cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tartu Kalevi Jahtklubi
Saadjärvel on purjetatud aastakümneid, on korraldatud ja korraldatakse üle-eestilisi ning ka rahvusvahelisi purjeregatte ja jääpurjetamisvõistlusi. 2010. aastal alustas jahtklubi juures tegevust purjelauakool. Erinevatel treeningutel (Optimist ja Lutš klasside alused, purjelauad) osaleb umbes 35 last ja noort.
Jahtklubi juures baseeruvad erinevad kiil- ja kompromissjahid. Viimastel aastatel on Saadjärvele tekkinud hulk Albin 57 klassi purjelaevu.
2S22 Bohdana
2S22 Bohdana on Ukrainas valmistatud liikursuurtükk.
Ajalugu
Liikursuurtük on KrAZ-63221 (КрАЗ-63221) platvormil.
2023. aasta juulis näitas Ukraina maavägede 57. brigaad enda kasutuses olevat uuendatud süsteemi.
Carnegie Hall
pisi|[[Carnegie Hall ja Carnegie Hall Tower]] Carnegie Hall on Ameerika Ühendriikides New Yorgis asuv kontserdimaja. Selle aadress on 881 Seventh Avenue (7. avenüü).
Hoone projekteeris William Tuthill ja ehitus algas 1890. aastal. Kuigi kontserdimaja kasutati juba 1891. aasta aprillis, toimus ametlik avamiskontsert 5. mail.
Enne 1898. aastat kandis hoone nime Music Hall, seejärel nimetati see ehituse finantseerija Andrew Carnegie järgi ümber Carnegie Halliks.
Butjadingen
Butjadingen on poolsaar ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wesermarschi kreisis. Valla pindala on 129,02 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6125 inimest.
Butjadingen asub Põhjamere rannikul. See külgneb läänes ja edelas Jade jõega ning idas Weseri jõega. See moodustab Wesermarschi kreisi põhjaosa ja selle elanikkond on üsna väike. Butjadingeni vald külgneb Nordenhamiga, mis on geograafiliselt samuti Butjadingeni poolsaarel.
Poolsaar tekkis keskajal, kui tohutud üleujutused tekitasid Põhjamere tänase rannikujoone. Pärast katastroofilist Grote Mandrenket 13. jaanuaril 1362 (mis toimus umbes Marcelli Pontificis päeval) muutus Butjadingen ajutiselt saareks.
Selle nimi on tuletatud friisikeelsest sõnast "buten" (=väljaspool) ja "Jade" ning tähendab seega teisel pool Jade jõge asuvad maad.
Poolsaare ees on Waddenzee, mis ulatub Jade ja Weseri suudmetest umbes 23 km loodesse Mellum saare taha. See on osa Alam-Saksi Padumere Rahvuspargist (Nationalpark Niedersächsisches Wattenmeer), üks kolmest Saksa Padumere Rahvuspargist.
Majandus
Põllumajandus ja turism moodustavad lõviosa majandustegevusest. Peamised turismikohad on külad Tossens, Burhave ja Eckwarden. Parvlaevaühendus on üle Weseri Nordenhamist Bremerhavenisse ja (suvekuudel) üle Jade Eckwarderhörnest Wilhelmshavenisse. Nordenhamis on rongijaam mitme ühendusega päevas Bremenisse.
Jô
pisi|Jô 2007. aastal [[Moskva CSKA-s]] pisi|Jô [[2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril Jaapani vastu väravat löömas]] João Alves de Assis Silva (tuntud enam kui Jô; sündinud 20. märtsil 1987 São Paulos) on endine Brasiilia jalgpallur (ründaja).
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Corinthians, mille noorteakadeemiaga liitus 1994. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2003. aastal. 2005. aastal tuli ta Corinthiansega Brasiilia meistriks.
Aastatel 2005–2008 mängis ta Venemaa kõrgliigaklubis Moskva CSKA. 2006. aastal tuli ta CSKA-ga Venemaa meistriks. 2006. aastal lõi Jô Venemaa kõrgliigas 14 väravat ja 2007. aastal 13 väravat.
2008. aasta juulis siirdus ta Inglismaa kõrgliigaklubisse Manchester City. Üleminekusumma oli arvatavasti 18 miljonit naelsterlingit, millega sai Jô toona Manchester City ajaloo suurimaks ostuks. Tal ei õnnestunud Manchester Citys läbi lüüa, mistõttu suundus ta hooaja 2008–09 teises pooles laenule Evertoni. Ta lõi sel hooajal Evertoni meeskonnas viis väravat ja naasis Evertoni ka järgmise hooaja alguses. Hooaja 2009–10 teises pooles mängis ta laenul Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray. Hooajal sai 2010–11 ta uuesti võimaluse Manchester Citys mängida, kuid ta suutis lüüa vaid kaks väravat UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril ja ühe värava liigakarikamängus.
2011. aasta juulis naasis Jô Brasiiliasse, liitudes SC Internacionaliga. 2012. aastal võitis ta Internacionaliga Lõuna-Ameerika superkarika Recopa Sudamericana.
2012. aasta mai siirdus ta Atlético Mineirosse, kus ta asus mängima koos Ronaldinhoga. Atlético Mineiros oldud aeg osutus Jôle edukaks. 2012. aastal lõi ta Brasiilia kõrgliigas kümme väravat ja saavutas klubiga liigas teise koha. 2013. aastal võideti Lõuna-Ameerika klubide meistrisari Copa Libertadores ning Jô oli sel hooajal Copa Libertadoresel seitsme väravaga suurim väravakütt, lüües sealhulgas värava finaalseeria teises mängus Paraguay klubi Club Olimpia vastu. 2014. aastal võideti Lõuna-Ameerika superkarikas ja Brasiilia karikas.
2015. aasta juulis sõlmis ta lepingu Araabia Ühendemiraatide klubiga Al Shabab. 2016. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Hiina kõrgliigaklubiga Jiangsu Suning.
Tamsalu (Kohila vald)
Tamsalu (ka Tukamäe) oli küla Harjumaal. Küla jääb tänapäeval Pahkla küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hageri kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pahkla külaga.
Jô
Vaatamata väga edukale hooajal Corinthianses otsustas Jô 2018. aasta jaanuaris liituda Jaapani kõrgliigaklubiga Nagoya Grampus. 2018. aasta hooajal lõi ta Jaapani kõrgliigas 24 väravat, millega oli ta liiga suurim väravakütt ja ta valiti lisaks hooaja sümboolsesse koosseisu. 2019. aastal jäi tema arvele Jaapani kõrgliigas ainult kuus väravat.
Tamsalu (Kohila vald)
Asula moodustati Pahkla mõisasüdamest ja kandis aastani 1939 nime Pahkla asundus.
Jô
2020. aasta juunis naasis Jô taas Corinthiansesse. 2022. aasta juunis tema leping Corinthiansiga lõpetati, kuna ta oli puudunud korduvalt treeningult. Ülejäänud 2022. aastast mängis ta samuti Brasiilia kõrgliigasse kuuluvas klubis Ceará.
Jô klubikarjääri viimaseks klubiks jäi Saudi Araabia esiliigaklubi Al-Jabalain, millega ta liitus 25. jaanuaril 2023. Tema leping klubiga lõpetati juba viis päeva hiljem. Sama aasta veebruaris teatas ta 35-aastaselt sportlaskarjääri lõpetamisest.
