cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Esa Saarinen
Relevantse mõtlemise relevantsus: märkusi Carlin Romano raamatu "America the Philosophical" kohta
Saarinen on alates 1995. aastast korraldanud Küprosel 47 korda nädalaajalist Paphose seminari kokku üle 4000 väga erineva osalejaga. See on kõigile avatud. Ta peab seda oma suurimaks saavutuseks filosoofiapraktikuna. Saarinen ei kahtle ettevõtmise õnnestumises. Osalejatele ei avaldata survet, et nad võtaksid ette mõne konkreetse muutuse oma elus või jõuaksid mingile konkreetsele järeldusele. Saarinen teeb oma kogemusest järgmised järeldused. Inimestel on vajadus oma elu üle järele mõelda ja nad haaravad võimalusest entusiastlikult kinni, kui õhustik tundub õige ning piisavalt stimuleeriv ja turvaline. Inimesed ei taha saada palumata nõuandeid, kuidas oma elu elada. Neil ei ole tarvis mitte niivõrd uusi teadmisi elu aluste kohta kui konstruktiivselt meelde tuletada, mida nad juba teavad, ja see järelemõtlikult tervikuks seostada. Igaühel on kaasasündinud võime mõelda nii, et see teeb tema elu paremaks. On võimalik luua õhustik, mis just seda soodustab. Aga kutseline filosoofia ei saa sellest aru. Ta on liiga ametis oma professionaalsete teemade ja vaidlustega, et võtta kinni filosoofilisest järelemõtlemisest kui elu paranemise allikast.
Inimene võib olla kuulus majandusteadlane juhtivas ülikoolis ja mitte mõista tegeliku elu majandusnähtusi. Inimene võib olla juhtiv filosoofiaprofessor, suutmata mõista tegeliku elu filosoofilisi nähtusi. Teooriatel on iseväärtus, kuid teooriate kõrval on ka elu. Mõned õpetlased on uhked, et nad on tavaelust kaugel. Ükskõik kui kunstlik ja elukauge mingi intellektuaalne süsteem on, mõned inimesed tahavad saada selle ülempreestriteks ja väravavahtideks. Representatsioonisüsteemid elavad oma elu, ja varsti on neile pühendatud terved institutsioonid, distsipliinid ja eluviisid. Aga teoreetiliste probleemide maailm ei tee elatavat elu olematuks. Romano idee on mitte karta elu. Tema kirg on avada lairibaühendus filosoofia ja elu vahele, kaotades privilegeeritud ühesuunaliste eksperdikanalite autoriteedi. Kasvamine, isiklik vastutus, seiklus, proovilepanek ja loovus on tagasi. Isiklik kasvamine, mida ei saa teiste õlule panna, on tagasi. Järelemõtlemine kui mõõtmatult oluline allikas on tagasi. Aga seda tuleb ise teha. Ükski ekspert ei saa minu eest mõelda minu elu aluste üle ega minu elu elada. Järelemõtlemine vajab elu ja elu vajab järelemõtlemist. Järelemõtlemist tuleb harjutada, hõlbustada, ärgitada ja aktiivselt kasutada. See peab olema seotud elu algsete määramatustega, käitumisega, eluga kui jätkuva ja areneva protsessiga, millesse inimene saab sekkuda. Nagu elugi, saab järelemõtlemist alati taaslaadida, taaselustada ja ümber suunata. Seda Romano raamatu kangelased teevadki.
Jay F. Rosenberg ütleb raamatus "The Practice of Philosophers", et praktiseerivad filosoofid on teoreetikute eeskuju, ning kuna nende teoretiseerimise aine on faktidest kaugel, on nad praktiliste inimeste vastand. Romano ei ole nõus. Ta otsib aktiivset elavat järelemõtlemist, mida motiveerib inimlik vajadust. Romano arvates tuleb filosoofilist mõtlemist proovile panna praktilistes asjades ja seda ei saa nendest lahutada. Filosoofiline järelemõtlemine ei ole eneseküllane üksildande tegevus, mis on päris inimeste päris muredest kaugel. Romano aktivism toetub Ralph Waldo Emersonile, William Jamesile ja John Deweyle, ja see on valmis elu mõjutama. Filosoofia on järelemõtlemise kalduvus, dispositsioon ja püüdlus relevantse teenistuses ja parema elu kasuks. Filosoofia ülesanne on fundamentaalselt elustav ja dünaamiline, see on kasvamiseks ja progressiks hädavajalik. Olla filosoofiline tähendab saada tähelepanelikuks selle suhtes, mis päriselt loeb, ning olla sellest teravalt teadlik, tunnistades ka mõtlemise enda otsustavat rolli selliste otsustuste tegemisel. Filosoofia ei tähenda eemalseisja vaatlusi, vaid tähelepanelikumat ja produktiivsemat osalemist maailmas. See eeldab lõppematut dialoogi selle üle, mis on relevantne. See tõstab esile inimese järelemõtlemisvõime, võime mõelda ja ümber mõelda, võtta vaatekohti, omaks võtta ja ümber kujundada, muuta ja otsustada, kõrvalt vaadata ja aru pidada, suunata ja ümber suunata, võrrelda ja suhestada. Elu on seal, kus on tegu, ja iga tegu on filosoofiline. Romano näitab filosoofia kujutlusvõimet ja piiramatust inimliku dünaamika mootorina. Filosoof peaks end seostama inimlike tegevuste, praktikate ja eluviisidega, nende poole pöörduma, neid sihikule võtma, neid lahti mõistestama ning olla valmis neid muutma. Romano ütleb, et Ameerika on rikas sellesuunaliste filosoofiliste ettevõtmiste poolest.
Raamat ei pööra palju tähelepanu akadeemilistele teoreetilistele filosoofidele, kes keskenduvad kitsaste teadmispretensioonide õigustamisele tükikaupa ja teaduslikkusele pretendeerivate argumentidega. See ei tähenda, et neil poleks teeneid. Lihtsalt Ameerika vaimupärandi peamine uhkus on väljaspool kitsast teadust jäljendavat filosoofiat. Filosoofiline järelemõtlemine toob välja filosoofia loomuse, mis on seostumine filosoofiavälise tegevusega. Selle mõte on olla kasulik, kommunikatiivne ja rikastav. See ei kanna kohale formaalseid veatuid laiatarbekaupu, mis on mõnede ekspertide poolt hästi läbi mõeldud. Romano on veendunud, et filosoofia on fundamentaalselt rakenduslik ettevõtmine. Tuleb minna näivalt mittefilosoofilistesse dünaamilistesse valdadesse, et neid kultiveerida. See on arusaam filosoofiast kui ämmaemandast, mida Sokrates ülistas, mida aga tänapäeva akadeemiline filosoofia põlgab.
Lektorina
Saarinen on avaliku elu tegelasena ekstravertne ja karismaatiline isiksus, ta loengud on üliõpilaste seas, aga ka laiemalt ülipopulaarsed. Akadeemilistes ringkondades on Saarineni nimetatud punkdoktoriks kõmulise intervjuu järgi ajalehes Helsingin Sanomat, kus nii nimetas Saarineni intervjueerija, esseist Jan Blomstedt, ja seda kinnistas ka järgnevalt ilmunud raamat oma pealkirjaga "Punk-akatemia". Muu hulgas on Saarinen oma loengutes käsitlenud tõelust, edu saavutamist, juhtimisfilosoofiat, paarisuhteteemasid jms. Saarise loenguid on avaldatud ka CD-dena.
