cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert Telus
pisi|Robert Telus (2016) Robert Telus (sündinud 18. aprillil 1969 Opocznos) on Poola insener, põllumees ja poliitik, ta on erakonna Õigus ja Õiglus liige. Ta on 6. aprillist 2023 Poola põllumajanduse ja maaelu arengu minister (Mateusz Morawiecki teises valitsuses).
Ta on lõpetanud Tadeusz Kościuszko nimelise Krakowi Tehnikaülikooli sanitaar- ja veetehnika teaduskonna.
Ta liitus Õiguse ja Õigluse erakonnaga, kus temast sai ringkonna presiidiumi liige ja ringkonnavõimude esimees. 2007. aasta Poola parlamendivalimistel sai ta (Piotrkówi rajoonis) 8748 häält ja ta sai Seimi liikmeks. Seimis olles kuulus ta põllumajanduse ja maaelu arengu komisjonis ning riiklikus kontrollikomisjonis.
Põhja-Atlandi leping
pisi|Lepingu lehekülg koos Ameerika Ühendriikide riigisekretäri Dean Acheson'i allkirjaga Põhja-Atlandi leping (ehk Washingtoni leping) on 1949. aasta 4. aprillil Washingtonis allkirjastatud leping, millega loodi NATO ehk Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsioon. Leping jõustus sama aasta 24. augustil.
Robert Telus
6. aprillil 2023 määras president Andrzej Duda ta Poola põllumajanduse ja maaelu arengu ministriks.
Põhja-Atlandi leping
Taust
Lepingu teksti koostas Theodore Achilles'i juhitud komitee Washingtonis toimunud kõneluste käigus. Varasemaid salajasi kõnelusi peeti Pentagonis vahemikus 22. märtsist kuni 1. aprillini 1948 ning Achilles'i sõnade järgi olid teksti koostamisel eeskujuks Rio leping ja selleks ajaks veel allkirjastamata Brüsseli leping. Tema sõnade järgi oli üks lepingu olulisemaid autoreid John D. Hickerson.
Lepingu loomisel peeti silmas Nõukogude Liidu võimalikku relvastatud rünnakut Lääne-Euroopale, kuid külma sõja ajal ei rakendatud lepingu ühiskaitse klauslit kordagi. Õieti rakendati seda esimest korda aastal 2001, vastusena 11. septembri terrorirünnakutele.
Allkirjastamine
Riikide juhid või nende täieõiguslikud esindajad, kes lepingule Washingtonis alla kirjutasid:
Hiljem liitunud riigid
Aastate jooksul on esialgsele 12 liikmesriigile lisandunud järgmised 18 riiki (sulgudes liitumise aasta):
* Kui Saksamaa taasühines aastal 1990, sai riik tervikuna NATO liikmeks.
2008. aasta aprilli tippkohtumisel kutsuti Horvaatiat ja Albaaniat ametlikult NATO liikmeks. Mõlemad riigid allkirjastasid lepingu ning liitusid organisatsiooniga ametlikult 2009. aasta 1. aprillil.
Artikkel 4
Leping sisaldab ka artiklit, mis ei käivita sõjalist sekkumist, vaid konsultatsioone sõjalistes küsimustes. Seda on Türgi poolt ellu kutsutud kolm korda: kord 2003. aastal seoses Iraagi sõjaga, kord 2012. aasta juunis peale Türgi sõjalennuki süürlaste poolt alla tulistamist ning kord sama aasta oktoobris peale Süüria rünnakuid Türgi pihta ning türklaste vasturünnakuid. 2014. aasta märtsis kasutasid sama artiklit Läti, Leedu ja Poola vastusena kriisile Krimmis.
Artikkel 5
Lepingu võtmeosa oli artikkel number viis. See kohustas igat liikmesriiki käsitama relvastatud rünnakut ühe liikmesriigi vastu kui rünnakut kõigi riikide vastu. Seda artiklit on NATO ajaloos kasutatud vaid korra: Ameerika Ühendriikide poolt peale 2001. aasta septembris toimunud terroriakte.
Ratifitseerimine Ameerika Ühendriikides
Ameerika Ühendriikides ratifitseeris lepingu senat. 1949. aasta 21. juulil toimunud ratifitseerimine sai 82 poolt- ja 13 vastuhäält.
Molotšansk
Molotšansk (ukraina Молочанськ, vene Молочанск) on linn Ukrainas Zaporižžja oblastis Tokmaki rajoonis.
Asula rajasid sakslastest mennoniidi ümberasujad 1803. aastal ja see sai nimeks Halbstadt. 1915. aastal sai asula uueks nimeks Molotšansk. Linnaõigused sai Molotšansk 1938. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Molotšanski elanikest ukrainlasi 76,34%, venelasi 21,17%, valgevenelasi 0,93%, bulgaarlasi 0,38%, sakslasi 0,32% ja tatarlasi 0,13%.
Jutta Rabe
Jutta Rabe (sündinud 1955) on saksa ajakirjanik ja Saksamaa Ajakirjanike Föderatsiooni Berliini osakonna endine aseesimees.
Ta tegi aastaid kaastööd Saksamaa teleajakirjale Spiegel-TV, telekanalitele Focus TV, ZDF, ARTE ja Põhja-Saksamaa ringhäälingule.
Ta uuris aastaid Estonia katastroofi tagamaid.
Bridget Fonda mängis teda Estonia hukku kajastanud filmis "Balti torm".
Batmani provints
Batmani provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Kagu-Türgis. Provintsi keskus on Batman.
Rose Christiane Raponda
Rose Christiane Ossouka Raponda (sündinud 1964. aastal) on Gaboni poliitik (Gaboni Demokraatlik Partei).
Rose Christiane Raponda on lõpetanud Gaboni Majanduse ja Rahanduse Instituudi.
2012. aasta veebruarist kuni 2014. aasta veebruarini oli ta Gaboni eelarve-, riigi rahanduse ja avaliku teenistuse minister.
Alates 10. veebruarist 2014 kuni 12. veebruarini 2019 oli ta Libreville'i linnapea.
Alates 16. juulist 2020 on Rose Christiane Raponda Gaboni peaminister.
Keskmisele taandumise reegel
Keskmisele taandumise reegel ehk regressioon keskmise suunas (inglise regression to the mean) tähendab, et haruldased sündmused on haruldased, seega suure tõenäosusega harukordsed sündmused on ajutised ja järgmine kord enam ei kordu suure tõenäosusega, vähemasti mitte sama ekstreemses ulatuses. Keskmisele taandumise reegel ehk keskmisele taandumine on sajaprotsendiliselt loogikast lähtuv reegel: juhul kui sündmus on haruldane või erakordne, siis järelikult sündmus on tõesti haruldane ehk sündmust esinebki harva, ja seda nii minevikus, olevikus kui ka edaspidi. Ülimalt lihtne loogika, ent praktikas on inimestel oma mõtlemises seda loogikat keeruline arvesse võtta.
Näiteks meditsiinis erakordselt halb tervislik seisund on haruldane, ja kui isik tunneb end eriti halvasti, varsti haigus leeveneb. Väide põhineb asjaolul, et tavaliselt haigused paranevad ajapikku. Kui akne on täna erakordselt halb, siis definitsiooni kohaselt see leeveneb suure tõenäosusega. Väga suur peavalu leeveneb, kuna tavaliselt (see tuleneb tavalisuse definitsioonist) pea ei valuta.
