cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brežnevi isikukultus
Novembris 1986 andis Brežnevi abikaasa Viktoria Brežneva (1907–1995) kõik perekonna suvilas säilitatud abikaasa medalid, ordenid ja teenetemärgid üle riiklikule hoiule NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi ordenite arhiivi.
Polümeerid nanoelektroonikas
Orgaanilised ja polümeermaterjalid on potentsiaalsed kandidaadid rakendamiseks molekulaarskaalas seadmetes. Lisaks iseloomulikule juhtivusele ja laengusalvestamise võimalusele on selliste materjalide olulisteks omadusteks hea töödeldavus, miniatuursete struktuuride loomise võimalikkus, molekulaardisaini võimalus keemilise sünteesi käigus. Selliste materjalide arendamine on atraktiivne tänu nende baasil ehitatavate seadme struktuuri lihtsusele, skaleeritavusele, hinnatõhususele, 3D-virnastamise võimalikkusele.
Filip Valenčič
Filip Valenčič (sündinud 7. jaanuaril 1992 Ljubljanas) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Soome kõrgliiga klubis Helsingi JK.
Sloveenia kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2009–10 NK Interblocki meeskonnas. Aastatel 2011–2015 mängis ta Sloveenia kõrgliigas Ljubljana Olimpija ridades.
Hooaja 2014–15 teises pooles mängis ta Itaalia tugevuselt kolmanda liiga klubis Monza ja hooajal 2015–16 Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Notts County.
2016. aastal siirdus Valenčič esmakordselt Soome kõrgliigasse, liitudes PS Kemiga. 2017. aastal liitus ta Helsingi JK-iga. Aastatel 2017 ja 2018 tuli ta HJK-iga Soome meistriks.
2018. aastal sõlmis ta lepingu Norra kõrgliiga klubiga Stabæk. 2019. aastal mängis ta Stabækist laenul Soome kõrgliiga klubis Turu Inter. 2019. aasta hooajal lõi ta Soome kõrgliigas kokku 16 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt. 2020. aasta septembris sõlmis ta Interiga püsiva lepingu.
2021. aastal naasis HJK-sse.
Aastatel 2008–2013 mängis Valenčič Sloveenia noortekoondistes.
Polümeerid nanoelektroonikas
Polümeermaterjalide väärtuseks on veel mehaaniline tugevus, elastsus ehk head painduvusomadused ja töötlemise lihtsus. Sellised meetodid, nagu lahusest sadestamine, vurrkatmine ja pihustamine on kasutatavad polümeeride kandmiseks erinevatele pindadele, nagu näiteks plastikud, anorgaanilised tahvlid, klaas- ja metallelektroodid.
Kasutatavad polümeermaterjalid
Juhtivate polümeeride valdkonnas on viimaste kümnendite jooksul saavutatud hüppelisi arenguid, kusjuures fookus on jagunenud kahele peamisele materjaliklassile. "Poolkristallilised" polümeerid põhinevad jäigal põhiahelal ning π-π struktuuride korrastusel loomaks kristallilisi struktuure, milles kaugkorrastus muudab kasulikult elektrilisi omadusi. Doonor-aktseptor polümeerid koosnevad vahelduvatest elektroniderikastest ja -vaestest rühmadest, mis moodustavad doonor-aktseptor järjestuse. See materjaliklass omab häid elektrilisi omadusi ka kristallilisuse puudumisel.
Süntees avaldab tugevat mõju produkti morfoloogiale ja omadustele, mis on seega varieeritavad lähteainete ning protsessi parameetritega. Sisuliselt lõpmatu valik võimalikke monomeere, igaüks neist iseäralike optimaalsete töötlusparameetritega, jätab disainimiseks ruumi vastavalt rakendusele ja lubab sünteesida väga spetsiifilisi polümeere.
Elektrilised omadused
Juhtivpolümeerid sisaldavad jäika, π-konjugeeritud põhiahelat või doonor-aktseptor rühmade jada, mis võimaldab juhtida laenguid. Kõnealused polümeerid on siiski juhtivad vaid juhul, kui neid on dopeeritud oksüdeerides (p-juhtivus) või redutseerides (n-juhtivus). Neutraalses olekus sisuliselt olematu juhtivusega. Dopeerimise teel antakse polümeerile juhtivusomadused suurendades kas elektrontihedust või elektronafiinsust. Dopeerimist on võimalik läbi viia nii keemiliselt kui ka elektrokeemiliselt. Keemilise dopeerimise käigus viiakse kasutatav polümeer dopante sisaldavasse oksüdeerivasse (I2, AsF5, H2SO4) või redutseerivasse (Na, K, Li) keskkonda. Saadavad juhtivusomadused on sõltuvad töötlemisel kasutatavatest ainetest ja parameetritest.
Laenguedastuse kergus polümeeris sõltub nii laengu liikuvusest mööda individuaalseid molekule kui ka laengu ülekandumise hõlpsusest kõrvuti asuvate molekulide vahel. Laenguedastus on kompleksne ning sõltub lisaks ka domeenidevahelisest tunnelleerumisest, molekulide korrastusest ja materjali struktuurist.
Kiigemäe männik
Kiigemäe männik on männik Tartus Ihaste linnaosas.
Polümeerid nanoelektroonikas
Mehaanilised omadused
Polümeere nimetatakse tihti plastikuteks, mis viitab nende omadusele pidada vastu painutamisele ja venitamisele, kuigi jäik π-konjugeeritud ahelaehitus juhtivpolümeerides limiteerib tihti plastilisust ja mehaanilisi omadusi võrreldes tavapärastega. Mitmetes rakendustes, nagu painduvelektroonika, on oluline juhtivpolümeeri vastupidavus venitamisele, paindele ja ka kokku surumisele.
Wilfried Domoraud
Klubikarjääri jooksul on ta mänginud Inglismaa klubides Yeovil Town, Weymouth, Weston-super-Mare ja Woking, Austria klubides Dornbirn, TSV Hartberg, SV Mattersburg ja Mödlingi Admira Wacker, Prantsusmaa esiliiga klubis Arlésien ning Taani klubis Hobro. Alates 2018. aastast on ta mänginud Malta klubides: 2018–2020 Ħamrun Spartansis, 2020 Gżira Unitedis, 2020–2021 Sirensis ja alates 2021. aasta juulist Hiberniansis.
Polümeerid nanoelektroonikas
Struktuur
Juhtivpolümeeride elektrilisi ning mehaanilisi omadusi mõjutab oluliselt nende mikrostruktuur. Sünteesitingimuste varieerimisel on võimalik luua mitmeid erinevaid struktuure, nagu 0D-nanoosakesed, 1D-nanotorud ja nanofiibrid, 2D-nanokiled ja nanovööd. Igal struktuuril on rakendusespetsiifilised omadused, näiteks on transistoride ja dioodide jaoks reeglina tarvilikud nanokiled, kuid painduvates elektroodides ja sensorites on soodustav kasutada nanofiibreid, mille paindeomadused on teistest märgatavalt sobilikumad.
