolm korda "South Parkis": 1999. aastal filmis "South Park: suurem, pikem ja lõikamata", kus tema häält tegi Brent Spiner, 2006. aastal osas "Kas puudega inimesed lähevad põrgusse?" ja 2009. aastal osas "Kalapulgad" – neis kahes luges ta oma rollid ise sisse.
Bloodhound Gang
Bloodhound Gang on Ameerika Ühendriikide alternatiiv-rokki viljelev ansambel.
Ookerkass
pisi| Ookerkass (inglise keeles ocicat) on kodukassi tõug.
Leoparditähniline ookerkass näeb välja nagu miniatuurne metskass. Nimetuse on ta saanud sarnasuse tõttu kauge metsiku esivanema otselotiga.
Esimene ookerkass sündis USA-s Michigani osariigis 1964. aastal. Siiami kasside aretamisega tegelev Virginia Daly ristas siiami ja abessiinia-siiami tõu, et saada tähnilist kassi. Nii saadigi kreemi karva kuldsete tähnidega kassipoeg, kelle kasukas sarnanes metskassi otseloti omaga. See kassipoeg, kes hiljem küll kastreeriti ja maha müüdi, ristiti nimega Tonga ning teda peetakse oma tõu esiisaks. Tõukassiaretajad töötasid välja ookerkassi aretusprogrammi. Ookerkass on segu abessiinia, siiami, ameerika lühikarvaliste ja veel paarist tähnilisest tõust. 1987. aastal registreeriti kassitõug Ühendriikides ja hiljem ka teistes riikides.
Ookerkass on suurt kasvu ja tugeva kehaehitusega. Keha ja saba on ühtlaselt tähnilised, käppadel rõngakesed, kaelal "lahtine kaelus". Kassi kõrvad on suured ja tugevad, mandlikujulised silmad kas kullakarva, rohelised või taevasinised.
Ookerkass on mänguhimuline, väga kiinduv ja lahkeloomuline. Teda kutsutakse ka "kasskoeraks", kuna ta käitub sageli koera kombel: toob palli, reageerib nimele ning käib omanikule "pai tegemas" nagu koer. Ta talub hästi reisimist ja harjub kiiresti uue elupaigaga.
Eesti leidub ookerkasse 2001. aasta suvest.
1561
1561. aasta (MDLXI) oli 16. sajandi 61. aasta.
Rahkama
Rahkama on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. 2009. aastani kuulus küla Kaisma valda.
Hauptsturmführer
pisi|SS-Hauptsturmführer 'i kraenurgad Hauptsturmführer ehk SS-Hauptsturmführer oli sõjaväeline auaste Kolmanda Riigi SS-is, SA-s ja SD-s, mis vastas teiste riikide relvajõududes kapteni auastmele, Wehrmachtis Hauptmann ' ile. Hauptsturmführer 'ist ühe auastme võrra madalam oli Obersturmführer ja kõrgem Sturmbannführer.
Võru Gümnaasium
pisi|Võru Gümnaasium tegutseb endises [[Võru kreiskooli hoones (2013)]] pisi|Võru Gümnaasiumi hoone pärast renoveerimist 2015. aastal. pisi|Võru Gümnaasium (2018) Võru Gümnaasium on riigigümnaasium, mis tegutseb alates 2015. aasta sügisest ja asub Võrus aadressil Seminari tänav 1.
Koolihoone ajalugu
Võru Gümnaasiumi jaoks renoveeriti 2014.–2015. aastal Võru vanim maja, 18. sajandi keskpaigas ehitatud Võru mõisa härrastemaja, kus on tegutsenud muu hulgas Võru kreiskool, Võru Õpetajate Seminar ja viimati Võru I Põhikool. 31. augustil 2015 alustas renoveeritud ja ümberehitatud mõisa peahoones ning uues juurdeehitises tööd Võru Gümnaasium.
American Idol
"American Idol" on meelelahutussari, mis põhineb populaarsel Briti telesaatel "Pop Idol". Sarjas otsitakse noori andekaid lauljaid. Saate võitja saab auhinnaks plaadilepingu. Saadet kannab üle telekanal FOX.
Sohlu
Sohlu on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. 2009. aastani kuulus küla Kaisma valda.
Keeleteadus
Keeleteadus ehk lingvistika on humanitaarteadus ja filoloogia üks põhiharusid, mis tegeleb inimkeele teadusliku uurimise ja analüüsiga. Mõnikord kasutatakse ka mitmuse vormi "keeleteadused", mille all mõeldakse kõiki keelt lingvistilisest küljest uurivaid teadusharusid (näiteks foneetika, semantika, jne). Keeleteadus on palju enamat kui koolis õpetatavad keeled ja grammatika. Keeleteadus uurib inimkõne süsteeme ja nende kirjalikke vasteid.
Keeleteadlane ehk lingvist on inimene, kes tegeleb keeleteadusega. Lingvistid tegelevad keelte sarnasuste ja erinevustega.
Loomulik keel – ühemõtteliselt inimeste keel, imik õpib ilma õpetamata, peaks tulema loomulikult.
Keeleuniversaalid on üldkeeleteaduse uurimisobjektid. Absoluutne universaal on omadus, mis esinevad kõigil või peaaegu kõigil maailma keeltel (nt väljendada oleviku ja mineviku vastandust, jaatuse ja eituse vastandust jne). Universaalse tendentsi ehk statistilise universaali puhul on omaduste esinemine tõenäosem kui nende puudumine.
Keeleteadusest lähemalt
Grammatika on reeglite süsteem, mis reguleerib häälikute loomist ja kasutamist keeles. Need reeglid kehtivad nii kõnele kui tähendusele ning sisaldavad alareegleid, mis reguleerivad fonoloogiat, morfoloogiat ja süntaksit.
Stilistika hõlmab kirjutatud, viidatud või kõneldud diskursust erinevate kõnekommuunide, žanrite ja massimeedia toimetuslike või narratiivsete formaatide abil. Paleograafia on kirjutatud tekstide uurimine keelekontekstis. Keeleteadus on viinud ka selliste teadusharudeni nagu psühholingvistika, neurolingvistika, biolingvistika ja keele omandamine.
Lisaks tegeleb keeleteadus ühiskondlike, kultuuriliste ja poliitiliste teguritega, mis mõjutavad keelt ning mille abil määratletakse keelepõhist konteksti. Uurimused ajaloolise lingvistika ja lingvistika arengu kohta keskenduvad sellele, kuidas keeled arenevad ja muutuvad, eriti pikema aja jooksul.
