cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lödöse leping
Lödöse leping (norra ja rootsi keeles Freden i Lödöse) oli Rootsi kuninga Erik XI ja Norra kuninga Håkon IV vahel sõlmitud rahuleping. Lepingu üle pidasid Rootsi Lödöse linnas 1249. aasta suvel läbirääkimisi Norra kuningas ja Rootsi jarl Birger Magnusson. Lepingu peamine eesmärk oli vältida mõlemapoolsete vaenutegevuste laienemist sõjaks. Mõned Rootsi aadelkonna fraktsioonid soovisid vastusena Norra kuningas Håkon IV 24 aasta tagusele ründeretkele, mis oli suunatud Värmlandis olnud Norra mässuliste pihta, aga Norrat rünnata.
Lödöse linnas vandusid mõlemad osapooled, et alates sellest valitseb kahe kuningriigi vahel vendlus ja rahu ning et kumbki osapool ei toeta või paku teise osapoole vaenlastele varjupaika. Otsustati ka, et Birgeri tütar Rikissa abiellub Håkoni poja, kaaskuningas Håkon nooremaga.
Taust
Keskajal olid Põhjamaade kuninglikud perekonnad lähedastes sugulussidemetes ning erinevate alliansside moodustamine ohustas pidevalt stabiilsust Skandinaavias. Kõik kolm kuningriiki otsisid võimalusi kahe teise jõu domineerimise ära hoidmiseks. Siseriiklikku olukorda Norras, Taanis ja Rootsis kujundas eelkõige erinevate klannide võitlus trooni pärast. Rootsis olid Eriku dünastia (Taani poolt toetatud) ja Sverkeri dünastia (Norra poolt toetatud) võidelnud võimu pärast alates kuningas Sverker vanema mõrvamisest aastal 1156.
Norrat vaevas samal ajal pikaleveninud kodusõda, kus mitmed trooninõudlejad astusid üles kuningas Håkon IV vastu. Trooni nõudlejat Sigurd Ribbungit toetavad väed kasutasid Rootsi Värmlandi maakonda turvalise pelgupaigana rünnakuteks Norrasse. Norra kuninga saadikud kaebasid korduvalt Värmlandi seadusekuulutajale ning Rootsi kuningale, kuid tulutult. Kuna rootslased ei astunud Ribbungi tegevuste vastu samme, juhtis kuningas Håkon oma sõjaväe 1225. aasta talvel Värmlandi, kus ta piirkonda rüüstas, püüdes Ribbungi vastuhakku maha suruda. Håkoni sissetung ajas rootslased vihale, kuid oma riigisiseste konfliktide tõttu ei olnud nad suutelised kätte maksma.
Aastal 1229 tõrjuti 13-aastane kuningas Erik XI troonilt tema valitsusnõukogu liikme Knut Holmgerssoni (hiljem kuningas Knut II) poolt. Pärast seda kui tema toetajad Södermanlandis toimunud Olustra lahingus alla jäid, oli Erik sunnitud Taani põgenema. Pärast lahingut kuulutas Knut end Rootsi kuningaks, kuid tema valitsemisaega tähistasid rahutused ja vägivald. 1234. aastal naasis Erik Rootsi ning võttis trooni tagasi. Erik XI troonile ennistamise asjaolude ja sündmuste üle arutletakse jätkuvalt. On teada, et Erik naasis Rootsi aastal 1234 ning tõenäoliselt koos sõjaväega. Ühe koolkonna järgi tapeti Knut II seejärel lahingus Eriku ja tema liitlaste vastu ning pärast seda sai Erik troonile tagasi. Teised ajaloolased küll nõustuvad, et Knut suri umbes samal ajal, kuid kas ta suri lahingus Erikuga või muudel põhjustel, ei ole kindlaks tehtud. Ta võis surra loomulikku surma enne kui Erik Rootsi naasis. Kuid on siiski kindel, et Knut II poeg Holmger Knutsson võitles Erikuga kuni Erik ta 1247. aastal Sparrsätra lahingus alistas ning tal 1248. aastal pea maha löödi.
Leping
Pärast seda kui Erik kuningaks ennistati, hakkasid mõned Rootsi aadlikest toetama sõda Norraga. Nad soovisid kättemaksu selle eest, et Norra Värmlandis rüüstas. Vastavalt Norra päritolu Sverre kuningasaagale oli ka tulevane jarl Birger sõja toetajate seas, kuid tolleaegne Rootsi de facto valitseja jarl Ulf Fase ning tema toetajad olid Norra ründamise vastu. Hoidmaks ära mõlemapoolsete vaenutegevuste sõjaks kasvamist, saatis Håkon IV saadiku Rootsi lepitust otsima. Rootslased nõustusid kõnelustega ning Birgeri juhitud delegatsioon saadeti Norra Kungahällasse. Kõnelusi peeti 1241. aasta kevadel, kuid kokkuleppeni ei jõutud.
Aastal 1247 tegi hoopis Rootsi Norrale ettepaneku ning kahe kuninga vaheline kohtumine planeeriti 1248. aasta suvele ning Lödöse linna. Asukoht valiti seetõttu, et Lödöse asus lähimas Rootsi maakonnas, kuhu Norrast merd mööda sai. Järgmisel aastal sõitis Erik ettenähtud ajaks Lödösesse, kuid Håkoni saabumine viibis. Erik küll ootas Håkonit, kuid kui tema varud lõppema hakkasid, oli ta sunnitud lahkuma; siiski lepiti kokku kohtumine samas kohas järgmisel aastal. 1249. aasta suvel naasis Erik koos õemehe Birgeriga, kellest oli selleks ajaks saanud Rootsi jarl. Kui rootslased nägid Håkonit merel lähemas suure laevastikuga, hakkasid nad kartma ja põgenesid. Håkon saatis välja käskjala, kutsudes Rootsi kuningat naasma ning läbi rääkima, kuid kuningas oli juba Östergötlandis ning ei soovinud naasta. Selle asemel rändas tagasi Lödöse linna jarl Birger, Rootsi tollane de facto juht, et pidada läbirääkimisi Norra kuningaga.
Žemieji Paneriai
pisi|Žemieji Paneriai Žemieji Paneriai (tõlkes Alumine Paneriai) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Vilkpėdė valla territooriumil, osalt ka Paneriai vallas. Žemieji Paneriai piirneb idas Riovonysiga, kirdes Vilkpėdėga, edelas Aukštieji Paneriaiga, lõunas Užusienisega, loodes Jankiškėsega ja põhjas üle Nerise jõe asuva Bukčiaiga.
Žemieji Paneriai jääb osaliselt Paneriai erosiooniküngaste maastikukaitsealale. Seal asuvad Žemieji Paneriai parkmets, Paneriai parkmets ja Žemieji Paneriai park.
Linnaosas asub katoliku kabel, mille juures on kalmistu. Haridust annab sealne põhikool. Seal asus varem Leedu Teaduste Akadeemia Füüsikainstituut.
Tööstusettevõtetest paiknevad seal plastitöötlemisettevõte Plasta, metallurgiaettevõte AB „Vilniaus Vingis", logistikafirma Transimeksa, mitmed mööblitehased.
Praeguse linnaosa aladel asus aastast 1390 Vilniuse piiskoppide mõis, mille juures tegutses telliselööv. Selle aladel paiknesid ka benediktlaste ja jesuiitide valduses olevad karjamõisad. Ala kujunes Vilniuse eeslinnaks, kust viis läbi linna Trakai, Kaunase ja Grodnoga ühendav tee. Novembriülestõusu ajal leidis seal 19 juunil 1831 aset lahing Antanas Gelgaudase juhitud ülestõusnute ja tsaariarmee vahel.