Isiklikku
Ta on abielus Pipsa Pallasvesaga, kellega tal on kaksikpojad Oliver ja Jerome.
785
785. aasta
Aastakümned: 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad - 780. aastad - 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad
Aastad: 780 781 782 783 784 - 785 - 786 787 788 789 790
RSC Anderlecht
pisi|Klubi kodustaadion [[Lotto Park]] Royal Sporting Club Anderlecht on 1908. aastal asutatud Belgia linna Anderlechti jalgpalliklubi.
Anderlecht mängib Belgia jalgpalli kõrgliigas Jupiler Pro League ja on 34-kordne Belgia meister, millega on see Belgia kõige edukam klubi. Klubi on ka kõige edukam Belgia jalgpalliklubi Euroopa võistlustel (5 karikat) – Euroopa klubide seas ollakse viie karikaga 14. kohal. Samuti on nad võitnud 9 Belgia karikat. Omamoodi rekordina on Anderlecht tulnud hooaegade 1963/1964 ja 1967/1968 vahel järjest viis korda Belgia meistriks.
Anderlechi kauaaegsed rivaalid on olnud Club Brugge ja Standard Liège.
Praegune koosseis
''Seisuga 24. juuli 2022''
Endiseid mängijaid
Paul Van Himst (1959–1975) – Rob Rensenbrink (1971–1980) – Jan Koller (1999–2001) – Hannu Tihinen (2002–2006) – Christian Wilhelmsson (2003–2006) – Vincent Kompany (2003–2006 ja 2019–2020) – Lucas Biglia (2006–2013) – Matías Suárez (2008–2016) – Cheikhou Kouyaté (2008–2014) – Romelu Lukaku (2009–2011) – Dennis Praet (2011–2016) – Youri Tielemans (2013–2017) – Leander Dendoncker (2013–2018)
August Kolk
August Kolk (23. detsember 1924 Venemaa Novgorodi kubermang – 15. november 2021) oli Nõukogude Liidu riigiametnik, Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi töötaja, kes mõisteti süüdi inimsusvastastes kuritegudes (1949. aasta märtsiküüditamine).
Modest Mussorgski
thumb|Modest Mussorgski. [[Ilja Repini maalitud portree. 1881]] Modest Mussorgski (vene keeles Модест Петрович Мусоргский; 21. märts (vkj 9 märts) 1839 Karevo küla, Pihkva kubermang – 28. märts (vkj 16. märts) 1881 Peterburi) oli vene helilooja, Mili Balakirevi, Aleksandr Borodini, César Cui ja Nikolai Rimski-Korsakovi kõrval üks Võimsa rühma liikmeid.
Modest Mussorgski andis olulise panuse vene rahvusliku muusika arengusse. Tema veendumus oli, et kunst peab kajastama tegelikku elu. Nii pärinebki sageli tema teoste ainestik ajaloost.
Tema helikeel oli oma aja kohta uudne ja julge, eirates rangeid harmoonia reegleid.
Tema varajase surma, nädal pärast 42. sünnipäeva, põhjustas alkoholism.
Diskiidia
Diskiidia (Dischidia) on taimede perekond angervarreliste sugukonnast.
Keflavíki rahvusvaheline lennujaam
Keflavíki rahvusvaheline lennujaam (IATA: KEF, ICAO: BIKF, islandi keeles Keflavíkurflugvöllur) on Islandi peamine rahvusvaheline lennujaam ja rahvusliku lennufirma Icelandair baasjaam. Lennujaam asub 50 km Reykjavíki kesklinnast edelas.
Lennujaamal on kaks 60 meetri laiust rada:
Ajalugu
Lennujaam avati 1941. aasta detsembris USA õhujõudude baasina.
Terakasvaja
Terakasvaja on metallide lõikamisega kaasnev nähtus, mis kujutab endast lõiketera serval tekkivat plastselt deformeerunud ja terale keevitunud töödeldavat metalli.
Puhastöötlemisel ja poolpuhastöötlemisel pole terakasvaja soovitatav, kuna rikub pinna kvaliteeti ja täpsust. Samas on terakasvaja kasulik koorivtöötlemisel, kuna ta kaitseb lõiketera ning pikendab niimoodi lõiketera tööiga.
Terakasvaja tekib teatud lõikekiiruste vahemikus. Terase puhul tekib terakasvaja lõikekiirustel 5–80 m/min, kõige intensiivsemalt aga kiirusel 20 m/min.
Võimas rühm
"Võimas rühm" (vene keeles "Могучая кучка") oli Vene heliloojate rühmitus, mis kujunes 1860. aastatel Peterburi noorte muusikute ringina, kuhu kuulusid järgmised heliloojad: Modest Mussorgski, Aleksandr Borodin, Nikolai Rimski-Korsakov, César Cui ja Mili Balakirev.
"Võimas rühm" otsis võimalusi vene rahvusliku muusika arendamiseks ning vastandas ennast tol ajal konservatooriumites valdavalt levinud akadeemilisele suunale. Nii näiteks pidas rühm samal ajal Moskva Konservatooriumiga seotud Pjotr Tšaikovski loomingut liiga "läänepäraseks". "Võimsa rühma" liikmete arvates pidi tõeliselt venepärase muusika loomiseks hoiduma üldse akadeemilisest muusikaharidusest. Mitmed rühma liikmed olidki muusikaliselt iseõppijad ehk diletandid. Aleksandr Borodin näiteks oli elukutselt keemik, kirjutades oma ainsat ooperit "Vürst Igor" aastakümneid teadustöö kõrvalt. Modest Mussorgski klaveripartiid on näiteks sageli kirjutatud äärmiselt ebapianistlikult ning esitatavad ainult väga kõrge tasemega interpreetide poolt. Rühma põhimõtete kohaselt oli tähtsam muusika sisu, mitte selle esitamise võimalused. Seesugused nooruslikult radikaalsed põhimõtted siiski ei takistanud hiljem näiteks N. Rimski-Korsakovil saada Peterburi Konservatooriumi professoriks.
Rühm põlastas nn "puhast muusikat" ning pööras erilist tähelepanu rahvamuusikale, vokaalmuusikale (ooper, soololaul) ning programmilisele muusikale. Suureks eeskujuks neile oli Mihhail Glinka looming, eriti tema ooper "Ruslan ja Ludmilla".
Võimas rühm andis lühikese ajaga hindamatu ja teedrajava panuse vene rahvusliku muusika arengusse.
Mācītājmuiža (Lībagi vald)
Mācītājmuiža (tõlkes Kirikumõis) on küla (vidējciems) Lätis Talsi piirkonnas Lībagi valla keskosas.
Küla asub maantee A10 ääres. Mācītājmuiža jääb valla keskusest Mundigciemsist 5,5, piirkonna keskusest Talsist 7,5 ja Riiast 110 kilomeetri kaugusele.
Kurna
Kurna on küla Harju maakonna Rae vallas. Kurnas asus Kurna mõis (Cournal).
Mācītājmuiža (Lībagi vald)
Aastal 2017 oli külas 77 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 74. pisi|tühi|Stende kirik
Kurna
10. juulil 2013 moodustati Kurna küla põhjaosast ja Järveküla küla kaguosast eraldatud alale uus küla – Uuesalu küla.
Kurnas asub kaubanduspark Kurna Park.
Cambridgeshire
Cambridgeshire on krahvkond Inglismaal.
