cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Havortia
Kirjeldus ja omadused
Havortiad on sukulendid, mille lehed moodustavad 3 kuni 30 sentimeetrise läbimõõduga rosette, mis on enamasti varretud, kuid esineb ka liike, mille vars võib ulatuda kuni 50 sentimeetrini. Havortia võib kasvada üksiktaimena (monopodiaalne), või moodustada võsusid (sümpodiaalne). Paljudel liikidel on tugevad, lihakad lehed, mis on tavaliselt tumerohelised. Esineb ka pehmete lehtedega liike, mille lehed sisaldavad läbipaistvaid rakke. See aitab valgusel pääseda ka sisemiste fotosünteesivate rakkudeni. Õied on väikesed, enamasti valged.
Kasvatamine
Peaaegu kõik havortia liigid on looduslikult kohanenud poolvarjuliste valgus tingimustega. Mõned liigid (näiteks Haworthia pumilla ja Haworthia truncate) on kohastunud ka täispäikesega. Kõik havortia liigid eelistavad hea drenaažiga mulda ning kastmis tihedus sõltub liigist. Ülekastmine võib põhjustada juurte mädanemist. Kõik havortiad on tundlikud madalatele temperatuuridele.
Havortiat kasvatada valgusküllases või poolvarjulises kasvukohas, kuid mitte otsese päikese käes. Kasvupinnaseks sobib sukulendi ja kaktusemuld. Kasvab tavalisel toatemperatuuril (18–25 °C). Kastetakse ettevaatlikult, et vesi et satuks lehe rosetti, sest see võib põhjustada mädanemist. Väetatakse sügisel 1–2 korda. Ümber istutatakse siis, kui on näha, et potis enam ruumi pole.
Havortiad paljunevad seemnete, jagunemise või tütartaimede teel. Neid paljundatakse vegetatiivselt külgvõrsetega jagamise teel. Juurteta võrsetel lasta paar päeva kuivada, ning siis istutada kaktuse ja sukulendi mulda. Havortia juurdub 2 nädalaga.
Vittorio De Sica
pisi|Vittorio De Sica (1962) Vittorio Domenico Stanislao Gaetano Sorano De Sica; tuntud kui Vittorio De Sica (7. juuli 1901 Sora – 13. november 1974 Neuilly-sur-Seine) oli itaalia filmilavastaja ja -näitleja.
Ajakiri Time on valinud tema filmi "Umberto D." üheks parimaks filmiks läbi aegade.
Kai Ranne
Kai Ranne (aastani 1964 Rosenberg, 3. juuni 1942, Tartu – 10. juuli 1993, Tartu) oli eesti keemik ja zootehnikateadlane.
Elulugu
Lõpetas 1965 TÜ keemikuna ja 1971 EPA aspirantuuri; põllumajanduskandidaat (1974, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "О содержании иода в кормах Юго-Восточной Эстонии и о подкормке животных иодом ". Oli 1964–68 EPA põllumajandusloomade söötmise kateedri vanemlaborant, 1971–75 nooremteadur, 1976–77 assistent ja vaneminsener, 1977–79 peainsener-keemik, 1979–93 ENSV Varumisministeeriumi Vabariikliku Jõusööda Kesklabori osakonnajuhataja.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: loomasööda keemilise koostis ja mineraalained söödalisandina. Toimetanud kogumikke loomakasvatuse alalt.
Lara (eesnimi)
Lara on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 982. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Lara 63 naisel.
Vilijampolė vald
pisi|Vallamaja Vilijampolė vald (leedu keeles Vilijampolės seniūnija) on vald Kaunase linna koosseisus ja selle läänepoolses osas, kuhu kuuluvad Lampėdžiai, Panerysi, Veršvai ja Vilijampolė linnaosad. Valla pindala on 14,4 km². Aastal 2011 oli seal 26 411 elanikku. Vallamaja asub aadressil Lampėdžių g. 10, vallavanemaks on Algimantas Mickevičius .
Andres Veske
Andres Veske (4. juuli 1965 Tallinn – 23. oktoober 2022 Tallinn) oli eesti geeniteadlane.
Haridus
Lõpetas 1983. aastal Tallinna 43. Keskkooli. Sai kõrghariduse Tartu Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna rakubioloogia erialal 1991.
Doktorantuur Hamburgi Ülikooli inimesegeneetika instituudis 1995–1998, loodusteaduste doktor 1998. aastal ("Molecular genetic analysis of candidate genes for the retinal dystrophy of Swedish Briard/Briard-Beagle dogs", juhendaja Andreas Gal) Hamburgi Ülikoolist.
Töökäik
Tema juhendamisel on kaitstud 5 magistri- ja 2 doktoritööd.
Teadustöö põhisuunad
Bio- ja keskkonnateadused. Geneetika.
Teoseid
Avaldanud ligi 40 teaduspublikatsiooni.
Max Franz
pisi|Max Franz (2018) Max Franz (sündinud 1. septembril 1989 Klagenfurtis) on Austria mäesuusataja.
Tema esimesed maailmameistrivõistlused olid 2013. aastal Schladmingis, seal sai ta kiirlaskumises 23. koha. Kaks aastat hiljem oli ta Beaver Creekis samal alal 19. kohal. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Sankt Moritzis sai ta kiirlaskumises juba pronksmedali.
2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis saavutas kiirlaskumises üheksanda koha, kuid veelgi parem koht tuli ülisuurslaalomis, kus ta sai kuuenda koha.
Abikogudus
Abikogudus ehk abikirik on suurema koguduse peakirikust eraldi olev osa (kogudus), millel on oma kirikuhoone ja juhatus. Enne 1940. aastaid oli abikogudusel ka omaette köster.
Max Franz
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis ta oma eelmiste mängude tulemusi ületada ei suutnud: kiirlaskumises oli ta 11. ja ülisuurslaalomis 17.
MK-sarjas tegi ta debüüdi 28. novembril 2009 Lake Louise'is. Esimest korda jõudis ta poodiumile seal samas 24. novembril 2012 kiirlaskumises. Esimese etapivõidu sai ta 17. detsembril 2016 Itaalias Val Gardenas kiirlaskumises.
Tema nõbu on Austria endine mäesuusataja Werner Franz.
Maailma karikavõistlustel
Max Franz on osalenud ( <FONT COLOR=Purple>seisuga 3. detsember 2018</FONT> ) 119 MK-etapil ja jõudnud poodiumile üheksal korral, millest kolmel korral kõige kõrgemale astmele.
Leóni departemang
Leóni departemang on esimese järgu haldusüksus Nicaraguas.
Ta asub riigi lääneosas Vaikne ookeani rannikul.
Departemangu pindala on 5107 km² ja elanike arv oli 2005. aastal 389 600.
Halduskeskus on León.
Leóni departemang jaguneb kümneks vallaks:
Leóni departemangu alale jääb osa Managua järvest. Piirkonnas on palju aktiivseid vulkaane, sealhulgas Telica vulkaan.
Linzeux
Linzeux on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Linzeux asub 42 km Arrasist läänes, teede D101 ja D109 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Fibiigia
Fibiigia (Fibigia) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Meremäe külanõukogu
Meremäe külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954 Kalatškovo ja Veretino külanõukogu liitmise tulemusena. Külanõukogu pindala oli 180 km² (1977).
