cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dirhami neem
Dirhami neem on neem Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Neeme lähedal asub Dirhami kordon ja Dirhami sadam.
Neemel asub endisaegse Peeter Suure merekindluse rannapatarei nr 37 positsioon.
Helmstedt (vallavaba ala)
thumb|Helmstedti paiknemine Helmstedti kreisis
Helmstedt on inkorporeerimata ala Helmstedti kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. Selle pindala on 18,56 km².
Suwon
Suwon on linn Lõuna-Korea kirdeosas, Gyeonggi provintsi halduskeskus.
Viggiano
Viggiano (ladinakeelne nimi Videianum ) on vald Lõuna-Itaalias Basilicata maakonnas Potenza provintsis.
pisi|tühi|Viggiano
George Hoyt Whipple
George Hoyt Whipple (28. august 1878 – 1. veebruar 1976) oli Ameerika Ühendriikide arst, arstiteadlane ja pedagoog.
Kitsavõraline puu
Kitsavõraliste puude näideteks on püramiidtamm, serbia kuusk.
George Hoyt Whipple
Whipple õppis meditsiini Johns Hopkinsi Ülikoolis ja Yale'i Ülikoolis. Ta lõpetas Johns Hopkinsi 1905. aastal ja töötas ülikoolis kuni 1914. aastani. 1921. aastal asus ta tööle Rochesteri Ülikooli, kus töötas kuni pensionilejäämiseni.
Kitsavõraline puu
Puude sortidele, mille iseloomulikuks tunnuseks on kitsas ja sammasjas võra, antakse tihti sordinimi 'Fastigiata'.
George Hoyt Whipple
1934. aastal sai ta koos George Minoti ja William Murphyga Nobeli meditsiiniauhinna makrotsütaarse aneemia ravi avastamise eest.
Touch ID
Touch ID-d kasutatakse telefoni avamiseks, Apple'i digipoodides (App Store, iTunes Store, iBook Store) tehingute kinnitamiseks ja Apple Pay süsteemis maksete kinnitamiseks.
Ajalugu
Apple ei olnud esimene, kes kasutas oma seadmetes sõrmejäljelugeri andurit. Esimesed katsed erinevate tootjate poolt olid veel 1980. aastatel, aga keegi ei suutnud antud tehnoloogiat piisavalt arendada, et see muutuks standardiks nagu ta tänapäeval on.
Esimesed mobiiltelefonid koos sõrmejäljelugeriga olid Fujitsu F505i (aastal 2003), Pantech GI100 (2004) ja Toshiba G500 (2007).
Kahvatu liudik
Kahvatu liudik (Peziza cerea) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Touch ID
Ajalugu
Apple on patenteerinud elektroonikaseadmete avamist sõrmejäljelugeri abil veel aastal 2008.
Kahvatu liudik
Seent on leitud ka Eestist.
Touch ID
Ajalugu
2012. aastal omandas Apple 356 miljoni dollari eest firma AuthenTec, mis tegeles biomeetrilise tuvastamise süsteemidega. Sellest ajast Apple fänniarmee aktiivselt spekuleeris, et sõrmejälje lugemise tehnoloogia rakendatakse järgmises iPhone’is.
Kahvatu liudik
Seen on mittesöödav.
Touch ID
Ajalugu
3. septembril 2013 lekkis internetti kuuldus, et uue iPhone 5s kodunupu sees paikneb sõrmejäljeluger. 10. septembril 2013 toimus iPhone'i meediaüritus, kus Apple'i turundusasepresident Phil Schiller teataski sellest funktsioonist. See sai nime Touch ID.
Pärast iPhone 5s aastatel 2014–2015 lisasid enamus mobiiltootjaid oma lipulaevadele sõrmejäljelugerid, alustades Samsung Galaxy S5.
Oktoobris 2015 esitas Apple koos iPhone 6s ja iPhone 6s Plusiga teise põlvkonna Touch ID. Uus sensor töötab umbes kaks korda kiiremini ning avab telefoni peaaegu kohe.
Riistvara
Sõrmejäljeluger on sisse ehitatud kodunuppu, mis on kaetud safiirklaasiga. Safiirklaasil on väga kriimustuskindel ja see töötab läätsena. Kodunupu ümber asetseb roostevabast terasest juhtring, mis tuvastab sõrme panemise nupule ja aktiveerib Touch ID sensori ilma kodunupule vajutamata.
Safiir klaasi all asub mahtuvusskanner, mis võimaldab saada kõrge kvaliteediga pilti subepidermaalse nahakihist – 500 ppi, ehk pikslit ühe tolli kohta. Mahtuvusskanneri pind on jagatud pikslitest, kui Touch ID on aktiveeritud, siis sõrme ja skanneri pinnase vahel lastakse ringlema elektrilaengud ning süsteem mõõdab, kui pikk vahemaa on sõrmel asetseva punkti ja sensori vahel. Seejärel toimub loetud mustri võrdlus eelnevalt salvestatud andmetega.
Touch ID on võimeline lugeda sõrmejäljed 360-kraadi ulatuses ja kokku on võimalik hoida seadmes kuni 5 mustrit.
Turvalisus
Enne Touch ID kasutama hakkamist tuleb luua parool, millega saab vajadusel nutiseadme avada sõrmejäljelugerit kasutamata. Seade nõuab parooli sisestamist iga restardi ja lisaks iga 48 tunni järel. Tõenäosus, et üks registreeritud sõrmejälg klapib teise sõrmejäljega, on 1: 50000.
iOS 7 operatsioonisüsteemis Touch ID abil oli võimalik vaid telefoni avada ja Apple'i digipoodides tehingut kinnitada. iOS 8. alates Apple avas liigipääsu ka arendajatele ning Touch ID-ga tuli võimalus makseid kinnitada Apple Pay süsteemis.
Apple'i kinnitusel hoitakse kõiki andmeid, mis on seotud sõrmejälgedega, krüpteeritult kohapealses «turvalises enklaavis» (Secure Enclave). Tootja kinnitab, et iOS seade ei salvesta otseselt sõrmejälgi, vaid matemaatilisi kujundeid. «Turvaline enklaav» asub Apple A7, A8, A8X, A9, A9X või A10 Fusion protsessori sees ning andmeid ei hoida Apple'i serverites ega iCloudi salvestusruumis.
Iga konkretse seade Touch ID ja protsessor on omavahel seotud. See tähendab, et sensori vahetamise juhul Touch ID enam ei toimi. Kui kasutaja üritab selles olukorras iOS’i uuendada või taastada, siis tekib viga 53. Antud viga sai kurikuulsaks 2016. aasta algusel. Tuhandeid kasutajaid üle maailma, kes vahetasid kodunuppu Apple'i volitamata teenusepakkujate juures, olid silmitsi mittetöötavate iOS-seadmetega. Apple tõi kiiremas korras välja uuendatud operatsioonisüsteemi versiooni (iOS 9.2.1) ja probleem sai lahendatud. Ametlikul lehel on nüüd ka õppetus kuidas tegutseda 53. vea korral.
Septembris aastal 2013 saksamaa Chaos Computer Club (CCC) teatas, et neil õnnestus Touch ID kaitsest mööda minna väga lihtsa viisiga. Nimelt CCC esindajad tegid kõrge resolutsiooniga sõrmejälje pilti iPhone 5s pinnalt, et seejärel luua võlts sõrme. Selle viisiga tõesti saab Touch ID kaitest mööda minna, mida kinnitasid ka teised inimesed. Antud protsess on raskendatud, kuna nõuab eriseadmete ja kemikaalide olemasolu.