Brasiilia jalgpallikoondises mängis Jô aastatel 2007–2014 kokku 20 korda ja lõi viis väravat. Ta kuulus Brasiilia koondisse 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, kus ta lõi kaks väravat, ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. 2008. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Brasiilia võistkonnaga pronksmedali.
Ásgeir
Ásgeir (täisnimi Ásgeir Trausti Einarsson; sündinud 1. juulil 1992 Laugarbakkis Norðurland vestra piirkonnas Islandil) on islandi laulja ja laulukirjutaja. Kuni 2013. aastani tunti teda kui Ásgeir Trausti, kuid kui temast sai rahvusvaheline artist, siis otsustas ta esinejanime Ásgeir kasuks.
Tal on bänd Ásgeir Trausti Band.
Albumid
2012. aastal ilmus tema debüütalbum "Dýrð í dauðaþögn", mis osutus väga edukaks. Albumi ingliskeelne versioon, mis ilmus 27. jaanuaril 2014, kannab pealkirja "In the Silence". Ameerika laulja John Grant aitas lugusid tõlkida ja albumit välja anda. Album oli eriti populaarne Belgias ja Hollandis.
Vello Jaakon
Vello Jaakon (15. detsember 1936 Tartu – 18. september 2016) oli eesti põllumajandustegelane.
Ásgeir
Turnee
2019. aastal korraldas Ásgeir Euroopas, Kanadas ja Ameerika Ühendriikides turnee "Ásgeir the day after tour". Turnee algas 13. veebruaril Rootsist. Seejärel olid kontserdid Norras, Taanis, Saksamaal, Hollandis, Belgias, Prantsusmaal, Suurbritannias ja Türgis. Turnee jätkus Ameerika Ühendriikides, kus Ásgeir esines Brooklynis, Bostonis, Minneapolises, Los Angeleses ja San Franciscos. Kanadas andis ta kontserte Montrealis ja Torontos.
Vello Jaakon
1961. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal.
Oliver Wehner
Oliver Wehner (sündinud 7. juulil 1984 Pirnas) on Saksa poliitik (CDU). Ta on Saksimaa parlamendi liige alates 2009. aastast.
Vello Jaakon
1970. aastatel töötas ta Põlva rajooni põllumajandusvalitsuse peaagronoomina ja kolhoosi Koit peaagronoomina, aastatel 1983–1991 oli Põlva kolhoosi esimees.
Oliver Wehner
Haridus ja töö
Pärast õppimist Pirna Johann-Gottfried-Herderi Gümnaasiumis ja tsiviilteenistuse läbimist organisatsioonis St. John Accident Assistance lõpetas Wehner kaubanduse haridusprogrammi (Tööstus- ja Kaubanduskoja) Saksa Beamtenkasses, kus asus hiljem ühtlasi tööle.
Ásgeir
Turnee
2017. aastal ilmus Ásgeiril uus album "Afterglow", mistõttu oli see aasta Ásgeirile väga tihe. Kõigepealt toimus Euroopa turnee "Ásgeir Spring Tour", mis algas 6. mail Taanist. Veel andis ta kontserte Saksamaal, Šveitsis, Prantsusmaal, Belgias, Hollandis ja Suurbritannias. Sellele järgnes albumi tutvustusturnee "Ásgeir Australian Tour" Austraalias, kus ta väisas kolme linna: Sydneyt, Melbourne'i ja Perthi. Sügisel toimus "Ásgeir Autumn Tour", mille käigus Ásgeir külastas Prantsusmaad, Hollandit, Suurbritanniat, Saksamaad, Taanit, Rootsit, Norrat, Belgiat, Itaaliat ja Austriat. Veel leidis aset "Ásgeir North American Tour", mille käigus ta andis Ameerika Ühendriikides ja Kanadas kokku 19 kontserti. Ka nendel turneedel esitles Ásgeir oma uut albumit "Afterglow".
Vello Jaakon
1990. aastatel töötas ta Põlva Maavalitsuse majandusosakonna põllumajandustalituse peaspetsialistina.
Oliver Wehner
Haridus ja töö
Seejärel õppis Wehner Dresdeni Tehnikaülikoolis peaerialana politoloogiat ja kõrvalerialana sotsioloogiat ning sai bakalaureusekraadi. Praegu on ta Saksa Punase Risti juhataja Pirnas.
Ásgeir
Turnee
2013. aasta kevadel käis Ásgeir Ameerika Ühendriikide ja Kanada turneel. Samal aastal jõudis ta kontserte anda ka Euroopas.
Vello Jaakon
Ta kandideeris 1999. aasta Riigikogu valimistel Isamaaliidu nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.
Oliver Wehner
Poliitilised tegevused
Oliver Wehner on Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liidu (CDU) ja selle Noorteliidu (Junge Union) liige. 2006. aastal sai Wehner juhatuse liikmeks ning praegu on ta Pirna CDU esimees. 2009. aastal oli ta parlamendivalimiste ajal Saksimaa ja Alam-Saksimaa noorteliidu peamine kandidaat parlamenti ning võitis valimisringkonnas Sächsische Schweiz (valimisringkond 49).
Vello Jaakon
2011. aastal võitis ta eriauhinna Põlva Talurahvamuuseumi IX kodu-uurimistööde võistlusel kodu-uurimuslike töödega "Põlvamaa – 60" ja "Maaelu Eestis 1945–2010 (Mammaste)".
Paleeväljak
pisi|[[Talvepalee ja Paleeväljak]] Paleeväljak (vene keeles Дворцовая площадь) on Venemaa suuruselt teise linna Peterburi keskne linnaväljak, mis ühendab Nevski prospekti Paleesillaga.
Oliver Wehner
Poliitilised tegevused
2014. aasta augustis valiti Wehner 50. valimisringkonnast (Wahlkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge 3) uuesti Saksimaa parlamenti.
Oliver on heaolu-/tarbijakaitsekomitee, riikliku noorte heaolu komitee ja petitsioonikomisjoni liige. Samuti on Wehner muutunud vabariigi CDU fraktsiooni esindajaks valitsuse juhtiva koalitsiooni esimeheks Abfall-Misstands-Enquette'i komisjonis.
Paleeväljak
Sellel Talvepalee- esisel väljakul on toimunud palju ajaloolisi sündmusi, sealhulgas Verine pühapäev ja osa Oktoobrirevolutsioonist. Aastatel 1918–1944 kandis väljak Moissei Uritski mälestuseks nime Uritski väljak (vene keeles площадь Урицкого).
Ásgeir
Muu
2012. aastal võitis ta Islandi muusikaauhindadel aasta albumi, parima uustulnuka, icelandicmusic.com-i ja rahvalemmiku auhinna.
Tamara Rõlova
Tamara Rõlova (vene keeles Тамара Николаевна Рылова; 1. oktoober 1931 Vologda – 1. veebruar 2021 Peterburi) oli Nõukogude Liidu kiiruisutaja.
Hans Soosaar (vallasekretär)
Hans Soosaar (19. juuli 1870 Laane-Suki talu, Viljandi vald – 20. veebruar 1926 Viljandi) oli Eesti omavalitsusametnik.