REI
REI või Rei või rei on mitme tähendusega lühend või sõna:
Korsi talu
pisi|Korsi talu elamu (august 2013) pisi|[[Korsi talu kaev ja toiduait mais 2021]] Korsi talu on talu Saare maakonnas Ruhnu vallas Ruhnul. Talu hooned on tunnistatud riiklikeks kultuurimälestisteks.
Talu elamu on põhiosas ehitatud 19. sajandil. Talu hoonete ja teiste ehitiste seas on peale elamu veel mitmed aidad, laudad, kaev.
Rein Perens
Rein Perens (16. mai 1940 Kuressaare – 21. jaanuar 2020) oli eesti hüdrogeoloog.
Elulugu
Rein Perens oli talupidaja-kaluri poeg ja Helle Perensi abikaasa.
Lõpetas 1958 Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa Keskkooli, 1963 TÜ geoloogiaosakonna. Geoloogiamagister (1997, TÜ), väitekiri "Siluri ja Ordoviitsiumi karbonaatkivimite veeandvuse muutlikkus Eestis vooluhulga-karotaaži andmetel". Oli 1964–94 Eesti Geoloogiakeskuse (EGK-i) hüdrogeoloog ja vanemhüdrogeoloog, 1994–2017 hüdrogeoloogia osakonna juhataja ja nõunik.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: hüdrogeoloogia, sh hüdrogeoloogiline ja melioratiivne kaardistamine, karbonaatsete kivimite hüdrostratigraafia, reostuse ja mere mõju põhjavee keemilisele koostisele, põhjavee seire ja kaitse. NSVL hüdrogeograafiliste kaartide Balti seeria (Moskva, 1974–1981) kaasautor. Osales 1980. aastail Toolse fosforiidikaevanduse võimaliku keskkonnamõju hindamise komisjoni töös. Olnud geoloogiahuviliste koolinoorte organisaator ja nende teadustööde hindamiskomisjoni liige. Eesti Geoloogia Seltsi (EGS-i) asutajaliige (1989), Eesti Maavarade Komisjoni liige (1995–2002), UNESCO International Hydrological Programme (IHP) Eesti Rahvuskomitee liige 2002, Eesti-Vene piiriveekogude kaitse ja kasutamise ühiskomisjoni seire, hinnangu ja rakendusuuringute töörühma liige (2005–2018). Keila linna volikogu liige ja keskkonnakaitse komisjoni esimees (1989–93). Õpetanud hüdrogeoloogiat Tallinna Tehnikaülikooli mäeinstituudis ja Kehtna Kutsehariduskeskuses. Üle 30 teadustrükise, sh 3 monograafiat.
Misso külanõukogu
Misso külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954 Pugola ja Luhamaa külanõukogu liitmise tulemusena. Külanõukogu pindala oli 187 km² (1977).
Lavly
Lavly on naisenimi.
Traathari
Traathari on väga levinud tööriist, mida kasutatakse peamiselt pindade puhastamiseks lihvimise teel. Traatharjade kasutusalad, materjalid, tegumoed ja seega ka omadused varieeruvad olenevalt harja otstarbest.
Kasutusalad
Traatharju kasutatakse peamiselt lihvimise eesmärgil, näiteks rooste või vana värvi eemaldamiseks, elektrit juhtivate pindade puhastamiseks kontakti parandamise eesmärgil ning isegi suurte loomade (näiteks hobuste) hammaste ja kapjade puhastamiseks.
Materjalid
Traatharjadel on tihti kergesti vormitavast materjalist (plast, puit) käepidemed, mille külge on kinnitatud traadid vaigu, liimi või klambriga. On ka variante, kus kinnitatud on üks pikk paika “õmmeldud” traat. On olemas ka pöörlevate elektritööriistadega kasutatavad harjad, mille käepide on asendatud universaalse ühendusega.
Üldiselt kasutatakse traatharja harjaste valmistamisel suure süsinikusisaldusega terast, kuid on harju, mis on valmistatud ka muust materjalist, näiteks alumiiniumist, messingust, pronksist, või on terasharjased kaetud teise metalliga (näiteks brass). Varieeruvad metallide füüsikalised ning mehaanilised omadused defineerivad ka eri materjalist harjaste kasutusalad.
Traatharjade tüübid
Traatharju on väga palju tüüpe ning neid jagatakse nii kuju kui ka ettenähtud kasutusala järgi. Näiteid traatharjade eritüüpidest:
Eriomadused
Eriomaduste hulka kuuluvad harjaste sirgus või sissepressitud mustrid, ümardatud lõiked, lõikamata traat ja palju muud. Traatharjad võivad ka olla kuivlibesti või muu lõikamist hõlbustava ainega, mida pühitavale pinnale lisatakse. Keerlevate traatharjade harjaseid hoidvad rattad on tihti kinnitatud metallist kinnitusvarre külge.
Rakendused
Traatharju kasutatakse peamiselt puhastamiseks. Jäigad harjased võimaldavad agressiivsemat ja sügavamale ulatuvat puhastust kui tavalised harjad ning olenevalt harjase tüübist kattematerjali, oksiidikihi ja materjali pindmise kihi eemaldamist (tavaliselt reageerimata materjali paljastamise ja pinna homogeensuse tagamise eesmärgil).
Andenne
Andenne on linn ja vald Belgias Valloonia piirkonnas Namuri provintsis.
Asulad
Semois' jõe kallastel asuva valla piiridesse kuuluvad järgmised asulad: Andenne, Bonneville, Coutisse, Landenne, Maizeret, Namêche, Sclayn, Seilles, Thon-Samson ja Vezin.
Baunti evengi rajoon
Rajooni halduskeskus on Bagdarin.
2015. aastal oli rajooni elanike arv 8808, neist 76,8% venelased, 14,7% burjaadid, 5,4% evengid ja 3,1% teised rahvused.
Rajoon jaguneb 9 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 24 asulat.
Eiguliai vald
Eiguliai vald (leedu keeles Eigulių seniūnija) on vald Kaunase linna koosseisus ja selle põhjapoolses osas, kuhu kuuluvad Eiguliai ja Kleboniškise linnaosa, osaliselt ka Kalniečiai linnaosa. Valla pindala on 14,5 km². 2011. aastal oli seal 43 109 elanikku.
Vallamaja asub aadressil P. Plechavičiaus g. 9A, vallavanem on Ovidijus Adomaitis. Valla hallata on ligi 34 kilomeetrit tänavaid, millest asfalteeritud on 31 kilomeetrit.
Lubomír Zaorálek
pisi|Lubomír Zaorálek (aastal 2014) Lubomir Zaoralek (sündinud 6. septembril 1956 Ostravas) on Tšehhi poliitik. Ta oli 29. jaanuarist 2014 kuni 13. detsembrini 2017 Tšehhi välisminister.
Ta sündis aastal 1956 Ostravas. Ta lõpetas aastal 1982 Brnos Jan Evangelista Purkyně ülikooli filosoofiateaduskonna marksistliku filosoofia ja poliitökonoomia erialal.
