cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vähemusrahvuste kultuuromavalitsuse seadus
Rootslased
Üheks oluliseks põhjuseks, miks peamiselt talurahvast ja käsitöölistest koosnenud rootslased kultuuromavalitsuse loomiseni ei jõudnud, peetakse asjaolu, et nende kompaktne asustus võimaldas rahvuskultuurilisi probleeme lahendada kohaliku omavalitsuse tasandil. Eestirootslased rahuldusid kaitsega, mida pakkusid neile traditsioonid, põhiseadus ja omavalitsused. Kultuurautonoomia osas jäädi äraootavale seisukohale, oodates aega, mil rahvusrühm saab majanduslikult ja intellektuaalselt tugevamaks.
Venelased
Sarnaselt rannarootslastega ei jõudnud kultuuromavalitsuseni samuti peamiselt talurahvast ja käsitöölistest koosnenud venelaste rahvusrühm. Selle põhjuseid oli mitu:
Eesti venelased jõudsid aga kultuuromavalitsuse kehtestamisele suhteliselt lähedale. 1937. aastal esitasid haridusseltside esindajad valitsusele vastavasisulise taotluse, kuid sel hetkel valitsus seda teostatavaks ei pidanud. On arvatud, et senise arengu jätkumisel oleks mõne aasta jooksul see plaan ka teoks saanud.
Lätlased
Teistest vähemusrahvustest vähem käsitlevad allikad Eesti lätlaste ja nende võimaliku kultuuromavalitsuse küsimust. Eesti Vabariik ja Läti Vabariik sõlmisid juba 1922. aastal omavahelise koolikonventsiooni, millega said vähemusrahvusest õpilased neis riigis ise valida seda, kas nad soovivad käia koolis Eestis või Lätis. Kuna lätlaste seas esines ka suurem tendents assimileerumisele, selgitavadki need asjaolud seda, miks lätlased ei kasutanud võimalust kultuuromavalitsuse loomiseks.
Supeluse tänav (Pärnu)
pisi|Supeluse tänav 2020. aasta juulis pisi|Supeluse tänav 2020. aasta juulis pisi|Supeluse tänav 2020. aasta juulis
Supeluse tänav on tänav Pärnus Eeslinna ja Rannarajooni linnaosas.
Tänav asub rannarajoonis. Supeluse algab Esplanaadi ja Pühavaimu tänava ristumiskohas ning lõpeb ringristmikul, kus saab kokku Mere puiestee ja Ranna puiesteega. Tänav ristub veel Nikolai (paremalt), Karusselli (vasakult), Auli (vasakult), Roosi, Sääse (paremalt), A. H. Tammsaare puiestee ja Suvituse tänavaga.
Nimi
Supeluse (saksa keeles Badestraße) sai nime tänava lõpus asunud supelhoone järgi. Aastatel 1950–1989 kandis nime Nõukogude tänav.
Ajalugu
Pikk sirge Supeluse tänav rajati algselt militaarvajadusi silmas pidades, kuna see viis linnast mereääse rannakaitsepatareini. Tänava militaarne tähtsus vähenes 1830. aastatel, kui tänava lõppu rannakaitsepatarei endisse hoonesse rajati kõrts, mis ehitati 1838. aastal ümber supelasutuseks.
1857. aastal rajati tänava piirkonda suvemõis, mille 1867. aastal omandas von Bööckede perekond. Seetõttu tuntakse hoonekompleksi Bööckenhofi suvemõisana.
Esialgu asusid tänava ääres heina- ja karjamaad, kuid 19. sajandi lõpus hakkas linn rannaäärseid heinamaatükke vahetama mujal asuvate maatükkide vastu, et rajada tänava piirkonda parke ja suvilarajoone. Rannapargi rajamist alustati 1889. aastal. Kuna tänava äärsetes hoonetes majutati suvitajaid, siis nõudis linnavalitsus uutelt majadelt arhitektuurilist ilu ja küllaldast mahukust. 1890. aastal ehitati tänava lõpus asunud supelhoone asemele kaasaegne vesi-mudaravila.
Esimene mudaravila hävines 1915. aastal, kui Saksa sõjalaevastik tulistas linna paarkümmend mürsku. Mudaravila hoone sai tõenäoliselt tabamuse ja süttis põlema. Ülejäänud Supeluse tänava hooned õnneks eriti kannatada ei saanud.
Aastatel 1926–1927 valmis hävinud mudaravila asemele praegune Pärnu mudaravila hoone.
Troopiline torm Linda (1997)
Tugev troopiline torm Linda (ka taifuun Linda, tsükloniline torm Linda (BOB 08) või Filipiinidel troopiline madalrõhuala Openg) oli Vietnami vähemalt 100 aasta kõige rängem taifuun, mille tagajärjel hukkus tuhandeid ning tekitatud kahju ulatus sadadesse miljonitesse USA dollaritesse. Taifuun tekkis 31. oktoobril 1997 Lõuna-Hiina merel, Indohiina poolsaare ja Filipiinide vahel. Läände liikudes torm tugevnes ning 2. novembril Vietnami lõunaossa jõudes oli tuule kiirus 100 km/h ning sadu väga tugev. Tai lahes tugevnes Linda taifuuniks, kuid enne Malaka poolsaart nõrgenes tagasi troopiliseks tormiks ning jõudis viimase viie aasta ainsa tormina Bengali lahte. India ookeanis kasvas Linda taas taifuuniks, kuid 9. novembriks tuul vaibus.
Supeluse tänav (Pärnu)
Tänapäev ja tulevik
Tänapäeval on Supeluse endiselt peamine kesklinna ja supelranda ühendav tänav, kus suvehooajal liigub palju rahvast. Samuti asuvad tänaval mitmed söögikohad ja majutusasutused. Seetõttu on Supeluse tänavat nimetatud ka Pärnu suviseks peatänavaks.
Troopiline torm Linda (1997)
Torm Linda tegi kõige rohkem kahju Vietnamis, kus hukkus 3111 inimest ning vara 385 miljonit $. Vihm tõi kaasa üleujutused, mis kahjustasid või hävitasid ligi 200 000 maja ning jätsid 383 000 inimest koduta. Hävis ka suur hulk viljasaaki ja transporditaristut, mis raskendas kannatanutele abi saatmist. Mitmed riigid üle maailma saatsid Vietnamile meditsiini-, toidu- jm abi, kuid õnneks osutus kannatanute arv algselt kardetust siiski madalamaks. Tais põhjustas Linda samuti üleujutusi ning 164 inimese surma. Vähemal määral tabas torm ka Myanmari, Indoneesiat, Malaisiat ja Kambodžat.
Besturn B50
pisi|B50 pisi|B50 pisi|B50 FAW Besturn B50 on Faw. Seda on toodetud kolm põlvkonda.
CIPW
CIPW on kivimite klassifitseerimisel kasutatav kivimite keemilise analüüsi normatiivsele mineraloogilisele koostisele ümberarvestuse meetod.
CIPW töötasid 1902. aastal välja Charles Whitman Cross, Joseph P. Iddings, Louis Valentine Pirsson ja Henry Stephens. Akronüüm CIPW on moodustatud autorite perekonnanimede esitähtedest.