Siim Sepp
Siim Sepp (sündinud 26. veebruaril 1982) on Tartu Ülikooli geoloogia doktorant.
Ta on loonud ingliskeelse geoloogiateemalise blogi "Sandatlas" ning jõudnud kivimite ja liivade kollektsionäärina Eestis sellel alal tippu.
Ta tegeleb loodus- ja teadusfotograafiaga. Eelkõige köidavad teda geoloogilised objektid, sealhulgas kivimid ja liivad.
Aastatel 2004–2010 oli vabatahtlik eestikeelse Vikipeedia kaastööline.
Haridustee
2007. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna bakalaureuseõppe ja 2012. aastal magistriõppe loodusteaduse magistri kraadiga geoloogias (cum laude). Magistritöö "Origin of the Conglomerates from the Southern Coast of Osmussaar" ("Osmussaare lõunaranniku konglomeraatide päritolu") juhendajad olid Kalle Kirsimäe ja Juho Kirs.
Pärast magistritöö kaitsmist asus ta õppima Tartu Ülikooli doktoriõppes geoloogia erialal.
Tunnustus
pisi|2012. aastal [[Eesti teadusfoto konkurss|Eesti teadusfoto konkursil äramärgitud Siim Sepa foto kvartsi kristallidest]]
Isiklikku
Tema abikaasa on loomaökoloog Tuul Sepp.
Brežnevi isikukultus
Mälestuse jäädvustamine
Brežnevi mälestuse jäädvustamisega pole tänasel Venemaal eriti pingutatud. Kremli müüri ääres tema haual on graniitbüst. Moskvas on veel teinegi büst, samuti Vladimiris. Brežnevi sünni- ja noorusaastate linnas Kamenskojes (1936–2016 kandis Dnepropetrovski nime) on Vabastajate väljakul alles sinna Brežnevi eluajal paigaldatud pronksbüst. Dneprovski Riiklikus Tehnikaülikoolis, kus Brežnev 1931–1935 õppis, on vastav memoriaaltahvel Brežnevi bareljeefiga. Novorossiiski ühel väljakul avati 2004. aastal Brežnevi mälestussammas, et ära märkida Leonid Ilijtši suuri teeneid selle linna arendamisel ajal, mil ta oli NLKP Keskkomitee peasekretär.
Vastavalt NLKP Keskkomitee, NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi ja NSV Liidu Ministrite Nõukogu määrusele 18. novembrist 1982 nimetati Tatari ANSV linn Naberežnõje Tšelnõ Brežneviks, kuid 1988. aastal taastati vana nimi. Moskva ja Dneprodžeržinski üks rajoon sai Brežnevi nime, kuid needki said 1988. aastal ja 1990. aastal oma endised nimed tagasi. Ka kosmonautide Tähelinna (Zvjozdnõi gorodok) hakati nimetama L. I. Brežnevi nimeliseks Tähelinnaks (Звёздный городок имени Л. И. Брежнева). 1988. aastal kadus sealt Brežnevi nimi. Brežnevi nimi pandi ka ühele väljakule Moskvas, Leningradis, Kiievis, Alma-Atas ja Dnepropetrovskis. 1988. aastal aga vahetati nendele väljakutele antud Brežnevi nimed tagasi ajalooliste vastu.
Polümeerid nanoelektroonikas
Polüpürrool
pisi|Polüpürrooli keemiline struktuur Polüpürrool on juhtivpolümeerina huvipakkuv tänu stabiilsusele, suurele juhtivusele ja headele redoksomadustele. Lisaks on polüpürrooli lähtemonomeerid kergesti kättesaadavad ning sünteesiprotsessid lihtsad. Nende omaduste tõttu leiab polüpürrool rakendusi biosensorites, mehaanilistes aktuaatorites, kontrollitud ravimiedastuses, superkondensaatorites.
Brežnevi isikukultus
Leonid Brežnev oli Dneprodžeržinski (alates 21.08.1979), Tbilisi (21.05.1981), Kiievi (26.04.1982) ja Bakuu (24.09.1982) aukodanik ning Taga-Baikali sõjaväeringkonna Soomuskooli 1. tankiroodu aukursant.
Polümeerid nanoelektroonikas
Polüpürrool
Polüpürrooli eeliseks teiste juhtivpolümeeride ees on tema parem painduvus. Samuti on materjal bioühilduv, mis on oluliseks aspektiks biosensorite valdkonnas. On näidatud polüpürrooli sobivust komposiitide loomiseks näiteks koos grafeeni ja süsiniku nanotorudega, mille kaudu on võimalik oluliselt suurendada materjali elektrimahtuvust.
Polükarbasool
Karbasool on üks aromaatsetest heterotsüklilistest orgaanilistest ainetest, mille oksüdeerimisel on võimalik luua juhtiv polümeerstruktuur. Saadav karbasoolil põhinev konjugeeritud polümeer on kasutatav komponendina sensorites, orgaaniliste valdusdioodide (organic light-emitting diode, OLED) elementides või elektrokroomsetes seadmetes, peamiselt selle elektrodonoorse olemuse, suure juhtivuse ja intensiivse fluorestseerumise tõttu.
Polüaniliin
pisi|342x342px|Polüaniliini keemiline struktuur Polüaniliin on teadaolevalt esimene avastatud juhtivpolümeer. Sellest on saanud üks enim uuritud juhtivpolümeer tema lihtsa sünteesi ja dopeerimisvõtete, madala hinna, suure juhtivuse ning väga hea stabiilsuse tõttu. See on leidnud laialt rakendust akudes, elektromagnetilise interferentsi tõrjes, mikro- ja radarilaineid neelava materjalina, mittelineaarses optikas ja valgustites, sensorites, indikaatorites, mälurakendustes, kondensaatorites ja paljus muus.
Polüaniliini juhtivusomadusi mõjutavad oluliselt lisaks selle struktuurile ka dopeerimisel kasutatud hape või alus, selle ristsidestuse määr ning kristallilisus. Eraldiseisvana on polüaniliini juhtivus suurusjärgus 103 siimensit sentimeetri kohta. Aine elastsusmooduliks on umbes 1 gigapaskal.
Tselluloos
Huvi tselluloosi ning selle modifitseerimisvõimaluste vastu on eksponentsiaalselt kasvanud. Selle silmapaistvateks omadusteks on suur jäikus, keemiline stabiilsus, väike termiline paisumine. Samuti on see looduses külluslikult saadaval ja odav materjal. Mitmete teiste rakendusvaldkondade kõrval on hulganisti uurimistööd pühendatud tselluloosi kasutamisele elektroonikas.
Kiigemäe männik
Parki läbib Kiigemäe tänav.
Polümeerid nanoelektroonikas
Transistorid
Orgaaniline väljatransistor on pinge rakendamisega juhitav kolmeosaline lülitusseade. See koosneb paisuelektroodist, dielektrikust, lättest ja pooljuhi kihist. Pinge rakendamisel paisuelektroodile indutseeritakse vabad laengud pooljuhi ja dielektriku pindade piirpinnal. Kanalis indutseeritud laengutihedus on kontrollitud sisendpingega, samuti tekib pinge rakendamisel lätte ja neelu vahel elektrivool.
