cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Babylon 5
Minbari Föderatsioon
Babylon 5 loodi muu hulgas selleks, et Maa-Minbari sõja taolisi arusaamatusi tulevikus vältida.
Centauri Vabariik
Centauri Vabariik oli ükskord võimas impeerium, ent on nüüdseks mandunud ja taandareneb jätkuvalt. Centaurid on humanoidid, mehed kannavad oma juukseid uhke püstharjana, mille kõrgus kajastab nende positsiooni ühiskonnas. Naised paistavad silma kiilaspeadega. Centauri Vabariiki juhib imperaator, keda toetab aadlikest koosnev Centaurum.
Centaurid olid esimene maaväline tsivilisatsioon, kellega inimkond kontakteerus. Just Centauridelt omandas Maa tähtedevaheliste hüpete tehnoloogia, mis võimaldas asuda teisi maailmu koloniseerima.
Narni režiim
Paljud peavad narne primitiivseks ja barbaarseks rahvaks, eriti juurutavad seda stereotüüpi centaurid. Narnid kardavad uut Centauri agressiooni, kuid samal ajal kostis nende seast üleskutseid kättemaksuks oma endiste isandate vastu.
Välimuselt on narnid jässakad, kollaka pruuni-roheliselaigulise nahaga, juusteta.
Narnide juhtorgan on Kha'Ri nõukogu. Narnide usk põhineb filosoofidest prohvetite kirjutistel, millest tähtsaim on G'Quani Raamat.
Vorloni Impeerium
Vorlonid on iidne ja tehnoloogiliselt kaugele arenenud rass. Arvatakse, et tegu on ühe viimasega Esimeste seast, kuid vorlonite tegelik olemus on nooremate tsivilisatsioonide jaoks mõistatus. Vorlonite ajaloost on teada suhteliselt vähe. Nad on mänginud olulist rolli Varjude vastastes sõdades viimase miljoni aasta jooksul ning jälginud ja manipuleerinud uusi, nooremaid tsivilisatsioone.
Vorlonite välimus on mõistatus, teiste rassidega suheldes kannavad nad kobakaid kummalisi skafandreid. Neist väljunud vorlonit näeb iga rass erinevalt. Inimsilmadele ilmuvad nad inglite kujul.
Mitteühinenud Maailmade Liiga
Paljude iseseisvate maailmade hajus konföderatsioon. Liiga asutati selleks, et ühiselt seista vastu Centauride ohule ja kasvava sõjakusega Narni režiimile. Liiga õigustas end aga sõjas Dilgari maailmaga, mis käivitas naabrite vastu ootamatu vallutussõja ja genotsiidi. Liiga vastupanu oli siiski kokku varisemas, kuni Maa Allianss nõustus neid abistama ja Dilgari tagasi lööma. Sellega tõusis Maa tähtedevahelises diplomaatias senisest lugupeetumale kohale, Mitteühinenud Maailmade Liiga omandas aga reputatsiooni, et suudab mõjutada vähemalt üht olulist jõudu galaktikas.
Liigat killustavad sageli sisemised vastuolud. Selle liikmete seas on Gaim, Brakiri, Pak'ma'ra, Markab, Drazi, Hyach, Llort ja Vree.
Varjud
Varjud on sellele vanale tsivilisatsioonile antud nimeks nooremate poolt, sest nende tegelik nimetus on hääldamatu. Varjud on kõige iidsem rahvas veel allesjäänud Esimestest. 10 000 aastat tagasi said nad galaktilises konfliktis hävitava kaotuse osaliseks. Tuhande aasta eest üritasid nad taas galaktikat alistada. Kuid see ei õnnestunud, sest varjude vastu ühinesid vorlonid ja minbarid koos teiste nooremate tsivilisatsioonidega.
Varjud taandusid, pudenesid laiali ja jäid ootama uut võimalust jõudu koguda.
Varjude põhiline filosoofia on kaos. Nad usuvad looduslikku valikut ja leiavad, et üksnes kaose ja sõja läbi viivad tugevamad tsivilisatsioonid ellu oma potentsiaali. See poliitika vastandub vorlonite omale, kes taotlevad sama eesmärki nooremate tsivilisatsioonide aeglase juhendamise läbi.
Varjude tehnoloogia on nagu vorlonitelgi orgaaniline. Oma kosmoselaevade juhtimissüsteemides kasutavad nad protsessoritena elusolendeid. Seetõttu saab nende tehnoloogia vastu kasutada telepaate.
Esimesed
Esimesed on galaktika kõige vanemad rassid. Paljud neist on siinsest galaktikast mujale kolinud, ehk läinud "üle ääre" juba miljonite aastate eest. Enamik ülejäänutest lahkusid pärast viimast suurt Varjude sõda 10 000 aastat tagasi. Kohale jäid ainult varjud ja vorlonid, ehkki liigub kuulujutte sellest, et aeg-ajalt on nähtud ka mõningaid teisi.
Luis Buñuel
Luis Buñuel Portolés (22. veebruar 1900 Calanda – 29. juuli 1983 México) oli hispaania filmirežissöör, sürrealist.
Teda loetakse üheks olulisimaks filmilavastajaks kino ajaloos.
Buñuel sündis Aragónis Terueli provintsis Calandas Leonardo Buñueli ja Maria Portolési vanima lapsena. Tal olid vennad Alfonso ja Leonardo ning õed Alicia, Concepción, Margarita ja Maria.
Kui Buñuel oli kõigest neli ja pool kuud vana, kolisid tema vanemad Saragossasse, kus nad kuulusid linna kõige jõukamate perede hulka. Buñuel sai hariduse jesuiitide ranges erakoolis Colegio del Salvador.
Kaks aastat enne kooli lõpetamist juhtus enne õppeaasta viimast eksamit, mille aineks oli maailma ajalugu, et kooli proktor lõi ja solvas Buñueli. Poiss tegi eksami ära, kuid ei läinud enam kunagi sellesse kooli tagasi, väites vanematele, et ta visati välja, kuigi see polnud tõsi, vastupidi, ta sai sellel eksamil kõrgeima hinde. Buñuel lõpetas keskhariduse omandamise kohalikus avalikus koolis.
1917 astus ta Madridi Ülikooli, mis tänapäeval kannab nime Madridi Complutense Ülikool. Algul õppis ta agronoomiat, siis tööstuse planeerimist ja lõpuks filosoofiat. Ülikoolis sai ta lähedaseks sõbraks maalikunstnik Salvador Dalí ja luuletaja Federico García Lorcaga.
Sel ajal tutvus ta Jeanne Rucarit, kellega 1934 abiellus. Abielust sündis kaks poega, Juan-Luis ja Rafael.
1929 tootis Buñuel oma esimese filmi "Andaluusia koer". See on 16 minutit pikk tummfilm. Kõrvalosas näitlesid filmis ka Buñuel ja Dalí, kuigi tiitrites pole nende nimesid kirjas. Prantsuse sürrealistlik liikumine võttis selle filmi entusiastlikult vastu ning seda näidatakse filmiühingutes tänapäevani.
1930 valmis Buñueli järgmine film "Kuldajastu", mis oli saanud inspiratsiooni markii de Sade'i teosest "120 päeva Soodomas". Film oli 63 minutit pikk ning ründas katoliiklust nagu eelminegi film, ainult veel teravamalt. Politsei keelustas selle filmi 50 aastaks.
