cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Biosemiootika
Biosemiootilise lähenemise kirjeldus
Biosemiootika vaatekohast on elu evolutsioon ja semiootiliste süsteemide evolutsioon ühe ja sama protsessi aspektid. Loodusteaduslik lähenemine elu päritolule ja evolutsioonile on osalt tänu molekulaarbioloogia edusammudele arusaamist selle protsessi välistest aspektidest tublisti rohkendanud, kuid on ignoreerinud märkide aktiivsuse sisemisi kvalitatiivseid aspekte, mistõttu arusaam põhjuslikkusest on jäänud ühekülgseks. Keerukates iseorganiseeruvates biosüsteemides on oma osa ka vormpõhjustel ja eesmärkpõhjustel: vormpõhjused esinevad nn laskuva põhjuslikkusena, mis on suunatud tervikstruktuurilt (näiteks organismilt) üksikutele molekulidele, kitsendades nende toimimist, kuid ühtlasi andes neile funktsionaalse tähenduse kogu metabolismi suhtes; eesmärkpõhjused esinevad kalduvusena omandada harjumusi ning kujundada praeguste märgiaktide tulevasi tõlgendeid. Siinkohal on biosemiootika lähedane süsteemiteooria, teoreetilise bioloogia ning keerukate iseorganiseeruvate süsteemide uurimise ideedele.
Molekulaarbioloogia, kognitiivne etoloogia, tunnetusteadus, robootika, neurobioloogia jt teadusharud tegelevad erinevate tasandite informatsiooniprotsessidega, aidates stiihiliselt biosemioosi (biosüsteemides esineva märkide aktiivsuse) tundmaõppimisele. Biosemiootika ise aga ei ole veel konkreetne distsiplinaarne uurimisprogramm, vaid üldine arusaam vajadusest uurida märgi rolli eluprotsessides ja katsed tulemusi koondada, et rajada bioloogiale semiootiline alus. Ta võib aidata jagu saada vaimufilosoofias ikka veel kummitava Descartesi dualismi mõnest vormist. Kirjeldades keha ja vaimu vahelist järjepidevust, võib biosemiootika ka aidata mõista, kuidas inimese "vaim" võib naturalistlikus mõttes emergentselt ilmuda algelisematest loomse "teadmise" protsessides.
Programmilised artiklid
===Biosemiootilised küsimused ===
Nagu igale bioloogiatraditsioonile, on ka biosemiootikale iseloomulik, milliseid küsimusi selles peetakse bioloogia alusküsimusteks. Biosemiootika lisab mittesemiootilistele küsimustele semiootilised küsimused, et mõlemat lähenemist kasutades elu täielikumalt mõista. Biosemiootilised küsimused eristavad semiootilist bioloogiat mittesemiootilisest (reduktsionistlikust ja füsikalistlikust) bioloogiast; ühtlasi on need küsimused, mida biosemiootik oma juhtumiuuringutes peaks esitama, ning küsimused, mis on biosemiootikas alles vastamata.
Semiootiline ja mittesemiootiline eluteadus
===Kuidas saab humanitaarteaduste uurimine informeerida biosemiootika uurimist? ===
Sissejuhatus – Wendy Wheeler
Biosemiootika sai alguse, kui humanitaarteaduste taipamised märkidest ja märgiloomest said kokku elu uurimisega. Algselt eraldi said semiootikud ja bioloogid aru, et elu on algusest peale seotud nähtuste lugemise ja tõlgendamisega. Nii nagu inimeste suhtlemisel on külgi, mis võivad tunduda mehaanilised, (näiteks sõna ja mõiste harjumuslikud assotsiatsioonid), on ka selliseid bioloogilisi reaktsioone. Aga info elu puhul ei saa olla mehaaniline. Olla elus tähendab hoolida ellujäämisest ja paljunemisest suuta muutustega (enamasti keskkonnasurvega) kohaneda. Hoolimine on eelkõige tunne, mida tuleb tahes-tahtmata tõlgendada. Aga tunded tekivad maailma sees olevas ihus. Et organismid saaksid ellu jääda ja õitseda, peab neil olema intentsionaalsed elamused ja eesmärgid [purposes]. Need on suhted objektidega, kuid mitte tingimata asjadega (John Deely, Purely Objective Reality, "Objective reality and the physical world: relation as key to understanding semiosis"). See eesmärk ei pea olema teadlik (ka enamik inimese tunnetusest ei ole eneseteadlik). Eesmärkide omamine, ühtede tulemuste eelistamine teistele, tähendab, et organism peab omailmas esinevatele intentsionaalsetele nähtustele tähendust [significance] omistama. Organismid peavad suutma mõtestama uudiseid, mis nendeni keskkonna kohta jõuavad. Meie meelte maailm ei näita kogu maailma. Me aistime ainult seda, mida on tarvis olemisest hoolimise tõttu. Maailma uudised saabuvad paistvate ja sundivate märkidena, mis esindavad maailma ligipääsmatut täiusest. Maailm on olenditele läbipaistmatu, looritatud. Teadus saab alguse, kui hakatakse süstemaatiliselt püüdma loori taha vaadata. See tähendab inspiratsiooni, mis avaldub algul religioonis ja filosoofias, hiljem teoorias ning vaatluse ja kontrolli kollektiivses ranguses. Inimese märgikasutus ja tähendusevajadus peab olema evolutsiooni saadus. Inimese vaim on niisugune, nagu ta on, sellepärast, et ta on osa loodusest ning tal on loodusele omased evolutsioonilise kasvu mustrid ja harjumused. Inimesele omane märgiloome (antroposemioos) on väike osa kõikjal elus (käitumisest kuni otsustamiseni rakus) esinevast üldisemast semiootilisest võimest. Nagu väitis Charles Sanders Peirce, on kõigel elusal üks ühine muster. Humanitaarteadlased uurivad nende mustrite väljendumist ning nende kommunitseerimist ja tähendust mitmesugustes kujutamise vormides – inimestes, jumalates, luules, müüdis, vestluses inimeste ja mitteinimestega. Elusale ühine tähendusloomevõime seisneb mustrite äratundmises ning liiasuses, mis teeb võimalikuks informatsiooni. Maailm ei koosne diskreetsetest ühemõõtmelistest signaalidest, mis kutsuvad esile mehaanilisi reaktsioone. Maailm on täis vormi- ja kontekstimuutusi, potentsiaalseid tähendusi. Organismid peavad suutma neid lugeda. Selle kujutlemine võimaldab mõelda laiemate maailmade võimalustest, tähenduse loojatest ja loomisest nii meis kui ka väljaspool meid. Meie ontoloogia tuleb semiootiliste objektide vahelistest suhetest, mitte lihtsalt asjadest. Gregory Bateson ütleb, et informatsioon on erinevus, mis teeb erinevuse.
Biosemiootikud
Juhtivate biosemiootikute seas on Jesper Hoffmeyer, Claus Emmeche, Kalevi Kull (Kopenhaageni–Tartu koolkond) ja Terrence Deacon.
Biosemiootikute hulka arvatakse teiste seas Luis Bruni, Aleksei Šarov, Søren Brier, Marcello Barbieri, Anton Markoš, Howard Pattee, Ya'ir Neuman, Timo Maran, Martin Krampen, Frederik Stjernfelt, Floyd Merrell, John Deely, Myrdene Anderson, Lucia Santaella, Marcel Danesi, Winfried Nöth, John Collier, Donald Favareau, Tommi Vehkavaara ja Günther Witzany.
