cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sakslaste küüditamine (1945)
Läbiviimine
Küüditamisoperatsiooni alustati 15. augusti öösel ning inimesed vahistati varahommikul. Operatiivgruppidel oli kohustus üles otsida ka kodus mitteviibivad väljasaadetavad. Operatsiooni käigus vahistati 261 sakslast ning vabatahtlikult läks kaasa 146 inimest. Nimekirjas olnud sakslastest ei suudetud leida 10 inimest. Enamus väljasaadetavaid olid vagunitesse paigutatud kella kolmeks päeval. Tapalt väljus küüditamisešelon 16. augusti õhtul.
Sihtkohta jõudmisel koheldi vabatahtlikult kaasaläinuid võrdselt küüditatutega ning seega murti esialgu antud lubadust.
Vabastamine
Esimesed küüditatud vabastati 1953. aastal. Esimestena vabanesid lapsed, kes olid sündinud pärast 31. detsembrit 1937. Täiskasvanuid Eestist küüditatud sakslasi hakati vabastama alates 1955. aasta lõpust vastavalt NSV Liidu Ülemnõukogu seadlusele 13. detsembrist 1955.
Margus Rava
pisi|püsti|Margus Rava (2022)
Margus Rava (sündinud 17. mail 1964) on eesti diplomaat.
Rava oli aastatel 2006–2010 Eesti suursaadik Prantsusmaal ja Eesti alaline esindaja UNESCO juures ning 2013–2018 Eesti suursaadik Kreekas, Küprosel ja Albaanias. Alates 2022. aastast on ta Eesti suursaadik Kanadas.
Vaimne kultuuripärand
Vaimne kultuuripärand (ka vaimne pärand, immateriaalne pärand, mittemateriaalne pärand või elav pärand) on kultuuri elava kontekstiga seotud kultuuripärand. Vaimse kultuuripärandi alla kuuluvad kogukonna või rühma teadmised, oskused, kombed ja tavad, mida antakse põlvest põlve edasi ja mis on kogukonnale või rühmale omased ja olulised ka olevikus.
Vaimsele kultuuripärandile vastandub aineline kultuuripärand.
Kogu maailma vaimse kultuuripärandi selgitamiseks koostatakse vaimse kultuuripärandi nimistut.
Vaimse kultuuripärandi kaitsmiseks on koostatud UNESCO vaimse kultuuripärandi kaitse konventsioon.
Vaimne kultuuripärand Eestis
Eestis tegutseb kultuuriministeeriumi juures 2009. aastast vaimse kultuuripärandi nõukogu.
Eestis koostatakse Eesti vaimse kultuuripärandi nimistut.
"Sült on kahtlemata vaimne kultuuripärand – tuttav kõigile ja põlvkondadeüleselt hinnatud. ... Keskusele saatis vastused 210 tubli eesti süldisõpra. Valminud sissekandes peegeldub süldi roll eesti inimese toidulaual nii hetkel, minevikus kui ka tulevikus. Asjaolu, et nii rohkelt inimesi süldi teema kõnetab näitab, et seda toitu peetakse omaseks ja heaks, vaimseks kultuuripärandiks," on süldi Eesti vaimse kultuuripärandi nimistusse kandmise puhul öelnud Rahvakultuuri Keskuse vaimse kultuuripärandi peaspetsialist Epp Tamm.
Elva noorte meeskoor
Koor asutati 2000.
Pavaarana
pisi|Luangphor Viriyang Sirintharo pavaraana tseremoonial 2019. aasta oktoobril Pavaarana (paali keeles pavāraṇā “rahulolu”) on budistlik tseremoonia, millega tähistatakse kolmekuulise vassa (paali vassā) lõppemist.
Budismi sünnimaal, Indias, kestab juuni lõpust kuni septembrini vihmaperiood (paali k. vassā-ratta ). Vastavalt Buddha antud juhisele peavad bhikkhud veetma kolmekuulise vassa ehk vihmaperioodi ühes templis või keskuses ja pühenduma seal erilise hoolega meele treeningule ehk keskendumise ja teadvustamise arendamisele. Vihmaperioodi lõpus, pavaarana päeval kogunevad bhikkhud kokku, tunnistavad üles vassa perioodil esinenud eksimused ning retsiteerivad paatimokkhat (paali pāṭimokkha) ehk Buddha antud moraali- ja käitumisjuhiseid (paali sīla “eetika”, “moraal”, “kõlblus”, sikkhāpada “käitumisjuhis”).
Birmas nimetatakse pavaarana päeva ka Abhidhamma (paali abhi kõrgem + dhamma õpetus) päevaks.
Kahe ookeani saladus
"Kahe ookeani saladus" (vene keeles "Тайна двух океанов") on Grigori Adamovi ulmeromaan Nõukogude allveelaeva Pioneer reisist Leningradist Vladivostokki.
Teosest
"Kahe ookeani saladus" ilmus eesti keeles 1957. aastal sarja "Seiklusjutte maalt ja merelt" 13. raamatuna. Selle tiraaž oli 30 000 eksemplari.
Romaan on kirjutatud 1930. aastate teises pooles stalinliku patriotismi vaimus. Esmalt ilmus see 1938. aastal järjejutuna ajalehes Pionerskaja Pravda, seejärel raamatuna 1939. aastal. Teosel oli suur menu tolleaegse noorsoo hulgas ning hiljem on tehtud romaanist üle 20 kordustrüki. Pärast 1953. aastat ilmunud väljaannetest on eemaldatud tekstilõigud, mis olid seotud Staliniga.
Grigori Adamovi kirjutatud „Kahe ookeani saladus“ on arvatud suures osas nõukogude iteratsiooniks Jules Verne’i allveelaeva Nautiluse narratiivist romaanis "20 000 ljööd vee all".
Sisukokkuvõte
Romaanis ei nimetata Nõukogude Liidu (ka tema allveelaeva) vanaks vaenlaseks otseselt Jaapanit, kuid tehakse viiteid riigile, kes visalt taotleb ülemvõimu Aasias. Teiste riikide kohta, sealhulgas ka Saksamaa kohta, mingeid vihjeid ei ole. Kuna keisril on 24. augustil sünnipäev, teeb Nõukogude valitsus allveelaeva kaptenile Vorontsovile ülesandeks jõuda Vladivostokki igal juhul 23. augustiks, et demonstreerida agressorile oma võimsust ja tagada piiride puutumatus.
Allveelaev Pioneer on ehitatud sõjalaevaks nii, et see ei pea kogu reisi vältel varude täiendamiseks ja akude laadimiseks pinnale tõusma (see pole lubatud). Romaani algul kirjeldatakse Atlandi ookeani põhjaosas toimunud reisilaeva kokkupõrget jäämäega, kus reisijad päästetakse, kuid nõukogude diplomaadi poeg, 14-aastane Pavlik, jääb üksi jäämäele. Pioneer avastab poisi, tõuseb pinnale ja päästab ta, ning seejärel teeb Pavlik sõjalise ja teadusliku missiooniga laeva pardal kaasa allveereisi läbi kahe ookeani.
Merepõhja uurimise käigus tuleb ekspeditsiooni liikmetel muude seikluste seas kokku puutuda ka haide, mõõkkalade, kašeloti, hiidkaheksajala ja eelajaloolise sisaliku rünnakutega.
