cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Plavski rajoon
Rajoon piirneb põhjas Štšokino rajooniga, idas Tjoploje-Ogarjovo rajooniga, lõunas Tšerni rajooniga, läänes Arsenjevo rajooniga ja loodes Odojevi rajooniga.
Rajooni pindala on 1024,6 km². Elanike arv oli 2012. aastal 27 764, 2009. aastal 27 824 ja 2002. aastal 29 499.
Plavski rajoonis on 108 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Plavski linna) ja kolme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Plava, Okna ja Plavitsa.
Aljona Suržikova
pisi| Aljona Suržikova (sündinud 6. jaanuaril 1982 Tallinnas) on Eesti filmilavastaja.
Ta õppis aastatel 2000–2004 Tallinna Ülikooli telerežii erialal ja 2006–2008 Peterburi Riiklikus Kino ja Televisiooni Ülikoolis filmirežii erialal.
Aljona Suržikova on oma sotsiaalselt tundlikke teemasid kajastavate dokumentaalfilmidega leidnud tunnustust ka väljaspool Eestit. 2013. aastal pälvis ta Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali Noore filmitegija preemia.
Vedelikuunts
Vedelikuunts (lühendina fl oz, fl. oz. või oz. fl) on SI-süsteemi väline mahuühik, mida kasutatakse vedelike massi mõõtmiseks.
Inglise mõõdustiku järgi on 1 vedelikuunts on 28,41306 milliliitrit.
Err
Err on Eesti perekonnanimi.
Iludusvõistlus
pisi|[[Miss Grand International 2016 Las Vegases]] pisi|Miss Tallinn 1988 Iludusvõistlus on traditsiooniliselt võistlus, kus selgitatakse kauneima välimusega inimene.
Err
Perekonnanime pandi Saaremaal Anseküla kihelkonnas, Abruka vallas ja Põlva kihelkonnas, Mooste vallas. Enamus pärineb Saaremaalt.
Nimede eestistamisel anti Err'i perekonnanimega inimestele uuteks nimedeks:
Iludusvõistlus
Peale välise ilu võidakse hinnata ka osalejate isikuomadusi, intelligentsust ja oskusi. Tavalisemad on naiste ja tüdrukute iludusvõistlused. Naiste iludusvõistluste võitjaid kutsutakse iluduskuningannadeks. Tähtsamate iludusvõistluste hulka kuuluvad Miss Universum (alates 1952), Miss World (alates 1951) ja Miss International (alates 1960).
Eestis on iludusvõistlust Miss Estonia korraldatud alates 1923. aastast.
Merli Sild
Merli Sild (kuni 2005 Merli Kleinert; sündinud 9. aprillil 1954 Põltsamaal) on eesti muuseumitöötaja, Eesti Põllumajandusmuuseumi juhataja (2005–2018).
Hariduskäik
Ta on lõpetanud 1972. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1976. aastal Eduard Vilde nimelise Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuuritöö alal. 2008. aastal lõpetas ta avatud ülikoolis magistriõppe Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna kultuurikorralduse erialal.
Töökäik
Ta on töötanud Jõgeva rajooni täitevkomitee kultuuriosakonna inspektorina, aastatel 1988–1994 oli ta täitevkomitee / Jõgeva maavalitsuse kultuuriosakonna juhataja.
Aastatel 1994–2005 oli ta Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Seltsi sekretär. 2005–2018 oli ta Eesti Põllumajandusmuuseumi direktor. 2018–2020 SA Eesti Maaelumuuseumid juhatuse liige.
Egle
Egle võib tähendada järgmist
Leo Rinne
Leo Rinne (kuni 1936 Alfred Leopold Rinne, 19. detsember 1892 Pärnu – 22. jaanuar 1976 Carmel, California, USA) oli eesti põllumajandusteadlane.
Elulugu
Ta lõpetas 1915. aastal Riia Polütehnilise Instituudi agronoomina. Täiendas end 1921 Saksamaal, Rootsis ja Soomes. Ta väitles end 1927. aastal Tartu Ülikoolis agronoomiadoktoriks (väitekiri "Eesti madalsoode kõlblikkusest põllumajanduslikuks taimekasvatuseks".
Ta lõpetas Esimese maailmasõja ajal 1916. aastal Peterburis suurtükiväekooli ning teenis aastatel 1916–1917 Vene sõjaväes.
Oli Lätis Petermuiža katsejaamas 1915–16 assistent ja 1917–1920 Kaluuga kubermangus jaoskonnaagronoom.
Ta töötas aastatel 1921–1940 Eesti Sooparanduse Seltsi Tooma sookatsejaama (aastast 1938 Tooma Soouurimis- ja Katseinstituudi) juhataja, ühtlasi oli ta 1924–1927 TÜ kultuurtehnika ja geodeesia õppetooli (hiljem maaparanduse ja sookultuuri õppetooli) dotsent, 1929–1944 professor ning 1931–1940 Vee- ja Maaparanduse Ühingute Liidu esimees.
Asus 1944 Saksamaale, oli maaparanduse õppejõud Bonni Ülikoolis ja Hamburgis Balti Ülikoolis. Siirdus 1950 USA-sse, oli 1950–1954 keemik ja 1954–1963 teedeinsener San Franciscos teedeehitusbüroos.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: sooviljelus ja maaparandus, sh Eesti madalsoode kõlblikkus taimekasvatuseks.
Teoseid
Koostanud ja toimetaja 1923–40 Eesti Sooparanduse Seltsi aastaraamatut "Sookultuur" I–XIX. Koostanud esimese eestikeelse maaparanduse õpiku.
Cottanello
Cottanello on vald Itaalias Lazio maakonnas Rieti provintsis.
Cottanello kõrgus merepinnast on keskmiselt 551 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Cottanello territooriumil voolab Aia jõgi.
pisi|püsti|tühi|San Cataldo erakla
Stamford Bridge'i lahing
pisi|Peter Nicolai Arbo maalil Stamford Bridge'i lahingust tabab nool kuningas Harald Hardradat kaela Stamford Bridge'i lahing toimus Stamford Bridge'i külas Yorkshire'is Inglismaal 25. septembril 1066 kuningas Harold Godwinsoni juhitud Inglise armee ja Norra sissetungijate väe vahel, mida juhtisid Norra kuningas Harald Hardrada (vanapõhja keeles Haraldr harðráði) ja Inglise kuninga vend Tostig Godwinson.
Verises lahingus langesid nii Hardrada ja Tostig kui ka enamik norrakaist. Ehkki Harold tõrjus Norra sissetungijad tagasi, oli ta võit lühiajaline: ta sai lüüa ja tapeti Hastingsi lahingus vähem kui kolme nädala pärast. Lahingut on tavaliselt kujutatud viikingiaja lõpu sümbolina, ehkki tegelikult kestsid skandinaavlaste ulatuslikud sõjaretked Briti saartele ka järgmistel aastakümnetel, näiteks Taani kuningas Sweyn Estrithson 1069–70 ja Norra kuningas Magnus Paljasjalgne 1098 ja 1102–03.
Psammophylax tritaeniatus
Psammophylax tritaeniatus on Lamprophiidae sugukonna maoliik.