Ka spordis on nähtus tavaline. Maailmatasemel tulemuste saavutamiseks on vaja erandlikult head vormi ja ka õnne samaaegselt. On väike tõenäosus, et samaaegselt langeb kokku 1) erakordselt hea sportlik vorm ja 2) erakordselt hea õnn. Kui üks sooritus on väga silmapaistev, siis on suur tõenäosus, et järgmine sooritus on veidike lähemal keskpärasusele.
Keskmisele taandumise reegel kehtib igasuguse soorituse juures. Kui test läks erakordselt hästi, on raske taasluua väga häid kokkulangevusi. Sama kehtib ka väga halva testisoorituse kohta – kui sooritus oli väga halb, tõenäoliselt järgmine kord läheb paremini.
Keskmisele taandumise reeglit saab väga hästi ära kasutada ka ükskõik milliseid asju müües. Ravitoimeta ravi võib jätta mulje, et sel on mõju. Näiteks alternatiivravi, see tähendab ravitoimeta ained (näiteks homöopaatilised ravimid) võivad jätta väära mulje tervistavast efektist, kuna halb enesetunne on erandlik sündmus, mis ajapikku normaliseerub. See tähendab, et raviprotseduur ei põhjusta tervenemist, sündmuste vahel on vaid kokkulangevus. Teiseks näiteks on turundusnipp, kuidas kiiruskaameraid müüakse näiteks Inglismaal. Seal turundusinimesed valivad välja tee, millel on eelmine aasta toimunud juhuste kokkulangemise tõttu tavalisest rohkem õnnetusi. Nad paigaldavad kiiruskaamera tasuta proovimiseks. Kui õnnetusi juhtub vähem ehk lähemal tavapärasusele, siis omistatakse põhjuslik seos kiiruskaamerale. Müügitehnika sisaldab väidet, et "kas te tahete tõesti riskida sellega, et meie lapsed surevad?" Müügiinimesed kasutavad avalikku arvamust ja teadmatust survestamiseks: "Kas me tahame ikka teada saada, et kiiruskaamera ei toimi?"
Kuna erandlikud sündmused suure tõenäosusega mööduvad, on vaja mõjude uurimiseks teha kontrollrühmaga katseid. Näiteks ravimiuuringutes on vaja kasutada platseeborühma või ooterühma.
Keskmisele taandumise reegel on puhtalt statistiline nähtus, ja seega põhjuslikku seost ei ole. Definitsioonist tuleneb, et haruldased sündmused on haruldased, s.t neid tuleb harva ette. Reeglit on praktikas väga kerge põhjuslikkusega segi ajada, juhul kui inimestel pole loogiline mõtlemine hästi arenenud. Ka kõrgelt haritud õpetajad võivad praktikas selle mõtlemisvea teha. Daniel Kahneman ja Amos Tversky kirjeldavad oma Nobeli auhinna pälvinud töös loogikavigade teemal, kuidas ka kõrgelt haritud inimesed ei suuda loogiliselt mõelda ja elementaarset tõenäosust järelduste tegemisel arvesse võtta. Näiteks õpetajad järeldasid ekslikult, et lapse peksmine aitab lastel õppida ja hästi käituda. Nimelt eriliselt kõrge soorituse teinud lapsi kiideti. Lapsel oli järelikult väga hea tervislik seisund, hea meeleolu, tähelepanu, ja palju õnne samaaegselt. Kui aga lapsel läks halvasti, siis lapsi karistati. Lapsel oli järelikult tervis halb, meeleolu kehv, tähelepanu mujal ja halb õnn. Selgus, et neil lastel, kellel läks juhuste kokkulangemise tõttu erakordselt hästi, nende tulemus järgmine kord nii hea polnud. Ja neil lastel, kellel läks väga halvasti, järgmine kord läks paremini. Õpetajad järeldasid, et lapse kiitmine langetab tulemust ja peksmine parandab lapsi. Nad soovitasid kiitmise lõpetada ja soovitasid karistust lapse soorituse parandamiseks. Ehkki on tehtud palju veenvaid uurimusi, mis on demonstreerinud üheselt karistuse kahjulikku mõju või mittetoimimist, mõned inimesed usuvad karistusse, kuna "mul on oma kogemus". Sama väärmõtlemine kehtib alternatiivravimite korral: "mu valu leevenes varsti, järelikult seda põhjustas X (mida ma samal ajal tegin)".
Ehmja Kuradimägi
Ehmja Kuradmägi on ringvall-linnus, mis asub Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas, Ehmja endisest külatuumikust 600 m, Martna-Ridala maanteest 700 m põhja pool.
Kirjeldus
Ringvall-linnuse tüüpi linnusekoht paikneb põllul kõrgemas kohas, 80 cm maapinnast. Ovaalse kujuga õueala läbimõõt on põhja-lõuna suunas 41 m, ida-lääne suunas 32 m. Aja jooksul on põllutöödega kive juurde veetud ning seetõttu ei ole vallide esialgne paiknemine selge. Linnuse ase on halvasti säilinud. 1982. aastal läbi viidud arheoloogiliste kaevamiste käigus leiti mõned savinõukillud. Nende leidude järgi on linnuse kasutusaeg dateeritud I aastatuhandest kuni II aastatuhande algusse.
Oksanahkis
Oksanahkis (Corticium) on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente perekond.
Wottele
Wottele (ka Vottele, tõlgendatud kui Võtteli või Vootele; surnud 21. septembril 1217) oli muinaseesti vanem, kes langes Madisepäeva lahingus.
Henriku Liivimaa kroonika mainib Wottelet vaid lahingu kirjelduses, kus ta koos Lembitu, Maniwalde ja teiste Sakala vanematega langes:
Eugen Härms
Eugen Härms (17. august 1920 Astrahan, Vene SFNV – 12. märts 1979 Thbilisi, Gruusia) oli Eesti jalgpallur ja jalgpallikohtunik.
Wottele
Letti quoque, in sinistro cornu dimicantes, audacter una cum Theuthonicis suos adversarios invadebant, contra quos ordinati erant Sackalanenses simul cum Lembito et ceteris senioribus suis. Qui multos de Lettis vulnerantes et quosdam interficientes fortiterque pugnantes diuque restiterunt. Sed videntes turbam mediam a Theuthonicis in fugam conversam terga verterunt et ipsi. Et persequuti sunt eos Letti et multos occiderunt ex eis, et ceteri fugerunt. Et cognovit Veko, frater Roboam, Lembitum et persequutus est eum, tollens vestimenta eus, et ceteri caput eius amputantes detulerunt secum in Lyvoniam. Et ceciderunt ibidem alii seniores de Sackala, Wottele, Maniwalde cum aliis quam plurimis.
"Ka lätlased, võideldes vasakul tiival, ründasid julgesti koos sakslastega oma vastaseid, nende vastu olid seatud sakalased ühes Lembito ja oma muude vanematega. Haavates paljusid lätlaste hulgast ja mõningaid tappes ja vapralt võideldes, panid nad kaua vastu. Kuid nähes, et sakslased olid keskmise väesalga põgenema pööranud, pöörasid nad ka ise selja. Ja lätlased ajasid neid taga ja tapsid neist paljud ning muud põgenesid. Ja Veko, Roboami vend, tundis Lembitu ära ja ajas teda taga ja tappis ta, võttes ta riided, teised aga, võttes tema pea maha, viisid endaga kaasa Liivimaale. Ja langesid seal ka teised Sakala vanemad, Wottele, Maniwalde koos õige paljude teistega."
