cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tutsid
Traditsioonid
Hutude ja tutside rituaalid on väga sarnased. Lapsele pannakse nimi seitse päeva pärast sündi. Täiskasvanuks pühitsemist ei toimu. Abielu jõustumiseks peab peigmehe perekond pruudi perekonnale maksma pruudiluna tööjõulise pereliikme äraviimise eest. Varem korraldasid abielusid pruudi ja peigmehe perekonnad, nüüd võib igaüks endale ise kaaslase valida. Noored veedavad tavaliselt aega suuremas seltskonnas, paarikaupa kohtamas käiakse harva.
Surma korral loetakse palveid ja peetakse kõnesid. Lähedased pereliikmed peavad leinaperioodil hoiduma füüsilisest tööst ja seksist. Leina lõppu tähistatakse rituaalse peoga.
Sotsiaalsele staatusele vastavatest normidest kinni pidamine on tutsidele väga oluline. Väärikat käitumist, emotsioonide talitsemist ja häid maneere peetakse tähtsaks.
Eluase
Ruandade traditsioonilised eluasemed olid ringi- või ruudukujulise põhiplaaniga pinnasest ja rohust ehitatud nyakatsi ' d. 2000. aastatel on riiklikult rahastatud programmi raames nende asemele valdavalt ehitatud kaasaegsed elamud.
Rundide traditsiooniline eluase on olnud kuplikujuline rohust ja õlgedest ehitatud majake.
Elatusallikad
pisi|Kitsede ulualune Rwandas Tutside majapidamised on valdavalt naturaalmajanduslikud.
Tutsid on traditsiooniliselt karjakasvatajad. Väärikamad neist olid vanasti abashumba ' d, kes hoolitsesid kuninga karja (inyambo) eest.
Peetakse veiseid, kodukitsi, kanu, lambaid ja sigu.
Romallo
Romallo (saksa: Ramöl, ladiini: Romàl) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Trentost põhjas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 576 inimest ja valla pindala on 2,4 km².
Romallo külgneb järgmiste valdadega: Revò, Cloz, Dambel ja Sanzeno.
Tutsid
Elatusallikad
Peamised toidukultuurid on banaanid, kaunviljad, bataat, jahumaniokk, mais, hirss, sorgo, maapähkel, kartul, suhkruroog. Kasvatatakse ka tubakat, riisi, kohvipuud ja teepõõsaid.
Peamiselt linnaelanikest osa leiab tööd ka tööstuse, energeetika ja mäenduse vallas.
Riietus
Tänapäeval kannavad tutsid tavaliselt läänelikku riietust. Naised kannavad kleiti ja trükitud mustriga rätikut, mehed pükse ja särki. Varem kanti traditsioonilisi rõivaid, mida käidi toomas idarannikult. Naiste traditsiooniline riietus oli valge rüü, mille juurde kuulus valge peapael.
Maaväe Ohvitserikool
Maaväe Ohvitserikool (saksa keeles Offizierschule des Heeres) on sõjaline õppeasutus, mis koolitab Saksamaa maaväe, küber- ja inforuumi ning Ühendatud toetusteenistuse juhte.
Ülesanne
Kooli ülesanne on ohvitseride välja- ja täiendõpe, keskendudes seejuures rakendus-, täiend- ja karjääri õppeõppekavale. Kool peab end ka Saksa maaväe taktikaliste põhimõtete edasiarendamise kohaks.
Tutsid
Muusika ja tants
Trummimäng, laul ja tants on traditsiooniliselt tutsidele väga olulised. Kõigi rundide ja ruandade kultuuripärand on ühine, koos ka tantsitakse ja tehakse muusikat. Trummimäng on väga vana oskus. Vanasti esineti kuningale rituaalsete trummitantsudega. Keskse trummi ümber asetati ringis mitukümmend trummi, mängijad liikusid trummilt trummile, lüües kordamööda ka keskmist trummi.
Traditsiooniline trumm on õõnsast puutüvest ja loomanahast valmistatud ingoma. Ingoma-mängijad moodustavad kaheksa- kuni kümneliikmelisi ansambleid.
Käsitöö
Levinud on korvipunumine, keraamika, puunikerdus, ehete valmistamine. Burundis valmistatakse vaskesemeid, mitmesuguseid maske ja kilpe. Taimedest saadud värvidega kaunistatakse kangaid. Eriti peen meistritöö on trummide tegemine.
Ruandadele omane ainulaadne kunstivorm on imigongo, lehmasõnnikust ja pigmentidest puitplaadile tehtud spiraalsed või geomeetrilised mustrid.
Folkloor ja kirjandus
Tutside luuletusi, vanasõnu, mõistujutte ja müüte on suusõnaliselt põlvest põlve edasi antud. Häid lugude jutustajaid peetakse suure au sees. Inimesed mäletavad ja austavad oma esivanemaid. Paljud peavad ennast müütilise kuninga Gihanga järeltulijateks.
Üks populaarne rahvajutt meenutab tuttavat kuldkalakese lugu. See jutustab vaesest mehest Sebgugugust, kellel jumal aitas peret toita, kuid mees muutus ahneks ja jäi lõpuks kõigest ilma.
Kirja pandud lugude traditsioon on võrdlemisi noor. Rwanda tuntumaid kirjamehi ja rahvakultuuri uurijaid oli Alexis Kagame. Tänapäeva kirjanikest on tuntumad Benjamin Sehene, Saverio Naigiziki, Gilbert Gatore, Anicet Karege, Yolande Mukagasana, Scholastique Mukasonga. Burundi tuntumad kirjanikud on Seraphin Sese, Richard Ndayizigamiye, Louis Katamari ja Michel Kakoya. Nad kõik on kirjutanud eelkõige prantsuse keeles. Ruanda- ja rundikeelseid teoseid on ilmunud äärmiselt vähe. Paljud kirjanikud tapeti genotsiidi käigus.
August Lass
August Lass (16. august 1903 Tallinn – 27. november 1962 Tallinn) oli eesti jalgpallur.
Tutsid
Pühad
Tutside traditsioonilisi pühi tähistati tantsu ja trummimänguga. Tänapäeval on nende asemele tulnud valdavalt rahvusvaheliselt tähistatavad pühad.
Toidukultuur
Karjakasvatajatest tutside toidulaud on ajalooliselt erinenud hutude omast. Kõige kõrgemalt hinnatud on loomset päritolu toiduained – piim ja liha. Lehmi tapetakse siiski harva, ainult suurte sündmuste puhul. Tarbitakse ka kodukitse liha ja piima, kuid seda tehakse enamasti salaja, sest see ei käi tutsi tavadega kokku.
Põhitoiduainete hulgas on banaanid, kaunviljad, bataat, kartul, jahumaniokk, mais, hirss, riis, sorgo, maapähkel. Süüakse ka avokaadot, mangot ja papaiat.
Banaanidest ja sorgost valmistatakse alkohoolseid jooke, sealhulgas urwagwa nime kandvat õlut. Alkohoolseid jooke juuakse pidustuste puhul. . Ubuki on kääritatud meest valmistatud jook. Õllel on tähtis roll ka rituaalide juures.
August Lass
Ta oli ka Tallinna JS Estonia üks asutajaliikmeid ning aastail 1928–1929 sama seltsi esimees.
