cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Benjamin Bagley
Kellegi konkreetse armastamine
Näiteks Harry Frankfurt ("On Caring", Taking Ourselves Seriously and Getting It Right) rõhutab, et seda, keda parimas mõttes armastatakse, väärtustatakse asendamatuna. J. David Velleman ("Love as a Moral Emotion", "Beyond Price") rõhutab, et armastus peaks kätkema erilist avatust armastatute suhtes sellistena, nagu nad iseenesest on, mitte ainult niivõrd, kui nad täidavad armastatu sõltumatuid eesmärke või vastavad mõnele eelnevale standardile. Niko Kolodny ("Love as Valuing a Relationship") rõhutab, et armastus peaks olema püsiv: see peaks vastu pidama väga paljudele võimalikele muutustele armastatus. Nende järgi ei sobi armastatu iseloomu ja väärtuste omadused armastuse põhjendiks paremini kui mis tahes muud omadused. Bagley väidab, võimalik ja tähtis on inimestevaheline armastus, mis põhineb armastatu ligitõmbavate omaduste hindamisel. Frankfurt eitab üldse, et armastus on mõistuspärane reaktsioon väärtusele, Velleman väidab, et see on mõistuspäraselt fakultatiivne reaktsioon väärtusele, mis on kõigil inimestel definitsiooni järgi võrdselt olemas, ja Kolodny väidab, et see on reaktsioon väärtusele, mis on suhtel armastatuga. Bagley väidab, et armastusel peavad olema põhjendid, need peavad mõnedel juhtudel olema valikulised ning need peavad vähemalt mõnel juhul tulenema mitte suhte tüübist, vaid sellest, missugune armastatu ise on. Igal teoorial on siiski milleski õigus. Koos need näitavad, et asendamatus, avatus ja püsivus on paratamatult parimat liiki armastus. On võimalik ja usutav mõista enda kui subjekti identiteeti nii, et see võimaldab toetada niisugust armastust. Filosoofilised küsimused kellegi kui indiviidi armastamise kohta osutuvad küsimusteks individuaalsuse kohta. Mul tuleb alles välja töötada see, kes ma olen. Vähemalt mõnesid väärtusi, millega ma end samastan, ma alles määran, nii et nende sisu sõltub järgnevatest otsustustest ja tegudest, mida need väärtused minu meelest nõuavad (improvisatsioon). Inimestevahelisele armastusele omane ligitõmme ja hoolimine on nagu jämm, kus muusikud parneritena koos improviseerides üksteist hindavad ja üksteisele reageerivad. Nad tunnistavad, et nad püüavad väljendada sama muusikalist ideed, kuigi selle sisu tuleb alles välja töötada. Kellegi konkreetse armastamine on selle inimese nägemine loovana mingis tähtsas mõttes samasugust identiteeti nagu enda oma, nii et armastatu on kohane selleks, et koos temaga ennast luua. Et aga minu põhjendid armastamiseks põhinevad minu ja minu armastatu identiteedil, mida alles määratakse, jäävad need püsima kogu selle protsessi ajaks ning nõuavad olemuslikult avatud huvitatud tähelepanu ja emotsionaalset haavatavust. Need teevad minu ja minu armastatu teineteisele asendamatult väärtuslikuks, sest see, kellega koos ma oma väärtusi loon, saab neid minuga jagada nii, nagu mitte keegi teine ei saa. (Armastuse ajaloolist mõõdet rõhutavad ning omistavad seda agentsuse fundamentaalsematele omadustele teiste seas ka Amelie Oksenberg Rorty ("The Historicity of Psychological Attitudes: Love Is Not Love Which Alters Not When It Alteration Finds") ja Alexander Nehamas ("The Good of Friendship").)
Frankfurt ("On Caring") rõhutab, et ükskõiksus objekti identiteedi suhtes on välistatud; objekti väljavahetamine pole aktsepteeritav ja võib-olla isegi mitte mõeldav; armastatu ei ole talle tähtis kui näidis, vaid kui konkreetne inimene." Tema väärtus on asendamatu. Armastajale peab vähemalt olema tähtis, et ta armastab just seda inimest. Seda oleks kõige lihtsam seletada sellega, et ka armastuse põhjendid on täiesti partikulaarsed ning seetõttu üldisele taandumatud ja seletamatud. See oleks sõnasõnaline tõlgendus Michel de Montaigne'i ("Sõprusest") ütlusele, et armastust saab põhjendada ainult sellega, et armastatu on see, kes ta on, ja armastaja on see, kes ta on. Aga see ei tööta. Nagu ütleb Kolodny, ei saa armastatu paljas identiteet olla tema armastamise põhjend, sest see ei ütle midagi konkreetset, mis seletaks, miks teda armastada. Sama hästi võiks juba öelda, et armastusel ei olegi põhjendeid, nagu arvab Frankfurt, kelle järgi armastus on eriline hoolimise viis, mis on tahtmatu, mitteutilitaarne, jäiga fookusega ning, nagu iga hoolimine, ennast jaatav mure armastatu olemasolu ja hüve pärast. Jäiga fookuse tõttu ei saa armastuse objektil olla samaväärset asendajat, armastaja asendab seda konkreetsena, mitte üldisema tüübi eksemplarina, armastamine ei saa olla isegi mitte implitsiitse kaalutlemise või hindamise tulemus. Seletusel, mille Frankfurti teooria armastatu asendamatusele pakub, on vastuvõetamatu hind. Esiteks pole usutav, et armastus seisneb hoiakutes, millest Frankfurt räägib. Kellegi armastamine ja ilma mingi põhjendita kellegi huvide agendiks olemine on ise asjad. Velleman märgib, et kui ta mõtleb lähedasest sõbrast, täitub tema süda armastusega, aga mitte tungiga teha midagi tema heaks. (Vaata ka Kyla Ebels-Duggan, "Against Beneficence: A Normative Account of Love".) Ma hoolin sõpradest ja olen valmis nende heaks palju tegema, kui nad paluvad ja mõnikord ka kui nad ei palu. Aga on palju asju, mida ma nende heaks teha ei taha, näiteks nende pesu pesemine. Asi pole selles, et teised soovid kaaluvad need üles, ega selles, et sõpradele niisugused teod ei meeldiks, vaid sõprus lihtsalt ei ole selliste asjadega seotud. (Võidakse vastu väita, et valmisolek tavalise täiskasvanu pesu pesta on liiga sekkuv või lapseks tegev, et näidata tõelist hoolimist teise inimese hüvest, aga asi pole selles: kui sõbrad kindlalt väidaksid, et nad ei tunneks, et ma pean neid lasteks, kui ma nende pesu peseksin, siis see võib küll veenda, et neile oleks hea, kui ma seda teeksin, aga ei tekitaks mul kalduvust seda teha.) Teiseks, on asju, mille armastamine on lihtsalt mõttetus. (Troy Jollimore, Love's Vision) Oletame, et mul on niisugune hoolimine, nagu Frankfurt kirjeldas, juhusliku piknikulaua vastu. Selline hoiak oleks perversne. See on irratsionaalne või arusaamatu. See vajab seletust, ja selleks on tarvis armastuse põhjendeid.