Alamliigid
Maoliigil Psammophylax tritaeniatus liigitatakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid :
Levila
Neid võib kohata roomamas Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Burundis, Rwandas, Botswanas, Malawis, Angolas, Tansaanias, Sambias, Mosambiigis, Botswanas, Namiibias, Zimbabwes ja Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Psammophylax tritaeniatus seisuga 5.05.2015.
Visarid (almanahh)
"Visarid" oli 1960. aastate lõpul ja 1970. aastate algul ilmunud omakirjastuslik kunstialmanahh, mida andis välja samanimeline kunstirühmitus Tartus ja mida ilmus kolm numbrit.
"Visarites" ilmus peamiselt tõlkeartikleid kaasaegse kunsti kohta.
Eesti karikavõistlused
Eesti karikavõistlused on Eestis korraldatavad spordivõistlused (karikavõistlused), kus selgitatakse individuaalselt või meeskondlikult mingi ala parim..
Rœux
pisi|Vaade Rœux'le
Rœux on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Rœux asub Scarpe'i jõe kallastel u. 10 km Arrasist idas, teede D33, D42 ja D46 ristumiskoha ümbruses. Autoroute A1 ja Autoroute A26 liiklussõlm asub 800 m põhja pool. Rœux' raudteejaamast on ühendused Arrasi ja Douaiga.
pisi|tühi|
Andreas Ludwig von Rosen
Elulugu
Andreas Ludwig von Rosen sündis Väinjärvel 1664. aastal. Tema isa, kes oli ka Väinjärvel sündinud, oli Andreas von Rosen ja ema Luitgard Taube.
Põhjasõjas juhatas ta Eestimaa maatragunieskadroni. 1701. aasta mais sai ta korralduse Roosna-Alliku ja Viisu mõisa talupoegi maha rahustada ja talitseda.
4. septembril 1701 osales ta Räpina lahingus, kus ta ka hukkus.
Isiklik elu
Andreas Ludwig von Rosen abiellus Dorothea-Elisabeth von Üxküll-Güldenbrandiga. Nad said ühe poja, Johan Andreas von Roseni, ja tütre, Helene Chistine (1701–1729), kes abiellus Hans Christian Matthieseniga.
Kiko Femenía
pisi|Kiko Femenía 2011. aastal [[Hércules CF|Hérculese särgis]] Francisco Femenía Far (tuntud kui Kiko Femenía; sündinud 2. veebruaril 1991 Sanet y Negralses) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Premier League'i klubis Watford.
Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Hércules CF, millega liitus 2004. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania esiliigas 2008. aastal. Hooajal 2010–11 mängis ta klubiga Hispaania kõrgliigas. Seejärel mängis Femenía Hispaania esiliigas Barcelona ja Madridi Reali duubelmeeskondades, Alcorcónis ning Deportivo Alavésis, millest viimasega hooajal 2016–17 Hispaania kõrgliigas.
2017. aasta juulis sõlmis Femenía nelja-aastase lepingu Watfordiga. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 31. märtsil 2018 mängus Bournemouthi vastu.
Hannes Valdma
Hannes Valdma (16. mai 1944 – 2. november 2008) oli Eesti Rahvusringhäälingu arendusnõunik, helirežissöör, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia dotsent.
Ta lõpetas aastal 1970 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna füüsikaõpetajana.
Isiklikku
Tema vend on pianist ja muusikapedagoog Arbo Valdma.
Connecticuti Ülikool
Connecticuti Ülikool (inglise University of Connecticut) on riiklik ülikool USAs Connecticuti osariigis Storrsis.
Ülikool asutati 1881.
Ülikoolis õpib üle 30 000 õpilase ja töötab ligi 10 000 õppejõudu.
Peeter Vihma
pisi|Peeter Vihma 2021. aasta Arvamusfestivalil pisi|Peeter Vihma 2021. aastal Arvamusfestivalil Peeter Vihma (sündinud 30. oktoobril 1980) on eesti sotsioloog, kodanikuühiskonna aktivist ja filmirežissöör.
Haridus
Lõpetanud 1999. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi ja 2006. aastal Eesti Humanitaarinstituudi sotsioloogia erialal (bakalaureusekraad). 2008. aastal sai Tallinna Ülikoolist sotsioloogias magistrikraadi. 2015–2022 õppis Helsingi Ülikoolis doktoriõppes ja 2022 kaitses Arho Toikka juhendamisel doktorikraadi uurimistööga "Interfaces in Estonian Forest Governance. Opportunities for reflexive institutional innovation through experimental and adaptive projects".
Teosed
Peeter Vihma on kirjutanud raamatu "Kättpidi Keenias" (Hea Lugu. 2010) ja teinud 3 dokumentaalfilmi. Tema esimesed filmid valmisid koostöös Artur Talvikuga:
Ühiskondlik tegevus
Peeter Vihma on Kassisaba Seltsi asutaja ja Tallinna Asumiseltside Liidu liige.
Isiklikku
Peeter Vihma on näitleja Ülo Vihma poeg.
IPhone 8
pisi iPhone 8 ja iPhone 8 Plus on nutitelefonid, mida toodab Apple.
iPhone 8 ja iPhone 8 Plus avalikustati 12. septembril 2017. Telefon on vee- ja tolmukindel ning selle kõlarid on 20% valjemad kui iPhone 7-l.
Hanno Selg
Ta lõpetas 1950. aastal Tallinna 10. Keskkooli, 1954. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna, 1979. aastal samas kaugõppeaspirantuuri ning sai 1984. aastal pedagoogikakandidaadi kraadi (Moskva Oblasti Kehakultuuri Instituut, Malahhovka) väitekirjaga "Регуляция предстартовых и соревновательных состояний пятиборцев при подготовке к соревнованиям по стрельбе".
Ta oli aastatel 1954–1955 “Kalevi” Tartu territoriaalnõukogu esimees, 1956–1964 “Kalevi” instruktor, 1964–1968 Tartu Laste ja Noorte Spordikooli direktor, alates 1968. aastast Tartu Kõrgema Spordimeisterlikkuse Kooli treener ja vanemtreener; ühtlasi 1955–1958 ja 1974–1978 TRÜ-s õppeülesande täitja, 1979–1984 õpetaja, 1984–1991 raskejõustiku ja veespordi kateedri vanemõpetaja.
1991–1992 oli ta Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna raskejõustiku kateedri dotsent ja 1992–1994 treeninguõpetuse instituudi dotsent.
Sportlasena
Ta oli aastatel 1953–1965 kokku kuuekordne Eesti NSV meister moodsas viievõistluses.
Ta tuli 1960. aastal NSV Liidu meistriks.
Amiens'i rahu
pisi|"Amiens'i rahu", [[Jules-Claude Ziegleri maal (1853)]] Amiens'i rahu oli 25. märtsil 1802 Prantsusmaal Amiens'i linnas Prantsusmaa ja Suurbritannia vahel sõlmitud rahuleping, mida on peetud Napoleon Bonaparte'i poliitika esimeseks suuremaks kõrghetkeks. Lepingule kirjutas Prantsusmaa nimel alla Joseph Bonaparte ja Suurbritannia nimel markii Charles Cornwallis.