Kaltinėnai
Kaltinėnai on alev Leedus Šilalė rajoonis, Kaltinėnai valla halduskeskus.
Vaatamisväärsuseks on XIX sajandil ehitatud sünagoog ja kalmistul asuv XVIII sajandist pärinev kabel. Haridust annab kohalik gümnaasium. Alevis on ka kultuurimaja ja raamatukogu.
Tenneville
Tenneville (vallooni keeles Tiniveye) on asula Belgias Valloonias Luxembourgi provintsis, Tenneville'i valla keskus.
Kaltinėnai
Ajalugu
Kaltinėnaid mainiti esimest korda aastal 1365. Alevi ümbruses paikneb kaks žemaitide linnamäge, nii on seda paika ristisõdade kroonikais korduvalt mainitud.
Kaltinėnaisse ehitati kirik aastal 1416, see oli üks esimesi kirikuid Žemaitijas. Aastal 1511 mainitakse sealset mõisa. Asulast sai alev aastal 1524.
Aastal 1777 sai Kaltinėnaist kohaliku kihelkonna keskus. XIX sajandil ehitati sinna sünagoog. Tsaari ajal oli alevi venekeelne nimi Колтыняны. Peale Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümber Leedu metsavennad.
Aastal 1983 põles Kaltinėnai kirik maha. Aastal 1990 püstitas Juozas Rupšys kohaliku vaimuliku Petras Linkevičiuse ettevõtmisel alevisse 20 meetri kõrguse risti. praegune kirik valmis aastal 1993.
Irma
Irma võib tähendada:
Kink
Kink on madala kuni keskmise kõrgusega (tavaliselt 10–25 m) ümara kujuga küngas.
Kink või kenk on levinud liiginimi mäest väiksema künka kohta.
Leonid Kogan
pisi|Leonid Kogan (pildil vasakul) ja [[Maria Callas]] pisi|Leonid Kogani hauamonument [[Novodevitšje kalmistul Moskvas]]
Ta oli 1944. aastast Moskva Riikliku Akadeemilise Filharmoonia solist ja 1952. aastast Tšaikovski-nimelise Moskva Riikliku Konservatooriumi õppejõud (1963. aastast professor)
1982. aastal mängis ta linti Lenfilmis valminud mängufilmis Niccolò Paganini nimiosalise mängitavad viiulipalad.
Haridustee
Ta lõpetas 1948. aastal Moskva riikliku konservatooriumi ja 1953. aastal sealsamas aspirantuuri.
Isiklikku
Viiuldajad olid ka abikaasa Jelizaveta Gilels, poeg Pavel Kogan ja pojapoeg Dmitri Kogan. Naisevend Emil Gilels oli kuulus pianist ning tütar Nina Kogan on pianist ja muusikapedagoog.
Managua järv
pisi|Vaade Managua järvele ja [[Momotombo vulkaanile]] Managua järv (ka Xolotláni järv) on järv Nicaragua lääneosas.
Järve geograafilised koordinaadid on.
Järve vesi on väga reostatud, eelkõige heitvete järve juhtimise tõttu. Sellest hoolimata püütakse sealt kala.
Ilmar Soomere
Ilmar Soomere (sündinud 23. aprillil 1942 Tallinnas) on eesti psühhiaater ja paranormaalsete nähtuste uurija.
Cantores Minores
Cantores Minores on Helsingi toomkiriku poistekoor. See on Soome vanim ja ühtlasi edukaim poistekoor. Koori alaline patroon on Soome Vabariigi president. Kooris laulab ja õpib umbes kolmsada 4–25-aastast poissi ja noormeest.
Ilmar Soomere
Ta lõpetas 1960. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna.
Cantores Minores
Ajalugu
Koor asutati Tarmo Nuotio ja Ruth-Esther Hillilä juhatusel 1952. aastal. Lisaks koorile tegutsevad koori juures väikesed ansamblid. Koori pikaajaliste juhatajatena on tegutsenud austerlane Peter Lacovich ja sakslane Heinz Hofmann. Alates 1987. aastast juhatas koori ja aastast 1990 asutatud Cantores Minores muusikaõpet juhtis sakslasest professor Christian Hauschild. 2005. aasta alguses alustas koori kunstilise juhi ja kooli rektorina tööd kapellmeister Hannu Norjanen. Tema ajal on klassikalise muusika repertuaari laiendatud ja on kasvanud kaasaegse muusika osakaal.
Ilmar Soomere
Isiklikku
Tema vend oli helilooja, muusikapedagoog ja pianist Uno Soomere.
Cantores Minores
Koor
Peakooris ehk A-kooris laulab umbes 140 8–25-aastast poissi ja meest. Häälemurde järel siirduvad poisid poistehäältest meeshäältesse. Kõikidel gruppidel on oma tegevus- ja noodijuhid. Juhid on koorijuhi poolt määratud usaldusisikud, kes hoolitsevad koorisisese tegevuse eest. Koor harjutab aktiivselt mitmeid kordi nädalas. Koori annab kontserte nii kodu- kui ka välismaal. Turneed suunduvad sageli Euroopasse, kuid Minores Cantores on teinud ringreise ka Põhja-Ameerikas ja Jaapanis.
Õpperühmad ja muusikamängu kool
Kooriga koos tegutsevad Cantores Minores koolitusrühmad B- ja Koraalikoor, kus ettevalmistatavad 7–12-aastased poisid siirduvad A-koori. Õpperühmades õpib ja laulab umbes 60 poissi. CM muusikakoolis tegutseb ka 4–6-aastaste laulule orienteeritud muusikamängu kool.
Repertuaar
Cantores Minorese püsiva repertuaari hulka kuuluvad Johann Sebastian Bachi suurvormid ja motetid. Muud märkimisväärsed suurteosed on Brahmsi ja Mozarti reekviemid. Koori a cappella repertuaar on läbilõige klassikalise koorimuusika ajaloost kuni tänapäevase muusikani. Soome koorimuusika on repertuaaris loomulikult rohkesti esindatud. Jõuluajal annab koor kümneid kontserte, lauldes traditsioonilisi jõululaule.
Väikekooslused
Cantores Minorese poistekooriga koos tegutseb koos mitmete väikeste ansamblitega, nagu CM Vokaaliansambel, CM Swing, jõulude ajal CM Tiernapojat. Ansamblid laulavad baasrepertuaarile lisaks ka kergemat a cappella repertuaari. Ka A-koor esineb väiksemates koosseisudes, näiteks umbes 40 lauljaga eliitkoorina. Minores Cantorese koori endistest lauljatest koosneva CM Alumnikoor esineb ja annab kontserte aastaid projektipõhiselt. Koori juhatab kapellmeister Hannu Norjanen.
Päikeselill
Päikselill (Heliophila) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Robert Capa
Robert Capa, sünninimega Endre Ernő Friedmann (22. oktoober 1913 – 25. mai 1954) oli sõjafotograaf, kes kajastas muuhulgas Hispaania kodusõda, Teist Hiina-Jaapani sõda, Teist maailmasõda, 1948. aasta Araabia-Iisraeli sõda ning Esimest Indohiina sõda.
