cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Franciscus
Tervis
Paavst liikus 2022 visiidil Kanadas ratastoolis. Ta oli bronhiidiga haiglas 29. märtsist 1. aprillini 2023.
Franciscus ja Eesti
pisi|vasakul|Paavst Franciscus Tallinnas Eesti president Toomas Hendrik Ilves õnnitles Franciscust tema ametisse asumise puhul ja kutsus ta visiidile Eestisse. Peaminister Andrus Ansip osales 19. märtsil 2013 Franciscuse ametisse seadmisel ja vestles temaga hiljem. Franciscus määras 22. märtsil 2014 uueks nuntsiuseks Eestis peapiiskop Pedro López Quintana ja 2019 peapiiskop Petar Rajiči. Piiskop Philippe Jourdan kohtus ad Limina visiidi käigus 11. juunil 2015 paavstiga. Paavst õnnitles Arvo Pärti tema 80. sünnipäeva puhul. Preester Pedro Cervio kinkis 19. oktoobril 2015 paavstile Tallinna Peeter-Pauli katedraali koguduse pühapäevakooli laste foto. Paavst tervitas 5. juunil 2016 Püha Peetruse väljakule kogunenud Eesti palverändureid.
Seoses Rooma lepingu sõlmimise 60. aastapäevaga kohtus paavstiga 24. märtsil 2017 Eesti peaminister Jüri Ratas, kes kohtus paavstiga uuesti 9. veebruaril 2018. Paavsti kultuurinõukogu andis 2017. aastal Arvo Pärdile medali "Per artem ad Deum" ja paavst andis Arvo Pärdile 18. novembril 2017 üle Ratzingeri preemia. Tseremoonial esitas Pärt oma teosed "Vater Unser" ja "Aliinale". Tallinna katoliku koguduse liige Johanna Aus kohtus 28. juunil 2017 Rooma Peetri väljakul üldaudientsil paavstiga, kellega ta palvetas Eesti eest ning kellele andis üle kirja koos paari fotoga.
Franciscus õnnistas pianist Kristiina Rokashevichi abielu. Paavst kohtus 7. detsembril 2017 Luterliku Maailmaliidu delegatsiooniga, mille koosseisu kuulus ka peapiiskop Urmas Viilma. Viilma kohtus paavstiga 14. septembril 2022 Kasahstanis ja kinkis talle graafilise ikooni Maarjast Sõlmede Lahtisõlmijast.
Paavst Franciscus kohtus 28. novembril 2019 Vatikanis Eesti president Kersti Kaljulaidiga, kellega ta arutas välispoliitilisi teemasid. Ühtlasi kohtus Kaljulaid oma välisvisiidi raames Vatikani välisministri peapiiskop Paul Gallagheriga. 4. detsembril 2020 andis paavstile üle volikirja suursaadik Püha Tooli juures Celia Kuningas-Saagpakk.
Visiit Eestisse
pisi|300px|Paavst Franciscus istutas [[Pirita klooster|Pirita kloostri aias tamme]] Franciscus tegi 25. septembril 2018 pastoraalse visiidi Eestisse. Visiit kestis 8 tundi. Eesti visiidiga seoses avati 2. aprillil 2018 internetis visiidi koduleht paavsteestis.ee, mis 2019 suleti. Mais 2018 koostasid Aili Mittal ja Fabienne Chmara paavstist rändnäituse.
Paavst saabus airBalticu lennukiga kell 9:45 Tallinna lennujaama, kus teda tervitas Eesti president Kersti Kaljulaid. Seejärel liikusid paavst ja president Kadriorgu, kus toimus ametlik kohtumine ja kokkusaamine Eesti ühiskonnategelastega ning akrediteeritud diplomaatilise korpuse liikmetega. President Kaljulaid kinkis paavstile Jüri Arraku maali. Kell 11:50 algas paavsti kohtumine Tallinna Kaarli kirikus noortega, kus paavstile esitas Ott Lepland Vanalinna Hariduskolleegiumi kooriga Tõnis Mäe laulu "Palve".
Noortekohtumisele järgnes lõunasöök Pirita kloostris, kus paavst istutas tamme ja kohtus preester Vello Saloga. Kell 15:15 kohtus paavst Tallinna Peeter-Pauli katedraalis abivajavate inimestega. Paavst kinkis kogudusele armulauakarika.
Kell 16 algas Vabaduse väljakul paavsti läbi viidud missa. Sõnaliturgia esimest lugemist luges Külli Reinumägi ja evangeeliumiteksti Johannese evangeeliumist diakon Aldo Donelli. Paavst pidas jutluse itaalia keeles.
Paavsti lennuk lahkus Tallinnast kella 18 paiku.
Paavst eelistas visiidil Cesconi veine.
Paavsti visiidi peakoordinaator oli Helle-Helena Puusepp, visiidi ametlik tõlk oli preester Pedro Cervio. Paavsti julgeoleku eest vastutas Kristian Jaani. 20. märtsil 2019 kohtus paavst Vatikanis piiskop Philippe Jourdani, preester Jaak Ausi, teleprodutsent Kaupo Karelsoni ja paavsti Eesti visiidi korraldajatega.
Eesti-visiidi käigus sai Franciscusest esimese riigipeana Eesti e-resident, järjekorranumbrilt 37 647.
Kriitika
Traditsionalistlikud vaimulikud on kritiseerinud paavsti tegevust. Eriti terav kriitik on olnud peapiiskop Carlo Maria Viganò, kes 25. augustil 2018 esitatud avalikus kirjas väitis, et paavst Franciscus oli teadlik kardinal Theodore McCarricki kuritegudest. Viganò süüdistas juunis 2019 paavsti valetamises ja juulis 2020 “uue maailmakorra homoseksuaalse agenda järgmises”.
Šimonka
Šimonka on Põhja-Ungari keskmäestiku kõrgeim punkt Slanské kõrgustikul. See tõuseb 1092 meetrini üle merepinna.
Tarmo Pihlap (1993)
"Tarmo Pihlap" on 1993. aastal ilmunud Tarmo Pihlapi helikassett.
Selle andis välja Arlim.
Helikassett (34:29) Stereo.
Elman Tagajev
Elman Tagaev (vene keeles Эльман Тагаев; sündinud 2. jaanuaril 1989 Aşgabatis Türkmenistanis) on Aserbaidžaani päritolu türkmenistani jalgpallur, kes kuulub Türkmenistani jalgpallikoondisse.
2014. aastal abiellus Elman Tagaev Arinaga, kellega tal on kaksikud pojad Alan ja Ali (sündinud 2015).
Michael Nyqvist
Rolf Åke Michael Nyqvist (sündinud 8. november 1960 – 27. juuni 2017) oli Rootsi näitleja. Ta on rahvusvaheliselt tuntud tänu Mikael Blomkvisti rollile "Millenniumi" filmitriloogias.
Põhja-Korea 2016. aasta suveolümpiamängudel
Põhja-Korea osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 31 sportlasega, kes võistlesid 9 spordialal.
Rim Jong-sim võitis tõstmises ja Ri Se-gwang võimlemises kuldmedali ning Om Yun-chol, Choe Hyo-sim ja Kim Kuk-hyang võitsid tõstmises hõbemedali. Kim Song-guk võitis pronksi laskmises ja Kim Song-i lauatennises.
