cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tehisnärvivõrk
Tagasilevi
pisi|311x311px|Gradientlaskumine, et leida madalaim punkt Tagasilevi algoritmi rakendatakse pärilevivõrkude treeningul. Tagasilevi algoritm kasutab igal iteratsioonil leitud viga ja liigub närvivõrgus tagurpidi üles. Iga sõlme läbimisel leitakse kaalude muudatused ning kihtide kaupa leitakse ka uued vead järgnevate sõlmede kaalude muudatuste jaoks. Seda korratakse kuni närvivõrk on tagurpidi läbitud ja kaalud muudetud. Iga sõlme raskuse muudatus leitakse, kui
kus i on eelnev sõlm, j on järgnev sõlm, k on kihtide arv, mis järgnevad sõlmele j; ij on kaal sõlmede i ja j vahel, jk on kaal sõlmede j ja k vahel, w on kaalud, α on sõlmede aktivatsioonid ja ε on õpisamm. Kuna tagasilevi parandab kaalusid lähtudes gradiendist, siis see on äärmiselt tundlik lokaalsete miinimumide suhtes ja ei lähene alati globaalsele miinimumile.
Geneetiline algoritm
pisi|248x248px|Geneetilise algoritmi rakendus uue generatsiooni loomisel. Toimub kahe elemendi ristumine, et luua järglasi, mis on kombinatsioonid varasema populatsiooni liikmetest Geneetiline algoritm on globaalne otsingumeetod, mis otsib seoseid ühest punktide populatsioonist teiseni. Kuna see algoritm valib pidevalt parameetrite ruumist uusi punkte, siis selle otsing on alati suunatud parimatele tulemustele. Kõigepealt luuakse punktidest algne populatsioon ja arvutatakse iga punkti jaoks tema viga. Sõltuvalt vigadest luuakse uus populatsioon, kus vanast populatsioonist parimatel punktidel on suurem tõenäosus sattuda uude populatsiooni. Uue populatsiooni punktid paaritakse suvaliselt ja iga punkti puhul leitakse nende kombineeritud järglased koos mutatsioonidega. See tulem täidab uue populatsiooni ning tsüklit korratakse, kuni jõutakse optimaalseima lahenduseni või määratud iteratsioonide arv saab täis. Korduvalt on väidetud, et geneetiline algoritm on tõhusam kui muud traditsioonilised otsingumeetodid, kuna see ei jää lokaalsete miinimumide taha kinni nagu tagurpidi levik ja on rohkem suunatud kui simuleeritud lõõmutamine.
Weißensee vald
Järveäärne kuurortlinn asub Weißensee kaldal Gailtali Alpides. Sinna pääseb Weißensee maantee (B 87) kaudu, mis viib Greifenburgist Drava orus üle Kreuzbergi sadula Gitschtali ja Hermagori Gaili orus.
Vallaosa on Techendorf.
Ajalugu
Valla keskel on sild üle järve, mida on esmamainitud 1348. aasta dokumendis. 1967. aastal asendati see raudbetoonist konstruktsiooniga.
thumb|left|150px|Protestantlik kirik
Katoliku kirikut Gatschachi külas on esmamainitud 1485. aasta dokumendis. Sellegipoolest on Weißensee üks vähestest protestantliku enamusega (73,6% 2001. aastal) valdadest Austrias. Alles 1781. aastal Habsburgist keiser Joseph II poolt välja antud Sallivuspatent võimaldas neil end tunnistada ja teenida Bethausis ('palvemaja' – otsesõnu mitte kirik). Tänapäevane uusgooti stiilis kirik Techendorfis püstitati aastatel 1900–1903.
Techendorfi vald loodi 1850. aastal; nime muudeti 1968. aastal turismi kaalutlustel. Suveturism järve ümbruses on kohaliku majanduse peamine osa. 1989. aastast korraldab SWS (Stichting Winter Sporten) seal talviti looduslikul liuväljal Alternative Elfstedentochti.
1986. aastal filmiti piirkonnas jäätagaajamise stseenid James Bondi filmile "007 ohutsoonis".
Malta (Viļāni vald)
Malta on küla (vidējciems) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Küla asub valla keskosas Malta jõe kaldal maantee A12 ääres. Malta jääb valla keskusest Viļānist 2,5 ning Riiast 212,9 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 61 elanikku.
Releekaitse
Releekaitse on releedel põhinev automaatne kaitsesüsteem, mis rikke tekkimisel tagab kaitstavate elektrivõrgu objektide kiire väljalülitamise (liigvoolukaitse). Releekaitse võib rakenduda ka näiteks siis, kui pinge ülemäära langeb või tõuseb (alapinge- või ülepingekaitse).
Viļānu muiža
Viļānu muiža (tõlkes Viļāni mõis) on küla (mazciems) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Küla asub valla keskosas Viļāni linna lõunapiiril Malta jõe kaldal. Viļānu muiža jääb valla keskusest Viļānist 1,7 ning Riiast 217,1 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud endise Viļāni mõisa keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 26 elanikku.
Rumia
Küla on esmamainitud 1220. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks Rumia 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Raudteeühenduse sai Rumia 1870. aastal. Tagasi Poola koosseisu läks Rumia 1920. aastal. Teises maailmasõjas hävis 70% hoonetest. Linnaõigused sai Rumia 1954. aastal.
Soojuskoormus
Soojuskoormus on energia muundamise protsessis see osa võimsusest, mida kasutatakse soojusena. Soojuskoormust väljendatakse kilovattides (kW), megavattides (MW) ja teravattides (TW). Vananenud mõõtühikud põhinesid kaloril, kusjuures näiteks soojusvõimsus 1 kilokalor tunnis (kcal/h) on võrdne 1,163 vatiga (W).
Kategooria :Soojustehnika
Sickte ühisvald
pisi|Samtgemeinde Sickte paiknemine Wolfenbütteli kreisis
Sickte on valdade ühendus (Samtgemeinde) Wolfenbütteli kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. Selle pindala on 81,77 km². 31. detsembril 2017 elas seal 10 579 inimest. Selle keskus on Sickte.
Samtgemeinde Sickte koosneb järgmistest valdadest:
Grzegorz Kozłowski
Grzegorz Kozłowski (sündinud 31. märts 1974 Varssavis) on Poola diplomaat. Alates 14. veebruarist 2018 on ta Poola suursaadik Eestis.
Ta lõpetas Białystoki ülikooli õigusteaduskonna ning rahanduse ja panganduse õppesuuna SGH kommertskõrgkoolis (Szkoła Główna Handlowa). 2007. a. sai ta samast kõrgkoolist majandusteaduste doktori kraadi.
