cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pentium Pro
Jõudlus
Pentium Prod kasutades leidsid arvustajad, et arhitektuuri üks nõrkusi oli aeglane videomällu kirjutamine. Selle kitsaskoha parendamiseks soovitati VESA joonistamisi teha süsteemimälus (mängus "Quake"); hiljem loodi utiliit FASTVID, mis lülitas protsessoris sisse kombineeritud kirjutamise (ingl combined writing) kasutamise ning mille tagajärjel paranes jõudlus teatud mängudes märgatavalt.
Innovatsioon vahemälus
Tõenäoliselt märkimisväärseim lisa Pentium Pro protsessorile oli protsessori korpusesesisene L2-vahemälu, mis protsessori esmaväljalaskel oli 256 KiB suurune (hiljem kuni 1 MiB). Tollal ei võimaldanud protsessorite tootmistehnoloogia hõlpsalt suurt L2-vahemälu protsessori tuuma sisse integreerida. Intel paigaldas L2-vahemälu otse protsessori korpusse selle kõrvale, mis võimaldas vahemälul töötada samal taktsagedusel nagu protsessor ise. Erinevalt laialtlevinud emaplaadil asuvatest vahemäludest, mis jagasid süsteemisiini protsessoriga, oli Pentium Pro vahemälul eraldi tagasiin, mis võimaldas keskprotsessoril lugeda korraga muutmälu ja vahemälu. Lisaks oli L2-vahemälu "mitte-blokeeriv", mis tähendas, et protsessor võis vahemällu saata korraga kuni 4 päringut. Nende omaduste tõttu oligi uus L2-mälu ülikiire võrreldes vanemate protsessorite vahemäludega, mis asusid emaplaadil. Ainuüksi uus ning kiirem vahemälu andis Pentium Prole võrreldes vanemate x86 protsessoritega sisend-väljundoperatsioonide täitmise kiiruses eelise. Mitme protsessoriga konfiguratsioonides andis Pentium Pro uus korpusesisene vahemälu ületamatu eelise jõudluses võrreldes konfiguratsioonidega, kus kõigil protsessoritel oli jagatud, keskne vahemälu.
Kuid uus L2-vahemälu polnud puudusteta. Vahemälu eripäraks oli tema ehitus: protsessor ja vahemälu olid küll samas korpuses, kuid nad asusid eraldi kividel. Protsessor ja vahemälu tuli ühendada tootmisprotsessis enne, kui neid oli võimalik testida. See tähendas, et väiksemagi vea korral kummaski kivis tuli kogu protsessor maha kanda. See oli ka üks põhjustest, miks Pentium Pro protsessorid olid madala saagise ning kõrge hinnaga. Kõik Pentium Pro mudelid olid kallid, eriti 1024 KiB vahemäluga protsessorid, kuna need vajasid kaht 512 KiB vahemälukivi ning lisaks veel protsessorikivi. pisi|keskel|200MHz 256KiB L2-vahemäluga Pentium Pro. Protsessorikivi on nähtaval vasakul, vahemälukivi paremal
Mudelid
Pentium Pro mudelite taktsagedused olid 150, 166, 180 või 200 MHz ning esisiinide taktsagedused olid 60 või 66 MHz. Mõned Pentium Pro kasutajad otsustasid oma protsessorid ülekiirendada, käitades 200 MHz protsessorit kiirusel 233 MHz, 180 MHz protsessorit kiirusel 200 MHz ja 150 MHz protsessorit kiirusel 166 MHz. Protsessor oli populaarne valik sümmeetrilise multitöötlusega (SMP-töötlusega) konfiguratsioonides.
Tootmisprotsesside areng
Aja möödudes muutusid Pentium Pro protsessorikivi ja vahemälukivi tootmisprotsessid, mis kulmineerus paljude tootmisprotsesside kasutamisega ühes protsessoris.
Protsessori korpus
Pentium Pro (kuni 512 KiB vahemäluga) asub keraamilises mitmekiibilises moodulis. Mitmekiibilises moodulis on kaks alumist õõnsust, milles asuvad protsessorikivi ja vahemälukivi. Kivid on ühendatud soojusehajutajaga, mille katmata pealispind aitab kivide töötamisel tekkinud kuumust paremini jahutisse juhtida (näiteks radiaatorisse). Kivid on korpusega ühendatud traatidega. Õõnsused on kaetud keraamilise plaadiga.
Pentium Pro, millel on 1 MiB vahemälu, asub plastikust mitmekiibilises moodulis. Kahe õõnsuse asemel on selles ainult üks õõnsus, milles asuvad kõik kolm kivi. Soojusehajutaja asemel on need kivid ühendatud protsessori korpusega. Õõnsused on täidetud epoksüliimiga.
Mitmekiibilises moodulis on 387 jalga, millest ligikaudu pooled on PGA (ingl pin grid array) paigutusega ning ülejäänud IPGA (ingl interstitial pin grid array) paigutusega. Protsessori kest kujundati Socket 8 jaoks.
Uuendamisvõimalused
1998. aastal anti välja 300/333 MHz Pentium II Overdrive'i protsessor, mis kasutas pesa Socket 8. Protsessori, millel oli 512 KiB täiskiirusel töötavat vahemälu, tegi Intel selle jaoks, et anda Pentium Prod kasutavatele arvutitele uuendamisvõimalus. Kuna uus protsessor toetas ainult kahesuunalist vahetut (ingl glueless) multitöötlust, mitte nelja- või enamasuunalist, polnud see uuendusena kasutatav neljaprotsessorilistes süsteemides.
Kui Slot 1 pesaga emaplaadid muutusid populaarsemaks, andsid mitmed tootjad välja pesaadaptereid (ingl slocket), nagu näiteks Tyan M2020, Asus C-P6S1, Tekram P6SL1 ja Abit KP6. Nende adapterite abiga oli võimalik kasutada Pentium Pro protsessoreid Slot 1 pesaga emaplaatidel. Intel 440FX kiibistik toetas täielikult Pentium Pro ja Pentium II protsessoreid, kuid Intel 440BX kiibistik ja hilisemad Slot 1 kiibistikud neid protsessoreid enam ei toetanud, mis oluliselt vähendas Socket 8 pesaadapterite kasutust. Hiljem, pärast pesa Socket 370 kasutavate protsessorite Celeron ja Pentium III väljalaskmist, muutusid pesaadapterid (Socket 370-to-Slot 1) uuesti populaarseks.
Kauno Kleemola
Kauno Kleemola lõpetas Kokkola Soome Ühislütseumi 1927. aastal. Ta lõpetas Helsingi Ülikooli põllumajanduse ja metsanduse teaduskonna kandidaadikraadiga 1932. aastal. Seejärel pidas kodukohas Kälviä vallas talu. Aastatel 1943–1965 oli ta ka Kannuse põllumajanduskooli juhataja.
Kleemola oli Soome Eduskunna liige 1. septembrist 1939 kuni 5. aprillini 1945 ja 22. juulist 1948 kuni 12. märtsini 1965. Ta oli Soome kaitseminister 1953. aasta 9. juulist kuni 16. novembrini, Soome kaubandus- ja tööstusminister 3. märtsist 1956 kuni 26. maini 1957 ning Soome transpordi ja avalike tööde minister 13. jaanuarist 1959 kuni 26. veebruarini 1962. Lühikest aega, 1961. aasta 3. juulist kuni 14. juulini, oli Kleemola ka Soome asepeaminister. Alates 24. veebruarist 1962 kuni surmani oli ta Soome Eduskunna esimees.
