cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Katk Põhjasõja ajal
Katkuepideemia Eesti- ja Liivimaal
Katku viimased nähud olid 1713. aastal ja see nõudis rohkem elusid kui sõjategevus. 1712. aasta Eestis tehtud revisjon näitas, et katku suri Läänemaal 82,8%, Harjumaal 80,3%, Järvamaal 70,5%, Virumaal 70,4%, Hiiumaal 53,2% ja Vormsil 24,6% elanikkonnast. Kokku põhjustas katk kuni 200 000 inimese surma. Eesti rahvastik vähenes selle järel umbes 150 000 inimesele (umbes sama palju kui 1200. aasta paiku). See oli rahvastikukatastroof, kuigi puudutas eelkõige Lääne- ja Põhja-Eestit, kus oli lausa inimtühje piirkondi. Aastad 1710–1712 jäid siiski viimaseks suuremaks katkuepideemia levikuperioodiks.
Bever
Bever on mitme koha nimi:
Jalgpall 2020. aasta suveolümpiamängudel
Jalgpalliturniir 2020. aasta suveolümpiamängudel toimus 22. juulist kuni 7. augustini 2021 Jaapanis Tōkyōs. Algselt pidi see toimuma 23. juulist 8. augustini 2020, kuid suveolümpiamängud lükati koroonapandeemia tõttu järgmisse aastasse. Mängude ametlikuks nimetuseks jäi siiski "2020. aasta suveolümpiamängud". See on meeste jalgpalli 27. võistlus olümpiaturniiridel.
Lisaks olümpiavõõrustajale Tōkyōle mängiti matše ka Kashimas, Saitamas, Sapporos, Sendais ja Yokohamas.
FIFA-ga seotud liidud võivad saata meeskondi turniiril osalema. Meeste võistkonnad olid piiratud alla 23-aastaste mängijatega (sündinud 1. jaanuaril 1997. aastal või pärast seda), lubatud oli kuni kolm ülemängijat, samal ajal kui naiskondadele vanusepiiranguid ei seatud.
Võistluspaigad
Kokku kasutati seitset staadioni:
Meeste turniir
Eelmiste 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid:
A-alagrupp
Uuendatud pärast 28. juulil 2021 mängitud matše. Allikas: Tokyo 2020, FIFA
B-alagrupp
Uuendatud pärast 28. juulil 2021 mängitud matše. Allikas: Tokyo 2020, FIFA
C-alagrupp
Uuendatud pärast 28. juulil 2021 mängitud matše. Allikas: Tokyo 2020, FIFA
D-alagrupp
Uuendatud pärast 28. juulil 2021 mängitud matše. Allikas: Tokyo 2020, FIFA
ERP
ERP või Erp võib viidata järgnevale:
Jalgpall 2020. aasta suveolümpiamängudel
Väljalangemismängud
Allikas: Tokyo 2020, FIFA
Naiste turniir
Eelmiste, 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid:
Alagrupi mängud
Võistlevad riigid jagunesid kolme neljast võistkonnast koosnevasse alagruppi, mida tähistatakse alagruppidena E, F ja G, et vältida segadust meeste turniiri alagruppidega (kus on kasutusel tähiseid A kuni D). Iga alagrupi võistkonnad mängisid omavahel, kusjuures veerandfinaali pääses iga alagrupi kaks parimat võistkonda ja kaks parimat kolmandat kohta saanud võistkonda.
F-alagrupp
Uuendatud pärast 27. juulil 2021 mängitud matše. Allikas: Tokyo 2020, FIFA
G-alagrupp
Uuendatud pärast 27. juulil 2021 mängitud matše. Allikas: Tokyo 2020 FIFA
Kolmandal kohal olevate võistkondade paremusjärjestus
Uuendatud peale 27. juunil 2021 toimunud mänge. Allikas: Tokyo 2020
Lõplik paremusjärjestus
=Vaata ka=
Bleckley maakond
Bleckley maakond (Bleckley County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Cochran.
Ajalugu
Maakond moodustati 1912. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 13 063.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Voldemar Pahkla
Voldemar Pahkla (14. juuni 1920 Kenni, Lelle vald, Pärnumaa – 18. september 2012) oli eesti näitleja.
1937. aastal lõpetas ta Vändra progümnaasiumi.
1944 veebruarist augustini teenis Eesti vabatahtlikuna Soome armee 200. jalaväerügemendis, osales tõrjelahingutes Viiburi lahe ääres ja Vuoksil. 1944 augustis tuli tagasi Eestisse. 1945 mais mobiliseeriti Punaarmeesse, vabanes 1947.
Näitlejaks õppis ta pärast sõda Eesti Riiklikus Teatriinstituudis ja lõpetas 1951. aastal selle õppeasutuse viimase, kolmanda lennu. Juba õpingute kõrvalt hakkas ta alates 1947. aastast mängima noorsooteatri lavastustes. Pärast kooli lõpetamist asus tööle Kuressaare teatrisse, kus töötas kuni selle likvideerimiseni 1960. aastate alguses.
Tema edasine näitlejakarjäär kulges Rakvere Teatris, kus Pahkla töötas aastatel 1952–1984.
Breukelen
Breukelen on linn Hollandis Utrechti provintsis. Linna järgi on nimetatud New Yorgi linnaosa Brooklyn.
Voldemar Pahkla
Viimastel eluaastatel elas endine näitleja Lääne-Virumaal Haljala vallas Essu külas. Ta on maetud Haljala surnuaiale.
Pearly Beach
Pearly Beach on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Overbergi ringkonnas Overstrandi vallas. Pearly Beach asub Atlandi ookeani rannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pearly Beachi elanikest mustanahalisi aafriklasi 48,27%, valgeid 39,06%, värvilisi 11,90% ja teisi 0,86%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 45,53%, koosa keelt 44,28% ja inglise keelt 9,13%.
Pentagoni uforaport
pisi|Dokumendi tiitelleht Pentagoni uforaport on Ameerika Ühendriikide kaitseministeeriumi (teise nimega Pentagoni) koostatud ja avalikustatud 9-leheküljeline aruanne, mis annab ülevaate 16 aasta jooksul (novembrist 2004 kuni märtsini 2021) dokumenteeritud 144 ufo juhtumi kohta. Raportis on lühendi "UFO" (ingl unidentified flying object, tuvastamata lendav objekt) asemel kasutatud lühendit "UAP" (unidentified aerial phenomena, tuvastamata õhufenomen). Aruanne avalikustati 25. juunil 2021.
Juhtumid
Enamik vaadeldud õhufenomenidest segasid plaanijärgset sõjaväelist treeningut või muud sõjaväelist aktiivsust. 144 dokumenteeritud vaatlusest 80 on mitmete sensoritega jäädvustatud (sh radarid, infrapuna, elektrooptika, isesihtivad relvaotsijad), kaasa arvatud ka inimvaatlus. 11 aruandes on kirjeldatud olukordi, kus piloodid peaaegu põrkusid UAPga kokku.
Arenenud tehnoloogia
18 juhtumis (esitatuna 21 aruandes) UAPd demonstreerisid ebatavalisi liikumismustreid või lennuomadusi. Osad UAPd püsisid statsionaarselt õhus, liikusid vastutuult, manööverdasid äkiliselt või liikusid suurtel kiirustel ilma nähtava tõukejõumehhanismita (näiteks reaktiivmootor, turbiinid). Osades juhtumites sõjaväe lennusüsteemid tuvastasid raadiolaineid, mis olid UAP märkamisega seotud.