Mõju
Aastaid erinevad tootjad tegid katsed tuua sõrmejäljalugerid massidesse. Paraku sensorid olid nii aeglased, et sõrmejaljete tuvastamine võttis tihtipeale mitukümmend sekundit ja töökindlus oli väga madalal tasemel. Ainult aastal 2013 Apple’il õnnestus seda funktsiooni suhteliselt hästi realiseerida lõplikus toodes. Nende tootjate nimekiri, kes varustavad oma nutiseadmeid sõrmejäljelugeritega, ainult laieneb: Samsung, Sony, Huawei, LG, Meizu, Xiaomi ja teised.
Tulevik
2014. aastal ostis Apple ettevõtte LuxVue ning koos sellega sai patendi lahendusele, mis lubaks tulevaste iPhone'ide puhul ehitada sõrmejäljelugeri otse ekraani sisse ning vajadus eraldi komponendi jaoks telefoni korpusel puuduks. Selle lahenduse puhul kasutaja sõrmejälge loeksid infrapunadioodid (IR diodes). Kas Apple kavatseb antud tehnoloogiat kasutada oma tulevastes seadmetes, ei ole teada.
Eerikneem
Eerikneem on Aegna saare põhjarannikul asuv neem.
Neeme hõlmab 58,4 ha ulatuses Aegna maastikukaitseala Eerikneeme piiranguvöönd.
HMS Thetis
HMS Thetis oli Ühendkuningriigi allveelaev, mis hukkus kaks korda koos meeskonnaga.
Thetis lasti vette 29. juunil 1938 ja hukkus 1. juunil 1939. Pärast ülestõstmist nimetati ta ümber HMS Thunderboltiks ja hukkus 14. märtsil 1943.
Rannu kalmistu
Surnuaeda ehitati 1880. aastatel kivist kabel. Väravad on valmistatud kunstniku Eduard Ahase projekti järgi ja need paigutati kalmistule 1933. aastal asendamaks varasemaid puidust väravaid.
Kalmistul asuvad Rannu Vabadussõja mälestussammas ja "Rannu ema".
Keeleseadus
Keeleseadus (lühend KeeleS) on Eesti Vabariigi seadus, mille eesmärk on arendada, säilitada ja kaitsta eesti keelt, tagada eesti keele kasutamine peamise suhtluskeelena kõikides avaliku elu valdkondades ning reguleerida võõrkeelte kasutamise tingimusi ametiasutustes.
Praegune keeleseadus võeti vastu 23. veebruaril 2011 ning jõustus sama aasta 1. juulil.
Eesti keel riigikeelena
pisi|Eesti õigekeelsussõnaraamat 2013 Eesti keel sai ametlikuks riigikeeleks iseseisvuse saavutamisega 1918. aastal. Samal aastal ilmus ka esimene normeeriv eesti keele sõnaraamat: Eesti Kirjanduse Seltsi algatusel Jaan Tammemäe koostatud "Eesti keele õigekirjutuse-sõnaraamat", mis võeti ametlikuks keelejuhiks riigi- ja omavalitsusasutustes. Kui enne iseseisvuse saavutamist oli eesti keelt kasutatud suhtluskeelena, talurahvakoolides, valdade volikogudes ja ajakirjanduses, siis iseseisvuse saavutamisega ja oskuskeele sõnavara arenguga levis eesti keele kasutamine ka riigihaldusse, kõigi astmete kohtutesse ja koolidesse, samuti kõrghariduse, teaduse ja meelelahutuse aladele. Eesti keele kui riigikeele õppimine muudeti kohustuslikuks ka vähemusrahvuste koolides.
1934. aasta keeleseadus
Eesti esimene keeleseadus anti dekreedina 29. novembril 1934 ning jõustus 1. jaanuaril 1935. Keeleseadus sätestas, et riigi ja kohaliku omavalitsuse asutuste asjaajamiskeel on eesti keel, ametlik välissuhtlus võis toimuda võõrkeeles. 1934. aastal ei tajutud veel võõrkeeltes ohtu eesti keelele ning keeleseadus keskendus pigem vähemusrahvuste keele kasutamise reguleerimisele kui sätetele eesti keele oskuse nõuete, kasutamise ja järelevalve kohta. Seaduse kohaselt võisid saksa, vene ja rootsi rahvusest inimesed Eesti riigiasutuste poole pöörduda kirjalikult oma emakeeles, kuid ametiasutuse vastus pidi olema eesti keeles. Piirkondades, kus vähemuskeele kõnelejad olid enamuses, võis asjaajamises kasutada selle vähemusrahvuse keelt, kuid kõik ametnikud pidid oskama ka eesti keelt.
Nõukogude Liidu okupatsioon Eestis 1940. aastal taandas eesti keele riigikeele positsioonilt. Eesti keele kasutamist piirati mitmes valdkonnas ning peamiseks asjaajamiskeeleks sai vene keel.
1989. aasta Eesti NSV keeleseadus
18. jaanuaril 1989 võeti vastu Eesti NSV keeleseadus, mis kuulutas eesti keele taas riigikeeleks. Seadusega sätestati eestikeelse asjaajamise ja suhtlemise õigus, kuid tagati ka venekeelse asjaajamise ja suhtlemise võimalus. Vene keele eristaatust põhjendati üleliidulise suhtlemise vajadusega. Uue keeleseaduse tähtsaim säte oli, et ka venekeelsed asutused pidid tagama eesti keele kasutamise võimaluse. Seadusega kehtestati eesti keele oskuse nõue kõikidele üksikisikutega suhtlevatele isikutele, nagu juhtivtöötajad, riigiasutuste, ühiskondlike organisatsioonide, õigussüsteemi, korrakaitse- ja järelevalveorganite töötajad, meditsiinitöötajad, ajakirjanikud, teenindajad ja kaubandustöötajad ning side- ja päästetöötajad. Juhtivtöötajatele kehtestati nõue suhelda alluvaga viimase valitud keeles, teenindaja pidi suutma suhelda kliendiga kliendi valitud keeles. Seadus sätestas ka, et isiku keelevaliku tõkestamine ja halvustamine on keelatud ja õigusaktides ette nähtud juhtudel karistatav. 1989. aasta keeleseadus jäi kehtima ka peale Eesti taasiseseisvumist, kuni uue seaduse vastuvõtmiseni 1995. aastal.
1995. aasta keeleseadus
Kuna paljud õigusvaldkonna asjatundjad ei pidanud okupatsiooni ajal kehtestatud seadusi legitiimseteks, võeti 1995. aasta 21. veebruaril vastu uus keeleseadus, mis jõustus sama aasta 1. aprillil. Uue keeleseadusega kaotati vene keele eristaatus ning kehtestati isikute õigus kasutada asjaajamisel eesti keelt ja saada eestikeelset teavet. Erinevalt varasematest seadustest sätestati ka, et kaitsejõudude teenistus- ja käskluskeel on eesti keel. Eraettevõtete sisemise töökorralduse keelt keeleseadusega ei reguleeritud, kuid seadusse lisati säte, mille kohaselt võib eraettevõtete eesti keele kasutamist reguleerida juhul, kui see on õigustatud avalikes huvides, mille alla kuulusid ühiskondlik turvalisus, avalik kord, avalik haldus, rahvatervis, tervisekaitse, tarbijakaitse ja tööohutus.