Tööd haldussüsteemis alustas 1997. a. Rahandusministeeriumi riikliku julgeolekusüsteemi rahastamise osakonnas, kus ta tegeles muuhulgas Poola liikmelisuse kulutuste analüüsiga Põhja-Atlandi lepingu organisatsioonis (NATOs). Alates 1999. aastast töötas Välisministeeriumis: esmalt Euroopa julgeoleku poliitika osakonnas ning järgnevalt (sama aasta augustist kuni 2004. a.-ni) PV alalises esinduses NATO juures. Aastatel 2004-2008 oli ta julgeolekupoliitika osakonna töötaja, lülitudes muuhulgas Poola ja USA läbirääkimistesse, mis käsitlesid raketikaitsekilbi süsteemi osade paigutamist PV territooriumile. 2008. a. sai ta PV Washingtoni Suursaatkonna majandusosakonna juhatajaks, kelle ülesannete hulka kuulus muuhulgas tegevus energiakoostöö tugevdamise nimel USA ja PV vahel mittekonventsionaalsete gaasivarude kasutuselevõtu tingimustes ning PV majanduse promotsioon. Pärast kodumaale naasmist töötas ta 2012. a. majanduskoostöö osakonna asedirektori ametikohal ning järgnevalt on alates 2013. a. maist olnud Ameerika osakonna direktor, neid ametikohuseid täitis ta kuni 2018. a. jaanuarikuuni.
Grzegorz Kozłowski sai Poola Vabariigi erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Eesti Vabariigis 14. veebruaril 2018.
Jaak Parmas
Jaak Parmas, (aastani 1954 Murd; sündinud 10. juulil 1938 Tartumaal Peipsiääre vallas) on Eesti tennisist ja treener.
Lõpetas 1956 Tallinna 21. keskkooli ja 1962 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna.
Ta on võitnud Nõukogude Liidu noortemeistrivõistlustel paarismängus hõbeda, Nõukogude Liidu meistrivõistlustel üksikmängus pronksi ning paarismängus hõbeda ja kolm pronksi.
Ta on olnud seitsmel korral Nõukogude Liidu võistkonna meistrivõistluste võitjaid (kolm korda Eesti koondises). 1957–1965 tuli ta kaks korda üksikmängus ja kaheksa korda paarismängudes Eesti meistriks; lisaks on ta meistrivõistlustel võitnud 11 hõbe- ja 3 pronksmedalit.
Ta on Tenniseliidu auliige (1996).
Ta on teinud kaastööd ajakirjale Sporditäht.
Õpilasi
Tiiu Parmas, Ain Suurthal, Rene Busch, Piret Ilves.
Isiklikku
Ta on Tiiu Parmase abikaasa.
Soojusmajandus
Soojusmajandus (ka soojamajandus) on majandusharu, mis tegeleb soojusenergia tootmise, jaotamise ja kasutamisega.
Elektron (ansambel)
Elektron oli Eesti džässansambel.
Rätsep (perekonnanimi)
Rätsep on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rätsep 814 inimesel: 391 mehel ja 423 naisel. Perekonnanimede levikult on Rätsep meeste puhul 100. kohal ja naiste puhul 104. kohal. Perekonnanime Rätsep kandja oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 41). Perekonnanimi Rätsep on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 17,78.
Rypin
Rypin (saksa keeles Rippin) on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas, Rypini maakonna halduskeskus. Rypin asub Toruńist umbes 53 km idas.
Rypinit on esmamainitud 1065. aastal, linnaõigused sai 1345. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Alates 1807. aastast oli Rypin Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljas Poola jagamise tulemusel läks linn 1815. aastal Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu.
Novosiltsov
Novosiltsov on mitme aadlisuguvõsa nimi:
Spinning
Spinning on viskeõng, sportlik kalapüügiriist, mis koosneb heiteridvast, tamiilirullist ja kidakonksudega pettesöödast (landist).
Kūkoji
Kūkoji (latgali keeles Kūkuoji) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Küla asub valla keskosas Notra jõe kaldal. Kūkoji jääb valla keskusest Viļānist 3,1 ning Riiast 219,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
2020. aastal oli külas 39 elanikku.
Adavere mõisa kalmistu
Adavere mõisa kalmistu on kalmistu Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kalme külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas.
Ajalugu
Kalmistu rajasid Adavere mõisa tollased omanikud Vietinghoffid umbes 18. sajandi teise poole alguses, sest esimene teadaolev matus toimus 1761. aastal.
Kalmistut kasutasid ka 1816. aastal mõisa omandanud Stackelbergid. Arvatavasti rajati siis ka kalmistut piirav müür, sest värava sepislehtedel olevat olnud Bernhard von Stackelbergi initsiaalid. 1874. aastal mõisa omandanud Wahlid tõenäoliselt ei kasutanud kalmistut, sest nende suguvõsa omanduses oli sellest kalmistust linnulennult umbes 4 km kaugusel paiknev suur Pajusi mõisa kalmistu.
Kalmistule on teadaolevalt maetud 14 lahkunut.
Kirjeldus
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes ühe kilomeetri kaugusele edelasse. Müüriga piiratud kalmistu ala pindala on umbes 0,12 hektarit ning seal on 15 haua tähiseid.
Kalmistu kabel
Kalmistu keskosas paikneb matusekabel, mis praegu on varemetes. Kabeli esiküljel on aastaarv '1777', kuid pole teada, mida see aastaarv tähendab.
Kalmistupark
Sellist kalmistuparki pole teada selle aja muudest Eesti mõisatest. Väikseid pargilaadseid mõisakalmistuid rajati 1890. aastate lõpus (nt Kuremaa mõisa kalmistu), kuid päris metsakalmistu rajati alles 1930. aastatel Tallinnas. Adavere mõisa kalmistul on seetõttu vägagi väljapaistev koht Eesti kalmistupärandis.
Esto Libre!
Esto Libre! on Tallinnas tegutsev Eesti rokkansambel.
Tõeteooria
Tõeteooria on mingi filosoofiline positsioon, mis selgitab tõesuse mõistet või sõna "tõene" tarvitust või tähendust, enamasti tõesuse definitsiooni või tõene olemise piisavate ja tarvilike tingimuste abil.
William Toweel
Toweel sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Nathan Brooksile (USA).
Elukutselisena
Toweel poksis maist 1953 kuni oktoobrini 1960 elukutselisena. Ta pidas kokku 54 kohtumist, millest võitis 46 (neist 23 nokaudiga), kaotas 6 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist.
Ta oli Lõuna-Aafrika Liidu meister kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 26. oktoobrist 1953 kuni 6. maini 1956, sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 22. maist 1954 kuni 31. augustini 1957, kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 16. juunist kuni 11. augustini 1956 ning kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 27. augustist kuni 19. septembrini 1957.
Ta oli Briti Impeeriumi meister kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 16. juunist kuni 11. augustini 1956 ning 9. juulist 1957 kuni 12. maini 1959.
Rampāni
Rampāni (ka Rampani) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
William Toweel
Isiklikku
Tema isa Michael Toweel, isa vend Paul Toweel ning vennad James, Victor, Fraser, Maurice, ja Allan olid samuti tuntud Lõuna-Aafrika poksijad. Nad olid pärit Liibanonist.