Skudnovka
Skudnovka on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas.
Polümeerid nanoelektroonikas
Transistorid
Orgaanilised väljatransistorid on orgaanikal ja polümeeridel baseeruvas elektroonikas oluline komponent, pakkudes rakendust näiteks painduvates ekraanides ja sensorites. Konjugeeritud polümeerid on olulised materjalid väljatransistorides kasutamiseks nende painduvusomaduste, lahusest sadestamise võimaluse ning varieeritavate elektriliste omaduste tõttu. Lisaks väljatransistoridele on võimalik valmistada orgaanikal põhinevaid kiletransistore, elektrokeemilisi transistore. keskel|pisi|631x631px|Painduvelektroonika transistorid. a) Elektroodid (S ja D), polümeerne pooljuht (semiconductor), dielektrik (PMMA dielectric), substraat (PET substrate). b) Elektroodid (S/D (CNT)), polümeerne pooljuht (semiconductor), dielektrik (dielectric layer (SEBS)), substraat (substrate (SEBS)) Tänapäeval on enamik suure efektiivsusega transistore aukjuhtivuse ehk p-juhtivuse mehhanismiga töötavad, kuid on loodud ka elektron- ehk n-juhtivuse ning ambipolaarseid transistore. Tuntud p-juhtivad materjalid orgaanilistes väljatransistorides on näiteks polüpürroolid, isoindigo, naftaleendiimiidid. Peamised parameetrid seadme iseloomustamiseks on elektronide mobiilsus ja rakendatav pinge. Orgaanilistes väljatransistorides on saavutatud elektronide mobiilsuse (liikuvuse) väärtusi üle 20 cm2V-1s-1.
Skudnovka
Küla asub valla lõunaosas. Skudnovka jääb valla keskusest Strupļist 7,1, endisest piirkonna keskusest Viļānist 11 ning Riiast 227,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 75 elanikku.
Polümeerid nanoelektroonikas
Dioodid
Orgaanilisi dioode on nii ühe kui ka mitmekihilisi. Ühekihilise dioodi korral on katoodi ja anoodi vahele sadestatud üks funktsionaalne orgaaniline juhtivkiht, kahekihilise korral on struktuuris üks p-juhtiv ning üks n-juhtiv kiht, kus auk-elektron paari tekke korral kihtide piirpinnal tekib elektroluminestsents. Rohkemate kihtide arvu korral on lisatud ka elektrone ja auke tekitavad kihid, emissioonikiht. Samuti liigitatakse OLED-elemente näiteks passiiv-maatriks valgusdioodiks (passive-matrix organic light-emitting diode, PMOLED), aktiiv-maatriks valgusdioodiks (active-matrix organic light-emitting diode, AMOLED), volditavateks valgusdioodideks (foldable organic light-emitting diode, FOLED), valgeteks valgusdioodideks (white organic light-emitting diode, WOLED).
Ottode kunst
Ottode kunst on kunstiperiood Euroopas, mis hõlmab Saksa-Rooma keisrite Otto I, Otto II ja Otto III valitsusajal aastail 950.–1024. loodud kunsti.
Ottode kunst oli mõjutatud Karolingide kunstist, antiikkunstist ja Bütsantsi kunstist. Palju silmapaistvaid kunstiteoseid loodi sel ajal Reichenau koolkonna raamatumaalis, samuti reljeefplastikas, nagu näiteks Hildesheimi kiriku pronksplastika, Kölni toomkiriku krutsifiks. Kunstiperiood loetakse erinevates käsitlustes eelromaani kunsti või varase romaanika alla kuuluvaks. Ajaliselt järgneb sellele romaani kunst.
Polümeerid nanoelektroonikas
Dioodid
Orgaanilistes dioodides kasutatakse erinevaid pooljuhte, näiteks polüfloreen, polüfenüleenvinüleeni, polükarbasool, erinevaid kompleksühendeid. Seadmes on polümeerid reeglina amorfses faasis.
Mälud
Elektrooniline mälu on komponent, seade või salvestusmeedium, mis hoiustab digitaalset teavet. See on üks fundamentaalseid komponente kõikides modernsetes arvutites ja elektroonikasüsteemides. Elektrooniline mälu on kompaktne ning kiire loetavusega, mida juhib tsentraalne protsessor.
Erinevalt nüüdisajal kasutusel olevatest mälutehnoloogiatest, milles on mäluefektid seotud spetsiifilise mäluraku struktuuriga, põhinevad mitmed uued tehnoloogiad materjalide elektrilisel bistabiilsusel, mis avaldub materjalile karakteersete omaduste, nagu magnetismi, polaarsuse, faasi, konformatsiooni ja juhtivuse muutumisel välises elektriväljas.
Orgaanilised ja polümeermaterjalid on huvipakkuvad nende rakendamisel molekulaarskaalalistes mälurakkudes. On tõestatud, et nii mõnemolekulilised kogumid kui ka individuaalsed molekulid suudavad juhtida ja muuta elektrilisi signaale, kui salvestada informatsiooni elektrilaengu olemasolu näol.
Melk
Melk (baieri keeles Möck) on Alam-Austria linn Doonau jõe ääres Wachau orus.
Polümeerid nanoelektroonikas
Superkondensaatorid
Superkondensaatorid pakuvad huvi unikaalsete kasulike omaduste tõttu, nagu suur võimsustihedus (>10 kW kg−1), pikk eluiga (>100 000 tsüklit) ning kiire laenguvahetus. Superkondensaatorid koosnevad positiivsest ja negatiivsest elektroodist, mis on eraldatud ioonse elektrolüüdiga isolaatoriga. Tavalistest akudest suurema võimsustiheduse ning kondensaatoritest suurema energiatihedusega on superkondensaatorid oluline lüli täitmaks järjest kasvavaid nõudeid energeetika valdkonnas.
Juhtivpolümeerid, milles on kombineeritud konventsionaalsete plastikute atraktiivsed omadused ning unikaalsed elektrilised omadused võrreldes metallide või pooljuhtidega, on saanud rohkelt tähelepanu superkondensaatorite elektroodide lähtematerjalina. See on põhjendatud nende madala hinna, hõlpsa sünteesi, väikese tiheduse, hea püsivuse ning suure mehaanilise paindlikkusega. Probleemkohtadeks on vastukaaluks aga juhtivpolümeeride juhtivuse muutumine töötsüklite käigus pundumise ja/või mehaanilise lagunemise tõttu, mis omakorda mõjutab järgmiste töötsüklite efektiivsust.
Painduv elektroonika
Painduv elektroonika on jõudsalt arenev tehnoloogia, mis täidab traditsioonilise mikroelektroonika elektrilisi funktsioone, kuid on lisaks venitatav, painutatav ja kokku surutav. See võimaldab luua selliseid seadmeid, nagu painduvad ekraanid, päikesepatareid, puuteekraanid, sensoorsed katted ja aktuaatorid. Niisuguse tehnoloogia teeb võimalikuks kasutatavate juhtivpolümeeride ja substraatide kui materjalide väike tihedus, deformeeritavus ja suurte pindade tootmise võimalikkus.
