Winfried_Nöth
Ikoonilisuse uurimise kolm paradigmat keeles ja kirjanduses
Üksikute sõnade, lausete ja argumentide ikoonilisus ja indeksilisus vajab veel selgitust. Peirce'i argumentide ikoonilisuse teooria on olemasolugraafide süsteem. Propositsioon (nending) koosneb predikaadist, mis kutsub tõlgendaja vaimus esile midagi kujundi taolist, ja subjektist, mis identifitseerib millegi, mida predikaat representeerib (MS 280). Predikaadi all peab Peirce silmas öeldist. Sihitisest saab tõlgendamisel indeks. Lauses "Hesekiel armastab Huldat" peavad "Hesekiel" ja "Hulda" olema indeksid või sisaldama neid. Objektide paari, mida denoteerib indeksite paar, representeerib vaimne ikoon armastajast ja armastatust (CP 2.295; vrd CP 5.542). Indeksilised ja ikoonilised tõlgendid on ka üksikutel sõnadel (sümbolilistel adumitel). Peirce väidab, et üld- ja pärisnimed on tavaliselt indeksid ning tegusõnad ja omadussõnad on tavaliselt ikoonid ja adumid (MS 516: 39). "Kaamel" on adumiline indeks, kui seda tõlgendatakse ning seotakse reaalse kogemusega. "Roheline" on adumiline ikoon, mida saab mitmeti tõlgendada, sest see ei ütle midagi selle kohta, millele see värvus tuleb omistada. Sees on omadusmärk, sest selleks, et sõnast aru saada, peab tõlgendajal olema rohelise vaimne kujund. Ka kvaliteete tähistavad nimisõnad võivad luua tõlgenditena ikoone, näiteks "valgus" (CP 2.341). Tegusõna tõlgend on tavaliselt kahes suhtes diagrammiline ikoon. Selleks et saada aru näiteks sõnast "jooksma", on tarvis jooksmise stsenaariumi vaimset diagrammilist kujundit. Peale selle toob tegusõna kaasa lausega representeeritud stsenaariumi osalejate ja nende rollide loogilise diagrammi. Aga see ikooniline stsenaarium ei ütle, kes ja millal jookseb ja kas üldse joostakse. Seda väljendatakse indeksiliste morfeemide või sõnade abil. Tegusõnad on oma süntaktiliste laiendite diagrammid. Tegusõna valents on adumiline ikooniline diagramm (vrd CP 3.420–421). Ka määrused on Peirce'i järgi tõlgendi indeksilised elemendid. Viimased võivad kohal olla ka mitteverbaalsel kujul (CP 2.438, CP 2.360). Sõna "jooksma" representeerib jooksmise ideed ikoonilisemalt ja adumilisemalt kui pilt jooksjast. Jooksja pildi tõlgend ei ole lihtsalt adum, sest see sisaldab üksikasju, mis on mingil määral indeksilised, nii et pilt osutub nendingmärgiks, mis kinnitab et X jookseb. Seevastu (näiteks olümpiaalade) piktogrammid on sama ikoonilised ja adumilised kui "jooksma". Neist logogrammidest on saanud sümbolid, kuid nende tõlgendid on ikoonid. Kvaliteedi- ja viisiomadus-, tegu- ja määrsõnade loodud vaimsed ja loogilised ikoonid tekivad, kui teatud stsenaariume kogetakse sarnastena. Peirce räägib sellest komposiitfoto metafoori abil: mitu fotot võetakse üksteise peale samale plaadile; sarnaselt toimub nägemiskogemuse õppimine ja meeldejätmine (CP 7.40). Vaimne smaragdrohelise kujutis, mis tõlgendaja vaimus tekib, abstraheerub paljude sarnaste aistingumuljete erinevustest ja tiheneb vaimseks komposiitkujutiseks (vrd W 2: 439, CP 7.632). Ikoonid on sõnade tähenduse seletamiseks vajalikud; nad illustreerivad põhiliselt predikaatmõtete tähendust, indekseid aga on tarvis subjektmõtete denotaatidest arusaamiseks (CP 6.338).