cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kompleksjuhtivus
Kompleksjuhtivuse parameetrite mõõtmiseks kasutatakse kompleksjuhtivuse mõõtureid. Tihti on need realiseeritud ühildatuna komplekstakistuse mõõturiga. Kompleksjuhtivuse mõõturid võimaldavad mõõta enamasti reaalosa ja imaginaarosa, harvemini mooduli ja faasinurga väärtusi.
Marks & Spencer
pisi|Marks & Spenceri logo Marks & Spencer Group plc (tuntud ka kui M&S) on suur Briti rahvusvaheline jaemüüja, mille peakorter asub Westminsteris Londonis. Marks & Spencer spetsialiseerub riide-, kodu- ja luksuskaupade müümisele. Ettevõte on registreeritud Londoni börsil ning kuulub indeksisse FTSE 100 Index. Marks & Spencer asutati 1884. aastal Leedsis. Ettevõte asutajad olid Sir Michael Marks ja Thomas Spencer.
Marks & Spenceri poed olid Eestis kuni 2017. aastal 9. juulini. Poed asusid Kristiine keskuses ja Rocca al Mare kaubanduskeskuses.
Restoran Moon
Restoran Moon on restoran Tallinnas Kalamajas (aadressil Võrgu 3).
Restoran avati 2009. aasta detsembris. Toiduvalikus keskendub see lihtsale toidule. 2010. aastal valiti Kohvik Moon aasta parimaks restoraniks Tallinnas.
Arutlus metafüüsikast
"Arutlus metafüüsikast" (Discours de métaphysique) on Gottfried Wilhelm Leibnizi prantsuskeelne teos 1686. aastast.
Nikolaus I (Mecklenburg)
thumb|
Nikolaus I (tuntud ka kui Niklot I; enne 1164 – 25. mai 1200) oli valitsev Mecklenburgi isand 1178. aastast kuni oma surmani. Ta oli Rostocki isanda ja obodriidide vürsti Wertislawi poeg.
Ta võitles koos taanlaste ja Friedrich I Barbarossaga Heinrich Lõvi vastu. Aastatel 1183–1185 pidas ta sõda oma nõo Heinrich Borwin I vastu. Nikolaus sai toetust taanlastelt; Heinrich Borwin I ei saanud väljastpoolt toetust. Taani kuningas Knud VI märkas seda toetuse puudumist ja kasutas võimalust oma positsiooni tugevdamiseks Läänemere rannikul. 1185. aastal võtsid Nikolaus I ja Heinrich Borwin I Knud VI oma lääniisandaks. Vastutasuks läänistas Knud Nikolaus I-le Rostocki isandkonna.
Georg Wilhelm (Brandenburg)
thumb|Georg Wilhelmi portree, [[Mathias Czwiczek, u. 1635]]
Noorusaastad
Cöllnis Spree kaldal (nüüd Berliini osa) sündinud Georg Wilhelm oli Johann Sigismundi ja Preisimaa Anna poeg. Tema emapoolne vanaisa oli Preisimaa hertsog Albrecht Friedrich. 1616. aastal abiellus Georg Wilhelm Elisabeth Charlotte von der Pfalziga. Nende ainus poeg Friedrich Wilhelm sai hiljem tuntuks kui "Suur Kuurvürst".
Valitsemine
1619. aastal päris Georg Wilhelm Brandenburgi markkrahvkonna ja Preisimaa hertsogiriigi. Ta esitas 1621. aasta septembris Varssavis isiklikult truudusvande Poola kuningale, Zygmunt III Wazale (Preisimaa hertsogiriik oli sel ajal Poola kuningriigi vasall). Truudusvannet uuendati 1633. aastal pärast uue Poola kuninga, Władysław IV Waza valimist. Kolmekümneaastase sõja ajal püüdis reformeeritud Georg Wilhelm Saksa-Rooma riigi katoliiklike jõudude ja protestantlike vürstkondade vahel neutraalseks jääda. Kuna tema õde Maria Eleonora von Brandenburg oli Rootsi kuninganna, pidi Georg Wilhelm laveerima ühelt poolt oma luterliku õemehe kuningas Gustav II Adolfi ja oma protestantlike nõunike ning teiselt poolt oma katoliikliku kantsleri krahv Adam von Schwarzenbergi abipalvete vahel.
Heinrich Borwin I (Mecklenburg)
thumb|Heinrich Borwin I pitser
Georg Wilhelm (Brandenburg)
Valitsemine
Vaatamata kuurvürsti neutraliteedikatsetele sundis Gustav II Adolf, okupeerides 1626. aastast hertsogliku Preisimaa pääsu merele, Georg Wilhelmit 1631. aastal protestantlike jõududega ühinema. Tema valitsemine oli suuresti nõrk ja ebaefektiivne, kuna suur osa Brandenburg-Preisimaa valitsusvastutusest anti üle Schwarzenbergile, kuna riik kannatas sõja ajal tugevalt. Nii protestantlikud kui ka katoliiklikud väed põletasid ja rüüstasid Brandenburgi piirkonda ja elanikkonda hävitati seal nagu kõigis Saksamaa osariikides. Seevastu hertsoglik Preisimaa jäi üldiselt puutumata.
Heinrich Borwin I (Mecklenburg)
Heinrich Borwin I (suri 28. jaanuaril 1227) oli valitsev Mecklenburgi isand 1178. aastast kuni oma surmani. Mõnikord kasutatakse tema nime ladinakeelseid versioone ("Borwinus" või "Burwinus"); leitud on ka vorm "Buruwe", nagu ka "Henricus Buruwi", "Heinricus Buriwoi" ja "Hinricus Burwy".
Georg Wilhelm (Brandenburg)
Valitsemine
Kui tema õemees Gustav II Adolf 1632. aastal suri, säilitas Georg Wilhelm liidu Rootsiga kuni Rootsi kaotuseni Nördlingeni lahingus 6. septembril 1634. Sealt alates tõmbas Georg Wilhelm Brandenburgi sõjast välja ja sõlmis keiser Ferdinand II-ga 30. mail 1635 Praha rahu. Jättes Schwarzenbergi valitsusjuhi kohale, taandus Georg Wilhelm 1637. aastal suhteliselt turvalisele hertsoglikule Preisimaale, kus ta elas Königsbergis kuni oma surmani 1640. aastal.
Heinrich Borwin I (Mecklenburg)
Heinrich Borwin I oli Pribislawi poeg. Pribislaw oli obodriidide vürst ja esimene Mecklenburgi isand. Ta suri 30. detsembril 1178 haavadesse, mille ta sai turniiril Heinrich Lõvi õukonnas Lüneburgis, ja Heinrich Borwin I oli tema järel Mecklenburgi isand. Veidi enne Pribislawi surma abiellus Heinrich Borwin I Heinrich Lõvi tütre Matildaga.
Heinrich Borwin I pidas mitu aastat sõda oma nõo Nikolaus I-ga. Tema äi ei saanud teda selles sõjas abistada. See välisabi puudumine äratas Taani kuninga Knud VI tähelepanu, kes kasutas olukorda oma positsiooni laiendamiseks Läänemere rannikul. Taanlased võtsid Heinrich Borwin I vangi. Ta pidi loovutama Rostocki Taanile ja võtma Knud VI oma lääniisandaks. 1200. aastal tagastas Knud Rostocki talle lääniks. 1202. aastal võitles ta Taani poolel Stellau lahingus. Taanlased võitsid ja Heinrich Borwin sai veel kaks lääni: Gadebuschi ja Ratzeburgi.