Noorus
Endre Friedmann sündis Budapestis Austria-Ungari Keisririigis juutide Dezső (Dávid) ja Júlia Friedmanni (neiuna Henrietta Juliánna Berkovits) pojana.
Kibeledes juba noorena ennast teostama, ei tundunud Ungarisse jäämine talle piisavalt võimalusi pakkuvat. Juba 18-aastaselt kolis ta seetõttu Berliini. 1931. ja 1932. aastal õnnestus tal majanduskriisi tingimustes töötada Dephoti fotoagentuuris. Natside võimule tulles 1933. aastal pidas Endre paremaks lahkuda Pariisi, kus lootis hakata elatist teenima oma esialgse kire – kirjutamisega. Töötamine vabakutselise ajakirjanikuna kujunes aga suureks pettumuseks. Pariisis elades võttis Endre nimeks Robert Capa. Tegu oli inspireeritud Itaalia-Ameerika filmirežissööri Frank Capra teost. “Robert Capa” kõlanud ameerikalikult ning olnud ka lihtsamini meelde jääv.
Hispaania kodusõda
Pärast ebaõnnestunud ajakirjanikukarjääri sai Capa ära kasutada Berliinis omandatud fotograafiateadmisi. 1936.–1939. aastal kajastas ta koos Gerda Taro ja David Seymouriga Hispaania kodusõda. Juba sõja esimestel kuudel sai ta tänu fotole "Langev sõdur" ülemaailmselt tuntuks. Foto arvatakse olevat tehtud Cordoba rindel asunud Cerro Murianos. Capat on siiani süüdistatud selle foto lavastamises, kuid kindlaid tõendeid selle väite kinnituseks pole.
Teine Hiina-Jaapani sõda
1938. aastal reisis Capa Hiina, et dokumenteerida sealse Wuhani linna vastuhakku Jaapani invasioonile.
Teine maailmasõda
Sõja alguseks Euroopas oli Capa natside režiimi eest Pariisist edasi New Yorki põgenenud, kus töötas mõnda aega ajakirja Collier’s Weekly fotograafina. Pärast sealt vallandamist palgati ta Life Magazine’i. Mõlema ajakirja heaks töötades tuli suurem osa ajast Euroopa sõjakeerises veeta. Robert Capa oli Teise maailmasõja ajal ainus vastaspoolelt pärit fotograaf, kes töötas liitlaste heaks. Capa fotodest ühed kuulsaimad pärinevad Normandia dessandilt 6. juunist 1944. Maabudes koos teise rünnakulainega Omaha rannal, kandes kaht 50 mm objektiiviga Contax II kaamerat koos varunegatiividega, tegi ta dessandist kokku 106 fotot. Suurem osa neist hävis aga fotode ilmutamisel Life’i fotoosakonna töötaja eksimuse tõttu. 106 fotost suudeti päästa vaid 12, millest 10 trükiti sama aasta 19. juuni ajakirjas seletava allkirjaga “pisut fookusest väljas” (slightly out of focus). Piltide udusust põhjendas ajakiri fotograafi erutatud seisundist põhjustatud käte värisemisega, kuigi Capa seda tugevalt eitas. Fraasi "Slightly Out of Focus" valis Capa hiljem oma autobiograafilise raamatu pealkirjaks.
Teise maailmasõja lõpuaastal sai rootslanna Ingrid Bergmanist Capa armuke. Filmitähega tutvus ta tänu sellele, et too tegeles sõdurite igapäevaelu vürtsitamisega, külastades mitmeid tagalaid. Pärast sõda püüdis Bergman veenda Capat endaga abielluma, millest Capa loobus, kuna ei olnud Hollywoodi kolimisest huvitatud. Nende suhe lõppes, kui Capa 1946. aastal Türki siirdus.
Tegevus pärast sõda
1947. aastal reisis Capa koos sõber John Steinbeckiga mööda Nõukogude Liitu. Steinbecki reportaaži ajakirjas A Russian Journal illustreerisid Capa fotod Moskvast, Kiievist, Tbilisist, Bathumist ja varemetes Stalingradist. Samal aastal asutas Capa koos Henri Cartier-Bressoni, William Vandiverti, David Seymore’i ja George Rodgeriga vabakutselisi fotograafe ühendava agentuuri Magnum Photos. 1951. aastal valiti Capa ühingu presidendiks. Iisraeli riigi loomise järel fotografeeris ta tolle algusaastate katsumusi Irwin Shaw raamatu “Raport Iisraelist” tarbeks.
Pärand
Robert Capa mälestuse püsimise eest hoolitses tõhusalt tema noorem vend Cornell Capa. 1966. aastal lõi ta rahvusvahelise fondi nn murettundva fotograafia toetuseks (Fund for Concerned Photography). Murettundva fotograafia all pidas ta silmas fotograafe, kes oma töödega püüavad muuta ja parandada maailma, mitte vaid dokumenteerida. Taoliste tööde hoiustamiseks rajas Cornell 1974. aastal Rahvusvahelise Fotograafiakeskuse. Capa töö tunnustuseks annab Ameerika Ülemereline Pressiklubi (Overseas Press Club) igal aastal välja Capa-nimelist auhinda parimale välismaad kujutavale fotoreportaažile.
1995. aastal leiti Méxicost suur kogus Capa negatiive Hispaania kodusõja ajast, mis olid läinud kaduma, kui Capa Euroopast 1939. aastal põgenedes. Fotod anti üle Capa noorema venna Cornelli rajatud Rahvusvahelisele Fotograafiakeskusele Manhattanil New Yorgis.
Robert Capa tööd seadsid sõjafotograafiale uued kõrgemad nõuded, mida iseloomustab hästi tema lause: “Kui foto ei ole piisavalt hea, siis sa ei ole lihtsalt piisavalt lähedal olnud.” See seisukoht põhjustas lõpuks ka tema surma.
Välislingid
Artikkel on tõlgitud ingliskeelsest Wikipediast.
Kleczew
Kleczew (saksa keeles Lehmstädt) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Konini maakonnas, Kleczewi valla halduskeskus. Kleczew asub Koninist umbes 17 km põhjas.
Kleczew sai linnaõigused 1366. aastal. Teise Poola jagamise tagajärjel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1807–1815 oli linn Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tulemusel läks Tuliszków 1815. aastal Venemaa Keisririigiga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. 1870. aastal kaotas Kleczew linnaõigused, kuid sai need 1919. aastal tagasi.
Üllar Rannik
Üllar Rannik (sündinud 5. oktoobril 1968 Valgas) on eesti füüsik ja atmosfäärifüüsik.
Elulugu
Üllar Rannik on agronoomi ja mehhanisaatori poeg.
Lõpetas Otepää Keskkooli ja 1992 TÜ füüsikaosakonna; magister (1994, TÜ), väitekiri "Pilvkatte mõjust lühilainelisele kiirgusväljale ja selle ajalisest muutlikkusest", Ph.D. (1998, Helsingi Ülikool), väitekiri "Turbulent atmosphere: Vertical fluxes above a forest and particle growth". Oli 1994–2004 Helsingi Ülikooli füüsika osakonna aerosooli ja keskkonnafüüsika labori teadur, dotsent aastast 2000.
Ojandi
Ojandi on eesti perekonnanimi.