Tutsid
Päritolu
Varem on valitsenud seisukoht, et aastatel 700–1500 asusid Rwanda ja Burundi alale elama maaharijatest bantu hõimud, kelle tegevus hävitas tvaade asupaigaks olnud metsad ja surus enne 3000 eKr piirkonna asustanud tvaad mägedesse. Tulijaid on peetud hutude eellasteks. Alates 15. sajandist järgnesid karjakasvatajatest bantud, kes selle arvamuse kohaselt olid tutside esivanemad. Pole teada, kas maad vallutati ühekorraga või toimus aeglane integratsioon. Kuigi hutusid ja tutsisid on peetud eri rasside esindajateks, arvatakse, et hutud ja tutsid võisid tulla ka koos ning nende eristamine on sündinud pigem eri tegevusaladest tingitud erineva sotsiaalse staatuse põhjal.
Tutsid pidasid ennast hutudest paremaks tänu põlvest põlve edasi antud uskumusele, et nad pärinevad valgenahalistest sisserändajatest, kuid olid aegamööda kohalikega segunedes kaotanud nii oma heleda nahavärvi kui ka keele ja kultuuri. Selle seletuse võtsid omaks ka eurooplastest vallutajad, kes pidasid hutusid bantudeks, kuid märkasid tutside näos jooni, mis ei olnud bantudele tüüpilised. Nende teooria järgi olid tutside esivanemad europiidsest rassist sisserändajad Aafrika suurte järvede piirkonnast või Põhja-Aafrikast.
Y-kromosoomi uurimine on kinnitanud tutside bantu päritolu. Märgatavaid erinevusi hutude ja tutside päritolus ei tuvastatud. Tutsid kuuluvad Y-kromosoomi haplogruppidesse E1b1a (80%), B (15%), E1b1 (4%) ja E1b1b (1%). Kõige lähemas suguluses ongi tutsid hutudega, kellest haplogruppi E1b1a kuulub 83%.
Ajalugu
Esialgu olid Rwanda ja Burundi rahvad organiseerunud klannidesse (ubwoko), seejärel moodustusid tutside valitsetavad kuningriigid, mille eesotsas oli mwami.
Pärast seda, kui Rwanda ja Burundi ala 19. sajandi lõpus Saksamaa kolooniaks sai, süvenes lõhe hutude ja tutside vahel veelgi. Sakslased teostasid oma võimu eelisseisundis tutside abil. Sakslased ja veidi varem saabunud katoliku misjonärid, kes püüdsid kohalikke oma usku pöörata, kohtasid tutside seas palju suuremat vastupanu kui hutude seas. Katoliku usu omaks võtnud hutudele anti preemiaks tutsidelt konfiskeeritud maid. Seegi lõhestas kaht kogukonda endisest enam. Pärast Esimest maailmasõda maa vallutanud Belgia võimud jätkasid samasugust poliitikat. Belglased tõid ka katoliku usu, prantsuse keele ja eugeenika. Mõõdeti kolju läbimõõtu, nina pikkust ja silmade värvust ning tehti tulemuste põhjal järeldusi tutside ja hutude erineva võimekuse kohta. Tutsid olid tulemusega rahul, hutud aga jäeti kõrvale mitte üksnes valitsemisest, vaid ka kooliharidusest, ning pandi sunnitööle. Aastal 1935 juurutati isikutunnistused, kuhu pandi kirja igaühe päritolu. See kaotas varem eksisteerinud sotsiaalse mobiilsuse. 1950. aastatel asusid seni tutside võimu soosinud belglased hutude võrdsustaotlusi toetama.
Aastal 1962 moodustati iseseisvad riigid Rwanda ja Burundi. Rwandas oli tutside monarhia selleks ajaks juba kaotatud, Burundis kaotati see 1966. aastal. Rwandas tulid võimule hutud, Burundis püüti esialgu võimu jagada, kuid pärast ametikohtade jagamisel puhkenud vägivalda võtsid võimu tutsid.
Mõlemas riigis vallandus 20. sajandi teisel poolel vägivaldne arveteklaarimine hutude ja tutside vahel. Tapeti sadu tuhandeid inimesi. Suurim verevalamine leidis aset 1994. aasta kevadel ja varasuvel Rwanda genotsiidi käigus, kui Rwandas tapeti umbes 800 000 tutsit ja umbes 50 000 mõõdukat hutut.
Riva del Garda
pisi|Riva del Garda vaade, taamal [[Garda järv]] pisi|Riva del Garda valla paiknemine Trento provintsis
Tutsid
Haridus
Algharidus on kohustuslik ja tasuta, Burundis rundi keeles ja Rwandas ruanda keeles. Suur osa lastest ei käi koolis.
Põhjala Maja
Põhjala Maja (islandi Norræna húsið) on Islandil Reykjavíkis asuv kultuurikeskus, mille tegevust korraldab Põhjamaade Nõukogu.
Riva del Garda
Riva del Garda on linn ja vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias. See on ka tuntud lihtsalt kui Riva. Riva rahvas on tuntud kui Rivani.
Tutsid
Tervishoid
Tervishoiuteenused on kohati raskesti kättesaadavad. Puudus on arstidest ja ravimitest. Probleemiks on nakkushaigused, sealhulgas malaaria, tuberkuloos, hepatiit, leetrid, AIDS. Paljud lapsed on alatoidetud.
Põhjala Maja
Hoone projekteeris Soome arhitekt Alvar Aalto ning see avati 1968. aastal.
Riva del Garda
Ajalugu
Riva del Garda kuulus Veneetsia vabariiki, Trento piiskopkonda, Napoleoni Itaalia kuningriiki ja hiljem (1815–1918) Austria-Ungarisse. Kolmanda Itaalia iseseisvussõja ajal oli Riva del Garda tähtis varustusbaas Austria laevastikule ja oli ainus linn järvel, mille Itaalia väed vallutasid. Alates Esimese maailmasõja lõpust (3. novembril 1918) sai Riva del Garda koos ülejäänud Trento provintsiga Itaalia kuningriigi osaks.
Riva oli lõppjaam 24 km pikkusele Mori–Arco–Riva raudteeliinile, mis avati 1891. aastal. Kuid raudtee suleti 1936. aastal ja raudtee lõppjaam muudeti restoraniks.
Põhjala Maja
Põhjala Majas korraldatakse loenguid, näitusi, kontserte, konverentse ja kohtumisi. Lisaks paiknevad keskuses raamatukogu, Põhjamaade disainile ja toidule spetsialiseerunud pood ning kaasaegse Põhjamaade toidu restoran Dill.
Reykjavíki Põhjala Majas on toimunud muuhulgas Reykjavíki Rahvusvaheline Filmifestival (RIFF), Reykjavíki Rahvusvaheline Kirjandusfestival, Põhjamaade Moebiennaal ja muusikafestival Iceland Airwaves.
Riva del Garda
Geograafia
Riva del Garda paikneb Garda järve loodenurgas, kõrgusel ligikaudu 70 m üle merepinna. Linn asub Itaalia Alpide lõunaservas, Dolomiitide lähedal. See külgneb Monte Rocchettaga läänes ja Monte Brionega (376 m üle merepinna) idas. Riva del Gardast idas on Torbole küla, mis külgneb Monte Baldoga.
