cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uusklassitsism (kunst)
Uusklassitsism arhitektuuris
pisi|Deutsches Nationaltheater Weimaris (1907/08) pisi|[[Tartu Ülikooli Loodusmuuseumi uusklassitsistlik hoone (1914) Vanemuise 46 Tartus]] pisi|Lincolni memoriaal [[Washingtonis (1914–1922)]] pisi|Nõukogude Maja (Дом Советов) Peterburis (1936–1941) pisi|[[Albert Speeri kujundatud Neue Reichskanzlei sammasportikus (1937–1939)]] pisi|National Gallery of Art läänetiib (1941) Arhitektuuris kasutatakse nimetust uusklassitsism 20. sajandi alguse klassitsismimõjulise ehituskunsti kohta. Mõnikord arvatakse sinna sisse 19. sajandi historitsistlik järelklassitsism. Ameerika Ühendriikides kandis stiil nime American Renaissance movement (1890–1917). Juugendijärgne uusklassitsism tärkas 20. sajandi alguse Saksamaal, Venemaal sai see väga populaarseks kui kunagine Vene keisririigi hiilgeaegu meenutav arhitektuuristiil, levis Skandinaavia maades ja Soomes. Pärast II maailmasõda muutus populaarseks Inglismaal, kus palju sõjas hävinud hoonestust taastati uusklassitsistlikust stiilist lähtudes, ja taas Ameerikas. Uusklassitsistlikke ehitisi soosisid 20. sajandi totalitaarsed režiimid ühtmoodi 1930.–1940. aastate Saksamaal ja 1950. aastate Nõukogude Liidus.
Uusklassitsismi stiilis hooned Eestis
Eesti mõisahoonetest on uusklassitsistlikus stiilis Kumna mõisa uus peahoone, pärast 1905. aasta põlemist taastatud Sooniste ja Seli mõisahooned, samuti Kõima mõisa peahoone juurdeehitis.
Koolihoonetest linnades Rakvere Õpetajate Seminari maja, Tallinna Inglise Kolledži hoone, praegune Tartu Ülikooli Loodusmuuseum Vanemuise tänaval. Valga Poeglaste Gümnaasiumi maja on peaaegu dekoorivaba, ent siiski klassitsistlike stiilijoontega.
Uusklassitsism kujutavas kunstis
Klassitsismi ilmingud (mütoloogiliste, ajalooliste ja klassikalise kirjanduse süžeede eelistus, selgepiiriline, idealiseeriv ja viimistletud joonistus, heletumedus ja koloreeringuga võrreldav värvikäsitlus) 19. sajandi lõpu kujutavas kunstis elasid oma elu akadeemilise stiili raamides.
Uusklassitsismi viljelemine oli sageli vastureaktsiooniks impressionismile ja modernismi kunstivooludele. Uusklassitsistliku vormikõnega on sümbolistide Pierre Puvis de Chavannes'i ja Maurice Denis' looming. Modernistidest leiab uusklassitsismi jooni Carlo Carrà, Giorgio de Chirico, Adolf von Hildebrandi, Aristide Mailloli, Pablo Picasso ja Ignatius Taschneri loomingus.
Satelliittelevisioon
pisi|Maa pöörlemisega sünkroonselt tiirlev tehiskaaslane
Heinrich von Treitschke
Heinrich Gotthardt von Treitschke (15. september 1834 Dresden – 28. aprill 1896 Berliin) oli saksa ajaloolane, poliitikaajakirjanik ja 1871–1884 Riigipäeva liige.
Satelliittelevisioon
Satelliittelevisioon, ka sat-TV, on televisiooniprogrammide edastamine sidesatelliitide ehk sidetehiskaaslaste vahendusel.
Heinrich von Treitschke
Temalt pärineb lause: "Die Juden sind unser Unglück" ("Juudid on meie õnnetus").
Satelliittelevisioon
Need satelliidid tiirlevad geostatsionaarsel orbiidil, s.t ekvaatori kohal Maa pöörlemisega samas suunas sellisel kõrgusel (umbes 35 800 km), et nende tiirlemisperiood on 24 tundi. Sel juhul püsib satelliit Maa ühe ja sama punkti kohal.
Sidesatelliidil olev retranslaator ehk transponder võtab vastu Maal asuvast kosmosesidesaatjast edastatavat raadiosignaali, mis kannab satelliitringhäälingu televisiooni- ja raadioprogramme. Transponder võimendab neid signaale ja saadab muudetud kandesagedustel raadiokiirena tagasi Maa teatud kindla piirkonna poole. Vastuvõetava signaali võimsus on kõige suurem kiirega kaetud ala keskosas.
Transponderite raadiosignaale võetakse vastu sidesatelliidi poole suunatud paraboolantenniga, mida kutsutakse satelliiditaldrikuks. Peegeldi suunab väljaeraldatud elektromagnetlained oma fookuses kaiknevasse võimendus-muundusplokki (LNB), mille väljundist lähevad elektrisignaalid vastuvõtjasse. Vastuvõtuseadmeks võib olla eraldi satelliidituuner (satituuner, digiboks) või digiteleris paiknev DVB-S-moodul.
Satelliittelevisioon on ainus televisiooniprogrammide edastamise võimalus maades ja piirkondades, kus puudub maapealse televisioonilevi võrk ja kaabeltelevisiooni võrk.
pisi|375px|Euroopasse teleprogramme saatvaid sidesatelliite
1999. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
12. veebruaril tõusis õhutemperatuur ainult kuni −15 °C ja avanes võimalus sprindi distantsidel võistlused ära pidada. Kuid tugev tuul ja lumesadu segasid paljudel sportlastel näidata võimetekohaselt lasta. Siiski õnnestus kolmel päeval võistelda, ärajäänud distantsidel selgitati maailmameistrid Holmenkollenis hooaja MK-sarja viimasel etapil.
Satelliittelevisioon
Arenguetapid
Esimene satelliittelevisiooni ülekanne tehti Euroopast Põhja-Ameerikasse 1962. aastal tehiskaaslasega Telstar, mis tiirles suhteliselt madalal elliptilisel orbiidil (1000 – 55 000 km). Esimene geosünkroonne ehk geostatsionaarne sidetehiskaaslane Syncom 2 jõudis orbiidile 1963. aastal. Maailma esimene kommertsiaalne sidetehiskaaslane Intelsat I (Early Bird – ’varajane lind’) lennutati geosünkroonsele orbiidile 6. aprillil 1965. Esimene riiklik satelliittelevisioonivõrk Orbita loodi 1967. aastal Nõukogude Liidus.
1999. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
Meestest oli kõige edukam sportlane sakslane Sven Fischer, kes võitis kaks kulda ja ühe hõbemedali. Naistest oli parim Olena Subrilova Ukrainast kolme kuld- ja ühe pronksmedaliga. Subrilova näitas MM-il väga head taset just suusatamises, sest vaatamata möödalaskudele jälitus- ja ühisstardiga sõidus ei suutnud keegi teda edestada.
