cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
My Chemical Romance
Teade laialiminekust (2013)
22. märtsil 2013 teatas bänd oma kodulehel laialiminekust. "12 aastat selles bändis olemist on olnud tõeline õnnistus. Oleme saanud käia kohtades, mida enne ei osanud aimata. Oleme saanud näha ja kogeda asju, mida enne võimalikuks ei pidanud. Oleme jaganud lava inimestega, keda imetleme, kellele alt üles vaatame ja – mis kõige parem – oma sõpradega. Ja nüüd, nagu kõigi heade asjadega juhtub, on kätte jõudnud aeg see lõpetada. Täname kõiki toetuse eest, ja et olite osalised selles seikluses."
- My Chemical Romance
Muusikastiil
Meedias on My Chemical Romance'i muusikat nimetatud alternatiivrokiks, emo ' ks, poppungiks ja post-hardcore ' iks. Bänd ise on oma muusikat kirjeldanud lihtsalt rokina või "vägivaldse, ohtliku popina", lisaks on nad tagasi lükanud väljendi emo oma stiili kirjeldamiseks.
Bändi sõnul on nende peamisteks mõjutajateks olnud Queen, Thursday, Iron Maiden, The Misfits ja Morrissey / The Smiths. Lapsepõlves huvitusid bändiliikmed õudusfilmidest ja koomiksitest, mistõttu on nende muusikas, laulusõnades ja üldises välimuses elemente fantaasiast, õudusest ja teatraalsusest.
Geosfäär
"Geosfäär" on termin, millel on palju tähendusi.
Mõnikord mõistetakse "geosfääri" "litosfääri" sünonüümina. Sageli laiendatakse seda terminit kogu tahkele Maale. Geosfääriks võidakse pidada litosfääri, pedosfääri, atmosfääri ning hüdrosfääri kogumit, eristades niimoodi eluslooduse eluta loodusest. Sageli mõistetakse geosfääri all aga üht eelmainitust ehk kas litosfääri, hüdrosfääri või atmosfääri eraldi.
Adrakohtunik
Adrakohtunik (ka: haagikohtunik; rahvakeeles: aagreht, haagreht, haakrihter) oli ajalooline maapolitsei kohtunik ehk maakohtunik Eestimaal (alates 16. sajandi algusest) ja Liivimaal (alates 15. sajandi algusest). Adrakohtunikud juhtisid adrakohust.
Haagikohtuniku ametikoht kaotati 1888. aastal.
Soolaahelik
pisi|[[Tilla Jogian, kõrguselt teine mägi Soolaahelikus.]] Soolaahelik on mäestik Aasias Pakistanis. Kulgeb Himaalaja eelmäestikuna ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 1522 meetrit.
Reinhold Winkler
Reinhold Johann Winkler (13. august 1838 Rakvere – 17. juuni 1895) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1857–1861 ja 1863 Tartu ülikoolis filoloogiat ja usuteadust. Oli aastatel 1863–1867 Vormsil koduõpetajaks parun Stackelbergi juures. Oli prooviaastal (1865–1866) Vormsi Püha Olavi koguduses (Jacob Eduard Peterseni juures). Ordineeriti õpetajaks 30. juulil 1867 Kuressaares.
Oli 1867–1872 Karja Katariina koguduses adjunktõpetaja ning 1872–1895 sama koguduse (introdutseeriti 16. juulil 1872) õpetaja. 1876–1882 oli ta konsistooriumi assessor ning 1882–1890 Saaremaa superintendent (olles selles ametis viimane). 1890–1895 oli ta Saaremaa praost.
Isiklikku
Tema tütar abiellus 1891. aastal Karja kirikus Eugen Joseph von Blossfeldtiga. Tema isa Constantin Winkler oli Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja. Winkleri äi oli Johann Reinhold Hunnius (endine Karja õpetaja). Tema tädimees oli Carl Bernhard Gebhardt (Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja). Tema vanaisa Reinhold Johann Winkler oli Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja.
Nõgeselised
Nõgeselised (Urticaceae) on taimesugukond roosilaadsete seltsist.
Kirjeldus
Nõgeseliste sugukonda kuulub nii põõsaid, ronitaimi, rohttaimi kui ka mõned puud. Lehed on reeglina lihtlehed ning paljudel taimedel esinevad kõrvekarvad. Õied on ühesoolised ning levikuviisidest on kõige levinum tuultolmlemine.
Süstemaatika
Traditsiooniliselt on sugukond paigutatud nõgeselaadsete seltsi, kuid uuemad süsteemid, APG II ja APG III, liigitavad nõgeselised roosilaadsete seltsi.
Nõgeseliste sugukonda kuulub umbes 2600 liiki, mis on erinevate süstemaatikate järgi jagatud 54-79 perekonnaks. Suurimad perekonnad on piilea (Pilea) (500 kuni 715 liiki), Elatostema (300 liiki), nõges (Urtica) (80 liiki) ja tsekroopia (Cecropia) (75 liiki).
Levila
Nõgeseliste sugukonna esindajaid leiab kõikjal, välja arvatud polaaraladel.
Simikeel
Simsi keel (inglise keeles Simlish) on tehiskeel, mida räägivad simid mitmes Maxise loodud arvutimängus.
Sõnavara näiteid
The Sims 2 Die Sims
Saalomoni tempel
Saalomoni tempel ehk Esimene tempel oli Tanahi ja Vana Testamendi kirjelduste kohaselt esimene Iisraeli rahva tempel Jeruusalemmas (esimene Jeruusalemma tempel). Selle laskis ehitada Iisraeli kuningas Saalomon.
Vastavalt Piibli kirjeldustele (Teine Ajaraamat, 3. peatükk) oli Saalomoni tempel oma aja kohta hiiglaslik ja suurejooneline ehitis. Tempel ehitati Iisraeli kuninga Saalomoni ajal ajavahemikul umbes 960–920 eKr. Templit tabasid mitmed rüüstamised ja purustamised. Lõplikult hävitas templi Paabeli kuningas Nebukadnetsar umbes 587–586 eKr (Teine Kuningate raamat, 25. peatükk).
Ajaloolaste ja arheoloogide hulgas pole üksmeelt Saalomoni templi asukoha ega ka Piiblis kirjeldatud sündmuste adekvaatsuse suhtes. Jeruusalemma Templimäel, kuhu eeldatavalt Saalomoni tempel püstitati, asuvad praegu islami pühad ehitised (Kaljutempel ja Al-Aqsa mošee), mistõttu arheoloogilised uuringud on raskendatud. On väidetud, et kirjeldatud mõõtmetes ehitis poleks Templimäele ära mahtunud. On oletatud, et Piiblis kirjeldatud Saalomoni templi lugu võib pärineda hoopis mingi teise templi ehitamise loost ning seda on alles hiljem seostama hakatud kuningas Saalomoniga.
Eluta loodus
Eluta loodus on see osa universumist, mis pole bioloogilises mõttes elus. Eluta looduse hulka kuuluvad õhk, vesi ja mineraalid.
Seni teadaolevail andmeil esineb elusorganisme vaid Maal. Eluta loodust uurivad astronoomia, geoloogia, meteoroloogia jpt maateadused.
Tahke Maa
Tahke Maa on termin, millega eristatakse valdavalt tahkes olekus litosfääri ning selle alust Maad atmosfäärist ja hüdrosfäärist.
