cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Abhaasia
Abhaasia vägede toime pandud sõjakuriteod 1992.–1993. aasta Abhaasia sõjas
''4. Mõrvati rohkem kui 80 grusiinist meditsiinitöötajat, kellest enamus olid naised: Vera Kolbaja, Tina Tšotšaria, Nino Šonia, Ariadna Šelia, Olga Tkebutšava, Maija Veseliv, jt. Enda ametikohustuste täitmisel mõrvati arstid Zelimhan Danelia, Gia Sitšinava, Razmik Ispektšjan, Georgi Barkalaja, Šalva Gvazava, jt. Gulripši rajoonis tuberkuloosi haigla õuel sugulaste silme all lasti maha peaarst Šota Džgamadze. Sellisel moel õiendati arved samuti vabariikliku haigla arsti Petre Sitšinavaga.''
5. Mõrvati rohkem kui 200 grusiinist õpetajat, nende seas rohkem kui 60 naist: Venera Sigua, Julia Gogohia-Tšitanava, Tšatša Dzahdzava, Eka Tšilpani, Lija Akubardia, Dzabuli Patšulia, Gulnara Tšaladše, jt.
''6. Massilist hävitamist ja minema kihutamist teostati Suhhumi ja Gudauta rajoonides. Sõja esimesel etapil Ešerast, Lõhnõst, Aradust, Ahalsopelist aeti välja 5000 grusiini, ülejäänutega õiendati halastamatult arved. Ahalsopelis lasti maha 17 grusiini. 70 aastasel Indiko Grdzelidzel lõigati välja süda, Elgudž Maisuradze raiuti kirvega surnuks, 65-aastane Nikolai Kvabzianidze seoti traktori külge, piinati ja mõrvati.''
''7. Erilist julmust ilmutasid abhaasi võitlejad ja nende liitlased grusiinidest rahulike elanike suhtes pärast Gagra langemist. 5. oktoobril 1992 nad alul Leselidzes piinasid aga pärast Gagras poosid elektripostide otsa 50 grusiini üles. Selliselt õiendasid arved abhaasi võitlejad grusiinidest elanikkonnaga ka Salhinos, Gantiadis (Tsandripšis), Pitsundas, Ldzaas, Alahadzõs, Bzõbis.''
''8. Vastavalt N. Tšaladze tunnistusele,
''9. T. Džintšaradze tunnistuse kohaselt,
''10. L. Zoidze tunnistuse kohaselt
''11. Roza Gabedava tunnistab, et
''12. Suhhumi kaheteistkümnenda kooli lähedal "õlleka" ees abhaasi ja teised võitlejad jalaga tagusid mahalöödud päid ja irvitasid. Suhhumis abhaasi võitlejad lasid maha rahulikud elanikud R.Šubladze ja G. Kvašilava, seejärel lõikasid kätelt ja jalgadelt liha ning samas viskasid selle põrandale. Murest murtud abikaasa R. Šubladze küsimusele – miks te nii tegite, vastasid nemad, et kõigi grusiinidega õiendavad nad selliselt arved, kui nad ei lahku Abhaasiast.''
''13. Kultuuri ja puhkuse pargis Suhhumis separatistid lasid maha rohkem kui 400 grusiini. Samal ajal pidevalt pommitati linna lennuvälja, kus peaaegu ööpäevaringselt lennukite ootel olid tuhanded põgenikud – grusiinid, venelased ja teiste rahvuste esindajad. Alla lasti mõned reisilennukid, hukkunute hulgas oli 50 naist ja alaealist last.''
14. Olemasolevatel andmetel tapeti pärast Suhhumi hõivamist rohkem kui 1000 rahulikku grusiini rahvusest elanikku.
''15. L. Maharašvili tunnistas, et
''16. G. Arzumanjani tunnistuse kohaselt
Pärast Abhaasia 1992.–1993. aasta sõda
1994. aastal sõlmitud vaherahu järel paigutati Abhaasiasse SRÜ rahuvalvejõud, milles domineerisid Venemaa üksused.
Apsuad olid saavutanud selle, et Ida-Gruusiast lähtuv migratsioon kui kõige vahetum oht nende rahvuslikule olemasolule neid enam ei ähvarda.
Järgnenud aastatel pöördus umbes 60 000 grusiinist Abhaasia põgenikku tagasi, põhiliselt Gali rajooni.
Abhaasia sõda 1998. aastal
pisi|300px|[[ÜRO ohutustsoon Gali piirkonnas 1998. a]] Sõjaline konflikt Abhaasia valitsuse vägede ja Gali piirkonna etniliste grusiinide (põhiliselt megrelid) vahel perioodil (20.–26. mai 1998) on tuntud ka kui kuupäevane Abhaasia sõda.
Madridi Barajase Adolfo Suáreze lennujaam
Madridi Barajase Adolfo Suáreze lennujaam (hispaania Aeropuerto Adolfo Suárez Madrid-Barajas; IATA: MAD, ICAO: LEMD) on Hispaania peamine rahvusvaheline lennujaam ja rahvusliku lennuliini Iberia baasjaam. Pärast Hispaania endise peaministri Adolfo Suáreze surma anti lennujaamale tema nimi.
Abhaasia
Abhaasia sõda 1998. aastal
Pärast sõjategevuse lõppemist 1992.–1993. aasta Abhaasia sõjas kontrollisid Abhaasia võimud märkimisväärset osa Gali rajoonist, eranditeks mõned grusiinide enklaavid. Grusiinidest elanikkond, kes olid lahkunud oma elukohtadest, pöördusid tagasi Gali rajooni. Kuivõrd viis aastat kestnud Abhaasia-Gruusia rahuläbirääkimine ei toonud soovitud tulemust, olid grusiinidest põgenikud sunnitud haarama relvad. Väiksed partisaniüksused ühinesid järk-järgult ja moodustasid 1996. aastal Valge Leegioni. Veidi hiljem võttis leegion vastutuse erinevate plahvatuste eest Abhaasias. Mõne aja möödudes loodi uus üksus – Metsavennad. Suhhumi kinnitas, et ligikaudu 300 grusiinist partisani ebaseaduslikult asus Gali rajoonis Abhaasias ja hakati ette valmistama suuremahulist lõhkamiste (plahvatuste) missiooni. Abhaasia allikatest lähtudes julgustasid partisanid grusiinidest rajooni elanikke (eriti lapsi ja naisi) ajutisele ärasõitmisele ja enese varjamisele kui algaks sõjaline tegevus.
1998. aasta kevadel situatsioon Abhaasias muutus äkki teravaks. Valge Leegion, Metsavennad ja teised grusiinide võitlejate grupid suurendasid Abhaasia armeele kallaletungide arvu, kes lõpuks kaotas kontrolli Gali rajooni üle. 18. mail grusiinidest partisanid sooritasid rünnaku Abhaasia miilitsajaoskonnale Repi külas Gali rajoonis tappes 17 miilitsat.