Alates sellest hooajast ei kuulunud MM-i programmi meeskonna ja naiskonna sõit, mille asemele tuli ühisstardist sõit.
Satelliittelevisioon
Arenguetapid
pisi|Toroidaalne paraboolantenn mitmelt tehiskaaslaselt lähtuvate signaalide vastuvõtuks
1999. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
10 km sprint
Kuupäev: 12. veebruar Osavõtjaid: 81 Maailmameister 1997: Wilfried Pallhuber Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Tutulus
Tutulus on nööbi- või nupukujuline pronksist ehteketas, mille keskosa kerkib esile kooniliselt või nõelakujuliselt. Tutulused olid mõeldud rõivaste ja vööde kaunistamiseks, kuid neid kasutati ka ratsavarustuse ehtimiseks. Suuremate mõõtmetega tutulused kuulusid naiste-, väiksemad meesterõivastuse juurde. Skandinaavias ja Põhja-Euroopas tulid kasutusele pronksiajal.
Purezersi raudteepeatus
Purezersi raudteepeatus oli raudteepeatus Lätis Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Limbaži piirkonnas Brīvzemnieki vallas Puikule külas. Peatus asus Riia raudteejaamast 106,9 km kaugusel.
2016. aasta riigipöördekatse Türgis
2016. aasta riigipöördekatse Türgis (türgi 2016 Türkiye askerî darbe girişimi) toimus 15. juuli ööl vastu 16. juulit 2016.
Riigipööret üritasid sõjaväelased, et kukutada Türgi presidendi Recep Tayyip Erdoğani režiim. Vandenõu kukkus läbi, selle käigus hukkus ligi 300 inimest.
16. juuli varahommikul saabus Marmarises puhkusel olnud Türgi president lennukiga İstanbuli Atatürki lennujaama. Poliitilisi vastaseid süüdistades ütles Erdoğan: "See, mis toime pandi, on mäss ja riigireetmine. Nad maksavad kõrget hinda Türgi reetmise eest." Hiljem lubas Erdoğan taastada "rahva nõudmisel" surmanuhtluse ning "puhastada viirusest" riigi institutsioonid.
18. juuliks oli vahistatud 6000 inimest, peamiselt sõjaväelased, kuid ka 2735 kohtunikku ja prokuröri. Töölt kõrvaldati 8000 politseinikku.
1999. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
12,5 km jälitussõit
Kuupäev: 13. veebruar Osavõtjaid: 58 Maailmameister 1998: Vladimir Dratšov Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
15 km ühisstardist sõit
Kuupäev: 13. märts Osavõtjaid: 25 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
2016. aasta riigipöördekatse Türgis
Pärast riigipöördekatse läbikukkumist mõistsid selle hukka lääneriikide juhid, sh Eesti president Toomas Hendrik Ilves. Samas rõhutasid mitmed Lääne riigijuhid, et Erdoğan ei tohiks kasutada juhust oma režiimi veelgi ebademokraatlikumaks muutmiseks. Repressioonide tõttu on mõned poliitikaeksperdid (nt Witold Szabłowski) avaldanud kahtlust, et president Erdoğan võis ise kutsuda esile riigipöördekatse, saamaks ettekäänet opositsiooni jõuliseks mahasurumiseks.
1999. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
20 km eraldistardist sõit
Kuupäev: 11. märts Osavõtjaid: 81 Maailmameister 1997: Ricco Groß Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Purezersi raudteepeatus
Peatus avati 15. novembril 1936. Viimane rong peatus seal aastal 1998. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Peatuse likvideerimisel kuulusid sealsete ehitiste hulka ootepaviljon ja ooteplatvorm.
2016. aasta riigipöördekatse Türgis
Sündmuste käigus põgenes kaheksa Türgi sõjaväelast helikopteril Kreekasse ja palus seal poliitilist varjupaika. Türgi valitsuse teatel olevat Kreeka peaminister Alexis Tsipras lubanud põgenikud kiiresti välja anda, kuid Kreeka valitsus on lubanud menetleda asüülitaotlusi tavapärases korras.
1999. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
4x7,5 km teatesõit
Kuupäev: 14. veebruar Osavõtjaid: 18 võistkonda Maailmameister 1997: Ricco Groß  Peter Sendel   Sven Fischer Frank Luck Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
2016. aasta riigipöördekatse Türgis
Sündmuste käik
15. juulil 2016 täheldati pisut enne kella 23 kohaliku aja järgi Ankara kohal sõjalennukeid. Sõjaväe peakorteris arreteerisid sõjaväeüksused kindralstaabi ülema Hulusi Akari. Riigipöörajad hõivasid valitseva partei Adalet ve Kalkınma Partisi (AKP) peakorteri ja nõudsid kohalviibijatelt hoonest lahkumist.
1999. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
7,5 km sprint
Kuupäev: 12. veebruar Osavõtjaid: 63 Maailmameister 1997: Olga Romasko Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
2016. aasta riigipöördekatse Türgis
Sündmuste käik
Riikliku teadeteagentuuri Anadolu Ajansı andmetel olevat riigipööret kavandanud endine staabiohvitser Muharrem Köse. Nimepidi nimetati ka tema kaasosalisi, kelle seas olevat kolonel Mehmet Öguz, major Erkan Agin ja kolonelleitnant Dogan Uysal.
1999. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
10 km jälitussõit
Kuupäev: 13. veebruar Osavõtjaid: 44 Maailmameister 1997: Magdalena Forsberg Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
2016. aasta riigipöördekatse Türgis
Sündmuste käik
Samal ajal toimusid plahvatus avalik-õigusliku ringhäälingu peahoones ning tulevahetused Ankaras riigipöörajatest sõjaväelaste ja valitsusele ustavate politseiüksuste ning sandarmeeria (Jandarma) vahel. Õhurünnakus politsei erijõudude peakoreterile Ankaras olevat hukkunud 17 politseinikku. Riiklik teadeteagentuur teatas ka, et F-16 tulistas alla ühe riigipöörajate kopteri Sikorsky UH-60. Parlamendis, İstanbuli lennujaamas, politseijaoskondades, salateenistuse peakorteris, Türksati jaamas jt strateegilistes punktides toimusid lahingud. Blokeeritud Bosporuse sillal oli tulistamist ja inimesed said haavata.
Tutulus
Ajaloost
Vanimad tutulused pärinevad Kesk-Euroopa vanemast pronksiajast. Kesk-Euroopast jõudsid need olulise rõivakaunistusvahendina Põhjalani välja. Alates Hallstatti perioodist, mil tutulused olid kõige ulatuslikumalt levinud, kasutati neid üha rohkem ka ratsavarustuses. Kesk-Euroopas on seesuguseid naaste leitud rikkalike hauapanustega vürstlikest matusest.