Keeleteadusega seotud alad hõlmavad semiootikat (uurib otsest või kaudset keelt läbi sümbolite ja märkide), kirjanduskriitikat (kirjanduse, kino, kunsti või avaldatud allikate ajalooline ja ideoloogiline analüüs), tõlkimine (kõneldud või kirjutatud teksti tähenduse üleviimine ühest keelest teise) ja logopeedia (metoodika, mis parandab foneetilisi puudeid ja häireid).
Sissejuhatus
Mis on lingvistika? Kõige lihtsam vastus on, et see on keeleteadus. Teaduslik lähenemine keeleteadusele sisaldab kriitilist suhtumist ja keeldumist kõigest sellest, mis ei ole kriitiline, selline mõtlemine püüdleb objektiivsusele. Keeleteadlased toetuvad keelest tulenevalt tegelikele andmetele. Kuid samas on lingvistide peamine eesmärk kirjeldada seda, kuidas keelt räägitakse. Mitte nii väga seda, kuidas "peab" rääkima, vaid seda, kuidas inimesed tegelikult keelt kõnelevad.
Teaduslik lähenemine ei ole seotud ainult andmete kogumisega. Lingvistide tööks on ka hüpoteeside paikapidavuse testimine, üldistuste tegemine, teooriate välja töötamine. Nende huvi on välja töötada teooriaid, mis seletavad keele fenomene ja keelekasutust. Erandid on seejuures määrava tähtsusega – need esitavad justkui väljakutse üldistusele ning sunnivad uurija üle ja ümber mõtlema asjasse puutuva. Sellised eesmärgid tähendavad täpset ja selgesõnalist ideede väljendust ja sama täpset ja kriitilist mõtete testimist.
Millised on lingvistide peamised uurimisvaldkonnad? Mõned näited: foneetika, morfoloogia, süntaks, semantika, psühholingvistika ja neurolingvistika (psühholingvistika kasutab meetodeid psühholoogiast, neurolingvistika kasutab arstiteaduslikke meetodeid), keele omandamine, ajalooline lingvistika, sotsiolingvistika, diskursuse analüüs, korpuseanalüüs, etümoloogia.
Üheks oluliseks ideeks nüüdisaegses lingvistikas on märgi mõiste. Märgi puhul kõrvutatakse tähendus ja kuju/vorm (ingl form). Viis kuidas seda kujutatakse ja tähendust. Mõned näited: märk € tähistab eurot, pöial püsti märk tähendab heakskiitu, jah vms. Märgid võivad sisaldada ka heli, mida pigem kuuldakse kui nähakse – suuliselt välja öeldud. Ühe tuntuma struktualisti Ferdinand Saussure erilisus seisnes sellest, et ta käsitles keelt kui märkide keelt. See tähendab esmalt seda, et keel koosneb märkidest ning teisalt seda, et märgid on vastastikuses seoses ja moodustavad süsteemi; märgid ei eksisteeri isolatsioonis üksteisest. Märk ise on justkui arbitraarne, aga vastastikuses seoses teiste märkidega omandab tähenduse nagu malendid malelaual.
Öeldakse, et kõlal ja ortograafilisel kirjutusviisil ei ole loomulikku seost (seos on arbitraarne). Iga kuju on sama hea kui mistahes kuju väljendamaks tähendust "puu", ükski ei viita tähendusele (kui sa ei oska keelt, siis ei oskaks tähendust arvata, kui kuuled seda vormi) ja samatähenduslikke sõnakujude kuju osas on vähe sarnasusi, kui just ei ole tegemist sugulaskeeltega.
Mis on ikooniline märk keeles? Tiiu Erelt ütleb ajakirjas Oma Keel, et ikoon on üks märgiliike, mis kujutab oma objekti sarnasuse alusel – lühidalt piltkujutis. Ikooniline märk keeles. Mitmes keelest võib leida näiteid, kus on sõnu, mis on sarnased selle looma onomatopoeetilise häälitsusega. Need sõnad ei ole enam onomatopöa, kuna sõna viitab loomale või linnule, mitte helile. Selliseid sõnu nimetatakse ikoonilisteks. Veel keerulisem näide ikoonilisusest keeles on seotud häälduse kirjutamisega: pikk või pikkkk. Pikenenud sõna tähistab suuruse muutust – asi on väga pikk või suur. Gooniyandi keeles võib pikendada girabingarri "pikk" ja giraaabingarri tähendades "väga pikk". Tähendus on seotud sõna kujuga pikk ja griabingarri iseendaga.
Keele süntagmaatilisus ja paradigmaatilisus
Süntagmaatilised seosed on lineaarsed seosed. Keel on esitatud seostatult, seosed on sõnade vahel, vormide vahel ja lausestus on seostatud. Keelemärgid ei ole kokku sobitatud suvaliselt, vaid on seostatud üksteisega kindlal viisil.
Paradigmaatilisuse mõiste tähistab hierarhilisi suhteid keeles.
Ajalugu
Keeleteaduse alged tekkisid Vana-Indias. Vana-Kreekas tunti juba sõnaliike ja käändeid. Keskaja Lääne-Euroopas tegeldi peamiselt ladina, araabia ja heebrea keelega.
Laialdasem huvi maailma keelte vastu tärkas 17. ja 18. sajandil.
Iseseisvaks teaduseks arenes keeleteadus alles 19. sajandil, kui keelte ajalugu hakati selgitama sugulaskeelte võrdlemise alusel. Tekkis võrdlev-ajalooline keeleteadus. Selle rajajate seas olid taani keeleteadlane Rasmus Kristian Rask ning sakslased Franz Bopp ja Jacob Grimm.
Lähenemine keeleteadusele
Teoreetiline lähenemine seisneb mõnede keeleteadlaste hüpoteesil, et inimese ajus on osa, mis võimaldab inimestel võtta üle lingvistilist käitumist. See "universaalne grammatika" aitab hinnanguliselt lapsi, kes õpivad keelt, ning seab piirid, millised laused on ükskõik millises keeles grammatilised. Selle vaate pooldajad arvavad, et keel ei ole arenenud peamiselt suhtlemiseks, vaid leiavad, et keel on tekkinud inimmõtete struktureerimiseks ja töötlemiseks.