Järeldused
Raportis on toodud välja, et UAPd on selge oht lennundusele ja võimalik väljakutse Ameerika Ühendriikide riiklikule julgeolekule.
Ajalugu
2017. aastal lekitati internetti kolm Ameerika Ühendriikide mereväe videot, millel on näha tuvastamata õhusõidukeid. Lekitajad olid kaks endist kaitseministeeriumi töötajat Christopher Mellon ja Luis Elizondo, kes tahtsid valitsuse tähelepanu juhtida potentsiaalsele julgeolekuohule. Videote lekkimise järel astusid juhtumitega seotud piloodid komandör David Fravor, leitnant Ryan Graves ja leitnantkomandör Alex Dietrich aegamisi samuti avalikkuse ette, andes intervjuusid ja avalikke tunnistusi.
Aastal 2019 lekitati veel kaks mereväe videot ja kolm fotot. Igaühel neist on näha ebahariliku väljanägemise ja lennuvõimega õhusõidukeid.
Aprillis 2020 kinnitas Pentagon 2017. aastal lekkinud kolme video autentsust, seletamatust ja avalikustas need ka ise. Aprillis 2021 kinnitas Pentagon ka 2019. aastal jooksul lekkinud materjali autentsust, kuigi neid ise ei avalikustatud.
Aastate jooksul sagenenud lekked, nende autentsuse kinnitamine Pentagoni poolt ja asjaosaliste ülesastumised püüdsid avalikkuse tähelepanu. Detsembris 2020 esitas Ameerika Ühendriikide Kongress kaitseministeeriumile käsu 180 päeva jooksul koostada aruanne, mis käsitleb tundmatuid õhufenomene ja nende potentsiaalset ohtu Ameerika Ühendriikide julgeolekule. Aruanne avalikustati 25. juunil 2021.
Harju KEK
Harju KEK AS on Eesti ettevõte, mis alustas tegevust 1956. aastal. Selle põhitegevuseks on tänapäeval kinnisvara arendamine ja haldamine ning investeeringute juhtimine.
Harju KEK alustas tegevust 1956. aastal kooperatiivse ettevõttena, tegutsedes ehituse ja ehitusmaterjalide tootmise valdkonnas. 1960. aastate lõpul tootmismahtude kasvades täiustati ettevõtte juhtimisstruktuuri ning loodi spetsialiseeritud tootmisüksused. Tootmispindade ehituse ja arendusega pandi alus tööstuspargi kujunemisele Keilas. 1988. aastal tekkisid esimesed välissuhted, mis hiljem arenesid koostööks rahvusvaheliselt tuntud ettevõtjatega nagu ABB, NOKIA, GLAMOX ja ENSTO.
Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamine 1991. aastal tõi kaasa muutused seadusandluses. Harju KEK reorganiseeriti äriühinguks ning allüksused tütarettevõtjateks. Koostöös välisfirmadega hakati looma erinevaid ühisettevõtteid.
1960. aastad
02.04.1956 asutasid viie kohaliku kolhoosi esindajad maaehitusettevõtte Keila Kolhoosidevahelise Ehitusnõukogu.
1958. aastal tekkis ühinemiste tulemusena Harju Kolhoosidevaheline Ehituskontor, mis tegeles ehitusega ümberkaudsetes kolhoosides. Hiljem arenes sellest välja Harju KEK.
Paralleelselt ehitamisega arendati abitootmist – oli rajatud oma paemurd ja killustikutootmine.
Pallacanestro Varese
Klubi on kümme korda tulnud Itaalia meistriks korvpallis: 1961, 1964, 1969, 1970, 1971, 1973, 1974, 1977, 1978, 1999.
Harju KEK
1960. aastad
1963. aastal tegutses kontor juba 26 kolhoosi ühisettevõttena. Korrigeeriti ehituspoliitikat: kui varem oli kogu ehitusjõud samaaegselt killustatud paljude objektide vahel, siis nüüd koondati see väiksemale arvule objektidele. Kümnendi lõpus kiirenes ehitustempo ja töö muutus efektiivsemaks
Pallacanestro Varese
Klubi asutati 1946.
Harju KEK
1970. aastad
Kümnendi algusaeg nõudis uute tootmisbaaside rajamist. Loodi elektritööde jaoskond ning hakati tootma elektrikilpe ja kaablit.
Pallacanestro Varese
2010. aastast mängib klubis Kristjan Kangur. 2011–2013 mängis seal Janar Talts.
Harju KEK
1970. aastad
Avati elektroonikatsehh ja elektromehaanika tsehh.
Moodustati spetsialiseeritud tööde valitsus, mis tegeles side- ja lõhkamistöödega. Kümnendi keskel hakkas arenema elamuehitus ning Harju KEKi ehitusmaht kasvas 12-25% aastas.
Koos elamuehituse kasvuga suurenes ka viimistlustööde maht ning tekkis suurem nõudlus kvalifitseeritud tööjõu värbamisel. Kümnendi lõpuks kasvas hüppeliselt ehituskvaliteedi tase.
1980. aastad
Kümnendi peamiseks märksõnaks oli organisatsiooni ümberstruktureerimine.1982. aastal loodi Eritööde Ettevõte Harju Elekter.
Keila Ehitusvalitsuse baasil loodi 3 eraldi ehitusvalitsust. Alustati atsetüleeni tootmist. Ehitati uus saeveski.
1986. aastal oli Harju KEK-is töötajaid 2158. Valmis Harju KEK-i peahoone, mis oli 1985. aasta parim ehitis Eesti NSV-s ning sai preemia.
Moodustati 2 iseseisvat ettevõtet – Harju KEK ja Mõigu KEK.
1990. aastad
Oluliseks muutusid välismajandussidemed: tekkisid partnerid nagu Stiebel Eltron, ABB, NOKIA, Glamox, Ensto jpt.
Külastati valgusteid tootva firma Glamox tehaseid Soomes ja Norras eesmärgiga luua ühisettevõte. Hiljem järgnes sellele koostöölepingu allakirjutamine.
Koostööst firmaga Nokia Kaapeli OY sündis 1992. aastal teinegi ühisettevõte – AS Keila Kaabel.
Loodi ühisettevõte Soome firmaga Paiko OY, mis muutus ülemaailmse kontserni ABB tütarettevõtteks. Koostööleping viis ühisettevõtte ABB Harju Elekter moodustamiseni.
Harju KEK-i 45% osalusel asutati AS Ensek (hilisem Ensto Ensek), mis hakkas teostama metalltoodete kuumtsinkimist. Ettevõttest kujunes üks Keila Tööstuspargi suuremaid rentnikke.
Kümnendi lõpul erastati kogu Harju KEK-ile kuuluv elamufond.
21. sajand
Natuke enne sajandivahetust kanti kõik OÜ Harju KEK ja tütarettevõtted Äriregistrisse. Hiljem muudeti Harju KEK aktsiaseltsiks.
Enne sajandivahetust 1997. aastal noteeriti AS Harju Elekter aktsiad Tallinna Väärtpaberibörsil.