Kliima
Talvel on suhteliselt külm, päikseline ja vähese lumega; suved on soojad, kuid harva kuumad ja/või sombused, peamiselt tänu kohaliku järve tuulevinule pärastlõunati.
Rahvastik
1991. aastal elas vallas 13 410 inimest. 2001. aasta rahvaloendusega loendati 14 758 inimest. 2004. aastal oli arvestuslik rahvaarv 15 151. 2013. aastal elas seal 15 838 inimest.
Majandus
Turism on kõige tähtsam tegevus linnas. Linnas on ka tööstust, näiteks toodetakse paberit.
Vaatamisväärsused
pisi|left|Panoraamvaade Riva del Garda järveäärele pisi|Inviolata kirik
Museo Civico paikneb Roccas, keskaegses linnuses, millel nelinurksed bastionid ja mis asub järvel, piiratud kanaliga, millel tõstesild. See oli Scaligeri aadlipere (1124) linnus, neist said Verona isandad. Seda ehitati mitu korda ümber ja austerlased kasutasid seda 18. sajandil kasarmuna. See on sageli kultuurilise tegevuse kohaks, eriti suvekuudel. Keskaegne Torre Apponale on keskaegne torn, mida on esmamainitud 1273. aastal, kuid mis on tõenäoliselt vanem. See kuulus esimesse Riva linnusesse, mida enam ei eksisteeri. Muudatusi tehti aastal 1555 ja see ehitati 34 m kõrguseks. Piazza III Novembre paikneb torni ja sadama vahel. Raekoda koosneb Palazzo Pretoriost aastast 1375 (endine kantoni kohtumaja) ja Palazzo del Provveditorest (kuberneripalee), mis ehitati ajavahemikus 1472–1485.
pisi|Torre Apponale torn ja linn|left
Linnaväravad Porta San Marco (11. sajand), mille ehitasid veneetslased, ja Porta San Michele (13. sajand) Piazza Cavouris on jäänukid keskaegsest linnamüürist. Porta San Michelel on väikese sakkparapetiga kellatorn Maria Assunta kihelkonnakirikule. See kirik oli algselt romaani-gooti stiilis ehitis 14. sajandist (mida tõendab keskaegne reljeef selle lõunapoolsel küljel), kuid ehitati aastal 1728 barokkstiilis ümber. Sellel on üks lööv ja 9 barokkaltarit. Altarimaalid tegid kohalikud kunstnikud, nagu Ignazio Martino Oliari da Riva, Giuseppe Craffonara da Riva ja Giovanni Caliari da Verona. Kupli fresko on teinud barokkmaalija Giuseppe Alberti (1664–1730).
Geoloogiliselt huvitavad paigad läheduses on Lago di Tenno, Lago di Ledro (paleoetnograafilise muuseumiga) ja Cascate del Varone.
Sport
Oma kahe sadamaga on Riva del Garda hästi varustatud purjetamiseks ja purjelauasõiduks. Harrastatakse ka kaljuronimist ja jalgrattakrossi. Korvpall on samuti väga populaarne ja ilmselt linna peamine sport: kohalik tippmeeskond GS Riva Gardacartiere mängib Itaalia 3. divisjonis ja "suurte mängude" ajal on PalaGarda areen puupüsti täis, sinna mahub 2000 inimest. Linnas on ka meeskond Virtus Riva C1-divisjonis.
Kõige populaarsem kaljuronimise viis on via ferrata. Üks kõige väljapaistvamaid marsruute on Via dell'Amicizia, mis on 650 m kõrge, lõpeb kõrgusel 1200 m (marsruut algab umbes mäe keskelt umbes 600 m linna kohal) ja kestab keskmiselt umbes 2:40.
Rotonda di San Tomè
pisi|Rotonda di San Tomè sissekäigu poolt vaadates pisi|Kooriruumi ja apsiidi välisvaade pisi|Kiriku põhiplaan. Raamatust "A history of architecture in Italy from the time of Constantine to the dawn of the renaissance", (1901) Rotonda di San Tomè on 12. sajandi teisel poolel ehitatud romaani ümarkirik, mis asub Ülem-Itaalias Bergamo provintsis, Almenno San Bartolomeo väikelinnast umbes kilomeeter kagus.
Välisseinad
Kirik on harvaesineva ümara põhiplaaniga kivihoone, mille idaküljes on kandiline kooriruum ja selle otsas omakorda veidi kitsam poolringikujulise põhiplaaniga apsiid. Ehitatud Lombardia romaanika vormides, on see ümarehitis vertikaalselt jaotatud kolmeks erineva läbimõõduga osaks, mis annab kirikule kolmeastmelise kuju. Hoonel on ümarkaarsete astmikportaalidega sissepääsud läänes ja lõunas, lisaks pisike külgportaal kooriruumi lõunaseinas. Seinapind on liigendatud saledate turpadega, mida kroonivad väikesed kapiteelid, katuse servas on kaarfriis, muu horisontaalne liigendus puudub. Keskosa (valgmikuosa) välisseina liigendavad liseenid ning selles on kaks ristikujulist ning kaks ümarat akent, samuti piirab selle ülaserva ümarkaarfriis. Kõrgeima osa (laterna) seintes on neli saleda kesksambaga paarisakent.
Ümarkiriku idaseinas on nelinurkne kooriruum ja poolümar apsiid, mis on kaunistatud rikkalikumalt. Erinevalt lihtsatest hoone põhikehandi akendest (erandiks portaali kohal asuv lääneaken) on kolm kitsast apsiidiakent servistatud astmelise palestikuga. Kooriruumi ja apsiidi seinte ülaosas kulgeb mitte kaarfriis, vaid ristkaarfriis, mis kordub dekoorielemendina ka ümarkaares külgportaali sillusel. Ristkaarfriisi kohal on kaheastmeline konsoolidega karniis, mis veidi meenutab antiikset hammaslõiget.
Siseruum
Ümarkiriku siseruumi ümbritsevad kaheksa võimsat monoliitset sammast, millele toetub ümarkaarne arkaad. Sammaste kõrguses ja materjalis võib märgata kergeid erinevusi, mida on kompenseeritud lisadetailidega. Ka sammaste kapiteelid on erineva kõrgusega ja erinevad teostuse kvaliteedilt. Kaks kitsast trepikäiku viivad empoorkorrusele, mille arkaadi kaheksa sammast on saledamad kui põhikorruse oma, kuid väikesi erinevusi leidub ka nende välimuses. Sissepoole kaarduvatest müüridest empoori arkaadi kohal moodustub liigendamata kuppellagi, mille keskele avaneb katuselatern.
Valtatie 3
Marsruut
Tee läbib marsruuti Helsingi – Vantaa – Nurmijärvi – Hyvinkää – Riihimäki – Janakkala – Hämeenlinna – Hattula – Kalvola – Valkeakoski – Akaa – Valkeakoski – Lempäälä – Tampere – Pirkkala – Nokia – Tampere – Ylöjärvi – Hämeenkyrö – Ikaalinen – Parkano – Jalasjärvi – Kurikka – Ilmajoki – Isokyrö – Laihia – Korsholm – Vaasa.