Seejärel naasis Buñuel Hispaaniasse. 1933 valmis tal 27 minuti pikkune film "Leivata maa", mida on nimetatud nii dokumentaalfilmiks kui ka maailma esimeseks pseudodokumentaalfilmiks. Filmi tegevus toimus Extremaduras, mis oli tollal üks Hispaania vaeseimaid piirkondi, nii vaene, et seda nimetati leivata maaks. Film oli Hispaanias keelustatud kuni Hispaania kodusõjani.
Tunnustus
Oscar
Cannes'i filmifestivali auhind
Veneetsia filmifestivali auhind
Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhind
Nimisõnafraas
Nimisõnafraas ehk substantiivifraas on fraas, mille peasõna on nimisõna: ema põll, maale minek.
Nimisõnafraasi rahvusvaheline tähis on NP – noun phrase.
Kemerovo oblasti lipp
thumb|Kemerovo oblasti lipp thumb|Kemerovo oblasti lipp 2002-2003 thumb|Kemerovo oblasti lipp 2003-2020 Kemerovo oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Kemerovo oblasti lipp.
Jane Trepp
Jane Trepp (sündinud 13. märtsil 1988 Tallinnas) on eesti endine ujuja.
Kemerovo oblasti lipp
Ametlikult võeti lipp kasutusele 3. märtsil 2003.
Nimisõnafraas
Eesti keel
Nimisõnafraas võib nagu nimisõnagi olla lauses
Jane Trepp
10. detsembril 2009 võitis ta Euroopa lühirajaujumise meistrivõistlustel 50 m rinnuliujumises hõbemedali.
Isklikku
Ka tema õde Nele on kuulunud Eesti ujumiskoondisesse.
Kemerovo oblasti lipp
Lipu kirjeldus
Kemerovo oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas,mille eeskujuks on võetud Vene NFSV lipp. Kangas on jagatud vertikaalselt kaheks väljaks. Lehvipoolne osa on punane ning vardapoolne osa sinine. Sinise välja laiuseks on 1/3 lipu pikkusest ning selle ülaosas on Kemerovo oblasti vapp, milleks on heraldiline kilp ümbritsetud kuldse tammepärjaga. Pärg on alt seotud punase lindiga ning sellel on aastaarv 1943, mil loodi Kemerovo oblast. Kilbi kohal on kuldne lille õielehtedest moodustatud kroon. Kilbil on sarikas millest ülespoole jäävad punased väljad ning sarika alune osa on must, kilbi alaosa on aga roheline. Mustal väljal on ristatud kuldsed kirka, vasar ning kolm viljapead.
Lipu laiuse ja pikkuse ametlik suhe on 2:3.
Ajavahemikul 29. mai 2002 kuni 3. märts 2003 oli kasutusel oblasti lipp, mis erines praegu kasutusel olevast lipust vapi värvide ning kanga mõõtmete poolest, mis olid 1:2.
Suudlevad tudengid
"Suudlevad tudengid" on Tartus Raekoja platsil asuva Suudlevate tudengite purskkaevu keskne skulptuur. Skulptuuri autor on kujur Mati Karmin.
Kuigi skulptuur on võistluskorras valminud purskkaevu detail, viidatakse sellele ka kui iseseisvale kunstiteosele. Skulptuuri koopiaid müüakse eraldi, intervjuudes Mati Karminiga kõneldakse skulptuurist kui iseseisvast loomingust ning teabeallikates viidatakse eraldi nii skulptuurile kui ka purskkaevule.
Mati Karmin sai kuju loomiseks inspiratsiooni perekonnaringist. Kujur näinud, kuidas tema õe vanem poeg suudelnud vihma käes oma tüdrukut, ja pildistanud seda. Hiljem andis purskkaevu kujundamiseks väljakuulutatud Tartu Linnavalitsuse võistlus kujurile innustust suudlevate noorte skulptuuri loomiseks.
Indrek Patte
Indrek Patte (sündinud 30. aprillil 1959 Antslas) on eesti muusik. Ta on mänginud ansamblites Linnu Tee, Proov 583, Ruja, Led R, Aatomitriikraud ja FAM.
Toyota mudelite loend
''Siin on loetletud autotootja Toyota mudeleid.
Inari (täpsustus)
Inari võib tähendada:
Harilik tõlkjas
Harilik tõlkjas ehk Rakvere raibe (Bunias orientalis) on ristõieliste sugukonda kuuluv kaheaastane, vahel mitmeaastane rohttaim.
Levila ja kasvukoht
Tõlkjas pärineb Ees-Aasiast, kus kasvab poolkõrbetes ja steppides. Tänapäeval on tõlkjas levinud peaaegu kogu Euroopas.
Harilik tõlkjas on Eestis tavaline umbrohi. Sagedamini leidub teda Põhja-Eestis.
Ta kasvab valgusküllastes paikades, eriti jäätmaadel, põldudel ja teeäärtel.
Paljunemine
Tõlkjas on putuktolmleja, esineb ka isetolmlemist. Õitseb maist augustini. Paljuneb hästi ka vegetatiivselt, seetõttu on temast keeruline vabaneda.
Kasutamine
Noori, alla aasta vanuseid tõlkjaid võib korjata ja neist salatit teha, samuti keeta ja supi sisse panna. Teisel eluaastal on taimed juba puitunud.
Tõlkjas on hea meetaim. Kui ta õitseb, siis ta lõhnab magusalt.
Ajalugu
17. sajandil jõudis ta üle Kaukasuse Euroopasse. Tõlkjas levis koos Vene sõjaväega, sest esines lisandina hobusesöödas. Näiteks Pariisi ümbrusse jõudis ta 1812, Eestisse koos kasakatega Krimmi sõja ajal 1853–1856. Kõigepealt levis ta Rakvere ümbruses, millest ka tema rahvapärane nimetus.
1939. aastal antud määruse kohaselt kuulus tõlkjas Eestis hävitamisele.
100 meetri jooks
pisi|Meeste 100 meetri jooksu start thumb 100 meetri jooks on jooksusprindialade hulka kuuluv kergejõustikuala, lühima distantsiga jooksuala olümpiamängude praeguses võistluskavas.
100 meetri jooksus võisteldakse staadioniraja sirgel osal, nii et rada ei sisalda kurve. Iga võistleja peab jääma oma rajale. Starditakse madalstardist stardipakult.
Sisestaadionid on tavaliselt väiksemad kui välistaadionid ja kuna neil enamasti ei ole 100 meetri pikkust sirget lõiku, ei ole sise- ja välivõistluste tulemused kurvi tõttu võrreldavad. Seepärast võisteldakse sisevõistlustel 100 m jooksu asemel 60 m jooksus.
100 m jooksu maailmarekordi omanikku nimetatakse sageli maailma kiireimaks meheks või naiseks.
Praegune naiste maailmarekord, mille 1988 püstitas Florence Griffith-Joyner, on 10,49 sekundit. See vastab keskmisele kiirusele 9,53 m/s ehk 34,31 km/h. Eesti rekord on 11,47 sekundit ja selle püstitas Ksenija Balta 8. augustil 2006.
100 meetri jooks jääb keskmise kiiruse poolest 200 m jooksule alla. Kuigi pikem distants toob kaasa jooksukiiruse vähenemise, on seal maksimaalse kiiruse saavutamisele kuluv aeg suhteliselt lühem.
100 m jooksu tippmarke ei loeta rekorditeks, kui taganttuule kiirus ületab 2,0 m/s (IAAF-i reegel 163.8).