Õppinud Viljandi kihelkonnakoolis, oli Hans Soosaar 1892–1894 Pajusi valla kohtukirjutaja, 1894–1900 Viiratsi ja Vana-võidu valla ning 1900. aastast kuni surmani Viljandi valla vallakirjutaja.
Ta oli ka Viljandi linnavolikogu liige majaomanikkude rühma poolt, maakonna hoolekandekohtu liige, Eesti üleriiklise vallasekretäride seltsi ja selle Viljandi osakonna juhatuse liige.
Tamara Rõlova
Tamara Rõlova võitis 1960. aasta taliolümpiamängudel Squaw Valleys 1000 meetri distantsil pronksmedali ja 500 meetri distantsil sai ta neljanda koha.
Kiiruisutamise maailmameistrivõistlustelt võitis ta ühe kulla, neli hõbedat ja kaks pronksi.
Rõlova isiklikud rekordid distantsiti:
Ásgeir
Muu
2014. aastal võitis ta Euroopa Komisjoni European Border Breakers Awardi (EBBA) ehk Euroopa piireületava muusika auhinna.
Tema viiele loole on tehtud ka muusikavideod: "King and Cross" (2013), "Torrent" (2013), "Unbound" (2017), "Stardust" (2017), "I Know You Know" (2017).
Tema isa on luuletaja Einar Georg Einarsson, kes on aidanud ka loometöös.
Kaarma Peeter-Pauli kogudus
EELK Kaarma Peeter-Pauli kogudus on luterlik kogudus Kaarmal.
Kogudus kuulub Saarte praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Hannes Nelis, organist Tiiu Tõhk. Juhatuse esimees on Eve Mägi.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 15 Kaarma Peeter-Pauli kirikus.
Streptococcaceae
Streptococcaceae on bakterite sugukond.
Klassifikatsioon
Sugukonda Streptococcaceae liigitatakse andmebaasi National Center for Biotechnology Information (NCBI) alusel järgmised bakteriperekonnad:
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Streptococcaceae seisuga 21.02.2014.
Nuubia keel
Sudaanis on umbes 295 000 nuubialast, muudes riikides elab neid umbes 605 000. Nuubia keele standard on Mahasi murre, mida räägitakse Lõuna-Egiptuses ja Niiluse kaldaäärsetes piirkondades Põhja-Sudaanis. Sõnavara sarnaneb 67% ulatuses kenzi keelega. Peale selle on nuubia keel lähedalt suguluses kenutsi, dairi, dillingi, dangola ja fadidzi keelega, mida räägitakse Sudaanis ja Egiptuses.
Hääldamine
Nuubia keeles on nii lahtisi kui ka kinnisi silpe: ág ‘suu’, één ‘naine’, gíí ‘onu’, kám ‘kaamel’, díís ‘veri’. Pikki kaashäälikuid leidub vaid täishäälikute vahel, kuid pikad täishäälikud võivad esineda nii alg-, kesk- kui ka lõpp-positsioonis. Fonotaktiliselt ei ole selge, kas ja kuidas mõjutavad konsonandid vokaalide pikkust. Vormid nagu dàrrìl 'ronima' ja dààrìl 'juures viibima' eksisteerivad, aga *dàrìl ja *dààrrìl ei eksisteeri; sarnaselt, féyyìr 'kasvama' ja fééyìr 'kaotama (lahingut)' on olemas, aga mitte *féyìr ja *fééyyìr.
Täishäälikud
Nuubia häälikusüsteem rakendab viit vokaali. Foneemid /e/ ja /o/ võivad olla madalad või kõrgemad. Täishäälikud võivad olla pikad ja lühikesed, näiteks jáákí 'hirm' (pikk /aː/), jàkkàr ’õng’ (lühike /a/). Paljud nimisõnad on varieeruva vokaali pikkusega: bálé : báléé ‘pidu’, ííg : íg ‘tuli’, shártí : sháártí ‘oda’. Kaksikhäälikuid tõlgendatakse kui vokaalide ja poolvokaalide /w/ ja /j/ järgnevusi.
Kaashäälikud
Konsonantide pikkus eristab nuubia keeles tähendusi, näiteks dáwwí 'teerada' vs. dáwí 'köök'. Siiski pole kaashääliku kui ka täishääliku pikkus eriti stabiilne. Pikki kaashäälikuid kiputakse lühendama (näiteks araabia keelest laenatud sõna dùkkáán ‘pood’ kohta öeldakse tihti dùkáán).
Toon
Nuubia keel on toonikeel. Toon tähistab leksikaalseid kontraste. Nuubia keelel on kaks põhilist tooni: kõrge ja madal. Näiteks:
Asesõnad
Põhilised asesõnad on:
Nuubia keeles on kolm omastavat asesõna. Esimese veeru omastavalised pronoomenid on saadud isikulise asesõna ja sufiksi -íín liitmisel. Teise veeru pronoomenid on vähem seotud lihtsate isikuliste asesõnadega; kõik need omastavad asesõnad on seotud kõrgete toonidega. Kolmanda veeru pronoomenid on aga tuletatud teisest ja lisatud on sufiks -ní.
Nimisõnad
Nuubia keele nimisõnad on enamasti kahesilbilised, kuigi leidub ka ühe-, kolme- ja neljasilbilisi nimisõnu. Nimisõnad võivad olla tuletatud omadussõnadest, verbidest või teistest nimisõnadest. Sugu on väljendatud leksikaalselt, vahel kasutatakse sufikseid, kuid tihedamini on pandud kokku erinevad nimisõnad või kui tegu on loomadega, siis kasutatakse eraldi nominaalseid elemente, näiteks óndí ‘meessugu’, orkàrréé ‘naissugu’. Liitsõnad koosnevad kahest nimisõnast, esimese nimisõna toon muutub madalaks, juurde liidetud nimisõna säilitab enda kõlalise mustri.
Verbid
Nuubia keele verbi pööramine on allutatud mitmetele morfofonoloogilistele protsessidele, kaasa arvatud silbi kokkutõmbumine, täishäälikute elisioon (häälikukadu) ja häälikute assimilatsioon. Enamik tegusõnu nuubia keeles lõpeb kaashäälikuga (näiteks nèèr- ‘magama’, kàb- ’sööma’, tíg- ‘jälgima’, fìyyí- ‘vale’). Märkimisväärsed erandid on júú- ‘mine’ ja níí- ‘joo’. Verbid on ühe- ja kahesilbilised. Verbidel on peamiselt üks kuni kolm või neli erinevat kõlamustrit. Peamiselt sisaldab verb teavet kas isiku, arvu, ajavormi või mõne aspekti kohta.
Süntaks
Põhiline sõnajärg nuubia keeles on alus, sihitis ja verb. Sihitised on tähistatud sihitise järelliitega -gà, mis muutub tüve viimase kaashäälikuga. Lauses, mis sisaldab korraga otsest ja kaudset sihitist, on mõlemal olemas järelliide.
Kirjaviis
Nuubia tähestikus on 26 tähte.
Kirjasüsteem
Nuubia keeles on kasutusel Kopti, Araabia, Ladina ja Vana Nuubia kirjasüsteem.
