cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anna Pavlova
Elukäik
1910. aastal asutas Pavlova oma trupi, kellega esines kogu maailmas. Selle ühenduse eeskujul tekkis palju rahvuslikke balletitruppe.
2008. aasta Hollandi meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
2008. aasta Hollandi meistrivõistlused rahvusvahelises kabes toimusid 9.–19. aprillini 2008 Emmeloordis. Eelviimases voorus kindlustas endale esikoha Ron Heusdens. See on tema esimene meistritiitel.
Vladimir Janus
Vladimir Janus (26. veebruar 1905 – 22. november 1944 Sõrve) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Programmeeritav loogikakontroller
Suur töökindlus
Kontrollerid on väga töökindlad. Kuna kogu programm paikneb kontrolleri mälus, siis eelnevalt edukalt testitud programmi korral puudub võimalus, et see ei töötaks. Kirjutatud ja testitud programmi võib salvestada kuitahes paljudesse kontrolleritesse.
Paindlikkus
Programmi luua või muuta on lihtne. Paljudel kontrolleritel on standardvarustusena kaasas programm, mida lõppkasutajal on lihtne muuta endale sobivaks. Vajadusel on seadet võimalik kaitsta turvaparooliga.
Odavus
Kui võrrelda kontrolleri hinda releejuhtimise hinnaga, siis on kontrollerite kasutamine tunduvalt odavam. Eriti ilmekalt tuleb hinnavahe esile suurte, sadade sisendite ja väljunditega süsteemide puhul.
Kommunikatsioonivõime
Kontroller võib suhelda teiste kontrolleritega või lauaarvutiga, et täita ülesandeid nagu andmete kogumine, seadmete jälgimine, protsessi parameetrite jälgimine jms.
Kiirus
Loogikakontroller on võimeline juhtima reaalajas ka väga kiiresti toimuvaid protsesse. Loogikakontroller töötab reaalajas, mis tähendab, et kui toimub mingi sündmus ja informatsioon sellest jõuab kontrolleri sisendisse, siis vastavalt programmile saadab seade viivitamatult signaali ettenähtud väljundisse.
Lihtne veaotsing
Loogikakontrolleritele on olemas diagnostikatarkvara, mis võimaldab kasutajal kergesti leida probleemsed kohad ńii tarkvaras kui ka riistvaras. Et leida ja parandada probleeme, saab kasutaja kuvada programmi kuvari ekraanile ning reaalajas jälgida, kuidas see töötab ja kus ilmneb probleeme.
Liigitus
Tulenevalt töö iseloomust koosnevad kõik programmeeritavad kontrollerid järgmistest sõlmedest:
Kompaktkontrollerid
Kompaktkontrollerid on kõige väiksemad kontrollerid, mis sobivad hästi selliste protsesside juhtimiseks, kus kasutatakse kuni 32 andurit või täiturit. Kompaktkontrollerid erinevad teistest kontrolleritest selle poolest, et nii toiteplokk kui ka protsessor ja sisend-/väljundplokk paiknevad koos ühes ümbrises. Kompaktkontrollereid kasutatakse näiteks pumpade, ventilaatorite, tõkkepuude jms juhtimiseks.
Mikrokontrollerid
Mikrokontroller on ühte mikrokiipi mahutatud miniarvuti, mille abil saab sooritada loogikatehteid, arvutusi, juhtida seadmeid, töödelda andmeid. Levinumad 8-bitised mikrokontrollerid on Microchip PIC ja Atmel AVR.
Väikekontrollerid
Väikekontrolleritel on kuni 960 sisendit/väljundit.
Keskastme kontrollerid
Võimaldavad juhitavas protsessis kasutada kuni mõni tuhat andurit ja täiturit ning seega ka suuremat töökiirust; siia kuuluvad ka väikese jõudlusega tööstusarvutid;
Kõrgastme kontrollerid
Võimaldavad juhitavas protsessis kasutada kuni mõnikümmend tuhat andurit ja täiturit ning on suure töökiirusega. Need kontrollerid sarnanevad oma ehituselt ja jõudluselt personaalarvutitega.
Ehitus
Enamiku kontrollerite ehitus on lihtsam, kui tavalisel lauaarvutil. Üldiselt on kontroller koostatud pooljuhtelementidest, mis võimaldavad teha loogilisi otsuseid ja saata neid väljunditesse. Kontrollerid jagatakse kahte suurde klassi: Avatud arhitektuuriga kontrollerid ja suletud arhitektuuriga kontrollerid. Termin arhitektuur näitab kuidas on seostatav kontroller tarkvaraga ja teiste kontrolleritega.
Avatud arhitektuuriga loogikakontroller lubab seadet ühendada teiste tootjate programmide ja seadmetega. Avatud arhitektuuriga kontrollerid on koostatud standardsetest elementidest.
Sisend-/väjundplokk
pisi|400px|Moodulsüsteemiga sisend-/väljundplokk On kaks võimalust, kuidas sisend-/väljundplokk on liidetud kontrolleriga. Esimeseks võimaluseks on, et sisend-/väljundplokk on sisse ehitatud ning ta ei ole ülejäänud kontrollerist eraldatav. Sellised kontrollerid on küll odavamad, kuid samas puudub võimalus vahetada välja sisend-/väljundplokk. Tavaliselt leiab selline lahendus kasutamist väikestes loogikakontrollerites.
Teiseks võimaluseks on sisend-/väljundploki moodulsüsteem. Moodulsüsteemi puhul on sisend-/väljundplokk jagatud "sahtlitesse". Kontrolleriga on võimalik liita uusi sahtleid ning igasse sahtlisse saab kinnitada sisend- või väljundploki. See suurendab tunduvalt seadme paindlikkust. On võimalik valida saadaolevaid mooduleid ja liita neid kontrolleriga oma soovi kohaselt. Moodulsüsteemiga kontroller koosneb algselt riiulitega pistikust, toiteplokist, protsessorist (CPU), sisend-/väljundmoodulist ja kasutajaliidesest programmeerimiseks. Mooduleid on võimalik ühendada pistikutega.
Sisend-/väljundplokk koosneb sisendmoodulist ja väljundmoodulist. Sisendmoodulisse tuleb informatsioon läbi juhtme mitmesugustelt vajatavatelt lülititelt, teekonnalülititelt, anduritelt, selektoritelt ja ketaslülititelt. Väljunditeks, kuhu saadetakse informatsioon, on elektrimootorid, magnetkäivitid, ventiilid, indikaatortuled. Sisendid ja väljundid on reeglina galvaaniliselt lahti sidestatud.
Toiteplokk
Toiteploki ülesandeks on anda ja jagada elektrivoolu kõigile kontrolleris olevatele üksustele. Mõnel juhul toidab toiteplokk vooluga ainult mingit osa kontrollerist. Ülejäänud kontrolleriosi toidetakse otse vooluvõrgust.
Protsessor (CPU)
Protsessor on kontrolleri aju. Protsessor sisaldab tavaliselt mikroprotsessorit, mis töötleb sissetulevaid andmeid ja kontrollib suhtlemist moodulite vahel. Samuti vajab protsessor mälu, et salvestada mikroprotsessoris loogiliste tehete tulemusena töödeldud andmeid. Mälu on samuti vaja programmi salvestamiseks. Protsessori mälu liikideks on EPROM- ja muutmälu (RAM).