Erinevalt 1934. aastast tunti pärast Nõukogude okupatsiooni vajadust panna rõhku ka eesti keele säilitamisele. 1995. aasta keeleseaduses olid võõrkeelte, sealhulgas vähemuskeelte kasutamise reguleerimisele lisaks kirjas ka eesti keele oskuse ja kasutamise nõuded kodakondsuse taotlejatele, avalikele teenistujatele ning isikutega tööalaselt suhtlevatele töötajatele, eesti keele oskuse hindamine eesti keele tasemeeksamil, tasemeeksamitele suunamine ja eesti keele tasemetunnistuste kehtetuks tunnistamine, ning seaduses sätestatu riiklik järelevalve.
1934. aasta keeleseaduses olid vähemusrahvused ja -keeled olnud nimeliselt fikseeritud (saksa, vene ja rootsi), kuid 1995. aasta keeleseaduses ei olnud vähemuskeeled enam loendatud. Lisaks kaotati 1934. aasta seadusega kehtinud õigus pöörduda nendes keeltes Eesti ametiasutustesse. Uue keeleseaduse kohaselt oli ametiasutusel õigus nõuda võõrkeelse dokumendi esitajalt dokumendi tõlget eesti keelde ning tõlke notariaalset kinnitamist. Ametnikuga suheldes võis võõrkeelt kasutada vaid poolte kokkuleppel ning tõlgi kasutamise vajadusel kohustus kulud katma eesti keelt mittevaldav isik, kui seadusega ei sätestatud teisiti.
Rahvusvaheliste suhete arenedes vajas keeleseadus peagi ajakohastamist ning seda hakati muutma ja täiendama. 1996. aastal lisati seadusse Riigikogu ja kohaliku volikogu liikme eesti keele oskuse nõuded ning tühistati ärinimede eestikeelsuse nõue. Aastal 2000 piirati seaduse reguleerimisala, nii et eesti keele oskuse nõue kehtis vaid avalikes huvides tegutsevatele töötajatele (ühiskonna turvalisus, korrakaitse, avalik haldus, rahvatervis, tervisekaitse, tarbijakaitse ja tööohutus). Samuti anti riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutustele õigus kasutada välissuhtluses ka kakskeelseid pitsateid ja kirjaplanke. 2001. aastal tehtud redaktsiooniga taastati 1934. aasta seaduses olnud ametiasutustega võõrkeelse kirjaliku suhtlemise võimalus. Alates 2007. aastast lubatakse eestikeelsetele avalikele reklaamidele ja siltidele lisada tõlkeid võõrkeelde.
1995. aasta keeleseadust muudeti kokku ligi 20 korda. Mitmed redaktsioonid olid nii mahukad, et seadus muutus raskesti mõistetavaks, mistõttu hakati kavandama uue keeleseaduse vastuvõtmist.
Ukraina presidendi administratsioon
Ukraina Presidendi Administratsioon (ukraina keeles Адміністрація Президента України) oli Ukraina presidendile alluv võimuorgan aastatel 2010–2019.
Keeleseadus
Kehtiv keeleseadus
pisi|Viidad eestikeelse teksti ja võõrkeelse tõlkega Uus keeleseadus võeti vastu 23. veebruaril 2011 ning see jõustus sama aasta 1. juulil. Seaduse sisu kattub suuremal määral vana keeleseadusega, kuna 2011. aasta seaduse moodustavad peamiselt 1995. aasta seadus ja selle arvukad redaktsioonid, mida on ajakohastatud ja täiendatud ning mis on uues seaduses koondatud ja selgemalt sõnastatud. Samaks on jäänud seaduse üldpõhimõtted, mis on suunatud eesti keele kaitsele ja arendamisele.
Ukraina presidendi administratsioon
Ajalugu
20. juunil 2019 teatas president Volodõmõr Zelenskõi meeskond, et presidendi administratsioon plaanib kolida Bankova tänaval asuvast presidendi administratsiooni hoonest Ukraina Majja ning presidendi administratsiooni ametliku nime muutmist. Samuti teatas ta, et Bankova tänaval asuv administratsiooni hoone plaanitakse pärast kolimist üle anda Ukraina Rahvuslikule Kunstimuuseumile. 20. juunil andis president Zelenskõi välja ukaasi, millega moodustas Ukraina Presidendi Administratsiooni asemele vähendatud koosseisu ja uue struktuuriga Ukraina Presidendi Kantselei (Офіс Президента України).
Keeleseadus
Kehtiv keeleseadus
2011. aasta seadusega määratleti ka eesti keele erikujude (viipekeele ja murdekeele) mõiste ning sätestatati inimeste õigus neid kasutada. Näiteks võib murdekeele põlisel kasutusalal lisada eestikeelsele ametlikule tekstile tõlke murdekeelde. Keeleseadusse lisati esimest korda säte, et riik toetab eesti keele piirkondlike erikujude (murdekeele) kaitset, kasutamist ja arendamist.
Järelevalve
2011. aasta seadusega on varasemast üksikasjalikumalt sätestatud eesti keele oskus, selle hindamine ja kontrollimine. Keeleseaduses sätestatud nõuete täitmise riikliku järelevalve eest vastutab Keeleamet. Inspektsioon võib kontrollida eesti keele ja võõrkeelte kasutamist ning eesti keele oskuse ja eesti keele kasutamise nõuete täitmist ning tasemeeksamiks ettevalmistamisele suunatud eesti keele täienduskoolitust läbi viiva täienduskoolitusasutuse pidaja tegevuse vastavust keeleseaduse nõuetele. Inspektsioonil on järelevalve teostamisel õigus:
Comerica Park
pisi|220px|Comerica Park 2007. aastal Comerica Park on pesapallistaadion USA-s Michigani osariigis Detroitis. See on pesapalliklubi Detroit Tigersi kodustaadion.
Comerica Parki ehitust alustati 1997. aastal ja see valmis 2000. aastal. Enne Comerica Parki valmimist oli Detroit Tigersi kodustaadion Tiger Stadium.
Staadion on saanud nime finantsteenuste ettevõte Comerica järgi, mis on Detroitis asutatud ja mis staadioni valmimise ajal baseerus veel seal.
Comerica Park mahutab 41 083 pealtvaatajat.
Comerica Parkil on peetud ka jäähoki- ja jalgpallimänge. Staadionil on andnud kontserdi mitmed artistid, teiste seas Bon Jovi (2003), The Rolling Stones (2005), Paul McCartney (2011), Metallica (2017), Billy Joel (2021) ja Guns N' Roses (2021).
Königslutter (vallavaba ala)
thumb|Königslutteri paiknemine Helmstedti kreisis
Königslutter on inkorporeerimata ala Helmstedti kreisis, Alam-Saksimaal, Saksamaal. Selle pindala on 8,90 km².
Kurikneem
Kurikneem on Aegna saare läänerannikul asuv neem.
1939, 1945–1950 rajati neemele õhutõrjepatarei.
Neemel on endisaegse Peeter Suure merekindluse rannakaitsepatarei nr. 15 helgiheitja positsioon ja see on arvele võetud kultuurimälestisena.
Herrmani lomp
Herrmani lomp (ka Valgjärve tiigid) on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Pikareinu külas. Veekogu pindala on 1,1 ha.
Vīksna raudteepeatus
pisi|left|Vīksna raudteepeatus aastal 2015 Vīksna raudteepeatus on endine raudteepeatus Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Balvi piirkonna Vīksna vallas Vīksna külas.
Peatus asus Riia jaamast 136,4 km kaugusel.