Praegune krahvkond loodi 1974. aastal Cambridgeshire and Isle of Ely ja Huntingdon and Peterborough' krahvkonna liitmisel.
Cambridgeshire jaguneb 6 omavalitsusüksuseks: thumb|left
Baseli rahu
1795. aasta Baseli rahu koosneb kolmest rahulepingust, mis puudutasid Prantsusmaad Prantsuse revolutsiooni ajal (esindas François Barthélemy).
Detailid
Suure diplomaatilise kavalusega võimaldasid lepingud Prantsusmaal rahustada ja lõhestada oma Esimese koalitsiooni vaenlased üksteise järel. Pärast seda kerkis revolutsiooniline Prantsusmaa Euroopa suurvõimuks.
Esimene leping 5. aprillil 1795 Prantsusmaa ja Preisimaa vahel oli olnud arutlusel aastast 1794. Preisimaa taganes koalitsioonist, mis oli töötanud läheneva Poola jagamisega ja tõmbas vajadusel oma Austria ja Venemaa vastu joondatud väed tagasi. (Vaata ka Prantsuse revolutsioonisõjad ja Napoleoni sõjad.) Salaja tunnistas Preisimaa Prantsuse kontrolli Reini läänekalda üle, oodates loovutust Riigipäeva poolt. Prantsusmaa tagastas kõik sõja ajal vallutatud maad Reinist idas. 6. aprilli öösel allkirjastasid dokumendi Prantsusmaa ja Preisimaa esindajad François Barthélemy ja Karl August von Hardenberg. Nad ei olnud näost näkku, kumbki oli oma majutuses Rosshofis või Markgräflerhofis ja kuller vedas pabereid ringi. Lepe, mis loovutas Reini vasakkalda, oli salaartiklis, koos lubadusega, et see vabastab paremkalda, kui Reini vasakkallas katab lõpliku üldise rahu Prantsusmaal. Peter Ochs koostas lepingu ja oli finantsaruannete märkimisväärse osa vahendaja.
Preisimaa pidas Baseli rahu kokkuleppest kinni aastani 1806, kui ta ühines Neljanda koalitsiooniga.
Teise lepinguga 22. juulil loovutas Hispaania Hispaniola saare idaosa Prantsusmaale vastutasuks Gipuzkoa säilitamise eest. Prantslased tulid samuti öösel allkirjastama rahulepingut Prantsusmaa ja Hispaania vahel, milles Hispaaniat esindas Domingo de Iriarte, kes allkirjastas lepingu Ochsi häärberis, Holsteinerhofis.
Lepingud Preisimaa ja Hispaaniaga lõhkusid liidu Prantsusmaa vabariigi kahe peamise vastase vahel Esimesest koalitsioonist.
28. augustil 1795 koostati kolmas leping, rahu Prantsusmaa ja Hessen-Kasseli vahel, mille allkirjastas Friedrich Sigismund Waitz von Eschen.
Oli ka kokkulepe vahetada Austria väed, kes langesid vangi Belgias.
Lehmja
Lehmja on küla Harju maakonna Rae vallas. Alates 2003. aastast asub Põrguvälja teel ASi Kalev uus nüüdisaegne tootmiskompleks.
Ludwig II (Frangi keiser)
Ludwig II (umbes 825 – 12. august 875) oli Frangi keiser 855–875 ja Itaalia kuningas 844–875. Ta oli keiser Lothar I poeg ning too andis talle pärast 843 sõlmitud Verduni lepet valitseda Itaalia. Oma isa surma järel sai ta ka Frangi keisriks. Tema surma järel läksid nii keisritiitel kui ka Itaalia tema onule Charles Paljaspeale.
Putniņciems
Putniņciems on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Talsi piirkonnas Lībagi valla idaosas.
Küla jääb valla keskusest Mundigciemsist 10, piirkonna keskusest Talsist 15 ja Riiast 112 kilomeetri kaugusele.
Aastal 2017 oli külas 8 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 9.
Kompassiroos
thumb|Kompassiroos pisi|1375. aastal Abraham ja Jehuda Cresquesi [[Mallorca|Mallorcal asunud kartograafiakojas loodud meresõitjate kaart, millel rannikujooned ja sadamad on eriti täpselt tähistatud. Kaart haarab alad Atlandi ookeanist kuni Hiinani, selle keskpunkt on Mallorca. See on üks esimesi geograafilisi kaarte, millele on märgitud kompassiroos.]] Kompassiroos on joonis kompassi või kaardi peal, kus on joonistatud nooled peamiste ilmakaarte suunas.
Jüri Sasi
Jüri Sasi (sündinud 29. mail 1954) on eesti haridustegelane, koolijuht ja poliitik.
Jüri Sasi lõpetas 1972. aastal A. H. Tammsaare nimelise Tartu 1. Keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna matemaatiku ja matemaatika õpetaja kvalifikatsiooniga.
Ta on olnud Tartu 8. Keskkooli matemaatikaõpetaja ja õppealajuhataja. Matemaatikat on ta õpetanud ka Tartu 7. Keskkoolis, Oued-Fodda Tehnikumis Alžeerias ja Tartu 14. Keskkoolis.
Aastatel 1988–1991 oli Jüri Sasi Kuuste 9-klassilise Kooli direktor, aastatel 1991–1993 Tartu Linnavalitsuse haridusosakonna juhataja, aastatel 1993–1996 Tartu abilinnapea, aastatel 1997–2006 Miina Härma Gümnaasiumi direktor ning aastatel 2006–2011 taas Tartu abilinnapea. Ta lahkus Tartu haridus- ja kultuurivaldkonna abilinnapea kohalt omal soovil 4. mail 2011, võttes poliitilise vastutuse, sest Tartu linna haridusametnikele esitati kahtlustus linna vara ulatuslikus omastamises, kasutades haridusosakonna kinkekaari enda huvides.
2012. aasta sügisest kuni 2014. aasta veebruarini oli ta Narva Kutseõppekeskuse direktor. Seejärel oli ta 2014. aasta veebruarist Haridusministeeriumi kutsehariduse osakonna juhataja.
2015. aasta juulis valiti Jüri Sasi Tartu Forseliuse Kooli direktoriks. Ta asus tööle sama aasta septembris.
Alamjooks
pisi|1 – ülemjooks 2 – keskjooks 3 – alamjooks Alamjooks on jõe suudme lähedane osa. Alamjooksu ulatus (suudmest) sõltub iga konkreetse jõe eripärast.
Kui öeldakse: "N jõe alamjooksul elavad ...", ei peeta silmas mitte ainult jõge, vaid ka selle lähemat ümbrust.
Tavaliselt on alamjooks veerikas, vesi voolab aeglaselt ja kulutab rohkem jõesängi külgi. Setted kuhjuvad põhja, mõnikord tekivad looked. Alamjooksul on sagedased meandrid.
Mustjala vald
Mustjala vald oli vald Saare maakonnas.
Vald liitus 2017. aastal Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus kõigi Saaremaal asunud valdadega ühtseks Saaremaa vallaks.
Viimaseks vallavanemaks oli Kalle Kolter.
Külad
Valla koosseisu kuulusid järgmised külad: Jauni, Järise, Kiruma, Kugalepa, Küdema, Liiküla, Liiva, Merise, Mustjala, Ninase, Ohtja, Paatsa, Pahapilli, Panga, Rahtla, Selgase, Silla, Tagaranna, Tuiu, Vanakubja, Võhma
Ajalugu
Mustjala vald moodustati 1992. aasta 26. märtsil.
