cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norra muusika
Popmuusika
Norra popmuusika positsiooni on aidanud tugevdada ka uute noorte ja sõltumatute plaadifirmade esiletõus. Sellised plaadifirmad nagu Tellè Records, Smalltown Supersound, Racing Junior, Black Balloon Records, Moonfog, dBut Records, Beatservice, Rune Grammofon ja Trust Me on toonud avalikkuse ette mitmeid uusi ja energilisi bände, kes on suutnud endale nime teha nii kodu- kui välismaal. Need uued plaadifirmad on peamiselt ekspordisuunitlusega ning on suutnud luua tiheda rahvusvaheliste kontaktide võrgustiku.
Norra rahvamuusika
Norra rahvamuusikat, olgu see siis vokaal- või instrumentaalmuusika, esitavad tavaliselt solistid. Instrumentaalmuusikat mängitakse tavaliselt viiulil või Hardangeri viiulil, mida peetakse Norra rahvuspilliks. Hardangeri viiulil on lisaks pealmistele keeltele veel neli või viis resonantskeelt. Pill on rikkalikult kaunistatud ja selle ehitus erineb tavalise viiuli omast. Teised Norra traditsioonilised rahvamuusikainstrumendid on parmupill (munnharpe), mitmesugused flöödid, oinasarv (bukkehorn), puust sarv (lur) ja Norra kannel (langeleik). Mõnda neist instrumentidest mängiti juba iidsetel aegadel.
Ehkki osa Norra rahvamuusikast on samuti väga vana, loodi suur osa repertuaarist 19. sajandil. Instrumentaalpalad jagatakse tavaliselt uuemat tüüpi traditsiooniliseks, Kesk-Euroopa mõjudega tantsumuusikaks (gammaldans) – valsid, reinlenderid ja polkad – ning vanemat tüüpi tantsudeks (bygdedans) nagu springar, gangar ja lyarslått (mida rahvusvaheliselt tuntakse nende norra nimede järgi). Hardangeri viiuli mängimisel on tavaks kasutada põrisevaid keeli ja erinevaid häälestusi, mistõttu muusika on rikas tonaalsete harmooniate poolest. See on inspireerinud mitmeid Norra heliloojaid, sealhulgas maailmakuulsat Edvard Griegi.
Norra väljapaistvaimad rahvamuusikud on Hardangeri viiuli mängijad Knut Buen, Hallvard T. Bjørgum ja Annbjørg Lien, viiuldaja Susanne Lundeng ning lauljad Agnes Buen Garnås, Kirsten Bråten Berg, Odd Nordstoga ja Øyonn Groven Myhren. Populaarseimad rahvamuusikaansamblid on Majorstuen, Kvarts, Tindra, Dvergmål ja Utla.
Norra ooper
Esimene ooperietendus toimus 1749. aastal Taani kuninga Frederik V riigivisiidi ajal Kristianiasse (nüüd Oslo). Etendust juhatas Christoph Willibald Gluck, kes kuningat saatis. Alates 1799. aastast andsid Kristianias etendusi Itaalia, Saksa­maa ja Rootsi rändtrupid. 1836. aastal oli Norras esimest korda ettekandel Mozarti Don Giovanni. 1824. aastal esitati kontsert­etendusena Waldemar Thrane saksa mõjutustega Singspiel (laulumäng) Fjeldeventyret  („Seiklus mägedes”). 1836–1850. aastal esitasid Itaaliast tulnud trupid koos norralastest osalistega Kristiania kindluses kokku 13 ooperit. 1858 esitati Martin Andreas Udbye Fredkulla („Rahupall”), mis oli esimene rahvuslik ja professionaalse ettekandega ooperi­lavastus Norras. Mõlemad nimetatud oope­rid olid tugevate saksa romantilise stiili ja Carl Maria von Weberi mõjutustega. Bjørnstjerne Bjørnson pakkus Edvard Griegile libretot rahvusliku eepos-ooperi Olaf Trygvason kirjutamiseks, kuid helilooja ei innustunud. Ta komponeeris vaid kolm stseeni, mis 1889. aastal esitati kontsertette­kan­dena ja 1908. aastal lavavariandina.
Norra iseseisvuse sünni esimesel perioodil komponeeris viis rah­vusliku alatooniga ooperit Johannes Haarklou. Nendest edukaimaks osutus Mari­sagnet (1910). Ole Olseni ja Christian Sindingi looming paistis silma tugevate Richard Wagneri mõjutuste poolest. Gerhard Schjelderup  ja Cathrinus Elling üritasid Wagnerist eemalduda. Sindingi parimaks teoseks on Vaarnat („Vaatasin”, 1908) ja Ellingil Kosakkerne („Kasakad”, 1897).
Hilisema Norra ooperikomponistide põlvkonna väljapaistvamad esindajad on Arne Eggen oma Ibseni mõjutustega rahva­ooperiga Olav Liljenkrans (1940) ning Ludvig Irgens-Jensen ooperitega Robin Hood (1945) ja dramaatilise koorisümfooniaga Heimferd („Kodutee”, 1947). Populaarseid oopereid on komponeerinud ka Geirr Tveitt Jeppe paa Bjerget (”Jeppe mäel”, 1966) ja Edvard Fliflet Bræn (Anne Pedersdotter, 1971).
Alates 1887. aastast hakkasid üha rohkem ooperites osalema Norra oma solistid. Rahvusvahelise reputatsiooni saavutas metsosopran Gina Oselio, kes tegi endale nime peamiselt Carmeni rolli esitamisega. Sopran Elisa Wiborg oli Elisabethi (Wagner, Tannhäuser) rolli esmaesitaja Bayreuthis. 1896–1914. aastatel esines Wagneri festivalidel Bayreuthis regulaarselt Ellen Gulbranson, kes oli Brünnhilde (Die Walküre) rolli esmaesitaja.
1924. aastal laulis Milano La Scalas sopran Kaja Eide Norena ning sealtkaudu jõudis ta New Yorgi Metropolitan Opera ja Pariisi Opéra lavastustesse. Meeslauljatest tegid endale rahvusvahelist nime bariton Erik Bye ning tenorid Karl Aagaard Østvig ja Bjørn Talén.
Norra lauljatest on 20. sajajandil saavutan suurimat rahvusvahelist tunnustust eelkõige Kirsten Flagstadi on tituleeritud kõigi aegade parimaks Wagneri rollide esitajaks. Ta oli tunnustatud ka raskete Tosca, Aida ja Marguerite (Faust) rollide esitaja. Flagstad laulis  edukalt New Yorgis, Chicagos, San Franciscos, Buenos Aireses, Londonis, Melbournes, oli aastaid tööl Stockholmis ja muidugi esines Oslos ette kantud ooperites. Aastatel 1958–1960 oli Flagstad Norra Rahvusooperi esimene direktor.
1950. aastal loodi ooperitrupp, millest sai 1959. aasal asutatud riikliku toetusega Den Norske Opera tuumik. Trupp andis etendusi 1929–1935. aastal ehitatud ja kinoks mõeldud Folketeateri ruumides. Oopereid on esitatud ka Bergenis ja Trondheimis. Kristiansandis ja Brummundalis korraldatakse aeg-ajalt festi­vale.
