cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jõesilm
Kinnipüütud silmud tuleb kõigepealt soolase veega hoolikalt limast puhastada. Silmusid röstitakse erilistel restidel. Mõnikord praetud silmud marineeritakse. See toode on nõutud kaup Baltimaades.
Jõesilm ei kuulu looduskaitse alla. Siiski on tema püük Eestis keelatud 1. märtsist 30. juunini. Teda ohustab jõgede reostumine. .
A Coruña provints
A Coruña provints on provints Hispaanias Galicia autonoomses piirkonnas.
Provintsi keskuseks on rannikul asuv A Coruña linn.
Kliima
A Coruña provintsi aastane keskmine temperatuur on +14,1 °C, jaanuaris +10,2 °C, augustis +18,8 °C.
Aastas sajab keskmiselt 996 mm, sealhulgas jaanuaris 131 mm ja augustis 29 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 1964 tundi, sealhulgas jaanuaris 103 ja augustis 236 tundi.
Kõht
Kõht ehk abdoomen (abdomen, venter) on selgroogsetel keha osa rindkere ja vaagna vahel. Kõhusisest piirkonda nimetatakse kõhuõõneks.
Kõhuõõnt ümbritsevad kõhtmiselt ja külgmiselt kõhulihased ja selgroog. Kõhtmisi ja külgmisi seinu võivad ümbritseda ka alumised roided. Kõhuõõs läheb üle vaagnaõõneks. Rinnaõõnest eraldab teda vahelihas. Vahelihast läbivad näiteks aort, alumine õõnesveen ja söögitoru.
Kõhu- ja vaagnaõõnt vooderdab serooskest, mida nimetatakse seinakõhukelmeks. See kest läheb üle elundite sisusekõhukelmeks.
Kõht sisaldab mitmesuguseid elundeid, mis kuuluvad näiteks seedeelundkonda ja erituselundkonda.
Inimese kõht
Inimese kõht on kere osa rindkere ja vaagna vahel.
Kõhu piirkonnad
Kõhu ülemise piiri võib paigutada rinnaku tipu kõrgusele, alumise piiri kubemesideme juurde.
Kui peale selle jaotada pikisuunas piki kõhu sirglihase välisäärt, siis saadakse keskel ülalt alla maopiirkond, nabapiirkond ja häbemepiirkond ning küljel roidepiirkond, välispiirkond ja kubemepiirkond.
Kõhu pind
pisi|Sportlase kõht treenitud [[Kõhulihased|kõhulihastega ]] pisi| [[Rasvunud kõht ]] Kõhu esiküljel, kõhuseinal, on olenevalt treenituse astmest rohkem või vähem selgelt näha kõhu sirglihas, mida kuni naba kõrguseni katkestab kolm põiki kulgevat kitsast kõõlusplaati – intersectiones tendineae. Umbes kõhu keskel on naba. Kõhu ülaosa ümbritsevad alumised roided, mis jooksevad kokku rinnaku tipu (mõõkjätke) juurde. Alumises piirkonnas asub niudeluuhari.
Lihasreljeef on enamikul inimestel kaetud paksu rasvakihiga, nahaalune rasvkude on eriti meestel suurim rasvadepoo. Alati hästi kombitav on ülal rinnak ja all niudeluuharja eesmine ülemine tipp. Häbemepiirkonnas saab kompida häbemeluu harja sümfüüsiga.
Kõhuõõs
Kõhuõõnt piirab ülalt vahelihasekuppel ning all läheb ta vaagnaõõneks üle. Tagant piirab kõhuõõnt lülisammas. Eest lülisamba juurest kulgeb truncus sympathicus, mis sisaldab vegetatiivseid närvikiude elunditele. Lülisambast vasakul asetseb aort, peaarter, millest kõik teised arterid hargnevad. Lülisambast paremal asetseb alumine õõnesveen, peaveen.
Maks asetseb ülemise kõhu parempoolses ja keskosas parempoolse vahelihasekupli vastu liibununa. Kõrval vasakul asetseb magu, mis on maksa suunas nõgus. Mõlemat elundit katavad suuremalt jaolt veel roided. Sapipõis on maksa all peidus, kohvioavärvi põrn vasakul mao taga. Magu läheb üle peensooleks, mille alguse küljes on kõhunääre, mis mao taga osutab tipuga põrnale.
Peensool on soolesilmuste segadik, mis täidab suure osa keskmisest ja alakõhust. Sellel eristatakse kolme lõiku: kaksteistsõrmiksool, tühisool ja niudesool. Niudesool suubub alakõhu parempoolses osas jämesoolde. Jämesoolel on allapoole suunduv rudimentaarne ummiksopp pimesool ussjätkega. Jämesool jätkub ülespoole, kulgedes maksani välja, suundub siis maost ja peensoolesilmustest eestpoolt möödudes vasakule küljele ning laskub seal alla päraku suunas. Jämesool moodustab otsekui peensoolesilmuste raami.
Neerud asetsevad samuti keskmise kõhu kõrgusel, aga kõigi teiste elundite taga rasvapolstris paremal ja vasakul lülisamba ja suurte veresoonte kõrval (kõhukelmetaguses õõnes). Neerupealised asetsevad neerude peal.
Lootel asetsevad peaaegu kõik elundid kõhukelmetaguses õõnes. Neerud koos neerupealistega jäävadki sinna. Seedekulgla (magu, peensool, jämesool) sopistub siis ettepoole kõhukelmeõõnde, kusjuures teatud soolelõigud naasevad taha. Seepärast on kõik seedekulgla lõigud tagant ning ülemises kõhus ka eest kurdude (nn keskmete) kaudu kõhuseinaga seotud. Maks on sisse kasvanud mao eesmisse keskmesse, põrn ja kõhunääre tagumisse. Magu on loote arengu vältel pöördunud nii, et maks on paigutunud paremale mao kõrvale ja põrn vasakule taha. Kõik juhteteed (arterid, veenid, närvid) jõuavad kõhuõõnde mõne niisuguse keskme kaudu. Neerudel, põrnal ja maksal on värat, mille kaudu kõik juhteteed elundiga ühenduses on.
Kõhuvalu
Orgaanilise valu korral saab enamasti öelda ainult, et tegemist on valuga kõhu ülaosas, kõhu keskmises osas või alakõhus.
Ka munandivalu (näiteks munandikeerdumuse korral) võib projitseeruda kõhtu. Südameinfarkt võib harva avalduda valuna ülemises kõhus.
Seevastu valu nahal või kereseinal saab täpsemalt lokaliseerida.
Nadine Trintignant
pisi|Nadine Trintignant mais 1968 Nadine Trintignant (neiupõlvenimi Nadine Marquand; sündinud 11. novembril 1934 Nice'is) on prantsuse filmilavastaja.
Tema tuntumaks tööks on 1967. aastal valminud draamafilm "Mon amour, mon amour". Filmi peaosas mängis tema endine abikaasa Jean-Louis Trintignant.
Isiklikku
Nadine Trintignant oli aastail 1960–1976 abielus filminäitleja Jean-Louis Trintignant'iga. Sellest abielust sündis kolm last: Marie Trintignant (1962–2003), Vincent Trintignant (sündinud 1973) ja Pauline, kes suri 11-kuuselt.
