cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rated R (Rihanna album)
Üldandmed
Produtsent: Antonio "L.A." Reid, Robyn Rihanna Fenty, The Carter Administration, Carl Sturken and Evan Rogers, Chase & Status, The-Dream, Chuck Harmony, Brian Kennedy, Ne-Yo, StarGate, Tricky Stewart, will.i.am, The Y's Rihanna chronology
Mikrostruktuur
Mikrostruktuur - <+ strukt|`uur -uuri -`uuri 22e s> (< mikro- + struktuur) • tahke aine, eriti metalli, sulami v kivimi sisemine struktuur, nähtav vaid mikroskoobis; biol organismi mikroskoopiline struktuur.
Kuradijala mõistatus
"Kuradijala mõistatus" (inglise keeles The Adventure of the Devil's Foot) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Algselt ilmus jutustus ajakirja Strand Magazine külgedel 1910. aastal. "Kuradijala mõistatus" kuulub kogumikku "Viimane kummardus".
Viited
L'ultimo saluto di Sherlock Holmes
Jorma Gallen-Kallela
Ta õppis kunsti Argentinas, Taanis, Prantsusmaal ja Austrias.
Tema tuntuimad teosed on Soome Rahva Muuseumi freskod. Samuti maalis ta uuesti (pärast tulekahju aastal 1931) Juséliuse mausoleumi. Ta kujundas ka postmarke.
Nestor (eesnimi)
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1300. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Nestor 25 mehel.
Jorma Gallen-Kallela
Ta võttis valgete poolel osa Soome kodusõjast. Talvesõtta läks ta leitnandina. Ta sai surma, kui ta läks päästma kapten Adolf Ehrnroothi.
Isiklikku
Tema isa oli kunstnik Akseli Gallen-Kallela.
Suksuni rajoon
Suksuni rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Permi krai lõunaosas. Piirneb idas ja lõunas Sverdlovski oblastiga.
Rajoon jaguneb Suksuni linnaasunduseks ja 4 külaasunduseks (сельское поселение): Kisseljovo, Kljutši, Pojedugi ja Tiss. Rajoonis on 63 asulat.
Canterbury
2011. aastal elas seal 55 240 inimest.
Suksuni rajoon
Suksuni rajoonis on seitse mari küla: Vaskino (Engermutšaš), Ivankovo (Engertüng), Tebenjaki (Suli), Sõzganka (Kõzgande), Krasnõi Lug (Olõk), Kamenka (Kalmašenger) ja Tukmanõ (Tukman).
Canterbury
Linnas asub Canterbury katedraal.
Suksuni rajoon
Läbi rajooni kulgeb Permi ja Jekaterinburgi vaheline maantee.
Canterbury
Canterbury on üks Inglismaa populaarsmaid turismisihtkohti. Seda külastab üle miljoni turisti aastas.
pisi|tühi|Canterbury katedraal
Nudisti päevik
"Nudisti päevik" on 1961. aastal valminud Ameerika Ühendriikide mängufilm.
Rind
Rind on rindkere eesmine (neljajalgsetel alumine) osa.
Nudisti päevik
Sisu
Ajalehe peatoimetaja Arthur Sherwood avastab jahil käies nudistide linnaku. Ta on šokeeritud, kuid saab aru, et sellest teemast saaks kirjutada ajalehes sensatsioonilise loo. Ta saadab noore naisajakirjaniku Stacy Taylori nudistide linnakusse, et ta kirjutaks artikli nende ebamoraalsest eluviisist. Ent Stacy Taylor avastab eneselegi üllatuseks, et nudistide looduslähedane ja loomulik eluviis talle meeldib. Ta kirjutab nudistidest kaks artiklit positiivses toonis. Vihane Sherwood kutsub Stacy toimetusse ja lubab ta vallandada. Stacy soovitab Sherwoodil endal nudistide linnakusse minna ja artikkel kirjutada. Sherwood lähebki sinna, et teemas selgust saada. Talle hakkab sealne eluviis meeldima, temast saab nudist ja ta kirjutab ajalehte positiivse loo.
Michael Dell
Michael Saul Dell (sündinud 23. veebruaril 1965 Houstonis) on arvutifirma Dell asutaja.
Futoma
Futoma on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Rzeszówi maakonnas Błażowa vallas. Futoma asub Błażowast ligi 4 km kagus.
Cei-Rigotti
Cei-Rigotti (ka Cei gaasivintpüss) on Itaalia varajane automaatvintpüss, mille 19. sajandi lõpus konstrueeris Itaalia kuningliku armee ohvitser Amerigo Cei-Rigotti. Kuigi Cei-Rigotti vintpüssi ei võetud lõpuks üheski väeüksuses kasutusele, testiti seda Itaalia armees enne esimest maailmasõda laialdaselt.
Viktor Andrejev
Viktor Andrejev (sündinud 21. novembril 1948 Valgas) on Eesti poliitik ja tehnikateadlane.
Ta sündis Valgas eesti-vene segaperekonnas, tema isa Aleksander Andrejev oli autojuht ja ema Maria Andrejeva (neiuna Näkk) oli kokk. Ta on lõpetanud 1966. aastal Valga 2. Keskkooli ja 1971. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mäeinsenerina. 1981. aastal kaitses ta tehnikakandidaadi väitekirja.
Viktor Andrejev töötas aastatel 1971–1974 koondises Eesti Põlevkivi, aastatel 1974–1990 Aleksandr Skotšinski nimelise Mäendusinstituudi Eesti filiaalis, seejuures aastatel 1987–1989 asedirektorina.
Aastatel 1992–1995 oli Viktor Andrejev Tallinna aselinnapea.
Aastatel 1995–2003 oli ta rahvusvähemuste probleemide ümarlaua liige Vabariigi Presidendi juures.
Aastatel 2003–2004 oli ta Eesti keskkonnaministri nõunik.
Aastatel 2005–2019 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli Virumaa kolledži direktor.
Eesti Vabariigi Ülemkogu
Aastatel 1990–1992 oli Viktor Andrejev Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige ja juhataja asetäitja. Ülemnõukogus olles kuulus ta saadikurühma Virumaa, kuid pärast augustiputši (kui saadikurühmad Virumaa, Võrdsete õiguste eest, Koostöö ja Kommunistlik Fraktsioon otsustasid laiali minna) kuulus ta (27. augustil 1991 moodustatud) saadikurühma Kodanikuleppimus. Aastatel 1991–1992 kuulus ta ka Põhiseaduse Assambleesse.
Riigikogu
Aastatel 1995–1999 oli Viktor Andrejev VIII Riigikogu liige. Ta kandideeris valimisliidu Meie Kodu On Eestimaa esinumbrina ja sai valimisringkonnas nr 6 (Ida- ja Lääne-Virumaal) 3362 häält.
Aastatel 1999–2003 oli Viktor Andrejev IX Riigikogu liige. Ta kandideeris Eestimaa Ühendatud Rahvapartei esinumbrina ja sai valimisringkonnas nr 6 (Ida- ja Lääne-Virumaal) 3710 häält.
Pisikoilased
Pisikoilased (Bucculatricidae) on putukate sugukond liblikaliste seltsist.
Viktor Andrejev
Riigikogu
2003. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Viktor Andrejev Eestimaa Ühendatud Rahvapartei nimekirjas, sai valimisringkonnas nr 7 (Ida-Virumaal) 746 häält ega osutunud valituks.