Painduvad elektroonilised seadmed põhinevad laminaatmaterjalil, milles igal kihil on erinevad omadused. Nende valmistamiseks kasutatakse enamasti pooljuhtpolümeere, mis integreeritakse painduva substraadiga. Elektrilised omadused on sõltuvad kõrvuti asuvate konjugeeritud polümeerahelate vahelisest laenguedastusest. Mehaanilised omadused sõltuvad komponentide enda karakteristikutest ning nende vahelistest adhesiivsetest ja kohesiivsetest vastasmõjudest. keskel|pisi|618x618px|Painduv OLED-ekraan Painduvelektroonika tootmine baseerub enamasti litograafial ning maskeeritult söövitamisel, mis pakub parimaid tulemusi suure efektiivsuse tagamiseks. Söövitusprotsessidel on murekohaks toetavate substraatide keemiline kahjustamine. Samuti on võimalik funktsionaalne juhtivpolümeer substraadile kanda ink-jet printimise teel, mis on robustne ja efektiivne meetod, kuid ei võimalda tekitada litograafiale omase täpsuse ja minimaalsete mõõtmetega struktuure väikese lahutuse ning pealekantava materjali viskoossuse tõttu.
Sensorid
Tahkissensorite töö põhineb elektrilise impulsi tekkel kindla keemilise ühendiga interakteerudes. Kuna polümeeride keemilised, füüsikalised ja ka elektrilised omadused on kohandatavad spetsiifilisele vajadusele laias omaduste vahemikus, on nende kasutamine sensorites järjest enam kanda kinnitanud. Juhtivpolümeere on võimalik kasutada näiteks gaasitundlikes, pH-tundlikes, ioon-selektiivsetes, niiskustundlikes või biosensorites. Sensorites kasutatavad polümeerid on kasutusel nii aktiivse materjalina analüüdi tuvastamisel kui ka materjalina, mis mobiliseerib tundlikku komponenti. Sensoorsete rakenduste tarbeks on juhtivpolümeeride baasil loodud komposiite näiteks süsiniku nanostruktuuride, metallide ja metallioksiididega, parandamaks nende juhtivus- ja mehaanilisi omadusi stabiilsemate, vastupidavamate ning tundlikumate sensorite loomisel.
Tallinna Tondi Kool
pisi|Tallinna Tondi Kooli uue hoone ehitus Foto: Ave Maria Mõistlik, juuni 2020 Tallinna Tondi Kool on munitsipaalkool Tallinnas, Eesti suurim erivajadustega laste kool. Kooli asutamise kuupäevaks loetakse 17. jaanuarit 1923.
Tallinna Linna Abikool 1922–1928
1922. aasta suvel võttis Tallinna Linnavalitsus vastu otsuse avada Tallinna 10. Algkooli juures (Tui tänav 12a) klass vaimupuudega õpilastele. Kooli nimeks sai Tallinna Linna Abikool. Seda kooli loetakse Tallinna Tondi Kooli eelkäijaks.
1922. aastal võeti õpetajana tööle veel Ella Liivak ja 1923. aastal Auguste Brauer. Mõlemad töötasid koolis 1948. aastani. 1930. aastal võeti õpetajana tööle Alice Luts, kes töötas koolis 1957. aastani.
Tallinna 16. Algkool 1928–1944
1928. aastal sai kool suuremad ruumid aadressil Imanta 44 ja nime Tallinna 16. Algkool.
Tallinna Mittetäielik Keskkool 1944–1950
1944. aastal pommitati koolimaja ja see vajas remonti. Samal aastal nimetati kool ümber Tallinna Mittetäielikuks Keskkooliks. See asus endistes ruumides Pärnu mnt 64 ja direktoriks jäi edasi Alice Norak.
Kui Alice Norak 1948. aastal vähki suri, sai uueks direktoriks Ella Liivak, kes oli samas koolis juba aastaid töötanud. Ta oli täiendanud end Saksamaal ja tal olid direktorile vajalikud eestvedaja oskused.
Tallinna 31. 7-aastane Kool 1950–1962
1951/1952. õppeaastal alustati tööd aadressil Kaasani 3 ja kooli uueks nimeks sai Tallinna 31. 7-aastane Kool (Abikool). Koolile kuulus veel ühekorruseline elamu, milles elasid direktor Ella Liivak, majahoidja Jaan Einseli ja üks pensionär. Eelkirjeldatud koolihoone ei ole säilinud, selle kohale ehitati hotell Olümpia.
Ella Liivak loovutas oma koha 1959. aastal ja uueks direktoriks määrati Robert Kraut, kes asus ametisse 24. juunil 1959.
1962. aastal kinnitati eriinternaatkoolide ehitamise ja arendamise plaan 1962.–1964. aastaks. See lõi eeldused uue koolimaja projekteerimiseks ja ehitamiseks. Seoses 8-klassilise koolikohustuse kehtestamisega sai 1962. aastal kooli uueks nimeks Tallinna 31. 8-klassiline Kool (Abikool).
Ajalugu 1963–1991
1963. aastal valmis uus koolihoone koos internaadiga 170–180 õpilasele. Selle planeerija, Eesti NSV haridusministeeriumi osakond kulutas kooli ümberehitamisele 276 000 rubla. Valmis kolmekorruseline kivimaja, millele ehitati juurde garaaž, katlamaja, elektrijaam, kuur, spordiväljak jne. Palju tööd tehti distsipliini parandamiseks. Tuli kanda koolivormi ja vahetusjalanõusid.
Kooli nimetati ümber Tallinna I Eriinternaatkooliks.
Õpilasi oli uues koolis ligi 300. Neist pooled (130–150) elasid internaadis. Suur osa õpilastest olid venelased.
Õpilased olid õpiraskustega ja vaimse alaarenguga. Õppetöö toimus abikooli programmi alusel.
Kooli lõpetades olid õpilased omandanud ka elukutse.
1965. aastal korraldas Villi Ehatamm koolile suvelaagri, mis peeti Riguldis.
Sel perioodil olid direktorid Villi Ehatamm, Hilja Rauk, Helve Pank, Asta Aru ja Egon Hurt.
Kool Eesti Vabariigi aastatel
Paljud vaimupuudega õpilased hakkasid õppima tavakoolis.
1990. aastate alguses hakati õpetama ka raske ja sügava vaimupuudega lapsi, keda varem loeti õpetamatuteks.
Matteo Pessina
Matteo Pessina (sündinud 21. aprillil 1997 Monzas) on Itaalia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis AC Monza ja Itaalia jalgpallikoondises.
Tallinna Tondi Kool
Kool Eesti Vabariigi aastatel
1996. aastal sai kooli nimeks Tallinna I Internaatkool.
Matteo Pessina
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Monza, mille meeskonnas debüteeris ta hooajal 2014–15 Itaalia tugevuselt kolmandas liigas.
Tallinna Tondi Kool
Kool Eesti Vabariigi aastatel
5. mail 1999 liideti kooliga toimetulekuklassid Tallinna Kristlikust Koolkodust ja hooldusklassid Päevakeskusest Käo.
