cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Berghof
Berghof (residents)
Vastutavaks arhitektiks oli Alois Degano, kuid Hitler olevat osa projektist visandanud ise.
Residents kui natsionaalsotsialistliku propaganda vahend
Berghofis oli 60 tuba. Need olid sisustatud kalli mööbli ja hinnaliste vaipadega. Seintele oli riputatud Madalmaade, Itaalia ja Saksa kunstnike maale. Hitler olevat maalid ostnud Berliini antikvaarilt Haberstockilt, Müncheni antikvaarilt proua Almersilt, Dresdeni maaligalerii direktori kaudu ja oma fotograafi Heinrich Hoffmanni kaudu.
pisi|Adolf Hitler tervitab Berghofi trepil Suurbritannia peaministrit [[Neville Chamberlaini, kes kohtus Hitleriga 15. septembril 1938]] Berghofis võõrustati nii tähtsaid välismaa riigitegelasi kui ka oma lähikondlasi ja teisi olulisi inimesi. Rahvas armastas Berghofi platvormilt oma füürerit tervitada. Berghofis on käinud ka Hitleri hilisem ihuarst Theodor Morell ja tema abikaasa, kelle kutsusid sinna esialgu Hoffmannid, et 1936. aastal koos jõule veeta. Bormann ja Karl Brandt külastasid Berghofi füüreri järjekordsete kõhuvalude korral, mis sageli arvati hüsteerilist päritolu olevat, kuid Hitler saatis nad ära ja konsulteeris ravi osas Morelliga. Hiljem käis ta seal ühtelugu nii "patsient A-d" kui "patsient B-d" erinevate ravimitega tohterdamas.
Hitleri siseringi kuulunud füüreri isiklik adjutant Fritz Darges oli temaga Baieris Berghofi suvituskohas koos. Tema sõnade kohaselt oli Berghof nagu kõikide kodu.
I korrus
pisi|[[Paris Bordone "Venus ja Amor" (1545–1550) rippus kunagi Berghofi halli seinal ]] Esimesel korrusel asusid Hitleri söögisaal, hall ja salong. Salongi ühele küljele jäid talveaed ja terrass.
pisi|[[Eva Braun oma šoti terjeri ja Adolf Hitler oma koera Blondiga Berghofi terrassil]] Halli tõmbenumbriks oli 32-ruutmeetrine panoraamaken, mille klaase sai alla lasta. Hitler tavatses oma külalisi selle akna ette tuua. Sealt avanes vaade Alpidele ja Salzburgi linnale Austrias. Akna all, pika marmorlaua ääres, juhatas Hitler sõja ajal rindeolukorra arutelusid. Halli seintel rippusid maalid, nende hulgas Tiziani "Venus".
pisi|Suur hall Suure halli värvi kamina ees tavatses Hitler kitsamas ringis õhtuti teed juua ja plaadimuusikat kuulata.
II korrus
Teisele korrusele viis marmortrepp ning seal asus Hitleri erakorter, mille ühe toa võttis enda alla pildigalerii.
Eva Brauni toad asusid Hitleri erakorteri kõrval ja olid väga luksusliku sisustusega. Braun oli Berghofis Hitleri isiklik külaline. Personali kuuldes pöördus Hitler Eva poole kui Fräulein Brauni poole, omavahel olles aga nimetanud Hitler Evat Tschapperl ' iks (ligikaudses tõlkes 'tobuke' või 'kullake'). Hitlerilt saadavate toetuste maksmine ja majapidamiskulude tasumine käis Martin Bormanni kaudu.
Teenijaskond
Adolf Hitleri noorem õde Paula Hitler elas peamiselt Viinis, kuid vahetevahel tegutses ta Berghofis majapidajana.
Eva Brauni autojuhi Wilhelm Mitlstrasseri abikaasa Margarete oli aastatel 1935–1945 Berghofi majapidajanna.
Berghofi majavalitseja oli Herbert Döring.
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Berghof (residence) seisuga 3.10.2017.
Allika puisniit
Allika puisniit on vana puisniit, mis asub Matsalu rahvuspargis.
Allika puisniit on väga liigirikka taimestikuga, leitud on kuni 62 liiki ruutmeetrilt.
Amanda Rebane
Amanda Karline Rebane (esinejanimi Liberte-Rebane; 7. aprill 1899 Valga – 1981 New York) oli eesti ooperilaulja Riias, metsosopran.
Venemaalt õppimast naasnud Amanda Rebane soovis saada Estonia teatrisse ooperilauljaks, kuid Estonia teda tööle ei võtnud. Noor laulja läks Lätti, kus saavutas lühikese ajaga edu. Ta oli aastatel 1925–1944 Läti Rahvusooperi solist. Esines korduvalt ka Eestis.
1944. aastal põgenes ta koos abikaasa ja tütrega Saksamaale, kust nad emigreerusid 1950. aastal New Yorki.
Isiklikku
Tema vennapoeg ja ristipoeg oli ohvitser Alfons Rebane. Tema abikaasa oli läti maalikunstnik Ludolfs Liberts.
Ernst Hinterseer
Ernst Hinterseer (sündinud 27. veebruaril 1932 Kitzbühelis) on Austria mäesuusataja, olümpiavõitja.
Hinterseer võitis 1960. aasta olümpiamängudel Squaw Valleys slaalomis kuldmedali ja suurslaalomis pronksi. 1956. aasta olümpiamängudel Cortina d'Ampezzos sai ta suurslaalomis 6. koha.
Aastal 1960 nimetati ta Austria aasta sportlaseks.
Ernst Hinterseeri poeg Hansi Hinterseer on tuntud laulja ja endine mäesuusataja, kes võitis 1974. aasta maailmameistrivõistlustel suurslaalomis hõbemedali. Lapselaps Lukas Hinterseer on jalgpallur, kes mängib ka rahvuskoondises.
Euroopa meistrivõistlused
Euroopa meistrivõistlused (lühend EM) on Euroopas toimuvad spordivõistlused, kust selgitatakse vastava spordiala meister.
Meistrivõistlusi peetakse järgmistel aladel:
David Gregory
pisi|David Gregory (1659–1708) David Gregory (algselt Gregorie; 3. juuni 1659, Upper Kirkgate, Aberdeen, Šotimaa – 10. oktoober 1708, Maidenhead, Berkshire, Inglismaa) oli Šoti matemaatik ja astronoom. Ta oli Edinburghi Ülikooli matemaatikaprofessor, Savile'i astronoomiaprofessor Oxfordi Ülikoolis, Londoni Kuningliku Seltsi liige ning Isaac Newtoni teose "Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica" kommentaator. pisi|Astronomiae physicae et geometricae elementa, 1726
David Gregory sündis neljandana Kinnairdyst Banffshire'is pärineva arsti David Gregorie ja Orchistonist pärit Jean Walkeri viieteistkümnest lapsest. Ta oli astronoomi ja matemaatiku James Gregory nõbu. Nagu onu, õppis ka David Aberdeeni algkoolis ja Aberdeeni Ülikooli Marischali kolledžis (1671–1675), alustades õpinguid juba 12-aastaselt. Pärast ülikooliõpinguid (mis jäidki lõpetamata) külastas ta 16-aastaselt mitmeid riike Euroopa mandril, sealhulgas Madalmaid (kus alustas meditsiiniõpinguid Leideni Ülikoolis) ja Prantsusmaad, naastes Šotimaale alles 1683. aastal. 24-aastaselt määrati ta Edinburghi Ülikoolis matemaatikaprofessoriks.
