cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Traakia (Rooma provints)
Hilisantiik
Diocletianuse (valitses 284–305) haldusreformide käigus jaotati Traakia territoorium neljaks väiksemaks provintsiks: Thracia, Haemimontus, Rodope ja Europa. Uus Traakia provints koosnes vana provintsi loodeosast, s.o. Hebrose jõe ülemine org Haemuse ja Rodope vahel ning hõlmas Philippopolise (Traakias), millest sai 3. sajandi alguses provintsi pealinn. Provintsi juhtis kuberner tiitliga consularis. Neli Traakia provintsi koos kahe Moesia Inferior provintsiga kuulusid Traakia diötseesi, mis omakorda kuulus Pretoriaanide idaprefektuuri. Sõjaliselt allus kogu piirkond magister militum per Thracias kontrollile.
Punkt (muusika)
Punkt on muusika noodikirja märk, mis noodi või pausi järel pikendab helivältust poole võrra. Järgmine punkt pikendab helivältust poole võrra eelmise punktiga lisandunud vältusest.
Kanada ratsapolitsei
Kanada ratsapolitsei (ametlikult Kanada kuninglik ratsapolitsei; inglise keeles Royal Canadian Mounted Police (RCMP), prantsuse keeles Gendarmerie royale du Canada (GRC)) on Kanada föderaalne ja riiklik politseiüksus, mis tegeleb õiguskaitsega föderaalsel tasemel.
Maarjaheina tänav
Maarjaheina tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadrioru asumis.
Kanada ratsapolitsei
RCMP on aktiivne kaheksas provintsis (Alberta, Briti Columbia, Manitoba, New Brunswick, Newfoundland ja Labrador, Nova Scotia, Prints Edwardi saar ja Saskatchewan), kolmel alal (Loodealad, Nunavut ja Yukon), 150 väiksemas omavalitsuses, 600 pärismaalaste kogukonnas ja kolmes rahvusvahelises lennujaamas. Ratsapolitsei ei tegutse ei Ontario ega Québeci provintsis.
Hoolimata säilinud nimetusest "ratsapolitsei" kasutab üksus tänapäeval hobuseid vaid tseremoniaalseteks ülesanneteks.
Viire Sepp
pisi|Viire Sepp 2021. aasta Arvamusfestivalil Viire Sepp (sündinud 3. novembril 1955 Kuressaares) on eesti haridustegelane ja sotsiaalteadlane, andekuse uurija.
Purdy's Wharf
pisi|[[Halifaxi sadamas asuv Purdy's Wharf]] Purdy's Wharf on kahest kõrghoonest (Tower I ja Tower II) koosnev bürookompleks, mis asub Kanadas Nova Scotia pealinnas Halifaxis.
Viire Sepp
Töökäik
Töötas aastail 1978–2015 Tartu Ülikooli teaduskooli (kuni aastani 1992 Tartu matemaatika- ja füüsikakool, aastani 2003 Tartu Ülikooli täppisteaduste kool) direktorina.
Aastail 2016–2018 oli Viire Sepp Tartu Ülikooli andekushariduse külalislektor, 2017–2018 täitis TÜ eripedagoogika osakonna juhataja kohuseid
Ta on alates 2010. aastast lugenud andekuse pedagoogika ja psühholoogia kursusi ning viinud läbi täienduskursusi Tartu Ülikoolis ja Tallinna Ülikoolis.
Viire Sepp on olnud mitmete andekusalaste konverentside peakorraldaja ning esinenud ettekannetega rohkearvulistel rahvusvahelistel konverentsidel.
Ta on MTÜ Eesti Talendikeskus asutaja ja juhatuse liige (2016).
Viire Sepp on Eesti raportöör European Council for High Ability ja Eesti delegaat World Council for Gifted and Talented Children juures.
Isiklikku
Poeg Siim-Kaarel (1989) on bioloog.
Viire Sepa vanemad on Kuressaares ja Tõrvas koolijuhina töötanud Eesti NSV teeneline õpetaja Adu Sepp (1928) ja pedagoog ning kultuuritegelane  Salme Sepp (1928–2006).
Esiisad on Saaremaa tuntud laevameistrid Peeter ja Aado Sepp, kelle ehitatud on muu hulgas Eesti üheks kaunimaks purjelaevaks peetud barkantiin Tormilind.
Dragoș Tudorache
pisi|Dragos Tudorache (2016) Ioan Dragoș Tudorache (sündinud 14. jaanuaril 1975 Vasluis) on Rumeenia poliitik. Ta oli 7. septembrist 2016 kuni 4. jaanuarini 2017 Rumeenia siseminister.
Ta sündis aastal 1975 Vasluis Vaslui maakonnas. Ta on lõpetanud Iașis asuva Alexandru Ioan Cuza Ülikooli õigusteaduskonna.
Lufthansa CityLine
Lufthansa CityLine on regionaalne lennufirma, mille peakorter asub Kölnis Saksamaal. Lennufirma kuulub täielikult Lufthansale ja on Lufthansa Regionali võrgustiku liige. CityLine on Euroopa suurim regionaalne lennukompanii.
Rahvusvahelised liinid
thumb|[[Avro RJ85]] thumb|CRJ-100
Lennukipark
Lufthansa CityLine'il on järgnevad lennukid (2010. aasta juuni seisuga):
2008. aasta oktoobri seisuga oli lennukite keskmine vanus 8,3 aastat.
Scheffau am Tennengebirge
Scheffau am Tennengebirge on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Halleini ringkonnas.
Scheffau am Tennengebirge vald asub Tennengau lõunaosas. Lammeri jõgi voolab läbi selle. Vallaosad on Unterscheffau, Oberscheffau, Voregg, Wallingwinkl, Weitenau.
Külad asuvad Tenneni mägede jalamil, mis tõuseb kõrgusele 2300 m ja moodustab lõunas piiri Pongauga. Valla põhjaosas on osa Osterni rühmast, mis on kuni 1600 m kõrge. Valla keskosa on Lammeri orus Unterscheffaus ja Oberscheffaus.
thumb|left|Scheffau am Tennengebirge vaadatuna Mehlsteinilt
Ksenomorfid
Ksenomorf (ka Tulnukas, inglise keeles Alien; tuletatud kreeka keelest: xenos 'võõras' + morphē 'vorm, kuju') on fantastiline võõrliik filmist "Tulnukas" (1979) ja selle järgedest: "Tulnukad" 1986, "Tulnukas 3" 1992, "Tulnukas: Elluäratamine" 1997, "Tulnukas vs Kiskja" 2004 ning "Tulnukad vs Kiskja: Reekviem" 2007. Sarnane, välimuselt veidi erinev olevus esineb põgusalt ka filmis "Prometheus" (2012). Samuti kujutatakse ksenomorfe "Tulnuka"-sarja põhjal valminud kirjandusteostes ja arvutimängudes.
Ksenomorfid on endoparasiitsed artropoodid. Erinevalt paljudest ulmes kujutatud võõrrassidest puudub ksenomorfidel tehniline tsivilisatsioon. Neil pole keerukamaid eesmärke kui oma liigi levitamine ja ohtlike eluvormide hävitamine. Sarnaselt herilaste ja termiitidega on ksenomorfid eusotsiaalsed, ühest sigivast kuningannast sünnib terve sõdalaste kast. Ksenomorfide elutsükli üks faas on endoparasiitse vastsena elavas peremeesorganismis. Pärast lühikest inkubatsiooniperioodi murrab vastne peremehe sisikonnast või rinnast välja, jõuab kiirelt valmikuikka ning asub otsima uusi peremeesorganisme, kellesse vastseid istutada.