Matteo Pessina
2015. aastal sõlmis ta lepingu AC Milaniga, kuid jätkas laenul mängimist Itaalia tugevuselt kolmanda liiga klubides.
Tallinna Tondi Kool
Kool Eesti Vabariigi aastatel
Kool on ainuke eestikeelne vaimupuudega laste õpetamise ja arendamise riiklik keskus Tallinnas.
Matteo Pessina
2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu Atalantaga. Hooajal 2017–2018 oli ta Atalantast laenul Itaalia esiliiga klubis Spezia ja 2019–20 Itaalia kõrgliiga klubis Verona Hellas. Atalanta meeskonnas debüteeris ta Itaalia kõrgliigas hooajal 2018–19, kuid klubi põhimeeskonda murdis ta hooajal 2020–21.
Tallinna Tondi Kool
Kool Eesti Vabariigi aastatel
Tondi Kooli õpilased on jõudnud spordis Eestis toimuvatelt võistlustelt kuni eriolümpia võistlustele Euroopas.
Matteo Pessina
2017. aastal võitis Pessina Itaalia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Itaalia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 11. novembril 2020 sõprusmängus Eesti vastu. Koondisekarjääri kaks esimesest väravat lõi ta 28. mail 2021 sõprusmängus San Marino vastu.
Tallinna Tondi Kool
Kool tänapäeval
2000. aastal asus direktorina ametisse Evi Kraan. 2002. aastal toimus koolis suur remont, mille käigus tehti koolimaja seest ja väljast tänapäevasemaks. Jätkus põhjalik koolitöö juhtimise analüüs ja ümberkorraldamine. Moodustati arendusrühm, et uuendada ja parandada kooli arengukava. Kool sai moto „Tee, ja sa suudad!“
2007. aasta jaanuaris toimus juubelikonverents "Kvaliteetne eriharidus" ja avati Tallinna I Internaatkooli muuseum.
Matteo Pessina
2021. aastal tuli Pessina Itaalia koondisega Euroopa meistriks. 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel lõi ta kaks väravat: 20. juunil viimases alagrupimängus Walesi vastu ja 26. juunil kaheksandikfinaalis Austria vastu.
Tallinna Tondi Kool
Kool tänapäeval
1. septembril 2011 nimetati kool ümber Tallinna Tondi Põhikooliks.
Change
xChange AS on üks finantstehnoloogia ettevõtte Eestis, mis tegeleb investeerimisteenuste ümberkujundamisega plokiahela tehnoloogia abil. Tallinnas paiknev ettevõte loob mugavat makseteenustega ühendatud investeerimisrakendust, et tuua investeerimine inimeste igapäevaelule lähemale. Change ́i visioon on rajada demokraatlik finantssüsteem, milles igaüks saab olla investor. Ettevõtte eesmärk on muuta raha kõigi jaoks lihtsaks ja põnevaks. 2019. aasta detsembrikuu seisuga on Change ́i mobiilrakendust alla laaditud üle 60 000 korra ning kaardiga seotud maksekontot on aktiveerinud üle 10 000 inimese.
Tallinna Tondi Kool
Kool tänapäeval
2015. aasta sügisest alustas tööd direktorina Sirli Väinsar.
Change
Change'i on ka nimetatud "Hansapank 2.0"-ks
Tallinna Tondi Kool
Kool tänapäeval
2018/2019. ja 2019/2020. õppeaastal asus kool asenduspinnal aadressil Vilde 69. 2020. aasta juulis valmis aadressil Tondi 40 uus koolihoone. Kooli nimeks sai Tallinna Tondi Kool.
Tänapäeval on kool Tallinna Haridusameti haldusalas ja on munitsipaalkool.
Õpetaja Ellu missioonipreemia
Alates 2018/2019. õppeaastast annab Tallinna Tondi Kool endise õpetaja Ellu Papsteli auks välja Õpetaja Ellu missioonipreemiat.
Tunnustamise eesmärk on väärtustada tööd õpilastega, tõsta esile kooli töötajaid, kes on pälvinud õpilaste, lastevanemate, kolleegide, kooli juhtkonna ja üldsuse lugupidamise; kes on oma töö ja isikliku eeskuju kaudu oluliselt panustanud õpilaste mitmekülgsesse arengusse; ja kes on tänuväärselt mõjutanud igapäevast koolielu.
Change
Tooted
Change pakub virtuaalraha kauplemise teenust. Change'i kasutajaliides võimaldab kasutajatel lihtsalt ning mugavalt osta ja müüa virtuaalraha vastavalt hetkekursile.
Tallinna Tondi Kool
Õpetaja Ellu missioonipreemia
Kandidaate võivad esitada kõik kooli töötajad, õpilased, lastevanemad, kooli juhtkond ja hoolekogu, pedagoogilised kollektiivid ja koostööpartnerid. Kandidaat ise võib olla koolis vähemalt viis aastat tööl olnud õpetaja, pikapäevarühma või õpilaskodu kasvataja, tugispetsialist, abiõpetaja, õpetaja abi või kooli juhtkonna liige.
Change
Tooted
Pakutavad valuutapaarid (11.02.2020 seisuga)
Ühisrahastus
Pärast ingel-investeeringut korraldas ettevõte ühisrahastuskampaania, mille raames investeeriti Change'i üle $17.5 miljoni USA dollari. 2019. aastast on Change mobiilirakenduses kõikidel verifitseeritud kasutajatel võimalik osta ja müüa Change ettevõtte osalust CNG (vahetatav väärtpaber).
Change Börsil
Pärast esimeset ühisrahastust oli võimalik investoritel osta Change'i virutaalset token'it KuCoin krüptoraha börsilt. 2020 aasta lõpus noteeriti Change grupi osakud Eesti idufirmade börsile Funderbeam. Lisaks on Change pakkunud investoritele võimalust vahetatavaid väärtpabereid osta Change'i enda mobiilirakendusest.
Tündre oja
Tündre oja (ka Uilu oja) on oja Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Lilli külas.
Oja pikkus on 2,2 km, valgla pindala 2,3 km² , langus 2,5 m ja lang 1,13 m/km. Oja saab alguse 92 m kõrguselt Alatsi järvest ning suubub 89,5 m kõrgusel Tündre järve. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Looduskaitse
Oja lähteks olev Alatsi järv on kaitse all Teringi maastikukaitseala koosseisus. Oja suudmeks olev Tündre järv ja umbes 700 m oja alamjooksust on kaitse all Tündre looduskaitseala koosseisus.
Arnold Treumuth
Lõpetas Tallinna Rahvaülikooli Seltsi kolledži, õppis raamatuköitmist Taavet Mutso kirjastuse kesklaos.
1933. aastal lõpetas ta metsasarve erialal Tallinna Konservatooriumi Jaan Tamme klassis. 1941. aastal lõpetas teist korda konservatooriumi, seekord muusikapedagoogika eriala. Aastatel 1944–1947 õppis Tallinna Konservatooriumis Mart Saare juures kompositsiooni.
