cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Setomaa vald
Asustus
Setomaa vallas on üks alevik – Värska ja 156 küla. Külad on Ala-Tsumba, Antkruva, Audjassaare, Beresje, Ermakova, Helbi, Hilana, Hilläkeste, Hindsa, Holdi, Härmä, Ignasõ, Igrise, Jaanimäe, Juusa, Jõksi, Järvepää, Kahkva, Kalatsova, Kangavitsa, Karamsina, Karisilla, Kasakova, Kastamara, Keerba, Kiiova, Kiislova, Kiksova, Kitsõ, Klistina, Koidula, Kolodavitsa, Kolossova, Koorla, Korela, Korski, Kossa, Kostkova, Kremessova, Kriiva, Kuigõ, Kuksina, Kundruse, Kusnetsova, Kõõru, Käre, Küllätüvä, Laossina, Leimani, Lepä, Lindsi, Litvina, Lobotka, Lutepää, Lutja, Lütä, Lüübnitsa, Maaslova, Marinova, Martsina, Masluva, Matsuri, Melso, Merekülä, Meremäe, Miikse, Mikitamäe, Miku, Mokra, Määsi, Määsovitsa, Napi, Navikõ, Nedsaja, Niitsiku, Obinitsa, Olehkova, Ostrova, Paklova, Palandõ, Palo, Paloveere, Pattina, Pelsi, Perdaku, Pliia, Podmotsa, Poksa, Polovina, Popovitsa, Pruntova, Puista, Puugnitsa, Põrstõ, Raotu, Rokina, Ruutsi, Rõsna, Rääptsova, Rääsolaane, Saabolda, Saagri, Saatse, Samarina, Selise, Seretsüvä, Serga, Sesniki, Sirgova, Sulbi, Säpina, Talka, Tedre, Tepia, Tessova, Teterüvä, Tiastõ, Tiilige, Tiirhanna, Tiklasõ, Tobrova, Tonja, Toodsi, Toomasmäe, Treiali, Treski, Triginä, Tserebi, Tsergondõ, Tsirgu, Tsumba, Tuplova, Tuulova, Tääglova, Ulaskova, Ulitina, Usinitsa, Uusvada, Vaaksaarõ, Vaartsi, Varesmäe, Vasla, Vedernika, Velna, Veretinä, Verhulitsa, Vinski, Viro, Voropi, Võmmorski, Võpolsova, Võõpsu, Väike-Rõsna, Väiko-Härmä, Väiko-Serga, Õrsava.
Ettevõtlus
Setomaa valla ettevõtluse peamised valdkonnad on põllumajandus, metsamajandus, toiduainetetööstus ja turismimajandus. Ettevõtlus toetub kohalikule ressursile ja omapärasele setu kultuurile. Setomaa valla kaubandus on koondunud valdavalt Coopi ja väikeettevõtjate kauplustesse, väikestele turuplatsidele, turismiettevõtete juures olevatesse müügikohtadesse ja e-poodidesse, millest rohkem müüjaid koondab Seto Kaubamaja. Piirkonna ettevõtluse nõustamisega tegeleb Võrumaa Arenguagentuuri juures tegutsev Setumaa ettevõtlusnõustaja.
MOL Campus
MOL Campus on uusmodernistlik pilvelõhkuja, mida praegu ehitatakse Ungari pealinnas Budapestis. MOL Groupi tulevase peakorteri projekteeris Foster + Partners, riigi kõrgeim hoone (150 m) peaks valmima 2022. aastal.
Karl-Friedrich Haas (jooksja)
Karl-Friedrich Haas (28. juuli 1931 Berliin – 12. august 2021) oli Saksamaa kergejõustiklane (jooksja).
Helsingi olümpiamängudel 1952 võitis ta Saksamaa võistkonna koosseisus koos Hans Geisteri, Günther Steines ja Heinz Ulzheimeriga pronksmedali 4×400 m teatejooksus ajaga 3.06,6. Kulla võitis tookord Jamaica võistkond ja hõbeda USA võistkond.
Sekundaarelement
Sekundaarelement on korduvalt laetav keemiline vooluallikas. Laadimisel muundub elektrienergia elemendis keemiliseks energiaks ja element on taas kasutatav elektrienergia allikana.
Karl-Friedrich Haas (jooksja)
Melbourne'i olümpiamängudel 1956 võitis ta 400 m jooksus tulemusega 46,8 hõbemedali. Kulla võitis Charlie Jenkins ajaga 46,7.
Tema poeg Christian Haas oli samuti jooksja.
Sekundaarelement
Terminitest
Terminit sekundaarelement kasutatakse peamiselt keemiliste vooluallikate üldisel liigitamisel primaarelementideks ja sekundaarelementideks. Sekundaarelementide ja neist koostatud patareide üldkasutatav nimetus on aku. Seega võib aku tähendada
Sekundaarelementide elektroode nimetatakse mõnikord katoodiks ja anoodiks; siis aga peab olema selge, kas kirjeldatakse tühjendus- või laadimisprotsessi. Kui primaarelemendi (galvaanielemendi) puhul on alati positiivne (+) elektrood katood ja negatiivne (‒) elektrood anood, siis aku puhul on see nii vaid tühjendamisel. Aku laadimisel toimib positiivne elektrood anoodina ja negatiivne elektrood katoodina.
Liigid
Sekundaarelemente liigitatakse peamiselt elektroodide materjali järgi. Levinuimad liigid on
Väheinformatiivne on liigitamine elektrolüüdi alusel happeakudeks ja leelisakudeks, sest ainukese happeakuna on tuntud pliiaku, kõigis teistes praegusaegsetes akutüüpides kasutatakse leelis- ja soolelektrolüüte ning ioonvedelikke.
Sekundärzelle
Klāvciems
Klāvciems on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Zemīte vallas.
Küla asub valla kirdeosas ja jääb Riiast 91 kilomeetri kaugusele.
Aastal 1999 oli külas 19 elanikku. Aastail 1999–2021 kuulus küla Kandava piirkonda.
Ladinakeelne Vikipeedia
pisi|Logo Ladinakeelne Vikipeedia (ladina keeles Vicipaedia Latina) on Vikipeedia ladinakeelne versioon.
Ladinakeelne Vikipeedia sai alguse 2002. aasta mais.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
18. detsembril 2013 ületas ladinakeelse Vikipeedia artiklite arv 100 000 piiri.
Rosett
pisi|Rosett Rosett (prantsuse keeles rosette 'roosike') on arhitektuurne stiliseeritud lille- või roosiõit jäljendav ümmargune dekoorimotiiv. Rosette leidub juba vanakreeka ehitistel; friisidel ja kassettlagedel.
Artur Ots
Artur Ots (7. detsember 1917 Tallinn – 4. veebruar 1998 Pärnu) oli eesti näitleja ja lavastaja.
1936. aastal lõpetas ta Tallinna kaugõppekeskkooli, aastatel õppis Paul Sepa erateatristuudios.
Aastatel 1936–1941 oli ta Ugala teatri näitleja, 1942–1944 mängis Vanemuise teatris, 1944–1948 Noorsooteatris, 1948–1949 Draamateatris. 1949. aastast surmani oli ta Endla teatri näitleja, aastatel 1955–1957 samas teatris peanäitejuhi kohusetäitja, 1960–1962 peanäitejuht.
Ta on maetud Pärnu Metsakalmistule.