Rahulepinguga tunnustas Suurbritannia Esimest Prantsuse Vabariiki. See tähendas alates 1798. aastast püsinud Napoleoni-vastase teise koalitsiooni lagunemist.
Rahu ei püsinud kaua, juba 18. mail 1803 kuulutas Suurbritannia uuesti Prantsusmaale sõja.
Anaceratagallia estonica
Anaceratagallia estonica on lehetirtlaste sugukonda kuuluv nokaline.
Ulvi vald
Oktoobris 1866 otsustati Ulvi vald liita Samma vallaga, kuid detsembris 1866 see otsus tühistati. 14. aprillil 1869 tühistati otsus uuesti.
Valla alal asus Ulvi mõis.
Gregorius IX
Gregorius IX (Ugolino dei Conti di Segni või Ugolino de' Conti di Segni, ka Ugo dei Conti di Segni või Ugolino d'Anagni; 1145 ja 1170 vahel Anagni – 22. august 1241 Rooma) oli paavst 1227–1241. Ta oli 178. paavst.
Ugolino dei Conti di Segni sündis Segni krahvi Tristano dei Conti di Segni peres. Samast suguvõsast pärines ka paavst Innocentius III.
Hiljem kasutas tema isapoolne suguvõsa Conti nime, kust pärinesid hilisemad paavstid Aleksander IV ja Innocentius XIII. Mitme genealoogi (näiteks George L. Williamsi) arvates võib Conti suguvõsa olla suguluses Tuscolo (Tusculumi) krahvide suguvõsaga, kust pärinesid paavstid Benedictus VIII, Johannes XIX ja Benedictus IX. Ta võis olla ka paavstide Sergius III, Johannes XI, Johannes XII, Benedictus VII, Hadrianus I ja Hadrianus III sugulane.
Ugolino dei Conti di Segni alustas õpinguid Anagni piiskopkonna koolis, õppis seejärel Bologna ülikoolis kanoonilist õigust ning Pariisi Ülikoolis teoloogiat.
Õpingute järel sai ta paavstlikuks kaplaniks ja Rota Romana audiitoriks. Innocentius III määras ta 1198. aasta detsembris Sant' Eustachio kardinaldiakoniks, ajavahemikul 1198–1202 Rooma Peetri kiriku ülempreestriks ja 1206. aasta mais Ostia kardinalpiiskopiks.
Ta oli legaat Lõuna-Itaalias, kus vahendas kohalike aadlike tüli vaidluses Sitsiilia regentluse üle. Seejärel tegutses ta 1207 koos kardinali Leone Brancaleonega Saksamaal, et lepitada puhkenud võimuvõitluses Philipp ja Otto IV ning vabastada Philipp ekskommunikatsioonist. 1208. aasta juunis määras paavst ta legaadiks Saksamaale, kuid teel sihtkohta Veronas sai ta teada Philippi mõrvamisest ja pöördus tagasi Rooma. Ta tegutses 1208 legaadina Prantsusmaal ja 1209 siirdus taas legaadina Saksamaale, et veenda vürste toetama Saksa kuningana Ottot.
Honorius III määras kardinal dei Conti di Segni lahendama tüli Pisa ja Genova vahel ning 1217 saavutasidki nood kokkuleppe. Legaadi vahendusel sõlmisid 1218 kokkuleppe Milano ja Cremona ning 1219 Bologna ja Pistoia. 1219 sai ta kardinalide kolleegiumi dekaaniks. Ta osales 22. novembril 1220 Friedrich II kroonimisel Saksa-Rooma keisriks ja ulatas talle tseremoonial risti. Ta kutsus 1221 Kesk- ja Ülem-Itaalia aadlikke osalema ristisõjas.
Kardinal dei Conti di Segni oli Dominicuse ja Assisi Franciscuse mõjuvõimas sõber. Temast sai frantsiskaanide kardinal-protektor, ta osales 1219 ordu üldkapiitlil ja aitas koostada ordu reeglistikku. Ta viis 1221 läbi Dominicuse matuseteenistuse. Ta pühitses ka benediktlaste kamaldolesiaani Murano kongregatsiooni kiriku.
Kardinal Ugolino dei Conti di Segni osales kahe paavsti valimistel 1216 ja 1227.
1227. aasta paavsti valimised
Gregorius IX valiti paavstiks 19. märtsil 1227 Roomas, pühitseti ametisse 21. märtsil Rooma Peetri kirikus ja krooniti 11. aprillil Santa Maria Maggiore kirikus.
Neil valimistel osales 14 kardinali. Esimeses voorus valiti paavstiks kardinal Konrad von Urach, kes loobus ametist. Gregorius IX valiti teises voorus.
Suhted Saksamaaga ja Kuues ristisõda
pisi|[[Saksa-Rooma keiser Friedrich II Sitsiilia kuldmündil 1231]]
Gregorius IX kutsus paavstiks saades katoliiklasi osalema Kuuendas ristisõjas. Ta pöördus 22. märtsil 1227 üleskutsega Saksa-Rooma keisri Friedrich II poole, nõudes temalt minemist ristisõtta, kuid keiser haigestus septembris ega saanud paavsti nõuet täita.
Paavst pidas keisri haigestumist omakorda tembutamiseks, sest Friedrich II oli Honorius III ajal mitu korda loobunud ristisõtta minemisest, ja ekskommunitseeris ta 29. septembril 1227. Gregorius IX saatis oma teo õigustamiseks kirjad Euroopa valitsejatele, kuid Friedrich II taunis oma kirjas omakorda paavsti otsust. Keiser tervenes 1228 ja siirdus paavstilt õnnistust saamata ristisõtta. Paavst oli lootnud, et keiser tuleb esmalt absolutsiooni saamiseks Rooma, ning kordas seetõttu oma ekskommunitseerimise otsust ja vabastas ristisõdijad kuulekusvandest keisrile.
Paavst tahtis Saksamaal määrata vastukuningana ametisse Braunschweigi hertsogi Otto, samuti vabastas ta keisri Sitsiilia vasallid vasallitõotusest. Ta moodustas ka palgasõduritest väehulga, et võidelda keisri vägedega, ja kavatses tungida Sitsiiliasse. Samal ajal ründas Spoleto hertsog Rainald von Urslingen Kirikuriiki. Saksamaal tunnustas paavsti otsust keiser ekskommunitseerida vaid Strassburgi piiskop Berthold von Teck, ülejäänud vürstid ja piiskopid jäid lojaalseks keisrile. Paavst saatis legaadina Saksamaale kardinaliOddone di Montferrato, kes pidi avaldama paavsti otsuse ekskommunitseerimise kohta, kuid Friedrich II poeg Heinrich keelas vaimulikel osalemise sinoditel, mille eesistujaks kardinal oli.
Friedrich II pöördus pärast Jaffa rahulepingut, millega tal õnnestus sultanilt al-Kāmililt saada diplomaatiliste vahenditega saada enda valdusse Jeruusalemm, tagasi Euroopasse, purustas Sitsiilias paavsti palgasõduritest väe ja asus siis paavstiga lepitust otsima. San Germano rahulepinguga 20. juulil 1230 saavutas paavst keisriga kokkuleppe ning paavsti mandaadi alusel vabastasid tema legaadid kardinalid Jean Halgrin ja Tommasso da Capua keisri 28. augustil 1230 kirikuvande alt. Paavst kinnitas omakorda Jaffa lepingu ning kohtus keisriga 1230. aasta septembris Anagnis, et tähistada leppimist.
