cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arkansas Posti lahing (1863)
Arkansas Posti lahing (ka Fort Hindmani lahing) oli lahing 9.–11. jaanuaril 1863 Arkansase jõe suudmes Arkansas Postis Arkansase osariigis, osa Ameerika Ühendriikide kodusõja Vicksburgi kampaaniast. Ameerika Riikide Konföderatsioon oli 1862. aasta lõpus Arkanses Posti lähedale rajanud tugipunkti Fort Hindman. Detsembris 1862 asusid Uniooni väed kindralmajor William Tecumseh Shermani juhtimisel ekspeditsioonile Vicksburgi. Kindralmajor John Alexander McClernand selles ei osalenud, kuna ei kindralmajor Henry Halleck ega Ulysses S. Grant ei usaldanud teda. Kui Shermani väed jaanuaris 1863 Chickasaw Bayou lahingus tagasi löödi, saabus McClernand talle appi ning võttis juhtimise üle.
McClernand asus Granti vastuseisust hoolimata Arkansas Posti vallutamiseks ekspeditsioonile. Fort Hindmani alla jõuti 9. jaanuaril 1863 ning 10. jaanuaril asuti positsioonidele. Samal õhtul algas Uniooni turmtuli Konföderatsiooni positsioonidele. 11. jaanuari pärastlõunal andis McClernand käsu jalaväerünnakuks ning Uniooni väed liikusid vastase positsioonidele lähemale. Kuna kaitsjad olid kahuritules rakseid kannatusi kandnud, heiskasid nad pärast kella nelja valged lipud. Konföderatsiooni vägede juht brigaadikindral Thomas James Churchill oma sõnul käsku alla andmiseks andnud ei olnud. Järgnes ajutine segadus, kuna üks kindluse komandöridest keeldus kapituleeruma. Grant oli eduka rünnaku tulemusega rahul, kuid otsustas McClernandi siiski juhipositsioonilt kõrvaldada.
Liivoja veehoidla
Liivoja veehoidla on järv Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Pajusi külas. Veekogu pindala on 1,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 448 m.
Sitasitikas
Sitasitikas (Geotrupes stercorarius) on mardikaliste (Coleoptera) seltsi ja sitiklaste (Geotrupidae) sugukonda (varem põrniklaste sugukonda) kuuluv putukas, kelle elutsükkel on tihedalt seotud rannaniitude, avatud karjamaade ning (eelistatult veiste) sõnnikuga. Seetõttu on sitasitika elu juba paar aastatuhandet olnud käsikäes inimeste ja karjatamisega. Enne karjapidamise algust pidid sitasitikas ja tema eellased arvatavasti leppima tarvaste või teiste suuremate metsikute rohusööjate väljaheidetega.
Välimus
Keha ülemine osa on üpriski kompaktne ja eest selgelt kaarekujuline. Pea on võrreldes tagumiste lülidega üsna väike, ettepoole ulatuv ja natuke labidakujuline. Tundlad on väga lühikesed ja paksenevad pea eesmises otsas.
Leviala ja elupaik
Peamiselt asustab sitasitikas karjatatavaid avatud maastikke. Sitasitikat on leitud hajusalt üle kogu Eesti, kuid peamised leiukohad asuvad Kirde-Eesti karjamaadel ning rannaniitudel Läänemaal, põhjarannikul, Saaremaal, Hiiumaal ja Ruhnus.
Eluviis ja paljunemine
Sitasitikas on koprofaagse eluviisiga putukas, kes kaevub mulda. Sõnnikust toituvad nii vastsed kui ka valmikud. Aktiivne eluperiood Eestis on sõltuvalt karjatamisest ja temperatuurist aprillist oktoobrini. Sitasitikat võib madala põrinaga lendamas kuulda enamasti õhtuhämaruses. Lennuaeg on maist augustini. Öösiti on võimalik teda uurimiseks lähedale meelitada ultravioletse valgusega. Lendamine pole sitasitika tugevaim omadus, sest ta on võrdlemisi aeglane manööverdaja (on täheldatud, et mõnikord põrkavad nad kariloomade vastu), kuigi võib sobiva sõnnikuhunniku või paarilise otsingul läbida pikki vahemaid. Emane ja isane sitasitikas kaevavad karjamaadel veiste (või hobuste) võimalikult värske sõnnikuhunniku alla kuni 2 cm diameetriga ja kuni 0,5 m sügavuse tunneli, millele emane kaevab üksinda mitmeid, umbes 10 cm pikkusi, külgmisi lisaharusid koos haudekambritega. Isane transpordib mulda maapinnale ja varustab emast sõnnikuga. Sõnnikuhunnikud on ka nende mardikate põhiliseks leiukohaks.
Sõnnikust veeretab sitasitikas maapinnal palli, mis viiakse edasi peakäiku ja seejärel haudekambrisse. Seal muneb emane igas käigus olevasse sõnnikutükki ühe muna ning pärast seda täidab ta kambrid sõnnikuga, mis on ühtlasi toiduks kasvavatele vastsetele. Vastsetest arenevad talveks nukud ja nendest omakorda kevadel valmikud, kes maapinnale ronivad ja järgmisi sõnnikuhunnikuid koloniseerivad. Sellist selgelt eristatavate staadiumitega arengutsüklit munast valmikuni nimetatakse täismoondeks.
Sitasitika eluviis ja toitumine võivad küll tunduda natuke veidrad, kuid looduses on konkurents sellisele toidulauale pigem väike. Sõnnik on vägagi toitaineterikas ning seetõttu on sitasitikal ja teistel koprofaagsetel putukatel selle mulda viimisel (ja omakorda läbi seedimisel) suur roll ökosüsteemi aineringluses, mullaviljakuses ja karjamaade puhtamana hoidmisel.
Sarnased liigid
Eestis on sitasitikaga kõige sarnasemaks liigiks metsasitikas (Geotrupes stercorosus), kes on väiksem (kehapikkus 13–20 mm) ja kellel on tagumisel jalal kolme selgelt eristatava ristkiilu asemel neid kaks. Samuti leiab metsasitikat pigem metsast ja sitasitikat rohkem karjamaadelt.
Samast perekonnast on Eestis veel esindatud hiilasitikas (Geotrupes vernalis), kes on samuti väiksem kui sitasitikas ning lisaks punakat tooni jalgadega (sitasitikal ja metsasitikal on jalad musta värvi). Viimase 20–30 aasta jooksul on üksikute leidude näol Lääne-Eestis ja saartel meile lisandunud lõuna poolt uue liigina ka Geotrupes spiniger, kellel eestikeelne liigiepiteet veel puudub.
Sitasitikas ja folkloor
Mardikaid on kogu maailmas üleüldiselt peetud positiivsete seoste kandjateks ning õnne toojateks. Selles osas edestavad nad isegi liblikaid. Sitasitikat aetakse rahvasuus tihti segamini kuulsa sõnnikumardikaga, keda kummardati ka Vana-Egiptuses. Siiski on tegemist kahe erineva liigiga.