Pisikoilased
Eesti liblikatest kuulub sellesse sugukonda üks perekond – pisikoi (Bucculatrix) 17 liigiga.
Viktor Andrejev
Kohaliku omavalitsuse volikogude valimised
Viktor Andrejev osales 2021. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kohtla-Järvel valimisliidu Restart Kohtla-Järve nimekirjas ja osutus 250 häälega valituks.
Karpkalalised
Sellesse seltsi kuulub 5 (või 6) sugukonda, kokku 320 perekonna ja vähemalt 3250 liigiga.
Suurim karpkalaliste sugukond on karplased.
Iłża
Iłża on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Radomi maakonnas, Iłża valla halduskeskus. Iłża asub Radomi kesklinnast umbes 27 km lõunas.
Asula oli olemas juba 12. sajandil. Linnaõigused sai Iłża tõenäoliselt 1239. aastal. 1870. aastal kaotas Iłża linnaõigused, kuid sai need tagasi 1925. aastal.
Bernstein
Bernstein on vald (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Anto Sepp
Anto Sepp (sündinud 21. aprillil 1950 Kuressaares) on eesti pedagoog, ajaloolane ja kollektsionäär.
Õppinud Kahtla 8-kl. Koolis, Kingissepa keskkoolis, Tartu Riiklikus Ülikoolis (ajalugu) ja Leningradi Üleliidulises Kutsehariduse Instituudis (koolijuhtimine).
Töötanud pedagoogina Kahtla, Põltsamaa ja Rakvere koolides.
Teinud kaastööd Eesti Entsüklopeediale ja Mereleksikonile.
Kogunud üle 50 aasta tuntud isikute autograafe kogu maailmast, kollektsioonis ca 30 000 nimetust.
Esinenud näitustel Uus-Meremaal (kosmonaudid), Moskva olümpiavõitjate kokkutulekul, Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseumis (100 aastat olümpiamänge), Eesti Teaduste Akadeemias (pühendustega raamatud), Tallinna Õpetajate Majas, Pärnu filatelistide näitustel (Mida kõike küll ei koguta), Kuressaares, paljudes koolides, klubides, raamatukogudes jm.
Osales 2018 Eesti Vabariigi 100. sünnipäevaks valminud poeetilises koondportrees Eesti inimestest "Saja lugu".
Artikleid:
Anto Sepp – Euroopas tuntud autogrammikütt
Anto Sepp: allkirjade kogumine on tõsine töö
Ecuador 2018. aasta taliolümpiamängudel
Ecuador  osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis. See oli esimene kord, kui Ecuador taliolümpiamängudel osales.
Ecuadori esindas meeste murdmaasuusatamises Klaus Jungbluth.
Beetlejuice
pisi|Lester Green (2004) Lester Green (sündinud 2. juunil 1968), esinejanimega Beetlejuice, on USA meelelahutaja ja näitleja, kellel on mikrokefaalia ja kääbuskasv.
Ta on sage külaline saates "The Howard Stern Show".
Pratt & Whitney R-1690 Hornet
Pratt & Whitney R-1690 Hornet (mootori Pratt & Whitney R-1860 Hornet B kohta vt. Pratt & Whitney R-1860) oli 9-silindriline õhkjahutusega tähtmootor, mis töötati välja Ameerika Ühendriikides 1926. aastal.
Arendus ja tootmine
Aastatel 1926 kuni 1942 toodeti 2944 Pratt & Whitney R-1690 Hornet mootorit. Lisaks toodeti seda litsentsi alusel Itaalias (nimetuse Fiat A.59 all) ja Saksamaal (BMW Hornet). Saksamaal arendati sellest mootorist ka meetermõõdustikus versioon BMW 132, mis oli tootmises aastatel 1933 - 1945.
Pratt & Whitney lõi selle mootori baasil suuremate mõõtmetega mootori Pratt & Whitney R-1860 Hornet B.
Teklivka
Teklivka on mitme asula nimi:
Suur-Tulpe poolsaar
Kuni 2014. aastani jäi see halduslikult Kaarma valda, pärast seda kuni 2017. aastani Lääne-Saare valda.
Järvakandi ministeeriumikool
pisi|Järvakandi ministeeriumikooli hoone (august, 2010) Järvakandi ministeeriumikool oli ministeeriumikool Rapla kihelkonnas Purku külas.
Suur-Tulpe poolsaar
Poolsaar eraldab Muratsi ja Kasti lahte. Poolsaare pindala on 2,3 km2.
Järvakandi ministeeriumikool
Koolimaja sai lõplikult valmis 1901, ministeeriumikool tegutses majas aastast 1899.
Suur-Tulpe poolsaar
Minevikus on poolsaar olnud saar (vanemates allikates: Suur-Tulpe saar), ent nüüd on maakerke tõttu liitunud Muratsi poolsaarega.
Järvakandi ministeeriumikool
Kooli hoone on arvele võetud kultuurimälestisena.
Õppursõdur
pisi|[[Õppursõdurite monument Tallinnas|Õppursõdurite monument Tallinna Reaalkooli juures]] pisi|Õppursõdur Viktor Paju Narvast
Õppursõdur (ka juunior) oli Eesti Vabadussõjas võidelnud kooliealise sõjaväelase kohta ametlikult kasutatud nimetus.
Kooliõpilaste kaasamine Vabadussõtta
Tallinna keskkoolide õpilaste organiseerimine Omakaitsesse algas aga võimlemisõpetajate Peeter Kanni ja Anton Õunapuu eestvõttel juba kohe pärast Veebruarirevolutsiooni, oktoobris 1917. aastal. Tallinna Reaalkooli vanemate klasside õpilased moodustasid õpetaja Anton Õunapuu organiseerimisel oma eri-õpilasroodu. Nende eeskujul organiseerusid ka gümnaasiumi ja kaubanduskooli õpilased. Esimesed kooliõpilased liitusid vastloodud Eesti Rahvaväega ja Kaitseliiduga juba 1918. aasta novembris.
Okaspuu-kooresikk
Okaspuu-kooresikk (Rhagium inquisitor) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Õppursõdur
Kooliõpilaste kaasamine Vabadussõtta
16. novembril 1918 otsustas Eesti Ajutine Valitsus kutsuda kokku vabatahtliku Eesti Rahvaväe suurusega 25 000 meest. Esimese kutse peale saabus kohale ainult 800 meest ning tuli välja kuulutada üldmobilisatsioon. Kuna Rahvaväkke mobiliseeriti mehi eluaastates 21–35, said nooremad astuda sõjaväkke ainult vabatahtlikena.
Loodud Kaitseliiduga liitunud koolinoorte hulgast pärinesid ka 81 vabatahtlikku, kes suundusid 27. novembril Johan Pitka kutsel Tallinnast Narva, Viru rindele.
Esimene ametlik kooliõpilaste allüksus – kooliõpilaste rood – asutati 15. detsembril 1918 pea- ja sõjaministri Konstantin Pätsi korraldusega. Sinna olid kohustatud astuma kõigi gümnaasiumide kolme ja kaubanduskoolide kahe viimase klassi õpilased, aga samuti kõik tehnika-, põllutöö- ja kunstikoolide õpilased. Kooliõpilastest formeeriti sõja jooksul mitmeid roode ja suuremates linnades ka pataljone. Nad osalesid peamiselt tagala sisekaitseteenistuses ja vahel ka rindelahingutes. Lisaks olid osad kooliõpilased liitunud 1918/1919. aasta talvel otse rindeväeosadega, kus võitlesid sõja lõpuni. Detsembrikuus 1918 sõitis Tallinna Kooliõpilaste Pataljonist õpilaste löögipataljon Viru rindele Aegviidu raudteejaama kindral Aleksander Tõnissoni käsutusse.