Valtatie 3 algab Helsingist Mannerheimintie lõpust. Kivihaka ja Kehä III vahel on tee kvaliteetne neljarealine maantee, mille kõik ühendused on viaduktid (va kiirtee). Kogu Kehä III ja Ylöjärvi linna vaheline lõik on neljarealine kiirtee. 180 kilomeetri pikkusena on see Soome pikim kiirtee. Suur-Helsingis kutsutakse teed ka Hämeenlinnanväyläks, vahel kõnekeeles ka Tampereenväyläks. Tee endine nimi on Nurmijärventie, mis viitab teel olevale Nurmijärvi vallale.
Hämeenlinnas kulgeb tee kohe kesklinna kõrval. See osa teest on esimesena ehitatud lõik Valtatie 3-l ja Soome kiirteede kolmas lõik, mis valmis 1964. aastal. Tänapäeval on tee suunatud umbes 200 meetriks tunnelisse. pisi|Valtatie 3 [[Janakkala vald|Janakkalas|vasakul]] pisi|Valtatie 3 [[Parola|Parolas|vasakul]] pisi|Viadukt Tamperes Tampere kesklinnast lõuna pool läheb tee üle Tampere läänepoolsele ringteele, mis on samuti kiirtee. Kiirtee lõpeb Ylöjärvi kesklinnast veidi lääne pool. Maantee 3 on Ylöjärvi ja Vaasa vahel tavaline Soome kaherealine maantee, mille kvaliteet erineb paiguti. Tee lõpeb Vaasa kesklinnas.
Washingtoni leping
Washingtonis on sõlmitud mitmeid lepinguid:
Ekvivalentne isotroopne kiirgusvõimsus
Ekvivalentne isotroopne kiirgusvõimsus, lühend EIRP (inglise k sõnadest equivalent isotropic radiated power või  effective isotropic radiated power), on raadiosaatja antenni toitevõimsuse arvutuslik väärtus, s.t selline võimsus, mis tuleks anda isotroopkiirgurisse, et luua niisama suurt võimsustihedust, kui tekitab vaadeldav antennisüsteem suunadiagrammi maksimumi suunas. Võimsustihedus on siin energiavoog läbi temaga ristuva pinna ühiku, mõõtühik W/m2.
Ekvivalentne isotrooopne kiirgusvõimsus on antenni antava võimsuse ja antennivõimenduse korrutis: Võimsust P väljendatakse vattides (ka millivattides või kilovattides) ja võimendust Gi detsibellides isotroopkiirguri suhtes (mõõtühik dBi); isotroopkiirguri enda võimendus on 0 dBi.
Kuna antenni võimendus näitab, mitme detsibelli võrra on reaalse antenni maksimaalne võimsustihedus vaadeldavas punktis suurem isotroopkiirguri tekitatud võimsustihedusest, siis vastavalt on tegelik antenni antav võimsus EIRP-väärtusest väiksem G detsibelli võrra ehk 10G/10 korda.
Kui näiteks antennivõimendus G = 12 dBi ehk 1012/10 = 15,8 korda ja antenni EIRP = 50 W, siis antenni antakse võimsus 50/15,8 = 3,16 W.
Võimsuse arvutused lihtsustuvad, kui antenni EIRP ja toitevõimsus väljendada logaritmühikutes dBm (baassuuruseks 1 mW) või dBW (baassuuruseks 1 W). Võimsuse millivattides või vattides saab detsibellideks ümber arvutada valemitega: ja
Siis ekvivalentne isotroopne kiirgusvõimsus (ühikutes dBm või dBW)
Barad-dûr
Barad-dûr ehk Lugbúrz (tõlkes Must Kants ) on kindlus J. R. R. Tolkieni väljamõeldud Keskmaal, Pimeduse Isanda Sauroni võimukants, millest ta valitses Mordori üle.
Etümoloogia
Nimetus Barad-dûr pärineb sindarini keelest barad = kants ja dûr = must. Mordori mustas keeles tuntakse torni Lugbúrzina, lug = kants ja búrz = must.
Asukoht
Kindlus oli ühendatud kahe teega, millest üks läks loodesse Raudlõuani (Isenmouthe), kulgedes seejärel edasi Musta Väravani. Teine, tuntud kui Sauroni tee, kulges läände Citih Ungoli ja Minas Morguli poole, möödudes Turmamäest.
Rajamine ja esiajalugu
Sauron alustas Barad-dûri ehitust umbes Teise Ajastu (TA) 1000. aastal, olles valinud Mordori oma uueks võimukeskuseks. 1600. aasta paiku TA sepistas ta Turmamäel Võimusõrmus ja viis selle abil lõpule kuus sajandit kestnud Barad-dûri ehitustööd.
Järgnevate aastate jooksul kogus Sauron järjest enam võimu, rünnates muuhulgas Keskmaal paiknenud númenórlaste asulaid. 3262. aastal SA maabus Umbari sadamas rünnakutest ja Sauroni võimust kuulnud Númenori kuningas Ar-Pharazôn ühes suure sõjaväega ja marssis sealt edasi Mordorisse. Ar-Pharazôni malev on sedavõrd vägev, et Sauroni teenrid ja sõdurid reetsid oma isanda ning põgenesid. Mõistes, et ta ei suuda númenórlaste vägesid lahingus võita, andis ta end kuningale vabatahtlikult pantvangiks ja viidi Númenori.
3319. aastal SA, aasta pärast Númenori hukku, naasis Sauroni vaim Barad-dûri. Ta lõi omale uue keha ja asus ette valmistama suurt sõda haldjate ja hukust pääsenud númenórlaste vastu, kes olid Keskmaal asutanud Gondori ja Arnori kuningriigi. Sauron alustas oma rünnakut Gondori vastu 3429. aastal SA ja vallutas Minas Ithili (hilisem Minas Morgul), kuid 3430. aastal TA sõlmisid Elendil ja Gil-galad haldjate ja inimeste Viimase Liidu ning asusid koondama võimast ühisväge, mis neli aastat hiljem peetud suures Dagorladi lahingus Sauroni väe puruks lõi. Võidu järel purustasid Viimase Liidu väed Musta Värava ja marssisid sealt Mordorisse, asudes Barad-dûri piirama. Piiramine kestis kokku seitse aastat (3434–3441) ja päädis lahinguga, kui Sauron väesalga eesotsas kantsis välja murdis ja piirajad Turmamäeni tagasi lõi. Seal tappis ta kahevõitluses Gil-galadi ja Elendili, kuid hävitati lõpuks Elendili poja Isilduri poolt, kes isa mõõgaga Võimusõrmust kandnud sõrme Sauroni käelt ära lõikas ja sõrmuse endale võttis. Barad-dûr tehti seejärel suuremas osas maatasa, kuid kants oli ehitatud Võimesõrmuse jõu toel ja sõrmust hävitamata polnud võimalik ka seda täielikult purustada.
Taastamine ja Sõrmuse sõda
Sauron naasis Keskmaale umbes Kolmanda Ajastu (KA) 1050. aastal ja rajas salaja Sünklaanes asunud Amon Lanci mäele Dol Gulduri kindluse. 2850. aastaks KA õnnestus Gandalfil kindluse tõeline valitseja kindlaks teha ja 2941. aastal KA ründas Valge Nõukogu Dol Gulduri ja Sauron taganes sealt Mordorisse, mis oli selleks ajaks Gondori vahtkondade poolt hüljatud ja taas täitumas kurjade olenditega. 2951. aastal KA alustas ta Barad-dûri taastamist ja viis selle lõpuni 2953. aastaks KA, asudes sealt juhtima oma sõda Keskmaa rahvaste vastu.