1999. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
12,5 km ühisstardist sõit
Kuupäev: 13. märts Osavõtjaid: 25 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Satelliittelevisioon
Vastuvõtt mitmelt satelliidilt
Ekvaatori kohal "ripub" sadu sidesatelliite, mis vahendavad Maale tuhandeid televisiooni- ja raadioprogramme. Et satelliidid üksteist vastastikku ei häiriks, peavad geostatsionaarsed tehiskaaslased olema paigutatud vähemalt 1-kraadise vahega. Tegelikult on vahed mitmesugustel põhjustel märksa suuremad. Siiski on võimalik mitmelt lähestikuselt satelliidilt signaale vastu võtta ühe taldrikuga, mille fookuse piirkonda on paigaldatud kaks või enam vastuvõtupead. Spetsiaalse multifookusantenni toroidaalse paraboolreflektori fokaalribas võib paikneda nt neli LNB-d (haardeulatus üle 20°).
Tutulus
Ajaloost
Umbes 1500 aastat eKr kujunes Lõuna-Skandinaavias välja naiste rõivamood, kus oli oma kindel koht vööd ehtival tutulusel. Tutulusi on leitud selle perioodi matustest tammepuukirstudes. Sageli esineb tutulusi ka Skandinaavia noorema pronksiaja peitleidudes, kuid sealgi tavaliselt just koos muude naistele omaste ehetega.
GFP
GFP võib tähendada järgmist:
Tutulus
Tuula
Tuula tutulust eksponeeriti 2018–2019. aastal Adamson-Ericu muuseumis näitusel "Eesti ehted läbi aastatuhandete".
Maalasti
2017. aasta mais leiti Viljandimaal Maalasti külas kartulipõllult pronksiaegne tutulus, mis pärineb pronksiaja keskpaigast või selle nooremast poolest, täpsemalt 1500-750 aastast eKr.
Muud
Tutuluse järgi on nimetatud laiale lugejaskonnale suunatud Eesti arheoloogiaajakiri, mis ilmub alates 2012. aastast – üks number aastas, aastavahetusel.
Satelliittelevisioon
Ilmastiku ja päikese mõjud signaali vastuvõtule
Vastuvõttu võib mõjutada vihm (vihmapiisad on mikrolainete suurepärased neelajad), veelgi rohkem aga peegeldit ja LNB-d katvad jääkristallid ning eriti lumi. Signaali levi on häiritud ka äikese ajal.
Lisaks sellele on signaali edastamises kaks korda aastas hetkeline katkestus – siis kui päikesekiired on täpselt selle geostatsionaarse tehiskaaslase taga, millele vastuvõtuantenn on suunatud. See toimub kevaditi ja sügiseti keskpäeval ja siis kuni kahenädalase ajavahemiku jooksul. Vastuvõtt katkeb päikeselt tulevate samasageduslike mikrolainete segava mõju tõttu.
1999. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
15 km eraldistardist sõit
Kuupäev: 11. märts Osavõtjaid: 64 Maailmameister 1997: Magdalena Forsberg Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Mõisaküla mõis (Viljandi)
Mõisaküla mõis (saksa keeles Mousekull) oli rüütlimõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. .
1999. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
4x7,5 km teatesõit
Kuupäev: 14. veebruar Osavõtjaid: 13 võistkonda Maailmameister 1997: Uschi Disl   Simone Greiner-Petter-Memm Katrin Apel   Martina Zellner Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Medalid
<br style="clear:both;" />
2016. aasta riigipöördekatse Türgis
Sündmuste käik
İstanbulis suleti Aasia poolel nii Fatih Sultan Mehmeti sild kui ka Bosporuse sild, ainsad sillad üle Bosporuse. Riigipöörajad kasutasid sildade blokeerimiseks ka tanke Leopard 2. İstanbuli Atatürgi lennujaama ette sõitsid tankid ning lennuliiklus peatati, lennud peatati ka Ankara Esenboğa lennujaamas.
Rahvusvahelised telejaamad kandsid üle Türgi NTV otsepilti, millel oli näha relvastamata rahvahulga liikumist Bosporuse silla juures ja kogunemist Taksimi väljakul. Teatati, et helikopterirünnakus sai surma 17 politseinikku.
Uudiste edastamine tõkestati ning juurdepääs Twitterile, Facebookile ja YouTube'ile blokeeriti. Avalikõiguslik ringhääling Türkiye Radyo ve Televizyon Kurumu (TRT) peatas ajutiselt saated.
Hõivatud avalikõiguslikus ringhäälingus teatasid riigipöörajad 15. juulil: "Türgi relvajõud on võtnud üle kogu riigivalitsemise, et taastada põhiseaduslik kord, inimõigused ja vabadus, õigusriik ja avalik julgeolek, mida on kahjustatud. (...) Kõik rahvusvahelised lepingud on endiselt jõus. (...) Me loodame, et meie head suhted kõigi riikidega jäävad püsima." Riigipööret põhjendati sellega, et "praegune valitsus on õõnestanud demokraatlikke ja ilmalikke õigusprintsiipe"; Türgit valitsevat nüüdsest Türgi Rahunõukogu (Yurtta Sulh Konseyi), mis tagavat "elanikkonna julgeoleku". Sõjaväelased teatasid, et niipea kui võimalik, kehtestatakse uus põhiseadus.
Kell 03:00 levitasid rahvusvahelised kanalid uudist, et TRT on tagasi eetris, kuid netis veel värsket pilti polnud.
Türgi peaminister Binali Yıldırım kinnitas riigipöördekatse toimumist ning kuulutas, et sõjaväelised meetmed võeti väljaspool käsuliini ning osa sõjaväest on teinud ebaseadusliku katse võtta võim. Ta kuulutas ka, et riigipöördest osavõtjad peavad maksma kõrgeimat hinda.
Presidendi kantselei tegi oma avalduses riigipöördekatse eest vastutavaks Fethullah Güleni ja tema Güleni liikumisega seotud jõud.
President Recep Tayyip Erdoğan ei viibinud riigipöördekatse ajal Ankaras. Tema büroo andis teada, et president on väljaspool ohtu. Erdoğan andis ringhäälingujaamale CNN Türk mobiiltelefoni teel videointervjuu, milles ta kutsus elanikkonda üles riigipöörajatele vastupanu osutama. Teised allikad teatasid, et Erdoğan viibis riigipöördekatse ajal Marmarises puhkusel. FaceTime'i kaudu antud intervjuus CNN Türkile kutsus Erdoğan rahvast üles sõjaväelaste kehtestatud komandanditundi rikkuma.
Kustas Põldmaa
Kustas Põldmaa (22. jaanuar (4. veebruar) 1897 Nigula talu, Salutaguse küla, Koluvere vald – 2. august 1977 Tartu) oli eesti õpetaja, kirjanik ja loodushoidja. Käsitles süvendatult loodusõpet, propageeris loodushoidu ja loodusteadusi, korraldas loodusmatku ja metsapäevi, innustas koole rajama kooliaedu ja korrastama kooliümbrust, avaldas ajakirjanduses palju loodusvesteid, kirjutas õppekirjandust ja loodusraamatuid.