Muud huvitavat
VI ja VII sajandil m.a.j tekkis nuubiakeelne kristlik kirjandus, mis kasutas kopti kirja põhjal kujundatud erilist nuubia kirja. Kui nuubialased said muhameedlasteks, võeti kasutusele araabia kiri ja nuubialaste peamiseks kirjakeeleks sai araabia kirjakeel. Nuubia kirjakeelt kasutavaid kõnelejaid on vähe. Mõned misjonäride välja antud nuubiakeelsed teosed on kirjutatud ka ladina tähtedega.
Ogre piirkond (2002–2021)
Ogre piirkond (läti keeles Ogres novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis.
Piirkonna keskus oli Ogre.
Arvestuslikel andmetel oli 1. juulil 2011 Ogre piirkonna elanikest lätlasi 75,1%, venelasi 16,3%, valgevenelasi 2,6%, ukrainlasi 1,3%, poolakaid 1,2% ja muust rahvusest inimesi 2,1%.
Piirkond moodustati 2002. aastal. 2009. aastal liideti piirkonnaga kaheksa valda. 2021. aastal moodustati senisest Ogre piirkonnast ning Ikšķile, Ķegumsi ja Lielvārde piirkonnast uus Ogre piirkond.
Sibula juure biomolekulid ja mineraalsed toiteained
Selles artiklis on toodud ära hariliku sibula juure biomolekulid ja mineraalsed toiteained.
Askorbiinhape
Askorbiinhape on orgaaniline hape ja sekundaarne metaboliit, selle biosüntees ja roll sibulataime kasvus ja arengus ei ole seni teada, arvatakse et nimetatud hape käitub peamise antioksüdandina tsütosoolis ja on sibulajuurte kasvuteguriks. Askorbiinhappe tase varieerub nii kasvuaasta, sordi, vanuse lõikes ja keskkonnategurite toimel.
Sibulajuurtes paikneb askorbiinhape tsoonidena (bands). Western bloti analüüsi homogenaadis oli askorbiinhappe sisaldus suurem sibulatipus (apex) ja väiksem root base s, kuid vastupidist täheldati apoplastilises fraktsioonis (läbi rakuseina).
Sibulajuurte eri piirkondade askorbiinhappe vajadus ja biosüntees on varieeruvad.
Rakusisene askorbiinhape käitub substraadina, aktiveerides teatud biokatalüsaatoreid (ensüüme), näiteks glükoos-6-fosfaat dehüdrogenaasi (ensüüm esineb ka inimese tüümuses) ja inhibeerides teisi, näiteks sibula peroksidaasi.
Askorbiinhappe roll sibularakkude meioosile ja paljunemisele kaasaaitamisel seisneb selle suures sisalduses meristeemis ja väiksem quiescent center is (rakud G1 faasis ja jagunevad harva) – askorbiinhappega töötlemise järel toimub siin DNA süntees.
Sibularaku eksogeenne askorbiinhape osaleb arvatavasti kaitses patogeensete organismide rünnakute vastu, siin mängib olulist rolli ensüüm L-ascorbate oxidase (EC number1.10.3.3) ja raku elongation 'i reguleerimisel.
Askorbiinhape osaleb sisemise tegurina ka sibulajuurte programmeeritud raku surmas (seneskents).
Glükoos-6-fosfaat dehüdrogenaas
Hariliku sibula juurte ainevahetuseks ja kasvuks vajalike taimetoiteelementide koostis on varieeruv ja oleneb väga paljudest teguritest: seda mõjutavad ilmastik, mulla toiterežiim, sibulasort, sibula kasvukoht, agrotehnika ja indiviidi seisund.
Peroksüdaas
Taimeensüüm peroksüdaas asub juveniilsete sibulajuurte kudede tsütoplasmas ja seda seostatakse küpsenud rakkude seintega. Ensüümi keemilised rekatsioonid on tugevaimad kudedes mis ei puitu, kuid puudub kõikides arenguetappides peaaegu täielikult puituvas ksülemis. Andmed ei toeta teooriat, mille kohaselt taime peroksüdaas osaleks rakuseina sünteesis.
Toiteelemendid
Kuidas keemilised elemendid taimejuurtesse liiguvad pole käesoleval ajal selge, arvatakse, et siin mängivad rolli mulla pH, teiste katioonide ja ioonide olemasolu ja/või puudumine ja juurehingamine.
Kaltsium
Mullas oleva ja taimejuurtesse liikuva kaltsiumi ülesanded taime juurte arengus pole selged, osade uurijate arvates võib kaltsiumi katioon (Ca2+) suurtes kogustes vajatav makrotoitaine olla.
Kaltsium on sibularakkude elutsüklis oluline element, mis osaleb rakuseinte ja -membraanide stabiilsuse ja soolatasakaalu tagamisel. Kaltsiumil on taimedes teatav signaalmolekuli roll ja hormoonilaadsed toimed. Klorofülli molekulis on ta teiste elementidega koos. Kaltsium aktiveerib kaaliumi ja reguleerib seega ka õhulõhede avanemist ja sulgumist. Kaltsium soodustab õietolmu idanemist; reguleerib mitmeid ensüümisüsteeme, stimuleerib ensüümi kalmoduliin ja mõjutab ksüleemi ja floeemi kasvu ja elulisust.
Ühes katses kasutati hariliku sibula külgharudeta juureotsi – neile manustatud radiaoktiivne Ca2+ ei jõudnud ülejäänud taimesse, indikeerides uurijatele, et seda iooni ei saa arvatavasti ebaküpse eksodermi ja endodermiga võrsetesse transportida. Veidi küpsenum tsoon, milles olid moodustunud endodermaalsed Caspary jooned, transportis iooni transpiratsioonivoolu. Juuretipu kaugemas tsoonis, kus Caspary jooned olid nii eksodermis kui endodermis, transporditi ioon transpiratsioonivoolu, kuid mitte läbi eksodermis paiknevate Caspary joonte ja liikumine on enamalt jaolt sümplastiline. Juure stele 'ni saamiseks tuleb ioonil läbida epiderm, eksoderm (kui on), koore keskosa ja endoderm. Kuna loetakse, et tüüpilise juure epidermise ja juure keskmise osa seinad ei lase ioone läbi, siis proovitakse kirjeldada seda kuidas kaltsiumioonid suudavad läbida endo- ja eksodermi. On pakutud välja idee, et kaltsiumiioon mis transporditud ksüleemi võib liikuda valdavalt või täielikult apoplastiliselt. (White, 1998; McLaughlin ja Wimmer, 1999; White jt, 2000; White, 2001, White ja Broadley, 2003).
Selle idee vastuargumendina võib vaadelda tõendusmaterjale selle kohta, et endo- ja eksodermi Caspary jooned on, testitud koguste raames, mitmetele ioonidele (de Rufz de Lavison, 1910; Baker, 1971; Robards ja Robb, 1972; Peterson, 1987; Peterson jt, 1993) sealhulgas Ca2+ (Singh ja Jacobson, 1977, Kuhn jt, 2000, Bückling jt, 2002) siiski läbimatuks osutunud.
Seega on kaltsiumiiooni apoplastilise ja/või sümplastlise 'liikumise rajad' transportimaks Ca ksüleemi, teadmata.