Tema vend on samuti tuntud filmilavastaja Christian Marquand.
El Niño
pisi|[[Ookeanide pinnatemperatuuri kõrvalekalle pikaajalisest keskmisest 1997. aasta El Niño ajal]]
El Niño on nähtus, mis seisneb Vaikse ookeani idaosa pinnakihi soojenemises, millega kaasnevad vihmasajud tavaliselt kuiva kliimaga Peruu ja Ecuadori rannikul, põuad Austraalias jne.
El Niño sagedus on keskmiselt kaks korda kümne aasta jooksul (tavaliselt 4...7 aasta järel). El Niño nähtuse põhjustab püsivate tuulte suunamuutus. Tavaliselt puhuvad tuuled piki Lõuna-Ameerika rannikut lõunast põhja ning keeravad ekvaatorile lähenedes läände ehk avaookeani suunas. Vee ärakanne pinnakihist põhjustab Lõuna-Ameerika rannikul tõusuhoovuse ehk külma ning toitaineterikka vee ookeanisügavustest ülespoole liikumise, mis muudab Vaikse ookeani idaosa heaks kalastuspiirkonnaks. El Niño korral muutub olukord vastupidiseks. Püsivad läänekaartetuuled toovad Lõuna-Ameerika läänerannikule sooja ning toitainetevaese vee, mille tõttu kaovad kalad ning muutub kliima mitmel pool maailmas.
Ka El Niñole vastupidine olukord võib olla ebanormaalselt tugev ning põhjustada Lõuna-Ameerika rannikul tavalisest veelgi kuivema ilma (La Niña). El Niño ja La Niña ebaregulaarset vaheldumist nimetatakse ENSO (El Niño Southern Oscillation).
El Niño tähendab hispaania keeles "poiss" või "jõululaps". Nimi pärineb Ecuadori ja Peruu kaluritelt, kes andsid sellise nime soojale hoovusele, mis saabus tavaliselt jõulude ajal ja kestis mitu kuud.
Robert Abadžjan
Robert Alekshander Abadžjan (Ռոբերտ Ալեքսանդրի Աբաջյան; 16. november 1996 – 2. aprill 2016 ) oli Mägi-Karabahhi Vabariigi sõjaväelane, nooremseersant. Ta sai postuumselt Artshahhi kangelase aunimetuse.
2016. aasta Armeenia-Aserbaidžaani kokkupõrgete käigus võitles ta ööl vastu 2. aprilli mitu tundi Aserbaidžaani relvajõudude eriüksustega kontrolljoone kirdelõigul. Kui ta ei suutnud enam vastu panna, teeskles ta allaandmist ning laskis lähenevad Aserbaidžaani sõdurid ja iseennast käsigranaadiga õhku.
8. mail 2016 autasustati teda postuumselt Kuldkotka ordeniga ja ta sai Artshahhi kangelase aunimetuse.
1908. aasta suveolümpiamängud
1908. aasta suveolümpiamängud olid IV kaasaegsed suveolümpiamängud. Need toimusid 27. aprill – 29. oktoober 1908 Londonis.
ROK-i 6. ametlikul istungil Londonis 1904. aastal, usaldati neljandate olümpiamängude korraldamine Roomale, kuid itaallased loobusid olümpiamängude läbiviimisest 1906. aastal majanduslike raskuste tõttu. Olümpiamängude korraldamisest olid aga huvitatud inglased. ROK kinnitas Londoni olümpialinnaks 1907. aastal Haagis oma 9. istungil. Teadaolevalt osales esimene Eesti päritolu sportlane olümpiamängudel 1908. aasta Londoni mängudel, kui Venemaa Keisririigi võistkonna koosseisus osales Londonis elav Georg Lind, kes saavutas maratonijooksus ajaga 3:26.38,8 27 lõpetaja seas 19. koha.
Aluspind
Aluspind on Maa pind – maapind ja veepind koos võetuna.
Aragats
Aragats (armeenia Արագած) on kihtvulkaan Kaukaasias, Armeenia kõrgeim mägi.
Automaatne sõltuv seire
ADS-B
ADS-B (inglise keeles automatic dependent surveillance-broadcast) on seiresüsteem, kus erinevalt praegusest järelevalveseadmetest kasutatakse asukoha määramiseks transponderite „vastuseid”, liigub informatsioon automaatselt andmelinkide kaudu ise üks kord sekundis. See võimaldab lennujuhtidel näha ADS-B-seadmega varustatud liiklejate geograafilist asukohta, kõrgust ja kiirust õhus, samuti lennumarsruuti ning muud vajalikku teavet.
Aragats
Mäel on neli tippu, millest kõrgeima (põhjapoolse) tipu kõrgus on 4095 meetrit, läänepoolse 4007 m, idapoolse 3916 m ja lõunapoolse 3879 m. Jääb Aragatsotni maakonda.
Automaatne sõltuv seire
ADS-B
Tavaliselt määratakse asukoht GPS vastuvõtja abil. Kõrgus määratakse tavaliselt sama baromeetrilise anduri abil, mida kasutatakse sekundaarradari puhul. Kasutusel on ka integreeritud GPS ja inertsiaalsüsteemid. ADS-B süsteemi maapealsed seadmed on varustatud lennuliikluse informatsiooni levialas vastuvõtuks mittepöörleva antenniga. Saadud andmed edastatakse kohe lennujuhi ekraanile kust lennujuht saab vastusena edastada liiklejate parda-arvutisse meteo-olukorra ning muid andmeid.
Aragats
Edelanõlval asub Bjurakani observatoorium. Mäe nõlval 2300 m kõrgusel asub Amberdi kindlus.
Automaatne sõltuv seire
ADS-B
ADS-B süsteemil on tulevikus tähtis koht, kuid selle laialdane kasutuselevõtt on plaanitud alles aastatesse 2020.–2025. Peamiseks põhjuseks, miks ADS-B pole veel nii levinud, on lennukile paigaldatav kallis ADS seade. Kõik lennuliikluses osalejad tuleks varustada ADS-B saatja/vastuvõtjaga, kuid see on pikaajaline protsess. Samas on ADS-B maapealne vastuvõtja väike ega tarbi palju elektrit. Olemasoleva siderajatise korral on võimalik ADS vastuvõtja üles seada ühe nädalaga.
ADS-B võrdlus
ADS-B eelised :
Aragats
Aragatsi viimase purske aeg ei ole täpselt teada, kuid tõenäoliselt jääb see pleistotseeni või holotseeni algusse. Laavavoolud ja tefra koosnevad peamiselt andesiidist ja datsiidist.
Automaatne sõltuv seire
ADS-B võrdlus
ADS-B puudused:
ADS-C
Andmelingi teenust pakuvad eri teenusepakkujad, nt Eurocontrol, ARINC ja SITA. Kohateade edastatakse umbes iga 10–15 minuti tagant. Iga edastatud sõnum maksab lennufirmale rahaliselt, mistõttu püütakse ADS-C-d võimalikult vähe kasutada. Lennuki avioonika valib VHF-i (ingl Very High Frequency) ühenduse, kui seda tüüpi sagedus on levialas. See vähendab kulusid ja parandab jõudlust. Satelliitside andmesidet kasutatakse siis, kui lennatakse ookeani kohal.
