cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Višnieva
Ajalugu
Esimene katoliku kirik rajati külla juba aastal 1421, aga praegune hoone pärineb XVII sajandi keskpaigast. Aastal 1775 hakkas alevis tegutsema keskkool. Aastal 1780 ehitati Višnievasse metallurgiatehas, kus asus Valgevene esimene kõrgahi. Tehas tegutses aastani 1870. Tehase juures olid valukoda, laohoone ja sepikoda, nädalas tootis see 600 puuda rauda. Tehases oli ka valtsmasin, haamreid panid tööle vesirattad. Külas olid ka vesiveski, telliselööv ja piiritusevabrik, seal valmistati klaasi ja toodeti keraamikat. Kaks korda aastas toimusid alevis laadad.
Poola jagamisel sai aastal 1793 Višnieva endale Venemaa. Kuni 1917. aastani oli Višnieva Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale, 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu. Aastal 1940 muudeti alev külaks.
1907. aastal elas Višnievas 2 650 elanikku, neist 1863 olid juudid. 30. augustil 1942 mõrvasid Saksa okupandid umbes 1100 kohalikku juuti, kes olid jäänud natsliku võimu kätte.
Višnievas sündis Iisraeli president Shim'on Peres.
Masluva
Masluva (ka: Masneva, Maslova, Maine, Viinamäe) on küla Võrumaal Setomaa vallas.
Küla kuulub Üle-Pelska nulka.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda.
Tõnismäe
Tõnismäe on asum Tallinnas Kesklinna linnaosas. Asum piirneb Vanalinna, Kassisaba, Uue Maailma ja Tatari asumiga. Tõnismäe asumi pindala on 0,22 km2.
Tõnismäe asum on saanud nime Lääne-Eesti viljakushaldja Tõnni järgi, kelle nimi tuleneb omakorda püha Antoniuse nimest. Enne reformatsiooni oli Eestis mitmeid Antioniuse kabeleid, millest üks asus Tõnismäel. Eri aegadel on Tõnismäge kutsutud ka muude nimedega: Antoniuse mägi, Veskimägi ja Riia mägi, Väike-Tõnismägi, Käomägi, Kukumägi.
Tõnismäe asumi tänavad
Tõnismäe asumis asuvad tänavad: Endla tänav, Hariduse tänav, Kaarli puiestee, Lõkke tänav, Pärnu maantee, Roosikrantsi tänav, Suur-Ameerika tänav, Toom Kuninga tänav, Tuvi tänav, Tõnismägi, Vabaduse väljak, Veetorni tänav.
Riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutused
Kohaliku omavalitsuse asutustest asuvad Tõnismäel Tallinna Linnavalitsus, Tallinna Ettevõtlusamet ja Tallinna Linnaplaneerimise Amet.
Ajalugu
Kõige vanemad kirjalikud andmed Tõnismäe kohta pärinevad 1348. aastast, mil Tallinna raad andis Liivimaa ordule Toompeast lõuna ja lääne pool asunud territooriumi. Rootsi-aegsetelt plaanidelt võib näha, et asumis oli väljakujunenud tänavavõrgustik. Asumi peatänavaks oli Tõnismägi, mille ääres oli ka väike turuplats. Seal lähedal asus kiviaiaga piiratud ala, kus lihunikud said osta kokku loomi, mis olid turule toodud. pisi|Repro Buddeuse joonistusest Veski Tõnismäel Roosikrantsi tänava alguses Kaarli kiriku nurgal asus Barbara kabel, mida on esimest korda mainitud 1341. aastal. See kabel lammutati 1535. aastal, kuid sinna juurde kuulunud kalmistut kasutati matmiseks edasi. Viimased matused sellel kalmistul toimusid aastatel 1710–1712. Toompea eeslinna kinnistusraamatu järgi asus Tõnismäel, Hariduse ja Tõnismäe tänava vahel algne Vana-Kaarli kalmistu. Arheoloogiliste esemete, hauapanuste võib oletada, et põhiline matmisperiood oli kalmistul 16.–18. sajand. . 1782. aasta paiku ostis endise Vana-Kaarli kalmistu maa-ala maja- ja aiaplatsiks kunstkärner (ehisaednik) Wulffgen.
Tõnismäe oli kuni 1870. aastani Toompea eeslinn, kus kehtis maaõigus. Tõnismäe eeslinn põletati maha Vene-Liivi sõja käigus ning uuesti Tallinna piiramise ajal 1710. aastal. Rootsi ajal elas Tõnismäel rohkesti käsitöölisi ja Rootsi sõjaväelasi. pisi|Tõnismägi 1876. aasta Tallinna linnaplaanil Tõnismäel oli 19. sajandi alguseks tihe hoonestus ning sinna oli rajatud ka kaks suvemõisa (Friedheim (Tuvi tänav 14b) ja Köningsthal (Toom-Kuninga tänav 20a, 20b)). Sama sajandi teisel poolel hakati uuendama Põhjasõja-järgset hoonestust. Königsdali suvemõisa teadaolev omanik oli pastor Hans Sigismund Vertaugott Lysach nimetatud Königk (1742–1800). Tema oli suvemõisa omanikuks kindlasti aastatel 1780–1788, kui ta oli Tallinna toomkoguduse abipastor. Königk-Lysarch andis suvemõisale nime Königsthal (Kuningaorg). Sama nimi kinnistus ka mõisat läbivale vanale Rootsi-aegsele teele, mida varem nimetati saksakeelse nimega Väike-Wittenhoffi tänavaks (Kleine Wittenhofsche Strasse) sellest põhja pool kulgeva Wittehofi (praegune Endla tänav). Königsthali suvemõisa aiad ja mõned hooned asusid ka Toom-Kuninga tänava idaküljel Veetorni tänavast kuni Suur-Ameerika tänavani. Seal olid aiad terrasside ja treppidega, kolm nn avaliku lustihoonet (aiapaviljoni). Königi maja ja aiaplatsi ostis kolleegiumi registraator ja Eestimaa kroonupalati raamatupidaja August Leopold Wagner (surnud 1830), kellest sai hiljem Kadrioru lossi kastellaan. Wagneri järel omandas suvemõisa apteeker Ernst August (kinnisturaamatus Friedrich August) Bienert (1773–1858) ja teisele poole Toom-Kuninga tänavat jäänud endise Königsthali suvemõisa nimetati, omanike järgi Bienerti suvemõisaks (1827–1874).
Königsthali suvemõisa idapiiril oli ilmselt teine vana Rootsi-aegne tee, mis kulges praeguse Toom-Kuninga ja Veetorni tänava ristil asuvast väikesest platsist lõunasse kuni Suur-Ameerika tänavani. Tee asus praeguse Tuvi pargi läänepiiril. Nimetu tänav kadus 19. sajandi algul, kuid pargiteena oli teatud määral jälgitav veel 1970. aastatel. Teisel pool seda teed, praeguse Tuvi pargi maa-alal asus Friedenheimi suvemõis.
Aastatel 1875–1878 jagati Endla, Toomkuninga, Lõkke tänava vaheline kvartal jaotati 11 väiksemaks kinnistuks, mis seejärel ka hoonestati.
1904. aastal rajati Tõnismäele Greiffenhageni haigla (Roosikrantsi 2), milles hakati Eestis esimesena tegema röntgenläbivalgustust ja röntgenravi. Asumis tegutses aastatel 1977–1994 Seppo kliinik.
