cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mojõnkumi kõrb (Lõuna-Kasahstan)
Kõrbe alad on kasutusel peamiselt talikarjamaadena. Maaviljelus on võimalik kohtades, kus põhjavesi on suhteliselt maapinna lähedal.
Narva Aleksandri kogudus
EELK Narva Aleksandri kogudus oli luterlik kogudus Narvas, mis kasutas Narva Aleksandri Suurkirikut, mis on praegune Narva linna kirik. pisi|[[Narva Aleksandri Suurkirik, Kiriku tänav 9, Narva]] Kogudus kuulus Viru praostkonda.
Koguduse aadress oli Vabaduse tänav 20. Jumalateenistused toimuvad Kreenholmi tänav 22 kunagises Zinovjevi malmitöökoja hoones, mida praegu nimetatakse Narva Aleksandri kirikuks, mõnel puhul ka Aleksandri Suurkirikus Kiriku tänav 9. Narva Aleksandri kogudusele kuulusid enne Teist maailmasõda hooned Kiriku tänav 28 ja 36.
Kogudus kasutas ka Narva Aleksandri Maja Vabaduse 20, kus samuti asub kirikusaal. Kirikusaalis asuv maal kujutab Püha Perekonda ja on arvatavasti toodud Narva röövsaagina mõne Punaarmee sõduri poolt. Maal restaureeriti 2004.
Pärast Teist maailmasõda
Pärast Teist maailmasõda oli Aleksandri kogudus ainus luterlik kogudus, mis Narvas säilis. Kirikut hakati taastama ning see töötas kuni 2. septembrini 1962, mil see koguduselt ära võeti. Kogudusele anti asemele kunagise Zinovjevi malmitöökoja barakk, kirikusse paigutati aga kaubastu ladu. 1989. aasta alguses tekkis küll kava muuta kirik kontserdisaaliks, kuid tegudeni ei jõutud.
20. juunil 2000. aastal tunnistati kogudus ametlikult kõigi Narvas enne Teist maailmasõda olnud luterlike koguduste (Peetri, Johannese, Mihkli) õigusjärglaseks. 19. septembril 2000 andis president Lennart Meri kirikule suurkiriku nimetuse.
Perioodiline väljaanne
Alates aastast 2002 ilmus Narva Kirik, EELK Narva Aleksandri koguduse teataja.
Naiskodukaitse Saaremaa ringkond
Naiskodukaitse Saaremaa ringkond on üks 15 ringkonnast Naiskodukaitses.
Saaremaa ringkond asutati 1928. aastal ja taasasutati 13. septembril 1994.
Saaremaa ringkond koosneb Akadeemilisest, Kuressaare, Kuressaare I, Orissaare, Pihtla ja Leisi jaoskonnast.
Naiskodukaitse Saaremaa ringkonna juhatus valib Saare maakonna aasta ema ja aasta isa 2007. aastast.
Esinaised
2015. aasta 1. augusti seisuga on Saaremaa ringkonnas 155 liiget.
Võrkpall 2008. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olympische Ringe right|150px|Volleyball right|150px|Volleyball Võrkpall 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 9.–24. augustini. Võrkpallis oli mängus 4 komplekti medaleid. Võrkpallis osales meeste ja naiste arvestuses võrdselt 12 võistkonda.
Rannavõrkpallis oli nii meeste kui ka naiste arvestuses kohal 24 paari, Eestit esindasid meeste arvestuses Kristjan Kais ja Rivo Vesik.
Mehed
Eelmiste 2004. aasta Ateena olümpiamängude kolm paremat meeskonda:
Naised
Eelmiste 2004. aasta Ateena olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid:
Mehed
<br style="clear:both;" />
Naised
<br style="clear:both;" />
Siân Lloyd
Siân Lloyd (sündinud 3. juulil 1958 Walesis Maestegis) on alates 1991. aastast ITV ilmateadustaja.
Ta on pärit õpetajate perekonnast ning saanud inglis- ja kõmrikeelse hariduse.
1981. aastal võeti ta õpilaseks kohalikku raadiojaama.
Ta alustas 1983 telekarjääri, valmistades ette materjali saatele "BBC Wales Today". Selle koha sai ta, vastates ajalehes The Guardian ilmunud kuulutusele. 1980. aastatel oli ta kõmri- ja ingliskeelse telekanali S4C (Sianel Pedwar Cymru) teadustaja.
Vahepeal töötas ta asutuses Development Board For Rural Wales ja Cardiffis Channel 4-s. Töötades aasta aega Londoni telejaamas Worldwide Television News (WTN), tegi ta koos ilmajaamaga mõned dokumentaalfilmid ilmast. Ilmajaamal oli parajasti tarvis ilmateadustajat ja nii sai ta 1991. aastal ITV ilmateadustajaks.
Aastal 1998 osales ta saates "Celebrity Countdown". 2003. aastal osales ta ITV saates "I'm a Celebrity... Get Me Out of Here!" ja oli seal esimene väljalangeja. Lisaks on ta esinenud Walesis mööbli telereklaamides.
Ta oli konferansjee kontserdil, millega tähistati Walesi Rahvuskogu avamist ning kus esinesid teiste seas Tom Jones, Shirley Bassey, Jonathan Pryce ja Ioan Gruffudd.
Ta kuulub ühingusse SWS (Social, Welsh and Sexy).
Ta oli 2004. aasta juunist kihlatud Lembit Öpikuga. Nad tutvusid 2001. aastal. 15. aprillil 2006 esinesid nad koos saates "Kes tahab saada miljonäriks", kus teenisid kahekesi heategevuseks 64 000 naelsterlingit. Abielluda oli neil kavas 2005. aasta augustis, hiljem 2006. aasta oktoobris. Kuid pulmad jäid ära ja nad läksid lahku. Suurbritannia kõmuajalehes Daily Mirror põhjendas üks paari tuttav lahkuminekut sellega, et mõlemal oli liiga kiire elu ja et nad kasvasid sellepärast lihtsalt teineteisest lahku.
Lloyd abiellus 30. detsembril 2007 ärimees Jonathan Ashmaniga.
Omniva
pisi|Omniva pakiautomaat Pärnu maakonnas, Koonga külas thumb|Eesti Posti kirjakast Pärnu Rannahotelli ees
Aktsiaselts Eesti Post on Eesti suurim postiteenuste ettevõte ja ühtlasi rahvusvaheline logistikaettevõte. Eesti Post kuulub täielikult Eesti riigile. Alates juunist 2014 on Eesti Post koondanud enamiku oma teenuseid Eestis ja välismaal kaubamärgi Omniva alla.
Eesti Post on varem Eesti aladel tegutsenud riikliku postiteenistuse järeltulija, seepärast kuulus Eesti Postile enne Eesti postituru avamist postiteenuste monopol. Praegugi on sel ulatuslikele kärbetele vaatamata Eesti tihedaim teenindusvõrk. 2011. aasta augusti seisuga kuulus teenindusvõrku 398 postiasutust. 1997. aastal võttis valitsus vastu korralduse, mille alusel kujundati senine riigiettevõte Eesti Post, ümber aktsiaseltsiks Eesti Post. 2021. aasta novembri seisuga oli Eesti Postil 265 postkontorit või postipunkti, millest 187 asusid maapiirkondades. 2022. aasta novembriks jääb alles 182 postkontorit ja postipunkti.