Must-nahkpoi
Must-nahkpoi (Galeruca tanaceti) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Heinrich Borwin I (Mecklenburg)
Abielud ja lapsed
Heinrich Borwin I oli kaks korda abielus. Tema esimene naine oli Heinrich Lõvi tütar Matilda. Nad said kaks poega:
Must-nahkpoi
Putukat on ka Eestis.
Heinrich Borwin I (Mecklenburg)
Abielud ja lapsed
Tema teine naine oli Adelaide. Nad said tütre:
Henle ling
Henle ling (ladina ansa nephroni) on paljude selgroogsete loomade neerude nefronites paiknevate neerutorukeste U-kujuline keskosa. Henle ling suundub alguses neerusäsisse ja seejärel teeb järsu käänaku ning suundub tagasi neeru pinna suunas.
Henle lingu oluliseks funktsiooniks on uriini kontsentreerimine ja lahjendamine. Henle ling koosneb kahest osast:
Madudel
Madude neerude töö tulemusel ei väljutata vedelat uriini, kuna neerude Henle lingul puuduvad nefronid, jääkained väljutakse üsna tahkena (pastana).
Ajaloolist
Henle lingu avastajaks peetakse saksa anatoomi Jakob Henlet (1809–1885).
Valgete põgenemine
Valgete põgenemine (inglise keeles white flight) on põliselanike siirdumine mujale sealt, kus sisserändajate, teisest rassist inimeste või sisserändajataustaga elanike osakaal suureneb.
Steven Cree
Steven Cree (snd 29. veebruaril 1989) on Šoti filmi-, tele- ja teatrinäitleja. Tema ilmselt suurim roll on Ian Murray kehastamine Starzi telesarjas "Võõramaalane". Ta on kaasa teinud ka filmides "Vaprake" (2012), "300: Impeeriumi sünd" (2014), "Pahatar" (2014), "Churchill" (2017) ja telesarjas "Lip Service".
Valgete põgenemine
Mõiste valgete põgenemine pärineb 20. sajandi keskpaiga Ameerika Ühendriikidest.
Ameerika Ühendriikides seisnes valgete põgenemine 1960. ja 1970. aastatel valgete lahkumises rassiliselt mitmekesisemaks muutunud kesklinnadest äärelinnadesse.
Novo-Peredelkino
Novo-Peredelkino on rajoon (munitsipaalringkond) Moskvas, mis kuulub Lääne haldusringkonda.
Novo-Peredelkino rajoon eraldati Solntsevost 1991. aastal.
Maddalena saared
Maddalena saared (it arcipelago di La Maddalena) on Itaaliale kuuluv saarestik Vahemeres Türreeni meres, Sardiinia saare kirderanniku lähistel. Saared asuvad Sardiiniat Korsikast eraldava Bonifacio väina juures, Smaragdiranniku ääres.
3 (Szczecini trammiliin)
3. trammiliin on Szczecini trammiliin, mis teenindab reisijaid liinil Las Arkoński – Pomorzany. Liin avati 1905. aastal marsruudil Nemitzer Friedhof – Hauptbahnhof.
Maddalena saared
Saarestik asub Sardiinia maakonna Olbia-Tempio provintsis, Gallura ajaloolis-geograafilises piirkonnas. Saared kuuluvad La Maddalena valda.
Saarestik on hõlmatud 1994. aastal moodustatud Maddalena saarestiku rahvuspargiga (Parco nazionale Arcipelago di La Maddalena).
Suurimad saared on Maddalena	(20,1 km²), Caprera (15,7 km²), Spargi (4,2 km²), Santo Stefano (3,0 km²), Santa Maria (2,0 km²), Budelli (1,6 km²) ja Razzoli (1,5 km²). Asustatud on Maddalena, Caprera ja Santo Stefano.
Maddalenat ja Caprerat ühendab tehismaakitsus. Caprera saarel veetis oma viimased eluaastad Garibaldi ja sinna on ta ka maetud. Santo Stefano saarel asus kuni 2008. aastani USA tuumaallveelaevade baas.
Vene Vabatahtlike Korpus
Rühmitus võttis vastutuse 2023. aasta märtsis Venemaa Brjanski oblastis kahe tsiviilisiku surmaga lõppenud rünnaku eest, milles Venemaa võimud süüdistasid hoopis mõnda Ukraina grupeeringut. Ukraina valitsus lükkas väited rünnakus osalemise kohta tagasi ning nimetas rünnakut kas libaoperatsiooniks või Venemaa-siseste partisanide tegevuseks. Mais 2023 osales Vene Vabatahtlike Korpus väidetavalt koos Leegioniga Venemaa Vabadus rünnakus Venemaa Belgorodi oblastile.
Nienstädti ühisvald
pisi|Ühisvalla asend Schaumburgi kreisis
Nienstädti ühisvald (Samtgemeinde Nienstädt) on ühisvald (Samtgemeinde) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Schaumburgi kreisis. Selle pindala on 30,06 km². 31. detsembril 2017 elas seal 10 086 inimest. Selle keskus on Helpsen.
Nienstädti ühisvald koosneb järgmistest valdadest:
Reinhard Genzel
Reinhard Genzel (sündinud 24. märtsil 1952 Bad Homburg vor der Höhes Lääne-Saksamaal) on saksa astrofüüsik.
Tirana Püha Pauluse katedraal
Postmodernistlik sakraalehitis koos kellatorniga kuulub Tiranë-Durrëse roomakatoliku peapiiskopkonna (ladina keeles Archidioecesis Tiranensis-Dyrracena) valdusse. Peaportaali vasakul küljel paiknev vitraaž kujutab paavst Johannes Paulus II-t ja kosovoalbaania päritolu ema Teresat. Katedraali sissepääsu ees on ka püha ema Teresa skulptuur.
Ajalugu
Katedraalile pani nurgakivi paavst isiklikult Albaania visiidi ajal 1993. aastal. Katedraali kolmnurkne arhitektuur, mis järgib peapiiskopi Rrok Mirdita ideed, sümboliseerib islami, õigeusu ja katoliikluse kooseksisteerimist Albaanias. Esimesel missal uues katedraalis 27. jaanuaril 2002 teenisid Vatikani kardinal-riigisekretär Angelo Sodano ja peapiiskop Rrok Mirdita. Peapiiskopi maja ehitati katedraali kõrvale.
Lõunaeesti keeled
pisi|400px|Lõunaeesti keeled – võru, setu, mulgi ja tartu ning keelesaared Leivu, Lutsi ja Kraasna. pisi|2011. aasta rahvaloenduse järgi oli kokku 101 857 lõunaeesti keel(t)e oskajat, neist 74 499 võru, 12 549 setu, 9 698 mulgi ja 4 109 tartu keele oskajat ning 1 002 inimest, kes ei märkinud täpsemalt, millist lõunaeesti keelt nad oskavad.
Lõunaeesti keelte hulka kuuluvad loodepoolsed mulgi ja tartu keel ning kagupoolsed võru ja setu keel.