1690. aastal, mil Šotimaad kimbutasid poliitilised ja usulised rahutused (Gregorie'd olid episkopaalid ning seotud jakobiitlusega), otsustas Gregory kolida Inglismaale, kus ta 1691. aastal valiti Oxford Ülikoolis Savile'i astronoomiaprofessoriks, seda suuresti tänu Isaac Newtoni mõjule. Samal aastal sai temast ka Londoni Kuningliku Seltsi liige. 1692. aastal valiti ta ka Oxfordi Ballioli kolledži liikmeks.
Ta oli filosoof Thomas Reidi onu.
Gregoryl ja tema naisel Elizabeth Oliphantil oli üheksa last, kuid seitse neist surid täiskasvanuks saamata.
Gregory suri Maidenheadis Berkshire'is ning maeti Maidenheadi kirikaeda.
Gerocarne
Gerocarne on vald Itaalias Calabria maakonnas Vibo Valentia provintsis.
Gerocarne kõrgus merepinnast on keskmiselt 241 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Gerocarnes asuvad Ariola, Ciano ja Sant'Angelo asulad.
Mündi tee
Tänav algab Järve tee ristmikust ja lõppeb tupiktänavana. Tänava pikkus on umbes 2600 m.
Age Veeroos
Age Veeroos (1998–2009 Age Hirv; sündinud 11. mail 1973 Võrus) on eesti helilooja.
Aastal 2008 valmis tal lühiooper "Tuleloitsija".
Isiklikku
Ta on olnud abielus luuletaja Indrek Hirvega.
Margit Lõhmus
Margit Lõhmus (sündinud 5. aprillil 1985 Tartus) on eesti kunstnik ja kirjanik.
Ta lõpetas 2007. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna bakalaureusekraadiga maalikunsti erialal. Aastal 2011 lõpetas ta magistrikraadiga Eesti Kunstiakadeemia kunsti erialal, spetsialiseerudes maalikunstile.
Kõrvi järv
Kõrvi järv on looduslik järv Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Raamatu külas.
Järve pindala on 2,2 ha, pikkus 240 m, laius 130 m ja kõrgus merepinnast 71,5 m. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Teadmusühiskond
Teadmusühiskond (teadmispõhine ühiskond) on ühiskonnatüüp, kus majanduse ja ühiskonna juhtimises kasutatakse teadusuuringute tulemusi ning uued avastused ja leiutised võetakse kohe kasutusele.
Teadmusühiskonnas on ülikoolid ja uurimisasutused olulised ühiskonnainstitutsioonid, teadlaste ja üliõpilaste osakaal tootmisprotsessis on suur. Teadmusühiskond on infoühiskond, kus majanduse ja poliitika arendamiseks kasutatakse pidevalt ja oskuslikult informatsiooni, kusjuures oluliseks ei peeta mitte kogutud informatsiooni hulka, vaid seda, et poliitilised ja majanduslikud otsused tugineksid teaduslikele uuringutele. Õppe- ja töökeskkonna lõimimine ning uuenduste pidev kasutuselevõtt eeldab samas uusi arusaamu juhtimises.
Kujunemine
Majanduse kujunemislõigud:
Teadmusühiskond ja Eesti
Pikaajaline riiklik strateegia "Säästev Eesti 21" võeti Riigikogu poolt vastu 2005. aastal ning see kirjeldab Eesti ühiskonna jätkusuutlikkuse probleemi lahendusena pööret teadmusühiskonda.
Cavareno
Cavareno (saksa: Gafrein või Kabarren, ladiini: Ciavarén) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 50 km Trentost põhjas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 940 inimest ja valla pindala on 9,7 km².
Tähtsad perekonnad linnas on Borzagad ja Zinid.
Washingtoni maakond (Kentucky)
pisi|Asend Kentucky osariigis pisi|Washingtoni maakonna kohtumaja Springfieldis Washingtoni maakond (Washington County) on maakond USA-s Kentucky osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Crank Yankers
"Crank Yankers" on Ameerika Ühendriikide komöödiasari, mille autor on Adam Carolla, Jimmy Kimmel ja Daniel Kellison.
Washingtoni maakond (Kentucky)
Maakonna halduskeskus on Springfield.
Maakonna pindala on 781 km², millest 2 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 717. Aastal 2000 oli elanikke 10 916.
Ajalugu
Washingtoni maakond moodustati 22. juunil 1792 Nelsoni maakonna osadest. Maakond on nime saanud esimese Ameerika Ühendriikide presidendi George Washingtoni järgi.
Eestimaa uhkus
Eestimaa uhkus on auhind, mida TV3 ja Elion annavad Eesti inimestele, kelle teod on teistele eeskujuks. Laureaatide seos on elupäästjaid, sotsiaaltöötajaid, arste, õpetajaid. Auhind antakse üle auhinnagalal.
Auhinda jagatakse aastast 2004.
Aiadetektiivid
"Aiadetektiivid" (inglise keeles "Rosemary and Thyme", tõlkes 'rosmariin ja tüümian') on Suurbritannia kriminaalsari, mis oli aastatel 2003–2007 eetris kommertstelekanalil ITV (endine Yorkshire Television).
Peategelast Laura Thyme'i kehastab Pam Ferris ja Rosemary Boxerit Felicity Kendal. Eesti telekanalitest on sarja näidanud Kanal 2.
Alexander Sørloth
pisi|Alexander Sørloth (2013) Alexander Sørloth (sündinud 5. detsembril 1995 Trondheimis) on Norra jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Villarreal ja Norra jalgpallikoondises.
Klubikarjäär
2016. aasta alguses liitus ta Hollandi kõrgliigaklubiga FC Groningen. 2017. aasta juunis sõlmis ta lepingu Taani kõrgliigaklubiga Midtjylland. Hooaja 2017–18 esimese 19 mänguga lõi ta Taani kõrgliigas kümme väravat.
2018. aasta jaanuaris siirdus ta umbes 9 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliigaklubisse Crystal Palace. 16 mänguga ei suutnud ta Inglismaa kõrgliigas ühtegi väravat lüüa. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis Sørloth laenul Belgia kõrgliigaklubis Gent, lüües neli väravat. Hooajal 2019–2020 mängis ta laenul Türgi kõrgliigaklubis Trabzonspor. Ta lõi sel hooajal Türgi kõrgliigas 24 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt sel hooajal. Ta saavutas Trabzonsporiga sel hooajal Türgi kõrgliigas teise koha. 2020. aasta juulis võitis ta Trabzonsporiga Türgi karikafinaalis Alanyaspori tulemusega 2:0 ja Sørloth lõi selles mängus Trabzonspori teise värava.
2020. aasta septembris sõlmis Sørloth lepingu Saksamaa kõrgliigaklubis RB Leipzig. 2021. aasta augustis suundus ta laenule Hispaania kõrgliigaklubis Real Sociedad, kus mängis kaks hooaega. 2022/23 tegi Sørloth Hispaania kõrgliigas silmapaistva hooaja, kui lõi 12 väravat. Sørloth valiti Hispaania kõrgliiga 2023. aasta jaanuari kuu parimaks mängijaks.