Aastatel 1929–1968 mängis ta ERSOs metsasarve, aastatel 1930–1933 ja 1941–1968 oli metsasarverühma kontsertmeister. Mängis ka puhkpilliansamblis Pasunapoisid.
Aastatel 1968–1971 töötas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi muusikapedagoogika kateedris, 1971–1982 Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika kateedris puhkpilliõppejõuna.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Jaan Jenseni raamatugraafika aastapreemia
Jaan Jenseni raamatukunsti, postkaardi ja plakatikujunduse aastapreemia oli aastatel 1982–1988 Eesti NSV Kunstnike Liidu ja Eesti NSV Riikliku Kirjastuste, Polügraafia ja Raamatukaubanduse Komitee preemia, mida anti välja eelmisel aastal esimest korda trükis avaldatud raamatuillustratsioonide, raamatukujunduse ja arhitektoonika, poliitilise plakati ja postkaardi eest. Igal aastal anti välja viis preemiat.
Villers-en-Cauchies
Villers-en-Cauchies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Jaan Jenseni raamatugraafika aastapreemia
1983
...
Dilmaņi
Dilmaņi (latgali keeles Dylmani) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas.
Küla asub valla lõunaosas. Dilmaņi jääb valla keskusest Strupļist 12,2,endisest piirkonna keskusest Viļānist 9,9 ning Riiast 228,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Jaan Jenseni raamatugraafika aastapreemia
1986
...
Dilmaņi
Aastal 2020 oli külas 21 elanikku.
Villers-en-Cauchies
pisi|tühi|Villers-en-Cauchies' kirik
Uusrokokoo
Ebatavaliste vormidega kaunistatud õilsas ja suurejoonelises justkui purskkaevulikus sisustusstiilis, millel olid üsna rikkad kliendid privilegeeritud elanikkonnast (ka uusrikaste seas), kombineerusid nii erinevad kunstilaadid kui ka dekoratiivesemete väljendused. Mõju avaldas see nii maalidele, trükistele, mööblidisainile ja interjööride sisekujundusele kui ka polstrite tekstiilikujundusele. Eriti kajastub uusrokokoo looklevate ridadega, keeruliste ja rafineeritud kaunistuste-nikerdustega, tujukate ja naturalistlike motiividega (nagu õrn õielehestik) buduaarlik luksus: kardinates, gobeläänides, mööbliesemetes, portselanist ja väärismetallist nõudes ning tarbeesemetes.
Enamiku Lääne- ja Kesk-Euroopa keisririikide aadelkondades ning eriti Prantsusmaal ja Austria-Ungaris peeti algset rokokood rahvuslikuks stiiliks ning paljudele seostus see meenutusena rahvatraditsioonist. Kuigi stiil kehastas Euroopa imperialistlikke hiilgusi ja aristokraatlikke väärtusi, siis sellele vaatamata oli see 19. sajandi romantismi veelgi ilmekam väljendus, mis näitas ka kasvavat huvi ja vaimustust loodusmaastike vastu. Kuna seda ei peetud kindla ajaperioodi või paigaga piiratuks või seotuks, siis esines see mitme sisustamise stiililainena läbi XIX sajandi.
Sajandi teisel poolel muutus tagasihoidlikule biidermeierstiilile järgnenud nii-öelda viinilik uusrokokoo seltskondlikult moodsaks sealhulgas Põhja-Ameerika tisleritöös nii mööbli- kui ka sisekujunduses, seda eriti USA suurlinnade jõukamas klassis New Yorgis, Philadelphias, Baltimore'is, Bostonis ja Chicagos. Euroopa luksus kogunes eelkõige niinimetatud Keisriosariiki, mis peegeldas selle mõjusid üle Uue Maailma.
Roy Emerson
Roy Stanley Emerson (sündinud 3. novembril 1936 Blackbuttis Queenslandi osariigis) on Austraalia endine tennisist, kes on võitnud 12 suure slämmi turniiri üksikmängus ja 16 paarismängus (kokku on ta 28-kordne suure slämmi turniiri võitja).
Ta on ainus meesmängija, kes on karjääri jooksul võitnud kõigi nelja suure slämmi turniire (nii üksikmängus kui paarismängus). Ta on ka kolmest meesmängijast esimene, kes on võitnud kaks korda suure slämmi turniiri üksikmängus (hiljem järgnesid Rod Laver ja Novak Đoković). Tema 28 suure slämmi turniiri võitu on kõigi aegade meesmängijate rekord. Aastatel 1964, 1965 ja 1967 oli ta maailma esimene.
Emerson oli esimene meesmängija, kes võitis üksikmängus 12 suure slämmi turniiri. Ta hoidis seda rekordit 30 aastat, kuni Pete Sampras selle 2000. aastal ületas. Samuti oli tema käes rekord kuuekordse Austraalia meistrina üksikmängus kuni 2019. aastani, mil Novak Đoković tuli seitsmendat korda Austraalia meistriks. Emerson võitis neist suure slämmi turniiri võitudest järjest viis (1963–1967), mis on endiselt rekord. Emerson on üks ainult viiest tennisistist, kes on kunagi võitnud kahel alal mitu suure slämmi turniiri.
Emerson kuulus aastatel 1959–1967 rekordiliselt kaheksasse Davise karika võitnud meeskonda. Erinevalt mitmest kaasaegsest tennisistist otsustas ta jääda amatöörmängijaks ega muutunud avatud ajastul profiks.
Per Aage Brandt
pisi|Aarhusis 2018 Per Aage Brandt (26. aprillil 1944 Buenos Aires – 11. november 2021) oli taani kirjanik, tõlkija, muusik, keeleteadlane ja semiootik. Ta oli Case Western Reserve University tunnetusteaduse emeriitprofessor ning Aarhusi Ülikooli semiootikakeskuse, ajakirja Cognitive Semiotics ja Pariisi semiootikaringi kaasasutaja.
Mis on kognitiivsemiootika? Uus paradigma tähenduse uurimuses
Artikkel "What is cognitive semiotics? A new paradigm in the study of meaning" tutvustab kognitiivsemiootikat.
Semiootika uurib tähendust, kognitiivteadus ehk tunnetusteadus uurib vaimu, kognitiivteadus uurib vaimu ja tähendust, seda, kuidas tähendus inimese (ja loomade) vaimus eksisteerib ja toimib. Semiootika, mis peab tähendust eluta looduse või vaimuta elusolendite, näiteks taimede, või geneetika, näiteks DNA järjestuste osaks, ei kuulu kognitiivsemiootikasse, küll aga võib kuuluda biosemiootikasse. Kui vaimu peetakse koosnevaks ainult meeltetajumustest või sisust, mis on kirjeldamatu, sest sel puudub stabiilsus ja regulaarsus, siis ei ole tegu kognitiivsemiootikaga, küll aga võib tegu olla käitumisteaduse või analüütilise filosoofiaga. See, kes usub, et tähendust ega vaimu pole olemas, küll aga on märgid, tähistajad, tähistatavad ja semiootilised funktsioonid, ei ole kognitiivsemiootik.