Kõige massilisem õppursõdurite tulv Kaitseliitu ja Rahvaväkke leidis aset 1918. aasta novembris–detsembris, kui Tallinna, Tartu, Narva, Rakvere, Viljandi ja Pärnu kooliõpilased astusid vabatahtlikult toona moodustamisel olnud üksuste ridadesse. Vabadussõja vältel jõudsid õppursõdurid võidelda rindel (eelkõige 1918.–1919. aasta talvel) – soomusrongidel, Meredessantpataljonis, Kuperjanovi pataljonis, Scoutspataljonis ning mitmes jalaväepolgus ja kaitsepataljonis.
Vabadussõja ajal teenis õppursõdurina kuni 3000 kooliõpilast. Enamus õppursõduritest olid 16-18 a vanused, kuid noorimad olid 12-13 a vanuses.
Õpingute jätkamine
Õppursõduritele võimaldati sõjaväeteenistuse ajast ka haridustee jätkamist. Osades allüksustes, kus olid nooremad poisid, toimus koolitöö tihedamalt, kui sõjalised õppused.
Pärast sõda suunas riik noori sõjasangareid haridusteed jätkama koolimaksust vabastamise ja tasuta õpikutega (priikooli õigus). Vabadussõjas osalenud poistele ei olnud kooliellu tagasipöördumine alati lihtne – liiga palju oli kogetud. Koolijuht Konstantin Treffner kurtis oma 1920. aasta kirjas sõjaministeeriumile: kasarmu waimne õhkkond, mille õpilased-sõdurid kooli toowad ja mis alamatesse klassidesse püüab tungida, teeb kooli sihtide saawutamise raskeks, kui mitte wõimatuks.
Piraatluse kuldajastu
pisi|Piraatide ja Hollandi laevastiku vaheline lahing
Piraatluse kuldajastu oli periood 17. ning 18. sajandi vahel, mil röövimine merel ja koloniaalvõimude sadamates jõudis enneolematu tasemele. Suurem osa piraatidest olevas perioodis tegutsesid Kariibi merel, Ameerika idarannikul, Atlandi ookeani idaosas ja India ookeanil.
Kuldse ajastu algus
Piraatluse esimene periood kestis aastatel 1650–1680, mis algas pärast kolmekümneaastast sõda. Kariibi merel tegutsesid mereröövlid, kes koosnesid inglise, prantsuse ja hollandi piraatidest.
Olevaid mehi ühendas nende viha hispaanlaste vastu ja soov saada rikkaks. Mereröövlid liitusid kohalike kaaperdajatega, et rünnata Hispaania kolooniaid. Tihti nendega liitusid ka Kariibi merel olevad indiaanlased, kellel olid oma põhjused hispaanlaste kiusamiseks.
1680–1700
Alates aastast 1680 Inglismaa ja Prantsusmaa hakkasid piraatide jahtimist palju tõsisemalt võtma. Selle tõttu hakkasid piraadid põgenema Kariibi merest kaugemale. Kurikaelad rändasid Punasele merele ja veel kaugemale. Punasel merel olevad mereröövlid hakkasid end kutsuma eraisikuteks. Paljud kutsusid neid Punase mere meesteks kuna nad röövisid sellel merel rikkaid isikuid ja India ookeanil halvasti kaitstud laevu. See oli tõsine probleem Suurbritanniale ja Briti Ida-India Kompaniile.
Sel ajal kujunes piraatidel uus seilamisteekond. Selle teekonna tõttu sai Madagaskari saar tähtsaks peatumispunktiks.
Paljud mereröövlid olid islami vastu. Nad uskusid, et on rohkem põhjusi rünnata islami laevu kui Euroopa omasi.
Kuulsad piraadid sel perioodil olid kapten Every, kapten Tew ja kapten Kidd.
1700–1730
Piraatluse kuldajastu viimane periood algas 1700. aastal ja kestis piraatluse kuldajastu lõpuni. Sel perioodil tegelesid kuulsad piraadid Edward Teach (Musthabe) ja Bartholomew Roberts.
Hispaanial sel ajal oli raske tagasi lükata piraate, aga lõpuks said tähtsa kaubandusmonopoli oma koloonias. Edaspidi käitusid nad kaupmeestega samamoodi nagu piraatidega.
Piraatide traditsioonid
Igal kultuuril on oma traditsioonid isegi piraatidel. Piraatidel oli palju huvitavaid traditsioone, mida paljud ette ei suuda kujutada.
Piraadid ei kandnud kõrvarõngaid kaunistuse pärast, vaid sellepärast, et saaksid oma matuste eest maksta. Kullast või hõbedast ehted sulatati ära ja nende eest sai osta kirstu. See oli parem variant kui lihtsalt visata surnud keha merre.
Merel on tavaliselt öösel pime, aga mereröövlid leidsid sellele lahenduse. Nad hakkasid kandma silma klappi ühel silmal. Nad hoidsid kaetud silma lahti, et see harjuks pimedusega. Öösel said nad võtta klappi silma eest ära ja näha pimedas paremini.
Piraadid traditsiooniliselt heiskasid lippe. Üks oli Jolly Roger (e.k. Lõbus Roger) ja teine bloody red flag (e.k. verine punane lipp). Igal meeskonnal oli oma Jolly Roger variant. See oli kõige tavalisem lipp nende seas. Verine punane lipp heisati üles, siis kui taheti näidata, et nad ei halasta ja tapavad kõik pardal ära. See lipp oli ainult punast värvi.
Seilamine merel oli pikk protsess. Nad veetsid päevi või kuid merel ja selle tõttu piraadid hakkasid tegelema homoseksualismiga.
Unguma jõgi
Unguma jõgi (ka Neemi peakraav) on jõgi Saaremaa idaosas. Jõe pikkus on 10,1 km, valgla pindala 33,6 km².
Nico Sturm
Nico Sturm (sündinud 3. mail 1995 Augsburgs) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis San Jose Sharks.
Stadthagen
thumb|Turuplats. Fotol on näha Marktpassage sissepääs, siseruumides ostukeskus
Nico Sturm
Sturm alustas jäähoki mängimist Saksamaa klubis ESV Kaufbeuren. 2014. aastal siirdus ta Põhja-Ameerikasse ja asus mängima USA noorteliigas North American Hockey League. Aastatel 2016–2019 mängis Sturm Clarksoni Ülikooli jäähokimeeskonnas.
Punase ringi mõistatus
"Punase ringi mõistatus" (inglise keeles The Adventure of the Red Circle) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Algselt ilmus jutustus ajakirja Strand Magazine külgedel 1911. aastal. "Punase ringi mõistatus" kuulub kogumikku "Viimane kummardus".
Nico Sturm
2019. aasta aprillis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Minnesota Wild. NHL-is debüteeris ta sama aasta 4. aprillil mängus Boston Bruinsi vastu. Hooajal 2019/20 mängis Sturm põhiliselt American Hockey League'is (AHL) Minnesota Wildi tütarklubis Iowa Wild. NHL-is lõi Sturm esimese värava hooaja 2019/20 väljalangemismängude eelringi neljandas mängus Vancouver Canucksi vastu. Minnesota Wildi põhikoosseisus asus Sturm mängima hooajal 2021/22. Samal hooajal sai ta NHL-is kirja 11 väravat ja kuus väravasöötu.