2023. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Villarrealiga.
Koondisekarjäär
Norra jalgpallikoondises tegi Sørloth debüüdi 2016. aastal. Sama aasta 1. juunil lõi ta sõprusmängus Islandi vastu oma esimese koondisevärava.
Isiklikku
Tema isa Gøran Sørloth oli samuti jalgpallur ja kuulus aastatel 1985–1994 ka Norra koondisse.
Avis Utilitas Rapla
Avis Utilitas Rapla on MTÜ Rapla Korvpallikooli all alates 2016. aastast tegutsev Korvpalli Meistriliiga võistkond.
Ajalugu
Rapla korvpallikool asutati aastal 2004. Meeste meistriliigasse saatis korvpallikool oma võistkonna mängima hooajal 2010/2011, kuid teise nime all ning nimi on ka hiljem muutunud, sõltuvalt peasponsorist.
Tulemused
Läbi ajaloo on praegune Avis Utilitas Rapla Eesti meistriliigas lõpetanud hooaja vaid kolmel korral kohaga allpool esiviisikut.
Hooaeg 2010/2011 6. koht, hooaeg 2011/2012 4. koht, hooaeg 2012/2013 5. koht, hooaeg 2013/2014 7. koht, hooaeg 2018/2019 5. koht, hooaeg 2021/2022 play-off mängudes 6. koht (põhiturniiril 5. koht).
Hooaegadel 2014/2015, 2015/2016, 2017/2018 ja 2020/2021 võitis klubi pronksmedali. 2014/2015 võideti kohtumistes pronksmedalile BC Rakvere Tarvast mängudega 2-1, 2015/2016 võideti mängudega 3-1 võistkonda TLÜ/Kalev, 2017/2018 alistati pronksiseerias Pärnu Sadam 3-1 ning 2020/2021 Rakvere Tarvas mängudega 3-2.
Hooajal 2016/2017 võideti hõbemedal, mis on seni Rapla Korvpallikooli võistkonna kõrgeim koht meeste korvpalli meistriliigas. Finaalis jäädi mängudega 0-4 alla BC Kalev/Cramole.
Dr Hellus
Dr Hellus on AS Tere kaubamärk, mille all müüakse piimatooteid, mis sisaldavad inimorganismile kasulikku bakterit Lactobacillus fermentum ME-3. Selle kaubamärgiga tooted tulid turule 2003. On turustatud järgmisi tooteid: jogurteid, kohupiimakreeme ja keefire.
Fööniks (rahaühik)
Fööniks oli Kreeka Esimese Vabariigi rahaühik, tänapäevase Kreeka riigi esimene rahaühik. See jagunes 100 leptoniks. Fööniks asendas Osmanite riigi rahatähe kuruş vahetuskursiga 6 fööniksit = 1 kuruş.
Rahaühiku võttis kasutusele Kreeka riigi juht kuberner Ioánnis Kapodístrias aastal 1828.
Rahaühik sai nimetuse müütilise linnu fööniksi järgi, kes sümboliseeris Kreeka taassündi: raha kasutusele võtmise ajal kestis jätkuvalt Kreeka iseseisvussõda.
Fööniksite vermimine
Fööniksite vormid lõi Armeenia juveliir Chatzigrigoris Pyrobolistis ning 1829. aasta 27. juunil valmistati esimesed näidismündid vääringutes 1 fööniks, 20 leptonit, 10 leptonit, 5 leptonit ja 1 lepton. Mõni päev hiljem, 30. juunil rajati riiklik rahapaja ning müntide tootmine jätkus. Uue rahaühiku käikulaskmise ametlikuks kuupäevaks määrati 1829. aasta 1. oktoober.
Langus
Tegelikult aga vermiti vaid väike kogus münte ning suurem osa Kreekas tehtud tehingutest sooritati jätkuvalt välisvaluutas. Kuna valitsusel ei olnud rohkemate müntide vermimiseks vajalikke väärismetalle, andis valitsus 1831. aastal ringlusse täiendavad 300 000 fööniksit paberrahana, kuid ilma neid toetavate varadeta. Selle tõttu avalikkus paberraha omaks ei võtnud. Aastal 1832, mil riiki saabus monarh Otto I, reformiti valuutasüsteemi ning fööniksite asemel tuli käibele Kreeka drahm.
Järve tee (Paide)
Järve tee on tänav Paides.
Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahvaluuletaja
Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahvaluuletaja (varem Jakuudi ANSV rahvaluuletaja; jakuudi keeles Саха норуодунай поэта; vene keeles Народный поэт Республики Саха (Якутия)) on Sahha aunimetus, mida antakse Sahha (Jakuutia) Vabariigi Kirjanike Liidu ja Venemaa Föderatsiooni Kirjanike Liidu liikmetele teenete eest Sahha kirjanduses ja väljapaistvate kirjandusteoste loomisel.
Rahu kell
Rahu kell (ka Nagasaki kell) on 9. augustil 1988 Peterburi Pioneeride pargis (1996. aastast Akadeemik Sahharovi park) avatud mälestusmärk Hiroshima ja Nagasaki tuumarünnakuis hukkunuile.
Järve tee (Paide)
Tänav algab Paemurru ja Mündi tee ristmikust ja lõppeb Tallinna tänava ja Ringtee tänava ristmikuga. Tänava pikkus on umbes 1700 meetrit.
UNESCO Läänemere projekt
Eesmärgid
Läänemere Projekt toimib UNESCO egiidi all. Kõikidest Läänemere riikidest osaleb seal kokku umbes 150 kooli, Eesti liitus projektiga 1992. aastal. Võrgustik tegutseb parema keskkonnaseisundi saavutamise nimel Läänemere-äärsetes riikides. Võrgustiku otsesteks eesmärkideks on: Võrgustikus tegeletakse keskkonnaprobleemide uurimise ning nendele lahenduste otsimisega.
Võrgustiku loodusteaduslikud õppeprogrammid
Koolidel on võimalus osaleda järgmistes programmides:
Projektist
Läänemere Projekt tegeleb Läänemere maade keskkonnaprobleemide teadvustamise ja nendele lahenduste otsimisega. Keskkonnaprobleemide lahendamisel on haridus üks peamistest teguritest ning projekt on seetõttu algatanud koostöö koolide vahel kõigis Läänemere riikides. Eri riikide koolide vahel toimub kirjavahetus, ekspositsioonide ja videote vahetamine, külastused jne. Külastuste ajal käsitlevad õpilased kohalikke keskkonnaprobleeme.
BSP võrgustiku tegevust on toetanud SA Keskkonnainvesteeringute Keskus aastatel 2010–2015, 2018-2019, ning Haridus- ja Teadusministeerium 2012–2018.
Läänemere Projekt on osa UNESCO ühendkoolide võrgustikust.
Nikolai Pavlov
pisi| Nikolai Pavlov (2012) pisi| Nikolai Pavlov (2015)
Nikolai Nikolajevitš Pavlov (vene keeles Николай Николаевич Павлов; sündinud 31. juulil 1969 Verhneviljuiskis Verhneviljuiski rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi ühiskonnategelane, arst ja ettevõtja, meditsiinikandidaat. Ta on veebipõhise vaba sisuga entsüklopeedia Vikipeedia sahhakeelse versiooni looja (2007) ja tänini aktiivne kaastööline, administraator ja bürokraat. 2014. aastast on ta partnerühingu Vikimedija RU (WMF-i ametlikult tunnustatud haruorganisatsioon Venemaal) liige (kokku on partnerliikmeid 22).