Animatöör
Animatöör on inimene, kelle tööks on ürituste korraldamine. Inimesed, kes organiseerivad meelelahutust, korraldavad klientide puhkusi ning on tegevusjuhendajaks nii lastele kui nende vanematele. Sarnane eriala on rekreatsioonikorraldus.
Mitšurinski rajoon
Mitšurinski rajoon (vene keeles Мичуринский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tambovi oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Mitšurinski linn (ei kuulu rajooni koosseisu).
Rajoon piirneb põhjas Pervomaiski rajooniga, kirdes Starojurjevo rajooniga, idas Nikiforovka rajooniga, lõunas Petrovskoje rajooniga la läänes Lipetski oblastiga.
Rajooni pindala on 1650 km². Elanike arv oli 2012. aastal 34 749, 2009. aastal 34 034 ja 2002. aastal 35 196.
Mitšurinski rajoonis on 82 asulat, mis kuuluvad neljateistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Voronež, Lesnoi Voronež, Polnoi Voronež, Alešnja, Ilovai ja Višnjovka.
Lessolo
Lessolo on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.
Lessolo kõrgus merepinnast on 277 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Roger Andrew Taylor
pisi|Roger Taylor (2011) Roger Andrew Taylor (sündinud 26. aprillil 1960 Birminghamis) on inglise muusik.
Ta on tuntud rokkansambli Duran Duran trummarina.
Ossiachi Tauern
thumb|Meierei ja kabel Tauernis, taamal [[Dobratschi mägi]] thumb|Segamets sügisel Tauerni asunduse lähedal thumb|Trafoalajaam Tauerni asunduse lähedal thumb|Tüüpiline Kesk-Kärnteni puitmaja Perneggis
Ossiachi Tauern (saksa: Ossiacher Tauern, sloveeni: Osojske Ture, kohalikult vaid Turje) on metsane mäeahelik Austria Kärnteni liidumaal Ossiachi järve (loodes) ja Wörthi järve (kagus) vahel. Ossiachi Tauerni kõrgeim punkt on Taubenbühel (1069 m). Selle läänepoolses otsas silmatorkaval mäel asuvad Landskroni lossi varemed. Mitte kaugel taasavatud lossist, mida nüüd kasutatakse restorani ja jahikullikasvandusena, saavad matkalised liituda Tauerni matkarajaga Jungfernsprungi juurde, mis on järsult Ossiachi järve langev kaljumoodustis, kust avaneb ulatuslik vaade järve lääneosale ja Gerlitzele. Villachist paistab vana karjäär, mis kuni viimase ajani tootis Kärnteni jõeehituseks kive. Ossiachi Tauernis on ka mitu vana kaevandusgaleriid. Sajandeid tagasi kaevandati siin tsinki ja muid maake.
Kõnekeeles nimetatakse Ossiachi Tauernit ka Die kleinen Tauern ("väike Tauern"). Tauerni asunduse kohal seisab väike Tauerni kirik. Kirdes, üle Bleistatti oja asuvad Prägradi lossi varemed.
Albert Hansen
Albert Hansen (7. september 1902 Tallinn – 23. detsember 1983 Tallinn) oli eesti puidu- ja metallikunstnik ning kunstipedagoog.
Elulugu
Albert Hansen sündis 1902.aastal Tallinnas, erialast haridust asus omandama Riigi Kunsttööstuskooli 1918.aastal, mille lõpetas puutöö alal 1924, omandades ühtlasi õiguse õpetada joonistust, joonestamist ja käsitööd. Pärast koolilõpetamist töötas Hansen Narva Ühis- ja Kommertsgümnaasiumites joonistamise ja poeglaste käsitöö õpetajana ühe aasta, siis teenis kaitseväes aega aastatel 1925 - 1926. Pärast kaitseväeteenistust kutsuti Hansen Riigi Kunsttööstuskooli tööle, juhtima ja arendama puutöö osakonda. Osakonda juhatas ta aastail 1926 kuni 1937, tema 16 õpilase hulgast on tuntumad Otto Tammeraid, Harry Tertsius, Arseni Mölder ja Osvald Pallase. Noil aastail oli puutöökunsti järele üsnagi suur nõudlus. Hanseni ja ta õpilaste oskusi vajati nii ühiskondlikes hoonetes (Oru loss) kui ka arvukates kodudes (laevalgustid, toolide seljatoed, mööblireljeefid, küünlajalad, raamatutoed, kirjutuslaua garnituurid, dekoratiivne plastika).
Õppetöö vaheaegadel käis Hansen 1927 ja 1928 Saksamaal, Bad Warmbrunni puutöökoolis end täiendamas.
Kuulus rakenduskunstnike ühendusse Dekoor.
Isiklikku
Alberti onu oli kirjanik Anton Hansen Tammsaare. Tema abikaasa oli tekstiilikunstnik Ellen Hansen. Arhitekt Tiit Hansen on nende poeg. Tekstiilikunstnik Aet Ollisaar on tema tütretütar.
Ventilaator
pisi|Kodumajapidamises kasutatav elektril käitatav [[aksiaalventilaator]] Ventilaator (lad ventilare puhuma) on jõuallikaga käitatav labamasin või -seadis, sageli mingis ümbrises paikneva rootoriga, õhu vm gaasi sundliikumise tekitamiseks üle- või alarõhusuhtega 1–1,1 (madalrõhuventilaator).
Levinuimad ventilaatoritüübid on tsentrifugaal- ja telg- ehk aksiaalventilaatorid.
Ventilaatoreid kasutatakse enamasti erinevate termodünaamiliste olude tagamiseks. Kõige levinum kasutus ventilaatoritel on sundventilatsiooni tekitamine, et midagi kiiremini jahutada. See ei ole ventilaatorite ainuke kasutusvaldkond. Ventilaatoritega saab tekitada tõukejõudu, kiirendada aurustumist või vedelike või gaaside segunemist jne.
Ventilaatoritüübid
pisi|Silindrilises ümbrises asuva telgventilaatori tekitatud õhuliikumineLahendusi ventilaatorite tegemiseks on erinevaid ja ventilaatorid on kasutusel paljudes valdkondades rasketööstusest ja lennundusest kuni tarbeelektroonikani välja.
Jahutamiseks mõeldud ventilaatorid suurendavad soojusjuhtivustegurit sellega, et sunnivad sooja keha ümber oleva kuuma gaasi või vedeliku keha juurest minema ja asendavad selle jahedamaga.
Telgventilaator
Telgventilaatorid koosnevad mootorist, propellerit ja kerest. Mootor annab energia propellerile, mis pööreldes sunnib vedelikku või gaasi liikuma suunas, mis on paralleelne propelleri võlliga, kuna propelleri labad on nurga all.
Telgventilaatorit kasutatakse:
Tsentrifugaalventilaator
pisi|Tesentifugaalventilaatori skeem. Õhk tuleb sisse pildi keskelt ja püütakse labade poolt Tsentrifugaalventilaator koosneb kolmest osast kere, mootor ja ventilaatori labad. Mootor paneb labad pöörlema. Õhk tuleb sissevõtteavast sisse ja seal see püütakse labade poolt kinni. Tänu sellele, et labad pöörlevad, sunnib tsentrifugaaljõud gaasi või vedeliku liikuma ja see juhitakse väljalaskeavast välja.