Aastal 1950 suleti Paneriai tunnel ja rajati uus raudtee. Ühtlasi ühendati Paneriai alad Vilniusega.
Aastal 1954 rajati sinna silikaattoodete tehas, aastal 1855 esimene raudbetoondetailide tehas, aastal 1959 lihakombinaat ja raadiodetaile valmistav tehas. Hiljem rajati sinna veel tehaseid, nii et piirkond kujunes Vilniuse tähtsaimaks tööstuspiirkonnaks.
1000 de la Gauchetière
pisi|1000 de la Gauchetière 1000 de la Gauchetière on 51-korruseline pilvelõhkuja (205 m), mis asub Kanada Québeci provintsi suurimas linnas Montréalis. See on linna kõrguselt teine ehitis.
Kevin MacLeod
MacLeod on tuntud oma kasutustasuta muusikakogu levitamise tõttu oma veebisaidil incompetech.com. MacLeod on loonud ligi 2000 muusikapala, mis on allalaadimiseks saadaval Creative Commonsi litsentsiga. Selle litsentsi tingimused võimaldavad kõigil kasutada tema muusikat tasuta, juhul kui teose autorile viidatakse. Tema muusikat on kasutatud paljudes YouTube'i videotes, videomängudes ja filmides, 2016. aasta juuli seisuga oli MacLeodi IMDb keskkonnas heliloojana märgitud rohkem kui 2700 teose puhul.
Holger K. Nielsen
Holger Kirkholm Nielsen (sündinud 23. aprillil 1950) on Taani poliitik. Ta kuulub Sotsialistlikku Rahvaparteisse.
Holger K. Nielsen lõpetas Aarhusi Ülikooli poliitikateaduste erialal 1973. aastal. Magistrikraadi sotsiaalteaduste ja taani keele alal sai ta 1979. aastal Kopenhaageni Ülikoolis. 1974–1977 oli ta Sotsialistliku Rahvapartei noorteorganisatsiooni esimees. Ta oli 1976–1979 ja 1984–2005 Sotsialistliku Rahvapartei keskjuhatuse liige ja 1984–1987 täitevjuhatuse liige. 1979–1981 oli ta Euroopa Parlamendis kommunistide ja liitlaste fraktsiooni sekretär. 1982. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu liige. Aastatel 1981 ja 1984–1987 töötas Nielsen Energeetikaministeeriumis osakonnajuhatajana. Holher K. Nielsen oli Folketingi liige 1981. aasta detsembrist kuni 1984. aasta jaanuarini ja 1987. aasta septembrist kuni 2019. aasta juunini. Aastatel 1991–2005 oli Holger K. Nielsen Sotsialistliku Rahvapartei esimees. 16. oktoobrist 2012 kuni 12. detsembrini 2013 oli ta Taani maksuminister ja 12. detsembrist 2013 kuni 3. veebruarini 2014 oli ta Taani välisminister.
Emil Musso
Ernst Emil Musso (2/14. mai 1857 Tartu – 11. juuli 1936 Rakvere) oli Tartu raehärra ja maalikunstnik.
Lõpetas 1876 Tartus gümnaasiumi. Õppis kodulinnas Woldemar Friedrich Krügeri ja Julie Wilhelmine Hagen-Schwarzi juures õli- ja akvarellmaali. Jätkas kunstiõpinguid Viinis William Ungeri juures ning Berliinis Gustav Richteri juures. Aastatel 1880–1897 pidas Tartus pruulikoda. Sai 1881 Tartu kodanikuks ning oli kuni 1897. aastani linnavolinik. 1888–1889 oli Tartu raehärra. 1898–1920 töötas pangaametnikuna Pihkvas, Łódźis, Šiauliais ja Riias.
Maalinud õli ja akvarelltehnikas maastikke. Esinenud näitustel Tartus, Riias, Peterburis ja Moskvas.
Isiklikku
Abiellus 14/26. septembril 1880 Elisabeth Ammoniga (22. august/3. september 1857 Tartu – 4. juuli 1924 Tartu).
Polina Puškaruk
Polina Puškaruk (vene keeles Полина Сергеевна Пушкарук; sündinud 4. jaanuaril 1991 Moskvas) on Vene näitleja.
2013. aastal lõpetas ta Venemaa Teatrikunsti Akadeemia. Samast aastab töötab Moskva teatris Teatrikunsti Stuudio (Студия театрального искусства).
Puškaruk mängis peaosa 2014. aastal Eesti, Venemaa, Valgevene, Kasahstani ja Soome koostöös valminud filmis "Ma ei tule tagasi", mille lavastaja on Ilmar Raag.
Ujumine 1992. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Ujumine pisi|Bernat Picornelli basseinid Ujumine 1992. aasta suveolümpiamängudel toimus 26.–31. juulini.
50 m vabalt
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: Maailmarekord: 21,81 (1990) Tom Jager, USA Olümpiarekord: 22,14 (1988) Matt Biondi, USA Olümpiavõitja 1988: 22,14 Matt Biondi, USA <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 77 Riike: 57 Maailmarekord: 48,42  (1988) Matt Biondi, USA Olümpiarekord:  48,63 (1988) Matt Biondi (USA) Olümpiavõitja 1988: 48,63  Matt Biondi (USA) <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 56 Riike: 39 Maailmarekord:  1.46,69 (1989) Giorgio Lamberti, Olümpiarekord:  1.47,25 (1988) Duncan Armstrong, Olümpiavõitja 1988: 1.47,25  Duncan Armstrong, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 47 Riike: 32 Maailmarekord: 3.46,47  (1992) Kieren Perkins, Olümpiarekord: 3.46,95  (1988) Uwe Dassler, Olümpiavõitja 1988: 3.46,95  Uwe Dassler, <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 30 Riike: 25 Maailmarekord: 14.48,40  (1992) Kieren Perkins, Olümpiarekord: 14.58,27  (1980) Vladimir Salnikov, Olümpiavõitja 1988: 15.00,40  Vladimir Salnikov, <br style="clear:both;" />
100 m selili
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 53 Riike: 37 Maailmarekord:  53,93 (1991) Jeff Rouse, Olümpiarekord: 54,51  (1988) David Berkoff, Olümpiavõitja 1988:  55,05 Daichi Suzuki, <br style="clear:both;" />
200 m selili
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 45 Riike: 35 Maailmarekord: 1.56,57  (1991) Martín López-Zubero, Olümpiarekord: 1.58,99  (1984) Rick Carey, Olümpiavõitja 1988: 1.59,37  Igor Poljanski, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 61 Riike: 47 Maailmarekord: 1.01,45  (1991) Norbert Rózsa, Olümpiarekord: 1.01,65  (1984) Steve Lundquist, Olümpiavõitja 1988: 1.02,04  Adrian Moorhouse, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 54 Riike: 41 Maailmarekord:  2.10,60 (1991) Mike Barrowman, Olümpiarekord: 2.13,34  (1984) Victor Davis, Olümpiavõitja 1988: 2.13,52  József Szabó, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 71 Riike: 59 Maailmarekord: 52,84  (1986) Pablo Morales, Olümpiarekord: 53,00  (1988) Anthony Nesty, Olümpiavõitja 1988: 53,00  Anthony Nesty, <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 46 Riike: 32 Maailmarekord:  1:55.69 (1991) Melvin Stewart, Olümpiarekord: 1.56,94  (1988) Michael Gross, Olümpiavõitja 1988: 1.56,94  Michael Gross, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 60 Riike: 43 Maailmarekord:  1.59,36 (1991) Tamás Darnyi, Olümpiarekord: 2.00,17  (1988) Tamás Darnyi, Olümpiavõitja 1988: 2.00,17  Tamás Darnyi, <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 33 Riike: 25 Maailmarekord: 4.12,36  (1991) Tamás Darnyi, Olümpiarekord:  4.14,75 (1988) Tamás Darnyi, Olümpiavõitja 1988: 4.14,75  Tamás Darnyi, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 82 Riike: 18 Maailmarekord:  3.16,53 (1988) Chris Jacobs (49,63), Troy Dalbey (49,75), Tom Jager (49,34), Matt Biondi (47,81) Olümpiarekord: 3.16,53  (1988) Chris Jacobs (49,63), Troy Dalbey (49,75), Tom Jager (49,34), Matt Biondi (47,81) Olümpiavõitja 1988: 3.16,53  Chris Jacobs (49,63), Troy Dalbey (49,75), Tom Jager (49,34), Matt Biondi (47,81) <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 80 Riike: 18 Maailmarekord: 7.12,51  (1988) Troy Dalbey (1.49,37), Matt Cetlinski (1.48,44), Doug Gjertsen (1.48,26), Matt Biondi (1.46,44) Olümpiarekord: 7.12,51  (1988) Troy Dalbey (1.49,37), Matt Cetlinski (1.48,44), Doug Gjertsen (1.48,26), Matt Biondi (1.46,44) Olümpiavõitja 1988: 7.12,51  Troy Dalbey (1.49,37), Matt Cetlinski (1.48,44), Doug Gjertsen (1.48,26), Matt Biondi (1.46,44) <br style="clear:both;" />
50 m vabalt
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 50 Riike: 35 Maailmarekord: 24,98  (1988) Yang Wenyi, Olümpiarekord:  25,49 (1988) Kristin Otto, Olümpiavõitja 1988: 25,49  Kristin Otto, <br style="clear:both;" />
Andres Rundu
Andres Rundu (sündinud 1960 Paides) on Eesti diplomaat.