ADS-C võrdlus
ADS-C eelised :
Mark Trivas
Mark Adolfovitš Trivas (vene keeles Марк Адольфович Тривас; 20. märts (vkj 7. märts) 1908 Peterburi – 26. veebruar 1977 Moskva) oli Nõukogude Liidu literaat ning estraadi- ja tsirkusekunsti näitekirjanik.
Trivas sündis arsti perekonnas. 1930. aastal lõpetas Leningradi Stsenaristide Instituudi juures Kõrgemad Kunstiteadusalased Kursused. Kirjanduslikku tegevust alustas 1920. aastatel. Suures Isamaasõjas sõdis rindel. 1944. aasta suvel autasustati teda pealetungioperatsiooni käigus agitatsiooni- ja propagandatöö eest Punatähe ordeniga. Pärast sõda jätkas Trivas estraadi- ja tsirkusekunsti näitekirjanikuna. Kirjutas ka estraadi- ja tsirkusekunsti teooriaalaseid artikleid.
Jõesse
Jõesse on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Martna valda.
ADSL
222px|pisi|Edastussageduste kasutamine ADSL-ühenduse puhul 222px|pisi|Vasakul jagajaga kokkuehitatud kõrgsagedusfilter ja paremal eraldi 222px|pisi|Telefoni-, arvutivõrgu- ja televäljundid ADSL-ruuteri tagaküljel Asümmeetriline digitaalne abonendiliin ehk ADSL-ühendus (ingl Asymmetric Digital Subscriber Line, ADSL) on andmesidetehnoloogia, mis kasutab tavalise telefoniliini füüsilist juhtmepaari kiireks andmesideks. ADSL-ühendus on digitaalse abonendiliini alaliik.
Nagu nimetuski ütleb, põhineb see asümmeetrial. Ehk eri suundades on andmeedastuskiirus erinev. Sellise tehnikaga võidakse saavutada märkimisväärselt suur ülekandekiirus ka vanades vaskliinides. ADSL-i kaudu liigub info abonendi poole palju suurema kiirusega kui teises suunas. Võrgu suunast abonendi poole kuni 4–6 Mbit/s ja teises suunas 384 kbit/s. ADSL on siis ka halvimal juhul juba kolm korda kiirem kui ISDN ja kümme korda kiirem kui kõige moodsam modemitehnoloogia. Abonendi suunas liigub info 40 korda kiiremini kui ISDN-iga või 150 korda kiiremini kui modemiga.
Ajalugu
ADSL-tehnika töötas välja J.W. Lechleider aastal 1989. ADSL põhineb tänapäevasel digitaalsignaalitöötlusel ja võimsatel algoritmidel, mille abiga suudetakse edastada suures mahus infot läbi telefoniliini. Peale selle on tehtud palju täiustusi muundurites, analoogfiltrites ja A/D-muundurites.
Kuidas ADSL töötab
ADSL-modemtehnoloogia võimaldab tavalise telefoniliini (õigemini vaskpaari) peale tihendada lisaks tavalistele telefoniteenustele (või ISDN 2B+D ühendusele) ka suure kiirusega andmesidekanali. Ainus koht, kus andmesidevõrk ja telefoniliin sel juhul "kokku saavad", ongi seesama füüsiline liin ise. Kuna ADSL-tehnoloogia puhul on ühenduse kasutajad pigem info tarbijad, mitte selle pakkujad, siis on ka see andmesidekanal löödud lahku veel omakorda kaheks suunaks – üleslaadimiskanal võrgu poole (ingl: upload) ja allalaadimiskanal võrgust kasutaja poole (ingl: download). Allalaadimiskanali maksimumläbilaskevõimeks võib olla kuni 8 Mbit/s ja üleslaadimiskanalil kuni 1 Mbit/s. Siit tulenebki ADSL-i asümmeetriline külg. Tavatelefoniühenduse jaoks kasutatav sagedusriba on andmeside omast eraldatud spetsiaalse passiivse jagajaga, mis võimaldab säilitada telefoniühenduse ka sellistel juhtudel, kui andmesidekanalid ei ole töökorras. Iga ADSL-modemit (ANT) võib funktsionaalselt vaadelda kui mitme paralleelselt töötava alammodemi kogumit, kus iga modempaar vastutab vaid oma kindla sagedusvahemiku eest. Meil kasutatava DMT (Discrete Multitone) modulatsioonimeetodi puhul on iga sellise riba laiuseks 4 kHz ning üleslaadimiskanali moodustavad 32 ja allalaadimiskanali 256 sellise ribaga alamkanalit. Iga konkreetse vaskpaari sageduskarakteristlik on teatavasti erinev, mis sõltub mitmetest asjaoludest: liini pikkusest, selle kvaliteedist, liinile mõjuvatest pidevatest ja juhuslikest häiretest ning müradest erivevates spektriosades. DMT võimaldab sellisel juhul sellised modempaarid, mis on ette nähtud töötama spektriosades, mille amplituudsageduskarakteristik jääb allapoole kriitilist piiri, lihtsalt välja lülitada – lõpptulemuseks on vaid summaarse läbilaskevõime langus.
Telefoniliin tuleb kliendile koju, telefonikõne kanali ja andmeside kanali sagedusribad eraldatakse jagajafiltritega. Andmeside kanal läheb edasi ADSL modemisse, mis omakorda on ühendatud abonendi terminaliga. Telefonikõne kanal läheb edasi abonendi telefoni. Keskuse pool jagatakse samamoodi telefonikõne kanal, mis läheb telefonivõrku, ja andmesidekanal, mis läheb n-ö andmesidevõrku.
Keskuselt abonendi poole kulgev lai kanal kasutab sagedusspektri ülaosa. DMT-modulatsioon üritab kasutada sagedusriba nii kaugele kui võimalik. Traditsiooniline telefoniliiklus (POTS) on eristatud muust andmevoost ja see leiab aset alla 4 kHz sagedustel. Abonendilt keskusele kulgev kanal hõlmab sagedusala telefoniliikluse kanali ja suurekiiruselise kanali vahelt.
Modulatsiooniviisid
ADSL-tehnika võib kasutada mõnda järgmistest modulatsiooniviisidest:
– DMT (ingl discrete multitone coding)
– CAP (ingl carrier amplitude phase modulation)
– 16 punktiga QAM (ingl quadrature amplitude modulation), eesti keeles kvadratuurne amplituudmodulatsioon või kvadratuurmodulatsioon
DMT-ga saavutatakse maksimaalne andmeedastuskiirus isegi kuni 7 Mbit/s, seda ainult kuni 2700 meetri pikkuse abonentliiniga. Aga QAM ja CAP võimaldavad maksimaalselt 1,5 Mbit/s alla 5400-meetrise liiniga DMT-modulatsioon põhineb sagedusriba jagamisel 256 alamkanaliks, millest igaühte jälgitakse mõlemalt poolt signaaliprotsessoriga, et vähendada ülekandevigu ja häireid. Kontrollkanali jaoks reserveeritakse abonendi poolt võrgu suunas 16 kbit/s liin. Võrgust abonendi suunas riba jaotatakse 4 kHz tükkideks, milles igaühes võib üle kanda 0–11 bitti infot sümboliosa kohta. Tavaliselt madalamatel sagedustel suudetakse paremini tagada andmete veatu edastamine.