Seda väljendit ei saa tõlgendada sõna-sõnalt, sest ka tahke Maa sisaldab nii vedelas kui ka gaasilises olekus osi.
Terminit kasutatakse mõne teadusharu uurimisobjekti piiritlemiseks, näiteks tahke Maa geokeemia.
Geoloogia on põhiliselt tahket Maad uuriv maateadus.
Vagankovo kalmistu
pisi| Vagankovo kalmistu on üks suuremaid ja tuntumaid kalmistuid Moskvas. Vagankovo kalmistu asub Keskhaldusringkonnas Presnja rajoonis aadressil Sergei Makejevi tänav 15. Tänapäeval võtab kalmistu enda alla umbes 50 hektarit maad.
Surnuaed rajati 1771. aastal, ühe Moskvat laastava katkupuhangu ajal.
Harilik näsiniin
Harilik näsiniin (Daphne mezereum) on näsiniineliste sugukonda näsiniine perekonda kuuluv põõsas.
Kirjeldus
Näsiniin õitseb aprillis, enne lehistumist.
Näsiniin on väga mürgine taim. Kõige toksilisemad on viljad ja oksad.
Levila
Hariliku näsiniine levila haarab suuremat osa Euroopast ja läänepoolset Aasiat. Liik on Eestis pärismaine.
Rein Tammik
Rein Tammik (sündinud 22. märtsil 1947 Valgas) on eesti maalikunstnik.
Tammik lõpetas 1974. aastal Tartu Kunstikooli. Tema maaliloomingus on popkunsti ja hüperrealismi sugemeid. 1970. aastate alguses osales ta rühmituse Visarid töös.
Pärast 1974. aastat töötas ta Tallinnfilmi kunstniku ja lavastajana. Loonud joonisfilmid “Poiss ja liblikas” ja “Nike kutse”.
Aastast 1990 elab ta Prantsusmaa.
Feldšpatoidid
pisi|[[Fonoliit on feldšpatoide sisaldav vulkaaniline kivim]] pisi|Feldšpatoide sisaldavad kivimid hõivavad [[QAPF-diagrammi alumise kolmnurkdiagrammi]]
Feldšpatoidid on päevakividega sarnanevad kivimit moodustavad mineraalid.
Võrreldes päevakividega on feldšpatoidid harvaesinevad mineraalid. Nad moodustuvad ränivaese magma kristalliseerumisel või moondumisel. Feldšpatoidid ei esine kivimi koostises kunagi koos kvartsiga, erandi võivad moodustada vaid ksenoliidid. Kui magma on ränist üleküllastunud, siis moodustuvad päevakivid ning ülejäänud ränist kvarts. Kui aga magma on ränist alaküllastunud, moodustuvad päevakivid ja feldšpatoidid. Keemilise reaktsiooni võrrandina näeks see välja nii: NaAlSiO4 (nefeliin) + 2SiO2 (kvarts) → NaAlSi3O8 (albiit). Nefeliin ja albiit on vastavalt feldšpatoidide ja päevakivide esindajad.
Tähtsamate feldšpatoidide hulka kuuluvad mineraalid on nefeliin, sodaliit, leutsiit, kankriniit, haüiin, lasuriit, skapoliit jne.
Feldšpatoide sisaldavad kivimid on näiteks foidoliit, fonoliit, basaniit ning paljud teised kivimid, mille nimetusele lisandub eesliide "foid-" või "foidi sisaldav".
Termin "feldšpatoid" on tuletatud päevakivide (feldspar) ingliskeelsest nimetusest.
Ahti Seppet
Ahti Seppet (sündinud 27. septembril 1953 Tartus) on eesti skulptor.
1979–1984 töötas ta Tartu Laste Kunstikooli õpetajana. Aastast 1984 töötas ta Anton Starkopfi ateljeemuuseumi juhatajana.
Ta kuulub rühmitusse Para.
Urmas Lõoke
Urmas Lõoke (sündinud 12. novembril 1950 Tartus) on eesti arhitekt.
Aastatel 1975–1977 töötas ta projekteerimisinstituut EKE Projektis ning aastatel 1977–1991 Eesti NSV Aiandusministeeriumi Konstrueerimise ja Tehnoloogia Büroos. Alates 1991. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Urmas Lõokese Arhitektuuribüroo OÜ.
Liikmesus
Urmas Lõoke on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1979. aastast.
Töid
Urmas Lõokese tuntumad tööd on Transgroup Invest büroohoone Tallinnas ja Eesti Raudtee peamaja Tallinnas Toompuiesteel. Neid iseloomustab väljapeetud materjalikasutus ja lihtne geomeetriline vormikeel.
Tuneesia
Haldusjaotus
Riik jaguneb 24 kubernerkonnaks.
Kubernerkonnad jagunevad 264 ringkonnaks, mis jagunevad valdadeks.
Ajalugu
Tuneesia alale rajasid foiniiklased alates 12. sajandist eKr Foiniikia kolooniaid, millest tähtsaimaks sai 9. sajandil eKr rajatud Kartaago, mis domineeris kaubanduses Põhja-Aafrikas 5. sajandiks eKr. Kartaago võimuvõitlus Vahemerel Roomaga viis Puunia sõdadeni. Ajavahemikul 265–133 eKr kujunes Rooma ülemvõim Vahemere piirkonnas ja toimunud Puunia sõdades löödi sõjaliselt Kartaagot ja Rooma tõusis Vahemere lääneosa tugevaimaks suurriigiks, Kartaago vallutati ja hävitati 146 eKr.
Intressipuhkus
Kodulaenu intressipuhkus on riiklikult garanteeritav tagastatav toetus ehk laen peredele, kellel töökoha kaotamise tõttu eluasemelaenu tagasimaksmisega raskusi. Erinevalt panga pakutavast maksepuhkusest võimaldab intressipuhkus leevendust ka intressi tasumisest, mis laenu tagasimakse alguses moodustab tagasimakse summast olulise osa.
Idee algataja, toetajad ja vastased
Algataja: Eestimaa Rahvaliit
Toetajad: Eesti Lastevanemate Liit, Eesti Kinnisvarafirmade Liit, Eesti Pangaliit, Eesti Koduomanike Keskliit, Sihtasutus KredEx, Tööturuamet, Sotsiaaldemokraatlik Erakond
Vastased: Reformierakond, Keskerakond, Eesti Pank
Intressipuhkuse idee lugu Eestis
Eluasemelaenu on võtnud 110 000 leibkonda, kellest 77 000 on lastega pered. Paljud neist on majanduslangusest tingitud tööpuuduse tõttu makseraskustesse sattunud.
Novembris 2008 esitas Riigikogu Rahvaliidu fraktsioon 2008. aasta eelarve muutmise eelnõusse muudatusettepaneku, millega oleks eraldatud riigieelarvest 150 miljonit krooni Sihtasutusele KredEx eesmärgiga vältida eluasemelaenu tagasimakse raskuste korral lastega peredel kodu kaotamist.
20. novembril 2008 ei toetanud koalitsioon vastavat ettepanekut.
16. detsembril toimus intressipuhkuse teemaline ümarlaud, kus ideele avaldasid toetust: Eest Omanike Keskliit, Eesti Kinnisvarafirmade Liit, SA KredEx ja Tööturuamet. Samuti kinnitasid ideele toetust eelnevalt Eesti Lastevanemate Liit ja Eesti Pangaliit. Ümarlaual osalesid ka lisaks Rahvaliidule ka teised parlamendierakonnad, v.a Reformierakond.