Ujumine 1992. aasta suveolümpiamängudel
100 m vabalt
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 48 Riike: 34 Maailmarekord:  54,48 (19) Jenny Thompson, Olümpiarekord: 54,79  (1980) Barbara Krause, Olümpiavõitja 1988: 54,93  Kristin Otto, <br style="clear:both;" />
Andres Rundu
Ta lõpetas 1975. aastal Koeru Keskkoolis 8. klassi.
Skanderbegi ülestõus
Skanderbegi ülestõus oli haruldaselt edukas kristlaste vastupanu näide 15. sajandil ja juhtis oma juhtide kaudu albaanlasi sissisõtta Osmanite vastu. Skanderbegi ülestõus oli kohaliku ühiskonna osade ja feodaalide reaktsioon privileegide kaotamisele ja Osmanite valitsuse nõudmistele, mida nad pahaks panid. Lisaks võitles liiga oma rahvuskaaslaste vastu, sest Osmanite väed, nii komandörid kui ka sõdurid, koosnesid ka kohalikest elanikest (albaanlased, slaavlased, valahhid, kreeklased ja türgi timariomanikud), aga ka Anatoolia türklastest.
Andres Rundu
Ta töötas ligi kümme aastat reaalainete õpetajana Aravete Keskkoolis.
Ujumine 1992. aasta suveolümpiamängudel
200 m vabalt
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 37 Riike: 26 Maailmarekord:  1.57,55 (1986) Heike Friedrich, Olümpiarekord: 1.57,65  (1988) Heike Friedrich, Olümpiavõitja 1988: 1.57,65  Heike Friedrich, <br style="clear:both;" />
Skanderbegi ülestõus
Skanderbegil õnnestus sultani võltsitud kirja abil vallutada Kruja ja mõne allika järgi ajada teibasse tabatud Osmanite ametnikud, kes keeldusid ristimisest. 2. märtsil 1444 ühinesid piirkondlikud Albaania pealikud ja aadlikud Osmanite riigi vastu ja rajasid liidu (Lezhë liiga), mis 1479. aastaks laiali saadeti.
Andres Rundu
Aastast 1992 on Rundu töötanud Eesti Välisministeeriumis. 2004–2009 oli ta suursaadik Hispaanias, lisaks oli ta aastatel 2005–2009 Eesti Vabariigi suursaadik Andorras. 30. oktoobrist 2013 on ta suursaadik Portugalis.
Ujumine 1992. aasta suveolümpiamängudel
800 m vabalt
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 26 Riike: 19 Maailmarekord: 8.16,22  (1989) Janet Evans, Olümpiarekord:  8.20,20 (1988) Janet Evans, Olümpiavõitja 1988: 8.20,20  Janet Evans, <br style="clear:both;" />
Skanderbegi ülestõus
Kuna Albaanias tekkisid Skanderbegi ülestõusu ajal sagedased konfliktid rivaalitsevate perekondade vahel, eriti Skanderbegi ja Lekë Dukagjini vahel, kirjeldas albanistika teadlane Robert Elsie seda perioodi pigem Albaania kodusõjana. Kuid Skanderbeg leppis Lekëga 1453. aastal ja taastas liidu Gjergj Arianitiga 1456. aastal, pärast suhete lõppemist mõlema poolega 1450. aasta paiku.
Taust
Albaanias oli mäss Osmanite vastu hõõgunud juba aastaid enne Skanderbegi lahkumist Osmanite armeest. Kõige olulisem varasem mäss oli 1432.–36. aasta mäss, mida juhtis peamiselt Gjergj Arianiti. Kuigi sugulased kutsusid Skanderbegi selle ülestõusu ajal välja, jäi ta ustavaks sultanile ja ei võidelnud Osmanitega. Pärast selle ülestõusu mahasurumist Osmanite poolt mässas Arianiti Osmanite vastu taas 1443. aasta augustis Kesk-Albaania piirkonnas.
Skanderbeg otsustas oma Osmanite sandžakkbei positsioonilt lahkuda ja Osmanite vastu mässata alles pärast võidukat Varna ristisõda 1443. aastal. Ristisõdijate edu inspireeris Skanderbegi mässu ja Konstantinos XI mässu Morea despootkonnas. 1443. aasta novembri alguses lahkus Skanderbeg sultan Murad II vägedest Niši lahingu ajal, kus võideldi János Hunyadi ristisõdijate vastu. Skanderbeg lahkus väljalt koos 300 Osmanite armees teeniva albaanlasega. Ta viis oma mehed kohe Krujasse, kuhu ta saabus 28. novembril, ja sai sultan Muradilt Kruja kubernerile saadetud võltsitud kirja abil linnaisandaks. Tugevdamaks oma kavatsust omandada kontroll Zeta endiste valduste üle, kuulutas Skanderbeg end Balšići perekonna pärijaks. Pärast mõnede vähemtähtsate ümbritsevate linnuste (Petrela, Prezë, Guri i Bardhë, Svetigrad, Modrič jm.) vallutamist ning saavutanud lõpuks kontrolli rohkema kui oma isa Gjon Kastrioti valduste üle, loobus Skanderbeg islamist ning kuulutas end oma perekonna ja riigi kättemaksjaks. Ta heiskas punase lipu, millel oli must kahepäine kotkas: Albaania kasutab sarnast lippu rahvusliku sümbolina tänini.
Baieri kiltmaa
Baieri kiltmaa on kiltmaa Euroopas Saksamaa lõunaosas.