20. mail 1998 hästi relvastatud abhaaside sõjajõud, mis koosnesid ligikaudu 3500-st regulaararmee sõdurist ja 1100-st mitte regulaararmee sõdurist koos tankide T-55 ja T-72, soomusautode ja 122 millimeetrise kaliibriga suurtükkidega, sisenesid Gali rajooni. Grusiinidest partisanid, olles relvastatud granaadiheitjate ja automaatidega, läksid, et kaitsta grusiinide külasid, üle kaevikusõjale. Kõige tõsisem võitlus käis Khumuškuri, Kvemo Bardžebi, Saberio ja Sida küla eest. Abhaasia jõud jätkasid rünnakut ja võitlust vahet pidamata kogu kuue päeva vältel.
Madridi Barajase Adolfo Suáreze lennujaam
Lennujaam avati 1933. aastal.
Lennujaam asub Barajases 13 km Madridi ajaloolisest keskusest Puerta del Solist kirdes.
Abhaasia
Abhaasia sõda 1998. aastal
26. mail võtsid abhaaside jõud oma kontrolli alla peaaegu terve Gali rajooni. Grusiinide ja abhaaside delegatsioonid sõlmisid rahukokkuleppe. Vastavalt kokkuleppele pidid mõlemad osapooled viima oma relvajõud Gali rajoonist välja 26. mai kella 6.00-ks. Kujunenud situatsioonis kontrolli tagamiseks loodi spetsiaalne komisjon, mis koosnes Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide esindajatest.
Madridi Barajase Adolfo Suáreze lennujaam
Lennujaamal on kaks paari paralleelseid 60 meetri laiusi asfaltkattega lennuradasid –
Abhaasia
Abhaasia sõda 1998. aastal
Gruusia prokuratuuri andmeil olid
Abhaaside andmetel – langes abhaasidest 8 isikut, 17 sai haavata, grusiinide kaotused olid umbes 160 tapetutena.
Madridi Barajase Adolfo Suáreze lennujaam
5. veebruaril 2006 avati uus terminalihoone T4 ja kaks uut hoovõtu- ja maandumisrada:
Abhaasia
Pärast Gruusia sõda
pisi|vasakul|250px|Gruusia de jure kaart, Abhaasia (roheline) ja Lõuna-Osseetia (violetne) rõhutatuna 25. augustil 2008 hääletas Vene Riigiduuma üksmeelselt Abhaasia ja Lõuna-Osseetia tunnustamise poolt. 26. augustil tunnustas Abhaasiat ja Lõuna-Osseetiat Venemaa president Dmitri Medvedev.
2. septembril 2008 teatas teisena Abhaasia ja Lõuna-Osseetia iseseisvuse tunnustamisest Nicaragua president Daniel Ortega.
Madridi Barajase Adolfo Suáreze lennujaam
Uute radade ja terminali avamisega suurenes lennujaama läbilaskevõime 120 stardi ja maandumiseni tunnis. 2006. aastal oli Barajase lennujaam liikluse aktiivsuselt Euroopa viies lennujaam.
Abhaasia
Pärast Gruusia sõda
10. septembril 2009 teatas kolmandana Venezuela president Hugo Chávez Abhaasia ja Lõuna-Osseetia tunnustamisest.
15. detsembril 2009 teatas neljandana Nauru president Marcus Stephen Abhaasia ja Lõuna-Osseetia tunnustamisest.
23. mail 2011 tunnistas Abhaasia iseseisvust viiendana Vanuatu.
18. septembril 2011 tunnistas Abhaasia iseseisvust Tuvalu.
Jätkuvalt ei soovi abhaasid mitte mingitel tingimustel liituda uuesti Gruusiaga ja Gruusia laiendatud autonoomia pakkumised Abhaasiale Gruusia koosseisus on lükatud abhaaside poolt tagasi. Venemaa ja Abhaasia valitsuste vahel sõlmiti 2009. aasta märtsis Venemaa vägede (3800 sõdurit) paiknemise kohta Abhaasias leping 49 aastaks. Sotši 2014. aasta olümpiamängude valguses intensiivistas Venemaa oma tegevust Abhaasias ja Abhaasia majanduslikku abistamist. Remonditi hulgaliselt teid, taastati on raudteeliiklus ja Abhaasia ning Venemaa sadamate vahel liiguvad laevad. Abhaasia ja Venemaa juhtkonnal on plaanis taastada Suhhumi lennujaam ja lennuliiklus Abhaasias tervikuna.
Abhaasia üritab luua sidemeid Venemaa-väliselt, sõlmimaks võimalikult palju majanduslikke, kaubanduslikke ja ärilisi mõlemapoolselt kasulikke lepinguid eesmärgiga elavdada majandust. Poliitilise rahvusvahelise tunnustuse taotlemine on lükkunud esialgu teisele plaanile. Taotletakse "majanduslike suhete sõlmimist ilma tunnustuseta". Teatavad ärilised suhted on juba mõnda aega Abhaasial ja abhaasidel olnud Türgi ja Türgi kodanikega, kus tegutseb kompaktselt arvukas abhaaside ja adõgeede ning tšerkesside diasporaa.
Solvang (linn)
right|270px Solvang (taani 'päikeseväli') on linn Ameerika Ühendriikides Californias Santa Barbara maakonnas.
Linna asutasid 1911. aastal taani immigrandid.
Elanike arv on 5300 (2000).
FC Energie Cottbus
FC Energie Cottbus on Saksamaa linna Cottbusi 1966. aastal asutatud jalgpalliklubi, mis 1990. aastani kandis nime BSG Energie Cottbus. Energie mängis Saksa DV jalgpallis teisejärgulist rolli, kuuludes kuus hooaega kõrgliigasse ja 21 hooaega esiliigasse, kuid on Saksamaa taasühinemise järel kujunenud riigi idaosa üheks edukamaks meeskonnaks.
Qianlong
thumb|Qianlong Qianlong (sünninimega Hongli; 25. september 1711 – 7. veebruar 1799) oli Hiina keiser aastatel 1735–1796.
Qianlong sai Qingi dünastia keisriks 24-aastaselt, kui ta isa Yongzheng suri. Ta osutus äärmiselt võimekaks valitsejaks, kelle ajal saavutas Hiina impeerium oma maksimaalse ulatuse ning jõudis ilmselt ka võimsuse tippu. Euroopas puhkes samal ajal suur vaimustus kõige hiinapärase vastu (vt chinoiserie), mistõttu suurenes oluliselt ka portselannõude ja muude käsitöösaaduste eksport. Qianlong toetas ka kunsti ning tegeles noorena võitluskunstidega. Vanemas eas pühendus ta rohkem kunstile, kogudes portselannõusid ning huvitudes arhitektuurist.
1795. aasta lõpus teatas Qianlong, et ta loobub järgmise aasta kevadel troonist, sest oli endale andnud lubaduse mitte valitseda kauem kui tema legendaarne vanaisa Kangxi. Siiski jäi ta kuni oma surmani tegelikuks kõrgeimaks valitsejaks.
TEA Kirjastus
pisi|TEA Kirjastuse telk Tallinnas [[Vabaduse väljakul 3. septembril 2012]] Aktsiaselts TEA Kirjastus on Eesti kirjastus, mis annab välja peamiselt sõnaraamatuid, keeleõpikuid, entsüklopeediaid, vestmikke, reisijuhte ja lasteraamatuid. Aastast 2008 antakse välja TEA entsüklopeediat.