Aastal 2000 asutati tütarettevõte AS Laagri Vara ja pandi nurgakivi Laagri Ehitusmarketile.
2004. aastal sõlmiti tootmishoone rajamise leping ettevõttega AS Ensto Ensek, kellele anti hoone pikaajaliselt üürile.
Alustati Allika Tööstuspargi arendamist.
2012. aastal avati Bauhofi kauplus Keilas, millele eelnes üürilepingu sõlmimine Harju KEK-i ja Bauhofi vahel.
2014. Korterelamute kinnistu Valge tn 10 planeerimistööd.
Soetati tänased Valdmäe Tööstuspargi kinnistud Laagris, Tänassilma piirkonnas. Kommunikatsioonide ehitus.
Kalmistu tee kolme korterelamu edukas arendus Tallinnas.
Valgustuslahenduste tootja Glamoxi hoonete laiendus.
2017. alustati Keila Tööstuspargis Keki tn 1 ärimajade ehitusega.
Varivere tee kinnistute soetamine, millega alustati A11 Äripargi arenduse ettevalmistusega.
Hoone omandamine Tallinna vanalinnas Harju tn 11/Müürivahe tn 1.
Tänapäev
Ettevõtte omanduses on ligi 100 hektarit äri- ja tootmismaad ning kokku üle 60 000 m2 väljaüüritud pinda. Ettevõtte suurimad äri- ja tööstuspargid on Keila Tööstuspark Keila linnas, A11 Äripark Tallinna ringtee ääres ja Valdmäe Tööstuspark Tänassilmas.
Ettevõtte suurimad kliendid äri- ja tööstusparkides on Harju Elekter, Ensto Ensek, Glamox, Prysmian Group Baltics, Bauhof, Würth, Onninen, Harmet HBR, Stark Logistics, Tamrex, Automaailm, PMC Hydraulics ja paljud teised tugevad ettevõtted.
Vennad Le Nainid
Antoine Le Nain (u 1588–1648), Louis Le Nain (u 1593–1648) ja Mathieu Le Nain (u 1607–1677) ehk vennad Le Nainid olid 17. sajandi Prantsusmaa olustikumaalijad. 21. sajandil peetakse Le Nainide teoseid ühistööks, kuid 20. sajandi alguses vaadeldi vendi kui iseseisvaid kunstnike. pisi|Vennad le Nainid. "Suitsetajad interjööris". [[1643.]] Realismi ajaloos on vennad pälvinud tähelepanu lihtrahva tõetruu, väärika ja ilustamata kujutamise eest. Teostes tajutav lihtrahva lembus paistis Louis XIII aegses realistlikus liikumises silma prantsuspärase tõearmastuse ja lihtsuse poolest.
Elulugu
Kolm venda sündisid Laoni linnas või selle lähedal Põhja-Prantsusmaal. Täpsed sünniajad ei ole teada, sest kirikuraamatud on sõdades hävinud. Ajaloo vältel on vendade sünniaastad lahkhelisid tekitanud, kuid tänapäeval arvatakse enamasti, et Antoine Le Nain sündis 1588. aastal, Louis Le Nain 1593. aastal ja Mathieu Le Nain 1607. aastal.
Le Nainide isa Isaac Le Nain oli Vermandois' kuninglik seersant ja ema Jehanne Prévo kuningliku seersandi tütar. Vennad olid pärit rikkast perekonnast, kuid siiski olid maaelu ja talurahvas neile lähedased. Isa administratiivsed ülesanded andsid Le Nainidele võimaluse kasvada üles maalähedases keskkonnas, kus nad tutvusid talupoegade ja viinamarjakasvatajate eluviisiga. See andis vendade maalidele usutavuse ja oli ka enamiku teoste inspiratsiooniks. Le Nainide menu saab alguse nende sünnipaigast.
Le Nainide väljaõppe kohta ei ole palju teada. On oletatud, et vennad õppisid välismaise maalija käe all. Sellele viitab vendade stiili sarnasus flandria maalikunstiga.
1630. aastateks olid Le Nainid kolinud Pariisi Saint-Germain-des-Prés' kloostri lähedale, kus nad elasid vanima venna Antoine'i asutatud töökojas. Ka siis ei kaotanud vennad maalähedust ega sidet oma sünnipaigaga.
Pariisis saatis vendi suur edu. Lisaks asutatud ateljeele päris Antoine Saint-Germain-des-Prés' maalikunstniku tiitli. Olles kunstnike gildi liige, sai Antoine oma nooremad vennad töökotta tasuta tööle võtta. 1648. aastal nimetati Le Nainid Kuningliku Maalikunsti ja Skulptuuri Akadeemia liikmeteks. Samal aastal haigestusid Louis ja Antoine. Tõenäoliselt oli tegu mõne 17. sajandi nakkushaigusega. Vennad surid kahepäevase vahega.
Pärast vendade surma vähenes Mathieu maalitud teoste kogus märkimisväärselt. Lisaks 1633. aastal saadud Pariisi linna maalikunstniku ametile sai Mathieu 1662. aastal Püha Miikaeli ordu rüütliristi krae. Rüütliks löömise ja aadlimeheks saamise tulemusel nimetas noorim vend ennast Sieur de Jumelle'iks. Ta suri 20. aprillil 1677. aastal. Teadaolevalt ei abiellunud vendadest ükski ega saanud ka järglasi.
Looming
pisi|Louis Le Nain. "Heinamaalt kojutulek" ("Heinakäru"). [[1641. ]] Le Nainide teoseid on peetud sarnaseks hollandi 17. sajandi kunstiga ja vastandatud Prantsusmaa õukonna tellitud kunstiga. Kui kuningakoda hindas kõrgelt ideaalmaastikke ja antiikmütoloogiat, siis Le Nainide looming oli suunatud keskkihile ehk kolmandale seisusele: kodanlastele, talurahvale ja jõukamatele käsitöölistele. Vastupidi Hollandile, kus kolmas seisus oli 17. sajandil tõusuteel, oli Prantsusmaa keskkiht allasurutud. Seega on maalid võrreldes kergemeelsema hollandi kunstiga tõsisemad, kargemad ja mehisemad. pisi|Louis Le Nain, Antoine Le Nain, ?. "Sepp". 1642–1643 Oma maalidel kujutasid Le Nainid lihtrahvast, enamasti tõsiseid ja väärikaid talupoegi. Maalide kaudu soovisid nad näidata, kui vilets on lihtrahva olme ja kui raske nende töö. Vennad maalisid prantsuspärase rahulikkusega talupoegade elu, kujutades tagasihoidlikke inimesi väärikalt, kohati lausa suursugustena. "Sepp" ("La Forge") (1642–1643) sai maaelu kujutavate maalidega võrdselt tähelepanu. Tegu on ühe enim imetletud ja jäljendatud 19. sajandi maaliga Louvre'is. Teose kompositsioon, valgus ja ruumikäsitlus on tugevalt Caravaggiost mõjutatud. pisi|Antoine Le Nain. "Väikesed kaardimängijad". [[1640–1645]] pisi|Mathieu Le Nain. "Muusikud". Le Nainid töötasid sageli ühe maali kallal koos. Seda, kui palju ja mida keegi vendadest tegelikult maalis, on keeruline kindlaks teha. Maalidel puudub eesnimi, kirjas on vaid "Lenain". Lisaks ei ole ükski pärast 1648. aastat valminud teos dateeritud. 20. sajandi alguses lähtuti maalide hindamisel sellest, mida iga venna kohta traditsiooniliselt teati. Võimsaid ja väärikaid talupoegade stseene on peetud Louis' teosteks. Neis esineb rohkelt halle ja pruune toone ning vabaõhuvalgust. Ka interjöör on maalidel kujutatud ühtlases valguses. Talupojad on žestides vaoshoitud ja ettevaatlikud, kurbade, kuid väärikate pilkudega.