Oma märgi jättis Tõnismäele Pätsi-aegne 1930. aastate teise poole hoogne linnaruumi arendamine, millega võeti suund ehitada Tallinn esinduslikuks pealinnaks. Roosikrantsi-Hariduse tänava ja Pärnu maantee vaheline kvartal Tõnismäel oli üks väheseid, mis esindustraditsionalismi vaimus kompaktselt välja suudeti ehitada.
1993. aastal valmis Tõnismäel Eesti Rahvusraamatukogu hoone, millel on kaheksa korrust (neist kaks maa all).
Jaan Pennar
Jaan Pennar (12. juuni 1924 Tallinn – 24. juuli 1996 Rootsi) oli sovetoloog ja raadioajakirjanik. Ta sündis 1924. aastal Tallinnas eesti-vene perekonnas ning lõpetas 1943. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi.
1943. aastal põgenes Soome ja sealt edasi Rootsi, aastatel 1944–1945 õppis Uppsala Ülikoolis.
1945. aastast elas USA-s, kus õppis Princetoni ülikoolis ja sai 1955. aastal politoloogiadoktori kraadi. Ta uuris sovetoloogiat ja töötas sellega seotud ametikohtadel, sealhulgas oli ta Nõukogude Liidu küsimuste nõuandja mitmes teaduskeskuses, mis olid ameeriklaste vabastuspoliitika projektide raames loodud kommunismiuuringuiks.
Pennar töötas kõrgetel ametikohtadel ka RFE–RL-is Münchenis. Aastail 1984–1989 oli ta Vabadusraadio (RL-i) mittevene osakondade direktor.
Ta suri raske haiguse järel suvel 1996 Rootsis.
Looming
Üks tema erialasid oli NSV Liidu ja araabia maade suhted, samuti Nõukogude Liidu muud välissuhteid, rahvuslus ja hariduselu.
Mälestuse jäädvustamine
USA-s New Yorgis asuva Harrimani Instituudi juures on Jaan Pennari nimeline stipendiumifond.
Isiklikku
Tema esimene abikaasa oli araablanna Margaret ning neil on tütar Karen. 1979. aastast oli ta abielus ajakirjanik Eva Merike Kangro-Pennariga.
Rolling Stone
Rolling Stone on 1967. aastal USA-s San Franciscos Jann Wenneri (kes on siiani toimetaja ja kirjastaja) ja muusikakriitik Ralph J. Gleasoni asutatud muusika-, poliitika- ja popkultuuriteemaline ajakiri.
Edetabelid
Rolling Stone koostab tihti edetabeleid, näiteks:
309
309. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad - 300. aastad - 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad
Aastad: 304 305 306 307 308 - 309 - 310 311 312 313 314
Eva Merike Kangro-Pennar
Ta töötas Lundi ülikooli soome-ugri keelte kateedris eesti keele õppejõuna. Detsembrist 1975 oli ta Münchenis Vabadusraadio ja raadio Vaba Euroopa eesti toimetuses, kus tegi kultuurisaateid ja oli toimetust koordineeriv sekretär, kuni sai 1985 toimetusjuhiks. 1988 siirdus ta saateanalüüsi osakonda.
1990 asus pere Rootsisse Båstadi. Eva-Merike Kangro-Pennar hukkus 10. mail 1997 autoõnnetuses Põhja-Saksamaal.
Isiklikku
Eva Merike oli Maria Kangro ja kirjanik Bernard Kangro tütar.
Aastast 1979 oli ta abielus sovetoloog Jaan Pennariga.
Jean-Michel Lapin
Jean-Michel Lapin on Haiti poliitik, kes oli 21. märtsist 2019 kuni 4. märtsini 2020 Haiti peaministri kohusetäitja. Hoolimata sellest, et ta teatas 23. juulil 2019 oma tagasiastumisest, jätkas ta ametis veel üle poole aasta; Haiti parlament hääletas tema alaliseks peaministriks nimetamise vastu neli korda. Lapini asemel määrati peaministrikandidaadiks Fritz William Michel, kuid temagi ei pälvinud parlamendi poolehoidu.
Elu
Ta alustas oma karjääri riigisektoris kullerina. Hiljem töötas ta rahvatervise ministeeriumis ning Haiti rahvusraamatukogu juhtkonnas.
Enne peaministriks nimetamist oli ta kultuuri- ja kommunikatsiooniminister.
Los Gatos
Los Gatos on linn USA-s California osariigis Santa Clara maakonnas.
Linn tekkis 1850ndatel rajatud veski lähedale 1860ndatel.
Los Gatos on Tallinna sõpruslinn.
21. märts
21. märts on Gregoriuse kalendri 80. (liigaastal 81.) päev. Juliuse kalendri järgi 8. märts (1901–2099). Aasta lõpuni on 285 päeva.
Avanduse mõis
pisi|Avanduse mõis vallamajana suvel 2007 pisi|Avanduse mõisa ait 2008. aastal Avanduse mõis on rüütlimõis Virumaal Simuna kihelkonnas. Nüüdisajal jääb endine mõisasüda Lääne-Viru maakonda Väike-Maarja valla territooriumile.
Ajalugu
pisi|left|[[Lilly Walther Avanduse mõisas maalimas 1916. aastal]] Avanduse mõisa (saksa keeles Awandus) on esmamainitud 1494. aastal, mil ta kuulus Taubedele. 17. sajandil läks mõis Fockide valdusse.
1849. aastal ostis krahv Friedrich Benjamin von Lütke haagikohtunik Theodor von Schwebsilt 110 000 rubla eest Avanduse mõisa koos Orguse karjamõisaga. Mõisa juurde kuulusid selle ajal ka jahuveski, saeveski, sepapada, aidad, piimaruum, viinavabrik ja Simuna kõrts. Kuna F. B. von Lütke ise resideeris algul Peterburis, korraldas mõisa asju tema sõber, Roela mõisnik Ferdinand von Wrangell. Hiljem elas F. B. von Lütke kuni surmani Avandusel.
1882. aastal läks mõis Bremenite valdusse (kellele kuulusid ka Pudivere, Võivere, Venevere, Orguse ja Kapu mõis): Venevere mõisa rentniku Ernst von Bremeni, seejärel selle vennapoeg Tuve von Bremenile ja mõisa viimane omanik oli 1888/1889. aastast kuni 1919. aasta maareformiga mõisa võõrandamiseni Konstantin Karl von Bremen. K. von Bremenile kuulusid ka Koeru kihelkonnast Kapu mõis, 1911. aastast Võivere ja Pudivere mõis, mis koos Orguse ja Liinemõisa karjamõisaga moodustasid ühe suurema maavalduse Lääne-Virumaal.
1913. aastal kuulusid mõisale järgmised ettevõtted: jahu- ja saeveski (vesiveski), auru jõul töötav viinavabrik, lubjaahjud ja kivimurd Võiveres, tõrvaahi Orgusel. Mõisamajanduses tegeldi veise- ja tõuhobuste kasvatamisega, metsamajanduse ja aiandusega.
Teine tulemine
"Teine tulemine" on 2008. aasta Eesti film, mille on režissöör ja stsenaariumi autor on Tanel Toom. Tallinnas esilinastus film Sõpruse kinos 2008. aasta märtsis.
Avanduse mõis
Mõisahoone
Esimese uhke mõisahoone, häärberi lasi ehitada Rootsi kindraladjutant, hilisem Sagadi mõisnik Gideon von Fock (1679–1684), kuid see põletati Põhjasõjas.
