cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gerhard Johann von Löwenwolde
Elulugu
Gerhard Johann von Löwenwolde alustas teenistust Rootsi sõjaväes Riia garnisonis, kus teenis 1697. aastaks majori auastme. Protestiks Karl XI poolt alustatud mõisate reduktsiooni vastu hakkas koos Johann Reinhold von Patkuliga koostööle Rootsi riigi vastastega, edastades neile sõjalist informatsiooni Liivi- ja Eestimaa kaitsevõime kohta. 1695. aastal tema riigivastane tegevus paljastati ning ta mõisteti kohtu poolt surma. Surmanuhtlus asendati siiski sunnitööga.
Juba kolme aasta pärast oli ta teenistuses Poola kuninga August II Tugeva õukonnas ning seejärel Poola vasallriigi Kuramaa hertsogkonna õuemarssalina.
1708. aastast oli Löwenwolde uuesti Vene tsaaririigi teenistuses ning määrati Peeter I poolt Venemaa peavolinikuks Liivi- ja Eestimaal Riia linnas (пост российского пленипотенциария (главного уполномоченного) в Лифляндии и Эстляндии).
Aastail 1711–1721 oli ta tsareevitš Aleksei Petrovitši abikaasa Charlotte Christine von Braunschweig-Wolffenbütteli ülemõuemarssal.
Gerhard Johann von Lüwenwolde suri 1723. aasta 26. aprillil Tartus (mõne allika järgi ka Malla mõisas ).
Sauga vald (1939)
pisi|Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Sauga vald oli vald Pärnu maakonnas aastail 1939–1950.
Vallavanem August Oidermaa oli ka Pärnu maavalitsuse liige, kuid esitas 24. aprillil 1940 mõlemalt kohalt lahkumispalve.
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88
14. Sauga vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Sauga valla maa-alast; b) senise Jõõpre valla maa-alast, välja arvatud valla lahusosa maa-ala seniste Audru ja Koonga valdade piiride vahel; c) senise Vee valla Elbu raba osa ja selle ümbruses asuvate heinamaade maa-aladest; d) senise Taali valla Tammiste asunduse maa-alast; e) senise Audru valla Kurgo ja Koti talude maa-aladest.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
1945 augustis moodustati Sauga vallas Jõõpre külanõukogu keskusega Kase külas, Kilksamaa-Räägu külanõukogu keskusega Kilksamaa külas ja Sauga külanõukogu keskusega Sauga külas. 1950. aastal Sauga vald likvideeriti ja selle alad arvati Pärnu rajooni koosseisu.
Leto svet
"Leto svet" oli laul, mis esindas Eestit 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, mis toimus Serbia pealinnas Belgradis Beogradska arenal.
Laul valiti Eestit esindama telefonihääletuse teel 2. veebruaril 2008.
Muusika ja sõnad kirjutasid Priit Pajusaar, Glen Pilvre, Peeter Oja, Hannes Võrno, Tarmo Leinatamm. Loo esitas Kreisiraadio.
Lugu esitati vigases, üksikute horvaadikeelsete sõnadega vene keele mõjudega serbia keeles, saksa ja soome keeles.
2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel laul poolfinaalist edasi ei pääsenud. Kreisiraadiole pandi süüks labasust ja läbimõtlemata lavaesitust.
Muundur
Muundur on seade, mis muundab ühte liiki energia teist liiki energiaks. Tavaliselt muundab muundur ühe energiana väljenduvat signaali teise energia signaaliks.
Muundureid kasutatakse automatiseerimise, mõõteriistade ja juhtimissüsteemide piirimaal, kus elektrisignaal muudetakse teisteks füüsilisteks suurusteks (energia, jõud, võimsus, valgus, liikumine, asukoht jne) ja tagasi.
Aktiivsed
Aktiivsed muundurid muundavad energiat otse ühest vormist teise. Need ei vaja töötamiseks välist energiaallikat. Näiteks termopaar muudab temperatuurimuutust otse pingeks.
Passiivsed
Passiivsed muundurid tekitavad muutust mõnes passiivses elektrilises suuruses, näiteks mahtuvus, takistus või induktiivsus. Need vajavad tavaliselt mõõtmiseks välist elektrienergiat.
Andurid
Näiteks rõhuandur võib mõõta rõhku (mehaanilist energia vormi) ja muuta seda elektrisignaaliks, et kuvada seda ekraani peal. Andureid kasutatakse paljudes mõõteriistades.
Aktuaatorid
Aktuaator on süsteemi liigutav või kontrolliv mootor.
Seda juhitakse energiaallikaga, tavaliselt elektrivoolu, hüdraulilise vedeliku rõhuga või pneumaatilise rõhuga, ja see muundab energia liikumiseks. Aktuaator on keskkonda mõjutav kontrollsüsteemi osa. Kontrollsüsteem võib olla lihtne (mehaaniline, elektrooniline süsteem), tarkvaral põhinev (printeri draiver, roboti kontrollsüsteem), inimene või mõni muu sisend.
Aleksander Prima
Elulugu
Aleksander Prima oli taluomaniku poeg.
Lõpetas 1927 Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumi, õppis 1927–1928 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas ja sama teaduskonna pedagoogikakursustel, lõpetas 1933 Berliini Põllumajandusülikooli aiandusosakonna, dr. rer. nat. (1949, Darmstadti Tehnikaülikool) (õppetöö vaheaegadel töötas Saksamaa aiaärides). Oli 1928–1930 Tartu aianduse-mesinduse täienduskooli juhataja, 1931–1933 Tartu aianduskursuste juhataja, 1933–1935 Tartu Õpetajate Seminari aiandusõpetaja, ühtlasi Haridus- ja Sotsiaalministeeriumi kooliaedade inspektor, 1935–1940 Põllutööministeeriumi aiandus-mesindusnõunik, aastast 1936 ka Tartu Ülikooli õppejõud, 1940–1941 Eesti NSV Põllutöö RK vanemagronoom aianduse alal, 1942–1944 Aedvilja Keskühisuse direktor.
Ta oli korporatsiooni Ugala vilistlane.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: aiandus ja mesindus. USA-s koostas u 10 000 eesaia haljastusprojekti. Oli Eesti Aianduse-Mesinduse Keskseltsi juhatuse (1934–1937) ja ajakirja Aed toim liige, ajakirja Mesinik peatoimetaja (1937–1940). Üle 100 teadustrükise, sh monograafiad.
Olivia Newton-John
Loomingulised saavutused ja autasud
Ta oli neljakordne Grammy auhinna võitja, kelle karjääri jooksul olid viis tema hittlugu Billboard Hot 100 edetabelis esikohal ja veel kümme hitti samas edetabelis kümne parema hulgas. Olivia kaks albumit "If You Love Me, Let Me Know" (1974) ja "Have You Never Been Mellow" (1975) olid Billboard 200 edetabelis esikohal. Üksteist tema singlit (sealhulgas kaks plaatina) ja 14 tema albumit (sealhulgas kaks plaatina ja neli topeltplaatina) on tunnistanud kuldseteks Ameerika Ühendriikides Recording Industry Association of America (RIAA) poolt. Üle 100 miljoni plaadi müügiga maailmas on Newton-John üks edukamaid muusikaartiste 20. sajandi teisest poolest kuni tänapäevani.