Organisatsioonid
Rahvusvaheline Biosemiootika Ühing (International Society for Biosemiotic Studies) loodi 2005. Selle esimene president oli Jesper Hoffmeyer ning asepresident Donald Favareau (alates 2012. aastast Timo Maran). Aastast 2015 on president Kalevi Kull ning asepresident Donald Favareau.
Ajakirjad ja raamatusarjad
Aastal 2005 andis Nova Science Publishers Marcello Barbieri, Claus Emmeche, Jesper Hoffmeyeri, Kalevi Kulli ja Anton Markoši toimetamisel välja kaks numbrit rahvusvahelist ajakirja Journal of Biosemiotics.
Aastast 2008 ilmub kirjastuse Springer väljaandel rahvusvaheline ajakiri Biosemiotics, mille toimetajad olid alates selle loomisest Marcello Barbieri, Claus Emmeche, Donald Favareau, Jesper Hoffmeyer, Kalevi Kull ja Anton Markoš. Alates 2013. aasta juulist on ajakirja peatoimetaja Aleksei Šarov, kaastoimetajad Morten Tønnessen ja Timo Maran.
Aastast 2007 ilmub kirjastuse Springer väljaandel raamatusari Biosemiotics. Selle sarja toimetajateks on Kalevi Kull, Jesper Hoffmeyer ja Aleksei Šarov.
Konverentsid
Biosemiootikud kogunevad alates 2001. aastast igal aastal konverentsile "Gatherings in Biosemiotics".
Biosemiootika õpetamine
Tartu Ülikoolis loetakse biosemiootika kursust ning sel alal on kaitstud magistritöid (Timo Maran, Riin Magnus jt.) ja doktoritöid (Timo Maran, Riin Magnus, Davide Weible jt.).
Virastuoja
Virastuoja (ka Varastu oja ja Viiraste oja) on oja Sakala kõrgustiku idaosas Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Oja pikkus on 13,8 km, valgla pindala 30,9 km², langus 25 m ja lang 1,8 m/km. Oja saab alguse 80,5 m kõrgusel Aidu ja Tömbi küla piiril ning suubub Metsla külas Hansuveske järves 55,5 m kõrgusel vasakult poolt Ärmä jõkke 23 km kaugusel selle suudmest. Ojale on paisutatud Sumbaku järv ja Uue-Olde järv. Oja kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Vientiane
Vientiane on Laose pealinn. Asub Mekongi jõe ääres, üle 200 km kaugusel rannikust.
Koos eeslinnadega hinnatakse elanike arvuks 730 000.
Nipponi naistesõnajalg
Nipponi naistesõnajalg (Athyrium niponicum) on taimeliik naistesõnajala perekonnast, mis kasvab Jaapanis, Põhja-Hiinas, Koreas ja Taiwanil.
Nipponi naistesõnajalg on heitlehine rohttaim, mida kasutatakse ilutaimena. Sellest on aretatud mitmeid sorte.
Kauka jumal
"Kauka jumal" on August Kitzbergi näidend, mis esietendus 1912. aastal Vanemuise teatris. Tüki lavastas Karl Menning ning Märdi osas oli Carl Treumundt.
Raamatuna ilmus näidend 1915. aastal.
Eestimaa
pisi|[[Soomemaa, Ingerimaa, Eestimaa, Liivimaa ja Kuramaa piirid 17. sajandil]] pisi|Eestimaa värvid (Landesfarben) Eestimaa oli ajalooline piirkond Põhja-Eestis, mida on teatud nii Eestimaa hertsogiriigi kui ka Eestimaa kubermanguna. Piirkonna keskuseks oli keskaegne kindlustatud kaubanduslinn Reval (tänapäeval Tallinn). Peale linna ümbritsenud Rävala maakonna hõlmas piirkond 16.–20. sajandil veel Harjumaa, Järvamaa, Läänemaa ja Virumaa maakonda.
Eestimaa keskajal
13. sajandi algusest pärinevas Henriku Liivimaa kroonikas mõisteti Eestimaana (ladina keeles Estonia) kogu eestlaste asuala, sarnaselt mõisteti Liivimaad (ladina keeles Livonia) esialgu liivlaste asualana, hiljem laienes see ka latgalite, kuralaste, seelide, semgalite ja eestlaste asualale (Vana-Liivimaa). pisi|Eesti- ja Liivimaa, 1573–1578 1224. aastaks vallutasid Eesti mandriosa sakslased ja taanlased, 1227. aastal haaras Mõõgavendade ordu enda kätte ka taanlaste valdused Põhja-Eestis. 1238. aastal sõlmitud Stensby lepingu kohaselt sai Taani tagasi Harjumaa ja Virumaa, mis kuulus sellele kuni 1346. aastani. Teadaolevalt alates 1271. aastast võeti kasutusele tiitel "Eestimaa hertsog", kelleks enamasti oli Taani kuningas; Taanile kuuluvat Põhja-Eestit nimetati Eestimaa hertsogkonnaks. Seetõttu mõisteti keskaegse Eestimaa all eestkätt Harjumaad ja Virumaad, Põhja-Eestit nimetati ka Harju-Viruks (näiteks eksisteeris keskajal Harju-Viru rüütelkond). Järvamaa kuulus nimeliselt samuti Taanile, kuid tegelikku valitsusvõimu teostas seal Liivi ordu, Läänemaa oli jagatud Liivi ordu ja Saare-Lääne piiskopkonna vahel. 1346. aastal müüs Taani oma Eesti-valdused (Eestimaa) Saksa ordule, mis 1347. aastal andis need valitseda oma Liivimaa harule (Liivi ordule). Harju-Viru ehk Eestimaa säilitas ka orduvõimu ajal oma eristaatuse, mis eestkätt seisnes rüütelkonna suurtes privileegides (1396. aastal said sealsed aadlikud Jungingeni armukirja). pisi|Eestimaa ja Liivimaa, [[Thomas Kitchini 1790. aasta kaardil]]
Eestimaa uusaegsete sõdade perioodil
Liivi sõja alguses, 1561. aasta juunis, alistusid Harju-Viru rüütelkond ja Tallinna linn Rootsile. 1583. aastaks saavutas Rootsi võimu ka Järvamaa ja Läänemaa üle. Põhja-Eesti Rootsi valdusi nimetati 1584. aastast Eestimaa kubermanguks, vahel ka Eestimaa hertsogkonnaks või Eesti vürstkonnaks, mis tulenes Rootsi kuninga titulaartiitlist "Eestimaa hertsog". Just Eestimaa kubermangu piiresse jäävat nelja maakonda mõistetakse tavaliselt Eestimaa kui ajaloolise piirkonnana.
Põhjasõja ajal, 1708. aastal, eraldas Peeter I Eestimaa kubermangust Virumaa, millele liideti veel Tartumaa ja mis nimetati Narva maakonnaks ning liideti Peterburi kubermanguga. 1719 liideti Eestimaa kubermang ajutiselt Peterburi kubermanguga. pisi|Eesti jagatuna Eestimaa ja Liivimaa kubermanguks 1882. aasta kaardil
18.–19. sajand
1783. aastal viidi Katariina II korraldusel Eestimaa ja Liivimaa kubermangudes sisse asehalduskord, Eestimaa kubermang nimetati Tallinna asehaldurkonnaks. 1797. aastal tühistas Paul I asehalduskorra ning Eestimaa kubermang taastati.