Funktsionaalne lähenemine seisneb – vastukaaluks teoreetilisele lähenemisele – teoorial, et keel on suhtlussüsteem, mis on arenenud koostöiste tegevuste ja koostöövõrgustike jaoks. Sellised teooriad näevad keelt kui tööriista, mis tekib ja kohaneb vastavalt kasutaja suhtlemisvajadusele. Samuti väidavad funktsionaalsed teooriad, et keele arengus on kultuuriline areng olulisem faktor kui bioloogiline areng.
Lingvistikaolümpiaad
Igal aastal peetakse õpilaste lingvistikaolümpiaadi, mis toimub kahes voorus.
Olümpiaadi eesmärk on anda võimalus tutvuda keeleteadusega, mida koolis ainena ei õpetata ning maailma keelelist mitmekesisust tutvustada.
Eesti lingvistikaolümpiaade on korraldatud juba 16 aastat, esimene toimus mais 2003.aastal Tartus. Algmõte on pärit Tartu Ülikooli üldkeeletaduse professorilt Renate Pajusalult, kes korraldas ürituse, selgitamaks välja Eesti esinduse rahvusvaheliseks lingvistikaolümpiaadiks. Esimesel rahvusvahelisel olümpiaadil (2003. aasta septembris Bulgaarias) osales 33 õpilast kuuest riigist, Eestist 4 õpilast.
Seni on Eesti saanud 20 medalit: 1 kuld-, 3 hõbe- ja 13 pronksmedalit, lisaks 10 diplomit, 7 parima lahenduse auhinda ja ühe korra on võidetud ka meeskonnavõistlus.
Igal aastal on Eesti õpilaste saatmist olümpiaadile toetanud Tartu Ülikooli teaduskool.
Türgi van
pisi Türgi van on Türgist pärit kassitõug.
Päritolu
Türgi vani kõige hämmastavam omadus on veearmastus: neile meeldib nii vesi kui ka ujumine. Nad on pärit Vani järve ümbritsevalt alalt Türgis ja neid on seal piirkonnas juba sadu aastaid kodustatud. 1950. aastatel tõi üks puhkust veetev paar Suurbritanniasse kaasa kaks türgi vani ja nad hakkasid neid teistest erineva mustriga kasse paaritama. Järeltulijad olid korralike tõutunnustega ja aretusprogrammi liideti rohkem türgi kodustatud kasse. Nad pälvisid ametliku tunnustuse ja kasse eksporditi USA-sse ja Austraaliasse, kus nad on samuti populaarsust kogunud. Türgi van oli esimene kass, kes astus Noa laevast välja.
Kirjeldus
Türgi van on suur ja lihaseline, kuid siiski elegantne kass, kellel on valge keha ning eriomase värvusega pea ja saba. See tõug ei saa täielikult täiskasvanuks enne kolmandat või neljandat eluaastat. Kassid on tasakaalustatud ja proportsionaalsed ning välimuselt tugevad ja ühegi liialdusteta tunnusjooneta. Pea on laia kiilu kujuga ning keskmise pikkusega ninaga, mis on profiilis vähese nõgususega. Suured kõrvad asetsevad kõrgel pealael ja teineteisele lähedal. Silmad on suured, ovaalsed ja ilmekad. Keha on pikk ja tugev ning rindkere on lai ja lihaseline ning seda just eriti isasloomade puhul. Jalad on keskmise pikkusega, käpad väiksed, ümarad ja tuttidega. Saba on üleni harjasetaoline ja tasakaalustab oma pikkusega keha proportsioone.
Värvus
Türgi vani karvkate on pikk, pehme ja siidine ilma villase aluskasukata. Talvekasukas on suvekasukast pikem ja raskem ning krae kaela ja rindkere ümber muutub vanusega lopsakamaks. Kassi keha on ülekaalukalt valge, ilma kollaseks muutumiseta. Pea peal on värviline muster, kuid see ei ulata silmadest või kõrvatagustest kaugemale. Pea värvust poolitab vertikaalne valge laik. Saba on värviline ja sellel võivad esineda kahvatud sõõrid, mis on rohkem märgatavad kassipoegadel ja saba värvus võib ulatuda natukene ka selja peale. Vahel leidub kasse, kelle kehal on värvilised pöidlajäljendid ja säärased kassid pole näitustel ihaldusväärsed, kuigi kui loom on üldiselt oma tüübi ideaalne näide, andestavad kohtunikud selle vea kahevärvilisuse nime all. GCCF tunnustab kasse, kellel on koos valgega punakaspruun või kreemikas muster. Silmade värv võib-olla merevaigukarva või sinine või mõlemat. Nina nahk ja käpapadjad on roosad. Vane võib-olla ka musta, sinise, kilpkonnaluukarva või sinakaskreemika mustriga, kuid GCCF neid ei tunnista.
Haigused
Türgi van on üsna tugev ja terve kass ja harjunud oma keskkonnas klimaatiliste äärmustega toime tulema. Seega on tõenäoline, et nad elavad pika ja aktiivse elu, kuid aruka ennetusena on pärast kaheksandat või üheksandat eluaastat mõistlik igal aastal tervisekontrollis käia ja kontrollida hambaid ning neeru- ja maksatalitlust.
Iseloom
Türgi vanid on erakordselt intelligentsed ja sõbralikud ning see teeb neist suurepärased seltsilised. Neil on vaikne ja pehme hääl ning nad on hea meelega toakassid, eeldusel, et neil on piisavalt seltsi ja neid lõbustatakse. Nad on elavad kassid ja naudivad mängimist nii inimeste kui teiste kassidega. Neile meeldib vesi ja kui basseini pole käepärast, käivad nad vannis suplemas! Vanide poolehoid vee suhtes tähendab seda, et turvalisus on eriti oluline.
Hooldus
Türgi vanid vajavad regulaarset harjamist, et hoida nende ilusat ja siidist kasukat pulstideta; kõige parem on neid iga päev harjata, sest see aitab ära hoida suurte pusade ja viltide teket. Kui kassi juba pojana harjutada kammimise ja harjamisega, saab vältida potentsiaalseid probleeme, mis muidu sellega kaasneda võivad. Kui türgi van näitusele viia, võib vannitamine vajalik olla, et kasukas kindlasti säravvalge oleks ning kindlasti on hea alustada varakult kassi veega harjutamist, kuigi selle tõu kiindumus vee suhtes teeb selle igal juhul lihtsamaks.