Kesnomorfide väliskuju loojaks on peetud Šveitsi sürrealistlikku kunstnikku H. R. Gigerit, kes kujutas sarnast olevust litograafial pealkirjaga "Necronom IV". Esimeses filmis kujutatud ksenomorfi pea konstrueeris Itaalia eriefektimeister Carlo Rambaldi. Igas järgnevas filmis on liigi väljanägemist ja elutsükli kirjeldust edasi arendatud, kohati ka järjekindlusetult.
Mētaka mõis
pisi|left|Mētaka mõisa peahoone Mētaka mõis (saksa keeles Metakshof, läti keeles Mētakas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Liepupe kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Limbaži piirkonda Liepupe valla Mētagmuiža küla maadele.
Ajalugu
Mõisa algne nimekuju oli Sossenberg. Zygmunt III Waza läänistas selle aastal 1592 Johann Tiesenhausenile. See suri aga pärijateta ja nii võttis mõisa üle tema ema, sündinud Vietinghoff. Mõisa soovisid endale ka tema õde, kes oli abielus Reinhold Hörlingiga, ja nende tütar Anna, kes oli abielus Abraham Jacksoniga. Mõis kujunes Vecmuiža mõisa kõrvalmõisaks ja aastal 1630 moodustati selle territooriumil Baizeemi ja Mētaka külade juurde karjamõisad, kuigi pärandivaidlus lõppes ametlikult alles kaks aastat hiljem, kui Mētaka omanikuks said ametlikult Vecmuiža Vietinghoffid. Aastal 1733 ostsid mõisa Aderkased. Aastal 1852 sai mõisa omanikuks paruness Luise Friederike Dorothea von Mengden.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal koos Baizeemi ja Vecmuiža mõisaga 6 ja 1/4 adramaad, neile allus 251 mees- ning 277 naishinge. . Aastal 1757 oli neil adramaid 6 ja 1/4, aastal 1734 aga 5 ja 1/2. Aastal 1688 oli mõisade suurus 13 ja 3/4 adramaad, aastal 1641 aga kaheksa adramaad. Aastal 1832 oli mõisadel adramaid 8 ja 1/3, aastal 1881 aga 4 ja 78/80, lisaks 9 ja 34/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Turmantase kihistik
Turmantase kihistik on ordoviitsiumi ladestu Kunda lademe Pivorai kihistu ülemine kihistik. Seda hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas, Vytautas Marcinkevičius ja Juozas Paškevičius aastal 1993. Kihistik on nime saanud Turmantase alevi järgi. Eesti alal kihistiku kivimeid ei esine, neid eristatakse vaid Leedu idaosas.
Kihistiku stratotüüp on Visaginase (Drūkšiai) 5 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 481,2–483,35 meetril. Kihistik lasub Smalvase kihistikul.
Selle kivimiteks on hall või kollakashall detriiti sisaldav lubjakivi, milles esineb vahekihtidena merglit. Kihistiku suurim paksus on 2,5 meetrit.
Teadusmalev
Teadusmalev on 2012. aasta suvel loodud koolinoorte suvemalev, mis pakub õpilastele võimalust teenida taskuraha Eesti tudengisatelliidi programmi teadustöös osaledes.
Teadusmaleva idee autor ja algataja on Tartu Ülikooli õppejõud ja Tartu Observatooriumi vanemteadur Mart Noorma koos kaastöötajatega.
Pedro Duque
Pedro Francisco Duque (sündinud 14. märts 1963 Madridis) on Hispaania poliitik, aerokosmose insener ja endine Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) astronaut.
Teadusmalev
Kontseptsioon
2015. aastast toetab Teadusmaleva läbiviimist Tartu Hansa Rotary klubi, makstes osalevatele noortele stipendiumi. Stipendiumi maksmiseks vajalik raha kogutakse heategevuslike kontsertide korraldamisega. 2017. aastal lisandus toetajate hulka Tartu Toome Rotary Klubi.
Pedro Duque
Ta valiti ESA astronaudiks 1992. aastal. Ta osales missioonidel STS-95, millega sai temast esimene kosmoses käinud hispaanlane, ja Soyuz TMA-2 ning Soyuz TMA-3. Alates 7. juunist 2018 on Duque Pedro Sáncheze valitsuses teaduse, innovatsiooni ja ülikoolide minister.
Teadusmalev
Osalejad ja eesmärgid
thumb|Teadusmaleva 2015. aasta osalejad, juhendajad ja valmistatud Helmholtzi puur. Markus Rene Pae, Gregor Eesmaa, Karl Reinkubjas, Carel Kuusk, Andris Slavinskis, Reinis Irmejs Anni Kasikov, Laima Anna Dalbiņa, Viktorija Leimane, Karina Sein, Eva-Maria Tõnson, Kelli Randmäe Eigo Varemäe, Daniil Lepkin 2012. aasta suvel oli Teadusmaleva meeskonna ülesandeks katsetada Eesti tudengisatelliidi ESTCube-1 elektromagnetitel põhinevat pööramissüsteemi magnetvälja simulaatoris laboritingimustes.
Pedro Duque
Elulugu
1986. aastal lõpetas ta Madridi polütehnika ülikooli (Universidad Politécnica de Madrid) lennundusinseneri eriala. Esimesest abielust Lourdes Garcíaga on tal poeg Andrés. Nüüd on Duque abielus diplomaadi Consuelo Femenía Guardiolaga, kellega tutvus Venemaal. Neil on tütar Irene ja poeg Marc.
Teadusmalev
Osalejad ja eesmärgid
Teadusmaleva vanem oli 2012. aastal Jaan-Eerik Past (Edinburghi Ülikool). Teadusmaleva meeskond 2012: Timothy Henry Charles Tamm (Gustav Adolfi Gümnaasium), Jürgen Laks (Tartu Kommertsgümnaasium), Siim Kurvits (Hugo Treffneri Gümnaasium), Mats Mikkor (C. R. Jakobsoni nimeline Gümnaasium) ja Simo Jarek Zaranek (Tartu Kivilinna Gümnaasium).
Pedro Duque
Karjäär kosmonaudina
Pärast ülikooli lõpetamist alustas Duque praktikandina tööd lennumehaanikagrupis GMV. Ta määrati tööle Darmstadti, ESA missioonijuhtimise keskusse ESOC. 1992. aasta mais valiti ta ESA astronautide korpusse. Ta läbis baaskoolituse Euroopa Astronautide Keskuses (EAC) Kölnis ja seejärel koolituse Vene astronautide treeningkeskuses. 1993. aastal pärast Venemaalt naasmist hakkas Duque valmistuma ESA-Vene ühismissiooniks Euromir 94. Ta lisati teadlase ja astronaudina missiooni Life and Microgravity Spacelab reservi. 1994. aasta mais valiti ta missiooni Euromir 94 varumeeskonda ja maapealse side koordinaatoriks. 1995. aastal treenis ta Tähelinnas Euromir 95 missiooniks. 1996. aastal õppis Duque NASA lennuinseneriks ja asus tööle Johnsoni Kosmosekeskuses.
Teadusmalev
Osalejad ja eesmärgid
2014. aasta suvel töötasid suvemalevlased elektrilise päikesepurjega lendava kosmoselaeva trajektoori arvutamise ning muude Eesti tudengisatelliidi programmi uurimisküsimustega.