Kui tänapäeval kuuluvad lõunaeesti keelte hulka neli väga lähedast, kuid igaüks oma eraldi kirjakeele, kultuuri ja identiteediga keelt, siis peamiselt ajaloolises või laiemas keeleteaduse kontekstis käsitletakse mõistet lõunaeesti tihti üheainsa läänemeresoome keelena , traditsioonilise murdeteaduse kontekstis aga eesti keele lõunaeesti murderühma või peamurdena, mis koosneb kolmest või neljast piirkondlikust põhivariandist: mulgi, tartu ja võru murre ja setu (olenevalt jaotusest) murre või (Võru murde alla kuuluv) murrak.
Tänapäevane olukord
Tänapäeval on lõunaeesti keele kõige elujõulisemaks ja enim arendatavaks osaks võru keel, millel on oma kirjakeel, kirjandus ja meedia ning mida õpetatakse mõnevõrra ka võru keeleala koolides ja Tartu Ülikoolis. Võru keele kaitseks, arendamiseks ja uurimiseks on loodud eraldi riiklik institutsioon Võru Instituut.
Märkimisväärselt on tegeldud ka setu, vähem mulgi keele või murde arendamisega. Selle töö peamisteks keskusteks on piirkondlikud instituudid Seto Instituut ja Mulgi Kultuuri Instituut. Ainus lõunaeesti keelevariant, mille arendamiseks pole tekkinud mingit ühiskondlikku liikumist ega toetavaid ja arendavaid institutsioone on tartu keel või murre.
Kõikide lõunaeesti keelte ja kultuuride toetuseks, uurimiseks ja õpetamiseks toimib Tartu Ülikooli allüksus Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskus. Kõik lõunaeesti keeled, ka neist enim arendatud võru keel, on tänapäeval tõsiselt ohustatud keeled, mille säilitamine ja arendamine elava keelena nõuab nii riigi kui omavalitsuste tasandil tunduvalt suuremaid jõupingutusi ning selget ja tugevat soosivat keelepoliitikat, mida nende keelte suhtes nende arendajate korduvatele taotlustele vaatamata Eestis seni ikka veel pole.
Lõunaeesti keelesaared
Lõunaeesti keelekujusid, mida on varemalt nimetatud murrakuteks, viimasel ajal aga enamasti murreteks (vahel ka keelteks) on veel 20. sajandil kõneldud ka Põhja-Lätis Leivu keelesaarel (Leivu murrak), Ida-Lätis Lutsi keelesaarel (Lutsi murrakud) ning Venemaal Pihkva oblasti Kraasna keelesaarel (Kraasna murrak). Kuigi kõik need keelekujud on tänaseks hääbunud, on Lutsi osas viimastel aastatel tehtud mõningast revitaliseerimistööd. Loodud on omaette lutsi kirjaviis, avaldatud lutsi keele aabits ning peetud lutsi keelele ja kultuurile pühendatud üritusi.
Lõunaeesti keeled väljaspool traditsioonilist keeleala
Umbes pool lõunaeesti keelte kõnelejaist elab praegu tegelikult väljarännanuina väljaspool traditsioonilist lõunaeesti keeleala, peamiselt Eesti suuremates linnades Tallinnas ja Tartus, palju ka Helsingis ja mujal Soomes. Võru keele kõnelejaid on tänini ka Võrumaa piiri lähedastel Läti aladel, põhiliselt Alūksne rajoonis ning setu keele kõnelejaid kontrolljoone tagusel Setumaal, Pihkva oblasti Petseri rajoonis. Väljarännanud lõunaeesti keelte kõnelejaid leidub veel eraldi küladena ka Venemaa Siberi aladel, aga ka hajusalt Rootsis, USAs, Austraalias, Kanadas jm.
Keel(t)e nimetamisest
Terminit "lõunaeesti keel" kasutatakse eelkõige keele- ja kirjandusteaduses, kultuuriloos ning ametlikumas kontekstis (nt keele riiklikes arendusprogrammides) lõunaeesti keelte koondnimetusena või lõunaeesti kirjakeeltest rääkides. Traditsioonilises murdeteaduses räägitakse lõunaeesti murretest. Keele kõnelejad ise kasutavad enamasti konkreetseid keelenimetusi: võru, setu, tartu ja mulgi keel. Samasugune kasutus on levinud ka eesti üldkeeles (nt meedias).
Lõunaeesti keelt on (peamiselt 1990. aastate algul) nimetatud ka ugandi (lõunaeesti keeles uandi), ugala või võru-setu (võro-seto) keeleks. Nimetus ugandi põhineb Ugandi muinasmaakonna nimel ja sellega on tähistatud eelkõige selle muinasmaakonna alal asuvaid tartu ja võru keelt või nende kirjakeeli. Nimetus ugala on saadud muinasmaakondade Ugandi ja Sakala nimetuste ühendamisel, et hõlmata ka mulgi keelt. Liitnimetus võru-setu rõhutab võru ja setu keelelist ühtsust. Muinasmaakondade nimedel põhinevad keelenimetused ega ka liitnimi võru-setu pole laiemat kasutust leidnud.
Ajalugu
Lõunaeesti keelt peetakse üheks vanemaks läänemeresoome hõimukeeleks, mis on eraldunud läänemeresoome algkeelest ühena esimestest või (soome keeleteadlaste Pekka Sammallahti ja hiljem ka Petri Kallio järgi) koguni esimesena. Hiljem on lõunaeesti keel kontaktide tihenedes tunduvalt lähenenud põhjaeesti keelele, kuid põhilised iidsed erinevused grammatikas ja sõnavaras on tänaseni säilinud.
Kuni 19. sajandini olid kirjakeelena kasutusel peaaegu võrdselt põhjaeesti (tallinna) keel ning lõunaeesti (tartu) keel. Lõunaeesti keeles ilmus esimesena 1686. aastal "Wastne Testament" (Uus testament), kuid kogu Piibel ilmus hiljem tervikuna siiski põhjaeesti keeles. Ühtse eesti kirjakeelena jäi lõpuks kasutusele põhjaeesti keel, mistõttu lõunaeesti kirjakeel jäi tagaplaanile.
Aastast 2000 on lõunaeesti keele kaitse ja arendamise projekte toetanud Kultuuriministeeriumi haldusalasse loodud riiklik programm "Lõunaeesti keel ja kultuur". Hiljem on see asendatud kolme piirkondliku keele- ja kultuuriprogrammiga eraldi mulgi, võru ja setu keele jaoks.
Keelenäide lõunaeesti (tartu) kirjakeelest
''Meie Esä taiwan: pühendetüs saagu sino nimi. Sino riik tulgu. Sino tahtmine sündigu kui taiwan, niida ka maa pääl. Meie päiwälikku leibä anna meile täämbä. Nink anna meile andis meie süü, niida kui ka meie andis anname omile süidläisile. Nink ärä saada meid mitte kiusatuse sisse; enge pästä meid ärä kurjast: Sest sino perält om riik, nink wägi, nink awwustus igäwätses ajas. Aamen.''
Surev lõvi
pisi|"Surev lõvi" (saksa Löwendenkmal) on looduslikust kaljust välja raiutud skulptuur Šveitsis Luzerni linnas.
Teos valmis aastail 1819–1821 taani skulptori Bertel Thorvaldseni kavandi järgi. Töö teostas Lukas Ahorn.
Sureva lõvi kohal on ladinakeelne kiri "HELVETIORUM FIDEI AC VIRTUTI".
