cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
José María López
2004: Vormel 3000
2004. aastal oli tema põhisarjaks siiski Vormel 3000. Tema meeskonnakaaslane oli Niki Lauda poeg Mathias, kelle parimaks kohaks etapil jäi 6. López saavutas kaks 3. kohta ja ühe kiireima ringi ning kokkuvõttes 28 punktiga 6. koha. Sarja võitis Vitantonio Liuzzi (7 võitu ja 2 teist kohta), Robert Doombos oli 3. ja Patrick Friesacher 5. Meeskondlikult võitsid Liuzzi ja Doombos, López ja Lauda olid 4. kohal.
2005–2006: GP2
2005 asutati Vormel 3000 asemele uus sari GP2, mille ülesandeks oli valmistada ette uusi Vormel 1 sarja sõitjaid. Lópeze paarimees oli Fairuz Fauzy Malaisiast, kes aga ei saanud ühtegi punkti. López tuli avaetapil teiseks ja võitis 4. etapi, tuli ka 8. etapil teiseks, aga etappe oli 23 ja hooaja lõpp läks halvemini. Kokkuvõttes saavutas ta 36 punktiga 9. koha ja meeskondlikult oli 12 meeskonna seas 7. Sarja võitsid Nico Rosberg (120), Heikki Kovalainen (105) ja Scott Speed (67,5). Giorgio Pantano oli 6., Neel Jani 7. ja Nelson Piquet juunior 8.
2006 jäi tema meeskonnakaaslane endiseks ja endiselt ei suutnud Fauzy ainsatki punkti tuua. Sarjas sõideti seekord 21 etappi. López oli korra teine ja 2 korda kolmas, võitis 1 kvalifikatsiooni ja sõitis 1 kiireima ringi ning oli kokkuvõttes 30 punktiga 10. Sarja võitsid Lewis Hamilton (114) ja Nelson Piquet juunior (102). Timo Glock oli 4. ja Giorgio Pantano 5. Meeskondlikult saadi 8. koht.
thumb|López võitis [[TC 2000 sarjas 2010. aastal avaetapi.]]
Alates 2009: kodumaised sarjad
Lõplik läbilöök jäi saavutamata ja sellepärast naasis López kodumaale, sõites järgmistel hooaegadel ainult omamaistes sarjades ja tulles korduvalt mitmes võistlusklassis kodumaa meistriks.
Alates 2007 osales ta ringrajasõidu meistrivõistlustel TC 2000 sarjas, tulles meistriks aastail 2008 ja 2009. Ta lülitus ühtlasi 2008 sarja Turismo Carretera ka 2009 sarja Top Race V6. 2009 tuli ta Argentina meistriks Top Race V6 sarjas ja oleks äärepealt tulnud ka Turismo Carretera sarjas: viimase etapi 18. ringil libises ta õlilaigul ja sõitis rajalt välja, lastes luhta enneolematu võimaluse tulla ühel aastal meistriks kõigis kolmes sarjas.
Vormel 1
2010. aasta alguses liitus ta Vormel 1 meeskonnaga US F1, kuid meeskond oli sunnitud enne hooaja algust osalemisest loobuma.
2000. aasta Kuldgloobuse auhinnad
Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind anti Barbra Streisandile.
The Blues Brothers
The Blues Brothers on 1978. aastal USA-s loodud bluusi ja rhythm and blues 'i ansambel.
Bändi solistid olid algul koomikud John Belushi ("Joliet" Jake Blues) ja Dan Aykroyd (Elwood Blues), kuid pärast John Belushi surma 1982. aastal esineb bänd külalisesinejate najal.
Ansamblist on tehtud kaks muusikalist komöödiafilmi: "Bluusivennad" (1980) ja "Bluusivennad 2000" (1998).
Rööplasumus
Rööplasumus on selliste kivimkehade (enamasti kihtide) lasumus, mille vahel ei ole põiksust.
Rööplasumuses on näiteks kihid, mida moodustavad setted kuhjusid üksteise peale ajalise katkestuse ehk settelüngata.
Lənkərani Xəzər
Länkärani Häzär (aserbaidžaani keeles Xəzər Lənkəran Futbol Klubu; Xəzər Lənkəran FK) on endine Aserbaidžaani jalgpalliklubi, mille kodulinn oli Lənkəran.
Klubi mängis viimati Premyer Liqasıs (kõrgliiga) 2015/16 hooajal.
Uljanovsk
Uljanovsk (vene Ульяновск) on linn Venemaal Volga jõe mõlemal kaldal. Ta on Uljanovski oblasti keskus.
Asutatud aastal 1648. Linnaõigused aastal 1796. Kuni 1924. aastani kandis nime Simbirsk (Симбирск), kuid nimetati siis Lenini kodanikunime 'Uljanov' järgi ümber. Tatari keeles on linna nimi Сембер, tšuvaši keeles Чĕмпĕр, ersa keeles Ульянонь ош (varem Симбирь).
Uljanovskis toodetakse UAZ autosid ja seal on Aviastari lennukitehas, kus toodetakse muu hulgas Tu-204 lennukeid.
Linn jaguneb 4 linnarajooniks.
Uljanovskis elas 623 100 (2005) ja 611 700 (2007) inimest. pisi|Uljanovsk 2018 pisi| Linnas (Ульяновский механический завод) ehitatakse [[2K22 Tunguskat aastast 1981 ]]
Illingen
Illingen on mitme koha nimi.
Internetiprotokollistik
Internetiprotokollistik ehk TCP/IP on andmevahetusprotokollide komplekt, millega tagatakse interneti ja muude võrkude toimimine. Tähis TCP/IP viitab protokollistiku peamistele protokollidele TCP ja IP. Protokollistiku töötas 1970. aastatel välja Ameerika Ühendriikide kaitseministeeriumi amet DARPA pärast tööd maailma esimese laivõrgu ja interneti eelkäija ARPANET kallal.
TCP/IP koosneb rakendus-, transpordi-, võrgu- ja lülikihist.
Marmor
thumb|[[Paljandumine|Paljanduv marmor Karjalas]] thumb|Hall marmor [[Uuralites]] thumb|Roosa marmor [[Hakassias]]
Marmor (kreeka marmaros 'särav kivi') on karbonaatkivimite moondel tekkinud moondekivim.
Koostis ja omadused
Marmor on laialt levinud moondekivim. Olenevalt sellest, kas marmor on tekkinud lubjakivist või dolokivist, koosnevad marmorid kas kaltsiidist või dolomiidist. Lisandina võib marmor sisaldada kvartsi, küünekivi, granaate, pürokseene, diopsiidi, serpentiini jne.
Pealiskaudsel vaatlusel võib marmorit mõnikord kvartsiidiga segi ajada, kuid neil on lihtne vahet teha näiteks kõvaduse järgi. Et kvartsiit koosneb kvartsist, mille kõvadus on 7, ei saa teda nõelaga kriimustada. Marmor koosneb aga valdavalt kaltsiidist, mille kõvadus on 3, seetõttu saab marmorit nõelaga hõlpsasti kriimustada. Erinevalt kvartsiidist reageerib marmor ka hapetega, näiteks soolhappega, mille tilgutamisel marmorile järgneb reaktsioon, mille käigus eraldub kihisedes süsinikdioksiid.
Marmorite värvus on väga varieeruv – helevalgest mustani. Erikaal on 2,65...2,80. Marmorile on sageli omane voolutekstuur, mis tekib moonde käigus osaliselt ülessulanud kivimite liikumisest üksteise suhtes.