Teine tulemine
Festivalid ja auhinnad
2008
Avanduse mõis
Mõisahoone
Siiani säilinud mõisa ülipikk ja liigendatud historitsistlik peahoone on ehitatud mitmes järgus ning on saanud oma lõpliku kuju 20. sajandi algul. Mõisahoone vanim osa on hoone parempoolne ots, mis on 1760. aasta paiku ehitatud kahekorruseline barokne kiviehitis. 19. sajandil lisati peahoone vasakule tiivale mitmeid juurdeehitusi.
1899–1902 väldanud viimase ümberehituse autor oli arhitekt Rudolf von Engelhardt. Sellega liideti hoonega ka vasakul paiknenud vana valitsejamaja, mis ehitati põhjalikult ümber. Selle tulemusena kujunes omanäoline uusrenessansi sugemetega hoone, mis on osalt kahe-, osalt aga ühekorruseline.
Ajaloomälestisena kuulub mõisahoone riikliku kaitse alla. 1972. aastal, kui möödus 175 aastat F. B. von Lütke sünnist, siis paigaldati mõisahoone seinale 30. septembril 1972 F. Lütke mälestustahvel.
1955. aastani asus mõisas Põllutöö Rahvakomissariaadi Avanduse Põllunduskool, hiljem Simuna sovhoosi keskus. 2005. aastani asus hoones Avanduse vallavalitsus, kuid 2005. aastal liitusid Avanduse ja Väike-Maarja vald.
pisi|keskel|400px|Avanduse mõisa peahoone
Koeratõugude loend
Siin on loetletud maailma koeratõuge.
A
afgaani hurt (afganistani hurt) - ahvpinšer - aidi - äärdeilterjer - akbaši koer - akita - alaska haski - alaska klee kai - alaska malamuut - Alentejo mastif - alpi takshagijas - ameerika akita - ameerika buldog - ameerika eskimokoer - ameerika kokkerspanjel - ameerika pitbullterjer - ameerika rebasehagijas - ameerika rebasekoer - Ameerika Staffordshire'i terjer - ameerika veespanjel - anatoolia karjakoer - andaluusia podenco - anglo-prantsuse väike hagijas - appenzelli alpi karjakoer - araabia hurt e sloughi - ardenni karjakoer - argentiina dogi - Ariége'i hagijas - Ariége'i linnukoer - arteesia hagijas - austraalia karjakoer - austraalia lambakoer - austraalia siiditerjer - austraalia terjer - austria pinšer - austria siledakarvaline hagijas - Auvergne'i linnukoer - azawakh
B
baieri verekoer - barbet - basenji - basset hound - beagle - beagle harrier - beauceron - bedlingtoni terjer - belgia grifoonid - belgia lambakoer - Bergamasco lambakoer - bernhardiin (pika- ja lühikarvaline) - berni hagijad - berni karjakoer - berni alpi karjakoer - bichon - bichon frisé - billy - bluetick coonhound - boerboel – boheemia lambakoer - bokser - bologna bichon - borador - borderkolli - borderterjer - bordoo dogi - bosnia karmikarvaline hagijas e barak - bostoni terjer - Bourboni linnukoer - Boykini spanjel - brasiilia dogi - brasiilia fila - brasiilia terjer - bretooni liivakarva basset - bretooni liivakarva grifoon - bretooni spanjel - briard - briquet griffon vendéen - broholmer - brüsseli grifoon - buldog (koeratõugude rühm) - bullmastif - bullterjer - burgose linnukoer
C
Cairni terjer - cane corso - Cardigani Walesi korgi - Carolina koer - Castro Laboreiro koer - Catahoula leopardkoer - Cavalier King Charles spanjel - chesapeake bay retriiver - chihuahua (lühi- ja pikakarvaline) - chinook - Clumber spanjel - kolli (pika- ja lühikarvaline) - coton de Tuléar
E
eesti hagijas - eesti talukoer - Entlebuchi alpi karjakoer - estrela mäestikukoer - etna cirneco - euraasier
F
field spaniel - fila brasileiro - flaami karjakoer - foksterjer (karmi- ja siledakarvaline) - friisi linnukoer - friisi veekoer
G
gaskooni hagijas (suur ja väike) - gaskooni sinine basset - gaskooni sinine grifoon - Gordoni setter - gotlandi hagijas - griffon nivernais - grööni koer
H
habekolli - haldeni hagijas - hall norra põdrakoer - Hamiltoni hagijas - hannoveri verekoer - harjer - havana bichon - hiina harjaskoer - hirvekoer - hispaania hagijas - hispaania hurt - hispaania mastif - hispaania veekoer - hokkaido - hollandi lambakoer - hollandi smoushond - hollandi väike veelinnukoer - horvaatia lambakoer - hovawart - Hälleforsi koer - Hygeni hagijas
I
Ibiza podenco - idakarpaadi lambakoer - idasiberi laika - Imaali oru terjer - iiri hundikoer - iiri pehmekarvaline nisuterjer - iiri punane setter - iiri punavalge setter e iiri punane ja valge setter - iiri terjer - iiri veespanjel - inglise buldog - inglise hurt - inglise kokkerspanjel - inglise kääbusterjer - inglise mastif - inglise pointer - inglise rebasehagijas - inglise setter - inglise springerspanjel - inglise toiterjer - islandi lambakoer - istria hagijas - itaalia hagijas - itaalia karmikarvaline linnukoer - itaalia linnukoer - itaalia väikehurt - itaalia volpino
J
jaapani spanjel e jaapani chin - jaapani spits - jaapani terjer - Jack Russelli terjer - jakuudi laika - jorkširi terjer - jugoslaavia karjakoer - jugoslaavia kolmevärviline hagijas - jugoslaavia mägihagijas - juura hagijas - jämtlandi koer
K
kaana koer - kai - kanaari mastif - kanaari podenco - kanada eskimokoer - karjala karukoer - karmikarvaline foksterjer - karsti lambakoer - kataloonia lambakoer - kaukaasia lambakoer - kelpie - kerribloterjer - keskaasia hurt - keskaasia lambakoer - kiharakarvaline retriiver - King Charles spanjel - kirgiisi hurt - kishu - komondor - kooikerhondje - korea jindo - kreeka hagijas - Kromfohrlandi koer - kuldne retriiver - kuvasz - kyi leo - käharakarvaline bichon - käharakarvaline retriiver - kääbusbullterjer - kääbusfoksterjer - kääbuspinšer - kääbusspits - kääbusšnautser
L
labradoodle - labradori retriiver - laika - Lakelandi terjer - Lancashire'i heeler - landseer - lapi porokoer - leedu hagijas - leonberger - lhasa apso - liivimaa linnukoer - lõuna-vene lambakoer - lõvikoerake - lurcher - Luzerni hagijad - läti hagijas - läänegöta spits - läänesiberi laika
M
Mallorka lambakoer - Mallorca mastif - malta bichon - malta koer - manchesteri terjer - maremma-abruzzi lambakoer - markiesje - mastif - mehhiko karvutu koer - mops - moskva valvekoer - mudi - must norra põdrakoer - must terjer - münsteri suur linnukoer - münsteri väike linnukoer
N
napoli mastif - Newfoundlandi koer e njuufa - Nivernais' grifoon - norfolki terjer - normandia arteesia basset - norra lunnikoer - norra õuekoer - norrbotteni spits - Norwichi terjer - nova scotia retriiver
