cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Praha rotipüüdja
Kirjeldus
Praha rotipüüdja on väikest kasvu, tema turjakõrgus on 18-23 cm ja kaal 1-3 kg. Vaatamata sellele, et tegu on väikese koeraga, on ta väga energiline ja liikuv. Tema kasukas on lühikese karvaga, seega vajab koer külmas kliimas lisasoojust. Praha rotipüüdjad elavad tavaliselt 12-14 aastaseks.
Iseloomult on Praha rotipüüdja rahulik, uudishimulik ja õrn. Võõraste suhtes mitte eriti usaldav, kuid omade suhtes sõbralik ja südamlik.
Hääbuv linn
"Hääbuv linn" (originaalpealkiri vene keeles "Град обреченный") on vene ulmekirjanike Arkadi ja Boriss Strugatski (vendade Strugatskite) ulmeromaan.
Romaan valmis 1975. aastal, kuid avaldati alles 1988–1989, kuna sisaldab kriitilisi noote omaaegse Nõukogude ühiskonna suhtes.
Mark Amusini sõnul püüavad autorid "Hääbuvas linnas" "ehitada ideologiseeritud teadvuse dünaamilist mudelit, mis on tüüpiline meie ühiskonna kõige laiematele kihtidele, jälgida selle saatust muutuva sotsiaalse reaalsuse taustal, uuride selle "elutsükli" eri faase ning osalt ka mõtlevate nõukogude inimeste dramaatilist üleminekut kommunistlikesse ideaalidesse fanaatilise uskumise positsioonilt tervele põlvkonnale iseloomuliku ideoloogilise vaakuumi tingimustesse".
Eesti keeles ilmus "Hääbuv linn" 2012. aastal Veiko Belialsi tõlkes kirjastuses Fantaasia.
Akademija Navuki metroojaam
pisi|Akademija Navuki metroojaam Akademija Navuki metroojaam (vene keeles Академия наук (Akademija nauki metroojaam), valgevene Акадэмія навук, tõlkes Teaduste akadeemia metroojaam) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Pieršamajski rajooni ja Saviecki rajooni piiril.
Jaam avati 26. juunil 1984; see oli üks Minski metroo algsetest jaamadest.
Jaama perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune.
Jaam asub Valgevene Teaduste Akadeemia hoone juures, selle üks väljapääsudest viibki Teaduste Akadeemia maja juurde.
Aastal 2015 oli jaam Minski metroojaamade seas reisijate arvult viies. Seda kasutas päevas keskmiselt 40,4 tuhat reisijat.
Jaama on rajatud raudbetoontarinditest. Seda toestavaid sambaid katab hall, seinu aga valge marmor. Jaama põrand on kaetud hallide graniitplaatidega, mida läbivad labradoriidist ribad.
Harville Hendrix
Harville Hendrix (sündinud 1935) on USA suhtenõustaja ja eneseabiraamatute autor. Koos abikaasa Helen LaKelly Huntiga on ta loonud imagoteraapia.
Ta sai Chicago ülikooli teoloogiainstituudist doktorikraadi psühholoogias ja teoloogias.
Tema tuntuim raamat on New York Timesi bestseller "Getting the Love You Want", mis sai populaarseks pärast Hendrixi esinemist saates "The Oprah Winfrey Show".
Ta asutas koos abikaasaga MTÜ Imago Relationships International, mis valmistab ette imagoterapeute.
Nende poeg Hunter Hunt-Hendrix on ansambli Liturgy eesotsas.