Friedrich II aitas paavstil 1232 ja 1234 kindlustada Roomas sisepoliitilist korda. Paavst püüdis omakorda vahendada keisri läbirääkimisi Lombardia linnadega ja ekskommunitseeris 1234 mässulise printsi Heinrichi.
1236 ründas Friedrich II taas Lombardia linnu ja soovis, et paavst seaks need interdikti alla. Paavst nõudis 23. oktoobril 1236, et keiser loobuks katoliku kiriku survestamisest Sitsiilias. Kui Friedrich II lõi Lombardia liiga vägesid, ühines paavst Lombardia linnade liiduga, kartes keisri poolt ohtu Kirikuriigile. 1238. aasta oktoobris ründas Friedrich II poeg prints Enzio paavsti vasalli Sardiiniat ja kuulutas end Sardiinia kuningaks.
1239. aasta märtsis püüdis keiser ajada kardinale paavstiga tülli. Gregorius IX avastas vandenõu ja ekskommunitseeris 20. märtsil 1239 keisri uuesti. 21. mail 1239 avaldatud bullas "Ascendit de mari bestia" nimetas paavst keisrit Johannese Ilmutuse raamatus Ilm. 13 mainitud metsaliseks (bestia). Paavst nõudis Friedrichi ja Saksamaa vastu ristisõja korraldamist ning andis Passau ülemdiakonile ja paavstlikule legaadile Albert Behaimile käsu valida Saksamaal uus kuningas ja ekskommunitseerida kõik need, kes tunnustavad Friedrichit keisrina. Paavst pakkus 1240 Saksa-Rooma keisrikrooni Prantsusmaa printsile Robertile.
Friedrich II kuulutas end vastukaaluks Kirikuriigi isandaks. Ta soovis kokku kutsuda oikumeenilise kirikukogu, et arutada paavsti tagandamist. Keiser tungis Kirikuriiki ja asus Roomat piirama. Paavst kutsus oikumeenilise kirikukogu kokku 31. märtsiks 1241 Rooma, kuid kuna selle eesistujaks oli paavst, polnud kirikukogu keisrile vastuvõetav. Friedrich nabis kirikukogule siirdujad 3. mail 1241 Vahemerel kinni.
Paavsti üks mõjukamaid liitlasi tülis keisriga oli Genova. Kardinal Giovanni Colonna asus 1240 keisrit pooldama.
Paavst määras 1230 Lübecki piiskopi ja dominiiklased võitlema Bremeni peapiiskopkonnas mässanud stedingeridega. Ta kutsus 9. oktoobril 1232 avaldatud bullas korraldama stedingeride vastu ristisõda. Kui ülestõusnud purustasid ristisõdijate väe, kutsus paavst üles korraldama nende vastu uut ristisõda. Selles said ülestõusnud 1234 lüüa. Paavst nõudis 24. augustil 1236, et pattu kahetsevad stedingerid vabastatakse ekskommunikatsioonist.
Gregorius IX kinnitas 12. juunil 1227 Tüüringi krahvi poolt Marburgi Konradile antud õiguse määrata ametisse vaimulikke. Paavst tunnustas Konradi tegevust ja määras ta 11. oktoobril 1231 paavstlikuks inkvisiitoriks. Konrad oli esimene selle ameti kandja Saksamaal.
Suhted Aragońiga
Gregorius IX määras Valencia piiskopkonna Tarragona peapiiskopi jurisdiktsiooni alla.
Paavst avaldas 26. mail 1236 bulla "Declinante jam mundi", milles kohustas Aragóni prelaate karistama ketsereid.
Suhted Bulgaariaga
Gregorius IX ekskommunitseeris 1236 Bulgaaria kuninga Ivan Asen II ja 1238 kuulutas välja ristisõja Bulgaaria vastu.
Zwischenahner Meer
thumb|
Gregorius IX
Suhted Portugaliga
Gregorius IX määras komisjoni, mis pidi uurima Lissaboni piiskopi Soeiro Viegase surma põhjust. Ta kehtestas Portugalile interdikti ja ekskommunitseeris 16. augustil 1234 Portugali kuninga Sancho II.
Paavst taunis 1233 Portugali, kus näidati frantsiskaanide vastu üles vaenulikkust.
Suhted Prantsusmaaga
Gregorius IX saatis Prantsusmaale legaadi, kes veenis Prantsusmaa kuningat Louis IX-t võitlema albilastega.
Zwischenahner Meer
Järve pind on umbes 5 m üle merepinna, selle pindala on 5,5 km². Järve suurim sügavus on 6 m. Järve voolavad sisse Auebach, Halfsteder Bäke ja Elmendorfer Bäke ning välja Aue ja Speckener Bäke.
Django (raamistik)
pisi|Django 3.0 maandumisleht Django on programmeerimiskeele Python põhine veebirakenduste loomiseks mõeldud vabavararaamistik. Django on loodud 21. juulil 2005 ning hallatud MTÜ Django Software Foundation poolt. Peamine Django raamistiku eesmärk on muuta korduvad ja aeganõudvad veebiarenduse aspektid kiiresti läbitavaks ja komplekssed andmebaasipõhised lehed lihtsasti hallatavaks. Django raamistik on üles ehitatud järgmiste disainiprintsiipide järgi :
Gregorius IX
Suhted Prantsusmaaga
Ta määras kardinali Jacques de Vitry legaadiks Prantsusmaale.
Gruusia Partei
Gruusia Partei on 2010. aasta 12. oktoobril asutatud partei, mille rajajate hulgas on endine ombudsman Sozar Subari, eksiilis elav ja tagaselja vangi mõistetud endine kaitseminister Irakli Okruašvili, 2008. aasta valimiste presidendikandidaat Levan Gatšetšiladze ja endine Gruusia suursaadik Venemaal Erosi Kitsmarišvili.
Django (raamistik)
Funktsionaalsus
Django raamistik on üles ehitatud MVC (model-view-controller) arhitektuuril. Raamistik sisaldab veebi mallide süsteemi, mis on mõeldud HTTP taotluste töötluseks, regulaaravaldistele üles ehitatud URL-i jagajat ja objekt-relatsioon kaardistajat, mis vahendab andmeid andmemudelite, mis on Djangos defineeritud Pythoni klassidega ja relatsioonilise andmebaasi vahel. Lisaks on raamistikku ehitatud
Gregorius IX
Suhted Prantsusmaaga
Ta määras Jacques Pantaléoni (hilisema paavsti Urbanus IV) vahendama tüli Laoni kapiitli ja Roucy krahvi Enguerrand de Coucy vahel.
Django (raamistik)
Funktsionaalsus
Enne Django 3.0 versiooni, oli Django raamistik ehitatud WSGI printsiibile, peale mida hakati implementeerima ASGI vaadete ehitust ning üleüldse asünkroonsust.
Gruusia Partei
Gruusia Partei on süüdistanud USAd Mihheil Saakašvili režiimi toetamises ja seeläbi Gruusia demokraatia summutamises. Sellised avaldused sattusid teiste opositsiooniparteide kriitika alla.