Liigid
Erineva värvuse ja tekstuuriga marmori liike nimetatakse sageli leidumiskoha või mõne omaduse järgi:
Eesti marmoritaolised lubjakivid
Mitmeid Eesti settekivimeid on nimetatud marmoriks. Näiteks "Kalana marmor" või "Vasalemma marmor". Isegi Saaremaa dolomiiti on nimetatud "Saaremaa marmoriks". Et tegemist ei ole moondekivimitega, ei ole nende marmoriks nimetamine korrektne. Äärmisel juhul võib seda teha siis, kui sõna "marmor" panna jutumärkidesse. Eesti moondunud aluskorrakivimeis siiski leidub väheses koguses marmorit.
Kasutamine
Marmorit kasutatakse ehitusmaterjali ja dekoratiivkivina. Kohati leidub marmorit maakoores suurtes kogustes. Kõige kuulsam on Carrara piirkond Itaalias, kust juba etruskid marmorit murdsid.
Curitiba
Curitiba on linn Brasiilias, Paraná osariigi pealinn.
Neil Armstrong
Armstrong sündis Ohio osariigis Wapakonetas. 1947. aastal asus Purdue Ülikoolis õppima aerokosmose inseneriteadust, kuid 1949. aastal kutsuti ta mereväkke ning 1950. aastal sai temast mereväe lendur. Armstrong osales Korea sõjas ning pärast sõda lõpetas ta 1955. aastal ülikooli. Ülikooli lõpetamise järel sai ta NACA katselenduriks ning lendas seitse korda katselennukiga X-15. Ta osales ka õhuväe mehitatud kosmoselendude programmides.
1962. aastal valiti ta NASA teise astronautide grupi The New Nine liikmeks. Märtsis 1966 oli ta Gemini 8 komandör ja sai NASA esimeseks tsiviilisikust astronaudiks, kes jõudis kosmosesse. Missiooni ajal sooritas ta koos kaasastronaudi David Scottiga esimese põkkumise kosmoses. Missioon tuli hiljem katkestada, sest kosmoselaev hakkas ohtlikult pöörlema ning Armstrong kasutas pöörlemise lõpetamiseks kütust, mis oli mõeldud atmosfääri sisenemise ajaks. 1969. aastal sai Armstrong missiooni Apollo 11 komandöriks ning sooritas koos Buzz Aldriniga esimese mehitatud maandumise Kuule. 20. juulil 1969 sai ta esimeseks inimeseks, kes on kõndinud Kuu pinnal.
Armstrong lahkus NASAst 1971. aastal ning õpetas kuni 1979. aastani Cincinnati ülikoolis. Pärast NASAst lahkumist, oli ta Apollo 13 õnnetust ja Challengeri katastroofi uurinud komisjonide liige. Armstrong suri 2012. aastal südameoperatsiooni järel tekkinud tüsistustesse.
Eellugu
Neil Armstrong osales Korea sõjas mereväe hävituslendurina, seejärel lõpetas 1955. aastal Purdue Ülikooli lennundusinsenerina ja töötas katselendurina. Armstrong lahkus teenistusest Ameerika Ühendriikide mereväe reservis 1960. aastal. 1962. aastal valiti ta NASA teise astronautide gruppi The New Nine.
Gemini
Armstrong kuulus Gemini 5 ja hiljem Gemini 11 varumeeskonda. Tema esimene kosmoselend toimus Gemini 8 komandörina 1966. aastal. Selle lennu käigus sooritati esimene õnnestunud põkkumine. Lennu programmis oli esialgu ette nähtud ka kaaspiloodi David Scotti viibimine avakosmoses, kuid see jäeti tehniliste probleemide tõttu ära.
Apollo
Neil Armstrong kuulus Apollo 8 varumeeskonda ning tänu kindlaksmääratud meeskondade rotatsioonile tähendas see, et talle langes au juhtida esimest Kuule laskuvat missiooni, Apollo 11. Tema meeskonda kuulusid juhtimismooduli piloot Michael Collins ja kuumooduli piloot Buzz Aldrin. Esialgsete plaanide kohaselt pidi Kuu pinnale esimesena astuma Buzz Aldrin, sest kuumooduli piloodina oli temal rohkem aega ja võimalusi eelnevat spetsiaaltreeningut teha kui lennu komandöril. Kuumooduli ukseni jõudmiseks pidi aga Aldrin üle Armstrongi ronima ja juba esimese katsetamise käigus selgus, et kahe skafandris mehe puhul ei ole selleks lihtsalt piisavalt ruumi. Aprillis 1969 otsustati, et kuumooduli ja selle luugi konstruktsiooni tõttu astub esimesena Kuu pinnale Armstrong.
Kuigi astronaudid tegid Kuul lugematu hulga fotosid, ei ole Armstrongist Kuu pinnal hämmastaval kombel ühtki korralikku fotot.
Elu pärast kosmost
Pärast NASA-st lahkumist 1971. aastal töötas Neil Armstrong Cincinnati Ülikooli professorina ja osales muu hulgas süstiku Challenger huku uurimises. Ta kuulus ka paljude ettevõtete juhtorganitesse.
Armstrong koges korduvalt, kuidas tema kuulsust püütakse kurjalt ära kasutada. Ta ei andnud autogramme, sest neid hakati suurte summade eest müüma. Isegi Armstrongi juuksur püüdis tema äralõigatud juuste pealt teenida.
Isiklikku
1956. aastal abiellus Neil Armstrong Janet Shearoniga, kellest hiljem lahutas. Neil sündis kolm last, kellest üks on nüüdseks surnud. 1994. aastal abiellus ta Carol Held Knightiga.
Linnalegendi kohaselt on Neil Armstrong viibinud Eesti NSV ajal ka Tallinnas ja ööbinud Viru hotellis. See väide ei pea siiski paika, sest Neil Armstrong külastas Nõukogude Liitu üksnes 1970. aastal, kuid Viru hotell valmis 1972. aastal. Legendi arvatavaks allikaks on Kuul käinud USA astronaudi James Irwini külaskäik Tallinna, mis toimus 1978. aastal Pärast astronaudikarjääri konfliktset lõppu leidis Irwin kirikuringkonnad, külastas üht kiriklikku üritust Soomes ja saabus laevaga Tallinna, kus esines Oleviste kirikus baptistidele.
Tunnustus
thumb|Apollo 11 auks välja antud postmark
Mälestuse jäädvustamine
Neil Armstrongi järgi on nimetatud Kuu kraater Armstrong Apollo 11 laskumiskoha lähedal ja asteroid 6469 Armstrong. Ta on valitud Astronautide kuulsuste halli ja Katselendurite kuulsuste halli. Tema nime on saanud paljud koolid, tänavad ja rajatised. Tema kodulinnas Wapakonetas on tema nime kandev lennundusmuuseum; Armstrongi nime sai ka lennukool, kus ta lendama õppis.
Harilik toomingas
Harilik toomingas (Prunus padus) on roosõieliste sugukonda toompuu perekonda kuuluv puu või suur põõsas.
Nimetus
Toominga rahvapärased nimetused on tumilgas, tuum, toom ja meied.
