cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Inseneripedagoogika
Inseneripedagoogika koolkonnad
Dresdeni inseneripedagoogika koolkond sai alguse 1951. aasta novembris, kui Dresdeni Tehnikaülikoolis (Saksamaal) loodi inseneripedagoogika instituut. Selle esimeseks direktoriks oli dr Hans Lohmann. 1963. aastast jätkas instituudi direktorina ja inseneripedagoogika edasiarendajana dr F. Lichtenecker, 1986. aastast juhtis instituuti dr Günter Lehmann. Instituut jätkab edukat tegutsemist ka tänapäeval, olles Berliini Tehnikaülikooli inseneripedagoogika keskuse kõrval üks suurimaid Saksamaal.
Praha inseneripedagoogika koolkond sai alguse 1960. aastal, mil Praha, Libereci, Brno, Olomouci, Bratislava ja Košice tehnikaülikoolide eestvedamisel rajati Praha Tehnikaülikoolis  Kutseõpetuse instituut, mis 1965. aastal nimetati ümber Tehniliste õppeainete õpetamise instituudiks. Selle direktoriks ja loojaks oli dr Stanislav Novák. Nimetatud instituut jätkas oma tegevust ja teadustööd 1991. aastani, mil selle baasil loodi Tšehhi Tehnikaülikoolis Prahas Masaryki Haridusuuringute Instituut, kus dr Nováki poolt alustatud teadustööd jätkavad täna ülemaailmselt tunnustatud inseneripedagoogika-teadlased dr Jiři Měřička, dr Pavel Andres ja dr Dana Dobrovská. Slovaki Tehnikaülikoolis Bratislavas jätkab inseneripedagoogikaalast teadustööd inseneripedagoogika kateedris dr Roman Hrmo koos oma kolleegidega.
Klagenfurti inseneripedagoogika koolkonna rajas prof dr Adolf Melezinek (1932–2015). 1971. aastal avati Klagenfurti Ülikoolis Tehniliste õppeainete didaktika õppetool, mille etteotsa valiti prof Melezinek ja alguse sai inseneripedagoogika süstemaatiline ning teaduslik arendamine Austrias. Inseneripedagoogika kaasaegsed, fundamentaalsed printsiibid, nn Klagenfurti koolkonna põhialused, on välja töötatud ja edasi arendatud dr Melezineki poolt. Tema aktiivne töö sel alal on olnud väga viljakas ja õigustatult peetakse teda kaasaegse inseneripedagoogika teerajajaks.
IGIP inseneripedagoogika baasõppekava
Aastast 1975 on IGIP liikmesriikide esindajatest koosnev IGIP Täitevkomitee koostöös IGIP Teaduskomitee ja Rahvusvahelise Seirekomiteega koostanud ning pidevalt arendanud IGIP inseneripedagoogika baasõppekava. Inseneripedagoogika õppekava on koostatud koostöös maailma 17 tehnikaülikooli esindajaga ja seda on tunnustanud rahvusvahelised inseneriorganisatsioonid.
Rahvusvahelise insenerpedagoogi kvalifikatsioon
IGIP omistab rahvusvahelise insenerpedagoogi kvalifikatsiooni ING.PAED IGIP ja peab insenerpedagoogide ülemaailmset registrit (asukohaga Viinis, Austrias). Rahvusvahelise insenerpedagoogi kvalifikatsioon ING.PAED IGIP omistatakse insenerpedagoogile, kes omab akadeemilist kõrgharidust STEM valdkonnas (minimaalselt 5 aastat – magistri tasemel), kel on vähemalt üheaastane töökogemus STEM valdkonna õpetamisel ja kes on läbinud IGIP poolt tunnustatud tehnikaülikoolis insenerpedagoogi koolituse IGIP inseneripedagoogika õppekava alusel. ING.PAED IGIP kvalifikatsioon tagab tehnikavaldkonna õppejõududele vajaliku kompetentsusepagasi insenerivaldkonna mõjusaks õpetamiseks nii oma ülikoolis kui ka rahvusvahelise mobiilsuse tingimustes.
Inseneripedagoogika Eestis
Eestis inseneripedagoogika keskus loodi Tallinna Tehnikaülikoolis 2001. aastal neljapoolse Hea tahte protokolli alusel, millele kirjutasid alla toonane EV haridusminister Tõnis Lukas, Tartu Ülikooli rektor Jaak Aaviksoo, Tallinna Ülikooli rektor Mati Heidmets ja Tallinna Tehnikaülikooli rektor Andres Keevallik. Keskuse eesmärkideks on inseneripedagoogikaalase taseme- ja täiendusõppe läbiviimine, õpetajate ning õppejõudude täiendusõpe, valdkondlik teadus- ja arendustöö ning rahvusvaheline koostöö. Keskus tegutseb TTÜ inseneriteaduskonnas.
Eesti inseneripedagoogika keskus on akrediteeritud Rahvusvahelise Inseneripedagoogika Ühingu IGIP poolt alates 2003. aastast kui rahvusvaheline koolituskeskus. Akrediteeritud on ka kõik keskuse õppekavad. Õppekava läbinu võib taotleda rahvusvahelise insenerpedagoogi kvalifikatsiooni ING.PAED IGIP. 2021. aastaks on Eestis 112 ING.PAED IGIP kvalifikatsiooni omavat õpetajat-õppejõudu.
Lääts (kaunvili)
pisi|Lääts õitsemise ajal pisi|Kiirluupvideo läätse kasvust Harilik lääts (Lens culinaris) on üheaastane taim liblikõieliste sugukonnast. Eestis kutsutakse läätse mitmesuguste nimetustega: liats, liatse, leäts, läätse ja ka lääts. Siiski kasvatatakse kümnest läätse perekonna liigist ainult ühte söödavat – harilikku läätse – paljude sortidena.
Läätsede värvus varieerub olenevalt sordist ja kasvatuspiirkonnast – roheline, pruun, hall, kollane, kirju või oranž. Taime vars on 25–60 cm kõrge, nõrgalt harunenud 5–7 sulglehekesega ja köitraagudega. Õied on väikesed, valkja või õrnsinise tooniga, üksi või kahe kuni nelja kaupa kaenlasisestes kobarates. Kaunad on lamedad rombja kujuga, ilma vaheseinteta kuni 15 mm pikad ja 8–9 mm laiad. Kaunas on 1–3 seemet, mis on lapikud ümara kujuga ja mille kaal jääb 40–50 g/1000 seemne kohta. Taimede õitseaeg on juuni–juuli.
Ajalugu
Kõige varasem läätse teadaolev ajalugu pärineb Kreekast Franchthi koopast paleoliitikumi ja mesoliitikumi kihtidest 13 000 aastat eKr.
Peamiselt kasvas lääts Indias, Bangladeshis, Pakistanis, Vahemere piirkonnas ning Põhja-Ameerikas. Arheoloogiliste leidude järgi kasutati Põhja-Iisraelis läätse põllumajanduses juba 6800 aastat eKr. Vana-Kreekas kasutati läätse suppides ja lisati leivasse.
Sordid
pisi|Punane, roheline ja must lääts Maailmas on palju läätsesorte, allpool on toodud kõige tuntumad.
Roheline lääts
Rohelised läätsed on üpris suured. Keetmisel nad oma kuju ei muuda. Sobivad hästi salatitesse ja pilaffi.