Partei esimees on Sozar Subari.
Django (raamistik)
Django rakenduste serverid
Django rakendusi saab kasutada Apache, Nginxi, Gunicorni, Cherokee ja flupi serveritega. Django sisaldab võimalust kasutada ka FastCGI serverit, lubades kasutust iga veebi serveri taga, mis kasutab FastCGI-d nagu näiteks Lighttpd või Hiawatha. Samuti on Djangot võimalik rakendada teiste WSGI tüüpi veebiserveritega.
Gregorius IX
Suhted Taaniga
Taani kuningas Valdemar II teatas 1235 paavstile, et Travemünde sadam on taas avatud ning et ta ei tee takistusi Liivimaale suunduvatele palveränduritele.
Gruusia Partei
Enne partei 24. novembriks kavandatud asutamiskongressi, vahistati 26. oktoobril Sozar Subari vend Vakhtang Subeliani süüdistatuna võltsimises ja maksudest kõrvalehoidmises. 30. oktoobril vahistati kaks parteiliiget, kellelt väidetavalt konfiskeeriti käsigranaate ja muid relvi. Veel ühe parteiaktivisti poega ja miniat tulistati 4. novembri õhtul.
Gregorius IX
Suhted Taaniga
Gregorius IX kohustas 22. märtsil 1236 legaati Modena Wilhelmit täitma Lundi peapiiskoppi ja Mõõgavendade ordu vahelist otsust Tallinna, Lihula (Tartu) ja Virumaa piiskopkonna osas. Ta nõudis 10. aprillil 1236 Wilhelmilt, et ta võtaks Mõõgavendade ordult üle Tallinna Toompea linnuse ja annaks selle üle Taani kuningale. Ta kohustas 10. augustil 1237 ja 13. märtsil 1238 Wilhelmi võtma linnus Mõõgavendade ordu kohustuste õigusjärglaselt Saksa ordult üle ja andma see Taani kuningale.
Gruusia Partei
2011. aasta juunis vahistati neli partei liiget, nende seas Ida-Gruusia haru juht ja tema vend süüdistatuna relvastatud rühmituse moodustamises. Kokku vahistati kaheksa isikut. Siseministeerium avaldas nende videotunnistused ja lindistused telefonivestlustest Irakli Okruašviliga. Kitsmarišvili sõnul anti tunnistused piinamise tulemusena.
Gregorius IX
Suhted Venemaaga
Gregorius IX keelas 3. veebruaril 1232 Liivimaa elanikel ilma legaadi loata hoida õigeusklike venelastega rahu.
Gruusia Partei
Ööl vastu 4. juulit murdis politsei Irakli Okruašvili onu Zurab Giguašvilit otsides öösel maha partei peakontori ukse. Väidetavalt tehti seda läbiotsimisorderita.
Gregorius IX
Suhted Venemaaga
Paavst kohustas 24. novembril 1232 Mõõgavendade ordut abistama Soome katoliiklasi võitluses õigeusklike venelastega.
Ta kutsus Pihkva venelasi saama katoliiklasteks.
Sisepoliitika
Roomas puhkenud rahutuste tõttu pidi Gregorius IX 1228, 1232 ja 1234 linnast lahkuma, kuid viimasel kahel korral aitas Saksa-Rooma keiser Friedrich II tal võimu taastada.
Ta määras 1241 Rooma senaatoriks Matteo Rosso Orsini.
Suhted kiriku institutsioonidega
pisi|Püha [[Dominicus. Gregorius IX kanoniseeris Dominicuse]]
Benediktlased
Gregorius IX tunnustas 28. juunil 1227 benediktiini kamaldolesiaani kongregatsiooni.
Ta kinnitas 1236 Engelbergi kloostri territooriumi.
Dobrini rüütliordu
Gregorius IX tunnustas 1228 Dobrini rüütliordut.
Dominiiklased
Gregorius IX oli kardinalina Dominicuse sõber.
Ta pidas 1221 Bolognas Dominicuse matuseteenistuse ja kanoniseeris ta 13. juulil 1234.
Ta kutsus 1230 Rooma dominiiklase Raimundo de Peñaforti, määras ta kaplaniks ja tegi talle ülesandeks dekreetide kogu "Liber Extra" koostamise.
Ta määras 13. aprillil, 20. aprillil ja 22. aprillil 1233 dominiiklased juhtima inkvisitsiooni.
Ta rajas 1235 dominiiklaste rüütliordu Militia Jesu Christi. Ta määras, et orduvendade mantel peab olema must-valge.
Frantsisklased
Gregorius IX oli kardinalina Assisi Franciscuse sõber ja ordu abistaja. Temast sai 1220 frantsiskaanide kardinal-protektor, ta osales 1219 ordu üldkapiitlil ja aitas koostada ordu reeglistikku.
Ta avaldas 28. septembril 1230 bulla "Quo elongati", milles ta selgitas Franciscuse eesmärke. Ta kanoniseeris Franciscuse 16. juunil 1228.
Paavst lubas 26. juulil 1227 matta frantsiskaani munki ordule kuuluvatesse surnuaedadesse. Paavst tunnustas Elia da Cortonat 1232 frantsiskaanide ordumeistrina, kuid tagandas ta 1239 ametist.
Paavst taunis 1233 Portugali, kus näidati frantsiskaanide vastu üles vaenulikkust.
Ta kohustas 1230 Palestiina katoliiklikke vaimulikke abistama frantsisklasi misjoneerimisel.
Ta tunnustas klarisside tegevust ja pakkus nende käsutusse San Damiano kogudust. Paavst andis Clarale 17. septembril 1228 vaesuseprivileegi. Ta lükkas Böömi Agnese palvel 1238 tagasi ordu uue reegli.
Ta rajas 7. juunil 1230 frantsiskaani tertsiaaride ordu.
Karmeliidid
Gregorius IX andis 6. aprillil 1229 karmeliitidele uued reeglid.
Kongregatsioonid
Gregorius IX tunnustas 1229 Guillaume de Malavalle'i rajatud kongregatsiooni.
Magdaleenid
Gregorius IX andis privileege magdaleenidele.
Mõõgavendade ordu
pisi
Gregorius IX kinnitas 23. jaanuaril 1228 legaadi Modena Wilhelmi otsuse Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu vahelises vaidluses maa-alade jaotamise osas. Ta kinnitas 1229. aasta novembris ja 4. jaanuaril 1230 Lihula piiskopkonna likvideerimise ja selle alade liitmise Mõõgavendade ordu aladega.
Paavst kohustas 24. novembril 1232 Mõõgavendade ordut abistama Soome katoliiklasi võitluses õigeusklike venelastega.
Ta kutsus 20. novembril 1234 Mõõgavendade ordu ordumeistri ja Riia piiskopi Nicolaus von Naueni 8. septembriks 1235 Rooma aru andma, kuna paavsti kõrvu olevat jõudnud kuuldused, et orduvennad tegevat ebaõiglust vastristitutele ja teistele katoliku kiriku alamatele, rõhuvad vastristituid ja olevad samuti olevat orjastanud vastristitud kurelasi. Lisaks olevat ordu andnud relvi paganetele ja õigeusklikele venelastele.