Olümpiapääsme said järgmised sportlased:
Poorsus
pisi|Kahe [[fluorestsents|fluorestseeruva värvaine edasikandumine ja segunemine poorses kolmemõõtmelises keskkonnas. Läbimõõduga 16 mm helmeste murdumisnäitaja on sama mis ümbritseval veel, muutes keskkonna läbipaistvaks ja võimaldades tasandilise laserkiire valguses värvaine liikumist ja segunemist poorses keskkonnas visualiseerida. Mihkel Kree foto]] Poorsus ehk urbsus on aine mahutavuse omadus, mille põhjuseks on varjatud (silmaga mittenähtav) tühimike (õõnsuste) olemasolu. Mõiste on kasutusel peamiselt keraamikas, farmaatsias, metallurgias, maa- ja ehitusteaduses.
Poorsust iseloomustab poorsustegur (p), mis on pooride mahu (v) suhe pinnase kogumahtu (V) protsentides: p=(v/V)*100%
Kivimite poorsus on kõigi tühimike kogum kivimites mineraalsete või muude agregaatide vahel.
Kivimite poorsust iseloomustatakse järgmiste näitajate kaudu:
Üldine poorsus ja poorsustegur on omavahel seotud. Teades ühte, on võimalik leida teine.
Tekkepõhjuste järgi jagatakse poorid primaarseteks (tekkinud kivimi moodustumise ajal) ja sekundaarseteks (tekkinud hiljem geoloogiliste protsesside käigus).
Poorsus on pinnase füüsikalis-mehaaniline tegur. Settekivimitest on suurim poorsus hästi sorteeritud ja hästi ümardatud teradega liivakividel. Sorteerituse halvenedes väheneb ka peaaegu proportsionaalselt setendi poorsus, sest väiksemad osakesed täidavad üsnagi efektiivselt suuremate vahele jääva ruumiosa. Samuti vähendab setendite poorsust tsementatsioon/autigeensete mineraalide kasvamine pooriruumis. Reeglina on magma ja moondekivimid ning ka karbonaadid väikese poorsusega, kuid samas on need massiivsed kivimid tihti lõhelised.
Triaaž
pisi|Triaaži läbiviimine [[Pentagoni lähistel, mis järgnes hoone rammimisele 11. septembri terrorirünnakute raames kaaperdatud American Airlinesi lend 77 poolt]] Triaaž on haigete jaotamine kategooriatesse abivajamise pakilisuse järgi vastavalt patsiendi seisundile ning võimalikule ohule tema elule ja tervisele.
NRW.INVEST
NRW.INVEST on Saksamaa Nordrhein-Westfaleni (North Rhine-Westphalia (NRW)) liidumaa majandusarengu agentuur. See tegeleb välisinvestorite otsimise ja toetamisega ning liidumaa ja Saksamaa rahvusvahelise turundamisega. NRW.INVEST ainuaktsionär on Nordrhein-Westfaleni liidumaa.
Rheinisch-Westfälische Industrieförderungsgesellschaft asutati 1960. aastal toomaks piirkonda uusi tööstusi, kui piirkonna kaevandused hakkasid tegevust lõpetama.
Välisinvestoritele mõeldud one-stop-agentuurina toetab NRW.INVEST rahvusvahelisi ettevõtteid nende projektide ja NRW-s asuvate arveldustega kogu arveldusprotsessi vältel. NRW.INVEST pakub investoritele teavet NRW kui ettevõtte asukoha kohta. Lisaks on NRW.INVESTi eksperdid käepärast nõuandeid maksu- ja õigusaspektide ning majandusstruktuuri ja tööstusklastrite kohta. Nad analüüsivad investeerimiskavasid ja pakuvad NRW-s sobivaid äri- ja tööstusobjekte. Nad modereerivad investeerimisprojekte ja saadavad neid konfidentsiaalselt esimesest sammust eduka lõpuni. See kehtib eriti laienemiste, käivitamiste ja spin-offide kohta.
NRW.INVEST omab kahte tütarettevõtet, millest üks tegutseb Jaapanis ja teine Ameerika Ühendriikides. Lisaks on organisatsioonil kolmteist esindust üle maailma.
NRW majandusarengu tulevik
Novembris, 2020 ühinesid NRW.Invest ja NRW.International üheks ettevõtteks. Uus NRW.Global Business ühendab turuarenduse, investeeringute ligimeelitamise ja asukohaturunduse.
Ušuri
Ušuri on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Jaungulbene vallas. Küla asub valla kaguosas, Ušursi järve läänekaldal. Looduskaitse all on külas kasvav tamm ümbermõõduga 4,82 meetrit.
Ampère'i jõud
pisi|200px|Kaks paralleelset voolujuhti mõjutavad teineteist magnetvälja kaudu. Ülemisele juhile (vooluga I1) mõjub Lorenzi jõud F12, mille kutsub esile alumise juhi magnetväli B2 (vastavat alumisele juhile mõjuvat jõudu pole näidatud)
Ampère'i jõuks nimetatakse magnetostaatikas tõmbe- või tõukejõudu, mis tekib kahe voolujuhi vahel. Voolujuhina on siin mõeldud elektrijuhti (näiteks elektrijuhet), mida läbib elektrivool. Füüsikaliselt põhineb see jõud asjaolul, et voolujuhi ümber tekib Biot'-Savarti seaduse kohaselt magnetväli, mis kutsub teises voolujuhis esile Lorenzi jõu. Samamoodi mõjutab teine voolujuht esimest.
Niisugust vastastikust seost on kirjanduses nimetatud ka Ampère'i jõu seaduseks; seda aga ei või segamini ajada Ampère'i seadusega.
Joonisel kujutatud üldjuhul on ühe voolujuhi poolt teisele juhile mõjuv jõud kirjeldatav integraalvõrrandiga. Erijuhul, kui rööbiti on kaks sirget pikka ja peenikest juhet, saab mõjuva jõu suuruse F_{12} või vastavalt F_{21} juhi pikkusühiku kohta arvutada valemiga kus F on jõud, L on juhtmelõigu pikkus, \mu_0  on magnetiline konstant, r on voolujuhtide vahekaugus, I_1 ja I_2 on muutumatu tugevusega voolud juhtides 1 ja 2.
Niiviisi määratletud Ampère'i jõudu on kasutatud ka SI-süsteemi põhiühiku ampri defineerimiseks.
Kopa (täht)
Kopa (ka koppa; suurtähena Ϙ, väiketähena ϙ, kreeka ϙοππα) on arhailine kreeka tähestiku täht. Kopa väärtus kreeka numbrina on 90.
Kopale vastavad ladina tähestiku Q ja kirillitsa Ҁ.
thumb|150px|Numbriline teisend
Rindmik
Rindmik (ladina keeles thorax) on kehaosa lülijalgsetel, sealhulgas putukatel.
Rindmiku ees asub pea (cephalon), rindmiku taga tagakeha (abdomen).
E.O.S.
AS E.O.S. (Estonian Oil Service) oli Eesti ettevõte, mis tegeles nafta ja naftasaaduste laadimise ja ladustamisega.
Ettevõte registreeriti 1993. aasta lõpul ja kanti Äriregistrisse jaanuaris 1997.
Septembris 2002 võttis Hollandi investeerimisfirma Baltica Finance N.V ettevõtte üle USA gaasiettevõttelt El Pasolt ning hakkas Maardus mahutiparki suurendama. 2004. aastal ostis E.O.S-i Venemaa ettevõte Severstaltrans.