Ameerika Ühendriikide Roheline Partei
250px|pisi|Roheline Partei logo
Roheline Partei (inglise Green Party of the United States) on 2001. aastal asutatud Ameerika Ühendriikide roheline erakond.
2010. aastal oli erakonnal 246 145 liikme.
Väike-Keebi järv
Väike-Keebi järv on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Hauka külas. Veekogu pindala on 0,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 128 m.
Surnud 11. novembril
Siin loetletakse 11. novembril surnud tuntud isikuid.
Kalvi mõis
pisi|Kalvi mõisa historitsistlik peahoone, suvi 2011. Pärast erakätesse minekut on mõis juhukülalistele suletud Kalvi mõis (saksa keeles Pöddes) oli mõis Viru-Nigula kihelkonnas, Virumaal. Mõisa härrastemaja asub Kalvi külas, mis tänapäeval jääb Lääne-Viru maakonda Viru-Nigula valda.
Mõisa mainiti esimest korda 1485. aastal, kui lossi valdaja Hans Lode lossimaja ja mõisa (Pöddese, tõestuskirjades ka Podwes, Podwis) tuhande marga eest Tallinna piiskopile Simon von der Borchile pantis.
Nime Kalvi (Kalf, Kalve) sai mõis selle hilisematelt omanikelt, kui Jürgen Kalf 1551. aasta 24. augustil oma vennale Diedrichile jättis.
18. sajandist kuulus mõis Essenitele, Schoulzidele, Baranoffidele, Lvovskitele ja Schillingitele. Mõisa viimased omanikud olid Schillingid.
1993. aastal sai Stackelbergi perekond mõisa tagasi ja see müüdi 1999. aastal Taani ärimehele Henning Lykke Jensen. Koostöös Tiit Rannastega korrastati lossikompleks. Selle käigus tehti hoone läänepoolsesse otsa pikk uus tiibehitis ning katusesse tehti rida väljaehitusi. Korrastati ka mitmeid kõrvalhooneid, sh sepikoda. Luksushotelli uksed avati külalistele 2002. aastal. 2010. aastal müüs Henning Lykke Jensent hotelli Vene kapitaliga seotud investeerimisfirmale Belitex Invest OÜ.
355 eKr
Aasta 355 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CDIX (409.) aasta ab urbe condita.
Keebi järv
Keebi järv on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Hauka külas. Veekogu pindala on 1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 392 m.
Vanaküla tuulepark
Vanaküla tuulepark on 2009. aastal valminud tuulepark Lääne-Nigula vallas Läänemaal. Tuulepark koosneb kolmest 3 MW võimsusega Winwind WWD3/100-tüüpi elektrituulikust ning tuulepargi koguvõimsus on 9 MW. Kõik tuulikud asuvad Vanaküla territooriumil ning umbes 56 hektari suurusel alal.
Lühter
pisi|Elektrilampidega lühter [[Kärstna mõisas]] Lühter (alamsaksa sõnast luchter 'küünlajalg, lühter') ehk laelühter ehk ripplühter ehk kroonlühter on lakke riputatav valgusti, millel on palju küünlaaluseid või pesasid elektri- või gaasilampide jaoks.
Vanaküla tuulepark
Elektrituulikute tootja on Soome ettevõte Winwind Oy. Tuuliku masti kõrgus on 90 meetrit, rootori läbimõõt 100 m ning tuuliku kaal 305 tonni. Vanaküla tuulepargi tuulikute kavandatud eluiga on 20 aastat. Vanaküla tuulepargi koguinvesteering on 12,8 miljonit eurot.
Lühter
Laelühter eesti rahvakultuuris
pisi|[[Kose kiriku laelühter aastast 1883]] Eestis nimetati varem metallist küünlalühtrit ka küünlaahel ning puidust valmistatut küünlahoidja või küünlapiip. Lühtrid riputati lakke või parte külge. Puulühtreid vooliti ja treiti, need olid enamasti kahe küünlaharu ehk -piibuga, millele anti dekoratiivne vorm. Voolitud küünlahoidjad olid ka reguleeritavad – need koosnesid hambulisest varrest ning selle külge hoiderõnga abil kinnitatud liigutatavast sirgest pulgast. Kahe piibuga lühtrid olid levinud rohkem saartel ja Lääne-Eestis. 19. sajandi teisest poolest tulid kasutusele juba ka kolme või rohkema haruga lühtrid.
Vanaküla tuulepark
Vanaküla tuulepargi aastatoodang
Lühter
Laelühter eesti rahvakultuuris
Metall-lühtrid olid enamasti reguleeritavad hoiderõngaga hambulise lehe ja raudvarva abil. Sellisele küünlahoidjale andis ilme tüvega risti olevate piipude kujundus – need olid kas üles- või allapoole kaarduvad või ka lokaalselt painutatud. Mõnel juhul oli küünlapiipude kõrgus tellitav kuni 1 meetri kõrguseni spiraalikujuliste varte abil.
Petrooleumilampide leviku tõttu kadusid küünlalühtrid kasutuselt.
Must-lehemardikas
Must-lehemardikas (Luperus longicornis) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Hermetism
Hermetism on "Corpus Hermeticumi" järgi ajaloo kogum kreeka ja idamaise päritoluga usulisi, müstilisi, maagilisi ja natuurfilosoofilisi õpetusi, mis tekkisid hellenismi ajal ja olid mõjukad hilisantiigis.
"Hermetica" või "Corpus Hermeticumi" nime all on tuntud 2. ja 3. sajandist pärinev kogumik. Seda 18 traktaadist koosnevat kogumikku peeti antiikajal Hermes Trismegistose (= kolm korda suur Hermes = väga suur Hermes), see tähendab Egiptuse tarkusejumala Thotiga samastatud kreeka jumala Hermese ilmutuseks. Traktaatides sisalduvat salaõpetust nimetatakse hermetismiks ning sellel on palju kokkupuutepunkte antiikse gnoosisega.
Neid õpetusi vahendas niinimetatud hermeetiline kirjandus. Säilinud kreekakeelsed teosed moodustuvad "Corpus hermeticumi" ("Hermes Trismegistos"). Hermetismis sulandus (peamiselt gnotitsismi, platonismi ja uusplatonismi järgivalt) müsteeriumiusundite ning mütoloogiliste, maagiliste, astroloogiliste, alkeemiliste, naturaalfilosoofiliste ja meditsiiniliste õpetuste sugemeid; keskne oli käsitus, et mikro- ja makrokosmos (see on inimene ja loodus) on sümboolselt identsed. pisi|Caduceus
Hermetismi sümboliks peetakse caduceust ehk heeroldikeppi ehk saadikukeppi ehk kerykeionit. See on kahe mao kujutisega kepp, mida kandsid jumalate teadetekandjad Hermes, Iris ja Mercurius.
Keskajal oli hermetism peamisi antiikaja loodusteaduslike teadmiste vahendajaid ja arengu soodustajaid (alkeemia, „Puhtuse vennad“, Roger Bacon), ta sattus tihti vastuollu kiriku maailmakäsitusega.
Nüüdisajal leidub hermetismi ilminguid näiteks teosoofias, antroposoofias ja okultismis. Hermetismiga sarnaseid vaateid leidus vanaajast alates ka Indias ja Hiinas.
2A19 T-12
thumb|Vasakul T-12, paremal [[D-48. Peterburi]] 100 mm kahur 2A19 T-12 on Nõukogude Liidus toodetud tankitõrjekahur. GRAU koodnimetus 2A19.