Ühe uurimuse käigus uuriti Ca2+ liikumist, manustatud (45CaCl2) näol, mullalahusest hariliku sibula Allium cepa L. 'Ebeneezeri juurte transpiratsioonivoolu; püüdmaks leida vastust kahele küsimusele: (1) kas ioon liigub radiaalselt läbi intaktse ekso- ja endodermi, või pääseb ioon juuretipu kaudu (piirkond kus ei ole tuvastatud Caspary jooni) taimesse? (2) kui ioon pääseb läbi intaktse ekso- ja/või endodermi, siis kas see liikumistee on enamalt jaolt apo- või sümplastiline? Uuringu tarbeks valiti sibula noored külgharudeta juured. Kõikidel juure osadel, välja arvatud juuretipp, olid Caspary jooned. Püüdmaks leida vastust esimesele küsimusele, manustati juurte diskreetsetele osadele 45Ca2+ ja radioaktiivsuse abiga püüti määrata ksüleemi jõudnud kogused. Vastamaks teisele küsimusele kasutati ekso- ja endodermi jaoks mitmeid meetodeid. Katsejuured jagati uurimise huvides kolme anatoomilisse tsooni koos viidetega endodermi 'küpsemise', varajaste metaksülemi soonte ja eksodermi kohta. Tiputsooniks sai 5 mm apikaalne juuretipp, puuduva talitleva ksüleemi ja Caspary joonteta. 'Noortsooniks' sai 15–40 mm juuretipu lõik, koos endodermis toimiva ksülemi ja Caspary joontega. 'Vanatsooniks', 100 mm juure tipust kuni sibulakannani, sai piirkond, mis omas toimivat ksüleemi, Caspary jooni kõikides rakkudes ja suberiini lamelli (inglise keeles suberin lamellae) enamikus endo- ja eksodermi rakkudes. Seega passage cells olid olemas nii ekso- kui ka endodermis. Eksperimendi tarbeks asetati noor- ja vanatsooni tipu keskosa töötlemiskambrisse.
Lisades tiputsoonile 1 mM 45Ca2+, ei tuvastatud ülejäänud taimes mõõdetavates kogustes radioaktiivsust. 24-tunnise töötlemisaja vältel kasvasid juuretipud keskmiselt 3 mm, andes töödeldava juureosa kogupikksueks 8 mm. Mõnel juhul formeerusid endodermis Caspary jooned, kuid noor metaksüleem oli küpsemata. Ca2+ kogus intaktsetes seinasegmentides oli väiksem kui lõikesegmentides, näidates uurijatele seda, et eksodermi Caspary jooned ei ole ioonile vabalt läbitavad.
Juure 'noortsooni' töötlemine inhibiitoritega alandas, mõõdetuna iooni ilmumist juureeksudaati, Ca2+ flux 'i stele 'ni. Sibula juurte 'noortsoonis' (15 ja 40 mm vahel juure tipust), kus endoderm ja varase metaksüleemi sooned olid küpsenud, liikus Ca2+ võrsesse ja sellest tsoonist transporditi suurim kogus. Nimetatud tsoonis polnud endodermaalsetel rakkudel arenenud suberiini lamell (Barnabas ja Peterson, 1992) nii et kõik lamellikihti sisaldavad rakud on saadaval importimaks Ca2+ sümplasti ja eksportimaks selle tagasi Caspary joonte stele sse. Keskmine kogus Ca2+ mis sisenes sibula stelesse oli 2,7 nmol mm−1. Sibulajuurte 'vanatsoonis' (juuretipust kaugemal kui 100 mm) olid Caspary jooned nii endo- kui ka eksodermis. Vaatamata kahele Caspary joonte tsoonile, kandis nimetatud tsoon Ca2+ stele 'sse. See ioon läbis, intaktse küpse ekso- ja endodermi. Selle uuringus uuritud Ca2+ transport läbi erinevate juuretsoonide indikeerib, et ioon ei sisene juuretipus, kus Caspary jooned pole veel formeerunud ega ka vanemates tsoonides, stele sse apoplastiliselt. Ca2+ läbis stele 'sse jõudmiseks intaktse endo- ja eksodermi. Kõikides testitud tsoonides 'puudus' (ei täheldatud) Ca2+ transporti juuretipu suunas, toetades seega üldist arusaama, et Ca2+ ei ringle floeemis (Marschner, 1995).
Ca2+ liikumise uurimiseks küpses eksodermis kasutati juure pinna lähedal olevat Caspary joontega kihti.
Ca2+ liikumise uurimiseks läbi endodermi stele 'sse mõõdetakse sibula juurte eksudaati. Hodges ja Vaadia (1964) demonstreerisid, et sibula detopped juured toodavad eksudaati ja jäävad 19 tunniks metaboolselt aktiivseks. Antud uurimuses eritasid tükeldatud sibulajuured eksudaati vähemalt 17 tundi.
Sibulataimedel võib esineda kaltsiumipuudust, mille vastu kasutatakse spetsiifilisi kunstväetisi.
Kloor
Klooriühendeid omastab sibulataim uurijate arvates atmosfäärist peamiselt lehtede kaudu, kuid lehtede ja juurte kloorisisaldus taime elutsükli jooksul ühtlustuvad.
Kloori kui essentsiaalse toitaine tähtsust taimede jaoks uurisid Stout, Johnson ja Broyer (1954) küll tomatitaimede kaudu, kuid kloriinipuudushaiguse kohta käivat kohaldatakse ka teistele taimedele.
Mulla veelises osas oleva ja taimejuurtesse liikuva kloori (Cl), kloriidiooni vormis, ülesanded taime juurte arengus pole selged, osade uurijate arvates võib kloriidioon (Cl–) mikrotoitainena (mikroelement) essentsiaalne olla kuid suuremates kogustes taimetoksiinina toimida, teiste arvates on kloor vajalik sibula moodustamiseks; kloori võidakse manustada taimele ka kunstväetiste näol; kloor on taimes kloriidioonina (Cl - ) ja see on vajalik mitmete ensüümide toimimisel nagu asparagine synthetase, amülaas, ATPaas aga ka mitmete fotosünteesi fotosüsteem II-s osalevate ensüümide aktivatsioonil. Kiirelt laienevate kudede rakkudes, nagu juurde ja võrsete pikenevad rakud akumuleerub kloor tonoplasti. Kloor koos kaaliumiga osaleb õhulõhede avamisel ja malate sünteesil guard rakkudes, kuid sibula guard rakud ei sünteesi nimetatud ainet.
Lämmastik
Lämmastik on elaval sibulataimel ensüümide, vitamiinide, klorofülli ja teiste taimemolekulide koostisosa, mis on hädavajalik taime kasvuks ja arenguks.
Selle elemendi puudus võib sibulataimel põhjustada lämmastikupuudust, mille vastu kasutatakse mulla ja taimede tarvis spetsiifilisi lämmastikuväetisi.
