cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gregorius I
"Eeskiri vaimulikele"
See on vahest tuntuim Gregorius I teos, mis koostati 591 ja oli läbi keskaja vaimulikele hingehoiu käsiraamatuks. "Eeskirjas vaimulikele" räägib Gregorius I sisemisest ja välimisest elust.
Väline elu tuleneb suunatusest maistele probleemidele, sisemine aga iseenda heaolule. Sisemine heaolu sõltub siseeluga tegelemisest, mediteerimisest, iseenda teadvustamisest ja vabanemisest välistest muredest.
Gregorius ei keskendunud selle teosega mittereligioossete inimestele sisemise elu parandamisele, vaid hoopiski nende välisele elule, tegutsemisele ning maisele olemisele. Nii näiteks julgustas ta neid, kes vältisid patusust, jätkama sama rada ka edaspidi, kannatlike inimesi mitte kaotama kannatust jne.
Vaimulike juures pidas ta aga tähtsaks nii sisemisele kui ka välimisele küljele tähelepanu pööramist, rõhudes nn "kuldsele keskteele". Vaimulikud ei tohiks Gregoriuse järgi süveneda ainult maistele asjadele, andes nõnda halba eeskuju, kuid samas pole ka täielik endassesulgumine hea, sest vaimulike kohustuseks on teenida suuremat kogukonda.
Vaimulikel soovitab ta oma ametiga tegeledes keskenduda igale inimesele individuaalselt. Just nagu harfimängija käsitleb iga keelt erinevalt, peab ka vaimulik inimese hingedeni jõudmiseks mängima erinevatel keeltel. "Eeskirjast vaimulikele" on leitud sarnaseid jooni tänapäevase kognitiivse psühholoogia ning tänapäeval levinud "Suure viisiku" isiksuseteooriaga.
Surm
Gregorius I suri 12. märtsil 604 Roomas podagra tõttu tekkinud tüsistustesse ja maeti samal päeval Rooma Peetri kirikusse. Aastal 826 võidi osa tema säilmetest viia Soissons'i. Tema säilmed maeti 1606 ümber Cappella Clementina kabelisse Vatikanis.
Tema surma ajal tabas Roomat näljahäda. Roomlased pidasid paavsti näljahäda põhjustajaks, mistõttu tema surmale järgnesid rahvarahutused.
Gregorius I austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus pühakuna. Tema mälestuspäev katoliku kirikus on 3. september. Enne 1969 aasta liturgilist reformi oli tema mälestuspäev 12. märts. Õigeusu kirikus ja episkopaalkirikus on tema mälestuspäev 12. märts, anglikaani kirikus 3. september.
Gregorius I on katkuhaigete, kooripoiste, õpetlaste, podagrahaigete, kiviraidurite, muusikute, paavstluse, paavstide, õpilaste, lauljate, müürseppade ja õpetajate patroon.
Ta on Inglismaa, Kercemi, Legazpi ja Lääne-India patroon.
Bonifatius VIII kuulutas ta aastal 1298 Kiriku doktoriks.
Imed
pisi|[[Adrien Isenbrant "Püha Gregoriuse missa" 16. sajandi esimene pool]] Diakon Petruse väitel laskus Püha Vaim valge tuvi kujul Gregorius I peale.
Ühe ime järgi pühitses aastal 948 Jeesus Kristus koos Gregorius I-ga Einsiedelni kloostri Šveitsis.
Legendi kohaselt ilmutas Kristus end missat pidavale Gregoriusele, et kinnitada oma tõelist kohalolekut armulauaelementides. "Püha Gregoriuse missa" oli levinud teemaks hiliskeskaja kunstis, kuna see näitlikustas katoliku kiriku üht tähtsaimat õpetust – armulauaveini ja -leiva muutumist Kristuse vereks ja ihuks.
Välimus
Diakon Johannes kirjeldas 9. sajandil Rooma San Andrea kloostris olnud freskot, millel oli kujutatud Gregorius. Tema kirjelduse järgi oli Gregorius "palja pealaega, kollakaspruuni habemega, tema lokkis juuksed meelekohtadel olid pikad, tema nina oli peenike ja veidi kongus, tal oli kõrge laup, paksud huuled, lõual oli nägus kühm ja tema käed olid ilusad." Fresko pole tänapäevani säilinud.
Hinnang
Peaaegu kõik uurijad on seda meelt, et Gregorius I on üks väljapaistvamaid paavste ajaloos. Ta rõhutas paavsti apostellikku suktsessiooni ja ülemautoriteeti kirikus. Ta rõhutas, et paavst sai priimaseõiguse Jumalalt kõikide kirikute üle. Seega jõustuvad kirikukogude ja sinodite otsused paavsti kinnituse alusel, samuti võib paavst neid tühistada.
Gilbert Huddlestoni järgi näis Gregorius I vaatavat kirikut ja riiki kui koostöötavat ühendust, mis tegutseb kahes eri sfääris, vaimulikus ja ilmalikus. Seda ühendust haldavad paavst ja keiser, kellel mõlemal on ülemvõim oma mõjusfääris. Huddlestoni järgi oli keisri kohus kaitsta kirikut ja säilitada usurahu. Seega saab paavst pöörduda abi saamiseks ilmaliku võimu poole, et suruda maha skismat, ketserlust või ebajumalateenistust. Vajadusel saab kirik kohustada ilmalikku võimu oma meetmeid rakendama munkade ja vaimulike distsiplineerimisel.
Huddlestoni järgi polnud Gregorius I filosoof, konversatsionalist ega teoloog selle tavalises mõttes. Ta oli pigem õpetatud jurist ja administraator, munk, misjonär, jutlustaja, hingearst ja rahvajuht. Teda võib pidada keskaja paavstluse tõeliseks isaks.
Kirikuajaloolane J. N. D. Kelly peab Gregoriust väga võimekaks meheks, kes oli otsustusvõimeline, üliaupaklik, realistlik ja alandlik.
James Barmby iseloomustab Gregoriust kui intellektuaali, kelle õpetus ja mentaliteet oli vastav oma ajastule. Ta pole võrreldav kriitikuna või originaalse mõtlejana. Ta ei osanud kreeka keelt ega heebrea keelt. Ta kujundas keskaja religioosset mõtlemist. Ta oli mõjukas jutlustaja, tema roll kirikumuusika ja liturgia kujundamisel on oluline. Seetõttu on teda nimetatud isegi "magister caeremoniarum".
Gregorius I oli tiitlite kasutamisega ise tagasihoidlik ja paavsti epitaafil on kirjas vaid "Jumala konsul" (Consul Dei). Ta lasi end kutsuda Servus Servorum Dei (Jumala sulaste sulane, Jumala orjade ori).
Gregorius I pühakohad
Downside’i klooster Inglismaal, San Gregorio al Celio kirik Roomas.
A-duur
A-duur helirida harmoonilisduuris ehk harmoonilises mažooris: A-duur helirida meloodilisduuris ehk meloodilises mažooris:
E-duur
E-duur ehk mi-mažoor on E-st üles ehitatud mažoorne helirida.
Karl IV (täpsustus)
Karl IV nime on kandnud mitu valitsejat:
Koroonaviirused
pisi|Koroonaviirused Koroonaviirused ehk pärgviirused (Orthocoronavirinae) on rühm RNA-viirusi, mis põhjustavad imetajate või lindude haigestumist. Inimestel põhjustavad koroonaviirused hingamisteede infektsioonhaigusi, mis kulgevad tavaliselt kergelt, nt nohu. Haiguste haruldasemad vormid nagu SARS, MERS ja COVID-19 võivad lõppeda surmaga.