Ajalugu
TEA asutati 1988. aastal keeleõpet pakkuva kooperatiivina, mille baasil loodi 1991. aastal aktsiaselts Keelefirma TEA. Selle tegevuse hulka kuulus ka keeleõppematerjalide kirjastamine. Aastaks 1995 oli kirjastustegevus kujunenud piisavalt mahukaks, et keeltekoolist eraldati kirjastus iseseisva firmana – loodi aktsiaseltsid TEA Kirjastus ja TEA Keeleõpetus.
2008. aasta oktoobris omandas TEA Kirjastus 100% Kirjastus ILO aktsiatest. Septembris 2009 otsustati kirjastused ühendada ja ühinemisotsus jõustus 30. detsembril 2009. ILO kaubamärk jäi endiselt kasutusele, peamiselt anti selle all välja õppekirjandust.
Kevadsuvel 2010 kolis kirjastus senisest kontorist Liivalaia tänaval Tammsaare Ärihoonesse Tallinnas aadressil Tammsaare tee 47. Alates kevadest 2013 tegutses kirjastus Karjamaa asumis aadressil Paavli 1 / Kopli 33.
TEA Kirjastusel olid ka oma raamatukauplused – kolm Tallinnas ja üks Rakveres. Kirjastuse tooteid oli võimalik osta ka nende veebilehelt e-poest.
Juhtimine
Ettevõtte ainuaktsionär ning juhatuse esimees on Silva Tomingas.
Toimetuse tööd juhtis jaanuarist 2009 augustini 2013 Tiiu Valm.
Majandustulemused
Majandustulemused tuginevad AS TEA Kirjastuse ametlikele majandusaasta aruannetele. Kasumi real on esitatud aruandeaasta kasum pärast finantskulude ja tulumaksu mahaarvamist. Kuni 2010. aastani on andmed esitatud Eesti kroonides, alates 2011. aastast eurodes.
TEA Kirjastus on olnud krooniline maksuvõlglane alates 2009. aastast. Nii oli Krediidiinfo andmetel näiteks 12. mail 2010 ettevõttel riigile võlgu 880 505 krooni (56 275 eurot). Kuigi 2011. aasta märtsis 110 970 euroni kasvanud maksuvõlg õnnestus jaanuariks 2012 likvideerida, tekkis võlgnevus riigi ees kevadel 2012 uuesti ja jõudis 22. augustiks 135 062 euroni ning 22. novembriks 2012 138 642 euroni. 24. märtsi 2014 seisuga oli maksuvõlg 168 402 eurot. 21. novembri 2015 seisuga oli kirjastuse maksuvõlg 291 964 eurot ja intressivõlg 1036 eurot.
2016. aasta märtsis teatas Eesti Rahvusringhääling, et "TEA entsüklopeedia" on viinud kirjastuse pankroti äärele. Peatoimetaja Silva Tomingase sõnul said kirjastusele saatuslikuks "majanduskriis, interneti pealetulek, eurole üleminek ning raamatute käibemaksu tõstmine". Kirjastus lootis vältida pankrotti saneerimise abil, lõpetades paberentsüklopeedia kirjastamise, koondades töötajaid ning lükates võlgade tasumise edasi viieks aastaks.
Tuntud teoseid
Kirjastus annab välja üldentsüklopeediat "TEA entsüklopeedia". Algselt 22-köitelisena kavandatud teos pidi ilmuma aastatel 2008–2013, kuid hiljem on ilmumisperioodi korduvalt pikendatud. 2013. aasta jaanuaris jõuti alles 10. köite ilmumiseni.
Kirjastuse taskuentsüklopeediad on pälvinud tähelepanu rohkete fakti- ja trükivigade tõttu, nt "Eesti spordi taskuentsüklopeedia" ja "Eesti looduse taskuentsüklopeedia".
Rune Elmqvist
Rune Elmqvist (1. detsember 1906 – 15. detsember 1996) oli rootsi arst, insener ja leiutaja, kes leiutas 1958 väikesemõõtmelise patareitoitega südamerütmuri.
Soomevere (Põhja-Sakala)
Soomevere on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. Küla lähistel asetseb Soomevere soo ja voolab Soomevere kraav.
Kunda küla
Kunda on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. Asub Kunda linnast vahetult kagus.
Soomevere (Põhja-Sakala)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõo valda.
Kunda küla
Seal elas kirjanik Jüri Parijõgi. Kunda külas on sündinud ka tuntud keemik Michael Wittlich (Mihkel Vitsut).
Soomevere (Põhja-Sakala)
Küla paikneb Põltsamaa–Võhma maantee ääres ja piirneb läänes Võhma linnaga.
Külas asub Soomevere Hiiesaar.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 119 elanikku.
Moskva Dinamo
Moskva Dinamo on vanim Venemaa jalgpalliklubi. Moskva Dinamo ja Kiievi Dinamo on ainsad kaks klubi, mis kuulusid kõikidel NSV Liidu klubide jalgpallimeistrivõistlusel (1936–1991) kõrgeimasse divisjoni. Klubi tõusis pärast aastast vaheaega hooajaks 2017–2018 tagasi riigi kõrgliigasse. Klubi kodustaadioniks on pärast Dünamo staadioni sulgemist 2008. aastal Himki Arena. Uus staadion VTB Arena peaks täielikult valmima 2018. aasta aprilliks ning avamatš on plaanis pidada 5. juunil 2018.
Toivo Maimets
Toivo Maimets (sündinud 29. detsembril 1957 Tartus) on eesti bioloog ja haridustegelane, Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudi direktor ja Tartu Ülikooli nõukogu liige. 2003–2005 oli Maimets haridus- ja teadusminister, esindades erakonda Res Publica.
Haridus
Maimets õppis Tartu 2. Keskkoolis ja Tartu 5. Keskkoolis (lõpetas 1975. aastal). Seejärel õppis bioloogiat Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille lõpetas 1980. 1984. aastal sai ta Moskva Riiklikus Ülikoolis teaduste kandidaadi kraadi molekulaarbioloogia erialal. 1985–1989 oli ta Briti Nõukogu saatel õpilane ja teadlane Marie Curie Uuringute Instituudis Suurbritannias.
1991. aastal sai ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi molekulaarbioloogia erialal väitekirjaga "Studies of human oncoprotein p53" ("Inimese onkovalgu p53 uuringud").
Töökäik
Aastail 1978–1986 oli Maimets õpingute kõrvalt tööl Tart Riiklikus Ülikoolis tehniku ja teadurina, aastail 1986–1992 oli ta Eesti Biokeskuse teadussekretär.
Toivo Maimets oli 1999–2003 ja on uuesti 2008. aastast Tartu Ülikooli Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituudi juhataja. Vahemikus 2001–2007 oli ta ka Geeni- ja Keskkonnatehnoloogia Tippkeskuse direktor.
Teadlasena on ta uurinud bakteriaalse valgusünteesi molekulaarseid mehhanisme (eelkõige ribosoomivalkude osa peptidüültransferaasses reaktsioonis), rakkude normaalset arengut võimaldavaid ning kasvajaid tekitavate häirete molekulaarseid protsesse.