Vaated ja ideed
Partnerid on vastandlike omadustega. Vältimatult tekib "võimuvõitlus", mis lähtub kummagi veendumusest oma õigsuses ning nõuab partnerilt minu imelisuse nägemist ja minu tahtmise järgi toimimist. Pinge vastandite vahel on vajalik lapsepõlvehaavade ravimiseks ning aitab koguda selleks psühholoogilist ja emotsionaalset jõudu. Partnerid on vastandlikud selle poolest, kas nad eelistavad struktuuri (plaanide paikapanemist) või vabadust (spontaansust, eesmärgitust), ja selle poolest, kuidas nad lahendavad stressi ja konflikte. Stresse ja konflikte lahendatakse kas neid vähendades ja energiat kokku hoides oma reaktsioone endale hoides ("Kilpkonn") või neid suurendades ja end kõigile valjuhäälselt väljendades, tundeid lahti rääkides ja kaalutledes ("Rahetorm"). Kilpkonnad vajavad aega, et enne reageerimist oma mõtete ja tunnetega omaette tegelda, lõdvestudes tasakaalu hoida; kuigi jääb mulje, et nad lükkavad asju edasi, tuleb neid usaldada. Rahetormid tegelevad oma tunnetega teisi kaasa kiskudes, tegutsevad intuitsiooni põhjal hetke ajel ning teevad asju nimekirja järgi; nad hoolitsevad perekonna dünaamika eest ning laadivad end koos perekonnaga lõbutsedes. Peaaegu alati abielluvad Kilpkonn ja Rahetorm; nad ajavad teineteise hulluks. Kilbi alla tõmbumine võimendab rahe pildumist (Rahetorm püüab tähelepanu saada) ja ümberpöördult (Kilpkonn on üle koormatud). Kui Kilpkonn tõmbub kilbi alla, siis ta tunneb end üleujutatuna; teda ärritaks Rahetormi möllamine, süüdistamine mõnes suhte puudujäägis, tema analüüsimine või oma tahte pealesurumine. Rahetormi energeetiline domineerimine jätab Kilpkonnale mulje, et temaga ei arvestata. Selle asemel tuleb luua Kilpkonnale turvalisus, tema panust tunnustades, siis ta ilmub peagi välja. Viimase piirini viidud Kilpkonnast saab Nähvav Kilpkonn. Rahetorm möllab sellepärast, et tal on kõik üle pea kasvanud ja ta tunneb end üksinda kandvat kogu maailma raskust. Et Rahetorm ei tunneks end üksi, tuleb kilbi alla tõmbumise asemel pöörata talle kogu tähelepanu, pakkuda toetust, püüda talle head tunnet tekitada, rääkida õrnalt. Kilpkonnal tuleb õppida energiat väljapoole suunata, ennast selgelt ja valjuhäälselt väljendama. Rahetorm peab õppima tagasi astuma ja oma energiat hoidma. Saades teineteisega sarnasemaks, saadakse paremaks inimeseks. Need uued omadused võimaldavad peale partneri vajaduste rahuldamise kasvatada oma psühholoogilist ja emotsionaalset jõudu.
Konflikt on väärtuslik. See tuleb muuta "loovaks pingeks, millest sünnivad uued mõtted ja anded". Konflikt on võimalus arenguks. Seda tuleb kasutada hüppelauana kasvamiseks. See, mis partneri juures hulluks ajab, on sageli see, mille moodi salajas tahetakse olla. Sageli vajatakse partnerilt seda, mida ta kõige vähem suudab anda, ja ümberpöördult. Selle õppimine on raske ja nõuab julgust. Kasvamine nõuab mõlemalt sirutumist uue olemisviisi järele. Konflikti sõnum on see, et mõlemal tuleb end välja sirutada, et saada sellisteks partneriteks, nagu teine vajab, ja ühtlasi täielikult iseendaks.
Kui suunata konflikt energia arengusse, et saada pühendunud partneriteks, saadakse teineteise tervendajateks. Partneri vajadused võimaldavad teisel partneril teiseneda ja kasvada. Partnerlusabielus ei oodata, et teine pööraks mulle tähelepanu ja rahuldaks minu vajadusi, vaid aidatakse teineteisel täiskasvanuks saada, tervendades mõlema lapsepõlvehaavu. Tuleb aidata teineteisel nimetada oma haavu, selgitada välja, mida kumbki tervenemiseks vajab ja kasvada, et teineteist tervendada, sirutudes teineteise vajaduste suunas. Nii saadakse tugevamaks ja terviklikumaks.
Carl Gottlieb Reinthal
Reinthal sündis Karksis mõisavalitseja pojana. Ta õppis Viljandi kreiskoolis, seejärel aastatel 1809–1814 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1814–1817. Töötas seejärel koduõpetajana. Ordineeriti 22. juulil/3. augustil 1828 õpetajaks.
Anykščiai vald
Anykščiai vald (leedu keeles Anykščių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Anykščiai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 271 km². 2011. aasta seisuga elas seal 14239 inimest. Valla keskus on Anykščiai linn, kus aastal 2011 oli 10575 elanikku. Vallamaja asub aadressil J. Jablonskio g. 32. Vallavanema kohusetäitja on Juozas Šakalys.
Carl Gottlieb Reinthal
Lisaks oli Reinthal aastatel 1849–1854 ja 1856–1857 ajakirja Das Inland toimetaja. Ta oli Õpetatud Eesti Seltsi asutajaliige ja oli aastatel 1851–1853 seltsi president.
Anykščiai vald
pisi|Vallamaja pisi|Valla maastik pisi|Bičionysi kalmistu pisi|Burbiškise mõisa häärber pisi|Inkūnai kirik ja pastoraat pisi|Liudiškiai linnamägi pisi|Pagiriai pisi|Puntukase venna nimeline kivi pisi|Pavarės II pisi|Pavarėse kivi pisi|[[Rubikiai järv]] pisi|Šeimyniškėliai linnamägi pisi|Šlavėnai mõis pisi|Vaivadiškiai pisi|[[Šventoji jõgi]]
Carl Gottlieb Reinthal
Ta avaldas esimesena aabitsa nime all tartumurdelise aabitsa, kasutades uut kirjaviisi ja pannes viimasel lehel paiknenud kuke pildi tiitellehele. Ta hakkas Kalevipoega saksa keelde tõlkima, jõudis 15. looni, kuid Kreutzwaldi vastuseisu tõttu katkestas tõlkimise. Ta toimetas aastatel 1846–1851 Ma-rahwa Kalenderit ehk Täht-ramatut. Samuti tegi ta kaastööd Rosenplänteri "Beiträge..."-dele: "Etwas zur esthn. Wortfügung" (Beitr. XX, lk. 41 jj.) ja "Wörter und Redensarten, die in Hupels Wörterbuche nicht stehen" (Beitr. XX, lk 49–120).
