cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Giurtelecu Șimleului
Giurtelecu Șimleului on tähtis arheoloogiline leiukoht, kus on leitud inimasustuse märke alates neoliitikumist.
Demograafia
Esimene rahvaloendus aastal 1715 andis tulemuseks 72 elanikku.
Killer NIC
Kontroll
Killer NIC muudab mitmed keerukad protsessid kasutajasõbralikuks.
Kasutegur
Esimeste Killer-kaartide väljatuleku ajal peeti seda lihtsalt inimestelt raha väljameelitamise vahendiks, mis tegelikult mitte midagi või väga vähe juurde annab mängudele ja interneti sirvimisele. IGN tegi jõudlustesti kasutades F.E.A.R.-i selleks ja sellest selgus tõsiasi, et Killer NIC suurendas kaadrisageduse (fps – frames per second; 'kaadrit sekundis') 15,41 pealt 23,5 peale. Mõlemad tulemused saadi keskmise kaadrisagedusega 15-minutilise perioodi ajal. Samas mainiti, et testarvutid olid suhteliselt nõrgad vastava testi jaoks. Anandtech sooritas hiljem oma testid, mis näitasid samuti paremaid tulemusi mängudes, kuid kasu oli palju väiksem kui IGN testide puhul kuna seekord oli testarvuti võimsam. Killer NIC andis natuke paremaid tulemusi veebilehtede sirvimisel, kuid Firefoxi freeware addoniga oli võimalik saada sama tulemus Killeri kaardita. Erinevaid mänge testides avastati, et ainult mõni üksik mäng, mida Killer NIC oma testides kasutab või mille kaartiga ostes kaasa saab, suutis näidata märgatavaid tulemusi testi tulemustes. Pärast Tomshardware Killer Xeno Pro teste öeldi kokkuvõtteks, et piisavate arvutiteadmistega saab enamus probleemid lahendada ka ilma selle kaartita ning suurema kasu saaks, kui osta sama raha eest hoopis parem graafikakaart või kvaliteetne ruuter, millega saaks samuti prioriseerida ühenduse läbikäiku mängudesse. Tootel on rikkainimese mänguasja reputatsioon hetkel kuna see muudab põhiliselt võrguühendusehaldamist mugavamaks ja mõngigal juhul ka aitab seda kiirendada, kuid maksab oma eriomaduste kohta liiga palju. Killer 2100 mudel on näitanud testides paremaid tulemusi kui Killer Xeno Pro, kuid siiski ei sobi see igapäev inimese arvutisse. Tegu on ikkagi võrgukaardiga, mis on eelkõige mõeldud entusiastide arvutisse, kellel juba on maksimaalne riistvara muudes valdkondades.
Brunei riigipeade loend
Brunei riigipeade loend esitab Brunei sultanite nimestiku alates 1363. aastast, mil troonile asus esimene teadaolev sultan. Samuti on ära toodud teadaolevad regendid, kes valitsesid riiki sultanite alaealisuse või terviseprobleemide ajal.
Kuni 17. sajandini on andmed sultanite valitsusaja kohta lahknevad. Teine versioon riigipeade valitsusaegadest on esitatud Brunei valitsuse ingliskeelsel veebilehel.
Aastatel 1906–1984 oli Brunei Suurbritannia protektoraat, mistõttu sultanid valitsesid algul Suurbritannia residendi, pärast laiema autonoomia saavutamist 1959. aastal aga kõrge komissari (high commissioner) alluvuses. Riik taasiseseisvus 1. jaanuaril 1984.
Aastatel 1941–1945 oli riik okupeeritud Jaapani poolt ja sultan allus Jaapani okupatsioonivõimudele.
Cosmoskva
Cosmoskva on Saaremaa 2001. aastal asutatud acid jazz 'i orkester.
Cosmoskva on esinenud klubides Privé, BonBon ja Tallinn, Von Krahli teatris, TV3 saadetes "Koosolek" ja "Kahvel", ETV saates Tähelaev, Õllesummeri Jazzi- ja Veiniaias, Tudengijazzil, Jazzkaarel, teatrifestivalil Baltoscandal ning Muhu tulevikumuusikafestivalil Juu Jääb, samuti Raadio 2 saates "R2 Live".
Cosmoskva on välja andnud ühe EP "Milch Attack" (2004). Juulis 2006 anti välja bändi 9 looga debüütplaat "Juniper", millel tegi kaasa ka Eesti üks legendaarsemaid džässmuusikuid, saksofonist Villu Veski. Lisaks temale teevad albumil kaasa Priit Arge, Karl-Gustav Kello ja Ott Ojamaa. Albumi kaane on kujundanud disainer Alari Orav. Albumi väljaandmisele järgnesid esitluskontserdid Kuressaares ja Tallinnas. Aastal 2009 läks 8-liikmeliseks kasvanud orkester pikemale pausile.
2017. aastal otsustati taas kokku tulla ja muusikat salvestada. 2017., 2018. ja 2019. aastal toimunud sessioonide käigus sündis albumijagu uut helimaterjali ning pärast 10. aastast pausi anti 2019. aasta juunis välja singel "Spider", millest kujunes Raadio 2 üks mängitumaid lugusid sellel suvel ja oktoobris singel "Fix My Avalon". Orkestri kolmas singel nimega "Hymn for Insignificant People" ilmus 2020. aasta 26. mail.
Abja mõis
pisi|301x301px|Abja mõisa peahoone Abja mõis (saksa keeles Abia) oli rüütlimõis Halliste kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal asub mõis Viljandi maakonna Mulgi valla territooriumil.
Mõisa varasem ajalugu
Abja mõis on ajalooline koht, millest on teateid juba 1460. aastast, mil kuulus Johannes Finkile. Mõisa kutsuti curiae Abbalis-eks. Siis asus mõis aga teises kohas, praegusele asukohale rajati mõis ilmslet alles Poola ajal 16. sajandi lõpul.
Mõis kuulus 16. sajandil Vietinghoffidele. Poola kuningas Stephan Batory tagastas 8. mail 1582 mõisa Wilhelm von Rosenile, kes oli Heinrich von Vietinghoffi lese Barbara esindaja. Mõisa uueks nimeks sai Abia või Vietingi mõis.
Peale Barbarat pärisid mõisa tema tütred Augusta/Agneta ja Anna Maria. Nad mõlemad rentisid mõisa 9. jaanuaril 1611 Jürgen Helfreichile. 12. oktoobril 1630 anti mõis Rootsi kuninga Gustav II Adolfi poolt leitnant Reinhold von Fersenile rendile.
Peale teda päris mõisa tema poeg, Rootsi kindralleitnant, vabahärra ja riigitegelane Hans von Fersen. 17. sajandi lõpus mõis riigistati.
Fersen ja tema õe abikaasa Wolmar von Scheidingh vahetasid Abja mõisa 24. aprillil 1723 kolme mõisa vastu Rootsis. Peale vahetust sai mõisa valdajaks Mauritz Lenarson Posse.
17. augustil 1794 pantis Stackelberg mõisast poole Gotthard Possele. Sellele oli aga vastu parun Gustav Posse, kes esitas Liivimaa õuekohtule pretensiooni, millele järgnenud protsessi 14. veebruaril 1799 ta ka võitis.
6. märtsil lepiti aga kokku, et Stackelberg võib kogu mõisa endale jätta, aga peab vastutasuks 5000 kuldrubla koos seitsme 16-26 aastase poisiga Gustav Possele andma. 9. augustil 1806 kirjutati mõis Stackelbergi nimele.