5. jaanuaril 2009 asus ideed toetama ka rahandusminister Ivari Padar, kes alustas läbirääkimisi pankadega. Samas süüdistasid rahandusministri koalitsioonipartnerit teda kampaanialikus käitumises ning pidasid ideed kas raha puuduse tõttu teostamatuks või pankade ja hooletute laenajate põhjendamatuks abistamiseks.
Pjotr Kropotkin
pisi|Vürst Pjotr Kropotkin. [[Nadari foto]] Pjotr Aleksejevitš Kropotkin (Пётр Алексеевич Кропоткин; 9. detsember (vana kalendri järgi 27. november) 1842 Moskva – 8. veebruar 1921 Dmitrov Moskva lähedal) oli vene filosoof ja geograaf, anarhokommunismi rajaja. Vürst.
Päritolu
Kropotkin oli isa poolt pärit Rjurikovitšite soost (kolmekümnendat põlve). Kropotkinite suguvõsa sai alguse Smolenski vürstist Dmitri Vassiljevitšist.
Pjotr Kropotkini isa oli kindralmajor Aleksei Petrovitš Kropotkin. Vanaisa oli samuti Pjotr Nikolajevitš Kropotkin. Onu Dmitri Petrovitš Kropotkin oli literaat.
Pjotr Kropotkini ema Jekaterina oli kindral Nikolai Semjonovitš Sulima tütar. Ta oli pikka kasvu, hea kehaehitusega, tumedate silmadega ning tihedate kastanpruunide juustega, väga elav ja artistlik.
Pjotril olid vanemad vennad Nikolai ja Aleksandr ning vanem õde Jelena.
Lapsepõlv ja noorpõlv
Pjotr sündis Moskvas Staraja Konjušennaja linnaosas oma isa majas praeguse aadressiga Kropotkini põik 26. Majal on S. A. Merkurovi tehtud mälestustahvel. Kuni 1940. aastani oli selles majas Kropotkini muuseum, praegu on seal Palestiina Suursaatkond.
Kui Pjotr oli kolme ja poole aastane, suri ema 35-aastaselt tiisikusse. Hiljem kirjutas Pjotr: "Kogu minu lapsepõlv on läbi põimunud mälestustega temast." Ema järelejäänud paberid, mille seas olid Kondrati Rõlejevi ning teiste keelatud autorite ümberkirjutatud venekeelsed luuletused, noodid, prantsuskeelsed draamad, George Byroni poeemid ning ema enda luuletused ja akvarellid, jätsid poisile sügava mulje. Ta kandis ema portreed kogu elu kaasas; see rippus tema töölaua kohal. "Minu ema oli kahtlemata oma aja kohta tähelepanuväärne naine (...) Kõik, kes teda tundsid, armastasid teda. Teenijad jumaldasid tema mälestust (...) Ma ei tea, mis meist oleks saanud, kui me poleks oma kodus teenijate seas leidnud seda armastuse õhkkonda, millega lapsed peavad olema ümbritsetud (...) Teda ei olnud, kuid mälestus temast hõljus meie kodus, ja kui ma nüüd oma lapsepõlvele tagasi vaatan, näen, mis ma võlgnen talle nende parimate sädemekeste eest, mis langesid minu lapsesüdamesse."
Kaks aastat pärast Pjotri ema surma abiellus isa Musta mere laevastiku admirali M. Karandino tütrega. Võõrasema oma võõraslastega ei tegelnud, eriti kui sündis tema oma laps Polina. Kõik, mis meenutas Pjotri ema, pidi majast kaduma. Ka lastele ema asendanud vana sakslanna Burman pidi lahkuma.
Et vend Nikolai õppis Moskva Kadetikorpuses ja õde Jelena Peterburis Katariina Instituudis ning nad käisid kodus harva, suhtles Pjotr peamiselt vend Aleksandriga, kes oli temast pisut üle aasta vanem. Neil olid omavahel väga lähedased suhted. Neid kasvatasid ja õpetasid prantslane Poulin, kelle isa palkas väga kallilt, 600 rubla eest aastas, ja üliõpilane N. P. Smirnov.
Ta sai keskhariduse Moskva 1. Gümnaasiumis ning lõpetas 1862 kiitusega Paažikorpuse.
Teenistus Siberis
pisi|Ida-Siberi lõunaosa ja Mongoolia, Mandžuuria, Sahhalini osi kujutav kaart (Kropotkin 1875) Ta teenis ohvitserina Siberis Amuuri kasakaväes, osales ekspeditsioonides Ida-Siberis, Mandžuurias, kus ta tegi geoloogilisi uuringuid.
Ta osales vangla- ja asumissüsteemi reformi komisjonis ning komisjonis, mis valmistas ette linnade omavalitsuse projekti, kuid bürokraatia tõttu kohtadel jooksid reformid liiva, mis Kropotkinit sügavalt puudutas.
Aastal 1867 läks ta erru ning astus Peterburi ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonda. Aastal 1868 valiti ta Vene Geograafiaseltsi liikmeks.
Aastal 1872 kohtus Kropotkin Belgias ja Šveitsis vene ja Euroopa revolutsiooniliste organisatsioonide esindajatega. Aastal 1872 astus ta Internatsionaali Juura Föderatsiooni, mille tegelik juht oli Mihhail Bakunin. Pärast Venemaale naasmist tegeles ta propagandaga, oli üks "rahva hulka mineku" algatajaid ning tšaikovskilaste ringi liige.
Aastal 1874 ta arreteeriti ning paigutati Peeter-Pauli kindlusse poliitvangina. Seal anti talle Aleksander II isiklikul korraldusel paber ja sulg töö "Uurimused jääajast" kirjutamiseks. Neis põhjendas ta hiljem muistse jääkatte teooria, mis on üks tähtsamaid maateadustes.
1876. aastal põgenes ta Inglismaale ning elas üle 40 aasta emigratsioonis. Ta oli üks rahvusvahelise anarhistliku liikumise organisaatoreid ja teoreetikuid. Kolm aastat viibis ta Prantsusmaa vanglas, kuid sai amnestia ning siirdus Inglismaale. Seal kirjutas ta arvukalt töid anarhismi teooriast ja teistest probleemidest.
Juunis 1917 naasis ta Venemaale, olles Aleksandr Kerenski ettepanekule võtta vastu ministrikoht vastanud, et peab saapapuhastaja ametit ausamaks ja kasulikumaks. Kropotkin oli Veebruarirevolutsioonis pettunud. rusuva mulje jättis talle ka kohtumine anarhistidega, kes osutusid lodevateks noormeesteks, kes olid aluseks võtnud kõigelubatavuse põhimõtte. Tal olid suhted mitmete poliitiliste liikumiste esindajatega, sealhulgas olid tal kokkusaamised Leniniga.
Oktoobrirevolutsiooni suhtus ta üldiselt positiivselt, sest ta tervitas kodanluse kukutamist kui niisugust ja formaalset nõukogude võimu. Ta asus elama Dmitrovisse Moskva lähedal, kus ta vaatamata rasketele elutingimustele jätkas tööd uue raamatu kallal. Edasised sündmused, punane terror ja bolševike partei diktatuur panid ta revolutsiooni kriitilisemalt suhtuma.