2003–2005 oli Maimets Eesti Vabariigi haridus- ja teadusminister Juhan Partsi valitsuses.
2012. aastal kandideeris ta Tartu Ülikooli rektoriks.
Ühiskondlik tegevus
pisi|Toivo Maimets 2015. aastal Tartu Ülikooli nõukogu aruteluseminaril Alates 2001. aastast on Maimets seotud Tartu Ülikooli Eetikakeskuse tööga ning 2009. aastast on ta eetikakeskuse nõukogu esimees. 2004–2011 oli ta UNESCO Rahvusvahelise Bioeetika Komitee aseesimees.
2005. aastast on Maimets Tartu Linnavolikogu liige.
Narva linnavalitsus
pisi|Narva linnavalitsuse struktuuriüksused asuvad hoonetes aadressil [[Peetri väljak 1, 3 ja 5]] Narva linnavalitsus on Narva linna omavalitsusorgan, mis moodustatakse linnavolikogu poolt.
Toivo Maimets
Ühiskondlik tegevus
Detsembrist 2021 juhib ka koroonaviiruse teadusnõukoda.
Narva linnavalitsus
Narva linnavalitsuse juht on linnapea, alates 2021. aasta detsembrist on linnapea Katri Raik.
Toivo Maimets
Ühiskondlik tegevus
Maimets on ka Academia Europaea, Euroopa Vähiuuringute Assotsiatsiooni ja Ameerika Vähiuuringute Assotsiatsiooni liige.
Narva linnavalitsus
Peale linnapea kuuluvad linnavalitsuse koosseisu linnavalitsuse liikmed ja abilinnapead, kelle arv aegajalt muutub.
Toivo Maimets
Ühiskondlik tegevus
Maimets kuulub Kaitseliidu Tartu maleva Akadeemilisse malevkonda.
Narva linnavalitsus
Aastatel 1919–1921 oli Narva abilinnapea ametis Johan Hansing.
...
Toivo Maimets
Isiklikku
Tema isa Olev Maimets oli Tartu Ülikooli anatoomia õppejõud. Tema vend Matti Maimets on Tartu Ülikooli Kliinikumi nakkusosakonna juhataja.
Toivo Maimets on abielus ja tal on kolm last (Andri Maimets, Kaire Maimets-Volt ja Martti Maimets).
Hilba jõgi
Hilba jõgi on jõgi Põlvamaal, Ahja jõe vasakpoolne lisajõgi. Tuntakse ka kui Hilbe jõgi ja Tillundi oja.
Narva linnavalitsus
2003. aasta jaanuaris oli linnavalitsuse koosseisus neli abilinnapead (Vladimir Kalatšov, Galina Moldon, Viktoria Soosaar ja Reet Välja).
Hilba jõgi
Hilba jõgi saab alguse Kogrõjärvest endises Mõnsi külas (praeguse Heisri küla alal) ja suubub Ahja jõkke 67,8 km enne suuet. Jõe pikkus on 20,6 km ja valgla pindala 41,4 km².
Narva linnavalitsus
2003. aasta detsembris määrati abilinnapea linnavara ja -majanduse küsimustes Sofja Homjakova, hariduse ja kultuuri, spordi ning noorsootöö alal Jelena Torokvei ning sotsiaalvaldkonna alal Aleksander Ljudvig.
2006–2009 oli abilinnapea linnavara ja -majanduse küsimustes Sofja Homjakova. 2008. aastal avaldas ta oma alluvale survet ning ta vabastati Narva Linnavalitsuse liige kohustusest ja abilinnapea ametikohalt alates 13. veebruarist 2009.
16. veebruarist 2009 oli abilinnapea linnavara ja -majanduse küsimustes Andrei Filippov. 2011. aastal võeti ta vahi alla ja mõisteti hiljem süüdi altkäemaksu võtmise eest.
2011–2014 oli abilinnapea linnavara ja -majanduse küsimustes Natalja Šivalova.
Aastatel 2005–2012 oli Narva abilinnapea sotsiaalvaldkonna alal Aleksander Ljudvig ja novembrist 2012 Tatjana Patsanovskaja.
2014. aasta veebruaris valiti abilinnapea linnavara ja -majanduse küsimustes Maksim Volkov. 2015. aasta septembris muudeti Narva linnavalitsuse struktuuri ja otsustati, et linnapea peale kuulub linnavalitsuse koosseisu veel kolm abilinnapead. 1. oktoobril 2015 Maksim Volkov lahkus oma ametist.
17. detsembril 2015 kinnitati uus linnavalitsuse koosseis ja selles olid kaks abilinnapea ja kaks liiget. Narva abilinnapea sotsiaalvaldkonna alal ametis jätkas Tatjana Patsanovskaja, abilinnapeaks hariduse ja kultuuri, spordi ning noorsootöö alal valiti Vjatšeslav Konovalov, linnavalitsuse liikmeteks said linnaarenduse ja ökonoomika ameti direktor Georgi Ignatov ning rahandusameti direktor Jelena Golubeva.
3. novembril 2017 otsustas Narva linnavolikogu, et kahe abilinnapea asemel jääb linnavalitsuses üks, aga hariduse ja kultuuri valdkonnaga hakkab tegelema vastav linnavalitsuse liige.
7. novembril 2017 valiti linnavalitsuse liikmed. Abilinnapea linnavara ja -majanduse küsimustes sai Aleksei Jevgrafov, linnavalitsuse liikmeteks valiti samuti Kultuuriosakonna juhataja Viktoria Lutus, Rahandusameti direktor Jelena Golubeva ja linnaarst Andrei Antonov.
2021. aasta jaanuaris abilinnapea ametikoht oli linnapea Katri Raigi ettepanekul taastatud. Abilinnapeaks valiti Sergei Gorlatš. Tema haldusalasse kuulusid linnamajandusamet, arenduse ja ökonoomika amet ning arhitektuuri- ja linnaplaneerimise amet. Veel kuulusid siis linnavalitsuse koosseisu Viktoria Lutus, Jelena Golubeva ja Sotsiaalameti juhataja Jelena Vassiljeva.
2021. aasta septembris abilinnapea ametikoht kaotati. Alates 2. septembrist 2021 moodustasid linnavalitsuse koosseisu linnapea ja neli liiget, kelleks olid Urmas Tokman, Viktoria Lutus, Jelena Vassiljeva ja Jelena Golubeva.
23. detsembril 2021 toimus järgmine linnavalitsuse struktuuri muutus. Peale linnapea kuulub nüüd valitsuse koosseisu abilinnapea Irina Smirnova ja Jelena Golbeva.
Narva linnavalitsuse struktuur
Narva linnavalitsuse struktuuriüksused on Linnakantselei, Linnamajanduseamet, Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise Amet, Linnaarenduse ja Ökonoomika Amet, Kultuuriosakond, Rahandusamet, Sotsiaalabiamet, Sotsiaaltöökeskus ja Linnaarhiiv.
Linnavalitsus asus enne teist maailmasõda Narva raekoja hoones aadressil Raekoja plats 1.