O
olde english bulldogge
P
papillon - Parson Russelli terjer - Patterdale'i terjer - pekingi koer - Pembroke'i Walesi korgi - peruu karvutu koer - pesukarukoer - phalène - pikardia lambakoer - pikardia sinine spanjel - pikardia spanjel - pinšer - pitbullterjer - planitsa hagijas - Plotti hagijas - poitevin - Pont-Audemeri spanjel - poola hagijas - poola hurt - poola lauskmaa lambakoer - poola podhalani lambakoer - portselanhagijas - portugali lambakoer - portugali linnukoer - portugali podenco - portugali veekoer - posavia hagijas - prantsuse buldog - prantsuse Gascogne'i linnukoer - prantsuse karmikarvaline linnukoer - prantsuse kolmevärviline hagijas - prantsuse mustvalge hagijas - prantsuse oranžvalge hagijas - prantsuse pürenee linnukoer - prantsuse spanjel - puli - pumi - puudel - puudelpointer - pürenee lambakoer - pürenee mastif - pürenee mäestikukoer
R
rafeiro do alentejo - rotiterjer - ratonero bodeguero andaluz - redbone coonhound - rodeesia ridgeback - Romagna veekoer - rootsi lapikoer - rootsi valge pődrakoer - rotveiler
S
saarloosi huntkoer - saarmakoer - Saint-Germaini linnukoer - saksa bokser - saksa dogi - saksa hagijas - saksa jahiterjer - saksa karmikarvaline linnukoer - saksa lambakoer - saksa lühikarvaline linnukoer - saksa pikakarvaline linnukoer - saksa spanjel - saksa spits (sh keeshond ja kääbusspits) - saksa traatkarvaline linnukoer - saluki - samojeedi koer - Sao Migueli fila - schapendoes - Schilleri hagijas - schipperke - Sealyhami terjer - serbia hagijas - setter - shar pei - Shetlandi lambakoer - shiba - shih tzu - shikoku - siberi haski - siledakarvaline foksterjer - siledakarvaline retriiver - Skye terjer - slovaki karmikarvaline linnukoer - slovaki hagijas - slovakkia tšuvatš - Smålandi hagijas - smoushond - soome hagijas - soome lapikoer - soome püstkőrv - spinone italiano - Staffordshire'i bullterjer - Steiermargi karmikarvaline hagijas - Sussexi spanjel - suur anglo-prantsuse kolmevärviline hagijas - suur anglo-prantsuse mustvalge hagijas - suur anglo-prantsuse oranžvalge hagijas - suur jaapani koer - suuršnautser - suur šveitsi alpi karjakoer
Š
šarplaninac - šnautser - šoti hirvekoer - šoti terjer - šveitsi hagijad - Šveitsi valge lambakoer
U
uelsi terjer - ungari hagijas - ungari hurt - ungari karmikarvaline linnukoer - ungari lühikarvaline linnukoer - ungari vizsla - Uus-Guinea laulev koer
V
vaaraokoer - valge lambakoer - valge rootsi põdrakoer - valge šveitsi lambakoer - vana-inglise lambakoer - vana-taani linnukoer - vendeeni suur basset grifoon - vendeeni väike basset grifoon - vendeeni keskmine grifoon - vendeeni suur grifoon - vene hagijas - vene hurt (barsoi) - vene kääbusterjer - vene laiguline hagijas - vene spanjel - vene toiterjer - vene värviline bolonka - vene-euroopa laika - verekoer - vestfaali takshagijas
Ä
äärdeilterjer
Pärnu kunstmuruväljak
Pärnu kunstmuruväljak on Pärnus aadressil Mai tänav 3 asuv kunstmuruga jalgpalliväljak. Väljakut haldab Pärnu Mai Kool.
Väljak on Pärnu JK Vapruse koduväljak.
304
304. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad - 300. aastad - 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad
Aastad: 299 300 301 302 303 - 304 - 305 306 307 308 309
Jóhanna Sigurðardóttir
Jóhanna Sigurðardóttir (sündinud 4. oktoobril 1942 Reykjavíkis) on Islandi poliitik.
1. veebruarist 2009 kuni 23. maini 2013 oli ta Islandi peaminister.
Enne poliitikukarjääri alustamist töötas Jóhanna Sigurðardóttir stjuardessina. Poliitikasse sattus ta peamiselt tänu aktiivsele ametiühingutööle.
Jóhanna Sigurðardóttir on kuulunud Islandi parlamenti alates 1978. aastast. Ta on Islandi pikima staažiga parlamendiliige. Ta kuulub Sotsiaaldemokraatlikku Allianssi.
Ta on olnud Islandi sotsiaalminister mitmes valitsuses. Esimest korda oli ta selles ametis aastatel 1987–1994 ning uuesti aastatel 2007–2009 Geir Haarde valitsuses.
Jóhanna Sigurðardóttir sai peaministriks pärast seda, kui Geir Haarde valitsus jaanuaris 2009 majanduskriisist tingitud rahulolematuse tõttu tagasi astus. Ta on Islandi esimene naispeaminister ja maailma esimene peaminister, kes on lesbi.
Isiklik elu
1970. aastal abiellus Jóhanna Þorvaldur Steinar Jóhannessoniga. Paaril on kaks poega: Sigurður Egill Þorvaldsson (1972) ja Davíð Steinar Þorvaldsson (1977). Paar lahutas 1987. aastal.
2002. aastal sõlmis Jóhanna tsiviilpartnerluse kirjanik Jónína Leósdóttiriga. Aastal 2010 paar abiellus; nad olid esimeste samasooliste abiellujate seas pärast samasooliste abielu seadustamist Islandil.
RFE/RL
Varasema asupaigaga Münchenis ja aastast 1995 Prahas paikneva RFE/RL-i saateid on üldjoontes iseloomustanud faktuaalsus, erapooletus ning taotlus jälgida maailmas toimuvat sihtmaa rahva silmadega ja kõnelda võimalusel just selle maa nimel – erinevalt teistest välisraadiotest, kes eeskätt püüavad esitada enda asukohamaa (rahastava riigi) valitsuse vaateid ja seisukohti.
Aastal 2005 edastas RFE/RL saateid vene, ukraina, valgevene, kasahhi, gruusia, armeenia, aserbaidžaani, türkmeeni, usbeki, tadžiki, tatari, baškiiri, Põhja-Kaukaasia keeltes; Vabadusraadio–Iraani nime all ka pärsia keeles.
Raadio Vaba Euroopa
Raadio Vaba Euroopa loodi Ameerika Ühendriikide Kongressi poolt rahastatud rahvusvahelise raadioringhäälingujaamana 1951. aastal alternatiivse teabelevivahendina Ida-Euroopa rahvastele.
Vabadusraadio
Vabadusraadio oli Ameerika Ühendriikide Kongressi rahastatud rahvusvaheline eraraadio, mis tegutses aastast 1953, andes saateid Nõukogude Liitu.
Osutamaks kooskõlale rahvusvahelise õiguse ja tunnustatud tavadega, samuti vastumeetmete kohatusele, kasutas Vabadusraadio oma saadetes tavaliselt vahemärkust:
"Vabadusraadio on sõltumatu raadiojaam, mida finantseerib Ameerika Ühendriikide Kongress. Ta pühendub informatsiooni vabale levikule veendumuses, et see tugevdab rahu ja vastastikust mõistmist maailma rahvaste vahel. Vabadusraadio saadab Rahvusvahelises Elektersideliidus registreeritud lainepikkustel."