Mõis Stackelbergide ajal ning hiljem
Friedrich Adolf von Stackelbergi leppisid tema pojad Georg ja Friedrich von Stackelberg Antoine ja Waldemar von Stackelbergiga kokku, et Georg võtab Abja mõisa endale. Lisaks sai ta endale veel Friedrichsheimi mõisa ning pidi kokku maksma 118 867 rubla.
1824. aastal pärandati Abja ja sellest 1811. aastal eraldatud Vanamõisa mõis tema poja Georg von Stackelbergi ainuomandisse. 1844. aasta Georg Gotthard von Stackelbergi pärandvara jagamise kokkuleppe järgi läksid Abja ja Vanamõisa parun Reinhold Johann Woldemar von Stackelbergi (11.12.1819–02.07.1878) ainuomandisse. 1856. aastal müüs parun Reinhold von Stackelberg Vanamõisa ja Kamara karjamõisa ning Palu ja Pässaste küla Caroline von Sternile (snd von Patkul).
Abja mõisas müüdi juba 1843. aastal esimene talu talupoegadele, kui samast vallast pärit vennad Johann ja Henn Kasse (Kase) omandasid 4000 hõberubla eest parun Georg Stackelbergilt päriseks Losu-Epu kolmehobusetalu. Talude ostmise protsessi tegelikuks alguseks Hallistes ning kogu Eestis võib pidada 1853. aastat, mil Abja „hull parun“ Reinhold von Stackelberg müüs korraga ära 25 talu ning 1854. aastal veel neli talu. Tollal hakkasid kohalikud ka mõisalt ostetud maadele taluhäärbereid rajama, nii rajati Abja-Tõlla, Eno, Jaasi-Märdi, Kaidiaia, Kalbaküla-Peetri, Longi, Lämba, Läti III, Masa, Suure-Losu, Toomiste jt. Halliste ja Tarvastu kihelkonnas on neid olnud ligi 80.
1877. aastal andis parun Reinhold Johann Woldemar von Stackelberg Abja mõisa üle oma abikaasa Henriette ja laste (Reinhold, Karl, Gotthard Walter Ludwig, Marie, Adda ja Ebba) ühisomandisse, 1891. aastal omandas Abja mõisa tema poeg Karl/Charles Adam Eduard von Stackelberg (1863–1928). Parunil olid kohalikega head suhted. Paruni naine kudus moonakate naistele ja lastele jõuluks sokke, mütse, kampsuneid jm. Lisaks laskis parun jõulude aegu jagada moonakatele ka saiakesi, kooke jms. Paruni lapsed elasid peahoonest 60 meetrit eemal mõisapreilide majas. Paruni õed õpetasid moonakate lastele lugemist.
Ihunuhtlust mõisas enam ei kasutatud, v.a varaste puhul, keda karistati tallis, kus oli 1915. aasta paiku 40–50 hobust.
Teise maailmasõja ajal, kui Eesti oli sakslaste kätte langenud, hoiti mõisa hobusetallis sakslaste ardenni tõugu hobuseid. Hobusetallis töötasid ka vene sõjavangid. Mõisa peahoones tegutses saksa sõjaväe laatsaret.
Peahoone
Abja mõisa peahoone on kahekorruseline, osalise soklikorrusega, lameda katusega kivihoone. Aja jooksul on hoonet korduvalt ümber ehitatud. Praeguse kuju omandas ta ilmselt 20. sajandi esimesel kolmandikul. 19. sajandi lõpus ehitatud historitsistlik juurdeehitis hoone põhjatiivas on säilinud oma algsel kujul. Juurdeehitise seinapinnad on erinevalt põhihoonest tugevasti liigendatud pilastrite, karniiside- ja vahekarniisidega, petikakendega.pisi|PeahoonePeahoone fassaadi ilmestav peasissepääsu varjualune oma külgmiste piirete ja katuserõduga on tänaseks hävinenud. Hävinud on ka hoone tagakülje terrass.
1990. aastatel, mil hoone kuulus Eesti Vabariigi Piirivalvele, remonditi historitsistliku juurdeehitise fassaade, kuid praeguseks on tehniliste vigade tõttu hakanud viimistlus lagunema.
Hoone põhjapoolse osa all on kelder, mille vana hooneosa alla jäävad ruumid on võlvlagedega. Keldriruumides on säilinud algupärased "hapukapsatünnid" – kivist tünnid, milles säilitati hapukapsast.
Hoone sisemine ruumijaotus on säilinud lastekodu ajast, mis tegutses hoones 1960.–1990. aastateni. Põhjapoolses juurdeehitises on köök ja sanitaarruumid, põhihoone ruume on kasutatud magamis- ja eluruumidena. Hoone läänepoolsel küljel on säilinud ruumide anfilaadne järjestus koos algsete erinevas tehnilises seisukorras olevate kahe poole tahvelustega.
Ait-tall
Hoone on põhimahult ja väliskujult säilinud nii, nagu see 18. sajandi lõpul rajati. Möödunud sajandi keskpaigas ehitati kinni kaaristu kolm sambavahet, rajades sinna pesuköögi. Kaks esimest aidaruumi on oma sisus säilinud, kolmas on tühjaks lammutatud. Ruumijaotust pole muudetud. Likvideeritud on trepp põhjaotsas olevas trepikojas.
Mõisapreilide maja
Hoone ehitati 18. sajandi lõpus ja see oli algselt Abja mõisa teenijate majutamiseks. Maja arhitektuur on klassitsistlikus stiilis ning sellel on kaks korrust. pisi|Abja mõisapreilide maja Hoone on T-kujuline kahekordne telliskivihoone, millel on puhtad vuugid. Tagaküljel on täiskorrusena maakivist soklikorrus reljeefi tõttu. Hoone on kaetud lameda viilkatusega ning hooviga paralleelsel osal ulatuvad räästad üle. Teises hooneosas asuvad tellistest eenduvad ja profileeritud viilu- ja räästakarniisid, mis on viilu all krepitud. Viiluväljas on suur tellisäärtega ümaraken. Ülejäänud aknad on lihtsad, kuue ruuduga, ja kaetud murtud frontoonidega. Korruste vahel kulgeb kitsas vahekarniis. Soklikorruse avad on kaetud lamedate kaartega ja raamitud tellistega. Aknad ise on väiksed, kaheksa ruuduga.
Hiljem, 19. sajandi keskpaigas, otsustas mõisnik maja ümber ehitada, et see sobiks elupaigaks tema tütardele, kes olid tuntud kui Abja mõisa mõisapreilid. Seetõttu kutsutaksegi maja tänaseni mõisapreilide majaks.
Sel ajal, kui Abja mõisas tegutses Abja lastekodu, oli maja jaotatud korteriteks. Korterites elas Abja mõisa personal (õppealajuhataja, õpetajad, koristajad jt). Tänapäeval kuuluvad majas asuvad korterid kokku kahele eraomanikule.
Abja mõis aednikumaja
Abja mõisaansamblisse kuulub ka aednikumaja, mis on ehitatud 19. sajandil.
Hoone on T-tähe kujulise põhiplaaniga ning küljele on ehitatud pikk klaasitud kasvuhoone. Soklikorrus on tehtud maakividest ning krohvitud ja põhikorrus on ehitatud vuugiga tellismüürina. Kuueruudulised aknad on kaetud murtud frontoonidega. Sokli ning põhikorruse vahele on pandud profileeritud telliskarniis.