Tu Youyou
Tu Youyou (sündinud 30. detsembril 1930 Hiinas Zhejiangi provintsis Ningbo linnas) on Hiina arstiteadlane, biokeemik ja farmakoloog, kes töötas välja 1970. aastatel Hiina rahvameditsiinile tuginedes malaaria ravimi artemisiniini. 2015. aastal sai ta selle eest Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. Tu Youyou on esimene hiinlane, kes on pälvinud Nobeli auhinna.
Tu Youyou on õppinud Pekingi ülikoolis.
Ta on abielus ja tal on kaks tütart.
Keerdmänd
Keerdmänd ehk keerdokkaline mänd (Pinus contorta) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu. Liigi põhiteisendi var. contorta leidis 1826. aastal Columbia jõe suudme lähedalt šoti botaanik David Douglas (1799–1834).
Teisendid
Keerdmännil (Pinus contorta) eristatakse kolme teisendit.
Kirjeldus
pisi|vasakul|Okkad ja noored käbid pisi|vasakul|Seemned pisi|vasakul|Keerdmänni noorendik 10 aastat pärast metsapõlengut pisi|vasakul|Keerdmänni metsad [[Yellowstone'i rahvuspark|Yellowstone'i rahvuspargis]] Keerdmänd kasvab 10–25, harva kuni 40 m kõrguseks. Võra on kitsaskoonusjas, valgusküllases kasvukohas ulatub peaaegu maapinnani, puistus laasub kõrgelt.
Tüve läbimõõt on 0,5–0,7 (1) m. Tüve koor on õhuke, kuni 2 cm paksune, hallikas- kuni mustjaspruun, üsna sile, väikesesoomuseline. Noored võrsed on paljad ja kollakaspruunid. Pungad on tumepunakaspruunid, munaja kujuga, kuni 1,2 cm pikkused, nõrgalt vaigused.
Okkad on kahekaupa kimbus, 3–6 cm pikkused, keerdunud, karedaservalised, tume- kuni kollakasrohelised, kolme vaigukäiguga, püsivad võrsetel 5–9 aastat.
Isasõisikud on ellipsoidse kuni silindrilise kujuga 5–15 mm pikkused, oranžikaspunased. Käbid on 3–5 (7,5) cm pikkused ja munajad, enamasti kõverdunud, võrsete keskel asetsevad, läikivad, helepruunid, terava tipuga. Seemned on mustad, munaja kujuga, umbes 5 mm pikkused, tiivakestega (pikkus 10–14 mm). Valmimata seemned on sageli kirjud. 1000 seemne mass on 2,3–11,4 g.
Levikuala ja ökoloogia
Keerdmänni suure levikuala tõttu varieerub tema asukoha kõrgus merepinnast üsna suures ulatuses. Areaali põhjaosas kasvab ta otse merepiiril ning kõige kaugemas lõunaosas tõuseb mägedes kuni 3900 m kõrguseni.
Kasvupinnas
Keerdmänni loodusliku levikuala kasvupinnased on väga erineva koostisega, kuid üldjuhul parasniisked. Kõige paremini kasvab ta muldadel, mille lähtekivimiks on graniit, kilt ja jämedama fraktsiooniga vulkaanilised kivimid. Ülejäänud lähtekivimitest on esindatud veel erineva koostisega moreenid, lubjakivi, pimss ja vulkaaniline tuhk. Mullad on nii happelise kui ka aluselise reaktsiooniga. Aluseliste muldade taluvuspiir saabub tema jaoks, kui pH väärtus on suurem kui 8.
Kasvukohad
pisi|Murray männik Californias Keerdmänni kasvukohad on üldjuhul hästi valgusele avatud, ta ei talu täisvarju. Teisend var. contorta kasvab peamiselt rabades. Tema kasvukohas esinevad tugevad ja soolased tuuled ning ta kasvab nii kuivadel mäetippudel kui ka veega küllastunud pinnastel. Teisend var. latifolia kasvab hästi tasandikel ja laugetel nõlvadel, kuid teda esineb ka kivisel maastikul, järskudel nõlvadel ja lahtisel kruusal. Murray mänd kasvab tihti toitainetevaestel muldadel, kivistel nõlvadel ja avatud maastikul.
Keerdmänni metsad
Keerdmänd moodustab ulatuslikel aladel nii puhaspuistuid kui ka segametsi. Esinemisstiheduse järgi eristatakse keerdmännil kolme ökoloogilist rolli: pisi|[[Engelmanni kuusk esineb tihti koos keerdmänniga]] Rannikuteisend Pinus contorta var. contorta on oma areaali põhjaosa segametsades domineeriv puuliik. Levila lõunaosas on ta kaasdomineeriv või mittedomineeriv puuliik, moodustades segametsades põõsatihnikud või hajusaid kuni tihedaid salusid. Segametsades kasvab peamiselt koos järgmiste puuliikidega: Mertensi tsuuga (Tsuga mertensiana), Engelmanni kuusk (Picea engelmannii), mäginulg (Abies lasiocarpa), läänemänd (Pinus monticola), keerdmänni teisend var. latifolia, sitka kuusk (Picea sitchensis), läänetsuuga (Tsuga heterophylla), roheline ebatsuuga (Pseudotsuga menziesii var. menziesii), hiigel-elupuu (Thuja plicata), teravatõruline tamm (Quercus agrifolia).
Sisemaa teisend Pinus contorta var. latifolia kasvab koos peaaegu kõigi oma levikualas esinevate okaspuudega ning moodustab tihedaid, peaaegu puhaspuistuid piirkondades, kus esinevad sagedasti metsapõlengud või kus teistel puuliikidel pole seemnematerjali. Segametsades kasvab peamiselt koos järgmiste puuliikidega: Engelmanni kuusk, mäginulg, hall mänd (Pinus banksiana), kanada kuusk (Picea glauca), paberikask (Betula papyrifera), must kuusk (Picea mariana), Mertensi tsuuga, valgetüveline seedermänd (Pinus albicaulis), sinihall ebatsuuga (Pseudotsuga menziesii var. glauca), hall nulg (Abies concolor), läänelehis (Larix occidentalis), hiigelnulg (Abies grandis), läänemänd, torkav kuusk (Picea pungens), ameerika haab (Populus tremuloides), kaljumänd (Pinus flexilis), hiigel-elupuu, kollase männi sisemaa teisend (Pinus ponderosa var. scopulorum) jt. pisi|Mustsaba-hirved toituvad keerdmänni võrsetest Sisemaa teine teisend Pinus contorta var. murrayana moodustab oma levikualas laialdasi puhaspuistuid. Segametsades esinevad seguliikidena järgmised puuliigid: Mertensi tsuuga, Engelmanni kuusk, mäginulg, tore nulg (Abies magnifica), valgetüveline seedermänd, hall nulg, läänemänd, Balfouri mänd (Pinus balfouriana), kaljumänd, läänetsuuga, roheline ebatsuuga, sinihall ebatsuuga, kollane mänd, Jeffrey mänd (Pinus jeffreyi) jt.
Toiduallikas looduses
Kui toidu kättesaadavus on raskendatud, siis võivad keerdmänni võrseid toiduallikana kasutada mustsaba-hirved (Odocoileus hemionus), põdrad (Alces alces) ja vapitid (Cervus canadensis). Oravad, ameerika jänesed (Lepus americanus), suslikud, hiired, okassead ja baribalid (Ursus americanus) toituvad aga keerdmänni kambiumist. Kuuse-käbilinnule (Loxia curvirostra) on keerdmänni seemned toiduks terve aasta jooksul. Nulupüü (Dendragapus obscurus) ja kuusepüü (Falcipennis canadensis) toituvad nii keerdmänni seemnetest kui ka okastest. Hilissuvel ja sügisel on seemned oluliseks toiduallikaks närilistele, eriti ameerika punaoravale (Tamiasciurus hudsonicus).