Järved
Endu laht, Jahajärv, Jauni järv, Järise järv, Kaanda, Kivijärv, Koese, Konati, Kooru, Lammaslaht, Liisangu järv, Linajärv, Lõuka laht, Ohtja järv, Purtsa järv, Ruusmetsa, Soobkand
Lahed
Küdema laht, Panga laht
Pangad
Merise pank, Ninase pank, Panga pank
Poolsaared
Liiva neem, Merise nina, Ninase poolsaar
Saared
Laidu saar
Vooluveekogud
Kaljajõgi, Mustjõgi, Möldri jõgi, Paatsa oja, Tirtsi jõgi, Tuiu jõgi, Vanakubja oja
Hertha
Hertha on naisenimi, mis pärineb Saksamaalt.
Nime variant on Herta.
Ajalugu
Arvatakse, et nimi Hertha, mida 18. ja 19. sajandil propageerisid saksa romantikud, põhineb lugemisveal (N-i asemel H). Nimelt pärineb ta germaani viljakusjumalanna Nerthuse nimest. Teda mainib juba Tacitus "Germanias" A-täht tuleb nähtavasti sellest, et lõppu -us peeti meessoo lõpuks. Sõna "Nerthus" tõlgendus on vaieldav: paralleele on tõmmanud keldi sõna nerthos 'jõud' ja kreeka sõna nerthe 'all'. On siiski võimalik, et juba nimi Nerthus tuleb kuulmisveast ning nime taga on sõna *ertho 'maa'. Palju on arutatud selle üle, kus see järv asub. Pakutud on Hertha järve (Herthasee) Rügeni saarel, kuid juba Jacob Grimm lükkas selle tagasi.
Ameerika Ühendriikides kuulus Hertha aastail 1886–1917 1000 kõige populaarsema tüdrukule pandud nime hulka. Kõrgeim koht oli 1902. aasta 577.
ArcelorMittal Orbit
ArcelorMittal Orbit on 114,5 meetri kõrgune vaatetorniks ehitatud terasskulptuur Londoni olümpiapargis Ida-Londoni linnaosas Stratfordis. See on suurim avalikku ruumi paigutatud kunstiteos Suurbritannias ja on mõeldud meenutama 2012. aastal Londonis toimunud suve- ja paraolümpiamänge. Kahe vaateplatvormiga terastorn on püstitatud olümpiastaadioni ja veespordikeskuse vahele, pakkumaks külastajatele vaateid olümpiapargist ja kogu Londonist.
Projekt, mis olümpiatorni ideekonkursil võitjaks kuulutati, pärineb mainekalt briti loojate tandemilt, kuhu kuuluvad Turneri auhinna laureaat, skulptor Anish Capoor  ja üks maailma juhtivaid arhitekte Cecil Balmond. Projektile kulunud 22,7 miljonist naelsterlingist (ligikaudu 28,6 miljonit eurot) tuli 19,6 miljonit naelsterlingit (ligikaudu 22,6 miljonit eurot) briti ühelt rikkaimalt mehelt, terasemagnaadilt Lakshmi Mittalilt. Seda kajastab ka terastorni nimi (ArcelorMittal Orbit), mis koosneb põhisponsori Lakshmi Mittali firma ArcelorMittali nimest ning Anish Kapoori ja Cecil Balmondi töökavandis tornile algselt antud nimest "Orbit".
Avalikkuses on torn tekitanud vastakat vastukaja. Seda on teravalt kritiseeritud, nimetades seda Londoni linnapea Boris Johnsoni edevus- ja egoprojektiks, samas ka kiidetud kui kunstiteost, mis on loodud tõeliselt piireületavas olümpiavaimus.
Ajalugu
Londoni linnapea Boris Johnsoni sõnul tegid nad koos olümpiaministri Tessa Jowelliga oktoobris 2008 otsuse, et Londonisse Stratfordi linnaossa kavandatud olümpiapargi alale tuleks rajada midagi erilist, mis ilmestaks Ida-Londoni siluetti ja elavdaks seda küllaltki mahajäetud linnaosa nii londonlaste kui ka külastajate jaoks.
2009. aastal kuulutati välja olümpiatorni ideekonkurss, kuhu laekus ligikaudu 50 kavandit, mille hulgast viis jäid meedia andmetel sõelale. Meedias oli juttu mitmest ideest, kuid kindlalt oli teada vaid see, et linnapea tahtis enneolematut maailmaklassi kunstiteost, mis püüaks pilke ja oleks magnetiks ka pärast mänge. Terasemagnaat Lakshmi Mittal astus areenile 2009. aasta jaanuaris. Kui Boris Johnson Lakshmi Mittalit juhtumisi Davosis kohates talle 45 sekundit väldanud vestluses projektist rääkis, nõustus Mittal viivitamata seda lennukat projekti terasega varustama.
Hiljem on Mittal öelnud, et ta arvas, et jutt käib vaid mõnest tuhandest tonnist terasest ega osanud eales arvata, et projekt nii suureks paisus. Alles arhitektidega tööle asudes sai ta aru, et tegu oli mitte üksnes terase kohaletoimetamisega vaid kogu projekti teostamisega, milleks kulus 15 kuud tihedaid konsultatsioone ja läbirääkimisi.
Capoori ja Balmondi “Orbit” (partnerluses Lakshmi Mittaliga) kuulutati võitjaks 31. märtsil 2010. . Kõik esitatud kavandid vaatas läbi 9-liikmeline ekspertide paneel. Meedia andmetel tehti lõplik valik kolme kavandi hulgast: lõppvooru jõudsid ka Antony Gromley ja arhitektuurifirma Caruso St John kavandid. Olümpiatorni ametlik avamine külastajatele toimus 11. mail 2012.
Pärast 2012. aasta olümpia- ja paraolümpiamänge vaatetorn suleti, sest ümbritsev park kujundati ümber üldkasutatavaks puhkealaks. Ka tornile, mis avati uuesti 5. aprillil 2014, hakati lisama uusi atraktsioone (näiteks köiega laskumine). 2015 aasta juunis teatati kavatsusest ehitada torni sisse spiraalselt laskuv tunnel liugteega, millest saab väidetavalt maailma kõrgeim ja pikim tunnelliug. Ehitustööd, mille kulgu torni külastajad pidevalt jälgida saavad, peaksid lõpule jõudma 2016. aasta kevadel. Ehitatav tunnelliug on 178 meetrit pikk ja paiguti läbipaistev ning pakub huvilistele, kes 40 sekundiga tagasi maapinnale liuglevad, hunnituid vaateid.
Ideest tegelikkuseks
Võiduprojekti “Orbit” ühe looja, Anish Kapoori sõnul sai ta inspiratsiooni Paabeli torni, st millegi müütilise ja võimatu loomise ideest, vormi osas nii Eiffeli kui ka Tatlini tornist. Cecil Balmond, kes lähtus orbiidi metafoorist ja kujutles pidevas liikumises elektronpilve, nägi eesmärgina ebastabiilsena näivat, iseeneses tuge otsivat struktuuri, millel ei ole võimalik tajuda keskkohta ja mis kunagi ei näi päris vertikaalsena. Mõlemad loojad on juba aastaid huvitunud arhitektuuri ja skulptuuri kokkupuutes sündivatest vormi ja geomeetria kooskõladest. Mõlemad on veendunud, et “Orbit” esindab uut moodi mõtlemist, kus struktuurid moodustuvad mittelineaarsetest seostest, näidates ebastabiilsust kui uut stabiilsust. Eesmärk on pakkuda külastajatele, kes spiraalselt üles ja alla kulgevad, lisaks tornist avanevatele vaadetele ka interaktiivset suhtlemist liikumisel eri nurkade alt avanevate vormidega.