Koroonaviirus on kaetud kelmega, millesse tipitud ogad moodustavad virioni ümber pärja. Sellest tuleb ka viiruse nimetus.
Kõik teadaolevad inimesi nakkavad koroonaviirused on olnud seotud nahkhiirtega.
Koroonaviirustel on loomaviiruste seas kõige suurem RNA genoom.
Koroonaviirused kuuluvad viiruste sugukonda Coronaviridae ning neid jaotatakse omakorda nelja perekonda: Alphacoronavirus, Betacoronavirus, Gammacoronavirus ja Deltacoronavirus.
Ajalugu
Esimene teadaolev inimesi nakkav koroonaviirus oli 229E ehk HCoV-229E tuvastati 1965. aastal uurides tavalist nohu põhjustavaid viirusi. Peagi leiti ka esimesega sarnane HCoV-OC43.
1968. aastal anti sellele viiruste rühmale nimi tulenevast sellest, et elektronmikroskoobi all paistis neid ümbritsevat Päikese kroonile (corona) sarnanev ümbris.
Suuremat teaduslikku huvi pälvisid koroonaviirused alles 2003. aastal seoses SARSiga, mida põhjustas SARS-CoV.
Leiti ka viirused HCoV-NL63 (2004) ja HCoV-HKU1 (2005), mis olid aga samuti seotud nina-neelupõletikuga nagu varasemad 229E ja OC43.
MERS-CoV leiti 2012. aastal ja see on seni teadaolevatest kõige surmavav. Tuvastatud on 2494 nakatumise juhtu, millest 858 lõppesid surmaga.
Taksonoomia
Perekonnad ja alamperekonnad:
Boldumsaz
Boldumsaz on alev Türkmenistanis Daşoguzi vilajetis.
Bregenzerwald
thumb|Damülser Mittagspitze, 2095 m thumb|Bregenzerwaldi piirkond Austrias
Bregenzi mets (saksa: Bregenzerwald) on üks peamisi piirkondi Austria Vorarlbergi liidumaal. See kattub, kuid ei ole samapiiriline Bregenzi metsa mägedega, mis on Põhja-Lubjakivi Alpide mäestik, eriti põhjapoolne flüššitsoon. See on Bregenzer Achi jõe valgla.
Geograafia
Elanikud jagavad Bregenzi metsa sageli kaheks põhipiirkonnaks: Vorderwald (alumine mets) ja Hinterwald (ülemine mets). Küngaste ja madalate mägedega Vorderwald on lähemal Reini orule. Hinterwaldis on kõrgemad mäed, kõrgusega kuni 2000 m. Kummaski piirkonnas on oma eristuvad murdevariatsioonid.
Külad
thumb|upright=1.2|Bregenzi metsa omavalitsusüksused
Bregenzi metsa peamised külad on Bezau (kohalik keskus), Alberschwende ja Egg. Alberschwende kui ajalooline "Hofsteig" omavalitsusüksus ei kuulunud varem Bregenzi metsa piirkonda.
Alumine Bregenzi mets (Vorderer Bregenzerwald) (punane)
Ülemine Bregenzi mets (Hinterer Bregenzerwald) (sinine)
Murre
thumb|Bussipeatus nr. 2, Hispaania arhitekti Antón García-Abrili looming
Arhitektuur
2014. aastal sai valmis projekt BUS:STOP Krumbach. Kui Krumbachi vald otsustas 2010. aastal 7 bussipeatust ümber ehitada, palgati bussi varjualuste projekteerimiseks seitse rahvusvahelist arhitekti. Kohalikud käsitöölised teostasid nende kavandid. Ehkki bussipeatused erinevad oma kujunduse poolest, on nad mõeldud ühendama loodust ja arhitektuuri, samuti nõudlust ja potentsiaali ainulaadsetel viisidel.
Majandus
thumb|upright|Bregenzi metsa juustumeierei kelder
Bregenzi metsa elanikud teenivad elatist turismist, põllumajandusest ja kaubandusest, mis on tihedalt seotud puidutöötlemisega. Paljud kohalikud elanikud sõidavad tööle ka Reini orgu, Vorarlbergi majanduskeskusesse. "Werkraum Bregenzerwald" on piirkonna kaubanduse ja tööstuse koalitsioon, mis korraldab iga kolme aasta tagant ka ideekonkursi "Handwerk+Form" ("käsitöö + kuju").
2011. aasta kevadel kanti Bregenzi metsa kolmetasandiline põllumajandusstruktuur, tuntud ka kui Alpi rändkarjatamine, UNESCO poolt tunnistamiseks Austria kultuurimaastiku kandidaatide nimekirja. Ettepanekus tunnistatakse, et Bregenzi mets on "muljetavaldav maastik Alpide põhjaküljel", mis on "suures osas säilitanud oma traditsioonilise põllumajandusstruktuuri". Nende hulka kuuluvad piirkonnale iseloomulikud rida- või tuumikkülad, mille talukohad pärinevad 18. ja 19. sajandist. Lisaks on talukogukonnas palju väikeseid käsitöökodasid. Eraldi võib välja tuua Thali, Schwarzenbergi ja Schoppernau külad koos nende suurepäraste näidetega originaalsetest Bregenzi metsa majadest ("Wälderhäuser").
Turism
Bregenzi metsa tuntakse kõige paremini suusatamise kohana, kuid muude vaatamisväärsuste hulka kuuluvad ka "Käsestraße" ja klassikalise muusika festival "Schubertiade" Schwarzenbergis. Bregenzi mets meelitab neid, kes otsivad puutumatut loodust, vanu traditsioone ja tõelist külalislahkust.
Bregenzi mets on gurmaanide seas eriti tuntud "KäseStrasse Bregenzerwaldi" poolest, mis on põllumeeste, restoranide, käsitööliste ja kauplejate ühendus, mis reklaamib Bregenzi metsa põllumajandust ja selle kohalikke tooteid, eriti (kuid mitte ainult) juustu. Eelkõige on Bregenzi metsa mägede juustul ("Bregenzerwälder Bergkäse") rahvusvaheliselt tuntud eripära.
2000. aastal avati Hittisaus Naiste muuseum, ainus omataoline Austrias. Muuseum on pühendatud naiste kultuuriteoste ja lugude/ajaloo eksponeerimisele ja dokumenteerimisele, käsitledes naiste identiteetide ja soorollide küsimusi.
Teine muuseum Bregenzi metsas on Angelika Kauffmanni muuseum Schwarzenbergis. Muuseum on pühendatud barokk-kunstnikule Angelika Kauffmannile ja sellel on Austria muuseumi kvaliteedipitsat.
Piirkond on populaarne ka oma matka- ja jalgrattaradade, aga ka arvukate suusapiirkondade poolest.
22. detsember
22. detsember on Gregoriuse kalendri 356. päev (liigaastal 357. päev). Juliuse kalendri järgi 9. detsember (1901–2099).
Osa 2
"Osa 2" on 2010. aastal välja antud album, kus Juhan Viidingu laule esitavad Jaagup Kreem, Tiit Kikas ja Taavi Langi.