Taupo
pisi|Taupo Taupo on linn Uus-Meremaal Põhjasaarel.
Skanderbegi ülestõus
Jõud
Sultan saatis 1466. aastal Istanbuli Ohridi peapiiskopi Dorotheose ning Ohridi peapiiskopkonna vaimulikud ja bojaarid koos suure hulga Ohridi kristlastest kodanikega nende Osmanite-vastase tegevuse tõttu Skanderbegi ülestõusu ajal. Skanderbegi ülestõusu toetasid ka Morea kreeklased. Fan Noli sõnul oli Skanderbegi usaldusväärseim nõustaja Vladan Gjurica. Himara toetas ka sõda ja andis Skanderbegile sõdureid.
Baieri kiltmaa
Sellelt voolab läbi Salzachi jõgi.
Aleksei Viilup
Aleksei Viilup (24. november 1916 Valga – 31. juuli 1978 Tallinn) oli Eesti kunstnik.
Lõpetas 1935. aastal Valga Ühisgümnaasiumi ja 1941 Jaan Koorti nimelise Riigi Rakenduskunsti Kooli.
Töötas teise maailmasõja ajal Tallinnas V. Tomassovi ja 1965–1978 Arsi dekooriateljees kujunduskunstnikuna. Sõjajärgsel ajal teati Viilupit peamiselt plakatikunstnikuna.
Pääsupunkt
Pääsupunkt (inglise keeles access point 'juudepääsupunkt'), ka pöörduspunkt, on seade, mis võimaldab juurdepääsu internetile või muule andmesidevõrgule. See võib olla näiteks Wi-Fi, Bluetoothi või muu sarnase tehnoloogia pääsupunkt. Tulipunktist erineb see selle poolest, et tulipunktiks nimetatakse seadme tekitatud leviala, pääsupunktiks aga seadet ennast.
Aleksei Viilup
Ta oli 1939. aastast Eesti Kunstnikkude Liidu ja 1946. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige. Kujundas näitusi ja suurüritusi (sh 1947 XII üldlaulupeo ning 1950. aastail Tallinna laulupäevi ja rongkäike). Muuhulgas kujundas ta omaaegse Eesti NSV paviljoni NSV Liidu rahvamajanduse saavutuste näitusel.
Viljeles ka portree- ja dekoratiivmaali.
Aleksei Viilup on maetud Metsakalmistule.
Skanderbegi ülestõus
Lezhë liiga (1444–1450)
2. märtsil 1444 ühinesid Albaania ja Zeta piirkondlikud pealikud Osmanite riigi vastu. See liit (Lezhë liiga) loodi Veneetsia valitsetud Lezhës. Paar kuud hiljem varastasid Skanderbegi väed Lezhë kodanikelt veiseid ning vangistasid nende naisi ja lapsi. Liiga põhiliikmed olid Arianitid, Balšićid, Dukagjinid, Muzakad, Spanid, Topiad ja Crnojevićid. Kõik varasemad ja paljud tänapäevased ajaloolased võtsid Marin Barleti uudise selle kohtumise kohta Lezhës vastu (andmata sellele võrdset kaalu), kuigi üheski kaasaegses Veneetsia dokumendis seda ei mainita. Barleti nimetas koosolekut generalis concilium või universum concilium [üldkogu või täiskogu]; mõiste "Lezhë liiga" võtsid kasutusele hilisemad ajaloolased.
Ujumine 1992. aasta suveolümpiamängudel
100 m selili
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 46 Riike: 32 Maailmarekord: 1.00,31  (1991) Krisztina Egerszegi, Olümpiarekord:  1.00,86 (1980) Rica Reinisch, Olümpiavõitja 1988: 1.00,89  Kristin Otto, <br style="clear:both;" />
Skanderbegi ülestõus
Varased lahingud
Kenneth Meyer Setton väidab, et enamik Skanderbegi tegevust aastatel 1443–1444 käsitlevatest aruannetest "võlgneb palju rohkem väljamõeldusele kui faktile". Varsti pärast seda, kui Skanderbeg vallutas võltsitud kirja kasutades Kruja, suutsid tema mässulised vallutada paljud Osmanite kindlused, sealhulgas võeti strateegiliselt väga oluline Svetigrad (Kodžadžik) Moisi Golemi ja 3000 Dibra mässulise abil. Mõne allika sõnul ajas Skanderbeg teibasse vangistatud Osmanite ametnikud, kes keeldusid ristimisest.
Skanderbegi mässuliste esimene lahing Osmanite vastu toimus 10. oktoobril 1445 Mokra mäel. Settoni sõnul laulsid ungarlased pärast seda, kui Skanderbeg väidetavalt Torviolli lahingu võitis, talle kiidulaulu ja kutsusid Skanderbegi Ungari, paavsti ja Burgundia Osmanite-vastase liiduga ühinema. 1446. aasta kevadel küsis Skanderbeg Ragusa diplomaatide abiga paavstilt ja Ungari kuningriigilt toetust võitluseks Osmanite vastu.
Ujumine 1992. aasta suveolümpiamängudel
200 m selili
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 43 Riike: 30 Maailmarekord:  2.06,62 (1991) Krisztina Egerszegi, Olümpiarekord: 2.09,29  (1988) Krisztina Egerszegi, Olümpiavõitja 1988: 2.09,29  Krisztina Egerszegi, <br style="clear:both;" />
Skanderbegi ülestõus
Sõda Veneetsia vastu
Marin Spani oli Skanderbegi vägede komandör, kui Baleči kindlus kaotati 1448. aasta sõjas Veneetsiale. Marin ja tema sõdurid taganesid Dagnumi suunas pärast seda, kui tema sugulane Peter Spani oli neile teatanud suurtest Veneetsia vägedest, kes suundusid Baleči poole.
Ujumine 1992. aasta suveolümpiamängudel
100 m rinnuli
Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 43 Riike: 31 Maailmarekord: 1.07,91  (1987) Silke Hörner, Olümpiarekord:  1.07,95 (1988) Tanya Dangalakova, Olümpiavõitja 1988: 1.07,95  Tanya Dangalakova, <br style="clear:both;" />
Skanderbegi ülestõus
Gaeta leping
Gaeta lepingu järgimiseks saatis Napoli 1451. aasta mai lõpus Kruja linnusesse 100 Napoli sõdurit Bernard Vaqueri juhtimisel. Vaquer määrati erivolinikuks ning võttis Napoli kuningriigi nimel Kruja üle ja võttis selle garnisoni oma alluvusse.
Tagajärg
Ivan Strez Balšićit pidas Veneetsia Skanderbegi järglaseks, samas kui Lekë Dukagjinist sai Liiga juht. Pärast Skanderbegi surma jätkasid Ivan ja tema vend Gojko Balšić koos Lekë, Progoni ja Nikollë Dukagjiniga võitlust Veneetsia nimel. 1469. aastal palus Ivan Veneetsia senatilt tagastada talle tema konfiskeeritud vara, mis koosnes Petrela linnusest, Kruja "Terra nuova" vojevoodkonnast (asukoht teadmata), Kruja ja Durrësi vahelisest territooriumist ning küladest Bušneši piirkonnas (täna Kodër-Thumanë omavalitsuse osa). Veneetsia tuli suures osas Ivan Balšići soovidele vastu ja määras ta Skanderbegi järglaseks.