Loud (Rihanna album)
"Loud" on Rihanna viies stuudioalbum. Selle andis välja Def Jam Records. Stuudioalbum ilmus 12. novembril 2010. Albumilt ilmus seitse singlit.
Nico Sturm
2022. aasta märtsis kaubeldi Sturm Minnesota Wildist Tyson Josti vastu Colorado Avalanche'i.. Samal aastal võitis Sturm Avalanche'iga Stanley karika, kuid Sturmi panus jäi selles tagasihoidikuks, sest 34 mänguga sai ta sel hooajal Avalanche'is kirja vaid viis väravasöötu.
Loud (Rihanna album)
Üldandmed
Välja antud: 12. novembril 2010
Stadthagen
Stadthagen on linn Alam-Saksimaal Saksamaal, Schaumburgi kreisi keskus.
Nico Sturm
2022. aasta juulis sõlmis Sturm kolmeaastase lepingu San Jose Sharksiga. Hooajal 2022/23 tegi ta NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja, kui lõi 14 väravat ja andis 12 väravasöötu.
Loud (Rihanna album)
Üldandmed
Salvestatud: veebruar–august 2010
Stadthagen
Linna pindala on 60,27 km². 31. detsembril 2017 elas seal 22 158 inimest.
Nico Sturm
Saksamaa jäähokikoondise koosseisus osaleb Sturm 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.
Loud (Rihanna album)
Üldandmed
Stiil: dance-pop
Stadthagen
Linn koosneb Brandenburgi, Enzen-Hobbenseni, Hörkamp-Langenbruchi, Krebshageni, Obernwöhreni, Probsthageni, Reinseni ja Wendthagen-Ehleni linnaosadest. Varem olid linnaosad ka Habichhorst, Bruchhof, Blyinghausen, Enzen ja Hobbensen.
Loud (Rihanna album)
Üldandmed
Kestus: 46:38
Stadthagen
Ajalugu
Holsteini krahv Adolf III rajas Bückebergi jalamile 1224. aasta paiku uue asula. Selle koha lähedus Hellwegi marsruudile näitab tema strateegilist ja kaubanduslikku tarkust. Pärast läbipääsu rajamist Dülwaldi metsa registreeriti 1244. aastal esimene uus asustus indago comitis, kui seda kirjeldati linna ja linnusena. 1287. aastal sai linna nimeks Grevenalveshagen (krahv Adolfi tarandik) ja 1378. aastal sai see lõpuks oma praeguse nime Stadthagen. Edasised linna varajase ajaloo esiletõstud on linnapitseri omandamine 1320. aastal ja linnaõiguse annetamine 1344. aastal.
Loud (Rihanna album)
Üldandmed
Plaadifirma: Def Jam, SRP
Eugen Baer
Eugen Baer (sündinud 19. augustil 1937 Šveitsis) on ameerika semiootik.
Stadthagen
Ajalugu
1501. aastal alustati läheduses kivisöe kaevandamist, see kestis 1961. aastani.
Loud (Rihanna album)
Üldandmed
Produtsent: Alex da Kid, Veronika Bozeman, Ester Dean, Kuk Harrell. Mel & Mus, Polow da Don, Makeba Riddick, The Runners, Sandy Vee Sham, Soundz, StarGate, C. "Tricky" Stewart
Eugen Baer
Ta on õppinud Freiburgis ja Roomas ning kaitsnud doktoritöö Yale'i Ülikoolis.
Stadthagen
Ajalugu
1559. aastal tutvustas kohalik krahv Otto IV luteri usku. Tema eelkäija krahv Adolf XI oli tellinud praeguse lossi Tübingeni arhitektilt Jörg Unkairilt. See ehitati aastatel 1534–1538 eelmise lossi asukohta ja on üks kõige olulisemaid näiteid varajase renessansi lossidest Alam-Saksimaal. Ametlik sissepääs ehitati 1553. aastal toonasesse ülemisse väravasse. 1607. aastal viis vürst Ernst von Schaumburg oma residentsi Stadthagenist Bückeburgi. 1609. aastal püstitati St Martini kiriku tagaosas krahvi mausoleum, kupliga heptagoon, Adriaen de Vriesi kuulsa ülestõusmisrühmaga. 1610. aasta gümnaasium ülendati 1620. aastal ülikooliks, kuigi see viidi varsti Rintelnisse.
Esimesed kanalisatsioonitorud paigaldati ülemisel ja alumisel tänaval 1825. aastal. 1847. aastal alustati Hannoveri–Mindeni raudteeliini hoonega ja ehitati praegune jaam.
1864. aastal paigaldati esimene tänavavalgustus, tänavale suunatud laternate kujul. 1899. aastal järgnes gaasivalgustus ja 1955. aastal elektrivalgustus.
19. sajandi lõpul algas töö kaitsevallide muutmiseks pargiks.
Schaumburg-Lippe Vaba Riik loodi pärast monarhia lõppu 1918. aastal.
Nagu paljudes Saksa linnades, põletasid natsid 9. novembril 1938 nn kristalliööl alumisel tänaval maha juudi kogukonna sünagoogi, mis oli ehitatud 1857. aastal. Kohe pärast seda jäeti juudi kodanikud avalikust elust ja ühiskonnast välja. Seega "arianiseeriti" Elias Lioni pood pärast paljusid boikotte ja Thomas võttis selle üle (täna Hagemeyeri pood). Teise maailmasõja ajal pommitas RAF linna kaks korda öösel. Kaks pommi langes raekoja taha ja kuus pommi paralleelselt Windmuehlenstrassega. 9. aprillil 1945 hõivati linn Ameerika vägede poolt vastupanuta ja vältis seega sõjakahjusid.
1948. aastal sai Stadthagenist äsjaloodud Schaumburg-Lippe kreisi ja 1977. aastal uue Schaumburgi kreisi halduskeskus. Stadthageni rahvaarv kasvas 1973. aastal tänu ümberkaudsete kogukondade liidendamisele kohalike omavalitsuste reformi käigus. 1982. aastal ehitati linna uus halduskeskus linna endise pruulikoja asukohta. Aastatel 1980–1990 muudeti kesklinna tänavad jalakäijate tsooniks.
Viimastel aastatel on Stadthagen muutunud üha kosmopoliitsemaks, on suhteliselt suur türklaste ja teiste rahvuste kogukond.
Vanalinn (Narva)
pisi|Vanalinna linnaosa asukoht Vanalinn on Narva linnaosa, mis paikneb linna idaosas. Selle piirideks on Rakvere tänav põhjas, Aleksander Puškini tänav läänes ja Raja tänav lõunas.
Vanalinna linnaosa piirneb põhjas Sutthoffi, idas Kalevi ja Kerese ning lõunas Joaoru linnaosaga.
Võrreldes Narva vanalinna ajaloolise piirkonnaga on Vanalinna linnaosa suurema pindalaga: peale Vana Narva kuuluvad sinna ka Narva eeslinna lõunaosa Rakvere tänavast lõuna pool ja Peetri eeslinna idaosa Puškini tänavast (endine Posti tänav) ida pool.
Filipiinid 2018. aasta taliolümpiamängudel
Filipiinid osalesid 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis. See oli viies kord, kui Filipiinid taliolümpiamängudel osalesid.
Filipiine esindasid kaks sportlast: iluuisutamises Michael Christian Martinez ja mäesuusatamises Asa Miller.