Eestimaa 20. sajandi alguses
Eestimaa kubermangu piire muudeti 12. aprillil (vana kalendri järgi 30. märtsil) 1917, kui sellega liideti Liivimaa kubermangu eestlastega asustatud maakonnad: Pärnumaa, Saaremaa, Tartumaa, Viljandimaa ja Võrumaa, moodustades nõnda Autonoomse Eestimaa kubermangu nn Eestimaa rahvuskubermangu. 21. detsembril 1917 liideti Eestimaa kubermanguga ka Narva linn. Koos Vene vägede lahkumisega, Saksa okupatsiooni ajal, Vene revolutsioonivalitsuse poolt uue haldusüksusena kehtestatud "rahvuskubermang" kaotati ja taastus Eestimaa kubermang, ühtlasi võeti taas kasutusele 1840. aastal Nikolai I poolt keelatud Eestimaa hertsogiriigi nimetus. Pärast 1918. aasta novembrit pole Eestimaad enam haldusüksusena eristatud, samuti kadus nime Eestimaa kasutamine kindla piirkonna kohta. Hiljem (aga ka varem – vt Reiman 1911) on Eestimaa nime kasutatud kogu Eesti kui eestlaste poolt asustatud ala kohta, ilma et see oleks haldusüksuse nimi (vt artiklit Eestimaa (nimi)).
André Deed
André Deed (Henri André Augustin Chapais; 24. veebruar 1884 Le Havre – 4. oktoober 1940 Pariis) oli prantsuse filminäitleja, koomik.
Kinnisvara
Kinnisvara on omand, mis koosneb maast ja sellel asetsevatest ehitistest, lisaks maa loodusvaradest, haritamata taimestikust ja loomastikust, põllukultuuridest ja kariloomadest, veest ja maavaradest. Mõiste "kinnisvara" tähendab reaalset või füüsilist vara. Kinnisvara võib jagada kahte kategooriasse: ärikinnisvara ja elamukinnisvara. Ärikinnisvara hõlmab ärilisel eesmärgil vara müüki ja üürimist. Elamukinnisvara hõlmab maa ja maja müüki ja rentimist üksikisikutele ja peredele igapäevaseks eluks. Inimesi, kes tegelevad ärikinnisvaraga, nimetatakse kinnisvaramaakleriteks. Kinnisvaramaaklerid on spetsialistid, kes vahendavad kokkulepitud tasu eest kliendile kinnisvara ostu-, müügi- ja üüritehinguid ning annavad kinnisvaranõu. Kuigi meedia viitab sageli "kinnisvaraturule" elamumajanduse perspektiivist, võib kinnisvara jagada kolme kasutusotstarbe järgi: elamumajandus, kaubandus ja tööstus.
Elamukinnisvara
Elamukinnisvara võib sisaldada, kas ühte või mitut pereelamute struktuuri. Elukohti saab liigitada selle järgi, kas ja kuidas nad on ühendatud naabruses asuvate elamute ja maa-aladega. Füüsilise isiku jaoks võib kasutada erinevaid eluasemevaldkondi. Näiteks võivad ühendatud elukohad kuuluda ühele üksusele, mis on renditud või kuuluvad eraldi kokkuleppele, hõlmates osakondade suhet, ühiseid valdkondi ja muresid.
Erinevad majutusliigid
Poolüksuslikud/jagatud eluruumid pisi|Karavan Eraldi eluruumid
Kaasaskantavad eluruumid Korteri või maja suurust saab kirjeldada ruutjalgades või ruutmeetrites. Ameerika Ühendriikides hõlmab see eluruumi ala, välja arvatud garaaž ja muud mitteeluruumid. Maja ruutmeetri näitaja Euroopas võib anda ülevaate kodust ümbritsevate seinte kogupindalast, hõlmates sellega ka lisatud garaaži ja teisi mitteeluruume, mistõttu on oluline uurida, millist pindala määratlust on kasutatud. Seda saab kirjeldada rohkem ruumide arvu järgi. Stuudiokorteris on üks magamistuba, ilma elutoata (tõenäoliselt on eraldi köök). Ühe magamistoaga korteris on elutuba või söögituba eraldi magamistoast. Kahe magamistoaga, kolme magamistoaga ja suuremad üksused on tavalised. (Magamistuba on eraldi ruum, mis on ette nähtud magamiseks. Tavaliselt sisaldab see voodit ja uuemates eluasemeüksustes sisseehitatud riidekappe.
Urmo Kööbi
Urmo Kööbi lõpetas 1957. aastal Tartu 2. Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna.
Ta töötas Rõuge jaoskonnahaiglas juhatajana kuni 1967. aastani, seejärel Võru rajoonihaigla anestesioloogina.
1975. aastal siirdus ta Tartusse, kus asus tööle Maarjamõisa haigla reanimatsiooniosakonna juhatajana. Aastatel 1988–2000 oli ta Maarjamõisa haigla peaarst. Aastatel 2000–2003 oli ta Tartu Ülikooli Kliinikumis kirurgiadivisjoni juht.
Gustav Friedrich von Engelhardt
Gustav Friedrich von Engelhardt on olnud mitme inimese nimi.
Vesanto
Vesanto on küla Soomes Põhja-Savo maakonnas, Vesanto valla kirikuküla.
Vesanto valla ühendatud kooli allüksustena on kirikukülas 1.–9. klass ja gümnaasium.
Vesanto vald
Vesanto on vald Soomes Põhja-Savo maakonnas. Vald asutati 1871. aastal.
Naabervallad on Keitele vald, Konnevesi, Rautalampi, Tervo vald, Viitasaari linn ja Äänekoski vald.
Külad
Ahveninen, Harinkaa, Horonkylä, Kuuslahti, Järvenpää, Niinivesi, Närhilä, Oinaskylä, Sonkari, Tiitilänkylä, Vesamäki ja Vesijärvi.
Madsen (kuulipilduja)
pisi|Madseni kuulipilduja. Madseni kergekuulipilduja leiutas Taani sõjaväelane (siis kapten) Herman Madsen 1879. aastal. See oli üks esimesi kuulipildujaid. Tuleristsed sai see Vene-Jaapani sõjas 1904. aastal. Selles sõjas oli neid kasutusel umbes 1250 eksemplari. Pärast sõda müüdi palju kuulipildujaid Saksamaale ja veel 34 riigile. I maailmasõjas kasutasid neid relvi enamasti sakslased ja britid.
Pärast I maailmasõda, kui algas Eesti Vabadussõda, andsid taanlased Eestile 723 Madseni kuulipildujat.
Kuulipilduja oli kasutusel Eesti sõjaväes kuni 1940. aastani. II maailmasõjas kasutas seda Norra sõjavägi.
Victoria juga
thumb|Victoria juga on üks maailma võimsamaid ja omapärasemaid pisi|Victoria juga 2018. aastal pisi|Victoria juga ülalt Victoria juga (kohalikus keeles Mosi-oa-Tunya, eesti keeles nimetatud ka Viktooria joaks) on juga Lõuna-Aafrikas Zambezi jõel. Juga jääb Sambia ja Zimbabwe alale.
Joa kõrgus on 108 meetrit ja keskmine voolukiirus 1088 m³/s.
Troopikavööde
pisi|400px|Troopiline kliimavööde Troopikavööde ehk troopiline kliimavööde on üks Alissovi kliimaklassifikatsiooni põhikliimavöötmetest.