1974. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Suurbritanniat lauluga "Long Live Love" ning sai seal neljanda koha. Briti avalikkus valis võistlusele selle loo kuue Newton-Johni laulu hulgast, mis ilmusid hiljem albumil "Long Live Love".
1978. aastal mängis Newton-John muusikalises filmis "Grease", mis oli 1978. aasta suurim kassahitt ning mille filmimuusikaalbum on endiselt üks maailma ostetumaid muusikaalbumeid (oli 1978. aastal 12 nädalat järjest edetabelis esikohal). Sellel on kaks suurt hittduetti kaasstaar John Travoltaga: "You're the One That I Want" (mis on üks kõigi aegade enimmüüdud singleid) ja "Summer Nights". Newton-Johnist sai teine naisartist (pärast Linda Ronstadti), kellel oli kaks singlit, "Hopelessly Devoted to You" ja "Summer Nights", samaaegselt Billboardi edetabelis esiviie hulgas. Newton-Johni esitus tõi talle esikoha People's Choice Awardi (avalikkuse ja fännide hääletus) lemmikfilminäitleja kategoorias. Ta nimetati Kuldgloobuse nominendiks kui parim naisnäitleja muusikafilmis ja 1979. aastal Oscarile lauluga "Hopelessly Devoted to You".
Tema soolosalvestustena on aasta plaadi kategoorias Grammy võitjad "I Honestly Love You" (1974) ja "Physical" (1981). Newton-Johni suuremad hittsinglid on veel "If Not for You" (1971), "Let Me Be There" (1973), "If You Love Me (Let Me Know)" (1974), "Have You Never Been Mellow" (1975), "Sam" (1977), "Hopelessly Devoted to You" (samuti filmist "Grease"), "A Little More Love" (1978) ja laulud 1980. aasta filmist "Xanadu" "Magia" ja "Xanadu" (viimane koos Electric Light Orchestraga).
Newton-John määrati kuninganna Elizabeth II poolt 1979. aasta Rahvaste Ühenduse uusaastaauhindade raames Briti impeeriumi ordu (OBE) liikmeks klassiga Officer (ohvitser) meelelahutustegevuse eest ja 2020. aasta samal autasustamisel anti talle Briti impeeriumi ordu (DBE) klass Dame Commander (komandör) heategevuse, vähiga seotud teadusuuringute korraldamise ja meelelahutuse eest. 2006. aastal sai ta Austraalia ordu liikmeks (AO) klassiga Officer ning 2019. aastal liikmeks (AC) klassiga Companion loomingulise töö, rinnavähi uuringute arendamise ja keskkonnahoidu parendava tegevuse eest.
2002. aastal võeti Newton-John Austraalia ARIA Hall of Fame'i liikmeks ja 2015. aastal Music Victoria Awardsi kuulsuste halli liikmeks.
2019. aasta detsembris ühinesid Newton-John ja Travolta kolmel teleotseülekandel "Meet 'n' Grease" Florida linnades Tampas, West Palm Beachis ja Jacksonville'is.
Isiklik elu
Olivia Newton-John sündis Cambridge'is waleslase Brinley Newton-Johni (1914–1992) ja Irene Helene (1914–2003) peres. Tema emapoolne juudist vanaisa oli Nobeli auhinna laureaat füüsik Max Born, kes põgenes koos abikaasa ja lastega enne Teist maailmasõda Saksamaalt Suurbritanniasse, et pääseda natside tagakiusamise eest. Newton-Johni isa oli MI5 ohvitser, kes tegutses Bletchley Parkis projekti Enigma juures. Tema kuulus ka ohvitseride hulka, kes võttis Rudolf Heßi Teise maailmasõja ajal 1941. aastal, peale maandumist Šotimaal, vahi alla. Perekond emigreerus Austraaliasse Melbourne'i 1954. aastal.
1968. aastal kihlus Newton-John Bruce Welchiga, kes oli üks tema varasemaid produtsente, kuid ei abiellunud.
1973. aastal kohtus Newton-John Prantsuse Rivieras puhkamas olles Briti ärimehe Lee Krameriga, kellest sai nii tema uus kaaslane kui ka mänedžer. Nad jäid paariks kuni 1979. aastani, Newton-John nimetas aga nende tormilist suhtet "üheks pikaks lahkuminekuks".
Newton-John abiellus näitleja Matt Lattanziga 1984. aasta detsembris. Paar oli kohtunud neli aastat varem filmi "Xanadu" võtete ajal. Nad lahutasid 1995. aastal ning paar jäi sõpradeks. Ajakirja People andmeil ütlesid paarile lähedased inimesed, et lahkumineku võtmeteguriks oli lahknevus naise vaimsete huvide ja tema maisemate huvide vahel. Nende tütar Chloe Rose sündis 1986. aasta jaanuaris.
Newton-John tutvus näitleja/operaatori Patrick McDermottiga aasta pärast tema lahutust Matt Lattanzist 1995. aastal. Nad olid koos üheksa aastat.
Newton-John abiellus 21. juunil 2008 Peruus inkade vaimse tseremoonia käigus John Easterlingiga, millele järgnes üheksa päeva hiljem Floridas seaduslik tseremoonia.
Pärast Ameerika Ühendriikidesse kolimist 1975. aastal asus Newton-John elama Californias Malibusse, kus talle kuulus 40 aastat mitmesugust kinnisvara, sealhulgas hobuserantšo ja rannamajad. 2009. aastal ostsid Newton-John ja teine abikaasa John Easterling 4,1 miljoni dollari eest uue kodu Floridas Jupiter Inletis.
1992. aastal haigestus Newton-John rinnavähki, mille ravi kulges algul edukalt. Temast sai hiljem rinnavähiuuringute ja muude terviseprobleemide eestkõneleja. 2008. aastal kogus ta raha, et aidata ehitada Austraalias Melbourne'is Olivia Newton-Johni vähi- ja tervisekeskust. 2013. aastal avaldas ta, et vahepeal ravinud ennast uuesti vähi kordumise vastu. 2017. aastal teatati, et vähk oli levinud tema luudesse ja arenenud IV staadiumisse. Newton-John kannatas metastaatiliste luukahjustuste tõttu suurt valu ja rääkis kanepiõli kasutamisest valu leevendamiseks. Ta oli ravikanepi kasutamise pooldaja.
8. augustil 2022 suri Newton-John oma kodus California osariigis Santa Barbara maakonnas Santa Ynezis 73-aastaselt vähki.
Hanko
Hanko on linn Soomes Uusimaa maakonnas. Asub Soome lahe kaldal.
Naabervallad on Kemiönsaari vald ja Raseborgi linn.
Venemaa Keisririigi aegu kandis linn vene keeles Гангэ nimekuju.
Moskva rahulepinguga renditi linn 1940. aastal Nõukogude Liidule sõjaväebaasiks, kuid Jätkusõja ajal baas evakueeriti.
44% linnaelanikest on soomerootslased.