Atlandi ookeani lõunaosas üritab vaenulik laevastik hävitada allveelaeva vees iseliikuva tohutu terasvõrguga, milles paiknevad magnettorpeedod. Vastuseks uputatakse ultrahelikahuri kiirega aeglaselt vastase lahingulaev, võimaldades meeskonnal evakueeruda. Antarktika lähistel satub Pioneer suure jäämäe sisse lõksu, kuid pääseb sellest läbi, kasutades laevakorpuse kuumutamist kõrge temperatuurini ning ultraheli. Üks laeva meeskonna liikmetest osutub diversandiks, kes korraldab Lihavõttesaare juures laeva pardal plahvatuse ning laev kaotab juhitavuse. Ookeani põhja vajunud Pioneeri suudab aga meeskond läbi raskuste remontida ning seejärel õigeks ajaks Vladivostoki sadamasse juhtida.
Looduse raamatukogu
"Looduse raamatukogu" on raamatusari, mida annab välja kirjastus Loodusajakiri.
Sari hakkas ilmuma 2011. aastal.
Eduard von Fock
pisi|Eduard von Fock. [[August Georg Wilhelm Pezoldi litograafia.]] Paul Alexander Eduard von Fock (5. jaanuar 1799 (vkj 25. detsember 1798) Tapa mõis – 29. juuni (vkj 17. juuni) 1884 Sagadi mõis) oli Eestimaa aadlik, Sagadi mõisnik.
Eduard von Fock teenis muuhulgas Eestimaa maanõuniku, Tallinna toomkiriku konvendi presidendi ja Eestimaa ülemkohtu presidendina. Ta sai salanõuniku teenistusastme.
Sagadi mõisnikuks sai ta oma isa surma järel 1827. aastal.
Usseglio
Usseglio on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.
Kultuurimaja
pisi|[[Orissaare kultuurimaja]] pisi|[[Prangli rahvamaja]] Kultuurimaja ehk rahvamaja (mõnikord ka kultuurikeskus) on kohaliku omavalitsuse hallatav kultuuriasutus, mis korraldab enamasti oma valla, linna (või linnaosa) piires kultuurielu ning harrastus- ja seltsitegevust.
Usseglio
Usseglio kõrgus merepinnast on 1265 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 2,29 inimest ruutkilomeetri kohta.
Usseglio piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Balme, Bessans (Prantsusmaa), Bruzolo, Bussoleno, Chianocco, Condove, Lemie, Mompantero, Novalesa.
Usseglio halduspiirides asuvad järgmised asulad: Chiaberto, Cortevicio, Crot, Malciaussia, Margone, Perinera, Pian Benot, Pianetto, Piazzette, Quagliera, Villaretto.
Eduard von Fock
Eduard von Fock lasi 1845. aastal rajada Esku kabeli, mille juures olevale surnuaiale on ta ka ise maetud.
Kamil Ikramov
Ikramovi debüütromaan on 1969. aastal ilmunud "Караваны уходят – пути остаются". Eesti keeles on ilmunud tema kaht noorsoojutustust sisaldav kogumik "Ümmargune pitsat" (Tallinn: Eesti Raamat, 1978, tõlkinud Helmi Leberecht, värsid tõlkinud Andres Jaaksoo; vene keeles "Круглая печать", 1970).
Eduard von Fock
Sugupuu
Viited:
Emma (eesnimi)
Emma on germaani päritolu naisenimi. See on ka hellitusvorm nimedest Emmeline, Amelia ja paljudest silbiga em- algavatest nimedest.
Lätis
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Emma 1073 inimesel.
Maggie Hassan
Ta lõpetas Browni Ülikooli (1980) ja kaitses õigusteaduse doktoriväitekirja Northeastern University õiguskolledžis (1985).
Emma (eesnimi)
Eestis
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Emma 813 naisel. Emma oli populaarsuselt 212. naisenimi. 1. jaanuari 2020 seisuga oli eesnimi Emma 942 naisel. Emma oli populaarsuselt 196. naisenimi. 1. jaanuari 2022 seisuga oli eesnimi Emma 1055 naisel. Emma oli populaarsuselt 172. naisenimi.
Maggie Hassan
2013–2017 oli ta New Hampshire'i kuberner. 2016. aastal kandideeris ta USA Senati liikmeks ning võitis oma vastaskandidaati, senaator Kelly Ayotte'i 1023 hääle ehk umbes 0,1%-ga.
Ta on abielus Thomas Hassaniga, neil on kaks täiskasvanud last.
Emma (eesnimi)
Eestis
1. jaanuari 2018 seisuga oli eesnimi Emma kõige populaarsem vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 32,68 ning Saare maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 7,96. Emma oli keskmiselt 18 aasta vanune (mediaanvanus oli 8). 2020. aastal oli Emma keskmiselt 16 aasta vanune (mediaanvanus oli 9).
Kultuurimaja
Kultuurimajaga samasuguse otstarbega on rahvamaja.
Ajalooliselt, harvem ka tänapäeval, oli sarnase otstarbega seltsimaja, kus tegutses mõni selts.
220 eKr
220. aasta eKr ehk ab urbe condita DXXXIV (534).
Vassa
Vassa (paali keeles: vassā "vihm") ehk vihmaperiood kestab juulikuu täiskuu päevast kuni oktoobrikuu täiskuu päevani (paali k. Āsāḷha-Kattika ). Vastavalt Buddha antud juhisele peavad bhikkhud veetma kolmekuulise vassa ühes templis või keskuses (paali vassa-vāsa "vassa-elukoht" ) ja pühenduma seal erilise hoolega meele treeningule ehk keskendumise ja teadvustamise arendamisele.
Buddha antud vassa juhist järgib kogu theravaada koolkond ja ka üksikud mahajaana koolkonnad (Vietnami Thiền ja Korea Seon kloostrid ning Tiibeti koolkond).
Kuna mõned ilmikud järgivad sel ajal erilise hoolega moraalijuhiseid, nt loobuvad suitsetamisest ja alkoholist, piiravad liha söömist jne, siis on vassa ilmikute seas tuntud ka kui budistlik paastuaeg (kuigi termin "paast" ei vasta otseselt Buddha õpetusele).
Vassa lõpeb Pavaarana (paali k. pavāraṇā “rahulolu”) tseremooniaga, millega tähistatakse kolmekuulise vassa lõppemist. Vassale järgneb Kathina festival (paali k. kaṭhina), kus ilmikud avaldavad oma austus ja tänu bhikkhudele ning teevad annetusi nii bhikkhudele kui templitele.
Vahastu rändrahn
pisi|Vahastu Suurkivi pisi|Vaade tee poolt Vahastu rändrahn (ka: Vahastu Suurkivi) on graniidist hiidrahn Rapla maakonnas Rapla vallas Suurekivi külas.
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 10,0 m, laius 6,0 m, kõrgus 2,7 m ja ümbermõõt 28,5 m.
Rahn on leivapätsi kujuline siledapinnaline ja hallikasroosat värvi Lael on pragusid ja piki harja kulgev vagu pikkusega 2 m, laiusega 80 cm ja sügavusega 30 cm. Selle põhi on keskelt liudjas, nii et vihmavesi püsib sees. Rahnu lae kagupoolses osas esineb teine piklik lohk, mis on väiksem. Rahnu peal kasvab sammalt vähe, seda vaid kohati pragudes. Loodepoolsest otsast on suur kivitükk pragude järgi eraldunud, mis jättis sinna vaosarnase süvendi.
Rahn on alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
Ghimbav
Ghimbav (saksa keeles Weidenbach, ungari keeles Vidombák) on linn Rumeenias Transilvaanias Brașovi maakonnas. Ghimbav asub Brașovi kesklinnast ligikaudu 7 km lääneloodes.