Kontserditurnee
Üle-eestiline kontserditurnee "Juhan Viidingu laulude õhtu OSA 2" toimus 2011. aastal 9.–23. veebruarini
Nūrī al-Mālikī
pisi|Nūrī al-Mālikī Nūrī Kāmil Muḩammad Ḩasan al-Mālikī (araabia نوري كامل محمّد حسن المالكي; sündinud 20. juunil 1950) on Iraagi poliitik, kes oli 20. maist 2006 kuni 8. septembrini 2014 Iraagi peaminister.
Nūrī al-Mālikī sündis Iraagi keskosas Bābili kubernerkonnas Abū Gharaqis. Ta õppis Bagdadi Ülikoolis araabia kirjandust. Üliõpilasena 1960. aastate lõpus astus ta Da‘wa Parteisse.
Şaddām Ḩusayni vastase aktivistina oli ta sunnitud 1979. aastal välismaale põgenema. Aastal 1980 mõisteti ta tagaselja surma. Esialgu siirdus ta Süüriasse ning hakkas kasutama pseudonüümi Jawād al-Mālikī. Välismaal elades jätkas ta püüdlusi Şaddām Ḩusayni võimult kõrvaldamiseks. Aastatel 1982–1990 elas ta Iraanis, peamiselt Teheranis, seejärel uuesti Damaskuses kuni Şaddām Ḩusayni kukutamiseni 2003. aastal.
Mais 2007 valiti Nūrī al-Mālikī Ibrāhīm al-Ja‘farī asemel ka Da‘wa Partei esimeheks.
14. augustil 2014 astus ta ametist tagasi, kuid jätkas peaministri kohusetäitjana kuni Ḩaidar al-‘Ibādī valitsuse ametisse kinnitamiseni septembris 2014.
8. septembril 2014 kinnitas Iraagi parlament al-Mālikī üheks kolmest Iraagi asepresidendist.
Lüneburgi Kalkberg
thumb|270px|Lüneburgi Kalkberg lõunast
Lüneburgi Kalkberg (mitte segi ajada Segebergi Kalkbergiga) on soolakupli kattekivim Saksamaa linna Lüneburgi lääneosas. Kalkberg oli keskajal kipsikaevandus, kuid tänapäeval on Naturschutzgebiet (looduskaitseala) ja linnaelanike tavaline kohtumispaik.
Koosseis ja geoloogia
thumb|270px|Vaade Lüneburgi Kalkbergile päikeseloojangul
Kalkberg koosneb suuresti kipsist (kaltsiumsulfaat) ja pärineb setetest, mis ladestusid umbes 250 miljonit aastat tagasi Zechsteini meres. Veel hiljuti (geoloogilises mõistes) on väiksemad rikked lubanud vähem tihedatel Zechsteini sooladel voolata koos ja pressida oma teel üles noorematesse pealiskivimitesse. Tänapäeval on need soolad maapinna lähedal. Läbi selle protsessi on geoloogiliselt hilisemad kivimikihid kasvava soolamassi ümber deformeerunud, purunenud ja kerkinud; esialgu horisontaalsed soolakihid on ülespoole kerkimisel kallutatud ja kurrutatud. Maapinna lähedal on tekkinud soolakuppel põhjavee poolt leostatud, nii et vaid vähem lahustuvad elemendid on jäänud, nagu karbonaadid ja sulfaadid. Need on ühendid, mis moodustavad Kalkbergi tänapäeval, ja on Lüneburgi ümbruses näha läbi pinna tungimas.
Tänapäeval on kaljuseintel vaid väga hõre taimestik, meelitades kuiva rohtla elupaikadele tüüpilisi loomi ja taimi. 3,6 ha alal võib leida üle 180 liigi õistaimi, sealhulgas mitmed sooja-, valguse- ja kriidilembesed liigid, mis muidu kasvavad vaid Lõuna-Kesk-Euroopas. Mitmes väikeses koopas elavad käsitiivalised.
Ajalugu
Veebruarini 1371 seisis Kalkbergi tipus loss, kust valitseti Lüneburgi vürstkonda. Lüneburgi pärilussõja ajal purustati loss Kalkbergi otsas koos lähedal asuva kloostriga.
Wechsleri intelligentsusskaalad
Wechsleri intelligentsusskaalad on David Wechsleri välja töötatud intelligentsustest laste ja täiskasvanute intelligentsuse mõõtmiseks. Tegemist on individuaaltestiga. Wechsleri intelligentsusskaalad on väga oluliselt mõjutanud psühholoogilise hindamise valdkonda. Need on ühed eelistatumad kognitiivsete võimete mõõtevahendid, mida kasutatakse nii laste kui ka täiskasvanute puhul.
Lüneburgi Kalkberg
Ajalugu
Suurem osa Kalkbergist on sajandite jooksul ära kaevandatud, et kipsi ehitusmaterjalina kasutada. Endine kaevandus on äratuntav oma järskude, krobeliste seinte poolest. Soolalademete ammendumise ja suureneva anhüdriidi osakaalu tõttu kipsis suleti karjäär aastal 1923. Erilise geoloogilise huvi all on boratsiidi ja lüneburgiidi lademed. Teised esindatud mineraalid on anhüdriit, kaltsiit, kips, haliit, hematiit, hüdroglauberiit, jarosiit, kalistroniit, lepidokrokiit, püriit, kvarts, sülviin, süngeniit ja tenardiit. Kalkberg on kõrgusega 56,3 m üle merepinna. Algselt oli see umbes 80 m kõrge. Lüneburgi geodeet Eduard Schlöbcke aitas muuta Kalkbergi üheks esimeseks Saksa looduskaitsealaks aastal 1932.
Wechsleri intelligentsusskaalad
David Wechsler töötas välja mitu intelligentsustesti, millest tuntuimad on kolm:
Wechsleri intelligentsusskaalade teoreetiline alus
Wechsleri intelligentsusskaalad on alguse saanud Wechsleri Bellevue skaaladest. Wechsler lõi testid eeldusel, et intelligentsus on oma olemuselt üldine, kuna kirjeldab indiviidi käitumist tervikuna, ja samas ka spetsiifiline, kuna on kokku pandud üksteisest eristuvate võimete elementidest. Oma kliinilisele kogemusele tuginedes valis ja arendas Wechsler välja alatestid, mis tõid kõige paremini esile intelligentsuse kognitiivsed aspektid: abstraktne arutlemine, tajupõhine organiseerimine, verbaalne taibukus, kvantitatiivne arutlemine, mälu ja töötluskiirus.
WAIS-III
WAIS-III testil on 14 alaskaalat, mis sisaldavad eri raskusastmega ja järjest keerulisemaks minevaid ülesandeid. Testi eesmärk on tuvastada ülesannete keerukuse tase, mida inimene pole enam suuteline lahendama. Alatestid võib jagada kahte gruppi, verbaalse võimekuse testid ja sooritustestid.
WAIS-III alatestid grupeerituna verbaalseteks ja soorituslikeks alaskaaladeks soovitusliku läbiviimise järjekorras:
Henn Rooneem
Henn Rooneem (sünninimega Henn Zeiger; 8. august 1923 – 29. jaanuar 2009) oli eesti raamatukunstnik ja kirjastustöötaja.