2000. aastal toimus rahvusvaheline konkurss Oslo uue ooperimaja projekti saamiseks. Esitati üle 230 töö. Konkursi võitis Snøhetta arhitektuuribüroo. Nende projekti järgi rajatud modernne teatrimaja (Operahuset) valmis 2008. aastal. Teatri suures saalis on 1364 istekohta. Kahes väiksemas saalis on veel vastavalt 200 ja 400 vaatajakohta. Pealava laius on 16 meetri ja lavasügavus 40 meetrit. Ooperimaja asub vanal sadamaalal. Teatri klaasseinad tõusevad veepiirilt ja hoone ise ulatub alla merepinna. Ooperimaja kaldkatusel saab jalutada ja sealt avaneb kena vaade linnale.
Evi Arujärv
Evi Arujärv (aastani 1989 Evi Papp; sündinud 28. novembril 1953 Kohtla-Järvel) on eesti muusikateadlane, -kriitik, esseist ja kolumnist. Ta on alates 2007. aastast Eesti Muusika Infokeskuse direktor.
Evi Arujärv lõpetas 1974. aastal Tallinna Muusikakeskkooli muusikateooria (juhendaja Ene Pilliroog) ja 1982. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikateaduse erialal (juhendaja Tiia Järg). Aastatel 1982–1987 töötas ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis lepingulise teadurina. Aastatel 1988–1992 oli Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi aspirant.
Aastatel 1992–1993 töötas ta ajakirjas Teater. Muusika. Kino toimetajana, aastatel 1995–2005 Postimehes muusikakriitikuna, aastatel 2003–2011 Sirbis (rubriik „Kergitab kulmu”) ja aastatel 2006–2010 Päevalehes kolumnistina.
Alates 2004. aastast on ta olnud Eesti Muusika Infokeskuses toimetaja. Alates 2007. aastast on ta Eesti Muusika Infokeskuse direktor.
Eevi Arujärv on uurinud peamiselt eesti heliloomingut ning käsitlenud muusikaesteetika ja -semiootika probleeme, teinud raadiosaateid. Teatrikriitikuna on ta kirjutanud peamiselt ajakirjas Teater. Muusika. Kino.
Isiklikku
Evi Arujärve abikaasa on Vaapo Vaher.
Paaritusulgjas leht
Paaritusulgjas leht on sulgjas liitleht, millel esineb tipmine leheke.
<Gallery> File:Sorbus sargentiana1.jpg|Sargenti pihlakas File:288 Filipendula ulmaria.jpg|Harilik angervaks </Gallery>
Kuklase
Kuklase on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Seeba kuninganna
Ta esineb Piibli Esimeses Kuningate Raamatus ja Teises Ajaraamatus, Matteuse (12:42) ja Luuka (11:31) evangeeliumis, koraanis, Flavius Josephuse teoses Antiquitates Judaicae ning Etioopia ajalooraamatus Kebra Negast.
Seeba kuningriik arvatakse olevat asunud tänapäeva Etioopia, Jeemeni ja/või Eritrea aladel.
Legendide kohaselt oli Seeba kuninganna külastanud Iisraeli kuningat Saalomoni Jeruusalemmas ja imetlenud tolle tarkust. Nad olid teinud teineteisele suure hulga kallihinnalisi kingitusi. Lahkudes oli Seeba kuninganna olnud kuningas Saalomonist lapseootel. Tal sündis poeg, kellest sai esimene Etioopia kuningas Menelik I ja Etioopia kuningate dünastia alusepanija.
Seeba kuninganna on inspireerinud paljusid legende, kirjandusteoseid jm. On arvatud, et Piibli Saalomoni ülemlaul on temale pühendatud. Rudyard Kiplingu muinasjutus "Liblikas, kes trampis jalaga" esineb Seeba kuninganna (Balkis) Saalomoni (Suleiman-ibn-Daoud) lemmiknaisena. Etioopia ajalooraamat Kebra Negast nimetab hinnalist sõrmust, mille Saalomon olevat kuningannale kinkinud. See sõrmus on kesksel kohal Henry Rider Haggardi seiklusromaanis "Seeba kuninganna sõrmus". Rastafarianismis usutakse, et viimane Etioopia keiser Haile Selassie I oli, vastavalt ettekuulutustele, Taaveti (ja Saalomoni) soost taaskehastunud Messias. Rastafari legendi kohaselt olevat Haile Selassie kinkinud Seeba kuninganna sõrmuse Bob Marleyle.
Mõkola Avilov
Mõkola Avilov (venepäraselt Nikolai Avilov; sündinud 6. augustil 1948 Odessas) on endine Nõukogude Liidu kergejõustiklane (kümnevõistleja). Olümpiavõitja (1972).
Maailmarekord
Sulgudeta on toodud punktid 1962. aasta punktitabeli järgi ja sulgudes on punktid 1984. aasta punktitabeli järgi.
Kuura (Rõuge)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Neyshābūr
Neyshābūr (varem ka Nišabur) on linn Kirde-Iraanis, Khorāsān-e Razavī provintsi suuruselt teine linn. Asub Kashafi jõe kaldal, umbes 750 km Teheranist idas.
Releetajur
Releetajur ehk diskreetse toimega tajur on tajur, mis pideva sisendsuuruse toimel muudab hüppeliselt oma väljundit. Tavaliselt on väljundil kaks võimalikku olekut: olek "0" ja olek "1". Seepärast on tegemist ühebitiste ehk binaarsete tajuritega. Releedega seostatakse neid seepärast, et tajuri väljundiks on enamikul juhtudel releedele omased elektrilised kontaktid, kuigi binaarse väljundiga on ka mitmed pooljuhtelemendid.
Timiși maakond
Timiși maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Banaadis. Piirneb läänes Serbia ja loodes Ungariga.
Kawasaki
Elanike arv on 2020. aasta seisuga 1 539 522. Elanike arvult on see Kanagawa prefektuuris teisel ja Jaapanis seitsmendal kohal.
Kawasakis asub Jaapani veoauto- ja bussitootja Fuso peakorter.
Linnas tegutseb jalgpalliklubi Kawasaki Frontale, mis on neljakordne Jaapani meister.
Nogai rajoon (Dagestan)
Nogai rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Terekli-Mekteb.
Rajoonis on 10 kohalikku omavalitsusüksust ja 17 asulat.
Turu Palloseura
Turu Palloseura (ametlikult Turun Palloseura ehk TPS) on Turu jalgpalliklubi, Soome kaheksakordne meister ja kolmekordne karikavõitja. See mängib Soome kõrgliigas Veikkausliiga.
Klubi kuulub pallimänguühingusse Turun Palloseura, mis on tuntud ka oma hokimeeskonna poolest.
2019. aasta hooajal mängis TPS Soome esiliigas Ykkönen, kus saavutati teine koht ja tõusti järgmiseks hooajaks kõrgliigasse.
Praegune koosseis
''Seisuga 6. märts 2020''
Harilik maikelluke
Harilik maikelluke ehk maikelluke ehk piibeleht (Convallaria majalis L.) on mitmeaastane rohttaim liilialiste sugukonnast maikellukese perekonnast.
Maikellukese rahvapäraste nimetuste hulgas on piibeleht, lillikas, karikelled, villvallikas ja lambakeel.
Levila ja kasvukoht
Maikellukese levila on Aasia ja Põhja-Ameerika parasvööde ning peaaegu kogu Euroopa, sealhulgas Eesti.
Kirjeldus
Taime kõrgus on 12–40 cm. Risoom on roomav, nöörjas, harunev, asub tavaliselt 7–8 cm sügavusel. Juurestik on keskmiselt arenenud narmasjuurestik.
Lehti on ühel taimel 2–3, need on juurmised, laielliptilised ja teritunud tipuga. Lehetuped lillakad.