Ghimbavi on esmamainitud sakside asulana 1342. aastal. Linnaõigused sai Ghimbav 23. detsembril 2002.
Ghimbavis asub ettevõte Industria Aeronautică Română, kus toodetakse helikoptereid ja väikelennukeid.
Ghimbavi rajatakse Brașovi-Ghimbavi rahvusvaheline lennujaam, mis eeldatavasti avatakse 2022. aasta novembris.
LFP-aku
pisi| LFP-akuelemendid 400 Ah, 3,25 V on ühendatud järjestikku ja paralleelselt, et luua patarei 52 V, 800 Ah, mis mahutab energiat 52 V × 0,8 kAh = 41,6 kWh LFP-aku (lühend inglise keele sõnadest lithium ferrophosphate, liitiumraudfosfaat) ehk liitiumraudfosfaataku on liitiumioonaku versioon, mille elemendi pinge on vahemikus 3,2 V kuni 3,3 V. Positiivne elektrood koosneb liitiumraudfosfaadist (LiFePO4). Negatiivne elektrood koosneb grafiidist, milles on interkaleeritud liitium. Elektroode eraldab elektrolüüdiga immutatud separaator.
Positiivset elektroodi nimetatakse ka katoodiks, sest väljutab aku tühjendamisel elektrone: Selline aku on liitiumakude esimese põlvkonna akust – liitiumkoobaltdioksiidakust – veidi väiksema energiatihedusiga, kuid odavam ja puudub eksotermilisest reaktsioonist tulenev ülekuumenemise oht, seda ka mehaaniliste vigastuste korral.
Arendustöö ja võrdlus teiste akutüüpidega
Anorgaaniline ühend LiFePO4 pakuti esmakordselt liitiumioonaku katoodimaterjaliks 1997. aastal. See asendab esimestes liitiumakudes kasutatavat liitiumkoobaltoksiidi.
Esialgu olid LiFePO4-katoodid väikese elektrijuhtivusega, mis piiras võimsustihedust. Juhtivust võimaldas parandada LiFePO4 nanoosakeste kasutamine ja süsinikuga katmine. LiFePO4 dopeerimimine näiteks ütriumi (LiFeYPO4) või väävli aatomitega parandab samuti tehnilisi omadusi.
Erinevalt LiCoO2-akudest ei eraldu keemilise reaktsiooni käigus hapnikku. LiCoO2-katoodiga liitiumioonakude puhul võib see ebasoodsates tingimustes kaasa tuua termilise läbilöögi ja akuelemendi iseenesliku süttimise.
LFP-elemendis kasutatakse ära kogu liitiumisisaldust. LiCoO2-katoodiga akudes aga kasutatakse ainult 50–60 % liitiumist, suurema protsendi korral muutuks kihiline struktuur ebastabiilseks.
Liitiumi massiosa LiFePO4-s on umbes 4,5 massiprotsenti. Näiteks 1000 Wh energiasisaldusega LFP-aku jaoks on vaja ainult umbes 11,3 mooli (≈ 80 g) liitiumi, samas kui liitiumkoobaltakule kulub umbes 20 mooli ehk 140 g. LFP-akude energiatihedus on viidud väärtuseni 210 Wh/kg; 2015. aastal oli see umbes 140 Wh/kg.
Omadusi NMC-akuga võrreldes:
Parameetrid
pisi|püsti=1.6|LFP-elemendi pingekõver laadimisel (roheline) ja tühjenemisel (punane)
Laadimise lõpp-pinge on tavaliselt 3,6–3,65 V. Ülelaadimise eest kaitsev lülitus reageerib tavaliselt 3,8 V juures. Tühjenemise lõpp-pinged varieeruvad olenevalt tüübist ja on tavaliselt umbes 2,0 V, mõne tüübi puhul on see ka veidi kõrgem, kuni 2,5 V. Laadimis- ja tühjendusvahemikus 10–90 % muutub elemendi pinge väga vähe, nagu on näha diagrammil, kus elemendi pinge on esitatud elemendi laengu funktsioonina (kujutatud on 2,3 Ah nimivõimsusega elemendi pingekõverad). Tühjenduse lõpus langeb pinge järsult. Veidi alandatud lõpp-pinge (3,4–3,5 V) laadimisel ja tühjendussügavuse piiramine mõjutavad positiivselt võimalike laadimistsüklite arvu ja seega ka kasutusiga.
Konstruktsioonivariandid
pisi|Silindrilised LFP-elemendid Toodetakse silindrilisi ja lamedaid elemente.
Eelised ja puudused
LFP-akudel on selged eelised pliiakude ees laadimistsükli arvu, mahutavuse, suuruse ja kaalu osas. Miinuseks on LFP-akude kõrgem hind, võrreldes elektriliselt samaväärsete pliiakudega. Sellele lisandub elementidevahelise tasakaalustamise lülitus (ingl balancer), mida näiteks pliiakude puhul pole vaja.
Puudused
Nagu kõigi liitiumioonakude puhul, on ohutuks tööks vajalikud tasakaalustuslülitused ja akuhaldussüsteemid (ingl battery management system, BMS), sest elemendid ei talu ülelaadimist ega sügavtühjendamist.
LMFP-aku
LMFP-aku (liitiummangaanraudfosfaataku) on LFP-aku variant, mis kasutab raudfosfaadi olemasolevat võrestruktuuri, kuid dopeeritakse seda mangaaniga. Nii saab suurendada mahutavust umbes 15 % ja ühtlasi parandada tsüklistabiilsust.
Firma CATL (liitiumioonakude suurtootja Hiinas) teatas 2022. aastal, et tarnib Teslale alates 2023. aastast LMFP-akusid, kusjuures dopeerimiseks võidakse peale mangaani kasutatakse ka tsinki ja alumiiniumi.
Kasutamine
pisi|56 LFP-akuelemendist veoaku (Winston Battery / Thunder Sky LPF60AH) koos haldussüsteemiga elektriautos Hotzenblitz
LFP-aku on pika eluea, suure koormatavuse ja turvalisuse tõttu eriti sobiv jõuallikas sõidukitele, nagu näiteks jalgrattad, skuuterid ja autod.
Suurimaid, kuni 30 000 Ah akupatareisid kasutatakse allveelaevades, puhvertoiteallikates ja taastuvenergia salvestamisel. Tänu oma suurele töökindlusele on LFP-akul silmapaistev positsioon võrgupinge stabiliseerimise statsionaarsetes salvestussüsteemides. Muud kasutusvõimalused hõlmavad näiteks elektritööriistu ja raadiojuhitavaid sõidukimudeleid. Siin on muuhulgas oluline, et aku saab täis laadida 15–20 minutiga. Tavaliste liitiumpolümeerakude laadimiseks kulub sageli rohkem kui tund, kiirlaadimine aga lühendab tööiga.
Muud rakendused on sisepõlemismootorite käivitusakud, kus kasutatakse risttahukalisi LFP-plokke või koostatakse aku silindrilistest elementidest. Porsche oli esimene autotootja, kes pakkus 2010. aastal lisatasu eest LFP-käivitusakut.
Suletud uste taga
"Suletud uste taga" on TV3 probleemilahendussaade, mis läks esmakordselt eetrisse 17. aprillil 2012. Igas saates on väljamõeldud tegelased, kellel on mingi probleem. Olukorrast saab 60-minutine film. Vahepeal räägivad osalised kaamera ees, mida olukorrast arvavad.
