cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pikareinu
Pikareinu (kohalik hääldus Pikäreinu) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda. 2021. aastal elas Pikareinu külas 41 inimest. Pikareinu küla naaberkülad on Abissaare, Ivaste, Krüüdneri, Puugi, Sulaoja ja Valgjärve.
Küla lähistel voolab Pikareinu oja.
Küla kuulus Kanepi ja Kambja kihelkonda.
Pikareinu külas on sündinud luuletaja ja proosakirjanik Elise Rosalie Aun.
Pikajärve
Pikajärve (kohalik hääldus Pikäjärve) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda. 2021.a elas Pikajärve külas 42 inimest. Pikajärve naaberkülad on Hauka, Kooli, Pilkuse, Puugi ja Vana-Otepää.
Küla lähistel paikneb Pikajärv.
Küla kuulus Kanepi kihelkonda, külas on olnud Pikajärve mõis.
Free Software Foundation
pisi|FSF logo Free Software Foundation (lühendina FSF; Vaba Tarkvara Fond) asutati 1985. aastal Richard Stallmani poolt, et võidelda arvutikasutajate õiguse eest kasutada, uurida, kopeerida ja modifitseerida arvutiprogramme. FSF aitab kaasa vaba tarkvara – peamiselt GNU operatsioonisüsteemi – kasutamise levikule ja arendamisele.
FSF-i ametlikud sõsarorganisatsioonid on Free Software Foundation Europe (asutatud 2001), Free Software Foundation India (2003) ja Free Software Foundation Latin America (2005).
873
873. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad
Aastad: 868 869 870 871 872 - 873 - 874 875 876 877 878
Armin Öpik
Armin Aleksander Öpik (24. juuni 1898 Lontova, Virumaa – 15. jaanuaril 1983 Canberra) oli eesti geoloog.
Ta lõpetas 1917. aastal Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi, õppis Moskva Ülikoolis (1917) ja Tartu Ülikoolis (1922–1926). Alates 1930. aastast Tartu Ülikooli professor geoloogia ja paleontoloogia alal.
Ta toimetas ajakirja Eesti Loodus (1938–1939) ja oli Loodusuurijate Seltsi president (1944).
Põgenes 1944 Saksamaale, alates 1948. aastast elas Austraalias.
Isiklikku
Tema vennad olid astronoom Ernst Öpik, diplomaat Oskar Öpik ja pankur Paul Öpik ning õde oli tõlkija Anna Öpik.
Markovnikovi reegel
Markovnikovi reegli (ehk Markovnikovi seaduspärasuse) järgi toimub orgaanilises keemias polaarse või polariseeritava molekuli Eδ+–Zδ– liitumine alkeenidele või alküünidele.
Markovnikovi reegel väidab, et mittesümmeetriline reagent liitub mittesümmeetrilisele kaksiksidemele nii, et reagendi positiivse laenguga osa liitub kaksiksideme selle süsinikuga, millega on seotud rohkem vesinikke. Teiste sõnadega, elektrofiil (E+ või H+ või R+ jt) liitub selle süsiniku aatomi juurde, millega on seotud rohkem vesiniku aatomeid ja nukleofiilne rühm liitub selle süsiniku aatomiga, millega on seotud kõige vähem vesiniku aatomeid. Näiteks
HCl + CH2=CH–CH3 → H3C–CHCl–CH3
Taolise regioselektiivsuse tagab reaktsiooni esimeses vahestaadiumis kõige enam stabiliseeritud intermediaadi moodustumine. Elektrofiilse liitumise reaktsioonides on selleks kõige enam delokaliseeritud laenguga karbokatioon. Ülaltoodud reaktsioonis on selleks H3C–CHC+–CH3  aga mitte  H2C+–CH2–CH3.
Liitumisele vastupidises protsessis - elimineerimisreaktsioonis moodustuvad produktid vastavuses Zaitsevi reegliga.
Kaarma mõis (Väike-Maarja)
Kaarma mõis (saksa keeles Kaarmann) oli rüütlimõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal.
Mõisast on teateid alates 1538.
Taevere mõis
Taevere mõis (saksa keeles Taifer) oli riigimõis Suure-Jaani kihelkonnas Viljandimaal.
Ajalugu
Mõis rajati 16. sajandi keskpaiku.
872
872. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad
Aastad: 867 868 869 870 871 - 872 - 873 874 875 876 877
Puugi
Puugi (ka: Kaarli) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda. 2021. a elas Puugi külas 42 inimest. Puugi naaberkülad on Ivaste, Kooli, Krüüdneri, Neeruti, Pikajärve, Pikareinu, Valgjärve ja Vana-Otepää.
Küla kuulus Kambja kihelkonda, külas oli Puugi poolmõis.
Vladimir Meštšerski
pisi|Vladimir Meštšerski Vürst Vladimir Pavlovitš Meštšerski (vene keeles Владимир Павлович Мещерский; 26. jaanuar (vana kalendri järgi 14. jaanuar) 1838 Peterburi – 23. juuli (vana kalendri järgi 10. juuli) 1914 Tsarskoje Selo) oli vene aadlik, kirjanik ja publitsist, tsaar Aleksander II kammerteener ja vanameelse suunitlusega ajalehe Graždanin väljaandja.
Ta oli tuntud ajaloolase Nikolai Karamzini tütrepoeg.
Triin Veber
Triin Veber (sündinud 22. juunil 1976) on eesti bioloog ja roheline poliitik.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli bioloogina. Ta kaitses magistritöö teemal "Kormoranide ja kalanduse vahelised interaktsioonid Eesti rannikumeres" 2001. aastal.
2010–2013 oli ta erakonna Eestimaa Rohelised juhatuse liige ning üks erakonna eestkõnelejaid.
Topaas (film)
"Topaas" (Topaz) on 1969. aastal valminud Alfred Hitchcocki põnevusfilm.
Triin Veber
Ta kandideeris Riigikogu 2011. aasta valimistel Tartu linnas ning sai 153 häält.
Topaas (film)
Osades on Frederick Stafford, Dany Robin, Claude Jade, Michel Piccoli, Michel Subor, Karin Dor, John Forsythe, Philippe Noiret, John Vernon.
Prantsuse agendi André Devereaux' (Frederick Stafford) tõttu ei ole tema naise Nicole'i (Dany Robin) elu kerge. Kord olid nad koos vastupanuliikumises, nüüd abistab André CIA-d. Kui äsja abiellunud tütar Michele (Claude Jade) koos oma ajakirjanikust mehe Francois Picardga (Michel Subor) ning pruudi vanematega mõne päeva New Yorgis veeta tahab, kasutab André võimalust, et Harlemis oleva CIA mehe Nordstromi (John Forsythe) jaoks mõned dokumendid Kuuba konsulaati toimetada. Sellele järgneb spionaažiülesanne koos oma endise armukese Juanitaga (Karin Dor) Kuubas. Kui ta tagasi Pariisi läheb, tahab Michele oma vanemaid lepitada, kuid Nicole on juba lohutust leidnud Jacques Granville'i (Michel Piccoli) käte vahel, kes juhib spionaaživõrku Topaas. "Topaas" on Hitchcockile tüüpiline linateos: loo üks peategelasi on süütu mees, kes on sattunud olukorda, kus peab end kaitsma nii pahade tegelaste vastu kui ka suutma tõestada oma süütust seadusesilma ees. Erinevalt režissööri varasematest filmidest arenevad selle tempoka agendiloo sündmused mitmes linnas: Washingtonis, Kopenhaagenis, Havannas ja Pariisis.