Prantsuse roheline lääts
Prantsuse rohelised läätsed on rohelistest läätsedest väiksemad ning värvuselt tumedamad. Toidu valmistamisel on nende küpsemisaeg umbes 40 minutit.
Punane lääts
Punastel läätsedel on helepunane kuni oranž värvus. Nad on väiksemõõtmelised. Toidu valmistamisel valmivad need kõige kiiremini ning neist saab väga hea püree.
Must lääts
Mustad läätsed on väikesed ja ümmargused. Neid kutsutakse tihti ka beluuga läätsedeks, sest küpsedes meenutavad nad beluuga kaaviari.
Tootmine maailmas
2016. aastal toodeti maailmas läätsi kokku 6,3 miljonit tonni. Maailmaturul on tootja ja eksportijana esikohal Kanada, kus läätsede toodang oli 2017. aastal oli 3,39 miljonit tonni. Kanadas toodetakse 95% läätsedest Saskatchewani provintsis, kus läätsed külvatakse mai alguses ning saak koristatakse juba augusti keskel.
2017. aastal toodeti läätsi kõige rohkem Kanadas (3,39 miljonit tonni aastas), sellele järgnes India (1,01 miljonit tonni aastas).
Kasutamine
Läätsed sisaldavad ohtralt valke, nad on mineraalaine- ja vitamiinirikkad. Tänapäeval valmistatakse läätsedest suppe ja putrusid. Neid kasutatakse ka salatite valmistamiseks, vormiroogades või lihatoitude kõrvale taimse lisandina. Samuti kasutatakse haljasmassi loomasöödana ja seemnejahu mitmesuguste söötade toiteväärtuse tõstmiseks.
Eva Koldits
Eva Koldits (sündinud Eva Klemets; sündinud 14. veebruaril 1977) on eesti näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas 1995. aastal Kehra Keskkooli ja õppis aastatel 1996–1999 Tallinna Pedagoogikaülikoolis eesti filoloogiat. Aastatel 2000–2004 õppis ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgemas Lavakunstikoolis lavastajaks (21.lend). 2006. aastal läbis samas magistriõppe.
Tema lavastused "Et keegi mind valvaks" (2004) ja "Sugrierror.com" (2011) on nomineeritud Eesti teatri aastaauhindade eripreemiale ning lavastus "Tokerjad" (2014) parima lavastaja preemiale. 2013. aastal nomineeriti ta osatäitmise eest Teater NO99 lavastuses "Suur õgimine" Eesti teatri aastaauhindade parima naiskõrvalosatäitja auhinnale.
Alates 2006. aastast on ta Eesti Lavastajate Liidu liige.
Isiklikku
Eva Kolditsa abikaasa on Mart Koldits.
Mwambutsa IV
pisi Mwambutsa IV Bangiricenge (1912 Nyabitogi, Muramvya provints – 26. aprill või 1. mai 1977 Genf) oli Burundi kuningas (mwami) 16. detsembrist 1915 kuni 8. juulini 1966.
Isa suri 30. novembril 1915, kui Bangiricenge oli kolmeaastane. Bangiricenge oli isa noorem poeg, kelle isa oli valinud troonipärijaks. Traditsiooni kohaselt krooniti ta 16. detsembril 1915 Mucece ja Nyavyamo jõe liitumiskohal. Ta võttis nimeks Mwambutsa. Tseremoonial osales ka Saksamaa resident major Langenn von Steinkeller (Burundi oli sel ajal Saksamaa protektoraat).
Kuni 1917. aastani oli regendiks kuninganna Nidi Ririkutima. Jooksva halduse ja kuninga hariduse eest võttis vastutuse regentnõukogu, kuhu algselt kuulusid Mwezi IV vend Ntarugera, Mwezi IV pojad Gisabo, Karabona ja Nduwumwe ning kuninganna Nidi Ririkumutima, kes nõukogu juhtis. Kui Ntarugera 1921 suri, võeti regentnõukogusse Baranyanka ja mwezi Nyemana.
Albany maakond
pisi|Maakonna suurim linn Albany Albany maakond (Albany County) on maakond USA-s New Yorgi osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Albany.
Maakonna pindala on 1380 km², millest 30 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 314,848. Aastal 2010 oli elanikke 304 240 ja 2000. aastal 294 585.
Ajalugu
Albany maakond moodustati 1683. aastal.
Mwambutsa IV
Õukonnaintriigid, mis viisid kuningas Mutaga IV surmani ja kuninganna Ngehazayo kägistamiseni, olid iseloomulikud ka uue kuninga esimestele valitsemisaastatele. Nimi "Bangiricenge" on kahemõtteline: ta võib tähendada 'mind nõustatakse arukalt' või 'minu vastu intrigeeritakse jultunult'.
On väidetud, et Mutaga IV tegelik poeg kägistati Ririkutima ässitusel koos tema ema Ngezahayoga ning asendati Karabona pojaga.
Iirimaa Rahvusülikool
pisi|Ülikooli hoone Iirimaa Rahvusülikool (iiri keeles Ollscoil na hÉireann, Gaillimh ar OÉ, Gaillimh) on ülikool Iirimaal Galways.
Mwambutsa IV
Noort kuningat kasvatati traditsioonilises ümbruses Muramvyas ning hiljem Belgia koloniaaladministratsiooni hoole all Gitegas. Lapsepõlves viibis kuningas meeleldi islami vaimulike seltsis. Haridus, mille kuningas sai, oli piiratud (Lipschutz, Rasmussen 1989:164). Kuningas omandas pleiboi kuulsuse (Lipschutz, Rasmussen 1989:165). Lihtinimeste seas oli ta populaarne.
Iirimaa Rahvusülikool
Ülikool asutati 1845.
Mwambutsa IV
Mwambutsa IV valitsemise algaastatel läks Burundi Esimese maailmasõja käigus Saksamaa võimu alt Saksa Ida-Aafrika koosseisust Belgia võimu alla. Aastal 1919 sai Belgia Rahvasteliidult mandaadi Urundi valitsemiseks. Belglased säilitasid traditsioonilise kuninga valitsemise ja olemasoleva poliitilise struktuuri. Kirik kontrollis haridust ja riik kuulutati kristlikuks. Et ära kasutada haridusvõimalusi ja kindlustada oma domineerimist, võtsid tutsid vastu kristluse.
Iirimaa Rahvusülikool
Ülikoolis õpib üle 15 000 üliõpilase.
Mwambutsa IV
Aastal 1931 sai kuningas täisealiseks ja ta seati Muramvyas troonile. Alates 1931. aastast määras kuningas kõik allpealikud (varem oli see ganwa eesõigus).
Aastal 1946 sai Ruanda-Urundi ÜRO mandaadiga Belgia hooldusterritooriumiks. 1950ndatel oli kuninga mõju väike (Lipschutz, Rasmussen 1989:165). Aastal 1958 sai ta tiitli Tema Majesteet. 14. juulist 1952 sai kuningas uusi eesõigusi, sealhulgas pealike mõjupiirkondade piiride määramine ja politseinike palkade ja maksude määramine.