Kropotkin suri Dmitrovis 8. veebruaril 1921.
Vaated
Kropotkin oli filosoofias Auguste Comte'i ja Herbert Spenceri järgija. Ta suhtus kriitiliselt "metafüüsilisesse" traditsiooni. Saksa klassikalise idealismii esindajatele, eriti Hegelile heitis ta ette "skolastikat". "Abstraktne filosofeerimine" pidi Kropotkini meelest asenduma "tõeliselt teadusliku meetodiga". Kropotkini sotsiaalne ideaal oli anarhistlik (riigita) kommunism, milles eraomandus on revolutsiooni teel täielikult kaotatud. Igasuguse riigivõimu veendunud vastasena ei aktsepteerinud Kropotkin proletariaadi diktatuuri ideed.
Vaated anarhismile ja riigile
Kropotkini arvates pärineb anarhism sellestsamast revolutsioonilisest protestist, sellestsamast inimeste rahulolematusest, millest sotsialismgi; ja revolutsiooni tulemusena näeb ta "riigita kommunismi" kehtestamist, uut ühiskondlikku korda nägi ta omavalitsusüksuste (kogukondade, territooriumide, linnade) vaba föderatiivse liiduna vabatahtlikkuse ja anarhia põhimõttel.
Kropotkin püüdis anda anarhismile teadusliku aluse. Ta võttis aluseks solidaarsuse ning vastastikuse abi ja toetuse seaduse. Kropotkin püüdis näidata, et Darwini olelusvõitlust tuleb mõista liikidevahelise võitluse ning liigisisese vastastikuse abina. Vastastikune abi ja solidaarsus on tema järgi progressi mootorid.
Isiklikku
Pjotr Kropotkini vennapoja Dmitri Kropotkini, Harkovi kuberneri, tapsid poliitilised kurjategijad.
Raamatud
(in French) http://kropot.free.fr/Kropotkine-Vie.htm
Ränist küllastatuse aste
Ränist küllastatuse aste (inglise degree of silica saturation) on tardkivimite suhtelist ränisisaldust iseloomustav suurus.
Ränist küllastatuse aste näitab ränidioksiidi (SiO2) suhtelist hulka teiste kivimit moodustavate elementide oksiidide suhtes. Selle alusel on võimalik hinnata, mis mineraalidest peaks vastav tardkivim koosnema ehk arvutada kivimi normatiivset mineraloogilist koostist. Ränidioksiidi suhtelist hulka arvestatakse molekulaarse suhte, mitte massisuhte alusel.
Oletame, et magma koosneb vaid kolmest oksiidist, need on: MgO, FeO ja SiO2. Kui kivimis ei ole piisavalt ränioksiidi, et terve kivim saaks koosneda pürokseenidest, siis koosneb ta osaliselt pürokseenist ja osaliselt oliviinist, mis sisaldab vähem ränioksiidi. (Mg,Fe)2SiO4 (oliviin) + SiO2 → 2(Mg,Fe)SiO3 (pürokseen). Võrrandist ilmneb, et pürokseenis on SiO2 ja MgO + FeO suhe 1:1, oliviinis aga 1:2. Sarnane on olukord ka siis, kui magma sisaldaks vaid naatriumi, alumiiniumi, räni ja hapnikku. Siis moodustuksid vastavalt ränihulgale päevakivid, kvarts või feldšpatoidid. NaAlSiO4 (nefeliin) + 2SiO2 (kvarts) → NaAlSi3O8 (albiit). Nefeliin ning albiit on vastavalt feldšpatoidide ning päevakivide esindajad. Jällegi ilmneb, et albiidis on SiO2 suhe Na2O suhtes 6:1, nefeliinis aga 2:1, mistõttu moodustub ränist üleküllastatuse korral kvarts ja päevakivid, ränist alaküllastatuse korral aga feldšpatoidid ning päevakivid.
Sama arvutusreeglit saab rakendada ka reaalsete magmade korral, mis koosnevad suuremast arvust komponentidest. Reaalsete magmade korral ei ole tegemist puhaste mineraalidega, vaid nende segudega. Näiteks päevakivid ei ole esindatud mitte puhta albiidi, vaid albiidi ja ortoklassi seguna, mida tuntakse leelispäevakivina ((Na,K)AlSi3O8). Sama ka teiste mineraalide korral.
Jalgpallisaapad
thumb thumb|Jalgpallisaapaid kujutav skulptuur [[Berliinis]] Jalgpallisaapad (ka putsad või puutsad) on jalanõud, mida kasutatakse jalgpalli mängides.
Beekman (täpsustus)
Beekman võib tähendada mitut asja.
Esimese laine feminism
Feminismi esimene laine on naiste organiseerumise algus ja võitlus kodanikuvabaduste eest 18. sajandi lõpust 20. sajandi alguseni.
Feminismi esimese laine algust tähistab Mary Wollstonecrafti raamatu "Vindication of the Rights of Woman" ilmumine 1792, milles ta isiklike läbielamuste põhjal kirjeldab 18. sajandi lõpu rasket olukorda naiste jaoks, milles ta ei näinud ette kodu mahajätmist või hääleõigust, vaid muretses selle üle, kuidas ühiskond loob feminiinsust ja seda eriti tüdrukute vääriti suunatud õpetamise kaudu.
Seejärel lõi ketramis- ja kudumismasinate leiutamine eeldused naiste tööks väljaspool kodu ja naiste majanduslikuks sõltumatuseks meestest. Järgmiseks oluliseks etapiks kujunes 1860. aastate poleemika naiste õigustest John Ruskini ja John Stuart Milli vahel, pöörates tähelepanu naise traditsioonilisele rõhumisele ühiskonna poolt, kes käitub naistega kui orjadega.
1850. aastaid nimetatakse Suurbritannias feminismi aktiivseks kümnendiks ja selle arengu võtmesündmuseks sai 1851. aasta rahvaloendus Inglismaal, millest selgus, et 30% 20–40-aastastest naistest ei olnud abielus ja seeläbi olid tõenäoliselt majanduslikus kitsikuses. Selle tulemusena tõusid teravalt päevakorda hariduse omandamine, teenistus ja töö majandusliku sõltumatuse saavutamiseks ning suguhaiguste ja prostitutsiooni piiramise abinõud, millest paistis selgelt läbi naiste suhtes rakendatav kaksikmoraal: reguleeriti naiste käitumist, kohustati neid käima arstlikus kontrollis ja mõisteti naisi moraalselt hukka, kuid prostituute kasutavaid mehi ei puututud kuidagi.
Naised hakkasid üha sagedamini välja tulema feministlike kirjutistega ning töötama just neis eluvaldkondades, mis olid seni nende tegevusalaks olnud ka koduses miljöös: kasvatus, õpetus, hooldus, osalemine töökodades ja koolinõukogudes. Edaspidi sai naiste osalemine sotsiaalses ja poliitilises elus avalikkuse huviobjektiks kogu poliitikas, kaasa arvatud valimis- ja hääletusõigus ning õigus osutuda valituks parlamenti (passiivne valimisõigus). Koos viimase õiguse – valimisõiguse saavutamisega USA-s – kuulutas osa feministe (Betty Friedan 1963) feminismi lõppenuks kõigi naiste jaoks, kes sündinud pärast 1920. aastat.