Herbert Lukk
Herbert-Joachim Lukk (2. november 1892 – 26. jaanuar 1919 Narva lähedal) oli Vabadussõjas langenud eesti maalikunstnik.
Elulugu
Ta lõpetas 1915. aastal Tallinna Nikolai I Gümnaasiumis 5. klassi. Ta on õppinud Ants Laikmaa stuudios ja Helsingis, tõenäoliselt Soome Kunstiühingu joonistuskoolis (soome keeles ''Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulu, fi).
Herbert Lukk mobiliseeriti esimesse maailmasõtta. Ta võttis osa Vabadussõjast ja langes 26. jaanuaril 1919 vanemallohvitserina Narva lähedal Nizõs.
Mälestuse jäädvustamine
17. novembril 2014 anti välja postmark, kus on kujutatud tema aastal 1918 maalitud maal "Hoov".
Kalju põik
Kalju põik on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Tänav ühendab Kalju ja Vana-Kalamaja tänavat.
Tänav sai nime 2016.
Durbe piirkond
Durbe piirkond (läti Durbes novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis Kuramaal.
Ōfunato
Ōfunato on linn Jaapanis Iwate prefektuuris. Asub Vaikse ookeani ääres.
Sarkandaugava asum
pisi|Sarkandaugava raudteejaam pisi|Sarkandaugava asendikaart Sarkandaugava (saksa keeles Rote Düna, eesti keelde tõlgituna 'Punane Daugava') on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 7,596 km². Asub Daugava haru Sarkandaugava kaldal. Asum piirneb lõunas Skanste ja Pētersala-Andrejsala asumiga, läänes Kundziņsalaga, idas aga Mežaparksiga. 19 189 elanikku (2010).
Durbe piirkond
Piirkond moodustati 2000. aastal Durbe linna maapiirkonnast ja Tadaiķi vallast. 2009. aastal liideti sellega Durbe linn ning Vecpilsi ja Dunalka vald. 2021. aastal liideti Durbe piirkond Lõuna-Kuramaa piirkonnaga.
Ōfunato
Ōfunato linn loodi 1952. aastal mitme valla liitmise teel. 2001 liideti Ōfunatoga Sanriku linn.
Sarkandaugava asum
Sarkandaugava asub üldiselt madalal ja tasasel alal Daugava deltas, mis ulatub 1–4 meetrit üle merepinna. Asumi keskosas asub kõrgem osa; Aldarise pargis asub Sarkandaugava kõrgeim koht (21 meetrit üle merepinna).
Ōfunato
Ōfunato sai tuntuks 1960. aastal Tšiili rannikul toimunud Valdivia maavärina põhjustatud tsunami tabamuse poolest. 1896. aasta Meiji-Sanriku maavärin põhjustas 25 meetri kõrguse tsunami, mille tagajärjel hukkus 27 000 inimest. 1933 Sanriku maavärinas ja tsunamis hukkus 1522 inimest.
Sarkandaugava asum
Ajalugu
Keskajal asusid Sarkandaugavas karjamaad. Karjamaade juurde viivast teest kasvas hiljem välja üks asumi tähtsamaid tänavaid, mis karjamaadede järgi sai nimeks Ganību dambis. Karjamaade ja linna vahel asus Riia kindlustiste vöönd. Sarkandaugava läks Riia koosseisu suuremalt jaolt aastal 1828, aga aastal 1861 liideti linnaga ka Mīlgrāvise asumisse inglase Hunti aurusaeveski juurde viiv tee.
Ōfunato
2011. aasta Sendai maavärinale järgnenud tsunami põhjustas linnas ulatuslikke purustusi. Hukkunute arv on teadmata.
Sarkandaugava asum
Ajalugu
Krundid ja hooned hakkasid Sarkandauga loovasse tekkima pärast Põhjasõda, mil tsaar Peeter I rajas sinna korrapärase planeeringuga aia. Parki rajati tiigid, ehitustööde jaoks toodi Hollandist lupja ja telliseid. Tsaar kavatses aia juurde rajada ka kivist lossi, aga see kavatsus ei saanud teoks. Tsaar sattus sõdurite rajatud aeda vaid korra – aastal 1723. XVIII sajandi teisel poolel tegutses pargi juures puukool.
Aiast on säilinud mõned vanad puud ja tiigid; seda on laiendatud Riia kindlustusvööndi aladele. Aastal 1878 rajati pargi serva tellistest uusgooti stiilis luteri kirik. Selle juures asus ka väike kalmistu, mis suleti aastal 1964. Aastal 1935 õnnistati sisse ka Sarkandaugava katoliku kirik.
Sarkandaugava suvemõisade juurde kerkisid mitmed tööstusettevõtted, nii et asumist sai üks vanemaid tööstuspiirkondi Riias. Põhjuseks oli jõe lähedus, mis võimaldas kaupade transporti. Sinna kerkisid mitmed puutööstused, jalatsivabrik, keemiatehas. Vanimaks ettevõtteks oli Raawe mõisa juurde tekkinud Raawe suhkruvabrik. Teine tähtsam tööstusettevõte oli Vogti mõis. Aastal 1865 asutati õllevabrik, millest on välja kasvanud praeguse aja suurim õllevabrik Lätis – Aldaris.
Vabriku juures asub Aldarise park, mille kavandas Georg Kuphaldt. Pargi servas asub endine Kārlis Ulmanise suveresidents, kus asub praegu Läti kunstimuuseum Dauderi.
Asumis on säilinud mitmeid XIX sajandil ehitatud puithooneid. Asum sarnaneb selles mõttes Āgenskalnsiga, ka asus seal nagu Āgenskalnsiski oma turg.
Aastal 1872 avati asumi servas platvorm Aleksandra Augstumi, millest aastal 1915 sai Sarkandaugava raudteejaam. Jaamast sai alguse Mežaparksi asumisse viiv kitsarööpmeline nn lasteraudtee, mis suleti aastal 1997.
Pikikiud
Pikikiud tekib, kui detaili servad on puidu töötlemisel kuidudega paralleelsed. Liimliite puhul kõige vastupidavam seotis.
Välitingimustes toiduvalmistamine
pisi|Välitingimustes pannkookide valmistamine priimusega|296x296px Välitingimustes toiduvalmistamine erineb oluliselt söögitegemisest köögis, kõige suurem erinevus on köögipinna puudumine. Seetõttu on matkajad töötanud välja palju spetsiaalseid seadmeid ja köögitehnikat, mis on mõeldud välitingimustes toiduvalmistamiseks. Selliseid toiduvalmistamise traditsioone on seostatud nomaadi kultuuridega, näiteks Põhja-Aafrika berberitega, Araabia beduiinidega, indiaanlastega ning Põhja-Ameerika pioneeridega. Nende meetodeid on kaasajastatud ja täiendatud välitingimustes kasutamiseks.
Välitingimustes toiduvalmistamise ajalugu
Usutakse, et esmakordselt proovis homo erectus küpsetatud liha pärast seda, kui metsatulekahjus oli mõni loom lõksu jäänud ja ära põlenud. Arvatavasti ei suutnud homo erectus vastu panna sulanud rasva ja röstitud liha lõhnale. Tänapäeval grillitakse lisaks lihale ka seeni ja köögivilju.