Haridus ja töökäik
Pavlov sai 1996. aastal arstidiplomi (arst-immunoloog ) ja 2004. aastal ärijuhi diplomi. Paralleelselt Vikipeediale kaastöö tegemisega tegeleb Pavlov sahha keele uurimisega. Sellealane uurimine viis ta magistriõppesse.
Pavlov elab Jakutskis ja teenib elatist ettevõtjana tervishoiu valdkonnas. Tema sõnul on meditsiin see, mis teda toidab. Ta on väikefirma (immuunsüsteemi tugevdamise keskuse ) omanik ja peadirektor. See annabki talle rahalise võimaluse tegeleda meelisaladega, sealhulgas lingvistikaga.
Mariana Pineda
Mariana Pineda Muñoz (1. september 1804 Granada – 26. mai 1831 Granada) oli 19. sajandi Hispaania liberaal, kes hukati Fernando VII valitsemisaegsel kümnendil.
Elulugu
Ta oli Granada kapteni ja Calatrava ordu rüütli Mariano de Pineda y Ramírezi tütar, kes teadmata põhjustel ei abiellunud kunagi tema ema, Lucenast pärit, María de los Dolores Muñoz y Buenoga. Paaril sündis Sevillas esimene tütar, kes suri varsti pärast sündi. Seejärel kolisid nad Granadasse, kus elasid eraldi majades ja neil sündis teine tütar, Mariana. Ema ja tütar läksid pärast sünnitust elama isa, Don Mariano majja, kes mõne kuu pärast allkirjastas kroonilise haiguse tõttu dokumendi, millega andis emale tütre suhtes kõik õigused. Varsti pärast seda mõistis Don Mariano oma elukaaslase siiski hukka, kuna ta oli omastanud teatud vara tütre nimele. María Dolores põgenes koos lapsega nende ühisest kodust, arreteeriti ja oli sunnitud lapse 12. novembril 1805. aastal isale tagasi andma.
Pärast Don Mariano surma läks Mariana tema pimeda, vallalise ja 47-aastase venna eestkoste alla. Pärast abiellumist endast palju noorema naisega andis ta aga oma eestkostja üle José de Mesale ja Úrsula de la Presale, kelle hoole alla jäi tüdruk kogu oma lapsepõlve ajaks.
Kui eestkostja suri, pärandas ta tütrele osa Marianale kuuluvast isalt päritud varast, mistõttu pidi naine kogu elu kohut käima, kuigi ilmselt ei saanud ta varastatut kunagi kätte – aastast 1828 on tõendeid selle kohta, et ta pidas endiselt kohut isalt päritud viinamarjaistanduse tagasisaamiseks.
15-aastaselt abiellus ta Manuel de Peralta y Vallega, temast üksteist aastat vanema ja äsja sõjaväest lahkunud mehega. Biograafi Antonina Rodrigo sõnul peeti pulmad 1819 aasta oktoobris "vargsi" kuna Mariana oli ebaseaduslik tütar. Järgmise aasta märtsis sünnitas ta poisi José María ja mais 1821 tüdruku Úrsula María. Kaks aastat hiljem, augustis 1822, suri tema abikaasa, jättes 18-aastase lese kahe väikese lapsega.
Ilmselt liitus Mariana just nende aastate jooksul liberaalide võitlusega ja pärast absolutismi taastamist Fernando VII poolt 1823. aastal, siis kui ta oli juba lesk, võttis ta tagakiusatud liberaalid vastu oma koju. Nendes ringkondades kohtus ta hiilgava sõjaväelase Casimiro Brodett y Carbonega, kellega kavatses abielluda, kuid see nurjus, sest Brodett ei saanud oma liberaalsuse tõttu kuninglikku dispensatsiooni, oli sunnitud sõjaväest jätma ja lahkus Kuubale. Mariana omakorda kadus Granadast kaheks järgnevaks aastaks ning pole teada, kus ta viibis ja mida selle aja jooksul tegi.
Granadasse naastes aitas ta oma nõol Fernando Álvarez de Sotomayor Ramírez põgeneda vanglast, kus too oli kandnud karistust alates 1827. aastast, kuna osales erinevates Gibraltari pagulaste korraldatud liberaalsetes vandenõudes. Nõo vabastamiseks tõi Mariana vanglasse mõned rüüd ja andis need Fernandole, kes maskeeris end mungaks ja sel viisil raskusteta vanglast lahkus.
Dorpater Dozentenabend
Dorpater Dozentenabend (lühend DDA) on ürituste sari, mis on mõeldud Tartu Ülikooli välisteadlastele ja -õppejõududele omavaheliseks suhtluseks. DDAd toimuvad kord kuus kolmapäeviti Domus Dorpatensise hoones (Ülikooli tänav 7).
Mariana Pineda
Elulugu
Granadasse naastes oli Marianal suhe 28-aastase advokaadi José de la Peñaga, kes tema elulookirjutaja Antonina Rodrigo sõnul, keda tsiteerib Carlos Serrano, võis tõenäoliselt olla Marianaga seotud salaabieluga (nn "südametunnistuse abielu"), mida peeti Santa Ana kirikus. Sellest abielust sündis 1829. aasta jaanuaris tütar, kelle Mariana, hoolimata asjaolust, et nad ei elanud koos, tunnistas oma lapseks. José de la Peña ootas kuni 1836. aastani, et tüdruk "lapsendada", 1846. aastani, et teda oma tütreks tunnistada, ja 1852. aastani, et teda enda pärijaks nimetada.
Mariana pälvis kriminaallinnapea Pedrosa tähelepanu teatud Romero Tejada poolt tema vastu esitatud kaebuse tõttu väidetavate seoste pärast Gibraltari "anarhistidega". Veelgi tõsisem oli juhtum tema ustava teenija Antonio Burieliga, kes oli teeninud Rafael del Riego alluvuses, kes arreteeriti kompromiteerivate kirjade toomise eest ja see viis omakorda Mariana asetamiseni kodusaresti. Juhtum ei jõudnud kunagi kohtusse, kuigi Mariana oli juba ennetavalt pöördunud advokaadi José María Escalera poole. Politseiarhiivides tehtud uuringud on näidanud, et Granada politsei oli veendunud, et Mariana Pineda oli otseselt või kaudselt seotud mässu ettevalmistamisega ja et tema teenijal Antonio Buriel "oli kümmekond meest valmis tänavale võitlusse viskamiseks".
Oli mitmeid viiteid, et kogu Andaluusias valmistatakse ette üldist ülestõusu, mida juhivad José María Torrijos ja kindral Francisco Espoz y Mina ning mida koordineerib Madridist Salustiano de Olózaga. Mässu toimumise kuupäevaks määrati 20. märts 1831, kuid minister Francisco Calomarde'i absolutistlik politsei oli ettevalmistustest teadlik ning ülestõus suudeti ära hoida. Kaks päeva enne ülestõusu kavandatud kuupäeva vahistati Mariana Pineda tema kodus Granadas.