Victoria juga
Joa teeb omapäraseks ka ebaharilik kuju ja hõlpsasti vaadeldav elurikkus.
center|900px|Panoraam Victoria joast 2018. aastal
Troopikavööde
Troopikavööde paikneb lähisekvatoriaalsete ja lähistroopiliste vahekliimavöötmete vahel. Troopikavöötmes valitseb aasta läbi troopiline õhumass. Sellele kliimavöötmele on iseloomulik üsna kõrge õhutemperatuur ja enamasti väga väike sademete hulk. Aasta läbi valitseb kõrgrõhuala. Päike on aasta läbi väga kõrgel. Päikesekiirguse hulk on seetõttu suur (isegi suurem kui ekvatoriaalvöötmes).
Õhutemperatuur on suvel on umbes +30°...+40 °C, talvel madalam (+15°...+25 °C). Sademetehulk on alla 250 mm aastas. Võib esineda mitu sajuta aastat järjest. Valitsevad kõrbed ja poolkõrbed, inimasustus on hõre.
Sademete hulga järgi eristatakse kahte kliimatüüpi: mandriline troopiline kliima ja mereline troopiline kliima. Ookeanide piirkondades on sademete hulk üsna suur ja kliima sarnaneb ekvatoriaalkliimaga, kuid õhutemperatuuri kõigub rohkem. Troopiline kliimavööde hõlmab Põhja-Ameerika lõunaosa, Lõuna-Ameerika keskosa (eeskätt rannikualad), Aafrika põhja- ja lõunaosa ning Austraalia keskosa, samuti merepinna mandrite vahel.
Pikne
Pikne on mitmetähenduslik sõna:
Muscat
"Muscat" on iseloomuliku tsitruselis-vürtsika lõhnaga väga levinud viinamarjasort. Temast valmistatakse erinevaid veine alates kuivadest ja lõpetades magusatega. Oma parimal kujul (muscat blanc à petits grains) alusmaterjal Alsace'i kuivadele aromaatsetele veinidele, heale Itaalia Asti vahuveinile ja suurepärastele kangendatud veinidele Lõuna-Prantsusmaal ning Austraalias.
Malbec
pisi pisi "Malbec" on oluline punase viinamarja sort Argentinas. Väheoluline Edela-Prantsusmaal.
Grenache
pisi "Grenache" on kõige suurematel pindadel kasvatatav punane viinamarjasort maailmas.
Malbec
Enamik selle sordi istandusi Prantsusmaal asuvad tänapäeval Cahorsi piirkonnas, kus seda kutsutakse ka nimedega "Auxerrois" või "Côte Noir". Bordeaux's kaotas sort oma populaarsuse, kui 1956. aastal võttis seal külm ära 75% saagist.
Mehed unustatud armeest
"Mehed unustatud armeest" on Eesti Televisiooni Brüsseli korrespondendi Indrek Treufeldti (autor) ja Kalle Käeseli (režissöör) dokumentaalfilm Nürnbergi protsessil kohtualuseid valvanud 4221. Eesti vahikompaniist.
Film esilinastus 21. oktoobril 2006. aastal Kanadas Torontos festivalil EstDocs. Eestis jõudis see suurele ekraanile sama aasta 21. novembril Tallinnas Sõpruse kinos ja teleekraanile 27. detsembril Eesti Televisioonis.
Sõjajärgsel Saksamaal Ameerika Ühendriikide okupatsioonitsoonis tegutsenud vahikompaniis nr 4221 teenisid eesti rahvusest sõdurid. Filmis esines mälestustega mitu vahikompaniisse kuulunut, kellest kaks – Tarmo Rae ja Mihkel Salusoo – viibisid kohal ka filmi esilinastusel Kanadas.
"Mehed unustatud armeest" on esimene tõsielufilm Eesti rahvusväeosadest Ameerika Ühendriikide sõjaväeüksuste koosseisus.
Filmi valmimist toetasid Eesti Filmi Sihtasutus ja Eesti Kultuurkapital.
Bao
Bao on Ida-Aafrikas levinud lauamäng.
Bao kuulub mancala-mängude hulka, seda mängitakse neljarealisel laual, igas reas on kaheksa pesa. Baol on omakorda kaks peamist variatsiooni, neist keerulisem, Sansibari bao, on tõenäoliselt kõige keerukamate reeglitega mancala-variatsioon. Sansibari bao on samuti võistluslik mõttemäng, milles peetakse turniire ning mida mängivad Ida-Aafrikas professionaalsed mängijad.
Kose-Uuemõisa
Kose-Uuemõisa on alevik Harju maakonna Kose vallas.
1. jaanuaril 2014 elas Kose-Uuemõisas Rahvastikuregistri andmetel 862 inimest.
Alaskiit
Alaskiit on leelispäevakivi-graniidi leukokraatne erim.
Alaskiit koosneb peaaegu täielikult kvartsist ja leelispäevakivist. Viimasel ajal peetakse alaskiiti leelispäevakivi-graniidi sünonüümiks.
Alaskiit kuulub granitoidide hulka.
Chaovarat Chanweerakul
Chaovarat Chanweerakul (sündinud 7. juunil 1936 Bangkokis) on Tai poliitik. 2. kuni 17. detsembrini 2008 oli ta peaministri kohusetäitja.
Chaovarat lõpetas 1966. aastal Thammasati Ülikooli majanduse erialal ja töötas aastaid avalikus sektoris.
Aastatel 1994–1997 oli ta Tai rahandusminister. Uuesti naasis ta valitsusse 2008. aastal, olles algul rahvatervishoiu minister ja hiljem üks Tai valitsuse neljast asepeaministrist.
Cabernet Franc
pisi|Viinamari "Cabernet Franc" "Cabernet Franc" on punase viinamarja sort, mis etendab olulist osa Bordeaux' veinides ja sellest valmistatakse huvitavaid, kuid alaväärtustatud veine Loire'i orus.
Araouane
Araouane on küla Sahara kõrbes Malis. Küla asub oaasis ning on siiani Sahara kõrbe läbivate kaubakaravanide baasjaamaks.
Ajalooliselt on asula tuntud mitmete õpetlaste, eriti Ahmad Baba al-Massufi tõttu, kes seal sündis.
Külas paikneb mošee.
1990-ndatel sai asula kannatada tuareegi võitlejate ja valitsusvägede vahelises sõjategevuses.
Erastvere järv
Erastvere järv on järv Kagu-Eestis Põlvamaa edelaosas Otepää kõrgustiku kagunõlval, Kanepist 1,5 km kagu pool.
Järve pindala on 15,9 ha, keskmine sügavus on 3,5 m ja suurim sügavus on 9,7 m (järve edelaosas). Erastvere järv paikneb kirde-edela suunas piklikus orus, mille veerud tõusevad kuni 15 m kõrgusele ning on kaetud segametsa ja pargiga.
Witten
thumb Witten on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Ruhri linnastus. Asub Ruhri jõe ääres. Suuremad naaberlinnad on Dortmund ja Bochum.
Erastvere järv
Järve kaldad on kõvad, põhi on kohati liivane, sügavamal on see väga mudane ja täis rampu.
Witten
Majandus
Linna olulisemad tööstusharud on terasetööstus ja masinaehitus.
Erastvere järv
Järves elab palju kalaliike: ahven, latikas, särg, haug, linask, roosärg, koger ja luts.
Erastvere järv on looduskaitse all. Seal kasvab ka haruldane lamedalehine jõgitakjas. See on tähtis puhkekoht, kus saab ujuda ja kala püüda. Järv koos pargiga on kaunis maastikuelement.