Programmeerimisseade ehk terminal
Programmeerimisseade on vajalik, et sisestada soovitud programm protsessori mällu. Kõige populaarsemaks programmi sisestamisviisiks on releeskeem. Kõik suuremad kontrollerite tootjad võimaldavad programmi sisestada releeskeemina. Kasutatakse ka programmeerimist loogikaskeemina. Loogikaskeem on spetsiaalne keel lihtsustamaks kontrollerite programmeerimist. Loogikaskeem kujutab endast teatud sõnu ja graafilisi sümboleid mis näitavad kuidas töödelda sisenditelt tulevat informatsiooni ja millistesse väljunditesse saata informatsiooni. Võimalusi on veel teisigi: käsulist, kõrgkeel, loogilised tehted.
Kõige sagedasem programmeerimisseade on personaalarvuti. Kõigil juhtivatel loogikakontrollerite tootjatel on programmeerimistarkvara personaalarvutitele. Selline tarkvara võimaldab kasutajal luua, toimetada, salvestada programme ning otsida programmist vigu. Personaalarvuti on ühendatud kontrolleriga jada- või paralleelpordi kaabliga. Kui programmeerimisseadet ei kasutata, võib selle eemaldada. Programmeerimisseadme eemaldamine ei kahjusta mingit moodi kontrolleri mälus olevat programmi ega häiri kontrolleri tööd.
Tööpõhimõte
Programmeeritava kontrolleri tööpõhimõte seisneb selles, et teatud ajahetkel saabub anduritelt signaal kontrolleri sisendplokki. Keskplokis töötav protsessor kontrollib iga teatud ajavahemiku järel mällu salvestatud programmi järgi sisendite olekut sisendplokis ning saab vastavalt programmile otsustada, millise väljundi olekut väljundplokis muuta.
Ajaloost
Programmeeritav loogikakontroller loodi algselt Ameerika autotööstuse vajadustele vastu tulles. Enne loogikakontrollerite kasutusele tulekut kasutati juhtimiseks, protsesside modelleerimiseks ning isegi ohutuse tagamiseks vaid releesid, taimereid ja spetsiaalseid kontrollereid. See muutis aga tööstuses iga-aastase mudelite uuendamisega seotud tootmisprotsessi muutmise väga ajamahukaks ja kulukaks, sest releesüsteemide ümberehituseks oli vaja oskustega elektrikke ja ressursse. 1968. aastal avaldas GM Hydramatic soovi ettepanekuteks riistvaraliselt realiseeritud releede asendamieks elektroonikaga.
Võitnud ettepanek tuli Bedford partneritelt Massachusettsist. Esimene loogikakontroller, mida tähistati lihtsalt 084 – see oli Bedford partnerite 84 projekt. Bedford partnerid asutasid uue firma Modicon, mis hakkas tegelema uue toote arendamise, tootmise, müümise ja teenindamisega. Modicon tulenes sõnadest "MOdular DIgital CONtroller". Loogikakontrollerite isaks võib pidada Dick Morleyt. Modiconi tootenimi müüdi 1977. aastal Gould Electronicsile, hiljem omandas selle Saksa firma AEG ning seejärel selle praegune omanik Prantsuse firma Schneider Electric.
Üks esimesi 084 mudeleid on praegu välja pandud Massachusettsis Põhja-Andoveris asuvas Modiconi peakorteris. Selle kinkis neile GM pärast seadme mahakandmist, kui seade oli peaaegu 20 aastat katkematult töötanud.
Programmeerimine
Loogikakontrollerite programmeerimisele kehtib standard IEC 61131, mida haldab ja arendab rahvusvaheline mittetulundusühing PLCopen.org. Standardi IEC 61131 osaga 3. on defineeritud põhilised loogikakontrollerite programmeerimiskeelte tüübid. Osa keeli on graafika- ja osa tekstipõhised:
Kõik programmeeritavate loogikakontrollerite tootjad ei kasuta oma vahendites küll kõiki eespool loetletud võimalusi. Kuid vähemalt üks loetletud võimalustest on siiski olemas.
Loogiliste tehetega programmide koostamist on võimalik harjutada ja simuleerida Siemens LOGO! jaoks mõeldud programmiga. Programmi saab siit: LOGO Soft Comfort.
Aserbaidžaani keel
pisi Aserbaidžaani keel kuulub turgi keelte hulka. Peale Aserbaidžaani kõneldakse seda Gruusias, Armeenias, Iraanis, Iraagis ja Türgis. Aserbaidžaani keel on väga lähedane türgi keelele.
Aserbaidžaani keel kuulub oguusi keelte hulka, kuid tal on ka kõptšaki keeltele omaseid jooni.
Aserbaidžaani keeles on suhteliselt palju pärsia ja araabia laensõnu.
Aserbaidžaani kirjakeel, mis pärineb 13. sajandist, rajanes 1929. aastani araabia kirjal, seejärel võeti kasutusele ladina kiri ning 1939 vene tähestikul põhinev tähestik. Aastal 1991 mindi üle ladina kirjale. Iraanis kasutatakse araabia kirja.
Hääldustabel:
c – dž ç – tš ə – ä g – peenendatud ehk palataliseeritud g ğ – [γ] (g sarnane frikatiiv) ı – õ j – ž q – k ş – š x – h või hh y – j
Tähestikkude vastavuse tabel:
Armeenia keel
Armeenia keel (Հայերեն լեզու hajeren lesu) on keel, mida kõnelevad armeenlased. See moodustab omaette rühma indoeuroopa keelte seas. Ajalooliselt on seda kõneldud kõikjal Armeenia mägismaal, tänapäeval ka armeenlaste hajaliasustuses. Peale Armeenia Vabariigi ja Mägi-Karabahhi Vabariigi, kus see on ametlikuks riigikeeleks, kõneldakse seda naaberriikides Venemaal, Gruusias, Iraanis ja Türgis, samuti Süürias, Liibanonis, Ameerika Ühendriikides, Iraanis, Prantsusmaal ja mujal.
Armeenia kirjakeele ajaloos eristatakse kolme perioodi.
Vanaarmeenia keel on teada alates 5. sajandist, mil loodi armeenia kiri. Vanaarmeenia kirjakeelt nimetatakse grabariks. Vanaarmeenia keelt lakati kõnelemast 11. sajandil, kuid grabar oli käibel uue kirjakeelega võisteldes 19. sajandi lõpuni ning on liturgilise keelena kasutusel tänini.
Keskarmeenia periood hõlmab 12.–16. sajandi.
Armeenia kiri
pisi|Raidkiri [[Gharghavanki kiriku seinal. 661–685 pKr. ]]
Armeenia kirja lõi mõningasel kreeka kirja eeskujul Mesrop Maštotsh.
Tabeli esimeses reas on toodud suurtähed, teises väiketähed ja kolmandas latinisatsioon. Armeenia nimede kirjutamiseks kehtivad eraldi transkriptsioonireeglid, mida siinkohal hetkel toodud ei ole. Neljandana reana on tabelis latinisatsioonile ligikaudu vastavad eesti tähed. '''NB! Seda tabelit ei saa kasutada armeenia nimede eesti keeles kirjutamisel'''.