Kirjeldus
pisi|left|Toominga võra Toomingas võib kasvada kuni 16 meetri kõrguseks. Tavaliselt ei ületa tema kõrgus siiski 10 meetrit. Eestis leidub suuri toomingaid vanades taluõuedes. Eesti kõige jämedamate toomingate tüve ümbermõõt on üle 2 meetri.
Võra
Lagedal kasvava noore toominga võra on munajas. Tal on tihedalt harunevad oksad, mistõttu ta meenutab pärna. Seevastu vana toomingas on kõvera ja mõhnalise tüve ja laiuva võraga, mistõttu ta meenutab pihlakat.
Pungad ja koor
Raagus toomingat on kõige kindlam ära tunda selle järgi, et tema tumepruunid pungad paiknevad ühekaupa ning on saledad ja terava tipuga. Kattesoomuste servad on punga põhitoonist heledamad, nii et pung paistab selletõttu triibulisena. Noored võrsed on oliivrohelised, aga muutuvad hiljem kirsspruunideks. Puukoor on karvadeta, hulga valkjaskollaste lõvedega. Vanade okste koor on tuhmhall ja tihti kaetud samblikega.
Lehed
pisi|Toominga lehed ja [[õisikud ]] Toominga lehed on piklikelliptilised ja paiknevad okstel vahelduvalt. Leheservad tunduvad kaugelt vaadates terved, aga on õigupoolest terava peene hammastusega. Lehe peamine külg on tumedam kui alumine. Leheroots on punakas ja lehelaba ligidal on sellel näha kaks suurt nääret. Varjulistes kohtades hakkavad toomingad kolletama juba augustis.
Õied
Harilik toomingas on ühekojaline taim. Õied meenutavad kirsi ja ploomi õisi, ainult on väiksemad. Õied on viietised (näiteks kroonlehti on 5) ja nad on koondunud kobaratesse. Kobaras võib olla üle 30 õie. Toomingas on putuktolmleja. Õisi külastavad näiteks kärbsed ja mesilased. Meetaimena on ta vähetähtis, kuigi võib mesilasperele lisatoidust pakkuda, kui paremat võtta pole.
Toomingal on iseloomulik lõhn. Seetõttu saab toomingat ära tunda lihtsalt koort vigastades ja vigastuskohta nuusutades.
Viljad
pisi|left|Toomingamarjad Toomingal on luuvili nagu kirsil ja ploomilgi, aga nii väike, et rahvasuus nimetatakse seda toomingamarjaks. Need valmivad augustis-septembris. Luukõva kestaga seemet ümbritseb rohekas viljaliha, mis on läikivmusta viljakesta sees.
Toominga marjade korjamisel tuleb olla tähelepanelik, et toomingat mitte segi ajada paakspuuga, mille luuviljad muutuvad samuti mustaks ning on mürgised.
Toominga viljaliha sisaldab süsivesikuid, sealhulgas sahharoosi, ja palju süsivesikulisi toitaineid (kuni 15% tselluloosi). Vähem sisaldab ta pektiini, sidrun- ja õunhapet, askorbiinhapet ehk C-vitamiini ja glükosiide. Vähesel määral sisaldab ta valke ja mineraalaineid, eriti kaaliumi sooli ja antotsüaane, mis muudavad viljade värvi ilusaks.
Toominga viljade söömine tekitab tunde, et suu on paks. See tuleb viljades sisalduvatest parkainetest, mis mõjutavad limaskesti. Nagu kõik toominga osad sisaldavad ka marjad amügdaliini. Eriti palju on seda seemnetes. Amügdaliin ise ei ole mürgine, aga kui see seedekulglas laguneb, siis tekib ülimürgine sinihape. Sellepärast ei tohi toominga vilju koos seemnetega süüa. Viljalihas on amügdaliini suhteliselt vähe, aga seemned tuleks välja sülitada.
Metsloomad tavaliselt toominga vilju ei söö, kuid linde parkained ei mõjuta. Eriti ahnelt kugistavad küpseid toomingamarju rästad ja kuldnokad. Kõige magusama maitse omandavad marjad pärast esimesi öökülmi. Just siis söövad linnudki neid kõige meelsamini.
Paljunemine
Vanade puude oksad painduvad sageli maha ja juurduvad. Pärast seda võib tüvi kasvõi murduda, ilma et puu sellest hukkuks. Lisaks annab toomingas hulgaliselt juure- ja kännuvõsusid ning on paljundatav pistokste ja pookimise teel. Raiesmikel ja noorendikel võib ta koos teiste kiire kasvuga puuliikidega moodustada peaaegu läbitungimatu tihniku, kus leiavad turvalise pesapaiga paljud linnud, sealhulgas ööbikud.
Marjade kasutamine
Suure parkainete sisalduse tõttu võib toomingamarjade rohke söömine ärritada seedekulgla limaskesti. Kuid kõhulahtisuse korral on parkainete mõõdukas tarvitamine näidustatud, sest need valke sadestavad ühendid moodustavad seedekulglasse õhukese valgulise katte ja pidurdavad niimoodi põletiku arengut. Sellepärast tuleb kõhulahtisuse ja paljude seedehäirete korral kasuks toomingamarjatee joomine. Toominga lehed sisaldavad palju askorbiinhapet ja sellepärast aitab nendest valmistatud tee palaviku vastu.
Toomingamarjade rohke antotsüaanisisalduse tõttu eraldatakse neist vesilahustuvaid pigmente ja tarvitatakse toiduainetetööstuses toiduvärvina.
Puidu kasutamine
pisi|Toominga puit, tüve läbilõige Puitu annab toomingas vähe, aga see on tugev ja hästi töödeldav. Sellepärast sobib see nikerdamiseks ja vastupidavate tarbeesemete valmistamiseks. Toominga puit on sitke, kannatab hästi painutamist ja on oma tugevuse kohta üsna kerge. Temast valmistatakse painutatud detaile ja looduslikku kõverust eeldavaid tarbeesemeid. Noortest sirgetest toomingatüvedest painutati vanasti hoburakendi jaoks lookasid, harvemini mööbliosi, näiteks korjupuid toolidele. Peenikestest toomingaokstest punuti sarjapõhjasid ja korve.
Toomingakoorega on värvitud lõnga ja riiet. Olenevalt menetlusest ja taimsetest lisanditest saadi rohekas, kollakas või punakaspruun toon.
Konsortsium
pisi|Toominga-võrgendikoi toomingal Toominga lehti söövad toominga-võrgendikoi (Yponomeuta evonymellus) röövikud. See on pisike valge liblikas, kelle tiivad on kaetud tillukeste mustade täppidega. Koi muneb toomingalehtedele. Munadest kooruvad vastsed, kes toituvad lehtedest. Vastsed koovad võrgendi, mis neid kaitseb. Võrgendid võivad seest vastsetest lausa kihada.
Vastsed võivad ära süüa peaaegu kõik toominga lehed. Kuid see ei tähenda tavaliselt puu surma. Ta kasvatab endale uued lehed, mõnikord juba samal sügisel.
Võrgendikoide tõttu on toomingat peetud viljapuudele halvaks naabriks. On kardetud, et kui vastsetel söök otsa saab, siis kolivad nad üle ploomi- või kirsipuudele. See kartus pole siiski põhjendatud. Võrgendikoi vastsed söövad üksnes toominga lehti, aga ploomipuu, kirsipuu ja teiste samasse sugukonda kuuluvate puude lehti nad ei puutu.
