cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Projektitsükkel
Projektitsükli faasid
Käivitamise etapis tehakse vajalikud ettevalmistused projekti või programmi alustamiseks – täpsustatakse lähteülesanded, viiakse läbi pakkumiskonkursid, valitakse meeskond, sõlmitakse lepingud, valmistatakse ette projekti keskkond jne. Läbiviimise etapis teostatakse ettenähtud tööd ning jälgitakse nende kulgu algse plaani taustal. Kui leitakse kõrvalekaldeid planeeritust, on vaja selgitust. Vajadusel saab projekti ümber suunata või seda kohandada vastavalt muutunud olukorrale.
Projektide hindamist pole vaja mitte ainult saavutatud tulemuste ja nende mõju analüüsiks, vaid samuti õpitu-kogetu tuvastamiseks ning selle tähenduse väljaselgitamiseks tulevaste projektide jaoks. Seega on hindamistulemused aluseks asjakohasemate ja parema ülesehitusega projektide planeerimisele tulevikus. Hindamist ei teostata ainult pärast projekti või programmi lõppemist, vaid seda saab teha kogu projekti või programmi perioodi jooksul, sõltuvalt selle kestusest. Sel juhul on võimalik rakendada järeldusi juba käimasoleva projekti või programmi eluajal.
'Projektitsükli kasutamine juhtimismeetodina'
Projektitsükli juhtimine on üks konkreetne projektijuhtimise metoodika, mis võeti esmakordselt kasutusele 1960ndate alguses Maailmapanga projektide planeerimisel. Erinevates variatsioonides kasutavad projektitsükli juhtimist kõik suuremad arendusprojekte rahastavad organisatsioonid, sealhulgas Euroopa Liidu Komisjon. Projektitsükli meetod ja selle alustaladeks olevad tehnikad nagu sidusgruppide analüüs, probleemi- ja eesmärgipuu, loogiline maatriks jne. on suurepärased abivahendid projektide kavandamisel ja juhtimisel. Projektitsükli peamine eelis seisneb süsteemsuses. Otsuste tegemine on muudetud lihtsamaks, sest iga faas ja etapp on loogiliselt järgnevaga seotud. See võimaldab paindlikult reageerida muutustele projekti keskkonnas. Projektitsükli juhtimine ühendab terve rea analüütilisi meetodeid ja tehnikaid, mida saab projekti käigus rakendada. Nende meetodite õige kasutamine kindlustab heale projektile omaste võtmekriteeriumide täitmise – need on projekti asjakohasus, teostatavus ja jätkusuutlikkus.
Asjakohasus Projekt peab olema suunatud kasusaaja(te) tegelikele vajadustele, projekti tulemusel peab toimuma selge positiivne muutus. Selle tagamiseks tuleb kaasata eeldatavad kasusaajad juba varases planeerimise staadiumis. Planeerimine sisaldab probleemide analüüsimist ja eesmärkide määratlemist selges seoses sihtrühmade kasuga.
Teostatavus Projekti eesmärgid peavad olema reaalselt saavutatavad. Selle tagamiseks tuleb analüüsida projekti keskkonda ja arvestada majanduslike, finantsiliste, sotsiaalsete ja kultuuriliste võimalustega. Samuti tuleb tuvastada projekti jaoks olulised eeldused ja võimalikud riskid. Projekti saab ellu viia vaid siis, kui tema toimimise keskkond on sobiv. Eeldused ja riskid peavad olema pideva monitooringu objektid kogu projektitsükli jooksul. Kui projekti keskkond muutub, tuleb projekti tegevus ümber planeerida, suunda muuta või kõige äärmuslikumal juhul projekt peatada.
Strateegiline planeerimine
strateegiline planeerimine on tugevasti seotud projektitsükli kulgemise ja osaga
Abstraction-Création
Abstraction-Création on 1931. aastal Pariisis loodud abstraktsionistlike kunstnike ühendus. Ühendus tegutses 1937. aastani.
Projektitsükkel
Strateegiline planeerimine
Olukorra määratlemine
Projekti konteksti ehk olukorra määratlemisel tuleb teadvustada, mis meid mõjutab ning keda/mida me ise kavatseme mõjutada. Meil tuleb leida vastused mitmetele küsimustele:
Keda projekt/programm puudutab?
Ka kõige edumeelsema projekti puhul ei saa me eeldada, et kõik meie kavatsusi toetavad. Inimestel on muutuste suhtes erinev hoiak. Tuleb teadvustada, kuidas seostuvad projektiga erinevad grupid või isikud, kas projekti tulemus on neile meelepärane või tekitab ebakindlust, hirmu ja pahameelt. Projektist kasusaavad ja huvitatud grupid tuleb mobiliseerida projekti toetama. Gruppidega, kelle jaoks projekti eesmärgid toovad kaasa tülikaid muutusi, tuleb konsulteerida ning kompromisse otsida, selleks et nende vastuseis ei seaks projekti ohtu. Kõiki projektiga seotud gruppe, nii toetajaid kui potentsiaalseid vastaseid, nimetatakse selles käsiraamatus sidusgruppideks.
Missugused on poliitilised suunad?
Tuleb endale selgeks teha riigi, omavalitsuse, organisatsiooni jne prioriteedid ning meie kavatsuste kokkusobivus nendega. Näiteks, kui valitsuse prioriteediks on sotsiaalse heaolu tõstmine, siis võib oletada, et ettevõtluse soodustamise projektid pälvivad vähe poolehoidu. Parimateks allikateks poliitiliste eelistuste tuvastamisel on olemasolevad strateegilised dokumendid – sõnastatud poliitilised platvormid, programmid, tegevusplaanid jne.
Missugused on väärtused ja põhimõtted?
Ei saa ignoreerida projekti keskkonnas elavate ja töötavate inimeste väärtushinnanguid, mõtteviisi ja harjumuspärast elustiili. Näiteks on uusettevõtluse projekte tunduvalt keerulisem algatada vananeva elanikkonnaga maapiirkonnas kui noore elanikkonnaga linnas. Privaatsust väärtustav elanikkond ei eelista ilmselt suurt turistide voogu kaasa toovat projekti, olgu see siis majanduslikult tulus või mitte. Missugused on ohud ja riskid? Väga oluline on teadvustada, millised on võimalikud takistused projekti eesmärgi saavutamisel. Takistuseks võib olla teatud grupi vastuseis, ressursside nappus, infrastruktuuri puudulikkus jne. Riskide analüüs tagab, et oleme valmis ohte vältima või leevendama. Mõne olulise riski tuvastamine võib ajendada meid ka projekti edasi lükkama või koguni ära jätma.
Waldbach (Steiermark)
Waldbach oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas. 2015. aasta vallareformist aati on see osa Waldbach-Mönichwaldi vallast.
thumb|Waldbachi kirik
Osmool
Osmool (lühend Osm või osmol) on SI-süsteemiväline ühik, mis näitab keemilise aine moolide arvu, mis tekitavad lahuse osmootset rõhku.
Osmoolide hulka ruumalaühiku kohta nimetatakse osmolaarsuseks. Osmoolide hulka massiühiku kohta aga osmolaalsuseks.