Mõisa park
Abja mõisa ümbritseb segastiilile omase ilmega keskmise suurusega park, mis on umbes 3,7 hektarit suur. Pargi keskosa on selgepiiriliselt regulaarne, mida ilmestab avar ovaalikujuline esiväljak peahoone ees. See on kaunistatud väheste, kontrastselt rühmitatud puudegruppidega nagu nulg, pärn ja vaher. Esiväljak on ääristatud kaarja sissesõiduteega, mis on orienteeritud peahoone keskteljele ning mõisnike kalmistult saabuva lehtpuudega ääristatud teega. pisi|Abja mõisa park Peahoone taga paikneb järsult laskuv nõlvak, kust avaneb vaade tiikidele ja paisjärvele. Pargi põhiosa moodustab tihe vabakujuline puistu peahoonest kirdes, kus domineerivateks liikideks on tamm, vaher, pärn, saar, siberi ja euroopa nulg. Pargi reljeef on vahelduv: esiväljak on tasane, kuid selle servadelt on langus kõigis suundades, eriti järsk on see peahoone taga loode suunas.
Mõisa park rajati koos peahoonega 18. sajandi lõpus, kui kogu mõisasüda esinduslikult välja ehitati. Pargi rajaja oli Friedrich Adolph von Stackelberg, kes palkas Saksamaalt aedniku nimega Johann Friedrich Semisch.
Pärast võõrandamist kasutati mõisasüda esialgu koolina ja pärast Teist maailmasõda lastekoduna. 1990. aastal asus mõisa peahoones piirivalvekordon, pärast seda on see olnud eraomanduses.
Abja mõisa väravapostid
18. sajandi lõpus ehitati mõisasüda esinduslikult välja ja rajati ka mõisapark. Mõisa väravapostid, mis asuvad mõisa kalmistule viiva tee alguses, on tõenäoliselt rajatud 19. sajandi viimasel veerandil, üheaegselt mõisa peahoone uusrenessanslikus võtmes ümberehitamisega. Need väravapostid on krohvitud telliskividest ja kujundatud pealt nelja viiluga.
Abja mõisa kalmistu
Abja mõisa kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 0,9 km kaugusele ida poole.
Abja mõisakompleksi kuulunud objektidest on kultuurimälestisteks tunnistatud Abja mõisa peahoone, Abja mõisa park , Abja mõisa allee , Abja mõisa väravapostid , Abja mõisa ait , Abja mõisa mõisapreilide maja , Abja mõisa aednikumaja-kasvuhoone , Abja mõisa kelder , Abja mõisa sepikoda , Abja mõisa kivisild , Abja mõisa munakivitee.
Risti kihelkond
Risti kihelkond ehk Harju-Risti kihelkond (lühend Ris, saksa keeles Kirchspiel Crucis in Harrien hiljem Kirchspiel Kreuz in Harrien) oli kihelkond Harjumaa lääneosas ja Eestimaa kubermangu Harju kreisis.
Asehalduskorra ajal kuulus kihelkond Tallinna asehaldurkonna Paldiski kreisi. 300px|pisi|right|[[Paldiski kreis Liivimaa atlases (1798)]] thumb|Risti kiriku torni omapärane kuju on tingitud 17. sajandil toimunud varingust. pisi|Kihelkonnapiir Keila-Haapsalu maanteel
Piirkonna ajalugu
Muinasajal moodustasid hilisema Risti kirikukihelkonna alad Revala maakonna Vomentagana muinaskihelkonna edelanurga.
13. sajandil eraldusid Keila kihelkonnast iseseisvate kihelkondadena Harju-Madise ja Nissi kihelkond.
Läbi keskaja kuulus kihelkonna maa Padise kloostrile.
1638–1710 oli kogudusel oma vaimulik. Nõva ümbrus, mis kuulus Lääne-Nigula kihelkonda, liideti 1653. aastal Risti kogudusega. Nõval olev Olavi kabel muutus Risti kiriku abikirikuks.
1710. aastal liideti kihelkonna maa-alad kiriklikult uuesti Harju-Madise kihelkonnaga. Asehalduskorra ajal kuulus kihelkond Tallinna asehaldurkonna Paldiski kreisi.
1870. aastast oli Risti kihelkond iseseisev kihelkond, mille kihelkonnakirik on Risti kirik.
Aastatel 1870–1897 kuulusid kihelkonda ka Pakri saared.
Risti kihelkonna mõisad
Kihelkonnas asus üks kirikumõis, viis rüütlimõisa, üks poolmõis ja viis karjamõisa.
Harju-Madise kihelkonna mõisavallad
Harju-Madise kihelkonnas moodustatud mõisavallad hilisema Risti kihelkonna alal.
Sellesse ajalooperioodi jääb ka inimestele perenimede panemine.
Harju-Madise kihelkonna vallad
Harju-Madise kihelkonnas moodustatud vallad hilisema Risti kihelkonna alal.
Kihelkonna alad tänapäeval
Tänapäeval jäävad kihelkonna alad pea täielikult Harju maakonda, vaid osa läänepoolsest alast Nõva ümbruses jääb Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Tanja Poutiainen
pisi|Tanja Poutiainen (2010) Tanja Tuulia Poutiainen-Rinne (sündinud 6. aprillil 1980 Rovaniemis) on Soome mäesuusataja.
Keevitustrafo
Keevitustrafo on trafo kaarkeevituseks vajaliku elektrivoolu saamiseks elektrivõrgust.
Tanja Poutiainen
Tanja Poutiainen on võitnud suurslaalomi hõbemedali olümpiamängudel ning hõbe- ja pronksmedali maailmameistrivõistlustel nii slaalomis kui ka suurslaalomis. Ta on võitnud viis slaalomi ja viis suurslaalomi maailmakarikavõistluste etappi. 1997. aastal tuli ta noorte maailmameistriks slaalomis. Aastatel 2004, 2005 ja 2006 valiti ta Soome parimaks naissportlaseks.
Keevitustrafo
Trafo primaarpingeks võib olenevalt trafo tüübist olla faasipinge (ühe faasi ja maa vaheline pinge) 230 V või kahe faasi vaheline pinge 400 V. On ka kolme primaarmähisega keevitustrafosid, mis vajavad kolmefaasilist võrgutoitepinget 3×400 V. Sekundaarpinge on tavaliselt 18 kuni 70 V ja voolutugevus 20 kuni 600 A, erandjuhtudel kuni 1200 A. Keevitustrafo talub lühiajaliselt lühist, mis tekib elektroodide kokkupuutel.
Tanja Poutiainen
Esimese soome naisena võitis ta hooajal 2004–2005 slaalomi ja suurslaalomi maailma karika. Ta võitis suurslaalomi maailma karika ka hooajal 2008–2009.
Keevitustrafo
Maksimaalse keevitusvoolu reguleerimine toimub trafo mähistevahelise sidestuse muutmisega või sekundaarmähise keerdude arvu ümberlülitamise teel. Keevitustrafo juurde kuuluvad peale voolu reguleerimise vahendite enamasti ka lisaseadised, nagu jahutusventilaator, ampermeeter jms.
Võrgupinget madaldavat trafot kasutatakse ka alalisvoolu-keevitusseadmes ehk keevitusalaldis (seda trafot keevitustrafoks ei nimetata). Mõningad keevitusseadmeid tootvad firmad: Awelco, Cea, Daytona, Elektrosta, ESAB, EWM, Firmar, Fronius, Gys, Hobart, Kemppi, Lincoln, Migatronic, Miller, Rehm, Telwin-Pioner, Sip, Weco.
Tanja Poutiainen
2014. aasta märtsis teatas, et lõpetab tippsportlase karjääri.
Saavutused
pisi|Tanja Poutiainen (2008)
Maailma karikavõistluste etapivõidud
Tanja Poutiainen osales karjääri jooksul 259 MK-etapil ja jõudis poodiumile 48 korral, millest 11 korda kõige kõrgemale astmele.
Isiklikku
Tanja Poutiainen oli tippsportlasena 170 cm pikk ja kaalub 67 kg.