Varasemal ajal on tõlgendatud Wottele eestikeelseks nimekujuks Vootele ja uuemal ajal Võtteli ~ Võitelija, kuid Henriku kroonika 1982. aasta tõlke kommentaarides on Enn Tarvel hinnanud neid kõiki küsitavaiks.
Eugen Härms
Ta mobiliseeriti 1941. aasta suvel ja osales II maailmasõja lahingutes.
Pärast II maailmasõda mängis ta Tallinna Dünamos ja Kalevis. Tallinna Dünamoga tuli ta 1947 ja 1949 Eesti meistriks.
1961. aastast oli ta üleliidulise kategooria kohtunik.
Lenita Toivakka
thumb|Lenita Toivakka Lenita Anneli Toivakka (sündinud 28. septembril 1961 Helsingis) on Soome koonderakondlik poliitik. Ta oli 24. juunist 2014 kuni 22. juunini 2016 Soome väliskaubandusminister.
Ta lõpetas aastal 1980 Helsingis Töölös keskkooli ja aastal 1988 Helsingis kaubatundmise magistrina Aalto Ülikooli Kaubanduskõrgkooli.
Ta töötas aastatel 1984–1988 Finnairis stjuardessina, seejärel ettevõtjana ning 1994–2005 koos abikaasaga Mikkelis K-Citymarketis. Aastal 2004 valiti ta Mikkeli linnavolikogu liikmeks. Aastal 2007 valiti ta Eduskunna liikmeks. 24. juunist 2014 kuni 29. maini 2015 oli ta Soome väliskaubanduse ja Euroopa asjade minister (Alexander Stubbi valitsuses), 29. maist 2015 oli ta kuni 22. juunini 2016 Soome väliskaubanduse ja arenguminister (Juha Sipilä valitsuses).
Granaatõuna värv
Filmi lavastas Sergei Paradžanov.
Tootmine ja näitamine
Võtted toimusid Armeenias mitmes kohas, sealhulgas Lori maakonnas Ardvi küla Johannese kirikus.
Tsensuuri nõudmisel pidi Paradžanov filmi ümber monteerima ning asendama pealkirja "Sajath-Nova" pealkirjaga "Granaatõuna värv".
Film esilinastus 29. augustil 1969.
Üleliidulise vaataja jaoks monteeriti film Sergei Jutkevitši juhendamisel uuesti ümber. Sellest versioonist tehti kinodes näitamiseks 143 koopiat ning see tuli ekraanidele 1973. aastal, filmi vaatas kinodes 1,03 miljonit inimest.
Lenita Toivakka
Isiklikku
Ta on aastast 1987 abielus Jukka Toivakkaga, neil on kolm tütart.
Sirutiškis
Sirutiškis on küla Leedus Kėdainiai rajoonis Surviliškise vallas. Küla asub Nevėžise jõe kaldal.
Sirutiškises on Surviliškise põhikooli filiaal ja raamatukogu. Külas asus linnamägi, mis hävis XX sajandi alguses. Vaatamisväärsusteks on Sirutiškise mõisa hoonetekompleks ja endise kruusakarjääri põhja rajatud Kruostase botaaniline kaitseala. XIX sajandi lõpus asus seal neli samanimelist mõisa: esimene neist kuulus Komarowskitele, teine Sworonowiczitele, kolmas Macenowiczitele, neljas Stankiewiczitele; mõisakompleks on neist säilinud vaid esimesel. Aastal 1968 ühendati külaga endine Beržytė küla.
Philon Dialektik
Philon Dialektik (kreeka Φίλων, 4.–3. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna dialektikute esindaja. Tulenevalt tema seotusest Megara koolkonnaga on teda mõnikord nimetatud ka Megara Philoniks, kuigi tema tegeliku päritolu kohta ei ole andmeid säilinud.
Luigi Malerba
Luigi Malerba (kodanikunimi Luigi Bonardi; 11. november 1927 Pietramogolana, Berceto, Parma provints – 8. mai 2008 Rooma) oli itaalia kirjanik ja stsenarist.
Ta oli marksismi ja strukturalismi taustaga rühmituse Gruppo 63 kaasasutaja. Teda peetakse Nanni Balestrini, Edoardo Sanguineti ja Giorgio Manganelli kõrval itaalia kirjandusliku liikumise Neoavanguardia üheks oluliseks esindajaks.
Philon Dialektik
Philon Dialektiku filosoofilistest seisukohtadest ei ole palju teada. Sextus Empiricuse väitel vaidles ta oma õpetaja Diodoros Kronosega võimalikkuse ning loogilise järeldamise tõekriteeriumite üle.
Bayburti provints
Bayburti provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Ida-Türgis. Provintsi keskus on Bayburt.
Välislingid
🇹🇷
Balgale vald
Valla pindala on 75 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1661 inimest. Valla keskus on Dursupe küla, vallavanem on Juris Upmalis. Valla suuremad jõed on Oksle jõgi ja Dursupe jõgi.
Ajalugu
Balgale vald loodi 19. sajandil, ent 1891. aastal liideti see Zentene vallaga. 1945. aastal moodustati Zentene vallas Balgale külanõukogu, millega 1971. aastal liideti osa Lauciene külanõukogu maadest. 1990. aastal muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Talsi piirkonda.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Galtene mõisa trepp ja kaks ust, Balgale luteri kirik, sealhulgas kantsel, kaks ust, orel, noodivihik, 30 kirikuliste pinki, altar ja altaripiire ning hiiepaik Galtene püha allikas. Looduskaitse all on Dursupe järvekaldal kasvav harilik robiinia ja üks valla lõunaosas kasvav põline nimetu tamm.
Asustus
Vallas on järgmised külad.
Kurtus
Kurtus on võimetus kuulda helisid. See on kuulmispuude raskeim vorm. Tinglikuks kurtuse piiriks on kuulmislävi 70–80 dB (tavalise vestluse tugevus umbes 60 dB). Väiksema kuulmiskahjustuse inimesi nimetatakse vaegkuuljateks.
Itaalia sõda (1542–1546)
Itaalia sõda (1542–1546, ka François I ja Karl V neljas sõda) oli 16. sajandi Itaalia sõdadest eelviimane. Sõjatandritel olid vastamisi François I ja Otomani Suleiman I ning Saksa-Rooma Karl V ja inglise Henry VIII. Ulatusliku lahingutegevuse tallermaaks olid Itaalia, Prantsusmaa ja Madalmaad. Sõja käigus leidsid aset ka nurjunud vallutusretked Hispaaniasse ja Inglismaale. Kumbki osapool ei saavutanud konfliktis otsustavat ülekaalu ning sõda oli osapooltele ruineerivalt kulukas.
Abiootiline metsakahjustus
Abiootiline metsakahjustus on klimaatiliste, mullastikuliste, orograafiliste või hüdroloogiliste tegurite poolt põhjustatud metsakahjustus.
Keskjupiki keel
Keskjupiki keel või Alaska jupiki keel (jupiki Yugtun ja Cugtun) on Alaskal räägitav jupiki keel.
2007. aasta hinnangul oli Alaskal 25 000 jupikit, kellest 10 400 oskas keskjupiki keelt.