Peatus avati 1930. aastatel. Reisijate vedu lõpetati 2001. aastal ja siis suleti ka peatus.
Dixie Lily
"Dixie Lily" (eestikeelse pealkirjaga "Valge aurik") on Elton Johni ja Bernie Taupini laul. Laul on avaldatud Elton Johni 1974. aasta albumil "Caribou".
Kuigi Elton John seda laulu ise singlina ei avaldanud, ilmus see singlina veel sellel samal 1974. aastal, seda USA kantrilaulja Roy Drusky esituses.
Tartu Ülikooli keemiahoone
Tartu Ülikooli keemiahoone võib olla:
Prohvetlik usund
Prohvetlik usund (ka prohvetlik õpetus) on usundite rühm, mida ühendab ainujumala tähtsustamine (monoteism) ning vahendaja olemasolu tunnistamine inimese ja jumala vahel. Prohvetlikus usundis on oluline maailma loomise õpetus ja kogudus, mille liikmeks astumisel puuduvad piirangud.
Prohvetlikud usundid tekkisid 7. sajandil e.m.a maagilise mõtlemisega aramea rahvaste, eelkõige iraanlaste, kaldealaste ja juutide juures. Neid ühendas ühe ainsa õige jumala kui headuse allika austus, olgu tema nimeks Jahve, Ahuramazda, Marduk või Baal (Marduk-Baal). Teised jumalused olid kas võimetud või kurjad.
Zarathustra, Aamos, Jesaja ja Jeremia olid prohvetluse tollased esindajad. Nad muutsid senist lihtsat ja metsikut rahvausundit. Nad kõik võitlesid rahvausundi vastu, mis sisaldas animismi, esivanematekultust, inimohvreid ja templiprostitutsiooni. Kohakultused asendatakse kogudustega. Iraanlaste ja juutide prohvetlike usundeid eristas vaid ajaloost tulenev suhtumine: isandlikkus ja alandlikkus (allaheitlikkus).
3. sajandil e.m.a algab prohvetlikus usundis teine ajalõik. Oluliseks saab ilmutus ja tähtsaks muutub vahendaja jumala ja inimeste vahel. Indiast Egiptusesse ja antiikmaailmani levivad õpetused viimsepäevakohtust, ülestõusmisest, põrgust ja paradiisist. Tekkib päästja (messia) kujutlus. Õpetused Zarathustrast pannakse Zarathustra õpetuse asemele.
50. aastast e.m.a kuni 300 m.a.j kestab kolmas ajalõik, mis viib suurte päästeusundite sünnini. Iraani, manda, juudi ja kristlike usukogukondades tekkib uus müüt. Aramea kultuurimaailmast arenes 3 vormi:
Tikuti oja
Tikuti oja on oja Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
Oja pikkus on 9,5 km, valgla pindala 9,7 km², langus 43 m ja lang 4,52 m/km. Oja saab alguse 83 m kõrgusel Atika külas ja suubub 40 m kõrgusel Põlde külas vasakult poolt Halliste jõkke. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Fonyód
Fonyód (saksa keeles Fonjod) on linn Ungaris Somogyi komitaadis, Fonyódi kreisi halduskeskus. Fonyód asub Balatoni järve lõunakaldal, komitaadikeskusest Kaposvárist ligikaudu 47 km põhjaloodes.
Fonyódit on esmamainitud 1082. aastal. 19. sajandi lõpul kujunes Fonyód puhkekohaks. Raudteeühenduse sai Fonyód 1896. aastal. 1957. avastati Fonyódis mineraalveeleiukoht. Linnaõigused sai Fonyód 1. märtsil 1989.
Ohelik
Lõunaeesti murretes on oheliku nimetuseks ka lõõg (veiste puhul).
Afanassi Savvin
Afanassi Afanasjevitš Savvin (vene keeles Афанасий Афанасьевич Саввин; sündinud 7. mail 1986 ) on jakuudi haridustegelane, ülikooli prorektor. Ta on 2013. aastast Ammossovi-nimelise Kirde Föderaaalülikooli (üks 10 Venemaa föderaalülikoolist) prorektor innovatiivse arengu ja teaduslike uurimistööde kommertseerumise alal. Ta kureerib ülikoolis arktilist innovatsioonikeskust (Арктический инновационный центр), investeerimiste ja innovatsiooni valitsust, ühte kolmest ülikooli filiaalist – Nerjungris asuvat  SVFU tehnikainstituuti,  ülikooli  innovatiivseid väikeettevõtteid ning lastele orienteeritud arvutiakadeemiat (Малая компьютерная академия).
Haridus ja töökäik
Aastatel 2005–2013 töötas ta tehnoloogiaettevõtetes vastutaval ametikohal. 2013. aastast on ta Ammossovi-nimelise Kirde Föderaaalülikooli prorektor ja SVFU arktilise innovatsioonikeskuse direktor.
Teaduskorralduslik tegevus
Ta on Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea juures asuva infotehnoloogia arendamise nõukogu liige ja Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea juures asuva imagoloogilise poliitika nõukogu liige. Ta kuulub liikmena Ülevenemaalise IT-direktorite liitu.
Isiklikku
Tal on kolm peamist huviala – jalgpall, lugemine ja reisimine. Ta on külastanud enam kui 30 riiki.
Väljakaevamised (Kross)
"Väljakaevamised" on Jaan Krossi 1990. aastal ilmunud romaan. Raamatu andsid välja kirjastused Eesti Raamat ja Kupar. Teos on uuesti välja antud ka Jaan Krossi kogutud teoste 10. köitena (Eesti Keele Sihtasutus, 2003).
Simeri Crichi
Simeri Crichi on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.
Väljakaevamised (Kross)
Romaani tegevus toimub 1954. aasta Eesti NSVs. Peategelane on Siberist Eestisse naasnud Peeter Mirk.
Simeri Crichi
Simeri Crichi halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Homomorto, Marincoli, Porto d'Orra, Simeri, Roccani,  Apostolello.
Pill (Tirool)
Pill on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Schwazi ringkonnas. Vald asub 556 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 20,9 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1170 inimest.
Smosh
Smosh on oma loomingut veebis avaldav koomikutepaar, mille moodustavad Ian Andrew Hecox (sündinud 30. novembril 1987) ja Anthony Padilla (sündinud 16. septembril 1987).
Abbey Grange'i mõistatus
"Abbey Grange'i mõistatus" (inglise keeles The Adventure of the Abbey Grange) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Algselt ilmus jutustus ajakirja Strand Magazine külgedel 1904. aastal. "Abbey Grange'i mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi tagasitulek".
Smosh
Padilla alustas Smoshi nime all flash-animatsioonide postitamist saidile Newgrounds 2003. aasta alguses. Mõne aja pärast liitus temaga sõber Ian Hecox. 2005. aasta sügisel hakkasid nad postitama videoid YouTube'i ja nende kanalist sai üks populaarsemaid sellel saidil. 2015. aasta augusti seisuga on Smoshi kanalil rohkem kui 20 miljonit tellijat ning selle videoid on vaadatud 4,6 miljardit korda. Smoshi meeskond on laienenud, et tegeleda animeeritud, eri keeltes ja videomängude sisu tutvustavate videotega.
Pill (Tirool)
Pill asub Alam-Inntalis Schwazi lähedal.
pisi|tühi|Pill
Tooru
Tooru (Harju-Madisel tooru-jumal, Läänemaa kihelkondades tooru-mees ) on jumalus Eesti mõnede piirkondade rahvausundis.
