cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tartu arhitektuur
17.–18. sajand
Kõige rängem purustustelaine tabas Tartut Põhjasõjas, kui Peeter I käsul tehti linn 1708. aastal maatasa ning selle asukad küüditati Venemaale. Toonaseid sündmusi meenutab eesti kirjanduse üks klassikalisi tekste, "Käsu Hansu nutulaul". Seepärast ongi Tartu varasematest kindlusehitistest on nüüdseks alles vaid Rootsi-aegsed bastionid (needki 1763–1767 osalt ümber ehitatud) ja mõni madal lõik linnamüüri (osa sellest on säilinud Tartu botaanikaaia ringmüüris), kunagiste tornide ja väravate asukohad on 1960. aastatest saati märgistatud infotahvlite ja kõnniteeplaatidega (suuresti tänu Johannes Maadla tööle). pisi|vasakul|Toomemäe nõlva sisse rajatud püssirohukelder Linn taastus siiski suhteliselt kiiresti. Juba 1714. aastal lubati linnaelanikel Venemaalt naasta ja 1763. aastal hakati linna keisrinna Katariina II käsul ka uuesti kindlustama. 1768–1778 rajati vana Maarja kiriku ja 1708. aastal Toomemäel õhitud piiskopilinnuse tellistest Toome nõlva, praeguse Lossi tänava poole püssirohukelder, kus 1982. aastast saati töötab restoran.
18. sajandil tabas Tartut mitu suurt tulekahju, mistõttu pole vanemast puitarhitektuurist säilinud kuigi palju näiteid. Äramärkimist on sageli leidnud 1755. ja 1763. aasta tuleõnnetused, eriti aga 25. juunil 1775 toimunud tulekahju, mis kandus üle sildade ka teisele kaldale ja hävitas suurema osa linnast – 290 elamut. Ühes vanemaist puitelamuist, mis pärineb osaliselt 1750. aastaist, asub nüüdisajal Uppsala Maja (Jaani 7 ).
Tulekahjus kannatada saanud raekoja asemele projekteeris linnavalitsuse uue hoone toonane linna ehitusmeister, Rostockist pärit Johann Heinrich Bartholomäus Walter. Uue raekoja ehitus kestis 1782–1789 ning kujunes asjaolude kokkusattumusel lühiülevaateks eri arhitektuuristiilidest. Oma põhikujus esindab kolmekorruseline kõrge kelpkatuse ja haritorniga hoone Madalmaade barokse linnapalee traditsiooni, millesse kuulub Eestis ka Narva raekoda. Peafassaadi viiluvälja ehib rokokoostiilis kartušš. Seinte kujunduses ja interjööris pääses aga valitsema toonane värskeim moeröögatus, varaklassitsism.
19. sajand
pisi|Tartu Ülikooli peahoone värviskeem taastati arhitekt Krause märkmete põhjal alles 21. sajandil Tulekahjude järel rajati 18.–19. sajandil linnasüdamesse üsna ühtlane klassitsistlik hooneansambel, selle üks keskmeid on 1804–1809 Krause projekti järgi ehitatud Tartu Ülikooli peahoone (hoone tiivad on arhitekt Karl Rathausi hilisem lisandus). Ülikooli kompleksi kuulusid ka Toomemäele rajatud tähetorn, Vana Anatoomikum, toomkiriku varemeist kujundatud, erandlikult uusgooti stiilis, raamatukogu, kliinikud ja Toomemäe sillad. Ehkki kaks maailmasõda on Tartu kesklinna tublisti harvendanud, kujundab toonane klassitsism kõrvuti stalinistliku uusklassitsismiga tänaseni Tartu kesklinna arhitektuurilist palet. Sellest pärineb ka Tartu hüüdnimi Emajõe Ateena. pisi|vasakul|Tartu raekoda 2005. aasta hansapäevade aegu Hoonete ehitamise kõrval pöörati 19. sajandil tähelepanu ka Tartu maastikuarhitektuurile. Nii kujundati Toomemäest, kus oli 18. sajandil linna karjamaa, ülikooli plantatsioonikomitee eestvedamisel avalik park. Aastatel 1836–1838 rajati Toomemäele üle praeguse Lossi tänava Inglisild, algupärase nimega Inglise sild. Tänapäeva Kuradisild ehitati 1913. aastal, varem oli seal Johann Wilhelm Krause projekteeritud puidust uusgooti sild. 1874. aastal haljastati A. von Oettingeni juhatusel linnaelanikele endine liivakarjäär Kassitoomel. pisi|Inglisild Lossi tänava kohal Sajandi lõpupoole kerkisid Tartusse juba uued historitsistlikud rajatised. 1894. aastal rajatud uusrenessanslikus aadlielamus (nüüdne Vanemuise tänav 42) tegutseb tänapäeval Kirjandusmuuseum, 1882–1884 valmis uusgooti stiilis Tartu Peetri kirik , mille projekteeris Viktor Schröter.
19. sajand oli Tartu jaoks kiire arengu aeg. Puust eeslinnad, mida sõjad tublisti kärpinud olid, taastusid ja kasvasid väljapoole varasemaid piire. Eriti tõhusalt aitas linna kasvule kaasa 1875. aastal linna taha ehitatud raudtee, kuid jäi peagi juba linna piirimaile. 1890. aastail laienesid Tähtvere ja Karlova mõisa maile Tartu eeslinnad, 1917. aastal ühendati need linnaga. Ehitustegevus ületas raudtee ja 1923. aastal liideti ka Tammelinn.
20. sajandi algus
pisi|vasakul|Arvukad puitpitsid Näituse 5 majal on taas üks Tartule iseloomulik detail pisi|Supilinna aguliromantika: paljukannatanud majad, teed ja tarad Tartu kesklinna ümbritsevad linnaosad on küllaltki eripalgelised. Karlova, Supilinna ning osalt ka Ülejõe tänavapildis annavad tooni vähemal määral 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi esimestel kümnenditel ehitatud puitmajad. Tartu eripäraks võib pidada suhteliselt arvukaid juugendelemente, mis näiteks Tallinnas on tunduvalt harvemad. Puitagulites on levinud hooviehitised, sealhulgas kahekorruselised kuurid. Majadel võib täheldada mitut laadi omapäraseid täiendusi: esineb tornikesi, keerdtreppe, eraldiseisvaid trepikodasid, hulgaliselt puitpitse jms. pisi|vasakul|Kunagine [[korporatsioon Neobaltia|korporatsiooni Neobaltia hoone majutab tänapäeval Saksa Kultuuri Instituuti]] pisi|Tartule iseloomulik kahekorruseline kuur Näituse ja Kooli tänava nurgamaja õues, sügis 2011 Esinduslikumaid hooneid võib leida Toometaguselt, kus tänini paiknevad mitme üliõpilaskorporatsiooni konvendid. Silmapaistvad näited on Georg Hellati rahvusromantilises juugendstiilis projekteeritud Eesti Üliõpilaste Seltsi maja (1902, Jaan Tõnissoni tänav 1) saksa korporatsiooni Neobaltia heimatstiilis maja (1904, Kastani tänav 1) R. von Engelhardtilt ning Arnold Matteuse funktsionalistlik Ugala konvent (1938, Julius Kuperjanovi 16). Uusklassitsismi esindavad tsaariaja lõpu suured riiklikud projektid, nagu N. Lunski projekteeritud kunagine kohtuhoone, mis oli kaua osa Eesti Rahva Muuseumist (1892, Veski tänav 32) ning Tartu Ülikooli õppehoone Vanemuise tänav 46 (A. Hofmann, 1914). Funktsionalistlike elamute ehk tuntuim näide on Soome tipparhitekti Alvar Aalto 1932. aastal valminud Villa Tammekann (Kreutzwaldi tänav 6 Tähtveres), samas stiilis on ka Tartu Õpetajate Seminari hoone 1936. aastast Arnold Matteuselt (Salme tänaval Karlovas). pisi|Ugala konvendihoone on klassikaline näide funktsionalismist selle täies hiilguses|link=Fail:Korporatsioon_%22Ugala%22,_Kuperjanovi_16,_Tartu.jpg
1934. aastal oli Tartus umbes 4500 elamut, millest 3350 olid puust, 675 kivist ja 475 segamaterjalist.