Vaata ka
Feminismus
Olav Maran
Olav Maran (1937. aastani Mihkelson; sündinud 20. oktoobril 1933 Tartus) on eesti maalikunstnik.
Elukäik
Olav Maran on sündinud 1933. aastal Tartus tulevase skulptori Elfriide Marani ja politseikonstaabel Alfred Marani teise lapsena. 1938 kolis ema koos lastega Tallinna, kus Olav Maran lõpetas 1953. aastal Tallinna 10. keskkooli. Pärast seda asus ta õppima Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituuti graafika erialale. Tema grupikaaslaste seas olid Peeter Ulas, Herald Eelma, Heldur Laretei ning tulevane abikaasa Sylvia Liiberg. Maran lõpetas instituudi 1959. aastal, 1959–1965 töötas ta ajakirjas Pikker kunstniku ja karikaturistina, seejärel on olnud vabakunstnik.
Looming
Näitustel hakkas esinema alates 1959. aasta esimesest noortenäitusest, peamiselt maalidega. Estampgraafikat on kunstnik teinud vähe, pärast õpinguid ainult paar vineerilõiget ("Tänav",1960). Maran tundis loometee alguses suurt huvi moodsate kunstivoolude vastu. Esimesed abstraktsed maalid valmisid aastail 1957–1959, esimene sürrealistlik maal "Väljavaade" 1959. aastal. Innustust leidis ta enne sõda ilmunud H. Readi raamatust "Moodne kunst" ja ühest I. Laabani artiklist ajakirjas Eesti Noorus. Impulsse andis ka mõningane informatsioon läänest (sotsialismimaade kunstiajakirjade kaudu). 1960. aastail katsetas Maran mitmetes moodsa kunsti suundumustes, püüdes neisse kätketud kunstikogemust tuua ka eesti kunsti. Õlimaali kõrval kasutas guašši, temperat, pastelli, kollaaži. Ühena eesti kunsti avangardi liidritest pidas loenguid ja avaldas artikleid moodsa kunsti taotluste kohta.
Varasemates portreedes keskendub tähelepanu rohkem vormile ja värvile kui maalitava psüühikale.
Murranguliseks kujunes 1968. aasta, kui kunstniku maailmakäsituses toimus pööre religioossuse suunas. Sellest peale on ta maalinud natuuritruid poeetilisi pilte Põhja-Eesti loodusest, lilli, eelistatavalt amarüllilisi, liiliaid ja pojenge, eriti valgeid, ning vanameisterlikus laadis vaikelusid. Väljendades sisenduslikult oma selginenud elutunnetust, suhtub Maran pieteediga loodusesse ja lihtsaisse argiesemeisse, mis omandavad tema kujutatuina sisemise harmoonia ja sügavama eetilise tähenduse. Tihe ja korrektne maalimisviis tekitab tugeva vormi- ja ruumitunde. Esemete kujutamisel näitab kunstnik meisterlikku materjali edasiandmise oskust. Väheste portreemaalide seast tõuseb esile 1981. aastal valminud "Kirjakunstnik Sylvia Liiberg". Askeetlikes looduspiltides realiseerib Maran oma filosoofilise taotluse väljendada suurt väikese, keerulist lihtsa kaudu. Kasutamata stiliseerimist, rakendades realismi rikkalikke võimalusi, suudab Maran lihtsate objektide kujutamise kaudu edastada üldisemat ja kandvamat tõetunnetust.
Isiklikku
Tema ema oli skulptor Elfriide Maran ja abikaasa kirjakunstnik Sylvia Liiberg.
Bridgend (tervikomavalitsus)
Bridgend on tervikomavalitsus Walesis.
19,9% elanikest oskab kõmri keelt.
Merthyr Tydfil
Merthyr Tydfil on linn ja tervikomavalitsus Walesis.
17,7% elanikest oskab kõmri keelt.
Aara (ühendus)
Huumoriühendus Aara (Kalju Kass, Tõnu Tepandi ja teised näitlejad), tekkis 1988. aastal tolleaegse Puhkeparkide Direktsiooni juurde. Aara oli juriidiliselt eraldiseisev ettevõte, kes müüs huumoriprogramme üle Eesti.
Neil oli kaks ansamblit: Ukulele ja kupleeansambel Talong.
Tegevus lõpetati 1992. aastal.
Lumi
thumb|Lumi thumb|Lumekristall mikroskoobi all Lumi on väikeste jääkristallide kogum.
Lumi moodustub atmosfääris temperatuuril alla 0 °C, kui veeaur sublimeerub otse kondensatsioonituumakesele või juba olemasolevale jääkristallile, moodustades heksagonaalse süngooniaga kristalle. Atmosfääris liikudes kasvavad jääkristallid suuremaks ning langevad lõpuks maapinnale. Kristallid võivad üksteisega seostuda, moodustades niiviisi lumehelbeid.
Lund võib sadada lauslumena, hooglumena, teralumena, aga ka lume ja vihma seguna.
Kliimauuringute järgi keskmine lumikattega päevade arv aja jooksul väheneb (saja aastaga umbes 5 päeva).
Caerphilly (tervikomavalitsus)
Caerphilly on tervikomavalitsus Walesis.
16,7% elanikest oskab kõmri keelt.
Suurim linn on Caerphilly.
Trapani provints
Trapani provints oli provints Itaalias Sitsiilia maakonnas. Ta hõlmas Sitsiilia läänetipu, Egadi saared ja Pantelleria. Provintsi keskus oli Trapani linn.
Trapani provints jagunes 24 vallaks (elanike arv on antud seisuga 30. november 2011):
Taustamine
Taustamine on restaureerimisel maali, foto või mõne muu sellise eseme tagumise poole katmine selle tugevamaks tegemise eesmärgil.
Liessies
Liessies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
See on tuntud Liessies' kloostri poolest, millest on säilinud kloostrikirik ja park.
pisi|tühi|Liessies' kirik
Biosüsteem
Biosüsteem ehk bioloogiline süsteem on iseuuenev isereguleeruv süsteem, mida saab vaadelda raku, organismi, koosluse, ökosüsteemi vm tasemel.
Kõik biosüsteemid vajavad väliseid energiaallikaid. Organismilistel süsteemidel alati ka ainevahetus. Organismilised biosüsteemid on seega avatud süsteemid. Ökosüsteemid võivad olla ka suletud süsteemid – neil on tingimata energiavahetus ümbrusega, kuid ainevahetus ei ole tingimata vajalik. Näiteks biosfäär on ligilähedaselt suletud süsteem.
Mõned biosüsteemid on ümbrusest piiritletud membraani, kesta või nahaga – näiteks kõigil rakkudel on rakumembraan, taimerakkudel on lisaks rakukest; paljude hulkraksete organismide keha katab nahk.
Eleanor Roosevelt
pisi|Eleanor Roosevelt koos oma koera Falaga 1951. aastal pisi|Eleanora Roosevelt esitlemas ÜRO kõnet, umbes 1947 Anna Eleanor Roosevelt (11. oktoober 1884 – 7. november 1962) oli USA ühiskonnategelane ja Ameerika Ühendriikide presidendi Franklin D. Roosevelti abikaasana riigi esimene leedi.
Pärast abikaasa surma 1945. aastal tegutses ta kirjaniku ja kõnelejana ning toetas New Deali Koalitsiooni. Ta oli naisõiguslane, kes lootis oma tööga parandada töötavate naiste staatust ühiskonnas.