Oskar Sepre
Oskar Sepre kuulus II Riigikogusse Töörahva Ühise Väerinna nimekirjast, alates 10. märtsist 1924 (Hans Heidemanni asemel) kuni 9. aprillini 1924, teda asendas August Mühlberg.
Aastal 1924 Oskar Sepre arreteeriti ning mõisteti 149 protsessil eluaegsele sunnitööle süüdistatuna osalemises riigivastases organisatsioonis Töörahva ühine väerind, vabanes 1938. aasta amnestiaseadusega.
Alates 25. augustist 1940 oli Oskar Sepre Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogusse (alates 25. märtsist 1946 Eesti NSV Ministrite Nõukogu) kuuluva Eesti NSV Riikliku Plaanikomitee esimees ja Rahvakomissaride Nõukogu esimehe esimene asetäitja kuni 1948. aastani.
17. juunist 1942 kuni 26. septembrini 1944 oli Oskar Sepre Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu esimehe kohusetäitja.
Tahkuranna vald (1939)
pisi|Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Tahkuranna vald oli vald Pärnumaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 37. valimisringkonda, kust valiti Jüri Looväli.
Parisselja
Parisselja on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Tahkuranna vald (1939)
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88
17. Tahkuranna vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Tahkuranna valla maa-alast, välja arvatud Rannametsa küla maa-ala; b) senise Uulu valla maa-alast, välja arvatud Auge, Männiko, Luige, Põdra, Nakki ja Laimetsa talude ning Pärnu metskonna Surju metsandiku kvartaalide nr. 16–22 maa-alad; c) senise Reiu valla maa-alast; d) senise Häädemeeste valla põhjapoolse terava osa maa-alast kuni talude nr. A-32 ja Papisilla nr. 3-a juurdeliideteni, viimased kaasa arvatud.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
1945 augustis moodustati Tahkuranna vallas Soometsa külanõukogu keskusega Soometsa külas, Surju külanõukogu keskusega Surju külas, Tahkuranna külanõukogu keskusega Võiste külas ja Uulu külanõukogu keskusega Uulu külas. 1950. aastal Tahkuranna vald likvideeriti ja selle alad arvati Pärnu rajooni koosseisu.
Parisselja
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Merseyside
Merseyside on tseremoniaal- ja linnakrahvkond Loode-Inglismaal. Krahvkond moodustati 1974. aastal ja sai nime Mersey jõe järgi. Piirneb Lancashire'i, Suur-Manchesteri ja Cheshire'iga.
1986. aastal likvideeris Margaret Thatcheri valitsus krahvkonna nõukogu ja ringkondadel on sealtpeale sisuliselt tervikomavalitsuste õigused.
Merseyside koosneb viiest omavalitsusüksusest:
Fraasi peasõna
Fraasi peasõna ehk fraasi põhisõna on see sõna lauses, mida fraasi laiendid lauses sisuliselt täpsustavad. Fraasi peasõna ja laiendid annavad lause struktuurile terviklikkuse. Laiendid koonduvad sisuliselt peasõna ümber. Peasõna ja tema laiend on olemas kõikidel fraasitüüpidel: nimisõnafraasil, omadussõnafraasil, tegusõnafraasil, määrsõnafraasil, kaassõnafraasil ja hulgasõnafraasil.
Viited
M. Erelt, T. Erelt, K. Ross, Eesti keele käsiraamat. 3 tr, täiend., Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2007
R13 Vennaskond
R13 Vennaskond on aastast 2002 tegutsev Eesti klubi. Vennaskond propageerib põhimõtet, et reedel, 13. kuupäeval tuleb teha heategu.
Vennaskonna asutas 13 ülemvenda 2002. aastal. 2009. aastaks kuulus vennaskonda üle 2000 venna. 2009. aastal langes 13. kuupäev reedele kolmel korral tavalise ühe-kahe asemel.
Rikassaare relvaleid
Rikassaare relvaleid on peitleid, mis leiti 1969. aastal Paide rajoonist Rikassaare külast Prandi jõe kaldalt.
Härjanurme
Härjanurme on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Rikassaare relvaleid
Drenaažikraavi kaevates avastati 10–15 cm sügavuselt 54 odaotsa ning 7 võitlusnuga. Odaotsad olid laotud korrapäraselt, tipud seespool. Odaotsad olid kahelt poolt maha pandud ja moodustasid kaks rida, tipud vastamisi. Säilinud oli ka varte puitosi, mis lubab oletada, et relvad olid algselt varretatud.
Härjanurme
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Puhja valda.
Rikassaare relvaleid
Tõenäoliselt asetati relvad 6. või 7. sajandil otse maapinnale kuid ajapikku kattis Prandi jõgi need setetega.
Rikassaare relvaleid on Eesti suurim relvaleid.
Johan Lombak
Johan Lombak (vene keeles Иоган Яковлевич Ломбак); sündinud Juhan Kõverjalg 3. juuli 1897 Viljandi, Liivimaa – 18. veebruar 1982 Tallinn) oli eestlasest Nõukogude Liidu riigitegelane ja sõjaväelane (kindralmajor).
==Noorus == Pärast neljanda klassi lõpetamist 1913. aastal läks ta trükikotta laduja õpilaseks.
Niidu
Niidu on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Külas asub Lõimemäe linnamägi, mis on arheoloogiamälestisena arvele võetud.
Johan Lombak
1917. aasta 28. novembril üldisel Viljandi maakonna tööliste, soldatite ja talupoegade saadikute nõukogu koosolekul võeti vastu otsus tunnistada Viljandi Maakonnanõukogu kontrrevolutsiooniliseks ja viibimata laiali ajada. Samal koosolekul moodustati ka uus maakonnavalitsus, kes pidi vana asemele astuma. Uude Viljandi Maavalitsusse kutsuti endise maavalitsuse liige Jakob Meerits, endine maakonna komissari asjaajaja August Pihlap ning tuntud enamlased Jaan Vanakamar ja Johan Lombak.
Tegeles 1918. aastal trükikodade natsionaliseerimisega Viljandis (Совдеп) jaanuarist kuni veebruari keskpaigani. Siis taganes koos bolševikega Samarasse Nõukogude Venemaal.
Teenistus NSV Liidus
Aastatel 1920–1921 oli Lombak Tomski kubermangu Tšekaa uurija. 1921– 1922 oli ta Kaug-Ida Vabariigi Riikliku Poliitilise Kaitse Aktiivosakonna ülem (начальник Активной части Государственной политической охраны Дальневосточной Республики) ning 1922–1923 Vene SFNV GPU Primorje kubermangu osakonna jaoskonnaülem.
Augustist kuni oktoobrini 1923 oli ta Vene SFNV GPU Kamtšatka kubermanguvalitsuse ülema kohusetäitja. 1923–1928 oli ta OGPU Kamtšatka osakonna ülem
Aastatel 1928–1929 oli ta OGPU 54. Nertšinski piirivalvesalga, aastatel 1929–1930 OGPU 53. Dauri piirivalvesalga ning aastatel 1930–1931 OGPU 56. Blagoveštšenski piirivalvesalga ülem.
