cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bing
2009. aasta juulis kuulutasid Microsoft ja Yahoo! välja, et Bing võtab üle Yahoo! Searchi. Kõik Yahoo! Searchi kliendid olid Bingi kasutamisele üle läinud 2012. aasta alguseks. Seda kokkulepet aga muudeti 2015. aastal nii, et Yahoo! pidi kasutama Bingi ainult suuremal osal otsingutest.
2011. aasta oktoobris teatas Microsoft, et nad töötavad uue back-end otsingu infrastruktuuri kallal, mille eesmärgiks oli pakkuda kiiremaid ja veidi asjakohasemaid otsingutulemusi kasutajate jaoks. Uus tehnoloogia Tiger integreeriti Bingi ülemaailmselt sama aasta augustis. 2012. aasta mais teatas Microsoft oma otsingumootori uuest välimusest, mis sisaldas ka küljeriba. See otsib kasutajate sotsiaalvõrgustikest teavet, et teha otsingupäringud kohasemaks.
2018. aasta oktoobri seisuga on Bing suuruselt kolmas otsingumootor USAs, päringumahuga 4,58%, Google (77%) ja Baidu (14,63%) taga.
MSN Search
Microsoft käivitas MSN Searchi 1998. aasta kolmandas kvartalis kasutades otsingutulemusi Inktomist. See koosnes otsingumootorist, indeksist ja veebiämblikust (web crawler).
Windows Live Search
Esimene avalik beetaversioon Windows Live Searchist avaldati 8. märtsil 2006, lõplik väljaanne tuli 11. septembril 2006, asendades MSN Searchi. Uues otsingumootoris olid kasutusel vaheribad, milles sisaldusid veeb, uudised, pildid, muusika, oma töölaud ja Microsoft Encarta.
MSN Searchi üleminekul Windows Live Searchile lõpetas Microsoft Picsearchi kasutamise oma pildiotsingutel. Kasutama hakati endatoodetud pildiotsingut, milleks kasutati enda pildiotsingu algoritme.
Live Search
21. märtsil 2007 teatas Microsoft, et nad eraldavad oma otsinguarenduse Windows Live teenuste perest, nimetades teenuse ümber Live Searchiks. Teenus integreeriti Live Searchi ja Ad Platformi teenustesse, mille eesotsas oli Satya Nadella. Selle muutusega kaasnes Live Searchi liitumine Microsoft adCenteriga.
Bing
Microsoftil tekkis probleem kaubamärgiga, mille tekitas toote algusesse lisatud "Live". Microsofti otsinguteenuste uue kuvandi loomisega nimetati Live Search ametlikult Bingiks ümber 3. juunil 2009.
Microsoft otsustas, et valitud nimi "Bing" on meeldejääv, lühike, lihtsasti kirjutatav ning funktsioneeriks ka URLina üle maailma. Sõna tuletaks inimestele meelde heli, mida tehakse "avastamisel ja otsuste tegemisel." Uue nime otsingul abistas Microsofti konsultatsioonifirma Interbrand. Nimi viitab üsna selgelt sõnale "bingo", mida kasutatakse, kui leitud on otsitu või kui võidetakse bingomäng.
Šilas
pisi| Šilas (ka Balžio Šilas, Šilai või Bildžių Šilas) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Šilas piirneb läänes Antaviliaiga, põhjas Meiriškėsega, edelas aga Aukštieji Karačiūnaiga.
Linnaosa asub Kairėnai ja Antaviliai metsade vahelisel alal. Linnaossa jäävad Balžise ja Skarbelise järved, lõunapiirile aga Juodis. Linnaossa ulatub Tapeliai maastikukaitseala. Skarbelise kaldal asub aianduskooperatiiv, valdavalt asuvad Šilases aga individuaalelamud ja puhkekodud.
Naistekas
Naistekas on 1990. aastate lõpu kõnekeelest lähtuv väljend, mis tähistab naise elu ja armastust kujutavaid meelelahutuslikke teoseid, peamiselt romaane, filme ja teleseriaale. Sellised teosed orienteeruvad suguvõsa või perekonnaelu keskmesse jääva naise elu keerdkäikude emotsionaalsele kujutamisele.
Mõiste "naistekas" on omandanud mõnevõrra üleoleva ja halvustava varjundi naiste endi suhtes, kuid tegemist on siiski proosažanriga. Naistekaid võib liigitada ajaviitekirjanduseks, mille lugejate sihtrühma moodustavad naised. Naistekas peab võimaldama lugejal põgeneda tema enda reaalsusest, lohutama ja julgustama.
Wulfsen
Valla pindala on 8,42 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1662 inimest.
Epp Maria galerii
Epp Maria galerii on Epp Maria Kokamäe kunstigalerii, mis asub Lääne maakonnas Haapsalus aadressil Kalda tänav 2.
Metsandik
Metsandik on riigimetsa majandamise üksus. Eestis on 17 metskonda ja 76 metsandikku, igas metskonnas 2–7 metsandikku.
Ceres
pisi| Ceres (ladina Ceres (Cerēs)) oli vanarooma mütoloogias taimede, teraviljakasvatuse ja põlluharimise jumalanna. Ceres tagas taimede kasvujõu ning oli algselt tihedalt seotud toitva maa Tellusega.
Tema nimi on etümoloogiliselt seotud ladina sõnadega creo 'loon' ja cresco 'kasvan').
Teda hakati varakult samastama vanakreeka jumalanna Demeteriga, kelle kultus toodi Rooma Suur-Kreekast 493 eKr. Cerese preestrid olid kreeklased ja tseremooniad toimusid kreeka keeles. Ceresel, Liberil ja Liberal (viimastele vastasid kreeka Dionysos ja Kore) oli ühine tempel Circus Maximuses, kus asus plebeide arhiiv ja kassa ning mis oli nende sakraalne keskus. Ceres oli plebeide kaitsejumalus ning rahvatribuunide puutumatuse jumalik garant.
Peamine Cerese püha oli Cerealia (19. aprill).
Ceresel oli oma ohvripreester (flamen).
Cerese kultuskuju Rooma templis 496. aastast eKr tuntakse ainult Plinius Vanema kirjelduse järgi. Tema kujutised skulptuuridena, maalidel, gemmidel ja müntidel alates 4. sajandist eKr näitavad teda seisvana või troonivana. Tema atribuudid on viljapeadest pärg peas (mõnikord moonikupardega) ja tõrvik, mõnikord ka madu ja korv viljateradega.
Hüpertekst
Hüpertekst on arvutis, nutitelefonis või mõnes teises elektroonilises seadmes kuvatav tekst, milles viidatakse teistele tekstidele või muudele objektidele hüperlinkidega, mille aktiveerimisel sisendseamega–osutajaga (kursor) saab lugeja ligipääsu viidatavale objektile, kui selle laadimine arvutisse õnnestub. Hüpertekst võib sisaldada ka tabeleid, pilte jms. Hüpertekst on aluseks kogu veebi struktuurile, tänu millele on informatsiooni jagamine ja omavahel seostamine veebis väga lihtne
Hüpertekst-dokumendid võivad olla staatilised (eelnevalt loodud ja salvestatud) või dünaamilised (sisu muudetakse vastavalt kasutaja tegutsemisele veebilehel, kasutaja saab ise veebilehte sisuga täita). Staatilist hüperteksti saab kasutada dokumentides olevate andmete omavahel sidumiseks (viitamiseks), tarkvararakendustes, e-raamatutes, CD-del ja DVD-del, jne. Tuntuim ja laialdasim hüpertekstide rakenduskoht on Internet.