100 m distantsi joostakse ka meeste ja naiste 4×100 m teatejooksus. Samuti on 100 m jooks meeste ja naiste kümnevõistluse esimene osaala. Kuni 1949. aastani oli 100 m jooks naiste viievõistluse ja kolmevõistluse osaala.
Ajalugu
100 meetri jooksu eelkäija oli 100 jardi jooks (distantsi pikkus 100 jardi ehk 91,44 m), mida 19. sajandil harrastati ingliskeelses maades rohu- ja tuharadadel.
Aastal 1887 leiutas ameeriklane Charles H. Sherrill madalstardi, kaevates endale väikesi süvendeid, kuhu ta äratõukel jalad toetas.
Aastatel 1928 ja 1929 töötasid USA treenerid George Breshnahan ja William Tuttle välja tänaseni kasutusel olevad stardipakud. IAAF lubas neid kasutada alates 1937. aastast.
Alates 1938. nõutakse rekordite tunnustamisel, et oleks mõõdetud tuule kiirust. Taganttuule kiirus ei tohi ületada 2 m/s.
1920. aastatel hakati katsetama elektroonilisi stoppereid. 1932. aasta suveolümpiamängudel kasutati esimest korda finišikaamerat. Alates 1977. aastast tunnustatakse ainult elektrooniliselt mõõdetud rekordeid.
Tulemused paranesid märgatavalt, kui 1960. aastatel võeti kasutusele kunstkattega rajad. Esimene maailmarekord (9,9 sekundit) sellisel rajal registreeriti 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos Jim Hinesi nimele.
Olümpiamängude kavas on 100 m jooks meestele 1896. aastast ja naistele 1928. aastast. 1900. ja 1904. aasta suveolümpiamängudel oli kavas ka 60 m jooks.
Mehed
IAAF hakkas meeste 100 m jooksu maailmarekordeid registreerima 1912.
Tabelis on ära toodud IAAF-i poolt tunnustatud maailmarekordid ja maailmarekordikordamised.
(sulgudes mitteametlik elektrooniliselt võetud aeg)
Ben Johnsoni ajad 9,83 (30. august 1987) ja 9,79 (24. september 1988) loeti algul maailmarekorditeks, kuid hiljem sportlane diskvalifitseeriti dopingu tarvitamise tõttu ja tema tulemused tühistati.
Justin Gatlini aeg 9,77 Ad-Dawḩah's 12. mail 2006 ei kvalifitseeru dopingu tarvitamise tõttu maailmarekordi kordamiseks.
Naised
FSFI hakkas naiste 100 m jooksu rekordeid registreerima 1922. Tabelis on FSFI (kuni 1936. aastani) ja IAAF-i poolt ametlikult tunnustatud maailmarekordid ja maailmarekordikordamised.
Tärniga on märgitud IAAF-i poolt tunnustamata rekordid.
(sulgudes mitteametlik elektrooniliselt mõõdetud tulemus)
Ewa Kłobukowska aeg 11,1, mille ta jooksis 9. juulil 1965, loeti algul ametlikuks maailmarekordiks, kuid 1970. aastal see tühistati, sest kahtlustati, et ta on mees.
Ka Stanisława Walasiewiczi sugu on kahtluse all.
Boeing 747
Boeing 747 (hüüdnimega Jumbo Jet) on USA lennukiehitusettevõtte Boeing neljamootoriline reaktiivreisilennuk.
Boeing 747 esmalend toimus 9. veebruaril 1969 ning sellest ajast on 747 üks tuntumaid ja kasutatavamaid reisilennukitüüpe maailmas. See oli Airbus A380 kasutuselevõtmiseni kõige laiema kerega reisilennuk (välislaius 6,50 m, peateki siselaius 6,10 m).
747 lendab eelhelikiiruselähedasel kiirusel ning enamik mudeleid on kasutusel pikamaareisilennukitena. Boeing 747 on hästi äratuntav iseloomuliku "küüruga" silueti järgi.
Ajalugu
Juba enne USAF-i korraldatud transpordilennuki riigihanke konkursil Lockheedi lennukile C-5 Galaxy allajäämist oli reisilennufirma Pan American World Airways avaldanud Boeingu ettevõttele soovi saada Boeing 707-ga võrreldes kaks korda rohkem reisijaid mahutav lennuk.
Teada on Pan American World Airwaysi bossi J. Trippe ja Boeingu juhi W. Alleni dialoog, kus Trippe lausus: „Kui sa sellise ehitad, siis ma ostan selle.“ ja Alleni vastus: „Kui sa selle ostad, siis ma ehitan sellise.“
Pärast Pan American World Airwaysi 25 tulevase hiigellennuki tellimust 13. aprillil 1966 hakkas Boeing seda välja töötama. Boeing 747 „isa“ ehk projekti juhtinsener oli Joe Sutter. Prototüübi montaaž koosteellingul algas jaanuaris 1967, ametlik esitlus toimus 30. septembril 1968. Alates 9. veebruaril 1969 toimunud esmalennust kuni 27. aprillini 2005, mil tõusis õhku Airbus A380, oli 747 maailma suurim reisilennuk.
747 arendamise alustamise ajaks ei olnud nii suure reisilennuki projekteerimise kogemusi kuskilt võtta. See pani Boeingu insenerid tehniliselt nõudliku väljakutse ette. Muu hulgas tuli kogu kontseptsioonis lähtuda kere, kandepindade, teliku ja mootorite täiesti uuest tõlgenduspõhimõttest. Boeing Everetti tehase 747 montaažiellingute hoone on mahult senini maailma suurim ehitis.
747 ehitus
Vabaltkandev täismetall-konstruktsioon. Tiiva esiservale kinnituvad eeltiiva sektsioonid. Kummalgi tiivapoolel on 6 spoilerit. Tiiva tagaserv on mehhaniseeritud kolmejärgulise Fowler-tüüpi tagatiib/maandumisklappidega. Üks kandepinna pool kaalub 12,7 tonni. Sissetõmmatav, hüdrauliliselt toimiv. Pööratav/juhitav ninatelik, paarisratastega, ettepoole sissetõmbuv. Neljasambaline põhitelik, millest kaks toetavad keret ja kaks tiiba, igale sambale kinnitub neljarattaline vanker, mille kõik rattad on varustatud ketaspiduritega.
Vabaltkandev metall-konstruktsioon, sisemise kütusepaagiga (u 9000 l), seadistatav (trimmitav), volframist tasakaalustusmassiga kõrgustüür
747-200 on suurema lennukaugusega, võeti kasutusele 1971. Kaubaveoversioon 747-200F tuli 1972. aastal, samal ajal ka Jaapani siseliinidele mõeldud lühikese lennukauguse ja suure mahutavusega 523 reisijakohaga 747 SR.
747SP, esmalend 4. juulil 1975. See lennuk oli standardversioonist 14,5 meetrit lühem, neid ehitati 45, viimane 1982.
1982. aastal pikendati 747-200 ülemist korrust 7 meetri võrra, mis sai aluseks modifikatsioonile 747-300, esmalend 5. oktoobril 1982 ja esimene ostja oli Swissair. Sellist modifitseerimist pakuti ka olemasolevatele 747-le.
Uuem 747-400 vajab varasema kolme meeskonnaliikme asemel ainult kahte, samuti on lennuki konstruktsioonis kasutatud hulgaliselt komposiitmaterjale, et muuta seda kergemaks, suurendatud on ka kütusepaakide mahtu. Sellest on ka kaubalennuki modifikatsioon 747-400F.