CIPW võimaldab arvutada keemilise analüüsi abil kivimi normatiivset mineraloogilist koostist. Arvutuslikult saadud "normatiivsete mineraalide" kogus ja sisaldus vastab väga harva kivimi tegelikule mineraloogilisele koostisele ning peegeldab pigem meetodi loojate ettekujutust kristallisatsiooni ideaalsest korrast, see tähendab kui "normist". CIPW meetodi alusel on välja töötatud magmakivimite rahvusvaheline petrokeemiline klassifikatsioon.
Euroopa keeltepäev
Euroopa keeltepäeva tähistatakse 26. septembril. Euroopa keeltepäeva kuulutas välja Euroopa Nõukogu 6. detsembril 2001 Euroopa keelte aasta lõpus, mille viis läbi Euroopa Nõukogu koostöös Euroopa Liiduga. Selle eesmärgiks on toetada keeleõpet kogu Euroopas.
Astijärve kirikumõis
pisi|left|Astijärve kirikumõisa peahoone ja Astijärve kirik Astijärve kirikumõis ehk Burtnieki kirikumõis (saksa keeles Pastorat Burtneck, läti keeles Burtnieku mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Astijärve kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Valmiera piirkonnas Burtnieki vallas.
Mõisakompleks, sealhulgas kirikuõpetaja maja, ait ja tall, on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Aastail 1988-1993 mõisakompleks restaureeriti.
Academia Sinica
pisi|Academia Sinica [[Taipeis]] Academia Sinica (ladina keelest "Hiina Akadeemia"; hiina keeles: 中央研究院; pinyin'i transkriptsioonis Zhōngyāng Yánjiūyuàn), on Hiina Vabariigi (Taiwan) rahvuslik teadusakadeemia.
Akadeemia asutas aastal 1928 Hiina mandriosas Guomindangi valitsus. Pärast Hiina kodusõda taasasutati akadeemia aastal 1949 Taiwani saarel Taipeis.
Struktuur
Akadeemia jaguneb organisatsiooniliselt kolmeks divisjoniks:
Liikmeskond
Akadeemial on 2013. aasta seisuga 261 liiget, sealhulgas 101 siseliiget (s.t taivani liiget) ja 160 välisliiget.
Ka akadeemia liikmeskond jaguneb kolme osakonna vahel:
Veera Hirsik
Veera Hirsik (18. oktoober 1927 Vedernika, Petserimaa – 20. november 2021) oli setu rahvalaulik.
Töötas aastaid Värska Keskkooli õppealajuhatajana.
1964. aastast oli ta Värska leelokoori Leiko juhendaja.
Roman Mänd
Ta oli abielus Ene Falkenbergi ja Heljo Männiga. Ahti Mänd on tema poeg teisest abielust.
Pugatšov
Pugatšov (vene keeles Пугачёв) on linn Saratovi oblastis Venemaal.
Granaatõunapunane
Granaatõunapunane või grenadiinpunane (prantsuse keeles grenadine, rouge grenadine) on üks punastest värvitoonidest, heledam, kergelt roosakas punane, mis meenutab granaatõuna koort või granaatõunasiirupit grenadiini. Prantsuse keeles kasutatakse värvisõna enamasti läbipaistvate objektide kohta.
Variatsioonid
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab grenadiinpunase vasteks roosakaspunaste toonivahemiku.
Pantone värvitoon 17-1558 Grenadine on soe punane.
DMC tikkimisniitide valikus on rose grenadine heledam pastelne punane toon
Veebivärv Grenadine on vanaroosa taoline murtud punakas mitmes variandis.
Emil Dimitriev
pisi|Emil Dimitriev (2016) Emil Dimitriev (makedoonia keeles Емил Димитриев; sündinud 19. märtsil 1979 Probištipis) on Põhja-Makedoonia sotsioloog ja poliitik, ta kuulub kristlik-demokraatlikku erakonda VMRO-DPMNE. Ta oli 16. jaanuarist 2016 kuni 31. maini 2017 Makedoonia peaminister.
Ta sündis aastal 1979 Probištipis (praeguse haldusjaotuse järgi Probištipi vallas Ida regioonis). Ta on lõpetanud Pühade Kirilluse ja Metoodiuse nimelise Skopje Ülikooli ja Belgradi Ülikooli.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kaks last.
Optibet
Optibet on spordiennustuse, internetikasiino ja muude osavusmängude teenust osutav ettevõte. Ettevõte asutati 1999. aastal Lätis, kuid nimi Optibet toodi turule alles 2008. aastal – pärast seda, kui 2007. aastal oli ettevõtte ostnud Redbet Holding AB. Optibet kuulub Enlabs AB gruppi.
Optibet Eesti
Optiwin OÜ sai litsentsi Eesti turul tegutsemiseks 2013. aastal. Optibeti bränd sisenes Eesti turule 2014. aastal Nordic Leisure AB tütarettevõttena.
Optibet pakub selliseid tooteid ja teenuseid nagu spordiennustus, kasiino, pokker, live-kasiino, reaalajas ennustamine ja reaalajas mängude vaatamine.
Enlabs AB (Optibet emaettevõte)
Redbet Ltd asutati Inglismaal 2002. aastal.
2006. aastal omandas Redbet Holding AB kõik Redbet Ltd aktsiad.
2009. aastal saadi Malta litsents ning redbet.com ja whitebet.com viidi Inglismaalt üle Maltale.
2012. aastal muutis Redbet Holding AS ettevõtte nime Nordic Leisure AB-ks.
2013. aastal otsustas Nordic Leisure AB müüa Redbet Gaming Ltd ning kõik tegevused liideti tütarettevõttega Lifland Gaming AB, mis juhtis kahte kaubamärki – Optibet ja GoldClubCasino. Kontorid olid kolmes riigis: Eestis, Lätis ja Maltal.
2017. aastal osteti Leedu operaator Baltic Bet, sellega oli Nordic Leisure AB-l litsentseeritud operaatorid kõigis kolmes Balti riigis.
2018. aastal muutis Nordic Leisure AB oma nime Enlabs AB-ks. Optibeti bränd hakkas tegutsema ka Leedu turul.
Sponsorlus
Optibet on sponsorina toetanud järgmisi Eesti spordiklubisid ja -ettevõtmisi:
Gravitas
Gravitas ( klassikalises ladina keeles  [ˈɡrawɪt̪aːs̠]) oli üks vanadest Rooma voorustest, mis tähistas tõsisust. Seda on samuti tõlgitud veel ka kaalukuseks, väärikuseks ja tähtsuseks ning ta kannab endas edasi vaoshoitust ja moraalset rangust. Samuti annab ta edasi ka vastutustundlikkust ja pühendumust ülesande täitmisele.
Rooma kontseptsioon
pisi|363x363px| Siin koos [[Aeneas|Veenusega kujutatud Aeneast peeti gravitase, pietase, dignitase ja virtuse kehastuseks. ]] Gravitas oli üks voorustest, mis võimaldas kodanikel, eriti riigimeestel, kehastada mõistet romanitas, mis tähistab seda, mida tähendas olla roomlane ja kuidas roomlased endasse suhtusid, muutudes lõpuks rahvuslikuks iseloomuks. Paljud Rooma filosoofid kiitsid konstantiat (sihikindlus, vastupidavus ja julgus), dignitas’t ja gravitas’t kui kõige tähtsamaid voorusi; see on sellepärast nii, et see muutis väärikad mehed ka võimekateks. Need on täiendavad mõisted, mis kaasnevad roomlaste tegevustes. Valitseva ülem- ja ülemkeskklassi mehed said hariduse avalikus koolisüsteemis, kus klassikaline keel ja kirjandus moodustasid õppekava põhielemendid.