Tekstikaeve
Tekstikaeve ehk tekstikaevandamine (inglise keeles text mining) on automaatne protsess, millega eraldatakse tekstiandmetest mittetriviaalset informatsiooni ja kasulikke teadmisi. Selle käigus kogutakse struktureerimata loomuliku keele tekste, mille analüüsimiseks viiakse need masinloetavale kujule, mis võimaldab rakendada andmekaeve tehnikaid. Seega põimub tekstikaeve erinevate valdkondadega, nagu näiteks: loomuliku keele töötlus, andmekaeve ja infootsing.
Rampāni
Küla asub valla kaguosas. Rampāni jääb valla keskusest Viļānist 6,3 ning Riiast 221,7 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Tekstikaeve
Eripärad
Tekstikaeve erineb teistest sarnastest valdkondadest eelkõige seetõttu, et:
Etapid
Tekstiandmetest oluliste mustrite ja teabe kaevandamiseks on tüüpiliselt vaja läbida järgnevad etapid:
Alamprotsessid
Järgnevalt mõningad spetsiifilised võtted, millega puututakse kokku tekstikaevandamisel:
Haridus
Tekstikaevet saab hariduses kasutada hilisemate trendide tuvastamiseks ja tagasisidestamiseks. Näiteks on võimalik läbi kvalitatiivsete meetodite uurida sotsiaalmeedia põhjal õpilaste meelestatust kooli vastu ning teha selle põhjal järeldusi. Samuti on võimalik tekstikaeve võtteid kasutada relevantsete uurimistööde ja materjalide leidmiseks suurtest ning mitmekülgsetest andmehulkadest.
Turundamine
Tekstikaeve vahendeid ja meetodeid (meelestatuse analüüs kooskõlas nimega üksuste tuvastamisega) kasutatakse tänapäeval näiteks kliendisuhete korraldamiseks.
Julgeolek
Tekstikaeve tarkvarapaketid võimaldavad monitoorida ja analüüsida veebis leiduvaid tekste riikliku julgeoleku otstarbeks.
Biomeditsiin
Tekstikaeve tehnikad, näiteks nimega üksuste tuvastamine, võimaldavad klassifitseerida ja tuvastada kirjandusest haigustega seotud biomarkereid. Veebikaeve, mis on osa tekstikaevest, aitab tuvastada haiguspuhanguid. Biomeditsiini valdkonnas kasutatakse tekstikaevet veel seoste leidmiseks näiteks olemasolevate ravimite ja uute haiguste vahel. Kasutusel on spetsiifilised tarkvarad, nagu BioClass ja BioLMiner.
Tarkvara
Avatud lähtekoodiga programmid, nagu näiteks Orange, OpenNLP, Gensim ja InfraNodus
Eterniit (ansambel)
Eterniit on Eesti punkansambel.
Ansambli kõik liikmed õpivad või on õppinud Tartu ülikoolis geoloogiat.
Gray anatoomia
pisi|20. väljaande tiitelleht (1918) "Gray anatoomia"' (ingliskeelse täispealkirjaga "Henry Gray's Anatomy of the Human Body") on Henry Gray anatoomiaõpik. Raamat ilmus esmakordselt 1858. aastal. Raamatu tunnustatud illustratsioonid tegi Henry Vandyke Carter (1831–1897). Aastal 2015 ilmus raamatust 41. trükk.
Genfi autonäitus
Genfi autonäitus (Geneva International Motor Show) on igal aastal märtsis Šveitsi linnas Genfis toimuv autonäitus. See peeti esimest korda 1905. aastal ja sellest on kujunenud väga oluline rahvusvahelise autonäitus, kus autotootjad tutvustavad oma uudismudeleid ning uusi tehnoloogilisi lahendusi.
Autonäitus toimub Palexpo keskuses, mis asub Genfi Cointrini lennujaama läheduses.
89. Genfi autonäitus toimus 7.–17. märtsini 2019.
2020. aasta 5.–15. märtsil toimuma pidanud 90. Genfi autonäitus jäeti ära seoses ülemaailmse koroonapandeemiaga pärast seda, kui Šveitsi valitsus keelustas üle 1000 inimesega rahvakogunemised. Samal põhjusel jäetakse ära ka 2021. aasta autonäitus ning tühistati ka algselt planeeritud 2022. aasta autonäitus.
2023. aasta Genfi autonäitus on planeeritud toimuma 5.–14. oktoobrini Katari pealinnas Dohas samal ajal seal toimuva Vormel 1 etapiga,
Briuci
Briuci (ka Brivci, latgali keeles Bryuci) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Küla asub valla kaguosas. Briuci jääb valla keskusest Viļānist 7,7 ning Riiast 224 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 7 elanikku.
Notra
Küla asub valla kaguosas Notra jõe ja Notra järve kaldal. Notra jääb valla keskusest Viļānist 4 ning Riiast 219,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 111 elanikku.
Tallinna Paberivabrik
Tallinna Paberivabrik oli paberivabrik Tallinnas, mis asus praeguse Stockmanni kaubamaja kohal. , Liivalaia tänava ja Maakri tänava ääres,  Maakri 27.
Paberivabriku ehitamist Maakri ja Klaasingi tänava vahelisele alale alustas 1885 2. Gildi kaupmees Eduard Johanson. Johansoni paberivabrik asus ajaloolise Jaaniveski kohal. Vabrik alustas tööd. 1895. aastal muudeti ettevõte aktsiaseltsiks ja sai vabriku nimeks AS Tallinna Paberivabrik E. J. Johanson. (saksa keeles ka Papierfabrik E. J. Johannson).
pisi|Johansoni paberivabriku korsten, [[Stockmanni kaubamaja kõrval]]
1939. aastal sai vabriku omanikuks Eesti Tarbijate Kooperatiiv, enne seda olid AS. E. J. Johansoni paberivabriku peaaktsionäriks Inglise firma Westminster Trading and Industry Company, Ltd., keda esindasid vennaksed Boris ja Nikolai Gordonid, Boris kuulus ka aktsiaseltsi juhatusse ja Gordonid omasid aktsiaid ka isiklikult. Aktsionäride hulka kuulus veel ettevõtte omaaegse direktori Moses / Mooses Bialiku omakseid, kes elutsesid alatiselt Prantsusmaal. Peale B. Gordoni kuulus juhatusse tubakavabriku „Sirena" omanik Boris Katlama. Vabrikus töötas 295 inimest, nendest 37 ametnikku ja juhtivat tehnilist tööjõudu. Vabrik oma kolme masinaga turustas aastas umbes 4700 tonni paberit . Aktsiate eest maksti 1.600.000 kr.
1. mail 1945 läks vabrik Eesti NSV Toiduainetetööstuse Rahvakomissariaadi alluvusse ja vabriku nimeks sai Tallinna Paberivabrik. 1. aprillil 1958 liideti Tallinna Paberivabrikuga Riiklik Vihikuvabrik Murrang, 1. mail 1963 ka Kartonaaživabrik Täht. Ajavahemikul 1. maist 1963 - oktoobrini 1965 kandis vabrik nimetust Tallinna Paberi- ja Kartonaaživabrik. 15.10.1965 allus vabrik Eesti NSV Metsa-, Tselluloosi-, Paberi- ja Puidutööstuse Ministeeriumile ja taastati vabriku endine nimetus - Tallinna Paberivabrik.
