Love's_Vision
Antiratsionalismi piirid
Antiratsionalistid väidavad tavaliselt, et kui inimeselt küsida, miks ta oma armastatut armastab, siis on täiesti kohane vastata, et ta lihtsalt armastab ja kõik. Ja nad peavad seda tugevaks tõendiks antiratsionalismi kasuks. "Lihtsalt armastan" on tõesti mõnikord kohane vastus, aga on kahtlane, kas see on alati kohane, ammugi siis täiesti adekvaatne. Ja lihtsalt see, et see on mõnikord kohane, ei ole selge tõend antiratsionalismi kasuks. O. H. Green viitab Jerome Kerni ja P. G. Wodehouse'i laulule, kus laulja ("KW") ütleb, et ta armastab teda sellepärast, et ta lihtsalt on minu Bill. Siin on õigupoolest jutt põhjendite konkreetsusest, keerukusest, võib-olla isegi väljendamatusest, mitte tingimata sellest, et põhjendeid ei ole. Jätame hetkeks kõrvale küsimuse, kas KW-l peavad olema uskumused, mis annavad talle põhjendid Billi armastamiseks. Küsimus, mis teeb kaalutluse põhjendiks, on keeruline, ja pole selge, et kaalutlus, mis pole põhjend, ei puutu üldse asjasse. Küsime siis, kas KW-l peavad olema vähemalt uskumused, mis seovad Billi kui objekti tema armastusega. Peavad, sest KW peab vähemalt uskuma, et Bill on tõesti inimene. Kahtlane muidugi, kas see on põhjend; igatahes vaevalt ta seda põhjendina mainiks. Selle selgusetuse tõttu autor esitabki laiema küsimuse. Ja asjaolu, et on olemas asjassepuutuvad kaalutlused, mis on nii fundamentaalsed ja ilmsed, et ta neid vaevalt hakkaks mainima, lubab vähemalt arvata, et on ka põhjendeid, mis on liiga fundamentaalsed, et neid mainida. See, et mingit kaalutlust võetakse enesestmõistetavana ja see pagendatakse kontekstuaalsele taustale, ei tähenda, nagu sel kaalutlusel üldse tähtsust poleks. Ja on ka teisi fundamentaalseid uskumusi Billi kohta, mis peavad samuti olema osa kontekstist: et Billil pole vandenõud tema vastu, et isa pole talle maksnud, et ta teeskleks, et ta meeldib talle, ta pole salajane sarimõrvar jne. Keegi ei hakkaks muidugi neid fakte armastuse põhjendina välja tooma, need on pigem armastust võimalikuks tegevad kaalutlused. Sellegipoolest on need reaalsed kaalutlused, mille kohta armastajatel on uskumused, kuigi enamasti implitsiitsed. Kui tüdruk tõesti armastab Billi, siis ta on talle ühel või teisel moel ligitõmbav. Võib-olla on võimalik romantiliselt armastada kedagi, kes ei ole ligitõmbav. Võib-olla on isiksus ligitõmbav. Oletame, et KW väidab, et Bill pole kummalgi moel ligitõmbav. Siis võib väide, et ta Billi armastab, hakata tunduma ebausutavana, kui ta just ei too välja mõne muu aspekti, milles Bill on ligitõmbav, imetlusväärne või muljetavaldav. Peab olema mingi asjakohane kaalutlus, millele ta saab viidata. Ja nüüd on mõnevõrra usutavam pidada neid kaalutlusi armastamise põhjenditeks. Omadustele reageerimine on paljude omadustega seotud kogemuste ja käitumiste silmatorkav tunnus. Tuntakse tõmmet teatud inimeste vastu ja armutakse neisse suuresti selle põhjal, kuidas nad välja näevad, ja armunute jutt peegeldab seda. Tõmbe loomust võib muidugi olla raske sõnadesse panna, isegi välimuse või isiksuse puhul. See tähendab, põhjenditele on raske propositsiooni kuju anda. Sõnastamine võib olla eriti raske, kui me Billi ei tunne või kui tunneme, siis ei näe teda nii nagu armunu. Kui me aga tunneme teda ja näeme teda vähemalt mingil määral samamoodi, siis saab armunu oma põhjendeid edasi anda stiilis: "Ma armastan tema huumorimeelt, eriti seda, kuidas ta mind mänglevalt tögab," või: "Ma armastan tema headust, näiteks kuidas ta oma ema kohtleb." Need ütlused ei kirjelda põhjendeid täielikult, kuid täielik kirjeldamine, nii et ka need, kes Billi ei tunne, neist aru saaksid, nõuaks võib-olla kirjanikuvõimeid, ja võib-olla sellestki ei piisaks. Aga see, et põhjendeid on raske sõnadesse panna, ei tähenda, nagu neid poleks olemas või nagu need ei mängiks KW emotsionaalsetes reaktsioonides Billile mingit rolli. Inimeste jaoks aga, kes Billi hästi tunnevad, on need ütlused põhjendite lühend, samamoodi nagu ütlus "ta on lihtsalt minu Bill". On raske aru saada, kuidas viimane üldse saaks midagi tähendada või oleks kohane ütlus, kui see ei oleks täielikuma seletuse lühend. Aga muidugi ei saaks seda asendada niisuguse neutraalse kirjeldusega, et igaüks, kes Billi armastab, (või ükskõik kes) oleks ratsionaalselt kohustatud armastama igaüht, kes kirjeldusele vastab. Võib ehk öelda ka nii, et siin on taandumatu relatsiooniline aspekt (mitte lihtsalt Bill, vaid "minu Bill"), nii et ükski Billi omaduste nimekiri ei tee Billi armastamist kohustuslikuks. Aga asja iva on selles, et seda saab aktsepteerida, aktsepteerimata Greeni ebausutavat väidet, et inimesed tavaliselt armastavad üksteist, ilma et neil oleks selleks mingi põhjend või et nad arvaksid, et on. Autori meelest ei ole Green andnud põhjendit oletamiseks, et see üldse kunagi nii on. KW ütlus võib väljendada kahtlust oma võimes teha seda selgeks publikule, kes Billi ei tunne, või tema kahtlustust, et ta ei saa oma armastust niiviisi põhjendada, et see teisi kuidagi motiveeriks. Vaevalt aga on nii, et tal pole üldse aimu, mida ta Billis leiab.