Pedro Duque
Karjäär kosmonaudina
Duque esimene missioon oli STS-95, mis startis 29. oktoobril 1998. Sellega sai Duquest esimene kosmoses käinud hispaanlane. Missiooni eesmärk oli uurida kaaluta olekut ning Päikest. Duque vastutas missioonil kosmosesüstiku arvutisüsteemide eest.
Teadusmalev
Osalejad ja eesmärgid
2015. aasta suvel töötasid Teadusmaleva liikmed Helmholtzi pooli ehitamisega, mille abil oleks võimalik luua homogeenset magnetvälja, milles saaks testida ESTCube'i ning selle osade omadusi ja käitumist magnetväljas. Sel aastal osalesid Teadusmalevas ka Läti õpilased: Viktorija Leimane, Laima Anna Dalbiņa, Reinis Irmejs.
Pedro Duque
Karjäär kosmonaudina
Aastatel 2002–2003 õppis Duque Sojuz-TMA piloodiks ja ta teine kosmosemissioon Cervantes toimus 2003. aastal 18. oktoobrist 8. novembrini. Duque kasutas Rahvusvahelises kosmosejaamas (ISS) umbes 40 tundi missioonist eksperimentaalseks tegevuseks. Duque sõnul läks missioon väga hästi. Missiooni ajal pidas Duque kosmosest Maaga raadiosidet ja vastas "Habla ISS" konkursi võitnud noorte küsimustele. “Habla ISS” oli Hispaanias üleriigiline konkurss, mille eesmärk oli innustada lapsi saama teadlasteks ja insenerideks.
Teadusmalev
Osalejad ja eesmärgid
Teadusmaleva vanem oli 2015. aastal Karl Reinkubjas (Tartu Ülikool). Teadusmaleva liikmed olid Anni Kasikov, Carel Kuusk, Daniil Lepkin, Eigo Varemäe, Eva-Maria Tõnson, Gregor Eesmaa, Karina Sein, Kelli Randmäe ja Markus Rene Pae.
Pedro Duque
Karjäär kosmonaudina
Aastatel 1999–2003 töötas Duque ESA kosmoseuuringute- ja tehnoloogiakeskuses (ESTEC) Hollandis. 2001. aastal läbis ta edasijõudnute treeningu. Ta oli esimeste Euroopa astronaut, kes kvalifitseerus pikaajalistele kosmosemissioonidele. Duque lahkus ESA-st 2006. aastal.
Pedro Duque töötas 2006. aastast tegevdirektorina ettevõttes Deimos Imaging, kus juhtis satelliidi andmetel põhinevat Maa vaatlusprojekti aastani 2011. Deimos Imaging saatis 2009. aasta 29. juulil kosmosesse esimese satelliidi (Deimos-1) Hispaaniast.
2011. aastal naasis Duque ESA-sse juhtima lennuoperatsioonide bürood. 2015. aastal naasis Duque astronaudiks. Ta vastutas koos teiste astronautidega ESA tulevaste projektide eest.
Duque mainis 2015. aastal antud intervjuus, et tõenäosus, et universumis peale inimese teisi ei ole, on minimaalne.
Karjäär ministrina
2018. aasta juunis teatati, et Hispaania peaminister Pedro Sánchez on Duque valinud Hispaania teaduse, innovatsiooni ja ülikoolide ministriks. Ta astus ametisse 7. juunil 2018.
2018. aasta septembris sattus Pedro Duque meedia tähelepanu alla, kuna teda süüdistati, et tal on firma selleks, et kinnisvara ostmisel makse vältida. Duque väitis pressikonverentsil, et ta ei üritanud makse vältida. Duque ütles, et tema ja tema naine on esitanud oma tagasimaksed ja kõik ära maksnud. Duque sõnul on firma eesmärk kinnisvara edendamine, ehitamine ja müük ning kinnisvaratehingute juhtimine ja nõustamine.
Duque valitud kultuuriminister Màxim Huerta oli sunnitud ametist tagasi astuma paar nädalat pärast ametisse nimetamist, kuna tal oli 256 778 euro väärtuses maksmata makse aastatel 2006–2008.
Tunnustus
1995. aasta märtsis sai Venemaa sõpruse teenetemärgi.
1999. aasta veebruaris pälvis teenetemärgi Hispaania kuningalt.
Duque jagab veel kolme astronaudiga auhinda “Príncipe de Asturias”.
Hobid
Pedro Duque on hobidena maininud malet, sukeldumist ja ujumist. Twitteris kirjutab Duque pigem poliitikateemadel. Ta on öelnud, et soovib veel kosmosesse minna, kuid kas see juhtub, on NASA otsustada. Duque on kosmoses kokku veetnud üle 18 päeva.
Duque unistus on sõita Marsile. Ta rääkis intervjuus, et Marsile reisimiseks on vaja võimsat elektrimootorit. Selle jaoks on omakorda tarvis kasutada tuumaenergia salvestamist. Kuna see kõik on kallis, siis Duque arvates on avalikud investeeringud väga tähtsad. Riigil on kindel eelarve, millest teadusprobleemide jaoks on piiratud osa, mistõttu jäävad asjad tihti raha taha seisma.
Iulius Paulus Prudentissimus
Iulius Paulus Prudentissimus ehk Iulius Paulus (2.–3. sajand pKr) oli Vana-Rooma jurist ja keiser Alexander Severuse valitsemise ajal pretoriaanide prefekt.
Elust
Iulius Pauluse elust on tänapäeval vähe teada. Arvatakse, et ta oli Kreeka juurtega ning pärit ühest vähetuntud Foiniikia linnast või Pataviumist (tänapäevase nimega Padova).
Pauluse õpetaja oli jurist Cervidius Scaevola.
Keiser Septimius Severuse valitsemisajal töötas Paulus maksudekogujana preetori ametis, olles ühtlasi valitseva keisri nõukogu liige ning keisri arhiiviülem.
Legendide järgi määras keiser Elagabalus Pauluse 219. aastal pretoriaanide prefektiks, kui keiser abiellus Pauluse arvatava tütre Iulia Cornelia Paulaga. Abielu lahutati 220. aastal ning pärast seda Paulus pagendati. Keiser Alexander Severus kutsus oma valitsemisajal Pauluse tagasi. Seejärel jätkas Paulus tööd nõunikuna.
Kuna Iulius Paulus ja Ulpianus olid mõlemad silmapaistvad keisri nõunikud, arvatakse, et kaks juristi võisid olla omavahel rivaalid.
Lex citationum valis Pauluse 5. sajandil viie olulisema juristi hulka koos Ulpianuse, Gaiuse, Papinianuse ja Modestinusega.
Tänu targale olemusele andis keiser Gordianus III Paulusele aunime Prudentissimus (tõlkes "kõige targem").
Teosed
50 aasta jooksul kirjutas Iulius Paulus üle 300 raamatu (libri), mille hulgas oli 16 raamatut tsiviilõigusest (Ad Sabinum) ning 78 preetori edikti (Ad edictum praetoris). Lisaks nendele teostele kirjutas Paulus märkmeid varasemate kirjanike teostest ja monograafiate põhjal eri teemadest.
Iulius Pauluse tuntuimad teosed on valminud tema karjääri algusaastatel. Pauluse tööde hulgast leiab 26 raamatut "Quaestiones" ehk "Probleemid" ning 23 raamatut "Responsa" ehk "Arvamused", mis põhinevad eelkõige juristi enda töökogemusel.