Murded
Alaska jupiki keel jaguneb viieks murdeks:
Vuilleminiaceae
Vuilleminiaceae on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente sugukond.
Hala Stulecia
pisi|Hala Stulecia 2009. aastal pärast renoveerimistöid Hala Stulecia (poola keeles 'Sajandi saal') on hoone Poolas Wrocławis. Seal korraldatakse spordivõistlusi (poksi-, käsipalli-, korvpalli- ja võrkpallivõistlusi), konverentse ja kontserte.
2006. aastal kanti Hala Stulecia UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Štšaslõva
Štšaslõva (ukraina keeles Щаслива) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 810. Pindala on 3,015 km².
Orange'i maakond (New York)
thumb|Orange'i maakonna valitsushoone Orange'i maakond (Orange County) on maakond USA-s New Yorgi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Goshen, suurim linn on Newburgh.
Smoljani piirkond
Smoljani piirkond on 1. järgu haldusüksus Bulgaaria lõunaosas. Piirneb lõunas Kreekaga ja asub Rodope mägedes. Kõrgeim tipp on 2191 m kõrgune Goljam Perelik.
Orange'i maakond (New York)
Maakonna pindala on 2173 km². Veepindala on 57 km².
Smoljani piirkond
Piirkond jaguneb 10 vallaks.
Orange'i maakond (New York)
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 372 813. Aastal 2000 oli elanike arv 341 367.
Smoljani piirkond
Piirkonnas on 8 linna: Čepelare, Devin, Dospat, Madan, Nedelino, Rudozem, Smoljan ja Zlatograd.
Orange'i maakond (New York)
Ajalugu
Maakond sai nime Oranje vürsti William III järgi. Orange'i maakond oli üks esimesi, mis liitus 1683. aastal New Yorgi kolooniaga.
Machine
"Machine" on Ameerika industrial metal bändi Static-X-i teine stuudioalbum, mis salvestati Los Angeles-i Studio 508-s ja anti välja 22. mail 2001. Albumit on müüdud USA-s üle 500 000 eksemplari. Seda albumit loetakse üheks Static-X-i "heaviest" albumiks. See oli ka viimane album, millel mängis trumme Ken Jay ja pärast Fukuda lahkumist liitus bändiga Eisen. Tripp Eisen liitus bändiga alles siis, kui album oli juba salvestatud.
Smoljani piirkond
87% elanikest on bulgaarlased, 4,4% türklased. Ligi pool elanikest on muslimid. 42% elanikest on islamiusulised bulgaarlased.
Välislingid
🇧🇬
Machine
"Black and White" oli albumi esimene singel, millel oli ka video; teine singel oli "This Is Not". "Coldi" lool oli ka video, mis oli salvestatud filmi "Queen of the Damned" jaoks. "Cold" oli selle filmi soundtrackil, samuti ka "Not Meant for Me", mis oli filmi jaoks salvestatud Wayne Staticu lugu.
Hüpoksia
Hüpoksia ehk hapnikuvaegus on kas kogu organismi või üksikute elundite või kudede hapnikuvaegus pro- ja eukarüootsetes organismides.
Läänemeresoome algkeel
Läänemeresoome algkeel on kõigi läänemeresoome keelte ühine eellaskeel, üks Uurali algkeelest pärinevatest keeltest.
Hüpoksia
Hapnikuvaegus loetakse ka meditsiiniliselt oluliste haiguslike seisundite põhjuste hulka, mis põhjustavad inimestel mitmeid kroonilisi, patoloogilisi seisundeid, nekroosi või surma.
Haiguslikke seisundeid
Põhjusteks võivad olla alkoholi tarvitamine, suitsetamine, hinge kinnipidamine, tervisehäired, harjumuslikust väiksem kogus hapnikku atmosfääris.
Läänemeresoome algkeel
Mõiste
Traditsiooniliselt on keeleteaduses eristatud kaht läänemeresoome algkeele rekonstrueerimistasandit: varast (läänemeresoome ja saami ühiskeel) ja hilist (läänemeresoome ja saami eraldunud). Viimasel ajal jaotatakse läänemeresoome algkeel tavaliselt kolmeks: varaseks (lääneuurali ehk läänemeresoome-saami-mordva ühiskeel; selle staadiumi viimasas etapis oli läänemeresoome juba eraldi), keskmiseks (läänemeresoome ühiskeel koos balti, germaani jt laenudega) ja hiliseks (teatud häälikumuutuste ja uute (põhja)germaani ja (ida)slaavi laenudega läänemeresoome keel, kust lõunaeesti keel oli juba eraldunud.
Varased käsitlused
Soome-ugri keelte suguluse väljaselgitamine 17.–18. sajandil ja võrdleva keeleteaduse areng 19. sajandi alguses viis mõistmiseni, millised keeled läänemeresoome keelte hulka kuuluvad, ja seisukohani, et nad pärinevad kusagil ida pool asunud algkodust. Otto Donneri, Vilhelm Thomseni jt tööde tulemusel hakkas 19/20. sajandi vahetuseks Soomes vormuma arusaam läänemeresoomlaste kujunemisest. Selle järgi oli soomeugrilaste algkodu kuskil idas, tõenäoliselt Uurali ja Volga kääru vahel, kust lääne suunas rändasid välja terved rahvad, kellest kõige kaugemale, esialgu Peipsist ida poole, jõudsid läänemeresoomlased. Läänemeresoome keeltes leiduvaid balti laensõnu peeti pärinevaks rahumeelsest suhtlemisest balti rahvastega viimastel sajanditel eKr kusagil metsavööndis, kuna kindlalt merega seotud balti laene ei teatud. Kõrgemat arengutaset märkivaid germaani laene peeti pärinevat 1. aastatuhande esimesel poolel Baltikumis elanud gootidelt (vt gooti teooria). Laenude saamise ajal olnud läänemeresoomlased veel ühtne rahvas, ehkki esimesed murde- ja hõimuerisused olid juba kujunemas.
Alfred Hackman jõudis oma 1905. aasta töös järeldusele, et Eesti alal on asustus olnud vähemalt osaliselt järjepidev alates rooma rauaajast kuni muinasaja lõpuni, seega pidas ta ka läänemeresoomlaste esivanemate põhjapoolse Baltikumi asustuse alguseks hiljemalt varast rauaaega. Hackmani kohaselt laenati uusi sõnu siin-seal Baltikumis asunud germaani (gooti) kolooniate kaudu.
Eemil Nestor Setälä järgi kestis soome-volga keeleühtsuse ajastu 1. aastatuhande viimaste sajanditeni eKr, mil läänemeresoomlased jõudsid Läänemere äärde. Seal kohtuti kõigepealt balti hõimudega ja ajaarvamise vahetuse paiku germaanlastega, kes võisid läänemeresoomlaste seas valitseva klassina elada, kuni nad lõpuks assimileerusid. Läänemeresoome algkeele lõpufaasis puututi kokku ka slaavlastega, kellelt saadi uus laensõnu.