Nõukogude periood
pisi|vasakul|Ehkki Annelinna peetakse tihti kõigi teiste paneelelamurajoonidega äravahetamiseni sarnaseks, on igal neist siiski oma eripära Ka Nõukogude aja pärand on Tartus äärmiselt mitmekesine. Ehkki mõnes mõttes on kõige silmatorkavam suurtest korterelamutest koosnev Annelinn, ei ole teised uuselamurajoonid nii ulatuslikud ja tõelisi mastaapseid magalarajoone Tartusse ei ehitatudki. Mitmele poole, sealhulgas linnasüdamesse Teise maailmasõja ajal hoonestusse jäänud aukudesse (sõjas hävis ligikaudu 50% linnast) on rajatud hruštšovkasid. Eramurajoonides (nagu Tammelinnas, Ropkas ja Varikul) võib leida 1960. aastate karniisiarhitektuuri, kümnendivahetuse kastmaju, 1970. aastate tumedat neofunktsionalismi ja modernismi, 1980. aastate postmodernismi jpm.
Tänapäev
Viimastel kümnenditel Tartusse kerkinud arhitektuur on samuti üsna kirev. Vastandlikke seisukohti on tekitanud nii Tartu Kaubamaja uus hoone, elamu Tigutorn, büroohoone Plasku kui ka kaubanduskeskus Tasku. Sõjaaegsete tühemike täisehitamine on hakanud sulgema Tartu kesklinnale seni iseloomulikke avaraid vaateid ja ajakirjanduses diskuteeritakse võimaluste üle ehitada täis Tartus viimasest ilmasõjast saati harjumuspäraseks saanud parke. Suhteliselt rahulikult on võetud vastu uued Tartu sillad, vaibunud on ka taasiseseisvumisaegne diskussioon Kaarsilla lammutamise ja kunagise Kivisilla taastamise üle. Suurte kultuuriehitiste, näiteks linnaraamatukogu ja Eesti Rahva Muuseumi uute hoonete tarbeks on korduvalt korraldatud arhitektuurikonkursse, kuid siiani on pole võiduprojektid paberilt tegelikkusse jõudnud.
Kirikud
pisi|Tartu Jaani kirik, 2022
Teatrihooned
pisi|Vanemuise vana teatrimaja postkaardil 1910. aasta paiku Vanemuise vana teatrimaja oli üks Eesti silmapaistvamaid juugendhooneid. See asus praeguse Vanemuise teatri suure maja kohal ning hävis Teises maailmasõjas.
Muid tähelepanuväärivaid hooneid
pisi|[[Tartu raudteejaama hoone]]
Friedrich Wilhelm Ederberg
pisi|Friedrich Wilhelm Ederberg Friedrich Wilhelm Ederberg (18. juuni (vkj)/ 30. juuni 1859 Kavastu mõisavald, Haljala kihelkond, Virumaa – 2. mai 1939 Tartu) oli praost ja Eesti ärkamisaja tegelane. Ta oli tegev Eesti Kirjameeste Seltsis ja Eesti Aleksandrikooli peakomitees. Ederberg oli esimese eesti korporatsiooni Vironia (registreeritud Eesti Üliõpilaste Seltsina) asutajaid aastatel 1881–1883.
Elulugu
Ederberg õppis aastatel 1872–1879 Tallinna Kubermangugümnaasiumis ja 1879–1883 Tartu Ülikoolis usuteadust. 1884. aastal sooritas ta Riias konsistooriumieksami. Prooviaasta oli ta Ernst Sokolowsky juhendamisel Vändra Martini koguduses. Õpetajaks ordineeris ta 23. juunil 1885 Pärnu Niguliste kirikus kindralsuperintendent Heinrich Girgensohn. Aastatel 1885–1902 oli Ederberg Saaremaal Kaarma koguduse õpetaja, Kaarma õpetajate seminari direktor ja usuteaduse õpetaja. Seejärel teenis ta aastatel 1902–1927 Kambja kogudust. Aastatel 1919–1926 oli ta Võru ja 1926–1928 Valga praostkonna praost.
Isiklikku
Tema esimene abikaasa Julie Wilhelmine Ederberg (neiupõlves Elens; 1861–1897) oli Saaremaa esimene naisluuletaja. Abielust sündis viis last, sealhulgas poeg Ernst (arhitekt ja muinsuskaitsja) ning Hermann (Hargla ja Koeru koguduse õpetaja).
7. augustil 1897 abiellus ta Lydia Thomsoniga (1878–1951). Laulataja oli pruudi vend Konstantin Thomson. Sellest abielust sündis poeg Bruno Ederma (Lääne-Nigula ja Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja).
Tema tädipoeg Heinrich Bauer oli haridustegelane ja koolijuht, Eesti Vabariigi haridusminister Konstantin Pätsi esimeses valitsuses (1921–1922) ning Riigikogu II koosseisu liige (1923–1926).
Jeesus
Kronoloogia
Järgnev tabel tugineb Peeter Roosimaa uurimusele "Jeesuse tegevuse kronoloogiast." Roosimaa järgi on ainus ajalooliselt kindel väide, et 28. aasta oli Jeesuse avaliku tegevuse esimene aasta.
Nimi
pisi|Jeesus [[hea karjane|hea karjasena. Varakristlik freskomaal, umbes 250 pKr. Callixtuse katakombid Roomas]] Jeesuse sünnipärane nimi on eestipärases kirjaviisis "Jeesus". Heebrea keeles tähendab see: 'Jahve on päästmine'. Tema nimi pidi iseloomustama tema elu ülesannet: "Ta (neitsi Maarja) toob ilmale poja ja sa pead temale nimeks panema Jeesus".
Kristus
Tiitel "Kristus" (kreeka keeles Χριστός Khristós, ladinapäraselt Christus) on vaste mõistele "messias" (heebrea keeles משיח mašíah, 'võitu, võitud isik; salvitu'), mis oli algselt vana testamendi salvitud kuningate ja ülempreestrite tiitel. Messias täitis nii preestri kui ka kuninga funktsioone.
Muud tiitlid ja lisanimed
Jeesuse muud nimed on kas religioossed tiitlid (Pantokraator, 'Kõigeväeline', 'Valitseja'; Päästja) või päritolu ja tegevuskoha järgi pandud nimed (Jeesus Naatsaretist, Jeesus Galileast ehk Naatsaretlane ehk Galilealane) või omistatud nimed (Hea Karjane, ka põlastav Puusepa Kasupoeg). Jeesus ise nimetas ennast kõige sagedamini Inimese Pojaks.