Eelkõige võimaldas gravitas või siis väärikas ja tõsine käitumine üldse roomlastel säilitada püsivat konservatiivsuse ja traditsionalismi joont. Rooma keisri ja filosoofi Marcus Aureliuse sõnul hõlmab gravitase viljelemine siirast ja väärikalt tegutsemist ning väidetavalt saavutatakse see nii kommete ja kõne mõõdukusega kui ka autoriteetse käitumisega. Teised allikad seostavad seda jälle lihtsa elustiiliga, mis oli üks Rooma tsensorite sanktsioneeritud kontrolli moraalsetest alustest (vt Rooma tsensorid). Ühes juhtumis kirjeldatakse, kuidas vanad riigimehed, aru saades, et nad ei vasta enam romanitase standarditele, sest nad ei täitnud oma avalikku ülesannet väärikuse ja gravitasega, sooritasid enesetapu või lihtsalt keeldusid toitu vastu võtmast. See näitab seda, kuidas roomlased ennast ja oma au määratlesid.
Augustuse valitsemise ajal ei kuulunud gravitas enam nelja peamise vooruse (virtus, clementia, justitia ja pietas) hulka, mis võeti kasutusele, et luua müüt Rooma keisrist kui heast valitsejast.
Kreekalik mõjukus
Aristoteles identifitseeris kolm veenva kommunikatsiooni alust, mis moodustavad suure osa isiklikust mõjukusest:
Kaasaegsed kontseptsioonid
Briti haridussüsteemis peeti gravitast viktoriaanlikul ja Edwardi ajastul inglise härrasmehe moraalse kujunemise üheks alustalaks. See tuleneb osaliselt aristokraatlikust põlvnemisest, millega kaasnevad elegantsus ja peened kombed aga ka väärikas esinduslikkus. Briti impeerium tulenes ka impeeriumi moraalsest kontseptsioonist, nii et gravitast ja teisi Rooma vooruseid idealiseeriti tema keiserlikus ühiskonnas ja asumaade valitsemises. Näiteks Indiat valitsesid mehed, kelle võimutaju oli läbi imbunud Rooma voorustest. Impeeriumi kontseptsioon domineeris ka koloniaalses avalikus teenistuses. Ühendkuningriigi alamkoda kasutab samuti ka terminit bottom, mis on konservatiivide kood mõistele gravitas.
Gravitast kasutatakse ka suhtluses, eriti kõnes, kus see tähistab rõhuasetuse kasutamist teatud sõnadele kaalu andmiseks. Asjakohased enesekontrolli küsimused aitavad tagada käitumise väljendusrikkuse ja tunnetele mõjuva esituse, mis võib väljenduda gravitases selles viisis, kuidas inimene käitub või räägib. Enesekontrolli küsimused võivad olla näiteks sellised: kas ma olen täiesti erapooletu, kas ma takistan edasiliikumist, või aitan ma oma osalusega tõesti panustada eesmärgi saavutamiseks?
Ivan Bogdan
Ivan Gavrilovitš Bogdan (vene keeles Иван Гаврилович Богдан; 1. märts 1928 – 25. detsember 2020) oli Nõukogude Liidu maadleja.
Ta võitis 1960 aasta suveolümpiamängudel Roomas kuldmedali.
Ta tõusis esile Johannes Kotka ja Aleksander Masuri maadluskarjääri lõpuaastatel.
Nõukogude Liidu meistrivõistlustel saavutas ta 1955. ja 1956. aastal hõbemedali Johannes Kotka järel. 1958., 1959. ja 1961. aastal tuli ta Nõukogude Liidu meistriks. 1960. aastal saavutas ta kolmanda koha.
Thomas Raffl
Thomas Raffl (sündinud 19. juunil 1986 Villachis) on Austria jäähokimängija, kes mängib Austria kõrgliigaklubis Salzburgi Red Bull ründajana vasakäärel.
Austria kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2003/04 EC VSV meeskonnas.
Paneel
Paneel ehk seinatahveldis on seina plaadikujuline ehitusdetail, mis katab seina osaliselt.
Thomas Raffl
Hooajal 2005/06 mängis ta Põhja-Ameerika noorteliigades United States Hockey League ja Western Hockey League. Hooaja lõpus naasis ta EC VSV-i, kus mängis kuni hooaja 2008/09 lõpuni. Hooajal 2008/09 tegi Raffl Austria kõrgliigas oma seni resultatiivseima hooaja (23+12). VSV-iga tuli ta Austria meistriks 2006. aastal.
2015. aasta septembris osales ta NHL-i klubi Winnipeg Jetsi treeninglaagris ning sõlmis sama aasta oktoobris klubiga lepingu. Hooajal 2015/16 sai Raffl mänguaega vaid Jetsi tütarklubis Manitoba Moose American Hockey League'is.
Alates hooajast 2016/17 on ta mänginud taas Salzburgi Red Bullis. Salzburgiga on ta tulnud Austria meistriks aastatel 2011, 2015, 2016 ja 2022.
Austria jäähokikoondise koosseisus on Raffl osalenud 2014. aasta taliolümpiamängudel ja neljadel maailmameistrivõistlustel (2011, 2015, 2019 ja 2022).
Tema noorem vend Michael Raffl on samuti jäähokimängija.
Moodul (arhitektuur)
Moodul (lad. k. modulus = mõõr, rütm) on mõõtühik proportsioonide reguleerimiseks.
Klassikalise moodulsüsteemi mooduliks on tüvese alumise osa raadius, mille abil arvutatakse samba kõrgus, sammaste vahe, antablemaani ja kapiteeli proportsioone jms.
Urmas Jõgeva
Urmas Jõgeva (sündinud 23. juulil 1961) on eesti ettevõtja.
1981. aastal lõpetas ta Õisu Toiduainetetööstuse Tehnikumi piimatoodete tehnoloogina.
Ta on AS Värska Vesi juhatuse esimees ja selle ettevõtte kaasomanik.
Põhilainekuju
Põhilainekuju on akustikas üldnimetus helilainele, mille osahelidel on olemas täisarvulised suhted. Lisaks siinuslainele loetakse põhilainekujude hulka mitmest siinuslainest moodustuvad saehammaslaine, kolmnurklaine ja nelinurklaine.
Golfi suurturniirid
Golfi suurturniirid (rahvusvaheliselt tuntud kui Major Championships) on elukutseliste meesgolfarite tähtsaimad iga-aastased golfivõistlused. Sarnaselt tennisega toimub ka golfis igal aastal 4 suurturniiri ning need on elukutseliste golfi prestiižseimad individuaalvõistlused.
4 suurturniiri ajalises järjestuses on järgmised:
Ajalugu
Algselt kuulusid suurturniiride hulka 2 Briti turniiri (The Open Championships ja The Amateur Championships) ning 2 USA turniiri (The U.S. Open ja The U.S. Amateur). Muutuse tõid Mastersi turniiri alustamine 1934. aastal ning elukutseliste golfi populaarsuse kiire kasv 1940.–1950. aastatel. Ei olegi täpselt teada, millal täpselt muutus toimus, kuid üks võimalik pöördepunkt on 1960. aasta ning Arnold Palmeri edu aasta alguses. Pärast võite Mastersil ja US Openil viitas Palmer, et kui tal õnnestuks võita ka British Open ja PGA Championships samal aastal, siis teeks ta sarnaselt Bobby Jonesiga (ainuke, kes on võitnud 4 suurturniiri samal aastal – 1930) suure slämmi. Sealt alates on suurturniiride tähtsus meeste elukutseliste golfis järjest kasvanud ning seal saavad 4 korda aastas kokku ala absoluutsed tipud.
