cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rasony rajoon
Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Albrechtava, Harbačeva, Jankavičy, Klaścicy, Krasnapolle ja Sakališča külanõukogu.
Rajooni suurim jõgi on Daugava lisajõgi Drõssa jõgi. Suuremad järved on Nieščarda, Usviečča, Vałoba, Biełaje, Sińša, Ševina ja Miežava. Kõrgeim koht (224 meetrit) on Zaborje küla lähistel. Madalaim koht (112 meetrit) asub Drõssa orus. Rajoon on üks kahest metsasemast rajoonist Valgevenes, metsad katavad 60% rajooni territooriumist.
2014. aasta seisuga olid elanikest 89,41% valgevenelased, 8,97% venelased ja 1,62% oli teistest rahvustest. 69,77% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 29,49% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 42,44% elanikke, vene keelt aga 54,16%.
Eesti Vanglatööstus
AS Eesti Vanglatööstus on Eesti aktsiaselts, mis asutati 2001 vanglate tootmisüksuste baasil.
Ettevõtte haldusüksus asub Jõhvis ja tootmisüksused Tallinna, Viru ja Tartu vanglas.
Ettevõttes toodetakse muu hulgas mööblit, ahjusid (kaubamärgi all Stoveman), metallkonstruktsioone. Viru Vangla tootmisüksuses on ka pesumaja.
STS-91
STS-91 oli NASA Space Shuttle'i programmi missioon ja viimane süstikumissioon, mis külastas Miri kosmosejaama.
Missioon kestis 2. juunist 12. juunini 1998 ja selle sooritas kosmosesüstik Discovery.
Väemla
Külast on teateid alates 1562 (Wennemalby).
Kazimierz Twardowski
Twardowski õppis Viini Ülikoolis Franz Brentano ja Robert von Zimmermanni juures, kaitstes viimase juhendamisel ka doktoritöö. Hiljem tegutses ta peamiselt Lvivi Ülikoolis, kus tema juhendatavate seas olid Kazimierz Ajdukiewicz, Stefan Banach, Tadeusz Kotarbiński, Stanisław Leśniewski ja Jan Łukasiewicz. Twardowski oli Poola filosoofia mõjukaima, Lvovi-Varssavi loogikakoolkonna rajaja. Esimese maailmasõja aegu oli ta mõne aasta vältel ka Lvivi Ülikooli rektor.
Saint-Omer-Nordi kanton
Saint-Omer-Nordi kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati pärast Prantsuse kantonite ümberkorraldamist, mis jõustus märtsis 2015. See koosnes 9 vallast, mis ühinesid 2015. aastal Saint-Omeri kantoniga.
Koosseis
Kanton koosnes 9 vallast:
Mario Matt
pisi|Mario Matt Mario Matt (sündinud 9. aprillil 1979 Flirschis) on Austria mäesuusataja, olümpiavõitja (2014).
1998. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel Chamonix's sai Matt hõbemedali slaalomis. 2001. aasta maailmameistrivõistlustel Sankt Antonis tuli ta slaalomis maailmameistriks ja sai hõbemedali Alpi kahevõistluses. Teist korda tuli ta slaalomis maailmameistriks 2007. aasta MM-il Åres. Ta sai nendelt võistlustelt veel ühe kuldmedali, mis tuli meeskonnavõistluses.
2013. aasta maailmameistrivõistlustel Schladmingis võitis ta slaalomis pronksmedali. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta samal ala 34-aastaselt kuldmedali ja tuli sellega vanimaks olümpiavõitjaks mäesuusatamises.
Maailma karikavõistlustel osales Matt esimest korda Kranjska Goras 21. detsembril 1999 slaalomis, kus ta sai 62 startinu seas 17. koha. Esimese poodiumikoha MK-etapil ja kohe ka esimese esikoha sai ta Kitzbühelis 23. jaanuaril 2000 slaalomis.
Mario Matti vend on vigursuusataja Andreas Matt.
Viini Ülikool
thumb|240px|Viini Ülikooli peahoone Ringstraßelt Viini Ülikool (saksa keeles Universität Wien; ladina keeles Universitas Vindobonensis, ka Alma Mater Rudolphina) on Austria pealinnas Viinis tegutsev avalik-õiguslik ülikool.
Ülikooli rajas Austria hertsog Rudolf IV 12. märtsil 1365. See on vanim ülikool saksakeelsetes maades pärast Karli ülikooli Prahas, mis asutati 1348. aastal.
Viini Ülikool on suurim ülikool Austrias ning üks suuremaid Euroopas. 2011. aastal oli ülikoolis 88 000 üliõpilast. Viini Ülikooli rektor on Sebastian Schütze.
Immuunvastus
Immuunvastus on immuunsüsteemi rakuliste ja humoraalsete faktorite koordineeritud aktsioon vastusena võõrast geneetilist informatsiooni sisaldavatele struktuuridele. Eristada saab loomulikku ehk sünnipärast immuunsust ja omandatud ehk adaptiivset immuunsust.
Tõnu Ojavee
Ta on lõpetanud Tallinna 2. Keskkooli (praeguse Tallinna Reaalkooli).
Eller Sümfoniett
pisi|Eller Sümfonieti keelpillikoosseis keset proovi Eller Sümfoniett (ka Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli sümfoniett) on Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli juures tegutsev orkester.
Tõnu Ojavee
Ta harrastas nooruses žongleerimist ja nii kutsus Ervin Abel ta estraadilavadele. Hiljem õppis ta Kultuuriministeeriumi suunamisel Igor Kio käes all Moskvas mustkunsti.
Parvoviirused
Parvoviirused on üldnimetuseks ssDNA viirustele, mis kuuluvad sugukonda Parvoviridae. Parvoviirused põhjustavad nakkushaigusi eri liiki loomadel, sealhulgas inimestel (inimese parvoviirusnakkus ehk viies haigus).
Adjuvant
Adjuvant on eksogeenne aine, mis tõhustab mittespetsiifiliselt immuunvastust.
Eller Sümfoniett
Orkestri dirigent on aastast 2000 Lilyan Kaiv ja kontsermeister on Kadri Sepalaan.
Orkester on esinenud nii Eestis kui ka välismaal.
Parvoviirused
Patogenees
Parvoviirused põhjustavad mitmesuguseid haigusi, nii kergemate kui ka tõsisemate sümptomitega, mis võivad lõppeda surmaga. Mõned parvoviiruste sümptomid ei avaldu peremeesorganismis ning isend tundub väliselt terve.
Tõnu Ojavee
Ojavee töötas aastatel 1972–1980 Riiklikus Filharmoonias, kus esitas vahepalu eelkõige ansambli Vana Toomas kontsertidel.
Parvoviirused
Patogenees
Perekonda Parvovirus kuuluvad viirused eelistavad aktiivselt jagunevaid rakke, olles võimelised üle kanduma ka platsentale. Sel viisil võivad nakatuda ka vastsündinud.
Tõnu Ojavee
Viimasel elukümnendil elas Jõgeval.
Tal on tütar ja kaks poega.