Vani kasuka parimasse vormi saamine nõuab üsna suurt pingutust, kuid tulemus on seda väärt. Nagu eespool mainitud, ei tohiks näituse-eelne vanniskäik probleeme valmistada. Enamik vane on väga sõbralikud ja naudivad näitusel osalemist. Võistluspunkte võib kaotada värvuse vigade tõttu, kehva kasuka ja halva üleüldise seisundi tõttu ja tõustandarditest kõrvalekaldumise tõttu ning samuti vigade pärast, mis kehtivad kõigi tõugude puhul nagu näiteks kolba väärarengud, entroopia (moondunud silmalaud), saba kõverused jne.
Oberleutnant
Oberleutnant (otsetõlkes ülemleitnant) oli Wehrmachti ja politseiüksuste sõjaväeline auaste. Oberleutnant vastas leitnandile ja SSis ning SDs Obersturmführerile. Oberleutnandist ühe astme võrra kõrgemal oli Hauptmann ning ühe astme võrra madalamal Leutnant.
Hörbranz
Hörbranz (alamalemanni: Heerbranz) on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.
Embraer
Embraer (Empresa Brasileira de Aeronáutica S.A.) on Brasiilia lennukivalmistaja. Lennukibaas asub São José dos Camposes, São Paulo osariigis Brasiilias. Embraer asutati 1969. aastal.
31. märtsil 2005 oli ettevõttel kokku 16 409 töötajat.
Kommerts
thumb|[[Finnairi Embraer E170]]
Obersturmführer
Obersturmführer ehk SS-Obersturmführer oli sõjaväeline auaste Kolmanda Riigi SS-is, SA-s ja SD-s, mis vastas teiste riikide relvajõududes leitnandi auastmele, Wehrmachtis  Oberleutnant ' ile.
Obersturmführer 'ist ühe auastme võrra kõrgemal oli Hauptsturmführer ja madalamal Untersturmführer.
1567
1567. aasta (MDLXVII) oli 16. sajandi 67. aasta.
Meremees (ajakiri)
Meremees on Eesti merendusajakiri.
Aastatel 1989–1999 ilmus Meremees (aastatel 1989–1991 oli Eesti Meremees) ajaleheformaadis. Esimene ajaleht ilmus 1989. aasta 8. augustil.
Ajakirjaformaadile mindi üle augustis 1999, alates 2001. aastast ilmub neli korda aastas. Aastatel 2015–2016 koostas ajakirja Meremees ajakirja Paat toimetus. Alates 2017. aastast annab ajakirja taas välja TTÜ Eesti Mereakadeemia (kellele kuulub ka ajakirja kaubamärk) ning seda on võimalik lugeda ka veebis. Samast ajast ilmub Meremees koos Veeteede Ameti Teatajaga.
Alberta vapp
thumb|270px|Alberta väike vapp Alberta vapp on Kanada provintsi Alberta vapp.
Vapikilp võeti kasutusele kuningas Edward VII loal 30. mail 1907. 30. juulil 1980 lisati kilbile Elizabeth II loal kiivriehis, kilbihoidjad ja deviis. Vapp sümboliseerib maavarasid ja Alberta looduse erinevaid osi: Kaljumäestik ja nende jalam, rohupreeriad ja viljapõllud.
Deviisil on kirjutatud ladina keeles Fortis et Liber (Tugev ja vaba).
Alberta vappi kasutatakse ka Alberta lipul.
Hõbeda (Lääneranna)
Hõbeda on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Koonga valda.
Kovdor
Kovdor on linn Venemaal Murmanski oblastis, Kovdori rajooni keskus.
Kevikulised
Kevikulised (Plecoptera) on vaegmoondeliste putukate selts. Kevikulisi on maailmas teada umbes 3000 liiki, Eestis on määratud 18 liiki, kuid arvatavasti on neid seal umbes 30.
Enne maismaalise eluviisiga valmikuks saamist kestuvad nad mitmeid kordi.
Valmikutel on kaks tiivapaari. Kevikulised on halvad lendajad, mõned liigid on lennuvõimetud.
Kollaste Turbanite ülestõus
Kollaste Turbanite ülestõus (ka Kollaste Sallide ülestõus) oli Hiinas Hani dünastia vastu toimunud ülestõus, mis puhkes 184. aastal Hani keiser Lingi valitsemisajal. Ülestõusu mahasurumiseks läks 21 aastat. Ülestõus, mis sai nime mässajate kantavate pearättide värvi järgi, oli mässuliste seoste tõttu salajaste taoistlike ühingutega oluliseks tähiseks taoismi ajaloos. Ülestõus on ühtlasi Luo Guanzhongi ajaloolise romaani "Kolmevalitsus" algussündmus.
Liikuv faas
Liikuv faas ehk mobiilne faas on kromatograafilises süsteemis liikuv gaas või vedelik või ülekriitiline fluidum, mis kannab lahutatavate ainete segu läbi liikumatu faasi. Kromatograafilises süsteemis liigub koos eluendiga vähene hulk lahutatud aineid.
Liikuva faasi tähenduses kasutatakse ka laiemaid mõisteid nagu eluent või solvent, kuigi need ei hõlma proovi komponentide lisandumist. Ainete segu kantakse liikuva faasi vooluga läbi kolonni ja keemiliste ühendite spetsiifilise interaktsiooni tõttu statsionaarse faasiga liiguvad komponendid edasi erinevate kiirustega ja väljuvad kolonnist eri aegadel koos eluendiga.
Gaasikromatograafias (GC) ja gaasi-vedelikukromatograafias (GLC) kasutatakse uuritavate ainete segu kromatograafilisest täidiskolonnist või kapillaarkolonnist läbivoolutamiseks inertseid gaase, nimetatakse kandegaasiks; need on (H2, N2, He, Ar).
Vedelikukromatograafias (planaar-, kolonn-, kõrgsurve vedelikukromatograafia) on liikuv faas orgaaniline solvent või solventide segu või vesi või vee ja orgaanika segud jm. Kui mobiilne faas on vähem polaarne võrreldes statsionaarse faasiga, siis vähem polaarne aine liigub kiiremini ja polaarsem aine aeglasemalt (jääb tahapoole). Normaalfaasi HPLC korral kasutatakse mittepolaarseid solvente (n-heksaan, alkoholid, kloroform). Pööratudfaasi HPLC kasutab (mõõdukalt) polaarset eluenti (vett sisaldavad lahused atsetonitriiliga, metanooliga, ka puhvrite lisanditega).