2006. aasta oktoobris teatati plaanist viia ettevõte Tallinna börsile. Sel ajal kuulusid E.O.S-i omanikeringi Severstaltrans (78,6%), OÜ Circle (12%), Aadu Luukase perekond (4%) ja väikeaktsionärid (5,4%). Samal aastal liideti ettevõttega Trendgate'i terminal (mille tulemusel sai E.O.S-ist Eesti suurim kütuseettevõte ) ja valmistati ette Eurodeki varade ülevõtmist. Varem oli ebaõnnestunud ettevõtte liitmine Pakterminaliga. Eurodeki liitmise osas aga kaubale ei saadud ja 2007. aastal sai selle uueks omanikuks Küprosel registreeritud firma Mercuria Energy Group Ltd (Eurodek muutis hiljem nime Vesta Terminaliks ).
Pärast 2007. aasta aprillisündmusi vähendas Venemaa järsult oma kaupade transiiti läbi Eesti.
2007. aastal teatas Severstaltrans plaanist võõrandada oma osalus ettevõttes. Pärast seda, kui Hollandi Royal Vopak, kellele kuulus pool Pakterminalist, ostis ettevõtte omanike ringist välja aktsionäri Trans-Kullo (mille etteotsa kuulusid Endel Siff ja Anatoli Kanajev), teatati ühinemiskõneluste alustamisest. Plaanis oli Pakterminali aktsiate üleandmine E.O.S-ile vastutasuks veerandi E.O.S-i aktsiate eest.
2008. aastal moodustati Eesti suurimate naftatransiidi ettevõtete Pakterminal ja E.O.S. ühendamisel uus ettevõte Vopak E.O.S., mille hallata oli 735 000-kuupmeetrine mahutipark ning neli süvaveekaid. Loodud ühisettevõttest kuulus N-Transile 65% ja Vopakile 35% (Vene transiidikontserni Severstaltrans nimi muudeti 2008. aasta algul N-Trans Company Groupiks ). Seejuures jäi Vopakile võimalus oma osalust suurendada.
Ajaleht Äripäev kuulutas E.O.S-i 1999., 2006. ja 2007. aastal Eesti edukaimaks ettevõtteks.
Mihailo (Dedeić)
Mihailo (kodanikunimega Miraš Dedeić; sündinud 8. novembril 1938) on kanooniliselt tunnustamata Montenegro Õigeusu Kiriku juht (Cetinje ja Montenegro metropoliit) alates 1997. aastast.
Peipsiääre Teataja
Peipsiääre Teataja on Eestis ilmuv ajaleht, mis vahendab Peipsiääre valla uudiseid.
Lehte annab välja Peipsiääre vallavalitsus.
Leht hakkas ilmuma jaanuaris 2018. Leht ilmub kord kuus, 11 korda aastas, iga kuu viimasel neljapäeval (v.a detsembris, mil leht ilmub neljapäeval enne jõule). Juulis vallalehte ei ilmu.
Leht loodi pärast 2017. aasta haldusreformi, kui loodi suur Peipsiääre vald, kui ühinesid varasem Peipsiääre vald, Pala vald, Alatskivi vald, Vara vald (Peipsiääre valda kuulub ka Kallaste linn).
Rändaja udumere kohal
"Rändaja udumere kohal" on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teos.
Anastase Murekezi
pisi|Anastase Murekezi Anastase Murekezi (sündinud 1961) on Rwanda poliitik, kes oli 24. juulist 2014 kuni 30. augustini 2017 Rwanda peaminister.
Anastase Murekezi on õppinud põllumajandust. Enne peaministriks saamist oli ta avalike teenuste ja tööminister. Ta on olnud ka põllumajandusminister.
Kirjendamine
Kirjendamine ehk kirjendi tegemine on raamatupidamiskohustuslaste jooksvas asjaajamises majandustehingute teadaolevate andmete kandmine mis tahes dokumendile või registrisse ).
Orthos
Orthos ehk Orthros oli vanakreeka mütoloogias kahepäine koer, üks Echidna ja Typhoni koletislikest järeltulijatest. Orthos valvas Geryoni veisekarja, mille röövimine oli Heraklese kümnes vägitöö.
Agrumi
Agrumi on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Jaungulbene vallas. Küla asub valla põhjaosas. Seal on Agrumi bussipeatus.
Harilik ojasäärik
Säärikliidrik ehk harilik ojasäärik (Platycnemis pennipes) on ojasääriklaste sugukonda kuuluv putukaliik.
Seda putukat leidub ka Eestis.
Donya (laul)
"Donya" on seitsmes singel Rootsi-Iraani poplauljalt Arashilt. Külalislauljana teeb kaasa Shaggy. Singli andis 2008. aastal välja plaadifirma Warner Music Sweden.
Susa
Susa (farsi keeles شوش Šuš; heebrea keeles שׁוּשָׁן Šušān; kreeka keeles Σοῦσα; süüria keeles ܫܘܫ Šuš; vanapärsia keeles Çūšā) oli Vana-Lähis-Ida üks tähtsamaid linnu, Elami pealinn, mis hiljem kuulus Vana-Pärsia, Partia ja Sassaniidide riiki. Susa asub Zagrose mäestikus, umbes 250 km Tigrise jõest idas, Karxe ja Dezi jõe vahel. Tänapäeval on Susa endises asukohas arheoloogiline leiukoht, mis koosneb ühel ruutkilomeetril asuvast kolmest künkast (Apadana, Acropolis ja Ville Royale ehk Kuningalinn). 300px|pisi|Kaart [[Elami kuningriigist (oranž) ja selle ümbruse aladest. Pärsia lahe ligikaudne pronksiaja ulatus]] Susa kohta on teateid juba väga varastes Sumeri allikates. Näiteks on seda mainitud ühena Uruki kaitsejumalannale Inannale kuulekatest paikadest tekstis "Enmerkar ja Aratta isand". Linn rajati ligikaudu 4200 eKr ja hüljati 1218 pKr. pisi|Vaade Kuningalinna (vasakul) ja Akropoli (paremal) küngastele Apadana künkalt 2015. aastal kanti Susa UNESCO maailmapärandi nimekirja (kultuurilised kriteeriumid I-IV, nr 1455).
Nimi
Elami keeles kasutati linna nimest mitut varianti: Ŝuŝan, Ŝuŝun jt. Nimi Susa tuleneb linna kaitsejumaluse Inšušinaki nimest, kes oli ühtlasi üks Elami panteoni suuremaid jumalaid.
Piiblis
Piiblis esineb linn nimega Šušan mitmes kohas: peamiselt Estri raamatus, kuid ka Nehemja ja Taanieli raamatus (kummaski korra). Nende järgi elasid Paabeli vangipõlve ajal 6. sajandil eKr Susas nii Taaniel kui ka prohvet Nehemja. Ester sai seal kuningannaks, abielludes Ahasveerusega ning päästes juudid genotsiidist. Lähikonnas asub haud tänapäevasega nimega Šuš-Daniel, mida pärimuse järgi peetakse Taanieli omaks. Samas on suurem osa praegusest ehitisest rajatud 19. sajandi lõpul, umbes 1871. aastal Susa is further mentioned in the Book of Jubilees (8:21 & 9:2) as one of the places within the inheritance of Shem and his eldest son Elam; and in 8:1, "Susan" is also named as the son (or daughter, in some translations) of Elam.
Elmi
Elmi on kasutusel nii eesnime kui perekonnanimena.
Susa
Väljakaevamised
1836. aastal uuris Susa kunagist asukohta Henry Rawlinson ja hiljem Austen Henry Layard.
1851 korraldas seal väikese väljakaevamise William Loftus, kes samastas paiga ajaloolise Susaga.