Whittaker Chambers
pisi|Whittaker Chambers Whittaker Chambers (sünninimega Jay Vivian Chambers; kasutas ka nime David Whittaker; 1. aprill 1901 – 9. juuli 1961) oli ameerika kirjanik ja toimetaja.
Olnud kommunistliku partei liige ja nõukogude spioon, mõistis ta hiljem kommunismi hukka.
Ta on tuntud oma tunnistuse poolest, mille andis Alger Hissi kriminaalasjas vande all valetamise ja spionaaži kohta. Seda kirjeldab ta ka oma autobiograafias "Tunnistaja" (Witness).
Art director
AD reklaaminduses
Enamikus reklaamibüroodes töötab koos reklaamikirjaniku ja strateegi ja projektijuhiga, kelle ühiseks ülesandeks on ükskõik millises turunduskanalis avaldatava reklaamiidee, toote, lahenduse ja rakenduse jne loomine ja väljatöötamine. AD vastutab reklaami, toote ja/või rakenduse sisulise, visuaalse ja esteetilise lahenduse eest.
Walter Schellenberg
thumb|Walter Schellenberg 1943. aastal [[SS-Oberführerina]]
Walter Friedrich Schellenberg (16. jaanuar 1910 Saarbrücken – 31. märts 1952 Torino) oli Saksa Riigi Julgeoleku Peaametis (RSHA) SD välisluureteenistuse ja 1944. aastast ka sõjalise luure ja vastuluureosakonna MIl Amt juht, SS-Brigadeführeri ja Relva-SS kindralmajori auastmes.
Noorus
Walter Schellenberg sündis 1910. aastal Saarbrückenis, Saarimaal, aastail 1917–1928 omandas põhihariduse rahvakoolis ja reaalgümnaasiumis ning aastail 1928–1933 õppis Marburgi ülikoolis ja Bonni ülikoolis, 1933. aastal liitus Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölisparteiga.
Tegevus Saksamaa Julgeolekuteenistuses
Ajavahemikus 1933–1935 viibis ta politseikoolitusel Frankfurt Maini ääres ja 1935. aastal kevadel alustas teenistust Julgeolekuteenistuse (SD) Peaametis. 1935. aasta novembrist kuni 1937. aasta jaanuarini viibis ta erialasel koolitusel ning 1937. aasta jaanuarist kuni 1938. aasta märtsini töötas SD Berliini ja Peaameti üksustes.
Luuretööl
1939. aasta juulis viidi Walter Schellenberg üle Riigi Julgeoleku Peaameti IV Ameti (Gestapo), Osakonda IV E, mis tegeles vastuluurega välisluurete vastu, kes tegutsesid Saksamaa territooriumil, välisriikide diplomaatilistes ja kaubandusesindustes. Vastuluureosakonnas töötades osales ta oktoobris 1939 vastuluureoperatsioonis, mille käigus Schellenberg esines natsionaalsotsialistliku opositsiooni esindajana ning meelitas neutraalses Hollandis piirilähedasse kohvikusse kohtumisele Suurbritannia välisluure SIS Hollandi legaalse ja illegaalse residentuuri juhid: kapten Sigismund Payne-Besti ja SIS esindusest major Richard Stevensi, kes rööviti kohtumiselt ja toimetati Saksamaale, kus nad ülekuulamisel paljastasid Briti luurevõrgustiku Madalmaades.
Mais 1940 määrati Schellenberg Heinrich Himmleri käsutusse. Ta enda taotluse põhjal arvati ta uuesti juunis 1940 tegevteenistusse Riigi Julgeoleku Peaametis, kus ta teenis kuni 15. juunini 1941 Gestapo) IV E osakonnas.
Riigi Julgeoleku Peaameti välisluure (VI Ameti) juhina
Walter Schellenberg määrati Saksa Riigi Julgeoleku Peaameti IV Ameti juhi asetäitjaks juulis 1941 ja välisluurevalitsuse (VI Ameti) juhiks juunis 1942. Ameti ülemana tegutses ka kuni Teise maailmasõja lõpuni 1945. aastal, pärast seda ta põgenes Berliinist, kuid tabati liitlasvägede poolt ja anti kohtu alla.
1944. aastal pärast Saksamaa vastupanuliikumise Must Kapell liikmete kavandatud Adolf Hitleri atentaadi läbikukkumist, mille ettevalmistamises osalesid ka Saksa OKW sõjaväeluure- ja vastuluure Abwehri juhtkonda kuuluvad ametnikud, kaotas Abwehr Saksa Kolmanda Riigi juhtkonna usalduse ning sõjaväeluure liideti Riigi Julgeoleku Peaameti (RSHAga) ja allutati natsionaalsotsialistlikule juhtkonnale ustavale Schellenbergile Sõjaväevalitsusena Mil Amt 12. veebruaril 1944.
Thunderbolt
Thunderbolt (algse koodnimega Light Peak) on riistvaraline kaabliliides, mis on loodud selleks, et ühendada väliseid seadmeid arvutiga. Thunderbolt ühendab PCI Expressi (PCIe) ja DisplayPordi signaalid kaheks jadasignaaliks, samuti saab selle sama juhtme abil pakkuda seadmetele alalisvoolu. Kuni kuus seadet saavad olla omavahel ühendatud.
Selle maksimaalsed kiirused 2021. aastal ulatuvad kuni 40 Gbit/s. Thunderbolt võimaldab piisavalt kiiret andmesidet, et oleks võimalik arvutitele ühendada väliseid videokaarte, andmekandjaid, vaadata suure lahutusvõimega videot ja veel palju muid võimalusi, mis võivad vajada suuri andmevahetuse kiiruseid.
==Omadused ==
Thunderbolt 1
pisi|Thunderbolt 1 või 2 pesa 2011. aasta veebruaris kuulutas Apple koos oma uue arvutiga välja Thunderbolti tehnoloogia. Tehnoloogia oli välja töötatud koostöös Inteliga. Esimene arvuti, mis võimaldas Thunderbolti ühendust, oli seega Macbook Pro. Thunderbolti esimene generatsioon kasutab Mini DisplayPort ühendust. Edukaks toimimiseks peab arvutil olema Thunderbolti toega Mini DisplayPorti pesa, see tähendab et kuigi pesa vanemates arvutites, milles on Mini DisplayPort pesa, näeb samasugune välja ei kasuta need Thunderbolti ühendust. Mitme välisseadme ühendamiseks oli võimalik kasutada Daisy-chain topoloogiat. Sel moel on võimalik ühendada kuni kuus välisseadet. Intel hakkas 2011. aasta teises veerandis ka tootjatele ja arendajatele pakkuma arendaja pakki, mille abil oleks võimalik töötada välja uusi seadmeid, mis kasutavad Thunderbolti ühendust.
Thunderbolt 2
2013. aasta juunis kuulutas Intel välja Thunderbolti järgmise versiooni “Thunderbolt 2” ja tootmine algas samal aastal. Esimeses versioonis olevad kaks 10 Gbit/s kanalit liideti kokku üheks. Seega jäi ribalaius jätkuvalt samaks, 20 Gbit/s, kuid ühendus muutus palju paindlikumaks. Esimene seade, mis kasutas Thunderbolt 2 oli Asus Z87-Deluxe/Quad emaplaat 19. augustil 2013. Esimene arvuti, kus oli Thunderbolt 2 oli 2013. aasta Macbook Pro.