Nimetusi sitasitikas, sitapõrnikas, sitasõnn, sitavurr, sitapombulane, sitamommuke, mummukas, momm, seasitikas ja turilas on kasutatud ka muude suurte mardikate kohta peale sitasitika. Sitasitikat on peetud seotuks hingede maailma ja teispoolsusega.
Sitasitikas rahvapärimuses
Eestlaste rahvapärimuses olev kujutlus irdhingest leiab väljenduse muistendites, milles jutustatakse hinge lahkumisest inimese kehast mardika, liblika, kärbse vm tiivulise putukana. Kuni hing hingelooma kujul pole inimese kehasse suu kaudu tagasi läinud, näib inimene magavat, ehkki käib samal ajal tuulispasaks või luupainajaks. Viimaste vastu aitas, kui metsast otsiti üles painaja magav inimkeha ja selle suu kas kinni pandi või keha asendit muudeti nii, et putukas keha juurde naastes enam suud üles ei leidnud ja lõpuks suri.
Suhtumise kujunemisel on tähtis sitasitika must värvus ning maa sees elamine. Pärimustes ei tohi ühelegi mardikale kuidagimoodi liiga teha ja kui keegi selili kukkunud mardika jalule aitab, saab ta üheksa pattu andeks. Sitasitikat on nimetatud ka "Jeesu loomaks". Võib arvata, et niimoodi käituti kõikide mardikatega, kes sitasitikaga sarnanesid. Põlvest põlve perekonnaliinis edasi antuna pole see suhtumine tänini päriselt kadunud.
Sitasitikas endeloomana
Endeloomana on sitasitikas suhteliselt populaarne ennetes inimese käekäigu kohta. Sageli põhinevad need ended mingil analoogial. Kevadel esimese sitasitika lendamise nägemine tähendas head ennet ning lubas nägijale head tervist, edu töös või näiteks ka pereelus (abielu). Kui esimest sitasitikat kohati maapinnal ronimas, tähendas see laisklemist või igavat suve. Selili kukkunud sitasitikas ennustas haigusi ja surma ning maasse kaevuv või surnud sitikas matuseid.
Ilmaennetes sitasitikad nii populaarsed pole. Ka on teated vastukäivad. Õhtust lendlemist on peetud enam ilusa ilma kui peatse vihma endeks.
Sitasitikal parasiteerivate lestadega kaasnes omakorda uskumus. Nimelt peeti neid sitasitika poegadeks ning nende arvu ja asetuse järgi vaadati tulevast kala- või viljasaaki.
Härjalaid
Härjalaid (ka Härglaid) on Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Paatsalu lahes asuv väike saar (laid).
Laiu koordinaadid on.
Louthi krahvkond
Louthi krahvkond (iiri keeles Contae Lú) on krahvkond Iirimaa põhjaosas Leinsteri piirkonnas. Krahvkond on nime saanud Louthi küla järgi. Piirneb Põhja-Iirimaaga.
Louthi krahvkond on pindalalt Iirimaa ajaloolistest krahvkondadest väikseim 827 km²-ga.
Anatoli Ivanov
Anatoli Stepanovitš Ivanov (vene keeles: Анатолий Степанович Иванов; 5. mai 1928 – 31. mai 1999 Moskva) oli vene proosakirjanik ja stsenarist.
Ta oli üks tuntumaid nn pinnaseidee pooldajaid nõukogude kirjanike seas, kirjutas maaelu teemadel. NSV Liidu riikliku preemia laureaat (1979). Tema tuntuim teos on epopöa "Вечный зов", 1970/1976 (eesti keeles "Südame sunnil", 1983); romaani ainetel filmiti 1973–1983 samanimeline seriaal.
Anatoli Ivanov esindas kommunistlikke, hiljem natsionalistlikke poliitilisi vaateid.
Juhitava õhusõiduki kokkupõrge maa- või veepinnaga
Vastu maastikku juhitud lend (inglise keeles: CFIT - controlled flight into terrain ) on juhtum, mille korral lendurite juhitud õhusõiduk lendab vastu maa-/veepinda või sellel paiknevate takistuste vastu, ilma, et meeskond teadvustaks ohtu või jõuaks  selle vältimiseks midagi ette võtta.
Lühendi CFIT võtsid kasutusele Boeingu insenerid 1970ndatel. Enamasti on CFIT põhjuseks teadvustamata olukord (inglise keeles loss of situational awareness), mida saab liigitada inimliku eksimuse alla. Eksimusel võivad olla süsteemsed põhjused (pardasüsteemide vead, lendude vale planeerimine, pilootide tihedad töögraafikud jms).
Subaru Legacy
Subaru Legacy on Jaapani autotootja Subaru poolt toodetav keskklassi sõiduauto, mida toodetakse alates 1989. aastast ning millele on iseloomulik boksermootor ja nelikvedu.
Keretüüpidest on saadaval olnud kuue põlvkonna jooksul sedaan ja universaal ning viimane 7. põlvkond on tootmises vaid sedaankerega ning mida müüakse ainult Põhja-Ameerika turul.
1996. aastal toodi turule selle versioon nimega Legacy Outback, mida saatis müügiedu ja mis arendati 2008. aastaks eraldiseisvaks mudeliks Subaru Outback.
5. põlvkonna Legacyt müüdi 2014 märtsis Eestis 31 tükki.
Porosamblikulised
Porosamblikulised (Cladoniaceae) on kottseente sugukond.
Gabriello Chiabrera
thumb|right|Gabriello Chiabrera Gabriello Chiabrera (18. juuni 1552 Savona – 14. oktoober 1638 Savona) oli itaalia luuletaja.
Ekstravagantne arusaamatus
"Ekstravagantne arusaamatus" (originaalis L'equivoco stravagante) on Gioachino Rossini koomiline ooper (dramma giocoso per musica) kahes vaatuses Gaetano Gasbarri libretole. Esmaettekanne toimus 25. oktoobril 1811 Bologna Teatro del Corsos.
Rollide esmaesitajad
-         Domenico Vaccani (Gamberotto)
-         Marietta Marcolini (Ernestina)
-         Paolo Rosich (Buralicchio)
-         Tomasso Berti (Ermanno)
-         Angiola Chies (Rosalia)
Dirigeeris Giuseppe Boschetti
Ajalugu
Pärast La cambiale di matrimonio edu Veneetsias 1810. aastal naasis 19-aastane Rossini Bolognasse  muusikaõpinguid  jätkama. 1811. aasta suvel sai ta tellimuse uue ooperi komponeerimiseks Bologna Teatro del Corsole. Sellest kujunes Rossini esimene katse kirjutada kahevaatuseline ooper. Libreto koostas keskpärane libretist Gaetano Gasbarri Veneetsiast. Publik võttis noore helilooja teose hästi vastu, kuid tsensorid pidasid seda  mitmel viisil taunitavaks. Öeldi, et halvustatakse sõjaväelasi ja mõnitatakse kastraate. Enne esietendust tehti küll tekstis mõningaid parandusi, kuid kohalik võim sekkus ja keelas ikkagi teose esitamise pärast kolme etendust. Põhjuseks oli kriitikute hinnangu arvestamine, et sisu on maitsetu. Ei meeldinud, et armunud noormees vabaneb oma vanemast rivaalist, öeldes talle, et nende armastuse objekt ei ole naine, vaid maskeeritud kastraat.