Johann Heinrich Bartholomäus Walter
pisi|[[Tartu raekoda, Walteri tuntuim teos]] pisi|Walteri projekteeritud hoone (fotol keskel, heleroheline) Tartus Raekoja plats 8 pisi|Nn [[Katariina maja ehk Pistohlkorsi maja]] Johann Heinrich Bartholomäus Walter (ka Walther; 1734, Rostock, Saksamaa – maetud 2. aprillil 1802 Tartus) oli Eestis tegutsenud saksa arhitekt, Tartu raekoja ja teiste esindushoonete autor.
Walteri projekteeritud on ka varaklassitsistlik hoone Raekoja plats 8 (1782–1786), nn Katariina maja ehk Pistohlkorsi maja (praegune Tartu linnamuuseumi hoone, 1785–90 ) Narva maanteel ning Elistvere, Väätsa, Salla , Varangu ja Liigvalla mõisahooned. Samuti on tema töö J. F. Telleri perekonnakabel Vana-Jaani kalmistul (1790. aastad).
Pridi Banomyong
Pridi Banomyong (tai keeles ปรีดี พนมยงค์; 11. mai 1900 Ayutthaya – 2. mai 1983 Pariis) oli Tai poliitik, Tai seitsmes peaminister 1946. aasta 24. märtsist kuni 23. augustini. Teda peetakse nüüdisaegse Tai rajajaks.
pisi|vasakul|Pridi Banomyong
Ajumehed
Ajumehed olid pulmategelased Lääne-Eestis, pulmarongi saatjad-sõidutajad. Nende ülesandeks oli pulmarongi juhtida ning esitada vajadusel pulmapass, kui pulmarong kohtas teel külameeste paigaldatud pulmarongitõkked. See komme oli levinud näiteks Vigalas, Lihulas, Hanilas jne. Mujal Eestis täitsid nende kohust peiupoisid ja pruudivennad.
Kangmehhanism
pisi|300x300px|Näpitsad on üks lihtsam näide kolmanda kangitüübi kangmehhanismi kohta Kangmehhanism (inglise keeles compound lever mechanism) on lihtne seade, mille eelduseks on see, et ühe kangi vastupanu kangide süsteemis mõjub jõuna järgmisele kangile ja nii mitmekordistub jõud ühelt kangilt järgmisele. Lihtsalt öeldes on kangmehhanism süsteem, millel on kaks või enam jõuõlga, et kanda üle täiendatavat jõudu (keeramiseks, kokkusurumiseks või tõstmiseks). Kangmehhanismi näiteks on mehaaniline kaal, küünekäärid või klaveri klahvid.
Kangitüübid
Kangid jaotatakse tööpõhimõtte järgi kolme tüüpi.
Kolmas tüüp
kus Fi on jõumoment N;
Fl on koormuse jõud N;
dl on kaugus koormise jõu ja tugipunkti vahel m;
di on kaugus jõumomendi ja tugipunkti vahel m;
Ajalugu
Kangmehhanismide töö põhimõtet kasutas Birminghami leiutaja John Wyatt, kui konstrueeris 1743. aastal kaalumisseadme ehk kaalu. See seade kasutas nelja liitkangi, et tõsta laadung kaalumiseks (massi mõõtmiseks) ühelt platvormilt teisele.
Gatis Eglītis
pisi|Gatis Eglītis 2018. aastal Gatis Eglītis (sündinud 4. detsembril 1978 Dobeles) on Läti majandusteadlane, riigiametnik ja poliitik, ta kuulub Uue Konservatiivse Partei ridadesse. Ta oli 3. juunist 2021 kuni 14. detsembrini 2022 sotsiaalminister Arturs Krišjānis Kariņši esimeses valitsuses.
Durrelli loomapark
pisi|[[Les Augrès' mõisahoone, Durrell Wildlife Conservation Trusti peakorter]] pisi pisi pisi|[[Gerald Durrelli kuju]]
Gatis Eglītis
Ta lõpetas Dobeles gümnaasiumi. Kõrghariduse omandas Riia Majanduskoolis, Viini Diplomaatide Akadeemias ja Hopkinsi Ülikoolis Itaalias. Ta õppis ka Taanis.
Durrelli loomapark
Durrelli loomapark (inglise keeles Durrell Wildlife Park, varem Jersey loomaaed (Jersey Zoo)) on La Manche'i väina Jersey saarel asuv loomaaed, mille asutas 1958. aastal looduskaitsja ja kirjanik Gerald Durrell (1925–1995). Durrelli loomapark asub Trinity vallas, 8 km pealinnast Saint Helierist põhjas, kunagise Les Augrès' mõisa maadel. Loomaaed avati külastajatele 26. märtsil 1959.
Gatis Eglītis
Pärast õpingute lõpetamist töötas ta Läti Välisministeeriumis, tegeledes välismajanduskoostöö ja julgeoleku (NATO) küsimustega. Aastal 2005 asus ta tööle Euroopa Liidu institutsioonidesse Brüsselis, ta töötas Euroopa Komisjonis Läti majandus-, finants- ja eelarvejärelevalve küsimustega.
Durrelli loomapark
Durrelli loomapargi ekspositsioon on keskendunud haruldastele ja ohustatud liikidele, kuid suured alad on eraldatud ka kohalikele liikidele. Pargis elavad imetajad, linnud, kahepaiksed, roomajad ja selgrootud. Kokku on loomaaia kollektsioonis 114 loomaliiki ja umbes 2000 isendit. Loomaaia pindala on 11,5 hektarit.
Gatis Eglītis
Aastal 2015 sai tast peaminister Laimdota Straujuma nõunik majandusküsimustes ning aastal 2016 majandusminister Arvils Ašeradensi nõunik majandusküsimustes.
Durrelli loomapark
Loomaaias käib ligikaudu 175 000 külastajat aastas.
Loomaaeda haldab 1963. aastal asutatud heategevuslik organisatsioon Durrell Wildlife Conservation Trust (varasema nimega Jersey Wildlife Preservation Trust), mille peakorter asub 1964. aastast loomaaia territooriumil. 1972. aastast on fondi patroon printsess Anne.
Gatis Eglītis
Ta oli ainsa lätlasena Euroopa Komisjoni ja Rahvusvahelise Valuutafondi Läti laenuprogrammi (2008–2012) ekspertmeeskonnas ning ainuke lätlane, kes osales Euroopa Komisjoni ja Euroopa Keskliidu ametlikul hindamisel eurole üleminekul.
Durrelli loomapark
Ajalugu
1958. aastal asutas Durrell oma loomaaia, kus ta hakkas kasvatama ohustatud liike, et loomad hiljem loodusse tagasi lasta. Algul ei pidanud zooloogid tema ettevõtmist vajalikuks, kuid hiljem saadi aru selle olulisusest kaitsmaks liike väljasuremisohu eest. Majanduslikel põhjustel tuli loomaaial loomi esialgu lihtsalt eksponeerida, kuni asutus hakkas end ise ülal pidama, ning seejärel oli võimalik rajada haruldaste liikide paljunduskoloonia.
Gatis Eglītis
Ta astus aastal 2017 Uue Konservatiivse Partei liikmeks, ta valiti 2018. aasta Läti parlamendivalimistel Seimi liikmeks. Seimis töötas ta eelarve- ja rahanduskomisjonis ning Euroopa asjade komisjonis selle esimehena.
Durrelli loomapark
Ajalugu
Durrelli loomapark avati külastajatele 26. märtsil 1959. Loomaaia rajamisest räägib Durrell muu hulgas raamatus "Loomaaed mõisas".