Armeenia nimede kasutamine eesti keeles
Armeenia kohanimed tuleb eesti tekstis esitada armeenia kujul, vahetades armeenia tähed eesti tähtedega transkriptsioonitabeli järgi. Armeenia nimede transkribeerimise juhised võeti vastu 1975. aastal, need koostasid Mart Remmel ja Henn Saari. Tänapäeval kasutatav transkriptsioon erineb sellest mõnevõrra. Uued kohanimede latiniseerimise reeglid ja nende vahekord vanade reeglitega on kirjeldatud Eesti Keele Instituudi kohanimede andmebaasis.
Hääldus (idaarmeenia variant)
Täht ը annab edasi eesti ö- või õ-taolist  redutseeritud vokaali (ebamäärast täishäälikut), mida võib tähistada märgiga ә. Sõna keskel kaashäälikute vahel jäetakse see häälik kirjas märkimata.
Tähed թ, փ ja ք annavad edasi tugevalt aspireeritud (tugeva hõngusega) sulghäälikuid, mis kõlavad umbes nagu th, ph ja kh.
Täht հ annab edasi häälikut, mida eesti keeles märgib täht h.
Tähed ձ, ծ, ջ ja ճ märgivad afrikaate, mida eesti tähtedega saab edasi anda nii: dz, ts, dž ja tš. Nendes häälikutes on d või t ja järgnev z, ž, s või š liitunud üheks häälikuks.
Täht խ märgib helitut häälikut, mis tekib keele tagumise osa hõõrdumisel vastu pehmet suulage. Sarnane häälik on olemas ka vene keeles, kus seda märgib täht х. Häälik ղ erineb häälikust խ ainult selle poolest, et ղ  on heliline: selle hääldamisel on häälepaelad pingul.
Täht ե annab sõna algul ja täishääliku järel edasi häälikukombinatsiooni je, teistes positsioonides häälikut e.
Täht և annab sõna algul, täishääliku järel või eraldi edasi häälikukombinatsiooni jev, teistes positsioonides häälikukombinatsiooni ev.
Täht või tähekombinatsioon ու märgib häälikut u.
Täht ո annab sõna alguses edasi häälikukombinatsiooni vo, teistes positsioonides häälikut o.
Tähed է ja օ annavad edasi vastavalt häälikuid e ja o ning neid kasutatakse ainult sõna alguses.
Täht ր märgib palataliseeritud (peenendatud) häälikut r, täht ռ ilma palatalisatsioonita häälikut r, mis on eriti põrisev.
Tähte լ (l) hääldatakse palataliseeritult ainult tähtede ե ja ի ees.
Sõnarõhk on viimasel silbil.
Hans-Joachim Heusinger
pisi|Hans-Joachim Heusinger (paremal) ja [[Manfred Gerlach 1989. aasta detsembris]] Hans-Joachim Heusinger (7. aprillil 1925 Leipzig – 26. juuni 2019) oli saksa jurist ja Saksa DV riigitegelane.
Hans-Joachim Heusinger oli pärit töölisperekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1939–1942 elektrimehaanikuks. 1942–1945 teenis Wehrmachtis. 1945–1951 töötas ta elektrimehaaniku ja kaablimonteerijana. 1946. aastal astus ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondisse ja 1947. aastal Saksamaa Liberaaldemokraatlikku Parteisse. 1951–1952 oli ta Leipzigi Kesklinna linnaosa volikogu liige. 1952–1957 oli Heusinger Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei Leipzigi ringkonna piirkonnasekretär. 1955–1960 õppis ta kaugõppe teel Potsdamis asuvas Saksa Riigi- ja Õigusteaduste Akadeemias juristiks. 1957–1959 oli Heusinger Cottbusi ringkonna Tööstus- ja Kaubanduskoja direktor ning samal ajal ka Cottbusi ringkonna Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei piirkonnaorganisatsiooni esimees.
Alates 1957. aastast oli Hans-Joachim Heusinger Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei Keskjuhatuse liige. Aastatel 1959–1973 oli ta Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei Keskjuhatuse sekretär ja 1972–1980 Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei aseesimees.
Singspiel
Singspiel (saksa keelest tõlgituna laulumäng). Omaette muusikanumbritega ning neid ühendavate kõnedialoogidega koomiline või sentimentaalne ooper saksa keelt kõnelevates riikides. Koomilisest ooperi ülesehitusest eristab Singspiel 'i retsitatiivide puudumine, mille asemel kasutatakse dialooge või lihtsalt ühe osalise publikule suunatud kõnet. Käsitletakse saksa kultuuriruumis kui sakslaste enda ooperite eelkäijat. pisi|Demoiselle Huber Goethes Singspiel 'is "Erwin und Elmire" Selles lavateoses vaheldub räägitav dialoog ansamblinumbrite, laulude, ballaadide, tantsude ja aariatega. Need olid valdavalt stroofilised või rahvapärased. Oma faabula poolest oli Singspiel 'i küll üldiselt koomiline või romantiline, kuid sageli etendati laval maagilise loomuga teoseid, mis teatud perioodidel tõmbasid publikut eriti ligi. Laval võisid liikuda fantastilised olendid ja esitati inimestevaheliste suhete tavapäratuid kombeid. Hea ja paha konkureerimist iseloomustati liialdatult ja ülevoolavalt.
Eestikeelne mõiste „laulumäng” oli Eesti lavalises meelelahutuses kasutusel 19. sajandi teisel poolel ja 20. sajandi alguses. Kuid saksa kultuuriruumi vastavaid lavateoseid ei saa eesti keeles nimetada laulumängudeks, kuna eestipärane mõiste iseloomustab väga lihtsakoelist, kodukootud naiivsevõitu lavateost, mida saksa Singspiel 'id ei olnud. Samamoodi ei saa ka Eestis loodud laulumänge nimetada Singspiel 'ideks.
Mõiste võeti Saksamaal ja Austrias laiemalt kasutusele 18. sajandi II poolel ning juurdus seal stabiilselt alates 19. sajandist. Kasutusel on olnud ka sünonüümsed mõisted Spielgesang ja Singe-Spiel. Mõiste kasutuselevõtt oli vastukaaluks itaalia terminile opera semiseria ja opera buffa, samuti dramma per musica. Singspiel 'i arengule aitas tugevasti kaasa prantsuse opéra-comique 'i mõju ning inglise ballaad-ooperite tõlkimine saksa keelde. pisi|Emanuel Schikanederi trupp Singspiel 'i esitamas, 1791 Sisuliselt kasutasid seda terminit juba 16. sajandi lõpus Saksamaal gastroleerinud inglise komödiandid ja nende saksa imitaatorid, et ettekantavaid rõõmsameelseid ning rahvalikke lugusid, ballaade iseloomustada. Esitati värssides teravmeelseid farsse ning lauldi ja tantsiti nende juurde. Seda tegevust nimetati Singets Spiel 'iks. Kuid on teada, et Nürnbergi poeet Jakob Ayrer avaldas sellise nimetusega 10 taolist teost kogumikus "Opus theatricum" (1624). 1725. aastal ilmunud Breslauer Anleitungi numbris leidub konkreetne märge, et ooperit võidakse nimetada ka Singspiel 'iks, kui kõik seal esitatu on lauldud.