Metsloomad tavaliselt toominga vilju ei söö, kuid linde parkained ei mõjuta. Eriti ahnelt kugistavad küpseid toomingamarju rästad ja kuldnokad. Kõige magusama maitse omandavad marjad pärast esimesi öökülmi. Just siis söövad linnudki neid kõige meelsamini.
Kultuur
Aastal 2010 valiti toomingas Eesti aasta puuks.
Richard Dean Anderson
Richard Dean Anderson (sündinud 23. jaanuaril 1950 Minneapolises Minnesotas) on Ameerika telesarjade näitleja. Tema kuulsaimad rollid on olnud seriaalis "MacGyver", kus ta kehastas nutikat kangelast, ning pikaajalisimas Ameerika ulmeseriaalis "Tähevärav SG-1" ("Stargate SG-1"), kus ta mängis Jack O'Neilli.
Lapsepõlv
Tema vanemad olid Stuart Jay Anderson ja Jocelyn Rhae Carter, kelle esivanemate hulgas oli iirlasi, rootslasi, norralasi, mohoogi indiaanlasi ja soomerootslasi. Anderson kasvas üles Roseville'is ja õppis Ohio Ülikoolis ning St. Cloudi osariigiülikoolis.
Näitlejakarjäär
Anderson alustas karjääri seebiseriaalis "General Hospital", mängides seal aastatel 1976–1981 dr Jeff Webberit. Aastatel 1982–1983 osales seriaalis "Seitse pruuti seitsmele vennale" ("Seven Brides for Seven Brothers").
Anderson sai kuulsaks teleseriaaliga "MacGyver", mida toodeti aastatel 1985–1992.
1995. aastal näitles ta seriaalis "Legend", mis oli 12-osaline naljaseriaal kirjanikust, kes pidi vastu oma tahtmist mängima omaenda väljamõeldud tegelaskujusid.
Isiklikku
Anderson pole kunagi abielus olnud.
Kooselust Apryl Prose'iga sündis 2. augustil 1998 tütar Wylie Quinn Annarose.
Andersoni kaaslasteks on olnud Katarina Witt, Teri Hatcher, Sela Ward ja Lara Flynn Boyle.
Huvitub jäähokist ja suusatamisest ning on neid harrastanud ka mitmes telesarjas, sealhulgas "MacGyveris".
Keit Triisa
Vanemad panid ta neljaselt muusikakooli eelkooli. Ta lõpetas Viljandi muusikakooli klassikaosakonna klaveri erialal ja 2008. aasta kevadel sama kooli pop-jazzi osakonna laulu erialal. Ta on õppinud mitmes laulustuudios kokku ligi 8 aastat.
Tegutses kolm aastat ansamblis KVELD. Nad esinesid Õllesummeril, Tudengijazzil, Noortebändil ning nende lugu "Õhtu" märgiti Raadio 2 saates "Pleier" nädala demoks.
Keit on osalenud Ugala teatri noortestuudios. Viimati mängis ta lavastuses "Väike merineitsi" ja suvelavastuses "Charley tädi".
Alates 2011. aasta kevadest kuulub ta bändi Nion, mille eestvedaja on muusik Karl Kanter. Nioni debüütalbum avaldati 2012. kevadel.
Ta osales võistlusel Eesti Laul 2010 Lenna Kuurmaa ja Iiris Vesiku taustalauljana, Eesti Laul 2011 Outloudzi taustalauljana ning Eesti Laul 2013 Anisa Vänikveri taustalauljana.
Burgutši
Burgutši on asula Türkmenistanis Lebapi vilajetis Afganistani piiri lähedal.
Kõrgus merepinnast on umbes 242 m.
Asulas on raudteejaam.
Deism
Deism on seisukoht, mille kohaselt Jumal on maailma loonud, kuid ei sekku selle toimimisse olevikus.
See levis peamiselt 17.–18. sajandil koos valgustusega, eriti Inglismaal. Niisugune arusaam oli mõnikord jumalaeituse leebeks vormiks. Samuti võis deism tähendada seisukohta, et õige religioon on "loomulik religioon", mis tuleneb inimmõistusest ja inimloomusest ning millel pole pistmist ametlike kiriklike institutsioonidega. Deism üldiselt eitas müstikat, imesid ja ilmutust ning põhjendas religiooni mõistuse, loodusseaduste ja moraali kaudu.
Laiemas mõttes tähendab deism erinevate jumalakäsituste kogumit.
Nimetus "deism" tuleneb ladinakeelsest sõnast deus, mis tähendab 'jumal'.
Brasiilia mägismaa
thumb|300px|Brasiilia mägismaa kaart Brasiilia mägismaa (portugali keeles Planalto Brasileiro) on mägismaa Lõuna-Ameerika idaosas (3° ja 35° S vahel). Mägismaaa suurim osa paikneb Brasiilias, lõuna osa Uruguays, edelaosa Paraguays ja Argentinas. Kõrgem osa asub idas ja kagus Atlandi ookeani rannikul (Bandeira mägi, 2890 m).
Palmse mõis
pisi|Palmse mõisa härrastemaja
Palmse mõis (saksa keeles Palms) oli rüütlimõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeval jääb kunagine mõis Lääne-Viru maakonda Haljala valla territooriumile.
Eugen Dachsenberg
Eugen Dachsenberg (vales vormis ka Eugen Daksenberg; 15. detsember 1885 Võru – 1. august 1955 Võru) oli eesti viiuldaja, koorijuht ja EELK Võru Katariina Koguduse organist. Ta viiuldas muuhulgas Kandle teatris ja Võru Sümfooniaorkestris. Ta tavaametiks oli raamatupidaja.
Maetud Võru linnakalmistule.
Isiklikku
E. Dachsenbergi hüüdnimi sõprade-tuttavate seas oli Kährimägi.
Palmse mõis
Ajalugu
Mõisa valdasid järgemööda: 20. märtsil 1677 läks Palmse mõis Arendi õele Margareta Dorotheale, kes oli abielus Gustav Christian von der Pahleniga Hulja mõisast ning Palmse kõige oma maavaldustega läks 242 aastaks Pahlenite omandiks. Margaretha surma järel siirdus mõis Pahlenite aadlisuguvõsa kätte, kelle juhtimisel rajati peagi mõisa ka uhke peahoone.
Eugen Dachsenberg
Isiklikku
Ta isa oli tuntud Võru peenkingsepp ja "jalanõudeäri omanik Konnu majast" Peeter Dachsenberg, kellest ja kelle abikaasast Artur Adson kirjutab oma mälestustes.
Palmse mõis
Ajalugu
1919. aastal 1919. aasta maareformiga mõis võõrandati.
Mõisakompleks
1703. aastal rüüstasid Põhjasõjas mõisasüdame Vene väed.
Pärast sõda asus mõisat taastama Arend Diedrich von der Pahlen, kes oli välismaal veedetud aastail õppinud ka arhitektuuri. Peahoone taastati 1730. aastaks. 1731. aastaks ehitati Ilumäe kabel, 1734 valmis viljaait, 1736 viinaköök, 1737 hobusetall, 1738 hakati rajama iluaeda, 1743 Oruveski jne.
Hans von der Pahleni valitsemisajal asendati senine puithoonestus kivihoonetega.