T-12 vahetas välja Teise maailmasõja päevilt pärit 100 mm tankitõrjekahurid BS-3. Tootmist alustati 1955. aastal ja relv oli kasutuses kuni 1980. aastate lõpuni, mil vahetati välja uuema versiooni MT-12 vastu. Mõnedesse riikidesse, peamiselt endisesse sotsialismileeri, on vanem versioon veel relvastusse jäänud.
Eestimaa Üldkasulik Ühing
Eestimaa Üldkasulik Ühing (Estländischer Gemeinnütziger Verband) oli Eestimaa rüütelkonna järglasorganisatsioon, mis tegutses Eestis aastail 1919–1939.
Ühing asutati 21. märtsil 1919 ja registreeriti Tallinna-Haapsalu rahukogu poolt sama aasta 15. aprillil. Rüütelkond kinkis talle oma varandused ja kinnisvarad, sealhulgas Tallinna toomkooli hoone. Ühing oli Tallinna toomkooli (ametliku nimega Eestimaa Üldkasulise Seltsi poolt ülalpeetav Tallinna Doomkooli Eragümnaasium) ülalpidaja.
Ühingu väljaantud tunnistused kehtisid Saksamaal ametlike dokumentidena.
Eestimaa Üldkasulik Ühing registreeris Kirill Vladimirovitši poolt antud aadlitiitleid.
Ühingusse kuulus vähesel arvul ka endise Liivimaa rüütelkonna liikmeid, kuna selle järglasorganisatsioon Liivimaa Üldkasulik Ühing asus Lätis.
Tallilomp
Tallilomp (ka Aiaste Tallilomp, Tallijärv) on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Aiaste külas. Veekogu pindala on 1,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 569 m.
SR-25
SR-25 on Ameerika Ühendriikide täpsusvintpüss ja poolautomaatne snaiperrelv, mille konstrueeris Eugene Stoner ja mida toodab Knight's Armament Company. Relval on pöörlev lukk ning see on kaudselt konstrueeritud Stoneri ArmaLite AR-10 järgi. SR-25 kasutab laskemoona 7.62×51mm NATO. Enam kui pooli SR-25 osasid saab vahetada relvade AR-15 ja M16 osadega. SR-25 vintraudu tootis algul Remington Arms.
Ristimägi (Hiiumaa)
pisi|Ristimägi (2011) Ristimägi on koht Hiiumaa vallas Hiiumaal Kärdla–Luidja tee ääres Risti külas. Kärdlasse on Ristimäelt 6 kilomeetrit.
Saara Aalto
Saara Aalto (sünninimi Saara Sofia Aalto; sündinud 2. mail 1987 Oulunsalos) on Soome laulja ja laulukirjutaja.
Killikari allikas
Killikari allikas on allikas Eestis Saaremaal.
Allikas asub Sõmera külast lääne pool Lääne-Saaremaa kõrgustiku idanõlval ja suubub temast umbes 40 m ida pool voolavasse Pühajõkke. Allika absoluutkõrgus on 19 meetrit.
Saara Aalto
Muusikaga on Aalto tegelenud lapsepõlvest peale. Oma esimese muusikapala kirjutas ta juba viieaastaselt. 1998. aastal 11-aastaselt võitis ta Kotka merefestivali laste lauluvõistluse enda kirjutatud lugudega.
Aalto on osalenud paljudes telesaadetes.
2012. aastal saate "The Voice of Finland" esimesel hooajal saavutas Aalto teise koha.
2016. aastal osales Aalto Suurbritannia laulusaate "The X Factor" 13. hooajal, mis tõi talle ülemaailmse tuntuse. Pärast teise koha võitmist allkirjastas ta lepingu kahe produktsioonifirmaga: Sony Music UK ja Sony Music Finlandiga.
Aalto on osalenud kolm korda Eurovisiooni lauluvõistluse Soome eelvoorus. 2011. aastal osales ta lauluga "Blessed with Love" ja 2016. aastal lauluga "No Fear", mis kumbki tema enda kirjutatud. Mõlemal korral jäi ta teisele kohale. 2018. aasta veebruaris valiti ta lauluga "Monsters" Soome esindajaks 63. Eurovisiooni lauluvõistlusele.
Saara oli üheksa aastat suhtes laulja Teemu Roivaineniga, kuid paar läks lahku 2013. aastal. Mõni aasta hiljem teatas Aalto, et on lesbi, ja avaldas foto koos sõbranna Meri Sopaneniga. Hiljem paar ka kihlus. Nad abiellusid 2020. aasta aprillis.
2016. aastal valiti ta Soomes aasta homoks.
Ristimägi (Hiiumaa)
Ristimäge on kujutatud Kõrgessaare valla vapil. Seda on nimetatud üheks olulisemaks Hiiumaa vaatamisväärsuseks.
Ristimäe ristid
pisi|Ristimäe ristid 2023. aastal On saanud kombeks püstitada Ristimäele riste, ent oletustele vaatamata on nende tähendus ja tava päritolu kindlalt teadmata.
Üks legend räägib kahest kokkupõrganud pulmarongist, kus ühest saanud surma peigmees, teisest pruut ning ellujäänud abiellunud omavahel. Riste püstitatavat hukkunute mälestuseks. Legendiga kooskõlas pandavat Ristimäele uusi riste abieluõnne tagamiseks.
Ühe oletuse järgi mälestavat ka tänapäevased ristid lahkunud rootslasi. Teiste allikate väitel püstitavad praegu riste esmakordselt saarele tulijad. Mõned allikad soovitavad turistidel riste püstitada, et saavutada head õnne.
20. augustil 1991 avasid hiiurootslaste järeltulijad Ristimäel väljarände 210. aastapäeva puhul mälestuskivi.
Peeter Juhalain
Peeter Juhalain (kuni 1935. aastani Peeter Johanson) (15. märts 1904 Abja vald, Viljandimaa – 6. detsember 1984 Seabrook, New Jersey, Ameerika Ühendriigid) oli Eesti sõjaväelane (major).
Elukäik
Asus 1923. aastal Sõjakoolis õppima, lõpetas selle 29. augustil 1926 ja ülendati nooremleitnandiks. Suunati teenima 1. Soomusrongide rügementi. 1928. a. kandideeris ja osutus valituks lennukoolis avatud lendurite kursusele. Lõpetas selle 1930. aastal ning määrati teenima Üksikusse Lennuväedivisjoni nr 1. 1. septembril 1939 toodi üle Õhukaitse staabi sideülemaks.
Pärast II Maailmasõda elas Ameerika Ühendriikides.
Jacques Monod
Jacques Lucien Monod (9. veebruar 1910 Pariis, Prantsusmaa – 31. mai 1976 Cannes, Prantsusmaa) oli prantsuse biokeemik.
1965. aastal anti talle, François Jacobile ja André Lwoffile Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind ensüümi- ja viirusesünteesi geneetilise kontrolli avastamise eest.
Hertzogville
Hertzogville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Lejweleputswa ringkonnas Tokologo vallas.
Hertzogville on asutatud 1915. aastal, linnaõigused sai 1924. aastal.