Vahistamine
pisi| Mariana Pineda portree. Isidoro Lozano 1862. aasta gravüür Granada raekojas 18. märtsil 1831 tungis politsei tema koju Granadas ja kui nad leidsid "lipu, mis oli kavandatava ülestõusu eksimatu märk", siis "ta arreteeriti... peeti seaduslikult kinni... kui õudse kuriteo autor", nagu on kirjas prokuröri aruandes, mis esitati kohtuprotsessil. Carlos Serrano sõnul panevad tingimused, milles "lipp" Mariana majast leiti, "kahtlustama, et selle tõi sinna mõni politsei poolt manipuleeritud agent, et see hiljem seal "avastataks" ja saaks olla süüdistuse aluseks".
Esialgu viibis Mariana oma kodus valvuri järelevalve all, kust ta kolm päeva hiljem põgenes. Valvur sai ta siiski tänaval kätte ja Mariana palus teda mitte välja anda ning tegi ettepaneku koos põgeneda. Seda asjaolu kasutas prokurör aga selleks, et süüdistada teda lisaks "N. S. kuninga suveräänsuse vastase ülestõusu ettevalmistamisele" ka teises väidetavas kuriteos. Selle põgenemiskatse tulemusena suleti ta Arrecogidase Santa María Egipcíaca kloostri naiste vanglasse.
Tänapäeval näib olevat selge, et absolutistlikud võimud ei pidanud teda naise staatust arvestades üheks liberaalse vandenõu juhiks, vaid arreteerisid naise, et ta annaks välja kaasosalised, vandenõu tegelikud juhid. Seda kinnitab fakt, et Granada politseiülem Pedrosa oli volitatud talle pärast kohtuprotsessi armu andma, kui ta nõustub oma kaasosaliste kohta tunnistusi andma, mida Mariana aga keeldus tegemast.
Spekuleeriti ka, et Mariana arreteerimine ja surmaotsus oli tingitud Ramón Pedrosa pahatahtlikkusest, kuna mees oli temasse armunud.
Kohtuprotsess
pisi|Hüpoteetiline rekonstruktsioon "lipust", mida Mariana Pineda väidetavalt tikkis ja mis viis tema arreteerimise, kohtuprotsessi ja hukkamiseni
Asitõendi – väidetavalt pooleldi tikitud lipu, millele olid visandatud võimaliku moto sõnad – alusel süüdistas prokurör teda korra ja monarhia vastases mässus, mis oli Fernando VII määruse kohaselt karistatav surmaga.
Kaitse põhines "tõendite", ehk väidetava lipu, lammutamisele. Tuginedes politseiprotokollile, oli küsitav, kas lipp oli selline, nagu räägiti: esiteks, kas tegemist oli üldse lipuga või raamidele kinnitatud riidega. Teiseks, seati kahtluse alla väidetava lipu "revolutsioonilisus", väites, et tegelikult oli tegemist vabamüürlaste jaoks mõeldud lipuga – "selle keskele kinnitatud rohelise kolmnurga embleem näitab, et see oli mõeldud pigem mõne vabamüürlaste looži kaunistamiseks" – ja kuna naised ei saa kuuluda vabamüürlusse, siis on süüdistatav vaba süüdistusest või võib maksimaalselt saada lühikese vanglakaristuse kaasosaluse eest vabamüürlastega. Kaitsjal oli õigus, sest Hispaanias tekkisid naisvabamüürlaste loožid alles palju hiljem, 19. sajandi lõpus ja ka "kolmnurk, kus ilmub moto "Vabadus, võrdsus, õigus", vastab vaieldamatult vabamüürlaste tunnuslausele. Samuti vastasid värvid lilla ja roheline 19. sajandil vabamüürluse 22. astmele.
Seega on Carlos Serrano sõnul "kaitseadvokaadi väide tõenäoliselt kõige lähemal tõele, Mariana tegelikust tegevusest 1831. aasta esimestel kuudel: olla kontaktis vabamüürlastega ja valmistada ette mõned märgid nende loožide jaoks". Kuid vabamüürlased "olid omakorda kahtlemata seotud, kui mitte segi ajada, liberaalsete vandenõulaste rühmadega, kes kavandasid neil kuudel laiaulatuslikku ülestõusu kogu Lõuna-Andaluusias", nii et "Mariana oli tõepoolest seotud revolutsiooniga, mida Fernando VII ja Calomarde'i politsei püüdis 1830. aasta paiku nii kõvasti ära hoida".
Hukkamine
Vaatamata tema advokaadi veenvale kaitsele mõisteti Mariana Pineda surma ja hukati 26. mail 1831 26-aastaselt. pisi|Mariana Pineda hukkamispaigal
Ta hukati liberaalide tegude eest, mis tegi temast nende jaoks märtri ja vabaduste puudumise vastu võitlemise populaarse sümboli. Selle tulemusena sai temast paljude näidendite, luuletuste ja esseede peategelane.
Matus
Mariana de Pineda säilmed maeti Almengori kalmistule, tema hukkamiskoha lähedale, Beiro jõe äärde. 1836. aastal kaevati luud välja ja deponeeriti aastatel 1844–1854 Virgen de las Angustiase basiilikasse, raekoja oratooriumi kabelisse ja Sagrario kirikusse. 9. septembril 1854 ekshumeeriti luud uuesti ja urn paigutati linnavalitsuse kantseleisse. Lõpuks, 1856. aastal paigutati Mariana de Pineda säilmed Granada katedraali krüpti, kus nad on lihtsa hauakivi all, millel on järgmine epitaaf: † D.O.M. Ad perpetuam memoriam. Reliquiæ mortales Marianæ a Pineda, quam, sæva morte, percussit tyrannus, Granatæ septimo kalendas junii, anni millesimi octogentesimi trigesimi primi. Requiescat in pace. Patria grata ejus memoriam colit. Anno M.DCCCLVI.
Mälestuse jäädvustamine
Pärast Hispaania liberaalse revolutsiooni võidukäiku sai Mariana Pineda vabaduse kangelannaks ja tema kuju käsitlesid mitmed autorid, kelle teostes "domineerib poliitilise võitleja, vabadusvõitleja, aga ka repressioonide ja absolutismi süütu ohvri ülistamine". Grupp Granada saadikuid palus parlamenti, et "kuulsa kangelanna Doña Mariana Pineda nimi kirjutataks nende saali, ning et tema lastele makstaks pensioni.
Mais 1931 tähistas Granada Mariana Pineda hukkamise sajandat aastapäeva sõjaliste autasudega, mis kehtestati ajutise valitsuse poolt. Hiljem kiitis vabariiklik valitsus heaks tema kujutisega postmargi väljaandmise.
Tänapäeval on nii väljak, kus ta hukati, kui ka tema mälestuseks püstitatud rist sageli vandaalitsetud süsteemivastaste sümbolite ja loosungitega.
Grillfest
Grillfest (ka Hea Toidu Festival – Grillfest) on Eesti toidufestival, mille raames toimuvad muu hulgas mitmesugused grillimis üritused. Festivali peakorraldaja on Auris Rätsep.
Esimene festival toimus 23.-24. juunil 1999 Haapsalus Paralepa rannas. Esimest festivali külastas umbes 25 000 inimest. Festivali algatamise ja eestvedamise olulised isikud on olnud Auris Rätsep, Tiit Treve, Alvar Sammal ("Sämm").