Füüsilisel tasemele on kahe esimese põlvkonna ribalaiused samad ja seega saab ühendada Thunderbolt 2 seadmeid Thunderbolt 1 kaabliga. Loogilisel tasemel liidab Thunderbolt 2 eelnvalt kaks erinevat 10 Gbit/s kanalit üheks 20 Gbit/s kanaliks. Thunderbolt 2 kasutab jätkuvalt Mini DisplayPort ühendust. Thunderbolt 2 sisaldab DisplayPort 1.2 protokolli, mis lubab vaadata 4K videot väliselt kuvarilt. Samaaegselt 4K video kuvamisele suudab Thunderbolt 2 4K videot sama kaablit pidi saata mõnda teise välisesse seadmesse.
Thunderbolt 3
pisi|Thunderbolt 3 või 4 pesa Thunderbolt 3 kasutab USB Type-C ühendust. Võrreldes eelmise versiooniga on kiirus kahekordistunud ehk 40 Gbit/s. Sellest andmetele kasutatav on ainult 32.4 Gbit/s ja kuna kasutataks 8b/10b kodeeringut, siis tegelik ribalaius on 25.92 Gbit/s. Thunderbolt 3 kasutab 4 rajaga PCIe 3.0 ja 8 rajaga DisplayPort 1.2. Thunderbolt 3 kontroller kulutab poole vähem voolu kui eelkäija. See suudab käitada kahte 4K kuvarit 60 Hz juures. Thunderbolt 3 suudab tarnida kuni 15 W voolu välisseadmesse ja samal ajal saata andmeid. Kasutades USB Power Delivery spetsifikatsiooni on Thunderbolt 3 võimeline vaskkaablit pidi tarnima kuni 100 W voolu. Thunderbolt 3 on tagasiühilduv eelmiste versioonidega kui kasutada vastavat adapterit. Esimesena toetas Thunderbolt 3 2015. aasta lõpus turule tulnud Inteli Skylake arhitektuuriga kiibistik. Samal aastal hakkasid turule tulema ka välised seadmed, mis toetasid seda ühendust. 4. jaanuaril 2018 avaldas Intel, et värskendab Thunderbolt 3, lisades DisplayPort 1.4 toe ja parandades veel mõnesid aspekte.
Tartu Tamme Gümnaasium
pisi|Tartu Tamme Gümnaasium. Nooruse 9 Tartu Tamme Gümnaasium on Tartus Tammelinnas tegutsev gümnaasium.
Thunderbolt
USB4
29. augustil 2019 anti välja USB4 spetsifikatsioon. Uus USB baseerub Thunderbolt 3 protokollil. See toetab kiiruseid kuni 40 Gbit/s ja on ühilduv Thunderbolt 3-ga. USB4 on samas tagasiühilduv USB 3.2 ja USB 2.0.
Thunderbolt 4
Thunderbolt 4 avalikustati üritusel CES 2020 ja lõplikud andmed 2020. aasta juulis. Thunderbolt 3 ja 4 põhilised erinevused on USB4 toe puudumine, minimaalne ribalaius PCIe lingi jaoks on 32 Gbit/s, tugi suurema lahutusega kuvaritele ja Inteli virtualiseerimise baasil otsemällupöörduse kaitse, et ennetada DMA rünnakuid. Thunderbolt 4 lõi ka võimaluse kasutada jaotureid seadmete ühendamisel, seega pole enam ainuke võimalik topoloogia Daisy-chain. Jaoturid on tagasiühilduvad Thunderbolt 3 seadmetega ja hostseadmetega. Maksimaalne ribalaius on jätkuvalt 40 Gbit/s.
Tartu Tamme Gümnaasium
2012. aasta veebruaris otsustas Tartu linnavolikogu, et 2015. aastast jagatakse Tamme gümnaasium kaheks: senisesse majja Tamme puiestee 24 jääb põhikool Tartu Tamme Kool, gümnaasiumiosa liigub Tartu Ülikoolilt ostetud hoonesse Nooruse tänav 9. Gümnaasiumis avati viis paralleelklassi, kus õpib kuni 540 õpilast. Uut hoonet jagab kool Tartu täiskasvanute gümnaasiumiga: Tamme gümnaasiumile kuulub majas 5253 ruutmeetrit, täiskasvanute gümnaasiumile 1557 ruutmeetrit. Ehitus algas 2014. aasta kevadel, hoone valmis 2015. aasta septembris. Tamme Gümnaasium on riigigümnaasium.
Thunderbolt
Turundus
24. mail 2017 teatas Intel, et Thunderbolt 3 saab maksuvabaks standardiks OEMile ja kiibistiku tootjatele 2018. aastal. Sellega lootis Intel suurendada Thunderbolti portokolli kasutamist. Thunderbolt 3 võeti ka seetõttu kasutusele USB4 standardis. Siiski on jätkuvalt Inteli käes ainuõigus Thunderbolt 3 seadmete sertifitseerimise üle ja seadmed kõik seadmed, mis soovivad standardit kasutada, peavad olema sertifitseeritud.
Tartu Tamme Gümnaasium
Koostöös teiste Lõuna-Eesti koolidega osaleb kool igal aastal Viie Kooli Võistlusel.
Thunderbolt
Disain
Aastaks 2010 oli senistele liidestele nagu SCSI, SATA, USB, FireWire, PCI Express ja HDMI tarvis ühte universaalset asendust. Thunderbolti (algselt Light Peak) eesmärgiks sai kõrvaldada mõningaid arvutitööstuse probleeme, mis olid ilmnenud, nagu näiteks piiratud edastuskiirused ning mitmed ühendusliidesed, millest paljud peavad olema toetatud ning on tihti seejärel jäänud täielikult kasutamata. Üksikkaabli ühenduse peamine probleem on elektrijuhtmete/kaablite maksimumpikkus – alalisvoolu energia ja elektrisignaalid vähenevad kiiresti alates 5 meetri kauguselt. Teoorias võiks seade, mis asub vähem kui 5 meetri kaugusel, kergesti töötada kas DC PoE või USB 3 kasutajaliidese abil ühel kaablil toite ja andmetega. Kuid kui seade peab olema enam kui 5 meetri kaugusel, peab seda eraldi varustama vahelduvvoolu toitega ning peab tingimata toetuma optilisele kaablile, et saavutada stabiilset 10 Gbit/s kiirust, ükskõik kas see on Ethernet "short reach" kaabel (300 m) või Thunderbolti optiline kaabel (100 m). Sellest inspireerituna töötaski Intel välja uue kaabli liidese, mis pidi olema võimeline kõiki erinevaid ühendusi kandma ühes kaablis. Algselt optiline kaabel Light Peak, mis sisaldas ka vasktraati vooluga varustamiseks pakkus juba väga suuri andmevahetuse kiiruseid. Küll aga loobuti vasktraadi sisaldamisest optilise kiuga kaablis, sest kui kaabel siiski pikem teha, siis on seadmel vaja ikkagi välist vooluallikat. Standardi väljatöötamise ehk Thunderbolt 1 avalikustamise ajaks oli otsustatud, et tehakse kaks kaablit: optiline, mis ei transpordi elektrivoolu ja vasktraat, mis on mõeldud lühimaa lahendusteks ning transpordib lisaks andmetele ka voolu. Kaks erinevat kaablit kadusid Thunderbolt 3 tulekuga ja ka Thunderbolt 4 ei oma optilist kaablit. Thunderbolt 3 saab kasutada optilist kaablit kui kasutada tuleb Thunderbolt 1 või 2 kaablit läbi vastavate adapterite.
Tartu Tamme Gümnaasium
Ajalugu
pisi|Tartu Tamme Kool. [[Tamme puiestee 24a]]
Thunderbolt
Kaablid
Thunderbolt vajab toimimiseks erilist kaablit, mistõttu võib Thunderbolti kaabel olla kallim kui tavalised Mini DisplayPort või USB Type-C kaablid. Thunderbolti kaabli tunneb ära välgunoole järgi. Thunderbolt 1 ja 2 omavad kaablid sobivad Mini DisplayPorti pessa. Thunderbolt 3 ja 4 kaablid ühendatakse USB-C-pessa.