Asutamine
Gerald Durrell käis Aafrikast ja Lõuna-Ameerikast loomaaedadesse loomi püüdmas. Nendelt ekspeditsioonidelt tõi ta Inglismaale üle 2000 isendi. Durrell tõi kaasa 43 liiki, mida loomaaedades polnud varem peetud. 7. juulil 1957 saabus Gerald Durrell oma viiendalt ekspeditsioonilt Kamerunist Liverpooli sadamasse, kaasas 200 roomajat, 30 lindu, 18 ahvi, 47 galaagot, üheksakuune vesihirv ja viiekuune šimpans.
Gatis Eglītis
Juunis 2021, kui Arturs Krišjānis Kariņši esimeses valitsuses vahetati välja mitu ministrit, kinnitati ta sotsiaalministriks (Ramona Petraviča asemele).
Durrelli loomapark
Asutamine
Seekord ei toonud ta loomi teistele loomaaedadele, vaid uue loomaaia rajamiseks. Kasutades juhust, et sadamas viibisid ajakirjanikud, palus ta ajakirjade vahendusel Bournemouthi linnanõukogul rajada linna loomaaed, kuhu ekspeditsioonilt toodud loomad paigutada. Liverpoolist viidi loomad rongiga Bournemouthi ja jaamast veoautodega Gerald Durrelli õe koduaeda. Seal hoiti neid suures telgis ja garaažis. Järgmiste nädalate jooksul otsis Durrell Bournemouthis oma loomaaiale kohta ja palus abi ka linnalt, kuid tulutult. Linn ei andnud loomaaia jaoks maad, sest ei leitud sobivat ja piisavalt suurt territooriumi. Pealegi hakkasid linnaisad aru saama, et loomad on ohtlikud ja haisevad. Seejärel palus Durrell ajalehtede vahendusel uuesti abi. Ainsana vastas Poole'i linna nõukogu, pakkudes 54-aakrist (umbes 22 hektarit) maatükki Alton House'is. Läbirääkimiste käigus jõudsid osapooled osalisele kokkuleppele ja Durrell asus sinna oma loomaaeda rajama. Talve saabudes ei olnud aga Durrelli loomaaia ehitus veel nii kaugele jõudnud, et loomad sinna elama viia. Tõstatus küsimus, kuhu õe aias olevad loomad paigutada, kuna nendes tingimustes ei oleks loomad talve üle elanud. Durrelli abikaasal tuli mõte anda loomad hoiule linna ainsasse kaubanduskeskusse külastajatele näitamiseks. Paljud loomad anti ka olemasolevasse loomaaeda, sest nende jaoks ei olnud mujal kohta.
Gatis Eglītis
Ta kandideeris seimi ka 2022. aasta Läti parlamendivalimistel, kuid kuna Uus Konservatiivne Partei ei ületanud valimiskünnist, ei pääsenud ta seimi. Seejärel astus Jānis Bordāns Uue Konservatiivse Partei juhi ametikohalt tagasi ja asemele valiti Gatis Eglītis.
Isiklikku
Ta on kolme lapse isa. Lisaks läti keelele valdab ta inglise, vene, prantsuse, taani ja itaalia keelt.
Durrelli loomapark
Asutamine
Järgmistel kuudel käis Gerald Durrell Lõuna-Ameerikas ekspeditsioonidel, kirjutas raamatuid ja filmis telesaadete jaoks materjali, kuid ta ei olnud maha matnud isikliku loomaaia mõtet. Durrelli abikaasa soovitas tal mõelda Kanalisaarte peale, kuna seal on parem kliima ja vahest ka mõistvam valitsus. Durrell võttis oma naise soovitust kuulda, kuid kuna ta sealt kedagi ei tundnud, ei osanud ta ka kuskilt alustada. Rupert Hart-Davisega kohtudes tuli välja, et mees tundis Kanalisaartelt üht inimest, kes võiks Durrelli aidata. See mees oli Hugh Fraser, kellele Durrell ka lähimal võimalusel Jersey saarele külla sõitis. Pärast põgusat vestlust jõudsid Fraser ja Durrell kokkuleppele, et Durrell võib Fraseri maavaldusele rajada loomaaia.
Loomaaia peasissekäigu juures seisab mauritiuse dronti kuju, mis on Durrelli loomapargi sümbol. Loomaaia asukate nimekirjas on palju ohustatud liike, näiteks parma känguru Macropus parma, mida peeti juba aastaid väljasurnud liigiks, kuni leiti Kawau saarelt väike grupp. Samuti on nende hulgas Rodrigueze kalong Pteropus rodricensis, keda võib looduses leiduda veel vaid alla saja isendi. Need ja paljud teised tuntud ja tundmatud liigid võlgnevad elu organisatsioonile Durrell Wildlife Conservation Trust, mille eesmärk on pakkuda igakülgset tuge väljavalitud liikidele.
Metsajuveelid
2004. aastal avati tiheda taimestikuga linnumaja (Jewels of the Forest), kus saab näha järgmisi värvikirevaid linde:
Pilvemets
1999. aastal avatud Pilvemets (Cloud Forest) on esimene ala Durrelli pargis, kus hakkasid koos elama eri liigid, sealhulgas kiskjalised.
Pilvemetsas on esindatud järgmised liigid:
Kuningliku printsessi paviljon
Kuningliku printsessi paviljoni (Princess Royal Pavilion) avas 1980. aastatel printsess Anne, kes on Durrell Wildlife Conservation Trusti patroon alates 1972. aastast. Paviljonis on konverentsikeskus ja seminariruumid, seal näidatakse filme Durrell Wildlife Conservation Trusti tööst ja eksponeeritakse kunsti ning väljapanekutes tutvustatakse organisatsiooni ettevõtmisi mitmel pool maailmas.
Paviljonis elutseb palju liike, keda kasutatakse looduskaitseteemalises õppetöös. Nende hulgas on
Gaherty roomajate ja kahepaiksete keskus
Gaherty roomajate ja kahepaiksete keskuse (Gaherty Reptile and Amphibian Breeding Centre) roomajatemaja on koduks paljudele roomajatele ja kahepaiksetele. Keskus on saanud nime Kanada filantroobi Geoff Gaherty järgi, kes tegi loomaaiale annetuse.
Võõrliigid
Durrell rõhutab võõrliikide keskkonda sissetoomise probleemi ja nende võimalikku kahjustavat mõju. Pargis elavad järgmised võõrliigid:
Avastuste kõrb
2009. aasta aprillis avatud Avastuste kõrb (Discovery Desert) rajati selleks, et surikaatidel oleks rohkem ruumi ringi liikuda ja vähem võimalust end ekspositsioonialalt välja kaevata. Avastuste kõrbes elavad koos liigid, kes on üksteisele ohutud ja kellega jagatakse elupaika ka looduses, nagu näiteks kollamangustid (Cynictis penicillata).
Gorillad
Lääne-tasandikugorillade perekond on Durrelli loomapargis esindatud alates selle avamisest 1959. aastal. Algul oli loomapargil vaid üks noor emasloom N'Pongo, kellega hiljem liitus temast noorem emane Nandi. Gorillad on siiani ühed pargi kultuslikumad asukad. Nende praegune elupaik hõlmab avarat mänguala õues ja kolme siseruumi, kus kahes suuremas on võimalik neid ka jälgida. Praeguse viieliikmelise perekonna juht on hõbedaselgne Badongo, kes sündis loomapargis La Vallée des Singes. Badongo on gorilla Ya Kwanza järglane. Perekonna teised liikmed on emased. Jambo ajastust põlvnevad gorillad Kishka ja Kahilli (Jambo ja N'Pongo järglased). Samuti elab pargis noor emane Bahasha. Kahillil on olnud kaks järglast Ya Kwanzaga – isane nimega Mapema ja emane Ya Pili, neist viimane suri 2007. aastal. Ülejäänud kolm emast ei paaritunud Ya Kwanzaga.