1940. aastate alguses toetas ta ÜRO loomist. Ta osales ka inimõiguste ülddeklaratsiooni heakskiitmisel. President Harry S. Truman nimetas teda inimõiguste edendamise auks maailma esimeseks leediks.
Elulugu
Anna Eleanor sündis Elliott ja Anna Hall Roosevelti peres. Tal oli kaks venda: Elliott noorem (1889–1983) ja Hall Roosevelt. Kui Eleanor oli kaheksa-aastane, suri tema ema difteeriasse, ning Eleanor ja tema kaks venda saadeti emapoolse vanaema, kelle nimi oli Mary Ludlow Hall (1843–1919), juurde. Isa suri alkoholismi tüsistustesse, kui Eleanor oli 10-aastane. Sügisel 1899 astus Eleanor ta Inglismaal asuvasse Allenswoodi Akadeemiasse, mis oli mõeldud rikastele ameerika ja inglise tütarlastele.
Inimõigustealane tegevus
Eleanor Roosevelti inimõigustealast tegevust on kirjeldanud Aleksandr Solženitsõn oma raamatus Esimeses ringis:
Indrek Peil
pisi|Indrek Peil 2009. aastal Indrek Peil (sündinud 18. märtsil 1973 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Eleanor Roosevelt
Inimõigustealane tegevus
''Proua Rooseveltile meeldis kangesti, et juhuslikult valitud kambris, kuhu ootamatult sisse astuti, valitses nii hämmastav puhtus, kärbseid polnud üldsegi ning argipäevast hoolimata põles pühapiltide ees kambrinurgas ikoonilambike. ...''
Indrek Peil
Ta õppis aastatel 1988–1991 Tallinna Nõmme Gümnaasiumis. Arhitektihariduse omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1992–1998.
Eleanor Roosevelt
Inimõigustealane tegevus
"Mille eest neid inimesi on karistatud? Näiteks, seda härrat, kes ajakirja loeb?" küsis kõrge külaline.''
(See "härra" oli saanud kümme aastat ettevaatamatu suhtlemise eest ameeriklasest turistiga.)
''"See inimene on aktiivne hitlerlane, kes teenis gestaapos, põletas isiklikult vene küla maha ja, palun vabandust, vägistas kolm vene talunaist," kostis kindralmajor. "Tema käega tapetud rinnalaste arvu pole võimalik kokku rehkendada."''
''"Kas ta mõisteti poomissurma?" hüüatas proua Roosevelt.''
Indrek Peil
Aastatel 1998–2001 oli ta vabaarhitekt ning töötas EKA Linnaplaneerimise Labori OÜ-s. Alates 2001. aastast töötab ta koos Siiri Vallneri ja Tomomi Hayashiga asutatud arhitektuuribüroos HEAD Arhitektide OÜ. Lisaks on ta tihedalt koostööd teinud arhitektuuribüroo OÜ Kavakavaga.
Eleanor Roosevelt
Inimõigustealane tegevus
''"Ei, me loodame, et ta parandab ennast. Talle määrati kümme aastat ausat tööd." ...''
Indrek Peil
Peili tuntumad tööd on Okupatsioonide Muuseum Tallinnas, Villa Lokaator Paldiskis ja Lotte lasteaed Tartus. Alates 2000. aastast on tal olnud edu mitmel arhitektuurivõistlusel.
Eleanor Roosevelt
Inimõigustealane tegevus
Veendunud, et kõik läänemaailma pahatahtlike õelutsejate levitatavad süüdistused on alusetud, läks missis Roosevelt koos saatjaskonnaga koridori ning lausus seal:
"Aga kui jõhkrad on nende õnnetute kombed ja kui madal nende arengutase! Võib aga loota, et kümne aasta jooksul harjuvad nad siin kultuuriga. Teil on suurepärane vangla!"
Isiklikku
Aastal 1903 kihlus Eleanor Frankliniga. 17. märtsil 1905 Püha Patricku päeval paar abiellus. Neil sündis lühikeste vaheaegadega kuus last, kellest üks, Franklin, suri enne aastaseks saamist. Tütar Anna Eleanor ning pojad James, Elliott, Franklin Delano ja John Aspinwall elasid kõrge vanuseni, teenides igaüks omal alal väljapaistvalt oma riiki.
Taavi Veskimägi
Ta on lõpetanud Rapla Ühisgümnaasiumi ja Tallinna Ülikooli haldusjuhtimise erialal. Täiendanud ennast Readingi Ülikoolis energeetikamajanduse alal ja Aalto Ülikoolis ärijuhtimise magistrantuuris.
Taavi Veskimägi oli alates 2009. aastast Eesti elektri ja gaasi põhivõrguettevõtte Elering ASi juhatuse esimees. 25. aprillil 2023 teatas ta sotsiaalmeedias, et lahkub 1. juulil ametist pärast 14 aastat Eleringis.
Varem on Veskimägi töötanud ametnikuna Rahandusministeeriumis, olles riigihalduse osakonna juhataja ja ministeeriumi nõunik. 2001. aastal astus Veskimägi koos mõttekaaslastega erakonda Res Publica. Poliitikas osaledes oli ta kahe Riigikogu koosseisu liige, töötades fraktsiooni esimehe ja Riigikogu aseesimehena.
Aastatel 2003–2005 oli Taavi Veskimägi Eesti Vabariigi rahandusminister. 2005. aastast oli ta Res Publica erakonna esimees, vedades Isamaaliidu ja Res Publica erakondade ühendamist ning kuni 2007. aastani Isamaa ja Res Publica Liidu kaasesimees.
Lisaks tööle riigiametniku ja poliitikuna on Veskimägi Eesti Kaitsetööstuse Liidu asutaja ja nõukogu esimees. Ta on olnud ja on paljude äriühingute nõukogu liige (Eesti Post, Tallinna Sadam, Lennuliiklusteeninduse, Milrem LCM, Olympic Entertainment Group jne) ning investeerimisettevõtte Alta Capital Partners nõunik.
Veskimägi kuulus Euroopa põhivõrguettevõtete ühenduse ENTSO-E juhatusse aastatel 2017–2019 ja 2011–2013 ning kuulub Eesti Tööandjate Keskliidu volikogusse, juhtides majandusarengu töörühma.
Isiklikku
Tal on kooseludest Anne-Ly Normaku ja Kaja Kallasega tütar ja poeg.
Koit Kelder
pisi|Koit Kelder ansambli [[Onud (ansambel)|Onud koosseisus esinemas Vaba Rahva Laulul Kuressaare lossihoovis 20. augustil 2013]] Koit Kelder on tuntud Saaremaa ühiskonnategelane ning ettevõtja, Saarte Koostöökogu juhatuse esimees.
Saaremaa Ühisgümnaasiumis õppides oli ta 1996. aastal kooli kultuuriauhinna laureaat. Ta lõpetas Tartu Ülikooli filosoofia eriala 2002. aastal, tema bakalaureusetöö teema oli "Äri- ja majanduseetika filosoofiline käsitlus ja praktiline rakendus Eestis".
2009. aastast tegutseb ta Saarte Koostöökogu juhina.
Ta on olnud Reformierakonna liige ning 2015. aasta Riigikogu valimistel sa ta 5. valimisringkonnas 529 häält.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 982 häält ning ei osutunud valituks.
Tegevus ühiskonnategelasena
On Saarte Koostöökogu juhatuse esimees alates 2018. aastast.