1782–1785 ehitati peahoone arhitekt Johann Caspar Mohri jooniste järgi ümber, millega sai hoone oma praeguse ilme. 19. sajand sajandi keskpaigaks valmis veel mitu kõrvalhoonet ja oma praeguse ulatuse sai ka park (Palmse park). 1870. aastatel valmis Palmse mõisa palmimaja. Sajandi lõpukümneil lisandus mõisaansamblisse vaid üksikuid ehitisi (uus viinavabrik, kasvuhooned) ning viimasena valmis 1914. aastal härjatall.
27. aprillil 1934 lubas Vabariigi Valitsus Põllutööministeeriumil Palmse mõisa härrastemaja Kaitseliidule tasuta kasutamiseks üle anda.
Palmse on üks kõige põhjalikumalt restaureeritud mõisaansambleid Eestis. Ennistustööd algasid 1972, kui mõisakompleks siirdus Lahemaa rahvuspargi omandusse.
Härrastemaja arhitektuur
Selliseks, nagu praegu, on härrastemaja kujunenud läbi mitme etapi. Hoone ehitamist alustati 1697. aastal. Seejärel on ta põlenud müüridelt taas üles kohendatud 1720. aastate lõpuks ning viimaks 1782.–1785. aastal ümber kujundada lastud. Arhitektiks oli Johann Caspar Mohr. Eesti Ajaloomuuseumis on säilinud kolm Mohri joonist: härrastemaja II korruse plaan ja kavandid majaesise paraadtrepi ning esiväljakut ümbritseva piirdeaia ehituseks. Trepi joonisel on näha ka osa fassaadi koos mõne detailiga, mis praegusel hoonel puuduvad: nii olnuks selle järgi peauks raamistatud kahe joonia pilastri ning voluutfrontooniga ja kahe akna juures kasutatud rokokoo- ornamenti.
Kahekorruselist kõrge soklikorrusega kivihoonet katab kõrge sadulkatus. Peafassaadi lahendus on omapärane, elava ja vormiküllase liigendusega, seejuures sümmeetriline ja maaliliselt terviklik. Kõik peafassaadi kujunduslikud elemendid on omavahel tasakaalustatud, mistõttu hoone arhitektuur mõjub kompaktsena. Tugevasti eenduvaid külgrisaliite markeerivad lihtsad kolmnurkviilud. Nende ainsaks dekooriks on viile ääristav profileeritud karniis ja viiluvälja kaunistav ovaalne aken. Fassaadi seinapindu liigendavad pilastrid toetuvad kõrgetele rusteeritud pjedestaalidele, mis rõhutavad hoone vertikaalsust. Tasakaalustavaks horisontaalseks elemendiks on karniisid ja lai ehisvöö, mis profileeritud lindina kulgeb üle kõikide fassaadide. Hoone peaportaal on kujundatud murtud voluutviilu ja pilastritega. Teda kroonib ülal rikkalikes barokk vormides dekoreeritud kõrge katusaken, mis rõhutab fassaadi kompositsioonis hoone kesktelge. Külgrisaliitidega piiratud terrass peafassaadi ees avaneb baroksetes vormides välistrepile, mida algselt kaunistasid monumentaalsed lõvifiguurid.
Vastandina peafassaadile on hoone pargipoolne fassaad lahendatud tugevasti eenduva keskrisaliidina. Sellega on markeeritud hoone tähtsaim ruum- saal. Keskrisaliiti katab kõrge kolmnurkviil ovaalse viiluaknaga. Risaliidi ees laiub terrassina kujundatud paraadtrepp, mis kaarjalt laskub pargi suunas.
Ajastu visiitkaardina võtab sisenejat vastu avar vestibüül, mis oma kujunduse sai 1785. aastal. Aastaarvu leiame korrustevahelise trepi käsipuu ornamentaalsetelt, akantusmotiiviga väljalõigetelt. Trepiga kunstilises tasakaalus on soklikorrusele viiv stiilne siseuks, mille ülaäärt kaunistab barokne dekoor. Soklikorruse kõrged ruumid on rist ja silindervõlvidega. 18. sajandil paiknesid siin mantelkorstenköök ja teised majapidamisruumid.
Eluruumide sisekujunduses ja sisustuses valitseb ajastu kunstistiil – peegelvõlvidega valged stukklaed, dekoratiivsed puitpaneelid, profileeritud piirlaudadega ääristatud kõrged tahveldatud tiibuksed, algselt lõuendiga või hinnalise tapeediga kaetud seinad, parkettpõrandad.
Interjööris väärivad erilist tähelepanu ümberehitamise ajast 18. sajandist pärinevad monumentaalsed kahhelahjud II korrusel. Kolm neist on üsna lihtsad, keskosas õnnejumalannat Tychet kujutav reljeef ning poolsambad nurkadel, neljas aga on tõeline meistriteos. Üldvormilt rokokoolikult nõtke, on nõtke ka selle roosiõitest ja -lehtedest koosnev dekoor. Need barokk- ja rokokoostiilis dekooriga kahhelahjud on oma ajastu elamuskultuuri ilmekaks näiteks ja neil on suur kunstiline väärtus.
Enamik alumise korruse ahje pärineb pärast 1818. aastat tehtud ümberehitusest ning ahjude kahhelplaadid on arvatavasti Raadil tegutsenud Luninite kahlimanufaktuuris valmistatud.
Sool
Sool on mitmetähenduslik sõna.
Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1937
Riigivanem Konstantin Päts oma käskkirjadega ülendas järgmised Eesti ohvitserid alates 24. veebruarist 1937:
Kolonelid – kindralmajoriteks:
Sanitaar-kolonel – sanitaar-kindralmajoriks:
Kolonelleitnandid – kolonelideks:
Majorid – kolonelleitnantideks:
Kaptenid – majoriteks:
Vanemleitnant – kaptenmajoriks:
Leitnandid – kapteniteks:
Administratiiv leitnant – administratiiv kapteniks:
Leitnandid – vanemleitnantideks:
Sanitaar leitnandid – sanitaar kapteniteks:
Nooremleitnandid – leitnantideks:
Kaitseliidus kindla palgata ametikohtadel teenivatest:
Lipnikud – nooremleitnantideks:
Tagavaraväest:
Nooremleitnant – leitnandiks:
Lipnik – nooremleitnandiks:
Kitsman
Kitsman (ukraina Кіцмань, rumeenia Cozmeni) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis, Kitsmani rajooni halduskeskus. Kitsman asub Tšernivtsist 21 km kirdes.
Kitsmani on esmamainitud 1413. aastal, linnaõigused sai 1940. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kitsmani elanikest ukrainlasi 96,37%, venelasi 2,35%, rumeenlasi 0,51%, moldaavlasi 0,33% ja valgevenelasi 0,16%.
Teism
Teism on usk transtsendentsesse Jumalasse, kes on maailma loonud ja juhib kõike selles toimuvat.
Teism on usk isikulisse Jumalasse kui üleloomulikku olevusse, kellel on mõistus ja tahe ning kes kirjeldamatul viisil mõjutab kõiki materiaalseid ja vaimseid protsesse. Kõik maailmas toimuv on Jumala tahte teostumise märk.
Nimetus "teism" tuleneb kreekakeelsest sõnast theos, mis tähendab "jumal". Sõna "teism" kasutas esimest korda Ralph Cudworth (1617–1688).
Teism on erinevalt deismist seisukohal, et jumal kontrollib vahetult kõiki maailma sündmusi, ning väitab erinevalt panteismist, et jumal on muust maailmast kõrgemal.
Teismi vastand on ateism.