1885 ja 1886 alustasid Marcel-Auguste Dieulafoy ja Jane Dieulafoy seal esimesi Prantsuse kaevamisi.
Elmi
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Elmi 83 inimesel: 43 mehel ja 40 naisel. Perekonnanimi Elmi on levinuim Hiiu maakonnas.
Susa
Väljakaevamised
Jacques de Morgan korraldas suurema ekspeditsiooni Susas 1897-1911. Tööd jätkusid Roland De Mecquenemi juhtimisel 1914. aastani, mil need peatas Esimene maailmasõda. Prantslased jätkasid väljakaevamisi pärast sõda De Mecquenemi juhatusel kuni Teise maailmasõja alguseni 1940. Hilisema perioodi tulemuste avaldamine jäi napiks ning sellega püütakse tegelda tänapäevani.
Roman Ghirshman võttis töö prantslastelt üle pärast sõja lõppu, 1946. aastal. Koos oma naise Tania Ghirshmaniga jätkas ta kaevamisi 1967. aastani. Ghirshmanid keskendusid vaid ühele linna osale, hektarisuurusele Ville Royale'ile ehk Kuningalinnale, kaevates sügavuti kuni asustusjälgedega kihi lõppemiseni. Eri kihtides leitud keraamika võimaldas töötada välja Susa stratigraafia.
1970. aastatel jätkusid väljakaevamised Jean Perrot juhtimisel.
Varane asutus
Susa on kogu Vana-Lähis-Ida üks vanemaid teadaolevaid asulaid. Kalibreeritud C14-dateeringu kohaselt rajati asula 4395 eKr. Juba sellal kattis asula oma aja kohta väga suure ala, ligikaudu 15 hektarit.
Susa rajamine langes ajaliselt ühte lähikonna külade mahajätmisega. Pottsi hinnangul võidi asula rajada selle lähedal varem hävinud Chogha Mishi asemele. Varem oli ka Chogha Mish väga suur asula ning selles asus samasugune võimas lava nagu hiljem ehitati ka Susasse.
Hõbelaev
"Hõbelaev" on 1973. aasta Eesti muusikafilm.
Susa
Varane asutus
Teine tähtis asula sealkandis on 1976. aastal avastatud Chogha Bonut.
Hõbelaev
Filmi režissöör on Jüri Müür. Filmi tootis Eesti Telefilm. Film on Eesti lauljast Heli Läätsest: kantakse ette tema menulaule, on tema vestlus Valter Ojakääruga.
Susa
Hilisem ajalugu ja häving
1. aastatuhandel oli Susas silmapaistev hulk kristlasi ning 5.-13. sajandil kuulus see Süüria idakiriku Beth Huzaye diötseesi.
Tammekoor
Hariliku tamme koor on kantud Euroopa farmakopöasse ja tema tanniinide sisaldus peab olema vähemalt kolmeprotsendiline. Mitmel pool maailmas on droogiallikateks ka kivitamm (Quercus petraea) ja karvane tamm (Quercus pubescens).
Droogiks kogutakse noorte tammepuude ja okste peegelkoort varakevadel, mahlade liikumise ajal. Sukana maha tõmmatud koort kuivatatakse päikese käes (7–10 päeva) või kunstlikus soojuses. Tamme koort soovitatakse koguda ettevaatlikult: kooreta jäänud oks on määratud hukule ja õigem oleks need puult ära lõigata. Kuid igalt puult ja igal pool seda muidugi teha ei tohi.
Droogina käsitletakse kuni 30 cm pikkusi sukki või kuni 3 mm sileda välispinnaga või läikivaid kooretükke.
Toimed ja näidustused
Droogi toime on kootav ja põletikuvastane. Keedisega loputatakse suud või kuristatakse suu-, igeme- ja neelupõletiku korral. Seespidiselt on tammekoorekeedist kasutatud isu suurendajana, ühekordseks annuseks 1–5 g (maksimaalselt 9 g) keedist. Suguelundite ja pärakupõletiku korral teha põletiku leevendamiseks mähiseid.
Välispidiselt kasutatakse tammekoore ja -lehtede tõmmist nahalöövete, ekseemide, seenhaiguste, veenipõletike (haavandite) ning põletuste korral nii täiskasvanutel kui ka lastel.
Vastunäidustused
Tammekoore seespidisest kasutamisest võiks hoiduda ägeda mao-ja soolepõletiku, haavandtõve või muude ärritusseisundite puhul. Seda ei ole soovitatud alla 12-aastastele lastele.
Tšorni Oslavõ
Tšorni Oslavõ (ukraina keeles Чорні Ослави) on küla Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Nadvirna rajoonis. Elanike arv on 2012.
Heli Künnapas
Heli Künnapas (sündinud 10. märtsil 1982 Pärnu-Jaagupis) on eesti kirjanik, kirjastaja ja poliitik.
Ta on Heli Kirjastus OÜ omanik.
Haridustee
Aastatel 1988–2000 õppis Pärnu-Jaagupi Gümnaasiumis. Kõrghariduse omandas aastatel 2000–2004 Sisekaitseakadeemias halduskorralduse erialal. Magistrikraadi omandas 2010. aastal EELK Usuteaduse Instituudis kristliku kultuuriloo erialal.
Poliitiline tegevus
Oli Halinga vallavolikogu liige.
Osales Eesti Vabaerakonna töös. Kuulus nii erakonna kui Pärnumaa piirkonna juhatusse.
Alates 2022.a ei kuulu ühtegi erakonda.
Isiklikku
Tal on kolm poega ja kaks tütart.
Andorra 2016. aasta suveolümpiamängudel
Andorra osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 5 sportlasega, kes võistlesid 4 spordialal.
Mkhabarni Galbi
"Mkhabarni Galbi" on Najimi neljas stuudioalbum.
Andorra 2016. aasta suveolümpiamängudel
Olümpiapääsme said järgmised sportlased:
Roccaforte del Greco
San Giorgio Morgeto on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas città metropolitana di Reggio Calabrias.
Aspromonte mäemassiivi lõunanõlvadel, Bovesias, 971 meetri kõrgusel merepinnast asuva San Giorgio Morgeto asustustihedus on keskmiselt 0 inimest ruutkilomeetri kohta.
San Giorgio Morgeto piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bagaladi, Cardeto, Condofuri, Reggio di Calabria, Roghudi, San Lorenzo, Santo Stefano in Aspromonte, Scilla, Sinopoli.
San Giorgio Morgeto halduspiirides asub Ghorio di Roccaforte fraktsioon.
Lasse Thoresen
Lasse Thoresen (sündinud 18. oktoobril 1949) on norra helilooja, kes on keskendunud paljude rahvaste (eriti Skandinaavia rahvaste) rahvamuusika traditsioonide transformeerimisele nüüdisaegses muusikas.
Elulugu
Thoresen sündis Oslos 1949. aastal ja õppis koos Finn Mortenseniga Norra Muusikaakadeemias, mida lõpetas aastal 1972. Ta õppis elektroakustilist muusikat Utrechtis ja musique concrète ja spektraalset muusikat Pariisis.
Aastast 1988 oli Lasse Thoresen Norra Muusikaakadeemia kompositsiooniprofessor.
Thoreseni tähtis inspiratsiooniallikas on baha'i usk, mille tekste kasutas ta oma töös.
2010 sai Thoresen Põhjamaade Nõukogu muusikaauhinna oma teose "Opus 42" eest, mis koosneb vokaalansambli Nordic Voices jaoks kirjutatud neljast osast.