3017. aastal kuulati üle ja piinati Barad-dûris Sauroni käsul Guglunki (ehk Gollum), et saada temalt infot Võimusõrmuse uue omaniku Bilbo Paunaste ja Maakonna kohta.
Barad-dûr hävis lõplikult 25. märtsil 3019 KA, kui Gollum Turmamäe tipus Frodo Paunastelt Võimusõrmuse võttis ja kähmluse tagajärjel koos sõrmusega Turmamäe sisemusse kukkus, misjärel sõrmus sealses tules ja laavas hävines.
Münsterbergi hertsogkond
thumb|Sileesia hertsogkonnad. Münsterbergi hertsogkond on tähistatud purpurselt thumb|Hertsogkonna vapp thumb|Hertsogkonna kaart thumb|Münsterberg XVIII sajandil Münsterbergi hertsogkond oli ajalooline hertsogkond Sileesias. Saksa keeles on hertsogkonna nimi Herzogtum Münsterberg, poola keeles Księstwo Ziębickie, tšehhi keeles Minstrberské knížectví. Loodi see iseseisva hertsogkonnana aastal 1321 või 1322; hertsogkond eksisteeris aastani 1742. Selle pealinn oli Münsterbergi linn.
Piastidest valitsejad
Pärast Henryk IV surma algas Poola alade killustumine. Sileesia aladel haaras võimu Piastide soost Bolko I, kes rajas Münsterbergi linna juurde kindluse. Pärast tema surma aastal 1321 jagunesid tema valdused tema kolme poja vahel.
Münsterbergi päris tema noorim poeg Bolko II Ziębicki ja tema oli ka esimene Münsterbergi hertsog. Ta asus nõudlema ka lisa Breslau piiskopkonna valdustest. Selle tagajärjel pandi ta korduvalt kirikuvande alla. Pärast seda, kui Karl IV Frankensteini piiras, tunnistas Bolko end aastal 1336 Tšehhi alamaks.
Bolkole järgnesid Mikołaj ja Bolko III. Tema surma järel tõusid hertsogkonna troonile tema pojad, kes valitsesid seda koos aastani 1420, mil noorem vend Henryk suri. Aastal 1428 langes hussiitidega peetud lahingus ka vanem vend Jan. Tema oli ka viimane Piastidest valitseja hertsogkonna troonil.
Hertsogkond Böömimaa osana
Pärast Jani surma läks hertsogkond Böömi kuninga Sigismundi valdusse. Too andis selle pandiks Půtale, kellele ta võlgnes suurema summa raha. Pärast tema surma oleks valdus läinud Jani õe Eufemia valdusse, ent see loobus hertsogkonnast. Hertsogkonda taotles endale Půta lesk Anna, kelle käest pandi aluseks olnud võlakirjad omandas tema hilisem abikaasa Hynek. Aastal 1443 valiti tema asemel hertsogkonna pärijaks siiski Vilém, kes oli Jani teise õe poeg ja ühtlasi Půta tütre abikaasa. Koos Breslau piiskopi (Hynek oli varem rüüstanud üht piirkonna tähtsaimat kloostrit) ja teiste Sileesia hertsogkonna vägedega õnnestus neil aastaks 1444 Hyneki üle otsustav võit saada. Kuigi see oma taotlustest ei loobunud, ei olnud tal hiljem ressursse, et Vilémi positsiooni ohustada.
Pärast Vilemi surma müüs tema vend ja pärija Arnošt hertsogkonna kuningas Jiříle, kes pärandas selle omakorda ühiseks valitsemiseks oma kolmele pojale. Neist keskmisel oli omakorda kolm poega, kes samuti hertsogkonda ühiselt valitsema hakkasid. Neist Karlil oli neli poega, kes samuti ühiselt hertsogkonda valitsema hakkasid, ent aastal 1542 pantisid nad hertsogkonna oma onule. Tolle surma järel läks hertsogkond taas Böömi kuningate valdusse.
Vahepeal Ungari kuninganna Izabelale kuulunud valduse omanikuks sai aastal 1559 Johann von Münsterberg, kes oli taas Poděbradyde soost. Pärast tema surma läks hertsogkond pikemaks ajaks Böömi kuningate valdusse.
Aastal 1654 andis Ferdinand III hertsogkonna teenete eest Johann Weichard von Auerspergile. Auerspergide suguvõsa valdusse jäi hertsogkond ka pärast sõda Sileesias, mille tagajärjel piirkond läks Preisimaa valdusse.
Münsterberg Preisimaa osana
Pärast seda, kui Preisimaa sõjas Sileesia alad alistas, muudeti Münsterbergi staatust. Nagu teistestki alistatud hertsogkondadest, nii sai ka Münsterbergi hertsogkonnast vaba riigimaa (saksa keeles Freie Standesherrschaft). Sisulisi muudatusi see kaasa ei toonud ja Auerspergid jäid seal võimule edasi, säilitades ka hertsogitiitli.
Devin Townsend
pisi Devin Garrett Townsend (sündinud 5. mail 1972) on Kanada laulja ja laulukirjutaja.
Ta on metalbändi Strapping Young Lad asutaja ning oli bändi peamine laulukirjutaja, laulja ja kitarrist aastatel 1994–2007. Ta on teinud ka soolokarjääri ja avaldanud kokku üle 25 albumi.
Sokráti
"Sokráti" (kreeka keeles "Σωκράτη" oli 1979. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse kreekakeelne laul, mille esitas Elpída.
Laulu muusika autor on Doros Georgiades ja sõnade autor Sofia Tsotou.
Suusahüpped 2022. aasta taliolümpiamängudel
Suusahüppevõistlused 2022. aasta taliolümpiamängudel toimusid 5.–14. veebruarini. Toimus viis ala, kus kokku osales 105 sportlast. Võistlused toimusid Pekingi lähedal Zhangjiakous asuvas Snow Ruyi National Ski Jumping Centre'is. Esmakordselt oli kavas meeste ja naiste segavõistlus.
Vanrhynsdorp
Vanrhynsdorp on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Matzikama vallas.
Suusahüpped 2022. aasta taliolümpiamängudel
Eestlastest võistlesid Artti Aigro ja Kevin Maltsev.
Ajakava
Paksus kirjas on finaalvõistlused.
Meeste normaalmägi
Finaal: 6. veebruar Osavõtjaid: 53 Olümpiavõitja 2018: Andreas Wellinger, Kvalifikatsiooni tulemused Finaal <br style="clear:both;" />
Segavõistlus
Finaal: 7. veebruar Osavõtjaid: 10 võistkonda Tulemused <br style="clear:both;" />
Vanrhynsdorp
Asula rajati 1751. aastal misjonijaamana ja kandis esialgu nime Trutro (ehk TroeTroe). Praeguse nime sai linn 1881. aastal kohaliku elaniku Hendrik van Rhijni järgi.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vanrhynsdorpi elanikest värvilisi 71,91%, valgeid 19,72%, mustanahalisi aafriklasi 6,94%, India või Aasia päritolu inimesi 0,41% ja teisi 1,04%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 95,34% inimesi, inglise keelt 1,63% ja koosa keelt 1,21%.
KJ Apa
Keneti James Fitzgerald Apa (tuntud kui KJ Apa; sündinud 17. juunil 1997) on Uus-Meremaa näitleja.