Õppis Maidla algkoolis, 1916. aastal lõpetas Haapsalu linnakooli ja omandas õpetaja kutse Tartu Ülikooli juures toimunud õpetajate ettevalmistuskursustel. Töötas õpetajana Maidlas, Liivil, Haapsalus, Abjas, Hageris (1928-34) ja Tartus kolmes koolis (1934-58).
Marje Parikas
Marje Parikas (aastani 1937 Marta Emmeline; aastani 1919 Sauna, 1919–1930 Niilus; 23. november 1900 Rae vald – 20. jaanuar 1978 Saltsjöbaden, Rootsi) oli eesti näitleja. Alates 1935 Eesti Näitlejate Liidu liige.
Õppis 1909–1915 Tallinna 2. linnakoolis. Alustas lavategevust 1916 Valvaja seltsis, mängis 1917 Tallinna Tööliste Teatris, 1917–1920 miniatuuriteatris Apollo (oli ka etteütleja) ja 1921–1944 Estonias. Põgenes 1944 Rootsi, tegutses lühikest aega Stockholmi Eesti Teatris.
Outi Ojala
Outi Marjatta Ojala (28. juuni 1946 Lappee – 16. mai 2017 Helsingi) oli Soome poliitik, Vasakliidu liige.
Aastal 2001 oli ta Põhjamaade Nõukogu president. Aastatel 1996–1999 oli ta Euroopa Parlamendi liige.
FK Viktoria Žižkov
FK Viktoria Žižkov on Tšehhi jalgpalliklubi, üks riigi vanematest. Klubi tegutseb Žižkovis, mis on alates 1922. aastast Praha osa. Meeskond mängib riigi tugevuselt teises liigas. Hooajal 1927–28 võideti Tšehhoslovakkia meistrivõistlused jalgpallis. Kahel korral on võidetud ka Tšehhi karikavõistlused jalgpallis.
1990. ja 2000. aastad
1993. aastal tõusis Viktoria taas kõrgliigasse, kuna Tšehhoslovakkia lagunes ning Slovakkia klubid moodustasid eraldi liiga. 2003. aastani oli klubi väga edukas, neli korda osaleti ka Euroopa karikavõistlustel. 1994. aastal võideti kaheksandat korda karikavõistlused ning 1995. aastal jäädi teiseks.
2001. aastal võideti karikavõistlused üheksandat korda, 2002. aastal lülitati UEFA karikavõistlustel võõral väljakul välja Šoti meeskond Rangers FC. Liigas võideti pronksmedalid ka aastatel 2002 ja 2003.
2004. aastal sattus meeskond halba vormi ning klubi tabas korruptsiooniskandaal, langeti riigi esiliigasse. 2007. aastal tõusti kõrgliigasse tagasi, kuid juba 2009. aastal langeti uuesti tase madalamale. Taas jõuti kõrgliigasse 2011. aastal. Kõrgliigas püsiti vaid ühe hooaja ning 2021. aastaks sinna uuesti jõutud ei ole.
Staadion
thumb|Viktoria Stadion
Klubi algne väljak asus Ohrada piirkonnas, kuid suleti 1928. aastal. Praegune staadion avati 1952. aastal ning asub Seifertova třídal, ühe trammipeatuse kaugusel Praha raudteejaamast. Staadion mahutab 5037 pealtvaatajat. 2007. aastal avati staadionil ka fännipood.
Mängijad
''Seisuga 14. september 2021.''
Popkultuuris
1931. aasta populaarne komöödiafilm "Muži v offsidu" pöörleb suuresti Žižkovi Viktoria kultuuri ja fännide ümber ning filmis on kaadreid mitmest omaaegsest matšist. Film põhineb Karel Poláčeki raamatul.
Tšehhi filminäitleja Vlasta Burian mängis enne näitlejaks hakkamist 1916. aasta paiku Viktoria väravavahina. Tema mälestuseks on klubi staadioni juures mälestustahvel.
UEFA karikavõistlused
<div style=" font-size:90%; width:800px; border:0px; padding:0px; margin-left:1em; margin-right:5px;margin-bottom:0px; text-align:center">
Mitropa karikavõistlused
1928. aastal osales Žižkovi Viktoria Mitropa karikavõistlustel, kus jõuti poolfinaali. Kaks esimest poolfinaali kohtumist mängiti viiki, kuid kolmandas mängus tuli tunnistada Viini Rapidi paremust. Veerandfinaalis võideti kahe mängu kokkuvõttes 6–1 HŠK Građanski Zagrebit (Zagrebi Dinamo eelkäijat).
Saavutused
Tšehhoslovakkia meistrivõistlused Tšehhi karikavõistlused jalgpallis Tšehhi esiliiga (2. tasand)
GEE
GEE või Gee võib tähendada järgmist:
Üldnä järv
Üldnä järv (ka Üldna järv) on järv Võrumaal Rõuge vallas. Järve pindala on 0,8 ha.
Monasterace
Monasterace on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas città metropolitana di Reggio Calabrias. Halduskeskus asub Monasteraces.
138 meetri kõrgusel merepinnast asuva Monasterace asustustihedus on keskmiselt 0 inimest ruutkilomeetri kohta.
Haldus
Monasterace piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Guardavalle (CZ), Stilo.
Monasterace halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Campomarzio, Costa di mare, Lesa, Rimini.
Loodus
Joonia mere Squillace lahe kaldal asuva Monasterace lõunapiiriks on Stilato jõgi, keskel voolab Assi jõgi.
Vabamüürlus Eestis
Eestis tekkis vabamüürlus aastatel 1771–1773, kui Tallinnas asutati vabamüürlaste loož "Isis", kuhu kuulusid põhiliselt saksa ja vene aadlikud, kaupmehed, ametnikud, professorid, vaimulikud ja kunstitegelased. Eestlastest kuulusid sellesse pastor Otto Wilhelm Masing ja muusik Karl Friedrich Karell. Kuni vabamüürluse keelustamiseni Venemaal 1822. aastal tegutses Eestis neli looži.
Eesti Vabariigis loodi 1926 Tallinnas rahvusvahelise looži Le Droit Humain tütarloož „Kalevipoeg“ (selle juhte oli Eduard Hubel). Kuulus prantsuse liini, milles aktsepteeriti ka naisi. Eesti esimene president Konstantin Päts ja sõjavägede juhataja Johan Laidoner olid vabamüürlased, kes kuulusid Rootsi looži.
Vabamüürlaste organisatsioon taasloodi 1992. aastal, mil alustas tegevust loož "Fööniks". Aastatel 1992–2007 loodi Eestis kümme looži ja üks uurimisloož, sealhulgas Tallinnas, Tartus, Pärnus, Rakveres, Haapsalus ja Viljandis.
18. mail 1999 asutati Eesti Vabade ja Tunnustatud Vabamüürlaste Suurloož, mis on Eesti loožide keskorganisatsioon. Eesti suurloož rahvusliku ühendusena kuulub suveräänsena ja võrdväärsena tunnustatud suurloožide perre.
Eestis on praegu umbes 900 vabamüürlast.