Selggrund
Selggrund ehk Selggrundi madal on madal Soome lahes.
Ojandi
Nimede eestistamisel määrati Ojandi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Sunduk. Veeliks Ojandi palvel kanti Ojandi perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 9 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. veebruarist 1935).
Selggrund
Selggrundi madal asub rannajoonest Rutja ja Karepa küla juures 4–7 meremiili ehk 7–13 km põhja pool. Selggrundist loodes asub Snegi madal, Selggrundist 4 meremiili kirdes asuvad Uhtju saared.
Ojandi
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Selggrund
Selggrundi madal on lai ja laugenõlvaline, vee sügavus madala lael on 7–10 meetrit.
Dainava vald
Dainava vald (leedu keeles Dainavos seniūnija) on vald Kaunase linna koosseisus ja selle põhjapoolses osas, kuhu kuulub Dainava linnaosa. Valla pindala on 7,28 km². 2011. aastal oli seal 58 818 elanikku, tegemist on elanike arvult suurima vallaga Leedus. Vallamaja asub aadressil V. Krėvės pr. 41A, vallavanemaks on Elena Skirmantienė . Valla hallata on 18 tänavat kogupikkusega 26,17 km.
Juris Rancāns
pisi|Juris Rancāns (2018) Juris Rancāns (sündinud 28. jaanuaril 1977) on Läti poliitik, ta on Uue Konservatiivse Partei liige. Ta on aastast 2018 Läti Seimi liige.
Ta lõpetas aastal 2002 Läti Politseiakadeemia juristi kvalifikatsiooniga ja aastal 2014 Läti Ülikooli politoloogina.
Ta on Uue Konservatiivse Partei liige, samas nimekirjas valiti ta 2018. aasta Läti parlamendivalimistel Läti Seimi liikmeks.
Samuil Aljošin
Samuil Aljošin (kodanikunimega Samuil Jossifovitš Kotljar; vene keeles Самуил Иосифович Алёшин; 21. juuli 1913 Zambrów – 27. veebruar 2008 Moskva) oli venekeelne näitekirjanik.
Samuil Aljošin sündis Zambrówis 21. juulil 1913 arst Jossif Kotljari ja õpetaja Klara Kotljari peres.
Ta õppis Malinovski-nimelises soomustankivägede akadeemias Moskvas, mille lõpetas 1935. aastal. Osales Teises maailmasõjas, võitles Stalingradi rindel.
Eesti teatrites on lavastatud tema näidendeid "Tookord Sevillas", "Diplomaat", "Teine naine", "Kui suudaksid uskuda" ja Raadioteatri kuuldemäng "Teema variatsioonidega".
Samuil Aljošin suri 27. veebruaril 2008 94-aastaselt. Ta on maetud Vostrjakovo kalmistule.
FK Panevėžys
Futbolo klubas Panevėžys (ka FK Panevėžys) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Panevėžysis.
Ajalugu
Klubi loodi 2015.
Praegune koosseis
Seisuga 18. mai 2023.
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" | ! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" | ! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Worów
Worów on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Grójeci maakonnas Grójeci vallas. Worów asub Grójecist ligi 2,5 km põhjaloodes.
Kink (perekonnanimi)
Kink on perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kink 497 inimesel: 231 mehel ja 266 naisel. Perekonnanimede levikult on Kink meeste puhul 231. kohal ja naiste puhul 219. kohal.
Mullavere külanõukogu
Mullavere külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Tabivere külanõukoguga.
Władysław Gomułka
pisi|Władysław Gomułka tribüünil pisi|Władysław Gomułka (vasakul) ja [[Leonid Brežnev (1967)]] Władysław Gomułka (6. veebruar 1905 Krosno – 1. september 1982 Konstancin-Jeziorna) oli Poola kommunistlik poliitik ja riigitegelane, Poola kommunistlik liider aastatel 1956–1970.
Władysław Gomułka oli pärit töölisperekonnast. Ta omandas ainult alghariduse ning tööle läks ta juba 14-aastaselt 1919. aastal. Poola Kommunistlikku Parteisse astus Gomułka 1926. aastal. 1932. aastal mõisteti ta kommunistliku tegevuse eest neljaks aastaks vangi, kuid haiguse tõttu vabastati ta vangistusest juba 1934. aastal. Seejärel suundus ta Moskvasse, kus õppis aastatel 1934–1935 Rahvusvahelises Leninlikus Akadeemias. Gomułka pöördus 1935. aastal Poolasse tagasi, kus ta vangistati ning vabanes alles Teise maailmasõja alguses 1939. aastal. Aastatel 1939–1942 elas ta Białystokis ja Lvivis. 1942. aastal saabus ta illegaalina Varssavisse, kus temast sai Poola Töölispartei Keskkomitee liige. 1943. aasta novembrist sai temast sama partei esimene sekretär. 1944. aasta juulis saabus ta Lublinisse, kus temast sai Poola Rahvusliku Vabastamise Komitee liige. 1944. aasta detsembrist kuulus ta valitsusse peaministri asetäitjana ja "tagastatud alade" ministrina. 1948. aastal jäi ta võimuvõitluses Stalini soosikule Bolesław Bierutile alla. 1949. aastal jaanuaris eemaldati Gomułka kõigilt riiklikelt ametikohtadelt, sama aasta novembris heideti aga Poola Ühendatud Töölisparteist välja. 1951. aasta juulis ta arreteeriti ning viibis vangistuses kuni 1954. aastani.
1956. aasta augustis taastati tema liikmesus Poola Ühendatud Töölisparteis, sama aasta 21. oktoobril valiti ta aga sama partei esimeseks sekretäriks. Oma võimuperioodi algul oli Gomułka küllaltki populaarne. Ta pooldas niinimetatud "Poola teed sotsialismile". 1960. aastatel muutus ta aga Nõukogude Liidu surve all üha vanameelsemaks.
1968. aasta märtsis päästeti Gomułka juhtimisel valla "sionismivastane kampaania". Umbes 17 000 juudi rahvusest Poola kodanikku võtsid vastu väljasõiduviisa ja lahkusid maalt.
Władysław Gomułka astus parteijuhi ametikohal tagasi 20. detsembril 1970 seoses Gdanskis ja mujal Põhja-Poolas puhkenud töölisrahutustega.
Lisbourg
pisi|[[Leie jõgi|Lysi lähtetiik]]
Lisbourg (lääneflaami: Liegesboort) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Lisbourg asub Lysi lättel, mis voolab põhjasuunas Belgiasse ja Schelde estuaari.
pisi|tühi|
Ajalugu
Rüütel Vollant de Berneville omandas Lisbourgi mõisa 1692. aastal ja ülendati markiiks 1694. aastal. Tema perekond juhtis valdust kuni Prantsuse revolutsioonini ja olid viimased Lisbourgi isandad.
Hoovihm
Hoovihm ehk hoogvihm on lühiajaline, sageli tugev vihm, mis hõlmab väikest maa-ala.
Myszyniec
Myszyniec on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Ostrołęka maakonnas, Myszynieci valla halduskeskus. Myszyniec asub Ostrołękast umbes 36 km põhjaloodes.