14. novembril 2005 teatas Boeing 747-8 lennukitüübi väljatöötamisest. 747-8 reisilennuki versioon on 747-400-st 3,6 meetrit pikem, mahutades tüüpilise kolmeklassilise salongi puhul 34 lisaistet reisijatele. 747-8 kaubalennukiversioon on 5,6 meetrit pikem kui 747-400.
Jõehobu
Jõehobu ehk harilik jõehobu (Hippopotamus amphibius) on sõraliste seltsi jõehobulaste sugukonda kuuluv poolveelise eluviisiga taimtoiduline imetaja. Lisaks harilikule jõehobule kuulub jõehobulaste sugukonda veel kääbusjõehobu (Choeropsis liberiensis). Kehaehituselt sarnanevad jõehobud pigem sigalastega, aga molekulaarsete andmete põhjal on nad lähedasemas suguluses vaalalistega.
Kirjeldus
Täiskasvanud isend on umbes nelja meetri pikkune ja kaalub 1,5–4 tonni. Jõehobu tohutud alumised lõike- ja silmahambad paiknevad hõredalt, on suurenenud nagu elevandivõhad ja pideva kasvuga. Täiskasvand jõehobu naha paksus on umbes 3,8 cm ja nahk eraldi kaalub ligikaudu 1 tonni.
Eluviis
Jõehobud elavad Aafrikas 2–100 isendist koosnevate karjadena. Karja valitseb isasloom.
Sigimine
Kihvad on tohutud relvad, mida isasloomad kasutavad jooksuajal omavahelises võitluses.
Emased jõehobud saavad suguküpseks viie-kuueaastaselt, isasloomad aga keskmiselt seitsme ja poole aastaselt. Tiinus kestab kaheksa kuud, kuid huvitav fakt on, et pärast tiinestumist ei teki emasloomal uut ovulatsiooni tervelt 17 kuu jooksul – loodus on talle kui suurele imetajale näinud ette sigimises pikema puhkepausi.
Paaritumine toimub vees, emasloom poegib kas madalas vees või kuival maal. Tavaliselt sünnib jõehobul korraga üksainus poeg, kes kaalub ligikaudu 50 kg ja on keskmiselt 127 cm pikkune. Poega imetab jõehobu vees külili olles. Kui jõehobu vahetab asupaika, siis tõstab ta poja endale selga, et teda krokodillide eest kaitsta. Ta hoolitseb poja eest ja õpetab teda peaaegu terve aasta.
E-kaubandus
E-kaubandus (inglise keeles E-commerce) on toodete ja teenuste ostu-müügi tehing ettevõtete ja tarbijate vahel elektroonilisel teel internetis.
Ostud, mis sooritatakse internetis, sõlmitakse kauglepinguga müüja ja tarbija vahel. E-kaubandus on üks kiiremini arenevaid kaubandusharusid, kasvades Eestis viimastel aastatel 35–40% aastas. Eestis on üle 15 aasta tegutsenud E-kaubanduse Liit, hõlmates rohkem, kui 500 liiget ning andes välja ka Turvalise Ostukoha usaldusmärgist ning korraldab E-smaspäeva. E-kaubanduse Liit korraldab koolitusi, seminare, seisab valdkonna arengu ning seadusandluse eest (www.e-kaubanduseliit.ee)
Ajalugu
Statistika andmete põhjal müüakse internetis kõige rohkem pileteid, raamatuid, muusikat, arvuteid, kontoritarbeid ja elektroonikaseadmeid ja rõivaid.
Eiríkr Punase saaga
Eiríkr Punase saaga (Eiríks saga rauða) ehk Islandlaste saaga on üks islandlaste saagadest. Koos Gröönlaste saagaga on need kaks peamist kirjandusallikat vanapõhjala kultuuri esinemise kohta Põhja-Ameerika pinnal.
Saagas jutustatakse, kuidas aasta 1000 paiku Eiríkr Punane avastas Gröönimaa ja tema poeg Leifr Eiríksson omakorda Vinlandi.
Saaga on säilinud kahe käsikirjana: Hauksbók (14. sajandist) ja Skálholtsbók (15. sajandist).
Laterna magica
Laterna magica (ladina keeles 'valguspildiaparaat'), ka võlulatern, oli algeline pildiprojektor, mille ehitusse kuulus üks või mitu objektiivi ja valgusallikas ning läbipaistev plaat (tavaliselt klaasplaat). Plaadile asetatud joonistusi-maale, trükiseid või fotosid sai selle aparaadi abil kuvada projektsioonina.
Laterna magica loodi 17. sajandil peamiselt meelelahutuseks. 19. sajandil kasutati seda järjest rohkem hariduses. 19. sajandi lõpus aga toodeti selle miniatuurseid versioone mänguasjadena.
Laterna magica oli laiemalt kasutusel alates 18. sajandist kuni 20. sajandi keskpaigani, kui turu võtsid üle slaidiprojektorid, millega sai näidata 35 mm fotoslaide.
Barry Wellman
Barry Wellman (sündinud 30. septembril 1942) on Kanada sotsioloog.
Ta on Toronto Ülikooli sotsioloogiateaduskonna professor, kelle peamiseks uurimissuunaks on võrgustikud. 1960. aastate lõpust alates on Barry Wellman uurinud ühiskondi kui sotsiaalseid võrgustikke. 1990. aastast on ta enamikus oma töödes uurinud sotsiaalsete võrgustikena arvutivõrke.
Jaanus Nõgisto
Jaanus Nõgisto (sündinud 21. jaanuaril 1956) on eesti kitarrist ja režissöör.
Lõpetas 1978. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi režissöörina.
Töötanud ETV ja TV3 pearežissöörina ja OÜ Reklaamirebased loovjuhina.
Aastast 2000 vabakutseline helilooja, muusik ja telespetsialist.
Muusika
1973. aastal võeti ta ansambli Ruja koosseisu ning temast vanemad bändikaaslased mõjutasid suuresti tema maailmavaadet ja eluhoiakuid kogu järgnevaks eluks.
Ta on mänginud ja loonud muusikat mitmes eesti ansamblis:
Töö televisioonis
Pärast režissööridiplomi saamist 1978. aastal suunati ta tööle Eesti Televisiooni muusikasaadete toimetusse režissööri assistendiks.
1982. aasta augustis sai temast Eesti Televisiooni muusika- ja meelelahutussaadete režissöör. Nõgisto on töötanud režissöörina ka RTV-s, TV3-s ja produktsioonifirmas RUUT ning olnud Eesti Televisiooni ja TV3 pearežissöör.
Isiklikku
Vabal ajal tegeleb ta purjetamisega. Tal on pojad Jan Erik, Joonatan ja Robin ning tütar Roosi Natali.
Balbinus
Balbinus (Imperator Caesar Decimus Caelius Calvinus Balbinus Augustus; 192 – mai 238) oli Vana-Rooma keiser veebruarist 238 kuni surmani.
Tapeti. Oli Pupienuse kaaskeiser.
Noshiro
Noshiro (jaapani 能代) on linn Jaapanis Akita prefektuuris. Asub Akitast põhja pool Jaapani mere äärsel rannikumadalikul. Läbi linna voolab Yoneshiro jõgi.
Linn loodi 1940. aastal Noshirominato alevi ning Shinonome ja Sakaki küla liitmise teel.
Mainau
thumb|right| Mainau loss Mainau on saar Saksamaal Bodeni järves selle edelaranniku lähedal. Rannaga on ta tammi kaudu ühenduses.