Ujumine 1992. aasta suveolümpiamängudel
200 m liblikat
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 34 Riike: 24 Maailmarekord: 2.05,96  (1981) Mary T. Meagher, Olümpiarekord: 2.06,90  (1984) Mary T. Meagher, Olümpiavõitja 1988:  2.09,51 Kathleen Nord, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 44 Riike: 32 Maailmarekord: 2.11,73  (1981) Ute Geweniger, Olümpiarekord: 2.12,59  (1988) Daniela Hunger, Olümpiavõitja 1988: 2.12,59  Daniela Hunger, <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 32 Riike: 21 Maailmarekord:  4.36,10 (1982) Petra Schneider, Olümpiarekord: 4.36,29  (1980) Petra Schneider, Olümpiavõitja 1988: 4.37,76  Janet Evans, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 60 Riike: 13 Maailmarekord: 3.40,57	  (1986)  Kristin Otto (54.73), Manuela Stellmach (54.96), Sabina Schulze (55.52), Heike Friedrich (55.36) Olümpiarekord: 3.40,63  (1988) Kristin Otto (55.11), Katrin Meissner (54.73), Daniela Hunger (55.69), Manuela Stellmach (55.10) Olümpiavõitja 1988:  3.40,63 Kristin Otto (55.11), Katrin Meissner (54.73), Daniela Hunger (55.69), Manuela Stellmach (55.10) <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 78 Riike: 17 Maailmarekord:  4.03,69 (1984)  Ina Kleber (1.00,59), Sylvia Gerasch (1.08,69), Ines Geissler (59,52), Birgit Meineke (54,89) Olümpiarekord: 4.03,74  (1988) Kristin Otto (1.01,03), Silke Hörner (1.08,20), Birte Weigang (59,51), Katrin Meissner (55,00) Olümpiavõitja 1988: 4.03,74  Kristin Otto (1.01,03), Silke Hörner (1.08,20), Birte Weigang (59,51), Katrin Meissner (55,00) <br style="clear:both;" />
Medalid
Korraldajariik
Hargla hooldekodu
pisi|Hargla hooldekodu (august 2013) pisi|Hargla hooldekodu (august 2013) Hargla hooldekodu on hooldekodu Valga maakonnas Valga vallas Kallikülas. Hooldekodu asutati 1995. Hooldekodu kuulub Taheva Sanatooriumi kompleksi.
Hooldekodu asub endisaegse Taheva mõisa metsniku elamus; elamu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Vahastu kogudus
EELK Vahastu kogudus on luterlik kogudus Vahastus, mis kasutab Vahastu kirikut.
Kogudus kuulub Järva praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Kalle Kõiv, organist Virge Kadarik, juhatuse esimees Andres Murumägi.
Jumalateenistused on kuu 2. pühapäeval algusega kell 14.00 Vahastu kirikus.
Winandus de Stantforde
Winandus de Stantforde oli Taani kuninga vasall Eestimaal 14. sajandil.
25. augustil 1304 läänistas Erik Menved talle Tallinna lähedal asuva veski, mille ta oli ostnud Iohannes de Hyldensemilt, kelle isale see veski oli varem läänistatud.
Mestwin II
thumb|Mestwini pilt [[Oliwa kloostris]]
Mestwin II (poola: Mściwój II või Mszczuj II; u 1220 – 25. detsember 1294) oli Samboriidide dünastiast Pomereelia hertsog. Ta valitses Pomereeliat üksi aastatel 1273–1294.
Noorus
Mestwin II oli Świętopełk II ja Eufrozyna poeg. Noore mehena võeti ta 1243. aastal pantvangina Saksa ordu järelevalve alla, mis oli osa isa ja ordu vahelisest vaherahukokkuleppest, kuid ordu ei pidanud sellest lepingust kinni ega tagastanud Mestwin II, keda peeti kuni lõpliku vabastamiseni 1248. aastani kinni (mõnda aega ordulinnuses Austrias).
Võimule saamine
Suure tõenäosusega tegi isa Mestwin II pärast Saksa ordu vangistusest vabanemist umbes 1250. aastal Świecie (Schwetz) provintsi hertsogi ja pärast isa surma alustas ta 1266. aastal Gdański (Danzig) pärast vaidlust oma noorema vennaga, alustades niinimetatud Pomereelia kodusõja, mis kestis 1273. aastani. Ta võitles oma noorema venna ja onudega, kuni tuli võitjaks ja sai 1273. aastal lõpuks peamiseks Pomereelia vürstiks ja ainuvalitsejaks. Ta ühendas kõik Pomereelia maad (pärast onude, Lubiszewo (Lübschau) vürsti Sambor II ja Białogarda vürsti Ratibori surma).
thumb|left|200px|Mestwin II pitser
Liidud
1269. aastal liitlasi otsides astus Mestwin II liitu slaavi maade arvel laienevate ja isegi agressiivsete Brandenburgi markkrahvidega, Arnswalde lepinguga ning vastutasuks sõjalise ja rahalise abi eest andis ta hertsogitele ustavusvande ja paar Pomereelia linna (Świecie ja Białogard).
Mestwin II ja tõenäoliselt tema uus liitlane sundisid Mestwini venna Wartislaw II, peamise Pomereelia hertsogi ja Gdański (Danzig) valitseja 1271. aastal oma hertsogkonnast lahkuma. See tegevus põhjustas Wartislaw II ja Sambor II sõjalise tegevuse Mestwin II vastu ning tema omad rüütlid ja aadlikud mässasid tema vastu. Ümbritsetuna ebaõnnest ja isegi vangi võetuna (lühikeseks ajaks 1270. aastal) andis Mestwin II Gdański valduse Brandenburgi hertsog Konradile, kes hoidis Gdański linna, kuni Mestwin II sundis neid 1273. aastal jõudu kasutades oma linna valdustest loobuma, olles saanud abiväge uuest liidust oma emapoolse nõo Suur-Poola hertsogi Bolesław Pobożnyga. Alistatud Wartislaw II leidis varjupaiga Inowrocławi hertsogi Siemomysł Kujawski juurest ja palus ordult abi, kuid suri ootamatult Wyszogródis 1271. aastal. Mestwin II ülejäänud meessoost sugulased, tema onud Sambor II ja Ratibor, liitlased ordu ja erinevate Piastide vürstidega, kaotasid oma Pomereelia valduse Mestwin II nendevastase tegevuse tõttu ja otsisid ka varjupaika ordu ja oma tütarde juurest Kujawys (Sambor) ja Sileesias (Ratibor). Mõlemad onud surid 1270. aastatel, jättes Mestwin II ainuvalitsejaks kogu ühinenud Pomereelia hertsogkonnas. Nüüd seisis ta silmitsi Brandenburgi, ordu, Pommeri ja Piastide vürstide väljakutsetega. Ordu tegevuse tulemusena oli ta sunnitud loovutama neile oma linnused ja külad Wisła paremkaldal ja ka olulise vasakkalda Pomereelia kantsi Gniewi, mille pärandas ordule onu Sambor II, mida Mestwin II tunnistas sunnitult ja paavsti vahendusel 1282. aastal. Need pinged sundisid Mestwin II-t tihendama oma liitu Suur-Poola Bolesławi ja tolle järglase Przemysł II-ga.