Eesti Post pakub posti-, logistika- ja infologistikateenuseid, sealhulgas rahvusvahelisi ja riigisiseseid kullerteenuseid. Oma teenindusvõrgu kaudu vahendab firma koostöös teiste ettevõtetega muidki teenuseid, näiteks tehakse koostööd pankade (SEB), kiirlaenufirmade (Credit24) ja rahaülekandefirmadega (Western Union).
AS Eesti Post on PostEuropi (1994), Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liidu ning Balti Postiliidu (1994) liige. Eesti Vabariik on Ülemaailmse Postiliidu liige (1922, liikmestaatus taastati 1992).
Varasem ajalugu
Riikliku postiteenuse järglasena võib Eesti Post oma ajalugu jälgida kuni 1636. aastal asutatud Rootsi riikliku postisüsteemini, mis juurutati Eesti- ja Liivimaal 1638. aastal kuninganna Kristiina eestkostevalitsuse postimääruse alusel.
Enne 1917. aastat oli Eesti Vabariigi territooriumil 157 postiasutust, lisaks kolm iseseisvat riigi telefonikeskjaama.
25. veebruaril 1918 võtsid Saksa okupatsioonivõimud Tallinna postkontori üle ja likvideerisid senise postisüsteemi.
Esimesed Eesti postmargid ilmusid müügile 22. novembril 1918 – lillemuster (5 kopikat) ja 30. novembril lillemuster (15 kopikat).
Postimuuseum
20. mail 1935 loodi Eesti Postimuuseum, mis suleti aga 1947 ja varad anti üle Ajaloomuuseumile, kust osad varad jõudsid ka Leningradi A. S. Popovi nimelisse Side Keskmuuseumi. 1994. aastal taastas Eesti Post Tartu Postkontori struktuuris Postimuuseumi. Alates 2009. aastast allub Eesti Postimuuseum Eesti Rahva Muuseumile ja selle nimi on Eesti Rahva Muuseumi Postimuuseum.
Majandusnäitajad
Käive oli 2019. aastal 126,3 mln eurot ja kahjum 3,2 mln eurot.
Tütarettevõtted
Kontserni kuuluvad emaettevõttena AS Eesti Post ning tütarettevõtetena Eestis Maksekeskus AS ja Finbite OÜ, Leedus Omniva LT UAB ja Lätis Omniva SIA. Samuti kuulub sinna sidusettevõte Post11 OÜ.
Eesti Posti kontserni kuulus varem tütarettevõtetena ka AS Eesti Elektronpost, kus AS Eesti Post osalus moodustas 50,86%, ning Eesti E-arvete Keskus OÜ, mis alustas tegevust 3. juunil 2009. AS-ile Eesti Elektronpost kuulus omakorda osa firmast Kasahstani Elektronpost.
Võimsus
Võimsus on füüsikaline suurus, mis näitab, kui palju tööd teeb jõud ajaühiku jooksul, seega väljendab võimsus töö tegemise kiirust: kus P\! – võimsus, A\! – töö, \Delta t\! – aja muut (ajavahemik).
Võimsuse SI-väline ühik on hobujõud.
Võimsus mehaanikas
Kui ühtlaselt liikuvale kehale mõjub liikumisega samasuunaline jõud, saab võimsuse arvutada valemiga: kus F\! ‒ jõud ja v\! – kiirus.
Võimsus elektrotehnikas
Elektriseade kas muundab mingit liiki energiat elektrienergiaks (näiteks elektrigeneraator) või elektrienergiat teist liiki energiaks (näiteks elektripliit soojuseks). Seadme elektrivõimsus väljendab ajaühikus toodetava või tarbitava elektrienergia hulka. Tarbiva elektriseadme ehk elektritarviti võimsust nimetatakse ka võimsustarbeks.
Elektrotehnikas eristatakse hetk-, aktiiv-, reaktiiv- ja näivvõimsust. Aktiivtakistusega R elektritarviti võimsus P on arvutatav pinge U ja voolu I kaudu järgmiselt:
Aktiivvõimsuse mõõtühik on vatt (tähis W), reaktiivvõimsuse ühik varr (tähis var) ja näivvõimsuse ühik voltamper (tähis V•A).
Võimsuse mõõtmine elektrotehnikas
Elektrivoolu võimsust mõõdetakse vattmeetriga. Kaudselt saab elektritarviti elektrilist võimsust mõõta ka voltmeetri ja ampermeetriga. Selleks tuleb ühendada voltmeeter seadmega rööbiti ja ampermeeter jadamisi. Näitude korrutamisel saadakse tulemuseks aktiivvõimsus, kui tarviti on aktiivtakistusega (näiteks elektriküttekeha).
Järelmaks
Järelmaks (ameerika inglise keeles installment, inglise keeles instalment, saksa keeles Ratenzahlung) on kaubanduses müüja ja ostja kokkulepe, mille kohaselt ostja tasub ostusumma teatud suurusega osamaksetena teatud perioodi jooksul. Järelmaksuga tasutav summa võib erineda kauba algsest ostuhinnast intresside võrra.
Järelmaksu kasutas esimesena 1856. aastal ettevõtja Edward Clark, et parandada õmblusmasinate müüki.
Mart Kangro
pisi|Mart Kangro 10. veebruaril 2014 esinemas üritusel "teater/keel" [[Eesti Draamateater|Eesti Draamateatri maalisaalis]] Mart Kangro (sündinud 8. novembril 1974) on eesti tantsija ja koreograaf.
1997–2001 töötas ta Rahvusooperis Estonia balletiartistina. Seejärel tegutsenud vabakutselise koreograafi, lavastaja ja tantsijana.
Lavastusi
Ainuüksi lavastust „Start. Based on a True Story” mängiti üle 50 korra ning see valiti Londonis rahvusvahelise konkursi „Aerowaves” raames 260 lavastuse seast 10 finalisti hulka. Lisaks pälvis see Grand Prix' „Lignes de Corps” festivalil Valancienne’is Prantsusmaal. Mart Kangro lavastusi on esitatud kahekümnes riigis nii Euroopas kui ka USAs.
Mart Kangro keskendub oma töös inimkeha ning liigutuse tähendustele ja tähenduslikkusele teatris kui semiootilises aegruumis.
Leonora Palu
Leonora Palu (varem Leonora Järvet; sündinud 20. veebruaril 1979) on eesti flötist ja luuletaja.
Ta on lõpetanud Pärnu Muusikakooli, Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakonna ja Eesti Muusikaakadeemia dotsent Raivo Peäske ja professor Imants Sneibise juhendamisel flöödi erialal. Aastal 2003 täiendas ta end Brüsseli Kuninglikus Konservatooriumis professor Frank Hendrickxi flöödiklassis. On osalenud selliste nimekate flötistide nagu Renate Greiss-Armin, Patrick Gallois, Moshe Epstein, Matti Helin, Maarika Järvi jt meistrikursustel.
Leonora Palu tegutseb kammermuusikuna. Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias oli tema juhendajaks professor Matti Reimann. Koostöö teiste kammermuusikutega, teiste hulgas Jorma Tootsi ja Kristo Käoga, on viinud teda konkurssidele ja festivalidele Leetu, Rootsi, Austriasse, Saksamaale ja Itaaliasse. Tema kavadest leiab tihti uuemat eesti muusikat. Leonora Palu töötab Rahvusooperis Estonia orkestrandina ning osaleb sageli ka Tallinna Kammerorkestri ja Pärnu Linnaorkestri töös. Viimase ees on esinenud korduvalt ka solistina.