Paljunemine
pisi|Isasõisik pisi|Emasõisik pisi|Keerdmänni seemikud Keerdmänd on ühekojaline okaspuu ning paljuneb seemnete abil. Käbikandvus algab väga varakult, valgusküllases kasvukohas 5–10 aasta vanustel puudel, tihedamas metsas aga 10–20-aastastel. Tolmlemine toimub üldjuhul mai keskelt juuli keskpaigani, sõltuvalt kasvukoha kõrgusest ja ilmastikutingimustest. Seemned valmivad augustist oktoobrini, tolmlemisele järgneval aastal. Head seemneaastad korduvad ühe kuni kolme aasta järel. Sõltuvalt sellest, kas keerdmänd domineerib metsas või mitte, võivad valminud seemnete hulk ühe puu kohta olla mõnesajast kuni mõne tuhandeni. Ühes käbis võib valminud seemnete hulk olla üks-kaks kuni 50, keskmine arv on 10–24. Üks seeme võib kaaluda 2,3–11,4 mg. Väike osa seemneid variseb sügisel kohe pärast valmimist, kuid 80–90% variseb kevadel, vahetult enne kasvuperioodi algust. Seemneid levitab peamiselt tuul, mis kannab nad puust keskmiselt 60 m kaugusele. Nad levivad ka üleujutuste ajal ja väikeloomade kaasabil, kes neid toiduks tarvitavad. Seemnete idanevus on vahemikus 60–90%.
Poliitiline filosoofia
Poliitiline filosoofia on poliitikast mõtlemine ja poliitika toimimise ülevaade. Poliitiline filosoofia on praktiline filosoofia (nagu eetika), peaküsimuseks on mida teha? Poliitilises filosoofias vaadeldakse kodaniku, riigi, võimu, vabaduse, õiguse (vastupanuõiguse), poliitilise osaluse ja eetika seoste erinevaid käsitlusi ühiskondlikus mõtlemises. Siia kuulub ka väitluskunst, loogika (mõtlemise vormid, tõesus) ja poliitilise mõtlemise ajalugu.
Keerdmänd
Paljunemine
Keerdmänni osadel puudel hakkavad pärast 60 aastat möödumist järk-järgult valmima vaiguga suletud käbid, mis jäävad kinniseks mitmeks aastaks. Need käbid avanevad alles maapinnale kukkumisel või metsatulekahjude kaasabil, kui temperatuur 45–65 °C sulatab vaigu. Osa käbisid võivad tules hävida kuid enamus avanevad ja lasevad seemnetel maha variseda. Sellised käbid võimaldavad kiiresti ja efektiivselt keerdmännil taastada oma populatsioon tule poolt kahjustatud metsades. Keerdmänd on Põhja-Ameerika lääneosa metsades kõige vastupidavam ja uuenemise osas kõige agressiivsem puuliik, olles võimeline raiestikku lühikese aja jooksul uuendama.
Poliitiline filosoofia
Uusaegses poliitilises filosoofias võiks eristada kahte suunda:
Keerdmänd
Majanduslik kasutamine
Keerdmänni teisenditest omab majanduslikku tähtsust vaid Pinus contorta var. latifolia ja Pinus contorta var. murrayana puit, kuna rannikuteisend on madalakasvuline ja omab vaid kohalikku tähtsust. Ülejäänud teisendite puitu kasutatakse saematerjalina, küttepuude, voodrilaudade, põrandalaudade, mastide, aiapostide ja -lippide ning tselluloosi valmistamiseks. Samuti on ta toorainena oluline vineeritööstuses, kiudplaatide, komposiit- ja laminaattoodete valmistamisel.
Poliitiline filosoofia
Võimu põhjendamise probleem
Kuidas põhjendada mõne konkreetse grupi võimu ehk autoriteeti: Kreeka demokraatia teket 5. sajandil võib vaadelda jumaliku autoriteedi lagunemisena. Sofistid jutlustasid, et võim on kokkuleppeline (nomos, seadus), seal pole midagi jumalatelt saadut. Selline lähenemine õigustaks mistahes demagoogilisi manipulatsioone, mistõttu Sokrates ja Platon ei nõustunud sofistidega. Kokkuleppe teooriale tõid nad vastukaaluks autoriteedi hüvest, valitsema peaks see, kes on kõige hüvelisem ehk vooruslikum. Kui traditsiooniliselt samastati voorust (arete) just päritolu ja rikkusega, siis Sokrates pidas radikaalselt vooruseks üksnes teadmist. Siit järeldub, et valitsema peaksid need, kellel on kõige rohkem teadmist – filosoofid. Sokratese surma järel kaugeneb filosoofia pikkadeks sajanditeks poliitikast. Platoni poliitikaalased arutlused on utopistlikud ega sisalda praktilisi juhendeid.
Keskaja mõtlemises valitses taas jumaliku autoriteedi teooria. Ideaaliks oleks leida ühiskonnakorraldus, mis vastab kõige rohkem jumalikule korrale. Loomulikult oli sel alal kompetentseim Rooma paavst, kes sageli nõudis endale ka ilmalikku võimu. Kuid kui reaalne võim talt käest libises, siis sai asja seletada ka teisiti: kuna siinne maailm on pattulangemise tagajärg, siis ei saa ükski ilmalik kord olla Jumalale meelepärane.
Keerdmänd
Majanduslik kasutamine
Enimkasutatud teisendi var. latifolia puidu füüsikalised ja mehaanilised omadused on toodud alljärgnevas tabelis:
Poliitiline filosoofia
Võimu põhjendamise probleem
Niccolo Machiavellit (1469–1527) võib pidada renessansiaja poliitilise mõtlemise rajajaks. Peateoseks "Valitseja" 1513 (olemas ka e.k). Machiavelli heidab kõrvale võimu põhjendamise küsimuse (jumaliku autoriteedi) ja keskendub üksnes võimu säilitamise tehnikatele.
Keerdmänd
Haljastus ja metsakultuurid
Euroopasse toodi keerdmänni rannikuteisend Pinus contorta var. contorta 1831. aastal, sisemaa teisendid Pinus contorta var. murrayana 1853. ja Pinus contorta var. latifolia 1854. aastal. Keerdmändi on kasutatud metsade rajamiseks erinevates kliimavöötmetes ja mitmesugustel muldadel, näiteks Šotimaal ja Iirimaal rabades, Taanis (liivmuldadel), Rootsis ja Soomes. Uus-Meremaal on keerdmänd rajatud istandustest agressiivselt edasi levima hakanud. Seda tänu konkurentsi puudumisele, võimele kasvada toitainetevaestel muldadel, varasele käbikandvusele ning kõrge idanevusega seemnetele.
Poliitiline filosoofia
Võimu põhjendamise probleem
Ühiskondliku lepingu teooria on võimu õigustamise viis, mis mõjutab kõige rohkem tänapäeva ühiskonda.