Lõhnavad, valged, kellukjad õied ripuvad hõredas ühekülgses kobaras. Õitseb mais-juunis. Vili on ümar oranžpunane mari, mis sisaldab 2–6 seemet. Marja läbimõõt on tavaliselt 0,7–1,1 cm. Seemned valmivad septembris või oktoobris. Seemned on sinist värvi ja kerajad.
Paljunemine
Maikelluke paljuneb vegetatiivselt risoomi abil ja ka seemnetega.
Kasutamine
Harilik maikelluke on levinud ilutaim. Hinnatud just oma varjutaluvuse poolest. Farmaatsiatööstuses on südameravimite tooraineks.
Kõik taimeosad on inimesele mürgised, eriti marjad ja seemned. Põhjustab oksendamist, kõhulahtisust, peapööritust, nõrkust ja südame rütmihäireid, sealhulgas pulsi aeglustumist.
1967. aastal valiti harilik maikelluke rahvahääletusel Soome rahvuslilleks.
Nadõm
Nadõm on linn Venemaal Jamali Neenetsi autonoomses ringkonnas, Nadõmi rajooni keskus. Linn asub Nadõmi jõe vasakul kaldal 290 km kaugusel Salehardist.
2008. aastal elas linnas 48 200 inimest ja 2009. aastal 47 300 inimest.
Ajalugu
Nadõmi on esmamainitud 1598. aastal. 19. sajandi teisel poolel jäi asula inimtühjaks. 1968. aastal asustati see uuesti lähedal leitud gaasimaardla tõttu. 1972 sai linnaõigused.
Linna lähedal asuvast maardlast tarnitakse 11% Venemaa maagaasist.
pisi|tühi|Nadõm
Jakko Maltis
thumb|Jakko Maltis esinemas Illuka mõisas 2022. aastal. Jakko Maltis (sündinud 20. jaanuaril 1980 Tallinnas) on eesti laulja ja muusikategelane.
2000 lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli lauluerialal. 2004–2005 täiendas ta end USAs San Diego State University's.
Ta on osalenud mitmetes muusikaprojektides, nt 2004 San Diegos projektis "Brownstone". Ta on laulnud nt Mare Väljataga kvintetis. Ta on õpetanud WAF koolis. Ta on korraldanud kontserte.
Isiklikku
Jakko isa on laulja Mait Maltis. Jakko vend on Mikko Maltis.
Ilo Käbin
Ilo Käbin (18. veebruar 1921 Narva – 3. september 2003 Stockholm) oli eesti kirurg, arstiteadlane ja kultuuriloolane.
Käänu
Käänu on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Ilo Käbin
Ilo Käbin oli Eesti kaitseväes allohvitser-velsker ja teenis 1943. aastal Saksa sõjaväes. 1944. aastal töötas ta Soome sõjaväe peastaabis ja ravis välismaa vabatahtlikke Helsingis; hiljem oli aga Lõuna-Karjalas rindearst. Augustis pöördus tagasi Eestisse, kust tal õnnestus Rootsi põgeneda.
Käänu
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Ilo Käbin
Ilo Käbin lõpetas 1950. aastal Uppsala Ülikooli arstiteaduskonna, töötas seejärel kirurgina ja tegeles erapraksisega. 1986. aastal kaitses ta Lundi Ülikoolis doktorikraadi Eesti arstiteaduse ajaloo teemal.
Bad Kissingen
Bad Kissingen on linn Saksamaal Baieri liidumaal Alam-Frangimaal, Bad Kissingeni kreisi keskus.
Ilo Käbin
Ilo Käbin on kirjutanud palju artikleid ja raamatuid Eesti kultuuriloost ja meditsiiniajaloost. Ta oli ka väga suur kartograafiahuviline. Paljud oma kultuuriloolised ja kartograafilised materjalid annetas ta Eesti muuseumidele.
Kõomäe
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Männaseline leheseis
<Gallery> Pilt:Lilium michiganense TURK'S CAP LILY 0726-2.jpg|Mišigani liilia Pilt:Lysimachia punctata D.jpg|Täpiline metsvits Pilt:Coreopsis verticillata Syyskaunosilmä VII04 2986.JPG|Männas neiusilm </Gallery>
Arvukorpus
Arvukorpus on kompleksarvude korpuse C mis tahes alamkorpus. Arvukorpused on näiteks C, ratsionaalarvude korpus Q (kõige kitsam), reaalarvude korpus R, algebralised arvukorpused Q(µ) ja transtsendentsed arvukorpused, nagu näiteks Q(π).
Antipsühhootikumid
Antipsühhootikumid on ravimid, mis omavad väljendunud psühhoosivastast ehk antipsühhootilist toimet. Tihtipeale võrdsustatakse mõiste antipsühhootikum neuroleptikumiga.
Antipsühhootikumid võivad põhjustada naistel hüperprolaktineemiat. See põhjustab amenorröad, libiido langust, aeg-ajalt hirsutismi, rasedustesti valepositiivsust.
Kaarroodne leht
Kaarroodne leht on leht, mille lehelaba aluselt kulgeb lehetippu mitu enam-vähem ühetugevust kaarjat leheroodu.
Superarvuti
pisi|300px|[[IBM Roadrunner oli esimene superarvuti, mis suutis teha üle petafloppi ehk kvadriljoni arvutuse sekundis]]
Superarvuti on arvuti, mis kuulub esimeste hulka oma töötlusvõimsuse, eriti arvutuskiiruse poolest.
2011. aasta keskpaigast on maailma kiireim superarvuti K Computer, mis asub Jaapanis ja ületab eelmist rekordiomanikku (Tianhe-I) kolmekordselt.
Mõiste superarvuti on aja jooksul palju muutunud ja tänane superarvuti kipub olema homne tavaarvuti. CDC varased masinad olid lihtsalt väga kiired skalaarprotsessorid, mõned kümme korda kiiremad kui teiste firmade pakutavad. 1970. aastatel enamus superarvuteid olid loodud töötama vektorprotsessoril. 1980. aastate esimesel poolel loodi masinad, kus paralleelselt töötas mitu, tavaliselt 4–6, vektorprotsessorit. 1980. aastate lõpus ja 1990. aastatel pöördus tähelepanu vektorprotsessoritelt massiivsetele paralleeltöötlussüsteemidele, mis sisaldasid tuhandeid "tavalisi" protsessoreid. Tänapäeva paralleelsüsteemid põhinevad tavakasutuses olevatel serveriklassi mikroprotsessoritel nagu PowerPC, Opteron või Xeon ja kaasprotsessoritel nagu NVIDIA Tesla GPGPUs, AMD GPUs, IBM Cell, FPGAs. Enamik tänapäeva superarvutitest on kõrgtasemel seadistatud klastrid, mis kasutavad tavakasutuses olevaid protsessoreid eriotstarbeks loodud omavaheliste ühendustega.
Superarvuteid kasutatakse väga palju arvutusi nõudvate ülesannete lahendamiseks, näiteks kvantfüüsikas, ilmaennustamises, kliimauuringutes, molekulide modelleerimiseks ja füüsikaliste simulatsioonide jaoks.