Parvoviirused
Patogenees
Adenoseoselised viirused (AAV) ei suuda nakatunud organismis iseseisvalt replitseerumist lõpule viia ja seega ei põhjusta isendi haigestumist. Autonoomsed parvoviirused replitseeruvad edukamalt vastsündinud loomadel või lootel, sest nad vajavad mitootiliselt jagunevaid rakke. Sea parvoviirus (PPV) on võimeline nakatama tiine looma loodet ning põhjustama pärast sündi kerget haigestumist. Kaslaste ja koerlaste parvoviirused (FPV ja CPV) nakatavad lümfiorganites jagunevaid rakke. Need viirused põhjustavad lümfopeeniat ja lümfoidset ammendumist. Inimese B19-parvoviirus võib vähendada punaste vereliblede tootmise hulka ja sellega seotult põhjustada aneemiat.
Inimesi nakatavad parvoviirused põhjustavad kahte haigust:
Vääna-Nõmme
Vääna-Nõmme oli küla Harjumaal. Küla jääb tänapäeval Vääna-Jõesuu ja Liikva küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Keila kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Vääna-Jõesuu külaga.
Külast on teateid alates 1945.
Parvoviirused
Immuunvastus
Efektiivseim kaitse parvoviiruste vastu on kaasasündinud immuunsus. Enamikul parvoviirustel ei ole mehhanisme, mis võimaldaks virionil manipuleerida või vältida peremeesorganismi immuunvastust. Naaritsate aleuudi haiguse korral ei suuda aga isegi immuunsüsteemi tugev vastus viirust kahjutuks teha ja viirus jätkab levimist organismis, mille tagajärjel tekib krooniline infektsioon.
Inimese parvoviiruse B19 spetsiifilist IgM antikeha võib leida organismist 9–10 päeva pärast nakatumist. Antikehade arvukus tõuseb pärast seda kiirelt, saavutades maksimumi nädalaga. Parvoviiruste vastu on välja töötatud nii surmatud kui ka elusvaktsiinid, mõlemad on efektiivsed, sest suudavad esile kutsuda immuunvastuse.
Levik
Parvoviirused on suhteliselt vastupidavad ja levivad erinevate eritiste kaudu. Kasside ja koerlaste parvoviirused (FPV ja CPV) nakatavad soolestiku epiteelrakke, mis eritatakse väljaheidetena. Näriliste parvoviirused nakatavad neerurakke ja levivad uriinis. Inimese parvoviirus B19 replitseerub teatud kehakudedes ja levib hingamisteede kaudu.
Erinev levikuviis viitab sellele, et mõned viirused vajavad levimiseks lähedast kontakti isendite vahel. Teised parvoviirused suudavad aga levida kiirelt ilma otsese kontaktita. 1978. aastal ilmnenud koerlaste parvoviirus levis üle maailma paari aastaga.
Ajalugu
Parvoviirused on levinud enamikul loomadel, kuid nad põhjustavad vaid kergemaid haigusi või kliiniliselt märkamatuid infektsioone. Esimene parvoviirus, mis tuvastati 20. sajandi alguses, oli kasside panleukopeenia viirus (FPV). Minkidel tuvastati sarnaseid sümptomeid põhjustav viirus 1940. aastatel. Adenoseoselised viirused avastati 1960. aastatel. Koerlaste parvoviirus (CPV) leiti 1970ndate lõpus, avastuseni viis koertel sel ajal levinud uus haigus. Koerlaste parvoviirus on lähedalt seotud kaslaste parvoviirusega, seega on alust arvata, et CPV korral on tegemist FPV mutandiga. Hiljuti avastati autonoomne parvoviirus RA-1, mis isoleeriti vastsündinud hiirest, kes oli nakatatud reumatoidartriidiga. Esimesed inimese parvoviirused avastati väljaheidete proovide uurimisel elektronmikroskoobiga. Leitud viirusi seostati seedetrakti häiretega, mida tekitasid karpide söömine. 1975. aastal leiti doonori vereseerumist parvoviirus B19.
Struktuur
Parvoviiruste nimetus tuleneb ladinakeelsest sõnast parvo, mis tähendab väikest, sest need on ühed väiksemad viirused. Parvoviiruse kapsiid on ikosaeedrilise kujuga ning kestata. Kapsiidi diameeter on 18–26 nm ning moodustub 32 kapsomeerist, mis koosneb kolmest struktuurvalgust: VP1, VP2 ja VP3. Struktuurivalke seovad omavahel aminohappejärjestused. Peamine valk kapsiidis on VP2 või VP3 (olenevalt viiruse liigist), mis on 90% kogu kapsiidi koostisest.
Parvoviiruse kapsiid sisaldab ka pikemaid valke kui VP2 või VP3. Raku nakatamiseks on viirusele vajalikud pikemad valgud, kuna sisaldavad fosfolipaasi A2 ensüümi aktivaasi, tänu millele on võimalik transportida viiruse genoom peremeesorganismi rakutuuma. Peremeesorganismi rakkude pinnal on spetsiifilised retseptorid, mis tunnevad ära kapsiidivalgud. Retseptoriteks võivad olla siaalhapped või heparaansulfaat-glükoproteiinid.
Viiruse ssDNA asub kapsiidis. Esialgu arvati, et parvoviirused on kaheahelalise DNAga, kuni avastati, et iga virion sisaldab nii positiivset kui ka negatiivset DNA ahelat. Olenevalt parvoviiruse liigist, on kapsiidi pakitud kas ainult negatiivne ssDNA ahel või positiivne ja negatiivne ssDNA ahel.
Genoom
Parvoviiruse genoomi suurus on 4500–5200 aluspaari. Genoom sisaldab:
Nii väike genoom suudab kodeerida vaid piiratud arvu polüpeptiide. Valgud, mida ise ei suudeta kodeerida, saadakse peremeesorganismi rakkudest.
Struktuurivalkude geene kodeerib standardse genoomi korral paremakäeline avatud lugemisraam. Vasakukäeline avatud lugemisraam kodeerib viiruse mittestruktuursete valkude geene, nagu näiteks NS1, mis muudab viiruse nakatamisvõimeliseks, ja Rep valk, mis algatab peremeesrakus replikatsiooni. Viimane neist töötab DNA helikaasina ja NS1 asukoha spetsiifilise nikaasina, seondudes kovalentselt ssDNA 5’ otsaga. NS1 ja Rep valgu aktiivsust reguleeritakse fosforüleerimisega.
DNA lõppjärjestused koosnevad mittetäielikest palindroomidest, mõnel juhul kontrollivad DNA replikatsiooni spetsiifilised üksteisega mittesobivad järjestused. Lühikesed palindroomsed järjestused võivad keerduda üksteise peale kokku, moodustades kahekordse juuksenõela telomeerse struktuuri. Lõppjärjestuste juuksenõelad erinevad üksteisest nii struktuuri kui ka järjestuse poolest. Need struktuurid on olulised parvoviiruse replikatsiooniks.
Replikatsioon
Replikatsiooni tsükkel algab parvoviiruse kinnitumisega kindlatele retseptoritele, mis asuvad rakumembraanil. Viiruse partiklid tungivad rakku endotsütoosi teel ning kahe tunni möödudes võib partikleid juba leida rakutuumast.