Batoryna
Batoryna ehk Batorõna (valgevene keeles Баторына, vene keeles Баторино ehk Batorino) on järv Valgevenes Minski oblastis Miadziełi rajoonis. Järv asub merepinnast 165 meetri kõrgusel.
Geneetiline polümorfism
Eristatakse varjatud ja avalduvat polümorfismi, üleminevat ehk ajutist, adaptiivset ja neutraalset polümorfismi ning regionaalset polümorfismi.
Batoryna
Kaldajoone pikkus on 15 kilomeetrit. Järv asub 3–6 meetri sügavuses orus, kaldad on madalad ja soostunud, kohati moodustavad õõtsiku. Veetaimestik ulatub kaldast 150–300 meetri kaugusele. Järve voolab põhiliselt soodest pärinev vesi, valgla on 92,4 km². Loodes, kus Drobnia jõgi voolab Miastrasse, asub Batoryna kaldal Miadziełi linn.
Geneetiline polümorfism
Viited
Polymorphism (biology)
Batoryna
Batoryna asub Narači rahvuspargi territooriumil. Järve põhja katab suuremalt jaolt sapropeel. Veevahetus on nõrk. Madal org ja madal keskmine sügavus toovad kaasa selle, et tuultega järve vesi seguneb ega kihistu.
Valdavad kalaliigid on haug, latikas, linask, ahven, luts, koha, roosärg ja särg. Leidub ka angerjat.
Side (majandus)
Eristatakse post- ja elektersidet.
Serenade of the Seas
Serenade of the Seas on kolmas Radiance-klassi ristluslaev, mis kuulub firmale Serenade of the Seas, Inc. Royal Caribbean Cruises Ltd. ja mida käitab laevakompanii Royal Caribbean International. Laev ehitati Meyer Werft GmbH laevatehases Papenburgis Saksamaal 2003. aastal. Alus ristiti 25. augustil 2003. aastal pärast esmareisilt saabumist. Laeva ristiemaks sai USA näitleja, koomik, laulja ja meediategelane Whoopi Goldberg. 2012. aastal kasutatakse laeva sõiduks Vahemere sadamalinnade vahet.
Aktiniidialised
Eestis ei kasva sellesse sugukonda kuuluvaid pärismaiseid taimeliike.
Heidi Jõks
Heidi Jõks (neupõlvenimi Heidi Vilu; sündinud 1981) on eesti suhtekorraldaja ja muuseumitöötaja. Eesti Loodusmuuseumi direktor aastatel 2011–2019 ja taas 2021. aastast.
Elulugu
Ta on lõpetanud 2000. aastal Tartu Karlova Gümnaasiumi ja õppinud aastatel 2000–2004 Tartu Ülikoolis keskkonnatehnoloogiat. Tema bakalaureusetöö teema oli "Ökoloogilised ehitusmaterjalid ja ökomajad Eestis". Selles uuris ta muu hulgas Peeter Jalaka, perekond Kärmase ja Heikki Zoova kodusid.
Ta on alates 2004. aastast rahvusvahelise noorteorganisatsiooni Ettevõtlike Noorte Koda (Junior Chamber International) liige ja JCI e-Koja juhatuse liige.
Aastatel 2004–2007 töötas ta Saint-Gobain Sekurit Eesti ASis töökeskkonna, töötervishoiu ja tööohutuse spetsialistina. Aastatel 2005–2008 oli ta Saint-Gobain Nordic and Baltic Delegationi siseaudiitor. Aastatel 2008–2010 töötas ta Tööinspektsiooni teabeosakonna juhatajana ja aastatel 2010–2011 If Kindlustuse (If P&C Insurance AS) kommunikatsioonijuhina.
2011. aastal valiti Heidi Vilu avaliku konkursi tulemusel Eesti Loodusmuuseumi direktoriks, kus ta vahetas välja viis aastat muuseumi direktorina töötanud Maris Laja. See tekitas vastuseisu Eesti Loodusmuuseumi kollektiivis, sest neile oli algul teatatud, et uue juhina asub tööle hoopis Vene Teatri endine juht Jaanus Kukk. Samuti kaheldi, kas Vilul on piisavalt juhtimiskogemust ja kas ta tunneb valdkonda. Kuna konkursi korraldamisel esines probleeme, siis kritiseeriti ka Keskkonnaministeeriumi haldussuutlikkust ja soovitati uue konkursi väljakuulutamist. Vastuseks muuseumitöötajatele kinnitas Keskkonnaministeeriumi kantsler Rita Annus, et muuseum vajab just Heidi Vilu lähenemist, kes "oli kandidaatidest kõige kaasaegsema ja külalistekesksema lähenemisega". Muuseumitöö kogemuse sai Vilu viimaselt töökohalt, kus ta haldas ka Eesti Kindlustuse Muuseumi tööd. Pressinõukogu hinnangul rikkus Eesti Ekspress oma sel teemal ilmunud artikliga head ajakirjandustava.
Isiklikku
Ta on olnud laulupidude tunnusfotol.
Tema abikaasa on vandeadvokaat Allar Jõks. Nad abiellusid 2021. aastal, neil on poeg (s 2019).
Vinícius Júnior
Ta alustas karjääri kodumaal Flamengos, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Flamengo esindusmeeskonnas tegi ta debüüdi 13. mail 2017 kõrgliiga mängus Atlético Mineiro vastu, sekkudes mängu 82. minutil. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas sama aasta 9. augustil Copa Sudamericana mängus Tšiili klubi Palestino vastu. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi ta 19. augustil 2:0 võidumängus Atlético Goianiense üle.
2017. aasta mais sõlmis Vinícius lepingu Madridi Realiga. Leping jõustus pärast tema 18. sünnipäeva 2018. aasta juulis. Tema üleminekusumma oli 45 miljonit eurot, mis tegi Viniciusest läbi aegade kõige kallima alaealise jalgpalluri.
Debüüdi Hispaania kõrgliigas tegi ta Madridi Reali särgis 29. septembril 2018 mängus linnarivaali Madridi Atlético vastu, sekkudes mängu 87. minutil. Ta sai sellega esimeseks 2000. aastatel sündinud mängijaks, kes Reali särgis väljakule on jooksnud. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas 3. novembril mängus Real Valladolidi vastu. Hooajal 2019–20 tuli ta Realiga Hispaania meistriks.
2015. aastal tuli ta Brasiilia noortekoondisega Lõuna-Ameerika alla 15-aastaste meistriks. 2017. aastal võitis ta Brasiilia noortekoondisega Lõuna-Ameerika alla 17-aastaste meistrivõistlused. Vinícius lõi turniiril seitse värava ja valiti turniiri parimaks mängijaks.
Debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta 10. septembril 2019 mängus Peruu vastu. 2021. aastal saavutas ta Brasiiliga koondisega Copa Américal teise koha. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 24. märtsil 2022 MM-i valikmängus Tšiili vastu.
Przysucha
Przysucha on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Przysucha maakonna ja Przysucha valla halduskeskus. Przysucha asub Radomist umbes 36 km läänes ja Varssavist ligikaudu 103 km lõunaedelas.
Przysuchat on ürikutes esimest korda mainitud 1490. aastal, linnaõigused sai 1710. aastal. 1870. aastal kaotas Przysucha linnaõigused, kuid sai need 1958. aastal tagasi.
1921. aastal moodustasid juudid 65,0% Przysucha elanikest ja 1931. aastal 73,9%.