Antoine on maalinud rühma väikesemõõtmelisi ja rikkaliku paletiga perekonnastseene, peamiselt lastest. Ühtlases valguses toimuv tegevus, erksad värvid ja vaba olek on temale omased jooned. Maalides puudub chiaroscuro ehk tugev kontrast heleda ja tumeda vahel. Antoine'i maalitud portreedes, mille raamid olid tihti vasest, tuleb hästi esile julge tehnika ja vaistlik realism.
Mathieud peetakse peamiselt portreede ja rühmaportreede autoriks. Eklektilisem stiil viitab taas Hollandi mõjule. Tema lemmikmodellideks olid intensiivsete pilkudega noored sõdurid, sulgedega mütsides ja pitsklappides mehed, kes istusid laua ümber või mängisid kaarte. Mathieu oli vendadest ainuke, kes loobus maaelu stseenidest.
Religioosseid maale peetakse vendade koostööks.
Mitmed teadlased ei nõustu ülaltoodud jaotusega ning käsitlevad kõiki vendade teoseid ühistööna.
Aastatel 1978–1979 korraldati Pariisis näitus Le Nainide elutööst. Väljapanek toonitas just Louis' tähtsust ja tema maalid tõid vendadele enim tähelepanu. Vaatajaid köitis eelkõige talupoegade töötlematus ja siirus. Viimasel ajal on hakatud kahtlustama, et vennad ei maalinud talurahvast, vaid hoopis paremini riietatud kodanlasi.
Verhnjaja Hava rajoon
Verhnjaja Hava rajoon (vene keeles Верхнехавский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Voroneži oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Verhnjaja Hava küla.
Rajoon piirneb põhjas Lipetski oblastiga (Usmani ja Dobrinka rajooniga), idas Ertili rajooniga, kagus Panino rajooniga, edelas Novaja Usmani rajooniga ja läänes Ramoni rajooniga.
Rajooni pindala on 1230 km². Elanike arv oli 2012. aastal 25 135, 2009. aastal 24 501 ja 2002. aastal 26 656.
Verhnjaja Hava rajoonis on 65 asulat, mis kuuluvad 17 külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Hava ja Usman.
Pac-Mani kaitse
Pac-Mani kaitse (inglise keeles Pac-Man defense) on äristrateegia, mille aluseks on kavatsus võtta üle potentsiaalset konkurenti ettevõtte omandamise või hävitamise kaudu. Põhimõte on võetud mängust Pac-Man, kus mängijal on võimalus vahetada positsiooni põgenemisest järelejõudmisele.
Strateegia rakendamine
Selleks, et saada kontroll teise ettevõtte üle, peab ettevõte omandama soovitud ettevõtte aktsiaid ja sellest tuleneb vajadus rahaliste vahendite järele. Üks nendest võimalustest on oma ettevõtte aktsiate müük. Teine võimalus on raha laenamine pangast.
Näidised
Pac-Mani kaitse on suhteliselt haruldane strateegia, kuid seda on edukalt kasutatud mõnel kõrgetasemelisel juhul. 1982. aastal kasutas Bendix Corporation Pac-Man kaitset, et tõrjuda Martin Marietta vaenulikku ülevõtmiskatset. Bendix ostis osaluse Martin Marietta's, mis muutis viimase haavatavaks Bendixi ülevõtmiskatsete suhtes. Seejärel tegi Bendix vastupakkumise Martin Marietta omandamiseks. Lõpuks leppisid kaks ettevõtet kokku sõbralikus ühinemises.
2005. aastal üritas Porsche omandada kontrolli Volkswageni üle. Kuid 2008. aasta kriisi tõttu pidi Porsche müüma Volkswageni aktsiad, kuna laenude tagasimaksed olid maksejõuetuks muutunud. Volkswagen kasutas seejärel olukorda ära ja ostis 49,9% Porsche aktsiatest (sel ajal oli see suurim kogus Porsche aktsiaid, mis turul saadaval oli).
Andreas Redeken
Andreas Redeken (surnud 1650 või 1651), Kuressaare bürgermeister,
Abikaasa Apollonia Weimar.
Poeg Andreas von Redkenhof (surnud 1702), Kangruselja mõisnik.
Kyriákos Pierrakákis
Kyriákos Pierrakákis (Κυριάκος Πιερρακάκης; sündinud 8. augustil 1983 Ateenas) on Kreeka poliitik.
Ta on 2019. aastast Kyriákos Mitsotákise valitsuse digitaalpoliitika minister.
Piimakamber
Piimakamber oli talumajapidamises piima, piimasaaduste ja piimanõude hoidmise ning piima töötlemise ruum või eraldi ehitis.
Rehielamus ehitati kambri räästaaluse alla väikese lisakatusega ruum, kus hoiti piima ning suvel ka magati.
Sirptiibkoilased
Sirptiibkoilased (Ypsolophidae) on putukate sugukond liblikaliste seltsist.
Eesti liblikatest kuulub sellesse sugukonda kaks perekonda – karvaskoi (Ochsenheimeria) ja sirptiibkoi (Ypsolopha).
Nick Cousins
Nick Cousins (sündinud 20. juulil 1993 Belleville'is, Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Florida Panthers.
Aastatel 2009–2013 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Sault Ste. Marie Greyhounds.
2011. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i draft'is 68. valikuna. Flyersiga sõlmis ta 2012. aasta märtsis kolmeaastase lepingu. Ta mängis enne NHL-i American Hockey League'is (AHL) Flyersi tütarklubis Adirondack/Lehigh Valley Phantoms. NHL-is tegi Cousins debüüdi 17. märtsil 2015 mängus Vancouver Canucksi vastu. Esimesel hooajal ta NHL-is 11 mänguga ühtegi resultatiivsus punkti ei kogunud, kuid järgmisel, 2015/16. hooajal, 38 mänguga 6+5.
2019. aasta juulis sõlmis Cousins üheaastase lepingu Montreal Canadiensiga. 2020. aasta veebruaris kaubeldi Cousins Vegas Golden Knightsi, kus ta mängis hooaja lõpuni. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta kaheaastase lepingu Nashville Predatorsiga. 2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Florida Panthersiga.
Vabade Eestlaste Põllumajandusliit
Vabade Eestlaste Põllumajandusliit (lühend VEPL) 1949. aastal asutatud väliseestlaste põllumajandusorganisatsioon, mille eesmärk pärast Nõukogude okupatsiooni säilitada eksiilis Eesti rahvusvahelised suhted põllumajandusorganisatsioonidega.
Aastast 1956 VEPL Euroopa Põllumajandusliidu täisliige.
VEPLi eesotsas oli 1950–1980 Tõnis Kint.