Pauluse tuntuse tõttu on talle omistatud ka palju teoseid, mille autor ta tegelikult pole. Näiteks kuulutas keiser Constantinus Suur 3. sajandil kirjutatud teose "Pauli sentiantiae" ("Pauluse seisukohad") Pauluse kirjapanduks.
Iulius Pauluse kirjutised moodustavad 17% keiser Justinianuse koostada lastud tsiviilõiguse kogumiku "Corpus iuris civilis" ühest osast Digesta. Kogumiku koostanud komisjon valis teosesse üle 2000 Pauluse kirjutatud lõigu.
Tema kirjutised on eelkõige akadeemilised ning sarnased doktriinidega. Oma seisukohtade sõnastamisel on Paulus olnud pigem ettevaatlik ning püüdnud tagada oma ideede pidevat arengut. Tema ideed on mõjutanud nii Aristotelese loomuõiguse kui ka stoikute filosoofiat. Pauluse ja Ulpianuse teosed kinnistasid ühiskonnas Rooma õigust.
Iulius Paulus on öelnud: "Non omne quod licet honestum est" (Mis on lubatud, ei ole alati aus (õiglane)). (D.50.17.144)
Sydney Ülikool
Sydney Ülikool on avalik-õiguslik ülikool Austraalias. Selle pealinnak asub Sydneys Camperdowni linnaosas.
Sydney ülikool on Austraalia vanim ülikool. See asutati 24. septembril 1850 University of Sydney Actiga ja 1. oktoobril 1850 andis sellele nõusoleku kuberner Charles FitzRoy. Ülikool avati 11. oktoobril 1852. Ülikool kuulub Austraalia ülikoolide Group of Eighti ja on maailma ülikoolide pingereas esimese 40 seas. Ülikoolis on õppinud või õpetanud 5 Nobeli auhinna laureaati.
Camperdowni linnakus on Edmund Blacketi projekteeritud uusgooti stiilis liivakivihooned.
Ülikool koosneb 16 teaduskonnast ja koolist, mis pakuvad bakalaureuse-, magistri- ja doktorikraadi.
Kosemäe mets
Kosemäe mets on kaitsealune mets Pärnu maakonnas Saarde vallas, jäädes Halliste jõe paremale kaldale.
Mets võeti kaitse alla 1964. aastal (Kosemäe metsa kaitseala; pindala 47 ha).
Eesti suursaatkond Bukarestis
Suursaadik on Ingrid Kressel Vinciguerra.
Loveridgelaps
Loveridgelaps on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Loveridgelaps klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Neid võib kohata Saalomoni Saartel.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Loveridgelaps elapoides seisuga 27.02.2014.
Kunstmuru
pisi|Kunstmuru külgvaates Kunstmuru on sünteetilistest kiududest valmistatud kate, mis näeb välja nagu naturaalne muru ja mida kasutatakse spordiareenidel, erahoovides ja mujal, kus varem kasutati looduslikku muru. See ei vaja niisutamist või niitmist. Sisestaadionid võivad seda vajada, kuna loodusliku muru fotosünteesiks puudub päikesevalgus. Puudusteks on regulaarne puhastusvajadus ja suurenenud tervise- ja keskkonnaprobleemid, mis kaasnevad selle valmistamiseks kasutatava nafta ja mürgiste kemikaalidega. pisi|Kunstmuru ettevõtet reklaamiv vastava kattega auto pisi|Kunstmuru paigaldamine pisi|Lapsed kunstmurul jalgpalli mängimas. Suurendatult on näha õhku paiskunud granuleeritud kummi osakaesed
Ajalugu
David Chaney, kes kolis 1960. aastal Põhja-Carolinasse Raleigh'sse ja töötas hiljem Põhja-Carolina osariigi ülikooli tekstiilikolledži dekaanina, juhtis Research Triangle Parki teadlaste meeskonda, mis lõi esimese äriliselt eduka kunstmuru. Selle saavutuse tõttu kuulutas väljaanne Sports Illustrated Chaney meheks, kes "vastutab siseruumides kõrgliiga pesapalli ja miljonite porimattide eest".
Kunstmuru paigaldati esmakordselt 1964. aastal Rhode Islandil Providence'is asuva Moses Browni kooli puhkealale. Materjal sai laiemalt tuntuks 1966. aastal, kui AstroTurf paigaldati Astrodome'i väljakule Houstonis, Texases.
Kunstmuru kasutamine levis USA-s ja Kanadas laiemalt 1970. aastate alguses, seda paigaldati nii sise- kui ka välisstaadionitele, mida kasutati pesapalli ja ameerika jalgpalli mängimiseks. Üleriigiliselt on USA-s paigaldatud üle 11 000 kunstmuru mänguväljaku. Tööstuskontserni Synthetic Turf Council andmetel paigaldati ainuüksi USA-s 2013. aastal üle 1200 kunstmuru katte.
Keskkonna- ja terviseprobleemid
Mõnes kunstmurus kasutatakse täidist, näiteks räniliiva, kuid palju kasutatakse granuleeritud kummi. Purustatud kummi saab valmistada taaskasutatud autorehvidest ja see võib sisaldada raskemetalle, PFAS-kemikaale ja muid keskkonnaohtlikke kemikaale. Samuti lagunevad kunstmuru sünteetilised kiud. Seega leostuvad kunstmuru kemikaalid keskkonda ning kunstmuru on mikroplasti- ja kummisaaste allikas õhus, magevees, merevees ja pinnases. Norras, Rootsis ja teistes kohtades on kunstmurust pärinevad kummigraanulid suuruselt teine mikroplasti allikas keskkonnas pärast rehvi- ja teekulumisosakesi, mis moodustavad suure osa peenest teeprahist. Juba 2007. aastal pakkus lobirühm Environment and Human Health, Inc. välja keelu purustatud rehvide kasutamisele spordi- ja mänguväljakutel, lähtudes terviseprobleemidest; 2022. aasta septembris tegi Euroopa Komisjon ettepaneku eelnõu piirata plastgraanulite kasutamist spordiväljakute täidisena.
Võimalust, et kunstmurus sisalduvad kantserogeensed ained võivad suurendada inimese vähiriski (kunstmuruvähi hüpotees), uuriti 21. sajandi esimestel kümnenditel, 2020. aasta paiku leiti, et seos vähiriskiga on väike. Kuid mured on laienenud ka teistele inimeste terviseriskidele, nagu endokriinsüsteemi häired, mis võivad mõjutada varajase teismelise tervist, rasvumist ja laste tähelepanuvõimet. Samuti on näidatud võimalikku kahju kalade ja vihmausside populatsioonidele.
Aastatel 2014–2021 Hispaanias võetud proovide põhjal leiti, et Barcelonat ümbritsevast merest leitud plastist ligi 15% pärineb kunstmurust. pisi|Kunstmuru väljakuserva kogunenud plastpuru
Max Friedrich
Max Friedrich Friedrich (14. august 1856 Reudnitz Leipzigi lähedal – 20. veebruar 1887) oli saksa matemaatik ja eksperimentaalpsühholoog. Ta oli Wilhelm Wundti õpilane ning maailma esimese eksperimentaalpsühholoogia alase doktoriväitekirja autor.