Wechsleri intelligentsusskaalad
WAIS-III
1Täiendav alatest IQ skooride arvutamiseks asendamaks ifreeringu alatesti, kui viimase sooritus on rikutud. 2 Täiendav alatest IQ skooride arvutamiseks asendamaks arvumälu, kui viimase sooritus on rikutud. 3 Vabatahtlik alatest asendamaks vanuserühmas 16–74 ükskõik millist soorituslikku alatesti, mille sooritus on rikutud.
Henn Rooneem
Elukäik
Henn Rooneem töötas üle 30 aasta Eesti NSV kirjastus- ja trükitööstuses. Aastatel 1950–1964 oli ta kirjastuse Eesti Riiklik Kirjastus illustraator. Pärast kirjastuse jagunemist töötas ta aastatel 1964–1967 illustraatorina kirjastuses Eesti Raamat.
Aastatel 1967–1983 oli Rooneem eksperimentaalkombinaadi Bit kunstilise ja tehnilise osakonna juhataja. Sellelt ametikohalt läks ta ka pensionile.
Looming
Henn Rooneeme tuntumateks töödeks võib pidada mitmeid tema tušijoonistustega illustreeritud Eesti Riiklikus Kirjastuses ja kirjastuses Eesti Raamat ilmunud ilukirjandusteoseid:
Isiklikku
Henn Rooneeme abikaasa oli sisearhitekt Maie Rooneem, kellega tal on kaks last – poeg Enn Rooneem ja tütar Tiina Saago.
Henn Rooneem oli Kuku klubi liige.
Wechsleri intelligentsusskaalad
WAIS-III
WAIS-III standardimise käigus on test faktoranalüüsi tulemuste alusel jaotatud neljaks faktorindeksiks: verbaalne taibukus (Verbal comprehension), tajupõhine organiseerimine (Perceptual Organization), töömälu (Working Memory) ja töötluskiirus (Processing Speed). Neli faktorindeksit arvutatakse 11 alatesti tulemuste põhjal, kolme alatesti indeksskooride arvutamiseks ei kasutata. Nii IQ koguindeksil kui ka neljafaktorilistel indeksitel on keskmine skoor 100 standardhälbega 15.
Sõnavara
Sõnavara alatest koosneb 33 ülesandest, kus testitaval tuleb suuliselt defineerida sõnu, mis esitatakse talle suuliselt ja kirjalikult.
Sarnasused
Sarnasuste alatest koosneb 19 ülesandest, kus testitavale esitatakse suuliselt kaks sõna ja tal tuleb selgitada, mille poolest on sõnapaariga tähistatud kaks objekti või mõistet sarnased.
Alatest kuulub verbaalse taibukuse faktorisse. Sarnasuste alatest hindab:
Informeeritus
Informeerituse alatest koosneb 28 ülesandest, kus testitav peab vastama suuliselt esitatud küsimustele, mis mõõdavad testitava teadmisi üldtuntud sündmuste, objektide, kohtade ja inimeste kohta (näiteks ühiskonna, geograafia, kirjanduse või ajaloo valdkondadest).
Alatest kuulub verbaalse taibukuse faktorisse. Informeerituse alatest hindab:
Taibukus
Taibukuse alatest koosneb 18 ülesandest, kus testitavale esitatakse suuliselt küsimusi, mis nõuavad igapäevaste probleemide lahendamist või arusaamist sotsiaalsetest reeglitest ja ühiskonna toimimisest.
Taibukuse alatest näitab:
Aritmeetika
Aritmeetika alatest koosneb 20 ülesandest, mis esitatakse testitavale suuliselt ja testitaval tuleb ajalimiidi piires iga ülesanne peast lahendada ja vastus suuliselt esitada.
Alatest kuulub töömälu faktori alla ja hindab:
Arvumälu
Arvumälu alatest koosneb 15 ülesandest, kus testitavale esitatakse suuliselt numbrijadasid, mida tal palutakse sõna-sõnalt korrata.
Alatest kuulub töömälu faktori alla ja hindab:
Täht-number järjestus
Täht-number järjestuse alatest koosneb seitsmest ülesandest, kus testitavale esitatakse suuliselt tähtede ja numbrite jadasid, mida tal tuleb meelde jätta ning seejärel taasesitada numbrid kasvavas ja tähed tähestikulises järjekorras.
Alatest kuulub töömälu faktori alla ja hindab:
Piltide täiendamine
Alatest koosneb 21 pildist, millest kõigil on puudu mõni oluline element, mille testitav peab joonistades täitma.
Kuubikud
Kuubikute alatest koosneb 10 erinevast kuupide asetamise variandist. Testitaval on ees pilt kuubikute asetusest, mille ta peab võimalikult kiiresti ise kuubikutest koostama.
Alatest kuulub tajupõhise organiseerimise faktori alla ning hindab:
Maatriksid
Alatest kuulub tajupõhise organiseerimise faktori alla ja hindab:
Pildiseeriad
Pildiseeriate alatest koosneb 8 seeriast, mis on etteantud järjestuses ära segatud. Testitav peab pildiseerias olevad pildid loogiliselt järjestama.
Alatest hõlmab järgmist:
Sümbolite otsimine
Alatest kuulub töötluskiiruse faktori alla ja hõlmab järgmist:
Šifreering
Šifreeringu alatest kuulub WAIS-III soorituslike alatestide alla. See on paber-pliiats meetodil täidetav test, mis koosneb 133 komponendist. Testitavale esitatakse paberil seeria numbreid, millest igaühele vastab kindel hieroglüüfisarnane sümbol. Testitaval tuleb kirjutada igale numbrile vastav sümbol kasutades etteantud võtit.
Objektide kokkupanek
Alatest koosneb neljast tükkideks lõigatud figuurist, mis on oma olemuselt lihtsad pusled. Testitav peab objektid kokku panema nii kiiresti kui võimalik.
Alatest hindab:
Guyana kuninganna
Guyana kuninganna (täielik tiitel inglise keeles alates 18. juunist 1966: Queen of Guyana and of Her other Realms and Territories, Head of the Commonwealth) oli Guyana riigipea 26. maist 1966 kuni 23. veebruarini 1970.
Ainus Guyana kuninganna on olnud Elizabeth II, keda kohapeal esindas kindralkuberner.
Elizabeth II on Guyanat külastanud nii enne kui pärast oma valitsemisaega: 4.–5. veebruarini 1966 ja 19.–22. veebruarini 1994.
Kongō
pisi|Kongō mägi Kongō (金剛山 Kongō-zan) on mägi Jaapanis Honshū saarel. See on 1125 meetri kõrgune ja on seega Ōsaka prefektuuri kõrgeim mägi. Asub Chihayaakasaka küla haldusalas.
Mäe järgi on nime saanud mitmed Jaapani sõjalaevad.
Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared
Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared on Suurbritannia meretagune ala Atlandi ookeani lõunaosas. Saartel puudub püsielanikkond.
Wechsleri intelligentsusskaalad
WAIS Eestis
Kuna tegu on nn C-taseme testiga, tohivad WAIS-III testi Eestis läbi viia ainult kutselised psühholoogid, kes on läbinud WAIS-III kasutajakoolituse (5 EAP) ja selleks vajalikud eeldusained.
Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared
Territoorium loodi 1985. aastal, enne seda oli piirkond Falklandi saarte alluvuses. Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saarte erivolinik on 2014. aastast Colin Roberts.