Allikad ja allikakriitika
pisi|Keiser [[Nero vaatab 64. aastal põlevat Roomat. Väidetavalt süüdistati Rooma põlengus hiljem kristlasi ja süüdistusega seoses mainiti Kristust ühes varasemas mitte-kristlikus allikas. Carl Theodor von Piloty maal 1861 ]] Jeesus ei jätnud endast maha kirjutisi ja andis oma õpetuse edasi suulise kuulutusena. Peaaegu kogu ajalooline teadmine tema kohta pärineb tema jüngritelt, kes pärast tema surma jutustasid oma mälestusi temast, kogusid neid ja kirjutasid üles.
Jeesuse kui ajaloolise tegelase kohta on peamiseks allikaks uue testamendi evangeeliumid, mis on kreeka keeles kirja pandud ajal, mil Jeesusest võis veel olla säilinud elav mälestus. Evangeeliumitest ja kristlikust traditsioonist sõltumatuid ajalooallikaid Jeesuse kohta on säilinud väheseid. Üksikud antiikaja mittekristlikud juudi, kreeka ja rooma autorid mainivad Jeesust, eelkõige tema Kristuse tiitlit ja tema hukkamist: aastast 64 pKr. Tacitus, Annaalid 15.44; aastast 117 pKr. Plinius, kirjast Trajanusele Epistlid x. 96.; 1. sajandil Flavius Josephus. Allikakriitika skeptikud peavad Jeesust puhtmüütiliseks tegelaseks.
Vanim teadaolev Jeesuse "biograafia" sisaldus arvatavasti Natsareenide evangeeliumis (seda on nimetatud ka Kaheteistkümne apostli evangeeliumiks), mida on maininud Epiphanios. Esimesed kristlased, sealhulgas Paulus, piirdusid usuga Kristuse kuulutusse ja ristisurma. Hiljem kogudustes käibele tulnud Kristuse elulookirjeldusi olid mõjutanud judaismi eeskujud (vana testamendi "Jumala sulase" ja esseenide "õiglusõpetaja"), idamaiste usundite mütoloogilised kujutlused (viljakusjumaluste suremise ja surnuist ülestõusmise iga-aastane rütm) ning gnostilised lunastusmüsteeriumid.
Kristlikud allikad
Teated Jeesuse kohta pärinevad valdavalt neljast kanoonilisest evangeeliumist, mõned ka Pauluse kirjadest, mõnest apokrüüfist ning eraldi pärimusena säilinud ütlustest (agrapha). Need tekstid pärinevad juudi päritolu algkristlastelt, kes uskusid Jeesuse Kristuse ülestõusmisse (Mk 16:6 ; Ap 2:32 ) ning sidusid oma mälestused Jeesusest piibellike, legendaarsete ja sümboolsete elementidega. Nendega tahtsid nad kuulutada kaasaegsetele Jeesust kui tõotatud messiat, mitte fikseerida ja vahendada biograafilisi teadmisi tema kohta. Need kirjutised sisaldavad siiski ka ajaloolisi andmeid.
Ajavahemikus 50–64 kirjutatud Pauluse kirjad peaaegu ei maini Jeesuse elulooseiku, kuid tsiteerivad mõningaid tema sõnu ja ütlusi tema kohta Jeruusalemma algkogudusest, mida vastavad andmed evangeeliumides kinnitavad. Ka Jaakobuse kiri vihjab sageli Jeesuse enda ütlustele ning mõne eksegeedi arvates võib ta olla allikaks nende kohta, kui ta pärineb Jeesuse vennalt.
Kui niisugused kohad nagu Mk 13:2 ; Mt 22:7 ; Lk 19:43–44 vihjavad Jeruusalemma templi hävitamisele aastal 70, siis valmisid kolm sünoptilist evangeeliumi pärast seda. Varasemat valmimist (umbes 64) peavad mõned uurijad võimalikuks ainult Markuse evangeeliumi puhul. Seega ei kuulunud evangeeliumite autorid Jeesuse esimeste järgijate hulka, kuid nad tundsid pealtnägijaid, kellelt said pärimuse Jeesuse kohta.
Matteuse evangeelium
Matteust peeti sajandeid esimeseks, kes kirjutas evangeeliumi Kristusest. Tema nimi on ilmselt lühivorm heebrea nimest Mattitja. Matteus kirjutas oma jutustuse Palestiinas. Leidub tõendeid, mis osutavad sellele, et algselt kirjutas Matteus oma evangeeliumi rahvapärases heebrea keeles ning tõlkis selle hiljem kreeka keelde. Hieronymus kirjutab oma teoses "Kuulsatest meestest" (De viris inlustribus) III peatükis: "Matteus, kes on ka Leevi, tolliametnikust apostel, valmistas esimesena nende jaoks Juudamaal, kes ümberlõikamisest olid saand usklikuks, Kristuse evangeeliumi heebrea tähtede ja sõnadega." Hieronymus lisab, et evangeeliumi heebreakeelne tekst oli tema ajal (4. ja 5. sajandil) hoiul Kaisarea raamatukogus.
Luuka evangeelium
Apostlite tegude raamatu kirjutaja (kes oli samuti Luukas) oli varem koostanud "esimese raamatu"- Luuka evangeeliumi. Apostlite tegude raamatu sündmustik lõpeb tõenäoliselt aastal 61, mil Luukas viibis Roomas koos Paulusega, kes ootas keisri kohut. Võib arvata, et oma evangeeliumi kirjutas Luukas millalgi ajavahemikul aastatel 50–60 Kaisareas pärast seda, kui ta oli naasnud Pauluse kolmanda misjonireisi lõppedes koos temaga Filipist ning kui Paulust hoiti kaks aastat Kaisareas vangis, enne kui ta viidi oma edasikaebuse tõttu Rooma. Kuna Luukas oli sel ajal Palestiinas, oli tal hea võimalus kõike, mis puudutab Jeesuse elu ja teenistust, 'algusest peale hoolega uurida'.
Mittekristlikud allikad
Juudi ajaloolane Flavius Josephus mainib Jeesust oma teoses "Antiquitates Judaicae" (umbes 93–94) kaks korda. Esimest kohta (Testimonium Flavianum; 18,63–64) peeti varem täielikult hilisemaks lisanduseks, tänapäeval peetakse seda ainult kristlaste poolt töödelduks. Selle oletatavalt ehtne tuum kirjeldab Jeesust suursuguste juutide poolt süüdistatuna ja Pilatuse poolt ristisurma mõistetud tarkuseõpetajana, kelle pooldajad jäid talle ustavaks. Teine koht (20,200) räägib Jaakobuse hukkamisest ning nimetab teda Jeesuse, "keda nimetatakse Kristuseks", vennaks. Mõned ajaloolased kahtlevad selles, et judaist teda nõnda nimetada võis, teised näevad siin tagasiviidet esimesele kohale.
Suetonius kirjutas umbes 120 keiser Claudiuse eluloos, et keiser "ajas juudid, kes Chrestuse õhutusel pidevalt mässasid, Roomast välja" (Iudaeos impulsore Chresto assidue tumultuantis Roma expulit.) (49). Pole teada, kas ta pidas silmas Jeesust ja oletas, et ta on rahutuste õhutaja.
Teised juudi ja rooma allikad kujutavad endast ainult ääremärkusi või poleemikat neile teadaoleva kristliku pärimuse kohta. Paljude kristlike reliikviate kõrval on üheks enim uurimis- ja kõneainet pakkuvaks väidetavalt ehtne Jeesuse surilina.
Alates 19. sajandist on üheks oluliseks allikaks kujunenud arheoloogilised leiud.