Toorule oli pühendatud neljapäev, mil peeti Tooru õhtuid. "Väikses murdesõnastikus" on üles tähendatud toorupäävad (Käi), toorupüha (Krk) ja tooruõhtu (Vig).
On oletatud, et jumala nimi on Skandinaavia laen (vrd Thor). Toorut on kõrvutatud ka Tharapita ja Taaraga.
Nime sekundaarne kasutamine
Tooru on ka lennukompaniile Avies kuulunud Tallinna ja Kärdla vahel inimesi vedanud paarikümne kohaga Jetstream-31 reisilennuki nimi, mida eksponeeritakse 2018. aasta suvest alates Kiviõli seikluskeskuse pereatraktsioonide mänguväljakul.
Jaan Ein
Jaan Ein (14. jaanuar 1876 Sootaga vald, Tartumaa – 17.09.1939 Tartumaa) oli eesti põllumees ja vallavanem.
Ta oli Sootaga valla Tuisu talu peremees, vallakohtunik, vallavolinik ja vallavanem, Tartu põllumeeste konvendi liige, osales kohalikes ühingutes ja seltsides.
1939.a. ajalehest: September 1939 aastal lasti Käreveres maha salakütt, kelleks osutus tuntud taluperemees ja endine Äksi vallavanem (varem Sootaga vallavanem) Jaan Ein.
Võnnu vana kalmistu
pisi|[[Alexander Guillemot de Villebois|A. G. de Villebois' kabel]] pisi|Võnnu vana kalmistu väravad pisi|II maailmasõjas hukkunute ühishaud
Võnnu vana kalmistu asub Võnnu alevikus Kastre vallas Tartu maakonnas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Kalmistu pärineb 18. sajandi lõpust ning seal on palju valdavalt 19. sajandi hauatähiseid. Kõige silmapaistvam ehitis on Kurista mõisahärra Alexander Guillemot de Villebois' kabel. Kalmistul paikneb ka II maailmasõjas hukkunute ühishaud.
Looduslik puistu
Looduslik puistu on peale häiringut juurevõsudest, kännuvõsudest või vabalt levivatest seemnetest kasvama hakanud puistu. Puistu tekkimise kiirendamiseks kasutatakse looduslikule uuendusele kaasaaitamist (mineraliseeritud ribade ja lappide tekitamist) ja seemnepuude jätmist.
Betygala vald
Betygala vald (leedu keeles Betygalos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Raseiniai rajoonis
Valla pindala on 184 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2112 inimest. Valla keskus on Betygala alev (2011. aastal elas seal 488 inimest). Vallamaja asub aadressil Sporto g. 13. Vallavanem on Stanislovas Totilas.
Ujumise maailmameistrivõistluste medalistide nimekiri (naised).
See on täielik nimekiri veealade maailmameistrivõistluste medalistidest naiste ujumises aastatel 1973 kuni 2019.
Louis Blériot
Louis Charles Joseph Blériot (1. juuli 1872 Cambrai – 1. august 1936 Pariis) oli prantsuse lendur, leiutaja ja insener.
Ujumise maailmameistrivõistluste medalistide nimekiri (naised).
Kõik võistlused
*  Sealhulgas üks medal teateujumises, kus ta osales ainult eelujumises. **  Austraalias Perthis 1991. aasta maailmameistrivõistlustel võitis USA võistkond naiste 4 × 100 m kompleksujumises kulla. Jenny Thompson osales eelujumises, kuid endiste reeglite kohaselt ei premeeritud toona ainult eelujumises ujunud võistkonnakaaslasi medalitega. Seetõttu ei võetud seda võitu tema medalistatistikasse.
Louis Blériot
Aastal 1909 sai ta maailmakuulsaks, sooritades lennukil esimese lennu üle La Manche'i väina, võites ajalehe Daily Mail pakutud 1000 naelsterlingi suuruse auhinna.
Ta oli eduka lennukitootmisettevõtte Blériot Aéronautique asutaja.
Ilse Thiele
pisi|Ilse Thiele [[1987. aastal]] Ilse Thiele (sünninimi Ilse Neukrantz; 4. november 1920 Berliin – 10. jaanuar 2010 Berliin) oli Saksa DV riigi- ja ühiskonnategelane.
August Kitzbergi tänav (Tallinn)
August Kitzbergi tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis. Tänav on nimetatud eesti kirjaniku August Kitzbergi järgi.
Ilse Thiele
Ilse Thiele oli pärit töölisperekonnast. Aastatel 1937–1945 ja ka kohe pärast sõda töötas ta stenotüpistina.
August Kitzbergi tänav (Tallinn)
Tänav algab Vääna tänavalt, katkeb Harku tänavaga ristumisel, jätkub Seljaku tänavalt ja lõpeb Vana-Mustamäe tänavaga ristumisel.
Ilse Thiele
1945. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse, mis 1946. aastal sotsiaaldemokraatide liitumise järel nimetati ümber Saksamaa Sotsialistlikuks Ühtsusparteiks. 1947. aastal õppis ta parteikoolis. 1948–1950 töötas ta Berliinis Lichtenbergi linnaosa sotsiaalnõunikuna. 1950. aastal sai ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu Berliini piirkonnasekretäriks. Aastatel 1950–1951 õppis Karl Marxi Parteikõrgkoolis. 1952. aastal sai ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu Berliini piirkonna esinaiseks.
August Kitzbergi tänav (Tallinn)
Tänav sai nime 1927. aastal.
Ilse Thiele
1954. aasta aprillist oli Ilse Thile Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1954. aasta veebruarist kuni 1990. aastani oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1954. aastast oli ta ka Saksa DV Rahvarinde presiidiumi liige ja 1971. aastast kuni 1990. aasta jaanuarini Saksa DV Riiginõukogu liige.
Queen Elizabeth
Queen Elizabeth on mitme laeva nimi:
Mayrhofen
Turism
Linn pakub mitmesugust suve- ja talisporti, sealhulgas suusatamine, matkamine, maastikurattasõit ja paraglaiding. Mayrhofen asub Hintertuxi liustiku lähedal, mis kõrgusega 3250 m üle merepinna on lumepiirist kõrgemal. Suusatada on seal võimalik aasta läbi. Mayrhofen paikneb Penkeni ja Ahorni mägede vahel, mis pakuvad suusaradu talviti ning maastikurattasõitu, matkamist ja paraglaidingut suviti. Ahorn pakub peamiselt kergeid ja keskmisi radu, kuid seal on ka pikk järsk must rada (endine punane), mis oli kunagi kiirlaskumise maailmakarikaetapi rada, kuid eemaldati kui liiga ohtlik. Penkenis asub Austria järsim rada Harakiri, samuti palju erinevate raskusastmetega suusaradu. Tõstukite abil on see ühendatud Finkenbergi, Lanersbachi ja Schwendau külaga.
thumb|[[3S köisraudtee|kolmetrossiline lahutatav gondeltõstuk Penkenbahn ja selle jaamad]]
Penkenile jõuab gondlisüsteemiga, mis paikneb peatänaval Sport Hotel Strassi kõrval küla keskel, samas Ahorni köisraudtee, mis 2008. aasta seisuga on suurim Austrias (160 reisijat), paikneb linnakese lõunaservas. Mayrhofen on lumelaua-kallakuga küla, mille lõbustusparki spondeerib Vans ja lumelauahotelli Gasthof Zillertal omanik on Hollandi organisatsioon SAIKO Expeditions. Nii mägironija Peter Habeler kui ka kiirlaskuja Uli Spieß on pärit Mayrhofenist.