Aastatel 1968–1971 allus Tallinna Paberivabrik Eesti Tselluloosi- ja Paberitööstuse Ettevõtete Liidulisele Koondisele, seisuga 1. jaanuar 1971 ühendati Tallinna Paberivabrik Tööpunalipu ordeniga V. Kingissepa nim Tallinna Tselluloosi- ja Paberikombinaadiga. 1. märtsist 1971 lõpetas Tallinna Paberivabrik tegevuse iseseisva tootmisettevõttena jätkates Tööpunalipu ordeniga autasustatud V. Kingissepa nimelise Tallinna Tselluloosi- ja Paberikombinaadi tootmistsehhina nr. 2 (TK Eesti Paberitööstus Paberivabrik nr 2).
Maakri tänav 25 asub ca 1909 ehitatud Eduard Johansoni paberivabriku tootmishoone koos koopiana üles ehitatud väravaehitisega
Lębork
Lębork (saksa keeles Lauenburg in Pommern, kašuubi keeles Lãbórg) on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas, Lęborki maakonna halduskeskus.
Lębork sai linnaõigused 1341. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 19. sajandil arenes linnas tööstus. Raudteeühenduse sai Lębork 1870. aastal. Tagasi Poola koosseisu läks linn 1945. aastal.
Komplementlause
Komplementlause on kõrvallause, mis on pealause predikaadi seotud laiend. Tavaliselt paikneb see pealause predikaadi järel. Komplementlause on täielikult viiteseoses pealauses oleva korrelaadiga, mis on mõnikord lauses olemas, kuid enamjaolt juurdemõeldav. Näiteks:
Korrelaatideks on enamasti näitavad asesõnad see, selline, säärane, niisugune, seesugune, harva ka näitavad määrsõnad nii ja sedasi .
Enamjaolt laiendavad komplementlaused:
Eesti keel
Eesti keeles jagunevad komplementlaused sarnaselt muudele seotud laienditele :
Korrelaadi süntaktilise funktsiooni järgi jagunevad komplementlaused :
Kommunikatiivse lausetüübi järgi jagunevad komplementlaused väit- ja küsilauseteks. Sidendeid, mis seovad komplementlauset pealausega nimetatakse komplementiseerijateks.
Väitlause komplementlausena
Väitlausete komplementiseerijad on:
Väitlause võib seostuda pealausega ka ilma komplementiseerijata, näiteks See on ju ilmselge, ta armastab sind.
Küsilause komplementlausena
Küsilausete komplementiseerijad on:
Teised keeled
Inglise keele komplementlause puhul on pealause verb ja komplementiseerija teineteisest sõltuvad. Kui pealause verb nõuab finiitvormiga komplementlauset, on komplementiseerija that. Kui pealause verb nõuab infiniitvormiga komplementlauset ja lause subjekt on nähtav, on komplementiseerija for. Kui lause subjekt ei ole nähtav, ei ole ka komplementiseerijat.
Finiitvormiga komplementlauset nõuavad näiteks kõnelemist ja teadmist väljendavad verbid know, think, say, fear, hope, tell. Infiniitvormiga komplementlauset nõuavad näiteks mõjutamist väljendavad verbid force, cause, request.
Saksa keeles peab finiitvormiga komplementlause algama komplementiseerijaga, milleks on dass. Infiniitvormiga komplementlaused ei alga kunagi komplementiseerijaga. Komplementiseerija asemel nõuavad need zu-infinitiivi.
Hedwig Kohn
pisi|Hedwig Kohn 1912. aastal Hedwig Kohn (5. aprill 1897, Breslau, Saksa keisririik (tänapäeval Wrocław, Poola) – 26. november 1964, Durham, Põhja-Carolina, USA) oli Saksa-Ameerika füüsik, üks kolmest naisest, kes läbisid Saksamaal habilitatsiooni (ülikooli õppejõule vajaliku kvalifikatsiooni) Saksamaal enne Teist maailmasõda.
Juudi päritolu tõttu pidi ta natside võimuletuleku järel Saksamaalt lahkuma. Lõpuks USA-sse jõudnuna jätkas ta seal õpetamist ülikoolis. Füüsikuna tegutses Kohn peamiselt optika, eelkõige püromeetria ja spektromeetria vallas.
5. aprillil 2019 tunnustas ettevõte Google oma otsingumootori avalehel teda ilmestava vigurpildiga (doodle ' iga).
Nairi
Nairi oli assüüriakeelne nimi (KUR.KUR Na-i-ri või Na-'i-ru) hõimurühma kohta Armeenia mägismaal, ligikaudu nüüdse Türgi Vani ja Hakkâri rajooni alal. Enam-vähem kindlalt on see sama mis Mesopotaamia, hetiidi ja urartu allikaist tuntud Nihriya.
Nairi nimi esineb peaasjalikult 13.–12. sajandi allikais, kuid kohanimedes on seda ka hiljem kasutatud. Nii nimetati Vani järve assüüria tekstides "Nairi maa mereks" (tâmtu ša mât Nairi).
Pronksiaja kollapsi aegu 13.–12. sajandil eKr olid Nairi riigid küllalt tugevad, et seista vastu nii Assüüriale kui ka hetiitidele. Sealkandis toimus umbes 1230 eKr Nihriya lahing, milles kulmineerus hetiitide ja assüürlaste võimuvõitlus endise Mitanni riigi jäänuste pärast. 1114 eKr loetles Assüüria kuningas Tiglatpilesar I 23 alistatud Nairi kuningat; neist lõunapoolseim valitses Tummes, Urmia järvest edelas, ning põhjapoolseim Daiaenis. 10. sajandil eKr liideti Nairi Urartuga.
Nairi nimi nüüdisajal
19. sajandi lõpul hakkasid armeenia rahvuslased pidama Nairi hõime armeenlaste eellasteks, seepärast kasutati Nairi nime kirjanduses sageli Armeenia sünonüümina. Näiteks kandis Vahan Terjani 1916. aastal ilmunud luulekogu nime "Nairi maa", 1923. aastal kirjutas Jeghiše Tšarents Armeenia kohta satiirilise novelli "Nairi maa", kirjanik Hajastan Jeghiazarjan aga kasutas pseudonüümi Nairi Zarjan, asendades oma eesnime Hajastan (armeenia keeles "Armeenia").
Tänapäeval on Nairi (läänearmeenia Նայիրի, idaarmeenia Նաիրի) armeenlaste seas levinud nii mehe- kui ka naisenimena. Seda kannavad paljud ettevõtted ja kaubad, sealhulgas Yerevan Brandy Company toodetav brändimark ning Nairi staadion Jerevanis, kuid ka Venemaa armeenlaste kultuuriselts ning 1941–49 Süürias Aleppos ja 1950. aastaist 1989. aastani Liibanonis ilmunud armeeniakeelne kultuuriajakiri. Nairi nime kandis ka Nõukogude Liidus 1960.–70. aastail toodetud arvutiseeria.