Suur veakindlus tuleneb ka sellest, et kui juhuslikult märgatakse, et näiteks AM-raadio segab edastust teatud sagedusel, siis selle sagedusriba võib jätta kasutamata ja andmeedastus jätkub normaalselt. Kui see ei aita võib kasutada ka trellkodeerimist. Kuigi üleslaadimis- ja allalaadimiskanalid on osaliselt kattuvad, kajaeemaldustehnika tagab ikkagi toimiva ühenduse, sel juhul kasvab ka maksimaalne ribalaius. QAM-i puhul digitaalne andmevoog jaotatakse kahte ossa ja mõlemad moduleeritakse eraldi sagedusribale. Saadud signaalid liidetakse ja filtreritakse enne liinile saatmist CAP (Carrierless AM/PM) on QAM-iga sarnane moduleerimisviis. Teda on siiski kergem täide viia kui QAM-i. Ta on ka odavam kui DMT, kuna CAP-i kompleksus on väiksem kui DMT oma. Signaal kodeeritakse kvadratuur- ja vahefiltrites liinile sobivale kujule. CAP kasutab erinevalt DMT-st kindlat sagedusspektrit. Allalaadimiskanali sagedusala on vahemikus 120–550 kHz. Sagedusala seadmine ühenduse loomisel on võimalik ja liinil olevad tuntud häired saavad välditud.
ADSL Eestis
Eestis pakuvad ADSL-tehnoloogial põhinevaid internetiühendusi Telia ja Elisa. Kuna ADSL2+ standard võimaldab suuremaid ühendusekiirusi, pakub Telia ka sellel tehnoloogial põhinevat IPTV- ehk digitaaltelevisiooni teenust.
ADSL-i standardid
pisi|Kiirus ja kaugus
Hööveldamine
thumb Hööveldamine on materjali lõikamine käsihöövli või höövelmasinaga. Tavaliselt mõistetakse hööveldamise all pinna tasapinnaliseks muutmist või silumist, kuid hööveldada võidakse ka sooni, valtse või kujupindu. Hööveldamine on ka üks spooni tootmise meetoditest.
Puidu hööveldamine
Tisleritöös kasutatakse väga erineva otstarbega käsihöövleid nii pinna tasandamiseks kui ka profiilide lõikamiseks.
Ekslikult nimetatakse ka hööveldamiseks puidu höövelpingis töötlemist, mis on tegelikult silindriline freesimine (lõikeriistaks pöörlev silindriline noavõll, mille sisse on paigaldatud üldjuhul sirge lõikeservaga noad, tooriku etteandeliikumine sirgjooneline).
Rihthöövel ja paksusmasin töötlevad puitu silindrilise freesimisega.
Metalli hööveldamine
Metalli hööveldamisel liigub sirge höövlitera edasi-tagasi, lõigates maha ühtlase paksusega laastu; sirgjooneline ettenihe antakse toorikule.
Spooni hööveldamine
Spooni hööveldamise puhul, erinevalt enamikust lõiketöötlusviisidest, on laast saaduseks.
Spooni hööveldamisel on nii höövelpaku kui ka noa liikumine sirgjooneline. Paku horisontaalse asendi puhul liigub nuga edasi-tagasi ja iga lõike järel tõstetakse pakku spooni paksuse võrra. Vertikaalsele raamile kinnitatud paku puhul võidakse kasutada ka liikumatult kinnitatud nuga ning liikumine anda pakule.
Väike-Lähtru
Väike-Lähtru (1977–1997 Lähtru) on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Martna valda.
Väike-Lähtru külas on kasutuseta ja avariilises seisukorras Väike-Lähtru õigeusu kirik.
Küla territooriumi idaosa läbib põhja-lõuna suunas Palivere–Oonga tee. Idaosas asub ka asustus. Küla lääneosa katab mets.
Vulkaaniline pomm
pisi|Umbes 10 cm läbimõõduga vulkaaniline pomm Vulkaaniline pomm on vulkaanist väljapaiskunud ja tahke või peaaegu tahke kehana maapinnale langenud ümardunud kivi, mille läbimõõt ületab 64,72 mm.
Vulkaaniline pomm kuulub püroklastiliste setete hulka.
Vulkaanilise pommi tardumine on toimunud õhulennu jooksul, mistõttu ta on ümar. See eristab teda vulkaanilisest plokist, mis oli tahke juba enne vulkaanist väljalendamist ja seetõttu on kandiline. Vulkaanilised pommid võivad sisaldada tühemikke ehk kaverne.
Vulkaanilised pommid võivad lennata vulkaanist mitme kilomeetri kaugusele. Lennu käigus omandavad nad sageli voolujoonelise kuju. Vulkaanilised pommid võivad olla õige suured: 1935 toimunud Asama vulkaani purske käigus lendasid 5–6 meetri läbimõõduga pommid kuni 600 m kaugusele vulkaanist. On täheldatud juhtumeid, kus vulkaaniliste pommidega pihta saanud inimesed on hukkunud.
On juhtunud, et vulkaanilised pommid on oma sisemuses olevate gaaside surve tõttu jahtumise käigus plahvatanud. Seda on näidatud näiteks 1997. aasta filmis "Vulkaan", aga vastupidi filmis väidetule on see üsna haruldane nähtus. Ka vulkaaniliste pommide plahvatustest tekkiv kahju ei ole kuigi oluline võrreldes muu kahjuga, mida vulkaanilised pommid tekitavad.
Axel Lillie
Krahv Axel Lillie (23. juuli 1603 Berga mõis, Högsby, Småland – 20. detsember 1662 Löfstadi loss, Östergötland) oli Rootsi sõjaväelane ja poliitik.
1620 sai temast noore kuninga Gustav II Adolfi paaž.
1628. aastal teenis ta ooberstleitnandina Liivimaalase ooberst Alexander von Esseni Pohjanmaa rügemendis.
1635 Östgöta ratsaväeülem, 1638 kindralmajor ja Stralsundi komandant, 1641 Rootsi Pommeri asekuberner, pärast osalemist 1642 aasta Breitenfeldi lahingus Leipzigi ja Meißeni asekuberner, 1648 riiginõunik. 26. märtsil 1651 sai ta vabahärratiitli, millega kaasnes Käkisalmi läänis Kitee vallas asunud maavaldus. 1652 riigikammernõunik ja Karjala laaman. Sama aasta 20. augustil sai ta krahvitiitli ja Lillienborgi krahvkonna Hallandis, ning määrati Rootsi Pommeri kindralkuberneriks. 1654 kindral, 1655 Hallandi kindralkuberner, 20. veebruarist 1657 feldmarssal ja kuningliku Sõjakolleegiumi president.
Perekond
Tema vanemad olid Poola-Rootsi sõja Kircholmi lahingus hukkunud rittmeister Gustav Axelsson Lillie (surn.1605) ja Karin Bengtsdotter Bagge.
Kaare
Kaare on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Martna valda.
Aerutamine
pisi|Aerutamine kahelabalise aeruga Aerutamine on paadi liigutamine aeruga, mida hoitakse käes vabalt, st mis ei ole kinnitatud tulli külge. Tullidega paadi vm veesõiduki korral räägitakse harilikult sõudmisest.