Kępno leping
Mestwin II ning uus Suur-Poola hertsog ja tulevane Poola kuningas Przemysl II sõlmisid 1282. aastal Kępno lepingu, mida esialgu saladuses hoiti. Leping, mille kinnitasid mõlema hertsogkonna magnaadid ja aadlikud, muutis nii Mestwini kui ka Przemysł II kas pärijaks donatio inter vivos 'i kaudu või pärijaks kogu oma omandis. On teada, et Mestwin II jäi Pomereelia valitsejaks kuni oma surmani 1294. aastal. Näib, et Kępno leping ühendas tegelikult Pomereelia ja Suur-Poola, alustades Poola vürstkondade taasühendamise pikka protsessi Piasti dünastide juhtimisel. Mestwin II eluajal said Suur-Poola aadlikud ja magnaadid kinke ja määramisi Pomereelia ametitesse ja mõisatesse. 1287. aastal sõlmisid mõlemad vürstid Słupskis uue järgluslepingu ja kaasasid lepingusse veel ühe lääneslaavi, Szczecini vürsti Bogislaw IV. See leping kinnitati ja kokkulepe avalikustati Nakłos 1291. aastal. Need lepingud tulenesid otseselt Brandenburgi margi ja Saksa ordu agressiivsest poliitikast nende slaavi hertsogkondade ja provintside territooriumite vastu.
Suhted
thumb|left|200px|Mestwin II mälestusmärk [[Oliwas]] Tal oli kolm naist. Esimene oli Brehna ja Wettini hertsogi Ditrich I tütar Jutta, kes suri enne 1275. aastat. Siis abiellus ta umbes 1275. aastal Euphrosynaga, see abielu lahutati 1288. aastal. Lõpuks abiellus ta üsna tundmatu Sulisławaga, kes suri 1292. aastal. Esimesest abielust oli tal kaks tütart: Katharina ja Eufemia.
Ta suri Gdańskis ja maeti tsistertslaste ordu Oliwa kloostrisse. Tema sarkofaag ei säilinud, tõenäoliselt hävitati see siis, kui Gdański armee põletas kloostri nende mässulise sõja ajal kuningas Stefan Batory vastu 1577. aastal. Siiski on olemas Samboriidide dünastia hauaküngas, mille 1615. aastal rajas Oliwa abt Dawid Konarski.
Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja
Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja oli isik, kes koos kahe asetäitjaga juhtis Eesti NSV Ülemnõukogu istungjärkude tööd.
Tour de la Bourse
pisi|Tour de la Bourse Tour de la Bourse on 48-korruseline pilvelõhkuja (194 m), mis asub Kanada Québeci provintsi suurimas linnas Montréalis. Praegu (2021) on see veel linna kõrguselt kolmas ehitis.
Sisend
Sisend on süsteemi seisundit mõjustada võiv tegur, mida iseloomustatakse arvuliselt kui sisendsuurust.
Kõrts
pisi|[[Kolu kõrts]] Kõrts (vanemas keelepruugis ka kabak) on söögi- ja joogikohana, külakogukonna kooskäimiskohana, ajalooliselt ka teeliste peatus- ja ööbimiskohana kasutatava hoone ning asutuse nimetus.
Vaido
Vaido on eesti mehenimi.
Kõrts
Sõna
Eesti sõna kõrts tuleneb vene sõnast корчма ('kõrts'), kuid on muganemisel lühenenud. Päritolu näitab ka samast tüvest laenatud tuletis kõrtsmik, kus vene m on säilinud.
Vaido
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Vaido 227 mehel. Vaido on Eestis populaarsuselt 405. mehenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Vaido vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 4,77 ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 6,06. Vaido on keskmiselt 45 aasta vanune (mediaanvanus on 45).
Kõrts
Sõna
Eesti keelest on omakorda edasi laenatud baltisaksa Körts ('kõrts'), liivi kõŗtši- liitsõnas kõŗtšipǟva ('vastlapäev') ja soome murdesõna kortsi ('kõrts').
Eesti kõrtside ajalugu
pisi|[[Hargla kõrtsihoone]] Vanim teade kõrtsist Tallinnas pärineb aastast 1280, maakõrtsist Eestis aga 15. sajandist. Ordumeistrid ja piiskopid rajasid kõrtse losside ja turukohtade juurde, teede sõlmpunktidesse ning suurematesse asulatesse. Algul müüdi neis ainult õlut, viina hakati laialdasemalt müüma alles 18. sajandil.
17. sajandi lõpul oli Eestis peaaegu igal mõisal oma kõrts, mõnel ka mitu. Linnakõrtse võis sel ajal olla vähemalt 500. Näiteks Narvas oli Rootsi ajal 147 kõrtsi.
Kõrtside hiilgeaeg praeguse Eesti aladel oli 19. sajandil: 1895. aastal oli Eestimaa kubermangus 1448 kõrtsi ja teist ligikaudu sama palju Liivimaal.
1900. aasta paiku suleti maakõrtsid Eesti- ja Liivimaa kubermangus viinamonopoli seaduse tõttu. Hooneid hakati kasutama viinapoodide, einelaudade, seltsimajade jms jaoks.
Kõrtsiarhitektuur Eestis
pisi|[[Viitna kõrtsihoone]] Eesti varasemad kõrtsihooned ehitati rehielamute eeskujul. Kõrtsis oli avar tall, sellest kitsam kerisahjuga kõrtsituba ning selle taga ja otsas kambrid. Suuremas maanteekõrtsis oli kambreid rohkem, kahhelahjuga kõrtsitoas ja kambrites olid klaasaknad, kõrtsitoa ees sammastega ulualune, tallis köögi ülesannetes roovialune. 18.–19. sajandil arenes välja kogu Baltikumile iseloomulik väga pikk (30–50 m), kõrge kelpkatusega hoone, mille kõrtsitoa ees oli lai kividega sillutatud sammasulualune ja ühes või mitmes otsas tall. Harilikult asusid hoone keskel esik, ka mantelkorsten-köök, sellest paremal talupoegade kõrtsituba, vasakul paar saksakambrit, taga kõrtsmiku eluruumid ja letikamber.
Kõrts kui ühiskondlik hoone
Eestis peeti kõrtsi eelkõige talupoja joomapaigaks. Talurahval oli kõrts kiriku kõrval üks väheseid kokkusaamise kohti, enamasti käisid seal mehed. Kõrtsis peeti ka suuremaid pidusid. Kõrtsi kõrval olid sageli külakiiged ja tuleplatsid.
Kõrtsilaua tagant said alguse mitmed talurahvarahutused, näiteks Atla-Eeru kõrtsis korraldati 1858. aasta Mahtra sõda.
Kõrtse on kujutatud paljudes eesti kirjandusteostes (Anton Hansen Tammsaare, Eduard Vilde) ja kunstis (Oskar Hoffmann, Andrus Johani), kuid ka teistes žanrites. Tuntud on kõrtsistseen Gustav Ernesaksa ooperist "Tormide rand". Välismaistest kunstitraditsioonidest on kõrtsiteema olnud tähtsal kohal näiteks Madalmaade maalikunstis (Johannes Vermeer).
Kõrtsis pakutavad joogid ja söögid
Viina kangus oli kõrtsis 50% vol. Viina müügiks kasutati tembeldatud vasknõusid: toopi, pooltoopi ja kortlit.
Kõrts Eesti kirjanduses
Kõrts (trahter) on 19. sajandi eestikeelses proosakirjanduses kujutatud kohana, mis on küla sotsiaalse elu keskpunkt ning kuhu tullakse suhtlema ja meelt lahutama. Sotsiaalset läbikäimist saadab alkoholi tarbimine, pruugitakse erinevaid alkohoolseid jooke, peamiselt õlut ja viina. Kõrtsis lahatakse enamasti päevakajalisi teemasid, räägitakse külauudiseid, levitatakse kuulujutte või kakeldakse. Kõrtsi kujutatakse lärmaka paigana, kus on „kogu maailma kära“ ja kus „inimesed tunnevad end nagu laadaplatsil“.