Järjepidevusteooriad
pisi|[[Kammkeraamika kultuur, märgitud lilla värviga (Comb Ceramic Pottery)]] Süsteemsele kammkeraamika teooriale pani aluse Harri Moora oma 1930. aastal avaldatud kirjutistega ja hiljem sellest sai domineeriv käsitlus nii Eestis kui ka mujal Nõukogude Liidus. Soome uurijad võtsid kammkeraamika teooria omaks 1980. aastatel. Teooria oli populaarne kuni 20./21. sajandi vahetuseni. Kammkeraamika teooria järgi on läänemeresoome algkeele juured kammkeraamika kultuuriga Läänemere äärde jõudnud varases soomeugri keelekujus. Selle vaate aluseks on järjepidevusteooria: pärast tüüpilise kammkeraamika kultuuri (3900–3500 aastat eKr, vananenud dateeringu järgi 3300–2800 eKr ) saabumist (või mõne arvamuse kohaselt veelgi pikemalt ) on arheoloogilistel andmetel asustuse areng olnud järjepidev ja katkestusteta – seega peaks ka keeleline ajalugu sel perioodil olema järjepidevalt soomeugrilik. Kuna läänemeresoome keeled on lähedased saami keeltele, siis varem eeldati, et mõlemad pärinevad ühisest läänemeresoome-saami algkeelest. Läänemeresoome-saami algkeele lagunemist on selle mudeli alusel tihti seletatud nöörkeraamika kultuuriga piirkonda saabunud indoeurooplastega (varem peeti neid algbalti keele, tänapäeval aga arhailisema loode-indoeuroopa keele kõnelejateks) ebaühtlase mõjuga: sellest tugevamalt mõjutatud alal kujunes välja läänemeresoome algkeel, kaugemale jäänud Soome sisemaal aga saami algkeel.
Mitmed arheoloogid on näinud Eesti ja Soome asustuse järjepidevust ulatuvat kaugemale kammkeraamikast – kuni piirkonna esmaasustuseni välja. Tuginedes hinnangutele, et asustuse järjepidevus ulatub juba esimese jääajajärgse maa koloniseerimiseni, järeldati sellest kohati, et juba need esmaasukad kõnelesid mingit uurali keelevormi. Üks sellest ideest lähtunud mõttesuund eesotsas Kalevi Wiikiga loobus üldse keelepuu mudelist ning hakkas uute keelte kujunemisel rõhutama keelevahetuse ja keelte liitumise rolli. Suurte migratsioonide toimumist (sealhulgas kammkeraamika levikuga seotut) ei peetud usutavaks. Need seisukohad teadlaste seas laiemat tunnustust siiski ei leidnud. Teine suund väitis, et kuigi juba jääaja järel Baltikumi ja Soome saabunud asukad rääkisid mingit uurali keelekuju, siis konkreetne keeleteaduslikult rekonstrueeritav uurali algkeel kujunes siiski välja hiljem ja ida pool, kust see siis koos tüüpilise kammkeraamikaga Läänemere äärde levis.
Uuemad käsitlused
Tänapäeval on need järjepidevusteooriate seisukohad populaarsust kaotanud. Selle põhialuseid – arheoloogilise kultuuri samastamist kindla keelerühmaga ja arheoloogilise järjepidevuse samastamist keelelise järjepidevusega – on hakatud pidama nõrgalt põhjendatuks ning mitmete ajaloolisest ajast tuntud näidetega vastuolus olevaks. Teisalt on Eesti ja Põhja-Läti kui eeldatava algläänemeresoomlaste kujunemiskoha puhul ilmnenud mõõn asustuses pärast kammkeraamika levikut, aastatel 2000/1700–1200 eKr, ka Soomes on olnud demograafiline kriis 1700. aasta ümber eKr. Samal ajal on mitmed uuemad keeleteaduslikud käsitlused dateerinud Uurali algkeele lahknemise aja hilisemaks (umbes 2000 eKr) kui varem arvatud, sealhulgas nooremaks kui kammkeraamika. Ka läänemeresoome algkeel on dateeritud hilisemaks. Näiteks Ante Aikio ei pea eesti ja soome keelte lähedust arvestades võimalikuks, et nad on 5000 aastat Soome lahega eraldatud olnud. Kahtluse alla on seatud läänemeresoome-saami algkeele eksisteerimine, sest omavahelisi sarnasusi saab suures osas seletada hilisemate tihedate kontaktidega. Nii on lähimate sugulaskeelte kandidaatidena välja pakutud teisigi läänepoolseid Uurali keeli: mordva ning varakult kadunud merjalaste, muromlaste, meštšeralaste ja Novgorodi ümbruse tšuudide keeli.
461
461. aasta
Läänemeresoome algkeel
Valter Langi arheoloogiline tõlgendus
Keeleteadlaste uuemate seisukohtade valguses on arheoloog Valter Lang esitanud läänemeresoome keelte kujunemise kohta ka uue üksikasjaliku arheoloogilise tõlgenduse, mis tema arvates üldjoontes kinnitab lingvistide vaateid. Lang jaotab läänemeresoome algkeele kujunemise 4 etappi.
Järgmises etapis rändas sealt algkodust osa rahvastikust mitme lainena 2. aastatuhande viimasel ja 1. aastatuhande esimesel veerandil eKr nn Edelaväila (Dnepri ülemjooksu ja Väina jõe) kaudu, Daugava jõgikonnas mõneks ajaks koondudes, Läänemere äärde ning sealt edasi Ranniku-Eestisse ja Soome. Rännuteel sai kujunev läänemeresoome algkeel tugevaid mõjutusi balti ja tõenäoliselt ka kohalikest substraatkeeltest. Arheoloogiliselt sobitub sellega asustuse katkestus rände ühel võimalikul lähtealal Moskva jõe ümbruses. James Patrick Mallory arvates võisid kontaktid palju komplekssema ühiskonnakorraga indoiraani hõimudega muuta ka soomeugrilaste ühiskonda, muutes nad vahendajaks arenenumate indoiraanlaste ja vähem arenenud mitteuurali küttide-korilaste vahel. Ühtlasi võisid nad luua omaenda uue väärtuste, mõistete ja sotsiaalsete suhete süsteemi, mis sai naabruses elavate küttide-korilaste seas prestiižseks ning võimaldas uurali ühiskondliku korralduse ja keele levikut. Valter Langi arvates võib see seletus kehtida hilisemate, kuid mitte esimese rändelaine puhul, kuna tolle ühiskonnakorralduse arengutase ei erinenud veel naabruskonnast. Esimesed Moskva alt tulijad jõudis Eestisse hiljemalt 12.–11. sajandi paiku eKr.
Teine ja märksa ulatuslikum rändelaine algas paarsada aastat hiljem ja seda märgib kindlustatud asulate levik. Volga-Oka piirkonnast jõudsid kindlustatud asulad Ida-Lätti ja Väina alamjooksule 1. aastatuhande algul, Ranniku-Eestisse 9. sajandi keskel või 800. aasta paiku eKr. Ränne kestis u 200 aastat, läbis dnepribaltlaste asuala ja puutus kokku idabaltlaste (leedulaste ja lätlaste eellaste) asualaga. Kujunes välja lääneuurali ja dnepribalti/idabalti segaasustuse kultuur. Sellest järgust pärinevad tugevad balti keelelised mõjud, mille hulgas esinevad nn tarbetud laenud, mis asendasid keeles juba olemasolevaid sõnu, osutavad keeleteadlaste hinnangul segaasustusele, kakskeelsetele kogukondadele ja osade baltlaste sulandumisele läänemeresoomlastesse. Laenati ka Sise-Venemaal puudunud kalade nimetusi ning viljelusmajandusega seotud sõnu, mis osutavad suhteliselt algelisele põllumajandusele, kus väikeseid metsast raadatud põllulappe hariti peamiselt kõplaga. Langi arvates osales rändes ennekõike varem koos elanud rahva üks läbilõikeline osa. Ränne ise kujutas endast osalt ühe ala teise järel hõivamist, osalt vahepeatusteta kaugemale liikumist. Kohati võis lääneuurali eliit saavutada domineeriva positsiooni, mis aitas kohalikke rühmi endaga lõimida.