Etenduse ebaõnnestumine masendas Rossinit ning põhjustas vihapuhangu ja kakluse ooperi Il trionfo di Quinto kooriproovis helilooja Fabio Domenico Pucciniga (helilooja Giacomo Puccini vanaisa), mille jaoks Rossini kirjutas ühe aaria. Tüli lõppes Rossini arreteerimisega. See oli üks põhjusi, miks helilooja Bolognast Veneetsiasse lahkus.
1825. aastal kohendati ooperit ja lisati muusikapalasid teistest Rossini ooperitest. Ka libretot muudeti sedavõrd, et lisatud lood oleks faabulaga seotud. Pealkiri jäi samaks. Seda versiooni esitati Triestes. Seejärel vajus ooper unustuse hõlma.
Trieste versiooni esitati uuesti alles 1965. aasta septembris Sienas. Edasi järgnesid etendused Wexfordi festivalil (1968), Bernis (1973), Bad Wildbadis (1993, 2000), Hamburgis (2001), New Yorgis (2004), Berliinis (2004), Garsingtoni ooperifestivalil (2004), Pesaros Rossini ooperifestivalil (2002, 2008) ja Rieheni ooperifestival (2011).
Ooper on helisalvestatud 1974., 2001. ja 2008. aastal.
Rollid
-         Ernestina (kontraalt), Gamboretto tütar
-         Gamboretto (bass), rikas talupoeg
-         Buralicchio (bass), valitud Ernestinale abikaasaks
-         Ermanno (tenor), vaene noormees, armunud Ernestinasse
-         Rosalia (sopran), Ernestina kaaslane
-         Frontino (tenor), Gamboretto sulane ja Ermanno usaldusisik
Süžee
Uustalunik Gamberotto on valinud oma tütrele Ernestinale tulevaseks abikaasaks rikka, kuid lihtsameelse Buralicchio. Ernestina on kirjandushuviline. Teda imetleb rahatu loomuga vaene noormees Ermanno, kes ilmub tallu eraõpetaja rollis, et olla oma kallima lähedus. Abiellumishimulise Buralicchio diskrediteerimiseks kasutatakse võltsitud kirja, millega levitatakse kuulujuttu, et Ernestina on tegelikult kastraat ja tema nimi on Ernesto. Ernesto olevat maskeerinud tüdrukuks, et vältida sõjaväeteenistust. Buralicchio usub seda juttu ja loobub maskeerunud naisest, kuid laseb arreteerida sõjaväekohuslase Ernesto. Ernesto/Ernestina viiakse vanglasse. Sõdurivormi riietatud Ermanno vabastab süütu neiu. Pärast mitmeid segadusi laheneb kogu olukord lõpuks kõigi asjaosaliste rahuloluks ning Ernestina ja Ermanno otsustavad abielluda.
Muusikalood
-         Ermanno, Frontino ja Rosalia tertsett „Si cela in quelle mura”
-         Koor „Allegri, compagnoni”
-         Gamberotto kavatiin „Mentre stavo a testa ritta”
-         Gamberotto, Ermanno, Frontino ja Rosalia stretta „Se mi destina un tanto noore”
-         Buralicchio kavatiin „Occhietti miei vezzosi”
-         Gamberotto ja Buralicchio duett „Ah, vieni al mio seno”
-         Ernestina kavatiin „Nel cuor un vuoto io proov”
-         Koor „Andrem, veerem”
-         Gamberotto, Ernestina, Ermanno ja Buralicchio kvartett „Ti presento a un tempo istesso”
-         Gamberotto aaria „Parla, favella, e poi”
-         Rosalia aaria „Quel furbarel d'Amore”
-         Ermanno ja Ernestina duett „Sì, trovar potrete un altro”
-         Gamberotto, Buralicchio ja Ernestina tertsett „Volgi le amabili”
-         Ermanno, Frontino, Rosalia ja Ernestina kvartett „Che vedo, oh stelle!”
-         Frontino aaria „Vedrai fra poco nascere”
-         Ernestina ja Buralicchio duett „Vieni pur, a me t'accosta”
-         Ermanno aaria „Sento da mille”
-         Ernestina, Ermanno, Rosalia, Gamberotto ja Buralicchio kvintett kooriga „Speme soave”
-         Ermanno kavatiin „D'un tenero ardore”
-         Buralicchio, Frontino, Gamberotto, Ermanno ja  Ernestina finaali ansambel „ Scapperò, questo mi pare”
Richard-Aleksander Tisvelt
Richard-Aleksander Tisvelt (ka Tiswelt; 20. november 1882 Tallinn – jäi I maailmasõjas kadunuks) oli Eesti ujuja.
Aastal 1899 läks ta tööd otsima Peterburi ja seal alustas ta sportimist Peterburi Eesti Jõumeeste Ühisuses, hiljem sportis Peterburi Kalevis.
1912 võitis Kotkas Euroopa paremikku 50 m-s 29,5-ga.
1908–1914 kajastati teda palju kordi ajalehtedes, kus teda saavutuste pärast võrreldi teda maadlejate Lurichi ja Abergiga ning sõudja Kuusikuga.
Suur-haavasikk
Suur-haavasikk (Saperda carcharias) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Meeritsa veehoidla
Meeritsa veehoidla (ka Alastvere veehoidla, Allastvere veehoidla) on veehoidla Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Põltsamaal ja Võhmanõmme külas. Veekogu pindala on 2,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 935 m.
Mudhoney
Mudhoney on USA ansambel, mille stiiliks on alternatiivrokk ja grunge. Bänd tuli kokku 1988. aastal Washingtoni osariigis Seattle'is pärast Green Riveri lagunemist.
Selle praegused liikmed on laulja ja kitarrist Mark Arm, soolokitarrist Steve Turner, bassist Guy Maddison ja trummar Dan Peters. Esialgne bassist Matt Lukin lahkus aastal 1999 bändist, kuid pöördus mõneks ajaks tagasi, et anda lubatud kontserdid. Sub Pop märgi all väljastatud varane Mudhoney muusika, iseäranis debüütsingel „Touch Me I’m Sick“ ja EP "Superfuzz Bigmuff" avaldasid Seattle'i muusikale tohutut mõju ning olid omasuguste seas suurimaks inspiratsiooniallikaks räpase käriseva heli kujunemisel, millest sai grunge. Mudhoneyt iseloomustas ka raskemat sorti bluusrokii ja punkroki segamine. Kuigi oma pika karjääri jooksul, mida saab mõõta ka 10 stuudioalbumi väljaandmisega, ei ole bänd suuremat kommertsedu saavutanud, on ta siiski tugevalt mõjutanud paljusid grunge- ja alternatiivrokimuusikuid.