Víctor Valdés
Víctor Valdés i Arribas (sündinud 14. jaanuaril 1982 Barcelonas) on Hispaania endine jalgpallur, väravavaht.
Klubikarjäär
Valdés mängis aastatel 2002–2014 Hispaania kõrgliiga klubis Barcelona.
Barcelonaga võitis ta kolm korda Meistrite Liiga ja tuli kuus korda Hispaania meistriks.
2014. aasta suvel liitus Valdés Premier League'i klubiga Manchester United.
2016. aasta juulis sõlmis Valdés lepingu Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Middlesbrough'ga. Pärast 2016–17 hooaega Middlesbrough's lõpetas Valdés oma jalgpallurikarjääri.
Koondisekarjäär
Samuti mängis Valdés Kataloonia koondises 14 sõpruskohtumist.
MTV3
pisi| MTV3 logo MTV3 on Soome telekanal. Esimene ametlik proovisaade oli eetris 13. augustil 1957.
Telekanali omanik on Telia. Lühend MTV tähistab nime Mainostelevisio (mainos – 'reklaam'), telekanal saab oma tulu reklaami näitamisest. Number '3' lisati hiljem, kui kanal sai tuntuks "kolmanda kanalina" Yle TV1 ja Yle TV2 kõrval.
Kanalil on umbes 500 töötajat.
Äriühingu nimed on olnud Oy Mainos-TV-Reklam Ab (1957) ja MTV Oy (1982).
Vaba Eesti (väljaanne)
"Vaba Eesti", alapealkirjaga "Vabadusmeelsete ideede foorum" oli jätkväljaanne, mis ilmus aastatel 1951–1964. Toimetajad on olnud Harry Olt, Imant Rebane, Rein Marandi, Reino Sepp, Ivo Iliste jt.
Väljaande asutas Rootsis tegutsev Radikaaldemokraatlik Koondis ja selle peamised kaastöölised olid Ilmar Laaban, Vahur Linnuste, Ilmar Mikiver, Peeter Tõnus, Rein Riitsalu jt. Aastast 1955 ulatus Vaba Eesti toimetuse ja levitöö Hellar Grabbi eestvõttel ka Põhja-Ameerikasse ja hiljem teistessegi väliseestlaste asukohamaadesse Läänes.
Meeste ühesüst 1000 m
Meeste ühesüsta 1000 m on aerutamise distants.
Erim
Erim on mineraali või kivimi kitsamalt defineeritud vorm.
Näiteks rubiin on alati tumepunase värvusega, kuid mineraloogiliselt on rubiin korundi erim. Korund aga ei pruugi olla värvunud punaselt, näiteks safiir on enamasti sinise värvusega korundi erim.
Erimi mõistet kasutatakse ka kivimeid kirjeldades. Näiteks trondhjemiit on tonaliidi leukokraatne erim.
Varpaisjärvi vald
Varpaisjärvi on endine vald Soomes Põhja-Savo maakonna põhjaosas. Vald asutati 1911. aastal.
Valla keskus oli Varpaisjärvi.
1. jaanuaril 2011 ühines Varpaisjärvi vald Lapinlahti vallaga.
Vilkitski saared
Vilkitski saared on kahe saarestiku nimi:
Chocolate Boys
Chocolate Boys (kasutatud ka nime Chocolate Boys Tallinn) on Tallinna käsipalliklubi. Klubi alustas tegevust 2004. aastal.
2008. aastani oli mängiv peatreener Riho-Bruno Bramanis ja abitreener Tarmo Volt.
Alates 2009. aastast on peatreener Ain Pinnonen, abitreener Jaanus Rätsepp, klubi esindaja Tarmo Volt ning meeskonna arst Svetlana Kalbus.
Saavutused
2007/2008
2006/2007
2004/2005
2007. aasta Oscari auhinnad
2007. aasta Oscari auhinnad ehk '''79. Ameerika Filmikunsti- ja Teaduste Akadeemia auhinnad''' jagati välja 25. veebruaril 2007 Ameerika Ühendriikides Los Angeleses Kodaki teatris. Oscari auhindadega tunnustati valikut 2006. aasta parematest filmidest.
Õhtujuht oli Ellen DeGeneres.
Parim film
Võitja:
Parim režissöör
Nominendid:
Võitja:
Parim meesnäitleja
Nominendid:
Võitja:
Parim naisnäitleja
Nominendid:
Võitja:
Parim meeskõrvalosatäitja
Nominendid:
Võitja:
Parim naiskõrvalosatäitja
Nominendid:
Võitja:
Parim täispikk animafilm
Nominendid:
Võitja:
Parim võõrkeelne film
Nominendid:
Võitja:
Parim mugandatud stsenaarium
Nominendid:
Võitja:
Parim algupärane stsenaarium
Nominendid:
Võitja:
Parim dokumentaalfilm
Nominendid:
Võitja:
Enim Oscareid võitnud filmid
Neli Oscarit:
Kolm Oscarit:
Kaks Oscarit:
Onega
Onega on linn Arhangelski oblastis, Onega rajooni keskus. Asub Onega jõe suudmes.
Onegas on puidu- ja keemiatööstuse ettevõtted, seal on meresadam.
Linna läbib Arhangelski-Vologda raudtee.
Fabianus
Fabianus oli paavst aastatel 236–250. Ta oli 20. paavst. pisi|Fabianus (vasakul) koos [[neitsi Maarja, Jeesus Kristuse, Rochuse, Sebastianuse ja Aleksandria Katariinaga. Paris Bordone maal]] Fabianus sündis "Liber Pontificalise" järgi Roomas ja oli Fabiuse poeg.
Puu
pisi|[[Leinaremmelgas (Salix ×sepulcralis)]] pisi|[[Rannikusekvoia (Sequoia sempervirens)]] Puu on hästi välja kujunenud varrega (tüvega) puittaim, mis võib saavutada suured mõõtmed. Puul võib olla ka mitu tüve.
Fabianus
Paavstiks saamine
Fabianus valiti Rooma piiskopiks (paavstiks) 10. jaanuaril 236, "Liber Pontificalise" järgi aga 238. aastal ning ta oli ametis 14 aastat 10 kuud ja 11 päeva. Eusebiose järgi saabus talupoeg Fabianus Rooma, et vaadata uue piiskopi valimisi, kuid valimiste ajal laskus tema pea peale tuvi, milles nähti jumalikku märki.
Puu
Puud jagatakse okaspuudeks ja lehtpuudeks. Okaspuud kuuluvad paljasseemnetaimede hulka ja lehtpuud katteseemnetaimede hulka. Maailmas on hinnanguliselt 73 000 puuliiki.
Lehtede ja okaste elukestuse järgi rühmitatakse puud igihaljasteks ja heitlehisteks. Puid rühmitatakse ka kõrguse ja eluea järgi.
Fabianus
Vaimulikkonna reform
Ta ordineeris 22 presbüterit, 7 diakonit ja 11 piiskoppi. Ta ordineeris hilisema vastupaavsti Novatianuse ja määras Assisi piiskopiks püha Rufinuse.
Pontianuse ja Hippolytuse säilmete ümbermatmine
Fabianus lasi Sardiiniast Rooma tuua oma eelkäija Pontianuse ja vastupaavst Hippolytuse surnukehad ning need 13. augustil 236 või 237 matta San Callisto katakombides asuvasse paavstide krüpti.
Puu
Paljudes biotoopides on puudel keskne roll: nad pakuvad elupaiku loomadele, loovad tingimused põõsa- ja rohurinde taimedele ning elavad sümbioosis seente ja samblikega. Ulatuslikku puude kogumit nimetatakse metsaks.