Võitjad
Üks elukutseliste tippgolfarite edu näitajaid on suurturniiride võitude arv.
Rasmus, Pontus ja Lontu
"Rasmus, Pontus ja Lontu" on rootsi lastekirjaniku Astrid Lindgreni 20. raamat. See on lugu 11-aastasest Rasmusest, kes asutab oma õe häbist päästmiseks koos sõber Pontusega Armastuse Ohvrite Päästesalga, kuid raamat lõppeb ootamatult sellega, et nad aitavad hõbedavargaid kinni võtta. Lugu on ilmunud ka kogumikus "Rasmuste raamat", kus on lisaks "Hulkur Rasmus" ning "Kalle Blomkvist ja Rasmus". Kolmel Rasmusel pole omavahel midagi ühist peale eesnime, ei tegelased ega kohad ole seotud.
Sisu kokkuvõte
Raamatu tegevus toimub Rootsi väikelinnas Västanvikis. Peategelane on 5. klassi poiss Rasmus, kes satub koos oma sõbra Pontuse ja koer Lontuga ootamatult hõbedavaraste jälgedele. Esimestes peatükkides veedavad poisid aega tivolit külastades ja kohtavad seal kuulsat mõõganeelajat Alfredot. Poistel on raha peaaegu otsas ja lootuses siiski mõõganeelajat näha küsib Pontus: "Öelge, onu, kas me ei saaks poole hinnaga sisse, kui lubame, et vaatame üheainsa silmaga?" Seda neile siiski ei lubata ja Rasmuse algatusel roomavad nad katteääre alt telki etendust vaatama. Seal lähevad nad aga lollitamisega liiale ja Alfredo märkab neid. Poisid põgenevad ja kohtuvad vorstisabas tundmatu mehega, kes küsib Alfredo telgi asukohta. Vankrite vahel jalutades satuvad nad taas Alfredo vaatevälja. Nüüd on temaga liitunud ka tundmatu nimega Ernst. Alfredo üritab poisse kätte saada, kuid komistab pesukausi taha ning Rasmus ja Pontus jooksevad minema.
Neljandas peatükis saab Rasmus teada, et tema õde Trips on õnnetu, kuna Joakim jättis ta maha. Nimelt oli teinegi poiss, Jan, Tripsust sisse võetud ja suudles tüdrukut ootamatult. Joakim aga nägi seda ja arvas, et Jan suudleb tüdrukut tema soovil. Nüüd on Trips ilma poisist, kellesse ta on hullupööra armunud, ja kardab sattuda väljamüügikataloogi. Joakimil on selline album, kuhu ta kleebib oma endiste pruutide pildid, et nad "odavalt maha müüa". Rasmus otsustab oma õe sellest häbist päästa ja asutab koos Pontusega Armastuse Ohvrite Päästesalga. Nende plaan on hiilida öösel Joakimi majja ja varastada temalt väljamüügikataloog koos Tripsu pildiga.
Poisid hiilivad keldri kaudu Joakimi koju ja saavad kätte väljamüügikataloogi. Nad kuulevad majas samme ja ronivad akna kaudu välja. Tänavale jõudnud ja oma saaki uurides avastavad nad, et Tripsu pilti kataloogis ei ole. Nad ronivad tagasi Joakimi juurde, leiavad pildi rahakotist ja hakkavad taas alla ronima. Redelil kükitades näevad nad aga hõbedavargaid keldriakna kaudu koos Joakimi isa hõbedaga lahkumas. Poisid jälitavad vargaid tivoli vankriteni. Varasteks on mõõganeelaja Alfredo ja tema sõber Ernst. Just siis, kui poisid plaanivad politsei kutsuda, tuleb jooksuga Rasmuse koer Lontu, kes nad oma haukumisega reedab. Sulid olid Rasmust ja Pontust majas näinud, kuid olid selle hetkeni veendunud, et poisid ei tea neist midagi. Nüüd lärmi peale välja tulles leiavad nad akna tagant pisikesed nuuskurid ja püüavad nad kinni. Ernst ütleb, et kui poisid midagi välja räägivad, lööb ta Rasmuse koera maha. Kui nad aga vait on, saab ta Lontu tagasi niipea, kui nad on hõbeda maha müünud ja jalga lasknud.
Pontuse ettepanekul luuravad nad tivoli ees põõsastes, et näha, kuhu Lontu viiakse. Nad jälitavad Alfredot ja tema naist Bertat ning selgub, et nood suunduvad Pontuse kodu poole, tema naabrinaise proua Anderssoni keldrisse. Juttude põhjal saavad nad aru, et proua Andersson, kes on parajasti haiglas, on Berta õde. Pontusel on keldri võti, mille proua Andersson talle koristamas käimiseks andis. Selgub, et keldris pole mingit koera, küll aga on seal varastatud hõbe. Järgmisel päeval otsustab Rasmus pättide tagant hõbeda ära varastada ja asendab selle vanarauaga. Kott on küll plommiga kinni pitseeritud, kuid poisid lõikavad koti põhja katki ja õmblevad selle pärast kinni. Parajasti tuleb Ernst koos Alfredoga varandust kontrollima, kuid poistel õnnestub napilt vaateväljast kaduda.
Tegelased
Veel mainitakse raamatus Rasmuse isa ülemust ja sõpra ülemkonstaablit, turrisjuukselist politseinikku Söderlundi, tädi Ruti, kes emale helistab, vanakraamikaupmeest Vanakraami-Johanit ja sulide klienti Antiikhaid.
Keturvalakiai
left|thumb|Mälestusmärk [[metsavennad|metsavendadele]] Keturvalakiai on alev Leedus Vilkaviškise rajoonis, Keturvalakiai valla halduskeskus.
Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1950 valminud katoliku kiriku hoone, aastal 1861 valminud kabel ja aastal 1848 ehitatud pastoraadi ait.
Ajalugu
Keturvalakiaid on esimest korda mainitud aastal 1613. Esimene kirik rajati sinna aastal 1769. Aastal 1777 sai Keturvalakiaist kohaliku kihelkonna keskus. Kihelkonnakool alustas seal tööd juba järgmisel aastal. Aastal 1786 valmis uus kirikuhoone.
Aastal 1944 sai alev sõjas kannatada. Hävis sealne kirikuhoone, mille asemele aastal 1950 ehitati uus puidust kirik. 3. augustil 1945 hõivasid asula mõneks ajaks Leedu metsavennad. Nõukogude võimu ajal oli Keturvalakiai kohaliku kolhoosi keskasula.
Klassiruum
pisi|Klassikaline klassiruum pisi|[[Palamuse kihelkonnakooli klassiruum, mida säilitatakse muuseumi koosseisus]] Klassiruum on koolimajas paiknev ruum, osa füüsilisest õpikeskkonnast, kus toimub suurem osa õppetööst.
Novourupskoje
Asulas elab 580 elanikku (2010).