Kaare
Külas asub Rannajõe ohvriallikas.
Aerutamine
Kui sõudja on sõidusuuna poole tavaliselt seljaga, siis aerutaja näoga.
Aerutamist harrastatakse veespordialana, kus võisteldakse sõidukiiruses süstadel (kahelabaline aer) ja kanuudel (ühelabaline aer).
Aerutamise kui spordiala loojaks peetakse inglise advokaati John MacGregorit, kes rajas Kuningliku Aerutamisklubi 1866. aastal.
Esimesed aerutamisvõistlused Eestis toimusid 1910 Pirital.
Olümpiamängude kavas on aerutamine olnud alates 1924. aastast, mil oli see näidisala, medalialaks sai ta 1936. aastal. Ainult esimesel korral, Berliinis, võistlesid aerutamises üksnes mehed, juba järgmisel korral ehk Londonis 1948 võistlesid aerutamises naisedki.
Höövel
pisi|Höövlid pisi|Hööveldamine jaapani höövliga Höövel on käsitööriist, mida kasutatakse puidupinna silumiseks ning soonte, valtside ja profiilide kujundamiseks.
Kasutatakse nii käsihöövleid kui ka elektrilisi käsihöövleid. Ka rihthöövelpinki nimetatakse mõnikord lihtsalt höövliks.
Käsihöövel koosneb korpusest ehk höövlipakust ja selle tallast välja ulatuvast lõiketerast. Höövli tera nimetatakse höövlirauaks. Traditsiooniliselt valmistati höövlipakud puidust ning höövliraud kinnitati puitkiiluga. Sama tüüpi höövleid valmistatakse siiani.
Tänapäeva käsihöövlitel võivad olla nii puidust pakud kui ka metallist korpused. Höövliraua kinnitamiseks kasutatakse enamasti metallklappi ning kiilu või kinnitusplaati. Höövli lõikesügavus on hõlpsasti reguleeritav.
Höövli juhtimiseks on selle paku külge kinnitatud sarv- ja/või nuppkäepide(med).
Sõltuvalt otstarbest on höövlid erineva suuruse, konstruktsiooni ja höövliraua lõikeserva profiiliga.
Kurt Waldheim
pisi|Kurt Waldheim Kurt Waldheim (21. detsember 1918 – 14. juuni 2007) oli Austria poliitik.
Kurt Waldheim oli 1972–1981 ÜRO peasekretär ja 1986–1992 Austria president.
Teise maailmasõja ajal teenis Waldheim Wehrmachtis ohvitserina, mistõttu oli ta enamikus välisriikides ametiajal ja ka pärast seda persona non grata. Waldheimi valimisega seotud skandaal (Waldheimi afäär) soodustas muuhulgas Austria ühiskonnas levinud ohvriteesi ümbermõtestamist.
Albuquerque
Albuquerque on linn Ameerika Ühendriikides, New Mexico osariigi suurim linn ja Bernalillo maakonna halduskeskus.
Linna asutasid 1706. aastal hispaania kolonistid.
Trudi Canavan
pisi|Trudi Canavan Trudi Canavan (sündinud 23. oktoobril 1969 Melbourne'is) on Austraalia kirjanik, kes on eelkõige tuntud fantaasiaromaanide triloogiate "Musta võluri triloogia" ja "Viie ajastu" poolest.
"Musta võluri triloogia"
"Musta võluri triloogia" ("The Black Magician trilogy") leiab peamiselt aset väljamõeldud maailmas, riigi pealinnas Imardinis asuvas Võlurite Gildis. Lugu räägib noorest agulitüdrukust Soneast, kes avastab endal maagilised võimed ja peab kohanema maailmas, kus maagia on vaid rikaste privileeg. Endalegi üllatuseks leiab Sonea end aga lahingu eesliinilt, valmis surema inimeste eest, keda ta alles hiljuti vihkas.
Triloogia osad on "Võlurite Gild", "Õpilane" ja "Ülemlord". Kogu triloogia on ilmunud ka eesti keeles.
Ilmunud on ka kaks järge: "Maagi õpilane" ("The Magician's Apprentice"), mis käsitleb Sachaka sõda, millest on juttu ka "Musta võluri triloogias", ja teine triloogia "The Traitor Spy Trilogy", mis tegeleb esimese triloogia järelmõjudega.
"Maagi õpilane"
"Musta võluri triloogiale" eelnenud ajal unistab Kyralias elav noor võlur Tessia oma isa jälgedes käimisest, kuid naistest ei saa Ravitsejaid ja parim, mis ta loota võib, on assistendi amet. Kui tüdruku isa on nende linna võlurit külastamas, ajab ta nurka külas olnud Sachaka võlur, kes eeldab, et võib Kyralia teenijaid kohelda nagu enda kodumaa naisorje. Meest eemale tõrjudes ilmutab ta aga oma loomulikke maagilisi võimeid.
Tessiast peab saama õpilane või ta pagendatakse, et küla tema kontrollimatute võimete eest kaitsta. Tessia saab teada, et Sachaka võlurid kavatsevad kunagi nende impeeriumi alla kuulunud maad tagasi võita, tehes järjest raevukamaid rünnakuid Kyralia ja Elyne'i küladele ja kui kõik Kyralia võlurid kogunevad, et oma maad kaitsta, avastab tüdruk, et nii tema võimed võlurina kui ka ravitsejana on vajalikud võitluses iidse ja võimsa Sachaka Impeeriumiga.
"Traitor Spy Trilogy"
Sarja "Traitor Spy Trilogy" tegevus leiab aset aastaid pärast "Musta võluri triloogia" sündmusi ja keskendub Sonea ja Akkarini pojale, Lorkinile. Aasta pärast lõpetamist Ülikoolist pakub ta end oma ema õuduseks vabatahtlikuna liituma Sachakasse reisivate Gildi Saadikute grupiga. Kui Sonea kuuleb, et Lorkin on läinud kaduma, ei soovi ta midagi muud kui oma poeg üles leida, kuid seda tehes rikuks ta seadust, mis keelab Mustadel Võluritel Imardini linnast lahkuda.
Kui Cery tuleb Sonealt abi paluma pärast seda, kui peaaegu kogu mehe pere mõrvatakse, saab naine teada, et Vargad on juba mitmeid aastaid ohtlikke allmaailma sõdu pidanud. Kahtlased surmad panevad Gildi muretsema, et mängus võivad olla salavõlurid. Kui kaks varjatud teadmistest huvitatud õpilast – Gillia, õpilane teenijate klassist, keda enamasti ignoreeritakse uuest ülikooli süsteemist tingitud klassidevahelises sõdades, ja tüdruku parim sõber – avastavad raamatud mustast maagiast, ei suuda nad eksperimenteerimiskihule vastu panna. Samal ajal avastab Lorkin, et Sachaka mustad võlurid ei ole ainuke ohtlik ja salatsev jõud sellel iidsel ja kärbunud maal.
Raamatute pealkirjad on "The Ambassadors' Mission", "The Rogue" ja "The Traitor Queen".