Monoteism
Pikemalt artiklis: Monoteism
Monoteism on usk ainsasse, universaalsesse, kõikehõlmavasse Jumalasse. Monoteistlikud religioonid on judaism, kristlus ja islam
Polüteism
Pikemalt artiklis: Polüteism
Polüteism on usk arvukatesse võrdõiguslikesse jumalatesse, kellele on antud konkreetne kuju, nimi ja kultus. Jumalate hierarhia peegeldab ühiskondlikku tööjaotust, inimeste valitsemise ja allumise suhteid. Erinevatel jumalatel on erinevad funktsioonid ja atribuudid. Tuntud polüteistlikud religioonid olid Vana-Egiptuse ja Vana-Kreeka usundid. Tänapäeval on polüteistlikud religioonid hinduism ja sintoism.
Mägismaa
Mägismaa on ebakorrapärase pinnamoega mägine ala, kus vahelduvad mäeahelikud, üksikud mäemassiivid, lavamaad, mägedevahelised ja sisemägised nõod.
Mägismaad tekivad tektooniliselt aktiivsetes piirkondades. Mägismaale on iseloomulikud suured absoluutsed kõrgused ja väikesed suhtelised kõrgused. Tüüpilised mägismaad on Armeenia mägismaa, Iraani mägismaa ja Tiibeti mägismaa.
Luna (telesari)
"Luna" (hispaania keeles "Luna, la heredera") on Colombia telesari. Eestis näitas seda Kanal 2. Sarja tootis Caracol Televisión.
Sisu
Luna on noor naine, kelle elu varjutab kättemaksuiha Mauricio Garcia vastu, kellest saab lõpuks Luna elu suur armastus.
Luna elab koos emaga väikeses külas Kariibi mere ääres. Maalilise koha vastu hakkab huvi tundma võimukas ärimees Don Esteban, kes tahab sinna rajada turismikompleksi. Don Estebani üks abidest Mijares on projekti eest vastutav ja et asju kiiremini liikuma panna, palkab Mijares südametunnistuseta Ignacio.
Luna ema Victoria Mendoza pole nõus oma maad müüma, kuid just see maa on Don Estebani turismiprojekti jaoks olulise tähtsusega. Naist aitab noor ettevõtja Mauricio, kes on vandunud, et ühel päeval maksab ta Don Estebanile kätte ja hävitab ta.
Betti Alveri muuseum
pisi|Betti Alveri muuseum [[Jõgeval (2012)]] pisi|püsti|Muuseumi sisevaade Betti Alveri Muuseum on luuletaja Betti Alveri elu ja loomingut käsitlev majamuuseum Eestis Jõgeva linnas. See avati 23. novembril 2006 Betti Alveri 100. sünniaastapäeval tema sünnimajas Jõgeva raudteejaama kõrval.
Luna (telesari)
Sisu
Ignacio taipab, et lihtsalt hirmutamisega pole võimalik naist murda ja tapab Victoria. Mees loodab, et Lunaga, kellest on pärast ema surma saanud rannaäärse ala pärija, on kergem asju ajada. Mehe plaan annab tagasilöögi, kui Luna sugulase nõuandel linna põgeneb.
Betti Alveri muuseum
Lisaks Betti Alveri perekonda, elu ja loomingut kajastavatele tubadele on muuseumis ka helilooja Alo Mattiiseni loomingu ja tegevusega seotud ekspositsioon. Üks tuba majamuuseumist tutvustab Jõgeva linna ajalugu.
Luna (telesari)
Sisu
Pealinnas ootavad Lunat ees suured muudatused ja mitmed probleemid.
Betti Alveri muuseum
Muuseumis asub ka külastuskeskus, mille moodustavad lava ja 80-kohaline saal. Seal korraldatakse kultuuriüritusi, sealhulgas näidatakse kinobussi külaskäikude ajal filme.
Betti Alveri muuseum rajati raudteelaste elamusse, kus luuletaja sündis ja elas aastatel 1906–1914. Muuseumihoone on kultuurimälestisena kaitse all.
Muuseumi geograafilised koordinaadid on.
Muuseumi direktor on Toomas Muru.
Muuseumi juures on poetessi 90. sünniaastapäeval 1996. aastal avatud Betti Alveri mälestuspark Betti Alveri mälestusmärgiga.
Lenduvus
Lenduvus on mingi aine (keemilise ühendi) omadus, mis näitab, kui kergesti see aine aurustub. Lenduvus näitab molekulide või aatomite võimet eralduda vedelikust või tahkest ainest. Mingil kindlal temperatuuril ained, millel on kõrgem aururõhk, aurustuvad kergemini. Aine aururõhk on tema auru rõhk tasakaaluolekus vedelfaasiga või tahke faasiga.
Vedelike korral nende keemistemperatuur normaalrõhul vastab temperatuurile, mille juures selle vedeliku aururõhk on võrdne atmosfääri rõhuga normaaltingimustel. Aine lenduvus on seda suurem, mida madalam on tema keemistemperatuur. Vedelike korral on need mõisted vahetult seotud ja kvantitatiivne näitaja on keemistemperatuur.
Tavaliselt räägitakse ainete lenduvusest seoses vedelikega, kuid sama mõiste iseloomustab ka tahkeid aineid, mis on võimelised otseselt tahkest olekust üle minema gaasifaasi. Sel juhul on tegu sublimeerumisega: näiteks kuiv jää (süsinikdioksiid), ammooniumkloriid, naftaliin, jood jt.
Suhteline lenduvus näitab vedelike segu korral ühe komponendi aururõhku teise komponendi aururõhu suhtes. Seda karakteristikut kasutatakse tööstuslike destillatsiooniseadmete projekteerimisel. See näitab kui hästi saab kergemini lenduvat komponenti segust destillatsioonil eraldada.
Mõistet "lenduvad orgaanilised ühendid" (volatile organic compounds, VOC) kasutatakse nii looduslike (nt lõhnaained, eeterlikud õlid) kui ka tööstuslike (nt lenduvad naftasaadused, formaldehüüd) keemiliste ühendite kohta, mis suhteliselt kergesti aurustuvad atmosfääri.
Taimede ürdid, õied ja viljad on enamasti iseloomuliku lõhnaga, mis tuleneb taimele spetsiifiliste lenduvate ühendite komplekti eraldumisest õhku.
Vaata ka
Illékonyság (kémia)
Punane sõlmhein
Punane sõlmhein (Spergularia rubra) on taimeliik nelgiliste sugukonnast sõlmheina  perekonnast.
M113
M113 on USA-s valmistatud roomikveermikuga soomustransportöör. See on üks enim toodetud soomustransportööre maailmas (umbes 80 000).
Kirjeldus
M113 meeskonnas on kaks liiget, juht ja komandör, ning ta võib kanda 11 reisijat. Relvastuse moodustas 12,7 mm kuulipildja, mida sai kasutada masina ülem. Soomukist on valmistatud arvukalt modifikatsioone. Enamik tänapäeval kasutatavaid soomukeid on ümber ehitatud või modifitseeritud. Siiski on jaosoomuki mahutavus endiselt 2 meeskonnaliiget ja 11 jalaväelast.
Põhiline kasutuses olev baasmasin on alates 1987 M113A3.
Mägismaade loend
Mägismaade loend loetleb mägismaad.