Optimaalselt replitseeruvad parvoviirused peremeesraku tuumades rakutsükli hilises S-faasis või varajases G2-faasis. Nii saab viirus enda replitseerumiseks vajalikud komponendid. Replitseerumiseks on veel olulised viiruse DNA 5’ ja 3’ terminalides asuvad kaheahelalised piirkonnad, mis on põhjustatud komplementaarsetest järjestustest 160. ja 115. nukleotiidis. 3’ terminalis on üksteisega vastakuti nukleotiidid 1–43 ja ümberpööratuna järjestused 73–15. 44.–72. nukleotiidi vahel on kaks piirkonda, mis on guaniini- ja tsütosiinirikkad, need piirkonnad võimaldavad aluspaardumist ja lõppevad sekundaarstruktuuride moodustumisega. DNA ahela kokkuvoltimine saavutataksegi aluspaardumisega. Kokkuvolditud struktuure leidub ka DNA 5’ otsas, kuid selle suurus ja järjestus erineb 3’ omast.
Klassifikatsioon
Parvoviridae sugukonda kuuluvad järgmiste perekondade viirused:
Norden
Norden on suvine sümfooniaorkester, kuhu kuulub 70–100 muusikakõrgkooli õpilast Põhja- või Baltimaadest (Taanist, Islandilt, Soomest, Norrast, Rootsist, Eestist, Lätist, Leedust). Orkestri asutas 1993. aastal kunstiline juht Esa-Pekka Salonen ja orkestri eestvedajaks oli esimesed 15 aastat Rootsi Kontsert. Nordeni keskuseks sai 2008. aastal Kristiansand Norras, kunstiliseks juhiks Rolf Gupta.
Adgeri ülikooli, Kristiansandi sümfooniaorkestri ja rahvusvahelise kirikumuusika festivali ühisel ettevõtmisel loodi orkestrile uus korraldus ning tegevus planeeriti kuni aastani 2012. Kontori- ja prooviruume jagatakse Kristiansandi sümfooniaorkestriga Marvikas.
Orkestri dirigendid aastatel 1993–2009: Orkestri repertuaari kuulub nii ajaloolist klassikalist muusikat kui ka improvisatsiooni ja elektroonikat; Mahleri ja teiste romantiliste klassikute teoseid kõrvuti roki-, popi- ja filmimuusikaga; samuti 20. sajandi klassikat Stravinskilt ja Messiaenilt. Kõige selle juures aga on orkestri keskmes Põhjamaade muusika pärand.
Sümfooniaorkester kui kultuuriinstitutsioon on püsivalt arenev, kuigi paljud võivad küüniliselt väita, et suur osa orkestrimuusikast on pärit heliloojatelt, kes surid juba aastakümneid, kui mitte sajandeid tagasi. Orkestril on 21. sajandil aga pidevalt uusi väljakutseid.
Parasiit-helekottseen
Parasiit-helekottseen (Hypocrea pulvinata, sünonüüm Trichoderma pulvinata) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Andraž Šporar
pisi|Andraž Šporar 2021. aastal Sloveenia koondises Andraž Šporar (sündinud 27. veebruaril 1994 Ljubljanas) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib ründajana Kreeka kõrgliigaklubis Panathinaikόs ja Sloveenia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri NK Interblockis, millega debüteeris ta hooajal 2011–12 Sloveenias esiliigas. Ta lõi sel hooajal liigas 21 mänguga kümme väravat.
2012. aasta juunis liitus ta Sloveenia kõrgliigaklubiga Ljubljana Olimpija. Hooajal 2014–15 lõi ta liigas 13 väravat ja 2015–16 hooaja esimeses pooles 18 mänguga koguni 17 väravat. Kuigi ta lahkus klubist pärast poolt hooaega, jäi ta kahe teise mängijaga jagama hooaja suurima väravaküti tiitlit. 2015. aasta detsembris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Šveitsi kõrgliigaklubiga FC Basel. 2016. aasta veebruaris vigastas ta end soojendusel, mistõttu sel hooajal enam väljakule ei pääsenud. Kuigi ta tuli järgmine hooaeg Baseliga Šveitsi meistriks ja karikavõitjaks, ei olnud hooaeg Šporari jaoks individuaalselt edukas, kui ta lõi 25 mänguga kokku vaid ühe värava.
Hooaja 2017–18 esimeses pooles mängis ta laenul Saksamaa esiliigaklubis, lüües üheksa mänguga kaks väravat. 2018. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Slovakkia kõrgliigaklubiga Bratislava Slovan. Hooajal 2018–19 tuli ta klubiga Slovakkia meistriks. Ta lõi liigas 29 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt, ja ta valiti liiga hooaja parimaks mängijaks. Ta jätkas väga võimsalt ka järgmine hooaeg, lüües liigas 11 esimese mänguga 12 väravat.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta viieaastase lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Lissaboni Sporting. Üleminekusumma oli kuus miljonit eurot, mis tegi temast Slovakkia kõrgliiga kõige kallima jalgpalluri. Portugali kõrgliigas lõi ta esimese värava 23. veebruaril 2020 mängus Boavista vastu. 2021. aasta veebruaris läks ta Sportingust laenule SC Bragasse, kus ta lõi 16 mänguga kolm väravat. 2021. aasta augustis läks ta üheks hooajaks laenule Inglismaa esiliigaklubisse Middlesbrough, kus ta lõi 35 mänguga 8 väravat.
2022. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Panathinaikόsega.
Debüüdi Sloveenia jalgpallikoondises tegi Šporar 2016. aasta novembris mängus Malta vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 21. märtsil 2019 EM-i valikmängus Iisraeli vastu.
Lõilasmäe järv
Lõilasmäe järv (ka Lõilaskme järv, Lõilasmaa järv, Lillasmäe järv) on järv Harju maakonnas Raasiku vallas.
Järv asub Peningi rabas.
Epistemoloogiline anarhism
Epistemoloogiline anarhism (inglise epistemological anarchism) on epistemoloogiline teooria, mille käis välja Austria teadusfilosoof Paul Feyerabend. Feyerabend kritiseeris laialt levinud veendumust, et teadlased järgivad teaduslikku meetodit. Tema arvates pole teaduse ajaloos olnud ühtegi reeglit, mida ühel või teisel etapil poleks rikutud. Sellised rikkumised on olnud teaduse arenguks hädavajalikud.
Budapesti memorandum
pisi|USA president [[Bill Clinton|Clinton, Venemaa president Jeltsin ja Ukraina president Leonid Kravtšuk pärast trilateraalse lepingu allkirjastamist Moskvas 1994. aasta 14. jaanuaril]] pisi|Clintoni ja Jeltsini pressikonverents 1994. aastal Budapesti memorandum julgeolekutagatiste kohta on Ungari pealinnas Budapestis 1994. aasta 5. detsembril Ameerika Ühendriikide, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ning Venemaa Föderatsiooni poolt allkirjastatud kokkulepe Ukrainale antavate julgeolekutagatiste kohta seoses Ukraina liitumisega Tuumarelvade leviku tõkestamise lepinguga. Hiljem ühinesid memorandumiga Hiina ja Prantsusmaa.
USA, Venemaa ja Suurbritannia kohustusid, kooskõlas Helsingi lõppaktiga, austama Ukraina sõltumatust, suveräänsust ja olemasolevaid piire. Memorandumi tulemusena loovutas Ukraina aastatel 1994 kuni 1996 Venemaale oma territooriumil asunud tuumarelvade varud, mis olid 1994. aastal maailmas suuruselt kolmandal kohal.