Kirjandus
''Selle artikli kirjutamisel on kasutatud ingliskeelseid artikleid en:Nairi ja en:Nairi (Armenian usages), saksakeelset artiklit de:Henry Oldenburg ning venekeelset artiklit ru:Наири (народ) seisuga 21. detsember 2011.''
Chojnice
Chojnice (saksa keeles Konitz, kašuubi keeles Chònice, Chòjnice) on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas, Chojnice maakonna halduskeskus.
Chojnicet on esmamainitud 1275. aastal, linnaõigused sai 1310. aasta paiku. Alates 1466. aastast oli linn Poola Kuningriigi koosseisus. Reformatsiooni ajal oli linn protestantismi keskus. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Tagasi Poola koosseisu läks Chojnice 1920. aastal.
Hochalmspitze
Hochalmspitze (kõrgus 3360 m) asub Austria Kärnteni liidumaal Mallnitzist idas. Mõnikord kutsutakse seda Tauerni kuningannaks (saksa: Tauernkönigin) vastena "Tauerni kuningale" (Großglockner).
thumb|left|Vaade läänest
Tipp asub Kesk-Ida-Alpide ja Alpide peaaheliku peaharjast veidi lõuna pool. Tegelikult koosneb see kahest tipust, Schneeige Hochalmspitze ja kõrgem Apere ("lumetu") Hochalmspitze koos tipuristiga. Selle ida- ja lõunaküljel on liustikud. Großelendkopfi tippu (3317 m) naabruses loetakse täna eraldi mäeks.
Nagu enamik Kõrg-Tauernist, koosneb ka Hochalmspitze massiiv graniidist ja gneisist ning selle nõlvadel võib leida palju ebatavalisi kivimite moodustisi. Mägi asub mäestiku idapoolses otsas. Loodes ühendab seljandik selle Großer Ankogeliga, mis on kõrguselt kolmas tipp rühmas, ja Kölnbreini paisuga. Lõunas viib Mallnitzi seljandik naabruses asuvasse Reißecki rühma.
Tipust avanevad vaated kuni Salzburgi Alpide, Dolomiitide ja Julia Alpideni.
Ajalugu
Esimese ametliku mäkketõusu tegi 1859. aastal Austria alpinist Paul Grohmann, kuigi 2010. aastal leitud kirjades vihjatakse, nagu oleks mäele esimest korda ronitud neli aastat varem. 1913. aastal püstitati Saksamaa ja Austria Alpiklubi poolt kagunõlvale kõrgusele 2215 m mägihütt (Gießener Hütte).
1970. aastatel kavandati liustikule suusakuurorti, kuid 1988. aastal loobuti sellest lõpuks, kui Austria Alpiklubi suutis suure osa piirkonnast kokku osta.
Raadio playlist
Raadio muusikavalik tähendab raadioprogrammi mängukava ööpäeva jooksul. Selle all mõeldakse raadio sisu muusikalist poolt. Raadio muusikavalik on raadio kõige tähtsam osa, sest see peegeldab raadio positsiooni. Muusikavalikus tuleneb raadiojaama bränd, sihtrühm ja ka muu sisu. Muusikavaliku ja jutusaadete eesmärk on hoida kuulaja tähelepanu ka hetkedel, mil raadioeetris on reklaam. See tähendab, et muusikavalik peab pakkuma kuulajale piisavalt väärtust, et ta on nõus tolereerima reklaame.
Muusikavaliku koostamise põhimõtted on raadiojaamade lõikes erinevad. Tihtipeale saab mingi loo tehnilises mõttes muusikavaliku sisestada vaid raadiojaama muusikajuht või programmijuht, kuid muusikavaliku kujundamine võib olla kogu raadiojaama toimetuse ühine töö. Muusikavalik koostatakse tarkvara abiga, kus sisestatakse konkreetsete lugude soovitud mängukorrad ning tarkavara programmeerib selle info põhjal vajaminevad intervallid. Raadio muusikavalik jagatakse eraldi listidesse. Nii tähendab A-list lugusid, mida mängitakse päevas mitmeid kordi, C-list lugusid, mida ehk paar korda jne. Lugude listidesse kategoriseerimine toimub raadiotes erinevalt.
Raadiote sisu ja eesmärk on ajas palju muutunud. Enne 1990. aastat oli maailmas levinuim raadioformaat plokkraadio. Plokkraadio ajastu oli periood, mil raadioentusiastid ja tulevased ettevõtjad tegelesid enda harimisega raadioäris ning raadioametid õpiti selgeks iseseisvalt.
Plokkraadio sisu oli vahelduv, paljud programmid oli eraldiseisvad ja ainulaadsed. Tihti improviseeriti sisu osas, interaktsioon kuulajatega oli tugev ja vaba. Selle peamiseks põhjuseks oli asjaolu, et raadiot vedasid raadio-DJ-d, kes olid tulihingelised muusikafännid.
Nemad valisid lugusid, mida mängida, otsisid uut muusikat ning lõid muusika ümber ka konteksti ja muud sisu.
Nii mõneski suuremas välismaa raadiojaamas olid DJ-d just need, kes mõne suure artisti või bändi eduloo taga olid. Nad käitusid nii muusikakriitikute, maitsekujundate ja harijatena.
Plokkraadio hakkas asenduma formaatraadioga.
Formaatraadio tähendab raadio paigutamist mingisse formaati või raamistikku. Selle tekke põhjuseks oli eelkõige konkurents. Formaatraadio puhul on tegemist raadiote konkreetse positsioneerimisega raadioturul ning selliste raadiote sisu tootmine käib vastavalt andmetele ja statistikale.
Esmane ja kõige tähtsam raadio sisu ja brändi kujundaja on see, kuidas raadiojaam ennast turul on positsioneerinud. Positsioneerimise tarvis tehakse turu-uuringuid, tegeletakse pidevalt andmete otsimisega, statistika tõlgendamisega, sihtgrupi uurimisega, turundustegevuse ja muu sellisega, mis võimaldaks jaamal kõige kasumlikumat sisu toota.
Üheks enamlevinud raadioformaadiks nii Eestis kui ka mujal maailmas on Top40 raadio ehk kaasaegse popmuusika raadio (contemporary hit radio), mis mängib popikeskset edetabelimuusikat ja on suunatud noorele inimesele. Top40 raadiod on oma sisult sarnased.
Eestis on raadio muusikavaliku sisu reguleeritud ka õigusaktidega.
Meediateenuste 25% eesti muusika mängimise kohustust kontrollib Tehnilise Järelevalve Amet. Tegemist on tegevusloa määramise kõrvaltingimusega, mida rikkudes võib olla tagajärjeks rahatrahv või tegevusloa kaotamine. Paljud raadiojaamad seda siiski eiravad.