2007. aasta kevadest on ta kontseptuaalse muusikateatrikollektiivi Repoo Ensemble liige, osaledes muuhulgas audiovisuaalse kontsertetenduse "Topeltwagner juustuga" (stsenarist-lavastaja Sven Sildnik) loomisprotsessis ja ettekannetel.
Leonora Palu tegutseb ka improvisaatorina. Aastal 2002 võitis ta duos Tauno Aintsiga eripreemia vabaimprovisatsiooni konkursil Leipzigis. Anto Petti juhitud ansambli ProImpro koosseisus on ta andnud kontserte Eestis ja Põhjamaades.
LaShawn Merritt
LaShawn Merritt (sündinud 27. juunil 1986 Virginias Portsmouthis) on USA kergejõustiklane (400 m jooksja), olümpiavõitja ja maailmameister.
Merritt käis Portsmouthis Woodrow Wilsoni keskkoolis ja pärast selle lõpetamist astus Ida-Carolina ülikooli. Juba esimesel ülikooliaastal sõlmis ta sponsorlepingu Nikega ega tohtinud seetõttu enam võistelda üliõpilasspordivõistlustel.
Merritt tuli 2004. aastal Grossetos juunioride maailmameistriks 400 m jooksus ajaga 45,25. Ta võitis veel kaks kuldmedalit teatejooksudes, mõlemad juunioride maailmarekordiga.
2006. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Moskvas tuli ta USA 4×400 m teatejooksus meeskonnaga ajaga 3.03,24 kindlalt maailmameistriks. Merritt jooksis teist vahetust.
2006. aasta maailma karikavõistlustel Ateenas võitis Merritt nii 400 m jooksu ajaga 44,54 (Kikaya ees – 44,66) kui ka 4×400 m teatejooksu ajaga 3.00,11 (Merritt jooksis kolmandat vahetust). USA meeskond oli Euroopa järel teine.
Samal aastal võitis ta 44,58-ga IAAF-i finaalvõistlused Stuttgardis.
2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis tuli ta kahekordseks olümpiavõitjaks. Nii Merritt kui Wariner võitsid kindlalt oma eeljooksu ja poolfinaali. Poolfinaalis olid ajad 44,12 (Merritt) ja 44,15 (Wariner). Varasema põhjal peeti kindlaks favoriidiks Warineri, kellelt oodati isegi Michael Johnsoni maailmarekordi ületamist, kuid selle asemel võitis Merritt isikliku rekordiga 43,75, edestades Warineri koguni sekundiga (44,74). USA pälvis kolmikvõidu (David Neville 44,80). USA võitis ka teatejooksukulla (kolm 400 m jooksu medalimeest ja 400 m tõkkejooksu võitnud Taylor), püstitades olümpiarekordi 2.55,39. Merritt jooksis avavahetust ja ainult finaalis, eeljooksus ta jooksma ei pidanud.
2009. aasta maailmameistrivõistlustel Berliinis tuli ta kahekordseks maailmameistriks. Merritt tõendas, et olümpiavõit ja Warineri edestamine polnud juhus. Ta püstitas juba poolfinaalis maailma hooaja tippmargi 44,37 (Wariner 44,69) ja parandas seda finaalis veelgi: 44,06 (Wariner 44,60). USA sai kaksikvõidu. Teatejooksus võitis USA jällegi maailma hooaja tippmargiga 2.57,86. Merritt jooksis viimast vahetust ja jälle ainult finaalis.
Oktoobris 2010 määrati LaShawn Merrittile dopingu kasutamise eest 21-kuuline võistluskeeld. Ise põhjendas ta dehüdroepiandrosterooni leidumist oma veres sellega, et tarbis levinud peenise suurendamiseks mõeldud preparaati ExtenZe, mille koostist ta ei teadnud.
Pärast võistluskeelu lõppu võitis 2011. aastal maailmameistrivõistlustel Daegus 400 meetri jooksus hõbemedali ajaga 44,63. Kuldmedali võitnud Kirani James jäi kolme sajandiku kaugusele. Teatejooksus jooksis ta kuldmedali võitnud USA meeskonna viimast vahetust. 2012. aasta Londoni olümpiamängudel katkestas ta 400 meetri eeljooksus. 2013. aastal maailmameistrivõistlustel Moskvas võitis ta 400 meetri jooksus kuldmedali isikliku rekordi 43,74ga ja jooksis teatejooksus kuldmedali võitnud USA meeskonna viimast vahetust.
2015. aastal maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 400 meetri jooksus hõbemedali isikliku rekordiga 43,65. 4×400 m teatejooksus võitis kuldmedali 2.57,82ga.
Maailma karikavõistlutel
2006 Ateenas
Kithairónas
Kithairónas (uuskreeka Κιθαιρώνας ehk Όρος Κιθαιρώνας; Vana-Kreeka kontekstis Kithairon (vanakreeka Κιθαίρων)) on mäeahelik Euroopas Balkani poolsaarel Kreekas.
Kulgeb ida-lääne suunas, eraldab Boiootiat (põhjas) Atikast ja Megaris (lõunas).
Kõrgus kuni 1409 meetrit.
Kithairónaselt saavad alguse jõed Asopos ja Kifisós (Kephisos).
Vana-Kreekas oli Kithairon kui Atika ja Boiootia vaheline piir kindlustatud vahitornide ja linnustega (näiteks Panakton, Drymos, Phyle).
Mitmesuguste kultustega austati seal Dionysost, Zeusi, Herat ja nümfe.
Kõrgeimal tipul peeti pidustusi (daidaaliaid).
Põhjanõlval leidis aset Plataia lahing.
Mütoloogia
Mäeaheliku lõunaosas oli Dionysose müütiline sünnikoht Eleutherai.
Kithaironil pidasid vanakreeka mütoloogia järgi karja nii Teeba kuningas Laios kui ka Korintose kuningas Polybos, ja kui Laios andis ühele karjasele ülesandeks Oidipus saatuse hooleks jätta, ei täitnud too käsku, vaid andis lapse üle Korintose karjasele.
Herakles pidi seal veiseid karjatama ja tappis Kithaironi lõvi.
Apollon ja Artemis tapsid seal Niobe lapsed.
Kithairon on ka Pentheuse, Aktaioni ja Antiopega seotud müütide tegevuspaik.
Your Songs 2015
"Your Songs 2015" on 2015. aastal välja antud eri esitajate kogumikplaat. Kogumiku andis välja plaadifirma Universal Music TV. Albumi 40 laulust 13 on olnud 2014.–2015. aastal singlite edetabelites esikohal.
Stan Getz
Juba 16-aastaselt mängis ta Jack Teagardeni bändis. Aastatel 1944–1946 kuulus Getz Stan Kentoni ja Benny Goodmani bigbändide koosseisu. 1947. aastal tegi ta koostööd Zoot Simsi ja Herbie Stewardiga, 1948. aastal lõi kaasa Ralph Burnsi plaadil "Early Autumn". Järgmised 25 aastat püsis Getz kindlalt maailma populaarsemate saksofonistide seas.
Your Songs 2015
Kogumiku vanim laul on Elton Johni laul "Tiny Dancer", mis on avaldatud juba 1971. aastal albumil "Madman Across the Water" ning oli Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema laulu 2004. aasta valikus 387. kohal.
Stan Getz
1950. aastate keskel langes Stan Getz sõltuvusse narkootikumidest. Sarnaselt nii mõnegi teise Ameerika muusikuga, näiteks Kenny Clarke'iga, viibis ka tema 1950. aastate lõpul n-ö paguluses Skandinaavias. 1961. aastal läks ta USA-sse tagasi ja salvestas plaadi "Focus", mis sisaldab Eddie Sauteri arranžeeringuid.