Fabianus
Suhted Rooma keisriga
Kirikuloolase Eusebiose järgi ristis Fabianus Rooma keiser Philippuse koos pojaga. Fabianus pidi Pontianuse ja Hippolytuse säilmete äratoomiseks Sardiiniast taotlema luba Rooma keisrilt.
Puu
Puudel on ka suur majanduslik tähtsus eelkõige neist saadava puidu tõttu, mida kasutatakse niihästi materjalina asjade valmistamisega, toorainena mitmesuguste teiste materjalide (näiteks paberi ja tselluloosi) valmistamisel kui ka taastuva kütusena. Puudest puidu tootmisega tegelebmetsatööstus.
Fabianus
Liturgilised otsused
Fabianus kohustas kristlasi käima armulaual vähemalt kolm korda aastas: ülestõusmispühadel, nelipühadel ja jõulude ajal.
Puu
20-60-aastane puu kasvab ja seob süsihappegaasi kõige enam. Üle 80-aastane puu ei seo rohkem süsihappegaasi kui ta väljastab.
Eluea järgi rühmitamine
thumb|Tamme-Lauri tamm
Fabianus
Fabianus kultuuriloos
Pseudo-Isidoruse kirjutistes on Fabianusele omistatud 3 kirja ja mitu dekreeti, kuid nende autorsus on vaieldav, sest arvatavasti koostati need tunduvalt hilisemal ajal.
Puu
Eluea järgi rühmitamine
Eesti kõrgeim puu on harilik kuusk Räpina vallas – 48,6 m. Eesti jämedaim puu on Tamme-Lauri tamm Urvaste vallas Võru maakonnas – ümbermõõt rinna kõrgusel 8,3 m. Tamme-Lauri tamm on istutatud arvatavasti 1326. aastal ja on seega ligi 700 aastat vana. Tamme-Lauri tamm on 10-kroonisel rahatähel.
Umeå ülikooli teadlaste väitel on maailma vanim puu Dalarnas kasvav 9550-aastane harilik kuusk. Selle vanusega on siiski vaid puu juurestik. Tüvi on tunduvalt noorem. Vanima tüvega puuks peetakse Põhja-Ameerikas Californias kasvavat ligi 4800 aasta vanust igimändi.
Fabianus
Surm
250. aasta algul hakkas Rooma keiser Decius kristlasi taga kiusama. Esimeste ohvrite seas oli Fabianus, kes suri jõhkra kohtlemise tagajärjel 20. jaanuaril 250 Rooma vanglas. Ta maeti San Callisto katakombides asuvasse paavstide krüpti, kust tema haud leiti 1854. Fabianuse säilmed viidi hiljem Roomas asuvasse San Sebastiano kirikusse.
Fabianust austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna. Tema mälestuspäev katoliku kirikus on 20. jaanuar ja õigeusu kirikus 5. august. Tema nimi sisaldub pühakute litaanias.
Vilkitski saared (Laptevite meri)
Vilkitski saared (vene острова Вилькицкого) on saarestik Laptevite meres Taimõri poolsaare lähedal.
Saarestiku avastas 1919 Roald Amundseni ekspeditsioon.
Saarestik on nimetatud vene polaaruurija Boriss Vilkitski auks.
Rowan Atkinson
Rowan Sebastian Atkinson (sündinud 6. jaanuaril 1955) on inglise koomik, filminäitleja ja stsenarist.
Ta on mänginud nimiosa olustikukomöödiasarjades "Blackadder" (1983–1989) ja "Mr. Bean" (1990–1995) ning filmisarjas "Johnny English" (2003–2018).
Atkinsoni esimesed tähelepanuväärsemad rollid olid BBC sketšikomöödiasaates "Not the Nine O'Clock News" (1979–1982), mille eest ta pälvis 1981. aastal Briti Akadeemia auhinna parima televisiooni meelelahutussaate eest, ja filmis "The Secret Policeman's Ball" (1979), kus ta esitas sketši.
Atkinson kuulus 2003. aastal ajakirja The Observer koostatud edetabelis 50 naljakaima Briti komöödianäitleja hulka ning 2005. aastal kaaskoomikute küsitluses läbi aegade 50 parima koomiku hulka. Kogu oma karjääri jooksul on ta teinud koostööd stsenarist Richard Curtise ja helilooja Howard Goodalliga, kellega mõlemaga ta tutvus 1970. aastatel Oxfordi Ülikooli teatriühingus. Lisaks 1981. aasta BAFTA-le sai Atkinson auhinna Laurence Olivier Award oma 1981. aastal West Endis esietendunud lavastuse "Rowan Atkinson in Revue" eest. Atkinson määrati 2013. aasta sünnipäeva autasustamisel CBE-ks draama- ja heategevuse teenete eest.
Lapsepõlv ja haridus
Rowan Atkinson sündis Newcastle upon Tyne'is Inglismaal 6. jaanuaril 1955.
Tema vanemad Eric Atkinson, kes on talupidaja ja ettevõtja, ja Ella May abiellusid 29. juunil 1945. Tal on vanemad vennad Rodney ja Rupert; kolmas vanem vend Paul suri lapsena.
Telesarjades
Pärast ülikooli lõpetamist tegi Atkinson Angus Deaytoni paarilisena kaasa ringreisi kahemehekomöödiaga, mida filmiti ja näidati hiljem televisioonis. Pärast selle edu tegi ta 1979. aastal ühekordse pilootetenduse pealkirjaga "Canned Laughter" London Weekend Televisioni jaoks (suleti 2002). Seejärel jätkas ta BBC-s iroonilise lühinäidendiga "Not The Nine O'Clock News", mille produtsent oli tema sõber John Lloyd. Lavastuses osales ta peaosas koos Pamela Stephensoni, Griff Rhys Jonesi ja Mel Smithiga ning oli üks peamisi sketšikirjutajaid.
Mr. Bean esines esimest korda 1990. aasta esimesel päeval Thames Televisionis. Mr. Bean meenutab mõnd Buster Keatoni tegelaskuju, aga Atkinson ise väidab, et tema peamine inspireerija on olnud härra Hulot – tegelaskuju, keda mängis Jacques Tati.
Isiklikku
2001. aasta märtsis, kui Atkinson oli teel puhkusereisile Keeniasse, minestas tema eralennuki piloot. Atkinson suutis lennukit õhus hoida, kuni piloot oli toibunud ja võimeline lennukiga maanduma Nairobi lennujaamas.
Lapsed ja abielu
Rowan Atkinson abiellus Sunetra Sastryga 1990. aasta veebruaris. Neil on kaks last, Ben ja Lily. Paar tutvus 1980. aastate lõpus, kui Sunetra töötas meigikunstnikuna BBC-s. Nad lahutasid abielu 10. novembril 2015. Atkinsonil on olnud suhe Louise Fordiga alates 2014. aastast.
Poliitika
2005. aasta juunis viis Atkinson Suurbritannia silmapaistvaimate näitlejate ja kirjanike (sealhulgas Nicholas Hytner, Stephen Fry ja Ian McEwan) ühenduse parlamenti, eesmärgiga sundida üle vaatama vastuolulist rassilise ja usulise viha seaduse eelnõu. 2009. aastal kritiseeris ta homofoobilise kõne legaliseerimist, öeldes, et House of Lords (parlamendi ülemkoda) peab hääletama vastu valitsuse katsele kõrvaldada kõnevabaduse klausel homoseksuaalsete inimeste vastase viha seadusest.