Heinrich von Neff (1880−1951)
Heinrich (Rikko) Carl Timoleon von Neff (Venemaal tuntud kui Genrihh Genrihhovitš von Nef, vene keeles Генрих Генрихович фон Неф) (2. oktoober (ukj 14.) 1880 Muuga mõis – 1951 Ida-Friisimaa, Lääne-Saksamaa) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane, auastmelt kindralmajor.
Päritolu ja haridustee
Heinrich von Neff põlvnes 1860. aastal aadeldatud suguvõsast. Ta oli Muuga fideikomissvaldaja Reinhold Heinrich Gaston von Neffi (1841−1906) ja tema abikaasa vabapreili Emilie Natalie Alexandrine Johanna von Stackelbergi (1845−1916) kuues laps. Hariduse omandas ta esmalt Nikolai kadetikorpuses. 1893. aastal asus ta õppima Paažikorpuses, mille ta lõpetas 1900. aastal alamporutšikuna.
KJ Apa
2017. aastast kehastab ta Archie Andrewsi CW sarjas "Riverdale". KJ Apa on kehastanud ka noort Ethan Montgomeryt filmis "Koera elu mõte".
Heinrich von Neff (1880−1951)
Venemaa keisririigi ohvitser
Neff arvati sõjaväeteenistusse juba 1898. aastal. Pärast Paažikorpuse lõpetamist teenis 4. kaardiväe kütipolgus. Osales Vene-Jaapani sõjas, kus oli roodukomandör ja ülendati porutšikuks. Pärast sõjategevuse lõppu jätkas teenistust 4. kaardiväe kütipolgus. Alates 1910. aastast oli ta selle väeosa 5. roodu komandör. I maailmasõja alguseks oli ta tõusnud kapteni auastmesse. Sõja ajal sai temast pataljonikomandör ja 1915. aastal ülendati polkovnikuks. Ta paistis silma vaprusega: ta pälvis nii Georgi mõõga kui Püha Georgi ordeni IV klassi. Aastast 1917 kuni demobiliseerimiseni oli ta 463. Krasnoholmi jalaväepolgu komandör. Seejärel naasis Eestimaale, kus elas Saksa okupatsiooni ajal oma vennale kuuluvas Muuga mõisas.
Tegevus Venemaa kodusõja ajal
1918. aasta oktoobris astus ta ühena esimestest Pihkva vabatahtliku korpuse teenistusse. Peagi nimetati ta 3. Režitsa kütipolgu komandöriks. Sama aasta novembris soovis Neff viia Ostrovi maakonnas läbi mobilisatsiooni, kuid sattus seetõttu konflikti Põhjakorpuse komandöri kindralmajor Aleksei Jefimovitš Vandamiga (1867−1933). Pärast seda kui viimane koos oma staabiülema kindralmajor Maljaviniga tagasi astusid, sai Neffist 22. novembril korpuse komandör. Tal õnnestus Punaarmee 7. armee osad üksused Eestist välja ajada, kuid juba jaanuaris kõrvaldati ta korpusekomandöri ametikohalt, kuna teda süüdistati sakslaste soosimises. Tema kõrvaldamise lisapõhjuseks oli asjaolu, et ta vastustas Eesti iseseisvust − korpus oli aga 1918. aasta novembris allutatud Eesti väejuhatusele. 1919. aasta juunis sai temast Loodearmee reservvägede juhataja ja juulis ülendati ta kindralmajoriks. Sama aasta detsembris arvati ta reservi. Pärast Loodearmee laialisaatmist jäi elama Eestisse.
Hilisem elukäik
1920. ja 1930. aastatel elas Neff Eestis ja ta töötas kaubafirmas "BIM". 1939. aastal lahkus ta Umsiedlungi käigus Saksamaale. Ta suri interneerimislaagris Ida-Friisimaal.
Perekond
Neff naitus 1917. aastal Irina Holmströmiga (1896−1936), kes oli hiljem Looderamee halastajaõde. Ta asus elama New Yorki, kus lõpetas elu enesetapuga. Abielu jäi lastetuks. Kindrali vanem vend staabirittmeister Timoleon (Leo) Karl von Neff (1871−1919) teenis samuti Loodearmees ja hukkus lahingus Narva all.
Lydia Koidula (mootorpurjekas)
Lydia Koidula oli mootorpurjekas, mis uppus 26. novembril 1951 Saaremaa lähistel Tagalahes Suuriku-Kuriku panga lähistel.
Ajalugu
Purjeka üks tüürimeestest, radist, pootsman, kokk ja kaks madrust on maetud Tallinna Siselinna kalmistule.
Laevahukku on maininud Juhan Smuul jutustuses "Pühadekari hukk".
2011 meenutasid laevahukku Saaremaa merekultuuri selts ja merekultuuri selts Salava.
Plasmonid
Plasmoniks nimetatakse plasma võnkumiste kvanti. Plasmon on kvaasiosake, mis on plasma võnkumise kvantiseerimise tulemus. Analoogina võib tuua footoneid ja foononeid, mis on vastavalt elektromangetvälja ja mehaanilise võnkumise kvandid. Seega on plasmonid metallides olevate vabade elektronide (mis on näide fermigaasist) tiheduse võnkumised. Plasmonid võivad sidestuda ka footonitega, moodustades nii uusi kvaasiosakesi plasmapolaritone.
Plasmonid jagunevad ruumiplasmoniteks, pinnaplasmoniteks ja plasmoniteks nanoosakestes.
Selgitus klassikalise füüsika abil
Klassikalises pildis võib plasmone ette kujutada vabade elektronidena, mis võnguvad metalli fikseeritud positiivsete ioonide suhtes. Lihtne näide plasma võnkumise kohta on elektrivälja paigutatud metallist osake. Olgu elektriväli suunatud paremale, seega vabad elektronid on liikunud vasakule, et tasakaalustada elektrivälja. Kui elektriväli kaob, hakkavad elektronid paremale liikuma omavahelise tõukumise ja positiivsete ioonidega tõmbumise tõttu. Elektronid hakkavad võnkuma edasi-tagasi positiivsete tuumade suhtes, kuni kogu energia on vastastikmõju tõttu hajunud. Plasmonid on sellise võnkumise kvandid. Kuna plasmonid on klassikalise plasma võnkumiste kvandid, saab suurema osa nende omadusi tuletada otse Mawxelli võrranditest. Plasmonid saavad valguse energiat lokaliseerida väga väikesesse ruumipiirkonda. See omadus võib olla aluseks suurele hulgale uutele rakendustele.
Plasmonite roll metallide omaduste kirjeldamisel
Plasmonitel on oluline koht metallide optiliste omaduste kirjeldamisel. Valgus, mis jääb allapoole plasmavõnkumise sagedust, peegeldub, sest metallis olevad elektronid varjestavad valguse elektrivälja. Plasmavõnkumise sagedusest kõrgema sagedusega valgus läbib metalli, kuna elektronid ei suuda piisavalt kiiresti muutuvale elektriväljale reageerida. Enamikus metallides jääb plasma omavõnkesagedus ultravioletsesse piirkonda, seetõttu enamik metalle peegeldab valgust nähtavas piirkonnas (metallidele iseloomulik läige). Mõnes metallis, näiteks kullas ja vases , toimub elektronide ergastumine kõrgemale energianivoole nähtava valguse piirkonnas, kusjuures neelatakse diskreetse energiaga kvante. Sealt tuleb ka kulla ja vase iseloomulik värvus. Pooljuhtides on valentselektronide plasma sagedus kauges ultravioletses piirkonnas,  mistõttu nad peegeldavad nähtavat valgust.