Liitmine
Raadio Vaba Euroopa liideti aastal 1975 Vabadusraadioga (RL) RFE/RL-iks nii, et kumbki raadio säilitas oma endise struktuuri ja nime.
Kahe raadio liitmine võimaldas leedu, läti ja eesti toimetuste avamist 1974–1975 Vabadusraadio koosseisus, kust seni oli antud saateid Nõukogude Liidu rahvaste keeltes. Mittetunnustamispoliitika ei lubanud Balti riike lugeda Nõukogude Liitu kuuluvaiks, see oli RL-i rahastajaid takistanud heaks kiitmast eesti ja balti saadete algatamist Vabadusraadios kui eraldiseisvas asutuses.
Üks RFE/RL Ida-Euroopale ja Venemaale suunatud saadete hiigelraadiosaatja asus Hispaanias, Vahemere rannikul Playa de Palsis ja see lammutati pärast saadete lõppemist (2006).
RFE/RL tähtsamad sihtmaad on olnud Poola, Tšehhoslovakkia, Ungari, Rumeenia, samuti Baltikumi ja Balkani poolsaare maad.
RFE/RL ja Eesti
RFE/RL edastas eestikeelseid saateid aastatel 1975–2004, Eesti toimetust on juhtinud Aleksander Terras, Eva Merike Kangro-Pennar, Karin Saarsen-Karlstedt, Jaan Pennar, Toomas Hendrik Ilves jt.
Vabadusraadio kutsungid
Muusikaliseks avasignaaliks oli 1975–1989 Tuudur Vettiku "Su Põhjamaa päikese kullas..." Raivo Tammiku arranžeeringus.
1990ndatel oli avasignaaliks puhkpillimotiiv laulust "Jää Vabaks, Eesti Meri", mille autor on Viktor Oksvort (1893–1984).
Samal kümnendil oli saatesegmentide peamiseks vahepalaks Erkki-Sven Tüüri "Illusion" tsüklist "Action.Passion.Illusion".
Ants Lusti
Ants Lusti (sündinud 10. veebruaril 1968) on eesti turundustegelane ja koolitaja.
Walter Hallstein
thumb Walter Peter Hallstein (17. november 1901 Mainz – 29. märts 1982 Stuttgart) oli Saksa poliitik ja õigusteadlane.
Salme staadion
Väljak on FC Kuressaare II koduväljak.
Walter Hallstein
1942. aastal kutsuti ta sõjaväeteenistusse, kus teenis Põhja-Prantsusmaal suurtükiväeleitnandina. 26. juunil 1944 langes ta Cherbourgi lahingus ameeriklaste kätte vangi ja viidi Ameerika Ühendriikide Mississippi osariigis asuvasse Camp Como sõjavangilaagrisse. Laagris rajas ta "laagriülikooli", õpetades vangidele õigusteadust. Lisaks õppis ta ka Rhode Islandil Fort Gettys USA konstitutsiooni.
Hallstein naasis Saksamaale novembris 1945 ja algatas kampaania Frankfurdi ülikooli taasavamiseks. 1. veebruaril 1946 hakkas ta seal õppejõuks, ning aprillis valiti rektoriks, kelleks ta jäi kuni 1948. aastani.
Ta oli Saksamaa välisministeeriumi riigisekretär ning Rostocki ja Frankfurdi ülikooli professor.
Luksemburgi suurhertsog
Aastatel 1815–1890 oli Luksemburgi suurhertsogiks Madalmaade kuningas. Tiitel on alati kuulunud Nassau perekonna harudele: kuni aastani 1890 kandsid suurhertsogi krooni Oranje-Nassau dünastia esindajad, seejärel läks see üle Nassau-Weilburgi dünastiale. Sisuliselt on tegemist sama, Nassau dünastia eri harudega.
Aastatel 1815–2011 päriti Luksemburgi suurhertsogi trooni esmajärjekorras meesliinis ning naised pääsesid troonile vaid meessoost järeltulijate puudumisel. 2011. aastal tehti riigi põhiseadusesse muudatused, millega kehtestati absoluutne esmasünniõigus – selle kohaselt pärib trooni valitseja vanim laps sõltumata soost.
Luksemburgi põhiseaduse kohaselt on suurhertsog "riigipea, riigi ühtsuse sümbol ja riikliku sõltumatuse tagaja". Suures osas on suurhertsogi roll riigipeana konstitutsioonilise monarhia tingimustes sümboolne. Kuni 2008. aastani vajasid seadused jõustumiseks suurhertsogi allkirja, kuid pärast seda, kui suurhertsog keeldus allkirjastamast eutanaasiat lubavat seadust, muutis parlament põhiseadust ja alates sellest ajast ei ole suurhertsogil ka enam nominaalset täidesaatvat võimu.
Luksemburgi suurhertsogi täielik tiitel kõlab nii: "Jumala armust Luksemburgi suurhertsog, Nassau hertsog, Reini pfaltskrahv, Sayni, Königsteini, Katzenelnbogeni ja Diezi krahv, Hammersteini burgkrahv, Mahlbergi, Wiesbadeni, Idsteini, Merenbergi, Limburgi ja Eppsteini isand."
Jim Lovell
James (Jim) Arthur Lovell (sündinud 25. märtsil 1928 Clevelandis Ohio osariigis) on Ameerika Ühendriikide endine mereväelane ja astronaut. Ta sai kuulsaks eelkõige Apollo 13 komandörina. Kokku osales ta neljal kosmoselennul ning viibis kosmoses 29 päeva, 19 tundi ja 3 minutit.
Haridus
Jim Lovell sündis Clevelandis, kuid peab oma kodulinnaks Milwaukeet, kus ta üles kasvas. Lovell õppis Wisconsini Ülikoolis, lõpetas Mereväeakadeemia 1952. aastal ning osales seejärel Korea sõjas. Ta lõpetas mereväe katselendurite kooli 1958. aastal, Lõuna-California Ülikooli 1961. aastal ning Harvardi Ülikooli juhtimisprogrammi 1971. aastal.
Karjäär astronaudina
NASA valis Jim Lovelli 1962. aastal oma teise astronautide gruppi. Tema esimene kosmoselend toimus Gemini 7 pardal 1965. aasta detsembris. Teise lennu sooritas ta Gemini 12 komandörina 1966. aasta novembris.
Detsembris 1968 osales ta Apollo 8 juhtimismooduli piloodina Apollo programmi teisel mehitatud lennul. Jõuluaegsel kuuepäevasel lennul tehti kümme tiiru Kuu orbiidil. Seejärel oli ta Apollo 11 varumeeskonna liige ning oleks rotatsiooni järgi pidanud juhtima Apollo 14 lendu, kuid et äsja terveks tunnistatud Al Shepard vajas valmistumiseks rohkem aega, vahetasid Apollo 13 ja 14 meeskonnad omavahel kohad. Lovellist sai Apollo 13 komandör ning esimene inimene, kes on Kuule lennanud kaks korda. Ta on ka ainus inimene, kes on lennanud Kuule kaks korda, ilma seal maandumata. Tema lend Kuule jäi üksnes unistuseks, kuid purustava plahvatuse üle elanud kosmoselaev õnnestus Maale tagasi tuua. Ta oli juba varem otsustanud, et Apollo 13 jääb tema viimaseks lennuks.