23. detsembril 1935. aastal sai ta polkovniku auastme.
1934–1936 oli ta OGPU Sverdlovski oblasti täievolilise esinduse vägede operatiivosakonna ja NKVD Sverdlovski oblasti sisekaitse valitsuse ülem ning 1936–1937 sisekaitse valitsuse staabiülem. Aprillist augustini 1937 oli ta Uurali ringkonna sisekaitsevägede staabiülem. 1937–1938 oli ta NKVD 60. Kamtšatka piirivalvesalga ülem ning 1937–1938. aasta märts Kamtšatka oblasti UNKVD ülem.
1938. aasta märtsis vallandati stalinliku puhastuse käigus.
Teenistus Punaarmees
1942. aasta veebruarist oktoobrini oli Lombak 249. Eesti Laskurdiviisi 917. Laskurpolgu komandör. 1942. aasta oktoobris-detsembris oli ta 249. Eesti Laskurdiviisi ülema asetäitja poliitalal.
Aastatel 1946–1947 oli ta 118. Tallinna Laskurdiviisi ülem ning 1947–1948 22. kuulipilduja-suurtükidiviisi ülema asetäitja.
1948. aasta veebruarist aprillini oli ta Eesti NSV sõjakomissari asetäitja ning 1948–1951 Eesti NSV sõjakomissar.
Eesti NSV Ministrite Nõukogus
1951–1953 oli Lombak Eesti NSV siseminister. 1953. aasta juunist septembrini oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu asjadevalitseja ning 1953–1959 jälle Eesti NSV siseminister.
1959. aasta oktoobris läks ta pensionile.
Fraas
Fraas on lause moodustaja, mis koosneb tuumsõnast ja laiendi(te)st.
Näiteks lause Väikesed lapsed laulavad üllatavalt hästi kohta saab küsida ''kes? teeb mida? kuidas?''. Nendele kolmele küsimusele vastates leiame fraaside piirid - need sõnad, mida kasutame küsimustele vastamiseks, kuuluvadki lauses kokku ning moodustavad fraasi.
Seega
Fraasi struktuur
Fraas koosneb tuumsõnast ja selle ühest või mitmest laiendist ehk laiendliikmest. Fraas on seega nagu laiendatud sõna.
Fraasi laiend võib omakorda olla iseseisev fraas. See tähendab, et üks suurem fraas võib sisalda mitu väiksemat fraasi.
Näiteks: eriti suur torm on nimisõnafraas, mille peasõna on torm. Lisaks sisaldab see nimisõnafraas omadussõnafraasi eriti suur, mille peasõna on suur.
Fraasid jagunevad
Fraasi tuumsõna
Fraasi tuumsõnaks ehk tuumaks on verbi käändeline vorm või mõne muu sõnaliigi sõna.
Fraaside omadused olenevad ennekõike tuuma sõnaliigist ning fraase nimetataksegi tuuma sõnaliigi järgi.
Näiteks lauses Väike poiss magas magusasti on fraas väike poiss nimisõnafraas, sest selle süntaktilised omadused (nt lauseliikmelisuse) määrab nimisõna poiss, fraas üsna magusasti aga on määrsõnafraas, sest tema tuumaks on määrsõna magusasti.
Nagu lause tuum võib toimida üksi lausena, nii võib ka endotsentrilise fraasi tuum esineda ilma laiendita - ühesõnalise fraasina, nt poiss ja magusasti lauses Poiss haigutas magusasti.
Fraasilisuse määramise seisukohast pole seega oluline, kas tuumsõnal on konkreetses lauses laiendeid või mitte, vaid see, kas tuumsõnal saab või ei saa olla laiendeid. Sõnad, mis pole laiendatavad, nt üsna fraasis üsna magusasti, pole fraas.
Fraaside liigid
Fraase liigitatakse tuumsõna sõnaliigi järgi: Sõnaliigist lähtuv liigitus toimib ainult põhijuhtudel, sest sõnade jaotamisel sõnaliikidesse on arvesse võetud ka neid tunnuseid, mis lause fraasistruktuuri seisukohast olulised pole, näiteks seda, kas sõna täidab asendavat funktsiooni või mitte. Lisaks on sõnaliike, mille esindajad jäävad fraasi struktuurist üldse välja, iseloomustades situatsiooni kui tervikut.
Viited
Erelt, Mati. 2013. Eesti keele lauseõpetus. Sissejuhatus. Öeldis. Tartu Ülikooli eesti keele osakonna preprindid 4.
Päraküla (Põhja-Sakala)
Päraküla on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas.
Fraas
Viited
M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993.
Päraküla (Põhja-Sakala)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.
Tootmine
Tootmine tänapäeval
Tänapäeval on tootmises tähtsal kohal robotid ja robotsüsteemid. Automaattööpinkide, automaattranspordiseadmete ja -ladude kõrval on need automaattootmise põhilisteks komponentideks.
Tootmise paindlikkuse seisukohalt vastandatakse raskesti ümberkorraldatavat jäika automaattootmist ja paindtootmist, mida saab kiiresti kohandada muutuvate tootmistingimustega ning lihtsalt ümber seadistada uute toodete valmistamiseks. Esimene põhineb funktsionaalselt jäikadel üheotstarbelistel tootmisliinidel, mis sobivad eelkõige masstootmiseks. Paindtootmise aluseks on universaalsed, mitmeotstarbelised seadmed ja masinad ning võime reageerida kiiresti turumuutustele. Niisuguste masinate hulka kuuluvad ka robotid.
Puhtam tootmine
Tänapäeval on paljude ettevõtete tootmisprotsessides ja -tehnoloogiates hakatud tähelepanu juhtima ka keskkonnahoiule ja ökoefektiivsusele; seda nimetatakse sageli terminiga "puhtam tootmine". Mitmes riigis, näiteks Rootsis, toetab riik majandushoobade kaudu jätkusuutlikkusele orienteeritud ettevõtteid.
Scribus
Scribus on avatud lähtekoodiga küljendustarkvara (kompaktkirjastamisprogramm), mis toetab professionaalseid trükkimiseks vajalikke tunnuseid nagu CMYK-värve, ICC värvihaldust ja mitmekülgset PDF-i loomist. Scribus oli esimene kompaktkirjastamisprogramm, mis toetas PDF/X-3 väljundit. Teised tunnused on veel OpenType fontide, Unicode'i teksti ja PDF 1.4 tugi, PDF-i import, EPS import/eksport, SVG import/eksport. Omab vektorgraafika joonistusvahendeid. Scribuse failivorming põhineb XML-il.
Väljamine
Väljamine on maapõue osiste (kivimite (maagid, kivisüsi, põlevkivi, paas jms), vedelike (maaõli), gaasid (maagaas), orgaaniliste setete (turvas)) irrutamine maapõuest kaevandamise käigus.
Väljatud materjal on kaevis, mis enamasti sisaldab peale maavara ka aherainet. Kaevis rikastatakse (sõelutakse, sorteeritakse, pestakse, separeeritakse, kontsentreeritakse) ja nii saadakse toode.