Vince Gilligan
Ta on tuntuks saanud televisioonisarjade stsenaristina; ta on kirjutanud näiteks ülieduka seriaali "Breaking Bad" ("Halvale teele") ja selle eelloo "Better Call Saul" stsenaariumi. Ta oli ka maailmakuulsa seriaali "X-Files" ("Salatoimikud") stsenarist ja produtsent.
Paul Karp
Paul Karp (1. aprill 1905 – 7. detsember 1981) oli eesti dirigent, tromboonimängija ja muusikapedagoog.
1944–1950 oli ta Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri peadirigent.
Tšiili ralli
Tšiili ralli (hispaania keeles Rally Chile) on Tšiilis toimuv autoralli maailmameistrivõistluste etapp.
Esimene Tšiili ralli toimus 2019. aastal Bío-Bío piirkonnas Concepcióni provintsis Talcahuanos. See koosnes 16 katsest, mis tegi kokku 304,81 kilomeetrit.
Brantley maakond
Brantley maakond (Brantley County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Nahunta.
Ajalugu
Maakond moodustati 1920. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 18 411.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Eesti Maa-Keskerakond
Eesti Maa-Keskerakond oli Eesti paremtsentristlik erakond. Aastal 1996 liitus erakond Eesti Sotsiaaldemokraatliku Parteiga ja moodustati uus erakond: Mõõdukad. Eesti Maa-Keskerakonda on võrreldud Põhjamaade agraartsentristlike parteidega.
Eesti Maa-Keskerakonna viimane juht oli Vambo Kaal.
Tiit Vahenõmm
Tiit Vahenõmm (sündinud 27. septembril 1974 Sakus) oli Saku valla vallavanem.
Ökosüsteemi taastamise kulu
Ökosüsteemi taastamise kulu (inglise keeles ecosystem restoration cost) on ökoloogilisest tasakaalust välja viidud keskkonnaobjekti taastamise kulu. Näiteks kaevandatud alade korrastamine, mille puhul taastatakse ka kõik varasemad taime- ja loomaliikide elupaigad. Ökosüsteemi taastamise kulu väljendatakse rahas.
Ftalotsüaniin
Ftalotsüaniin on intensiivse sinakasrohelise värvusega sünteetiline aromaatne makrotsükliline ühend. Sõna ftalotsüaniin tuleneb kreekakeelsetest sõnadest naphta (kivi, õli) ja cyanine (tumesinine). Struktuurilt sarnaneb see looduses leiduvate porfüriinidega, näiteks hemoglobiini, klorofülli ja B-vitamiiniga. Ftalotsüaniinid moodustavad suurema osa perioodilisussüsteemi elementidega kompleksühendeid, mis on samuti intensiivse värvusega. Metallftalotsüaniinide puhul on tsükli keskel olevad vesinikuaatomid asendatud metalliga.
Omadused
Metallivaba ftalotsüaniin (lühendatult H2Pc) ja selle metalliderivaadid ei lahustu vees ega ka tuntud orgaanilistes lahustites. Kompleksid lahustuvad vähe 1-kloronaftaleenis, püridiinis, püridiineetris ja kinoliinis, kuid lahuste seismisel kipuvad nad teatud määral sadenema. Pürroolsete lämmastike protoneerumise tõttu lahustuvad ftalotsüaniinid hästi veevabas vesinikfluoriidhappes, kontsentreeritud fosfor- ja väävelhappes, samuti kloorsulfoonhappes, etüülväävelhappes ja trikloroäädikhappes. Hapete lahjendamisel veega kompleksid sadenevad. Metalliga seotud ftalotsüaniinid kaotavad hüdrolüüsi käigus metalliaatomi. Hüdroksüalumiinium-, kloroalumiinum-, berüllium- ja magneesiumftalotsüaniin moodustavad hüdraate. Paljud ftalotsüaniiniühendid on termiliselt väga stabiilsed, nad ei sula, aga nad sublimeeruvad 500–800 K juures. Näiteks CuPc sublimeerub inertgaaside juuresolekul (lämmastik, süsihappegaas) temperatuuril >500 kraadi.
Metallivabad ftalotsüaniinid neelavad valgust tugevalt 600–700 nm piirkonnas, seega need materjalid on sinised või rohelised. Kui kompleks sisaldab metalliaatomit, lükkuvad neeldumised pikematele lainepikkustele. Värv võib muutuda sinisest roheliseks või siis värvituks (kui neeldumine toimub infrapunases alas). Struktuurilt sarnanevad ftalotsüaniinid teiste makrotsükliliste pigmentidega, eriti aga porfüriinidega. Mõlemal on pürroolisarnast alaühikut, mis on ühendatud nii, et moodustuks 16-lüliline tsükkel. Pürroolisarnased tsüklid, kaasa arvatud H2Pc, sarnanevad väga isoindooliga. Nii porfüriinid kui ka ftalotsüaniinid käituvad kui planaarsed neljahambalised dianioonsed ligandid, mis seovad metalliaatomeid nelja sissepoole suunatud lämmastiku tsentrite külge. Sellised kompleksid on tavaliselt Pc2- derivaadid, H2Pc konjugeeritud alused.
Tuntakse paljusid ftalotsüaniini derivaate, kus makrotsüklis olevad süsinikuaatomid on asendatud lämmastikuga või kus tsükli vesinikuaatomid on asendatud erinevate funktsionaalrühmadega, näiteks halogeen-, hüdroksüül-, amino-, alküül-, arüül-, tiool-, alkoksü-, nitro- jt rühmadega.
Ajalugu
Ftalotsüaniinid avastati juhuslikult. A. von Braun ja Jacques Tcherniac sünteesisid 1907. aastal 2-tsüanobensamiidi ning said kõrvalproduktina metallivaba ftalotsüaniini. 20 aastat pärast selle avastuse tegemist, 1927. aastal, proovisid Henri de Diesbach ja Edmond von der Weid sünteesida 1,2-dibromobenseeni reageerimisel vasktsüaniidiga vastavat nitriili. Selle asemel said nad produktiks hoopis sinise ühendi, mille analüüsimisel tehti kindlaks, et tegu on vaskftalotsüaniiniga. Reginald Patrick Linstead ja tema kaastöötajad valmistasid mitmeid metallftalotsüaniine, töötasid välja sünteesimismeetodeid ja selgitasid nende ühendite struktuuri. Reginald Patrick Linstead võttis samuti esimesena kasutusele mõiste ftalotsüaniin. Alates Teise maailmasõja lõpust on ftalotsüaniinipigmendid laialdaselt kasutusel.
Süntees
Kui kuumutada ftalaathappe derivaate, mis sisaldavad asendusrühmadena lämmastikku, moodustub ftalotsüaniin. Tuntud prekursorid on ftalonitriil ja diimiidisoindool. Ftaalanhüdriidi kuumutamisel koos karbamiidiga saadakse divesinikftalotsüaniin. Need reaktsioonid toimuvad metallisoolade olemasolul efektiivsemalt. Teised prekursorid on näiteks o-tsüanobensamiid, ftaalimiid.