Tsentrifugaalventilaatori kasutuskohti:
Milleks juhtida ventilaatorit
Ventilaatorite kontrollimise vajadus tuleneb võib tuleneda mitmest tegurist energiakulu, müra, temperatuuri reguleerimine jne.
Suurte pööretel töötavad ventilaatorid tekitavad palju müra. Ventilaatori tekitatav müra on umbes võrdeline pöörlemiskiiruse viienda astmega.
Eriti on jahutus tulnud päevakorda just elektroonikas, kus pikka aega oli kasutusel passiivjahutus. Tõusvad võimsused sunnivad arvutitehnikas kasutama aktiivjahutust, et vältida komponentide hävimist suurte temperatuuride tõttu. See probleem on sedavõrd raskem, kuna pooljuhtidel temperatuuri tõusmisel takistus väheneb ja sellest tulenevalt voolutugevus suureneb, millega kaasneb kiirem temperatuuri tõus.
Enamik ventilaatoreid, mida elektroonika jahutamiseks kasutatakse, on olemuselt elektrimootorid.
Positsioonreguleerimine
Ilmselt on levinuim juhtimisviis positsioonreguleerimine, kus otsustatakse ventilaatori pöörlemiskiirus olenevalt temperatuurist. Kahe positsiooniga süsteemi puhul tuvastatakse anduritega temperatuur ja kui see ületab kindla lävendi, hakkab ventilaator tööle. Kui see langeb lävendist alla, siis ventilaator peatub. Siinkohal tuleb märkida, et lävendid ei pruugi samad olla, aga käivitumise lävend peab olema madalam kui peatumise. Lisades süsteemile positsioone on võimalik ka ventilaatori pöörlemiskiirust mõjutada ja seega temperatuuri stabiilsemana hoida. Selline juhtimismeetod vähendab süsteemi energiakulu ja tekitavat müra.
Lineaarregulaatorid
Elektrimootori baasil töötavaid ventilaatoreid saab juhtida eri viisidel olenevalt, milline on ventilaatori mootor. Kõiki elektri mootoreid saab juhtida pinge suurendamise või vähendamise abil. Mida suurem on toitepinge, seda kiiremini hakkab mootor pöörlema.
Takisti
Kõige lihtsam viis mootori pinget reguleerida on see jadamisi ühendada takistiga. Takisti ühendamisega kaasneb mootori pöörlemiskiiruse lang, kuna takisti tekitab pingelangu elektriahelas. Täpsema juhtimise saavutamiseks võib kasutada reostaati.
Takistiga pinge reguleerimine on elektriliselt ebaefektiivne, kuna pingelang, mida takisti tekitab tuleb selles eralduvast soojusest.
Maa-alused ehitised
pisi|Maa-alune turg
Ventilaator
Diood
Teine võimalus pingelangu tekitada on ühendada ventilaator jadamisi dioodidega, kuna need tekitavad üpris konstantse pingelangu enda tööpiirkonnas.
Lineaarne pingestabilisaator
Võimalik on veel kasutada eraldi lineaarstabilisaatori integraallülitust, et saavutada vahelduvat või konstantset pinget.
Maa-alused ehitised
Maa-alused ehitised võivad olla inimtekkelised või looduslikud. Selliseid ehitisi on juba aastasadu kasutatud varjupaigana, tänapäeval ka muudel eesmärkidel.
Eelised
Maa-alustel ehitistel on palju eeliseid. Kasutades tunneleid ja maa aluseid ehitisi ühistranspordis, vähendame liiklusvoogu ning lühendame sõiduaega. Samuti on väiksem risk liiklusõnnetusteks. Ehitades maa alla, säästame keskkonda ja rohelusele jääb rohkem ruumi. Ehitist ümbritseb väga hea isolatsioonimaterjal. Müra on vähe ja ehitise hoolduskulud on väikesed tänu stabiilsele temperatuurile ja vähestele välismõjudele. Hoonetel on ka sotsiaalsed eelised. Maa-alused ehitised võimaldavad uut elamispinda, ilma et peaks linna piire laiendama. Ehitised on vastupidavad ja elaksid üle paljud looduskatastroofid.
Ventilaator
Toitepige muutmine
Veel üks võimalus juhtida ventilaatori kiirust on algset toitepinget muuta. Seda on lihtne teha arvutis olevate ventilaatoritega, mille toitepinge on tavalistelt 12 V. Kuid kui neid toita 5 V pingega, siis pöörlevad nad aeglasemalt. Pinge suurendamiseks saab välja vahetada maanduse –5 V või –12 V pingega suurendades pingelangu ventilaatoris. Kõik ventilaatorid ei pruugi väiksema toitepinge korral tööle minna ning suurema puhul võivad rikki minna.
Pulsilaiusmodulatsioon
Pulsilaiusmodulatsioon on meetod, milles protsessi kontrollimiseks muudetakse impulsside laiust. See on arvutites üks levinuim viis ventilaatoreid kontrollida. Arvutites kasutatakse selleks nelja kontaktiga ühendust, kus on maandus, +12 V, tagasiside ja kontroll. Tagasiside kontakti mööda saab ventilaatorit kontrolliv kiip teada kui kiiresti pöörleb ventilaator ja kontroll, milles on kas +5 V või +3,3 V signaal, millega juhitakse ventilaatori kiirust. Erinevalt eespool nimetatud meetoditest toimub pulsilaiusmodulatsiooni meetodil ventilaatori juhtime konstantsel toitepingel.
Maa-alused ehitised
Puudused
Maa-alustel ehitistel on märkimisväärselt palju puudusi, mis on ka olnud põhjuseks, et selliseid hooneid on nii vähe. Olemasolevad hooned on valdavalt ühiskasutuses, mitte elamispind. Ehitusalased puudused on peamised, miks maa-aluseid hooneid ei teha palju. Ehitise rajamise maksumus on suur. Kuigi enamik vajaminevat materjali saab kaevandades, tekivad uued probleemid. Raskusi tekitab veesüsteem. Maa-all on niiske ja pole aknaid hoone tuulutamiseks. Õhk muutub niiskeks ning korralikku ventilatsiooni on kulukas paigaldada. Sotsiaalse poole pealt on samuti puudusi. Päikesevalguse puudumine ja kinnised ruumid mõjuvad rusuvalt.
Ventilaator
Pulsilaiusmodulatsioon
Veel üks viis ventilaatoreid juhtida on ventilaatori kontrollerid, mida on võimalik arvutis paigalda 5,25" või 3,5" seadmesahtlisse. Need seadmed töötavad kasutades eelpool väljatoodud lahendusi, kuid annavad kasutajale võimaluse venilaatorite kiirust muuta reaalajas.
Riistvara
pisi|Emaplaadile integreeritud ventilaatorite juhtkiip Enamikul arvuti emaplaatidel on tänapäeval olemas süsteem, mis annab protsessorile ülevaate, mis parajasti riistvaraga toimub. See süsteem tegeleb tavaliselt ka ventilaatorite juhtimisega enamasti kasutades pulsilaiusmodulatsiooni meetodit. Seda riistvara saab seadistada BIOS-is või muu tarkvara kaudu juba töötavas arvutis.
Kuna tänapäeva elektroonika ei tööta kogu aeg sama koormusega ja sellest tulenevalt ei tekitata kogu aeg samapalju sooja, on mõistlik vähendada ventilaatorite pöörlemiskiirust kiirust, kui muu riistvara ei ole kurnatud ja suurendada pöörlemiskiirust, kui kasutatakse rohkem arvutusressursi. Tänapäeval on juba teatud emaplaatidel sellised juhtsüsteemid, mis kui õigesti seadistatud, saavad iseseisvalt selle juhtimisega hakkama ilma igasuguse toeta BIOS-ilt või operatsioonisüsteemilt.