Dogmaatika
pisi|Kolmainsuse diagramm läänekristluses
Jumal-Poeg
Kolmainsust tunnustavad kristlased usuvad, et Jeesus on Jumala Poeg ja Kolmainsuse üks isik (Jumal-Poeg), kes on sündinud, kuid mitte loodud. Jumal-Poeg on olemuselt ja loomuselt ühtne Jumal-Isa ja Püha Vaimuga. Katoliikliku ja luterliku teoloogia järgi lähtub Püha Vaim Jumal-Isast ja Jumal-Pojast, õigeusu teoloogia järgi Püha Vaim Jumal-Pojast ei lähtu (Filioque). Kalchedoni kirikukogul sõnastatud dogma alusel on Jeesus tõeline Jumal ja tõeline inimene, kelle jumalik ja inimlik loomus on segunematud ning teineteisest lahutamatud.
Päritolu
Kolmainsust tunnustavad kristlased usuvad, et Jeesus sündis Jumal-Isast: Püha Vaim eostas ta ja Maarja rasedusega sai Jeesus inimeseks (inkarnatsioon).
Ülestõusmine surnuist
Kristlaste usu alus on, et Jeesus ärkas surnuist uuesti ellu. Katoliiklased tunnustavad, et Jeesus läks lihalikul kujul Taevasse.
Juhan Partsi valitsus
Juhan Partsi valitsus astus 10. aprillil 2003 ametisse ametivande andmisega Riigikogu ees. Valitsuse moodustasid Ühendus Vabariigi Eest – Res Publica, Eesti Reformierakond ja Eestimaa Rahvaliit X Riigikogu valimiste tulemusel. Erakonnad nimetavad end "Koosmeele koalitsiooniks". Valitsuse kõrval räägiti palju ka Juhan Partsi juurde Stenbocki majja kolinud kass Miisust.
Jeesus
Transsubstantsiatsioon
Katoliiklased tunnustavad, et Jeesus on armulauas tegelikul kujul.
Juhan Partsi valitsus
Juhan Partsi valitsuse vahetas 13. aprillil 2005 välja Andrus Ansipi esimene valitsus.
Jeesus
Vana testamendi ettekuulutused
Juutide seas on arusaam prohveti, poliitilise valitseja ja ülempreestri (messias) tulekust tulevikus, kes põlvneb kuningas Taavetist. Messia saabumisega algab juutidel uus ajastu.
Juhan Partsi valitsus
Ministrite vahetumise põhjused
2003. aasta mais üritas tagasi astuda kihutamisega vahele jäänud justiitsminister Ken-Marti Vaher. Res Publica minister esitas peaministrile küll tagasiastumispalve, mida viimane ei rahuldanud. Esimesena lahkus rahandusminister Tõnis Palts, kes astus 2003. aasta oktoobris ise tagasi, kuna talle alluv maksuamet asus uurima tema väidetavaid maksupettusi. Rahvaliit jäi 2004. aasta aprillis ilma põllumajandusminister Tiit Tammsaarest. Riigireservi viljaröövi tõttu viis Tammsaar samuti Partsile lahkumispalve, mille Parts heaks kiitis. Reformierakonna esimees Andrus Ansip võttis 2004. aasta sügisel Meelis Atonenilt üle majandusministri posti. Atonen astus ise tagasi, sest jäi heitluses riigile soodsate praamiliikluse dotatsioonide pärast alla Saaremaa Laevakompaniile. Kaitseminister Margus Hansonile sai saatuslikuks riigisaladusi sisaldanud portfell, mille ta lasi ära varastada. 2004. aasta novembrist kuulus kaitseministri portfell Jaak Jõerüüdile.
Jeesus
Vana testamendi ettekuulutused
Esimese ettekuulutuse annab Mooses Iisraeli rahvale 5. Moosese raamatus :
Issand, su Jumal, äratab sulle sinu keskelt, su vendade hulgast, ühe prohveti, minu sarnase - teda te peate kuulama!
Prohvet Naatan kuulutas kuningas Taavetile:
Juhan Partsi valitsus
Ministrite vahetumise põhjused
2. septembril toimusid Lihula vallas sündmused, mille eest jäi avalikkuse silmis süüdi Juhan Parts isiklikult. Vallavanem Tiit Madisson püstitas valla territooriumil mälestusmärgi, mida tuntakse Lihula monumendi nime all. Mälestusmärk kujutas endast SS-vormis sõdurit. Õhtul, kui pimedaks läks, tulid valitsuse käsul sammast maha võtma päästeamet ja politsei. Ettevõtmist turvasid koerte ja kumminuiadega politseinikud, kuid selle kiuste hakkasid üritusest nördinud kohalikud sambalammutajaid kividega pilduma. Politsei ähvardas neid seepeale pisargaasiga. Taastatud Eesti Vabariigis ei olnud varem rahva vastu avalikku vägivalda kasutatud.
Jeesus
Vana testamendi ettekuulutused
Kui su päevad täis saavad ja sa puhkad koos oma vanematega, siis ma lasen pärast sind tõusta sinu järglase, kes tuleb välja sinu niudeist, ja ma kinnitan tema kuningriigi. Tema ehitab mu nimele koja ja mina kinnitan tema kuningriigi aujärje igaveseks ajaks.
Juhan Partsi valitsus
Ministrite vahetumise põhjused
Märtsi alguses otsustasid Reformierakond ja Rahvaliit umbusaldada Res Publica justiitsministrit Ken-Marti Vaherit, mille tingis plaan hakata kasutama mõõdikuid korruptantide tabamiseks. Riigikogu umbusaldas 54 poolthäälega justiitsminister Ken-Marti Vaherit, pärast hääletust ütles peaminister Juhan Parts, et astub tagasi. 24. märtsil 2005 esitas Juhan Parts president Arnold Rüütlile oma tagasiastumispalve ning Juhan Partsi valitsus astus tagasi.
Jeesus
Vana testamendi ettekuulutused
Mitu ettekuulutust on Jesaja raamatu 1., 7. ja 11. peatükis.
Aga Iisai kännust tõuseb võrse ja võsu tema juurtest kannab vilja. Ja tema peal hingab Issanda Vaim, tarkuse ja arukuse Vaim, nõu ja väe Vaim, Issanda tundmise ja kartuse Vaim.
Kiri heebrealastele tsiteerib Jeremija raamatu tsitaati:
Vaata, päevad tulevad, ütleb Issand, mil ma teen Iisraeli sooga ja Juuda sooga uue lepingu: mitte selle lepingu sarnase, mille ma tegin nende vanematega sel päeval, kui ma võtsin nad kättpidi, et viia nad välja Egiptusemaalt - selle mu lepingu nad murdsid, kuigi ma olin nad võtnud enese omaks, ütleb Issand -, vaid leping, mille ma teen Iisraeli sooga pärast neid päevi, ütleb Issand, on niisugune: ma panen nende sisse oma Seaduse ja kirjutan selle neile südamesse; siis ma olen neile Jumalaks ja nemad on mulle rahvaks.
Mõned ettekuulutused on Hesekieli raamatus ja Miika raamatus.
Jeesuse sünd
pisi| Maarja ja Joosep. [[Ohio Saint Bernardi katoliku kiriku vitraaž]] Jeesus sündis Petlemmas neitsi Maarja pojana. Kristlased usuvad, et Jeesuse isa on Jumal ja kasuisa Joosep. Teave Jeesuse sündimise kohta tugineb Matteuse ja Luuka evangeeliumitel. Mõlemad evangeeliumid annavad Jeesuse sugupuu. Matteuse evangeeliumi järgi sai Maarja enne Jeesuse sündimist ettekuulutuse. Luuka evangeeliumi järgi asetati Jeesus pärast sündimist sõime ja esmalt tulid teda kummardama karjased. Matteuse evangeeliumi järgi tulid hiljem Jeesust kummardama Idamaa tähetargad, kes nägid taevas tähte, mille järel Herodes lasi Petlemmas hukata poisslapsed. Jeesuse vanemad põgenesid eelnevalt Egiptusesse.