15. jaanuaril 1965 mõrvati peaministriks määratud poliitik Pierre Ngendandumwe tutsist püssimehe poolt mõned päevad pärast peaministriks nimetamist ja enne valitsemise moodustamist. Teised mässajad ründasid kuningalossi, kuid kuningal õnnestus end ülakorrusel varjata, kuni talle ustavad väed lossi tagasi vallutasid. 43 hutudest politseinikku mõistis sõjatribunal kiiresti surma ja nad lasti Bujumbura staadionil maha. Maal hakkasid hutud tutsisid tapma ja nende külasid põletama.
Mais peetud valimised võitsid hutud, kuid kuningas nimetas peaministriks tutside liidri Léopold Biha. Radikaalsetele hutudele (eriti sõjaväes) see ei meeldinud. Septembris 1965 peaminister mõrvati. 18. oktoobril 1965 püüdis võimu haarata peamiselt hutudest koosnev armee- ja sandarmiohvitseride rühmitus. Püüti vallutada kuningaloss. Tutsist kapteni Michel Micombero juhtimisel tapeti peaaegu kõik hutudest poliitikud ja putš suruti maha. Samuti tapeti tuhandeid hutusid, kes olid mässu pooldanud. 24. märtsil 1966 seadis kuningas regendina valitsema oma poja kroonprints Charles Ndizeye.
Vitšuga rajoon
Vitšuga rajoon (vene keeles Вичугский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Ivanovo oblastis, asudes oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Vitšuga linn (ei kuulu Vitšuga rajooni koosseisu).
Rajoon piirneb põhjas Zavolžski rajooniga, idas Kinešma rajooniga, kagus Luhhi rajooniga, edelas Rodniki rajooniga ja loodes Privolžski rajooniga.
Rajooni pindala on 1005,5 km².
Vitšuga rajoonis on 171 asustatud punkti ja nad kuuluvad kolme linna tüüpi asunduse ning kolme külaasunduse koosseisu.
Piusa liivamaardla
Piusa liivamaardla on üleriigilise tähtsusega liivamaardla, mis asub Võru maakonnas Võru vallas.
Karjääri servas asub 1,4 km pikkune matkarada, millelt avanevad vaated karjäärile.
Mwambutsa IV
1965. aastast oli kuningas ühtlasi kultuuriminister.
8. juuli 1966 panid prints Charles ja kaitse riigisekretär kapten Michel Micombero toime riigipöörde. Prints Charles sai riigipeaks (Ntare V; krooniti septembris Muramvyas) ja Micombero peaministriks. Micombero saatis parlamendi laiali, täitis valitsuskabineti endale ustavate ohvitseridega ning lõpuks kukutas 28. novembril 1966 kuningas Ntare V, kui too oli ametlikul visiidil Kongos. Burundi kuulutati vabariigiks ja Micombero sai presidendiks.
Mwambutsa loobus 8. juulil 1966 troonist oma poja kasuks ning põgenes Šveitsi, kus ta elas elu lõpuni. Ta elas Genfis rue des Alpesil ning hiljem Meyrinis. Esialgu avaldas ta Burundis toimuva vastu protesti (Lipschutz, Rasmussen 1989:165). Hiljem oli ta kodumaa poliitilisest elust kõrval. Intervjuus ajalehele Remarques africaines ütles ta 1972: "Minu jaoks on alati olnud üksainus Burundi rahvas, mis koosneb võrdsetest osadest. Ma pole kunagi sallinud vähimatki diskrimineerimist tutside, hutude, tvaade ja ganwa vahel."
Ntare V rööviti Ugandast ning tapeti Micombero võimu ajal 29. aprillil 1972 ning heideti ühishauda.
Mwambutsa IV suri infarkti. Ta maeti Meyrini, Meyrini kalmistule.
Aprillis 2012 taotles Burundi valitsus Šveitsi võimudelt kuninga põrmu kodumaale viimist seoses Burundi iseseisvuse 50. aastapäeva pidustustega ning rahvuslikku leppimist edendava žestina. 15. mail tema põrm ekshumeeriti Meyrini valla võimude loal. Põrm on kavas lennukiga ära viia 23. mail ning matta 25. mail Muramvyasse. Mwambutsa perekonnaliikmed, eriti printsess Esther Kamatari, on põrmu kodumaale viimise vastu, apelleerides austusele kuninga mälestuse vastu, sest kuningas oli oma testamendis selle vastu, et tema põrm puhkaks Burundis.
Perekond
Mwambutsa IV abikaasad olid Thérèse Kanyonga (mwami Mutaga III otsene järeltulija) ja Baramparaye.
Esimese abikaasaga abiellus kuningas 24. detsembril 1930 või 1932. Neil sündisid poeg kroonprints Louis (Rudoviko) Rwagasore (10. jaanuaril 1932 ning tütred printsess Rose Paula Iribagiza ((Rose Paula Iribagiza); 20. märtsil 1934) ja printsess Régina Kanyange 16. juunil 1935). Aastal 1945 või 1946 nad lahutasid.
13. juulil 1946 abiellus kuningas Baramparayega. 1947. aastal sündis nende poeg Caroli (Charles) Ndizeye, kellest hiljem sai kuningas.
Ameerika Ühendriikide 2000. aasta rahvaloendus
Umbes 16% majapidamistest said pika küsitluslehe, mis sisaldas enam kui 100 küsimust.
Ameerika Ühendriikide rahvaarvuks sama aasta 1. aprilli seisuga saadi 281 421 906. See tähendab, et võrreldes 1990. aasta loendusega oli rahvastik kasvanud 13,2%.
Loenduse maksumus oli 4,5 miljardit dollarit ehk ligi 16 dollarit loendatava kohta.
Petri Kontiola
Petri Kontiola (sündinud 4. oktoobril 1984 Seinäjokis) on Soome jäähokimängija, kes mängib keskründajana Soome kõrgliiga klubis Ilves.
Tallinna Nikolai kabel
Balti jaama kabel oli õigeusu kiriku sakraalhoone Tallinna kesklinnas, Balti jaama peahoone vastas.
Petri Kontiola
Ta alustas klubikarjääri Soome kõrgliiga klubis Tappara.
Tallinna Nikolai kabel
Kabel ehitati 1903. aastal insener A. Safronovi projekti järgi ja pühitseti 23. aprillil 1904 (vkj). Kabel allus Tallinna Nikolai kirikule ja oli pühitsetud pühale Nikolausele, teeliste pühakule. Enne kabeli ehitamist oli seal 1900. aastal püstitatud sammas püha Nikolai ikooniga.
Petri Kontiola
2004. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i draft'is 196. valikuna. Blackhawksi meeskonnas osales ta hooajal 2007–08	kokku 12 mängus, kogudes viis punkti (0+5). Suurema osa ajast mängis ta AHL-i klubis Rockford IceHogs, kuhu jäi mängima ka veel hooajaks 2008–09.
Tallinna Nikolai kabel
Kabel lammutati 1920. aastate alguses.
Petri Kontiola
2009. aasta mais liitus Kontiola KHL-i klubiga Magnitogorski Metallurg, kus mängis kaks hooaega. 2011. aastal siirdus ta Tšeljabinski Traktori, kuhu jäi hooaja 2013–14	lõpuni. Hooajal 2012–13 jõudis ta Traktoriga Gagarini karika finaali, kus kaotati Moskva Dinamole mängudega 2:4. Kontiola oli väljalangemismängudes 19 punktiga (10+9) resultatiivseim mängija.