Metskerss
Metskerss (Rorippa sylvestris) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on Eestis harv ning kasvab nt prahipaikades, jäätmaadel.
Paul Mägi (1917–1973)
Paul Mägi oli käsitöömeister Kusto Mägi poeg. Ta lõpetas 1936. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis aastatel 1936–1949 Tallinna Konservatooriumis laulmist Aleksander Arderi klassis.
Ta oli aastatel 1941–1943 ja 1944 Endla operetisolist ning 1944. aastast töötas Estonias: 1944–1949 operetisolist, 1949–1954 lisaks operetilavastaja, alates 1954. aastast lavastaja ja 1958–1961 peanäitejuht. Aastatel 1952–1956 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi ooperiklassi õppejõud.
Isiklikku
Paul Mägi õde oli helilooja Ester Mägi.
Okaspendel
Okaspendel oli Rakveres loodud rockansambel, kes tegutses aastatel 1986–1991.
Ansambli tegevus
Ansambli esimene kontsert anti 19. juulil 1986. aastal Rakvere Vallimäel paikneval laululaval. Ansambli nimi mõeldi välja kohapeal enne ülesastumise algust.
Põhikooseisus olid laval Aare Vilba, Sergei Klaasen, Peep Pihlak, Arne Kukk ja Peeter Mõtus. Helipuldis oli Sven Seiman. Külalisena tegi kaasa mandoliinil mängiv Toomas Rannu, kes pärast kontserti liitus ansambli põhikooseisuga.
Suurem tunnustus tuli juba sama aasta sügisel, kui nimekal rokifestivalil Tartu Sügis 1986 pälviti ansambli liikmetele ootamatult peaauhind. Tartu Sügis oli 1980. aastate lõpul eesti rokkbändide jaoks üks populaarsemaid festivale. Edukalt esineti ka Tallinna Linnahalli jäähallis toimunud suurüritusel Levireportaaž.
Nikotiin-atsetüülkoliini retseptorid
Nikotiin-atsetüülkoliini retseptorid asuvad skeletilihastes ning seostuvad motoneuronite poolt vabastatud neurotransmitteri atsetüülkoliiniga. Nikotiin-atsetüülkoliini retseptorid seostuvad ka nikotiiniga, sellest tulenevalt on neil ka selline nimetus.
Eesti Kultuurkapitali Kujutava Kunsti Sihtkapital
Eesti Kultuurkapitali Kujutava(te) Kunsti(de) Sihtkapital (lühend KKSK) oli aastatel 1923–1940 tegutsenud Eesti Kultuurkapitali üks kuuest osakonnast (sihtkapitalist). KKSK tegevust juhtis Kujutava(te) Kunsti(de) Sihtkapitali Valitsus (lühend KKSKV). KKSKV eestvõttel korraldati mitu kunstinäitust Eestis ja välismaal. KKSKV toetas eriti silmapaistvaid kunstnikke toetuste, täiendus- ja õppestipendiumidega.
Dikanda
thumb|Dikanda esinemas [[Tallinn Music Weekil (vasakult: Grzegorz Kolbrecki, Kasia Bogusz, Ania Witczak, Kasia Dziubak, Daniel Kaczmarczyk, Piotr Rejdak) Foto: Ave Maria Mõistlik, 31. märts 2012 ]] Dikanda on Poola folkansambel, mis loodi 1997 Szczecinis.
Love Yourself: Tear
Love Yourself: Tear (stiliseeritud kui LOVE YOURSELF 轉 'Tear') on kolmas stuudioalbum (üleüldiselt kuues) K-pop grupilt BTS. Album väljastati 18. mail 2018 Big Hit Entertainmenti poolt. Album on saadaval neljas erinevas versioonis (Y, O, U ja R) ning sisaldab 11 lugu. ,,Fake Love“ on Love Yourself: Tear albumi liidsingel. BTS on esimene K-pop grupp, kes saavutas esimese koha US Billboard 200 edetabelis.
Schmetterlinghaus
pisi|[[Viini palmimaja, mille ühes osas asub liblikamaja]]
Schmetterlinghaus (ka Viini liblikamaja) on Viini kesklinnas asuv liblikamaja, kus on sadu ringilendavaid troopilisi liblikaid.
Liblikamaja asub aadressil 01 Burggarten ning koos palmimajaga kuulub Hofburgi lossikompleksi juurde.
Liblikamaja avati 1993. aastal.
Reha
pisi|350px|Puust reha
Reha on tööriist, mida kasutatakse peamiselt heina, õlgede jms käsitsi riisumiseks või kaarutamiseks. Vanimad reha leiud Baltikumis pärinevad 10. sajandist pKr.
Eesti taludes olid reha osadeks pikk, otsast lõhestatud vars ja risti selle otsas olev kaha, kuhu olid kinnitatud rehapulgad (piid). Erikujulist puidust rehereha, millel olid pikemad ja harvemad pulgad, kasutati rehepeksul põhu puistamiseks. Pärast viljalõikust kasutati põldude riisumiseks ühe või kahe varrega paari meetri laiust järelveetavat kõrrereha. Rukkireha oli lühikese varrega ning see võimaldas rukki lõikamisel suurema koguse kõrte koomale tõmbamist nende paremaks niitmiseks.
Cavedago
thumb|right|Cavedago Cavedago (saksa: Gofidach, ladiini: Ciavedać) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 14 km Trentost loodes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 507 inimest ja valla pindala on 10,0 km².
Cavedago külgneb järgmiste valdadega: Spormaggiore, Fai della Paganella, Molveno ja Andalo.
Jessica Diggins
pisi|Jessica Diggins (2018) pisi|Jessica Diggins 2011. aastal maailmameistrivõistlustel Jessica Diggins (sündinud 26. augustil 1991 Aftonis Minnesotas) on USA murdmaasuusataja.
Maailmakarikavõistlustel osales Diggins esimest korda 2011. aasta veebruaris Drammenis sprindis. Esimest korda jõudis ta punktikohale 14. jaanuaril 2012 sprindidistantsil Milanos, kui oli 18. Järgmisel päeval saavutas ta sprinditeates koos Kikkan Randalliga teise koha. 2012. aasta detsembris võitis ta koos Randalliga sprinditeates etapil Québecis esikoha.
Esimese võidu MK-sarjas sai ta 2016. aasta Tour de Ski etapil 5 km vabatehnikasõidus 8. jaanuaril Dobbiacos. Kokku on ta MK-sarjas võitnud viis etappi ja nendest kolm 5 km vabatehnikasõidus.
2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos oli ta sprindis 25. ja suusavahetusega sõidus 28. kohal. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes võitis ta sprinditeates koos Kikkan Randalliga kuldmedali. Alla 23-aastaste maailmameistrivõistlustel võitis ta 2014. aastal Val di Fiemmes sprindis hõbemedali. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis saavutas ta suusavahetusega sõidus kaheksanda ja sprindis 13. koha.
2015. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis võitis ta 10 km vabatehnikas hõbemedali.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis võitis ta vabatehnikasprindis hõbemedali ja sprinditeates koos Sadie Bjornseniga pronksmedali.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta sprinditeates vabatehnikas koos Randalliga olümpiavõitjaks. See oli USA esimene olümpiavõit murdmaasuusatamises.