Välitingimustes toiduvalmistamise areng algas sellest, et algselt visati toit lihtsalt tulele. Rauaajal leiutati juba grill ja Roomas ehitati kogukondadele välikööke. Ajalugu on täis näiteid, et inimestel on olnud vaja osata süüa teha väljaspool kööki. Näiteks sõdade, koloniseerimiste, avastusretkede, katastroofide jne ajal. Kuid inimestele meeldib väljas süüa teha ka lõbu pärast. Kui tehnoloogia arenes sinnamaani, et köögid ehitati majja ja seal oli kõik vajalik olemas, jäi toiduvalmistamine väljas sagedamini lõbusaks ajaviiteks. Inimesed naudivad väljas grillides suhtlemist, sõprade ja pere seltskonda.
Kaasaegne grill sai alguse 20. sajandil koos söebriketi leiutamisega. Esimene grillimislaud loodi 1907. aastal USAs Missouri osariigis Kansas Citys.
Toit ja retseptid
Väljas valmistatud toidud erinevad kodus tehtud toitudest, erinevus seisneb ka toiduvalmistamise viisis. Metsa minnes tuleb vältida suurema hulga värske toidu kaasa võtmist, kuna suurema veesisaldusega toiduaineid (nt liha) on suurema massi tõttu raske kanda. Seetõttu tuleks eelistada väiksema veesisaldusega toiduaineid, nagu kuivatatud liha, köögivilju ja pakendatud dehüdreeritud laagritoite.
Grillimine
pisi|Grillimine|172x172px Grillimine on kõige levinum välitingimustes toiduvalmistamise viis. Tavaliselt grillitakse vabas õhus restil või vardas hõõguvate süte kohal. Sel viisil tehtud toitudel on omapärane suitsune maitse. Grillil küpsev toit vajab pidevat tähelepanu, sest see võib kõrge kuumuse tõttu ruttu kõrbema minna ja süttida. Aladel, kus tule tegemine on keelatud, kasutatakse toiduainete grillimiseks kergekaalulisi söegrille.
Praadimine
Praadimine on toiduvalmistamise viis, mida kasutatakse sageli matkal püütud kala või uluki valmistamiseks, samuti pannkookide, leiva ja magustoitude tegemiseks. Tavaliselt kasutatakse praadimiseks taimeõli või margariini. Lühikese säilivusaja tõttu ei saa praadimiseks kasutada maitsestamata võid või seapekki.
pisi|Hollandi ahi|160x160px
Matkapannidel puuduvad sageli käepidemed, et neid oleks lihtsam kaasas kanda. Kuna matkapannid on tavaliselt valmistatud väga õhukesest metallist, tuleb hoolikalt jälgida, et toit valmiks ühtlaselt. Eriti oluline on see kaasaskantavate ahjude puhul, millel on väikese läbimõõduga leek. Probleemi lahendamiseks on soovitatav liigutada panni kellaosuti liikumise suunas, et panni kõik osad puutuks leegiga kokku. Toidu ühtlaseks valmimiseks saab kasutada ka leegi hajutit. Lõkkel praadimiseks eelistavad osad matkajad kasutada jalgadega malmist panni, mida kutsutakse “ämblikuks”. See on kõrgendatud nii, et väike lõke saab olla otse selle all.
Hollandi ahi
Hollandi ahi on raske malmist pott, mis on traditsiooniliselt tehtud kolmest lühikesest jalast (mis hoiavad seda kuuma söe kohal), nõgusatest kaantest ja käepidemetest. Hollandi ahjusid kasutatakse sageli telk- ja välilaagrites. Ahjud on valmistatud malmist või alumiiniumist ning sobivad näiteks hautiste ja liha valmistamiseks. Kaks vertikaalset rauast risttalaga raudtraati võimaldavad potte riputada süte kohal soovitud kõrgusele.
Aurutamine
pisi|Aurutamine bambusega Välitingimustes toidu aurutamine on võimalik teatud vahenditega, näiteks sellise taimega nagu bambus. Selle meetodi puhul õõnestatakse bambus liigendite vahelt, seejärel asetatakse bambus diagonaalselt üle lõkkele. Vesi asetatakse madalaimasse bambuse segmenti. Seejärel pannakse toit (nt riis) ülemisse segmenti. Aurumine toimub madalaima segmendi osas aurustunud vee tõttu.
Lõkketulel küpsetamine
Kõige vanem toiduvalmistusviis on lõkketulel küpsetamine. Lõkke peal söögivalmistamiseks on palju erinevaid variante. Enne ahjude leiutamist ei erinenud tule peal toiduvalmistamine igapäevasest söögitegemisest. Inimesed, kes matkavad alal, kus on lubatud lõkkepuitu korjata, võivad otsustada lõkketulel küpsetamise kasuks, kuna see vabastab vajadusest kanda kaasas lisavarustust (nt grilli). Lõkke kohal söögitegemine võib olla keeruline, kui pole harjumust, lisaks on paljudel aladel süttimisohu tõttu lõkke tegemine keelatud. Seetõttu eelistavad paljud matkajad kasutada kaasaskantavaid ahje.
Keetmine
Keeva vett saab kasutada sooja toidu ja joogi valmistamiseks, koristamiseks ning isegi vee steriliseerimiseks. Seetõttu hinnatakse matkapliidi valimisel, kui kiiresti suudavad nad keeta liitri (või mõne muu ühiku) vett. Lisaks on mõned kaubanduslikud ahjumudelid spetsiaalselt kohandatud kiirkeetmiseks, millele võib olla lisatud teisigi funktsioone nagu praadimine ja küpsetamine.
Välipotid nagu ka praepannid on tavaliselt tehtud väga kergest materjalist (tihti alumiiniumist, kuid kõrgema kvaliteedi puhul ka titaanist).
Küpsetamine/röstimine
Lõkke kohal varda otsas toidu küpsetamine on kõige lihtsam ja enam kasutatav meetod. See küpsetusviis on populaarne hot dog 'ide ja vahukommide küpsetamisel. Ungarlased küpsetavad tihti lõkke kohal peekoniribasid (szalonna 't). Peale varraste kasutatakse veel võileivagrille, mille vahele saab panna erineva täidisega saia või leiva viilud, need asetatakse kuumade süte peale. Liha küpsetamise eelis võrreldes grillimisega on see, et lihast tilkuvat rasva saab ära kasutada: rasva saab koguda, asetades tulekindla anuma küpseva toidu alla.
Metsas toiduvalmistamine ilma nõudeta
== Nippe toiduvalmistamiseks välitingimustes ==
Kitse
Kitse on mitme küla varasem nimi või muu asja nimetus:
Gleb Karakulov
Gleb Olegovitš Karakulov (vene keeles Глеб Олегович Каракулов; sündinud 12. novembril 1987 Buinakskis Dagestani ANSV-s) on endine Venemaa eriteenistusväelane, kapten.
Gleb Karakulov suunati 2009. aastal pärast Možaiski Kosmose-Sõjaväeakadeemia lõpetamist teenima Venemaa Föderaalsesse Julgestusteenistusse.
2023. aasta aprillis avaldati Mihhail Hodorkovski YouTube'i kanalil intervjuu Gleb Karakuloviga.
Heinz Ulzheimer
Heinz Ulzheimer (27. detsember 1925 – 18. detsember 2016) oli Saksamaa kergejõustiklane, jooksja.
Helsingi olümpiamängudel 1952 võitis ta 800 m jooksus pronksmedali ja Saksamaa võistkonna koosseisus koos Hans Geisteri, Günther Steines'i ja Karl-Friedrich Haasiga samuti pronksmedali.
Oidrema mõis
Mõis asutati 1658. Tänapäevani säilinud klassitsistlik peahoone ehitati 1839.