Tällevere
Tällevere on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.
Küla edelapiiril voolab Ängi oja, külast saab alguse Lõhavere oja.
New Brunswick
New Brunswicki provints on 1. järgu haldusüksus Kanadas. New Bruinswick on Kanada üks kolmest mereprovintsist.
New Brunswick piirneb põhjas Québeci provintsiga, idas Nova Scotiaga, kirdes Saint Lawrence'i lahega, kagus Fundy lahega ja läänes Ameerika Ühendriikide osariigi Maine'iga. 83% provintsist on kaetud metsaga, provintsi põhjaosa läbivad Apalatšid.
Elanike arv on 2021. aasta rahvaloenduse kohaselt 775 610. See on elanike arvult Kanada kaheksas provints. Pindala on 72 907 km², millega on see pindalalt kolmas väikseim provints Kanadas.
Provintsi nimi pärineb ajaloolise Saksamaa osa Braunschweigi ümbruskonnast (nii inglise kui ka prantsuse keeles on selle koha nimi Brunswick).
See on ainuke Kanada provints või ala, mis on ametlikult kakskeelne (nii inglise kui ka prantsuse keel on võrdõiguslikud).
pisi|New Brunswicki legislatiivhoone
Haldusjaotus
Provints on jagatud 15 maakonnaks:
Kohalikke omavalitsusi on 104, mis hõlmavad provintsi pindalast 10,9%, kuid kus elab 69,5% provintsi elanikkonnast.
Albrecht Altdorfer
thumb|Albrecht Altdorferi büst Albrecht Altdorfer (umbes 1480 Regensburgi lähedal – 12. veebruar 1538 Regensburg) oli saksa maalija ja vasegraveerija, Doonau koolkonna peaesindaja Lõuna-Saksamaal.
Teda peetakse ka vaskplaadi kasutuselevõtjaks oforttehnikas.
New Brunswick
Suurimad linnad
pisi|New Brunswicki suurim linn [[Moncton]] pisi|New Brunswicki suuruselt teine linn [[Saint John (New Brunswick)|Saint John]]
Välislingid
🇨🇦
Albrecht Altdorfer
Elukäik
Tema isa Ulrich Altdorfer oli kunstnik ja miniatuuride tegija. Albrechti vend Erhard Altdorfer oli samuti maalija ja graafik (tegi puulõikeid ja vasegravüüre).
Algul köitis Albrecht Altdorfer avalikkuse tähelepanu väikesemõõtmeliste töödega ebatavalistes tehnikates ja ebatavalistel teemadel.
1505 asus Altdorfer elama Doonau kaldal olevasse vabalinna Regensburgi. Talle kuulus linnas 3 maja ja mitu viinapuuistandikku. 1517 valiti ta linna raadi.
Esimesed Altdorferi teadaolevad tööd olid gravüürid ja joonistused pühast Franciscusest ja pühast Hieronymusest, mis olid valminud Jacopo de Barbari ja Albrecht Düreri töökodadest pärit niello- ja vasegravüüride eeskujul.
1511. aastal või pisut varem reisis Altdorfer läbi Tirooli Austriasse. Reisil nähtud maastik jättis temasse nii tugeva mulje, et ta sai tänapäeva mõistes esimeseks maastikumaalijaks. Ta sai ka Doonau koolkonna juhiks – see koolkond viljeles maastikumaali kui iseseisvat žanri.
pisi|Regensburgi sünagoogi sisevaade (1519) Alates 1513 oli Altdorfer Innsbruckis Maximilian I teenistuses. Maximilian tellis temalt oma õukonna jaoks palju teoseid.
Aastal 1519 Maximilian suri. Maximilian oli juute kaitsnud, saades vastutasuks nendelt palju makse. Kuid pärast tema surma otsustas Regensburgi raad juudi kogukonna (pool tuhat inimest) linnast välja ajada ja Regensburgi sünagoogi lammutada. Altdorfer kui rae liige osales selle otsuse tegemises, kuid pärast käis sünagoogis ja tegi selle siseruumidest kaks etsingut. Need on Regensburgi sünagoogi ainsad säilinud sisevaated. Sünagoogi asemele ehitati kirik, mis valmis juba samal 1519. aastal. Kiriku jaoks valmistas Altdorfer puulõike Maarjast.
Pärast seda, kui puhkes reformatsioon, pühendus Altdorfer peamiselt arhitektuurile. Ka selle perioodi maalid, näiteks "Neitsi sünd", näitavad ebatavaliselt suurt tähelepanu arhitektuuri suhtes.
1529 valmis Altdorferil Baieri hertsogi Wilhelm IV tellitud "Aleksandri ja Dareiose lahing Issoses". Altdorfer pöördus Regensburgi tagasi jõuka mehena. Alates 1526 töötas ta linnaarhitektina, projekteerides kohaliku tapamaja ja veinikeldreid. 1529–30 vastutas ta Regensburgi kindlustuste ehitamise eest, et kaitsta linna Osmanite riigi ohu vastu.
Tema selle perioodi töid on mõjutanud Giorgione ja Lucas Cranach vanem, nagu näitab tema "Ristilöömine". 1535 oli ta Viinis, kus maalis teose "Metsamaastik püha Jüri ja lohe võitlusega".
Looming
pisi|Metsamaastik püha Jüri ja lohe võitlusega (1510) pisi|Aleksandri ja Dareiose lahing Issoses (1529) Albrecht Altdorferi teevad kuulsaks ennekõike maastikupildid. Ta oli esimene kunstnik, kelle maastikel ei ole figuur domineeriv element, vaid osa maastikust. Ta uskus, et inimfiguur ei tohiks loodust katkestada, vaid peaks selles osalema.
Altdorfer lähtus Lucas Cranach vanema stiilist ja arendas seda edasi. Ta kujutas Doonau oru mägiseid maastikke paksude metsadega, milles längus ja varisema kippuvatel puudel kasvavad samblad. Piltidele lisab värvirikkust tõusev või loojuv päike.
Altdolfer muutis lehise oma tunnuseks. Ta kujutas paljudel teostel lehiseid väga põhjalikult, üksikute okste ja peaaegu okasteni välja.
Näitena võib tuua teose "Metsamaastik püha Jüri ja lohe võitlusega", kus kunstnik on tavapärased maastikuelemendid asendanud metsiku ja kõikehaarava loodusega, mis muudab püha Jüri ja lohe täiesti teisejärguliseks. Lehised on sellel lausa ebaproportsionaalselt tähtsas rollis.
Esimeseks puhtakujuliseks loodusmaaliks, kus puuduvad inimfiguurid, peetakse 1518–20 valminud maali "Maastik jalakäijate sillaga". Selle maali keskel kujutas Altdorfer suurt puud, aga selle taga jalakäijate silda, mis viib üle jõe. Silla üks ots on mingis kindlusetornis.