2014. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Toronto Maple Leafs. Klubi põhimeeskonda ta ei jõudnud, mängides 11 mängu Toronto Marliesi meeskonnas AHL-is. 2014. aasta novembris naasis ta KHL-i, liitudes Jaroslavli Lokomotiviga. 2019. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Jokeritega.
2020. aastal naasis Kontiola pärast 13 aastast tagasi Soome kõrgliigasse, liitudes HPK-ga. Hooajal 2020–21 oli Kontiola Soome kõrgliiga resultatiivseim mängija (14+41) ning pälvis Veli-Pekka Ketola auhinna. 2021. aasta mais sõlmis ta lepingu Tampere Ilvesega.
2014. aasta taliolümpiamängudel võitis Kontiola Soome jäähokikoondise koosseisus pronksmedali. Lisaks on ta võitnud maailmameistrivõistlustelt kaks hõbemedalit. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel, kus Soome jäi küll neljandaks, oli Kontiola 16 punktiga (8+8) turniiri resultatiivseim mängija. Ta valiti lisaks turniiri parimaks ründajaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu.
Euryarchaeota
Euryarchaeota on arhede hõimkond.
Hõimkonda kuuluvad klassid Archaeoglobi, Halobacteria, Methanobacteria, Methanococci, Methanomicrobia, Methanopyri, Nanohaloarchaea, Thermococci ja Thermoplasmata.
Pelgupaik
Pelgupaik oli koht, kuhu mindi muiste sõdade või muu hädaohu korral varjule. Pelgupaikadeks olid peamiselt soosaared, saared veekogudes ja looduslikud või kunstlikud koopad. Eestis on teada umbes 150 pelgupaika. On leitud ka mõnele soosaarele viinud pakktee jäänuseid. Paljud leitud pelgupaigad on tunnistatud kultuurimälestisteks. Seoses ajutise ja lühiajalise kasutusega on sellistele mälestistele iseloomulik väga nõrk kultuurkiht ja esemeleidude vähesus, mistõttu nende ajaline määratlemine on raske.
Etümoloogia
Pelgupaik on liitsõna. Esimene sõnaosa on eesti keeles osaliselt segunenud sõnadest "pelg" ja "pelgama". Sõna "pelg" tuleneb alggermaanikeelsest sõnast felχan, felgan ('peitma, varjama') ja sõna "pelgama" ('kartma, ehmuma') on kas indoeuroopa või soome-ugri päritolu. Sõnaosa "paik" tuleneb alggermaani sõnast spaikā ('sälk, sisselõige, kodar'). Läänemeresoome keeltes on toimunud selle sõna tähenduse areng: 'sälk, sisselõige' > 'teist värvi koht, laik' > 'lapp, koht'.
Pelgupaigad Eestis
pisi|300px|Nabessaare pelgupaik
Ajalugu
Pelgupaiku on kasutatud ilmselt sama kaua kui on peetud sõdu. Varasemad kirjalikud teated sellest, et inimesed läheneva hädaohu eest pelgupaikadesse pagesid, leiame Läti Henriku kirjutatud kroonikast ja Vana-Vene leetopissidest.
1220. aasta sõjakäigust Harjumaale kirjutas Henrik: "Väga suur oli aga liivlaste röövsaak, kes, olles piiranud sisse harjulaste maa-alused koopad, kuhu need olid harjunud alati pelgu minema, lämmatasid kõik, nii mehed kui naised, tehes suitsu ja tuld koobaste suus, suitsutades ööd kui päevad. Ja ühed juba hinge vaakuvana, teised poolsurnuna, kolmandad surnuna, koobastest välja tirinud, tapsid nad need ja viisid teised vangi ja riisusid kogu nende vara ja raha ja riided ja palju saaki". Tõenäoliselt toimusid need sündmused Iida koobastes, sest liivlaste oletataval liikumisteel teisi koopa tüüpi pelgupaikasid ei leidu.
Revala vastu korraldatud sõjakäigu kohta märgib Henrik: "Ja seda tuld nähes tundsid kogu provintsi eestlased otsekohe Liivimaa sõjaväe ära ja pagesid igaüks oma pelgupaikadesse".
Võis juhtuda ka, et rüüstajate eest põgenevad inimesed linnusesse või pelgupaika ei jõudnud. Samuti muutusid soosaarte pelgupaigad külma talvega kergemini ligipääsetavaks. Taolises olukorras pageti ka lihtsalt tihedamasse metsa. Henriku kroonikas on ühel korral mainitud, kuidas eestlased omale kaitseks metsa raidtõkke ehitasid: "Theoderic, piiskopi vend oma sulastega ja Bertold Võnnust, kogunud sõjaväe, lähevad Ugandisse,kui talv on juba tagasi tulemas; ja leides kogu maa lätlaste poolt laastatud ja Tartu linnuse, mille lätlased olid samuti varem maha põletanud, maha jäetud, lähevad nad üle jõe, mida nimetatakse Emajõeks, ja tungivad küladesse, leides väheseid, liiguvad edasi metsadesse, kus paganad olid kõige tihedamas rägastikus teinud mingi raidtõkke ja kõikjal ümberringi raiunud suured puud maha, et sõjaväe tulles päästa seal ennast ja oma vara."
Veidi hilisemast ajast ehk 1268. aasta vürst Dmitri sõjakäigust pajatab Novgorodi leetopiss, et Narva ja Rakvere vahelt leidsid venelased koopa, kuhu tšuudid end peitnud olid. Venelased takistasid koopast väljavoolava allika veekindla seinaga, mis põhjustas veetõusu ja ajasid nii inimesed peidupaigast välja. Väljunud koopasolijad tapeti ja nende vara võeti sõjasaagiks. Nimetatud koopad võisid asuda Pühajõe orus Toilas.
Pärimus
Pelgupaikadega on seotud ka mitmed rahvapärimused.
Soosaartel paiknevate pelgupaikade levinud pärimuslood jutustavad sinna minemisest ja varjumisest. Lapsed pidid vaikima, loomadel seoti suud kinni ja hoiduti muul moel kära tegemast. Siiski olevat kuke kiremine, lapse nutt või lõkkesuits pelgupaiga vaenlastele reetnud. Levinud on ka pärimused sohu eksinud vaenlastest või röövlitest ja soosaartelt leitud varandusest.
Uurijad
Pelgupaikasid ei ole lihtne leida. Neil oli ajutine otstarve ja alati pole säilinud ka asukohale viitavat pärimuslugu. 1925. aastal oli andmeid vaid 79 pelgupaiga kohta, mis olid erineva vanusega, alates muistsetest kuni viimaste sõdade aegseteni. 21. sajandi alguseks oli see arv juba kahekordistunud.
Võhandu jõe äärsesse liivakaldasse kaevatud koobastest kirjutasid juba baltisaksa pastorid Christian Kelch (1702) ja August Wilhelm Hupel.
19. sajandil puudutasid teemat näiteks kodu-uurija Jaan Jung ja rahvaluule uurimise kaudu ka Friedrich Reinhold Kreutzwald.
1920.–1930. aastatel käsitlesid pelgupaikade teemat Gustav Vilberg ja arheoloogid Harri Moora ning Eerik Laid, viimase artiklid on kogutud raamatusse "Paopaigad" (1997).