Paemurru (Rakvere)
Paemurru on Rakvere linnaosa, tootmis-, äri- ja pereelamute rajoon.
Rakvere kaguosas asuva Paemurru linnaosa asukoht on Rägavere tee ümbruskond põhiliselt ida pool teed. Linnaosale nime andnud Paemurru tänav on paralleelne Rägavere tee, Killustiku tänava ja Rabakivi tänavaga, ühendades Kruusa ja Kivi tänavat. Rakvere Majaomanike Seltsi määratud ühiskondlik linnaosavanem on Arne Kelk.
Nimest
Rägavere tee lõpus, ida pool, oli vanasti paemurd Pagusoo, kust murti linna ehitamiseks paasi. Sinna paikkonda tekkiski 20.sajandil Paemurru elurajoon.
Ajalugu
Pae murdmisele ja selle töötlemisele viitavad ka selle linnaosa tänavate nimed. Paemurru linnaosas paiknevad mitmed ettevõtted, laod ja ärid. See on olnud mõnede loomeinimeste elukoht.
Nõukogude ajal oli Paemurru linnaosas Rägavere tee ida küljel Rakvere MEK-i kontor ja tootmisbaas ning Eesti Gaasi büroo- ja tootmisruumid. Sama tänava lääneküljel paiknes Rakvere Autobaas koos bussi- ja taksopargiga, jäädes küll Seminari linnaosasse. Eesti taasiseseisvumise järel alustas 1992.aastal Oleg Gross peamiselt seal oma äritegevust, kui  avas Killustiku kaupluse. Majas asus lisaks kauplusele ka kontor ja ladu. . Aadressil Võidu tn 120 asub elektroonikakomponente tootev firma Dicro Eesti OÜ.
Tänavaid
Paemurru, Kivimurru, Kruusa, Pae, Kivi, Killustiku, Tellise, Ehituse, Rabakivi, Kaevu, Lubja, Murru, osaliselt Võidu.
Minski kõrgem poliitiline sõjakool
Minski kõrgem poliitiline sõjakool (vene keeles Минское высшее военно-политическое общевойсковое училище, lühend МВВПОУ) oli kõrgem sõjakool Nõukogude Liidus Minskis, aastatel 1980–1991.
Kool asutati 10. mail 1980. Kooli lõpetas 7 lendu, üle 1900 Nõukogude ohvitseri ning üle 900 välismaalase 22 eri riigist. Enim oli välisõppureid Afganistanist ning Kuubalt.
Valgevene iseseisvumisel 1991. aastal kool reorganiseeriti.
Sitsiilia vesprid
Sitsiilia vesper oli mäss Sitsiilia saarel, mis puhkes 1282. aasta ülestõusmispühade ajal Prantsuse/Anjou dünastia kuninga Carlo I valitsemise vastu, kes valitses Sitsiilia kuningriiki aastast 1266. Kuue nädala jooksul tapsid mässulised umbkaudu 3000 prantslast ja kuningas Carlo kaotas kontrolli saare üle. See oli Sitsiilia vespri sõja algus.
Paavst versus Hohenstaufenid
Ülestõusu juured peitusid Hohenstaufenite (kes 13. sajandil valitsesid Saksamaad ja enamust Põhja-Itaaliat) ja paavsti vahelises võitluses kontrolli saavutamiseks Itaalia üle, eriti kiriku pärusmaa üle, mida tunti Kirikuriigina. Kirikuriik oli Saksa-Rooma riigi osa ja asus Hohenstaufenite Põhja-Itaalia valduste ja Hohenstaufenite Sitsiilia kuningriigi vahel. Aastal 1245 kuulutas paavst Innocentius IV Friedrichi troonilt tõugatuks ning õhutas talle vastupanu Saksamaal ja Itaalias. Kui Friedrich aastal 1250 suri, päris tema valdused tema poeg Konrad. Pärast Konradi surma aastal 1254 järgnes segaduste aeg; lõpuks saavutas kontrolli Sitsiilia kuningriigi üle Friedrichi poeg Manfred, kelle valitsemisaeg kestis aastatel 1258–1266.
Manfred ei osalenud Saksamaa poliitikas, kus interregnum kestis kauem ja keisrit ei olnud aastani 1274. Algul nimetas ta end oma vennapoja Konradi poja Konradini regendiks. Siiski kroonis Manfred end hiljem kuningaks, pärast valeteadet Konradini surmast. Manfred soovis lepitust paavstiga (millega oli seletatav tema toetus maatule Ladina keisrile Balduinile). Siiski ei olnud paavst Urbanus IV ja hiljem paavst Clemens IV valmis tunnistama Manfredit Sitsiilia seaduslikuks valitsejaks ja püüdsid teda relva jõul kukutada, kuna kirikuvande alla panemine ei olnud piisav.
Pärast ebaõnnestunud katseid värvata Inglismaa paavsti eestvõitlejaks Manfredi vastu seadis Urbanus IV oma kandidaadiks Sitsiilia troonile Kapetingide dünastiasse kuuluva Prantsusmaa kuninga Louis IX venna Carlo I Anjou. Carlo tungis Itaaliasse ning võitis ja tappis Manfredi aastal 1266 Benevento lahingus, saades Sitsiilia kuningaks. Aastal 1268 tungis Konradin, kes oli vahepeal täisealiseks saanud, Itaaliasse oma trooni tagasi nõudma, kuid võideti Tagliacozzo lahingus ja hukati hiljem. Carlo oli nüüd enamuse Itaalia vaieldamatu isand.
Anjou Carlo ja Sitsiilia rahutused
Carlo pidas oma Sitsiilia territooriume hüppelauaks oma Vahemere ambitsioonidele, mis sisaldasid Bütsantsi keisri Michael VIII Palaiologose kukutamist ja selle aja rikkaima läänemaailma linna Konstantinoopoli vallutamist. Kuigi tema valitsemine oli üsna lihtne, tekkisid Sitsiilias rahutused, kuna saar mängis Carlo impeeriumis väga teisejärgulist rolli – selle aadlikud ei pääsenud oma saare valitsemise juurde ja neil ei olnud välismaiseid sissetulekuallikaid nagu Carlo prantsuse, provansaali ja napoli subjektidel; ka olid maksud suured, kuid neid kulutati väljaspool Sitsiiliat, Carlo mitmetele sõdadele, seega halvenes Sitsiilia majanduslik olukord.
Rahutusi õhutasid ka Bütsantsi keisri Michael Palaiologose agendid, kuna viimane oli meeleheitel Carlo kavandatavast sissetungist tema riiki, ja ka Manfredi väimehe Aragóni kuninga Pedro III agendid, kuna viimane nägi oma naist Costanzat õigusjärgse pärijana Sitsiilia troonile.
Ülestõus
thumb|Püha vaimu kirik Palermos.
Sündmus sai oma nime ülestõusust, mis algas vespri ajal esmaspäeval, 30. märtsil 1282 Püha Vaimu kirikus Palermo külje all. Kuna linna piirid on sajanditega laienenud, asub kirik nüüd linna piires. Vespriööst alates tapeti kuue nädala jooksul tuhandeid Sitsiilia prantslastest asukaid. Sündmused, millest ülestõus algas, pole täpselt teada, kuid erinevatel kirjeldustel on ühiseid elemente. Ainult väike küla Sperlinga kaitses prantsuse sõdureid liivakivisse kaevatud kindluses.