Ahorni köisraudteel on gondlid, mis võtavad peale kuni 160 inimest – need on suurimad Austrias. Gondli suurus tähendab, et seda saab kasutada "ujuva kohvikuna", kui ilm on halb.
Linnake pakub ka eeskujulikku baasi matkajatele – seal on sadu selgelt tähistatud radu, mis sobivad kõigile alates algajatest, kes saavad jalutada piki Zillertali, kuni kogenud matkajateni, kes saavad matkata mägedes. Toimib eeskujulik bussi- ja rongiteenus, mõlemad piki orgu ja üles mägedesse.
Kultuur
Igal kevadel (tavaliselt aprilli alguses) võõrustab Mayrhofen muusikafestivali Snowbombing. Alates esimesest toimumiskorrast aastal 2000 (mis peeti Risoulis Prantsusmaal) on Snowbombing kogunud palju tuntust ja lugupidamist elektroonilise tantsumuusika maailmas kui üks suurtest festivalidest. Mayrhofen võõrustab üritust aastast 2005.
Transport
thumb|Mayrhofen im Zillertali rongijaam
Mayrhofenis on üks raudteejaam, mis asub Zillertaler Bundestrasse kõrval. Jaam on lõpp-peatuseks kõigile rongiteenustele, mida opereerib Zillertalbahn, oru peamine ühistranspordi operaator. Raudtee jookseb Jenbachi ja Mayrhofeni vahel ja seal on mitu vahejaama, kust pääseb oru tuntud suusapiirkondasse: Zell am Ziller (Zillertal 3000), Fügen (Spieljoch) ja Uderns (Hochfügeni ja Kaltenbachi suusapiirkondadele). Raudtee tegutseb aasta ringi, kuigi suviti on ka mitmeid eriteenuseid, nagu aururongi teenus.
Zillertalbahn opereerib orus ka bussiliine, mis on regulaarsed ja katavad laia võrgustiku. Talviti on ka palju lisateenuseid, eriti suusahooajal, orgu külastavate suusatajate ja lumelaudurite rahuldamiseks.
Lothar Kolditz
pisi|Lothar Kolditz (2014) Lothar Kolditz (sündinud 30. septembril 1929 Albernaus) on saksa keemik ja endine Saksa DV riigi- ning ühiskonnategelane.
Lothar Kolditz sündis aastal 1929 Albernaus, praeguse haldusjaotuse järgi Maagimäestiku kreisis; ta on pärit töölisperekonnast. Ta õppis keemiat Berliini Humboldti Ülikoolis, doktorikraadi sai 1954. aastal. Alates 1957. aastast töötas ta õppejõuna Leuna Tehnikakõrgkoolis ja Jena ülikoolis. 1962–1968 oli ta Berliini Humboldti Ülikooli 1. Keemiainstituudi direktor ja õppejõud samas ülikoolis, 1965–1968 oli ta ka loodusteaduste prorektor. 1971–1979 oli Lothar Kolditz Berliini Humboldti Ülikooli keemiasektsiooni direktor. 1980–1990 oli ta Saksa DV Teaduste Akadeemia Anorgaanilise Keemia Keskinstituudi direktor.
30. oktoobrist 1981 kuni 1989. aasta detsembrini oli Lothar Kolditz Saksa DV Rahvusrinde Rahvusliku Nõukogu esimees. Alates 1982. aastast oli ta Saksa DV Riiginõukogu liige. 1986–1990 oli ta Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) liige.
Rice'i maakond
thumb|Rice'i maakonna kohtumaja Faribaultis Rice'i maakond (Rice County) on maakond USA-s Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Faribault.
Maakonna pindala on 1337 km², millest 48 km² moodustab veepindala.
Ajalugu
Rice'i maakond moodustati 5. märtsil 1853. aastal Dakota ja Wabasha maakonna osadest. Maakond on saanud nime Minnesotast pärit USA senaatori Henry Mower Rice'i järgi. Rice'i oli lisaks karusnahaga kaupleja, kel oli oluline osa Minnesota territooriumi loomises ning hilisemas kasvus ja arengus.
Elevandiluuranniku vapp
pisi|Vapp aastatel 1964–2000 ja alates 2011. aastast pisi|Elevandiluuranniku vapp aastatel 2001–2011 Elevandiluuranniku vapp on Côte d'Ivoire'i Vabariigi ametlik riigivapp.
Praeguse kujundusega vapp võeti kasutusele 1964. aastal. Aastal 2001 muudeti vapi kujundust, kuid 2011. aastal pöörduti vana kujunduse juurde tagasi.
Vapikilbil on kujutatud rohelisel taustal valge elevandi pea. Kilbi tagant tõuseb Päike, mis sümboliseerib uut algust. Vapikilpi ümbritseb kaks palmipuud, neid ühendab lint riigi prantsuskeelse nimega.
Liivi mõis
Liivi mõis (saksa keeles Parmel) oli mõis Läänemaal Kullamaa kihelkonnas, tänapäeval Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Esimest korda on mõisa mainitud aastal 1389. Liivi mõis oli rüütlimõis. Mõisa viimane omanik enne võõrandamist aastal 1919 oli Konstantin Robert von Ungern-Sternberg.
Keskajal asus mõisas arvatavasti väikelinnus ehk kivist kindluselamu. Umbes 19. sajandi keskel ehitati puidust ühekorruseline peahoone, millele sama sajandi lõpul lisati kivist tiibhoone. See ongi ümberehitatuna tänapäevani säilinud. Peahoonest loodesse rajati suur park, peahooneni viis umbes 400 m pikkune allee.
Kõrvalhooned asusid peahoonest peamiselt kagus ja mitmed neist on ka säilinud tänapäevani. Stiilseim neist on kaarakendega historitsistlik laudaehitis. 20. sajandil on parki ja peahoone lähistele püstitatud mõningaid uusehitisi.
Uus Kosjaleht
"Uus Kosjaleht: mitmekesise sisuga jutu-, pilke- ja naljaleht" oli huumoriajakiri, mis ilmus aastatel 1930–1935 ebaregulaarselt Tallinnas. Ajakiri oli jätkuks 1917–1919 ilmunud Kosjalehele.
Ajalehe toimetus asus Tallinnas Magasini tänav 4. Väljaandja oli Julius Ernst Meigas ja vastutav toimetaja Harald C. Pitsahl.
Ajalehte trükiti trükikodades J. E. Meigas & Ko (Tallinnas Pärnu mnt 5) ja Kiirtrükk.
Üksiknumber maksis 10 senti ja aastane tellimishind oli 1,20 krooni.
Piiri vanausuliste kalmistu
pisi|Piiri vanausuliste kalmistu Piiri vanausuliste kalmistu on vanausuliste kalmistu, mis asub Piiri külas Tartu vallas Tartu maakonnas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
L'Abidjanaise
"L'Abidjanaise" on Elevandiluuranniku hümn.
Hümn võeti kasutusele pärast riigi iseseisvumist 1960. aastal.
Striimerid
Striimer on gaaslahendusvahemikus ühelt elektroodilt teisele liikuv plasmakerake, mille liikumisest jääb gaasi nõrgalt elektrit juhtiv kanal. Laviiniläbilöögi ja striimeri põhiline erinevus on elektronide juurdekasvu kiiruses, homogeenses väljas peab elektron tagama vähemalt 108 elektroni tekke. Selliste laviinide korral hakkab positiivsete ioonide tekitatud ruumlaeng omama juba sama suurt mõju kui väline elektriväli.