Ei ole ühte kindlat meetodit, mida saaks kasutada kõikide metallftalotsüaniinide valmistamiseks, kuid mõnda meetodit saab kasutada mitmete metallikomplekside moodustamiseks. Põhilised meetodid on järgmised:
1. Ftalonitriili reaktsioon metalli või metallisoolaga
3. O-tsüanobensamiidi reaktsioon metalliga
4. Ftalotsüaniini reaktsioon metalliga, mis moodustab stabiilsema ftalotsüaniini
Kasutusalad
Algselt kasutati ftalotsüaniine värvides ja pigmentides, sest nad on stabiilsed termilise ja keemilise lagundamise suhtes ning neil on nähtavas alas väga intensiivne neeldumisspekter. Maailmas toodetakse aastas umbes 80 000 tonni ftalotsüaniine, mille väärtus küündib üle ühe miljardi USA dollari. Toodetud hulgast üle 95% on värvained, sellest 40% kasutatakse trükivärvide ning umbes 30% lakkide ja värvide valmistamiseks. 20% plastide värvimiseks ja ülejäänud 10% kasutatakse muudel alaldel. Ftalotsüaniinide ja nende metalliderivaatide uurimine on hiljuti pälvinud suure tähelepanu, sest lisaks värvide ja pigmentide tootmisele saab neid kasutada uute molekulaarsete materjalide valmistamiseks elektroonikas ja optoelektroonikas. Praegusel ajal kasutatakse ftalotsüaniine ka keemilistes sensorites, fotodünaamilises vähiteraapias, vedelkristallides ja mittelineaarsetes optilistes materjalides. Samuti on omandanud suure tähtsuse nende ühendite redoksomaduste uurimine, sest tänu väga heade elektroni ülekande omaduste tõttu kasutatakse ftalotsüaniine ka elektrokromismis ja energiatootmise seadmetes.
Mürgisus ja ohud
On tõendeid, et kokkupuude ftalotsüaniinidega võib vasepuuduse tõttu põhjustada sünnidefekte arenevas embrüos.
Paul Johann Knieper
Paul Johann Knieper (ka Paul Johann Kniper; 1690 Tallinn – 11. detsember/22. detsember 1750 Jõhvi) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastal 1707 Tallinna Gümnaasiumis, seejärel (immatrikuleeriti 13. oktoobril/24. oktoobril 1709) Tartu Ülikoolis. Ordineeriti 14. veebruaril/25. veebruaril 1711 õpetajaks.
Peter Hook
pisi|Peter Hook 2005. aastal. Peter Hook (sündinud 13. veebruaril 1956) on inglise basskitarrist.
Paul Johann Knieper
Ta oli aastatel 1711–1750 Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja, lisaks oli ta veel aastatel 1744–1750 Iisaku koguduse õpetaja; sai 1. veebruaril/12. veebruaril 1734 Viru ja Alutaguse praostkonna praostiks ja 8. veebruaril/19. veebruaril 1734 Eestimaa konsistooriumi assessoriks. Ta oli aastast 1725 Atsalama mõisa omanik. Ta pooldas vaimulikku kirikujuhti; korraldas ametivõimude nõudmisel hernhuutlikus Kadrinas ja Amblas juurdlust.
Peter Hook
Peter Hook asutas 1970. aastate keskel koos Bernard Sumneriga post-punk'i ansambli Joy Division. Pärast bändi solisti Ian Curtise enesetappu sai nimeks New Order ja Hook mängis seal bassi kuni bändist lahkumiseni aastal 2007.
Paul Johann Knieper
Isiklikku
Tema isa Thomas Knieper oli samuti Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja, emapoolne vanaisa Johannes Knieper oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja. Tema abikaasa Gerdrutha Elisabethi isa Johannes Aulinus oli Tallinna Mihkli koguduse ja Harju-Madise koguduse õpetaja.
Joachim Heinrich von Redkenhof
Joachim Heinrich von Redkenhof (1671–1710 Kuressaare linnus), Kangruselja mõisnik, Rootsi sõjaväelane (kapten). Suri katku.
Vanemad Andreas von Redkenhof (surnud 1702) ja Margaretha Schulz (surnud 1710).
I. 9. september (rootsi kalendri järgi?)/30. august 1700 Lunetta Dorothea von Grotenhielm (sündinud 7/18. septembril 1681)
II. Brita Christina Lindenau
Tütar II abielust: Anna Christina von Redkenhof, 21/11. september 1709 Kangruselja – 8/19. juuni 1732 Kangruselja, abielus maamarssal Reinhold Gustav von Nolckeniga
46. ekspeditsioon
46. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 46. alaline meeskond.
Ekspeditsioon algas 11. detsembril 2015.
Jaanuaris 2016 väljusid Timothy Peake ja Timothy Kopra avakosmosesse, et vahetada välja vigane pingeregulaator. Peake sai ametlikult esimeseks britiks, kes on käinud avakosmoses. Varem oli avakosmoses käinud Michael Foale, kuid tal on Briti-USA topeltkodakondsus. Kosmosekõnd lõpetati plaanitust varem, sest Kopra teatas, et tema kiivris on veemull. Kopra kasutas sama skafandrit, mida oli kasutanud Luca Parmitano, kes 36. ekspeditsiooni ajal äärepealt uppus oma skafandris kui selle kiivrisse hakkas lekkima vesi.
Veebruaris 2016 filmis Scott Kelly jaamas humoorika video, milles ajas Peake'i taga, kandes gorillakostüümi.
46. ekspeditsioon lõppes 1. märtsil 2016 ning koos Volkoviga lahkusid jaamast ka Scott Kelly ning Mihhail Kornijenko, kes olid teadusmissiooni "aasta kosmoses" raames jaamas viibinud kokku 340 päeva.
Rietbron
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rietbroni elanikest värvilisi 87,58%, mustanahalisi aafriklasi 7,77%, valgeid 3,38%, India või Aasia päritolu inimesi 0,42% ja teisi 0,84%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 96,19% inimesi ja inglise keelt 1,65%.
Jeffersoni vald
Jeffersoni vald (Jefferson Parish) on 2. järgu haldusüksus (maakond) USA-s Louisiana osariigis.
Maakonna pindala on 1663 km², millest 870 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 432 552. Aastal 2000 oli elanike arv 455 466.
Ajalugu
Jeffersoni vald moodustati 11. veebruaril 1825. aastal Orleansi maakonna osast. Vald on saanud nime kolmanda Ameerika Ühendriikide presidendi Thomas Jeffersoni järgi.
Ephialtes
Ephialtes oli kreeka sõdur, kes Kreeka-Pärsia sõja ajal läks Xerxes I juurde ja juhatas teda sõjaväe mägirajani. Nii sai Pärsia Kreeka sõjaväe ümber piirata.
Korporatsioon Kungla
Korporatsioon Kungla oli Tartu Ülikooli üliõpilaste eesti meeskorporatsioon aastatel 1924–1927.
Korporatsioon registreeriti 11. aprillil 1924 Tartu Ülikooli nõukogus.
Korporatsiooni värvid olid must, violett ja valge.
Pärast 17. oktoobril 1926 korporatsiooni liikmete poolt toimunud kallaletungi Korporatsioon Ugala liikmetele nõudis Eesti Korporatsioonide Liit Kungla sulgemist. 17. detsembril 1926 kohustas Tartu Ülikooli valitsus Kunglat oma tegevust lõpetama. Tegevus lõpetati 7. veebruaril 1927, mille Tartu Ülikooli valitsus 11. veebruaril 1927 teadmiseks võttis.