Holmi tänav (Tartu)
pisi|Holmi uulits [[Ülejõe (Tartu)|Ülejõel 1910. aasta paiku.]] pisi|Holmi tänav 1877. aasta kaardil (all keskel) Holmi tänav (Holmstraße) oli tänav Tartus, Emajõe vasakul kaldal.
Tänav algas Henningi platsilt (umbes praeguse Narva maantee ja Raatuse tänava ristmiku kohal) ja suundus jõeni. Holmi tänava lõpp asus praeguse Uueturu tänava otsa vastas üle jõe.
Holmi tänav oli 19. sajandist 1941. aastani oluline äritänav ning vaheaegadega kuni 1956. aastani toimis jõeületuskoht Holmi ja Uueturu tänava vahel. Tänava otsa juures jõekaldal asusid puuturg, kalaturg ja vanakraamiturg. Tsaariajal liikus jõel liiniparv. Kuni 1933. aastani kasutati ajutist ujukitel silda (nn nahksild), siis viidi see üle praeguse Võidu silla trassile. 1941. aastal ehitasid sakslased püsiva puitsilla, sest taganevad Nõukogude väed olid lasknud õhku senise peamise jõeületusvõimaluse - Kivisilla. Nõukogude väed ehitasid 1944. aastal uue puitsilla ning see oli 1956. aastani Tartu ainuke aasta läbi ületatav sild. Võidu silla valmides puitsild lammutati.
Holmi ja Kalaturu tänava nurgal asus linna esimene juugendstiilis ärihoone, mis kuulus Feodot Kudrjašovile ning milles oli ka hotell Jakor (1905, arhitekt Rudolf von Engelhardt). Hoone põles 1941. aastal. Terveks jäänud ärikorrus lammutati 1948. aastal.
Holmi 2 asus 1881. aastal tegevust alustanud Franz Georg Faure metallitöökoda, kus 1895. aastal hakkas tööle malmisulatusahi. 19. sajandi lõpul oli F. Faure tehas Franzenhütte Lõuna-Eesti suurim masinaehitusettevõte, firmale kuulus ka aurujõul töötav sae ja jahuveski ning mitu kauplust. F. Faure vabriku baasil loodi OÜ Tartu Masina-Vabrik, mis sai 1920. aastal nimeks AS põllutöömasinate tehas Estöö ja seejärel põllutööriistade ja masinavabrik AS Tegur. 1930. aastate algul läks AS Teguri tehas pankrotti ja selle ostis Pikalaenu Pangalt Jaan Ratnik. J. Ratniku ettevõte natsionaliseeriti 1940. aastal.
Gersi departemang
Gers on departemang Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas. See on nime saanud Gersi jõe järgi.
Departemang moodustati 4. märtsil 1790. Varem kuulus see Gascogne'i provintsi koosseisu. 1808. aastal eraldati seoses Tarn-et-Garonne'i departemangu moodustamisega Gersi departemangust Lavit' kanton. 2015. aastani kuulus Gersi departemang Midi-Pyrénées' piirkonda.
Departemang jaguneb halduslikult 31 kantoniks ja 463 vallaks.
HSCSD
HSCSD (High-speed circuit-switched data ehk kiire kanalikommutatsiooniga andmeside) on kanalkommutatsiooniga andmesidetehnoloogia mobiilseadmete kasutajatele, mis on CSD (GSM data) edasiarendus, olles sellest neli korda kiirem. HSCSD andmeedastuskiirus on kuni 38.4 kbit/s. HSCSD põhineb kuni nelja tavalise GSM data kanali (ajapilu) kooskasutamisel. Eestis HSCSD võimalust mobiilsidevõrkudes ei pakuta. Tänapäeval kasutatakse selle asemel pakettandmesidestandardeid (GPRS,EDGE,HSDPA)
Koyama kuusk
Koyama kuusk (Picea koyamae) on igihaljas okaspuu kuuse perekonnast.
Levila ja ökoloogia
pisi|vasakul|200px|Noored võrsed Koyama kuusk on Jaapani endeem ning tema väga väike levikuala asub Honshū saare keskosas, Yatsugadake mägede põhjanõlvadel, 1500–2000 m kõrgusel merepinnast. Ta kasvab 10–20 puust koosnevate rühmadena või segunenult peamiselt järgmiste puuliikidega: jaapani lehis (Larix kaempferi), kahevärvilise kuuse teisend Picea alcoquiana var. acicularis, Maximowiczi kuuse teisend Picea maximowiczii var. senanensis ning veel mõned põõsa- ja lehtpuu liigid.
Levikuala kliima on niiske, jahe ja lumerohke, aasta jooksul esinevate sademete hulk on vahemikus 1000–2000 mm.
Kirjeldus
Koyama kuusk on madalakasvuline, kasvab 15–20 (25) m kõrguseks. Tüve läbimõõt on 0,3–0,5 (1,0) m. Puukoor on noorelt pruun ja õhukeste laastudena kestendav, vananedes muutub tumehalliks ja rõmeliseks.
Õitseb mais-juunis, isasõisikud on silinderjad, punakas-pruunid, arvukate tolmukatega. Käbid on silinderjad, 4–6 cm pikkused ja läbimõõduga 2–2,5 cm, punakaspurpurjad, valminult helepruunid. Seemnesoomused õhukesed, pruunid, ca 15 mm pikkused ja 13–16 mm laiusega.
Seemned on 2–3 mm pikkused, tumepruunid, ovaalsed, ca 10 mm pikkuse tiivakesega.
Kanuun
Kanuun (araabia قانون qānūn, mitmuses qawānīn; kreeka κανονάκι kanonaki; armeenia քանոն khanon; pärsia قانون qānūn; aserbaidžaani qanun; türgi kanun) on näppekeelpillide hulka kuuluv keelpill, mida kasutatakse Lähis-Ida, Kesk-Aasia ja Kagu-Euroopa muusikas. Pilli nimi tuleneb araabiakeelsest sõnast qānūn, mis tähendab 'seadust, normi, seaduspära', ning mis omakorda tuleneb vanakreeka sõnast κανών 'seadus'. left|pisi Traditsiooniline kanuunimuusika põhineb araabia helilaadide maqām 'ide süsteemil ning kompositsiooni- ja improvisatsioonitehnikal, milles kasutatakse araabia muusikale omaseid helikõrguseid, helimustreid ja viisiarendust.
Kanuun meenutab kujult tsitrit ja eesti kannelt ning on ühest otsast pilli külgede suhtes põiki aheneva kõlakastiga. Kanuuni keeled on tõmmatud üle keeli hoidva roobi ning kinnitatud virblitele.
Arvatakse, et kanuun on Vana-Egiptuse harfi järeltulija ning suguluses ka Vana-Kreeka psalteeriumi, dultsimeri ja meie kandlega.
Maian Lomp
Maian Lomp (sündinud 17. mai 2000), tuntud kui Maian, on eesti laulja ja laulukirjutaja.
Ta on osalenud kahel korral Eesti Laulul.
Eesti Laul
Esimest korda aastal 2017, kui ta esitas koos Hugo Martin Maasiku ja Karl-Kristjan Kingiga laulu "Have You Now". Laul pääses edasi finaali, kus saavutati 4. koht.