Kosovo albaanlased
pisi|[[Kosovo Vabariik|Kosovo Vabariigi etnograafilne kaart 2011. aastal]] pisi|[[Prizreni liiga 1878. aastal]] Albaanlased (albaania keeles Shqiptarët në Kosovë) on alates 20. sajandi algusest ülekaalukalt suurim etniline elanikkond (2011. aasta seisuga 1 616 869 inimest) tänapäevase Kosovo Vabariigi piirides, keda muudes keeltes nimetatakse ka kosovarideks.
Witwatersrandi Ülikool
pisi|Witwatersrandi Ülikooli idakampus Witwatersrandi Ülikool (University of the Witwatersrand) on ülikool Johannesburgis Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Ülikool on asutatud aastal 1922.
Krishna Leela Select (Bhajans)
Krishna Leela Select (Bhajans) on Cheb i Sabbahi EP vinüülplaat, millel on valitud laulud albumilt Krishna Leela. Vinüül anti välja 14. mai 2002.
Laulud
PÕHI LÕUNA
410 eKr
Aasta 410 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCCXLIV (344.) aasta ab urbe condita.
Viktorija (laev)
Viktorija (vene keeles Виктория) (endised nimed A. S. Gribojedov – А. С. Грибоедов, I. I. Šiškin И. И. Шишкин) oli kahe tekiga Rossija-tüüpi (projekt 785) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1958. aastal. Laeva slovakkia tüübinimetus on OL800, võimsusega 800 hj.
2008. aastal unikaalse slovakkia interjööriga Viktorija moderniseeriti, ja uus omanik pani pärast Bulgarija uppumist laeva Rõbinskis müüki. Laev lammutati 2016. aastal Rõbinskis.
Peterburi metroo pommiplahvatus
pisi|Plahvatuse toimumiskoht Peterburi metroo kaardil. Hüüumärk märgib teist, kahjutuks tehtud pommi Peterburi metroo pommiplahvatus toimus 3. aprillil 2017 kell 14.40 kohaliku aja järgi Peterburi metroo 2. liinil (Moskva–Petrogradi metrooliin) metroojaamade Sennaja Ploštšad ja Tehnologitšeski Institut vahel vagunis. Hukkus vähemalt 14 inimest ja 45 sai vigastada. Plahvatanud lõhkeseadeldis jäeti kohvriga rongi. Ploštšad Vosstanija metroojaamast leiti ka teine lõhkeseadeldis, mis tehti kahjutuks. Plahvatuse korraldajaks peetakse Venemaa kodakondsusega Kõrgõzstani immigranti Akbaržon Džalilovit.
Riigisisesed
pisi|Venemaa president [[Vladimir Putin metroojaama juurde lilli viimas]] Rünnaku ajal Peterburis viibinud Venemaa president Vladimir Putin külastas esmaspäeva öösel plahvatuspaika ja viis metroojaama ette lilli.
Rahvusvahelised
Mitmete riikide ja organisatsioonide esindajad on avaldanud kannatanutele kaastunnet, nende seas Ameerika Ühendriigid, Euroopa Liit, Hiina, India, Indoneesia, Iraan, Israel, Malaisia, NATO, Pakistan, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Gruusia, Suurbritannia, Šveits, Taani, Ukraina ja ÜRO.
Bosnialased
pisi|Bosnialaste diasporaa Bosnialased (omanimetus bosnia keeles bošnjak, pl bošnjaci [bošnjatsi]) on üldnimetus lõunaslaavi päritolu etnilisele rühmale, kes elab peamiselt Bosnias ja Hertsegoviinas, kuid pisemate rühmadena ka teistes Balkani riikides, peamiselt Serbias, Montenegros ja Horvaatias.
Bosnialasi iseloomustab eelkõige nende ajalooline seotus Bosnia piirkonnaga, islami usk (alates 15. ja 16. sajandist) ning ühine kultuur ja keel.
Sageli nimetatakse bosnialasi ka Bosnia muslimiteks, kuid see nimetus on etnilise kuuluvuse määratlemisel rahvusvahelises kasutuses üha vähem levinud, sest see näitab pigem usulist kuuluvust kui rahvust.
Monument Põhjasõjas Narva piiramisel langenud vene sõjaväelastele
pisi|Monument Põhjasõjas langenud vene sõjaväelastele '''Monument Põhjasõjas Narva piiramisel 1704. a. langenud Vene sõjaväelastele''' on mälestusmärk, mis asub Narvas Pimeaias, Viktoria bastionil. See on arvele võetud ajaloomälestisena.
Mälestusmärk on pühendatud aastal 1704 Narva piiramisel langenud Vene sõjaväelastele.
Kobjai uluss
Kobjai uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigi keskosas.
Ulussi halduskeskus on Viljui jõe kaldal asuv Sangari alev.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 14 178, neist 65% jakuudid, 24,2% venelased ja 5,7% eveenid.
Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituut
Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituut on Tallinna Tehnikaülikooli struktuuriüksus infotehnoloogia teaduskonnas.
Elektroonikainstituut
Elektroonikainstituut moodustati TTÜ süsteemitehnika teaduskonnas elektroonika kateedri baasil.
Instituut korraldas õppetööd 4-aastase inseneriõppe ja 2-aastase magistriõppe elektroonika õppekava alusel.
Õppekava muudeti üleminekul bakalaureuse- ja magistriõppele (nn. 3+2 malli järgi) "Elektroonika ja biomeditsiinitehnika" õppekavadeks (IAEB ja IEAM) ja seejärel "Elektroonika ja bioonika" õppekavadeks. Doktoriõpe toimus teaduskonna doktoriõppe õppekava järgi.
Elektroonikainstituudi õppetoolid olid elektroonikadisaini õppetool, rakenduselektroonika õppetool ja mõõteelektroonika õppetool. Hiljem toimusid instituudis struktuuri muutmised, mille tulemusena koondati õppetöö korraldamine ühte õppetooli. Teadus-arendustöö struktuurseteks üksusteks said laboratooriumid.
Elektroonikainstituudi professorid ja õppetooli juhatajad on olnud Enn Velmre, Mart Min, Ants Laansoo, Vello Männamaa ja Toomas Rang.
Aastal 2000 liitus süsteemitehnika teaduskond ja selle koosseisus ka Elektroonikainstituut Infotehnoloogia teaduskonnaga.
Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituut
2011. aastal sai instituut nimeks Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituut.
Teadus- ja arendustöö toimub Instituudis kahes teaduslaboris: - Kognitroonika teaduslabor (KOEL) ja - Siduselektroonika teaduslabor (SIEL)
2017 aastal toimunud TTÜ struktuurireformide käigus liitus Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituudiga TTÜ Raadio- ja Sidetehnika Instituut.
Õppetöö korraldamisega Instituudis tegeleb selleks moodustatud Elektroonika ja sidetehnika õppekeskus.
Õppetöö toimus bakalaureuseõppes õppekava Elektroonika ja kommunikatsioon järgi, alates 2017. aasta vastuvõtust toimub see õppekava Arvutisüsteemid IACB17 peaerialal 2 "Elektroonika ja telekommunikatsioon" järgi.
Magistriõppes toimub õppetöö õppekava Elektroonika ja kommunikatsioonitehnoloogiad IVEM11 järgi spetsialiseerumisega järgmisele kolmele peaerialale: 6 Elektroonika, 7 Kommunikatsioonitehnoloogiad ja 8 Kaasaegsed nanomaterjalid ja pooljuhtelektroonika.