2014. aasta Krimmi kriisi järel teatasid USA ja Suurbritannia eraldi avaldustes, et Venemaa sekkumise näol on tegemist memorandumiga võetud kohustuste rikkumisega ning Ukraina suveräänsuse ja territoriaalse terviklikkuse selge rikkumisega. Venemaa väidab, et lepingu kohaselt ei tohi ta vaid Ukraina vastu tuumarelva kasutada.
Heino Tartes ja Sõbrad
Heino Tartes ja Sõbrad on Eesti rahvamuusikaansambel. Ansambli eesotsas on Heino Tartes.
Atenuaator (geneetika)
Atenuaator on spetsiifiline regulatoorne DNA järjestus, millelt transkribeeritud RNA moodustab sekundaarstruktuuri. Atenuaator mängib olulist regulatoorset rolli prokarüootides, kuna neis puudub tuum. See struktuur reguleerib translatsiooni aktiivsust sõltuvalt erinevatest faktoritest.
Atenuatsiooni nähtus avastati E. coli trp-operonis.
trp-operon
Heaks atenuatsiooni näiteks on trp-operon bakterites. Kui rakus on suur trüptofaani kontsentratsioon, siis ei ole vaja bakteril seda juurde sünteesida. Kui RNA polümeraas seondub trp-geenijärjestusele, hakkab ribosoom kohe transleerima. See erineb translatsioonist eukarüootides, kus RNA peab kõigepealt väljuma tuumast. Atenuatsioonijärjestus asub mRNA liiderjärjestuse (UTR-5´-järjestuse) ja trp-operoni geeni vahel ning sisaldab nelja domeeni, mis võivad sõltuvalt raku sisekeskkonna tingimustest omavahel spetsiifiliselt paarduda, ehk näiteks kolmas saab seonduda spetsiifiliselt kas teise või neljandaga.
Hans von Wachten
Hans Otto Wilhelm Friedrich von Wachten (Venemaal tuntud kui Otto Ivanovitš, vene keeles Отто Иванович Вахтен) (21. juuni (vkj) 1786 Hoomuli mõis − 15. juuli (vkj) 1874 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane (kindralleitnant).
Atenuaator (geneetika)
trp-operon
Atenuaatori esimeses domeenis on trüptofaani sisaldavate peptiidide sünteesi reguleeriv järjestus. Suur trüptofaani kontsentratsioon võimaldab ribosoomi transleerida esimesest ja teisest domeenist, mis omakorda võimaldab kolmandal ja neljandal domeenil moodustada juuksenõelastruktuuri. Selline olukord peatab transkriptsiooni trp-operoni pealt, mis tähendab, et trüptofaani enam ei sünteesita.
Hans von Wachten
Päritolu
Põlvnes baltisaksa aadlisuguvõsast. Tema isa oli oma teenistuse kaudu aadliseisusse tõusnud 2. järgu major Johann Reinhold von Wachten (1748−1797), kes oli Hansu sünni ajal Hoomuli mõisa rentnik. Tema ema vabapreili Friederike Elisabeth Katharina von Ungern-Sternberg (1751−?) oli pärit Hoomuli mõisnike suguvõsast.
Atenuaator (geneetika)
trp-operon
Väikese trüptofaani kontsentratsiooni juures jääb ribosoom esimese domeeni peal seisma, mis võimaldab teisel ja kolmandal domeenil moodustada juuksenõelastruktuuri, kuid see ei peata transkriptsiooni. See tähendab, et ülejäänud operoni saab transkribeerida ning transleerida, mis omakorda suurendab trüptofaani kontsentratsiooni. Seega toimib neljas domeen atenuaatorina. Ilma selleta toimuks trüptofaani süntees sõltumatult selle kontsentratsioonist rakus. Atenuaator-järjestuse translatsioonil sünteesitakse liiderpeptiid, aga see ei ole trp-operoni järjestuse osa. Atenuaator annab piisavalt aega juuksenõelastruktuuride moodustumiseks, kuid selle pealt ei transleerita peptiidi, mida trüptofaani sünteesil kasutataks.
Hans von Wachten
Sõjaväeteenistus
1800. aastal kirjutati ta 13-aastaselt sõjaväeteenistusse. Ta sai alampraporštšiku aukraadi ja määrati teenima Pärnu garnisonipataljoni. 1802. aastal viidi ta üle Tauria grenaderipolku, kus teenis 1811. aastani. Osales sõjas Napoléoni vastu ja sai kaks korda haavata. 1808. aastal määrati Württembergi printsi Eugeni adjutandiks. 1809. aastal sai temast brigaadiadjutant. Järgmisel aastal osales Balkanil sõjategevuses Türgi vastu. Alates 1811. aastast teenis Izmailovski kaardiväepolgus, kus tegi kaasa 1812. aasta sõja. Osales 1813. ja 1814. aasta sõjakäikutel Napoléoni vastu. Pärast sõda oli aastatel 1816−1819 Tobolski jalaväepolgu komandör. Seejärel nimetati 2. armee VI jalaväekorpuse staabiülemaks. Osales 1829. aastal sõjategevuses Türgi vastu ja ülendati kindralleitnandiks. Seejärel oli V jalaväekorpuse staabiülem ja 2. armee staabiülema kohusetäitja. 1835. aastal läks teenistusest erru.
Atenuaator (geneetika)
trp-operon
Atenuatsioon on trp-operonis negatiivse tagasiside teine mehhanism. Esimene mehhanism toimib TrpR repressori vahendusel ning mõlema mehhanismi koostöö on trüptofaani sünteesi reguleerimiseks oluline. Atenuatsioon on prokarüootides võimalik seetõttu, et neil ei ole tuuma ning ribosoom saab alustada mRNA translatsiooni samal ajal, kui RNA polümeraas transkribeerib DNA-d. See võimaldab translatsiooni abil reguleerida transkriptsiooni.
Hans von Wachten
Hilisemad eluaastad ja surm
Pärast erustumist asus ta elama Tallinna, kus surigi kõrges vanuses. 1839. aastal 13. veebruaril (vkj) võeti ta Eestimaa rüütelkonna matriklisse.
Atenuaator (geneetika)
trp-operon
trp-operoni transkribeeritud geenide alguses on 140 nukleotiidi pikkune lõik, mida nimetatakse liidertranskriptiks (trpL). Selles transkriptis on 4 regiooni (1–4). Regioonid 1 ja 2, 2 ja 3 ning 3 ja 4 on omavahel osaliselt komplementaarsed, mis võimaldab neil moodustada juuksenõelastruktuure. Esimese ja teise regiooni hübridisatsioon tekitab nn 1–2-struktuuri, mis pärsib 2–3-struktuuri moodustumist, 2–3-struktuur aga pärsib 3–4-struktuuri moodustumist. 3–4 on transkriptsiooni terminatsioonijärjestus, mille tekkimisel RNA polümeraas dissotsieerub DNA-lt ning trp-operoni struktuursete geenide transkriptsioon katkeb.