Esku allikas
Esku allikas on allikas Harjumaal Saue vallas Tagametsa külas. Allikas jääb Lääne-Eesti vesikonda, Harju alamvesikonda. Veekogule on seatud järgmised piirangud: veekaitsevöönd 10 m / 0,03 ha, ehituskeeluvöönd 25 m / 0,19 ha , piiranguvöönd 50 m / 0,78 ha. Veekogu Keskkonnaregistri kood on VEE4101900.
Novosiltsov (Orjol)
Novosiltsov (saksa keeles Nowossilzow) oli Orjolist pärit aadlisuguvõsa.
Ajalugu
Novosiltsovid olid pärit Orjolist. Suguvõsaliin algab tagasihoidlikku päritolu Ivan Novosiltsoviga, kellest sai ohvitser. Tema poeg Pjotr Ivanovitš Novosiltsov (1743−1805) sai keisrinna Katariina II 31. detsembril (vkj) 1786 aadlidiplomi ja vapi. Tema järeltulijate hulgas oli mitmeid väljapaistvaid tegelasi.
Novosiltsovid rüütelkonna matriklis
Kindralmajor Ivan Petrovitš Novosiltsov (1793−1824) immatrikuleeriti 28. märtsil (vkj) 1823 Kuramaa rüütelkonna matriklisse. Tema noorem vend Nikolai Petrovitš Novosiltsov (1789−1856) immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonna matriklisse 15. veebruaril (vkj) 1830.
Wejherowo
Wejherowo (saksa keeles Neustadt in Westpreußen, kašuubi keeles Wejrowò) on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas, Wejherowo maakonna halduskeskus. Wejherowo kuulub Trójmiasto linnastusse.
Asula on rajatud 1643. aastal, linnaõigused sai Wejherowo 1650. aastal. 1772. aastal läks linn Esimese Poola jagamise tagajärjel Preisi kuningriigi võimu alla. Raudteeühenduse sai Wejherowo 1870. aastal. Alates 19. ja 20. sajandi vahetusest arenes linnas tööstus. 1920. aastal läks linn tagasi Poola koosseisu.
Bieči
Bieči (ka Beči) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Küla asub valla kaguosas. Bieči jääb valla keskusest Viļānist 8,2 ning Riiast 224,5 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 1 elanik.
Anna-Liisa
Anna-Liisa on eesti ja soome naisenimi. See on liitnimi nimedest Anna ja Liisa.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Anna-Liisa 411 naisel. Anna-Liisa oli populaarsuselt 347. naisenimi. Anna-Liisa oli keskmiselt 25 aasta vanune (mediaanvanus oli 26). Kõige populaarsem oli eesnimi Anna-Liisa vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,18.
Järveotsa allikas
Järveotsa allikas on allikas Harjumaal Saue vallas Siimika külas. Allikas jääb Lääne-Eesti vesikonda, Harju alamvesikonda. Veekogule on seatud järgmised piirangud: veekaitsevöönd 10 m / 0,03 ha, ehituskeeluvöönd 25 m / 0,19 ha , piiranguvöönd 50 m / 0,78 ha. Veekogu Keskkonnaregistri kood on VEE4505500.
Semiootika alused
"Semiootika alused" ("Basics of Semiotics") on John Deely raamat. Selle esmatrükk ilmus 1990. aastal. 4. trükk ilmus 2005 koos Kati Lindströmi eestikeelse tõlkega Tartu Ülikooli Kirjastuse väljaandel (ISBN 9949-11-086-6).
Peatükk 3. Semioos: semiootika aines
Semiootika uurib märkide tegevust. Seda tüüpi tegevust, mis vastab seda tüüpi teadmistele, mida õigupoolest iseloomustab sõna "semiootika", on filosoofias ammu tunnistatud seoses füüsilise põhjuslikkuse tüüpide uurimisega. Selles seoses paistis see "ideaalne" ehk objektiivne tegur, muster, mille järgi uurimine sai produktiivse ehk "toimiva" põhjuslikkuse materiaalset, vormilist ja determineerivat mõõdet kindlaks teha, marginaalsena. See objektiivne tegur kuulub rohkem vaatluse kui sõltumatu vaadeldava juurde. Sellepärast ta ei puutunud selgelt nende uurimiste tulemustesse, mille eesmärk ei olnud kindlaks teha olemuslikku seost vaatleja ja vaadeldava vahel, mis teeb vaatluse kui välise vormilise seose teadva ja teatava subjekti vahel üldse võimalikuks. Johannes Poinsot püüdis süstematiseerida semiootika aluseid, et teha see seni perifeerne loodusuurimise teema semiootika rajamisel keskseks ("Traktaat märkidest", I, küsimused 2–5). Ralph Powell on näidanud, kui tähtis on see unustatud põhjuslikkusetüüp kogu epistemoloogias. Alles umbes 1906. aastal eraldas Charles Sanders Peirce selle eraldi uurimisainena välja ning nimetas selle semioosiks. Peirce taipas esimesena, et semiootika väljaarendamiseks tuleb näha tähistamises protsessi. Semiootika ei saanud olla ainult vastus märkide ontoloogilise staatuse küsimusele. Vastata tuli ka küsimusele selle saamise kohta, mida see olemisetüüp võimaldab ja mis seda ülal hoiab. Sümbolid kasvavad. Semioosi kui mõjutüübi eripära on see, et see hõlmab kolm elementi ning üks neist ei pruugi olla tegelik eksisteeriv asi. Kõigis teistes mõju tüüpides on mõjutajad korrelatiivsed, nendevaheline mõju on olemuslikult düaadiline ja dünaamiline, kui palju neid ka poleks. Selleks et see aset leiaks, peavad mõlemad terminid olemas olema. Peirce nimetab lihtsalt mõju tooreks jõuks või dünaamiliseks interaktsiooniks. See võib olla füüsiline või psühholoogiline. See on alati ja taandumatult subjektiivne. Märkide mõjusse on alati kaasatud subjektiivsed interaktsioonid, kuid need on kõigest semioosi kontekst ja tingimus.
Peirce toob näiteks elavhõbedasamba tõusu termomeetris. Selle tekitab puhttoorelt ja -düaadiliselt keskkonna temperatuuri tõus. Kui elavhõbedasamba tõusu tajub termomeetritega tuttav inimene, tekitab see idee temperatuuri tõusust keskkonnas. See idee kui vaimusündmus on olemas subjektiivselt ja füüsiliselt. Peirce'i termnites on see termomeetri kui keskkonnaseisundi indeksiaalse märgi vahetu objekt. Termomeetri kui märgi objekt on keskkonna temperatuur. See on ka termomeetri kui märgi idee objekt. Termomeeter osaleb enne näidu lugemist ainult dünaamilistes interaktsioonides. Pärast näidu lugemist tuleb sisse kolmas tegur – tõlgendamine. Kui termomeetrit ei nähta termomeetrina, siis ta on peale selle, et ta on asi, füüsiliste interaktsioonide subjekt, ka tunnetatud asi, kogemuse element, objekt. Kui seda ka nähakse termomeetrina, siis ta on ka märk. Asjana on ta lihtsalt olemas, on füüsiliste suhete ja mõjude võrgustiku sõlm. Objektina ta on ka kellegi jaoks kogemuse element ja diferentseerib tajuvälja kindlatel viisidel, mis on seotud sellega, et ta on üks asi teiste keskkonna elementide seas. Märgina käib ta ka kellegi jaoks millegi muu kohta. Ja see miski muu ei pruugi olla füüsiliselt reaalne, kui näiteks termomeeter on rikkis.