Sündimise kuupäeva probleem
Luuka evangeeliumi järgi sündis Jeesus ajal, mil Rooma keiser oli Augustus (27 eKr–14 pKr) ja Süüria maavalitseja oli Küreenius (Quirinus, 6–12 pKr), Matteuse evangeeliumi järgi sündis Jeesus, kui Herodes oli Juudamaa kuningas (37 eKr– 4 eKr). Luuka evangeeliumi järgi sündis Jeesus Küreeniuse korraldatud rahvaloenduse ajal.
Alates neljandast sajandist tähistatakse Jeesuse sünnipäeva 25. detsembril (esimesel jõulupühal). Jeesuse ristilöömist tähistatakse Suurel Reedel. Dionysius Exiguus pakkus 525 oma kalendriarvestuses välja, et Jeesus võis sündida aastal 1 eKr ja alates 6. sajandist loetakse kristlikku ajaarvamist alates Jeesuse sünnist. Ajaarvamise aluseks on Luuka evangeelium, mille järgi oli Jeesus oma avalikku tegevust täitma asudes umbes 30 aastat vana ja ta asus avalikult tegutsema Rooma keiser Tiberiuse (14–37) 15. valitsemisaastal.
Jeesuse vanemad ja põlvnemine
Jeesuse ema oli Maarja. Matteuse evangeeliumi järgi oli Maarja kihlatud Joosepiga. Katoliiklased usuvad, et Jeesus oli neitsi Maarja ainus laps ning evangeeliumites mainitud Jeesuse vennad on Joosepi lapsed esimesest abielust.
Joosep oli Naatsaretis elav puusepp. Kristlased peavad Maarja kihlatut Joosepit Jeesuse kasuisaks, kes pole Jeesuse bioloogiline isa, kuid kes kasvatas Jeesuse üles. Matteuse evangeeliumi järgi kavatses Joosep Maarja rasedusest teada saades saata ta vanemate juurde tagasi, et teda mitte avalikult häbistada. Joosepile ilmus unes ingel, kes käskis tal Maarja ende juurde jätta. Katoliikliku teoloogia alusel oli Joosep lesk ja tal olid esimesest abielust pojad, keda evangeeliumites nimetatakse Jeesuse vendadeks. Luuka evangeeliumi järgi elas Joosep Naatsaretis, kuid oli pärit Petlemmast, kuhu ta rahvaloenduse tõttu läks.
Matteuse evangeeliumis olev Jeesuse sugupuu algab Aabrahamist, Luuka evangeeliumis Aadamast. Mõlemal sugupuul on Jeesuse ühised esivanemad Aabraham, Iisak, Jaakob, Juuda ja Taavet. Erinevad teoloogid on püüdnud seletada erinevusi sugupuudes. Ühe versiooni järgi võib Matteuse evangeeliumis olla Maarja põlvnemine ja Luuka evangeeliumis Joosepi põlvnemine.
Jeesuse lapsepõlv
Evangeeliumid annavad Jeesuse lapsepõlve kohta vähe teavet. Apokrüüfilised kirjutised kajastavad rohkem Jeesuse lapsepõlve, kuid neid ei tunnustata kanooniliselt
Jeesus elas Naatsaretis. Ta lõigati juudi kombe kohaselt 8 päeva pärast sündimist ümber. Vanemad viisid ta 40 päeva pärast sündi Jeruusalemma templisse ja ohverdasid esmapoja sünni puhul kaks tuvi. Templis õnnistasid Jeesust Siimeon ja naisprohvet Hanna.
Matteuse evangeeliumi järgi tuli Jeesuse vanematel asuda Egiptusesse, kuna Herodes lasi Petlemmas hukata sündinud poisslapsed. Egiptusest Naatsaretti tagasipöördununa õppis Jeesus selgeks puusepa ameti.
Jeesus läks koos vanematega 12-aastaselt paasapühade ajal Jeruusalemma ja jäi templisse, kust vanemad ta kolm päeva hiljem üles leidsid.
Jeesuse avalik tegevus
pisi| [[Carl Joseph Begas. Mäejutlus. 1820]] Johannese evangeeliumi kronoloogia alusel tegutses Jeesus kolm aastat. Tema avalik tegevus algas ristimisega. Jeesuse avalik üleskutse oli: "Aeg on täis saanud ja Jumala riik on lähedal. Parandage meelt ja uskuge evangeeliumisse!"
Jeesuse ristimine
Jeesuse ristis Ristija Johannes Jordani jões vette kastmisega. Jeesus ristiti arvatavasti Jordani jõe läänekaldal Ainonis. Ristimise järel laskus Jumala Vaim tuvi kujul tema peale. Ristimisele järgnes Jeesuse kõrbekiusatus, mille ajal Jeesus viibis 40 päeva kõrbes.
Apostlite valimine
Jeesus valis oma jüngrite seast 12 apostlit, kellele ta andis meelevalla eksortsismiks, parandada haigusi ja nõtrust. Sünoptiliste evangeeliumite järgi kutsus Jeesus oma jüngriks esmalt Peetruse. Johannese evangeeliumi järgi oli Jeesuse esimeseks jüngriks Peetruse vend Andreas.
Mäejutlus
Jeesuse pikim järjepidev sõnum evangeeliumites on mäejutlus, mille pikem versioon on Matteuse evangeeliumis ja lühem Luuka evangeeliumis. Mäejutluses sisaldub ka meieisapalve.
Suhted variseride ja saduseridega
Jeesuse õpetuse peamised taunijad olid variserid.
Jeesuse kannatuslugu ja surm
pisi|Maarja Jeesuse surnukehaga. [[Michelangelo skulptuur "Pietà", Rooma Peetri kirik]] Kõik uue testamendi evangeeliumid kajastavad Jeesuse kannatuslugu ja surma.
Vandenõu
Ülempreester Kaifase otsus Suurkohtu arutelu järel oli: "Teile on parem, et üks inimene sureb rahva eest, kui et kogu rahvas hukkub." Sanhedrini liikmed soovisid, et Jeesust ei vahistataks avalikult ega pühade ajal.
Jünger Juudas Iskariot oli valmis Jeesust reetma. Ülempreestrid pakkusid Juudale Jeesuse reetmise eest 30 hõberaha, mille järel Juudas otsis sobivat hetke, kui Jeesuse läheduses poleks rahvahulka.
Jeesuse viimne õhtusöömaaeg
Jeesuse viimne õhtusöömaaeg oli Jeesuse viimane söömaaeg enne surma. Kristlased mälestavad Jeesuse viimset õhtusöömaaega armulauaga. Jeesuse viimne õhtusöömaaeg toimus Jeruusalemmas ühe hoone ülemisel korrusel.
Jeesus sõi koos 12 apostliga. Ta kuulutas ette, et üks tema jüngritest reedab ta, kõik jüngrid hülgavad ta kannatusajal ja Peetrus salgab Jeesuse, kuigi Peetrus oli kinnitanud, et on valmis Jeesuse eest surema.
Johannese evangeeliumis on Jeesuse viimne söömaaeg pikemalt kirjeldatud. Evangeeliumi järgi pesi Jeesus jüngrite jalgu, tõotas Püha Vaimu tulekut, õpetas ja julgustas jüngreid.