Enn Kaup
Enn Kaup (sündinud 22. mail 1946 Võrnu külas Mäetaguse vallas Virumaal) on eesti atmosfäärifüüsik ja järveökoloog.
Elulugu
Lõpetas 1964 Kohtla-Järve 5. Keskkooli ja 1969 Tartu Riiklikus Ülikooli atmosfäärifüüsika erialal
Ta õppis ZBI kaugõppe-aspirantuuris ning kaitses 1981 Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloogiakandidaadi väitekirja "Kuninganna Maudi maa (Antarktika) veekogude peamiste ökoloogiliste faktorite ja primaarproduktsiooni dünaamika" (juhendaja Helle Simm).
Töökohad:
Teadustöö
Ta on osalenud üheksas Antarktika-ekspeditsioonis (viies endise Nõukogude Liidu, kahes Austraalia ning ühes India ja Tšiili Antarktika ekspeditsioonis. Ta on uurinud Antarktika järvede ökoloogiat, veekogude algtoodangut ja seda mõjutavaid tegureid ning sisevete (järvede ja šelfiliustiketaguste merelahtede) toitainetega rikastumist (eutrofeerumist). Mõõtis Antarktises järve fütoplanktoni aastatoodangu maailma väikseima väärtuse ja avastas 1976–1977 Antarktise järvede inimtegevusest johtuva eutrofeerumise. Mõõtis ja põhjendas 1984 Maa järvede suurima läbipaistvuse 77 m Untersees Kuninganna Maudi maal Antarktises.
Aleksandr Ljubištšev
Aleksandr Ljubištšev (Александр Александрович Любищев; 5. aprill 1890 Peterburi – 31. august 1972 Togliatti) oli vene bioloog ja filosoof.
Enn Kaup
Teadustöö
Uurimusi ka paleokliima ja hüdrogeoloogia alal. Teostas 20 aastat radiosüsiniku dateerimist Geoloogia Instituudi 14C labori juhatajana.
Aleksandr Ljubištšev
Ta tegeles teoreetilise bioloogiaga ja arendas edasi Lev Bergi vaateid evolutsiooniõpetuses.
Tema tööde jätkajaiks, propageerijaiks ja arendajateks on olnud Sergei Meien ja Julius Schreider.
Tartu ajalugu
Tartu ajalugu on ülevaade Lõuna-Eesti ja Põhja-Liivimaa suurima linna Tartu ajaloost.
Linnuse ja asula tekkimine
Tartu asub kohas, kus koolmekohad võimaldasid hõlpsasti ületada omaaegset olulist veeteed Emajõge. Koht oli sobiv nii majanduslikus kui ka sõjanduslikus mõttes: Emajõgi oli piirkonna olulisim transpordimagistraal, mille kaudu sai liikuda nii Pihkvasse kui Võrtsjärvele (võib-olla isegi Viljandi ja Pärnu jõe kaudu Läänemerele), koolmekohta ületas Põhja-Eestist Pihkvasse suunduv kaubatee ning jõekäärus asuv looduslik küngas (Toomemägi) oli sobiv kaitseehitise rajamiseks.
Eelviikingiajal paiknes Toomemäel arvatavasti mäepealne asula. Umbes 700. aasta paiku rajati hilisema Tartu Tähetorni kohale muinaslinnus ja selle kõrvale asula. Asustuse algperioodist pärinevaid leide on avastatud vähe, mis osutab linnuse suhtelisele marginaalsusele. Rohkem leide on 10. sajandist, mil Tartu tähtsus ilmselt kasvas.
Jurjevi periood (u 1030–1061)
Vana-Vene leetopisside järgi võitis Kiievi suurvürst Jaroslav Tark 1030. aasta paiku tšuude ja rajas vana linnuse kohale uue, mis nimetati Jaroslavi kaitsepühaku püha Jüri (Georgi) järgi Jurjeviks (Gjurgev, Гюргев). Kuna leetopissid linnuse piiramist ei maini ja Tartu-sarnaste viikingiaegsete keskuste tolleaegne mahajätmine oli tavaline, on võimalik, et linnus polnud sel hetkel enam kasutusel. Harrastusajaloolane Enn Haabsaar on arvanud, et tegelikult ei ole kroonikates mainitud Jurjev mitte Tartu, vaid Kiievist 80 km kaugusel asuv ja tänapäeval Bila Tserkva nime kandev linn. Akadeemiline ajalookirjutus on selle seisukoha väheveenvaks arvanud, sest sündmuste üldine loogika ja Tartu järgneva perioodi arheoloogiline leiumaterjal, mis eristub selgelt varasemast perioodist ja sisaldab rohkelt Vana-Vene-päraseid leide, viitavad üpris kindlalt Tartule kui Jaroslav Targa rajatud Jurjevile.
Jaroslav Targa sõjaretke ja linnuse rajamise tagamaade kohta on avaldatud erinevaid arvamusi, mis ajaloolase Andres Tvauri hinnangul aga enamasti ei tulene sündmuse uurimisest, vaid kajastavad autorite maailmavaadet, rahvuslikku kuuluvust või ühiskondlikku tellimust. Näiteks Nõukogude Liidus esitas Janis Zutis seoses Eesti okupeerimisega 1940. aastal väite, et kogu Eesti ala kuulus Vene riiki juba alates selle rajamisest 862. aastal ja Jaroslavi sõjakäik kujutas endast katset vahepeal maksu maksmata jätnud eestlased taas andamit tasuma panna. Eelkõige varasemas Vene ajalookirjanduses on levinud seisukoht, et uute alade vallutamine oli tingitud vajadusest kaitsta end sõjakate naabrite eest. Andres Tvauri ise ei pea algallikate puudumise tõttu võimalikuks tagantjärele Jaroslavi motiive küllaldase kindlusega tuvastada. Eesti arheoloogid Vilma Trummal ja Mauri Kiudsoo on arvanud, et sõjakäigu üks eesmärk oli soov kaubateid (Trummali variandis Pärnu-Tartu-Pihkva veeteed) kindlustada. Andres Tvauri väitel on selle seletuse nõrk koht tõendite puudumine taolise veetee kasutamise kohta. Laiemas plaanis oli Kiudsoo meelest tegu episoodiga võimuvõitluses Kiievi suurvürsti tiitli pärast.