Keerdmänd
Haljastus ja metsakultuurid
Keerdmänd on keskmise juurdekasvuga puu. Noores eas kiirekasvulise keerdmänni kasv väheneb oluliselt 80–120 aasta vanuselt ning puude eluiga on keskmiselt alla 300 aasta. Puistu juurdekasvu suurus sõltub suurel määral nende tihedusest ja seda mõjutavatest faktoritest. Näiteks Kaljumäestikus kasvava ja mittemajandatava metsa aastane juurdekasv võib olla vaid 0,4–0,6 tm/ha, kuna puistus kasvab palju väikseid puid ja seal esinevate parasiittaimede tõttu. Metsade hooldamisel võib aastast juurdekasvu suurendada kuni 2,1–5,6 tm/ha. Suurbritannia keerdmänni metsakultuurides on juurdekasv kuni 4–14 tm/ha (raievanus 80 aastat). Kaljumäestikus on saavutatud maksimaalne puistu tagavara 280 tm/ha (1980 puud ühel hektaril).
Poliitiline filosoofia
Võimukriitilised teooriad
1) Pessimistlikud kirjeldused: pole võimalik luua "häid", mõistuspäraseid võimustruktuure (Max Weber, Joseph Schumpeter, Foucault ja Saksamaa ideoloogiakriitika koolkond). Kuna inimesed on loomu poolest halvad (Hobbesi eeldus), siis on kõik ühiskondlikud võimustruktuurid ka halvad. Poliitilise filosoofia ülesandeks saab olla ainult võimustruktuuride deideologiseerimine, s.o näidata inimestele, et näiliselt hea ja erapooletu võimuaparaadi sisu on ikkagi vägivaldne.
2) Utoopilised teooriad: saame jõuda parema ühiskonnani ilma võimustruktuurideta (sotsialism, anarhism). Riigivõim on küll parandamatult halb, kuid inimeste võimuses on jõuda uue, ilma riigita koosluseni. Utoopiliste teooriate eelduseks, et inimene on loomu poolest hea (Rousseau eeldus).
Keerdmänd
Kahjurputukad
Veel üks üraskiliik (Ips pini) ründab üsna agressiivselt keerdmänni raiesmikel varjulistesse kohtadesse kuivama jäetud puiduvirnasid. Samuti esineb teda tormide tagajärjel murtud puudel. Kahjurputukatest on esindatud veel männikärsakad (Hylobius spp.), juureüraskid (Hylastes ssp.), männivaablased (Neodiprion ssp.) jt.
Parasiittaimed
pisi|Parasiittaim Arceuthobium americanum Parasiittaimedest kahjustab keerdmändi kõige enam Arceuthobium americanum, mis levitab oma seemneid kuni 9 m kaugusele. Kleepuvad seemned kinnituvad peremeestaime okastele. 10–25-aastaste puude seas võib nakatunud puude osakaal viie aastaga kahekordistuda. Noorendikes levib parasiittaim kiirusega 0,3–0,5 m aastas ning kõige kiiremini levib ta tihedas metsas. Paljudes piirkondades on nakatunud kuni 50% keerdmännikutest. Parasiittaimed vähendavad puude vastupanuvõimet haigustele, tüve läbimõõtu, kasvukõrgust, puidu kvaliteeti ning suurendavad nende suremust. Metsaraie ja -põlengud vähendavad oluliselt parasiittaimede levikut metsades.
Seenhaigused
Okaspuu-võrsevähk, mille tekitaja on seen Gremmeniella abietina, kahjustab nii keerdmändi kui ka ülejäänud männiliike Eestis kui ka meie naabermaades Soomes ja Rootsis. Okaspuu-võrsevähk käitub Eesti hariliku männi puistutes tüüpilise epideemilise haigusena, mida on puhangute vaheaastatel peaaegu võimatu leida. Kuid introdutseeritud männiliikidel (siberi seedermänd, keerdmänd, korea seedermänd, vaigumänd jt) püsib nimetatud haigustekitaja märksa kauem. Haigestunud puul saavad kahjustada võrsed ja pungad, võrsetest tungib seen ka okastesse. Haigus on nakatunud taimedele üldjuhul surmav.
Kasvatamine Eestis
Eestis kasvavad vanemad keerdmännipuistud on rajatud 1920. ja 1930. aastail ja need asuvad peamiselt neljas kohas: Kokku kasvab Eestis keerdmändi enamuspuuliigina 17. puistus kogupindalaga umbes 7 ha. Meie keerdmänni metsakultuuride rajamiseks on soovitav korjata seemet meil kasvavatelt parematelt puudelt, sest nad on Eesti kliimas hästi kohastunud. Ta kannab Järvseljal peaaegu igal aastal käbisid ja seemnete tehniline idanevus on ligi 60%. Keerdmänd on nooremas eas meie okaspuudest kiirema kasvuga, kuna tema pungad puhkevad juba aprillis ja kasv kestab juuli alguseni. Teisend Pinus contorta var. latifolia on meil üsna külmakindel nii talviste kui ka kevadiste hiliskülmade suhtes. Ta sobib hästi ka linnade haljastusse, kuna talub heitgaase ja tahma ning on küllalt dekoratiivse välimusega. Siiski on ta meil kasvavast harilikust männist lühiealisem. Järvselja mõnedes kultuurides kuivavad puud nähtava põhjuseta juba 60–70 aasta vanuselt.
Kitsaspea-mamba
Kitsaspea-mamba ehk roheline mamba (Dendroaspis angusticeps) on Aafrika kaguosas esinev mürkmadu. Ta kuulub mambade perekonda ja selle sugulased on must mamba, džeimsoni mamba ja lääne-mamba.
Kitsaspea-mamba on väga kiire ja surmavalt mürgine.
Ta elab enamasti puudel.
Kehaehitus
Kitsaspea-mamba on väikseim mamba. Keskmine pikkus on 1,8 m.
Pilli järv
pisi|Pilli järv Pilli järv (ka Soeotsa Mustjärv, Naku järv) on järv Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Hatu külas. Veekogu pindala on 1,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 634 m.
Joosep Maasi tänav (Rakvere)
Joosep Maasi tänav on tänav Rakveres, paiknedes linna lõunaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 2,2 km.
Joosep Maasi tänav on 82 meetrit pikk ja ligikaudu 7,5 meetrit lai. Tänav on umbtänav ja asub Palermo linnaosas. Joosep Maasi tänav saab alguse Tartu tänavalt ja on suunaga ida poole, Aia tänava suunas. Tänav lõpeb Aia tn 56a krundi piiril.
Rakvere linnavolikogu määras tänavale ametliku kohanime 2010 aastal. 19. sajandil elanud Joosep Maas, kes oli väga populaarne Rakvere haritlaskonna seas, ostis sajandi lõpul Tartu tn 53 kinnistu, kuhu ehitas kaupluse ja pagaritöökoja. 20. sajandi algul kandis Maasi nime kõrval asuv praegune Lilleoru tänav . Joosep Maasi tänava ääres asub veel kolm ühepereelamut koos abihoonetega, hooned on rajatud 20. sajandil.
San Biase
San Biase on vald Itaalias Molise maakonnas Campobasso provintsis.
San Biase kõrgus merepinnast on 804 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Tervisekaitseinspektsioon
Tervisekaitseinspektsioon oli Eesti Sotsiaalministeeriumi haldusalas tegutsenud valitsusasutus, mis tegutses 2009. aastani tervisekaitse alal. Aastal 2010 moodustati Tervisekaitseinspektsiooni, Tervishoiuameti ja Kemikaalide teabekeskuse ühendamisel uus asutus – Terviseamet.