Anykščiai vald
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Feuerthaleni vald
Feuerthalen on vald Šveitsis Zürichi kantonis Reini jõe vasakul kaldal. Ta hõlmab keskust Feuerthalenit ja sellest vahetult idas paiknevat Langwiesenit.
Feuerthaleni valla pindala on 2,5 km², millest 16,1% kasutatakse põllumajanduslikel eesmärkidel ja 43,8% on mets.
Haldusajalugu
Langwieseni vald liideti Feuerthaleni vallaga 1947.
Nõndaläinu
Nõndaläinu (sanskriti ja paali keeles tathāgata; tiibeti keeles de bzhin gshegs pa; hiina keeles 如來 rulai; jaapani keeles nyorai) on Buddha Šākjamuni ja teiste budade epiteet, mis viitab pöördumatule virgumisele ja on seotud nõndasuse mõistega.
Feuerthaleni vald
Ajalugu
Langwiesenit mainiti esimest korda 876. aastal Langewisa nime all. 1318. aastal mainiti esimest korda Feuerthalenit nimega Fuirtal an dem Rine.
Mari Kalkun
pisi|Mari Kalkun festivalil "Weltmusik" Detmoldis Saksamaal, 2021 Mari Kalkun (sündinud 1. aprillil 1986) on eesti laulja, laulukirjutaja, helilooja ja muusik.
Nõndaläinu
Paali kaanoni tekstides kasutab Buddha seda sõna enda kohta.
Feuerthaleni vald
Ajalugu
pisi|Feuerthaleni vald
Mari Kalkun
Haridus
Ta õppis 2005–2009 Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias kultuurikorraldust spetsialiseerumisega muusikale. Lõpetas 2013. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia ning Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia ühismagistriõppekava pärimusmuusika laulu erialal cum laude. Aastatel 2012–2013 õppis ta vahetusüliõpilasena Sibeliuse Akadeemia pärimusmuusika osakonnas laulu erialal, kus sooritas ka magistrikontserdi.
Nõndaläinu
Sõna tathāgata võib interpreteerida kaheti: tathā-gata ‘nõnda läinu’ ja tathā-āgata ‘nõnda tulnu’. Mõiste tiibetikeelne tõlge põhineb esimesel, hiinakeelne teisel tõlgendusel.
Feuerthaleni vald
Rahvastik
2013. aasta 31. detsembri seisuga oli Feuerthaleni valla rahvaarv 3483. Rahvaarv suurenes kümne eelneva aastaga 24%. 91,2% rahvastikust räägib saksa keelt.
Mari Kalkun
Looming ja tegevus
Mari Kalkuni meeldejäävad meloodiad ja ruumilised helimaastikud on inspireeritud eesti luulest ja loodusest, regilaulust ja elust enesest. Ta kasutab muusika loomisel kandleid, akordioni, kitarri, klaverit, kuid eeskätt tunneb laulja ära tema vägeva ja nüansirikka hääle järgi. Oluline koht tema loomingus on improvisatsioonil ja helidega eksperimenteerimisel.
Mari Kalkunilt on ilmunud viis albumit, mis on välja antud ka mujal Euroopas ja Jaapanis. Tema muusikutee algas autorialbumiga ”Üü tulõk” (2007), mis sai kodumaal sooja vastuvõtu osaliseks ning mida märgati ka välismaal. Mari Kalkun lõi 2012. aastal Helsingis oma rahvusvahelise ansambli nimega Mari Kalkun & Runorun. Ansambli album "Tii ilo" esitati muusikaauhindade kandidaadiks nii Eestis kui ka Soomes.
Mari Kalkun on oma kontsertidega esinenud enamikus Euroopa riikides, New Yorgis ja Washingtonis ning käinud kuuel ringreisil Jaapanis. 2018. aastal valiti tema sooloalbum “Ilmamõtsan” album The Guardiani poolt aasta parimate maailmamuusika albumite esikümnesse.
Mari Kalkun on teinud kaastööd Klassikaraadiole ja BBC-le. Ta on teinud kaasa rahvusvahelistes muusikaprojektides, näiteks solistina Läti rahvusliku sümfooniaorkestri ning Läti riigi kooriga Latvija ning Eesti Filharmoonia Kammerkooriga muusikalavastuses "Suidsusannasümfoonia". Ta on teinud koostööd selliste nimekate maailmamuusikutega nagu Nathan Riki Thomson, Maija Kauhanen, Anne-Mari Kivimäki, Pekko Käppi, saami räppar Ailu Valle, tõva muusik Andrei Mongguš, Tomoya Nakai jmt. Mari Kalkuni muusikat on seatud ka kooridele ja orkestritele ning esitatud noorte tantsu- ja laulupeol.