Osa liidertranskriptist kodeerib lühikest 14-aminohappelist peptiidi, mis ongi liiderpeptiid. Selle sees on kaks kõrvuti paiknevat trüptofaanijääki, mis on küllaltki haruldane aminohape (keskmises E. coli valgus on ligi üks aminohappejääk sajast trüptofaan). Kui ribosoom hakkab transleerima seda peptiidi trüptofaani väikese kontsentratsiooni juures, siis translatsioon seiskub ühel trüptofaani koodonitest. Peatunud ribosoom blokeerib transkripti esimest järjestust, takistades 1–2-juuksenõelastruktuuri moodustumist. Seetõttu moodustub 2–3-struktuur, mis pärsib termineeriva ehk 3–4-juuksenõelastruktuuri moodustumist. RNA polümeraas saab seda operoni edasi transkribeerida. Kuid juhul kui trüptofaani sisaldus on muutunud piisavalt suureks, transleerib ribosoom tervet liiderpeptiidi ilma takistusteta ning jääb seisma alles translatsiooni terminaatorkoodoni peal. Selles asendis blokeerib ribosoom nii esimese kui teise järjestuse. Kolmas ja neljas järjestus moodustuvad siis termineeriva 3–4-juuksenõelastruktuuri. Selle tulemusena saab operoni transleerida ainult siis, kui trüptofaani kontsentratsioon rakus on väike.
Et tagada ribosoomi seondumist liidertranskriptile ning translatsiooni alustamist kohe pärast sünteesi, teeb RNA polümeraas trpL-järjestuses ühes kindlas kohas pausi. Selle järjestuseni jõudmisel RNA polümeraas peatub ja nähtavasti ootab translatsiooni algust. Selline mehhanism võimaldab transkriptsiooni ja translatsiooni sünkroonimist, mis on ka atenuatsiooni üks võtmetegureid.
Samasugune atenuatsioonimehhanism reguleerib histidiini, fenüülalaniini ja treoniini sünteesi.
Avastamine
Charles Yanofski avastas esimesena atenuatsiooni E. coli trp-operonis. Bakterirakkudes, milles trüptofaani repressorgeen inaktiveeriti, oli ikka näha trp-operoni regulatsiooni. Reguleeritavus oli TrpR-mutantidel seitsekümmend korda madalam kui metsiktüübil, kuid siiski märkimisväärne. Seega pidi olema veel mingi muu trüptofaani kontsentratsioonist sõltuv regulatsioonimehhanism. trp-operoni sekveneerimisel avastati ebatavaline avatud lugemisraam (ORF), mis paiknes vahetult enne trüptofaani biosünteesi ensüüme kodeerivate struktuursete geenide ORF-e.
Alguses märkas Yanofski, et avastatud ORF sisaldas kahte tandeemset trüptofaanikoodonit ning selle peptiidis oli 10 korda rohkem trüptofaani kui tavaliselt. Siis selgus, et selle regiooni mRNA sisaldas palindroomset järjestust, mis võimaldas kahe üksteist välistava struktuuri moodustumist. Üks neist sarnanes rho-sõltumatu transkriptsiooni terminatsiooni signaaliga. Teine sekundaarstruktuur blokeeris esimese ehk terminaatorstruktuuri moodustumist. Seda struktuuri nimetatakse preemptoriks.
Atenuatsioon eukarüootides
MiRNA-uuringud on viidanud, et atenuatsioon esineb ka eukarüootides.
David Backes
David Anthony Backes (sündinud 1. mail 1984 Minneapolises Minnesotas) on endine USA jäähokimängija (keskründaja).
2003. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i draft'is 62. valikuna. Enne karjääri NHL-i mängis ta United States Hockey League'i klubis Lincoln Stars, Minnesota State University meeskonnas ja American Hockey League'i klubis Peoria Rivermen. NHL-is tegi ta Bluesi meeskonnas debüüdi 19. detsembril 2006 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu.
Bluesi meeskonnas mängis Backes kokku kümme hooaega. Aastatel 2011–2016 oli ta Bluesi kapten.
2016. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Boston Bruinsiga. 2020. aasta veebruaris siirdus ta Anaheim Ducksi.
2021. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu St. Louis Bluesiga, et seal sportlaskarjäär ametlikult lõpetada.
2011. aastal osales ta NHL-i tähtede mängul.
2010. aasta taliolümpiamängudel võitis ta USA jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Lisaks kuulus ta USA koondisse 2014. aasta taliolümpiamängudel ja kolmedel maailmameistrivõistlustel.
Beeta1-retseptor
pisi|β1-retseptori ning seondunud agonisti isoprenaliini kolmemõõtmeline struktuurimudel kristallstruktuuri andmete põhjal Beeta1-retseptor ehk β1-retseptor on üks rakumembraani valk (integraalne membraanivalk), üks beetaretseptoreid.
Seda aktiveerib hormoon adrenaliin ja see vahendab muu hulgas adrenaliini toimet südamele. β1-retseptor on beetablokaatorite sihtmärk.
Esinemine ja funktsioon inimesel
Inimorganismis leidub β1-retseptor eriti südames. Südames on see valdav beetaretseptor (osatähtsus 70% kuni 80%). Peamiselt temast sõltub adrenaliini kontraktsioonijõudu suurendav (positiivne inotroopia), löögisagedust suurendav (positiivne kronotroopia), erutusjuhet kiirendav (positiivne dromotroopia) ja ärritusläve alandav (positiivne dromotroopia) toime südamele.
β1-retseptorit leidub ka neeru rakkudel, nimelt jukstaglomerulaarrakkudel. Stimuleerimine, kutsub esile reniini vabastamise.
β1-retseptor stimuleerib amülaasi eritust süljenäärmetest.
Geneetika
β1-retseptorit kodeerib intronivaba ADRB1-geen (ADRB1R, B1AR). Inimese ADRB1-geen on 10. kromosoomis lookuses 10q24-q26. Selle geeni polümorfismi seostatakse muu hulgas südamepuudulikkusega ja beetablokaatorite muutunud toimega.
Struktuur
β1-retseptor oli üks esimesi G-valguga seotud retseptoreid, mille struktuur röntgenstruktuurianalüüsi abil kindlaks tehti. Iseloomuliku motiivina on β1-retseptoril, nagu kõigil teistelgi teadaolevatel G-valguga seotud retseptoritel, seitse rakumembraani läbivat alfaheeliksit. Nagu ka rodopsiinilgi, liitub membraani läbiva 7. heeliksi rakusisese otsaga kaheksas alfaheeliks. Peale selle on β1-retseptoril, nagu β2-retseptorilgi, veel üks alfaheeliks, mis paikneb rakuväliselt 4. ja 5. membraani läbiva heeliksi vahel. Ligandi seondumissait, kuhu kinnituvad endogeenne ligand adrenaliin ja arvukad raviained, paikneb membraani läbivate heeliksite rakuvälisel küljel. Rakusisestel silmustel on seondumissaidid signaaliülekandes osalevatele efektorvalkudele, eriti G-valkudele.
Valgus on 477 aminohapet. Molekuli mass on 51 300 aatommassiühikut.
Jahutussegu
Jahutussegu on kahe või enama tahke või tahke ja vedela aine segu, mille komponentide sulamisel või lahustumisel neeldub soojust ja seetõttu temperatuur langeb.
Beeta1-retseptor
Farmakoloogia
pisi|β1-retseptori antagonisti metoprolooli struktuur β1-retseptor on üks raviainete väljatöötamise farmakoloogiliselt kõige tähtsamaid sihtstruktuure. β1-retseptori antagoniste, nõndanimetatud beetablokaatoreid, mille hulka kuuluvad teiste seas raviained atenolool, bisoprolool, karvedilool, metoprolool, nebivolool, propranolool, sotalool ja timolool, mida kasutatakse eriti hüpertensiooni, südamepärgarteritõve, südamepuudulikkuse, südame rütmihäirete ja migreeni ravis.