Riistvara ja tarkvara superarvutites
Kohandatud protsessoreid kasutavad superarvutid saavutasid traditsiooniliselt suurema kiiruse üle tavaarvutite innovaatiliste disainidega, mis lubasid neil teha mitut ülesannet paralleelselt. Tavaliselt on superarvutid spetsialiseeritud teatud tüüpi arvutustele, tavaliselt numbrilistele arvutustele, ning tänu sellele töötavad halvemini üldisemate andmetöötlus ülesannete puhul. Nende mälu hierarhia on väga hoolikalt välja töötatud, et tagada, et protsessor saaks pidevalt infot ja juhendeid – tegelikult, suur erinevus aeglasemate arvutite ja superarvutite vahel tuleneb mälu hierarhiast. Nende sisend/väljund süsteemid on tavaliselt konstrueeritud toetama suurt ribalaiust ning latentsus ei ole nii tähtis, sest superarvuteid ei kasutata transaktsiooniliseks andmetöötluseks.
Superarvutite väljakutsed ja tehnoloogiad
Informatsiooni kahe arvuti vahel ei ole võimalik liigutada kiiremini kui valguse kiirus. Seetõttu superarvuti, mille osad on üksteisest palju meetreid eemal, peab omama latentsust vähemalt kümneid nanosekundeid. Seymore Gray superarvutis üritati seetõttu hoida kaableid nii lühikesena kui võimalik. Modernsetes superarvutites, mis on ehitatud paljudest paralleelselt töötavatest tavaprotsessoritest, on tavaline latentsus kahe protsessoril vahel 1–5 mikrosekundit.
Christina Milian
Christina Milian (pärisnimega Christina Marie Flores; sündinud 26. septembril 1981) on Kuuba päritolu Ühendriikide laulja, produtsent, laulusõnade autor, näitleja ja endine MTV saatejuht. Ta on välja andnud kolm stuudioalbumit ja ühe kogumiku.
Superarvuti
Superarvutite väljakutsed ja tehnoloogiad
Superarvutid tarvitavad ja toodavad väga lühikese aja jooksul väga suurtes kogustes andmeid. Ken Batcher on öelnud: "Superarvuti on seadeldis, millega pöörata arvutuspiirangud sisend-/väljundpiiranguteks." Palju tööd on vaja teha andmekandjate ribalaiuse kallal, et teha kindlaks, et informatsioon saab kiiresti toimetatud ja talletatud või korrektselt vastu võetud.
Christina Milian
Isiklikku
2009 abiellus ta The-Dreamiga. Neil sündis 26. veebruaril 2010 tütar Violet. Tänapäeval Christina Milian ei ole abiellus. Ajakirjanduses on palju spekuleeritud Christina Milian ja fr võimaliku intiimsuhte üle.
Superarvuti
Töötlemistehnikad
Vektortöötluse tehnikad olid esmalt arendatud superarvutitele ja edaspidi olid spetsiaalsetes kõrgvõimsusega programmides. Vektortöötluse tehnikad on jõudnud massina turule DSP arhitektuurina ja SIMD (Singe Instruction Multiple Data) töötlemisjuhenditena tavaarvutitele.
Eriti tänapäeva videomängukonsoolid kasutavad SIMD-d ja seetõttu mõned tootjad väidavad, et nende mängumasinad on superarvutid. Mõnedel graafikakaartidel on arvutusvõimsus isegi kuni mõni teraflops. Koht, kus seda võimsust kasutada saab, oli piiratud varase videotöötluse iseloomu pärast. Videotöötlus on arenenud, graafikaprotsessor (GPU ehk graphics processing unit) on edasi arenenud ning nüüd on nad kasulikumad tavaliste vektorprotsessoritena. Sellest on välja arenenud täiesti uus arvutiteaduse alaliik: tavaotstarbeline arvutus graafikaprotsessoritel (GPGPU – General-Purpose Computing on Graphics Processing Unit).
Operatsioonisüsteemid
pisi|400px|Superarvutite operatsioonisüsteem on enamasti Linux Tänapäeval kasutavad superarvutid kõige enam Linuxi eri variante. 1980. aastate esimeses pooles ohverdasid superarvutid juhendite ühilduvuse ja koodi teisaldatavuse, et saada paremaid tulemusi (töötlus- ja mälu kättesaamise kiirusi). Selle ajani olid superarvutitel enamasti väga erinevad operatsioonisüsteemid. Cray-1'l üksi oli vähemalt 6 erinevat operatsioonisüsteemi, mis olid tavalisele arvutikogukonnale enamasti tundmatud. Samamoodi olid olemas erinevad ja mitteühilduvad vektoriseerivad ning paralleeliseerivad kompilaatorid Fortranilt. Selline trend lõppes, kui loodi ühilduv juhendite komplekt Cray-1 ja Cray X-MP vahel ja võeti kasutusele sellised arvutisüsteemid nagu Cray' Unicos või Linux.
Jorma Toots
Jorma Toots (sündinud 8. novembril 1975 Tartus) on eesti pianist.
Superarvuti
Programmeerimine
Paralleelse arhitektuuri tõttu superarvutites kasutati tihti spetsiaalseid programmeerimistehnikaid, et kasutada ära superarvutite kiirust. Baaskeel superarvutite jaoks on üldiselt Fortran või C, kasutades spetsiaalseid teeke, et jagada infot sõlmede vahel. Kõige tavalisemal juhul, keskkonnad nagu PVM ja MPI, olid kasutuses lõdvalt ühendatud klastrite vahel ja OpenMP tihedalt koordineeritud jagatud mäluga masinates. Märkimisväärseid jõupingutusi on vaja teha, et optimeerida probleem antud ühenduste iseloomu jaoks, millel arvuti jooksma hakkab. Eesmärk on hoida ära võimalus, et mõni protsessor kulutab aega andmetele teistest sõlmedest. Uued massiivselt paralleelsed GPGPU-d omavad sadasid protsessorituumi ja on programmeeritud kasutades programmeerimismudeleid nagu CUDA ja OpenCL.
Jorma Toots
Ta lõpetas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professor Lilian Semperi klaveriklassis ja omandas seejärel magistrikraadi professor Matti Reimanni kammeransambliklassis.
Superarvuti
Superarvuti kiiruste mõõtmine
Üldiselt kasutatakse superarvuti kiiruse mõõtmiseks ühikut "FLOPS" (Floating Point Operations Per Second ehk ujuvkoma arvutuste arv sekundis). Kiiruse mõõtmiseks kasutatakse üldiselt jõudlustesti LINPACK, kus tuleb arvutil lahendada tihe lineaarvõrrandite süsteem.
Jorma Toots
Erinevate ansamblipartneritega on ta esinenud paljudel kammermuusika konkurssidel ja festivalidel nii Eestis kui ka kaugemal. 2004. aastal esindas ta koos saksofonist Ivo Lillega Eesti muusikuid Balti- ja Põhjamaade parimaid noori interpreete ühendavas kontserdisarjas "UpBeat". Lisaks aktiivsele tegevusele kammermuusikuna on Jorma Toots tegev ka džässpianistina. Koos eesti parimate džässmuusikutega on ta salvestanud mitu plaati Eesti Raadiole ja plaadifirmale Universal Music.
Superarvuti
TOP500 nimekiri
1993. aastast alates on superarvutid pandud järjekorda nende LINPACK-jõudlustesti tulemuste alusel ja avaldatud TOP500 nimekirjas. Kuna LINPACK näitab vaid ühte sorti arvutuste kiirust, ei pruugi see nimekiri olla täpne, kuid tihti nimetatakse kiireimaks hetke superarvutiks just seda nimekirja juhtivat superarvutit.
Jorma Toots
Jorma Toots töötab õpetajana Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis ja instrumentaalmuusika lektorina Tartu Ülikoolis.