Kuressaare
Kuressaare on Saaremaa ainus linn, Saaremaa valla keskus ja Saare maakonna halduskeskus. Kuressaare asub Saaremaa lõunarannikul ja on ühtlasi Eesti läänepoolseim linn.
Will You Be There (Jeanette Biedermanni laul)
"Will You Be There" on teine singel Jeanette Biedermanni albumilt "Enjoy!". Laulu kirjutasid Frank Johnes, Tom Remm ja Wonderbra ning produtseeris Cobra. Singel anti Saksamaal välja 12. veebruar 2001.
Kuressaare
Kuressaare linn tekkis muinassaarlaste tugi- ja kauplemiskohta Põduste jõe suudmes tuhatkond aastat tagasi ning hiljem arenes 14. sajandil ehitatud ja tänapäevani säilinud piiskopilinnuse juures. Linna merepoolses servas asuv linnus on ühtlasi linna vanim ehitis ja Saare-Lääne piiskoppide kunagine kants.
Linna keskosa on ajalooliselt väärtusliku vanalinna arhitektuuri kaitseala, kus asub enamik Saare maakonna ja Kuressaare linna asutusi ning tähtsamaid kauplusi, restoranid ja kohvikud, kultuurikeskus, päevakeskus, teater ja kino. Tööstushooned paiknevad keskusest kirdes, osa neist linnapiiridest väljas.
Nimi
Ajalooliselt on Kuressaare tuntud saksakeelse nimega Arensburg (algne kirjapilt Ahrensborch). Esialgu tähistas see piiskopilinnust, hiljem ka selle kõrvale tekkinud alevikku. Nimetus tulenes piiskopilinnuse kaitsepühaku, evangelist Johannese sümboliks olevast kotkast. Algselt kutsutigi linnust kotkalinnuseks (ladina keeles arx aquilae). Paralleelselt oli kasutusel ka eestipäraseid nimesid, kõige laialdasemalt neist oli levinud Kuresaar.
Eesti iseseisvudes 1918. aastal võeti ametlikult kasutusele senised eestikeelsed nimed: nii Kuresaar kui ka Kuressaare. 1933. aastal otsustas Eesti valitsus, et ametlikus kirjakeeles jääb kasutusele ainult nimevorm Kuressaare. Saksa okupatsiooni ajal ennistati Arensburgi nimi, mis kehtis Saksa okupatsiooni lõpuni. Suurema osa Nõukogude okupatsiooni ajast (15. maist 1952 kuni 23. juunini 1988) kandis linn Kuressaarest pärit bolševikust revolutsionääri Viktor Kingissepa järgi nime Kingissepa. Kingissepa nimi anti ka Jamburgi linnale Ingerimaal, mis kannab nime Kingissepp tänapäevani.
Rahvastik
1922. aasta rahvaloenduse andmete järgi elas Kuressaares 3296 inimest, nende seas 2666 eestlast, 401 sakslast, 156 venelast, 39 juuti ja 34 rootslast. Linna rahvaarv kasvas kuni 1989. aastani, mil linnas elas 16 166 inimest. Neist 92,78% olid eestlased, 5,15% venelased ja 2,07% teiste rahvuste esindajad. Sellest ajast saadik on linna rahvaarv stabiilselt vähenenud. 2000. aastal elas Kuressaares 14 925 inimest. 2011. aastaks oli rahvaarv vähenenud 13 166 inimesele. Eestlasi oli neist 97,68%, venelasi 1,21% ja muust rahvusest elanikke 1,11%.
Kuressaare elanikkonna rahvuslik koosseis rahvaloenduste andmetel
Linnavalitsemine ja haldusorganid
Kuressaare linna täidesaatev võimuorgan oli enne 2017. aasta haldusreformi Kuressaare Linnavalitsus. Kuressaare valitsemise üldpõhimõtteid, valitsemisalaga seotud mõisted ja ametiasutuste tegutsemise kord on kajastatud Saaremaa valla põhimäärusega. Haldusreformi järel tekkinud Saaremaa vallas on vallavanem ühtlasi ka Kuressaare linnapea ning selleks on alates 2022. aastast Mikk Tuisk. (vt ka Kuressaare linnavolinike loend 1919, 1921, 1924, 1927, 1934, 1939)
Linn ja linnaosad
380px|pisi|Kuressaare linnakaart. Kuni 2014. aastani piirnes Kuressaare [[Kaarma vald|Kaarma vallaga ja seejärel kuni 2017. aastani Lääne-Saare vallaga ]]
Loodus
pisi|[[Loode tammik Kuressaare külje all]] Kuressaare asub Saaremaa lõunaosas. Kuressaare pindala on 1495 ha, millest moodustavad metsad ja pargid 197 ha, haljasalad 74 ha ning aiad ja hoovid 271 ha. Kuressaare merepiir on 20,5 km pikkune.
1930. aastal istutati Kuressaare linnaparki uusi haruldasi puuliike, mis telliti Tartu Ülikooli botaanikaaiast. Linnapargi taimestik on rikas, seal leidub ligi 80 puu- ja põõsaliiki.
Kuressaares kerkib maakoor 2–3 mm aastas. Seetõttu on aegade jooksul saared linnaalaga liitunud, endised merelahed kaotanud ühenduse merega ja muutunud järvedeks, sealhulgas Mullutu-Suurlaht.
Linna järgi on nime saanud Kuressaare lade ja Kuressaare kihistu. Sealne G1 puurauk on Kuressaare kihistu ja Kuressaare lademe stratotüüp ning Kudjape kihtide ja Jaagarahu lademe täiendav stratotüüp. See on ka Tahula kihtide neostratotüüp.
Turism
Kuressaare on tuntud suvitus- ja kuurortlinn. Linn on üks suurima külastatavusega turismikeskusi Eestis. Esimene teadaolev turismigrupp külastas Kuressaaret juba ligi 165 aastat tagasi.
Ajalugu
19. sajandi keskpaigas sai Kuressaare kuurortlinnaks, kui linna lähedal avastati suured raviva toimega muda varud. Esimene mudaravila ehitati 1840. aastal, kuid mudavannidega tervistamist on Saaremaa läänerannikul katsetatud juba alates 1820. aastate keskpaigast. Just tervisemuda sai Kuressaare märksõnaks. Loodi uusi ravilaid ja pansionaate, tunduvalt parandati heakorda ja külastajate arv aina kasvas.
Aastatel 1918–1940 kestis kuurordi õitseaeg edasi. Venelaste osakaal külastajate hulgas vähenes, andes ruumi lätlastele, soomlastele ja rootslastele.
Turismi areng pidurdus Teise maailmasõja algusest kuni Nõukogude okupatsiooni lõpuni, mil kogu Saaremaa oli kuulutatud kinniseks piiritsooniks, mis välistas igasuguse välisturismi. Lubatud oli vaid rangelt piiritletud ja kontrollitud siseturism.
Tänapäeval on Kuressaare taas kuurortlinn. Rajatud on uusi terviseasutusi ja hotelle ning korrastatud ajaloolisi mälestusmärke. Kaks kolmandikku praegustest linna külastajatest on mandrieestlased, ülejäänud külastajad on valdavalt Soomest, Rootsist ja Lätist.