Muud raamatud
Lisaks on ootel veel mitu muud projekti. Pärast "Musta võluri triloogia" kirjastajale saatmist kirjutas Canavan eraldiseisva raamatu "Tormiingel" ("Angel of Storms"), mille tahab triloogiaks või isegi sarjaks muuta. Selles reisivad võluriperekonnad kaubeldes ühest maailmast teise. Igal maailmal on erinev maagiatase nii et igal perekonnal on oma kindlaks määratud tee maailmade vahelt, sest kui nad satuksid maagiavaesesse maailma, ei pruugi neil olla piisavalt jõudu, et sealt minema saada. Abielud on korraldatud, sest perekonnad ei saa lubada enda maagilisi vereliine nõrgestada. See aga ei istu eriti hästi nooremale põlvkonnale.
Samuti on Canavanil sahtlipõhjas lühem jutt tööpealkirjaga "Soulbearer", mis vajab veel ümberkirjutamist.
Suhteline kõrgustähistus
Suhteline kõrgustähistus ehk relatiivne noodisüsteem on muusika õpetamisel ja ettekandmisel kasutatav süsteem, kus noodi nimetus ei sõltu tema absoluutsest kõrgusest, vaid tema astmelisest väärtusest antud helistikus.
Algselt olid nootide silpnimetused (do, re, mi, fa, sol, la, si) kasutusel relatiivsetena ning nende tähtnimetused (c, d, e, f, g, a, h) absoluutsetena.
Gjermund Eggen
pisi|Gjermund Eggen (1966) Gjermund Eggen (5. juunil 1941 Engerdal – 6. mai 2019 Elverumi vald) oli Norra murdmaasuusataja, kolmekordne maailmameister.
Gjermund Eggen võitis 1964. aastal Norra suusatajate katsevõistlused, kuid 1964. aasta olümpiamängudele Innsbrucki saadeti kogenumad mehed. Samal talvel tuli ta 30 km distantsil Norra meistriks ja sai Salpausselkä mängudel 50 km kolmanda koha. Eggen pääses 1966. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos Norra koondisse ja tuli kolmekordseks maailmameistriks, võites kuldmedali 15 km, 4x10 km teatesõidus ja 50 km.
Suhteline kõrgustähistus
Inglise keelt kõnelevates maades on relatiivne noodisüsteem ("do-re-mi") väga levinud. Tänapäeval kasutatavad relatiivsed noodisüsteemid hakkasid levima Inglismaalt, kus nendele pani aluse muusikaõpetaja Sarah Ann Glover (1785–1867) ja arendas edasi vaimulik John Curwen (1816–1880). Relatiivset noodisüsteemi koos Curweni käemärkidega ning Aimé Paris' (1798–1866) ja Emile Chevé väljatöötatud rütmisilpidega kasutas Zoltán Kodály oma muusikaõpetuse meetodis. Eesti jaoks kohandas selle meetodi JO-LE-MI-süsteemina Heino Kaljuste ning seda õpetati Tallinna Konservatooriumi muusikapedagoogika osakonnas kõigile üldhariduskoolide muusikaõpetajatele. Eestis kasutatakse nootide silpnimetusi ("do-re-mi") ja tähtnimetusi ("c-d-e") sünonüümselt.
JO-LE-MI-süsteem on Eesti üldhariduskoolide muusikaõpetuses tänapäeval valdav, kuid muusikakoolides peetakse üldiselt sobivamaks absoluutset noodisüsteemi.
Vaata ka
階名
Reichenbach (Oberlausitz)
Reichenbach on väikelinn Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. 2008. aastani kuulus Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi.
Linnaosad
Niederreichenbach, Oberreichenbach ja Oehlisch. 1. jaanuaril 1994 liideti linnaga mõned külad:
Karjala Vabariik
Karjala Vabariik (vene Республика Карелия, karjala Karjalan tazavaldu, vepsa Karjalan Tazovaldkund, soome Karjalan tasavalta) on 1. järgu haldusüksus (vabariik) Venemaal Loode föderaalringkonnas.
Karjala Vabariik piirneb Soome, Leningradi oblasti, Vologda oblasti, Arhangelski oblasti ja Murmanski oblastiga.
Vabariigi ainus riigikeel on vene keel. Karjala, vepsa ja soome keel on seaduse järgi "riiklikult toetatavad" keeled. Nende käibimise valdkondadeks on kultuur, kunst, haridus, meedia, kohalik omavalitsus ning riigivõimuorganid; neid säilitatakse, uuritakse ja arendatakse.
Karjala Vabariigi juht on alates 2017. aastast Artur Parfentšikov.
Haldusjaotus
Vabariigi koosseisus on järgmised rajoonid:
Mitsubishi Motors
thumb|Mitsubishi WRC 05
Mitsubishi Motors Corporation on Jaapani autotootja.
Mitsubishi Motors loodi 22. aprillil 1970 senisest Mitsubishi Heavy Industriesi autodivisjonist.
Ettevõtte esimene president oli Tomio Kubo, kes pani paika ettevõtte strateegia teha tihedat koostööd maailma teiste juhtivate autotootjatega: koostöö konkurentsi asemel. Seda käitumismudelit on järginud ka järgmised ettevõtte juhid.
1971. aastal müüdi suur osa aktsiapakist Chryslerile, kes hoidis seda 22 aastat. DaimlerChrysler kontrollis aktsiapakki 2000–2005. Pikk koostöö ja tehnoloogia litsentsimise tehingud seovad Mitsubishit Hyundaiga Lõuna-Koreast ja Ptotoniga Malaisiast. Euroopas oli Mitsubishi koos Volvoga Hollandi suurima autotehase kaasomanik enne selle ainuomandamist 2001. aastal
Niisugune strateegia aitas ettevõtet tugevasti arendada, kuni aastas müüdi 1,5 miljonit autot. Kuid keskendumine Kagu-Aasia turule tähendas, et 1997. aasta Ida-Aasia rahanduskriis tabas Mitsubishit märksa rängemini kui teisi autotootjaid ja sellest ajast on ettevõte olnud majandusraskustes.
Ettevõtte peakorter asub Tokyos; juhatuse esimees on Takashi Nishioka, president Osamu Masuko jaasepresident Heki Kasugai.
Peale sõiduautode on Mitsubishi Motors tootnud ka väikeveokeid.
Autosport
Mitsubishi Motors on osalenud autospordis. Ta domineeris 1970. aastatel kestvusrallidel, alates 1990. aastatest Dakari rallil ning autoralli maailmameistrivõistlustel A- ja N-klassis.
Mitsubishi debüteeris 1974 Ida-Aafrika safarirallil, mis on autoralli maailmameistrivõistluste kõige karmim etapp, ja võitis kohe esimesel katsel. 1976 hõivas Mitsubishi kogu poodiumi – ja seda rallil, kus tüüpiliselt lõpetab viiendik startijatest. 1973–1976 võitis ta Lõunaristi ralli, neist esimesel aastal saadi nelikvõit.
Mitsubishi on võitnud Dakari ralli pretsedenditult 7 aastal järjest (2001–2007) ja 12 korda ühtekokku (esimest korda 1988). Autoralli maailmameistriks tuli ta 4 aastal järjest 1996–1999 (piloot oli Tommi Mäkinen) ja N-klassis 7 aastal järjest 1996–2001.
Eesti I Portselanitööstus
Eesti I Portselanitööstus oli aastatel 1932?–1939 tegutsenud Eesti keraamika ettevõte.