Altdolferi kuulsaimas teoses "Aleksandri ja Dareiose lahing Issoses" paeluvad tagaplaani müstiline taevas ja maa vaataja pilku rohkem kui esiplaanil toimuv sõjategevus. Sel ajal oli aktuaalne Osmanite riigist lähtuv oht ja Altdorfer kujutas sellepärast pärslasi tüüpilises türklaste riietuses. Tegevuspaigaks on justkui maakaart: kujutatud on vaadet Väike-Aasuast lõunasse Vahemere suunas, nii et meres paistavad Küpros ning selle taga Niiluse delta ja Punane meri, maali vasakus servas paistab taga ka Surnumeri.
Altdorfer moonutas tihti perspektiivi, et võimendada maali mõju. Tähtsaimad figuurid maalil on sageli kujutatud ebaloomulikult suurte või ka ebaloomulikult väikestena. See oli omane pigem eelnenud sajandite joonistustele. Oma hilisemas loomingus liikus Aldorfer manerismi suunas ja hakkas inimesi kujutama itaalia kunsti eeskujul, samuti hakkas ta kasutama loomulikumaid värve.
Altdorfer tegi korduvalt pilte religioossetel teemadel. Mõnedki neist on intensiivse, sätendava valgusega ja hõõguvate värvidega, mis lähenevad ekspressionismile. Need pildid kujutavad intiimseid momente Kristuse ja tema ema vahel või stseene pühakute elust.
Altdorfer on maalinud Dionysost.
Etsing oli Altdorferi eluajal alles uus tehnika. Kuid erinevalt enamikust teistest varastest Saksa etsijatest ei teinud Altdorfer illustratsioone raamatutele. Sageli ühendas ta etsingu ja gravüüri, paigutades need samale trükkplaadile.
Altdorferist on järele jäänud palju töid. Säilinud on 55 maali, 120 joonistust, 125 puulõiget, 78 gravüüri, 36 etsingut, 24 maali pärgamendil ja fragmente Regensburgis oleva keisrilossi saunas olevast seinamaalist. Loomeperiood kestis aastail 1504–37 ning seda on lihtne kindlaks teha, sest Altdorfer signeeris ja dateeris iga oma teose.
Järvaküla
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Puhja valda.
Xanten
thumb|right|Xanteni toomkirik
Xanten on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Weseli kreisis Reini jõe ääres. See on ainus Saksa linn, mille nimi algab X-tähega.
Linnas on 21 273 elanikku (seisuga 31. detsember 2012).
Kliima
Iga kuu keskmine temperatuur on üle nulli.
Majandus
Linnas on metalli- ja puidutöötlemisettevõtted.
Vanaaeg
Aastal 13 eKr rajasid roomlased Xanteni kohale Fürstenbergi künkale Birteni lähedale Castra Vetera ('vana laager') kindluse. See oli mõeldud Germaaniasse korraldatavate sõjakäikude algatamise kohaks ja kindluses paiknes pidevalt 8–10 tuhat leegionäri. 70. aastal kindlus hävis germaanlaste ülestõusu käigus (selle purustasid bataavid).
Roomlased rajasid umbes 100 pKr Fürstenbergi nõlvale kahe leegioni laagriks uue kindluse. See kaitses ka tsiviillinna, mis asus Reini harujõe ääres, mis oli tollal laevatatav. Tsiviillinnas elas 10–15 tuhat inimest, enamasti endised leegionärid ja nende pereliikmed. Traianus ülendas selle 110 Colonia Ulpia Traianaks. Linnas olid muuhulgas amfiteater ja tempel. Et kindlust pärast ei suurendatud, on koloonia kohal olnud lihtne korraldada põhjalikke kaevamisi. Väljakaevatud idaosas on päevavalgele on tulnud pretoorium, kummagi legaadi palee, tsirkus ja palju üksikesemeid. 275 hävitasid germaani hõimud linna uuesti.
Seejärel ehitati uus kindlus Tricensimae pisut teise kohta. See oli väiksem, kuid seda oli lihtsam kaitsta. 5. sajandi alguseks tugevnesid germaanlaste rünnakud siiski sedavõrd, et kindlus jäeti maha. "Nibelungide laulus" öeldakse Siegfried olevat sündinud Xantenis koloonia varemetel.
363 toimus linnas asuvas Teeba leegionis mäss, sest kristlased keeldusid ohverdamast rooma jumalatele. 360 mässust osavõtjat hukati ja mässu juhti Viktorit Xantenist austavad kristlased linna märtri ja linna kaitsepühakuna.
Keskaeg
Frangid, kes asusid linna lähedusse pärast roomlaste lahkumist, ei rajanud linnalisi asulaid.
Viktori oletatavale matmispaigale ehitati 752 katedraal. Seda nimetati Sanctos (super Rhenum) või ad Sanctum ('pühakute koht') ja sellest tuleb linna tänapäevane nimi. Katedraal oli oma aja kohta väga jõukas, mistõttu 863 vallutasid selle normannid.
939. aastal toimunud Xanteni lahingus alistas Otto I oma venna Heinrichi juhitud frankide, sakside ja Lotringi mässulised väed. See järgnes Birteni lahingule 936 ja Andernachi lahingule 939 ning sellega läks piirkond Saksa-Rooma riigi koosseisu.
Juba varakeskajast oli linnas juudi kogukond. Esimese ristisõja käigus korraldati nende vastu 1. ja 27. juunil 1096 kaks pogrommi.
1228. aastal andis Kölni peapiiskop Heinrich von Molenark Xantenile linnaõigused. 1392 läks linna lõunapoolne osa ja 1444 kogu linn Kleve hertsogi valdusse.
Jülichi-Kleve pärilussõja lõpetanud Xanteni rahuga 1614 läks Kleve hertsogkond ning koos sellega Xanteni linn üle Brandenburgi margile.
Vaatamisväärsused
Colonia Ulpia Traiana väljakaevatud osas on Xanteni arheoloogiapark, mis avati 1977.
Xanteni Sankt Viktori toomkirik on rajatud umbes 1190 – 1530.
Aastast 1393 pärineb Kleve värav.
Kultuur
Linnas on Xanteni regionaalmuuseum ja Xanteni toomkiriku juures asuv Xanteni stiftiraamatukogu.
Aukodanikud
Esimene Xanteni aukodanik valiti 1926. Kokku on aukodanikke olnud 7: 2 vaimulikku, 3 poliitikut, 1 ettevõtja ja 1 arheoloog, 6 meest ja 1 naine. Viimase 30 aasta jooksul on valitud 1 aukodanik, Kolmanda Riigi ajal ei valitud ühtki.
Pärivere
Pärivere on küla Tori vallas Pärnu maakonnas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Are valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb küla Tori valla territooriumile.
Päriveres on sündinud poliitik Mihkel Mathiesen.
Eckerö Line
pisi|Eckerö Line'i laev Nordlandia Eckerö Line on Ahvenamaa laevakompanii Rederiaktiebolaget Eckerö tütarettevõte, mis korraldab parvlaevaliiklust liinil Tallinn–Helsingi.