Veemootorisport
pisi|Veemoto [[piktogramm]] Veemootorisport ehk veemoto on spordiala, milles võisteldakse mootorveesõidukite kiiruses. See on üks väheseid spordialasid, kus mehed ja naised võistlevad koos.
Stan Getz
Põhiliselt on Getz tuntud selle poolest, et ta üritas segada džässi ja bossanoova stiili. Getzile võlgnevad toetuse eest oma karjääri algusaastail tänu Gary Burton, Chick Corea, Tony Williams, Airto Moreira ja paljud teised tolle aja noored muusikud. 1970. aastate alguse free jazz ' i ja rokiliikumistega Getz kaasa ei läinud ja elas 1972. aastani Euroopas. 1980. aastate keskpaigas töötas ta õppejõuna Stanfordi ülikoolis.
Stan Getz oli oma instrumendi üks tähtsamaid tõlgendajaid džässiajaloos ja tugevate svingijuurtega improviseerija. Karjääri algusperioodil olid tuntavad Lester Youngi mõjutused, ent hiljem arendas Getz välja isikupärase stiili, mis eristus 1940. ja 1950. aastate agressiivsest bebop ' i-voolust. Getz oli üks vähestest muusikutest, kes suutis tänu oma instrumendi suurepärasele valdamisele jääda lüüriliseks ka väga kiire tempo korral.
Veemootorisport
Võistlusklassid
Veesõidukid jaotatakse võistlusklassidesse nt paadikere ehituse, paadi massi, jõuallika, selle võimsuse, sisepõlemismootori töömahu jms alusel.
Rahvusvaheline Veemoto Liit UIM jagab võistlussõidukid viide suurde rühma:
Aktsia
Aktsia (inglise keeles share, stock) on väärtpaber, mis esindab proportsionaalset osalust aktsiaseltsi aktsiakapitalis ning annab selle omanikule ehk aktsionärile mitmeid õigusi.
Näide. Kui aktsionäril on 10 aktsiat ja ettevõtte aktsiate koguhulk on 1000 aktsiat, siis on aktsionäril õigus 1% ettevõtte varale.
Lihtaktsia
Lihtaktsia (inglise keeles common stock) on tavaline hääleõigusega aktsia. Aktsionär saab tulu aktsiahinna tõusust ja ettevõtte makstavatest dividendidest. Et lihtaktsiaid on oluliselt rohkem kui eelisaktsiaid, siis on lihtaktsiate likviidsus ja päevakäive oluliselt suuremad kui eelisaktsial.
Eelisaktsia
Eelisaktsia (inglise keeles preferred stock) on aktsionäride koosolekul hääleõiguseta või piiratud hääleõigusega aktsia. Eelisaktsia omanik ei saa ettevõtte juhtimises osaleda, kuid see-eest annavad eelisaktsiad eesõiguse võrreldes lihtaktsiate omanikuga dividendide jaotamisel ja aktsiaseltsi lõpetamisel alles jääva vara jaotamisel. Sellest tuleneb ka eelisaktsia nimi. Tavaliselt on eelisaktsiatele määratud fikseeritud dividendimäär, näiteks 100 eurot aastas. Seetõttu on eelisaktsia põhimõtteliselt nagu võlakiri. Kui aktsiaseltsil ei ole jaotatavat kasumit või sellest ei piisa, võib eelisaktsia omanikele dividendi täielikult või osaliselt maksmata jätta. Maksmata osa liidetakse järgmisel aastal makstava dividendiga, arvestades juurde intressi seaduses sätestatud suuruses. Mõnikord on eelisaktsiatel siiski ka hääleõigus. Selle eesmärk on jätta juhtimisõigus piiratud grupi isikute kätte. Näiteks on A-klassi aktsial 10 häält, B-klassi aktsial 5 häält ja C-klassi aktsial 1 hääl.
Aktsiatega kauplemine
Vabalt kaubeldavad aktsiad on noteeritud aktsiabörsidel. Avalikul börsil mittekaubeldavate aktsiate ostmiseks või müümiseks tuleb ise osapooled leida. Selleks, et noteerida aktsiat avalikul börsil, peavad olema täidetud selle börsi seatud nõuded. Nende täitmist kontrollitakse nii enne noteerimist kui ka jooksvalt ajal, mil aktsia on noteeritud. Seega saab noteerida ainult aktsiat, mis vastab nõuetele praegu ja ka tulevikus.
Aktsiaseltsi likvideerimine
Füüsiline isik ei ole aktsiaid omades kohustatud millekski. Kui ettevõte läheb pankrotti, esitatakse kõik nõuded ettevõttele. Aktsionärid midagi juurde maksma ei pea, kuid pankroti korral kaotavad oma investeeritud raha. Füüsiline isik peab maksma tulumaksu seaduses sätestatud korras. Ettevõtte likvideerimisel rahuldatakse esmajärjekorras kreeditoride nõuded, siis jagatakse eelisaktsiate omanikele kuuluv vara ja lõpuks lihtaktsia omanikele ülejääv vara.
Raadi sõjaväelennuväli
Raadi sõjaväelennuväli on endine Tartu linna kirdeservas asunud sõjaväelennuväli.
Lennuväli asub Tartu linnast kirdes Raadi järve ida- ja põhjaküljel. Koordinaadid 58°24′29 N 26°46′57 E. Rada on betoonkattega, suund 05/23, pikkus 3050 meetrit, kõrgus MSL 66 meetrit. Lennuvälja territooriumi pindala on umbes 698 hektarit. Lennuväli ei ole lennuväljana kasutuses. 2018, aastaks on lennuraja idapoolsest otsast osa betoonplaate üles võetud ja ära viidud, mistõttu lennuraja pikkus on ligikaudu 2500 meetrit. pisi|Lennujuhtimiskeskuse hoone, akadeemik [[Anto Raukas|Raukase sünnikodu kohal. Lammutati 2019. aastal ]]
Eesti Vabariigi ajal
Eesti iseseisvumise järel kolis Raadile lennurügemendi 2. eskadrill. 1919. aastal toimetati Tallinnas Pirita jõe suudmes asunud vesilennujaama kaks angaari lahtivõetuna Raadile. 1925. aastal anti lennuvälja laiendamiseks sõjaväele üle nn Dauguli aed.
Alates 1930. aastast likvideeriti Lennurügement, lennuväljal baseerunud üksus nimetati 2. Üksikuks Lennudivisjoniks ja tegutses selle nime all 1940. aastani. Teise maailmasõja alguse ja iseseisvuse lõpuaastatel oli Raadi üksuse varustatus võrdlemisi vilets, (kolm Tšehhoslovakkia päritolu luure- ja pommituslennukit), lendamist harjutati peamiselt relvastamata lennukitel.
Mais 1940 jõudsid Raadile viis ostetud Henschel Hs-126 tüüpi luurelennukit, kuid nendel jõuti lennata vaid kuu aega.
Nõukogude okupatsiooni ajal
Juunis 1940 jõustus Nõukogude okupatsioonirežiimi kehtestatud üldine lennukeeld.
Saksa okupatsiooni ajal
Saksa okupatsiooniväed rajasid Raadile esimese betoneeritud lennuraja. Raadil baseerusid erinevad Luftwaffe lennuväeüksused, seal oli lennukite remondi- ja hooldusbaas. 1944. aasta suvel lendasid Raadilt minema viimased Junkers Ju 87 "Stuka" sööstlennukid ning seejärel lahkus ka JG 54 staabiüksus.