Superarvuti
Hetke kiireimad superarvutid
Jack Dongarra on väitnud, et Tianhe-1A superarvuti Hiina Rahvuslikus Superarvutuskeskuses Tianjinis on 1,4 korda kiirem kui AMD-Opteronil põhinev Cray XT5 Jaguar. Nvidia väidab, et Tianhe-1A on saavutanud töötlemiskiiruse 2,507 petaflops LINPACK'i jõudlustestis. Tianhe-1A koosneb 14336 Intel Xeon Protsessorist ja 7168 Nvidia Tesla M2050 GPU'st koos uute Hiinast pärit ühendustega. Tianhe-1A asub 103 korpuses, kaalub 155 tonni ja tarvitab 4,04 megavatti elektrit. Eelmine kiirem superarvuti Cray XT5 Jaguar on saavutanud kiiruse 1,759 petaflops'i.
Ettevõtte Fujitsu ja Jaapanis paikneva RIKEN-i instituudi teadlaste loodud superarvuti K Computer saavutas aga 2011. aastal kiiruseks juba 8,162 petafloppi ning kukutas sellega hiinlaste superarvuti maailmas teisele kohale. K Computeri kokkupanekut alustati 2010. aasta oktoobris ja plaanide kohaselt peaks superarvuti valmis olema 2012. aasta juunikuuks. Fujitsu ja RIKENi pressiteate kohaselt koosneb superarvuti 672 arvutikapist, milles on kokku 68 544 keskprotsessorit.
Omamoodi superarvutid
Mõned väga suuremahulised hajussüsteemid, mis on ehitatud probleemide jaoks, mida on väga lihtne paralleelselt erinevate masinate vahel lahendada, viivad klastris superarvutamise mõiste äärmusteni. Kõige kiirem klaster, Folding@home, on detsembri 2009 seisuga saavutanud arvutusvõimsuse 7,8 petaflopsi. Sellest 2,3 petaflopsi andsid arvutid, mis kasutasid NVIDIA GeForce GPU-sid, AMD GPU-sid või PlayStation 3 süsteeme ja ülejäänud 5,1 petaflopsi tuli nende hiljuti väljalastud GPU2 kliendist.
Aprill 2010 seisuga on GIMPS-i Mersenne'i algarvude otsing saavutas umbes 45 teraflopsi.
Ka Google'i otsingumootori süsteem on "omamoodi superarvuti", mille arvutusvõimsus jäi aprilli 2004 seisuga hinnanguliselt 126 ja 316 teraflopsi vahele. Juunis 2006 hindas New York Times Googleplexi ja selle serveriparkide serverite hulgaks 450 000. Mai 2008 hinnati Google'i arvutusvõimsuseks 20–100 petaflopsi.
PlayStation 3 "Gravity Grid" kasutab võrku, mis koosneb 16 masinast ja kasutab ära Cell protsessorit täitmaks ülesandeid, milleks on astrofüüsikalised simulatsioonid suurtest supermassiivsetest mustadest aukudest, mis neelavad väiksemaid kompaktseid objekte. Celli protsessoril on põhiprotsessor ja 6 ujukoma-vektorprotsessorit, andes masinale võrgu, mis koosneb 16 tavaarvutist ja 96 vektorprotsessorist. See klaster ehitati 2007. aastal Dr. Guarav Khanna poolt ja seda toetas Sony Computer Entertainment; see on esimene PlayStation 3-dest koosnev klaster, mis andis numbrilisi tulemusi, mis avaldati teaduslikus kirjanduses.
Teadustöö ja arendus
IBM arendab Cyclops64 arhitektuuri, millega loodetakse luua "superarvutit kiibil".
Mais 2008 teatati NASA, SGI ja Inteli koostööprojektist ehitada 1-petaflopsine superarvuti Pleiades aastaks 2009 ning aastaks 2012 suurendada arvutusvõimsus 10 petaflopsini. . IBM ehitab Lawrence Livermore'i Rahvuslaboratooriumisse 20-petaflopsist arvutit Sequoia, mis peaks tööle hakkama aastal 2011.
Praegust arengukiirust arvestades peaksid superarvutite kiirused jõudma exaflopsni (1018 flopsi) aastal 2019.
Erik P. DeBenedictis Sandia Rahvuslaboratooriumist arvab, et täieliku ilmamodelleerimise jaoks, millega oleks võimalik täpselt ennustada kahe nädala ilma, on vaja zettaflopsist (1021 flopsi) superarvutit. Praegust arengukiirust arvestades luuakse selline süsteem aasta 2030 paiku
Superarvutite kiirused ajas
pisi|400px|Kiireimad superarvutid: kiiruse sõltuvus ajast See on nimekiri kiireima superarvuti tiitlit hoidnud superarvutitest läbi aegade koos aastaga, millal vastav arvuti rekordi tegi. Tabeli andmed aastani 1993 pärinevad eri allikatest. Aastast 1993 alates pärinevad andmed TOP500 nimekirjast ja tabelis on esitatud suurim kiirus nagu seda näitab Rmax hinnang.
Viited
pisi|Cray 2 s/n 2013
Andrievs Niedra
pisi|Andrievs Niedra Andrievs Niedra (läti vanas kirjaviisis Andreews Needra; 4. veebruar 1871 – 24. september 1942 Riia) oli Läti ühiskonnategelane, vaimulik, kirjanik ja poliitik.
Ta õppis Vecpiebalga kihelkonnakoolis, aastatel 1887–1889 Riias gümnaasiumis, lõpetas aastal 1890 Jelgavas kubermangugümnaasiumi. Aastatel 1891–1899 õppis ta Tartu Ülikoolis usuteadust. Ta oli korporatsiooni Lettonia liige. Prooviaastal oli ta aastatel 1900–1901 Koknese koguduses Gotthilf Wilhelm Samuel Reinhold Hillneri juures.
Ta oli aastatel 1906–1908 Matīši koguduse õpetaja, aastatel 1908–1918 Kalsnava koguduse ja Vietalva koguduse õpetaja.
Läti iseseisvussõja ajal tõusis ta sakslaste poolt toetatud Läti valitsuse peaministriks. Pärast sõja lõppu põgenes ta Lätist, kuid tuli tagasi 1924. aastal. Ta mõisteti riigireetmises süüdi, kuid pärast kaheaastast vangistust amnesteeriti 1926. aastal ja saadeti riigist välja. Niedra läks Saksamaale ja võttis Saksa kodakondsuse. Teise maailmasõja ajal naasis Riiga, kus ta suri. Andrievs Niedra on maetud Riia metsakalmistule.
Ühinemisreaktsioon
Ühinemisreaktsioon on keemiline reaktsioon, milles ained ühinevad omavahel, moodustades uue aine. Enamasti on see termin kasutatav anorgaaniliste reaktsioonide korral, kui kaks või enam keemilist ainet annavad ühe saaduse. Näiteks:
Kääraku
Kääraku on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
1977. aastal liideti Kääraku külaga Juhka.
Vaasa PS
Vaasa PS (Vaasan Palloseura ehk VPS) on Soome jalgpalliklubi, mis tegutseb Vaasas. Klubi mängib 2017. aastal Veikkausliigas.
Monza
Monza on linn Itaalias Lombardia maakonnas, Monza ja Brianza provintsi halduskeskus, Lombardia suuruselt kolmas linn ning oluline majandus- ja tööstuskeskus. Olemuselt on Monza Milano satelliitlinn, see asub Milanost 15 km kirdes Lambro jõe ääres.