Ajalugu
Asutuse eelkäija oli 1940. aastal moodustatud Vabariiklik Sanitaar-Epidemioloogiajaam, mis tegutses 1991. aastani. Seejärel moodustati 1994. aastani tegutsenud Riigi Tervisekaitsekeskus. Tervisekaitsekeskuse nimi muudeti ja aastani 1997 kandis see nime Riigi Tervisekaitseamet, seejärel Tervisekaitseinspektsioon.
Aastatel 1996–2003 töötas asutuse juures (eraldi osakonnana) AIDSi Ennetuskeskus.
Dačice
Dačice (saksa keeles Datschitz) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Jindřichův Hradeci ringkonnas. Dačice asub Austria piirist 12 km kaugusel, Jindřichův Hradecist umbes 32 km ja České Budějovicest ligikaudu 71 km idas.
Asulat on esmamainitud 1183. aastal. Linnaõigused sai Dačice 1377. aastal.
Dačices leiutati 1843. aastal tükksuhkur.
Ülo
Ülo on eesti mehenimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Ülo 2021 mehel. Ülo oli populaarsuselt 89. mehenimi. Ülo oli keskmiselt 66 aasta vanune (mediaanvanus oli 67). Kõige populaarsem oli eesnimi Ülo vanuserühmas 80–84, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 49,86.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Ülo 1639 mehel. Ülo oli populaarsuselt 105. mehenimi.
Anne Kahru
Anne Kahru (sündinud 17. veebruaril 1955) on eesti ökotoksikoloog, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2018).
Kahru on Eestis ökotoksikoloogilise uurimissuuna rajajaid. Tema uurimisgrupp hakkas maailmas ühe esimesena uurima nanoökotoksikoloogilisest aspektist nanomõõdus metallioksiide, püüdes välja selgitada nende keskkonnaohtlike omadusi ja vastavaid toimemehhanisme.
Töökäik
Aastatel 1978−1980 oli Anne Kahru Tallinna Tehnikaülikooli küberneetika instituudi insener, alates 1980 Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis (KBFI): 1980−2007 insener, nooremteadur, teadur, vanemteadur. Alates 2005. aastast on ta KBFI molekulaargeneetika laboratooriumi juhataja. KBFI juures tegutseb Kahro in vitro ja ökotoksikoloogia töögrupis.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti 2018. aastal ökotoksikoloogia alal, kuulub akadeemias bioloogia, geoloogia ja keemia osakonda. Ta oli perioodil 2016–2018 Eesti Teaduste Akadeemia uurija-professor.
Teadustegevus
Uurimistöö peasuundadeks on sünteetiliste nanoosakeste ohutuse (nanoturvalisuse) uurimine eritüübiliste mudelorganismide abil ja nanoosakeste bioloogilise toime mehhanismide väljaselgitamine.
Kahru on avaldanud ligi 60 teadusartiklit ja juhendanud doktoritöid.
Ta on Eesti Toksikoloogia Seltsi asutajaliige ja juhatuse esimees 1997-2018. Kuulub KBFI Teadusnõukokku ja Eesti Mikrobioloogide Ühendusse.
2022. aastal valiti Anne Kahru Euroopa akadeemiate teadusnõukoja (EASAC,  European Academies' Science Advisory Council) uue töörühma „Neonikotinoidide mõju ökosüsteemi teenustele uusima teabe valgusel“ (Update Neonics) eksperdiks.
Svobodne (Volnovahha rajoon)
Svobodne (ukraina keeles Свободне) on küla Ukrainas Donetski oblastis Volnovahha rajoonis. Elanike arv on 1795.
Oonüksmust
Oonüksmust on musta oonüksi värvi sügavmust värvitoon, värvus seostatakse enamasti läikiva pinnaga.
Värvinimetust kasutatakse harva tarbeesemete värvuse kirjeldamiseks, näiteks elektroonika vms korpuste puhul.
Variatsioonid
Pantone värvitoon 19-4003 Black Onyx on kergelt hallika suunas kalduv must värvus väga väikese magentaprotsendiga.
Crayola värvikriitide värvivaliku värvitoon Onyx on tume rohekashall.
RAL Design värvivaliku toon 000 25 00 Onyxschwarz on sügav-tumehall 	.
Veebivärv Onyx on peaaegu puhas must
Liikumisandur
pisi|Liikumisanduri PIR-tajur (kahe ümmarguse Ø  6,5 mm püroelemendiga)
Liikumisandur on mõõtemuundur, mis muundab mingi objekti liikumise ‒ asukoha või asendi muutuse ‒ elektrisignaaliks. Seda signaali võib kasutada näiteks valgusti või valveseadme häiresignaali sisselülitamiseks.
Liikumisandurid võivad olla toimelt aktiivsed või passiivsed.
Aktiivne andur kasutab objekti liikumise kindlakstegemisel Doppleri efekti: võrdleb väljakiiratud mikrolainete sagedust (mõnes anduris näiteks 24 gigahertsi) objektilt peegeldunud mikrolainete sagedusega. Liikuva objekti lähenemisel andurile peegeldunud signaali sagedus suureneb.
Peamiselt kasutatakse passiivseid liikumisandurid, mis ise midagi ei kiirga, ent reageerivad infrapunakiirguse, seega soojuskiirguse intensiivsuse muutumisele, kui soojust kiirgav objekt (inimene, loom, mootorsõiduk) siseneb anduri vaatevälja.
Passiivset liikumisandurit tuntakse PIR-andurina (lühend inglise k sõnadest Passive InfraRed). Niisuguse anduri tajuri talitlus põhineb püroelektrilisel efektil: kui püroelemendile langeb rohkem soojuskiirgust (nt lähenevalt inimeselt), siis kristalli temperatuur veidi tõuseb ning kristalli pinnale koguneb vastavalt rohkem elektrilaenguid. Tulemusena kristalli vastaselektroodide vaheline pinge muutub; selle muutuse registreerib tundlik elektroonikalülitus.
Tundlikkuse suurendamiseks on tajuri ees plastkuppel, mis on läbipaistev peamiselt infrapunakiirtele. Kupli pinnal moodustatud pisiläätsed moodustavad püstvõretaolise rastri. Seetõttu reageerib andur paremini kiirtele ristsuunalisele liikumisele kui liikumisele sensori poole või eemale. Niisuguse anduri rakenduspiirkond võib ulatuda 15 meetrini (kuni 90-kraadises sektoris). Paigalduskoha valimisel tuleb arvestada, et akna taga (läbi klaasi) toimuvale liikumisele tajur ei reageeri.
Valgustuse lülitamiseks kasutaval anduril on kolm reguleerimisvõimalust:
Mikrolainekiirgusel põhinevad andurid on üldiselt tundlikumad kui PIR-andurid. Mõningaid aktiivseid liikumisandureid nimetatakse ka kohalolekuanduriteks, sest tajuvad ruumis asuvat liikumatut võõrkeha.
Wade–Giles
Wade–Giles on reeglistik mandariini hiina keele latinisatsiooniks. Süsteemi lõi 19. sajandi keskpaigas Thomas Francis Wade, lõpliku kuju andis sellele Herbert Allen Giles oma "Hiina-inglise sõnaraamatus" (1892).