M113
Ajalugu
USA Armees võeti M113 kasutusele 1960. Esimesed 32 M113 saabusid Vietnamisse 30. märtsil 1962. Esimest korda kasutati neid lahinguolukorras 11. juunil 1962. Esialgu suutsid soomusest läbi tungida isegi käsitulirelvadest lastud kuulid ja ainuüksi Ap Baci lahingus jaanuaris 1963 sai surma 14 transportööris olnud sõjaväelast. See näitas, et soomuskaitset on vaja tõhustada. Soomukile lisati pöördtorn ja põhja kahe eesmise kolmandiku alla needitud teraskaitse. Kaks sõdurit sai tulistada tahapoole. Nii muutus M113 lahingusõidukiks, kannatades endiselt õhukese soomuse tõttu.
Kasutajad
Tänapäeval on maailmas kasutusel üle 50 000 M113.
Oktoobrirevolutsiooni orden
Oktoobrirevolutsiooni orden (vene keelles oрден Октябрьской Революции) oli 31. oktoobril 1967 Oktoobrirevolutsiooni 50. aastapäevaks loodud teenetemärk NSV Liidus. See oli kas üksikisikule või rühmale antav autasu väljapaistvate teenete eest sotsialismi ja kommunismi ehitamisel. See orden oli NSV Liidus tähtsuselt teisel kohal, esimene oli Lenini orden. Ordeni märk kujutas endast punast viisnurka, mille haarade vahel on kuldsed kiired. Viisnurga keskel on ristleja Aurora, millel oli oluline osa Oktoobrirevolutsioonis. Selle peal on punane lipp sõnadega "Oktoobrirevolutsioon" vene keeles. Märgi allosas on sirbi ja vasara embleem. Ordeni lint oli punane, ning selle keskel oli viis sinist triipu.
Põiksus
pisi|Tõenäoliselt maailma kuulsaim põiksus – [[Siccar Point Šotimaal, mida kirjeldas esimesena James Hutton]]
Oktoobrirevolutsiooni orden
Ordenit kanti vasakul pool rinnas.
Põiksus
Põiksus (inglise unconformity) on üksteisel lasuvate, kuid selgelt erineval ajal moodustunud kivimkehade vaheline piirpind.
Oktoobrirevolutsiooni orden
1. jaanuari 1995 seisuga oli ordeniga autasustatud kokku 106 462 korda.
Põiksus
Mõnikord nimetatakse põiksust ka diskontinuiteedi- ehk katkestuspinnaks.
Oktoobrirevolutsiooni orden
Eesti NSV-s oli 1. jaanuari 1990 seisuga Oktoobrirevolutsiooni ordeni saanud 527 isikut ja 7 kollektiivi.
Põiksus
Termin "põiksus" tuleb sellest, et teine-teisel pool põiksust asuvate kihtide kihipinnad (kui on tegemist kihiliste kivimkehadega) on tihti üksteise suhtes, enamasti tetooniliste liikumiste tagajärjel, nurga all ehk mitteparalleelsed. Täpsemalt nimetatakse sellist põiksust nurkpõiksuseks.
Kivimkehad, mida eraldab põiksus, on üksteise suhtes põiklasumuses. Vastupidisel juhul, kui tegemist on ajalise katkestuseta moodustunud erinevate kivimkehadega, on nad omavahel rööplasumuses.
Oktoobrirevolutsiooni orden
Oktoobrirevolutsiooni ordeniga autasustatud kollektiivid Eesti NSVs
1971 1976 1977
Põiksus
Paralleelpõiksuseks nimetatakse põiksust, millest nii allpool asuvad kui ka peallasuvad kihid on horisontaallasumuses.
Santa Fe
Santa Fe on paljude kohtade nimi:
Brian Joubert
Brian Joubert (sündinud 20. septembril 1984 Poitiers's) on prantsuse iluuisutaja.
Joubert võistleb meeste üksiksõidus, milles alates aprillist 2009 treenib teda Laurent Depouilly.
Aastatel 2003–2008 tuli ta kuus aastat järjest Prantsusmaa meistriks iluuisutamises.
Aastatel 2004, 2007 ja 2009 võitis Joubert Euroopa meistrivõistlused iluuisutamises. 2010. aasta Euroopa meistrivõistlustel Tallinnas saavutas ta Jevgeni Pljuštšenko ja Stéphane Lambieli järel kolmanda koha.
Maailmatasemel on Brian Jouberti tippsaavutusteks kuldmedal 2006. aastal Peterburis toimunud Grand Prix' võistlustelt ja maailmameistriks tulemine 2007. aastal Tōkyōs toimunud maailmameistrivõistlustel.
Noorsooteater
Noorsooteatriks on nimetatud mitut teatrit.
Kiri (keeleteadus)
Kiri on märgisüsteem teksti ülesmärkimiseks nähtavate või kombitavate märkide abil.
Kirjasüsteemide ajalugu
Kindlat teadaolevad kirjasüsteemid tekkisid ja arenesid ilmselt kunagi 4. aastatuhandel eKr. Vanimateks peetakse Sumeri vana kirja ning Egiptuse hieroglüüfe, mis kujunesid umbes 3200 kuni 2600 eKr. Hiina kiri kujunes välja umbes 1600 eKr. Kunagi umbes samal ajal said alguse ka Olmeegi, Maia jt Kesk-Ameerika põlisasukate kirjad.
Kirjasüsteemide liigitus
Kirjasüsteeme on liigitatud mitmeti. Kuna mitmetes kirjasüsteemides võib olla erinevate süsteemide tunnuseid, siis on need liigitused tihtipeale kokkuleppelised või tinglikud.
Komeet
pisi|[[Hale'i-Boppi komeet 1997. aastal]] Komeet (kr komētēs 'pikajuukseline') ehk sabatäht on Päikesesüsteemi äärealadelt pärinev taevakeha, mis koosneb peamiselt jääst, tahkest süsinikdioksiidist ja mitmesugustest anorgaanilistest ja orgaanilistest lisanditest.
Orbiidid ja tiirlemisperioodid
Suurem osa pikaperioodilisi komeete pärineb Päikesesüsteemi äärealadelt, Öpiku-Oorti pilvest, lühiperioodilised seevastu Neptuuni orbiidi taga paiknevast Kuiperi vööst. Komeetide orbiidid on enamasti piklikud, sageli paraboolsed või hüperboolsed. Siiani ei ole päris selge, millised häiritused põhjustavad komeetide liikumist Öpiku-Oorti komeedipilvest Päikesesüsteemi siseosadesse.
Komeetide tiirlemisperiood võib Päikesesüsteemi siseosades hiidplaneetide, eelkõige Jupiteri ja Saturni, külgetõmbe mõjul märgatavalt muutuda.
Tuntumad komeedid
Inimkond tunneb enim neid komeete, mis on palja silmaga nähtavad ja pöörduvad tagasi perioodiliselt, neid märgib nimes täht P.
Rand-sõlmhein
Rand-sõlmhein (Spergularia salina) on taimeliik nelgiliste sugukonnast sõlmheina  perekonnast.
Videvik (ajaleht)
Videvik oli eesti ajaleht. Leht ilmus aastatel 1990–2013 üks kord nädalas. Ajalehe sihtrühmaks olid eakamad inimesed.
Lehe viimane number ilmus 29. augustil 2013.
Punklaulupidu
thumb|Punklaulupeo koorid Rakvere laululaval (2008) Punklaulupidu on Rakveres toimuv laulupidu, kus laulukoorid esitavad tuntud eesti punklaule.