Teise Nõukogude okupatsiooni ajal
Teise Nõukogude okupatsiooni alguses võttis lennuvälja kasutusele Nõukogude lennuvägi. 1950–1960. aastatel kujunes sellest strateegiliste kaugpommitajate lennuväli ning Tartust sai välismaalastele suletud linn. Lennuvälja territooriumi laiendati oluliselt, sellest sai üks Ida-Euroopa suuremaid sõjaväelennuvälju. 1951. aastast baseerusid Tartu lennuväljal 116. Leningradi raskepommituslennuväediviisi polk, 132. Berliini pommituslennuväepolk ning 12. pommituslennuväepolk. 1953. aastal paigutati 12. pommituslennuväepolk Ostrovisse, Eesti alale jäi polgu Obriku varulennuväli. 132. pommituslennuväepolk varustati aga uuemate lennukitega Tu-4. 1959. aastal toodi Tartusse, laialisaadetud 116. raskepommituslennuväediviis asemel, 326. Tarnopoli raskepommituslennuväediviisi juhatus, millele allutati ka 132. pommituslennuväepolk.
Raadil baseerunud kaugpommituslennukid (kuni 1984. aastani Tu-16K, hiljem Tu-22M3) kuulusid 132. raskepommituslennuväepolgu koosseisu ja transpordilennukid Tu-4D (1958–1961), An-12 (1961–1979), Il-76MD) 196. transpordilennuväepolgu koosseisu. Viimastest osa olid tsiviilregistris ja Aerofloti värvides, kuid olid relvastatud automaatkahuritega ja varustatud maa-õhk tüüpi rakettide vastaste seadmetega. NSV Liidu lennuväe 196. kaardiväe Minski transpordilennuväepolk, allus 18. kaardiväe Taganrogi transpordilennuväediviisile ning sellel transpordilennuväediviisil oli veel 3 polku Leedus (Panevėžysis, Kedainiais ja Šiauliais), polk kasutas varulennuväljana Võhma lennuvälja ning 196. kaardiväe Minski transpordilennuväepolgu üheks lahinguülesandeks oli ka Viljandis asunud GRU 4. üksiku eriotstarbelise brigaadi võitlejate dessanteerimine ja varustamine. 326. raskepommitajate diviisi juhtis hilisem Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi esimene president Džohhar Dudajev.
Raadi sõjalennuvälja baasi teenindasid Kärkna (Sillaotsa) kütusebaas ja Luunja valla Sirgu, Akimetsa ning Tartu valla Maramaa lahingumoona hoidla, muu varustuse laod koos sideväeosaga Kabinal, Nõos asus lennuvälja raadiomajakas, lennubaasi taristusse kuulusid: Puiestee tänaval asuv sõjaväelinnak jm. Torustiku mitme kütuse lekke tõttu reostus tugevasti lennuvälja-ala pinnas ja põhjavee ülemine horisont. Lennukite müra häiris tihti Tartu põhjapoolsete linnaosade elanikke. Raadi kaugpommitajate diviis kasutas pommitamisharjutusteks Tartu-, Jõgeva- ja Viljandimaa piiril paiknevat Laeva polügooni (tuntud ka Utsali ja Puurmani polügooni nime all). Viimane lennukatastroof toimus 1991. aastal, kui lennuvälja lähedal kukkus tehnilise rikke tõttu alla pommituslennuk Tu-16, mis oli suundumas Kaug-Itta.
Ameerika Ühendriikide sõjavägi hindas Raadi lennuvälja 1950. aastatel tähtsuselt 13. Nõukogude sõjaväelennuväljaks ning sellest tulenevalt oli see kantud tuumarünnaku sihtmärkide nimekirja.
Eesti Vabariigi ajal (alates 1991)
Nõukogude Liidu õigusjärglase Venemaa Föderatsiooni väed lahkusid Raadilt 1992. aastal. 1993. aastal andis Eesti kaitseministeerium lennuvälja üle AS-le Tartu Raadi Lennujaam (aktsionärid Tartu linn, Tartu vald, Luunja vald).
1994. aastal maandus Raadi lennuväljal Tartusse visiidile saabunud Poola presidendi Lech Wałęsa lennuk. Viimane maandumine Raadi lennuväljal toimus arvatavasti 1996. aastal. Aprillis 1999 loobuti lõplikult lennuvälja renoveerimise plaanist. Juunis 2002 tehti Raadi lennuvälja ja selle lähiala üldplaneering, korrastamine jäi aga teostamata ning tänaseks on plaanid vananenud.
Tänaseni on Raadil säilinud kaks betoonangaari 1920–1930. aastatest, lennukite muldvallvarjendid ja betoonkattega lennurajad. Nõukogude sõjaväeaegne lennujuhtimiskeskus lammutati 2019. aastal. Lennuvälja territooriumil tegutseb autoturg, korraldatakse meelelahutusi ja spordivõistlusi (näiteks autode kiirendusvõistlused).
Aktsiakapital
Aktsiakapital (inglise keeles share capital) aktsiaseltsile kuuluv aktsiatega kaetud kapital. Eristatakse potentsiaalset aktsiakapitali, mille ulatuses võib aktsiaid välja lasta, ja tegelikku aktsiakapitali, mille ulatuses on aktsiaid müüdud.
Aktsia nimiväärtus on aktsiale omistatud kokkuleppeline väärtus. Emiteeritud aktsiate nimiväärtuste summa moodustab bilansis kajastatava nimiväärtuses arvestatud aktsiakapitali.
Aktsiakapitali väljendatakse eurodes. Aktsiakapital peab olema vähemalt 25 000 eurot. Aktsiakapitali suurus peab olema märgitud põhikirjas.
Aktsiakapital koosneb lihtaktsiatest ja eelisaktsiatest. Nimiväärtuste või arvestuslike väärtuste summa ei või olla suurem kui 1/3 aktsiakapitalist.
Kui see on ette nähtud põhikirjas, võib aktsiaselts üldkoosoleku otsusel aktsiakapitali tingimuslikuks suurendamiseks lasta välja võlakirju, mille omanikul on õigus vahetada võlakiri aktsia vastu (vahetusvõlakiri). Vahetusvõlakirjade nimiväärtuste summa ei või olla suurem kui 1/3 aktsiakapitalist.
Amaterasu
Amaterasu (天照, アマテラス; täisnimi Amaterasu-ō-mi-kami või Amaterasu-ō-mikami (天照大神) 'hiilgav jumalanna, kes särab taevas, suur, taevast valgustav jumalanna' või Amaterasu-no-mikoto 'ülistatud isik, kes valgustab taevaid') on šintoismi tähtsaim jumal (kami), päikesejumalanna, Jaapani keiserliku perekonna müütiline esivanem. Ta on päikese ja valguse personifikatsioon.
Kuni Teise maailmasõja lõpuni pretendeeris Jaapani keiserlik perekond põlvnemisele Amaterasust ning Jaapani keisrit peeti ametlikult jumalaks.
Päritolu
Jaapani vanim püha ajaloo- ja mütoloogiakroonika "Kojiki" jutustab, et Amaterasu sündis algjumala Izanagi vasaku silma pesemisel, kui too end praegusel Kyūshū saarel ühes jões rituaalselt puhastas (misogi) surnute maal (yomi) saadud saastast. Amaterasust sai Kõrge Taevatasandiku (Takamagahara või Takamanohara) valitseja.