Teist korda aastal 2022, esitades laulu "Meeletu". See kord pääses ta veerand-finaalist küll edasi tänu züriihäältele, aga pool-finaalist Maian edasi ei jõudnud, sest seal piirdus tulemus 1. voorus 6. kohaga ja 2. voorus 3. kohaga.
Stenico
Stenico (saksa: Steinig või Steineck) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20 km Trentost läänes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1119 inimest ja valla pindala on 49,8 km².
Stenico külgneb järgmiste valdadega: Pinzolo, Tre Ville, Giustino, San Lorenzo Dorsino, Bocenago ja Comano Terme.
Kunda metsandik
Kunda metsandik on metsandik Lääne-Virumaa metskonnas. Kunda metsandik hõlmab Viru-Nigula valla ning osaliselt Haljala, Rakvere ja Vinni riigimetsi.
Meiriškės
pisi| Meiriškės on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Meiriškės piirneb lõunas Šilasega.
Linnaosa asub Nemenčinė metsas. Meiriškėsesse on rajatud individuaalelamuid ja ridaelamuid.
Linnaosa moodustab samanimelise küla lõunapoolsem ala, mis liideti Vilniusega XX sajandi keskpaiku.
Dohren (Nordheide)
Dohren on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis.
Valla pindala on 11,25 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1221 inimest.
Dohrenis on Baseball-Bundesliga võistkond Dohren Wild Farmers.
Ilumark
Ilumark, ka suveniirmark, on postmargiga sarnanev postimaksulise väärtuseta väiketrükis, mis on mõeldud postisaadetisele kleepimiseks, andmaks edasi mingit sõnumit ja kaunistamaks postisaadetist.
Eestis on ilumarke välja andnud näiteks Eesti Piibliselts jõuludeks, teisel ärkamisajal Eesti Muinsuskaitse Selts jõuludeks , Eesti Vabadussõja mälestusmärkide taastamise heaks , Eesti Rahva Muuseumi taastamise heaks Raadil (1989) , Eesti lipu päevaks (1989) , esimesest üldlaulupeost 120 aasta möödumise puhul (1989) , Jakob Hurda sünnist 150 aasta möödumise puhul (1989) , Vabariigi Presidendi Konstantin Pätsi põrmu ümbermatmise puhul (1990) , Tartu rahu 70. aastapäeva puhul (1990), Eesti Kongressi kokkutulemise puhul 11.–12. märtsil 1990 , emadepäevaks 1991 jne.
Martin Puhvel
Martin Puhvel (sündinud 9. detsembril 1933 Tallinn – 7. detsember 2016) oli eesti kirjandusteadlane.
Siirdus 1944. aastal koos vanematega Soome, samal aastal Rootsi ja 1949. aastal Kanadasse.
Õppis McGilli ülikoolis Montréalis 1949–1954 ja Harvardi ülikoolis Bostonis 1954–1958. Martin Puhvel oli korporatsiooni Fraternitas Estica auvilistlane.
Oli õppejõud McGilli ülikoolis vana ja keskaegse inglise keele ja kirjanduse alal 1957–1996. Korraline professor 1980. Emeriitprofessor aastast 1998.
Teadustöö
Avaldanud 52 teadustööd, nende hulgas raamatud "'Beowulf and Celtic Tradition", "The Crossroads in Folklore and Myth", "Cause and Effect in Beowulf" ja "Beowulf: A Verse Translation and Introduction".
Esinenud teadusloengutega Kanadas, Ameerika Ühendriikides, Inglismaal ja Itaalias. Mitme teadusorganisatsiooni liige.
Ühiskondlik ja rahvuspoliitiline tegevus Kanadas
Puhvel on esinenud Kanada Parlamendi komisjonide istungitel okupeeritud Eesti olukorra selgitajana ning avaldanud Nõukogude okupatsiooni ajastul Kanada ajakirjanduses palju Eestit ja eestlasi käsitlevaid kirjutisi. Esinenud korduvalt neil teemadel raadios ja televisioonis.
Tema vend on Jaan Puhvel.
Harmi mõisa park
pisi|Harmi mõisa park (mai 2014) Harmi mõisa park on kaitsealune mõisapark Harju maakonnas Kose vallas Ojasoo ja Harmi külas endisaegse Harmi mõisa alal. Pargi pindala on 5,3 ha.
Pargis asub ka arheoloogiamälestiseks arvatud asulakoht.
Huzhou
Huzhou on ringkonna õigustega linn Hiina idaosas Zhejiangi provintsis. Asub Tai järvest lõunas.
Mālupe
pisi|left|Mālupe mõisa hooned Mālupe (kohalikus murdes Molupe) on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Mālupe valla halduskeskus.
Küla asub Pedetsi jõe kaldal merepinnast 125 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Alūksnest 16 ja Riiast 216 kilomeetri kaugusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel põhikool, lasteaed, rahvamaja, raamatukogu ja Alūksne muusikakooli osakond. Seal asub Mālupe bussipeatus.
Küla oli varem Mālupe mõisa (Mahlup) keskus. Juba tsaariajal kujunes see Liivimaa kubermangu Valga kreisi Mālupe valla keskuseks. Asula kui vallakeskuse arendamist alustati aastal 1924. Nõukogude ajal oli küla Mālupe külanõukogu halduskeskuseks.
Aastal 2015 oli külas 223 elanikku, aastal 2017 oli elanikke 203, aastal 2019 aga 184.
Kivi tänav (Tartu)
pisi Kivi tänav (Steinstraße) on tänav Tartus Ülejõe linnaosas. Tänav algab Narva maanteelt, kulgeb kirdesse, ristub Pika tänavaga ja lõpeb Jaama tänaval. Tänav on umbes 520 meetrit pikk.
Gardi departemang
Gard [gar] on departemang Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas. Ta on nime saanud Gardi jõe järgi. Jõge kutsutakse ka nimega Gardon ('särg'), mida ei kasutata departemangu kohta.
2015. aastani kuulus departemang Languedoc-Roussilloni piirkonda.
Departemang jaguneb halduslikult 23 kantoniks ja 351 vallaks.
Kodres
Kodres on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kodres 35 inimesel (13 mehel ja 22 naisel). Perekonnanimede levikult oli Kodres meeste puhul 9678. ja naiste puhul 6133. kohal.
Ülenurme mõisa park
pisi|Ülenurme mõisa park (september 2012) pisi|Ülenurme mõisa park (mai 2014) Ülenrme mõisa park on kaitsealune mõisapark Tartu maakonnas Kambja vallas Ülenurme alevikus endisaegse Ülenurme mõisa alal. Pargi pindala on 3,45 ha.
Krapp
pisi|[[Püreneede piirkonnas kasutatud krapid]] Krapp ( ka kolgats, lõkats, õitsikell, läänemurdes rõks, Saaremaal rapukas, lõunaeesti murretes lokk ) on puust õõnestatud või lauakestest tehtud alt laienev karjakell , mille sisse oli heli tekitamiseks nööriga kinnitatud 1 või 2 kõra ehk tila. Samasuguseid krappe valmistati ka vaskplekist. Krapid pandi kaela hobustele, lehmadele ja lammastele, keda lasti metsakarjamaale.
Krapid olid Euroopas laialt levinud ning eri piirkondades erisugused.
Villu Kadakas
Villu Kadakas (sündinud 9. novembril 1972) on eesti arheoloog (ehitusarheoloog), Villem Raami preemia laureaat.