Kuni 19. sajandi lõpuni kasutusel olevad latinisatsioonisüsteemid põhinesid Nankingi murdel, aga Wade–Giles põhines Pekingi murdel. 20. sajandil oli ingliskeelsele maailmale tuttavam just Wade–Gilesi süsteem, tänapäevaks on selle tähtsus vähenenud.
Mandri-Hiinas on Wade–Giles suuresti asendatud Hanyu Pinyin latinisatsioonisüsteemiga, mis võeti seal ametlikult kasutusele 1958. aastal. Eranditena jäid muutmata osad harjumuspärased nimetused ning koha- ja isikunimed. Taiwanil on suurema osa koha- ja isikunimede latiniseerimisel endiselt kasutusel Wade–Gilesi süsteem, näiteks Taiwani suuruselt kuuenda linna nime kirjutatakse ladina tähtedega Kaohsiung (高雄, pinyin: Gāoxióng) ja Hiina Vabariigi president latiniseeritud nimi on Tsai Ing-wen (蔡英文, pinyin: Cài Yīngwén).
Ajalugu
Wade–Gilesile pani aluse Briti suursaadik Hiinas ja sinoloog Thomas Francis Wade, kes oli esimene hiina keele professor Cambridge’i Ülikoolis. Wade avaldas 1867. aastal esimese mandariini hiina keele Pekingi murde õpiku pealkirjaga "Yü-yen Tzŭ-erh Chi" (lihtsustatud: 语言自迩集; traditsiooniline: 語言自邇集). Teos sai hiljem Wade–Gilesi latinisatsiooni reeglistiku aluseks. Süsteem oli mõeldud hiina spetsialistidele hiina terminite transkribeerimiseks. Seda täiendas Briti-Hiina diplomaat Herbert Allen Giles ning tema poeg Lionel Giles, kes töötas kuraatorina Briti muuseumis.
Taiwan kasutas Wade–Gilesi aastakümneid de facto standardina. See eksisteeris koos teiste ametlike latinisatsioonidega, näiteks Gwoyeu Romatzyh (1928), Mandarin Phonetic Symbols II (1986) ja Tongyong Pinyin (2000). Guomindang ehk Rahvapartei propageeris Hanyu Pinyini süsteemi kasutamist president Ma Ying-jeou eduka valimiskampaania ajal 2008. aastal linnades, kus Rahvapartei liikmed linnapeadeks said. Praeguse presidendi Tsai Ing-weni valitsus, Demokraatlik Progressiivne Partei ja suurem osa Taiwani rahvast kasutab Wade–Gilesi süsteemi. Juriidilisi nimesid latiniseeritakse nii Wade–Gilesis kui ka teistes eespool mainitud süsteemides.
Alghäälikud ja lõpphäälikud
Tabelites on toodud välja:
Levico järv
Levico järv (itaalia keeles Lago di Levico) on järv Põhja-Itaalias Trentino-Alto Adige maakonnas Trento provintsis Levico Termes. Umbes kilomeetri kaugusel läänes asub Caldonazzo järv.
Anna Kaneelina
2019. aastal ilmunud debüütalbum "Anna Kaneelina" tõi Pärnojale Eesti Muusikaauhindadel 4 auhinda, sealhulgas võidu aasta albumi kategoorias. 2021. aastal astus Anna Kaneelina üles rahvusvahelisel festivalil Eurosonic Noorderslag.
2019–2021: debüütalbum "Anna Kaneelina"
Pärnoja debüütalbum "Anna Kaneelina" ilmus 2019. aasta veebruaris. Muusikutena löövad plaadil kaasa Erki Pärnoja, Joel-Rasmus Remmel, Peedu Kass ja Filip Leyman. Raadio 2 nimetas "Anna Kaneelina" nädala plaadiks ning 2020. aasta Eesti muusikaauhindade jagamisel pälvis Pärnoja albumi eest neli auhinda: aasta naisartist, aasta album, aasta alternatiiv-/indie-album, aasta debüütalbum.
2021. aastal esines Anna Kaneelina koos ansambliga rahvusvahelisel festivalil Eurosonic Noorderslag.
Anton Ohaka
Anton Ohaka (8. aprill 1894 Tallinn – 29. september 1947 Södertälje, Rootsi) oli Eesti kergejõustiklane.
1914–1916 parandas ta kaks korda Venemaa rekordit kettaheites ja kuulitõukes, samuti ühe korra odaviskes. Oli neil aladel ka eesti meister ning siirdus hiljem raskejõustikku. Töötas1924—1930 Sõjakooli spordiinstruktorina ja enne põgenemist Rootsi Tallinna Hipodroomi direktorina.
Ohaka suri Rootsis kopsuvähi tagajärjel ning on maetud Södertälje kalmistule.
Vanad ja kobedad
Osad
2. Kartulid (13.10.2000)
4. Pulma-aastapäev (27.10.2000)
5. Sviit (03.11.2000)
7. Saun (17.11.2000)
8. Kole lugu (24.11.2000)
10. Õppused (08.12.2000)
11. Tere, Aet! (15.12.2000)
12. Jõulud (22.12.2000)
13. Vana-aasta (31.12.2000)
15. Ennustajad (25.10.2001)
16. Ümbermaailmareis (01.11.2001)
17. Mäger (08.11.2001)
18. Kolimine (15.11.2001)
21. Tööle (06.12.2001)
22. Hale lugu (13.12.2001)
23. Jõuluime (20.12.2001)
24. Folkloor (27.12.2001)
25. Väino tütar (03.01.2002)
27. Sünnipäev (17.01.2002)
28. OSA1 (2007)
29. OSA2 (2007)
30. OSA3 (2007)
31. OSA4 (2007)
32. OSA5 (2007)
34. OSA7 (2007)
35. OSA8 (2007)
Uitru säär
pisi|Uitru säär (juuli 2008) Uitru säär on Ihasalu poolsaare tipus olev maasäär.
Säärel asub Ihasalu päevamärk.
Väike-Maarja kalmistu
pisi|Väike-Maarja kalmistu värav Väike-Maarja vana kalmistu on kalmistu Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Väike-Maarja asulas.
Kalmistu rajati Venemaa keisrinna Katariina II ukaasi põhjal 1774. aastal Väike-Maarja koguduse uus surnuaed kirikust põhja poole Ambla ja Rakvere mnt vahele. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks. Kalmistu paikneb Uudeküla – Väike-Maarja tee (Tamsalu maantee) ja Rakvere maantee vahelisel alal.
Nashi tasakaal
Nashi tasakaal on mänguteoorias kasutatav lahenduse leidmise kontseptsioon, mis on saanud nimetuse USA matemaatiku John Forbes Nashi järgi. Mittekooperatiivses mängus, kus osaleb vähemalt kaks mängijat ning iga mängija teab teiste mängijate strateegiaid, esineb Nashi tasakaal juhul, kui ükski mängija ei soovi muuta oma strateegiat, arvestades teiste osalejate strateegiavalikuid.
Juhul kui kõik mängijad on valinud strateegia ja keegi neist ei saaks mõne muu strateegia kasutamisel paremat tulemust, eeldusel et teised mängijad oma strateegiat ei muuda, moodustavadki selline strateegiate hulk ning neile vastavad tasud Nashi tasakaalu.
Kahe mängija kohta lihtsustatult väljendudes on Mari ja Jüri saavutanud Nashi tasakaalu siis, kui Mari teeb enda jaoks parima võimaliku otsuse, võttes arvesse ka Jüri otsust ja eeldades, et see parajasti ei muutu, ning kui Jüri teeb endale parima võimaliku otsuse, võttes arvesse Mari otsust ja eeldades, et see parajasti ei muutu.