Jahutussegu
Enamik jahutussegusid valmistatakse keedusoolast ja peenestatud jääst (lumest); madalaim temperatuur, mis sel teel saadakse, on –21,2 °C (segus on 22,4% keedusoola).
Teisi tuntumaid jahutussegusid: peenestatud jää ja kaltsiumkloriid (–40 °C), vesi ja ammooniumnitraat (–50 °C), tahke süsinikdioksiid ja etanool (–77 °C).
Beeta1-retseptor
Farmakoloogia
β1-agoniste, nagu adrenaliini, noradrenaliini ja dobutamiini, kasutatakse anesteesias ning intensiivmeditsiinis ja erakorralises meditsiinis.
Narimanov
Narimanov on linn Venemaa lõunaosas Astrahani oblastis, Narimanovi rajooni keskus. Linn asub Volga paremal kaldal, 45 km Astrahanist põhja pool.
Ajalugu
Asulat hakati ehitama 1963. aastal. Nižnevolski alev sai linnaks 1984. aastal ja nimetati aserbaidžaani riigitegelase Nariman Narimanovi auks Narimanoviks.
1. FC Heidenheim
1. Fußballclub Heidenheim 1846 e.V. on Saksamaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Heidenheimis. See mängib Saksamaa esiliigas 2. Bundesliga.
Heidenheimi spordiklubi juured ulatuvad 1846. aastasse, mil asutati võimlemisklubi Turngemeinde Heidenheim. Jalgpalliosakond loodi 1911. aastal. Praegune jalgpalliklubi loodi 1. jaanuaril 2007, mil see sai Heidenheimi spordiliidust iseseisvaks.
Hooajal 2008–09 võitis Heidenheim Saksamaa tugevuselt neljanda liiga Regionalliga Süd ja tõusis 3. Ligasse. Hooajal 2013–14 võideti 3. Liga ja pääseti esiliiga. Hooajal 2019–20 oldi lähedal Bundesligasse pääsemisele. Liigas saavutati kolmas koht, mis oli klubi ajaloo parim tulemus. Sellega pääseti üleminekumängudele, kus kohtuti Bremeni Werderiga. Werder säilitas koha Bundesligas ainult tänu võõrsil löödud väravatele (esimene kohtumine lõppes Heidenheimi jaoks võõrsil 0:0, kodus viigistati 2:2).
Hooajal 2015–16 jõudis Heidenheim Saksamaa karikavõistlustel DFB-Pokal veerandfinaali, kus kaotati Hertha BSCile tulemusega 2:3. Hooajal 2018–19 jõuti taas veerandfinaali, kus kaotati Müncheni Bayernile tulemusega 4:5.
2007. aastast on klubi peatreener olnud Frank Schmidt.
Metrosert
Ettevõte on 1919 asutatud Kaalude ja Mõõtude Koja järeltulija.
Ettevõtte allüksuste seas on Eesti Proovikoda.
Roman Ljubimov
Ta alustas klubikarjääri Moskva CSKA-s, mille meeskonnas debüteeris ta KHL-is hooajal 2010–11.
2017. aasta juulis naasis Ljubimov Moskva CSKA-sse. 2018. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Magnitogorski Metallurgiga. 2020. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Moskva Spartakiga. Sama aasta detsembris siirdus ta Kaasani AK Barsi, kellega sõlmis üheaastase lepingu.
2016. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Ljubimov Venemaa jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.
Andres Metspalu
pisi|Andres Metspalu, 1999 (foto: [[Jaan Künnap)]] pisi|Andres Metspalu 2012. aastal rääkimas vastavatud Geeni- ja Biotehnoloogia keskuses pisi|Andres Metspalu 2017. aastal Genoomika instituudis. Andres Metspalu (sündinud 11. märtsil 1951 Lääne-Virumaal) on eesti geeniteadlane ja Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2010), Tartu Ülikooli Genoomika Instituudi genoomika ja biopankade professor ja Eesti Geenivaramu juhataja ning Tartu Ülikooli Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituudi biotehnoloogia professor.
Elukäik
1969. aastal lõpetas ta Rakke Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ravi erialal. Bioloogiakandidaadi väitekirja kaitses ta 1979. aastal Ukraina TA Molekulaargeneetika Instituudis Kiievis.
Davidsoni maakond
thumb|Davidsoni maakonna kohtumaja Davidsoni maakond (Davidson County) on maakond USA-s Tennessee osariigis.
Andres Metspalu
Elukäik
Alates 2008 on Andres Metspalu Tartu Ülikooli Eesti Geenivaramu juhataja, 2018–2020 Tartu Ülikooli genoomika ja biopankade juhtivteadur ning alates 2021 on ta Tartu Ülikooli genoomika ja biopankade professor.
Davidsoni maakond
Maakonna halduskeskus on Nashville.
Maakonna pindala on 1362 km², millest 62 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 626 681. Aastal 2000 oli elanike arv 626 681.
Ajalugu
Davidsoni maakond moodustati 18. aprillil 1783. aastal Washingtoni maakonna osast. Maakond on saanud nime kindral William Lee Davidsoni järgi.
Elektrijaama
pisi|Elektrijaama linnaosa asukoht Narvas Elektrijaama on Narva linnaosa. See on Narva linnaosadest suurim.
Andres Metspalu
Elukäik
Aastatel 1993–1994 viibis ta külalisprofessorina Baylori Meditsiinikolledžis (Houston, USA) ning 2000. aastal külalisteadurina WHO Rahvusvahelises vähiuurimiskeskuses (Lyon, Prantsusmaa).
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks biotehnoloogia alal valiti Andres Metspalu 2010. aastal, kuulub akadeemia bioloogia, geoloogia ja keemia osakonda. Ta on Eesti Teaduse Tippkeskuste Nõukogu esimees ja Eesti Teaduste Akadeemia arstiteaduse ja tervishoiu strateegia alalise komisjoni liige.
Tartu Ülikooli valitsuse liige (2012–2016).
Ta on Pärnu Jahtklubi ja Tartu Rotary Klubi liige.
Teadustöö
pisi|Andres Metspalu rahvusvahelisel teaduskonverentsil Geenifoorum 2012 Huvi DNA, geenide ja ribosoomide vastu sai alguse juba keskkoolipäevil, kuid lõplik otsus molekulaarbioloogia kasuks langes neljandal semestril, mil ülikoolis algasid akadeemik Artur Linnu biokeemia praktikumid. 1981. aastal oli Metspalul võimalus töötada teadurina Columbia ja Yale’i ülikoolis USAs. Ameerikast naastes sai ta kogutud teadmisi rakendada Tartu Ülikooli molekulaarbioloogia laboris, kuhu hangiti uue põlvkonna seadmed ning hakati tegema moodsat geeniteadust.