Ta on arheoloog, kes on spetsialiseerunud ajaloolise aja uurimisele. Tema teadustöö põhisuund on Põhja- ja Lääne-Eesti keskaegsete kirikute, kloostrite, linnuste ja mõisate ning kesk- ja varauusaegse Tallinna vanalinna ja eeslinna ehitusarheoloogia.
Eesti keskaegsete kiviehitiste uurijana pälvis Villu Kadakas 2015. aastal iga viie aasta tagant väljaantava Villem Raami preemia.
2007. aastast on ta Eesti Arheoloogiaseltsi liige ning 2010. aastast Rahvusvahelise Kinnismälestiste Nõukogu (ICOMOS) Eesti komitee liige. Aastast 2012 on ta ühtlasi ICOMOS-i Eesti komitee juhatuse liige.
Haridus ja doktorikraad
Ta lõpetas 1991. aastal Tallinna 7. Keskkooli. 1991. aastal asus Kadakas õppima Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna ajaloo osakonnas arheoloogiat. Hiljem jätkas ta samas õpinguid ja lõpetas ülikooli 2001. aastal, kaitstes bakalaureusekraadi lõputööga "Ehitusarheoloogilistest uuringutest Tallinna endise Uue Seegi hoones aastatel 1998–1999".
2010. aastal alustas Kadakas õpinguid Tallinna Ülikooli Ajaloo Instituudi doktoriõppes. 2020. aastal kaitses ta doktoritöö "Archaeological study of the rural churches of Harju and Viru provinces in Northern Estonia. Development of the building and the use of space in the lower zone" ('Harju- ja Virumaa maakirikute arheoloogiline uurimine. Ehituslik kujunemine ja ruumi kasutus alumises tsoonis'; juhendajad Erki Russow ja Anu Mänd).
Töökäik
Aastatel 1998–2012 töötas ta osaühingus Agu EMS arheoloogina (Agu EMSi põhitegevus on arheoloogilised uuringud, järelevalve ja kaevamised) ning 2012–2015 Tallinna Ülikooli Ajaloo Instituudis teadurina. Pärast Ajaloo instituudi reorganiseerimist 2015. aasta novembris töötab ta teadurina Tallinna Ülikooli Ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskuses.
Alates 2005. aastast tegutseb ta ühtlasi Eesti Kunstiakadeemia kunstikultuuri teaduskonna muinsuskaitse ja restaureerimise osakonnas koosseisuvälise õppejõuna ehitusarheoloogia valdkonnas.
Arheoloogilised väljakaevamised
pisi|Villu Kadakas (paremal) ja [[Kaur Alttoa (vasakul) Paide kiriku hoovis 2007. aastal]] Villu Kadakas on teinud restaureerimise ja ehitamisega seotud uuringuid ja päästekaevamisi, teinud mullatööde arheoloogilist järelevalvet ning juhendanud kavandatavate ehitustega või mullatöödel ilmnenud leidudega seotud pääste- ja avariikaevamisi, muuhulgas Triigi mõisas Harjumaal (2009), Padise mõisa pargis Harjumaal (2009), Vabaduse väljakul Tallinnas ja Harjumäel (2009), Paide kirikus ja kirikuaias (2007, 2008, 2013), Kolga mõisa alal (2015, kaevati välja keskaegse kloostri varemed ), Jaani seegis, Tallinna Uues seegis ja Padise kloostris.
Arheoloogilised uuringud Pöide kirikus
2012. aastal kaevati Pöide kirikus. Kadakas tõdes oma uurimuses, et Pöide kirik on tõepoolest Eesti vanim kiviehitis, ja väitis, et praeguse Pöide kiriku (ehitatud 13. sajandi teisel poolel gooti stiilis) sees on osaliselt säilinud varasema, 13. sajandi teisel veerandil püstitatud romaani stiilis kiriku müürid.
Magistritööde juhendaja ja retsensent
2013. aastal oli Kadakas Kristi Tasuja Tartu ülikoolis kaitstud magistritöö "Tallinna Dunkri tänava II maailmasõjas hävinud hoonestusest võrdlevalt 1982. aasta arheoloogiliste kaevamiste ja kirjalike allikate põhjal" juhendaja (koos Aivar Kriiskaga).
Ta on olnud retsensendiks magistritööde kaitsmisel Eesti Kunstiakadeemia kunstikultuuri teaduskonnas: 2014. aastal Kaarel Truu väitekirja "Keskaegsed kerishüpokaustid Tallinna vanalinnas" ja Anna Liisa Siku väitekirja "Tellis kui ehiskivi. Konserveerimisproblemaatika Pöide kiriku näitel" kaitsmisel.
Isiklikku
Villu Kadaka abikaasa on arheoloog Ulla Kadakas.
Näitused
Villu Kadakas on tegutsenud näituse koostajana :
Eesti 2030+
Eesti 2030+ on uus üleriigiline planeering, mille koostamise algatas Vabariigi Valitsus 4. veebruaril 2010. Selle koostaja ja korraldaja oli Siseministeeriumi planeeringute osakond. Planeeringu kehtestas Vabariigi Valitsus 30. augustil 2012.
Üleriigilise planeeringu “Eesti 2030+” peamine eesmärk on – vastavuses planeerimisseaduses sätestatuga – koordineerida ja suunata valdkondlikke ja regionaalseid arengukavasid ning poliitikaid viisil, mis tagavad riigi soovitud ruumilise arengu.
Vajalikkus ja olemus
Varasem üleriigiline planeering „Eesti 2010“ valmis aastal 2000. Enne seda puudusid Eestis planeeringudokumendid, mis suunanuks ruumilist arengut kogu riigis. Eelmise üleriigilise planeeringu periood oli lõppenud ning tegevuskava on kaotanud oma ajakohasuse, mistõttu see planeering ei täitnud enam oma eesmärke. Uues planeeringus „Eesti 2030+“ arendati edasi „Eesti 2010“ kajastatud teemasid nagu asustus, transport, energeetika ja roheline võrgustik. Uute teemadena käsitleti planeeringus merealasid ja lisaks linnade võrgustikule ka maapiirkondade asustust.
Üleriigilise planeeringu koostamisel tugineti ka varasematele ja laiahaardelisematele arengudokumentidele nagu „Euroopa 2020 strateegia“, „VASAB pikaajaline perspektiiv ruumiliseks arenguks Läänemere regioonis 2030“, Eesti 2010 üleriigiline planeering „Eesti 2010“, strateegia „Säästev Eesti 21“ ning „Eesti Kasvuvisioon 2018“ majandusarengu stsenaariumid. „Eesti 2030+“ valmis kollektiivse loominguna, mille valmimisse on panuse andnud eri valdkondade eksperdid ja ametnikud, maa- ja omavalitsused ning teised asjast huvitatud isikud läbi mahuka kaasamise planeeringu kodulehe ja avalike tutvustuste kaudu. Planeeringu projektijuhiks oli planeerimisekspert Kaur Lass ja planeeringu keskkonnamõju strateegilise hindamise koostajaks ökoloog Tõnu Oja.
I Planeeringu ettevalmistav etapp (III kvartal 2009 – IV kvartal 2010)
Esimese etapi käigus algatati ja avalikustati planeering, sealhulgas ka keskkonnamõjude strateegiline hindamine (KSH). Moodustati eksperdirühm ning töörühmad ministeeriumite ja maavalitsuste esindajatest. Koostati meedia- ja kaasamisplaan. Sõnastati planeeringueesmärgid ja ruumilise arengu visioon ning tutvustati seda piirkondades, ministeeriumites ja Riigikogus. Esimese etapi tulemuseks oli ruumilise arengu visiooni esmane versioon. Etapi tulemusel oli paika pandud üleriigilise planeeringu struktuur, planeeringueesmärgid ja koostatud esialgne tööversioon. Samuti on avalikustatud ja heaks kiidetud KSH programm.