Üheks tulevikuplaaniks on ehitada avaram gorillade kompleks, mis võimaldaks luua suurema perekonna, ehitada välja kõrgetasemelised ruumid ja võimaluse hakata gorilladele tutvustama teisi liike, kellega nad looduses kokku puutuksid, näiteks jõesiga.
Jambo
pisi
Gorilla Jambo sündis 1961. aastal Baseli loomaaias Šveitsis. Jambo sattus 31. augustil 1986 üleöö rahvusvahelise meedia tähelepanu alla, kui viieaastane Levan Merritt kukkus gorillade alale ja kaotas teadvuse. Jambo valvas teadvuseta poissi, asetades end poisi ja teiste gorillade vahele. See on käitumine, mida etnoloogid tõlgendavad kaitsva žestina. Hiljem paitas ta teadvusetut poissi. Kui Levan teadvusele tuli ja nutma hakkas, taganesid Jambo ja teised gorillad ning kiirabiarst ja kaks looduspargi töötajat päästsid poisi. Suurt osa juhtunust filmis koduvideona Brian Le Lion ja seda pildistasid ka paljud teised looduspargi külastajad. Sündmuse kajastamine peamistes uudistekanalites ja ajalehtedes parandas gorillade mainet.
Jõesead
Jõesead on loomaaias alates 2009. aasta augustist, kui sinna toodi kaks emist Whipsnade'i loomaaiast. Neil on uus vaatlusplatvormiga aedik, mille ehitasid loomaaia vabatahtlikud. Aretusprogrammi alustati 2011. aastal, kui loomaaeda saabus kult. Durrell Wildlife Conservation Trust on seadnud eesmärgiks tõmmata tähelepanu metsloomalihaga salakaubitsemisele Aafrikas. See puudutab ka teisi liike, näiteks gorillasid.
Tamariinid ja marmosetid
Tamariine hoitakse pargis kahes kohas. Mõnda liiki, näiteks kuningtamariini ja küünisahvlast Leontopithecus rosalia on parem hoida omaette puuris. Mitmed teised liigid, nagu must lakktamariin ja küünisahvlane Mico argentatus võivad seevastu metsaalal vabalt ringi liikuda.
Keskorg
Keskorg (Central Valley) asub pargi keskel, moodustades loodusliku barjääri ja tagades ühtlasi veevaru kohalikele liikidele. 2002. aastal jõudis lõpule miljon naela maksnud projekt, mille käigus orgu uuendati. Projekti raames loodi sinna varjupaik jäälindudele, leethiirtele, liblikatele, kiilidele ja mitut liiki veelindudele. Oru taastamisega soodustati ka kahe kohaliku orhideeliigi kasvu, mis õitsesid seal esimest korda 2005. aastal. Nendeks liikideks on tiibjas koerakäpp ja lääne-sõrmkäpp.
Linnumajad
Linnumajades on esindatud järgmised liigid:
Orangutanid ja gibonid
1990. aastatel uuendatud tarandik hõlmab suurt välist mänguala, kus orangutanid saavad turnida. Suletud alasse kuulub üks suur maja ja kaks avarat vallikraaviga ümbritsetud saart. Sumatrast pärit orangutanide pere on Durrelli loomapargis olnud alates 1968. aastast. Varem elasid Durrelli loomapargis Borneo orangutanid, kuid otsustati, et park peaks keskenduma haruldasematele liikidele. Praegu elab loomapargis seitse orangutani – valitsev isane Dagu (1985), kolm emast – Gina (1964), Dana (1988) ja Mawar (1988) – ning nende kolm järglast Jiwa (1999), Jaya (2004) ja Gempa (2005). Orangutanid jagavad mängualasid kahe giboniga, kellest üks on musta värvi George ja teine helepruun Hazel.
Makaagid
Alates 1964. aastast on Durrelli loomapargis hoolitsetud oru ääreosas elava makaagiperekonna eest. Pargil on õnnestunud makaakide arvukust suurendada, seevastu sündmused nende kodupaigas Sulawesi saarel töötavad Durrelli pingutustele vastu.
Lakkhundid
Lakkhundid toodi Durrelli loomaparki 2001. aastal, kuid nüüd neid loomapargis ei eksponeerita.
Leemurid
Viis liiki (välja arvatud pruunleemurid, kes elavad üksnes Kirindy looduspargis) on laiali paigutatud mööda loomapargi territooriumi ja mõned isendid on Kirindy looduspargi Madagaskari väljapaneku fookuseks.
Nahkhiirte tunnel
Mitme käiguga tunnel, mis ehitati kasutatud rehvidest, sai valmis 2011. aasta kevadel. Tunnel asub orgaanilise farmi ja õunaaia juures. See on koduks kahele nahkhiireliigile:
Trehaloos-6,6'-dimükolaat
Peremeesorganismides kaitseb molekul bakteriosakesi makrofaagide poolt "ära söömise" eest.
Durrelli loomapark
Kirindy looduspark
Ulatusliku renoveerimisprojekti käigus sai ühest Durrelli loomapargi alast, Walled Gardensist, uus ekspositsioon Kirindy looduspark (Kirindy Forest), mis loodi Madagaskari kuiva troopilise metsa eeskujul. Kirindy looduspark tutvustab Madagaskari liikidega tehtud tööd, seal saab näha näiteks aiesid, mungosid ja hiidrotte ning jalutada linnualal.
Kirindy looduspargis elavad järgmised liigid:
Trehaloos-6,6'-dimükolaat
Lipiide sisaldavatel rakupindadel toimub aktiveerumine ja trehaloos-6,6'-dimükolaat (cord factor) muutub antigeenseks ning tõsiselt toksiliseks.
Durrelli loomapark
Liikide kaitse edukus
Tõestus liikide kaitse edukusest on see, et mõned liigid on pärast programmi naasnud oma looduslikku elukeskkonda.
Trehaloos-6,6'-dimükolaat
Primaarsele tuberkuloosile iseloomulike tuberkuloosikollete (granuloomide) sees formeeruvad kaseoossed granuloomid TDM-i ja lipiidide interaktsioonide toimel.
Durrelli loomapark
Liikide kaitse edukus
1976. aastal oli alles vaid neli isendit, neist üks emane. Durrell riskis võtta oma hoole alla viimase pesatäie mune ning pärast edukat haudumist õnnestus liik väljasuremisest päästa. Mauritiuse tuuletallaja kaitse on jõudnud uude etappi ning tagasi Mauritiusele, kus on taastatud liigi elunemine sealses koosluses ja ökosüsteemis.
Durrelli loomapark kuulus niinimetatud loomaaedade koalitsiooni, mis päästis Prževalski hobuse väljasuremisest. Nüüd on Prževalski hobune tagasi ka looduses.
Trehaloos-6,6'-dimükolaat
Infektsioossed tuberkuloosi mükobakterid eritavad kasvades märkimisväärsetes kogustes TDMi.