Mõru jürilill
Mõru jürilill (Cardamine amara) on ristõieliste sugukonda jürilille perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Euroopa pruunkaru
pisi|Euroopa pruunkaru pisi|Euroopa pruunkaru Lääne-Ukrainas Euroopa pruunkaru (Ursus arctos arctos) on pruunkaru üks alamliike.
Euroopa pruunkaru hõlmab asurkonnad Alpides, Püreneedes, Lõuna- ja Ida-Euroopas (sh Eestis) ning Skandinaavias.
Pergusa järv
Järve ümbritseb Pergusa ringrada (Autodromo di Pergusa; tuntud ka kui Enna-Pergusa ringrada).
Tammeveski (perekonnanimi)
Tammeveski on perekonnanimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tammeveski 116 inimesel: 55 mehel ja 61 naisel. Tammeveski on üks levinumaid perekonnanimesid Hiiu maakonnas: meeste puhul 5. koht ja naiste puhul samuti 5. koht.
Santa Rosalia järv
Santa Rosalia järv (itaalia keeles Lago Santa Rosalia) on veehoidla Lõuna-Itaalias Sitsiilia maakonnas Ragusa provintsis.
Merepinnast 390 meetri kõrgusel asuv veehoidla rajati 57,1 meetri kõrguse paisu ehitamisega Irminio jõe ülemjooksule aastatel 1976–1983. Veekogu pindala on 145 hektarit, suurim sügavus 39,3 meetrit.
József Mindszenty
József Mindszenty (sünninimi József Pehm; 29. märts 1892 Szombathely – 6. mai 1975 Viin) oli Ungari kardinal, Esztergomi peapiiskop. Ta toimis Ungari katoliku kiriku juhina 2. oktoobrist 1945 kuni 18. detsembrini 1973.
Ta sündis aastal 1892 Szombathelys Austria-Ungaris (praeguse haldusjaotuse järele Vasi komitaadis) kohtuniku perekonnas. Ta pühitseti 12. juunil 1915 katoliku preestriks.
Ta arreteeriti vabariikliku Mihály Károlyi valitsuse ajal 9. veebruaril 1919 ja vabastati sama aasta sügisel kommunistliku Béla Kuni valitsuse ajal.
Ta määrati Ungari ja Esztergomi peapiiskopiks 15. septembril 1945. 18. veebruaril 1946 tõstis paavst Pius XII ta kardinali auastmesse.
Aastal 1948 keelustas Ungari valitsus usutseremooniad. 26. detsembril 1948 arreteeriti ta süüdistatuna riigireetmises, vandenõus ja vastloodud kommunistliku valitsuse seaduste rikkumises. Tema "kohtuprotsess" algas 3. veebruaril 1949. Protsess lõppes 8. veebruaril, kui ta mõisteti kommunistliku valitsuse vastu suunatud riigireetmise eest eluks ajaks vangi. 12. veebruaril 1949 käskis paavst Pius XII kõik kohtuprotsessi ja karistusega seotud isikud ekskommunikeerida. Ta vabastati 1956. aastal Ungari ülestõusu ajal. Ülestõusu ajal kritiseeris ta raadiosaates Nõukogude Liidu sekkumist ja ülestõusu lüüasaamist. Seejärel taotles ta asüüli USA Budapesti saatkonnas. Talle anti asüül ja ta veetis järgmised 15 aastat saatkonnas.
Sēja vald
Sēja vald (läti keeles Sējas pagasts) on vald Lätis Saulkrasti piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Saulkrasti linna ja Saulkrasti vallaga, Ādaži piirkonna Ādaži vallaga, Limbaži piirkonna Skulte ja Vidriži vallaga ning Sigulda piirkonna Inčukalnsi ja Krimulda vallaga.
Valla pindala on 227,9 km². 2017. aasta seisuga elas seal 2185 inimest. Valla keskus on Loja küla.
Vallas on kolm avalikku raamatukogu: Lojas, Pabažis ja Ainavase talu juures.
Ajalugu
Sēja vald moodustati Krimulda kihelkonda kuulunud Jaunāmuiža ja Sēja mõisa maadele. Aastal 1935 oli Sēja valla pindala 104,7 km² ja seal oli 1344 elanikku. 1945. aastal moodustati selle aladele Sēja ja Loja külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Sēja külanõukoguga likvideeritav Loja külanõukogu, aastal 1977 aga likvideeritav Pabaži külanõukogu ning osa Saulkrasti ja Vidriži külanõukogust. Aastal 1990 moodustati külanõukogust Sēja vald, mis kuulus Riia rajooni. 2006. aastal moodustati vallaga samades piirides Sēja piirkond (1. järgu haldusüksus). 2021. aastal liideti Sēja piirkond Saulkrasti piirkonnaga, kus moodustab taas Sēja valla.
Loodus
Vald asub Rannikumadalikul, idaosa jääb Kesk-Läti madalikule. Kõrgeim koht (68,8 m) asub Loja lähistel. Suuremad jõed on Koiva jõgi, Ķīšupe jõgi ja Pēterupe jõgi. Valda jääb Pabaži järv (38,2 ha), läänepiirile ka Lilaste järv.
Looduskaitse all on Gāršlejase tamm, Gāršmuiža tamm, Murjāņi tamm, Lejasvīlētāji tammed, tamm maantee A3 ääres, Beltese tamm ja Grāvmelderi tammed. Valda jääb ka arvukalt nimeta põlispuid. Vallas asub 2533 ha suurune Dzelvese-Kroņi soo hoiuala. Valla idaosa jääb osaliselt Ādaži kaitstavale maastikule, kaguosa aga Gauja rahvusparki.
Asustus
2011. aastal moodustasid valla elanikest lätlased 87,8%, venelased 7,5%, valgevenelased 1,5% ja ukrainlased 1%.
pisi|Endise piirkonna administratiivhoone
Vallas on järgmised külad.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kollane virvesamblik
Kollane virvesamblik (Coenogonium luteum, sünonüüm Dimerella lutea) on samblik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Teda leidub salumetsade tüübirühma kasvukohatüüpides ja lodumetsa (soovõha) kasvukohatüübis ning angervaksa kasvukohatüübis.
Õisu vald
Õisu vald (saksa keeles Euseküll) oli vald Viljandimaal Paistu kihelkonnas. Vallamaja asus Sultsi külas.
Vald eksisteeris 1866 –1937.
1902 liideti Paistu vallaga Morna vald.
Puna-loigukiil
Puna-loigukiil (Sympetrum sanguineum) on vesikiililiste sugukonda kuuluv putukaliik.
Kanada 2018. aasta taliolümpiamängudel
Kanada lippu kandsid avatseremoonial iluuisutajad Tessa Virtue ja Scott Moir.
Olümpiavõitjaks tulid iluuisutamisvõistkond koosseisus Patrick Chan, Kaetlyn Osmond, Gabrielle Daleman, Meagan Duhamel, Eric Radford, Tessa Virtue ja Scott Moir, Tessa Virtue ja Scott Moir jäätantsus; Mikaël Kingsbury, Cassie Sharpe, Brady Leman ja Kelsey Serwa vigursuusatamises, Sébastien Toutant lumelauasõidus, Kaitlyn Lawes ja John Morris jääkeeglis, Ted-Jan Bloemen kiiruisutamises, Samuel Girard lühirajauisutamises ning Justin Kripps ja Alexander Kopacz kahebobis.