Kalmuse tee
Kalmuse tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis.
Tänav sai nime 6. oktoobril 1953.
L'Amour au Papillon
„Cupido liblikaga“ (prantsuse keeles "L'Amour au Papillon") on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal lõuendil.
Maalil on kujutatud Cupidot, kelle käel on liblikas.
1888. aastal valminud maal asub New Jersey Kunsti renoveerimiskeskuses Ameerika Ühendriikides.
Maggie Stiefvater
pisi|Maggie Stiefvater, 2013Maggie Stiefvater (sünninimi Heidi Hummel, sündinud 18. novembril 1981) on ameerika kirjanik.
Kampus (perekonnanimi)
Kampus on eesti perekonnanimi.
Keibu luited
pisi|Keibu luited Nõva maastikukaitsealal Keibu luited on luitestik Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. Luited on arvele võetud ürglooduse objektina. Luiteid kaitstakse Nõva maastikukaitseala koosseisus.
Maggie Stiefvater
Elukäik
Kirjutanud suure müügieduga noorte fantaasiaromaane. Ta elab Ameerika Ühendriikides Virginia osariigis.
Kampus (perekonnanimi)
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kampus 211 inimesel: 94 mehel ja 117 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kampus meeste puhul 888. kohal ja naiste puhul 741. kohal.
Maggie Stiefvater
Elukäik
Ta on lõpetanud Mary Washington College'i, pärast seda töötanud portreekunstnikuna.
16-aastaselt vahetas Stiefvater eesnime Heidi ametlikult Margaretiks.
Kampus (perekonnanimi)
Statistika
Perekonnanimi Kampus oli levinumaks nimeks vanuserühmas 25–29 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,63. Nimi oli kõige sagedasem Jõgeva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,66 inimest.
Tšehhi jäähokikoondis
pisi|150px|Tšehhi koondise võistlusriietus [[2019. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused|2019. aasta maailmameistrivõistlustel]] Tšehhi meeste jäähokikoondis esindab Tšehhit jäähokis rahvusvahelistel võistlustel.
Maggie Stiefvater
Elukäik
Ta on abielus ja tal on kaks last.
Tšehhi jäähokikoondis
Tšehhi koondis kuulub koos Kanada, Venemaa, Soome, Rootsi ja USA koondisega kuue kõige tugevama jäähokikoondise hulka.
Kampus (perekonnanimi)
Statistika
Nimede eestistamise käigus loobuti nimest Kampus ühel korral, kui 1939. aastal võeti uueks nimeks Merilo.
Tšehhi jäähokikoondis
1998. aasta taliolümpiamängudel tuli Tšehhi koondis olümpiavõitjaks, alistades finaalis Venemaa. Lisaks on võidetud 2006. aasta taliolümpiamängudel pronksmedali. Tšehhi on tulnud maailmameistriks kuus korda ning võitnud Maailmameistrivõistlustel kokku kaksteist medalit. Aastatel 1999–2001 tuldi maailmameistriks kolmel aastal järjest.
Rohelised baretid
Ameerika Ühendriikide maaväe erioperatsioonijõud (inglise keeles United States Army Special Forces) on Ameerika Ühendriikide maaväe eriopratsiooniüksused. Mitteametlikult tuntud kui rohelised baretid.
Tšehhi jäähokikoondis
Koondise koduhall on O2 Arena Prahas.
Rohelised baretid
pisi|left
Tšehhi jäähokikoondis
Kõige rohkem mänge (218) on Tšehhi koondises mänginud David Výborný, kellele kuulub ka koondise punktirekord (147). Enim väravaid on Tšehhi koondises löönud Martin Procházka (61).
pisi|Tšehhi koondis [[2002. aasta taliolümpiamängudel]]
Rohelised baretid
Ameerika Ühendriikide maaväe erioperatsioonijõudude moto on "De oppresso liber". Tõlgituna tähendab see "rõhututest vabastatuteks" või "vabastada rõhutud".
Otskiud
Otskiud on puidukiud laua otsas. Otskiudude liimliited ei ole tugevad ega vastupidavad.
Lekėčiai vald
Lekėčiai vald (leedu keeles Lekėčių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šakiai rajoonis.
Valla pindala on 79 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1580 inimest. Valla keskus on Lekėčiai alev (2011. aastal elas seal 848 inimest). Vallamaja asub aadressil Kauno g. 15d. Vallavanem on Ričardas Krikštolaitis.
Otto Joost
Otto Joost (6. märts 1904 Torma vald, Tartumaa – 11. veebruar 1976 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Teenistuskäik
Eesti sõjaväe kujundamisel Punaarmee 22. Eesti Territoriaalseks Laskurkorpuseks, jätkas teenistust 415. sidepataljonis. Ta arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941.
Mežmuiža (Kandava vald)
Mežmuiža on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Kandava vallas.
Küla asub valla idaosas ja jääb Riiast 92 kilomeetri kaugusele. Asula lähistele jääb Mežmuiža tiik.
Slidstvo.Info
Slidstvo.Info (ukraina keeles Слідство.Інфо) on uuriva ajakirjanduse agentuur Ukrainas.
Salwa Eid Naser
Salwa Eid Naser (sünninimi Ebelechukwu Agbapuonwu; sündinud 23. mail 1998) on Nigeerias sündinud Bahreini kergejõustiklane, kes on spetsialiseerunud 400 meetri jooksule. Ta on 2019. aasta maailmameister isikliku rekordiga 48,14 ja esimene Aasia naine, kes on tulnud maailmameistriks. Ta on 2015. aasta kergejõustiku noorte maailmameistrivõistluste ja 2015. aasta sõjaväelaste maailmameistrivõistluste kuldmedalist ning 2017. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedalist. Ta on Indoneesias Jakartas peetud 2018. aasta Aasia mängude kuldmedalist mängude rekordiga 50,09.
Ebelechukwu Agbapuonwu sündis Nigeerias Anambra osariigis. Ta hakkas jooksma kooli ajal üheteistkümneaastaselt ja keskendus 400 m distantsile. Ta oli 2013. aasta koolide meister Port Harcourtis. 2014. aastal vahetas ta truuduse Bahreini vastu, pöördus islami usku ja muutis oma nime. Algselt juhendas teda Nigeerias John George Obeya. Küsimusele oma uuele riigile ülemineku kohta väljendas ta, et on kolimisega rahul ja ei soovi oma suhetest Nigeeria Kergejõustiku Föderatsiooniga pikeneda, öeldes: "Mul pole AFN-ile midagi öelda".
Bahreinis Riffas asuv Naser saavutas oma esimese edu 2014. aasta Araabia juunioride kergejõustiku meistrivõistlustel, kus ta sai kuldmedali nii 200 kui ka 400 meetri jooksus. Pärast seda saavutust hakkas ta sporti tõsisemalt võtma ning tegi 2014. aasta noorte olümpiamängude Aasia katsetel 400 m jooksus uueks ajaks 54,50 sekundit. Ta parandas pidevalt noorte olümpiamängudel veelgi oma aega, joostes esimeses voorus 53,95 sekundit. Finaalis võitis ta hõbemedali Austraalia sportlase Jessica Thorntoni järel uue isikluku rekordiga 52,74 sekundit.