Durrelli loomapark
Kohalike liikide kaitsmine
Durrell Wildlife Conservation Trust on Jersey saare kohalike liikide eest hoolitsemise oma südameasjaks võtnud, kujundades loomapargi ulatuslikke maa-alasid kohalike liikide elupaikadeks. Rohkete viljapuude istutamine pargi territooriumile on aidanud arvukalt linde ja putukaid kohale meelitada, näiteks saare aedades üha harvemini kohatavaid linde, nagu koduvarblasi ja laulurästaid. Pargis on üle 50 pesakasti, kus teiste seas pesitsevad loorkakud, tuuletallajad ja pääsulased. Sageli võib kohata ka punaoravat, leethiirt ja aedporri.
Jersey kohalike liikide abistamisel teeb Durrell Wildlife Conservation Trust tihedat koostööd kohalike looduskaitserühmitustega, et kaitsta Jersey kivisisaliku, Jersey hariliku kärnkonna ja Jersey välekonna kahanevaid populatsioone. Loomapargis tegeletakse ka kohalike haruldaste ja vähelevinud taimede paljundamisega. Eesmärk on säilitada kohalike haruldaste taimede geneetiline mitmekesisus. Praegu kasvatatakse paljundamisüksuses nelja taime – metsmaasikas (Fragaria vesca), gallia nelk (Dianthus gallicus), kilpjalaline Anogramma leptophylla ja harilik käokannus (Linaria vulgaris). Teisi taimeliike paljundatakse siis, kui on saada seemneid või istikuid. Mõned neist taimeliikidest on nii ohustatud, et kasvatamiseks vajalike näidiste leidmine on väga keerukas.
2010. aastal alustati linnuliikide projektiga, et taastada kunagi saare kaljudel elanud lindude populatsioon. Projekti prioriteet oli kaljuhakk, keda nüüd võib leida loomapargi keskoru aladel. Kui projekt osutub edukaks, plaanitakse järgmiseks taastada talvikese arvukus.
Durrelli loomapargi tegevus mujal
Kuigi Jersey saarel ei ole enam kääbussigu, kaitstakse neid Assami osariigis Indias ja mujalgi. Liigi kaitsmine vajab jätkuvalt rahastamist ja muud abi. 2008. aastal lasti mõned kääbussead Indias loodusse ning esimesed aruanded näitavad nende edukat toimetulekut. Hiljuti pälvis tähelepanu Suur-Kaimanil saavutatud edu sinise iguaani kaitsmisel. Koostöös kohalike ametivõimudega on iguaan väljasuremisest päästetud. See näitab, kui palju on võimalik ära teha. 2008. aastal tabas projekti suur tagasilöök, kui kurjategijad murdsid kompleksi sisse ja tapsid suure hulga iguaane, kelle hulgas oli ka noori isendeid ja tiineid iguaane. Varem peeti Madagaskari varti väljasurnuks (kuid juhuslikult leiti elusaid isendid). Durrelli loomapark on hakanud tegema koostööd Madagaskariga, et saada liigi kohta rohkem teada. Kuna uurijad ei ole suutnud rohkem isendeid leida, tuleb allesjäänud linnud tõenäoliselt Jerseyle tuua ning kasutada teadmisi madagaskari piilpardi ja malagassi pardi kohta, et ka need linnuliigid päästa väljasuremisohust. 1995. aastal nimetati see maailma kõige haruldasemaks maoks. Hiljuti asustati liik ümber Antigua saartele, kus liik on kaitstud röövloomade ja kahjurite eest.
Michael Oakeshott
Michael Joseph Oakeshott (11. detsember 1901 Chelsfield, Kent – 19. detsember 1990 Acton, Dorset) oli Inglise filosoof.
Durrelli loomapark
"Uus visioon"
2008. aasta jaanuaris avalikustas Durrell Wildlife Conservation Trust plaani "Uus visioon", mis pidi aitama kindlustada organisatsiooni tegutsemise pargis järgmise viiekümne aasta jooksul. Ambitsioonikates plaanides oli oluline roll keskpunktidel (top spots) – paikades, kus loomade liigiline mitmekesisus on kõige rikkalikum, nagu saared ja mägismaa. Järgmiseks viieks aastaks kavandatud ümberkorralduste maksumuseks prognoositi ligi 46 miljonit Inglise naela. Raha tuli koguda avalike ja eraannetustega. Plaanis oli üheksa peamist loomade heaoluga seotud arenguaspekti, aga suurte kulude tõttu tuli paljudest plaanidest siiski loobuda. 2011. aasta mais avas printsess Anne ametlikult loomaaia uue külastuskeskuse ja restorani. Restorani pääseb ka loomaaeda külastamata. Hiljuti pandi Durrelli loomaparki üles veebikaamerad, mis on paigutatud surikaatide alale, Telfairi skinki (Leiolopisma telfairii) ja Livingstone’i puuviljanahkhiirte juurde ning Kirindy metsa, kus elutsevad haruldased ja värvikirevad linnuliigid. Veebikaamera võimaldab neid liike vaadelda ajal, mil neile ligi ei pääse, näiteks saab puuviljanahkhiiri jälgida õhtul, kui nad on kõige aktiivsemad.
Michael Oakeshott
1946. aastal andis Oakeshott välja Thomas Hobbesi "Leviathani" kommenteeritud väljaande, mis pani aluse tema reputatsioonile poliitilise mõtte uurijana. Poliitilises filosoofias kaitses Oakeshott eelkõige konservatiivseid seisukohti, kuigi mitmeid tema seisukohti on peetud ka liberaalseteks. Oakeshott leidis, et poliitikas tuleks säilitada ajaloolist traditsiooni, tavasid ja pärandit ning astus vastu äärmuslikule ratsionalismile, mida ta pidas poliitikat ja ühiskonda hävitavaks.
Martin Hendre
Martin Hendre (kuni 1937 Martin Henrikson; 13. detsember 1897 Villevere, Kabala vald, Viljandimaa – 18. detsember 1960 Tallinn) oli eesti arst.
Ta õppis 1919–1927 (lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, Korporatsioon Revelia asutajaliige.
Võttis osa Vabadussõjast. 1927–1929 Risti ja Palivere lastekodu arst, 1929–1935 Pärnu-Jaagupi, 1935–1944 Suure-Jaani jaoskonnaarst, 1944–1960 Suure-Jaani ambulatooriumi ja haigla peaarst.
Npm (tarkvara)
npm (Node Package Manager) on JavaScripti programmeerimiskeele jaoks loodud paketihaldur. See on JavaScripti käituskeskkonna Node.js standardne paketihaldur.
See koosneb kolmest eraldi komponendist: veebileht, käsurida ehk tekstiline kasutajaliides ning võrgus olev register (npm registry), mida kasutatakse avalike ja privaatsete pakkide hoiustamiseks. Register on sisuliselt avalik JavaScripti tarkvara andmebaas. Tegemist on maailma suurima tarkvararegistriga. Registris kättesaadavaid pakette on võimalik näha ja otsida npm veebilehel.
Ajalugu
npm on kirjutatud täielikult JavaScripti keele baasil. Selle töötas välja Isaac Z. Schlueter.
Enne npmi loomist töötas Schlueter Yahoos, kus oli tal harjumuseks saanud oma töös paketihalduri kasutamine. 2009. aastal, pärast Node.js'i tulekut hakkas ta npmi kallal töötama, sest kuigi Node.js'i arendus liikus tema arvates õiges suunas, tundis ta siiski puudust korralikust paketihaldurist. Kuna ta oli kokku puutunud mitmesuguste paketihalduritega, millest ükski polnud veatu ning mõni oli lausa kohutav, oli tema jaoks oluline, et Node'i pakettide ja moodulite haldamine toimuks valutult.