Keenia kuninganna
Keenia kuninganna (täielik tiitel inglise keeles alates 21. aprillist 1964: Queen of Kenya and of Her other Realms and Territories, Head of the Commonwealth) oli Keenia riigipea 12. detsembrist 1963 kuni 12. detsembrini 1964.
Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared
Saartele pretendeerib ka Argentina – Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared kuuluvad formaalselt Tulemaa, Antarktise ja Lõuna-Atlandi saarte provintsi.
Tippdomeen on .gs
Keenia kuninganna
Ainus Keenia kuninganna on olnud Elizabeth II, keda kohapeal esindas kindralkuberner Malcolm MacDonald (1901–1981).
Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared
Saartel kehtiva aja erinevus maailmaajast on –2 tundi.
Bereket
Bereket on linn Türkmenistanis Balkani vilajetis.
Berkeley (täpsustus)
Berkeley on mitme koha nimi:
Psüühika
Psüühika on individuaalsele kogemusele toetuv käitumist organiseerivate protsesside süsteem.
Kuigi psüühika on kompleksne nähtus, on siiski võimalik eristada psüühilise tegevuse erinevaid etappe: Kuigi reeglina on psüühika ajutegevuse väljendus, ei ole alati võimalik psüühilise tegevuse substraati selgelt piiritletud kujul välja tuua. Kõige primitiivsemaid psüühilise tegevuse avaldusvorme võib täheldada juba ainuraksetel – ainurakne ujub valguse poole või eemaldub liiga eredast valgusest (fototaksis), ainurakne ujub mineraalide kogumi poole või eemaldub mineraalide kogumi juurest (kemotaksis) – taksised. Ainuraksetel on avastatud ka primitiivseid mälu ja intellekti algeid.
Konstantin Trakmann
Konstantin Lembit Trakmann (19. november 1889 Tallinn – 14. oktoober 1939 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
H-duur
H-duur ehk si-mažoor on H-st üles ehitatud mažoorne helirida. thumb|left|400px|H-duur [[helirida loomulikus mažooris]]
Fis-duur
Fis-duur ehk fa-diees-mažoor on fisist üles ehitatud mažoorne helirida.
Gökdepe
Gökdepe on linn Türkmenistanis Ahali vilajetis.
Linnaõigused sai 2008. aastal, enne seda oli alev.
Nigeeria kuninganna
Nigeeria kuninganna (täielik tiitel inglise keeles alates 1. juunist 1961 Queen of Nigeria, and of Her other Realms and Territories, Head of the Commonwealth) oli Nigeeria riigipea 1. oktoobrist 1960 kuni 1. oktoobrini 1963.
Ainus Nigeeria kuninganna on olnud Elizabeth II, keda kohapeal esindas kindralkuberner: kuni 16. novembrini 1960 Sir James Wilson Robertson (1899–1983), seejärel Nnamdi Azikiwe (1904–1996), kes sai seejärel Nigeeria presidendiks.
Elizabeth II on Nigeeriat külastanud nii enne kui pärast oma valitsemisaega: 28. jaanuarist kuni 16. veebruarini 1956 ja 3. kuni 6. detsembrini 2003.
Malawi kuninganna
Malawi kuninganna (täielik tiitel inglise keeles: Queen of Malawi and of Her other Realms and Territories, Head of the Commonwealth) oli Malawi riigipea 6. juulist 1964 kuni 6. juulini 1966.
Ainus Malawi kuninganna oli Elizabeth II, keda kohapeal esindas kindralkuberner Sir Glyn Smallwood Jones (1908–1992).
Elizabeth II on Malawit külastanud 22. kuni 25. juulini 1979.
Ghana kuninganna
Ghana kuninganna (täielik tiitel inglise keeles alates 27. juulist 1957: Queen of Ghana and of Her other Realms and Territories, Head of the Commonwealth) oli Ghana riigipea 6. märtsist 1957 kuni 1. juulini 1960.
Ainus Ghana kuninganna oli Elizabeth II, keda kohapeal esindas kindralkuberner.
Elizabeth II on Ghanat külastanud 9. kuni 20. novembrini 1961 ja 7. kuni 9. novembrini 1999.
Suveolümpiamängud
Suveolümpiamängud on kaasaegsete olümpiamängude suvespordialade võistlused, mis toimuvad iga nelja aasta järel.
Tänapäeval kavva kuuluvad olümpiaalad
2020. aasta suveolümpiamängudel lisanduvad surfamine, rulasõit, pesapall/pehmepall, sportronimine, 3x3 korvpall ja karate.
Urbanus Rhegius
thumb|Urbanus Rhegius
Elu
Preester Konrad Riegeri poeg sai hariduse Lindaus ning õppis Freiburgis, Ingolstadtis, Tübingenis ja Baselis Johannes Ecki juures. Aastal 1519 pühitseti ta Konstanzis preestriks ja aastal 1520 hakkas ta jutlustama Augsburgis.
Jiří Poděbradyst
thumb|Poděbrady Jiří ausammas [[Kunštátis]] Jiří Poděbradyst ehk Jiří Kunštátist ja Poděbradyst (ka: Poděbrady või Podiebrad või: Georg Podiebrad; tšehhi Jiří z Poděbrad ehk Jiří z Kunštátu a Poděbrad, saksapäraselt Georg von Podiebrad; 23. aprill 1420 – 22. märts 1471) oli Böömimaa kuningas 1458–1471.
Ta oli tšehhi aadliku (Viktor Poděbradyst) poeg ning kuulus algselt taboriitide ridadesse.
Kui Böömimaa oli taas keiser Sigismundi käes, kuulus ta rahulolematute aadlike hulka, kes reaalselt järgnevatelgi aastatel kuningate võimu vaidlustasid. Aastal 1451 oli lapskuningas Ladislaus Postumuse eest regendina valitsev keiser Friedrich III sunnitud määrama riigiregendiks Jiří, sest keisri enda positsioonid olid Austriaski nõrgad, Böömimaast rääkimata. Nii sai Jiříst Böömimaa tegelik valitseja.
Aastal 1457 suri Ladislaus ootamatult ning aadlikud valisid 1458 uueks kuningaks Jiří Poděbradyst. Teda süüdistati eelmise kuninga mürgitamises, kuid tänapäeval usutakse, et Ladislaus suri leukeemia tagajärjel. Et aga Jiří jätkas hussiitide soosimist ega kartnud ka paavstiga vastuollu minna, tekitas ta välismaal suurt vastumeelsust. Seetõttu on teda nimetatud ka ketserkuningaks. Aastal 1466 heitis paavst Jiří kirikust välja ning keelas igasugused liidud temaga. Selle kasutas ära Böömimaa endine liitlane Ungari kuningas Mátyás Corvin, kes vallutas suure osa Määrimaast (Moravast) ning laskis end Böömimaa kuningaks kroonida. Selle tiitli säilitas ta kuni surmani. Jiří Poděbradyst suri aga 1471. aastal ning seejärel läks tema troon Jagelloonidele.
Ketta-opsüsteem
Ketta-opsüsteem (ingl disk operating system, DOS) on arvuti operatsioonisüsteem nii kõvaketta kui ka pehmeketta haldamiseks. Eesti keeles on DOS-i kohta kasutatud veel mõisteid "kettahaldussüsteem" ja "failihaldussüsteem".