Alates 2009. aastast vabakutseline muusik. Varem töötanud Klassikaraadios ja Eesti Pärimusmuusika Keskuses. Tal on oma plaadifirma Haki Helü.
Tunnustus
pisi
Harald Tikk
Harald Tikk (15. veebruar 1931 Navesti küla, Olustvere vald – 22. aprill 2023) oli eesti loomakasvatusteadlane, põllumajandusdoktor (1976).
Elulugu
Tema haridustee algas Reegoldi algkoolis, millele järgnes Tääksi 7-klassiline kool ja Viljandi II Keskkool. Pärast keskkooli lõpetamist 1950. aastal asus Harald Tikk õppima Tartu Riikliku Ülikooli agronoomia teaduskonna zootehnika osakonda, mille lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemias õpetatud zootehnikuna 1955. aastal.
Juba õpingute ajal töötas Tikk eriloomakasvatuse kateedri katsetehnikuna ja jäi sellele tööle 1962. aastani. 1962–1965 õppis Tikk aspirantuuris eriloomakasvatuse kateedris ja kaitses edukalt kandidaadidissertatsiooni teemal Üleskasvatusviiside mõju kalkunibroilerite kasvule ja lihaomadustele. Pärast aspirantuuri EPA eriloomakasvatuse kateedri assistendina ja 1966. aastast vanemõpetajana asus Harald Tikk sügavuti kalkunikasvatusega seotud teemasid uurima ja kaitses 1974. aastal põllumajandusteaduste doktori kraadi eriloomakasvatuse alal Uurimus kalkuniliha toodangu ja selle kvaliteedi tõstmiseks Eesti NSV tingimustes.
Aastatel 1974–1979 töötas Harald Tikk EPA zootehnikateaduskonna prodekaanina, 1977–1997 eriloomakasvatuse kateedri professorina, sealhulgas 1980–1991 kateedri juhatajana ja 1992–1997 Eesti Põllumajandusülikooli (EPMÜ) loomakasvatusinstituudi väikelooma ja linnukasvatuse osakonna juhatajana. Seejärel oli ta aastast 1997 surmani EPMÜ emeriitprofessor.
Tikk on õpetanud erilooma-, linnu- ja karusloomakasvatust, lindude geneetikat, inkubatsiooni ja söötmist. Uurimusi põllumajanduslindude pidamise, söötmise ja aretuse ning karusloomakasvatuse alalt.
Tikk oli 1988. aastal tõuks tunnistatud eesti vuti aretanud autorite kollektiivi juht.
Aastast 1974 Ülemaailmse Linnukasvatuse Teadusliku Assotsiatsiooni liige, aastast 1992 selle assotsiatsiooni Eesti osakonna president.
Aastatel 1959–2009 on Harald Tikk laulnud meeskooris Gaudeamus.
Tunnustus
Harald Tikku on mitmeti tunnustatud tema suure panuse eest Eesti linnukasvatusteadusse.
Vinnõkivtsi
Vinnõkivtsi (ukraina keeles Вінниківці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Litõni rajoonis. Elanike arv on 331. Pindala on 0,194 km².
Repovesi rahvuspark
Repovesi rahvuspark (soome keeles: Repoveden kansallispuisto) on Soome rahvuspark, mis asub Kouvola ja Mäntyharju vallas Kymenlaakso ja Lõuna-Savo maakonnas.
Rahvuspark on asutatud 2003. aastal ja selle pindala on 15 ruutkilomeetrit.
2019. aastal külastas Repovesi rahvusparki üle 126 000 inimese.
Krasnõi Jar
Krasnõi Jaris elab 206 inimest.
Kasuariinilised
Kasuariinilised (Casuarinaceae) on pöögilaadsete seltsi kuuluv taimesugukond.
Music in Estonia
Ajakirja sisu moodustasid muusikute, muusikateadlaste jt muusikategelaste artiklid Eesti muusika sündmustest, suundumustest jt, samuti oli ajakirjas Eesti heliloojate plaadisoovitusi.
Liisa Perandi
Liisa Perandi (neiupõlvenimega Reinvald; 26. märts (vkj)/ 7. aprill 1879 Tarvastu kihelkond, Viljandimaa – 30. aprill 1946 Roobe küla, Helme vald, Valgamaa ) oli eesti ärkamisaegne kirjanik.
Ta sündis Illissa talus, mis oli tema isa talu ja Liisa lapsepõlvekodu. Tema vanemad olid Ann ja Ado Reinvald.
Elukäik
Ta sai alghariduse isatalus, kus teda õpetas lell Jaak. Seejärel õppis ta Lilli Suburgi tütarlastekoolis Viljandis ja Karoliina Tamme käsitöökoolis Narvas.