Doktoriõpe toimub Instituudis vastavuses teaduskonna õppekavale Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia IAQD02.
Lodjapuu-ehmespoi
Putukat on ka Eestis.
Albre järv
Albre järv (ka Aiaste Albre järv, Kriisa tiik) on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Aiaste külas. Veekogu pindala on 1,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 929 m.
Kopikas
pisi|1908. aasta kopikaspisi|[[Nõukogude Liit|Nõukogude Liidus kehtinud 20-kopikaline aastast 1953]] Kopikas (vene sõnast копейка) on Venemaa ja Nõukogude Liidu rahaühik (1:100 rubla) ja münt.
Ühekopikalised mündid vermiti vasest, alates 1926. aastast alumiiniumpronksist. Esimese maailmasõja ajal olid käibel ka Peeter I portreega postmark-rahad.
Vene müntide traditsioonilised nimetused: 1/2 kopikat – denga, 2 kopikat – kross, 3 kopikat – altõnn, 10 kopikat – grivna, 15 kopikat – zlott.
Järvemaak
Järvemaak on järves tekkinud peamiselt raua ja mangaaniühendite konkretsioonide kogum.
Hüdrogötiidi sisalduse tõttu on järvemaagis märkimisväärselt rauda (kuni 60%).
Ajalooliselt on järvemaagist toodetud rauda, ka Eestis.
Eestis on järvemaaki palju Vagula järves.
Marko Šorin
Marko Šorin (sündinud 9. juunil 1974 Sindis) on Eesti poliitik, XIV Riigikogu liige, endine Sindi linnapea ja Pärnu abilinnapea.
2011. aastast on ta Eesti Keskerakonna liige.
Marko Šorin on ka Tori vallavolikogu liige. Alates 1996. aastast on ta kuulunud mitme Sindi linnavolikogu koosseisu.
Ühiskondlik tegevus
Marko Šorin on rahvuskultuuriseltsi Kirmas, Sindi Tuletõrje Seltsi, Eesti Lipu Seltsi, Sindi Ajalooklubi ja Sindi Spordiklubi Kalju liige.
2013. aastal koostas ta linna juubeliks albumi "Sindi elu piltides".
Isiklikku
Šorini huvialad on rahvatants, sulgpall, kabe ja Sindi linna ajalugu.
Jeruski lomp
Jeruski lomp (ka Keebi järv) on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Valgjärve külas. Veekogu pindala on 0,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 341 m.
Taebla–Kullamaa tee
Taebla–Kullamaa tee (registrinumbriga 16136) on kõrvalmaantee Lääne maakonnas. Tee pikkus on 29,6 km.
Tee algab Taebla aleviku ja lõppeb Kullamaa küla lähedal.
Kogula peakraav
Kogula peakraav on kraav Saaremaal Kärla vallas.
Kraav saab alguse Paadla allikast, kraavi üks haru suubub Kõrkkülast lääne pool Pühajõkke ja teine Mullutu lahte. Kraavi pikkus on 5,3 km ja valgala 7,4 km². Peakraav möödub Paadla lahest, mille ümbruse maade kuivendamiseks ta rajatigi.
Rautaruukki
Rautaruukki (soome keeles Rautaruukki Oyj, kasutatakse ka kaubamärki Ruukki) on Soome ettevõte, mis tegeleb peamiselt metallist ehituskonstruktsioonide ja inseneritööstusele vajalike komponentide valmistamisega. Nende peakorter asub Helsingis.
Ettevõtte tegevusvaldkonna võib kolmeks jagada: ehitus, inseneeria ja metallid. Rautaruuki toodang on mitmekesine ja klientide hulka kuuluvad mitme tööstusharu esindajad.
Rautaruukki annab tööd umbes 11 800 inimesele Põhjamaades, Baltikumis, Hiinas, Venemaal, Ukrainas ning Kesk- ja Ida-Euroopas.
Ajalugu
pisi|Rautaruukki terasetehas Raahes 2009. aastal
1960
Rautaruuki asutas Soome valitsus 1960. aastal. Asutamises osalesid ka Outokumpu, Valmet, Wärtsilä, Rauma-Repola ja Fiskars. Ettevõtte eesmärk oli tagada vajalike toorainete saadavus Soome metallitööstusega tegelevatele ettevõtetele, näiteks laevaehitajatele. Tehas Raahes võttis kasutusele pideva valu tehnika, samal ajal, kui ülejäänud Lääne-Euroopas kasutati endiselt vanemaid tehnikaid. Aastal 1960. alustati 6 töötajaga, kuid juba 1960. aastate lõpus töötas ettevõttes üle 1700 inimese.
1970
Rautaruukki hakkas tootma lehtmetalli ja torusid, et laiendada klientide hulka. Uus tehas avati Hämeenlinnas ja tootmist laiendati Raahe tehases. Kümnendi lõpus oli töötajate arv kasvanud üle 7000.
1980
Rautaruukki alustas laienemist Lääne-Euroopasse asutades müügikontoreid ja ostes teisi firmasid. Taanis osteti pindade värvimisega tegelev Metalcolour A/S, Norras terase hulgimüügiga tegelev CCB-Gruppen ja torude tootmistehas Schmacke Rohr GmbH Saksamaal. Taanis asutati 1989. aastal Stelform A/S. Kümnendi lõpus küündis töötajate arv peaaegu 10 000 inimeseni ja 1989. aastal läks ettevõte börsile.
1990
Ettevõte investeeris tootmise uuendamisse ja sisenes ehitusturule, kui omandas plekkkatuse tootja Rannila. Ida-Euroopa turud avanesid: kõigepealt Baltikum ja Poola, siis Venemaa, Ukraina, Tšehhi ja Ungari. Kümnendi lõpus oli Rautaruukkil üle 12 000 töötaja, neist 5000 väljaspool Soomet.
2000
Sakari Tamminen sai 2004. aasta jaanuaris Rautaruukki tegevjuhiks ja lükkas käima laialdase uuenduste programmi. Uue strateegia kohaselt keskendus Rautaruukki korporatsioon terasest erilahendustele, ehitus- ja inseneritööstusele. Võeti ette mitu keerukat projekti üle maailma.
Ettevõtte omandas 2004. aastal Velsa, 2005. aastal MetalPlasti ja Syneco Industri AB, 2006. aastal PPTH, OOO Ventalli, Omeo, AZST-Kolori ja Steel-Monti. Aastal 2005 viis laienes tegevus ka Hiina ja esimene Müügikontor avati 2009. aastal Hiinas Shanghais, 2012. aasta seisuga tegutseb müügikontor ka Pekingis.
2010
Ettevõtte organisatsiooni uuendati 2011. aastal ja see koosneb nüüd kolmest osakonnast. Avati müügikontor Mumbais.
Rautaruukki Eestis
Rautaruukki tegutseb eestis alates 1992. aastast ja annab Eestis tööd 115 inimesele. Ruukki tootmisüksus Eestis paikneb Pärnus. Aastal 2009 koondati sinna kogu Baltikumis toimuv tootmine ning väikesed tootmisüksused Riias ja Vilniuses suleti.
Harilik pajupoi
Harilik pajupoi (Phratora vitellinae) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Aleksandr Šeps
Aleksandr Šeps (vene keeles Александр Олегович Шепс; sündinud 26. novembril 1986 Kuibõševis) on Venemaa selgeltnägija.