Eduard Kubo heideti ülikoolist välja üheks ning Tõnis Kolk ja Valter Juhanson pooleks aastaks, teistele üliõpilastele määrati noomitus, korporatsioon Kungla liikmetel keelati osaleda uute üliõpilasorganisatsioonide asutamises, korporatsioon Ugalale tehti märkus.
Juhan Voolaid
Juhan Voolaid (sündinud 13. aprillil 1971) on eesti kirjanik, Eesti Kirjanike Liidu liige. Oli 2021. aastal Tartu linnakirjanik.
Ta lõpetas 1989. aastal Tartu 1. Keskkooli ja on õppinud Tartu Ülikoolis geograafiat.
Looming
Avaldab põhiliselt ilukirjandust, Tartus on korraldatud tema fotonäitusi kodulinnast.
Isiklikku
Tema ema Kaie Voolaid (snd 24. septembril 1942 Viljandis) on spordiajaloolane, vend Kalle Voolaid (1969–2022) oli samuti spordiajaloolane. Isa Henn Voolaid (snd 04. märtsil 1943 Viljandis) on füüsik.
Detsember 2022
Detsember 2022, kroonika.
2022. aasta detsember algas neljapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast laupäeval.
Näljahäda
Näljahäda ehk näljaaeg on ajajärk, mille jooksul nälg ja sellest tulenevad haigused tekitavad harilikust palju suurema suremuse. Näljahäda põhjustavad põllusaagi hävimine, populatsiooni järsk kasvamine või valitsuse poliitilised otsused. Selle tagajärgedeks on üldjuhul piirkondlik alatoitumine, epideemiad ja suurenenud suremus. Näljahädasid on olnud kõigil mandritel. 19. ja 20. sajandil kannatasid Ida-Euroopa ja Aasia riigid enim näljahädade põhjustatud rahvastiku suremuse pärast. 1970. aastal hakkasid näljahädad taanduma.
Tänapäeval esineb näljahädasid peamiselt Aafrika mandril, mis on olnud alates 2010. aastast enim näljahädas vaevelnud manner kogu ajaloo vältel. Üle poole arengumaade lastest ehk 200 miljonit inimest kannatab alatoitumuse all või lausa nälgivad. Eestis olid esimesed kirjalike allikate põhjal teada olevad näljahädad aastail 1315 (1315. aasta näljahäda) ja 1601–1602, aga arheoloogiliste andmete põhjal on järeldatud, et neid pidi esinema varemgi, ajal, mil kirjalikke ülestähendusi ei olnud. Üheks selliseks on peetud 535.–536. aasta kliimakatastroofi järgset näljahäda.
Maailma Terviseorganisatsiooni väitel on nälg inimkonna suurim oht. WHO andmete järgi surevad pooled maailma lastest toidupuuduse tagajärjel. Tegelikku nälga on raske defineerida, kuid nälga kannatavad suuremal või väiksemal määral 842 miljonit inimest ehk 12,5% maailma rahvastikust.
Suurimad näljahädad
pisi|Näljahäda 1945. aastal Vietnamis Eestis peetaks suurimaks näljahädaks 17. sajandi Suurt nälga, mis toimus Eesti- ja Liivimaal Rootsi võimu ajal aastatel 1695–1697. Tõenäoliselt oli tegemist kõige rängema näljahädaga, mis Eesti alasid kunagi tabanud on. Selle ajal suri viiendik elanikest, 70 000 inimest. Saagiikalduste järel tekkinud suuremaid näljakriise talurahva seas oli ka aastail: 1629–1631, 1641–1642, 1684–1685, 1691, 1709–1710, 1757, 1799–1801, 1812, 1821–1823. Liivi- ja Eestimaa suuremad viljaikaldused ja nälja-hädad lähevad kokku näljaaastatega mujal Euroopas ning näljaaastate kokkulangevus üle Euroopa tulenes sageli ilmselgelt globaalsetest loodusnähtustest. Ilmastikutingimustest ja kehvast põllusaagist tuleneva kriisiajana on nimetatud aastaid 1597–1601, 1638–1641, 1693– 1698, 1709–1712, 1766–1771, 1783–1786, 1811–1818, 1835–1841, 1845–1850.
18. ja 19. sajandil esinesid näljahädad praeguse Eesti aladel keskmiselt iga 7–8 aasta tagant. Suured näljahädad olid 1787–1789, 1806–1808 ja 1840. aastail (eriti 1844–1845). Viimane suur näljahäda oli aastail 1867–1869.
Euroopas on kokkulangevate nälja-aastatena tuvastanud aastad 1315, 1596, 1630, 1690ndad, 1709, 1739–1740(–1742), 1770 ja 1816.
Euroopas on Saksa aladel 18.–19. sajandil nälja-aastateks loetud 1724–1725, 1755–1757, 1760–1762, 1766–1768, 1770–1772 (näljakatastroof), 1780–1784, 1787–1790, 1793–1795, 1799–1800, 1805–1807, millest Liivimaa suuremate ikaldustega lähevad kokku aastad 1756–1757, 1783–1784, 1787, 1799–1800, 1806–1807.
Maailma mastaabis peetakse üheks suurimaks 1960.–1970. aasta näljahäda. Toitluskriise on ette tulnud ka varem, ent 1960.–1970. aastatel kujunes olukord krooniliseks ning nälg omandas enneolematu ulatuse, olemata seejuures seotud mingite erakorraliste asjaoludega (ikaldused, üleujutused, sõda) nagu varasematel ajajärkudel. Ülemaailmse toitluskriisi on peamiselt tinginud järgmised põhjused: 1950. aastatel alanud ja 1960. aastate lõpus haripunkti jõudnud demograafiline plahvatus ning endiste koloniaalmaade üha hoogsam kaasamine rahvusvahelistesse majanduslikesse, poliitilistesse ja kultuurilistesse sidemetesse muu maailmaga, mis osutus enneaegseks, kuna need ei olnud valmis osalema maailmaturu konkurentsis.
Näljahäda tagajärjed
Iga päev sureb maailmas 19 000 last alatoitumuse ja sellega seotud haiguste tagajärjel. Imikute ja laste ebapiisav toitumine pärsib nende füüsilise ja vaimse potentsiaali väljaarendamist, seetõttu väheneb maailma ressurss – inimkapital.
Olga Hepnarová
pisi|Olga Hepnarová Olga Hepnarová (30. juuni 1951 Praha – 12. märts 1975 Praha) oli tšehhi kurjategija, viimane naine, kelle suhtes Tšehhoslovakkias kohaldati surmanuhtlust.
Olga Hepnarová oli pärit keskklassi perekonnast, ta isa oli pangaametnik ja ema hambaarst. Lapsena õppis ta koolis hästi, kuid teismelisena hakkasid tal ilmnema psüühikahäired, ta ei suutnud enam õieti suhelda oma vanemate ja klassikaaslastega. 1964. aastal sooritas ta enesetapukatse ja oli seejärel aasta aega ravil psühhiaatriahaiglas. Ka seejärel oli ta veendunud, et ta perekond ja kogu ühiskond teda vihkavad. Mõnedel andmetel olevat ta kuulnud ka hääli.
Kivilaan
Kivilaan on eesti perekonnanimi.
Olga Hepnarová
Ta töötas mitmetel erinevatel ametikohtadel, kuid sattus konfliktidesse töökaaslastega ja pidi töökohti vahetama.