Siinkohal tasub mainida, et sellist võimekust ei ole igal emaplaadil ja iga tarkvara ei pruugi võimaldada sellist juhtimist. Tavalistelt toimib tarkvaraline ventilaatorite juhtimine läbi tarkvara enda andes kontroll süsteemile ette vaid vajaliku täiteteguri, mis paneb paika ventilaatori pöörlemiskiiruse. Hiljem kui tarkvara tuvastab, et oleks vaja ventilaatori pöörlemiskiirust suurendada või vähenda annab see kontroll süsteemile uue täiteteguri. Sellise süsteemi halb omadus on, et vastava tarkvara kokkujooksmisel ei toimu enam sujuvat temperatuuri regulatsiooni ja sellest võivad tekkida süsteemis probleemid.
Tarkvara
Eri riist- ja tarkvaratootjad on teinud ventilaatorite juhtimiseks oma tarkvara. Tarkvaralised lahendused kasutavad enamasti ventilaatorite juhtimiseks pulsilaiusmodulatsiooni, sest neil ei ole võimalik lisada juurde komponente.
· Intel desktopi emaplaatidel (socket 478 ja vanematel) kasutati Active Monitor ja Desktop Control Centre.
· Intel desktopi emaplaatidel (socket 775 ja uuematel) kasutati Desktop Utilities.
· ASUS emaplaatidel on tarkvara Fan Xpert või Thermal Radar.
· Universal abit emaplaatidel on tarkvara μGuru.
· Gigabyte'i emaplaatidel on tarkvara EasyTune.
· Delli sülearvutitel kasutatakse i8kutilse või SpeedFani tarkvara.
Lisaks on veel palju programme, mis töötavad paljude emaplaatidega ja millega saab seadistada, kuidas ventilaator töötab, olenevalt sellest, mis temperatuurid on arvuti eri kohtades.
Laagerdus
pisi|Pukslaagerdusega telgventilaator lahtivõetuna Erinev laagerdus mõjutab ventilaatorite energiatarvet, hinda ja mürataset.
Luvsannamsrajn Ojuun-Erdene
Luvsannamsrajn Ojuun-Erdene (mongoli keeles Лувсаннамсрайн Оюун-Эрдэнэ; sündinud 29. juunil 1980) on Mongoolia poliitik (Mongoolia Rahvapartei).
Ta lõpetas 2001. aastal Ulaanbaataris Bersi Instituudi bakalaureusekraadiga ajakirjanduse alal. 2008. aastal lõpetas ta Mongoolia Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna bakalaureusekraadiga õigusteaduse alal. Magistrikraadi avaliku halduse alal omandas ta Harvardi ülikoolis 2015. aastal.
2001. aastal töötas ta Hentij aimakis Berhi linnapea büroo juhatajana. Aastatel 2002–2006 töötas ta Hentij aimakis programmi World Vision Mongolia meeskonnajuhina. 2006–2008 oli ta programmi World Vision Mongolia regionaaldirektor. 2009–2011 töötas ta Mongoolia Rahvapartei poliitikaosakonna juhatajana. 2011–2014 oli ta Sotsiaaldemokraatliku Noorsooliidu president. Aastatel 2011–2012 oli ta Mongoolia Rahvapartei sekretär. 2012. aastal oli ta Mongoolia Rahvapartei peasekretäri asetäitja. Alates 2016. aastast on ta Suure Rahvahuraali (parlamendi) liige. 2019–2021 oli ta ministri auastmega valitsuskabineti sekretariaadi juht.
Alates 27. jaanuarist 2021 on Luvsannamsrajn Ojuun-Erdene Mongoolia peaminister.
Alates 25. juunist 2021 on Luvsannamsrajn Ojuun-Erdene Mongoolia Rahvapartei Keskkomitee esimees.
Porkuni mõis
pisi|Kunagise Porkuni mõisa peahoone pisi|Peahoone Porkuni mõis (saksa keeles Borkholm) oli rüütlimõis Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas. Nüüdisajal jääb kunagine mõisasüda Tapa valla territooriumile.
Ajalugu
1479. aastal lasi Tallinna piiskop Simon von der Borch Porkuni järve saarele rajada Porkuni piiskopilinnuse. Linnus hävitati Liivi sõja ajal ning hiljem seda enam ei taastatud. Porkuni mõisast kujunes rüütlimõis, mis kuulus oma ajaloo jooksul Tiesenhausenite, Ungern-Sternbergide, Baumgartenite ja Essenite omandisse. 1869–1919 kuulus mõis Rennenkampffidele. Mõisasüda jäi viimase mõisniku Ewald von Rennenkampffi (1859–1930). Ernst Magnus von Rennenkampffil (1896–1975) õnnestus enamus Porkuni maid tagasi osta (välja arvatud Porkuni koolile eraldatud alad). Rennenkampffid elasid üle Porkuni järve asunud ühes mõisakompleksi kuulunud hoones, endises mõisa tööhobuste tallis, mis oli kohandatud elamiseks. Ernst von Rennenkampff lahkus koos perega Eestist 1939. aastal.
Mõisakompleks
pisi|[[Porkuni piiskopilinnuse väravatorn ja mõisa jääait]] Porkuni mõisasüda rajati piiskopilinnuse varemeist mõnikümmend meetrit eemale järvesaare lõunapoolsesse otsa. Uhke historitsistlik peahoone rajati 1874. aastal. Hoone sisaldab tuudorstiili ja uusrenessansi elemente. Mõisa peahoone on põhiosas ühekorruseline, kuid keskelt ja vasakult kahekorruseline. Hoone paremas nurgas asub kahekstahuline torn.
Alates 1920. aastatest on peahoone Porkuni vaegkuuljate kooli kasutuses, kui 15. mail 1924 anti Porkuni mõis kurtide kooli käsutusse. Üle anti  kõik järvesaarel  asuvad hooned, park, järved, karja- ja heinamaa, 41 ha põldu - kokku ligikaudu 200 ha maad. Senine kurtide kool, mis oli asunud Vändras, kuid sealne 19. sajandi lõpus ehitatud koolihoone, ei suutnud enam kõiki õppida soovijaid mahutada. Porkuni loss ehiti ümber kooli vajadusi arvestades, lõhuti osa vaheseinu maha, pööningule ehitati magalad, keldrikorrusele  köök, söökla ja laoruumid. Need ruumid olid kuni kooli sulgemiseni kasutusel. 1950. aastatel ehitati peahoone vastu, teisele poole auringi uus uusklassitsistlik koolihoone.
Lisaks peahoonele on säilinud ka hulk kõrvalhooneid, osa neist paikneb väljaspool järvesaart.
2016. aastal müüdi mõisa peahoone, koos osade kõrvalhoonetega ja 76 ha maaga enampakkumisel.
Ventilatsioon
Ventilatsioon ehk õhutus või tuulutus on jahutamiseks tehtav tuulutus või ruumiõhu (hrl saastunud või niiske) puhta(ma) õhuga asendamine.
Ventilatsiooni eesmärk on õhutatavates ruumides tagada vajalik õhu puhtus, niiskus, temperatuur ja liikumise kiirus.