Klassiruum
Enne 21. sajandit valitsenud õpetajakeskne mudel, kus klassi ees oli õpetaja laud ja tahvel ning õpilased istusid ühe- või kahekaupa laudade taga, on tänapäeval kohati muutumas. Rõhutakse enam võimalusele tagada vahetu suhtlus õpetaja ja õpilaste vahel ning teha erinevaid rühma- ja paaristöid ning uurimuslikku õpet.
Comănești
Comănești (ungari keeles Kománfalva) on linn Rumeenias Bacău maakonnas. Linn asub ajaloolises Moldova piirkonnas Trotuși jõe ääres, maakonnakeskusest Bacăust ligikaudu 40 km lääneedelas.
Novourupskoje
Asula asutati 1912.
Comănești
Linna haldusalasse kuulub kaks küla: Podei ja Vermești.
Linnas asus kivisöekaevandus, mis suleti 2005. aastal.
Conus consors
Conus consors on koonuskodalaste sugukonda koonuskodalase perekonda kuuluv mollusk.
Nagu teisedki mürgised loomad, pakuvad koonusteod huvi farmaatsia- ja meditsiinitööstusele. Konopeptiidid blokeerivad mitmesuguseid ioonkanaleid ning nende baasil on juba loodud või loomisel esimesed ravimid ja kosmeetikatooted. Üks selline on Ameerika Ühendriikide Toidu- ja Ravimiameti heaskiidu saanud Prialt, mis on C. magus-e mürgist eraldatud valk. C. consorsi mürgist on avastatud ka valk XEP-018, mida on plaanis kasutada uue valuvaigistina.
Välimus
Conus consorsi koja pikkus on 50–118 mm. Viimane keerits on kitsalt silindriliselt kuni paisunult kooniline. Koja kontuur on tipu suunas kumer, alt sirge ja keskelt kohati kergelt nõgus. Sifooni pisiköbrukesed varieeruvad väikestest kuni suurteni. Õlg on teravalt nurgeline kuni peaaegu ümardatud. Keerits on väikse kuni keskmise kõrgusega ning sirge või kergelt kumera kontuuriga. Vastsetel on kojal tavaliselt 3 keeritsat ja koja maksimaalne läbimõõt on 0,8 mm. Täiskasvanud isendite koda koosneb 9–11 keeritsast, millest esimesed 4–8 on köbrukestega, ja koja läbimõõt on 50–90 mm. Postnukleaarsete keeritsate õmbluste kallakud on lapikud kuni nõgusad, tõustes 2 kuni 5–8 spiraalse süvendini, mõnikord viimastel kallakutel võib olla 10–12 varieeruvalt peenikest spiraalset süvendit. Viimase keeritsa spiraalsed süvendid asuvad aluse juures, eraldades laiu triipe või tugevaid ribisid. Koonusekujulise (millest tuleb ka sugukonna nimi) koja põhivärv on valge kuni pruun. Viimase keeritsa peal asub 1–2 spiraalset triipu keskpunktist üleval ja 1 triip all. Õlale lähim triip on tihti katkendlik, puudub või on mõlemad tipupoolsed triibud liitunud. Triipude värvus võib varieeruda kollakaspruunist lillani või tumepruunini. Täppidest koosnevad või ühtlased spiraalsed jooned jooksevad alusest õlani, nende arv ja asetus on isenditel erinev. Vastse koda on pruun. Varajastel postnukleaarsetel õmblustel on kallakute välistel äärtel korrapärased pruunid täpid. Hilisematel kallakutel on erineva arvu ja selgusega pruunid kiirekujulised märgid. Ava on valget värvi. Sarvkiht on eri isenditel eri värvusega: tumehall, hallikaspruun või läheb helepruunist tumepruuniks. Sarvkiht on õhuke, läbipaistev, mõnikord on viimasel keeritsal sakris spiraalsed jooned, õmbluste kallakutel on narmalised õlad ja radiaalsed harjad.
Elukohast sõltuvalt on mereteo jalg alt helepruun ja äärtest tumepruun või roosakasoranž. Kärss on tuhmkollast värvi ja äärtest pruun. Kärsa tipp on oranž. Pruun sifoon on hõredalt kaetud tumepruunide täppidega. Paapua Uus-Guineas elavate tigude jalg on roosakasoranž, selja poolt (st ülalt) heledam ja täpiline, külgedel on pruunide täppide rivi, kojakaane taga on valge täpp ning jala külgmistel servadel on pruunikad kiirekujulised jooned. Jalatald on keskel ja tagapool kaetud pruunikate täppidega. Kärss on kaetud valgete ja pruunikate täppidega. Kombitsad on valged, otstelt pruunid. Sifoon on valge, kaetud pruunikate laikudega ja pruunikate ristiläbivate joontega, mis paiknevad tihedamalt ülalpool ja keha keskteljele lähemal, välimine äär on hall. Munetud marjade suurus on 389–434 µm.
Levila
C. consors elab India ja Vaiksest ookeanist kuni Marshalli saarteni, Melaneesia ja Queenslandi rannikul kuni 200 m sügavusel liivas või mudas. Jõe suudmete juures, riffidel ja riffide ümbruses elab 30–50 m sügavusel mudas, korall-liivas, liivas koos killustikuga ja ka mädanenud palkide all.
Darko Velkovski
Darko Velkovski (makedoonia keeles Дарко Велковски; sündinud 21. juunil 1995 Skopjes) on Põhja-Makedoonia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Horvaatia kõrgliiga klubis Rijeka ja Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises.
Conus consors
Eluviis
Koonusteod on röövloomad, kes toituvad põhiliselt ussidest, teistest limustest või kaladest. C. consors kuulub kalatoiduliste koonustigude hulka, keda iseloomustab väga omapärane jahipidamisviis. Vees saagi äratundmiseks on tigudel välja kujunenud tundlik ja keerukas lõhnaelund, mille abil tuvastatakse keemilisi signaale. Samuti on need röövloomad varustatud keerulise relvaga, mille abil nad tulistavad saaklooma kehasse tugevatoimelist mürgisegu, mis halvab või tapab. Mürgijuha, mis on kuni kolm korda teo kojast pikem, ühes otsas asub mürginääre ja teises lihaseline paun, milles paiknevad kaltsiumkarbonaadist harpuunid. Harpuune sünteesitakse pidevalt juurde, kuna kord välja tulistatud harpuuni tigu enam uuesti kasutada ei saa. Kui tigu tajub enda läheduses saaklooma, seab ta mürgiga kaetud harpuuni oma kehas laskeasendisse ning tulistab selle lihaste kokkutõmbe abil kehast välja. Koonustigude mürk koosneb põhiliselt lühikestest peptiididest, mida nimetatakse konotoksiinideks. Need mõjuvad saaklooma närvisüsteemile, tekitades kas osalise või täieliku halvatuse. Kalatoidulised teod nagu Conus consors suudavad väiksema saaklooma oma mürgiga ka tappa. Kui saak on halvatud või surnud, neelab tigu selle alla. Koonusteod on võimelised neelama ka endast suuremat saaklooma.
Darko Velkovski
Aastatel 2011–2015 mängis ta Põhja-Makedoonia klubis FK Rabotnički. Hooajal 2013–14 tuli ta Rabotničkiga Põhja-Makedoonia meistriks ning võitis hooaegadel 2013–14 ja 2014–15 Põhja-Makedoonia karikavõistlused. Aastatel 2015–2018 mängis ta Põhja-Makedoonia kõrgliigas FK Vardari meeskonnas ning tuli hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 klubiga Põhja-Makedoonia meistriks.