Molübdeen
Mullas oleva ja taimesse liikuva molübdeeni (Mo) (järjenumber 42) ülesanded taime juurte arengus ja roll hariliku sibula elutsüklis pole selge, käesoleval ajal peetakse molübdeeni hädavajalikuks toiteelemendiks (mikroelement). Molübdeeni (MoO42−) vastuvõtt juurtesse oleneb mulla molübdeeni sisaldusest (väiksemad kogused absorbeeritakse suuremad kogused liiguvad difusiooniprotsesside läbi) ja allub metaboolsele kontrollile, seda leidub kõikides kudedes ; arvatakse mõjutavat taimes süsivesikute ja lämmastiku ainevahetust ning nitraatide omastamist, kiirendab taime ja soodustab mügarbakterite arengut, Seda vajavad ensüümid nitrate reductase (raua-väävli molübdeeni flavoproteiin), xanthine dehydrogenase (XDH; EC 1.2.1.37), aldehyde oxidase (AO; EC 1.2.3.1) ja sulphite oxidase ja osaleb L-askorbiinhape (C-vitamiin) ja hormoonide biosünteesis. Selle elemendi puudus, adekvaatseks peetakse sisaldust 0.,15-,30 ppm võib sibulataimel molübdeenipuudust põhjustada, mille teraapiaks kasutatakse spetsiifilisi molübdeeniväetisi, ja ülekülluse korral molübdeenimürgistust.
Vask
Selle elemendi puudus võib sibulataimel põhjustada vasepuudust, mille vastu kasutatakse mulla ja taimede tarvis spetsiifilisi vaseväetisi , ja ülekülluse korral vasemürgistust (mille toime kestab aastaid).
Vaieldava vajalikkusega taimetoiteelemendid
Seleen toimib katalüsaatorina, see tõmmatakse (absorptsioon) juurerakkudesse läbi plasmamembraani (ensümaatiline kontroll: arüülsulfataasid (EC 3.1.6.1), choline-sulfatase (EC 3.1.6.6)) ja edasi sibulasse.
Sibula seleenisisaldus ja -ringlus on varieeruv ja oleneb paljudest teguritest, arvatakse, et siin mängivad rolli mulla pH (langus vähendab seleeni omastatavust taime jaoks), teiste katioonide ja ioonide olemasolu ja/või puudumine. Seleeni puudumine või liig väike kogus võib seleenipuudust põhjustada, mille teraapiaks kasutatakse spetsiifilisi seleeniga rikastatud väetisi, ja ülekülluse korral seleenimürgistust (toime väävli metabolismi sekkumise tõttu).
Ühes hariliku sibula ja Se testis inhibeeris inorgaaniline (enim Se(IV)seleenium) juurte kasvu.
Arvatakse, et sibul kuulub seleenirohekte köögiviljade hulka ja tal on võimekus inorgaanilise seleeni biotransformatsiooniks selle orgaanilisteks derivaatideks – selenoaminohapeteks, näiteks Se-methylselenocysteine ja γ-glutamyl-Se-methylselenocysteine. Seleeni sisaldavad aminohapped on selenomethionine, Se-propenylselenocysteine selenoxide. Orgaaniliseks muudetakse Se tõenäoliselt kloroplastides.
European Medicine Agency 27. märtsi 2012 raporti kohaselt sisaldab hariliku sibula sibul seleeni-derivaate :γ- glutamyl-Se-methylselenocysteine, Se-methylselenocysteine, “Se-alliins”, Se-methionine, Secystine/Se-cysteine (Arnault ja Auger, 2006).
Eesti mullastiku seleenisisalduse, ka loomade ning inimeste seleeniga varustatuse kohta on andmed seni puudulikud, mistõttu toetutakse varasematele uuringutele ja sarnasusele Põhjamaadega ning loetakse Eesti seleenidefitsiitseks piirkonnaks.
Seleeni võidakse kasvu ajal lisada ka selleks, et mitmekordselt suurem seleenisisaldus (seleeniga 'rikastatud' sibulad) aitaks sööja füsioloogiat aktiivselt mõjutada.
Plii
Plii (sümbol Pb) on keemiline element järjekorranumbriga 82 ja see kuulub metallide hulka kuid elemendi roll sibulajuurte arengus ja/või elutsüklis pole selge, tõenäoliselt on see toksiline element taimede jaoks siiski mitteessentsiaalne.
Uuringud plii toime kohta taimedele paljastavad, et see metall on tugevalt fütotoksiline: inhibeerib kasvu ja toimib genotoksiliselt ja võib isegi taime surma esile kutsuda (Gichner jt 2008; Liu jt 2008). Uuringus püüti elektronmikroskoobiga mõõta hariliku sibula juuretippudest välja pestava plii hulka. Sibulataimi töödeldi veekultuurina Pb(NO3)2 -ga. 96,2% taimekultuuri imbunud pliist jäi kudedesse pidama ja ei pestud välja ka dehüdratsiooniprotsessi käigus. 3,8% pliist, mis keemilise protseduuri käigus kadunuks jäi, pool pesti välja osmiumi tetroksiidi fiksatsiooni käigus.
Katse viidi läbi hariliku sibula juurte juurdekasvu apikaalse meristeemiga ( Wierzbicka & Antosiewicz, 1988). Taimede ettevalmistust katseks, selleks et tagada ühtlane juurekasv, kirjeldas Wierzbicka (1987c). Taimi kasvatati growth phytotron chamber is 24 °C ja 16:8 h valgusreziimil destilleeritud vees ja pideva õhustusega 150 l mahutites ( Michalak & Wierzbicka, 1998). Kui juured kasvasid 2–3 cm pikkuseks, siirdati katsesibulad (60 sibula sibulat) 6 tunniks 2,5 mg dm−3Pb2+ lahusesse [Pb(NO3)2 vormis], jättes 10 sibulat kontrollrühmana destilleeritud vette. Pärast 6-tunnist inkubatsiooni lõigati kõikide, nii 60 katse- kui 10 kontrollsibulate, juuretipud 3 mm pikkuselt ära (ligi 2000 juurt) ja jagati 18 rühma, iga rühm koosnes 100 juuretipust. Nii moodustati 15 katse- ja 3 kontrollrühma. Juuretipud allutati fiksatsiooni- ja dehüdratsiooniprotsessidele, et neid oleks võimalik elektronmikroskoobiga vaadelda. 6 tundi kestnud inkubatsioonile järgnes kohene sibula juuretippude pliisisalduse määramine 3. katse ja 3. kontrollrühmas. 12 juuretipu katserühma allutati fiksatsiooni- ja dehüdratsiooniprotsessidele, mille käigus 3 rühma pandi kõrvale ja mõõdeti nende rühmade pliisisaldust. Pliisisaldust mõõdeti protseduuri ajal 4. punktis: pärast juuretippude pesemist vees ja fikseerimist glutaaraldehüüdis (pH 7.3); pärast loputamist kakodülaadipuhvris (pH 7.3) ja järelfikseerimist osmium tetroksiidis (OsO4); pärast loputamist kakodülaadipuhvris, vees ja dehüdreerimist alkoholis ja töötlemist propüleen oksiidiga; pärast loputamist kaodülaadipuhvris, vees ja kiiret dehüdratsiooni atsetoonis.
Kõik juuretipud seejärel kaaluti, kuivatati 90 °C 24 h (igas juuretipu rühmas määrati värske ja kuivmassi osakaalud) ja digested kontsentreeritud lämmastikhappes ja vesinikperoksiidis. Plii sisaldus määrati grafiittoru- ehk elektrotermilise aatomiabsorptsioonispektroskoopiaga (Beckman 1268).