Myszyniec on asutatud jesuiitide poolt 1654. aastal. Myszyniec sai linnaõigused 1798. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. Myszynieci linnaõigused taastati 1993. aastal.
Simon Lizotte
Simon Lizotte (sündinud 1992) on Saksa elukutseline kettagolfimängija.
Ta on teeninud 106 474 USA dollarit (seisuga 13. märts 2018) auhinnaraha. Ta on tuntust kogunud oma kaugete visete ja kaugete puttide tabamisega. Lisaks on tema trick shot videod palju tuntust kogunud. Tal on püstitanud mitu maailmarekordit distantsi viskamises.
Maailmarekordid kauguse viskamises
Lizotte püstitas maailmarekordi 27. oktoobril 2014 tulemusega 263,2 m. Sellega ta võitis David Wigginsi varasemat rekordit, mis oli 254,8 m ning see oli visatud 2012. aastal. Lizotte murdis oma rekordi 27. märtsil 2016, viskega 275,5 m. See rekord püsis aga vaid kaks päeva, kuni Wiggins viskas 338 m. Lizotte'i  piiriks jäi siis 314 m.
Tuul on mänginud olulist rolli maailmarekordite viskamisel. Kõik rekordid on visatud kõrbes koos tuulega ning on kasutatud ka kergemaid kettaid. Wigginsi 2012 aasta rekord oli visatud 23.3 m̥/s taganttuulega. Lizotte 2014 aasta rekord oli visatud aga 29 m/s taganttuulega. Simon Lizotte'i 903.9 jalga (275.5 m) leidis aset 48 m/s tuules. Wigginsi ja Lizotte üle 300 meetrilised visked olid tehtud kuni 66 m/s oleva tuulega. Mõlemad mehed on öelnud, et tuleks seada tuulepiirangud. Simon Lizotte viskab ilma tuuleta tasasel alal natukene üle 200 meetri.
Gregory Short
Gregory Norman Short (14. august 1938 – 1. aprill 1999) oli USA helilooja, pedagoog ja esineja.
Simon Lizotte
Suurimad saavutused
Tema suurimateks võituteks võib pidadaː Memorial Championship (DGPT) 2018; Konopiste Open (DGWT) 2016; Nick Hyde Memorial 2016; Ledgestone Insurance Open 2015; Glass Blown Open 2014; European Championships 2012. Ta on ka mitmekordne Saksa meister.
2016 oli ta pikalt eemal oma vigastuse tõttu, kuid 2017 oli ta juba tipptasemel tagasi. Nimelt tema keskmine koht igal turniiril oli 3. koht. 2018 on alanud juba väga hästi. Käes on Memorial Championship'si (DGPT) võit ning poodiume kohti on juba mitmeid.
Gregory Short
Short sündis Washingtoni osariigis Toppenishis, Yakima indiaanlaste reservaadi alale jäävas väikelinnas. Short hakkas juba lapsena kaas lööma hõimutantsudes, aga ta õppis ka isa juhendamisel klaverit. Hiljem õppis ta Juilliardi koolis ja Washingtoni ülikoolis. Oregoni ülikoolis omandas muusikateaduse doktorikraadi muusikainstituudis ja teoorias oma väitekirjaga Loode-India kunstist.
Simon Lizotte
Varustus ja sponsorid
Lizotte'i on peasponsoriks on Discmania Golf Discs. Tal on mitu signatuur ketast, mille müügitulust saab ta oma osa.
Tema tähtsaks sponsoriks on veel Grip Equipment, kes siis toodab kettagolfi kotte ning selle firma tootega Simon Lizotte oma kettaid rajal kaasas kannab.
Gregory Short
Elulugu
Palju tema loomingust inspireeris inimesi ja keskkonda Washingtoni osariigis, kus ta oli viljakas helilooja ja pianist, pikka aega ka Puget Soundi elanik. Short nimetati 1989. aasta Washingtoni osariigi Cantenniali artistiks. Ta õpetas kolledži ja ülikooli tasemel juba aastakümneid. Washingtoni Õpetajate liidu liikmena, Short teenis kohtuniku koha. 1989. aastal, WTA valis Shorti välja kui aasta helilooja ja tal paluti kirjutada lugu.
Simon Lizotte
Varustus ja sponsorid
Lizotte kasutab järgmisi kettaid (2018. aasta alguse seisuga)ː
Gregory Short
Elulugu
Tuntud Ameerika folklorist Stacy I. Morgan juhib tähelepanu sellele, et ta ristab muusika kategooriaid, "piirid folgi, kõrg- ja popkultuuri vahel olid ja on vältimatult poorsed. Näiteks ballaad "Froggie Went A-Courting", mis ulatub vähemalt 16. sajandi Inglismaale ja ringles põlvkondade kaupa nii suuliselt kui ka kirjapandult, leiab tänapäevaseid kohandusi, mida on teinud eripalgelised esitajad: alates klassikalise muusika heliloojast Gregory Shortist (tema 1976. aasta Ameerika Kaheksakümne Aasta Pikkuse Sonaadi nr 4 osana) kuni kuulsa tipp-salvestusjärjestus tähe Bruce Springsteenini (2006. aasta albumis "We Shall Overcome: the seeger sesons.)
Simon Lizotte
Varustus ja sponsorid
Driverid
Gregory Short
Elulugu
Pianistina esile tõstes kogu Ameerika muusikat, ja Loode heliloojate esinemisi 1960. aastate algul, oli Short esimene, kes esitas kogu Ameerika heliloo. Ta lõi "Ameerika Helilooja", 1968-69 televisiooni seeria, mis esitas Ida heliloojate tõid. "Udu Naine" viidi läbi Bremertoni sümfoonias. Tema teiste tööde hulka kuuluvad "Ronk Räägib ja "Mount Takhoma (Tacoma)".
Simon Lizotte
Varustus ja sponsorid
Fairway Driverid
Gregory Short
Elulugu
Shoreti inspiratsioon tuleneb suuresti loodepiirkonna põlisameeriklaste traditsioonilisest kultuurist. "Tundsin, et seal on tõeline vaimsus. Et loodus ja inimene on üks ja sama. Et päriselu ja vaimuelu vahel ei ole erinevust." Ta lõpetas neljaosalise kompositsioonide mägede dünaamika ja originaalsete inimeste kohta Loodes. Lisaks põliameeriklaste kultuuri traditsioonidele, leidis ta inspireerivaid teemasid Piiblist, romaane J. R. R. Tolkien, esseesid Khalil Gibran, ja pöördelisi sotsiaalseid muutuseid, nagu näiteks Martin Luther Kingi mõrv.
Simon Lizotte
Varustus ja sponsorid
Midrange'id
Putterid
Gregory Short
Elulugu
Pika pianistikarjääriga. "Ma tahtsin panna kokku elu mida tahtsin elada. [Kirjutada muusikat] on selline nagu oled transis. Ma tean, et kulutasin palju aega." Ta püüdis kirjutada iga päev alates 9 hommikul kuni kella 2 päeval, ja enamik päevi oli ta tagasi oma töölaua taga kella 6 õhtul veel kaheks või kolmeks tunniks. Nagu Charles Ives, kelle muusika käsikirju Short leidis Juilliardi raamatukogust, ta püüdis väljendada kogu universumit muusikas. Juba aastaid enne surma komponeeris Short klaveri- ja orkestrimuusikat arvutiga. Tema laulutsükkel põlisameeriklaste luule kohta esitati Bostonis enne tema surma.