Šoti riituses, mis kehtib Eestis, on 33 astet. Yorki riituses on astmeid ehk kraade 11. Šoti riitus keskendub rohkem spirituaalsetele õpetustele ja Yorki riitus teoloogilistele õpetustele.
Master of Reality
Album anti Suurbritannias välja 21. juulil 1971. Briti albumimüügi edetabelis jõudis see 5. kohale.
Kõigi lugude autorid on Tony Iommi, Ozzy Osbourne, Geezer Butler ja Bill Ward, välja arvatud "After Forever", "Embryo" ja "Orchid", mille autoriks on Iommi.
2. pool
Kogukestus:	34:29
Lepanigerik
Lepanigerik (Naucoria) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Troika (hobuveok)
Troika ehk Vene troika (vene keeles русская тройка) on Venemaal ja selle lähikonnas kasutusel olev kolmehobuserakend.
Klassikaline Vene troika on maailmas ainuke mitmeallüürne rakend. Troika loogahobune (vene keeles коренник) paikneb troika rakendis keskel. Troikarakendis peab loogahobune arendama täpset ja kiiret traavi. Troikarakendis nimetatakse loogahobuse kõrval olevaid hobuseid priipassi hobusteks (vene keeles пристяжные). Priipassi hobused peavad troikarakendis jooksma galoppi.
Troikarakendi loogahobune rakendatakse aisade ja rangidega, priipassi hobused rangide või soridega. Eelistakse sorirakendeid, sest sorid annavad priipassi hobustele dekoratiivsuse. Priipassi hobused rakendatakse saani või suvise neljarattalise loomveoki ette trengide ja kolkide abil.
Narva ja Peterburi vaheline postitee
pisi|[[Aleksandr Orlovski. "Reisija kibitkas". Litograafia, 1819]] Narva ja Peterburi vaheline postitee oli Venemaa keisririigi esimene regulaarposti näidispostiliin. Seoses sellega koostas Narva posti peajärelevaataja, polkovnik A. Volkov 3. novembril 1770 järgmise dokumendi: "Расписание в какое время по скольку почтовых лошадей в упряжки брать проезжающим по Нарвской дороге по новоучрежденным почтовым станам" ('Sõidu plaan, mis ajal mitu postihobust rakendisse võtta, mis sõidavad Narva maanteel vastasutatud postijaamade kaudu'). See nägi ette, et talveperioodil (1. detsembrist kuni 15. märtsini) ja suveperioodil (15. maist kuni 15. septembrini) oli ühele või kahele reisijale ette nähtud postikibitka ette rakendada kaks hobust, kolmele reisijale aga kolm hobust. Ülejäänud aastaaegadel oli ette nähtud ühele reisijale kaks hobust ja kahele reisijale kolm hobust ning kolmele reisijale neli hobust. Peterburi ja Narva vahelise postitee kohta käiv dokument on esimene Venemaa keisririigi postialane dokument, kus lubatakse postiveoks kolm hobust ette rakendada. Hobused rakendati postikibitka ette järgmiselt: keskele loogahobune ja tema kõrvale kõrvalseisvad hobused. Nii sündiski klassikaline Vene troika.
Troikast kujuneb Venemaa keisririigi peamine postiveovahend
Troikarakendist kujunes Venemaa keisririigi feldjäägrite ja postikullerite sõiduvahend, kellel oli vaja kiiresti postisaadetis adressaadini viia. Esialgu sõideti troikadega Peterburist Tsarskoje Selosse ja Narva, aga edaspidi jõudis troikasõit inimeste igapäevaellu. Termin "troika" võeti Venemaa keisririigi postidokumentides kasutusele 1807. aastal. Postipoisid sõitsid troikadega suhteliselt kiiresti. Venemaa keisririigis oli postiveoreeglites ette nähtud troika keskmine kiirus postiteedel: sügisel kaheksa versta tunnis, kevadel kümme versta tunnis, aga talvel, kui troikarakendit kasutati saani ees, kaksteist versta tunnis. Need kiiruse piirangud ei kehtinud feldjäägritele ja kulleritele, nemad võisid kihutada nii kiiresti, kui võimalik. Aleksandr Puškini andmetel võis väga hea ja kiire troika arendada kiirust 45 kilomeetrit tunnis ja vahel koguni rohkem. Muidugi ei jõua ükski troika pidevalt sellist maksimaalset kiirust arendada, aga lühikest aega võib see sõitjatele anda sellise tunde, et troika "lendab" teel – siit tulebki Nikolai Gogoli poolt kasutusele võetud troika kirjanduslik nimetus "troikalind".
Troikadega sõit muutus Venemaal väga populaarseks – troikadega sõitsid riigiametnikud, eraisikud ja kõik, kes hindasid kiiret sõitu. Aga lõpuks tekitas see Venemaa teedel paraja segaduse, postijaamade ülemad ja personal ei saanud enam aru, kas maanteel sõidab kulleritroika või teeb kohalik mõisnik oma isikliku troikaga lõbusõitu. Nimelt oli probleemiks see, et kõik ühiskonnakihid soovisid sõita loogakelladega kaunistatud hoburakenditega.
Selleks, et olukorda kontrolli alla saada, võttis Venemaa senat 18. detsembril 1836 vastu seaduse, et postiveokid varustatakse 1837. aastast alates loogakelladega ja eraisikutel keelatakse loogakellade kasutamine. Selle seaduse järgi kohustati eraisikuid vabastama tee postiveokile ning hoidma end teepeenra parempoolsele küljele.
Venemaa keisririigis rajati postijaamade hooned klassitsismiajastul, lähtudes ülevenemaalistest tüüpfassaadidest. Selliseid hooneid leidub ka Eestis, sest Balti kubermange läbis Venemaa keisririigi Suur Postitee ehk Miitavi–Riia–Peterburi postitee pikkusega 335 versta. Sellel teel oli 17 postijaama.
Postijaamas teenindati eelisjärjekorras feldjäägreid ja postikullereid. Hobuseid anti reisijatele vastavalt sellele, missugune oli nende ühiskondlik positsioon, kõik olenes inimese seisusest, mille määratles Teenistusastmete tabel.
Postitroikade rakendites olid levinumateks hobusteks vjatka tõugu hobused. Rikkad mõisnikud ja kaupmehed eelistasid troikarakendis suursuguseid orlovi traavleid.
Postitroikade hiilgeaja lõpetas Venemaal raudteede ehitamine, mis viis selleni, et paljud postijaamad suleti ning postijaamapidajad ja postipoisid kaotasid oma igapäevase töö. Paljud postipoisid ehk venepäraselt jamžik ' id suundusid linnadesse, kus vajati iga päev voorimehi. Aga osa endiseid postipoisse sulandus pärast postijaamade sulgemist talupoegkonna hulka. pisi|Postitroika
Troikast kujuneb Venemaa kultuuri sümbol
pisi|Venemaa keisririigi aegne foto: paraadtroikarakmetega esinduslik troika hoovis
Seoses massilise raudteede rajamisega kaotas loogakellade kasutamise piirang oma tähtsuse ja eraisikud hakkasid oma troikade lookadele kinnitama loogakellasid. Troika traavlite kaela riputati kuljused. Kuljused olid levinud sellepärast, et kuljustele ei rakendunud riiklikud kasutuspiirangud. Sellel ajastul kujunes troikast niinimetatud ямская гармонь, mida võiks eesti keelde tõlkida kui 'postipoisi karmoška' – rikkalikult kuljuste ja loogakelladega ehitud paraadrakmetes troika.