Visa hing 4
"Visa hing 4" on filmisarja "Visa hing" neljas film. Selle režissöör on Len Wiseman.
Sisu
John McClane on mitu aastat saanud rahulikult politseinikuametit pidada. Ent ühel õhtul, satub ta tulevahetusse, kui teda saadetakse FBI jaoks jaoskonda viima häkker Farelli. Varsti algavad riigi vastu küberrünnakud, mis ähvardavad riigi põlvili suruda. Sündmuste keerisesse satub koos Farelliga ka McClaine, kes otsustab tema tütre röövinud kurjategijatele õppetunni anda.
Voldemar Reidla
Voldemar Reidla (14. märts 1907 – 8. oktoober 1988 Tallinn) oli eesti raamatukogundustegelane.
Ta oli aastail 1951–1953 Tallinna Keskraamatukogu direktor.
Ta suri 8. oktoobril 1988 Tallinnas ja ta maeti 14. oktoobril 1988 Metsakalmistule.
Aire (eesnimi)
Aire on naisenimi. Nime Aire nimepäev on 2. detsember.
Päritolu
Aire on Soome päritolu naisenimi, mis on lisandunud eesti keelde XX sajandi lõpukümnendeil.
Eesnimi Aire on tuletatud nimest Aira (Aila, Aina). Naiste eesnime Aira meestevasted on Airet ja Airo.
Nime levik Eestis
Kõige levinum on eesnimi Aire 45–49-aastaste naiste seas (10 000 elaniku kohta 17,33). Kõige rohkem naisi eesnimega Aire elab Võru maakonnas (10 000 elaniku kohta 10,29). Kõige rohkem on eesnimega Aire sündinuid juulis (74).
Nime levik Lätis
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Aire 1 inimesel.
Sonja Lyubomirsky
pisi Sonja Lyubomirsky (sündinud 14. detsembril 1966) on California Ülikooli psühholoogia osakonna professor.
Uurimisobjekt
Tema peamiseks uurimisobjektiks on inimese õnnelikkusega seotud küsimused. Ta on raamatu "The How of Happiness" ("Õnne saladus") autor. Tegu on strateegial ja teadusel põhineva eneseabiraamatuga, kuidas kasvatada õnnelikkust. Lyubomirsky on üks ajakirja Journal of Positive Psychology kaastoimetajatest.
Sonja Lyubomirsky ütleb raamatus "The How of Happiness", et 50% meie kalduvusest õnnelik olla põhineb geneetikal, mida me väga mõjutada ei saa, 10% põhineb elusündmustel (nt karjääriredelil liikumisel, armastatu leidmisel või loomingulise unistuse elluviimisel) ning 40% saame ise oma käitumisega mõjutada. Me saame ennast ise 40% õnnelikumaks muuta, üks olulisemaid tegevusi selleks on tänulikkuse praktiseerimine. Lyubomirsky uuringute põhjal on tänulikud inimesed õnnelikumad, energilisemad, lootusrikkamad, abivalmimad, empaatilisemad, spirituaalsemad, andestavamad ja vähem materialistlikud. Samuti on neil väiksem tõenäosus muutuda depressiivseks, ärevaks, üksildaseks, kadedaks, neurootiliseks muutuda või haigestuda.
Lyubomirsky sõnul suurendab tänulikkus naudingut positiivsetest elukogemustest, tõstab eneseväärikust ja enesehinnangut; aitab toime tulla stressi ja traumaga ning kutsub esile hoolitsevaid tegusid ja eetilist käitumist. Lisaks aitab sõlmida sotsiaalseid sidemeid, tugevdada olemasolevaid suhteid ja virgutada uusi suhteid; hoiab ära kahjulikud võrdlused, vähendab või kaotab negatiivsed tunded, näiteks viha, kibestumuse ja ahnuse. Ületab hedonistliku kohanemise – harjumuspärase ootuse, et kõik uued olukorrad on positiivsed – nii et me ei oska uut head olukorda väärtustada ja ei lase sel ka oma tervislikku olukorda või õnnetunnet mõjutada.
Uks
pisi|[[Kultuurimälestiseks arvatud uks Tartus, Kalevi 30]] pisi|[[Cesvaine lossi peauks. Uks on valmistatud täispuidust ja sellel on sepistatud hinged ning koputid. ]] Uks on tarind, mille abil saab hoonesse või ruumi sissepääsu ja sellest väljapääsu võimaldamiseks mõeldud ava sulgeda. Selleks asetatakse uks nii, et ta sisse- ja väljapääsuava tihedalt kataks.
Läbipääsu tõkestamiseks võib uksel olla üks või mitu lukku. Olles sisse- ja väljapääsu kohaks, võivad uksed olla ka valve all. Tähtsamate hoonete uste juures võib samuti olla auvalve ning erinevad asutused võivad palgal hoida uksehoidjat ehk portjeed.
Akna- ja ukseavadesse paigaldatavaid aknaid ja uksi nimetatakse ehituses avatäideteks.
Materjalilt on uksed tavaliselt metallist, puidust või klaasist. Tule läbipääsu tõkestavat ust nimetatakse tuletõkkeukseks.
Uksetüübid
Uksi liigitatakse lähtudes:
Uksetüübid komponentide paigutuse põhjal
Uksekomponentide paigutuse põhjal liigitatakse uksi järgmiselt:
Uksetüübid ehitusmeetodi põhjal
Ehitustööde meetodi järgi liigitatakse uksed 4 tüübiks:
Järva-Jaani Tuletõrjemuuseum
pisi|Järva-Jaani tuletõrjemuuseum Järva-Jaani Tuletõrjemuuseum on aastal 1999 asutatud muuseum, mis asub Järva vallas Järva-Jaani asulas. Muuseumi haldab Järva-Jaani Tuletõrje Selts. Muuseum asub aadressil Pikk tn. 52 endises pritsikuuris, mis omakorda on ehitatud kunagise kirikumõisa hobusetalli vundamendile. Muuseum avati 1999. aastal Järva-Jaani Tuletõrje 100. aastase juubelipidustuste puhul.
Uks
Paneeluksed
Paneelustel on tahke südamik ja pehme südamik ning need on kaetud mõlemalt poolt vineeriga või spooniga. Tänapäeval on seda tüüpi uksi laialdaselt kasutusel, kuna neil on hea välimus, kerge konstruktsioon ja suurem vastupidavus.
On olemas kaht tüüpi paneeluksi:
Need uksed koosnevad puitraamist koos sideraamiga, mis toestavad südamikku. Lõpuks liimitakse vineerplaadid ja ristribad mõlemal pool ust surve all kinni.
Uksetüübid tööoperatsioonide alusel
Uksed liigitatakse tööoperatsioonide alusel järgmiselt:
Pöörduksed
Pöörduksed on eelistatud avalikes hoonetes, näiteks: muuseumid, pangad, raamatukogud, hotellid. Pöörduksed on energiasäästlikud ja vähendavad soojaleket.
Liuguksed
Liuguks libiseb juhtsoonel või siinides küljele. Ukseava võib katta üks või mitu libistatavat ust, sõltuvalt avausest.
Kiikuksed
Kiikuks on kasutusel näiteks baarides, aga ka muudes avalikes hoonetes. Kiikuks on raami külge kinnitatud kahekordse toimega vedruga, mis aitab uksel nii sisenedes kui ka väljudes tagasi ukseavasse vetruda.
Õõnesterasuksed
Nende uste tegemiseks kasutatakse õõnsaid terasetükke. Rööpad, raamid jne tugevdatakse keevitatud väikeste T- või I-sektsioonide sees.