Pelgupaiku, sealhulgas soosaari ja koopaid on uurinud ja teemat käsitlenud veel Ülo Heinsalu, Jüri Selirand, Vello Lõugas jt.
Pirita jõeoru maastikukaitseala
pisi|Pirita jõeoru maastikukaitseala jõe vasakkaldal
Pirita jõeoru maastikukaitseala on looduskaitseala Tallinna Lasnamäe ja Pirita linnaosas ning Harjumaal Jõelähtme vallas Iru külas. Selle pindala on 703,2 hektarit. Kaitseala on loodud 11. juulil 1957 aastal.
Kaitsealustest liikidest elutsevad seal jõesilm (Lampetra fluviatilis), lõhe (Salmo salar), tiigilendlane (Myotis dasycneme), harilik hink (Cobitis taenia) ja harilik võldas (Cottus gobio).
Pirita jõeoru maastikukaitseala keskkonnaregistri kood on KLO1000216.
Kaitseala piiranguvööndid
pisi|300px|Pirita jõeoru maastikukaitseala koos sealsete piiranguvöönditega
Kaitstavad alad või üksikobjektid
pisi|Pirita jõeorg
Krācnieki
Osa külast jääb Venta oru hoiualale.
Aron (eesnimi)
Aron on juudi päritolu eesnimi, variant nimest Aaron.
Levik
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Aron 546 mehel. Aron on Eestis populaarsuselt 259. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Aron vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 30,34 ning Pärnu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 6,25. Aron oli keskmiselt 10 aasta vanune (mediaanvanus oli 7). 2018. aastal oli Aron vastsündinud poeglastele pandud nimedest 11. kohal (62 last).
Tallorahwa Postimees
Tallorahwa Postimees oli Tartus aastatel 1857–1859 ilmunud nädalaleht, mida andis välja Heinrich Laakmann.
Ajalehte toimetasid pastorid Adalbert Hugo Willigerode, Gustav Theol ja Carl Körber.
Ajaleht suleti kaastöö vähesuse ja lugejaskonna väikse arvu tõttu 1859. aastal, samuti ei suutnud see võistelda Johann Voldemar Jannseni Perno Postimehega.
Melodie und Rhythmus
Melodie und Rhythmus ('Meloodia ja Rütm') on Saksa muusikaajakiri.
Alates 2014. aasta maist on ajakirja peatoimetaja Susann Witt-Stahl.
Callahani maakond
Callahani maakond (Callahan County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Baird.
Raimo Aas
Raadiokarjäär
Palju aastaid esines Raimo Aas koos Margus Lepaga pühapäevahommikuti raadiosaates "Meelejahutaja".
Crenarchaeota
Hõimkonda kuulub klass Thermoprotei, milles on omakorda seltsid Acidilobales, Desulfurococcales, Fervidicoccales, Sulfolobales ja Thermoproteales.
Hõimkonna kõige põhjalikumalt kirjeldatud liigiks on Sulfolobus solfataricus, mis isoleeriti geotermaalsest väävlirikkast allikast Itaalias. See kasvab 80 °C juures pH-l 2–4.
Teringi maastikukaitseala
Teringi maastikukaitseala on maastikukaitseala Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Lilli külas.
Kirjeldus
pisi|Laudtee Teringi rabas Teringi maastikukaitsealal Kaitseala asub Viljandi maakonnas Mulgi valla lõunaosas Lilli külas, Läti piiri lähedal.
Kaitseala on moodustatud 1999. aastal, selle pindala on 322,4 ha, millest maismaaosa on 317,3 ha ja veeosa 5,1 ha. Kaitse-eesmärk on säilitada sealseid sootüüpe ja elurikkust ning kaitsta vanametsa.
Kaitseala on inimtegevusest puutumata, soostunud soosaarestikega ja vanametsaga maastik, ala koosseisu kuuluvad Teringi raba ja Alatsi järv. Kaitseala ümbritsevad intensiivse põllu- ja metsamajanduse piirkonnad.
Kaitsealale on rajatud 4,5 km pikkune ja infotahvlitega varustatud Teringi õpperada, mis teeb ringi läbi kaitsealal asuva raba ja rabasaarte ning viib ka Alatsi järve juurde.
Kaitseala kuulub Teringi loodusala nime all Natura 2000 kaitstavate alade võrgustikku.
Kaarma kirikumõis
Kaarma kirikumõis (saksa keeles Pastorat Karmel) oli kirikumõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Saaremaa valda.
RKO Pictures
RKO (Radio-Keith-Orpheum) Pictures on USA filmitootmise ja -levitamisfirma. Kui RKO Radio Pictures Inc. kuulus ta Hollywoodi kuldajastul viie suurima filmitootja hulka. Filmikompanii moodustati 1928. aasta oktoobris, kui Radio Corporation of America (RCA) ostis Keith-Albee-Orpheum (KAO) kinoketi ja Joseph P. Kennedy Film Booking Offices of America (FBO) filmistuudio.
Filmistuudio tuntuimad filmid olid "King Kong" ja "Citizen Kane" ("Kodanik Kane").
Originaalkompanii RKO Pictures lõpetas filmitootmise 1957 ja saadeti laiali kaks aastat hiljem. 1981. aastal ringhäälinguettevõte RKO General, kes oli ettevõte õiguste pärija alustas taas filmitootmist tütarettevõttes RKO Pictures Inc. 1989. aastal müüdi äri koos mõnede muu allesjäänud vara, kaubamärkide õiguse ja paljude RKO klassikaliste filmide uuestitootmise õigustega uutele omanikele ning tänapäeval on tegu väikese sõltumatu firmaga RKO Pictures LLC.
Timur Vermes
pisi|Timur Vermes (2015) Timur Vermes (sündinud 1967 Nürnbergis) on Saksa kirjanik.
Elu
Tema ema on rahvuselt sakslane ja isa ungarlane. Varem töötas Vermes variautorina, kuid aastal 2012 ilmus tema esimene romaan "Ta on tagasi" ("Er ist wieder da").
"Ta on tagasi"
Romaan "Ta on tagasi" on satiiriline teos Adolf Hitlerist ja 21. sajandi Saksamaast. Teose eestikeelne tutvustus algab järgmiselt: "Suvi 2011. Adolf Hitler ärkab tühermaal Berliini südames. Ilma sõjata, ilma parteita, ilma Evata. Igal pool tuhanded võõramaalased ja ... Angela Merkel."
Romaani on Saksamaal müüdud üle miljoni eksemplari.
Eesti keeles ilmus teos aastal 2013 (tõlkija Piret Pääsuke). Inglise keeles ilmus teos pealkirjaga "Look Who's Back" 2014. aasta aprillis.
Stuudio Constantin Film on ostnud õigused teha romaani "Ta on tagasi" põhjal film.
Thaumarchaeota
Thaumarchaeota on arhede hõimkond.
2012. aasta seisuga kuulub sellesse neli liiki: Nitrosopumilus maritimus, Cenarchaeum symbiosum, Nitrososphaera viennensis ja Nitrososphaera gargensis. Kõik nad on kemolitoautotroofsed ammooniumit oksüdeerivad arhed, mis mängivad olulist rolli lämmastiku- ja süsinikuringes.
Campi maakond
Campi maakond (Camp County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Pittsburg.
Maakond moodustati 1874. aastal.