II Planeeringu koostamine (I kvartal 2011 – IV kvartal 2011)
Teises etapis täpsustati planeeringu tööversiooni ja koostati tegevuskava. Planeeringu koostamise lõpufaasis tutvustati planeeringu põhiseisukohti kõikides Riigikogu fraktsioonides, piirkondlikel aruteludel Eesti eri piirkondades ja ministeeriumite töörühmas. Koostati ja avalikustati KSH aruanne ning vormistati lõplik planeering. Etapi tulemusena valmis üleriigiline planeering ja selle tegevuskava. Planeeringus leidsid kajastamist Eesti ruumilise arengu seisukohalt olulised võtmeprojektid. Koostamise lõppfaasis kiideti heaks ka KSH aruanne.
III Planeeringu kooskõlastamine ja kehtestamine (IV kvartal 2011 – I kvartal 2012)
Viimases etapis kooskõlastati planeering ministeeriumite, maavanemate ja omavalitsusliitudega ning see esitati 2012 aasta suvel Vabariigi Valitsusele kehtestamiseks. Samaaegselt toimus planeeringu trükise ettevalmistus ja veebiversiooni väljaandmine. Planeeringu kehtestamisele on kavandatud järgnema trükise levitamine ning avalikkuse teavitamine planeeringu kehtestamisest. Etapi tulemusena on valminud tegevuskava ning üleriigiline planeering on 30. augustil 2012 Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud.
Üleriigilise planeeringu „Eesti 2030+“ visioon ja eesmärgid
Üleriigilise planeeringu terviklikkust ja sisemist kooskõla aitab tagada selgelt väljendatud visioon. Eesti ruumilise arengu visioon aastaks 2030 on sõnastatud järgnevalt. Eesti on sidusa ruumistruktuuriga, mitmekesise elukeskkonnaga ning välismaailmaga hästi ühendatud riik. Hajalinnastunud ruum seob tervikuks kompaktsed linnad, eeslinnad ja traditsioonilised külad, väärtustades võrdselt neid erinevaid elamisviise. Hajalinnastunud ruumi inimsõbralikkuse ja majandusliku konkurentsivõime tagavad eeskätt looduslähedane keskkond ning hästi sidustatud asulate võrgustik.
Visioonist lähtuvalt on planeeringus edaspidi analüüsitud nelja suuremat teemavaldkonda: asustus, transport, energeetika ning rohevõrk ja merealad. Igale teemale on sõnastatud peamised arengueesmärgid ja -suunad.
Peamised eesmärgid asustuse suunamisel:
Peamised eesmärgid transpordi arengu suunamisel:
Eesmärgid energeetika valdkonnas:
Üleriigilise planeeringu „Eesti 2030+“ tegevuskava
Olemasolevas tegevuskavas on välja toodud 14 peamist tegevust koos teostamise aja, vastutaja ning konkreetsemate ülesannetega, mis on kavandatud tegevuste elluviimisiseks. Kõik tegevused täidavad üleriigilise planeeringu eesmärke.
Esimesena on välja toodud uute maakonnaplaneeringute koostamine üleriigilise planeeringu „Eesti 2030+“ alusel. Tegevustena nähakse veel ette ruumilise planeerimise alaste suuniste väljatöötamist erinevatele planeerimise tasanditele; teenuste ja töökohtade kättesaadavuse tagamist läbi toimepiirkondade sisemise ja omavahelise sidustamise ühistranspordi abil; asustuse püsimiseks vajaliku sotsiaalse ja andmeside taristu tagamine ning riigi huvide defineerimist, kaardistamist ja arenguks vajaliku maaressursi reserveerimist.
Transpordi valdkonna tegevusteks on kiirete, piisava sagedusega ja kasutajale mugavate ühenduste tagamine rahvusvahelistel suundadel; liikluse muutmine kiireks, ohutuks ja kasutajasõbralikuks; sadamate ja lennuväljade jaoks transpordiühenduste tagamine ning arenguks vajalike maa- ja veealade tagamine.
Energeetika valdkonna peamisteks tegevusteks on taastuvenergeetika osakaalu suurendamine ja kasutatavate energeetiliste ressursside mitmekesistamine ning rahvusvaheliste energiaühenduste parandamine ja jaotusvõrgu kaasajastamine. Puhta looduskeskkonna säilimiseks nähakse ette seiresüsteemide arendamist ning riiklikes arengudokumentides määratud toimepiirkondade põhimõtete järgmist.
Denõss Oliinõk
Denõss Viktorovõtš Oliinõk (ukraina keeles Денис Вікторович Олійник; sündinud 16. juunil 1987 Zaporižžjas) on Ukraina jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolikuna Ukraina kõrgliigaklubis Poltava Vorskla.
Ta alustas klubikarjääri Kiievi Dinamos.
Aastatel 2014–2016 mängis ta Hollandi kõrgliigaklubis SBV Vitesse.
Fenotüübiline plastilisus
Fenotüübiline plastilisus on organismi võime muuta oma fenotüüpi vastavalt keskkonnale. Täpsemini öeldes on see genotüübi võime avalduda eri fenotüüpilistes vormides. Geene mõjutab omakorda keskkond. Fenotüübiline plastilisus hõlmab kõiki keskkonna esilekutsutud muutusi, mis võivad olla nii käitumislikud, morfoloogilised kui ka füsioloogilised. Igasugune biootiline või abiootiline tegur võib esile kutsuda plastilisust. Plastilisusest tingitud kohanemus (adaptiivsus) sõltub tugevalt keskkonnamõjust (mis fenotüübilist plastilisust esile kutsub), plastilisuse spetsiifilisusest ja selle avaldumise kiirusest.
Põhja-Ameerika Uuringute Keskus
Põhja-Ameerika Uuringute (Balti) Keskus on Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna juures tegutsev keskus, mis tegeleb USA ja Euroopa (eeskätt Baltimaade) suhetega. Keskuse direktor on Krista Vogelberg.
Denõss Oliinõk
2016. aasta augustis sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Darmstadt 98. Hooajal 2016/17 pääses Oliinõk Saksamaa kõrgliigas väljakule vaid neljas mängus ja kõigis neis vahetusest. Ainsa värava lõi ta 20. septembril 2016, kui viigistas teisel lisaminutil Hoffenheimi vastu.
Fenotüübiline plastilisus
Algselt kasutati mõistet peamiselt morfoloogiliste muutuste seletamisel, kuid tänapäeval on mõistel laiem tähendus ning see hõlmab kõiki keskkonna esilekutsutud fenotüübilisi muutusi. Oluline on fenotüübiline plastilisus ka selle poolest, et ta hõlmab muutusi, mis toimuvad organismi eluajal ja kindlate tegurite koosmõjul.
Denõss Oliinõk
Hooajal 2017/18 mängis Oliinõk Ukraina esiliigaklubides Tšernihivi Desna ja Harkivi Helios.
2018. aasta juulis liitus ta Soome kõrgliigaklubiga Seinäjoki JK.
2022. aasta suvel naasis ta Ukraina kõrgliigasse, liitudes Poltava Vorsklaga.