19. sajandil ja 20. sajandi alguses loodi palju laule ja romansse troikadest ja postipoistest. Näiteks Boriss Kustodijev maalis sellal pilte, mis kujutasid troikasõite laatadel ja võinädalal.
Troikade võiduajamised Venemaa keisririigis
Kakssada aastat tagasi hakati Peterburis ja Moskvas korraldama troikade võidujookse. Võiduajamisi korraldati kinnikülmunud jõel ja hipodroomidel või linnast väljas olevatel aladel 15–45 versta pikkustel distantsidel. 1847. aastal asutati Vene troikade jaoks keiserlik auhind (Императорский приз). 2. juulil 1847 toimusid Hodõnka väljal Vene troikade võiduajamised. Selleks puhuks oli Hodõnka väljale maha pandud kolme versta pikkune ringtee. Sellest sündmusest on säilinud V. Kopteva kirjeldus :
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse neljateistkümnes parandus
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse neljateistkümnes parandus on Ameerika Ühendriikide põhiseaduse täiendus.
Troika (hobuveok)
Troikade võiduajamised Venemaa keisririigis
1911. aasta Festival of Empire'l võisid londonlased näha helehalli troikat. Londonlastele esitletud troika oli suurepärane. Loogahobuseks oli orlovi traavel Ratnik Turetski (Ратник Турецкий), kes oli eelnevalt võitnud võiduajamistel Venemaa keiserliku auhinna. Priipassi hobusteks olid streletski tõugu hobused. Londoni näitusel sai see troika esimese auhinna.
Troikarakendi kultuur NSV Liidus
Vladimir Fominiga (Владимир Иванович Фомин, 1928–2010) on seotud Vene troika kultuuri taaselustamine Nõukogude Liidus. 1954 aasta alguses tuli Vladimiri Riikliku Hobusekasvatuse Talli direktor M.A Mogilevkin (М.А. Могилевкин) Moskvast koju Vladimiri lähedal olevasse Zakljazminski (Заклязьминский) asulasse. Direktor tuli ettepanekuga taastada Vene troika kultuur ja valmistada ette 1955 aastal Moskvas toimuva Üleliidulise Põllumajandusenäituse jaoks ette troikarakend. Sellel ajal olid troikad säilinud võibolla ainult Siberis, aga Venemaa keskosas oli sellajal troikade kultuur väljasurnud. Direktori meelest oli ainult Vladimir Fomin võimeline troikaga ümberkäima. Taastatava Vene troika eeskujuks võeti vanade piltide reproduktsioonid, kus oli kujutatud Vene troikade rakmeid ja hobuserakmete müügikataloog "Каталог русской упряжи: Шорная торговля И. И. Климова". Taastatava Vene troika väljanägemise kiitis heaks Fomini vanaisa. Vene troika sai valmis, et esineda Moskvas Üleliidulisel Põllumajandusnäitusel ja troikat juhtis Vladimir Fomin. 1959. aastal tegi Vladimir Fomin Ameerika Ühendriikides ja Euroopa suurlinnades troikaga demonstratsioonsõite, esinedes New Yorgis, Ottawas, Leipzigis ja Budapestis. Kümme aastat hiljem esines ta Ameerika Ühendriikides edukalt enda väljaõpetatud helehallide orlovi traavlite troikaga. Ajakirjandus nimetas troikat "hallideks liiliateks aasal" ja Fominit Vene troikade kuningaks.
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse neljateistkümnes parandus
Parandus võeti vastu Kongressis 2. märtsil 1867 ning ratifitseeriti osariikide tasemel 9. juulil 1868.
Troika (hobuveok)
Troikarakendi kultuur NSV Liidus
1957. aastal toimus Moskva hipodroomil Vene troika sõidu tšempionaat. Tšempionaadi võitjaks tuli Moskva hipodroomi troika, mille loogahobuseks oli Nagib (Нагиб) ja troikajuhiks Aleksandr Roštšin (Александр Романович Рощин, 1907–1977).
1982. aastal esindas Essenis Saksamaal Nõukogude Liitu rahvusvahelisel hobuste müüginäitusel Equitana helehall Moskva hobusekasvanduse troika. Loogahobuseks oli orlovi traavel Pjostrõi Palas (Пёстрый Палас) ja priipassi hobusteks terski tõugu hobused. See troika sai Essenis mitmikrakendite tšempioni tiitli.
Troikarakendi kultuur tänapäeva Venemaal
1990. aastatel oli Vene troikasõidu kultuuris ja orlovi traavlite kasvatuses Venemaal suur langus, kuid alates 2000. aastast võib rääkida uuest tõusust. 2000. aasta detsembris ja 2001. aastal esinesid Pariisi hipodroomil Hippodrome de Vincennes korraga kolm Vene troikat. Troikad demonstreerisid Pariisis "Vene troikade balletti" – troikade sünkroonitud vigursõitu ja demonstratiivset troikade võidusõitu. 2004. aastal tegi Prantsusmaa televisioonikanal Equidia Vene troikadest filmi. Filmis ei pööratud tähelepanu mitte ainult Vene troikale kui välimuselt väga efektsele rakendile, vaid ka Vene troika rakendi kirjeldamisele ja sellele, kuidas juhitakse troikat.
Tänapäeval peetakse Venemaal hipodroomidel võistlusi, mille komponentideks on troikade võidujooks ja vigursõit.
Troika rakmed
Troika rakmed valmistati Venemaal reeglina musta värvi naharibadest. Rakmed kaunistati väikeste metallplaadikestega ja sadade metall-litritega. Troikarakmete kõige iseloomulikumaks detailiks olid nahkribade otsas olevad tutid. Rikkalikult kaunistatud rakmeid kutsutigi Venemaal paraadtroikarakmeteks (упряжь троечная парадная). pisi|Kalessi ette rakendatud troika
Troikarakmete metalldetailid tehti vasesulamitest. Sulamid, millest tehti rakmete ehisdetailid, kandsid järgmisi nimetusi: niinimetatud Poola hõbe (польское серебро) ja roheline vask (зеленая медь) ja tompak. Poola hõbedaks nimetati vasesulamit, mis koosnes vasest (79%) ja niklist (21%). Tompak ja roheline vask on vase ning tsingi sulamid. Tompak, millest tehti rakmete ehisdetaile, sisaldas tsinki 15%, roheline vask aga sisaldas tsinki 30%. Alguses tehti rakmete metalldetailid valumeetodil, hiljem aga hakati neid stantsima. Poola hõbedast detailid on hõbedase läikega. Tompakist ja rohelisest vasest detailid on aga kollase läikega. pisi|Venelased välismaal - vürst Menšikov oma troikaga [[Baden-Badenis]]
Rangid
Kaasajal valmistatakse Vene Föderatsioonis koos troika rakmetega, ka loogahobuse rangid. Venemaal on rangide jaoks 12 numbrist koosnev suuruste numeratsioon (vahemikus 0–11).