Läänemeresoome algkeele arengu kolmandas etapis kujunes Põhja-Eesti ja Edela-Soome rannikuvööndis 1. at keskpaigaks eKr välja keskläänemeresoome keel, mis omandas aina tugevamaid germaani mõjusid. Tugeva „balti aktsendiga” lääneuurali keele kõnelejad puutusid selles piirkonnas kokku seda ala seni asustanud varase paleogermaanikeelse rahvastikuga. Tekkis lääneuurali-germaani segaasustus, hiljem germaanlased läänemeresoomestusid. Rändelaine jõudis ka Kesk-Rootsi idaossa. Järgnenud paari sajandi jooksul nähtub arheoloogilises aineses Eesti, Soome ja Kesk-Rootsi rannikupiirkondade tihe omavaheline suhtlus, mis Langi arvates rajanes ühisel etnilisel päritolul ja kus kujunes välja keskläänemeresoome algkeel. Paleogermaani mõju läänemeresoome keelele on hinnatud väga tugevaks ja pikaajaliseks. See muutis ka läänemeresoome häälikulist struktuuri. Võeti üle rohkelt uusi sõnu, sh selliseid, milles kajastub balti laenudega võrreldes arenenum põllumajandus. Laenud näitavad ka meresõiduks ja merepüügiks vajalike oskuste omandamist, mis Langi meelest kinnitab, et balti laenud omandati sisemaal ja mere äärde jõuti enne idabaltlasi. Laenati ka metallide nimetusi. Nõnda tekkinud uus keelekuju levis kohati rannikult ka sisemaale, kus seni veel vaid balti mõjudega lääneuurali keelt kõneldi.
Eeldades, et algkeeled saavad kujuneda vaid väiksemas piirkonnas, pidi hilisläänemeresoome algkeel mingi protsessi tulemusel levima laiali oma hilisemale suhteliselt suurele alale. Riho Grünthali arvates näitab balti ja germaani mõjude tugevus, et keelekogukond, kus läänemeresoome keel välja kujunes, pidi olema üsna väike. Lang näeb hilisläänemeresoome keelekuju ekspansiooni ainsa võimaliku arheoloogilise kajastusena rooma rauaajal Virumaalt alguse saanud asustuse ja suhteliselt ühetaolise kultuuri (algselt tüüpilised tarandkalmed koos neile iseloomulike hauapanustega, mis peegeldavad teatud usundilist ideoloogiat) levikut Eestis, lõunapoolses Soomes, Ingerimaal ning Põhja- ja Lääne-Lätis. Hilisläänemeresoome ühiskonda iseloomustas üksiktaluline asustusviis, mis ühtlasi hoidis ülal ka usundit. Langi arvates viis majanduse edenemine Virumaal rahvastiku kasvu ja ilmselt ülerahvastatuseni. Hilisläänemeresoomlaste ekspansiooni võibki tema arvates näha põllumajandusliku uudisasustuse levikuna, st laiali asusid teatud pered/suguvõsad, kes tõid kaasa eesrindlikumad majandusviisid (püsipõllud), kultuuri (algselt tarandkalmed ja nende panused, ekspansiooni käigus hiljem kultuur muutus) ja hilisläänemeresoome keele, mille kohalik suhteliselt hõre sarnast keelt (läänemeresoome algkeele arhailisemaid kujusid) kõnelev rahvastik omaks võttis.
Nii oli Langi järgi osaliselt tegu inimeste liikumise, osalt keele, kultuuri ja ühiskondlike struktuuride levitamisega prestiižsemas positsioonis inimeste kaudu. Põhja-Eesti rannikuvööndis ja piirneval sisemaa alal võib arheoloogilise materjali põhjal uute alade hõivamist näha alates hilisest eelrooma rauaajast, edasi levis see järk-järgult kaugemale: teistesse Eesti piirkondadesse, Põhja-Lätti, Kuramaale ning Soome edela- ja läänerannikule. Lõuna-Eestit ja juba enne hilisläänemeresoome algkeele teket kujunema hakanud lõunaeesti keelt eristavad kultuuri süvahoovused jäid selle juures siiski püsima. Kuna Eesti ala tarandkalmetes relvad puuduvad, mujal on aga olemas, siis Langi arvates näitab see kolonisatsiooni rahumeelsust Eesti alal, mujal, läänemeresoome piirialadel, võisid aga tekkida konfliktid teisekeelsetega.
Ádám Szalai
pisi|Ádám Szalai (2019) Ádám Szalai (sündinud 9. detsembril 1987 Budapestis) on Ungari jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Mainz 05 ja Ungari jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Saksamaa klubis VfB Stuttgart, millega liitus 2004. aastal. Klubi põhimeeskonnas tal debüüti teha ei õnnestunud. 2007. aastal liitus ta Madridi Reali reservmeeskonnaga Real Madrid Castilla, mille koosseisus mängis ta kolmel hooajal Hispaania tugevuselt kolmandas liigas.
2010. aasta jaanuaris suundus ta Real Madrid Castillast laenule Saksamaa kõrgliiga klubisse Mainz 05. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 10. aprillil 2010 Dortmundi Borussia vastu. 2010. aasta suvel sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. Hooajal 2012–13 lõi ta Saksamaa kõrgliigas 13 väravat – see on jäänud ka tema edukaimaks hooajaks Bundesligas.
Hooajal 2013–2014 mängis Szalai Schalkes. Aastatel 2014–2019 kuulus ta Hoffenheimi ridadesse. Hooaja 2015–16 teises pooles mängis ta laenul Hannoveris.
2019. aasta augustis naasis ta Mainzi, kellega sõlmis kaheaastase lepingu.
Szalai tegi Ungari rahvuskoondises debüüdi 11. veebruaril 2009 sõprusmängus Iisraeli vastu. Esimese värava lõi ta koondisesärgis 8. septembril 2010 EM-i valikmängus San Marino vastu, tehes selles mängus kübaratriki. Ta kuulus Ungari koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kus ta lõi alagrupiturniiril värava Austria vastu.
Gümüşhane provints
Gümüşhane provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Kirde-Türgis. Provintsi keskus on Gümüşhane.
Välislingid
🇹🇷
Prantsuskeelne Vikipeedia
pisi|Logo Prantsuskeelne Vikipeedia (prantsuse keeles Wikipédia en français) on Vikipeedia prantsuskeelne versioon.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
23. septembril 2010 ületas prantsuskeelse Vikipeedia artiklite arv 1 000 000 piiri ja 8. juulil 2018 2 000 000 piiri.
Artiklite arvu statistika
pisi|500px|Artiklite arvu kasv
Walter Bagehot
pisi|Walter Bagehot
Walter Bagehot [ˈbædʒət] (3. veebruar 1826 – 24. märts 1877) oli briti ajakirjanik, majandustegelane ja esseist, kes kirjutas ulatuslikult valitsuse, majanduse ja kirjanduse teemadel.