Friedrich pärines rikkast ja intellektuaalsest perekonnast. Tema isa oli kirjanik ja tema ema tutvustas Maxile juba varases lapsepõlves kirjandust ja teadust. Perekond vahetas mitu korda elukohti, mistõttu omandas Friedrich põhiharidust erinevates koolides: algkoolis käis ta Reudnitzis; 1867. aastal kolis pere Berliini, kus poiss asus õppima Königliches Wilhelmgymnasium ' is; nelja aasta pärast asuti aga elama Eisenachi, kus Max Friedrich jätkas õpinguid Suurhertsoglikus Reaalgümnaasiumis, mille ta lõpetas 1875. aastal.
Edasi õppima asus Friedrich esmalt Hannoveri Kuninglikku Polütehnikumi, ent teda ei rahuldanud selle kooli tööstusele suunatud õpetuslaad, ta oli rohkem huvitatud eksperimentaalteadusest. Seetõttu astus ta 1876. aastal Leipzigi ülikooli, kus tema õpetajaiks olid matemaatik ja füüsik Carl Gottfried Neumann, füüsik ja füüsikalise keemia spetsialist Gustav Heinrich Wiedemann, astronoom ja meteoroloog Karl Christian Bruhns, füüsik Wilhelm Gottlieb Hankel, astrofüüsik Karl Friedrich Zöllner ning Wilhelm Wundt. 1879.–1879. aasta talvesemestril kuulas ta füsioloogia-, matemaatika- ja füüsikaloenguid Berliini ülikoolis.
1879. aasta kevadel naasis ta Leipzigi, kus tal avanes võimalus viia läbi katseid Wundti laboratooriumis. 1880. aastal läbis ta riigieksami matemaatikas ja füüsikas, 1881. aasta alguses sai ta doktorikraadi Leipzigi ülikoolist. Seda peetakse maailma esimeseks doktorikraadiks eksperimentaalpsühholoogias.
Ta töötas 1880–1883 õpetajana Leipzigi Thomasschule ' s ning 1883–1886 Bautzeni gümnaasiumis. 1886. aasta aprillis halvenes ta tervis järsult ning ta läks haiguslehele, saades ministeeriumilt 300-margase raviotstarbelise stipendiumi. Sama aasta sügisel asus ta uuesti tööle, ent 29. novembril suundus Meranosse oma kopsuhaigust ravima. Ta suri 20. veebruaril 1887 Passerhofi hotellis. Abikaasa palvel toodi tema surnukeha tagasi Saksamaale ning maeti Dresdeni lähedale Löbtausse.
Teadustöö
Friedrichi dissertatsioon ilmus 1883. aastal Philosophische Studien'is pealkirjaga "Apertseptsiooni kestvusest lihtsate ja keeruliste tajude korral". Friedrich kasutas Dondersi vaimse kronometreerimise metoodikat. Võrreldi kahte tingimust: üks, mis ei nõudnud apertseptsiooni (sisaldades taju, närviülekannet, tahet ja liikumist), ja teine, mis nõudis reageerimisel apertseptsiooni (viis komponenti).
Lähtuti eeldusest, et mida keerulisem on stiimul (näiteks kahe värvi asemel neli), seda pikem on apertseptsiooni aeg. Värvieksperimendi tulemused olid järgmised (reaktsiooniaeg sajandiksekundites): katseisik   2 värvi 4 värvi # Wundt       086s   147s # Tischer     047s   068s # Friedrich   050s   144s
Vastavalt Wundti teooriale on apertseptsiooni aeg seda suurem, mida keerulisem on tajutav objekt. Juhul kui kasvab näiteks numbrite arv, mida inimene peab tajuma, siis seda pikem on aeg, mis kulub nende äratundmiseks.
Oma arvamuses Friedrichi doktoritöö kohta arvas Wundt, et Friedrichil õnnestus eristada psüühilised aktid nendega seotud füüsilistest sündmustest. Tema arvates vääris töö hinnet IIa ("kiiduväärne") ja selle autor tuli vabastada suulisest doktorieksamist.
Ö Stuudio
Ö Stuudio on Eesti plaadifirma. Ettevõte kanti äriregistrisse 2008.
Thomas Hardy
pisi|Thomas Hardy u. 1910. aastate alguses
Thomas Hardy (2. juuni 1840 – 11. jaanuar 1928) oli inglise kirjanik.
Elulugu
Thomas Hardy sündis Inglismaal Dorseti krahvkonnas Stinsfordi kihelkonnas Ülem-Bockhamptoni külas. Tema isa Thomas (1811–1892) töötas kiviraiduri ja ehitajana. Hardy suure lugemusega ema Jemima (1813–1904) õpetas ka poega, kuni too kaheksa-aastaselt Bockhamptoni kooli läks. Mitu aastat käis tulevane kirjanik Isaac Lasti Noorte Härrasmeeste Akadeemias, kus ta õppis muu hulgas ladina keelt ja paistis silma akadeemilise võimekusega. Perekonna rahapuuduse tõttu polnud Hardyl võimalik minna ülikooli ja 16-aastaselt sai temast arhitekt James Hicksi õpipoiss.
1862. aastal asus Thomas Hardy õppima Londoni Kuninglikus Kolledžis. London ei saanud Hardyle kunagi koduseks, kuna ta oli teravalt teadlik klassivahest ja tundis ennast teiste kõrval alaväärsena. Umbes samal ajal hakkasid Hardyt huvitama ühiskondlikud reformid ja John Stuart Milli tööd. Samuti tutvus ta Charles Fourier' ja Auguste Comte'i teostega.
Mure tervise pärast sundis Hardyt 1867. aastal naasma Dorchesteri, kus ta otsustas pühenduda kirjutamisele.
Pikksilma tänav
Pikksilma tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadrioru asumis.
Pikksilma tänav sai nime 6. septembril 2011. Tänav on saanud nime lähedal asuva Tallinna lahe mõjul. Tänava nimi on Kiikri tänava paarisnimi.
Useldange
Useldange on vald Lääne-Luksemburgis Diekirchi ringkonnas Redange'i kantonis.
Asulad
Useldange jaguneb järgmisteks asulateks ja piirkondadeks:
Eesti suursaatkond Haagis
Eesti suursaatkond Haagis on Hollandis Haagis asuv Eesti suursaatkond. Suursaatkond asub aadressil Zeestraat 92.
Žirnikai
Žirnikai (žemaidi Žėrnikā) on küla Leedus Skuodase rajoonis Lenkimai vallas.
Külas asus Kretinga ja Priekule vahelisel raudteel Paluknė raudteepeatus. Külas on Žirnikai kalmistu.
Putk (tööriista osa)
Putk on millegi, näit. tööriista (relva) õõnes torujas osa, selle kinnitamiseks varre otsa.
Eestis valmistati juba pronksiajal küllalt keerulisi putkega kirveid ja odaotsi, samuti ehteid. Hilisrauaaegsete odaotste peamiseks eripäraks Eestis võib pidada nende putke, mis on üldiselt üsna pikk, ületades vahel isegi lehe pikkuse.
Lammer
Lammer on jõgi Austria Salzburgi liidumaal, Salzachi parempoolne lisajõgi.
Lammer algab Tenneni mägedest ja voolab idast läände, suubudes Salzachisse Golling an der Salzachis. Jõgi on tuntud oma väga puhta vee poolest ja on väga populaarne metsikute veesportlaste seas.
Koosa keel
Dialektid
Koosa keelel on rohkesti dialekte. On eristatud Gealeka, Ndlambe, Gaika (Ncqika), Thembu, Bomvana, Mpondomse (Mpondomisi), Mpondo, Xesibe, Rhathabe, Bhaca, Cele, Hlubi, Mfengu dialekti.