Naser alustas koostööd Bulgaaria endise sportlase Yanko Bratanoviga, kes juhendas ka kaasmaalast Kemi Adekojat. Bulgaarias püstitas ta 2015. aasta alguses juunioride riiklikud rekordid 100 meetri jooksus 11,70 sekundit ja 200 meetri jooksus 23,03 sekundit. Ta kinnitas end 2015. aasta Aasia noorte kergejõustiku meistrivõistlustel kuldmedaliga mandri parimaks jooksjaks oma vanuserühmas. Seejärel jooksis ta end 2015. aasta maailma noorte võistlusel maailma parimate hulka.
Finaalis edestas ta soosikuks peetud ameeriklast Lynna Irbyt ning saavutas kuldmedali elu parima tulemusega – 51,50 sekundit. Hidžaabiga joostes jõudis ta finaali päev pärast ramadaani, mis võimaldas tal pärast võistlust normaalselt süüa. Selle võiduga oli ta pärast maailmameister Maryam Yusuf Jamalit teine Bahreini naine, kes on maailmameistriks tulnud. Tema taktikalist jooksu kiitis kümnevõistluse maailmarekordi omanik Ashton Eaton, kes kutsus teda tasustatud reisile, et treenida temaga kolm päeva.
Naser tuli esimest korda täiskasvanute maailmameistriks 2015. aasta oktoobris toimunud sõjaväe maailmamängudel. Võisteldes 2012. aasta olümpialaste Bianca Răzori ja Nataliya Pyhyda vastu, võitis ta 400 m jooksu isikliku rekordiga 51,39 sekundit ja oli täiskasvanute arvestuses selle võistluse läbi aegade noorim võitja.
Üleriiklik Põllumeeste Esindus
Üleriiklik Põllumeeste Esindus oli Eesti poliitiline ühing aastail 1919–1938.
Esindus asutati 15. detsembril 1919 ja registreeriti Siseministeeriumis märtsis 1921. Maakondade põllumeeste esinduste delegeeritud liikmetest moodustati Üleriikliku Põllumeeste Esinduse täiskogu, mis valis keskjuhatuse. Üleriikliku Põllumeeste Esinduse keskjuhatus koordineeris põllumeeste kogude tegevust maakondade põllumeeste esinduste kaudu. Samuti kutsus keskjuhatus kokku Põllumeestekogude kõrgeima organi üleriikliku põllumeeste kongressi ja esitas sellele erakonna poliitilise programmi. Aastail 1919–1934 peeti üheksa põllumeeste kongressi.
Üleriikliku Põllumeeste Esinduse keskjuhatusse kuulusid auesimees Konstantin Päts, esimees August Jürima, peasekretär Ants Oidermaa, Johan Laidoner, Jüri Uluots, Jaan Hünerson, Kaarel Eenpalu, Jaan Soots, Artur Tupits, Oskar Suursööt, Jaan Teemant, Johan Holberg, Otto Pukk, Mats Laarman, Jüri Looväli, Jaan Tallo, Kustas Tonkman, Artur Kasterpalu, Christian Arro, Mihkel Õispuu, Aleksander Saar, August Kohver, Eduard Vister, Heinrich Lauri ja Jaan Eilart.
Rosme
Rosme asub valla kaguosas Madona linna piiril. Küla asub Ridzīte oja kaldal.
Ludwig Frankhaenel
Ludwig Karl Friedrich Frankhaenel (10/22. jaanuar 1845 Uue-Antsla – 27. juuli/8. august 1892) oli Eestimaa vaimulik.
Ta oli Saksi kodaniku Christian Frankhaeneli poeg.
Õppis 1865–1870 (grad. stud.) Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, Korporatsioon Estonia liige.
Sai 1871 Võru praostkonna vikaariks ja 1872 Väike-Maarja koguduse õpetajaks.
Abiellus Anna Hollmanniga.
Ugly
"Ugly" on inglise tüdrukute ansambli Sugababes 2005. aastal ilmunud laul.
Video
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Ugly (Sugababes song) seisuga 9.03.2015.
Georgi Lvovi teine valitsus
Georgi Lvovi teine valitsus oli Venemaa üleminekuvalitsus, mis moodustati 18. vkj/30. mail 1917 ning tegutses kuni 20. juulini vkj 1917.
Lignotselluloos
Lignotselluloos on taimne biomass, mis koosneb põhiliselt tselluloosist, hemitselluloosist ja ligniinist.
Taimedele annavad tugevuse rakukestad, mille põhikoostisosad on polümeersed süsivesikud (biopolüsahhariidid nagu tselluloos ja hemitselluloos) ning nendega seondunud hüdrofoobne polümeer ligniin. Nimetatud kolm biopolümeeri – tselluloos, ligniin ja hemitselluloos – moodustavad põhimassi Maal levinud taimsest materjalist, vastavalt keskmiselt 33, 30 ja 20 protsenti biomassist. Puidus on nende sisaldus vastavalt 40–50%, 20–30% ja 20–30%.
Lignotselluloos biomass jagatakse nelja põhikategooriasse: põllumajandusjäägid (õled), energiataimed (pajuvõsa), puidujäägid (saepuru) ja vanapaber. Puitumine on polüsahhariidide ja ligniini ladestumine taime raku seintesse, mille tulemusena muutub taime vars jäigaks.
Lignotselluloosse biomassi kolm põhikomponenti interakteeruvad üksteisega ja seetõttu on selle biomassi struktuur ensümaatilisele hüdrolüüsile vastupidav. Samas on ka lignotselluloos biolagunev ja seda lagunemist (sobivates tingimustes toimuvat ensümaatilist hüdrolüüsi) teostavad looduses bakterid ja seened. Lignotselluloos on perspektiivne lähtematerjal bioetanooli või biobutanooli tootmiseks, kuid senised eeltöötlus- ja fermentatsioonitehnoloogiad on küllalt kulukad.
Muay Thai
alt=|pisi|Tai poksi jalalöök (highkick) Tai poks ehk Muay Thai (Tai: มวยไทย) on Taist pärit võitluskunst, mille omapärasus on see, et kasutatakse kõiki kehaosi, ka põlvi ja küünarnukke nii treeningutel, kui võistlustel. Tai poks (Muay Thai) on Tai rahvusspordiala.
Eestis koordineerib spordiala Eesti Muay Thai Föderatsioon.
Ajalugu
Tai poksi esimesed jäljed tekkisid 18. sajandil. Muay Thai eelkäijaks peetakse Muay Boran 'it ("vana poks"), mis oli vorm ilma relvadeta võitlusest, mida kasutasid Siiami sõdurid. Birma Konbaungi dünastia ja Siiami vaheliste lahingute ajal, aastal 1767 võeti kinni kuulus võitleja Nai Khanomtom. Birmalased olid kuulnud tema käsikäes võitluse oskusest ning andsid talle võimaluse võidelda oma vabaduse eest. Nai Khanomtomil õnnestus kümme Birma võitlejat oimetuks lüüa üksteise järel. Auhinnaks kinkis Birma kuningas Mangra talle vabaduse ning kaks ilusat Birma naist. Ta tunnistati kangelaseks ning tema võitlusstiili hakati algul nimetama Siiami stiilis poksiks, hiljem aga Muay Thai. Muay Thaid tuntakse eri riikides ka eri nimetustega: Kambodžas Pradal Serey, Malaisias Tomoi, Laos Muay Lao ja Birmas Lethwei. Tai sõjaväes kasutatakse aga muudetud taipoksi nimega Lerdrit.