Ravila
Ravila on alevik Harju maakonna Kose vallas.
1. jaanuaril 2014 elas Ravilas Rahvastikuregistri andmetel 224 inimest. Neist olid 112 mees- ja 112 naissoost.
Ravilas oli Ravila mõisa keskus. Aastatel 1950–2013 asus mõisa peahoones hooldekodu.
Alevikku läbib Kose–Ravila–Nõmbra tee ja seal lõppeb Vardja–Ravila tee.
Ravilas on loodud Ravila Külaselts.
Ravilas tegutses varem Ravila lasteaed, mis liideti Kose lasteaiaga.
Asulas on varem tegutsenud Ravila raamatukogu.
Ahisilla
Ahisilla on küla Harju maakonna Kose vallas Kose alevikust põhjas.
Küla lõunaosa läbib Pirita jõgi ning Ahisilla oja. Asula kagupiiri moodustab Kose–Jägala maantee ja idapiiri sealt samast alguse saav Viskla–Pikavere tee.
Lõunas piirab küla Kose alevik, läänes Krei, põhjas Mallavere, idas Viskla ja kagus Võlle küla.
Paul Gauguin
pisi|Paul Gaugin (ca 1891) pisi|Autoportree (1893) Eugène Henri Paul Gauguin [gogää(n)] (7. juuni 1848 Pariis – 9. mai 1903) oli üks tuntumaid prantsuse postimpressionistlikke maalikunstnikke.
Vilkitski saared (Kara meri)
Vilkitski saared (vene острова Вилькицкого) on saarestik Kara meres, Nordensköldi saarestiku osa.
Saarestik on nimetatud vene polaaruurija Andrei Vilkitski auks.
Paul Gauguin
Elukäik
Paul Gauguin sündis Pariisis Peruu päritolu ema ja prantsuse ajakirjaniku lapsena. Lapsepõlve algusaastad veetis ta ema kodumaal, kus ta muuhulgas tutvus Peruu ja Hispaania keraamikaga. Hariduse sai Paul Gauguin Orléansis. Pärast kooli tegeles ta kuus aastat merekaubandusega, reisides paljudes maades. Hiljem teenis Prantsuse mereväes.
1870. aastal naasis ta Prantsusmaale ning asus tööle börsimaaklerina. Tema hobiks oli ka kunstiteoste kollektsioneerimine.
1875. aastal tutvus ta prantsuse impressionistliku maalikunstniku Camille Pissarroga, kellega hakkas nädalavahetustel maalimas käima. Ehkki algul oli ta maalikunstis nii-öelda diletant, arenes ta väga kiiresti. 1880. aastate alguses oli Gauguini looming valdavalt impressionistlik. Aastail 1882–1888 esines ta oma teostega mitmel impressionistide näitusel.
Kunstnikuna Prantsusmaal
1884. aastal kolis Gauguin perega Kopenhaagenisse, kus tema ärikarjäär ei olnud edukas. Aasta hiljem naasis ta Prantsusmaale, jättes pere Taani. Ta üritas nüüd täielikult pühenduda maalimisele. Mõni aeg hiljem pöördus ka abikaasa Mette Sophie Gadd koos viie lapsega tagasi Gauguini juurde Prantsusmaale.
Arles'is töötas ta üheksa nädalat koos Vincent van Goghiga. See maalimisperiood põhjustas Gauguinil sügava depressiooni: ta üritas isegi endalt elu võtta. Kunstnikule näis, et impressionism ei suuda talle midagi pakkuda. Paul Gauguinil tekkis sügav sümpaatia Aafrika ja Aasia kunsti vastu, mis sisaldas müstilist sümbolismi ja unikaalset elujõudu.
1888. aastal külastas ta Belgia kunstiühingu Les XX näitust, kus muu hulgas tutvustati ka eksootiliste maade kunsti ja skulptuuri. Gauguinile jättis sügava mulje naivistlik maalikunst ja Jaapani puulõiked. See ajendas teda 1880. aastate lõpul tegelema cloissonismiga. Ta tutvus prantsuse sümbolistlike kunstnikega (kes viljelesid ka cloissonismi) ning hakkas maalima Bretagne'i poolsaare rannakülades, kus oli veel säilinud Gauguinile meelepärane vanamoodne kombestik ja kultuur.
Okeaanias
1891. aastaks oli Gauguin sattunud võlgadesse, tema suhted naise ja naise sugulastega olid muutunud külmaks, ning kunstnik tundis puudust üldisest tunnustusest. Ta otsustas Euroopa kultuuri ja tsivilisatsiooni hüljata. Gauguin purjetas Lõuna-Ameerika suunas, jõudes Martinique'i saarele, kus veetis mõned päevad. Lühikest aega töötas ka Panama kanali ehitusel ning siis maabus Vaikses ookeanis asuval Tahitil. Siin jätkas ta maalimist.
1893. aastal korraldas ta Pariisis isikunäituse. See oli üks väheseid kordi, kus ta kodumaad külastas. Näitus osutus väga edukaks.
1897. aastal kolis ta Markiisaartele (Prantsuse Polüneesia). 1903. aastal mõisteti talle kolm kuud vanglakaristust ja 500 franki trahvi tahitilaste "ässitamise” eest kohaliku kuberneri vastu. Karistust kanda tal ei tulnud, kuna kunstnik suri kolm päeva pärast selle määramist. Prassiv elulaad ja alkohol olid hävitanud Paul Gauguini tervise.
Looming
Maalikunstiga hakkas Gauguin tegelema alles 1875. aastal, olles 38-aastane, Camille Pissarro juhendamisel. Tema maalimistehnika areng oli hämmastavalt kiire ning juba 1880. aastate esimesel poolel valmisid esimesed tõsisemad impressionistlikud teosed. 1888. aastaks tüdines ta impressionismist – teda häiris eelkõige omanäolisuse puudumine.
1880. aastate lõpul eksperimenteeris kunstnik cloisonnismiga, millele on iseloomulikud selged tugevad kontuurid (sageli tumedad). Cloissonnisme'i üheks ehedaimaks näiteks on "Kollane Kristus", mis valmis 1889. aastal.
Gauguini loomingus on valdav stiliseeriv tendents ja dekoratiivsus. Tema käsitlusviis on pinnaline, toonitades tugevasti kontuure; joon on ilmekas, nurgeline ja jõuline. Gauguini teoste tähtsaimaks võluks on värvid, mis on muinasjutuliselt kõlavad, kirjud, eksalteeritud; teostes domineerivad tugevad kontrastid ja dissonantsid; hilisemas loomingus ka eksootiliselt vürtsitatud nüansid. Gauguini peaeesmärgiks oli see, et maalid lummaks vaatajaid üksnes dekoratiivse – lopsakate ja kõlavate värviühendustega – külje pealt, süüvimata maaliteoste ideelisse poolde. Maalides valitseb harmooniline kompositsioon ning taotletud on mitmesuguste sümbolite eksistentsi, mis eriti tugevalt avalduvad tema hilises loomingus; mitmed kriitikud on nimetanud teda sümbolistiks.
Gauguini maalid, mis valmisid Prantsuse Polüneesia saartel, on üldjoontes sarnased kunstniku varasema kunstiloominguga, ehkki siin on ta püüdnud kaasaegse maalikunsti jooni ühendada Polüneesia saarte rahvakunsti naiivselt siira elutunde ja dekoratiivsusega. Sageli kujutas ta tsivilisatsioonist puutumata looduslapsi eksootilise looduse keskel. Tahitil maalitud teosed on kunstniku äge protest Prantsuse kolonialismi vastu Okeaanias.