Ülevenemaalise tuntuse tõi talle 2013. aastal osalemine TNT populaarses telesaates "Selgeltnägijate tuleproov", kus ta võitis 14. hooaja võistluse. Tõsist konkurentsi pakkus talle teiseks tulnud Eesti päritolu selgeltnägija Marilyn Kerro.
Haridus ja töökäik
Šeps õppis Samara Riikliku Kultuuri- ja Kunstiakadeemia teatrikunstiteaduskonnas näitekunsti erialal. Akadeemia jäi tal lõpetamata. Ta on töötanud kodulinnas õhtujuhina, pidude korraldajana, modellina, teatrinäitlejana, Samara televisioonis tõsielusarjade saatejuhina ja Samara ööklubides diskorina (kasutas pseudonüümi DJ Alex Energy). Ta on tegutsenud ettevõtjana – olnud meelelahutusvaldkonnas mitme väikefirma juht.
Ta on tegelenud professionaalsel tasemel fotograafiaga. Üheksa aastaga valminud ulmeromaan "Izbrannõje nebom" ("Избранные небом", 'Taeva poolt väljavalitud') avaldati 2014. aastal.
Isiklikku
Šeps elab Moskvas. Tal on olnud suhe Marilyn Kerroga.
Anton Hansen-Tammsaare monument
pisi Anton Hansen-Tammsaare monument on mälestusmärk, mis asub Järva maakonnas Järva vallas Järva-Madise külas. Monument on arvele võetud ajaloomälestisena. Avati 30. augustil 1936. Kohal olid riigivanema esindajana J. Laidoner ja kirjanike esindaja kõneles G. Suits, Tammsaaret kohal polnud. Samba kiviosal on näha Teise maailmasõja aegsete kuulide ja miinide tabamusjäljed, mida on hiljem lapitud.
Kirjanik A. H. Tammsaare pronksbüst graniitsambal. Monumendi kujundas skulptor Ferdi Sannamees.
Lajla Përnaska
Lajla Përnaska (sündinud 14. juunil 1961 Tiranas) on Albaania poliitik, kes kuulus aastatel 2005–2013 Albaania Demokraatliku Partei nimekirjast valituna Albaania Vabariigi parlamenti.
Ta õppis pediaatriat Tirana ülikoolis ning hiljem Pariisi Descartes'i ülikoolis ja Henri Poincaré ülikoolis Prantsusmaal.
Ta valiti Tirana maakonnast 2005. aasta üldvalimistel parlamendisaadikuks. Ta oli välispoliitikakomisjoni ning töö-, sotsiaal- ja tervishoiukomisjoni liige.
Vilzēni mõis
Vilzēni mõis (saksa keeles Wilsenhof, läti keeles Vilzēnu muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Matīši kihelkonnas. Praegu asub Lätis Aloja piirkonnas Braslava vallas Valmiera-Heinaste maantee ääres.
Ajalugu
Mõisa on esmamainitud aastal 1672, mil see kuulus Oxenstiernadele. Anna Ivanovna andis selle mõisa 29. septembril 1736 krahv Löwenwolde valdusse, ent aastal 1742 sai sellest taas riigimõis. Hiljem said selle omanikeks Rumjantsevid. Mõis kuulus aastast 1757 kuni võõrandamiseni Sieversi aadlisuguvõsale.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 12 ja 1/4 adramaad, sellele allus 332 mees- ning 301 naishinge. Aastal 1757 oli adramaid 12 ja 1/4, aastal 1734 aga 8 ja 3/8. Aastal 1688 oli mõisa suurus kaksteist adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 10 ja 2/5, aastal 1881 aga 7 ja 10/80, lisaks veel 14 ja 48/80 adramaad maad mõisale alluvate talude koosseisus.
Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisa: Legzdiņš (Landsberg) ja Ķuzis (Kusche, ka Kuse). Hiljem lisandusid veel Buļļi (Bulle) ja Blankaskrogsi karjamõisad.
Häärber ja kõrvalhooned
Mõisa peahoone hävis Teise maailmasõja ajal, säilinud on mõisavalitseja maja ja veel mitmed kõrvalhooned.
Üheksa uksekomplekti Vilzēni mõisas (üks elumajas, ülejääänud mõisavalitseja majas) on kunstimälestistena riikliku kaitse all.
Park
Mõisa pargis kasvab Läti suurim Euroopa lehis, mille ümbermõõt on 4,6 ja kõrgus 33 meetrit. . Looduskaitse all on veel teinegi Vilzēni mõisa pargi lehis, samuti ka sealsed tammed ja pähklipuu.
Pargi pindala on koos tiigiga 5,62 ha; valdavalt kasvavad seal saared ja vahtrad, ent seal on ka pärnasid, sookaski, kuuski ja jalakaid. Alleedel kasvab ka võõrliike.
Piigandi Kogrõjärv
Piigandi Kogrõjärv (ka Kogrõjärv, Piigandi Kogrejärv, Mõntsiküla järv) on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Heisri külas. Veekogu pindala on 2,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 581 m.
356 eKr
Aasta 356 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCCXLVIII (398.) aasta ab urbe condita.
Twitter
pisi|Twitteri uus logo pisi|Twitteri logo 2023. aastani Twitter on suhtlusvõrgustik ja mikroblogimise veebisait.
Twitter võimaldab kasutajatel edastada lühisõnumeid, mida kutsutakse säutsudeks (inglise keeles tweet). Säutsude pikkus oli algul kuni 140 tähemärki (võrdle SMS-i 160), kuid 2017. aasta novembris suurendati nende võimalikku mahtu 270 tähemärgini, v.a Jaapanis, Hiinas ja Koreas. Säutsud ilmuvad autori veebipäevikusse infovoona. Säutsude voog võib olla avalik ning selle avalikkust saab piirata näiteks nii, et vaid sõprade nimekirjas olevad inimesed seda näeksid. Kasutajad saavad üksteist ka jälgida (ingl follow).
Twitteri lõi Jack Dorsey 2006. aastal, seejärel on see portaal kogunud populaarsust kogu maailmas. 2011. aastal kasutas seda umbes 200 miljonit inimest ning 2016. aasta keskpaigas oli seal aktiivseid kasutajaid umbes 313 miljonit.
Twitterit rahastanud riskikapitaliettevõtete hulka kuuluvad Institutional Venture Partners, kunagine eBay investor Benchmark Capital, Union Square Ventures, Spark Capital, Insight Venture Partners ja Bezos Expeditions. 2010. aasta augustis teatas Twitter, et Venemaa päritolu mail.ru omanik Digital Sky Technologies ja teised investorid investeerivad Twitterisse 800 miljonit USA dollarit.
2022. aasta kevadel teatati Elon Muski ülevõtmispakkumisest väärtuses 44 miljardit USA dollarit. Suvel soovis Musk aga tehingust loobuda, vihjates, et Twitter on esitanud ebatõeseid andmeid kontode arvu kohta, mispeale kaebas ettevõte Muski kohtusse. Tehing viidi lõpule sama aasta sügisel.
Tuntud eestlastest Twitteri-kasutajate seas on näiteks Toomas Hendrik Ilves, Urmas Paet, Kerli, Kaur Kender, Henrik Roonemaa, Mihkel Raud, Kristjan Lepik ja Keiti Vilms.
Omadused
Twitterit on võrreldud veebipõhise IRC klientrakendusega.