FK Himki
FK Himki on 1997. aastal asutatud Venemaa jalgpalliklubi.
Samara Krõlja Sovetov
Samara Krõlja Sovetov on Venemaa jalgpalliklubi, mis hooaja 2011–2012 seisuga mängib riigi kõrgliigas.
Theodor Svedberg
Theodor Svedberg (30. august 1884 – 25. veebruar 1971) oli rootsi keemik, Nobeli auhinna laureaat.
Ta tõestas katseliselt Albert Einsteini ja Marian Smoluchowski loodud Browni liikumise teooria ning leiutas ultratsentrifuugi, mida kasutas proteiinide üksteisest eraldamiseks. Ta andis kaaluka panuse valkude füüsika ja keemia arengusse, näiteks tegeles ta molekulide mõõtmete ja kuju väljaselgitamise ja elektroforeesiga. 1926. aastal pälvis ta Nobeli keemiaauhinna kolloidide uurimise eest.
Ta lõpetas 1907. aastal Uppsala ülikooli ja töötas aastakümneid sealsamas. 1949. aastast oli ta tuumakeemiaga tegeleva G. Verneri instituudi direktor.
Mälestuse jäädvustamine
Theodor Svedbergi järgi on nimetatud settekiiruse mõõtühik svedberg – ajaühik, mis võrdub 10−13 sekundiga.
Briti lühikarvaline kass
Briti lühikarvaline kass on kassitõug.
thumb|Sinine Briti lühikarvaline
Ajalugu
See tõug on tõenäoliselt arenenud kodukassidest, kelle tõid Briti saartele ligikaudu 2000 aastat tagasi rooma asunikud. 19. sajandi lõpul peeti esimesed kassinäitused, kus oli lühikarvalisi küllaltki palju. Hiljem hakkasid nad populaarsuselt angooradele ja pärslastele alla jääma. Alles 1930. aastast võib rääkida Briti lühikarvalise taastulemisest. Briti lühikarvaline oli ka üks esimesi kassitõuge, mida näidati 1871. aastal toimunud esimesel riiklikul kassinäitusel Londonis Crystal Palace'is. Toona peeti ning esitleti näitustel palju Idamaadest pärit tõukasse (siiamid, angoora ja pärsia pikakarvaliste eelkäijad). Kodukasside aretusega süstemaatiliselt ei tegeletud. Lõpuks otsustasid aretajad luua tõug, mis vastanduks Idamaade õblukese kehaehitusega kassidele. Eesmärk oli saavutada lühikese karvkattega kass, kellel oleks angoora kassi tugev kehaehitus. Selleks ristati tugeva kehaehitusega kodumaiseid kasse pärsia kassidega. Eriti šikiks peeti sinise karvastikuga kasse.
Järjekordselt vähenes lühikarvaliste arvukus II maailmasõja ajal, kui paljud kassihuvilised pidid oma harrastusest loobuma ja lasid oma lemmikud kohitseda. Tõupuhtaid isaseid oli pärast sõda järgi vähe, seetõttu hakati Briti kasse hakati ristama välismaa lühikarvalistega. Tagajärjena kannatas Briti tõu nõuetekohane välimus ja 1950. aastate alguses üritati aretusvigu parandada, paaritades lühikarvalisi hoolega valitud siniste pärslastega. Nii saavutati mõne põlvkonna järel tõupuhtad lühikarvalised, kes vastavad praeguseni kehtivale rangele standardile. Nii Suurbritannias kui ka Ameerika Ühendriikides paaritatakse Briti lühikarvalisi ainult omavahel ja ristamine pärslastega pole enam lubatud.
Iseloom ja hooldamine
Tüüpiline Briti lühikarvaline on leebe, sõbralik ja tasase loomuga vähenõudlik kass, kes ei tee valju häält. Ta on üldjuhul arukas ja rahulik ning vastab kiindumusele meelsasti. Nad on kohanemisvõimelised, seega võivad elada nii korteris kui maamajas. Esimesel kahel eluaastal sama mänguhimulised kui muud tõugu kassid, peale seda muutuvad rahulikumaks. Oskab endale ise tegevust leida, võivad tundide kaupa magada, kui peavad siiski lugu silitustest ja lähedusest. Saavad üldiselt läbi ka teiste kasside ja koertega, sobivad ka lastega peredesse. Briti kassi kasukas on küll lühike, kuid üsna tihe, mistõttu tuleb seda regulaarselt hooldada, põhjalikult harjata ja kammida. Tähtis on kassipoegi maast madalast iga päev kammimisega harjutada, et see ei muutuks neile hiljem vastumeelseks. Silmi ja kõrvu tuleb vajaduse korral õrnalt vatipulgaga puhastada. Kasuka läigitamiseks võib kasutada harjamiskinnast või siidsalli.
Malla
pisi|Malla mõisa peahoone pisi|Malla mõisa härrastemaja esine
Malla on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. Asub Kundast vahetult idas. Küla järgi on nime saanud Aseri lademe Aseri kihistu Malla kihistik.
Seal asus Malla mõis. Keskajal oli mõis välja ehitatud kindlustatud vasallilinnusena. Kahekorruseline barokne kivist mõisahoone püstitati mõisa 17. sajandil; praeguse historitsistliku väliskuju sai hoone mitme 18.–19. sajandi ümberehitusega (lõplik kuju 1883. aastast).
Mehaaniline töö
Töö ehk mehaaniline töö (tähis: A või W) on füüsikaline suurus, mis kirjeldab olukorra muutmisel tehtavat pingutust ning võrdub jõu ja jõu mõjul liikunud keha siirdevektori skalaarkorrutisega. Kui kehale mõjub jõud ja keha selle jõu mõjul liigub, siis teeb see jõud tööd.
Mõõtühik
Töö ühik SI-süsteemis on džaul (J).
Pilt:Mehaaniline_töö.png(1)
Mehaanilist tööd arvutatakse valemiga:
Lihtsamaid valemeid
Kui jõu suund on sama liikumise suunaga, võib kasutada valemit
kus F on kehale mõjuv jõud, ja s keha poolt läbitud teepikkus. Kui kehale mõjub jõud mingi nurga α all (joonis 1), siis võib kasutada valemit:
Positiivne ja negatiivne töö
Töö on positiivne, kui jõud on samasuunaline liikumisega, aidates seega liikumisele kaasa. Positiivse töö puhul on nurk α jõu ja keha liikumissuuna vahel teravnurk ehk suurusega alla 90° (valem 3).
Töö on negatiivne, kui jõud on vastassuunaline liikumisega, takistades seega liikumist. Öeldakse, et keha töötab jõule(liikumisele) vastu. Negatiivse töö puhul on nurk α jõu ja keha liikumissuuna vahel nürinurk ehk suurusega üle 90° (valem 3):
Positiivset tööd teeb näiteks atra vedav traktor või raskusjõud kukkuvate kehade puhul. Negatiivset tööd teeb näiteks hõõre traktori ratta ja maapinna vahel ning õhk (õhutakistus) õhus liikuvate kehade puhul. Hõõrdejõud teeb alati ainult negatiivset tööd.