Ukraina jalgpallikoondises mängis aastatel 2010–2015 kokku 12 korda.
Fenotüübiline plastilisus
Fenotüübi variatsioon
Fenotüübi plastilisus on varieeruv ja seda saab statistiliselt mudeldada. Selleks kasutatakse üldjuhul Ronald Fischeri väljatöötatud ANOVA mudeldamist. Fenotüübilise omaduse (inglise trait) plastilisust võib väljendada järgmiselt:
VP = VG + VE + VG x E + Verror ,
kus:
VG – geneetiline variatsioon (geenide osakaal fenotüübilises plastilisuses);
VE – keskkonna variatsioon (keskkonna osakaal fenotüübilises plastilisuses);
VGxE – fenotüübilise plastilisuse geneetiline variatsioon;
ANOVA mudelis on võimalik fenotüübiline plastilisus leida eeltoodud valemi kaudu. Oluline on märkida, et paljud näitajad, nagu näiteks geneetiline variatsioon, jagatakse veel omakorda osadeks. Seetõttu on fenotüübilise plastilisuse uurimisel väga suur potentsiaal katsetel, kus on kasutusel ka geneetiline struktuur. Näiteks võivad need aidata kloonide loomisel. Sellegipoolest ei ole geneetilise struktuuri kasutamine vajalik, et uurida fenotüübilist plastilisust. Tihti piisab sellest, kui võtta grupp isendeid ja uurida neid erinevates kasvutingimustes, et saada kätte nende isendite umbkaudne fenotüübiline plastilisus. Sellise katse puhul on Vg ja Vgxe teadmata, kuid need osad väljenduvad sellegipoolest Ve kaudu.
Adaptiivne plastilisus
Mitmed näited fenotüübilisest plastilisusest on selgelt adaptiivsed ehk kohased. Sellisteks on näiteks immuunsüsteemi vastused patogeeni vastu, (raku)aklimatsioon, kaitsesüsteemid kiskjate vastu jne. Teistsugune plastilisus on mitteadaptiivne, näiteks kui parasiit mõjutab peremeest. Keskkond avaldab isendile väga kompleksset mõju. Seetõttu on keeruline hinnata, kas muutunud fenotüüp on adaptiivne või mitte. Iga muutus tuleb mõne teise omaduse arvelt. Näiteks putuka paks kitiinkest on abiks kiskjate vastu, kuid on negatiivse mõjuga viljakusele, migratsioonile või toitumisele. Muutuse kohasus on tugevalt seotud kindla keskkonna ning ajaga. Adaptiivsest plastilisusest arusaamiseks on väga vajalik vaadata seda kindlas keskkonnas ning arvestada omaduse muutuse hinda kindlas kontekstis.
Fenotüübilise plastilisuse olulisus
Fenotüübiline plastilisus on vastukaaluks mutatsioonipõhisele evolutsiooniteooriale. 20. sajandi esimesel poolel pidasid teadlased evolutsiooni peamiselt mutatsioonipõhiseks protsessiks. Selline kallutatud vaatepilt ei ole õige, kuna looduslik valik ei lähtu mitte genotüüpidest, vaid isendi fenotüübist. Seetõttu on fenotüübil ja selle varieeruvusel suur roll. Isendi fenotüüp on tugevalt mõjutatud keskkonnast. Sellest saab järeldada, et keskkonnal on mõju evolutsioonile ning võib-olla on fenotüübilise varieeruvuse seisukohalt mõju suurem kui mutatsioonidel. Seetõttu, et mutatsioonid mõjutavad indiviidi, keskkonnategurid aga tervet gruppi indiviide. Samuti on mutatsioonid oma olemuselt juhuslikud ehk ei pruugi loodusliku valiku survet suunata. Selle asemel aga keskkonnamõju suunatud plastilisus on palju täpsem ning juhuslikkuse roll on väiksem.
Fenotüübiline plastilisus suurendab stressi osatähtsust evolutsiooniteoorias. Keskkonnast tingitud stress on relevantne peaaegu kõikidele organismidele. Keskkonnastress on oluline tegur homöostaasi, aklimatsiooni, stressvalkude jne arengul. Need omadused on tekkinud vastusena keskkonnale ja nende plastilisus on eluliselt oluline.
Fenotüübiline plastilisus seob geenid ja keskkonna. Fenotüübiline plastilisus kaotab vähemalt äärmusliku geenide ja keskkonna vahelise dihhotoomia. Fenotüübilise plastilisuse kaudu ei saa geene ja keskkonda eraldada. Isegi kõige primaalsemal tasemel (transkriptsioonil) on see protsess sõltuv keskkonnast, mis valke ümbritseb. Geeniväline päritavus (epigenetic inheritance) hägustab keskkonna ja geenide vahelist piiri veelgi enam.
Fenotüübilisel plastilisusel on praktiline väärtus. Nähtus on oluline süstemaatikas ja taksonoomias. Suure plastilisusega isendid on tihti määratud eraldi liikideks. Seda juhtub eriti sageli entomoloogias. Näiteks 20 eri divergentse fenotüübiga Ecacanthothrip tibialis oli eelnevalt jaotatud 20 liigiks. Kuna (adaptiivsel) fenotüübilisel plastilisusel on kohasust suurendav võime, suurendab ta organismi geograafilist ning ökoloogilist nišši. Võimalik, et fenotüübilise plastilisuse kasu on adaptiivse geneetilise muutlikkuse (adaptive genetic change) esilekutsumine. Viimane on pikaajalise evolutsioonilise edukuse strateegia põhiküsimuseks. Fenotüübiline plastilisus võib aidata adaptiivset evolutsiooni, lubades genotüüpidel vahele jätta mitteadaptiivsed etapid fitnessi saavutamiseks.
Fenotüübiline plastilisus aitab organismidel ellu jääda kiire muutlikkusega keskkonnas. Eeldatakse, et inimmõju tõttu muutub kliima järgneva 100 aasta jooksul kardinaalselt. Fenotüübiline plastilisus on sel juhul võtmetähtsusega, kuna aitab paljudel organismidel muutustega toime tulla juba nende enda eluaja jooksul. See on eriti oluline tegur organismide puhul, kelle eluiga on pikk ning loodusliku valik aeganõudev, kuna vastus ei pruugi soojeneva kliima tingimustes olla piisavalt kiire. Eelnevalt on taimede migratsiooni kui muutuva kliima vastu võitlemise mehhanismi peetud ehk liiga oluliseks ning tihti on sellistes uuringutes välja jäetud fenotüübilise plastilisuse mõju.
Näited
Temperatuur on väga oluline tegur just ektotermilise kontrolliga ehk n-ö külmaverelistel organismidel. Nende organismide (näiteks kahepaiksete) talitlemine on otseses seoses neid ümbritseva temperatuuriga. Selliste organismide rakkude ainevahetus on sõltuv rakumembraani lipiidsest koosseisust. Temperatuuri muutus mõjutab rakkudevahelist ainevahetust. Kuna ainevahetus on talitlemiseks ülioluline, muudavad ektotermilise kontrolliga organismid rakumembraanides fosfolipiidset koosseisu, mis omakorda muudab van der Waalsi jõudu. Selle jõu kalibreerimine aitab säilitada rakkudevahelist ainevahetust muutuva temperatuuriga keskkonnas.