Valjad
Paraadtroikarakmeid iseloomustavad plaadikeste ja litritega kaunistatud valjad. Väga iseloomulik on Vene troika valjastele lõuaalune dekoratiivne lisarihm mille küljes on ilututt.
Sorid
Vene troika rakendis kasutatakse sorisid priipassi hobuste rakendamisel. Sorid koosnevad rinnarihmast ja kanderihmast.
Sedelgad
Vene troika rakendis hoiab sedelgas koos sedelgarihmaga loogahobuse rangid, looga ja aisad õiges asendis. Sõltuvalt hobuse turja kujust kasutatakse lame- või looksedelgat. Looksedelgat kasutatakse rohkem loogahobuse rakendamisel. Kui on tegu paraadtroikarakmetega siis on ka loogahobusel dekoratiivne lamesedelgas. Priipassi hobuste turjadele pannakse dekoratiivsed lamesedelgad. Vene troika lamesedelgate otstes on dekoratiivrihmad koos tuttitega. Paraadtroikarakmete puhul kinnitatakse priipassi hobuste lamesedelgate külge sedelgakellad.
Peremjot'id
Paraadtroikarakmetele on iseloomulik priipassi hobuste leide külge kinnitatavad ja vajadusel eemaldatavad kolmnurgakujulised nahkribadest valmistatud rippekaunistused peremjot'id (vene keeles перемёт). Kolmnurgakujulisest peremjot'ist ripnevad kolm nahkriba, mille otsas on tutid. Aga peremjot'i keskel olevad nahkribad moodustavad dekoratiivse ruudu. Peremjot kinnitatakse priipassi hobuse välispoolsete leide külge. Kokku on Vene troika paraadtroikarakmete komplektis kaks peremjot'i mis paiknevad priipassi hobuste leide väliskülgedel. pisi|1897. aastast pärit troika foto. Külgmisel priipassi hobusel on näha tüüpiline rippekaunistus peremjot
Look
Vene troika kõige esinduslikum ja pilkupüüdvaim detail on loogahobuse look. Hästi valmistatud look teenis omanikku mitukümmend või koguni sada aastat ning pärandati isalt pojale.
Hobuseloogad valmistatakse noorepuutüvest. Vanasti valmistati hobuseloogad ainult teatud puuliikidest. Nendeks puuliikideks olid harilik jalakas, harilik tamm, hõberemmelgas ja harilik toomingas. Loogameistrid arvestasid puude valikul paljusid peeneid nüansse. Näiteks aega kuna võib puud langetada ja kasvupinnase niiskuse omadusi. Harilikust jalakast ja harilikust tammest, sai väga vastupidavaid hobuselookasid, kuid naad olid rasked. Hõberemmelgast ja harilikust toomingast sai kergemaid hobuselookasid. Harilikust toomingast valmistatud loogad kippusid külma talvekorral suurte koormuste korral purunema. Seega sai harilikust toomingast valmistatud lookasid kasutada ainult suvel ja Venemaa Keisririigi lõuna kubermangudes.
19. sajandil oli Venemaa postipoiste hulgas suur nõudlus ilusate ja dekoratiivsete lookade järele. 1840. aastatel lauldi Venemaal populaarset rahvalaulu, mis algas sõnadega: "Золотую дугу заложить не могу". Sel ajal olid moes kullaläikelised loogad. Need pidid visuaalselt looma efekti, et look nagu "põleks" kauguses ja eristuks hästi metsa või põllu taustal. Hiljem hakati kuldsetele lookadele kandma musta ja punase värviga taimornamente, mis kujutasid lillevarsi ja sakilisi taimelehti.
1860. aastatel toimus lookade moes muutus – kuldset värvi loogad suruti välja maalingutega lookade poolt. Maalingutega lookadel kujutati siniseid viinamarjakobaraid, punaseid roose ja rohelisi lehti.
19. sajandi lõpus maitse jälle muutus – raske look asendus peenikese loogaga. Selliste lookade puhul jäi vähe ruumi sisselõigetele ja kunstilisele puulõikele. Sel ajal kujutati musta värvi loogal värvikirevaid naturalistlikke lillekimpe. Kokkuvõttes halvenes sel ajal maitse ja asi läks koguni niikaugele, et ühevärviline look kaunistati lihtsalt erivärviliste lintidega. pisi|W. Winans`i troika
Troika loogakellad ja kuljused ning sedelgakellad
Eesti rahva kultuuris tunneme me loogakella aisakella nime all. Aga kui juttu tuleb Vene troikast, siis peaks kasutama sõna "loogakell", sest troikarakendis kinnitati loogakellad nahkribaga loogahobuse looga ülemise osa külge.
Posti-loogakell võeti kasutusele Venemaa keisririigi senati kindral-prokuröri vürst Aleksandr Vjazemski (Александр Алексеевич Вяземский, 1727−1793) ettepanekul 1770 aastal. Esialgu üritati Venemaa postipoistele õpetada ka postisarve kasutamist. Selleks kutsuti kohale koguni Klaipedast pärit postipoiss, kelle ülesandeks oli õpetada oma Peterburi kolleegidele postisarve kasutamist. Aga postisarve kasutuselevõtmine edenes visalt – Venemaa postipoisid armastasid teatada oma kohalejõudmisest endiselt vilega. Neid trahviti küll selle eest, aga ikkagi läks nii, et postisarv jäi pelgalt sümboolseks elemendiks Venemaa postitalituses.
Venemaa kõige kuulsam loogakellade valmistamise keskus oli Valdai. Valdai loogakellade edu põhjuseks oli see, et Valdai asus Peterburi ja Moskva postitee keskel. Ning aastatel 1817–1834 kaeti see tee esmakordselt kõvakattega.