Tehnika
Muay Thai on saanud nimetuse "kaheksa jäseme kunst" (art of eight limbs inglise keeles) tänu sellele, et nii treeningutel kui ka võistlustel on lisaks käe- ja jalalöökidele lubatud ka küünarnukkide ja põlvedega löögid. Taipoksis on väga oluline lisaks ründele, ka kaitse. Vastase ründamisel nii ründamise, kui kaitse eesmärkidel, kasutatakse ka väikses koguses maadlust - klintš (püstimaadlus). Kui taipoksija võitleb mõne teise võitluskunsti esindajaga, siis juhul. kui reeglid lubavad, kasutab taipoksija peamiselt põlve- ja küünarnuki tehnikat, sest see annab selge eelise ja üleoleku. Taipoksil on palju ühist kikkpoksiga, kuid erinevalt taipoksist ei tohi kikkpoksi võistlustel kasutada küünarnuki- ja põlvelööke ega lööke allapoole vööd. Taipoksis oli algselt vähe erinevaid käelööke, kuid võitluskunsti levimisega mujale maailma lisandusid ka uued löögid. Taipoksi peamised 2 jalalööki on "roundhouse kick" ja "foot jab", mis on mõeldud peamiselt vastase eemal hoidmiseks.
Clinch võte
Läänemaises poksis viiakse poksijad teineteisest lahku, kui üks poksijatest satub clinchi võttesse, aga taipoksis ei viida. Sageli kasutatakse clinch võttes põlve- ja küünarnuki tehnikat. Vastase löömiseks ja lukustamiseks nii ründamis- kui ka kaitseotstarbel kasutatakse clinch võttes püsti maadlust. Clinch võtteid on erinevaid aga kõige lihtsam ja tavalisem võte on esiclinch (frontclinch) :
Lukust väljatulemiseks on vaja vastane tõmmata enda keha vastu ning suruda oma käed läbi vastase luku. Kui käed on lukust välja surutud, siis saab enne lukus olnud inimene teise samasse lukku võtta.
Eesti tuntumad taipoksijad
Eestis on taipoksi populaarsus aina kasvamas. Taipoksitreeningud algavad noortele alates 4. eluaastast, ning sellega tegeleb aina rohkem lapsi ja täiskasvanuid. Eesti tuntumad elukutselised taipoksijad on Mirkko Moisar, Markko Moisar; Kevin Renno, kelle nimeline on ka Eesti üks populaarsemaid taipoksiklubisid; Andra Aho; Edvin-Erik Kibus; Maxim Võrovski ja Mosa “Fet” Chatchawan.
Vaarika tänav (Tallinn)
Vaarika tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Lille allasumis.
Vaarika tänav algab Lille tänavalt, ristub Maasika tänavaga ja lõpeb Endla tänaval.
Vaarika tänav on põhiosas ida-läänesuunaline, lõpuosas aga kirde-edelasuunaline. Tänav on ligikaudu 240 meetri pikkune.
Vaarika tänav moodustab koos Maasika tänavaga Eestis ainulaadse 14 funktsionalistlikus stiilis kahe- ja ühekorruselisest majast koosneva arhitektuuriansambli. Majad ehitas aastatel 1932–1933 Aedlinna Ehitusühing "Uus Tare". Vaarika tänava majad projekteerisid arhitektid August Volberg ja Erich Jacoby.
Vaarika tänav sai nime 26. oktoobril 1932.
Bonomyces
Bonomyces on šampinjonilaadsete seltsi heinikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.
Maralik
Maralik (armeenia keeles Մարալիկ) on linn Armeenia Širaki maakonna kagunurgas.
Billboard 200
Edetabeli tegemine algas 1956, kui koostati TOP 10. TOP 200 hakati koostama maist 1967. Nimi "Billboard 200" on kasutusel märtsist 1992.
Lagritsa-magusjuur
Lagritsa-magusjuur (Glycyrrhiza glabra) on oalaadsete seltsi Glycyrrhiza perekonda kuuluv rohttaim.
Botaanilised tunnused
See mitmeaastane taim kasvab 1,5–2 m kõrguseks. .
Õied on kahvatuvioletse kuni violetse värvusega. Taime vili on kaun.
Taim paljuneb võsunditega ja võib vaba kasvuruumi olemasolu korral tihedaid tihnikuid moodustada.
Peajuur tungib üsna sügavale, risoomist lähtuvad tütartaimed võivad asuda üksteisest 0,5–1 m kaugusel.
Kasvatamine
Taime kasvatatakse laialdaselt Euroopa ja Aasia lõunaosas.
Eestis kasvab taim kultuuris.
Varieteedid
Kaubanduslikud varieteedid:
Saadused
Lagritsa-magusjuurt lisatakse karastusjookidele, näiteks Coca-Colale ja Pepsi-Colale.
Droog
NSV Liidu farmaatsias tunnistati 3 droogi: Euroopa farmakopöa järgi koosneb droog – lagritsajuur (Liguiritiae radix) lagritsa-magusjuure kuivatatud, kooritud või koorimata, tükeldatud või tükeldamata juurtest ning peab sisaldama vähemalt 4% glütsürrisiinhapet.
Glütsürrisiin
Juures leiduv ja eraldatud keemiline koostisaine glütsürrisiin on 40–50 korda magusam kui sahharoos.
In vitro katsetes on see keemiline aine antiviraalse toimega (arvatakse indutseerivat interferooni) järgmiste viiruste suhtes:
Kirjandus
Sissekanne ITISes
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelseid artikleid en:Liquorice ja en:Glycyrrhizin ja seisuga 03.01.2015.
Ariidne kliima
thumb|400px|Ariidse kliimaga alad on märgitud kollase värvusega Ariidne kliima (ladina aridus 'kuiv') on kuiv kliima kõrgete õhutemperatuuridega, millele on iseloomulikud suured õhutemperatuuri kõikumised ja väga väike sademete hulk (100–150 mm aastas) või sademete puudumine.
Maha sadanud niiskus aurub kiiresti. Transiitjõed muutuvad madalamaks ja lõpevad tihti, kus suubuvad soolastesse järvedesse. Palja pinnase temperatuur kõigub ööpäeva vältel väga suures ulatuses ja selle tõttu murenevad isegi kõvemad kivimid aja jooksul liivaks. Tuul liigutab edasi kuiva liiva masse ja moodustab kaarluiteid.
Nicholaus Molteke
Nicholaus Molteke oli Taani kuninga vasall Eestimaal 13. sajandil.
Talle ja tema vendadele kuulus Maardu, Sarne ja Haabneeme küla (tria oppida, videlicet Mart, Sarn et Apones), mille nad müüsid 1271. aastal Cristianus de Scerembekele, tema naisele Elenale ning Cristianuse vendadele Henricusele ja Bernardusele. Müügi kinnitas Eestimaa emand Margrete Sambor 29. märtsil 1271 ning kuningas ja hertsog Erik Klipping 27. aprillil 1271.
Ifafa Beach
Ifafa Beach (afrikaani keeles Ifafastrand) on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis Ugu ringkonnas uMdoni vallas. Ifafa Beach asub India ookeani rannikul Fafa jõe suudmes.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ifafa Beachi elanikest värvilisi 48,12%, mustanahalisi aafriklasi 33,83%, valgeid 15,79% ja teisi 3,01%. Inglise keelt pidas emakeeleks 61,65% inimesi, suulu keelt 24,81%, afrikaani keelt 9,02%, koosa keelt 3,01% ja sotho keelt 0,75%.
