cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Õigusteenus
Eestis on advokaatide osutatav õigusteenus määratletud kui kutsetegevusena õigusnõustamine, isiku esindamine või kaitsmine kohtus, kohtueelses menetluses või mujal ning isikule dokumendi koostamine ja tema huvides muu õigustoimingu tegemine.
Advokaadi kutsenimetuse all võib õigusteenust osutada üksnes Eesti Advokatuuri liige ehk vandeadvokaat või vandeadvokaadi abi.
Advokaatide osutatav õigusteenus peab olema õigeaegne ja asjatundlik ning põhinema asjaolude, tõendite, õigusaktide ja kohtupraktika põhjalikul uurimisel. Advokaat on õigusteenuse osutamisel vaba valima ja kasutama seadusega kooskõlas olevaid vahendeid ja viise, sh võib advokaat koguda tõendeid ja saada ametiasutustelt teavet ning dokumente. Advokaadil on kohustus kasutada kliendi huvides kõiki seadusega kooskõlas olevaid vahendeid ja viise, säilitades kutseau ja väärikuse. Advokaatide õigusi ja kohustusi õigusteenuse osutamisel täpsustavad menetlusseadused, Eesti Advokatuuri eetikakoodeks ja advokatuuri kehtestatud juhendid.
Advokaat osutab õigusteenust advokaadibüroo kaudu. Advokaadibürood pidaval äriühingul (advokaadiühingul) ei või olla teist tegevusala peale õigusteenuse osutamise. Õigusteenuse osutamiseks sõlmib advokaadibüroo pidaja isikuga kliendilepingu, milles lepitakse kokku õigusteenust osutava advokaadi nimi, tema volitus ja ülesanded ning advokaaditasu vorm ja suurus või määr. Õigusteenust osutades tekitatud kahju eest vastutavad advokaadibüroo pidaja ja õigusteenust osutav advokaat solidaarselt.
Dauguļi mõis
Dauguļi mõis (saksa keeles Daugeln, läti keeles Dauguļu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Mõisakompleks jääb tänapäeval Valmiera piirkonda ja Dikļi valda Dauguļi külla.
Ajalugu
Dauguļit on esmamainitud 1529. aastal kui Lielstraupe mõisale kuuluvat küla.
1780. aastal pärandas krahvinna Charlotte Löwenwolde Dauguļi Sophie Charlotte Meyendorfi lastele pärandas. Walter Udo Daniel Meyendorff ostis siis mõisa teistelt pärijatelt 1200 taalri eest endale.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7 ja 5/8 adramaad, sellele allus 205 mees- ja 226 naishinge. 1641. aastal oli mõisa suurus koos Augstroze mõisaga kolm adramaad. 1688. aastal oli mõisate suurus 7 ja 3/4 adramaad, 1734. aastal 4 ja 3/4 adramaad. 1757. aastal oli mõisa suurus 7 ja 5/8 adramaad, 1823. aastal 8 ja 1/5 adramaad. 1832. aastal oli mõisal 8 ja 1/5 adramaad, 1881. aastal 5 ja 42/80 adramaad, lisaks 12 ja 69/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Mõisale kuulus 1816. aastal üks karjamõis: Karlsruhe.
Mõnikord
Esimesed numbrid ilmusid aastal 2015.
Roni Size
Loometegevus
1997. aastal andis plaadifirma Talkin' Loud välja kogumiku "New Forms", mis sai plaatinaplaadiks. New Forms tuli välja koostöös rühmitusega Reprazent, kuhu lisaks Roni Size'ile kuulusid DJ Krust, DJ Die, Suv, Onallee, Dynamite MC ja Bahamadia. Kogumiku tuntuim lugu oli "Brown Paper Bag". Reprazenti loodud trummis ja bassis on mõjutusi hiphopist, funk ' ist, soulist, džässist, dubist ja house ' ist.
Raiskumsi mõis
pisi|left|Raiskumsi mõisa häärber Raiskumsi mõis (saksa keeles Raiskum, läti keeles Raiskuma muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Cēsise piirkonnas Raiskumsi vallas Raiskumsis.
Ajalugu
Mõis oli algselt Rosenite valduseks. Aastal 1688 ostis selle kindral-superintendant Fircher, kelle järglased selle aastal 1717 Johann von Schraderile müüsid.
Aastal 1813 ostis mõisa 32 500 rubla eest Otto von Vegesack.
Karjamõisad
Mõisale kuulus aastal 1816 üks karjamõis: Griwe.
Roni Size
Loometegevus
2000. aastal tuli välja Reprazenti teine album "In the Møde". Koostööd tehti ka Wu-Tang Clanist tuntud Method Mani, Rage Against The Machine'i liikme Zac de la Rocha ja beatbox ' i meistri Razheliga.
2001. aastal töötas Roni Size MC Tali albumi "Lyric on My Lip" kallal.
2002. aastal tuli välja esimene sooloplaat "Touching Down".
2004. aastal ilmus Roni Size'i kogumik "Return to V". Kauamängival astusid teiste vokalistide seas üles Beverly Knight, Jocelyn Brown, Vikter Duplaix ja Rodney P.
2008. aastal tuli Reprazent uuesti kokku ja välja anti "New Formsi" uusversioon "New Forms²". 2014. aastal tuli välja Roni Size'i album "Take Kontrol". Albumi andis välja Roni Size'i uus plaadifirma Mansion Sounds.
Tovštšiv
Tovštšiv (ukraina keeles Товщів) on küla Ukrainas Lvivi oblastis Pustomõtõ rajoonis. Tovštšiv asub Pustomõtõst umbes 15 km idas ja Lvivi kesklinnast ligikaudu 17 km lõunakagus.
Novellett
Novellett on lühinovell, novelli lühivorm. Mõnikord nimetatakse üldistavalt novelletiks ka teisi eepika pisižanre (näiteks miniatuur, laast, humoresk).
Zasulauksi raudteejaam
pisi|Zasulauksi raudteejaam Zasulauksi raudteejaam on raudteejaam Riia–Tukumsi raudteeliinil ja Riia–Bolderāja raudteeliinil Riia linna Torņakalnsi asumis. Jaam allub tänapäeval administratiivselt Bolderāja raudteejaamale. Jaam asub Riia keskraudteejaamast 7 km kaugusel. Jaama läbiv raudtee on elektriraudtee. Piletihinnalt kuulub jaam A-tsooni. Jaamas on kolm teed ja kolm platvormi. Zasulauksis peatuvad Riia ja Dubulti, Sloka, Ķemeri ning Tukumsi vahel liiklevad rongid.
Aastal 1872 valmis Riia–Bolderaja raudtee ja järgmise aastal avati seal Zasulauksi raudteejaam (Zasenhof). Aastal 1877 hakkasid jaamas peatuma ka Tukumsisse sõitvad rongid. Tänapäevane jaamahoone valmis aastal 1912. Kuni aastani 1922 järgnes jaamale Bolderāja suunal Dzegužkalnsi raudteepeatus.