Plasmonite energiat on võimalik vaba elektroni mudelis hinnata:
kus
Pinnaplasmonid
Pinnaplasmoniteks nimetatakse valgusega tugevas vastastikmõjus olevaid plasmoneid. Need tekivad kahe keskkonna kokkupuutepinnal, kus suhteline dielektriline läbitavus muudab märki, näiteks metalli ja dielektriku vahelisel pinnal. Pinnaplasmonitel on madalam energia kui ruumiplasmonitel ehk elektrongaasi pikivõnkumisel positiivsete tuumade suhtes. Sidestumisel footoniga tekib polariton. See levib mööda kahe keskkonna kokkupuutepinda, kuni selle energia neeldub või kiiratakse.
Jääksoode arengusuunad
Jääksoode arengusuunad on võimalik jagada kaheksasse looduslikku või poollooduslikku rühma (nt osaliselt kinni aetud või tammitatud kraavide puhul) lähtudes hüdromorfoloogilistest parameetritest. Need kaheksa märgalalise arengusuunaga kasvukoha tüüpi on kantud Euroopas väärtustatud elupaikade nimekirja.
Plasmonid
Pinnaplasmonid
Pinnaplasmoneid ennustas kõige esimesena R. H. Ritchie 1957. aastal. Paljud teadlased tegelesid järgnevatel aastakümnetel pinnaplasmonitega, neist silmapaistvamad olid Heinz Raether, E. Kretschmann ja A. Otto.
Ruumiplasmonid
Ruumiplasmonid on sarnaselt plasmonitega plasma võnkekvandid, ent esindavad uut võnkemoodi, mis kehtib üle terve ruumi.
Nende energia on :
kus
Plasmonid nanoosakestes
pisi|[[Notre-Dame Pariisis. Värvid tulevad klaasis leiduvatest kulla osakestest]] Eraldi võib vaadelda nanoosakestes lokaliseeritud pinnaplasmoneid. Piisavalt väikeste osakeste korral (läbimõõt on palju väiksem kui pealelangeva valguse lainepikkus) võib seda elektrostaatilises lähenduses vaadelda võnkuva dipoolina, mille dipoolmoment on:
kus
Kuna metallides sõltub dielektriline läbitavus väga tugevalt elektromagnetvõnkumiste sagedusest, sõltub ka polarisatsiooni tugevus lainepikkusest. Eri sagedusega valgus hajub ja absorbeerub dipoolil seega ka erinevalt. Seda efekti kasutatakse pliiklaasis, mis annab klaasile erksa värvi.
pisi|Pliiklaasist pärlid
Rakendusi
Plasmonlainete neeldumise ja emissioonide lainepikkus ja intensiivsus on mõjutatud molekulaarsest neeldumisest, seda saab kasutada molekulaarsete andurite valmistamisel. Näiteks on loodud seade, mis mõõdab kaseiini proteiini olemasolu piimas. See detekteerib valguse neeldumise muutusi kullakihis. Metallist nanoosakestes lokaliseeritud pinnaplasmone saab kasutada molekulide, proteiinide jm kindlaksmääramiseks aines.
Kaalutakse plasmonite kasutamist infoedastajana mikrokiipides, kuna neid saab kasutada palju kõrgemate sageduste juures (ka 100 THz piirkonnas, samas kui tavaliste juhtmete kaod muutuvad juba kümnete GHz juures väga suureks). Selleks et rakendada plasmonitel põhinevat elektroonikat, tuleb kõigepealt luua plasmoonne transistori analoog, nn plasmonster.
Plasmonid on väga tundlikud nende materjalide omaduste suhtes, milles nad liiguvad. Tänu sellele saab mõõta monomolekulaarsete kihtide paksust kolloidkilede peal. Tootjafirmad (nt. Rootsis paiknev bioteaduste firma Biacore) on toonud turule seadmeid, mis töötavad just sellisel põhimõttel.
Mikro- ja nanoelektroonika teadusuuringute keskuse IMEC (Interuniversity Microelectronics Centre) juhitav töörühm on alustanud odavamate ja efektiivsemate päikesepaneelide väljatöötamist, keskendudes metalsetele nanostruktuuridele, mis peaks tänu plasmonefektidele parandama valguse neeldumist praegu kasutatavates eri tüüpi paneelides.
Hiljuti on demonstreeritud uut meetodit plasmoonika abil värviliste hologrammide tekitamiseks.
Harkelundiveenid
Harkelundiveenid (ladina keeles venae thymicae) on koondnimetus osadel suletud südame-veresoonkonnaga loomadel tüümusest lähtuvate paljude väikeste veenide kohta, mis juhivad verd vasaku õlavarre peaveeni, sisemiste rindkereveenide ja alumise kilpnäärmeveeni kaudu südame suunas.
Väikeste harkelundiveenide areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Harkelundiveenid on kantud kehtivasse anatoomianomenklatuuri "Terminologia Anatomica".
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Thymic veins seisuga 02.12.2014.a
Beljov
Beljov on linn Venemaal Tula oblastis, Beljovi rajooni halduskeskus. Asub Tulast 114 km edelas Oka vasakul kaldal.
Linna on kroonikas esmamainitud 1147. aastal.
Beljov kuulus 14. sajandist Leedu suurvürstiriigile. 1437. aastal toimus linna lähedal lahing tatarlastega, milles vene väed said hävitavalt lüüa. 1494. aastast kuulub Venemaale. 16. sajandist oli Beljov osa Venemaa lõunapiiri kindlusvööst. 1512 ja 1544 rüüstasid linna krimmitatarlased.
1777. aastal sai Beljov maakonnalinnaks.
Beljovist on pärit luuletaja Zinaida Hippius.
Vjekoslav Bevanda
Vjekoslav Bevanda (sündinud 13. mail 1956 Mostaris) on horvaadi päritolu Bosnia ja Hertsegoviina poliitik, kes oli 12. jaanuarist 2012 kuni 11. veebruarini 2015 Bosnia ja Hertsegoviina ministrite nõukogu esimees (peaminister).
Ta kuulub Bosnia ja Hertsegoviina Horvaadi Demokraatlikku Liitu.
Vjekoslav Bevanda on õppinud majandusteadust ning töötanud muu hulgas lennunduse ja panganduse alal. Aastatel 2007–2011 oli ta Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsiooni rahandusminister.
PAK
PAK võib tähendada järgmist:
Pak võib tähendada järgmist:
PaK võib tähendada järgmist:
Pocapaglia
Pocapaglia on vald Itaalias Piemonte maakonnas Cuneo provintsis.
Pocapaglia kõrgus merepinnast on 381 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Pocapaglia piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bra, Monticello d'Alba, Sanfrè, Santa Vittoria d'Alba, Sommariva Perno.
Pocapaglia halduspiirides asuvad järgmised asulad: America dei Boschi, Macellai, Saliceto.
Austria neutraliteedideklaratsioon
26. oktoobril 1955 võttis Austria parlament vastu riigi neutraliteedideklaratsiooni, mis lisati riigi põhiseadusesse.