Thunderbolti vaskkaabel
Vaskkaabel on kõige levinum Thunderbolti kaabel. Maksimaalne pikkus võib olla kuni 3 meetrit. Thunderbolt 1 ja 2 kasutavad vaskkaablit, mille ühendused otstes on Mini DisplayPort. Thunderbolt 3 ja 4 kasutavad ainult vaskkaablit, mille otsad on USB-C tüüpi. Enamasti on tegu aktiivsete kaablitega, mis tähendab et kaabli otstesse on pandud ka vajalikud elektroonilised mikroskeemid, mis võimendavad signaale ja üldist võimekust. Thunderbolt 3 USB-C pesasse saab ühendada ka passiivse juhtme, kuid selletõttu kannatab andmevahetuse kiirus. Siiski on ka passiivne Thunderbolt 3 kiirem kui USB 3.1. Kõik Thunderbolt 4 kaablid on passiivsed kaablid, kuid suudavad ikka pakkuda lubatud kiiruseid. Thunderbolt 3 ja 4 kaablitel on ka täielik USB tugi ehk ühilduvad kõik USB versioonid, mis omavad USB Type-C ühendust.
Tartu Tamme Gümnaasium
Tartu Linna 16. Algkool
1. oktoobril 1919 alustas tööd Tartu Tamme Gümnaasiumi eelkäija Tartu Linna 16. Algkool. Kooli juhataja oli Jaan Must.
Thunderbolt
Thunderbolti valguskaabel
Algselt pidi Thunderbolt olemagi ainult optiline ühendus, kuid kujunes siiski enamuses vasktraadiga ühenduseks. Thunderbolti optilised kiudkaablid saavad kasutada sama kiirusi, mida kasutavad vaskkaablid, kuid palju suurema vahemaa taha, kuni 60 meetrit. Optilise kiudkaabli suurim puudus on võime puudumine elektrivoolu transportida. Thunderbolt optilised kaablid on olemas kõikidele versioonidele, kuid kuna nõudlus nende järele pole suur. Enamikul kasutajatel pole vaja vedada kaablit üle paari meetri. Thunderbolt 3 ja 4 optilistel kaablitel puudub ka võime.
Tartu Tamme Gümnaasium
Tartu 6. Keskkool
Tartu Linna 16. Algkool muudeti Tartu 6. Keskkooliks ning see alustas 1944. aastal tööd Jaak Seeru käe all poistekoolina Näituse tänaval, mis koosnes algkooli puumajast ja Rostovtsevi eraülikooli kivimajast. Ka kooli motoks võeti "Meie ei taha olla, ei ole vaikiv, ununev lehekülg aegade-raamatus" (Anna Haava), mille algataja oli Jaak Seeru, kes seda ühel aktusel tsiteeris, mis paljudele meelde jäi ning mida võib siiani näha kooli lipul. 1947. aastal lõpetas kooli I lend ning sellest ajast pärineb ka kooli lõpumärk, mille kujundas Maurice Liibeon.
Thunderbolt
USB ja Thunderbolti võrdlus
pisi|286x286px|Thunderbolt võrdluses USB-ga Thunderbolt on otsene konkurent USB-standardile. See on võimeline tegema kõike, mida teeb USB kuid palju kiiremini. Thunderbolt 1 ja 2 kasutasid Mini DisplayPort ühendust ja seetõttu jäi see alla USB-le, sest ei suudetud konkureerida turul domineeriva USB ühendusega, mida kasutasid nii uued kui vanad arvutid. Kiirus oli küll tootjatele ja arendajatele ahvatlev, kuid kuna polnud palju seadmeid, mis seda tüüpi ühendust vajaksid, siis Thunderbolt 1 ja 2 ei saavutanud kunagi suurt edu. Kui Thunderbolt 3 kasutab USB Type-C ühendust, sellega on tehnoloogiatööstused tuttavad ja turule tekkis üha enam seadmeid, mis kasutasid Thunderbolt 3. Kuna Thunderbolt on palju kiirem, siis Thunderbolt 3 tulekuga kasvas hüppeliselt selle kasutamine. Apple kasutab paljudes oma seadmes Thunderbolti ühendust. Thunderbolt 3 on ühilduv USB-ga ja seetõttu on see paljudes olukordades eelistatud USB-le. Kahe pordi ühildumine võib põhjustada segadust, sest kui üks seade toetab Thunderbolti, kuid teine mitte, siis kasutatakse aeglasemat USB ühendust. Thunderbolt 3 omab ka suurt eelist USB ees kuvarite ühendamisel, sest USB ühenduses ei ole DisplayPorti standardit sees. Thunderbolt 3 on lühidalt öeldes palju parem USB ühendus.
Tartu Tamme Gümnaasium
Tartu 5. keskkool
1954. aastal nimetati kool ümber Tartu 5. keskkooliks ning muudeti poistekoolist segakooliks. See oli huvitav muudatus nii õpilaste kui ka õpetajate jaoks, samuti kooli iseseisvuse seisukohalt (näiteks segakoori liikmeid polnud enam vaja laenata teistest koolidest). Tartu Tamme Gümnaasiumi segakoor tegutseb 1954/1955. õppeaastast ning 1980. aastate alguses oli see üks tunnustatumaid Eesti koolikoore.
Thunderbolt
Võimalused
Inimkonna üldine andmekasutus suureneb pidevalt ja sellega seoses on vaja paremaid ja kiiremaid ühendusi luua arvuti ja välisseadmete vahel. Thunderbolt on liides, mis saab selle ülesandega suurepäraselt hakkama. Väliste andmekandjate andmevahetuse kiirus arvutiga on kiirem. Enamik väliseid andmekandjaid on USB ühendusega, kuid see ei ole tihti nii kiire kui oleks vajalik. Thunderbolt 3 pakub juba kiiruseid, mis konkureerivad siseste andmesiinidega. USB-C ühendus on mugav kasutada ja sobib suurepäraselt ka teiste seadmetega, millega on vaja vahetada suures mahus andmeid. Thunderbolt võimaldab ühendada audio- ja videoliideseid arvutiga, et nende kasutamist hõlbustada. Ühe juhtme abil saab näidata pilti mitmele kuvarile. Thunderbolt 3 saab toetada kahte 4K kuvarit 60 Hz juures. Samuti saab Thunderbolt anda toidet seadmetele. Thunderbolt 3 on võimeline varustama välisseadet 15 W toitega ja võimeline laadima seadet kuni 100 W võimsusega, kuid sel juhul on piiratud teised võimalused. Thundebolt on kaabel, mis suudab teha peaaegu kõike, mida kaabel üldse teha võiks. Ainus märkimisväärne miinus on vahemaa, mis võib seadmetel olla, sest vaskkaabel ei suuda kanda signaale ega elektrivoolu väga kaugele, maksimaalne seadmete kaugus on 3 meetrit. Kuid sellele on ka lahendus kui on võimalus kasutada seadmes välist toidet. Sel juhul saab kasutada optilist Thunderbolti kaablit, mis ulatub kuni 60 meetri kaugusele.