Tehnikas peetakse selle mõiste silmas ka erinevate seadistuste ja vahendite süsteeme sellisteks eesmärkideks.
Sõltuvalt õhu liikumise viisist eristatakse loomulikku ja sundventilatsiooni. Sundventilatsiooni puhul kasutatakse ventilaatoreid.
Ajalugu
Suletud ruumide organiseeritud ventilatsiooni üksikud võtted olid kasutatud veel vanadel aegadel. Enne 19. sajandi algust ruumide ventilatsioon seisnes reeglina loomulikus ventilatsioonis. Loomuliku õhu liikumise (kanalites ning torudes) teooria autoriks on M. Lomonossov. 1795. aastal olid esimest korda esitatud põhimäärused, mis määravad õhuvahetuse intensiivsuse köetavas ruumis läbi sõredate välipiiride, ukseavade ning akende, ning sellega algas õpetus neutraaltsoonist.
19. sajandi alguses hakkab arenema ruumi siseneva ning ruumist eemaldava õhu ventilatsioon soojusergutusega. Venemaa teadlased tõstsid esile sellise ergutusviisi ebatäiuslikkust ning sellega seotud soojuse suuri kulusid. Akadeemik E. Lend mainis, et täielik ventilatsioon saab olla saavutatud ainult mehaanilisel viisil.
Ruumide ventilatsiooni tehnoloogia täieneb kiiresti seoses tsentrifugaalventilaatorite ilmumisega. Esimese edukalt töötanud tsentrifugaalventilaatori lõi A. Sablukov 1835. aastal. Sellist ventilaatorit kasutati Tšagira kaevanduse (vene keeles «Чагирский рудник») tuulutamiseks Altais. Sablukov pakkus seda ka ruumide ja laevatrümmide ventilatsiooniks ning kuivatamiseks ja niiskuse aurumise kiirenduseks. Mehaanilise ergutusega ventilatsioon levis laiemalt 19. sajandi lõpus.
Üks tähtsamatest teadlastest ventilatsiooni alal oli professor V. Tšaplin.
Oluline etapp ventilatsiooni arengus on reguleeritava pöörlemissagedusega elektrimootorite kasutuselevõtt. Sellise elektriajamioga ventilaatorit on esmamainitud aastatel 1972–1974.
Kahjulikud eritised ruumis
Ventilatsiooni peamine eesmärk on eemaldada ruumist kahjulikud eritised. Kahjulike erituste hulka kuuluvad:
Ventilatsioonisüsteemitüübid
Ventilatsioonisüsteem on õhku töötlevate ja transportivate seadmee kogum ning õhu sisselaske ja eemaldamise vahendid. Ventilatsioonisüsteemid jagunevad järgmiste tunnuste järgi:
Helen Frankenthaler
Helen Frankenthaler (12. detsember 1928 – 27. detsember 2011) oli juudi päritolu USA maalikunstnik, abstraktne ekspressionist.
Ventilatsioon
Ventilatsioonisüsteemitüübid
Ventilatsioon arvutatakse järgmiste parameetrite põhjal: õhuvooluhulk, töörõhk ning õhuvoolu kiirus õhtorustikes, lubatav müratase ning kalorifeeri küttevõimsus. Õhuvahetuse normid on määratud ehitus- ja sanitaarnormide ning -reeglitega.
Helen Frankenthaler
Helen Frankenthaler sündis New Yorgis jõukas ja haritud perekonnas. Ta õppis maalikunsti Daltoni koolis Mehhiko maalikunstniku Rufino Tamayo juures ning Vermontis Benningtoni kolledžis Paul Feeley käe all. Ta lõpetas kolledži 1949. aastal.
Ventilatsioon
Loomulik ventilatsioon
Loomuliku ventilatsiooni puhul õhuvahetus toimub hoone sees ja väljas oleva õhurõhu vahe tõttu.
Helen Frankenthaler
Ta õpetas kunsti muu hulgas New Yorgi Hunteri kolledžis.
Ventilatsioon
Loomulik ventilatsioon
Organiseerimata loomuliku ventilatsioonisüsteemi all mõeldakse õhuvahetust ruumis, mis toimub
a) sise- ja välisõhu rõhkude vahe tõttu;
Helen Frankenthaler
Helen Frankenthaler lõi eelkõige suuremõõtmelisi õlimaale. Oma töödega hakkas ta näitustel esinema 1950. aastatel. Üks tema tuntumaid maale on "Mäed ja meri" (1952). Tema maalid meenutavad tihti akvarelle, sest ta lahjendas õlivärvi nii vedelaks, et see imbus lõuendisse.
Ventilatsioon
Loomulik ventilatsioon
b) tuule liikumisel läbi hõredate piiritarindite;
c) avatud õhuakende, framuugide ja uste kaudu.
Organiseeritud loomuliku ventilatsiooni all mõeldakse õhuvahetust, mis toimub sise-ja välisõhu rõhkude tõttu läbi spetsiaalsete sisselaske- ja väljatõmbe avade, mille ava suurus on reguleeritav. Ventilatsioonikanalis madala rõhu tekitamiseks võib kasutada deflektorit.
Mehaaniline ventilatsioon
Mehaanilise ventilatsiooni korral toimub õhuvahetus ventilaatori või jugapumba abil. Selline ventilatsioon on efektiivsem, kuna õhk võib olla eelnevalt puhastatud tolmust ning viidud nõutud temperatuuri või niiskuseni. Mehaanilistes ventilatsioonisüsteemides on kasutatud sellised seadmeid, nagu ventilaatorid, elektrimootorid, õhusoojendid, mürasummutid, tolmupüüdurid, automaatikasedmeid jm, mis võimaldavad teisaldada õhku suurtes ruumides. Sellised süsteemid võivad lasta õhu sisse ning eemaldada ruumi lokaalsetest tsoonidest vajalikul hulgal, sõltumata välise õhkkeskkonna muutuvatest tingimustest. Vajadusel korral võib õhk olla töödeldud erineval viisil (puhastatud, soojendatud, niisutatud jne.), mis on praktiliselt võimatu loomuliku ventilatsiooni süsteemides. Nendeks töödeks vajaliku elektrienergia kulu võib olla üsna suur.
Sisselaskeventilatsioon
Sisselaskeventilatsioonisüsteemiks nimetatakse süsteemi, mis suunab ruumi teatud õhuvooluhulga, mida võib talvel soojendada ja suvel jahutada. Võimalik on sisenevat õhku vajaduse korral veel puhastada, kuivatada või niisutada.
Tõmbeventilatsioon
Tõmbeventilatsiooni on vaja saastunud õhu eemaldamiseks ruumist.
Üldõhuvahetusventilatsioon
Üldõhuvahetusventilatsiooni (vene keeles «общеобменная вентиляция») süsteem on ette nähtud sarnaste tingimuste ning õhkkeskkonna parameetrite (temperatuur, niiskus ja õhu liikuvus) tekitamiseks kogu ruumi ulatuses, peamiselt töötsoonis (1,5 - 2 meetrit põrandast kõrgemal), kui kahjulikud ained levivad kogu ruumi ulatuses ja pole võimalik (või pole vaja) neid kinni püüda tekkimise kohas.