Õieti võib öelda, et sellise lavalise meelelahutuse arendamise seemne istutasid sakslastesse põhjalikult inglased. 1736. aastal soovitas Preisi suursaadik Inglismaal tõlkida saksa keelde sealse populaarse Charles Coffey ballaadooperi "The Devil to Pay" ("Saatan maksab") tõlke. Sellega saadi hakkama Hamburgis ja Leipzigis, kuid mitte eriti operatiivselt. Johann Adam Hilleril valmis Singspiel 'ina "Der Teufel ist los or Die verwandelten Weiber" (Saatan on lahti ehk Muutunud naised, 1766), mille esitas suure eduga Schönmanni trupp Berliinis. pisi|Mozarti Singspiel 'i "Die Entführung aus dem Serail" kavaleht, 1782 Saksa oma algupärase laulumängu esimesed väljapaistvamad arendajad olid Leipzigi koomiliste ooperite komponistid Johann Adam Hiller, kelle peateos on "Die Jagd" ("Jaht", 1770) ja Anton Schweitzer "Die Dorfgala" ("Külapidu", 1772), samuti Berliini helilooja Jiří Antonín Benda "Der Dorfjahrmarkt" ("Küla aastalaat", 1775) ning Dresdeni koolkonna esindajad Joseph Schuster "Der Alchymist" ("Alkeemik", 1778), "Die wüste Insel" ("Kõrbesaar", 1779) ja Franz Seydelmann ("Arsene", 1779).
Austrias hoolitses selle lavalise meelelahutuse arengu eest Karl Ditters von Dittersdorf oma 29 teosega, millest eriti laia levikuga oli "Doktor und Apotheker" ("Arst ja apteeker", 1786). Austria rahvusliku Singspiel 'i koolkonna tekitajaks, organisaatoriks ja õhutajaks oli aga keiser Joseph II, kes hoolitses alates 1778. aastast selle eest, et heliloojad teatritelt tellimusi saavad ja nende töid ka katkematult esitatakse. Joseph II koolkonna väljapaistvaim esindaja oli Wolfgang Amadeus Mozart. Temalt pärinevad mitmed selle žanri tippteosed nagu "Bastien und Bastienne" (1768), "Zaide" (1780), "Die Entführung aus dem Serail" ("Põgenemine Serailist", Eestis "Haaremirööv", 1782), "Der Schauspieldirektor" ("Teatridirektor", 1786) ja eriti "Die Zauberflöte" ("Võluflööt", 1791). Ühtegi neist, mis kõik on lavastatud Eestis, pole nimetatud eestipäraselt laulumänguks. Austerlased kinnitavad, et nende Singspiel oli mõjutatud mitte ainult Itaalia koomilisest ooperist, vaid ka prantsuse vodevillist, ning selle edasiarendamise vormina arenes välja Viini klassikaline operett.
19. sajandi alguses kandusid Singspiel 'i traditsioonid üle nn päästmisooperitesse. Selle alaliigi nimekamad loojad oli eelkõige Beethoven oma ainsa ooperiga "Fidelio", samuti saksa romantilise ooperi isa Carl Maria von Weber teostega "Silvana", "Der Freischütz" ("Nõidkütt"), "Oberon" ja "Abu Hassan".
1927. aastal võttis Kurt Weill kasutusele asjakohase termini Songspiel, millega iseloomustas oma oopust "Mahagonny".
Organisatsioon
Ühiskonnas tegutsevale organisatsioonile omased tunnused on tegevused, tööjaotus, juhtimine, ressursid jne. Selles valdkonnas on organisatsioonide tegevust käsitlevateks distsipliinideks organisatsioonikäitumine (sotsiaalpsühholoogia valdkonnana) ja organisatsiooniteooria.
Organisatsioonide loomise aluseks on usk, et ühistegevuse tulemuseks võib olla tulem, mis sama hulga üksikisikute tegevusena ilma keskse koordineerimiseta ja tööjaotuseta ei oleks võimalik. Edukat ja efektiivset koostööd, millest sünnib positiivne tulem, nimetatakse mõnikord sünergiaks.
Mõnede organisatsioonide nimetuste ja vormide näitena saab kirjutada sellise loetelu, seltsing, MTÜ, klubi, koda, liit, alaliit jne.
Rudolf Uuk
Vabadussõjas teenis 4. Jalaväepolgus ja 4. soomusrongil, soomusrongi nr. 4 dessantpataljoni ülemana.
Piirivalve Narva jaoskonna, alates 20. detsembrist 1939 Petseri jaoskonna ülem.
Arreteeriti NKVD poolt 25. juulil 1940 ja hukati.
Albaania lipp
Riigi- ja rahvuslipp
Riigi- ja rahvuslipu praegune kuju võeti ametlikult kasutusele 7. aprillil 1992, see on punasel põhjal must kahe peaga kotkas. Must kotkas on Albaania ametlik sümbol. Kahe peaga kotkas pärineb Bütsantsist. Seda kasutas Albaania rahvuskangelane Skanderbeg oma pitserina. Kotka kahepealisust tõlgendatakse Põhja- ja Lõuna-Albaania ühendamise sümbolina. Kui Albaania sai 1912 iseseisvaks, võeti see kasutusele riigilipuna.
Albaania ajaloolised lipud
Albaania Kuningriigi ajal oli lipul kotka kohal "Skanderbegi kiiver". Kui 1946 Albaania kuulutati rahvavabariigiks, asendati see kollase servaga punase tähega, mis eemaldati 1989.
Nõmme linnaosa
Nõmme linnaosa on halduslik linnaosa Tallinna lõunaosas.
See piirneb läänes Harku valla, loodes Haabersti ning põhjas Mustamäe ja Kristiine linnaosaga. Idas piirneb Nõmme Kesklinna linnaosa ja Rae vallaga. Lõunas on Kiili ja Saku vald ning kagus Saue vald. Nõmme linnaosa hõlmab suures osas kunagise Nõmme linna territooriumi.
Asumid
Nõmme linnaosas on järgmised asumid:
Haldamine, linnaosa juhtimine
Tallinna linnavolikogu võttis 7. septembril 2006. aastal vastu linnaosa olemuse, juriidiline staatuse ja pädevuse määruse nr 55 (Nõmme linnaosa põhimäärus, 2006). Linnaosa tegevuse juhtimiseks on moodustatud linna ametiasutusena Nõmme linnaosavalitsus, mida juhib linnaosavanem. Tallinna linnavolikogu tööorganina tegutseb linnaosas Tallinna Nõmme Linnaosa Halduskogu, mis moodustatakse Tallinna põhimääruses sätestatud korras.
2022. aasta juunist on Nõmme linnaosavanem Karmo Kuri.
Looduskaitseobjektid
pisi|Piirkonda jäävad kaitsealad Suurim looduskaitseobjekt on Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala, teine on Pääsküla raba. Tallinna piiresse jääv Harku raba ja mets on võetud kohaliku kaitse alla, Harku valla territooriumile jääv suurem osa rabast pole senini looduskaitse alla võetud.
Taimkate
Nõmme kõrghaljastuse moodustavad põhiliselt männid, millest tuleneb Nõmme linnaosa nimi.
Veestik
Nõmme lõunapiiril voolab Pääsküla jõgi.
Järvi on Viljandi maantee ümbruses. Männiku karjääridesse on tekkinud veekogud. Pääsküla rabas ja Harku rabas on veekogusid, mis on tekkinud turbavõtmise ja muu inimtegevuse tagajärjel.
Pargid ja haljastus
Puiesteed ja pargid on olnud Nõmme linnaosa olulised tunnused. Enamik Nõmme parke ja puiestikke on võetud kaitse alla.
Vabaduse puiestee, Pärnu maantee ja Männiku tee laiendamistega transiitmagistraalideks ja rekonstrueerimistega on sealsed puiestikud maha võetud või asendatud muu taimestikuga.
Transport
Rongiliiklus on olnud oluline tegur Nõmme linnaosa arengus.
Bussiliiklus on oluline ühendusviis Tallinnaga. Seda on arendatud peamiselt Tallinna linna vaatevinklist lähtudes. Seetõttu on Nõmme linnaosal valdavaks liiklusvahendiks saanud autod. Kergliiklusvahendid, eeskätt jalgrattad, on ohtliku liikluse tõttu tagaplaanile jäänud, vaatamata suuremal osal Nõmmel 30 km/h piirkiiruse kehtestamisele. Jalgrattad ja muu kergliiklus muutub taas populaarseks, millele aitab kaasa kergliiklusteede hea olukord ning teede rekonstrueerimine.
Tänavad
Linnaosa läbib viis suuremat magistraali: Pärnu maantee, Vabaduse puiestee, Männiku tee, Kadaka puiestee ja Viljandi maantee. Nõmme keskusse suubub Ehitajate tee Mustamäelt.
Hooned
thumb|püsti|[[Nõmme turg]] Suur osa Nõmmel ehitatud majadest on miljööväärtuslikud. Nõmme eri piirkondades kuuluvad nad eri ajajärkudesse.
Elanikkond
Rahvastikuregistri andmetel oli 2016. aasta 1. jaanuari seisuga Nõmme linnaosa elanikest eestlasi 85,3%, venelasi 11,1%, ukrainlasi 1,2%, valgevenelasi 0,5%, soomlasi 0,4%, juute 0,1%, tatarlasi 0,1% ja muudest rahvustest inimesi 1,3%. Kodakondsuse järgi oli Eesti kodanikke 92,8%, määratlemata kodakondsusega isikuid 3,1%, Venemaa kodanikke 2,0%, Ukraina kodanikke 0,4% ja Soome kodanikke 0,4%.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nõmme linnaosas 35 463 elanikku kellest eestlasi oli 30 484 (85,96%).
Haridus
pisi|[[Tallinna Nõmme Gümnaasium|Tallinna Nõmme Gümnaasiumi õppehoone aadressil Raudtee 73]]
Vahur Laiapea
Ta lõpetas 1985. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti filoloogia erialal. 2006. aastal lõpetas ta Tartu ülikoolis magistrantuuri lõputööga eesti viipekeelest.
2007. aastal ilmus tema monograafia "Keel on lahti. Tähendusi viipekeelest" (kirjastas Eesti Keele Sihtasutus).
2017. aastal sattus ta Afganistanis kaheks kuuks Talibani kätte vangi. Kogetust kirjutas ta 2018. aastal ilmunud raamatus "Afganistani vang".
Linnulaat
thumb Linnulaat on rannakaljudel pesitsevate lindude hiigelkoloonia. Linnulaatu moodustavad alklaste, kajaklaste, kormoranlaste jt sugukondade liigid.
Linnulaatu võib kohata peamiselt polaarmerede rannikuil.
Linnulaadal paiknevad lindude pesad väga tihedalt, pesade arv võib ulatuda 25-ni astangu rõhtpinna 1 m² kohta.
Rila mäed
Rila on mäestik Euroopas Balkani poolsaarel. Kulgeb ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 2925 meetrit (Musala). See on 8 m kõrgem kui Olümpos ja seega on Rila Balkani kõrgeim mäestik.
Toomas Mattson
Toomas Mattson (sündinud 1970) on Eesti ajakirjanik ja suhtekorraldaja.
Ta töötas üle kümne aasta Postimehe, olles algul reporter ja erikorrespondent, hiljem ka tegevtoimetaja. Praegu töötab ta Riigikontrollis kommunikatsioonijuhina.
Tõmmuriisikas
Tõmmuriisikas ehk seaseen ehk mullapööraja (Lactarius turpis) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.
Tõmmuriisikas on toorelt mürgine kibedamaitseline söögiseen. Mürgisus kaob kupatamisel. Lääneriikides ei soovitata tõmmuriisikat siiski toiduks kasutada, sest ta sisaldab mutageeni nekatoriin, mis töötlemisel täielikult ei eraldu.
Säästev metsamajandamine
Säästev metsamajandamine tagab elustiku mitmekesisuse, metsa tootlikkuse, uuenemisvõime ja elujõulisuse ning ökoloogilisi, majanduslikke, sotsiaalseid ja kultuurilisi vajadusi rahuldava mitmekülgse metsakasutuse võimaluse.
Franz Kafka
pisi|Franz Kafka 1906. aastal pisi|Franz Kafka (1923) Franz Kafka (3. juuli 1883 Praha – 3. juuni 1924 Kierling, praegu Klosterneuburgi linnaosa) oli juudi päritolu saksakeelne kirjanik, üks 20. sajandi silmapaistvamaid ja tähendusrikkamaid kirjanikke.
Kafka eluajal ilmus temalt vaid üksikuid novelle ja esseesid. Suurem kuulsus saabus pärast surma, kui tema sõber Max Brod avaldas Kafka käsikirjalise pärandi, mille autor ise oli määranud põletamisele.
Elukäik
Franz Kafka sündis Prahas juudi kaupmehe Hermann Kafka (1852–1931) pojana. Tema ema Julie (1856–1934) oli rikka kaupmehe tütar ja saanud rohkem haridust kui abikaasa. Franz oli perekonna kuuest lapsest vanim, tema kaks venda surid lapsena ja kolm õde holokaustis aastatel 1942–1944. Lapsepõlves oli Franz üsna üksildane. Mõlemad vanemad olid äripäevadel kodust ära tööl ning lapsi kasvatasid peamiselt üsna tihti vahetuvad guvernandid ja teenijad. Kafka isa oli autoritaarne ja nõudlik, ema vaikne ja tagasihoidlik. Isa domineeriv iseloom mõjutas märkimisväärselt Kafka loomingut.
1901. aastal lõpetas ta Praha saksa gümnaasiumi. Õppekeel oli seal saksa keel, kuid Kafka oskas rääkida ja kirjutada ka tšehhi keelt, mida koolis samuti õpetati. Ta sai selles väga häid hindeid, kuid ei pidanud oma tšehhi keelt soravaks, kuigi rääkis saksa keelt tšehhi aktsendiga.
Ta oleks tahtnud õppida Müncheni ülikoolis germanistikat, kuid astus siiski Praha ülikooli. Esialgu õppis ta kaks nädalat keemiat, kuid seejärel vahetas eriala ja hakkas õppima õigusteadust. Ülikooli lõpetas Kafka 1906. aastal. Pärast aastast kohustuslikku juurapraktikat kohtu juures töötas ta aastatel 1907–1908 juristina kindlustusfirmas Assicurazioni Generali. Aastatel 1908–1922 töötas Kafka poolriiklikus Böömi Kuningriigi Tööliskindlustusseltsis (Arbeiter-Unfall-Versicherungs-Anstalt für das Königreich Böhmen). 1917. aasta augustis diagnoositi tal tuberkuloos. Kafka käis korduvalt sanatooriumiravil, kuid ta tervis ei paranenud ja 1. juulil 1922 jäi ta pensionile.
1923. aasta septembris asus Franz Kafka elama Berliini, kus ta tegutses vabakutselise kirjanikuna. Kuid ta tervis halvenes ning 1924. aasta märtsis oli ta sunnitud Prahasse tagasi pöörduma. Sama aasta aprillis läks ta ravile Austriasse Kierlingi sanatooriumi, kus ta ka suri. pisi|Felice Bauer Franz Kafka oli kolm korda kihlatud (kahel korral Felice Baueriga), kuid ei abiellunud.
Looming
Franz Kafka loomingus on seotud realism ja fantastika ning suur tähtsus on sümbolil ja allegoorial. Peaaegu kõike, mis Kafka on kirja pannud, võib mõista nii otseses kui ka sümboolses, allegoorilises tähenduses.
Kafka kõige olulisemad teemad on inimeksistentsi väljapääsmatus ja fatalism ning neist tulenev võõrandumine.
Novellid
Eesti keeles on ilmunud lühiproosavalimikud "Aruanne akadeemiale" (tõlkinud ja eessõna: August Sang, LR 1962, nr 40), "Öösel" (tõlkinud ja järelsõna: Mati Sirkel, LR 1983, nr 27) ja koondkogu "Hiina müüri ehitamisel. Kõik lühemad ja lühilood" (tõlkinud Mati Sirkel, Ilvi Liive, Krista Läänemets, August Sang, saatesõna Walter Benjamin, sari "20. sajandi klassika", Varrak, Tallinn 2002, 704 lk).
Romaanid
Kõik kolm romaani on ilmunud väljaandes "Ameerika. Protsess. Loss", tõlkinud August Sang ja Mati Sirkel, toimetanud Lembe Hiedel, järelsõnad Max Brod ja Mati Sirkel, Eesti Raamat, Tallinn 1987, 656 lk, mis sisaldab lisadena ka romaanidest välja jäänud fragmente.
Klaster
Klaster (inglise keeles cluster, eesti keeles 'kobar', 'kimp'), üldises tähenduses kogum ühesuguseid või omavahel seotud objekte, on mitmetähenduslik sõna:
Oklahoma City
Oklahoma City on linn USA-s, Oklahoma osariigi pealinn ja Oklahoma maakonna keskus. See on Suure tasandiku üks suurimaid linnu.
Linn on asutatud 1835. aastal.
1995. aasta aprillis toimus pommirünnak Alfred P. Murrah Federal Buildingis, milles hukkus 168 inimest.
1935. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis
pisi|Logo 1935. aasta Euroopa meistrivõistlused korvpallis ametliku nimega EuroBasket 1935 olid 1. Euroopa meistrivõistlused korvpallis, mis toimusid 2.-7. maini Šveitsis Genfis.
Baikali-Amuuri magistraalraudtee
pisi|250px|BAM on tähistatud rohelisega, Siberi raudtee punasega Baikali-Amuuri magistraalraudtee (lühend BAM) on raudtee Venemaal Ida-Siberis ja Kaug-Idas. Seda ehitati aastatel 1974–1984 ja selle pikkus on 4324 km.
BAM ehitati Siberi raudtee põhjapoolse alternatiivina, sest Ida-Siberi raudtee oli kohati Hiina piirile väga lähedal. Kardeti, et sõjalise konflikti korral võib Hiina raudtee hävitada, mis katkestaks ühenduse Kaug-Idaga.
Raudtee alguskohaks on Taišet, kus BAM ja Ida-Siberi raudtee kohtuvad, ning lõppkohaks Sovetskaja Gavan Jaapani mere ääres.
BAM-i kuulutas 1974. aasta märtsis välja NLKP Keskkomitee peasekretär Leonid Brežnev, kes nimetas seda 10. viisaastaku (1976–80) kahe peamise ülesande hulka kuuluvaks. Brežnev lubas BAM-i valmis ehitada ainult puhaste kätega, see tähendab sunnitöölisi kasutamata. Juba mõni nädal hiljem, 1974. aasta aprillis kuulutati BAM üleliiduliseks komsomoli löökehituseks. Seda määrati juhtima Dmitri Filippov (1944–1998), kes oli ÜLKNÜ keskkomitee sekretär, NSV Liidu Ministrite Nõukogu presiidiumi liige ja hiljutine Leningradi komsomolijuht.
BAM-i jaoks ehitati 21 tunnelit kogupikkusega 47 km. Kõige pikem neist oli Baikali tunnel (6686 m). Ehitati üle 4200 silla kogupikkusega 400 km.
1. oktoobril 1984 paigaldati BAM-i viimane, niinimetatud kuldne nael. Sellele pidulikule sündmusele välisvaatlejaid ei kutsutud, sest NSV Liit ei tahtnud avalikustada, et üksnes kolmandik BAM-ist on kasutatav tsiviilotstarbeks, kaht kolmandikku tohtis kasutada ainult Nõukogude armee. Alles 1991. aastal avati BAM täies ulatuses tsiviilreisijatele.
Pärast BAM-i ametlikku avamist on tööd jätkunud. 5. detsembril 2003 avati Venemaa tollane pikim, 15 343 meetri pikkune Severomuiski tunnel, mis ulatub kohati kilomeetri sügavusele maapinnast.
BAM on ehitatud igikeltsale. Kui igikelts globaalse soojenemise tulemusena sulama peaks, vajuks raudtee pinnasesse ja häviks.
Valikraie
Valikraie on raie, mida tehakse metsa majandamiseks püsimetsana puistus, mis on saavutanud kehtestatud raievanuse. Valikraiel raiutakse üksikuid puid ja väikehäile. Väikehäilude läbimõõt võib olla kuni pool puistu keskmisest kõrgusest. Püsimetsana majandamine on välja raiutud või välja langenud puude pidev asendumine või asendamine uute kasvukohale looduslikult omaste puudega.
Kuriili hoovus
Kuriili hoovus ehk Oyashio hoovus (jaapani 親潮) on külm hoovus Vaikses ookeanis. Hoovab mööda Kamtšatka poolsaare kagukallast, Kuriili saari ja Jaapani idakallast edelasse.
Anarhia (Tõnu Trubetsky luulekogu)
"Anarhia" on Tõnu Trubetsky luulekogu.
Raamatus on 27 luuletust, millest enamik on viisistatud:
Uuendusraie
Uuendusraie on raie, mida tehakse, et võimaldada metsa uuendamist või uuenemist. Ühtlasi on uuendusraie ka peamisi puiduvarumise viise. Uuendusraiet tehakse lage- või turberaiena puistus, mis on saavutanud raievanuse.
Anna Pavlova (võimleja)
Anna Anatoljevna Pavlova (vene Анна Анатольевна Павлова; sündinud 6. septembril 1987 Moskvas) on vene võimleja, kes kuulub klubisse Moksva MFGSO Dünamo. Ta võitis 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas 2 pronksmedalit: toenghüppes ja võistkondlikus arvestuses.
Ta on tuntud oma puhta tehnika ja balletilise stiili poolest. Tema treeneriks on ema Natalja Jevgenevna Pavlova.
Marettimo
thumb Marettimo on saar Vahemeres, üks Egadi saartest. Pindala 12 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 686 meetrit. Kuulub Itaaliale.
Johannes Ernits
Johannes Ernits (18. juuni 1898 Puhja – 24. aprill 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja kriminaalpolitseiametnik.
Teenis 3. Jalaväepolgus ja Kaitseliidu Tallinna Malevas. Arreteeriti 14. juunil 1941, hukati.
Liivo Niglas
Ta lõpetas aastal 1989 Keila 1. Keskkooli. 1995. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli ajaloo erialal, magistrikraadi etnoloogia alal kaitses ta samas 1999. aastal.
Tondipea
Tondipea (Dracocephalum L.) on taimede perekond huulõieliste sugukonnast.
Perekonda kuulub umbes 45 liiki, mille levilaks on põhjapoolkera parasvööde. Esindatud on nii üheaastased taimed kui ka püsikud. Haabituselt on tegu 15–90 cm kõrguste rohttaimede ja poolpõõsastega.
Eestis on levinud kaks liiki:
Kultuurtaimena kasvatatakse moldaavia tondipead.
Liike
left|thumb|[[Moldaavia tondipea]]
Salla vald (Soome)
Salla on vald Soomes Lapi maakonnas. Naabervallad on Kemijärvi vald, Kuusamo linn, Pelkosenniemi vald, Posio vald ja Savukoski vald.
1936. aastani oli valla nimi Kuolajärvi vald.
Vallas asub osa Oulanka rahvuspargist.
Põhja-Korea vonn
Põhja-Korea vonn (won) (korea keeles 조선민주주의인민공화국 원, hanja: 朝鮮民主主義人民共和國 圓) on Põhja-Korea rahaühik.
Etümoloogiliselt tuleb sõna "vonn" samast sõnatüvest kust Hiina rahaühik "jüaan" ja Jaapani rahaühik "jeen". Vonn jaguneb 100 tšoniks.
Põhja-Korea vonn tuli käibele 6. detsembril 1947 ja ta asendas seni käibinud Korea vonni.
1959. aastal toimus Põhja-Koreas rahareform ja kasutusele võeti teine vonn. Esimene vonn vahetati teise vastu kursiga 100:1. Teine vonn oli jäigalt seotud USA dollariga kursiga 2,14 vonni = 1 dollar ja kuulujuttude põhjal oli see kurss valitud Kim Jong Ili sünnipäeva 16. veebruari järgi. 2001. aastal loobus Põhja-Korea vonni ja dollari seotusest ja sellele järgnes kiire inflatsioon.
2009. aasta novembris toimus rahareform, mille käigus 100 vana vonni eest sai 1 uue vonni. Vahetatava raha hulk oli piiratud. Rahareform ei peatanud inflatsiooni ja 20. augusti 2010 seisuga maksis Põhja-Korea vonn 8,16610 Lõuna-Korea vonni ehk umbes 0,7 USA senti või 10 Eesti senti.
Käibel on pangatähed väärtusega 5, 10, 50, 100, 200, 500, 1000, 2000 ja 5000 vonni.
Häilraie
Häilraie on turberaie alaliik, mille eesmärk on uue metsapõlve kasvatamine vana metsa külgvarjus.
Häilraie korral raiutakse uuendamisele kuuluv mets puudegruppide haaval mitme raiejärguga, moodustades metsauuenemiseks sobilikke ja järk-järgult suurenevaid häile. Häilraiet sobib kasutada puistutes, kus on varem tekkinud häiludes või hõredamates kohtades juba olemas grupiti paiknevat looduslikku uuendust. Häilude puudumisel raiutakse puistusse kuni 5 häilu hektari kohta läbimõõduga, mis võiks olla võrdne või veidi suurem puistu keskmisest kõrgusest. Häilude paigutus sõltub olemasoleva järelkasvu hulgast ja paiknemisest.
Häilraie eeliseks on see, et see võib aidata kokku hoida metsakultiveerimise kulusid ning soodustada kohaliku genofondiga puude looduslikku uuenemist. Häilraiega ei toimu ka väga järsku ulatuslikku muutust metsast lagedaks alaks, mistõttu see on lageraiest vastuvõetavam raieviis asulate läheduses, puhke- ja looduskaitsealadel. Häilraie puuduseks on see, et viimasteks raiejärkudeks püsti jäetud puud jäävad häilude tõttu sageli tuulte meelevalda ja neis esineb sageli tormikahjustusi. Häilraie on lageraiest ka majanduslikult ebaefektiivsem ja võib olla raiutud puidukoguse kohta keskkonda saastavam.
Turberaietest sobib häilraie Eesti oludes paremini männikutesse, sest need on tormikindlamad kui kuusikud ja valgusnõudlik mänd vajab uuenemiseks lagedamat ala kui kuusk.
Kalevi (Narva)
pisi|Kalevi linnaosa asukoht Kalevi on Narva linnaosa, mis paikneb linna idaosas. Selle piirideks on Rakvere tänav loodes, Kangelaste prospekt läänes, Aleksander Puškini tänav idas ja Tallinna maantee edelas.
Kalevi linnaosa piirneb põhjas ja loodes Pähklimäe, idas Vanalinna ning edelas Kerese linnaosaga.
Plekktrumm (saade)
"Plekktrumm" on Eesti Televisiooni iganädalane kultuuriteemaline vestlussaade, mida juhib Joonas Hellerma.
Saade läks esimest korda eetrisse 22. septembril 2014 senise kultuurisaate "Jüri Üdi klubi" asemel.
2016. aastal võitis "Plekktrumm" Eesti Kultuuri Koja auhinna Kultuuri Tegu 2016. 2017. aasta Eesti filmi- ja teleauhindade (EFTA) galal pälvis Joonas Hellermaa "Plekktrummi" eest auhinna kategoorias "Parim meessaatejuht".
Saatekülalised
2. hooaeg, 2015–2016 3. hooaeg, 2016–2017 4. hooaeg, 2017–2018 5. hooaeg, 2018–2019 6. hooaeg, 2019 (sügis) 7. hooaeg, 2020 (kevad) 8. hooaeg, 2020 (sügis) 9. hooaeg, 2021 (kevad) 10. hooaeg, 2021 (sügis) 11. hooaeg, 2022 (kevad) 12. hooaeg, 2022 (sügis) 13. hooaeg, 2023 (kevad)
Diletantide Avangard
Ajalugu
Esimene DA toimus 17. detsembril 2004 Polymeris motiiviga saada sündmustesarja algataja Risto Piibe bändile esinemisvõimalus. Ühekordsest ettevõtmisest kasvas kiiresti äärmiselt populaarne alternatiivmuusikasündmus ning paari peo möödudes esinesid üritustel ka juba kuulsamad artistid.
Esinejad
Diletantide Avangardil on esinenud mitmed nimekad artistid, nagu näiteks Malcolm Lincoln, Stella, Maikameikers, Taavi Peterson & Üdi, Opium Flirt, Ultramelanhool, Chalice, Vaiko Eplik ja Eliit, EKMA, Id Rev, Põhjamaade Hirm, Def Räädu Massive, Phlox, Uuno Loop HRR!, Giuseppe perverdi big band, Uus Energia.
Herbert Laan
Herbert Laan (9. veebruar 1907 Tallinn – 26. mai 1988 Tallinn) oli eesti viiuldaja ja vioolamängija.
Elukäik
Herbert Laan õppis Tallinna II algkoolis, 3. klassist alates Tallinna Reaalkoolis ja seejärel Tallinna Kõrgemas Muusikakoolis. Tema esimeseks viiuliõpetajaks oli Saksa okupatsiooni päevil Eestisse sattunud Eddy Bullerian, kes töötas ühtlasi Estonia orkestri kontsertmeistrina. Mõni aasta hiljem jätkas Laan õpinguid Sofia Lemba ja viimased neli aastat prof. Johannes Paulseni juures. Viimase käe all mängis ta kooli keelpilli- ja sümfooniaorkestris, tegutses kammeransamblites ja õppis obligatoorpillina altviiulit.
Alates 1927. aasta sügisest mängis Laan Estonia teatri orkestris, algul teist, aasta pärast juba esimest viiulit. Paralleelselt õppides ja töötades jõudis kätte konservatooriumi lõpetamine praktiliselt koos V lennuga 1929. aastal, kuid diplom jäi sekretariaati hoiule 1931. aastani – alles siis õiendas Laan võlgu jäänud klaverieksami. Konservatooriumi lõpuaktusel mängis ta Edward Elgari viiulikontserdi I osa.
Pärast ajateenistust jätkas Herbert Laan tööd Estonia teatri orkestris, aastail 1938–1942 I viiuli kontsertmeistrina; mängis II viiulit 1932. aastal loodud Eesti Akadeemilise Helikunstnike Seltsi keelpillikvartetis; ning andis alates 1935. aastast viiulitunde Tallinna Konservatooriumis.
Aastal 1936 sõitis ta Eesti Kultuurkapitali Helikunsti Sihtkapitali Valitsuse stipendiaadina Ungarisse prof. E. Zathurecky ja L. Weineri juurde ennast täiendama. Õpingute ajal jagas ta mõnda aega elamispinda Eduard Tubinaga. Ungarist edasi suundus Laan õppima Pariisi George Enescu rahvusvahelisele viiulikursusele ja mõni aasta hiljem Salzburgi V. Prihoda juurde täienduskursustele.
Teise maailmasõja järgselt Laan soleeris, mängis orkestris ja ansamblites ning töötas pedagoogina. Tema väljapaistvamate õpilaste hulgas on Mati Kärmas, Rein Mälksoo, Tõnu Reimann, Ants Toomingas, Imbi Kuusi, Peep Tõldsepp, Andrus Järvi, Arvo Haasmaa. Aastatel 1947–1971 oli Tallinna Riikliku Konservatooriumi keelpillikateedri juhatajana. 1947. aastal sai ta dotsendiks, 1957. aastal Eesti NSV teeneliseks kunstnikuks ning 1984. aastal professoriks.
Isiklikku
22. detsembril 1945 abiellus Herbert Laan Leida Veikeniga. Viis kuud hiljem, 25. mail 1946 sündis poeg Andres Laan, kellest sai diplomeeritud viiuldaja.
1936. aasta Nõukogude Liidu põhiseadus
1936. aasta NSV Liidu konstitutsioon ka Stalini konstitutsioon, mis võeti vastu VII Erakorralisel NSV Liidu nõukogude kongressil, oli NSV Liidu toimimise ning kodanike põhiõiguste ja -kohustuste alusdokument alates 5. detsembrist 1936.
Kaardimäng
Kaardimängud on kindlat tüüpi lauamängud, mille mängimiseks kasutatakse spetsiaalseid mängukaarte. Mängukaardid on identse kuju ja suurusega. Igal kaardil on sama tagakülg, samas kui esiküljed on erinevad ja määravad kaardi "tugevuse". Peamised kasutatavad mängukaardid on nn. prantsuse ja hispaania kaardid, teised levinud mängukaartide komplektid on veel ka nt. Tarot, hanafuda jt.
Mängijad, tavaliselt kaks või enam (kuigi on ka üksinda mängitavaid kaardimänge), istuvad ümber mängulaua ning mängujärjekord liigub mängijalt mängijale, Euroopas ja mujal läänemaades tavaliselt päripäeva, Aasias tavaliselt vastupäeva. Mäng algab kaartide segamisega, mille eesmärk on tagada mängijatele kaartide jaotuse juhuslikkus. Konkreetse jaotuse olulisuse (nn. kaardiõnne) tähtsus varieerub mänguti, olles mõnedes mängudes (nagu näiteks "Linnade põletamine") määrava tähtsusega, teistes (nagu näiteks turniiribridž) praktiliselt tähtsusetu.
State of War
"State of War" ('sōja väljakuulutamine') on ettevõtte Cypron Studios loodud ja Microsofti turustatav strateegiamäng. See anti välja 2001. aastal.
Liivatee
Liivatee (Thymus L.) on taimede perekond huulõieliste sugukonnast.
Nimi
Thymus on tuletatud sõnadest "eluhingus, elujõud ja hing" ning viitab iidsele usule, et taim suudab inimesele elu anda.
Hiiemägi (täpsustus)
"Hiiemägi" on Eestis sagedane kohanimi, mis tavaliselt on seotud mingi kõrgendikuga, kus muistsel ajal on olnud ohverdamispaik (hiis).
Seda nime kannavad järgmised kõrgendikud:
Veerraie
Veerraie on kombineeritud raieviis, mille eesmärgiks on uue metsapõlve väljakasvatamine vana metsa turbe all ja/või külgvarjus.
Veerraie korral raiutakse uuendamisele kuuluvas metsas puud langi servast lageraie korras korduvate raiejärkudena, kusjuures ühe raiejärguga lagedaks raiutav riba ei tohi olla metsa keskmisest kõrgusest laiem. Sisuliselt on tegemist väga kitsa langiga lageraiega. Metsa keskmisest kõrguse laiuselt naaberribalt võib veerraie käigus järelkasvu olemasolul raiuda hajali paiknevaid üksikpuid või puudegruppe.
Ühe raiejärguga lagedaks raiutav ala ei tohi olla laiem metsa keskmisest kõrgusest. Korraga lagedaks raiutava ala kuju võib olla ebakorrapärane, olenevalt loodusliku uuenduse paigutusest. Raiet alustatakse sageli sellest puistu servast, kus on olemas looduslik uuendus. Eesti oludes tuleb raiesuuna valikul siiski lähtuda peamiselt valitsevate tuulte suunast, liikudes veerraie järkudega reeglina idast läände.
Veerraiega lagedaks raiutud ala võib laiendada pärast eelmise raiejärguga lagedaks raiutud metsaosa uuenemist.
Veerraie on raiejärgu järel säilivas metsaosas kõige parema tormikindluse tagav turberaieliik, mis on sobib praktiliselt kõigi Eesti puuliikide puistute uuendamiseks. Veerraie ei soodusta juurepessu levikut sellisel määral, nagu teised turberaieviisid.
Veeraie puuduseks on see, et see on siiski majanduslikult oluliselt ebaefektiivsem kui lageraie, sest metsatöö masinaid on vaja korduvalt ümber paigutada ning väiksemate korraga raiutavate puidukoguste juures võib osutuda ebaotstarbekaks kallimaid puidusortimente eraldada. Veerraie põhjustab ka üsna järsu muutuse võrreldes raie-eelse olukorraga, sest veerraie lank ei erine välimuse poolest oluliselt mõnest väiksemast lageraielangist, ja see võib häirida teatud maastikuvaatega harjunud inimesi.