Huvitav on teade šibboletist, mida põlissitsiillased kasutasid prantslaste väljasõelumiseks.
Leonardo Bruni (1416) versiooni järgi pidasid palermolased pidustusi väljaspool linna, kui prantslased tulid relvi otsima, ja hakkasid sel ettekäändel naiste rindu käperdama. Siis algas mäss, prantslasi rünnati algul kividega, siis relvadega, tappes nad kõik. Uudised levisid teistesse linnadesse, mis viis mässuni kogu Sitsiilias.
On ka kolmas sündmuste versioon, mis on üsna lähedane Runcimani versioonile, erinedes ainult pisidetailides. See lugu on osa saare suulisest pärimusest kuni tänapäevani. Siiski ei saa suulist pärimust kinnitada ja selles on ajaloolastele vähe huvi, küll aga sotsioloogidele.
Legendi kohaselt oli Giovanni da Procida vandenõu peaideoloog, mis viis vesprimässuni.
Vahetult pärast
Pärast juhtide valimist Palermos saadeti käskjalad levitama sõna üle kogu saare, et mässajad ründaks kohe, enne kui rõhujad leiavad aega vastupanu korraldamiseks. Võttis kaks nädalat, enne kui mässajad saavutasid kontrolli enamuse saare üle, ja kuus nädalat, kui kogu saar oli mässajate kontrolli all, peale tähtsa erandi Messina näol, kuna see oli hästi kaitstud, ja seda juhtis Riso perekond, kes jäi Carlole ustavaks. Kuid 28. aprillil puhkes ka seal mäss ja, mis kõige tähtsam, saarlaste esimene toiming oli pista tuli otsa sadamas paiknevale Carlo laevastikule. On teada, et kuuldes laevastiku hävitamisest, sai kuningas Carlo aru, kui tõsine oli tema olukord, ja hüüatas "Issand jumal, kuna sa rõõmustad minu rikutud õnne üle, lase mul aeglaselt taanduda".
Carlo asetäitja Herbert ja tema perekond olid turvaliselt Mategriffoni kindluses, kuid pärast mõnda aega läbirääkimisi lubasid mässajad Herbertil ja tema perekonnal turvaliselt saarelt lahkuda tingimusel, et need kunagi ei naase. Pärast korra taastamist linnas kuulutasid linlased välja vaba kommuuni, mis vastutas ainult paavsti ees. Nad valisid juhid, kellest üks oli Bartolomeo di Neocastro, kelle tähtsus kasvas sündmuste arenedes ja kes hiljem pani enamuse mässust kirja teosesse "Historia Sicula", mis on oluline, kuid mõneti vastuoluline informatsiooniallikas ajaloolastele. Jällegi oluline, juhi järgmine samm oli saata Genova kaupmehe Alafranco Cassano kaudu keiser Michaelile sõna, et tema vaenlast Carlot on löödud. Alles seejärel saadeti saadikud paavst Martinus IV juurde nõudega tunnustada iga linna saarel vaba kommuunina, mille ainus isand oleks püha kirik. Saarlased lootsid sama staatust nagu Veneetsial, Genoval, Pisal ja teistel linnadel, vabad moodustama oma valitsust, kuid moraalselt vastutavad ainult paavsti ees, kes hoiaks ähmast ja ebastabiilset süserniteeti. Kuid prantslasest paavst oli kindlalt Carlo poolel ja suunas sitsiillasi tunnustama Carlot oma õigusjärgse kuningana. Kuid Martin alahindas sitsiillaste viha prantslaste, eriti Carlo, vastu, kuna see valitses kuningriiki Napolist, mitte Palermost, kus ta oleks näinud oma ametnike põhjustatud ebaõiglust. Carlo saareametnikud ei kuulunud tema järelevalve alla; ta ei näinud saamahimu, kuritahtlikku käitumist, mis väljendus vägistamiste, varguste ja mõrvadena, ega näinud kõrgeid makse talupoegade napi omandi vastu, mis hoidis nad vaesena, ega toonud rikkust nende ellu.
Aragoni sissetung
Pärast mässajate ebaõnnestunud palvet paavstile, kus nõuti vabade kommuunide staatust, pöördusid saarlased Pedro III poole, kelle naine Costanza oli Manfredi tütar, Heinrich VI lapselapselaps; ja ainus elusolev Friedrich II pärija, kes ei olnud vangistuses ja oli võimeline nõudma oma õigusi. Pedro III võitles oma naise nõude eest kogu Sitsiilia kuningriigile.
Pedro III ehitas ja seadis enne vesprit valmis sõjalaevastiku ning paavsti päringule nii suure sõjalaevastiku vajaduse kohta teatas Pedro, et seda kasutatakse moslemite vastu piki Aafrika põhjarannikut, kuna tal oli seal õigustatud kaubandushuvisid ja ta vajas neile kaitset. Seega, kui Pedro sai sitsiillastelt appikutse, oli ta mugavalt Aafrika põhjarannikul Tunises vaid 200 miili kaugusel saarest. Algul teeskles Pedro ükskõiksust sitsiillaste palvete ja saare saatuse suhtes, kuid mõne päeva pärast Pedro siiski nõustus. Ta käskis laevastikul Sitsiiliasse seilata, ning randus 30. augustil 1282 Trapani juures. Marssides vägedega Palermo suunas järgnes tema laevastik piki rannikut. Pedro osalemine muutis ülestõusu iseloomu kohalikust mässust Euroopa sõjaks. Pedro saabus Palermosse 2. septembril ja võeti algul rahva poolt ükskõikselt vastu, üks välismaine kuningas asendas vaid teist; nad eelistasid rohkem vaba kommuuni paavsti ebamäärase eestkoste all. Siiski, kui paavst Martinus nõudis rahvalt Carloga nõustumist, andis Pedro saarlastele lubaduse, et need võivad nautida iidseid privileege, mis neil olid normanni kuninga Wilhelm Hea ajal. Seejärel nõustuti Pedroga kui rahuldava teise valikuga ja ta krooniti 4. septembril rahva hõisete saatel Palermo katedraalis, seega sai temast ka Sitsiilia kuningas Pietro I.
Paavsti õnnistusel ei tulnud Carlo vasturünnakut kaua oodata; tema laevastik Napolist saabus ja blokeeris Messina sadama. Ta tegi mitu katset saarel vägesid maandada, kuid kõik need tõrjuti tagasi.
Marina Kurvits
Ühiskondlik tegevus
2020. aastal osales ta Arvamusfestivali teadusalal arutelus "Matemaatika õppimise võlu".
Muu tegevus
Marina Kurvits on ettevõtete Kurvits Studio ja Marina Kurvitsa Õpidisaini Töökoda juhatuste liige.
Kōji Miyata
Kōji Miyata (jaapani keeles 宮田 孝治 Miyata Koji; sündinud 15. jaanuaril 1923) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1951–1954 6 mängu.