Kirjeldus
npm on märgitud Node.jsi installimisel soovitatavaks funktsiooniks. npm koosneb käsurea kasutajaliidesest, mis suhtleb võrgus oleva registriga. See võimaldab kasutajatel lihtsasti alla laadida ja kasutada teiste kirjutatud koodi ning ka enda loodud mooduleid vaevata levitada. Registris olevad paketid on CommonJS-i vormingus ja sisaldavad metaandmete faili JSON-i vormingus. Npmi registris on praeguseks saadaval üle miljoni paketi. Kuna registrisse lisatavate pakettide päritolu ei kontrollita, võib seal esineda halva kvaliteediga ja isegi pahatahtlikke mooduleid. Eraldi pakettide päritolu kontrollimise asemel loodab npm kasutajatele, et need vajadusel annaksid teada süsteemi sattunud pakettidest, mis rikuvad npmi sätestatud reegleid. Lisaks sellele on võimalik kasutajatel pakettide usaldusväärsust hinnata veebilehel kuvatud statistika (allalaadimiste arv, sõltuvate pakettide arv jne) põhjal.
Kasutus
npm saab hallata nii konkreetse projekti lokaalseid sõltuvusi kui ka globaalselt installitud JavaScripti tööriistu. Kasutades npmi lokaalse projekti pakettide haldamiseks, on  faili abil ühe käsuga võimalik installida kõik projekti sõltuvused. Failis  saab igale sõltuvusele määrata kehtivate versioonide vahemiku, mis võimaldab arendajatel sõltuvusi automaatselt värskendada, vältides samal ajal soovimatuid muudatusi, mis võivad rakenduse katki teha.
Alternatiivid
Kuigi npmi kasutatakse JavaScripti paketihaldurite seast kõige rohkem, leidub sellele ka avatud lähtekoodiga alternatiive. Nendest kõige populaarsemad on,  ,   ja  , millest viimase lõi 2016. aasta oktoobris Facebook. Kõik mainitud haldurid kasutavad vaikimisi ka avalikku npm-registrit, kuid pakuvad kasutajale ka muid variante, et kasutaja saaks valida selle, millega arvab saavutavat enda jaoks olulistes aspektides parema jõudluse.
Irma (orkaan)
pisi|322x322px|Orkaan Irma lähenemas Tuulealustele saartele Orkaan Irma oli 5. kategooria Roheneemesaarte orkaan 2017. aastal. Irma oli esimene 5. kategooria orkaan, mis tabas Tuulealuseid saari. Kaks nädalat hiljem järgnes sellele orkaan Maria. Irma oli 2017. aasta Atlandi orkaanihooajal üheksas nimega torm, neljas orkaan, teine suurem orkaan ja esimene 5. kategooria orkaan.
Irma kestis pikalt ja põhjustas katastroofilisi kahjustusi eriti Kariibi mere kirdeosas ja Florida Keysis. See oli kõige intensiivsem orkaan, mis tabas Ameerika Ühendriikide mandriosa pärast Katrinat (2005. aastal). Irma oli esimene suurem orkaan, mis jõudis Florida osariiki pärast Wilmat samal aastal, ja esimene 4. kategooria orkaan, mis tabas osariiki pärast Charleyt (2004. aastal). Peagi pärast Irma orkaani võeti kasutusele sõna Irmageddon, kirjeldamaks orkaani tekitatud kahju.
Irma hakkas arenema 30. augustil Roheneemesaarte lähedal troopilise laine tõttu. Soodsad tingimused võimaldasid Irmal 31. augusti õhtuks kiiresti intensiivistuda 3. kategooria orkaaniks Saffiri-Simpsoni tuuleskaalal. Tormi intensiivsus kõikus järgmise kahe päeva jooksul 2. ja 3. kategooria vahel, sest orkaani silm vahetus mitu korda. 4. septembril Irma tugevnes. Järgmise päeva algul muutus see 5. kategooria orkaaniks. 6. septembri hommikul saavutas Irma haripunkti, kui ühe minuti jooksul oli püsiv tuulekiirus 285 km/h ja miinimumõhurõhk 914 hPa. Irma oli õhurõhu poolest maailmas intensiivsuselt teine troopiline tsüklon ja tuule kiiruse poolest maailma tugevaim. Järjekordne orkaani silma vahetus põhjustas Irma nõrgenemise 4. kategooria orkaaniks, kuid enne Kuubale jõudmist saavutas torm taas 5. kategooria taseme. Ehkki Irma nõrgenes Kuubat tabades 2. kategooria tormiks, intensiivistus orkaan taas 4. kategooria orkaaniks, kui see ületas Florida väina soojad veed ja jõudis 10. septembril Cudjoe Keyle. Seejärel nõrgenes Irma 3. kategooria tormiks ja tabas samal päeval hiljem Floridas Marco Islandit.
Torm põhjustas katastroofilisi kahjustusi 5. kategooria orkaanina Barbudas, Saint Barthélemys, Saint Martinis, Anguillas ja Neitsisaartel. Irma põhjustas vähemalt 134 surma, sealhulgas 1 Anguillas, 1 Barbadosel, 3 Barbudal, 4 Briti Neitsisaartel, 20 Kuubal, 11 Prantsuse Antillidel, 1 Haitil, 3 Puerto Ricos, 4 Sint Maartenil; 92 mandri USA-s ja 4 USA Neitsisaartel.
Meteoroloogiline ajalugu
pisi|264x264px|Orkaan Irma teekond National Hurricane Center (NHC) hakkas 26. augustil jälgima Aafrika lääneosa kohal troopilist lainet. Troopiline laine liikus rannikult eemale 27. augusti hilisõhtul. Järgmise kahe päeva jooksul muutusid selle lainega seotud hoovihmad ja äikesepuhangud tugevamaks ning ühinesid järk-järgult madalrõhualaks, kui laine möödus 29. augustilRoheneemesaartest. Järgmisel päeval kella 00.00 (UTC) paiku arenes troopiline laine Roheneemesaartest lääne pool troopiliseks madalrõhkkonnaks. Kuus tundi hiljem muutus madalrõhkkond satelliidi andmete põhjal troopilises tormiks, millele anti nimi Irma. Sooja merepinna ja väikse tuulenihke tõttu oli oodata tormi tugevnemist, ainsaks takistuseks olid pisut jahedamad veed ja kuivem õhk.
Kariibid
Eeldades, et Irma prognoositav teekond kulgeb enamasti Kariibi mere saartel, anti 5. septembril välja orkaanihoiatused Tuulealuste saarte põhjaosale, Puerto Ricole ja osale Hispaniola saarest. pisi|Orkaan Irma läheneb Tuulealustele saartele 5. septembril, umbes 5. kategooria orkaaniks intensiivistumise ajal Antiguas ja Barbudas kindlustasid elanikud tugevate tuulte ootuses oma kodusid ja korrastasid krunte. Avariipersonal viidi 5. septembriks avalikes varjupaikades ja haiglates ooterežiimi, et olla valmis evakueeritavate vastuvõtmiseks. Kuna Barbudal oodati otsest tabamust läksid pea pooled elanikud varjupaika ja päästevarud olid enne orkaani valmis pandud. Saint Lucias tegutsev riiklik hädaolukordade juhtimise organisatsioon hoiatas väikelaevade juhte ja ujujaid suurte lainete eest merel ja rannas. Dominical hoiatati väikelaevu ja paluti neil olla valvel kõrgete lainete suhtes, inimesi hoiatati kõrgete lainete, maalihete ja üleujutuste eest.