Ajalugu
19. sajandi lõpus leitud matuseurnid tõestavad, et Monza piirkond oli asustatud juba pronksiajal, mil sealseis soodes ja jõgedel võidi elada vaimajades.
Enne roomlaste tulekut elasid sealkandis insuberid – gallialased, kes olid ületanud Alpid ning asustanud Mediolanumi (tänapäeva Milano) ümbruse. 3. sajandil jäid nad Rooma võimu alla. Üks gallia keltide hõim, kes võis samuti kuuluda insuberite hulka, rajas Lambro jõele küla, millest on säilinud silla varemed. Rooma ajal kandis nüüdne Monza linn Modicia nime.
Itaaliasse tunginud langobardide kuningas Autari abiellus Theodolindaga, kes oli Baieri valitseja Garibaldi I tütar. Kuninganna Theodolinda laskis 595. aastal ehitada Monza esimese katedraali ja pärandas linnale kogu oma varanduse. Langobardide ajaloolane 8. sajandist Paulus Diaconus jutustab, et kuninganna olla näinud unes tuvi, kes öelnud talle "Modo" (ladina keeles 'siin'), millele Theodolinda vastanud "Etiam" ('jah'). Sellest tulenenud Monza keskaegne nimi Modoetia.
Monza katedraali altari taga hoitakse kuulsat Lombardia raudkrooni, mille sisse olevat sepistatud üks Kristuse ristipuu nael.
Vaatamisväärsused
Architekt a návrhář Gualtiero Galmanini byl autorem městských plánů města Monza ve XX. Století.
Monza park
thumb|Monza ringrada Monza lähedal Inglise stiilis pargis asub üks maailma tuntumaid Vormel 1 ringradu Autodromo Nazionale di Monza. Rada ja tribüünid võtavad Monza 800 ha suurusest pargist enda alla 15 protsenti.
1805. aastal konfiskeeris Itaalia asekuningas Eugène de Beauharnais pargi maa-ala aadlikelt ja andis rahvale. Uhkeid hooneid leidub pargis praegugi; tuntuim neist on Austria ertshertsogi Ferdinandi uusklassitsistlik Villa Reale (1780).
Samas pargis asuvad ka Milano Golfiklubi 18 ja 9 auguga golfirajad ja tenniseväljakud.
Abja valla vapp
pisi|Abja valla vapp Abja valla vapp on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Abja valla vapp.
Vapi kirjeldus
Rohelise vapikilbi jaotab kaheks vasakult langev hõbedane kaldpalk (Bend Sinister), millel asetseb kolm sinist linaõit. Õied moodustuvad viiest sinisest kroonlehest ja viiest rohelisest tupplehest ning hõbedasest südamikust. Vapi värvid Pantone värviskaala järgi on roheline PMS 3415 ja sinine Process Blue.
Põhjendus
Sinised linaõied viitavad linakasvatusele ja linatöötlemisele, kui abjakate traditsioonilistele tegevusaladele ja jõukuseallikale. Kaldpalk sümboliseerib kaitstust, roheline kilbivärv ürgset loodust.
Vapi kasutamine
Värvides ja värvideta (must-valget) vappi võib kasutada vallavolikogu, vallavalitsuse ja hallatavate asutuste dokumentidel, pitsatitel, siltidel, trükistel ja suveniiridel ning panna üles ruumides ja avalikes kohtades. Teistel juhtudel toimub vapi kasutamine vallavalitsuse loal.
Väliselektronkiht
Väliselektronkiht ehk valentselektronkiht on suurima peakvantarvuga elektronkiht. See mahutab kuni 8 elektroni.
Täitunud väliselektronkiht
Täitunud väliselektronkihi elektronkonfiguratsioon on s2p6. Seda konfiguratsiooni nimetatakse oktetiks.
Täitunud väliselektronkihiga keemilised elemendid on üldjuhul keemiliselt inertsed. Keemilised reaktsioonid toimuvad üldjuhul sellises suunas, et aatomite väliselektronkiht moodustunud molekulides oleks võimalusel maksimaalselt elektronidega täidetud.
Väliselektronkiht ja keemilised omadused
Väliselektronkihi elektronkonfiguratsioon määrab enamasti ära elemendi keemilised omadused, kuid mõnel juhul on asi teisiti. Näiteks siirdemetallides on osaliselt täitunud nd-orbitaalid, mille energia on võrreldav väliselektronkihil asuvate (n+1)s-elektronide energiaga. Viimase asjaolu tõttu võivad keemiliste sidemete moodustamisel osaleda ka nd-orbitaalil asuvad elektronid. Seega ei asu valentselektronid alati valentselektronkihil.
Akrobaatika
thumb|Akrobaatika näide pisi|Eesti akrobaadid ja tsirkuseartistid [[Peeter Pärn ja Jaan Kreek]] pisi|India tüdruk teeb köielkõndi Akrobaatika on üks esinemiskunste ning seda viljeldakse ka spordis. See hõlmab keerulisi tasakaaluharjutusi, väledust ja koordinatsiooni.
Pea igasugust spordiala, mis sisaldab kogu keha hõlmavaid liigutusi – eriti lühikeste, tugevat pingutust nõudvat harjutuste kompleksi – saab pidada akrobaatikaks. Akrobaatikas on arvestatavat kattumist tantsu ja paljude spordialadega, näiteks vettehüpetega, ning usurituaalidega.
Aaliyah
Aaliyah Dana Haughton (16. jaanuar 1979 New York – 25. august 2001 Marsh Harbour, Abaco saar, Bahama) oli USA rhythm and blues'i laulja ja näitleja.
Ta hukkus lennuõnnetuses tagasiteel oma video "Rock the Boat" filmimiselt.
Tema tuntuim filmiroll on naispeaosa (Trish O'Day) Andrzej Bartkowiaki võitluskunstifilmis "Romeo Must Die".
Elulugu
Aaliyah sündis New Yorgis Brooklynis, viieaastaselt kolis aga perega Detroiti. Ema lauluarmastus kandus üle ka talle. 11-aastaselt osales Aaliyah talentideotsingusõus "Star Search".
Tollal oli Aaliyah' onu Barry Hankerson abielus soulilegendi Gladys Knightiga, kellega koos õnnestus Aaliyah ka mitu korda Las Vegases esineda. Aastal 1993 algas koostöö R. Kellyga Aaliyah' debüütplaadi väljaandmiseks. See ilmus 24. mail 1994 pealkirjaga "Age Ain't Nothing but a Number" ning saavutas peagi plaatinaplaadi staatuse. Selle plaadi tuntuimad lood on "At Your Best (You Are Love)", "Back And Forth" ja nimilugu.
Aastal 1993 algasid ka kuulujutud tema suhtest ja abielust plaadi produtsendi R. Kellyga, kuigi Aaliyah oli alles 15-aastane. See abielu tühistati peagi, sest Aaliyah oli alaealine. Aaliyah salgas oma abiellumist, aga hiljem selgus, et ta oli abiellumisloa saamisel end vanemaks valetanud.
1997. aasta tippsaavutuseks jäi filmist "Anastasia" pärit lugu "Journey To The Past", mis kandideeris hiljem Oscarile. Aastal 1998 oli Aaliyah' suurimaks hitiks omapärase helipildiga "Are You That Somebody" filmist "Dr. Dolittle". See esitati ka Grammy nominendiks.