Aastatel 1895–1890 töötas ta koos oma lellede Jaani ja Jüri Reinvaldiga Narvas Virmalise toimetuses. Toimetuses oli ta abitööline, kuid tegi selle kõrvalt kaastööd ajakirjandusele.
Ta oli aktiivne seltskonnategelane: esines kõnedega, laulis laulukoorides, mängis teatritükkides. Lisaks asutas ta 30. septembril 1934 Ropka-Soinaste Maanaiste Ühingu, kus oli ise esinaine kuni elukoha vahetuseni.
Ta suri 30. aprillil 1946 ja maeti 5. mail 1946 Helme kalmistule.
Looming
Liisa Perandi on kirjutamisel kasutanud pseudonüüme: L.R.; Liisa; Liisa Reinvald. Luuletaja karjääri alustas ta üsna vara, sest tema esimesed luuletused ilmusid juba 1889. aastal, kui ta oli vaid 10-aastane. Kui ta oli 15 aastane, trükiti tema esimene luulekogu, mis kandis pealkirja “Koidu kannid”.
Lisaks on ta avaldanud ka novelle ja novellikogusid: “Kasuõed”, “Mere rannal”, “Nõmme sant”, “Vabanaine” (1925), “Sinimäe Eeva” (1926). Loomingust ei puudu ka näidendid, üks teadaolevatest kannab pealkirja “Miss Vibavere” (1932).
Oma 60. sünnipäeva juubelil ütles Perandi, et tahab hakata kirjutama memuaare, kuhu plaanis üles märkida ka oma isa Ado Reinvaldi elust seni ilmumata lugusid ja fakte. Raamatu käsikiri valmis 1940. aastal, kuid ei ilmunud Nõukogude okupatsiooni tõttu. Käsikirjas tõi välja mälestusi lapsepõlvest, rääkis põhjalikult oma isast ja suhetest teiste oma aja tuntud tegelastega (näiteks Lydia Koidula, C. R. Jakobson).
Teos avaldati lõpuks 1996. aastal Tallinnas. Teosele “Lauliku tütar. Rida mälestusi lapsepõlvest” on lisanud kommentaarid ja eessõna Endel Priidel.
Isiklikku
Liisal oli üks vanem ja üks noorem õde, neist vanem õde suri noores keskeas ja noorem õde suri kolmandal eluaastal.
Ta abiellus 1901. aastal näitekirjaniku ja õpetaja Adolf Perandiga. Neil oli kuus last: Karl Heinrich Perandi, Adolf August Perandi, Raoul Johannes Perandi, Alli Amalie Perandi, William Ludvig Perandi ja Ilmar-Raimond Perandi.
Kääriseenelaadsed
Kääriseenelaadsed (Schizosaccharomycetales) on kottseente selts.
Majaka põik
pisi|Majaka põik Majaka põik on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sikupilli asumis.
Majaka põik algab Majaka tänavalt ning kulgeb kirde suunas, ristudes Killustiku ja Tuha tänavaga. Seejärel pöördub tänav itta ja lõpeb Pae tänaval. Majaka põik on ligi 550 meetri pikkune.
Majaka põik sai nime 25. veebruaril 1941.
Huntley (Nebraska)
thumb|left|Vaade Huntleyle Huntley on küla Ameerika Ühendriikides Nebraska osariigis Harlani maakonnas.
Huntley asub 653 meetri (2142 jala) kõrgusel üle merepinna.
Kalmõkid
pisi|Kalmõkid teed joomas [[19. sajandi lõpul]] Kalmõkid on mongoli rahvas Venemaa Föderatsioonis Kalmõkkias. Kõnelevad kalmõki ja vene keelt. Kalmõkid on budistid. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 173 996 kalmõkki, neist Kalmõki Vabariigis 155 938 (53,3 %). 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 183 372 kalmõkki, neist Kalmõki Vabariigis 162 740 (57,4% elanikkonnast). Kõrgõzstanis elab 5825 kalmõkki. Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 11 kalmõkki.
Ajalugu
Kalmõkid põlvnevad 16. sajandi lõpul Džungaariast välja rännanud oiraadi hõimudest, kes 1607. aastal jõudsid praegusele asualale. Ei ole täpselt teada, miks kalmõkkide esivanemad läände rändasid. Kalmõkid asusid 17. sajandi algul Kaspiast loodes paiknevale stepialale, tõrjudes senised elanikud nogaid kõrvale. Formaalselt luges Venemaa seda territooriumi endale kuuluvaks, kuid faktiliselt Venemaa riigivõim seal kuigivõrd ei kehtinud. Ajapikku püüdis aga Venemaa oma võimu Kalmõkkias tugevdada. 1771. aastal püüdsid paljud kalmõkid Doni ja Volga vaheliselt alalt itta lahkuda. Paljudel see õnnestus, kuid Venemaal õnnestus ka osa põgenejatest tappa või tagasi tuua. Pärast seda Venemaa suhtumine kalmõkkidesse muutus, Kalmõki Khaaniriik likvideeriti ja Kalmõkkiasse hakati ümber asustama venelasi. Kuid venelased ja kalmõkid eriti omavahel ei suhelnud, ning 20. sajandi algul olid kalmõkid veel valdavalt ükskeelsed.