Tekkemehhanism
Katoodile suunatud (anoodi poolt) striimeri korral on põhiliseks ergastajaks kõrge energiaga footonid, mis kiiratakse laviinis ergastunud aatomite poolt. Kõrge energiaga footonid põhjustavad laviini lähedal fotoionisatsiooni protsessi, mille tulemusel tekivad sekundaarlaviinid, mis liiguvad esmase laviini suunas. Sekundaarlaviinid liiguvad esmase laviini poolt tingitud positiivse ruumlaengu suunas ning sõltuvalt ruumlaengu suurusest ja välisest väljast tekib sekundaarlaviini ja esmase laviini ioonidest kvaasineutraalne plasma. Kvaasineutraalses plasmas on positiivseid ja negatiivseid laenguid ühepalju ning summaarne laeng on võrdne nulliga. Aatomite ergastamise tõttu plasmas tekib pidevalt footoneid sekundaarlaviine ja striimeri protsess on ennast alalhoidev, kuni püsib väline elektriväli. Striimeri stabiilseks levikuks peab väline elektrivälja tugevus ületama teatud väärtuse, mis on õhus 4–5,5 kV/cm.
Mõhkliudik
Mõhkliudik (Peziza vesiculosa) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Seen on mittesöödav.
Kütke (kinnitusvahend)
Kütke oli veise seina, posti jms külge kinnitamise vahend.
Selle moodustasid vitsvõrudest ahel või vitsvõrudega ühendatud puitpulgad ning looma kaela ümber käiv looka painutatud tugev vits. Selle otsi ühendas looma kuklal lahtikäiv sõlg. Kütke oli kasutusel põhiliselt Põhja-Eestis ja saartel, see asendus 20. sajandil ketiga. Lõunaeesti murretes oli sarnase kinnitusvahendi nimetuseks ka lõõg.
Fisher Building
Fisher Building on pilvelõhkuja USA-s Michigani osariigis Detroiti New Center Area piirkonnas. See asub aadressil 3011 West Grand Boulevard.
Art déco-stiilis hoone valmis 1928. aastal. Hoone peaarhitekt oli Joseph Nathaniel French. See planeeriti büroohooneks, kus oli jäetud ruumi ka kaubanduspindadele. Hoones asub lisaks 2089 istekohaga Fisher Theatre.
Fisher Buildingul on 30 korrust. See on 130 meetrit kõrge (koos tornitipuga 135 meetrit). Hoone välisilme jaoks sai French inspiratsiooni Soome päritolu arhitekti Eliel Saarineni kavandatud, kuid mitte kunagi valminud pilvelõhkuja ehitusplaanist.
Hoone kanti 14. oktoobril 1980 USA ajalooliste paikade riiklikku registrisse (National Register of Historic Places). 29. juunil 1989 määrati see lisaks rahvuslikuks ajalooliseks mälestusmärgiks (National Historic Landmark).
Heki tee (Tallinn)
Heki tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Tänav algab Väina teelt ja lõppeb Kõivu tänavaga ristumisel.
Tänav sai nime 22. aprillil 1960.
Preăh Vĭhéari provints
Preăh Vĭhéari provints on 1. järgu haldusüksus Kambodžas. Piirneb põhjas Tai ja Laosega.
Provints asub osaliselt Dângrêki mäestikus ja on nime saanud hindude Preăh Vĭhéari templi järgi, mis kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Provintsi vaatamisväärsuste seas on Koh Keri templikompleks.
pisi|tühi|Preăh Vĭhéari tempel
Haldusjaotus
Provints jaguneb seitsmeks ringkonnaks:
Lumevaalimine
pisi Lumevaalimine ehk lumevaal on (enamasti noorte) puude paindumine (kuni maapinnani), kui puuvõradesse koguneb märg ja raske lumi.
Johann Voldemar Jannseni tänav (Tallinn)
Johann Voldemar Jannseni tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Kivimäe asumis. Tänav on nimetatud eesti rahvusliku liikumise tegelase Johann Voldemar Jannseni auks.
Tänav sai nime 1926. 1940.a oktoobris nimetati Eduard Vilde tänavaks.
Stanley Schachter
Stanley Schachter (15. aprill 1922 – 7. juuni 1997) oli Ameerika psühholoog. Ta oli üks vähestest Ameerika Riiklikku Teaduste Akadeemiasse valitud sotsiaalpsühholoogidest.
Schachter pakkus välja kahefaktorilise emotsiooniteooria. Tema järgi oli emotsioonidel kaks komponenti: füsioloogiline aktivatsioon (arousal) ja kognitiivne märgistamine (labeling). Emotsiooni tunnetamine tulenes tema järgi keha füüsilise aktivatsiooni vaimsest teadlikkusest.
Eluloolisi andmeid
Schachter sündis New Yorgi Queensi linnaosa Flushingi piirkonnas. Tema vanemad Nathan ja Anna Schachter olid mõlemad Rumeenia päritolu juudid. Isa Nathan oli pärit Bukovina piirkonna Vasilau külast ning ema Anna Rădăuți linnast. Schachter õppis esialgu Yale'i Ülikoolis kunstiajalugu ning seejärel alustas ta Clark Hullist mõjutatuna magistriõpinguid psühholoogia erialal.
Psühholoogia
Stanley Schachteri huvid seoses sotsiaalse käitumisega olid laialdased. Oma karjääri jooksul uuris ta aktivatsiooni vääriti omistamist, liigsöömise ja ülekaalulisuse põhjuseid, nikotiinisõltuvuse psühholoogilisi põhjuseid ning ihnuse päritolu. Neist valdkondadest igas suutis Schachter pakkuda teadusharule loovaid ja mõtlemapanevaid eksperimente. 1959. aastal määrati talle Ameerika Teaduse Edendamise Assotsiatsiooni auhind käitumisteaduste alase uurimistöö eest.
1946. aastal asus Schachter tööle Massachusettsi Tehnoloogiainstituuti, kus ta tegi koostööd Saksamaa sotsiaalpsühholoogi Kurt Lewiniga, uurides Lewini grupidünaamika uurimiskeskuses sotsiaalseid teemasid. Aastal 1947 Lewin suri ning uurimiskeskus koliti Michigani Ülikooli, kus sellest sai osa sealsest Sotsiaaluuringute Instituudist. Sealt sai Schachter ka 1949. aastal oma doktorikraadi ning tema väitekirja juhendaja oli Leon Festinger. 1956. aastal avaldas ta koos Leon Festingeri ja Henry Rieckeniga raamatu "When Prophecy Fails", mis kirjeldas seda, mis toimus maailmalõppu oodanud grupis peale seda kui nende ennustatud maailmalõpu kuupäev oli möödunud.
1961. aastal sai temast New Yorgis asuva Columbia Ülikooli psühholoogiaprofessor. 1966. aastal nimetati ta Robert Johnston Niveni nimeliseks sotsiaalpsühholoogia professoriks (Robert Johnston Niven Professor of Social Psychology). Oma karjääri lõpetas ta 1992. aastal Columbia Ülikooli emeriitprofessorina.
Schachter suri 1997. aasta 7. juunil oma kodus New Yorgi osariigis East Hamptonis. Temast jäi maha abikaasa Sophia (enne abiellumist Duckworth) ning 1969. aastal sündinud poeg Elijah.