Saperavi
pisi|Saperavi viinamarjad "Saperavi" (gruusia keeles საფერავი; gruusia-eesti transkriptsioonis "Sapheravi"; tõlkes "värv" või "värvi andma") on happeline tumeda viljalihaga Gruusiast pärinev viinamarjasort. Gruusias kasutatakse seda mitmete piirkonna tuntuimate veinide valmistamiseks. "Saperavi" viinamarja kasvatatakse väikestes kogustes ka Ameerika Ühendriikide New Yorgi osariigis ja endistes Nõukogude Liidu riikides.
Iseloomustus
"Saperavi" taime lehed on kolme soonega, suured ja ümarapoolsed. Marjad on keskmise suurusega kuni suured ja sordist sõltuvalt kas elliptilise või ümara kujuga. Nende värv on tumesinine ja koor on õhuke. Sordi küpsemisaeg on umbes viis kuud ja saagikus on mõõdukas.
"Saperavi" viinamarjale iseloomulikud nüansid tulevad veinis hästi esile. Iseloomuliku buketiga veinide kangus jääb vahemikku 10,5-12,5% ja happesus vahemikku 5-7%. "Saperavi" veini on teadaolevalt toodetud alates aastast 1886. "Saperavi" viinamarjast saab väga sügavpunase värviga veine, mis sobivad pikaajaliseks laagerdumiseks. Sel on olemas potentsiaal kõrge alkoholisisalduse tekitamiseks ja sageli segatakse seda kergemate viinamarjasortidega. Kogutoodangu mõistes on "Saperavi" Gruusia ülekaalukalt domineerivaim punase viinamarja sort.
"Saperavi" viinamarju iseloomustab ka suur vastupidavus ja sort talub väga külma ilma. Seetõttu on tegemist populaarse sordiga suurtel kõrgustel ja sisemaa piirkondades (Kahhethi) kasvatamiseks. Tumeda viljalihaga "Saperavi", mis sisaldab antotsüaniini nii viinamarja viljalihas kui ka nahas, on ebatavaline selle poolest, et tegemist on ühega väga vähestest sellise omadusega viinamarjasortidest, millest valmistatakse ka ainult selle sordi viinamarju sisaldavat veini.
Ajalugu
"Saperavi" viinamari on pärit Ida-Gruusia Kahhethi piirkonnast ja on tänaseks levinud ka ümbritsevatesse piirkondadesse (Kahhethi, Saingilo, Kharthli, Şavşat-Klarjeti, Imerethi, Guria, Ratša ja Letšhumi). Gruusia on tuntud kui üks maailma vanimaid veinivalmistamise piirkondi. Gruusia pealinnast Thbilisist 50 kilomeetri kauguselt asuvatest leiupaikadest on leitud veinijääkidega potikilde, mille vanuseks on hinnatud 8000 aastat. "Saperavi" on üks piirkonna vanimatest sortidest ja läbi aegade on selle roll Gruusia veinitööstuses olulisim olnud.
Veinid
"Saperavi" viinamarju kasutatakse küll peamiselt Gruusias, kuid nende kasutamine on levinud ka teistesse Ida-Euroopa piirkondadesse (nt Moldovasse). "Saperavi" viinamarju kasvatatakse ka Uues Maailmas, eriti New Yorgi osariigi istandustes. Lisaks on sort andnud paljutõotavaid tulemusi mõnede Austraalia viinamarjakasvatajate istandustes Victoria osariigis.
Järgneb loetelu tähelepanuväärsetest Gruusia veinidest, mida valmistatakse kas ainult "Saperavi" viinamarjadest, või kus nende osakaal on suurim.
Sünonüümid
"Saperavi" on tuntud ka järgmiste nimede all: "Didi Saperavi", "Kleinberiger", "Nerki Khagog", "Patara Saperavi", "Saparavi", "Sapeavi De Kakhetie", "Saperaibi", "Saperavi de Kachet", "Saperavi de Kakhetie", "Saperavi Patara", "Sapeur", "Sapperavi", "Sapperavy", "Scoperawi" ja "Szaperavi".
La Danse (Bouguereau)
„Tants“ (prantsuse keeles „La Danse“) on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal lõuendil.
1856. aastal valminud maal asub Orsay muuseumis Pariisis.
Varesjalg
Varesjalad on üheaastased võrdlemisi suurte õitega taimed. Mõnes süsteemis moodustab see liikiderühm osa perekonnast Delphinium, kus aga ülejäänud liigid on mitmeaastased.
Liigid
Perekonda kuulub umbes 40 liiki.
Eesti liigid
Eestis kasvab looduslikult üks liik – põld-varesjalg (Consolida regalis). See on võrdlemisi tavaline üheaastane põlluumbrohi. Mõnda muud liiki võidakse kasvatada aias.
Assürioloogia
Assürioloogia on teadusharu, mis tegeleb Mesopotaamia (praeguse Iraagi piirkonna) ja selle ümbruskonna vanade kultuuride, keelte ja ajaloo uurimisega. Assürioloogia on üks orientalistika harusid.
Saksa teadusruumis on kasutusel nimi Altorientalistik ("vana-orientalistika"), inglise keeles on levinud nimetus Ancient Near Eastern Studies, millest tuleneb ka eestikeelne sünonüüm Vana-Lähis-Ida uuringud.
Assürioloogia alla kuuluvad teadusharud
Assürioloogia on koondnimetuseks mitmetele eraldiseisvatele teadusharudele, mis kõik uurivad mõnd konkreetset piirkonda või erinähtust. Tähtsaimateks neist on sumeroloogia, akkadistika, ugaritoloogia, eblaiitika, elamoloogia ja mitmeid teisi. Laiendatult kuulub assürioloogiateaduse alla ka hetitoloogia, mis iseseisva distsipliinina uurib hetiidide kiilkirjakultuuri ja ajalugu. Lisaks on eristatavad eraldi uurimisharudena Lähis-Ida ajalugu, Lähis-Ida arheoloogia, Lähis-Ida usundilugu ning Lähis-Ida kunstiajalugu.
Assürioloogiaga lähedalt seotud naaberteadusharud on egüptoloogia, Vana Testamendi teadus, süroloogia ja klassikaline filoloogia ning vanaaja ajalugu. Ka Induse oru varajaste tsivilisatsioonide uurimine on oma meetoditelt ja olemuselt lähedane assürioloogiale. Paljud assürioloogid tegelevad vanemate ajalooperioodide uurimise kõrval arabistika ja tänapäevase Lähis-Ida probleemistikuga.
Assürioloogia tänapäeval
Assürioloogiaga tegelevaid eraldi teadusasutusi on maailmas u 200, assürioloogiaprofessoreid on üle 300. Tähtsaimad assürioloogia uurimise keskused asuvad Saksamaa ja USA ülikoolides ning assürioloogiainstituudid on olemas kõikides suuremates Euroopa ülikoolides. Viimasel ajal on üha rohkem hakatud assürioloogiaga tegelema Aasia maades, iseäranis Jaapanis ja Hiinas. Alates 1990. aastatest pärast Lahesõda on teaduslik tegevus Iraagis kohapeal muutunud välisteadlastele võimatuks ning seiskunud on ka arheoloogilised väljakaevamised.