Elusolend
Elusolendi all mõeldakse bioloogias mis tahes organismi, sealhulgas näiteks taimi ja seeni. Tavaarusaama järgi jäävad viimased elusolendite seast välja, kuigi ei eitata, et nad on elus.
Grammatikud arvavad elusolenditeks kõik need, kelle kohta saab öelda "kes". Bioloogid kalduvadki ütlema kõigi elusolendite kohta "kes", seevastu tavaarusaam nõuab Aristotelese mõistestikus animaalse ehk loomse hinge olemasolu (see avaldub tajus ja tahtlikus kulgemises).
Elusolendi mõiste alla mahuvad ka näiteks muinasjututegelased, kes on inimese või looma moodi (neil on keha).
Põhimõtteliselt võib elusolenditeks nimetada ka vaimolendeid, sest nad on elus ja nad on olendid  (sellistena võidakse mõista näiteks ingleid ja Jumalat).
Rosa Liksom
pisi|Rosa Liksom (2011) pisi|Liksom 2012 Rosa Liksom (kodanikunimega Anni Ylävaara; sündinud 7. jaanuaril 1958 Ylitornios) on soome kirjanik ja maalikunstnik.
Ta on õppinud Helsingi ja Kopenhaageni ülikoolis antropoloogiat ning Moskva Riiklikus Ülikoolis sotsiaalteadusi.
Liksom esineb harva avalikkuse ees.
Tõnis Tuuga
Tõnis Tuuga (sündinud 22. oktoobril 1988 Raplas) on eesti loodusfotograaf.
Elulugu
Tõnis Tuuga sündis 1988. aastal Raplas pere kolmanda lapsena. Tema isa on kunstnik ja ettevõtja Ado Tuuga.
Aastatel 1996–2008 õppis ta Rapla Vesiroosi Gümnaasiumis. Fotograafiaga tegeleb aastast 2006. Pärast gümnaasiumi lõpetamist 2008. aastal suundus Tõnis Tuuga edasi õppima Tallinna Polütehnikumi fotograafia erialale. 2010. aasta sügisel alustas õpinguid Balti Filmi- ja Meediakoolis operaatori erialal.
Tunnustus
thumb|256x256px|Tõnis Tuuga
Botaanika mõisteid
Siin on loetletud botaanika, sealhulgas taimeanatoomia ja taimemorfoloogia olulisemaid mõisteid.
Stryni vald
Stryni vald on vald Norras Vestlandi maakonnas.
Valla pindala on 1382 km².
Stryni vallas elas 2004. aasta seisuga 6855 inimest ja rahvastiku tihedus oli 5 inimest/km².
Vallas asub osa Jostedalsbreeni rahvuspargist ja Jostedalsbreenist.
2019. aastani kuulus vald Sogn og Fjordane maakonda.
Külad Stryni vallas
pisi|tühi|[[Fjord Stryni vallas]]
Hautes-Alpesi departemang
Hautes-Alpes [otz'alp] (Ülem-Alpid) on departemang Prantsusmaa kagunurgas Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas. Piirneb põhjas Isère'i departemanguga, idas Itaaliaga, lõunas Alpes-de-Haute-Provence'i departemanguga, läänes Drôme'i departemanguga ja osa põhjanurgast puutub kokku Savoia departemanguga.
Loodus
Seal asub Alpide lõunapoolseim üle 4000 m kõrgune tipp, Barre des Écrins. Läbi departemangu voolavad Durance, Guisane, Buëch, Drac ja Clarée.
Haldusjaotus
Suuremad linnad on Gap, Briançon ja Embrun.
2011. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
2011. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused olid XIII kergejõustiku maailmameistrivõistlused. Need toimusid 27. augustist 4. septembrini Lõuna-Koreas Taegus. MM-il jagati välja 47 komplekti medaleid (24 meeste ja 23 naiste arvestuses).
Eestlaste osalemine
Eesti Kergejõustikuliidu juhatus kinnitas 15. augustil 2011 maailmameistrivõistlustel osaleva Eesti koondise, kuhu kuulusid:
100 m jooks
Finaal: 28. august Osavõtjaid: 56 (Stardileht) Maailmarekord: 9,58 Usain Bolt, Jamaica (16. august 2009 Berliin) MM rekord: 9,58 Usain Bolt, Jamaica (16. august 2009 Berliin) Maailmameister 2009: 9,58 Usain Bolt, Jamaica (16. august Berliin) Ametlikud tulemused: (Eeljooksud– Poolfinaalid– Finaal) Suursoosik Usain Bolt tegi 100 meetri jooksus finaalis valelähte ning ta diskvalifitseeriti. Peale võistluste lõppu polnud Bolt nõus meediaga suhtlema, kuid saatis päev hiljem läbi oma mänedžeri meediale pressiteate.
"Esiteks soovin ma õnnitleda oma meeskonnakaaslast Yohan Blake'i ning teisi medaliste," alustas Bolt pressiteadet.
"Loomulikult olen ma ääretult pettunud, et ei saanud valestardi tõttu tiitlit kaitsta. Mu enesetunne oli eeljooksudes väga hea ning olin valmis finaalis väga kiirelt jooksma. Töötasin tänavuse MM-i nimel väga kõvasti ja kõik tundus kenasti minevat," seletas Bolt ning lisas, et kõigest hoolimata tuleb tal nüüd edasi liikuda.