Olulise tegelasena tõuseb juttudes esile kõrtsmik (kõrtsipapa), keda kirjeldatakse kui kõiketeadjat inimest, kellelt saavad vajalikku informatsiooni nii külainimesed kui ka võõrad. Tavapärane kõrtsikülastaja on tööst kurnatud talupoeg, kes pärast tööpäeva lõppu kõrtsi puhkama läheb ja kes lahutab oma meelt kaardimängu või rüselemisega. Naisi kõrtsiruumides enamasti ei kohta. Naistega seotud kõrtsiseiku on juttudes harva mainitud. Samas, kui naine juba on kõrtsikülastaja, siis kujutatakse teda äärmiselt alkoholilembelisena. Kuigi kõrts on talupoegade hulgas populaarne koht, siis kõrtsi ja kõige sellega seonduva maine on kehv. Tihti on kõrtsi ja kirikut kirjeldatud kui teineteise vastandit: see, kes kirikus käib, ei käi kõrtsis, kõrtsikülastajad omakorda ei käi kirikus. Kirikurahvas peab kõrtsirahvast patuseks ja kõrtsirahvas peab kirikurahvast naeruväärseks. J. V. Jannsen kirjutab: „Kus kõrts ja viin võõras, on jumalasõna tuttav ja armas“. Arvatakse, et kõrtsmikuga seotud isikud (nt perekonnaliikmed) toovad häda kaela, kõrts ise on aga pattude pesapaik, „uskmata maailma laste pimeduse teenistus“.
Nagu mitmetes juttudes mainitakse, asub kõrtsihoone enamasti maantee või tee lähedal, hoones on enamasti suurem kõrtsituba külaliste jaoks ning mõned väiksemad toad kõrtsmikule ja tema perekonnale. Peale selle kuuluvad kõrtsi juurde ka mõned kõrvalhooned. Mõnel juhul kirjeldatakse kõrtsihoonet, mis on väga viletsas seisus ja ei pea vastu erinevatele ilmastikuoludele. Hoone seinad on lubjatud, toas on ahi ning muud kõrtsiga seonduvad esemed: vaat, pudelikorv, toobid ja plekkmõõdud.
19. sajandi eesti kõrtsi on kirjeldatud ka järgmistest teostes:
Väljund
Väljund on süsteemi produkt või tulem, mis on väljundsuurusena mõõdetav või registreeritav ja mille kaudu süsteem võib mõjustada oma ümbrust või teisi süsteeme.
Väljundit eristatakse süsteemi seisundist (olekust).
Venemaa presidendi julgestusteenistus
pisi|Venemaa presidendi julgestusteenistuse embleem
Venemaa Föderatsiooni presidendi julgestusteenistus (vene keeles Служба безопасности президента Российской Федерации; lühend SBP) on Venemaa Föderaalse Julgestusteenistuse allüksus.
SBP põhiline funktsioon on presidendi ja tema perekonnaliikmete füüsilise kaitse tagamine ööpäevaringselt.
ACME Film
ACME Film (ka Acmefilm) on Baltimaades tegutsev filmilevitaja. Ettevõte esindab Baltimaades muu hulgas Hollywoodi filmistuudioid Warner Bros. Pictures ja Sony Pictures.
Venemaa presidendi julgestusteenistus
Venemaa presidendi julgestusteenistusel on tänapäeval (2019) mitu tuhat kaastöölist.
ACME Film
Ettevõte asutati 1999 Leedus. 2004 laienes ettevõte Lätti ja 2008 Eestisse (ACME Film Eesti). Eesti üksuse juht on Katre Valgma.
Venemaa presidendi julgestusteenistus
Juhtimine
Aastatel 2000–2013 oli SBP juht Viktor Zolotov, 2015–2016 Dmitri Kotšnev ja alates 2016. aastast Aleksei Rubežnoi.
SBP kõrgmäestiku tingimustes
2000. aastatel loodi SBP koosseisus spetsiaalne üksus, mis suudab töötada kõrgmäestiku tingimustes. Seda tingis asjaolu, et president huvitus suusaspordist. Teenistuse kaastöölised pidid presidendiga suusatamise ajal kaasas olema. Samal ajal kogu lähedalasuva territooriumi võtsid oma kontrolli alla snaiprid, kelle relvadest sai tulistada kahe kuni kahe ja poole kilomeetri kaugusele. Operatiivohvitserid töötasid rahva seas, nii et isegi suusatades oli presidendi turvalisuse tagamisega seotud mitu tuhat inimest.
Töötasu
Presidendi ihukaitsja kuupalk oli 2019. aastal umbes 500 000 rubla.
Carl Helwig
pisi Carl Wilhelm Helwig (11/22. oktoober 1797 Jēkabpils – 31. august/12. september 1865 Tartu) oli Tartu justiitsbürgermeister aastail 1831–1865.
1830. aastal abielus ta Sophie Charlotte von Hankega.
Place Ville Marie
Place Ville Marie on 47-korruseline pilvelõhkuja (188 m), mis asub Kanada Québeci provintsi suurimas linnas Montréalis. Praegu (2021) on see veel linna kõrguselt neljas ehitis.
Heinpuulised
pisi|[[Valge tooneliilia]] Heinpuulised (Xanthorrhoeaceae) on üheiduleheliste taimede sugukond.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Xanthorrhoeaceae seisuga 19.07.2014.
Hannoversche Moorgeest
pisi|1770. aasta kaart, millel Totes Moor ja Steinhuder Meer Hannoveri rabaliivik (geest) (saksa: Hannoversche Moorgeest) on õrnalt lainjas maastik Hannoveri ja Nienburgi vahel Saksamaa Alam-Saksi liidumaal, mis katab umbes 800 km² pindala.
See kuulub Loode-Saksamaa rabapiirkonda, mis katab jääajal moodustunud geestimaastiku ja mis ulatub Hollandist Alam-Saksimaa idapiirini. Geestiala Hannoveri rabaliivikul koosneb pinnamoreeni lavamaast kõrgusega 50–85 m üle merepinna, millel domineerib soo. Selle looduslikud piirid on Alleri ruhiorg põhjas ja Burgdorf-Peine geest idas.
Suur osa ülejäänud alast koosnes rabadest. Siiski lõigati neist sageli turvast ja hariti põllumajanduslikel eesmärkidel. Suurem osa säilinud rabadest on palju väiksemad, nagu Altwarmbüchen Moor, Bissendorf Moor, Helstorf Moor, Schwarzes Moor, Totes Moor ja Otternhagen Moor. Turba lõikamine on toonud kaasa kunstliku põllumaa, millel on soine iseloom. See muudab nende põllumajandusliku kasutamise üsna piiratuks. Metsades on peamiselt männipuud, mida kasutab metsatööstus. Heitlehised metsad esinevad mõnikord otsamoreenidel. Talunikud kasutavad nõgusid laialdaselt rohtlana. Kuigi enamus rabast on tänapäeval kaitse all, kasutatakse Totes Moori Neustadti lähedal tööstusliku turba kogumiseks suurtes kogustes kuni umbes 2019. aastani.
Hannoveri regioon tegeles aastatel 2006–2016 Hannoveri rabaliiviku looduskaitseprojektiga, mille eesmärk on kaitsta püsivalt nelja raba rabaliiviku piirkonnas.
Ruhnu saare vangimaja
Ruhnu saare vangimaja oli palkhoone Ruhnu külas, kus kurjategijaid kinni peeti. See oli kahe väikse ruumi ja aknaavaga, madala laega. Rootsi keeles oli sellele nimeks pandud Skithuset (eesti keeles "sitamaja").