Mr. Epp and the Calculations
Mudhoney on pärit Washingtoni eeslinnast Belluvuest. Belluvue Kristlikus Keskkoolis õppides pani Mark McLaughlin (hiljem Mark Arm) sõpradega kokku bändi Mr. Epp and the Calculations, mis sai nime nende matemaatikaõpetaja järgi ja oli algul naljana mõeldud. Esimene „show“ korraldati klassiruumis, kus poisid laulsid Marvin Gaye „Got to give it up“ ja kasutasid kitarridena rullikeeratud kaarte, sest ei osanud pilli mängida. Esimese tõelise sõu tegi Mr. Epp 1981, kolm aastat hiljem. Umbes sellel ajal moodustasid Mark Arm ja tema sõber Steve Turner vähe tõsisema, kuid siiski humoorika, bändi Limp Richerds. Mr. Epp astus üles KZAM-AM raadios ja seda tutvustati kui „halvimat bändi maailmas“. Viimast korda mängis bänd 3. veebruaril 1984 koos Malfunkshunga Seattle’i kesklinnas.
Green River (1984–1987)
Green River loodi 1984. aastal, kui Arm ja Turner värbasid trummar Alex Vincenti, kes oli varem koos Turneriga mänginud lühiealises Spluii Numas. Bassist Jeff Ament liitus pärast oma bändi Deranged Dictionga Seattle'isse saabumist. Teiseks kitarristiks sai üks Turneri endisi bändikaaslasi Stone Gossard. Green River lindistas oma debüüt-EP "Come on Down" aastal 1985 ning seda on tihti peetud esimeseks tõeliseks grungemuusikaks. Turner lahkus bändist selle väljaandmist, kuna tema jaoks oli vastumeelne selle lähenemine hard rock ' ile ning tema vahetas välja Deranged Dictioni liige Bruce Fairweather. Pärast järgmise EP "Dry ad a Bone" ja täispika albumi "Rehabg Doll" lindistamist läks bänd 1987. aastal lõpuks laiali. Gossard, Ament ja Fairweather liitusid bändiga Mother Love Bone. Pärast viimase laulja Andrew Woodi surma moodustasid Gossard ja Ament Pearl Jami ning Fairweather liitus Love Batteryga. 1988. aasta jaanuaris said Turner ja Arm uuesti kokku uues bändis Mudhoney.
Sub Pop (1988–1991)
Turner soovis luua bändi, mis tegi enne publikule esinemist proove. Tema ja Arm alustasid muusikakirjutamist Bundle of Hiss trummari Dan Petersga. Trio otsustas võtta bändist The Melvinshiljuti lahkunud Matt Lukini endale bassistiks. Bänd nimetati Russ Meyeri filmi "Mudhoney" järgi.
Reprise (1992–1999)
Mudhoney esimene album Reprise'iga oli "Piece of Cake". Lugu „Overblown“ anti filmi "Singles" soundtrack ' i jaoks.
Oma 1995. aasta albumis "My Brother the Crow" segas bänd oma varasema ja hilisema stiili. Turner seletas ajakirja Mojo artiklis: „Pärast Kurt (Cobaini) enesetappu oli inglise press vihane, et me ikka tegutsesime. Need olid ühed hullemad arvustused, mis me oleme saanud. Meid pilgati puhtalt meie olemasolu pärast.“
1996. aastal astus Mudhoney üles komöödias "Black Sheep" (peaosades Chris Farley ja David Spade). Bändi näidati MTV kontserdil mängimas ja hiljem lava taga Farleyga rääkimas. Septembris 1998 anti välja "Tomorrow Hit Today". Album oli bluusroki mõjutustega produtsendi Jim Dickinsoni rõõmuks, kes töötas The Rolling Stonesiga. Salvestused on tehtud kolmes linnas.
Pärast bändi mõneaastast ringireisimist otsustas Reprise välja anda bändi nimialbumi, millele järgnes Lukini lahkumine bändist. Seejärel anti välja tagasivaatav kogumik "March to Fuzz".
Pärast Matt Lukini lahkumist (2000– )
Mudhoney jätkas kontsertide andmist USA loodeosas ja võttis bassistiks Guy Maddisoni (Monroe's Fur ja Lubricated Goat), kes oli Armiga mänginud ühes viimase paljudest projektidest Bloodloss. 2002 naasis bänd Sub Popi alla ning salvestas ja andis välja uue albumi "Since We've Become Translucent", millele järgnes suur Lõuna-Ameerika turnee.
2003. aasta algul asus bänd stuudiosse lindistama lugu „Hard-On for War“, mis ilmus albumil "Buddyhead Presents: Gimme Skelter compilation". Hiljem samal aastal salvestas bänd albumi "Under a Billion Suns", mis sisaldas ka loo uut versiooni. Album anti välja 2006 ja sai positiivse kriitika osaliseks. 2006 oli bänd abiks ka briti festivali "All Tomorrow’s Parties" korraldamisel.
2007 mängis Mudhoney taas Brasiilias ja läks lühikesele Euroopa reisile. Sama aasta novembris andis bänd välja kontsertalbumi "Live Mud", mis sisaldas lugusid Mehhikos antud kontserdilt.
2008 alustas bänd uue albumi salvestamist koos produtsendi Tucker Martinega. "The Lucky Ones" anti välja 2008 mais. Veidi aega hiljem andis Sub Pop välja albumi "Superfuzz Bigmuff" taaskoostatud luksversiooni. Viimane sisaldab algupärast EP-d selle õiges järjekorras, lisaks singleid ja demosid. 2009 avalikustas Mudhoney sarja plaanitavaid kontserte, mille hulka kuulus ka mahukas Euroopa turnee algusega Šotimaal Edinburghis koos sama märgi all tegutseva bändiga The Vaselines; turnee lõppes oktoobris. 2010. aasta septembris mängiti New Yorgis Monticello festivalil "ATP New York 2010" (All Tomorrow's Parties), kus bänd esitas tervenisti albumi "Superfuzz Bigmuff".
2011 mängis bänd Pearl Jami 20. aastapäeva turneel. 2012. aasta mais mängis bänd Londonis Alexandra Palace'is festivali "All Tomorrow's Parties" „I'll Be Your Mirror“ raames.
Iilaste laid
Iilaste laid (ka Iilastelaid) on poolsaar Saare maakonnas Saaremaa vallas Kasselaiu lääneosas. Iilaste laid oli varem väike saar (laid).
James May
pisi|James May, mai 2006 James Daniel May (sündinud 11. jaanuaril 1963 Bristolis Suurbritannias) on inglise autoajakirjanik.
Funktsionaal
pisi|Mittelineaarse funktsionaali näide. Joone pikkus on funktsionaal, mille lähtehulk on sirgestuvate joonte vektorruum (vektorruumi alamruum) ja mille väärtused on mittenegatiivsed reaalarvud.
Funktsionaal on operaator, mille väärtused on skalaarid.
James May
Karjäär
1980-ndatel töötas ta toimetajana ajakirjas Autocar, kuid vallandati peidetud ja "kergelt inetu teate" ajakirja sokutamise eest.