Blūzmi
Blūzmi (ka Blūzmes, latgali keeles Blūzmis) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Küla asub valla kaguosas. Blūzmi jääb valla keskusest Viļānist 8,8 ning Riiast 225,1 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 1 elanik.
Kedru allikas
Kedru allikas on allikas Harjumaal Saue vallas Kustja külas. Allikas jääb Lääne-Eesti vesikonda, Harju alamvesikonda. Veekogule on seatud järgmised piirangud: veekaitsevöönd 10 m / 0,03 ha, ehituskeeluvöönd 25 m / 0,19 ha , piiranguvöönd 50 m / 0,78 ha. Veekogu Keskkonnaregistri kood on VEE4505100.
Luigeprintsess
"Luigeprintsess" ("The Swan Princess") on 1994. aastal valminud muusikaline animafilm. Film põhineb balletil "Luikede järv".
Starogard Gdański
Starogard Gdański (saksa keeles Preußisch Stargard, kašuubi keeles Starogarda) on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas, Starogard Gdański maakonna ja Starogard Gdański valla halduskeskus.
Asulat on esmamainitud 1198. aastal. Linnaõigused sai Starogard Gdański 1348. aastal. Alates 1466. aastal oli linn Poola Kuningriigi koosseisus. 16. sajandil oli Starogard Gdański oluline käsitöökeskus. 17. sajandil sai linn sõdades rängalt kannatada. 1772. aastal läks linn Esimese Poola jagamise tulemusel Preisi kuningriigi võimu alla. Raudteeühenduse sai linn 1873. aastal. 1919. aastal läks Starogard Gdański tagasi Poolale.
Cornelius A. Smith
Sir Cornelius Alvin Smith on (sündinud 7. aprillil 1937) on alates 28. juunist 2019 Bahama kindralkuberner.
Elutee
Ta oli aastast 2008 Bahama suursaadik Ameerika Ühendriikides. Lisaks on ta olnud ka riigi transpordi- ja lennundusminister. Aastal 2018 nimetati ta Bahama kindralkuberneri asetäitjaks.
Tiiu Piibur
Tiiu Piibur (sündinud 14. jaanuaril 1967 Mulgimaal) on eesti harrastuskunstnik.
Ta elas Lõo talus, kus on elanud ja tegutsenud ka luuletaja Jaan Lõo. Õppis Holstre algkoolis Viljandimaal ja Kullamaa Keskkoolis. Kunstihariduse omandas Tartu Riikliku Kunstimuuseumi kujutava kunsti kaugõppekursusel. Tema õpetaja oli Silvia Jõgever.
Ta on MTÜ Vabaloomingu Edendamise ühenduse looja ja juhataja.
Jasienica Rosielna
Jasienica Rosielna (kuni 1926. aastani Jasienica) on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Brzozówi maakonnas, Jasienica Rosielna valla halduskeskus. Jasienica Rosielna asub Brzozówist umbes 8,5 km loodes ja Krosnost ligikaudu 15 km kirdes.
Jasienica sai linnaõigused 1727. aastal, kuid kaotas need 1918. aastal.
Sitsiilia ajalugu
pisi| Sitsiilia ajalugu on ülevaade Vahemeres asuva Itaalia suurima saare ajaloost. Poeetiliselt nimetatakse saart Trinakriaks, mis tähendab kreeka keeles kolmnurkset ja vihjab saare kujule.
Esiaeg
pisi|vasakul|Vanimad hõimud Sitsiilias Vanimad inimasustuse jäljed Sitsiilias: kaljujoonised koobastes Palermo lähistel on ajajärgust 8000 aastat eKr.
Saare muistsete elanikena on mainitud kolme hõimu: elümed (vanakreeka Ἔλυμοι, ladina Elymi), kes elasid saare lääneosas Segesta linna ümbruses ja olid vist Vahemere-äärsete alade põliselanikud, siikanid ehk sikaane (vanakreeka Σικανοί), kes elasid saare lääneosas ja olid arvatavasti ibeeri päritolu, ning Itaalia mandriosast sisse rännanud sikulid (vanakreeka Σικελοί, ladina Siculi), kes elasid saare idaosas. Viimaste järgi on Sitsiilia ka nime saanud.
Kreeka ajastu ja Siracusa
pisi|vasakul|Sitsiilia tänapäevased provintsid: [[Agrigento provints|Agrigento, Caltanissetta, Catania, Enna, Messina, Palermo, Ragusa, Siracusa, Trapani provints]] , Siracusa
Alates 8. sajandist eKr hakkasid kreeklased Sitsiiliat koloniseerima: esialgu joonlased, seejärel peamiselt doorlased. Enamik linnu asus saare ida- ja lõunarannikul, kust oli Kreekaga parem ühendus. Tuntuimad kreeka kolooniad Sitsiilias olid Akragas, Gela, Himera, Leontinoi, Messina, Naxos, Selinus ja Sürakuusa. Need linnad arenesid kiiresti ja nende tähtsust näitavad suurejoonelised ehitised. Korintlaste asutatud Sürakuusat võis võimsuse ja kultuuri poolest võrrelda Ateenaga. pisi|Kreeka alad ja kolooniad [[Arhailine ajajärk|arhailisel ajajärgul (750–550 eKr)]] Teiseks võimupooluseks Sürakuusa kõrval oli foiniiklaste (keda hiljem tunti kartaagolastena) rajatud Palermo. Foiniiklased olid rajanud oma asulad Sitsiilia lääneossa juba 1100. aasta paiku eKr. pisi|Kartaagolaste (siniselt) ja kreeklaste (punaselt) kolooniad Sitsiilias pisi|vasakul|Sürakuusa didrahm, 530–510 eKr pisi|Kartaagolaste, roomlaste, etruskide ja kreeklaste mõjualad Vahemere lääneosas [[5. sajand eKr|5. sajandil eKr]]
Kartaago tahtis Sitsiilia endale allutada, kuid sai 480 eKr Sürakuusa türannilt Gelonilt ja Akragase türannilt Theronilt Himera all lüüa. Kartaagolaste juht Hamilkar langes, kartaagolaste laager koos tohutu saagi ja paljude vangidega langes võitjatele ning Kartaago palus rahu, nõustudes maksma suure sõjahüvitise. Kartaagolaste sissetung ja lüüasaamine langes ajaliselt ühte Pärsia kuninga Xerxes I sõjaretkega Kreeka vastu. Pärast seda võitu valitsesid Gelon ja tema järglane Hieron I kogu Sitsiilia idaosa, Palermost Messinani.