Lehtpuu-kooresikk
Lehtpuu-kooresikk (Rhagium mordax) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Kolga oja
Kolga oja (ka Kolga jõgi) on oja Haanja kõrgustiku edelaosas Võrumaal Rõuge vallas ja Lätis.
Krabil on Kolga ojale paisutatud Veskijärv, mille ääres Krabi veski ja piiritusevabriku varemed.
Lehtpuu-kooresikk
Putukat on ka Eestis.
Muusikateater
Muusikateater (saksa keeles Musiktheater) on teatri valdkond, milles lavaline tegevus on seotud muusikaga.
Muusikateatrižanrid on näiteks ooper, operett, ballett ja muusikal.
Muusikateater on sõnateatri, nukuteatri ja tantsuteatri kõrval teatri üks neljast klassikalisest valdkonnast.
Franz Halder
pisi|Franz Halder (1938) Franz Halder (30. juuni 1884 Würzburg – 2. aprill 1972 Aschau im Chiemgau) oli Saksamaa sõjaväelane, kindralooberst (1940). Ta oli aastatel 1938–1942 Saksa armee maavägede ülemjuhataja.
Isiklikku
Tema isa oli kindralmajor Maximilian Halder (1853–1912).
Kaja Wunder
Kaja Wunder (sünninimi Kaja Vilo; sündinud 6. jaanuaril 1968 Tallinnas ) on eesti ettevõtja ning endine modell.
1990. aastal kolis ta Stockholmi. 1993 alustas Wunder modellitööd – algul Rootsis ja Itaalias, hiljem Pariisis ja 1996. aastast Londonis, modelliagentuuris Models 1.
Praeguseks on Wunder modellitööst loobunud, tema moepoest sündinud meelelahutusfirma The Button Club korraldab Londonis moeüritusi ja heategevuslikku pidusid.
Isiklikku
1986. aastal abiellus ta kümnevõistleja Marko Vunderiga, 1987. aastal sündis neil tütar Johanna. Nüüdseks on abielu lahutatud ja Kaja elab Londonis. Ta on 183 cm pikk.
Kaja Wunderi vend on bioinformaatik Jaak Vilo.
Sergiu Gaibu
Sergiu Gaibu (sündinud 13. mail 1976 Chișinăus) on Moldova poliitik. Ta on 6. augustist 2021 Moldova majandusminister.
Leedi Frances Carfaxi kadumine
"Leedi Frances Carfaxi kadumine" (inglise keeles "The Disappearance of Lady Frances Carfax") on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Algselt ilmus jutustus ajakirja Strand Magazine külgedel 1911. aastal. "Leedi Frances Carfaxi kadumine" kuulub kogumikku "Viimane kummardus".
Banaanilised
Banaanilised (Musaceae) on õistaimede sugukond ingverilaadsete seltsist.
Eestis ei kasva sellesse sugukonda kuuluvaid pärismaiseid taimeliike.
Tulpe saared
Tulpe saarte all mõeldakse kahte Saaremaa lõunarannikul asuvat saart, millest üks oli saar minevikus. Need on:
Lukne
Lukne on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Dunika vallas.
Küla asub valla kaguosas Lukne jõe kaldal Leedu piiri ääres. Leedus asub jõe teisel kaldal Luknėse küla.
Aastal 1259 toimus küla juures Liivimaa ordu ja žemaitide vaheline Skuodase lahing. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Külas kasvav tamm kõrgusega 23 meetrit ja vaher ümbermõõduga 3,51 meetrit on looduskaitse all.
2006. aastal elas külas 15 inimest.
Krumm
Krumm on perekonnanimi.
Statistika
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Krumm 84 inimesel: 41 mehel ja 43 naisel. Perekonnanimede levikult oli Krumm meeste puhul 2698. kohal ja naiste puhul 2821. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Krumm vanuserühmas 60–64, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,83. Nimi oli kõige sagedasem Jõgeva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 6,45 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Järvamaal Ambla, Järva-Jaani ja Türi kihelkonnas; Harjumaal Rapla, Juuru ja Keila kihelkonnas; Virumaal Haljala ja Kadrina kihelkonnas ning Saaremaal Karja kihelkonnas nimeks 9 korral Krumm, Krum, Grum ja Grumm (normaliseeritult Krumm).
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati aastatel 1935.–1938. seitsmel korral nimi Krumm ära - uuteks võetud nimedeks olid Roosioks, Kaare, Ruumet, Rumm, Ruumetsväli ja Telvits.
Luokesa vald
pisi|Golba pisi|Kaližai pisi|Kanapelka pisi|Kijėliai pisi|Luokesa pisi|Miškiškiai_II pisi|Pakryžė pisi|Raupiškis pisi|puhkepaik Žiediškė lähistel
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Nauding (ajakiri 1936)
Nauding: Huvitavaid jutte, pilget ja nalja oli huumoriajakiri, mis ilmus aastatel 1936–1937 Tallinnas. Väljaandja ja koostaja oli Harald C. Pitsahl. Esimese numbri esikaanel oli Gori karikatuur, sisuks jutukesed. Teises numbris oli karikatuur asendatud fotodega. Esimene ajakirja number oli kaheksaleheküljeline ja teine number juba 16 leheküljeline. Ajakirjad trükiti Tallinnas Adele Nõmpere trükikojas. Ajakiri ilmus ebaregulaarselt. Kokku ilmus kaks numbrit.
Anett Griffel
Anett Griffel (sündinud 8. novembril 1990 ) on eesti modell.
Ta on töötanud muuhulgas DKNY, Diane von Furstenbergi, Doo.Ri, Jill Stuarti, Vera Wangi ja Vivienne Tami juures.
Griffel on õppinud Pärnu Ühisgümnaasiumis.
Kooli ajal tegeles ta ratsaspordiga ning tuli Eesti juunioride sisemeistriks koolisõidus 2005. ja 2006. aastal hobusel Oxford. 2007. aastal loobus ta aga ratsaspordist päevapealt ning kolis Ameerikasse.
Mauser
Mauser (algselt Königliche Waffen Schmieden) on Saksamaa relvatootja. Mauser on Saksa relvajõududele poltlukuga vintpüsse ja poolautomaatpüstoleid tootnud 1870. aastatest. 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses eksporditi Mauseri relvi paljudesse riikidesse nii tsiviilkasutusse kui ka relvajõududesse, neid toodeti välisriikides ka litsentside alusel. Eriti laialdaselt võeti kasutusse ning kopeeriti relva Gewehr 98 ehk Mauseri mudelit 98, mis on paljude tänapäevaste poltlukuga spordipüsside eeskujuks.
Ajapangandus
Ajapangandus on teenuste vahetussüsteem, milles rahaühikute asemel kasutatakse ajaühikuid. See on näide alternatiivsest rahasüsteemist.
Rahaühikut, mille väärtus on alati väärt tund aega ükskõik millise kliendi tööd, nimetatakse Ameerika Ühendriikides ajadollariks ja Suurbritannias ajaveksliks (time credit). Terves maailmas tegutsevad ajapangad enamasti ühtse skeemi järgi. Asjast huvitatud inimene registreerib ennast, märgib ära teenuse, millega soovib olla ajapanga liige ja valib, millist teenust tahab ta oma tehtu eest vastu saada. Edaspidi aitab projekti koordinaator, kes koordineerib omavahel klientide tegevust ning vajadusel kontrollib ka tehtud töö kvaliteeti ja arvestab töötunde. Kui klientide vahel töötundide suhtes lahkarvamusi ei esine, pole koordinaatori kohaletulek vajalik, piisab temaga ühenduse võtmisest ja tehtud töötundide kirjapanekust.
