cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kâmpóng Thum
Kâmpóng Thum on linn Kambodžas, Kâmpóng Thumi provintsi keskus.
Sisŏphŏn
Sisŏphŏn on linn Kambodžas, Bântéay Méan Cheăy provintsi keskus.
Fosfaadid
pisi|Fosfaat Fosfaadid on fosforhapete soolad. Fosfaadid koosnevad kahest ioonist: metalli katioonist ja fosfaatioonist (PO 43-). pisi|Fosfaatioon. (PO43-) Need kaks komponenti on seotud ioonilise sidemega.
Enamasti peetakse fosfaatide all silmas kolmealuselise (orto)fosforhappe sooli.
Mitmeid fosfaate kasutatakse vee kareduse vähendamiseks (näiteks Na3PO4) ja väetistena (näiteks ammofoss).
Birma keel
Birma keel kuulub Hiina-Tiibeti keelkonna Tiibeti-Birma rühma. See on Myanmari ametlik keel. Enamik Myanmari elanikke kõneleb seda emakeelena ning enamik ülejäänud birmalastest valdab seda. Emakeelseid kõnelejaid on umbes 30 000 000.
Sõnavaras on palju laene paali keelest. Kirjakeele ja kõnekeele vahel on märkimisväärne erinevus.
Kasutatakse lõunaindia kirjade hulka kuuluvat silpkirja. Vanim keelemälestis pärineb 1113. aastast.
B7
B7 võib tähendada järgmist:
Jim Ashilevi
pisi|Jim Ashilevi 2022. aasta Arvamusfestivalil Jim Ashilevi (sündinud 29. augustil 1984 Tallinnas) on eesti kirjanik ja lavastaja.
Mittweida
Mittweida on kreisilinn Saksamaal Saksimaal Kesk-Saksimaa kreisis. 2008. aastani oli Mittweida kreisi keskus. Mittweida on Saksimaa vabariigi ülikoolilinn Saksamaal Mittelsachsenis.
Jim Ashilevi
Ta on kirjutanud näidendeid ning avaldanud lühiproosat ja luulet ajakirjades Vikerkaar, Värske Rõhk, Vihik ja ZA/UM.
Juhtis 2010. aasta sügisest 2014. aasta alguseni telesaadet "OP!".
Mittweida
Ajalugu
Esimest korda on linna mainitud 1209. aastal. 1286. aastal oli see tuntud kui civitas ja oppidum. Villa ja lina kudumine oli keskaja elanike põhitegevus ja 1816. aastal pärast ketrusvabriku rajamist linn on kasvanud üheks 20. sajandi Saksimaa peamiseks tekstiilitootmise keskuseks.
Mittweida oli juba 16. sajandi keskel suur linn. 1924. aastal sai sellest eraldi linnaosa. 1946. aastal reintegreeriti linn Landkreis Rochlitzisse ja viidi 1952. aastal Kreis Hainichenisse. Landkreis Mittweida asutati Rochlitzist ja Hainichenist 1994. aastal, see integreeriti Landkreis Mittelsachsenisse 2008. aastal.
Côte d'Azur
thumb|[[Saint-Tropez' sadam]]
Jim Ashilevi
2013. aastast on Ashilevi Von Krahli Teatri koosseisuline liige. Töötab lavastaja, näitleja ja dramaturgina.
Mittweida
Hooned ja kultuur
Mittweidis pakuvad kõige suuremat huvi gooti kirik 15.–16. sajandist, vanalinn, ajaloo- ja tehnikamuuseumid ja lähedal asuv Kriebsteini loss.
Côte d'Azur
Côte d'Azur [kot-daz'üür] ehk Prantsuse Riviera on piirkond Lõuna-Prantsusmaal Vahemere rannikul, mis ühendab kaht departemangu – Alpes-Maritimesi 6. ja Vari 83. rannikuala. Piirkond kuulub PACA (Provence Alps Côte d'Azur) regiooni. Côte d'Azur on aasta läbi pehme lähistroopilise vahemerelise kliimaga hinnatud kuurort. Suuremate linnade hulka kuuluvad Menton, Nice, Antibes, Cannes ning iseseisev Monaco vürstiriik.
Mittweida
Ülikool ja Blockchain
Koos Laserinstituudiga (LHM) (saksa keeles: Laserinstitut Hochschule Mittweida) Mittweida Rakenduskõrgkooli käsutuses on uurimiskeskus, kus töötatakse välja uue laseri süsteemi materjalide töötlemiseks, eriti kasutamiseks autotööstuses.
Jim Ashilevi
Isiklikku
Tema ema on laulja Siiri Känd-Ashilevi. Tema õde on Sandra Ashilevi.
Côte d'Azur
Ajalugu ja populaarsus
Piirkond on olnud kuulus suvituskoht juba alates 18. sajandi lõpust. Tollal väisasid Côte d'Azuri eelkõige inglise aristokraadid, kes sinna terveks hooajaks tervist parandama läksid. Koht kogus populaarsust 19. sajandil, kui sinna ehitati raudtee. See võimaldas lihtsamat ja kiiremat ligipääsu ning turismitööstus ja suvituskeskused hakkasid kiiresti kasvama. Avati kasiinosid, kohvikuid, ballisaale, ehitati mereäärseid promenaade ja uhkeid villasid. Nice'i (Nizza) populaarsust võis võrrelda Bathiga Inglismaal – kõik mainekad ja auväärsed inimesed kolisid sinna igal suvehooajal ümber. Nice'is korraldati olulisi seltskonnaüritusi, mis varem olid aset leidnud Pariisis ja Londonis. Monacos asub kuulus Monte Carlo kasiino.
Jim Ashilevi
Isiklikku
2023. aastal abiellus Jim pikaajalise elukaaslase Gea Grigorjeviga.
Côte d'Azur
Seos kunstiga
Côte d'Azur on oma võluva looduse ja värvikirevusega olnud üks kunstnike lemmikpaiku. Tänu imeheale kliimale kasvab seal palju lillesorte, apelsinisalusid ja päevalillepõlde, lavendlit ja mimoosi, mägesid ja merd. Côte d'Azuri on külastanud mitmed suured kunstnikud, teiste hulgas Pierre Bonnard, Georges Braque, Paul Cézanne, André Derain, Henri Matisse, Claude Monet, Pablo Picasso, Auguste Renoir ja Paul Signac. Suuremal osal neist on kunagistes elukohtades praegu oma muuseumid.
Mittweida
Ülikool ja Blockchain
Blockchaini kompetentsikeskus Mittweida (saksa keeles: Blockchain-Schaufensterregion Mittweida), mis on Mittweida ülikooli rakendusarvutite ja bioteaduskonna instituut on paljude institutsioonide ja ettevõtete arenduspartner.
Blockchain kompetentsikeskusega kuulub linn teaduslikele, majanduslikele ja ühiskondlikele silmapaistvate innovatsioonliitudele Blockchaini kasutamiseks Saksamaa riigil.
Kaksiklinnad
🇧🇬 Gabrovo, Bulgaria
Maie Aav
Maie Aav (sündinud 3. juulil 1973) on Kihnu kultuuritegelane ja ametnik.
Ta lõpetas 1991 Sindi Gümnaasiumi hõbemedaliga ning 1996 Tallinna Pedagoogikaülikooli infoteaduste erialal diplomitööga "Kihnu saar kirjasõnas (kuni a. 1940)".
Ta on olnud Kihnu valla vallasekretär, sihtasutuse Kihnu Kultuuriruum juhatuse liige alates 14. veebruarist 2004 ning Sihtasutuse Avatud Kihnu Fond infotöötaja. Praegu töötab ta Kihnu muuseumi juhatajana.
1999. aasta kohalike valimiste ajal oli ta Kihnu valla valimiskomisjoni sekretär.
2002. aasta kohalike valimiste ajal oli ta Kihnu valla valimiskomisjoni liige.
B3
B3 võib tähendada järgmist:
Marju Länik
pisi|Marju Länik juubelikontserdil [[Tartu Peetri kirikus 2007. aastal]] Marju Länik (sündinud 7. septembril 1957) on eesti poplaulja.
Elulugu
Länik alustas laulmist 1970. aastate algul kodupaigas Otepääl. 1975. aastal lõpetas ta Otepää Keskkooli ja sama aasta suvel sai temast Eesti Riikliku Filharmoonia solist. Suurem tuntus saabus kümnendi lõpus ETV laulukonkursil "Kaks takti ette" ja osalemisega muusikafilmis "Suveviisid Võrtsjärvel". Samal ajal oli ta Tallinna Filharmoonias orkestri Vana Toomas solist, lauldes ka koos õdede Ele ja Kaja Kõlariga. Kontserte anti Moskvas, Kiievis, Leningradis, Riias ja mujal. 1977–1979 laulis ta Otepääl ansamblis Nustago ja trios Sarm.
1980. aastatel esines ta ansamblitega Vitamiin, Mobile, Music Seif, Kontakt, Mahavok jt, millega saabus tuntus Nõukogude Liidus.
Ta on solistina osalenud mitmel rahvusvahelisel konkursil, sh "Intertalent" ja "Vilniuse Tornid". Kontsertreisid on teda viinud ka Soome, Kuubale, Jugoslaaviasse ja Tšehhoslovakkiasse. 1985. aastal osales ta koos ansambliga Mahavok Moskvas Ülemaailmsetel Noorsoo- ja Üliõpilaspäevadel Gorki pargis peetud kultuuriprogrammis.
Võipätakas
Võipätakas (Pinguicula L.) on taimede perekond vesiherneliste sugukonnast.
Perekonda kuulub umbes 80 liiki, millest 12 kasvavad Euroopas, 9 Põhja-Ameerikas ja mõned Põhja-Aasias. Kõige rohkem leidub võipätaka perekonna esindajaid Lõuna- ja Kesk-Ameerikas.
Eestis on levinud kaks liiki:
Marju Länik
Elulugu
Ta on osalenud suvetuuridel, andnud välja albumid "Naerdes ja naeratades" (1997), "Ti Amo" (2002), "Best of Marju Länik 1" (2007) ja "Best of Marju Länik 2" (2007) ning osalenud telesaadetes.
Võipätakas
Võipätakad on putuktoidulised taimed.
Marju Länik
Elulugu
Marju Länik õppis Tallinna Ülikoolis 2001–2005 omandades bakalaureuse cum laude kultuurinõuniku erialal kultuuri-ja kunstimänedžeri lisaerialaga. 2005–2007 omandas sealsamas magistrikraadi (cum laude) kultuurikorralduses.
Võipätakas
Välislingid
left|thumb|Harilik võipätakas
Marju Länik
Repertuaar
Suur osa Marju Läniku loomingust koosneb originaallugudest, mida on talle kirjutanud eelkõige Mikk Targo, Heini Vaikmaa, Lauri Laubre ja Ivar Männik. Tema tuntuimad hitid on "Ikka jälle", "Karikakar", "Ma olen ju naine", "Head uut aastat", "Suvekuninganna", "Päikesemaa", "Kui sul on raske", "Varjude mäng", "Naerdes ja naeratades", neist osa ka vene keeles. Ta on eri koosseisudega salvestanud umbes 150 laulu. Ise on ta kirjutanud mõne üksiku lauluteksti ("Rokk on popp", "Ükskõik"), muusikat ta endale ise loonud ei ole.
Poliitiline tegevus
Marju Länik oli valitud Reformierakonna nimekirjas Tallinna linnavolikokku aastatel 2005–2010. 2007. aasta Riigikogu valimistel kogus Länik 201 häält ega osutunud valituks.
Julius Caesar
Gaius Julius Caesar [lisanime klassikaline hääldus oli kaisar, hiljem (eesti traditsioonis) tsääsar] (13. juuli 100 eKr – 15. märts 44 eKr) oli Vana-Rooma väejuht, poliitik ja kirjanik.
Caesar abiellus 84 eKr Lucius Cornelius Cinna tütre Cornelia Cinna nooremaga. Caesar oli sel ajal 18-aastane ja Cornelia 13-aastane. Kui 82 eKr sai Cinna vastane Lucius Cornelius Sulla diktaatoriks, siis käskis ta Caesaril end naisest lahutada. Caesar keeldus ja muutus sellepärast Sulla põlualuseks. Ta pääses ainult eestkoste tõttu.
Poliitilist tegevust alustas Caesar pärast Sulla surma 78 eKr. Ta astus Sulla pooldajate vastu, keda süüdistati väljapressimises. 74 eKr võitles ta Mithridatesega. 68 eKr oli ta kvestor.
Ta korraldas 65 eKr ediilina luksuslikud vaatemängud ja laskis taastada Mariuse kujud. Niimoodi saavutas ta rahva poolehoiu. 63 eKr sai ta pontifex maximuseks.
Kui Lucius Sergius Catilina riigipöördekatse nurjus, kaitses Caesar senatis vandenõulasi.
62 eKr oli ta praetor urbanus ja järgmisel aastal Lõuna-Hispaania asehaldur.
Aastal 60 eKr moodustas ta esimese triumviraadi Marcus Licinius Crassuse ja Pompeiusega. Triumviraadi toetusel valiti ta 59 eKr konsuliks. Konsulina saavutas ta senati vastuseisust hoolimata kahe veteranide ja vaeste kodanike huve kaitsva agraarseaduse kehtestamise.
Caesar lahutas end Pompeiast ja abiellus kolmandat korda 58 eKr konsul Piso tütre Calpurniaga, oma tütre Julia andis ta naiseks Pompeiusele.
Ta pani Egiptuse troonile Kleopatra, kellega tal oli poeg Caesarion, kes sündis 47 eKr.
Ta oli Vana-Rooma kuulsamaid kõnemehi, kuid suurem osa tema kõnedest ei ole säilinud.
Ta uuendas kalendrit, võttes kasutusele Juliuse kalendri.
Gallia sõjad
Kui Caesari ametiaeg konsulina hakkas läbi saama, määrati ta Gallia Cisalpina (Põhja-Itaalia) ja Illüürikumi provintsi (Lääne-Balkan) kuberneriks, hiljem ka Gallia Transalpina ehk Gallia Narbonensis (Lõuna-Prantsusmaa) kuberneriks. Caesari juhtimise all oli neli leegioni. Gallia oli ebastabiilne, roomlaste liitlased keltidest aeduid olid Gallia keltide ja germaanlastest sueebide poolt võidetud, sueebid asusid elama vallutatud aeduide maale. Alpi mägedest põhja pool asunud helveetide hõim valmistus samuti massiliseks migratsiooniks, Caesar võitis esmalt 58. aastal eKr helveete ja seejärel sueebe Ariovistusega, jättes seejärel oma armee talvituma sequanide territooriumile. 57. aastal eKr võitis Caesar belgid Axona lahingus ja seejärel alistas Kirde-Gallias asuvad Belgia hõimud ükshaaval ning Reini jõest lõunas asuvad Madalmaade territooriumid kuulusid järgnevalt Rooma Impeeriumi Gallia Belgica provintsi koosseisu. Caesari ja Pompeiusega koos esimese triumviraadi moodustanud Marcus Licinius Crassus Divesi poja Publiuse juhtimise all alustas üks leegion Armorica ja Bretagne'i poolsaare vallutamist. 56. aastal eKr viidi lõpule Armorica vallutus, võiduga veneetide üle merelahingus, samal ajal vallutas Publius Licinius Crassus edelas asuvad akvitaanid. Järgnevalt ulatus Rooma provints Akvitaania (Gallia Aquitania) Püreneedest Garonne'i jõeni.
54. aastal eKr suundus Caesar Britanniasse tagasi, ta tungis sisemaale, tõstes oma liitlase Mandubraciuse trinovantese hõimust nende kuningaks ja ning alistas tolle rivaali, Cassivellaunuse. Samal ajal viis kehv viljasaak Gallias laialdase ülestõusuni, mida juhtis hõimupealik Ambiorix. Caesar oli sunnitud tema vastu kogu talve ja ka järgmise aasta alguse sõdima. 52. aastal eKr vallandus Gallias teine suur ülestõus, mida juhtis arverni hõimupealik Vercingetorix, kel õnnestus Gallia hõimud oma juhtimise alla ühendada. Vercingetorix võitis Caesarit mitmes kokkupõrkes, kaasa arvatud Gergovia lahingus, kuid Caesar sundis lõpuks hõimud alistuma ning Gallia oli otsustavalt võidetud.
Letipea veresaun
thumb|Letipea tulistamisohvrite mälestuskivi Letipea veresaun oli 8. augustil 1976 Rakvere rajoonis Letipeal toimunud konflikt seal puhkavate tööliste ja tülinorivate purjus NSV Liidu piirivalvurite vahel.
Üks piirivalvuritest avas automaatrelvast tule, tappes 6 vabariiklikust gaasitöötajate kokkutulekust osavõtnud isikut ja haavates 18. Lisaks tulistas ta rindu üht teda takistama tulnud piirivalvurit, kes suri hiljem haiglas. Lõpuks sooritas laskja enesetapu iseendale näkku tulistades. Enesetapu tegi ka vastutust kartnud piirivalvekordoni ülem.
Svay Riĕng
Svay Riĕng on linn Kambodžas, Svay Riĕngi provintsi keskus.
Svay Rieng
Maloje Kuzjomkino
Maloje Kuzjomkino ehk Pieni-Narvusi (vene keeles Малое Куземкино) on küla Kurgolovo poolsaare lõunaosas Venemaal, ajaloolisel Ingeri- ja Vadjamaal (Kosemkina kihelkond). Praeguse haldusjaotuse järgi kuulub Leningradi oblasti Kingissepa rajooni Kuzjomkino külaasundusse (vene keeles Куземкинское сельское поселение). Küla paikneb Lauga jõe läänekaldal, Bolšoje Kuzjomkino külast põhjas.
Maloje Kuzjomkino on asutatud 1880. aastate keskel pärast suurt tulekahju Bolšoje Kuzjomkino külas. Külas elas Vene lastekirjanik Aleksei Leonov (1929–2005).
B2
B2 võib tähendada mitut asja:
Paul Cobley
pisi|Paul Cobley, 2008 Paul Cobley (sündinud 24. aprillil 1963) on inglise semiootik ja narratoloog.
Ta on kirjastuse Mouton de Gruyter väljaantava raamatusarja "Semiotics, Communication and Cognition" kaastoimetaja.
Ta on Rahvusvahelise Semiootika Assotsiatsiooni president (alates aastast 2014).
Ta on esinenud Tartus loengutega vähemasti detsembris 2004, veebruaris 2009, aprillis 2011 ja detsembris 2018.
Naftaleen
Naftaleen (varem nimetatud ka naftaliin) C10H8 on kondenseerunud tuumadega areenide klassi kuuluv orgaaniline aine. See on kergesti sublimeeruv kristalne värvuseta aine sulamistemperatuuriga 80,5ºC ja keemistemperatuuriga 218ºC.
Naftaleeni toodetakse kivisöetõrva keskõlifraktsioonist. Seda kasutatakse riidekoi tõrjevahendina ning värvainete jt keemiasaaduste tootmisel. Naftaleeni hüdrogeenimise produkte, tetrahüdronaftaleeni (tetraliini) ja dekahüdronaftaleeni (dekaliini) kasutatakse lahustitena.
Vesihernes (perekond)
Vesihernes (Utricularia L.) on taimede perekond vesiherneliste sugukonnast.
Vesiherne perekond jaguneb kolmeks alamperekonnaks:
Kokku kuulub perekonda umbes 227 liiki. Vesiherned on levinud kõikides maailmajagudes peale Antarktika.
Eesti liigid
Vesiherned on putuktoidulised taimed.
Lisette Tammik
Lisette Tammik (sündinud 14. oktoobril 1998) on Eesti jalgpallur.
Sorrento hertsogkond
Sorrento hertsogkond oli varakeskajal väike poolsaare vürstkond keskusega Itaalia Sorrento linnas.
Algselt oli Sorrento Pimedal keskajal Bütsantsi Napoli hertsogkonna osa, kuid 9. sajandil eraldus see üheskoos Amalfi ja Gaetaga Napolist, et rajada oma ducatus (või vabariik). Kuid jäi enamasti Amalfi varju ja vaid üks sõltumatu hertsog on teada sellest ajast, Sergio 9. sajandi lõpus.
Lisette Tammik
Klubikarjäär
Tammik alustas oma mängijakarjääri Tallinna JK Kotkad võistkonnas, mängides kuni C-klassini poiste võistkonnas. Aastatel 2009–2013 lõi ta mitmes poisteliigas Kotkaste võistkonnas 51 mängus koguni 31 väravat.
Sorrento hertsogkond
Aastal 1035 vallutati see Guaimario IV di Salerno juhitud langobardide poolt ja kingiti Guaimario nooremale vennale Guidole, kes valitses seda 1070. aastateni. Mitte kaua pärast seda annekteeriti see normannide poolt.
Lisette Tammik
Tallinna FC Flora (N)
2014. aastal liitus ta Tallinna FC Flora naiskonnaga.
2015. aasta sügisel liitus Tammik Sunderlandi jalgpalliklubiga Inglismaal, kus tal esindusnaiskonnas jäi debüüt tegemata. Inglismaalt naasnult liitus Tammik uuesti Tallinna FC Floraga.
Koondisekarjäär
Lisaks arvukatele mängudele noortekoondises on Tammik 20 korda kaasa teinud Eesti naiste A-koondise mängudes. Koondisedebüüdi tegi Tammik 25. veebruaril 2015 Tallinnas Leedu vastu, lüües samas mängus 90+2. minutil ka oma debüütvärava.
Individuaalsed
Tammik on kolm korda olnud nomineeritud Eesti parima naisjuuniori kategoorias (2014, 2015, 2016), võites selle autasu korra (2016).
2017. aasta hooajal oli Tammik Eesti meistrivõistluste edukaim väravakütt, lüües 17 mängus kokku 33 väravat.
Isiklikku
Tammiku lemmikmängija on Alex Morgan.
Sorrento hertsogkond
Aastal 1119 allkirjastas keegi Sergio Guglielmo II di Puglia tunnistuse kui "Sorrento vürst".
B-rühma vitamiinid
B-rühma vitamiinid ehk B-vitamiinid on erineva struktuuriga orgaaniliste bioaktiivsete vesilahustuvate vitamiinide rühm. B-rühma vitamiinid on ka mikrotoitained, mis on mikrokogustes iga päev vajalikud inimeste normaalseks ainevahetuseks ja rakkude kasvu tagamiseks.
Varem arvati, et tegu on ühe vitamiiniga, ning seda nimetati B-vitamiiniks. Hiljem avastati, et tegu on erinevate orgaaniliste biomolekulidega, mis esinevad tihti samades toitainetes.
Vitamiinivaegus
B-rühma vitamiinide täielik puudumine (ka bioaktiivsuse minetanuna) toidus või kestev vaegust võib organismile kahjulik ning koguni ohtlik olla, põhjustades hüpovitaminoose ja/või avitaminoose.
Biograafiad
''Siin loetletakse nii seni eestikeelsest Vikipeediast loetavad biograafiaid kui ka biograafiaid, mis võiksid Vikipeedias olla.
A
Vaata Biograafiad (A)
C
Vaata Biograafiad (C)
D
Vaata Biograafiad (D)
E
Vaata Biograafiad (E)
F
Vaata Biograafiad (F)
G
Vaata Biograafiad (G)
H
Vaata Biograafiad (H)
I
Vaata Biograafiad (I)
J
Vaata Biograafiad (J)
K
Vaata Biograafiad (K)
L
Vaata Biograafiad (L)
M
Vaata Biograafiad (M)
P
Vaata Biograafiad (P)
Q
Vaata Biograafiad (Q)
R
Vaata Biograafiad (R)
S
Vaata Biograafiad (S)
Š
Vaata Biograafiad (Š)
Z
Vaata Biograafiad (Z)
Ž
Vaata Biograafiad (Ž)
De Gruyter Mouton
De Gruyter Mouton (varem Mouton de Gruyter, veel varem Mouton) on suur rahvusvaheline lingvistika- ja semiootika trükiseid välja andev kirjastus.
Biograafiad
U
Vaata Biograafiad (U)
De Gruyter Mouton
Kirjastus annab välja ajakirja Semiotica ning raamatusarju "Approaches to Semiotics", "Approaches to Applied Semiotics" ja "Semiotics, Communication and Cognition".
Kirjastus on osa rahvusvahelisest kirjastusest Walter de Gruyter.
Biograafiad
V
Vaata Biograafiad (V)
W
Vaata Biograafiad (W)
Õ
Vaata Biograafiad (Õ)
Ä
Vaata Biograafiad (Ä)
Ö
Vaata Biograafiad (Ö)
Ü
Vaata Biograafiad (Ü)
X
Vaata Biograafiad (X)
Y
Vaata Biograafiad (Y)
Ḩāmid Karzay
Ḩāmid Karzay (ka Hamid Karzai; sündinud 24. detsembril 1957) on Afganistani poliitik. Ta oli esimene demokraatlikult valitud president. Ta astus ametisse 2004. aasta 7. detsembril ja tema ametiaeg lõppes 29. septembril 2014, kui ametisse astus Ashraf Ghanī.
Aastatel 2001–2002 oli ta Afganistani ajutise üleminekuvalitsuse esimees ja 2002–2004 riigi ajutine president.
Karzay sündis Kandahāris. Ta on puštu ja kuulub mõjuvõimsasse Populzai klanni, kust on pärit paljud Afganistani kuningad. Karzay perekond kuulus kuningas Moḩammad Zāher Shāh' innukate poolehoidjate hulka.
Karzay õppis aastatel 1979–1983 Indias Himachal Pradeshi osariigis Shimla linnas Himachali ülikoolis kraadiõppurina politoloogiat.
1980. aastatel toetas ta rahaliselt Nõukogude-vastaseid ülestõuse Afganistanis.
Pärast Nõukogude vägede lahkumist oli ta Burhānuddīn Rabbānī valitsuskabinetis minister.
Kui 1990. aastatel ilmus poliitilisele areenile Ţālebān, pooldas Karzay algul seda. Hiljem aga ütles ta sellest liikumisest lahti, viidates selle kahtlastele sidemetele Pakistanis. Kui Ţālebān 1996 Rabbānī kukutas, keeldus Karzay olemast suursaadik ÜRO juures. 1997. aastal läks Karzay oma perekonna juurde Pakistani Quetta linna, kus ta hakkas töötama Zahir-šahhi võimulenaasmise heaks.
2001. aastal pärast 11. septembri terrorirünnakut töötas Karzai koos USA agentidega Ţālebāni võimu kukutamise nimel Afganistanis ja kogus uuele valitsusele toetust. 5. detsembril 2001 kogunesid Afganistani poliitilised liidrid Bonni. Vastavalt seal sõlmitud lepingule (Bonni lepe) nimetati Karzay 29-liikmelise valitseva komitee esimeheks ja ajutise valitsuse juhiks. Võimu ülemineku tseremoonia leidis aset 22. detsembril.
19. juunil 2002 nimetati Ḩāmid Karzay Loya jirgal riigi ajutiseks presidendiks.
5. septembril 2002 tehti Ḩāmid Karzayle Kandahāris atentaat. Uue Afgaani Rahvusarmee vormi kandnud mees avas tule, haavates Kandahāri kuberneri ja USA erioperatsioonide ohvitseri. Karzayd tulistanud isik ning üks presidendi ihukaitsjatest said surma.
Karzay osales kandidaadina 9. oktoobril 2004 toimunud presidendivalimistel ja sai võidu 21 provintsis. Ametlikult kuulutati ta valimiste võitjaks 3. novembril ja vannutati ametisse sama aasta 7. detsembril.
2009. aasta presidendivalimistel valiti Ḩāmid Karzay ametisse tagasi. 20. augustil 2009 toimunud esimesest voorust pääses ta kahe enam hääli saanud kandidaadi seas edasi, kuid enne teise vooru toimumisaega novembri alguses tema vastaskandidaat ‘Abdullāh ‘Abdullāh loobus, sest ei pidanud valimisi demokraatlikeks. 2. novembril 2009 kuulutati Ḩāmid Karzay valimiste võitjaks ning 19. novembril 2009 alustas ta uut ametiaega presidendina.
7. märtsil 2003 sai ta Himachali ülikooli audoktoriks kirjanduse alal.
Tema vend Aḩmad Walī Karzay aitab koordineerida humanitaarabi Kandahāri provintsis.
Ḩāmid Karzay on abielus ja tal on üks poeg.
Eesti limused
Eestis on kindlaks tehtud umbes 165 liiki limuseid (Mollusca), nende seas nii teod kui karbid.
Maismaal elab umbes 85 liiki tigusid (neist 14 kojata ehk nälkjad), mageveekogudes umbes 40 liiki tigusid ja 20 liiki karpe ning meres 15 liiki tigusid ja 8 liiki karpe.
Karbid (Bivalvia)
'''suguk. Astartidae''' (roostekarplased)
'''suguk. Cardiidae''' (südakarplased)
'''suguk. Dreissenidae''' (rändkarplased)
'''suguk. Mactridae'''
'''suguk. Margaritiferidae''' (ebapärlikarplased)
'''suguk. Myidae''' (uurikkarplased)
'''suguk. Mytilidae''' (rannakarplased)
'''suguk. Pisidiidae''' (herneskarplased)
'''suguk. Sphaeriidae''' (keraskarplased)
'''suguk. Tellinidae''' (lamekarplased)
'''suguk. Unionidae''' (jõekarplased)
B1
B1 võib tähendada järgmist:
Ekspress Hotline
Ekspress Hotline oli Eesti infoettevõte, mis osutas infotelefoni- ja internetiteenuseid. TNS Emori statistika järgi oli Ekspress Hotline'i veebiportaal külastatuim infoteenuseid pakkuv veebileht Eestis.
Ekspress Hotline'i põhitegevus oli äriinfo edastamine. Lisaks pakuti infot busside, rongide, laevade ja lennukite sõiduplaanide, valuutakursside, kinode ja teatrite mängukavade ning muude meelelahutusürituste kohta. Samuti sai sealt otsida firma sihtnumbreid, suunakoode ning Eesti Telekomi, Tele2 ja Elisa Eesti eraisikutest klientide numbrid.
Ekspress Hotline osutas ka kõnekeskuse teenuseid. 2005. aastal hakati välireklaami pakkuma. 2009. aasta lõpuks oli Ekspress Hotline'il 28 kahepoolset reklaampinda põhimaanteedel ja suuremates linnades.
Aastatel 1998–2012 haldas Ekspress Hotline infoliini 1182.
2013. aastal ühinesid Ekspress Hotline, Telemedia ja Teabeliin. Ühinenud ettevõte kandis nime FCR Media AS (2020. aastast digimeediaagentuur Nobel Digital).
Põllu tänav (Tallinn)
thumb|Vaade Põllu tänavale linna suunas [[Sanatooriumi tänav (Tallinn)|Sanatooriumi tänava otsast]]
Põllu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme, Hiiu, Kivimäe ja Pääsküla asumis.
Tänava nimi (saksa Feldstraße, vene Полевая ул.) võeti kasutusele 1926/1927. aastal. Aastatel 1940–1941 kandis nime Põllumehe tänav.
Asend
Põllu tänav algab Mai tänavast. Suundudes edelasse ristub Silla, Nurme, Lõuna, Sambla, Hiiu-Maleva, Tähe, Hiiu, Pargi, Laste, Sanatooriumi, Valve, Sihi, Johann Voldemar Jannseni, Olevi, Hõimu, Sõbra, Lemmiku, Saha põik, Vikerkaare, Rännaku puiestee, Põllu põik, Raba ja Pääsküla tänavaga.
Põllu tänava pikkus on umbes 3600 meetrit. Tänav läbib Hiiu ja Kivimäe asumis Sanatooriumi pargi, kus asuvad Nõmme lastehaigla ja Kivimäe haigla, ning möödub Jannseni puiestikust. Pääsküla asumis jääb tänava äärde Tallinna Pääsküla Gümnaasium.
Hooned ja rajatised
Põllu tänava alguses paiknevad tüüpilised 20. sajandi algul Nõmmele rajatud kahekorruselised puidust korterelamud. Põllu 11 // Nurme 11 ja Põllu 12 elamud valmisid aastal 1910.
Jannseni puiestikku jääb aga Peeter Suure Merekindluse maarinde positsiooni nr 6 patarei kahurialus. pisi|Sanatooriumihoone, Põllu 63 [[Sanatooriumi park (Tallinn)|Sanatooriumi pargis]] Asutused Põllu tänaval:
Emajõe ääres kasvanud
"Emajõe ääres kasvanud" on raamat Eesti jäätisemeistri Evald Rooma elust.
Evald Rooma lindile loetud mälestuste põhjal kirjutas raamatu Edakai Simmermann 2007. aasta septembrist 2008. aasta novembrini.
Raamatu esitlus toimus 8. jaanuaril 2009 Tartus Dorpati konverentsikeskuses. Esitlust juhtis ajakirjanik Ago Pärtelpoeg, teiste seas võtsid sõna Tartu abilinnapea Jüri Sasi, AS Estiko nõukogu esimees Neinar Seli, ajaloolane Hillar Palamets jpt.
2009. aasta 3. nädalal oli raamat Apollo raamatupoe müügiedetabelis kaheksandal kohal.
Martin Krampen
Martin Krampen (9. märtsil 1928 Siegen – 18. juuni 2015) oli saksa semiootik ja kunstnik.
Ta töötas visuaalsemiootika ja keskkonnataju valdkonnas ning oli ka kunstnik. Sai tuntuks fütosemiootika (vegetatiivse semioosi) alase tööga, mis hiljem kujunes oluliseks suunaks semiootilises bioloogias ehk biosemiootikas.
Ta oli 1975–1977 Göttingeni ülikooli sotsiaalpsühholoogia ja semiootika professor ning 1977–1993 kõrgkoolis Hochschule der Künste Berlin visuaalse kommunikatsiooni teooria professor.
Ta oli ajakirja Zeitschrift für Semiotik kaastoimetaja.
Suur doksoloogia
Suur doksoloogia on
Angela Aak
Angela Aak (sünninimi Andres Aak; sündinud 7. aprillil 1966 ) on eesti kitarrist ja laulja.
Ta mängis ansamblis Blacky.
Varem on ta mänginud ansamblites VanGogh, Vanemõde, Henhouse, T-Klaas, Gunnar Grapsi Grupp, Long Loff ning Aak & Oja.
Friedrich S. Rothschild
Friedrich Salomon Rothschild (ka Shlomo Rothschild, 17. detsember 1899, Giessen, Saksamaa – 6. märts 1995, Iisrael) oli juudi psühhiaater ja semiootik. Ta oli arvatavasti esimene, kes kasutas oma töös terminit biosemiootika – aastal 1962.
Ta töötas Heidelbergis (1925–1928) koos psühhoterapeudi Frieda Fromm-Reichmanniga (1889–1957) ja psühhoanalüütiku Erich Frommiga (1900–1980), ning seejärel Frankfurdis (1928–1933) koos Kurt Goldsteiniga (1878–1965). Ta sai mõjutusi Ludwig Klagese (1872–1956) filosoofiast, kellega ta oli kirjavahetuses.
Aastal 1935 ilmus tema raamat "Symbolik des Hirnbaus: Erscheinungswissenschaftliche Untersuchung über den Bau und die Funktionen des Zentralnervensystems der Wirbeltiere und des Menschen". Ta arendas kommunikatiivset lähenemist bioloogias.
Drossel
Sõnal "drossel" (saksa sõnast Drossel < drosseln 'takistama') on mitu tähendust.
Henrik Klasson Horn
Henrik Klasson Horn af Kanckas (1512 – 21. juuni 1595) oli soome päritolu Rootsi riigitegelane ja väejuht.
Henrik Horn sündis riiginõuniku Klas Horni ja Salmenkylän Kirsti pojana. Üsna noorena sai temast Masku kihelkonnakohtunik Soomes, 1539–1542 oli ta Gustav Vasa kammernõunik ning 1549–1560 Lõuna-Soome ülemkohtunik (lagman).
thumb|right|300 px|Henrik Horni ehitatud [[Kankaiste mõisa (soome keeles Kankaisten kartano, fi) härrastemaja Turu lähedal Maskus]]
Horn saatis Johanit ka tema pulmareisil Poolasse ja hoiatas hertsogit, et selle abielu tõttu Poola kuninga Zygmunt I Vana tütre Katarina Jagellonicaga võib ta sattuda konflikti oma venna Erik XIV-ga.
Suvel 1563 läks Henrik Karlsson Horn üle kuningas Erik XIV poolele ja võitis kohe ka tema soosingu. Horn määrati samal aastal Eestimaal asuvate Rootsi vägede ülemjuhatajaks. Järgmisel aastal vallutas ta Põhjamaade seitsmeaastases sõjas Koluvere linnuse hertsog Magnuse vägedelt, kuid ei suutnud tagasi vallutada 29. aprillil 1565. aastal Poola teenistuses olnud Liivimaa mõisameeste kätte langenud Pärnut, mis jäi formaalselt Poola võimu alla 9. juulini 1575.
1566. aasta talvel korraldas ta sõjakäigu Saaremaale, põletas maha Kuressaare ning lõi tagasi poolakate ja taanlaste katse vallutada Tallinna, mille asehalduriks oli ta 1565 määratud.
Aastal 1567, pärast rootslaste ja poolakate vahel peetud Ruunavere lahingus saadud kaotust, tagandati Horn Idamere (Balti) provintside ülemjuhataja kohalt ja tema asemele määrati Klaus Kursell, ning kui 1568 kukutati Erik XIV, pidi Horn loobuma asehalduri kohast.
Aastal 1569 sai ta Rootsi riiginõunikuks, kuid Johan III usaldust ta siiski tagasi ei võitnud. 1572 määrati ta Viiburi kindluse asevalitsejaks ja 1575 jälle Tallinna asehalduriks. Samal aastal saadeti ta venelastega Siestarjoele (Сестре, Systerbäck) rahuläbirääkimisi pidama.
1577. aasta Tallinna piiramise ajal vene vägede poolt juhtis ta koos oma poja Karl Henriksson Horniga Tallinna kaitset.
Aastal 1578 ja 1579 korraldas ta mitu sõjakäiku Ingerimaale ja tungis oma vägedega Novgorodi lähedale. Narva vallutamine aga ebaõnnestus, kuna Rootsi laevastik ei jõudnud õigel ajal Horni vägesid toetama. Kuningas ei varjanud oma rahulolematust Horniga ja ta vabastati sõjaväe ülemjuhataja kohalt. 1582 sai temast Käkisalmi asehaldur ja 1585 Lääne-Soome asehaldur.
Talle kuulusid Päris-Soomes asunud Kankaiste ja Kisko Haapaniemi mõis.
Horni tegelaskuju on kasutanud Jaan Kross oma teoses "Kolme katku vahel".
Perekond
Henrik Horn oli abielus Elin Arvidsdotter Stålarmiga Lindööst ja Grabackast, kes oli Hämeenlinna (Tavastehus) linnusefoogti Arvid Erikssoni (Stålarm) (surnud 1529) tütar. Abielust sündisid:
Akvitaania
Akvitaania oli piirkond (1. järgu haldusüksus) Prantsusmaa edelaosas Biskaia lahe kaldal.
Piirkond jagunes viieks departemanguks: Dordogne, Gironde, Landes, Lot-et-Garonne ja Pyrénées-Atlantiques.
Piirkond hõlmas ka Põhja-Baskimaad.
2016. aastal liideti Akvitaania, Limousini ja Poitou-Charentesi piirkond Nouvelle-Aquitaine'i piirkonnaks.
Ajalugu
Akvitaania (Gallia Aquitania) oli Rooma provints, mis ulatus Püreneedest Garonne'i jõeni. Augustus laiendas Akvitaania ala Loire'i jõeni. 4. sajandil jagati Akvitaania kolmeks provintsiks.
Keskajal oli piirkonnas Frangi, Inglise ja hiljem Prantsuse kuningate ülemvõimu all olnud Akvitaania kuningriik ja Akvitaania hertsogkond, Akvitaania hertsogite võimu all.
Narva Issanda Muutmise peakirik
Kirik ehitati katoliikliku pühakojana. 1460. aasta tulekahjus kirik põles. See taastati kiiresti, 1467. aastal olid juba seinad püsti ja alustati katuse tegemist. Linna elanikkond kasvas kiiresti ja esialgne ehitis jäi väikeseks, seetõttu 16. sajandi alguses laiendati kirikut.
Pärast reformatsiooni pühitseti kirik Jeruusalemma Johannesele ning seal hakati pidama luteriusu jumalateenistusi.
29. juunil (vkj) 1708 pühitseti kirik Issanda Muutmise kirikuks ja anti üle õigeusu kogudusele.
18. sajandi teisel poolel tehti kiriku põhjapoolsele küljele juurdeehitis, kus oli Nikolai kõrvalaltar. Sellel oli hiljem omaette kogudus.
Narva Issanda Muutmise peakirik kannatas Nõukogude õhurünnakus märtsipommitamisel 1944, selle varemed lammutati 1950. aastatel.
Tovuz
Tovuz (varasem venepärane nimekuju oli Tauz) on linn Aserbaidžaani loodeosas, Tovuzi rajooni keskus.
Linna rajasid 1912. aastal saksa asunikud ja selle nimi oli alguses Traubenfeld.
Tovuzi läbib Thbilisi-Bakuu raudtee.
Trihord
pisi|7 trihordi [[C-duuris]] Trihord (vanakreeka sõnast trichordon) on 3-heliline helirida.
Lyla (singel)
"Lyla" oli Briti bändi Oasise kuuenda albumi "Don't Believe the Truth" esimene singel. Laulu on kirjutanud Oasise kitarrist Noel Gallagher.
Lyla
Lyla võib tähendada järgmist:
VAT
VAT või Vat võib tähendada järgmist:
Friedrich Maximilian von Klinger
Friedrich Maximilian von Klinger (Venemaal Feodor Ivanovitš Klinger, vene keeles Феодор Иванович Клингер) (17. veebruar 1752 Frankfurt – 25. veebruar (ukj 9. märts) 1831 Tartu) oli saksa päritolu kultuuri- ja haridustegelane ning sõjaväelane.
Päritolu ja haridus
Ta põlvnes Odenwaldist pärit talupojasuguvõsast. Tema isa Johannes Klinger (1723−1760) oli Frankfurdi linnasuurtükiväe konstaabel; ema nimi oli Cornelia Margertha Dorothea Fuchs (1727−1800). Hariduse omandas Frankfurdi gümnaasiumis. 1774. aastal astus Giesseni ülikooli, kus tudeeris õigusteadust. Pärast esimeste kirjatööde ilmumist jättis ta ülikoolistuudiumi 1776. aastal pooleli ja siirdus Weimarisse.
Venemaa teenistuses
1780. aastal astus ta Venemaa teenistusse ja temast sai troonipärija Pavel Petrovitši mereväepataljoni porutšik. 1797−1801 oli Peterburis maakadetikorpuse (aastast 1800 1. kadetikorpus) klasside inspektor, seejärel oli 1802. aastani sama õppeasutuse direktor. 1803−1817 oli esimene Tartu õpperingkonna kuraator. 1811. aastal ülendati kindralleitnandiks ja 1820. aastal läks erru.
Viimased eluaastad ja surm
Pärast erustumist elas kuni surmani Tartus. Maeti Peterburis Smolenka luteri kalmistule.
Kirjanik
Ta oli saksa luuletaja Johann Wolfgang von Goethe noorpõlvesõber ja kirjanik, tema näidendi "Torm ja tung" ("Sturm und Drang") järgi sai nime kirjanduslik tormi ja tungi liikumine.
Perekond
Ta naitus 1787. aastal Jelizaveta Aleksandrovna Aleksejevaga (1769−1847), kes oli vürst Grigori Orlovi abieluväline tütar. Sellest liidust sündis poeg Alexander (1791−1812), kes suri Borodino lahingus saadud haavadesse.
Lima peapiiskoppide loend
Katoliku kiriku Lima peapiiskopkond (ladina keeles Archidioecesis Limanus) loodi 12. veebruaril 1546 Lima piiskopkonnast (diötseesist), mis oli loodud 14. mail 1541). Järgnevas tabelis on toodud Lima peapiiskopid ja ainus piiskop (Jerónimo de Loayza).
Naelikud
Naelkingad ehk naelikud on spordijalatsid, mida kasutatakse põhiliselt kergejõustikus. Need jooksusussid on kerged jalanõud, mille talla all on haardumist parandavad naelad.
Naelikute eesotsas on tavaliselt 3–11 naelaauku, tagapool neid eriti ei ole (välja arvatud kõrgushüppe ja odaviske naelikutel).
Kuigi kõiki kergejõustikus kasutatavaid naelkingi kutsutakse naelikuteks, on erinevatel aladel siiski erinevad naelkingad. On sprindi-, pikamaajooksu- ja väljakualade naelikud.
Naelikud on disainitud minimalistlikult ning on võimalikult kerged. Kõik naelikud on loodud vastavalt konkreetse spordiala vajadustele.
Enamikul naelikutest on pöid suunatud üles, mitte aga ei puuduta maad. See aitab sportlasel kiiremini pöidadel joosta.
Barbie
pisi|Barbie rõivadisainer [[Charlotte Johnson 1965. aastal]] Barbie (['barbi]) on 9. märtsil 1959 Ameerikas müügile tulnud nukk, mis saavutas kiiresti edu, vallutas turud ja sai moeikooniks. Nukku tootva firma Mattel kasumist suure osa moodustab just Barbiede müük. Barbie loojaks peetakse Ameerika ettevõtjat Ruth Handlerit (1916–2002).
Nuku kujundus on inspireeritud aastatel 1955–1964 Saksamaal ilmunud samanimelisest koomiksisarjast ja toodetud nukust Bild Lilli. Nukk Barbie sai nime Ruth Handleri tütre Barbara järgi.
Alates 1959. aastast on Barbiesid müüdud enam kui 150 riigis ja kokku üle miljardi. Väidetavalt müüakse igas sekundis kolm sellist nukku. 26. septembril 2006 müüdi Londoni oksjonimajas Christie's Barbie senise rekordhinnaga – 9000 naelsterlingiga.
Matteli hinnangul on maailmas üle 100 000 Barbie-kollektsionääri, kellest 90% on keskmiselt 40-aastased naised. Sellised kollektsionäärid ostavad aastas 20 või enam nukku, kulutades hobi peale üle 1000 dollari aastas.
Ajalugu
pisi|Bild Lilli Hong Kongi koopia Lilli originaalriietes
Lilli
Reinhard Beuthien lõi Lääne-Saksamaa tabloidi Bild tarvis koomiksitegelase Lilli (ka Bild-Lilli), kes ilmus väljaandes aastatel 1952–1961. Beuthien joonistas esmalt kodus segadust tekitava tite, aga kuna toimetajale see ei meeldinud, asendas autor tite seksika hobusesabasoenguga blondiiniga. Koomiks kujunes kohe väga edukaks. Lilli oli ninakas, ambitsioonikas, ekshibistsionistlik ja liiderlik. Näiteks kui politseinik ütleb talle, et kaheosalise ujumisrõivaga ei tohi tänaval käia, siis küsib Lilli: "Oih. Aga millisest osast ma siis loobuma pean, alumisest või ülemisest?"
Lillist ilmus 1958. aastal Saksamaal film "Lilli – tüdruk suurlinnast" (sks k Lilli – ein Mädchen aus der Grossstadt). 1953. aastal tellis Bild Lilli nuku prototüübi Max Weissbrodtilt mänguasjaettevõttes O&M Hausser, nukku toodeti ligikaudu 130 000 eksemplari.
Samanimelist nukku toodeti Greiner & Hausser Gmbh poolt alates 1955. aastast. Mattel omandas Lilli õigused 1964. aastal, mille järel lõpetati kõik selle karakteriga seotud toodete valmistamine ning hakati Barbie't tootma.
Erik Sandla
pisi|Erik Sandla 2020. aastal Erik Sandla (sündinud 2. juunil 1961 Tallinnas) on Eesti ettevõtja ja poliitik. Harku vallavanem. Kuulub erakonda Isamaa.
Aastal 2005 oli ta Nõmme linnaosa vanem.
13. mail 2017 kandideeris ta IRLi eestseisusse, osutus valituks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 93 häält ning ei osutunud valituks.
Gloria
Gloria tähendab ladina keeles kuulsust.
Kristluses tähistab gloria Jumala au.
Gloria ehk Gloria in excelsis Deo on varakristlik hümn, mis on missa osa.
Rafael Márquez
Rafael Márquez Álvarez (sündinud 13. veebruaril 1979 Zamoras) on Mehhiko endine jalgpallur, kaitsja.
Klubikarjääri jooksul mängis ta sellistes tippklubides nagu AS Monaco, Barcelona ja New York Red Bulls.
Márquez tuli Barcelona meeskonnas neli korda Hispaania meistriks ja võitis ka kaks Meistrite Liigat.
Algusaastad
Ta mängis Atlases kolm hooaega, enne kui siirdus Prantsusmaa kõrgliiga klubisse AS Monaco.
Monacoga tuli Márquez 1999–2000 hooajal Prantsusmaa meistriks ning võitis 2002–03 hooajal Prantsusmaa liigakarika.
Barcelona
Hooajal 2003–04 siirdus Márquez Hispaania kõrgliiga klubisse Barcelona.
Barcelonas mängides tuli ta hooaegadel 2004–05 ja 2005–06 Hispaania meistriks ja võitis mõlemal korral ka Hispaania superkarika. Márquez aitas Barcelona võita 2006. aasta Meistrite Liiga finaalmängu.
2008–09 hooajal võitis ta Kataloonia klubiga nii La Liga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga.
Koondisekarjäär
Márquez debüteeris rahvuskoondises 5. veebruaril 1997, kui mängiti Ecuadoriga.
Mehhiko koondisega on ta võitnud 1999. aasta Konföderatsioonide karika ning 2003. ja 2011. aasta Gold Cupi.
Tema viimaseks koondisemänguks jäi 2018. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaal Brasiilia vastu.
Ta mängis koondises 146 korda ja lõi 19 väravat.
Home (Triinu Kivilaane laul)
"Home" on Triinu Kivilaane esimene singel, mis avaldati 2008. aastal. Singli andis välja Saksamaa plaadifirma 03 Studio. 28. märtsil 2008 tuli loo singel müügile Saksamaal, Austrias ja Šveitsis.
Muusikavideo
Muusikavideo avaldati YouTube'is 13. märtsil 2008. Video näitab Kivilaant mustal taustal laulmas.
Rafael Márquez
Isiklikku
Rafael Márquez on 182 cm pikk ja kaalub 74 kg.
249. Eesti Laskurdiviis
Punaarmee 249. Eesti Laskurdiviisi formeerimise aluseks oli 10. veebruaril 1942 antud NSV Liidu Riikliku Kaitsekomitee (GKO) käskkiri 2. eesti laskurdiviisi moodustamiseks, diviis formeeriti 1942. aasta 10. veebruarist kuni 13. septembrini.
Algul kandis väeosa nimetust ''423. Laskurdiviis,'' 1942. aasta märtsis nimetati väeosa ümber 249. Eesti Laskurdiviisiks. Kuni 1942. aasta veebruarini 249. LD nime kandnud NSV Liidu SARKi isikkoosseisust moodustatud diviis nimetati 16. veebruaril 1942 16. Kaardiväediviisiks.
249. Eesti Laskurdiviis oli üks väeosa, millest koos 7. Eesti Laskurdiviisi ja muude üksustega moodustati 25. septembril 1942 8. Eesti Laskurkorpus.
1942. aasta suvel alustasid diviisi väeosad Uuralites Tšeljabinski oblastis väljaõpet, augustikuus suunati diviis Moskva oblastisse, Uuralitesse jäi vaid tagavarapolk. 1942. aasta novembris saadeti diviis rindele ning see osales 1942. aasta detsembrist Velikije Luki lahingutes.
28. juunil 1945 reformeeriti 249. ELD, 122. Eesti kaardiväe Lenini ordeniga laskurdiviisiks (122-я гвардейская Эстонская ордена Ленина Краснознаменная стрелковая дивизия).