Ta kinnitas 12. mail 1237 avaldatud bullas "Grato dilecti filii" Mõõgavendade ordu liitmise Saksa orduga.
Saksa ordu
Saksa ordu kõrgmeister Hermann von Salza püüdis 1230 lahendada Gregorius IX ja Saksa-Rooma keisri Friedrich II vahelist tüli.
Paavst vabastas 1227 Saksa ordu kümnise maksmisest. Ta keelas 1231 prelaatidel ekskommunitseerida Saksa ordu liikmeid.
Ta kinnitas 12. mail 1237 avaldatud bullas "Grato dilecti filii" Mõõgavendade ordu liitmise Saksa orduga.
Paavst andis 22. mail 1237 Saksa ordule õiguse määrata oma vaimulikke ametisse kirikutesse, millel ordul oli patronaadiõigus.
Preisi piiskop Christian kaebas paavstile, et Saksa ordu keeldus ristimast katehumeene, kes seda soovisid, ja lisaks keeldus ordu tagastamast piiskopile kuulunud varasid. Paavst nõudis 1240 Meißeni piiskopilt Heinrichilt, et too veenaks Saksa ordut täitma Christiani nõudmisi.
Tsistertslased
Gregorius IX kinnitas 1227 tsistertslaste privileegid.
Liturgilised otsused
Ta määras frantsiskaani munga Haymo koostama breviaarumit.
Ta lubas 1238 Canterbury St. Augustine'i kloostri abtil kanda missal dalmaatikat.
Ta korraldas 1239 ümber liturgiliste hümnide "Alma Redemptoris Mater", "Salve Regina", "Ave Regina Coelorum" ja "Regina Coeli" esitamise missal.
Ta taunis 8. juulil 1241 kirjas Trondheimi peapiiskopile Sigurd Eindridessonile, et Norras kasutati ristimisel õlut. Ta nõudis prelaadilt, et ristida tuleb ainult veega.
Ketserite taunimine
pisi|Gregorius IX rõõmustab Gregorius IX andis 1231. aasta veebruaris korralduse, et katoliku kiriku poolt ketseriks tunnistatud isikud tuleb karistuse saamiseks anda tsiviilvõimude kätte. Tavaliselt järgnes sellele isiku surmamõistmine tuleriidal.
Ta määras 13. aprillil, 20. aprillil ja 22. aprillil 1233 dominiiklased juhtima inkvisitsiooni.
Ta määras Lombardia suurinkvisiitoriks Pietro Veronast, kellele ta tegi ülesandeks võidelda manilusega.
Gregorius IX kinnitas 12. juunil 1227 Tüüringi krahvi poolt Marburgi Konradile antud õiguse määrata vaimulikke ametisse. Ta tunnustas Konradi tegevust ja määras 11. oktoobril 1231 Konradi paavstlikuks inkvisiitoriks. Ta oli esimene selle ameti kandja Saksamaal.
Paavst avaldas 26. mail 1236 bulla "Declinante jam mundi", milles kohustas Aragóni prelaate karistama ketsereid.
Teoloogilised vaidlused
Gregorius IX keelas 13. aprillil 1231 Pariisis õpetada Aristotelese filosoofiat seni, kuni selle vastavust katoliikliku teoloogiaga pole põhjalikult uuritud.
1237 tunnustas Süüria monofüsiidi patriarh katoliiklust.
Misjon
Gregorius IX kutsus katoliiklasi misjoneerima Lähis-Idas, Tuneesias, Marokos ja Liivimaal.
Gregorius IX ja Eesti
pisi|Gregorius IX nõudis [[Mõõgavendade ordult Toompea linnuse loovutamist Taanile.]] Gregorius IX võttis 15. veebruaril 1234 Lübecki sadama ja Liivimaale suunduvad palverändurid paavstliku protektsiooni alla. Taani kuningas Valdemar II teatas 1235 paavstile, et Travemünde sadam on taas avatud ja et ta ei tee takistusi Liivimaale suunduvatele palveränduritele. Ta teatas Bremeni peapiiskopile 13. märtsil 1238 Sabina piiskopi Johannese vahendatud lepingust Mõõgavendade ordu ja Dünamünde kloostri vahel ühe Jõelähtme kihelkonna küla osas.
Legaatide määramised
Gregorius IX määras 28. jaanuaril 1232 Alna Balduini legaadiks Eestis, Liivimaal, Soomes, Gotlandil, Kuramaal ja Zemgales. Ta määras Balduini Zemgale piiskopiks ja 3. veebruaril 1232 Kuramaa piiskopiks, võttis 20. aprillil 1233 Balduini ja Zemgale piiskopkonna kapiitli paavstliku kaitse alla ja sätestas premonstratensiaani ordu reegli. Ta teatas 22. aprillil 1233 Tieli praostile ja Kölni Sankt Severinuse kiriku skolastikule paavsti legaadi Balduini osas ning lubas 25. aprillil 1233 Balduinil Liivimaal määratud piiskoppe ordineerida.
Paavst teatas 9. veebruaril 1234 Balduinile, et määrab uueks legaadiks Modena Wilhelmi ja vabastab Balduini legaadiametist. Paavst andis 15. veebruaril 1234 Modena Wilhelmile voli määrata tema haldusalas piiskoppe ja neid ordineerida, samuti piiskopkondi moodustada ja nende piire sätestada. Ta nimetas 21. veebruaril 1234 Modena Wilhelmi legaadiks a laetere.
Suhted Riia piiskopiga
Gregorius IX kutsus 25. aprillil 1227 premonstratensiaanlasi Liivimaal ja Kuramaal misjoneerima ning kohustas Riia piiskoppi järgima nende ordu reegleid.
Ta kinnitas 23. jaanuaril 1228 Modena Wilhelmi otsuse Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu vahelises vaidluses maa-alade jaotamise osas.
Gregorius IX sätestas 4. aprillil 1230 legaat kardinaldiakon Ottole, et kuna Riia piiskopiks valiti kaks kandidaati, siis peab legaat määrama ise piiskopi, kui ta aga sobivat isikut ei leia, siis eelistama Bremeni peapiiskopi määratud kandidaati Riia toomkapiitli valitud kandidaadile. Paavst kirjutas ka 1. detsembril 1230 Riia piiskopi valimise osas.
Ta kinnitas Nicolaus von Naueni 8. aprillil 1231 Riia piiskopiks ja kinnitas 9. aprillil 1231 Riia piiskopkonna vabadused, kuid teatas 5. veebruaril 1232 Alna Balduinile, et kui Nicolaus ei täida oma kohustusi, siis võidakse piiskoppi karistada.
Ta käskis 24. veebruaril 1236 Riia piiskopil loovutada Saaremaa Saare-Lääne piiskopile.
Paavst kinnitas 1240 Riia toomkapiitli õigused.
Suhted Saare-Lääne piiskopiga
Paavst nõudis 8. septembril 1232 Liivimaa prelaatidelt, et nad peavad Saare-Lääne piiskoppi kaitsma Mõõgavendade ordu eest.