Ajapangandust kasutatakse motiveerimaks inimesi tegema ühiskonnale kasulikke töid. Laste õpetamine, vanainimeste eest hoolitsemine, naaberlik abi – need on tööd, mida tehakse vabatahtlikuna ja mida turumajandus ei väärtusta. Aja eest, mille ajapanga liige kulutab kogukonnaliikmete sotsiaalseks heaoluks, saab ta endale teenuseid vastu. Lisaks ajavekslitele on osalejatel, kes on tavaelus harjunud rohkem saama kui andma, võimalik koguda enesekindlust, tõsta sotsiaalsete kontaktide arvu ning parandada oma oskusi. Kogukonnad kasutavad seetõttu ajapangandust tööriistana tugevamate kogukonnasiseste suhete moodustamiseks (sotsiaalse kapitali kogumine).
Ajapangandus tekkis USAs 1980. aastate alguses. Aastaks 1990 oli Robert Wood Johnsoni Fond investeerinud ajapangandusse 1,2 miljonit USA dollarit vanurite hoolekande parandamiseks. Tänapäeval on 26 riigis aktiivseid ajapanku, Suurbritannias üle 250 aktiivse ajapanga ja USAs rohkem kui 276 ajapanka.
Tekstiilitööstus
pisi|Tekstiilitööstuse ettevõtete müügitulu ja ekspordi muutus perioodil 2010-2020 Tekstiilitööstus (ka tekstiilitootmine) on kergetööstuse haru, mis hõlmab nii taimsete, loomsete kui ka tehiskiudainete lõngaks ja riideks töötlemist ja nendest mitmesuguste esemete valmistamist.
Peale traditsioonilise kudumisviisi rakendatakse tekstiilitööstuses ka süstikuta ja silmuskudumist ning õmblemis-, liimimis- ja nõeltöötlusmenetlust.
Valdkond hõlmab nii tekstiilkiudude ettevalmistust ja ketramist kui ka riide kudumist, riide ja rõivaste viimistlemist ning valmis tekstiiltoodete (nt kodutekstiil, tekid, vaibad, nöörid jne) tootmist, v.a rõivad.
Tekstiilitööstus Eestis
2020. aastal oli Eestis tekstiilitööstuse valdkonnas 303 ettevõtet. Valdkonna ettevõtted moodustavad Eesti ettevõtetest 0,3%. Siin on hõivatud pea 4200 inimest (0,9% Eesti ettevõtete töötajatest). Nimetatud ettevõtete koondmüügitulu ületas 2020. aastal 349 miljonit eurot (moodustades 0,5% Eesti ettevõtete müügitulust). Tekstiilitööstuse ettevõtete ärikasum oli 2020. aastal kokku umbes 27,8 miljonit eurot, mis moodustas 8% nende müügitulust (kasumimarginaal, kogurentaablus). 79% tekstiilitööstuse ettevõtetest on mikroettevõtted, kus töötab alla 10 töötaja. 3% ettevõtetes töötab enam kui 100 töötajat (8 ettevõtet). 13% tekstiilitööstuse ettevõtetest on müügitulu kalendriaastas suurem kui 1 miljon eurot. Umbes 2/3 tekstiilitööstuse ettevõtete müügitulust tuleb ekspordist.
Trendid
Sektori ettevõtted toodavad väga erinevaid tekstiilist tehtud tooteid alates vaipadest ja patjadest kuni nööride ning päästevestideni välja. Eesti tekstiilitööstus on liikunud massitoodetelt pigem nišitoodetele. Keskmine ettevõtte suurus on muutunud järjest väiksemaks ja töökoht tootlikumaks. Tooteid eksporditakse peamiselt Rootsi, Saksamaa, Soome ja Taani - neisse riikidesse eksport moodustas igaühte enam kui 10% sektori ekspordist. Lisaks eksporditakse tooteid ka USA ja Suurbritannia turule. Peamised ekspordiartiklid on tekid ja padjad.
Benjamin Keough
Benjamin Keough (21. oktoober 1992 Tampa, Florida, Ameerika Ühendriigid – 12. juuli 2020 Calabasas, California, Ameerika Ühendriigid) oli Elvis Presley lapselaps. Surma põhjuseks oli enesetapp.
Sugulastest oli tal:
Matsimäe soon
Matsimäe soon on oja Harju ja Järva maakonnas. Oja pikkus on 6,9 km. Oja valgla suurus on 16,7 km².
Rudbārži mõis
pisi|Rudbārži mõisa peahoone Rudbārži mõis (Rudbāržu muiža) on mõis Lätis Skrunda piirkonnas Rudbārži vallas Rudbāržis. Saksa keeles Rudbahren.
Rudbārži mõis oli aastatel 1778–1920 von Firckside perekonna käes. Teise maailmasõja ajal oli mõisas hospidal, hiljem metsamajanduskool. 1950. aastatest töötab mõisas Rudbārži kool (algul keskkool, praegu põhikool).
Mõisa peahoone rajati aastal 1835 klassitsistlikus stiilis. Aastail 1882–1883 renoveeriti mõisa ja lisati prantsuse renessansi elemente. 1905. aastal ehitati peahoone taas ümber, seekord uusklassitsismi reegleid järgides.
Kõrvalhoonetest on mõisakompleksis säilinud aedniku maja, aidad ja küünid. Park on suurelt osalt metsapark, tänapäeval läbib seda maantee.
Arhitektuuribüroo PLUSS OÜ
PLUSS OÜ on Eesti arhitektuuribüroo. Arhitektuuribüroo asutati aastal 2002 ning on sellest alates projekteerinud rohkem kui miljon ruutmeetrit ühiskondlikke hooneid, kortermaju ja eramuid – nii uusehitisi kui renoveeritavaid ja restaureeritavaid hooneid. Teostatud projektid varieeruvad oma suuruselt ja stiililt, tööde läbiv joon on funktsionaalsus ja arhitektuurne kvaliteet.
Arhitektuuribüroo PLUSS OÜ partnerite hulka kuuluvad arhitektid Indrek Allmann, Indrek Suigusaar ja Tarmo Miller, tegevjuht Katrin Ventsel ning projekteerimise juht Mihkel Ehrpas. Kokku töötab büroos seitseteist oma ala tippspetsialisti. Arhitektuuribüroo PLUSS OÜ arhitektid kuuluvad Eesti Arhitektide Liitu.
Tegevus
Arhitektuuribüroo Pluss OÜ on vastutustundliku arhitektuuri idee kandjaid Eestis, keskendudes oma tegevuses jätkusuutlikele lahendustele ning uute rohetehnoloogiate rakendamisele. Seejuures paneb büroo olulist rõhku laiema valdkondliku teadlikkuse tõstmisele läbi erinevate ühiskondlike tegevuste, nagu loengud, artiklid, toetused, visiooniprojektid, välispartnerite kaasamine ja osalemine rahvusvahelistes koostööprojektides.