Kalmõki Autonoomne Oblast moodustati 1920. aasta novembris. Nõukogude võimu tõsisemad repressioonid kalmõkkide vastu algasid 1931. aastal, siis hakati ka budiste taga kiusama. Rängalt tabas kalmõkke 1932.-1933. aasta näljahäda. 1935. aastal muudeti autonoomne oblast Kalmõki ANSV-ks.
1942. aasta lõpus oli Kalmõkkia lühikest aega Saksamaa poolt okupeeritud. Nõukogude Liidu juhtkond süüdistas kalmõkke koostöös saksa okupantidega ja küüditas nad 1943. aasta detsembris Siberisse ja Kesk-Aasiasse. Küüditati ka Punaarmees teeninud kalmõkid. Kalmõki ANSV likvideeriti. Ametlikel andmetel hukkus küüditatud kalmõkkidest ligi 10%, mõnede uurijate hinnangul aga kuni 30%. Küüditatud kalmõkkidel oli kalmõki keele avalik kasutamine keelatud.
1956. aastal kalmõkid rehabiliteeriti. 1957. aastal taastati Kalmõki Autonoomne Oblast, 1958. aastal Kalmõki ANSV, kuid mitte endistes piirides. Praktiliselt kõik ellujäänud kalmõkid pöördusid kodupaika tagasi.
18. oktoobril 1990 võttis Kalmõki ANSV Ülemnõukogu vastu "Deklaratsiooni riiklikust suveräänsusest", vastavalt millele muudeti Kalmõki ANSV Kalmõki NSV-ks. 24. mail 1991 kinnitas Vene NFSV Rahvasaadikute Kongress muudatuse, tehes vastava paranduse Vene NFSV konstitutsiooni. Pärast NSV Liidu lagunemist muudeti Kalmõki NSV 21. aprillil 1992 Kalmõkkia Vabariigiks.
Haridus
1960. aastatel lõpetati kalmõkikeelne kooliõpe ja kogu haridussüsteem muudeti venekeelseks. Vene keel oli ka domineeriv asjaajamiskeel.
Käsundusleping Vana-Roomas
Mandatum – käsundusleping – on Vana-Rooma õiguses kasutatav konsensuaalne (vastastikuste tahteavaldustega sõlmitud) leping, mille alusel üks pool – käsundiandja ehk mandant ehk volitaja - teeb teisele poolele, käsundi saajale ehk mandataarile ülesandeks oma mõne üksiku asja või kõikide asjade ajamise.
Käsundusleping sõlmiti siis, kui üks pool (käsundiandja) nõustus teise poole (käsundisaaja) nõudmisel midagi tegema või mingit teenust osutama. Ülesandeks võib näiteks olla mingi eseme ostmine, vara valitsemine, kohtuprotsessi ajamine.
Käsundusleping tekib ainult käsundiandja kasuks näiteks siis, kui keegi annab sulle ülesande, et sa ajaksid tema asju, ostaksid talle maatüki või oleksid talle käendajaks. (Inst. 3.26.1)
Kui käsundusleping sõlmiti nõuetekohaselt ja kui seda ei ole veel hakatud täitma, siis käsundi ülesütlemisel muutub leping tühiseks. (Gai. 3.159)
Käsundilepingu sõlmimiseks on viis moodust: keegi annab sulle käsundi ainult enda huvides, enda ja sinu huvides, ainult kolmanda isiku huvides, enda (käsundiandja) ja kolmanda isiku huvides või sinu ja kolmanda isiku huvides. Kui aga käsund on antud ainult sinu huvides, puudub sellel ese ja sellest ei teki teie vahel võlasuhet ega (saa esitada) käsundihagi. (Inst. 3.26.pr.)
Mandatum kui tasuta leping
Roomlased pidasid füüsilist ja palgalist tööd Rooma kodanikule häbiasjaks. Mandatum’i sisuks olevad ülesanded ei kuulunud häbistava töö hulka. Et saada tasu ülesande täitmise eest, oli kombeks, et käsundiandja andis lugupidamise märgina käsundi täitjale vabatahtliku annetuse teenete eest (honorarium)''. Honorarium’i'' hulka kuulusid tavaliselt kulutuste tasumine käsundisaajale ja ka tasu ülalnimetatud kohustuste täitmise eest. Hiljem võidi honorarium’i nõuda ekstraordinaarse protsessi korras.