Punamarjane kamalapuu
Punamarjane kamalapuu (Mallotus philippensis) on kamalapuu perekonna taimeliik.
Kirjeldus
Punamarjane kamalapuu on põõsas või puu, mis kasvab kuni 25 meetri kõrguseks.
Levik
Punamarjane kamalapuu kasvab looduslikult Ida- ja Kagu-Aasias, Austraalias ja Saalomoni saartel.
Toimed
Punamarjase kamalapuu saadused evivad antimikroobset, antioksüdantset, antiviraalset, parasiidivastast, tuberkuloosivastast, haavade paranemist soodustavat, tsütotoksilist, põletikuvastast, immunoregulatoorset aktiivsust reguleerivat ja vähirakkude valgusünteesi inhibeerivat toimet. Punamarjase kamalapuu seemne ekstrakt toimib rottidel viljakust vähendavalt. Taime etanooliekstrakt kontsentratsioonis 15.6–31.2 mg/l avaldab tugevat toimet vähemalt kaheksa Helicobacter pylori tüve vastu.
Punamarjasest kamalapuust eraldatud rotleriinile omistatakse lisaks südamehaiguste korral südant tugevdavale toimele mõningast inhibeerivat toimet vähirakkudele ja ka allergiavastast mõju inimese T-rakkudele.
Tower Fifth
Tower Fifth on väljapakutud ülikõrge pilvelõhkuja (474 m) Midtown Manhattanis New Yorgis. 96-korruseline büroopindadega ehitis oleks kõrgeim (katuse järgi) terves linnas. Eeldatav tarindamine kestaks aastatel 2022–2025. Selle aadress saaks olema 5 East 51st Street.
Borskiv
Borskiv (ukraina keeles Борсків) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tõvrivi rajoonis. Asub Lõuna-Bugi kaldal. Elanike arv on 267.
Ahelreaktsioon (keemia)
Keemiline ahelreaktsioon on protsess, mille elementaarreaktsioonide käigus tekivad ja pidevalt regenereeritakse väga aktiivsed osakesed (enamasti vabad radikaalid või ioonid).
Ahelreaktsioonides esinevad järgmised staadiumid:
Näiteid
pisi|350px|[[Etüleeni radikaalreaktsioon klooriga. Reaktsioonid ülalt alla: 1. vabade radikaalide teke, 2. reaktsiooni ahela initsieerimine, 3. reaktsiooniahela ülekanne, 4. ja 5. ahela lõpetamine]]
Keemias on tuntumad ahelreaktsioonid põlemine, keemiline plahvatus, polümerisatsioon, halogeenimine UV toimel, krakkimine jt.
1. Alkaanide kloorimine gaasilise klooriga, milles üha korduvad ahela ülekande aktid ja uue vaba radikaali teke:
3. Analoogne eelnevale on telomerisatsioonireaktsioon, kuid siin on peale monomeeri lisatud teine komponent (AB), mis osaleb ahela ülekande reaktsioonis, kuna eesmärgiks on saada madala polümerisatsiooniastmega liitumisproduktid (n = 1, 2 ...). Selle eelduseks on, et see teine komponent oleks piisavalt reaktsioonivõimeline astumaks ahela ülekande reaktsiooni:
Vaata ka
Цепные реакции
Astelpõõsalised
Astelpõõsalised (Aquifoliaceae) on taimede sugukond.
Arch Enemy
pisi|Arch Enemy Live 2015
Arch Enemy on Rootsi meloodilise death metal 'i ansambel, mis tegutseb aastast 1996.
Arch Enemy asutajaks olid Carcassi, Carnage'i ja mitmes muus mõjukas Rootsi metal-bändis mänginud kitarrist Michael Amott ning Carnage'i laulja Johan Liiva, nendega liitusid ka Michaeli noorem vend, kitarrist Christopher Amott ning trummar Daniel Erlandsson. Vast loodud bänd seadis oma ülesandeks ühendada death metal 'i agressiivsus meloodilisusega.
1996. aastal ilmus bändi debüütalbum "Black Earth". Toona oli Arch Enemy peamiselt Michael Amotti projekt, kuna ta kirjutas nii muusika kui ka sõnad ning mängis stuudios sisse ka basskitarri.
1999. aastal liitus bändiga basskitarrist Sharlee D'Angelo ning 2000. aastal lahkus sellest laulja Johan Liiva, kelle aset hakkas täitma Saksamaa naisvokalist Angela Gossow. 2014. aasta märtsis loobus Gossow Arch Enemy laulja kohast ning asus bändi mänedžeri kohale. Seejärel sai uueks lauljaks Kanadast pärit Alissa White-Gluz, kes varem oli laulnud kodumaises ansamblis The Agonist. Sama aasta juunis ilmus ka Arch Enemy kümnes stuudioalbum "War Eternal".
Albumid
thumb|Alissa White-Gluz ja Michael Amott esinemas 2014. aasta Wacken Open Airil
Jevgeni Tšižov
pisi|Jevgeni Tšižov (2017) Jevgeni Tšižov (vene keeles Евгений Львович Чижов; sündinud 29. oktoobril 1962 Moskvas) on vene kirjanik.
Ta sündis aastal 1962 Moskvas tõlgi ja advokaadi pojana. Ta lõpetas aastal 1987 Moskva Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta kolm aastat Moskva advokatuuris, samuti muudel juristi ametikohtadel. Aastatel 1994–1997 elas ta Saksamaal. Aastast 1997, mil ta tuli tagasi Venemaale, töötas ta ajakirjaniku ja tõlgina.
Tema kirjanduslik debüüt algas ajakirjas Solo (Соло) jutustusega "Бесконечный праздник". Aastal 2000 ilmus talt ajakirjas Oktjabr (Октябрь) romaan "Тёмное прошлое человека будущего", aastal 2008 ilmus talt teine romaan "Персонаж без роли". Kolmas romaan "Перевод с подстрочника" ilmus aastal 2013 (eesti keeles samal aastal pealkirjaga "Tõlge reaalusest" sarjas "Punane raamat", tõlkija Ülar Lauk).
Ramón Tapia
Ramón Tapia Zapata (17. märts 1932 Antofagasta, Antofagasta provints, Antofagasta piirkond, Tšiili – 12. aprill 1984) oli Tšiili poksija.
Tapia sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Gennadi Šatkovile (NSV Liit).
Bersenbrück
thumb|
Bersenbrück on linn ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 42,54 km². 31. detsembril 2017 elas seal 8454 inimest. Vald asub Hase jõe ääres, umbes 30 km Osnabrückist põhjas.
Reggae Jami festival
Bersenbrück on tuntud seal igal aastal korraldatava reggae-festivali Reggae Jam poolest, kus esinevad nii omamised kui ka rahvusvahelised artistid. 2014. aastal tähistas Reggae Jam 20. aastapäeva ja võttis vastu rohkem kui 20 000 külastajat. Reggae Jam on ajakirja Riddim lugejate seas hääletatud korduvalt kõige populaarsemaks Saksa reggae-festivaliks.