Paul Gauguin on peale maalide teinud ka mitmesuguseid skulptuuritöid ja puunikerdusi.
Eelkõige on Gauguini kunsti seostatud 19. sajandi lõpu sümbolismi ja juugendstiiliga, kuid tema innovaatilisus ja isikupära on tugevasti mõjutanud ka mitmeid 20. sajandi alguse kunstižanre. Siinkohal võiks eriti mainida monumentaalse stilisatsiooniga dekoratiivkunsti ja puhta värvi vallandumist 20. sajandi kunstis.
Kunstnik kirjutas oma elust autobiograafilise raamatu "Noa Noa", mis ilmus 1893. aastal (eesti keeles "Noa Noa : elu Tahitil". Eessõna: W. Somerset Maugham, järelsõna: Tõnu Lember. Tallinn : Canopus, 2005. ISBN 9789985965702).
Pärand
Gauguini teosed muutusid eriti populaarseks pärast tema surma. Suure osa tema teostest omandas vene kunstikollektsionäär Sergei Štšukin (Сергей Щукин). Hulk kunstniku olulisemaid teoseid on eksponeeritud Puškini muuseumis ja Ermitaažis.
Gauguini teoseid saab väga harva osta oksjonitelt, nende hind võib olla ligi 40 miljonit USA dollarit.
2015. aasta veebruaris müüdi Gauguini maal "Quand te maries-tu?", tahiti keeles "Nafea faa ipoipo?" ('millal sa abiellud?') 300 miljoni dollari eest, mis on kõigi aegade kallimalt müüdud maal. Markiisaartel, kus kunstnik veetis oma viimased eluaastad, on nüüd avatud Paul Gauguini kultuurikeskus.
Gauguini elust inspireerituna kirjutas William Somerset Maugham romaani "The Moon and Sixpence" (eesti keeles "Kuu ja kuuepenniline". Inglise keelest tõlkinud S. Lehiste. Tallinn : Kunst, 1973; 2. trükk Tallinn : Canopus, 2003. ISBN 9985930614).
Nikolai Demidov
thumb|200px|Krahv Nikolai Demidov. thumb|200px|Skulptor [[Lorenzo Bartolini valmistatud "Monumento a Nicola Demidoff" Firenzes]] Nikolai Nikititš Demidov (vene Николай Никитич Демидов; 22. november (vkj 9. november) 1773 – 9. mai (vkj 22. aprill) 1828 Firenze) oli Venemaa sõjaväelane, tööstur, diplomaat, filantroop ja kunstikoguja, krahv.
Üks tema mälestussambaid asub Simititsa lähedal Tširkovitsõ külas Volossovo rajoonis, teine Nižni Tagilis ja kolmas temanimelisel väljakul Piazza Demidoff Itaalias Firenzes.
Tema poeg San Donato prints Anatole Demidov (1813–1870) abiellus 1. novembril 1840 Napoleon I noorema venna, Vestfaali kuninga Jérôme Bonaparte'i (1784–1860) tütre Mathilde Bonaparte'iga (1820–1904) ning immatrikuleeriti von Demidowi nime all Liivimaa (Nr.359) ja 16. jaanuaril 1842 Eestimaa rüütelkonda (nr. 178).
Lahkrivi
Lahkrivi on sõjaväelise allüksuse või üksuse lahingurivistus või rännakurivistus, kus hoitakse joondumist ja vahekaugusi paindlikult vastavalt maastikule ja olukorrale.
Lahkrivi vastand on koondrivi ehk lihtsalt rivi, mida kasutatakse mittelahingulistes või tavateenistuslikes oludes.
Ajalugu
Lahkrivi võeti kasutusele Ameerika Iseseisvussõja ajal ameeriklaste poolt, kes matkisid selle indiaanlastelt. Lahkrivi tähendas, et sõdurid olid laiali ja tulistasid looduslike varjete tagant. Inglased aga sõdisid tihedalt koondrivis seistes. Ameeriklaste kaotused olid väiksemad ja nad võitsid Ameerika Iseseisvussõja 1781.a. 1783.a kuulutati endised asumaad vabadeks ja iseseisvateks osariikideks.
Kodasema mõis
Kodasema mõis (saksa keeles Koddasem) oli rüütlimõis Peetri kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Paide linna Järva maakonnas.
Ajalugu
Koddoasme küla on esimest korda mainimist leidnud 1615. ja Koddaassemi mõis 1765. aastal.
1914. aastal kuulus mõisale 835,8 ha mõisamaad, 18 lahustükki (547,3 ha) ja Ämbra küla.
1623. aastal sai mõisa omanikuks Hans Budde, kelle perekonna kätte jäi see aastani 1703, mil mõisa omandas ooberst Hans Heinrich von Köhler.
1739. läks mõis Uexküll-Gyldenbandide kätte.
1774. aastal ostis Kodasema mõisa Viisu mõisnik Gustav Friedrich von Engelhardt.
Engelhardtide valdusse jäi mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni. Mõisnik 1919. aastal oli Friedrich Engelhardt.
Mõisa peahoone
Mõisa peahoone pole säilinud. Selle lammutamisel 1936. aastal leidis kohalik elanik Bernhard Puss lae pealt plekk-karbi, kus oli 34 hõberubla, 50 rubla väärtuses peent hõberaha ja ühe 10-rublase kuldraha. Oma väärtuslikku leidu kasutas ta esimeses järjekorras uute säärikute ostmiseks.
Moos
Moos on marjadest või puuviljadest konserveerimise eesmärgil suhkruga keedetud hoidis. Erinevalt povidlost või džemmist pole moos keedetud ühtlaseks massiks.
Kuum pirukas
"Kuum pirukas" (inglise keeles "American Pie") on 1999. aastal tehtud Ameerika Ühendriikide sekskomöödia.
Ameerika Riikide Organisatsioon
Ameerika Riikide Organisatsioon (inglise Organization of American States, OAS) on rahvusvaheline organisatsioon, mis ühendab 35 Ameerika riiki.
Ajalugu
Ameerika Riikide Organisatsiooni asutasid 30. aprillil 1948 21 riiki, kes kirjutasid Colombias Bogotás alla asutamishartale. Esialgu kuulutati organisatsiooni peamiseks eesmärgiks võitlus kommunismi vastu. Tegevust alustati 1951. aastal.
Ettepaneku luua Ameerika riike ühendav poliitilise ja sõjalise koostöö organisatsioon tegi juba 1826. aastal Simón Bolívar. Aastal 1890 asutati Washingtonis Ameerika Riikide Rahvusvaheline Liit; 1910. aastal loodi selle baasil Pan-Ameerika Liit, mille põhjal omakorda moodustati Ameerika Riikide Organisatsioon.
Uruguays 31. jaanuaril 1962 toimunud kohtumisel otsustati liikmesriikide hulgast välja heita Kuuba, kelle poliitikat ei peetud organisatsiooni põhikirjale vastavaks. Otsuse poolt hääletas 14 riiki ja vastu Kuuba ise; kuus riiki (Argentina, Boliivia, Brasiilia, Tšiili, Ecuador ja Mehhiko) ei osalenud hääletusel. Hondurases 3. juunil 2009 toimunud tippkohtumisel otsustati Kuuba taas organisatsiooni liikmeks kutsuda.