Kohtventilatsioon
Kohtventilatsiooniks nimetatakse ventilatsiooni, mille puhul õhku antakse teatud kohtadesse (kohalik sissevooluventilatsioon) ning saastatud õhku eemaldatakse ainult kahjulike eritiste tekkimise kohtadest (kohttõmbeventilatsioon). Kohalik sissevooluventilatsioon võimaldab puhta õhu juurdevoolu (mis oli eelnevalt puhastatud ja soojendatud) teatud kohtadele. Ning vastupidi, kohtäratõmbeventilatsioon eemaldab õhku teatud kohtadest, kus on suurim ohtlike osakeste kontsentratsioon õhus. Sellise kohaliku tõmbeventilatsiooni näitena võib tuua õhu väljatõmbeagrgaadi köögis gaasi- või elektripliidi kohal. Selliseid süsteeme kasutatakse kõige sagedamini tööstuses.
Avariiventilatsioon
Avariiventilatsioonisüsteem on paigaldatud ruumidesse, kus on võimalik äärmiselt ohtlike ainete ja gaaside leke sellistes kogustes, mis on oluliselt suurem maksimaalselt lubatud kogustest, nende kiire eemaldamise eesmärgil. Avariiventilatsiooni on vaja ka kustutusgaasi eemaldamiseks pärast kustutussüsteemi tööd ruumidest kus kasutatakse gaasiga tule kustutamist.
Suitsuventilatsioon
Suitseventilatsioonisüsteem paigaldatakse tööstushoonetesse, kus kasutatakse suurenenud tuleohuga tehnoloogiaid, ning see on mõeldud inimeste evakuatsiooni tagamiseks. Sellise süsteemi abil antakse juurde õhu sellises koguses, mis takistab suitsu levimist ruumis. Süsteem töötab tulekahju varasemas staadiumis.
Rakuvaba DNA
Rakuvaba DNA (cell free DNA/cfDNA) on DNA, mis ringleb vabalt veres. Päritoluks on surnud rakkude DNA, mis on sattunud vereringesse ja mis seal lagundatakse.
Veres ringleva rakuvaba DNA (cfDNA) avastuseni jõudsid Mandel ja Metais juba 1948. aastal. On leitud, et cfDNA-d võib leida nii tervete, rasedate kui ka vähki põdevate inimeste vereringest. Suurem osa veres olevast DNA-st arvatakse pärinevat tuumaga vererakkudest ning on verest kättesaadav. Terve inimese rakuvaba DNA hulk kasvab intensiivse treeningu, maratoni ja jõutõstmise tagajärjel. Päevas surevad tavalisel inimesel miljonid keharakud, mis lagundatakse meie kehas. Erinevalt apoptootilistest rakkudest, ei lagundata nekrootilisi rakke fagotsütoosiga ja sellest tulenevalt võib seda kergemini leida vereringest. Vereringes olevat DNA-d leidub organismis piisavas koguses diagnostilisteks analüüsideks ning seda on võimalik leida lisaks verele ka teistest kehavedelikest, näiteks uriinist.
CfDNA-l põhinev mitteinvasiivne diagnostiline meetod on loonud uusi võimalusi nii vähiravis kui ka südame veresoonkonna haiguste ja loote kromosomaalsete anomaaliate tuvastamiseks.
Loote rakuvaba DNA kasutusvõimalused
Rakuvaba DNA päritolu pole veel täpselt teada, kuid arvatakse, et see pärineb platsenta apoptootilistest rakkudest.
Mitteinvasiivse rakuvaba DNA uuringut lootekandja verest on võimalik teostada alates 9.–10. rasedusnädalast. Sellisel viisil on võimalik tuvastada põhilisi trisoomiaid, kõige sagedamini 21., 18. ja 13. kromosoomi triploidiaid, ja sugukromosoomide aneuploidiaid nt xxy, xxx jne. Samuti on võimalik sellisel viisil kindlaks teha loote sugu. 10.–20. rasedusnädalal on ema veres ringlevast rakuvabast DNA-st loote päritolu keskmiselt 11–13,4%. See erineb suuresti patsientidel. Loote rakuvaba DNA on juppidena ja liigub ema verre, jättes maha platsenta mikroosakesi. Kuna loote cfDNA on märgatavalt väiksem ema DNA-st, siis paljud protokollid eraldavad loote ja ema cfDNA-d suuruse järgi.
Loote rakuvabal DNA-l põhineva testi valepositiivsete ja -negatiivsete määr on alla 1% ning sellega invasiivsete protseduuride osakaal väheneks. Kuid sellel on ka negatiivseid külgi, nt mõjutavad testi raseda ülekaal või vale verekogumismetoodika. Samuti ei saa testida kõiki kromosomaalseid nihkeid ning test ei tee vahet, kas kromosoomipatoloogia esineb emal või lootel. Uuring ei soovitata kaksik- või kolmikraseduse puhul, kuna sellistel juhtudel on rakuvaba DNA hulk veres suurem ja test võib anda vale tulemuse. Invasiivsete meetoditega on võimalik kindlaks teha rohkemaid kõrvalekaldeid kui cfDNA-ga ning trisoomiad ei võta kokku kogu kõrvalekallete võimalusi populatsioonis. Naised, kes tahaksid täpsemat analüüsi, peaksid kaaluma kogu karüotüübi analüüse. Kuigi cfDNA on väga tundlik meetod ja sellega on võimalik tuvastada eesmärgiks seatud aneuploidiaid, siis ei suuda test tuvastada väiksemaid punktmutatsioone.
Ka Eestis on võimalik tellida alates 2014. aastast rasedal endale vastav uuring. Eestis tehakse seda alates 12. rasedusnädalast. Eestis pole see uuring lisatud Eesti Haigekassa tervishoiu teenuste loetellu, seega saab testi tellida vaid ise selle eest tasudes.
Loote soo määramine
Reaal-aja PCR (polümeraas ahelreaktsioon) tehti SRY geeni ja DYS14 markeri praimeritega, kasutades selleks ema vereplasmat. Kui mõlemad testid, nii DRY kui ka DYS14 on positiivsed, on loode meessoost. Negatiivse tulemuse korral kasutatakse loote DNA olemasolu kindlakstegemiseks vanemate veregrupi analüüsi või deletsioonide polümorfismi. Ainult pärast loote cfDNA olemasolu kindlaks tegemist, võib väita, et tegemist on naissoost lootega.
Vähi cfDNA kasutusvõimalused
On leitud, et vabalt oleva kasvaja cfDNA allikaks on kasvajarakkude hävinemine nekroosi või lüüsimise tulemusel. CfDNA on biomarkeriks vähi diagnoosimisel. Uurides cfDNA-d on võimalik tuvastada vähki juba väga varajases staadiumis, samuti on täheldatud, et cfDNA hulk kasvab vähi staadiumi kasvades.
CfDNA abil suudetakse kiiremini selgeks teha vähirakkude geneetilisi muutusi ja valida sobivaim raviviis patsiendile. See on üsna kiire viis detekteerida selliseid anomaaliaid. CfDNA poolestusaeg (aeg mis kulub DNA kontsentratsiooni vähenemisele poole võrra) on umbes 2 tundi ja cfDNA kontsentratsioon võib veres muutuda mõne päeva kuni mõne kuuga. Kuna cfDNA on spetsiifiline patsiendile, saab seda võrrelda patsiendi DNA-ga ja teha kindlaks vähile iseloomulikud mutatsioonid, nagu näiteks punktmutatsioonid ja ümberpaigutused DNA-s. Mutantsete alleelide võrdlemisel normaalsete rakkude geenidega, aitab vähendada invasiivsete protseduuride osakaalu, eriti prognoosimisel ja kasvaja jälgimisel. CfDNA järjestused on umbes 170 bp pikad ja kaovad kiiresti pärast edukat kasvaja ravimist. CfDNA-l põhinevad uuringud võimaldaks vähiga võitlevatel patsientidel keemiaravi osakaalu vähendada.