Järelejäänud katse- ja kontrollrühmade juuretipud töödeldi analoogselt läbi kõikide fiksatsiooni- ja dehürdatsiooniprotsesside. Juuretipud sisestati Epon 812-sse ja neist valmistati üliõhukesed lõigud. Nende lõikude jahvatatud meristeemi vaadeldi, tuvastamaks electron-dense deposits ja määramaks eelkirjeldatud kahel meetodil (ülikiire atsetoonis, aeglasem alkoholis) saadud fiksatsioonide kvaliteeti, elektronmikroskoobiga. Link Systemsi meetodiga viidi läbi electron-dense ladestiste mikroanalüüs, kasutades röntgenikiirguse mikroanalüsaatori (Link System 10 000) lisaseadmena JEOL JEM 1200 Ex mikroskoopi. Elektronide kiirega (inglise keeles electron beam) töödeldi acceleration voltage 40 kV, take-off angle 40° 200 s ajaperioodi vältel.
Pärast 6-tunnist inkubatsiooni 2,5 mg dm−3 Pb2+, sisaldasid juuretipud kuivmassis 542 mg Pb kg−1. Pärast veega loputamist ja fikseerimist glutaaraldehüüdis alanes nende kudede pliisisaldus 456 mg Pb/kg kuivmassi kohta. Juuretippude pliisisalduse tulemid ei ole selles katses võrreldavad kuna näidiste kaal katse käigus muutus. Vaatamata sellele arvutati välja juuretipu kudede pliisisaldus ühiku kohta kuivmassis.
Juuretippude rühm (100 juuretippu) võttis 6 h inkubatsiooni vältel vastu keskmiselt ligi 11 950 pg pliid. Plii kogus, mis kogu töötlemisprotsessi käigus juurtest välja pesti, oli keskmiselt 406 pg, kui dehüdratsiooniks kasutati atsetooni ja 514 pg kui kasutati alkoholi ja propüleenoksiidi.
Kontrollrühmas ei tuvastatud suuri electron-dense ladestisi. Katsematerjalis aga leidus selliseid ladestisi rohkelt rakukestas, sagedasti rakuvaheruumis ja middle lamella s ning plasmalemma lähedal. Plii ladestus ka vakuoolidesse. Vakuoolid olid sagedasti pikenenud, mis võib indikeerida seda, et need olid hiljuti formeerunud endoplasmaatilisest retiikulumist. Pliid leiti (kinnitatud röntgenikiirguse mikroanalüüsiga) rakukesta ja vakuoolide electron-dense ladestistes, kuid mitte tsütoplasmas, mikrosoomides, rakutuumas ja tuumakestes. Erinevusi ladestiste jaotuses ja suuruses ei leitud alkoholi versus atsetooniga dehüdreeritud kudedes.
Juurte ja võrsete pliikoguse kindlakstegemiseks kuivatati taimeorganeid 60 °C kuni püsiva kaaluni (inglise keeles constant weight). Kuivatatud taimekoed (0,2 g) asetati Teflon vessels ja lisati igasse 5 ml 65% HNO3 ja 1 ml 30% H2O2. Näidised digested Ethos-1 mikrolaine suletud süsteemis (Milestone Inc.) 200 °C 20 min. Pärast mineraliseerumist asetati näidised 25 ml mõõteanumasse, mis olid täidetud deioniseeritud veega. Pb sisaldus määrati Optima 2000 DV ICP-OES järjestikuse spektromeetriga (Perkin-Elmer) lainepikkusel 220,353 nm. Merck ICP multi-element standard solution it kasutati kalibratsiooni kurvi tarvis. Pb sisaldus määrati milligrammides kilogrammi kuivmassi kohta (DW).
Plii paiknemine juure ja ristlõike osas määrati kasutades sodium rhodizonate meetodit (Glińska ja Gabara 2002). Juured värviti (inglise keeles stained) leotades neid 12 h värskelt valmistatud 0,2% sodium rhodizonate 0,1 M tsitraadi puhverlahuses, mille pH oli 5,0. Seejärel pesti liigne värv maha ja punakas-pruuni juureosa, mis indikeeris Pb olemasolu, analüüsiti ja dokumenteeriti. Selleks, et määrata plii asukohta anatoomilisel tasandil, analüüsiti värvunud juurte käsitsi tehtud ristlõikeid (0,5 cm juuretipust) valgusmikroskoobiga ECLIPSE 50i (NICON), mis varustatud digifotoaparaadiga Power Shot A 640 (Canon).
Makromolekulid
Makromolekulid on suure molekulmassiga molekulid, mille hulka arvatakse traditsiooniliselt arvatakse siia biopolümeeridest nukleiinhapped, valgud, süsivesikud, lipiidid molekulid, ning mittepolümeersetest molekulidest mitmed tsüklilised molekulid.
Taimerakud on võimelised sünteesima polüsahhariide (näiteks glükaane), peptiide, valke (allo- ja isoensüüme, lektiine) jpt.
Lektiinid
Sibula lektiine leidub nii juurtes kui ka sibulalehtedes. Arvatakse, et taimelektiinid toimivad mikroorganismide, viiruste, seente, kahjurputukate ja nematoodide 'koloniseerimisprotsesside' korral sibulataime terviklikkuse kaitsel esimese rea molekulidena, nende toimine meenutab antikehade toimimist kuid neid ei liigitata immuunkaitse hulka. Taimelektiinid on sekundaarsed metaboliidid, mis seovad sibularaku pinnal spetsiifiliselt mannoosi (süsivesik), sibulalektiin 'seondub' (aglutinatsioon) küüliku kuid mitte inimese erütrotsüütidega.
Edmonde Charles-Roux
pisi|Edmonde Charles-Roux (2011) Edmonde Charles-Roux (17. aprill 1920 Neuilly-sur-Seine – 20. jaanuar 2016 Gardanne) oli prantsuse kirjanik.
Sibula juure biomolekulid ja mineraalsed toiteained
Allium cepa agglutinin
Biokatsed indikeerivad, et harilikust sibula ekstraktist eraldatud lektiin Allium cepa agglutinin (tähis ACA) säilitab oma biokeemilised karakteristikud ka loomorganismides, evides immunomodullatoorseid toimeid, puhastatud ACA indutseerib in vitro Th1-tüüpi immuunvastuseid.
Edmonde Charles-Roux
Aastal 1966 sai ta Goncourti auhinna romaani "Oublier Palerme" eest. Aastal 1989 lavastas itaalia filmilavastaja Francesco Rosi romaani järgi filmi "Dimenticare Palermo".
Suudla
Küla on esimest korda mainitud 1450 (Sotell). Hiljem on mainitud 1582 (Sotla), 1638 Sodla kyllo, 1722 Dorff Sohdel.
Edmonde Charles-Roux
Charles-Roux kirjutas elulooraamatu prantsuse moeloojast Coco Chanelist, millel põhineb Anne Fontaine'i lavastatud film "Coco enne Chaneli", mis kandideeris mitmetele rahvusvahelistele filmiauhindadele, teiste seas kuuele Césarile, neljale Briti filmiauhinnale BAFTA ja Oscarile parimate kostüümide kategoorias.
Tema teine elulooraamat on maadeavastajast ja kirjanikust Isabelle Eberhardtist.
Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole.