Vaatamisväärsused
pisi|[[Kuressaare vaekoda]] pisi|vasakul|[[Kuressaare tuuleveski]]
Kuressaare vanalinnas on säilinud peamiselt 18.–19. sajandist pärit ajaloolisi hooneid, kuid leidub vanemaidki. Vanalinnas asuvad näiteks Püha Nikolai kirik ja Laurentiuse kirik, kaubahoov, vana veski (1899), sadamaait (1663) ja elamuid. Baroksed raekoda ja vaekoda pärinevad Rootsi ajast 17. sajandist, Kuressaare raekoja kõrval asuv Saaremaa rüütelkonna hoone aga 18. sajandist. Vanimate säilinud hoonete hulka kuuluvad ka aadressil Kauba tänav 5 asuv pastoraadihoone ning Kitsa ja Kitzbergi tänava nurgal asuv Põlluvahi maja.
Arusha
thumb Arusha on linn Tansaanias, Arusha piirkonna keskus. Asub Meru vulkaani jalamil.
Arushas kirjutati alla Tansaania iseseisvumisdokumendid 1961. aastal ja rahuleping Rwanda kodusõja lõpetamiseks 1993. aastal. Linnas asub Rwanda Rahvusvaheline Kriminaaltribunal.
Kuressaare
Vaatamisväärsused
Linnusest edelasuunas jääb Tori abajas, kus asub Kuressaare sadam.
Arusha
Arushas asub Ida-Aafrika Ühenduse peakorter.
Kuressaare
Vaatamisväärsused
Kuressaare lossipark ja historitsistlikus stiilis Kuressaare kuursaal on kuurordielu keskmeks. Mõlemad rajati 19. sajandi teises pooles.
Lossi tänava alguses, kunagisel kalaturul, on Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas.
Arusha
Arushas asus 1920. aastail eestlaste ülalpeetav misjonikool.
Kuressaare
Taristu
Teed
Kuressaare linna läbib Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee, mis on üks Eesti põhimaanteid. See ühendab linna Kuivastu sadamaga, tagades Saaremaale parvlaevaühenduse Mandri-Eestiga. Kuressaare tänavate kogupikkus on 75,8 km.
Transport
Kuressaare linnal on Kuressaare bussijaama kaudu ühistranspordi ühendus teiste Saaremaa asulate ja Mandri-Eestiga. Ühtlasi sõidab Kuressaares kaheksa bussiliini, mis on linna ainus ühistranspordiliik.
Lennujaam
Kuressaare lennujaam on Saaremaa ainuke lennujaam. 2019. aasta seisuga on Kuressaarel lennuühendus Tallinna linna ja Ruhnu saarega. Tallinna ja Kuressaare vahel toimuvad lennud iga päev. Varem on linnal olnud lennuühendus ka Helsingi, Kärdla, Riia ja Stockholmiga.
Sadamad
Kuressaare sadam on endine linnasadam, mis taasavati 1999. aastal Tori kauba- ja kalasadama asukohas. Sadamat kasutatakse peamiselt jahisadamana. Rahvusvaheline väikelaevade sadam kannab keskkonnasõbralikkuse ehk kotkalipu märki.
Roomassaare sadam paikneb nelja kilomeetri kaugusel Kuressaare linnast Roomassaare poolsaarel. See on linna peamine merevärav ja kogu Saaremaa tähtsaim kaubandusvärav, mis ehitati 1894. aastal. Nüüdseks on Roomassaare ka populaarne jahisadam. Sadamal on varem olnud regulaarühendus Tallinna, Pärnu, Riia, Peterburi, Helsingi ja Stockholmiga. Tänapäeval saab Roomassaare sadamast kuue kilomeetri kaugusele Abruka saarele, ettetellimisel ka Ruhnu.
Haridus
Ainsa erakoolina töötab Kuressaares põhiharidust andev Luce Kool.
Kutseharidust saab omandada Kuressaare Ametikoolis.
Rakenduskõrgharidust annavad Kuressaares TTÜ Kuressaare kolledž ning alates 2019. aasta sügisest tegutsev Tallinna Tervishoiu Kõrgkooli Kuressaare õppeosakond, kus õpetatakse õendust.
Kultuur
pisi|[[Kuressaare Teater]] Linnas on arvukalt muuseume ja kontserdipaiku, teater ja kino, tegutsevad laulu- ja tantsuansamblid ning kultuuriorganisatsioonid. Ühtlasi toimub linnas palju kultuuriüritusi, eriti suviseid vabaõhuüritusi.
Kuressaare kultuurielu edendab peamiselt Kuressaare Kultuurikeskus, mis asub kesklinnas. Kultuurikeskuses toimuvad kontserdid, etendused ja näitused.
Oluliseks edendajaks on veel ka Kuressaare Teater (endise nimega Kuressaare Linnateater), kus saab lisaks teatrietendustele vaadata ka filme.
Saaremaa Muuseum on Eesti üks vanimaid (asutatud 1865) ja suurimaid muuseume, mida igal aastal külastab 70 000 – 80 000 inimest. Maakonnamuuseumina on see üks peamisi Saaremaa kui eripärase looduse, ajaloo ja kultuuriga piirkonna identiteedi säilitajaid ja tugevdajaid. Selle identiteedi oluliseks osaks on Kuressaare linnus-kindlus.
Sadamaait on aastaid olnud Kuressaare Teatri suveetenduste päralt. 2018. aastal sõlmiti leping Laggentagge OÜ-ga džinni destilleerimiseks.
Linnas tegutseb ka Kuressaare Folgiklubi. Koostöös Kuressaare Linnateatriga sai alguse kontserdisari "Eesti Pärimusmuusika Keskus soovitab", mis alates 2017. aasta septembrist pakub folkmuusikakontserte.
Kuressaare Kultuurivara on katusorganisatsiooniks 15 Kuressaare rahvakultuurikollektiivile. Kollektiivid osalevad nii üleriigilistel kui ka Saare maakonna laulu- ja tantsupidudel ning muudel üritustel.
Kultuuriüritused
Kuressaare linna aastapäeva tähistatakse 8. mail tavaliselt kas kontserdi, etenduse või muu etteastega.
Lastelust on Kuressaare lasteaedade lõpupidu, mis toimub mai viimasel pühapäeval. Seda tähistatakse rongkäiguga Kuressaare kultuurikeskuse juurest lossini, kus toimub tasuta kontsert.
Pärimuskultuuri Suvi koosneb vastavalt aastale kas ainult Kuressaare või kogu Saaremaa rahvatantsuansamblite esitatavatest kontsertidest.
Kuressaare Kammermuusika Päevad toimuvad alates 1995. aastast augusti alguses.
Kuressaare merepäevad toimuvad tavaliselt kas augusti esimesel või teisel nädalavahetusel. Tegemist on ühe suurema Saaremaa festivaliga, kus on kontserdid, messiala, laat, laevad, mereteemalised üritused, toitlustus- ja teematelgid ning mängud. Festivali rõhk on kontserdiprogrammil.
Saaremaa Ooperipäevad toimuvad juulis. Juulis püstitatakse Kuressaare lossihoovi 2000 istekohaga ooperimaja. See on Baltimaade populaarseim ooperifestival.
Barreevõti
thumb|200px|Capo [[akustiline kitarr|akustilise kitarri kaelal]] Barreevõti ehk capo on seade, mida kasutatakse transponeerimise abivahendina keelpillide (näiteks kitarr, mandoliin, bandžo) mängimisel. Barreevõti lühendab kõiki keeli korraga ja seega muudab nende helikõrgust sama intervalli võrra.
Kuressaare
Religioon
Kuressaare rahvastik religiooniti (2000) pisi|[[Kuressaare Laurentiuse kirik]]
Arhitektuur
pisi|Kuressaare [[veetorn-elamu]] Kuressaare on eeskätt tuntud linnuse konvendihoone järgi, mis on ainus oluline ümberehitusteta säilinud keskaegne kindlusehitis Balti riikides, mistõttu on Kuressaare piiskopilinnus Eesti keskaja arhitektuuris olulisel kohal.
17. ja 18. sajandil langes Kuressaare korduvalt suurte tulekahjude ohvriks, mis jättis linnast püsti vaid loetud arvu maju. Seetõttu hakati nõudma kivist majade ehitamist, mis olid lihtsad ühekorruselise väljavenitatud ristkülikulise põhiplaaniga krohvitud elamud. Need omandasid tol ajal Kuressaare kaubamärgi tunnuse. 1820. aastateks oli Kuressaare kivimajade arvult Eesti linnade seas esikohal, peaaegu pooled majadest olid kivist. Teisel kohal oli Tallinn, kus oli kivist elamuid alla kolmandiku.
19. sajandil ehitati suhteliselt väikseid, ühekorruselisi kompaktseid ristkülikukujulise põhiplaani ja madalapoolse viilkatusega elamuid. Üldjuhul oli sissepääs fassaadi keskteljel ja kummalegi poole jäi kaks akent.
1980. aastatel hakkasid Kuressaares domineerima postmodernistlikud korterelamud ning ka vanalinn muutus aina populaarsemaks, mis tõi endaga kaasa seniolematu rekonstrueerimis- ja restaureerimislaine. Taastati mingil määral küll ehitiste algupärane väljanägemine, kuid sisuliselt oli tegemist siiski uute elamutega.
21. sajand on toonud Kuressaare linnapilti räästata majad. Räästa puudumine on väga jõuline üldilmet kujundav motiiv, mis mõjutab lõpptulemust võrdväärselt materjalivaliku ja üldise mahukäsitlusega. Räästata on ka 2002. aastal valminud Ferrumi kaubamaja. Sobides hästi kohaliku ehitustraditsiooni ja linnakeskkonnaga, on räästata majad saanud tänapäevaks juba linnale iseloomulikuks. Vaikselt on see moevõttena imbunud ka eramurajoonidesse, kuigi keskkondlik põhjendus (vajadus sobituda ajaloolisse miljöösse) seal puudub.
Sport
pisi|[[FC Kuressaare mängija kollases]] Kuressaares asuvas Saaremaa Spordikoolis saab õppida ja treenida kuut spordiala: võrkpalli, korvpalli, kergejõustikku, judot, laskmist ja purjetamist. Saaremaa Spordikool haldab alates 2015. aastast Kuressaare Spordikeskust, Kuressaare staadioni, Kesklinna staadioni, kunstmurukattega jalgpallistaadioni, Kuressaare terviseparki, Musumänniku terviseradu, Pargi tenniseväljakut ja muid väiksemaid vallale kuuluvaid spordiobjekte.
Saaremaa Merispordi Seltsi peamine eesmärk on mere- ja purjetamishuvilistele noortele purjetamisharrastusega tegelemiseks võimaluste loomine, sõltumata nende perede materiaalsest olukorrast. Seltsi tegevuses osaleb igas eas liikmeid.
Linna tuntuim jalgpalliklubi on FC Kuressaare, mis mängib Premium-liigas.
Kuressaare Linnajooksu korraldatakse Kuressaare aastapäeval, jätkates vanu traditsioone ja propageerides tervislikku liikumist kogu maakonnas. Linnajooks kuulub Kuressaare linna terviseliikumisesarja “Liikudes tervemaks”, olles üks selle sarja 34 üritustest. 2019. aastal toimus juba 38. linnajooks. Varem olid võistlusdistantsid 5,1 km ja 14,2 km, kuid 2016. aastast on põhidistantsid 5 km ja 10 km. Lisaks toimuvad jooksud lastele.
10. detsembril 2019 kuulutati Brüsselis Euroopa Parlamendis Kuressaare 2020. aastaks üheks Euroopa spordilinnaks; Kuressaare sai selle au esimese Eesti linnana.
Kuressaarest pärit tuntud inimesi
pisi|[[Ivo Linna, üks tuntumaid Eesti poplauljaid]] pisi|[[Viktor Kingissepp, kommunistlik revolutsionäär]] Loomeinimesed
Teadlased
Sõjaväelased
Ühiskonnategelased
Vaimulikud
Sportlased
Ajalugu
Muinas-Eesti saarlaste peasadam asus Kihelkonnal, viikingite üks sadam tekkis Kaarma eelpostina Väikse Katla kirdesoppi ilmselt 13. sajandil, kui Lõuna-Saaremaa kuulus Riiale ja oli üheks lüliks Läänemere kaubateede ketis. 1233. aastast Riiale kuulunud Lõuna-Saaremaa vallutas Saare-Lääne piiskop, kes võttis üle siinse kaubanduse. Saarlaste ülemerekaubandus kestis kuni Jüriöö ülestõusuni, siis aga hävitati viikingilaevad ja hakati Kuressaare piiskopilinnust ehitama.
Kirjalikes allikates on Kuressaare piiskopilinnust esmamainitud 1381. aastal. Enne linnuse rajamist 13.–14. sajandil asus Kuressaares arvatavasti muistne sadamakoht, kuhu koondusid kokku kõik ümbruskonna tähtsamad teed. Kure saare põhjatippu tehti piiskopilinnuse värav ja sadam. Kuressaare piiskop võttis sissetöötatud kaubitsemiskoha üle, soola toomine Saaremaale ja vilja viimine Euroopasse aga jätkus. Piiskopi viljalaod olid Kuressaare linnuse konvendihoone edelaküljel. Liivimaa rikkamate maahärrade hulka kuulunud Saare-Lääne piiskopid pidasid faktoreid kõigis tähtsamates hansalinnades.
Linnuse ümber kerkinud alevikku on esimest korda kirjalikul maininud 1424. aastal Saare-Lääne piiskop Christian Kubandi kirjas Tallinna raele. pisi|Kuressaare plaan 18. sajandi keskel. [[Johann Christoph Brotze kogust]]
Uusaeg
1559. aastal loobus Saare-Lääne piiskop Johannes V oma valdustest Saaremaal ning müüs need Taani kuningale Frederik II-le. Uueks piiskopiks nimetati Frederik II-e noorem vend, hertsog Magnus. Piiskop Johannes loobus Magnuse kasuks ka oma Kuramaa piiskopkonnast. 1560 ostis Magnus endale Moritz von Wrangelilt katoliku Tallinna piiskopi ametikoha. Uusi alasid määras kuningas haldama oma venna hertsog Magnuse, kes 8. mail 1563 kehtestas Kuressaare saadikute Jakob Kohli, Wolter Rothendorfi ja Gert von Demteri taotlusel Kuressaares Riia linnaõiguse. 1597. aastal käis Saaremaal noor Taani kuningas Christian IV. Taani ajal Kuressaare linnasaras laienes ümber vana sadama. Mere taganedes ja turust kaugenedes tekkisid Sadama (Haafen Gasse, nüüd Suur-Sadama tänava algus + Väike-Sadama tänav) ja Ranna tänav (Strand Gasse, nüüd Suur-Sadama tänava Väike-Põllu ja Veski tänavate vaheline osa). Nendega ristusid maapinna kerkides järjepanu Väike-Põllu tänav (Acker Gasse) ja Saunikute põiktänav (Badstüber Gässchen, nüüd Veski tänava Väike-Sadama ja Suur-Sadama tänavate vaheline osa).
17. sajandi alul mindi kivilinnuseilt üle uut tüüpi kaitseehitistele. Keskaegsed kivilinnused hakkasid kaotama sõjalist tähtsust tänu üha võimsamate suurtükkide purustavale jõule. Taanlased moderniseerisid ka Kuressaare kindlustussüsteemi. Vana eelringimüüri ära kasutades rajati paksude muldvallide ja bastionide süsteem, mis ümbritseti umbes 30 meetri laiuse mereveest täituva vallikraaviga. Rootsi ja Taani vahel puhkes 1611. aastal Kalmari sõda, mille lahingutegevus jõudis 1612. aastal ka Kuressaarde, selle käigus rüüstati linn ning põletati hulgaliselt mõisaid ja kõrvalhooneid. Kindlust ei suudetud vallutada. Linnasüdame taastamine sai alguse kirikust.
1625. aastal loodi Kuressaares 42 osanikuga kaubakompanii ja hangiti oma kaubalaev, ärijuhtideks olid vennad Jakob ja Friedrich Kohl. Taani aegset kaubandust soodustas tollivaba sõit läbi Sundi, mille mõlemad kaldad kuulusid toona Taanile. Taanile kuulunud Sundist oli Rootsi sadamatest väljavedu keelatud, mandri mehed vedasid vilja Saaremaale ja müüsid seda Euroopas. Mandri-Eesti sadamalinnad olid Rootsi valduses nagu enamus Läänemere sadamaid kuni Ingerimaa pealinnani Nyenini välja.
Rootsi aeg Saaremaal
1645. aasta 13. augustil sõlmisid Taani ja Rootsi Brömsebro rahulepingu, mille järgi loovutas Taani Rootsile mitmeid valdusi, teiste seas ka Saaremaa. Rootsi sai tollivabaduse Taani väinades. Rootsi ajal algasid suured ehitustööd, valmisid vaekoja hoone, sadamaait (1663) ja Kuressaare raekoda. 1648. aastal läänistati Magnus Gabriel De la Gardiele Kuressaare krahvkond ning 16. septembrist ka Kuressaare kindlus, Kuressaare krahv De la Gardie nimetati 1649. aastal ka Liivimaa kindralkuberneriks ning ta plaanis linnuses teha kapitaalseid taastamis- ja ümberehitustöid. Kuid 1654. aastal loobus Rootsi kuninganna Kristiina troonist ja jättis Saaremaa endale sissetuleku allikaks. Rootsi ajal rajati Saaremaa esimene postmaantee, mis algas Kuressaare raekoja eest ja viis linnast välja juba tänapäevast Tallinna maanteed pidi Kuivastuni.
Venemaa keisririigis
1700. aastal sai alguse Venemaa Keisririigi ja Rootsi Kuningriigi vahel Põhjasõda, mis jõudis aastaks 1710 ka Saaremaale. Venelaste hävitustöö tulemusena jäi Kuressaare hoonestusest püsti vaid pastoraadihoone. Kindluse andis garnison ilma vastuhakuta Vene sõjaväele üle 5. augustil. Kartuses, et rootslased vallutavad selle tagasi, otsustasid venelased aastal 1711 selle õhku lasta – kindluses õhiti hulk miine ja linn süüdati põlema. Pärast Uusikaupunki rahu sõlmimist 1721. aastal jäi Eesti Vene impeeriumi koosseisu ning linna hakati uuesti taastama. 13. veebruaril 1733 pani Ivan Kirilov ette kasutada Kuressaare kui Venemaa läänepoolseima linna meridiaani Vene kaartide algmeridiaanina; nii on mitmetel 18. sajandi kaartidel tehtudki.
Kuurortlinn Kuressaare
1872. aastal hakati rajama uut sadamat loodesse, kuid paarikümne aasta pärast mattus see aga liiva. Loode sadamasild toimis aastatel 1874–1893. 1873 (teistel andmetel 1875 ) asutati Kuressaares Saaremaa rüütelkonna tegelase Karl Otto Heinrich Konstantin von Buxhoevedeni eestvõttel, Saaremaa mõisnike ja Riia suurkaupmeestega laevaselts Osilia. Seltsi laevad pidasid ühendust Riia (tollal Liivimaa kubermangu keskus) ja mandri raudteesadamatega. 1875. aastal ostis aktsiaselts uue 364 brt mahutavusega kiirauriku (350 hj ja kiirus 10 sõlme) Konstantin. Posti-, reisijate ja kaubaveo laevaliini lähtesadamaks sai Kuressaare, kust läks laev Riiga ja tagasi Kuressaare kaudu Paldiskisse. 1904. aastast sõitis laev ainult Haapsaluni, sest Balti raudtee oli pikendatud Haapsaluni. 1902. aastast on laevaseltsi omanduses jäämurdja ehitusega puksiir General Surovtsev, 1911. aastast ka moodne reisilaev Osilia.
Elutsükkel
Elutsükkel ehk arengutsükkel on mingi organismi (või ka populatsiooni) elujärkude (põlvkondade, elufaaside) kindlasuunaline tsükliline järgnevus, mida iseloomustab ajaperiood mingi organismi teatud elujärgust kuni tema järglaste sama elujärguni.
Kuressaare
Kuurortlinn Kuressaare
1875. aastal hakkas ilmuma saksakeelne ajaleht Arensburger Wochenblatt ('Kuressaare nädalaleht'). 1884. aastal hakkas ilmuma parun Hartwig Arthur Ferdinand von Sassi väljaantav esimene eestikeelne ajaleht Saarlane. Ajalehtede Saarlane ja Arensburger Wochenblatt ('Kuressaare nädalaleht') toimetus ja trükikoda asusid aastail 1888–1905 Kauba tänav 17.
Elutsükkel
Looma- ja taimeriigis võivad elutsüklid olla väga varieeruvad. Elutsüklite eristamiseks on mitmeid viise: lähtudes ploidsusest, morfoloogiast, füsioloogiast, reproduktsioonitüübist (suguline, suguta) jne.
Kuressaare
Kuurortlinn Kuressaare
1878. aastal avati Kuressaares Wildenbergi nahavabrik, mille sisseseade viidi esimese maailmasõja ajal 1915. aastal Venemaale, hooned hävitati 1917. aasta sügisel.
1891. aastal asutati Kuressaare Merekool, mis tegutses 1903. aastani Pidula kojas Pikk tänav 44, aastatel 1903–1915 Kohtu ja Komandandi tänava nurgahoones, 1919. aastast jätkas merekool endise Kuressaare linnakooli majas Suur-Põllu tänav 4. Aastail 1942–1944 töötas samas hoones Kapten J. Teäri eramerekool.
Elutsükkel
Elutsüklid rakkude ploidsusest lähtuvalt
Sõltuvalt raku kromosoomistikust eristatakse diploidset, haploidset ja vähem levinud haplodiploidset elujärku.
Paljudel protistidel, rohevetikatel, sammaldel ja enamikul seentel koosneb elutsükkel haploidsetest (n) rakkudest; seevastu enamikul loomadel, mõnedel pruunvetikatel, kõrgematel taimedel (alates sõnajalgtaimedest) ja mõnedel seentel on elutsükkel diploidne (2n).
Kuressaare
Kuurortlinn Kuressaare
1894. aastal ehitati Roomassaare sadam ja Kuressaarest oli regulaarne laevaühendus Riia, Helsingi, Stockholmi, Pärnu ja Tallinnaga.
20. sajandi alguses tegutses Kuressaares seitsmeklassiline gümnaasium, linna kõrgem tütarlastekool, (saksa keeles Stadt-Töchterschule), Kuressaare 3-klassiline linnakool, Liivimaa Saksa Seltsi 1907. aastal asutatud kool (Schule des Deutschen Vereins), Kuressaare merekool, Kuressaare poisslaste elementaarkool (Stadt-Elementarschule für Knaben), Kuressaare tütarlaste elementaarkool (Stadt-Elementarschule für Mädchen), Fr. Ch. Grubeneri erakool (Privatschule von Fr. Ch. Grubener). pisi|[[Kuressaare turuplats]]
Uusim aeg
1. aprillist 1929 muutusid Kuressaare linna piirid, linna territoorium laienes. Linna alla läksid järgmised maa-alad: Kudjape asundusest 42,16 ha, Kaarma-Suuremõisast nn Põllu alev ehk Põlluküla 169,71 ha, Tingiste maaüksus 71,11 ha, Mullutu asundusest 0,17 ha, Suurlahest 334,87 ha, kokku 618,12 ha.
Kingissepa linn
Aastatel 1952–1988 (15. maist 1952 kuni 23. juunini 1988) kandis linn, Kuressaarest pärit bolševikust revolutsionääri Kingissepa nimetust Kingissepa) ja oli 1952–1990 Kingissepa rajooni keskus. Kingissepa keskväljaku kõrval paiknevas pargis, asus Viktor Kingissepa monument. 24. märtsil 1988, V. Kingissepa 100. sünniaastapäeval avas kuju Eestimaa Kommunistliku Partei esimene sekretär Karl Vaino. Matti Variku loodud graniitkuju oli 4,5 meetri kõrgune ja kaalus 25 tonni. Skulptuuri teisaldati 18. aprillil 1989 ja see transporditi V. Kingissepa sünnipaika, linna serval asuvasse Marientali parki.
Omapäraste nn Saaremaa klassitsismile omaste hoonete rohkuse tõttu võeti Kuressaare vanalinn 1973. aastal riikliku kaitse alla, tänapäeval on see Kuressaare vanalinna muinsuskaitseala.
Winston Churchill
Sir Winston Leonard Spencer-Churchill (30. november 1874 Blenheimi loss, Woodstock, Oxfordshire – 24. jaanuar 1965 London) oli Suurbritannia poliitik ja Nobeli auhinna laureaat.
Kuressaare
Kingissepa linn
30. aprillil 2017 nimetas linnapea Madis Kallas Kuressaare päikesepealinnaks.
Winston Churchill
Ta oli Suurbritannia peaminister 10. maist 1940 kuni 26. juulini 1945 ja 26. oktoobrist 1951 kuni 7. aprillini 1955.
Churchill oli vabamüürlane ning kuulus loožidesse Studholme Alliance ja Rosemary.
Lapsepõlv ja perekond
Winstoni ema Leedi Randolph Churchill ehk Jennie Jerome (1854–1921) oli New Yorgi finantsmaakleri ja miljonäri Leonard Jerome'i tütar. Winstoni isa Lord Randolph Churchill (1849–1895) oli seitsmenda Marlborough' hertsogi poeg. Kuna Lord Randolph oli oma nooruses playboy ja temaga käisid kaasas mitmesugused skandaalid, siis tüli tõttu Walesi printsi – hilisema kuninga Edward VII-ga pagendati Churchillid Iirimaale, kus Winstoni isa oli Dublini asekuningas. Lord Randolph põdes süüfilist ja suri noorelt, 24. jaanuaril 1895 45-aastaselt.
Nagu kõrgklassi poisid enamasti, veetis ka Winston suurema osa oma lapsepõlvest internaatkoolides. Seitsmeaastaselt pandi ta St. George'i kooli Ascotis. 1888. aasta kevadel võeti ta tänu perekonna mõjutustele vastu Harrow'sse, kus sai ta tihti karistada õppetöös edasijõudmatuse eest ja oma mässumeelse loomuse tõttu. Hästi läks Winstonil inglise keeles ja ajaloos. Ta oli ka kooli vehklemismeister.
871
871. aasta
Winston Churchill
Lapsepõlv ja perekond
Vahel harva käis Winstoni ema Leedi Randolph tal internaatkoolis külas. Winston armastas oma ema väga ning kirjutas talle kirju, milles soovis, et ema tuleks kas temale külla või annaks isa Winstonile loa mõneks ajaks koju minna. Täiskasvanuna oli Winstonil emaga väga lähedane suhe. Isaga ta eriti ei suhelnudki, kuid järgis pühendunult tema karjääri. Winston leidis üksildase lapsepõlve ajal tuge oma lapsehoidjalt Elizabeth Anne Everestilt.
871
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Winston Churchill
Välislingid
<font size=-1>''Natsistlik Saksamaa pole maailmale ainult hirmuks, vaid ka mõistatuseks. Samm, mis sakslased on astunud "Times'i" kirjasaatjat Berliinist välja saates, jätab imestuse ja arusaamatusse nii nende sõbrad kui vaenlased.'' <font size=-1>''Keset suuri sündmusi, mis viimasel ajal hoidsid meeli ärevil, Palestiina jäi teatava määrani varju. Praegune tuulevaikus Euroopas, kus võidukad pooled loevad oma saaki, sunnib meid uuesti pöörama pilku sellele rahutule maale, mille eest Suur–Britannia on vastutav.''
871
Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad
Aastad: 866 867 868 869 870 - 871 - 872 873 874 875 876
870
870. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad
Kui päike läheb looja
thumb|100px|Sakala ja Meie Kodumaa kirjastuse väljaanne, Pärnu 1910 "Kui päike läheb looja" on August Gailiti jutustus, mis ilmus Sakala ja Meie Kodumaa kirjastuse väljaandes Pärnus 1910. aastal.
Jutustus esitab romantilise, traagiliselt lõppeva armastuskolmnurga loo. Teos on sümbolistlike sugemetega.
Yousaf Raza Gillani
thumb|Yousaf Raza Gillani 19. mail 2008
Yousaf Raza Gillani (sündinud 9. juunil 1952 Karachis) on Pakistani poliitik, aastatel 2008–2012 Pakistani peaminister.
Ta omandas kõrghariduse ajakirjanduse alal Pandžabi Ülikoolist.
Gillani on alates 1988. aastast Zulfikar Ali Bhutto asutatud Pakistani Rahvapartei liige ja alates 1998. aastast ühtlasi selle partei aseesimees.
Ta kuulus ministrina Pakistani valitsusse ka aastatel 1985–1986 ja 1988–1990. Aastatel 1993–1997 oli Gillani Pakistani parlamendi alamkoja esimees.
25. märtsil 2008 sai Gillanist Pakistani peaminister.
19. juunil 2012 otsustas Pakistani ülemkohus, et kuna Gillani on jätnud täitmata kohtu korraldused alustada korruptsioonijuurdlust president Asif Ali Zardari vastu ja pole esitanud apellatsiooni selle eest langetatud varasema süüdimõistva otsuse peale, on ta diskvalifitseerinud ennast peaministri ametist. Kohus tühistas Gillani volitused valitsusjuhina tagasiulatuvalt 26. aprillist 2012. Samal päeval langetas riiklik keskvalimiskomisjon ülemkohtu otsusele tuginedes samasuguse otsuse ka tema parlamendiliikme staatuse osas.
Kärsa mõis
Kärsa mõis (saksa keeles Kersel) oli rüütlimõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal.
Mõisast on teateid alates 1456.
Monogaamia
Monogaamia ehk ainuabielu on abielu vorm, mille korral üks indiviid on abielus ainult ühe indiviidiga.
RU
RU võib tähendada järgmist:
Ru võib tähendada järgmist:
Kuimetsa mõis
pisi|Kuimetsa kloostri varemete asendiplaan [[19. sajand Eestis|19. sajandist, kus on näha ka mõisa tolleaegne hoonestus, aed ja park.
Autor: Carl Faehlmann]] Kuimetsa mõis (saksa keeles Kuimetz) oli rüütelkonnamõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõisakoht Rapla valda Rapla maakonnas.
Ajalugu
Kuimetsa mõisat on esmamainitud 1345. aastal. Mõisahoone ehitati arvatavasti 15. sajandi alguses välja kolmekorruselise tornlinnusena, mille kahte nurka kaunistasid väikesed konsooltornid. Linnus purustati Liivi sõjas 1574. aastal. Veel 1820. aastatel oli tornilinnus täies kõrguses püsti. Tänapäeval on linnusest alles vaid esimene korrus, mis rusukünka alla mattununa meenutab keldrit.
18. sajandil püstitati mõisa väike ühekorruseline kivist peahoone, mida 19. sajandi lõpul veidi muudeti. 1905. aasta revolutsiooni aegu mõisahoone põletati, kuid taastati pärast põlemist enam-vähem varasel kujul.
Võõrandamise järel kolis mõisahoonesse Kuimetsa algkool. Teise maailmasõja ajal, 1941. aastal põles hoone uuesti, misjärel ta jäi lõplikult varemetesse. Praegu on peahoonest järel vaid väike varemeküngas. Mõisast on alles suur park ja mitu kõrvalhoonet, mis on enamjaolt ümber ehitatud. Mõisa aidas tegutseb Kuimetsa rahvamaja.
Sesto San Giovanni
Sesto San Giovanni on vald Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas città metropolitana di Milanos.
Angola riigipeade loend
Angola riigipeade loendis on toodud riigi iseseisvusaja riigipead.
Sesto San Giovanni
Olles kuni 1800. aastate alguseni vaid väike külake, kasvas Sesto San Giovanni 19. sajandi vältel suureks tööstusasulaks. Pärast Teist maailmasõda meelitasid töökohad siia tuhandete kaupa immigrante Lõuna-Itaaliast.
Nikolai Kuznetsov (botaanik)
pisi|Nikolai Kuznetsov (botaanik) Nikolai Ivanovitš Kuznetsov (vene keeles Николай Иванович Кузнецов; 17. detsember 1864 Peterburi – 22. mai 1932 Leningrad) oli Tartus töötanud vene botaanik.
Kuznetsov lõpetas 1882 Peterburis gümnaasiumi. 1888 lõpetas ta Peterburi ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna kandidaadikraadiga, mis enam-vähem vastab tänapäeva bakalaureusekraadile. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Peterburi Botaanikaaias konservaatorina. 1895 kaitses ta Peterburi ülikoolis magistrikraadi.
Kuznetsov oli 1895–1915 Tartu Ülikooli professor botaanika alal, 1905–11 Eesti Looduseuurijate Seltsi president. 1915–1921 oli ta Krimmis Tauria ülikooli rektor ja Nikita botaanikaaia direktor. 1921–1932 töötas ta Leningradis NSV Liidu TA Botaanikainstituudis.
Kuznetsov oli alates 1904 Peterburi Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliige. Tartu-ajal uuris ta peamiselt Kaukaasia taimestikku (avaldas "Flora Caucasica Critica"); rajas süstemaatikakoolkonna. Ta muutis Tartu Ülikooli botaanikaaia toimetised (1900–1914) ülevenemaaliselt arvestatavaks väljaandeks.
Polügaamia
Polügaamia on kolme või enama indiviidi omavaheline abielu. Enamasti mõeldakse polügaamia all ühe indiviidi abielu mitme vastassoost indiviidiga.
Polügaamia variandid on polügüünia ja polüandria. Sageli kasutatakse polügaamia mõistet polügüünia tähenduses: "mitmenaisepidamine".
Maikelluke (perekond)
Maikelluke (Convallaria) on rohttaimede perekond, liilialiste sugukonnast.
Antigua ja Barbuda kindralkuberneride loend
Antigua ja Barbuda kindralkuberneride loend loetleb Antigua ja Barbuda riigipead esindavad kindralkubernerid.
Maikelluke (perekond)
Maikellukese perekond on levinud peaaegu kogu Euroopa ning Aasia ja Põhja-Ameerika parasvöötmes. Kogu Eestis sage.
Sirvaste
Sirvaste on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda.
Nõmme mõis (Väike-Maarja)
Nõmme mõis (saksa keeles Nömme) oli poolmõis (varem rüütlimõis) Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal.
Sirvaste
Küla kuulus Otepää kihelkonda.
Nõmme mõis (Väike-Maarja)
Mõis rajati 1793 Tammiku mõisast eraldatud alast.
Unna
Unna on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Unna kreisis.
Unnat on ürikutes esmamainitud 1032. aastal. 1278. aastal sai linnaõigused.
Unna asub vana soolakaubatee Hellwegi ääres.
Linnas peetakse üle aasta itaalia festivali "Un(n)a festa Italiana". thumb|left
2-fenetüülbensoehape
2-fenetüülbensoehape (inglise 2-phenethylbenzoic acid) ehk 2-bibensüülkarboksüülhape (2-Bibenzylcarboxylic acid) on orgaaniline hape, mille keemiline valem on C15H14O2.
Molekulmass on 226,275 g/mol.
Ühend leiab kasutamist amitriptüliini sünteesil.
Esteetika
Esteetika (vanakreeka keeles aisthētikos 'meelelise tajuga seotud') on filosoofia haru, mis uurib kauni avaldumist tegelikkuses, maailma esteetilise tunnetamise iseärasusi ja ilu seaduste järgi loomise üldprintsiipe, sealhulgas kunsti kui tegelikkuse esteetilise kajastamise spetsiifilise vormi arenemise seadusi. Esteetika nagu teistegi teaduste aine ei ole midagi igaveseks antut, tardunut. Koos ühiskondlik-ajaloolise praktika arenemisega ja inimteadmiste üldise progressiga laieneb esteetika aineks olevate esemete ja nähtuste ring, muutub ka arusaamine nendest. Esteetika tekkis kauges minevikus (umbes 2500 aastat tagasi), orjandusliku korra perioodil Egiptuses, Babüloonias, Indias ja Hiinas. Esteetikaprobleeme uuriti põhjalikult valgustusajastul (valgustusliikumine).