Sürakuusa türann Hieron (valitses 478–466 eKr), kes sekkus edukalt ka Itaalia asjadesse, kui 474 eKr palusid Itaalia vanima ja põhjapoolseima kreeka koloonia Kyme elanikud abi neid ründava etruski laevastiku vastu ja Hieroni juhitud Sürakuusa laevastik lõi Kyme lähistel suures merelahingus etruskide laevastiku puruks. Akragase türanni Theroni järeltulija kukutati peagi võimult (472 eKr) ja Sürakuusa Hieroni surma järel kukutati türannia ka Sürakuusas (465 eKr). Sürakuusas kehtis poolsada aastat Ateenaga sarnane demokraatlik riigikord. Sitsiiliast sai kreeka kultuuri ja teaduse keskus. Seal elasid näiteks Aischylos, Epicharmos ja Pindaros, hiljem ka Platon. Leontinois sündis sofist Gorgias. Sitsiilias tegutses pütagoorlaste koolkond. 5. sajandi eKr Sürakuusa mündid on kreeka mündivermimiskunsti parim näide.
Kreeka hõimude omavahelisi vastuolusid kasutades püüdis Duketios 461–460 eKr rajada sikulite riiki. See katse lõppes 450 eKr ebaõnnestumisega.
Sitsiilia ekspeditsioon
pisi|vasakul|Sõjategevus [[Archidamose sõda|Archidamose sõjas (431–421 eKr) ja Dekeleia sõjas (413–404 eKr), Kreekas ja Sitsiilias ning Magna Graecia aladel Itaalias]]
Sitsiilia linnade omavahelist tähtsust kahjustas tugevasti joonlaste ja doorlaste omavaheline vaen. Peloponnesose sõdade Archidamose sõjas, Sitsiilia Egesta ja Leontini linnade elanikud palusid ateenlastelt abi Sürakuusa vastu ning 415 eKr algas Sürakuusa vastaseid toetanud Ateena laevastiku Sitsiilia retk Nikiase ja Lamarchose juhtimisel. Ateenlased asusid Sürakuusat piirama ja suutsid poolsaarel paikneva linna muust maailmast valliga peaaegu ära lõigata. Sürakuusalased olid alistumise äärel. Spartast appi saadetud väepealik koos Sitsiilia liitlastega pääses linna, innustas kaitsjaid ja sõjaõnn kaldus järk-järgult sürakuusalaste poole. Ateenlased saatsid Sürakuusa alla veel teisegi eskaadri, kuid osutusid pärast lüüasaamist öises lahingus ise ümberpiiratuks. Sobiv hetk Sürakuusa lahest välja murdmiseks lasti mööda, otsustav merelahing kaotati ja ateenlased pidid laevu ning haavatuid maha jättes suunduda sisemaale, kus loodeti abi oma Sitsiilia liitlastelt. Sisemaale taandumine lõppes katastroofiga: kahte rühma jagunenud ateenlased piirati ümber ja sunniti alistuma (413 eKr) ja Nikias hukati. 7000 ateenlast võeti vangi ja saadeti orjadena Neapolise kivimurdudesse, kus nad raske töö tõttu hukkusid.
pisi|Sõjategevus Sitsiilias 409. aastal eKr
409 eKr ründasid Sitsiiliat taas kartaagolased, keda juhtis eelmises rünnakus langenud Hamilkari pojapoeg Hannibal. Kartaagolastelt palus sõjalist abi Lääne-Sitsiilia linn Egesta oma suurema naabri Selinuse vastu nagu ka mõne aasta eest ateenlaste sissetungi tinginud tüliküsimus. Kartaago vägi vallutas ja hävitas esmalt Selinuse ning seejärel ka eelmisel korral võitmata jäänud Himera. 406 eKr algatasid kartaagolased uue suurpealetungi, eesmärgiga vallutada kogu Sitsiilia. Hannibali juhtimisel võtsid kartaagolased kiiresti tagasi Selinuse ja liikusid saare lõunarannikut pidi edasi Akragase vastu, mille all Hannibal haigestus ja suri. Kartaagolased vallutasid nad peaaegu kogu saare, üksnes Sürakuusa türann Dionysios I suutis neile vastu panna. Mitmes sõjas püüdis Dionysios kartaagolasi välja tõrjuda, kuid edutult. Kartaagolasi nõrgestas väes leviv taud ja nad sõlmisid Dionysiose juhitud sürakuusalastega rahu. Kumbki pool säilitas selle, mis oli hetkel tema valduses; Kartaagolased tunnistasid Dionysiost Syrakuusa valitsejana ja jätsid Sitsiilia idaosa sisuliselt tema võimu alla. Dionysios I (valitses 405–367 eKr) korraldas linna piirava müürivööndi laiendamise, palkas võõrsilt hulga sõjamehi, lasi ehitada suuri sõjalaevu ning piiramis- ja heitemasinaid. Sürakuusa lahe suus paiknevast, tammi abil maismaaga ühendatud Ortygia saarest, kuhu linna rajamisel 8. sajandil eKr esmane asula oli tekkinud, tegi ta kindlustatud residentsi. Sitsiilia lääneosas asunud kreeklaste asualad olid aga Kartaago käes, Dionysios provotseeris ta uue sõja (398 eKr) ja enne kui kartaagolased oma jõude koguda suutsid piiras ta ümber ha vallutas Kartaago tugipunkti, Motya, saare läänetipus.
pisi|Sitsiilia ja Lõuna-Itaalia u 400 aastal eKr
Kartaago uut sissetungi Himilkoni juhtimisel Dionysios I tagasi tõrjuda ei suutnud – kartaagolased vallutasid lõunaranniku linnadele lisaks ka saare Itaalia ranniku vastu jääva kirdeosa ja asusid piirama Sürakuusat. Taas võttis sissetungijate seas võimust taud, Dionysios ründas nõrgestatud piirajaid Sürakuusa all korraga ja saavutas maal kui merel hiilgava võidu (397 eKr). Himilkon oli sunnitud rahu paluma, päästmaks väe koosseisus olevaid kartaagolasi, palgasõdurid jättis ta aga võitja meelevalda ja need kas hukati, orjastati või võeti Sürakuusa türanni teenistusse. Kodumaal sooritas Himilkon enesetapu. Samas oli rahuleping Kartaagole siiski üsna soodus, sest säilitas suure osa puunlaste poolt hõivatud aladest Sitsiilias. Hiljem pidas Dionysios veel ühe eduka sõja kartaagolastega, tõrjudes nad oma traditsioonilistele aladele Sitsiilia lääneosas. Leping aastast 392 eKr võimaldas Siracusal oma valdusi veelgi laiendada, asutati Adrano, Tindari ja Tauromenioni linnad. Aadria merel asutas Dionysios Vanem kaubavahetuse hõlbustamiseks Ankoni, Adria ja Issa. Oma sõjaliste teenete kõrval oli Dionysios tuntud kunstide patroonina ja Platon ise külastas Siracusat mitu korda.
pisi|vasakul|Platonit kujutav herm (Berliin, Altes Museum)