Kiri
Koosa keel kasutab ladina tähestikku. Ladina tähestikul põhinev süsteem koosa keele kirjapanekuks pärineb 19. sajandi algusest kristlikelt misjonäridelt. Keeles kasutatakse ka mitmesuguseid grafeemide kombinatsioone väljendamaks imihäälikuid, mida ladina tähestik märkida ei võimalda.
Häälikud
Koosa keele vokaalid on a, e, i, o ja u, mis esinevad nii pikalt kui ka lühikeselt, moodustades niimoodi 10 eri vokaali.
Koosa keel on toonikeel, millel on kaks erinevat foneemilist tooni: kõrge ja madal. Toonist sõltub leksikaalne tähendus. Tavaliselt ei ole kirjapildis tooni märgitud, ent juhul, kui seda on siiski tehtud, näeb see välja nii: a [à], á [á], â [áà], ä [àá]. Pikad vokaalid on foneemilised, aga tavaliselt neid kirjapildis ei märgita. Erandjuhtudeks on tähed â ja ä, mis on tekkinud kahe erineva tooniga vokaali topeldumise teel ning mille tulemusel on moodustunud kaks kontuurtooni (â kõrge-madal =kukkumine, ä madal-kõrge =tõusmine).
Koosa keeles on rikkalikult ebatavalisi konsonante. Sellised on näiteks häälduselundite üksteise vastu imemisel tekkivad artikuleeritavad häälikud ehk imihäälikud. Koosa keeles on kasutusel kolm põhilist imihäälikut, mida kirjapildis tähistatakse c-tähega (dentaalne imihäälik), x-tähega (külghäälik) ja q-tähega (hambasombuhäälik). Tooni kirjapildis ei märgita, kuigi sellest sõltub leksikaalne tähendus. Keerukamaid imihäälikuid saab moodustada kombineerides ´c´, ´x´ ja ´q´ häälikut ühe või kahe ninahäälikuga või hääldades imihäälikuid peaaegu üheaegselt ´k´ või ´g´-ga. Kolme põhilisemat imihäälikut saab kuuldavale tuua viiel erineval moel, seega on keeles kokku 15 imihäälikut. Viie dentaalse imihääliku moodustamiseks suunatakse keel vastu hammaste tagakülge. Viie külghääliku moodustamisel osalevad keele küljed. Viit hambasombuhäälikut moodustatakse, suunates keeleots vastu suulage.
pisi|500px|Koosa keele häälikud
Lingvistilised omadused
Koosa keel on aglutineeriv keel, milles on sõnatüvedele liitunud ridamisi prefikseid ja sufikseid. Nagu ka teistes bantu keeltes, on koosa keele nimisõnad jagatud viieteistkümnesse morfoloogilisse klassi, kus ainsuse ja mitmuse väljendamiseks on kasutusel eri prefiksid. Nimisõnafraasi laiendiliikmed peavad ühilduma vastava nimisõna sooga. Sõnajärg lauses on subjekt-verb-objekt (SVO).
Verbid on moodustatud afiksitega, mis märgivad subjekti, objekti, tempust, aspekti ja kõneviisi. Lause eri osad peavad ühilduma oma klassis ja arvus.
Asesõnad
Koosa keele asesõnad jagunevad neljaks:
Muud huvitavat
pisi|Legendaarne Lõuna-Aafrika laulja Miriam Makeba Esimene koosakeelne trükis anti välja 1834. aastal, see oli koosa keele grammatika. Piibli koosakeelne tõlge ilmus 1859. aastal. Esimese koosakeelse Piibli tõlkija oli osaliselt inglane Henry Hare Dugmore.
Alates 1997. aastast koosneb Lõuna-Aafrika Vabariigi hümn mitmesuguse päritoluga osistest. Nimelt on selles kombineeritud ingliskeelsed sõnad katkenditega hümnidest "Nkosi Sikelel' iAfrika" (Jumal, õnnista Aafrikat) ja "Die Stem van Suid-Afrika" (Lõuna-Aafrika kutse). Hümni sõnades on kasutatud viit Lõuna-Aafrika Vabariigis levinumat keelt. Hümni esimene salm on koosakeelne.
''Nkosi sikelel' iAfrika Maluphakanyisw' uphondo lwayo.''
Tõlge: Jumal, õnnista Aafrikat; Tõusku tema sarv kõrgele. Lõuna-Aafrika ringhäälinguliit edastab koosakeelseid saateid nii raadiojaamades (Umhiobo Wenene FM) kui ka televisioonis. Koosa keeles on avaldatud rohkelt kirjandust ning ilmuvad ajalehed ja ajakirjad. Luuakse ka koosakeelseid filme, näidendeid ja muusikat. Rahvusvaheliselt tuntuim koosakeelsete laulude esitaja on Miriam Makeba, kelle laulud "Qongqothwane" ja "Baxabene Oxamu" sisaldavad rohkelt imihäälikuid.
Alates 2003. aastast peetakse koosakeelset Vikipeediat.
Burlingtoni tulistamine
Burlingtoni tulistamine leidis aset 23. septembril 2016 USA-s Washingtoni osariigis Burlingtonis Cascade Malli kaubanduskeskuses. Kell 18.20 kohaliku aja järgi tappis tulistaja kaubanduskeskuses neli naist ja ühe mehe ning põgenes enne politsei saabumist. 24. septembril Oak Harboris arreteeris politsei kahtlustatavana 20-aastase Türgis sündinud ja lapsena perega USAsse elama asunud Arcan Cetini.
Kiikri tänav
Kiikri tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadrioru asumis.
Kiikri tänav sai nime 6. septembril 2011. Tänav on nime saanud lähedal asuva Tallinna lahe mõjul. Tänava nimi on Pikksilma tänava paarisnimi.
Kärdla mõis
Kärdla mõis (saksa keeles Kertel) oli rüütlimõis Pühalepa kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Hiiu maakonda Hiiumaa valda. Mõis rajati Kärdla kalevivabrikule eraldatud krundina.
543
543. aasta (DXLIII) oli Juliuse kalendri järgi aasta, mis algas neljapäeval. Arvu 543 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Erik Vaher
Erik Vaher (11. aprill 1921 Veeriku, Valjala vald – 18. jaanuar 1992 Kaunispäe, Sõrve) oli eesti graafik, raamatuillustraator ja karikaturist.
Sündis Saaremaal töölisperekonnas.
Pärast Tallinna algkooli lõpetamist töötas Erik Vaher aastatel 1937–1941 graveerijana Roman Tavasti ettevõttes ja õppis töö kõrvalt Riigi Kunsttööstuskooli õhtuses osakonnas. Graveerijana jätkas aastatel 1942–1944 tööd raadiotehases Telefunken. Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis õppis ta 1944–1950 maalikunsti.
Aastatel 1950–1955 töötas ta Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis tarbekunsti õppejõuna.
Illustreeris Eesti Riiklikus Kirjastuses raamatuid, peamiselt noorsookirjandust. Tema illustratsioone ja karikatuure avaldati ajakirjades Noorus, Pikker jm.
Aastatel 1962–1981 töötas Eesti Telefilmi multifilmiosakonna kunstnikuna, 1965–1981 peamiselt kirjade ja tiitrite kujundajana.
1981. aastast oli vabakunstnik.
1963. aastast Kunstnike Liidu liige.