Andres Metspalu peamised uurimissuunad on genoomika ja geenitehnoloogia, inimgenoomi varieerumise uurimise meetodid suurtes geenipankades; mendeliaalsete ja komplekshaiguste geneetika, seosed geenide, keskkonnategurite, elustiili ja inimese tervisliku seisundi vahel; molekulaardiagnostika ja geenianalüüsi tehnoloogiline arendamine, DNA kiibitehnoloogia. Teadustööd tehes püüab ta silmas pidada tulemuste kiiret paktikasse jõudmist. Sel eesmärgil asutas Metspalu koos kolleegidega firma Asper Biotech, mis tegeleb geenitestide väljatöötamise ja geenianalüüsiga. Siin sai kasutusele võtta värskelt patenteeritud instrumendid.
Andres Metspalu on üks Eesti geenitehnoloogia rajajaid. Ta on juurutanud Tartu Ülikooli kliinikumis molekulaardiagnostika, algatanud ülemaailmse biopankade konsortsiumi ning Eesti Geenivaramu projekti, millest on võrsunud Eesti Biopank ja Tartu Ülikooli genoomika instituut. Eesti Geenivaramu andmeid on kaasatud kümnetesse ja sadadesse komplekshaiguste päriliku komponendi uuringutesse. Selle töö tulemusel on Andres Metspalu pääsenud maailma mõjukamate loodus- ja sotsiaalteadlaste hulka.
Isiklikku
Andres Metspalu poeg Mait Metspalu on samuti geeniteadlane.
Viimsi MRJK
Meeste võistkond liitus 2016. aasta hooaja eel Viimsi JK-ga. Noorte võistkonnad jätkavad.
Ajujaht
Ajujaht (ka aju) on jahipidamise viis, mille korral ajajad piiravad ulukid mingisse maa-alasse, kust neid saavad kas kütid lasta või kus ulukid ise satuvad püünistesse.
Omandatud immuunsus
Omandatud immuunsus on immuunsüsteemi osa, mis on tekkinud pärast esmast kokkupuudet antigeeniga. See tekib mikroorganismide vastu siis, kui need on juba kudedesse siirdunud.
Tekkeviisid
Omandatud immuunsus tekib kahel viisil: humoraalse ja rakkude vahendatud immuunsusena.
Läänlane (portaal)
Läänlane on 2011. aastal loodud veebiportaal.
Mátyási kirik
Mátyási kirik (ungari keeles Mátyás-templom) on roomakatoliku kirik Budapesti ajaloolises kantsis Budas (Budapesti I ringkonnas). Kirik on gooti stiilis ja seda on täiendatud uusgooti stiilis. Selle taga asub Kalamehe bastion, kust avaneb vaade üle Doonau jõe ja Pesti.
Läänlane (portaal)
Läänlase asutaja ja omanik on ajakirjanik ja ajalehe Lääne Elu endine peatoimetaja Ivar Soopan. Veebiportaali kaasautor oli ajakirjanik ja Lääne Elu endine peatoimetaja Tarmo Õuemaa, kes töötas portaali juures 2013–2016. Läänlane avaldab uudiseid ja arvamuslugusid Läänemaalt, Eestist ja välismaalt, kuid ka originaalvideoid, tasuta kuulutusi ja reklaami.
Läänlane oli ka aastast 1944 Haapsalus ilmunud ajaleht.
Natalja Negoda
pisi|Natalja Negoda (2020) Natalja Negoda (vene Наталья Игоревна Негода; sündinud 12. novembril 1963) on vene näitleja.
Natalja Negoda sündis Moskvas lavastaja ja näitleja Tamara Pavljutšenko tütrena. 1986. aastal lõpetas ta Moskva Kunstiteatri stuudiokooli (õppis Andrei Mjagkovi kursusel). Aastail 1986–1988 töötas näitlejana Venemaa Akadeemilises Noorsooteatris.
Filmides hakkas mängima 1987. aastal. Esimese rolli tegi Juri Kara filmis "Eile oli sõda". 1988. aastal sai laialdaselt tuntuks Vera rolliga filmis "Väike Vera".
1990. aastate alguses asus Natalja Negoda elama Ameerika Ühendriikidesse, kus ta mängis neljas filmis. 2007. aastal pöördus ta Venemaale tagasi.
Veekulgu
pisi|Veekulgu linnaosa asukoht Narvas Veekulgu on Narva linnaosa.
Puna-helekottseen
Puna-helekottseen (Hypocrea rufa, sünonüüm Trichoderma viride) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.
TN-süsteem
TN-süsteem (Terre Neutral) ehk TN-juhistik on elektri jaotusvõrgu juhistikusüsteem, kus neutraaljuht on maandatud.
Neutraaljuht (N) on kaitsejuhiga (PE) ühendatud selleks ette nähtud kohas, mida tähistatakse tähisega PEN. pisi|TN-süsteem
Eelised
Kaitsejuhi ühendamine neutraaljuhiga tagab rikkesilmuse väikese takistuse, mis tekitab liigvoolukaitseseadmete kiire rakendumise (väljalülitumise) rikete ja lühiste korral. Kaitsejuhti on vaja kaitseaparaatide rakendumiseks. Juhtmete ristlõige ja kaitseaparaadid peavad olema omavahel sobitatud.
Maandatud süsteemi puudus võrreldes täielikult isoleeritud süsteemidega
Kui inimene puutub ainult ühte faasijuhet, siis ta moodustab kondensaatori maaga ja ta saab elektrilöögi reaktiivtakistuse tõttu (Ohmi seaduse järgi). Samal põhimõttel töötab ka pingeindikaator. Selle ohu tõttu kasutatakse haiglates maast isoleeritud IT-süsteemi (Insulated Terre).
TN-C
center|TN-C|400px 100px|pisi|TN-C tänavavalgustuses Terre Neutral - Combined kaitsejuht on ühitatud neutraaljuhiga. See süsteem oli sageli kasutusel NSV Liidu kortermajades ja ettevőtetes. Sellel süsteemil on tõsine puudus: kui neutraaljuht katkeb, siis kõik elektripaigaldise elektriseadmete metallkestad satuvad eluohtliku pinge alla. Tänapäeval ei ole lubatud kasutada seda süsteemi uusehitistes ja selle asemel kasutatakse TN-C-S-süsteemi. TN-C juhistikus on neutraalijuht ka kaitsejuhi eest, sellist juhti nimetatakse PEN-juhiks. Sellises juhistikus on iga kereühendus ühefaasiline lühis ning seetõttu rakendub ka kohe liigvoolukaitse. Et suurendada elektriohutust, peab kaitse rakenduma võimalikult kiiresti, kui võtta nimipingeks 230 V, peab automaatne väljalülitamine toimuma vähemalt 0,4 sekundi jooksul ning pea- ja rühmatoiteliinide väljalülitamine 5 sekundi jooksul. Kuna selles juhistikus on kaitsejuht koos neutraalijuhiga, ei saa selles süsteemis kasutada rikkevoolukaitset, kuna rikkevoolukaitse rakendumiseks on vajalik eraldi kaitsejuhti.
TN-S
center|400px 100px|pisi|TN-S-süsteem korterikilbis Terre Neutral - Separated maandusjuht ühendatakse neutraaljuhiga alajaama lähedal. See süsteem on üsna kallis, sest tuleb panna ka PE-juht eraldi alajaamani (vähemalt 25 mm² vaskkaabel ja pikkus võib ulatuda 1000 või isegi rohkem meetrini), aga kui neutraaljuht kuskil katkeb, siis kõikide elektripaigaldiste metallkestadele jääb ohutu potentsiaal 0 volti. TN-S juhistikus on neutraali- ja kaitsejuht omavahel eraldatud ning normaaltalitlusel on kaitsejuhi pinge maa suhtes kogu juhistiku ulatuses null. Kuna neutraalijuht on eraldatud maast, ei mõjuta neutraalijuhi vool ega pingelang tundlike elektroonikaseadmete talitlust. TN-S juhistikus on väga tõhus ning otstarbekas kasutada rikkevoolukaitset, liigpingekaitset ning lisa potentsiaaliühtlustust.