200 m jooks
Finaal: 3. september Osavõtjaid: 54 (Stardileht) Maailmarekord: 19,19 Usain Bolt, Jamaica (20. august 2009 Berliin) MM rekord: 19,19 Usain Bolt, Jamaica (20. august 2009 Berliin) Maailmameister 2009: 19,19 Usain Bolt, Jamaica (20. august Berliin) Ametlikud tulemused: (Eeljooksud– Poolfinaal– Finaal)
400 m jooks
thumb|130px|400 m maailmameister [[Kirani James]] Finaal: 30. august Osavõtjaid: 39 ([ Stardileht]) Maailmarekord: 43.18 Michael Johnson, USA (26. august 1999 Sevilla) MM rekord: 43,18 Michael Johnson, USA (26. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2009: 44,06 LaShawn Merritt USA, (21. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud– Poolfinaal– Finaal
800 m jooks
thumb|right|290px|800 m jooksu finaal Finaal: 30. august Osavõtjaid: 44 (Stardileht) Maailmarekord: 1.41,01 David Rudisha, Keenia (29. august 2010 Rieti) MM rekord: 1.43,06 Billy Konchellah, Keenia (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 2009: 1.45,29 Mbulaeni Mulaudzi, LAV (23. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud– Poolfinaal– Finaal
1500 m jooks
Finaal: 3. september Osavõtjaid: 38 (Stardileht) Maailmarekord: 3.26,00 Hicham El Guerrouj, Maroko (14. juuli 1998 Rooma) MM rekord: 3.27,65 Hicham El Guerrouj, Maroko (24. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2009: 3.35,93 Yusuf Saad Kamel Bahrein (18. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud– Poolfinaal– Finaal
5000 m jooks
Finaal: 4. september Osavõtjaid: 41 (Stardileht) Maailmarekord: 12.37,35 Kenenisa Bekele Etioopia (31. mai 2004 Hengelo) MM rekord: 12.52,79 Eliud Kipchoge, Keenia (31. august 2003 Pariis) Maailmameister 2009: 13.17,97 Kenenisa Bekele Etioopia (23. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud– [ Finaal]
Maraton
Finaal: 4. september Osavõtjaid: 66 (Stardileht) Maailmarekord: 2:03.59 Haile Gebrselassie, Etioopia (28. september 2008 Berliin) MM rekord: 2:06.54 Abel Kirui, Keenia (22. august 2011 Berliin) Maailmameister 2009: 2:06.54 Abel Kirui, Keenia Ametlikud tulemused: Finaal
4×100 m teatejooks
Finaal: 4. september Osavõtjaid: 23 võistkonda (Stardileht) Maailmarekord: 37,10 Jamaica (22. august 2008 Peking) Nesta Carter, Michael Frater, Usain Bolt, Asafa Powell MM rekord: 37,31 Jamaica (22. august 2009 Berliin) Maailmameister 2009: 37,31 Jamaica (22. august Berliin) Steve Mullings, Michael Frater, Usain Bolt, Asafa Powell Ametlikud tulemused: Eeljooksud– Finaal
4×400 m teatejooks
Finaal: 2. september Osavõtjaid: 16 võistkonda (Stardileht) Maailmarekord: 2.54,29 USA (22. august 1993 Stuttgart) Andrew Valmon, Quincy Watts, Butch Reynolds, Michael Johnson MM rekord: 2.54,29 USA (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2009: 2.57,86 USA (23. august Berliin) Angelo Taylor, Jeremy Wariner, Kerron Clement, LaShawn Merritt Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal
110 m tõkkejooks
thumb|250px|Maailmameister [[Jason Richardson]] Finaal: 29. august Osavõtjaid: 36 (Stardileht) Maailmarekord: 12,87 Dayron Robles, Kuuba (12. juuni 2008 Ostrava) MM rekord: 12,91 Colin Jackson, Suurbritannia (20. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2009: 13,14 Ryan Brathwaite, Barbados (20. august Berliin) Ametlikud tulemused:Eeljooksud– Poolfinaal– Finaal Esialgne võitja kuubalane Dayron Robles umbes pool tundi pärast finaaljooksu finišit diskvalifitseeriti ning kuldmedali sai ameeriklane Jason Richardsonile. Pekingi olümpiavõitja Roblesi mahavõtmise tingis hiinlase Liu Xiangi segamine kahe viimase tõkke ületamisel, kes selle tulemusena jooksurütmi kaotas ja kullakonkurentsis ei suutnud lõpuni püsida. Roblesi võiduaeg 13,14 tühistati ning maailmameistriks tunnistati Richardson, kes jooksis aja 13,16. Xiangile läks hõbemedal ning pronksi sai britt Andrew Turner. Roblesi võit tühistati pärast Hiina delegatsiooni protesti. Kuuba delegatsioon esitas seejärel vastuapellatsiooni, mille Rahvusvaheline Kergejõustikuliit tagasi lükkas.
3000 m takistusjooks
thumb|220px|Keenialane [[Ezekiel Kemboi]] Finaal: 1. september Osavõtjaid: 35 (Stardileht) Maailmarekord: 7.53,63 Sayf Sa‘īd Shāhīn, Katar (3. september 2004 Brüssel) MM rekord: 8:00.43 Ezekiel Kemboi, Keenia (18. august 2009 Berliin) Maailmameister 2009: 8.00,43 Ezekiel Kemboi, Keenia (18. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Finaal
20 km käimine
Finaal: 28. august Osavõtjaid: 46 (Stardileht) Maailmarekord: 1:17.16 Vladimir Kanaikin, Venemaa (29. september 2007 Saransk) MM rekord: 1:17.21 Jefferson Perez, Ecuador (23. august 2003 Pariis) Maailmameister 2009: 1:18.41 Valeri Bortšin, Venemaa (15. august Berliin) Ametlikud tulemused: Finaal
50 km käimine
Finaal: 3. september Osavõtjaid: 45 (Stardileht) Maailmarekord: 3:34.14 Deniss Nižegorodov, Venemaa (11. mai 2008 Tšeboksarõ) MM rekord: 3:36:03 Robert Korzeniowski, Poola (27. august 2003 Pariis) Maailmameister 2009: 3:38.35 Sergei Kirdjapkin, Venemaa (21. august Berliin) Ametlikud tulemused: Finaal
Kõrgushüpe
Finaal: 1. september Osavõtjaid: 33 (Stardileht) Maailmarekord: 2.45 Javier Sotomayor, Kuuba (27. juuli 1993 Salamanca) MM rekord: 2.40 Javier Sotomayor, Kuuba (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2009: 2.32 Jaroslav Rõbakov, Venemaa (21. august Berliin) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Teivashüpe
Finaal: 29. august Osavõtjaid: 28 (Stardileht) Maailmarekord: 6.14 Sergei Bubka, Ukraina (31. juuli 1994 Sestriere) MM rekord: 6.05 Dmitri Markov, Austraalia (9. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2009: 5.90 Steven Hooker, Austraalia (22. august Berliin) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Kaugushüpe
Finaal: 22. august Osavõtjaid: 36 (Stardileht) Maailmarekord: 8.95 Mike Powell, USA (30. august 1991 Tōkyō) MM rekord: 8.95 Mike Powell, USA (30. august 1991 Tōkyō) Maailmameister 2009: 8.54 Dwight Phillips, USA (22. august Berliin) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Kolmikhüpe
Finaal: 4. september Osavõtjaid: 31 (Stardileht) Maailmarekord: 18.29 Jonathan Edwards, Suurbritannia (7. august 1995 Göteborg) MM rekord: 18.29 Jonathan Edwards, Suurbritannia (7. august 1995 Göteborg) Maailmameister 2009: 17.73 Phillips Idowu, Suurbritannia (18. august Berliin) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Kuulitõuge
Finaal: 2. september Osavõtjaid: 27 (Stardileht) Maailmarekord: 23.12 Randy Barnes, USA (20. mai 1990 Westwood) MM rekord: 22.04 Reese Hoffa, USA (25. august 2007 Osaka) Maailmameister 2009: 22.03 Christian Cantwell, USA (15. august Berliin) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal Algselt pronksmedali saanud Andrei Mihnevitš diskvalifitseeriti positiivse dopinguproovi tõttu.