"We Need A Resolution" jäi aga ta viimaseks singliks. Ta pidi samuti osalema "The Matrixi" järjefilmides, enne kui ta suri. Nii et tema viimaseks (ja tegelikult üldse teiseks) filmirolliks jäi kuninganna Akasha filmis "Queen of the Damned", mis jõudis ekraanidele alles 2002. aastal. Aaliyah hukkus lennuõnnetuses tagasipöördudes selle plaadi teise singli "Rock the Boat" video filmimiselt Bahamal. Cessna 402 kukkus alla tõenäoliselt ülekoormatuse tõttu, koos Aaliyah'ga sai surma veel 8 inimest.
Albumi parimad lood (singlitena) nägid ilmavalgust pärast Aaliyah' surma. Nendeks olid "More Than a Woman" (laulu video oli filmitud enne surma) ning "I Care 4 U", millest kujunes suur hitt üldse ilma videota. Aaliyah on maetud Ferncliffi surnuaeda Hartsdale'is (New York). Tema matustel lasi ta ema lendu 22 valget tuvi – üks iga elatud aasta kohta.
Jack Steinberger
pisi|püsti|2008 Hans Jakob Steinberger (25. mai 1921, Bad Kissingen – 12. detsember 2020, Genf)) oli Saksamaa päritolu Ameerika Ühendriikide ja Šveitsi füüsik.
Tema vanemad olid juudid Berta ja Ludwig Steinberger, kes natsionaalsotsialistliku partei võimu suurenemise ja avaliku antisemitismi tõttu saatsid poisi välismaale. 13-aastaselt läks ta koos vennaga Ameerika Ühendriikidesse. 1968. aastal läks ta tööle CERNi.
Nikolsk
Nikolsk on mitme asula nimi:
Krasnõi Lõman
Krasnõi Lõman on mitme asustatud punkti nimi.
Philipp I (Pommer-Wolgast)
thumb|Philipp I, Pommer-Wolgasti hertsog
Jamal
Jamal võib tähendada:
Philipp I (Pommer-Wolgast)
Philipp I (14. juuli 1515 Szczecin – 14. veebruar 1560 Wolgast) oli Pommer-Wolgasti hertsog alates 1531 kuni surmani.
Philipp oli Pommeri hertsogi Georg I ja tema esimese abikaasa Amalia poeg. Tal oli vanem vend, kes suri vastsündinuna, noorem õde ja isa teisest abielust noorem poolõde.
Koos oma onu Barnim IX-ga viis ta Pommeris 1534. aastal läbi reformatsiooni. Keisrivastastes sõdades Pommer siiski ei osalenud, ehkki oli ametlikult Schmalkaldeni liiga liige ja pidi seetõttu Karl V-le valuraha maksma.
1559. aastal määrati Philipp koos Barnim IX, Münsteri piiskopi ja Braunschweigi hertsogiga riigikomissariks, kes pidid Vana-Liivimaal toimuvast ülevaate saama ning sealsetest oludest keisrile ja riigiseisustele ette kandma, et nood saaks otsustada, millist abi Liivimaale anda tuleks. Philippi tegevus riigikomissarina jäi küll lühikeseks, sest ta suri juba järgmise aasta alguses, jõudmata ära oodata isegi Pommeri seisuste positsiooni Liivimaa abistamise suhtes.
Philipp abiellus 27. veebruaril 1536 Saksimaa hertsogi Johanni tütre Mariaga. Abikaasad olid ühevanused. Sellest abielust sündis 7 poega ja 3 tütart, kellest viis poega ja kõik tütred said täiskasvanuks. Kõik pojad said Pommeri hertsogiks: algul Pommer-Wolgasti ja seejärel Pommer-Stettini hertsog Johann Friedrich, Pommer-Wolgasti, pärast Pommer-Barthi ning lõpuks Pommer-Stettini ja Pommer-Rügenwalde hertsog Bogislaw XIII, Pommer-Wolgasti hertsog Ernst Ludwig, algul Pommer-Wolgasti, siis Pommer-Rügenwalde ja lõpuks Pommer-Stettini hertsog Barnim X ning Pommer-Rügenwalde hertsog Kasimir VI. Vanuselt neljanda poja Ernst Ludwigi noorem tütar Elisabeth Magdalena abiellus Kuramaa hertsogi Friedrich Kettleriga.
Johann Friedrich oli sündinud 1542 ja polnud isa surma ajal veel täisealine, teised pojad olid veel nooremad. Sellepärast järgnes Philippile Pommer-Wolgasti hertsogina Barnim IX. Siiski pidi ta hertsogitiitli Philippi poegadele tagasi andma, sest tal endal poega polnud, kellele seda jätta, vaid üksnes 4 tütart.
Sulgroodne leht
Sulgroodne leht on lehelaba pearooga sulgjalt hargnevate külgroodudega leht.
Nikolai Uspenski
Nikolai Uspenski (vene keeles Николай Николаевич Успенский; sündinud 20. juulil 1946) on endine Venemaa diplomaat, aastatel 2006–2010 Venemaa Föderatsiooni erakorraline ja täievoliline suursaadik Eesti Vabariigis.
Nikolai Uspenski lõpetas 1969. aastal Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi ning töötas aastatel 1969–1972 Nõukogude Liidu peakonsulaadis Kanadas Montréalis. Ta on töötanud muuhulgas ka Nõukogude Liidu suursaatkonnas Suurbritannias (1977–1983).
Aastatel 1985–1986 töötas Nikolai Uspenski Genfis ning Reykjavíkis toimunud NLKP peasekretäri Mihhail Gorbatšovi ja USA presidendi Ronald Reagani läbirääkimistel Gorbatšovi tõlgina. Aastatel 1985–1990 oli ta Nõukogude Liidu välisministeeriumi teise Euroopa osakonna juhataja ja 1990–1991 Nõukogude Liidu suursaadik Rootsis. Aastatel 1992–1995 töötas ta Venemaa välisministeeriumi teises Euroopa osakonnas vanemnõunikuna.
1997. aastast kuni oma teenistuse alguseni Eesti Vabariigis töötas Uspenski Venemaa Föderatsiooni Julgeolekunõukogus, olles aastatel 1997–1999 rahvusvahelise julgeoleku küsimuste valitsuse juhataja asetäitja ja 1999. aastast sama ametkonna juhataja.
17. juunil 2010 autasustas Eesti president Toomas Hendrik Ilves suursaadik Uspenskit Maarjamaa Risti teenetemärgiga, mis antakse kõigile oma ametiaega lõpetavatele välisriikide saadikutele. Uspenski puhul kutsus see esile diskussiooni, kas see traditsioon on õigustatud või peaksid suursaadikud saama teenetemärke reaalsete teenete eest. Kõige häälekamalt vastustas Uspenskile teenetemärgi andmist endine Eesti diplomaat Mart Helme, kes leidis, et saadikule anti autasu Eesti-vastase tegevuse eest, viidates Venemaa Föderatsiooni saatkonna võimalikule seotusele pronksiööde sündmustega.
14. juulil 2010 nimetati uueks suursaadikuks Eestis Juri Merzljakov, kes andis oma volikirjad üle sama aasta 28. oktoobril. Nikolai Uspenskile jäi saadikukoht Eestis tema diplomaatilise karjääri viimaseks ametikohaks, sest sellelt vabastamise järel jäi ta pensionile.
Suursaadik Uspenski on abielus ja tütre isa. Ta valdab vene, inglise, prantsuse, rootsi ja birma keelt.
Amedeo Avogadro
pisi|Amedeo Avogadro pisi|"Mémoire" Lorenzo Romano Amedeo Carlo Avogadro, Quareqa ja Carreto krahv (9. august 1776 Torino – 9. juuli 1856 Torino) oli itaalia füüsik ja keemik.