Balti Laevastiku Suveteater
Balti Laevastiku Suveteater oli 1948. aastal Tallinnas Rannamäel ehitatud kerge konstruktsiooniga puidust (kino aparaadiruum oli kivist) teatrihoone Tallinnas baseerunud NSV Liidu merejõudude Punalipulise Balti laevastiku kultuurilis-meelelahutusürituste läbiviimiseks.
Teater oli kasutusel teatri- ja kinosaalina kuni 1980. aastateni, hoone hävis 1997. aastal tulekahjus.
Hoone astmelist vundamenti kasutas suvel 2011 Teater NO99, rajades sellele üheks hooajaks Põhuteatri.
Carlo M. Cipolla
Carlo Maria Cipolla (15. august 1922 Pavia – 5. september 2000 Pavia) oli itaalia majandusajaloolane.
Elulugu
Cipolla sündis Pavias, kus ta kaitses 1944. aastal ka oma esimese teaduskraadi. Tahtes õpetada ajalugu ja filosoofiat mõnes Itaalia kõrgkoolis, astus ta politoloogia erialale Pavia Ülikooli. Seal avastas ta tänu professor Franco Borlandile, kes oli keskaja majandusajaloo spetsialist, huvi majandusajaloo vastu. Pavia järel tudeeris ta majandusajalugu Sorbonne'is ja Londoni Majanduskoolis.
Esimese töökoha majandusajaloo õppejõuna sai Cipolla 27-aastaselt Catanias. Sellele järgnes pikk akadeemiline karjäär Itaalias (Veneetsia, Torino, Pavia, Scuola Normale Superiore di Pisa ja Fiesole) ja välismaal. 1953. aastal siirdus Cipolla Ameerika Ühendriikidesse Fulbrighti stipendiaadina ning 1957. aastal sai temast külalisprofessor California Ülikoolis Berkeleys. Kaks aastat hiljem anti talle täisprofessuur.
Esseed
Cipolla kirjutas 1973. ja 1976. aastal kaks majandusteemalist esseed, mille ingliskeelsed versioonid ringlesid ta sõprade seas ning mis avaldati 1988 itaalia keeles koondpealkirjaga "Allegro ma non troppo" (muusikaline fraas tähendusega "Kiirelt, kuid mitte liiga kiirelt").
Esimeses essees "Vürtside (ja eriti musta pipra) rollist keskaegses majandusarengus" ("The role of spices (and black pepper in particular) in Medieval Economic Development") kirjeldas ta huvipakkuvat seost vürtside impordi ja rahvastiku kasvu vahel hiliskeskajal, postuleerides põhjusliku seose musta pipra kui afrodisiaakumi kohta.
Rumaluse teooria
Teises essees "Inimrumaluse põhiseadused" ("The Basic Laws of Human Stupidity") käsitleb Cipolla rumalust, vaadeldes rumalaid inimesi ühiskondliku rühmana, mis on märksa mõjukam kui suurorganisatsioonid, nagu maffia ja sõjatööstus, suutes ilma reeglite, juhtide ja manifestideta tegutseda ülimalt mõjukalt ning uskumatu koordineeritusega.
Cipolla viis rumaluse põhiseadust on järgmised. Korollaar: rumal inimene on ohtlikum kui röövel.''
Nagu nähtub kolmandast seadusest, tuvastas Cipolla kaks tegurit, millega peab inimkäitumist uurides arvestama.
Joonistades graafiku, kus esimene tegur on abstsiss- ja teine ordinaatteljel, saame sel kujutada nelja inimrühma koos lisarühmaga telgede ristumispunkti ümber.
Cipolla täpsustab määratlusi röövlite ja abitute inimeste kohta, märkides, et nende rühmade liikmed võivad üldist heaolu nii kasvatada kui ka kahandada, sõltuvalt suhtelisest kasust ja kahjust, mida nad endale ja ühiskonnale põhjustavad. Röövel võib rikastada ennast rohkem või vähem võrreldes sellega, kui ta ühiskonda vaesestab. Abitu (ehk naiivne) inimene võib rikastada ühiskonda rohkem või vähem võrreldes sellega, kui ta ennast vaesestab või laseb end vaesestada. Graafiliselt kujutab seda mõtet joon kallakuga –1, mis lõikab läbi teise ja neljanda kvadrandi ning lõikub ordinaatteljega. Sellest joonest vasemale jäävad abitud inimesed on niisiis poolrumalad, sest nende käitumine põhjustab ühiskondliku heaolu summaarse kahanemise. Selle kirjeldusega sobivad ka mõned röövlid, ehkki paljud neist, nagu sotsiopaadid, psühhopaadid ja mittepatoloogilised mölakad ja amoralistid võivad tegutseda täie teadmisega sellest, et nende tegevusel on ühiskonna jaoks summaarselt negatiivne tagajärg, millega nad ennast ei seosta ja millest nad ei hooli.
Erie maakond
Erie maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Eesti Merebioloogia Ühing
Ühing koondab merebioloogia alast tegevust Eestis.
Õnneteraapia
"Õnneteraapia" (originaalpealkiri "Silver Linings Playbook") on 2012. aasta Ameerika Ühendriikide draamafilm.
Filmi peaosas mängivad Bradley Cooper, Jennifer Lawrence, Robert De Niro, Jacki Weaver ja Chris Tucker
Süžee
Olles viibinud neli aastat psühhiaatriahaiglas, pöördub endine õpetaja Pat Solitano (Bradley Cooper) tagasi vanemate juurde ja püüab leppida endise naisega. Kõik muutub märksa keerulisemaks, kui Pat kohtab Tiffanyt (Jennifer Lawrence), isiklike probleemidega salapärast neiut.
Franklin Graham
pisi|Franklin Graham (2016) William Franklin Graham III (sündinud 14. juulil 1952) on Ameerika Ühendriikide kristlik evangelist ja misjonär.
Ta on Billy Grahami poeg. Ta on organisatsioonide Billy Graham Evangelistic Association (BGEA) ja Samaritan's purse president. Graham elab naise Jane'iga Boone'is Põhja-Carolinas.
2009. aasta mais käis ta Eestis, kus oli peakõneleja "Lootuse festivalil".
Avaldatud tööd:
Vítkov
Vítkov (saksa keeles Wigstadtl, poola keeles Witków) on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Opava ringkonnas. Vítkov asub Opavast ligi 21 km edelas ja Ostravast umbes 37 km läänes.
Vítkov asub merepinnast 480 meetri kõrgusel.
Vítkovit on esmamainitud 1301. aastal.
Medhi Benatia
pisi|Medhi Benatia 2018. aasta MM-il Medhi Amine El Mouttaqi Benatia (araabia keeles المهدي أمين بن عطية المتقي‎; sündinud 17. aprillil 1987 Courcouronnes'is) on Prantsusmaal sündinud Maroko jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Katari kõrgliiga klubis Al-Duhail.
2003. aastal liitus ta Marseille Olympique'iga. Profidebüüdi tegi ta hooajal 2006–07 Prantsusmaa esiliiga klubi Tours, kus ta mängis Marseille Olympique'ist laenul. Aastatel 2008–2010 mängis ta Prantsusmaa esiliigas Clermont' ridades.