Isiklikku
Jim Lovelli ja Jeffrey Klugeri raamatu "Apollo 13" järgi tehti samanimeline film, kus Lovelli rollis on Tom Hanks. Ka Jim Lovell ise ilmub korraks ekraanile, mängides laeva Iwo Jima kaptenit.
Tunnustus
Jim Lovell on saanud palju medaleid ja aunimetusi. Tema järgi on muu hulgas nimetatud kraater Kuu tagumisel küljel, Chattanooga lennujaam ja tänav Milwaukees.
Tjumeni oblasti lipp
thumb|Tjumeni oblasti lipp. thumb|Tjumeni oblasti lipp 1996 - 2008.
Tjumeni oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Tjumeni oblasti lipp.
Ametlikult võeti lipp kasutusele 15. aprillil 1996 ning muudeti 25. oktoobril 2008 vastu võetud uue "Tjumeni oblastis lipu ja vapi seadusega".
Essu mõis
pisi|Essu mõisa peahoone
Tjumeni oblasti lipp
Lipu kirjeldus
Tjumeni oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud kolmeks horisontaalseks laiuks, ülalt alla valge, sinine ja roheline. Kanga vardapoolses osas on aga punane võrdhaarne kolmnurk. Sinisel laiul on kõrvuti kolm kuldset krooni. Aastatel 1996–2008 kasutusel olnud lipul oli vardapoolne kuldse kontuuriga valge kroon, mis pärines Tjumeni oblasti vapilt. Kroonide kujundamisel on kasutatud oblasti põhjaosas elavate rahvaste ornamentikat.
Pentti Linkola
pisi|Pentti Linkola (2011) pisi|Pentti Linkola (2006) Kaarlo Pentti Linkola (7. detsember 1932 Helsingi – 5. aprill 2020 Valkeakoski) oli radikaalsete vaadetega soome keskkonnafilosoof, rohelise elamisviisi ideoloog ja ühiskonnakriitik.
Essu mõis
Essu mõis (saksa keeles Jess) oli rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonna Haljala valda.
Tjumeni oblasti lipp
Lipu kirjeldus
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.
Essu mõis
Ajalugu
Esimesed andmed Essu mõisast pärinevad 1496. aastast, mil see kuulus von Wrangelli aadlisuguvõsale. Seejärel said mõisa omanikeks Krusensternid. 1794. aastal pärandas Karl Adolph Krusenstiern Essu mõisa Carolina von Krusensternile, kelle kaasavarana läks mõis 1840. aastal Dellingshausenite valdusse. Carolina ja tema mehe parun Friedrich Adolph von Dellingshauseni pärandvara jagamise lepingu järgi sai nende poeg Karl Thomas von Dellingshausen Essu ja Hulja mõisa koos Kruusimäe mõisaga, Undla mõisa koos Räsna mõisa juurde kuuluva Pilo külaga ning Andja ja Toomla mõisa. 1849. aastal müüs Karl Thomas von Dellingshausen Toompea kodanikule Andreas Goldbergile Essu mõisa juurde kuuluva Tammispea karjamõisa. 1857. aastal, oma eluajal, pärandas meeskohtunik Karl Thomas von Dellingshausen oma pojale ooberstleitnant Friedrich von Dellingshausenile Andja mõisa koos Toomla mõisamaakohaga (15 000 hõberubla) ning Hulja, Essu ja Undla mõisa, jättes endale kuni surmani Andja ja Essu mõisa valdamisõiguse koos lubadusega vanemate eluajal mitte mõisaid müüa ega pantida. 1868. aastal müüs Friedrich Ewald Thomas von Dellingshausen Andja ja Essu mõisa ning Toomla mõisamaakoha oma vennale kaardiväe erupolkovnik Iwan von Dellingshausenile hinnaga 125 000 hõberubla. Iwan von Dellingshauseni (surn 11.09.1875) ja paruness Pauline Friedericke Emilie von Dellingshauseni (surn 13.03.1892) surma järel pärisid Essu ja Andja mõisa võrdselt nende tütred Alexandrine ja Julie, kes said mõisad oma valdusse 1893. aastal. Järgmisteks omanikeks said Ungern-Sternbergid. Pärijatevahelisel kokkuleppel ostis paruness Julie Therese von Ungern-Sternberg (sünd von Dellingshausen) Essu mõisa 165 000 rubla eest ja Andja mõisa (804 tessatini) 49 017 rubla eest. 1902. aastal ostis ta Tammispea mõisamaatüki 21 000 rubla eest ja liitis selle taas Essu mõisaga. 1919. aastal, enne võõrandamist, oli Essu mõisa omanik Julie Therese von Ungern-Sternberg.
Mõisahoone
Essu mõisa ühekorruseline klassitsistlik kivist peahoone ehitati 1820.–1830. aastatel. 1894. aastal ehitati see arhitekt Friedrich Modi projekti järgi ümber historitsistlikuks.
1978. aastal lisati hoonele mahukas juurdeehitis, millega muudeti suurel määral mõisahoone ilmet.
Tänapäeval on mõis eravalduses ning kasutusel turismiteenuseid pakkuva majutus- ja söögikohana.
Aru mõis (Nõo)
pisi|Mõisa peahoone Aru mõis (saksa keeles Arrohof) oli rüütlimõis Tartumaal Nõo kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Tartu maakonna Elva valla Mälgi küla territooriumile.
Ajalugu
Aru mõisa (Arrohof) on esmamainitud 1582. aastal Rzeczpospolita ürikutes. Pärast piirkonna Rootsi kuninga võimu alla minemist 1625. aastal läänistati mõis 1632. aastal Tartu õuekohtu president Peder Eriksson Sparrele (1592–1647), hiljem oli omanik tema poeg Per Persson Sparre (1633–1669), kelle abikaasa Sigridi (sünd. Horn af Åminne; 1630–1693) omanduses oli mõis kuni mõisate reduktsioonini.
Pärast Põhjasõda said mõisaomanikeks Osterwaldid. 19. sajandi keskel omandas mõisa von zur Mühlenite aadliperekond, kelle käest eestlane Jaan Prüüs selle 1913. aastal ostis. Aru mõis oli üks umbes seitsmest protsendist rüütlimõisatest, mis siirdusid eestlaste kätte.
Tjumeni oblasti lipp
Sümbolite tähendused
Lipul olevad värvid on kombineeritud Venemaa ja Siberi värvidest.
Aru mõis (Nõo)
Ajalugu
Mõisasüda jäi Prüüside kätte ka pärast 1919. aasta maade riigistamist. Küll võttis mõisa ära Nõukogude võim, kes küüditas omanikud Siberisse. 1992. aastast kuulus mõisasüda Prüüside järglasele Mall Kirsipuule, kes tapeti 2003. aastal röövmõrvas.
Tjumeni oblasti lipp
Sümbolite tähendused
Punane sümboliseerib elu, jõudu, ilu, vendlust ja ühtsust. Valge aga viitab rahule, puhtusele, tõele ja täiuslikkusele. Sinine on taeva ja ideaalide, roheline uuenduste, lootuste ja nooruse ning kuldne rikkuse ja tarkuse värv.
Värvidel on ka teine tähendus, nimelt valge tähistab lund, sinine jõgesid ja järvi ning roheline metsa.
Aru mõis (Nõo)
Peahoone
Mõisahoones oli 16 tuba. Suurem osa mõisa sisustavast mööblist oli pärit Peterburist.