Eggermühlen
Eggermühlen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 27,41 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1734 inimest.
pisi|tühi|Kirik
Cluj-Napoca Püha Miikaeli kirik
pisi|Kaguvaade üle väljaku kirikule. Ees paremal on kuningas Mátyás I kuju. Foto: [[Robert Treufeldt, 19. mai 2011]] Cluj-Napoca Püha Miikaeli kirik (ungari Szent Mihály-templom; rumeenia Biserica Sfântul Mihail) on rooma-katoliku kirik Transilvaanias, tänapäeva haldusjaotuse järgi Rumeenias Cluji maakonna Cluj-Napoca linnas.
Algselt oli see rooma-katoliku kirik. Aastatel 1545–1566 oli see reformatsiooni tagajärjel kalvinistlik kirik, aastatel 1566–1716 oli kirik unitaarlaste valduses. Pärast seda muudeti see vastureformatsiooni käigus taas rooma-katoliku kirikuks.
Kirikust on esimene teade 1349. aastast, ehitus lõpetati aastatel 1442–1447. See on suuruselt teine kirik Transilvaanias. Pealöövi pikkus on 50 m ja laius 24 m.
Kellatorn ehitati aastatel 1511–1545, praegune torn aastatel 1837–1862. Selle kõrgus on 76 m (80 m koos ristiga) ja kirik on Transilvaania üks kõrgemaid.
Kiriku vanim osa on altar, mis pühitseti 1390. aastal.
Alissa White-Gluz
thumb|Alissa White-Gluz esinemas koos Arch Enemyga 2014. aasta [[Wacken Open Airil.]]
Eesti Tuuleenergia Assotsiatsioon
Eesti Tuuleenergia Assotsiatsioon (lühend ETEA) on 21. septembril 2001 Saksamaal asutatud tuuleenergia potentsiaalist huvitatud ettevõtteid, organisatsioone ja üksikisikuid ühendav organisatsioon.
ETEA asutajaliikmed olid neli Eestis tuuleenergeetika projektide arendusega tegelevat ettevõtet: Tuuleenergia OÜ; Tuulepargid AS; SeeBA Energiesysteme GmbH ja Ostwind Verwaltunggsgesellschaft mbH. Tuuleenergia assotsiatsiooni esimeseks juhiks valiti Jaan Tepp, kes esindas erialaliitu aastatel 2001-2009.
ETEA missiooniks on luua tuuleenergia arengule ja selle tehnoloogia arendusele sellised tingimused, mis tagavad tuuleenergia ja selle arendajate konkurentsivõime ning taastuvenergia laiema kasutuselevõtu kaudu puhta elukeskkonna säilimise.
Assotsiatsioonis on 17 liiget ning liikmesus jaguneb lihtliikmete, töötavaid tuulikuid omavate ja tuulikuid tootvate liikmete vahel.
ETEA juhatusse kuuluvad Aavo Kärmas (Enefit Green), Jaanis Järvet (Empower) ja Peeter Kukk (Baltic Wind Energy). ETEA tegevjuht on Terje Talv.
Pihustuspürolüüs
Pihustuspürolüüs on keemiliste ühendite lagundamise meetod, mille käigus kasutatav lähtelahus pihustatakse aerosooliks ning seejärel pürolüüsitakse kas kuumutatud substraadil või reaktoris.
Kilede pihustuspürolüüs
Pihustuspürolüüsi puhul on tegemist pürolüüsiga, millele eelneb pürolüüsitava aine pihustamine aerosooliks. Pihustuspürolüüsi rakendusteks on näiteks õhukeste kilede, kiudude ja pulbrite süntees. Tegemist on meetodiga, mis on lihtne, odav ja võimaldab protsessi iseloomustavate parameetrite laia valikut. Protsessi on võimalik optimeerida, muutes parameetreid nagu lähtelahuse koostis ja kontsentratsioon, substraadi temperatuur, töödistants ja gaasikeskkond jne. Seda meetodit saab kasutada nii tihedate kui ka poorsete struktuuride katmiseks. Antud meetodit saab jagada mitmeti, olenevalt pihusti tüübist jagatakse pihustuspürolüüs kolmeks: suruõhk, ultraheli ja elektrostaatiline pihustuspürolüüs. Samuti võib meetodit jagada soojusenergiaallika järgi, siis eristatakse kaht gruppi: torukujuline reaktor ja gaasi-leek reaktor.
Kilede süntees
pisi|350px|Pihustuspürolüüsi üldine skeem kilede sünteesiks Tüüpiline pihustuspürolüüsi süsteem kilede sünteesiks koosneb järgmistest komponentidest: vajalikku ühendit sisaldav lähtelahus, pihusti ja substraadi pind, millel toimub kihi moodustumine. Kuigi pihustuspürolüüsi jagatakse erinevalt, on üldine skeem siiski sama. Kasutatakse vajaliku lahusega mahutit, kust viiakse lahus pihustisse. Seal pihustatakse sama lahus ühtlaseks aerosooliks, mis koosneb olenevalt pihustamismeetodist erineva suurusejaotusega tilkadest ja kandegaasist. Seejärel kantakse pihus kas õhu või mõne muu gaasi voos töötlemisel olevale pinnale, mida on kuumutatud reaktsiooniks vajaliku temperatuurini. Pihustuspürolüüsi meetodil sünteesitud kile paksus sõltub protsessi parameetritest, näiteks lahuse kontsentratsioonist, pinnatemperatuurist ja protsessi kestusest.
Suruõhk-pihustuspürolüüs
Selle meetodi puhul kasutatakse kiire vooluga õhku koos spetsiaalse pihustusdüüsiga, et lahust pihustada väikesteks tilkadeks. Sellest lähtuvalt on antud meetodiga saadud tulemused sõltuvuses kasutatud rõhust. Üldine seaduspära on, et mida suurem rõhk, seda väiksemad tilgad. Näiteks muutus osakeste maksimaalne diameeter 50 mikromeetrilt 20 mikromeetrile, kui muudeti rõhku 0,75 baarilt 1,75 baarile. Õhuvoolu käes jahtub substraat seda kiiremini, mida suurem on rõhk, ja seega tuleb olla veendunud, et temperatuur ei langeks alla reaktsiooniks vajaliku temperatuuri. Sellepärast valitakse töörežiimis selline rõhk, et jahtumine oleks aktsepteeritud vahemikus, aga lahuse osakeste läbimõõt oleks samal ajal võimalikult väike.