Esteetika kategooriad
Kõige üldisemad loogilised mõisted, mis avavad esteetika kui teaduse sisu ja üldistavad teaduslikult ümbritseva tegelikkuse esteetilist omapära.
Esteetiline elamus
Esteetiline elamus on emotsionaalne seisund, mis tekib inimesel ümbritseva tegelikkuse, inimese loodud esemete ja eelkõige kunstiteoste esteetilisel tajumisel.
Esteetiline ideaal
Esteetiline ideaal on terviklik, konkreetselt meeleline kujund, mis kehastab inimeste kujutlusi täiuslikust elust ja täiuslikust inimestest. Näiteks Vana-Kreekas peeti ideaalseks inimeseks tarka filosoofi; feodaalse Euroopa aadel nägi ideaali vapras rüütlis ja vaguras mungas, rahvas aga käsitöölises.
Kas antiikesteetika on olemas?
On vaieldav, kas saab üldse rääkida antiikesteetikast. Esteetika kui distsipliin tekkis alles 18. sajandil. Ilu ja kunsti filosoofiline uurimine oli antiikajal oluliselt teistsugune. Oskar Kristeller (1951) ütleb, et esteetika ei olnud antiikajal filosoofiline distsipliin, sest huvi tunti kunstiteoste moraalsete, religioossete ja praktiliste aspektide vastu ning puudus kaunite kunstide mõiste. Sellele seisukohale on esitatud hulk vastuväiteid. Stephen Halliwell (2002:7–8) märgib, et mimeesi mõiste oli päris ühtne ning 18. sajandil võeti kaunite kunstide mõiste kasutusele just mimeesi mõistele toetudes. Anastasia-Erasmia Peponi (2012: 2–6) märgib, et Vana-Kreeka mõtlejad grupeerisid kauneid kunste ja olid huvitatud näiteks luule ilust. James Porter (2009) ütleb, et moodne kunstide süsteem ei ole nii selgepiiriline, kui Kristeller arvas, ning kaunite kunstide olemasolu ei ole esteetika olemasolu kriteerium. Stephen Halliwell (1991) ütleb ka, et Platoni ja Aristotelese ideed puudutavad esteetika ja kunstiteooria aluseid.
Kalon
Millal võib vanakreeka sõna kalon (ladina keeles honestum) tõlgendada esteetilisena? Sõna tähendused ulatuvad 'kaunist' 'kohaseni'. Küsimus tekib eriti eetika kontekstis. Eetika kontekstis tõlgitakse see 'suurepäraseks' või kuidagi sarnaselt (inglise keeles fine). Oleg Bychkov (2010:76) on väitnud, et vanakreeka sõnu kalon ja prepon ja ladina sõnu honestum ja decorum tuleb tõlgendada esteetilistena. Teiste uurijate järgi tuleb sõna to kalon Aristotelesel tõlgendada vastavalt kontekstile. Eetika kontekstis tuleb eelistada neutraalseid või eetilisi tõlkevasteid (Irwin 2010:389–396).
Proportsiooniteooria
Proportsiooniteooria järgi tuleb eseme ilu selle proportsioonidest. Häid proportsioone nimetati symmetria. See teooria omistatakse tavaliselt skulptor Polykleitosele, kes räägib sellest teoses "Kaanon" ning lõi samanimelise skulptuuri. Vitruvius selgitab teoses "De architectura" häid proportsioone konkreetsete arvuliste suhetega, näiteks kaugus inimese lõuast pealaeni on kaheksandik inimese pikkusest, ja lisab, et vanaaja maalikunstnikud ja skulptorid said kuulsaks tänu nende proportsioonide teadmisele (3.1.2).
Tagasijooks
Tagasijooks (reflux) on keeva vedeliku aurude jahtumisel saadava kondensaadi osaline või täielik tagasivool süsteemi.
Esteetika
Proportsiooniteooria
Pütaagorlaste järgi saab kõike maailmas seletada arvude ning nendevaheliste suhetega. Ilu saab täielikult seletada arvuliselt väljenduva proportsiooni ja harmooniaga. Sekstos Empeirikose (Loogikute vastu 1.108–109) teatel saavutavad pütaagorlaste järgi oma eesmärgi arvude abil, nii et skulptuur ja maalikunst ei saa eksisteerida proportsiooni ja arvuta. Kunst on tajumuste süsteem, mis taandub arvule. Pythagoras avastas heliridade matemaatilised alused. Platoni "Politeias" (530d) ütleb Sokrates, et Pythagorase väitel on muusika ja astronoomia õed. Muusika mõjub pütaagorlaste järgi hingele hästi, Aristoxenose järgi võrreldavalt ravimi mõjuga hingele. Asi oli nähtavasti selles, et muusika on arvude harmoniseeriva mõju väljendus.
Tagasijooks
Kui kogu kondensaat suunatakse tagasi keedukolbi, siis nimetatakse seda ka tagasikeetmiseks ehk püstjahutiga keetmiseks (reflux). Laboratoorseid tagasivoolujahuteid nimetatakse tavaliselt püstjahutiteks.
Tagasijooksu kasutatakse laialdaselt niisugustes tööstustes, kus kasutatakse palju destillatsioonikolonne ja fraktsioneerivat destillatsiooni, näiteks naftatööstus, keemiatööstus ja maagaasi töötlemisettevõtted.
Orbiit
pisi|200px|Ümber Maa tiirleval satelliidil on tangentsiaalne [[kiirus ja Maa-suunaline kiirendus]]
Tagasijooks
Näiteid
thumb|Laboratoorne lihtne tagasikeetmise seade
Kondensaatori temperatuuri kontrollimise abil saab tagasijooksuga destillaatorit kasutada selleks, et eraldada erineva keemistemperatuuriga aineid ning kõrgema keemistemperatuuriga komponendid, millel on reeglina suurem molekulmass, tagastada anumasse, aga madalama keemistemperatuuriga komponendid teisaldada mujale.
Orbiit
Orbiit (ladina keeles orbita 'rööbas') on kõver, mida mööda looduslik või tehislik taevakeha tiirleb ümber massiivsema keha või kehade süsteemi gravitatsiooniväljas.
Tagasijooks
Näiteid
Seda kasutatakse näiteks alkohoolsete jookide valmistamisel, kus etanooli sisalduse suurendamiseks eraldatakse destilleerimise teel kõrgemal temperatuuril keev vesi ja kõrgemad alkoholid. Eriti puhta viina saamiseks korratakse seda protsessi mitu korda, et lähteainetest ei satuks valmistootesse soovimatud lisandeid. Vahepeal võivad etanooliaurud läbida ka aktiivsöefiltrid. Seda meetodit kasutatakse ka pärast destilleerimist maitsestatud alkohoolsete jookide saamisel. Nende jookide saamisel, mis peavad sisaldama lähtematerjali lõhna ja maitset, on üleajamisprotsessidel oma spetsiifika.
Orbiit
Näiteks võib keha tiirelda ümber Galaktika keskme või Maa ja Kuu ühise raskuskeskme. Kahe keha probleemile vastaval juhul on orbiit ringjoon või ellips, muudel juhtudel orbiidid ei sulgu, vaid moodustavad spiraalitaolisi keerde. Kolmandate kehade mõju orbiidi kujunemisele saab enamasti määrata nende põhjustatud häiritusega.