Erik Vaher on maetud Jämaja kalmistule.
Kingsi maakond
Kingsi maakond võib olla:
AS Silva
AS Silva oli aastatel 1919–1931 Eestis tegutsenud kaubandus- ja metsatööstusettevõte.
AS Silva omas äriruume Tallinnas: Jaani tänav 6 (1919. aastal); Väike-Roosikrantsi tänav 1 (1920), Merepuiestee 17 (1921–1930?) ja enne likvideerimist ka Estonia puiestee 19 (aastatel 1929–1931).
AS Silva asutasid 1919. aastal metsasaadustega kauplemiseks teiste seas Jüri Parik, Eduard Kusik, Robert Artur Holst, Alfred Sinisoff, August Janson ja Voldemar Selling.
Loodud äriühing arenes pärast Vabadussõda kiiresti ning tegeles puidukaubanduse ja -töötlemisega – osteti kokku suuri metsaga maatükke üle Eesti ning asutati mitu saeveskit puidu töötlemiseks. Äriühing varustas toodanguga Eestit ja eksportis ka suurtes kogustes puitu välismaale.
Lisaks puiduärile tegutses äriühing ka põllumajandustarvete (loorehade, heina- ja viljaniidumasinate, koorelahutajate), mootorite, petrooleumi, bensiini ja õlide, ehitusmaterjalide, autokaupade ning autode (Studebaker Corporationi, Erskine'i ja Brockway veoautod) impordi ja müügiga. 1921. aastal sai aktsiaselts Silva Tamsalu lubjatehase omanikuks.
Äriühingu tegevuse lõpetas 1930. aastate ülemaailmne majanduskriis ning 1930. aasta kevadel pidas Tallinna Börsikomitee poolt AS Silva majandusseisundi hindamiseks moodustatud komisjon vajalikuks AS Silva juhtimine administratsioonile allutada, kuid 30. mail 1931 tunnistas Tallinn-Haapsalu rahukogu AS Silva maksujõuetuks.
Helja Valler
Aastatel 1958–1972 oli ta Ugala näitleja.
Kalev Tarkpea
Kalev Tarkpea (sündinud 5. jaanuaril 1958) on eesti füüsik.
Ta lõpetas aastal 1975 Narva 2. Keskkooli ja aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna.
Ta töötab aastast 1993 Tartu Ülikoolis. Aastast 2013 Tartu Ülikooli Füüsika Instituudi Füüsikahariduse osakonna juhataja. Ta on ÜS Liivika vilistlane.
Geodeetiline võrk
Geodeetiline võrk on maastikul kindlustatud ja ühtses koordinaatide süsteemis olevat geodeetiliste punktide kogumit, millest lähtutakse geodeetilistel mõõtmistel ja topograafilistel mõõdistamistel. See peab tagama territooriumi kaardistamise ja andmekogude pidamise ühtses koordinaatide süsteemis.
Queensi maakond
Queensi maakond võib olla:
Nawāf al-Aḩmad al-Jābir aş-Şabāḩ
Šeik Nawāf al-Aḩmad al-Jābir aş-Şabāḩ (sündinud 25. juunil 1937) on alates 30. septembrist 2020 Kuveidi emiir, 29. septembril 2020 surnud Şabāḩ IV al-Aḩmad al-Jābir aş-Şabāḩi poolvend. Enne oma poolvenna surma oli ta kroonprints.
Rebildi vald
Rebildi vald on 2. järgu haldusüksus Taanis Põhja-Jüütimaa piirkonnas. Asub Jüüti poolsaare põhjaosas.
Praegune vald moodustati 2007. aastal kommunaalreformi käigus Støvringi, Skørpingi ja Nørageri vallast.
Vallakeskus ja suurim asula on Støvring. Suuremad asulad on veel Skørping, Terndrup, Suldrup ja Nørager.
Vallavanem on Anny Winther (Venstre).
Pealiskasv
Pealiskasv ehk perifüüton on veekeskkonna mittenugiorganismide kogum, mis kinnituvad esemetele või taimedele.
Visuotinė lietuvių enciklopedija
pisi "Visuotinė lietuvių enciklopedija" (lühend VLE; "Leedu üldentsüklopeedia") on leedukeelne üldentsüklopeedia, mis ilmus aastatel 2001–2015. Entsüklopeedia koosneb 25 köitest ja 1 täiendusköitest. Ühe köite maht on umbes 800 lehekülge, kokku on umbes 20 000 lehekülge. Selle andis välja Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras (Teaduse ja entsüklopeediate kirjastuskeskus).
See on esimene iseseisvas Leedus ilmunud entsüklopeedia ning asendab 1976–1985 ilmunud 13-köitelist "Leedu nõukogude entsüklopeediat" (Lietuviškoji tarybinė enciklopedija).
Entsüklopeedia keskendub Leedule: 20–25% kõikidest artiklitest käsitleb Leeduga seotud teemasid, nende seas on umbes 6000 Leedu inimeste isikuartiklit (sealhulgas üle 1400 artikli välisleedulastest).
Entsüklopeedia artiklite autoreid oli 2957.
Väljaandmist juhtis toimetuskolleegium, mille president oli Leedu Teaduste Akadeemia president Zenonas Rokus Rudzikas ja esimees Juozas Tumelis, alates 2007 Stasys Vaitekūnas.
Ropkamõisa tänav
Ropkamõisa tänav on tänav Tartus Ropka tööstusrajooni linnaosas.
Pöördlabaturbiin
pisi|[[Bonneville'i paisu juures 61 aastat töötanud Kaplani turbiin]] pisi|[[Voith-Siemensi pöördlabaturbiini skeem]] pisi|[[Uglitši hüdroelektrijaama pöördlabaturbiini ratas Venemaa Hüdroenergeetika Ajaloo Keskmuuseumis]] Pöördlabaturbiin ehk Kaplani turbiin on reaktiivhüdroturbiin, mille tiibjad labad on võimsuse reguleerimiseks üheaegselt ümber oma telje pööratavad. Labasid pööratakse vastava ajami abil automaatselt.
Vesi liigub piki turbiini telge, mis võib asetseda kas vertikaalselt või horisontaalselt.
Pöördlabaturbiini patenteeris 1920 Viktor Kaplan.
Pöördlabaturbiine kasutatakse näiteks hüdroelektrijaamades.
Ropkamõisa tänav
Ropkamõisa tänav saab alguse Sirbi ja Tähe tänava ristmikult ja lõppeb Ropka tee kaudu.
Alexander Friedrich Woiwodt
Alexander Friedrich Woiwodt (1805 Maarja-Magdaleena – ? ) oli köster ja muusik.
Aastatel 1827–1834 oli Alexander Friedrich Woiwodt Maarja-Magdaleena Koguduse köster.
Isiklikku
Alexander Friedrich Woiwodt'i abikaasa Christine Helena Woiwodt (np Kürsa) sündis 1912. aastal. Lapsed Hermine Sophie Woiwodt ja Emilie Helena Woiwodt.
Acutotyphlops
Acutotyphlops on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Acutotyphlops klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need maod elavad Saalomoni saartel, Bismarcki saarestikus ja Filipiinidel.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Acutotyphlops seisuga 10.06.2014.
Vinni tammik
Vinni tammik (ka: Vinni-Pajusti tammik) on kaitsealune tammik Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas. Mõnes allikas on eraldi räägitud Vinni tammikust ja Pajusti tammikust; tegelikult moodustavad need tammikud territoriaalselt ühtse ala.