1811. ilmus ajakirjas Journal de Physique, de Chimie et d'Histoire naturelle ('füüsika, keemia ja looduse ajaloo ajakiri') Avogadro artikkel "Essai d'une manière de déterminer les masses relatives des molécules élémentaires des corps, et les proportions selon lesquelles elles entrent dans ces combinaisons" ("Essee kehade elementaarmolekulide suhteliste masside kindlaksmääramisest ja proportsioonidest, millega nad astuvad ühenditesse"). Artikkel ilmus Prantsusmaal ja prantsuse keeles sellepärast, et Põhja-Itaalia oli tollal Prantsuse vägede poolt okupeeritud. Artiklis väljendas Avogadro seaduspära, mille kohaselt eri gaaside võrdses ruumalas sisaldub võrdsel temperatuuril ja rõhul võrdne arv aineosakesi. Seaduspära sai tema auks nime Avogadro seadus. Osakeste arv määrati kindlaks alles hiljem ning nimetati Avogadro arvuks.
Avogadro õppis esialgu kanoonilist õigust, kuid pühendus peagi füüsikale ja matemaatikale. 1820. aastal sai ta Torino Ülikooli professoriks. Et ta osales 1821. aastal poliitilises vastuseisus Sardiinia kuninga kukutamiseks, sunniti ta 1823. aastal professoriametist loobuma. Osa ajaloolasi arvab, et Avogadro annetas Sardiinia revolutsionääridele raha. 1833. aastal kutsuti ta ülikooli tagasi ning ta õpetas seal veel 20 aastat. Ta pidas ameteid, mis on seotud statistika, metroloogia ja meteoroloogiaga. Avogadro juurutas Piemontes meetrisüsteemi.
Esialgu tema gaaside teooriat ei tunnistatud, sest teatud tingimustes (mõnede ainete ja temperatuuride puhul) tehtud katsed seda ei kinnitanud. Tol ajal ei tehtud vahet aatomitel ja molekulidel. Avogadro selgitas välja, et gaaside molekulid koosnevad aatomitest, kuigi ta kasutas aatomi mõiste asemel sõna "elementaarmolekul".
Avogadro eraelust on vähe teada. Ta abiellus Felicita Mazzèga ja neil oli kuus last.
Juhan Raudsepp
Juhan Raudsepp (10. detsember 1896 Lugaži vald, Läti – 15. detsember 1984 Tallinn) oli eesti skulptor.
Elukäik
Aastail 1914–1918 õppis ta Pensa kunstikoolis, mis suleti revolutsioonijärgsete sündmuste tõttu. Tulevase skulptori kunstikooliaegsed kaaslased olid Felix Randel, Eduard Ole ja Friedrich Hist. Hiljem Tartus elades ei tekkinud kunstnikul kunstikooli Pallase kunstnikega lähemaid kontakte, tema mõttekaaslasteks olid pigem koolivennad Ole ja Randel.
Osales aastatel 1918–1920 Vabadussõjas, seejärel töötas ta kunstiõpetajana Tartu koolides. Samal ajal tekkisid Raudsepal sidemed Tallinna kunstnike Henrik Olvi, Märt Laarmani ja Arnold Akbergiga ning Võrus tegutseva Jaan Vahtraga. Ühine mõttelaad ja sarnane suhtumine Eesti kunsti ja kunstiellu viis neid 1923. aastal ühise kunstirühmituse Eesti Kunstnikkude Rühma loomisele. 1924 korraldas rühm esimese Balti riikide kunstinäituse, mis ühtlasi oli skulptori esimeseks ülesastumiseks näitusel.
1925 asus Raudsepp Tallinna ja hakkas tööle joonistusõpetajana Jakob Westholmi gümnaasiumis. 1925–1929 õpetas ta Tallinna Õpetajate Seminaris. Aastatel 1925–1926, 1930–1931 ja 1932–1940 oli ta Eesti Kunstnikkude Rühma esimees. Raudsepp oli tihedas kontaktis Läti mõttekaaslastest kunstnikega, osales rühma almanahhi Taie väljaandmisel ning organiseeris näitusi.
Aastast 1929 tegutses Raudsepp vabakunstnikuna. 1930. aastate keskpaigas oli Raudsepa looming väga hinnatud ning talle esitati suuri tellimusi. Siis valmisid Tallinna Tornide väljaku purskkaev "Tütarlaps vaagnaga" (1936), Tallinna Kunstihoone dekoratiivfiguurid "Ilu" ja "Töö" (1935) ning "Dr. O. Kallase" ja "N. Triigi portree" (1937). 1937. aastal reisis kunstnik koos Eduard Olega Inglismaale, Madalmaadesse, Prantsusmaale, Itaaliasse, Austriasse, Ungarisse ja Poola. Koju tagasi jõudes halvenes tööst ja reisist kurnatud skulptori tervis, mis taastus alles 1939. aastaks. pisi|"Kepimurdja". [[Jaan Künnapi foto aastast 1971]]
Alates 1920. aastate keskpaigast oli Juhan Raudsepp tihedalt seotud Haapsaluga. Ta abiellus Haapsalust pärit Elfriede Randfeldiga ning perekond elas suviti Õhtu kalda tänaval paiknevas majas. Sinna ehitas skulptor endale ka ateljee. Haapsalu tarbeks on Raudsepp loonud skulptuurid "Kepimurdja" (1933), mis paiknes sanatooriumi aias, ning Rootsi turu haljasalal seisva linnakaevu "Poiss kalaga".
Pärast II maailmasõda jätkas Raudsepp riigile tellimustööde valmistamist ning valmisid portreeskulptuurid Friedebert Tuglasest ja Ants Laikmaast. 1958 sai Raudsepp Kunstnike Liidu skulptuurisektsiooni esimeheks ning oli üks Riias toimunud Eesti, Läti ja Leedu skulptuurikonverentsi ja näituse korraldajaid.
Kunstnik suri 1984. aastal, tema hauakiviks on 1973. aastal valminud skulptuur "Taidur".
Looming
pisi|1905. aasta terroriohvrite matusepaik [[Rahumäe kalmistul (skulptuur seisis algselt Estonia teatri juures)]] pisi|püsti|left|"Töö" [[Tallinna Kunstihoone seinal]] Viljeles valdavalt portree- ja monumentaalkunsti, vähemal määral figuraalset vabaskulptuuri. Tema varases loomingus domineeris kubistlik-konstruktivistlik suund, alates 1930ndatest kaldus ta üha rohkem realismile. Viimane avaldub just kunstniku portree- ja figuraalplastikas.
Loonud mitmeid Vabadussõja mälestusmärke, avalikke hooneid ja avalikku ruumi kaunistavaid teoseid. Näiteks Tallinna Tornide väljaku purskkaev "Naine vaagnaga" (1936), Tallinna Kunstihoone dekoratiivfiguurid "Ilu" ja "Töö" (1935), endise Tallinna Majaomanike Panga, praeguse Gloria restorani hoone fassaadi reljeef "Öövaht" (1935). Ajaloosündmusi jäädvustavatest monumentidest on märkimisväärsed Tallinnas Uuel turul paiknenud 1905. aasta revolutsiooni ohvrite monument (1931, asub praegu Rahumäe kalmistul), Tallinna Sõjaväe garnisoni kalmistul seisnud Vabadusristi kavaleride monument (1940, hävinud) ning Koeru ja Antsla Vabadussõja monumendid.