Programm koosneb käsustikust, mille arvuti laadib käivitamisel enda mällu, et täita mitmesuguseid algoritme: andmete kustamine, andmete kopeerimine, andmete edastamine jne. Vajadus hoida ka vaheandmeid välismälus tuli sellest, et arvuti noorusaegadel oli operatiivmälu arvutitel vähe ning kõike muud hoiti ketastel või magnet- ja perfolintidel.
Ajalugu
DOS-i nime kandis aastast 1964 Disk Operating System/360 (DOS/360), mida kasutati IBM-i suurarvutitel ja mille välismäluks oli winchester-tüüpi kõvakettad.
Microsofti MS-DOS ja selle eelkäija 86-DOS, algus oli paljuski inspireeritud Digital Researchi toodetud operatsioonisüsteemist CP/M (Control Program / (for) Microcomputers), mis oli tolle ajani domineeriv operatsioonisüsteem 8-bitistel Zilog Z80 ning Intel 8080 protsessoritel põhinevatel arvutitel.
1980. aastal tutvustas IBM avalikkusele oma esimest Intel 8088 mikroprotsessoriga arvutit, ning vajas sellele operatsioonisüsteemi. Otsides 8088-ga ühilduvat CP/M versiooni, võttis IBM alguses ühendust Microsofti juhi Bill Gatesiga. IBM saadeti Digital Researchi, kus pärast esialgseid läbirääkimisi CP/M kasutamiseks kõnelused katkesid, sest kui Digital Researchi asutaja Gary Kildall soovis raha iga müüdud eksemplari pealt, soovis IBM litsentsi osta vaid ühekordselt, ning müüa seda ka uue nime "PC-DOS" all. Pärast negatiivset vastust pöördus IBM taas Bill Gatesi poole. Gates omakorda pöördus Seattle Computer Productsi poole, kus tegutsev programmeerija Tim Paterson oli loonud variandi CP/M-80-st sisekasutuseks, et katsetada uut 16-bitist Intel 8086 protsessorit. Operatsioonisüsteemi nimeks oli esialgu "QDOS" (Quick and Dirty Operating System), kuid muudeti 86-DOS-iks pärast tema kommertsiaalseks muutmist. Microsoft ostis väidetavalt 50000 dollari eest 86-DOS'i ära, ning sellest sai MS-DOS. Mida Microsoft ka 1981 aastal esmakordselt tutvustas.
Microsoft litsentseeris oma toodet ka mitmetele arvutitootjatele, kes müüsid oma arvuteid juba MS-DOS'iga varustatult, vahel ka tootjate omade nimede all. Hiljem kasutati ka juba Microsofti tootenime MS-DOS, vaid IBM jätkas oma IBM PC-de tarvis, MS-DOSist oma versiooni PC-DOSi loomist.
Digital Research, saades teada, et IBM müüb CP/M-iga sarnast toodet (kasutati ju ka sama nime, mida oli lubatud kasutada CP/M-i puhulgi), ähvardati kohtuhagiga. IBM sõlmis seepeale kokkuleppe, et PC klientidel on valida, kas kaasa tuleb PC-DOS või CP/M-86 Kildalli 8086 versioon. Kõrvutades neid omavahel maksis CP/M peaaegu 200 dollarit rohkem kui PC-DOS, ning selle müük soikus. CP/M turuosa vähenes, kuid MS-DOS ja PC-DOS said enimmüüdud operatsioonisüsteemiks PCdel ja PCga ühilduvates arvutites.
Digital Research üritas CP/M-86 turuosa küll uuesti tagasi võita – esialgu DOS Plus'iga ning hiljem DR-DOSiga (mõlemad on ühilduvad nii DOSi kui ka CP/M-86ga), kuid erilise eduta. Digital Research osteti lõpuks ära Novelli poolt, ning DR-DOS-ist sai Novell DOS 7.
Microsoftil ja IBMil tekkis aga rida lahkarvamusi seoses kahe DOSi järeltulijaga – Microsoft Windows ja IBMi OS/2. Mille peale lahknes ka DOSi arendamine kahe firma poolt. MS-DOS on osaliselt üle kantud ka Windowsi; PC-DOSi viimane versioon oli aga 1998. aastal PC-DOS 2000.
Võhmetu
Võhmetu on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
Lembit Lüüs
Lembit Lüüs (23. veebruar 1910 Viljandi – 4. detsember 1999 Tallinn) oli Eesti NSV riigitegelane.
Elulugu
Lembit Lüüs oli Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu sotsiaalkindlustuse Rahvakomissar alates 25. augustist 1940 ja alates 25. märts 1946 Eesti NSV Ministrite Nõukogu sotsiaalkindlustuse minister, Eesti NSV toiduainetetööstuse minister 1944–1949 ja spordiühingu Kalev kesknõukogu esimees 1944–1950.
1944–1950 oli Lüüs spordiselts Kalevi esimees. Lembit Lüüs töötas Toiduainetööstuse Ministeeriumi Konstrueerimise ja Tehnoloogia Büroo uurimisosakonna juhatajana.
Juba enne VIII pleenumit ja sealt suurema hoo sisse saanud suurpuhastus "kodanlikest natsionalistidest ja nende käsilastest" puudutasid ka teda. Lüüs arreteeriti ööl vastu 1. märtsi 1950. 15. aprillil peetud Kalevi kesknõukogu pleenumil vabastati ta Ametiühingute Nõukogu presiidiumi liikme Hamlet Tiitsu ettepanekul Kalevi esimehe kohalt ning heideti välja ka liikmeskonnast. Samal päeval saadeti ta Pagari tänavalt edasi Moskvasse Lubjankale ning hiljem edasi Lefortovo vanglasse. Ta mõisteti süüdi kodanlikus natsionalismis, määrati karistuseks 25+5 ning küüditati Vorkutasse, kus viibis 1955. aastani. Sealt vabanedes töötas Tallinnas tööjaotuse büroos.
Ann Marksoo
Ann Marksoo (20. september 1930 Tartu – 5. aprill 2023) oli eesti geograaf, TÜ geograafia instituudi emeriitprofessor.
Aastal 1954 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli. Aastast 1954 oli ta samas õppejõud, hiljem dotsent ja 1984–1992 majandusgeograafia kateedri juhataja.
Aastail 1985–1990 oli ta Eesti Geograafia Seltsi asepresident.
Ta oli Õpetatud Eesti Seltsi (ÕES) liige.
Pere
Ann Marksoo on Aliise Moora ja Harri Moora tütar.
Jeremy Clarkson
thumb Jeremy Charles Robert Clarkson (sündinud 11. aprillil 1960) on inglise autoajakirjanik ja kirjanik. Ta sai laiemalt tuntuks BBC autosaatega "Top Gear", mida juhtis koos Richard Hammondi ja James Mayga (saadet näitasid Eestis TV3 ja TV6, lühikest aega ka Kalev Sport), ning BBC töötaja suhtes vägivalla kasutamise ja seetõttu BBC-st vallandamisega.
Karjäär
Clarkson kirjutab iganädalasi kolumne ajalehtedele Sunday Times ja The Sun. Tema kirjutistest on koostatud üle kümne suure müügieduga raamatu. Eestikeelsena on tema raamatutest ilmunud "Jeremy Clarkson autode kallal" ja "No tule taevas appi!" (kirjastaja Fookus Meedia).