Mainau pindala on 45 hektarit.
Mainau oli asustatud juba nooremal kiviajal 5 tuhande aasta eest. 15 eKr vallutasid roomlased saare keltidelt ning asutasid sinna lossi, laevatööstuse ja sadama oma Bodeni järve laevastikule. 9.–13. sajandini asus saarel Reichenau klooster. Seejärel läks saar Teutooni ordule, kuni Napoleon selle 1806 konfiskeeris. Saar müüdi eraomandisse.
1850-ndatel omandasid saare Badeni suurhertsogid. Kui Badeni hertsog Friedrich I suri, läks saar tema tütrele Victoriale, kes abiellus Rootsi kuninga Gustav V-ga. Victoria pärandas selle oma teisele pojale Wilhelmile, kelle pojale krahv Lennart Bernadotte'ile saar kuulus tema surmani 2004. aastal. Saarel oli krahv Bernadotte'i loss ja kodu.
Suurema osa saarest moodustab aed, mis päeval on külastajatele avatud. Saart majandab Insel Mainau GmbH, millest Bernadotte'idele kuulub kõigest 1%.
Tennessee kõnnihobune
pisi Tennessee kõnnihobune (inglise keeles Tennessee Walker või Tennessee Walking Horse) on hobusetõug, mille aretasid 19. sajandil Ameerika Ühendriikides Tennessees istanduseomanikud.
Tõug aretati maastikul ratsutamiseks ning sellele on iseloomulik niinimetatud "jooksev kõnd", mis teeb ratsutamise väga mugavaks. Seda tõugu hobused on rahuliku ja sõbraliku iseloomu ning sujuvate liigutustega. Õlakõrgus 155–165 cm, kaal 400–550 kg.
Nõukogude kongressid
Nõukogude kongressid (vene keeles Всероссийский Съезд Советов, Съезд Советов рабочих, крестьянских и солдатских депутатов) oli 20. sajandi aluses Euroopas ja Venemaa keisririigis tekkinud rahvaesinduste – nõukogude esindajate kõrgeim kogu, mida peeti ebakorrapäraselt vastavalt poliitilisele olukorrale.
Maailma esimeses sotsialistlikus riigis NSV Liidus oli rahvaesinduste – nõukogude konverentsid ja kongressid kõrgeim rahvaesindajate kogunemine ja kõrgeim riigivõim. Kongress kui kõrgeim seadusandlik võimuorgan valis Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee, Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee Presiidiumi ja büroo koosseisu.
Kuni 1918. aastani korraldasid eri huvirühmade esindajad:
Ajalugu
Pärast keiser Nikolai II välja antud 17. oktoobri manifesti (ja osaliselt ka 1905. aasta rahutuste ajal) asutati rahvaesindustena rahvakihtide ja kutseühingute esindusorganeid – nõukogusid. 1917. aastaks oli Venemaa Keisririigis välja kujunenud kaks suurimat, esseeride juhitavad Talupoegade Nõukogud (Talupoegade Saadikute Nõukogud) ja bolševike juhitavad Tööliste Nõukogud (Tööliste Saadikute Nõukogud). Pärast Petrogradi Nõukogu käskkirja nr 1 tekkisid ka soldatite ja madruste nõukogud, mis hiljem ühinesid bolševike juhtimisel Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogudeks.
Agamemnon
pisi|"Agamemnon". Detail [[atika mustafiguuriliselt oinochoelt, umbes 520 eKr]] Agamemnon on "Iliase" tegelane, Mükeene müütiline kuningas, Atreuse ja Aerope poeg, Menelaose vend.
Nõukogude kongressid
Ajalugu
I Ülevenemaalisel Nõukogude Kongressil osalesid 3.–24. juunini 1917 Petrogradis Tauria palees nõukogude tegevuses veel kõik sotsialistliku suunitlusega parteide esindused: esseerid (SR), bolševikud (VSDT(b)P) ja menševikud. Kongressil osales 1090 saadikut, kes esindasid 305 ühendatud tööliste, soldatite ja talupoegade Nõukogu, 53 kubermangu ja armee nõukogu, 21 organisatsiooni tegevarmeest, 8 tagalaväeosast ja 5 laevastiku organisatsiooni.
Agamemnon
Paris röövis Agamemnoni vennanaise Helena, Agamemnoni naise Klytaimnestra õe. Selle tagajärjel puhkenud Trooja sõjas sai Agamemnonist Kreeka sõjaväe ülemjuhataja. Enne laevastiku väljumist kodusadamast, ohverdas ta oma tütre Iphigeneia. Trooja sõja ajal pidi ta loovutama oma orjatari Chryseise ning võttis tema asemele Achilleuse lemmikorjatari Briseise ja sattus seetõttu Achilleusega tülli. Pärast Trooja sõda tõi ta vangina Mükeenesse Kassandra. pisi|left|4 sajandist eKr pärineval mosaiigil on kujutatud stseeni, kuidas [[Chryses tuleb Agamemnoni juurde oma tütar Chryseist välja lunastama]] pisi|"Klytaimestra kõhkleb enne mehe tapmist" [[Pierre-Narcisse Guérin 1817]] Agamemnoni tappis pärast koju pöördumist tema naine Klytaimnestra või naise armuke Aigisthos. Isa eest maksis kätte tema poeg Orestes, kes tappis oma ema.
Heinrich Schliemanni omistas talle 1876. aasta leitud kuldmaski.
Nõukogude kongressid
Ajalugu
II Ülevenemaalisel Nõukogude Kongressil 7.–9. novembril 1917 võeti VSDT(b)P survel vastu otsus kõrvaldada Venemaa Ajutine Valitsus ja sooritada riigipööre. Pärast Oktoobrirevolutsiooni võeti vastu kaks ajaloolist dekreeti: rahudekreet (ettepanek sõdivatele riikidele alustada rahuläbirääkimisi ilma kontributsioonideta jne.) ja maadekreet (tühistati mõisnike suurmaaomand, lubades maa talupoegadele jagamiseks.
III Ülevenemaalisel Nõukogude Kongressil 10.–18. jaanuaril (vkj) (23.–31. jaanuaril) 1918 võeti vastu otsus Nõukogude asutuste moodustamise kohta ja kuulutati Venemaa Venemaa Nõukogude Sotsialistlikuks Föderatiivseks Vabariigiks (Vene SFNV).
NSV Liidu Nõukogude kongressid
II NSV Liidu Nõukogude Kongress võttis 31. jaanuaril 1924 vastu esimese NSV Liidu Konstitutsiooni.
Tääglova
Tääglova (ka: Tääglüvä, Täägluva, Täglova, Tjaglova, Kolga, Orasmäe) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas.
Metanet
Motivatsioon
Anonüümse võrgu ehitamine internetiprotokollide kaupa nõuab aega ja tekitab probleeme (uuri Freeneti või sarnaseid). Tihti vaieldakse, kas sellist võrku tasub üldse luua erinevate arvutiprogrammidega. Tunduvalt lihtsam on luua IPv4/IPv6 võrk, millel on vajalikud anonüümsust tagavad parameetrid olemas. Sellist võrku luues ei ole vaja kirjutada uusi programme ja protokolle, vaid võib kasutada olemasolevaid (smtp, http, irc, ftp, usenet jne). Siiski selliseid IPv4/IPv6 võrke ei esine, pigem arendatakse uusi protokolle ja programme. Seda auku üritabki täita Metanet ja on üks väheseid, kui mitte ainus selline võrk.