Rakendusi
Mänguteoreetikud kasutavad Nashi tasakaalu mõistet, et ennustada tulemust olukorras, kus mitu inimest või institutsiooni teevad samal ajal strateegilisi valikuid ning iga osaleja tulemus sõltub nii tema enda kui ka teiste valikutest. John Nashi idee seisneb lihtsas põhimõttes, et mitme otsustaja valikute tulemust ei saa ennustada, kui võimalikke otsuseid analüüsitakse isoleeritult.
Nashi tasakaalu on kasutatud vaenulike situatsioonide analüüsiks, nt sõda ja võidurelvastumine. Samuti on seda kasutatud eesmärgiga uurida eri eelistustega inimeste koostöövalmidust, valuutakriise, mitme osalise hariduslike püüdluste tulemusi, õigusakte, nt keskkonnamäärusi, loodusressursside haldamist, turundusstrateegiaid ja isegi penaltite löömist jalgpallis.
Ajalugu
Nashi tasakaalu erijuhtumit on teadaolevalt esimesena käsitlenud 1838. aastal Antoine Augustin Cournot, kes rakendas seda oligopolide puhul. Cournot' teoorias valivad ettevõtted oma tootmismahu kasumi maksimeerimise järgi. Samal ajal sõltub optimaalne tootmismaht ka sellest, kui palju teised turuosalised toodavad. Cournot' tasakaal ilmneb juhul, kui iga ettevõte maksimeerib oma kasumi, arvestades ka teiste ettevõtete tootmismahtusid. Sel juhul on tegemist Nashi tasakaalu puhta strateegiaga. Seevastu Nashi tasakaal on laiem mõiste kui Cournot' tasakaal või Pareto-efektiivne tasakaal, sest Nashi definitsioon ei sisalda hinnangut tekkinud tasakaalu optimaalsusele.
Tänapäevases mänguteoorias kasutatav Nashi tasakaalu kontseptsioon on defineeritud segastrateegiate kaudu, kus mängijad valivad tõenäosusjaotuse, arvestades võimalikke valikuid. Segastrateegilise Nashi tasakaalu ideed tutvustasid John von Neumann ja Oskar Morgenstern oma 1944. aastal ilmunud raamatus "Mänguteooria ja majanduslik käitumine" ("The Theory of Games and Economic Behavior"). Siiski oli nende analüüs piiratud nullsummamängudega. Nad näitasid, et igas lõpliku valikute hulgaga nullsummamängus on segastrateegiaga Nashi tasakaal.
Mitteametlik definitsioon
Mittematemaatiliselt väljendudes on strateegiaprofiil Nashi tasakaal, kui ükski mängija ei saa oma strateegiat muutes suuremat tasu. Et mõista, mida see tähendab, tuleb kujutleda olukorda, kus igale mängijale tehakse teatavaks teiste strateegia. Järgmiseks küsib iga mängija endalt: "Teades teiste mängijate strateegiaid ja oletades, et need ei muutu, kas ma saaksin enda strateegia muutmisest kasu?" Kui vähemalt üks mängija saab vastata sellele küsimusele jaatavalt, siis selline strateegiate hulk ei ole Nashi tasakaal. Kui iga mängija eelistab jätta oma strateegia samaks või ei huvitu strateegia muutmisest, sest tema tasu jääks strateegia muutmisel samaks, siis selline strateegiaprofiil on Nashi tasakaal. Seega, iga strateegia Nashi tasakaalus on parimal viisil vastavuses kõigi teiste mängijate strateegiatega.
Nashi tasakaal võib vahel paista ebaratsionaalne, kui jälgida süsteemi väljastpoolt, sest Nashi tasakaal ei pruugi olla Pareto-efektiivne. Samuti võib Nashi tasakaal tekitada mitteratsionaalseid tulemusi järjestikustes mängudes, sest mängijad võivad teineteist n-ö ähvardada ebaratsionaalsete otsustega. Selliste mängude analüüsimiseks võib sobida paremini ideaalne Nashi tasakaal kui Nashi tasakaalu alamhulk.
Ametlik definitsioon
Olgu (S, f) mäng, milles on n mängijat, ning S_i on strateegiate hulk mängija i jaoks. on kogu strateegiaprofiilide hulk ja on selle tasufunktsioon punktis x \in S. Olgu x_i mängija i strateegiaprofiil ning olgu x_{-i} kõigi teiste mängijate strateegiaprofiil, välja arvatud ioma. Kui iga mängija valib strateegia x_i ning tulemuseks on strateegiaprofiil, siis mängija i tasu on f_i(x). Tasu sõltub valitud strateegiaprofiilist, st mängija i valitud strateegiast ning ka kõigi teiste valitud strateegiatest. Strateegiaprofiil x^* \in S on Nashi tasakaal, kui ükskõik mis mängija ükski ühepoolne strateegiamuudatus ei ole sellele mängijale kasumlik, st
Kui ülemine võrratus kehtib rangelt (≥ asemel on >) kõigi mängijate jaoks ning kõigi võimalike alternatiivsete strateegiate jaoks, siis nimetatakse tasakaalu rangeks Nashi tasakaaluks. Kui mõne mängija jaoks kehtib täpne võrdus x^*_i ja mõne muu strateegia vahel hulgas S, siis nimetatakse tasakaalu nõrgaks Nashi tasakaaluks.
Mängul võib olla puhta strateegia või segastrateegiaga Nashi tasakaal. Viimases valitakse puhas strateegia juhuslikult kindla tõenäosusega.
Nashi olemasoluteoreem
Nash tõestab, et kui lubada segastrateegiaid, siis igal lõpliku mängijate arvuga mängul, kus valida on lõpliku arvu puhaste strateegiate vahel, on olemas vähemalt üks Nashi tasakaal.
Nashi tasakaalu ei pruugi olemas olla, kui valikute hulk on lõpmatu ja mittekompaktne. Siia alla kuulub olukord, kus kaks mängijat nimetavad samal ajal naturaalarvu ning suurema arvu nimetaja võidab. Nashi tasakaal on aga olemas siis, kui valikute hulk on kompaktne ning pideva tasufunktsiooniga. See esineb olukorras, kus tasakaal on pidev segu puhastest strateegiatest, ehk mängus, kus kaks mängijat valivad reaalarvude 0 ja 1 vahel ning ühe mängija tasu (mille maksab teine mängija) võrdub ruutjuurega kahe valitud arvu vahest.
Koordinatsioonimäng
Koordinatsioonimängu näide on sõitmine teel vastutuleva auto suunas ning kohustus valida, kas sõita tee parem- või vasakpoolses servas. Esitatud näites on tasu 10 olukord, kus kokkupõrget autode vahel ei toimu, ning tasu 0 olukord, kus kokkupõrge toimub. Sel juhul saame mängu kirjeldada järgmise tasumaatriksiga.
Vangi dilemma
Kujutlege kahte vangi, keda hoitakse eraldi kongides ning keda kuulatakse samal ajal üle. Mõlemale pakutakse võimalust saada kaaskurjategija reetmise korral lühem vanglakaristus. Vang võib teise vangiga teha koostööd, st mitte midagi välja rääkida, või reeta kaaskurjategija, rääkides teise sisse. Juhul kui mõlemad annavad teineteise kohta infot, saavad nad suurema karistuse kui vaikimise korral. Tasumaatriksis kujutatud arvud on seda suuremad, mida lühem on karistus, st suurem arv tähendab suuremat tasu (väiksemat karistust).