Hooajal 2017–2018 tuli ta üldarvestuses teiseks, esikohast jäi lahutama kõigest 40 punkti.
Maailmakarikavõistlustel
Jessica Diggins on individuaalarvestuses osalenud ( <FONT COLOR=PURPLE>seisuga 16. veebruar 2019</FONT> ) 176 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud poodiumile 20 etapil, millest kuuel korral kõige kõrgemale astmele.
Washingtoni maakond (Maryland)
pisi|Asend Marylandi osariigis pisi|Hagerstown Washingtoni maakond (Washington County) on maakond USA-s Marylandi osariigi lääneosas. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna pindala on 1211 km², millest 24 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 147 430. Aastal 2000 oli elanike arv 131 923.
Ajalugu
Washingtoni maakond moodustati 1. oktoobril 1776 Prince George'i maakonna osast. Maakond on saanud nime esimese Ameerika Ühendriikide presidendi George Washingtoni järgi.
Neshoba maakond
Neshoba maakond (Neshoba County) on maakond Ameerika Ühendriikides Mississippi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Philadelphia.
Ajalugu
Maakond moodustati 1833. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 29 676.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Märt Raud (publitsist)
Märt Raud (kirjanikupseudonüüm Tõnis Migagu; 6. november 1881 – 1. november 1980 Stockholm ) oli eesti koolitegelane, kirjanik, ajakirjanik ja publitsist.
Elulugu
Märt Raud sündis Kavilda vallas Koiduarul. Tema isa oli pops Peeter Raud, ema Leenu Vares. Raud käis aastatel 1890–1893 Tarvoja külakoolis, 1893–1897 Puhja kihelkonnakoolis ja 1897–1901 Tartu Õpetajate Seminaris. Aastatel 1909–1910 õppis ta Tartus Rostovtsevi eraülikooli loodusteaduskonnas. Enne seda oli ta töötanud kooliõpetajana Vaivara kihelkonnakoolis, Ulvi Samma ministeeriumikoolis ja olnud 1903–1906 Haljala Kalevipoja-nimelise kooli juhataja. Seejärel alustas Raud tegevust ajakirjanduses, olles 1906–1907 ajalehe Sõna toimetaja ning 1906–1914 ja 1918 üks Postimehe toimetajatest.
Esimese maailmasõja puhkedes mobiliseeriti Raud Vene armeesse ja sõja kolm esimest aastat veetis ta Peterburis tagavarapolgus. Seejärel sai temast Eesti rahvusväeosade organiseerija, 1917–1918 oli ta Eesti Tagavara Jalaväepataljoni kortermeister.
1906–1918 kuulus Raud Jaan Tõnissoni asutatud Eesti Rahvameelsesse Eduerakonda (hiljem Eesti Demokraatlik Erakond ja Eesti Rahvaerakond), kuid alates 1918. aastast kaldus ta toetama Konstantin Pätsi juhitud Maaliitu, olles selle väljaannete toimetuste liikmeks. Vabadussõja ajal tegutses ta sõjatsensorina, viibides ka Tartu rahu allakirjutamise juures.
Eesti Vabariigi ajal naasis Raud haridustegevuse juurde: 1920–1922 oli ta Pärnu Maavalitsuse haridusosakonna juht ning 1922–1934 Viljandimaal ja 1934–1936 Pärnumaal koolinõunik. 1936–1937 oli ta haridusministri haridusnõunik ja seejärel kuni 1940. aastani koolide peainspektor. Kuna Raud oli üllitanud religioosselt ja rahvuslikult meelestatud publitsistikat ning olnud Kaitseliidus tööl propagandaosakonnas, siis vallandati ta juba 1940. aasta juunis. Esimesel Nõukogude okupatsiooniaastal teda siiski ei arreteeritud ning aastatel 1941–1942 oli ta koolinõunik Tartumaal ja 1942–1944 Läänemaal. Seejärel siirdus ta Saksamaale.
1948. aastal asus Raud Saksamaalt ümber Rootsi, kus oli kuni 1956. aastani Eesti Komitee arhiivi ametnik, jäädes seejärel pensionile. Rootsis olles avaldas ta nii oma mälestused (kolmes köites) kui ka Jaan Tõnissoni ja Konstantin Pätsi elulooraamatu "Kaks suurt". Samuti avaldas ta ilukirjandust pseudonüümi Tõnis Migagu all, mida ta kujul T. Migagu oli kasutanud juba 1930. aastatel. Lisaks sellele oli ta kasutanud veel vähemalt 15 pseudonüümi: Benedictus, Jaanus Vihava või Vihavu, Juuli Tumatre, Juuli Uibu, M. R.-d, Mari Mürak, Md., Meister, Mulgi Märt, Paap Mällo, Rein Kaasik, Taavi Võllingearu, V. R. Tarvoja, Virve Lemming ja Võlli Karu.
1911. aastal abiellus Märt Raud Anna Treumanniga. Nende lapsed olid agronoom Jaan Raud, Aina Kivi ning õpetaja ja kunstiajaloolane Mai Raud-Pähn.
Pomereelia
Pomereelia (poola Pomorze Gdańskie, saksa Pommerellen või Pomerellen, inglise Pomerelia) on piirkond endisel Lääne-Preisimaal Pommerist (Pomorze) ida pool, mõnikord on seda loetud ka Pommeri idapoolseimaks osaks. Piirkond piirnes idas Pomesaania ja kagus Kulmimaaga. Saksakeelne nimetus Pommerellen tähendab sisuliselt "Väike-Pommerit".
Märt Raud (publitsist)
Teadustöö
Märt Raua teadustööd käsitlesid pedagoogikat, kooliajalugu, rahvuspoliitikat, rahvuskultuuri, peresuhteid ja rahvakombeid. Temalt ilmus ka ajaviiteromaane.
Pomereelia
Ajalugu
Piirkond kuulus kuni 1308. aastani Poola kuningriigi ja erinevate lääneslaavi vürstiriikide koosseisu, seejärel vallutas ala Saksa ordu. Valdusele pretendeeris ka Brandenburgi markkrahv, kuid nõudest loobumise eest tasus ordu talle 1309. aastal 10 000 marka. Poola ei soovinud valdusest küll loobuda, kuid pärast ebaõnnestunud sõdu pidi Poola kuningas Kazimierz III seda 1343. aastal siiski Kaliszi lepinguga tegema.
1410–1411 laastas maad ordu ja Poola-Leedu vaheline sõda, misjärel mitmed Lääne-Preisimaa suured linnad ordu vastu mässu tõstsid. Selle tulemusena liideti Pomereelia (Kuninglik Preisi) 1466. aastal Poola kuningriigiga. Selle koosseisu jäi see kuni Esimese Poola jagamiseni aastal 1772, mil Pomereelia liideti Preisimaa kuningriigiga.
Pärast Esimest maailmasõda anti Pomereelia taas Poolale, sellest sai kurikuulus "Poola koridor" Läänemere äärde. Pomereelia suurimast linnast Danzigist (Gdańsk) sai aga vabalinn. Teise maailmasõja ajal vallutas Saksamaa Pomereelia uuesti ning see liideti Suursaksa Riigiga, kuid 1945. aastast tänapäevani kuulub Pomereelia taas Poolale.