Mageveetigu Physa virgata on hea näide sellest, et fenotüübiline adaptiivsus on oma olemuselt kompromiss teiste omaduste arvelt. Peamise kiskja Lepomis macrochirus läheduses muudab veetigu oma koja ümaramaks ning vähendab kasvu, olles selle kaudu rohkem kaitstud kiskja rünnakute eest. Paraku puuduvad teol retseptorid, mis eristaks, kas tegu on just selle liigi esindajaga, kes on teole ohtlik, või samast perekonnast pärit teise liigiga, kes teole mingit ohtu ei kujuta. See võib tekitada olukorra, kus tigu oma plastilisusest mingit kasu ei saa.
Lincoln (Suurbritannia)
Lincoln on linn Inglismaal, Lincolnshire'i krahvkonna keskus. 2011. aasta rahvaloenduse andmeil elas Lincolnis 93 541 inimest, kogu Lincolni linnastus (kuhu kuuluvad ka North Hykeham ja Waddington) 119 200 inimest.
Lincoln sai alguse Rooma linnast Lindum Coloniast, mis omakorda rajati rauaaegse asula kohale. Lincolni suurimad vaatamisväärsused on gooti stiilis Lincolni katedraal ja 11. sajandist pärinev normanni kindlus Lincolni loss (Lincoln Castle). Linnas tegutsevad Lincolni Ülikool (University of Lincoln) ja Piiskop Grosseteste'i Ülikool (Bishop Grosseteste University), mis sai nime skolastik Robert Grosseteste'i järgi. Lincoln jääb Londonist 227 kilomeetrit põhja ning paikneb kohas, kus katkeb kokku ligi 50 miili pikkune Lincolni kalju. Selle kõrgus üle merepinna on Withami jõe ääres 20,4 m, katedraalikünka otsas aga 72,8 m. Linna pindala on 35,69 km².
pisi|tühi|Lincolni lossiväljak
Rändkarp
Rändkarp (Dreissena polymorpha) on rändkarplaste sugukonda kuuluv väike mageveekarp. Kirjanduses on teda nimetatud ka harilikuks rändkarbiks, tavaliseks rändkarbiks ja muutlikuks rändkarbiks.
Rändkarbi algupärane levila oli Kagu-Venemaa järved. Esimesena kirjeldas teda 1769. aastal saksa zooloog Peter Simon Pallas, kes leidis neid Uurali, Volga ja Dnepri jõest. Ka tänapäeval leidub neid Musta mere ja Kaspia mere rannikul, kuid inimese kaasabil on neid introdutseeritud paljudesse teistesse maailma veekogudesse, kus nad on muutunud invasiivseteks.
Väliselt sarnanevad rändkarbid rannakarplaste (Mytilidae) sugukonna esindajatega ning sarnaselt nendega kinnituvad nad kõvale substraadile büssusega. Fülogeneetiliselt on nad aga lähedamalt seotud Veneridae sugukonna karpidega kui rannakarplastega.
Sageli on rändkarpide koja muster triibuline. Näiteks inglise keeles nimetataksegi neid sebrakarpideks (zebra mussel). Rändkarbi suurim pikkus on umbes 5 cm. Koja kuju on väga varieeruv (ka liigiepiteet polymorpha tähendab ligikaudu 'väga erikujuline').
Läänemereprovintside immatrikuleerimata aadlisuguvõsade loend
See on Läänemereprovintside ja Balti kubermangude (Eestimaa, Kuramaa ja Liivimaa) immatrikuleerimata aadlisuguvõsade loend.
Loend hõlmab neid aadlisuguvõsasid, kes pärast aadlimatriklite koostamist (Kuramaal 17. sajandil, Eesti-, Liivi- ja Saaremaal 18. sajandil) sinna ei immatrikuleeritud. Aadlimatrikkel oli Euroopa riikides erilise korra järgi peetav aadlinimistu, millesse kandmine oli aadliperekonnale vajalik, et saada kohaliku aadli täieõiguslikuks liikmeks. Suguvõsasid, mis ei olnud aadlimatriklisse kantud, kas ei loetud üldse aadlikeks või ei olnud nad täieõiguslikud aadlikorporatsiooni liikmed.
Samuti on selles esindatud enne aadlimatriklite koostamist siin elanud aadlisuguvõsad.
Malahhiitroheline (värvus)
Malahhiitroheline on üks rohelistest värvitoonidest, malahhiidi värvi sügavroheline kuni kergelt piimjas roheline värvus.
Läänemereprovintside immatrikuleerimata aadlisuguvõsade loend
B
Bachenschwanz | Bäckhusen | Bäckmann | Bagge | Bakker | Bale, tuntud ka kui Flecke | Banckau | Banner | Barber | Barnekow | Basedow | Baumann | Behmen (Böhmen) | Beinsturtz | Bennet| Bentheim | Berckholz | Berg |Berg (Berch) II | Berlin | Berndes | Berner (Barner) | Bertikow | Bey |Bielkowsky | Bille |Bjelke | Bildener | Bingen | Black | Blanckennagel | Blome | Blomhjelm |Blücher |Bluhm |Blum | Bockenförde gen. Schungel | Bokchorst | Bockumgen Dolffs | Bodecker | Böddeker | Boenen | Bönningh (Böning) | Bön(n)ing(s)hausen | Boismann | Boltemann | Borch |Bordelius | Borg | Borgentreich | Bornhaupt | Bose | Grafen Bothmer | Botzheim | Brabeck | Brakel | Brahe | Bram | Brandenburg | Brandes (Brandis) | Brandt | Brandt (Langenhagen) | Brauert | Brave (Brawe) | Braunschweig | Breitenbach | Breitholz | Bremer | Bretschneider |Breyden | Brink | Brobergen | Brockhausen | Broecker | Broitzen | Brüggeney gen. Hasenkemp | Brzezinski | Buchholz | Bühl | Bülaw | Bulgarian | Bulmerincq | Burchard v. Belawary de Sycava | Burghausen | Burguer | Burt | Busch(en) | Buschenfelt | Buschhund | Buseck gen. Münch| v. d. Bussche (Busche, Buske)
Malahhiitroheline (värvus)
Värvinimetust kasutatakse moes ja sisekujunduses tekstiilide värvuse kirjeldamiseks, ka ilukirjanduses väga särava rohelise värvuse kohta.
Läänemereprovintside immatrikuleerimata aadlisuguvõsade loend
C
Calben | Calmar | Canne (Kanne) | Capelle(n) | Cardinal von Wiedern | Carlowitz | Caspari I | Caspari II | Clayhills | Clodt Doeren | Colner | Courtenay | Cräutlein | Crisow(en) | Crowel | Cronstedt | Cronhiort | Cronstjerna | Croppen | Cruses unter Cruus | Crusius | Cruus (Cruse) | Cunitz | Cuninghame
Malahhiitroheline (värvus)
Variatsioonid
Pantone värvikaardi toon 16-5917 Malachite Green on hele tuhmjas roheline värvitoon.
Premjer Liga
Hooaeg 2011–2012 oli Premjer Liga viimane hooaeg, mille jooksul peeti kohtumisi ka suvel. Alates järgmisest hooajast vahetati süsteem sügis-kevad peale.
Malahhiitroheline (värvus)
Variatsioonid
RAL Design värvikaardi toon 160 70 50 Malachitgrün on erk jahe roheline toon, 200 30 20 Malachitblautürkis väga tume sinakasroheline .
Veebivärv Malachite on erk kollakas heledam roheline või küllastatud tumeroheline.