Wienerwaldi vald
Wienerwald (Kesk-Baieri murdes Weanawoid) on vald Alam-Austria liidumaal Mödlingi ringkonnas. See on saanud nime Wienerwaldi metsa järgi.
Plokščiai
pisi|left|Plokščiai kirik Plokščiai (poola keeles Błogosławieństwo) on küla Leedus Šakiai rajoonis, Plokščiai valla halduskeskus. Külas on postkontor, keskkool, seltsimaja ja raamatukogu. Plokščiai asub Nemunase kaldal Raudonė vastas, küla jääb Panemunė regionaalparki.
Ajalugu
Plokščiais asub Plokščiai linnamägi, mis oli kasutusel I aastatuhandel ja II aastatuhande alguses. Nime Vaigov all on seda tõenäoliselt mainitud ka ristisõdade kroonikates. Selle juures künkal asus pühapaik, kus austati paganlikke jumalaid ja mille järgi küla sai ka oma varasema nimekuju.
Küla on esimest korda mainitud aastal 1646. XVII sajandil kuulus see Krispin-Kirschensteinide ja Tyszkiewiczite suguvõsadele. Aastal 1670 ehitati sinna esimene kirik (selle kellatorn valmis aastal 1573). Aastal 1703 sai küla alevitele omase õiguse turuplatsile, kuigi alevit Plokščiaist ametlikult ei saanud. Aastail 1770–1774 lasi Benedykt Karp mahapõlenud kiriku asemele uue rajada.
Praegune kirikuhoone valmis aastal 1868. Tsaariajal kasutati küla kohta vene keeles nimekuju Благословеньство. Külas elas mõnda aega Vincas Kudirka, kes andis seal välja ajakirja Varpas. Tänapäevase nimekuju sai küla I maailmasõja järel.
WebERP
Praktiline veebipõhine vabavaraline ärihalduse ja raamatupidamise tööriist (aastast 2003). Kasutamiseks vajalik veebibrauser ja pdf-faili lugeja. Sobilik paljudele eri suuruse ja erinevate vajadusetega ettevõtetele (nt hulgimüük, tootmine). Lai valik erinevaid funktsioone, mida saab lisada/eemaldada vastavalt vajadusele. Kõik funktsioonid on omavahel integreeritud (muudatused kajastatakse kõikjal süsteemis). Kasutatakse üle maailma, 33 erinevas keeles, arveldamine kõikides valuutades, pangakontode arv vastavalt vajadusele. Kombineerides kolmanda osapoole interaktiivse desktop Point of Sales süsteemiga, muutub see jaemüügi haldussüsteemi keskuseks.
Geni keel
Geni keel (on kasutatud ka nimetusi mina keel ja popo keel ) on peamiselt Beninis ja Togos kõneldav gbe keel.
Geni keelt räägib umbes 330 000 inimest.
Nagu kõik gbe keeled, on ka geni keel toonikeel.
Borchardt C93
Borchardt C93 on Saksa poolautomaatpüstol, mille 1893. aastal konstrueeris Hugo Borchardt, kes lähtus Maximi kuulipilduja ehitusest. Borchardt arendas enda püstolile ka padruni 7.65×25 mm Borchardt. Väidetavalt oli oma osa püstoli väljatöötamisel ka Borchardti abilisel Georg Lugeril. Berliini tehas Deutsche Waffen- und Munitionsfabriken tootis sõjaväe tellimuste ootuses tuhandeid C93 püstoleid. Tegu oli esimese masstoodetud poolautomaatpüstoliga.
Nigle järv
Nigle järv on järv Valga maakonnas Valga vallas Ringiste külas. Veekogu pindala on 3,8 ha.
Iraani rahvad
Iraani rahvad on ajalooline etniline-lingvistiline grupp, mida ühendab iraani keelte rääkimine. Nende ajalooline asuala on olnud peamiselt tänapäeva Iraanis ja erinevates Kesk-Aasia piirkondades nagu Tadžikistan, enamuses Afganistan, osaliselt Iraak, Türgi, Pakistan ja hajutatult Kaukasuse mäestik.
Nad kujunesid varasest indo-iraani unioonist hilisel pronksiajal, ja nad ilmusid ajalooareenile varasel rauaajal. Pärslased lõid 6. sajandil eKr Ahhemeniidide riigi, mil sküüdid domineerisid Euraasia steppe. Koos arvukate kunstiliste, teaduslike, arhitektuuriliste ja filosoofiliste saavutustega ning paljude kuningriikide ja impeeriumitega mis ületasid paljud antiikmaailma omad, olid iraani rahvad tihedates sidemetes kreeklaste, roomlaste, indialastega ja hiinlastega. Lisaks arvavad paljud õpetlased, et muistsed iraani rahvaste religioonid zoroastrism, mitraism ja manihheism mõjutasid filosoofiliselt kristlust ja judaismi. Varased iraani rahvad on esivanemateks paljudele tänapäeva iraanlastele.
Quentin Crisp
Quentin Crisp (sündinud kui Denis Charles Pratt; 25. detsember 1908, Sutton Inglismaa ÜK – 21. november 1999, Manchester Inglismaa ÜK) oli inglise kirjanik, jutuvestja ja näitleja. pisi|vasakul|Quentin Crisp
Rama keel
Rama keel on tšibtša keelkonda kuuluv keel, mida kõnelevad ramad Nicaraguas Rama Cay saarel ja Kariibi mere rannikul.
Rama keel on väljasuremisohus, seda rääkis 2001. aasta andmetel vaid 29 inimest.
Iraanlased
Iraanlased (ka pärslased) on muistsete iraani rahvaste järglased, kes peamiselt elavad tänapäeva Iraanis.
Nad räägivad indoeuroopa keelkonda kuuluvaid keeli, peamiselt farsi keelt. Usuliselt on nad enamuses islamiusulised šiiidid.
Viit (informaatika)
Viitasid kasutatakse näiteks siis, kui andmeid jagatakse programmi erinevate osade vahel, aga andmete kopeerimine on kulukas. Sel juhul on otstarbekas edastada vaid viit ehk mäluaadress, kus andmed paiknevad.
Viit ei pruugi alati viidata olemasolevale mälupesale. Seega tuleb hoolikalt jälgida, et viit oleks kasutamisel õigesti väärtustatud. Kõrgema taseme keeled (nt. Java ja Python) väldivad viitade kasutamist, sest olematu või vale mälupesa lugemine või kirjutamine võib programmi kokku jooksutada.
Et vältida väärtustamata viida kasutamist, antakse viidale tihti algväärtus 0. Seda nimetatakse nullviidaks (inglise k. null pointer). Enamikus süsteemides võib eeldada, et mäluaadressi 0 ei kasutata. Nullviidaga saab märkida ka näiteks listi lõppu või objekti puudumist.
Viidad keeltes C ja C++
Programmeerimiskeeltes C ja C++ defineeritakse viit tärni (*) abil, mis asub muutuja tüübi ja nime vahel. Iga viit on seotud kindla andmetüübiga. Sümbol & muutuja nime ees tähistab selle aadressi. ! Muutuja !! Address !! Väärtus Viida kaudu saab muuta viidatava muutuja väärtust. Tärn viida ees tähendabki, et kasutatakse viidatavat muutujat. ! Muutuja !! Aadress !! Väärtus Viida enda väärtust muutes saab viidata teistele muutujatele. ! Muutuja !! Aadress !! Väärtus Viida kaudu saab ka lugeda viidatavaid muutujaid. ! Muutuja !! Aadress !! Väärtus
Datatyp
Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkond
Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkond on Lõuna-Aafrika Vabariigi Loodeprovintsis asuv 2. järgu haldusüksus. Piirneb põhjas Botswanaga.