Telekarjäär saatejuhina
Saatejuhina on ta eelkõige tuntud BBC autosaatest "Top Gear", mida ta juhtis koos Richard Hammondi ja Jeremy Clarksoniga (saadet näitavad praegu Eesti TV3 ja TV6, on näidanud ka Kalev Sport). Ta oli ka originaalse "Top Geari" (1977–2001) saatejuht sarja kahel viimasel aastal.
Aastal 2002, kui "Top Geari" uus formaat läks eetrisse, tahtis Clarkson Mayd sinna saatejuhiks koos enda ja Hammondiga, kuid May arvas, et sarja uus formaat ei saavuta edu ja keeldus, tema asemel sai kolmandaks saatejuhiks Jason Dawe. Kui ta aga nägi sarja esimese hooaja vaatajanumbreid, otsustas ta sarjaga siiski liituda, ning juba teisel hooajal vahetas ta Dawe'i välja.
pisi|Saatejuhid [[Richard Hammond, James May ja Jeremy Clarkson]]
Autod
James Mayl on või on olnud järgmised autod:
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:James May seisuga 5.04.2015.
Stereoselektiivsus
Stereoselektiivne reaktsioon (stereoselektiivsus) on keemiline protsess, milles moodustuvad stereoisomeerid oluliselt erinevates hulkades. Tuleneb see elektroonsete ja steeriliste efektide mõjust reaktsiooni mehhanismile: soodsam on üks teatud tüüpi siirdeolek teise võimaliku suhtes.
Stereoselektiivsed reaktsioonid võib jagada moodustuvate stereoisomeeride iseloomu alusel:
Stereospeetsiifilises reaktsioonis tekivad stereoisomeersetest lähteainetest stereoisomeersed produktid; mõisted nagu syn-liitumine, antielimineerimine ja konfiguratsiooni pöördumine kirjeldavad stereospetsiifilisi reaktsioone.
Prantsusmaa Jalgpalliliit
Prantsusmaa Jalgpalliliit (FFF) (prantsuse keeles Fédération Française de Football) on Prantsusmaa jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Ligue 1), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Jonathan Hill
pisi Jonathan Hopkin Hill (Hill of Oarefordi parun) (sündinud 24. juulil 1960 Londonis) on Briti Konservatiivide poliitik, aastatel 2010–2014 minister David Cameroni valitsuses, 2014–2016 oli ta Euroopa Komisjoni volinik.
Peeter Hein
Ta lõpetas 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia žurnalistika eriharu kiitusega. Tema ülikooli diplomitöö käsitles 20. sajandi algul ilmunud pila- ja satiirilehte Meelejahutaja.
1962. aastast töötas juba Eesti Raadio meelelahutustoimetuse RAMETO toimetajana. 1967. aastast oli ta pikka aega "Mnemoturniiri" toimetaja ja 1973. aastal tegi uue meelelahutussaate "Meelejahutaja" (mis oli kokku eetris 22 hooaega). Peeter Hein oli ka mõlema saate pealkirja väljapakkuja.
David Moyes
David William Moyes (sündinud 25. aprillil 1963 Bearsdenis) on šoti jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Moyes juhendas Evertoni 12 hooaega (2002–2013). Tema käe all lõpetas klubi Premier League'i hooaja 2004–2005 neljandana.
Esimesel juulil 2013 sai temast Manchester Unitedi peatreener. Ta vallandati kümme kuud hiljem kehvade tulemuste tõttu.
10. novembril 2014 määrati David Moyes Real Sociedadi uueks peatreeneriks. Moyesi juhendamisel alistas klubi 4. jaanuaril 2015 La Liga raames Barcelonat. Hooaja 2014–15 lõpetas Real Sociedad 12. kohal. 9. novembril 2015 Moyes vallandati kehvade tulemuste tõttu.
Aastatel 2016–2017 oli ta Sunderlandi peatreener, kuid Sunderland langes sel hooajal Inglismaa kõrgliigast välja. 2017. aasta novembrist 2018. aasta maini oli ta West Ham Unitedi peatreener. Uuesti sai ta West Ham Unitedi peatreeneriks 2019. aasta detsembris.
Mulla lupjamine
Mulla lupjamine ehk muldade lupjamine on maaparandusvõte, kus lubiväetis viiakse happelisse mulda mulla happesuse vähendamise ja mulla toiterežiimi parandamise eesmärgil. Lisaks paraneb lupjamisel ka mulla füüsikaline ja bioloogiline seisund.
Kõige enam kasutatakse lupjamiseks põlevkivituha mitmesuguseid liike, vähem karbonaatsete kivimite jahu, allika- ja järvelupja. Lupjamist tehakse sageli lubjatarbekaartide alusel.
Jean-Claude Mourlevat
Jean-Claude Mourlevat (sündinud 22. märtsil 1952 Ambertis Auvergne'is Prantsusmaal) on prantsuse kirjanik, näitleja ja lavastaja, keda tuntakse peamiselt noorteromaanide autorina.
Eesti keeles on ilmunud tema raamatud "Ookeani kutse" (tõlkija Indrek Koff, kirjastus Draakon & Kuu), mis pälvis 2014. aastal tõlkelastekirjanduse Paabeli Torni auhinna, ja novellikogu "Siluett" (tõlkija Indrek Koff, Draakon & Kuu 2015).
Gruusia Jalgpalliliit
Gruusia Jalgpalliliit (GFF) (gruusia keeles საქართველოს ფეხბურთის ფედერაცია) on Gruusia jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Umaglesi Liga), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Kaljulaid (perekonnanimi)
Kaljulaid on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamise ajal, aastatel 1935–1940 võttis ligi 58 perekonda või üksikisikut (kokku umbes 174 inimest) endale perekonnanimeks Kaljulaid. Nimi on olemas 1935. aastal Akadeemilise Emakeele Seltsi välja antud raamatus "Eesti nimi. Valik uusi perekonnanimesid".
Nimede eestistamisel määrati Kaljulaid uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Bärg, Berendsen, Berjoskin, Bieroza, Blundt, Bränningk, Edemann, Glandorf, Glasberg, Goldschidt, Grünberg, Gulba, Jürgenson, Kaiklem, Kambek, Karlevits, Kaufeldt, Kaupmann, Kips, Kirkmann, Klandorf, Kleemann, Klement, Klink, Klook, Komsar, Kons, Konts, Korotky, Korotshenko, Kösler, Krautman, Kribi, Kulbok, Kuljusin, Kurg, Lipmann, Lottberg, Mäll, Oina, Peenman, Peterson, Prügi, Semmel, Tank, Tomann, Tõnsau, Veiss ja Vinter.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaljulaid 74 mehel ja 70 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaljulaid meeste puhul 1239. ja naiste puhul 1531. kohal. Nimi oli levinuim Saare maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 5,87.
Ruskavere järv
pisi|Ruskavere järv [[Maa-ameti kaldaerofotol]] Ruskavere järv on järv Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Ruskavere külas. Veekogu pindala on 3,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 708 m.