Tääglova
Küla kuulub Mokornulka.
Metanet
Ülesehitus
Kuna kaabli vedamine iga liikme juurde on sellise vabatahtlike arendatava võrgu puhul väga kallis, on kõige õigem moodus kasutada VPN lahendusi üle interneti nii ruuterist ruuterini kui ka ruuterist kasutajani. Selline teguviis hoiab ära välise pealtkuulamise, samas ei võimalda tuntud tarkvara kasutamine teha statistikat võrgu kohta.
Tääglova
Külas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 10 elanikku, kõik eestlased. 2000. aastal oli elanikke 25.
Metanet
Ülesehitus
Võrk on ideaalis jagatud regulaarselt korduvate ruuterite jadana. See teeb võrgu rohkem detsentraliseerituks, vähendab koormuspunkte ning suurendab võrgu läbilaskevõimet.
Tääglova
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda.
Metanet
Ülesehitus
Sellest võrgust osavõtmiseks sobib praktiliselt iga IPsec-lahendusega programm. Näited: FreeSwan või Greenbow. Ka mitte-IPsec lahendused sobivad, näiteks OpenVPN ja SSH tunnelid. Millist tarkvara kasutada, ei oma tähtsust, iga ühendus võib kasutada erinevat VPN lahendust.
Liitumine
Liikmeks saamine ainult kutsega. (Vaata linke)
Kapital
Mõiste „kapital“ märgib asju (maaomand, loodusvarad, hooned, loomad, masinad, raha ja patendid), mida kasutades loovad inimesed tooteid, mille järel on turul nõudlus. Materiaalseks kapitaliks loetakse maa, loodusvarad, hooned, loomad ja masinad. Immateriaalseks kapitaliks nimetatakse mittemateriaalset vara, nagu näiteks patendid, autoriõigused ja kaubamärgid. Rahakapitaliks nimetatakse eri riikides käibel olevaid rahatähti ja likviidseid võlakirju.
Mõiste „inimkapital“ märkis vana- ja keskaja ühiskondades (ning ka tänapäeva mustal turul) inimorje, keda sai osta ja müüa sellisena ning keda käsitleti rääkivate tööriistadena ja tulu teenimise instrumentidena. Tänapäeval viitab see mõiste riigi kodanike või ettevõtte töötajate haritusele, oskustele ja potentsiaalsele võimekusele tootmisprotsessis. Erinevalt materiaalsest kapitalist ei saa inimkapitali modernses riigis osta ega müüa, sest see on vabade kodanike omadus.
Kapital võib olla „tootlik“, kui seda kasutatakse ettevõtluses, selle kasutamisest tekib tulu ja selle omanikud teenivad kasumit. Kuid kapital võib olla ka „mittetootlik“ või „kaudselt tootlik“, kui seda kasutatakse vaid üldkasulikel eesmärkidel, avalikes huvides. Näiteks RMK valduses olevad metsad, kus kõik eestimaalased võivad vabalt meelt lahutada ning marju-seeni kirjata.
Kapital võib olla avalikus- või eraomandis. Avalikuks omandiks on ka ettevõtted, mis on riigi või KOV omanduses. Erakapital kuulub omandiregistrite sissekannetega tuvastatavatele inimestele.
Klassikaline majandusteooria käsitles kapitalina üksnes füüsilisi esemeid, nagu seadmed, ehitised ja sõidukid, mida kasutatakse tootmises. Teised majandusteadlased on kapitali mõistet laiendanud. Näiteks investeeringuid töötajate oskustesse ja haridusse võib käsitleda inimkapitali ülesehitamisena.
Ted Bundy
Theodore Robert Bundy (sündinud Theodore Robert Cowell; 24. november 1946 – 24. jaanuar 1989) oli Ameerika Ühendriikide sarimõrvar, inimröövija, vägistaja, sissemurdja ja nekrofiil, kes ründas ja tappis Ameerika Ühendriikide noori naisi 1970. aastatel.
Pärast aastaid kuritegude eitamist tunnistas ta üles üle 30 tapmise, mille oli toime pannud seitsmes USA osariigis aastatel 1974–1978. Tegelik ohvrite arv on teadmata.
Paljud Bundy noored naissoost ohvrid nägid teda karismaatilise ja võluvana, mida ta omakasupüüdlikult ära kasutas, et nende usaldust võita. Enamasti lähenes ta neile avalikes kohtades, teeseldes vigastust, puuet või mängides võimuorganit, enne kui ta ründas ohvreid eraldatud alas. Vahepeal külastas ta oma lõplikku kuriteopaika, kus ta sooritas seksuaalkuritegusid lagunevate laipade peal kuni roiskumiseni või kuni ohvrid olid hävitatud metsloomade poolt. Ta raius vähemalt 12 ohvril pea maha ning jättis mõningad pead mälestuseks oma korterisse.
Esimest korda võeti Bundy vahi alla Utah' osariigis inimröövi katse eest, mille tõttu ta 1975. aastal süüdi mõisteti ja vangistati. Pärast seda hakati teda kahtlustama lahendamata kuritegudes ka teistes osariikides. Seistes silmitsi Colorado osariigis sooritatud mõrvasüüdistustega, põgenes ta kaks korda vahi alt – esimesel korral, 1977. aastal, jäeti Bundy üksi Pitkini maakonna kohtumaja raamatukokku, kust ta teise korruse aknast alla hüpates mägedesse põgenes. Kuus päeva pärast põgenemist võeti Bundy uuesti vahi alla. Teisel korral imiteeris ta raamatute abil oma magavat keha, ronides ise läbi laes oleva väikse augu üleval asuvasse vanglatöötaja ruumi, kus vahetas oma riided ning kõndis läbi vangla peauste vabadusse. 1978. aastal Floridas tabati ta uuesti ja lõplikult. Florida osariigis toime pandud mõrvade eest mõisteti talle kolm surmanuhtlust kahel eri kohtuprotsessil.
Bundy hukati elektritoolis Florida osariigi vanglas 24. jaanuaril 1989. Elulookirjanik Ann Rule kirjeldas Bundyt kui "sadistlikku sotsiopaati, kes nautis teiste inimeste valu ja kontrolli, mis tal oma ohvrite üle oli enne ja pärast nende tapmist". Bundy arvamus ei erinenud eriti Rule'i omast – on teada, et Bundy on nimetanud ennast "kõige külmaverelisemaks hoorapojaks, keda sa iial kohata võid". Üks Bundy advokaate Polly Nelson on kirjutanud, et mees oli "tõeline kurjuse sümbol".
Odintsovo
thumb|Odintsovo raudteejaam
Odintsovo on linn Venemaal Moskva oblastis, Odintsovo rajooni keskus. Asub 25 km Moskvast läänes.
Odintsovo küla on esmamainitud 1627. aastal. Linnaõigused sai 1957. aastal.
Enamik linna elanikke käib tööl Moskvas. Peamised tööstusharud on keemiatööstus ja masinatööstus.
Jan III Sobieski
Jan III Sobieski (17. august 1629 Olesko – 17. juuni 1696 Wilanów) oli Poola kuningas ja Leedu suurvürst maist 1674 kuni surmani.
Dekooder
Dekooder on lülitus, mis on ette nähtud etteantud sisendkoodi muundamiseks soovitud väljundkoodiks. Ta tunneb ära sisestatava kahendarvu ja annab signaali vastavasse väljundisse.