Ajalugu Eestis
Kunagised talude uksed olid lihtsakoelised, madalad, samas kõrge lävega, ukseava ulatus reeglina 100–120 cm kõrgusele ja oli sama lai, nii et siseneja pidi ühtaegu kummardama ja samas üle kõrge läve astuma. Tavaliselt koosnes uks püstlaudadest, mida sidusid põõnad, naelutatud tammest või kasest pulkadega. Ukse liigutamiseks kasutati puidust sagaraid või metallist hingesid. Lisaks oli kasutusel lükanduksi, kahe poolega uksi (väravaid) ja pooluksi. Viimast kasutati suitsu väljajuhtimiseks, samuti toimis ülemine osa aknana ja aitas loomade sissetungimist takistada.
19. sajandil hakati seoses saematerjali levikuga uksi katma kald- või kalasabamustrilise profileeritud laudisega, mis suurendas soojapidavust, tugevust ja tõrjus tõhusamalt vihma.
Uksed muutusid seejärel kõrgemaks, kuni 200 cm, samuti kaeti seina ja piirde vahelised praod laudadega.
20. sajandil võeti kasutusele sõrestikkonstruktsioon ja tahveldised.
Uksed on alati peegeldanud ajastu moodi ja stiili, nii leiab ka Eesti vanalinnade uste seas näiteid 16. sajandi renessansist, 17.–18. sajandi barokist, 19. sajandi klassitsismist, 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguses levinud historitsismist ja juugendist ning 1920ndatel Eestisse jõudnud funktsionalismist.
Winkeli kolmikprojektsioon
alt=Winkeli kolmikprojektsioonis maailmakaart|pisi|Winkeli kolmikprojektsioonis maailmakaart alt=Winkeli kolmikprojektsiooni moondeellipsid|pisi|Winkeli kolmikprojektsiooni moondeellipsid Winkeli kolmikprojektsioon (inglise keeles Winkel tripel projection) on Saksa matemaatiku Oswald Winkeli (1873–1953) tuntuim projektsioon, mille ta lõi 1921. aastal. Sõna tripel märgib kolmeastmelist konstruktsiooni, mille esimene aste on ekvidistantne silindriline projektsioon, teine aste Aitoffi projektsioon ja kolmas nende keskmistamine. Samuti viitab sõna tripel ka sellele, et see projektsioon ei ole ei õigenurkne, -pindne ega -pikkuseline, vaid üritab kõikide moonutuste summat minimeerida. Projektsioon on mõeldud kasutamiseks maailmakaartidel. Winkeli kolmikprojektsiooni tuntus tuleneb suuresti sellest, et 1998. aastal võttis National Geographic Society selle kasutusele oma maailmakaartide projektsioonina.
Omadused
Winkeli kolmikprojektsioon on erinevalt teistest Winkeli projektsioonidest asimutaalne, mitte pseudosilindriline. Põhjus seisneb selles, et kolmikprojektsiooni sisendiks olevat Aitoffi projektsiooni iseloomustavad kõverad paralleelid, mis kanduvad edasi ka kolmikprojektsioonile, mistõttu ei saa seda pidada pseudosilindriliseks. Winkeli kolmikprojektsioon moonutab kuju, pindala, pikkust ja nurki. Mõõtkava on piki ekvaatorit konstantne ning tõene piki telgmeridiaani. Polaaralad on suurendatud, ekvaatori ja pooluste suhe on (0,389). Keskmised mõõtava ja pindala moonutused on väikesed ning sümmeetrilised ekvaatoril ja telgmeridiaanil. Originaalkujunduses kasutas Winkel standardparalleelina 50°28ʹ laiust. Telgmeridiaan on sirge, teised meridiaanid kõverad ja nõgusad telgmeridiaani suhtes, asetsedes võrdsete vahedega piki ekvaatorit. Ekvaator ja poolused on sirged, ülejäänud paralleelid on kõverad, olles nõgusad lähima pooluse suunas ning asetsedes võrdsete vahedega piki telgmeridiaani.
Ieremías II
thumb|Patriarh Ieremías II
Ieremías II (ka Jeremias II või Jeremia II, kreeka Ιερεμίας Β΄, u 1530 Anchíalos – september 1595 Konstantinoopol) oli Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh aastatel 1572–1595 (vaheaegadega).
Tema valitsusaja olulisemad sündmused olid esimeste teoloogiliste läbirääkimiste pidamine luterlaste ja õigeusklike vahel 1570. aastatel ning Moskva metropoliidile patriarhitiitli andmine 1589. aastal.
Päritolu ja noorus
Ieremías Trános sündis 1530. aasta paiku tänase Bulgaaria aladel asuvas Anchíalose linnas. Tema täpne sünniaeg on teadmata, kuigi osa teadlasi on seisukohal, et tulevane patriarh sündis 1536. aastal. Ta õppis omaaegsete silmapaistvate kreeka õpetlaste käe all ja võttis juba noorena vastu mungaseisuse.
1568. aastal nimetati ta Michaíl Kantakouzenóse eestkostel Lárisa piiskopiks. Kui Kantakouzenós saavutas Mitrofanís III tagandamise patriarhiametist, valiti tema soosik Ieremías 5. mail 1572 esimest korda Konstantinoopoli patriarhiks.
Esimene ametiaeg patriarhina
Patriarh Ieremíase esimene prioriteet oli kirikureformi läbiviimine. Ta kutsus kokku sinodi eesmärgiga astuda samme kirikus lokkava simoonia vastu.
3. märtsil 1578 hukati patriarhi patroon, sultani juures ebasoosingusse sattunud Michaíl Kantakouzenós. See nõrgestas oluliselt Ieremíase positsiooni. Eri andmetel kas 23. või 29. novembril 1579 patriarh kukutati ja heideti kirikust välja. Patriarhitroonile naasis tema eelkäija Mitrofanís III.
Teoloogiline dialoog luterlastega
15. oktoobril 1573 jõudis patriarhini Stephanus Gerlachi vahendusel Tübingeni ülikooli luterlike teoloogide Jakob Andreae ja Martin Crusiuse kiri, millega need õpetlased algatasid esimese tõsisema mõttevahetuse protestantlike ja õigeusu kirikute vahel, et selgitada välja võimalikud ühisarusaamad ja valmistada ette võimalik kirikute ühinemine.
Esialgne sõbralik suhtlus viis selleni, et 24. mail 1575 edastas Gerlach patriarhile Philipp Melanchthoni kreeka keelde tõlgitud Augsburgi usutunnistuse, luterliku kiriku tähtsaima õpetusliku alusdokumendi. 15. mail 1576 pani patriarh oma kaastöölistega teele vastuse, esitades Piibli ja kirikliku traditsiooni põhjal süvaanalüüsi, milles protestantide ja õigeusklike vaated ühtivad ning milles lahknevad.
Andreae ja Crusius esitasid argumendid protestantliku doktriini kaitseks 18. juunil 1577 kirjutatud kirjas, millele patriarh vastas omapoolsete vastuargumentidega taas järgmisel, 1578. aastal. Selles kutsus ta luterlasi isalikult üles mitte hülgama kiriku traditsiooni.
Luterlased arutasid seda kirja pikalt ja jõudsid oma vastuse teele panna alles 1580. aastal, mil Ieremías oli saanud teist korda patriarhiks. Kuna selle kirja põhjal sai selgeks, et ühistele teoloogilistele seisukohtadele ei ole võimalik jõuda, otsustas patriarh edasise kirjavahetuse lõpetada.