Rederiaktiebolaget Eckerö plaanis Tallinna-liini varakult. Esimesed läbirääkimised Eesti Merelaevandusega juunis 1989 jooksid liiva. Järgmine plaan sama aasta augustis – luua eestlastega ühisettevõte Oy Festonia Line Ab – jäeti kõrvale osalt Soome meremeeste ametiühingu vastuseisu tõttu. Septembris 1989 peeti läbirääkimisi ühe tollase Tallinna abilinnapeaga, ent pärast lähemat tutvumist Vanasadamaga lükati plaan edasi. Pärast Corbiere'i ostu sõlmis Rederiaktiebolaget Eckerö operaatorlepingu Inrekoga ja laev hakkas Tallinna–Helsingi liinil sõitma Inreko kaubamärgi New Estonian Line all. Järgmisel aastal tuli sellele liinile Roslagen ja Rederiaktiebolaget Eckerö kavandas laeva toomist Eesti lipu alla. Ent Inreko ütles koostöölepingu üles ja moodustas 1994. aastal koos Eesti Merelaevandusega ühisettevõtte Eminre.
Eestin Linjat
10. veebruaril 1994 asutasid Rederaktiebolaget Eckerö ja Birka Line Maarianhaminas ühise tütarettevõtte Oy Eestin Linjat Ab Ltd, mis saatis parvlaeva Alandia Tallinna–Helsingi liinile. Erinevalt ettevõtte sinikollasest värvikombinatsioonist kasutati Tallinna-liinil sinivalget. Ka laeva töötajate vorm sarnanes väga Eckerö Linjeni töötajate omaga. Uuel ettevõttel ei läinud hästi ning septembri keskel peetud kriisikoosolekul vahetati direktor välja.
Olukorra tegi veel halvemaks Estonia uppumine septembris 1994, mis mõjus kõigile parvlaevafirmadele. Samal ajal algas hinnasõda Tallinkiga, ent aasta lõpuks oli kahjumist hoolimata reisijate arv taastunud. Sügisel 1996 ostis Rederiaktiebolaget Eckerö tütarettevõtte Eestin Linjat Birka Line'ilt välja. Turu-uuring 1997. aastal näitas, et Eestin Linjat polnud õnnestunud nimi, sest ei märkinud küllalt selgelt reederi Soome päritolu. Seoses Nord Gotlandia ostuga 1997. kaaluti veelkord ettevõtte nime, seekord oli kõne all Nord Line. Kuid see nimi oli juba kasutuses ning seetõttu jäi nimeks Eckerö Line Ab Oy.
Endine laevastik
Eckerö Line omandas oma esimese (ja kaua ainsa) parvlaeva Nordlandia 1998. Nordlandia asendas mõlemad laevad Alandia ja Apollo, mis varem seda liini sõitsid.
2004. aasta mais ostis Eckerö Line ro-pax-laeva Translandia teiseks laevaks Helsingi–Tallinna liinile reisijate hulga suurenemise tõttu Eesti ja Soome vahel. Reisijate hulk suurenes sellepärast, et Eesti astus Euroopa Liitu.
Jaanuaris 2013 tõi Eckerö Line Tallinna–Helsingi liinile parvlaeva Finlandia (ex Moby Freedom), müüs Translandia ja suunas Nordlandia mõneks ajaks autoga reisijatele mõeldud liinile Tallinn–Vuosaari.
Juunis 2019 tõi Eckerö Line Muuga-Vuosaari liinile ro-pax-laeva Finbo Cargo.
Papenburgi laevad
1990. aastail on Tallinna–Helsingi liinil sõitnud kolm Eckerö Linjenilt renditud sõsarlaeva: Jos L Meyer Werftis Saksamaal Papenburgis ehitatud parvlaevad Apollo, Roslagen ja Alandia. Apollo on sõitnud aastail 1991–1994 Tallinna–Helsingi liinil Eesti lipu all nimega Corbiere.
Papenburgis on ehitatud ka aastail 1982–91 Eckerö–Grisslehamni liinil sõitnud Eckerö, hilisem St. Ola.
Sergi Sednjev
thumb|Serhi Sednjev Sergi Sednjev ( ukr. k Сергій Седнєв), sündinud 19. detsembril 1983 Gluhhivis) on Ukraina laskesuusataja.
Sednjev sai 2004. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel Haute Mauriennes 12,5 km jälitussõidus pronksmedali. Samal aastal kuulus ta Minskis toimunud Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali võitnud Ukraina juunioride võistkonda 4x7,5 km teatesõidus. Suvistel laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel 2004. aastal Brezno-Osbrlies sai ta pronksmedali 6 km jälitussõidus. 2007. aasta taliuniversiaadil Torinos võitis ta 20 km eraldistardiga sõidus hõbemedali ja pronksmedali nii 4x7,5 km teatesõidus kui ka 10 km sprindis. Euroopa meistrivõistlustel täiskasvanute arvestuses sai ta 2009. aastal Ufas hõbemedali 12.5 km jälitussõidus ja pronksmedali 20 km eraldistardiga sõidus.
Maailma karikavõistlustel osales Sednjev esimest korda 17. jaanuaril 2004. aastal Ruhpolding 10 km sprindis, kus ta sai 119 startinu seas 67. koha. Esimest korda jõudis ta kolme parema hulka 16. detsembril 2007. aastal Pokljukas 20 km eraldistardiga sõidus, kui oli kolmas. Esimese võidu sai Sednjev 2009.-2010. aasta MK-sarja Anterselva etapil 20 km eraldistardiga sõidus.
Maailma karikavõistlustel
Sergi Sednjev on seni osalenud ( seisuga 13. detsember 2010 ) kokku 70 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud poodiumile 3 korda, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele.
Häbelik mimoos
pisi|Häbeliku mimoosi seemned Häbelik mimoos (Mimosa pudica) on liblikõieliste sugukonda mimoosi perekonda kuuluv rohttaimeliik.
Taime nimetus nii eesti ("häbelik") ja kui ka ladina keeles ("pudica", Carl Linné pandud nimetus 1753. aastast ) tuleneb tema omadusest puudutuse ajel lehed sulgeda ja longu vajuda. Samast on tuletatud ka rahvalikud nimetused nagu ingliskeelne touch-me-not ("ära-puuduta-mind-lill"), mis omakorda seostub samatähendusliku ladinakeelse piiblifraasiga noli me tangere.
Välimus
Noorte taimede vars on jäik ja püstine, muutudes ajaga ronivaks või roomavaks. Vars on peenike ja harunev. 1,5 meetri pikkune vars võib olla vähemal või rohkemal määral astlalised.
Kahelipaarissulgjates liitlehtes on 10–26 lehekest. Ka leherootsud on astlalised. Lehekaenaldest puhkevad kahvaturoosadest või punakatest õitest koosnevad nutid. Nuti läbimõõt on 8–10 mm.
Mimoosi vili on kaun. Tavaliselt on 2–8 kauna kobaras koos, iga kaun 1–2 cm pikk. Mimoosi pruunid seemned on 2,5 mm pikkused ja kaetud tugeva kestaga. Mimoos on nii tuul- kui ka putuktolmleja.