Szamocin
Szamocin (saksa Samotschin, 1943–1945 Fritzenstadt) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Chodzieżi maakonnas, Szamocini valla halduskeskus. Szamocin asub Chodzieżist umbes 14 km idas.
Szamocini on esimest korda mainitud 1367. aastal, linnaõigused sai 1748. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aastal läks Szamocin Poola koosseisu tagasi.
Leandra
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1106. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Leandra 51 naisel.
Milan Rastislav Štefánik
170px|pisi|Milan Rastislav Štefánik Milan Rastislav Štefánik (21. juuli 1880 – 4. mai 1919) oli slovaki rahvusliku liikumise tegelane, sõjaväelane ja Tšehhoslovakkia riigitegelane (kaitseminister). Ta oli ka sõjaväelendur, Prantsuse brigaadikindral, astronoom ja fotograaf.
Koos tšehhide Tomáš Masaryki ja Edvard Benešiga oli ta üks võtmefiguure Tšehhoslovakkia riigi loomisel. Kui ta aastatel 1900–1902 õppis Prahas Karli ülikoolis, oli Masaryk filosoofia õppejõuks ja just tema loengud inspireerisid Štefánikut ideele tšehhide ja slovakkide vaheliseks koostööks. 20. juunist 4. juulini 1905 ronis ta Mont Blancile, et Kuud ja Marssi jälgida.
Štefánik uskus, et Austria-Ungari ja Saksa keisririigi kaotus sõjas annaksid tšehhidele ja slovakkidele võimaluse pärast sõda murda välja Austria-Ungari võimu alt ja saavutada iseseisvus, seepärast astus ta 1915. aastal Prantsuse sõjaväkke, hakkas lenduriks ja lendas Serbia rindel. 1916. aastal tuli ta tagasi Pariisi, kus tutvus Benešiga ja kohtus uuesti Masarykiga. Kolmekesi moodustasid nad Tšehhoslovakkia rahvuskogu, 1917. aastal valiti ta kogu asepresidendiks. Ta organiseeris ka tšehhi ja slovaki vabatahtlikest Tšehhoslovakkia leegionide moodustamist Venemaa Keisririigi, Prantsusmaa ja Itaalia sõjavägedes. Tema diplomaatilised oskused aitasid rahvuskogus saavutada Antanti riikide toetust Tšehhoslovakkia riigi loomisele, hiljem ka Tšehhoslovakkia rahvuskogu tunnustamisele Tšehhoslovakkia de facto valitsusena ja Tšehhoslovakkia leegionide tunnustamisele liitlasvägedena.
Pärast sõja lõppu organiseeris Štefánik jaanuaris 1919 Vene sõjaväkke kuuluvate leegionäride taganemist Siberist Pariisi, vajati ka tema diplomaatilisi oskusi Tšehhoslovakkias Prantsusmaa ja Itaalia missioonide vaheliste vastuolude lahendamiseks. Aprillis läks ta Rooma Itaalia sõjaministeeriumiga läbi rääkima ja hiljem Itaalia sõjaväebaasi Padovas, kus otsustati koos Itaalia kindral Armando Diazega laiali saata Itaalia sõjaväemissioon Tšehhoslovakkias. Tahtes saada koju pere juurde, otsustas ta 4. mail 1919 lennata Udine lähedal Campoformidost Itaalia sõjaväelennuki Caproni Ca.3-ga Bratislavasse, kus parasjagu oli käimas sõda Tšehhoslovakkia vabariigi ja Ungari Nõukogude Vabariigi vahel. Kella 11 ajal, kui üritati Bratislavas maanduda, kukkus lennuk Bratislavast kirdes Ivanka pri Dunaji lähedal alla ning Štefánik ja veel kolm Itaalia meeskonna liiget hukkusid.
Tema järgi on nimetatud Bratislava lennujaam ning Slovakkia valitsusele kuuluvad Airbus A319 ja Fokker 100 lennukid on disainitud tema portreega. Teda oli kujutatud Slovakkia 5000-kroonisel rahatähel ja ka 2019. aastal, tema 100. surma-aastapäeval, välja antud Slovakkia kaheeurosel meenemündil.
2019. aastal valiti Štefánik kõigi aegade parimaks slovakiks.
Amboniit
Amboniit on vulkaaniline kivim. Kuulub andesiitsete või datsiitsete kivimite hulka, olles üleminekuvormiks andesiidi ja datsiidi vahel. Amboniidile on omane küünekivi ja biotiidi ülekaal; ka sisaldab kivim kordieriiti. Üks paikadest, kust võib amboniiti leida, on Amboni saar ja seda ümbritsevad saared.
Amboniidi teket seletatakse kaltsiumirikaste plagioklassi fenokristallide sattumisega datsiitsesse magmasse. Varasema hüpoteesi kohaselt on amboniit moodustunud sillimaniiti ja kordieriiti sisaldava gneisi lahustumisel. Nimetuse võttis aastal 1905 kasutusele hollandi geoloog Verheck.
Couvin
Couvin on linn ja vald Belgias Valloonia piirkonnas Namuri provintsis.
Asulad
Tournai' järel pindalalt Belgia suuruselt teise valla piiridesse kuuluvad järgmised asulad: Couvin, Aublain, Boussu-en-Fagnes, Brûly, Brûly-de-Pesche, Cul-des-Sarts, Dailly, Frasnes-lez-Couvin, Gonrieux, Mariembourg, Pesche, Petigny, Petite-Chapelle ja Presgaux.
Lõunasinep
Lõunasinep (Hirschfeldia) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.
Žaliakalnise vald
Žaliakalnise vald (leedu keeles Žaliakalnio seniūnija) on vald Kaunase linna koosseisus ja selle keskosas, kuhu kuulub Žaliakalnise linnaosa ja osaliselt ka Kalniečiai linnaosa. Valla pindala on 7,35 km². Aastal 2011 oli seal 24 001 elanikku. Vallamaja asub aadressil Partizanų g. 5, vallavanemaks on Bronius Girdauskas .
Vello Talviste
Vello Talviste (sündinud 1. augustil 1952 Novosibirski oblastis) on eesti haridustegelane.
Lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna.
Pedagoogitööd on ta teinud aastast 1976. Paide Gümnaasiumi/Hammerbecki põhikooli direktor 2005–2022.
Asutas 1991. aastal heategevusliku Lions-klubi Paide Bastion.
Juri Miljutin
Juri Miljutin (vene keeles Юрий (Георгий) Сергеевич Милютин; 18. aprill 1903 Moskva – 9. juuni 1968 Moskva) oli Nõukogude Liidu helilooja, Vene NFSV rahvakunstnik (1964), Stalini preemia laureaat (1949).
Elulugu
Laiema tuntuse saavutas 1930. aastatel ja Teise maailmasõja päevil patriootlike laulude loojana. Sõja ajal esines kontsertbrigaadide koosseisus rindeväeosades. Sel ajal lõi ta ka filmimuusikat.