I punklaulupidu
Esimene punklaulupidu korraldati Rakveres 7. juunil 2008. Selle idee autor ja teostaja oli Üllar Saaremäe, peojuht Peeter Volkonski, kunstnik Hardi Volmer ja peadirigent Hirvo Surva. Peo eel toimus rongkäik Rakvere kesklinnast Rakvere Vallimäele. Laulupeo avas kõnega Eesti president Toomas Hendrik Ilves. Peo alguses avati punkvabadussammas.
Peost võttis osa 71 laulukoori 1700 lauljaga. Kuulajaid oli umbes 5000. Pärast laulupidu toimus punkbändide kontsert, kus esinesid Süütu Vanaema, ZLO, Streptococcus Pyogenes, Singer Vinger ja The Flowers of Romance.
II punklaulupidu
II punklaulupidu toimus Rakveres 2011. aastal, kus 3000 koorilauljat esitasid anarhiahõngulisi pungihitte.
Karviná
Karviná (saksa Karwin; poola Karwina) on statutaarlinn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas, Karviná ringkonna keskus. Asub Poola piiri ääres. Linna läbib Olše (Olza) jõgi. Karviná on tööstuslinn, rasketööstuse keskus.
Punklaulupidu
III punklaulupidu
III punklaulupidu "Aju puudutus" toimus Rakveres 2015. aastal. Dirigentideks olid Peeter Volkonski, Tiiu Sommer, Edmar Tuul, Jüri-Ruut Kangur, Heldur-Harry Põlda, Lauri Breede, Keio Soomelt, Kuldar Schüts ja Kuno Kerge. Dirigendipulti astus ka Punklaulupeo eestvedaja Üllar Saaremäe, kelle sõnumiks oli mure Eesti kultuuri pärast.
IV punklaulupidu
IV punklaulupidu toimus Rakveres 2018. aastal. "Punklaulupeo 10 aastat" raames esitati kolmelt toimunud Punklaulupeolt tuttavaid lugusid.
Karviná
1980. aastal oli linna elanike arv 78 334 ning 2011. aastal 56 897. 2001. aastal olid 8,5% elanikest slovakid ja 8% poolakad. Minevikus oli linnas ka suur saksa kogukond.
20. sajandini oli Karviná küla Fryštáti linna lähedal. 1923. aastal sai linnaõigused. 1944. aastal, saksa okupatsiooni ajal liideti linnad üheks linnaks nimega Karwin-Freistadt. 1948. aastal liideti Karviná, Fryštát ning naaberkülad Darkov, Ráj ja Staré Město üheks linnaks, mille nimeks sai Karviná. Tänapäeval koosneb Karviná 9 linnaosast.
Linna läbib Žilina–Bohumíni raudtee.
Eesti Vabaduse Risti I liigi kavaleride loend
Eesti Vabaduse Risti I liigi kavaleride loend on loetletu sõjateenete eest antud Eesti Vabariigi Vabaduse Risti I liigi 1. 2. ja 3. järgu kavaleridest. thumb|Eesti Vabadusrist
I liigi 2. järgu kavalerid
Eesti Vabaduse Risti I liigi 2. järku anti välja 136 korral:
I liigi 3. järgu kavalerid
thumb|150px Eesti Vabaduse Risti I liigi 3. järku anti välja 583 korral, mis jagunesid riikide vahel järgnevalt:
Eestlastest kavalerid
Eestlastest kavalere oli 339 (Loend ei ole täielik)
Hertsa
Hertsa (ukraina Герца, rumeenia Herța) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis, Hertsa rajooni halduskeskus. Hertsa kesklinn asub Rumeenia piirist umbes kolme ja poole km kaugusel, Tšernivtsist umbes 29 km kagus.
Hertsat on esmamainitud 1437. aastal, linnaõigused sai 1864. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hertsa elanikest rumeenlasi 71,18%, ukrainlasi 17,88%, venelasi 6,35% ja moldaavlasi 3,40%.
Säga
Säga (Silurus glanis) on sägalaste sugukonda kuuluv kalaliik.
Morfoloogia
Säga on laia ja madala peaga kala. Ülalõual on tal kaks pikka poiset ja alalõual neli väiksemat. Pärakuuim on pikk ja ulatub sabauimeni, seljauim on väike ja keha suhtes suhteliselt eespool. Selg on mustjasrohekas, küljed laigulised ja kõht hele.
Suurus
Tavaliselt on sägad 1,3–1,6 meetri pikkused, suurimad isendid on olnud kuni 3 meetri pikkused (teistel andmetel ka kuni 5 m ja 300 kg raskused; suurim isend, kes kirjalikes allikais on märgitud, kaalus 375 kg, ja see püüti Oderi jõest. Eesti püütud raskeim isend kaalus 152 kg ja 2,1 m pikkune isend püüti 1935. aastal. Sägad võivad elada kuni 80 aasta vanuseks.
Elupaik ja -viis
Säga eelistab suuri soojemaid järvi ja aeglase vooluga sügavaid jõgesid, ning riimveelisi jõgede suudmealasid. Toitub enamasti kaladest, vähemal määral ka limustest ja putukatest, suuremad kalad ka jõevähkidest, konnadest, pisiimetajatest ja veelindudest.
Levila
Säga on levinud Lääne-Euroopas Reini jõest ida pool kuni Kaspia ja Araali mereni, põhjas kuni Lõuna-Soomeni ja lõunast Väike-Aasiani. Puudub Põhja-Jäämere jõgede vesikonnas.
Eestis on säga vähesel määral levinud peamiselt Emajõe alamjooksul, Peipsi ja Pihkva järves ning Võrtsjärves. Püük on Eestis aastaringselt keelatud.
Salmistu
Salmistu on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas. Salmistu on rannaküla ja suvituskoht. Külla kuulub ka Pedassaar.
Salmistul paikneb ka majutus- ja toitlustuskoht Roosi Villa (varasemate nimedega Okasroosike ning Okka kõrts, Salme Villa).
pisi|tühi|Päikeseloojang Salmistu rannas
Jules-Alexis Muenier
pisi|Jules-Alexis Muenier Jules-Alexis Muenier (29. november 1863 – 17. detsember 1942) oli prantsuse maalikunstnik.
Muenier sündis Versoulis ning sai kunstihariduse Beaux-Art Academies Pariisis, õppides ka Jean-Léon Gérôme'i käe all. Ta oli lähedastes sõprussuhetes realist Pascal-Adolphe-Jean Dagnan-Bouveret'ga.
Muenier elas suurema osa oma elust Vesouli ümbruses. Enamasti kujutas ta oma teostes Coulevoni külaelanikke oma igapäevastes tegevustes. Vahel kasutas ta külaelanike tegevuste jäädvustamiseks fotoaparatuuri. Julies Muenier võttis täielikult omaks naturalismi.
Kohe, kui fotograafia leiutati, võtsid ka kunstnikud selle järk-järgult kasutusele, kuid juba 19. sajandi teisel poolel tekkis debatt fotograafia kasutamise üle kunstis. 19. sajandi lõpuks oli Muenier kogenud fotograaf.
Lääne-sõlmhein
Lääne-sõlmhein (Spergularia maritima) on taimeliik nelgiliste sugukonnast sõlmheina  perekonnast.
Jean Henri Dunant
Jean Henri Dunant (ka Henry Dunant; Henri Dunant; 8. mai 1828 – 30. oktoober 1910) oli Šveitsi ettevõtja ja ühiskonnategelane.