Jeesuse vangistamine
Jeesus siirdus viimse õhtusöömaaja järel Õlimäele Ketsemani aeda palvetama. Ta võttis endaga kaasa Peetruse, Jaakobuse ja Johannese, kes jäid aga Jeesuse palvetamise ajal magama, mistõttu Jeesus pidi neid kaks korda äratama.
Jeesuse vangistamise ajal haaras Peetrus mõõga ja raius ülempreester Kaifase sulasel Malkusel kõrva ära. Jeesus tervendas Malkuse kõrva.
Kohtupidamine
Jeesuse vastu esitati mitmeid süüdistusi, kuid valetunnistajate ütlused ei ühtinud, mistõttu süüdistused ei leidnud tõendamist. Lõpuks küsis Kaifas, kas Jeesus on messias. Jeesus vastas: "Mina olen see.". Jeesuse vastusest ajendatuna kuulutas Kaifas, et Jeesus sai hakkama pühaduseteotusega ja Sanhedrini liikmete enamus leidis, et vastavalt Moosese seadusele tuleb Jeesus surma mõista. Vastava otsuse järel Jeesust alandati. Kohtuotsuse järel kahetses Juudas Iskariot Jeesuse reetmist ja tahtis raha ülempreestritele tagasi anda, kuid nende keeldumise järel sooritas enesetapu.
Sanhedrin saatis surma mõistetud Jeesuse Rooma prokuraatori Pontius Pilatuse ette. Pilatuse kohtupidamine toimus Herodese palee pretooriumis. Sanhedrini liikmed süüdistasid Pilatuse ees Jeesust selles, et ta tekitab juutide seas rahulolematust, keelab Rooma keisrile maksta pearaha ja väitvat end kuninga olevat. Pilatus küsitles Jeesust, huvitudes eelkõige kolmandast süüdistusest kuningaksolemise kohta, kuid Jeesuse vastuse järel ei pidanud teda poliitiliselt ohtlikuks ega leidnud Jeesusel surmasüüd. Ta saatis Luuka evangeeliumi järgi Jeesuse Herodes Antipase ette. Kui Herodes Antipas Jeesuse tagasi Pilatuse juurde saatis, lasi Pilatus Jeesust piitsadega peksta ja tõi ta taas rahvahulga ette. Ta pakkus kohalviibinud rahvale võimalust valida, kas vabastada paasapühade puhul Jeesus või Barabas. Rahvahulga nõudel vabastas Pilatus Barabase. Kohtupidamisse sekkus ka Pilatuse naine, kes saatis abikaasale sõnumi.
Kohtupidamise arenedes hakkas kogunenud rahvahulk nõudma Jeesusele surmanuhtlust ristilöömise läbi. Pilatus ei leidnud Jeesusel surmanuhtlust nõudvat süüd ja pesi avalikult oma käsi, näidates et temal kohtuotsuse langetamisel süüd pole. Rahvahulk nõudis Jeesuse surma, sest Jeesus oli kuulutanud end kuningaks ja hakanud vastu Rooma keisrile. Kui Pilatus oleks Jeesuse vabastanud, poleks ta Rooma keisri sõber. Rahvahulga viimase väite alusel mõistis Pilatus Jeesuse surma.
Jeesuse ristilöömine
Rooma prefekt Pontius Pilatus mõistis Jeesuse surma ristilöömise läbi. Kohtuotsuse järel viisid Rooma sõdurid Jeesuse hukkamispaika Kolgata mäel. Kuna Jeesus oli eelnevast piitsutamisest nõrkenud, kandis ristipuud hukkamispaika sõdurite nõudel Siimon Küreenest.
Johannese evangeeliumi järgi olid Jeesuse risti juures Maarja ja apostel Johannes. Jeesus ütles Maarjale, et Johannes on tema poeg ja Johannesele, et Maarja on tema ema, mispeale Johannes võttis Maarja oma leibkonda.
Jeesuse surm
Jeesus suri enne juudi sabati algust kell 3 päeval ristilöömise läbi. Johannese evangeeliumi kronoloogia ja apostel Pauluse järgi suri Jeesus 14. Nisani päeval, teiste evangeeliumite järgi 15. Nisani päeval. Astronoomilise arvestuse alusel suri Jeesus tõenäoliselt kas 7. aprillil 30. või 3. aprillil 33. aastal pKr.
Jeesuse viimased sõnad olid kas: "Isa, sinu kätte ma annan oma vaimu!" ja "See on lõpetatud." Jeesuse surma kinnituseks pistis üks Rooma sõdur oma odaga Jeesuse külje läbi, mispeale küljest purskus verd ja vett. Vahetult enne Jeesuse surma toimus pimenemine. Jeesuse surma järel kärises Jeruusalemma templi eesriie lõhki ja toimus maavärin.
Jeesuse matmine
Kui Jeesus oli surnud, soovis Joosep Arimaatiast Pontius Pilatuselt luba Jeesuse matmiseks. Joosep mattis Jeesuse hädakorras lähenevate paasapühade tõttu oma perekonna hauakambrisse Kolgata lähedale aeda. Nikodeemus tõi Jeesuse surilinadesse mähkimiseks sada naela mürri.
Judaismi rahvavanemate nõudel lasi Pilatus sabatil haua ette paigutada suure kivi, mis pitseeriti ja pani hauda valvama kaks sõdurit.
Jeesuse ülestõusmine surnuist ja taevasseminek
pisi|Kristuse taevasseminek. Ikoonimaal Kristluse põhisõnumiks religioonina on uskumine, et Jeesus kui Jumala poeg taaselustus surnuist.
Jeesuse ülestõusmine
Jeesus tõusis surnuist üles juudi ajaarvestuse järgi nädala esimesel päeval enne koitu, mille tagajärjel veeres hauakambri ette paigutatud pitseeritud kivirahn hauakambri ava eest ära. Judaismi ajaarvestuse järgi tõusis Jeesus surnuist kolmandal päeval pärast surma. Jeesuse ülestõusmise esimesed tunnistajad olid Maarja Magdaleena ja Jaakobuse ema Maarja, kes kavatsesid minna matmisprotseduuri lõpuni viima vastavalt Moosese seadustele. Jeesus ilmus esmalt Maarja Magdaleenale, kes pidas teda aednikuks. Jeesus andis Maarja Magdaleenale korralduse minna jüngritele uudist teatama. Jeesus kohustas jüngreid minema Galileasse.
Seejärel ilmus Jeesus jünger Kleopasele ja tema kaaslasele Emmause teel, kes kuulutasid uudist teistele jüngritele.
Peetrus ja Johannes olid esimesed apostlid 12 määratud apostlite seast, kes olid Jeesuse taaselustumise tunnistajaks, kui nende juurde saabunud naiste teate järgi läksid koos hauakambri juurde. Peetrus sisenes hauakambrisse, kus leidis maast surilinad ja eemal kägardatud higirätiku.
Jüngrite jaoks oli teade Jeesuse taaselustumisest esialgu mõistusele vastuvõetamatu ja nad uskusid seda alles siis, kui kohtusid Jeesusega, kes neid sõitles uskmatuse pärast. Apostel Toomas ei viibinud teistega koos ja tema uskus Jeesuse taaselustumist, kui sai oma käega Jeesuse haavu katsuda.
Jüngritega Galileas kohtudes andis Jeesus neile misjonikäsu:
Minge siis, tehke jüngriteks kõik rahvad,ristides neid Isa ja Poja ja Püha Vaimu nimesse ja õpetades neid pidama kõike, mida mina olen teil käskinud! Ja vaata, mina olen iga päev teie juures ajastulõpuni.