Kettaheide
Finaal: 30. august Osavõtjaid: 33 (Stardileht) Maailmarekord: 74.08 Jürgen Schult, SDV (6. juuni 1986 Neubrandenburg) MM rekord: 70.17 Virgilijus Alekna, Leedu (7. august 2005 Helsingi) Maailmameister 2009: 69.43 Robert Harting, Saksamaa (19. august Berliin) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Vasaraheide
thumb|260px|[[Koji Murofushi]] Finaal: 29. august Osavõtjaid: 35 (Stardileht) Maailmarekord: 86.74 Juri Sedõhh, NSVL (30. august 1986 Stuttgart) MM rekord: 83.89 Ivan Cichan, Valgevene (8. august 2005 Helsingi) Maailmameister 2009: 80.84 Primož Kozmus, Sloveenia (17. august Berliin) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Odavise
Finaal: 3. september Osavõtjaid: 37 (Stardileht) Maailmarekord: 98.48 Jan Železný, Tšehhi (25. mai 1996 Jena) MM rekord: 92.80 Jan Železný, Tšehhi (12. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2009: 89.59 Andreas Thorkildsen, Norra (23. august Berliin) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Kümnevõistlus
thumb|280px|[[Kümnevõistluse maailmameister Trey Hardee]] Finaal: 27.–28. august Osavõtjaid: 30 (Stardileht) Maailmarekord: 9026 Roman Šebrle, Tšehhi ( 27. mai 2001 Götzis) MM rekord: 8902 Tomáš Dvořák, Tšehhi (7. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2009: 8790 Trey Hardee, USA (19.–20. august Berliin) Ametlikud tulemused: Finaal
100 m jooks
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 56 (Stardileht) Maailmarekord: 10,49 Florence Griffith-Joyner, USA (16. juuli 1988 Indianapolis) MM rekord: 10,70 Marion Jones, USA (22. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2009: 10,73 Shelly-Ann Fraser, Jamaica (17. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
200 m jooks
thumb|280px|[[Veronica Campbell-Brown ja Carmelita Jeter 200 m jooksu finaalis.]] Finaal: 2. september Osavõtjaid: 40 (Stardileht) Maailmarekord: 21,34 Florence Griffith-Joyner, USA (29. september 1988 Seoul) MM rekord: 21,74 Silke Gladisch-Möller, Saksa DV (3. september 1987 Rooma) Maailmameister 2009: 22,02 Allyson Felix, USA (21. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
400 m jooks
thumb|280px|[[Amantle Montsho]] Finaal: 29. august Osavõtjaid: 37 (Stardileht) Maailmarekord: 47,60 Marita Koch, Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) MM rekord: 47,99 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (10. august 1983 Helsingi) Maailmameister 2009: 49,00 Sanya Richards, USA (18. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
800 m jooks
Finaal: 4. september Osavõtjaid: 36 (Stardileht) Maailmarekord: 1.53,28 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (26. juuli 1983 München) MM rekord: 1.54,68 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (9. august 1983 Helsingi) Maailmameister 2009: 1.55,45 Caster Semenya, Lõuna-Aafrika Vabariik (19. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal Kõik finaalis osalenud Venemaa sportlased diskvalifitseeriti positiivse dopinguproovi tõttu. 2013. aasta jaanuaris tuvastati Julija Russanova kehas dopinguained, mille tagajärjel ta diskvalifitseeriti kaheks aastaks (kuni 27. jaanuarini 2015). Tühistati ka kõik tulemused, mis olid saavutatud alates 3. märtsist 2011. aastal. IAAF teatas 28. juulil 2014. aastal, et 5. koha saanud Kostetskaja karistati dopingu kasutamise eest pärast seda, kui tema bioloogiline pass oli näidanud kõrvalekaldeid. Tema tulemus diskvalifitseeriti. 10. veebruaril 2017. aastal diskvalifitseeris Spordi Arbitraažikohus oma otsusega Savinova tulemused tagasiulatuvalt juulist 2010. aastal. Kui medalid ümber jaotati, liikusid kõik ettepoole.
1500 m jooks
Finaal: 1. september Osavõtjaid: 35 (Stardileht) Maailmarekord: 3.50,46 Yunxia Qu, Hiina (11. september 1993 Peking) MM rekord: 3.58,52 Tatjana Tomašova, Venemaa (31. august 2003 Pariis) Maailmameister 2009: 4.03,74 Maryam Yusuf Jamal, Bahrein (23. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
5000 m jooks
Finaal: 2. september Osavõtjaid: 23 (Stardileht) Maailmarekord: 14.11,15 Tirunesh Dibaba, Etioopia (6. juuni 2008 Oslo) MM rekord: 14.38,59 Tirunesh Dibaba, Etioopia (13. august 2005 Helsingi) Maailmameister 2009: 14.57,97 Vivian Cheruiyot, Keenia (22. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Finaal
10 000 m jooks
Finaal: 27. august Osavõtjaid: 19 (Stardileht) Maailmarekord: 29.31,78 Wang Junxia, Hiina (8. september 1993 Peking) MM rekord: 30.04,18 Berhane Adere, Etioopia (23. august 2003 Pariis) Maailmameister 2009: 30.51,24 Linet Chepkwemoi Masai Keenia (5. august Berliin) Ametlikud tulemused: Finaal
4×400 m teatejooks
Finaal: 3. september Osavõtjaid: 20 võistkonda (Stardileht) Maailmarekord: 3.15,17 NSVL (1. oktoober 1988 Seoul) Tatjana Ledovskaja,Olga Nazarova,Maria Pinigina,Olga Brõzgina MM rekord: 3.16,71 USA (22. august 1993 Stuttgart) Gwen Torrence,Maicel Malone-Wallace,Natasha Kaiser-Brown,Jearl Miles-Clark Maailmameister 2009: 3.17,83 USA (23. august Berliin) Debbie Dunn, Allyson Felix, Lashinda Demus, Sanya Richards Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Finaal Algselt viienda koha saanud Ukraina naiskond diskvalifitseeriti Antonina Jefremova positiivse dopinguproovi tõttu.
100 m tõkkejooks
thumb|280px|[[Sally Pearson]] Finaal: 3. september Osavõtjaid: 39 (Stardileht) Maailmarekord: 12,21 Yordanka Donkova, Bulgaaria (20. august 1988 Stara Zagora) MM rekord: 12,34 Ginka Zagorcheva, Bulgaaria (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 2009: 12,51 Brigitte Foster-Hylton, Jamaica (19. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – [ Finaal]
400 m tõkkejooks
Finaal: 20. august Osavõtjaid: 38 Maailmarekord: 52,34 Julija Petšonkina, Venemaa (8. august 2003 Tula) MM rekord: 52,42 Melaine Walker, Jamaica (20. august 2009 Berliin) Maailmameister 2009: 52,42 Melaine Walker, Jamaica (20. august Berliin) Ametlikud tulemused:
3000 m takistusjooks
Finaal: 30. august Osavõtjaid: 41 (Stardileht) Maailmarekord: 8.58,81 Gulnara Samitova, Venemaa (17. august 2008 Peking) MM rekord: 9.06,57 Jekaterina Volkova, Venemaa (27. august 2007 Osaka) Maailmameister 2009: 9.07,32 Marta Dominguez, Hispaania (17. august Berliin) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal Algselt esimese koha saanud Julija Zaripova ja seitsmenda koha saanud Binnaz Uslu diskvalifitseeriti positiivse dopinguproovi tõttu.
20 km käimine
Finaal: 31. august Osavõtjaid: 50 (Stardileht) Maailmarekord: 1:25.08 Vera Sokolova, Venemaa (26. veebruar 2011 Sotši) MM rekord: 1:25.41 Olimpiada Ivanova, Venemaa (7. august 2005 Helsingi) Maailmameister 2009: 1:28.09 Olga Kaniškina Venemaa (16. august Berliin) Ametlikud tulemused: Finaal