Ajalugu
Esimesed teated pärinevad 18. sajandi algusest, Ruhnu pastor Jonas Drothenius märkis kirikuraamatusse: "Ühel koguduse koosolekul kallas kellalööja peremehe üle vängete, ebakristlike ja ebainimlike süüdistustega, siis olin ma sunnitud laskma kellalööja pooleks ööks vangimajja panna”.
1804. aastal ehitati küla keskele kahekambriline vangimaja, kuhu külavanem võis iga inimese 24 tunniks kinni panna. Alates 1894. aastast kasutati seda sealaudana.
1922. aasta 28. augustil ilmunud nädalalehe Esmaspäev kohaselt oli vangimajal vähem karistus- ja kinnipidamisotstarve ning rohkem rakendati seda ähvarduse ja hoiatusena, kuna kuritegevust saarel suurt polnud. Samuti polnud hoonest raske lahkuda, kuna selle seinas oli auk, kust sai välja pugeda.
1930. aastal hoone lammutati kuritegevuse puudumise tõttu.
Tsubo
Tsubo on Jaapanis majade, ehitiste ning muude alade mõõtmisel kasutatav pindala mõõtühik. Üks tsubo on ligikaudu 3,3 ruutmeetrit.
Murazzano
Murazzano on vald Itaalias Piemonte maakonnas Cuneo provintsis.
Murazzano kõrgus merepinnast on 749 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Murazzanos asuvad järgmised asulad: Bruni, Cornati, Mellea, Rea.
Murazzano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Belvedere Langhe, Bonvicino, Bossolasco, Clavesana, Igliano, Marsaglia, Mombarcaro, Paroldo, San Benedetto Belbo, Torresina.
pisi|tühi|püsti=0.7|Keskaegne torn
Eelleping
Eelleping (ingl letter of intent, preliminary agreement) on kokkulepe, millega pooled kohustuvad tulevikus sõlmima lepingu eellepingus kokkulepitud tingimustel. Eelleping on sätestatud võlaõigusseaduse §-s 33.
Eellepingut iseloomustab lepingupoolte soov sõlmida tulevikus leping. Eelkõige tuleb eellepingu sõlmimine kõne alla, kui lepingu kohene sõlmimine pole võimalik faktiliste või õiguslike takistuste tõttu.
Eelleping on siduv kokkulepe, mis peab vastama seadusest tulenevatele sisu- ja vorminõuetele. Kindlasti peab eellepingust selguma, millistel tingimustel tahetakse tulevikus sõlmida põhileping. Põhiline kohustus, mis eellepingust tuleneb, on kohustus sõlmida võlaõiguslik leping, millest omakorda tekivad pooltele soorituskohustused.
Eesti kohtupraktika tunnistas eellepingu sarnast siduvat kokkulepet juba enne seda, kui jõustus eellepingu regulatsiooni sisaldav võlaõigusseadus. Võimalust sõlmida eelleping kasutatakse Eesti õiguspraktikas sageli.
Eellepingu vorm
Põhilepingu vorminõudega tuleb kindlasti arvestada, kui sõlmitakse eelleping kinnisasja võõrandamiseks või omandamiseks. Näiteks peab kinnisasja võõrandamise leping olema notariaalselt tõestatud, mis tähendab, et võõrandamislepingule eelnev eelleping peab samuti olema notariaalselt tõestatud.
Eelleping, mis ei ole sõlmitud põhilepinguga samas vormis, on tühine ning sellel ei ole algusest peale õiguslikke tagajärgi.
Eellepingu rikkumise tagajärjed
Kuna eelleping on tavaline leping, järgnevad selle rikkumisele samad tagajärjed, mis kaasnevad lepingulise kohustuse rikkumisega.
Eellepingu rikkumine ei ole asjaolu, et pooled ei jõua läbirääkimiste käigus kokkuleppele põhilepingu tingimustes. Samuti ei ole eellepingu rikkumine ainuüksi see, et põhileping jäeti sõlmimata.
Tagasiside
pisi|püsti=1.7|Tagasiside (FEEDBACK) protsessi väljundi ja sisendi vahel
Eelleping
Eellepingu rikkumise tagajärjed
Õiguspraktikast ilmneb, et eellepingu rikkumisest tulenevat täitmisnõuet ei saa üldjuhul esitada siis, kui kokkulepe on ebapiisav või esineb muu täitmisnõuet välistav asjaolu. Samuti on vaieldav, kas eellepingu rikkumise korral on võimalik nõuda täitmist ehk põhilepingu sõlmimist. Täitmisnõude esitamine on mõeldav üksnes juhul, kui eelleping sisaldab piisavalt põhilepingu tingimusi ehk puudub vajadus täiendavateks läbirääkimisteks.
Tagasiside
Tagasiside on süsteemi väljundi toime tema sisendile. Kui tagasiside suurendab sisendtoime mõju, on tagasiside positiivne, vastasel juhul negatiivne.
Eelleping
Eellepingu rikkumise tagajärjed
Seadus ei anna vastust, kas eellepingu rikkumisest tekkinud kahju hüvitamisel tuleb lähtuda mittetäitmiskahjust (positiivne kahju) või usalduskahjust (negatiivne kahju). Kahju määramisel lähtutakse konkreetsest üksikjuhtumist ja analüüsitakse, millist kahju pidi rikutud kohustus ära hoidma. Tavaliselt tuleb lepingueelsete kohustuste rikkumisel hüvitada ainult usalduskahju.
Tagasiside
Tagaside uurimisest matemaatiliste meetodite abil sai alguse küberneetika.
Eelleping
Eelleping ja broneerimisleping
Eellepingut võib olla raske eristada broneerimislepingust.
Tagasiside
Tagasiside looduses
Tagasiside mehhanism on looduses esineva iseregulatsiooni aluseks.
Eelleping
Eelleping ja broneerimisleping
Broneerimislepingu tähtsaim tunnus on kohustus mingit tegu mitte teha, näiteks hoiduda võõrandamisest või kasutusse andmisest. Broneerimislepingus ei saa kokku leppida kohustustes, mis on iseloomulikud eellepingule.
Tagasiside
Tagasiside looduses
Negatiivse tagasiside puhul mõjub süsteemi (objekti) väljundi suurenemine süsteemis seda põhjustavale sisendtoimele vastasmärgiliselt (ülekannet sisendilt väljundile vähendavalt).
Eelleping
Eelleping ja broneerimisleping
Eellepingu ja broneerimislepingu eristamine on oluline eelkõige kinnisasja müügilepingute korral. Peamine eristamise alus on müüjale lepingust tulenev kohustus: kinnisasja müügilepingu eellepingu korral on müüjal kohustus kinnisasi tulevikus ostjale võõrandada, kinnisasja broneerimislepingu korral aga kohustus mitte võõrandada kinnisasja teistele isikutele.
Tagasiside
Tagasiside looduses
See võimaldab süsteemil tasakaalustuda. Negatiivne tagasiside on homöostaasi aluseks.
Eelleping
Eelleping ja broneerimisleping
Kinnisasja müügilepingu eelleping, mis ei ole sõlmitud notariaalselt tõestatud vormis, on tühine. Broneerimislepingule seadusest kohustuslikku vorminõuet ei tulene.
Tagasiside
Tagasiside looduses
Positiivse tagasiside korral mõjub süsteemi (objekti) väljundi suurenemine seda põhjustava sisendtoimega samamärgiliselt (ülekannet sisendilt väljundile suurendavalt).