Umberto Eco küsis, kas märkidel on piisavalt ühiseid omadusi, et neid ühe rubriigi alla liigitada. Märgi mõistet kasutatakse nähtuste kohta, mis paistavad või ilmnevad meile ühes lähedases vaimu osas, ruumis või ajas, mis on lahus teisest vaimu osast, ruumist või ajast, kus ilmnevad teised, kaugemad nähtused, mille juurde kuuluvana või mille aspektidena esimesi nähtusi kogetakse või esitatakse, mille tõttu esimesed nähtused "tähendavad" või "tähistavad", nii et tähistava ja tähistatava nähtuse lahusolekut võib nimetada nähtumuslikuks "seinaks", mis eraldab tähistaja lähedast kohta ja tähistatava kauget kohta. Seevastu asja aspektid paistavad samas kohas kus asi ise. Punase õuna punasus ei tee õuna märgiks, semiootiliseks funktsiooniks, mille visuaalne tähistaja punasus on. Asjad on antud ühes kohas, märgid on antud kahes kohas, mis on lahus. Brandt peab seda märkide ja asjade universaalseks erinevuseks.
See kohastruktuur võimaldab märgimõistel olla ka metafoor. Kui rahu märgid on ees, siis need ei ole päris ees, kuid on nii lähedal, et selle ütlejal tekib pisut lootust. Majanduse taastumise märgid on nõrgad, vaevumärgatavad. Väikestest asjadest kipuvad saama märgid, sest neis kaldutakse nägema kaugete, mineviku või tuleviku suuremate või keerulisemate asjade jälgi või näitajaid. Märgisuhe ehk väljenduse ja sisu vastastikuse sõltuvuse semiootiline funktsioon eeldab Louis Hjelmslevi järgi kogemusliku vaimu või aegruumi jagunemiseks selleks pooleks ja teiseks pooleks. Märgi mõistet orienteerib paratamatult kogeja ja kasutaja vaade. See ei saa olla subjektist sõltumatu, tähistaja mõiste on implitsiitselt, kuid konstitutiivselt deiktiline. Meie oleme sensiibli poolel, tähistatav tähendus on intelligiibli poolel. (Seevastu eksplitsiitselt deiktilised märgid, näiteks näitavad asesõnad, näitavad kohalolevatele asjadele, kuid tähistavad, et need sisaldavad kõneleja meelest olulisi omadusi, millele ta tahab tähelepanu juhtida. Sein toimib siin pisut teisiti.)
Ikoonidest. Analoogselt näitavad aknad hoone sees olijatele, mis toimub hoonest väljas, näidates välise ruumi ikooni. Metafoorselt võib öelda, et ikoonid on aknad (George Lakoffi mõistelise metafoori formaadis). Kõigepealt vaadatakse, mis aknast paistab, ja siis laiendatakse see vaade uskumuseks välise ruumi mittepaistva osa välimuse kohta. Nägemise sisu peab ulatuma väljapoole seda, mis ikoonist kui aknast paistab. Kui ülejäänud väline ruum oleks hoopis teistsugune kui see, mis aknast näha on, siis tunduks, et aken on kallutatud või valetab. Inimese vaim saab kasutada teatud kahemõõtmelisi artefakte kolmemõõtmeliseks nägemiseks: akna asemel võib olla maal seinal, ja vaim on valmis nägema seda esitusena, mis näitab, mis väljast võib paista. Loomulik nägemine tõlgendab ikoonilisi esitusi, kuid me teame, et pilti ei saa usaldada sama palju akent. Ikoonilised märgid näitavad, mis võib olla tõsi (Charles Sanders Peirce'i tähelepanek). Ent ka see, mida me näeme või muul viisil meeleliselt tajume, ainult võib olemas olla, nagu René Descartes meelde tuletas.
Indeksitest. Loomulikel "märkidel" (see võib olla metafoor) on tähistatavad, millel on tähistajaga põhjuslik seos. Ent tähistatav tähendus on peidus kogemusseina taga. Silmatorkavad, järsud ja harjumusetud aistingud, vaated, lõhnad jne, mis tungivad läbi pinna, praod ja mulgud kogemusseinas panevad tõlgendaja kasutama entsüklopeedilist põhjuslikku teadmist "koodina", et lugeda neid indekseid selle kohta, et "midagi toimub": kindlasti seal midagi on, aga mitte tingimata see, mida ma usun, kui mul on juba uskumus. Enamasti me lihtsalt küsime, mida see silmatorkav tunnus "tähendab". See tunne, et on märk, mille (füüsiline) "tähendus" pole teada, tekitab uudishimu ja küsitleva hoiaku. Küsimus on teade märgi kohta, mille sisu on täitmata või mille kehtivus on määramata, teiselt inimeselt seletava abi küsimine. Loomulikke märke saab (deiktilise) ajamõõtme järgi liigitada minevikusündmuste jälgedeks, olevikuseisundite sümptomiteks ja tulevikusündmuste enneteks. Kõiki neid sündmusi ja seisundeid kogetakse vahetult ligipääsmatutena, kui loomulik märk neile viitab.
Sümbolitest. Seintel võivad olla uksed. Need viivad sageli kohtadesse, mida tuleb enne sisseminemist eristada. Näiteks tualettruumi uksel on pealdis, mis näitab sugupoolt (Jacques Lacan). Lennujaamas ja raudteejaamas näitavad väravate pealdised sihtkohti. Need on sümbolid. Nende tähendusi tuleb õppida. Üldiselt moodustavad nad jadasid, kus on kontrasteeruvad tähendused, ning moodustavad kontrasteeruvad paradigmad. Nende kujud tuleb leida koodidest, mis on antud konventsionaalselt, ajalooliselt. (Sümbolid kasvavad välja metonüümilistest ikoonidest, ja metonüümiline kontekst spetsifitseerib koodi.) Kui lennujaamas on koridorid, mis viivad koridoridesse, mis viivad väravateni, siis paradigmad tekitavad sümbolite süntagmaatilised kombinatsioonid, mis on seotud kohaga. Sümbolite modaalsus ei ole võimalikkus ega olemasolu, vaid (positiivne või negatiivne) kohustus, deontiline paratamatus: kui ma tahan siit relevantselt ära minna ning jõuda sinna, kuhu tahan, pean "järgima märke". Sümbolile kuuletumata jätmine võib olla isegi kuritegu, mis seab mind ja teisi ohtu (liiklusmärgid). Sümbolid sõltuvad alati kohast ning väljaspool konteksti need kaotavad tähenduse. (Seevastu kujutisi saab ühest kohast teise viia, ilma et nad tähendust kaotaksid. Sümbolid kuuluvad kontekstuaalsesse süntaksisse, ikoonid mitte. Kiri on süntagmaatilise kohast sõltumise hea näide.) Koht tagab sümboli "jõu". Vales kohas ta ei tähenda midagi (parkimist keelav märk keset kõrbe). Kui mõnes idees saab esile tõsta mõne nähtava või muul viisil tajutava aspekti, siis selle aspekti mõne osa reprodutseerimine (metonüümia printsiip) tekitab sümbolilise tähistaja.