Jeesus kohtus jüngritega veel Tiberiase järve ääres.
Juutide seas levib arusaam, et jüngrid varastasid Jeesuse surnukeha.
Jeesuse taevasseminek
Kristliku traditsiooni järgi läks Jeesus taevasse 40 päeva pärast taaselustumist. Jeesuse taevasseminek toimus Betaanias Õlimäel. Enne taevasseminekut õnnistas Jeesus oma jüngreid, mille järel varjas pilv ta jüngrite silme eest.
Jeesuse taastulek
Kristlased ootavad Jeesuse taastulekut. Jeesuse taastuleku aega ei tea ükski inimene: "Ei ole teie osa teada aegu ja tunde, mis Isa on iseenese meelevallaga seadnud."
Taevasse läinud Jeesust varjas pilv, mistõttu tagasipöörduv Jeesus tuleb eeldatavasti samuti pilvest: "See Jeesus, kes teilt võeti üles taevasse, tuleb samal kombel, nagu te nägite teda taevasse minevat."
Jeesuse taastulek toimub pärast seda, kui tema sõnum on jõudnud kõikide rahvasteni. Enne taastulekut ilmub mitmeid valemessiaid ja Antikristus.
Algkristlased eeldasid, et Kristus tuleb tagasi tema jüngrite eluajal. Hiljem on Kristuse taastulekut arvatut toimuvat aastal 500, kui tinglikult möödus 500 aastat Jeesuse sünnist, aastal 1000, kui tinglikult mõõdus 1000 aastat Jeesuse sünnist ja 1033, kui möödus 1000 aastat Jeesuse surmast ja surnuist ülestõusmisest.
August Teppo
August Teppo (29. august 1875 – 7. detsember 1959) oli eesti lõõtspillimeister. Ta on Eesti lõõtspillimeistritest kuulsaim ja hinnatuim.
Elulugu
August Teppo sündis Võrumaal Loosu külas ja puutus kõigepealt kokku oma vanema venna üherealise vabrikus valmistatud (tõenäoliselt Vene päritolu) lõõtspilliga. August hakkas pilli mängima 8-aastaselt. Kui ta oli 11-aastane, suri vanem vend ja August sai tema katkise pilli endale. Tulevane meister hakkas pilli parandama ja häälestama. Esimese oma pilli tegi ta otsast lõpuni valmis eri andmetel kas 15- või 17-aastaselt. Aastaks 1910 oli ta oma tehnika põhiosas välja kujundanud ning sestpeale valmis igal aastal keskmiselt kaks pilli.
Teppo valmistas nii kolme- kui ka neljarealisi pille; tüüpiline Teppo lõõts on neljarealine ja kolmekooriline, st meloodianupud asuvad neljas reas ja iga nupuvajutus paneb võnkuma kolm keelt. Teppo lõõts põhineb diatoonikal, st sellega saab mängida ainult mažoorses helilaadis lugusid. Diatoonilisele lõõtspillile üsna tüüpiliselt on Teppo lõõtsad bisonoorsed, st lõõtsa kokku surudes ja lahti tõmmates annab üks ja sama nupp erineva noodi.
pisi|[[Teppo lõõts aastast 1912.]] Teppo valis hoolikalt pillide korpuse ja keele materjale, töötas välja pillivalmistamistehnika ning valmistas ise väga peened ja täpsed tööriistad. Pillide keeled olid Rootsist või Saksamaalt tellitud pronksisulamist ja ülitäpse materjalitunnetusega sepistatud. Puitmaterjalina on kasutatud vahert, tamme ja õunapuud; pillid on kunstipäraselt kaunistatud vasest või valgevasest ornamentidega. Teppo lõõtsad on häälestatud kuulmise järgi naturaalse häälestusega, mis annab väga puhtalt kõlavad akordid; enamiku pillide põhihelistik on E-duuri lähedal.
Kõrgelt hinnatavaks teeb Teppo lõõtspillid eeskätt nende kaunis särav tämber ja väga hea häälespüsivus. Puudustena on nimetatud asjaolu, et mäng sellel pillil nõuab küllalt palju jõudu, bassikeelteni ei jõua õhk piisava kiiruse ja kogusega ning neid on väga keeruline häälestada.
Nn Teppo koolkonda kuuluvad hilisemad Teppo tüüpi ehk Võru tüüpi lõõtsade valmistajad pillimeistrid Karl Ostra, Karl Namm, Johannes Keder, Kalju Sarnit, Priidu Korberg jt.
Mälestuse jäädvustamine
pisi|August Teppo kunagises koduhoones tegutseb kaasajal Lõõtsamuuseum Loosu külas pillimeistri kodutalus on avatud eramuuseumina tegutsev August Teppo Lõõtsamuuseum. Muuseumihoone lähedal asub ka 1971. aastal avatud mälestuskivi.
Edward A. Kawananakoa
Edward Abner Keli'iahonui Kawananakoa (2. oktoober 1924 San Francisco – 29. juuli 1997 Honolulu) oli Hawaii kuningliku perekonna pea alates 8. aprillist 1961.
Sūq ash-Shuyūkh
Sūq ash-Shuyūkh on linn Iraagis Dhī Qāri kubernerkonnas.
Nižni Novgorod
Nižni Novgorod (vene keeles Нижний Новгород 'alumine uus linn' või 'alumine Novgorod') on elanike arvult Venemaa kuues linn, Nižni Novgorodi oblasti keskus. Linn asub kohas, kus Oka jõgi suubub Volga jõkke. Aastatel 1932–1990 kandis nime Gorki. Linnast 425 km läänes asub Moskva ja 400 kilomeetrit idas asub Kaasan.
Ajalugu
Linn on asutatud 1221. aastal Vladimiri-Suzdali vürstiriigi vürsti Juri Vsevolodovitši poolt. 1350. aastast Nižni Novgorodi-Suzdali vürstiriigi pealinn. 1392. aastal liideti Moskva Suurvürstiriigiga. Aastatel 1508–1511 ehitatud Nižni Novgorodi kreml pidas vastu tatarlaste piiramistele 1520. ja 1536. aastal.
1612. aastal löödi kohaliku kaupmehe Kuzma Minini ja vürst Dmitri Požarski juhtimisel Moskvast välja poolakad.
Venemaa Keisririigi haldusjaotuse järgi oli Nižni Novgorod Nižni Novgorodi asehaldurkonna ja Nižni Novgorodi kubermangu keskus.
Rahvastik
Nižni Novgorodis elab üle 1,2 miljoni inimese. Miljoni elaniku piir ületati 1962. aastal. Perioodil 2013-2023 ei ole linna rahvaarv oluliselt muutunud (on vähenenud -0,3% võrra).
Transport
Nižni Novgorodi läbib rahvusvahelise tähtsusega maantee M7, mis on osaks Euroopa kiirteest E22. Nižni Novgorodi rahvusvaheline lennuväli asub kesklinnast 22 kilomeetri kaugusel linnast edelas. Nižni Novgorod on ligipääsetav ka rongiga.
Nižni Novgorodi ühistranspordisüsteem koosneb bussi-, trammi-, trolli- ja metrooliinidest. Linna bussiterminal asub 6,7 kilomeetri kaugusel kesklinnast.
Linnas on olnud trammid kasutusel alates 1896. aastast ning nende liinide kogupikkus on umbes 198 kilomeetrit.