Tartu Tamme Gümnaasium
Tartu 5. keskkool
1964. aastal kolis kool Näituse tänavalt Tammelinna, õpilaste arv kasvas 700-lt peaaegu 1700 õpilaseni ning samuti kasvas õpetajate arv. 1963/1964. õppeaastast hakkas koolis tööle esimene süvaõppega eriklass (keemia, 9. klass). Süvaklasside rajamine aitas kaasa kooli taseme tõusule ja nende klasside õpilased olid edukad nii üle-eestilistel kui ka üleliidulistel olümpiaadidel. Üks silmapaistvamaid lende on 1967. aasta lend, mille lõpetajatest mitmed said hiljem tuntud professoriteks. Sel perioodil kujunes Tartu 5. Keskkool üheks Tartu tugevamaks kooliks. 1966/1967. õppeaastal alustasid tööd muusikaklass (alates 1. klassist) ning loodusklass (keskkoolis) ja õpilastel oli võimalik hakata õppima inglise või saksa keelt. 1966. toimus ka esimene sõprusfestival, kus oli külalisi Armeeniast, Lätist, Leedust, Leningradist, Tallinnast, Kohtla-Järvelt. Sarnased festivalid toimusid veel ka näiteks 1977. ja 1980. aastal. 1968. aastal avati keskkoolis autoõpetuse eriala, 1978. aastal avati keskkoolis arvutusoperaatori eriala ja 1979. alustas tööd koreograafiaklass. 1984.a alustas tööd sõjalise õpetuse eriklass. 1988–1990 tegutses koolis muinsusklubi, millest võtsid osa nii õpilased kui ka õpetajad. Klubi liikmed korrastasid näiteks Pauluse kalmistul asuvat Vabadussõjas langenute mälestusmärki ning võtsid osa üleriiklikust muinsuskaitsjate koosolekust. 1990. Külastasid kooli delegatsioonid Soomest ja Rootsist ning tööd alustas arvutiklass. 1991. toimus esimene Tartu Tamme Gümnaasiumi kevadkontsert Tartu Ülikooli aulas. 1994. aastal alustas tööd kooli õpilasomavalitsus.
Tartu Tamme Gümnaasium
1995. aastal nimetati kool ümber Tartu Tamme Gümnaasiumiks. 1997. aastal alustas tegevust Eesti kultuurilugu ja kirjandust käsitlev humanitaarklass.
Riigigümnaasiumi periood
Tartu Tamme Gümnaasium säilitas riigigümnaasiumina oma loodus- ja täppisteaduste süvaõppe, kuid samas toimusid mitmed muudatused. Senistele õppesuundadele lisandusid infotehnoloogia õppesuund ning humanitaarsuund otsustati ümber kujundada kultuuri õppesuunaks. Õppekorralduses läks kool üle perioodõppele. Loodusteadusliku süvaõppe tugevdamiseks võttis kool 2016. aasta kevadel kasutusele geenilabori. Geenilabori rajamist toetas 60 annetajat ühisrahastusplatvormi Hooandja kaudu ning Haridus- ja Teadusministeerium.
Loovjuht
Vaata ka
Creative director
Salajõe
Salajõe on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Salajõe ja Vedra piiril on Jõe bussipeatus, Salajõe ja Sutlepa piiril aga bussipeatus Nõmmküla teerist.
Salajõe Kabelimägi on kaitstav muinsusmälestis. Külas asuvad looduskaitsealused Salajõe Allika rändrahnud. Salajõe idaosa jääb Salajõe maastikukaitsealale, lääneosa aga Silma looduskaitsealale.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda.
Mediaan (geomeetria)
pisi|Lõik AM on kolmnurga ABC üks mediaanidest pisi|Mediaanide lõikepunkt jagab kõik lõikuvad mediaanid suhtes 2:1, kus pikem lõik jääb mediaanide lõikepunkti ja kolmnurga tipu vahele ning väiksem mediaanide lõikepunkti ja kolmnurga külje poolitaja vahele Kolmnurga mediaaniks nimetatakse elementaargeomeetrias kolmnurga tipust vastaskülje keskpunkti tõmmatud lõiku või selle pikkust.
Kolmnurgal on kolm mediaani. Kõik nad lõikuvad ühes punktis, mida nimetatakse mediaanide lõikepunktiks. Mediaanide lõikepunkt jagab kõik mediaanid suhtes 2:1, kus pikem lõik jääb mediaanide lõikepunkti ja kolmnurga tipu vahele ning väiksem mediaanide lõikepunkti ja kolmnurga külje poolitaja vahele.
Dawesi plaan
Dawesi plaan oli Ameerika Ühendriikide rahandustegelase ja poliitiku Charles Dawesi juhitud komisjoni koostatud plaan Saksamaalt esimese maailmasõja sõjavõlgade kättesaamiseks.
Aastail 1923–1924 tutvus komisjon Saksamaa majandusliku olukorraga ning tuli järeldusele, et Saksamaa ei suuda reparatsiooni maksta. Komisjon pakkus välja Dawesi plaani, mis nägi ette reparatsioonimaksete tunduvat vähendamist ning Saksamaale laenuandmise ja investeeringute võimaldamist maa majanduse taastamiseks. Plaani toetas Suurbritannia ja lõpuks nõustus sellega ka Prantsusmaa. Dawesi plaan soodustas poliitilise olukorra stabiliseerumist Saksamaal ning võimaldas sakslastel alustada reparatsiooni regulaarset maksmist.
Kiire Ethernet
Kiire Ethernet (inglise keeles Fast Ethernet) on arvutivõrkudes üldine termin osa Etherneti standardite kohta(IEEE 802.3u). Selle eripäraks on nominaalne andmete edastuskiirus 100 Mbit/s, mis on kiirem kui tavaline Ethernet, mille kiiruseks on 10 Mbit/s. Kõige levinum kiire Etherneti standarditest on 100BASE-TX, mida toetab ka enamik Etherneti riistvara. Kiire Ethernet viidi sisse 1995. aastal ja see oli kolm aastat kõige kiirem Etherneti versioon kuni tuli gigabitine Ethernet.
Üldine disain
Kiire Etherneti adapteri võib loogiliselt jagada meedia juurdepääsu kontrolleriks (inglise keeles Media Access Controller, MAC), mis tegeleb kõrgema taseme meediumi kättesaadavusega, ja füüsilise kihi liideseks (inglise keeles Physical Layer Interface, PHY). Meedia juurdepääsu kontroller võib olla seotud füüsilise kihi liidesega 4-bitise 25 MHz sünkroonse paralleelliidesega, mida tuntakse meediast sõltumatu liidese nime all (inglise keeles Media Independent Interface, MII) või 2-bitise 50 MHz variandiga vähendatud meediast sõltumatu liidesega (inglise keeles Reduced Media Independent Interface, RMII). Jaoturid võivad ka ühendada mitme füüsilise kihi liidesega oma erinevate liidestega.
Meediast sõltumatut liidest võidakse (harva) kasutada välise ühendusena, kuid tavaliselt on see ühendus ühe võrguadapteri liideste kaartide vahel või isegi ühe liidese kaardi sees. Kiire Etherneti omaduste kirjutamisel üldjuhul eeldatakse, et MAC ja PHY vahel on MII, kuid see ei pea ilmtingimata nii olema.
Meediast sõltumatu liides määrab andmeedastuskiiruse teoreetilise maksimumi kõikides kiire Etherneti versioonides 100 Mbit/s-ks. Tegelik andmeedastuskiirus on aga teoreetilisest maksimumist väiksem, kuna kiires Etherneti protokollis on vajalik ka päis ja jalus (adresseerimise ja vigade leidmise bitid) igas kaadris, samuti vahetevahel lähevad kaadrid kaduma müra tõttu ning iga kaadri saatmise lõpus tuleb oodata kuni teised seadmed võrgus lõpetavad ka edastamise.