Skulptuurse torni insenertehnilise lahenduse (k.a valgustus) töötas välja tuntud rahvusvaheline firma Arup.
Ehitustöid alustati novembris 2010 (ligikaudu pool aastat pärast võiduteadet märtsis 2010) ja aasta hiljem oli torn kogu kõrguses praktiliselt püstitatud. Projekti valmimiseks kulus kokku 18 kuud.
Peamine ehitusmaterjal on teras, sest Balmondi sõnul oli see ainus materjal, mis võimaldas valmistada minimaalselt õhukesi, kuid samas tugevaid keerduvaid koonusjaid struktuure. Ehitusdetalideks kulus ligikaudu 2000 tonni terast, mis tarniti ArcelorMittali erinevatest tehastest üle maailma. 60% oli taaskasutatud teras Belvali tehasest Luksemburgis, Esch-sur-Alzette'is. ArcelorMittali Tallinna tehas tarnetega seotud ei olnud.
Rudi Reinwarth
Rudi Reinwarth (23. detsember 1907 Lauter – 22. märts 1971) oli Saksa DV riigitegelane.
Kommunist alates 1925, 1933–1935 koonduslaagris. Osales Teises maailmasõjas 1939–1945 kuni vangilangemiseni. 1947 naasis Saksamaale ja osales 1948 Saksamaa Rahvusdemokraatliku Partei asutamises.
Elutingimused
Elutingimused on keskkonnategurid, milleta organismi elu ei ole võimalik (energiaallikas, elektronidoonor ja -aktseptor, organismi koostisosadeks olevate biogeensete elementide – C, H, N, O, P, S, K, Na jt – allikad, küllaldane soojus, sobiv rõhk).
Flotatsioon
pisi|Tööstuslik flotatsioon Flotatsioon on heljuvate või emulgeerunud ainete eraldamine vedelikust neid pinnale ujutades ning seejärel pinnakooret kõrvaldades ; ühtlasi vastav meetod ja protsess.
Flotatsiooni kasutatakse näiteks reovee puhastamisel ja paberitööstuses.
Auto Bild Eesti
Auto Bild Eesti oli autoalane ajakiri, mis ilmus Tallinnas 2004–2009.
Ajakirja väljaandja oli AS Ajakirjade Kirjastus. Ajakirja esimene peatoimetaja oli Toomas Vabamäe, aastatel 2005–2009 Tõnu Tramm.
Auto Bild Eesti esimene number ilmus 2004. aasta märtsis ja viimane 2009. aasta mais.
Hermafrodiit
Hermafrodiit on mõlemasooline olend.
Hermafrodiitsus on kahesoolisus, liitsugulisus ehk mõlemasugulisus. Hermafroditism on saanud nime Hermese ja Aphrodite kahesoolise poja Hermaphrodituse järgi.
Mõlemasugulisi järglasi andvaid liike esineb selgrootute hulgas (lameussid, kaanid, teod) ja harva selgroogsete seas (mõned kalad). Seejuures maismaal elavad selgroogsed hermafrodiidid ei saa tavaliselt järglasi.
Inimeste puhul pole täheldatud täielikult funktsionaalset hermafroditismi koos isas- ja emassugurakkude produktsiooniga. Küll aga võib naistel harvadel juhtudel esineda kõdistist välja arenenud sugutikujuline moodustis ning meestel tupetaoline elund. Paljunemisfunktsiooni neil elundeil siiski ei ole.
Ilukirjanduses ja mütoloogias esineb mitmeid hermafrodiitseid tegelasi. Vanakreeka mütoloogias oli Hermaphroditos Aphrodite ja Hermese laps.
Hermafodiitsus on päritav. Kõige enam on seda täheldatud Eestis sigadel. Jõgeva vallas nõukogude aja lõpus esinenud juhul oli hermafrodiitsuse kandjaks kult. Tema järeltulijatest oli 60% hermafrodiidid. Põhjus tema karjas säilitamiseks ja paaritamiseks oli antud isendi erakordselt hea konditsioon ja lootus seeläbi tõugu parandada.
Aleksandra Fjodorovna (Nikolai II abikaasa)
Aleksandra Fjodorovna (vene keeles Александра Феодоровна, enne abiellumist ja õigeusku ristimist Victoria Alix Helena Louise Beatrice von Hessen und bei Rhein; 6. juuni 1872 Darmstadt, Hesseni Suurhertsogiriik, Saksa keisririik – 17. juuli 1918 Jekaterinburg, Venemaa Nõukogude Vabariik) oli Hesseni printsess ning Venemaa Keisririigi viimane keisrinna, keiser Nikolai II abikaasa.
Noorus
Victoria Alix Helena Louise Beatrice sündis Saksa keisririigi koosseisu kuuluva Hesseni suurhertsogkonna printsessina. Tema isa oli Hesseni suurhertsog Ludwig IV ja ema Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi printsess Alice, kes oli kuninganna Victoria ja prints Alberti teine tütar.
Hermafrodiit
Hermafroditsism loomariigis
Tuntumad hermafrodiidid on näiteks teod, kaanid, vihmaussid. Hermafroditismi esineb ka kaladel jt loomarühmadel.
Aleksandra Fjodorovna (Nikolai II abikaasa)
Abiellumine
Alix võttis omaks õigeusu ja vene ristinime Aleksandra Fjodorovna ning kihlus tsesareevitš Nikolai Aleksandrovitšiga 1894. aasta aprillis. Sama aasta juunis abiellus tema õde Jelizaveta Fjodorovna Nikolai II venna Sergei Aleksandrovitš Romanoviga.
Valija Zinck
pisi|Valija Zinck, 2019
Vahalill
Hoya viitab siia; Saksamaa linna kohta vaata artiklit Hoya (Saksamaa).
Valija Zinck
Valija Zinck (sündinud 1976 Ingolstadtis) on saksa lastekirjanik.
Vahalill
Vahalill (Hoya) on taimede perekond koerakooluliste sugukonnast.
Valija Zinck
Elu
Ta õppis Freiburgis ja San Franciscos kaasaegset tantsu ning töötab juba üle 15 aasta vabakutselise koreograafi ja tantsupedagoogina, õpetades tantsu lastele ja täiskasvanuile. Ta on olnud noortemuusikaprojektide režissöör. Ta hakkas kirjutama pärast teise lapse sündi ja avaldas 2016 lasteraamatu "Jakob und die Hempels unterm Sofa" (’Jakob ja suur segadus’). Valija Zinck elab koos perega Berliinis.
Vahalill
Perekonda kuulub 200–300 liiki. Enamiku liikide looduslik levila on troopiline Aasia, sealhulgas India, Hiina, Tai, Malaisia ja Indoneesia. Hulgaliselt kasvab vahalilli ka Polüneesias ning Uus-Guineas ja Austraalias.
Valija Zinck
Elu
2017 nomineeriti tema teine raamat "Penelop und der funkenrote Zauber" (e. k. "Penelop ja tulipunane ime") Zürcher Kinderbuchpreisi auhinnale La vache qui lit. Samuti sai see lasteraamatuauhinnad Ulmer Unke (vanuserühmas 10–12 aastat) ja Goldener Bücherpirat. Tema raamat "Drachenerwachen" (e. k. "Draakoni ärkamine") sai aastal 2019 Leipzigi lasteraamatumessi ja lugemisfondi välja antava auhinna Leipziger Lesekompass (vanuserühmas 10–14 aastat).