Rakuvaba DNA kasutamise meetodid
CfDNA analüüsimine nõuab väga tundlikke tehnikaid, kuna vähi/loote cfDNA kontsentratsioon veres on väga väike. Klassikalised meetodid rakuvaba DNA uurimiseks on reaal-ajas PCR (polümeraasi ahelreaktsioon), fluorestseeruvad ja spektrofotomeetrilised võimalused, samuti ka digitaalsed võimalused nagu digitaalne PCR koos erinevate süsteemide ja programmidega. Digitaalne karüotüüp aitab leida eelnevalt mitteteada olevaid kromosomaalseid muutusi ja genoomiväliseid järjestusi eriti vähi puhul.
Rakuvaba DNA puhastamine vereplasmast
Praegused protseduurid cfDNA puhastamiseks vereplasmast eeldavad erinevaid DNA-järjestusi kasutades PCR-i. Kahjuks on sellel mitu piirangut: esiteks DNA isolatsiooni meetodid vajavad suurel hulgal vereproove. Teiseks on DNA isolatsioon ajakulukas ja see suurendab saastumise ohtu. Ained, mida kasutatakse proovide puhastamiseks, võivad sisaldada PCR inhibiitoreid, mis minimeerib proovi õigsust ja võib viia vale tulemuseni. Selleks, et neid probleeme vähendada, eemaldatakse plasmast valgud.
Reaalaja kvantitatiivne PCR-i meetod
Reaalaja PCR meetodis kasutatakse fluorestseeruvaid osakesi, et monitoorida PCR-il kogutud materjali. Reaalaja PCR-i protokoll on disainitud detekteerima mingit kindlat mutatsiooni ja need protokollid erinevad vähemal või suuremal määral. Realaja PCR loeb pärast igat paljundamist kokku mitu molekuli suudeti tekitada. Punktmutatsioone analüüsitakse kvantitatiivse realaja PCR-iga, kasutades alleel spetsiifilisi praimereid.
Mass-spektromeetria meetod
Mass-spektromeetrias eraldatakse ioonid vastavalt nende massi ja laengu suhtest. Enim kasutatakse MALDI-TOF-spektromeetriat, kus osakesed eraldatakse nende lennuaja järgi maatriksis, mis võimaldab eraldada võõr-cfDNAd tavalisest molekuli täpsusega. Esiteks viiakse DNA-ga läbi PCR ja seejärel otsitakse kolmanda praimeriga üles muteeruv ala.
Digitaalse PCR-i meetod
Digitaalne PCR on mikrojoaga seadeldis, milles on võimalik teostada paralleelselt analüüsi ühes PCR-i tsüklis. Digitaalne PCR suudab teha vahet tavalise vereplasma ja võõr-DNA vahel, mõõtes mitmetasandiliselt.
Ükssarvik (ettevõte)
Ükssarvik (inglise keeles Unicorn) on erakapitalil põhinev idufirma, mille väärtus on üle 1 miljardi dollari. Seda terminit kasutas esmakordselt 2013. aastal riskikapitalist Aileen Lee.
CB Insights'i andmetel on 2021. aasta augusti seisuga maailmas rohkem kui 803 ükssarvikut. Suurimate ükssarvikute hulka kuulusid ByteDance, SpaceX ja Stripe. Maailmas on praegu 30 ükssarvikut, mille väärtus on üle 10 miljardi dollari, sealhulgas SpaceX, Stripe ja Wise. Neile on antud nimi "dekacorn" ehk “dekasarvik”. Samuti leidub ka kaks ükssarvikut, mille väärtus on üle 100 miljardi dollari, nende nimetus on "hectocorn" ehk "hektosarvik".
Konstitutsioonierakond
Konstitutsioonierakond (1994–2006 Eestimaa Ühendatud Rahvapartei või Eestimaa Ühinenud Rahvapartei ehk EÜRP) oli 1994–2008 tegutsenud Eesti erakond.
1995. aasta Riigikogu valimistel moodustati koos Vene Erakonnaga Eestis valimisliit "Meie Kodu On Eestimaa!". Saadi 6 kohta Riigikogus.
1999. aasta Riigikogu valimistel saadi 6 kohta. IX Riigikokku pääsesid Viktor Andrejev, Sergei Ivanov, Endel Paap, Jevgeni Tomberg, Tiit Toomsalu ja Valentina Võssotskaja.
X Riigikogu valimistel 2003. aastal koguti 2,2% häältest ja seega jäi valimiskünnis ületamata.
Veebruaris 2006 võttis erakond uue nime, muutis põhikirja ja valis uue juhtkonna. Erakonna senine juht Jevgeni Tomberg uuesti ei kandideerinud ning parteijuhiks tõusis Andrei Zarenkov.
2006. aasta veebruari seisuga kuulus erakonda 1615 inimest ning suurimad piirkondlikud organisatsioonid olid Tallinnas, Maardus, Kohtla-Järvel ja Pärnus. Erakonna käes oli linnajuhtimine Maardus ja Kohtla-Järvel kuuluti koalitsiooni. Kokku oli parteil kohalikes omavalitsustes 24 esindajat.
Valimiskünnis jäi ületamata ka XI Riigikogu valimistel 2007. aastal.
Erakond ühines 2008. aastal Eesti Vasakparteiga Eestimaa Ühendatud Vasakparteiks. Liitumine pidi lõpule jõudma 2010. aastaks.
New Age
New Age (inglise keeles 'uus ajastu') on koondnimetus mitmesugustele vaimsetele või religioossetele uskumustele ja maailmavaadetele, praktikatele ja elulaadidele ning liikumistele ja organisatsioonidele, mis on läänemaailmas tuntud alates 1970. aastatest.
Nimetus "New Age" ehk "uus ajastu" viitab uue, "Veevalaja ajastu" saabumisele ning seostub astroloogiliselt kevadpunkti liikumisega Veevalaja märki, mis pidavat toimuma lähitulevikus ning viima inimkonna üldise vennastumiseni. Veevalaja ajastu mõiste tuli laiemalt käibesse 1967. aastal koos populaarse muusikaliga "Hair", mille avaloos olid sõnad: "This is the dawning of the Age of Aquarius" – "See on Veevalaja ajastu koidik".
Ehkki New Age sisaldab väga palju mitmesuguseid uskumusi, ei pea nende järgijad ise endid enamasti usklikeks ega religioosseteks, vaid pigem vaimseteks ehk spirituaalseteks. Tavapärane enesemääratlus sel puhul on "vaimne, kuid mitte religioosne" (inglise keeles spiritual but not religious, lühendatult SBNR). Tihti ka eitatakse kuulumist üldse mingisse subkultuuri.
Religioone, religioosseid süsteeme ja institutsioone eitades keskendutakse pigem eneseabile ja sisemistele otsingutele ehk individuaalsele vaimsele arengule. Võidakse leida endale huvipakkuvaid ja meelepäraseid elemente, uskumusi ja praktikaid erinevatest religioonidest ja traditsioonidest – mõneks ajaks neisse kiindudes ja siis jälle neist loobudes – neid omavahel segades ja ümber tehes endale meelepärasel viisil.