Ajakirjandus
1855. aastal asutas Bagehot koos sõbra Richard Holt Huttoniga ajakirja The National Review. 1860 sai ta oma äia James Wilsoni asutatud ajalehe The Economist peatoimetajaks. Seal töötatud 17 aasta jooksul laiendas Bagehot The Economisti poliitikakajastust ja suurendas ajalehe mõju poliitika kujundajate hulgas.
Raamatud
1867. aastal kirjutas Bagehot raamatu "The English Constitution", milles uuris Suurbritannia institutsioonilist toimimist. Erilise tähelepanu all olid parlament ja monarhia, samuti kirjeldas Bagehot Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide valitsuste erinevusi.
1872. aastal ilmus "Physics and Politics", milles Bagehot vaatles, kuidas tsivilisatsioonid end alal hoiavad. Ta väitis, et varaseimas faasis tsivilisatsioonid vastanduvad kaasaegsele liberalismile, kuna ennast hoitakse alal konformismi ja sõjalise edu abil. Kuid turvalisuse suurenedes on neil võimalik küpseda süsteemideks, mis on avatud suuremale mitmekesisusele ja vabadusele.
1873. aastal avaldatud raamatus "Lombard Street" avab Bagehot finants- ja pangandusmaailma telgitaguseid. Eriti oluliseks peetakse "Bagehoti diktumit" (Bagehot's Dictum), mille kohaselt peaksid keskpangad maksejõulistele hoiuasutustele vabalt laenama, aga ainult korraliku tagatise vastu ja selliste intressimääradega, mis mõjuksid tõrjuvalt nendele laenajatele, kellel ei ole selleks tõsist vajadust. Tihti viitavad Bagehoti tähelepanekuile keskpankurid, eriti 2007. aastal alanud ülemaailmse majanduskriisi kontekstis. On leitud sarnasusi Bagehoti kirjeldatava 19. sajandi pangandussüsteemi ja nüüdisaegse varipanganduse vahel.
Mart Timmi
Mart Timmi (sündinud 11. jaanuaril 1946) on eesti põllumajandustegelane.
Vööt-kirpvähk
Vööt-kirpvähk (Gammarus tigrinus) on väike Põhja-Ameerika Atlandi ookeani rannikul elav kirpvähiline ehk amfipood (Amphipoda), kes eelmise sajandi algul ilmus Euroopa rannikuvetesse. Läänemerest leiti teda esmakordselt 1975. aastal, Eesti vetest Liivi lahes 2003. aastal. Praeguseks on vööt-kirpvähk agressiivse tulnukliigina laialt levinud Lääne-Eesti taimestikuga kaetud rannikuvetes.
Levik
Vööt-kirpvähk pärineb Põhja-Ameerika idaranniku riimvetest Saint Lawrence'i jõe suudme ja Florida poolsaare vaheliselt alalt. Liigile on hakatud suuremat tähelepanu pöörama alles Euroopas, kus see on agressiivne tulnukas. Sellest tulenevalt on liigi levik Euroopas hästi kaardistatud, kuigi Põhja-Ameerikas pole selle kohta eriti andmeid kogutud. Kinnitamata allikate väitel võis vööt-kirpvähk levida Euroopasse tõenäoliselt I maailmasõja ajal sõjalaevade ballastveega.
Esimene dokumenteeritud leid Euroopast on 1931. aastal Inglismaalt, kus teda kirjeldati kui uut liiki. Saksamaa tugevalt reostatud jõgedest (Weser ja Werra) leiti vööt-kirpvähki 1957. aastal, kusjuures kohalikud kirpvähiliigid olid nendest jõgedest kadunud. Edasi levis vööt-kirpvähk teistesse siseveekogudesse Saksamaal. Läänemerest leiti teda juba 1975. aastal, kuid märkimisväärne levik algas alles 1990. aastatel. 2003. aastal leiti teda Soome lahest Hamina lähedalt ja Liivi lahest Kõigustelt. 2004. aastaks oli ta levinud üle kogu Kõiguste lahe, kusjuures vööt-kirpvähi tihedus ületas 4700 ind/m² ja biomass 12,22 g/m². Aastaks 2005 oli vööt-kirpvähk levinud üle kogu Saaremaa lõunaranniku.
Kuna lähim koht Läänemeres, kus seda kirpvähki esines, oli Kura lõugas, siis oletati, et Eesti populatsioon on sealt pärit. Vööt-kirpvähk on seega üks hiljutisemaid tulnukliike Läänemere põhjaosas.
Vööt-kirpvähki ei ole täheldatud Rootsi, Taani ega Norra vetes.
Välimus
Sarnaselt teiste kirpvähilistega meenutab vööt-kirpvähk väliskujult krevetti. Ehituselt sarnaneb ta paljus kakandilistega, kuid kakandiliste keha on lamenenud selja-kõhu suunas, kirpvähilistel aga külgedelt ja kõverdunud nii, et keha on C-kujuline, mistõttu nad meenutavadki väliskujult krevette.
Vööt-kirpvähi keha koosneb 13 segmendist ja selle saab jagada peaks, rindmikuks ja tagakehaks. Sarnaselt kakandilistega on neil pea ja esimene rindmikusegment kokku kasvanud. Silmad on varretud ja asetsevad pea külgedel. Neil on hästi arenenud esimene ja teine paar antenne.
Kirpvähiliste kehakatted on õhukesed, tihti läbipaistvad ning neil puudub tugev kilp, nagu see esineb tüüpilistel kõrgematel vähkidel. Tavaliselt on kehakatted siledad, kuid tihti on neil ka mitmesuguseid andureid, hambakesi ja ogasid, mis on ilmselt kaitseotstarbelised. Suur osa amfipoode on läbipaistvad, pruunid või hallid, kuid leidub ka liike, mis on punased, rohelised või rohekassinised. Vööt-kirpvähi üheks iseärasuseks, millest on tulnud ka tema liiginimi, on tumedad vöödid kehal ehk n-ö tiigri triibud.
Enamiku kirpvähiliste pikkus on 5–15 mm, kuid on ka vaid 1 mm suuruseid liike ning suurim on 28 cm pikkune. Vööt-kirpvähid on üle 10 mm pikkused, kusjuures emased on mõnevõrra väiksemad kui isased, vastavalt 10–12 ja 12–14 mm. pisi|Kirpvähid Aasovi mere rannikul
Eluviis ja toitumine
Vööt-kirpvähk elab ranna läheduses, enamasti vaid taimestikuga kaetud merepõhjas. Kirpvähid toituvad põhiliselt taimedel ja setetel olevast taimsest ja loomsest pudemest. Kõik kirpvähid on eelistatud toiduobjektiks paljudele kaladele. Vööt-kirpvähk on väga eurühaliinne, oma looduslikul levialal elab ta nii paljude jõgede magevees kui ka soolases vees soolsusega kuni 20 ppt. Temperatuuri taluvuse ülemine piir on +32...+34 °C. Samuti talub ta hästi väikest hapnikusisaldust ja eutrofeerumist.
Vööt-kirpvähk on väga vastupidav reostusele, võib elutseda saastunud veekogudes. Liigi arvukus võib olla väga suur, üle 20 000 ind/m². Vööt-kirpvähk on herbivoor, kuigi on täheldatud ka kisklust. Hulk kalu, sealhulgas ahven, ogalik ja angerjas söövad vööt-kirpvähki. Seega on neil oluline koht rannikumere toiduahelas.