Conus consors
Genoom
Koonusteo genoom on umbes 3000 megaaluspaari pikk. Praegu on see suurim sekveneeritud mereteo genoom. Näiteks merejänese (Aplysia californica) genoomi suurus on ainult 1800 megaaluspaari.
Darko Velkovski
2018. aastal liitus ta Rijekaga. Hooaegadel 2018–19 ja 2019–20 on ta klubiga võitnud Horvaatia karika.
Conus consors
Mitokondriaalne genoom
Koonuskodalase mitokondriaalne DNA on 16 112 aluspaari pikk ning sisaldab 13 valku kodeerivat geeni, 22 transpordi-RNA ja 2 ribosomaalse RNA geeni. Kõik valgukodeerivad geenid algavad standardse ATG stardikoodoniga. Pikim geenidevaheline piirkond, mis oletatavasti kontrollib transkriptsiooni ja replikatsiooni initsiatsiooni, on 698 aluspaari pikk ning ei sisalda ühtegi pseoudegeeni.
Darko Velkovski
Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises debüteeris Velkovski 18. juunil 2014 sõprusmängus Hiina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. oktoobril 2020 EM-i valikturniiri play-off-kohtumises Kosovo vastu. Ta kuulub Põhja-Makedoonia koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Conus consors
Konopeptiidid
Konopeptiidid on väiksed, 15–40 aminohapet pikad peptiidid, mis blokeerivad spetsiifilisi ioonkanaleid, retseptoreid ja transportereid. Konopeptiidid on tugeva struktuuriga, mida hoiavad sageli koos disulfiidsillad. Disulfiidsildade muster on üheks konopeptiidide klassifitseerimise kriteeriumiks. Konopeptiididel on erinev järjestus, lisaks esineb posttranslatsioonilist modifitseerimist. Seetõttu interakteeruvad erinevad konopeptiid väga mitmesuguste sihtmärkmolekulitega. Tüüpiline konopeptiidi prekursorvalk koosneb kolmest regioonist, milleks on N-terminaalne signaaljärjestus (umbes 20 aminohapet), propeptiidi regioon (20–30 aminohapet) ja toksilise peptiidi regioon (10–30 aminohapet). Prekursorvalgu pikkus on 60–80 aminohapet. Signaaljärjestus tagab konopeptiidi prekursori sekreteerimise rakust välja. Propeptiid muudab prekursori inaktiivseks ja ta lõigatakse ära alles lõpliku toksiini moodustumisel mürgijuhas. Propeptiidi on vaja ka valgu õigeks kokkupakkimiseks. Konopeptiide klassifitseeritakse superperekondadesse nende konserveerunud signaalpeptiidi järjestuse ja peptiidi tsüsteiinide mustrite alusel. Conoserveri andmebaasis on loetletud 26 superperekonda.
Konopeptiidide geenid
1999. aastal avastati, et O1 superperekonda kuuluvaid signaalseid, pro- ja toksilisi peptiide ühes geenis kodeerivad erinevad eksonid, mis on eraldatud pikkade intronitega. Signaaljärjestust kodeeriv piirkond on tugevalt konserveerunud, isegi nukleotiidsel tasemel superperekonna sees, mis tähendab, et mittesünonüümseid asendusi peaaegu ei toimu. Toksilist peptiidi kodeeriva regiooni mutatsioonisagedus on 10 korda kõrgem võrreldes eelmisega. Teistesse superperekondadesse (I1, O2, M, O3, T, P ja S) kuuluvate konopeptiidide geenistruktuurid on sarnased. Esimene ekson sisaldab 5' mittetransleeritavat regioni (ing. UTR – untranslated region), signaalpeptiidi, mõningaid toksilise peptiidi koodoneid ja 3' UTR kodeerivat järjestust. Teine ekson kodeerib propeptiidi ja kolmas kodeerib toksilise peptiidi ja 3' UTRi. Need kolm eksonit on eraldatud intronitega, mis on umbes 3000 aluspaari pikad. I2 superperekonda kuuluvate konopeptiidide geenidel on samuti kolm eksonit ja kaks intronit, kuid funktsionaalsete osade kodeerimisjärjekord on teistsugune. Siin propeptiid kodeeritakse pärast toksilist valku kolmandal eksonil – seda nimetatakse postpeptiidiks. A superperekonda kuuluvate konopeptiidide geenid kodeerivad ainult kaks eksonit ja üks 1000 aluspaari pikk intron. See lõhestab propeptiidse järjestuse kaheks osaks. Introni järjestused on sarnaselt propeptiidide kodeerivate järjestustega tugevalt konserveerunud.
Konopeptiidide varieeruvuse molekulaarsed mehhanismid
Koonusteo mürgis võib leida tuhandeid eri molekulmassiga konopeptiide, kuigi teol avaldub ainult sada kuni mitusada konopeptiide kodeerivat geeni. Sellise suure erinevuse tingivad mitmed mehhanismid, nagu alternatiivne splaissimine, transkriptoomne segadus, mis tekitab ühe aminohappe asendusi ja alternatiivseid lõikusalasid peptidaasidele , kuid olulisemaks varieeruvust tagavaks mehhanismiks peetakse posttranslatoorset muutmist. Konopeptiidi küpsemine koosneb nii pro- ja signaal peptiidi äralõikamisest kui ka posttranslatoorset muutmisest, mis sisaldab disulfiidsildade moodustumist, C-terminaalset amiidimist ja proliinide C-4 hüdroksüülimist. On kirjeldatud konopeptiidide 16 loomulikult toimuvat posttranslatoorset muutmist. Samuti N-terminaalse propeptiidi lõikus ei ole saidispetsiifiline ning mõnikord lõigatakse C-terminuse aminohappeid.
Jaunburtnieki mõis
Jaunburtnieki mõis (saksa keeles Sternhof, läti keeles Jaunburtnieku muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Astijärve kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Valmiera piirkonnas Bērzaine vallas Bērzaines.
Ajalugu
Mõisa kohta on esimesi teateid XVII sajandist, mil see kuulus Astijärve mõisa koosseisu. Viimane läänistati XVII sajandi alguses riigikantsler Axel Oxenstiernale. Reduktsiooni ajal reduktseeriti mõis tema järeltulijatelt ja see oli kuni 1762. aastani riigimõis. Aastail 1703–1748 olid mõisa rendivaldajateks Vietinghoffid, seejärel oli see kaks aastat vabahärra Gustav Reinhold von Mengdeni valduses. Aastail 1750–1752 oli rentnikuks Narva kindluse komandant vabahärra Heinrich Wilhelm von Stein, seejärel Viiburi kubermangu nõunik Abraham Hegge. Seejärel valdasid seda Buddenbrockid. 1762. aastal doneeriti mõis Burchard Christoph von Münnichile ja tema abikaasale. Münnichitele kuulus mõis aastani 1774, mil see läks Rönnede valdusse. Vahepeal kuulus mõis veel Chreptowiczitele, aadliseisusse mitte kuulunud Schickide perele ja Smolianidele. Viimane omanik oli aastatel 1910−1920 vabahärra Axel Woldemar von Nolcken (1883−1954).