Rumeelia
pisi|400px|Rumeelia 1801. aasta seisuga Rumeelia (türgi ja albaania keeles Rumeli; kreeka keeles Ρωμυλία – Romylía või Ρούμελη – Roúmeli; bosnia, serbia ja makedoonia keeles Румелија – Rumelija; bulgaaria keeles Румелия – Rumeliya) oli ajalooline piirkond Osmanite Türgi aladel Euroopas. Rumeelia nimi tuleneb türgikeelsest nimest Rumeli, mis tähendab "roomlaste maad" (st Bütsantsi). Türgis kasutati seda algselt Bütsantsi alade kohta Anatoolias, kuid pärast piirkonna islamiseerimist ja Konstantinoopoli vallutamist sultan Mehmet II poolt hakati nõnda nimetama Türgile kuuluvat ala Lõuna-Balkanil, mis jäi põhiosas kristlikuks.
Rumeelia hõlmas Konstantinoopoli, Thessaloniki, Traakia, Makedoonia ja Möösia provintse, tänapäeva Bulgaariat ja Türgi Traakiat. Selle põhjapiiriks olid Sava ja Doonau jõgi, läänepiiriks Aadria rannik ja lõunapiiriks Morea. Lõpuks tarvitati Rumeelia nime provintsi kohta, mis koosnes Albaania keskosast ja Loode-Makedooniast ja mille keskus oli Bitola.
1870–1875 toimunud administratiivsete muudatuste lõpuks ei seostunud nimi enam ühegi haldusüksusega. Türgi kuulutas Ida-Rumeelia 1878. aasta Berliini rahulepinguga autonoomseks provintsiks, kuid 6. septembril 1885 liideti see veretu revolutsiooni järel Bulgaariaga. 1877. aastal loodi Kosovo vilajett.
Tänapäeval on Türgi kunagise Rumeelia kohta enamjaolt kasutusel nimi Trakya, mis viitab Türgi Euroopa-osale (Edirne, Kırklareli ja Tekirdaği provintsid, Canakkale provintsi põhjaosa ning İstanbuli provintsi lääneosa), ehkki ajaloolises kontekstis kõneldakse endiselt Rumeeliast ja sama nime kasutatakse ka Türgi Balkani nüüdisaegsete elanike kultuuri kohta. Türgi alasid kutsutakse Ida-Traakiaks või Türgi Traakiaks. Kreekas on nime Ρούμελη (Rumeli) Ottomani aegadest saati pruugitud Kesk-Kreeka kohta, eriti vastandatuna Moreale. Nime "Rumeli" kasutatakse vahel (peamiselt İstanbuli elanike seas) ka üksnes İstanbuli provintsi selle osa kohta, mis jääb Bosporuse väinast läände.
Poniemuń
Poniemuń on mitme koha poolakeelne nimi:
Tallinna Ülikooli võrkpallinaiskond
Tallinna Ülikooli võrkpallinaiskond (ka Viimsi/Tallinna Ülikool) on Tallinnas asuv Eesti võrkpallinaiskond. Tegemist on Tallinna Ülikooli esindusnaiskonnaga, mis osaleb Eesti meistrivõistlustel ja Balti liigas.
Ajalugu
Nimetused:
Peatreenerid läbi aastate
''*tabel vajab täiendamist. Kõik olemasolevad andmed ebsl-ist.''
Hooajati
*tulemused alates 2003/04 hooajast
Honfleur
Honfleur on sadamalinn Prantsusmaal Calvadosi departemangus Lisieux' ringkonnas.
Tallinna Ülikooli võrkpallinaiskond
Võidud
Eesti meistrivõistlused
Eesti karikavõistlused
Honfleur
Linn asub Seine'i jõe suubumiskohas La Manche'i väina. Jõe vastaskaldal asub sadamalinn Le Havre.
Tähelepanuväärsed on 17. sajandil ehitatud vana sadam Vieux Bassin ja 15. sajandil laevapuuseppade poolt üleni puidust ehitatud Ste-Catherine'i kirik (Église Sainte-Catherine de Honfleur).
Maalilised vaated sadamale ja linnale muutsid Honfleuri paljude kunstnike lemmikpaigaks. Tihti viibisid seal Gustave Courbet, Alfred Sisley, Camille Pissarro, Pierre-Auguste Renoir ja Paul Cézanne.
Linnas on sündinud maastikumaalija Eugène Boudin, helilooja Erik Satie, kirjanik ja humorist Alphonse Allais.
Muuseumidest on linnas näiteks Eugène Boudini muuseum ja Satie majamuuseum.
pisi|Honfleuri plaan ja teda ümbritsevad vallad
Pronksmedal
pisi|[[1980. aasta Moskva suveolümpiamängude pronksmedal]] Pronksmedal on auhind (medal), mida antakse mingi saavutuse eest, näiteks spordivõistlusel. Enamasti saab pronksmedali inimene, kes saavutab kolmanda koha. Esikoha saavutanu saab kuld- ja teise koha saavutanu hõbemedali.
Kolme medali (kuld-, hõbe- ja pronksmedali) väljaandmise traditsioon ulatub keskaega, mil neid hakati andma sõjaliste teenete eest.
Rakett (ettevõte)
Rakett OÜ on Eesti disainibüroo. Büroos on kujundatud nii toiduainete pakendeid kui ka näiteks raamatusarjasid.
Viieteistkümnekopikane münt
Viieteistkümnekopikane münt oli aastail 1764–1796 ja 1860–1991 vermitud Venemaa ja Nõukogude Liidu münt.
Proovimündid vermiti 1760. ja 1761. aastal, korraline 15-kopikaliste vermimine algas 1764. aastal ja kestis kuni Katariina II valitsusaja lõpuni.
Münt oli samaväärtuslik aastail 1832–1841 vermitud Poola 1-zlotise mündiga, millel olid legendid nii poola kui vene keeles. Seetõttu nimetati 15-kopikalist ka zlotiks.
Kuni 1866. aastani vermiti 15-kopikalisi 750- (72 solotnikku) ja 1867–1931 500- (48 solotnikku) prooviga hõbedast, seejärel nikkelpronksist.
Esimese maailmasõja ajal olid käibel ka 15-kopikalised paberrahad ja Nikolai I portreega postmark-rahad.
Пятнадцать копеек
Kuninglik Kvintett
Kuninglik Kvintett on Eesti ansambel (kvintett).
Ansambel asutati 1991 nime all P.E.H.K Projekt.
Prantsusmaa Esimene Vabariik
thumb|Lipp thumb|Prantsuse esimene vabariik (u. 1800) thumb|300px|Louis Capitaine'i Prantsusmaa kaart (1800) Prantsuse esimene vabariik (prantsuse Première République française) asutati 22. septembril 1792 äsjaloodud Rahvuskonvendi poolt. Selle eelkäija oli Prantsuse kuningriik. Esimene vabariik kestis kuni Prantsuse esimese keisririigi väljakuulutamiseni aastal 1804 Napoleon I poolt. Seda perioodi iseloomustab monarhia langus, Rahvuskonvendi loomine ja kurikuulus Terrorivalitsus, Direktooriumi asutamine ja Termidoori riigipööre ning lõpuks Konsulaadi loomine ja Napoleoni tõus võimule. Prantsuse esimene vabariik jagunes omakorda kolmeks erinevaks perioodiks, mis on nime saanud riiki juhtinud valitsusorganite järgi: