cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stõr
Jõgi voolab ülem- ja keskjooksul eelkambriumi kivimitesse, peamiselt graniiti ja gneissi uuristatud sängis. Need kivimid paljanduvad jõesängis. Need on kaetud tavaliselt mitmesuguste savidega, samuti paljanduvad jõekaldail liivakivi ja lubjakivi. Alamjooksul asub jõesäng uusaegkonna setetes, kuhu on ladestunud ooliidid ja kvartsliiv. Seal on pinnakiht moodustunud kvaternaaris ning sellele on iseloomulikud fluvioglatsiaalsete liivade moreenid ja löss.
Ülemjooksul on jõesäng täielikult veetaimestikuga kaetud. Kesk- ja alamjooksul on veetaimed ainult kalda ääres, keskel seevastu on vaba vee riba. Jõepõhi on tavaliselt tasane ja liivane, kärestikel kivine.
Stõri vesi on värvitu, läbipaistev, joodav, mõnikord hapuka maitsega. Eriti kehtib see jõevee kohta ülalpool Lutskit, sest Lutskis lastakse jõkke saastunud tööstusvett. Jõevees on tahkeid osakesi vähem kui 50 g/m³.
Stõri valglast katavad metsad 2950 km² ehk 22%. Ülemjooksul valdavad laialehised metsad, näiteks tammikud, kesk- ja alamjooksul segametsad mändide ja tammedega. Sood, rabad ja muud märgalad hõlmavad valglast 1750 km² ehk 14% ning asuvad peamiselt alamjooksul. Jõrvi on valglas tühiselt vähe (0,2%). Jõe valglas on vooluveekogude võrk hästi välja arenenud: kui arvestada üksnes üle 10 km pikkusi jõgesid, tuleb valgla iga ruutkilomeetri kohta 0,16 km jõgesid, aga kui kaasa arvata lühemadki jõed, siis isegi 0,28 km.
18. november
18. november on Gregoriuse kalendri 322. (liigaastal 323.) päev. Juliuse kalendri järgi 5. november (1901–2099).
Õigussüsteem
Õigussüsteem on õiguskordade kogum, millel on sarnane õigusfilosoofiline käsitlus riigist ja õigusest. Sealjuures on eriti olulised arusaamad õigusnormist, õiguse allikatest, õiguse loomisest ja kohaldamisest.
Õigussüsteemide piiritlemine on teataval määral meelevaldne tegevus. Üks võimalusi on jagada maailma õiguskorrad järgmisteks õigussüsteemideks: Õigussüsteemide sees eristatakse tihedamalt seotud õiguskordade rühmitustena õigusperekondasid.
Kootsaare
"Kootsaare" on mitme Eesti geograafilise objekti nimi:
Plaan XVII
Plaan XVII oli Prantsusmaa sõjaplaan Esimeses maailmasõjas. See plaan nägi esiteks ette Preisi-Prantsuse sõja katastroofi vältimist, teiseks Prantsuse-Saksa piirile tugeva kindlustuste süsteemi rajamise (kuid Belgia-Prantsuse piirile jäetakse see rajamata!), kolmandaks Lotringi ja Elsassi hõivamise sakslaste käest ning seejärel sissetungi Saksamaale.
Veerandaeg
Veerandaeg on sportmängu osa, mis kestab veerandi mänguajast. Veerandajad on kasutusel näiteks korvpallis (kestus 10 minutit) ja Ameerika jalgpallis (15 minutit).
Fyn
thumb Fyn on Taanile kuuluv saar Läänemeres. Ta moodustab Fyni maakonna koos lähedal asuvate Langelandi, Ærø, Tåsinge ja teiste väiksemate saartega. Saare kaldad on madalad. Moreenküngastik ulatub kuni 131 meetri kõrguseni.
Kirjeldus
Fyni eraldab Jüütimaast Väike-Belt ja Sjællandist Suur-Belt. Üle kummagi väina on ehitatud sillad niihästi rongide kui autode jaoks. Õigupoolest on üle Suur-Beldi kaks silda: üks Sprogø saareni väina keskel ja teine sealt edasi. Sprogø ja Sjællandi vahel sõidab rong tunnelis. Jüüti poolsaarele ehitati esimene sild vahetult enne Teist maailmasõda ning seda kasutavad nii autod kui rongid. Teine sild ehitati 1970ndatel ja see on ainult autodele.
Saare pindala on 2976 km² on Taani kolmas Gröönimaa ja Sjællandi järel. Elanike arv 447 060 (1. jaanuari seisuga 2006) on Sjællandi järel Taani teine.
Ajalugu
Esimest korda mainis saart aastal 1075 Bremeni Adam nime Fune all. 1085. aastal on mainitud ka saare elanikke. 1231 nimetati saart Fyun, ladina keeles Fionia või Feonia, alamsaksa keeles Vüne. Taanlased ise kirjutasid saare nime keskajal Fjón. Alles Hans-Christian Andersen, kes sellelt saarelt pärit oli, hakkas kasutama nimekuju Fyn.
Suurimad asulad
Suurim linn on Odense, mis ei asu päris mere ääres ja on merega ühendatud kanali abil, mida tänapäeval küll vähe kasutatakse. Ülejäänud suured linnad asuvad kõik saare kaldal: kirdes Kerteminde, idas Nyborg, lõunas Svendborg, edelas Fåborg, läänes Assens, loodes Middelfart ja põhjas Bogense.
Kuulsaid elanikke
Fyni saarel on sündinud kirjanik Hans Christian Andersen, helilooja Carl Nielsen ja Ameerika iseseisvussõja (1775–1783) kangelane kolonel Christian Febiger.
Norillag
Norilski parandusliku töö laager (vene keeles Норильский исправительно-трудовой лагерь, lühend Норильлаг) oli Nõukogude Liidus Krasnojarski krais GULAG-i süsteemi kuulunud kinnipidamisasutus, mis asutati 1935. aastal Norilski linna juurde rajatava Mäetööstus-Metallurgia-Kompleks ettevõtte "Norilsknikkel" metallurgiatööstuse tarbeks. Kaevandati kivisütt, vaske, nikklit ja koobaltit. Laagri vange peeti kinni poliitilistel põhjustel ja neid kasutati ära orjatööjõuna kaevandustes ja metallurgiatööstuses.
Laager alustas tegevust 25. juunil 1935 ning töötas kuni 22. augustini 1956.
Eestlased Norillagis
Norilski vangilaagris oli ka 1940. aastal vahistatud ja 22. Eesti Territoriaalsest Laskurkorpusest pärinevaid Eesti sõjaväelasi.
1942. aastal lasid Nõukogude võimuorganid fabritseeritud süüdistuse alusel maha 40 sõjaeelse Eesti kõrgemat ohvitseri, keda süüdistati Nõukogude riigi vastase vandenõu organiseerimises. Algselt oli vandenõus süüdistatute nimekirjas 41 meest, kuid üks (Helmut Andreas Piisa, 1901-1941) suri Norillagis enne kohtuotsuse täideviimist. Süüdistuse kohaselt olid kolonel Raidna ja tema lähedased sõbrad kolonelid Ahman, Raud, Vernik, Karing, Tombak ja Lango kavandatava riigipöörde (Eesti aladel Nõukogude võimu kukutamise) organisaatorid, Raidna oli mitmete meeste tunnistuste kohaselt selle initsiaator. Esimesena mainis ülekuulamistel Nõukogude vastast vandenõu, selles osalejaid ja Raidna rolli selle organiseerimises augustis 1941 Moskvas üle kuulatud Brede, Raidna kuulati esimest korda üle alles 11. septembril 1941.
Ülekuulamisprotokollide kohaselt ootasid mehed sakslaste rünnakut NSV Liidule (mille kavandamisest endise luureosakonna ohvitserid olid juba teadlikud), et samal hetkel viia läbi riigipööre ja võtta Eesti riigi valitsemine eestlastele tagasi. Plaani kohaselt kavatseti vastavalt olukorra arenemisele ühineda kas Suur-Soomega (koos Karjalaga) või Suur-Saksamaaga. Plaan sai konkreetsema kuju novembris 1940, mil 22. laskurkorpuse staabi ohvitserid koliti endisesse Sõjaministeeriumi hoonesse ja Nõukogude korra vastaselt meelestatud mehed töötasid kas samades või lähestikku asuvates kabinettides, kus oli võimalus asja omavahel (sageli Raidna kabinetis) arutada. Selleks ajaks jõuti veendumusele, et üksi nad riigipöördega hakkama ei saa ja abi tuleb otsida ka väljastpoolt, suure tõenäosusega Saksamaalt, kelle sõjalised jõud olid nagunii ida poole teel.
Riigipöörde plaanist olid lisaks nimetatud meestele ülekuulamisprotokollide ja tunnistajate ütluste kohaselt teadlikud ka laialisaadetud Kaitseliidu endine ülem kindralmajor Jaan Maide, kes pidi organiseerima vajalikuks hetkeks lojaalsed mehed ja punastest puutumata jäänud relvad; Raidna lähedased sõbrad kolonel Mart Tuisk, kindralmajor Johannes Soodla ja kindralmajor Herbert Brede, tollane Saksa saadik Eestis Hans Frohwein, Eesti esindaja Berliinis Rudolf Möllerson, saatkonnaga ühendust pidanud major Nikolai Riiberk, Raidna lähedane sõber kolonel Ludvig Jakobsen, Raidna koolivennad Reaalkoolist major Ain Mere ja diplomaadist poliitik Karl Selter, jpt. Viimane pidi plaani õnnestumise korral riigi juhtimise enda peale võtma. NKVD kaastööliste ja agentide hilisemate tunnistuste kohaselt jälgiti paljusid kõrgemaid ohvitsere üle Eesti juba 1939. aastast, süüdistusmaterjali hakati koguma pärast atesteerimist Punaarmees 1940, lisandusid salakaebused ohvitseride Nõukogude-vastase tegevuse kohta (nt Brede koduabiline Michelson, 140. laskurpolgust vabatahtlikult end agendiks pakkunud K. Aid (snd 1918, agent "Kadak"), väidetavalt ka 180. Eesti Laskurdiviisi staabi 1. osakonna ülema asetäitja Mere ehk oktoobris 1940 värvatud agent "Müller", kuigi Mere tegutses hiljem täpselt ohvitseride kokkulepitud plaani kohaselt sakslaste poolele üle minnes ja venelastele palju kahju tekitades). Ohvitserid küüditati umbes nädalapäevad enne sakslaste rünnakut juunis 1941.
29. juunil 1942 lasti Norillagis Nõukogude võimu poolt maha 40 sõjaeelse Eesti kõrgemat ohvitseri: kolonel Herbert Raidna, kolonel Eduard Ahman, leitnant Alfred Alekõrs, major Voldemar Andresen, kolonel Herbert Grabbi, kolonel Johan Haljaste, kolonel Jüri Hellat, major Feliks Jänes, leitnant Arnold Kahu, major Rober Kald, kolonel Voldemar Karing, kapten Rein Kivimägi, major Arvid Kongas, vanemleitnant Mart Kull, kapten Feliks Kull, kapten August Kõdar, kolonel Troadi Lango, leitnant Elmar Lehola, vanemleitnant Arnold Loit, vanemleitnant Arnold Luha, leitnant Hans Niitsoo, leitnant Paul Oja, kapten Helmuth Palm, nooremleitnant Aleksander Pürgvee, kapten Hans Pütsepp, kapten Artur Rahuorg, kolonel Johannes Raud, kolonel Johannes Reinola, vanemleitnant Boris Taar, vanemleitnant August Teder, leitnant Alfred Tiru, kolonelleitnant Rein Tomback, vanemleitnant Mihkel Saarma, leitnant Aleksander Samel, kapten Johannes Sillaste, major Voldemar Simonlatser, vanemleitnant Otto Soomer, vanemleitnant Mihkel Uudelt, kapten Enn Vakkur, kapten Ernst Õunapuu.
Kõik tapetud ohvitserid, ka Raidna, rehabiliteeriti 1990. aastate alguses Nõukogude Liidu lagunedes. Toimikud olid salastatud veel 1989. aastal.
AvtoVAZ
AvtoVAZ (АвтоВАЗ) on Venemaa autotootja, tuntud ka kui VAZ (ВАЗ, lühend venekeelsest nimest Волжский автомобильный завод, eesti keeles tuntud kui Volga Autotehas). AvtoVAZi peakorter paikneb Togliattis Samara oblastis.
Selgeltnägemine
Selgeltnägemine on teaduslikult kinnitamata väidetav võime meeltevälise taju abil (mitte tuntud meelte ja mõtlemise abil) ammutada informatsiooni inimese tuntud meelte haardeulatusest eemal paiknevate objektide ja sündmuste (sh väidetavalt tulevikus toimuvate) kohta. Ebausklikud inimesed nimetavad isikut, kellel usuvad antud võimeid olevat, selgeltnägijaks.   Teadlaste kinnitusel on selgeltnägemise puhul tegu teadliku pettuse, autosugestiooni, hallutsinatsiooni vms-ga.
AvtoVAZ
Varasemad VAZ-i marki autod kandsid marginimesid Žiguli, Niva, Sputnik ja Samara ja Oka. Tänapäeval toodetakse autosid kaubamärgi Lada all.
Honshū
Honshū (本州) on Jaapani suurim saar, mis piirneb kagus Vaikse ookeaniga ja loodes Jaapani merega.
Saare pindala on 230 000 km². Elanike arv on üle 100 miljoni.
Honshū saarel asub Jaapani pealinn Tōkyō.
Saarel on 34 prefektuuri: Aichi, Akita, Aomori, Chiba, Fukui, Fukushima, Gifu, Gumma, Hiroshima, Hyōgo, Ibaraki, Ishikawa, Iwate, Kanagawa, Kyōto, Mie, Miyagi, Nagano, Nara, Niigata, Okayama, Ōsaka, Saitama, Shiga, Shimane, Shizuoka, Tochigi, Tōkyō, Tottori, Toyama, Wakayama, Yamagata, Yamaguchi ja Yamanashi prefektuur. Mõni neist prefektuuridest hõlmab lisaks teisi väiksemaid saari.
Simmu Tiik
thumb|Simmu Tiik [[Dmitri Medvedevile volikirja üle andmas]] Simmu Tiik (sündinud 19. veebruaril 1959 Tartus) on Eesti diplomaat.
Haridus
Simmu Tiik lõpetas 1977. aastal Tartu 1. Keskkooli (Hugo Treffneri Gümnaasiumi); 1989. aastal Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna ning 1992. aastal Kopenhaageni ülikooli ajalooteaduskonna.
Isiklikku
Simmu Tiik on abielus ja tal on tütar. Tema isa oli majandusgeograaf, ajaloolane ja raamatukogundustegelane Leo Tiik.
Moḩammad Khātamī
thumb|Mohammad Khātamī [[2004. aastal]]
Moḩammad Khātamī (sündinud 29. septembril 1943 Ardakanis) on Iraani poliitik ja vaimulik, riigi president aastatel 1997–2005.
Khātamī isa oli ajatolla Ruhollah Khātamī. Tema vennad on poliitik Mohammad Reza Khātamī ja ärimees Ali Khātamī. Ka tema õde Fatemeh Khātamī on tegelenud poliitikaga.
Khātamī õppis islamirevolutsioonieelses Iraanis lääne filosoofiat ja ka islamiteadusi Qomis ja Teheranis, hiljem täiendas ta end ka Hamburgi Islami Keskuses. 1979 naasis ta Iraani, aastatel 1980–1982 oli parlamendi liige, 1982–1986 ja 1989–1992 kultuuriminister ning 1992–1997 Rahvusraamatukogu juhataja.
1997. aastal valiti suhteliselt vähe tuntud Khātamī paljudele üllatuseks 70% toetusega Iraani presidendiks. Ta lubas moderniseerivaid ja ilmalikke reforme, mida oli ettevaatlikult teostanud ka eelmine president Akbar Hāshemī Rafsanjānī. Suurt tähelepanu pööras ta kultuurile ja kodanikuühiskonnale. Ta pooldas ka Euroopa riikide ning USA-ga suhete parandamist, esitades tsivilisatsioonide dialoogi teesid, kus väitis, et kõigil tsivilisatsioonidel on üksteistelt palju õppida ning isoleerumine või vaenulikkus pole lahenduseks. Tema reforme takistas siiski asjaolu, et enamik võtmepositsioonidel olevatest kõrgvaimulikest, sealhulgas Iraani kõrgeim juht ajatolla Ali Khamenei oli läänestavatele ja moderniseerivatele muudatustele vastu. Mitmed reformid õnnestus tal siiski läbi suruda. Majanduspoliitikas proovis Khātamī muuta Iraani majandust avatumaks ning liita seda ülemaailmse turuga.
Välispoliitikas püüdis Khatami oma tsivilisatsioonide dialoogi teese igati järgida ning kohtus mitmete läänemaailma liidrite, sealhulgas Johannes Paulus II, Jacques Chiraci, Johannes Rau ja Vladimir Putiniga. USA-ga rikkus suhteid aga Iraani tuumaprojekt, kuigi Khatami püüdis teravusi kahe riigi suhetes igati vältida.
2004. aasta valimiste ajal eemaldas klerikaalne Valvurite Nõukogu mitmed reformimeelsed kandidaadid nimekirjadest ja tulemuseks oli usukonservatiivide mäekõrgune võit. Khātamī valitsuses tekkisid seetõttu suured pinged, mitmed radikaalsemad reformimeelsed otsustasid tagasi astuda.
Pärast oma ametiaja lõppu asutas Khātamī oma eraorganisatsioonina Tsivilisatsioonidevahelise Dialoogi Keskuse, mille juht ta on alates 2006. aastast ise olnud. Ta on osalenud ka rahvusvahelistes ettevõtmistes ning on jätkanud Iraanis vabama, demokraatlikuma ja avatuma ühiskonna loomise vajaduse propageerimist. 2008. aastal organiseeris Khatami Yazdi linnas rahvusvahelise konverentsi, kus arutati religiooni rolli üle kaasaegses maailmas. Seal osalesid ka mitmed läänemaailma poliitikud.
Khātamī on alates 1974. aastast abielus Zohreh Sadeghiga, kellega tal on kolm last.
Mohammad Khātamī räägib lisaks pärsia keelele araabia, inglise ja saksa keelt.
Liiva raudteejaam
right|thumb|Liiva jaamahoone Liiva raudteejaam on raudteejaam Tallinnas Nõmmel Liiva asumis, Männiku tee ja Vabaduse puiestee ristumiskoha lähedal.
Liiva raudteejaam asub Balti jaamast mööda raudteed 7 kilomeetri kaugusel. Jaamas peatuvad kõik Elroni edelasuunalised reisirongid (liiguvad Viljandi, Türi, Lelle ja Rapla suunas), kokku umbes 20 väljumist päevas. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine.
Liiva peatusele eelneb kõikidel Tallinnast väljuvatel rongiliinidel Tallinn-Väike ning järgneb Männiku (välja arvatud Viljandi kiirrongide puhul, kus järgnev on Saku). Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta, ja II tsooni.
Jaamas paikneb seitse raudteeharu. Tõsi, aegade jooksul on nende koguarv vähenenud (näiteks harutee Liiva jaamast üle Kalmistu tee laoplatsile).
Ajalugu
1913–1971 algas jaamahoone ja veetorni vahelt algse Peeter Suure Merekindluse kindlusraudtee Liiva – Nõmme-Väikse raudteelõik, mis oli kuni 1962. aastani osa Liiva–Vääna raudteest. Raudtee üheks silmapaistvamaks osaks oli Rahumäe viadukt üle laiarööpmelise raudtee. Harutee selle lõigu Rahumäe kitsarööpmelise jaama juurest viis Tondile, Koplisse ja Mustamäe suurtükiladudesse. Liiva–Nõmme-Väikse raudtee jätkus Nõmme-Väikse–Sõrve raudteena ja sellel liikusid Tallinna–Vääna reisirongid.
Liiva ja Männiku jaamade vahel asus algusaastatel Valdeku raudteepeatus, mis vahepeal likvideeriti, ent taastati aastal 2017.
Liivalt sai sõita kuni 8. detsembrini 2018 ka Pärnusse.
Jaamahoone
Liiva jaamahoone valmis 1917. aastal Peeter Suure merekindluse raudtee tüüpkavandi järgi. Praeguse laiarööpmelise raudtee lääneküljel asub ühes jaamahoonega ka 1917. aastal valminud veetorn. Jaamahoone kuulub Edelaraudteele ja on tänaseni kasutuses.
Varr
Varr, tähis "var", on reaktiivenergia mõõtühik SI-süsteemis, mis on tuletatud sõnadest voltamper reaktiivne.
1 var on elektrivoolu reaktiivvõimsus, mille puhul pinge ja voolutugevuse efektiivväärtused on 1 V ja 1 A ja ning võimsustegur sin φ = 1, kus φ on voolu ja pinge vaheline faasinihe, mis on võrdne \pi/2.
NFL
NFL (National Football League) on elukutselise Ameerika jalgpalli liiga Ameerika Ühendriikides. Liiga liikmeteks on 32 jalgpallimeeskonda, kes on jagatud kahe konverentsi, AFC (American Football Conference) ja NFC (National Football Conference) vahel. Kummagi konverentsi meeskonnad on jagatud nelja divisjoni.
NFLi hooaeg
Augustis käivitub liiga eelhooaeg nelja vooru näidismängudega. Põhihooaeg kestab septembri esimese täisnädala neljapäevast umbes aastavahetuseni. Iga meeskond mängib põhiturniiri 17 nädala jooksul 16 mängu kindla süsteemi järgi osaliselt aastast aastasse vahetuvate vastastega. Iga divisjonikaaslasega mängitakse kord kodus ja kord võõrsil. Lisaks kohtub iga meeskond ühe divisjoni liikmetega oma konverentsist ja ühe divisjoni liikmetega teisest konverentsist ning meeskondadega oma konverentsist, kes saavutasid eelmisel hooajal oma divisjonis temaga sama koha. Suurem osa mängudest peetakse pühapäeval, kuid igal nädalal on üks mäng ka esmaspäeval. Mõnikord mängitakse ka neljapäeval või laupäeval. Põhiturniirilt pääseb edasi 12 meeskonda. Edasipääsejateks on divisjonide võitjad ning lisaks kaks üldpingereas neile järgnevat meeskonda kummastki konverentsist. Kummagi konverentsi kaks parimat pääsevad otse teise väljalangemismängude (playoff ' i) vooru, ülejäänud selgitavad edasipääsejad omavahel. Hooaja lõpetab veebruari alguses peetav finaalmäng (Super Bowl), kus konverentside meistrid selgitavad omavahelises mängus NFLi meistri.
Hooajad
2006. aastal alanud hooaja tiitli võitis Indianapolis Colts. Viimaste aastate edukaim meeskond on aga olnud New England Patriots, kes võitis tiitli 2004., 2003. ja 2001. aastal.
2007. aastal alanud hooaja meistriks tuli NFC meister New York Giants, kes suutis 3. veebruaril 2008 peetud XLII Super Bowli mängus võita seni kogu hooaja jooksul ühegi kaotuseta jäänud AFC meistri New England Patriotsi.
2008. aasta põhihooaeg algas 4. septembril 2008. 1. veebruaril 2009 peetud XLIII Super Bowlis sai Pittsburgh Steelers võiduga Arizona Cardinalsi üle oma kuuenda meistritiitli.
2009. aasta põhihooaeg algas 10. septembril Pittsburgh Steelersi ja Tennessee Titansi kohtumisega Pittsburghis Heinzi staadionil. 7. veebruaril 2010 peetud Super Bowlis sai New Orleans Saints võiduga Indianapolis Coltsi üle oma esimese meistritiitli.
Edward Morgan Forster
thumb|Edward Morgan Forster Maal: Dora Carrington, 1924–25 Edward Morgan Forster (1. jaanuar 1879 London – 7. juuni 1970 Coventry) oli inglise kirjanik.
Eesti keeles on ilmunud tema järgmised teosed.
Bled
Sõpruslinnad
Bledil on kaks sõpruslinna:
Islam
pisi|[[Hadž|Palverännakul muslimid Mekas Masjid al-Haramis]] Islam (araabia keeles الإسلام al-’islām 'alistumine [ Allahi tahtele ] ' tegusõnast أسلم aslama 'alistuma') on üks maailmareligioonidest, Aabrahami religioossest traditsioonist. Islam on alates oma sünnist Araabias üle 1400 aasta tagasi jõudsalt levinud ja jätnud läbi ajaloo märke nii kunsti kui ka teadusse.
Tänapäeval arvatakse maailmas elavat 1,8 miljardit islami järgijat (muslimit ehk moslemit ehk muhameedlane) ja see arv kasvab jõudsalt: islam on kõige kiiremini kasvav religioon tänapäeva maailmas. Keskset usuorganisatsiooni islamil ei ole, toimivad traditsioonitruudus, autoriteedid ja vaimuliku hariduse süsteem.
Prohvetid
Allah on inimestele oma tahet kuulutanud prohvetite suu läbi, keda ta on maailma läkitanud kokku 124 000. Viimane neist oli Muḩammad (Muhamed), kes saadeti jutlustama sama sõnumit nagu kristluse prohvet Jeesus ja judaismi prohvet Mooses (ning võib-olla ka zoroastrismi ja teiste vanaaja religioonide prohvetid).
Peale Muhammadi, Moosese ja Jeesuse on koraanis mainitud prohvetite seas veel näiteks Aabraham, Ismael, Iisak, Jaakob, Taavet ja Ristija Johannes.
Muhammad ja islami tekkimine
Islam ehk islamiusk on aabrahamlik monoteistlik religioon, mis tekkis 7. sajandil koraanina tuntud religioossest tekstist, mis ilmutati islamiusu kummardajate järgi prohvet Muhammadile.
Pühad tekstid
Moslemid usuvad, et koraan ilmutati Muhammadile, kui Allah (Jumal) saatis ingli talle ilmutusi dikteerima. Muhammad kandis need oma kaaslastele ette. Paljud neist olevat ilmutused meelde jätnud ning üles kirjutanud. Islami pärimuse järgi oli Muhammad ise kirjaoskamatu. Pärast prohveti surma kogusid Muhammadi kaaslased ja järgijad need ilmutused kokku raamatuks.
Esimese ilmutuse sai Muhammad 610. aastal; järgneva 23 aasta jooksul sai prohvet kokku 114 ilmutust ehk suurat, millest koosnebki koraan (Qur'an). Esimesed 86 suurat sai Muhammad Mekas – need on müstilisemad ja lühemad ning käsitlevad Allahi jumalikkust ja paganluse ohtusid. Ülejäänud 28 suurat ilmutati Mediinas – need olid pikemad ja jutustavamad, pühendatud peamiselt usuelu korraldusele, õpetustele sõdadest, poliitikast, perekonnakorraldusest jne. Legend räägib, et Mediinas võttis Muhammad vastu ka nn "saatanlikud värsid".
Lisaks koraanile on moslemitele olulised Muhammadi ütluste ḥadīthide kogud. Need on jutustused, mille on kirja pannud Muhammadile lähedased isikud tema tegudest ja ütlustest, mis ei kajastu koraanis. Olenevalt usulahust võetakse neid ütlusi tõsiselt, neist kõrgem on vaid koraanis kirjapandu ja neist alamad on moslemite traditsioonilised tõekspidamised, millele pole kindlat usulist kohustust.
Palvetamine
Moslemid palvetavad viis korda päevas, näoga Meka poole. Meka asukoha määramiseks kasutatakse kibla kompassi. Palvuste jaoks on igas linnas kindel kellaaeg. Palvuse kellaajad üle maailma on seatud nii, et need kataksid ööpäeva 24 tundi. Võib palvetada ka väljaspool antud aega, aga usutakse, et õigel ajal loetud palved täituvad suurema tõenäosusega. Enne palvetamist tuleb nägu ja käsi pesta puhta voolava vee, või kui seda pole, siis liivaga. Käte ja näo pesemiseks on reeglid ja kindlad normid. On paika pandud, kumba kätt pestakse esimesena (käed tehakse märjaks kuni küünarnukkideni) ja mitu korda peab kaelale, näole ja juustele vett panema. Enamasti pestakse ka jalgu. Pärast sugulist vahekorda peab peale näo ja käte pesema kindlasti ka ülejäänud keha. Palvus peab toimuma puhtas paigas, mis võib olla pühakoda, kuid võib ka piirduda palvevaibaga. Palvuse ajal ei kanta jalatseid. Naistel peavad palvuse ajal olema juuksed kaetud. Palvus seisneb erinevas hulgas palvekummardustes, mille käigus loetakse usutunnistust ja palutakse õnnistust prohvetitele ja kõigile moslemitele.
Palveesemed
Olulised moslemite palveesemed on muu hulgas:
Islami pühad
Islamiseaduse järgi on ette kirjutatud vaid kaks püha:
Mõned moslemid tähistavad veel muidki päevi, mida islamiseadus ette ei näe, nagu näiteks:
Õpetuse alused
Islamiusu järgi on kõik prohvetid oma rahvale õpetanud üht ja sama õpetust, et jumal on ainus (monoteism). Ent minevikus on hilisemad põlvkonnad islami õpetust moonutanud ning ilmutatud pühakirja rikkunud, nii et oli põhjust saata uus saadik. Piibel usutakse olevat Jumala poolt edasi antud, kuid inimese poolt moonutatud. Moslemid usuvad, et Muhamed oli viimane prohvet pikas prohvetite reas. Nemad on võtnud tema sõnumit püha usaldusena ning hoolikalt jälginud, et sõnumit antaks edasi nii, et seda usaldust ei reedetaks. Kuigi moslemid püüavad teha kõik, et loraani kaitsta ja austada, usuvad nad, et loraan on tervena säilinud ja jääb alatiseks muutmatuks mitte nende eneste pingutuste läbi, vaid Jumala armust. Ajaloolised loraani tekstid näitavad, et raamat on olnud muutumatul kujul vähemalt 1300 aastat. Tänapäevased araabia keele dialektid erinevad oluliselt sellest, mida kasutab loraan. Koraani keele veidi lihtsustatud vormi õpetatakse tänapäeval standardiseeritud araabia keelena, mida oskab mingilgi määral põhimõtteliselt iga moslem või araabia maade elanik olenemata kodusest keelemurdest.
Sõna islam on pärit samast juurest sõnaga salam 'rahu'. Sõna muslim ehk moslem on samuti samast juurest ning tähendab '(Allahi) vasalli' ja ('(Allahile) alistunut'). Moslemid peavad ustavust Allahile auväärseks. Ustavus tähendab Allahi eesmärkide teenimist kõrgematena omaenda isiklikest eesmärkidest.
Islami levik
pisi|380px|Islamiusuliste osakaal riikide rahvastikus {{legend|#4a6600|[[sunniidid}} {{legend|#66004a|šiiidid}} {{legend|#04161b|ibadiidid}} ]] Islam hakkas laienema kohe pärast Muḩammadi surma (8. juunil 632 m.a.j.). Aastatel 632–634 vallutati Süüria ja aastal 642 Egiptus. 8. sajandi alguseks vallutati Põhja-Aafrika ja aastal 711 tungiti Tariq ibn-Ziyadi juhtimisel Hispaaniasse. Aastal 732 peeti Lõuna-Prantsusmaal kuulus Toursi lahing, kus paavsti kutsel kokku tulnud Euroopa kuningate ühisarmee lõi Karl Martelli juhtimisel moslemid Hispaaniasse tagasi ja mõne arvamuse kohaselt hoidis sellega ära Euroopa islamiseerimise.
Tänapäeval on islam suuruselt teine religioon maailmas.
Aafrikas ja Aasias, eriti aga Lähis-Idas, on islam juhtivaks usundiks paljudes riikides. Arvestataval hulgal moslemeid elab ka mitmetes Euroopa riikides, samuti Põhja- ja Lõuna-Ameerikas. Ka Hiinas ja Indias moodustavad islamiusulised küllaltki suure osa rahvastikust.
Suurimad moslemikogukonnad elavad kolmes Aasia riigis: Indoneesias, Pakistanis ja Bangladeshis.
Enamiku elanikkonnast moodustavad moslemid Afganistanis, Albaanias, Alžeerias, Egiptuses, Iraanis, Iraagis, Jordaanias, Liibüas, Malaisias, Maldiividel, Nigeerias, Palestiina territooriumil, Saudi Araabias, Somaalias, Sudaanis, Süürias, Türgis, ja Usbekistanis.
Islam Eestis
Islamiusk jõudis Eestisse tatarlaste kaudu, kes võtsid islamiusu vastu 889. aastal. Paljud tatari päritolu ülikud olid pärast Kaasani khaaniriigi vallutamist Venemaa vägede poolt ja langemist 1552. aastal sunnitud Liivi sõja ajal (1558–1583) sõdima Vene vägede koosseisus, muu hulgas ka praeguse Eesti territooriumil. Haruldased ei olnud ka juhtumid, kui tatarlased läksid üle Rootsi poolele. Hiljem eraldati neile maid rannarootslaste aladel, kus nad peagi kohalike elanikega assimileerusid.
Esimene suurem islamiusu kogukond tekkis Eestis pärast Eesti- ja Liivimaa kubermangu liitmist Venemaa keisririigi koosseisu 1721. aastal. Vene sõjaväe hulgas oli ka islamiusulisi tatarlasi ning püsivam islamiusu kogukond tekkiski sõjaväeteenistusest vabanenud tatarlastest, kes jäid Eestisse elama. 1860. aastatel elavnes tatarlastest kaupmeeste tegevus ning kogukonna keskuseks sai Peterburi kubermangu kuulunud Narva linn. Püsiasustuse kinnituseks on muslimite kalmistute asutamine Narvas, Rakveres ja Tallinnas.
19. ja 20. sajandi vahetusel oli tatarlaste kogukond Eestis kasvanud sedavõrd suureks, et usupühade läbiviimiseks pidi üürima suuremaid ruume (Tallinnas näiteks Tallinna Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu pritsimaja Viru väljaku ääres). Esimese maailmasõja alguses elas Tallinnas umbes 2000 tatarlast. Maailmasõja ja sellele järgnenud keisrivõimu kukutamise ning Venemaa kodusõja segadustes vähenes tatarlaste kogukond paarisajaliikmeliseks.
Esimene islamiusu kogudus Eesti Vabariigis registreeriti ametlikult 1928. aastal Narvas (Narva Muhamedi Kogudus). Korjanduste abil osteti Narvas Kiriku tänavale maja, millest kujundati mošee. Narva kogudus oli ka aktiivne tatarlaste rahvusliku identiteedi säilitaja. Teine islamiusu kogudus registreeriti 1939. aastal Tallinnas (Tallinna Muhamedi Usuühing).
1940. aastal keelustas Nõukogude okupatsioonivõim islami koguduste tegevuse. Mõlema koguduse hooned hävisid 1944. aastal sõjatules. Nõukogude okupatsiooni ajal tegutses islamiusu kogudus mitteametlikult – viidi läbi palvusi, järgiti usukombeid ning tähistati usupühi. 1988. aastal registreeriti Tatari Kultuuri Selts ning aasta hiljem alustati islamiusu koguduse taasasutamist, mis taasregistreeriti Eesti NSV-s 1990. aastal Eesti Islami Kogudusena.
1991. aastal taastatud Eesti Vabariigis moodustavad koguduse Eestis elavate peamiselt tatari, aseri, kasahhi ja usbeki kogukondade liikmed. Islamimaailmas harva ettetuleva nähtusena tegutsevad ühes koguduses koos sunniidid ja šiiidid. 1995. aastal eraldus kogudusest kolmeteistkümne inimese suurune rühmitus ning registreeris end iseseisva juriidilise isikuna ühenduseks Eesti Muhameedlaste Sunniitide Kogudus. Selle rühma lahkumine ei pingestanud suhteid sunniitide ja šiiitide vahel Eesti Islami Koguduses. 1. jaanuari 2000 seisuga kuulus Eesti Islami Kogudusse veidi üle 1400 inimese. Koguduse juhatuse esimees on alates 1994. aastast Timur Seifullen. 18 aastat oli koguduse juhtiv vaimulik mulla Hasjan Murtazin, pärast tema surma on koguduse peaimaam ja Eesti ülemmufti Ildar Muhamedšin.
Aastail 2009–2013 ilmus kord kuus Eesti moslemite veebiajakiri Iqra, kokku 52 numbrit.
Eestis on moslemeid kokku umbes 10 000 (0,7% rahvastikust).
Islami sektid
Sunniitide ja šiiitide lõhe põhjustas juba islami algaegadel Muhamedi poliitiline pärand. Nimelt ei jätnud Muhamed maha juhatusi, kuidas pärast tema surma talle järglast valida. Suurem moslemite rühm valis järgmiseks islamiriigi juhiks – kaliifiks – prohveti lähedase sõbra Abū Bakri. Väiksem rühm aga arvas, et Muhamedi järglaseks peaks saama tema väimees ‘Alī ibn Abī Tālib. Abū Bakri toetajatest said sunniidid, Ali toetajatest šiiidid. Kahe sekti usulised lahkhelid on tihtipeale vägivaldsed.
Islam ja teised religioonid
Islamis on mõjutusi muinasaraabia usundist, juutlusest ja kristlusest. Näiteks on üle võetud araabia rahvalik usk kõrbevaimudesse – džinnidesse, samuti oli Mekas asuv Kaaba tempel palverännukohaks juba enne islami teket.
Judaismi ja kristlusega on sarnane eshatoloogia (õpetus viimsetest viimsestpäevast). Judaismist ja kristlusest on pärit islami varasemad prohvetid Aadam, Noa, Aabraham, Iisak, Joosep, Mooses, Eelija, Ristija Johannes ja Jeesus. Kuna judaism, kristlus ja islam on omavahel tihedalt seotud ja nende pärimustes on oluline esiisa Aabraham, siis nimetatakse neid kolme usundit aabrahamlikeks religioonideks.
Islamiusulised riigid ja riikide rahvusvaheline mõju
Islamiusulised riigid on moodustanud Aasia ja Aafrika riike liitvaid ühendusi, mille abil nad arendavad nende usutunnistust jagavate riikide majandust – kasutades selleks Islami Arengupanka –, haridust ja teadust – kasutades selleks UNESCO-laadseid islami haridus-, teadus- ja kultuuriorganisatsioone. Arendatakse ka ideed vastukaaluks Ameerika- ja Euroopa-kesksele G7-le – Türgit, Iraani, Pakistani, Egiptust, Bangladeshi, Malaisiat, Indoneesiat ja Nigerit ühendavat majandusühendust G8. Paljudes islamimaades on islami tõekspidamised otseseks allikaks seadusandluses. Parima näitena on Saudi Araabia põhiseaduseks ametlikult Koraan ise.
19. november
19. november on Gregoriuse kalendri 323. (liigaastal 324.) päev. Juliuse kalendri järgi 6. november (1901–2099).
Ikoon (semiootika)
Ikoon ehk ikooniline märk (inglise keeles icon; sõna algallikas on vanakreeka sõna εἰκών (eikōn)) on Charles Sanders Peirce'i järgi märk, mille puhul esitis ja objekt on seotud sarnasussuhte kaudu. Teised märgitüübid esitise ja objekti seose loomuse järgi on indeks ja sümbol.
Ikooniliste märkide tüüpilised näited on pildid, millel kujutatakse reaalsete objektidega sarnaseid motiive, (näiteks portreed). Ka mudelid on teatavad ikoonid. Ikoonide näidetena nimetatakse veel: diagramme, teetähiseid, maakaarte, asendiplaane, mürade edasiandmist muusikas ; vahakujusid panoptikumis; fotosid, maale ; joonistusi ; ka onomatopeetilisi sõnu, nagu "kukeleegu!" ja "atsihh!".
Peirce
Peirce'i terminoloogias erineb ikoon sümbolist, mis on märk, mille seos tähistatavaga ei põhine "ei sarnasusel ega põhjuse ja tagajärje seosel". Ikoon on märk, mille puhul esitise ja objekti vahel on "täheldatav kujutamisseos, sarnasus". "Ikoon" Peirce'i mõttes on suures osas sünonüümne "sümboliga" Euroopa terminitraditsioonis.
Ikoon (icon, likeness, semblance) on Peirce'i järgi märk, mis tähistab oma objekti omaduse tõttu, mis on neile ühine, kuid mis ikoonil on iseenesest, sõltumatult suhtest objektiga. Ikoon (näiteks portree või diagramm) meenutab või jäljendab oma objekti. Ikoonil on iseenesest teatud tunnus või aspekt, mis on (või on mõeldud olema) ka objektil ning võimaldab tõlgendada ikooni märgina isegi juhul, kui objekt ei eksisteeri. Ikoon tähistab olemuslikult oma "aluse" (ground) põhjal. (Peirce defineeris alust mingi omaduse puhta abstraktsioonina ning märgi alust selle omaduse puhta abstraktsioonina, mille suhtes märk osutab oma objektile, olgu siis sarnasuse tõttu, või sümboli puhul omistades objektile selle omaduse. ).
Peirce'i järgi ei ole tegelikult olemasolevat objekti representeeriv ikoon primaarselt ikoon (olemasolev objekt ei saa olla ka sümboli objekt, sest sümbol on üldine). Olemasolevat objekti denoteeriv märk on indeks, mis võib sisaldada ikooni. Näiteks fotod on primaarselt indeksid ja sekundaarselt ikoonid.
Peirce nimetas ikooni eraldi nimetusest, pildiallkirjast või muust sellega seotud indeksist hüpoikooniks ning jaotas hüpoikoonid kolmeks klassiks: a) kujutis, mis sõltub lihtsast omadusest; b) diagramm, mille seesmised suhted, mis on peamiselt düaadilised või düaadilistena võetud, representeerivad analoogia põhjal suhteid milleski; ja c) metafoor, mis representeerib märgi representeerivat iseloomu, representeerides parallelismi milleski muus. Diagramm võib olla geomeetriline või seisneda algebraliste avaldiste reas või isegi üldises vormis "Kõik __ on ___", mida, nagu iga diagrammi, saab loogiliselt või matemaatiliselt teisendada. Peirce'i järgi tehakse matemaatikat diagrammimõtlemise abil, mis seisneb diagrammide vaatlemises ja nendega katsetamises.
Tsitaadid
"Sarnasused ja koopiad (...) tähistavad oma objekte ainult niivõrd, kui neil on nendega mingi tegelik sarnasus, st nad langevad nendega mingite tunnuste poolest kokku." (W 1: 467, 1866)
"Kolmas juhtum on see, kus mingi duaalne suhe märgi ja tema objekti vahel on kõdunud ning seisneb pelgas sarnasuses nende vahel. Ma nimetan märki, mis käib millegi kohta ainult sellepärast, et ta meenutab teda, ikooniks. Ikoonid asendavad nii täielikult oma objekte, et neid vaevalt eristatakse nendest. Niisugused on geomeetria diagrammid. Niivõrd kui diagrammil on üldine tähendus (signification), ei ole ta küll puhas ikoon; kuid oma arutluste keskel me suurel määral unustame selle abstraktsuse, ja diagramm ongi meie jaoks asi ise. Nõnda on maali vaatamisel hetk, mil me kaotame teadlikkuse, et ta pole asi ise, eristus tegeliku ja koopia vahel kaob, ja ta on hetkeks puhas unistus, – mitte mingi konkreetne ese, ja ometi mitte üldine. Sel hetkel me vaatame ikooni." ('On the Algebra of Logic: A Contribution to the Philosophy of Notation', EP 1:226, CP 3.362, 1885 või 1883)
"Võib olla pelk mõistussuhe märgi ja tähistatava asja vahel; sel juhul see märk on ikoon." ('One, Two, Three: Fundamental Categories of Thought and of Nature', W 5:245, 1885)
"Üks väga tähtis triaad on järgmine: on leitud, et on kolme liiki märgid, mis kõik on igasuguses mõtlemises hädavajalikud; esimene on diagramm-märk (diagrammatic sign) ehk ikoon, mis ilmutab sarnasust või analoogiat kõneainega; teine on indeks, mis nagu näitav või siduv asesõna sunnib tähelepanu konkreetsele objektile, mida peetakse silmas seda kirjeldamata; kolmas on üldine nimi või kirjeldus, mis tähistab oma objekti ideede assotsiatsiooni või harjumusliku seose abil nime ja tähistatava tunnuse vahel." ('One, Two, Three: Fundamental Categories of Thought and of Nature', W 5:243, 1885)
"Ikoon on esitis, mille representatiivne kvaliteet on selle esmasus Esimesena. See tähendab, kvaliteet, mis tal asjana on, teeb ta kohaseks olema esitis. Seega on iga asi kohane olema asendus sellele, mis on tema sarnane. Asenduse mõiste kätkeb otstarbe ja seega ehtsa kolmasuse mõistet.) Seda, kas on teisi asenduste liike või ei ole, saame näha. Esitusel ainult esmasuse abil saab olla ainult sarnane objekt. Seega märk kontrasti abil denoteerib oma objekti ainult kahe kvaliteedi vahelise kontrasti ehk teisasuse abil. Märk esmasuse abil on oma objekti kujutis (image) ning rangemalt öeldes saab olla ainult idee. Sest ta peab tekitama tõlgend-idee; ja väline objekt erutab idee reaktsiooniga ajule. Aga kõige rangemalt võttes ei saa isegi idee olla ikoon, välja arvatud võimalikkuse ehk esmasuse mõttes. Ainult võimalikkus on ikoon puhtalt oma kvaliteedi tõttu; ja selle objekt saab olla ainult esmasus. Aga märk saab olla ikooniline, st representeerida oma objekti, põhiliselt oma sarnasuse kaudu, milline tema olemisviis ka poleks. Kui tahetakse nimisõna, siis ikoonilist esitist võib nimetada hüpoikooniks. Mis tahes materiaalne kujutis, nagu näiteks maal, on representeerimisviisi poolest suuresti konventsionaalne; aga iseenesest, ilma legendi või sildita, võib seda nimetada hüpoikooniks. (CP 2.276, 1902)
"Ikoon on märk, millel oleks see tunnus, mis teeb ta tähenduslikuks, isegi juhul, kui tema objekti poleks olemas; nagu näiteks tinapliiatsi kriips, mis representeerib geomeetrilist joont." ('Dictionary of Philosophy & Psychology' vol. 2, CP 2.304, 1902)
"Ikoon on esitis, mille representeeriv omadus on selle esmasus esimesena. See tähendab, omadus, mis tal kui asjal on, teeb ta sobivaks olema esitis. Seega on iga asi sobiv olema iga sellise asja asendaja, mille sarnane ta on. (Asendaja mõiste hõlmab otstarbe mõiste, ja seega ehtsa kolmasuse mõiste.) Kas on teisi asendaja liike või mitte, seda saame näha. Esitisel üksnes esmasuse kaudu saab olla ainult sarnane objekt. Niisiis tähistab märk kontrasti tõttu oma objekti ainult kontrasti ehk teisasuse tõttu kahe omaduse vahel. Märk esmasuse tõttu on oma objekti kujutis ja rangemalt öeldes saab olla ainult idee. Sest ta peab tekitama tõlgend-idee; ja väline objekt tekitab idee reaktsiooni kaudu ajule. Aga kõige rangemalt öeldes ei saa isegi mitte idee, välja arvatud võimalikkuse ehk esmasuse mõttes, olla ikoon. Üksnes võimalikkus on ikoon puhtalt oma omaduse tõttu; ja selle objekt saab olla üksnes esmasus. ('A Syllabus of Certain Topics of Logic', EP 2:273, 1903)
"Ikoon [...] on rangelt võimalikkus, mis kätkeb võimalikkust, ja seega võimalikkus, et ta on esitatud võimalikkusena, on selle kätketud võimalikkuse võimalikkus. Üksnes seda liiki esitises võib siis tõlgend olla objekt." ('A Syllabus of Certain Topics of Logic', EP 2:277, 1903)
"Ikoon on märk, mis osutab objektile, mida ta tähistab, pelgalt omaenda tunnuste tõttu, mis tal on hoolimata sellest, kas mõni niisugune objekt tegelikult eksisteerib või mitte. On tõsi, et kui niisugust objekti pole tegelikult olemas, siis ikoon ei toimi märgina; kuid sellel pole mingit pistmist tema märgiiseloomuga. Mis tahes asi, olgu see omadus, eksisteeriv indiviid või seadus, on iga asja märk, nii kaua kui ta on tolle asja sarnane ning teda kasutatakse selle märgina." ('A Syllabus of Certain Topics of Logic', EP 2:291, CP 2.247, 1903)
"Ikoon on esitis, mis täidab esitise funktsiooni mingi tunnuse tõttu, mis tal on iseeneses ja mis tal ikkagi oleks, kui tema objekti ei eksisteeriks. Nii et on küll tõsi, et kentauri skulptuur ei ole esitis, kui pole sellist asja nagu kentaur. Ent kui ta kentauri representeerib, siis oma kuju tõttu; ja see kuju on tal ikka, olgu siis kentaur olemas või mitte." (Harvard Lectures on Pragmatism, CP 5.73, 1903)
"... ikooni saab kahtlemata kategooriateks jaotada; kuid iooni mõiste iseenesest niisugust jaotust tingimata ei nõua. Sest puhas ikoon ei tee mingit vahet iseenda ja oma objekti vahel. Ta representeerib mida iganes ta võib representeerida, ja mis iganes, mille sarnane ta on, ta niivõrd ka on. See on ainult nõndaoleku asi." (Harvard Lectures on Pragmatism, CP 5.74, 1903)
"Ikoon on esitis sellest, mida ta representeerib, ja vaimu jaoks, mis teda sellena tõlgendab, seetõttu, et ta on vahetu kujutis, see tähendab tunnuste tõttu, mis kuuluvad talle iseeneses kui tajutavale objektile ning mis tal ikkagi oleks, kui looduses poleks ühtki objekti, mida ta meenutaks, ja kuigi teda kunagi ei tõlgendataks märgina. Ta on nähtumuse loomusega, ja sellisena ta eksisteerib rangelt öeldes ainult teadvuses, kuigi tavakõnepruugis ja siis, kui äärmine täpsus pole nõutav, me laiendame termini "ikoon" välistele objektidele, mis tekitavad teadvuses kujutise enda. Geomeetriline diagramm on hea näide ikoonist. Puhas ikoon ei saa edasi anda mitte mingit positiivset ega faktilist informatsiooni; sest ta ei taga, et mingi niisugune asi looduses olemas on. Ent ta on äärmiselt väärtuslik, võimaldades tõlgendajal uurida, missugune oleks sellise objekti iseloom, juhul kui mõni selline oleks olemas. Geomeetria illustreerib seda piisavalt." ('Logical Tracts, No. 2', CP 4.447, c. 1903)
"Suhte järgi nende dünaamilise objektiga ma jaotan märgid ikoonideks, indeksiteks ja sümboliteks (jaotus, mille ma andsin 1867. aastal). Ma defineerin ikooni märgina, mis on määratud oma dünaamilise objekti poolt märgi enda seesmise loomuse tõttu. Niisugune on iga omadusmärk, nagu nägemus, – või tunne, mida tekitab muusikapala, midagi peetakse representeerivaks seda, mida helilooja silmas pidas. Niisugune võib olla üksikmärk, nagu individuaalne diagramm; ütleme, vigade jaotuskõver." (Kiri Lady Welbyle, CP 8.335, 1904)
"Ikoon on märk, mis sobib niisugusena kasutamiseks sellepärast, et tal on tähistatav kvaliteet." ('New Elements', EP 2:307, 1904?)
"..., märgi (kui venitada see sõna kõige laiemate piirideni, millekski, mis määratuna mingi objekti poolt määrab mingi tõlgenduse selle läbi olema määratud sellesama objekti poolt) olemuse analüüs viib tõestuseni, et iga märk on määratud oma objekti poolt kas esiteks objekti tunnustes osalemise kaudu, kui ma nimetan seda märki ikooniks; teiseks, selle kaudu, et ta on tegelikult ja oma individuaalses olemasolus seotud selle individuaalse objektiga, kui ma nimetan seda märki indeksiks; kolmandaks, enam või vähem ligikaudse kindluse kaudu, et seda tõlgendatakse objekti tähistamisena, harjumuse (seda terminit ma kasutan nii, et ta hõlmab loodusliku kalduvuse) tagajärjel, kui ma nimetan seda märki sümboliks." ('Prolegomena to an Apology for Pragmaticism', CP 4.531, 1906)
"... Ma olin tähele pannud, et kõige sagedamini kasulik märkide jaotus on trihhotoomia põhjal esiteks sarnasusteks (Likenesses), ehk nagu ma eelistan öelda, ikoonideks, mis on selleks, et representeerida oma objekte ainult niivõrd, kui nad meenutavad neid iseenesest, teiseks indeksiteks, mis representeerivad oma objekte sõltumatult igasugusest sarnasusest nendega, ainult tegelike seoste tõttu nendega, ja kolmandaks sümboliteks, mis representeerivad oma objekte sõltumatult nii igasugusest sarnasusest kui ka igasugusest tegelikust seosest, sest nende tõlgendajate kalduvused või faktilised harjumused tagavad, et neid nii mõistetakse." ('A Sketch of Logical Critics', EP 2:460–461, 1909 või 1911)
Hilisem semiootika
Charles Morris võttis ikooni ja referendi vahelise sarnasuse astme kohta kasutusele termini "ikoonilisus". Charles Morris. Ta ütleb: "Märk on ikooniline niivõrd, kui tal endal on denotaatide omadused; muidu on ta mitteikooniline. Inimese portree on suuresti ikooniline, kuid pole seda täielikult, sest maalitud lõuendil ei ole naha tekstuuri ega kõne- ja liikumisvõimet, mis portreteeritaval inimesel on. Film on ikoonilisem, kuid mitte täielikult ikooniline. Täielikult ikooniline märk denoteeriks alati, sest ta oleks ise denotaat." Denotaat on reaalselt olemasolev asi või niisuguste asjade klass. Ikoonilise märgi ja denotaadi suhtest räägib ta omaduste kaudu. Need omadused võivad olla kvaliteedid või suhted.
Rudi Keller nimetab ikonifikatsiooniks (Ikonifizierung) muud laadi märgi, näiteks indeksi (sümptomi) muutumist ikooniks. Keller nimetab Peirce'i märgiteooriat representatsionistlikuks ning vastandab sellele oma instrumentalistliku märgiteooria, milles ta defineerib ikooni järgmiselt: "Ikooni ei tee ikooniks mitte sarnasus, vaid tõlgendamise meetod, assotsiatiivne järeldus." . Ikoon toimib Kelleri järgi "assotsiatsiooniimpulsina".
Ikooniliste märkide kasutamine
Paljud vanad kirjad, näiteks kiilkiri, kasutasid ikoone. Suulises kõnes on sellega võrreldav onomatopöa. Sellised märgis on siiski pigem sümbolid, sest sarnasus on nende puhul vähene ning selle tähtsus pole kuigi oluline. Pealegi ei tähista lindu tähistav ideogramm võib-olla mitte enam lindu ennast, vaid abstraktset mõistet 'kergem kui õhk' või lindjumalust ja tema valitsemisala, näiteks surma.
Tänapäeval kasutatakse ikoone näiteks piktogrammidena näiteks liiklusmärkidel, riideesemete hooldusjuhenditel, käimlapiktogrammidel, keelusiltidel (millel on kujutatud näiteks läbitõmmatud sigaretid, koerad või mobiiltelefonid), infotahvlitel ja maakaartidel. Graafilises kasutajaliideses on ikoonid vahend graafiliste kasutajapindade lihtsamaks kujundamiseks (näiteks paberikorvi kujutis). Selliseid piktogramme kasutatakse kiire ja lihtsa info edastamiseks eeldusel, et stiliseeritud kujutise eeskuju on vaatajale tuttav ning märk on sellepärast intuitiivselt mõistetav.
Röövlirahnu Martin
"Röövlirahnu Martin" on 2005. aasta Eesti film.
Film esilinastus Eesti kinodes 24. veebruaril 2005.
Sisu
Film räägib kohanemisraskustega poisist Martinist, kes kolib emaga elama uude kohta. Martinil on komme alatasa kõikvõimalikesse jamadesse sattuda ja viimasel koolipäeval läheb kõik valesti. Martinile meeldib koolidirektori tütar Marta, aga tüdruk meeldib ka kooli kõige popimale poisile Kevinile, kellel on uhke roller. Viimases hädas tuleb Martinile appi riukalik võlurkass Nitram, kes toob kaasa uusi seiklusi.
Film arvudes
2005. aasta jooksul kogus film Eesti kinodes 29 863 vaatajat.
Kiviõli linnastaadion
Kiviõli linnastaadion on Ida-Viru maakonnas Kiviõli linnas aadressil Spordi tänav 9 asuv staadion. Staadioni omanik ja valdaja on Kiviõli Linnavalitsus.
John Fredriksen
John Fredriksen (sündinud 11. mail 1944) on Norra päritolu suurärimees. Fredriksen oli Norra rikkaim inimene, kuid otsustas 2006. aastal vahetada Norra kodakondsuse Küprose oma vastu. Tema varanduse suuruseks hinnati 2007. aastal 11 miljardit dollarit.
Kiviõli linnastaadion
Staadion sisaldab täismõõtmetega jalgpalli- ja tenniseväljakut. Jalgpalliväljak on klubi Kiviõli FC Irbis koduväljak. Jalgpalliväljakul on 180 istekohta.
John Fredriksen
Fredriksen kontrollib Bermudal peakorterit pidava laevakompanii Frontline kaudu maailma suurimat, 66 alusest koosnevat naftatankerite laevastikku. Teine Fredrikseni kontrollitav Bermudal registreeritud ettevõte Golar LNG opereerib 13 vedelgaasilaeva.
Fredriksenil on suur osalus naftapuurtornide operaatoris SeaDrill ning kalakasvatusega tegelevas ettevõttes Marine Harvest.
Fredriksen on lesk, kaksikutest tütarde isa.
Gelsenkirchen
Gelsenkirchen on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Ruhri linnastus.
Ajalugu
Gelsenkirchenit on esmamainitud 1150. aastal, kuid tänapäeva linnaosa Bueri juba 1003. aastal.
Pärast rasketööstusekeskuseks arenemist sai asula 1875. aastal linnaõigused.
Sport
Linna edukaim jalgpalliklubi on FC Schalke 04, mille kodustaadion on Veltins-Arena.
Afganistani kõrgkoolide loend
Afganistani kõrgkoolid on toodud järgmises loendis:
Eesti kanalite loend
Siin on loetletud Eesti kanaleid.