Schibsted
Schibsted on Norra meediagrupp, mis tegutseb 20 riigis, peamiselt Norras ja Rootsis. Ta on Oslo väärtpaberibörsil noteeritud. Eestis omas ta pikka aega ajalehti Postimees ja Õhtuleht ning telekanaleid Kanal 2 ja Kanal 11. Aastal 1998 ostis ta Sõnumilehe.
Aru mõis (Nõo)
Peahoone
Teise maailmasõja aastail hoiti Aru mõisahoone keldrites Eesti Rahva Muuseumi kogusid. Nõukogude perioodil kasutati mõisa peahoonet kolhoosikontorina. Hoone otsas paiknenud historitsistlik veranda lammutati ja aken müüriti kinni. Samuti tehti hoonele juurdeehitus. Remondi käigus lõhuti kõik ajaloolised kaminad ja ahjud.
Schibsted
Schibstedi tegevus on seotud erinevate meedia valdkondadega nagu: ajaleht, televisioon, film, kirjastamine, multimeedia ja mobiiliteenused.
Aru mõis (Nõo)
Mõisakompleks
Mõisakompleksi kuulus veel valitsejamaja, ait, meierei, veidi eemal asuv koorejaam, veski ja laut. Mõisale kuulus mitu karjamõisat ja moonakate maja.
Pentti Linkola
Linkola oli tuntud teisitimõtleja, looduskaitsja, ornitoloogi, kalamehe ja publitsistina. Tema botaanikust isa Kaarlo Linkola oli Helsingi Ülikooli rektor ning Soome Looduskaitseliidu asutaja ja esimees. Tundes juba lapsena huvi looduse ja selle hoidmise vastu, alustas ta Helsingi Ülikoolis zooloogia ja botaanika õpinguid, kuid otsustas peagi, et loodust saab kõige paremini tundma õppida ikkagi looduse keskel, mitte loengus. Pärast esimest aastat jättis ta õpingud pooleli ja asus omal käel loodust uurima, elatudes alates 1959. aastast lisaks kirjatöö tegemisele kalapüügist ning elades väga vähenõudlikul ja keskkonda säästval viisil.
Schibsted
Schibstedi aktsiatega kaubeldakse Oslo börsil.
Aru mõis (Nõo)
Mõisakompleks
Praegu on veel säilinud ait, valitsejamaja ja meierei. Neist esinduslikum on suur tellisait. Aida keskosas on kolme kaaravaga kaaristu ja välimust kaunistavad ristikujulised õhutusavad otsaviiludel. Hoone restaureeriti osaliselt 2000. aastal.
Pentti Linkola
Ornitoloogia oli Linkolale väga südamelähedane ning tema esimesed teosed kirjeldasidki linde, kirjutades hiljem ka metsast ja paljudest taimedest. Ta oli arvamusel, et võõrliigid (näiteks mink ja kährik) tuleb Soomest hävitada.
Alates 1970. aastate algusest kirjutas ta põhiliselt eluslooduse kaitsmisest ning muutus aastate jooksul üha kriitilisemaks inimkonna tegutsemise suhtes, nimetades näiteks inimest looduse vähktõveks.
Aru mõis (Nõo)
Mõisakompleks
18. sajandi lõpul rajati mõisa barokkstiilis park, kuhu istutati 42 liiki taimi. Pargitiigi kaldal oli kiviktaimla.
Pentti Linkola
Kui roheline liikumine Soomes alguse sai, osales ka Linkola selle üritustel, kuid osutus peagi selle organiseerunud liikumise jaoks liiga radikaalseks. Aastal 1995 asutas ta Looduspärandi Sihtasutuse, mille eesmärk on annetustena saadud rahaga osta kaitsmiseks kokku metsa Lõuna- ja Kesk-Soomes. 2007. aasta lõpuks oli sihtasutus omandanud umbes 260 hektarit metsa.
Aru mõis (Nõo)
Mõisa kalmistu
Mõisa kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 0,6 km kaugusele lõunaedelasse.
Pentti Linkola
Linkola arvates oli maakera võimalik päästa ainult tänapäeva tsivilisatsiooni hüvedest loobumise hinnaga, sealhulgas äärmuslike ja drakooniliste abinõudega. Ta vastustas majanduskasvu taotlemist ja kaasaegsete tehniliste vahendite kasutamist. Linkola propageeris tagasi pöördumist naturaalmajanduse juurde ja pooldas muu hulgas mootorsõidukite eraomanduse kaotamist. Rahvaarvu ja liiklemistiheduse vähenemise tõttu kasutusest välja jäävate hoonete alune maa ja maanteed tulnuks tema arvates tagasi muuta viljakandvaks maaks.
Oma esimestes poliitilistes kirjutistes 1960. aastatel väljendas ta patsifistlikke seisukohti, millest ta aga hiljem lahti ütles, pidades sõda tõhusaks inimeste arvukuse vähendamise vahendiks. Hiljem aga taganes sellest vaatest, viidates, et sõjajärgsele ülesehitustööle kuluks erakordselt palju ressursse.
Tunnustus
Linkolal oli arvukalt kriitikuid, kuid ka palju poolehoidjaid. 2004. aastal valitud kõigi aegade suuremate soomlaste hulgas sai Pentti Linkola 18. koha.
1998. aastal sai Linkola Soome Looduskaitseliidu keskkonnaauhinna elutöö eest looduse kaitsmisel ning 2008. aastal Looduskaitseliidu medali.
1983. aastal sai ta Eino Leino auhinna.
369
369. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad - 370. aastad - 380. aastad 390. aastad 400. aastad 410. aastad 420. aastad
Taavet (Michelangelo)
thumb Taavet on aastatel 1501–1504 loodud Michelangelo marmorskulptuur, mida peetakse üheks renessansiajastu meistriteoseks.
Skulptuur kujutab alasti kuningas Taavetit. Erinevalt varasemast traditsioonist kujutada Taavetit pärast võitlust Koljatiga otsustas Michelangelo kujutada valmistumas otsustavaks võitluseks.
Skulptuuri algne asukoht oli Firenzes Vana palee esisel Sinjoriia platsil. Tänapäeval asub see Accademia di Belle Arti galeriis Firenzes.
Kuju on 5,17 m kõrge.
Sonneberg
thumb|Sonnebergi raekoda Sonneberg on linn Saksamaal Tüüringi liidumaa lõunapiiril.
Sonneberg moodustab koos Baierimaa poolse piiriala ja partnerlinna Neustadt bei Coburgiga geograafiliselt ja majanduslikult kokku kuuluva linnalise ala. Sonnebergist põhjas algab Thüringeni põlevkivimäestik.
Kuni 19. sajandini oli linn tuntud mänguasjade tootmise poolest. Sonneberg on 1925. aastal avatud Saksa Mänguasjamuuseumi (Deutsches Spielzeugmuseum) asukoht.
Asend
Sonnebergi linn asub orgudes, mis on Oberfrankeni poole suunduvate jõgede Röthen ja Steinach ümber, Tüüringi ürgmetsa lõunanõlvas ning laiub ees asuval Linderi tasandikule ja seega peaaegu Tüüringi-Baieri piirini.
Sonnebergi naabervallad on Steinach, Oberland am Rennsteig, Judenbach, Föritz (alle Landkreis Sonneberg), Mitwitz (Landkreis Kronach), Neustadt bei Coburg (Landkreis Coburg), Mengersgereuth-Hämmern (Landkreis Sonneberg).