10. juulil 1973 rentis Olga Hepnarová veoauto ja sõitis Prahas trammipeatuses seisvate inimeste hulka. Kaheksa inimest hukkus, üksteist said raskeid vigastusi.
Enne seda kirjutas ta 7. juuli ja 8. juuli vahelisel ööl kaks kirja ajalehtede Svobodné slovo ja Mladý svět toimetustele. Kirjad saatis ta ära 10. juuli hommikul. Kirjas kirjutas ta muuhulgas järgmist: "Ma olen üksiklane. Hävitatud inimene. Inimeste poolt hävitatud inimene [...] Mul on valik – kas tappa ennast või teisi. Ma valin kättemaksu nendele, kes mind vihkavad. Oleks liiga lihtne jätta see maailm maha tundmatu enesetapjana. Ühiskond on liiga ükskõikne, tõepoolest. Minu otsus on: Mina, Olga Hepnarová, teie loomalikkuse ohver, mõistan teid surma."
Bullochi maakond
Bullochi maakond (Bulloch County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Olga Hepnarová
Vahetult kinnipidamise järel uurisid teda kaks psühhiaatrit, kes diagnoosisid tal paranoia ja leidsid, et ta vajaks psühhiaatrilist ravi. 1973. aasta septembris ja oktoobris viidi Hepnarová suhtes läbi põhjalik psühhiaatriline ekspertiis, mis tuli järeldusele, et ta ei ole vaimuhaige ning on vastutusvõimeline ja süüdiv.
Kivilaan
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivilaan 66 inimesel: 31 mehel ja 35 naisel. Perekonnanimede levikult on Kivilaan meeste puhul 3739. kohal ja naiste puhul 3595. kohal.
Bullochi maakond
Maakonna halduskeskus on Statesboro.
Kivilaan
Statistika
Kivilaan oli levinuim nimi vanuserühmas 80–84 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,06. Selle nime kandja oli keskmiselt 45 aasta vanune. Perekonnanimi Kivilaan oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 6,37 inimest.
Olga Hepnarová
Kohtuprotsess Olga Hepnarová üle algas Praha Linnakohtus 2. aprillil 1974. 6. aprillil 1974 mõistis Praha Linnakohus Olga Hepnarová surma. Ta vanemad kaebasid kohtuotsuse edasi Tšehhoslovakkia Ülemkohtusse, kuid see otsustas 24. juunil 1974 jätta Praha Linnakohtu otsuse jõusse. 1974. aasta augustis pöördus Hepnarová advokaat armuandmispalvega Tšehhoslovakkia presidendi poole ja palus ka Ülemkohtul kohtuotsus uuesti läbi vaadata, kuid 5. septembril 1974 teatas Ülemkohus, et Praha Linnakohtu otsus jääb jõusse.
Bullochi maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 1796. aastal.
Olga Hepnarová
3. märtsil 1975 lükkas Tšehhoslovakkia presidendi kohusetäitja Gustáv Husák Hepnarová armuandmispalve tagasi.
Kivilaan
Statistika
19. sajandi algul pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Eestimaa ja Liivimaa kubermangus nime Kivilaan ei pandud.
Bullochi maakond
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 70 217.
Olga Hepnarová
12. märtsil 1975 hukati Olga Hepnarová Prahas Pankráci vanglas poomise teel.
Kivilaan
Statistika
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kivilaan uueks nimeks kokku 6 korral, kui loobuti nimest Kustasson kahel juhul, samuti nimedest Braun,Eichelmann, Tõnstein ja Voimann.
Bullochi maakond
Rahvastik
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Olga Hepnarová
2016. aastal valmis Olga Hepnarovást Tšehhi, Slovakkia, Poola ja Prantsusmaa koostöös mängufilm "Mina, Olga Hepnarová" ("Já, Olga Hepnarová"). Olga Hepnarová rolli mängis poola näitleja Michalina Olszańska.
Kippumine
Kippumine (sanskriti ja paali keeles upādāna, 'kütus', 'energia', 'protsessi käigus hoidja' ) või ka "tõmblemine", "üles kütmine" on budismis oluline tegur, mille põhjuseks on ihad, kiindumused ja tahtmised ja tagajärjeks kannatused.
Kiputakse ja tõmbutakse ihade ja naudingute, vaadete, kommete ja rituaalide ning iseenda tunnustamise poole.
Kippumine iseendasse, enda pärast tõmblemine, iseenda üleskütmine (upādānakkhandha) ehk kippumise kogumid on kannatuse peamine põhjus, millest Buddha räägib juba «Seadmuseratta käimapanemises»:
Kippumine ehk tõmblemine on tegu, tegelik liigutus millegi poole, millegi suunas.
See on sõltuvusliku tekkimise ahela üheksas lüli, mis viib paratamatult saamise (bhava), sünni (jāti) ja surmani (jarāmaraṇa).
Kippumine tuleneb selles ahelas kõigest eelnevast ja saab ilmsiks kui käivitaja või süütaja, mida ei saa enam kustutada ega vaigistada.
Muutkond
pisi|Kahemõõtmeline joonis, mis kujutab [[joont kolmemõõtmelises ruumis. See joon on ühemõõtmeline muutkond ehk 1-muutkond]] pisi|Kahemõõtmeline joonis, mis kujutab [[Whiteheadi muutkonda, mis on kolmemõõtmeline muutkond]]
Muutkonna mõistet geomeetrias võib intuitiivselt mõista üldistusena klassifikatsioonist, mille järgi joon on ühemõõtmeline muutkond ja pind on kahemõõtmeline muutkond. n-mõõtmeline muutkond on ruum, mis on lokaalselt eukleidiline. Teiste sõnadega, muutkonna iga punkt kuulub mingisse piirkonda, mis näeb välja nagu eukleidiline ruum.
pisi|[[Möbiuse leht|Möbiuse lehe mudel, mis on saadud pabeririba otste kokkukleepimisel. Raja on ühes tükis]] Muutkondi saab modelleerida kahte moodi:
Kõige lihtsamate muutkondade seas on tasand ja eukleidiline ruum (neid on võimalik saada kokkukleepimise teel) ning jooned ja pinnad nendel. Tavaliselt defineeritakse neid küll võrranditega, kuid kõiki pindu on, nagu hulktahukaidki, saada pinnalaotustest kokkukleepimise juhiste järgi. See ongi muutkondade defineerimise üldine viis.
Raske on öelda, kes esimesena kõveraid või pindu uuris. Carl Friedrich Gaussil oli abstraktne pinna mõiste, aga n-mõõtmelise muutkonna üldine mõiste pärineb Bernhard Riemannilt. Muutkondi rakendatakse paljude matemaatika ja füüsika probleemide lahendamisel, sest nad pakuvad rohkem võimalusi kui vektorruumid. Viimaseid nimetatakse mõnikord lamedadeks ruumideks või eukleidilisteks ruumideks, et eristada neid muutkondadest kui üldjuhul kõveratest ruumidest.
Algebraline topoloogia püüab muutkondi (ja ka üldisemaid objekte) klassifitseerida, omistades igale muutkonnale invariante (mis võivad olla arvud või muud matemaatilised objektid), mis iseloomustab tema topoloogilisi omadusi.