Sibula juure biomolekulid ja mineraalsed toiteained
Saponiinid
Sibula saponiinid on sekundaarsed metaboliidid, nagu beetasitosterool, oleanolic acid, β-amyrin C30H50O jpt. Sibula steroidsete saponiinide hulka kuluvad diosgeniin, ruscogenin, ceposide A, ceposide B, ceposide C, cepagenin, ceparosides C ja D. Allium cepa L. var. Tropea on eraldatud furostanol saponins : tropeoside A1/A2 (1a/1b) ja tropeoside'' B1/B2 jt.
Sibula saponiinidel on immunoloogilise kaitse funktsioonid näiteks seente vastu. Arvatakse, et mükostaatiline aktiivsus toimub saponiinide ja rakumembraani koostisainete, nagu steroolide, valkude ja fosfolipiidide vaheliste interaktsioonide tulemusel seente rakumembraanidele ja ergosterooli kompleksidele; ceposide A, ceposide B ja ceposide C toimivad in vitro mükostaatiliselt Botrytis cinerea ja Trichoderma atroviride seentele, kuid peaaegu mitte seeneliikidele Fusarium oxysporum f. sp. lycopersici, Sclerotium cepivorum ja Rhizoctonia solani.
Moldova Konstitutsioonikohus
pisi|Moldova Konstitutsioonikohtu vapp Moldova Konstitutsioonikohus (rumeenia keeles Curtea Constituțională a Republicii Moldova) on Moldova põhiseaduslikkuse järelevalve kohus.
Tykocin
Tykocin on linn Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Białystoki maakonnas, Tykocini valla halduskeskus. Linn asub Narewi jõe ääres. Tykocin asub Białystoki kesklinnast umbes 27 km lääneloodes.
Nõmme Rahu kogudus
EELK Nõmme Rahu kogudus on luterlik kogudus Tallinnas.
Kogudus kuulub Tallinna praostkonda.
Koguduse õpetaja on Ove Sander. Juhatuse esimees on Meelis Pirn.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 10.30 Nõmme Rahu kirikus.
Geoffroy V
pisi Geoffroy V (ka Geoffroy Plantagenet; 24. august 1113 – 7. september 1151 Château-du-Loir) oli Anjou krahv aastast 1129 ja Normandia hertsog aastast 1144.
Annikvere mõis
pisi|Mõisa peahoone (oktoober 2013) Annikvere mõis (saksa keeles Annigfer) oli rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Haljala valda.
Esimesed teated mõisast on teada aastast 1445. Mõisa viimased (enne 1919. aastat) omanikud olid Nottbeckid, kellest viimane omanik oli Berthold von Nottbeck.
MKE Ankaragücü
Makina Kimya Endüstrisi Ankaragücü Spor Kulübü (MKE Ankaragücü) on Türgi spordiklubi, mis tegutseb Ankaras. See on tuntud eeskätt oma jalgpallimeeskonna järgi. Ankaragücü jalgpallimeeskond mängib Türgi kõrgliigas Süper Lig.
Laura (eesnimi)
Laura on naisenimi.
MKE Ankaragücü
Klubi on asutatud 31. augustil 1910.
Laura (eesnimi)
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Laura 9380 inimesel.
MKE Ankaragücü
Ankaragücü jalgpallimeeskond tuli 1949. aastal Türgi meistriks. Aastatel 1972 ja 1981 on võidetud Türgi karikas.
Laura (eesnimi)
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Laura 3114 naisel. Laura on Eestis populaarsuselt 40. naisenimi.
MKE Ankaragücü
Klubi suurim rivaal on Gençlerbirliği.
Lisaks tegeldakse klubis veel jalgrattasõidu, taekwondo ja võrkpalliga.
Laura (eesnimi)
Kõige populaarsem oli eesnimi Laura vanuserühmas 20–24, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 69,34 ning Võru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 27,62. Laura oli keskmiselt 18 aasta vanune (mediaanvanus on samuti 18).
MKE Ankaragücü
Praegune koosseis
''Seisuga 22. juuli 2019''
Laura (eesnimi)
Nimi hakkas levima Francesco Petrarca loomingu kaudu. Tema armastatu nimi Laura on naissoo vorm ladina sõnast laurus 'loorberipuu' ja sama tähendusega on kreeka Daphne.
MKE Ankaragücü
Saavutused
Türgi meistrivõistlused
Türgi karikas:
Türgi esiliiga:
Pilteepos Kalevipoeg
Pilteepos "Kalevipoeg" on graafiline novell, mis põhineb Fr. R. Kreutzwaldi koostatud eesti rahvuseeposel "Kalevipoeg". Tegu on esimese "Kalevipoja" tõlkega võru keelde.
Seitsmeosalisena kavandatud teose autorid on harrastusajaloolased Raoul Annion ja Marek Laimets. Pilteepose esimene osa valmis 2014. aastal, teine 2016 ja kolmandat osa esitleti 2017. aastal. Igal osal on erinev kunstnik. Esimese osa illustreeris Toom Tragel, teise Jevgenia Dudin ja kolmanda Ats Nukki. Valmimas on eepose neljas osa, mille kunstnik on Urmas Viik.
Eesmärk
Eesmärk on propageerida rahvuseepost "Kalevipoeg" Eestis kui ka mujal, tuua see meie inimestele lähemale, elavdada muinasaegne eepiline lugu käesolevatele põlvedele ja teha sellest tänapäevases mõistes väärikas rahvakultuuri kunstiteos. Teos on suunatud kõigile vanuseklassidele, aga eeskätt kui pilteepos – sobiks ta kindlasti väga hästi just noortele. Samas, kuna teoses on kätketud ehedat materjali Kalevipoja eeposest selle autentsel regivärsilisel kujul, siis sobiks see kindlasti ka vanemale põlvkonnalegi. Võimalikult realistlikule pildimaterjalile ja ajaloolistele materjalidele tuginedes avab teos lugeja ees kogu oma eheduses tolle aja ühelt poolt karmi, teisalt regivärsile tuginedes jälle luuleliselt ilusa muinasaja maailma. Pildimaterjalile tuginedes on ka kõik ümbruskond koos sealse looduse, erinevate inimtüüpide, mütoloogiliste jumaluste ja haldjatega kindlasti väga arhailine, mis aitab lugejal-vaatajal seda kahtlemata paremini omastada ja nendesse rollidesse sisse elada. Seetõttu on antud kontekstis ka teoses olev regivärsiline luulekeel paremini omastatav ja loetav, mitte ainult lastele ja kooliealistele, vaid ka neile, kes muidu luulekeelest eriti lugu ei pea.
Vojeikovi-nimeline Geofüüsika Peaobservatoorium
Vojeikovi-nimeline Geofüüsika Peaobservatoorium (vene keeles Главная геофизическая обсерватория имени А. И. Воейкова) on Venemaal Peterburis tegutsev teadusasutus (observatoorium).
Enne 1949. aastat kandis observatoorium nime Geofüüsika Peaobservatoorium ja seejärel praegust nime vene klimatoloogi Aleksandr Vojeikovi järgi.
Streptokokk
Streptokokk ehk ahelkokk (Streptococcus) on bakteriperekond. Streptokokkide perekonda kuuluvaid baktereid nimetatakse streptokokkideks.