Veekogus liiguvad nad edasi kas ujudes, hüpates või roomates-ronides. Väga tüüpiline on kirpvähilistele küljeli ujumine ja järsud hüpped (sellest ka nimetus), küljeli ujuvad nad eelkõige madalates veekogudes ja kaldaäärses vees, sügavamal ujuvad nad selg ülespoole. Ujumisel kasutavad nad tagakeha kolme esimest jalapaari, mille küljes on arvukalt hõljumist soodustavaid harjaseid. Hüppeid sooritatakse tagakeha lõpus paiknevate sabajalgadega. Kirpvähid võivad ka roomata veekogu põhjal või ronida veetaimedel rindmikujalgade abil.
Paljunemine ja areng
Noored kirpvähilised lahkuvad ema haudepaunast tavaliselt 20–30 päeva pärast koorumist, olenevalt veetemperatuurist.
Haudepaunaga emaste isendite pikkus võib olla isegi alla 4 mm. Munade arv haudetaskus sõltub emase mõõdust: neid on leitud isegi 95, kuid keskmine on ligikaudu 20. Elukestuseks on arvutatud ligikaudu kaks kuud sõltuvalt temperatuurist. Ületalve elavad isendid püsivad elus aga tunduvalt kauem. Eeldatakse, et üks emane muneb hooaja kestel mitu korda. pisi|Kirpvähid
Alatskivi Kalevipoja säng
pisi|Alatskivi Kalevipoja säng [[Friedrich Kruse joonistusel]] Alatskivi Kalevipoja säng ehk Peatskivi linnamägi on linnamägi Tartu maakonnas, Peipsiääre vallas, Peatskivi külas Saali 2
Richard Mölder
Richard Mölder (30. jaanuar 1922 Koimla, Lümanda vald, Saaremaa – 6. juuli 1975 Tallinn) oli eesti trompetist ja dirigent.
Alatskivi Kalevipoja säng
Mälestise kirjeldus
Linnamägi asub 10–15 m kõrgusel järsunõlvalisel seljakul. Selle kirdejalamil voolab Alatskivi jõgi. Linnuse tasase pinnaga õueala pindala on 2200 ruutmeetrit. Kagupoolse otsavalli kõrgus siseküljel on 1,8 m, loodepoolsel vallil 1,4 m.
Leiud
Leiumaterjalis on esikohal savinõukillud, leiti ka kedral valmistatud nõude kilde. Samuti leiti luust nooleots, rauast viskeodaots, noakatkeid. Ehitusjäänustest on märkimisväärsem linnuse hilisemasse kasutusperioodi kuuluva kividest ahju rusud. Leidudena saadi siit rauast noaots, noa katke ja savinõukilde.
Linnuse dateering
Linnuse varasem asustusjärk kuulub varasesse metalliaega, põhiliseks kasutusajaks on olnud aga I aastatuhande lõpusajandid ja II aastatuhande algus.
Richard Mölder
Haridus
1952. aastal lõpetas ta Moskva Gnessinite-nimelise Riikliku Muusikapedagoogika Instituudi trompeti erialal (Mihhail Tabakovi klassis).
Töö
Teise Maailmasõja aastatel mängis ta Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite Džässorkestris.
Isiklikku
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Vööt-kirpvähk
Mõju ja kasutus
Kirpvähilistel on veekogudes tähtis sanitaarne roll, kuna nad hävitavad surnud kalu ja muid veeorganisme, hoides sellega vett roiskumise eest. Kirpvähilised moodustavad ka olulise kalade toiduvaru, jõeforellile ja veel mõnele liigile on nad koguni põhitoiduks. Tulnukliigina on vööt-kirpvähk võimeline välja tõrjuma kohalikke kirpvähilisi oligohaliinsetes vetes. Põhja-Euroopa paljudes rannikuvetes on ta oluliselt muutnud kirpvähiliste algset faunat. Vööt-kirpvähi varane suguküpsus, suur viljakus ja lühike arenguaeg annavad talle eelise kohalike liikide ees.
Vööt-kirpvähk on põhjustanud suuri muutusi meie rannikumere, aga ka magevee ökosüsteemides. Tõrjudes välja mitmed kohalikud kirpvähiliigid, on ta muutunud juhtivaks vähilaadseks paljudel merealadel. Oletatakse, et vaid pelglik kirpvähk (Gammarus duebeni) on võimeline konkureerima selle tulnukvesikirbulisega. Nii suuri muutusi pole põhjustanud ükski teine viimastel aastakümnetel saabunud võõrliik.
Pajunahkis (perekond)
Pajunahkis (Cytidia) on perekond koorikuliste sugukonnas.
Silistra piirkond
Silistra piirkond on 1. järgu haldusüksus Bulgaaria kirdeosas.
Piirkond jaguneb 7 vallaks.
Piirkonnas on 5 linna: Alfatar, Durovo, Glavinitsa, Silistra ja Tutrakan.
Välislingid
🇧🇬
463
463. aasta
Hispaaniakeelne Vikipeedia
Hispaaniakeelne Vikipeedia sai alguse 11. mail 2001.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
16. mail 2013 ületas hispaaniakeelne Vikipeedia artiklite arv 1 000 000 piiri.
Püstoks
pisi|Püstoks kasvaval puul. Endine ladvaosa on murdunud, selle kõrvale kasvanud uus pisi|Püst- ehk tulioks langetatud puul Püstoks ehk tulioks on puust teravnurga all (alla 30kraadise nurgaga) väljuv oks. Saematerjalis ja ehituspuidus peetakse seda kvaliteeti vähendavaks elemendiks. Tulioks tekib puu ladvavahetuse tulemusel allajäänud topeltladva või murdunud ladva tüvesse sissekasvamisel sinna jäänud suhteliselt jämedast kuivanud oksast.
Tartaros
Tartaros (vanakreeka keeles Τάρταρος) on allmaailm vanakreeka mütoloogias. Seda valitses pärast Kronose kukutamist Hades.
Tartarost kirjeldati sügava kuristikuna, kuhu heideti kurjategijaid ja kus hoiti vangis titaane.
Tartarost peeti algmütoloogias ka jumaluseks, Hesiodose teogoonia järgi sündis ta Kaosest koos Gaia ja Erosega.
Basuutomaa
Basuutomaa iseseisvus 4. oktoobril 1966 ja nimetati Lesotho kuningriigiks.
Ajalugu
Aastatel 1856-1868 oli Basuuto kaasatud konflikti Oranje Vaba Riigiga. Kuningas Moshoeshoe I lootis saada brittidelt kaitset. Ta kirjutas 29. augustil 1865 kirja Sir Philip Edmond Wodehouse'ile, kes oli Kapimaa koloonia kuberner.
"Ma annan enda ning oma riigi tema majesteedi valitsuse kontrolli alla teatud tingimustel, mille osas võime, teie kõrgeausus ja mina, jõuda kokkuleppele õige pea."
Juulis 1866, viidates eelnevatele kirjadele, kirjutas Basuuto pealik:
"Kõik mis ma teie kätesse eelmisel aastal andsin...,jäävad endiselt teile. Ma jään tema majesteedi alandlikuks teenijaks."