Paavstiriigi moodustamine
Gregorius IX sätestas 30. jaanuaril 1232 avaldatud bullas "Fraternitati tuae" Alna Balduinile, et legaat peab Eestimaal ja Liivimaal eraldama paavsti nimel valdusi, kasutades selleks vajadusel relva jõudu. Paavst käskis Riia ja Lihula (Tartu) piiskoppidel ning Mõõgavendade ordul anda legaadile üle Virumaa, Järvamaa ja Läänemaa.
Lihula piiskopkonna likvideerimine
Gregorius IX kinnitas 1229. aasta novembris ja 4. jaanuaril 1230 Lihula piiskopkonna likvideerimise ja selle alade liitmise Mõõgavendade ordu aladega. Hiljem nimetas paavst mõnel korral Lihula piiskopiks Tartu piiskoppi.
Vaidlus Tallinna üle
Gregorius IX volitas Modena Wilhelmit 28. veebruaril 1234 tegelema Tallinna ja Virumaa piiskopkondades haldusküsimustega.
Ta käskis 24. veebruaril 1236 Mõõgavendade ordul anda Tallinn ja Harjumaa üle legaadile.
Paavst kohustas 22. märtsil 1236 Wilhelmit täitma Lundi peapiiskopi ja Mõõgavendade ordu vahelist otsust Tallinna, Lihula (Tartu) ja Virumaa piiskopkondade osas. Ta nõudis 10. aprillil 1236 Wilhelmilt, et ta võtaks Mõõgavendade ordult üle Tallinna Toompea linnuse ja annaks selle üle Taani kuningale. Ta volitas 10. augustil 1237 ja 13. märtsil 1238 Wilhelmit võtma Toompea linnus Mõõgavendade ordu õigusjärglaselt Saksa ordult üle ja andma selle Taani kuningale.
Vastristitute kaitsmine
Gregorius IX võttis 5. mail 1227 Liivimaa vastristitud ja ristitavad isikud paavstliku protektsiooni alla ning märkis, et vastristitud on kutsutud Jumala laste vabadusele. Ta tõdes, et poleks kohane, kui vastristitud oleksid ristiusu vastuvõtnult viletsamas olukorras kui paganatena. Ta nõudis, et vastristitud alluksid katoliku kiriku sõnakuulmisele.
Paavst tundis 3. veebruaril 1232 avaldatud bullas "Cum ecclesia" muret katoliku kiriku olukorra pärast Eestis, Liivimaal, Soomes, Zemgales ja Kuramaal.
Paavst kinnitas 11. veebruaril 1232 Alna Balduini ja ristitud kurelaste vahel 28. detsembril 1229 ja 17. jaanuaril 1230 sõlmitud lepingud.
Paavst sätestas 8. septembril 1232, et Liivimaa vastristitute kallal ei tohi Lateraani IV kirikukogu otsuse alusel kasutada piinamisel rauaproovi.
Ta kutsus 20. novembril 1234 Mõõgavendade ordu ordumeistri ja Riia piiskopi Nicolaus von Naueni 8. septembriks 1235 Rooma aru andma, kuna paavsti kõrvu olevat jõudnud kuuldused, et orduvennad tegevat ebaõiglust vastristitutele ja teistele katoliku kiriku alamatele, rõhuvad vastristituid ja olevat samuti olevad orjastanud vastristitud kurelasi. Lisaks olevat ordu andnud relvi paganatele ja õigeusklikele venelastele.
Gregorius IX keelas 12. veebruaril 1236 kümnise andmise laenuks. Ta avaldas 19. veebruaril 1236 bulla "Ne terra", milles andis Modena Wilhelmile volitused kaitsta katoliiklasi ning levitada kristlust Liivimaal, Zemgales ja Kuramaal. Paavst nõudis, et usklikke tuleb paganate eest kaitsta. Samuti kutsus paavst legaati üles manitsema piiskoppe, Mõõgavendade ordut, Riia kodanikke ja vastristituid, et nad rajaksid ristisõdijate abiga kindluseid (munitiones) nende vastristitute jaoks, kellele paganad ei anna asu.
Paavst nõudis 24. veebruaril 1236 vastristitute tunnustamist, kuid kohustas neid pidama oma naisi enda juures. Ta andis vastristitutele õiguse apelleerida piiskoppidele, kes neid pidid kaitsma. Ta sätestas, et kümnisest kolmandiku pidid saama kihelkonna kirikud, samuti tuli rajada kabeleid (capellae) ja maksta kaplanitele.
Ta nõudis 8. märtsil 1238 Wilhelmilt, et Liivimaal tuleb kaitsta vastristituid, keda Saksa ordu, mõned vaimulikud ja ilmikud püüavad orjastada, kuna nad ei taha vastristitutele lubada vabalt oma vara omada. Ta toonitas, et Jeesus Kristuse usklikkudena ei ole vastristitud enam ümmardaja lapsed, vaid vaba ema lapsed, keda Jumala ainusündinud Poeg vabastas patuikkest. Paavst lisas, et Wilhelm peab jälgima, et vastristituid koheldaks nii, et nad kristlastena poleks halvemas olu­korras kui paganatena.
Ta sätestas, et seni orjadeks olnud vastristitutele tuleb tagada nende õigused kristlastena, ja nõudis, et vastristitute orjastamist ei sallitaks. Paavst sätestas, et kui mõni sulane või ori pöördub ristiusku, siis peavad nende vaimulikud või ilmlikud isandad nende orjust kergendama ja võimaldama neile usuelu nõuete täitmist.
Paavst käskis 14. detsembril 1240 Lundi peapiiskopkonnas kuulutada ristisõda Eestimaa vastu, et kaitsta sealseid vastristituid, kuna neid tülitavad ümbritsevad barbarid mitmel viisil (a barbaris circumstantibus multipliciter molestentur), kes on päritolult väärjumalate teenijad ja pomiseja rahvas (gentes idolatres et populum murmurantem).
Gregorius IX ja Preisimaa
Gregorius IX teatas 18. aprillil 1233 Preisimaa jutlustajatele, et nad tegutseksid Preisimaal, mitte Liivimaal.
Ta andis 1236 Modena Wilhelmile korralduse moodustada Preisimaal 3 piiskopkonda. Paavst saatis preislaste poolt pantvangistatud piiskopi Christiani vabastamiseks lunaraha.
Christian kaebas paavstile, et Saksa ordu keeldus ristimast katehhumeene, kes seda soovisid saada, ja lisaks keeldus ordu tagastamast piiskopile kuulunud varasid. Paavst nõudis 1240 Meißeni piiskopilt Heinrichilt, et too veenaks Saksa ordut täitma Christiani nõudmisi.
Gregorius IX ja Soome
Gregorius IX käskis Riia piiskopil 23. jaanuaril 1229 takistada kaupmeestel kaubitsemist Soome katoliku kirikuga vaenutsevate õigeusklike venelastega. Ta nõudis Liivimaa kaupmeestelt, et nad peataksid venelastega kaubitsemise senikaua, kuni vaenutsemine vastristitutega on lõppenud.
Paavst tundis 3. veebruaril 1232 avaldatud bullas "Cum ecclesia" muret katoliku kiriku olukorra pärast Soomes ja kohustas 24. novembril 1232 Mõõgavendade ordut abistama Soome katoliiklasi võitluses õigeusklike venelastega.