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 16 ja 5/8 adramaad, sellele allus 316 mees- ja 317 naishinge (neist osa olid Matīši kihelkonna hingekirjas). Aastal 1688 oli mõisa suurus 16 ja 1/4 adramaad. Aastal 1734 oli adramaid 15 ja 1/8, aastal 1757 aga 15 ja 7/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 12 ja 11/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 12 ja 11/20, aastal 1881 aga 6 ja 70/80, lisaks allus mõisale 16 ja 20/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
Mõisaansambel
Mõisakompleksist on säilinud härrastemaja, mõisavalitseja maja, laut-tall, ait, sepikoda, piiritusevabrik ja park.
Karjamõisad
Mõisa koosseisu kuulus aastal 1816 mainitud karjamõis, mis jäi Matīši kihelkonda: Sehmel.
Andrew Carnegie
Andrew Carnegie (25. november 1835; Dunfermline Šotimaa – 11. august 1919; Lenox Massachusettsi osariik) oli šoti päritolu tööstur, terasetööstuse magnaat ja filantroop Ameerika Ühendriikides. Ta oli kullatud ajastu üks tuntumaid ja rikkamaid esindajaid.
Moglino
Külas elab 82 elanikku (2010).
Simmentali veis
Simmentali veis on Šveitsi päritolu veisetõug. See on ka üks vanemaid teadaolevaid tõuge. Simmentali tuntakse kaheotstarbelise veisena, ehk teda aretatakse nii piima kui ka liha eesmärgil. Simmentali tõugu nimetatakse ka Fleckvieh Simmental, Fleckvieh, Simmentaler ja muud kohalikud hüüdnimed. pisi|Simmentali veis
Ajalugu
Simmentali tõug on pärit Šveitsist Simme jõe orust, kus teda hakati aretama 18. sajandil. Teda peetakse üheks vanimaks lihaveisetõuks. Sõna Simme tuleb jõe nimest ja tal tähendab saksa keeles orgu, otsetõlkes ongi Simmental Simme org. Saksamaal kasutatakse tõunimetusena Fleckvieh ja Prantsusmaal pie rouge.
Algselt peeti simmentali veiseid lisaks piima ja liha saamise eesmärgile ka veoloomadena. Esimene tõuraamat ilmus 1806. aastal. 1890. aastal asutati Šveitsi Punasekirjute Simmentali Veiste Ühing. Skandinaaviasse toodi simmental alles 1970. aastatel. Eestisse saabusid esimesed simmentalid 2003. aastal Rootsist. Praegu on maailmas 40 kuni 60 miljonit simmentali veist ja oma arvukuselt on nad lihaveiste seas teisel kohal. Nad on levinud kõigil mandritel, kuid üle poole neist elab Euroopas. Simmentale peetakse üle maailma, kuna nad kohanevad hästi erinevate kliimatingimustega.
Kirjeldus
Simmentalid on tavaliselt punasekirjud, aga esineb ka muid värvuseid helekollasest punakaspruunini, kusjuures heledas värvuses võib esineda tumedamaid laike. Jalad ja pea on tavaliselt valged, silmalaud ja nina roosad. On hea, kui silmade ümbruses esineb tumedamat pigmenti, et vältida silmaprobleeme. Simmentalil on pikk ristkülikukujuline keha, tugev luustik ja lühikesed jässakad jalad. Kael on lühike ja läheb üle laiaks rindkereks, seljajoon on sirge. Udar on suur ja ümar, tugevate kandesidemetega. Udaratervis on üldiselt hea ja udarahaiguseid esineb vähe. Lehmad kaaluvad 550–800 kg ja pullid kuni 1200 kg. Lehma turjakõrgus on kuni 150 cm ja pullil kuni 160 cm. Välimuselt meenutavad nad herefordi lihaveiseid, mistõttu neid aetakse tihti segamini. On nii sarvedega kui ka nudisid loomi.
Simmentali headeks tõuomadusteks peetakse
Jõudluskontrolli näitajad
Jõudluskontrollile allutatud simmentali karjasid 06.12.2021 seisuga on Eestis kokku 140, kus veiseid on 4811, neist lehmi 2268 ja lehmikuid 1644. Nende seast puhtatõulisi simmentale on 1777, lehmi 892 ja lehmikuid 550. Ristandeid on 3034, lehmi 1376 ja lehmikuid 1094.
TYPO3
TYPO3 on tasuta, avatud lähtekoodiga sisuhaldustarkvara ja arendusraamistik, mis on suunatud ärikasutajatele ja avaldatud üldise avaliku litsentsi all.
TYPO3 töötab mitmesugustes veebiserverites, näiteks Apache ja IIS, ning paljudel operatsioonisüsteemidel, näiteks Linux, Microsoft Windows, FreeBSD, Mac OS X ja OS/2.
TYPO3 esimese versiooni töötas 1997 välja Kasper Skårhøj. Tänapäeval arendab seda kaks töörühma. Hooldusrühma, milleks on tänapäeval versioonid 4.x, juhib Oliver Hader, ja arendusrühma, milleks on tänapäeval versioonid 5.x, juhib Robert Lemke.
Kontseptuaalselt koosneb TYPO3 kahest osast: kasutajale nähtavast esiküljest (Frontend) ja süsteemihaldurile nähtavast tagaküljest (Backend). Esiküljel kuvatakse võrgu sisu, tagakülg vastutab süsteemi haldamise ja sisu muutmise eest.
TYPO3 tarnitakse üksnes liideste, vahendite ja moodulite baaskomplektiga. TYPO3 suur vahendite valik saavutatakse allalaaditavate rakenduste abil. TYPO3 kasutab PHP 5.2 või uuemat ja relatsioonilisi andmebaase, mida toetab TYPO3 andmebaasi abstraktsioonikiht. Nende relatsiooniliste andmebaaside hulka kuuluvad MySQL, Oracle ja PostgreSQL, kuigi MySQL on ainus andmebaasisüsteem, mida kolmandate isikute loodud rakendused laialdaselt toetavad. Süsteemi suudab jooksutada iga veebiserver, millel on kaasaegne keskprotsessor ja vähemalt 256 MB muutmälu. Süsteemi tagakülge suudab kuvada iga kaasaegne brauser, mis toetab JavaScripti. TYPO3 tekitatud ja kasutajale suunatud sisu kuvamisele ei ole brauserite piiranguid.
Süsteem kasutab spetsiaalset konfiguratsioonikeelt TypoScripti. Selle abil juhendatakse süsteemi andmebaasidest andmeid sisse lugema, neid töötlema ja nende põhjal veebisisu tekitama. Tavaliselt kasutatakse TypoScripti koos mõne mallimootoriga, mille hulka kuuluvad Fluid, automaketemplate ja TemplaVoila, et luua ühe või mitme HTML-malli abil süsteemi väljundit.
Kommunaalprojekt
AS Kommunaalprojekt oli ehitusprojekteerimisega tegelev Eesti ettevõte.
Ettevõte asutati 1941. aastal. Veebruarist aprillini 1941 kandis see nime Projekteerimise Kontor "Eesti Projekt". Aprillist 1941–1945 kandis nime Projekteerimise Kontor "Kommunaalprojekt". 1945–1951 kandis nime Tallinna Linna Kommunaalmajanduse Osakonna Eelarvestamise-Projekteerimise Büroo.
Hanskarl von Hasselbach
Hanskarl von Hasselbach (õieti Hans Karl von Hasselbach (2. november 1903 Berliin – 21. detsember 1981 Pullach im Isartal) oli Saksa kirurg ja Adolf Hitleri saatearst.