Arhitektuuribüroo PLUSS OÜ käekirja iseloomustab hea keskkonnatunnetus, kasutajasõbralikkus, kõrge tehniline tase ja leidlik materjalivalik. PLUSS OÜ on tuntumaid rohebüroode, keskkonnasäästlike arenduste, tehnoloogiliselt keerukate objektide ja suurte taristuprojektide kavandajaid Eestis. Näiteks on PLUSS OÜ arhitektide loodud Eesti esimesed rohebürood, Noblessneri sadama-ala kontseptsioon ja Lurichi kvartal Ülemiste linnakus ning mitmete meditsiiniasutuste arhitektuursed lahendused. Samuti on arhitektuuribüroo PLUSS OÜ osalenud mahukate suurprojektide ideekavandite väljatöötamisel, nagu Rail Balticu Pärnu Terminali arhitektuurivõistluse võitnud töö „WaterStrider“, Tallinn-Helsingi tunneli ideekavand „Talsingi“ ning Hundipea kliimaneutraalse linnaosa kontseptsioon.
Arhitektuuribüroo PLUSS OÜ arhitektid on osalenud erinevate kultuuriväärtuste renoveerimisprojektide loomisel, nagu Estonia teatrimaja restaureerimine ja Eesti Draamateatri hoone renoveerimine. Teostatud projektide rõhuasetus on alati hoolikal ning kõiki aspekte arvestavalt planeerimisel, et luua kvaliteetne tervikkeskkond.
Arhitektuuribüroo PLUSS OÜ lähtub põhimõttest, et arhitekt töötab efektiivselt, kui saab keskenduda loomingule ning tal on toeks toimiv meeskond. Büroo juhtimisel võetakse arvesse iga arhitekti isiklikku ambitsiooni. Arhitektuuribüroo PLUSS OÜ arhitektid on pälvinud erialaseid auhindu nii Eestis kui ka välismaal.
Allikad
1. Arhitektuuribüroo Pluss OÜ
2. „Pluss on parem kui miinus“, Äripäev. 14. veebruar 2020.
3. Allmann, Indrek. "Nauditav linnapilt algab terviknägemusest". Postimees, 21. aprill 2006.
Suur-õiesikk
Suur-õiesikk (Anoplodera rubra) on siklaste sugukonda kuuluv mardikaliik.
Putukas on Eestis väga tavaline.
Norra Rahvusooper ja -ballett
Norra Rahvusooper ja -ballett (norra k Den Norske Opera & Ballet) on Norra esimene kutseline ooperi- ja balletiteater. See rajati 1957. aastal.
Selle esimene juht oli aastatel 1958–1960 kuulus norra sopran Kirsten Flagsted.
Esimene balletilavastus toodi lavale 1958. aastal Hamari linnas; esimene ooper kanti publiku ette 1959. aastal Folketeatretis (Rahvateatris).
Ooperi- ja balletiteatri koduks on Oslo ooperimaja.
Teatris on 600 töötajat, nende seas 100 orkestranti, 60 kooriartisti ja 60 balletisolisti. Teater toimib aktsiaseltsina, mille osanikud on Norra valitsus (90% osalus) ja teatri enda sihtasutus (10% osalus).
Uue ooperimaja ehitamine
Storting langetas otsuse uue ooperimaja ehitamise kohta 15. juunil 1999. 2000. aastal kuulutati uue hoone kavandi saamiseks välja arhitektuurikonkurss, mille võitis arhitektuuribüroo Snøhetta. Uus ooperimaja Operaen avati kevadel 2008 ning see asub Oslo kesklinna Sentrumi sadamaalal Bjørvika lahe kaldal.
Panoraamvaade Oslo ooperimajale põhja poolt. (Foto: [[:commons:User:Krakers|Rafał Konieczny)|centre|thumb|700px]]
Nuubia
Nuubia on ajalooline piirkond Aafrika kirdeosas: nüüdse Egiptuse lõunaosas ja Sudaani põhjaosas (Niiluse 1. ja 6. kärestiku vahel). Nuubia jääb Assuanist lõuna poole ja Sudaani pealinnast Hartumist põhja poole.
Nuubia aladel eksisteeris Aafrika vanimaid tsivilisatsioone Kerma kultuur (umbes 2500 eKr). Hiljem on Nuubias olnud mitu impeeriumi, neist tähtsam oli 785. aastal eKr rajatud Kuši riik (keskus Napata, hiljem Meroe).
4. sajandil meie ajaarvamise järgi vallutas suurema osa Nuubiast Aksumi kuningriik ning sinna hakkas levima kristlus. 9. sajandil hakkasid Nuubiasse rändama araablased ja islamiseerisid selle seejärel järk-järgult.
Nuubiast sai Egiptus kulda, elevandiluud, viirukit ja eebenipuud, seal toodi ka palgasõdureid ja orje.
Nuubia uurimine
pisi|left|[[Püramiidid Meroes, kunagise Kuši riigi keskuses]] Kuni 19. sajandi alguseni oli Nuubia eurooplastele tundmatu maa ja sealsed muistised lähemalt uurimata. Esimesi eurooplasi, kes sinnakanti uurimisreisi ette võtsid, olid 1815. aastal liivimaalane Otto Friedrich von Richter ja rootslane Sven Lidman. Richteril oli kavas koostada Nuubia templitest kunstiajalooline ülevaade, mistõttu joonistas ta sealseid ehitisi erilise innuga. Paraku jäid Richteri päevaraamatud ja joonistused avaldamata. Vastasel korral oleks sellest kujunenud teedrajav teos Nuubia arhitektuurist. Lidman oli seadnud eesmärgiks koostada Nuubia ajalooline kirjeldus. Tänapäeval on Richteri ja Lidmani kirjeldatud ning üles joonistatud paigad oluliselt muutunud.
Nubioloogia
Muistse Nuubia teadusliku uurimisega tegeleb nubioloogia. Tuntud nubiolooge oli ameerika arheoloog George Andrew Reisner (1867–1942), kes tegi kindlaks, et nuubia vaaraod maeti väljaspool püramiidi.
Gaisberg
Gaisberg on mägi Austrias, Salzburgist idas, kõrgusel 1288 m üle merepinna. See kuulub Salzkammerguti mägede hulka, mis on Põhja-Lubjakivialpide ahelik. Mägi on üks Salzburgi Hausbergidest, populaarne puhkeala, pakkudes maalilisi vaateid linnale ja Berchtesgadeni Alpidele läänes. Mäe tipus on kaugele nähtav Gaisbergi saatja.
Geograafia
Gaisberg on olnud Salzburgi päevareisijatele populaarne sihtkoht juba 18. sajandil. Aastatel 1887–1928 pakkus ratasajamiga raudtee Gaisbergbahn linnast mäetippu kerget ligipääsu, kuni see 1929. aastal maanteega asendati. Täna ühendab Mirabellplatzi väljakult algav avalik bussiliin tipuplatoo parklat, mis on alguspunktiks talispordile, matkamisele, maastikujalgrattasõidule ja tiibvarjuspordile, kesklinnaga. Gaisbergi saatja, 100 m kõrgune FM-raadio ja televisiooni saatejaam mäe tipus püstitati 1956. aastal.
thumb|Tiibvarjur lendamas Gaisbergi tipust itta
Nossa soon
Nossa soon on oja Saare maakonnas Muhu vallas. Oja pikkus on 6,9 km. Oja valgla suurus on 13,4 km².
Tupekoilased
Tupekoilased (Coleophoridae) on putukate sugukond liblikaliste seltsist.
Eestis on esindatud selle sugukonna kolm perekonda.
Eesti Laul 2014
Eesti Laul 2014 oli kuues Eesti Laulu võistlus ja 21. Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor. Peeti kaks poolfinaali – 14. ja 21. veebruaril ja finaal 1. märtsil 2014.