Tammik võeti kaitse alla 1958. aastal (Vinni tammiku kaitseala, ka: Vinni-Pajusti tammiku kaitseala; pindala 68 hektarit). Praegu kaitstakse tammikut Vinni-Pajusti maastikukaitseala koosseisus.
Eduard Vilde nimelise kirjandusauhinna laureaatide tammik
2. augustil 2014 avas Vinni vald Eduard Vilde nimelise kirjandusauhinna 50. aastapäeva puhul tammikus Eduard Vilde nimelise kirjandusauhinna laureaatide tammiku, tähistades mitmesaja-aastased tammed infotahvlitega, kus on kirjas kirjandusauhinna laureaadi nimi, pärjamise aasta/aastad ja järjekorranumber.
Esequiel Barco
Esequiel Omar Barco (sündinud 29. märtsil 1999 Villa Gobernador Gálvezis) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründav poolkaitsja või äärepoolkaitsjana Argentina kõrgliigaklubis River Plate.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Independiente, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas 2016. aasta augustis. Esimese värava lõi ta 11. septembril 2016 mängus Godoy Cruzi vastu. 2017. aastal võitis ta Independientega Copa Sudamericana, kui finaalseerias alistati Flamengo kahe mängu kokkuvõttes 3:2 (2:1, 1:1). Finaalseeria teises mängus, mis lõppes 1:1 viigiga, lõi Barco penaltist Independiente viigivärava.
2018. aasta jaanuaris siirdus Barco Major League Socceri (MLS) klubisse Atlanta United. Üleminekusumma oli 15 miljonit dollarit, millega sai Barco MLS-i suurimaks ostuks.
2022. aasta jaanuaris läks ta Atlanta Unitedist laenule River Plate'i.
2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus Barco Argentina olümpiameeskonda.
Must Kast
Must Kast on projektiteater, mis tegutseb põhikohaga Tartus Genialistide Klubis.
Teatri Must Kast asutasid 27. märtsil 2014 Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna teatrikunsti eriala 10. lennu üliõpilased Silver Kaljula, Mihkel Kallaste, Kaija M Kalvet, Märt Koik, Birgit Landberg, Liina Leinberg, Fatme Helge Leevald, Kristjan Lüüs, Lauri Mäesepp, Laura Niils, Lennart Peep, Rauno Polman, Sander Rebane, Jaanika Tammaru, Karl Edgar Tammi, Kaarel Targo, Kristo Veinberg.
Carl Woiwodt
Carl Woiwodt (1770 – 1826 Maarja-Magdaleena) oli aastani 1826 Maarja-Magdaleena Koguduse köster.
Isiklikku
Carl Woiwodt'i vanemad olid Metsavahi Kaarel ja Leena. Tema abikaasa Maria Elisabeth Woiwodt (Kürsa) sündis 1769. ja suri 1846. aastal. Lapsed Eleonora Catharina Woiwodt; Carolina Sophia Woiwodt; Carl Gustaw Woiwodt; Johann Göttfried Woiwodt; Alexander Friedrich Woiwodt; Christina Lowisa Woiwodt;  Johann Ludwig Daniel Woiwodt ja Paul Fromhold Peter Woiwodt.
Chełmsko Śląskie
Chełmsko Śląskie (saksa keeles Schömberg) on küla Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Kamienna Góra maakonnas Lubawka vallas. Chełmsko Śląskie asub Tšehhi piirist ligikaudu 2 km kaugusel.
Asulat on esmamainitud 1209. aastal, linnaõigused sai 1289. aastal. 1945. aastal läks Chełmsko Śląskie Saksamaa koosseisust Poolale ja kaotas linnaõigused.
Micropechis
Micropechis on maoperekond.
Anatoli Dalidovitš
Anatoli Dalidovitš (sündinud 27. aprill 1956 Tallinnas) on eesti allveesportlane ja treener.
Micropechis
Klassifikatsioon
Perekonda Micropechis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Anatoli Dalidovitš
Ta lõpetas aastal 1973 Tallinna 14. Keskkooli ja aastal 1977 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.
Kuldīga ordulinnus
Kuldīga ordulinnus (saksa keeles Jesusburg, Goldingen, läti keeles Kuldīgas viduslaiku pils) oli algselt aastatel 1242–1245 ehitatud Saksa ordu Liivi ordu haru ordulinnus Kuramaal (läti keeles Kurzeme), tänapäeva Kuldīga linnas.
Loss halduskeskustena
Järgnevalt kujunes ordulinnuse ümber asula ja linn ning 1368. aastast kuulus Kuldīga ka Hansa Liitu.
Kuldīga (Goldingen) oli Liivi ordu Kuldīga komtuurkonna komtuuride residents.
Kuldīga (Goldingen) oli ka algselt Kuramaa hertsogkonna pealinn, aastatel 1596–1616, enne pealinna üleviimist Miitavisse, loss aga Kuramaa hertsogi residents.
Linnuse lammutasid Rootsi väed Põhjasõja ajal.
Anatoli Dalidovitš
Allveesporti hakkas ta harrastama aastal 1971 Laevastiku Tallinna Spordiklubis Vjatšeslav Šturmi õpilasena, hiljem on teda juhendanud Peeter Vaik ja Aleksander Tulk, aastast 1975 on ta treeninud iseseisvalt.
Spordisaavutused
Esimesed medalid võitis Eesti meistrivõistlustel 1973 kiirusaladel. Ta tuli aastal 1974 allveeorienteerumises Nõukogude Liidu noortemeistriks ning aastal 1975 nii kiirusaladel kui ka orienteerumises Eesti meistriks; ta pühendus orienteerumisele.
Võitnud aastatel 1975–1987 MM-il 5, EM-il 16 ja NSV Liidu meistrivõistlustel 50 medalit. Tulnud 1985 kaardiharjutuses ning 1987 kaardi- ja meeskonnaharjutuses maailmameistriks, 1978 poi- ning 1978, 1979 ja 1980 täheujumises, 1984 ja 1986 kaardiharjutuses ning 1978–1980 ja 1984 meeskonnaharjutuses Euroopa meistriks, 4 korda (1976, 1977, 1982 ja 1984) NSV Liidu ja 5 korda (1975, 1977, 1982, 1984 ja 1985) Eesti absoluutseks meistriks. Saanud 1978 ja 1984 esikohti ka Euroopa karikavõistlustel.
Tunnustus
Anatoli Dalidovitš on suurmeister (1976) ja NSV Liidu teeneline meistersportlane (1986). Eesti parim tehnikasportlane 1978, 1980, 1984 ja 1985.
Töö
Ta on töötanud allveesporditreenerina ja olnud tegev Allveespordiliidu eestseisuses.
Tema õpilasi: Vjatšeslav Zaitsev, Valeri Aleksandrov, Tatjana Semikolenova, Julia Kolesnikova.
Ta on ettevõtte E.T.V.A. Varuosad OÜ müügijuht.
Micropechis
Levila
Neid võib kohata Uus-Guineas, Aru saartel, Paapua Uus-Guineas ja Indoneesias.
Kokkupuuted inimestega
Perekonda Micropechis liigitatud maod on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib keskmise kuni raske astmega mürgistusseisundeid esile kutsuda.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Micropechis ikaheka seisuga 27.02.2014.
Anglo-araabia hobune
pisi Anglo-araabia hobune on Inglise täisverelise ratsahobuse ja Araabia hobuse ristamisel saadud hobusetõug.