2010. aasta juulis siirdus ta Itaalia kõrgliiga klubisse Udinese. Hooajal 2013–14 mängis Itaalia kõrgliigas AS Roma ridades ja valiti sel hooajal liiga sümboolsesse koosseisu.
2014. aasta augustis siirdus ta 26 miljoni euro eest Saksamaa kõrgliiga klubisse Müncheni Bayern, kellega tuli hooaegadel 2014–15 ja 2015–16 Saksamaa meistriks.
2016. aasta juulis läks ta laenule Juventusesse, kellega sõlmis järgmise aasta mais püsiva lepingu. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 tuli ta Juventusega Itaalia meistriks.
2019. aasta jaanuaris siirdus ta Al-Duhaili, kellega tuli hooajal 2019–20 Katari meistriks.
Maroko jalgpallikoondises mängis Benatia aastatel 2008–2019 kokku 66 korda ja lõi kaks väravat. Ta kuulus Maroko koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja neljadel Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Annezin
Annezin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Suur eeslinn asub Béthune'ist vahetult läänes ja 43 km Lille'ist edelas, teede D943 ja D181E ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Põllundus
pisi|310px|Heinarullid talvel Põllundus on maaviljeluse haru, mis hõlmab kultuurtaimede kasvatamist.
Belmont
Belmont võib tähendada järgmist:
Kongo Demokraatliku Vabariigi jalgpallikoondis
Kongo Demokraatliku Vabariigi jalgpallikoondis on Kongo Demokraatliku Vabariigi rahvuskoondis jalgpallis.
Kongo Demokraatliku Vabariigi jalgpallikoondis (tollase nimega Sairi jalgpallikoondis) jõudis 1974. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalturniirile, kuid alagripist edasi ei jõudnud.
1968. ja 1974. aastal on koondis tulnud Aafrika meistriks.
Praegune koosseis
Kongo DV jalgpallikoondis 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Albany maakond (Wyoming)
pisi|Asend Wyomingi osariigis Albany maakond (Albany County) on maakond USA-s Wyomingi osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Urmas Alas
Urmas Alas (sündinud 1956) on Eesti tõlkija ja ulmekirjanik.
Albany maakond (Wyoming)
Maakonna halduskeskus on Laramie.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 36 299. Aastal 2000 oli elanike arv 32 014.
Ajalugu
Albany maakond moodustati 16. detsembril 1868. aastal Laramie maakonna osast.
Teaste raudteepeatus
Teaste raudteepeatus oli raudteepeatus kitsarööpmelise Riisselja–Orajõe raudtee 35 kilomeetril. Peatuse asukoht jääb tänapäeval Pärnumaa Häädemeeste valla Massiaru ja Majaka küla piirile. Peatus avati aastal 1923. Rajamisel jäi see Laiksaare valda.
Teaste raudteepeatus suleti 1975. aastal. Peatuse lähistel paikneb üle Lemmejõe viinud hävinud puitsild, millest Läti poole on raudteetrass võsastunud.
Teastele eelnes Riisselja poolt Massiaru raudteejaam ja järgnes Orajõe raudteejaam.
Betül Cemre Yıldız
pisi |200px|Betül Cemre Yıldız (2011)
Betül Cemre Yıldız (sündinud 16. mail 1989 Adapazarıs) on türgi maletaja, naiste suurmeister (2012).
Yıldız on 13-kordne Türgi naiste malemeister (2002–2006, 2009–2011, 2013–2015, 2019). 2009. aastal võitis ta naisjuunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Ta pääses 2010. aastal Antakyas toimunud naiste maailmameistrivõistlustele (64 osavõtjat, nokautsüsteem), kus ta sai turniiritabelis 57. asetuse. Avaringis võitis ta Pia Cramlingut, kuid teises ringis kaotas ta Marija Muzõtšukle.
Yıldız sai FIDE-lt 2004. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2012. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Nissi kirikumõis
Nissi kirikumõis (saksa keeles Pastorat Nissi) oli kirikumõis Nissi kihelkonnas Harjumaal.
Maldiivi keel
Maldiivi keel (ka Dhivehi, Divehi, Divehi Bas, Divehli, Mali, Malikh, Malki) kuulub indoeuroopa keelkonna indoiraani keelte singali-maldiivi rühma. Maldiivi keelt kõneldakse enamasti Maldiividel, kuid ka Minicoy saarel ja Kerala osariigis Indias. Kõnelejate arv oli Maldiividel 2012. aasta andmetel 331 000, kogu maailmas 340 500. pisi|Maldiivide asukoht [[Aasia|Aasias]]
Foneetika
Maldiivi keeles on 10 vokaali ja 29 konsonanti. Häälikute süsteem sarnaneb paljude Lõuna-India keeltega.
Vokaalide kirjutamisel kasutatakse maldiivi keeles araabia kirjale omaseid vokaalide diakriitilisi märke ehk diakriitikuid.
Maldiivi keelele on omased eel-nasaliseeritud klusiilid /ᵐb/, /ⁿd/, /ᶯɖ/, and /ᵑɡ/. Need esinevad ainult sõnade sees, näiteks /haⁿdu/ tähendab „kuu“ ja /haᶯɖuː/ on „toores riis“. Maldiivi ja singali keel on ainsad indo-aaria keeled, kus sellised häälikud esinevad. Teised keeled on maldiivi keele foneetikale palju mõju avaldanud. Näiteks häälik /z/ on teistest keeltest tulnud ning ka /p/ esineb ainult laensõnades.
Rõhk
Maldiivi keeles langeb rõhk tavaliselt sõna esimesele silbile.
Morfoloogia
Nimisõnadel on maldiivi keeles kolm grammatilist kategooriat. Eristada saab määratust (määrav, umbmäärane, määratlemata), arvu (ainsus, mitmus) ja käänet (nimetav, osastav, alaltütlev, omastav, alalütlev/seesütlev, instrumentaal).
Süntaks
Sõnajärg ei ole maldiivi keeles range, kuid selle muutmine võib kaasa tuua väikseid erinevusi tähenduses. Näiteks turult kala tellides öeldakse seal: „mashah“ (mulle) „mas“ (kala) „vikkaa“ (müüma) ning seda võib öelda mis tahes järjekorras ning tähendus seejuures ei muutu:
Keelenäited
Gadin kihaa ireh? – Mis kell on?
Baddhalu vee thi varah ufavejey. – Meeldiv kohtuda.
Arvsõnad
1 – ekeh
2 – dehyh
3 – thineh
4 – hathareh
5 – faheh
6 – hayeh
7 – hatheh
8 – asheh
9 – nuvaeh
10 – dhihaeh
Kirjaviis
Thaana on esimene maldiivi keeles kasutusel olev kirjasüsteem, mis kulgeb paremalt vasakule. See tugineb numbritel ja konsonantidel ning vokaalid on võetud araabia keelest. Kui varem olid thaana süsteemis kirjutatud dokumendid täis araabiakeelseid sõnu ja väljendeid, siis tänapäeval on araabia tähtede asendamiseks võetud kasutusele täpitähed ning araabia kirjasüsteemi üritatakse kasutada nii vähe kui võimalik.
Huvitavat
Laensõnu kohandatakse maldiivi keeles kindla mooduse järgi:
Kui sõna viitab isikule, lisatakse selle lõppu peaaegu alati „u“ ning see tähendab, et see nimisõna on määrav ja ainsuses. Lisades tavapärase „u“ asemel sõna lõppu „eh“ muutub sõna umbmääraseks ning „un“ teeb sellest mitmuse.