Vennad
Amaterasu nooremad vennad on kuujumal Tsuki-yomi ja tormijumal Susanoo no Mikoto, kes sündisid Amaterasuga samal ajal, vastavalt Izanagi parema silma ja nina pesemisest. Koos viimasega oli Amaterasule määratud Taeva valitsemine Izanagilt üle võtta.
Amaterasu sulgumine koopasse
"Kojiki" jutustab muistse loo, mis on versioon kadunud päikese müüdist. Algselt oli Susanoo merede jumal, kuid ta oli taltsutamatu ja äkilise iseloomuga ning polnud rahul jaotusega enda ning oma venna ja õe vahel. Ta ei tahtnud merede üle valitseda, vaid tahtis oma emale surnute riiki järgneda. Seetõttu Izanagi vihastas ja pagendas ta taevast. Vahepeal otsis ta nuttes ema taga ning läkski lõpuks ema juurde allmaailma. Susanoo käitus üldse ebasündsalt nagu väike kasvatamatu laps, ta sooritas mitmeid kuritegusid ja tabude rikkumisi. Pagendatud Susanoo palus isalt luba Amaterasut külastada, et temaga hüvasti jätta. Isa lubaski seda. Amaterasu kartis seda külaskäiku ja võttis venna vastu, vibu käes. Vennal õnnestus teda veenda, et tegu on sõbraliku külaskäiguga. Amaterasu nõudis siiski tõestust. Susanoo tegi ettepaneku vanduda üks vanne. Selle tulemusena pidid sündima lapsed. Susanoo heade kavatsuste märgiks pidi olema see, et sünnivad meessoost lapsed. Nüüd laususid mõlemad jumaliku vande ja vahetasid oma võimuinsiigniad. Amaterasu võttis Susanoo mõõga ning andis vastu oma pärlikee. Seepeale lõhkus Amaterasu mõõga kolmeks tükiks, näris seda ja sülitas jälle välja. Sellest sülitusest sündis kolm naissoost jumalannat. Susanoo tegi sama pärlikeega. Sündis viis meessoost jumalat. Et Susanoo oli sel kombel oma süütuse tõestanud, tohtis ta edasi taevasse jääda. Kuid seejärel laastas Susanoo maad ning hävitas oma õe riisipõllud, aiad ja templid. Amaterasu sai nii vihaseks, et ta sulgus Ama-no-Iwato koopasse. Teise versiooni järgi oli Amaterasu tagasitõmbumise põhjuseks see, et Susanoo rikkus pärast taevasse jätmist põllunduse tabusid, laastades jumalate riisipõllud ja ajades kinni nende niisutuskanalid, rüvetas Amaterasu paleed roojaga ning viskas lõpuks tagurpidi nülitud sälu läbi katuse pühasse kudumiskotta, kus Amaterasu parajasti kangastelgede taga töötas. Selle tagajärjel suri üks Amaterasu teenijannadest kangastelgede ääres ehmatuse kätte. Maailm mattus pimedusse.
Susanoo pagendati maa peale, kus temast sai ühe maapealse valitsejasoo esivanem. Teised jumalad palusid, et Amaterasu välja tuleks, kuid asjata. Nad lasksid kukkedel kireda ja koitu kuulutada, kuid asjata. Siis riputati naabruses kasvava püha puu külge juveelidega kaunistatud peegel. Noorel ja ilusal jumalannal Ama-no-Uzumel paluti tagurpidi ämbri peal tantsida. Jumalanna läks ekstaasi ja heitis endalt lõpuks kõik riided. (Teise versiooni järgi oli tegu algusest peale Ama-no-Uzume poolt väljatöötatud plaaniga.) Teised jumalad hakkasid seepeale nii valjusti naerma ja metsikult käsi plaksutama, et kogu taevas värises. Amaterasu läks uudishimulikuks, nihutas kivi koopasuu eest ära ja piilus välja. Ta nägi peeglis, mis ruttu tema ette pandi, oma peegelpilti, mis teda jahmatas, nii et teised jumalad said ta koopast välja tirida ning veensid teda taevasse tagasi minema. Teise versiooni järgi pandi ta uskuma, et on leitud sama hea päike nagu ta ise (või ilusam päikesejumalanna), mispeale ta kiikas uudishimulikult välja ning nägi peeglis teist päikesejumalannat. Üllatuse tõttu tuli ta koopast välja, tahtes teise jumalannaga võitlusse astuda, ning koobas müüriti tema selja taga kinni (või tema tagasitee tõkestati jumalateköitega (shimenawa)). Kolmanda versiooni järgi tegi Amaterasu peegelpilt maailma kohe jälle valgeks.
Ama-no-Uzume tantsu on seostatud muistsete viljakusriitustega.
Boris Raid
Boris Raid (kuni 1936. aastani Boris Born; 4. jaanuar 1896 – 27. veebruar 1963 Leicester) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1940).
Amaterasu
Amaterasu järeltulijad hakkavad maa peal valitsema
Kui Susanoo järeltulijad olid maa üle võtnud, saatis Amaterasu oma lapselapse Ninigi no Mikoto taevast alla, et ka maa peal oma õigused maksma panna. Võimu üleandmine ei toimunud ilma ähvardusteta, kuid lõpuks saadi hakkama ilma verevalamiseta. Ninigi ühe järglase ühendusest draakonkuninga tütrega sündis lõpuks esimene inimesest valitseja, esimene Jaapani keiser (tennō) Jinmu, Ninigi lapselapselaps. Viimane kandis püha mõõka (Kusanagi), juveeli ja peeglit, millest said Jaapani keiserlikud regaalid.
Boris Raid
Teenis Soomusrongirügemendis.
Amaterasu
Amaterasu sugu
Amaterasut peetakse üldiselt naissoost olendiks, kuigi Kojiki tema soole suurt ei vihja (vanas jaapani keeles puudusid sugu väljendavad asesõnad). Mõnes raamatus, (sealhulgas "Hotsuma Tsutae") on Amaterasu meessoost (võib-olla sellepärast, et naiste sotsiaalne staatus oli vahepeal langenud). Naissoost päikesejumalus on maailma rahvaste mütoloogias erandlik. Tema sugu on püütud mitmeti seletada, muuhulgas on arvatud, et Amaterasut peeti algselt meessoost jumalaks. Ajal, mil jaapani jumalate- ja loomismüüdid raamatutesse "Kojiki" (712) ja "Nihongi" (720) kokku koguti, oli võimul keisrinna Jitō. Mõned uurijad oletavad, et Amaterasut kujutati jumalannana selleks, et õigustada keisrinna võimu. Teised uurijad osutavad teistele päikesejumalannadele, sealhulgas germaani mütoloogias. Amaterasu sugu on seostatud ka kunagise matriarhaadiga.
Amaterasu kui kultuuriheeros
Amaterasule omistatakse ka riisi ja nisu kasvatamise, siidiusside kasvatamise ning kangastelgedel kudumise leiutamine.
Ise pühamu
Tema tähtsaim pühamu, Ise pühamu, asub Honshū saarel Ise linnas endise pealinna Kyōto lähedal. Iga kahekümne aasta tagant pühamu lammutatakse ja ehitatakse taas üles. Selles pühamus on ta esindatud peegli kujul. Pühamu on avalikkusele suletud.
Pidustused Amaterasu auks
Amaterasu auks korraldatakse 17. juulil kõikjal maailmas tänavarongkäike. Talvisel pööripäeval 21. detsembril pühitsetakse tema koopast väljatulekut.