1945. aastast pööras Miljutin peamise tähelepanu operetile. Tema operette iseloomustasid hoogne tegevus, selge muusikaline joonis ning folkloorielementide kasutamine. Operette mängiti menukalt Nõukogude Liidu ning sotsialistlike riikide muusikateatrites.
Ta oli Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei liige 1952. aastast. Suri 9. juunil 1968 ning on maetud Moskva Novodevitšje kalmistule.
Matt Calvert
pisi|Matt Calvert 2014. aastal [[Columbus Blue Jacketsis mängimas]] Matthew Dean Calvert (sündinud 24. detsembril 1989 Brandonis, Manitobas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Colorado Avalanche ründajana vasakäärel.
Aastatel 2007–2010 mängis ta kolm hooaega Western Hockey League'i klubis Brandon Wheat Kings.
Pärast kaheksat hooaega Blue Jacketsis liitus Calvert 2018. aasta juulis Avalanche'iga.
Muraste külanõukogu
Muraste külanõukogu oli külanõukogu Harju rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Harku külanõukoguga.
Dominik Paris
pisi|Dominik Paris (2014) Dominik Paris (sündinud 14. aprillil 1989 Meranos) on Itaalia mäesuusataja. Ta on spetsialiseerunud kiirusaladele.
2013. aasta maailmameistrivõistlustel Schladmingis võitis ta kiirlaskumises hõbemedali.
2019. aastal tuli ta ülisuurslaalomis maailmameistriks.
MK-sarjas tegi ta debüüdi 19. detsembril 2008. Esimest korda jõudis ta poodiumile 29. jaanuaril 2011 Chamonix's kiirlaskumises. Esimese etapivõidu sai ta 29. detsembril 2012 Bormios kiirlaskumises. Bormios toimunud etapil jäi ta võitu jagama austerlase Hannes Reicheltiga. Kolmanda koha pälvinud norrakas Aksel Lund Svindal kaotas kõigest ühe ja neljanda koha saanud Klaus Kröll kahe sajandikuga. Tegemist oli kõige tihedama esinelikuga kiirlaskumises MK-sarjas ja esimene kord pärast hooaega 1977–78, kui kiirlaskumises etapivõit jagamisele läks.
Maailma karikavõistlustel
Dominik Paris on osalenud ( <FONT COLOR=Purple>seisuga 16. veebruar 2019</FONT> ) 180 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 28 korral, millest 12 korral kõige kõrgemale astmele.
Momotombo
Momotombo on kihtvulkaan Nicaraguas.
Vulkaan asub Leóni departemangus Managua järve põhjakaldast umbes 3 km kaugusel. Selle geograafilised koordinaadid on.
Momotombo kõrgus on 1297 meetrit.
Vulkaan on pursanud 1610, 1886, 1905 ja viimati 2015. aasta 30. novembril
Shams
Shams Bandar Al-Aslami (araabia keeles شمس بندر الأسلمي‎‎; rohkem tuntud kui Shams شمس; sündinud 28. aprillil 1980) on Saudi-Kuveidi laulja.
Karjäär ja elu
Shams avaldas oma esimese albumi aastal 2000, aga ta ei saavutanud sellega tähelepanu, kuni ta oli külaliseks LBC kanali saates "Leman Yajro'a Faqat", kus ta arutas saatejuhi Tony Khalifaga oma probleemidest seoses teise Saudi laulja Saraga. Tema kolmas album ilmus mõned nädalad hiljem pärast saadet. See album tegi alguse ka tema edule. Ta nautis meedia tähelepanu ja oma konflikti laulja Ahlamiga. Ta avaldas ka eduka video "ahlan ezayak", mis heitis nalja Bushi administratsiooni üle. Ta on salvestanud mitmeid muusikavideoid. Mõned Shami populaarseimad laulud on: "ahlan izayak" koos George Bushiga, "tatah" koos Obamaga, "kobar rasek", "mothahra nesa2ya", "milion", "ain frash" ja "wesh sayer". 26. septembril 2013 avaldas Shams singli "See on meie õigus juhtida" (araabia keeles), et näidata solidaarsust Saudi Araabia naistele juhtimisõiguste saavutamise pärast. Singel sai internetis kuulsaks. 2015. aasta intervjuus süüdistas Shams kohutava Süüria kodusõja olukorra eest, kust inimesed põgenevad suurte hordidena ja osad surevad immigratsiooni käigus, Araabia valitsusi, kes on asja suhtes kalgid ja hoolimatud. Intervjuu sai internetis väga levinuks ning tõi märgatavat tähelepanu.
Oma kriitika Araabia kultuuri ja traditsioonide suhtes inspireerisid teda tühistama Kuveidi kodakondsust, et saada Saint Kitts ja Nevise kodakondsust.
Taylor Leier
Taylor Leier (sündinud 15. veebruaril 1994 Saskatoonis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliiga klubis Straubing Tigers ründajana vasakäärel.
Aastatel 2011–2014 mängis ta Western Hockey League'i klubis Portland Winterhawks (WHL), kellega tuli 2013. aastal WHL-i meistriks.
2012. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i draft'is 117. valikuna. 2013. aasta septembris sõlmis ta Flyersiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2013–14 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Flyersi tütarklubis Lehigh Valley Phantoms. NHL-is debüteeris ta 14. novembril 2015 mängus Carolina Hurricanesi vastu. Hooajal 2015–16 mängis Leier NHL-is kokku kuues mängus, kuid ei kogunud neis ühtegi resultatiivsuspunkti. Esimese värava lõi Leier NHL-is 17. detsembril 2016 mängus Dallas Starsi vastu. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 sai ta NHL-is 49 mänguga kirja kokku kaks väravat ja neli väravasöötu. Phantomsi mängijana osales Leier 2017. aastal AHL-i tähtede mängul, kus ta valiti tähtede mängu väärtuslikumaks mängijaks.
2021. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Tšehhi kõrgliiga klubiga Třineci HC Oceláři. Tema leping katkestati pärast kümmet mängu. Hooaja 2020–21 lõpus mängis Leier Saksamaa kõrgliiga klubis Mannheimi Adler.
2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Straubing Tigersiga, kus ta asus mängima koos endiste Flyersi mängijate Jason Akesoni ja Brandon Manningiga.
2014. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel saavutas Leier Kanada kuni 20-aastaste koondisega neljanda koha.
November 2011
November 2011, kroonika
Merelind
pisi|300px|[[Hahk, tavaline merelind ka Eesti rannikul]]
November 2011
2011. aasta november algas teisipäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast kolmapäeval.
Merelind
Merelind on lind, kes on kohastunud eluks merekeskkonnas.
November 2011
30. november
2011
Merelind
Pole selget teaduslikku definitsiooni, millised grupid, perekonnad või liigid kuuluvad merelindude hulka. Mõnest perekonnast võib üks liik olla merelind, teine mitte. Pole üksmeelt ka selles, kas merelinnud peaksid toitu otsima ainult merest.
Üldjuhul elavad merelinnud kauem, paarituvad hiljem ning saavad vähem järglasi kui teised linnuliigid. Paljud linnud elavad kolooniates.