Peale teist maailmasõda anšluss annulleeriti ning Austria jagati võitjariikide - Ameerika Ühendriikide, Nõukogude Liidu, Suurbritannia ja Prantsusmaa vahel okupatsioonitsoonideks. Austria liidukantsler Julius Raab oli pidanud läbirääkimisi Nõukogude Liiduga riigi iseseisvuse taastamise osas alates 1953. aastast. 8. veebruaril 1955 koostas Nõukogude Liidu välisminister Vjatšeslav Molotov plaani Austria iseseisvuse taastamiseks, millega esitati Austriale kolm nõudlust:
15. mail 1955 kirjutasid Austria ja võitjariigid alla Austria riigilepingule, mis jõustus 27. juulil ja 25. oktoobril 1955 lahkusid Austriast lõplikult võitjariikide sõjaväed. Järgmisel päeval võttis Austria parlament vastu neutraliteedideklaratsiooni.
Okslohisti
Okslohisti, ka saohaod, oli okstest veovahend, mille tüveosad jäid aisteks. Ta oli üks lohisti liike. Sellega lohistati heinasaade, aga ka vilja või hagusid.
Austria neutraliteedideklaratsioon
Neutraliteedist on saanud Austria identiteedi tähtis osa. Riik liitus 1995. aastal NATO rahupartnerlusprogrammiga alles pärast seda, kui Venemaa oli seda teinud. Austria on ka osalenud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahutagamis- ja humanitaarmissioonidel Kosovos, Bosnia ja Hertsegoviinas ja Liibanonis.
Okslohisti
Lohisti koosnes heinasao all olevast 2 kuni 4 lehtpuuoksast, mis olid köie abil ühendatud heinasaoga. Lohisti veeti hobujõul heinaküüni juurde, allamäge võis vedu toimuda ka inimjõul.
Okslohisti oli Eestis ja Lätis kasutusel veel 20. sajandi algupoolel.
Austria neutraliteedideklaratsioon
Alates 1965. aastast on 26. oktoober Austrias riigipüha (Nationalfeiertag).
Tõlge
(1) Oma iseseisvuse väliseks kaitseks kuulutab Austria omal vabal tahtel välja oma igavese neutraliteedi. Austria kaitseb seda kõikide võimalike vahenditega.
(2) Nende eesmärkide tagamiseks ei liitu Austria tulevikus sõjaliste allianssidega ja ei luba oma territooriumile asutada teiste riikide sõjaväebaase.
Eesti suursaadik Ameerika Ühendriikides
Eesti suursaadik Ameerika Ühendriikides on Eesti volitatud suursaadik Ameerika Ühendriikides. Suursaadik juhib Eesti Suursaatkonda Washingtonis.
Peale suursaadiku tegutsevad USAs ka Eesti volitatud peakonsul ja aukonsul.
Nelikliit
Nelikliidu nime all on tuntud mitu ajaloolist riikide liitu:
Brunei jalgpallikoondis
Brunei jalgpallikoondis on Brunei rahvuskoondis jalgpallis.
Georg Salomon
Georg Salomon (ka Georg Salemann; 22. mai/2. juuni 1756 Tallinn – 23. november/3. detsember 1787 Lüganuse) oli Eesti vaimulik.
Salomon õppis Tallinna gümnaasiumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 14. septembril 1775, oli kohal veel aastal 1778) Jena ülikoolis. Ordineeriti 7. märtsil/18. märtsil 1781 õpetajaks.
Oli aastatel 1781–1787 (kutsuti 31. jaanuaril/11. veebruaril 1781) Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja.
Isiklikku
Tema isa Georg Salomon oli Tallinna gümnaasiumi ajaloo ja filosoofia professor. Väimees Carl Matthias Henning oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja, vanem tütrepoeg Carl Theodor Henning oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, noorem tütrepoeg Georg Thomas Benedict Henning oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja.
Efektiivne kiirgusvõimsus
Ekvivalentne kiirgusvõimsus on antenni antava võimsuse ja antenni võimenduse korrutis: Võimsust P väljendatakse vattides (ka millivattides või kilovattides) ja võimendust Gd detsibellides poollainedipooli suhtes (mõõtühik dBd).
Efektiivne kiirgusvõimsus (ERP) erineb ekvivalentsest isotroopsest kiirgusvõimsusest (EIRP) ainult antennivõimenduse baassuuruse poolest ‒ vastavalt poollainedipooli ja isotroopkiirguri võimendus. Et poollainedipooli võimendus on isotroopkiirguri suhtes 2,15 dBi, siis vastavalt saateantenni toitevõimsus (ühikutes dBm või dBW, vt Detsibell) Suhtele 2,15 dBi vastab võimsuse suurenemine 1,64 korda, ehk võimsusühikutes
Eesti suursaadik Austrias
Eesti suursaadik Austrias on Eesti volitatud suursaadik Austrias.
Eestil on Austrias ka viis aukonsulit.
T27
T27 oli USA soomusauto prototüüp, mida Studebakeri korporatsioon USA armee jaoks 1944. aastal arendas. Soomusautol oli neli telge, millest kolm olid vedavad (8X6). Vedavad olid esimene, teine ja neljas rattapaar. Soomusauto relvastus koosnes 37 mm kahurist ja kahest .30 kaliibriga kuulipildujast, meeskonnas oli neli liiget.
Priero
Priero on vald Itaalias Piemonte maakonnas Cuneo provintsis.
Priero kõrgus merepinnast on 475 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Priero piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Castelnuovo di Ceva, Ceva, Montezemolo, Murialdo, Perlo, Sale delle Langhe.
Aknystos
Aknystos on küla Leedus Anykščiai rajoonis Debeikiai vallas. Küla asub Aknysta jõe ääres. Külas asub Aknystose mõisa hoonetekompleks.
Aknystost on esimest korda mainitud aastal 1538, mil see läks Smolenskist pärineva Kopčiuste suguvõsa valdusse. Külas tegutseb aastal 1959 asutatud psühhoneuroloogiline pansionaat, mille ruumid asuvad mõisa peahoones. pisi|tühi
Priero
pisi|tühi|Priero
Tweed
pisi|Tweedi jõgi Tweed (gaeli keeles Abhainn Thuaidh, šoti keeles Watter o Tweid, kõmri keeles Tuedd) on Šotimaa ja Inglismaa vahel kulgev 156-kilomeetri pikkune jõgi, mis suubub Berwick-upon-Tweed linna kohal Põhjamerre.
Bulgaaria 2022. aasta taliolümpiamängudel
Bulgaaria  osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis 16 sportlasega, kes võistlesid 7 spordialal.
Pealtvaataja efekt
Pealtvaataja efekt ehk kõrvaltvaataja efekt on sotsiaalpsühholoogiline nähtus, kus inimese valmidus kriitilises olukorras kannatajale abi pakkuda on väiksem juhul, kui leidub teisi passiivseid pealtvaatajaid. Abi pakkumise tõenäosus on pöördvõrdelises seoses pealtvaatajate hulgaga.
Sellisel nähtusel on mitu põhjust, näiteks ebakindlus, nõrk sotsiaalne sidusus, vastutuse hajumine.
Suluseis
Suluseis on mõnes sportmängus teatud keelatud ründamisviis: