cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alexios III Angelos
Eksiil ja surm
1205. aastal üritas Alexios pääseda Bonifacio käest, otsides peavarju Epeirose valitseja Michael I Komnenos Dukase juurest, ent Bonifacio sai ta kätte ning Alexios ja tema saatjaskond saadeti Montferrat'i. Sealt naasid nad umbe 1209. aastal tagasi Thessalonikisse. Siis maksis Michael I kukutatud keisri eest lunaraha ning ta saadeti Väike-Aasiasse Nikaia keisririiki, mida juhtis tema väimees Theodoros I Laskaris. Nikaias sepitses ta vandenõud Theodorose vastu, sest väimees ei nõustunud tunnistama tema autoriteeti. Alexios oli saanud ka Rumi sultani Kaykhusraw I toetuse. 1211. aasta Antiookia lahingus sai sultan lüüa ning ta tapeti. Alexios III aga vangistati. Endine keiser saadeti Nikaia kloostrisse, kus ta hiljem 1211. aastal suri.
Perekond
Alexios III Angelos oli abielus Euphrosyne Dukaina Kamateraga ning neil oli kolm tütart:
Suuremõisa laht
Suuremõisa laht (keskkonnaregistri koodiga vee2062510) on järv Muhu vallas Lahekülas. Veekogu pindala on 8,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 3208 m.
Boulogne-sur-Mer-Sudi kanton
Boulogne-sur-Mer-Sudi kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati pärast Prantsuse kantonite ümberkorraldamist, mis jõustus märtsis 2015.
Ökoloogiline dumping
Ökoloogiline dumping (inglise keeles ecological dumping) on keskkonda kahjustavate või ohustavate ettevõtete üleviimine nõrgema keskkonnaregulatsiooniga maadesse, enamasti arengumaadesse.
Berettyóújfalu
Berettyóújfalu on linn Ungaris Hajdú-Bihari komitaadis, Berettyóújfalu kreisi halduskeskus.
Boulogne-sur-Mer-Sudi kanton
Koosseis
Kanton koosnes viiest vallast:
Berettyóújfalu
Linnast on pärit filmilavastaja Károly Makk ja Euroopa Parlamendi liikmed Viktória Mohácsi, István Pálfi ja István Ujhelyi.
Bernardo Piñango
José Bernardo Piñango (sündinud 9. veebruaril 1960 Caracases) on Venezuela endine poksija.
Loobu metskond
Loobu metskond moodustati 1921. aastal. Metskonna koosseisu võeti Sagadi metskonna Uueküla, Mäe, Aru, Piiumetsa, Valgejõe, Nümmoja, Arbavere, Joaveski, Metsiku, Tatruse, Vanamõisa ja Pauna vahtkond ning Undla metskonna Kõnnu, Viitman, Aaspere ja Hõbeda vahtkond.
Metskonna kantselei asus Loobu mõisas.
Bernardo Piñango
Piñango poksis augustist 1981 kuni aprillini 1990 elukutselisena ning pidas kokku 32 kohtumist, millest võitis 23 (neist 15 nokaudiga) ja kaotas 5 (neist 1 nokaudiga) kohtumist ning 3 kohtumist jäi viiki.
Sotsiaalne dumping
Sotsiaalne dumping (inglise keeles social dumping) on ettevõtete üleviimine nõrgema tööjõuregulatsiooniga maadesse. Kunstlikult madalad tootja kulud annavad ebaausa eelise rahvusvahelises kaubanduses.
Avaveeujumine 2017. aasta veealade maailmameistrivõistlustel
right|150px|Avaveeujumine Avaveeujumine 2017. aasta veealade maailmameistrivõistlustel toimus 15.–22. juulil 2017 Ungaris Budapestis. Võistlused toimusid Balatoni järves. Kokku võisteldi seitsmel alal.
Eestit esindasid 2017. aasta veealade maailmameistrivõistlustel avaveeujumises Merle Liivand ja Frank Johan Ojarand, kes mõlemad startisid nii 5 km kui ka 10 km distantsidel.
Ajakava
Kõik ajad on kohaliku aja järgi (UTC+2).
Allikas
5 km
Valitsev maailmameister Chad Ho Lõuna-Aafrika Vabariigist jäi üheteistkümnendaks (54.48,6). Finaal: 15. juuli Osavõtjaid: 62 Maailmameister 2015: 55.17,6 Chad Ho, LAV Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
10 km
Finaal: 18. juuli Osavõtjaid: 65 Maailmameister 2015: 1:49.48,2 Jordan Wilimovsky, USA Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
25 km
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 28 Maailmameister 2015: 4:53.10,7 Simone Ruffini, Itaalia Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
5 km
Finaal: 19. juuli Osavõtjaid: 60 Maailmameister 2015: 58.48,4 Haley Anderson, USA Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
10 km
Finaal: 16. juuli Osavõtjaid: 62 Maailmameister 2015: 1.58.04,3 Aurélie Muller, Prantsusmaa Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
25 km
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 22 Maailmameister 2015: 5:13.47,3 Ana Marcela Cunha, Brasiilia Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Võistkonnavõistlus
Võistkonda kuulus kaks meest ja kaks naist, kes kõik läbisid 1,25 kilomeetri pikkuse distantsi. Finaal: 20. juuli Osavõtjaid: 19 Maailmameister 2015: 55.14,4 Saksamaa (Rob Muffels, Christian Reichert, Isabelle Härle) Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Olivier Véran
Ta on lõpetanud neuroloogina Grenoble'i I ülikooli. Hiljem lõpetas ta Pariisi Poliitikauuringute Instituudi tervishoiu juhtimise alal.
Ta on 16. veebruarist 2020 Prantsusmaa tervishoiuminister.
Isiklikku
Tal on esimesest abielust kaks last. Aastast 2020 on ta suhtes poliitiku ja juristi Coralie Dubost'ga.
Gitanas Nausėda
Gitanas Nausėda (sündinud 19. mail 1964 Klaipedas) on Leedu majandusteadlane, pankur ja poliitik, alates 12. juulist 2019 Leedu president.
Ta on õppinud Klaipeda 5. Keskkoolis ja laulnud kooris Gintarėlis. Suviti viibis ta vanavanemate juures Būdviečiais (asub praeguse haldusjaotuse järgi Žygaičiai vallas Tauragė rajoonis). Aastatel 1982–1989 õppis ta Vilniuse Ülikoolis, seejuures aastatel 1982–1987 tööstusökonoomika teaduskonnas ja aastatel 1987–1989 majandusteaduskonnas. Aastatel 1990–1992 läbis ta praktika Mannheimi Ülikoolis Saksamaal; aastal 1993 kaitses ta teemal "Income Policy Under Inflation and Stagflation" doktorikraadi. Aastal 1994 Bonnis Bundestagis ja aastal 1998 Maailmapangas Washingtonis.
ZIL-130
ZIL-130 on Nõukogude Liidus aastatel 1962–1994 ZIL-i autotehases toodetud veoauto. Kahe teljega ZIL-130 kõrval toodeti veel ka kolme teljega veoautosid ZIL-133 ja ZIL-131.
ZIL-130 eksporditi paljudesse riikidesse ka väljaspool idablokki. Veidi kergema GAZ-53 või veidi suurema MAZ-500 kõrval oli ZIL-130 tüüpiline sõiduk Nõukogude Liidu liikluspildis mitu aastakümmet.
ZIL-130 esimene prototüüp valmis 1956. aastal, kuid sellele oli veel vähe tegemist hilisema mudeliga. 1959. aastal valmis järgmine prototüüp. Esimesed viis veoautot toodeti 1962. aasta septembris, kuid ZIL-130 hakati masstootma alles 1964. aastal.
1973. aastal anti mudelile Nõukogude Liidu kvaliteedimärk. Aasta hiljem valmis miljones ZIL-130. Samal ajal hakati tootma versiooni, mis oleks sobilik liiklemiseks Kaug-Põhja oludes. 1977. aastal tuli müügile märgatavalt suurema teljevahega versioon. 1980. aastate alguses hakati tootma ZIL-138, mis erinevalt bensiinimootriga ZIL-130-st sõitis gaaskütusega.
Gitanas Nausėda
Ta valiti 26. mail 2019. aasta Leedu presidendivalimistel Leedu presidendiks.
ZIL-130
Viimane ZIL-130 valmis Moskva autotehases 30. detsembril 1994. Seda tüüpi veoautot toodeti 32 aasta jooksul ligi 3,4 miljonit eksemplari. Hiljem jätkas ZIL-130 kabiinikujuga autode tootmise veel autotehas Amur, mis läks aga 2010. aastal pankrotti.
ZIL-130 kandevõime on 6000 kg ja rattavalem 4×2.
Gitanas Nausėda
Ta on aastast 2009 Vilniuse Ülikooli Business Schooli õppejõud.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kaks tütart.
Üle piiri
"Üle piiri" on Eesti kirjaniku A. H. Tammsaare 1910. aastal ilmunud linnaaineline novell Roberti ja Hedwigi armuloost, aga ka ühiskondlikest muudatustest (naisemantsipatsioon jm).
Kolm üliõpilasnovelliks kutsutud kirjanduslikku pala ei ole seotud Tartuga mitte niivõrd sündmuskoha, vaid ilmumisaja poolest: need ilmusid siis, kui Tammsaare õppis Tartu Ülikoolis. "Üle piiri" tegevustik on paigutatav Tallinna (sellele viitavad meri, rongijaam ja tramm).
Novellide ruumikontseptsioon on silmatorkavalt sarnane, ühendavaks tunnuseks ebamäärasus ja suletus. Sisu keskmes on inimsuhted. Tegelaste kohtumised ja vestlused toimuvad peamiselt kuskil toakeses, mis tundub asuvat agulis.
Hedvigit ühendab mitmete Tammsaare naistegelastega see, et tal pole ema. Kõiki seda tüüpi naiskangelannasid ühendab isepäisus, eristumine, teistsugune-olemine. Hedvigit kasvatavad isa ja tädi.
Novelli teise trüki lõpplahendus erineb esialgsest variandist: kui algversioonis viskab Hedvigi isa Robert Muidu uksest välja, siis teises trükis (1923) annab ta noormehele kaasa oma õnnistuse, reisiraha Moskvasse sõiduks ning käsu Hedvig aasta jooksul tagasi tuua.
Nõmme põik
pisi|Nõmme põik Nõmme põik on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Nõmme põik sai nime 16. augustil 1949. Tänav on saanud nime Nõmme tee järgi.
Prangli vald (Jõelähtme kihelkond)
1. märtsil 1916 nimetati vald ümber Ostrovi (ka Ostrovnaja) vallaks. 1917. aastal ennistati varasem nimi: Prangli vald. Aastatel 1926–1939 kandis vald nime Pranglisaarte vald.
1939. aasta valdade reformiga loodi samades piirides uus Prangli vald.
Andrus Lillepea
pisi|Andrus Lillepea saatmas löökpillidel [[Tõnis Mägi|Tõnis Mäge Tallinna Merepäevade reisisadama laval. Foto: Ave Maria Mõistlik, 17. juuli 2011 ]] Andrus Lillepea (sündinud 26. oktoobril 1975 ) on eesti löökpillimängija ja muusikapedagoog.
Ta on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli ja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia löökpillide erialal.
Lasnamäe Muusikakoolis töötab Lillepea aastast 2001, aastast 2007 on ka Georg Otsa kooli pop-jazzosakonna trummikomplekti õpetaja, kus tema õpilaste hulgas on olnud näiteks Kaspar Kalluste. Alates 1992. aastast on Lillepea tegutsenud trummarina paljudes fungi-, pop-, kantri- ja džässansamblites (näiteks Estraadiraadio, House of Games, Led R, Blacky, Ultima Thule, Famagusta, Siim Aimla Grupp).
Märt Müür
Märt Müür (12. juuli 1942 – 10. aprill 2021) oli Eesti ajakirjanik ning dokumentaalfilmide režissöör ja stsenarist.
1957–1961 õppis Märt Müür Olustvere Põllumajandustehnikumis, 1961–1962 Eesti Põllumajanduse Akadeemias ja 1980–1984 kaugõppe teel stsenaristikat Üleliidulises Riiklikus Kinematograafiainstituudis. 1962—1965 oli ta Nõukogude armees Kaliningradis.
Märt Müür töötas 1965–1971 Tänassilma kolhoosis brigadirina ja peaagronoomina, 1972–1974 Eesti NSV Põllumajandusministeeriumi informatsiooni valitsuses toimetajana, 1974–1989 Eesti Televisioonis toimetaja ja kommentaatorina. Müür töötas ka Tallinnfilmis ja Eesti Telefilmis.
2001. aastast kuulus ta Keskerakonda.
Isiklikku
Tema onupoeg oli Jüri Müür.
Väike-Suuremõisa laht
Väike-Suuremõisa laht (keskkonnaregistri koodiga vee2062550) on järv Muhu vallas Lahekülas. Veekogu pindala on 1,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 731 m. Väike-Suuremõisa lahe kõrval asub Suuremõisa laht.
Kosmodroom
pisi|[[Bajkongõri kosmodroom (Gagarini stardiplatvorm)]]
Kosmodroom (vene keeles космодром) või kosmosekeskus on piiritletud maa-ala (koos ehitiste ja seadmetega) kosmoseaparaatide väljasaatmiseks, vastuvõtmiseks, katsetamiseks ja monteerimiseks. Kosmodroomideks nimetatakse alasid, kust toimuvad planeetidevahelised või orbitaalsed õhkutõusud, mitte ainult ballistiliste rakettide stardid. Tänapäeval kasutatakse kosmodroomi nimetust ka suborbitaalsete kosmosesõidukite stardialade kohta.
Kosmodroomiks kutsutakse kõiksuguseid rajatisi, kust raketid stardivad. Seal on tavaliselt üks või mitu sobivat stardiplatvormi, mis on ümbritsetud suure ohutusalaga. Ohutusala sisaldab ala, üle mille raketid lendavad, ning ala, kuhu raketi tükid võivad kukkuda. Mõnikord on kosmodroomi alal ka rakettide jälgimisjaamad, et hinnata õhkutõusude progressi.
Kosmodroom võib sisaldada ka õhkutõusuradasid toetavate õhusõidukite tarbeks või horisontaalselt maanduvate kosmoseaparaatide, näiteks kosmoselennukite jaoks.
Ajalugu
Esimesed kosmosesse jõudnud V2-raketid saadeti lendu Saksamaalt Peenmündest teise maailmasõja ajal. Pärast sõda toodi 70 tervet V2-raketti White Sands testimiseks raketi testalale. 47 neist jõudis 100–213 km kõrgusele.
Maailma esimene orbitaalsete ja inimlendude jaoks mõeldud Bajkongõri kosmodroom Lõuna-Kasahstanis võeti kasutusele 1955. aastal Nõukogude sõjaväe rakettide testalana. Sealt startis 1957. aasta oktoobris esimene orbitaalsond (Sputnik 1). Komodroomi asukohta hoiti algul saladuses. Avalikkuse eksitamiseks jagas kosmodroom kohanime 320 km kaugusel asuva kaevanduslinnaga. Asukoht saadi väljaspool Nõukogude Liitu teada 1957. aastal, kui Lockheed U-2 lennukid leidsid asukoha raudteede järgi. Nõukogude ametivõimud kinnitasid asukohta alles aastakümneid hiljem.
Bajkongõri kosmodroomilt startis esimese inimesena kosmosesse Juri Gagarin 1961. aastal. Kasutatud stardikompleks on omandanud sümboolse tähenduse ja kutsutakse siiani Gagarini stardikohaks. Bajkongõr oli Nõukogude Liidu peamine kosmodroom ning Venemaa üürib seda jätkuvalt Kasahstanilt.
Nõukogude kosmosesaavutuste vastuseks ehitati Canaverali neemele Floridasse suur stardikompleks. Suur osa mehitamata lendudest ning esimesed mehitatud lennud toimusid Cape Canaverali õhujõudude baasist. Apollo programmi jaoks ehitati naabrusse Kennedy Kosmosekeskus. Sealt startisid esimesed mehitatud missioonid Kuu pinnale (Apollo 11) juulis 1969. See on olnud ka kõikide Space Shuttle'i startide lähtekoht ja enamiku lendude lõpp-punkt.
Oktoobris 2003 startis Jiuquani kosmosekeskusest esimene Hiina mehitatud kosmoselend.
Asukoha kaalutlused
Kõige efektiivsemalt jõuavad raketid orbiidile ekvaatori lähedalt ida suunas startides, selline stardiviis kasutab suurimal määral Maa pöörlemist. Sellised stardid annavad ka hea suuna geostatsionaarsele orbiidile jõudmiseks. Polaarorbiidile ja Molnija orbiidile jõudmiseks ekvatoriaalne start eeliseid ei anna.
Stardipaiga kõrgus merepinnast ei ole oluline tegur, sest enamik satelliidi stardile kuluvast energiast kulutatakse orbitaalkiiruse saavutamiseks. Kuid mõne kilomeetri lisakõrguse saavutamiseks ei tasu keeruline transport mägisel maal end tavaliselt ära. Kõrgemalt õhkutõusu eelisteks on veidi vähem vajalikku kõrgust, väiksem õhutakistus ja madalam õhurõhk (mis tavaliselt suurendab tõukejõudu).
Paljud kosmodroomid on ehitatud olemasolevate sõjaväebaaside juurde, näiteks mandritevaheliste ballistiliste rakettide stardialadesse, mis ei pruugi olla täiuslikud satelliitide lennutamiseks.
STS-2
Algselt planeeriti, et STS-2 külastab Skylabi ja viib selle kõrgemale orbiidile, kuid plaanist loobuti, kui programmi tabasid viivitused. 11. juulil 1979, kaks aastat enne Space Shuttle'i missioonide algust sisenes Skylab Maa atmosfääri ja purunes.
Meeskond
Missioonile määrati kaks astronauti, kelleks olid Joe Engle ja Richard H. Truly. Engle oli algselt määratud missioonile Apollo 17, kuid ta eemaldati sealt pärast ülejäänud Apollo programmi missioonide tühistamist, et Kuule saaks minna geoloog Harrison Schmitt ja selle tulemusel tekkis NASA-s ebatavaline olukord, kus kõik missioonil osalevad astronaudid olid oma esmalennul. Pärast STS-2 lõppu, muutis NASA reegleid ja edaspidi pidid kõik missiooni komandörid olema varem kosmoses käinud. Muudatuste tulemusel sai missiooni STS-2 meeskonnast NASA viimane algajatest koosnenud kosmoselaeva meeskond.
Missioon
Space Shuttle'i programmi teine missioon startis Kennedy kosmosekeskusest 12. novembril 1981 kell 10:10 kohaliku aja järgi. Missioon startis 7 kuud pärast missiooni STS-1. Algselt pidi Columbia startima 7:30, kuid tehnilise rikke tõttu lükati start edasi ja rike kõrvaldati Challengerilt võetud varuosaga.
STS-2 oli esimene missioon ajaloos, mil taaskasutatav kosmoselaev naasis kosmosesse teise meeskonnaga. Missiooni ajal külastas missiooni juhtimiskeskust president Ronald Reagan, kes pidi keskust algsete plaanide kohaselt külastama missiooni STS-1 ajal.
Missioon pidi kestma viis päeva ja selle ajal oli planeeritud Canadarmi testimine, kuid lennujuhid otsustasid Canadarmi testimisest loobuda ning lendu kahe päeva võrra lühendada, kui üks kolmest kütuseelemendist rikki läks. Engle ja Truly otsustasid korraldusi eirata ja püsisid plaanipärastel magamisaegadel ärkvel, et Canadarmi salaja katsetada. Vahelejäämise vältimiseks, katsetasid nad Canadarmi, kui nad polnud missiooni juhtimiskeskuse raadioside levialas.
Columbia maandus 14. novembril kell 13:23 Edwardsi õhujõudude baasi. Columbia sisenes Maa atmosfääri komandör John Engle'i käsitsi juhtimisel ja Engle sai ainsaks astronaudiks, kes juhtis kosmosesüstikut alates atmosfääri sisenemisest kuni maandumiseni. Ülejäänud missioonidel juhtis atmosfääri sisenemist arvuti ja piloodid võtsid juhtimise üle viis minutit enne maandumist.
Lühendatud lennust hoolimata täideti üle 90% missiooni eesmärkidest. Starditorni helisummutamissüsteemile tehtud parandused olid edukad ja STS-2 stardi ajal ei kaotatud ühtegi kuumuskilbi termokaitseplaati ning ainult 12 sai viga.
STS-2 oli Space Shuttle'i programmi esimene missioon kus märgati tahkekütusekiirendite O-tihendite ebatavalist kulumist. NASA uuris seda ja leidis, et see pole kosmosesüstikutele ohtlik. O-tihendite ebatavalist kulumist märgati veel 14 missioonil ja see sai 28. jaanuaril 1986 toimunud kosmosesüstik Challengeri katastroofi põhjuseks.
Kosmodroom
Asukoha kaalutlused
Rakettide katastroofilise tõrgetest tekkiva ohu leevendamiseks ehitatakse rakettide stardialad enamasti elanikkonnast võimalikult kaugele. Paljudel juhtudel on kosmodroomid ehitatud suurte veekogude vahetusse lähedusse, et vältida detailide kukkumist asustatud aladele. Enamasti on kosmodroomid piisavalt suured, nii et isegi sõiduki plahvatuse korral ei seata ohtu inimelusid ega naaberstardiplatvorme.
Suborbitaalse turismi jaoks mõeldud kosmodroomid kasutavad tihti olemasolevat taristut, sealhulgas õhkutõusuradu.
Maavälised kosmodroomid
On välja pakutud kosmodroomide ehitamist Kuule, Marsile, Maa orbiidile, Lagrange'i punktidesse ja teistesse kohtadesse Päikesesüsteemis. Ka inimeste kasutuses olevad baasid Kuul ja Marsil on oma olemuselt kosmodroomid.
Murovani Kurõlivtsi rajoon
Murovani Kurõlivtsi rajoon (ukraina keeles Мурованокуриловецький район) oli rajoon Ukrainas Vinnõtsja oblastis. Selle keskus oli Murovani Kurõlivtsi alev.
2013. aastal elas seal 26 734 inimest.
2020. aastal toimunud haldusreformi käigus liideti Murovani Kurõlivtsi rajoon Mohõliv-Podilskõi rajooniga.
Roland Peets
pisi|Roland Peets Roland Peets (sündinud 1957) oli Eesti Piirivalve peadirektor 2005. aasta novembrist kuni 2010. aastani, kui Piirivalveamet ühendati Politseiametiga ühtseks Politsei- ja Piirivalveametiks.
Enne Peetsi juhtis Piirivalveametit alates 2000. aastast kindralmajor Harry Hein, kellel täitus 22. veebruaril 2005 piirvanus, kuid kaitseväe juhataja pikendas kindralmajori tegevteenistuslepingut 4. novembrini 2005. Aastal 1992 töötas Peets Narva-Jõesuu kordonis inspektori ja kordoni ülema asetäitjana, aastatel 1992–1994 Ida-Virumaa regionaalse juhtimiskeskuse ülema asetäitjana ning 1994–1997 Ida-Viru piirivalvepiirkonna staabiülemana. 1997. aasta jaanuarist kuni 2005. aasta novembrini oli Roland Peets Kirde piirivalvepiirkonna ülem.
Ta on Toila vallavolikogu esimees 2012. aasta kevadest.
LY
LY või Ly võib tähendada järgmist:
Škrlatica
Škrlatica on mägi Sloveenias Julia Alpides, kõrguselt teine mägi riigis.
Marcellus
Nime Marcellus on kandnud mitmed isikud:
Marcellus geograafilise nimena:
Balaklija
Balaklija (ukraina keeles Балаклія, inglise keeles Balakliia) on linn Ukrainas Harkivi oblastis Izjumi rajoonis.
2022. aasta sõjategevus
Alates 2022. aasta 3. märtsist kuni sama aasta 8. septembrini okupeerisid Balaklija linna Venemaa Föderatsiooni relvajõud. 8. septembril teatasid Ukraina relvajõud linna vabastamisest. Balaklija tagasivallutamise operatsioonis osales HUR MO eriotstarbeline üksus Kraken.
Boulogne-sur-Meri 1. kanton
'''Boulogne-sur-Meri 1. kanton''' on kanton Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Selle keskus on Boulogne-sur-Mer.
Kanton koosneb seitsmest vallast:
Karikhelvell
Karikhelvell (Helvella acetabulum) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Kirsi tänav
Kirsi tänav on tänav mitmetes Eesti asulas:
Kirsi vanasõidukite muuseum
pisi|Kirsi vanasõidukite muuseum (jaanuar 2015) Kirsi vanasõidukite muuseum on vanasõidukeid eksponeeriv muuseum, mis asub Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Virtsu asulas. See on ainus vanasõidukeid eksponeeriv muuseum Eestis.
Muuseumi avati 2006. Muuseumi peab üleval Valeri Kirss.
Õunasaar
Õunasaar on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Õunasaar uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Altermann või Reimann (mõlemad Paasvere vallas Virumaal).
Lauri Hussar
pisi|Lauri Hussar, 2023 Lauri Hussar (sündinud 4. septembril 1973 Võrus) on eesti ajakirjanik, poliitik ja meediakoolitaja, alates 10. aprillist 2023 Riigikogu esimees.
Haridus
Aastatel 1980–1991 õppis Lauri Hussar Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelises Võru 1. Keskkoolis, 1991–1997 Tartu Ülikoolis bakalaureuseõppes usuteadust.
1994. aastal oli ta üks üliõpilaskorporatsiooni Arminia Dorpatensis taastajaid.
Töö
Lauri Hussar töötas aastatel 1998–2006 TV3s reporteri, toimetaja ja uudistesaatejuhina ning 2004–2006 oli TV3 uudiste peatoimetaja.
Aastatel 2006–2016 töötas ta Eesti Televisiooni ja Vikerraadio saatejuhina.
14. märtsil 2016 asus Lauri Hussar tööle ajalehe Postimees peatoimetaja asetäitjana. 14. juunist 2016 kuni 11. jaanuarini 2019 oli Hussar Postimehe peatoimetaja.
Alates 2019. aastast töötab Lauri meediakoolitaja ja konsultandina.
Poliitiline tegevus
17. jaanuaril 2019 astus ta erakonda Eesti 200. Kandideeris 2019. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 3, kogus 1300 häält, kuid ei osutunud valituks. 2021. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Eesti 200 nimekirjas Viimsi vallavolikokku, olles ka Eesti 200 Viimsi vallavanema kandidaat. Lauri kogus kõikidest kandidaatidest enim hääli ning koalitsiooniläbirääkimiste tulemusena sai temast Viimsi vallavolikogu esimees. 15. oktoobril 2022 valiti Lauri Hussar Eesti 200 esimeheks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 3343 häält ning osutus valituks.
Isiklikku
Lauri Hussar abiellus 2008. aasta juulis Triin Aasaga. Tal on 3 last.
Nepi tänav
pisi|Nepi tänav Nepi tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Nepi tänav sai nime 16. augustil 1949.
Pihelpuuauk
Pihelpuuauk (ka Pihelpuu auk) on järv Saaremaa vallas Kõruse-Metsakülas.
Veekogu pindala on 4,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1543 m.
Boulogne-sur-Meri 2. kanton
'''Boulogne-sur-Meri 2. kanton''' on kanton Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Selle keskus on Boulogne-sur-Mer.
Kanton koosneb viiest vallast:
Põltsamaa Felix AS
pisi|Põltsamaa Felixi kontorihoone AS Põltsamaa Felix oli toiduaineid tootev ettevõte Põltsamaal, mis moodustati aastal 1993 ning liideti 2018. aastal ettevõttega AS Kalev. Tootmine jätkub ettevõtte Orkla Eesti AS koosseisus.
Ettevõttel oli umbes 200 erinevat toodet.
Alates 2005. aastast haldab ettevõte Felixhalli spordihoonet Põltsamaal. Ta tegeleb ka Põltsamaa lossikompleksis asuva veinikeldri arendamisega. Ettevõtte territooriumil Põltsamaal asub Põltsamaa hiis.
Ajalugu
Firma tootmistraditsioonid ulatusid aastasse 1920, mil alustas tegutsemist ETK Põltsamaa Tehased. Algusaastatel valmistati Põltsamaa Tehastes piiritust, kartulihelbeid, kohvi, tärklist, puu- ja aedviljahoidiseid ning marjaveine.
Eesti NSV ajal tegutses kui ETKVL-i Põltsamaa Põllumajanduskombinaat
AS Põltsamaa Felix loodi ühisettevõttena 1993. aastal ning selle omanikeks said Rootsi firma Felix AB ning ETK (tänane Coop Eesti).
2004. aastal sai ettevõtte ainuomanikuks Procordia Food, mille kaudu kuulus AS Põltsamaa Felix rahvusvahelisse ettevõtete gruppi Orkla. Kuna grupi toiduettevõtted asuvad lisaks Skandinaavia- ja Baltimaadele, Austrias, Venemaal ning Indias, moodustas eksport umbes 30 protsenti Põltsamaa Felixi müügist.
2015. aasta seisuga oli Põltsamaa Felixis 170 töötajat ning see on üks Jõgevamaa suuremaid tööandjaid.
Aastatel 1993 kuni 2004 oli ettevõtte tegevdirektor Andres Koern.
1. veebruaril 2018 liitis toiduainekontsern Orkla ettevõtted AS Kalev ja Põltsamaa Felix AS kokku ettevõtteks Orkla Eesti AS, kui AS Kalev vahetas ärinime ja sellega liitus Põltsamaa Felix. Säilis tootmistegevus Jüris ja Põltsamaal ning muutusi ei toimunud ka kaubamärkides. Ettevõtete juhtimine oli liidetud juba ligi viis aastat varem ning 2018. aastaks oldi jõutud ka enamuse tugiteenuste ühendamiseni.
Toodang
pisi|Ettevõtte toodetavad veinid Ettevõttes toodeti muu hulgas puuvilja-marjatooted (mahlad, moosid, veinid), aedviljakonserve, konserveeritud valmistoite, kastmeid (majoneesi, salatikastmeid, sinepit, ketšupit). Firma tuntumad kaubamärgid on Felix ja Põltsamaa.
Tunnustus
2011. aastal sai Põltsamaa Felix Eesti ettevõtetele antava Rootsi äriauhinna kõige jätkusuutlikuma ettevõtte kategoorias.
Kadaveriin
pisi pisi Kadaveriin ehk 1,5-pentaandiamiin (IUPACi nimetus pentaan-1,5-diamiin; keemiline valem NH2(CH2)5NH2) on laibamürkide ehk ptomaiinide hulka kuuluv värvusetu, ebameeldiva lõhnaga (laibalõhnaga) mürgine diamiinide hulka kuuluv keemiline aine.
Kadaveriin tekib roiskumisel, kui mikroobid valgu hüdrolüüsi käigus lagundavad vastavate ensüümide abil lüsiini.
Kadaveriini kirjeldas esimesena 1885. aastal Saksamaa arstiteadlane Ludwig Brieger.
Ajalugu
Putrestsiini ja kadaveriini kirjeldas esimesena 1885. aastal Ludwig Brieger.
Turjasaami keel
right|thumb|Turjasaami keele kõnelejate põline asuala on kaardil märgitud numbriga 9
Turjasaami keel on idapoolseim saami keel. Seda kõneldakse Koola poolsaarel.
2004. aastal kõneles turjasaami keelt kümme ja 2010. aastal kaks inimest.
Lepieli rajoon
Lepieli rajoon (transkribeerituna Lepeli rajoon) on rajoon Valgevenes Viciebski oblastis.
Rajooni pindala on 1822 km². 2014. aasta seisuga elas seal 33 625 inimest.
Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Babrova, Baroŭka, Horki, Domžarycy,  Kamieńi, Lepieli, Pyšna, Słabada, Stai ja Vałosavičy külanõukogu.
Halduskeskus on Lepieli linn. Teine tähtsam asula on Domžarycy küla, kus asub Biarezina looduskaitseala keskus.
Rajooni suurimad jõed on Bjarezina jõgi rajooni läänepiiril, Esa jõgi ja Uła jõgi. Kõrgeim koht on Novyja Vałosavičy küla lähistel (279 meetrit). Madalaim koht asub Uła jõe ääres (136 meetrit).
Rajoonis on ohtralt järvi. Neist suurimad on Okana, Biarešča, Teklic, Lepieli järv, ja Astroŭna järv.
Rajooni elanikest olid 2014. aasta seisuga 89,55% valgevenelased, 7,79% venelased, 1,64% ukrainlased ja 1,64% teistest rahvustest. 62,88% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 35,7% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 32,74% elanikke, vene keelt aga 64,84% elanikke.
Jampili rajoon (Vinnõtsja oblast)
Jampili rajoon (ukraina keeles Ямпільський район) oli rajoon Ukrainas Vinnõtsja oblastis. Rajooni halduskeskus oli Jampili linn.
2013. aastal elas seal 41 530 inimest.
2020. aastal toimunud haldusreformi käigus liideti Jampili rajoon Mohõliv-Podilskõi rajooniga.
Atlas (kuu)
Atlas on üks Saturni kuudest.
Atlase avastas 1980. aastal (millalgi enne 12. novembrit) Richard Terrile, kes märkas seda Voyageri tehtud piltidelt. Kuule anti algselt nimi S/1980 S 28. 1983. aastal nimetati kuu ümber kreeka mütoloogia tegelase Atlase järgi, kuna ta paistis hoidvat Saturni rõngaid "oma õlul" sarnaselt nagu titaan Atlas hoidis taevast üleval maa kohal. Atlast nimetatakse ka Saturn XV-ks. Atlase mõõtmeteks on 40,8  ×  35,4  ×  18,8 km.
Helmi Eller
Helmi Eller (25. november/8. detsember 1902 Tartu – 18. juuli 1998 Stockholm) oli eesti kirjandusteadlane, tõlkija ja pedagoog.
Ta töötas aastatel 1921–1924 õpetajana Puhjas, aastatel 1925–1927 õpetajana Kongutas, hiljem Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis, Väike-Maarjas ja aastatel 1939–1944 Tallinna õpetajate seminaris ja pedagoogiumis.
Aastast 1944 elas ta Rootsis, kus töötas ametnikuna Stockholmis riigi kindlustusasutuses. Ta oli aastani 1970 eesti keele ja kirjanduse õpetaja Stockholmi Eesti Koolis, ta on õpetanud eesti keelt ka Lundi ja Stockholmi Ülikoolis. Ta oli Välismaise Eesti Kirjanike Liidu liige, Rootsi Eesti Teadusliku Seltsi liige, Rootsis oleva Eesti Kultuuri Koondise ja teiste organisatsioonide liige. Aastatel 1971–1985 oli ta Eesti Keele ja Kirjanduse Instituudi (Stockholmis) juhatuses, aastast 1986 oli ta sama instituudi auliige.
Helmi Eller suri aastal 1998 Stockholmis. Tema tuhastatud põrm maeti Stockholmi Metsakalmistule.
Ta on avaldanud lühimonograafiad "Arvo Mägi" (1963), "Peeter Lindsaar" (1970) ja "Ain Kalmus" (1986, kõik Lundis) ning arvukalt artikleid, arvustusi ja esseid kirjanduse, keele ja teatri alalt väliseesti perioodikas. Ta oli pikemat aega Eesti Päevalehe kirjandusarvustaja.
Ta tõlkis eesti keelde William Faulkneri "Võitmatud" (Toronto Orto 1955); Aino Kalda päevaraamatu viis köidet (kaks esimest aastatel 1954 ja 1955 Torontos, kolm viimast aastatel 1956, 1958 ja 1960 Lundis); Väinö Linna "Tundmatu sõdur" (Toronto Orto 1957), "Siin põhjatähe all I–II" (Stockholm 1962, 1964); soomekeelsest käsikirjast Liina Reimani mälestused "Rambivalgus süttib" (Lund 1956). Ta oli Stockholmi eesti gümnaasiumi noortealbumi "Sütevakk" (Stockholm 1950) ja teose "Eesti Naisüliõpilaste Selts 1911–1961" (Stockholm 1961) üks toimetajaid.
Endriejavas
Endriejavas on alev Leedus Klaipėda rajoonis, Endriejavase valla halduskeskus. Endriejavas asub Veiviržase jõe ääres. Alevis on gümnaasium ja raamatukogu.
Ajalugu
1623. aastal on ürikutes nimetatud Endriejavase metsa. Küla ennast on nimetatud alles XVIII sajandi alguses. 1780. aastal püstitati sinna puidust kirik. 1837. aastast kuulus asula Ogińskitele. 1862. aastal pandi sealsesse kellatorni Žemaitija suurim kirikukell.
Pärast Esimest maailmasõda tegutsesid alevis meierei, villakraasimisettevõte, kolm saekaatrit ja üheksa veskit. Teise maailmasõja ajal põles alev maha, hävis ka kirik. Uus kirik valmis 1943. aastal.
Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad, mitmel korral hõivasid nad ka alevi. Nõukogude ajal sai Endriejavast kolhoosikeskus.
Karvane helvell
Karvane helvell (Helvella villosa) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Arundhati Roy
pisi|Arundhati Roy (2013) pisi|Arundhati Roy (2010) Arundhati Roy (sündinud 24. novembril 1961 Shillongis) on inglise keeles kirjutav India kirjanik, ühiskonnategelane ja inimõiguslane.
Pärnu Börs
Pärnu Börs on Pärnu uudiste ja kuulutuste nädalaleht. Leht ilmus 1999-2009 iseseisvana ja aastast 2009 ilmub leht Pärnu Postimehe lisana. Lehte annab välja AS Pärnu Postimees. 1999-2009 ilmus leht üks kord nädalas (esmaspäeviti).
Arundhati Roy
Ta on tuntud eelkõige oma 1997. aastal avaldatud romaaniga "The God of Small Things" ("Väikeste Asjade Jumal"), mis pälvis Bookeri auhinna. Eesti keeles on romaan ilmunud Anne Lange tõlkes 1997 (Tallinn: Kupar) ja 2004 (Tallinn: Tänapäev).
Mänsaku tänav
Mänsaku tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Mänsaku tänav sai nime 22. oktoobril 2014. Mänsak on vareslaste hulka kuuluv lind.
Meelusmaa soo
Meelusmaa soo (keskkonnaregistri koodiga vee2066920) on järv (ja soo) Saaremaa vallas Undva külas. Veekogu pindala on 5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1512 m.
Carnival Corporation & plc
Carnival Corporation & plc on maailma suurim rahvusvaheline kruiisilaevade ettevõte. Selle tütarettevõtete ja brändide Carnival Cruise Lines, Holland America Line, Cunard Line, P&O Cruises, Princess Cruises, Ocean Village, Seabourn Cruise Line, Costa Crociere, AIDA Cruises ja Ibero Cruceros all on maailmas 100 laeva.
1993. aastal nimetas laevaettevõte Carnival Cruise Lines end Carnival Corporationiks ja 2003. aastal sai koos Briti Carnival plc-ga Carnival Corporation & plc-ks. pisi|Carnival Place, Carnival Corporationi peakorter Doralis, Florida, USA
Immanuel Alexander Voss
Immanuel Alexander Voss (11. november/23. november 1832 – 30. oktoober/11. november 1899 Kodavere) oli Eesti vaimulik.
Alghariduse sai ta koduõpetaja käest. Aastatel 1841–1844 õppis ta Muyscheli koolis, edasi Tartus gümnaasiumis ja aastatel 1851–1855 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1856–1857 oli ta koduõpetajaks Uue-Saalusel, Rõuge kihelkonnas. Aastatel 1858–1859 täiendas ta ennast Erlangeni ülikoolis. Prooviaastal oli ta aastatel 1859–1860 Tarvastu Peetri koguduses Paul Carlblomi juures ja Tartu Maarja koguduses Adalbert Hugo Willigerode juures. Ordineeriti 9. oktoobril/21. oktoobril 1860 Rannus õpetajaks.
Ta oli aastatel 1860–1861 Tartu ja Võru praostkonna vikaarõpetaja, aastatel 1861–1864 Tartu Maarja koguduse adjunktõpetaja ning aastatel 1864–1899 Alatskivi ja Kodavere koguduse õpetaja. Oli aastal 1891 neljaks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele(õigeusus pettunutele). Ta oli ka Tartu praostkonna vaimulik koolirevident.
Isiklikku
Voss oli kaks korda abielus. Tema esimese naise Marie Elisabethi isa oli Tartu Maarja koguduse õpetaja Adalbert Hugo Willigerode. Tema teise naise Anna Pauline Auguste isa oli Maarja-Magdaleena ja Vara koguduse õpetaja Woldemar Mickwitz. Tema väimees (tütre Helene Marie mees, abielust Anna Pauline Auguste Mickwitziga) Heinrich Richard Hoffmann oli Alatskivi ja Kodavere ning Tallinna Toompea Kaarli koguduse abiõpetaja, seejärel misjonäriks Indias, hiljem Vaivara koguduse vikaarõpetaja ja Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja.
Kerkemurrang
thumb|A – kerkemurrang, B – [[normaalmurrang, C – nihkemurrang]] Kerkemurrang ehk pöördmurrang on murrang, mille lasuv tiib on lamava tiiva suhtes kerkinud.
Kerkemurrangu rebendpind on kaldu rohkem kui 30° (mõne käsitluse järgi rohkem kui 45°). Kerkemurrangud tekivad maakoores rõhtsurve mõjul, eelkõige maakoore laamade põrkepiiril. Kerkemurrangu pikkus võib olla sadu meetreid või kilomeetreid. Kui pinda kahest otsast teineteise vastu kokku surutakse, võib selle sisse tekkida rebend, mida mööda ühel pool rebendit olevad kihid teisel pool rebendit olevate kihtide peale libisevad. Ühtlasi tõuseb selles kohas maapind. Harilikult toimub see maavärina või pigem paljude maavärinate tagajärjel. Selleks võib kuluda tuhandeid aastaid, kuid ka märksa vähem.
Kaua tegutsenud kerkemurrangud võivad maapinna tõsta väga kõrgele. Näiteks Tiibet asub ümbritsevatest aladest mitu kilomeetrit kõrgemal.
Kerkemurrangud tekivad küll geoloogiliselt aktiivsetes piirkondades ja on seotud maavärinatega, kuid aastamiljonite vanuseid kerkemurranguid esineb ka geoloogiliselt passiivsetel aladel.
Kerkemurrangud olid tundmatud kuni umbes 1884. aastani, mil selle teineteisest sõltumatult avastasid kaks geoloogide rühma. Üks neist tegutses Alpides Glaruse kerkemurrangul ning sinna kuulusid Arnold Escher, Albert Heim ja Marcel Bertrand. Teine rühm tegutses Šotimaal Moine'i kerkemurrangul ning sinna kuulusid Charles Lapworth, Ben Peach ja John Horne.
Rahu tänav (Paide)
Rahu tänav on tänav Paides.
Tänaval on 41 hoonet.
Rahu tänav algab Tiigi tänavalt, ristub Kase, Looduse, Nooruse, Tuleviku ja Nurme tänavaga.
Danny Teeson
Daniel Teeson (sündinud 27. mail 1975), hüüdnimega Danny Teeson, on inglise näitleja ja laulja.
Jaanuar 2018
Jaanuar 2018, kroonika.
2018. aasta jaanuar algas esmaspäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast kolmapäeval.
Brad Dourif
pisi|Brad Dourif ([[2002)]] Bradley Claude Dourif (sündinud 18. märtsil 1950 Huntingtonis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Nigeri muusika
Nigeri muusika on arenenud seguks mitmesuguste rahvarühmade muusikatraditsioonidest, nende hulgas on hausad, tuareegid, fulbed jt. Segunema hakkasid need 1960. aastatel, enne seda arenes eri piirkondade muusika eraldiseisvalt. Rahvusvaheliselt on Nigeri muusika pälvinud vähe tähelepanu, aga sellest hoolimata on alates 1980. aastatest esile tõusnud nii traditsiooniline muusika kui ka uued stiilid.
Venedelaht
Venedelaht (ka Venede laht, Vanade laht) (keskkonnaregistri koodiga vee2069900) on järv Saaremaa vallas Kurevere külas. Veekogu pindala on 4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1044 m.
Mingi tänav
Mingi tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Mingi tänav sai nime 4. novembril 2015.
Lapi ülikool
right|pisi|Lapi ülikooli kompleks Rovaniemis.
Lapi ülikool (soome keeles Lapin yliopisto, lühend LY, ladina keeles Universitas Lapponiensis) on ülikool Soomes Rovaniemi linnas.
Aastani 1991 oli kõrgkooli nimi Lapin korkeakoulu, õppeasutus asutati 1. märtsil 1979.
Ülikoolis on neli teaduskonda. Lisaks sellele kuuluvad ülikooli üksuste hulka Arktika keskus ja avatud ülikool.
Aastal 2012 õppis ülikoolis 4685 põhiõppe üliõpilast, 346 kraadiõppurit, 127 välismaist kraadiõppurit ja 235 rahvusvahelist vahetusüliõpilast. Lisaks oli avatud ülikooli, täienduskoolituskeskuse ja väärikate ülikooli nimekirjades 6465 täiskasvanud õppijat. Aastal 2012 kaitsti Lapi ülikoolis 474 magistrikraadi ja 28 doktorikraadi.
Kokku on Lapi ülikoolis töötajaid 647, sealhulgas 68 professorit.
Ajalugu
Lapi kõrgkool (Lapin korkeakoulu) asutati aastal 1979 nimellä, sellesse kuulusid kasvatusteaduste teaduskond, õigusteaduskond ja raamatukogu. Kõrgkoolis asutati hiljem, aastal 1982 ühiskonnateaduste teaduskond ja aastal 1990 kunstide teaduskond. Täienduskoolituskeskus ja keelekeskus asutati aastal 1983. Aastal 1985 asutati Põhja keskkonna- ja vähemuste õiguste instituut (PYVI) ja aastal 1989 Arktika keskus, aastal 1997 liideti instituut keskusega.
<!-- Korkeakoululle rakennettiin nykyinen päärakennus vuonna 1987. Päärakennusta on laajennettu 1992, 2000 ja 2006.
1. tammikuuta 1991 korkeakoulun nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa. Vuonna 1992 valmistui Arktikum-talo ja vietettiin ensimmäinen promootio. Vuonna 1994 avautui muotoilu- ja yrityspalveluyksikkö Kemissä. Yksikkö yhdistettiin vuonna 1998 samana vuonna syntyneeseen Meri-Lappi Instituuttiin, jonka yliopisto oli perustanut yhteistyössä Oulun yliopiston kanssa.
Matkailuntutkimus alkoi 1996. Samana vuonna Rovaniemen taide- ja käsiteollisuusoppilaitos (Rotko) liitettiin yliopistoon.
Vuonna 2001 alkoi kauppatieteellisen alan koulutus yhteistyössä Oulun yliopiston kanssa. Kauppatieteille ja matkailuntutkimukselle perustettiin oma tiedekunta vuonna 2004. Tiedekunta liittyi yhteiskuntatieteiden tiedekuntaan vuonna 2010.
Lapin yliopisto vastaa vuonna 2001 perustetun kansainvälisen Arktisen yliopiston hallinnollisesta johtamisesta ja koordinaatiosta.
Ikääntyvien yliopistotoiminta alkoi Lapin korkeakoulussa 1989 ja siinä opiskelevat ovat osallistuneet tieteelliseen tutkimukseen. Useiden tieteellisten julkaisujen ohella on ilmestynyt myös väitöskirja. Keväällä 2008 väitellyt yhteiskuntatieteiden tohtori Pentti Kortelainen oli Suomessa ensimmäinen, joka teki väitöskirjan ikääntyvien yliopiston pohjalta.
Lapin yliopisto täytti 25 vuotta vuonna 2004. Juhlavuoden kunniaksi yliopisto järjesti kolmannen tohtori- ja maisteripromootion, jossa vihittiin 14 kunniatohtoria, heidän joukossaan muun muassa Antti Eskola ja Peter McLaren (ks. Lapin yliopisto, Promootio 2004). Yliopiston ensimmäinen promootio pidettiin vuonna 1992, jolloin vihittiin yhdeksän kunniatohtoria. Toisessa promootiossa vuonna 1999 vihittiin 15 kunniatohtoria.
Hallinto
Lapin yliopiston rehtorina perustamisvuodesta 1979 vuoteen 2006 saakka toimi professori Esko Riepula, joka jäi eläkkeelle kesällä 2006. Huhtikuussa 2006 hänen tilalleen valittiin Mauri Ylä-Kotola, joka aloitti virassaan 1. elokuuta.
Hallitus
Lapin yliopiston hallituksessa on 11 jäsentä, joista kuusi edustaa yliopistoyhteisöä ja viisi tulee sen ulkopuolelta. Hallituksen puheenjohtaja on Ulkopoliittisen instituutin johtaja Raimo Väyrynen. Muut yliopiston ulkopuoliset jäsenet ovat: Yliopiston henkilöstöjäsenet ovat: Opiskelijajäsenet ovat:
Tiedekunnat
Matkailun ja liiketoiminnan tiedekunta liittyi 1. tammikuuta 2010 yhteiskuntatieteiden tiedekuntaan.
Desvresi kanton
Desvresi kanton  on kanton Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Koosseis
Prantsuse kantonite ümberkorraldamisega, mis jõustus märtsis 2015, laienes kanton 23-lt 52 vallani:
Peter Bosz
Peter Sylvester Bosz (sündinud 21. novembril 1963 Apeldoornis) on Hollandi endine jalgpallur, poolkaitsja.
Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta tegutsenud treenerina. Ta on olnud Hollandi klubide De Graafschapi, Almelo Heraclese, Vitesse ja Amsterdami Ajaxi, Iisraeli klubi Maccabi Tel Avivi ning Saksamaa klubi Dortmundi Borussia peatreener. Hooajal 2016–17 pälvis ta Ajaxi peatreenerina Hollandi kõrgliiga parimale peatreenerile antava Rinus Michelsi auhinna.
Alates 2018. aastast on ta Saksamaa kõrgliigasse kuuluva Leverkuseni Bayeri peatrener.
Star Wars: Ahsoka
Sarja peategelane on noor Jedi Ahsoka Tano.
Lego film
"Lego film" (The Lego Movie) on 2014. aastal valminud animafilm.
Clube Atlético Mineiro
pisi|Atlético Mineiro kodustaadion [[Mineirão]] Clube Atlético Mineiro on Brasiilia jalgpalliklubi, mis tegutseb Minas Geraisi osariigis Belo Horizontes. Klubi mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Minas Geraisi osariigi meistrivõistlustel Campeonato Mineiro.
Atlético Mineiro on vanim tegutsev jalgpalliklubi Minas Geraisi osariigis. Selle asutasid 1908. aastal 25. märtsil 22 Belo Horizonte üliõpilast. Vaatamata sellele, et selle asutajad oli pärit kõrgkihist, said klubiga liituda kõik mängijad sotsiaalsest klassist hoolimata, tänu millele sai see tuntuks "rahvaklubina", samuti sai sellest Brasiilia üks populaarsemaid jalgpalliklubisid.
Harald Krüger
Harald Krüger on mitme tuntud inimese nimi:
Clube Atlético Mineiro
Klubi põhiline kodustaadion on Mineirão, mida jagatakse Cruzeiroga. Samuti on klubi kodustaadioniks olnud Estádio Independência. Atlético Mineiro" uueks kodustaadioniks saab 2023. aasta augustis Arena MRV.
Atlético Mineiro kauaaegseks rivaaliks on olnud Cruzeiro ning nende vahelised mängud on tuntud nime all Clássico Mineiro. Lisaks on klubi linnarivaaliks on América Mineiro ja osariigisiseseks rivaaliks Flamengo.
Klubi maskott on kukk. Samuti on klubi üheks hüüdnimeks Galo (portugali keeles 'kukk'). Klubi tunnusvärvid on must ja valge.
Hérault
pisi|Sild ja veejuhe üle Hérault' jõe, vaadatuna Ponte du Diable sillalt pisi|XI sajandi I poolel [[Benediktlased|benediktiini munkade poolt ehitatud Ponte du Diable (Kuradisild)]] Hérault [er'oo] (oksitaani keeles Erau) on jõgi Lõuna-Prantsusmaal. Jõe pikkus on 160 km ning see saab alguse Mont Aigouali nõlvalt Sevennides. Jõgi suubub Vahemerre Agde'i linna lähistel.
Pruun liudik
Pruun liudik (Peziza badia) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Lennuse tänav
pisi|Vaade [[Tiiva tänavalt Lennuse tänavale]] Lennuse tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Lennuse tänav sai nime 19. augustil 2015.
Loodi metskond
Loodi metskond moodustati 1920. aastal. Metskonna koosseisu võeti Päri, Heimtali, Vardi, Loodi, Morna, Pahuvere eramõisate ja endise Vastsemõisa riigimetskonna metsad.
Eesti suveolümpiamängudel
Eesti osales esimest korda oma koondisega suveolümpiamängudel 1920. aasta suveolümpiamängudel, kuigi Eesti Olümpia Komitee asutati alles 1923. aastal.
Barbaroŭ
Aastal 1908 sündis seal valgevene põllumajandusteadlane Michaił Macapura.
Ajalugu
Küla on kirjalikes allikates esmamainitud 1431. aastal. Aastast 1761 kuulus Barbaroŭ Oskierkadele. Adam Kirkor avastas alevist sel perioodil püstitatud võimsa mitme torni, muldvalli ja vallikraaviga kindluse jäänused, ent kindlust ennast tolle perioodi kirjalikes allikates mainitud ei ole. Aastal 1779 ehitati sinna õigeusu kirik.
Aastal 1793 läks küla teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Barbaroŭ hakkas kuuluma Minski kubermangu ja Mozõri maakonda. Ühtlasi sai selle omanikuks Jacob Johann von Sievers, kes aga aastal 1808 selle Holstidele edasi müüs. Aastal 1795 sai Barbaroŭ alevi staatuse. Aastast 1833 on teada, et alevis olid kõrts, neli vesiveskit ja kai. XIX sajandi keskpaigas rajasid alevi omanikeks saanud Horwatid Prõpjatsi kaldale uhke mõisakompleksi, mille juures asus ka viie tiinu suurune park. Horwatide suguvõsa valdusse jäi alev kuni I maailmasõjani.
Aastal 1919 läks Barbaroŭ Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1924 muudeti selle staatus külaks, ühtlasi sai Barbaroŭst kohaliku külanõukogu halduskeskus. Samal aastal asutati külas kolhoos «Серп и молот», mis aastal 1930 sai uue nime «Новый Барбаров». II maailmasõja ajal põletasid saksa karistussalklased küla maha. Tänapäeval on asulast saanud agrolinnake.
Kanaarikollane
Värvus on karakterilt terav, vürtsikas, hapu, ärritav. Kanaarikollase värvuse annab värvipigment strontsiumkromaat.
Variatsioonid
Pantone värvitoon 12-0633 Canary Yellow on rohekas kollane.
Veebivärv Canary on erk helekollane.
Kasutamine
Värvinimetust kasutatakse tekstiilide ja paberite tooni kirjeldamiseks.
Värvuse nimetus (kanariengelb) esines saksa keeles juba 1787. aastal ajakirjas Journal des Luxus und der Moden, kus kirjeldati a la turque rõivaeset "sinisest krepist kanaarikollaste lehvkinnistega", ja 1787. aasta numbris, kus kirjeldati kanaarikollast paelkrooget seelikul.
Värvus esineb eesti 1930. aastate moesõnavaras.
Kanaarikollases toonis toodetakse printeripaberit (kaubamärgid Image Coloraction ja IQ), mõlemal juhul on tegemist ereda sidrunkollast meenutava tooniga. Kanaarikollasel pastellipaberil Lanacolours on ere, kuid soojem ja tumedam kuldkollane toon.
Kirjanduses
Kanaarikollaseid pükse kandis Nikolai Nossovi loodud tegelaskuju Totu (teostes "Totu Kuul" jms).
ZIL-157
ZIL-157 on Nõukogude Liidus aastatel 1958–1994 ZIL-i autotehases toodetud taktikaline veoauto. Seda esitleti 1958. aasta maailmanäitusel. See on väga sarnane selle eelkäija ZiS-151 viimase versiooniga, millel oli täismetallist juhiruum.
Sõiduki prototüüp valmistati 1955. aastal. Seoses destaliniseerimisega muudeti tehase nimi ja sõiduki nimeks sai ZIL-157. See läks 1958. aastal seeriatootmisse nii tsiviil- kui ka sõjaliseks otstarbeks. Sõjalises kasutuses rakendati seda muu hulgas radarijaamana ja raketiheitja alusena.
1979. aastal vahetasid ZIL-157 Nõukogude Liidu sõjaväes välja standardveoautod Ural-375 ja ZIL-131. Lisaks Nõukogude Liidule toodeti Hiinas ZIL-157 koopiat CA-30.
ZIL-157 toodeti ametlikult kuni 1992. aastani. 1994. aastal monteeriti veel kaks sõidukit. Kokku toodeti ZIL-157-tüüpi veoautosid 797 934 tükki.