Toonaseid liiklusolusid arvestades on arvatud, et Jurjevi asutamine sai toimuda alles pärast Pihkva ja Pihkvamaa oma kontrollile allutamist. On oletatud, et samal aastal Jurjevi rajamisega hävitas Jaroslav Pihkva ja kõrvaldas seal võimult oma venna Sudislavi. Kuna leetopissid dateerivad Sudislavi vangistamise ja nõnda Jaroslavi ainuvalitseja positsiooni kindlustamise aastasse 1036, ning kindlamate teadete järgi tegutses Jaroslav 1030. aastal 1000 km lõuna pool, siis näeb Tvauri Jurjevi rajamise ajana 1036. aastat tõenäolisemana kui 1030. aastat.
Tartu liideti Kiievi suurvürstiriigiga arvatavasti Jaroslavi isikliku valdusena. Pihkvapärase kederkeraamika järgi võib oletada Tartu tihedat seotust Pihkvaga ja vähemalt osa selle elanike pärinemist Pihkvast. Mauri Kiudsoo hinnangul näitab nii muistse Tartu esemeline leiumaterjal kui hilisemad kirjalikud allikad, et peamine liiklustee Jurjevi ja Pihkva vahel oli Emajõe vee- ja talitee. Kiievi võimu all kasvasid Tartu linnust ümbritsevad asulad oma aja kohta suhteliselt suureks, jäädes näiteks vaid veidi alla Pihkvale, ja ka linnuse muinasaegsest kultuurikihist enamus pärineb just Jurjevi-perioodist. Mõnede luuleidude põhjal on arvatud, et otse linnamäe jalamil paiknenud asula kaguserva oli rajatud kristlik kalmistu, mis hiljem hävines. Pärimuse järgi ehitati Jurjevisse kaks kirikut. Mauri Kiudsoo meelest võib Jurjevi rajamine (ja maksustamine?) olla üks, ehkki mitte ammendav seletus, miks Eesti alal puuduvad 1020.–1050. aastatest pärinevad hõbemüntide leiud.
1568
1568. aasta (MDLXVIII) oli 16. sajandi 68. aasta.
Tartu ajalugu
1061–1224
1061. aastal ründasid Tartut sossolid ja põletasid linnuse maha. Arheoloogilisest materjalist nähtub, et linnus ise ehitati küll uuesti üles, kuid Kiievi võimuaeg oli sellega lõppenud. Samuti polnud selle kõrval kuni 13. sajandi alguseni enam asulat. Vene leetopissides on mainitud Tartu linnust taas seoses selle vallutamisega Novgorodi vürsti Vsevolod Mstislavitši poolt 1134. aasta 9. veebruaril ning põletamisega vürst Jaroslav Vladimirovitši poolt 1191/1192. aasta talvel. Tegu oli ilmselt saagiretkedega, millega püsivamat ülemvõimu ei taotletud.
Järgmisena nimetatakse Tartu linnust Henriku Liivimaa kroonikas, mis kirjeldab seda ühe Ugandi peamise keskusena Otepää kõrval ja 1212. aastal mahajäetuna. Lisaks mainib kroonika, et latgalid olid juba millalgi varem linnuse maha põletanud. Kroonikas kasutatud nimekujud Tharbete, Tharbata ja Darbete (eestistatult Tarbatu) on ilmselt seotud toona Eestis elutsenud ürgveise tarvaga. Sel ajal oli Tartu arvatavasti Ugandi põhjaosas paiknenud muinaskihelkonna keskus.
1215. aastal tunnistasid ugalased nende vastu suunatud sõjakäikude mõjul Riia piiskopi ülemvõimu. ja arvatavasti 1220. aastal asusid Tartu linnusesse koos kohalikega elama ja seda kindlustama Mõõgavendade ordu liikmed. 1223. aastal ühinesid kohalikud ugalased Viljandi sakalaste ärgitusel mõõgavendade vastase ülestõusuga, tappes või vangistades orduvennad. Seejärel anti end Vene vürstide võimu alla, kes algul saatsid linnuse tugevdamiseks abivägesid, 1223. aasta lõpul läkitati aga Novgorodist sinna vürst Vjatško koos 200-mehelise kaaskonnaga, kes võtsid Tartu oma otsese valitsemise alla. 1224. aasta alguses piirasid orduväed viis päeva edu saavutamata linnust. Augustis toimus uus piiramine ja seekord linnus vallutati ning kõik seda kaitsnud mehed tapeti, peale ühe venelase, kes saadeti Novgorodi toimunust sõna viima. Tartust sai Tartu piiskopkonna keskus ja Toomemäele rajati piiskopilinnus, mida on esmamainitud 1234. aastal.
Keskaeg ja Liivi sõda
pisi|vasakul|[[Tartu piiskopiloss (repro Jaak Juske raamatust "Lood unustatud Tartust")]] Tartut on ürikutes esmamainitud linnana 13. sajandi keskel, linnaks sai ta hiljemalt 1262. aastal, kuid tõenäoliselt tunduvalt varem. 13. sajandi lõpul sai Tartust Hansa Liidu liige; oletatavasti pärast Riiat ja enne teisi Eesti linnu (sh Tallinna). Tartust kujunes tolle aja kohta tüüpiline ja edukas saksa kaubalinn. Linna jõukusest annavad tunnistust muuhulgas ka arheoloogilised leiud. 13./14. sajandi vahetusest on Tartust leitud näiteks väga haruldasi, Süürias või Veneetsias valmistatud peekrite kilde. Tartu oli Riia ja Tallinna järel suuruselt kolmas linn Vana-Liivimaal.
Ilmar Klammer
Ilmar Klammer (sündinud 6. novembril 1963 Rakveres) on eesti arhitekt.
Tartu ajalugu
Keskaeg ja Liivi sõda
Tartu piiskopilinnus püstitati 13. sajandi keskel, pärast Tartu muinaslinnuse vallutamist ristisõdijate poolt 1224. aastal, millega lõppes Mandri-Eestis muistne vabadusvõitlus. Tõenäoliselt alustati ehitustöid juba 1224–25, ehitis valmis 1230. aastaiks. Tartu piiskopilinnus, nagu enamik keskaegseid Euroopa linnuseid, koosnes kahest osast: piiskopi residentsina rajatud pealinnusest ning sõjaväge ja teenijaid majutavast eeslinnusest. Pealinnus asetses Toomemäe idaservas eestlaste muinaslinnuse koha peal, selle idatornis elas tõenäoliselt piiskop ise. Ülejäänud Toomemäest, kus olid toomkirik ja toomhärrade majad, eraldas seda mägedevahelises looduslikus vagumuses, sillaga vallikraav.
Ilmar Klammer
Ta lõpetas aastal 1989 ERKI arhitektina.
Tartu ajalugu
Keskaeg ja Liivi sõda
Tartu toomkiriku ehitamist alustati tõenäoliselt 13. sajandi kolmandal veerandil, selle täiendamist jätkati aga kuni 16. sajandi alguseni. Toomkirik oli Tartu piiskopkonna peakirik ja piiskopi kirik – Toomemäe teises servas seisis ka piiskopi residents, Tartu piiskopilinnus. 16. sajandil oli toomkirik Ida-Euroopa suurim kirikuhoone ja tellisehitis.
Tartu keskajal
pisi|Tartu Toomkiriku varemed 2012
Madison Square Garden
thumb|Madison Square Garden (2013) Madison Square Garden on New Yorgis asuv Ameerika Ühendriikide tuntuim mitmeotstarbeline kontserdi- ja spordihall.
See ehitati 1968. aastal. Tavaliselt peetakse seal korvpalli- ja jäähokimatše ning kontserte. Madison Square Gardenis asub National Hockey League'i (NHL) klubi New York Rangersi ja National Basketball Associationi (NBA) klubi New York Knicksi koduväljak. Jäähokimängude ajal mahutab hall 18 006 pealtvaatajat, korvpallimängude ajal 19 812 pealtvaatajat ja kontsertide ajal 20 000 pealtvaatajat.
Hoone all paikneb New Yorgi peamine linnadevaheline raudteejaam Pennsylvania raudteejaam.
Äravoolumoodul
Äravoolumoodul on jõe vooluhulga ja valgla pindala suhe.
Ühikuks on enamasti dm³/s*km².
Äravoolumoodulit kasutatakse erinevate valglate võrdlemiseks.
Tartu ajalugu
Tartu keskajal
Linnuse ümber kujunenud linna nimeks sai Tartu või saksapäraselt Dorpat. Linnast sai juba 1224. aastal Tartu piiskopkonna (kuni 1233. aastani ametlikult Lihula piiskopkonna) keskus. Järgnevatel aastakümnetel toimus Tartus kiire ehitustöö. Senise puitlinnuse asemele rajati piiskopi kivilinnus; Toomemäe teisele küljele ehitati Peeter-Pauli katedraal ehk toomkirik. Seejärel hakati välja ehitama all-linna: rajati Püha Maarja kirik (praeguse ülikooli peahoone kohal), Jaani kirik, Püha Jakobi kirik ning Püha Maarja-Magdaleena kirik koos dominiiklaste kloostriga (praeguse Tartu Uspenski kiriku kohal). Samuti valmis ka Püha Vaimu hospidal koos samanimelise kirikuga. pisi|vasakul|Tartu piiskopkond ja selle olulised keskused. Valgega on tähistatud [[Liivimaa ordu ja halliga Pihkva vürstiriigi valdused]]
, Tartu piiskopilinnus, Tartu toomkirik, Tartu Jaani kirik, Püha Maarja kirik Tartu all-linna ja jõe vahele rajati linnamüür koos tornidega; ümber Toomemäe vallikraav, mis oli ühenduses Emajõega. Suuremad ehitustööd lõppesid 14. sajandi alguseks. Tartu keskaegsetest linnakindlustustest on vähe teada, vanim säilinud linnaplaan on pärit alles 1638. aastast. Tartu linnamüüri kogupikkus oli kaks kilomeetrit. Võimsa maakividest ja tellistest, vähemalt üheksa meetri kõrguse ringmüüri paksus ulatus aga kuni kahe meetrini. Linnamüüri tornide ja väravate arvu kohta on allikates erinevaid andmeid, valdavalt pakutakse tornide arvuks 27, neist kuni üheksa olid väravaga. Karjavärava kõrval olid suuremad veel Vene värav, Jakobi värav, Toomevärav ja Riia värav. Koos Toomega oli keskaegse Tartu pindala üle 27 hektari. Linna tähtsamad väravad olid vastu jõge asunud Saksa värav ja Vene värav ning vastu Tähtveret jääv Jakobi värav. Toomemäele jäid toomkirik ja Tähetorni kohal asunud piiskopiloss. Keskaegsetes linnades reeglitepärane kaitsemüür, mis eraldas maa- ehk lossihärra ja all-linna valdusi, Tartus puudus. Keskaegsed Tartu linnakindlustused ja ka hiljem Rootsi ajal ehitatud Tartu kindluse jäljed hävitati Põhjasõjas 1708. aastal, Moskva tsaar Peeter I korraldusel. pisi|270px|Tartu vaade aastal 1553 (ehtsus vaieldav) Kindlustustööd olid vajalikud eelkõige Vene vägede tõrjumiseks: Tartut ja selle ümbrust ründasid ja rüüstasid Vene väed 1234. ja 1262. aastal. Esimesel korral vallutasid nad Tartu asula, kuid mitte piiskopilinnuse, teiseks korraks olid Tartu kivimüürid aga juba valmis ja venelased ei suutnud linna vallutada.
Tartu piiskopkonna suhted Pihkva ja Novgorodiga olid läbi sajandite kahetised: ühelt poolt sõltus piiskopkonna ja linna heaolu suures osas kaubandusest venelastega, samas oli pidevalt piirikonflikte ja sõdugi. Kuni 15. sajandi lõpuni olid suhted tavaliselt siiski normaalsed, Tartus oli kaks õigeusu kirikut ja ka "Vene ots" ehk kaubahoov. Seoses Moskva Suurvürstiriigi esilekerkimise ja Novgorodi ning Pihkva minekuga selle võimu alla halvenesid Tartu ja kogu Vana-Liivimaa suhted idanaabritega aga tunduvalt.
1480/1481. aasta talvel käisid Moskva väed Liivimaa-Pihkva sõja käigus Liivimaad, sealhulgas ka Tartu ümbruskonda rüüstamas. 1494. aastal suleti Hansa kaubakontor Novgorodis. Vastuseks sellele lõhuti Tartus novgorodlaste kirik. 1501. aastal, enne Liivimaa-Moskva sõja algust, vangistati Tartus mitukümmend Vene kaupmeest, süüdistades neid Toomkiriku aarete röövimises. Sama aasta lõpus toimus venelaste uus rüüsteretk, mille käigus Tartu ümbrus taas rängalt kannatada sai. 1502. aastal järgnes sellele aga liivimaalaste edukas vasturünnak, misjärel sõlmiti Moskva ja Pihkvaga rahu, mida pikendati korduvalt kuni 1554. aastani.
Liivimaa sõda
pisi|Vene tsaaririigi poolt vallutatud ja okupeeritud alad aastatel 1570–1577 , Vene-Liivi sõda, Liivimaa sõda, Tartumaa
Liivimaa ordumeister ja Tartu piiskop koondasid väed 1558. aasta mais Kirumpääle, ajaloolise Tartu–Pihkva kauba- ja sõjatee äärde, kus viimane ületas Võhandu jõe kui olulisima loodusliku veetõkke.
1558. aasta jaanuaris algas Moskva suurvürstiriigi vägede rüüsteretkega peamiselt üks osa Narva ja teine osa Pihkva suunalt, Tartu piiskopkonda Vene-Liivimaa sõda. 1558. aasta suvel järgnes maa sihipärane vallutamine, mil Pihkva suunast tungisid Vene väed Pihkva vojevoodi Pjotr Šuiski juhtimisel Tartu piiskopkonda ja venelaste kätte langes nii Vastseliina piiskopilinnus ja Tartu. Pjotr Šuiski oli pärast Tartu piiskopkonna vallutamist ka sealne asevalitseja (namestnik). . Moskva suurvürsti Ivan IV väed vallutasid pärast piiskopkonna piirilinnuse Vastseliina piiskopilinnuse 1. juulil ja Emajõel olevate Vana- ja Uus-Kastre allutamist sama aasta juulis ka Tartu. Linn alistus pärast mõnepäevast piiramist, sest viimane piiskop Hermann II Wesel pidas olukorda lootusetuks, ehkki linna oleks võidud veel nädalaid kaitsta.
1558. aasta augustiks olid Vene väed vallutanud ka Vastseliina ja Laiuse. Tartumaa piirkond jäigi järgnevaks sõjategevuse ajaks Moskva tsaaririigi võimu alla ligi 25 aastaks. Vene-Liivi sõja tulemusel jäid Venemaa tsaaririigi valdusse: Narva, Tartu ja Alutaguse, mõningad Järvamaa ja Virumaa maakonnad ning Venemaaga piirnevad alad.
Tartu piiskopkonna 1558. aastal vallutamise järel otsustas viimane Tartu stiftifoogt Elert Kruse koos oma kaaslase Johann Taubega (Johann Tuwe) Ivan IV poolele üle minna. Oletatavasti just nende eestkostel lubati 1568. aastal Venemaale küüditatud Tartu saksa elanikkonnal 1569. aastal koju naasta. .
Pärast 1571. aastat, aga kui venelaste Tallinna piiramine ebaõnnestus, püüdis Magnus ajada oma süüd tsaari silmis Kruse ja Taube kaela. Nood omakorda otsustasid minna üle Poola kuninga poolele. Vandenõulased võtsid ühendust Poola kuninga Sigismund Augustiga, kellelt nõutasid sõjalist abi ja Moskva tsaari poolt lubatud aujärje ning valduste säilitamisel anda Tartu linna, Poola kuninga võimu alla. Nõusolek kuningalt ja lubadus sõjalise abi andmiseks linna hõivamisel, Liivimaal asuvate Leedu vägede juhi, Vilniuse kastellaani Hieronim Chodkiewiczi poolt ka anti. Kruse ja Taube poolt värvati ka linnast väljaspool asuvate, venelaste teenistuses olevate mõisameeste lipkonna ülem, rittmeister Reinhold von Rosen. Linnahõivamise plaani kohaselt saavutati Tartu vojevoodilt nõusolek, linnas majutatud vene vägede saatmine majutusele väljapoole linna ning mõisameeste lipkonna toimetamise teisele poole Emajõge. 1571. aasta 12. oktoobril, pühapäevasel päeval kell 12, kui venelased harjumise kohaselt lõunastasid, üritasid Kruse ja Taube linnas võimu võtta. Johann Taube, kelle elamu asus Toomevärava juures ning Elert Kruse, kelle elamu asus Laial tänaval Tartu linnamüüri Vene värava juures, pidid Reinhold von Roseni märguande järel tapma väravaid valvavad vene vahimehed ning kindlustama vajadusel, et linna saaks siseneda mõisamehed, kes toetavad linnahõivajaid, ent katse kukkus läbi. Rosen kaaslastega suutis tappa väravavahid ning seejärel Kruse ning ka Taube tungisid kallale väravavahtidele ning vallutasid väravad, mille järel kogunesid nad turul ning vabastasid vanglast kinnipeetud. Linnas asunud vene garnison aga relvastus ning osutas vastupanu ning nendega liitusid ka linnaväravatest sisse tunginud, eeslinnas asunud vene streletsid ja kaupmehed. Rosen kaitses end 2 tundi, kuid langes tänavalahingus kaaslastega, teised põgenesid linnast läbi Toomevärava.
Tartu jaoks lõpetas Liivimaa sõja Jam-Zapolski vaherahuleping, kuid Liivi sõja lõpuks 1583. aastal oli Tartu suures osas varemetes ja elanikke oli küllaltki vähe. Vene võimu ajal oli Tartu siiski nende kohaliku võimu tugipunkt ning seal tegutsesid edasi nii vene kui ka saksa kaupmehed.
Poola aeg
Järgnes 42-aastane Poola valitsemisaeg, mida katkestas vaid Rootsi vallutus aastatel 1600–1603. Poola ajal tegutses Tartus jesuiitide seminar koos selle juures oleva gümnaasiumiga, mida on peetud ka Tartu Ülikooli eelkäijaks. Tartu oli üks Poola vastureformatsiooni keskusi. Poolakad taastasid suure osa linnast, kuid 1600. ja 1603. ning järgnevatelgi aastatel sai linn Poola-Rootsi sõja käigus uusi purustusi. , Tartu vojevoodkond, Poola-Rootsi sõda