Jan III Sobieski
Ta oli hea armeejuht, kuid teistes riigijuhtimise valdkondades mitte nii edukas. Ta sai tuntuks kui "Euroopa päästja", kui ta tõrjus türklaste rünnaku Viinile ja kõrvaldas lõplikult Türgi ohu Kesk-Euroopale. Jani kinnisidee oligi Türgi väljalöömine Ida-Euroopast. Selleks rakendas ta enamiku oma energiast, mistõttu riigisisene korratus üha kasvas. Aadlikud olid enamasti sõja vastu ja püüdsid kuningavõimu kärpida. Sobieskit võib pidada viimaseks tugevaks Poola kuningaks, ehkki tema edusammud olid ajutised või kasulikud pigem teistele, näiteks Austriale.
Dekooder
Dekoodri ülesanded ja töö
Dekoodri ülesanneteks on muundada kahendkoodis arv niisuguseks koodiks, millega saab aktiveerida nõutava mälupesa, juhtida number- või tähtindikaatorit, tunda ära mitmesuguseid kodeeritud signaale jne. Kuna dekoodri väljundisse ühendatavad seadmed on erinevad, siis kasutatakse nende juhtimiseks ka erinevaid dekoodreid. Näiteks on indikaatoritest levinumad 7-segmendilised vedelkristall- ja valgusdioodindikaatorid ning 10 numbrilised huumlahendusindikaatorid. Seitsme segmendilise indikaatori dekoodril on reeglina 4 sisendit ning 7 väljundit, kümnenumbrilisel aga 4 sisendit ja 10 väljundit. Üldjuhul on dekoodril nii mitu sisendit n, kui mitu kohta on sisendisse antaval kahendarvul. Maksimaalne väljundite arv võrdub kombinatsioonide arvuga 2n. Dekoodreid koostatakse peamiselt NING loogika elementidest.
Jan III Sobieski
Jan oli abielus Marie Casimire Louise de la Grange d'Arquieniga (1641–1716). Abielust sündis 14 last, kellest vanemaks kui 5 aastat elas üksnes 3 poega ja 1 tütar. Tänaseni kestab tema sugu ainult tütre Teresa Kunegunda Sobieska kaudu. Teresal oli 10 last, kellest 5 poega ja 1 tütar said täiskasvanuks, kuid tänaseni kestab tema sugu üksnes poja Karl VII kaudu.
Dekooder
Dekoodri ülesanded ja töö
Suure sisendite arvu korral kasutatakse dekodeerimiseks kaskaadlülitust, kus esimese astme dekooder aktiveerib ühe teise astme dekoodri ning see omakorda ühe väljundi.
Lühiülevaade
Dekooder ehk desifraator on element, kus on n sisendit ja 2 astmes n väljundit.
Jan III Sobieski
pisi|vasakul|Jan III Sobieski. Portree autor [[Jerzy Siemiginowski-Eleuter]]
Dekooder
Lühiülevaade
Tingmärgid:
Käsudekooder
Käsudekooder (Instruction decoder) jagab protsessorile toimimiseks ülesandeid juhtsignaalide abil. Ta "tõlgib" käsukoodide registrist saadud bitid protsessori igale osale arusaadavateks juhtsignaalideks.
Vaimõisa kraav
Vaimõisa kraav on kraav Raplamaal Märjamaa vallas Vaimõisa külas.
Kraavi pikkus on 1,9 km ning see suubub paremalt Konnaveski jõkke (4,7 km suudmest). Kraavi valgla on 2 km².
Kraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Vaimõisa kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1108100.
Igor Garšnek
pisi|Igor Garšnek esinemas kirjandusfestivalil HeadRead 28. mail 2011 Igor Garšnek (sündinud 30. juulil 1958) on eesti helilooja ja klahvpillimängija.
Garšnek lõpetas 1982. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Eino Tambergi õpilasena ja 1984. aastal Leningradi Konservatooriumi Sergei Slonimski käe all.
Garšnek on mänginud ansamblites Synopsis, Data, Ruja (1985–1988), Gild, Aatrium ja Hõim. Alates 2003. aastast mängib ta ansamblis Led R.
Kuigi Garšnek mängib peamiselt klahvpille, oskab ta mängida ka baritoni, plokkflööti, basskitarri ja kitarri.
Garšnek on kirjutanud kaks sümfooniat; kontserdi elektrikitarrile, rokkansamblile ja sümfooniaorkestrile; kammermuusikat, näiteks "Leinamuusika" keel- ja löökpillidele (1979); elektroonilist muusikat; rokksuurvorme; teatri- ja filmimuusikat ning pop- ja rokkmuusikat. Peale selle on Garšnek üksi või kaasautorina kirjutanud muusikaõpikuid, samuti on ta raamatu "Roostevaba raamat : Ruja" autor.
Teoseid
pisi|Igor Garšnek 2009. aastal
Isiklikku
Ta on helilooja Anatoli Garšneki poeg.
Anu Saluäär
pisi|Anu Saluäär (2004) Anu Saluäär (sünninimi Anu Vaher; alates 2011. aastast Anu Saluäär-Kall, tõlkijanimega Anu Saluäär; on kasutanud pseudonüümi Anna Ydberg; sündinud 16. septembril 1948) on eesti tõlkija ja toimetaja.
Haridus
Anu Saluäär lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1972. aastal eesti filoloogia alal, lisaerialana skandinaavia keeled.
Multipleksor
Nelja infosisendiga multiplekseri skeemitähis pisi|2/1 Multiplekseri skeem pisi|Multiplekseri ja demultiplekseri tööpõhimõte pisi|Jõuahela multiplekser, mille juhtimiseks kasutatakse [[demultiplekserit]] Multiplekser (ka multiplekser) on kommutaator ehk valikulülitus, millel on mitu sisendit ja üks väljund. Sisendid jagunevad infosisenditeks ja juhtsisenditeks, kusjuures infosisendite arv määrab ära juhtsisendite arvu ning vastupidi. Vastavalt juhtsignaalile kommuteeritakse multiplekseri väljundisse signaal ühest infosisendist. Kommuteerivate infosisendite arv on 2n, kus n on juhtsignaalide arv. Järelikult saab kahe juhtsisendiga ehk kahebitise koodiga kommuteerida 4 sisendit, kolme juhtsisendiga 8 sisendit jne. Multiplekser saab olla digitaalne vooluring, mis koosneb loogikaahelatest, või analoogne seade, mis koosneb transistoritest, Isoleeritud paisuga väljatransistor (MOSFET) või releedest.
Tähistus
Multipleksereid nimetatakse vastavalt nende sisendite arvule. 2 sisendi ja ühe väljundiga multiplekserit nimetatakse kaks ühele multiplekserike ehk lühidalt 2:1 MUX. 4 sisendi puhul on tegemist 4:1 MUX- iga jne. multipleksereid saab ka omavahel kombineerida näiteks ühendades kahe 2:1 MUX-i väljundid ühte 4:1 MUX-i sisendise nii saab vahepealset tulemust kasutata ka mõne muu protsessi läbiviimseks. Elektriskeemidel tähistatakse multipleksereid kas ristkülikuna või trapetsina, kuhu lisatakse n arv sisendeid, mida tähistatakse suure I tähe ning vastava numbrilise indeksiga (0-st kuni n-1), väljundit tähistatakse Y tähega ning juhtsignaale S ning vastava numbrilise indeksiga (0-st kuni n-1). Lisaks võib multiplekseril olla ka tööd lubav signaal (enable-signaal), mida tähistatakse E tähega. Kui enable-signaal on mitte aktiivses olekus ehk väärtusega 0, siis läheb multiplekserist läbi väärtus 0, kui enable-signaali väärtus on 1, toimib multiplekser vastavalt sisendsignaali väärtustele
Anu Saluäär
Töökäik
Aastatel 1972–1975 töötas Anu Saluäär kirjastuse Eesti Raamat korrektorina, 1975–1976 Eesti Teaduste Akadeemia kirjastusosakonna tehnilise toimetajana. Aastail 1976–2018 toimetaja ajakirjas Loomingu Raamatukogu, aastatel 2008–2013 peatoimetaja. Eesti Kirjanike Liidu liige 1992. aastast.