New Age hulka kuulub huvi meditatsiooni, kanaldamise, reinkarnatsiooni, kristallide, holistilise ravi, keskkonnaprobleemide, aga ka "lahendamata saladuste" nagu ufode, viljaringide jpm vastu. Liikumises osalejad osalevad sagedasti enesearengu- või meditatsioonigruppides, messidel (nt Maaema mess Eestis), tunnevad huvi teemakohase kirjanduse vastu, koguvad ja kasutavad viirukit ja/või kristalle, külastavad ennustajaid ja tervendajaid, kuulavad iseloomulikku muusikat jne.
New age 'i on iseloomustatud kui religioosset sünkretismi, ehkki new age 'i ei saa nimetada sünkreetiliseks religiooniks. Organiseeritud religiooni kuulumise asemel või kõrval koostavad new age 'i liikumise järgijad tavaliselt ise oma vaimse teekonna, mis koosneb maailmareligioonide müstilistest traditsioonidest, šamanismist, okultismist jpm. Osalised kasutavad tavaliselt paljusid erinevaid õpetusi ja praktikaid nii peavoolu- kui äärevooludest ning formuleerivad oma kogemustele tuginedes ise oma uskumused. Tegelikult mingit selget kuuluvust ega jäiku piire ei ole.
New age on ka apokalüptiline liikumine. Üheks levinud veendumuseks on, et elatakse mingis mõttes lõpuaegadel, et vana, materialistlik maailm on otsa saamas ning tulemas uus ajastu, valgustatud ja vaimne.
Juured
New age 'i liikumise juured on Lääne esoteerikas, religioosses perspektiivis, mis on tagasi viidav 2. sajandi gnostitsismini. Gnostitsismile järgnesid mitmesugused esoteerilised liikumised, nagu keskaegsed hermeetilised õpetused alkeemia, kabala, astroloogia ja maagia. Hilisemad järglased olid muuhulgas roosiristlus 17. sajandil, teosoofia ja rituaalmaagia 19. ja 20. sajandil.
Ingliskeelses maailmas tuleks ära mainida kõigepealt kanaldaja Edgar Cayce'i kirjutiste uurimisgrupid. Venemaal on sellist suunda suuresti mõjutanud Nikolai ja Helena Roerichi teosoofiline pärand. Saksakeelses maailmas on suurt tähtsus olnud endisel teosoofil Rudolf Steineril ja tema antroposoofilisel liikumisel.
19. sajandi lõpus kuulutas Teosoofilise Ühingu asutaja Helena Blavatsky välja uue ajastu saabumise. Ta uskus, et teosoofid peaksid aitama inimrassil areneda ja töötama koos ülestõusnud meistritega, kes maailma salajaste liidritena juhtivat planeedi saatust. Tema ideed haakusid juba olemasolevate ootustega spiritualistide hulgas ning astroloogilise Veevalaja Ajastu algusega, mis lubavat vendluse ja valgustatuse laia levikut.
Blavatsky järglane Annie Besant ennustas messia ja maailma päästja peatset saabumist, kelle ta tuvastas olevat india päritolu Jiddu Krishnamurti. 1940. aastatel väitis Alice A. Bailey, et uus messias, Meister Maitreya, saabuvat 20. sajandi viimases veerandis. Bailey rajas ka kolmikute programmi, milles inimesed kogunesid kolmestesse gruppidesse mediteerima. Programmis osalenud uskusid, et võtavad vastu jumalikku energiat, mida nad jagavad ümbritsevate inimestega ning sellega tõstavad üldist vaimsuse taset.
Pärast Bailey surma rajasid tema järgijad sõltumatuid teosoofilisi gruppe, milles new age 'i ootused ja lootused kasvasid. Need grupid väitsid, et edastavad maailmale vaimset energiat ning kanaldavad üleloomulikke olendeid, eriti ülestõusnud meistreid. Nii näiteks uskus Šotimaal asuv Findhorn Foundation, et nende väidetav kontakt loodusvaimudega võimaldas neil kehvast mullast ja kliimast hoolimata saavutada hämmastavaid põllumajanduslikke tulemusi.
Eestis tunti 19. sajandil budismi, hinduismi jt idamaiste religioonide vastu huvi eelkõige baltisaksa haritud ringkondades. Akadeemises mõttes olid olulisel kohal Alexander Staël von Holsteini ja Hermann von Keyserlingi tööd.
Kirjutisi kaugetest maadest ja kommetest, mitmesugustest maagilistest ja müstilistest ilmingutest ilmus ka eestikeelses ajakirjanduses, eelkõige ajalehes Olevik, aga ka Postimehes jm. Sajandivahetusel ilmus brošüüre Lev Tolstoi viimasest eluperioodist, tolstoilike, kristlusele vastanduvate eetilis-religioossete õpetustega.
1924. aastal asutati Eesti Antroposoofiline Selts, mille eestvõttel ilmus eestikeelses tõlkes Rudolf Steineri raamatuid. Üsna laialdaselt olid tuntud ka mitmesugused maagiat ja müstikat käsitlevad raamatud, ennustamise, hiromantia jm kohta, unenägude seletajaid jpm.
Algus
New Age'i liikumine sai alguse koos läänemaailmas 1960. aastate teisel poolel levinud alternatiivsete ja protestimeelsete ilmingutega. Selle alguseks on peetud Woodstocki festivali 1969. aastal, muusikali "Hair" esiettekannet Off-Broadwayl 1967. aastal või biitlite kohtumist Maharishiga 1967. aastal koos sellele järgnenud transtsendentaalse meditatsiooni ülemaailmse levikuga. Varast liikumist iseloomustas eelkõige armastuse ja lootuse puhang, patsifism ja vaimsus ning suur huvi idamaiste õpetuste ja praktikate vastu.
Eestisse jõudsid paljud nendest ideedest koos hipiliikumise, muusika ja omakirjastuslike väljaannetega. Mõjukad olid mitmed vaimsed õpetajad (Gunnar Aarma, Tunne Kelam, Tõnis Vint, Leonhard Lapin, Linnart Mäll, Ingvar Luhaäär, Jüri Lina, Vello Väärtnõu jt), samuti sensitiivid ehk nõiad (Äksi nõid, Vigala Sass, Kaika Laine jt). Omakirjastuslikul teel levisid laialdaselt Carlos Castaneda, Erich Frommi jt raamatute tõlked; ajakirjad Magisteerium, Thespis, Visarid; Uku Masingu, Ram Tamme, Gunnar Aarma jpt teosed; samuti idamaiseid tekste (Daodejing, I Ching, Hindamatu pärlikee, Anangaranga, Tooma evangeelium jmt). Tunti huvi ufoloogia, püramidoloogia, vaimudega suhtlemise, veganluse, tantra, šamanismi, regilaulu, vanamuusika jpm suhtes. Kogu sellealane tegevus pidi kuni 80. aastate lõpuni olema poolsalajane, kuna võimud pidasid seda kahtlaseks.
Areng tänapäevani
1970. aastal kolis ameerika teosoof David Spangler Findhorni, kus ta arendas new age 'i ideid. Ta leidis sarnaselt Baileyga, et uute vaimse energia lainete vallandumine, mida näitavat astroloogilised märgid, oli uue ajastu saabumist kuulutanud. Erinevalt Baileyst arvas Spangler, et inimesed peaksid ise olema aktiivsed ja seda energiat muudatuste toomiseks kasutama. Spangleri nägemus nõudis aktiivset osalust ning tõstis vastutuse uue ajastu saabumise eest sellesse uskujatele.