Taime liikumine
Mimoosi liitlehtede lehekesed painduvad õhtul kokku ja avanevad taas päikese tõustes. Sellist ööpäevasest valgusrežiimist tulenevat liikumist nimetatakse nüktinastiliseks liikumiseks. Nastiline liikumine ehk taimede liikumine välisstiimulite ajel on omane tervele mimoosi perekonnale.
pisi
Häbeliku mimoosi lehed sulguvad ka puudutuse või temperatuuri alanemise (alla +16°) peale. Peale longu vajumist taastub lehe normaalne seisund maksimaalselt tunni möödudes. Füüsilise ärrituse peale vabanevad taime varres kemikaalid, mis suruvad lehekeste ja leherootsu vakuoolidest taimemahla välja, rakurõhk langeb ning rakk kukub kokku. Tulemuseks on lehekeste ja leherootsu "longuvajumine".
Pole päris selge, milleks selline kohastumus vajalik on, kuid teadlased oletavad, et see on taime kaitse herbivooride eest. Loomadele võib taime ootamatult kiire liigutus mõjuda hirmutavalt ning panna neid vähem "liikuvaid" taimi eelistama.
Levila
Algselt on taim pärit Lõuna- ja Kesk-Ameerikast.
Mimoos invasiivse liigina
Taim on sisse toodud ka teistele mandritele ning Tansaanias, Lõuna-Aasias, Kagu-Aasias, mitmetel Vaikse ookeani saartel ning mitmel pool Austraalias loetakse teda invasiivseks liigiks. Liik võib olla tülikas umbrohi troopiliste põllukultuuride kasvatamisel. Harilik mimoos kipub risustama maisi, tomati, puuvilla, banaani, sojaubade, papaia, suhkruroo ja kookospähkli istandusi.
Kasutamine
Mõningates riikides kasutatakse mimoose loomasöödana, kuid näiteks Hawaiil kasvav liik on loomadele mürgine.
Külmema kliimaga maades on häbelik mimoos populaarne toataim.
Mimoosi kasutatakse ka ravimtaimena astma, krampide, düsmenorröa, ekseemi, ödeemi, väsimuse, palaviku, põletiku, unetuse, leepra, valu, maohammustuse jmt seisundite korral ja mõnede allikate kohaselt ka tuberkuloosi korral.
Kaimi
Kaimi on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Puhja valda.
Külas asub kultuurimälestisena kaitse all olev endise Kaimi kooli hoone.
Riisipere–Vasalemma tee
Riisipere–Vasalemma tee (registrinumber 11380) on kõrvalmaantee Saue ja Lääne-Harju vallas.
Tee pikkuseks on 14,1 km.
Umbes 400 m pikkune lõik tee 11. kilomeetril on ühtlasi Saue valla piiriks.
Tee saab alguse Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee üheksateistkümnendal kilomeetril Jaanika ja Vilumäe küla piiril (Saue vald). Tee kulgeb läbi Vilumäe, Jaanika, Aude, Munalaskme, Kibuna ja Lemmaru küla. Tee lõpeb Keila–Haapsalu maantee kuueteistkümnendal kilomeetril Lemmaru külas (Lääne-Harju vald). Tee ületab 3 silda (Viisu, Munalaskme, Sepu – kõik üle Munalaskme oja) ja 12 truupi. Teele ei jää ühtegi bussipeatust.
Teega ristub kolmandal kilomeetril Jaanika jaama tee, kümnendal kilomeetril Munalaskme–Laitse tee, üheteistkümnendal kilomeetril Kibuna jaama tee.
Tee esimene pool on kruusatee, tee teine pool alates 8. kilomeetrist on mustkattega. Mustkattega on veel teelõik Aude küla südames ja lõik tee alguses. Tee klass on V. Kuni Munalaskme sillani on liiklussagedus kuni 200 autot ööpäevas, edasi kuni Munalaskme–Laitse teeni on liiklussagedus 200–500 autot ööpäevas ja tee lõpuosas on liiklussagedus 500–1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Salaküttimine
Salaküttimine Eestis
Eesti tänapäevast jahipidamist reguleerib 2013. aasta jahiseadus. Seaduse järgi peavad salaküttimise eest järelevalvet nt keskkonnakaitseinspektorid. Salaküttimine on karistatav väärteo- või kriminaalkorras.
Eesti Haigekassa
Eesti Haigekassa on avalik-õiguslik organisatsioon, mille tähtsaim ülesanne on korraldada riiklikku ravikindlustust ja võimaldada kindlustatud inimestele seeläbi hüvitisi, arstiabi ning haiguste ennetustegevusi. Eesti Haigekassa tegutseb Eesti Haigekassa seaduse põhjal.
Ülesanded
Haigekassa ülesanne on korraldada ravikindlustust nii, et tagatud oleks kindlustatute võrdne kohtlemine ja tervishoiuteenuste, meditsiiniseadmete, ravimite ning rahaliste hüvitiste, mis oleksid kõik vajadusele vastavad, kvaliteetsed ja kulutõhusad, õigeaegne kättesaadavus. Kuna Haigekassa üks ülesanne on tasuda ka haiguste ravi kulud, siis katab need nii raviteenuste, ravimite kui ka meditsiiniliste abivahendite eest Haigekassa kindlustus. Peale selle maksab Haigekassa ravikindlustatud inimestele rahalisi hüvitisi: haigus- ja hooldushüvitist, lapsendamis- ja sünnitushüvitist, kunstliku viljastamise hüvitist, täiendavat ravimihüvitist ning hambaravi- ja proteesihüvitist.
Muud Haigekassa ülesanded peale ravikindlustussüsteemi haldamise on: Haigekassa toimib solidaarsuse põhimõttel. Vajaliku ravi saavad kõik kindlustatud isikud, sõltumata nende rahalisest panusest maksudena.
Eesti ravikindlustussüsteem järgib rahvusvaheliselt heaks kiidetud põhimõtteid. Ravikindlustus peab:
Haigekassa tööd reguleerib mitu õigusakti – organisatsiooni alus on Eesti Haigekassa seadus. Ravikindlustuse saamist ja selle sisu reguleerib ravikindlustuse seadus ning mitu Vabariigi Valitsuse ja sotsiaalministri määrust.
Eesti Haigekassa eesmärke, ülesandeid, pädevuse ja tegevuse aluseid ning organeid määravad kindlaks Eesti Haigekassa seadus ja Haigekassa põhikiri.
Eelarve
Haigekassa eelarve peamine tulu on sotsiaalmaksu ravikindlustuse osa. Selle allika pikaajalist kestlikkust on seatud kahtluse alla (2010. aasta jätkusuutlikkuse aruanne). Haigekassa kõige suuremad kulud puudutavad eriarstiabi ja üldarstiabi, sellele järgnevad töövõimetushüvitiste väljamaksed ning ravimite kompensatsioonid. Täpse ülevaate kuludest annab iga-aastane majandusaasta aruanne.
Struktuur
Haigekassas on 21 osakonda, mille tööga saab lähemalt tutvuda Haigekassa kodulehel. Haigekassa osakonnad paiknevad Tallinnas (Lastekodu 48), Tartus (Riia 142), Pärnus (Suur-Jõe 63) ja Jõhvis (Nooruse 5).
Eesti Haigekassas töötab 31.12.2018 seisuga 185 töötajat.