Multipleksor
Ajalugu
Multiplekseri idee alged pärinevad 19. sajandi teisest poolest, kui hakati ehitama telegraafiliine, nende vajalikkus põhineb soovil teha side liine, kus saaks korraga ja sama suunaliselt edastada mitmeid sõnumeid, kuid korraga kuulata ehk vastu võtta saaks neid ükshaaval. 1874. aastal leiutas Thomas Edison dipleksimise süsteemi, mille abil sai liigutada kahte sõnumit samal ajal, samal liinil, samase sihtkohta ehk infot sai liigutada sama kiirusega aga kaks korda rohkem. 1894. aastal leiutas prantslane Jean-Maurice-Émile Baudot aja jaotusega multiplekseri, mille abil sai ühe telegraafi liini peal saata korraga mitmeid sõnumeid jaotades neid erinevate aegade peale laiali.
Anu Saluäär
Töökäik
Tõlkijana on Anu Saluäär peamiselt tutvustanud Rootsi ilukirjandust, kuid on tõlkinud ka norra, taani ning vähemal määral saksa, soome ja vene keelest.
Multipleksor
Tööpõhimõte
Multiplekseri põhi idee on analoogne lüliti, mille puhul sisend lülitatakse kas välja või sisse. Lülituse siseneb mitu erinevad sisend signaali ning seejärel tehakse vastavalt nende olekule valik, milline sisse tulnud signaalidest saadetakse edasi väljundise, kusjuures sisendite vahel liigutakse konkreetses järjekorras ehk liigutakse alates esimesest sisendist kuni sobivani ning seejärel need ühendatakse. Lülituse puhul saab korraga ainult 1 sisenditest olla väärtusega 1 ning sisendeid saab muuta ainult manuaalselt. digitaalse variandi puhul lisanduvad multiplekserisse juhtsignaalid, mis teevad valiku ise ära näiteks 4 sisendi puhul on vaja kahte juhtsignaali, kui mõlema juhtsignaali väärtused on nullid siis valitakse kõige esimene sisend, kui esimese juhtsignaali väärtus on 0 ning teisel 1 valitakse teine sisend jne. Ehk mida suurem on juhtsignaalidest tulenev signaali väärtus seda tagumisem sisend valitakse.
Signaalide kombineerimine
Lisaks mitmest signaalist ühe konkreetse signaali valimisele edasiseks töötlemiseks on multiplekseri abil võimalik ka mitmest signaalist üks kindel kombineeritud signaal tekitada. Selleks tuleb anda juhtsignaale ette pikkema bitijadana. Näiteks jada esimeste bittide juures on mõlema juhtsignaali väärtused nullid siis alustatakse uue väljund jada tekitamist esimese sisendsignaali väärtusega. Seejärel kui teise juhtsignaali järgmine jada element on 1 ning esimesel 0 siis kombineeritud väljundi teiseks liikmeks tuleb 1.
Anu Saluäär
Isiklikku
Tema emapoolne vanaisa oli luteri vaimulik, Keila kirikuõpetaja Ado Köögardal, kelle päevaraamatud ta on trükis avaldanud Harjumaa Muuseumi väljaandeina: 1944 (2019), 1945 (2020) ja 1949 (2022).
Multipleksor
Näide
Juhtsignaalid: S0= 10110110 ja S1=00101101 ning sisenditeks on S0=10101010 S1=00001000 S2=11101111 ja S3=10011010 siis võttes juhtsignaalide esimesed bittid 1 ja 0 saame, et väljundsignaali esimene bitt on sisendsignaal 2 esimene bitt ehk 1 järgmised juhtsignaalide numbrid on mõlemad nullid seega saame väljundi järgmisele kohale 0 sisendi teise numbri ehk 0 sama loogikat edasi jälgides saame väljundsignaali Y= 10001001
Anu Saluäär
Isiklikku
Tütred: keeletoimetaja Hille Saluäär ja arheoloog Ulla Kadakas.
Multipleksor
Liigitus
Analoogseid multipleksereid jaotatakse vastavalt tööpõhimõttele sagedus (FDM) ja lainepikkuse (WDM) multiplekseriteks, millest esimene filtreerib erinevatest sagedustest välja sobiva. Või vahetab vastavalt juhtsignaalidele iga mingi aja tagant sagedust. Sageduse multiplekserit kasutatakse üldjuhul pildi ja heli signaalide edastamisel Lainepikkuse multiplekser valib mitme erineva lainepikkuse vahelt sobiva. Näiteks et saada mitmest erinevast nähtava valguse värvist üks kindel värv.
Digitaalseid multipleksereid liigitatakse aja järgi. Ajajaotusega multiplekser – multiplekser, millega jaotatakse erinevad signaalid väikesteks tükkideks, mille abil saab neid edastada kiiresti ja objektiivselt, kasutades selleks vaid ühte infokanalit. Ajajaotusega multiplekser jaguneb omakorda sünkroonseks ja eba sünkroonseks. Millest esimese puhul jaotatakse igasse fragmenti võrdse pikkusega signaal, tükeldades signaale iga kindla aja tagant. Asünkrootse ajajaotus multiplekseri puhul pole kell oluline ning seega võivad signaali jupid olla erineva pikkusega.
Demultiplekser
Demultiplekser on multiplekseri vastand operatsioon, ehk loogiga ahel, mille abil saab teha ühest signaalist mitu erinevat signaali. Sarnaselt multiplekseriga on ka siin juhtsignaalid, mis näitavad millisesse väljundise, millisel ajahetkel milline signaal sadetakse, näiteks kui juhtsignaalid (nullist lugedes annavad kokku binaarse ahela 111, siis sellisel juhul saadetakse signaal kaheksandasse väljundisse (ehk Y 7 ), lisaks on ka enable-signaal, mis näitab kas protsessi on lubatud toimuda või mitte. Kui enable-signaali väärtuseks on 0 siis on ka kogu protsessi tulemuseks 0. juhul kui see on 1 saab protsess toimuda. Demultiplekseri juhtsignaalide arv sõltub väljundite arvust. 2 väljundi puhul on vaja ühte juhtsignaali, nelja puhul kahte, kaheksa puhul kolme. jne Kuna juhtsignaali väärtus on kas 1 või null saab vaadata väljundite arvu, kui vaadata, mis on maksimaalne kümnend süsteemis arv ning sellele liita 1, mida saab juhtsignaalide hulgaga tekitada. Näiteks kui juhtsignaale on 4 ehk seega maksimaalne arv on 1+2+4+8=15 kuna väljundite tähistamist alustatakse väljundist Y0 siis tuleb siia 1 juurde liita ning selgub, et nelja juhtsignaaliga saab anda 16 erinevat väljundit.