Kommunaalprojekt
1951–1960 kandis nime ENSV Kommunaalmajanduse Ministeeriumi Eelarvestamise-Projekteerimise Keskbüroo "Kommunaalprojekt". 1960–1991 kandis nime Eesti NSV Kommunaalmajanduse Ministeeriumi Projekteerimise Instituut "Kommunaalprojekt".
Pannoo
Pannoo on raamiga piiratud maaling või madalreljeef seinal, lael või uksepaneelil. Pannooks võib nimetada suurt, harilikult konkreetsele ruumile loodud kunstiteost.
Kommunaalprojekt
1991–1997 riikliku aktsiaseltsina RAS Kommunaalprojekt. Ettevõte kustutati äriregistrist 13. novembril 2013.
Hanskarl von Hasselbach
Gümnaasiumi lõpetas von Hasselbach Sileesias Hirschbergis. Arstiteadust õppis ta Breslau, Rostocki, Müncheni ja Freiburgi ülikoolis. 1927. aastal kaitses ta Freiburgi ülikoolis meditsiinidoktori väitekirja kaelafibroomi teemal. Von Hasselbach töötas Bochumis Bergmannsheili kiirabihaiglas ja Berliini ülikooli kirurgiakliinikus.
Kommunaalprojekt
Ettevõtte projekteerimistöid
Ettevõte on projekteerinud nt Tallinnas asuva Eesti Näituste peapaviljoni, TÜ Kääriku spordibaasi, Valga hotelli.
Hanskarl von Hasselbach
1932. aastal astus von Hasselbach NSDAP-sse (pilet nr 2 794 377) ja SA-sse ning 1933. aastal SS-i (tunnistus nr 264 054), 1943. aastal sai Sturmbannführer 'i auastme.
Adolf Hitleri saatearst
Von Hasselbach liitus Hitleri saatjaskonnaga 1936. aastal.
Kirurgilist esmaabi pakkus füürerile von Hasselbach. Morell aga manustas Hitlerile valude vaigistamiseks Optalidoni.
8. oktoobril 1944 sai teatavaks, et dr von Hasselbach pagendatakse kaugemasse punkrisse ja tema kohustused võtab üle Ludwig Stumpfegger.
Hitleri arstide konflikt 1944. aastal lõppes Karl Brandti, Hanskarl von Hasselbachi ja Erwin Giesingi vallandamisega.
Ameeriklased otsisid Hitleri arstid ükshaaval üles. Von Hasselbach vahistati 13. aprillil 1945 Harzi mäestikus ja anti kohtu alla.
Neumann ja Eberle on maininud ka Hitleri endise saatekirurgi iseloomu, nimelt näidanud ta end Nürnbergi järelprotsessidel sirgeseljalise mehena. Kohtunikud pidasid teda läbinisti ausaks ja usaldusväärseks süüaluseks, kes polnud Hitlerist "sisse võetud".
Vangistusest vabanedes töötas Hanskarl von Hasselbach 1970. aastani Bielefeldi lähedal Bethelis Bodelschwingi haigla kirurgiaosakonna ülemarstina.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Hanskarl von Hasselbach seisuga 28.09.2017.
Pumpuri (Skrunda vald)
Pumpuri on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Skrunda vallas.
Küla asub valla keskosas Klūga jõe kaldal. Pumpuri jääb valla keskusest Skrundast 5,4 ja Riiast 150,3 kilomeetri kaugusele.
Seal kasvav mänd ümbermõõduga 2,66 ja kõrgusega 22 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,53 ja kõrgusega 18 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,5 ja kõrgusega 23 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,59 ja kõrgusega 19 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,8 ja kõrgusega 22 meetrit ning Euroopa lehis ümbermõõduga 3,25 ja kõrgusega 23 meetrit on looduskaitse all.
Külas asub Klūga kalmistu.
Aastal 2005 oli külas 68 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda.
pisi|tühi|Klūga kalmistu kellatorn
Fotoorganotroofid
Fotoorganotroofid on bakterid, kes kasutavad energiaallikana valgusenergiat ja oksüdeerivad orgaanilisi aineid (valke, suhkruid, fenooli, tärklist jne).
Fotoorganotroofid on näiteks purpursed mitteväävlibakterid, halobakterid.
Merivälja (seriaal)
"Merivälja" on 2017. aasta Eesti draamaseriaal. Põnevikku näitas TV3.
Telesarja stsenarist on Indrek Hargla, režissöör Triin Ruumet, produtsent Ken Saan.
Sarja muusika kirjutas Taavi Aavik.
Tjefo keel
Tjefo keel on Burkina Fasos räägitav keel, mis kuulub guri keelkonda.
Tjefo keel on ohustatud, 1995. aasta andmetel rääkis seda 1000 inimest.
Kosmonaut (arvutimäng)
Kosmonaut oli 1989 avalikustatud arvutimäng, mille programmeerisid Jaan Tallinn, Ahti Heinla ja Priit Kasesalu. See oli esimene eestlaste tehtud arvutimäng, mida turustati ka välismaale. Mängu turustamisega tegeles Rootsi ettevõte Scandinavian PC Systems. Mängus tuli hüpates läbida takistusradasid.
Mängule tuli 1992 ka järg SkyRoads.
Peeter Saari
pisi|Maailma kultuurinõukogu audiplomi pälvinud professor Peeter Saari TÜ aulas 10. novembril 2011, kus toimus Maailma kultuurinõukogu auhinnatseremoonia. Peeter Saari (sündinud 2. juunil 1945 Tallinnas) on eesti füüsik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1986).
Elukäik
Peeter Saari sündis kooliõpetajate perekonnas. Ta lõpetas 1963. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1968. aastal Tartu Ülikooli teoreetilise füüsika erialal. Tööle asus Peeter Saari Eesti TA Füüsika Instituuti (praegu TÜ Füüsika Instituut), kus on töötanud üle neljakümne aasta eri ametikohtadel nooremteadurist instituudi direktorini. Füüsika Instituudi juures valmisid ka tema füüsika-matemaatikakandidaadi väitekiri teemal "Kuum luminestsents ja relaktsiooniprotsessid lisanditsentrites" ("Горячая люминесценция и процессы релаксации в примесном центре", 1972) ja füüsika-matemaatikadoktori väitekiri teemal "Kuum luminestsents ja relaksatsiooniprotsessid kristallides" ("Горячая люминесценция и процессы релаксации в кристаллах", 1980). 1994. aastal anti talle professori kutse. Ta on täiendanud end USA-s (1976 Pennsylvania Ülikoolis, 1985 New York City Technical College'is, 1994 Sandia National Labsis), lühemat aega ka Prantsusmaal, Jaapanis, Saksamaal jm.
1968–1976 oli Saari FI noorem- ja vanemteadur, aastast 1976–2021 kristallide spektroskoopia (hiljems füüsikalise optika) labori juhataja, 1981–1988 FI direktor, 1970–1993 ka TÜ-s õppeülesande täitja, 1994–1997 erakorraline professor, 1997–2021 Tartu Ülikooli laineoptika professor. Alates 2021 Tartu Ülikooli emeriitprofessor.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti 1986 füüsika alal. Ta kuulub akadeemias astronoomia ja füüsika osakonda. Oli aastatel 2004–2009 astronoomia ja füüsika osakonna juhataja.