Linna esimene trolliliin avati 1950. aastatel.
Nižni Novgorodi metroo avati 1985. aastal. Siin on 2 metroliini, millel on kokku 15 peatust. Värskeim peatus (Strelka) avati vahetult enne 2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlusi, et teenindada Nižni Novgorodi staadionile sõitvaid pealtvaatajaid. Metroliinide kogupikkus on 21,8 kilomeetrit.
Majandus
Nižni Novgorodist sai esimene linn Venemaal, mis erastas pärast kommunismi kokkuvarisemist oma väikeettevõtted, transporditööstuse ja kolhoosid ning sai eeskujuks teistele linnadele. Linna olulisim tööstusharu on masinatööstus, mis on orienteeritud peamiselt transpordivahendite tootmisele. Samuti on Nižni Novgorod üks infotehnoloogiasektori keskusi Venemaal.
Linnas tegeletakse: laevade disanimise, ehitamise ja parandamisega; põllumajandusmasinate ja seadmete tootmisega; erinevatele tööstustele tootmisseadmete tootmisega; metalltoodete tootmisega; sõidu- ja veoautode tootmisega; keemiatoodete tootmisega; ravimite tootmisega; toidu-, rõivaste- ja tekstiilide tootmisega.
Linnas tootis autosid ka Saksamaa autotootja Volkswgen Group, kes teavitas, et lõpetab Venemaa 2022. aasta sissetungi tõttu Ukrainasse, Nižni Novgorodis oma tootmise. Nad tootsid siin Volkswageni ja Škoda kaubamärgiga autosid.
Nimi
Aastatel 1932–1990 kandis nime Gorki (Горький). 1990. aastal taastati linna nimena Nižni Novgorod (Нижний Новгород).
Linna nimi teistes keeltes on Угарман mari keeles, Чулхула tšuvaši keeles, Түбәнге Новгород tatari keeles, Алоош ersa keeles, Макаръя komi keeles.
Vaatamisväärsused
Linna siluetis domineerivad 1500.–1511. aastal püstitatud Nižni Novgorodi kremli telkkatustega tornid, mis on nagu kremli ringmüürgi ehitatud punasest tellisest. Nõukogude perioodil hävitati enamik kunagisi hooneid kremlis, ainus tänapäevani säilinud hoone on aastail 1624–1631 ehitatud telkkatusega Peaingli katedraal, mille esimene ehitis valmis juba 13. sajandil.
Enamik all-linna hooneid on ehitatud 19. ja 20. sajandi pseudovene stiilis või on hilisem stalinistlik arhitektuur. 17. sajandist pärinevad kaks kloostrit - Jumalaema Rõõmukuulutamise klooster ja Taevaminemise koobasklooster, sajandi lõpus ehitatud ja restaureeritud Ristija Johannese kirik, samuti Stroganovide stiilis ehitatud Jumalaema Sündimise peakirik ning Jumalaema Smolenski ja Vladimiri pühakujude kirik. Vene modernstiili ehitistest on tähelepanuväärsed Fjodor Schechteli ehitatud Nižni Novgorodi pangahoone (Rukavišnikovide pank, 1908) ja Rukavišnikovi linnavilla (1911/1912), kus praegu asub arhitektuurimuuseum. Vladimir Pokrovski projekteeritud on uusvene-juugendi stiilis riigipangahoone (1911–1913), uusklassitsistlik komöödiateater, vanausuliste koguduse Jumalaema kirik Bugrovski kalmistul (1916).
Tähk-vesikuusk
Tähk-vesikuusk (ka tähkjas vesikuusk ja päine vesikuusk; Myriophyllum spicatum) on veesisene taim, kes kasvab seisvas või aeglasevoolulises vees.
Kasvab kuni 3 m pikkuseks.
Tähkja vesikuuse areaal on Euroopa, Aasia ja Põhja-Aafrika.
Seda kasvatatakse ka akvaariumitaimena.
Lõuna-Liibanoni kubernerkond
Lõuna-Liibanoni kubernerkond on 1. järgu haldusüksus (kubernerkond) Liibanonis.
Fritz Streletz
pisi|Fritz Streletz (1982) Fritz Streletz (sündinud 28. septembril 1926 Friedrichsgrätzis (tänapäeval Grodziec Poolas)) on endine Saksa DV sõjaväelane ja riigitegelane.
Elulugu
Aastatel 1941–1943 õppis Fritz Streletz Deggendorfis allohvitseride koolis. 1943–1944 oli ta Riigi Tööteenistuses. 1944–1945 teenis allohvitserina Wehrmachtis. Oli 1945. aasta veebruarist kuni 1948. aasta oktoobrini Nõukogude sõjavangis. Saksamaale tagasipöördumise järel asus 1948. aasta oktoobris tööle Saksa Rahvapolitseis, 1956. aastal sai ta Kasarmeeritud Rahvapolitsei ooberstiks. 1948. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei liikmeks. Õppis aastatel 1951– 1952 Nõukogude Liidus. 1956–1959 oli ta Saksa DV Rahvaarmee Kolmanda sõjaväeringkonna asejuhataja. 1959–1961 õppis ta NSV Liidu relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemias. 1961–1964 oli ta Saksa DV Rahvaarmee Kolmanda sõjaväeringkonna juhataja. 1964. aastal sai Streletz kindralmajori auastme. 1964–1978 oli ta Saksa DV Rahvaarmee Peastaabi juhataja asetäitja. 1969. aastal sai ta kindralleitnandi auastme. Alates 1971. aastast oli ta Saksa DV Kaitsekomitee sekretär. 1979. aastal sai ta kindraloobersti auastme. Alates 10. jaanuarist 1979 kuni 31. detsembrini 1989 oli Fritz Streletz Saksa DV kaitseministri asetäitja ja Saksa DV Rahvaarmee Peastaabi juhataja. 1981–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige.
1991. aasta mais arreteeriti ta süüdistatuna osaluses piiriületajate tapmises. 16. septembril 1993 mõisteti talle viis aastat ja kuus kuud vabaduskaotust. 1997. aasta oktoobris vabastati ta ennetähtaegselt vangistusest.
Kõima (Lääneranna)
Kõima on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koonga valda.
Külas asub Kõima mõisa süda. Mõisa võõrandamisest 1919. aastal kuni 1950. aastateni tegutses endises mõisa peahoones Kõima kool. Pärast kooli sulgemist oli endises mõisahoones Tammaru kolhoosi lasteaed ja klubi.
Inauguratsioon
Inauguratsioon on ametisse pühitsemise või sisseõnnistamise tseremoonia.
Üks tuntumaid inauguratsioone on iga nelja aasta tagant Ameerika Ühendriikides pärast presidendivalimisi, enamasti 20. jaanuaril, peetav inauguratsiooni päev. Sel päeval toimub Ameerika Ühendriikide presidendi ametisse vannutamise tseremoonia ja uus president peab inauguratsioonikõne.
Kross (ratsasport)
pisi|Krossisõidu rada. Kross on ratsaspordiala, kus hobune ja ratsutaja (koos nimetatakse ratsanik) peavad ületama kinniseid takistusi. See sisaldab parkuuri ja kinnisimetsatakistusi.
Pavel Krjukov
Pavel Krjukov, Ivani p. (sündinud 7. september 1904 Moskva kubermang, Zagorski maakond, Staro-Grigorovo küla – ?) oli NLKP parteitegelane, EKP KK I sekretäri asetäitja, rahvuselt venelane, valdas vene ja nõrgalt saksa keelt. ÜK(b)P liige maist 1927.