Janitšarid
Janitšarid (osmanitürgi keeles يڭيچرى‎ yeñiçeri 'uus sõdur') olid Osmani sultanite eliitväeüksused, kaardivägi, ihukaitsjad ning Euroopa esimene modernne alaline armee. Üksus loodi tõenäoliselt sultan Murad I valitsusajal (1362–1389).
Väeüksus mehitati kristlikest maadest röövitud poisslastest, kes kasvatati üles islami vaimus. Janitšarid olid kuulsad oma hea väljaõppe ning distsipliini poolest. Erinevalt teistest orjadest maksti neile töö eest palka. Neilt oodati täielikku pühendumust sultani kaitsmisele, janitšaridel oli keelatud abielluda ning kaubelda. 17. sajandil janitšaride värbamisnõudeid lõdvendati, kuna osmanite sõjaväe kogusuurus oli märgatavalt kasvanud. Üksuse hea maine motiveeris paljusid tsiviilisikuid endale seal kohta ostma, sellest tulenevalt vähenes ka janitšaride väljaõppe tase ning toimus nn tsiviliseerumine. Oma algusaastatel olid janitšaride üksused maailma lahinguväljade kardetuimad, kuid lõpuks jäädi vähese uuendusmeelsuse tõttu Lääne-Euroopa innovatsioonile jalgu. Osmanite sõjavägi jäi järk-järgult oma konkurentide omadest maha, kuid kui janitšare taheti kas reformida või ratsanikega asendada, hakkasid nad mässama. Mässud olid mõlemale osapoolele ohvriterikkad ning kui keskvõimul õnnestus oma tahtmine lõpuks peale suruda, oldi ülejäänud Euroopast juba liiga kaugele maha jäädud. Janitšarid saatis 1826. aastal veriselt laiali sultan Mahmud II; nn õnneliku sündmuse käigus hukati neist vähemalt 6000.
Botswana
pisi|Kaart
Botswana (ametlik nimi Botswana Vabariik) on merepiirita riik Lõuna-Aafrikas. Kodanikud kutsuvad ennast "batswana" (ainsuses: motswana), eesti keeles kasutatakse sõnu tsvana või botswanalane. Varasem Suurbritannia protektoraat nimega Betšuaanamaa sai uue nime, Botswana, pärast iseseisvumist 30. septembril 1966. Riik on nime saanud maa suurima etnose – tsvanade järgi. Kuulub Rahvaste Ühendusse. Riigis on peetud vabasid ja demokraatlike valimisi alates iseseisvumisest.
Riigi pindala on 581 730 km², mis teeb Botswanast maailmas suuruselt 48. riigi. Botswana on tasane maa, ligi 70% on kaetud Kalahari kõrbega. Riigil puudub väljapääs merele ning maismaapiir on tal lõunas ja kagus Lõuna-Aafrika Vabariigiga, põhjas ja läänes Namiibiaga ning kirdes Zimbabwega. Põhjakirdes on väga väike (umbes 200 m) täpsustamata piirilõik Sambiaga.
Botswana on üks hõredamalt asustatud riike maailmas. Tegemist oli ühe vaeseima riigiga Aafrikas, 1966. aastal oli SKP elaniku kohta umbes 70 USA dollarit. Pärast iseseisvumist on Botswana palju muutunud, olles üks kiiremini kasvava majandusega riike maailmas. SKP (sisemajanduse kogutoodang) elaniku kohta oli 2012. aastal umbes 17 000 dollarit. Majandus, kus domineerib mäetööstus, on tihedalt seotud Lõuna-Aafrika Vabariigiga. Turism on kiiresti kasvav majandusharu. Riigil on tugev esindusdemokraatia traditsioon.
Botswana riigi lipul on samad värvid, mis Eesti lipul, kuid Botswana lipul on need teises suuruses ja järjekorras.
Ajalugu
19. sajandil puhkes sõjategevus Botswana tsvanade ja ndebele hõimu vahel, kes tungisid kirdest Botswana territooriumile. Pinged eskaleerusid ka Transvaaliast tulevate buuridega idas. Pärast seda, kui tsvanade juhid Khama III, Bathoen ja Sebele pöördusid abipalvega Briti valitsuse poole, võttis viimane "Betšuaanamaa" 31. märtsil 1885 enda kaitse alla (Betšuaanamaa protektoraat). Põhjapoolsest territooriumist sai tänapäeva Botswana, lõunapoolsed alad kuuluvad nüüd Lõuna-Aafrika alla. Enamik tsvana keelt rääkivaid inimesi elab tänapäeval Lõuna-Aafrikas.
1964. aasta juunis kiitis Suurbritannia heaks ettepaneku demokraatliku isevalitseva Botswana asutamiseks. Valitsus kolis 1965. aastal Mafikengi linnast Lõuna-Aafrika põhja provintsis värskelt asutatud Gaboronesse, mis asub Botswana piiri lähedal. 1965. aasta põhiseadus viis esimeste üldvalimiste ja iseseisvumiseni 30. septembril 1966. Vabadusliikumise juht Seretse Khama valiti esimeseks presidendiks. Tema valiti tagasi kaks korda. 1984 valiti presidendiks asepresidendina ametis olnud Quett Masire. Ka tema valiti ametisse tagasi kaks korda. Masire lahkus ametist 1998, tema järglaseks sai Festus Mogae, kes valiti tagasi 2004. aastal. Presidendi ametikoht läks 2008. aastal üle Ian Khamale (esimese presidendi pojale), kes oli Mogae ajal asepresident ning varem töötas Botswana armee ülemana.
Riik
Botswanas on esindusdemokraatia, Botswana president on nii riigipea kui valitsuse juht. Valitsus teostab täidesaatvat võimu. Seadusandlik võim kuulub nii valitsusele kui parlamendile. Pärast iseseisvuse väljakuulutamist on riigi mitmeparteilises süsteemis domineerinud Botswana Demokraatlik Partei. Transparency Internationali andmetel on Botswana kõige vähem korrumpeerunud riik Aafrikas ning reastub sarnaselt Portugali ja Lõuna-Koreaga.
Haldusjaotus
pisi|Botswana ringkonnad
Botswana jaguneb kümneks ringkonnaks ja kuueks keskalluvusega linnaks:
Aastal 2001. liideti Ngamilandi ringkond ja Chobe ringkond Looderingkonnaks. 2006. aastast on Chobe ringkond taas eraldi haldusüksus.
Loodus
Riigi maastik on valdavalt lame, kiltmaasarnane. Kalahari kõrb võtab enda alla 70% riigi maismaast. Okavango delta, mis on üks maailma suurimaid sisemaa deltasid, asub loodes.
Limpopo jõgikond, mis asub osaliselt Botswanas, annab ühe oma lisajõe Notwane kaudu läbi Gaborone paisu pealinnale vett. Chobe jõgi asub põhja pool ning on piiriks Botswana ja Namiibia vahel.
Botswanas on mitmekülgne loodus. Lisaks deltale ja kõrbe piirkondadele on ka rohumaad ja savannid, kus leidub gnuusid, antiloope ning teisi imetajaid ja lindusid. Põhja-Botswanas on üks vähestest ohustatud liigi hüäänkoerte alles jäänud suurtest populatsioonidest. Chobe rahvuspargis on maailma suurim aafrika elevantide kontsentratsioon. Pargi pindala on 11 000 km2 ja seal elutseb 350 linnuliiki.
Chobe rahvuspark ja Moremi kaitseala (Okavango deltas) on suured turistiatraktsioonid. Leidub ka eraomanduses olevaid kaitsealasid ning ka näiteks ninasarvikutele ja flamingodele spetsialiseerunud varjupaikasid.