Vahalill
Enamik vahalilli on igihaljad mitmeaastased epifüüdid, mõned liigid ka põõsad. Epifüüdid võivad kasvada kuni 18 meetri pikkusteks.
Kirjeldus
Lehed on tervete servadega, sakid puuduvad. Kujult varieeruvad niitjatest kuni südamekujuliseni. Paljudele vahalilleliikidele on iseloomulikud ka mitmeaastased õievarred, see tähendab, et ühele ja samale õievarrele kasvavad õied mitu aastat järjest. Õisi võib ühel õievarrel olla ühest (Hoya patella) kuni mitmesajani (laialehine vahalill). Sama varieeruvad võivad olla ka õie suurused: mõnest millimeetrist (Hoya bilobata) kuni suureõielise vahalille 9,5 cm läbimõõduga õiteni.
Õiekroon on viietine.
Olles putuktolmlejad, eritavad mõne liigi (näiteks harilik vahalill ja südajas vahalill) õied rohkesti nektarit, mis lausa tilgub õitelt.
Avoni jõgi
Avoni jõgi on mitme jõe nimi:
Erkki Melartin
Melartin õppis 1895–1898 Martin Wegeliuse juures Helsingi muusikainstituudis, seejärel Viinis, Berliinis ja Roomas.
New Mexico
pisi|Taos Pueblo kiriku varemed New Mexico (hispaania keeles Nuevo México, navaho keeles Yootó Hahoodzo) on Ameerika Ühendriikide osariik 1912. aastast alates. Läänes piirneb New Mexico Arizonaga, loodenurgas Utah'ga, põhjas Colorado osariigiga, kirdenurgas Oklahomaga, idas Texasega, lõunas Texase ning Mehhiko Chihuahua ja Sonora osariigiga.
Erkki Melartin
Aastatel 1908–1911 töötas ta dirigendina Viiburis ja 1911–1936 Helsingi Konservatooriumi juhatajana.
New Mexico
USA 50 osariigi seas in New Mexico pindalalt 5. kohal, kuid elanike arvult alles 37. ja rahvastiku tiheduselt 45. kohal.
Levinud on arvamus, nagu oleksid New Mexico ametlikud keeled inglise keel ja hispaania keel. Tegelikult osariigil ametlikku keelt ei ole.
Suure pindala tõttu kohtab osariigis mitmesugust kliimat. Põhjas ja läänes on mägismaa ning seal kohtab mägikliimat ja mägimetsi. Idas ja lõunas on maastik tasasem ning kliima soojem ja kuivem kuni kõrbeteni. Enamuse osariigist hõlmab poolkõrb. Osariigi keskel kulgeb põhjast lõunasse viljakas Rio Grande org, kus maad on haritud juba tuhat aastat.
Erkki Melartin
Melartini peetakse sageli eklektikuks. Tema varasemas loomingus oli tunda Sibeliuse mõju, hiljem aga Gustav Mahleri ja impressionismi mõju.
New Mexico
Kolmandik New Mexicost on riigi omandis. Osariigis on palju loodusreservaate ja looduskaitsealasid, kaasa arvatud 3 UNESCO maailmapärandi nimistu paika, rohkem kui üheski teises USA osariigis.
Eelajaloolisel ajal elasid New Mexicos pueblode eellased, kes sealt kliimamuutuse tagajärjel 14. sajandil või varem välja rändasid, aga hiljem on pueblod osalt tagasi tulnud. Lõunaossa ulatus mogolloni kultuuri põhjaosa, põhjaserva ulatus utede territoorium – nende järgi on saanud nime Utah. Navahod ja apatšid sisenesid osariigi alale 15. sajandi lõpus, komantšid 18. sajandi alguses. Komantšide kontrollitav maa-ala hulka, mida on isegi impeeriumiks nimetatud, kuulus New Mexico idaosa. Hispaanlastest kolonisaatorid ja asunikud saabusid Mehhikost alates 16. sajandist, aga kauguse tõttu nii emamaast kui Mexicost, samuti elamiseks vähesobiva maastiku tõttu oli esialgu nende mõju vähene.
Erkki Melartin
Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
New Mexico
Pärast Mehhiko iseseisvumist 1821 sai New Mexicost Mehhiko autonoomne piirkond, sisuliselt ööreala, mille eest keskvalitsus ei suutnud hoolitseda. Piirkond kannatas komantšide rünnakute all ja ühtlasi muutus järjest suuremaks USA mõju. 1837 toimus New Mexicos pueblode ülestõus, mille Mehhiko valitsus suutis maha suruda. Pärast Ameerika-Mehhiko sõda läks New Mexico 1848 USA koosseisu. 1912 sai New Mexico USA 47. osariigiks.
Osariigi suurim linn on Albuquerque. Osariigi keskus on Santa Fe, mis on USA osariigikeskustest vanim – asutatud juba 1610 Uus-Hispaania asekuningriigi kuberneri asukohana nime all Santa Fe de Nuevo México.
Rahvastik
2023. aasta seisuga on New Mexico üks kuuest USA osariigist, milles mitmesugused rahvusvähemused ühtekokku moodustavad enamuse. New Mexicos on suurim latiinode osakaal ja Alaska järel suuruselt teine indiaanlaste osakaal. New Mexicos elab kolmandik navahodest, 19 riiklikult tunnustatud pueblote kogukonda ja 3 riiklikult tunnustatud apatšide hõimu. Valged mittehispaanlased moodustavad osariigi elanikest 36,5%.
2016. aasta seisuga oli valgeid osariigi rahvastikust 82,6%, põlisameeriklasi 10,6%, mustanahalisi 2,5%, aasialasi 1,7%. Ladinaameeriklaste osakaal rahvastikus oli riigi suurim – 48,5%.
Inglise keele kõnelejaid on 64%, hispaania keele kõnelejaid 28% ja navaho keele kõnelejaid 4%.
Suurimad linnad
pisi|[[Albuquerque]]
Haldusjaotus
Osariik jaguneb 33 maakonnaks.
Materjal
Materjal on aine, millest midagi valmistatakse.
Ööbiku tee (Assaku)
Ööbiku tee koordinaadid on 59° 22' 22.44"N, 24° 50' 46.68"W.
Asustus
pisi|Vaade Ööbiku teele Veski tänavalt pisi|Vaade Maria teele (paremal) Ööbiku teelt pisi|Vaade Heina teele (vasakul) Ööbiku teelt pisi|Mürasein Ööbiku tee ja Tallinna–Tartu maantee vahel
Tänaval asub 14 eri aadressiga ehitist:
Ööbiku tee sihtnumber on 76615.
Fauna
Ööbiku tee 8 ja Ööbiku tee 6 piiril asub post, kus asub valge-toonekure pesa juba enam kui 35 aastat. Pesitsusperiood kohalikel kurgedel hakkab 20.–30. märtsil ning lõppeb septembris, olenevalt kliimast. Kuna antud tänava juures asub nii mets, kui ka põld, on tänaval lähiminevikus näha olnud põldvutte, ilveseid, rebaseid, metskitsi ja nirke.