Teine ametiaeg patriarhina
Kui Mitrofanís III augustis 1580 suri, sai Ieremías uuesti patriarhiks. Tõenäoliselt oli tema troonile asumise kuupäev 13. august 1580.
1580. aastate alguses oli tema tähelepanu keskmes kalendriküsimus. Veebruaris 1582 jõustas paavst Gregorius XIII uue kalendri, mida üritati kehtestada ka õigeusklike enamusega territooriumitel. Patriarh kutsus kalendriküsimuse arutamiseks kokku mitu kirikukogu. Neist esimesel, mis toimus novembris 1583, osalesid ka Aleksandria ja Jeruusalemma patriarh. 20. novembril 1583 mõistis kirikukogu uue kalendri kasutamise hukka, pidades seda vastuolus olevaks seitsmel oikumeenilisel kirikukogul kehtestatud ja kinnitatud ülestõusmispühade tähistamise reeglistikuga. Uue kalendri mõistsid hukka ka hilisemad kirikukogud, mis toimusid juba Ieremíase kolmandal ametiajal.
1583.–1584. aasta talvel organiseeris rühm kreeka piiskoppe eesotsas Kaisáreia piiskopi Pachómiose ja Filippoúpoli piiskopi Theóliptosega patriarhi vastu vandenõu, süüdistades teda Osmanite vastu suunatud kreeklaste ülestõusu toetamises, ühe muslimi ristimises ja kirjavahetuses paavstiga. Patriarh vahistati, teda peksti ja tema üle peeti kolm kohtuistungit: kuigi kreeklaste ülestõusu toetamise süüdistus osutus alusetuks, pidasid paika teised kaks süüdistust.
Selle tulemusel tagandati patriarh Ieremías 22. veebruaril 1584 teist korda ametist ja pagendati Rhodose saarele.
Kolmas ametiaeg patriarhina
Konstantinoopolis pääsesid nüüd teineteise järel patriarhitroonile Ieremíase vaenlased Pachómios ja Theóliptos, Ieremíasel endal õnnestus aga 1586. aastal tänu Prantsusmaa saadiku eestkostele pagendusest tagasi pöörduda. Ta asus peatselt pärast seda teele läbi Rzeczpospolita ja Venemaa, et koguda puudust kannatavale Konstantinoopoli kirikule raha.
Moskva patriarhaadi loomine
Patriarh Ieremías II saabus kaaskonnaga Venemaale toetust küsima 1588. aastal Smolenski kaudu. Kuna Konstantinoopolis toimunud sagedaste võimuvahetustega ei oldud Venemaal kursis, siis Moskvas tegelikku võimu teostanud Boriss Godunov küll esialgu kahtles patriarhi legitiimsuses, kuid andis siiski loa külalised Moskvasse saata. Selleks ajaks oli juba Venemaal tekkinud idee, et Vene kirikupea kui ainus iseseisva õigeusu riigi kirikupea peaks samuti saama patriarhitiitli. Samuti lootis Godunov kiriku positsiooni parandades tugevdada oma võimu.
Kuna patriarhi arest venis juba ligi pooleaastaseks, hakkas ta muret tundma nii ikka veel saamata raha kui ka oma ametikoha püsimise pärast. Iga hetk võis ju Konstantinoopolis toimuda uus poliitiline pööre. Moskvas viibimise ajal väljendas patriarh ka seisukohta, et kuna tema positsioon Konstantinoopolis on ebakindel, Venemaal aga elu luksuslikum ja parem kui türklaste võimu all, siis oleks ta valmis ise Moskvasse patriarhiks tulema. Seda seisukohta kasutas Godunov hiljem patriarhi vastu ära, mängides ta lõksu.
Lõksuks kujunes tsaar Fjodor I pakutud valik, mille kohaselt võis Ieremías kas ise Venemaale patriarhiks tulla, kuid sel juhul pidi ta resideerima varem Venemaa kirikupea asukohaks olnud Vladimiri linnas, või siis pühitsema patriarhiks Moskvasse väärika kandidaadi kohalike piiskoppide seast. Kuigi Ieremías oli valmis Venemaale jääma, ei olnud ta mingil juhul nõus ümber asuma Vladimiri linn. Ta ise põhjendas seda sellega, et "patriarh peab alati valitseja kõrval viibima". Tõenäoliselt oli asi hoopis selles, et Godunovile ustavad inimesed olid loonud patriarhile Vladimirist mulje kui hirmsast urkast, mis on palju hullem tema vangistuspaigast Rhodosel.
Patriarhil ei olnud nüüd enam võimalust väita, et Vene kirik ei vääri patriarhi, sest ta oli ise ilmutanud valmisolekut seda patriarhina juhtida. 13. jaanuaril 1589 esitas Boriss Godunov talle tsaari korralduse, et Ieremías peab venelasest patriarhi ametisse pühitsema. Ieremías II püüdis vastu vaielda veel argumentidega, et tal puudub teiste õigeusu patriarhide nõusolek ja seetõttu oleks tema samm ebakanooniline, kuid mingil, täpselt teadmata viisil veendi ta nõustuma. 19. jaanuaril seati formaalselt üles kolm patriarhikandidaati, kelle puhul oli juba ette teada, et tsaar valib nende seast pühitsemiseks Moskva metropoliidi Iiobi.
Ka pärast pühitsemist hoiti patriarh Ieremías II veel Moskvas kuni maini 1589 kinni, sest alles siis sai valmis venelaste ette valmistatud ametlik dokument patriarhaadi kehtestamise kohta Venemaal. Seda dokumenti ei vaevutud isegi kreeka keelde tõlkima, nii et patriarh oli sunnitud selle allkirjastama sisu mõistmata. Tema kaaskonda kuulunud Monemvasía piiskop püüdis allkirjastamisest keelduda, kuid (piiskopi enda mälestuste kohaselt) oli ta ähvardatud keeldumise korral jõkke uputada. Patriarhi ja tema kaaskondlaste edasise kuulekuse tagamiseks jagati neile lahkelt raha ja kingitusi nii lahkumisel kui ka saadeti veel teele järele.
Mais 1590 saavutas Ieremías II Konstantinoopolis toimunud kirikukogul Moskva patriarhaadi tunnustamise Antiookia ja Jeruusalemma patriarhide poolt. Lisaks kirjutasid sellele Moskva patriarhitrooni asutamise dokumendile alla veel 42 metropoliiti, 19 peapiiskoppi ja 20 piiskoppi. Kui Moskvas koostatud patriarhi tunnuskiri oli seadnud uue patriarhaadi õigeusu kiriku aujärjestuses esikohale, siis Konstantinoopolis koostatud dokument andis uuele patriarhaadile aujärjestuses viienda koha Jeruusalemma patriarhi järel. Seda järjestust ei õnnestunud venelastel vaatamata suurtele jõupingutustele ka hiljem muuta.
Kuna Aleksandria patriarh Melétios I Pigás keeldus esialgu dokumenti allkirjastamast, sest pidas Ieremíase teguviisi ebakanooniliseks, tuli veebruaris 1593 Konstantinoopolis kokku kutsuda uus kirikukogu Moskva patriarhaadi tunnustamiseks. Selleks ajaks olid Venemaa tsaari lahked annetused ja läbi Osmanite sultani avaldatud surve pannud ka Melétiose meelt muutma ning 1593 sai Moskva ja kogu Venemaa patriarh kõigi kolme õigeusu patriarhaadi lõpliku tunnustuse.