Märtsis 2015 sattus Clarkson konflikti BBC produtsendi Oisin Tymoniga, kui sai pärast tööpäeva külma eine. Kuna Clarkson ründas Tymonit ka füüsiliselt, tagandati ta 10. märtsil töölt. 25. märtsil otsustas BBC, et Clarksoni lepingut ei uuendata.
Kaka (Türkmenistan)
Kaka on linn Türkmenistanis Ahali vilajetis.
Jeremy Clarkson
Karjäär
Clarkson on kolleegi kallal vägivallatsemist õigustanud väitega, et see oli kõige stressirohkem aeg tema elus, kuna kaks päeva varem oli ta arstilt saanud oletuse, et kühm tema keelel võib olla kasvaja, mis aga ei leidnud kinnitust.
Kolmikul (Richard Hammond, James May ja Jeremy Clarkson) on kavas leping Amazoniga ning luua uus autosaade "The Grand Tour", mida saab näha seda 2016. aasta sügisel. Filmimist alustati 2016 aasta veebruaris.
Ta juhib 2019.aastast Inglise "Kes tahab saada miljonäriks?" saadet.
Omanik (osaline)
Ford Gt40 pisi| Clarkson on olnud [[Lamborghini Gallardo|Lamborghini Gallardo Spyderi omanik ]]
Clarkson omab või on olnud järgmiste autode omanik:
Noblessneri laevatehas
Noblessneri laevatehas (omaaegse nimega "Noblessneri" Aktsia Seltsi Laevatehas Tallinnas) oli 1913. aastal Tallinnas Kalamajas Tööstuse tänava ja mere vahelisel alal asutatud tööstusettevõte, mille põhitegevus oli allveelaevade ehitus ja hooldus.
Aja jooksul on laevaehitustehas kandnud ka nimesid AS Peetri Laevaehitustehas, Peetri tehas, Sõjalaevastiku tehas nr 7, 7. (sõja)tehas, Meretehas nr 7 ja pärast Eesti iseseisvuse taastamist Tallinna Meretehas. pisi|[[Noblessneri sadam ja pildi ülaosas Lennusadam]]
Eellugu
20. sajandi alguses panustas Venemaa keisririik sõjalise võimsuse suurendamisel Saksa keisririigiga sõjalaevastiku juhi Alfred von Tirpitzi eeskujul eriti just laevastiku arendamisse. Seepärast rajati Tallinna lisaks muudele mereväe tarbeks ehitatuile ka Kopli poolsaarele kolm suuremat erakapitalil põhinevat tehast sõjalaevade ehitamiseks – poolsaare lõunaküljele Bekkeri, põhjaküljele Noblessneri ja poolsaare tippu  Vene-Balti laevatehas.
1912. aastal moodustasid kaks Peterburi ettevõtet – Ludvig Nobeli Diislid, mille juht oli dünamiidi leiutaja Alfred Nobeli venna – Venemaa suurärimehe Ludvig Nobeli poeg Emanuel Nobel ja Gustav Lessner (torpeedoseadmed) – Tallinnas, Peterburi Arveldus- ja Laenupanga krediteerimisel firma allveelaevade ehitamiseks. Peterburi Arveldus- ja Laenupanga ning ka Peterburi suurettevõtete (Lessner, Treugolnik, Nobel & Lessner) juhatusse kuulunud Mihhail Plotnikovi eestvedamisel meelitati suurema palgaga uude tehasesse üle ka Peterburis asunud Balti Laevaehituse ja Mehaanikatehasest väärtuslikumad spetsialistid: allveelaevade peakonstruktor Ivan Bubnov ja laevaehitustehase peainseneriks esimese vend Grigori Bubnov ning hulk Peterburi tehase joonestajaid ja eriti kogenud meistreid (kokku 38 kõrge kvalifikatsiooniga töötajat).
Allveelaevade koostamine laevatehases
pisi|Noblessneri laevatehase staaplite slipivanker 1912. aastal võeti vastu Venemaa sõjalaevastiku arenguprogamm ("Программа усиленнаго судостроенiя"), mille järgi kavatseti ehitada 18 allveelaeva. Riigipoolse tellimuse 12 allveelaeva ehitamiseks sai äsja asutatud Noblessneri laevatehas, 6 allveelaeva telliti Peterburis asunud Balti Laevaehituse ja Mehaanikatehaselt.
18. augustil 1915 kirjutasid Venemaa Keisririigi Mereministeeriumi ja AS Noblessneri esindajad Mihhail Plotnikov ja N. Karpov alla viie Holland-tüüpi allveelaeva tarnimisele, mille osad valmistati USA-s ja monteeriti lõplikult kokku Tallinnas. Hilisemas ekspluatatsioonis selgus, et allveelaevade ostmine õigustas end täielikult. Need kolmel aurulaeval kohale veetud allveelaevad olid hea manööverdusvõimega ja korraliku kvaliteediga ning kuna kohaletoimetamine sujus viperusteta, sõlmis mereministeerium AS Noblessneri initsiatiivil veel kolm lepingut 12 Holland-tüüpi allveelaeva ostmiseks.
Allveelaevade ehitamine laevatehases
pisi|Gepard, Vepr 1915. Aastatel 1914–1917 ehitati Noblessneri Laevatehases üheksa Bars-tüüpi allveelaeva Läänemere laevastiku jaoks ja kolm Vaikse ookeani laevastiku jaoks. Naabruses asunud Volta tehases valmis­tati ehitatavatele allveelaevadele kogu elektriseadmestik. pisi|300px|Allveelaeva Jorš ("Ёршъ") veeskamine 1917. aastal
Aastal 1916 sai tehas tellimuse 20 suure ookeaniallveelaeva ehitamiseks. Osa materjali jõuti tuua kohale, kuid allveelaevad jäidki projektina paberile. Suurest allveelaevaprojektist alles jäänud materjalist ehitati 1920. aastate algul kolm teraskerega mootorpurjekat: Läänemaa, Harjumaa ja Virumaa.
Laevatehase ehitised
pisi|Noblessneri laevatehase administratiivhoone pisi|Noblessneri laevatehase elektrijaam Lühikese ajaga ehitati Kalamajas välja Noblessneri laevatehase administratiivhoone, tehasehooned: laevasüsteemide tsehh , laevaehitustsehh ja valukoda , värvilise metalli valukoda , laevatehase koostetsehh , abi-remonditsehh , akumulaatoritsehh , laod ja rajatised.
Nende hulka kuulusid lisaks tootmishoonetele ja laevatehase raudteele, elling, slipp alusraamiga, slipi muulid , staaplitele ka oma elektrijaam ja veevarustussüsteem koos veetorn-elamuga ning inseneride elamu koos kõrvalhoonete ja aiaga.
A/S Peetri Tehas
pisi|Noblessneri laevatehase ladu 2013. aastal Noblessneri Laevatehas nimetati 1916. aastal ümber Peetri Laevatehaseks (АО "Петровская верфь") (alates 14. novembrist 1916), pärast Eesti iseseisvumist jätkas tehas laevaehitust ning seal ehitati Eesti mootorpurjekad Läänemaa, Harjumaa ja Virumaa. Laevaehituse AS Peetri tehas pankrotistus 1925. aastal ning selle omandas Eesti Pank kui suurim võlausaldaja. Aktsiaseltsi kinnisvara avalikul oksjonil omandanud Eesti Pank nimetas ettevõtte ümber Riigi Laeva- ja Mehaanika Tehaseks. Tehast ei käivitatud ning selle varad müüdi maha, osaomaaegse sõjatehase hooneid renditi erinevatele ettevõtetele, sealhulgas ka laoruumideks.