Läänemereprovintside immatrikuleerimata aadlisuguvõsade loend
D
Dalen vt. Dolen | Dahlen  | Damm  | Danckelmann  | v. d. Decken  | Dhelen(Deelen)  | Dallingshausen  | Derenthal  | Diebis  | Died(e)richs  | Diepenbrock(Diepenbrock,Tieffenbrock)  | Dieskau  | Dingelstedt  | Dobbien(Tobien)  | Dobrowolski  | Doczen  | Dohna (Donin) | Dolen, Dalen  | Dahlheim  | Dolst  | Dorneburg(Dornenborch) gen. v. d. Lage  | Dornfelt  | Drahe  | Dransfeld  | Dreier  | Dreileben, Dreyleben  | v. Dreilling  | Drolshagen  | Droste (zu Hülshof)  | Duderberg  | Dudinek  | Duren, Dühren, Dühren, Duhren  | Dumpian  | Dumstorff  | Dunte; Dunten  | Durkop  | Duseldei
Premjer Liga
Klubid
Hooajal 2021–22 mängivad liigas järgmised 16 klubi:
Läänemereprovintside immatrikuleerimata aadlisuguvõsade loend
E
Eberhard | Eck (Eck, Ek) | Eckhoff | Eckholt | Ed(e)lenkirchen | Eff(e)ren | Ehrenbusch | Ehrenhein | Ehrenprijs | Ehrenreuter | Ehrenroos | Eichstedt | Ekesköld | Eldern | El(f)fring | Elvering | Eltz | Embden | Embeck | Enequist | Eng(e)des | Engel | Engelsdorf (Engelstorf) | Enhielm | Erffthen | Ermennowe | Esenbeck | Esgerus | Espen | Essen | Eyl
G
Galbrecht | Galemann  | Gartenberg  | Gangreben  | Gentschein  | Gercken  | Gerich  | Gert(t)en  | Gilsen, Gylsen, Gylssen (Gilser), Ghilsen, Ghylssen  | Glehn  | Gloy  | Göbel  | Göhring  | Göthe  | Goldbeck  | Goes  | Gordian  | Grabau  | Grapenbroick  | Grave | Greffe  | Grefvenhjelm  | Grewesmohlen  | Grewinghoff gen. Schwieringhausen  | Gri(e)singer  | Gripenspeer (Greifenspeer)  | Grochowsky  | Grönberg  | Grön(n)inger  | Grofe  | Groschopff  | Gross  | Grossi  | Grove  | Grot  | Grote(n)  | Groth(en)  | Gru(b)be  | Grubbenfelt  | Grubbenhjelm  | Grubbens  | Grubbensköld
H
Haacke Zur (tor) | Haar | Hacken  | Haeckel  | Haecks  | Haeling  | Haffstein  | Haffner  | Hagelstroem  | Hagen I (Eestimaa)  | Hagen II (Eestimaa)  | Hagen III (Liivimaa)  | Hagen, Tolck gen. Hagen | Hagenbeck  | Hagens  | Hager  | Hagerstein  | Hahr  | Hainz | Hainzdorff  | Hake  | Haken  | Haldiowsky  | Hallart genannt Ell(i)ot  | Halle  | Haller I (Eestimaa)  | Haller II (Liivimaa)  | Hallermund | Halteren  | Hambrock  | Hamme  | Hammelstjerna  | Hampeln  | Hane  | Hanek  | Hanover  | Hannseleke  | Hanke  | Hausen  | Hardeck | Harden  | Hardenack  | Hardenberg  | Harder I  | Harder II | v. d. Hardt  | Hardung  | Hartmann  | Hartung  | Haselau  | Hasenkamp  | Hasenkampf  | Hasse  | Hasselblatt (Eestimaa)  | Hattorp (Hattrup)  | Haudss  | Hauenschildt  | Hauenschildt II. | Hauffen | Haukimpe  | Hausmann  | Hausenberg  | Have vt. Hoffe  | Haver  | Hawemann  | Hawiipe  | Heckhe  | Heckel  | Hedenström  | Hehn  | von der Heide (Hede)  | Heideman  | Heidthusen (Heuthausen)  | Heidtken(Heidecken, Hencken)  | Heidenschildt  | Heimann  | Heimbruch  | Heimburg  | Heinen  | Heinson  | Heise  | Helfenstein  | zur Helle (tor Helle)  | Hemmelmann  |  Henck  | Henell  | Henko  | Hennin  | Henning  | Henninghusen  | Henrici  | Herbers  | Herda  | Herkel (gen. Pachedag)  | Hericke  | Hermann  | Hermelin  | Herse  | Hertel  | Herten  | Hertwig  | Hertz  | Her(t)zberg  | Hertzenrade  | Hervorden  | Herzen  | Herzog  | Herzogenstein  | Hess  | Hess |  v. Wichdorff (Wiegdorff)  | Hesse  | Hesse v. Hessel  | Hevelmann (Hovelmann)  | v. d. Heydes  | v. d. Heide  | Heydebreck  | HeydeckenI  | Heydecken II  | Heydemann  | Hildensem (Hiddessen?)  | Hilleboldt  | Hillesheim  | Hils  | Himsel  | Hinckeldey  | Hinderson  | Hintze (Hinzke)  | Hintelmann  | Hinzenfeld-Potitt  | Hippius  | Hirschberg  | Hirschfeld  | Hirschhausen  | Hirsfeld  | Hirvel  | Hirwen  | Hochgräf(e), Ho(ch)grewe  | Hochmuth  | *Hoeck  | Höge (Hoye)  | Hoenborg  | Hoeppener  | Hoerschelmann  | van Hoese (Hössen)  | Hoevel  | Hoeweln I | Hoeweln II  | Hoffe(Hove) | Hof(s)land  | Hoffmann I  | Hoffmann II  | Hofmann  | Hoge  | Hohberg  | Hohenhausen  | Hohenlohe  | Hoickelom  | Holden  | Holdsagen  | Holdschuer, vt. Holzschuher  | Holler  | Holla(e)nder  | Holst  | Holste  | Holstein  | Holst(e)fer (Holstever)  | Holtappel  | Holte  | Holtele  | Holt(z)greve  | Holthusen  | Holtzschuher (Holdtschuer, Holltschuer)  | Holz | von Holzhausen  | Hoppe  | Hoppenurm  | Hor(c)husen  | Horlacher  |  | Horle  | Horn I (Kuramaa)  | Horn II (Liivimaa, Eestimaa) | zu Horst  | v. Horst I (Liivimaa)  | v. Horst II (Liivimaa)  | v. d. Horst (Kuramaa)  | Horwitz  | Hosseden (Hosende)  | v. Hove  | v. dem Hove  | Huba  | Hübbenet  | Hüb(e)ner  | Hübler  | Hübschmann (Kuramaa)  | Hueck  | Hüde  | Hülgartner | Hülsen I | Hülsen II  | Hünerjäger  | Huesen  | Huhn I (Liivimaa)  | Huhn II (Kuramaa)  | Huickelhoven  | Hujus  | Hulderen  | Hummel  | Hundebeck  | Hunen  | Hunninckhausen (Hüninghausen, Henninghusen, Hynichhausen)  | Hunnius  | Hunsbach  | Husen  | Huyn v. Amstenrath (Anstenraidt, Anstenradt)
I
Idessel | Ike | Ilse (Ilsede) | Ilmezal | Inart | Indorf | Insel| Irmer | Iseren | Iskritzky