Tegevus muusikuna
1997. aastal liitus ta TTÜ Kammerkooriga, kus laulis bassi.
Ta on ansambli Onud liige.
Välislingid
Koit Keldri veebisait
Pariisi Poliitikauuringute Instituut
Institut d'études politiques de Paris, ka Sciences Po, ka Pariisi politoloogiainstituut, on üks juhtivaid sotsiaalteaduste kõrgkoole Prantsusmaal.
Sciences Po asutati 1872. aastal ning see asub Pariisis.
Sciences Po Undergraduate College pakub kolmeaastast bakalaureuseõpet, mille raames toimub aastane õppetöö ühes 470-st välismaa koostööpartner-ülikoolist. Sciences Po seitsmes kraadiõppekoolis on võimalik õppida 30 magistri- ja 5 doktoriprogrammi alusel. 13 000 üliõpilasest umbes pooled on välismaalased. Sciences Pol on Prantsusmaal seitse kampust.
Teise laine feminism
Teise laine feminism (second-wave feminism) on peamiselt 1960–1970 aastatel toimunud feministlik liikumine, mil feministid jaotusid vastavalt oma poliitilistele vaadetele.
USAs sai feminism uut hoogu sisse 1960. aastate teisel poolel, mil Women's Liberation Movement leidis oma alguse tsiviilõigustest, Vietnami sõja vastasusest ja üliõpilaste liikumisest 1960. aastatel. Osa feministe, näiteks Betty Friedan, kogesid edutut võitlust võrdse palga eest ja soolise diskrimineerimise eest ning teisalt kogeti (Anne Koedt, 1968), et naisliikumise naised leidsid end igal pool ja igal tasemel mängimas teisejärgulist rolli ning kui algul arvati tegu olevat personaalsete probleemidega, siis tasapisi hakkas selgus, et probleemid on hoopiski sotsiaalset ja poliitilist laadi. Kate Millett leidis, et 1920. aastal alanud vasturünnakuga ajutiselt peatatud feminism elustub jälle ja see võib nüüd lõpuks täita oma eesmärgi – vabastada pool rassi oma igipõlisest allumusest. Miss America iludusvõistlusega seoses kirjutas Robin Morgan, et naise roll on olla sunnitud mängima apoliitilist, solvumatut, passiivset, delikaatset (kuid orjatööst rõõmsat) "asja".
Inglismaal kujunesid sündmused teise lainega seoses veidi teisiti. 1960. aastatel moodustus Equal Rights grupp, kes võitles töö võrdse tasustamise eest, radikaalne ja poliitiliselt vasakpoolne British Women's Liberation Movement moodustus marksistlik-sotsialistlikust suunast, erinevalt USA-s domineerivast liberaal- ja radikaalfeminismist. Vaatamata erinevustele kõlas 1970. aastal korraldatud "Women's Liberationi" konverentsil üleskutse, et "me tunneme, et meil on ühine eesmärk ja me oleme ühinenud, meil peaks olema üks feminism" ning sellel konverentsil formuleeriti neli põhilist nõuet:
Kuid põhjusi ja erinevusi feministliku liikumise jagunemiseks oli palju. Kui USA-s rõhutati, et mustadel lasub kahekordne rõhutuse koorem – rassiline ja sooline, siis Britannias kujunes kõige põhjapanevamaks jagunemine pigem klassi, kui rassi alusel. USA-s astusid ühelt poolt üles oma nõudmistega radikaalfeministidest eraldunud lesbid ja vastukaaluks ka heteroseksualistid ning teiselt poolt liberaalfeministid seadsid esikohale pere- ja seksuaalpoliitika. Britannias aga toimus feministide jagunemine pigem sotsialistide ja psühhoanalüütiliseks feminismiks. Lisaks tekkisid ka materialismi feministid, kes osutasid sotsiaalsetele ja majanduslikele juurtele kui naise rõhumise põhjustele. Prantsuse feminism toetus samuti rohkem psühhoanalüüsile ja õõnestas feminismi ühtsust poliitilise võitlusega, milles sotsiaalsed ja poliitilised eesmärgid peaksid olema jagatud vastavalt sotsiaalsele identiteedile. Seega, vaatamata üleskutsetele "õeskonna" ühtsuseks, on teoreetilised erinevused ja poliitilised kõrvalekaldumised kogu aeg silmatorkavad.
Jänijõgi
Jänijõgi (ka Jäneda jõgi) on jõgi Põhja-Eestis, Jägala jõe parempoolne lisajõgi. See voolab kolmes maakonnas: Järvamaal, Lääne-Virumaal ja Harjumaal.
Jänijõe pikkus on 31,6 km ja valgla pindala 172 km².
Jänijõgi algab Järvamaal Järva vallas Käravete alevikus ning kulgeb enam-vähem paralleelselt Käravete ja Aegviidu vahelise Piibe maantee lõiguga maanteest edelas. Jõgi voolab algul loodesse, läbib Kukevere ja jõuab Lääne-Virumaale Tapa valda. See voolab läbi Raudla ja Jäneda ning jõuab Harjumaale Anija valda. Varsti pärast seda eemaldub Jänijõgi maanteest, teeb jõnksu lõunasse ja siseneb uuesti Lääne-Virumaale, pöördub taas loodesse ja voolab kuni Harjumaa piirini. Edasi kulgeb Jänijõgi Harjumaa piirijõena algul Lääne-Virumaaga, seejärel Järvamaaga. Pisut enne lõppu jõuab Jänijõgi Harjumaale Anija valda, ühineb oma vasakpoolse lisajõe Tarvasjõega ja suubub paremalt Jägala jõkke.
Etümoloogia
Jõe algne nimi oli Jäneda jõgi. Praegune nimi on selle lühenenud vorm. Kuna Jäneda saksakeelne nimi on Jendel, siis on kasutatud kuni 19. sajandi lõpuni ka Jändla jõe nime. Jäneda jõe nimi oli tarvitusel kuni 1920. aastateni. Pirsu küla kohal on teda nimetatud ka Pirsu jõeks.
Esimest korda on Jänijõge mainitud 1688. aastal kujul Jendelska åån. 1840. aastast pärineb nimekuju Река Енеда, 1859. aastast Jennijöggi, 1883. aastast Jendla jõgi ja 1924. aastast Jänedajõgi.
Sharoni plaan
Sharoni plaan oli Iisraeli peaministri Ari'el Sharoni plaan, mis nägi ette Iisraeli vägede ühepoolse väljatõmbamise Kuuepäevase sõjaga Iisraeli poolt okupeeritud aladelt ning mõningate juudi asunduste lammutamise ja teiste püsiva säilitamise.
Selle idee arendas järgmine peaminister Ehud Olmert edasi Olmerti plaaniks.
Plaani põhijooned
Gaza tsoonis kaotati Sharoni plaanide järgi kõik 21 juudi asundust: Jordani Läänekaldal lammutati juudi asundused Ganim, Kadim, Sa-Nour ja Homesh.
Plaan nägi ette Jordani Läänekalda linn-asunduste Ari'eli, Efratah', Gush Eẕioni, Qiryat-Arba‘ ja Ma‘aleh Adummimi ning Hebronis paiknevate asunduste säilitamise ja kindlustamise.