Selle asutasid Riigi Kunsttööstuskoolis keraamikat õppinud koolivennad Helmut Käsukond ja Jüri Jüriloo. Töökoja asutamise aasta määramisel on küsitavusi, kuid üldiselt võib arvata, et see toimus 1932. aastal. Üüriti Kotzebue 16a hoovis asunud vana soolalao ruumid. Ruumidesse ehitati ahjud, paigutati savi- ja glasuuritrumlid ning muu vajalik sisseseade. Esialgne plaan oli hakata tootma tehnilist portselani: elektriisolaatoreid, õllepudelikorke, salvipurke jne. Helmut Käsukond lahkus ettevõttest üsna varsti pärast selle käivitamist. Portselanitööstusse võeti tööle 1933. aastal Keraamika Tööstuskooli lõpetanud Ainold Sauman ja Friedrich Viitman. Aastatel 1936–1938 töötas ettevõttes 1936. aastal rakenduskunstniku tunnistusega kooli lõpetanud Mari Rääk. Seal on töötanud ka Arnold Kallas.
Tänavapoolsest puumajast võeti lisaks soolalaole kasutusele treimis- ja dekoreerimisruumidena veel kaks tuba. Kui algselt plaanitud tehnilise portselani tootmisest ei tulnud midagi välja, orienteerus Jüriloo ümber kunstilise keraamika, peamiselt kõrgkuumusesemete tootmisele. Jüriloo töökojas põletati kõrgkuumustoodete kõrval ka madalkuumuskeraamikat. Eriti tuleb tunnustada töökojas kasutusel olnud soolapõletust. Vähesed selles tehnikas säilinud nõud asuvad Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis, Tallinna Linnamuuseumis ning ühes erakogus. Jüri Jüriloo töökojas olid kasutusel ka saviglasuurid. Nende glasuuridega kaetud esemetest on Ellinor Piipuu teostest säilinud aiafiguur „Kitsetall“ ja suur roheline draakonitega vaas.
Jüriloo töökojas käisid oma keraamikaesemeid põletamas skulptorid Ferdi Sannamees, Aleksander Kaasik, Enn Roos, ka Aino Alamaa. 1937. aastal esines töökoda oma väljapanekuga RaKÜ 5. näitusel.
Ettevõtte toodete põhjast leiab markeeringu EIP.
Konfliktiteooria
Konfliktiteooria on sotsioloogilise uurimise vaatenurk, mis põhineb eeldusel, et ühiskond on keeruline süsteem, mida iseloomustab ebavõrdsus ja konflikt, mis põhjustab ühiskondlikku muutust.
Konfliktiteoreetikutest on tuntumad
Konfliktiteooria uurib:
Konfliktiteooria sotsiaalsest struktuurist
Konfliktiteooria vormid
Frankfurdi koolkond:
Frankfurdi koolkonda loetakse sotsioloogias neomarksismi konfliktiteoreetikuteks. Nende peamisteks huvideks oli ortodoksse marksismi majandusliku determinismi kriitika, freudistliku psühhoanalüüsi ja marksistliku ühiskonnakäsitluse ühendamine, kaasaegse kapitalismi kriitilise epistemoloogia väljatöötamine.
1975. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
1975. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 14. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 13.–16. veebruarini Itaalias Anterselvas.
Konfliktiteooria
Konfliktiteooria vormid
Konfliktiteooria puudused: ühiskondlike pingete ja vastuolude liigne rõhutamine, suutmatus selgitada majanduse ja võimu temaatikaga vähem seotud ühiskonnaelu valdkondi, alluvate gruppide mõjutamis- ja osalemisvõimaluste alahindamine.
1975. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
20 km
Kuupäev: 14. veebruar Osavõtjaid: 67 võistlejat Riike: Maailmameister 1974: Juhani Suutarinen <br style="clear:both;" />
4×7,5 km teatesõit
Kuupäev: 16. veebruar Osavõtjaid: 16 võistkonda Riike: Maailmameister 1974: Aleksandr Ušakov, Aleksandr Tihhonov, Juri Kolmakov, Nikolai Kruglov <br style="clear:both;" />
Poola kuningas
Poola kuningas (poola król Polski) oli Poola kuningriigi (1569–1795 moodustas koos Leedu suurvürstiriigiga Poola-Leedu) valitseja tiitel 11. sajandist 1795. aastani, mil Poola kuningriik kaotati. 1815–1917 kandsid Poola kuninga tiitlit Venemaa keisrid.
Esimene Poola kuningas oli Bolesław I Chrobry, kes sai kuningaks millalgi 11. sajandi alguses.
1573–1791 olid Poola kuningad valitavad. Kuninga valimisest võisid osa võtta kõik Poola aadlikud.
Vaata ka
List of kings of Poland
Niinja
Niinja on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Martna valda.
Putkaste
Putkaste on mitme Eesti küla nimi:
1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused olid IV kergejõustiku maailmameistrivõistlused. Need toimusid 1993. aasta 13.–22. augustil Saksamaal Stuttgardis.
Eestlaste osalemine
Eesti sportlasi osales 4: teivashüppaja Valeri Bukrejev (7. koht), kümnevõistleja Indrek Kaseorg (12. koht), odaviskaja Marek Kaleta (23. koht) ja tõkkejooksja Marek Helinurm (35. koht).