Kanoniseerimised
Gregorius IX kanoniseeris 5 isikut. Ta kirjutas 4 korda Ungari Eliisabetile. Sarumi piiskop taotles paavstilt Osmundi kanoniseerimist.
Suhted Konstantinoopoli patriarhiga
Konstantinoopoli patriarh Germanos II tunnustas 1232 paavsti primaati, kuid taunis, et katoliiklased kiusavad taga õigeusklikke.
Gregorius IX saatis 1234 Kreekasse 2 frantsiskaani (Haymo Favershamist ja St-Cheri kloostri abt Hugues) ja 2 dominiiklast, kes proovisid likvideerida 1054 puhkenud skismat Konstantinoopoli patriarhaadiga.
Suhted juutidega
Ta avaldas 6. aprillil 1233 seoses juutide kaebustega bulla "Etsi Judeorum", milles sätestas, et juute tuleb kristlikes riikides kohelda samal viisil, nagu kristlased sooviksid olla koheldud paganlikes maades. Ta nõudis Prantsusmaa prelaatidelt juutide tagakiusamise peatamist.
Ta nõudis 5. septembril 1236 Prantsusmaa kuningalt Louis IX-lt, et see karistaks ristisõdijaid, kes tapsid või kiusasid taga juute.
Ta avaldas 20. juunil 1239 bulla "Si vera sunt", milles kohustas Pürenee poolsaare valitsejaid võtma juutidelt ära Talmudeid ja need avalikult põletama. Ta käskis 1240 ka Kastiilias juutidelt raamatud ära võtta.
Yasuo Haruyama
Yasuo Haruyama (jaapani keeles 春山 泰雄 Haruyama Yasuo; 4. aprillil 1906 Tokyos – 17. juunil 1987) oli Jaapani jalgpallur, ründaja.
Gregorius IX
Onupojapoliitika
Gregorius IX määras kardinaliks kaks sugulast: 18. septembril 1227 Rinaldo Conti di Segni (hilisem paavst Aleksander IV) ja 1228. aasta detsembris Niccolò Conti di Segni.
Uued kardinalid
Gregorius IX määras 16 kardinali 5 konsistooriumil. Tema ajal said kardinaliks hilisemad paavstid Coelestinus IV, Innocentius IV ja Aleksander IV.
Yasuo Haruyama
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1927–1930 4 mängu.
Gregorius IX
Gregorius IX kultuuriloos
Parens scientiarum Parisius velut altera Cariath Sepher, civitas litterarum...
[Teaduse lapsevanem (ema või isa) Pariis on teine Kirjat-Seefer, kirjatähe linn...]
Ta rajas 27. aprillil 1233 Toulouse'i ülikooli ja tunnustas 1238 Roueni kooli rajamist.
Ta kutsus 1230 Rooma Raimundo de Peñaforti ja määras ta kaplaniks. Paavsti korraldusel avaldati 1234 Penaforti koostatud paavsti dekreedikogu "Liber extra".
Ta pani 17. juulil 1228 nurgakivi San Francesco d'Assisi kirikule. Ta lasi 1235 tugevdada Montefiascone kindlust.
Ta pakkus õpetlasele Michael Scotusele Canterbury peapiiskopi kohta.
Ta kohustas Tommaso da Celanot kirjutama Assisi Franciscuse elulugu.
Surm
Gregorius IX suri 22. augustil 1241 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Katastrimõõdistamine
Katastrimõõdistamine ehk maamõõtmine (praktikas nimetatud ka: maakorraldustööd) on geodeesiaharu, mis tegeleb maakatastritega seotud geodeetiliste töödega ja koostab katastrikaarte.
Eestis reguleerib katastrimõõdistamist määrus "Katastrimõõdistamise teostamise ja katastrimõõdistamise kontrollimise kord".
Katastrimõõdistustöid teevad litsentseeritud spetsialistid, keda nimetatakse ka maamõõtjateks.
Wiefelstede
Wiefelstede (alamsaksa: Wiefelstä) on vald Ammerlandi kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal.
Vald paikneb umbes 15 km Oldenburgist loodes. Valla pindala on 106,01 km². 31. detsembril 2015 elas seal 15 889 inimest. Vald jaguneb 20 allosaks.
Vallas asub Brötje Automation GmbH, automatiseeritud lennukikoostude tootja.
Wiefelstedes asuv Püha Johannese evangeelne luterlik kirik on vanim kivikirik Ammerlandi piirkonnas. Kirik avati aastal 1057.
pisi|tühi|Püha Johannese evangeelne luterlik kirik
Thomas Greiss
Ta alustas klubikarjääri Saksamaa klubis Kölner Haie, debüteerides Saksamaa kõrgliigas hooajal 2003–04. Greissi läbimurdehooaeg oli 2005–06, mil kuulus Saksamaa kõrgliigas kolme parima väravavahi sekka.
2004. aastal valis San Jose Sharks ta NHL-i draft'is 94. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta mängima hooajal 2006/07. Esimesed kolm hooaega mängis ta põhiliselt American Hockey League'is (AHL) San Jose Sharksi tütarklubis Worcester Sharks. NHL-is debüteeris ta 13. jaanuaril 2018 mängus Anaheim Ducksi vastu.
Hooajal 2010–11 mängis ta Sharksist laenul Rootsi kõrgliigaklubis Brynäs IF. Seejärel naasis ta Sharksi. Hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta Saksamaa kõrgliigaklubis Hannover Scorpions.
2023. aasta juulis teatas ta sportlaskarjääri lõpetamisest.
Saksamaa jäähokikoondise koosseisus on Greiss osalenud 2006. ja 2010. aasta taliolümpiamängudel ning 2016. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel.
Bruay-sur-l'Escaut
Bruay-sur-l'Escaut on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Anzini kantonis.
pisi|Bruay-sur-l'Escaut' raekoda
Nimi
Keskajal kasutati nimesid Bruail, Brueil, Bruel ja Bruech ning hiljem nime Bruay. 1902. aastal sai koha nimeks Bruay-sur-l'Escaut ('Bruay Schelde ääres'), et eristada seda Bruay-la-Buissière'ist Pas-de-Calais' departemangus.
Asend
Bruay-sur-l'Escaut asub Schelde jõe (prantsuse Escaut) vasakul kaldal. Vald asub 12 km kaugusel Belgia piirist Quiévrainis.
FC Basel
Basel on kolme korral jõudnud UEFA Meistrite Liiga kaheksandikfinaali. Hooajal 2012–2013 jõuti UEFA Euroopa Liiga poolfinaali, kus kaotati hilisemale võitjale Chelseale.
Eesti folkloristika aastapreemia
Eesti folkloristika aastapreemia on Akadeemilise Rahvaluule Seltsi ja Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali välja antav preemia folkloristile. Preemia eesmärk on tõsta esile preemia saamisele eelnenud aasta jooksul silma paistnud folkloristi tegevust.
Uniküla vald
Uniküla vald (saksa keeles Unniküll) oli vald Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Uniküla vald Vao vallaga.
Barüonaine
Barüonaine (inglise keeles baryonic matter) on barüonidest (neutronid, prootonid) ja elektronidest koosnev aine.
Eesti folkloristika aastapreemia
Preemiat antakse aastast 2011.
Uniküla vald
Valla alal asus Uniküla mõis.