Sümbolid saavad olla minevikku suunatud, nagu monumendid, olevikku suunatud, nagu signaalid, või määramatusse tulevikku suunatud, nagu (keelelise, matemaatilise või muusikalise) kirja märgid. Kiri tekitab "tekstide" korpusi. Tekstid ütlevad, kuidas sooritada teatud mentaalseid ja füüsilisi akte, kui ja kus see on relevantne (nagu retseptid), et saada soovitavat tulemust, mis võib olla kunstiteos, gastronoomiateos, teadustöö, juriidiline akt jne.'
Tõlgendav "kood" on loomulike märkide puhul põhjuslik teadmine, sümbolite puhul konventsionaalsed koodid, ikoonide puhul mõisteline kujutlus.
Kognitiivne on siin esiteks seisukoht, et ikoonide juured on inimese võimes laiendatult aistida, kasutades mentaalset, töömälul põhinevat täiendamist: osalt tajuline, osalt "sisemine" nägemine ja kuulmine täiendavad tähistajat väljapoole selle raame. Sellepärast ikoonid ei vajagi "koodi". Teiseks seisukoht, et sümbolid on õpitud kodeeritud deontilised konventsioonid. Saab võib-olla näidata, et kõigi nende juured on metonüümias, mis seletaks nende deontilist modaalset jõudu. (Saab näidata, et metonüümia on komplekt semiootilisi operatsioone, mis võimaldavad mõnd entiteeti, prototüüpselt isikut, kutsuda ja tagasi kutsuda. Kutsumine on kutse kuulja kohustamine vastama.) Kolmandaks seisukoht, et loomulikud märgid koosnevad kaugetest, kuid põhjulikult seotud sündmustest. Nende "kood" on lugeja põhjuslik arusaamine mingist loodusnähtusest.
(Kokkusegamise (blending) ehk mõistelise lõimimise ning mentaalse ruumi teooria töötasid välja Mark Turner ja Gilles Fauconnier (The Way We Think: Conceptual Blending and the Mind’s Hidden Complexities). Siin on see semiootiliselt ümber töötatud.) Semiootilise mentaalse ruumi teooria järgi põhinevad tähendus ja tähendusloome mõtlemises ja suhtlemises inimlikel faktidel, neid peetakse emergeeruvateks isiklikust ja isikutevaheisest teadlikust kogemusest inimeste tegelikus elumaailmas. Seda printsiipi võib nimetada fenomenoloogiliseks eeltingimuseks. Tähendusmustreid ei saa võtta lihtsalt ideedena, mis on tühja koha pealt teiste ideedega kokku pandud. Vaim on kehastunud ja situeeritud: keha ei ole ainult füsioloogiline entiteet, vaid ka sotsiaalne ja emotsionaalne entiteet, millel on teadvus, siseelu. Kogemus leiab aset kogemusvaldades ehk semantilistes valdkondades. Inimene kui subjekt on igas olukorras interaktsioonis konkreetsete füüsiliste oludega, teiste subjektidega (kollektiiviga või indiviididega) ning nende mõtlemise ja tunnetega. Me elame olukordades, mida tuleb üksiti esitada, esitada teatud valdades. Inimese praegune hetk on ka iseenesest esitus. (Kogemuslik olevik rajatakse neuraalses reaalajas, kasutades palju kujundamisprogramme ja integratsioone, et sekundipikkused muutused paista pidevatena, hoolimata pilguhüpetest ja tähelepanunihetest põhjustatust katkestustest. Taju ajal mõeldakse, mis on "kohal". Mentaalsete ruumide hulgas on nii reaalsest ruumist delegeeritud ruumid kui ka mentaalne ruum ise. See semiootiline ruum on lõpetamata esitus, mida spetsifitseerib see, et me oleme praegu selles. (Spaces, Domains, and Meaning, "Making Sense of a Blend. A Cognitive-Semiotic Approach to Metaphor".) Elu on unenägu (Pedro Calderón de la Barca). Sellepärast saabki olevikku (olukorda) niisugusena (kuigi edasiseks redigeerimiseks) püsimälus säilitada. Meenutused põhinevad olevikukogemuse esitusformaadil. Me elame kogemusstsenaariumides, millel on ajalis-ruumiline formaat, näiteks episoodilise aja standardne minimaalne pulseerimiskiirus on Pöppeli aken (3 sekundit). Nii et praegune hetk kui episoodiline esitus on mentaalne. Kognitiivsemiootilises kokkusegamisteoorias nimetame seda semiootiliseks baasruumiks.
Snoob
Snoob (inglise keeles snob) on ühiskondlikku positsiooni, moenõudeid ja käitumisreegleid üleliia tähtsaks pidav inimene, teisisõnu – peenutseja.
Tüüpiline snoobi näide on Hyacinth Bucket' tegelaskuju BBC komöödiasarjast "Keeping Up Appearances" (Eestis näidatud pealkirjaga "Rahu, ainult rahu!" ja "Hyacinth Bucket").
Garjuša
Garjuša (ka Garuša) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas.
Akremi
Akremi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Sokolki vallas.
Garjuša
Küla asub valla lõunaosas. Garjuša jääb valla keskusest Strupļist 9,1, endisest piirkonna keskusest Viļānist 13 ning Riiast 229,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2009 oli külas 1 elanik.
Akremi
Küla asub valla edelaosas. Akremi jääb valla keskusest Strupļist 6,4, endisest piirkonna keskusest Viļānist 10,3 ning Riiast 226,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Villachi maaringkond
Villachi maaringkond on ringkond (Bezirk) Austrias Kärnteni liidumaal.
Omavalitsusüksused
Turulinnad (Marktgemeinden) on kaldkirjas.
tühi|600px
Dedovštšina
Dedovštšina (vene keeles дедовщина 'vanakeste, taatide võim') on vanemate ajateenijate poolt nooremate ajateenijate suhtes rakendatav mitteformaalne initsiatsioon ning psüühiline ja füüsiline vägivald kohustusliku tegevteenistuse ajal Nõukogude armees ning tänapäeval Venemaa ja mõne Sõltumatute Riikide Ühenduse riigi relvajõududes.
Dedovštšina Nõukogude armees
Nõukogude armees valitses kontrollimatu vanakeste võim. Tegemist oli Nõukogude armee ajateenijate ebaseadusliku hierarhilise süsteemiga. Vanemad olijad (kasutati sõna дед ded 'taat') alandasid nooremaid, käsutasid neid, sundisid ennast teenima, kiusasid, mõnitasid, piinasid ja peksid. Nad võtsid endale ohvitseride selja taga mitteametlikult õiguse panna nooremaid oma töid ära tegema, nõudsid noorsõdureile kuuluvat vara endale, terroriseerisid vaimselt ja füüsiliselt. Dedovštšina oli rängim madala prioriteediga väeosades nagu ehituspataljonid ja tagalaüksused.
Põhja kaitseringkond
Kaitseringkonna postiaadress oli Jägala küla, Jõelähtme vald, Harju maakond.
Põhja kaitseringkond tegutses maaväe ülema alluvuses.