Kõige tavalisemad Ööbiku tänaval nähtavad fauna esindajad on aga varblased, sinilinnud, turteltuvid, varesed, harakad, västrikud, ööbikud, ränhid rongad, suitsupääsukesed, lehelinnud, kuldnokad, musträstad ja pasknäärid.
Loomade seast võib näha Ööbiku tänaval mügrisi, juttselg-hiiri, mutte, siile ja nastikuid.
Ajalugu
Ööbiku tee on nime saanud selle järgi, et varem on sellel alal olnud palju põõsaid ja ööbikupesi.
Tee on ametlikult registreeritud 23. mail 2013, kuid sellele vaatamata on tänav rajatud 1960. aastatel. Alguses oli see tupiktee, mis sai alguse Tallinna–Tartu maanteelt, aga pärast seda, kui 1980. aastatel hakati seal jagama ehituskrunte, pikendati 1981. aastal tee kohalike elanike poolt Veski teeni. Kuid 2007. aastal muutus Ööbiku tee uuesti tupikteeks, kuna Ööbiku tee ja Tallinna–Tartu maantee vahele rajati mürasein. 2012. aastal lisandus Ööbiku tänavale kõrvaltee Maria tee.
Kopli (Rae)
pisi Kopli on küla Harju maakonna Rae vallas.
Kopli küla asub Tallinna kesklinnast umbes 17 km kaugusel.
Külast umbes 200 m läänes voolab Pirita jõgi.
Koplis elab 01.01.19 andmete järgi 429 inimest. Allpool on toodud välja ka tabel, mis näitab elanikkonna arvu muutust viimase 61 aasta jooksul.
Küla pindala on 315 hektarit.
Rahvastiku tihedus on Kopli külas 136.1 inimest/km2,  mis on kõrgem kui Rae valla keskmine ( 95.2 in/km2).
Koplis asub Eesti Vabariigi kaitse all olev geodeetiline punkt.
Küla posti sihtnumber on 75321.
Ajalugu
Kopli küla asub Lagedi läheduses. Tänapäeva Lagedi (ja ilmselt ka Kopli) piirkond oli  tihedasti asustatud juba muinasajal.
Muud infot kuni 20. sajandini välja Kopli külast eraldi pole. Kuna küla asukoht on Lagedi lähedus, siis jäid kõik olulisemad asjad (nagu Lagedi kool raudtee) Koplist kõrvale.
1945. aastal moodustati valdade (sh Rae) territooriumile väiksemad haldusüksused ehk külanõukogud, Lagedi külanõukogu asus Kopli külas.
2005. aastal valmis Kopli külas uus sügavvee pumbajaam.
2010. aasta aprillis toimus Koplis üleujutus. pisi|Eesti Vabariigi kaitse all olev geodeetiline punkt. Kopli lähedal Loo külas asub Lagedi mõis.
Asutused ja ettevõtted
Koplis asuvad ettevõtted Harteron OÜ, Plusmerk OÜ ja Nuhja tall. Ülejäänud hooneid kasutatakse elumajadena.
Kopli sisse jääb ka Lagedi lasteaed.
Loodus
Kopli küla mitterahvastatud osa iseloomustavad põllud ja tühermaad. Põldudel on palju suuri kive ja kohalike sõnul elavad seal ka jänesed. Puudest kasvavad seal kuused ja tammepuud.
Kopli küla tänavad
Kopli külas asuvad osaliselt või täielilkult Ilumetsa ling, Ilumetsa tee, Kaare tänav, Kasemäe tee, Kivikalme põik, Kivikalme tee, Kooli tänav, Meelespea tee, Mäeotsa tee, Piiri tänav, Päikese tänav, Rootsi tee, Vahtramäe tee, Ülase tee.
Elanike arv
pisi
Zeven
thumb|Kuninganna Kristiina maja Zevenis
Ajalugu
Zevenit on esmamainitud benediktlaste Zeveni kloostri Heeslingenis 986. aasta dokumendis, sealt tuli nimi kivinan à Heeslingen (Kivinan Heeslingeni juures). 1141. aastal kolis klooster Zevenisse. Kloostril oli määrav roll Zeveni ajaloos. Zeven kuulus vanasse Saksimaa hertsogiriiki ja pärast selle lõpetamist 1180. aastal sai Zevenist osa äsjaloodud Bremeni peapiiskopkonnast, otse keisrile alluvast vürstlikust territooriumist, mida valitses vastava Bremeni peapiiskopitooli hoidja. Reformatsiooni ajal klammerdus enamus nunni katoliikluse külge, samas kui enamus ilmikuid võttis omaks luterluse.
pisi|püsti|Püha Vituse luterlik kirik Zevenis
Kolmekümneaastase sõja käigus vallutasid Katoliikliku Liiga väed Johann T'Serclaes von Tilly juhtimisel aastal 1627/1628 vürstliku peapiiskopkonna. Liiga-poolne ülevõtt võimaldas keiser Ferdinand II-l 6. märtsil 1629 vastu võetud Restitutsiooniedikti vürstlikus Bremeni peapiiskopkonnas ja vürstlikus Verdeni piiskopkonnas ellu viia. Zeveni kloostrist - mis endiselt säilitas katoliku riitust - sai taaskatolitseerimise kohalik kindlus vastureformatsiooni raames. Nunnad, kes olid muutunud luterlikuks, saadeti seejärel kloostrist välja.
1632. aastal vallutasid vürstliku peapiiskopkonna seadusliku valitseja, administraator Johann Friedrichi väed Rootsi ja Bremeni linna vägede abil vürstliku peapiiskopkonna tagasi. Klooster kaotati. Vestfaali rahuga 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mis anti - koos Verdeni vürstkonnaga - Kolmekümneaastases sõjas osalemise eest esmalt personaalunioonis Rootsi krooniga valitseda. Neid kahte keiserlikku rootslaste lääni kutsuti kõnekeeles Bremen-Verdeniks. Valitsev Rootsi kuninganna Kristiina, personaalunioonis Bremeni hertsoginna ja Verdeni vürstinna, tegi kahes viimases ülesandes oma residentsiks tänase kuninganna Kristiina maja Zevenis, mis on vanim säilinud ilmalik maja linnas.
Nagu Rootsiski, kaotasid põhiseaduslikud ja haldusorganid Rootsi dominioonides kasvava tsentraliseerimise tõttu järk-järgult de facto tähtsust. Bremen-Verdeni seisused kaotasid üha enam mõjukust ja neid kutsuti üha harvemini kokku. Pärast 1692. aastat oli seisuste sõnaõigus peaaegu kadunud. See tõi kaasa märkimisväärse rahutuse seisuste seas, nii et 1694. aasta mais kohtusid Rootsi Bremen-Verdeni üldvalitsuse esindajad ja seisused endises Zeveni kloostris, et anda hertsogkondadele staatus.
Pärast Taani okupatsiooni (1712–1715) müüdi Bremeni hertsogkond Hannoveri dünastiale ja seega hakati seda valitsema personaalunioonis Hannoveri kuurvürstkonna ja Suurbritannia kuningriigiga. Inglise-Prantsuse ja indiaanisõja käigus (1754–63) Põhja-Ameerika kolooniates kartis Suurbritannia Prantsuse sissetungi Hannoveri. Seega moodustas Georg II August liidu oma Brandenburg-Preisimaa nõbu Friedrich II Suurega, kombineerides Põhja-Ameerika konflikti Austria–Brandenburgi-Preisimaa Kolmandaks Sileesia sõjaks või Seitsmeaastaseks sõjaks (1756–63). 1757. aasta suvel võitsid Prantsuse sissetungijad Georg II Augusti poega William Augustust, kes juhtis Inglise-Hannoveri armeed, ning ajasid tema ja ta armee kaugesse Bremen-Verdenisse, kus ta endises Zeveni kloostris 18. septembril kapituleerus (Klosterzeveni konventsioon). Kuid Georg II August keeldus konventsiooni tunnustamast.