122. kaardiväe laskurdiviis
28. juunil 1945 reformeeriti 249. ELD, 122. kaardiväe Eesti Lenini ordeniga laskurdiviisiks (122-я гвардейская Эстонская ордена Ленина Краснознаменная стрелковая дивизия). 917. laskurpolk nimetati 368. kaardiväe Eesti Punatähe ordeniga laskurpolguks, 921. laskurpolk > 370. kaardiväe Eesti Punalipuline laskurpolguks, 925. laskurpolk > 372. kaardiväe Eesti Punatähe ordeniga laskurpolguks (likvideeriti 1947. aasta algul), 251. diviisi suurtükiväebrigaad > 99. kaardiväe Eesti suurtükibrigaadiks, 779. kahuripolk > 484. kaardiväe Eesti Kutuzovi ordeniga kahuripolguks (asus Kloogal 06.1945–06.1946), 307. üksik tankihävitusdivisjon > 224. üksik kaardiväe Eesti Aleksander Nevski ordeniga tankihävitusdivisjoniks, 417. üksik sapööripataljon > 154. üksik kaardiväe Eesti sapööripataljoniks, 669. üksik sidepataljon (kuni 26.12.1944 197. üksik siderood) > 216. üksik kaardiväe Eesti sidepataljoniks ja 328. üksik luure-laskurrood > 126. kaardiväe Eesti motoluurerooduks. 122. diviis paiknes Aegviidu ja Jäneda ümbruses.
7. Eesti Laskurdiviis
7. Eesti Laskurdiviis (vene 7-я Эстонская стрелковая дивизия) (s/o 61429), oli Teise maailmasõja ajal NSV Liidu Punaarmee koosseisu formeeritud põhiliselt eestlastest koosnev rahvusväeosa, 8. Eesti Laskurkorpuse koosseisus.
Punaarmee 7. Eesti Laskurdiviisi formeerimise aluseks oli 18. detsembril 1941 antud NSV Liidu Riikliku Kaitsekomitee (GKO) käskkiri Uurali Sõjaväeringkonnas laskurdiviisi moodustamiseks alates 25. detsembrist 1941.
25. septembril 1942 moodustati 7. ja 249. Eesti Laskurdiviisist 8. Eesti Laskurkorpus. Korpus saadeti laiali 28. juunil 1945. Aktiivselt tegutses Eesti Laskurkorpus, mille osa oli 7. Eesti Laskurdiviis, 7. novembrist 1942 kuni 9. maini 1945.
22. oktoobril 1944 anti diviisile Tallinna nimi, 16. detsembril 1944 autasustati seda Punalipu ordeniga.
28. juunil 1945 nimetati diviis ümber 118. Punalipuliseks Tallinna Kaardiväelaskurdiviisiks.
Formeerimisest
18. detsembril 1941 tuli Uurali Sõjaväeringkonnale NSV Liidu Riiklikust Kaitsekomiteest (GKO) käsk alustada 25. detsembril 1941 7. Eesti Laskurdiviisi formeerimist isikkoosseisuga 11 618 inimest. Seda võib lugeda ka nn Rahvuskorpuse uuestisünni päevaks. 19. detsembril saatis NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaat EK(b)P Keskkomiteele ja Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogule direktiivi, milles anti korraldus 7. Eesti laskurdiviisi formeerimiseks. Diviisi formeerimise täpse asukoha määramine jäeti Uurali Sõjaväeringkonna juhtkonna otsustada.
Eesti laskurdiviisi isikuline koosseis tuli direktiivi kohaselt komplekteerida Eesti NSV kodanikest (tegelikult Eesti Vabariigi kodanikest) – kutsealustest, reservväelastest, tegevarmee ja tagala väeosades teenivatest sõjaväelastest ning sõjaväehaiglatest saabuvatest sõjameestest. NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaat andis välja direktiivi, mille kohaselt kõik vastavas vanuses eestlased ja Eesti NSV kodanikud kuulusid eesti väeosadesse saatmisele. Ohvitserkond tuli personaalselt välja valida eestlaste ja ka teiste rahvuste esindajate hulgast, kes valdasid eesti keelt. 7. jaanuaril 1942 määras Uurali Sõjaväeringkonna Sõjanõukogu oma direktiiviga 7. eesti laskurdiviisi formeerimise kohaks Sverdlovski oblasti, Kamõšlovi linna piirkonna. Nüüd algas töö eestlaste väljaselgitamiseks ja väekoondise asukohta saatmiseks. Seda tegid sõjaväeringkondade juhtimisel tegutsevad komisjonid, kuhu tavaliselt kuulusid Kaitse Rahvakomissariaadi, EK(b)P Keskkomitee, Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu ja vastava sõjaväeringkonna esindajad.
Eraldati mehed, kellel oli "kahtlane" minevik, formeerimise käigus teostati nõukogude julgeolekuorganite poolt "kahtlase elemendi" väljaselgitamine, veebruariks saadi kokku nimekirjadesse ligikaudu 30 000 meest. Nimeliselt oli küll tegemist Rahvusliku väeosaga, aga siiski usaldamatusest eestlaste vastu oli Laskurdiviisis ka palju venelasi, Venemaa eestlasi ja teisi NSV Liidu liiduvabariikide esindajaid. Eelkõige poliit- ja teistel juhtivatel kohtadel hinnati tõsiselt parteilist kuuluvust ja kommunismi ideoloogia järgimist. Poliitiliseks usaldamatuseks oli alust endise 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse isikkoosseisu käitumise põhjal 1941. aasta taganemislahingutes, kus Staraja Russa, Porhovi ja Dno piirkonnas deserteerus korpusest ning andis Saksa vägedele vangi 5500 eestlasest sõjaväelasest 4500.
Eesti rahvusväeosade formeerimisel oli Nõukogude väejuhatusel kasutada ligi 70 000 Eesti kodanikku ja veel kuni 5000 venemaaeestlast:
1942. aasta 13. aprilli seisuga olid komisjonid välja selgitanud 29 414 Eesti NSV (tegelikult Eesti Vabariigi) kodanikku, neist valiti formeeritavate väeosade tarbeks välja 25 889 isikut. Diviisidesse ja 1. Eesti Tagavara Laskurpolku saadeti 24 989 meest, kellest 11 022 saabus kohale ja võeti arvele 7. laskurdiviisis, 7615 meest saadeti 249. laskurdiviisi ja 6352 meest 1. Eesti Tagavara Laskurpolku. Valdav enamus nendest meestest saabus väeosadesse tööpataljonidest (töölaagritest). Näiteks 7. eesti laskurdiviisis 1. aprillil 1942 olnud sõjaväelastest moodustasid tööpataljonidest saabunud ligikaudu 74 protsenti.
Formeerimine
Uurali Sõjaväeringkonna Sõjanõukogu korraldusega määrati 7. eesti laskurdiviisi formeerimise asukohaks Sverdlovski oblast. Otsekohe, pärast loa saamist eesti rahvuslike väeosade moodustamiseks, sõitsid diviisi formeerimise asukohta EK(b)P Keskkomitee ja Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu esindajatena Arnold Veimer ja Arnold Kress. Koos Uurali Sõjaväeringkonna esindajatega hakati tegema eeltööd mobiliseeritute vastuvõtmiseks.
Õppused
Õppused algasid veebruari keskel ja juba 14. märts 1942 andsid 7. Eesti Laskurdiviisi võitlejad piduliku vande teenida truult Suurt Isamaad ja Seltsimees Stalinit kogu oma mõistuse ja jõuga ning vajadusel olla valmis andma oma elu nende eest. 9. oktoobril 1942 sai diviis lahingulipu.