Ülikoolides, kus ei ole assürioloogiale või Lähis-Ida uuringutele pühendatud üksusi, tegelevad assürioloogiaga tihti üksikuurijad ja lähedaste teadusharude spetsialistid (religiooniloolased, piibliteadlased). Assürioloogiaga tegeletakse ka paljudes muuseumides üle maailma ning Lähis-Idas tegutsevad mitmed rahvusvahelised arheoloogilised ekspeditsioonid. Valdav osa teadusinstituutidest annab välja assürioloogiaalaseid teadusajakirju. Assürioloogiateadusele spetsialiseerunud suuremad teaduskirjastused on Ugarit-Verlag Saksamaal ja Eisenbrauns Ameerika Ühendriikides. Varasem oluline kirjastus STYX Publications ühines kirjastusega Brill, mistõttu on ka Brill üks kaalukamaid assürioloogiaalaseid kirjastusi.
Assürioloogiateadusel on oma standardiseeritud lühendisüsteem.
Kõima mõis
Kõima mõis (ka Tammaru mõis; saksa keeles Kaima) oli rüütlimõis Mihkli kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Lääneranna valda.
Assürioloogia
Assürioloogia Eestis
Eestis on assürioloogia koondunud peamiselt Tartu Ülikooli ümber, kuid Eesti assüriolooge töötab ka välismaal. Assürioloogiaga tegeletakse Tartu Ülikooli Orientalistikakeskuses ja usuteaduskonna Vana Testamendi ja semitistika õppetoolis. Aastatel 1998–2012 tegutses eraldi Lähis-Ida vanade keelte ja kultuuride õppetool, mis praeguseks on tegevuse lõpetanud. Eesti assüriolooge, lähedaste alade teadlasi ja Lähis-Ida maade huvilisi ühendab Eesti Assürioloogia Selts. Suur osa assüriolooge osaleb ka Eesti kõikide Idamaade uurijaid koondava Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi tegevuses, peamiseks assürioloogiaalaste eestikeelsete uurimuste avaldamise ajakirjaks on kujunenud aastal 1939 ellukutsutud ja 2006 taasasutatud Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi aastaraamat. Eesti assürioloogid kirjutavad uurimusi peamiselt inglise ja saksa keeles, kuid viimase kümnendi jooksul on ilmunud ka üle 50 assürioloogiaalase eestikeelse teadusliku töö ning rohkelt populaarteaduslikke käsitlusi. Koostöös väliskirjastustega antakse välja nii konverentsikogumikke (Studien zu Ritual und Sozialgeschichte im Alten Orient / Studies on Ritual and Society in the Ancient Near East. Tartuer Symposien. de Gruyter 2008) kui ka perioodiliselt ilmuma hakkavaid väljaandeid nagu Acta Antiqua Mediterranea et Orientalia.
Kõima mõis
Mõis rajati 18. sajandil. Mõisa ühekorruseline kivist peahoone ehitati umbes 1800. aastal. 20. sajandi algul ehitati peahoone külge uusklassitsistlik eeskoda.
Assürioloogia
Assürioloogia Eestis
Tuntumate Eesti assürioloogide hulka kuuluvad Tartu Ülikooli Vana Testamendi ja semi keelte professor Alexander von Bulmerincq (1868–1938), Tartu Ülikooli võrdleva usundiloo ja Vana Testamendi professor Uku Masing (1909–1985), Haifa ülikooli Vana-Idamaa ajaloo professor ja Tartu Ülikooli usuteaduskonna külalisprofessor Michael Heltzer (1928–2010), hetitoloog ja California Los Angelese Ülikooli klassikalise filoloogia ja indoeuroopa mütoloogia professor Jaan Puhvel (1932–) ja Tartu Ülikooli usuteaduskonna Vana Lähis-Ida keelte ja kultuuride professor Thomas Richard Kämmerer (1962–). Eestis tegutsevate assürioloogide seast on tuntumad Amar Annus, Peeter Espak ja Vladimir Sazonov. Assürioloogiaalaseid teadusuurimusi, tõlkeid ja populaarseid käsitlusi on avaldanud veel Liina Ootsing-Lüecke, Raul Veede ja Enn Kasak. Süürias on Lähis-Ida arheoloogina pikemat aega töötanud Kahrut Eller.
Kõima mõis
Mõis on eraomandis alates 2015. aastast. Mõisas toimub kord aastas juuli algul muusikaüritus "Kuurebaste festival". Viimane festival toimus 8.juulil 2023.
Soome-Ugri Kirjanduste Assotsiatsioon
Soome-Ugri Kirjanduste Assotsiatsioon on aastal 1993 Egeris (Ungari) asutatud ühendus, mis ühendab soome-ugri rahvaste kirjanikke, kirjandusteadlasi ja tõlkijaid.
Assotsiatsioon korraldab soome-ugri rahvaste kirjanike kongresse, mis enamasti käsitlevad mingit kindlat temaatikat. Näiteks 10. kongressi teema oli "noor kirjandus ja soome-ugri kirjanduste tulevik". 24.–25. augustil 2017 Tartus toimunud XIV Soome-ugri kirjanike kongressi teema oli "ajalugu kirjanduses".
Aastatel 1993–1996 oli assotsiatsiooni juhataja Peter Domokos, aastast 1996 Arvo Valton.
Egiptuse kobra
Egiptuse kobra ehk haja (Naja haje) on mürgine madu mürknastiklaste sugukonnast kobra perekonnast.
Klassifikatsioon
Egiptuse kobral on roomajate andmebaasi alusel järgmised alamliigid:
Levila
Egiptuse kobra elab Aafrika põhja- ja keskosas, Kirde-Aafrikas ning Araabia poolsaarel.
Naja haje haje levila riigiti: Sahara-tagune Aafrika, Alžeeria, Benin, Burkina Faso, Kamerun, Kongo Demokraatlik Vabariik, Elevandiluurannik, Djibouti, Egiptus, Eritrea, Etioopia, Gambia, Ghana, Keenia, Liibüa, Mali, Maroko, Niger, Nigeeria, Senegal, Sudaan, Tansaania, Togo, Tuneesia, Uganda, Mauritaania, Lääne-Sahara, Somaalia.
Eluviis
Ta kasvab kuni kahe meetri pikkuseks. Ta on päevase eluviisiga; toitub pisiimetajatest, lindudest, kahepaiksetest.
Iris Chang
pisi|Iris Changi kuju Nankingis. Iris Shun-Ru Chang (hiina keeles 張純如 või 张纯如; 28. märts 1968 Princeton, New Jersey, USA – 9. november 2004 Los Gatose lähedal, California, USA) oli hiina päritolu USA ajaloolane ja ajakirjanik. Tema tuntuim raamat "Nankingi vägistamine" räägib Nankingi veresaunast 1937. aastal.
Egiptuse kobra
Toksilisus
pisi|vasakul|Egiptuse kobra nn ärritunud poosis Ärritudes tõstab kobra keha eesosa üles ja sirutab kaela ümber oleva lõdva naha laiali nagu kapuutsi. Mõni kobra suudab pritsida mürki kuni kahe meetri kaugusele ründaja silmadesse. Mürk tekitab suurt valu ja võib põhjustada ka pimedaksjäämist.
Iris Chang
Changi vanemad olid Taiwanilt pärit ülikooliprofessorid. Ta avaldas kolm raamatut Hiina ajaloo ja Ameerika hiinlaste teemadel, need said kiiresti populaarseks ning Chang pälvis laialdaselt rahvusvahelist tunnustust. 9. novembril 2004 tegi Iris Chang enesetapu. 2007. aastal ilmus tema elulugu "Finding Iris Chang" ja linastus dokumentaalfilm "Iris Chang: The Rape of Nanking". Changile on pühendatud tiib Nankingis asuvas Nankingi veresauna memoriaalis, samas aaub ka tema kuju.