Punalipulise Balti laevastiku remondibaas
Pärast 1940. aasta juunipööret ja Eesti okupeerimist anti Peetri tehas koos Arsenaliga NSV Liidu sõjamerelaevastiku Punalipulise Balti laevastiku remondibaasiks ning allutati Balti laevastiku suurtükiväe ülemale. Baasi ülesandeks sai Balti laevastiku ja Läänemere rajooni rannakaitse rannasuurtükkide remont ja hooldus.
7. tehas
1944. aastal (22. septembrist 1944 kuni 17. maini 1951) sai tehasest NSV Liidu Sõjamerelaevastiku Tallinna Meretehas (Таллиннский морской завод ВМФ СССР), kus 50 aasta jooksul tehti Nõukogude mereväe ujuvbaaside, patrull-laevade, soomustatud torpeedokaatrite, allveetõrjelaevade, puksiiride ning piirivalvelaevade ja muude laevade remonti ja ümberehitusi. Laevatehas kandis 17. maist 1951 kuni 1. juulini 1968 nime NSV Liidu mereväe Meretehas nr 7 (Морской завод №7 ВМФ СССР) ja 1. juulist 1968 kuni 26. juulini 1992 nime NSV Liidu mereväe 7. laevaehitustehas (7 судоремонтный завод ВМФ СССР, СРЗ–7).
1955. aastal alustas tehas uuesti laevaehitust, enamasti tehti neid Nõukogude mereväele: miini- ja torpeedo- ning vahilaevu, (морские артиллерийские плавучие щиты), ujuvdokke, iseliikuvaid pargaseid ja laevavarustust. Lisatööna tehti Meretehases tsiviillaevade remonti, nt remonditi vaalapüügilaevu ja mitut tüüpi kalatraalereid.
Tallinna Meretehas
Pärast Eesti iseseisvuse taastamist sai tehase nimeks Tallinna Meretehas. Seal ehitati Eesti Piirivalveametile patrull-laev Pikker ja remonditi ka allveelaeva Lembit enne selle üleandmist Eesti Meremuuseumile. Aastaid seisis Meretehase staaplil ka purjelaev Vega, mille remonti seal ei lõpetatudki.
Pärast Tallinna Meretehase pankrotti 2001. aastal kuulub tehas BLRT Grupile ning tehase territooriumil ehitatakse Noblessneri elamukvartalit. Sellega seoses nimetati 2013. aastal ka Peetri sadam ümber Noblessneri sadamaks.
Noblessneri kvartal
, Noblessneri sadamalinnak
Urmas Siigur
Urmas Siigur (sündinud 18. detsembril 1956) on eesti arst ja arstiteadlane, endine Tartu Ülikooli Kliinikumi juhatuse esimees.
Urmas Siigur lõpetas 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna (cum laude) ning 1982. aastal kirurgia internatuuri. Kandidaadiväitekirja kaitses Urmas Siigur Tartu Ülikoolis 1990. aastal, doktoriväitekirja aga 1997. aastal Karolinska Instituudis Stockholmis.
Aastatel 1982–1984 töötas ta kirurgina Tartu Linna Onkoloogia Dispanseris, 1982–1991 vanemlaborandina, nooremteadurina, teadurina ja vanemteadurina Üldmolekulaarpatoloogia Instituudis, 1991–1996 Maarjamõisa Haigla laboriosakonna juhatajana, 1996–1999 aprillini Tartu Ülikooli Kliinikumi Ühendlabori juhatajana.
Aastatel 1999–2002 oli ta SA Tartu Ülikooli Kliinikumi juhatuse liige, haldusalaks ravi-, õppe- ja teadustöö. Alates 8. veebruarist 2002 kuni 30. septembrini 2018 oli Urmas Siigur SA Tartu Ülikooli Kliinikumi juhatuse esimees.
Urmas Siigur on avaldanud üle 40 teadusartikli, peamiselt mikroobiökoloogiast.
Isiklikku
Urmas Siigur on abielus ja tal on viis last. Tema isa oli õigusteadlane Heino Siigur (1930–2021).
Kristjan Raud
Tema kaksikvend oli kunstnik Paul Raud.
Robesoni väin
pisi|Robesoni väin pisi|Briti polaarekspeditsiooni laev "Alert" Robesoni väinas [[Beechey neeme lähedal]] Robesoni väin (inglise Robeson Channel) on väin Põhja-Jäämeres Taani põhjapoolseima saare Gröönimaa ja Kanada põhjapoolseima saare Ellesmere'i vahel. See on Narese väina põhjapoolseim osa, mis ühendab Kennedy väina Lincolni merega.
Kristjan Raud
Elukäik
Kunstihariduse omandas ta Peterburi Kunstide Akadeemias (1893–1897), Anton Ažbe kunstikoolis (1899–1901) ja Müncheni Kunstiakadeemias (1901–1903).
Robesoni väin
Väinh on umbes 80 km pikk ja 18–20 km lai. Gröönimaa kaldal asub Nyeboe maa, Ellersmere'i kaldal Alert, mis on maailma kõige põhjapoolsem asula. Seal elas 2006. aasta seisuga 5 inimest.
Kristjan Raud
Elukäik
Kodumaale naastes töötas ta kümme aastat Tartu Reaalkoolis õpetajana. Rajas 1904. aastal Tartus omanimelise ateljeekooli (Kristjan Raua õppestuudio), mis oli võrreldav Ants Laikmaa ateljeekooliga Tallinnas. Raud lülitus innukalt Noor-Eesti haritlasringkonda ja Eesti Kirjanduse Seltsi tegevusse.
Robesoni väin
Robesoni väin sai nime 1871. aastal Isaac Israel Hayesi ja Charles Francis Halli polaarekspeditsiooni käigus Ameerika Ühendriikide presidendi Ulysses S. Granti administratsiooni mereväesekretäri George Robesoni auks.
Kristjan Raud
Elukäik
Eesti Vabariigi algusaastail loobus Kristjan Raud vabakunstniku elust ning asus 1919. aasta veebruaris tööle Haridusministeeriumisse vastloodud kunsti- ja muinsusasjade osakonna juhatajana (1919 –1923). Neil aastail töötas ta välja esimese Eesti muinsuskaitseseaduse. Ta oli tegev Tallinna Muuseumi – tulevase Eesti Kunstimuuseumi – asutajana ning oli ka Tallinna Eesti Muuseumiühingu juhtiv tegelane ja auliige.
Aastatel 1923–1924 oli ta muinsusasjade korraldaja Tartus. Tema südameasi oli ainelise vanavara kogumine, tänu millele suurenesid tunduvalt Õpetatud Eesti Seltsi ja Eesti Rahva Muuseumi etnograafilised kogud. 1907. aastal, Jakob Hurda surma järel, oli Raud nõudnud esimesena muuseumi asutamist, kuhu tulevikus kuuluks mitte ainult Hurda kogutud ja süstematiseeritud folklooripärand, vaid ka aineline talupojakultuur, mida tollastes oludes ei väärtustatud. Kristjan Raud oli Eesti Rahva Muuseumi esimestel tegutsemisaastatel mitme kogumisaktsiooni üks initsiaatoreid.