Ultrahelipihustuspürolüüs
Selle meetodi aluseks on ultrahelil põhinev pihusti, kus piesoelektriline element vibreerib kõrgsagedusliku voolu toimel ja lõhub lahuse düüsi vibreerival otsal väikesteks ühtlase suurusega tilkadeks. See seab aga pihustatavale lahusele tingimuse, et selle viskoossus peab madal olema. Lahus kantakse substraadile analoogselt suruõhku kasutavale meetodile, kus tilkadest aurustub lahusti ja substraadi pinnal toimub soovitud reaktsioon. Tänu ultraheliga saadud pihusele on kandegaasi mõju pinna temperatuurile väiksem ja peamiselt kasutatakse kandegaasi vaid lahuse pinnale transportimiseks. Samuti on saadud aerosool diskreetsema osakeste suuruse jaotusega. Siiski seab viskoossuse tingimus üsna suured piirangud lahustitele ja lahuste koostisele.
Elektrostaatiline pihustuspürolüüs
Elektrostaatilise pihustuspürolüüsi puhul kasutatakse lahuse pihustamiseks metallist nõela, millele rakendatakse elektrilist pinget. Elektrivälja toimel pihustub lahus väikesteks tilkadeks ja seejärel kandub substraadile. Võrreldes eelmiste meetoditega on suurim erinevus süsteemi seadistuses: et vältida liiga suurte tilkade jõudmist kaetavale pinnale, pihustatakse lahust alt üles. Seoses sellega on substraadi ja pihustusnõela vaheline kaugus tunduvalt väiksem. Elektrostaatilise pihustuspürolüüsi eeliseks kahe eelneva meetodi ees on pinnatemperatuuri väiksem kõikumine.
Substraadi pinnatemperatuur
Pinnatemperatuur on pihustuspürolüüsi üks kõige tähtsamaid parameetreid. Iga reaktsiooni jaoks eksisteerib teatud temperatuuride vahemik, milles reaktsioon toimub. Sellest vahemikust allpool on tulemuseks defektne kile kas lahusti ebaühtlase aurumise ja sellest tingitud pingete tõttu või siis veel lagunemata lähteaine jätkuval lagunemisel kihis eralduvate gaaside tõttu. Kõrgemal pinnatemperatuuril lakkab kihi teke kuivanud osakeste tekke tõttu. Viimast seletatakse Leidenfrosti efektiga, mis seisneb selles, et liiga kõrge pinnatemperatuuri juures aurustub lahus tilga ümbert liiga kiiresti, tekitades pinna ja tilga vahele aurukihi. See takistab osakeste jõudmist pinnale ja need kantakse kandegaasiga minema. Leidenfrosti efektist on põhjustatud ka lahusti liiga kiirel aurustamisel suuremate ainekogumite teke pinnal, sest ühend sadestub lahusti vähenedes tilgast välja ja rikub pinnastruktuuri.
Substraadi materjal
Materjal, millest substraat valmistatud on, määrab põhiliselt temperatuurimaksimumi, mille juures kihi kasvamine veel toimub. See on peamiselt tingitud pinna morfoloogiast, sest tilgad liiguvad siledal ja poorsel pinnal erinevalt. Siiski ei määra tilga liikumist ainult pinnamaterjal, vaid mitmed parameetrid, millest tuleb juttu järgmistes alapunktides.
Lahusti
Lahusti mõjutab lahuse väga mitmeid füüsikalisi omadusi. Nende hulka kuuluvad näiteks lahuse keemistemperatuur, ainete lahustuvus lahustis, optimaalne lahuse viskoossus ja nendest tulenevalt ka tilga käitumine pinnale jõudes. Need parameetrid määravad sadestatava kihi substraaditemperatuuri mõravabade kihtide saamiseks.
Tilga suurus
Tilga suurus määrab selle, kas gaasivoos on tilgal piisavalt inertsi, et pinnale jõuda ja seda märjata, või kantakse see sealt minema. Mida suurema massiga on osake, seda rohkem on tal võimalus jõuda pinnale ja seal ühtlaselt märjates reageerida. Mida lähemal on düüs pinnale, seda rohkem jõuab pinnale väikseid lahusetilku, mis on jõudnud juba kuivada. See on ka põhjuseks, miks düüsi ja substraadi vahelise distantsi vähendamisel suureneb pinnal olevate kogumite arv. Seda probleemi saab vältida diskreetse tilga suuruse jaotusega aerosooli korral.
Rakendused
Pihustuspürolüüsi peamised rakendused on korrosioonivastane kaitse, kulumiskaitse, termokaitse ja elektroonika. Näiteks kasutatakse pihustuspürolüüsil toodetud kihte päikesepatareides, elektrooptilistes seadmetes, ferroelektrilistes mäluseadetes, katalüütiliselt aktiivsetes katetes ja tahkeoksiidsetes kütuseelementides.
Andrei Ešpai
Andrei Jakovlevitš Ešpai (vene Андре́й Я́ковлевич Эшпа́й; 15. mai 1925 Kozmodemjansk – 8. november 2015 Moskva ) oli Nõukogude Liidus ja Venemaal tegutsenud mari helilooja.
Tema isa oli helilooja ja muusikaõpetaja Jakov Ešpai. Ema oli vene keele ja kirjanduse õpetaja. 1944–1945 võitles ta Teises maailmasõjas Valgevene rindel.
Andrei Ešpai õppis Moskva konservatooriumis 1948–1953. Tema õpetajad olid klaverimängus Vladimir Sofronitski ja heliloomingus Nikolai Rakov, Nikolai Mjaskovski ja Jevgeni Golubev. Ta täiendas end Aram Hatšaturjani juhatusel aastatel 1953–1956.
Tema teostes on tunda mari rahvamuusika mõjusid. Rütmides võib märgata sarnasust Bartókiga.
Erakaup
Erakaup on hüvis, mida ostetakse tarbimise eesmärgil.
Rene Tammist
Rene Tammist (sündinud 5. juulil 1978 Tartus) on energeetikaekspert ja Eesti poliitik. Ta oli 2018–2019 ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister Jüri Ratase esimeses valitsuses.
Andrei Ešpai
Tema poeg on filmilavastaja Andrei Ešpai.
Erakaup
Tarbimine peab olema ühelt indiviidilt, et vältida sama hüvise tarbimist teise isiku poolt. Ettevõtjad viitavad erakaubale kui konkureerivale ja turult välja tõrjuvale hüvisele. Kaup arvestatakse erakaubaks siis, kui kahe indiviidi vahel tekib konkurents hüvise saamiseks ja kui hüvise tarbimine takistab kellelgi teisel antud kaupa tarbida.
Rene Tammist
Haridus
Aastal 1996 lõpetas Tammist Tartu 7. keskkooli (Tartu Karlova Kool) ning 2001. aastal Tartu ülikooli bakalaureusekraadiga avaliku halduse erialal. 2004. aastal kaitses ta magistrikraadi avaliku poliitika ja halduse erialal Manchesteri Ülikoolis. Aastal 2006. alustas Tammist University College Londoni doktorantuuris. 2009. aastal osales USA Kongressi Atlandi-üleses kliima- ja energeetikapoliitika vahetusprogrammis.
Söömaaeg
Söömaaeg oli taludes tugevam söögikord ning sellele järgnev lühem või pikem puhkus.