Locarno filmifestival
pisi|Piazza Grande kui üks filmifestivali toimumispaikasid (2005) Locarno filmifestival on rahvusvaheline filmifestival, mis toimub Šveitsis Locarnos. Festivali loetakse Euroopa filmifestivalidest tähtsuselt neljandaks (tähtsamad on Cannes'i, Veneetsia ja Berliini filmifestival); kuulub Rahvusvahelise Filmiprodutsentide Liitude Föderatsiooni (FIAPF) otsusega rahvusvaheliselt sertifitseeritud võistlusprogrammiga ehk A-kategooria festivalide hulka.
Festival toimus esimest korda 1946.
Festivali raames antakse välja Leopardi-nimelisi auhindu. Parima filmi kategoorias antakse välja peaauhind Kuldne Leopard (inglise keeles Golden Leopard).
Kieran Setiya
Kieran Setiya (sündinud 1976) on USA filosoof.
Ta on Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi professor.
Bozzole
Bozzole on vald Itaalias Piemonte maakonnas Alessandria provintsis.
Kieran Setiya
Armastus ja elu väärtus
Artiklis "Love and the Value of a Life" ütleb Setiya, nagu ka Iris Murdoch raamatus "The Sovereignty of Good", et tänapäeva moraalifilosoofias ei ole armastus kesksel kohal, mida ta väärib. Armastusest räägitakse eetikas peamiselt seoses erapoolikusega ja lähisuhetega. Tuntakse huvi armastuse kohustuste ja eesõiguste vastu. Moraal peab armastuse kohta midagi ütlema ja on armastusest ohustatud. Armastust ei võeta kohustuste juurena. Selle lähenemise järgi on adekvaatne arusaam moraali loomusest ja alustest võimalik, ilma et armastusest suurt rääkima peaks.
Illiklaid
Illiklaid (ka Illiku laid) on Saare maakonnas Saaremaa vallas Väikeses väinas asuv väike saar (laid).
Bozzole
91 meetri kõrgusel merepinnast asuva Bozzole asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Kieran Setiya
Armastus ja elu väärtus
Võib-olla pole õige armastust eetika keskmesse paigutada ega omistada armastusele olulist rolli moraalse kohustuse seletamisel. Ent on olemas traditsioon, mille järgi moraal on armastus üksteise vastu (ligimesearmastus, agaape), ja sellele viitab ka Murdoch. Ilmalikus moraalifilosoofias arutatakse seda isegi vähem kui kuldreeglit.
Isegi kui rääkida ainult inimestevahelisest armastusest, on filosoofid, kes on püüdnud määratleda armastuse olemust, teinud seda kas väga abstraktselt või nii, et see kehtib täiel määral ainult mõne armastuse liigi kohta. Näiteks Robert Nozick kirjutas artiklis "Love's Bond", et igasugusele armastusele on ühine see, et armastaja heaolu on seotud selle heaoluga, keda või mida ta armastab. See kehtib paljudel juhtudel, kui mitte kõigil, aga edasi räägib ta soovist armastatuga ühineda, mis aga esineb ainult mõne armastuse liigi puhul. Lapsi armastav vanem soovib nendega ühineda ainult juhul, kui see on nende huvides. Võib-olla vanemliku armastuse näidet silmas pidades öeldakse sageli, et kellegi armastamine on temast hoolimine, nii et tema huvid on armastaja jaoks tema huvides tegutsemise põhjendid (Harry Frankfurt, "The Reasons of Love"). Aga armastuseks selleks ei piisa, sest ma võin võõraste huvidest hoolida ka ilma neid armastamata. Ja paistab, et see ei ole ka tarvilik. David Velleman naeruvääristab pilti armastusest kui soovist kasu tuua või soovist ühineda.
William J. Duane
pisi|William J. Duane. Gravüür [[Bureau of Engraving and Printing.]] William John Duane (9. mai 1780 Clonmel, Iirimaa – 27. september 1865 Philadelphia, Pennsylvania) oli Iirimaal sündinud USA poliitik ja jurist.
Duane kolis USA-sse koos oma perekonnaga 1796. aastal. Ta aitas kuni 1806. aastani oma isal William Duane'il avaldada Philadelphias ajalehte Aurora.
Pärast mõjukaks advokaadiks saamist oli ta mitu ametiaega Pennsylvania seadusandliku kogu liige. 29. maist kuni 22. septembrini 1833 oli ta Ameerika Ühendriikide rahandusminister. President Andrew Jackson tagandas ta ametist, kuna Duane keeldust riigipangast Second Bank of the United States hoiuseid välja andmast.
Illiklaid
Laiu koordinaadid on.
Laiul toimuvad Illiku laiu päevad.
LaSpa
LaSpa (endise nimega Laulasmaa Spa) on spaahotell Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Laulasmaa külas. Kompleks avati 7. augustil 2003.. Hotelli operaator oli mitmeid aastaid Hestia Hotel Groupi tütarettevõte Baltic Beach Holding, alates 2020. aastast osutab teenuseid hotelli kinnistu omanike Anna Catarina Elami ja Lars Peter Elam Håkanssoniga seotud LaSpa Group.
Kompleksi kuuluvas hotellis on kokku 147 numbrituba.
Hotelli restoran Wicca kuulub Guide Michelini 2023. aastal soovitatud Eesti restoranide hulka, selle peakokk on Angelica Udeküll.
Atiba Hutchinson
pisi|Atiba Hutchinson 2014. aastal Beşiktaşe särgis Atiba Hutchinson (sündinud 8. veebruaril 1983 Bramptonis) on Kanada jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Beşiktaş ja Kanada jalgpallikoondises.
Bozzole
Bozzole piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Pomaro Monferrato, Sartirana Lomellina (PV), Torre Beretti e Castellaro (PV), Valenza, Valmacca.
pisi|tühi|Bozzole
Atiba Hutchinson
Ta alustas jalgpallurikarjääri Kanadas. 2003. aastal liitus ta Rootsi kõrgliiga klubiga Östers. Aastatel 2004–2006 mängis ta Rootsi kõrgliigas Helsingborgsi ridades.
Aastatel 2006–2010 mängis Hutchinson Taani kõrgliiga klubis FC København ja aastatel 2010–2013 Hollandi kõrgliiga klubis PSV Eindhoven. Københavniga tuli ta neli korda Taani meistriks. Hooajal 2009–10 valiti Hutchinson Taani kõrgliiga ja Københavni hooaja parimaks mängijaks.
2013. aasta juulis liitus ta Beşiktaşega. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 on klubiga tulnud Türgi meistriks.
Hutchinson on kuus korda valitud Kanada aasta jalgpalluriks (aastatel 2010, 2012, 2014–2017).
Carl Hellén
Carl Hellén (ka Karl Hellén; 4. september 1806 Korpilahti, Soome – 28. veebruar 1874 Taipalsaari, Soome) oli Eesti ja Soome vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1827 Porvoos gümnaasiumi. Aastatel 1833–1835 (immatrikuleeriti 1. märtsil 1833) õppis ta Helsingi Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 19. juulil 1836 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1836–1839 Ilomantsi (asub Põhja-Karjala maakonnas) koguduse abiõpetaja ja aastal 1839 Korpilahti (asub Kesk-Soome maakonnas) koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1840–1845 oli ta Suursaare ja Tütarsaare koguduse õpetaja. Aastatel 1845–1855 oli ta Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Aastatel 1855–1856 oli ta vikaarõpetaja Markkova ja Järvisaari koguduses Ingerimaal. Aastal 1857 oli ta leseaastapastor Kivennapa (praeguse nimega Pervomaiskoje, asub Viiburi rajoonis Leningradi oblastis) koguduses. Aastast 1858 oli ta kaplan Petäjävesil (asub Kesk-Soome maakonnas), aastast 1862 Heinolas (asub Päijät-Häme maakonnas) ja aastast 1862 Taipalsaaris (asub Lõuna-Karjala maakonnas).
Teadmata kadunud (Eesti telesari)
"Teadmata kadunud" on Eesti dokumentaalsari. Telesari räägib Eestis kadunuks jäänud inimestest, kelle leidmise osas ei ole nende pered, sõbrad ega politsei veel lootust kaotanud.
Michael Moorcock
pisi|Michael Moorcock (2006) Michael John Moorcock (sündinud 18. detsembril 1939 Londonis) on inglise ulmekirjanik, kes on eelkõige tuntud nn dark fantasy ehk tumedapoolse imeulme viljelejana.
Moorcock oli ühtlasi aastakümneid (1964–1971 ja 1976–1996) Briti ulmeajakirja New Worlds toimetaja, mängides suurt rolli eksperimentaalsema ja "kõrgkirjanduslikuma" suunitlusega nn uue laine ulmekirjanduse sünnis.
Karl Adamson
Karl Adamson (31. august 1935 Helme kihelkond, Valgamaa – 4. märts 2018 Haapsalu) oli Eesti NSV komsomoli-, partei- ja riigitegelane ning Eesti koolijuht.
Hariduskäik
Ta õppis Patküla 7-klassilises Koolis ja Tõrva Keskkoolis, keskkoolidiplomi sai Tartus.
Oli aastatel sundajateenistuses 1954–1958 Nõukogude mereväes.
Lõpetas 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Tegevus koolijuhina
Aastatel 1987–2001 oli ta Tallinna 4. Keskkooli / Tallinna Üldgümnaasiumi direktor.
Artikleid
Karl Adamson, Mikk Titma. "Nooruslikust eneseteostusest süsteemi kriitikani: 1960. aastate Tartu ülikooli komsomoliorganisatsioon". Akadeemia, 12/2009. Lk 2287–2303
Isiklikku
Tema tütar on näitleja Kadri Rämmeld.
Pinki järve looduspark
Pinki järve looduspark on kaitseala Lätis Kuramaal Kuldīga piirkonnas Ēdole vallas Pinki järve ja väiksemate ümbruskonna järvede kallastel. Kaitseala (läti keeles Pinku ezers) loodi 2004. aastal, kaitsmaks järve, sinna voolavaid veekogusid ja selle ümbruskonda. Tegemist on Natura 2000 võrgustikku kuuluva märgalaga.
Pinki järv on üks kolmest järvest Lätis, kus kasvavad arvukalt silmjärvikas ja vahelduvaõiene vesikuusk.
Soome Jalgpalliliit
Soome Jalgpalliliit (SPL) (soome keeles Suomen Palloliitto; rootsi keeles Finlands Bollförbund) on Soome jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Veikkausliiga) ja haldab mitut koondist (sh esinduskoondist).
Ajalugu
Soome Jalgpalliliit (soome keeles Suomen Palloliitto; otsetõlkes Soome Palliliit) on asutatud 19. mai 1907 Helsingis. Asutajaliikmeteks olid Unitas (Helsingist), Polyteknikkojen urheiluseura (Helsingist), Stjernan (Helsingist), Viborgs Hockeyklubb (Viiburist), Åbo Idrottsvänner (Turust), Turun Jalkapalloseura ja Idrottens Vänner (Kokkolast).
Kuni Soome Jääpalliliidu loomiseni 1972. aastal kuulus Soome Jalgpalliliidu alla ka jääpall.
Esimesed jäähoki maailmameistrivõistlused 1928. aastal korraldas Jalgpalliliit, kuigi spordiala kuulus Soome Uisuliidu (alates 20. jaanuarist 1929 Soome Jäähokiliidu) haldusalasse. Samuti kuulusid kuni 1925. aastani Jalgpalliliidu egiidi alla ka Soome pesapall ja pikkpall.
Pinki järve looduspark
Pinki järv on liigirikas, seal kasvavad harilik kalmus, laialeheline hundinui, vesi-kirburohi, silmjärvikas, järv-lahnarohi, vahelduvaõiene vesikuusk, samuti mitmed mändvetika liigid ja harilik vesisammal. Inimtegevuse tagajärjel on järv ilmutamas eutrofeerumise märke, mistõttu lahnarohtu on järves vähem ja sinna on ilmunud räni-kardhein. Kaldavööndis kasvavad kollane võhumõõk, ubaleht ja nokktarn. Bezdibenise järve floora on palju vaesem, seal on valitsevaks liigiks ujuv penikeel, seal kasvavad ka mitmed tarna ja turbasambla liigid. Vepri järves kasvavad harilk kalmus, nokktarn, liht-jõgitakjas, konnaosi, kanada vesikatk, ujuv penikeel, räni-kardhein ja ubaleht. Seal elab ka apteegikaan. Šarlote tiigis kasvavad tarnad ja vesiroosid, vesi-kirburohi, ujuv riktsia, harilik vesilehvik, hulgajuurine vesilääts, väike lemmel, harilik konnarohi ja vesimünt. Teises tiigis kasvavad ujuv riktsia, harilik vesilehvik, väike lemmel, Kanada vesikatk, ujuv penikeel, ubaleht, konnakilbukas ja laialeheline hundinui. Sealsetel veekogudel peatuvad must toonekurg ja jäälind.
Maria Guzenina-Richardson
pisi|Maria Guzenina-Richardson Maria Guzenina-Richardson (sünninimi Maria Stieren, sündinud 12. jaanuaril 1969 Helsingis) on Soome poliitik, Eduskunna liige. Ta oli alates 22. juunist 2011 kuni 24. maini 2013 Jyrki Kataineni valitsuse sotsiaalteenuste minister.
Pinki järve looduspark
Sealsetes metsades kasvavad sookask ja arukask, sanglepp ja hall lepp, harilik mänd, harilik sarapuu ja harilik pihlakas, järvede kallastel ka harilik saar ja harilik pärn. Kaitsealalt on leitud sammaldest kännukatikut, harilikku valvikut, harilikku säbrikut. Samblikest kasvavad seal kuuse-nublusamblik. Kaitsealal kasvab ka kattekold. Lammidel kasvavad kahelehine käokeel, harilik puju, paiseleht, jusshein ja põldohakas.
Maria Guzenina-Richardson
Maria Guzenina-Richardsonil on keskharidus. Ta on lõpetanud Mäkelänrinte õhtugümnaasiumi.
Ta kuulub Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. 2004 valiti ta Espoo linnavolikokku. Ta valiti volikokku tagasi ka 2008 ja 2012. Eduskunna liikmeks valiti ta 2007. ja 2011. aasta valimistel. 2011. aasta valimiste järel kinnitati ta Jyrki Kataineni valitsuse sotsiaalteenuste ministriks.
Maria Guzenina-Richardson sai tuntuks, kui ta valiti esimese soomlasena MusicTV saatejuhiks, kus ta töötas aastatel 1993–1997. Ta on hiljem töötanud kolumnistina mitmes ajalehes: Alueuutiset 1996–2001, Aktivist 2002–2003, Ilta-Sanomat 2003–2004, Iltalehti 2004–2007; samuti vabakutselise toimetajana Radio Citys, Yleisradio Radio Ainos ja Radio Novas.
Isiklikku
Tema isa on rahvuselt sakslane ja ema venelane. Ta on olnud kaks korda abielus ja kandnud vahepeal nime Maria Lindell. Teisest abielust on tal 1999 sündinud poeg.
Friedrichshain
Friedrichshain on Berliini linnaosa, mis koos Kreuzbergi linnaosaga moodustab Friedrichshain-Kreuzbergi linnarajooni. Linnarajooni ühist nime kasutatakse praktiliselt ainult ametlikus avalikus asjaajamises – mõlemad seda moodustavad linnaosad on niivõrd omanäolised, et tavaliselt käsitletakse neid eraldi.
Loomisest alates ehk 1920. aastast kuni Berliini haldusreformini 2011. aastal oli Friedrichshain eraldi linnarajoon. Enne Saksamaa ühendamist kuulus see Ida-Berliini. Friedrichshain asub Berliini kesklinnas ning piirneb Mitte ja Lichtenbergi linnarajooni ning Kreuzbergi ja Prenzlauer Bergi linnaosaga.
Linnaosa on nime saanud Volkspark Friedrichshaini pargi järgi, mis asub linnaosa põhjapiiril. Natsionaalsotsialistiliku Saksamaa perioodil kandis linnaosa nime Horst-Wessel-Stadt.
Linnaosa asend ja struktuur
Friedrichshaini linnaosa piirneb päripäeva lugedes järgmiste tänavate ja objektidega: Lichtenberger Straße, Mollstraße, Otto-Braun-Straße, Am Friedrichshain, Virchowstraße, Margarete-Sommer-Straße, Danziger Straße, Landsberger Allee, Hausburgstraße, Thaerstraße, Eldenaer Straße, S-Bahn-Trasse, Kynaststraße, Stralauer Halbinsel, Spree.
Anton Forsberg
pisi|Anton Forsberg 2013. aastal [[Modo Hockey väravavahina]] Anton Forsberg (sündinud 27. novembril 1992 Härnösandis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Ottawa Senators.
Friedrichshain
Linnaosa asend ja struktuur
Linnaosa jaotub kolmeks piirkonnaks (Ortslagen):
Anton Forsberg
Rootsi kõrgliigas debüteeris Forsberg hooajal 2011–12 Modo Hockey meeskonnas.
Friedrichshain
Ajalugu
pisi|vasakul|Warschauer Straße 1910. aastal Friedrichshain loodi haldusüksusena 1920. aastal, kui referendumi tulemusel moodustati nn Suur-Berliin. Enne haldusreformi jooksis linna piir praegusest Friedrichshainist risti läbi. Linnarajoon moodustati juba varem Berliini kuulunud Frankfurter Vorstadtist ning Boxhageni ja Stralau küladest. Rajooni nimi tuletati Volkspark Friedrichshaini rohealast, mis oli rajatud Friedrich Suure kroonimise 100. aastapäevaks 1840. aastal.
Suurem osa piirkonnast asustati kiire industrialiseerimise perioodil 19. sajandil ja 20. sajandi alguses. Elanikkonna kasvu põhjustasid paljuski rongiliini rajamine Berliini ja Frankfurdi (Oder) vahele 1846. aastal (liini lõppjaam oli praeguse Berlin Ostbahnhofi lähistel) ja veepuhastusjaama avamine 1865. aastal Stralauer Tori juures. 1874. aastal avati Berliini teise haiglana ülikoolikliiniku Charité kõrval Krankenhaus im Friedrichshaini haigla. 1900. aastate alguses oli piirkonna suurim tööandja pidurivabrik Knorr-Bremse ning Friedrichshaini üks siiani silmapaistvamaid tänavaid, Knorrpromenade, rajati ettevõtte juhtkonna majutamiseks.
Anton Forsberg
NHL-i kõrval on Forsberg enam mänguaega saanud AHL-is. Aastatel 2015 ja 2017 on ta valitud AHL-i tähtede mängule. 2016. aastal võitis ta Blue Jacketsi noorteklubiga Lake Erie Monsters Calder Cup'i. Hooaja 2015–16 väljalangemismängudes oli Forsberg AHL-is parima tõrjeprotsendiga väravavaht (94,9%) ja lasi endale lüüa keskmiselt kõige vähem väravaid mängus (1,34).
Friedrichshain
Ajalugu
1920. ja 1930. aastatel oli Friedrichshain sotsiaaldemokraatide ja kommunistide tugipunkt. Kui natsionaalsotsialistid võimu haarasid, leidis piirkonnas aset terve rida verised kokkupõrked SA liikmetega. Seesuguse kokkupõrke käigus 1930. aastal tapeti ka SA liige, kirjanik ja Natsionaalsotsialistiliku Partei hümni autor Horst Wessel, kelle järgi kandis linnaosa aastatel 1933–1945 nime Horst-Wessel-Stadt. 1930. aastatel elas Friedrichshainis umbes 340 000 inimest. pisi|Karl-Marx-Allee Teise maailmasõja ajal hävis suur osa Friedrichshainist pommitamiste ja linnalahingute käigus – tegemist oli ühe enim kannatada saanud piirkonnaga Berliinis. Veel 1990. aastatel võis mõnel pool näha hoonetes kuuliauke. Pärast sõda jooksis USA ja Nõukogude Liidu haldustsoonide piir Friedrichshaini ja Kreuzbergi vahelt. Kui 1961. aastal püstitati Berliini müür, sai sellest piir Ida- ja Lääne-Berliini vahel.
Anton Forsberg
2012. aastal tuli Fosberg Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.
Friedrichshain
Ajalugu
1940. aastatel ja 1950. aastate alguses rajati endise Große Frankfurter Straße kohale suurejooneline Stalinallee, mille "tööliste paleede" arhitektuur meenutab Nõukogude-perioodil rajatud Moskva puiesteid. Selle tänava ehitustöödelt sai alguse ka 1953. aasta ülestõus, kui töönormide karmistamine viis kogu Ida-Saksamaad haaranud protestilaineni. Stalini surma järel nimetati tänav ümber Karl-Marx-Alleeks selle ühes otsas ja Frankfurter Alleeks selle teises otsas. Hooned Karl-Marx-Alleel on muinsuskaitse all ning neid on 21. sajandi esimesel kümnendil põhjalikult renoveeritud.
Saksamaa Jalgpalliliit
Saksamaa Jalgpalliliit (DFB) (saksa keeles Deutscher Fußball-Bund) on Saksamaa jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Bundesliga), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).