Tema materjalid on hoiul Michigani Ülikooli Bentley Ajaloolises Raamatukogus.
Teise laigu mõistatus
"Teise laigu mõistatus" (inglise keeles The Adventure of the Second Stain) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Algselt ilmus jutustus ajakirja Strand Magazine külgedel 1904. aastal. "Teise laigu mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi tagasitulek".
Lõõg
Lõõg on nöör, mida seotakse veise kaela või sarvede ümber. Lõõga abil looma talutatakse või seotakse ta millegi külge kinni (post, sein jne). Lõõga kasutati peamiselt Lõuna-Eestis. Lõõgaks nimetati vahel ka looma kaela ümber käivat looka painutatud tugevat vitsa. 20. sajandil asendus lõõg kaela ümber pandava ketiga.
Välislingid
Lõõg, ERM 1472, Eesti Rahva Muuseum
Salme Kõiv
Salme Kõiv (aastatel 1937–1940 Salme Kabur; 26. oktoober/8. november 1909 Antsla – 29. august 2007) oli eesti ajakirjanik, kirjanik ja tõlkija.
Ta sündis Antslas käsitöölise tütrena. Ta õppis aastatel 1918–1925 Antsla kõrgemas algkoolis ja 1925–1929 Võru tütarlaste gümnaasiumis.
Ta oli aastast 1927 Võrus ajalehe Elu kirjasaatja. Aastatel 1937–1940 töötas ta Tallinnas Majandusministeeriumis masinakirjutajana. Aastatel 1940–1941 oli ta ajalehe Kommunist kirjanduslik kaastööline. Teise maailmasõja puhkemise järel evakueerus ta koos ajalehe Kommunist toimetusega Baškiiri ANSV-sse, kus töötas aastal 1942 Birskis õmblustsehhis ja aastatel 1942–1943 Karjala-Soome Vene Draamateatri riieturina Birskis, Belomorskis, Spasskis, Habarovskis, Vladivostokis ja mujal. Aastal 1943 oli ta Moskva raadio eestikeelsete saadete toimetuses masinakirjutaja, aastal 1944 tegutses ta Leningradis. Aastatel 1945–1946 õppis ta Moskvas NLKP Keskkomitee juures ajakirjanike kursustel ja 1949–1952 Tallinnas marksismi-leninismi õhtuülikoolis. Ta oli pärast Teise maailmasõja lõppu Rahva Hääle ja aastatel 1947–1950 Nõukogude Naise kirjanduslik kaastööline. Aastatel 1950–1951 oli ta Eesti Riikliku Kirjastuse lastekirjanduse toimetaja, kuid viidi poliitilise kaebuse tõttu üle masinakirjutajaks; hiljem töötas ta kirjastustes Eesti Raamat ja Valgus korrektorina ja lepingulise masinakirjutajana. Aastatel 1989–1990 töötas ta kirjastuses Olion masinakirjutajana.
Ta on avaldanud aastast 1927 ajalehes Elu jutte ja joonealuseid, aastast 1939 novelle ajakirjades Nädal Pildis, Looming ja mujal. Aastast 1935 kirjutas ta Eesti-Soome suhetest väljaannetes Looming, Suomalainen Suomi, Uusi Suomi ja mujal. Aastal 1939 äratas ta tähelepanu romaaniga "Reet Tammiku", millega sai kirjastuse Loodus romaanivõistlusel III auhinna (raamat ilmus kordustrükina aastal 2011 sarjas "Eesti romaanivara"); romaan kujutab noore energilise naise luhtunud abielu iseäraliku matemaatikaüliõpilasega. Samuti on ta tõlkinud (ilmus aastal 1951) Ivan Belõševi lastejutu "Tõrges kassipoeg".
Salme Kõiv suri 29. augustil 2007 ja ta maeti 23. oktoobril 2007 Metsakalmistule.
Isiklikku
Ta oli aastatel 1937–1940 abielus Boris Kaburiga.
Häme
pisi|[[Häme vapp]] Häme (rootsi keeles Tavastland; soome keeles Häme; inglise keeles Tavastia) on ajalooline maakond Soome lõunaosas. Maakond piirneb Päris-Soome, Satakunta, Pohjanmaa, Savo ja Uusimaaga.
Ajalugu
pisi|Ajalooline Häme maakond (roheliselt). Tänapäevaste maakondade piirid on tähistatud roosaga Võib öelda, et Häme muinasaeg lõppes teise Rootsi ristiretkega 13. sajandi esimesel poolel, mil piirkonnast sai Rootsi riigi osa. Häme kindluse ehitustööd algasid pärast ristiretke 1260. aastatel Birger jarli käsul. Sellest pidi saama kolme "kindlusmaakonna" keskus: teised kaks keskust olid Turu (rootsi keeles Åbo) kindlus Päris-Soomes ja Viiburi (rootsi keeles Viborg) kindlus Karjalas. Pärast Pähkinäsaari rahu sõlmimist 1323. aastal kaotas kindlus osa oma tähtsusest kaitsepunktina ida vastu, kuid jäi edasi halduskeskuseks. Kui Soome aastal 1809 Venemaale loovutati, lõppes ka maakonna staatus Rootsi riigi osana. Tollastel maakondadel ei ole tänapäeval enam haldusfunktsioon, kuid maakonnad kestavad ajaloolise pärandina edasi nii Soomes kui ka Rootsis.
Hilisema Häme maakonna alad on olnud asustatud alates varasest kiviajast. Põhja-Häme oli pikka aega kõnnumaa, kus elasid saami kütid-korilased ja mida külastasid sageli ka soomlastest kütid. Alles hiliskeskajal hakati maakonna põhjaosas pikkamisi põllumajandusega tegelema. 19. sajandil tõi piirkonda uut jõukust metsatööstus. Näsijärvi ja Vanajavesi järve veeteed võimaldasid puidu hõlpsat transportimist ja piirkonna olulisemateks paberitööstuse keskusteks kujunesid Mänttä ja Valkeakoski, mis on seda ka tänaseni. Ent ajaloolise Häme olulisim tööstuskeskus on Tampere, kus on alates 19. sajandi algusest töötanud mitu suurt tekstiilivabrikut ja metallitehast.
Geograafia
Algse asustusmustri tulemusena paiknevad asustatud alad ümber veeteede ja põllumaad ümbritsevad valdavalt suuremaid järvi. Järved on laevatatavad, kuid Kymijoki ja Kokemäenjoki kärestikud piiravad laevadega merele liikumise võimalikkust. Sarnaselt sellega moodustavad järved kolm eraldi laevatatavat ala. Kui mööda Näsijärvi järve saab sõita rohkem kui 100 kilomeetrit Tamperest põhja poole, siis Pyhäjärvi, Vanajavesi ja Roine järv ühendati kanalitega juba 19. sajandil, moodustades teise olulise veetee. Lisaks kujutab Soome suuruselt teine järv Päijänne endast Lahti ja Päijät-Häme ühendusteed Kesk-Soome ja Jyväskyläga.
Frenštát pod Radhoštěm
Frenštát pod Radhoštěm asub merepinnast 401 km kõrgusel.
Asula on tõenäoliselt rajatud 13. sajandi lõpus või 14. sajandi alguses. Frenštát pod Radhoštěmit on ürikutes esmamainitud 1382. aastal, linnaõigused sai 1781. aastal.
Frenštát pod Radhoštěmis on sündinud Tšehhoslovakkia kommunistlik partei- ja riigitegelane Ladislav Adamec (1926–2007).