Maavarad
Valitsus omab 50% Debswanast, suurimast teemante kaevandavast firmast Botswanas. Mineraalsed maavarad annavad umbes 40% riigituludest. Mitmed rahvusvahelised kaevanduskorporatsioonid on rajanud oma piirkondlikud peakorterid Botswanasse, otsides teemante, kulda, uraani, vaske ja isegi õli ning saanud positiivseid tulemusi. Valitsus teatas 2009. aasta alguses, et nad püüavad muuta oma majanduslikku sõltuvust teemantidest, kuna tõenäoliselt saavad teemandid Botswanas järgmise kahekümne aasta jooksul otsa.
Rahvastik
pisi|Käsitsi tuld süütamas. Bušmanid Botswanas
Tsvanad, Botswana suurim rahvusgrupp, moodustab 79% rahvastikust. Suurimad vähemusrahvused on kalangad ning bušmanid ehk sanid. Samuti on väga väike arv indialasi ja valgeid. Viimati mainitud räägivad inglise ja afrikaani keelt ning moodustavad umbes 3% rahvastikust.
Halvenenud majandustingimuste tõttu Zimbabwes hakkas alates aastast 2000 Zimbabwest pärit inimeste arv Botswanas kõvasti kasvama.
HIV/AIDS
AIDSi pandeemia on Botswanat väga valusalt puudutanud. Nagu teisteski Aafrika riikides on AIDS-i majanduslik mõju olnud märkimisväärne. 2006. aasta hinnangul oli keskmine oodatav eluiga sünnihetkel langenud 65. eluaastalt 35-ni ning 24% täiskasvanutest nakatunud HIV/AIDS-i. Valitsus on algatanud mitmeid programme nii tasuta ravimite kui informatsiooni jagamiseks. 2011. aasta UNAIDS-i raporti kohaselt on Botswanas saavutatud üldine – st 80% või rohkem rahvastikust on kaetud – ligipääs ravile. Umbes iga kuues botswanalane on HIV-positiivne, see on peale naabruses oleva Svaasimaa suuruselt teine nakatumise protsent maailmas.
Haridus
Botswana on suutnud viimase paarikümne aastaga suurendada täiskasvanute kirjaoskuse taset; 1991. aastal oli see 69% ja 2008. aastal 83%.
Pärast teemantide avastamist ja tänu sellele riigi tulude suurenemist, kasvasid ka investeeringud haridusse. Õpilastele tagatakse 10 aastat põhiharidust. Umbes pooled õpilastest lähevad edasi õppima keskkooli. Riigis on mitu kolledžit ja kaks ülikooli: Botswana Ülikool (University of Botswana) Gaborones ja Botswana Rahvusvaheline Teadus- ja Tehnikaülikool (Botswana International University of Science and Technology) Palapyes.
Pärast kahte aastakümmet tasuta riigiharidust teatas Botswana 2006. aasta jaanuaris koolitasude uuesti sisse seadmisest. Siiski tasub valitsus täisstipendiumi ja elatuskulud igale ülikoolis õppivale Botswana kodanikule ning kui õpilane soovib omandada eriala, mida kohapeal ei õpetata, nagu näiteks meditsiin, saavad nad täisstipendiumi välismaal õppimiseks.
Keel
Botswana ametlik keel on inglise keel, kuigi tsvana keelt räägitakse laialdaselt kogu riigis. Tsvana keeles on eesliited olulisemad kui paljudes teistes keeltes. Näiteks "bo", mis viitab riigile; "ba", mis viitab inimestele; "mo" on üks inimene ja "se" on keel: peamine hõim Botswanas on tswana, aga riigi nimi on Botswana; kogu rahvastikku nimetatakse tsvana keeles batswana, üks inimene on motswana ja keel, mida räägitakse on setswana. Piirkonniti räägitakse ka teiste hõimude keeli ja mõnel pool ka afrikaani keelt.
Religioon
Umbes 70% riigi kodanikest peab ennast kristlaseks. 2001. aasta rahvaloenduse andmetel on riigis 5000 moslemit (peamiselt Lõuna-Aasiast), 3000 hindut ja 700 bahá’it. Umbes 20% kodanikest ei pea omaks ühtegi religiooni. Jumalateenistustest osavõtjaid on palju nii maapiirkondades kui linnades.
Sport
Jalgpall on kõige populaarsem spordiala Botswanas. Botswana jalgpallikoondis on 2013. aasta aprilli seisuga FIFA edetabelis 125. kohal. Spordialadest on samuti levinud kriket, tennis, ragbi, käsipall ja golf.
Botswana võitis oma esimene olümpiamedali aastal 2012 Londonis, kui Nijel Amos sai meeste 800 m jooksus hõbeda. Aastal 2011 tuli Amantle Montsho maailmameistriks naiste 400 m jooksus, tuues sellega Botswanale esimese maailmatasemel kergejõustiku medali. Tuntud Botswana sportlane on ka kõrgushüppaja Kabelo Kgosiemang, kes on kolmekordne Aafrika meister.
Tanimbari saared
thumb|Kaart
Tanimbari saared (indoneesia Kepulauan Tanimbar, on kasutatud ka nime Timor Laut 'Mere-Timor') on osa Malai saarestikust. Kuuluvad Indoneesiale, on Maluku provintsi koosseisus.
Tanimbari saartest kirde poole jäävad Aru saared ja Kai saared, lääne poole Babari saared ja Timor. Saared eraldavad Banda merd Arafura merest.
Saari on kokku umbes 30, pindala umbes 5600 km².
Saared on künklikud, kõrgus kuni ligi 600 m.
Kõige suurem saartest on Yamdena. Piki selle saare idarannikut kulgeb paksu metsaga kaetud mägede ahelik, läänerannik on madalam. Saare suurim asula on Saumlaki, mis asub saare lõunatipus. Suuremate saarte seas on veel Larat, Selaru ja Wuliaru.
Tanimbari saarte tähtsamad saadused on kopra, kilpkonnakilbid ja trepang.
Norbert Grund
Norbert Grund (4. detsember 1717 – 17. juuli 1767) oli tšehhi maalikunstnik.
Marko Tibar
Marko Tibar (14. juuli 1933 Viljandi – 30. oktoober 2014) oli Eesti NSV miilitsatöötaja (siseteenistuse kindralleitnant).
Ta soovis õppida sõjaväelenduriks, kuid suunati 1952 Vilniuse sõjaväeluure, hilisemasse KGB kooli.
Marko Tibar naasis Eestisse 1955 KGB uurijaks, asus tegelema stalinismi ohvrite rehabiliteerimisega.
Ta oli 1957. aastast NLKP liige.
Ta oli alates 1972. aastast Tallinna miilitsaülem. Aastatel 1979–1990 oli ta Eesti NSV siseminister, 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige.
Iseseisvuse taastanud Eesti Vabariigi ajal töötas ta Eesti Panga turvaülemana, hiljem pensionär. 2003. aastal juhtis endiste miilitsatöötajate algatusrühma, mis pidas põhiseadusevastaseks endiste miilitsatöötajate eripensioni tühistamist.
Ühinenud Rahvuslik Liikumine
Ühinenud Rahvuslik Liikumine (ერთიანი ნაციონალური მოძრაობა, Ertiani Natsionaluri Modzraoba) on Gruusia suurim partei. Selle rajas 2001. aastal Mihheil Saakašvili.