Poolte kohustused
Käsunduslepingu järgi on käsundisaaja (mandataar) kohustatud ülesande täitma käsundiandja (mandant) juhiste kohaselt heaperemeheliku hoolsusega; ta peab andma aru oma tegevusest ja andma käsundiandjale üle kõik lepingu alusel saadu. Käsundiandja on kohustatud käsundisaajale tasuma kõik viimase poole kantud kulud.
Käsundiks oleva ülesande täitmisest tekkinud kulutused tuleb igal juhul hüvitada, kui need kulutused tehti heas usus. Ei ole oluline, kas käsundiandja ise oleks ise asju ajades vähem kulutanud. (Dig.17.1.27.4. Gaius provintsiedikti kommentaari üheksandas raamatus.)
Kohustust ei peeta kokku lepituks, kui keegi annab käsundi selle tegemiseks, mis on vastuolus heade kommetega; näiteks kui ma suunan sind toime panema vargust või kedagi solvama (Gai. 3.157).
Kui keegi on võtnud endale täita käsunduslepingust tuleneva ülesande, ei tohi ta lubatut täitmata jätta, kui seda on võimalik täita. Vastasel juhul tuleb talt välja mõista kahju ulatuses, mis käsundiandjale sellest tekkis. Kui ta aga saab aru, et ei saa ülesannet täita, peab ta sellest käsundiandjale teada andma nii ruttu kui võimalik, et see saaks soovi korral kasutada kellegi teise abi. Kui käsundisaaja ei andnud käsundiandjale teada, kuigi oleks seda teha saanud, on ta kohustatud maksma käsundiandjale kahjutasu, Kui ta aga ei saanud teda mingil põhjusel teavitada, on ta vastutusest vaba. (Dig.17.1.27.2. Gaius provintsiedikti kommentaari üheksandas raamatus.)
Hagid
Käsundiandjal on käsundisaaja vastu hagi - actio mandati (directa). Juhul, kui otsus langetati käsundisaaja kahjuks, tõi see kaasa käsundisaaja autuks tunnistamise - infamia (maine kaotus juriidilisest ja seetõttu ka sotsiaalsest positsioonist).
Käsundiandja võis käsundisaaja hagiga kohtusse kaevata käsundi nõuetekohaseks täitmiseks ja samuti võis ta nõuda, et käsundisaaja loovutaks kõik käsundi täitmise eest saadu (actio mandati).
Justinianuse Digestides on ka märgitud, et „Kui ma annan sulle käsundi, et sa ostaksid minu jaoks midagi, kuid ei ütle hinna kohta midagi ja sa ostad selle, tekib mõlemale [poolele] hagi esitamise õigus. (Dig.17.1.3.1)
Kui ori, kelle sa oled ostnud minu käsundi alusel, varastas sinult, ütles Neratius, et sul on õigus (esitada) käsundist tulenev hagi, et antaks sulle välja kahju tekitanud ori – juhul kui see juhtus sinu süüta. Aga kui ma teadsin, et orjal on see kalduvus ja ei hoiatanud sind, et sa saaksid ettevaatusabinõusid tarvitusele võtta, tuleb sulle hüvitada nii palju, kui palju su huvid said kannatada. (Dig.17.1.26.7 Paulus ediktikommentaari 32.raamatus)
Käsundusleping lõpeb
a) ühe poole surmaga,
d) käsundiandja poole lepingu ülesütlemisega.
Kui on antud käsund, mis peaks täidetama pärast käsundiandja surma, on tegemist kehtetu lepinguga, sest kohustus ei saa alata pärijaga. (Gai. 3.158)
Šoludkõ (Nemõrivi rajoon)
Šoludkõ (ukraina keeles Шолудьки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 268. Pindala on 0,1 km².
Kuuetuhandeline
Kuuetuhandeline mäetipp ehk kuuetuhandeline (inglise keeles six-thousander) on mäetipp, mille kõrgus jääb vahemikku 6000–7000 m.
Põhja-Ameerikas paikneb vaid üks kuuetuhandeline – Alaska ahelikus Denali (6190 m). Selle tippu roniti esimest korda 1913. aastal. Lõuna-Ameerikas Andides on kuuetuhandelisi sadakond, neist 13 tippu kõrgusega üle 6500 meetri.
On teada, et inkad ronisid kõrgete mägede otsa, näiteks 1500. aasta paiku Llullaillaco vulkaani (6739 m) tippu Tšiili ja Argentina piiril. Ka on tõenäoline, kuid mitte kindel, et inkad tõusid Ameerika kõrgeima mäe Aconcagua (6960 m) tippu juba enne eurooplaste tulekut. Alpinistidest ronis Aconcagua tippu esimesena Matthias Zurbriggen 1897. aastal.
Himaalaja ja Karakorami kõrgmägesid uurisid esimestena britid sõjalis-strateegilistel kaalutlustel. Kaardistamise käigus tõusti ka mägede tippu.