100 m jooks
Finaal: 15. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 9,86 Carl Lewis, USA (25. august 1991 Tōkyō) MM rekord: 9,86 Carl Lewis, USA (25. august 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 9,86 Carl Lewis, USA (25. august Tōkyō)
200 m jooks
Finaal: 20. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 19,72 Pietro Mennea, Itaalia (12. september 1979 Mexico) MM rekord: 20,01 Michael Johnson, USA (27. august 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 20,01 Michael Johnson, (27. august Tōkyō)
800 m jooks
Finaal: 17. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1.41,73 Sebastian Coe, Suurbritannia (10. juuni 1981 Firenze) MM rekord: 1.43,06 Billy Konchellah, Keenia (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 1.43,99 Billy Konchellah, Keenia (27. august Tōkyō)
1500 m jooks
Finaal: 22. august Osavõtjaid: Maailmarekord:3.29,46 Said Aouita, Maroko (23. august 1985 Berliin) MM rekord:3.32,84 Noureddine Morceli, Alžeeria (1. september 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 3.32,84 Noureddine Morceli Alžeeria (1. september Tōkyō)
5000 m jooks
Finaal: 16. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 12.58,39 Said Aouita, Maroko (22. juuli 1987 Rooma) MM rekord: 13.14,45 Yobes Ondieki, Keenia (1. september 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 13.14,45 Yobes Ondieki, Keenia (1. september Tōkyō)
10 000 m jooks
Finaal: 22. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 26.58,38 Yobes Ondieki, Keenia (10. juuli 1993 Oslo) MM rekord:27.38,63 Paul Kipkoech, Keenia (29. august 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 27.38,74 Moses Tanui, Keenia (26. august Tōkyō)
Maraton
Finaal:14. august Osavõtjaid: Maailma tipptulemus:2:06.50 Belayneh Dinsamo, Etioopia (17. aprill 1988 Rotterdam) MM rekord:2:10.03 Robert de Castella, Austraalia (14. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1991: 2:14.57 Hiromi Taniguchi, Jaapan (1. september Tōkyō)
110 m tõkkejooks
Finaal: 20. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 12,92 Roger Kingdom, USA (16. august 1989 Zürich) MM rekord: 13,06 Greg Foster, USA (29. august 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 13,06 Greg Foster, USA (29. august Tōkyō)
400 m tõkkejooks
Finaal: 19. august Osavõtjaid: Maailmarekord:46,78 Kevin Young, USA (6. august 1992 Barcelona) MM rekord:47,46 Edwin Moses, USA (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 47,64 Samuel Matete, Sambia (27. august Tōkyō)
3000 m takistusjooks
Finaal: 21. august Osavõtjaid: Maailmarekord:8.05,35 Peter Koech, Keenia (3. juuli 1989 Stockholm) MM rekord:8.08,57 Francesco Panetta, Itaalia (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 8.12,59 Moses Kiptanui, Keenia (31. august Tōkyō)
20 km käimine
Finaal: 15. august Osavõtjaid: Maailmarekord:1:18.13 Pavol Blazek, Tšehhoslovakkia (16. september 1990 Hildesheim) MM rekord:1:19.37 Maurizio Damilano, Itaalia (24. august 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 1:19.37 Maurizio Damilano, Itaalia (24. august Tōkyō)
50 km käimine
Finaal: 21. august Osavõtjaid: Maailmarekord:3:37.41 Andrei Perlov, NSVL (5. august 1989 Leningrad) MM rekord:3:40.53 Hartwig Gauder, Saksa DV (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 3:53.09 Aleksandr Potatšov, NSVL (31. august Tōkyō)
4x100 m teatejooks
Finaal: 22. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 37,40 USA (8. august 1992 Barcelona) MM rekord: 37,50 USA (1. september 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 37,50 USA (1. september Tōkyō)
4×400 m teatejooks
Finaal: 22. august Osavõtjaid: Maailmarekord:2.55,74 USA (8. august 1992 Barcelona) MM rekord: 2.57,29 USA (6. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 2.57,53 Suurbritannia (1. september Tōkyō)
Kõrgushüpe
Finaal: 22. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 2.45 Javier Sotomayor, Kuuba (27. juuli 1993 Salamanca) MM rekord: 2.38 Patrik Sjöberg, Rootsi (6. september 1987 Rooma) 2.38 Charles Austin, USA (1. september 1991 Tokio) Maailmameister 1991: 2.38 Charles Austin, USA (1. september Tokio)
Heli Pikk
Heli Pikk (neiuna Heli Raadik; sündinud 24. aprillil 1958 Loksal) on Eesti Rahvusringhäälingu arhiivide juhataja.
Ta on lõpetanud 1976. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna matemaatika erialal.
Ta juhtis aastatel 1993–2007 Eesti Raadio fonoteeki.
Alates 1994. aastast on ta International Association of Sound and Audiovisual Archives (IASA) liige ning alates 2010. aastast Eesti Veebiarhiveerimise Nõukoja liige.
Lisaks arhiivitööle on ta koostanud koos Heli Teedlaga kogumikud:
On koostanud CD kogumikud:
Eesti rocki lapsepõlv; Eesti folgi noorusaeg I; Nõukogude Eesti POP; Estraadiklassika; Laula mu laulu; Eesti 70ndad; Eesti 80ndad; Eesti 90ndad; 100 armastatud eesti laulu; Kõige kallimale; Eesti Kullafond – Gunnar Graps, Silvi Vrait, Joel Friedrich Steinfeldt, Alo Mattiisen, Karl Madis, Mait Maltis, Heli Lääts, Helgi Sallo, Heidy Tamme, Kihnu Virve, Erich Krieger, Uno Kaupmees, Jüri Pärg, Nemo, Ervin Lillepea, Reet Linna, Tundmatu Ivo Linna; Palderjan; Laine, Sulev Nõmmik.
Korraldanud koos Heli Teedlaga 19. aprillil 1995 eesti muusikute kokkutuleku „Eesti biitmuusika 30“, millest on tehtud telesaade "Kuniks elu: Eesti beat 30".
1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Teivashüpe
Finaal: 19. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 6.13 Sergei Bubka, Ukraina (19. september 1992 Tōkyō) MM rekord: 5.95 Sergei Bubka, Ukraina (29. august 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 5.95 Sergei Bubka, Ukraina (29. august Tōkyō)
Kaugushüpe
Finaal: 20. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 8.90 Bob Beamon, USA (18. oktoober 1968 Mexico) MM rekord: 8.95 Mike Powell, USA (30. august 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 8.95 Mike Powell, USA (30. august Tōkyō)
Kuulitõuge
Finaal: 21. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 23.12 Randy Barnes, USA (20. mai 1990 Westwood) MM rekord: 22.23 Werner Günthör, Šveits (29. august 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 21.67 Werner Günthör, Šveits (31. august Tōkyō)
Kettaheide
Finaal: 17. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 74.08 Jürgen Schult, Saksa DV (6. juuni 1986 Neubrandenburg) MM rekord: 68.74 Jürgen Schult, Saksa DV (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 66.20 Lars Riedel, Saksamaa (27. august Tōkyō)
Jätkusuutlik areng
Säästev areng ehk jätkusuutlik areng (vahel ka kestlik areng või tasakaalustatud areng) (inglise keeles sustainable development) on mõiste, mida tavaliselt määratletakse kui arenguteed, mis rahuldab praeguse põlvkonna vajadusi ja püüdlusi, seadmata seejuures ohtu tulevaste põlvkondade samalaadseid huve.
1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Vasaraheide
Finaal: 15. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 86.74 Juri Sedõhh, NSVL (30. august 1986 Stuttgart) MM rekord: 83.06 Sergei Litvinov, NSVL (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1991: 81.70 Juri Sedõhh, NSVL (25. august Tōkyō)
Jätkusuutlik areng
Enamasti peetakse mõiste sustainable development kasutuselevõtjaks Brundtlandi komisjoni, kelle 1987. aasta aruandes "Meie ühine tulevik" ("Our Common Future") see mõiste esines. Siiski on ka väidetud, et Briti keskkonnategelane Barbara Ward oli seda mõistet kasutanud juba 1968. aastal.
1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Odavise
Finaal: 16. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 95.54 Jan Železný, Tšehhi (6. aprill 1993 Pietersburg) MM rekord:90.82 Kimmo Kinnunen, Soome (26. august 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 90.82 Kimmo Kinnunen, Soome (26. august Tōkyō)
Jätkusuutlik areng
Ülemaailmse kõlapinna sai see mõiste aga 1992. aastal Rio de Janeiros toimunud ÜRO keskkonna- ja arengukonverentsil ja sellele järgnenud tegevustega.
Jätkusuutlikkus on võimalik vaid siis, kui täidetakse ökosüsteemi tasakaalutingimusi.
1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Kümnevõistlus
Finaal: 20. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 8891 Dan O'Brien, USA (4.–5. september 1992 Talence) MM rekord: 8812 Dan O'Brien, USA (29.–30. august 1991 Tōkyō) Maailmameister 1991: 8812 Dan O'Brien, USA (29.–30. august Tōkyō)