TN-C-S
center|400px 100px|pisi|Latt TN-C-S-süsteemi loomiseks Seda süsteemi kasutatakse tänapäeval Eestis uutes ja ümberehitavates elamutes ning kontorihoonetes. Alajaamast majani tuleb 4-pooluseline kaabel PEN-juhiga (neutraal ja kaitsejuht ühitatuna), aga maja peakilbis on suur maanduslatt, kus neutraal eraldatakse sinisele (neutraal, N) ja kolla-rohelisele (kaitsemaandus, PE) juhtmele.
Ranua vald
Ranua on vald Soomes Lapi maakonnas.
Valla pindala on 3695 km², millest 241 km² moodustavad veekogud.
Naabervallad on Ii vald, Simo vald, Tervola vald, Rovaniemi linn, Posio vald ja Pudasjärvi linn.
Soome keel on 99,7% elanike emakeel.
Suurim järv on Simojärvi.
Vallas asub Ranua loomapark, kus elavad Soome ainukesed jääkarud.
Saint-Omer-Sudi kanton
Saint-Omer-Sudi kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati pärast Prantsuse kantonite ümberkorraldamist, mis jõustus märtsis 2015.
Koosseis
Kanton koosnes 4 vallast:
Kalju Rahu (pedagoog)
Kalju Rahu (15. mai 1935 – 20. märts 2018) oli eesti pedagoog ja koolijuht.
Ta töötas 1962. aastast Valtu 8-klassilise Kooli õpetajana, aastatel 1964–2000 oli sama kooli (1989. aastast Valtu 9-klassilise Kool, 1991. aastast Valtu Põhikool) direktor.
Sarjanka
Sarjanka on jõgi Lätis ning Valgevenes, Daugava parempoolne lisajõgi. Latgali keeles on jõe nimi Sarja, valgevene keeles – Сар'янка, vene keeles – Сарьянка.
Sarjanka voolab välja Biža järvest Latgale kõrgustikul. Ta voolab algul 49 kilomeetrit Krāslava ning Ludza piirkondades Lätis, seejärel läbib Vierchniadźvinski rajooni Viciebski oblastis, laskudes Połacki madalikule. Seal suubub temasse paremalt ka Asūnīca. Suurim asula selle jõe kaldal (Sarja) asub Valgevenes.
Sarjanka suurim lisajõgi on Asūnīca, mis asub samuti nii Lätis kui Valgevenes (parempoolne lisajõgi).
Biograafiad (Ki)
Biograafiad (Ki) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Ki".
ACE geen
ACE geen kodeerib angiotensiini konverteerivat ensüümi. ACE kuulub CD geenide perekonda ja asub 17. kromosoomi pikas (q) õlas, positsioonis 23,3.
Geenivormid ja nende mõju
On kaks levinud geneetilist varianti: insertsioonivorm (I) ja deletsioonivorm (D).
ACE geeni I/D polümorfism on üks selline geneetiline tegur, kus D alleel on tavaliselt seotud jõu või sprindialadega, aga I alleel vastupidavusspordiga. D ja I alleelide esinemissagedus maailma eri populatsioonides näitab, et need mõlemad on pakkunud erinevaid ellujäämise eeliseid: I alleel on rohkem seotud paremate vastupidavusalade tulemustega ning suurema hapnikutarbimisega treeningul. D alleel on aga seotud jõu- ja raskustreeninguga.
Mitmed uuringud näitavad, et ACE ensüümi kõrgem tase on D-vormiga isikutel. Paremaid tulemusi vastupidavusaladel saavutavad isikud I alleeliga. D/D-variandiga isikutel on südame ja plasma ACE tase 25–200% kõrgem kui I/I-vormi kandvatel isikutel. Müokardiinfarkti oht on D/D-vormil 26% suurem kui I/D- ja I/I-vormidel ning kui D/D-vormiga subjektil peaks esinema südamerike, mida beetablokaatoritega ei ravita, siis selle variandiga isikute tervislik prognoos on halvem kui patsientidel, kellel on I alleel.
Geenide mõju varieeruvus
Füüsilise tulemuslikkusega seotud fenotüübid on mõjutatud nii geneetilistest kui ka keskkonnateguritest, sealhulgas inimese füüsilisest aktiivsusest. Geneetiline komponent võib seejuures olla seotud mitme geeni koostoimega. Paljud uuringud geneetilise variatsiooni mõjust füüsilisele jõudlusele püüavad selgitada kui palju mõjutavad tulemusi konkreetsed geenid ja kui suur osa on sportlikkusel, kuid seda on väga keeruline tuvastada, sest mõju avaldavaid tegureid on väga palju.
Angiotsensiini konverteeriv ensüüm (ACE), mis on reniini-angiotensiini süsteemi (RAS) võtmekomponent, muudab angiotensiin I angiotensiin II-ks ja lagundab bradükiniini ning teisi mitmeid aktiivseid oligopeptiide. Kuigi ACE tuntuim funktsioon on vererõhu reguleerimine, on paljud tööd näidanud selle olulist rolli ka erinevates rakulistes protsessides, näiteks rakukasvus ja mittevaskulaarsete kudede ellujäämises. RAS-i on leitud mitmesugustest kudedest, kaasa arvatud skeletilihastest, ja mõjutab sealset metabolismi.
Valges rassis seostatakse I alleeli väiksema ja D alleeli suurema organismis ringleva ACE aktiivsusega; I/D-polümorfism seletab umbes poolt dispersioonist. I/D-polümorfism ei seleta aga selle variandi sagedat esinemist Aafrika päritoluga inimeste seas, mis võib tähendada, et ACE geeni aktiivsust vahendab ahelduse tasakaalutus naabruses asuva funktsionaalse kvantitatiivse tunnuse lookusega (neighbouring functional quantitative trait locus ehk QTL).
See, mil määral geenid sportlikku sooritust mõjutavad, oleneb mitmest asjaolust, ka east. Näiteks kaksikute katse andis tulemuseks, et geenide roll on olulisem noorte indiviidide puhul, kuna homogeensel väliskeskkonnal on sel puhul olnud väiksem mõju.
Lihaste töövõime
ACE geen võib mõjutada inimese skeletilihaste kasvu. Angiotensiin II muundab mehaanilist koormust, et arenguga seotud tagasiside oleks positiivne. See omakorda võib viia lihase kiirema tugevnemiseni. ACE genotüüp mõjutab seega skeletilihaste kasvu läbi angiotensiin II produktsiooni kontrollimise. ACE ensüüm käitub südame- ja silelihastes kui kasvufaktor. Angiotensiin II on seotud ülekoormuse põhjustatud südame- ja silelihaste hüperotroofiaga. ACE inhibiitorid on näidanud võimet inhibeerida hüperotroofiat ülekoormatud lihastes, seega on angiotensiin II kindel roll skeletilihaste hüperotroofias.