1855. aastal üritasid Aasia uurijad Adolf ja Robert Schlagintweit tõusta koos kandjatega Uttarakhandis Kameti (7756 m) tippu, kuid pidid kõrgusel 6785 m tagasi pöörduma. 1862. aastal ronis Survey of India üks indialasest kaastöölisi Himachal Pradeshi kõrgeima mäe Shilla tippu. Tollal arvati, et selle mäe kõrgus on üle 7000 meetri, kuid hilisemad mõõtmised andsid mäetipu kõrguseks 6132 meetrit.
1883. aastal toimus esimene alpinistlik mägiekspeditsioon Himaalajasse. William Grahami juhtimisel tõusti mitme mäe tippu. Peetakse üsna tõenäoliseks, et Graham koos kaaslastega tõusis katsel Kabru (7412 m) tippu jõuda kõrgusele üle 7300 meetri.
Eesti alpinistid ronivad kõrgmäestikes alates 1960. aastast. Samal aastal esmavallutati Pamiiris kuuetuhandeline nimetu mäetipp, mis nimetati Estonia mäetipuks (6211 m). 1982. aastal tehti esmatõus Pamiiris kahele nimetule kuuetuhandelisele, mis nimetati Tartu ülikool 350-ks (6258 m) ja Parroti mäetipuks (6230 m). 1984. aastal Pamiiris esmavallutatud nimetu kuuetuhandeline nimetati Tallinna mäetipuks (6047 m). 2010. aastal tõusid Eesti alpinistid Hiinas Xinjiangis Kunluni mäestikus kuuetuhandelise Lazio mäe (6045 m) tippu uut marsruuti mööda.
Kuuetuhandelisi Indias
pisi|220px|[[Thalay Sagar (6984 m)]]
Kuuetuhandelisi Nepalis
pisi|220px|[[Machapuchare (6993 m)]]
Kuuetuhandelisi Hiinas
pisi|220px|[[Lingtren (6749 m)]]
Karakorami kuuetuhandelisi
pisi|220px|[[Laila Peak (6986 m)]]
Hindu Rāj mäetipud kõrgusega üle 6500 m
pisi|220px|[[Koyo Zom (6871 m)]]
Andide mäetipud kõrgusega üle 6500 m
pisi|220px|[[Aconcagua (6961 m), kõrgeim mägi väljaspool Aasiat]] pisi|220px|[[Chimborazo (6267 m),Ecuadori kõrgeim mägi]]
Birkiv
Birkiv (ukraina keeles Бірків) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Litõni rajoonis. Elanike arv on 579. Pindala on 0,213 km².
Venemaa Föderatsiooni Keskvalimiskomisjon
pisi|180px| Venemaa Föderatsiooni Keskvalimiskomisjoni [[vapp]]
Venemaa Föderatsiooni Keskvalimiskomisjon (vene keeles Центральная избирательная комиссия Российской Федерации); lühend Venemaa KVK, on föderaalne riiklik organ, mis korraldab Venemaa Föderatsioonis valimiste ja referendumite läbiviimist.
Venemaa KVK koosseisu kuulub 15 liiget, kellest 5 nimetab VF president, 5 Föderatsiooninõukogu ja 5 Riigiduuma. Keskvalimiskomisjoni volitused kestavad neli aastat. Keskvalimiskomisjoni juhib esimees, kelleks alates 28. märtsist 2016 on Ella Pamfilova.
Keskvalimiskomisjon asub Moskvas aadressil Bolšoi Tšerkasski pereulok 9. 2017. aasta seisuga töötas Venemaa KVK aparaadis 277 inimest.
1965. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused
1965. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused toimusid Soomes Tamperes.
Vello Trell
Elu ja looming
Trell sündis Jõhvi linnas ning maalimisega hakkas tegelema 1973. aastal. Aeg, mil Trell töötas koos Rein Kelpmanniga Tallinna II Toidukaubastu (asus Sepa ja Kopli tänava nurgal) reklaamikunstnikuna, oli tema kui maalija käekirja kujunemise aeg. Ta on olnud Eesti Kunstnike Liidu liige 1986. aastast. Oluliseks impulsiks maalida oli inimese psühholoogiline seisund tolleaegses repressiivses Nõukogude ühiskonnas. Maalimine oli tingitud vajadusest välja elada pingeid iseendas selles situatsioonis. Sel ajal sündis palju figuraalseid maale, kus domineeris pühholoogiline sümbolism ja milles oli kihtide all ikka Trellile omane iroonia. On selge, et need teosed tolleaegses süsteemis jõudsid ülevaatenäitustele vaid läbi tõsise kadalipu, ning leidus maale, mis ei jõudnudki näitustele žürii ettevaatlikkuse tõttu.
1980ndate lõpu- ja 1990ndate algusaastatel kunstniku käekiri pisut muutus. Sellesse sugenes rohkem sümbolismi ja abstraktseid elemente. Tollest ajast on kodumaal vähe teoseid säilinud, sest enamik jõudis ja jäi Soome ning mujale välismaale.