Rene Tammist
Töökohad
2001–2002 välisministri nõunik
Söömaaeg
Eesti ajaloost
Olenevalt tööpäeva pikkusest ja tööiseloomust oli 19. sajandil Eesti taludes suvel tavaliselt kolm söögikorda:
Rene Tammist
Töökohad
2004–2011 Euroopa Parlamendi sotsiaaldemokraatide fraktsiooni energiapoliitika nõunik
Söömaaeg
Eesti ajaloost
Talvel oli tavaliselt kaks söömaaega - hommikul ja õhtul. 19. sajandi lõpust alates hakati ka talvel pidama kolme söömaaega.
Rene Tammist
Töökohad
2007–2009 Eesti Energia nõukogu liige
Erakaup
Mõisted
Turustruktuuris eristatakse nelja konkurentsivormi: oligopol, monopol, täielik konkurents ja monopolistlik konkurents.
Rene Tammist
Töökohad
2009–2011 Eesti Kliimaagentuuri nõukogu liige
2011–2012 Tartu ülikooli lektor Euroopa liidu energeetika ja kliimapoliitika alal
2011–2018 Eesti Taastuvenergia Koja juhataja
2012–2018 EL Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti Haldusnõukogu Euroopa Parlamendi poolt esitatud liige (2 mandaati).
2014–2018 Sihtasutuse Kredex nõukogu liige
2018–2019 ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister
2019- Utilitase tuule-ja päikeseenergia ärisuuna juht
Poliitiline tegevus
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige aastast 1996. 2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas Harju- ja Raplamaal.
22. augustil 2018 asus ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri ametikohale peale ametivande andmist. Ta oli ametis Jüri Ratase esimese valitsuse lõpuni 29. aprillini 2019.
Hobid
Ajalugu ja pikamaajooks
Gehrde
Gehrde on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 36,37 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2539 inimest.
Sainsbury's
pisi|278x278px|Sainsbury'si logo Sainsbury's on üks kolmest suuremast supermarketite ketist Suurbritannias.
Selle turuosa oli 2015. aasta alguses 16,9%. Seda edestas Tesco (29,1%) ja kohe selle järel tuli Asda (16,8%).
Ettevõtte asutas 1869. aastal John James Sainsbury, kui ta avas poe Drury Lane'il Londonis. Ettevõttest sai suurim toidukaupade jaemüüja 1922. aastal, mil firma oli Suurbritannias varajane iseteeninduse kasutuselevõtja.
Valdusettevõte J Sainsbury plc jaguneb kolmeks divisjoniks: Sainsbury's Supermarkets Ltd, Sainsbury's Bank ja Sainsbury's Argos. Grupi peakontor asub Sainsbury toetuskeskuses Londonis Holborn Circusis.
Alates 2018. aasta veebruarist on suurim aktsionär Katari riiklik investeerimisfond – Katari Investeerimisamet, mis omab 21,99% ettevõttest.
Ettevõte on noteeritud Londoni börsil ja on FTSE 100 indeksi osa.
August Kilgas
August Kilgas (6. september 1888 Järvamaa, Vahastu vald – 5. jaanuar 1953 Tallinn) oli eesti maalikunstnik, graafik ja pedagoog.
Elulugu
Sündis Joosep ja Mai Kilgase paljulapselises talurentniku postijaamapidaja peres. Lõpetas 1904 Aruküla õigeusu kihelkonnakooli, 1907. aastal Tallinna Katariina II linnakooli ning 1908. aastal samas pedagoogikakursused. Oli 1908–1910 Virumaal Salatse ministeeriumikooli juhataja, asutas seal laulu- ja pillikoori ning juhatas neid.
Kunsti hakkas õppima aastatel 1904–1905 Ants Laikmaa ateljeekoolis, jätkas 1910–1911 Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi koolis ja 1911–1917 Stieglitzi kunsttööstuskoolis. Selle kooli lõpetas dekoratsioonimaali alal ja sai sealt ka joonistusõpetaja kutse. Ta oli seal viimane Stieglitzi kunstikooli lõpetanud eestlane. Õppis 1916–1917 ka Keiserlikus Arheoloogiainstituudis.
Alates 1917. aastast töötas Tallinnas Riigi Kunsttööstuskoolis, kus algul oli ta joonistus- ja dekoratsioonimaaliõpetaja, 1917–1918 oli juba juhi abi ja 1918–1934 inspektor.
August Kilgas oli üks kunstnikest, kes tegi kavandeid Roman Tavasti metallehistöödele. Tema kujundatud on näiteks 1922. aasta rahvaloendaja märk, mida telliti Pariisist. Vahepeal 1925. aastal täiendas ta end Pariisis ja 1928 aastal Poolas.
1934–1937 oli ta Riigi Kunsttööstuskooli rektor ja ühtlasi ka kunsttööstuskoolis käsitööõpetajate ettevalmistuskursuste lektor. 1937. aastast tegutses Haridusministeeriumi kutseoskuse inspektorina. 1944. aastast oli Tallinna Riiklik Tarbekunsti Instituudi õppejõud ja 1947. aastast dotsent. Aastatel 1946–1950 elustas metallehistöö eriala õpetamise ja oli ka selle kateedri juhataja.
1945. aastast alates oli Kunstnike Liidu liige, kuid 1950. aastal kustutati nimekirjast.
Viljeles maalis ja graafikas peamiselt portreid, kuid maalis ka maastiku- ja linnavaateid. Tuntuks sai aastatel 1920–1930, kui maalis sõjaväelaste ja avaliku elu tegelaste esindusportreid. Eesti Vabariigi loomisaastatel, kui kuulutati välja riigivapi kavandi konkurss, osales ta ka seal. Tema vapikavandi keskseks kujundiks oli viljavihk.
August Kilgas on maetud Rahumäe kalmistule. Tema hauda tähistab tumedast gabrost hauasammas, mille kujundas skulptor Herman Halliste.
Isiklikku
Tema vend Oskar Kilgas oli eesti ajal tuntud suka- ja trikotaaživabrikant, kes emigreerus Saksamaale. Näitleja Gunnar Kilgas oli August Kilgase venna Paul-Johannes Kilgase poeg.
1983. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
1983. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid 5. kuni 27. augustini Itaalias Roomas, Stadio Olimpico del Nuotos. 1983. aasta Euroopa meistrivõistlused toimusid 16 korda.
Ida-Saksamaa võitis ujumisvõistlusel kõik naiste võistlused ja ka kõik hõbemedalid, mis neile individuaalsetel distantsidel kättesaadavad olid. Lisaks ujumisele olid võistlused vettehüpetes, kujundujumises ja veepallis (mehed). Naiste 4 × 200 m vabaujumise teateujumine toimus esimest korda.
200 m vabalt
Maailmarekord: 1.48,28 (1983) Michael Gross, Euroopa meister 1981: 1.51,23 Sergei Kopljakov, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Maailmarekord: 3.48,32 (1983) Vladimir Salnikov, Euroopa meister 1981: 3.51,63 Borut Petrič, <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Maailmarekord: 4.54,76 (1983) Vladimir Salnikov, Euroopa meister 1981: 15.09,17 Vladimir Salnikov, <br style="clear:both;" />
100 m selili
Maailmarekord: 55,19 (1983) Rick Carey, Euroopa meister 1981: 56,72 Sándor Wladár, <br style="clear:both;" />
200 m selili
Maailmarekord: 1.58,93 (1983) Rick Carey, Euroopa meister 1981: 2.00,80 Sándor Wladár, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Maailmarekord: 1:02.28 (1983) Steve Lundquist, Euroopa meister 1981: 1.03,44 Juri Kis, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.14,77 (1982) Victor Davis, Euroopa meister 1981: 2.16,15 Robertas Žulpa, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Maailmarekord: 53,44 (1983) Matt Gribble, Euroopa meister 1981: 54,39 Aleksei Markovski, <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Maailmarekord: 1.58,01 (1981) Craig Beardsley, Euroopa meister 1981: 1.59,19 Michael Gross, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Maailmarekord: 2.02,25 (1982) Alex Baumann, Euroopa meister 1981: 2.03,41 Aleksandr Sidorenko, <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Maailmarekord: 4.19,78 (1982) Ricardo Prado, Euroopa meister 1981: 4.22,77 Sergei Fessenko, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Maailmarekord: 3.19,26 (1982) Chris Cavanaugh (50,13), Robin Leamy (50,10), David McCagg (49,89), Rowdy Gaines (49,14) Euroopa meister 1981: 3.21,48 Sergei Krasjuk, Sergei Kopljakov, Aleksei Markovski, Sergei Smirjagin <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Maailmarekord: 7:20.82 (1978) Rowdy Gaines, Bruce Furniss, Bill Forrester, Bobby Hackett Euroopa meister 1981: 7.24,41 Vladimir Šemetov, Vladimir Salnikov, Aleksandr Tšajev, Sergei Kopljakov <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Maailmarekord: 3.40,42 (1983) Rick Carey, Steve Lundquist, Matt Gribble, Rowdy Gaines Euroopa meister 1981: 3.44,23 Viktor Kuznetsov, Juri Kis, Aleksei Markovski, Sergei Krasjuk <br style="clear:both;" />
100 m vabalt
Maailmarekord: 54,79 (1980) Barbara Krause, Euroopa meister 1981: 55,74 Caren Metschuck, <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Maailmarekord: 1.58,23 (1979) Cynthia Woodhead, Euroopa meister 1981: 2.00,27 Carmela Schmidt, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Maailmarekord: 4:06.28 (1978) Tracey Wickham, Euroopa meister 1981: 4.08,58 Ines Diers, <br style="clear:both;" />
200 m selili
Maailmarekord: 2.09,91 (1982) Cornelia Sirch, Euroopa meister 1981: 2.12,55 Cornelia Polit, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Maailmarekord: 1.08,60 (1981) Ute Geweniger, Euroopa meister 1981: 1.08,60 Ute Geweniger, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.28,36 (1979) Lina Kačiušytė, Euroopa meister 1981: 2.32,41 Ute Geweniger, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Maailmarekord: 57,93 (1981) Mary T. Meagher, Euroopa meister 1981: 1.00,40 Ute Geweniger, <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Maailmarekord: 2.05,96 (1981) Mary T. Meagher, Euroopa meister 1981: 2.08,50 Ines Geissler, <br style="clear:both;" />
200 m kompleksi
Maailmarekord: 2.11,73 (1981) Ute Geweniger, Euroopa meister 1981: 2.12,64 Ute Geweniger, <br style="clear:both;" />
400 m kompleksi
Maailmarekord: 4.36,10 (1982) Petra Schneider, Euroopa meister 1981: 4.39,30 Petra Schneider, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Maailmarekord: 3:42.71 (1980) Barbara Krause (54.90), Caren Metschuck (55.61), Ines Diers (55.90), Sarina Hülsenbeck (56.30) Euroopa meister 1981: 3.44,37 Birgit Meineke, Caren Metschuck, Ines Diers, Susanne Link <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Maailmarekord: Kuna nendel võistlustel toimus 4x200 vabaujumise teatevõistlus esimest korda rahvusvahelisel areenil, siis alates nendest võistlustest hakati maailmarekordit registreerima. <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Maailmarekord: 4.05,88 (1982) Kristin Otto, Ute Geweniger, Ines Geissler, Birgit Meineke Euroopa meister 1981: 4.09,72 Ina Kleber, Ute Geweniger, Ines Geissler, Caren Metschuck <br style="clear:both;" />
10 m torn
Euroopa meister 1981: David Ambartsumjan, <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaud
Euroopa meister 1981: Žanna Tširulnikova, <br style="clear:both;" />
10 m torn
Euroopa meister 1981: Katarina Zipperling, <br style="clear:both;" />
Veepall
Euroopa meister 1981: Roland Freund, Günter Kilian, Thomas Loebb, Ralf Obschernikat, Werner Obschernikat, Rainer Osselmann, Frank Otto, Peter Röhle, Jürgen Schröder, Hagen Stamm, Jürgen Stiefel, Michael Wendel, Bernd Weyer <br style="clear:both;" />
Medalid
Korraldajariik
Imants Strads
pisi|Imants Strads (2015) Imants Strads (sündinud 10. jaanuaril 1978 Riias ) on läti näitleja.
1996. aastal lõpetas ta Riia Prantsuse Lütseumi ja 1999. aastal Liepāja Teateri V Stuudio. Alates 1999. aastast töötab ta Valmiera Draamateatri näitlejana.
Ta on mänginud filmides ja teleseriaalides.
Kettenkamp
Kettenkamp on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 52,6 km². 31. detsembril 2017 elas seal 10 383 inimest.
Skaneeriv transmissioonelektronmikroskoop
Skaneeriv transmissioonelektronmikroskoop (STEM) on transmissioonelektronmikroskoobi (TEM) alaliik. Sarnaselt TEMiga moodustub kujutis proovi läbivate elektronide detekteerimise teel. Erinevalt TEMist on aga STEMis elektronkiir fokuseeritud ühte punkti (tüüpilise punkti suurusega 0,05–0,2 nm) millega liigutakse rastersüsteemi põhjal üle terve proovi pinna nii, et elektronkiir oleks skaneerimise ajal perfektselt risti proovi pinnaga. Taoline pinna skaneerimise meetod muudab STEMi sobilikuks ka teiste tehnikate jaoks, nagu näiteks energiadispersiivset röntgenspektroskoopia (EDX/EDS) või elektronide energiakadude spektroskoopia (EELS, inglise k electron energy loss spectroscopy), mille signaali on võimalik mõõta samaaegselt, mistõttu on võimalik üks-ühele võrrelda kujutisi ning spektroskoopilisi andmeid.
Nagu kõik transmissioonelektronmikroskoobi alaliigid vajab ka STEM väga stabiilset ruumikeskkonda. Saavutamaks aatomlahutust on vajalik minimeerida vibratsioone, temperatuurikõikumisi, elektromagnet- ja helilaineid ruumis kus mikroskoop asub.
Ajalugu
Kaasaegse elektronmikroskoopia alguseks võib pidada 1925. aastat, kui Louis de Broglie avaldas esimesena teooria elektronide laineomaduste kohta, mille lainepikkus on tunduvalt väiksem kui optilisel valgusel. See oli esimene samm kasutamaks elektrone loomaks kujutisi objektidest, mis on tunduvalt väiksemad kui need, mida on võimalik vaadelda nähtava valguse abil. Esimese STEM-i valmistas 1938. aastal parun Manfred von Ardenne kes töötas sel ajal Berliinis Siemensis. Von Ardenne'i valmistatud mikroskoop jäi omadustelt aga tunduvalt alla teistele TEMidele, mistõttu loobus ta pärast kahte aastat selle edasiarendamisest. Mikroskoop hävis 1944. aastal õhurünnakus.
Järgmine samm STEMi arenguloos astuti alles 1970. aastatel, kui Albert Crewe, Chicago Ülikoolis arendas välja uudse välja-elektronkahuri ja lisas kvaliteetsema elektromagnetläätse, luues tänapäevase STEMi. Enda ehitatud seadmega suutis Crewe saavutada aatomlahutuse kasutades rõngas-tumevälja detektorit.
1980. aastate lõpuks oldi STEMi arendamisega jõutud nii kaugele, et parimate mikroskoopide resolutsioon oli 2 Å, mille tulemusena osutus juba võimalikuks mõningate materjalide aatomstruktuuri uurimine.
Aberratsioonid
Elektronkiire fokuseerimiseks kasutatavad magnetläätsed jäävad kvaliteedilt ja püsivuselt oluliselt alla optilistes mikroskoopides kasutatavatele klaasläätsedele. Sellest tulenevalt on STEMi teoreetiliste piirideni jõudmise üheks peamiseks piiravaks teguriks suurte aberratsioonide teke. Just arengud aberratsioonide korrigeerimise tehnoloogiates võimaldab moodsas STEMis koondada elektronkiirt vähem kui ongströmi suurusele alale, võimaldades saavutada kujutisi mille resolutsioon on alla ongströmi. Aberratsioon-korrigeeritud STEMi, mille lahutusvõime oli 1,9 Å, demonstreeriti esmakordselt 1997. aastal. Juba aasta hiljem oli jõutud 1,36 Å-ni. Tänapäevaks on jõutud STEMideni, mille lahutusvõime on alla 50 pm.
Kasutusvaldkonnad
STEMe kasutatakse karakteriseerimaks proove nanoskaalal, aatomtasandil, mis võimaldab paremini mõista eri materjalide ja struktuuride koostist ja käitumist. Peamisteks kasutusvaldkondadeks on materjaliteadus ja bioloogia.
Materjaliteadus
Materjaliteaduses kasutatakse STEMi karakteriseerimaks väga paljude eri materjalide struktuuri vaadeldes õhukeste kilede sadestumist, materjalide kristallstruktuuri, pinnastruktuuri eripärasid ja dislokatsioonide liikumisi. Näiteks kasutatakse seda arendamaks ja karakteriseerimaks uudseid mälumaterjale, päikesepaneele, pooljuhtseadmeid, akusid, kütuseelemente ja 2D-materjale.
Bioloogia
Esimest korda demonstreeriti STEMi võimekust kujutada bioloogilisi molekule 1971. aastal. Tänu tumevälja detektori abil saadud kujutiste heale kontrastsusele on STEMi abil võimalik uurida bioloogilisi proove ilma täiendava värvinguta. STEMi on laialdaselt kasutatud just molekulaarbioloogias.
Kõrge nurgaga rõngjas tumevälja detektor (HAADF, inglise k high-angle annular dark field)
pisi|Aatomlahutusega kujutis strontsium titanaadi (SrTiO3) võest. Vasakul on tumevälja detektori kujutis, paremal helevälja detektori kujutisHAADF detektorid kasutades moodustub kujutis hajunud kiirguse toimel. Otse langevate elektronide hajutamata kiir blokeeritakse apertuuriga, kuid hajunud kiire elektronid liiguvad läbi apertuuriava rõngja detektorini. Kasutades HAADF detektorit on võimalik saavutada aatomlahutusega kujutisi mille kontrastsus on vahetult seotud vaadeldavate elementide aatomnumbriga, mis võimaldab proovis hõlpsasti eristada eri ühendeid. Kujutiste tõlgendamise lihtsus on üheks eeliseks võrreldes näiteks kõrglahutusega transmissioonmikroskoobi (HRTEM) ees, kus kujutiste interpreteerimiseks tuleb tihti abiks kasutada täiendavaid simulatsioone.
Helevälja detektor
STEMis asetatakse helevälja detektor objektiivläätse fokaaltasandi keskele, ühele teljele elektronkiirega. Seda kasutatakse tihti koos tumevälja detektoriga.
Elektronide energiakadude spektroskoopia (EELS, inglise k Electron energy loss spectroscopy)
Proovi läbides interakteeruvad mõningad elektronid elektronkiirest proovis olevate elektronidega ning toimub mitteelastne hajumine, mille tulemusena elektronide energia väheneb. EELS puhul mõõdetakse elektronide energia kadu prooviga interakteerumise tagajärjel elektronspektromeetri abil. Sel moel saavutatav lahutusvõime on piisav selleks, et analüüsida proovide keemilist ja elemendilist koostist (eelistatult kergeid elemente) aatomlahutuse tasandil.
Energiadispersiivne röngtenspektroskoopia (EDS või EDX, inglise k Energy-dispersive X-ray spectroscopy)
Energiadispersiivses röngtenspektroskoopias kasutatakse röntgenspektromeetrit selleks, et detekteerida karakteristlikke röntgenikiiri, mis emiteeruvad aatomitest kui neid elektronkiire mõjul ioniseeritakse. STEMis kasutatakse EDSi eelkõige proovide elementkoostise kaardistamiseks. Veel hiljuti olid röngtenkiirguse detektorid elektronmikroskoopides võrdlemisi ebaefektiivsed, kuid seoses laianurksete detektorite laialdasema levikuga on ka EDS muutunud piisavalt efektiivseks meetodiks, et saavutada elementide aatomlahutust
Muud STEM-tehnikad
STEMide tarvis on arendatud mitmeid spetsiaalseid proovihoidjaid ja lisaseadmeid, mis võimaldavad STEMiga teha ka väga spetsiifilisi uuringuid.
STEM-tomograafia
STEM-tomograafia võimaldab proovidest luua 3D-mudelid, milles kajastub nii nende sise- kui ka välisstruktuur. Selleks tehakse proovist suur hulk 2D-kujutisi eri nurkade all, kasutades spetsiaalseid proovihoidjaid, mis võimaldavad proovi kallutada. Saadud kujutised liidetakse kokku ühtseks 3D-mudeliks. STEM tomograafia toetub eelkõige HAADF detektoritele, kuna nende kujutiste intensiivsus sõltub eelkõige proovi elementkoostisest ja paksusest. See võimaldab eri nurkade all tehtud kujutisi koondada ühtseteks ja võrdlemisi lihtsasti tõlgendatavateks 3D-mudeliteks.
Krüo-STEM
Krüo-STEM võimaldab hoida uuritavaid proove vedela lämmastiku või vedela heeliumi temperatuuril. Seda kasutatakse eelkõige uurimaks proove, mis sisaldavad selliseid elemente või ühendeid, mis kõrgematel temperatuuridel on lenduvad ning seetõttu sobimatud vaatluseks toatemperatuuril. Samuti on see kasulik mõningate bioloogiliste proovide uurimisel.
Madalpinge-STEM
Madalpinge-STEM (MP-STEM) on mõeldud kasutamiseks võrdlemisi madalatel elektronide kiirenduspingel, vahemikus 0.5...30 kV. Mõningaid MP-STEMe on võimalik kasutada nii SEM, TEM- kui ka STEM-režiimis. MP-STEMid leiavad eelkõige kasutust bioloogiliste proovide uurimiseks, kuna madalamal pingel muutub kujutis kontrastsemaks, mistõttu puudub vajadus värvingute kasutamiseks proovides. MP-STEM võimaldab saavutada mõnenanomeetrist lahutust ning tulenevalt madalatest pingetest on elektronkiire fokuseerimiseks võimalik kasutada ka püsimagneteid, mis ei vaja pidevat jahutust.
Kinamigingi keel
Kinamigingi keel on Malai-Polüneesia keelte Filipiini rühma kuuluv keel, mida kõneldakse Filipiinidel Camiguini saarel.
Kõnelejate arv oli 2000. aastal 27 000. Keel on ohustatud.
Rieste
Rieste on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 30,6 km². 31. detsembril 2017 elas seal 3481 inimest.
Royal Aircraft Factory B.E.2
Royal Aircraft Factory B.E.2 on Suurbritannias lennukiehitusettevõttes Royal Aircraft Factory konstruktor Geoffrey de Havillandi poolt enne esimest maailmasõda loodud ja sõjas laialdast kasutust leidnud kahepinnaline puitkonstruktsiooniga sõjalennuk. Seda kahekohalist lennukit kasutati nii pommitus-, luure-, hävitus- kui ka õppelennukina.
Arendus ja tootmine
Royal Aircraft Factory oli pika ajalooga ettevõte, mis küll suurema osa oma ajaloost oli tegelenud õhust kergemate õhusõidukitega. Insenerikorpuse juures tegutsenud Balloon Factory pidas korras ning ehitas ka uusi vaatluspalle. Samas ettevõttes valmis 1907. aastal esimene briti õhulaev "Nulli Secundus" ning 1908. aastal Samuel F. Cody konstrueeritud briti armee esimene lennuk. Viimase ebaõnnestunud lend (lennuk purunes maandumisel) oli aga ka ilmselt ajendiks, miks Balloon Factoryl keelati samal aastal edaspidi õhust raskemate õhusõidukitega tegelemine.
1910. aastal sai Balloon Factory uue ülevaataja – Mervin Joseph Pius O’Gormani, kes oli veendunud õhust raskemate lennumasinate pooldaja. Samal aastal osteti Balloon Schoolile esimesed lennukid ning ka nende korrashoid jäi Balloon Factory ülesandeks. 26. aprillil 1911 nimetati Balloon Factory ümber His Majesty’s Aircraft Factoryks ning 11. aprillil 1912 Royal Aircraft Factoryks. Siiski ei olnud tegemist tootmisettevõttega ning esialgu oli ka igasugune arendustegevus lennunduse valdkonnas keelatud. Esimesed omakonstrueeritud lennukid valmisid purunenud lennukite "remondi" tulemusena. Alles 14. novembril 1913 sai Royal Aircraft Factory lõpuks ka ametliku loa uute lennukite konstrueerimiseks ja valmistamiseks.
1911. aasta märtsis esitles Mervin O’Gorman Autoinseneride Instituudile oma lennukite klassifikatsiooni, milles ta jagas lennukid kolme põhitüüpi ning nimetas neid tüüpe konstruktorite nimedega, kes vastava tüübi masinaid olid ehitanud.
Royal Aircraft Factory eesmärgiks seadis ta kõigist nimetatud lennukeist ühe katseeksemplari valmistamist ning nende testimist. 1911. aastal palgati Balloon Factory konstruktoriks ja katselenduriks hilisem tuntud lennukitööstur ja -konstruktor Geoffrey de Havilland. Tema sama aasta alguses valminud ning katsetatud tõukavpropelleriga lennuki ostis sõjaministeeriumi ära ning sellest sai Royal Aircraft Factory F.E.1 (Farman Experimental 1). Samal aastal lennuõnnetuses purunenud Bleriot XII lennukist asuti ehitama S.E.1 (Santos-Dumont Experimental 1) ning detsembris 1911 sooritas oma esmalennu samuti de Havillandi konstrueeritud B.E.1 (Bleriot Experimental 1).
B.E.1
Lennuki ehitamisel kasutati lennuõnnetuses purunud Voisin biplaani 60 hj Wolseley vesijahutusega mootorit ja selle radiaatorit. Kere ja tiivad ehitati nullist. Kere oli ristlõikelt nelinurkne, talaga igas nurgas. Talad olid omavahel ühendatud põiklattidega ning kerele jäikuse andmiseks pingutatud terastrossidega. Tiivad olid kaarjate otstega ning ebavõrdse ulatusega, ülemine veidi suurema ulatusega kui alumine. Kaldtüürid tiibadel puudusid, lennuki kallutamiseks kasutati tiibade väänamist.
Piloot ja vaatleja istusid üksteise järel, kusjuures piloot oli tagapool, jäädes tiibade taha, vaatleja iste oli tiibade kohal. Istete sellisel paigutamisel lähtuti soovist, et lennuki raskuskese ei nihkuks liiga palju, kui lendur läheb ilma vaatlejata soololennule.
De Havilland sooritas lennukil esmalennu 4. detsembril 1911, pärast seda tehti sellele mitmeid väiksemaid parandusi, kuid konstruktor ei jäänud siiski lennukiga rahule.
B.E.2
1912. aastal sai ümberehitatud lennuk omale Renault 60 hj (45 kW) V8-mootori, võrdse tiivaulatusega tiivad ning uue tähistuse B.E.2. Esmalennu sooritas 1. veebruaril 1912 taas G. de Havilland. Renault' mootor sobis lennukile palju paremini ning kui mais õnnestus saada sama mootori 70 hj (52 kW) versioon, siis jäi ka konstruktor oma lennukiga rahule.