Ringkond jaguneb 5 vallaks: Greater Taung, Naledi, Mamusa, Lekwa-Teemane, Kagisano-Molopo. Halduskeskus on Vryburg.
Ringkond on nime saanud Vryburgi linnapea järgi.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkonna elanikest mustanahalisi aafriklasi 91,41%, värvilisi 3,96%, valgeid 3,91%, India või Aasia päritolu inimesi 0,43% ja teisi 0,29%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 83,60% inimesi, afrikaani keelt 7,65%, inglise keelt 1,89%, sotho keelt 1,76% ja koosa keelt 1,54%.
Ott Roots
Ott Roots (sündinud 9. mail 1946 Tallinnas) on eesti keemik.
Elulugu
Lõpetas 1964 Tallinna 2. Keskkooli ja 1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia tehnoloogina; keemiakandidaat (1983, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekirjas käsitles polükloreeritud bifenüülide ja kloororgaaniliste pestitsiidide levikut Läänemeres.
1969–1971 Nõukogude Armee, Leningradi oblast, Tihvin – leitnant.
Oli 1971–74 Zooloogia ja Botaanika Instituudi nooremteadur, Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi Läänemere osakonna nooremteadur 1974–84, 1984–90 Rakendusgeofüüsika Instituudi Läänemere osakonna juhtivteadur, 1990–92 Tallinna Tehnikaülikooli Veekaitse Labori juhtivteadur, 1992–94 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi keskkonna kantserogeenide osakonna vanemteadur, 1993–2000 Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskuse seire nõunik, 2000–02 Keskkonnaministeeriumi Keskkonnakorralduse ja -tehnoloogia nõunik, 2002–05 OÜ Eesti Keskkonnauuringute Keskuse seire koordinaator ja aastatel 2005–2015 Eesti Keskkonnauuringute Instituudi direktor-juhtivteadur, aastatel 2007–2014 TÜ Eesti Mereinstituudi vanemteadur (ohtlikud aine).
Teadustöö
Uurimisvaldkond: toksilised kloororgaanilised ühendid Läänemere ökosüsteemis, õhusaastuse probleemid. Lisaks materjalide korrosiooniuuringud.
Riigi Teaduspreemia kandidaat 1997 ja 2000.
Teoseid
Neli leiutist (koos Martin Volliga), üle 250 teadustrükise.
François Rabelais' looming ja keskaja ning renessansi rahvakultuur
“François Rabelais' looming ja keskaja ning renessansi rahvakultuur” (originaalpealkiri: Творчество Франсуа Рабле и народная культура средневековья и Ренессанса, Tvorčestvo Fransua Rable i narodnaja kul'tura srednevekov'ja i Renessansa) on vene filosoofi ja kirjandusteadlase Mihhail Bahtini raamat, mis ilmus Moskvas 1965. aastal.
Raamat käsitleb prantsuse renessansikirjaniku François Rabelais’ põhiteost, viieosalist humoristlikku romaani “Gargantua ja Pantagruel” keskaja ning renessansi rahvaliku karnevali-, laada- ja väljakukultuuri mitmekesiste ilmingute kaudu. Bahtin uurib Rabelais’ teose toel sotsiaalse ja kirjandusliku vastasmõjusid. Peamised mõisted, millele ta oma uurimuses keskendub, on karnevalikultuur, rahvalik naerukultuur, groteskne keha ja groteskne realism ning nendega seonduvad kujundisüsteemid ja tähendusväljad. Bahtin leiab, et Rabelais on kõigist maailmakirjanduse suurtest kirjanikest meile kõige vähem tuntud, uuritud, mõistetud ja hinnatud. Rabelais’ looming on olnud paljude jaoks eemaletõukav ja tema kujundid on jäänud tänapäevani paljuski mõistatuseks. Bahtin väidab, et neid mõistatusi saab lahendada Rabelais’ rahvalike allikate põhjaliku uurimise kaudu.
Sisu
Bahtin leiab, et groteski – veidralt moonutatud või liialdatud inimeste, olukordade kujutamise – ja keha vahel on paratamatu seos. Ta iseloomustab groteskse realismi kirjandusžanris groteskset keha kui miskit, mis on avatud, penetreeritav ja seotud keha, eriti just alakeha, avaustega. Selline kehaline avatus tekitab kohtumispaiga maailma ja keha vahel. Autori käsitluses on keha avauste roll duaalne. Need toodavad alandavaid, ebameeldivaid aineid (vandesõnu, väljaheiteid, verd, okset jne) ja samas on naise alakeha keha avaus uue elu kasvatamise ja lapse sünnitamisega paratamatult seotud. Õõvastav ja ebasünnis ning uue elu imelisus, süütus on ühendatud ühes kehalises punktis. Seepärast on ka grotesk ja karneval omavahel seotud – karnevalis on tavalised hierarhiad ja võimusuhted lõhutud, meeldiv ja ebameeldiv ühendatud. Karnevalis nähakse keha kui miskit avatut, keskendutakse inimeste materiaalsele sarnasusele, mille teadvustamisel jõutakse välja eksistentsiaalsete küsimusteni.
Taust
1940. aastal kirjutas Bahtin valmis väitekirja Rabelais’st. Selle kaitsmisel 1946. aastal jagunes komisjon kahte leeri. Kinnitati kandidaadikraad, kuid doktorikraad jäi saamata. Täiendatud kujul ilmus väitekiri raamatuna alles 1965. aastal.
Kuigi Bahtini tööd ei olnud selgelt ideoloogilised, on tema naerukultuuri ja -kirjanduse käsitlusi võimalik vaadelda ka allegooriana kirjutamisaegse nõukogude tegelikkuse aadressil. Kivistunud ametlikel Nõukogude Liidu arusaamadel ja selle võimu kehtestatud reeglitel polnud Bahtini käsitletud rahvaliku naeru silmis mingit autoriteeti.
Bahtin mainib oma kaasaegse, vene õpetlase, Leonid Pinski groteskikäsitlust tunnustavalt, tsiteerides pikemat katkendit Pinksi “Renessansiajastu realismist”.
Pärand
Bahtin on üks groteski ja karnevali uurimisväljade olulisim mõjutaja. Tema püstitas algsed ideed, mida on pärast edasi arendatud, täpsustatud või ümberlükatud nii kirjandusteaduses kui ka kunstiteaduses, semiootikas, kultuuriteaduses.
Groteskiga seotud koomilisuse ja karnevaliliku väljenduse uurimine, mis sai alguse Bahtinist, on olnud viljakas. Märkimisväärsed tööd on Timothy Hyman’i and Roger Malbert’i “Carnivalesque” (2000) ja David Shepherd’i toimetatud “Bakhtin: Carnival and Other Subjects” (1993). Bahtin’i mõtete laiendamine visuaalkunsti valdkonnas esineb kahes töös: Deborah J. Haynes’i “Bakhtin and the Visual Arts” (1995) ja Robert Stam’i “Subversive Pleasures: Bakhtin, Cultural Criticism, and Film” (1989).
Eestis
Raamatu väljavõtted jõudsid algselt tõlkes eesti keelde aastal 1987 kogumikus “Valituid töid”, tõlkinud Linnart Mäll. Lisaks ilmus 2006. aastal ajakirjas “Vikerkaar” (nr 1/2 ) pikem katkend teose 1. peatükist Kajar Pruuli tõlkes.
Eesti keeles ilmus raamat tervikuna 2017. aastal kirjastuse Ilmamaa alt. Raamatule on saatesõna kirjutanud Jüri Talvet, tõlkinud Mall Jõgi.
Malālah Yūsafzay
Malala Yousafzai (Malālah Yūsafzay, puštu keeles ملاله یوسفزۍ‎; sündinud 12. juulil 1997) on Pakistani aktivist ja noorim Nobeli auhinna saaja. Ta võitleb naiste õiguse eest haridusele.
9. oktoobril 2012 tulistati teda koolibussis pähe. Ta oli mitu päeva väga kriitilises seisus, kuid hiljem paranes aeglaselt.
Raamat
2014 – Malala Yousafzai ja Christina Lamb, "I am Malala". Malala memuaarid said kiiresti rahvusvaheliseks menukiks.
Tõlge eesti keelde: "Ma olen Malala. Tüdruk, kes tahtis haridust, kuid sai Talibanilt kuuli pähe". Tõlkinud Karin Suursalu. Sinisukk, 2015. ISBN 978-9949-34-296-9
Dokumentaalfilm
2015. aastal valmis režissöör Davis Guggenheimi dokumentaalfilm "He Named Me Malala", mille üks stsenariste on Malala Yousafzai, samuti esineb ta filmis peategelase ehk iseendana.
2019. aasta Riigikogu valimised
2019. aasta Riigikogu valimised olid XIV Riigikogu korralised valimised, mis korraldati 3. märtsil 2019. Valimised võitis Eesti Reformierakond, kes sai 28,9% häältest ja 34 kohta Riigikogus. Riigikokku pääsesid ka Eesti Keskerakond, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond (EKRE), Isamaa Erakond ja Sotsiaaldemokraatlik Erakond.
Valimissüsteem
1. detsembril 2018 kuulutas Vabariigi President valimised välja.
Eesti oli jagatud 12 valimisringkonnaks. 3. detsembril 2018 jaotas Vabariigi Valimiskomisjon mandaadid ringkondade vahel:
Vahemikus 16.–21. veebruar 2019 toimus vähemalt kahel päeval hääletamine välisesindustes.
Eelhääletamine leidis aset 21.–24. veebruaril maakonnakeskustes riigi valimisteenistuse määratud jaoskondades ja 25.–27. veebruaril kõigis valimisjaoskondades. Toimus ka hääletamine väljaspool elukohajärgset valimisjaoskonda. Valimisjaoskonnad olid avatud vahemikus kell 12.00 kuni 20.00. Hääletamine valija asukohas, kinnipidamiskohas, haiglas ja ööpäevases hoolekandeasutuses korraldati ajavahemikus kella 9.00-st kuni 20.00-ni.
Elektrooniline hääletamine algas 21. veebruaril kell 9.00, kestis ööpäevad läbi ja lõppes 27. veebruaril kell 18.00.
Valimispäeval 3. märtsil toimus hääletamine kell 9.00–20.00. Toimus ka kodus hääletamine. Kõige varem kell 18.00 alustati alaliselt välisriigis elavate valijate häälte lugemist. Pärast kella 19.00 tegi riigi valimisteenistus kindlaks elektroonilise hääletamise tulemused.
Valimisreklaami piirangud
23. jaanuarist 2019 kuni valimispäevani (3. märtsini) oli keelatud üksikkandidaadi, erakonna või erakonna nimekirjas kandideeriva isiku või nende logo või muu eraldusmärgi või programmi reklaamimine hoonel, rajatisel, ühistranspordivahendi või takso sise- või välisküljel ning muu poliitiline välireklaam. Välireklaamiks ei loetud poliitilisi plakateid ja stende, mis asusid avalikkusele avatud ruumides sees (näiteks kaupluse, teatri, kino vm ehitise ruumides) ning mis ei olnud paigutatud aknale suunatult väljapoole. Sõidukil ja järelhaagisel olevat nime, fotot ja logo poliitiliseks välireklaamiks ei loetud, kuid keeluperioodil ei tohtinud sõidukil olla kandidaadi numbrit ega otsest üleskutset tema või kellegi teise poolt hääletada. Valimispäeval oli aktiivne valimisagitatsioon kõikjal keelatud, sealhulgas televisioonis ja raadios. Valimisjaoskonnas ja sinna sisenemisel läbitavates ruumides oli keelatud igasugune agitatsioon. Avaliku arvamuse küsitluste korraldamine oli lubatud nii valimiste perioodil kui valimispäeval.
Algatused kampaania kvaliteedi tõstmiseks
Algatus „Kust sa tead?“ kutsus üles kasutama valimiskampaanias teaduspõhist argumentatsiooni eesmärgiga tõsta esile poliitikute väidete tõestamise olulisust. Algatusega liitusid teiste hulgas ka mitu ülikooli ja teaduskeskust ning selle patroonid olid õiguskantsler Ülle Madise ja Milremi teadusdirektor Mart Noorma. Ürituse kodulehel (www.kustsatead.ee) sai anda vihjeid juhtumitest, kus poliitikute väited ei lähtu fakti-, tõendus- või teaduspõhistest argumentidest.
Vabaühenduste Liit kutsus kandidaate üles "järgima head valimistava, et kampaaniad oleksid sisukad ja eetilised ning aitaksid valijal teha tarka otsust". Hea valimistava järgi käitumist jälgisid vabatahtlikud nn "valimiste valvurid", kelleks 2019. aasta Riigikogu valimiste puhul olid Andrus Karnau, Anna Karolin, Helen Tammemäe, Mari-Liis Jakobson, Evelin Pärn-Lee, Tarmo Jüristo, Tõnis Saarts ja Urmas Vaino. Oma hinnanguid kampaaniale vahendati Facebooki ja ERR-i uudisteportaali kaudu. Ühtlasi oodatakse kõigilt inimestelt vihjeid võimalike ebaausate kampaaniavõtete kasutamise kohta.
Valimiskompassid
Eesti Rahvusringhääling (ERR), Delfi ja Postimees töötasid välja üldised valimiskompassid, mis olid mõeldud aitama valijal välja selgitada, mil määral tema vaated sarnanevad erinevate erakondade ja kandidaatide vaadetega. ERR-i valimiskompass ("Valijakompass") valmis koostöös Tartu Ülikooli Johan Skytte poliitikauuringute instituudiga, mille juhataja Mihkel Solvaku sõnul valiti kompassis sisalduvad väited nii, et need kataks võimalikult suurt hulka vaidlusküsimusi, sõnastades need viisil, mis sunnib inimest selget seisukohta võtma. Projekti kaasatud erakondade esindajad andsid iga väite kohta ka oma partei positsiooni, mida kompassi kasutajatel on võimalik lähemalt vaadata.
Delfi valimiskompassi ("Valimismootor") loomise juures osalesid Tallinna Ülikooli riigiteadlased, kes otsisid erakondade programmidest välja peamised valimisteemad, mis Riigikokku kandideerivaid poliitilisi jõude ühendavad või lahutavad, ja töötasid nende põhjal välja 20 valimisküsimust. Valimismootorisse kaasati vaid erakonnad, keda hinnati suutlikuks valimiskünnist ületama ja vähemalt teoreetiliselt valitsuse moodustamises osalema. Vabaerakond kritiseeris Delfi valimiskompassi mitmete parteide (Vabaerakond, Rohelised, Elurikkuse Erakond) välja jätmise eest. Andres Herkeli sõnul manipuleeris Delfi toimetus avalikkusega ja tekitas mulje, nagu poleks kolme nimetatud erakonda olemaski.
Postimehe valimiskompassi ("Hääleandja") küsimused valis välja Postimehe toimetus koos politoloog Martin Mölderiga, kes lähtus selle juures väärtushinnangute küsitlustest, mida oli Turu-uuringute AS-ilt tellinud Ühiskonnauuringute Instituut. Hääleandjat kritiseerisid Keskerakonna, Reformierakonna, Eesti 200, Sotsiaaldemokraatide ja Vabaerakonna esindajad, kes leidsid, et valimiskompass on kallutatud konservatiivsemate parteide lemmikteemade poole ja sisaldab probleemseid küsimusi. Samuti häiris neid küsimustiku seos konservatiivseks peetava Ühiskonnauuringute Instituudiga. Martin Mölder väitis, et küsimused on suures osas kopeeritud teistest rahvusvahelistest uuringutest, küsija maailmavaade ei määra vastaja vastuseid ja Turu-uuringud on küsitluste läbiviijana taganud nende kvaliteedi. Valimiskompassis kasutatud küsimuste neutraalsuse ja maailmavaate mõõdikuna kasutatavuse, Ühiskonnauuringute Instituudi rolli ning Mölderi selgituste paikapidavuse osas väljendasid kahtlust psühholoog Kenn Konstabel ja Eesti Sotsioloogide Liidu president Mai Beilmann. Politoloog Kristjan Vassil aga Hääleandja juures "väga kallutatud käitumist või kodeerimist" ei näinud ja ta tunnustas selle väärtuspõhist lähenemist.
Eesti Erametsaliit ning Metsa- ja Puidutööstuse Liit koostasid spetsiifilise metsanduseteemalise valimiskompassi, mis põhines erakondade nägemusel Eesti metsanduse tulevikust. Ajakiri Meremees pani kokku Eesti merenduspoliitika teemalise valimiskompassi. Eesti looma- ja looduskaitseorganisatsioonid MTÜ Loomus, Varjupaikade MTÜ ja Eesti Ornitoloogiaühing lõid kandidaatidele saadetud kolme loomakaitseteemalise küsimuse põhjal oma valimiskompassi.
Valimislubadused
Rahandusministeerium hindas erakondade valimisplatvormide lubaduste eeldatavat finantsilist mõju riigieelarvele ning realistlikkust, sealhulgas nende vastavust Eesti põhiseadusele ja Euroopa Liidu õigusele. Rahaliselt hinnatavate lubaduste tulude-kulude suhe võrreldes hetkel kehtiva riigieelarvestrateegiaga oli ministeeriumi analüüsi järgi kõige suuremas miinuses EKRE-l ja Sotsiaaldemokraatlikul Erakonnal, kelle lubaduste täitmine tooks vastavalt 2,8 ja 2,5 miljardi euro suuruse lisakulu. Kõige väiksemat lisakulu – vastavalt 0,7 ja 0,02 miljardit – tooksid kaasa Isamaa ja Elurikkuse Erakonna lubadused. Kõige kallimad üksiklubadused olid EKRE lubadused pensionid kahekordistada (lisakulu 594 miljonit) ja käibemaksu alandada (puudujääv tulu 570 miljonit). Samas selgitas ministeerium, et lubaduste maksumuste liitmine on tinglik ega ei ole korrektne, kuna lisaks rahaliselt mõõdetavatele lubadustele on parteidel veel palju muid lubadusi, mida on rahaliselt keeruline hinnata. Eesti põhiseaduse või Euroopa Liidu õigusega vastuolus olevaid lubadusi oli Rahandusministeeriumi hinnangul Eesti 200-l 7, EKRE-l 6, Vabaerakonnal 5 ja Sotsiaaldemokraatlikul Erakonnal 2. Keskerakonna, Reformierakonna ja Isamaa kõik lubadused olid seadustega kooskõlas.
Eesti Keskkonnaühenduste Koda avaldas koondhinnangu valimisprogrammide keskkonnalubadustele, leides, et keskkonnateemad olid neis varasematest aastatest enam esindatud ning esikohal olid metsanduse areng ning kliimaküsimused. Keskkonnaühendused esitasid erakondadele ka omalt poolt küsimusi viies suuremas keskkonnavaldkonnas (suurte investeeringute planeerimine, kliimamuutus ja energeetika, metsandus, maaomanike kaasamine looduse hoidmisse ning keskkonnatasud). Vastuseid hinnanud eksperdid (Veljo Volke, Teele Pehki, Kerli Kirsimaa, Asko Lõhmus, Tarmo Tüür, Siim Kuresoo, Siim Vahtrus, Aveliina Helm) pidasid keskkonna suhtes kõige vastutustundlikumateks Eestimaa Roheliste, Elurikkuse Erakonna ja sotsiaaldemokraatide seisukohti, kõige vähem vastutustundlikuks aga EKRE vastuseid.
Erakondlikud eelistused
500px|paremal Küsitluse tulemused on välja toodud allolevas tabelis ajaliselt vastupidises järjekorras (uusim uuring on eespool). Iga küsitluse kõrgeima protsendiga erakonna (võrdse tulemuse korral mitme erakonna) tulemus on värvilisel taustal. Paksus kirjas on välja toodud valimiskünniseni küündivad erakonnad.
Erakondlikud välistused
Turu-uuringute AS küsitlustes uuriti ka seda, millise erakonna poolt valijad kindlasti ei hääletaks. Kõige ebapopulaarsem partei oli kuni 2018. aasta novembrini Keskerakond, kelle vastaste hulk oli aga vähenenud (oktoobris 43%, novembris 39%, detsembris 35% protsenti). Alates detsembrist oli kõige ebapopulaarsem erakond EKRE, kelle vastu olijate hulk ületas partei toetajaid rohkem kui kaks korda (novembris 38%, detsembris 48%, 2019. aasta jaanuaris 43%).
Olulised valimisteemad
Postimehe tellimusel Kantar Emori poolt läbi viidud küsitluses (valim 1181, küsitlusperiood 14.–20.02.2019) pidas etteantud teemavaliku hulgast kõige olulisemaks valimisteemaks maksupoliitikat 28%, liberaalse ja konservatiivse maailmavaate väärtuskonflikti 20%, hinnatõusu ja aktsiise 16,5%, eestikeelset haridust 14,4%, hoolekande parandamist 6%, teist pensionisammast 4%, hallide passide tulevikku 2% ning keskkonna ja suurinvesteeringute vastasseisu 2% vastanutest. Kõrgema sissetulekuga vastajad pidasid maksupoliitika teemat olulisemaks kui madalama sissetulekuga inimesed. Maksupoliitika oli suhteliselt vähem tähtis mitte-eestlastele, kelle seas oli peamine valimisteema eestikeelse hariduse küsimus (27,2%), ning õpilastele ja üliõpilastele, kelle jaoks oli keskne valimisteema maailmavaateline väärtuskonflikt (22%).
Valimistulemus
Tulemused:
Pärast valimisi Eesti Rahvusringhäälingu poolt Turu-uuringute AS-ilt tellitud küsitluse kohaselt jäi valimistulemusega täiesti või üldiselt rahule 48% vastajatest, pigem või üldse mitte ei jäänud rahule 38% vastajatest. Tulemusega oli rahul 84% (sealhulgas 42% täiesti rahul ja 42% üldiselt rahul) Reformierakonna valijatest, 55% (12% ja 42%) Isamaa valijatest, 47% (11% ja 36%) EKRE valijatest, 42% (4% ja 38%) Sotsiaaldemokraatliku Erakonna valijatest, 36% (10% ja 26%) Eesti 200 valijatest ning 34% (4% ja 30%) Keskerakonna valijatest.
14.–21. märtsil Kantar Emori poolt Postimehe tellimusel korraldatud küsitluse järgi nõustusid oma hääletamisotsuse selgitamisel Reformierakonna valijad kõige sagedamini väitega, et "programm ja lubadused kattusid minu maailmavaatega" (53%) ning "olen alati seda erakonda toetanud" (48%), Keskerakonna valijad, et "olen alati seda erakonda toetanud" (48%) ning "programm ja lubadused kattusid minu maailmavaatega" (41%), EKRE valijad, et "programm ja lubadused kattusid minu maailmavaatega" (68%) ning "usaldusväärne/meeldiv erakond" (37%), Isamaa valijad, et "programm ja lubadused kattusid minu maailmavaatega" (42%) ning "usaldusväärne/meeldiv kandidaat" (41%), sotsiaaldemokraatide valijad, et "programm ja lubadused kattusid minu maailmavaatega" (52%) ning "usaldusväärne/meeldiv kandidaat" (39%), Eesti 200 valijad, et "programm ja lubadused kattusid minu maailmavaatega" (68%) ning "usaldusväärne/meeldiv erakond" (34%). Valimas mitte käinud inimesed põhjendasid seda kõige enam sellega, et "olen poliitikas/poliitikutes pettunud / niikuinii ei muutu midagi" (43%), "kampaania/agitatsioon on muutunud vastumeelseks" (32%) ja "puudub huvi poliitika vastu" (29%).
Arvamusküsitlused
4. veebruaril 2019 avaldatud Turu-uuringute AS-i küsitluse kohaselt oli võimalikest valimisjärgsetest valitsuskoalitsioonidest kõige eelistatum Keskerakonna ja Reformierakonna liit, mida toetas 12% vastanutest. Oma seisukoht puudus 34% vastanutest.
Pärast valimisi (vahemikus 5.–11. märts) Ühiskonnauuringute Instituudi tellimusel Turu-uuringute AS-i poolt läbi viidud küsitluse järgi oli kõige suurem toetus (37%) Reformierakonna ja Keskerakonna koalitsiooni moodustamisele. Reformierakonna, Isamaa ja sotsiaaldemokraatide liidu sõlmimist toetas oma esimese eelistusena 30% ning Keskerakonna, EKRE ja Isamaa koalitsiooni 14% vastanutest. Võimalikest koalitsioonivariantidest olid kõige ebapopulaarsemad Keskerakonna, EKRE ja sotsiaaldemokraatide liit, mille 32% vastanutest märkis oma kõige viimaseks eelistuseks, ning Reformierakonna ja EKRE liit (30%). Reformierakonna ja Keskerakonna koalitsioon oli esimene eelistus 68% Keskerakonna valijatele. Reformierakonna, Isamaa ja sotsiaaldemokraatide valitsus oli esimene valik kõigi nende parteide valijatele (vastavalt 54%, 50% ja 58%). EKRE valijad toetasid enim (45%) Keskerakonna, EKRE ja Isamaa kolmikliitu.
12.–13. märtsil Postimehe tellimusel Kantar Emori poolt 752 inimese seas läbi viidud küsitluses toetas Reformierakonna, Isamaa ja sotsiaaldemokraatide koalitsiooni moodustamist 30,3% kõigist vastanutest. Ühtlasi oli see kõige populaarsem valik kõigi nende kolme partei toetajate seas. Reformierakonna ja Keskerakonna koalitsiooni toetas 28,5% kõigist vastanutest, sealhulgas 44% mitte-eestlastest. Seda pidasid parimaks valikuks Keskerakonna ja Eesti 200 toetajad. Keskerakonna, EKRE ja Isamaa koalitsiooni moodustamist eelistas 24,1% kõigist vastanutest, sealhulgas 8% mitte-eestlastest ja enamik EKRE toetajatest.
11.–15. märtsil Ühiskonnauuringute Instituudi tellimusel Norstati poolt läbi viidud küsitluses taheti inimestelt teada, millised parteid peaksid kuuluma nende arvates parima valitsuse koosseisu. Kõige sagedamini nimetasid vastajad oma eelistatud valitsuskoalitsiooni liikmena Reformierakonda (53%), kõige harvem EKRE-t (18%).
Erakondade seisukohad enne valimisi
Keskerakonna aseesimees Kadri Simson ütles, et nende esimene eelistus on teha uuesti koalitsioon Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja Isamaaga, erakonna esimees Jüri Ratas jättis oma koalitsioonieelistused aga lahtiseks. Põhimõtted, millest Ratase sõnul koalitsioonikõnelustel ei taganeta, olid vastuseis maksumuudatustele, millest ühiskonna enamuse asemel võidab vaid jõukam osa (sellisena kirjeldab ta Reformierakonna maksureformi), erakorraline pensionide tõstmine ja solidaarse tervishoiusüsteemi säilitamine. Samas ütles Ratas, et "erakond, kes lõikab päid maha, kes ei ole nõus teatud rahvuste või rassidega, see on minu jaoks võimatu nendega ühiselt koostööd teha ja EKRE on tõesti nii öelnud". Varem olid keskerakondlased Jaanus Karilaid ja Mihhail Korb avaldanud arvamust, et ka EKRE sobib potentsiaalseks koalitsioonipartneriks.
Sotsiaaldemokraatliku erakonna esimees Jevgeni Ossinovski asus 2018. aasta oktoobris seisukohale, et valitsuskõlbulikkuseks peab EKRE loobuma seisukohtadest, millega Eesti liigub eemale demokraatliku õigusriigi printsiipidest ning tegi ühtlasi Reformierakonna ja Keskerakonna juhtidele üleskutse välistada igasugune koostöö EKRE-ga.