Linnavalitsus
Linnavalitsuse aadress on Bahnhofsplatz 1, 96515 Sonneberg
Pärast 2009. aasta kohalike omavalitsuste valimisi on Sonnebergi linnavalitsuses järgmised erakonnad:
Linnapea on Sibylle Abel (CDU).
Valimistel osales 42,2% elanikest.
Sümboolika
Sonnebergi praegune vapp kinnitati 5. oktoobril 1934. Vapil on kujutatud kuldsel taustal musta lõvi, kellel on punased küüned. Veel on vapil kaks kaheksanurkset tähte. Must lõvi sümboliseerib Sonnebergi üleminekut Meißeni krahvkonda 1353. aastal. Tähed on vapil olnud kõrvalmärkidena 16. sajandist (19. sajandist kuni 1934. aastani puudusid).
Kultuur ja vaatamisväärsused
Praegune kesklinn on ehitatud pärast seda, kui linn 1840. aastal maha põles. Seetõttu on Sonnebergil ka ainuke 19. sajandist pärinev linnaplaneering Tüüringis. Algne linn asus praegusest kesklinnast kõrgemal, kitsas Rötheni jõe orus. Uue plaani järgi pidi linna keskuseks saama Juttaplats (nimi Jutta von Hennebergi järgi, kes 1349. aastal Sonnebergile linnaõigused andis) linna kiriku lähedal, kuid 1920. aastatel lisandus veel märkimisväärsete ehitistega Bahnhofplats. Seetõttu kaunistab Sonnebergi kesklinna pigem arhitektuur aastatest 1840–1930, mis moodustab siiani kena suletud üksuse.
Lisaks on Sonnebergis ka observatoorium, akvaarium ja koduloomaaed.
Baoshan Shi
Baoshan on ringkonna õigustega linn Hiinas Yunnani provintsis. Lõunas on Baoshanil lühike piirilõik Birmaga.
Haldusjaotus
Linn koosneb 4 maakonnast ja 1 linnarajoonist:
Valeri Razmanov
Valeri Razmanov (3. oktoober 1937 Tjumen, Vene NFSV – 2. detsember 2020 Tallinn) oli Eesti poksija.
Ta poksis aastatel 1951–1962 Tallinna Dünamos, tema treener oli Nigul Maatsoo. Ta pidas 178 kohtumist ja võitis neist 159.
Ta oli keskkaalus (kuni 75 kg) kahekordne Eesti NSV meister (1959 ja 1960).
Ta oli keskkaalus (kuni 75 kg) Burevestniku üleliiduline meister (1956) ja Dinamo üleliiduline meister (1959).
20. märts
20. märts on Gregoriuse kalendri 79. (liigaastal 80.) päev. Juliuse kalendri järgi 7. märts (1901–2099). Aasta lõpuni on 286 päeva.
Vasílis Kikílias
pisi Vasílis Kikílias (kreeka keeles Βασίλης Κικίλιας; sündinud 15. mail 1974 Ateenas) on Kreeka poliitik, arst-ortopeed ja endine korvpallur, ta on erakonna Uus Demokraatia liige. Ta oli aastatel 2014–2015 Kreeka kodanikukaitse minister. Ta on 9. juulist 2019 Kreeka tervishoiuminister.
Ta on lõpetanud aastal 2002 Ateena ülikooli meditsiinikooli. Ta jätkas õpinguid rahvatervise riikliku kooli juhtimis- ja tervishoiuüksuste osakonnas, kus ta sai magistrikraadi 2008. aastal. 2011. aastal anti talle Ateena ülikooli meditsiinikoolis doktorikraad.
Ta on mänginud tipptasemel korvpalli mitmes klubis.
Ta oli 10. juunist 2014 kuni 27. jaanuarini 2015 Kreeka kodanikukaitse minister.
9. juulist 2019 on ta Kreeka tervishoiuminister.
380
380. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastad: 375 376 377 378 379 - 380 - 381 382 383 384 385
Marie-Adélaïde
Marie-Adélaïde (ka Marie Adélaïde) on prantsuse naisenimi, mida on kandnud mitmed tuntud ajaloolised isikud:
Longyang
Longyang on Hiina ringkonna õigustega linna Baoshan Shi linnarajoon.
Jaguneb 18 4. järgu haldusüksuseks.
Al-Jazīrah
Al-Jazīrah alustas tegevust 1996. aastal. Laiema tuntuse kogus kanal 2001. aastal kajastades ainsa uudiste edastajana Afganistani sõda otse oma kohapealse kontori kaudu ning edastades Usāmah ibn Lādini ja teiste Al-Qā‘idah' liikmete videoteateid.
Biograafiad (S)
Biograafiad (S)
See loend loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab S-tähega.
Sa
Vaata Biograafiad (Sa)
Sc
Vaata Biograafiad (Sc)
Se
Vaata Biograafiad (Se)
Si
Vaata Biograafiad (Si)
So
Vaata Biograafiad (So)
St
Vaata Biograafiad (St)
Juudid kuulutavad Saksamaale sõja
"Juudid kuulutavad Saksamaale sõja" (inglise keeles Judea Declares War on Germany) on Briti päevalehe Daily Express 24. märtsil 1933 esileheküljel ilmunud artikkel.
Artikkel räägib põhiliselt sellest, kuidas juudi rahvuslikud organisatsioonid avaldasid ühiskondlikku protesti juutide tagakiusamise vastu Saksamaal, samuti sellest, et protestikampaanias osaleb ka USA Kongressi Esindajatekoda ning USA ametiühinguliikumine. Ühtlasi kirjutab artikkel juudiorganisatsioonide ja üksikute juudi soost kaupmeeste kavast boikoteerida Saksamaa majandust. Osa juute ühendavaid organisatsioone korraldas või kavatses artikli teatel poliitilisi demonstratsioone Adolf Hitleri natsionaalsotsialistliku valitsuse vastu.
Holokaustirevisionist Ingrid Weckert on oma saksakeelses raamatus "Feuerzeichen" artiklit moonutatud tõlkes tsiteerinud nii, et tsitaadid jätavad mulje täielikust finantsboikotist Saksamaale.
Välislingid
Geschichtsrevisionismus
Francisco Guterres
Francisco Guterres (rahva seas tuntud kui Lú-Olo; sündinud 7. septembril 1954) on Ida-Timori poliitik, alates 20. maist 2017 kuni 20. maini 2022 Ida-Timori president.
Ta on ühtlasi ka erakonna Fretilin juht, aastatel 2002–2007 oli ta Ida-Timori parlamendi president. Ta kandideeris Fretilini eest nii 2007. kui ka 2012. aasta valimistel, kuid kaotas mõlemal korral üksikkandidaadile. 2017. aastal uuesti kandideerides oli tal endise peaministri Xanana Gusmão ja tema partei, Timori Taastamise Rahvuskongressi (CNRT), toetus ning ta valiti presidendiks.
Markus Larsson
Markus Larsson (sünninimi Raivo Ojasaar; sündinud 19. augustil 1947 Tallinnas) on ajakirjanik.
Kutselt araabia keele õpetaja jõudis KGB agentuuri kaudu ajakirjandustööle ja lõpuks põgenes perega Rootsi kaudu Läände. Aastatel 1996–2004 oli Larsson Ameerika Hääle Eesti osakonna juhataja; viimane positsioon oli sama raadio Aasia osakonna nõuniku koht. Aastast 2005 elab perega Eestis.
Agenditöö
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee välisluure ülesandel külastas Soomet ja Süüriat ning kutsuti 1980. aastal n-ö TASS-i käsutusse.