D
D (d) on eesti tähestiku ja ladina tähestiku ning paljude teiste ladina kirja kasutavate keelte tähestike neljas täht. Võõrtähtedeta eesti tähestikus on D kolmas täht.
Sharoni plaan
Plaani põhijooned
Sharon esitas selle plaani Yāsir ‘Arafāti eluajal, sest Sharon ei pidanud võimalikuks poliitilisi läbirääkimisi palestiina poolega. Plaan pidi tagama Iisraeli julgeoleku. Palestiinlased seevastu leidsid, et plaani peavad legitimeerima rahvusvahelised lepped, ning nõuavad Iisraeli täielikku väljatõmbumist vaidlusalustelt aladelt.
D
Eesti keel
Eesti keeles märgib d omasõnades nõrka helitut alveolaarset klusiili. See esineb neis ainult sõna sees vokaalide vahel ning helilise konsonandi kõrval ja sõna lõpus. Võõrsõnades esineb d ka sõna alguses, kus ta märgib tugevat helitut alveolaarset klusiili.
Ajalugu
D-täht on alguse saanud semi kirjade tähest dalet, mis pärineb kala või ust tähistavast Egiptuse hieroglüüfist.
Etruski kirja ja ladina kirja tähe nimi on de.
Ruunikirjas vastab sellele ruun dagaz.
Koodid
Tähe D ASCII-kood on 68 ja tähe d ASCII-kood on 100.
D ja d sümbolite, tähiste ja lühenditena
\mathbb{D} on kümnendarvude hulk.
Blaenau Gwent
Blaenau Gwent on tervikomavalitsus Walesis.
13,3% elanikest oskab kõmri keelt.
Suuremad linnad on Abertillery, Brynmawr, Ebbw Vale ja Tredegar.
Sulgpall 2008. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Sulgpall Sulgpall 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 9.–17. augustini. Välja jagati 5 komplekti medaleid. Kavas olid nii meeste kui ka naiste üksik- ja paarismäng ning segapaarismäng. Võistlused toimusid Pekingi Tehnikaülikooli spordisaalis.
Võistluste ajakava
thumb|Pekingi Tehnikaülikooli spordisaal
Üksikmäng
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 64 Ametlikud tulemused: Finaal - Pronksimäng Finaal: Lin Dan - Lee Chong Wei 2:0 (21:12, 21:8) Pronksimäng: Chen Jin - Lee Hyun-il 2:1 (21:16, 12:21, 21:14) Eesti esindaja Raul Must kaotas esimeses ringis Poola sportlasele Przemyslaw Wacha 0:2 (14:21, 15:21) ja edasi ei jõudnud. <br style="clear:both;" />
Paarismäng
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 16 paari Ametlikud tulemused: Finaal - Pronksimäng Finaal: Cai Yun - Fu Haifeng ja Markis Kido - Hendra Setiawan 2:1 (12-21, 21-11, 21-16) Pronksimäng: Lee Jae-jin, Hwang Ji-man - Lars Paaske, Jonas Rasmussen 2:1 (13-21, 21-18, 21-17) <br style="clear:both;" />
Üksikmäng
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 64 Ametlikud tulemused: Finaal - Pronksimäng Finaal: Zhang Ning - Xie Xingfang 2:1 (21:12, 10:21, 21:18) Pronksimäng: Maria Kristin Yulianti (Ina) - Lu Lan 2:1 (11:21, 21:13, 21:15) Eesti esindaja Kati Tolmoff kaotas avaringis iirlasele Chloe Noelle Mageele 1:2 (21:18, 18:21, 19:21). <br style="clear:both;" />
Segapaarismäng
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 16 Ametlikud tulemused: Finaal - Pronksimäng Finaal: Lee Hyo-jung, Lee Yong-dae - Liliyana, Nova Widianto 2:0 (21:11, 21: 17) Pronksimäng: He Hanbin, Yu Yang - Flandy Limpele, Vita Marissa 2:1 (19:21, 21:17, 23:21) <br style="clear:both;" />
Constantinuse kingitus
thumb|right|300px| 13. sajandi [[fresko, millel Vana-Rooma keiser Constantinus Suur annab üle kingituse paavst Silvesterile. Santi Quattro Coronati kirik Roomas]] Constantinuse kingitus (ladina keeles "Constitutum Constantini" ka "Donatio Constantini ad Silvestrem I papam") on võltsitud edikt, mille Rooma keiser Constantinus Suur väidetavalt andis 4. sajandil paavst Silvester I-le.
Edikti kohaselt said paavst Silvester I ja ka tema järeltulijad paavstiametis kingiks vaimuliku ja ka poliitilise ülemvõimu Rooma impeeriumi lääneosas.
Sisu
Üriku esimeses osas kirjeldatakse, kuidas Constantinus I ime läbi leeprast tervenes ning kuidas apostlid Peetrus ja Paulus end temale ilmutasid. Seepeale lasi Constantinus paavst Silvester I enda juurde kutsuda, et ennast ristida lasta. (Tegelikult ristis Constantinuse tema surivoodil Nikomeedia piiskop Eusebios.)
Teises osas on kirjas, et tänutäheks tõstis Constantinus Rooma piiskopi ülemuslikuks teiste kirikute suhtes. Konstantinoopol, Antiookia, Aleksandria ja Jeruusalemm kaotasid oma mõjuvõimu. Peale selle sai paavst privileegid ja atribuutika (diadeemi, purpurmantli, saua ja kirikupühade määramise õiguse). Edikti järgi läks kogu võim Itaalias ja läänealadel üle paavstile, mistõttu Constantinus viis oma valitsuse üle Konstantinoopolisse.
Mõju keskajal ja varasel uusajal
Paavstid kasutasid "Constantinuse kingitust" kristluse laialdasema leviku ja oma mõjuvõimu kindlustamiseks. See dokument oli katoliku kiriku õigustuseks esitada tingimusi ja nõudeid riikidele ning seadis paavsti kuningatega võrdsele tasemele.
Saksa-Rooma keiser Otto III oli ainus suurematest valitsejatest, kes paavsti ülemvõimu vaidlustas. Tema vastuseis 1001. aastal jäi aga vaid isiklikuks arvamuseks ning sellele ei järgnenud midagi, kuna Otto suri juba järgmisel, 1002. aastal.
11. sajandi keskpaigast kuni hilise keskajani kasutasid paavstid "Constantinuse kingitust" isegi territoriaalsete nõudmiste esitamisel Konstantinoopoli patriarhi vastu. Hiljemalt 11. sajandil muutus "Constantinuse kingitus" kirikuõiguse nurgakiviks.
Keskajal olid peale Otto III vaid üksikud vabamõtlejad pannud paavsti võimu kahtluse alla.
Võltsingu tõestus
15. sajandil tõestasid kaks õpetlast allikakriitiliselt, et dokument on võltsing. Esimesena tõestas seda 1433 Saksa teoloog ja filosoof Nicolaus Cusanus oma teoses "De Concordantia Catholica". Teine kriitik oli Itaalia humanist Lorenzo Valla. Valla tõestas lingvistiliselt, et ladina keel, milles oli dokument kirjutatud, ei saanud pärineda 4. sajandist. Pealegi oli dokumendis mainitud Konstantinoopolit, aga tol ajal kandis linn veel Bütsantsi nime. Järgmisena astus paavsti vastu 1521. aastal välja aadlirüütel Ulrich von Hutten oma teoses "De donatione Constantini".