Nt. kelner: veitar + u = veitaru (mingi kindel kelner) veitar + eh = veitareh (mingi määratlemata kelner) veitar + un = veitarun (kelnerid)
Mõned isikule viitavad laensõnad: suursaadik – embesedaru, arhitekt – aakitektu, kassapidaja – keyshiyaru, direktor – direktaru, inspektor – inispektaru, minister – ministaru.
Kui sõna viitab asjale, on „u“ ja „eh“ sõna lõppu lisamise põhimõte nagu eelnevalt mainitud. Mitmuse saamiseks aga lisatakse nüüd sõnale „uthah“.
Nt. auto: kaar + uthah = kaaruthah (autod)
Mõned asjale viitavad laensõnad: jalgratas – baisikalu, kook – kayku, pilet – tiketu.
Kui sõna viitab tegevusele, lisatakse sellele lõppu aja näitamiseks kavatsuslikele tegevustele „kuranee“ (olevik), „koffi“ (minevik) või „kuraane“ (tulevik) ning ettekavatsemata või passiivis tegevustele „vanee“ (olevik), „vejje“ (minevik) või „vaane“ (tulevik).
Kübra Öztürk
pisi|Kübra Öztürk (2008)
Kübra Öztürk (sündinud 11. mail 1991 Ankara provintsis) on türgi maletaja, naiste suurmeister (2012).
Öztürk on 2012. aasta Türgi naiste malemeister. Ta on osa võtnud kuuest naiste maleolümpiast Türgi naiskonna koosseisus (2006–2016). 2008. aastal võitis ta naisjuunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Öztürk sai FIDE-lt 2009. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2012. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Burbiškise mõis
pisi|Burbiškise mõisa peahoone. Burbiškise mõis (Burbiškio dvaras) on endine mõis Leedus Radviliškise rajoonis Burbiškise külas.
Burbiškise mõisat on esmamainitud XVII sajandil. Toona kuulus see Burbade suguvõsale, nende järgi sai mõis ka nime. Aastatel 1817–1940 kuulus mõis Bażeńskitele.
Kuigi peahoone pärineb juba Burbade ajast, ehitas kompleksi uhkemalt välja ikkagi Michał Bażeński. XX sajandi alguses muutus mõis avaliku elu tegelaste ja kultuuriinimeste kokkusaamispaigaks, kuis käisid sageli Petras Vileišis, Jonas Basanavičius ja Kornel Makuszyński. Viimane õigusjärgne omanik Adam von Baysen-Bażeński loovutas mõisa 1991. aastal Leedu riigile, samal aastal rajas koduloouurija E. Prascevičiaus mõisakompleksi muuseumi. 2000. aastast toimuvad mõisa juures kevaditi tulbifestivalid, seal kasvab ligi 180 000 tulpi enam kui 400 sordist.
pisi|left|Adam Mickiewiczi skulptuur
Aastal 1911 püstitati mõisa juurde kolm skulptuuri (Vytautas, Adam Mickiewicz ja Maarja). Skulptuurid tellis Michał Bażeński, aga valmisid need Krakówis Kazimierz Ulański käe all.
Tuultolmlemine
Tuultolmlemine ehk anemofiilia on tolmendamise vorm, mille käigus taimes olev õietolm levib tuule abil. Peaaegu kõik paljasseemnetaimed, kõrrelised, korvõielised ja loalised on anemofiilsed ehk nad tuultolmlevad.
Kirjeldus
Tuultolmlejate õied on üldjuhult väikesed, struktuurilt katteta või kileja kattega. Neil võivad puududa kroonlehed, erilised värvid, lõhnad või nektar. Tolmukad on tuultolmlejatel tavaliselt pikad ja ulatuvad õitest välja ning nad toodavad tohutul hulgal väikeseid, kuivi ja kergeid õietolmuterasid. Sel põhjusel võivad tuultolmlevad taimed osutuda allergeenideks. Putukad koguvad tuultolmlevatelt taimedelt nektarit, kuid tegemist on taime ebaefektiivse tolmeldamisega. Tuultolmlejad taimed on näiteks tammed, hikkoripuud, pistaatsiad, maguskastanid, lepad ja teised pähklipuulised. Ligikaudu 12% taimedest üle kogu maailma saavad kasu tuultolmlemisest. Kasusaajate hulka võib arvestada järgnevaid teraviljakultuure: riis, mais, nisu, rukis, oder ja kaer. Lisaks on paljud männid ja kuused tuultolmlevad.
Levik
Tuultolmlejate tolmuterad kanduvad tuule abil taime emakasuudmele või seemnealgmele. Tolmlemisele järgneb viljastumine. Sellised taimed õitsevad tavaliselt varakevadel kui puud pole veel lehes. Lehed takistaksid õietolmu laialikandumist. Tolmu efektiivsema kinnipüüdmise huvides on emasõite emakasuudmed sageli õiest väljas ja kleepuvad. See on vajalik selleks, et tolmutera emaka külge kinnituks.
Allergia
Igasugune õietolm ei kutsu esile allergiat. Allergianähtude tekkimise puhul on oluline, et õietolmu terad jõuaksid inimese hingamisteede limaskestale. Ainult anemofiilsed taimed levitavad õietolmu terasid tuulega, entomogaamsed ehk taimed ehk putuktolmlejad vajavad viljastumise tagamiseks aga putukate sekkumist. Anemofiilsed taimed, eelkõige puud ja heintaimed, on allergeense õietolmu tootjad. Allergeenide tekitamiseks peab õietolmu tera sisaldama valke või glükoproteiine, mis on tunnistatud inimesele immunoloogiliselt kahjulikuks.
Kurmāle
Kurmāle (ka Kormale) on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Kurmāle vallas.
Küla asub valla põhjaosas merepinnast 70 meetri kõrgusel samanimelise oja kaldal. Kurmāle jääb valla keskusest Vilgālest 17, piirkonna keskusest Kuldīgast 4,5 ja Riiast 155 kilomeetri kaugusele.
Küla oli üks kuralaste Bandava muinasmaakonna keskustest, mida on esmamainitud 1253. aastal (Kormalen). Külast loodes asub muinsuskaitsealune Kurmāle linnamägi.
Külas asub bussipeatus.
pisi|tühi|Kurmāle mõisa veski
Kiindrus
pisi|Selline näeb kiindrustahm välja enne sideainega segamist Kiindrus, ka kiindrustahm, männitahm või lambitahm (saksa keeles Kienruß, vene keeles сосновая сажа 'männinõgi' ), on must väga peeneteraline (osakeste läbimõõt 0,01–1 μm) pigment, mis koosneb peaaegu puhtast süsinikust. Võib sisaldada ka tõrvaosakesi ja vähesel määral mineraalseid anorgaanilisi aineid (tuhk).
Rahvusvahelises värvainete indeksis on kiindrustahma tähised C.I. PBk6 (Pigment Black 6), ka PBk7, ja CI 77266 (anorgaaniline pigment). Praktiliselt sama koostise ja omaduste tõttu käsitletakse kirjanduses sageli koos viinamarjamustaga (inglise keeles Vine Black) ja söega (inglise keeles Carbon Black).