Vangi dilemma korral sarnaneb maatriks koordinatsioonimänguga, kuid mõlemad mängijad saavad maksimaalse tasu (vt näide 3) vaid juhul, kui nende otsused on erinevad. Mõlemal mängijal on võimalik oma olukorda parandada, kui ta vahetab koostöö reetmise vastu, teades, et teise vangi parim otsus on reeta. Vangi dilemmal on seega üks Nashi tasakaal – mõlema vangi otsus teine reeta. Arutelu, mis näitab, et reetmine on parim valik, võiks olla näiteks järgmine: "Kui teine vang mu reedab, peaksin ka mina tema reetma (tasu = 1), sest tema reetmise ja minu vaikimise korral on minu karistus karmim (tasu = 0). Kui teine vang vaikib, siis peaksin ta ikkagi reetma, sest sel juhul on minu tasu maksimaalne (tasu = 3). Kui mõlemad vaikiksime, oleks minu tasu vaid 2."
Selle juhtumi on teinud läbi aegade üheks huvitavaimaks õppenäiteks asjaolu, et Nashi tasakaalu saavutamine on vangidele vähem kasulik kui koostöö tegemine, st vaikimine. Mõlemad saaksid kergema karistuse, kui kumbki ei räägiks midagi. Siiski saab vang parandada oma olukorda, murdes vastastikuse koostöö lepet. Sõltumata teise mängija valikust, on vangil alati kasulikum reeta.
Kirjeldatud juhtum on põhjustanud ka vääritimõistmist, sest Nashi tasakaalu puhul rõhutatakse sageli vajadust arvestada teiste mängijate strateegiatega ning seda tõlgendatakse sageli kui koostööd, kuid siin toodud näites ei ole koostöö Nashi tasakaal. Lisaks põhjustab eksiarvamusi asjaolu, et Nashi tasakaal ei ole mõlemale vangile kõige kasulikum olukord. Näiteks on Marek Strandberg 2012. aastal avaldanud Sirbis artikli, kus ta kirjeldab, et vangi dilemma juures on Nashi tasakaaluks mõlema vaikimine, mis ei ole õige. Teine võimalus tõlgendada ja õigustada Strandbergi arutluskäiku oleks see, kui reetmine tooks kaasa kõige kehvema tulemuse (isegi kehvema kui vaikimine, eeldusel et teine räägib). See aga ei ole mäng "Vangi dilemma", mis on defineeritud ülaltoodud viisil.
Stabiilsus
Stabiilsuse kontseptsiooni, mis on kasulik mitut tüüpi tasakaalu analüüsimisel, saab rakendada ka Nashi tasakaalu korral. Nashi tasakaal segastrateegiatega mängus on stabiilne, kui väike tõenäosuste muutus ühe mängija jaoks viib situatsioonini, kus on täidetud järgmised tingimused:
Kui mõlemad tingimused on täidetud, siis mängija, kelle segastrateegias toimus väike muutus, naaseb kohe Nashi tasakaalu. Sel juhul nimetatakse tasakaalu stabiilseks. Kui esimene tingimus ei pea paika, on tasakaal ebastabiilne. Kui aga ainult esimene tingimus peab paika, siis on tõenäoliselt selle mängija jaoks, kellel toimus muutus, kasutada lõpmatu hulk optimaalseid strateegiaid.
Stabiilsus on Nashi tasakaalu rakendamisel oluline, sest mängijate segastrateegiad ei ole üldjuhul detailselt teada, vaid neid tuleb tuletada mängus tehtud valikute statistilisest jaotusfunktsioonist. Sel juhul on väga ebatõenäoline, et praktikas esineb ebastabiilne tasakaal, sest iga vähimgi muutus kellegi strateegias viib tasakaalu kaotamiseni.
Esinemine
Kui mängus on olemas unikaalne Nashi tasakaal ning mäng vastab teatud tingimustele, siis jõutakse Nashi tasakaaluks vajalike strateegiate hulgani. Nashi tasakaalu tekkeks peavad olema täidetud järgmised tingimused.
Tingimused on täidetud
Doktoriväitekirjas pakkus John Nash välja kaks tõlgendust oma tasakaalukontseptsioonile, et näidata, kuidas saab tema tasakaalupunktid viia vaadeldavate nähtustega vastavusse. Üks tõlgendus on ratsionalistlik: "Kui eeldada, et mängijad on ratsionaalsed, teavad mängu struktuuri, mängitakse vaid ühe korra ning mängus on vaid üks Nashi tasakaal, siis mängijad mängivad sellesse tasakaalupunkti jõudmiseni." Selle idee formaliseerisid 1995. aastal R. Aumann ja A. Brandenburger artiklis "Epistemic conditions for Nash equilibrium" (Econometrica, 63, 1161–1180). Nad tõlgendasid iga mängija segastrateegiat kui hüpoteesi teiste mängijate käitumise kohta ning näitasid, et kui mäng ja mängijate ratsionaalsus on vastastikku teada, siis selline hüpotees peab olema Nashi tasakaal.
Teine tõlgendus on mängijate jaoks väiksemate piirangutega: "Ei ole tarvilik eeldada, et mängijatel on täielik teadmine mängu struktuuri kohta ning mängijatel ei pea olema võimekust ja vajadust läbida keerulist loogilist arutlusprotsessi. Eeldatakse, et on olemas mängijate kogum igale positsioonile mängus, mida mängivad kogumist juhuslikult valitud mängijad ajas pidevalt. Kui on olemas stabiilne keskmine sagedus, millega kogumi "keskmine mängija" kasutab mõnda puhast strateegiat, siis see stabiilne keskmine sagedus ongi segastrateegia Nashi tasakaal." (Vt H. Kuhn jt 1996, "The work of John Nash in game theory", Journal of Economic Theory, 69, 153–185.)
Kuivõrd tingimused, millal saab Nashi tasakaalu reaalselt mingis olukorras jälgida, on võrdlemisi piiratud, on see kontseptsioon üsna harva teejuhiks igapäevaste olukordade lahendamisel. Siiski on Nashi tasakaalul kui majandusteaduse ja evolutsioonibioloogia teoreetilisel kontseptsioonil selgitav jõud. Majandusteaduses on mängu tasuks üldjuhul varad (raha) vm, evolutsioonibioloogias geenide edasikandumine – mõlemad on tarvilikud tingimused elamiseks ja elu edasikandumiseks vastavates distsipliinides. Uurijad, kes neis valdkondades mänguteooriat rakendavad, väidavad, et strateegiad, mis ei tule toime eeltoodud hüvede maksimeerimisega mistahes põhjustel, surutakse turult või keskkonnast välja. Sellistes situatsioonides kasvab eeldus, et jälgitav strateegia on Nashi tasakaal, enamasti välja uurimusest.
Tõestus Kakutani püsipunktiteoreemi abil
Nashi algses, väitekirjas esitatud tõestuses kasutati Brouweri püsipunktiteoreemi. Lihtsam on näidata tõestust Kakutani püsipunktiteoreemi kaudu, nagu ta ise tegi seda oma 1950. aasta artiklis.