Troika looga külge kinnitati reeglina kolm loogakella: looga keskele kinnitati suurem kell ja tema kõrvale seoti väiksemad. Loogakellad valmistati vasesulamist .Kaasajal loetakse parimaks kirikukella sulamiks sellist pronksi, mis koosneb 78-80% vasest ja 20-22% tinast, ning lisandeid on mitte üle 1-2% (vastutusrikastel juhtudel ei tohi olla üle 1% lisandeid). Loogakellad jagunesid tüüpideks, eri tüüpe iseloomustas vorm ja kella seina paksus. Tihti said loogakellad valamise käigus omale numbri. Ühesugust tüüpi loogakellasid eristasid numbrid. Numbrid iseloomustasid loogakella läbimõõtu ja kõrgust: mida suurem oli number, seda väiksem oli kella suurus. Mõnedel loogakelladel oli peal märge С серебром ('hõbedaga'). Loogakellade spektraalanalüüs on aga näidanud, et hõbeda sisaldus loogakellades, millel oli märge С серебром on enamvähem samasugune kui neil, millel polnud seda märget. Hõbeda kogus sulamis oli nii väike, et see näitab, et hõbe oli sulamisse sattunud lisandina (venekeelne sõna примесь 'lisand' tähendab siin metallivalu tehnoloogilises protsessis sulamisse sattunud metalli). On pakutud välja palju seletusi, mida tähendas loogakelladel märge С серебром. Kõige tõenäolisemaks peetakse versiooni, et loogakellad olid alguses hõbetatud. Aja jooksul on hõbedakiht kelladelt ära kulunud, kuid kiri С серебром on säilinud. Sellepärast nimetati preiskurantides (Venemaa keisririigis nimetati hinnakirja preiskurandiks) loogakellasid kollasteks ja valgeteks. Valged loogakellad olid meie versiooni järgi hõbetatud, kollased aga hõbetamata.
Kuljuserihma külge kinnitati 7, 9 või 11 kuljust. Kuljused valmistati vasesulamist. Vasesesulamist kuljuseid oli eri tüüpe. Valmistati kollaseid (hõbetamata) ja valgeid (hõbetatud) kuljuseid. Vasesulamist kuljuste tüüpe tähistati numbritega – mida suurem number, seda suurem oli kuljuse suurus. Kõige väiksemad hobuse kuljuserihma kuljused kandsid numbreid 1 kuni 4/0, kõige suuremad kuljused numbreid 7 kuni 14. Rauast valmistatud kuljustel oli numeratsioon vastupidine: kuljuse suurenedes number vähenes kolmest või kahest kuni üheni või nullini.
Kõige hiljem võeti kasutusele sedelgakellad – siis, kui troikasõidu kultuur hakkas juba hääbuma. Pole täpselt teada, kas see toimus 19. sajandi lõpus või 20. sajandi alguses. Sedelgakellade kohta on teada, et Moskva voorimehed sõitsid nendega veel 1930. aastatel. Troikarakendis kasutati sedelgakellasid priipassi hobuste sedelgate küljes.
Sedelgakella heliorgan oli metallist (pronksist või terasest) sfääriline 6–8 cm läbimõõduga poolkera, mille sees olid heli tekitavad tilad. Valmistati kahe, kolme ja koguni nelja helielemendiga sedelgakellasid. Kolme või nelja helielemendiga sedelgakella kaunistuselemendiks oli varda otsas tiibu sirutav kotkakuju või lüüra ja hobusejõhvidest valmistatud tutid.
Ilulindid
Troika hobuste lakkadese punutakse värvilised lindid. Lintide värvus valitakse nõnda, et need sobiksid rakmetega. Lakkadesse punutud lindid annavad troikale võluva väljanägemise.
Pinded
Pinded peavad olema sellist värvi, et nad sobiksid troika rakmetega.
Troikade võistlused tänapäeval
Troikade võistlused koosnevad kahest osast, troikade vigursõidust ja võidujooksust. Suvel rakendatakse troika spetsiaalselt valmistatud nelja rattaga võidusõiduvankri ette. Talvel rakendatakse troika spetsiaalse troikasaani ette. Venemaal valmistatakse troikade jaoks spetsiaalseid saane.
Troikade vigursõit
Troikade vigursõit toimub 200 × 20 meetrisel, ristkülikukujulisel alal. Troika peab sellel alal tegema kohustuslikud vigurelemendid ettenähtud skeemi järgi. Kutsar ja tema kaks abilist riietuvad tavaliselt traditsioonilistesse Vene rahvariietesse. Mehed riietuvad suvel Vene rahvariietele iseloomulikku särki, püksid on ilusti saapasääres. Peas on Vene rahvariietele iseloomulik nokkmüts. Troika kutsar võib mütsi külge kinnitada tuti või lille. Naised kannavad sarafani ja peas on neil kokošnikud või mõnikord lillepärjad .Talvel kannab vigursõidu ajal kutsar uhket tulup-kasukat mille peale on seotud lai vöö ja peas on tal karvamüts ning käes on kindad. Kui talvel istuvad saani tagaistmel vigursõidu ajal nais- või meesabilised, siis riietuvad nad ka talvistesse Vene rahvariietesse. Vigursõidu ajal istuvad ekipaažis kaks abilist, kellel on keelatud osa võtta troika juhtimisest. Kutsar ei tohi vigursõidu ajal kasutada piitsa.
Troikade võidusõit
Troikade võidusõit toimub 1800-meetrisel distantsil. Ühe sõidu ajal lastakse rajale korraga ainult neli troikarakendit. Seda tehakse selleks, et rajal poleks korraga palju hobuseid, ning sellega soovitakse vältida kokkupõrkeid ja muid ebameeldivusi. Võidusõidu ajal riietuvad troikajuht ja ta kaks abilist spetsiaalsetesse võidusõidukombinesoonidesse, ning peas on neil kiivrid. Jalas on neil mugavad jalatsid. Võidusõidu ajal peab ekipaažis olema troikajuht ja tema kaks abilist. Võidusõidu reeglid näevad ette seda, et troikajuht juhib loogahobust ja tema abilised juhivad priipassi hobuseid. Piitsa võib kasutada ainult troikajuht.
Traavlite valik
Hobused rakendatakse troika rakendisse ainult alates 4.–5. eluaastast. Sest sellises vanuses on traavleid juba treenitud ja katsetatud hipodroomidel traavlikäruga ning loogarakendis (Venemaa autorid nimetavad loogarakendid Vene rakendiks). Troikad mille eesmärk on sport, seal valitakse hobused nõnda, et nad oleksid sama stiili. See tähendab seda et hobused valitakse troikarakendisse nõnda, et nad oleksid enamvähem ühte värvi ja suurusega. Ning vanus oleks ka enamvähem samasugune. Tähtis on see, et troikas olevatel hobustel oleks omavahel hea läbisaamine.
Esimest korda troika rakendis
Enne troikarakendisse panekut priipassi hobuseid kordestatakse või õpetatakse töötama saduldatuna, nii et hobune on rakendatud troika sorirakmetesse. Seda tehakse selleks, et priipassi hobune harjuks rakmetega. Enne troika rakendisse panekut hobuseid harjutatakse loogakelladega ja kuljuste helinaga. Ning hobuseid harjutatakse voogavate ja lipendavate erivärviliste troika kaunistus lintidega. Ja harjutatakse vilega ning hõigetega toime tulema. Alguses rakenatakse hobused üheviisi rakendisse ja hobused töötavad eraldi, kuid üksteise lähedal. Enne seda, kui hobused pannakse kõik korraga Vene troika rakendisse, peab kutsar olema veendunud, et loogahobuse valik on õige. Selleks rakendab ta loogahobuseks valitud hobuse saani või tarantassi ette ja sõidab temaga ühe nädala või kaks nädalat. Sõita tuleb loogahobusega eri allüüre.