Briti Hannoveri kaotusega Napoleoni sõdades annekteeris üürike Vestfaali kuningriik 1807. aastal Bremeni hertsogkonna, sealhulgas Zeveni, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis - pärast ülendamist Hannoveri kuningriigiks 1814. aastal (ja ikka veel personaalunioonis Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigiga) - liidendas hertsogkonna reaalunioonis ja hertsoglikust territooriumist, sealhulgas Zevenist, sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa. Aastatel 1824/1825 tegi Carl Friedrich Gauss Stade regiooni trigonomeetrilise geodeetilise mõõtmise, mille tellis Hannoveri ja Ühendkuningriigi kuningas George IV. Gauss kasutas luterliku Püha Vituse kiriku torni oma triangulatsioonide reeperina.
Nõukogude tööpataljonid Eestis
Tööpataljonidesse kuulusid Nõukogude võimu poolt sunnitööle rakendatud mobiliseeritud ja eritingimustel kinnipidamisasutustest GULAG-ist vabastatud saksa sõjaväes ja teistes relvaformeeringutes sõdinud Eesti päritolu isikud.
Tööpataljonide moodustamise algus
Sõjas purustatu taastamisel osalesid ka NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi alluvuses peamiselt endistest sõjavangidest moodustatud nn tööpataljonid (ametliku nimetusega NKVD-MVD üksikud sõjaväeehituspataljonid).
Pataljonides teenisid (ka paljudel ohvitseriametikohtadel) peamiselt NSV Liidu kodanikest endised sõjaväelased, kes olid sakslaste kätte vangi langenud ning Punaarmee poolt vabastatud. Ametlikult nimetati neid "repatriantideks". Kui nad end pataljonides heast küljest näitasid ning mitmeaastase uurimise järel ei leitud, et nad oleksid "end vangisoleku ajal kompromiteerinud", said nad aastatel 1947–1948 oma endise auastme tagasi.
1946. aasta alguses saadeti tööpataljonidesse "teenima" ka seni GULAG-i laagreis kinnipeetud Balti riikide kodanikud, kes langesid Punaarmee kätte vangi Saksa poolel võideldes.
Vastavalt NSV Liidu Riigikaitsekomitee määrusele 3. detsembrist ja NKVD käskkirjale 14. detsembrist 1944 moodustati 1944. aasta detsembris NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi (NKVD) ehitusvalitsus Baltvojenmorstroi.
Tööpataljonid sõjaväeehitustel
Baltvojenmorstroi juhtkond asus Tallinnas, ülemaks (ja ühtlasi NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Glavpromstroi ülema asetäitjaks) määrati kindralmajor Ivan Komzin, ülema asetäitjaks kindralmajor Arseni Kurlõkin (end. Moldaavia ringkonna piirivalvevägede ülem). Selle koosseisu kuulusid Tallinna, Riia ja Porkkala mereväebaasi ehitusvalitsused.
Tallinna Mereväebaasi Ehitusvalitsuse ülemaks kohakaasluse alusel määrati ülalmainitud kindralmajor Komzin, kes juhatas aastatel 1940–1941 Paldiski mereväebaasi rajamist, olles tollal NSV Liidu raskemasinaehituse ministri asetäitja ehituse alal). „Baltvojenmorstroi“ üksikud sõjaväeehituspataljonid (OVSB):
Tallinna mereväebaasi ehitusel kasutatud ehituspataljone
Tallinna mereväebaasi ehitus koosnes kolmest ehitusorganisatsioonist ja laevatehasest:
Eestis formeeritud ehituspataljonide sunnitööjõudu kasutanud Nõukogude ehitusorganisatsioonid
1. juulil 1946 kasutasid Eestis formeeritud ehituspataljonide sunnitööjõudu viis Nõukogude ehitusorganisatsiooni:
Lincolnshire
Lincolnshire on tseremoniaalkrahvkond Inglismaal East Midlandsi piirkonnas.
Lincolnshire jaguneb üheksaks omavalitsusüksuseks:
Kulumiskindlus
Kulumise põhiliigid
Kulumise põhiliike on kolm:
Kõik kulumisliigid toimivad üheaegselt. Olenevalt keskkonna- ja töötingimustest kerkib esile üks või teine. Näiteks lahtises hammasülekandes kulub hamba pind enne enamasti ära, kui väsimusnähud jõuavad ilmuda. Kinnises hästi määritavas ülekandes lõpetab detaili töö piting. Turbatööstusmasinates nihkub esiplaanile korrosioonmehaaniline kulumine. Sööbekulumise tekkimist tuleb tingimata juba eelnevalt vastavate konstruktiivsete võtetega ja materjali valikuga vältida. See võib aga ikkagi esineda lahtistes ülekannetes.
Teadus, mis uurib kulumist
Teadus, mis uurib pindade omadusi ning kulumis- ja hõõrdenähtusi, kannab nimetust triboloogia.
Kulumise käik ja intensiivsus
Kulumisel eristatakse kolme faasi:
Limu
Limu on küla Harju maakonna Rae vallas.
Kulumiskindlus
Sissetöötamise periood
Sissetöötamise perioodil on suur kulumine. Sel ajal toimub pindade mikrokonarate mahahõõrumine, pindade sobitumine. Kulumisprodukti eraldub palju ja määrdeõli mustub. Sellel kulumise esimesel perioodil peab masina töörežiim olema mõõdukas, õli tuleb vahetada tihti.
Püsikulumise periood
Püsikulumise perioodil töötab hõõrdepaar stabiilselt pikemat aega. Kulumise intensiivsus on sel ajal enam-vähem püsiv. Kui hõõrduvaid pindu veel pidevalt vedelikmäärida, siis on kulumine väga väike.
Katastroofilise kulumise periood
Kui pinnad on lõpuks kulumise tõttu niivõrd riknenud ja lõtkud hõõrdepaaris sel määral suurenenud, et tekivad löögid ja müra, on saabunud kolmas katastroofilise kulumise periood. Nüüd ei ole sõlme edasine kasutamine enam otstarbekas ja sageli on see ka võimatu.
Kulumiskindluse arvutused
Kulumiskindluse arvutustes ja ressursi hinnanguil lähtutakse tihti seosest
pms=const, kus
Ülemäärane kulumine on enamasti see, mis lõpetab masinaelemendi tööelu. Seetõttu ongi kulumiskindlus konstruktori ja masinakasutaja huviorbiidis.
Rannikuahelikud
Rannikuahelikud (inglise Coast Ranges) on mäestik Põhja-Ameerikas, osa Kordiljeeridest.
Kulgeb Vaikse ookeani rannikul põhja-lõuna suunas Juan de Fuca väina ja Santa Barbara väina vahel.
Kõrgus kuni 2424 meetrit.
Katia Krafft
Katia Krafft (sünninimi Catherine Conrad; 17. aprill 1942 Soultz-Haut-Rhin – 3. juuni 1991 Unzen) oli prantsuse vulkanoloog.
Koos oma abikaasa Maurice Krafftiga pildistas ja kirjeldas ta üle 100 vulkaanipurske üle maailma.