Vask
300px|pisi|[[Peripheral Component Interconnect|PCI võrgukaart 3Com 3c905-TX 100BASE-TX]]
100BASE-T
100BASE-T on üks mitmetest kiire Etherneti standarditest keerupaarikaablite jaoks, milles alla kuuluvad ka 100BASE-TX (100 Mbit/s üle kahepaarilise 5. kategooria või parema kaabli), 100BASE-T4 (100 Mbit/s üle neljapaarilise 3. kategooria või parema kaabli), 100BASE-T2 (100 Mbit/s üle kahepaarilise 3. kategooria või parema kaabli). Ühe 100BASE-T kaabli maksimaalne pikkus on 100 meetrit (nagu ka 10BASE-T ja gigabit Ethernet puhul). Kõik need on või on olnud standardid IEEE 802.3 (Elektri- ja Elektroonikainseneride Instituudi standard). Peaaegu kõik 100BASE-T kasutusel olevad installatsioonid on 100BASE-TX omad.
Kiire Etherneti alguse päevadel väideti reklaamides: "Meie oma töötab paremini olemasolevate kaablitega kui nende oma!" Tegelikult leiti üsna kiiresti, et vähesed võrgud olid standardi eeldustele vastavad, sest 10-megabitine Ethernet ei nõudnud nii täpseid elektrilisi signaale ning vähesed teenusepakkujad mõõtsid täpselt kaabli ja ühenduse kvaliteeti; kui Ethernet töötas üle kaabli, siis see oli juba nende jaoks piisav. Selle tõttu pidi enamus võrkudest uuesti kaablitega ühendama hoolimata sellest, kas seal oli 3. kategooria või 5. kategooria kaablid.
100BASE-TX
T568A ja T568B standardis on juhtmed järjestuses 1, 2, 3, 6, 4, 5, 7, 8 iga otsa pesas. Värvide järjestus on siis: roheline/valge, roheline, oranž/valge, sinine, sinine/valge, oranž, pruun/valge, pruun T568A jaoks ja oranž/valge, oranž, roheline/valge, sinine, sinine/valge, roheline, pruun/valge, pruun T568B jaoks.
Igal võrgu segmendi maksimaalne pikkus on 100 meetrit. Tavalise seadistusega kasutab 100BASE-TX ühte juhtmete keerupaari igas suunas, mis annab 100 Mbit/s läbilaskevõime mõlemas suunas (täisdupleks).
100BASE-TX riistvaraga muudetakse toored bitid (4 bitti lai 25 MHz juures MII-l) 4B5B binaarse kodeeringu abil nullide ja ühtede jadaks 125 MHz modulatsiooni kiiruse juures. 4B5B kodeering võimaldab alalisvoolu tasandamist ning spektri kujundamist. Täpselt nagu 100BASE-FX juhul saadetakse bitid füüsilise meediumi lisand tasemele kasutades NRZI kodeeringut. 100BASE-TX aga toob ühe lisa, meediumist sõltuva alamkihi, mis kasutab MLT-3 lõppkodeeringut andmevool enne edastust, mis määrab maksimaalse fundamentaalse sageduse 31,25 MHz-ks. See protseduur laenati ANSI X3.263 FDDI spetsifikatsioonidelt pisikeste muudatustega.
100BASE-T4
100BASE-T4 oli üks varajatest kiire Etherneti implementatsioonidest. See vajas nelja vase keerupaari, kuid need keerupaarid pidid olema vaid 3. kategooria omad, mitte nagu TX, millel oli vaja 5. kategooria kaableid. Üks paar reserveeritakse saatmiseks, üks vastuvõtmiseks ja ülejäänud kaks muudavad suunda nii kuidas vaja. Väga ebatavalist 8B6T koodi kasutati, et muuta 8 andmebitti 6-ks kolmendsüsteemi arvuks. Tulemuseks saadud 3-kohalised kolmendsüsteemi sümbolid saadetakse paralleelis üle kolme keerupaari kasutades kolme tasemelist impulsi-amplituudimodulatsiooni (PAM-3). Kuna kasutatakse kolme keerupaari andmete saatmiseks igas suunas, siis 100BASE-T4 on pool-dupleks. Seda standardit saab kasutada 3., 4. ja 5. kategooria varjestamata keerupaari kaablitega või varjestatud keerupaari kaablitega, kui vaja. Maksimaalne pikkus on 100 meetrit. 100BASE-T4 ei kasutatud laialdaselt, kuid selle jaoks loodud tehnoloogiat kasutatakse 1000BASE-T-s.
100BASE-FX
100BASE-FX on kiire Etherneti versioon üle optilise kiu (klaaskiud). See kasutab 1300 nm infrapuna valguse lähedast valguse lainepikkust, mis saadetakse mööda kahte valguskaabli kiudu. Üks kiud on vastuvõtmiseks (RX) ja teine on saatmiseks (TX). Maksimaalne kaabli pikkus on 400 meetrit pooldupleks ühendustel (kollisioonide leidmiseks) ja 2 kilomeetrit täisdupleks üle mitmeviisilise valguskiul. 100BASE-FX kasutab sama 4B5B kodeeringut ja NRZI liini kodeeringut, mida kasutab 100BASE-TX. 100BASE-FX peaks kasutama SC, ST, LC, MTRJ või MIC ühenduspesa. SC on nendest valikutest kõige eelistatum.
100BASE-FX ei ole ühilduv 10BASE-FL-ga (10 Mbit/s optilise kiu versiooniga).
100BASE-SX
100BASE-SX on kiire Etherneti versioon üle optilisekiu. See kasutab kahte mitmeviisilise optilisekiudu saatmiseks ja vastuvõtuks. See on madalama hinnaga alternatiiv 100BASE-FX-le, sest see kasutab lühema lainepikkuse optikat, mis on palju odavam kui pika lainepikkusega optika, mida kasutatakse 100BASE-FX-is. 100BASE-SX töötab kuni 550 meetristel kaablipikkustel.
100BASE-SX kasutab sama lainepikkust nagu 10BASE-FL (10 Mbit/s versioon optilisest kiust). Erinevalt 100BASE-FX-ist, lubab see 100BASE-SX-l olla tagasiühilduv 10BASE-FL-ga.
Kuna 100BASE-SX kasutab lühemat valguse lainepikkust (850 nm) ja toetab lühemat maksimaalset kaabli pikkust, siis see kasutab odavamaid optilise osasid (LEDe laserite asemel), mis teeb sellest ahvatleva valiku nendele, kes tahavad 10BASE-FL välja vahetada ja kellel pole vaja pikki kaabli pikkusi.
100BASE-BX
100BASE-BX on kiire Etherneti versioon üle ühe optilise kiu (erinevalt 100BASE-FX-st, mis kasutab kiudude paari). Selle jaoks kasutatakse üheviisilist kiudu erilise multipleksoriga, mis jagab signaali saatmise ja vastuvõtmise lainepikkusteks. Saatmiseks ja vastuvõtmise lainepikkused on 1310/1550 nm. Mõlemas otsas olevad terminalid ei ole võrdsed, kuna "allavoolu" saatja (võrgu keskelt välja poole) kasutab 1550 nm lainepikkust ja see, kes saadab "ülesvoolu" kasutab 1310 nm lainepikkust. Maksimaalne kaablipikkus võib olla 10, 20 või 40 km.
Jäämaja
pisi|[[Valeri Jakobi õlimaal "Jäämaja" aastast 1878]] Jäämaja on laiemalt igasugune jääst valmistatud ehitis ukse ja akendega, kitsamalt tähistab Vene keisrinna Anna Ivanovna käsul 1739.–1740. aasta pakaselisel talvel osana Türgi üle saavutatud võidu pidustustest Peterburi püstitatud maja, nimeliselt ka lossi, mille projekteeris arhitekt Pjotr Jeropkin.